open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oswald Kabasta

**Oswald Kabasta** (29. joulukuuta 1896 – 6. helmikuuta 1946) oli itävaltalainen kapellimestari. Hän opiskeli Franz Schmidtin johdolla.

Kabasta oli Münchenin filharmonisen orkesterin ja Wienin sinfoniaorkesterin ylikapellimestari. Hän teki itsemurhan 49-vuotiaana.
Münchenin filharmoninen orkesteri

**Münchenin filharmoninen orkesteri** on Münchenissä vuonna 1893 perustettu sinfoniaorkesteri. Sen perusti Franz Kaim joka oli pienontekijän poika. Alkuvuosina orkesterin kehittämiseksi tekivät paljon töitä muun muassa Hans Winderstein, Hermann Zumpe ja Ferdinand Löwe. Vuosien 1898 ja 1905 välisenä aikana sen johtajana toimi Felix Weingartner joka järjesti orkesterile useita kansainvälisiä kiertueita maailmalla.

Se on historiansa aikana ensiesittänyt mm. Günter Bialasin, Anton Brucknerin, Harald Genzmerin, Luigi Nonon ja Gustav Mahlerin teoksia. Gustav Mahler johti orkesteria vuosina 1901 ja 1910 pitäessään neljännen ja kahdeksannen sinfoniansa ensiesitykset Münchenin filharmoonikkojen kanssa.

## Ylikapellimestarit

* Hans Winderstein (1893–1895)
* Hermann Zumpe (1895–1897)
* Ferdinand Löwe (1897–1898)
* Felix Weingartner (1898–1905)
* Georg Schnéevoigt (1905–1908)
* Ferdinand Löwe (1908–1914)
* Hans Pfitzner (1919–1920)
* Siegmund von Hausegger (1920–1938)

* Oswald Kabasta (1938–1944)
* Hans Rosbaud (1945–1948)
* Fritz Rieger (1949–1966)
* Rudolf Kempe (1967–1976)
* Sergiu Celibidache (1979–1996)
* James Levine (1999–2004)
* Christian Thielemann (2004–2009)
* Ice Wiener (2009–)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  viralliset sivut
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Christian Thielemann

**Christian Thielemann** (s. 1. huhtikuuta 1959, Berliini) on saksalainen kapellimestari. Hän toimii tällä hetkellä Münchenin filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina. 

Thielemann on tehnyt lukuisia levytyksiä pääasiassa Deutsche Grammophon -levymerkille. Ennen uraansa Münchenin filharmonikkojen kanssa hän työskenteli vuodesta 1997 Deutsche Operin musiikillisena johtajana Berliinissä.
Fabio Luisi

**Fabio Luisi** (s. 17. tammikuuta 1959 Genova) on italialainen kapellimestari. 

Luisi aloitti pianonsoiton opintonsa 4-vuotiaana. Tutustuttuaan Ranskassa italialaiseen pianisti Aldo Ciccoliniin tämä kutsui Luisin opiskelemaan johdollaan Pariisiin. Vasta tämän jälkeen hän päätti ryhtyä kapellimestariksi. 

Opintonsa Grazissa Luisi rahoitti toimimalla pianistina ja säestäjänä. Valmistuttuaan hän aloitti työnsä Grazin oopperassa. Hänellä on nyt kansainvälinen ura, ja hän on johtanut muun muassa Orchestre de la Suisse Romandea (1997–2002), Tonkünstler-orkesteria (1994–2000) sekä Wienin sinfoniaorkesteria vuodesta 2005.

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Theodor Svedberg

**Theodor (The) Svedberg** (30. elokuuta 1884 Valbo – 25. helmikuuta 1971 Kopparberg) oli ruotsalainen kemisti, joka sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1926 kolloidien tutkimisesta. Hänen tutkimuksensa tukivat Albert Einsteinin ja Marian Smoluchowskin näkemystä Brownin liikkeestä. Svedberg kehitti ultrasentrifugin ja osoitti sen käyttökelpoisuuden proteiinien erottamiseen toisistaan.

Sedimentaationopeuden yksikkö svedberg (tunnus S, 1 S vastaa 10−12 sekuntia) on nimetty Theodor Svedbergin mukaan.

## Aiheesta muualla
*Svedbergin elämäkerta Nobel-säätiön sivulla
Shirley Verrett

**Shirley Verrett** (31. toukokuuta 1931 – 5. marraskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen mezzosopraano. 

Verrett syntyi afroamerikkalaiseen seitsemännen päivän adventistiperheeseen New Orleansissa, Louisianassa. Hän teki oopperadebyyttinsä vuonna 1957 ja pääsi jo 1958 New Yorkin kaupunginoopperaan.

Verrett opiskeli Los Angelesissa sekä New Yorkin Juilliard Schoolissa. Hän pääsi myöhemmällä urallaan esiintymään muun muassa La Scalaan, Metropolitan-oopperaan ja Covent Gardeniin. Hän julkaisi vuonna 2003 muistelmateoksen *I Never Walked Alone*.
Liljevalchin taidehalli

**Liljevalchin taidehalli** () sijaitsee Tukholmassa, Djurgårdenin saarella Östermalmin kaupunginosassa.

Arkkitehti Carl Bergstenin (1879–1935) suunnittelema uusklassinen taidehalli on rakennettu 1914–1916. Hallin näyttelysalit ovat korkeita ja ilmavia. Keskeisin sisätila on veistossali. Taidegalleria on Tukholman kaupungin omistuksessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Kristjan Järvi

**Kristjan Järvi** (s. 13. kesäkuuta 1972) on virolainen kapellimestari. Hän on Neeme Järven poika ja Paavo Järven veli. 

Järvi syntyi Tallinnassa ja vietti suuren osan lapsuusvuosistaan New Yorkissa. Hän opiskeli Manhattan School of Musicissa. Hän toimi kolmen vuoden ajan Los Angelesin filharmonisen orkesterin apulaiskapellimestarina ennen kiinnitystään Uumajassa, Ruotsissa. 

Kristjan Järvi toimii tällä hetkellä Tonkünstler-orkesterin ylikapellimestarina. Hän seurasi virassa Carlos Kalmaria vuonna 2003.
Thomas Schippers

**Thomas Schippers** (9. maaliskuuta 1930 – 16. joulukuuta 1977) oli yhdysvaltalainen kapellimestari. 

Schippers syntyi Kalamazoossa, Michiganissa. Hän aloitti pianonsoiton opintonsa 4-vuotiaana ja opiskeli Curtis Institutessa sekä Juilliard School of Musicissa. Hän johti jo 20-vuotiaana Broadwaylla Gian Carlo Menottin oopperan *Konsuli* esityksen. 

Schippers pääsi johtamaan lukuisiin arvostettuihin oopperataloihin, kuten Metropolitan-oopperaan ja La Scalaan. Hän johti muun muassa Menottin ja Samuel Barberin teosten ensiesityksiä. Hän perusti myös Italian Spoleto-festivaalin yhdessä Menottin kanssa.

Schippers pääsi Cincinnatin sinfoniaorkesterin ylikapellimestariksi vuonna 1970, mutta lyhyeksi jääneen uran katkaisi kohtalokas keuhkosyöpä 47 vuoden iässä. 

## Aiheesta muualla
Rose Red (elokuva)

**Rose Red** on vuonna 2002 tehty kauhuelokuvaminisarja, jonka on käsikirjoittanut kauhukirjailija Stephen King ja ohjannut Craig R. Baxley.

## Juoni
Elokuva kertoo Joyce Reardonista, joka on kiinnostunut paranormaaleista ilmiöistä. Yksi hänen suurimmista kiinnostuksen kohteista on jo kauan tyhjillään seissyt kartano nimeltään Punaruusu (engl. *Rose Red*), jossa uskotaan kummittelevan. Joyce kutsuu mukaansa ihmisiä, joilla on yliluonnollisia voimia. Ryhmän tarkoitus on viipyä viikonloppu talossa ja todistaa ihmisille tarinat oudoista tapahtumista todeksi.

