open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Maria Alice

**Maria Alice** (**Maria Alice de Fátima Rocha Silvas** s. 23. lokakuuta 1961 Ilha do Sal, Kap Verde) on kapverdeläinen maailmanmusiikkilaulaja. Hänen musiikkityylinsä on fuusiota, ja se ammentaa innoitusta kapverdeläisistä rytmeistä.

Maria Alice aloitti laulamisen vuonna 1985. Vuonna 1991 hän muutti Portugaliin, jossa aloitti uransa tehden musiikkia yhdessä tunnettujen nimien, kuten klarinetisti Luís Moraisin kanssa. Vuonna 1994 hän julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa *Ilha d..Sal*, ja sai sillä portugalilaisen lehdistön huomion. Toisen levynsä julkaisemisen jälkeen Maria Alice keikkaili jo festivaaleilla ympäri Eurooppaa, ja sen jälkeen hän on esiintynyt muun muassa Kap Verdessä, Portugalissa, Ranskassa, Saksassa, Alankomaissa, San Marinossa, Sveitsissä ja Moskovassa yhdessä Cesária Évoran rinnalla, ja kiertänyt Englantia Lura ja Nancy Vieiran kanssa "Kap Verden naiset" -projektissa. Vuonna 2017 Kap Verden hallitus palkitsi hänet ansiomitalilla.

## Julkaisut

* *Ilha d'Sal* (1993)
* *D'Zemcontre* (1998)
* *Lágrima e Súplica* (2002)
* *Tocatina* (2008)

## Lähteet
Ildo Lobo

**Ildo Lobo** (25. marraskuuta 1953 – 20. lokakuuta 2004) oli kapverdeläinen laulaja. Hän aloitti uransa yhtyeessä Os Tubarões. Myöhemmin hän aloitti soolouran. Lobon ensimmäinen sooloalbumi oli vuonna 1997 julkaistu *Nós morna*. Lobo kuoli sydäninfarktiin vuonna 2004.
400 metrin juoksu

**400 metrin juoksu** on yleisurheilulaji, jossa juostaan ulkoradoilla yksi täysi kierros. Kukin juoksija juoksee koko matkan omaa rataansa. 400 metrin juoksu on pisin juoksumatka, joka luokitellaan pikajuoksuksi. Olympialaisissa 400 metrin juoksu on ollut vuodesta 1900.

400 metrin juoksua pidetään erittäin vaativana juoksumatkana, sillä ihminen kykenee juoksemaan täyttä vauhtia vain 30–35 sekuntia, kunnes lihakset menettävät suurimman osan energiastaan. Ennen luultiin, että väsymyksen aiheuttaa maitohappo, mutta uusimpien tutkimusten mukaan maitohappo pyrkiikin auttamaan lihaksia ja korjaaman juoksun aiheuttamat pienrepeämät.

## 400 metrin juoksu arvokilpailuissa

400 metrin juoksu on ollut olympialaisten lajivalikoimassa nykyaikaisen olympiahistorian alusta alkaen, vuodesta 1896. Naisten 400 metrin juoksu tuli mukaan olympiaohjelmaan vuonna 1964. Yleisurheilun MM-kilpailuissa 400 metrin juoksu on ollut kisahistorian alusta alkaen, vuodesta 1983. Juoksumatkan menestynein urheilija arvokisoissa on Yhdysvaltain Michael Johnson.

## Kuuluisia juoksijoita
400 metrin juoksun tunnetuin urheilija on uransa jo lopettanut moninkertainen arvokisamitalisti ja maailmanennätyksen (43,18) juossut Michael Johnson. Johnson on ainoa kahteen matkan olympiakultaan pystynyt miesjuoksija. Hänen lisäkseen tunnettuja 400 metrillä menestyneitä ovat muun muassa kuubalainen Alberto Juantorena, skotti Eric Liddell ja vuoden 1968 olympiavoittaja Lee Evans (Yhdysvallat). Juantorena oli ensimmäinen, joka voitti olympialaisissa sekä 400:n että 800 metrin juoksun, jos Ateenan 1906 välikisoja ei lasketa mukaan. Juantorena lopetti arvokisoissa kilpailemisen vuoden 1983 yleisurheilun MM-kilpailuihin. 

Naisjuoksijoista menestyneimpiä ovat Ranskan Marie-José Perec ja Bahaman Shaunae Miller-Uibo. He ovat molemmat voittaneet matkan kahdesti olympialaisissa ja ovat molemmat myös matkan maailmanmestareita. DDR:ää edustanut Marita Koch on matkan maailmanennätysnainen. Koch voitti myös 400 metrillä olympiakultaa Moskovassa 1980 ja on matkan kolminkertainen Euroopan mestari.

### Suomalaisia juoksijoita
Suomalaisista 400 metrin juoksijoista menestyneimpiä ovat Erik ”Erkka” Wilén, Voitto Hellstén, Riitta Salin ja Markku Kukkoaho. Kukkoahon Münchenin olympialaisissa vuonna 1972 juoksema SE-aika 45,49 on vieläkin voimassa.

## Ennätyksiä
*Miesten maailmanennätys: 43,03 (Wayde van Niekerk, Rio de Janeiron olympialaiset 2016)
*Naisten maailmanennätys: 47,60 (Marita Koch, 5. lokakuuta 1985, Canberra)
*Miesten Suomen ennätys: 45,49 (Markku Kukkoaho, Münchenin olympialaiset 1972)
*Naisten Suomen ennätys: 50,14 (Riitta Salin, 4. syyskuuta 1974, Rooman EM-kilpailut 1974)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 400 metrin juoksun esittely IAAF:n sivuilla
Free Willy – Pelastakaa Willy

**Free Willy – Pelastakaa Willy** (*Free Willy*) on elokuva Jesse-pojasta, joka joutuu suorittamaan yhdyskuntapalvelusta delfinaariossa jäätyään kiinni seinien töhrimisestä spraymaalilla. 

Elokuva keräsi lipputuloista yli 153 miljoonaa dollaria ja siitä on tehty useampi jatko-osa. 

## Tarina

Delfinaariossa uiskentelee Willy-niminen miekkavalas, johon Jesse tutustuu lähemmin pudottuaan tämän altaaseen. Willy on ollut haluton yhteistyöhön kouluttajien kanssa, mutta Jesseä se alkaa kuunnella. Kaikki alkavat ihmetellä pojan taitoa kontrolloida ennen niin hankalaa eläintä. Jessen ohjauksella Willy pääsee esiintymään, mutta ihmiset ahdistavat Willyä. Poika haluaa saada Willyn vapauteen ja tämä tahto saa aikaan suuren tapahtumavyöryn, jossa Jessen sijaisperhe ja intiaanimies sekä eläinlääkäri auttavat Jesseä parhaansa mukaan.

## Rooleissa

## Lähteet
Helsingør

**Helsingør** on Tanskan Pääkaupunkialueella sijaitsevan Helsingørin kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 46&nbsp;368 asukasta. Taajaman asukkaista 46&nbsp;300 asuu Helsingørin kunnassa ja 68 Fredensborgin kunnassa.

Helsingør sijaitsee Sjællandin saaren pohjoisosassa Tanskan Ruotsin eteläisimmistä osista erottavan Juutinrauman länsirannalla, sen kapeimmalla kohdalla. Kaupungin englanninkielinen nimi on *Elsinore*.

## Historia

Helsingørista on väitetty löydetyn mainintoja jo vuodelta 79 eaa., mutta varmuudella se mainittiin ensimmäistä kertaa kuningas Valdemar II:n aikana vuonna 1231.

Kaupungin merkittävimmät rakennukset ovat Kronborgin linna, jonne Shakespeare lienee Hamletin kuvaillut, sekä Sankt Olai Kirke, Pyhän Olavin kirkko, jonka vanhimmat osat ovat 1200-luvulta.

