open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pääsiäismuna

**Pääsiäismuna** on koristeltu muna, joita annetaan lahjaksi pääsiäisenä. Perinteisesti on koristeltu kananmunia, mutta nykyisin suklaiset munat ovat yleistyneet, ja myynnissä on myös pahvisia karamelleilla täytettyjä munia. Suklaamunien sisään on usein piilotettu pieni yllätys. Koristeltuja kananmunia on käytetty elämän tunnuskuvana.

## Kananmuna elämän tunnuksena

Koristellut munat, niistä kuoriutuvat untuvikot ja puput ovat perinteisiä uuden elämän ja hedelmällisyyden tunnuksia. Esimerkiksi kalevalainen maailmansyntyruno kertoo munasta, joka särkyy pudotessaan veteen. Joidenkin mukaan muinaisten germaanien kevätjuhlassa uhrattiin munia ja jäniksiä. Munia tuova tai kätkevä pupu on suosittu satuhahmo.. 

Juutalaiseen pääsiäiseen kuuluvat kovaksikeitetyt munat uuden elämän symbolina, ja heidän arvellaan omaksuneen perinteen kenties muinaisten roomalaisten kevätjuhlista.

## Kristillisen pääsiäismunan historia

Kananmuna soveltui hyvin kristillisen ylösnousemususkon symboliksi. Se on päältäpäin eloton ja kylmä, mutta kätkee elämän sisäänsä. Kananmuna sopi myös Jeesuksen kalliohaudan symboliksi.

Ensimmäiset kirjalliset merkinnät maalattujen pääsiäismunien antamisesta on 900-luvulta. Lähteen mukaan Tessalonikin luostarin igumeni antoi munkeille pääsiäisyönä maalatut pääsiäismunat.

Pääsiäismunan suosioon on vaikuttanut myös käytännöllisiä syitä. Katolisissa maissa pääsiäismunien suosiota on lisännyt eläinkunnan tuotteista kieltäytyminen pääsiäistä edeltävän paaston aikana, minkä vuoksi munia jäi yli. Munat tuli käyttää pääsiäisenä, ennen kuin ne pilaantuivat.

### Maria Magdaleenan legenda

Kristillisestä pääsiäismunaperinteestä kerrotaan Maria Magdaleenan legendaa. Legendan mukaan Maria Magdaleena matkusti keisari Tiberiuksen luo kertomaan ylösnousseesta Kristuksesta. Tiberius vastasi hänelle, että ylösnousemus on yhtä mahdollinen kuin pöydällä olleen kananmunan muuttuminen punaiseksi. Samassa muna muuttui punaiseksi ja siitä tuli ensimmäinen pääsiäismuna.

## Pääsiäismunaperinteitä

Pääsiäismunien koristelu on erityisen suosittua Puolassa ja muissa slaavilaisissa maissa. Kuuluisa jalokiviseppä Peter Carl Fabergé toimitti loistokkaita hopeamunia tsaarin hoviin.

Joissakin maissa pääsiäismunia piilotetaan ja lapset saavat etsiä ne. Karjalaisperinne ovat munataistelut: kovaksi keitetyt kananmunat kopsautetaan vastakkain ja se, jonka muna jää ehjäksi, voittaa.

## Kirjallisuutta

* Arkkimandriitta Arseni: Pääsiäismuna, ylösnousemuksen symboli, Glorian antiikki 2001.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Perinteet suosivat punaista munaa . Helsingin Sanomat 31.3.2009.
*
Shiva-kraatteri

**Shiva-kraatteri** on väitetty Intian rannikolla oleva muinainen asteroidin aiheuttama törmäyskraatteri. Se sijaitsee Intian valtameren pohjassa Mumbain kohdalla. Jotkut tutkijat arvelevat, että Shiva-kraatteriin liittyvä valtava asteroiditörmäys olisi aiheuttanut dinosaurusten joukkotuhon, ei Chicxulubiin Jukatanille tapahtunut varmistettu törmäys, joka joidenkin arvioiden mukaan olisi tapahtunut jo noin 300&nbsp;000 vuotta ennen varsinaista liitukauden loppua, jolloin liitueliöt ja dinosaurukset katosivat. Törmäys on mahdollisesti laukaissut Deccanin laakiobasalttipurkaukset. Toisten mukaan kraatterin jäänteeltä näyttävät muodostumat ovat syntyneet muuten kuin asteroidin törmäyksessä tapahtuneissa geologisissa muutoksissa.