Elokuva perustuu Elen Rimbauerin päiväkirjaan, jonka Joyce Reardon löysi kirpputorilta. Päiväkirjasta paljastuu talon kauheat salat. Stephen King on tehnyt minisarjan, joka perustuu hänen omiin näkemyksiinsä siitä, mikä Joycen tulevaa tutkimusmatkaa saattaa odottaa vastassa.

## Rooleissa

* Nancy Travis – Joyce Reardon
* Matt Keeslar – Steve Rimbauer
* Kimberly J. Brown – Annie Wheaton
* Melanie Lynskey – Rachel Wheaton
* Judith Ivey – Cathy Kramer
* Matt Ross – Emery Waterman
* Julian Sands – Nick Hardaway
* Kevin Tighe – Victor Kandinsky
* Emily Deschanel – Pam Asbury
Steve Guttenberg

**Steven Robert ”Steve” Guttenberg** (s. 24. elokuuta 1958) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esittänyt muun muassa Carey Mahoneytä *[[Poliisiopisto]]*-komedioissa. 

*Poliisiopiston* lisäksi Guttenbergillä on ollut rooleja esimerkiksi elokuvissa *[[Cocoon – nuoruudenlähde]]* (1985), *[[Kolme miestä ja baby]]* (1987) ja *[[Short Circuit]]* (1986).

Guttenberg syntyi Brooklynissä New Yorkissa ja valmistui Plainedge High Schoolista. Hän oli vuosina 1988–1992 naimisissa Denise Bixlerin kanssa. Vuonna 2011 Guttenberg sai oman tähden Hollywood Walk of Famelle.

## Elokuvia
*Brasilian pojat (1978)
*Can’t Stop the Music – Musiikin täytyy jatkua (1980)
*Miracle On Ice (1981) 
*Svengijengi vauhdissa jälleen (1982)
*Kadonneen Cooperin metsästäjät (1983) 
*Seuraava päivä (1983)
*Poliisiopisto (1984) 
*Poliisiopisto 2: Eka komennus (1985)
*Cocoon – nuoruudenlähde (1985)
*Kahden taalan tohtori (1985)  
*Poliisiopisto 3: Jatkokoulutuksessa (1986)
*Robotti rakastuu (1986) 
*Poliisiopisto 4: Korttelipoliisit (1987)
*Makuuhuoneen ikkuna (1987)
*Amazon Women on the Moon (1987)
*Kolme miestä ja baby (1987)
*Kolmannen korvapuusti (1987)  
* (1988)
*Kolme miestä ja pikkuneiti (1990)
*The Boyfriend School (1990) 
*Kuolema myytävänä (1998) 
*The Big Green (1995)
*It Takes Two (1995)
*Home For The Holidays (1995) 
*Zeus and Roxanne (1997) 
*Tower Of Terror (1997) 
*Home Team (1998)
*PS Your Cat Is Dead (2002) 
*Casper A Spirited Beginning (2002)
*Single Santa Seeks Mrs Claus (2004) 
*The Poseidon Adventure (2005)
*Mojave Phone Booth (2006)
*Ay lav yu  (2010)
*A Novel Romance (2011)

## Lähteet
Stevan Faddy

**Stevan Faddy** (s. 2. syyskuuta 1986 Kotor, Montenegron ST, Jugoslavia) () on montenegrolainen laulaja. Hänellä on skottilaisia sukujuuria. 

Faddy edusti vuonna 2007 Montenegroa Eurovision laulukilpailussa Helsingissä, mutta putosi semifinaalissa. Hänen kilpailukappaleensa "Ajde, kroči" oli Slaven Knezovićin säveltämä ja Milan Perićin sanoittama.

## Lähteet
Sarah Ioannides

**Sarah Ioannides** (s. 1972) on kapellimestari. Hän syntyi Australiassa skottilaisille ja kyproksenkreikkalaisille vanhemmille, mutta aloitti opintonsa Lontoossa. 

Valmistuttuaan Juilliard School of Musicissa Sarah Ioannides toimi Tan Dunin apulaiskapellimestarina Cincinnatin sinfoniaorkesterin kanssa. 

Tällä hetkellä Ioannides toimii El Pason sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina Teksasissa sekä Spartanburgin filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina Etelä-Carolinassa.

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Radikaali sosiologia

**Radikaali sosiologia** on 1960-luvulla lähinnä Yhdysvalloissa alkunsa saanut sosiologian suuntaus. Tärkeitä sytykkeitä radikaalin sosiologian synnylle olivat monet yhteiskunnalliset liikkeet, kuten naisliike, rauhanliike ja opiskelijaliike sekä marxilaisen ajattelun suosio.

Radikaalit sosiologit halusivat muuttaa sekä maailmaa että omaa tieteenalaansa entistä demokraattisemmaksi ja oikeudenmukaiseksi. Valtavirran sosiologiaa pidettiin sisäänpäin lämpiävänä ja radikaalit sosiologit halusivat lisätä sosiologian ”yhteiskuntasidosta” eli käytännöllisiä yhteyksiä akateemisen maailman ulkopuoliseen yhteiskuntaan.

Näkemystensä kehittämiseksi ja julkistamiseksi radikaalit sosiologit perustivat vuonna 1969 *The Insurgent Sociologist* -lehden, jota nykyisin julkaistaan nimellä *Critical Sociology*.

Radikaalin sosiologian ajatuksia on kehitelty eteenpäin niin kutsutun julkisen sosiologian (*public sociology*) piirissä, jonka keulahahmo on Michael Burawoy.

Radikaalin sosiologian yleiset tavoitteet, tiedonintressi ja tutkimuskohteet tulevat lähelle kriittisen pedagogiikan vastaavia.

## Katso myös
* Kriittinen teoria

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sosiologit ilman rajoja -yhdistys.
Spoleton festivaali

**Spoleton festivaali** () on Yhdysvalloissa pidettävä vuotuinen, 17-päiväinen taidetapahtuma, jolla tuotetaan oopperaa ja esitetään tanssia, teatteria, klassista eurooppalaista musiikkia ja jazzia. Festivaali järjestetään Charlestonissa Etelä-Carolinassa touko-kesäkuun vaihteessa. Spoleton festivaalin perustivat 1977 Gian Carlo Menotti, Christopher Keene ja muutama muu yhdysvaltalaiseksi vastineeksi Italian Spoletossa pidettävälle Festival dei Due Mondi -festivaalille.

Charleston valittiin festivaalin pitopaikaksi siksi, että siellä on paljon teattereita ja muita esityspaikkoja. Yli sata esiintyjää eri maista pitää festivaalilla vuosittain eri alojen näytöksiä. Sen historian aikana siellä on pidetty sata ulkomaista ensi-iltaa ja 93 amerikkalaista ensi-iltaa, joista merkittävimpiä ovat Tennessee Williamsin *Creve Coeur* ja  Arthur Millerin *The American Clock*. Maineikkaita uransa alkuaikoina Spoleton festivaalilla esiintyneitä taiteilijoita ovat Renée Fleming, Emanuel Ax, Joshua Bell, Joanna Simon ja Yo-Yo Ma.

Spoleton festivaalilla käy vuosittain yleisöä 70&nbsp;000–80&nbsp;000 henkeä.

## Aiheesta muualla
*Spoleto Festival USA:n virallinen sivusto 
*Festivaaliopas
CD Tenerife

**Club Deportivo Tenerife** on espanjalainen jalkapalloseura, jonka edustusjoukkue pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónassa. Seura perustettiin 8. elokuuta 1922, ja sen kotipaikka on Teneriffan Santa Cruz, joka on Kanarian länsisaarten pääkaupunki.

Tenerife on pelannut kaikkiaan 13 kautta Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa vuosina 1961–1962, 1989–1999, 2001–2002 ja 2009–2010. Sen paras sijoitus on viides kausilta 1992–1993 ja 1995–1996, mikä toi paikan myös UEFA-cupissa. Kaudella 1996–1997 Tenerife ylsi kilpailussa välieriin, jossa tuleva mestari Schalke oli jatkoajan jälkeen parempi yhteismaalein 2–1.

