open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Yanomamit

**Yanomamit** ovat intiaanikansa Etelä-Amerikassa Amazonin sademetsän alueella Venezuelassa ja Brasiliassa. Yanomamit puhuvat yanomami-kieliä. Yanomamit "löydettiin" vasta 1900-luvun alussa jolloin heräsi myös tiedepiirien kiinnostus tätä kansaa kohtaan, tästä syystä yanomamit ovat eräitä kaikkein tutkituimmista kansoista.

Useimmat Venezuelan yanomamit asuvat Parima Tapirapecón kansallispuiston alueella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Dokumentti
Kerstin Garefrekes

**Kerstin Garefrekes** (s. 4. syyskuuta 1979) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa 130 maaottelua, joissa hän on tehnyt 43 maalia.

Garefrekes esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa marraskuussa 2001. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2003 ja 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2005 ja 2009. Olympialaisissa hän on saavuttanut pronssia vuosina 2004 ja 2008.

Seuratasolla Garefrekes edustaa 1. FFC Frankfurtia, jossa hän on voittanut UEFA Cupin vuosina 2006 ja 2008. Hänen aiempia seurojaan ovat GW Steinbeck, Arminia Ibbenbüren ja FFC Heike Rheine.

## Lähteet

*
Vitali Kolesnik

**Vitali Kolesnik** (, s. 20. elokuuta 1979 Öskemen, Kazakstanin SNT, Neuvostoliitto) on kazakstanilainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa KHL-liigan Barys Astanaa.

Kolesnik aloitti uransa Kaztsink-Torpedossa kaudella 1998–1999. Hän edusti seuraa sekä Vysšaja Ligassa että Kazakstanin mestaruussarjassa vuoteen 2005 asti. 

Kolesnik teki NHL-seura Colorado Avalanchen kanssa sopimuksen vapaana pelaajana 16. elokuuta 2005. Kaudella 2005–2006 hän pelasi pääosin AHL:ssä, jossa hänelle kertyi 29 peliä Lowell Lock Monstersin joukkueessa. Kolesnik kutsuttiin Coloradon NHL-miehistöön 6. joulukuuta David Aebischerin ja Peter Budajin takavoimiksi. Hän teki debyyttinsä NHL:ssä 7. joulukuuta 2005 Boston Bruinsia vastaan. Kolesnik torjui joukkueelleen voiton estämällä 20 laukausta 4–1-loppulukemiin päättyneessä ottelussa. Kolesnik valittiin kolmen pelaajan tähdistöön 18. joulukuuta 2005 Coloradon 2–1-voitossa New York Rangersia vastaan. Samassa ottelussa hän sai ensimmäisen syöttöpisteensä Joe Sakicin tekemään ylivoimamaaliin. Kolesnik pelasi kaudella 2005–2006 kahdeksan NHL-ottelua. 28. joulukuuta Colorado Avalanche ilmoitti lähettäneensä Kolesnikin takaisin farmiin. Hän oli ollut avauskokoonpanossa seitsemässä ottelussa maalikeskiarvolla 3,29 ja torjuntaprosentilla 88,7.

Kaudeksi 2006–2007 Kolesnik siirtyi Venäjän superliigaan Himikin riveihin. Hän pelasi kaudella 38 ottelua. Seuraavalla kaudella Kolesnik pelasi 51 ottelua. Kaudella 2008–2009 Superliiga muutti nimensä KHL:ksi ja Himik Atlantiksi. Kolesnikilla oli liigan paras torjuntaprosentti, 94,5. Hänet nimettiin lokakuussa 2009 kuukauden maalivahdiksi. Kaudeksi 2009–2010 Kolesnik siirtyi Salavat Julajev Ufaan kolmevuotisella sopimuksella.

Kolesnik edusti Kazakstania vuoden 1999 nuorten MM-kilpailuissa. Hän edusti ensimmäisen kerran Kazakstanin A-maajoukkuetta vuosien 2002 ja 2003 1. divisioonan MM-kilpailuissa. MM-kisoissa hän debytoi vuoden 2004 kilpailuissa. Hän pelasi myös vuoden 2005 MM-kilpailuissa. Hän oli Kazakstanin joukkueessa mukana Torinon olympialaisissa 2006. Hän oli turnauksessa Kazakstanin ainoa NHL-pelaaja Nikolai Antropovin rinnalla. 2012 MM-kilpailuissa Kolesnik palkittiin maansa parhaina pelaajina.

## Lähteet
Kim Kulig

**Kim Kulig** (s. 9. huhtikuuta 1990) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa 33 maaottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia.

Kulig esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 18-vuotiaana helmikuussa 2009. Hän voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 2009. Loppuottelussa Englantia vastaan hän teki Saksan 3–1-johtomaalin; Saksa voitti ottelun maalein 6–2. Vuonna 2008 Kulig saavutti pronssia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.

Seuratasolla Kulig edustaa 1. FFC Frankfurtia. Aiemmin hän on edustanut muun muassa VfL Sindelfingeniä ja Hamburger SV:tä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kaljunaamakaija

**Kaljunaamakaija** (*Psittrichas fulgidus*) on Papua-Uuden-Guinean kotoperäinen kaija ja sukunsa ainoa laji.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 46&nbsp;cm ja paino 600–800&nbsp;g. Sen höyhenpuku on enimmäkseen musta, vatsa ja siiven ylä- ja alapeitinhöyhenet ovat punaiset ja koiraan silmän takana on punainen täplä. Nokka on musta, koivet harmaat ja iiris tumman punaruskea. Naama ja kurkku ovat kaljut. Vanhin tarhaolosuhteissa elänyt lintu oli 25-vuotias.

## Esiintyminen
Kaljunaamakaijat elävät Papua-Uuden-Guinean sisämaan vuoristoseuduilla. Populaation koko on korkeintaan noin 21&nbsp;000&nbsp;yksilöä, joka on karkea arvio, sillä lintu on harvinainen ja siitä on varsin vähän luotettavia havaintoja. Se on uhanalainen metsästyksen takia, sillä paikalliset asukkaat käyttävät sitä ravinnoksi ja keräävät sen sulkia ja nahkoja. Myös lemmikiksi keräily on suurimuotoista ja lintuturistien lisääntyvä määrä häiritsee lajin pesintää. Metsien hakkuut eivät ole tämän lajin uhkana, sillä lajin pääasialliset ravintopuut, eräs viikunapuulaji, yleensä säästetään hakkuissa.

## Elinympäristö
Laji elää vuoristometsissä 800–2&nbsp;000&nbsp;m:n korkeudella merenpinnasta. Toisinaan sitä tavataan alempana lähellä rannikkoa.

## Lisääntyminen
Pesä on puunkolossa. Naaras munii kaksi munaa, joita se hautoo noin kuukauden.

## Ravinto
Ruokavalio koostuu viikunoista, mangoista ja *Freycinetia mangopandan* -kasvin suurista kukinnoista.

## Lähteet
* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. 
* World Parrot Trust 

### Viitteet
Mysterious Skin

**Mysterious Skin** on Gregg Arakin ohjaama ja käsikirjoittama draamaelokuva vuodelta 2004. Elokuva perustuu Scott Heimin romaaniin. Elokuva kertoo kahdesta nuoresta pojasta, jotka 8-vuotiaina joutuivat baseball-valmentajansa hyväksikäytön kohteeksi.
## Juoni

Brian ja Neil ovat lapsuudessaan joutuneet hyväksikäytön uhreiksi. Brianilla on nenäverenvuotoa ja pyörtyilyä ja Neil luulee että se mitä valmentaja hänelle teki olisi aivan oikein. Myöhemmin elokuvassa Neil on tajunnut, että se mitä tapahtui ei ole heidän syynsä, mutta myös sen että ajassa ei voi palata taaksepäin. Neilillä on paras ystävä nimeltä Wendy, joka on joskus ollut ihastunut Neiliin, mutta sitten vain ikään kuin luovuttanut. Hän on ainoa, jolle Neil on koskaan kertonut valmentajasta. Hänellä on myös toinen ystävä, Eric, joka ei kuitenkaan tiedä valmentajasta ensin, mutta saa sitten myöhemmin selville elokuvan aikana, mitä on tapahtunut penkomalla Neilin tavaroita kun hän nukkuu. Eric järkyttyy, mutta ei mainitse asiasta Neilille. 

