open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Parhaan draamasarjan Golden Globe -palkinto

Tämä on luettelo **[[Golden Globe]] -palkinnon voittaneista [[Draamasarja|draamasarjoista]]**.

***1963** - *[[The Defenders (vuoden 1961 televisiosarja)|The Defenders]]*
***1964** - *[[The Richard Boone Show]]*
***1965**
***1966**
***1967**
***1968**
***1969**
***1970** - *[[Marcus Welby, M.D.]]*
***1971** - *[[Medical Center]]*
***1972** - *[[Mannix]]*
***1973** - *[[Columbo]]*
***1974** - *[[Waltonin perhe]]*
***1975** - *[[Kahden kerroksen väkeä]]*
***1976** - *[[Kojak]]*
***1977** - *[[Rich Man, Poor Man]] (Book I)*
***1978** - *[[Juuret (televisiosarja)|Juuret]]*
***1979** - *[[60 Minutes]]*
***1980** - *[[Lou Grant]]*
***1981** - *[[Shogun – voittamaton|Shōgun]]*
***1982** - *[[Hill Street Blues]]*
***1983** - *[[Hill Street Blues]]*
***1984** - *[[Dynastia (vuoden 1981 televisiosarja)|Dynastia]]*
***1985** - *[[Murhasta tuli totta]]*
***1986** - *[[Murhasta tuli totta]]*
***1987** - *[[L.A. Law]]*
***1988** - *[[L.A. Law]]*
***1989** - *[[Kolkyt ja risat]]*
***1990** - *[[China Beach]]*
***1991** - *[[Twin Peaks]]*
***1992** - *[[Villi Pohjola (televisiosarja)|Villi pohjola]]*
***1993** - *[[Villi Pohjola (televisiosarja)|Villi pohjola]]*
* **1994** – *[[NYPD Blue]]*
* **1995** – *[[Salaiset kansiot]]*
* **1996** – *[[Viiden juttu]]*
* **1997** – *[[Salaiset kansiot]]*
* **1998** – *[[Salaiset kansiot]]*
* **1999** – *[[Viiden juttu]]*
* **2000** – *[[Sopranos]]*
* **2001** – *[[West Wing]]*
* **2002** – *[[Mullan alla]]*
* **2003** – *[[Shield – lain varjolla]]*
* **2004** – *[[24 (televisiosarja)|24]]*
* **2005** – *[[Muodon vuoksi]]*
* **2006** – *[[Lost]]*
* **2007** – *[[Greyn anatomia]]*
* **2008** – *[[Mad Men]]*
* **2009** – *[[Mad Men]]*
* **2010** – *[[Mad Men]]*
* **2011** – *[[Boardwalk Empire]]*
* **[[Golden Globe 2012|2012]]** – *[[Isänmaan puolesta (televisiosarja)|Isänmaan puolesta]]*
* **[[Golden Globe 2013|2013]]** – *[[Isänmaan puolesta (televisiosarja)|Isänmaan puolesta]]*
* **[[Golden Globe 2014|2014]]** – *[[Breaking Bad]]*
* **[[Golden Globe 2015|2015]]** – *[[The Affair]]*
* **[[Golden Globe 2016|2016]]** – *[[Mr. Robot]]*
* **[[Golden Globe 2017|2017]]** – *[[The Crown (televisiosarja)|The Crown]]*
* **[[Golden Globe 2018|2018]]** – *[[The Handmaid’s Tale – Orjattaresi]]*
* **[[Golden Globe 2019|2019]]** – *[[Americans]]*
* **[[Golden Globe 2020|2020]]** – *[[Succession]]*
* **[[Golden Globe 2021|2021]]** – *[[The Crown (televisiosarja)|The Crown]]*
* **[[Golden Globe 2022|2022]]** – *[[Succession]]*
* **[[Golden Globe 2023|2023]]** – *[[House of the Dragon]]*

## Lähteet
*
Michal Kováč

**Michal Kováč** (5. elokuuta 1930 Ľubiša, Tšekkoslovakia – 5. lokakuuta 2016 Bratislava, Slovakia) oli itsenäisen Slovakian ensimmäinen presidentti 1993–1998. Kaudellaan hän oli autoritäärisen pääministeri Vladimír Mečiarin näkyvin vastustaja.

## Elämä
Kováč syntyi vuonna 1930 Ľubišan kunnassa nykyisessä Itä-Slovakiassa. Nuorena hän kuului valtaa pitäneeseen kommunistiseen puolueeseen, mutta hänet erotettiin vuonna 1968 Prahan kevään jälkeisissä puhdistuksissa. Tämän jälkeen hän toimi pankkialalla aina samettivallankumoukseen saakka.

Kommunistivallan kaatumisen jälkeen Kováč valittiin Slovakian tasavallan kansalliskokouksen jäseneksi ja myöhemmin sen puheenjohtajaksi. Vuosina 1989–1991 hän toimi Slovakian valtiovarainministerinä.

Kováč valittiin itsenäistyneen Slovakian ensimmäiseksi presidentiksi parlamentin äänestyksessä maaliskuussa 1993. Vielä tähän aikaan hän oli pääministeri Vladimír Mečiarin kanssa hyvissä väleissä. Kaksikko riitautui kuitenkin jo noin vuoden kuluttua, kun Kováč ei suostunut nimittämään Mečiarin läheistä liittolaista Ivan Lexaa yksityistämisestä vastanneeksi ministeriksi. Tämän jälkeen Kováč oli pääministerin näkyvin ja paikoin ainut merkittävä vastustaja. 

Mečiarin ja Kováčin valtataistelu saavutti lakipisteensä, kun presidentin poika kaapattiin Itävaltaan elokuussa 1995. Lexaa ja tämän tuolloin johtamaa Slovakian tiedustelupalvelua on syytetty kaappauksesta useita kertoja, mutta Mečiarin myöntämän armahduksen takia lopullinen tuomio on yhä antamatta. Mečiarin hallitus pyrki poistamaan Kováčin presidentin paikalta ennenaikaisesti aina hänen kautensa loppuun saakka vuonna 1998. Kováčin kauden viimeisinä kuukausina pääministerin HZDS-puolue jopa pystytti presidentinlinnan vastapäisen talon katolle kellon, joka laski päiviä tämän kauden loppuun.

Kováč kuoli vuonna 2016 sairastettuaan pitkään Parkinsonin tautia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kováč Slovakian presidentinkanslian verkkosivuilla
Pilar Bardem

**Pilar Bardem Muñoz** (14. maaliskuuta 1939 Sevilla – 17. heinäkuuta 2021) oli espanjalainen näyttelijä. Hänen poikansa on näyttelijä Javier Bardem.

Bardemille myönnettiin vuonna 1996 parhaan naissivuosan esittäjän Goya-palkinto. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Statisti

**Statisti** voi tarkoittaa seuraavia:

* Avustaja eli statisti on elokuvassa tai näytelmässä taustalla esiintyvä näyttelijä.
* Statisti, valtiojohtoisuuden eli statismin kannattaja.
Paras naispääosa musikaali- tai komediasarjassa (Golden Globe)

**Paras naispääosa musikaali- tai komediasarjassa** on yksi Golden Globe -palkinnon televisio-ohjelmille jaettavien palkintojen palkintosarjoista.

## Voittajat ja ehdokkaat

## Katso myös
*Paras naisnäyttelijä komediasarjassa (SAG)
*Paras naispääosa komediasarjassa (Primetime Emmy)

## Lähteet
*
Lyypekin satama

**Lyypekin satama** (, LOCODE: DE LBC (Lyypekki) tai DE TRV (Travemünde)) on Lyypekissä Pohjois-Saksassa, Itämeren lounaisosassa ja sijaitseva merkittävä kauppasatama. Lyypekin satamaan kuuluu useita terminaaleja, esimerkiksi lauttaliikenteen käyttämä Skandinavienkai Lyypekkiin kuuluvassa Travemündessä. Satama on Saksan suurin Itämeren satama ja tärkeä usean Suomen sataman logistiikkaketjussa. Lyypekin satamatoiminnoista vastaa pääasiallisesti satamayhtiö Lübecker Hafen-Gesellschaft, joskin Lehmannkain terminaalia operoi oma yhtiönsä.