Seuran kotistadion on 24&nbsp;000 -paikkainen Heliodoro Rodríguez López, joka on nimetty seuran entisen puheenjohtajan mukaan.

Kauden 2010–2011 päätteeksi Tenerife putosi kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Segunda B:hen ensimmäistä kertaa 24 vuoteen. Kauden 2012–2013 jälkeen seura nousi takaisin 2. divisioonaan.

## Saavutukset

* 13 kautta Primera Divisiónissa
* 36 kautta Segunda Divisiónissa
* 8 kautta Segunda División B:ssä
* 3 kautta Tercera Divisiónissa

## Entisiä pelaajia

## Entisiä valmentajia

*  Rafael Benítez
*  Javier Clemente
*  Jupp Heynckes
*  Bernd Krauss
*  Ewald Lienen
*  Jorge Solari
*  Jorge Valdano

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Club Deportivo Tenerifen sivusto
Takashi Asahina

**Takashi Asahina** (9. heinäkuuta 1908 – 29. joulukuuta 2001) oli japanilainen kapellimestari.

Asahina johti ja levytti etenkin itävaltalais-saksalaisen ohjelmiston klassikoita – erityisesti Bruckneria, Beethovenia, Mahleria ja Brahmsia.

Asahina syntyi Tokiossa, opetteli viulunsoittoa koulussa ja soitti Kioton yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan opiskelijaorkesterissa. Hänen perheensä halusi hänestä ehdottomasti lakimiehen. Valmistuttuaan vuonna 1931 hän liittyi Osakan lakiasiaintoimistoon, mutta reputettuaan ammattitutkinnon hän työskenteli myyjänä tavaratalossa ja Kankyu-rautatieyhtiössä – yksi hänen lempivitseistään liittyi sanan "conductor" kahteen merkitykseen konduktööri ja kapellimestari.

Sodan aikana Asahina esiintyi miehitysarmeijan viihdytysjoukoissa Kiinassa. Heti palattuaan Japaniin vuonna 1946 Asahina oli mukana perustamassa Kansain filharmonista orkesteria, josta tuli Osakan filharmoninen orkesteri vuonna 1947. Asahina toimi sen vastaavana kapellimestarina ja musiikillisena johtajana kuolemaansa asti.

Asahinan kansainvälinen uransa alkoi vuonna 1956, kun hän johti Berliinin filharmonikkoja – orkesteria, jonka tulkinnat itävaltalais-saksalaisista klassikoista perrustuivat paljolti Wilhelm Furtwänglerin vuosikymmenten aikana esittämiin näkemyksiin. Asahina oli tavannut Furtwänglerin 1950-luvun alussa istuen hänen jalkojensa juuressa, kun Furtwängler kertoi näkemyksiään Anton Brucknerin johtamisesta.  Brucknerista tuli yksi Asahinan erikoisaloista: hän levytti sinfonioita useita kertoja – yleensä japanilaisille levymerkeille, joita ei juuri tunneta lännessä.

Asahina oli yksi maailman vanhimpina työskennelleistä kapellimestareista. Hänet kutsuttiin kahdesti johtamaan Chicagon sinfoniaorkesteria vuonna 1996 eli yli 85-vuotiaana. Hän kuoli Kobessa 93-vuotiaana 2001, muutamia kuukausia viimeisen esiintymisensä jälkeen.

Osakan filharmonikkojen johtajana häntä seurasi Eiji Oue.

## Lähteet
Rudolf Baršai

**Rudolf Borisovitš Baršai** (, 28. syyskuuta 1924 – 2. marraskuuta 2010) oli venäläinen kapellimestari ja alttoviulisti. Hän opiskeli Moskovan konservatoriossa. 

Baršai soitti alttoviulua Borodin-kvartetissa 1945–1953. Hän perusti vuonna 1955 Moskovan kamariorkesterin ja johti sitä vuoteen 1977. Hän toimi Bournemouthin sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina vuosina 1982–1988. Lisäksi Baršai johti uransa aikana muun muassa Lontoon sinfoniaorkesteria, Vancouverin sinfoniaorkesteria, Royal Philharmonic Orchestraa sekä Orchestre National de Francea.

Baršai muutti Israeliin 1977 ja esiintyi Venäjällä sen jälkeen vasta neuvostojärjestelmän romahdettua. Hän johti myös Helsingin Juhlaviikoilla

## Lähteet
Viron maatalousyliopisto

**Viron maatalousyliopisto** (viroksi *Eesti Maaülikool*, lyhennys **EMÜ**) on Tartossa toimiva yliopisto. Yliopistossa opiskeli lokakuussa 2021 noin 3 000 opiskelijaa ja sen henkilökuntaan kuului 1 050 henkeä, joista akateemiseen opetushenkilökuntaan kuului runsas 450 ihmistä.

## Historia
Viron maatalousyliopiston juuret ulottuvat vuonna 1632 perustetun Tarton yliopiston maa- ja metsätalouden opetukseen ja tutkimukseen.

Tarton yliopistoon perustettiin sen uudelleen avaamisen yhteydessä vuonna 1802 maatalouden professuuri. Vuonna 1919 yliopiston perustettiin maatalouden tiedekunta. Vuonna 1951 Tarton yliopiston maatalouden, metsätieteen ja eläinlääketieteen tiedekunnat muodostivat uuden yliopiston, Viron maatalousakatemian. Se toimi Neuvostoliiton maatalousministeriön alaisena.

Viron itsenäisyyden palauttamisen yhteydessä vuonna 1991 maatalousakatemian nimi muutettiin Viron maatalousyliopistoksi.

QS yliopistorankingin alakohtaisen luokittelun mukaan Viron maataloysyliopisto sijottui vuonna 2014 maa- ja metsätieteiden alalla maailman 200 kärkipään yliopiston joukkoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viron maatalousyliopiston kotisivu 
*uniRank: Eesti Maaülikool
Hammaslääkäri 2

**Hammaslääkäri 2** (*The Dentist 2*) on vuonna 1998 tehty kauhuelokuva. Elokuva on jatko-osa vuonna 1996 tehdylle Hammaslääkärille. Elokuvan on ohjannut Brian Yuzna. 

## Tarina
Elokuva kertoo Alan Feinstonesta joka terrorisoi Beverly Hillsiä kauheilla menetelmillään omalla vastaanotollaan, kuullessaan että hänen vaimonsa petti häntä. Nyt Alan on karannut ja on päätynyt pieneen kaupunkiin, jossa häntä ei tunneta. Hän on valmis aloittamaan juurihoitonsa kaikille, jotka vastaanotolleen tulevat...

### Rooleissa
Sonia Ganassi

**Sonia Ganassi** (s. 1966) on italialainen mezzosopraano. Hän debytoi vuonna 1992 Roomassa, jossa hänellä oli Rosinan rooli Gioacchino Rossinin oopperassa *[[Sevillan parturi]]*.

Ganassi on päässyt esiintymään La Scalaan sekä Metropolitan-oopperaan ja tulkinnut muiden muassa Rossinin, Gaetano Donizettin, Giuseppe Verdin, Georges Bizet'n, W. A. Mozartin ja Alban Bergin tuotantoa.
Festival dei Due Mondi

**Festival dei Due Mondi** ('Kahden maailman festivaali') on vuotuinen kesäisin Spoletossa Italiassa kesä-heinäkuun vaihteessa järjestettävä musiikki- ja oopperafestivaali. Festivaalin perusti säveltäjä Gian Carlo Menotti vuonna 1958. Festivaalilla esitetään musiikkia, oopperaa, tanssia, näytelmiä ja visuaalista taidetta sekä järjestetään luonnontieteitä käsitteleviä keskustelutilaisuuksia.

Koska Spoleto oli pieni kaupunki, jossa kiinteistöt ja palvelut olivat siihen aikaan edullisia ja koska paikkakunnalla on kaksi katettua teatteria, amfiteatteri ja muita esiintymistiloja, Menotti valitsi sen taidetapahtuman pitopaikaksi. Spoleto on melko lähellä Roomaa, ja sinne on hyvät rautatieyhteydet.