Kiistellyn 65 miljoonaa vuotta vanhan Shiva-kraatterin olemassaolo on päätelty samankeskisistä geofysikaalisista poikkeamista, porausnäytteistä ja järistysaaltojen heijastumista. Kraatterimainen muodostuma on hyvin epämääräinen. Kraatterin mitat ovat nykyään noin 400 &times; 600 kilometriä ja sen keskus on mahdollisesti Bombayn ylänkö, joka on noussut ylös 5 km ympäristöstään, tai vedenalainen vuori. Alueella on runsaasti kaasu- ja öljyesiintymiä. Kraatteri on suureksi osaksi hautautunut maan sisään ja se on eroosion kuluttama.

Shivaksi kutsuttu muodostuma näyttää syntyneen laakiopurkausten kestäessä. Geologit eivät ole yksimielisiä siitä, että Shiva-kraatteriksi kutsuttu muodostuma on valtavan, noin 40 kilometrin läpimittaisen jättiasteroidin törmäyksen aiheuttama, niin kuin jotkut tutkijat ajattelevat. Sankar Chatterjee kollegoineen pitää sitä parempana teoriana dinosaurusten tuhoon kuin Chicxulub-kraatteria, joka on ehkä syntynyt Shivaa ja liitukauden loppua hieman aiemmin.

## Katso myös
*Shiva
*Chicxulub-kraatteri
*K/T-raja
*Liitukauden joukkosukupuutto

## Lähteet
Alkuin

**Alkuin** tai **Alcuin** (noin  732–19. toukokuuta 804) oli munkki ja opettaja sekä Kaarle Suuren tärkein neuvonantaja. Alkuin oli niin sanotun karolingirenessanssin keskushenkilö.

Alkuin oli kotoisin Englannin Yorkista. Hän sai koulutuksensa Yorkin katedraalikoulussa opettajanaan mestari Ethelbert. Kun Ethelbert nimitettiin vuonna 766 Yorkin arkkipiispaksi, tuli Alkuinista koulun johtaja.

Matkallaan Roomaan 781 Alkuin tapasi Kaarle Suuren. Kaarle sai houkuteltua Alkuinin hoviinsa Aacheniin. Vuosina 782–796 Alkuinin oppilaina olivat kuningas itse, hänen sukulaisensa, hoviin opiskelemaan lähetetyt nuorukaiset sekä palatsikappelin papit. Alkuin toi frankkien valtakuntaan englantilaiset opetusmenetelmät ja edisti vapaiden taiteiden opiskelua. Hän lähti hovista vuonna 796 saatuaan apotin viran Toursin Saint Martinin luostarissa. Alkuin vietti siellä viimeiset vuotensa.

Alkuin kirjoitti useita oppikirjoja sekä suuren määrän kirjeitä, jotka ovat säilyneet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Chicxulubin kraatteri

**Chicxulubin kraatteri** on Mesoamerikassa Etelä-Meksikossa Jukatanin niemimaalla oleva nyt jo maaperään hautautunut suuri impaktissa syntynyt törmäyskraatteri. Törmäys tapahtui 66 miljoonaa vuotta sitten. Alkuperäinen kraatteri oli läpimitaltaan noin 100 kilometriä ja syvyydeltään 10 kilometriä. Sittemmin se on laajentunut ja madaltunut, nyt sen halkaisija on noin 200 kilometriä.

Kraatterin synnyttänyt asteroidi oli laskelmien mukaan läpimitaltaan 12–15 kilometriä, ja sen nopeus osumahetkellä 20 km/s. Kraatterin synnyttäneen törmäyksen ajatellaan nykyään laajalti olevan syynä dinosaurusten joukkotuhoon. Törmäyksen ja joukkotuhon yhteyttä on joskus epäilty ja vaihtoehdoksi dinosaurusten häviämiseen on tarjottu esimerkiksi Deccanin laavapurkauksia Intiassa, mutta ne kestivät kauan, ja massatuho oli äkillinen.

Asteroidi synnytti törmätessään maanjäristyksiä, tulipaloja, maanvyöryjä ja tsunameita. Ilmakehään joutuneet materiaalit pimensivät taivaan pitkäksi aikaa. Lisäksi ilmaan nousi vesihöyryä ja rikkiyhdisteitä, joista syntyi pimentäviä pienhiukkasia ja happamia sateita. Vastaavan kokoisia asteroiditörmäyksiä tapahtuu maapallolla ehkä kerran sadassa miljoonassa vuodessa.

