open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Laikkupyrstökolibri

**Laikkupyrstökolibri** (*Urosticte benjamini*) on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Kolumbian Tyynenemeren puoleiselta rannikolta etelään Lounais-Ecuadoriin ja Perun koillisosaan. Jules Bourcier kuvaili lajin holotyypin Ecuadorin Gualeasta vuonna 1851.

## Lähteet
Mika Erkkilä

**Mika Erkkilä** (s. 4. maaliskuuta 1990 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkoilija, joka siirtyi kesällä 2011 FPS:an Suomi-sarjaan.
## Ura
Erkkilä on HPK:n oma kasvatti ja edustanut joukkuetta koko junioriuransa ajan. Hän tuli kaudella 2006–2007 B-nuorten SM-sarjan maalipörssissä toiseksi 25 osumallaan Ässien Antti Uusitalon jälkeen. Erkkilän seuraava kausi 2007–2008 päättyi B-nuorten SM-hopeaan. Kaudella 2008–2009 hän voitti HPK:n A-nuorten sisäisen pistepörssin tehoilla 10+28=38.

Erkkilä teki kaudella 2010–2011 SM-liigadebyyttinsä pelatessaan 26. lokakuuta 2010 vieraissa Bluesia vastaan. Hän sai jääaikaa kahdeksan minuuttia ja tehomerkinnän –1. Hän pelasi kauden aikana yhden ottelun, mutta oli HPK:n A-nuorten tehokkaimpia pelaajia. Kauden jälkeen Erkkilä teki vuoden sopimuksen Suomi-sarjassa pelaavan FPS:n kanssa.
## Tilastot

## Lähteet
*
*
*
*
### Viitteet
HMS Patrician

**HMS Patrician** (viirinumero tammikuusta 1918 F.15, syyskuusta G.A1 ja sodan jälkeen H.86) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1916 palvelukseenotettu Thornycroftin M -luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa ja maailmansotien välillä.

## Valmistus

Alus tilattiin helmikuussa 1915 neljännessä hätäohjelmassa () John I. Thornycroft and Companyltä, missä köli laskettiin kesäkuussa 1915. Alus laskettiin vesille 5. kesäkuuta 1916 ja valmistui vielä saman vuoden elokuussa.

## Palvelus
Alus siirrettiin sodan päätyttyä reserviin, josta se siirrettiin syyskuussa 1920 Kanadan laivastolle.

### HMCS Patrician
Kanadan laivasto otti aluksen palvelukseen 1. marraskuuta 1920 Devonportissa, mistä se lähti kuukautta myöhemmin Kanadaan. Syksyllä 1922 alus määrättiin Kanadan länsirannikolle, missä se vietti seuraavat viisi vuotta kouluttaen laivaston reservin upseereita ja miehistöä.

Marraskuussa 1924 aluksen miehistö pysäytti Nanaimon pankin ryöstäjät, jotka pyrkivät moottoriveneellä Yhdysvaltoihin. Alus myytiin romutettavaksi 1929 Seattleen.

## Lähteet
*
*
*
*
*

### Viitteet
Maanpuolustusnaisten Liitto

**Maanpuolustusnaisten Liitto ry** on naisten vapaaehtoinen maanpuolustusjärjestö. MNL ry perustettiin 13. marraskuuta 2004 Helsingissä Katajanokan Kasinolla. Liiton perustivat Suomen Maanpuolustusnaisten Liitto ry ja Suomen Naisten Maanpuolustusjärjestö ry, jotka näin sulautuivat yhteen. Liiton juuret ovat 1940-luvulla, kun reservinupseerien ja aliupseerien naiset ryhtyivät perustamaan omia yhdistyksiä miesten yhdistysten rinnalle. Liitolla on lähes 4&nbsp;600 jäsentä, 70 jäsenyhdistystä ja 16 piiriä. 

MNL määrittelee tarkoituksekseen muun muassa naisten maanpuolustustahdon, -tiedon ja -taidon sekä henkisen ja fyysisen kunnon vahvistaminen, kouluttaa naisia kriisiajan tehtäviin sekä maanpuolustuksen edistäminen kokonaisuutena.

Maanpuolustusnaisia yhdistää arvot: isänmaan rakkaus, osaava toimija ja yhdessä ilolla.

## Organisaatio ja hallinto
Liiton ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin vuoden 2005 alusta valtiopäiväneuvos Kaarina Dromberg Vantaalta. Ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi Anneli Järvinen Espoosta ja toiseksi varapuheenjohtajaksi Leena Mikkonen Kiimingistä. Kaarina Dromberg on liiton kunniapuheenjohtaja ja Anneli Järvinen kunniajäsen. 

Liiton asioita hoitaa vuosikokouksen valitsema liittohallitus; puheenjohtaja ja kaksi varapuheenjohtajaa ja 8–20 jäsentä. Liiton ylintä päätäntävaltaa käyttävät jäsenpiirien ja -yhdistysten valitsemat edustajat vuosikokouksessa. Liiton sääntöjen mukaan henkilö voi toimia samassa luottamustoimessa enintään kuusi vuotta kerrallaan.

Liiton nykyinen puheenjohtaja on Satu Virtanen Espoosta. Hänet valittiin tehtävään liittokokouksessa Jyväskylässä 19. marraskuuta 2022 ja hänen  puheenjohtajuuskautensa alkoi 1. tammikuuta 2023.  

Liitolla on kaksi osa-aikaista työntekijää: järjestösihteeri ja viestintäsuunnittelija. Liiton toimitilat sijaitsevat  Maanpuolustustalossa Helsingin Töölössä.  

## Toiminta
Jäsenyhdistysten toiminta on monipuolista. Yhdistysten ohjelmassa on maanpuolustusvalmiutta edistävää toimintaa sekä mukavaa yhdessäoloa: kokouksia, ajankohtaisia esitelmä- ja juhlatilaisuuksia, erilaisia retkiä sekä kunto- ja liikuntatapahtumia. Maanpuolustusnaiset ovat aktiivisesti mukana alueidensa vapaaehtoisessa maanpuolustuskoulutuksessa osallistuen kurssilaisina MPK:n koulutustapahtumiin, mutta myös toimien sitoutuneina kouluttajina ja kurssien johtajina sekä koulutuksen tukitehtävissä. Maanpuolustusnaisten oma koulutusjärjestelmä motivoi kehittämään omia varautumis- ja turvallisuustaitoja ja tekee hankitun osaamisen näkyväksi. 

Veteraanien perinteen siirtäminen tuleville sukupolville on yhdistyksissä tärkeässä asemassa.

Liiton jäsenlehti on nimeltään *Maanpuolustusnaiset* ja siitä julkaistaan 1-2 numeroa vuodessa.

## Yhteistyötahot
* Maanpuolustuskoulutusyhdistys (MPK)
* Naisten Valmiusliitto ry (NVL)
* Tammenlehvän Perinneliitto ry
* Vapaaehtoinen pelastuspalvelu (VAPEPA)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Maanpuolustusnaisten Liitto
Gudiberg (laskettelurinne)

**Gudiberg** on laskettelurinne Skigebiet Eckbauerissa Garmisch-Partenkirchenissä Saksassa. Rinteessä lasketaan miesten ja naisten pujottelukilpailuja. Sen maalialueena toimii Olympia-Skistadion.

Garmisch-Partenkirchenin isännöidessä talviolympialaisia vuonna 1936, Gudiberg-rinteessä kilpailtiin miesten ja naisten alppiyhdistetyn pujotteluosuus. Alppiyhdistetty oli tuolloin ainoa alppihiihtolaji olympiaohjelmassa.