Jossain vaiheessa Wendy lähtee New Yorkiin ja Neil jää ilman hänen parasta ystäväänsä, mutta hänellä on silti Eric. Ericilläkin on tunteita Neiliä kohtaan. Neil on kaiken kaikkiaan koviksen oloinen, mutta usein elokuvassa hänestä paljastuu erilaisia surullisia puolia. Hän luuli oikeasti että valmentaja välitti hänestä. 

Brian luulee, että alienit sieppasivat hänet ja tuntemattoman pojan pienenä ja hän yrittää etsiä Neiliä parhaansa mukaan. Hän tapaa myös naisen, joka oli muka alieneiden sieppaama, mutta siitä ei ole varmuutta. Elokuvassa vihjataan myös, että kyseistä naista olisi hyväksikäytetty pienenä. Brian viettää aikaa naisen kanssa, mutta jossain vaiheessa nainen luulee, että Brian on ihastunut häneen ja yrittää häntä, mutta sitten Brian suuttuu ja lopettaa välit kyseiseen naiseen. Brian lopulta löytää Neilin osoitteen puhelinluettelosta jonka nimen hän oli saanut kirjastosta "varastettuaan". Kun Brian menee Neilin ovelle, ketään ei ole kotona, mutta pian Neilin äiti ja Eric tulevat pihaan ja he saavat selville, että Brian etsi Neiliä, mutta he kertovat hänelle, että Neil lähti juuri bussilla New Yorkiin. 

Brian alkaa viettää aikaa Neilin ystävän Ericin kanssa ja Neil puolestaan viettää aikaa Wendyn kanssa, joka hankkii hänelle työpaikan, jossa hän on vähän aikaa, mutta sitten lopettaa. Brianista ja Ericistä tulee hyviä ystäviä. Neil tulee jouluksi kotiin, mutta hänelle on sattunut onnettomuus; hänet raiskattiin ja hakattiin, mutta äidilleen hän kertoi, että hänet ryöstettiin. Neil ja Brian tapaavat jälleen ja Neil suhtautuu haikeasti Brianiin. Lopuksi he menevät käymään valmentajan entisellä talolla (ikkunaa käyttäen), jossa Brianille muistuu mieleen karu totuus hänen katoamisestaan, ja jossa Neil kertoo yksityiskohtaisesti, mitä sinä tiettynä iltana tapahtui. Neil ja Brian ovat sohvalla, kun talon asukkaiden ääniä alkaa kuulumaan ovelta. Brian makaa Neilin sylissä kun Neil kertoo lopuksi, ettei voinut palata ajassa taaksepäin. Hänen täytyi vain lohduttaa Briania, telepaattisesti, koska ei voinut puhua.

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elokuvateatteri.comin arvostelu elokuvasta
Luumäen vaakuna

**Luumäen vaakuna** on Luumäen kunnan tunnus. Vaakunan hongan voi ajatella viittavaan Salpausselän mäntymetsiköihin tai presidentti Svinhufvudin, jonka kotitila sijaitsi Luumäellä, elämäntyöhön. Karjunpää on peräisin niin ikään presidentti Svinhufvudin aatelisvaakunasta. Vallitus symboloi Taavetin linnoitusta.

Vaakunan selitys kuuluu: ”kultakentässä honka, jonka rungon oikealla puolella punavaruksinen karjunpää, vasemmalla puolella viisisakarainen vallitus; kaikki mustaa”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 30. huhtikuuta 1951.

## Lähteet
*
Melanie Behringer

**Melanie Behringer** (s. 18. marraskuuta 1985) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa 123 maaottelua, joissa hän on tehnyt 34 maalia.

Behringer esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 19-vuotiaana tammikuussa 2005. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2009 ja 2013. Hän saavutti olympiapronssia vuonna 2008 ja voitti olympiakultaa vuonna 2016. Vuonna 2004 hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruutta.

Seuratasolla Behringer edustaa Bayern Müncheniä. Hänen aiempia seurojaan ovat FC Hausen, SpVgg Utzenfeld, SC Freiburg ja 1. FFC Frankfurt.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Annike Krahn

**Annike Krahn** (s. 1. heinäkuuta 1985) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa 137 maaottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia.

Krahn esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 19-vuotiaana tammikuussa 2005. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2009 ja 2013. Hän saavutti olympiapronssia vuonna 2008 ja voitti olympiakultaa vuonna 2016. Vuonna 2004 hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruutta.

Seuratasolla Krahn on edustanut kaudesta 2015–2016 alkaen Bayer 04 Leverkusenia. Aiemmin hän pelasi FCR 2001 Duisburgissa, jonka riveissä hän voitti vuonna 2009 UEFA Cupin ja Saksan cupin, sekä kauden 2014–2015 ranskalaisessa Paris Saint-Germainissa. 

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
This Is England

**This Is England** on  Shane Meadowsin ohjaama draamaelokuva vuodelta 2006. Elokuva kertoo Falklandin sodassa isänsä menettäneestä 12-vuotiaasta pojasta, joka ystävystyy skinijengin kanssa 1980-luvun Englannissa. Jengi on aluksi suvaitsevainen, eikä harrasta laittomuuksia. Tilanne kuitenkin muuttuu nopeasti, kun jengin vanha tuttu vapautuu vankilasta ja aloittaa rasististen mielipiteidensä levittämisen.

Elokuvalle on tehty spin-off-televisiosarjat *[[This Is England '86]]* (2010), *[[This Is England '88]]* (2011) ja *[[This Is England '90]]* (2015).

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* DVDPlazan arvostelu elokuvasta
Çeşmen kirkko

**Çeşmen kirkko** () on vuosina 1777–1780 rakennettu, Johannes Kastajalle pyhitetty kirkkorakennus Pietarissa Venäjällä.

Juri Feltenin suunnittelema kirkko on pystytetty Venäjän laivaston Turkista vuonna 1770 Egeanmeren Çeşmen lahdella saaman voiton kunniaksi. Neliapilan muotoinen puhdaslinjainen ja sopusointuinen rakennus edustaa venäläisessä kirkkoarkkitehtuurissa harvinaista uusgoottilaista tyyliä. Toisessa maailmansodassa vaurioitunut kirkko restauroitiin vuosina 1965–1977. Neuvostoaikana siinä toimi Çeşmen taistelulle omistettu merisotamuseon näyttely.

Kirkkoon liittyy sen vieressä sijaitseva, Juri Feltenin vuosina 1774–1780 rakentama Çeşmen palatsi, jota Katariina II käytti pysähtymispaikkana matkustaessaan Pietarin ja kesäasuntonsa Tsarskoje Selon välillä. Tornien reunustamaan kolmion muotoiseen palatsiin on myöhemmin liitetty kolme sivurakennusta, jotka häiritsevät sen arkkitehtonista vaikutelmaa. 1830-luvulta lähtien rakennuksissa toimi sotainvalideille tarkoitettu vanhainkoti.