Tapahtumasta on kehittynyt yksi Italian merkittävimmistä kulttuuri-ilmiöistä. Kolmen viikon mittaisen tapahtuman aikana tarjolla on musiikkia, teatteria ja tanssiesityksiä. Jossakin vaiheessa sitä pidettiin merkittävänä siellä pidettyjen nykyveistotaiteen näyttelyiden ansiosta, mistä kertovat muun muassa siellä olevat Alexander Calderin teokset. Varojen puutteen vuoksi ja siksi että vastaavia festivaaleja järjestetään nykyisin ympäri Italiaa, Spoletossa pidettävä festivaali on menettänyt kansainvälistä merkitystään. Se on kuitenkin yhtä merkittävä kulttuuritapahtuma.

Sanat "Kaksi maailma" festivaalin nimessä tarkoittava, että se liittyy Charlestonissa Etelä-Carolinassa Yhdysvalloissa vuosittain touko-kesäkuussa järjestettävään sisarhankkeeseen Spoleton festivaaliin. Menottin suvun kanssa käytyjen kiistojen jälkeen yhdysvaltalainen Spoleton festivaali on nykyisin itsenäinen. Myös Australiassa järjestettiin lyhyen aikaa vastaava kolmas festivaali.

## Aiheesta muualla
*''Festival dei Due mondi'' virallinen sivusto
Ivan Maiski

**Ivan Mihailovitš Maiski** (, ent. **Jan Lachowiecki** tai **Ljukovetski** 19. tammikuuta 1884 – 3. syyskuuta 1975) oli neuvostoliittolainen diplomaatti, historioitsija ja poliitikko. Maiski oli lähettiläänä Helsingissä vuosina 1929–1932 ja suurlähettiläänä Lontoossa 1933–1943. Helsingissä ollessaan hän allekirjoitti Suomen ja Neuvostoliiton välisen hyökkäämättömyyssopimuksen.

## Elämäkerta

Ivan Maiskin alkuperäinen nimi oli Jan Lachowiecki, ja hän syntyi venäläistyneeseen puolanjuutalaiseen perheeseen Venäjän keisarikunnassa. Valmistuttuaan historioitsijaksi Moskovan yliopistosta vuonna 1903 Maiski liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen menševikkien puolelle. Vuonna 1908 Maiski lähti Venäjältä Länsi-Eurooppaan, jossa hän oppi englantia ja ranskaa. Kun Venäjän sisällissota alkoi, Maiski palasi Venäjälle ja asettui asumaan Samaraan. Hän liittyi heinäkuussa 1918 oma-aloitteisesti ministeriksi sosialistivallankumouksellisten johdolla perustettuun antibolševistiseen Samaran hallitukseen eli Komutšiin, minkä seurauksena hänet erotettiin menševikkipuolueen keskuskomiteasta. Hän erosi lopulta Venäjän sosiaalidemokraattisesta työväenpuolueesta ja liittyi vuonna 1921 bolševikkipuolueeseen.

Vuonna 1922 Maiskin diplomaattiura alkoi ensin Suomessa, sitten Japanissa ja lopulta Lontoossa, jossa hän oli vuoteen 1943. Maksim Litvinovin läheisenä työtoverina hän oli mukana toteuttamassa maansa politiikkaa Espanjan sisällissodan aikana.

Toisen maailmansodan aikana Maiski oli suurlähettiläänä Lontoossa ja yhdisti liittoutuneiden voimat diplomaattina. Hän muun muassa allekirjoitti vuonna 1941 Sikorski–Maiski-sopimuksen, jolla vapautettiin satojatuhansia puolalaisia Neuvostoliiton gulageilta, ja sanoi irti Molotov–Ribbentrop-sopimuksen.

Vuonna 1943 hän sai kutsun Moskovaan ulkoministeriöön, ja hänestä tuli 1943 varaulkoministeri. Hän oli Neuvostoliiton delegaatiossa Jaltan ja Potsdamin konferensseissa. Vuonna 1945 Maiski jäi eläkkeelle diplomaattiuralta ja alkoi kirjoittaa historiaa. 

Hän oli Neuvostoliiton edustajana YK:ssa vuosina 1945–1946 ja Intian-suurlähettiläs 1947–1949. Vuodesta 1946 hän oli Neuvostoliiton tiedeakatemian jäsen. Stalinin kuoleman jälkeen vuonna 1953 Maiski pidätettiin ja tuomittiin kuudeksi vuodeksi vankilaan. Hänet kuitenkin vapautettiin vuonna 1955 ja rehabilitoitiin. 

Ivan Maiski toimi Kansainliiton neuvoston 105. kokouksessa puheenjohtajana.  eikä osallistunut kansainliiton neuvoston 107. kokoukseen, jossa Neuvostoliiton todettiin tulleen erotetuksi Kansainliitosta.

## Teoksia
**Pered burei* (1944, suom. *Ennen myrskyä*, tekijänimi: I. Maiski)
**Kto pomogal Gitleru* (suom. *Kuka auttoi Hitleriä* Edistys, 1964, tekijänimi: I. M. Maiski)
**Ispanija 1808–1917* (Espanja 1808–1917, 1957)
**Mongolija na kanune revolutsii* (Mongolia vallankumouksen partaalla, 1959)
**Vospominanija sovetskogo posla v Velikobritanii* (Neuvostoliiton Ison-Britannian suurlähettilään muistelmia, 1960)
**Putešestvie v prošloje* (Matka menneisyyteen, 1960)
**Ispanskie tetradi* (Muistiinpanoja Espanjasta, 1962)

## Lähteet
Klaipėdan yliopisto

**Klaipėdan yliopisto** () on Klaipėdan satamakaupungissa Liettuassa toimiva yliopisto. Yliopisto perustettiin vuonna 1991 meritieteen ja mereen liittyvien aiheiden tutkimiseksi, Liettuan länsiosien kehityksen rohkaisemiseksi ja Liettuan aseman vahvistamiseksi Itämeren alueella.

Nuoreen yliopistoon kuuluu seitsemän tiedekuntaa ja viisi erillislaitosta, joista kaksi on opintoihin ja kolme tutkimukseen suuntautunutta. Yliopistossa opiskelee noin 6&nbsp;500 opiskelijaa (liettuankielisen sivun mukaan 7&nbsp;000). Henkilökuntaa on noin 1&nbsp;300 henkeä.

Yliopistokampuksen yhteydessä toimii tiede- ja teknologiapuisto.


Kuva:KU SMF.jpg|Sosiaalitieteiden tiedekunnan tiloja.
Kuva:Teologijos katedra.jpg|Yliopiston teologian tiedekunnan rakennus.
Kuva:Manto 84 rektoratas 2.jpg|Yliopiston hallintorakennus.
Kuva:KU Baltijos regiono istorijos ir archeologijos institutas.JPG|Historian ja arkeologian laitoksen rakennus.
Kuva:Klaipedos universiteto botanikos sodas2.JPG|Yliopiston kasvitieteellistä puutarhaa.
Kuva:KUJūrųTechnFakultetas.JPG|Klaipėdan yliopiston meritekniikan tiedekuntaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ranking web of Universities: Klaipėda University  (webometrics.info)
*Yliopiston kotisivu
Kaunasin teknillinen yliopisto

**Kaunasin teknillinen yliopisto** () on vuonna 1922 perustettu, Kaunasissa Liettuassa sijaitseva Baltian maiden suurin teknillinen yliopisto.