Vuodesta 1954 alkaen Garmisch-Partenkirchen on isännöinyt perinteikkäitä Arlberg-Kandahar-kilpailuja. Ensimmäinen maailmancupkilpailu Gudiberg-rinteessä oli miesten pujottelu vuonna 1974. Vuoden 1978 alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa miesten ja naisten pujottelukilpailut järjestettiin Gudiberg-rinteessä. Vuoden 2011 alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa, kuten jo kauden 2009–2010 alppihiihdon maailmancupin finaaleissa, Gudiberg-rinteessä käytiin miesten ja naisten pujottelukilpailut.

Gudiberg-rinne oli myös Kandahar-rinteen tavoin yksi kilpailupaikoista Saksan Münchenin hakemuksessa vuoden 2018 talviolympialaisten isännyydestä.

## Reitti
Nykyisin Gudibergin pujottelurinne alkaa 942 metriä merenpinnan yläpuolella *Starthang* (Lähtöjyrkänne) -jyrkänteellä, jossa on koko rinteen jyrkin kohta 58&nbsp;%. Ennen vuoden 2022 miesten maailmancupin pujottelukilpailuja lähtö sijaitsi vaihtelevasti hieman ylempänä, jolloin rinne kääntyi oikealle Starthang-jyrkänteelle, josta alkaen rinne on nähtävissä maalialueelle. Starthangin jälkeen tulee *Partnachwiese* (Partnachniitty) ja *Schanzenhang* (Hyppyrimäkijyrkänne) -jyrkänteet, joissa rinteen jyrkkyys on 45&nbsp;%.

Vuonna 2007 rinnettä muutettiin siten, että se kääntyy oikealle uudenvuoden mäkikilpailusta tunnetun Große Olympiaschanze -suurmäen mäkimonttuun, käännös on nimetty *WM-Kurve*ksi.

Ennen WM-Kurvea rinne alkaa loiveta ja mutkan jälkeen rinne loivenee jo lähes tasaiseksi, rinteen jyrkkyyden ollessa vain 9&nbsp;%. Nykyisin pujottelun maali sijaitsee Große Olympiaschanzen mäkimontussa 735 metriä merenpinnan yläpuolella. MM-kilpailuissa 2011 ja MC-finaaleissa maali oli hieman ylempänä, jolloin lähes tasainen osuus toimi jo maalialueena. Ennen vuotta 2007 maali oli Schanzenhangin jälkeen.

## Lähteet
*Gudiberg MM-kisojen 2011 sivuilla 
*Gudiberg skiweltcup-garmisch.com 
*Results – Garmisch-Partenkirchen fis-ski.com
Viiksivetvetti

**Viiksivetvetti** (*Pteroptochos megapodius*) on tapakuloihin kuuluva varpuslintu. Se on Chilessä kotoperäinen laji.

Viiksivetvetti on 23–34&nbsp;cm pitkä. Pää, niska, selkä ja siivet ovat savunruskeat. Kurkku ja posket ovat valkoiset. Alarinta, vatsa ja kyljet ovat valkoviirulliset. Nokka ja jalat ovat mustat.

Lintu elää puoliaavikolla Chilen keskuslaaksossa, rannikolla ja Andien reuna-alueilla 3000 metrin korkeuteen asti. Se kaivaa itselleen kukkulanrinteeseen tai romahtaneeseen muuriin pesäluolan, joka on halkaisijaltaan 15&nbsp;cm ja voi olla kaksi metriä syvä. Luolan päässä on 25&nbsp;cm pesä, jonka lintu pehmustaa kuivalla heinällä. Sinne se munii 2–3 munaa.

## Lähteet
Mustalakkityranni

**Mustalakkityranni** (*Muscisaxicola frontalis*) on Etelä-Amerikassa elävä tyranneihin kuuluva varpuslintu. Sitä tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Chilessä ja Perussa.

## Lähteet
Lempi-Joe

**Lempi-Joe** (oikealta nimeltään **Joe Silvan**) on Turusta kotoisin oleva suomalainen rap-artisti. Hän aloitti uransa Ritarikunta-yhtyeessä ja on julkaissut myös kaksi sooloalbumia.

## Diskografia
### Soolo
* *[[Rakkauden vuoksi]]* (2004)
* *[[K-16]]* (2014)

### Ritarikunta
**[[Saranat avaavat sanat]]* (2001)
**[[Sanat tavaraa vastaan]]* (2002)
**[[RK – Kroonisesti akuutti]]* (2005)
**[[Ritarikunta-Albumi]]* (2010)

### MartinMäki
* *[[Tietoo ja meininkii]]* (2011)

### Vierailijana

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lempi-Joe Sound Cloud
* 
* Ritarikunnan viralliset sivut
Sencha

**Sencha** () on japanilainen vihreän teen laatu. Teenvalmistuksen aikana lehdet pidetään kokonaisena. Sencha haudutetaan tyypillisesti noin 70-80 °C:n lämpöisessä vedessä.

Sencha on Japanin suosituin teelaatu, ja noin 80 prosenttia Japanissa valmistetusta teestä on senchaa. Sencha kasvatetaan pääosin avoimen taivaan ja auringon alla, joskin osaa tuotannosta varjostetaan harsoilla. Erityisen suosittua ja arvossapidettyä on vuoden ensimmäisen sadon sencha. Erityisen laadukasta senchaa on *jô sencha* () ja huippulaatu *tokujô sencha* ().

Senchalle on monia muitakin nimityksiä sadonkorjuuajan ja esikäsittelytavan mukaan:
* *Ichibancha* (, ensimmäinen tee), tyypillisesti huhti-toukokuussa kerättävää vuoden ensisadon senchaa kuvataan yleensä kirkkaan vihräksi, raikkaaksi, aromikkaaksi ja makeaksi (eli ei kitkeräksi). Mikäli keruu on tehty ensimmäisen kuukauden aikana, voidaan käyttää myös nimitystä *shincha* (, uusi tee).
* *Mecha* (, silmutee) on senchaa, joka tehdään tarkoin valikoidusta (vuoden ensimmäisen sadon) pienimmistä teelehdistä.
* *Bocha* (tai *kukicha* , varsitee) tehdään senchasta, mutta mukaan laitetaan teepensaan latvaosien hentoa vartta.
* *Hanako* kuivatuista sencha-teelehdistä tehty hiutaletee.
* *[[Kabusecha]]* () on senchaa, jota kasvatetaan varjostusverkkojen alla (ainakin pari viikkoa ennen sadonkorjuuta). Voidaan luokitella myös omaksi teelaadukseen. Sen osuus japanilaisen teen tuotannosta on noin 5,2 %, muu sencha noin 77,9 %). Varjossa kasvaminen vähentää vihreän teen kirpeyttä ja lisää aminohappojen määrää (rentouttava vaikutus). Valmistuksessa on myös mekaanisia vaiheita toisin kuin täysin käsityönä kasvatettavalla ja kerättävällä gyokurolla.
* *Asamushi*, neulamaista korkeatasoista lehtiteetä, jota höyrytetään lyhyesti. Toinen senchan päätyypeistä. Haudutettu tee vaalean kullanvihreää, maultaan täyteläisen maanläheistä, herkän aromikasta, kevyttä ja raikasta.
* *Chumushi*, hieman pidempään (30-90 s) höyrytetty sencha.
* *Fukamushi(cha)* pitempään höyrytettyä tummempaa senchaa. Toinen senchan päätyypeistä. Karkeampaa, rakeisempaa kuin asamushi – mukana myös jauhemaista teetä. Osa liukenee haudutettaessa matchajauheen tavoin teejuomaan, joka saa tumman vihreän värin. Tanniinisempi ja jonkin verran kirpeä maku. Japanin suosituin senchamuoto.