## Yleistä

Lyypekin satama kattaa 2,2 neliökilometrin alueen. Sataman laiturien yhteispituus on 7,5 kilometriä. Satamaan on rautatieyhteys, ja sieltä on kanavayhteys Elbelle ja jokiliikenteeseen sopivilla aluksilla lukuisiin sisämaan satamiin. Viikoittain satamasta lähtee noin 150 rahtijunaa. Satamaan liikennöi runsaasti Itämeren sisäisillä reiteillä kulkevia lyhyenmatkan ro-ro-aluksia. Satama on Euroopan suurin paperiteollisuuden satama; esimerkiksi vuonna 2009 sataman kautta kulki 3,5 miljoonaa tonnia paperia. Sataman kautta kulki myös noin 250&nbsp;000 uutta tai käytettyä autoa vuosittain.

## Rahti

Rahtimäärällä mitattuna ehdottomasti merkittävintä oli liikenne Travemünden Skandinavian laiturin (Skandinavienkai) kautta; terminaalin kautta kulki vuonna 2011 noin 70 prosenttia koko sataman rahdista.

**Lyypekin sataman vuosittainen rahtimäärä:**


## Terminaalit ja niiden linjaliikenne

### [[Lyypekki]]-[[Lehmannkai]] ja [[Travemünde]]-[[Skandinavienkai]]

Lehmannkai on Finnlinesin käyttämä, Lehmann GmbH:n operoima terminaali Lyypekissä (osoite Lehmannkai 2, Seelandstr. 15, D-23569 Lübeck).

*Finnlines: Lyypekki–Sassnitz (Saksa)–Ventspils (Latvia)–Pietari (Venäjä)
*Finnlines:: Rauma (Suomi)–Turku (Suomi)–Travemünde–Lyypekki– Rostock (Saksa)–Hamina-Kotka (Suomi)
*Finnlines: Lyypekki–Ventspils (Latvia)–Pietari (Venäjä)–Hamina-Kotka (Suomi)
*PowerLine: Helsinki (Suomi)–Travemünde
*Swedish Orient Line: Helsingborg (Ruotsi)–Travemünde
*TT-Line: Travemünde–Trelleborg (Ruotsi)
*TT-Line: Travemünde–Helsingborg (Ruotsi)
*Stena Line: Travemünde–Liepāja (Latvia)
*Stena Line: Travemünde–Ventspils (Latvia)

### Lyypekki-[[Nordlandkai]]
*Finnlines: Wallhamn (Ruotsi)–Hamina-Kotka (Suomi)–Ust-Luga (Venäjä)
*TransAtlantic: Göteborg–Kemi (Suomi)–Oulu (Suomi)

### Lyypekki-[[Schlutup]] ja Lyypekki-[[Seelandkai]]
*Transfennica: Hanko (Suomi)–Paldiski (Viro)–Gdynia (Puola)–Lyypekki
*Transfennica: kuten edellä
*Transfennica: Hanko (Suomi)–Lyypekki
*Transfennica: Pietari (Venäjä)–Lyypekki

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Logistikportal Lübeck: Port Areas / Terminals  (logistikportal-luebeck.de)
*Hansestadt Lübeck: Infrastuktur - Häfen  (luebeck.de)
Bertil Antonsson

**Hans Bertil August Antonsson** (19. kesäkuuta 1921 &ndash; 27. marraskuuta 2006) oli ruotsalainen painija, joka kilpaili sekä kreikkalais-roomalaisessa että vapaapainissa.

Antonsson voitti urallaan kolme maailmanmestaruutta: 1950 Tukholmassa kreikkalais-roomalaisessa painissa, 1951 Helsingissä vapaapainissa ja 1953 Napolissa jälleen kreikkalais-roomalaisessa painissa. Kaikki maailmanmestaruudet tulivat raskaasta sarjasta (yli 87 kg). Vapaapainissa Antonsson voitti myös Euroopan mestaruuden 1946 Tukholmasta. Lisäksi hän saavutti MM-hopeaa vapaapainista 1954 ja kreikkalais-roomalaisesta painista 1955 Karlsruhessa.

Olympialaisissa Antonsson kilpaili neljästi. Lontoosta 1948 hän saavutti yli 87 kilon sarjasta hopeaa. Helsingissä 1952 hän saavutti myös Raskaassa sarjassa hopeaa. Hän sijoittui 87 kilon sarjassa viidenneksi Melbournessa 1956 ja seitsemänneksi Roomassa 1960.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bertlin Antonsson FILA:n tietokannassa
Glynis Johns

**Glynis Johns** (5. lokakuuta 1923 Pretoria, Etelä-Afrikka – 4. tammikuuta 2024 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli brittiläinen näyttelijä. Hän työskenteli sekä elokuvissa, televisiossa että teatterissa. Hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan elokuvassa *[[Maankiertäjät]]* (1960). Hänet palkittiin Tonylla vuonna 1973 roolistaan Stephen Sondheimin *A Little Night Music* -musikaalissa. Hänet tunnetaan myös muun muassa Vilma Pankin () roolistaan musikaalielokuvassa *[[Maija Poppanen (elokuva)|Maija Poppanen]]* (1964).

Johns oli neljästi naimisissa. Hänellä oli yksi lapsi. Glynis Johns nimettiin Disney-legendaksi vuonna 1998.

Johns kuoli 100-vuotiaana Los Angelesissa 4. tammikuuta 2024.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Marcus Burghardt

**Marcus Burghardt** (s. 30. kesäkuuta 1983 Zschopau) on saksalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2005–2021.

Burghardt ajoi amatöörinä U-23 Wiesenhof -joukkueessa voittaessaan Bundesliiga Gerlingen -kilpailun vuonna 2004. Hän aloitti ammattilaisuransa  T-Mobile Team -tallissa seuraavana vuonna, jolloin sijoittui neljänneksi Dwars door Vlaanderen -kilpailussa.

Vuonna 2007 Burghardt voitti Gent-Wevelgem -klassikon ennen tallitoveriaan Roger Hammondia. Voiton ratkaisi Burghardtin irtiotto runsas kilometri ennen maalia. Hän voitti myös 3-Länder-Tour -ajon kolmannen ja viidennen etapin sekä pistekilpailun. Lisäksi hän oli paras Ruta del Sol -etappiajon sprinttikilpailussa ja sijoittui kolmanneksi E3 Prijs Vlaanderen -kilpailussa. 

Vuonna 2008 Burghardt voitti Ranskan ympäriajon 18. etapin kukistettuaan loppukirissä irtiottokumppaninsa Carlos Barredon. Seuraavana vuonna hän oli Flanderin ympäriajossa seitsemäs. 

Burghardt edusti BMC Racing Teamia 2010–2016. Vuoden 2010 Sveitsin ympäriajossa hän voitti pistekilpailun sekä viidennen ja seitsemännen osuuden. Seuraavana vuonna hän voitti Belgian ympäriajon sprinttikilpailun. Vuonna 2013 hän voitti Tour de Romandien mäkikirikilpailun.

Burghardt edusti Bora-Hansgrohe-joukkuetta viimeiset ammattilaisvuotensa 2017–2021. Hän voitti maantiejon Saksan-mestaruuden 2017.

## Lähteet
*Marcus Burghardt Trap–Friis-tietokannassa 
*Marcus Burghardt Cycling Archives -tietokannassa 
*Marcus Burghardt Pro Cycling Stats -sivustolla 
### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen sivusto
Parhaan animaatioelokuvan Golden Globe -palkinto

**Parhaan animaatioelokuvan [[Golden Globe]] -palkinto** jaettiin ensi kerran vuonna 2007 64. Golden Globe -gaalassa Pixarin elokuvalle *[[Autot]]*.

