open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Merkonomi

**Merkonomi** (lyhenne merkon.), liiketoiminnan perustutkinto (ent. liiketalouden perustutkinto), (120 ov 1.8.2015 saakka; 180 osp 1.8.2015 alkaen) on toisen asteen kaupan ja hallinnon alan perustutkinto. Koulutusta järjestetään seuraavissa koulutusohjelmissa/osaamisaloissa:
* Asiakaspalvelun ja myynnin ko./oa.
* Informaatio- ja kirjastopalvelujen ko./oa.
* Talous- ja toimistopalvelujen ko./oa.

Alan tutkinnon suorittaneet henkilöt työskentelevät kaikilla elinkeinoelämän aloilla liiketaloudellista ja kaupallista osaamista vaativissa tehtävissä. Niitä ovat esimerkiksi eri alojen asiakaspalvelu, myynti- ja markkinointitehtävät (myös ulkomaankaupan alalla), taloushallinto, kirjasto- ja informaatiopalvelut, rahoitus ja vakuutusalan tehtävät.

Liiketoiminnan perustutkinnon suorittaneella henkilöllä on yleinen jatko-opintokelpoisuus. Sen mukaan hän voi pyrkiä ammattikorkeakouluihin tai yliopistoon. Luontevia jatkokoulutusmahdollisuuksia ovat liiketalouden ammattikorkeakoulututkinto, tradenomi tai kauppatieteiden kandidaatin (alempi korkeakoulututkinto) sekä kauppatieteiden maisterin (ylempi korkeakoulututkinto) tutkinnot.

Aiemmin merkonomi oli opistotasoinen tutkinto, johon kuitenkin pääsi peruskoulupohjalta ja ennen peruskoulun tuloa joko keskikoulu- tai kauppakoulupohjalta. Ylioppilaspohjaiselta linjalta valmistuneita kutsuttiin epävirallisesti **yo-merkonomeiksi**.

Joissakin kaupan alan kouluissa on mahdollisuus myös kaksoistutkintoon, jossa voi suorittaa samanaikaisesti sekä merkonomitutkinnon että ylioppilastutkinnon. Tämän pystyy suorittamaan kolmessa vuodessa. Nykyisin tosin on todennäköistä, että kaksoistutkinto suoritetaan 4 vuodessa.

Liiketoiminnan perustutkinnon voi suorittaa myös näyttötutkintona, joita toteutetaan aikuiskoulutusta järjestävissä oppilaitoksissa. Uudet liiketoiminnan perustutkinnon perusteet astuivat voimaan 1.8.2009.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Liiketoiminnan perustutkinto, merkonomi (Rastor-instituutti ent. Markkinointi-instituutti)
Kostroman alue

**Kostroman alue** () on hallinnollinen alue Venäjällä Moskovasta koilliseen.

## Maantiede

Kostroman alue rajoittuu pohjoisessa Vologdan alueeseen, idässä Kirovin alueeseen, kaakossa Nižni Novgorodin alueeseen, etelässä Ivanovon alueeseen ja lännessä Jaroslavlin alueeseen.

Kostroman alue sijaitsee Itä-Euroopan tasangolla. Volga virtaa alueen lounaisosan kautta. Muista joista merkittävimmät ovat Volgaan laskevat Kostroma ja Vetluga.

## Hallinto
Kostroman alue on yksi Venäjän federaation jäsenistä eli subjekteista. Sen pääkaupunki on Kostroma. Toimeenpanovallan johtaja eli kuvernööri oli Viktor Šeršunov vuodesta 1997 kuolemaansa saakka. Hän kuoli auto-onnettomuudessa 20. syyskuuta 2007. Hänen seuraajansa oli Igor Sljunjajev  hänen seuraajakseen tuli Sergei Sitnikov. Alueellinen lainsäädäntöelin on alueduuma, jonka puheenjohtajana toimii Andrei Bytškov.

Paikallista itsehallintoa varten alue on jaettu 24 piiriin ja 6 kaupunkipiirikuntaan.

## Talous
Alueen merkittävimmät teollisuudenalat ovat puunjalostus-, koneenrakennus-, elintarvike- ja kevytteollisuus. Alueen maatalous tuottaa viljaa, pellavaa ja vihanneksia. Lisäksi on karjataloutta.

## Väestö
Alueen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 667&nbsp;562. Kaupunkiväestön osuus on 69,9 %. Suurin kaupunki on Kostroma (268&nbsp;742 as.). Kostroman alueen muissa kaupungeissa asuu alle 30 tuhatta henkeä; näistä suurimmat ovat Bui (25&nbsp;763 as.), Šarja (23&nbsp;681 as.), Nerehta (22&nbsp;828 as.), Manturovo (17&nbsp;479 as.), Galitš (17&nbsp;346 as.) ja Volgoretšensk (17&nbsp;104 as.).

Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan asukkaista 95,6 % on venäläisiä ja 1,1 % ukrainalaisia.

## Katso myös
* Kostroman kuvernementti

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kostroman aluehallinnon sivusto
Kurganin alue

**Kurganin alue** () on Venäjän federaation Uralin federaatiopiiriin sijoittuva hallinnollinen alue Länsi-Siperiassa Aasiassa.

## Maantiede
Kurganin alue sijaitsee Länsi-Siperian alangon eteläosassa. Alue rajoittuu pohjoisessa Sverdlovskin alueeseen, koillisessa Tjumenin alueeseen, kaakossa ja etelässä Kazakstaniin sekä lännessä Tšeljabinskin alueeseen.

Alueen läpi virtaavat Obin vesistöön kuuluvat Tobol ja Iset. *Kurganin rauhoitusalue* on luonnonsuojelualueista merkittävimpiä.

## Väestö
Kurganin alueen asukasluku on useimpien muiden alueiden tapaan pienentynyt merkittävästi 1990- ja 2000-luvulla. Alueen väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 910&nbsp;807.

Väestöstä 60,26 prosenttia oli kaupunkilaisia; tähän kuuluvat kaupungeissa tai kaupunkityyppisissä taajamissa asuvat. Alueen suurimmat kaupungit olivat vuonna 2010 Kurgan (333&nbsp;606 as.) ja Šadrinsk (77&nbsp;756 as.). Pienempiä kaupunkeja ovat Šumiha (17&nbsp;819 as.), Kurtamyš (17&nbsp;099 as.), Kataisk (14&nbsp;003 as.), Dalmatovo (13&nbsp;911 as.), Petuhovo (11&nbsp;292 as.), Štšutšje (10&nbsp;973 as.) ja Makušino (8&nbsp;338 as.).

## Hallinto
Kurganin alue on yksi Venäjän federaation aluista (subjekti) ja sen pääkaupunki on Kurgan. Alue on jaettu hallinnollisesti 23 piiriin ja 9 kaupunkialueeseen. Paikallishallinnosta vastaavat aluehallinnon päämies ja alueduuma.

## Talous
Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus-, elintarvike- ja kevytteollisuus. Maatalous on keskittynyt viljan viljelyyn ja karjanhoitoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kurgan Region  (kommersant.com)
Lipetskin alue

**Lipetskin alue** () on hallinnollinen alue Venäjällä Itä-Euroopassa.

## Maantiede
Se rajoittuu pohjoisessa Rjazanin alueeseen, idässä Tambovin alueeseen, etelässä Voronežin alueeseen, lounaassa Kurskin alueeseen, lännessä Orjolin alueeseen ja luoteessa Tulan alueeseen.

Lipetskin alueen länsiosa kuuluu Keski-Venäjän ylänköön ja itäosa Itä-Euroopan tasankoon. Alueen merkittävimmät joet ovat Don ja siihen laskeva Voronež.

## Historia

Toisessa maailmansodassa alue oli Saksan miehittämä 1941–43. Lipetskin alue perustettiin 6. tammikuuta 1954.

## Väestö
Lipetskin alueen suurimmat kaupungit ovat Lipetsk (508&nbsp;887 as.), Jelets (108&nbsp;404 as.) ja Grjazi (46&nbsp;807 as.). Alueella on 1&nbsp;173&nbsp;513 asukasta (vuonna 2010).

