open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Wilfrid (nimi)

**Wilfrid** on miehen etunimi.

## Tunnettuja Wilfrid-nimisiä henkilöitä
* Wilfrid (n. 633–709), anglosaksinen pyhimys
* Wilfrid Scawen Blunt (1840–1922), brittiläinen diplomaatti, runoilija, esseisti, matkailija ja arabianhevosten kasvattaja
* Wilfrid Rudyerd Boulton (1901–1983), yhdysvaltalainen lintutieteilijä
* Wilfrid Wedgwood Bowen (1899–1987), yhdysvaltalainen eläin- ja lintutieteilijä
* Wilfrid von Christierson (1878–1945), ensimmäinen reformaation jälkeinen suomalaista syntyperää ollut katolinen pappi
* Wilfrid Crabtree (1885–1957), brittiläinen jalkapalloilija ja olympiavoittaja
* Wilfrid Kaptoum (s. 1996), kamerunilainen jalkapalloilija
* Wilfrid Johnson (1885–1960), brittiläinen haavipalloilija
* Wilfrid Pelletier (1896–1982), kanadalainen kapellimestari ja pianisti
* Wilfrid Sellars (1912–1989), yhdysvaltalainen filosofi
* Wilfrid Stinissen (1927–2013), belgialais-ruotsalainen katolinen pappi, karmeliittamunkki ja kirjailija
* Wilfrid Laurier (1841–1919), kanadalainen liberaalipoliitikko
Notgrundet

**Notgrundet** on noin 10 aarin laajuinen kalliosaari Espoon ulkosaaristossa. Virallisessa kaupunginosajaossa se kuuluu Suvisaaristoon. Notgrundet sijaitsee Lehtisaarten ja Inre Notgrundetin kaakkoispuolella Helsingin merialueen länsirajan tuntumassa. Etäisyys Helsingin keskustasta on noin kaksitoista kilometriä lounaaseen.

Notgrundetin rannat ovat jyrkemmät kuin usean muun Espoon ulkosaariston kalliosaaren. Jo 50 metrin päässä rannasta saavutetaan lähes kahdeksan metrin syvyys. Likaantuneisuusluokaltaan Notgrundet oli vuosina 1979–2007 joko luonnontilainen tai lievästi häiriintynyt.

## Viitteet

## Aiheesta muualla
*Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
Toivo Laakkonen

**Toivo Johannes Laakkonen** (25. toukokuuta 1913 – 15. tammikuuta 1990) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti Käpylän Kuntoa ja Helsingin Urheilijat -41 -seuraa.

Laakkonen voitti 25&nbsp;000&nbsp;metrin juoksun Suomen-mestaruuden Helsingissä 1943 ajalla 1.26.20.

## Henkilökohtaiset ennätykset

### Ulkoradat

## Lähteet
Vettakobben

**Vettakobben** on noin 0,4 hehtaarin laajuinen silokalliosaari Espoon ulkosaaristossa. Virallisessa kaupunginosajaossa se kuuluu Matinkylään. Vettakobben on osa Vattukobben-Vettakobbenin luonnonsuojelualuetta, joka sijaitsee välittömästi Stora Ådholmenin itäpuolella. Långgrundetin luonnonsuojelualue sijaitsee Vettakobbenin itäpuolella. Etäisyys Helsingin keskustasta on noin kahdeksan kilometriä lounaaseen.

Vattukobben-Vettakobbenin luonnonsuojelualue on uhanalaisen selkälokin pesimäalue. Siellä pesivät myös meri- ja harmaalokki, kyhmyjoutsen, haahka sekä tukka- ja isokoskelo. Kasvilajistoon kuuluu tyypillisen ulkosaariston kasvien ohella lintujen mukanaan tuomia lajeja, kuten pihakrassi ja kylänurmikka.

## Viitteet

## Aiheesta muualla
*Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
*Vettakobben, Uusimaa, Suomi — Sunrise, Sunset and Daylength
Hokuto (Hokkaidō)

**Hokuto** () on Japanin kaupunki Hokkaidōn saarella Hokkaidōn prefektuurissa. Se sijaitsee Oshiman yleiskehitystoimiston alueella Hokkaidōn ja Oshiman niemimaan eteläosassa. Etelässä kaupunki rajautuu Tyynenmeren Hakodatenlahteen ja Tsugarunsalmeen, sisämaassa on vuoristoalueita. Hokutossa on 45&nbsp;736 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 397,44 neliökilometriä.

Hokuto on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2006 liittämällä yhteen Kamiison ja Ōnon maaseutukaupungit. Kaupungin nimi merkitsee Otavaa ja sen valitsi komitea yli 1&nbsp;300 ehdotuksen joukosta. Hokuto on kasvanut sen itäpuolella sijaitsevan Hakodaten esikaupunkina. Andō-klaanilla oli seudulla residenssi jo 1400-luvulla. Kun Hakodaten satama avattiin ulkomaankaupalle vuonna 1855, Matsumaen daimiokunta perusti Hokutoon paikallisen hallintokeskuksen (*[[jin’ya]]*). 1800-luvun lopulta lähtien alueelle rakennettiin sementtitehtaita ja sittemmin myös öljynjalostamoja. Hokuto on Hokkaidōn vanhinta riisinviljelyaluetta. Riisin lisäksi siellä tuotetaan vihanneksia, hedelmiä, maitoa ja lihaa. 

Hokutossa toimii jo Meiji-kaudella perustettu Japanin ensimmäinen trappistiluostari, Tōbetsun trappistiluostari. Hokutoa palvelevat JR Hokkaidōn suurnopeusjunayhteys Hokkaidō Shinkansen ja Hakodate-päälinja sekä Dōnan Isaribi -rautatien Dōnan Isaribi -rautatielinja.

## Kuvia

Tiedosto:北海道道100号函館上磯線・終点-2（函館市道大野新道側から）.jpg|Prefektuurintie 100
Tiedosto:Hokuto City Cultural Center and Library 01.jpg|Kaupungin kulttuurikeskus ja kirjasto
Tiedosto:JR Hokkaido Shin-Hakodate-Hokuto Station 20160406.jpg|Shin-Hakodate-Hokuton rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Aatos Koivurinta

**Jalo Aatos Koivurinta** (26. helmikuuta 1916 – 26. huhtikuuta 2001) oli suomalainen seiväshyppääjä. Hän edusti Kronohagens Idrottsföreningiä, Helsingin NMKY:tä ja Käpylän Urheilu-Veikkoja.

Koivurinta voitti seiväshypyn Suomen-mestaruuden Helsingissä 1943 tuloksella 370 cm. Hän sijoittui Kalevan kisoissa samassa lajissa neljänneksi 1936, viidenneksi 1938, 1939 ja 1940 sekä kuudenneksi 1944 ja 1945. Ainoassa maaottelussaan, Kouvolassa 1939, hän sijoittui neljänneksi. Hän hyppäsi ennätyksensä 381&nbsp;cm Pietarsaaressa 16. heinäkuuta 1939.

## Lähteet
Otnäsin kartano

**Otnäsin kartano** () sijaitsi nykyisen Otaniemen kaupunginosassa kaakkoisessa Espoossa. Sen päärakennus purettiin oppilaitosten tieltä 1960-luvulla. Otnäsin historia liittyy osin myös Hagalundin kartanon historiaan.

## Historia
Vuoden 1540 maakirjan mukaan Otaniemen kylä koostui kolmesta talosta. Ne sijaitsivat tiiviinä kokonaisuutena keskellä peltoja maaston korkeimmalla kohdalla. Vuonna 1577 tataarit hyökkäsivät Uudenmaan rannikolle ja polttivat muun muassa Otaniemen kylän, joka kuitenkin pysyi asuttuna. Talot yhdistettiin 1614–1630 kruunun tilaksi, joka sai säterivapauden 1664. Syntyi Otnäsin säterikartano, joka siirtyi yksityisomistukseen 1600-luvun lopussa. Tuolloin siitä tehtiin ratsutila. 1700-luvun alun levottomina aikoina Otnäsin kartano autioitui, mutta se asutettiin jälleen 1730-luvulla. Kartanon alue laajeni ja uusia torppia perustettiin. Vuonna 1810 niitä oli kahdeksan.