## Voittajat ja ehdokkaat

## Katso myös
*Parhaan animaatioelokuvan Oscar-palkinto
*Parhaan animaatioelokuvan Bafta-palkinto
*Parhaan animaatioelokuvan Annie-palkinto

## Lähteet

### Viitteet
Jean-Baptiste Massillon

**Jean-Baptiste Massillon** (24. kesäkuuta 1663 Hyères Ranska – 28. syyskuuta 1742 Beauregard-l'Évêque) oli ranskalainen kirkonmies ja Clermont-Ferrand'n piispa. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.

## Tausta
Massillon oli opettaja, tunnettu ja arvostettu saarnaaja sekä Clermontin piispa. Vuonna 1700 hän saarnasi adventtina Versailles’n palatsissa kuningas Ludvig XIV:lle. Hänen saarnansa ilmestyivät koottuina teoksena vasta hänen kuolemansa jälkeen. Hän piti myös ylistyspuheita sekä ruumissaarnoja, joista ehkä kaikkein tunnetuimman hän piti kuolleelle kuningas Ludvig XIV:lle. Hän aloitti saarnan tunnetuilla sanoilla: ”Dieu seul est grand, mes frères”.

Hänet valittiin Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1718. Jäseneksi ottamisen seremoniat järjestettiin 23. helmikuuta 1719, ja vastaanottopuheen piti abbé de Fleury. Hän ei kuitenkaan osallistunut muihin akatemian istuntoihin kuin vastaanottoseremonioihin, sillä hän piti tärkeämpänä työtä omassa hiippakunnassaan. 

Hän vetäytyi hiippakuntaansa lopullisesti vuonna 1721 ja tuli sieltä Pariisiin vain kerran, kun hänen piti sijaishallitsijan äidin, Orléansin leskiherttuattaren ruumissaarnan Saint-Denisin basilikassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ranskan akatemian elämäkertatiedot 
*Artikkeli: ''Le Petit carême''  d'après le *Grand Dictionnaire universel du XIXe siècle*: Pierre Larousse.
* http://www.catholicity.com/encyclopedia/m/massillon,jean-baptiste.html Artikkeli *Catholic Encyclopediassa*.
Golden Globe 2007

**Golden Globe 2007**

15. tammikuuta 2007

----
Paras draamaelokuva: 
**[[Babel (elokuva)|Babel]]**
----
Paras musikaali- tai komediaelokuva: 
**[[Dreamgirls (elokuva)|Dreamgirls]]**
----
Paras draamasarja: 
**[[Greyn anatomia]]**
----
Paras musikaali- tai komediasarja: 
**[[Ruma Betty]]**
----
Minisarja tai televisioelokuva: 
***Elizabeth I***


**[[Golden Globe]] 2007** oli järjestyksessään 64. Golden Globe -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2006 elokuville ja televisiosarjoille. Gaala järjestettiin 15. tammikuuta 2007 Beverly Hilton -hotellissa Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.

## Voittajat ja ehdokkaat

Voittajat on listattu ensimmäisenä ja **lihavoitu**.

### Televisio
Patrice Estanguet

**Patrice Estanguet** (s. 19. huhtikuuta 1973) on ranskalainen koskipujottelija. Hän on saavuttanut urallaan olympiapronssin C-1 sarjasta Atlantassa 1996 ja MM-pronssia C-1 sarjasta Bourg-Saint-Mauricesta 2002. Hänen pikkuveljensä Tony on voittanut C-1 sarjasta kaksi olympiakultaa Sydneystä 2000 ja Ateenasta 2004.
Betty Bronson

**Betty Bronson** (17. marraskuuta 1906 Trenton, New Jersey – 19. lokakuuta 1971 Pasadena, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä niin mykän kuin äänielokuvankin aikakaudella.

## Elokuvaura
Bronsonin elokuvaura alkoi kuuden vuoden iässä pienellä sivuroolilla elokuvassa *[[Anna Ascends]]*. Kun hän oli 17-vuotias, kirjailija J. M. Barrie valitsi hänet henkilökohtaisesti näyttelemään nimiroolia kirjaansa *[[Peter Pan]]* pohjautuvassa samannimisessä elokuvassa, joka tuli ensi-iltaan vuonna 1924. Tätä elokuvaroolia tavoittelivat sekä Gloria Swanson että Mary Pickford.

Betty Bronsonista tuli hetkellinen menestys *Peter Panin* julkaisemista seuranneena vuonna. Hän saavutti kohtalaista menestystä uransa loppuaikoina. Bronsonin ensimmäinen äänielokuva oli *[[The Singing Fool]]* Al Jolsonin kanssa.

Hän jatkoi näyttelemistä elokuvissa vuoteen 1933 asti, jolloin hän avioitui Ludwig Lauerhassin kanssa. Bronson ei esiintynyt uudestaan elokuvissa ennen vuotta 1937 ja elokuvaa *[[Jungle Menace]]*. Hän jatkoi näyttelemistä 1960-luvulle saakka, ja hänen viimeinen elokuvaroolinsa oli lopputeksteissä mainitsematta jätetty esiintyminen Evel Knievelin elämäkertaelokuvassa. Hän esiintyi joitakin kertoja televisiossa ohjelmassa *[[Dr. Kildare]]* ja hänen viimeinen televisioesiintymisensä oli ohjelmassa *[[Marcus Delby, M. D.]]* vuonna 1971.

Bronson kuoli pitkällisen sairauden jälkeen vuonna 1971 Pasadenassa, Kaliforniassa ja haudattiin Glendalen Forest Lawn Memorial Parkiin.

## Aiheesta muualla
*
Frans Rapola

**Frans Oskar (F. O.) Rapola** (23. joulukuuta 1862 Sääksmäki – 20. maaliskuuta 1910 Helsinki) oli suomalainen oppikoulun lehtori ja suomalaisen puolueen kansanedustaja.

## Elämä
Rapolan vanhemmat olivat ratsutilallinen Juho Kustaa Rapola ja Eufrosyne Lovisa Sirén Sääksmäen Rapolasta. Hän pääsi ylioppilaaksi 1882 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1886. Rapola oli Helsingin suomalaisen normaalilyseon historian ja suomen kielen kollegana 1887–1891 ja Savonlinnan reaalilyseon lehtorina 1891–1895. Viimeksi Rapola toimi Porin lyseon lehtorina vuosina 1895–1910. Hän julkaisi joukon suosittuja mukailtuja suomennoksia historian oppikirjoista, samoin kuin ainekirjoitusoppaan. Vuonna 1908 ilmestyi Rapolan laatima maakuntakuvaus *Häme*.

## Poliittinen ura
Frans Rapola toimi säätyvaltiopäivien pikakirjoittajana vuosina 1885 ja 1891. Hän oli myös innokas raittius- ja kansanvalistusmies, joka kirjoitti muun muassa Kansanvalistusseuran kalenterin. Rapola oli suomalaisen puolueen kansanedustaja vuosina 1907–1910, edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Rapolan kuoltua kesken vaalikauden, hänen seuraajakseen tuli Hjalmar Nordling eli kirjailija Hj. Nortamo. Frans Rapola on haudattu Poriin Käppärän hautausmaalle.

## Perhe
Rapola oli naimisissa Maria Josefina Jaeckellin kanssa vuosina 1887–1900. Tämän kuoltua hän meni naimisiin Agda Olga Esperance Enlundin (k. 1949) kanssa. Juristi, lainvalmistelija, korkeimman hallinto-oikeuden jäsen ja eduskunnan oikeusasiamies Marjos Rapola (1900–1969) oli Rapolan poika ensimmäisestä avioliitosta, samoin kuin suomen kielen tutkija, Helsingin yliopiston suomen kielen professori ja akateemikko Martti Rapola (1891–1972). Hänen tyttärensä toisesta avioliitosta oli kustannustoimittaja ja kääntäjä Sirkka Rapola (1905–1997).