## Hallinto
Lipetskin alue on yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) ja sen pääkaupunki on Lipetsk. Alue on jaettu hallinnollisesti 18 piiriin ja 8 kaupunkialueeseen. Paikallishallinnon johdossa ovat aluehallinnon päämies ja edustajaneuvosto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kurskin alue

**Kurskin alue** () on hallintoalue Venäjän Keskisessä federaatiopiirissä Ukrainan koillispuolella Itä-Euroopassa.

## Maantiede
Se rajoittuu pohjoisessa Orjolin alueeseen, koillisessa Lipetskin alueeseen, idässä Voronežin alueeseen, etelässä Belgorodin alueeseen, lounaassa Ukrainan Sumyn alueeseen ja luoteessa Brjanskin alueeseen.

Kurskin alue sijaitsee Keski-Venäjän ylängöllä. Alueen merkittävin joki on Dneprin sivujoki Desnan sivuhaara Seim.

## Historia
Toisen maailmansodan aikana Kurskin alue oli Saksan miehittämä 1941–1943. Vuonna 1943 alueella käytiin suuri Kurskin taistelu.

Ukrainan armeija ylitti Venäjän rajan Kurskin alueella 6. elokuuta 2024 osana Venäjän hyökkäystä Ukrainaan.

## Väestö

Kurskin alueen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 1 127 081. Suurin kaupunki on Kursk, jossa asui 415 159 asukasta. Muita merkittäviä kaupunkeja ovat Železnogorsk (95 049 as.), Kurtšatov (42 706 as.), Lgov (21 453 as.) ja Štšigry (17 040 as.). Lisäksi alueella on useita pienempiä kaupunkeja ja lukuisia kaupunkityyppisiä taajamia.


## Hallinto
Kurskin alue on yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) ja sen hallintokeskus on Kursk. Alue on jaettu hallinnollisesti viiteen aluehallinnon alaiseen kaupunkipiiriin ja 28 piiriin. Alueella on yhteensä 10 kaupunkia.

### Kaupunkipiirit

### Piirit

 hallintokeskus ei ole osa piiriä, vaan muodostaa oman kaupunkipiirinsä

## Talous
Alueen merkittävimmät teollisuudenalat ovat rauta-, koneenrakennus-, sähkötekniikka-, kemian-, elintarvike-, rakennusaine- ja kevytteollisuutta. Lisäksi alueella louhitaan rautamalmia. Maatalous tuottaa viljaa ja sokerijuurikasta. Lisäksi on karjataloutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nižni Novgorodin alue

**Nižni Novgorodin alue** () on maantieteellisesti Itä-Eurooppaan sijoittuva, Venäjän Volgan federaatiopiiriin kuuluva hallinnollinen alue. Neuvostovuosina se tunnettiin nimellä **Gorkin alue** (Горьковская область, *Gorkovskaja oblast*).

## Maantiede
Nižni Novgorodin alue rajoittuu luoteessa Kostroman alueeseen, koillisessa Kirovin alueeseen, idässä Mari Eliin ja Tšuvassiaan, etelässä Mordvaan, lounaassa Rjazanin alueeseen sekä lännessä Vladimirin ja Ivanovon alueisiin. Alueen pinta-ala on 76 900 km².

Nižni Novgorodin alue sijaitsee Itä-Euroopan tasangolla. Alueen läpi virtaa Volga sekä siihen laskeva Oka, Sura ja Vetluga. Alueen länsiosassa on osa Nižni Novgorodin tekojärvestä.

Alueen luonnonsuojelualueista merkittävimpiin kuuluu Karženskin biosfäärialue.

## Väestö
Nižni Novgorodin alueen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 3&nbsp;310&nbsp;597. Alueen suurimmat kaupungit olivat Nižni Novgorod (1&nbsp;250&nbsp;619 as.), Dzeržinsk (240&nbsp;742 as.), Arzamas (106&nbsp;362 as.) ja Sarov (92&nbsp;047 as.).

Alueen väestöstä oli venäläisiä 95,1 %, tataareja 1,4 %, mordvalaisia 0,6 %, ukrainalaisia 0,5 % ja etniseltä taustaltaan muita 2,4% (2010).

## Hallinto
Nižni Novgorodin alue on yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) ja sen pääkaupunki on Nižni Novgorod (1932–1991 nimenä Gorki). Alue on jaettu hallinnollisesti 47 piiriin ja 25 kaupunkialueeseen. Paikallishallinnon johdossa ovat kuvernööri ja lakiasäätävä kokous.

## Talous
Nižni Novgorodin alue tuotti Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan vuonna 2010 yhteensä 646,7 miljardia ruplan osuuden eli 1,73 % Venäjän federaation BKT:stä. Jokaista alueen asukasta kohti BKT:tä kertyi vuodessa 195,3 tuhatta ruplaa eli noin 4&nbsp;785 euroa. Tämä oli 75&nbsp;% Venäjän keskiarvotasosta.

Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus, rauta-, kemian-, metsä-, elintarvike- ja kevytteollisuus. Maanviljely tuottaa viljaa, sokerijuurikasta, pellavaa, sipulia, perunaa ja vihanneksia. Karjataloudessa kasvatetaan nauta- ja siipikarjaa.

## Muuta
Suomen tataariyhteisön esivanhemmat olivat pääsääntöisesti lähtöisin Nižni Novgorodin alueen (silloisen kuvernementin) Sergatšin kihlakunnan kylistä ja etenkin Aktukista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kommersant: http://www.kommersant.com/tree.asp?rubric=5&node=399&doc_id=-55  GENERAL INFORMATION Nizhny Novgorod Region
Novosibirskin alue

**Novosibirskin alue** () on Venäjän federaatioon kuuluva alue Etelä-Siperiassa Aasiassa. Se rajoittuu pohjoisessa Tomskin alueeseen, idässä Kemerovon alueeseen, etelässä Altain aluepiiriiriin ja Kazakstaniin sekä lännessä Omskin alueeseen.

## Maantiede
Novosibirskin alue kuuluu pääasiassa Länsi-Siperian alankoon, vain itäosassa on ylänköä. Alueen merkittävimmät joet ovat Ob ja Om. Suurimmat järvet ovat Tšany, Sartlan, Ubinskoje ja Urjum. Alueen eteläosat ovat aroa ja pohjoisosat lehti- ja havumetsää. Soita on noin 35 % pinta-alasta.

## Historia
Novosibirskin alue perustettiin 28. syyskuuta 1937, jolloin Länsi-Siperian aluepiiri jaettiin kahteen osaan, Altain aluepiiriksi ja Novosibirskin alueeseen. Vuonna 1943 Novosibirskin alueesta erotettiin Kemerovon alue ja vuonna 1944 Tomskin alue.

## Väestö
*Asukasluvun kehitys*
* 2&nbsp;748&nbsp;000 (1999)
* 2&nbsp;692&nbsp;251 (2002)
* 2&nbsp;665&nbsp;911 (2010)

Novosibirskin alueen suurin kaupunki on Novosibirsk (1&nbsp;473&nbsp;754 as. v. 2010). Muita kaupunkeja ovat Berdsk (97&nbsp;296 as.), Iskitim (60&nbsp;078 as.), Kuibyšev (45&nbsp;299 as.), Barabinsk (30&nbsp;394 as.), Karasuk (28&nbsp;586 as.), Ob (25&nbsp;382 as.), Tatarsk (24&nbsp;217 as.), Togutšin (21&nbsp;900 as.). Lisäksi alueella on monia tätä pienempiä kaupunkeja ja kaupunkimaisia taajamia.