Japanissa senchaa on tapana juoda talvella lämmitettynä ja lämpiminä vuodenaikoina viilennettynä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*How Sencha is Processed   (ippodo-tea.co.jp)
*How to Prepare Sencha    (ippodo-tea.co.jp)
*Sencha  (teapedia.org)
*Matthew Amster-Burton: Getting Tea Drunk in Japan's Sencha Paradise  (seriouseats.com)
*Infoa sencha-teestä
Rapa Nuin kansallispuisto

**Rapa Nuin kansallispuisto** on suojelualue Pääsiäissaarella. Sen tunnetuimmat arkeologiset kohteet ovat nimellä *[[moai]]* kutsutut suuret kivipäät. Niiden lisäksi puistossa on nimellä *ahu* kutsuttuja pyhättöjä ja Orongon seremoniallisen kylän rauniot. Puisto on Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 1995.
Puiston alueella on nykyisin suurin osa saaren kaikkiaan 900 moaista ja 270 ahusta. Puisto perustettiin vuonna 1966, mutta aluksi sen alue oli kovin pieni. Sitä laajennettiin vuosina 1972, 1983 ja 1999. Suojelemattomia kohteita on tuhottu 1800-luvulta alkaen, kun niitä on käytetty talojen, laiturien, karjan juoma-altaiden ja kilometripylväiden rakentamiseen.

Vuoden 2022 lokakuussa syttyneessä maastopalossa kansallispuiston moai-kivipäät vauroituivat yli 100 hehtaarin alueella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Koskiorneero

**Koskiorneero** (*Cinclodes oustaleti*) on orneeroihin kuuluva varpuslintu. Sitä tavataan Argentiinassa ja Chilessä.

Koskiorneero elää purojen ja lammikoiden rannoilla merenrannalta aina 3500 metrin yläpuolelle asti. Se kasvaa 17–18&nbsp;cm pitkäksi. Se muistuttaa tuhkavirtaorneeroa, mutta on pienempi ja elää ylempänä vuorenrinteillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tree of life (valokuvia)
Mastiphal

**Mastiphal** on puolalainen black metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 1992 Katowicessa Puolassa.

## Kokoonpano
* Cymeris – laulu, kitara (1992–1998, 2009–)
* Flauros – laulu, bassokitara (1992–1998, 2009–)
* Daamr – kitara (2010–)
* Opressor – kitara, bassokitara (2010–)
* Senator – rummut (2010–)

**Entiset jäsenet**
* Sammach – kosketinsoitin (1995–1996)
* Desecrator – kosketinsoitin (1992–1994)
* Sarceuil – rummut (1992–1996)
* Paul – rummut (1996–1998)
* Abigor – bassokitara (1992–1996)

## Diskografia
**Studioalbumit**
*
*

**Kokoelma-albumit**
*
*

**Demot**
*
*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Rotkokapuaja

**Rotkokapuaja**, aikaisemmalta nimeltään **tokoko** (*Ochetorhynchus melanura*) on orneeroihin kuuluva varpuslintu. Se on kotoperäinen laji Chilessä.

## Lähteet
Kuparikuoriainen

**Kuparikuoriainen** (*Potosia cuprea* tai *Protaetia cuprea*) on lehtisarvisiin (*Scarabaeidae*) kuuluva kovakuoriaislaji.

## Tuntomerkit
Muistuttaa suuresti toista saman alaheimon lajia, kultakuoriaista (*Cetonia aurata*). Kuparikuoriaisen pään etureuna on kuitenkin suorempi kuin kultakuoriaisen, jolla se on muodoltaan aaltoileva.

### Levinneisyys
Kuparikuoriainen on yleinen lähes koko Suomessa.

## Elintavat
Kuoriaisen toukilla on tapana hakeutua muurahaispesiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Kuparikuoriainen (''Protaetia cuprea'')
*UniProt: Taxonomy -  Protaetia cuprea 
*Pherobase: Semiochemicals of Potosia cuprea
Kimalaiskuoriainen

**Kimalaiskuoriainen** (*Trichius fasciatus*) on lehtisarvisiin (*Scarabaeidae*) kuuluva kovakuoriaislaji.

## Tuntomerkit
Peitinsiivissä on keltamustaa kuviointia, joka vaihtelee huomattavasti eri yksilöiden välillä. Kuoriaisen pituus on 10–16&nbsp;mm. Pyöreähkö ja karvainen kimalaiskuoriainen muistuttaa nimensä mukaisesti kimalaista. Sen tuntee kovakuoriaiseksi kovista peitinsiivistään. Kimalaiskuoriaisella on tyypilliset heimonsa tuntosarvet, joissa tuntosarven pää koostuu useasta vierekkäin olevasta lehtimäisestä liuskasta muodostaen nuijan.

### Levinneisyys
Lajia tavataan yleisesti koko Suomessa. Yleislevinneisyydeltään kimalaiskuoriainen on havumetsävyöhykkeen laji, eikä sitä tavata esimerkiksi Etelä-Ruotsissa eikä Tanskassa. Se lentää kesäkuusta elokuun alkuun.

## Elintavat
Aikuisia kuoriaisia tavataan usein kukissa, etenkin sarjakukkaisilta, maitohorsmalta ja ohdakkeista, mutta myös pihojen ruusuista. Toukat elävät lahossa puussa erityisesti koivussa. Laji talvehtii toukkana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Kimalaiskuoriainen (''Trichius fasciatus'')
*iNaturalist: Kimalaiskuoriainen (''Trichius fasciatus'')
*Ötökkätieto: Kimalaiskuoriainen (''Trichus fasciatus'')
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Trichius fasciatus 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Trichius fasciatus
Jari Kinnunen (urheiluvaikuttaja)

**Jari Kinnunen** (s. 1962 Jyväskylä) on suomalainen urheilujohtaja ja urheiluvaikuttaja. 

Kinnunen valmistui Joensuun yliopistosta yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1990 pääaineenaan kansantaloustiede. Kinnunen on suorittanut pankkitoiminnan perustutkinnon sekä Osuuspankin esimiestutkinnon. Vuosina 1989–1992 hän toimi pankinjohtajana Äänekosken Seudun Osuuspankissa ja Keski-Suomen Osuuspankissa sekä toimitusjohtajana Muurasjärven Osuuspankissa ja toimistopäällikkönä Tervon Osuuspankissa. Vuosina 1993–1996 hän toimi sijoitusyhtiö ACM Oy Active Cash Managementin markkinointipäällikkönä.

Vuodesta 1996 syksyyn 2015 Kinnunen toimi Suomen Salibandyliiton toiminnanjohtajana ja lokakuusta 2015 lähtien Salibandyliiton yhteiskuntasuhdejohtajana. Kinnunen toimi siirtymävaiheen ajan (15.5.−31.8.2020) liiton väliaikaisena toiminnanjohtaja. Kinnunen toimi myös Salibandyliiton omistaman osakeyhtiön, SSBL salibandy Oy:n, toimitusjohtajana vuosina 2006–2013 sekä 11. huhtikuuta 2009 lukien myös Salibandyn Tuki -säätiön asiamiehenä. Salibandyliiton julkaiseman Salibandy-lehden päätoimittajana hän toimi vuosina 1996–2007. 

Kinnunen toimi miesten salibandymaajoukkueen joukkueenjohtajana 1994–1996. Hän oli salibandyn Euroopan mestaruuden vuonna 1995 voittaneen maajoukkueen joukkueenjohtaja ja hopeaa 1996 voittaneen maajoukkueen joukkueenjohtaja.

## Luottamustoimet
Luottamustoimissa hän on toiminut muun muassa Suomen Kuntourheiluliiton, Kunto ry:n hallituksen jäsenenä vuosina 1997–2001. Hän toimi myös Nuori Suomi ry:n hallituksen varapuheenjohtajana (2009–2012), hallituksen puheenjohtajana (2010–2011), Nuoren Suomen valtuuskunnan jäsenenä (2005–2011) ja Nuori Suomi -säätiön hallituksen varapuheenjohtajana (2009–2012) sekä Nuori Suomi palvelut Oy:n hallituksen jäsenenä (2008–2013).

Suomen Olympiakomitean valtuuskunnan varajäsenä hän toimi vuosina 2009–2015.