Isonjaon myötä Otnäsin kartanon perijät jakoivat maat kahtia, jolloin Otnäsin länsipuolelle perustettiin Hagalundin kartano. 1860-luvun taitteessa kartanot liitettiin jälleen toisiinsa. Vuonna 1921 ne erotettiin uudelleen. Myöhemmin 1920-luvulla Otnäsin kartanon omistajat myivät tiluksensa kolmelle yksityishenkilölle, jotka perustivat Otnäs gård ab:n, jonka osake-enemmistö siirtyi pankin haltuun 1930-luvulla. Suomen valtio osti 1949 pankilta Otaniemen maita uutta kampusaluetta varten ja ensimmäiset koulurakennukset kohosivat 1950-luvun alussa. Otnäsin kartanon vanha päärakennus purettiin 1960-luvun alussa. Kartanosta on säilynyt näyttävä lehmuskuja, joka sijaitsee 2010-luvulla käyttöönotetun Aalto-yliopiston metroaseman tuntumassa.

Otnäsin päärakennus oli puurakenteinen. Keskellä oli kaksi kerrosta ja päädyt olivat matalampia. Lehmuskujan varrella sijaitsi suurehkon maalaistalon kokoinen puinen piharakennus.

Otnäsin kartanokokonaisuuteen kuului myös Kivimiehen laiturialue ja Furunäsin huvila.

## Viitteet

## Aiheesta muualla
*Lauri Rahikainen: Kauan, kauan, kauan, sitten Otaniemessä
Boleszkowice

**Boleszkowice** on maalaiskunta Myślibórzin piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 2&nbsp;849. Kunnan hallinnollinen keskus on Boleszkowicen kylä.

Myślibórzin piirikunnan asukkaista 4,3 prosenttia asuu Boleszkowicen kunnassa ja sen pinta-alasta 11 prosenttia kuuluu Boleszkowicen kuntaan. Kylät Boleszkowicen kunnassa ovat Boleszkowice, Chlewice, Chwarszczany, Gudzisz, Kaleńsko, Namyślin, Porzecze, Reczyce ja Wysoka.

Boleszkowicen väkiluku on vähentynyt 10,3 prosentilla vuosien 2002–2019 välisenä aikana. Vuoden 2019 lopussa 49 prosenttia asukkaista oli naispuolisia ja 51 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 17,6 prosenttia kylän väestöstä, työikäiset 63,8 prosenttia ja eläkeikäiset 18,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,1 vuotta. Vuonna 2019 Boleszkowicen kunnassa syntyi 23 lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gmina Wiejska Boleszkowice  Szczecinin tilastokeskus
Anarkismi Ruotsissa

**Anarkismi Ruotsissa** ei ole tuore ilmiö, sillä Mihail Bakunin ilmoitti anarkismia olevan Ruotsissa jo vuonna 1866. Kuten Saksassa ja Alankomaissa, myös ruotsalaisella anarkismilla oli vahvoja syndikalistisia taipumuksia. Varhaisimpia merkittäviä ruotsalaisia anarkisteja oli taiteilija Ivan Aguéli, joka pidätettiin ja tuomittiin Pariisin "kolmenkymmenen oikeudenkäynnissä". Merkittäviä anarkisteja olivat myös Anton Nilson, Leon Larsson, Axel Holmström, Albert Jensen, ja Hinke Bergegren. Bergegren toimitti ja julkaisi viikkolehteä *Under röd flagg* yhdeksän numeroa maalis-kesäkuussa 1891. Lehden toimitustyössä oli anarkokommunistisia taipumuksia. Siinä julkaistiin otteita merkittävien eurooppalaisten anarkistien Pjotr Kropotkinin, Leo Tolstoin ja Élisée Reclusin kirjoituksista.

Anarkistiset ideat olivat tärkeitä Ruotsin sosiaalidemokraattisessa työväenpuolueessa sen perustamisesta, vuodesta 1889, lähtien 1900-luvun alkuun asti. Bergegren johti puolueen anarkistista ryhmää Ungsocialisterna (’Nuorsosialistit’). Bergegren ja Ungsocialisterna erotettiin SDP:stä 1906 ja 1908 välillä.

Näkymätön puolue oli hajanainen taisteluryhmä, jonka perustivat Ruotsin parlamentin ulkopuolisen vasemmiston eri puolet, erityisesti Ruotsin Anarkosyndikalistinen nuorisoliitto. Tarkoitus oli korostaa työpaikkojen ja katujen todellista politiikkaa verrattuna Riksdagenin parlamentaariseen politiikkaan. Ryhmä hajosi 16. syyskuuta 2006.

Anarkosyndikalistinen ammattiliitto Sveriges Arbetares Centralorganisation perustettiin vuonna 1910. 

Vuodesta 1898 ilmestynyt ruotsalainen aikakauslehti *[[Brand (lehti)|Brand]]* on vanhin jatkuvasti ilmestynyt anarkistinen aikakauslehti.

Monet ruotsalaiset anarkistit liittyivät ja taistelivat CNT-FAI:n kanssa Espanjan vallankumouksen aikana 1936–1939. Heidän joukossaan olivat Nisse Lätt ja Axel Österberg. He julkaisivat Espanjasta myöhemmin silminnäkijän raportteja.

Tunnettu kirjailija Stig Dagerman oli anarkisti koko elämänsä ajan. Lundn anarkistiryhmä oli pieni anarkistiliike, joka syntyi vuoden 1968 mielenosoitusten seurauksena.

Yksi monista pienistä anarkistiryhmistä on vasemmistolainen queer-anarkistiryhmä Fag Army, joka aloitti ensimmäisen toimintansa 18. elokuuta 2014 kakuttaessaan terveys- ja sosiaaliministerin, kristillisdemokraattien johtajan Göran Hägglundin.

## Kirjallisuutta
* 
*
Nicumo

**Nicumo** on ylivieskalainen, vuonna 2009 perustettu, englanniksi laulava metalliyhtye. Yhtye on julkaissut kolme albumia. Uusin albumi on keväällä 2020 julkaistu *Inertia*.

## Jäsenet

* Tapio Anttiroiko, kitarat ja taustalaulu
* Atte Jääskelä, kitarat
* Hannu Karppinen, laulu
* Sami Kotila, basso
* Aki Pusa, rummut

## Diskografia

### Albumit

* *The End Of Silence* (2013)
* *Storms Arise* (2017)
* *Inertia* (2020)

### EP:t

* Scars and Glassy Eyes (2011)
* Close your eyes for good

### Singlet

* Witch Hunt (2018)
* Inhale The Flame (2018)
* Who are You (2019)
* Tree of Life (2019)
* Time Won't Heal (2020)
* Same Blood (2020)

## Lähteet
Lumihyönteinen

**Lumihyönteiset** ovat hyönteisiä, jotka useimmista hyönteisistä poiketen ovat aktiivisia ja liikkuvat myös talvella osana elinkiertoaan. Useimmat niistä viettävät talvella suurimman osan ajastaan lumen eristämässä mikroilmastossa, ja ne nousevat lumen päälle erityisesti suojasäällä. Kylmänkestävyys vaihtelee eri lajien välillä. Kulkukäytävinä lumenalaisen ja lumenpäällisen mikroilmaston välillä toimivat puut ja muu lumen läpi työntyvä kasvillisuus. On myös lajeja, jotka liikkuvat pelkästään lumen päällä.

Lumihyönteisiä tavataan holarktisella alueella ja vuoristoseuduilla myös etelämmässä. Suurissa osissa Fennoskandiaa on talvisin usean kuukauden säilyvä lumipeite, jonka eristämää mikroilmastoa hyödyntävät useat lumihyönteiset, kuten lumikorennot, lumikirsikkäät ja talvisääsket. Vähintään noin 20 senttiä paksu lumikerros takaa sen, että lämpötila pysyy nollan celsiusasteen liepeillä. Myös monet kärpäslajit ovat aktiivisia talvella ja liikkuvat lumen päällä. Lisäksi lumessa voi nähdä joitakin surviaissääskiä ja koskikorentoja, jotka kuoriutuvat talvisin joissa ja puroissa. Hyönteisten lisäksi samanlaista elämäntapaa noudattavat monet hämähäkit, hyppyhäntäiset ja punkit, joista osa on niin pieniä, että ne voivat liikkua lumikiteiden välisiä rakoja pitkin ja siten elää myös lumen sisällä.