*Vuoden 2002 kansallisuusjakauma*
* venäläisiä 93,0 % (2&nbsp;504&nbsp;147)
* saksalaisia 1,76 % (47&nbsp;275)
* ukrainalaisia 1,26 % (33&nbsp;793)
* tataareja 1,04 % (27&nbsp;874)
* kazakkeja 0,43 % (11&nbsp;691)
* valkovenäläisiä 0,31 % (8&nbsp;380)
* armenialaisia 0,29 % (7&nbsp;850)
* azereita 0,27 % (7&nbsp;366)
* tšuvasseja 0,15 % (4&nbsp;147)
* muita 1,49 % (40&nbsp;116)

## Hallinto
Novosibirskin alue on yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) ja alueen pääkaupunki on Novosibirsk (1903–25 nimenä Novonikolajevsk). Alue on jaettu hallinnollisesti 30 piiriin ja 14 kaupunkialueeseen. Paikallishallinnon johdossa ovat aluehallinnon päämies ja alueneuvosto.

## Talous
Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan Novosibirskin alue tuotti vuonna 2010 yhteensä 482,0 miljardin ruplan osuuden eli 1,29&nbsp;% Venäjän federaation bruttokansantuotteesta. Jokaista alueen asukasta kohti BKT:tä kertyi vuodessa 180&nbsp;800 ruplaa eli noin 4&nbsp;429 euroa. Tämä on vain 69&nbsp;% Venäjän keskiarvotasosta.

Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus, rauta-, värimetalli-, kemian-, elintarvike-, rakennusaine- ja kevytteollisuus. Maanviljely tuottaa viljaa, vihanneksia, pellavaa ja auringonkukkia. Lisäksi on karjan ja siipikarjanhoitoa.

## Lähteet
Korkeakoulututkinto

**Korkeakoulututkinto** on korkeakoulussa suoritettava tutkinto. Se on määräalan opintojen, opinnäytteiden, kuulustelujen yms. kokonaisuus, jonka suorittaminen usein tuottaa jonkin oppiarvon, oikeuden tai kelpoisuuden.

Suomen korkeakoulujärjestelmässä yliopistot myöntävät tiede- ja taidekorkeakoulututkintoja ja ammattikorkeakoulut ammattikorkeakoulututkintoja.

## Yliopistolliset tutkinnot
Yliopistoissa suoritettavat tutkinnot jakautuvat tavallisesti seuraaviin tutkintoihin:

* alemmat korkeakoulututkinnot
* ylemmät korkeakoulututkinnot
* ammatilliset jatkotutkinnot
* tieteelliset ja taiteelliset jatkotutkinnot
** lisensiaatin tutkinnot
** tohtorin tutkinnot

### Tutkintojen lyhenteet

### Suomessa

Yliopistotutkinnot muodostavat järjestelmän, jossa on neljä osaa:
* alemmat korkeakoulututkinnot (nimike yleensä kandidaatti, poikkeus esimerkiksi farmaseutti)
* ylemmät korkeakoulututkinnot (nimike yleensä maisteri, lääketieteen, hammaslääketieteen ja eläinlääketieteen alalla lisensiaatti, muita poikkeuksia esimerkiksi diplomi-insinööri ja arkkitehti) 
* ammatilliset jatkotutkinnot (erikoislääkäri, erikoishammaslääkäri, erikoiseläinlääkäri)
* tieteelliset ja taiteelliset jatkotutkinnot
** lisensiaatin tutkinnot
** tohtorin tutkinnot

## Ammattikorkeakoulututkinnot

### Suomessa

Ammattikorkeakoulujen puolella järjestelmässä on kaksi osaa: ammattikorkeakoulututkinto ja ylempi ammattikorkeakoulututkinto.

Korkeakoulututkintojen järjestelmästä annetun asetuksen mukaan ammattikorkeakoulututkinto ja alempi korkeakoulututkinto sekä ylempi ammattikorkeakoulututkinto ja ylempi korkeakoulututkinto *rinnastetaan* toisiinsa. Toisaalta ne muodostavat saman asetuksen mukaan kuitenkin kaksi erillistä kategoriaa. Tämä tarkoittaa sitä, että kun julkisen viran tai tehtävän pätevyysvaatimuksena on ylempi korkeakoulututkinto, myös ylemmän ammattikorkeakoulututkinnon suorittaneet ovat tutkintonsa puolesta yhtä kelpoisia tehtävään.  Ammattikorkeakoulututkinnot ovat korkeakoulututkintoja. 

Jos julkiseen virkaan tai tehtävään vaaditaan yliopistossa suoritettuja tietyn alan opintoja tai jonkin yliopistollisen oppiaineen arvosana, ei tätä vaatimusta voi täyttää ammattikorkeakoulussa suoritetuilla opinnoilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Orjolin alue

**Orjolin alue** () hallinnollinen alue Venäjän lounaisosissa, sen Keskisessä federaatiopiirissä Itä-Euroopassa.

## Maantiede
Alue rajoittuu pohjoisessa Tulan alueeseen, idässä Lipetskin alueeseen, etelässä Kurskin alueeseen, lännessä Brjanskin alueeseen ja luoteessa Kalugan alueeseen.

Orjolin alue sijaitsee Keski-Venäjän ylängöllä. Merkittävin joki on Oka, joka saa alkunsa alueen etelärajalta ja virtaa sieltä kohti pohjoista.

## Historia
Toisessa maailmansodassa Orjolin alue oli Saksan hallussa 1941–1943.

## Väestö
Orjolin alueen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 786&nbsp;935. Alueen suurimmat kaupungit olivat tuolloin Orjol (317&nbsp;747 as.), Livny (50&nbsp;343 as.) ja Mtsensk (43&nbsp;222 as.).

## Hallinto

Orjolin alue on yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) ja sen pääkaupunki on Orjol. Alue on jaettu hallinnollisesti 19 piiriin ja kolmeen kaupunkialueeseen. Paikallishallinnon johdossa ovat aluehallinnon päämies ja alueduuma.

Jegor Strojev toimi alueen johdossa vuodesta 1993 vuoteen 2009. Hänen seuraajakseen tuli Aleksandr Kozlov.

## Talous
Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus, metalli-, kemian-, kevyt- ja elintarviketeollisuus. Maanviljely tuottaa viljaa, hamppua ja sokerijuurikasta. Lisäksi on karjan- ja siipikarjanhoitoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kolmipäinen olkalihas

**Ojentajalihas** () eli **kolmipäinen olkalihas** ojentaa kyynärniveltä. Sen vasta­vaikuttaja­lihas on hauis. Ojentajalihaksella on kolme osaa, joista kaksi lähtee olkaluusta ja yksi lapaluusta. Kaikki kolme osaa yhdistyvät ja kiinnittyvät kyynärluun päähän. Ojentajalihasta hermottaa värttinähermo.

Kuntosalilla ojentajaa voidaan harjoittaa erilaisilla ojentajapunnerruksilla ja muun muassa dipillä ja kapealla penkkipunnerruksella. Ojentaja kuuluu hauiksen kanssa ns. "kaksoislihaksiin". Tämä tarkoittaa sitä, että esim. hauiksen voi harjoittaa tiettyyn pisteeseen asti ilman että ojentajaa harjoittaa tai päinvastoin. Jos esimerkiksi hauista ei harjoita niin ojentajakaan ei kasva tässä tapauksessa.

Hauislihas toimii käsivarren koukistajana. Samalla luun vastakkaisella puolella taas vastavaikuttajalihas rentoutuu, jotta supistunut lihas saa luun liikkeelle. Tämä vastakkainen suunta merkitsee ojentajalihasta.

## Lähteet
*Luonnontieteen biologia ja maantiede 5&6, wsoy
Permin alue

**Permin alue** () on entinen Venäjän federaation hallinnollinen alue (subjekti) Koillis-Euroopassa Keski-Uralin länsirinteillä. Se rajoittui pohjoisessa Komiin, idässä Sverdlovskin alueeseen, etelässä Baškiriaan sekä lännessä Udmurtiaan, Permin Komiin ja Kirovin alueeseen.  Alueen pinta-ala oli 127 700 km².

## Maantiede

Alueen suurin joki on Kama. Muita merkittäviä jokia ovat Kamaan laskevat Tšusovaja, Kosva ja Višera. Pinta-alasta on metsien peitossa 60 % ja metsistä on havumetsiä 70 %.