Kinnunen toimi myös Suomen Liikunta ja Urheilu ry:n (SLU) viestintävaliokunnan jäsenenä (2001–2012).

Vuodesta 2015 lähtien Kinnunen on toiminut Salibandyliiton Respect -toimikunnan (ent. Hall of Fame -toimikunta) puheenjohtajana.

Kinnunen on myös vuonna 2019 perustetun Suomen Salibandymuseo ry:n perustajajäsen ja puheenjohtaja.

## Lähteet
* Salibandyliitto ry. 
* SSBL Salibandy Oy
* Salibandyn Tuki -säätiö
* Nuori Suomi ry. hallitus 
* Suomen Olympiakomitean valtuuskunta 
* Viimeinen ilmestynyt salibandylehti 4/13
### Viitteet
Jürgen Creutzmann

**Jürgen Creutzmann** (s. 4. lokakuuta 1945 Speyer) on saksalainen poliitikko (FDP) ja Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2009–2014.

## Elämänvaiheita

Creutzmann valmistui Heidelbergin lyseosta vuonna 1966, jonka jälkeen hän opiskeli kauppa- ja hallintotieteitä Mannheimin yliopistossa. Vuosina 1971–1973 hän työskenteli tilintarkastajana. Tämän jälkeen hän siirtyi BASF SE:lle, missä hän oli johtava toimihenkilö (Director Subsidiaries Accounting Services). Creutzmann jätti tehtävänsä BASF:ssa vuonna 2006.

Creutzmann on naimisissa ja hänelle on kaksi lasta.

## Poliittinen ura

Vuonna 1966 Jürgen Creutzmann liittyi Saksan liberaalipuolueen (FDP) jäseneksi. Hänet valittiin puolueen Rheinland-Pfalzin osavaltion taloudenhoitajaksi vuonna 1983, Rhein-Pfalzin piirivaltuuston jäseneksi vuonna 1989 ja Pfalzin aluevaltuuston jäseneksi vuonna 2004. 
Vuosina	1998–2009 Creutzmann oli Rheinland-Pfalzin osavaltioparlamentin jäsen ja vuosina 2001–2006 sen varapuhemies. Vuosina 2004–2009 hän kuului Euroopan parlamentin liberaalidemokraattiseen ryhmään

## Lähteet
Risto Salonen

**Risto Salonen** (s. 11. joulukuuta 1955 Valkeakoski) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai oikea laitapuolustaja, mutta kykeni pelaamaan myös keskikentällä.

Salonen on Valkeakosken Hakan kasvatti. Hän edusti urallaan Pallo-Seppoja 1974–1975 ja 1988, Hakaa 1976–1979, 1982–1983 ja 1987, ruotsalaista Vasalundia 1980–1981 ja 1984–1985 ja Tampereen Ilvestä. Lisäksi hän pelasi vielä vuosina 1989–1991 piirisarjoissa  Tampereen Peli-Pojissa. Hän voitti Hakassa Suomen mestaruuden 1977 sekä Suomen Cupin 1977 ja 1982. Kaikkiaan Salonen pelasi kahdeksan kauden aikana 152 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki kymmenen maalia.

Salonen pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1978–1984 yhteensä 11 maaottelua. Hänet valittiin nuorten maajoukkueen parhaaksi pelaajaksi 1978.

## Lähteet
Ammunta kesäolympialaisissa 1952 – miesten 50 metrin pienoiskiväärin makuuammunta

Helsingin olympiakisojen 50 m pienoiskiväärin makuuasento ammuntaan osallistui 58 ampujaa 32 eri maasta. Kilpailu suoritettiin keskiviikkona 29. heinäkuuta neljänä kymmenen laukauksen sarjana. Kilpailu oli samalla myös ensimmäinen osa 3 x 40 laukauksen moniasentokilpailusta. Tasatilanteissa ensisijaisesti enemmän napakymppejä ampunut kilpailija sijoittui paremmin.

Suomen Toivo Mänttärin vuoden 1939 MM-kilpailuissa ampumaa maailmanennätystä, täydet 400 pistettä, sivusi kaksi ampujaa. Ensimmäisen kerran sitä oli sivunnut Yhdysvaltain Arthur Jackson 10. heinäkuuta 1952 Oslon MM-ammunnoissa. Ranskalaisen Pierre Coquelin de Lislen olympiaennätys 398 vuodelta 1924, jolloin viimeksi ammuttiin 40 laukausta, jäi historiaan. Norjan Willy Røgeberg oli ampunut Berliinissä 1936 täydet pisteet, mutta silloin ammuttiin 30 laukausta. 

## Lopputulokset

## Lähteet
* http://www.olympic.neostrada.pl/ols/1952HELnr6.pdf
* http://www.la84foundation.org/6oic/OfficialReports/1952/OR1952.pdf 

### Viitteet
Kurt Sand

**Kurt Erik Sand** (3. heinäkuuta 1923 Vaasa – 15. huhtikuuta 2013) oli suomalainen jalkapalloilija.

Maalivahtina pelannut Sand edusti koko uransa Vasa IFK:a vuosina 1943–1950. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1944 ja 1946. Kaikkiaan Sand pelasi kahdeksan kauden aikana 95 mestaruussarjan ottelua.

Sand pelasi maajoukkueessa viisi maaottelua vuonna 1947. Sand on saanut seuran kultaisen ansiomerkin.

## Lähteet
Paini kesäolympialaisissa 2012

**[[Paini olympialaisissa|Painissa]]** kilpailtiin **[[Kesäolympialaiset 2012|vuoden 2012 kesäolympialaisissa]]** 5. – 12. elokuuta ExCeL Exhibition Centressä. Lontoon olympialaisten painiohjelmaan kuuluivat kreikkalais-roomalainen paini, vapaapaini ja naispaini, joista kahdessa ensimmäisessä kilpailtiin seitsemässä ja naispainissa neljässä painoluokassa. Kilpailuohjelma pysyi siis samana edellisiin olympialaisiin verrattuna.

## Karsinta
Lontoon painiturnaukseen osallistuneiden urheilijoiden tuli olympiavuonna olla vähintään 18-vuotiaita. Painijoiden hankkimat paikat olympiakisoihin olivat maa- ja sarjakohtaisia. Kukin kansallinen olympiakomitea kykeni nimeämään olympialaisten karsintaturnauksiin yhden kilpailijan painoluokkaa kohden. Olympiakisojen painiturnauksen miesten sarjoissa oli kussakin 19 ja naisten sarjoissa 18 painijaa.

Istanbulin vuoden 2011 MM-kilpailuissa 12. – 18. syyskuuta jaettiin ensimmäiset olympiapaikat jokaisen sarjan kuudelle parhaalle painijalle. Tämän jälkeen järjestettiin neljä maanosakohtaista olympiakarsintaturnausta, joista olympialaisiin pääsi jokaisen painoluokan kaksi parasta painijaa. Kolmannessa karsintavaiheessa järjestettiin kansainvälinen karsintaturnaus Kiinan Taiyuanissa 25. – 29. huhtikuuta. Tästä turnauksesta olympialaisiin etenivät miesten sarjojen kolme ja naisten sarjojen kaksi parasta painijaa. Neljännessä karsintavaiheessa järjestettiin toinen kansainvälinen karsintaturnaus Vantaalla, Suomessa 2. – 6. toukokuuta. Vantaan turnauksessa jaettiin kaksi olympiapaikkaa sarjaa kohden sekä miehissä että naisissa. Loput paikat täytettiin villeillä korteilla (6 kpl) ja isäntämaan painijoilla, joita valittiin enintään kolme, jollei maa saanut karsinnoista turnaukseen yhtään edustajaa. Edellisissä karsintavaiheissa kiintiöpaikan johonkin sarjaan saanut olympiakomitea ei voinut enää seuraavissa vaiheissa lähettää edustajaansa kyseisen sarjan olympiakarsintaturnauksiin.