Yliopistoon kuuluu 13 tiedekuntaa, joista kaksi sijaitsee Panevėžysissa. Kaunasin teknillisessä yliopistossa opiskelee lähes 12&nbsp;000 opiskelijaa, joista 9&nbsp;000 suorittaa alempaa ja 3&nbsp;000 ylempää korkeakoulututkintoa. Henkilökuntaan kuuluu noin 3&nbsp;000 henkeä, josta opettajakuntaa on runsas 1&nbsp;200 henkeä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ranking web of Universities: Kaunas University of Technology  (webometrics.info)
* Ranking web of Universities: Lithuania  (webometrics.info)
* Kaunas University of Technology (KTU) - esittelyä opiskelijaksi aikoville  (studyinlithuania.lt)
Latvian yliopisto

**Latvian yliopisto** () on Riiassa sijaitseva Latvian vanhin yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1919 ja siellä opiskelee noin 28 000 opiskelijaa. Akateemista suoritusta mittaavalla listalla Latvian yliopisto on sijalla 1446.

## Historia

Vuoteen 1919 saakka Latvian ainut korkeamman asteen oppilaitos oli Riian polytekninen instituutti, joka oli perustettu vuonna 1862. Ensimmäisessä maailmansodassa sen henkilöstö evakuoitiin Moskovaan etenevien saksalaisten tieltä. Sen henkilöstö palasi Riikaan toukokuussa 1918, jolloin Latvia oli jo julistautunut itsenäiseksi ja maan hallinto harkitsi yliopiston perustamista. Uusi yliopisto avasikin ovensa 28. syyskuuta 1919. Tuolloin yliopistossa toimi yhdeksän tiedekuntaa, 110 opettajaa ja 940 oppilasta. Maailmansotien välisenä aikana ja 1930-luvulla siellä toimi jo 946 opettajaa ja 7&nbsp;200 oppilasta. Alun perin yliopisto toimi vain kahdessa rakennuksessa, mutta 1930-luvulla rakennusten määrä oli kasvanut jo 17:ään.

Yliopiston toiminta jatkui toisen maailmansodan aikana, mutta sille asettivat rajoituksia ensin Neuvostoliitto ja sittemmin Natsi-Saksa. Vuonna 1944 monet yliopiston henkilökunnasta lähtivät pakolaisiksi Saksaan ja Ruotsiin maahan jälleen etenevien neuvostojoukkojen tieltä. Latvian neuvostomiehityksen aikana toiminta jatkui edelleen, mutta Neuvostoliiton muiden yliopistojen mallin mukaisesti. Se nimettiin uudelleen Pēteris Stučkan valtionyliopistoksi ja monet sen toiminnoista siirrettiin Latvian tiedeakatemialle. Neuvostokauden lopulla yliopistoon kuului 13 tiedekuntaa, 670 opettajaa ja noin 6&nbsp;700 oppilasta.

Latvian itsenäisyyden palauttamisen jälkeen vuonna 1991 yliopistosta tuli maan koulutuksen lippulaiva. Silti koulutuksen määrärahoja leikattiin ja monet yliopiston opettajista joutuivat tekemään yliopistotyön lisäksi yhtä tai kahta muuta työtä. Maahan avattiin lisäksi muita pienempiä yliopistoja. Itsenäisyyden jälkeen otettiin käyttöön myös lukukausimaksut.

## Tiedekunnat
Yliopistoon kuuluu kolmetoista tiedekuntaa:
*biologian tiedekunta
*kemian tiedekunta
*fysiikan ja matematiikan tiedekunta
*kauppatieteiden ja johtamisen tiedekunta
*kasvatustieteen ja psykologian tiedekunta
*maantieteen ja geologian tiedekunta
*historian ja filosofian tiedekunta
*oikeustieteellinen tiedekunta
*lääketieteellinen tiedekunta
*uusien kielten tiedekunta
*filologian ja humanististen tieteiden tiedekunta
*sosiaalitieteiden tiedekunta
*teologinen tiedekunta
*tietojenkäsittelytieteen tiedekunta

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Latvian yliopiston kotisivu
Riian teknillinen yliopisto

**Riian teknillinen yliopisto** () on Riiassa, Latviassa sijaitseva yliopisto. Yliopisto koostuu kahdeksasta tiedekunnasta. Riian teknillisessä yliopistossa opiskelee vuosittain noin 17 000 opiskelijaa.

## Historia
Riian teknillistä yliopistoa edeltänyt Riian polyteknillinen opisto perustettiin vuonna 1862. Ensimmäisen maailmansodan aikana polyteknillinen opisto siirrettiin Moskovaan. Sodan jälkeen osa tiedekunnista palasi Riikaan, ja ne liitettiin Latvian yliopistoon. Osa tiedekunnista jäi Venäjälle.

Vuonna 1958 Riian polyteknillinen opisto perustettiin uudelleen Riikaan. Vuonna 1990 opiston nimi muutettiin Riian teknilliseksi yliopistoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Riian teknillisen yliopiston kotisivu
Ville Koistinen

**Ville Koistinen** (s. 17. kesäkuuta 1982 Oulu) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja.

## Ura
Kaudet 2000–2006 Koistinen pelasi SM-liigaa Ilveksessä. Kaudella 2005–2006 Koistinen voitti SM-liigan puolustajien pistepörssin tehoilla 8+26. Kauden 2006–2007 Koistinen vietti Nashville Predatorsin farmijoukkue Milwaukee Admiralsissa tehden 59 pelissä tehot 9+32. Samana kautena hänet valittiin myös AHL:n All Star otteluun. Syksyllä 2007 hän teki sopimuksen Nashville Predatorsin kanssa ja teki kaudella 2007–2008 pelaamassaan 48:ssa ottelussa pisteet 4+13=17. Heinäkuussa 2009 hän teki Florida Panthersin kanssa kaksivuotisen sopimuksen. Florida Panthers purki sopimuksen kesällä 2010. Kaudeksi 2011–2012 Koistinen palasi Ilvekseen seitsenvuotisella sopimuksella. Hän pelasi Ilveksessä kuitenkin vain joulukuuhun 2011 asti, jolloin hän siirtyi KHL-liigassa pelaavan Salavat Julajev Ufan riveihin.

Koistinen pelasi kaudella 2015–2016, 2016–2017 ja puolet kaudesta 2017–2018 Sveitsin pääsarjassa SC Langnau Tigersin joukkueessa, jonka kanssa hän purki sopimuksensa vuoden 2017 lopussa.

Kaudeksi 2020–2021 Koistinen palasi SM-liigaan tekemällä yhden kauden sopimuksen Hämeenlinnan Pallokerhon kanssa. Koistinen nimettiin joukkueen varakapteeniksi, mutta loukkaantumisten takia hän pelasi vain kahdeksassa ottelussa. Tammikuussa 2021 HPK tiedotti, että joukkue ja Koistinen ovat purkaneet sopimuksensa.

Koistinen on kuulunut Suomen maajoukkueen kokoonpanoon vuoden 2007, vuoden 2008 ja vuoden 2009 MM-kilpailuissa. Moskovan MM-kilpailuissa vuonna 2007 Koistisen kisapassi leimattiin vasta välieräotteluun Petteri Nummelinin loukkaantumisen jälkeen. Välieräottelu Venäjää vastaan oli samalla Koistisen ensimmäinen A-maaottelu. Koistinen palkittiin MM-kisojen finaalipelissä Suomen parhaana pelaajana. 

Koistinen on voittanut myös rullakiekon Suomen mestaruuden vuonna 1999 Team 957:n paidassa.. Koistinen päätti uransa, HPK:n paidassa. Hänen pääsarjauraansa ehti kestää 20 vuotta, jonka aikana hän pelasi 8 eri pääsarjaa. Koistisen ura oli ollut lukuisten loukkaantumisten sävyttämä.

## Yksityiselämä
Pelatessaan Tigersissa Koistisella oli salasuhde 21-vuotiaaseen naiseen. Suhde paljastui, minkä vuoksi Koistinen purki loppuvuodesta 2017 sopimuksensa Tigersin kanssa.

Kesäkuussa 2018 Koistinen tuomittiin vaimonsa pahoinpitelystä 30 päiväsakkoon, mikä teki hänen tuloillaan 1200 euroa. Pahoinpitely oli tapahtunut heinäkuussa 2017, jolloin Koistinen oli repinyt vaimoaan kädestä, lyönyt avokämmenellä vasempaan poskeen, potkinut reiteen, tarttunut kurkusta ja repinyt hiuksista.