## Väestö

Permin alueen asukasluku on 2 903 695 (2003) ja väestötiheys 18,1 as./km². Asukasluku ilman Permin Komia on 2 757 168. Lähes 75 % väestöstä asuu kaupungeissa. Suurimmat kaupungit (vuonna 2002) ovat Perm (1 008 300 as.), Berezniki (183 600 as.), Tšaikovski (114 200 as.) ja Solikamsk (104 900 as.). Väestöstä on venäläisiä 84 %, tataareja 4,9 %, komeja 4 %, baškiireja 1,6 %.

### Asukasluvun kehitys

## Hallinto

Permin alue jakaantui hallinnollisesti 27 piiriin ja 25 kaupunkialueeseen. Alueen pääkaupunki oli Perm (1940-57 nimenä Molotov). Alueella oli kuvernööri ja Lakiasäätävä kokous.

## Talous

Permin alueella on runsaat luonnonvarat. Alueella tuotetaan öljyä, maakaasua ja kivihiiltä. Kaivosteollisuus tuottaa rautaa, kromia, kuparia, lyijyä, sinkkiä, tinaa, alumiinia, titaania, nikkeliä, mangaania, kultaa ja platinaa. Lisäksi Višeran laaksosta saadaan timantteja ja alueen pohjoisosasta Verhnekamskojesta natriumia, kaliumia ja magnesiumkloridia. Permin alueelta löytyy myös runsaasti rakennusaineteollisuuden raaka-aineita kalkkikiveä, dolomiittia ja kipsiä. 

Merkittävimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus, metallurgia sekä kemian-, petrokemian- ja metsäteollisuus. Alueella on myös suuria sellu- ja paperitehtaita. Permin alueen pinta-alasta 19 % on maatalouskäytössä. Maatalous tuottaa lihaa, maitoa, vihanneksia ja viljaa.

## Historia

Permin alue kuului Venäjän keisarikunnan aikana paljon laajempaan Permin kuvernementtiin. Permin kuvernementti lakkautettiin 1920-luvulla ja liitettiin Uralin alueeseen.

Permin alue ja Permin Komien autonominen piirikunta liitettiin 1. joulukuuta 2005 Permin aluepiiriksi.
Kolmipäinen hartialihas

**Kolmipäinen hartialihas**, **hartialihas** eli **olkapäälihas** () on yksi olkaniveltä liikuttavista lihaksista. Se jakautuu kolmeen, tavallaan jopa kuuteen osaan. Kolmipäistä hartialihasta hermottaa kainalohermo, joka on hartiapunoksesta lähtevä hermo.

Kolmipäinen hartialihas on muodoltaan kolmiomainen lihas, joka muodostuu kuudesta lihaskimpusta. Lihaskimppujen lähtökohdat ovat solisluu, lapaluun olkalisäke sekä lapaluun harjalla olevat kiinnityskohdat. Lihaskimput peittävät olkapään kokonaan ja muodostavat yhdistyneinä hartialihaksen, joka alaosastaan kiinnittyy olkaluun hartialihaskyhmyyn. Olkapäiden pyöreä muoto johtuu siis kolmipäisestä hartialihaksesta. Kolmipäinen hartialihas toimii olkavarren loitontajana sekä olkanivelen koukistajana siten, että koko lihaksen jännittäminen aiheuttaa olkanivelen ekstension eli loitonnuksen, etuosan jännittäminen aikaansaa olkaluun ja koko käsivarren taipumisen eteenpäin olkapäästä, lihaksen takaosan jännittäminen vie taas olkavartta taakse.

## Lihaksen harjoittaminen
Kuntosalilla kolmipäisiä hartialihaksia voidaan harjoittaa muun muassa pystypunnerruksella sekä erilaisilla vipunostoilla.

## Lähteet
Epäkäslihas

**Epäkäslihakset** (yks. ) ovat suuret yläselässä sijaitsevat lihakset, jotka osallistuvat olkavarren/olkapään vetämiseen ylöspäin, mediaalisuuntaan ja alaspäin, myös scapulan (lapaluun) kiertoon. Epäkäslihas on pinnallinen ohut, leveä ja kolmionmuotoinen lihas, jota hermottaa lisähermo. 

Lihaksen lähtökohdat: takaraivon ylempi niskaligamentin linja (Linea nuchae superior), C7-TH12 nikamien okahaarakkeet. Lihaksen kiinnityskohdat: Ylempi osa kiinnittyy solisluuhun (clavicula), keskimmäinen osa olkalisäkkeeseen (acromion), alempi osa lapaluun harjuun (spina scapulae). 

Mutta ennen kaikkea se ankkuroi (fiksoi) lapaluun paikoilleen olkavartta liikutettaessa. Muita lapaluuta fiksoivia lihaksia ovat mm. musculus rhomboideus minor ja major (suunnikaslihas).

## Lihaksen toiminta
Epäkäslihas (trapezius) on tärkeä lihas hartian ja niskan liikkeissä. Sen yläosa auttaa nostamaan olkapäitä ja lapaluuta, mikä on olennaista käsien nostamisessa ja pään liikuttamisessa. 

Keskiosa lihaksesta tukee hyvää ryhtiä vetämällä lapaluut taakse ja yhteen, kun taas alaosa tasapainottaa lapaluun liikkeitä alaspäin. Epäkäslihas vaikuttaa merkittävästi ryhdin ylläpitämiseen, mikä on tärkeää kehon optimaaliselle toiminnalle, lihasten ja nivelten kuormituksen vähentämiselle, paremmalle hengitykselle ja mielialan parantamiselle, tehden siitä keskeisen lihaksen kehon hyvinvoinnissa ja terveydessä.

## Yleiset vaivat
Epäkäslihas on altis useille vaivoille, joista yleisimpiä ovat jännitysniska ja hartiasäryt. Nämä vaivat ilmenevät usein kipuna ja jäykkyytenä niskan ja hartioiden alueella, ja ne voivat johtaa päänsärkyyn ja liikkuvuuden rajoittumiseen. 

Tyypillisiä syitä näihin vaivoihin ovat huono ergonomia, pitkäaikainen staattinen asento ja yksipuolinen lihasrasitus. Stressi ja psykologinen jännitys voivat myös pahentaa oireita. Oikeanlainen ergonomia, säännöllinen liikunta ja stressinhallinta ovat keskeisiä tekijöitä epäkäslihaksen vaivojen ennaltaehkäisyssä ja hoidossa.

## Lihaksen harjoittaminen
Kuntosalilla epäkäslihasten yläosaa voidaan parhaiten harjoittaa olankohotuksella. Epäkäslihasten ala- ja keskiosa puolestaan rasittuu parhaiten erilaisilla souduilla ja maastavedossa.

## Lähteet
* 
* Hoidaitse.fi: Epäkäslihas eli Trapezius https://hoidaitse.fi/epakaslihas-eli-trapezius/
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Nelipäinen reisilihas

**Nelipäinen reisilihas** eli **etureisi** () kuuluu ihmisen alaraajan lihaksiin. Sen vastalihas on kaksipäinen reisilihas. Nelipäinen reisilihas muodostuu nimensä mukaisesti neljästä jänteellä yhteenliittyneestä lihaksesta: suora reisilihas (*m. rectus femoris*), sisempi reisilihas (*m. vastus medialis*), keskimmäinen reisilihas (*m. vastus intermedius*) ja ulompi reisilihas (*m. vastus lateralis*). Keskimmäinen reisilihas sijaitsee suoran reisilihaksen alla, mutta muut lihaksista ovat pinnallisia. Polven ja keskimmäisen reisilihaksen väliin sijoittuva pieni lihas *m. articularis genus* on usein osa keskimmäistä reisilihasta .

## Origo ja insertio
Suora reisilihas lähtee lonkkaluusta lonkkamaljan kraniaalisesta reunasta. Muut lihaksista lähtevät reisiluusta. Kaikki neljä lihasta kiinnittyvät yhteisellä jänteellä (*tendo m. quadricipitis femoris*) polvilumpioon, josta jänne jatkuu polvilumpion ligamenttina (*ligamentum patellae*) sääriluun kyhmyyn (tuberositas tibiae). Jänne ympäröi ja tukee polvilumpiota sivuilta ja päältä.