## Lähteet
* 
*  Sivu 610. 

### Viitteet
Rauta-aika

**Rauta-aika** on vuonna 1982 Yle TV2:lle valmistunut neliosainen draamaelokuva.

Kalevalaan perustuvassa, voimakkaasti Paavo Haavikon käsikirjoituksen runollisen poljennon kuljettamassa tarinassa Väinö, Ilmari ja Lemminki liikkuvat toden ja unen rajamailla. He hakevat itselleen naista, käyvät sotaa Pohjolan väen kanssa ja pohtivat elämän suuria kysymyksiä – suhdettaan elämään, rakkauteen ja kuolemaan. Aulis Sallisen polveileva ja mystinen musiikki luo elokuvaan voimakkaan tunnelman.  Suuraiheen, ohjaaja Kalle Holmbergin teatterimaisen asetelmallisuuden ja siihenastisen suomalaisen elokuvahistorian suurimman tuotannon tuloksena syntyi oman aikansa kohuteos. Voi sanoa, että *Rauta-aika* kokosi yhteen suomalaisen kulttuurielämän keskeisimpiä tekijöitä tavalla, joka ei olisi myöhemmin ollut mahdollinen. Projekti kesti neljä vuotta ja siihen rakennettiin mm. Kalevalan kylä Koitereen rannalle ja Pohjola Hämeenkyrön Pinsiöön. Kuvauksia tehtiin myös Kouvolan ympäristössä ja Fennada-studiolla Helsingin Kulosaaressa. *Rauta-aika* edustaakin suomalaisessa kulttuurielämässä tietyn vaiheen päätöstä. Kansallisten aiheiden aika meni ohi tultaessa 1980-luvun nousukauteen. Yleisradio lopetti hiljalleen elokuvatuotannon ja tv-tuotannot siirtyivät suurelta osilta yksityisille toimijoille, taloudelliseen kannattavuuteen perustuvaksi.

Elokuvasarjan ohjasi Kalle Holmberg ja käsikirjoitti kirjailija Paavo Haavikko. Musiikin sävelsi Aulis Sallinen. Yleisradion puolelta tuotannon kuvauksesta vastasi Timo Kapanen, lavastuksesta Ensio Suominen ja valtavista järjestelyistä Raimo Mikkola. *Rauta-aika* oli valmistuessaan suomalaisen televisiodraaman suurin hanke. Se on esitetty noin 20 maassa; se on Ylen kautta aikojen parhaiten ulkomaille myynyt draamasarja.

*Rauta-aikaan* suunniteltu Kullervon tarinan osuus jäi kuvaamatta näyttelijälakon vuoksi.

## Palkinnot
Sarja sai vuonna 1982 Telvis-palkinnon ja Jussi-palkinnon parhaasta lavastuksesta, ja sen kolmas osa palkittiin vuonna 1983 Prix Italia -draamapalkinnolla.

## Päähenkilöt
Luettelossa roolihahmo sarjassa ja vastine Kalevalassa

## Muut tekijät
*Pyrotekniikka: Erkki Hiltunen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rauta-aika - Yle Areena
* Rauta-aika kiisti kuvittavansa Kalevalaa, Yle.fi. 13.12.2007, päivitetty 19.6.2019 
* Rauta-ajan raportti. Ylen Elävä arkisto. 10.7.2007, päivitetty 11.6.2019
* Kalle Holmberg omin sanoin Rauta-ajasta 1982.
* Jussi Ahlroth: Rauta-aika oli tv-teatterin joutsenlaulu. Helsingin Sanomat 28.2.2008 (Archive.org)
* Intenetix: Paavo Haavikko (Archive.org)
* Kalevalan kulttuurihistoria: Rauta-aika
7 rohkeata miestä

**7 rohkeata miestä** (*The Magnificent Seven*) on vuonna 1960 ensi-iltansa saanut westernelokuva. Sen on ohjannut John Sturges, ja pääosissa on aikansa tunnetuimpia näyttelijöitä: Yul Brynner, Steve McQueen, Charles Bronson, James Coburn, Horst Buchholz, Brad Dexter ja Robert Vaughn.

Elokuva pohjautuu Akira Kurosawan vuonna 1954 valmistuneeseen elokuvaan *[[Seitsemän samuraita]]*.

Sturgesin elokuvaan perustuen on tehty televisiosarja *[[Seitsemän rohkeaa miestä (televisiosarja)|Seitsemän rohkeaa miestä]]*, jota esitettiin alun perin 1998–2000.

## Juoni

Meksikossa sijaitsee pieni kylä, jota säännöllisin väliajoin ryöstelee Calvera julmine rosvojoukkoineen. Kyläläiset elävät jatkuvan pelon vallassa, ja lopulta he päättävät vastustaa rosvojoukkiota. Kyläläiset lähtevät ostamaan aseita Amerikan rajalta. Matkalla he kohtaavat pyssysankari Chris Adamsin. Kyläläiset kertovat hänelle rosvojoukkiosta ja Adams päättää auttaa kylää, apunaan rohkeat ystävänsä. 

## Näyttelijät

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Harri Närhi pitää elokuvaa hyvien näyttelijäsuoritusten ansiosta pienenä klassikkona ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.

Elokuva pääsi vuonna 2013 Yhdysvaltain kansalliseen elokuvaluetteloon. Yul Brynner osti elokuvan oikeudet Kurosawan tarinaan ja valitsi John Sturgesin ohjaajaksi. Suosittu elokuva oli ponnahduslauta useille tähdille, ja Bernsteinin musiikista tuli Marlboro-savukemainosten teemamusiikki televisiossa vuosina 1962–1971, kirjoitti professori Stephen Prince luettelon esseessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Stam Fine Film Review. 28.9.2019; Elokuvan analyysi. Youtube; 7min 23s.
Sädekehä

**Sädekehä** on uskonnossa pyhyyden ja jumalallisuuden tunnusmerkki . Kirkollisessa taiteessa sellainen on usein kuvattuna pyhimysten pään ympärille: tällaista kutsutaan pyhimyskehäksi.. Kirkkotaiteessa sädekehä on yleensä henkilön päätä joka suunnalta ympäröivä sädehtivä kiekko.

Nykyajan populaarikulttuurissa pyhimyksille ja enkeleille on usein kuvattu toisenlainen sädekehä, pään yläpuolella leijuva kultainen rengas.

## Katso myös
*Pyhimyskehä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Holbrook Blinn

**Holbrook Blinn** (23. tammikuuta 1872 &ndash; 24. kesäkuuta 1928) oli San Franciscossa syntynyt yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli lapsena teatterissa ja esiintyi koko elämänsä ajan Yhdysvalloissa tai Lontoossa. Hän esiintyi mykkäelokuvissa ja ohjasi suosittuja yksinäytöksisiä näytelmiä New Yorkin Princess Theatressa.

Blinn teki menestysrooleja näytelmissä *Molière* (1919), *A Woman of No Importance* (1916), *[[Kamelianainen|The Lady of the Camelias]]* (1917) ja *Getting Together* (1918). Elokuvissa hänen hienompia suorituksiaan ovat *The Bad Man* (1920–1923), *Rosita* (1923), *Janice Meredith* (1924) ja *[[Prinsessan lemmentarina]]* (1924).

## Kuolema
Blinn kuoli pudottuaan hevosen selästä lähellä New Yorkin osavaltiossa sijaitsevaa kotipaikkakuntaansa Croton-on-Hudsonia. Hänet on haudattu Sleepy Hollow'n hautausmaalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Choi Min-sik

**Choi Min-sik** (; s. 27. huhtikuuta  1962 Soul) on eteläkorealainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa palkituissa rooleissa elokuvissa *[[Oldboy]]* (2003), *[[I Saw the Devil]]* (2010) ja *[[The Admiral: Roaring Currents]]* (2014)

## Valikoitu filmografia
* *[[Kuro Arirang]]* (1989)
* *[[Our Twisted Hero]]* (1992)
* *[[Sara Is Guilty]]* (1993)
* *[[No. 3]]* (1997)
* *[[The Quiet Family]]* (1998)
* *[[Shiri]]* (1999)
* *[[Happy End]]* (1999)
* *[[Failan]]* (2001)
* *[[Chi-hwa-seon]]* (2002)
* *[[Oldboy]]* (2003)
* *[[Brotherhood of War]]* (2004)
* *[[Springtime]]* (2004)
* *[[Crying Fist]]* (2005)
* *[[Lady Vengeance]]* (2005)
* *[[Himalaya, Where the Wind Dwells]]* (2009)
* *[[I Saw the Devil]]* (2010)
* *[[Lucy (elokuva)|Lucy]]* (2014)
* *[[The Admiral: Roaring Currents]]* (2014)
* *[[The Tiger: An Old Hunter's Tale]]* (2015)
* *[[The Mayor]]* (2017)

## Aiheesta muualla

*
Withering

**Withering** on vuonna 1999 perustettu suomalainen death metal -yhtye. Withering aloitti uransa soittamalla Amorphiksen, Paradise Lostin ja Sentencedin musiikkia. Yhtyeen kotipaikka on Lahti. Yhtye julkaisi esikoisalbuminsa *[[Gospel Of Madness]]* vuonna 2004. Toinen albumi *[[Festum Melancholia]]* ilmestyi 2008.