Çeşmen kirkon osoite on Lensovetinkatu 12. Lähin metroasema on Moskovskaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Babett Peter

**Babett Peter** (s. 12. toukokuuta 1988) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa 117 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia.

Peter esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 17-vuotiaana maaliskuussa 2006. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 ja Euroopan-mestaruuden vuonna 2009 sekä saavuttanut olympiapronssia vuonna 2008 ja voittanut olympiakultaa vuonna 2016. Vuonna 2006 hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta.

Seuratasolla Peter edustaa VfL Wolfsburgia. Hänen aiempia seurojaan ovat 1. FC Lokomotive Leipzig, 1. FFC Turbine Potsdam, jonka riveissä hän voitti Saksan mestaruuden vuosina 2006, 2009, 2010, 2011 ja 2012, sekä 1.&nbsp;FFC Frankfurt.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Haavikko

**Haavikko** () on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Narvusin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Laukaanjoen vasemmalla rannalla 15 kilometriä Suuresta-Narvusista etelään. Kylässä on 90 asukasta (vuonna 2010).

Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Šelonin viidenneksen verokirjassa vuonna 1571 nimillä *Kekino* ja *Kikino*. 1580-luvun ruotsalaismiehityksen aikana esiintyy myös sen itämerensuomalainen nimitys muodoissa *Apakyle, Apakylla, Happekylla, Hapekylle*. Vuonna 1848 Haavikon kylässä asui 207 inkerikkoa ja 22 Kosemkinan luterilaiseen seurakuntaan kuulunutta inkerinsuomalaista. Haavikon kartanossa eli Iittovassa oli lisäksi 16 inkerikkoa. Paikalliset talonpojat olivat Iittovan kartanon maaorjia. Kartanon omistanut Karl Robert von Nesselrode luovutti heidät vuonna 1848 velkojensa korvauksena valtiolle. Vuonna 1862 kylässä oli 38 taloa, 303 asukasta, ortodoksinen kirkko ja markkinat. Vuonna 1899 Haavikko kuului kyläkuntana Narvusin volostiin. Kylän 365 asukasta olivat väestönlaskennan mukaan kaikki ”suomalaisia”. Luterilaisia heistä oli kuitenkin vain yksi henkilö.

Haavikon ortodoksisen seurakunnan ensimmäinen puukirkko oli rakennettu vuonna 1718. Agostino Camuzzin suunnittelema Pietari-Paavalin kivikirkko vihittiin käyttöön vuonna 1848. Vanhan kirkon paikalle pystytettiin vuonna 1870 puinen tsasouna. Vuonna 1874 Haavikon seurakunnasta erotettiin Joenperän seurakunta, minkä jälkeen siihen kuuluivat Iittovan ja Priretšjen kartanot sekä Haavikon, Kallivierin, Karstalan, Kotkon, Krikin, Kukkosin, Mannakan, Ropsun, Sutelan, Tiensuun, Vanhankylän ja Vyötermaan kylät. 1880-luvulla seurakunnassa oli noin 2&nbsp;500 jäsentä, joista osa oli inkerikkoja ja osa venäläisiä. Haavikon kirkko suljettiin vuonna 1938, mutta saksalaismiehityksen aikana vuosina 1942–1944 se oli jälleen käytössä. Rakennus paloi vuonna 1980.

Paavali I lahjoitti vuonna 1797 Iittovan kartanon ja siihen kuuluneet 13 kylää lapsuudenystävälleen Aleksandr Kurakinille. Myöhemmin kartano vaihtoi omistajia, ja vuonna 1848 von Nesselrode myi sen Baikovin kauppiassuvulle. Laukaanjoen vastarannalla sijainneessa kartanossa oli vuonna 1874 kivinen päärakennus, viinatehdas, kestikievari, kapakka ja kauppa. Haavikon eteläpuolella toimi kartanoon kuulunut tiilitehdas. Iittovan kartanon ja Mannakan kylän välillä Laukaanjoen rannalla on sijainnut ”Ruotsin hautoina” tunnettu kivikehyshautaryhmä, joka ei ole säilynyt.

Neuvostoaikana Haavikko muodosti aluksi oman kyläneuvoston. Vuonna 1924 se liitettiin Kotkon, vuonna 1927 Kukkosin, vuonna 1950 Tiensuun, vuonna 1954 Koskinan ja vuonna 1958 jälleen Kukkosin kyläneuvostoon. Vuonna 1928 kylässä oli 324 ja vuonna 1958 92 asukasta.

Haavikko koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista ja yhdestä kaksikerroksisesta asuintalosta. Lähistöllä sijaitseva karjatila on vailla käyttöä. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan sata henkeä. Kylän kautta kulkee Luutsan ja Kopolan (ven. *Pervoje Maja*) välinen asfaltoitu maantie. Sieltä on linja-autoyhteydet Jaamaan, Ivangorodiin ja Laukaansuuhun. Palveluihin kuuluu kauppa.

## Lähteet
Bianca Schmidt

**Bianca Schmidt** (s. 23. tammikuuta 1990 Gera) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa 51 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.

Schmidt esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 19-vuotiaana helmikuussa 2009. Hän voitti Euroopan-mestaruuden vuosina 2009 ja 2013. Vuonna 2008 hän saavutti pronssia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.

Seuratasolla Schmidt edustaa 1. FFC Turbine Potsdamia, jonka riveissä hän voitti Saksan mestaruuden vuosina 2009, 2010, 2011 ja 2012 sekä Mestarien liigan vuonna 2010. Vuosina 2012–2015 hän pelasi 1. FFC Frankfurtissa ja voitti Mestarien liigan vuonna 2015. Juniorina hän pelasi syntymäkaupunkinsa Geran seuroissa.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Radama I

**Radama I** (noin 1793 – 27. heinäkuuta 1828) oli madagaskarilaisen Imerinan valtakunnan hallitsija, josta tuli koko Madagaskarin ensimmäinen kuningas.

Radama oli Andrianampoinimerinan nuorin poika. Isänsä kuoltua vuonna 1810 hänestä tuli Imerinan hallitsija. Hän torjui naapurikansojen hyökkäykset ja ryhtyi laajentamaan valtakuntaansa Britannian tuella. Vuonna 1818 hän julistautui Madagaskarin kuninkaaksi.

Radama kutsui maahan englantilaisia lähetyssaarnaajia, jotka perustivat kouluja ja loivat latinalaiseen kirjaimistoon perustuvan malagassin kirjakielen. Hän uudisti maan armeijaa ja hallintoa eurooppalaisten asiantuntijoiden avulla. Radama alisti betsileot ja sakalavat ja valloitti saaren rannikkoseudut. Vuonna 1825 hän karkotti ranskalaiset Madagaskarin eteläosassa sijainneesta Fort Dauphinin (nykyinen Tolanaro) tukikohdasta.

Vain 36-vuotiaana kuollutta Radamaa seurasi valtaistuimella Ranavalona I, yksi hänen 12 vaimostaan.
Jyväskylän steinerkoulu

**Jyväskylän steinerkoulu**, aikaisemmin nimellä **Jyväskylän Rudolf Steiner -koulu**,  on Jyväskylässä toimiva 1983 perustettu steinerkoulu. Koulu on yksiluokkasarjainen. Perustamisestaan lähtien koulu alkoi kasvaa luokan verran vuodessa, kunnes se tuli yhdeksänvuotiseksi 1991. Vastaava kasvu alkoi uudestaan vuonna 1997, kun kouluun päätettiin perustaa nelivuotinen lukio, joka oli Lahden Rudolf Steiner -koulun toimintayksikkö. Lukio oli kurssimuotoinen mutta luokallinen lukio, jossa eri lukioluokille oli kullekin omat luokkahuoneensa. Koulun ensimmäiset ylioppilaat valmistuivat 2001. Sittemmin koulun lukio on lakkautettu. Toisaalta kouluun kuuluu nyt myös esikoululuokka.