## Kuvagalleria

Boreus westwoodi m.jpg|Lumikorento (*Boreus westwoodi*)
Chionea crassipes, female, Enontekiö, Finland.jpg|Lapinlumikirsikäs (*Chionea crassipes*)
Trichocera maculipennis female from the Polish Antarctic Arctowski Station, Admiralty Bay.png|*[[Trichocera maculipennis]]* -talvisääski


## Lähteet
Ishikari

**Ishikari** () on Japanin kaupunki Hokkaidōn saarella Hokkaidōn prefektuurissa. Se sijaitsee Ishikarin kehitystoimiston alueella Japaninmeren Ishikarinlahden rannikolla. Kaupungin eteläosa rajautuu Sapporoon ja siellä mereen laskee Ishikarijoki, pohjoisosat ovat vuoristoisia. Ishikarissa on 58&nbsp;297 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 722,42 neliökilometriä.

Ishikarin nimi on peräisin Ishikarijoelta ja sitä kautta ainun kielestä. Historiallisesti Ishikari kehittyi kalastajakylänä Ishikarijoen suulla. Ennen Meiji-kautta joki oli tärkeä reitti Hokkaidōn sisäosiin. Tämä alue on edelleen maaseutumainen, ja siellä viljellään riisiä ja vihanneksia. Kaupungin eteläosa on sen sijaan kasvanut 1970-luvulta lähtien voimakkaasti Sapporon lähiönä. Sinne on rakennettu myös teollisuutta ja Ishikarinlahden uusi satama. Kaupungissa on muun muassa metalli- ja koneteollisuutta sekä logistiikkaa. Kaupunkioikeudet Ishikarille myönnettiin vuonna 1996. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen liitettiin Atsutan ja Hamamasun kyläkunnat. 

Ishikarin pohjoisosa kuuluu Shokanbetsun–Teurin–Yagishirin puolikansallispuistoon. Alueella sijaitsee esimerkiksi Ofuyumisakin niemi.

## Kuvia

Tiedosto:あそびーち石狩（Ishikari Asobeach） - panoramio (8).jpg|Asobeach-hiekkaranta
Tiedosto:石狩漁業協同組合（Ishikari Fisheries Cooperative） - panoramio (5).jpg|Ishikarin kalastussatamaa
Tiedosto:稲刈り（Rice reaping） - panoramio.jpg|Riisin korjuuta Ishikarissa
Tiedosto:Old Nagano Store in Ishikari.jpg|Vanha liikerakennus Ishikarissa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Peter Lalor

**Peter Lalor** (5. helmikuuta 1827 Tinakill – 9. helmikuuta 1889 Melbourne) oli irlantilaissyntyinen australialainen kapinajohtaja ja sittemmin poliitikko. Lalor johti kullankaivajien Eurekan kapinaa vuonna 1854.

Lalorin isä oli Home rulen eli Irlannin itsehallinnon kannattaja. Peter Lalor kouluttautui Irlannissa insinööriksi. Irlannin suuren nälänhädän jälkeen Lalor ja yksi hänen veljistään muutti vuonna 1852 Australiaan lukuisten muiden irlantilaisten tavoin. Kolme muuta veljestä muuttivat Yhdysvaltoihin. Australiassa Lalor sai aluksi töitä Melbourne-Geelongin rautatiellä ja vuonna 1853 Eurekan kultakaivoksilla. Hän liittyi marraskuussa 1854 kullankaivajien perustamaan Ballarat Reform Leagueen. Liike vastusti kalliita kullankaivulisenssejä, poliisin väkivaltaisia toimia, kullankaivajien edustuksen puutetta päätöksenteossa sekä maan vähyyttä. Kun hallitus ei vastannut reformiliikkeen vaatimuksiin, kullankaivajat päättivät ryhtyä kapinaan ja valitsivat Lalorin johtajakseen 30. marraskuuta 1854. Kapinalliset rakensivat suojakseen Eureka Stockadeksi kutsutun paaluvarustuksen. Poliisi ja hallituksen lähettämät sotilaat piirittivät paaluvarustuksen joulukuun 3. päivänä. Kullakaivajat kieltäytyivät tulemasta ulos varustuksesta ja avasivat tulen piirittäjiä vastaan. Seurasi lyhyt taistelu, jonka jälkeen poliisi ja hallituksen joukot häätivät kapinalliset varustuksesta. Taistelussa kuoli 22 kullankaivajaa ja viisi sotilasta. Lalor pääsi pakoon mutta haavoittui kahakassa käteen, joka jouduttiin myöhemmin amputoimaan. Hän vetäytyi piiloon useaksi viikoksi. Kun hän lopulta palasi piilopaikastaan, kapinajohtajia vastaan asetetut syytteet hylättiin. Eurekan kapinan jälkeen suurin osa kaivostyöläisten vaatimista uudistuksista hyväksyttiin.

Kun Victorian osavaltion parlamenttia laajennettiin, sieltä varattiin paikkoja myös kultakenttien edustajille, ja Lalor oli yksi ensimmäisistä vuonna 1855 valituista alueen edustajista. Lalor toimi parlamentin alahuoneen edustajana 1856–1871 ja 1875–1887. Poliitikkona Lalor edisti kaivostyöläisten asemaa, ajoi Eurekan kapinan uhreille maksettavia korvauksia ja tuki Australian kansallista koulutusjärjestelmää, paikallista teollisuutta ja maahanmuuttoa. Hän toimi myös tilanhoitajana ja kaivosyhtiöiden johtotehtävissä. Vuosina 1880–1887 Lalor oli parlamentin puhemies. Lalor kuoli vuonna 1889 ollessaan sairauslomalla parlamentista.

## Lähteet
Ahvenanmaan eteläinen saaristoseurakunta

**Ahvenanmaan eteläinen saaristoseurakunta** (ruotsiksi *Ålands södra skärgårdsförsamling*) on Ahvenanmaan eteläisessä osassa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Seurakunta kuuluu Porvoon hiippakuntaan, johon kuuluvat kaikki Suomessa toimivat ruotsinkieliset seurakunnat.

Seurakuntaan kuuluu kolme kirkkoa ja kaksi seurakuntataloa:

* Föglön kirkko
* Sottungan kirkko
* Kökarin kirkko
* Föglon seurakuntatalo
* Kökarin seurakuntatalo

Seurakunnan nykyinen kirkkoherra on Peter Karlsson. Hän toimi ennen tätä virkaatekevänä kirkkoherrana aiemmissa eteläisen Ahvenanmaan seurakunnissa (Kökarin ja Sottungan seurakunnissa, joilla oli yhteinen kirkkoherran virka) lähes 20 vuoden ajan.

## Kuvia

Tiedosto:Kirka.JPG|Föglön kirkko.
Tiedosto:Sottunga kyrka exteriör.jpg|Sottungan kirkko.
Tiedosto:Sottunga kyrka votivskepp.jpg|Sottungan kirkon votiivilaiva.


## Lähteet
Viljo Pällo

**Viljo Pällo** (12. maaliskuuta 1916 Terijoki – 13. lokakuuta 1995) oli suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 110 metrin aitajuoksu. Hän edusti Inkeroisten Terhoa, Inkeroisten Vihuria, Tampereen Pyrintöä ja Mikkelin Kilpa-Veikkoja. Hän oli pituudeltaan 185&nbsp;cm.

Pällo voitti 110 metrin aitajuoksun Suomen-mestaruuden Helsingissä 1942 ajalla 15,7. Hän sai samaassa lajissa SM-hopeaa 1939 ja 1943. 200 metrin aitajuoksussa hän saavutti SM-pronssia 1938 ennätyksellään 26,0. Hän sijoittui SM-kisoissa lisäksi parhaimmillaan viidenneksi sekä 400 metrin aitajuoksussa 1936 että kymmenottelussa 1937 ennätyksellään 5558 pistettä.