## Jäsenet
* Raimo "Crazyhorse" Posti – laulu
* Mika – kitara
* Matti K. – kitara
* Henkka – rummut 

## Diskografia
;Studioalbumit
* 

**EP:t**
* 

;Demot
* 
* 
* 

## Lähteet
* Witheringin kotisivu

## Aiheesta muualla
*
Gospel of Madness

**Gospel of Madness** on suomalaisen death metal -yhtye Witheringin esikoisalbumi, joka julkaistiin 15. maaliskuuta 2004. Levy äänitettiin marras-joulukuussa 2003 Finnvox-Studiolla, ja sen julkaisi Firebox Records.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

;Bonuskappale
# Eye of the Tiger

## Kokoonpano
* Raimo Crazyhorse – basso, laulu
* Mika Korhonen – soolokitara
* Ville – rytmikitara
* Henkka – rummut

### Muut tekijät
* Ahti Kortelainen – äänittäjä, miksaaja
* Mika Jussila – masteroija
* Ville – kansikuva

## Arvostelut
* Imperiumi: 8/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
W. H. Auden

**Wystan Hugh Auden** (21. helmikuuta 1907 York, Britannia – 29. syyskuuta 1973 Wien, Itävalta) oli englantilainen runoilija.

Auden syntyi Yorkissa, mutta muutti vuonna 1908 perheensä kanssa Birminghamiin. Hänen ensimmäiset kirjalliset näytteensä julkaistiin koulun lehdessä vuonna 1923. Hän valmistui 1928 Oxfordin yliopistosta.

Audenin ensimmäisen runokokoelman *Poems* toimitti julkisuuteen 1928 Audenin ystävä Stephen Spender.

Auden avioitui Thomas Mannin tyttären Erika Mannin kanssa. Hän muutti vuonna 1939 Yhdysvaltoihin, jonka kansalaisuuden hän sai vuonna 1945. Hän opetti Michiganin yliopistossa vuosina 1941-1942. Myöhemmin hän vietti aikaa Itävallassa. Vuosina 1956–1961 hän toimi Oxfordin yliopiston professorina. Hän kuoli sydämen vajaatoimintaan 66-vuotiaana.

Auden oli homoseksuaali ja Chester Kallmanin rakastaja. Pari työsti yhdessä librettoja Benjamin Brittenin, Igor Stravinskin, Hans Werner Henzen ja Nicolas Nabokovin oopperoihin. Auden kirjoitti itsenäisesti satoja, tyylillisesti hyvinkin vaihtelevia runoja. Hänen tuttavapiiriinsä kuului myös amerikansuomalainen sotilas ja runoilija William Aalto.

## Suomennettuja runoja
* Elegia William Butler Yeatsille (In Memory of W. B. Yeats): 1–3, suom. Teemu Manninen, julkaisussa: *[[Tuli & Savu: runouslehti]]* 2005; nro 4 
* Ensimmäinen syyskuuta, 1939 (September 1, 1939), suom. Teemu Manninen, julkaisussa: *Tuli & Savu: runouslehti* 2005; nro 4 
* Kuulento, suom. Juhana Rossi, julkaisussa: *[[Parnasso]]*, 2004; nro 5
* Laulu, suom. Risto Ahti, antologioissa *Maailman runosydän*, toim. Hannu Tarmio ja Janne Tarmio, WSOY Helsinki 1998  ja *Sanoja surun hetkiin*, toim. Anu Silfverberg & Hanna Pudas, Helsinki: Avain 2011 
* Musée des Beaux Art, suom. Veikko Polameri, julkaisussa: Aika 1970; nro 8. Runo kokoelmasta *Collected Poems*, päivätty 1940
* Musée des Beaux Arts, suom. Anna-Maija Raittila, antologiassa: *Kutsut minua nimeltä: uskonnollista runoutta 1900-luvun Euroopassa*, toim. ja suom. Anna-Maija Raittila, Kirjapaja 1981 
* Musée des Beaux Arts, suom.Pentti Saaritsa, antologiassa: *Salaperäinen seurue: runoja jotka tulivat ja jäivät*, suom. ja toim. Pentti Saaritsa, WSOY 1997 
* Musée des Beaux Arts, suom. Aale Tynni,:antologiassa: *Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa*, toim. Aale Tynni, Helsinki: WSOY 1974 , WSOY 2004 
* Nenänpäästä metrin verran (Some thirty inches from my nose), suom. Hannu Tarmio, *Maailman runosydän*
* Se joka rakastaa enemmän (The More Loving One), suom. Pentti Saaritsa, antologiassa: *Salaperäinen seurue*
;Lähde

## Lähteet
Barbara Mensing

**Barbara Mensing** (s. 23. syyskuuta 1960) on saksalainen jousiampuja. Hän kuului olympiapronssia Atlantasta 1996 ja hopeaa Sydneystä 2000 voittaneeseen Saksan joukkueeseen. Molemmilla kerroilla joukkueeseen hänen lisäkseen kuuluivat Cornelia Pfohl ja Sandra Wagner-Sachse. Henkilökohtaisesta kilpailusta hän voitti EM-hopeaa 1994 ja vuotta myöhemmin MM-hopeaa.
MTL

Lyhenne **MTL** voi tarkoittaa seuraavia:

* Markkinoinnin, teknologian ja luovuuden liitto (ent. Markkinointiviestinnän Toimistojen Liitto), mainos- ja viestintäalan etujärjestö
* Montréal, lyhenne MTL, kaupunki Kanadassa
* Merentutkimuslaitos, lyhenne MTL, Suomen Liikenne- ja viestintäministeriön alainen tutkimuslaitos
* Matrix Template Library, lyhenne MTL
* MTL, Isossa-Britanniassa toiminut linja-auto- ja rautatieliikenneoperaattori
* Mattilan rautatieasema, liikennepaikkalyhenne Mtl, rautatieliikennepaikka Suomessa
* Marxilainen työväenliitto, suomalainen trotskilainen järjestö
* kristillinen Maailman työn liitto (WCL), yhdistynyt Ammattiyhdistysliikkeen maailmanjärjestöön (ITUC)
Mikrosatelliitti (biologia)

**Mikrosatelliitti**  eli **SSR-** tai **STR-markkeri** (*simple sequence repeat*, *short tandem repeat*) on DNA-alue (lokus), joka koostuu muutaman emäsparin aiheen toistoista. Tyypillinen dinukleotiditoistoista koostuva mikrosatelliitti on esimerkiksi CACACACACACACA eli (CA)7. Genomissa esiintyessään mikrosatelliittien pituus, so. toistojen lukumäärä, vaihtelee yksilöiden välillä ja niitä voidaan käyttää tehokkaina merkkiominaisuuksina populaatiogeneettisissä tutkimuksissa,  rikostutkinnassa, isyystestauksessa ja geenikartoituksessa.

Mikrosatelliittien käyttökelpoisuutta vahvistaa se että ne ovat yhtäältä tyypillisesti luonnonvalinnan kannalta neutraaleja ja toisaalta periytymiseltään kodominantteja. Mikrosatelliittien runsaan vaihtelevuuden takia ne ovat erittäin tehokkaita yksilöiden erottelussa "geneettisinä sormenjälkinä" (*genetic fingerprints*): jo muutamalla merkkigeenillä voidaan luotettavasti tunnistaa yksilöitä ja varmistaa sukulaisuussuhteita. Mikrosatelliitteja on genomissa tuhansittain.