Kuningas Eerik Pommerilainen antoi Helsingørille laajennetut kaupunginoikeudet, ja kaupunki alkoi periä tullia Juutinrauman läpi kulkevilta laivoilta. Tullin periminen lopetettiin vuonna 1857, mikä tiesi taloudellisia vaikeuksia. Vuosina 1710–1711 rutto hävitti kolmasosan kaupungin asukkaista.

Kaupunki alkoi teollistua voimakkaasti vuodesta 1882 alkaen. Tuolloin sinne rakennettiin suurtelakka ja konetehdas. Vuodesta 1892 lähtien Helsingørin ja Ruotsin Skånessa sijaitsevan Helsingborgin välillä on toiminut säännöllinen lauttayhteys. Se oli lyhin reitti Tanskasta Skandinavian niemimaalle, kunnes Kööpenhaminan ja Malmön välille valmistui Juutinrauman silta vuonna 2000.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Helsingørin kunnan kotisivut
Painajainen Paratiisitiellä

**Painajainen Paratiisitiellä** on Sanoma Magazines Finlandin kustantama Disneyn eläinmaailman ankkasarjoja käsittelevän *[[Ankantekijät]]*-sarjan neljäs teos. Teoksen kaikkien tarinoiden piirrokset ovat italialaisen sarjakuvapiirtäjän, ”Milanon maestroksi” kutsutun ankkapiirtäjän Marco Rotan käsialaa. Hän on myös käsikirjoittanut osan tarinoista. Kirja julkaistiin vuonna 2005, ja siitä on tehty myös nahkakantinen painos. Nimikirjoituksella varustettuja nahkakantisia painettiin tasan 200 kappaletta, joista ensimmäisiin Marco Rota antoi oman signeerauksen.

## Sisällys

* **Taiteilijan alkusanat** (s. 4)
** Marco Rota

* **Milanon maestro Marco Rota** (s. 5)
** Timo Ronkainen

### Sarjakuvajaksot

* **Painajainen Paratiisitiellä** (s. 9)
** *Nightmare on Duck Street*
** Käsikirjoitus Marco Rota
** Julkaistu aiemmin Aku Ankka -lehden numeroissa 20—21/1997

* **Roope-setä ja suurpullo** (s. 27)
** *Zio Paperone e il Nabucodonosor da collezione*
** Käsikirjoitus Abramo Barosso ja Gian Paolo Barosso
** Julkaistu aiemmin Aku Ankan taskukirjan numerossa 68

* **Fotopogo** (s. 59)
** *Fotopogo*
** Käsikirjoitus Marco Rota ja Paul Halas
** Julkaistu aiemmin Aku Ankka -lehden numerossa 49/1994

* **Vedenpitävä suunnitelma** (s. 73)
** *Topolino e il buco nell´acqua*
** Käsikirjoitus Michele Gazzaari
** Ei julkaistu aiemmin Suomessa

* **Viimeiset vaunut Tucsoniin** (s. 103)
** *The Last Stagecoach to Tucson*
** Käsikirjoitus Marco Rota
** Julkaistu Aku Ankka -lehden numerossa 19/1999

* **Viikinkien vastustaja** (s. 119)
** *Paperino e il piccolo krack*
** Käsikirjoitus Marco Rota
** Julkaistu aiemmin lyhennettynä Aku Ankan Aarrearkku -jättikirjassa

* **Taistelu Ankkalinnasta** (s. 165)
** *The Model Airplane Dispute*
** Käsikirjoitus Marco Rota
** Julkaistu aiemmin Aku Ankka -lehden numerossa 40/1992

* **Poncho-Ville tanssin pyörteissä** (s. 179)
** *The Legendary Dance Competition*
** Käsikirjoitus Marco Rota
** Ei julkaistu aiemmin Suomessa.

## Lähteet
Wilhelm-huuto

**Wilhelm-huuto** () on etenkin yhdysvaltalaisissa toiminta- ja seikkailuelokuvissa usein käytetty äänitehoste, miesäänen esittämä kauhunkirkaisu.

Wilhelm-huutoa käytettiin ensimmäisen kerran vuonna 1951 ilmestyneen elokuvan *[[Etäiset rummut]]* kohtauksessa, jossa alligaattori syö miehen. Wilhelm-huudon huusi todennäköisesti muusikko Sheb Wooley, joka teki elokuvien äänitehosteita. Alkuperäisen *[[Tähtien sota (alkuperäinen elokuva)|Tähtien sota]]* -elokuvan äänisuunnittelija Ben Burtt löysi huudon arkistonauhoilta ja lisäsi sen kohtaukseen, jossa Imperiumin sotilas putoaa kuiluun. Burtt antoi tehosteelle sen nykyisen nimen: hän kutsui sitä Wilhelm-huudoksi, koska elokuvassa *[[Palava nuoli]]* (1954) huuto kuuluu, kun Wilhelm-nimistä miestä ammutaan nuolella.

*Tähtien sodan* myötä Wilhelm-huutoa alettiin käyttää enemmän ja tehosteesta itsessään tuli vitsi. Tehostetta käytetään muun muassa elokuvissa *[[Kadonneen aarteen metsästäjät]]*, *[[Gremlins 2 – uusi pesue]]*, *[[Reservoir Dogs]]* ja *[[Toy Story – leluelämää]]* sekä useissa televisiosarjoissa, nettivideoissa ja peleissä. Suomalaisista elokuvista Wilhelm-huutoa on käytetty elokuvissa *[[Ainoat oikeat]]* (2013) ja *[[Onnelin ja Annelin talvi]]* (2015).

## Elokuvia, joissa Wilhelm-huuto esiintyy

## Katso myös
* Howie scream

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Wilhelm-äänitehoste 
* Hollywood Lost and Found: The Wilhelm Scream 
* YouTube -video kohtauksista, joissa Wilhelm-äänitehoste esiintyy 
* An iconic Hollywood sound effect called the Wilhelm scream was uncovered in an archive CBS News
TaTU Tampere

**TaTU Tampere ry** (aikaisemmin **Tampereen Työväen Uimarit r.y.**, TaTU) on vuonna 1919 perustettu tamperelainen uimaseura. Se on TUL:n, Suomen Uimaliiton ja Tampereen Uinnin Tuen jäsenseura. Seuran toimintaan kuuluvat uinti, avantouinti, vesipallo, kuntoilu ja sähly.

TaTU Tampere huolehtii Tampereen kaupungin omistaman Rauhaniemen kansankylpylän hoidosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seuran sivusto
Nina Rochelle

**Nina Rochelle** on ruotsalainen yhtye, joka julkaisi ensimmäisen albuminsa *Om Sverige Vill Ha Det Så* 15. marraskuuta 2003. Yhtye koostuu Martin Svenssonista sekä hänen kahdesta parhaasta ystävästään Johan Lundgrenista ja Per Wasbergista. Myös Markus Mustonen Kent-yhtyeestä on mukana joillakin kappaleilla.

## Yhtyeen jäsenet

* Johan Lundgren - päälaulaja ja kitara
* Per Wasberg - laulu, basso
* Martin Svensson - laulu, Kitara
* Pontus Frisk - rummut

## Diskografia
### Albumit
* 2003: Om Sverige vill ha det så
* 2005: Mörkertal
* 2006: Måndagsfolket
### Singles
* 2003: "Taxi 43"
* 2003: "(Happy) Jag hatar att det är så"
* 2004: "Stockholm kommer förstöra mig"
* 2005: "Mörkertal"
* 2005: "Rött ljus"
* 2006: "Måndagsfolket"

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen verkkosivut
Yannick Noah

**Yannick Noah** (s. 18. toukokuuta 1960 Sedan) on ranskalainen tennispelaaja. Hän voitti Ranskan avointen kaksinpelin 1983 ja nelinpelin 1984 parinaan Henri Leconte. Hänet valittiin International Tennis Hall of Fameen 2005. Hän on levyttänyt popmusiikkia ja perustanut hyväntekeväisyysjärjestön, joka auttaa vähäosaisia lapsia.