Koulu on toiminut hyvin monissa osoitteissa Jyväskylän läntisissä kaupunginosissa. Perustettaessa se toimi ensin yksityisopetusryhmänä. Sen toimitilat ovat olleet kokonaan tai osittain muun muassa Pyssymiehenkadulla Kortemäessä, Kypärätiellä Kypärämäessä, Kukkumäessä Kilpisen koulun kanssa samassa rakennuksessa sekä silloisen Cygnaeuksen koulun kanssa samassa rakennuksessa Mäki-Matissa. Nykyään koulu toimii Mäki-Matissa osoitteessa Wilhelm Schildtin katu 2, esiluokka kuitenkin Kypärämäessä Kypärätiellä. Vuosina 2017–2018 Jyväskylän steinerkoulun rehtorina toimi Teppo Lairio. Nykyään koulun rehtorina toimiva Tomi Niiniketo astui virkaan vuonna 2018.

## Kuuluisia koulun entisiä oppilaita
*Oras Tynkkynen, kansanedustaja
*Aarni Virtanen, historioitsija
*Juhana Vähänen, runoilija.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jyväskylän steinerkoulun sivut
Haavikko (täsmennyssivu)

**Haavikko** voi viitata seuraaviin:

## Suomalainen sukunimi
*Anna-Liisa Haavikko (s. 1960), toimittaja
*Hanna Haavikko (o.s. *Ritakallio*, s. 1975), keskimatkojen juoksija
*Heikki Haavikko (s. 1960), kustantaja, Arthousen toimitusjohtaja, Paavo Haavikon poika
*Kaarina Haavikko (o.s. *Kataja*, 1928–2018), hammaslääkäri, lasten hammashoidon ja hampaiden oikomisopin professori
*Paavo Haavikko (1931–2008), kirjailija, runoilija ja kustantaja
*Ritva Haavikko (o.s. *Hanhineva*, e. *Rainio*, s. 1929), kirjallisuudentutkija, Paavo Haavikon puoliso.

## Paikannimi
*Haavikko, kylä Venäjällä Leningradin alueella.

## Fiktiossa
* Haavikon ravitalli, Merja Jalon kirjasarja.

## Katso myös
* Haavisto
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1940

**Koripallon miesten SM-sarjakausi 1940** oli 2. kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Hallitsevana mestarin kauteen lähti Ylioppilaskoripalloilijat. Kauden päätteeksi Eiran Kisa-Veikot voitti historiansa ensimmäisen Suomen mestaruuden. Sarjan kaikki joukkueet olivat helsinkiläisiä.

## Tulokset
### Sarjataulukko
**''Lyhenteet:** # = Sijoitus runkosarjassa, O = Pelatut ottelut, V = Voitot, H = Häviöt, P/O = Tehdyt pisteet ottelua kohti, P/O- = Päästetyt pisteet ottelua kohti, P = Pisteet''

Viralliseksi tulkitun sisähallimestaruuskilpailun lisäksi kesällä 1940 pelattiin ulkokenttämestaruudesta cup-kilpailuna. Loppuottelussa Eiran Kisa-Veikot voitti Kadettikoulun 14-13.

## Lähteet
Rintakyliä ja larvamaita

**Rintakyliä ja larvamaita** on Samuli Paulaharjun vuonna 1943 julkaistu kirja. Kirjan alkuperäinen kustantaja oli Werner Söderström Osakeyhtiö ja teos painettiin Porvoossa. Vuoden 1943 jälkeen teoksesta on otettu painos vuosina 1961, 1975 ja 2001. Teos on Paulaharjun viimeinen.

Teos käsittelee eteläpohjalaisen Kurikan vanhaa elämää. Paulaharju Jenny-vaimonsa kanssa kiersi kesien 1939–1942 aikana Kurikan ”rintakyliä ja larvamaita” keräten materiaalia teokseen. Paulaharjut haastattelivat matkojensa aikana yli sataa henkilöä. Suurimman osan teoksen aineistosta Paulaharju oli muistiinmerkinnyt 30 ja 40 vuotta aiemmin kotimaakuntaan tekemillään matkoilla. Teoksessa on mukana myös omaa muistitietoa ja kokemusta.

Suomalaisen Kirjallisuuden Seura julkaisi teoksen vuonna 2008 äänikirjana, johon kuuluu 13 CD-levyä. Äänikirjassa teoksen lukee kurikkalainen filosofian tohtori Osmo Rinta-Tassi.

## Lähteet
Anja Mittag

**Anja Mittag** (s. 16. toukokuuta 1985 Chemnitz) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa huhtikuun 2018 loppuun mennessä 158 maaottelua, joissa hän on tehnyt 50 maalia.

Mittag esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 18-vuotiaana maaliskuussa 2004. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2005, 2009 ja 2013. Hän teki vuoden 2013 EM-kisojen loppuottelun ainoan maalin. Mittag saavutti olympiapronssia vuonna 2008. Vuoden 2015 MM-kisoissa hän teki viisi maalia. Hän voitti olympiakultaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Vuonna 2004 hän oli voittamassa alle 19-vuotiaitten maailmanmestaruutta.

Seuratasolla Mittag on viimeksi edustanut ruotsalaista FC Rosengårdia (entinen Malmö FF), josta hän siirtyi kaudeksi 2015–2016 ranskalaiseen Paris Saint-Germainiin. Hän on pelannut Ruotsissa myös QBIK/Karlstadin joukkueessa. Kotimaansa 1. FFC Turbine Potsdamin joukkueessa hän on voittanut UEFA Cupin vuonna 2005.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Fatmire Alushi

**Fatmire Bajramaj** (s. 1. huhtikuuta 1988 Gjurakovc, Kosovo, Jugoslavia) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi Saksan maajoukkueessa 79 maaottelua, joissa hän teki 18 maalia.

Bajramaj esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 17-vuotiaana lokakuussa 2005. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2009 ja 2013. EM-kisoissa 2009 hän teki kolme maalia ja oli joukkueensa toiseksi paras maalintekijä. Hän saavutti olympiapronssia vuonna 2008. Vuonna 2006 hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta.

Seuratasolla Bajramaj on edustanut FCR 2001 Duisburgia, jossa hän vuonna 2009 voitti  UEFA Cupin ja Saksan cupin, vuosina 2009–2011 1. FFC Turbine Potsdamia, sitten 1. FFC Frankfurtia ja kaudella 2014–2015 ranskalaista Paris Saint-Germainia.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Forest Lawn Memorial Park

**Forest Lawn Memorial Park** on hautausmaa, jonne on haudattu enimmäkseen kuuluisia ihmisiä. Hautausmaa sijaitsee Hollywoodin lähellä Hollywood Hillsissä.