Mikrosatelliittimarkkerit jaotellaan toistojakson pituuden perusteella, mono- di- tri- ja tetranukleotidimarkkereihin, joissa toistojakson pituus on joko yksi, kaksi, kolme tai neljä emästä. Mikrosatelliittilokuksen eri alleelit puolestaan eroavat toisistaan perättäisten toistojaksojen kappalemäärän perusteella.  Toistojen määrä vaihtelee yleensä kymmenen ja sadan välillä.

## Katso myös
*Yhden emäksen monimuotoisuus (SNP)
*RFLP
*DNA-profilointi
*Geenisukututkimus

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*European Network of Forensic Science Institutes (ENFSI): STR Population Database 
*National [USA] Institute of Standards and Technology (NIST): STR database, STR Fact Sheets
Derek Paravicini

**Derek Paravicini** (s. 26. heinäkuuta 1979) on englantilainen vaikeasti vammainen pianisti. 
## Vammaisuus

Paravicini syntyi keskosena. Hän on kehitysvammainen sekä sokea ja autistinen. Paravicinilla on lisäksi savant-oireyhtymä, joka ilmenee hänellä poikkeuksellisen hyviksi kehittyneinä musikaalisina kykyinä. Sen sijaan hän ei osaa keskustella normaalisti eikä myöskään lukea tai laskea.

## Ura pianistina

Pianoa Paravicini oppi soittamaan 2-vuotiaana. Näkövammaisille tarkoitetussa koulussa hänen hämmästyttävä lahjakkuutensa huomattiin, ja hän aloitti pianotunnit Adam Ockelfordin johdolla.

Ockelford on testannut Paravicinin kykyjä hahmottaa kuulemansa nuotit. Tämä osasi välittömästi toistaa pianolla soinnut, jotka Ockelford soitti. Yhtä hyvin Paravicini onnistui, kun hänen piti korvakuulolta toistaa sinfoniaorkesterin 50 jäsenen samanaikaisesti soittamat äänet.

Paravicini alkoi esiintyä yleisölle jo 9-vuotiaana, mutta hänen oli lopetettava autististen kohtaustensa vuoksi. Aikuisiällä hän on aloittanut konsertit uudelleen ja on esiintynyt Yhdysvalloissa sekä Isossa-Britanniassa, muun muassa Bristolin St. George’s Hallissa, jossa hän esitti Bachin, Paganinin, Pachelbelin ja Rimski-Korsakovin teoksia.

Vuodesta 2006 lähtien Paravicini on opiskellut sokeille tarkoitetussa instituutissa kotikaupungissaan Surreyssä.

Parhaimmillaan Paravicini on jazz-muusikkona, sillä hän pitää erityisen paljon improvisoinnista.

## Triviaa

* Paravicini esiintyi *Musical Savants* -dokumentin pääosassa. Siinä hän matkusti Las Vegasiin konsertoimaan muiden savant-oireyhtymästä kärsivien nuorten muusikoiden kanssa. Dokumentti nähtiin Suomessa vuonna 2007.
* Paravicinin elämästä suunnitellaan elokuvaa.
* Paravicini on Cornwallin herttuattaren Camillan entisen puolison Andrew Parker Bowlesin siskonpoika.
* Hänen iso-isoisänsä oli näytelmäkirjailija William Somerset Maugham

## Aiheesta muualla
* Derek Paravicinin kotisivut
*  Ilta-Sanomat 21.5.2007: Hän on ihmis-iPod!
Croatia Records

**Croatia Records** on Kroatian suurin levy-yhtiö. Se tuottaa lähinnä valtavirran musiikkia. Yhtiö perustettiin vuonna 1947 ja sen nimi oli alun perin Jugoton, mutta nimi vaihdettiin nykyisekseen Jugoslavian hajotessa vuonna 1991. Yhtiön nykyinen toimitusjohtaja on muusikko Miroslav Škoro.

## Aiheesta muualla

* Yhtiön sivusto
Alec McCowen

**Alec McCowen** (26. toukokuuta 1925 Tunbridge Wells, Kent – 6. helmikuuta 2017) oli brittiläinen näyttelijä. Hän opiskeli Royal Academy of Dramatic Artissa ja saavutti suurimmat menestyksensä näytelmissä, muun muassa William Shakespearen rooleissa.

McCowen teki Lontoon-debyyttinsä vuonna 1950, ja ensimmäisen elokuvaroolinsa hän sai vuonna 1953. Tunnettuja myöhempiä rooleja oli elokuvissa *[[Frenzy]]* (1972) ja *[[Älä kieltäydy kahdesti]]* (1983).

McCowenia ehdotettiin Tony- ja Golden Globe -palkintojen saajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Luettelo Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2003) DVD-julkaisuista

**Tämä on luettelo [[Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (vuoden 2003 animaatiosarja)|Turtlesien (2003)]] DVD-julkaisuista**

## Ensimmäinen tuotantokausi

## Toinen tuotantokausi

## Kolmas tuotantokausi

## Neljäs tuotantokausi

## Kuudes tuotantokausi

## Seitsemäs tuotantokausi

## Katso myös
*Luettelo televisiosarjan Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (vuoden 2003 animaatiosarja) jaksoista

## Lähteet
Itävaltalainen ulkomaillapalvelus

**Itävaltalainen ulkomaillapalvelus** () on yleishyödyllinen järjestö, jonka Andreas Maislinger perusti vuonna 1998. Se tarjoaa itävaltalaisille mahdollisuuden suorittaa ase- tai siviilipalveluksen ulkomailla. Tavallinen yhdeksän kuukauden siviilipalvelus (*Zivildienst*) korvataan kahdentoista kuukauden mittaisella palveluksella jossakin järjestön kumppanuusorganisaatiossa ulkomailla. Palveluksen voi suorittaa monin eri tavoin, pääasiassa sosiaalityössä tai juutalaisten joukkotuhon muistotyössä.

## Palveluksen eri tyypit
Itävaltalainen ulkomaillapalvelus tarjoaa kolme eri palveluksen korvaamistapaa:
*Itävaltalainen joukkotuhon muistotyö (*Österreichischer Gedenkdienst*) 
*Itävaltalainen Sosiaalipalvelus (*Österreichischer Sozialdienst*)
*Itävaltalainen Rauhanpalvelus (*Österreichischer Friedensdienst*)

## Kumppanuusorganisaatiot

## Aiheesta muualla
* Itävaltalainen ulkomaillapalvelus
* Gedenkendienst
* Sozialdienst 
* Friedensdienst
Kravin kanava

**Kravin kanava** on Huittisten ja Kokemäen alueella Kokemäenjoen eteläpuolella kulkeva kanava. Kanavan tarkoitus oli helpottaa tulvia Kokemäenjoen keskijuoksulla Huittisten yläpuolella ohittamalla joessa olevia koskipaikkoja. Kanava kaivettiin Ruotsin vallan loppuaikoina 1803–1808 ja sitä kaivamassa oli samanaikaisesti yleensä noin 700 sotilasta eri rykmenteistä. Rakennustyötä johti alkuvaiheessa 1803–1804 Henrik Gabriel Porthan. Kanavan rakennustyö keskeytyi Suomen sota alkaessa 1808, eikä sitä enää myöhemmin jatkettu.

Kravin kanavan pituus on 11 kilometriä ja leveys 7 metriä. Kanavan uoma on edelleen nähtävissä. 

## Lähteet
* Suomen kanavat: Kravin kanava
* Kanavan uoma Google Street Viewssa
* Valokuva kartasta Kravin kanavasta Kansallisarkistosta, Valokuvaajana Kaisa Kyläkoski, viitattu 30.10.2011
Edward J. Nugent

**Edward J. Nugent** (7. helmikuuta 1904 &ndash; 3. tammikuuta 1995) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä, joka on tullut tunnetuksi myös nimellä **Eddie Nugent**. Hän esiintyi 81 elokuvassa vuosien 1928 ja 1937 välillä.

Hän syntyi ja kuoli New York Cityssä.