Pällo edusti Suomea kolme kertaa maaottelussa 110 metrin aitajuoksussa. Hän voitti maaottelujuoksun Kouvolassa 1939 ajalla 15,3.

Pällo teki 110 metrin aitajuoksuennätyksensä 14,9 Kouvolassa 6. elokuuta 1939. 400 metrin aitajuoksussa hänen ennätyksensä oli 59,0 (1937).

## Lähteet
Neelam Kothari

**Neelam Kothari** (s. 9. marraskuuta 1967 Hongkong) on intialainen korusuunnittelija ja entinen näyttelijä. Hän näytteli pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa 1980-luvun alkupuolelta 2000-luvun alkuun.

## Yksityiselämä
Neelam on etniseltä taustaltaan gujaratilais-iranilainen. Hän meni naimisiin Rishi Sethian kanssa vuonna 2000, mutta avioliitto päättyi pian eroon. Hän meni naimisiin näyttelijä Samir Sonin kanssa vuonna 2011. He adoptoivat tyttären vuonna 2013.

## Filmografia

## Televisio

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Mariehamns församling

**Mariehamns församling** (suom. *Maarianhaminan seurakunta*) on Ahvenanmaan pääkaupungissa toimiva seurakunta, joka kuuluu Porvoon hiippakuntaan, johon kuuluvat myös kaikki muut Suomessa toimivat ruotsinkieliset seurakunnat. Vuoden 2025 lopussa seurakuntaan kuului 6&nbsp;942 jäsentä. Kirkkoherrana toimii Mari Puska. Hänet valittiin tehtävään vuonna 2017.

Seurakunnalla on kolme kirkkoa: Pyhän Yrjön kirkko, Pyhän Martin kirkko ja Pyhän Johanneksen kirkko. Lisäksi sillä on neljä seurakuntataloa ja yksi leirikeskus Lemlandissa..

## Lähteet
Arvi Tonteri

**Arvi Tonteri** (7. syyskuuta 1912 – 22. lokakuuta 1942) oli suomalainen pika- ja keskimatkojen juoksija. Hän edusti Antrean Esaa ja Karhulan Katajaisia. Hän oli pituudeltaan 190&nbsp;cm.

Tonteri voitti 400 metrin juoksun Suomen-mestaruuden Tampereella 1940 ajalla 50,4. 800 metrillä hän sijoittui Kalevan kisoissa parhaimmillaan 11:nneksi 1937.

Tonteri juoksi 400 metrin ennätyksensä 50,3 Käkisalmella 28. elokuuta 1938. 800 metrin ennätyksensä 1.56,6 hän teki Kotkassa 2. elokuuta 1940.

## Lähteet
Brändö-Kumlinge församling

**Brändö-Kumlinge församling** (suom. *Brändö-Kumlingen seurakunta*) on Brändön ja Kumlingen alueilla toimiva Porvoon hiippakuntaan kuuluva seurakunta Ahvenanmaalla. Vuoden 2025 lopussa seurakunnalla oli 474 jäsentä. Seurakunnan kirkkoherrana toimii Kent Danielsson.

Seurakunnalla on kaksi kirkkoa: Brändön kirkko ja Kumlingen kirkko. Lisäksi kummassakin kunnassa sijaitsee seurakunnan omistama seurakuntatalo..

## Papisto
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Brändö-Kumlingen seurakunnan kirkkoherroina:
* 2011–2012: vt. Peter Blummentahl
* 2016–2017: vt. Benny Andersson

## Lähteet
Guantánamo (provinssi)

**Guantánamo** on Kuuban itäisin provinssi. Sen pääkaupunki on Guantánamo. Provinssin pinta-ala on 6&nbsp;168 neliökilometriä ja väkiluku 515&nbsp;428 asukasta. Alueella sijaitsevat Yhdysvaltain Guantanamo Bayn laivastotukikohta ja vankileiri.

## Kunnat
*Baracoa
*Caimanera
*El Salvador
*Guantánamo
*Imías
*Maisí (La Máquina)
*Manuel Tames
*Niceto Pérez
*San Antonio del Sur
*Yateras (Palenque)

## Lähteet
Lorentz-kerroin

**Lorentz-kerroin**, \ \gamma on tärkeä funktio suhteellisuusteoriassa.  Kertoimen mukaan aika, pituus ja suhteellinen massa muuttuvat kun kappale on liikkeessä. Se on nimetty hollantilaisen fyysikon Hendrik Lorentzin mukaan.

## Määritelmä
Lorentz-kerroin \ \gamma määritellään
:\gamma = \frac{1}{\sqrt{1 - \frac{v^2}{c^2}}} = \frac{1}{\sqrt{1 - \beta^2}} = \frac{dt}{d\tau} ,

missä:

**v* = suhteellinen nopeus,
**c* = valonnopeus tyhjiössä,
**β* = suhdeluku *v*/*c*,
**t* = koordinaatin aika,
*\ \tau = havainnoitsijan aika.

## Katso myös
* Erityinen suhteellisuusteoria
* Lorentz-muunnos

## Lähteet
Saltviks församling

**Saltviks församling** (suom. *Saltvikin seurakunta*) on Saltvikissa toimiva seurakunta, joka kuuluu Porvoon hiippakuntaan. Seurakunnan kirkkoherrana (vt.) toimii Carolina Lindström.

Seurakuntaan kuuluu yksi kirkko (Saltvikin kirkko), yksi seurakuntatalo ja hautauskappeli ja pappila.

## Papisto
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Saltvikin seurakunnan kirkkoherroina:
* 1997–1998: vt. Mårten Andersson
* 2012–2014: Peter Blummentahl

## Lähteet
Tonttila (täsmennyssivu)

**Tonttila** tarkoittaa seuraavia:

* Tonttila, alue Möysän kaupunginosassa Lahdessa

## Sukunimi
* Pekka Tonttila, suomalainen säveltäjä, sanoittaja, sovittaja ja laulaja
* Sari-Liia Tonttila, suomalainen yritysjohtaja
Matanzas (provinssi)

**Matanzas** on yksi Kuuban provinsseista. Sen pinta-ala on 11&nbsp;792 neliökilometriä ja väkiluku 694&nbsp;476 asukasta (2012). Provinssin hallintokeskus on samanniminen Matanzasin kaupunki.

Matanzasin provinssin nimi merkitsee "verilöylyä". 1700-luvulla alueen pohjoisrannikkoa hävittivät merirosvot ja kolme vuosisataa myöhemmin
etelärannikolla tapahtui Sikojenlahden maihinnousu. Provinssi on myös synkretistisen afrokuubalaisen santeria-uskonnon keskus.

## Kunnat
* Calimete
* Cárdenas
* Cienaga de Zapata
* Colón
* Jagüey Grande
* Jovellanos
* Limonar
* Los Arabos
* Martí
* Matanzas
* Pedro Betancourt
* Perico
* Unión de Reyes
* Varadero

## Lähteet
Mayabeque

**Mayabeque** on yksi Kuuban provinsseista. Sen pinta-ala on 3&nbsp;744 neliökilometriä ja väkiluku 376&nbsp;825 asukasta (2012). Provinssin hallintokeskus on San José de las Lajasin kaupunki.

Mayabeque on Kuuban pienin provinssi. Siellä viljellään sitrushedelmiä, tupakkaa, viinirypäleitä ja sokeriruokoa. Provinssi syntyi 1. tammikuuta 2011, kun entinen Havannan provinssi jaettiin Mayabequen ja Artemisan provinsseiksi.

## Kunnat
* Bejucal
* San José de las Lajas
* Jaruco
* Santa Cruz del Norte
* Madruga
* Nueva Paz
* San Nicolás
* Güines
* Melena del Sur
* Batabanó
* Quivicán 

## Lähteet
Sancti Spíritus (provinssi)

**Sancti Spíritus** on yksi Kuuban provinsseista. Sen pinta-ala on 6&nbsp;777 neliökilometriä ja väkiluku 463&nbsp;458 asukasta (2012). Provinssin hallintokeskus on samanniminen Sancti Spíritusin kaupunki.