## Joitakin kuuluisia haudattuja

* Steve Allen
* Gene Autry
* David Carradine
* William Conrad
* Bette Davis
* Sandra Dee
* Marty Feldman
* Carrie Fisher
* Andy Gibb
* Buster Keaton
* Fritz Lang
* Charles Laughton
* Stan Laurel

* Arthur Lee
* Liberace
* Ed McMahon
* Brittany Murphy

* Ricky Nelson
* Bill Paxton
* Rich Piana
* Jeff Porcaro
* Mike Porcaro 
* Freddie Prinze
* Lou Rawls
* John Ritter
* Isabel Sanford
* Telly Savalas
* Rod Steiger
* Lee Van Cleef
* Jack Webb
* Ronnie James Dio
* Paul Walker
* Lemmy Kilmister
*Mary Kay Bergman
Alho

**Alho** voi tarkoittaa seuraavia:

## Sukunimi
* Aku Alho (s. 1997), jääkiekkoilija
* Anne Alho (1955–2010), kuvanveistäjä
* Anne-Elina Alho, kuvanveistäjä
* Antti Alho (1921–1944), pesäpalloilija
* Arja Alho (s. 1954), toimittaja, sosialidemokraattinen poliitikko ja ministeri
* Asmo Alho (1903–1975), sarjakuvapiirtäjä ja kuvittaja
* August Alho (1867–1938), opettajaseminaarin johtaja ja oppikirjojen tekijä
* Heikki Alho (1937–2021), näyttelijä
* Ilppo Alho, taidemaalari
* Irja Alho, Miss Suomi 1945
* Johan Alho (1907–1982), suomalainen jalkapalloilija ja jalkapalloerotuomari
* Jukka Alho (s. 1952), yritysjohtaja
* Keijo Alho (1907–1994), historioitsija ja taloustieteilijä, August Alhon poika
* Kimmo Alho (s. 1958), psykologian professori
* Kyösti Alho (1875–1962), urkutaiteilija ja director musices
* Lempi Alho, oik. *Katri Säivä* (1898–1977), kauppias ja kirjailija
* Niina Alho (s. 1982), sosiaalidemokraattinen poliitikko
* Nikolai Alho (s. 1993), suomalainen jalkapalloilija
* Olli Alho (s. 1943), kulttuurivaikuttaja ja professori
* Olli Alho (1919–2005), pika-aitajuoksija
* Timo Alho (s. 1981), keilaaja
* Veikko Alho (1930–2013), kommunistipoliitikko.

## Fiktiivisiä henkilöitä
* Mauri Alho tv-sarjassa *[[Kotikatu]]*

## Muita merkityksiä
*S/S Alho, kaksi höyrylaivaa
*ALHO, avoimen lähdekoodin hankintaopas
* Alho, kylä Päijät-Hämeessä Padasjoella.
Vapaaehtoinen liike ihmiskunnan lopettamiseksi

**Vapaaehtoinen liike ihmiskunnan lopettamiseksi** (; **VHEMT**) on kansainvälinen liike. Se kannattaa ihmisten pidättäytymistä lisääntymisestä tapana vähentää populaatiota. Liike opettaa, että nykyihmisen vapaaehtoisella poistumisella muun muassa vältettäisiin kasvi- ja eläinlajien sukupuuttoja sekä turhaa inhimillistä kärsimystä.

Tämän filosofian tai maailmankatsomuksen nimesi 1990-luvulla VHEMT:iksi liikkeen tunnettu puolestapuhuja, yhdysvaltalainen Les U. Knight. Liike ei pidä itseään organisaationa, vaan laajana yksilöiden joukkona.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Liikkeen esittely monilla kielillä
Hohtokaija

**Hohtokaija** (*Prosopeia tabuensis*) on polynesialainen kaijalaji. Lajin aiempi lajinimi on **huppuhohtokaija**.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 45&nbsp;cm ja paino noin 280&nbsp;grammaa. Sen höyhenpuku on hyvin värikäs: pää on punainen, naamasta mustahko, niskassa on sininen laikku, selkä, pyrstö ja siivet ovat vihreät, käsisulkien reunat ovat siniset ja vatsapuoli kastanjanruskea. Nokka on mustahko, koivet tummanharmaat ja iiris keltainen. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori lintu on kuten aikuinen, iiris on kuitenkin ruskea ja nokka vaaleampi. 

## Esiintyminen
Hohtokaijat elävät Polynesiassa Vanuatussa ja Fidžillä sekä sen lähisaarilla. Niiden elinympäristön ala on 20&nbsp;000–50&nbsp;000&nbsp;neliökilometriä ja populaation koko on noin 20&nbsp;000&nbsp;yksilöä. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, *tabuensis* ja *taviunensis*.

## Elinympäristö
Laji on paikoin yleinen sademetsissä, mangrovemetsiköissä ja puutarhoissa.

## Lisääntyminen
Hohtokaija pesä on puunkolossa. Naaras munii kaksi tai kolme munaa, joita se hautoo noin 24&nbsp;päivää. Poikaset ovat lentokykyisiä seitsemän viikon ikäisinä.

## Ravinto
Lajin ruokavalio koostuu hedelmistä, kuten mangosta, guavasta, banaanista ja *Asimina*-puun hedelmistä, sekä hyönteistoukista ja viljasta, etenkin maissista.

## Lähteet
* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. – T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. 
* World Parrot Trust 
### Viitteet
Taattistenjärvi

| lasku-uoma_tyyppi =  
**Taattistenjärvi** on Naantalissa, entisen Merimaskun kunnan alueella, Otavan saarella sijaitseva 54 hehtaarin kokoinen järvi, jonka suurin syvyys on 6,2 metriä. Järvi on aikoinaan kärsinyt runsaista ravinnepitoisuuksista ja happikadoista, mutta 2010-luvulla tila on vakaa. Taattistenjärvi on myös Naantalin 29 järvestä suurin pinta-alaltaan.

## Maantiede

Hevosenkengän muotoinen 54 hehtaarin Taattistenjärvi sijaitsee Naantalissa, Merimaskun pohjoisosissa. Seututie 189 kulkee aivan järven länsirannan tuntumassa ja järven pohjois- sekä koillispuolella on asuntoalue. Järven rantoja reunustavat rehevä kasvillisuus, pellot, metsä ja kallio. Järvestä laskee pieni oja lähellä sijaitsevaan merenrantaan. Järvessä on kaksi pientä saarta, Taattistensaari ja Kuusniemenluoto.

## Istutukset
Taatistenjärven suojeluyhdystys r.y. on tehnyt järveen petokalaistutuksia vuodesta 1990 lähtien.

* Vuonna 1992 istutettiin 2000 toutainta
* Vuonna 1995 istutettiin 2050 toutainta
* Vuonna 1998 istutettiin 1000 toutainta
* Vuonna 2006 istutettiin 6000 mateenpoikasta
*vuonna 2015 istutettiin 3000 kuhanpoikasta
*vuonna 2016 istutettiin edelleen 3000 kuhanpoikasta, joiden ensimmäiset jälkeläiset saatiin 2021.

Vuosina 2009-2015 järveen istutettiin vuosittain yli 400 jokirapua. Aikaisemmin järvessä on ollut runsas rapukanta, mutta vuonna 2009 tehdyssä koeravustuksessa niitä saatiin vain muutama. Nyttemmin kanta on palautunut normaaliksi.

## Tutkimus ja kunnostus

1960-luvulla järvessä oli jatkuvasti happikatoa ja korkeat ravinnepitoisuudet. Vuonna 1969 otetuissa näytteissä järven fosforipitoisuus oli 5,5 metrin syvyydellä 250&nbsp;μg/l ja typpipitoisuus 2&nbsp;200&nbsp;μg/l. Hapen kyllästysaste oli 10–20 prosenttia matalampi syvänteissä ympäri vuoden.

Vuonna 1972 järvestä aloitettiin poistamaan alusvettä. Sitä pumpattiin 25 litraa sekunnissa ensimmäisenä kesänä kolmen kuukauden ajan, ja kevättalvella ja syyskesällä kuukauden ajan. Järven tila kuitenkin heikkeni tultaessa vuoteen 1976, vaikka pumppauksen avulla järvestä kyettiin poistamaan fosforia 50 kiloa aaria kohti enemmän. Järven sisäinen kuormitus oli jo päässyt siihen pisteeseen että se ylläpiti rehevöitymiskehitystä.