## Lähteet
* 
### Viitteet
Maurice ”Rocket” Richard Trophy

__NOTOC__
**Maurice ”Rocket” Richard Trophy** on palkinto, joka annetaan vuosittain NHL:n runkosarjan parhaalle maalintekijälle. Liigan uusimpiin kuuluvaa palkintoa on jaettu kaudesta 1998–1999, jolloin Montreal Canadiens lahjoitti sen NHL:lle.

Palkinto on nimetty Montrealin entisen hyökkääjän Maurice Richardin mukaan. Richard voitti NHL:n maalipörssin viisi kertaa ja oli ensimmäinen pelaaja, joka teki enemmän kuin 50 maalia NHL-kauden aikana.

Palkinnon ensimmäinen voittaja oli Teemu Selänne, joka voitti NHL:n maalintekijätilaston 47 maalillaan kaudella 1998–1999. Kaudella 2003–2004 palkinto jaettiin kolmen pelaajan kesken, kun Jarome Iginla, Ilja Kovaltšuk ja Rick Nash jakoivat tilaston kärkipaikan 41 maalillaan. Aleksandr Ovetškin on voittanut palkinnon ennätykselliset yhdeksän kertaa, Pavel Bure, Jarome Iginla, Sidney Crosby ja Steven Stamkos kahdesti. Ovetškin voitti ensimmäisenä pelaajana samalla kaudella sekä Hart Memorial Trophyn että Maurice ”Rocket” Richard Trophyn. Ovetškin on myös ensimmäinen Maurice ”Rocket” Trophyn neljä kertaa voittanut pelaaja.

## Eniten maalipörssin voittoja ennen palkintoa

*  Bobby Hull 7
*  Phil Esposito 6
*  Charlie Conacher 5
*  Wayne Gretzky 5
*  Gordie Howe 5
*  Maurice Richard 5
*  Mario Lemieux 3
*  Cecil Dye 3
*  Brett Hull 3
*  Teemu Selänne 2
*  Jean Béliveau 2
*  Doug Bentley 2
*  Peter Bondra 2
*  Mike Bossy 2
*  Bill Cook 2
*  Bernard Geoffrion 2
*  Bryan Hextall 2
*  Joe Malone 2
*  Nels Stewart 2

## Eniten palkinnon voittoja

*  Aleksandr Ovetškin 9
*  Auston Matthews 3
*  Pavel Bure 2
*  Sidney Crosby 2
*  Jarome Iginla 2
*  Steven Stamkos 2

## Maalipörssin voittajat ennen palkinnon perustamista

**Voittajat maittain: (1918-1998)**

## Voittajat

**Voittajat maittain: (1999-2025)**

## Lähteet
Tarika

**Tarika** (malagassiksi 'ryhmä') on vuonna 1983 perustettu madagaskarilainen yhtye. Laulaja-lyömäsoittaja Hanitra Rasoanaivon johtama yhtye on viimeisen 15 vuoden aikana tehnyt itselleen nimeä kiertämällä maailmaa ja sitä on kutsuttu maansa suurimmaksi musiikilliseksi vientituotteeksi.

## Historia
Ryhmän alku voidaan jäljittää vuoteen 1983 jolloin Rasoanaivo toimi kääntäjänä Madagaskariin paikallisia muusikoita äänittämään saapuneille brittimuusikoille. Hän esitteli vieraille Sammy Andraimanahiranan ja tämän jälkeen perusti hänen sekä siskonsa Norosoan kanssa *Tarika Sammy* -nimisen yhtyeen, joka sai muutamia kappaleita eri kokoelma-albumeille (*Current Modern Music of Madagascar* sekä *A World Out Of Time*). Ryhmä äänitti yhden albumin *[[Fanafody]]n*, jonka jälkeen se hajosi. Andraimanahirana jatkoi Tarika Sammy -nimellä, siskokset taas päättivät kutsua itseään *Tarikaksi*. Kitaran, basson ja lyömäsoitinten lisäksi he käyttivät perinteisiä madagaskarilaisia soittimia valihaa (harppu), marovanya (erääntyyppinen sitra) ja kabosyä (pieni kitara).

Huolimatta siitä, että kotimaassaan harvat muusikot ansaitsevat elantonsa musiikilla, Tarika näki mahdollisuutensa ja muutti Lontooseen luomaan uraa. Debyyttialbumi *[[Bibiango]]* ilmestyi 1994 ja se sai hyvän vastaanoton. Ryhmä kiersi Eurooppaa ahkerasti ja loi uskollisen yleisön. Toiselle albumille, *[[Son Egal]]ille*, Tarika toi vaikutteita senegalilaisesta musiikista Baaba Maalin yhtyeen jäsenten vierailulla. Se käsitteli vuoden 1947 kapinaa Madagascarilla, jossa paikallinen väestö nousi ranskalaisia siirtomaaherroja vastaan. Nämä lähettivät saarelle senegalilaisia joukkoja, josta juontuu paha veri näiden kahden afrikkalaisvaltion välillä. Levy sai ylistäviä arvosteluja ja voitti mm. AFIMin palkinnon luokassa *Contemporary World Music Album*.

Seuraavan vuoden *[[D (Tarikan albumi)|D]]* oli tunnelmaltaan iloisempi. Sillä yhtye esitteli eri tanssimusiikkityylejä kotisaareltaan ja lämmitteli 60- ja 70-luvun hittejä. Vuonna 1999 yhtye kiinnitettiin Wicklow-levymerkille ja alkoi *[[Soul Makassar]]* -albumin työstö. Lontoossa ja Indonesiassa äänitetty levy tutki madagascarilaisten Kaakkois-Aasiasta peräisin olevaa kulttuurista perintöä. Wicklow'n romahdettua levyn kesälle 2000 aiottu julkaisu viivästyi, levy ilmestyi lopulta tammikuussa 2001.

## Diskografia
*
*
*
*
*

## Lähteet
*All Music Guide

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*tarika.nu   
*All Music Guide
Sol Hoopii

**Sol Hoopii** (1902 Honolulu − 16. marraskuuta 1953 Seattle) oli havaijilainen kitaristi, ukulelen soittaja ja näyttelijä. Hän muutti vuonna 1919 Kaliforniaan, jossa hän aloitti uransa muusikkona. Hän oli 1930-luvulla tunnetuin niin kutsutun *slack key* -tyylin kitaristeista. 

Hoopii esiintyi muun muassa elokuvassa *Waikiki Wedding*.

## Lähteet
Subboreaali

**Subboreaalinen** kasvillisuus- ja ilmastokausi Suomessa 
noin 5&nbsp;900–2&nbsp;760 vuotta sitten. Tällöin ilmasto alkoi hitaasti viiletä edeltävästä lämpimästä Atlanttisesta lämpökaudesta kohti nykyistä ehkä noin 1–2 astetta. Kuusi levisi vuoteen 2000 eaa. mennessä idästä koko Järvi-Suomeen, ja 1200 eaa. koko Manner-Suomeen.

Kauden alussa noin 3800 eaa. jalot lehtipuut alkoivat vähetä.
Kauden lopulla hävisivät lauhkean vyöhykkeen puulajit tammi, jalava, pähkinäpensas ja lehmus Suomesta suureksi osaksi. Kaudella Itämeri oli vielä Litorinameri-vaiheessaan. Leppä harvinaistui tällä kaudella hieman. Kauden lopulla koivu harvinaistui ja mänty yleistyi siitepölyistä päätellen.