## Valikoitu filmografia
* *Our Dancing Daughters* (1928)
* *Three Hollywood Girls* (1931)
* *Crashing Hollywood* (1931)

## Aiheesta muualla
*
Alena Vrzáňová

**Alena Vrzáňová** (16. toukokuuta 1931 Praha – 30. heinäkuuta 2015) oli kilpaurallaan Tšekkoslovakiaa edustanut tšekkiläinen taitoluistelija.

Vrzáňová aloitti urheiluharrastuksensa kolmevuotiaana saatuaan vanhemmiltaan sukset. Hänestä tuli yksi Arnold Gerschwilerin tunnetuimmista valmennettavista. Hän sijoittui Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1948 viidenneksi ja voitti maailmanmestaruuden Pariisissa 1949 ja Lontoossa 1950. Vuonna 1950 hän voitti Euroopan-mestaruuden.

## Lähteet

* Ája Vrzáňová Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Hajautettu energiantuotanto

**Hajautettu energiantuotanto** tarkoittaa tuotantomallia, jossa suhteellisen pienikokoiset sähkön-, lämmön- ja kylmäntuotannon laitokset ovat hajautuneena ympäri siirtoverkkoa.

Hajautetun energiantuotannon lisääntyminen muuttaa merkittävästi erityisesti sähköverkon toimintaa. Lämmön ja kylmäntuotannossa tuotantorakenne on ollutkin aina suurelta osin hajautettu.

Hajautetun energiantuotannon haasteet ovat ennen kaikkea energian laadun ja määrän hallinnassa. Hajautetussa toimintamallissa energiayhtiöiden on keskenään sovittava käytännöistä, joilla kuluttajille varmistetaan energiansaanti. Asiaan vaikuttavat myös lakimuutokset: esimerkiksi Englannissa on suunnitteilla laki, joka velvoittaa energiayhtiön maksamaan korvauksia jo kolmen minuutin katkon jälkeen.

## Sähköverkko
Sähköverkkojen alusta asti teollisuusmaiden sähköverkko on tuotantomalliltaan ollut keskitetty ja usein valtakunnan laajuinen, eli lukumääräisesti verrattain vähäiset suuret voimalaitokset tuottavat valtaosan sähköstä maantieteellisesti laajaan sähköverkkoon. Sähkönkuluttujat ovat hajautuneena ympäri verkkoa ja ovat ainoastaan kuluttajia.

2000-luvulla, erityisesti niin kutsutun uusiutuvan energiantuotannon yleistyessä, myös tarve hajautetulle energiantuotannolle kasvaa. Uusiutuvan energian muodot ovat usein luonteeltaan hajautettuja ja väistämättä suuresti aikariippuvaisia. 

Kun ennen sähköverkko on nähty suurten voimalaitosten "yksisuuntaisena" jakeluverkkona, hajautettu energiantuotanto muuttaa sen luonnetta "monisuuntaiseksi" siirtoverkoksi. Seurauksena suuri määrä toimijoita sekä tuottaa että kuluttaa sähköä verkosta. Ongelmaksi nousee lukuisien eri toimijoiden yhteensovittaminen siten, että verkon tasapaino säilyy.

## Hankkeita
European Distributed EnErgy Partnership  EU-DEEP initiative –projektissa kahdeksan suurta eurooppalaista energiayhtiötä tekee yhteistyötä hajautetun energiatuotannon esteiden poistamiseksi vuosina 2004-2009. Energiayhtiöt ovat Gaz de France (Ranska), Tractebel (Belgia), Iberdrola (Espanja), RWE Energy (Saksa), Lodz Rgn Power (Puola), Electricity Authority of Cyprus, EPA Attiki (Kreikka) ja Latvenergo (Latvia). Siihen osallistuu myös useita valmistajia ja tutkimuslaitoksia. Suomesta projektiin osallistuu VTT. Projektin mukaan hajautettu energiantuotanto parantaa tehokkuutta, takaa puhtaiden energialähteiden turvallisuutta, toteuttaa kestävän kehityksen mukaista energialähteiden kehitystä, kuten uusiutuva energia ja polttokennot. Projektin tarkoitus on ehkäistä näiden tekniikoiden käyttöönoton, jakelun ja siirron esteitä ja koota hajautettu tuotanto suuriksi yksiköiksi.

## Lähteet
Barbara Ann Scott

**Barbara Ann Scott** O.C. (9. toukokuuta 1928 Ottawa – 30. syyskuuta 2012) oli kanadalainen taitoluistelija. Hän voitti maansa parhaan urheilijan Lou Marsh -palkinnon vuosina 1945, 1947 ja 1948.

Scottin uran huippuvuosi oli 1948, jolloin hän 19-vuotiaana voitti olympiakultaa, maailmanmestaruuden ja Euroopan mestaruuden (EM-kisat olivat tuolloin avoimia myös Euroopan ulkopuolisille luistelijoille). St. Moritzin olympialaisissa naiset joutuivat luistelemaan vapaaohjelmansa kahden jääkiekko-ottelun pahasti kuluttamalla jäällä. Juuri ennen suoritustaan Scott sai aiemmin luistelleelta Yhdysvaltain Eileen Seighiltä tarkat ohjeet, missä kohtaa kenttää jää oli parhaimmillaan ja missä huonoimmillaan. Seitsemän tuomaria yhdeksästä sijoitti Scottin ensimmäiseksi, ja hän voitti kultaa. Vain Itävallan ja Britannian tuomarit sijoittivat kumpikin oman maansa luistelijan ensimmäiseksi.

Scott nimitettiin vuonna 1991 Order of Canada upseeriksi ja vuonna 1998 Canada's Walk of Fameen. 

## Voittoja
* Taitoluistelun Kanadan-mestaruuskilpailut: kultaa (1944, 1945, 1946, 1948)
* Taitoluistelun Pohjois-Amerikan-mestaruuskilpailut: kultaa (1945, 1947)
* Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut: kultaa (1947, 1948)
* Taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailut: kultaa (1947, 1948)
* Talviolympialaiset: kultaa (St. Moritz 1948)

## Lähteet
* 

### Viitteet
Matthew Moore

**Matthew Moore** (8. tammikuuta 1888 &ndash; 21. tammikuuta 1960) oli näyttelijä, joka oli syntynyt Fordstown Crossroadsissa, County Meathissa, Irlannissa. Hän ja hänen veljensä Tom ja Owen muuttivat siirtolaisina Yhdysvaltoihin ja siellä Hollywoodiin, Kaliforniaan, missä he loivat menestyksekkään uran elokuvatähtinä.

Hänen veljiensä tehtyä itsestään suuria nimiä elokuvateollisuudessa Matt Moore teki ensimmäisen elokuvansa vuonna 1913 ja jatkoi näyttelemistä säännöllisesti kuolemaansa saakka. Hän oli ideoillaan kehittämässä useita elokuvia niiden luontiprosessin aikana. Elokuva *White Tiger* oli saanut inspiraationlähteensä Afrikkaan suuntautuneelta metsästysmatkalta, jonka aikana Moore paini valkoisen tiikerin kanssa. Mooren onnistui, vaikka saikin tapauksessa lieviä vammoja, tallentaa tapahtuma filmille. Elokuvassa käytetty samanlainen kohtaus oli siis alkuperäinen, vaikka sitä olikin hieman muunneltu tätä tarkoitusta varten.

Moorella on tähti Hollywood Walk of Famessa osoitteessa 6301 Hollywood Blvd. Moore oli myös hyvin kiintynyt kahteen kissaansa, jotka esiintyivät useissa hänen elokuvissaan. Molemmilla on oma tähtensä Hollywood Walk of Famen eläinten osastolla.