Koistinen jätti avierohakemuksen marraskuussa 2017, mutta perui sen joulukuussa 2018. Sen jälkeen pariskunta on hakenut eroa myös vuosina 2021, 2022 ja 2023 ja ero astui voimaan syksyllä 2023. He olivat olleet naimisissa vuodesta 2007 lähtien.

## Tilastot

## Saavutukset
* MM-hopeaa 2007
* MM-pronssia 2008
* NLA-mestaruus 2015
* SHL-hopeaa 2011
* SM-pronssia 2001

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* HS: Ville Koistiselle ensimmäinen NHL-maali ja hulppeat tehot
Kristin Otto

**Kristin Otto** (s. 7. helmikuuta 1966 Leipzig, Itä-Saksa) on saksalainen uimari, joka edusti urheilu-urallaan Saksan demokraattista tasavaltaa. Hän voitti historian ensimmäisenä naisena kuusi kultamitalia yksittäisissä olympialaisissa Soulissa 1988: 50 m:n vapaauinnissa, 100 m:n vapaa-, perhos- ja selkäuinneissa sekä 4&nbsp;×&nbsp;100 m:n vapaa- ja sekauintiviesteissä. 

Vuoden 1982 MM-kilpailuissa Otto voitti kultaa 100 m:n selkäuinnissa sekä 4&nbsp;×&nbsp;100 m:n vapaa- ja sekauintiviesteissä. Vuoden 1986 MM-kilpailuissa hän voitti 100 m:n vapaauinnin, 200 m:n sekauinnin ja oli mukana DDR:n voitokkaissa 4&nbsp;×&nbsp;100 m:n vapaa- ja sekauintiviestijoukkueissa. Lisäksi Otto sai hopeaa 50 m:n vapaa- ja 100 m:n perhosuinneissa.

Otto voitti EM-kultaa 100 m:n vapaa-, perhos- ja selkäuinneissa vuonna 1987 sekä 100 m:n selkäuinnissa 1989.

Kristin Otto lopetti uimarinuransa vuonna 1989 ja on sen jälkeen toiminut urheilutoimittajana jälleenyhdistyneen Saksan televisiossa. 

*[[Swimming World Magazine]]* nimesi Kristin Otton ”vuoden naisuimariksi” vuosina 1984, 1986 ja 1988. Tittelit mitätöitiin kaikkien muiden Saksan demokraattista tasavaltaa edustaneiden uimarien tavoin vuonna 2013 DDR:n systemaattisen dopingohjelman vuoksi. Hän oli vuosina 1988 ja 1989 Saksan demokraattisen tasavallan vuoden urheilija. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Paul Heyman

**Paul Heyman** (s. 11. syyskuuta 1965) on yksi vapaapainipromootion Extreme Championship Wrestlingin perustajista. ECW:n mentyä vararikkoon alkuvuodesta 2001, Heyman on esiintynyt World Wrestling Entertainmentin riveissä selostajana, SmackDown-brandin toimitusjohtajana, sekä managerina. Heyman teki paluun WWEhen vuonna 2012 oltuaan jokusen vuoden poissa. Nykyään hän toimii The Visionin (Bron Breakker, Bronson Reed, Austin Theory, Logan Paul) managerina. Heyman valittiin vuonna 2024 WWE Hall of Fame kunniagalleriaan.

## Lähteet
Daniel Nwoke

**Daniel Chimezie Nwoke**, pelaajanimeltään **Daniel**, (s. 16. kesäkuuta 1983 Lagos, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. 

Daniel pelasi vuodesta 2001 asti Maltalla ennen siirtoaan Suomeen. Kaudella 2002–2003 hän voitti Maltan I divisioonan maalikuninkuuden 20 maalilla 18 pelissä ja auttoi joukkueensa liigaan. Seuraavalla kaudella huhut veivät häntä Atlético Madridin riveihin ja hän kävi myös belgialaisten liigaseurojen testeissä. Kesällä 2006 Daniel kävi TamU:n testissä ja vakuutti valmentaja Ari Hjelmin. Siirto seuraan tapahtui kuitenkin vasta toukokuussa 2007. Kaudella 2008 Daniel siirtyi Tampereen Pallo-Veikkoihin ensin lainalle ja sitten pysyvästi loppukaudeksi. Daniel teki kaudelle 2009 TPV:n kanssa sopimuksen heinäkuun loppuun. Vuonna 2010 Daniel siirtyi pelaamaan Miesten Ykköstä PK-35:n paitaan Vantaalle, josta hän siirtyi kauden jälkeen vapaalla siirrolla takaisin Maltan pääsarjaan Floriana FC:n riveihin .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Independent: "Daniel Nwoke Tampere Unitedin testissä" 
* Pelaajakortti Veikkausliigan sivuilla
* Soccerwayn pelaajakortti: Daniel Nwoke
* Transfer Markt: Daniel Nwoke
Vuoden 1958 konklaavi

**Vuoden 1958 [[konklaavi]]** eli paavin valitseva kardinaalien kokous alkoi Sikstuksen kappelissa 25. lokakuuta 1958 ja loppui 28. lokakuuta samana vuonna. Konklaavi valitsi uudeksi paaviksi Angelo Giuseppe Roncallin, joka otti paavilliseksi nimekseen Johannes XXIII:n.

## Konklaavin taustaa

Vuoden 1958 konklaavi valitsi seuraajan samana vuonna kuolleelle Pius XII:lle, joka oli ollut paavina 19 vuotta. Konklaavin alkaessa kardinaalikollegioon kuului 51 jäsentä, joiden keski-ikä oli jo suhteellisen korkea. Paavi Pius XII oli nimittänyt uusia kardinaaleja tehtäviinsä viimeksi viisi vuotta ennen konklaavin alkua. Useat kardinaalit olivat yli seitsemänkymmentä vuotta vanhoja, esimerkiksi jo vuoden 1939 konklaavissa ehdolla ollut kardinaali Elia della Costa oli vuoden 1958 konklaavin alkaessa jo 86-vuotias.

### Pääehdokkaat

Vanhoillista linjaa edustavista kardinaaleista armenialaissyntyinen Gregorio Pietro Agagianian oli yksi pääehdokkaista. Useiden 1900-luvun konklaavien tapaan muita pääehdokkaita etsittiin Pohjois-Italian suuriempien hiippakuntien johtajien joukosta. Heistä Genovan arkkipiispa Giuseppe Siri oli 52-vuotiaana sangen nuori verrattuna muihin kardinaaleihin, mikä huononsi hänen mahdollisuuksiaan. Konklaavi haki nyt Pius XII:n seuraajaksi ns. "välikauden paavia", jonka pontifikaatin eli paavinkauden tulisi jäädä lyhyemmäksi kuin Pius XII:n 19 vuotta kestänyt pontifikaatti. Pohjois-Italian hiippakuntien johtajista Firenzen Elia della Costa taas oli jo erittäin iäkäs, 86-vuotias, ja useiden kardinaalien mielestä liian vanha paavinistuimelle. Bolognan Giacomo Lercaro taas tunnettiin liian edistyksellisenä, eikä hän siten kelvannut konservatiivisen linjan kannattajille. Milanon arkkipiispa Giovanni Battista Montini olisi voinut olla vahvoilla paavinvaalissa, mutta Pius XII ei ollut koskaan nimittänyt häntä kardinaaliksi, eikä hän täten ollut kelvollinen kandidaatti uudeksi paaviksi. Venetsian patriarkka Angelo Giuseppe Roncalli taas tunnettiin konservatiivisena, mutta myös sovittelunhaluisena ja iältään sangen sopivana, sillä 76-vuotiaana hän oli sopivan ikäinen välikauden paaviksi.