## Mitalistit
### Kreikkalais-roomalainen paini

### Vapaapaini

### Naispaini

## Lähteet

* Lontoo kutsuu, osa 14 - paini  Suomen Olympiakomitea
* Painoluokat ja karsintajärjestelmä vuoden 2012 kesäolympialaisiin FILA:n sivustolla
For a Glory of All Evil Spirits, Rise for Victory

**For a Glory of All Evil Spirits, Rise for Victory** on puolalaisen black metal -yhtye Mastiphalin ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1995.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Flauros – laulu
* Cymeris – kitara
* Abigor – bassokitara
* Sarcueil – rummut
* Sammach – kosketinsoitin

## Aiheesta muualla
* 
*
Seed of Victory

**Seed of Victory** on puolalaisen black metal -yhtye Mastiphalin kokoelma-albumi, joka on julkaistu vuonna 1998.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seed of Victory Discogsissa
*
Vilkkupyrstökolibri

**Vilkkupyrstökolibri** (*Oreonympha nobilis*) on Perun kotoperäinen kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue käsittää Andien rinteet maan keski- ja eteläosissa. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. John Gould kuvaili lajin holotyypin Tintasta, noin 3,5 kilometrin korkeudesta, vuonna 1869.

## Lähteet
Kypäräkolibri

**Kypäräkolibri** (*Oxypogon guerinii*) on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue käsittää mantereen luoteisosan Andien rinteet Venezuelassa ja Kolumbiassa. Lajista tunnetaan neljä alalajia. A. Boissonneau kuvaili lajin holotyypin Bogotásta vuonna 1840.

## Lähteet
Kaupunkimaiset taajamat Valko-Venäjällä

Valko-Venäjällä on monia eli noin sata **[[kaupunkimainen taajama|kaupunkimaista taajamaa]]**. Näillä pikkukaupunkia monessa suhteessa muistuttavilla asutuskeskuksilla ei kuitenkaan ole virallista kaupungin (, ) asemaa. Silti esimerkiksi taajamien englanninkielisillä kotisivuilla tai matkailussa näitä taajamia saatetaan kutsua kaupungeiksi. Myös Valko-Venäjän väestötilastoissa kaupunkimaisten taajamien asukkaat katsotaan kaupunkilaisiksi.

Kaupunkityyppisten taajamien joukkoon kuuluu Valko-Venäjällä muun muassa hallintopiirien (*raion*) keskuksia ja erilaisia teollisuuden tai palvelujen ympärille kasvaneita asutuskeskittymiä.  Käsitteellisesti **kaupunkityyppiset asutustaajamat luokitellaan** Valko-Venäjän lain mukaan kolmeen ryhmään, joilla on tyypillistä:

* **Kaupunkimaiset taajamat** (): asukasluku > 2&nbsp;000, teollisuusyrityksiä ja kehittynyt asumisen infrastruktuuri
* **Loma-asutustaajamat** tai kylpylätaajamat (): asukasluku vähintään 2&nbsp;000, kylpylöitä, lomakyliä tai muita kuntoutuslaitoksia, ja kehittynyt asumisen infrastruktuuri
* **Työläisten taajamat** (): asukasluku vähintään 500, palvelee teollisuuslaitoksia, rakennustyömaita, rautatieasemia, sähköntuotantoa tai muita teollisuuskohteita

Ehdoton enemmistö kaupunkimaisista taajamista kuuluu Valko-Venäjällä ensimmäiseen taajamaluokkaan.

## Luettelo Valko-Venäjän kaupunkimaisista taajamista

Taajamien nimet on esitetty sekä valkovenäjänkielisestä että venäjänkielisestä muodosta translitteroituina ja alkuperäisessä kyrillisessä kirjoitusasussa kummallakin kielellä. Valko-Venäjän kaupungit löytyvät omasta luettelostaan. Asukasluku pohjautuu lokakuun 2009 väestönlaskentaan:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Города Беларуси - Paljon tietoa Valko-Venäjän kaupungeista ja kaupunkityyppisistä taajamista
Pensaskolibri

**Pensaskolibri** (*Polyonymus caroli*) on Perun kotoperäinen kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue käsittää Andien länsirinteet ja rannikon maan keski- ja eteläosissa. Jules Bourcier kuvaili lajin holotyypin Cajabambasta vuonna 1847.

## Lähteet
George Loddiges

**George Loddiges** (12. maaliskuuta 1786 Hackney, Englanti – 5. kesäkuuta 1846 Hackney, Englanti) oli englantilainen kasvi- ja lintutieteilijä sekä puutarhuri.

George Loddigesin isä oli Joachim Conrad Loddiges (1783–1826), Loddigesin taimitarhan perustaja. George toimitti *Botanical Cabinet* -nimistä julkaisua 1817–1833, johon hän ja paikallinen kaivertaja George Cooke valmistivat noin 2&nbsp;000 maalausta orkideoista, kamelioista ynnä muista eksoottisista kasveista. Myös hänen tyttärensä Jane ja veljensä William osallistuivat kuvittamiseen. Vuonna 1821 George valittiin Lontoon Linnean Societyn jäseneksi.

Loddiges luokitteli eliöitä, ja nimesi muun muassa pystynokkakolibrin. Charles Lucien Bonaparte nimesi pystynokkakolibrin suvun *Loddiges* hänen kunniakseen.

Hänestä käytetään tieteellisen nimen perään liitettävää auktorilyhennettä **G.Lodd.**.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Ilmari Kostiainen

**Ilmari Kostiainen** (21. elokuuta 1935 Helsinki – 8. tammikuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja, joka tunnettiin etenkin mainosvalokuvistaan sekä *[[Kauneus ja Terveys]]* -lehden kuvitusvalokuvista ja taitosta.

Kostiaisen isä V. J. Kostiainen harrasti työväen urheilu- ja raittiustoiminnan ohella muun muassa kielten opiskelua. Isä tilasi Ilmarille amerikkalaista *Boys’ Life* -partiolehteä tämän englannintaidon kartuttamiseksi, mutta poika innostuikin enemmän lehtien kuvista. Isältä löytyi myös vanha paljekamera ja kaitafilmikamera, ja pojalle hankittiin oma kaksisilmäinen Lubitel-kamera. Suuren vaikutuksen nuoreen Ilmariin teki myös isän ystävän, valokuvaaja Vilho Setälän suunnittelema valotustaulukko, joka otti huomioon kuvaajan sijainnin maapallolla, vuoden- ja vuorokaudenajan sekä sään.

Kostiainen toimi työuransa aluksi muusikkona, Kauko Viitamäen orkesterin kontrabasistina. Hän aloitti opinnot Taideteollisuusopiston graafisella linjalla ja päätyi 1960-luvun lopulla lehtitaittajaksi *[[Me Naiset|Me Naisiin]]* ja *[[Kodin Kuvalehti|Kodin Kuvalehteen]]*. Vuonna 1967 hän jättäytyi pois lehtikustantamon palveluksesta ja aloitti itse valokuvaajana, omien sanojensa mukaan koska ei ollut tyytyväinen lehteen tarjottuun kuvamateriaaliin. Tunnetuksi hänen nimensä nousi 1970-luvulla erityisesti *Kauneus ja Terveys* -lehden näyttävistä taitoista, joita hän toteutti usein surrealististen ja humorististenkin valokuvien ehdoilla.

Kostiaisen hiottu tyyli johti hänet mainoskuvauksen pariin, ja yhdessä Kari Haaviston ja Arto Hallakorven kanssa hän perusti 1979 Studio Klikin, jota pidetään alalla esikuvana. Kostiainen toimi myös Taideteollisen korkeakoulun tuntiopettajana.

Kostiainen ei milloinkaan varsinaisesti jäänyt eläkkeelle valokuvaajan toimesta vaan jaksoi viimeisinä vuosinaan vielä perehtyä syvällisesti digitaaliseen kuvankäsittelyyn.
 