## Valikoitu filmografia

## Aiheesta muualla

*
Hayes Alan Jenkins

**Hayes Alan Jenkins** (s. 23. maaliskuuta 1933) on yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän voitti neljä peräkkäistä maailmanmestaruutta vuosina 1953–1956. Vuoden 1956 talviolympialaisissa Cortina d'Ampezzossa hän voitti kultaa. Samassa kilpailussa pronssia saavutti hänen nuorempi veljensä David Jenkins. Vuoden 1952 talviolympialaisissa Oslossa Hayes Alan Jenkins sijoittui neljänneksi.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Veijo Rönkkönen

**Veijo Rönkkönen** (25. helmikuuta 1944 Parikkala – 23. maaliskuuta 2010 Parikkala) oli suomalainen kansantaiteilija, ITE-taiteilija, joka sai Suomi-palkinnon vuonna 2007. Hän perusti veistoksilleen puutarhaansa puiston, josta kehittyi nähtävyys Parikkalan patsaspuisto. Hänen kuolemansa jälkeen puiston on ottanut vastuulleen hoitokunta, ja se on saanut eri tahoilta ulkopuolista rahoitusta.

## Henkilöhistoria
Rönkkönen syntyi Parikkalan Koitsanlahdella vajaan kilometrin päässä nykyisestä valtakunnan rajasta, nelilapsisen perheen nuorimpana. Sisarusten muutettua kotoa hän jäi asumaan vanhempiensa luokse. Kuusitoistavuotiaana Veijo Rönkkönen meni töihin Simpeleen paperitehtaan kartonkikoneen prässipojaksi. Ensimmäisestä tilistä hän osti kymmenen omenapuun taimea ja perusti kotipihalleen puutarhan, josta tuli myöhemmin merkittävä osa hänen luomaansa taideympäristöä. 

Rönkkönen kuntoili ahkerasti, pyöräilyn ja lentopalloilun voitti taiteilijan mielilajina viimeisinä vuosina uinti. Rönkkönen menehtyi sairauskohtaukseen 66-vuotiaana kotonaan Parikkalassa.

## Taide
Rönkkösen suosima taiteenlaji oli maalatut betoniveistokset ja yleisin aihe voimistelevat ihmishahmot. Betoniin on joissain patsaissa yhdistetty esineitä koristeeksi, esimerkiksi ihmishahmoilla voi olla suussaan tekohampaat ja lasipaloista tai maalatuista kivistä on sommiteltu tukkaa tai koruja. Tietämän mukaan ensimmäiset Rönkkösen käyttämät tekohampaat lahjoitti hänen sisarensa.

Rönkkönen muotoili myös puistoaan esimerkiksi perustamalla betonilaatoista polkuja ja maalaamalla talonsa seinät eri värein.

## Palkinnot
Opetusministeriö myönsi Veijo Rönkköselle Suomi-palkinnon syksyllä 2007. Mietittyään asiaa hetken taiteilija päätti olla menemättä noutamaan palkintoa henkilökohtaisesti. Sen vastaanotti hänen puolestaan valokuvaaja Veli Granö.

Patsaspuisto oli vuoden 2008 kotimainen matkailukohde (Matkailutoimittajien Kilta).

## Lähteet
*Granö, Veli 2007. Veijo Rönkkösen todellinen elämä. The real life of Veijo Rönkkönen. Maahenki, Helsinki. 167 s. 
*Kivirinta, Marja-Terttu 2007. Rönkkönen toivottaa muille hyvyyttä ja iloa, Helsingin Sanomat, 22.12.2007, s. C1

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Pajari-Kosonen, Leena 2008. Veijo Rönkkönen – alansa huippu. Parikkalan-Rautjärven Sanomien kesälehti Kesäsanomat. Kesäkuu 2008, s. 3.
* Gräno, Veli 2010. Taiteilija Veijo Rönkkönen (muistokirjoitus). Helsingin Sanomat, 30.4.2010, s. C6. Artikkelin verkkoversio
*Mestari on poissa – veistospuisto jäi, Umami 18.7.2010
*Granö, Veli: Joys and Tribulations Immortalised in Concrete  
*
*Parikkalan Patsaspuisto -verkkosivut
Armen Tahtadžjan

**Armen Leonovitš Tahtadžjan** (, ; 10. kesäkuuta (J: 28. toukokuuta) 1910 Şuşa, Jelizavetpolin kuvernementti (Vuoristo-Karabah), Venäjän keisarikunta – 13. marraskuuta 2009 Pietari) oli neuvosto-armenialainen kasvitieteilijä. Hän tuli kansainvälisesti kuuluisaksi ”Tahtadžjanin järjestelmänä” tunnetulla siemenkasvien luokittelujärjestelmällään. Tahtadžjan kehitti myös laajalti käytössä olevan kasvimaantieteellisten alueiden jaottelun.

Tahtadžjan valmistui vuonna 1932 Tbilisin Yleisliittolaisesta subtrooppisten viljelykasvien instituutista ja työskenteli sen jälkeen Suhumissa kasvintuotantoinstituutissa. Vuodesta 1938 hän työskenteli Jerevanin valtionyliopistossa, vuodesta 1944 sen professorina ja samalla Armanian tiedeakatemian kasvitieteen instituutin johtajana. Hän ei hyväksynyt lysenkolaisuutta ja menetti siksi tehtävänsä. Vuosina 1949–1961 hän oli Leningradin yliopiston professori ja vuodesta 1954 myös johti laitosta Neuvostoliiton tiedeakatemian kasvitieteen instituutissa. Vuosina 1976–1987 hän toimi tämän kuuluisan Komarov-instituutin johtajana.

Tahtadžjan oli NKP:n jäsen vuodesta 1946. Hänet nimitettiin Neuvostoliiton tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäseneksi 1966 ja akateemikoksi (varsinaiseksi jäseneksi) 1972. Hän oli Neuvostoliiton kasvitieteen seuran (1973), IUBS:n kasvitieteen osaston (1975) ja Kansainvälisen kasvitieteen yhdistyksen (1975) puheenjohtaja. Kunnianosoituksena hänet kutsuttiin useiden ulkomaisten tiedeakatemioiden jäseneksi, mm. Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian (1971) ja Suomalaisen tiedeakatemian (1971). Hänelle myönnettiin Leninin kunniamerkki ja sosialistisen työn sankarin arvonimi (1990). 

Tahtadžjanista käytetty auktorilyhenne on **Takht.**.

## Teoksia
* *Morfologitšeskaja evoljutsija pokrytosemennyh*, 1948
* *Voprosy evoljutsionnoi morfologii rastenii*, 1954
* *Proishoždenije pokrytosemennyh rastenii*, 1954
* *K voprosy proishoždenii umerennoi flori Jevrazii*, 1957
* *Die Evolution der Angiospermen*, 1959
* *Osnovy evoljutsionnoi morfologii pokrytosemennyh*, 1964
* *Osnovnyje fitohorii pozdnego mela i paleotsena na territorii SSSR i sopredelnyh stran*, 1966
* *Sistema i filogenija tsvetkoryh rasteni* Nauka, Moskova, 1967
* *Flowering plants: origin and dispersal*, 1969
***Proishoždenije i rasselenije tsvetkovyh rasteni*, 1970
** *Evolution und Ausbreitung der Blütenpflanzen*, 1973
* *Floristitšeskije oblasti Zemli*, 1978
** A.L. Takhtajan, T.J. Crovello & A. Cronquist: *The floristic regions of the world*. University of California Press, 1978
* A.L. Takhtajan: *Evolutionary trends in flowering plants.* Columbia University Press, New York 1991
* A.L. Takhtajan: *Diversity and Classification of Flowering Plants.* Columbia University Press, New York 1997
* A.L. Takhtajan. *Flowering Plants*. Springer Verlag, 2009.

## Lähteet
* Тахтаджян Армен Леонович, Герой Соц. Труда Geroi strany. warheroes.ru
Koge-Donbo

**Koge-Donbo*** (, ennen , oik. **Kokoro Koharuno** , s. 27. helmikuuta 1976) on japanilainen mangaka. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa shōnen-sarjallaan *[[Pita-Ten]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Seiji Mizushima

**Seiji Mizushima** (; s. 28. tammikuuta 1966 Tokio) on japanilainen televisio- ja elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut *[[Fullmetal Alchemist]]ista* tehdyn animen, kuten myös elokuvan *Fullmetal Alchemist the Movie: Conqueror of Shamballa* (2005). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*