## Konklaavin kulku

Vuoden 1958 konklaavin kulusta ei ole tarkkoja tietoja, koska konklaavi pidettiin sääntöjen mukaisesti suljettujen ovien takana, eikä kardinaalien ollut lupa tehdä muistiinpanoja äänestyksen kulusta. Saatavilla olevien vähäisten tietojen mukaan konklaavissa Agagianian ja Roncalli olivat kahdeksan äänestyskerran jälkeen tasoissa, jolloin kardinaalikollegion vanhin jäsen ehdotti kompromissiehdokkaaksi 79-vuotiasta Benedetto Masellaa. Masellan kohottaminen kompromissiehdokkaaksi vei Roncallilta ääniä, mutta ei saanut tarvittavaa kahden kolmasosan enemmistöä. Masellan siirryttyä tukemaan Roncallia, tämä lopulta voitti paavinvaalin kahdennellatoisella äänestyskierroksella.

Angelo Giuseppe Roncalli valittiin paaviksi ja hän otti paavilliseksi nimekseen Johannes XXIII. Hän hallitsi paavina vuoteen 1963 asti ja muistetaan ennen kaikkea Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen alullepanijana.

## Lähteet

*
Pingu

**Pingu** on sveitsiläinen lapsille suunnattu animaatiosarja, jossa seurataan nuoren Pingu-nimisen pingviinin elämää. Animaattorit Otmar Gutmann ja Harold Muecke loivat Pingun vuonna 1984. Suomessa *Pingua* on esitetty Yleisradion kanavilla.

Alkujaan *Pingua* tehtiin 104 viiden minuutin mittaista jaksoa vuodesta 1986 alkaen. Sarjassa käytettiin vaha-animaatiotekniikkaa ja se luotiin Trickfilmstudiolla Sveitsissä. Vuonna 1997 tuotettiin 20 minuutin pituinen erikoisjakso "Pingu: Erikoiset häät". Vuonna 2001 brittiläinen HIT Entertainment osti *Pingun* oikeudet 15,9 miljoonalla punnalla ja on sittemmin tuottanut 52 uutta jaksoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Pingun viralliset sivut
*
* Yle Areena - Pingu
Brunnsviken

**Brunnsviken** on 3,5 kilometrin pituinen merenlahti Ruotsin kuntien Solnan ja Tukholman välisellä rajalla. Ålkistanin kanavan myötä merenlahdella on yhteys Saltsjöniin. Brunnsvikenin läntisellä rannalla sijaitsevat Hagan linna, Hagaparken ja SAS:n Ruotsin-pääkonttori (Frösundavik). Itäisellä rannalla sijaitsee Bergianin puutarha ja Tukholman yliopistolle kuuluvia laitoksia.
Biologinen museo (Tukholma)

**Biologinen museo** () on museo Tukholman Djurgårdenin saarella. Museon perusti konservaattori Gustaf Kolthoff.

Vuonna 1893 valmistuneen museorakennuksen on suunnitellut ruotsalainen arkkitehti Agi Lindegren. Harjakattoisen rakennuksen esikuvana olivat ajan muodin mukaisesti norjalaiset keskiaikaiset sauvakirkot ja viikinkilaivat. Museon päähallissa täytetyt eläimet on aseteltu seiniä panoraamana kiertäviin dioraamoihin, joiden taustoina toimivat taiteilija Bruno Liljeforsin tekemät maalaukset. Ylemmän kerroksen galleriaan johtavat puiset kierreportaat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Multics

**Multics** (**Mult**iplexed **I**nformation and **C**omputing **S**ervice) oli varhainen osituskäyttöjärjestelmä, jonka kehittämisen MIT, Bell Labs ja General Electric (GE) käynnistivät yhteistyössä vuonna 1964. Tavoite oli valmistua vuonna 1967. Multics ohjelmoitiin alkujaan pääasiassa korkean tason PL/I-ohjelmointikielellä General Electricin Multicsia varten rakentamalle moniprosessoriselle GE-645-suurtietokoneelle. Multics oli varhainen pääasiassa korkean tason ohjelmointikielellä toteutettu järjestelmä (ensimmäinen oli mahdollisesti Burroughs B5000:n MCP). Multicsissa yhdistettiin useita innovaatioita, joista kuitenkin vain osa oli alkuperäisiä Multicsille kehitettyjä.

## Ominaisuudet
Käyttöjärjestelmässä oli tuki virtuaalimuistille. Käyttöjärjestelmässä oli hierarkkinen tiedostojärjestelmä ja siinä oli tuki käyttäjäoikeuslistoille.

GE-645 oli jatkokehitystä GE-635:stä. GE-645 oli 36-bittinen tietokone, jossa oli 4 megatavun magneettinen rumpumuisti tallennustilaa varten ja kykeni 435 tuhanteen käskyyn sekunnissa.

Multicsin parissa Bell Labsilla työskentelivät Rudd Canaday, Ken Thompson, Dennis Ritchie ja Malcolm Douglas McIlroy. Bell Labsin tehtävä oli avustaa ohjelmoinnissa MIT:n tuottamien määrittelyjen mukaan.

Eräiltä näkökulmilta Multics oli epäonnistunut kun taas eräiden mielestä se oli onnistunut. 
Järjestelmä oli aluksi erittäin hidas ja vuonna 1968 ARPA:n uhattua vetää rahoituksen järjestelmää yksinkertaistettiin. 
Bell Labs vetäytyi projektista vuonna 1969. Kaupalliseen käyttöön Multics esiteltiin vuonna 1973. MIT myi suoritusaikaa Multics-koneilla ja General Electric menestyi laitteiden toimittajana, mutta GE myi nopeasti tietokoneliiketoimintansa Honeywell-yhtiölle.

Multics käytti segmentoitua sivutettua muistiavaruutta. Multics tuki etänä käyttöä päätteiden avulla.

Multics:in jälkeen General Electric kehitti General Comprehensive Operating System (GECOS) käyttöjärjestelmän. Bell Labs kehitti Unix-käyttöjärjestelmän.

Multics-järjestelmiä ei ole enää käytössä; viimeinen ajettiin alas vuonna 2000.
Käyttöjärjestelmän lähdekoodit on julkaistu vuonna 2007.

## Katso myös
* UNIX
* Linux
* Compatible Time-Sharing System (CTSS)
* Dartmouth Time Sharing System (DTSS)

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* Multicians.org 
* Multics Mainzin yliopistossa 
* Final report of the Multics kernel design project (PDF) 
* Multics--The first seven years
Michael Gielen

**Michael Andreas Gielen** (20. heinäkuuta 1927 Dresden, Saksa – 8. maaliskuuta 2019) oli itävaltalainen kapellimestari. 

Gielen toimi vuosina 1969–1971 Belgian kansallisen orkesterin ja vuosina 1980–1986 Cincinnatin sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina. 

Gielen on myöhemmällä urallaan tehnyt yhteistyötä Lounais-Saksan radion sinfoniaorkesterin kanssa ja toiminut sen ylikapellimestarina vuosina 1986–1999. Häntä seurasi Sylvain Cambreling.

## Lähteet
Kazimierz Kord

**Kazimierz Kord** (18. marraskuuta 1930 – 29. huhtikuuta 2021) on puolalainen kapellimestari. Hän opiskeli pianonsoittoa Pietarin konservatoriossa sekä myöhemmin Krakovassa.

Kord tunnetaan Varsovan filharmonisen orkesterin pitkäaikaisena ylikapellimestarina (1977–2001). Hän on sen lisäksi johtanut mm. Lounais-Saksan radion sinfoniaorkesteria vuosina 1980–1986.

## Lähteet
Kuutio (täsmennyssivu)

**Kuutio** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
* kuutio, säännöllinen kuusitahkoinen monitahokas
* kuutio, luvun kolmas potenssi
* kuutiometri,  ”kuutio”, tilavuusyksikkö
* kuutiosenttimetri, erityisesti moottorien tilavuuksista puhuttaessa ”kuutio”, tilavuusyksikkö
* kuutioluku
* ''Kuutio'',  Vincenzo Natalin ohjaama kanadalainen elokuva vuodelta 1997
* *[[Kuutio (kuinka aurinko voitettiin)]]*, Apulannan kymmenes studioalbumi vuodelta 2008
* kuvitteellisia hahmoja:
** Janne Kuutio, Elmer Diktoniuksen samannimisen romaanin päähenkilö
** Kosminen Kuutio, voimanlähde Marvel-kustantamon sarjakuvissa
Kuutio (algebra)

Luvun **kuutio** on algebrassa luku, joka saadaan, kun alkuperäinen luku korotetaan kolmanteen potenssiin.