Järvelle levitettiin alumiinisulfaattia vuonna 1990. Vuosien 1990–2005 aikana järveä ilmastettiin. Vuoden 2011 jälkeen järven kohentunut tila ei ole vaatinut ilmaistusta.

Järven kunnostusta varten on perustettu Taatistenjärven suojeluyhdystys r.y.

Paikalla on tehty useita selvityksiä, muun muassa eläinplanktonlajistoselvitys vuonna 1985.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Isotalo, I. 1976. Taattistenjärven kunnostuksesta saatuja kokemuksia. Ympäristö ja terveys 7 (7): 654–658.
Faustina vanhempi

**Annia Galeria Faustina**, usein **Faustina vanhempi** (, noin 100 – lokakuu tai marraskuu 140 tai 141) oli roomalainen keisarinna ja Antoninus Piuksen vaimo. Hänen isänsä oli Marcus Annius Verus, joka omisti monta tiilitehdasta ja oli toiminut uransa aikana konsulina. Hän oli myös yksi Rooman vaikutusvaltaisimmista miehistä. Faustina äiti oli eräs Rupilia Faustina.

Ei tiedetä milloin Faustina meni Antoninuksen kanssa naimisiin mutta koska parilla oli tytär, joka avioitui ennen vuotta 134, on luultavaa että se tapahtui ennen vuotta 120. Liitto oli onnellinen ja Faustina sai Antoninuksen kanssa neljä lasta, joista kuitenkin vain tytär Faustina nuorempi ehti elää aikuiseksi asti. Heidän nimensä on kuitenkin tiedossa:

*Marcus Aurelius Fulvus Antoninus, kuoli ennen vuotta 138.
*Marcus Galerius Aurelius Antoninus, kuoli ennen vuotta 138.
*Aurelia Fadilla, meni naimisiin Aelius Lamia Silvanuksen kanssa. Kuoli vuonna 135.
*Annia Galeria Faustina (Faustina nuorempi, noin 130–176). Meni naimisiin Marcus Aureliuksen kanssa vuonna 145.

Vuonna 138 Antoninus nousi Rooman keisariksi ja Rooman senaatti kunnioitti Faustinaa antamalla tälle arvonimen Augusta.

Faustina kuoli vuonna 140 tai 141 ja Antoninus suri häntä kovasti. Hän korotti Faustinan jumalattareksi ja rakennutti Forum Romanumille hänelle omistetun temppelin. Antoninus perusti myös hyväntekeväisyysohjelman Faustinan muistoksi. Siinä Italian maanviljelijöille myönnettiin lainoja ja niiden koroista saadut rahat käytettiin orpotyttöjen auttamiseksi. Kolikoissa näitä tyttöjä kutsuttiin nimellä *puellae Faustinianae* ().

Sagalassoksesta, Turkista löydettiin vuonna 2008 suuri naisen marmoripatsas, jonka epäillään esittävän Faustinaa.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Gary Cahill

**Gary James Cahill** (s. 19. joulukuuta 1985 Sheffield, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti vuonna 2022 päättyneellä pelaajaurallaan Englannin Valioliigassa Aston Villaa, Bolton Wanderersia, seitsemän ja puoli kautta Chelseaa ja kausina 2019–2021 Crystal Palacea. Hän edusti Englannin mestaruussarjassa ammattilaisuransa alkupuolella lainasopimuksilla Burnleyä ja Sheffield Unitedia sekä uransa päätteeksi kaudella 2021–2022 Bournemouthia.

Cahill pelasi vuodesta 2010 alkaen Englannin maajoukkueessa 61 ottelua ja teeki niissä viisi maalia. Hän pelasi Englannin jokaisen ottelun MM-kilpailuissa 2014 ja EM-kilpailuissa 2016. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi yhden ottelun.

## Saavutukset
**[[Chelsea FC|Chelsea]]**
* Mestareiden Liiga: 2012
* Eurooppa-liiga: 2013, 2019
* Englannin Valioliiga: 2015, 2017
* FA Cup: 2012, 2018
* Englannin Liigacup: 2015
* Mestareiden Liiga: 2012
* Eurooppa-liiga: 2013, 2019

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Teenage Mutant Ninja Turtles: Arcade Attack

**Teenage Mutant Ninja Turtles: Arcade Attack** on Ubisoftin kehittämä ja julkaisema beat ’em up -peli. Peli on julkaistu vuonna  Nintendo DS:lle.

## Tarina
Turtlesit käyvät taistoon Silppuria vastaan, joka yrittää vallata New Yorkin itselleen. Turtlesit käyvät läpi tappeluita eri New Yorkin katujengejä ja rikollisia vastaan päästäkseen Silppurin jäljille tavallisten katujen läpi aina avaruuteen asti.

## Pelaaminen
Pelissä pelaaja valitsee haluamansa Turtlesin ja yhden jäljellä olevista sankareista. Tietokone hallitsee pelaajan valitsemaan apulaista, jonka kanssa kahdestaan he yrittävät selvitä kentistä läpi. Jokaisella hahmolla on omat vahvuudet ja heikkoudet, sekä erikoisliikkeet. Hahmot voivat myös yhdistää voimansa erikoisliikkeeksi pelin aikana.

Pelin tarinamoodin lisäksi mukana on useita Battle moodeja. Explore Story Modessa pelaajan täytyy hallita eri hyökkäysliikkeet saadakseen bonuskolikoita, joiden avulla voi avata lukittuja moodeja. Pomo moodissa voi taistella uudelleen kaikkia pelin pomovastuksia vastaan tai tapella selviytymis moodissa rajatonta määrää jalkaninjoja vastaan. Stage moodissa puolestaan taistellaan kelloa vastaan, pelaajan yrittäessä päästä eri tasoista läpi tietyn ajan puitteissa.

## Lähteet

 
## Aiheesta muualla
* 
* Pelin virallinen sivusto
Sulvan vaakuna

**Sulvan vaakuna** oli Sulvan kunnan tunnus 1968–1972, ja se oli saanut aiheensa alueelle tyypillisistä tuulimyllyistä. Samalla aihe viittasi myös alueelle tärkeään maatalouteen.

Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kultaiset tuulimyllyn siivet”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 15. marraskuuta 1968. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1973 Sulvan liityttyä Mustasaareen yhdessä Koivulahden, Björköbyn ja Raippaluodon kanssa (Sundomin alue sen sijaan liitettiin Vaasaan).

## Lähteet
*
Volvo Open 70

**Volvo Open 70** eli **VO70** tai **VOR 70** on Volvo Ocean Race -maailmanympäripurjehduskilpailua varten kehitetty yksirunkoinen ja yksimastoinen purjeveneluokka, jolla kilpailtiin vuosina 2005−2012. Luokan edeltäjiä ovat olleet VO60 ja W60 ja seuraaja 2014−15 kilpailuun kehitetty yksityyppivene VO65.

## Luokan sääntöjä

*rungon pituus maks. 21,5 m
*leveys 5,0-5,7 m
*syväys maks. 4,5 m
*maston korkeus vesilinjasta 31,5 m
*tyhjäpaino 13,86 -14,0 t
*kölin paino 6-7,4 t
*isopurje maks. 175 m2
*isompi spinaakkeri maks. 500 m2

Veneissä saa olla 2 peräsintä ja 2 nostokoliä yhden varsinaisen lisäksi. Viimeksi mainitun kulman sallitaan olla säädettävissä aina 40 asteeseen asti pystysuoraan nähden. Kaksi pienehköä dieselmoottoria ovat hätätapauksia ja sähkön tuottoa varten. 