## Kunnat
* Cabaiguán
* Fomento
* Jatibonico
* La Sierpe
* Sancti Spíritus
* Taguasco
* Trinidad
* Yaguajay

## Lähteet
Villa Clara

**Villa Clara** on yksi Kuuban provinsseista. Sen pinta-ala on 8&nbsp;412 neliökilometriä ja väkiluku 791&nbsp;216 asukasta (2012). Provinssin hallintokeskus on Santa Claran kaupunki.

## Kunnat
* Caibarién
* Camajuaní
* Cifuentes
* Corralillo
* Encrucijada
* Manicaragua
* Placetas
* Quemado de Güines
* Ranchuelo
* Remedios
* Sagua la Grande
* Santa Clara
* Santo Domingo

## Lähteet
Las Tunas (provinssi)

**Las Tunas** on yksi Kuuban provinsseista. Sen pinta-ala on 6&nbsp;593 neliökilometriä ja väkiluku 532&nbsp;645 asukasta (2012).

Vaikka Las Tunasin maakunta liittyy historiallisesti Orienteen, sillä on monia yhteisiä omaisuuksia läntisen Camagüeyn provinssin kanssa. Sisämaan tasaisilla ruohokentillä on sokeritehtaita ja karjatiloja, kun taas pohjoisrannikon rannat pysyvät villeinä ja vähämatkailijaisina.

## Kunnat
* Amancio
* Colombia
* Jesús Menéndez
* Jobabo
* Las Tunas
* Majibacoa
* Manatí
* Puerto Padre

## Lähteet
Sund-Vårdö församling

**Sund-Vårdö församling** (suom. *Sund-Vårdön seurakunta*) on entinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se sijaitsi Ahvenanmaalla ja sekä Sundin että Vårdön kunnissa. Seurakunta kuului Porvoon hiippakuntaan.

Kirkkoherrana toimi Outi Laukkanen. Vuonna 2020 seurakuntaan kuului 1&nbsp;077 henkilöä.

Seurakuntaan kuului kaksi kirkkoa: Sundin kirkko ja Vårdön kirkko.

Sund-Vårdö ja Finström-Geta yhdistyivät Pohjois-Ahvenanmaan seurakunnaksi vuoden 2022 alussa.

## Lähteet
Jollaksen kartano

**Jollaksen kartano** on Helsingin Laajasalon Jollaksessa sijaitseva kartano.

Kartanon historia juontaa juurensa vuoteen 1798, jolloin sen maat erotettiin Holmgårdin kartanosta. Kartanon nykyinen päärakennus on vuodelta 1919. Sen rakennutti varatuomari, pankkiiri Viktor Alexander Tavaststjerna, ja sen suunnittelivat arkkitehdit Malmström ja Tikkanen. Muotopuutarhasommitelma on peräisin vuodelta 1920 ja puutarha-arkkitehti Paul Olssonin suunnittelema.

Aikojen saatossa kartanon on omistanut muun muassa kirkkoherra Pettersson 1800-luvun lopulla ja tämän jälkeen asemapäällikkö Robert Rosvall, varatuomari A. Laurell ja edelleen Tavaststjernan perhe.

Vuonna 1920 kartanon maat jaettiin Tavaststjernan ja hänen sisaruksiensa kesken, jolloin alueen keskiosa ja kartanorakennus tulivat Viktor Tavaststjernalle, alueen itäosa (Jollas-Östergård) hänen veljelle Alarikille ja länsiosa (Jollas-Vestergård) hänen sisarelleen Selma Alftanille. Viktor kuoli jo samana vuonna, ja kartano jäi hänen leskelleen Gurli von Pfalerille.

Vuonna 1940 kartano myytiin SOK:lle, joka käytti sitä koulutustiloinaan. Vuonna 1981 SOK halusi luopua kartanosta, jolloin Helsingin kaupunki käytti etuosto-oikeuttaan ja hankki kartanon itselleen. 

2010-luvulla kaupunki yritti myydä kartanoa, mutta päätyi vuokraamaan sen ravintola-alan yrittäjä Antti Tuomolalle. Pian tämä kuitenkin ilmoitti kuitenkin luopuvansa kartanosta ja muuttavansa pois Helsingistä, koska ei ole tyytyväinen vuokrasopimuksensa irtisanomisehtoihin. Tuomolan jälkeen kartanossa toimi perheyritys Kuuma Helsinki Oy, joka on pitänyt kahvilaa muun muassa Punavuoressa ja Kämp Galleriassa. Sekin luopui Jollaksesta vuoden kuluttua muun muassa energiakustannusten takia.

Kartanon päärakennus on suojeltu.


Laajasalo, Jollaksen kartano, paja - G2684 - hkm.HKMS000005-km00418c.jpg|Paja
Laajasalo, Jollaksen kartanon kivimakasiini - G2683 - hkm.HKMS000005-km00418b.jpg|Kivimakasiini
Laajasalo, Jollaksen kartanon puutarhurin talo - G2699 - hkm.HKMS000005-km00418r.jpg|Puutarhurin talo


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Virkkalan seisake

**Virkkalan rautatieasema** (, ) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Hanko–Hyvinkää-radalla Lohjalla. Se perustettiin viimeistään vuonna 1874. Virkkalan liikennepaikkarakennus rakennettiin Bruno Granholmin Platformskjul I -tyypin piirustusten mukaisesti 1900-luvun alussa. Rakennusta laajennettiin vuosina 1914 ja 1923. Virkkalaan rakennettiin uusi Thure Hellströmin suunnittelema asemarakennus, joka otettiin käyttöön vuonna 1925. Vanha rakennus siirrettiin 1939 Pirttikankaan seisakkeelle. Virkkalasta johti myös pistoraide Virkkalan sementtitehtaalle.

Virkkalan liikennepaikka muutettiin miehittämättömäksi 1. heinäkuuta 1969. Tavaraliikenne lakkautettiin vuonna 1981 ja henkilöliikenne lakkautettiin koko radalta 25. syyskuuta 1983. Virkkalan uudempi asemarakennus purettiin 1989.

## Lähteet
Paraurheilun kunniagalleria

**Paraurheilun kunniagalleria** on Suomen Paralympiakomitean perustama kunniagalleria menestyneille vammaisurheilijoille ja vammaisurheilua edistäneille henkilöile. Ensimmäiset jäset julkistettiin kansainvälisenä vammaisten päivänä 3. joulukuuta 2020.

## Jäsenet

## Lähteet
No onkos tullut kesä

**No onkos tullut kesä** on suomalainen joululaulu, jonka J. H. Erkko sanoitti vuonna 1883 suomalaisen kansanlaulun sävelmän pohjalta.

Laulu on vuosikymmenten ajan ollut suosittu joululaulu kouluissa ja koulujen joulujuhlissa. Ensimmäisen suomalaisen levytysversion laulusta tekivät Sulo Saarits ja lapsikuoro vuonna 1950 ja sen jälkeen siitä on tehty lukuisia äänitetaltiointeja. Laulun ovat levyttäneet muun muassa Tapiolan kuoro (1973) ja Cantores Minores (1983).

## Laulun alkuperä
Kansanmusiikin emeritusprofessori Heikki Laitisen mukaan laulun melodia on peräisin Itä-Suomesta. A. A. Boreniuksen vuonna 1880 kokoamassa *Suomalaisia Kansanlauluja* -kirjassa "Neitoselle"-kansanlaulun sävel on täsmälleen "No onkos tullut kesä" -joululaulun sävelkulun mukainen. Laulu alkaa sanoilla: "Nyt mä olen niin kuin lintu, joka metsiss' visertää." Borenius on merkinnyt sävelmän muistiinmerkitsemispaikaksi Sotkamon. Vuonna 1881 Savo-Karjalainen osakunta julkaisi kansanlaulun "Neitoselle" sävelen "Uusi kannel Karjalasta, Soitto sointuva Savosta" -vihkossa, joka sisälsi osakunnan keräämiä kansanlauluja. Laulun melodia oli julkaisun mukaan merkitty muistiin Liperissä.