## Palkinnot ja tunnustukset
* Valokuvataiteen valtionpalkinto 1984
* Grafia ry:n Vuoden huiput -kilpailu:
** useita Kultahuippuja
** Platinahuippu elämäntyöstä1989

## Teokset
**The Art of Ilmari Kostiainen*, Metsä-Serla, 1989 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Wallius, Ossi: ”Käyttökuvan taitaja Ilmari Kostiainen”, *Valokuvauksen vuosikirja 1984*, s. 68–75
*haastattelu teoksessa *Valokuvaaja: haastatteluja 1999–2008*, toim. Seppo Saves, Seppo Saves, 2008
Tiia Hasa

**Tiia Hasa** (s. 24. huhtikuuta 1967) on suomalainen televisiokuuluttaja. Hän toimi pitkään TV2:n kuuluttajana aivan 1990-luvun alkuvuosista lähtien. Hänen työnsä muuttui niin kutsutuksi ”kanavaääneksi” vuonna 2012 – kasvoillaan esiintymisen hän joutui jättämään TV2:n kanavauudistuksen myötä. Hän on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Hänellä on neljä lasta.. Hasa esiintyi myös vuonna 1993 Kummelissa.

## Lähteet
Palokuntalainen

**Palokuntalainen** on kuusi kertaa vuodessa ilmestyvä pelastusalan ilmiöihin, tapahtumiin, henkilöihin ja uutisiin keskittyvä erikoislehti. Lehti ilmestyy painettuna versiona parillisen kuukauden viimeisellä viikolla ja verkossa parittoman kuukauden ensimmäisenä päivänä. Lehti on ilmestynyt vuodesta 2001, aluksi Sopimuspalokuntalainen nimisenä, vuodesta 2009 nykyisellä nimellään. Palokuntalaisen kustantaja on Kustannusosakeyhtiö Sanomapaja.

Lehden päätoimittaja on Pekka Koivunen.

## Aiheesta muualla
*Palokuntalainen - Websivut
Barbara von Heidenberg

**Barbara von Heidenberg** on Nicola Tiggelerin esittämä hahmo telenovela-sarjassa ''Lemmen viemää''. Barbara on juonikas, ilkeä ja laskelmoiva. Hänellä on tytärpuoli Miriam Saalfield sekä poika Ben Sponheim.

Sarjan toisella kaudella von Heidenberg ja hotelli Fürstenhofin johtaja Werner Saalfeld menevät naimisiin. Barbaran uskottiin kuolevan sarjassa tiputtuaan rotkoon. Hän kuitenkin palaa sarjaan takaisin Sylvia Wielanderina, mutta kaikki ihmettelevät hänen yhdennäköisyyttään Barbaran kanssa. Muistinmenetyksen johdosta hän itsekin aluksi luulee olevansa Sylvia, mutta myöhemmin hänelle selviää, että hän on oikeasti Barbara. Wernerkin saa tietää asiasta, mutta menee silti hänen kanssaan uudestaan naimisiin. Myöhemmin Barbara paljastuu ja joutuu oikeuteen. Myöhemmin hän aiheuttaa Eva Krendlingerin kidnappauksen. Tämä epäonnistuu ja lopulta Barbaran asettama pommi aiheuttaa suuren räjähdyksen Fürstenhofissa. Myöhemmin Barbara hukkuu jokeen yrittäessään paeta Saksasta. Barbara palasi Fürstenhofiin Consuelana. Hänellä on pitkälle edennyt harvinainen sairaus.

## Lähteet
Piia Vähäsalo

**Piia Vähäsalo** (s. 1972) on laukkusuunnittelija ja suunnittelee myös muita tuotteita Utua-tuotemerkillä sekä pyörittää Langin Kauppahuone -nimistä hotelli-ravintolaa Raahessa.

## Ura

Vähäsalo on entinen Jokilaaksojen pelastuslaitoksen pelastusjohtaja. Hän on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri, minkä lisäksi Vähäsalo on suorittanut Pelastusopistossa päällystötutkinnon.

Piia Vähäsalo on valittu Vuoden 2009 palomieheksi esimerkillisestä toiminnastaan pelastusalan alueellisen ja valtakunnallisen toiminnan kehittäjänä ja vaikuttajana. Palkintoperusteissa todetaan, että hän "toimii muutenkin esimerkkinä miehisellä pelastusalalla". Hänet on valittu myös Vuoden 2010 nuoreksi johtajaksi. Palkitsemisperusteluissa 2009 todettiin, että "merkittävällä tavalla vaikuttamassa pelastustoimen kehittämiseen alueellisella ja valtakunnallisella tasolla".

Vähäsalo on Pohjois-Suomen pelastusliitto ry:n hallituksen jäsen.
Vähäsalolle on yhdessä Pasi Siipolan kanssa myönnetty vuoden 2009 Oulun läänin rakennussuojelupalkinto Viisikanta. Vähäsalo ja Siipola ostivat vuonna 2003 Siipolan mummolan naapurissa Kalajoella sijainneen huonokuntoisen klassismia edustavan nimismiehen virkatalon, Kärjän talon, ja kunnostivat sen. Kulttuurihistoriallisesti arvokas Kärjän talo on muuttunut yhdeksi Kalajokilaakson komeimmista rakennuksista. Palkinto myönnettiin talon perinteitä kunnioittavasta rakennuksen perusparannuksesta.

Vähäsalo on alkujaan kotoisin Sievistä, jossa hän aloitti uransa käytännön työssä paloalalla, mutta asuu nykyisin Raahessa. Ennen Raaheen muuttoa ja yrittäjäksi ryhtymistä hän asui Kalajoella.

## Lähteet
Pystynokkakolibri

**Pystynokkakolibri** (*Opisthoprora euryptera*) on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue käsittää Andien alueen Kolumbiasta Ecuadorin itäosaan ja Perun pohjoisosaan. George Loddiges kuvaili lajin holotyypin Kolumbian Popayánista vuonna 1832.

## Lähteet
Crime Time

**CrimeTime** on rikoskirjallisuuteen erikoistunut suomalainen kirjankustantamo. Osuuskuntamuotoisen kustantamon perusti 12 kirjailijaa vuonna 2010. Organisaation tavanomaista kustantamoa kevyempi rakenne mahdollistaa kirjailijoille suuremmat tulot teoksistaan.

CrimeTimen käytännön toiminnasta vastasi Pulitzer Oy. Docendo hankki Pulitzerin koko osakekannan vuonna 2018. Vuonna 2020 Docendo siirtyi WSOY:n omistukseen.

## Kirjailijat
* Marja Aarnipuro
* Tapani Bagge
* Mick Herron
* Kari Häkämies
* Seppo Jokinen
* Marko Kilpi
* Ansu Kivekäs
* JP Koskinen
* Tuija Lehtinen
* Tuomas Lius
* Max Manner
* Valtteri Mörttinen
* Juha Numminen
* Eppu Nuotio
* Harri Nykänen
* Outi Pakkanen
* Markku Ropponen
* Matti Rönkä
* Christian Rönnbacka
* Jarkko Sipilä
* Sirpa Tabet
* Antti Tuomainen
* Ari Wahlsten

Lähde

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* CrimeTimen verkkosivut.
Maarit Karppinen

**Maarit Johanna Karppinen** (s.1959) on epäorgaanisen kemian professori ja kemian laitoksen johtaja Aalto-yliopiston kemian tekniikan korkeakoulussa. Vuosina 2009–2013 hän toimi akatemiaprofessorina. Karppinen tutkii erityisesti niin sanottuja funktionaalisia oksidimateriaaleja.