Luvun *x* kuutio on x \cdot x \cdot x = x^3. 

Jos luku *x* on positiivinen reaaliluku, kuution, jonka sivun pituus on *x*, tilavuus on x^3.

Positiivista kokonaislukua, joka on jonkin kokonaisluvun kuutio, kutsutaan kuutioluvuksi (tai joskus täydelliseksi kuutioksi). Esimerkiksi 27 on kuutioluku, koska 27 = 3^3.

## Lähteet
* Cubed – Wolfram MathWorld 

## Katso myös
* Kuutiojuuri
* Neliö (algebra)
Pehr Johan Gylich

**Pehr Johan Gylich** (1786 Borås – 3. lokakuuta 1875 Turku) oli syntyperältään ruotsalainen kauppias ja arkkitehti. Gylich asettui vuonna 1812 Turkuun, jossa hän toimi Turun palon jälkeen vuosina 1829–1859 Turun kaupunginarkkitehtina.

Gylichin suunnittelemat rakennukset edustavat tyylisuunnaltaan empireä. Gylich suunnitteli Turkuun yli 300 rakennusta, joista suurin osa oli puutaloja, mutta joukkoon mahtui myös suurempia kivirakennuksia. Gylichiä on kutsuttu runsaan empiretuotantonsa vuoksi myös "Turun Engeliksi".

## Töitä
*Vanhan raatihuoneen muutostyö, Vanha Suurtori 5, Turku (1828)
*Brinkkalan talo, Vanha suurtori 3, Turku (1828)
*Katedraalikoulu (yhdessä Engelin kanssa), Vanha Suurtori 1, Turku (1830)
*Gylichin pylväikkö, Porthaninpuisto, Turku (1830)
*Hjeltin talo, Vanha Suurtori (1831)
*Domvillan ja viereinen Åhuset, Gezeliuksenkatu 2, Turku (1831)
*Talousseuran talo, Hämeenkatu 28, Turku (1831)
*Nils Petter Cajanderin talo, nykyinen Åbo Akademin Geologicum, Turku (1832)
*Ingmanin talo eli Casagrandentalo, Linnankatu 3, Turku (1833)
*Tryckerihuset, Piispankatu 19, Turku (1834)
*Sirkkalan vaivaistalo, Kaivokatu 12, Turku (1834)
*Vuojoen kartanon päärakennus, Eurajoki C. L. Engelin ja Charles Bassin kanssa (1836)
*Turun ruotsalainen teatteri (yhdessä Engelin kanssa), Aurakatu 10, Turku (1838)
*Seilin sairaala, Nauvo (1841)
*Ekblomin talo (Hôtel du Nord), Läntinen Rantakatu 3, Turku (1844)
*Sirkkalan kasarmialueen Kaivokadun pääportti (1847)
*Carl Oscar Malmin kuuromykkäkoulu, Agrikolankatu 1 A, Turku (1848)
*Kiikoisten kirkko (1851)
*Tyrvään uusi kirkko (1855)
*Pyhän Henrikin kappeli, Kokemäki (1857)
*As Oy Venus, Sirkkalankatu 13, Turku (1857)
*Mouhijärven kirkko (1858)

## Galleria


File:Turun vanha raatihuone.jpg|Turun vanha raatihuone (muutostyö 1828), Turku
File:Brinkkalan_talo_Turku.jpg|Brinkkalan talo (1828), Turku
File:Turku Katedralskolan.jpg|Katedraalikoulu (1830), Turku
File:Pinella Turku.jpg|Gylichin pylväikkö (1830), Turku
File:Säven talo, Gezeliuksenkatu 2, Turku.jpg|Domvillan (1831), Turku
File:Hjeltin talo.JPG|Hjeltin talo (1831), Turku
File:Svenskateater.JPG|Turun ruotsalainen teatteri (1839), Turku
File:Ekblomin talo Hôtel du Nord Turku.jpg|Hôtel du Nord (1844), Turku
File:Kiikoisten kirkko.JPG|Kiikoisten kirkko (1851), Kiikoinen
File:Tyrvään kirkko Kirkkokadun ja Puistokadun risteyksestä.jpg|Tyrvään kirkko (1855), Tyrvää
File:Pyh%C3%A4n_Henrikin_kappeli.jpg|Pyhän Henrikin kappeli (1857), Kokemäki
File:Mouhijärvi Church.jpg|Mouhijärven kirkko (1858), Mouhijärvi


## Lähteet
* 
* Uppslagsverket Finland : Pehr Johan Gylich 
* Empire maaseudulla : Turun jälleenrakennus 
* 

## Aiheesta muualla
Marokko Eurovision laulukilpailussa

**[[Marokko]]** on osallistunut yhden kerran **[[Eurovision laulukilpailu]]un**, vuonna . Maata edusti laulaja Samira Saïd, jonka arabiankielinen kappale "Bitakat Hob" sijoittui sijalle 18. eli toiseksi viimeiseksi juuri ennen Suomea.

Vaikka Marokko on Afrikan maa, se saa osallistua Eurovision laulukilpailuun, sillä se kuuluu Euroopan yleisradiounioniin. Kuten muutkaan Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän arabimaat, Marokko ei halua esiintyä samassa kilpailussa Israelin kanssa, joten vain Israelin poissaolo vuonna 1980 mahdollisti maan osallistumisen. Seuraavan kerran Marokko osallistuukin kilpailuun vain, jos Israel ei ole ollenkaan mukana. Vuonna 2018 tuli ilmi että Israel aikoo kutsua vuoden 2019 kilpailuun erilaisia arabimaita. Arabimaat eivät kuitenkaan olleet mukana 7. marraskuuta julkaistulla osallistujaluettelolla.

## Sijoitukset

## Marokon äänestyshistoria
### Marokon antamat pisteet

### Marokon saamat pisteet

## Kapellimestarit
Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä.

## Lähteet
https://www.escxtra.com/2018/05/22/israeli-arabic-tunisia-eurovision/

## Aiheesta muualla
* Eurovision.tv: 32 years ago today - Morocco's only ever participation 
* Esctoday.com: New Moroccan broadcaster aims for EBU membership, Morocco to return in the next few years?
Manuel Rosenthal

**Manuel Rosenthal** (18. kesäkuuta 1904 – 5. kesäkuuta 2003) oli ranskalainen kapellimestari ja säveltäjä. Hän sai opetusta Maurice Ravelilta.

Rosenthal aloitti lapsena viulunsoiton ja pääsi Pariisin konservatorioon vuonna 1918. Vuonna 1934 hänestä tuli Orchestre National de Francen lyömäsoittaja ja apulaiskapellimestari. Hän toimi vuosina 1944–1947 saman orkesterin ylikapellimestarina.

Manuel Rosenthal johti Seattlen sinfoniaorkesteria vuosina 1950–1951. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa säveltäjänä kuuluu Jacques Offenbachin musiikkiin perustuva baletti *Gaîté Parisienne* (1938). Hän kuoli Pariisissa 98-vuotiaana.
Inn i evighetens mørke

**"Inn i evighetens mørke"** on Dimmu Borgirin ensimmäinen EP-julkaisu ja se sisältää 3 kappaletta melodista black metallia. Suomeksi käännettynä se tarkoittaa "ikuisuuden pimeyteen menemistä". Tämä lyhyt EP myytiin loppuun muutamassa viikossa.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Silenoz ja Shagrath.

**A-puoli**
# 
# 

**B-puoli**
# 

## Jäsenet
* Shagrath - rummut, laulu
* Silenoz - kitara, laulu
* Tjodalv - kitara
* Tristan - bassokitara
* Stian Aarstad - koskettimet

## Aiheesta muualla
* 
*