## Ennätyksiä

Vuosina 2005-2008 VO70 -veneet paransivat useasti yksirunkoisten veneiden 24 tunnin matkaennätystä. 2008-2009 WOR:n ensimmäisellä etapilla Juan Kouyoumdjianin suunnittelema ja Torben Graelin kipparoima *Ericsson 4* purjehti noin 15&nbsp;m/s tuulessa 596,6 meripeninkulmaa keskivauhdin ollessa 24,85 solmua (46&nbsp;km/h).

## Katso myös
*Kilpapurjehdus#Konstruktioluokat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Panoraamakuvaa VO70 veneen sisältä ja ulkoa  
*Luokan viralliset säännöt ynnä muuta 
*3D -animaatio VO70 veneesta 
* 11. huhtikuuta 2012, Juan Kouyoumdjian statement on the breakages in the Volvo Ocean Race
* 28. kesäkuuta 2012, Volvo Ocean Race introduces new 65-foot one-design for next two races
Douaumont

**Douaumont** on kunta Meusen departementissa Lorrainein hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Verdunin arrondissementtiin ja Charny-sur-Meusen kantoniin. Kunnassa oli vuoden 2006 väestönlaskennassa seitsemän asukasta, joista naisia oli 42,9 prosenttia ja miehiä 57,1 prosenttia. Douaumontin pinta-ala on 6,14 neliökilometriä.

Kunnasta on matkaa Fleury-devant-Douaumontiin 2,5 kilometriä, Vaux-devant-Damloupiin 3,2 km, Louvemont-Côte-du-Poivreen 3,2 km, Bezonvaux’hon 3,2 km, Bras-sur-Meuseen 4,2 km, Ornes’hen 4,7 km ja Beaumont-en-Verdunois’han 4,8 km. Ranskan pääkaupunkiin Pariisiin on matkaa 229 kilometriä.

Kunta tuhoutui 21. helmikuuta–19. joulukuuta 1916 käydyssä ensimmäiseen maailmansotaan kuuluvassa Verdunin taistelussa. Samassa taistelussa tuhoutuivat myös läheiset Beaumont-en-Verdunois’n, Bezonvaux’n, Cumières-le-Mort-Hommen, Fleury-devant-Douaumontin, Haumont-près-Samogneux’n, Louvemont-Côte-du-Poivren, Ornes’n ja Vaux-devant-Damloupin kunnat, joista ainoastaan kaksi jälkimmäisinä mainittua ovat nykyisin asutettuja.

## Väkiluvun kehitys

Douaumontin väkiluvun kehitys vuodesta 1884 vuoteen 1914 sekä vuodesta 1962 vuoteen 2006:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ossuaire de Douaumont   
* Les villages détruits
Vetokoukku

**Vetokoukku** tai **vetolaite** tai **peräkoukku** on ajoneuvon ja perävaunun tai toisen vedettävän ajoneuvon välinen mekaaninen kytkinlaite, joka on kiinnitetty vetävän ajoneuvon runkoon, korin kantavaan osaan tai alustaan, vedettävän perävaunun tai ajoneuvon siihen kiinnittämiseksi. Vetolaitteeseen kuuluvat myös osat, joilla varsinainen kytkinlaite kiinnitetään tai sitä säädetään.

## Rakenne
Vetolaitteeseen kuuluvat koukun runko, joka kiinnitetään ajoneuvon runkoon, sekä varsinainen koukku eli vetokuula. Koukku voi olla irrotettava, kääntyvä tai kiinteästi asennettu. Irrotettava koukku voidaan irrottaa muun muassa autolla peruutettaessa tai ajoneuvon kokonaisulkonäön vuoksi. Irrotettava vetokoukku saattaa kuitenkin jumittua ja ruostua vähäisen käytön vuoksi, jolloin sitä on enää vaikea irrottaa. Vetokoukkua ei tarvitse lainmukaisesti irrottaa käyttöjen välissä, mikäli siitä ei ole haittaa esimerkiksi rekisterikilven näkyvyydessä. Kiinteä vetokoukku ei esimerkiksi vaadi säännöllistä käyttöä ja se on yleensä edullisempi vaihtoehto. Kääntyvän vetokoukun saa piiloon, vaikka se pysyykin ajossa mukana.

Vetolaitteessa on tavallisesti lisäksi perävaunun valoille johtosarja ja pistorasia kiinnittimineen ja mahdollisine pistokesovittimineen. Vetokuula suojataan usein muovisuojuksella, joskus tennispallollakin. Henkilöauton vetokoukun kuulaan voidaan kiinnittää myös esimerkiksi polkupyörän kuljetusteline. Pyörätelineet eivät vaadi Suomessa minkäänlaista tyyppihyväksyntää. Pyörä ei kuitenkaan saa peittää auton rekisterikilpeä tai valoja eikä se saa ylittää leveydellään ajoneuvon mittaa.

## Vaatimukset
Perävaunun vetoon tarkoitettu vetolaite asennetaan auton runkoon tai rungossa oleviin rakenteisiin tai laitteisiin auton pituusakselille. Tietyntyyppisen keskiakseliperävaunun vetokoukun saa kiinnittää myös auton koriin, valmistajan määrittelemiin kiinnityspisteisiin. 

Euroopan unionissa perävaunun vetolaitetta ja sen kiinnittämistä säätelevät direktiivi 94/20/EY sekä E-säännöt numero 55 ja numero 102. Direktiivillä varmistetaan moottoriajoneuvojen ja erityyppisten perävaunujen yhteen kytkemisen sopivuus ja turvallisuus, mukaan lukien vetolaitteen kytkentä ja irrotus.

Vetokoukun asentamiseen muun muassa hybridi- ja sähköautoihin liittyy rajoituksia ja huomioitavia asioita. Esimerkiksi sähköauton kyky tehdä kuormatun perävaunun kanssa mäkilähtö voi olla huono. Hybridiautoissa myös peräkärryn sallittu massa on polttomoottoriautoja pienempi.

Vetokoukun käyttöä erilaisissa ajoneuvoissa säädellään lisäksi ajoneuvo- ja maakohtaisilla määräyksillä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*AKE:n määräys 753-204-2000: autojen ja niiden perävaunujen vetolaitteista 
*Esimerkki: Saab 9-5:n irrotettavan vetokoukun asennusohje
Vaux-devant-Damloup

**Vaux-devant-Damloup** on kunta Meusen departementissa Lorrainen hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Verdunin arrondissementtiin ja Charny-sur-Meusen kantoniin. Kunnassa oli vuoden 2006 väestönlaskennassa 68 asukasta, joista naisia oli 47,8 prosenttia ja miehiä 52,2 prosenttia. Vaux-devant-Damloupin pinta-ala on 6,56 neliökilometriä.

Kunnasta on matkaa Damloupiin 1,8 kilometriä, Dieppe-sous-Douaumontiin 3 km, Bezonvaux’hon 3 km, Douaumontiin 3,2 km, Fleury-devant-Douaumontiin 3,7 km, Eixiin 4 km ja Ornes’hen 4,7 km. Ranskan pääkaupunkiin Pariisiin on matkaa 232 kilometriä.

Kunta tuhoutui 21. helmikuuta–19. joulukuuta 1916 käydyssä ensimmäiseen maailmansotaan kuuluvassa Verdunin taistelussa. Samassa taistelussa tuhoutuivat myös läheiset Beaumont-en-Verdunois’n, Bezonvaux’n, Cumières-le-Mort-Hommen, Fleury-devant-Douaumontin, Haumont-près-Samogneux’n, Louvemont-Côte-du-Poivren, Ornes’n ja Douaumontin kunnat, joista ainoastaan kaksi jälkimmäisinä mainittua ovat nykyisin asutettuja.