## Katso myös

*Holoseeni
*Atlanttinen
*Subatlanttinen

## Lähteet
Subatlanttinen

**Subatlanttinen** ilmasto- ja kasvillisuuskausi Pohjois-Euroopassa alkoi noin 2&nbsp;760 vuotta sitten ja jatkuu vielä nykyään. Kaudelle on ollut ominaista ilmaston hidas viileneminen ja vaihtelut lämpimästä kylmään, esimerkiksi pieni jääkausi oli kylmä kausi noin vuosina 1600–1900. 
Kuusi ja mänty Suomessa ovat yleisimmät puulajit, lehtipuut harvinaisempia.
Ilmasto on kostea ja sateinen. Kauden alussa Suomen pronssikausi loppui, ja rautakausi alkoi.
Yleinen pitkän aikavälin viileneminen on ennen nykyistä ilmastonmuutosta ollut nopeampaa kuin edeltävällä subboreaalisella kaudella.
Viimeisen sadan vuoden aikana lämpötila on ollut voimakkaassa nousussa. Leppä on hieman harvinaistunut. Kauden lopulla mänty ja koivu ovat yleistyneet. Keskiajalla noin 1&nbsp;000 vuotta sitten koivu oli nykyistä harvinaisempi.

## Katso myös
*Pieni jääkausi

## Lähteet
Kyyrölän seurakunta

**Kyyrölän seurakunta** oli ortodoksinen seurakunta luovutetussa Karjalassa. Se kuului Viipurin hiippakunnan toiseen valvontapiiriin. Seurakunnan alue käsitti Muolaan, Heinjoen, Äyräpään ja Valkjärven kunnat. Kyyrölän seurakunnan ydinalue muodosti oman Kyyrölän kunnan vuoteen 1934 asti, jolloin se liitettiin Muolaaseen.

## Seurakunnan jäsenmäärä
* 1 986 (1933)
* 1 880 (1939)
 
## Kirkot
Kyyrölän seurakunnan pääkirkko, Kristuksen temppeliintuomisen kirkko (rakennettu 1898), sijaitsi Kyyrölän kylässä, jossa sijaitsi myös seurakunnan pappila. Lisäksi seurakunnalla oli Kangaspellon kylässä Kazanin Jumalanäidin ikonin kirkko (1921) ja Perkjärven asemakylässä Pyhän Sergei Radonežilaisen kirkko (1901).

## Historia
### Perustaminen
Kyyrölän ortodoksinen seurakunta perustettiin vuonna 1725, jolloin kreivi Grigori Petrovitš Tšernyšev siirsi lahjoituksena saamilleen ja sodassa autioituneille tiloille Muolaan keskiosaan parisataa venäläistä maaorjaa. Samana vuonna valmistui myös Kyyrölän ensimmäinen kirkko. Oman papin seurakunta sai vuonna 1765.

### Lakkauttaminen
Kyyrölän seurakunta lakkautettiin muiden luovutettujen alueiden seurakuntien tavoin 1940-luvun lopulla. Sotien jälkeen monet kyyrölälaiset sijoitettiin Hämeenlinnan seudulle ja Hämeenlinnan ortodoksinen seurakunta on ylläpitänyt Kyyrölän ortodoksisen seurakunnan perinteitä. 

## Lähteet
* Karjalan ja Petsamon ortodoksiset kirkot ja kirkkotaide, toimittanut Kristina Thomenius ja Minna Laukkanen. Etelä-Karjalan taidemuseon julkaisuja 18:1b, Jyväskylä 1997. 
* Iso tietosanakirja 6. Otava, Helsinki 1934.
Vesiliirto

**Vesiliirto** on ilmiö, jossa auton tai muun tiekulkuneuvon renkaat nousevat vauhdissa tien pinnalla olevan vesikerroksen päälle. Tällöin renkaan ja tien pinnan välinen kitka pienenee niin pieneksi että kulkuneuvon ohjattavuus häviää, minkä seurauksena se jatkaa etenemistä liikemäärän suuntaan eikä ole ohjattavissa. Kun kitka palaa, seurauksena saattaa olla voimakas ja ennalta-arvaamaton nykäisy, jonka johdosta ajoneuvo voi ajautua pois ajokaistalta. Vesiliirron syntymiseen vaikuttavat vesikalvon paksuus, ajonopeus ja renkaan kuviointi. Kaikki renkaat joutuvat vesiliirtoon kun vettä on riittävästi, kun ajonopeus ylittää tietyn rajan, renkaan pintakuvio ei enää ehdi syrjäyttää vettä pois renkaan alta.

Välttääkseen ajoneuvon ajautumisen ojaan tai vastaantulevien kaistalle, ohjauspyörää ei tulisi kääntää, koska kun kitka palautuu renkaan ja tien välille ajoneuvo kääntyy välittömästi sinne minne rattia on käännetty, joka johtaa yleensä tieltä suistumiseen. Suositeltu ohje on, että jalka tulisi ottaa kaasupolkimelta ja painaa kytkin pohjaan joka vähentää vauhtia, sekä pitää ohjaussuunta samana ettei auto lähde heittelehtimään.

## Lähteet
*http://www.michelin.fi/henkiloauton-renkaat/rengaskoulu/renkaan-kaytto-ja-huolto/vesiliirto
*http://www.ts.fi/teemat/auto+ja+liikenne/1073989618/Ala+aja+sataa+kun+sataa
*http://www.nokianrenkaat.fi/yritys/uutinen/hollaa-kaasua-vesisateessa-nain-valtat-auton-vesiliirron/
Néna Venetsánou

**Eiríni ”Néna” Venetsánou** (, s. 13. elokuuta 1955 Ateena) on kreikkalainen laulaja. Hän aloitti musiikin opiskelun kuusivuotiaana ja jatkoi 1970-luvulla opintojaan Ranskassa. Venetsánou on levyttänyt musiikkia vuodesta 1980 lähtien. Hän on laulanut muun muassa rebetiko-nimistä kreikkalaista maailmanmusiikkia.
Penaia Ganilau

**Penaia Ganilau** (28. heinäkuuta 1918 Taveuni, Fidži &ndash; 15. joulukuuta 1993 Washington D.C., Yhdysvallat) oli Fidžin ensimmäinen presidentti. Hän toimi virassa vuodesta 1987 kuolemaansa asti. Ganilau oli aiemmin toiminut muun muassa kenraalikuvernöörinä vuosina 1983–1987. 

## Lähteet
Taveuni

**Taveuni** on Fidžin kolmanneksi suurin saari Vanua Levun ja Viti Levun jälkeen. Sen asukasluku on noin 14 200 (2017) ja pinta-ala 435 neliökilometriä. Saari sijaitsee Vanua Levusta 6,5 kilometriä itään. Taveunin asutus on keskittynyt saaren länsiosiin. Sen hallinnollinen keskus on Waiyevo. Ensimmäinen Taveunin nähnyt  eurooppalainen oli Abel Tasman, joka näki saaren vuonna 1643.

## Lähteet
Jigme Singye Wangchuck

**Jigme Singye Wangchuck** (; s. 11. marraskuuta 1955) on entinen Bhutanin kuningas. Hän oli kuningas vuosina 1972–2006. Hän nousi valtaan isänsä Jigme Dorji Wangchuckin kuoltua. Jigme Singye Wangchuck kruunattiin virallisesti 2. kesäkuuta 1974. 

Valtaan noustessaan 17-vuotias Jigme Singye Wangchuck oli maailman nuorin kuningas. 1980-luvulla hän otti kansansa menestyksen mittariksi bruttokansanonnellisuuden.

Jigme Singye Wangchuck luopui yksinvallasta vuonna 1998. Hän suunnitteli alun perin luopuvansa kruunusta poikansa Jigme Khesar Namgyal Wangchuckin hyväksi vuonna 2008, mutta tekikin sen jo 14. joulukuuta 2006.

Jigme Singye Wangchuckilla on kymmenen lasta.