Kun P. J. Hannikainen vuonna 1881 oli kirjoittanut "Karjalaisten laulun" ensimmäisen version, Helsingin yliopiston musiikinopettaja Richard Faltin vanhempi ehdotti sen sävelmäksi tätä Liperistä löydettyä kansansävelmää. Hannikaisen mielestä se ei kuitenkaan ollut onnistunut valinta, eikä hän ollut tyytyväinen kirjoittamaansa sanoitukseenkaan. Niinpä hän vuonna 1899 kirjoitti "Karjalaisten laululle" uuden sanoituksen ja myös sävelsi sen kokonaan uudestaan.

Viipurilainen Anton Valtavuo (Rikström) näytti Erkolle "Uusi kannel Karjalasta, Soitto sointuva Savosta" -kirjasesta löytämäänsä suomalaista kansansävelmää ja pyysi tätä kirjoittamaan siihen sopivan laulun. Erkko kirjoitti "No onkos tullut kesä" -joululaulun sanat Viipurissa vuonna 1883.

J. H. Erkko julkaisi laulun sanat nimellä "Jouluaatto" runokokoelmassaan *Ajan varrelta* vuonna 1896. Nuotteineen "No onkos tullut kesä" -joululaulu ilmestyi Anna Sarlinin toimittamassa *Joululauluja*-kokoelmassa vuonna 1898.

## Laulun sanat ja alkuperäisen käsikirjoituksen julkaisematon säkeistö
Laulussa on neljä säkeistöä ja se alkaa sanoilla: "No onkos tullut kesä, nyt talven keskelle, ja laitetaankos pesä, myös pikkulinnuille." Laulussa kerrotaan joulun tuomasta tunnelmasta ja valosta talven pimeyteen. Se päättyy sanoihin: "Niin hyvä lämmin hellä, on mieli jokaisen. Oi jospa ihmisellä, ois joulu ainainen."

J. H. Erkon joululaulun alkuperäinen käsikirjoitus löytyi vuonna 2014 *[[Päivälehti|Päivälehden]]* arkistosta. Käsikirjoitus sisältää aiemmin tuntemattoman neljännen säkeistön. Käsikirjoituksessa säkeistöjä on yhteensä viisi. Neljännen säkeistön sanat kuuluvat: "Jokainen kieppuu, kiikkuu, niin Liisan nukkikin. Ja lahjoinensa liikkuu, nyt joulupukkikin." Säkeistöä ei löydy Erkon teoksista eikä joululaulukokoelmista.

## Lähteet
Mestarilaulajat

**Mestarilaulajat** () olivat koulutettuja porvarillisia laulajia, jotka harjoittivat Saksassa hovilyriikasta 1200-luvun keskivaiheilla syntynyttä laulurunoutta. Mestarilaulajat hakivat taiteensa harjoittamisella toimeentuloaan lähinnä hoveista ja kaupungeista. Myöhemmin mestarilaulua harjoittivat paikoillaan asuvat porvarit, etupäässä käsityöläiset, järjestyneinä yhdistyksinä, pikemminkin rakkaudesta taiteeseen kuin taloudellisista syistä.

Kansanrunouden vastakohtana mestarilaulajat panivat pääpainon taidokkaisiin metriikan ja musiikin muotoihin, ja vähitellen taiteenlajin harjoittaminen jäykistyi tyhjäksi muodollisuudeksi. Lopulta luonnollisen rytmin sijaan tuli mekaaninen tavujen laskeminen ja runotyyli lyötiin laimin. Vanhan ritarirunouden päälaji, lemmenlaulu, väistyi, ja tilalle tulivat oppineet ja opettavaiset hengelliset aiheet ja kertomukset. Mestarilaulajien henkinen vireys hiipui uskonpuhdistuksen aikoihin. Viimeinen mestarilaulajien koulu suljettiin 1839 Ulmissa.

## Lähteet
Hamina (Hausjärvi)

**Hamina** eli **Haminankylä** on kylä Hausjärvellä, Haminanjoen varrella. Kylässä toimii Haminankylän nuorisoseura ry lähes 100 vuotta vanhassa kylätalossa Kotipirtissä. Talossa järjestetään muun muassa iltamia, konsertteja ja avoimien ovien päiviä. Talo on myös erilaisten kuntoilu- ja leiritapahtumien tukikohta. Kesäisin kylässä järjestetään Mommilanjärven soutelu, joka on ollut Hausjärven suurin kesätapahtuma.

Kylän kohdalla on joskus sijainnut joen varrella satama tai venevalkama.

Koulua Haminankylässä käytiin aluksi Myllymaan talon tiloissa. Varsinainen koulurakennus vihittiin käyttöön 1908 ja sitä laajennettiin vuosina 1937 ja 1955. Koulussa syttyi 29. heinäkuuta 1948 tulipalo, joka uhkasi tuhota koko koulurakennuksen. Palokunta sai kuitenkin palon sammutettua ja rakennus korjattiin mahdollisimman pian, jotta koulutyö pääsi ajallaan alkuun. Tulipalon syttymissyy ei selvinnyt. Hausjärveläinen Ala-Hämeen Palovakuutusyhdistys toimi vakuutuksen maksamisessa maailmanennätysnopeudella ja tapauksesta mainitaan Guinnesin Suuressa Ennätyskirjassa. Haminankylän koulu lakkautettiin 1997. 

## Lähteet
Videolaki

**Videolaki** (SDK 697/1987) oli Suomessa vuosina 1988–2000 voimassa ollut laki, jolla kiellettiin kokonaan K18-elokuvien levitys videokasetteina. Laki koski ainoastaan elokuvia videokaseteilla: elokuvien tarkastusta yleisesti koski oma 1960-luvulla säädetty lakinsa, johon videolaki ei vaikuttanut. Samoin tietokone- ja videopeleihin laki ei vaikuttanut.

Laista keskusteltiin runsaasti koko 1980-luvun ajan. Erityinen merkitys oli Ajankohtaisen kakkosen ohjelmalla 18. joulukuuta 1980, jossa keskusteltiin väkivaltaelokuvien vaikutuksesta lapsiin. Ohjelman myötä etenkin kulttuuriministeri Kalevi Kivistö ja kansanedustajat Ole Norrback ja Christoffer Taxell rupesivat ajamaan uutta videolakia.

Lain oli aluksi tarkoitus olla tasa-arvoinen video- ja teatterielokuville, mutta lopulta laki päätyi kieltämään K18-videoelokuvat kokonaan, vaikka niitä sai esittää esimerkiksi televisiossa. Tuolloin lakivaliokunnan jäsenenä ollut Sirpa Pietikäinen perusteli lakia myöhemmin sillä, ettei televisiokanavia ollut lain säätämisajankohtana kovin montaa ja siten laki oli toimiva suojelemaan lapsia erityisesti väkivaltaelokuvilta. Lakiehdotus sai laajaa kannatusta eduskunnassa ja se hyväksyttiin kesäkuussa 1987. Presidentti Mauno Koivisto vahvisti lain heinäkuussa 1987 ja se astui voimaan vuoden 1988 alusta. Lakia kannattivat eduskunnassa Kristillinen liitto sekä kaikki vasemmistolaiset SDP:n Arja Alhoa lukuun ottamatta, RKP:n ryhmä äänesti enimmäkseen lakia vastaan ja kokoomuksen ryhmä hajosi selvästi asian suhteen. Keskustassa viisi edustajaa äänesti vastaan (mm. Johannes Virolainen), joista monet perustelivat asiaa lain valvonnan vaikeudella. Vihreiden kaksi edustajaa vastustivat lakia.

Sensuroinnin teki Suomen valtion laitos Valtion elokuvatarkastamo, jonka kommenttien mukaan levitysyhtiöt leikkasivat tai muokkasivat elokuvia. Yksi tarkastetuimpia elokuvia oli ''Henry Lee Lucas – sarjamurhaaja'', jonka tarkastamo katsoi viidesti vuosina 1992–1998 ennen kuin elokuva saavutti K16-ikärajoituksen.