## Väkiluvun kehitys

Vaux-devant-Damloupin väkiluvun kehitys vuodesta 1803 vuoteen 1913 sekä vuodesta 1962 vuoteen 2006:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Les villages détruits
SS Lontoo

**SS Lontoo** () on Len Deightonin rikosromaani vuodelta 1978. Kertomus sijoittuu vaihtoehtoiseen historiaan, jossa natsi-Saksa on ollut voittoisa toisessa maailmansodassa ja miehittää Britanniaa.

## Tarina

Romaanin päähenkilö on Scotland Yardin poliisitarkastaja Douglas Archer, joka tekee rikoksia selvittäessään yhteistyötä natsien miehityshallinnon kanssa. Archerin asema ei ole ongelmaton: hän joutuu tasapainoilemaan vastarintaliikettä tukevien kollegoidensa ja esimiehekseen lähetetyn SD:n asiamiehen, Standartenführer Oskar Huthin pyrkimysten välillä. Tusinamurhaa tutkiessaan Archer sekaantuu mukaan Schutzstaffelin ja Wehrmachtin väliseen valtakamppailuun. Molemmat järjestöt tavoittelevat ydinaseen valmistusohjeita.

Kuningas Yrjö VI on saksalaisten vankina Lontoon Towerissa, ja vastarintaliikkeen tavoitteena on ensin vapauttaa ja sitten salakuljettaa hänet Yhdysvaltoihin johtamaan pakolaishallitusta. Romaanin mukaan "vapaan Englannin" johtajaksi on julistautunut Halifaxissa, Nova Scotiassa kontra-amiraali Connolly, jonka asema on kuitenkin horjuva ja kiusallinen briteille. Saksalaiset käyvät Yhdysvalloissa oikeutta hänen oikeudestaan edustaa maataan.

Vastarintaliike onnistuukin tavoitteessaan romaanin loppupuolella, mutta valitettavasti vankeus on vahingoittanut kuninkaan mielenterveyttä niin peruuttamattomasti, ettei tämä kykene juurikaan puhumaan. Kuningas kuolee tarinan loppuhetkinä saksalaisten väijytyksessä Bringle Sandsin seudulla pyrkiessään amerikkalaisten lähettämään maihinnousualukseen. Maihinnousujoukot ovat tulleet hyökkäämään rannikon ydinaselaboratorioon ja viemään tutkimustulokset.

## Lähteet
*
Chevrolet Volt

**Chevrolet Volt** on amerikkalaisen General Motorsin suunnittelema hybridiauto. Ensimmäiset autot tulivat markkinoille Yhdysvalloissa joulukuussa 2010. Auto käyttää litiumioniakkuja, 111 kW (149 hv) sähkömoottoria ja 1.4 litran 4-sylinteristä moottoria generaattorina. Huippunopeus on noin 160 kilometriä tunnissa.

Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä Volt sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

## Sukupolvet

DCA 06 2012 Chevy Volt 4035.JPG|Ensimmäinen sukupolvi.
2016 Chevrolet Volt NAIAS 2015 trimmed.jpg|Toinen sukupolvi.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Morbackan hiljaisuuden yhteisö

**Morbackan hiljaisuuden yhteisö** oli vuosina 1984&ndash;2009 Kaarinassa Kuusistonsalmen rannassa toiminut kristillinen asuinyhteisö. Ennen Morbackaa yhteisö toimi Halikon Omenapuukylässä. Yhteisöä ylläpiti Sinapinsiemen ry. Yhteisössä pidettiin parin kolmen viikon välein hiljaisuuden retriittejä sekä muuta Taizé-henkistä toimintaa. Anna-Maija Raittila asui puolisoineen yhteisössä. Yhteisössä pappina esiintynyt Kalervo Peltonen paljastui vuonna 2005 valepapiksi. 

## Kirjallisuutta
* Anna-Mari Kaskinen: *Morbacka - Anna-Maija Raittilan koti*. Kirjapaja 2004, 63 sivua. 

## Lähteet

	

## Aiheesta muualla
*Morbacka - Sinapinsiemen ry
Hallu

**Hallu** on kylä Kalannissa Uudessakaupungissa Varsinais-Suomessa. Hallussa on suljettu kyläkoulu, jonka omistaa nykyään kyläyhdistys, sekä suljettu kyläkauppa ja "torimäki". Hallun naapurikyliä ovat Kallela ja Varhela. Hallun halki virtaa Sirppujoki, joka saa alkunsa Laitilasta ja laskee mereen Uudessakaupungissa.

Hallussa toimii myös kyläyhdistys HaKaVa, johon kuuluvat myös Kallela sekä Varhela.

## Lähteet
Leménil-Mitry

**Leménil-Mitry** on kunta Meurthe-et-Mosellen departementissa Lorrainen hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Nancyn arrondissementtiin ja Harouén kantoniin. Kunnassa oli vuoden 2007 väestönlaskennassa kolme asukasta ja väestötiheys oli 0,8 as./km². Leménil-Mitryn pinta-ala on 3,43 neliökilometriä.

Kunnasta on matkaa Lebeuvilleen 2,1 kilometriä, Laneuveville-devant-Bayoniin 2,3 km, Mangonvilleen 2,4 km, Bainville-aux-Miroirsiin 2,4 km, Crantenoyiin 2,5 km, Roville-devant-Bayoniin 3,2 km ja Vaudevilleen 3,9 km. Ranskan pääkaupunkiin Pariisiin on matkaa 291 kilometriä.

## Väkiluvun kehitys

Leménil-Mitryn väkiluvun kehitys vuodesta 1968 vuoteen 2007:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Leménil-Mitry Mapquestissa
Reijo Paukku

**Reijo Paukku** (s. 1942) on suomalainen teatteriohjaaja, joka on työskennellyt oopperan, operetin, musikaalin sekä puhedraaman parissa. Ohjaajan lisäksi Paukku on toiminut myös koreografina, lavastajana ja puvustajana. Hän on myös esiintynyt drag-artistina.

Paukku tunnetaan erityisesti vuonna 1969 Tampereen teatterikesässä Suomen ensi-iltansa saaneen nuorisomusikaali Hairin ohjaajana. Paukku oli myös perustamassa Hairin esittänyttä Tampereen Popteatteria. Myöhemmin hän toimi pitkään Kotkan kaupunginteatterissa.

Paukulla on ollut huomattava vaikutus Kotkan teatterielämälle. Paukku kutsuttiin vuonna 1970 ohjaamaan Hair-musikaali Kotkan kaupunginteatterille. Hän aloitti Kotkassa 1973 ohjaaja-lavastajana ja hän perusti Kotkan Nuorisoteatterin, joka toimi 38 vuotta. Nuorisoteatterille Paukku ohjasi yhteensä 36 näytelmää. Paukku valokuvasi Kotkan Kaupunginteatterin esitykset sekä suunnitteli käsiohjelmat ja  julisteet. Ohjauksia oli kaikkiaan 45 ja käsikirjoituksia kolme. Lavastuksia Paukku suunnitteli 80, koreografioita 13 ja puvustuksia yhdeksän. Paukku toimi Kotkan Nuorisoteatterin toimi vuosina 1996–1998 Kotkan kaupunginteatterin apulaisjohtajana ja vuosina 1998–2000 teatterinjohtajana Anita Myllymäen irtisanouduttua tehtävästään. Paukku siirtyi takaisin apulaisjohtajaksi, kun Maija-Liisa Márton valittiin Kotkan kaupunginteatterin teatterinjohtajaksi. Paukku toimi Kotkan teatterissa vuoteen 2006 asti.

## Teokset
**Tampereen Popteatteri ja Hair-musikaali* (2009)

## Lähteet