## Lähteet
Kilpua

**Kilpua** on kylä Oulaisten kaupungissa Pohjois-Pohjanmaalla Pohjanmaan radan ja kantatien 86 varressa, lähellä Vihannin kunnanrajaa. Kilpuan rautatieasemalla ei nykyisin ole miehitystä, henkilö- eikä tavaraliikenteen palveluita.
Jigme Dorji Wangchuck

**Jigme Dorji Wangchuck** (; 2. toukokuuta 1928 Trongsa, Bhutan – 21. heinäkuuta 1972 Nairobi, Kenia) oli Bhutanin kuningas, joka oli vallassa 1952–1972. Hän modernisoi valtiota ja muutti sitä pois itsevaltiudesta sekä perusti monia kansallisia instituutioita.  Wangchuckin johdolla Bhutan liittyi vuonna 1971 Yhdistyneisiin kansakuntiin.

Jigme Dorji Wangchuckista tuli kuningas 30. maaliskuuta 1952. Hänen isänsä, kuningas Jigme Wangchuck oli kuollut 24. maaliskuuta. Wangchuck alkoi tehdä monia muutoksia, ja Bhutan muuttui hänen aikanaan itsevaltaisesta järjestelmästä demokraattisen suuntaan. Kuninkaan aloitteesta perustettiin 1953 Bhutanin parlamentti eli *[[Tshogdu]]*.

Intian pääministeri Jawaharlal Nehru vieraili Bhutanissa syyskuussa 1958. Nehru antoi lupauksen tukea Bhutania taloudellisesti ja puolustaa sitä kaikkia ulkovaltoja vastaan. Wangchuk loi vierailun innoittamana viisivuotissuunitelman, joka käynnistyi 1961. Wangchuck perusti metsäministeriön, lakkautti orjuuden ja kuolemanrangaistuksen sekä rakennutti muun muassa kansallismuseon, -kirjaston, -arkiston ja -stadionin.

Jigme Dorji Wangchuck kärsi lähes koko ikänsä huonosta terveydestä. Hän sai 20-vuotiaana ensimmäisen sydänkohtauksen. Hän kuoli 1972 Kenian Nairobissa, missä hän oli saamassa hoitoa brittiläiseltä lääkäriltä. Dorjin seuraajaksi nousi hänen 16-vuotias poikansa Jigme Singye Wangchuck.

## Lähteet
Hoi Jeon Moo Sool

**Hoi Jeon Moo Sool** on korealainen itsepuolustuslaji, jonka on kehittänyt pääosin Hapkidon pohjalta korealainen mestari Myung Jae Ok. Kehitys kuitenkin jatkuu yhä ja Myung (10. dan) hioo lajia jatkuvasti tehokkaammaksi.

Hoi Jeon Moo Soolissa painotetaan paljon lähietäisyyden tekniikoita kuten lukkoja ja maahanvientejä. Yleensä korealaisissa lajeissa pääosassa olevat potkut ovat Hoi Jeon Moo Soolissa vähemmän painotettu osa-alue. Toki niitäkin monipuolisesti löytyy. Tekniikoissa painotetaan erityisesti ympyräliikkeen tuottamaa voimaa ja erilaisia pyörähdys- sekä ympyräliikkeitä harjoitellaankin jokaisissa harjoituksissa.

Lähimpänä Hoi Jeon Moo Soolin tekniikat ovat Han Moo Doa, joka on saanut paljon vaikutteita Hoi Jeon Moo Soolista. Suomessa opettamisesta vastaa pääosin Inseon Hwang (7. dan), joka opettaa myös Han Moo Doa.

## Aiheesta muualla
*Kirkkonummen Hoi Jeon Moo Sool Ry
Detroit Falcons

**Detroit Falcons** voi tarkoittaa seuraavia joukkueita:

* Detroit Falcons, entinen koripalloseura
* Detroit Falcons, entinen jääkiekkoseura
* Detroit Falcons, Detroit Red Wingsin nimi vuosina 1930–1932
Formaatti

**Formaatti** tarkoittaa seuraavia:

* formaatti, kuvataiteessa ja kuvissa kuvan muoto, koko ja sivusuhde
* formaatti, televisiotuotannossa sarjaohjelmien tyyli
* formaatti, radiotuotannossa musiikillisen linjan määrittämää tyyli
* sanomalehtiformaatti, sanomalehtien sivukoon ja ulkoasun muodostama kokonaisuus
* tallennusformaatti, televisio- ja videotekniikassa kuvan ja äänen tallennus- ja tiheysjärjestelmä
* tiedostoformaatti, tietokoneelle talletetun tiedoston tallennusmuoto.
Hallintovaliokunta

**Hallintovaliokunta** (HaV) on yksi eduskunnan valiokunnista. Sen tehtävänä on käsitellä julkisen sektorin hallintoon liittyviä asioita, esimerkiksi laatia mietintö valtioneuvoston tai kansanedustajien hallintoasioita koskevista lakiesityksistä. Valiokunnan käsittelemät aiheet kattavat julkisen sektorin hallinnon valtionhallinnosta kunta-asioihin sekä esimerkiksi poliisiasiat, rajavartiolaitosta koskevat asiat, pelastustoimen, väestöhallinnon, valtion henkilöstöpolitiikan, ulkomaalaisasiat ja kirkollisasiat.

Esimerkkejä hallintovaliokunnan käsittelemistä asioista:
* Laki järjestyksenvalvojista 
* Passilaki
* Laki ulkomaanedustuksen korvauksista
* Laki poliisin säilyttämien henkilöiden kohtelusta
* Ulkomaalaislaki
* Laki Kainuun hallintokokeilusta
* Valtioneuvoston selonteko keskus-, alue- ja paikallishallinnon toimivuudesta ja kehittämistarpeista - Parempaa palvelua, tehokkaampaa hallintoa

## Valiokunnan jäsenet
Hallintovaliokunnassa on 17 jäsentä ja 9 varajäsentä. Valiokunta kokoontuu neljä kertaa viikossa.

### Jäsenet vaalikaudella 2023–2027

## Valiokunnan puheenjohtajat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Hallintovaliokunnan verkkosivu
Sivistysvaliokunta

**Sivistysvaliokunta** (SiV) on yksi eduskunnan valiokunnista. Sen tehtävänä on käsitellä kulttuuria ja taidetta, tiedettä ja tutkimusta sekä opetusta ja koulutusta koskevat asiat, esimerkiksi laatia mietintö valtioneuvoston tai kansanedustajien näitä aiheita koskevista lakiesityksistä. Valiokunnan käsittelemiin aiheisiin kuuluvat lisäksi myös nuorisotyötä, tekijänoikeuksia ja opintotukea koskevat asiat.

Esimerkkejä sivistysvaliokunnan käsittelemistä asioista:
* Laki oikeudesta korkeakouluissa tehtäviin keksintöihin 
* Tekijänoikeuslaki
* Nuorisolaki
* Laki vapaasta sivistystyöstä
* Museolaki
* Laki ylioppilastutkinnon järjestämisestä.

## Valiokunnan jäsenet
Valiokunnassa on 17 jäsentä ja 9 varajäsentä. Valiokunta kokoontuu kolme kertaa viikossa.

### Jäsenet vaalikaudella 2023-2027

## Valiokunnan puheenjohtajat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sivistysvaliokunta eduskunnan sivuilla
Ulkoasiainvaliokunta

**Ulkoasiainvaliokunta** (UaV) on yksi eduskunnan valiokunnista. Sen tehtävänä on käsitellä Suomen kansainvälisiin suhteisiin liittyviä asioita, esimerkiksi valtiosopimuksia tai kansainvälisiin velvoitteisiin liittyviä lakiehdotuksia. Sen toimialaan kuuluvat myös Euroopan unionin yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevat asiat. Lisäksi valiokunta käsittelee muun muassa kansainvälisiä järjestöjä, kehitysyhteistyötä, ulkomaankauppapolitiikkaa sekä yleistä turvallisuuspolitiikkaa koskevia asioita. 