## Toiminta
Nelipäinen reisilihas ojentaa polviniveltä. Suora reisilihas (m. rectus femoris) koukistaa lisäksi lonkkaniveltä.

Sisempää reisilihasta (m. vastus medialis) pidetään yleensä polvinivelen stabilaattorina, eli tukilihaksena.

## Hermotus
Nelipäistä reisilihasta hermottaa reisihermo (*nervus femoralis*).

## Lihaksen harjoittaminen
Kuntosalilla nelipäistä reisilihasta harjoittavat esimerkiksi jalkakyykky, jalkaprässi ja reidenojennus.

Kuntouttavia liikkeitä vastus medialikselle on mm. suoran jalan nostot jalkaterä lievästi ulos kierrettynä, joskus käytetään painoja nilkoissa siinä vaiheessa kun polvinivelen stabiliteetti ja normaali resiprokaalitoiminto (hermoaistimus alaraajan toiminnasta) on jo saavutettu.

## Muita kuvia

 Image:Knee diagram.svg|Diagrammi polvesta
 Image:Gray351.png|Polvi.
 Image:Gray432 color.png|Läpileikkauskuva reidestä. 
 Image:Gray430.png|Oikean jalan lihaksia.
 Image:Gray1238.png|Oikean jalan reisi.
 Image:Gray1240.png|Oikean jalan sääri.
 Image:LegExtensionMachineExercise.JPG|Jalkalihasharjoituksia.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kaksipäinen reisilihas

**Kaksipäinen reisilihas** eli **takareisi** () on ihmisellä kaksiosainen jalan lihas. Samankaltainen ja saman niminen lihas esiintyy myös eläimillä takaraajassa, mutta se eroaa kuitenkin ihmisen kaksipäisestä reisilihaksesta jonkin verran rakenteeltaan ja toiminnaltaan. Kaksipäisen reisilihaksen vastalihas on nelipäinen reisilihas.

## Rakenne ja kiinnittyminen

Ihmisen kaksiosainen reisilihas muodostuu sekä pitkästä että lyhyestä päästä. Pitkä pää (*caput longum*) kulkee lonkkaluun istuinkyhmystä pohjeluun päähän ja lyhyt pää (*caput breve*) reisiluun harjusta pohjeluun päähän.

Eläimillä kaksipäinen reisilihas jaetaan kaudaaliseen (*pars caudalis*) ja kraniaaliseen (*pars cranialis*) osaan. Kraniaalinen osa kiinnittyy lihansyöjillä ristiluu-istuinkyhmysiteeseen ja hevosilla ristiluuhun sekä leveään ristiluu-istuinkyhmysiteeseen. Kraniaalinen osa päättyy toisesta päästään leveään peitinkalvoon. Kaudaalinen osa kulkee istuinluusta säären peitinkalvoon. Sialta ja märehtijöiltä puuttuu erillinen kaksipäinen reisilihas sillä se on yhdistynyt pinnalliseen pakaralihakseen muodostaen musculus gluteobiceps lihaksen.

## Toiminta

Ihmisen kaksipäisen reisilihaksen pitkä pää ojentaa lonkkaniveltä, molemmat päät koukistavat ja kiertävät ulos polviniveltä.

Eläimillä molemmat osat loitontavat raajaa vartalosta, mutta lisäksi kraniaalinen osa ojentaa lonkka- ja polviniveltä ja kaudaalinen osa koukistaa polviniveltä sekä ojentaa kinnerniveltä.

## Lihaksen harjoittaminen
Kaksipäistä reisilihasta harjoittavat esimerkiksi suorin jaloin maastaveto ja reidenkoukistus.
Penzan alue

**Penzan alue** () on hallinnollinen alue Keski-Venäjällä Itä-Euroopassa. Se rajoittuu pohjoisessa Mordvaan, idässä Uljanovskin alueeseen, etelässä Saratovin alueeseen, lännessä Tambovin alueeseen ja luoteessa Rjazanin alueeseen.

## Maantiede
Penzan alue kuuluu Volgan ylänköön. Alueen merkittävin joki on Volgaan laskeva Sura.

## Väestö
Penzan alueen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 1&nbsp;386&nbsp;186. Suurimmat kaupungit ovat Penza (517&nbsp;311 as.), Kuznetsk (88&nbsp;839 as.) ja Zapetšnyi (63&nbsp;601 as.).

Alueen väestöstä on venäläisiä noin 86 prosenttia. Muista kansallisuuksista merkittävimmät ovat tataarit, mordvalaiset, tšuvassit, ukrainalaiset ja valkovenäläiset.

Asukasluvun kehitys:
* 1 542 000 (1999)
* 1 489 700 (2003)

## Hallinto
Penzan alue on yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) ja sen pääkaupunki on Penza. Aluehallinnon johdossa on kuvernööri ja alueduuma.

Hallinnollisesti alue on kolmeen kaupunkipiirikuntaan ja kunnallispiireihin. Kunnallispiireihin kuuluvat muun muassa seuraavat:
* Bašmakovon piiri‎
* Bekovon piiri
* Kolyšlein piiri
* Zemettšinon piiri

## Talous
Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus, kevyt- elintarvike-, puunjalostus-, paperi- ja rakennusaineteollisuus. Maatalous tuottaa viljaa, sokerijuurikasta, auringonkukkia ja hamppua. Lisäksi on karjataloutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Discovering Russia - Penza Region (video)   (rt.com)
Hauis

**Hauis** eli **kaksipäinen olkalihas** () koukistaa kyynärniveltä. Sen vastalihas on ojentaja. Hauislihaksessa on kaksi osaa, jotka molemmat lähtevät lapaluusta (pitkä osa *tuberculum supraglenoidale*sta ja lyhyt *processus coracoideus*esta). Toisesta päästään hauislihas kiinnittyy kahden jänteen välityksellä värttinäluuhun ja kyynärvarren peitinkalvoon. Hauislihasta hermottaa lihas-ihohermo (*nervus musculocutaneus*).

Lyötäessä kevyesti hauislihaksen kiinnittymisjännettä kyynärtaipeessa lihas supistuu refleksin vaikutuksesta.

Hauista harjoitetaan muun muassa hauiskäännöillä, leuanvedoilla ja monilla muilla sitä rasittavilla tekniikoilla. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Improbatur

**Improbatur** voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:

* improbatur (hylätty), suomalaisen ylioppilastutkinnon arvosana
* Improbatur, suomalainen lukiolaisten aikakauslehti
Appro

:

**Approbatur** eli **appro** on opiskelijatapahtuma, jossa osallistujat kiertävät yksin tai ryhmissä suorituspaikkoja keräten leimoja ja ansaitsevat tietyn leimamäärän myötä haalarimerkin. Suorituspaikat ovat usein baareja, ravintoloita tai kahviloita, joissa leiman saa ostamalla juoman tai muun tuotteen. Viime vuosina suoritusvaihtoehdot ovat laajentuneet niin kokonaan alkoholittomiin suorituspaikkoihin (esim. Herkkuapprot, Sushiapprot, pitsa-approt) kuin muunlaisiin aktiviteetteihin (esim. ryhmätehtävät).

Ensimmäinen approksi kutsuttu tapahtuma on 1982 alkunsa saanut Hämeenkadun Appro Tampereella. Se on edelleen säilynyt Suomen suurimpana approtapahtumana. Myös Kauppakadun Approa Jyväskylässä ja Akateemista Aurajokilaivuritutkintoa Turussa on järjestetty jo vuosikymmenet. Nykyisin erinäisiä vuosittaisia approtapahtumia on kymmeniä ja osallistujamäärät vaihtelevat alle sadasta jopa yli kymmeneen tuhanteen.