## Ura
Karppinen valmistui diplomi-insinööriksi 1987, tekniikan lisensiaatiksi 1990 (väit.), ja tekniikan tohtoriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1993. Vuonna 1990 hän aloitti apulaisprofessorina Teknillisessä korkeakoulussa. Vuodet 1991–1992 Karppinen toimi vierailevana tutkijana Japanissa International Superconductivity Technology Centerissä. Vuodet 1995 ja 1996 hän toimi Tokion teknillisessä yliopistossa vierailevana apulaisprofessorina Tokion teknillisessä yliopistossa, ja apulaisprofessorina 2001-2006. Japani on materiaalitutkimuksen edelläkävijä maailmassa ja Karppisen Japanin kontaktit ovat tarjonneet  yhteistyömahdollisuuksia Karppiselle ja alan opiskelijoille.

Teknillisen korkeakoulun epäorgaanisen kemian professorina hän toimi 2000–2001 ja uudelleen 2006 lähtien. Akatemiaprofessuurin Karppinen sai vuonna 2009 ja siinä tehtävässä hän toimi vuoden 2013 loppuun. Viisivuotisen Euroopan tiedeneuvoston Advanced Grant -rahoituksen Karppinen sai vuoden 2013 hausta. Karppinen on toiminut yhtenä epäorgaanisen materiaalikemian tohtoriohjelman (EMTKO) professoreista. 

## Tunnustuksia
Vuonna 2010 Karppiselle myönnettiin Suomen Tiedeakatemian jäsenyys. Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkin hän sai 6.12.2011.

## Lähteet
Mongoose

**Mongoose** voi tarkoittaa seuraavia:

* Operaatio Mongoose, John F. Kennedyn vuonna 1961 alkuunpanema CIA:n operaatio
* Mongoose Publishing, brittiläinen roolipelikustantamo
* Mina Mongoose, The Hedgehog -sarjakuvien hahmo
* Mr. Silla & Mongoose, islantilainen yhtye
Pekka Jokinen (professori)

**Pekka Jokinen** (s. 1961) on luonnonvarapolitiikan professori Itä-Suomen yliopiston historia- ja maantieteiden laitoksessa. Hän on suorittanut valtiotieteiden tohtorin tutkinnon ympäristösosiologian alalta Turun yliopistossa 1995. Väitöskirja käsitteli suomalaista maatalouden ympäristöpolitiikkaa ajanjaksolla 1970–1994.  

## Ura
Pekka Jokinen on vuodesta 1989 alkaen ollut tutkijana Turun yliopistossa, erikoistutkijana Turun kauppakorkeakoulussa sekä yliassistenttina, vanhempana tutkijana ja professorina Tampereen yliopistossa. Vuodesta 2008 Jokinen on työskennellyt Joensuun yliopiston (sittemmin Itä-Suomen yliopiston) ja Suomen ympäristökeskuksen yhteisenä luonnonvarapolitiikan professorina. Jokinen on Turun yliopiston (ympäristösosiologia, 1997 alkaen) ja Tampereen yliopiston (ympäristöpolitiikka, 1998 alkaen) dosentti.

## Asiantuntemus
Pekka Jokisen tutkimuksen ja asiantuntemuksen ala on yhteiskuntatieteellinen ympäristötutkimus, erityisesti ympäristö- ja luonnonvarapolitiikka. Hänen nykyisten tutkimushankkeidensa aiheita ovat ympäristöpolitiikan instituutiot, sääntelymallit ja verkostot, maaseudun monitasoinen ympäristöhallinta, luonnonvarat ja rakennemuutos sekä ekosysteemipalvelut. Jokisen julkaisuluettelossa on 125 nimekettä, ja hän on pitänyt 50 esitelmää kansainvälisissä konferensseissa.

## Julkaisut (valikoima)
*Hiedanpää, J. & Jokinen, A. & Jokinen, P. (2011): Making sense of the social: human-nonhuman constellations and the wicked road to sustainability. Sustainability: Science, Practice, Policy 7.
*Jokinen, P. & Kupsala, S. & Vinnari. M. (2011): Consumer Trust in Animal-Farming Practices – Exploring the High Trust of Finnish Consumers. International Journal of Consumers Studies 35.
*Jokinen, P. & Järvelä, M. & Huttunen, S. & Puupponen, A. (2008): Experiments of Sustainable Rural Livelihood in Finland. International Journal of Agricultural Resources, Governance and Ecology 8(3), 211-228.
*Haila, Y. & Jokinen, P. (toim.) (2001). Ympäristöpolitiikka – mikä ympäristö, kenen politiikka. Vastapaino: Tampere.
*Jokinen, P. (2000): Europeanisation and Ecological Modernisation: Agri-Environmental Policy and Practices in Finland. Environmental Politics Vol. 9(1), 138-167.

## Lähteet
*Pekka Jokinen
*Uef.fi
Nykänen

**Nykänen** on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Nykäsiä ovat:

* Aatu Nykänen (1898–1974), matematiikan yliopettaja ja matematiikan opetuksen tutkija
* Anna-Stina Nykänen (s. 1961), toimittaja ja kolumnisti
* Anni Nykänen (s. 1983), sarjakuvapiirtäjä ja graafinen suunnittelija
* Anssi Nykänen (s. 1965), rumpali
* Antti Nykänen (s. 1980), sellisti ja säveltäjä
* Frans Nykänen (1893–1950), kultaseppä, metallityön opettaja ja metallialan oppikirjojen tekijä
* Harri Nykänen (1953–2023), rikostoimittaja ja kirjailija
* Harri Nykänen (s. 1994), jalkapallomaalivahti
* Heikki Nykänen (1920–2011), Mannerheim-ristin ritari
* Heikki Nykänen (s. 1950), toimittaja
* Helmi Nykänen (*H. Vaaja*), suomentaja
* Ilari Nykänen (s. 1989), salibandymaalivahti
* Ilmari Nykänen (1930–2018), pilapiirtäjä
* John Nykänen (1873–1925), kirjapainonjohtaja, liikemies ja elokuvanäyttelijä
* Jorma Nykänen (1927–2014), jääkiekkovaikuttaja ja -valmentaja
* Jorma Nykänen (1936–2018), diplomi-insinööri ja ammuntaurheilija
* Juho Nykänen (1910–1987), kioskikauppias ja SKDL:n kansanedustaja, vaikuttanut myös SKP:ssä
* Juho Nykänen (s. 1985), jalkapalloilija
* Jukka Nykänen (1959–2025), elokuvaleikkaaja
* Jukka Nykänen (s. 1976), pianisti, sovittaja ja säveltäjä
* Jussi Nykänen, laulaja, huuliharpisti ja kitaristi
* Juuso Nykänen (s. 2003), jääkiekkoilija
* Mari-Ann Nykänen (s. 1983), pesäpalloilija
* Marja Nykänen (s. 1962), Finanssivalvonnan apulaisjohtaja
* Matti Nykänen (1963–2019), mäkihyppääjä, olympiavoittaja ja viihdetaiteilija
* Matti Nykänen (1896–1916), jääkäri
* Mervi Tapola-Nykänen (1954–2019), mäkihyppääjä Matti Nykäsen ent. puoliso
* Mika Nykänen, Geologian tutkimuskeskuksen pääjohtaja
* Paavo Nykänen (1820–1888), maanviljelijä ja valtiopäivämies
* Pekka Nykänen (s. 1961), toimittaja, kirjailija ja muusikko
* Pertti Nykänen (1932–2024), kuvataiteilija ja graafikko
* Pertti Nykänen (1937–2018), kenraaliluutnantti ja puolustusministeriön kansliapäällikkö 
* Petri Nykänen (s. 1973), kymmenottelija
* Pia Nykänen, o.s. Talonpoika, Matti Nykäsen leski
* Reijo Nykänen (1930–2019), kreikkalais-roomalaisen tyylin painija
* Sulo Nykänen (1894–1941), sotarikoksista syytetty luutnantti
* Taneli Nykänen (1845–1927), poliitikko, valtiopäivämies ja kansanedustaja (Suomalainen puolue)
* Tero Nykänen (s. 1981), kamppailu-urheilija ja valmentaja
* Toivo Nykänen (1902–1983), yhdistetyn hiihtäjä ja mäkihyppääjä
* Toivo Nykänen (1910–1986), päätoimittaja ja ohjelmapäällikkö
* Valfrid Nykänen (1894–1918), ensimmäinen suomalainen hävittäjälentäjä
* Vietti Nykänen (1884–1951), arkkitehti ja poliitikko
* Yrjö Nykänen (1890–1940), voimistelija, urheilujohtaja ja -valmentaja
* Yrjö Nykänen (1902–1974), kauppalanjohtaja, pormestari.
Starman (elokuva)

**Starman** on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut John Carpenterin ohjaama tieteiselokuva. Elokuva on esitetty Suomessa televisiossa myös nimellä **Vieras tähtien takaa**.