Esimerkkejä ulkoasiainvaliokunnan käsittelemistä asioista:
* Valtioneuvoston selonteko Euroopan unionin perustuslakisopimuksesta
* Sopimus Guatemalan tasavallan kanssa sijoitusten edistämisestä ja suojaamisesta
* Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan toimintakertomus
* Hallituksen esitys Kansainvälisen rikostuomioistuimen ja Suomen välillä Kansainvälisen rikostuomioistuimen oikeudenkäynneissä kuultavina olleiden tai kuultavaksi tulevien todistajien ja heidän läheistensä sijoittamisesta Suomen alueelle.

## Valiokunnan jäsenet
Valiokunnassa on 17 jäsentä ja 9 varajäsentä. Valiokunta kokoontuu neljä kertaa viikossa.

### Jäsenet vaalikaudella 2023-2027

## Valiokunnan puheenjohtajat

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Valiokunnan verkkosivusto
Teatteriohjaaja

**Teatteriohjaaja** on teatterissa henkilö, joka on vastuussa esityksen taiteellisesta kokonaisuudesta ja jonka näkemyksen mukaan esitys toteutetaan. Ohjaajan vastuulla on viime kädessä se, millainen esityksestä eri osa-alueineen muodostuu, ja hän ohjeistaa muita työryhmän jäseniä. Ohjaaja työskentelee yhteistyössä näyttelijöiden, valosuunnittelijan, äänisuunnittelijan, puvustajan, lavastajan ja muiden mahdollisten työryhmän jäsenten kanssa.

Usein ohjaaja toimii myös esityksen dramaturgina, ja osittain ohjaajan ja dramaturgin tehtävät ovatkin päällekkäisiä; monet alalle koulutetut toimivat molemmissa ammateissa. Ohjaaja toimii myös yhteistyössä esityksen tuottajan kanssa muun muassa produktion kokonaissuunnittelun ja roolituksen saralla. Harrastajateattereissa tosin on yleistä, että ohjaaja toimii myös esityksen tuottajana.

Suomessa teatteriohjaajaksi voi opiskella Teatterikorkeakoulussa. Harrastajateatterien ohjaajista osa on itseoppineita.

## Katso myös
*Luettelo tunnetuista teatteriohjaajista

## Aiheesta muualla

* Ohjauksen koulutusohjelma (Teatterikorkeakoulu)
* Ohjaajan anmmatinkuvaus (Ammattinetti)
King Clancy Memorial Trophy

**King Clancy Memorial Trophy** on NHL:n vuosittain jakama palkinto. Se myönnetään pelaajalle, joka osoittaa johtajan ominaisuuksia sekä jäällä että sen ulkopuolella ja on tehnyt merkittävää humanitaarista työtä yhteisössään.

Palkinto on nimetty Francis M. ”King” Clancyn mukaan. Clancy oli pelaaja, valmentaja ja tuomari. Palkintoa on jaettu kaudesta 1987–1988 alkaen. 

## King Clancy Memorial Trophy -voittajat
*1988 –  Lanny McDonald, Calgary Flames
*1989 –  Bryan Trottier, New York Islanders
*1990 –  Kevin Lowe, Edmonton Oilers
*1991 –  Dave Taylor, Los Angeles Kings
*1992 –  Ray Bourque, Boston Bruins
*1993 –  Dave Poulin, Boston Bruins
*1994 –  Adam Graves, New York Rangers
*1995 –  Joe Nieuwendyk, Calgary Flames
*1996 –  Kris King, Winnipeg Jets
*1997 –  Trevor Linden, Vancouver Canucks
*1998 –  Kelly Chase, St. Louis Blues
*1999 –  Rob Ray, Buffalo Sabres
*2000 –  Curtis Joseph, Toronto Maple Leafs
*2001 –  Shjon Podein, Colorado Avalanche
*2002 –  Ron Francis, Carolina Hurricanes
*2003 –  Brendan Shanahan, Detroit Red Wings
*2004 –  Jarome Iginla, Calgary Flames
*2005 – ei voittajaa työsulun vuoksi
*2006 –  Olaf Kölzig, Washington Capitals
*2007 –  Saku Koivu, Montréal Canadiens
*2008 –  Vincent Lecavalier, Tampa Bay Lightning
*2009 –  Ethan Moreau, Edmonton Oilers
*2010 –  Shane Doan, Phoenix Coyotes
*2011 –  Doug Weight, New York Islanders
*2012 –  Daniel Alfredsson, Ottawa Senators
*2013 –  Patrice Bergeron, Boston Bruins
*2014 –  Andrew Ference, Edmonton Oilers
*2015 –  Henrik Zetterberg, Detroit Red Wings
*2016 –  Henrik Sedin, Vancouver Canucks
*2017 –  Nick Foligno, Columbus Blue Jackets
*2018 –  Henrik Sedin, Daniel Sedin, Vancouver Canucks
*2019 –  Jason Zucker, Minnesota Wild
*2020  –  Mathew Dumba, Minnesota Wild
*2021 –  Pekka Rinne, Nashville Predators
*2022 –  P.K. Subban, New Jersey Devils
*2023 –  Mikael Backlund, Calgary Flames
*2024 –  Anders Lee, New York Islanders
*2025 –  Aleksander Barkov, Florida Panthers

**Voittajat maittain: (1988–2025)**

## Lähteet

* 

### Viitteet
Varsinaissuomalaisten laulu

**Varsinaissuomalaisten laulu** on Varsinais-Suomen maakuntalaulu. Laulu syntyi Helsingin yliopiston Varsinaissuomalaisen osakunnan vuosina 1909–1910 toimeenpaneman runokilpailun tuloksena. Kilpailuun tuli 24 ehdotusta.

Laulun on sanoittanut Väinö Kolkkala (nimellä *Väinö Kulo*) ja säveltänyt Toivo Nieminen (myöhemmin Louko). Se esitettiin ensimmäisen kerran Varsinais-Suomen nuorisoseurain liiton kesäjuhlilla Prunkkalassa (nykyinen Aura) 27. kesäkuuta 1915.

Laulun sanoihin on olemassa myös toinen, Viljo Mikkolan aikoinaan säveltämä kilpaileva melodia, jolla laulua ei kuitenkaan missään kuule esitettävän. 

## Lähteet
William M. Jennings Trophy

**William M. Jennings Trophy** on yksi NHL:n vuosittain jakamista palkinnoista. Palkinto myönnetään sen joukkueen maalivahdille, tai kahdelle ensimmäiselle maalivahdille, joka on päästänyt runkosarjassa vähiten maaleja. Maalivahdin pitää olla pelannut kauden aikana vähintään 25 ottelua.

Palkinto on nimetty New York Rangersin pitkäaikaisen presidentin ja Yhdysvaltojen jääkiekon kehittäjän William M. Jenningsin kunniaksi. William M. Jennings Trophy annettiin ensimmäisen kerran kauden 1981–1982 jälkeen.

Useimmin William M. Jennings Trophyn ovat voittaneet Martin Brodeur ja Patrick Roy (5), joiden jälkeen tulevat Ed Belfour (4) ja Brian Hayward (3).

## Historia
Kauteen 1980–1981 asti William M. Jennings Trophyn kriteereillä jaettiin Vezina Trophy -nimistä palkintoa. Tässä palkinnossa oli kuitenkin ongelmana se, että sen voitti usein vain parhaassa joukkueessa pelannut maalivahti, ei itse paras. Niinpä kaudeksi 1982–1983 Vezina Trophyn rinnalle perustettiin nykyinen William M. Jennings Trophy, ja Vezina Trophya ryhdyttiin jakamaan sille maalivahdille, jonka NHL-seurojen toiminnanjohtajat (*general managers*) olivat äänestäneet parhaaksi.