Useissa approtapahtumissa on tarjolla erilaisia haalarimerkkejä, joita ansaitakseen tulee kerätä eri määrä leimoja. Korkein vaadittu määrä on 25 leimaa, jotka vaaditaan Jyväskylässä Ynnän approssa ”Tohtori”-merkkiä suorittavilta sekä Riihimäellä Rixu Abrossa ”Kuppi nurin” -merkkiä suorittavilta. Lappeenrannassa Willimiehen Wipellys -approille osallistuvat saavat korkeimman ”Doping”-merkin 20 leimalla, mutta 30 leimaa keräämällä ansaitsee merkkiinsä lisäkilven. Sen sijaan Jyväskylän St Patrick's Day Pub Crawl -approilta saatava haalarimerkki riippuu yksinomaan siitä, kuinka monetta kertaa osallistuja on mukana tapahtumassa, eikä leimoja lasketa.

Approt voivat olla myös osa suurempaa, monipäiväistä tapahtumaa. Esimerkiksi Suomen Opettajaksi Opiskelevien Liiton talvipäivät on viikonlopun mittainen tapahtuma, johon sisältyy approkierros. Näiden perinteisten baarikierrosten vastapainoksi on ryhdytty järjestämään täysin alkoholittomia approja, kuten Helsingin Herkkuappro vuodesta 2022 alkaen sekä Tampereen Sushiappro vuodesta 2024.

**Kämppäapprot** ovat tapahtumia, joissa baarien tai ravintoloiden sijaan kierretään osallistujien asuntoja. Usein nämä ovat osallistujamäärältään paljon rajatumpia eikä niillä välttämättä ole virallista järjestäjää, vaan ne voivat olla ystävysten tai esimerkiksi opiskelijajärjestön hallituksen keskinäisiä illanviettoja.

## Suomalaisia approtapahtumia

* Akateeminen Aurajokilaivuritutkinto, Turku
* Helsinginkadun Appro, Helsinki
* Herkkuappro, Helsinki, Jyväskylä
* Hämeenkadun Appro, Tampere
* Kauppakadun Appro, Jyväskylä
* Rannikkoappro, Vaasa
* Rixu Abro, Riihimäki
* Satama-approt, Jyväskylä
* Semma-appro, Jyväskylä
* St Patrick's Day Pub Crawl, Jyväskylä
* Sushiappro, Tampere
* Syöksykierreappro, Jyväskylä
* Ynnän Appro, Jyväskylä
* Willimiehen Wipellys, Lappeenranta

## Katso myös
* Suomalaiset opiskelijatapahtumat

## Lähteet
Yrjö Ahmavaara

**Yrjö Ahmavaara** (oik. **Arvi Yrjö Aulin-Ahmavaara**, vuoteen 1979 *Ahmavaara*, käytti ulkomailla julkaistuissa teoksissaan myös nimeä **Arvid Aulin**; 7. elokuuta 1929 Oulu – 7. elokuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen monialainen tutkija. Hän toimi teoreettisen fysiikan professorina Turun yliopistossa vuosina 1963–1967, psykologian vierailevana professorina Ohion yliopistossa Yhdysvalloissa vuosina 1966–1967, matematiikan ja yhteiskuntatieteiden metodologian professorina Tampereen yliopistossa vuosina 1971–1992 ja Suomen Akatemian tutkijaprofessorina vuosina 1971–1974. Ahmavaara oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1979.

Ahmavaara teki väitöskirjansa vuonna 1954 psykometriikasta. Myöhemmin erityisesti hänen kybernetiikkaa käsitelleet teoksensa herättivät Suomessa kiinnostusta. Hän kirjoitti myös yhdessä Tatu Vanhasen kanssa aiheesta teoksen *[[Geenien tulo yhteiskuntatieteisiin]]*.

Yrjö Ahmavaara kuului Ahmavaaran sivistyssukuun. Hänen isänsä oli kansanedustaja ja ministeri Arvi Ahmavaara ja isoisänsä valtiopäivämies ja kansanedustaja Pekka Ahmavaara. Rovaniemen kauppalanjohtaja ja suomentaja Eero Ahmavaara oli hänen veljensä, ja ammattiyhdistysjohtaja Pekka Ahmavaara on hänen veljenpoikansa.

## Teoksia
* 
*  (yhdessä Toivo Vahervuon kanssa)
*  2. lisätty painos: *Yhteiskuntatieteen kyberneettinen metodologia ja metodologisen positivismin kritiikki*, 1970. Lisätystä osiosta myös eripainos *Metodologisen positivismin kritiikki*, 1970.
* 
*  (yhdessä Sirkka Minkkisen, Kaarle Nordenstrengin, Max Randin & Margaretha Starckin kanssa)
* 
* 
* 
* 
* 
**Casual and stochastic Element in Business Cycles* (1996)
**The Origins of Economic Growth* (1997)
**The Impact of Science on Economic Growth and Its Cycles* (1998)
* 
*  (yhdessä Tatu Vanhasen kanssa)

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Ahmavaara, Yrjö: Tiede ja länsimainen sivistys . *Tieteessä tapahtuu* 1/1999.
* Yrjö Ahmavaaran kotisivut.
Merkantti

**Merkantti** on vanha kaupallisen alan kouluasteen tutkinto, jota ylempänä on opistoasteen merkonomin tutkinto. Opintojärjestelmää uudistettiin vuonna 1998, jonka jälkeen uusia merkantteja ei enää ryhdytty kouluttamaan vaan heistä koulutettiin suoraan merkonomeja.

Merkantteja valmistui kauppakoulun kaksivuotisilta linjoilta. Merkantin tutkintoon liittyvä lainsäädäntö perustui lakiin kauppaoppilaitoksista (26.5.1939) ja asetukseen (27.2.1942). Koulutusta valvoi vuoteen 1967 saakka kauppa- ja teollisuusministeriön ammattikasvatusosasto ja sen jälkeen Ammattikasvatushallitus.

Koulutustilastoissa merkantin tutkintoon liitettiin vuonna 2010 seuraavia tarkennuksia tai erityisaloja: liiketalouden perustutkinto, kaupan ja hallinnon perustutkinto, laskentalinja, myyntilinja, toimistotekninen linja, varastotalouden linja sekä yleinen linja.

Merkanteilla oli oma järjestönsä, Merkanttiliitto ry, joka julkaisi Merkantti-lehteä. Yhdistyksen toiminta on Patentti- ja rekisterihallituksen yhdistysrekisterin mukaan lakannut.

## Lähteet
Datanomi

**Datanomi** (*tieto- ja viestintätekniikan perustutkinto, tieto- ja viestintätekniikan ammattitutkinto*) on vanha IT-alan toisen asteen tutkinto, johon sisältyi myös liiketaloudellisia elementtejä. Datanomi-tutkinnon kehitti ATK-instituutti ja ensimmäiset datanomit valmistuivat pitkään kyseisestä erityisoppilaitoksesta, kunnes tutkinto laajeni useimpiin kauppaoppilaitoksiin 1980-luvun alussa. Ennen toisen asteen tutkintouudistusta datanomi oli opistoasteen tutkinto. Datanomin tutkinnon laajuus oli ennen 120 opintoviikkoa, josta 40 opintoviikkoa oli yhteisiä ammatillisia opintoja ja 50 opintoviikkoa koulutusohjelman opintoja. Tutkintoon sisältyi vähintään 20 opintoviikon työssäoppimisjakso ja 2 opintoviikon opinnäytetyö. Datanomien koulutus muuttui osaamisperustaiseksi Sipilän hallituksen ammatillisen koulutuksen reformin myötä ja opintojen mittaamisessa ryhdyttiin käyttämään osaamispisteitä, jotka eivät ole aikaan sidottuja. Datanomeja toimii pääasiassa erilaisissa informaatioteknologian tuki- ja myyntitehtävissä sekä tietojärjestelmien kehittämistehtävissä. Ammatillisen koulutuksen uudistusten ja tieto- ja tietoliikennetekniikan sekä tieto- ja viestintätekniikan koulutuksen yhdistämisen takia datanomin tutkintonimike poistui käytöstä. Viimeiset säännönmukaisesti opiskelleet datanomit valmistuivat vuoden 2022 keväällä. Tämän jälkeen tutkintonimikkeenä on joko ohjelmistokehittäjä tai IT-tukihenkilö.