*Starman* kertoo Maahan haaksirikkoutuvasta muukalaisesta, joka ottaa kuolleen miehen hahmon. Elokuvan pääosissa ovat Jeff Bridges ja Karen Allen. Bridges oli roolistaan ehdolla Oscar- ja Golden Globe -palkintojen saajaksi.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Starmanin* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Lähteet
Khmeriläinen kirjaimisto

**Khmer-aakkoset** (អក្ខរក្រមខេមរភាសា; *âkkhârâkrâm khémârâ phéasa,* puhekielisesti *aksar Khmer;* អក្សរខ្មែរ) on khmerin kielessä käytettävä kirjoitusjärjestelmä.

## Konsonantit
### Konsonantit
Khmer-aakkosissa on 35 konsonanttia, joista kahta ei enää käytetä (taulukossa harmaalla). Konsonanteilla on kaksi muotoa: yksinään esiintyvä konsonantti ja konsonantin ”jalka” (khmeriksi ”cheung âksâr” ជើងអក្សរ ”kirjaimen jalka”), jota käytetään, kun kaksi tai kolme konsonanttia muodostaa  konsonanttiyhtymän. Ne kirjoitetaan tavallisesti ensimmäisen konsonantin alle ja joissain tapauksissa ennen ensimmäistä konsonanttia tai sen jälkeen.

### Lainasanoissa esiintyvät kaksiosaiset konsonantit

## Vokaalit
### Epäitsenäiset vokaalit
Khmer-aakkosissa on 16 epäitsenäistä vokaalia – tai 24 jos tarkeelliset lasketaan mukaan. Epäitsenäiset vokaalit voivat esiintyä vain konsonantin kanssa. Useimmilla näistä vokaaleista on kaksi ääntämystapaa sen mukaan, minkä tyyppisen konsonantin kanssa se esiintyy (a-sarja ja o-sarja). 

### Itsenäiset vokaalit
Itsenäiset vokaalit voivat esiintyä ilman konsonanttia.
Maamar Mamouni

**Maamar Mamouni** (s. 28. helmikuuta 1976 Tours, Ranska) on ranskalais-algerialainen entinen jalkapalloilija. Keskikentällä pelannut Mamouni pelasi suurimman osan urastaan Ranskassa ja erityisesti Le Havressa.

## Maajoukkueura
Mamouni edusti Algerian maajoukkuetta vuosina 1999–2005 pelaten 30 ottelua, joissa syntyi kaksi maalia. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa 6. kesäkuuta 1999 Tunisiaa vastaan.

Mamouni oli mukana vuosien 2000 ja 2004 Afrikan kisoissa.

## Lähteet
* National Football Teams 

### Viitteet
Microsoft Dynamics

**Microsoft Dynamics** on Microsoftin toiminnanohjausjärjestelmiin keskittynyt tuoteperhe. Siihen kuuluvat Microsoft Dynamics NAV (ent. Navision) ja Microsoft Dynamics 365 Operations (ent. AX). Microsoft Dynamics NAV on suunnattu kasvaville ja keskisuurille yrityksille ja Microsoft Dynamics 365 Operations suuremmille yrityksille.

## Aiheesta muualla
* http://www.microsoft.fi/dynamics-365
* http://www.microsoft.fi/dynamics-nav
Atrophia Red Sun

**Atrophia Red Sun** on puolalainen death metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 1995 Krakovassa, Puolassa.

## Kokoonpano
* Adrian "Covan" Kowanek – laulu (1994–)
* Piotr "VX the Mind Ripper" Kopeć – kosketinsoitin (1994–)
* Kuba Kogut – rummut (2005–)

**Entiset jäsenet**
* Rafał "Kastor" Kastory – kitara
* Grzegorz "Felo" Feliks – bassokitara 
* Łukasz Wronka – bassokitara
* Miłosz "Milo" Likowski – rummut
* Paweł "Fafson" Kolasa – bassokitara
* Piotr "Pita" Stepkowski – kitara (1994–1999)
* Michał "Banan" Nasiadka – bassokitara (1994–1999)
* Marcin "Bochaj" Bochajewski – kitara (1994–1999)
* Paweł Węgrzyn – rummut (1994–2003)

## Diskografia
;Studioalbumit
*
*
*

;Demot
*
*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Painfull Love

**Painfull Love** on puolalaisen doom/death metal -yhtye Atrophia Red Sunin ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1995.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Covan – laulu
* Piotr Stempkowski – soolokitara
* Marcin Bochajewski – rytmikitara
* Michal Nasiadka – bassokitara
* Pawel Wegrzyn – rummut
* Piotr Kopec – kosketinsoitin

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Fears

**Fears** on puolalaisen doom/death metal -yhtye Atrophia Red Sunin toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1997.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Adrian Kowanek – laulu
* Piotr Stepkowski – kitara
* Marcin Bochajewski – kitara
* Michał Nasiadka – bassokitara
* Paweł Węgrzyn – rummut
* Piotr Kopeć – kosketinsoitin

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Twisted Logic

**Twisted Logic** on puolalaisen death metal -yhtye Atrophia Red Sunin kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2003.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Adrian Kowanek – laulu
* Rafał "Kastor" Kastory – kitara
* Grzegorz Feliks – bassokitara
* Miłosz Likowski – rummut
* Piotr "VX The mind ripper" Kopeć – kosketinsoitin

## Arvostelut
* Imperiumi: 6½/10
* Metal Observer: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Pekka Jokinen

**Pekka Jokinen** voi tarkoittaa seuraavia:

* Pekka Jokinen, suomalainen ympäristöpolitiikan tutkija, Itä-Suomen yliopiston professori
* Pekka Jokinen, suomalainen lääkäri ja kansanedustaja
* Pekka Jokinen (oik. Tomi Riionheimo), Eläkeläiset-yhtyeen graafikko
Lara Molinari

**Lara Molinari** (s. 16. joulukuuta 1970 Milano) on italialainen sarjakuvapiirtäjä.

Molinarin sarjakuvaura alkoi Disneyllä 1990-luvun alussa. Molinari tekee pääasiassa Ankka-tarinoita, mutta piirtää myös satunnaisesti Mikki Hiiri-tarinoita. Molinari toimii myös mainospiirtäjänä sarjakuvien ohella. Molinarin ensimmäinen piirtämä Ankka-tarina oli vuonna 1994 julkaistu tarina Paperino & Paperoga e il giorno del potere. Molinarin ensimmäinen Suomessa julkaistu tarina oli *Kerran keksityt keksinnöt* -tarina Aku Ankan taskukirjan numerossa 186.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lara Molinari – Akupedia Akuankka.fi
Isien Usko

**Isien Usko** (**Faith of Our Fathers**) on Kanadassa Torontossa kerran viikossa ilmestyvä uskonnollinen lehti, jota julkaisee St. Mary´s Evangelical Lutheran Church (Pyhän Marian evankelisluterilainen seurakunta). Se on merkittävin kanadansuomalaisten uskonnollisten yhteisöjen julkaisemista lehdistä. Muun muassa Leo Glad on ollut lehden päätoimittaja.

## Lähteet