## William M. Jennings Trophy -voittajat

*Huom.: Ennen vuotta 1982 samoilla kriteereillä jaettiin [[Vezina Trophy]]ä.*

**Voittajat maittain: (1982-2025)**

## Lähteet
Vezina Trophy

**Vezina Trophy** on NHL:n vuosittain jakama palkinto, joka annetaan liigan parhaalle maalivahdille. Voittajan valitsevat NHL-joukkueiden General Managerit. General Managerit kokoontuvat runkosarjan päätteeksi äänestykseen, jossa jokainen heistä antaa kolmelle parhaalle ehdokkaalle pisteet 5-3-1. Tämän jälkeen NHL nimeää kolme eniten ääniä saanutta henkilöä ja voittaja julistetaan NHL:n palkintotilaisuudessa pudotuspelien jälkeen.

## Historia
Palkinto on nimetty Montreal Canadiensin edesmenneen maalivahdin, Georges Vézinan, mukaan. Vézinalla diagnosoitiin tuberkuloosi tämän lyyhistyttyä kesken pelin 28. marraskuuta 1925. Vézinan kuoleman jälkeen joukkueen entiset omistajat lahjoittivat palkinnon NHL:lle. Ensimmäisen kerran se annettiin kauden 1926–1927 päätteeksi.

Kauteen 1981–1982 asti palkinto annettiin maalivahdille, jonka joukkue päästi runkosarjassa vähiten maaleja. Vuosina 1965–1981 palkinto saatettiin jakaa saman joukkueen kahden ensimmäisen maalivahdin kesken. Tämä kuitenkin tarkoitti usein sitä, että voittaja oli vain hyvän joukkueen maalivahti, eikä loistava yksilö. Kaudella NHL toi uuden palkinnon William M. Jennings Trophyn, joka jatkossa annettiin maalivahdille, jonka joukkue oli päästänyt vähiten maaleja.

Useimmin palkinnon on voittanut Jacques Plante (7 kertaa). Joukkueista eniten voittoja ovat keränneet Montreal Canadiensin pelaajat (28 kertaa). Suomalaisista Miikka Kiprusoff, Tuukka Rask ja Pekka Rinne ovat voittaneet palkinnon. Niklas Bäckström oli kolmen Vezina-finalistin joukossa kaudella 2008–2009 sekä Antti Niemi kaudella 2012–2013.

## Eniten voittoja

* Jacques Plante (7 kertaa)
* Dominik Hašek (6 kertaa)
* Bill Durnan (6 kertaa)
* Ken Dryden (5 kertaa)
* Tiny Thompson (4 kertaa)
* Terry Sawchuk (4 kertaa)
* Michel Larocque (4 kertaa, kaikki jaettuja)
* Martin Brodeur (4 kertaa)
* George Hainsworth (3 kertaa)
* Patrick Roy (3 kertaa)
* Glenn Hall (3 kertaa, joista 2 jaettuja)
* Tony Esposito (3 kertaa, joista 2 jaettuja)
* Connor Hellebuyck (3 kertaa)
* Charlie Gardiner (2 kertaa)
* Frank Brimsek (2 kertaa)
* Turk Broda (2 kertaa)
* Ed Belfour (2 kertaa)
* Tim Thomas (2 kertaa)
* Sergei Bobrovski (2 kertaa)
* Johnny Bower (2 kertaa, joista toinen jaettu)
* Charlie Hodge (2 kertaa, joista toinen jaettu)
* Bernie Parent (2 kertaa, joista toinen jaettu)
* Gump Worsley (2 kertaa, molemmat jaettuja)

## Voittajat
### 1927–1946

### 1947–1981

Vuodesta 1947 alkaen palkinto on myönnetty vähiten maaleja runkosarjassa päästäneen joukkueen maalivahdille.

### Voittajat (1982–)

**Voittajat maittain**

## Lähteet

* 

### Viitteet
Suomen maakuntalaulut

**Maakuntalauluilla** tarkoitetaan Suomessa Suomen historiallisten ja nykyisten maakuntien kunniaksi sävellettyjä tai tuohon tarkoitukseen myöhemmin valittuja lauluja. Näiden ohella maakunnilla on myös muita maakuntatunnuksia. Muista maista maakunnilla on omia maakuntalaulujaan ainakin Ruotsissa. Suomen tunnetuimpia maakuntalauluja ovat Etelä-Karjalan ja Pohjois-Karjalan
*[[Karjalaisten laulu]]* sekä Kainuun *[[Nälkämaan laulu]]*.

## Historia
Vanhin Suomen maakuntalauluista on *[[Savolaisen laulu]]*, joka esitettiin ensi kerran Savokarjalaisen osakunnan eroamisjuhlassa 9.&nbsp;joulukuuta 1852. Laulun säveltäjä Karl Collan ja sanoittaja August Ahlqvist olivat osakunnan vanhoja jäseniä. Se oli alun perin tarkoitettu mieskvartetin laulettavaksi. *Savolaisen laulusta* tuli suosittu koko maassa (muualla laulettaessa *Savonmaa* saatettiin korvata *Suomenmaalla*), ja se antoi mallin muille maakuntalauluille: ensin on ihannoiva alueen luonnon kuvaus, sitten kansan kohtaamat hankaluudet ja taistelutahto sekä maakunnan väen ja erityisesti naisten ylistys.

Laulut tulivat tunnetuiksi kansakoulujen, yhdistysten iltamatoiminnan ja 1890-luvun laulujuhlien kautta. Aina ei helposti löydetty yksimielisyyttä maakunnan soivan symbolin valinnasta, sillä esimerkiksi Hämeen maakuntalauluksi oli 60 vuoden aikana lähes 20 ehdokasta. Vuoden 1934 ja *[[Kymenlaakson laulu]]n* jälkeen kukin maakunta oli saanut laulunsa.

## Luettelo maakuntalauluista

## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualta
* Maakuntalaulut Ylen Elävässä arkistossa
Riku Suokas

**Riku Suokas** (s. 29. joulukuuta 1971 Tampere) on suomalainen teatterinjohtaja, käsikirjoittaja, ohjaaja, näyttelijä ja stand up -koomikko.
## Elämä ja ura
Suokas valmistui teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta vuonna 1995. Myöhemmin hän opiskeli myös elokuvaohjaajaksi (Master of Arts in Film Directing) Met Film Schoolissa, University of West Londonissa ja valmistui 2016.

Suokas toimi näyttelijänä Hämeenlinnassa, kunnes hänet valittiin 25-vuotiaana vuonna 1997 Suomen kaikkien aikojen nuorimpana teatterinjohtajaksi Hämeenlinnan kaupunginteatteriin. Hämeenlinnassa ollessaan Suokas osallistui suosittuihin tuotantoihin kuten *Autiotalo* (Dingon musiikkiin perustuva musikaalisovitus William Shakespearen näytelmästä *[[Romeo ja Julia]]*) ja *Täällä Pohjantähden alla* (musikaalidramatisointi Väinö Linnan romaanista). Vuonna 1996 Suokas perusti Hämeenlinnassa Club Act!one:n, joka oli ensimmäinen vakituinen stand up -klubi Suomessa.

Suokas juonsi vuosina 1996–1997 lasten *[[ÄlyÄlyä]]*-kilpailuohjelma Olli Monosen kanssa ja esitti ohjelmasta tutuksi tullutta yksityisetsivä Ensio Ripattia. Suokas esitti myös nukke Terho Piippoa lasten kilpailuohjelmassa *[[Hetkinen]]*. Lisäksi hän näytteli Matti Menninkäistä lastenohjelmassa *[[Hui hai hiisi]]*.

Vuoden 2002 alussa Suokas siirtyi Helsingin Kaupunginteatterin apulaisjohtajaksi ja Teatteristudio Pasilan johtoon. Tampereen Työväen Teatteriin apulaisjohtajaksi hän siirtyi elokuussa 2004 ja johtajaksi vuonna 2006. Hän jätti tehtävän elokuussa 2013 keskittyäkseen omaan taiteelliseen työhönsä.