## Koulutus
Päätoimisen opiskelun ohjeellinen kesto oli peruskoulun suorittaneelle kolme lukuvuotta ja lukion suorittaneelle kaksi lukuvuotta. Myös kaksoistutkinnot olivat yleisiä datanomiksi opiskeltaessa. Koulutuksessa ensimmäisenä vuonna yleensä opiskeltiin enemmän liiketaloutta, markkinointia, tietotekniikkaa ja kirjanpitoa. Seuraavina vuosina painotus oli tietojenkäsittelyn opinnoissa. Toisen vuoden opinnot olivat yleensä joko järjestelmätukeen tai ohjelmointiin painottuvia, mutta muitakin mahdollisuuksia oli. Esimerkiksi Keravan ja Oulun seudun ammattiopistossa ohjelmointilinja oli pelialalle painottunut.

## Aiheesta muualla
*Opetushallitus: tieto- ja viestintätekniikan perustutkinto, ammatillisen perustutkinnon perusteet 2010
Kandidaatti

**Kandidaatti** (lyhenne kand.;  ) on suomalaisessa korkeakoulujärjestelmässä yliopistossa suoritettava alempi korkeakoulututkinto. Sen laajuus on 180 opintopistettä (120 opintoviikkoa), mikä sisältää kandidaatintutkielman. Syksystä 2005 alkaen uusien opiskelijoiden on suoritettava kandidaatin tutkinto välitutkintona ennen maisterin tutkinnon opiskelua. 

Aiemmin, ennen vuotta 2005, filosofian kandidaatti oli ylemmän korkeakoulututkinnon nimitys, joka vastasi arvoltaan maisterin arvonimeä; sitä alempia kandidaattitutkintoja olivat nykyäänkin käytössä olevat luonnontieteiden kandidaatti (LuK) ja humanististen tieteiden kandidaatti (HuK). Nykyään luonnontieteellisellä ja humanistisella alalla ylempi korkeakoulututkinto on filosofian maisteri (FM). 

Ruotsissa kandidaatin tutkinto on samankaltainen kuin Suomessa, eli 180 opintopistettä. 

Useissa Itä-Euroopan maissa kandidaatin tutkinto (, tai tieteiden kandidaatti; кандидат наук) on jatkotutkinto, joka vastaa suunnilleen suomalaista lisensiaatin tutkintoa. 

## Ulkomailla
### Kandidaatintutkinnon englanninkielinen käännös
Kansainvälisesti tunnettuja nimityksiä kandidaatin tutkinnolle ovat mm. **BSc** (Bachelor of Science), **BA** (Bachelor of Arts) ja **BPharm** (Bachelor of Pharmacy). Englanninkielen bachelor-nimitys on mukauma alkujaan keskiaikaisen maisteria alemman yliopistotutkinnon *baccalaureatus* nimestä. Suomennettuna baccalaureatus tarkoittaa laakerinmarjaa, koska kandidaatti rinnastettiin laakerinmarjaan, josta versoo itse laakeripuu eli maisteri.

### Ammattikorkeakoulututkinnon rinnastuvuus ja englanninkielinen käännös
Ammattikorkeakoulututkinnot (AMK) rinnastetaan Suomessa kandidaatin tutkintoon silloin, kun hakijan virkakelpoisuutta arvioidaan. Virkaa voi siis hakea joko alemmalla tai ylemmällä yliopistotutkinnolla (tyypillisesti kandidaatin tutkinto tai maisterin tutkinto) tai ammattikorkeakoulututkinnolla (ammattikorkeakoulututkinto tai ylempi ammattikorkeakoulututkinto).

Suomalaisesta ammattikorkeakoulututkinnosta voidaan käyttää opetushallituksen käännössuosituksen mukaisia nimikkeitä, kuten esimerkiksi BBA (Bachelor of Business Administration). Ammattikorkeakoulututkinnot eivät ole tieteellisiä tutkintoja yliopistotutkintojen tapaan, joten niistä ei voida käyttää esimerkiksi käännöstä Bachelor of Science.

## Lähteet
Penkki

**Penkki** on monen istuttava istuin. Joissain työkoneissa yhdenkin istuttavaa istuinta kutsutaan kuitenkin penkiksi, esimerkiksi traktorinpenkki tai (hevosella ajettavan) haravanpenkki. Penkki voi myös olla selkänojallinen, esimerkiksi puistonpenkki, tai selkänojaton, esimerkiksi tuvanpenkki.

Penkki tarkoitti alun perin halkaistua puunrungon kappaletta, jonka jaloiksi jätettiin neljä oksantyveä niin, että se lepäsi lattialla tasainen halkaisupinta ylöspäin. Hirsitupien seiniä kiertävät *arkkupenkit* tehtiin alkujaan peittämään tuvan multapenkkejä. Kun multapenkeistä siirryttiin täytelattian käyttöön, arkkupenkit varustettiin avattavalla kannella ja niistä tuli istuinten ohella arkun kaltaisia säilytystiloja. Penkkejä on käytetty myös ainakin tilapäisinä makuupaikkoina, kuten länsisuomalainen kääntöpenkki tai rajakarjalainen uunipenkki kolpitsa.

Penkki voi olla myös teline, kidutusväline, piinapenkki. Penkki-sana pohjautuu samaan germaaniseen sanaan kuin pankki, joka taas tulee italian kielen sanoista *banca* tai *banco* (rahanvaihtopenkki tai -pöytä)*.* 

## Katso myös
* Höyläpenkki
* Punnerruspenkki

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jussi Pajunen

**Jussi Ilmari Pajunen** (s. 5. syyskuuta 1954 Helsinki) on entinen Helsingin kaupunginjohtaja. Hänet valittiin virkaan 1. kesäkuuta 2005 seitsemän vuoden määräajaksi. Helsingin kaupunginvaltuusto valitsi hänet uudelleen helmikuussa 2012 toiseksi seitsemän vuoden määräajaksi, joka alkoi 1. kesäkuuta 2012. Toinen kausi päättyi ennenaikaisesti vuonna 2017 Helsingin siirtyessä pormestarimalliin.

Pajunen oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1997–2005 ja kaupunginhallituksen jäsen 1999–2005. Vuodet 2003–2005 hän toimi kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Hänet valittiin vuonna 1992 kunnallisvaaleissa Liberaalien riveistä Helsingin kaupunginvaltuuston varavaltuutetuksi. Kokoomukseen hän siirtyi vuonna 1996.

Koulutukseltaan Pajunen on kauppatieteiden maisteri Helsingin kauppakorkeakoulusta ja MBA INSEAD-kauppakorkeakoulusta Ranskasta. Hän puhuu suomen ja ruotsin lisäksi sujuvasti englantia ja ranskaa.

Tasavallan presidentti myönsi Pajuselle ylipormestarin arvonimen vuonna 2006 sekä Suomen valkoisen ruusun I luokan komentajamerkin vuonna 2009. Pajunen vihittiin Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun kunniatohtoriksi vuonna 2011.

Pajusella ja hänen puolisollaan Jaana Pajusella on viisi aikuista lasta.

## Yleiskaava 2002 ja esteellisyys
Toimiessaan kaupunginhallituksessa 1999–2005 Jussi Pajunen oli samaan aikaan myös kiinteistöyhtiö Oy Malmin Novan hallituksen puheenjohtaja. Jussi Pajunen ei kuitenkaan jäävännyt itseään yleiskaavan käsittelystä, vaikka samaan aikaan oli vireillä myös Malmin kauppakeskuksen laajennushanke. 

.

## Aiempi ura
Pajunen työskenteli ennen nimitystään kaupunginjohtajaksi eri tehtävissä Edvard Pajunen Oy -perheyrityksessä 1978–1978 ja Oy Kiinteistö Malmin Novan hallituksen puheenjohtajana 1999–2005. 