Lakia myös kritisoitiin jo ennen sen säätämistä. Esimerkiksi Helsingin Sanomien pääkirjoituksessa vuodelta 1993 kirjoitettiin, kuinka laki oli "lapsellisen holhoava ja todellisuudelle vieras" jo syntyessään. Sen sanottiin olevan käytännössä voimaton esimerkiksi postimyyntiä ja satelliittitelevisiota kohtaan.

Suhtautuminen lakia kohtaan muuttui yhteiskunnassa 1990-luvun edetessä. Muun muassa Valtion elokuvatarkastamon johtoon vuonna 1996 nimitetty Antti Alanen kannatti lain poistamista: hänen nimityksensä myötä lain tulkintaa muutettiin pornovideoihin liittyen jo loppuvuodesta 1996. Viimeistään internetin suosion kasvaessa elokuvien ennakkotarkastusten arvon nähtiin laajalti kadonneen. Vanhan videolain syrjäyttänyt kuvaohjelmalaki astui voimaan 1. tammikuuta 2001.

Valtion elokuvatarkastamo lakkautettiin 2010-luvun alkupuolella sen toiminnan tultua tarpeettomaksi. Nykyään elokuvien ikärajaluokittelusta vastaavat koulutetut ulkopuoliset tekijät valtiollisen instituution sijaan.

## Katso myös
* Elokuvien ikärajat Suomessa
* Kuvaohjelmien ikärajat Suomessa

## Lähteet
Kuru (Hausjärvi)

**Kuru** on kylä Hausjärvellä. Kylän asukkaat saavat elantonsa maataloudesta ja palveluista. Kylällä on myös pienimuotoista teollisuutta.

Hausjärven kuntakeskukseen Oittiin on Kurusta matkaa noin 12 kilometriä. Lähimmät kaupungit Riihimäki ja Hyvinkää sijaitsevat molemmatkin noin 15 kilometrin päässä.

## Nimen alkuperä
Kylä lienee saanut nimensä maaston muodoista. Vanha kyläkeskus sijaitsi ojannotkon eli kurun välissä. 

Hausjärvi-Seuran julkaisussa *Oskari Lindroosin muistiinpanot* mainitaan tarina kylän nimen syntymisestä. Tarinan mukaan maanmittarin esimies lähetti kaksi miestä tarkistamaan kylän maita. Heidän palatessaan esimies kysyi mitä miehet löysivät, johon miehet vastasivat siellä olleen suokurun ja vähän töyryäkin. Tähän esimies vastasi: "*Olkoon se paikka sitten Kuru.*"

## Historia
Kurussa oli 1500-luvun alussa seitsemän taloa: Mattila, Simola, Perttula, Temmola, Pietilä, Kannisto ja Pitkälä. Laajojen soiden takia halla koetteli maanviljelystä ja muuttoliike oli suuri. Nuijasota aiheutti lopulta kylän autioitumisen. Sodan pahin taistelu oli nykyisen Maisalan kohdalla sijainneella maantiesillalla, joka ylitti puron. Tämän muistoksi ojaa on kutsuttu Nuijaisten ojaksi ja siltaa Nuijaisten sillaksi. Kylä elpyi isojaon jälkeen 1700-luvulla, kun taloja jaettiin kahtia. Talojen jakoja tapahtui kylässä veljesten kesken vielä 1900-luvullakin ja vuosisadan puolivälissä kylään tuli siirtolaisasukkaita. 

Kuruun perustettiin oma koulu 1902 ja koulurakennus valmistui 1904. Koulu lakkautettiin 2010. 

## Maisala
Kurussa sijaitsee Juhlatalo Maisala, joka rakennettiin nuorisoseuran taloksi 1922. Talo toimii kyläläisten toimintakeskuksena sekä erinäisten juhlien pitopaikkana.

## Lähteet
Takamatsu Construction Group

**Takamatsu Construction Group** () on japanilainen holdingyhtiö, joka omistaa 21 tytäryritystään. Näistä tärkeimmät ovat **Takamatsu Corporation** ja 
Asunaro Aoki Construction Co. Ltd.

Takamatsu Corporation on kiinteistönkehitys- ja rakennusyhtiö joka rakentaa muun muassa kerrostaloja, liiketiloja ja tuotantolaitoksia. Se on perustettu vuonna 1917.

Asunaro Aoki Construction rakentaa yhteiskuntatekniikkaa kuten tunneleita, siltoja ja patoja tavallisten rakennusten lisäksi.

Takamatsu Construction Group on listattu Tokion pörssiin ja sillä oli vuonna 2020 yli 4300 työntekijää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset verkkosivut
Punakylkitimali

**Punakylkitimali** (*Erythrogenys erythrogenys*) on timaleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Aasiasta.

## Koko ja ulkonäkö
Punakylkitimali voi kasvaa noin 25 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Punakylkitimalin pää on punaruskea ja niska on väriltään ruskea harmain raidoin. Selkä ja siivet ovat oliivinruskeat. Lajin rinta, kyljet ja perä ovat väriltään punaruskeat ja vatsa on valkoinen. Rinnassa voi olla harmahtavia laikkuja tai viiruja. Linnun nokka on pitkä ja voimakkaasti alaspäinkaartuva.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Punakylkitimalia tavataan Himalajalta Pakistanista Bhutanin ja lisäksi Myanmarista ja Thaimaasta. Lajin elinympäristöä ovat monentyyppiset metsät, tiheiköt ja pensaikot. Laji liikkuu pareittain tai pienissä ryhmissä useimmiten lähellä maata. Punakylkitimalin ravintoa ovat hyönteiset ja niiden toukat ja myös hedelmät. Linnun pesimäkausi on huhtikuusta kesäkuulle ja laji rakentaa pallomaisen pesän pensaaseen tai maahan.

## Lähteet
Paul Abadie

**Paul Abadie** (1812–1884) oli ranskalainen arkkitehti, joka kuului Eugène Viollet-le-Ducin koulukuntaan ja oli tämän jälkeen (1845) yhteistyössä Lassus’n kanssa. Hän suunnitteli Pariisin Notre-Damen katedraalin korjaustyöt. Hän uudisti useita muitakin Ranskan keskiaikaisia, etenkin romaanista tyyliä edustavia kirkkoja.

Abadie käytti usein romaanista tyyliä bysanttilaisesti väritettynä uusissakin töissään, muun muassa Angoulèmen katedraaleissa Saint Martial ja Saint Ausone, Bordeaux’n Saint Ferdinandissa ja Périgueux’n Saint Georgesissa. Korjaustöissään Abadie teki joskus pitkälle meneviä muutoksia, esimerkiksi Perigueux’n katedraalissa hän muutti lievästi suippokärkiset pyörökaaret mielestään enemmän tyylinmukaisiksi, täysin pyöreiksi. Abadien päätyö on romaanis-bysanttilaistyylinen Montmartren kukkuloilta Pariisia hallitseva romaanis-bysanttilaistyylinen kupolikirkko Sacré-Coeur (kilpailu 1874, rakentaminen aloitettiin 1876). Sen kupoli on 80 metriä korkea, kampaniili 120 metriä. Abadien merkittäviä töitä on myös Angoulêmen kaupungintalo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
RVCA Sport

**RVCA Sport**, tunnetaan myös nimillä **VA Sport Training Center** ja **Parillo Boxing** on yhdysvaltalainen vapaaotteluseura. Sen tunnetuimpia ottelijoita ovat olleet B. J. Penn, Michael Bisping, Cris Cyborg ja Rafael dos Anjos.

## Historia
PM Tenore perusti vaateketjun RVCA:n 1999 ja päätti laajentaa toimintaansa perustamalla vapaaotteluseuran 2009 alun perin tarkoituksenaan auttaa B. J. Penniä valmistautumaan kevytsarjan mestaruuden puolustamiseen. Penn teki tuolloin yhteistyötä Joe Parillon kanssa, joka oli entinen ammattilaisnyrkkeilijä. Hän otteli tilastolla 8–0 ennen kuin erinäiset loukkaantumiset päättivät Parillon uran ollessaan 30-vuotias. Hän ryhtyi sittemmin täysipäiväiseksi valmentajaksi valmentaen aluksi LA Boxingissa. Uransa alkupuolella Parillo piti mittsejä menestyneille nyrkkeilijöille, kuten Johnny Tapialle ja oli sparriparina Paul Spadaforan ja Fernando Vargasin kanssa. Hän valmensi myös Danny Pereziä, joka voitti nyrkkeilyssä NABC- ja IBC-mestaruudet. Sittemmin Parillo on valmentanut myös vapaaottelijoita, joista B. J. Penn oli ensimmäinen pidempiaikainen. Kaksikko työskenteli vuodesta 2007 lähtien, jonka jälkeen Parillo saavutti menestystä myös Michael Bispingin ja Cris Cyborgin kanssa, jotka saavuttivat UFC mestaruuden.