Suokas on kirjoittanut Heikki Syrjän kanssa Manserock-musikaalin *Vuonna 85.* He ovat suunnitelleet myös samannimisen lautapelin (*Vuonna 85*, 2008). Vuonna 2014 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa ''Kummeli V'' Suokas näyttelee partiojohtaja Peter Granfeltia.

Vuonna 2008 Riku Suokas näytteli Blakea animaatioelokuvassa *[[Bolt (vuoden 2008 elokuva)|Bolt]]*. Vuonna 2019 esitettiin Suokkaan yhdessä Heli Sutelan ja Heikki Syrjän kanssa käsikirjoittama sekä Petri Kotwican ja Kimmo Taavilan kanssa ohjaama draamakomediasarja *[[Melkein totta]]*. Sarjassa Suokkaalla on myös rooli teatterin hallituksen puheenjohtajana.

Suokas on ollut vuodesta 2021 Koskinen-tv-sarjan pääkäsikirjoittaja ja sarjan toinen ohjaaja.

## Yksityiselämä
Suokas on avoliitossa stand up -koomikko Johanna Tohnin kanssa.

## Tunnustuksia
Esiintyvät Taiteilijat ry valitsi Suokkaan Vuoden viihdetaiteilijaksi 2004.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Riku Suokkaan kotisivut 
* 
*
Pihlajavesi

**Pihlajavesi** voi ainakin tarkoittaa seuraavia suomalaisia paikkoja:

* Pihlajavesi, entinen kunta, nykyään osa Keuruun kaupunkia
** Pihlajavesi, rautatieasema Keuruulla, Haapamäki–Seinäjoki-radan varrella
** Pihlajavesi, järvi Pihlajavedellä Keuruulla, osa Pihlajaveden reittiä
** Pihlajaveden reitti, Kokemäenjoen vesistöön kuuluva järvireitti Pihlajavedellä Keuruulla
* Pihlajavesi, Saimaan selkä Etelä-Savossa.
Iași

**Iași** ([], ) on noin 290&nbsp;000 asukkaallaan yksi Romanian suurimmista kaupungeista ja samannimisen piirikunnan pääkaupunki. Se sijaitsee noin 500 kilometriä Bukarestista pohjoiseen lähellä Moldovan rajaa. Kaupungin halki virtaa Tonavan sivujoki Prut. Iași oli historiallisen Moldavian ruhtinaskunnan pääkaupunki sekä Moldavian ja Valakian yhdistyneen kuningaskunnan toinen keskus Bukarestin ohella.

Kaupunki tunnettiin aiemmin nimellä **Jassy**. Nimen arvellaan mahdollisesti periytyvän sarmaatteihin lukeutuvalta jazygien paimentolaisheimolta.

## Historiaa
Kaupungin mainitsee ensimmäisen kerran voivodiruhtinas Alexandru cel Bun (Aleksanteri Hyvä) vuonna 1408. Moldavian ruhtinas Alexandru Lăpușneanu siirsi pääkaupunkinsa Suceavasta Iașiin vuoden 1564 paikkeilla. Iașin ovat polttaneet tataarit 1513, turkkilaiset 1538 ja venäläiset 1686. Vuonna 1734 kaupungissa riehui rutto.

Vuoden 1562 paikkeilla kreikkalainen seikkailija Jacob Basilicus perusti kaupunkiin kreikankielisen koulun ja luterilaisen kirkon. Paikallista kieltä alettiin käyttää opetuskielenä albanialaissyntyisen ruhtinas Vasile Lupun määräyksestä vuonna 1640. Alexandru Ioan Cuza perusti koko Romanian ensimmäisen yliopiston Iașiin vuonna 1860.

Iași toimi Romanian pääkaupunkina ensimmäisen maailmansodan aikana 1916–1918 Bukarestin ollessa saksalaisten miehittämänä. 

Alueen pääasiallinen uskonto on tätä nykyä Konstantinopoliin suuntautuva ortodoksisuus (92,5&nbsp;%), roomalaiskatolilaisten ollessa toisella sijalla (4,9&nbsp;%).

Vielä 1800-luvun puoliväliin asti kaupungin väestöstä oli jopa kolmannes juutalaisia. Kaupungissa ilmestyi peräti jiddišinkielinen sanomalehti ja toimi jiddišinkielinen ammattilaisteatteri. Iașin pogromissa 29. kesäkuuta – 6. heinäkuuta 1941 tai sen jälkeen surmattiin puolet juutalaisista ja loput kuljettiin pois.

## Nähtävyyksiä
Posliinista tunnetun kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa kulttuuripalatsi, Golian luostari, Kolmen hierarkin kirkko ja luostari Vasile Lupun ajoilta. Lisäksi siellä on Euroopan mahtavimpiin kuuluva kasvitieteellinen puutarha, jolla on pinta-alaa sata hehtaaria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pihlajavesi (Saimaa)

**Pihlajavesi** on Vuoksen vesistöön kuuluva ja Suur-Saimaaseen luettava järvi Savonlinnan, Sulkavan ja Puumalan alueella Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 712&nbsp;km², ja pinnankorkeus 75,7 metriä merenpinnan yläpuolella. Pihlajavesi on osa Saimaata, ja se saa vetensä pohjoisesta Haukivedestä mm. Kyrönsalmen kautta sekä Puruvedestä Punkasalmen ja Tuunaansalmen kautta. Pihlajaveden vedet virtaavat lounaassa Puumalansalmen sekä Käyhkään kanavan kautta Etelä-Saimaaseen.

Pihlajavesi on tuhansien saarien, niemien ja lahtien pirstoma, jopa labyrinttimainen vesialue. Saaria on järvialtaan alueella 4&nbsp;159 kappaletta, joiden yhteenlaskettu pinta-ala on yli 600&nbsp;km². Saarista suurimmat ovat läntiset, hyvin rikkonaiset Partalansaari ja Viljakansaari sekä idempänä sijaitsevat Ahvionsaari, Kesamonsaari, Kokonsaari, Kongonsaari, Laukansaari, Pellossalo, Pesinki, Saukonsaari ja Tuohisaari. Suuria järvenselkiä on lukuisia: niistä mainittakoon pohjoiset Pihlajavedenselkä, Kotaselkä ja Moinselkä sekä itäiset Utrasselkä, Väistönselkä, Porkalanselkä ja Särkilahdenselkä. Läntisiä vesialueita ovat Haapaselkä, Enonvesi, Kukkeistenselkä, Ummistonvesi, Pyysaarenselkä, Muikunselkä, Katosselkä, Tolvanselkä, Lepistönselkä ja Siikavesi. Pihlajaveden rannalla sijaitsevia asutuskeskuksia ovat Savonlinnan kaupunki sekä Sulkavan, Puumalan ja Punkaharjun kirkonkylät. Pihlajavesi on suomalaiseksi järveksi varsin syvä: keskisyvyys on 11,3 metriä ja suurin mitattu syvyys 72 metriä. Sokkeloisella järvialueella on rantaviivaa yli 3&nbsp;600 kilometriä, ja se on tärkeimpiä elinympäristöjä uhanalaiselle saimaannorpalle. Lappeenrannasta ja eteläiseltä Saimaalta Kuopioon ja Joensuuhun suuntautuvat syväväylät kulkevat Pihlajaveden kautta.

Pihlajaveden vedenlaatu on yleisen käyttökelpoisuusluokituksen mukaan erinomainen. Sen vesi on sekoitus Puruveden kirkasta vähäravinteista vettä ja Haukiveden tummempaa ja ravinteikkaampaa vettä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Pajunen, Hannu: Järvisedimentit kuiva-aineen ja hiilen varastona, GTK, 2004
* www.luontoon.fi/pihlajavesi