* Edvard Pajunen Oy, hallituksen puheenjohtaja, 1990–2005
* Kuluttajan pikatukku Alepa Oy, toimitusjohtaja, 1987–1990 
* Edv. Pajunen Oy, hallituksen puheenjohtaja, 1982–1987
* Edv. Pajunen Oy, varatoimitusjohtaja, 1978–1979, 1980–1982

Lisäksi Pajunen on toiminut useissa Edvard Pajunen Oy:n konserni- ja sisaryritysten hallitus- ja hallintoneuvostotehtävissä Suomessa, Virossa ja Latviassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Langaton tulostus

**Langattomassa tulostuksessa** käytetään pääsääntöisesti kahta tekniikkaa. Langaton tulostus voidaan jakaa *infrapunatekniikkaan* sekä *radioaaltoihin* perustuvaan tiedonsiirtoon. 

Infrapunaan perustuva tekniikka on tavalliseen tulostukseen verrattuna edullista ja helppoa. Lähes kaikissa uusimmissa tietokoneissa ja PDA-laitteissa on infrapunaportti. Infrapunan käyttöä ei ole myöskään mitenkään rajoitettu, eikä sen käyttöön tarvita erillistä lupaa. Infrapuna käyttää valoa tiedon lähettämiseen, joten sen toimivuus edellyttää, että tiedonsiirrossa olevat laitteet ovat näköyhteydessä toisiinsa, alle metrin päässä toisistaan ja että lähetin on suunnattu oikeassa kulmassa vastaanottimeen. Infrapuna on kuitenkin nykyisin väistyvää tekniikkaa, sillä WLANiin perustuva tekniikka valtaa alaa johtavana langattoman tiedonsiirron tekniikkana. 

Radiotekniikkaan perustuva tulostus on moninkertaisesti tehokkaampaa, sillä siinä ei ole infrapunan rajoituksia. Kantomatka on yleensä 50 - 150 metriä. Näköyhteyttä laitteiden välillä ei tarvitse olla. Tiedonsiirrossa käytetään tavallisesti WLANin vapaata 2,4 GHz:n taajuusaluetta, ja tiedonsiirtonopeus voi enimmillään olla 1 Mbps, mikä on siis huomattavasti nopeampi kuin tavallisella rinnakkaiskaapelilla. 

Yksi käytetyimmistä laitteista langattomassa tulostuksessa on AeroComm Inc:n kaupallinen GoPrint. 

Langattoman tulostuksen hyvinä puolina voidaan pitää sitä, että koneiden ja tulostimien sijoittelu on täysin vapaata käytettävän tekniikan enimmäisetäisyyksien puitteissa. Langattoman tulostuksen verkko on myös edullinen ja helppo rakentaa. Se on myös helppo ottaa käyttöön yrityksen oman WLAN-verkon päälle. Lisäksi langattoman tulostusverkon laajennus on helppoa ja nopeaa. Langattoman tulostuksen yleistyminen riippuukin paljolti juuri WLANin yleistymisestä. 
 
Huonoina puolina langattomassa tulostuksessa on häiriöalttius ja GoPrintin tapauksessa yksisuuntaisuus. Radiotekniikalla toteutetut langattoman tulostuksen laitteet ovat myös kalliimpia.
Poliisiylijohtaja

**Poliisiylijohtaja** () johtaa Suomen poliisin ylijohtona toimivaa poliisihallitusta. Poliisiylijohtajan valitsee valtioneuvosto sisäministerin esityksestä viiden vuoden kausiksi kerrallaan.

Nykyisenä poliisiylijohtajana toimii Ilkka Koskimäki, joka aloitti tehtävässä 1. syyskuuta 2024.

## Historia
Aiemmin nimikkeenä käytettiin nimeä **ylipoliisipäällikkö** aina Fjalar Jarvan kauden loppuun eli 1. maaliskuuta 1973 asti.

Ylipoliisipäälliköt ja poliisiylijohtajat ovat tähän mennessä aina olleet sukupuoleltaan miehiä ja koulutukseltaan juristeja, yleensä varatuomareita tai oikeustieteen lisensiaatteja.

Vuoteen 2014 asti poliisihallitus vastasi paikallispoliisin päälliköiden nimityksestä, kunnes vastuu siirrettiin sisäministeriölle. Poliisiylipäällikköä täytyy kuitenkiin nykyään kuulla ennen nimityksen tekemistä. Samana vuonna valtioneuvosto antoi asetuksen, jossa määritellään poliisiylipäällikön pätevyysvaatimus:1) Poliisihallituksen poliisiylijohtajalla oikeustieteen kandidaatin tutkinto tai poliisipäällystön tutkinnon lisäksi 3 momentissa tarkoitettu ylempi korkeakoulututkinto, perehtyneisyys poliisitoimeen ja hallintotehtäviin sekä käytännössä osoitettu johtamistaito ja johtamiskokemus;Vuonna 2021 poliisiylijohtajan kuukausipalkka oli 11&nbsp;981 euroa.

## Viran haltijat

* Esko Heilimo 20.3.1926–27.4.1934
* Martti Koskimies 27.4.1934–21.12.1946
* Karl Gabrielsson (vt.) 1.1.1946–31.1.1947
* Urho Kiukas 29.8.1947–16.7.1957
* Fjalar Jarva 12.8.1957–1.3.1973
* Erkki Korhonen 1.3.1973–18.12.1982
* Olli Urponen 1.2.1983–31.12.1997
* Reijo Naulapää 1.1.1998–31.12.2004
* Markku Salminen 1.1.2005–15.8.2008
* Mikko Paatero 16.8.2008–31.7.2015
* Seppo Kolehmainen 1.8.2015–31.8.2024 
* Ilkka Koskimäki 1.9.2024–
Lähteet:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Poliisiylijohtaja poliisin sivustolla
Poliisijohtaja

**Poliisijohtaja** () on Suomen poliisin korkea poliisivirka. Sen yläpuolella on poliisiylijohtajan virka.

Poliisijohtajan virka keskittyy Poliisihallitukseen, mutta myös muutamalle erilliselle taholle kuten Helsingin poliisilaitokselle, Poliisiammattikorkeakouluun sekä keskusrikospoliisiin.

Helsingin poliisilaitoksen päällikkö ("Poliisikomentaja"), Poliisiammattikorkeakoulun rehtori ("Poliisineuvos") sekä Keskusrikospoliisin päällikkö ("Poliisineuvos") ovat arvoltaan poliisijohtajia.

## Lähteet
ECSS

ECSS, **European Cooperation for Space Standardization** on organisaatio, joka pyrkii standartoimaan avaruustekniikan Euroopan haluamaan muotoon. Ala on pitkälle noudattanut Yhdysvaltain ilmavoimien kirjoittamia MIL-standardeja, mutta Euroopan pyrkimyksenä on olla autonominen toimija tälläkin alalla. 

Sen jäseniä ovat  
* Agenzia Spaziale Italiana (ASI) 
* Belgian Office for Scientific, Technical and Cultural Affairs (OSTC) 
* British National Space Centre (BNSC) 
* Centre National d'Etudes Spatiales (CNES) 
* Canadian Space Agency (CSA) 
* Deutsches Zentrum für Luft- und Raumfahrt (DLR) 
* European Space Agency (ESA) 
* Nederlands Instituut voor Vliegtuigontwikkeling en Ruimtevaart (NIVR) 
* Norwegian Space Centre 
* Euroopan avaruusteollisuutta edustaan ADS-yhdistyksen Eurospace-ryhmä.  

## Aiheesta muualla
*ECSS.nl - useimmat standardit verkkojulkaisuina
Francis Arinze

**Francis Arinze** (s. 1. marraskuuta 1932) on nigerialainen katolisen kirkon kardinaali. Hän oli kärkinimiä uudeksi paaviksi vuoden 2005 paavinvaalissa. Valituksi tuli kuitenkin saksalainen Joseph Ratzinger. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*The Cardinal Arinze Podcast