## Menestyneimmät ottelijat

## Lähteet
Vakuusoikeuden loukkaus

**Vakuusoikeudenloukkauksessa** henkilö loukkaa toisen pantti- tai pidätysoikeutta. Tämä tapahtuu esimerkiksi hävittämällä, vahingoittamalla tai ottamalla haltuunsa omaisuuttaan. Syyllinen vakuusoikeuden loukkaamiseen on myös henkilö, joka tekee edellä tehdyn rikoksen omistajan puolesta. Rangaistusasteikko on sakko tai vankeutta enintään kuusi kuukautta.

## Aiheesta muualla

* Vakuusoikeuden loukkaus - Laki24.fi
Jaakko Impiö

**Jaakko Impiö** (s. 15. marraskuuta 1996 Rovaniemi, Suomi) on suomalainen ruoka-alan yrittäjä, kokki ja tuottaja. Hän omistaa Tastery-nimisen tuotantoyhtiön, joka toimii Italiasta ja Suomesta käsin.  

## Ura
Impiö aloitti työskentelyn ammattikeittiössä 15-vuotiaana Porvoossa. Myöhemmin hän työskenteli muutosyhtiö Trainers’ Housella.  Kokin opintojensa jälkeen Impiö päätti lähteä Ranskaan hiomaan taitojaan gastronomian parissa. Hän pääsi töihin 3 Michelin-tähden ravintolaan, Mirazuriin, Ranskan Rivieralle. Tuona samana vuonna Mirazur valittiin The World's 50 Best Restaurants -äänestyksessä maailman parhaaksi ravintolaksi. Impiö työskenteli ravintolassa ensin tarjoilijana ja sitten mm. ravintolan leipurina.

Ranskasta palattuaan vuonna 2020 Jaakko Impiö perusti tuotantoyhtiönsä Tasteryn. Tastery siirsi osan toiminnoistaan Italiaan Como-järvelle vuonna 2023.     

## Lähteet
* https://www.soppa365.fi/artikkeli/artikkelit/suomalainen-jaakko-22-tyoskentelee-maailman-parhaaksi-valitussa-ravintolassa
* https://www.iltalehti.fi/ruoka-artikkelit/a/94efad05-815c-4547-9121-9e93d7dc139d
* https://www.uusimaa.fi/paikalliset/1407217
* https://www.lansivayla.fi/paikalliset/1344495
* https://www.youtube.com/watch?v=FOglh4imRd0&feature=emb_logo
* https://wwf.fi/wwf-lehti/wwf-lehti-4-2020/nuori-kokki-uskoo-ymparistoystavallisyyden-kasvavan-ruoka-alalla/ 
* www.tastery.fi
Anna Hamilton Geete

**Anna Charlotta Hamilton Geete** (2. maaliskuuta 1848 – 24. helmikuuta 1913 Borås, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija ja kääntäjä.

Hamilton Geeten merkittävin teos on hänen elämäkerrallinen kirjansa *I solnedgången* äidinisästään, kirjailija Erik Gustaf Geijeristä, joka oli kuollut vuosi ennen hänen syntymäänsä. Hamilton Geeten veli oli poliitikko, kirjailija Hugo Hamilton (1849–1928). Hamilton Geete solmi yhdeksän vuoden kihlauksen jälkeen 1876 avioliiton Gustaf Geeten kanssa. Avioliitto oli lapseton, mutta heillä oli kasvattitytär, joka kuoli 30-vuotiaana.

Hamilton Geete opiskeli maalausta, mutta luottamuksen puute omiin kykyihin sai hänet luopumaan siitä, ja hän keskittyi myöhemmin kirjoittamiseen ja kääntämiseen. Puolison työ piirilääkärinä vei pariskunnan maaseudulle, missä Hamilton Geete viihtyi huonosti eristyneissä oloissa ja juorujen kohteena. Oma kirjoittaminen jäi syrjään, ja hän keskittyi pitkäksi aikaa kääntämiseen. Hän ehdotti kustantajille Rudyard Kiplingin ja George Eliotin teosten kääntämistä jäi vaille vastakaikua. Hän oli kuitenkin ylpeä siitä, että sai esitellä ruotsalaisille lukijoille Mark Twainin, Bret Harten, Max Adelerin ja Thomas Bailey Aldrichin.

Neliosainen *I solnedgången* ilmestyi 1910–1914. Se menestyi ja sai Ruotsin akatemian palkinnon. Olof Lagercrantz sanoi siitä myöhemmin: ”Hänen elämäntyötään Geijerin viimeisistä vuosista leimaa raikas kirjailijantaito, ja hän kertoo eloisasti ja kekseliäästi sivuhenkilöistä. Mutta kun hän lähestyy Geijeriä itseään, sävy muuttuu tunteelliseksi ja tekopyhäksi”. Hamilton Geeten ja tämän nuoruudenystävän Helena Nyblomin kirjeenvaihtoa ilmestyi Holger Nyblomin toimittamana 1950 valikoima nimellä *Två väninnor*.

## Lähteet
ONE Championship

**ONE Championship**, lyhyesti **ONE** (aiemmin **ONE Fighting Championship** tai lyhyemmin **ONE FC**) on singaporelainen vapaaottelu-, thainyrkkeily- ja potkunyrkkeilyjärjestö, jonka perustivat yrittäjä Chatri Sityodtong ja entinen ESPN Star Sportsin ylempi johtaja Victor Chui 2011. Ensimmäinen tapahtuma järjestettiin 3. syyskuuta 2011 Singapore Indoor Stadiumilla Singaporessa. ONE Championshipiä pidetään Aasian suurimpana vapaaottelujärjestönä. Suomalaisottelija Niko Aikonen teki sopimuksen järjestön kanssa maaliskuussa 2026.

## Painoluokat
Painoluokkien rajat eroavat Yhdysvalloissa käytettävistä. Esimerkiksi ONE Championshipissä kevytsarjan painoraja on 77 kg, kun Yhdysvalloissa kevytsarjan raja on 70 kg. Toisin kuin muissa vapaaottelujärjestöissä ONEssa ottelijoiden painoluokka määräytyy heidän normaaliin painoon. Monet muut järjestöt antavat ottelijoiden ennen ottelua käydyssä punnituksessa laskea painoaan eri tavoin. ONE teki muutoksen omiin sääntöihin, kun joulukuussa 2015 21-vuotias kiinalaisottelija Yang Jian Bing kuoli haihduttaessaan nestettä pois kehostaan yrittäessään pudottaa painoaan ennen punnitusta.

## Mestarit
### Miehet

## Lähteet
Konsiga

**Konsiga** on maalaiskunta Kayesin alueen Yélimanén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kersignané sijaitsee Kolimbinéjoen varrella 60 kilometriä Yélimanésta länteen. Kunnassa on 4&nbsp;900 ja keskuskylässä 2&nbsp;800 asukasta (vuonna 2009).

Konsigan kunnan pinta-ala on 82,99 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Yélimanén piirin Diafounou Diongagan ja idässä Marekaffon sekä etelässä Kayesin piirin Séro Diamanoun ja lännessä Koussanén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Maisemaa leimaavat tasangot, kukkulat ja kalliorinteet. Pysyviä vesistöjä ei ole.

Kuntaan kuuluu kolme kylää. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja.

Kunnan läpi kulkee Yélimanén ja Kayesin välinen maantie. Pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi ja maapähkinä. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Palveluihin kuuluvat kaksi alakoulua, kolme koraanikoulua ja kaksi terveyskeskusta. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja kaksi vesijohtoa.

## Lähteet