## Katso myös
* K/T-raja
* Liitukauden joukkosukupuutto

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
* 
* 
*
Calabria

**Calabria** (calabrian kielellä *Calàbbria*) on hallinnollinen alue Etelä-Italiassa. Catanzaro on toiminut sen pääkaupunkina vuodesta 1970, mutta alueparlamentti sijaitsee edelleen entisessä pääkaupungissa Reggio di Calabriassa. 

Alue on tunnettu kirkkaista uimavesistään, maataloustuotteistaan (oliivit, sitruunat, juustot ja viinit) sekä värikkäästä historiastaan, jonka oleellisena osana on ollut 1800-luvulta alkaen rikollisjärjestö ’Ndrangheta. Keskellä Calabriaa on Aspromonten vuoristo, jossa on kansallispuisto (*Parco nazionale dell’Aspromonte*).

Nykyinen Calabria käsittää Italian ”saappaankärjen”. Antiikin Calabrian maakunta sen sijaan käsitti Italian ”saappaankoron” eli osan nykyisestä Apulian alueesta. Merkityksen muutos tapahtui keskiajalla. Rooman valtakunnan aikana Calabria oli osa Regio III Lucania et Bruttiin aluetta (ei siis nimestään huolimatta Regio II Apulia et Calabrian aluetta) ja myöhemmin Lucania et Bruttiin provinssia.

## Talous
Calabria on Italian köyhintä aluetta: bruttokansantuote asukasta kohden on maan alhaisin, 60 prosenttia maan keskimääräisestä (16&nbsp;800 euroa v. 2016).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Regione Calabria
92

## Tapahtumia
* Rooman keisari Domitianuksesta tuli myös Rooman konsuli
* Moesia Inferiorin sarmaatit tuhosivat roomalaisen Legio XXI Rapaxin.

## Syntyneitä

## Kuolleita
* Dou Xian, kiinalainen poliitikko
93

## Tapahtumia
* Plinius nuoremmasta preettori

## Syntyneitä

## Kuolleita
* 23. elokuuta – Gnaeus Julius Agricola, Rooman Britannian kuvernööri
94

## Tapahtumia
* Domitianus rakennuttaa uudelleen ja vihkii käyttöön Curia Julian, Rooman senaatin kokoontumispaikan, joka oli tuhoutunut tulipalossa 64
* Domitianus karkottaa filosofit Roomasta
* Josephus saa valmiiksi teoksensa *[[Juutalaisten muinaisajat]]*

## Syntyneitä
* Kiinan keisari An

## Kuolleita
95

## Tapahtumia
*Quintilianuksen teos Puhujan kasvatus ilmestyi.

## Syntyneitä
*Appianos, historioitsija

## Kuolleita
*Quintilianus, reetori
97

## Tapahtumia
* Kiinalaiset sotajoukot saavuttavat Ban Chaon johdolla Kaspianmeren.

## Syntyneitä

## Kuolleita
98

## Tapahtumia
* Trajanus nousi Rooman keisariksi.
* Tacitus kirjoitti kirjansa *[[Germania (kirja)|Germania]]* ja *Agricola*.

## Syntyneitä

## Kuolleita
* Musonius Rufus, filosofi (oletettu viimeinen mahdollinen kuolinvuosi)
* 27. tammikuuta – Nerva, Rooman keisari (vuodesta 96)
Abbedissa

**Abbedissa** on katolisessa kirkossa benediktiiniläis-, sisterssiläis-, kartusiaani-, birgittalais- tai klarissalaisnaisluostarin johtajatar. Abbedissa toimii nunnien johtajana. 

Abbedissan on oltava vähintään 40-vuotias ja toiminut nunnana 10 vuotta. 

## Katso myös
* Abbé
* Apotti

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tuatara

**Tuatara** (*Sphenodon punctatus*) on endeeminen matelijalaji Uudesta-Seelannista ja sitä pidetään elävänä fossiilina. Se on alkuliskojen lahkon ainoa elossa oleva laji. Tuatara on yöeläin. Aiemmin tuataraliskot jaoteltiin kahdeksi eri lajiksi niiden esiintymisalueen mukaan, mutta vuonna 2009 tarkempi DNA-analyysi paljasti, että kyse on ennemminkin yhdestä ja samasta lajista.

## Koko ja ulkonäkö
Painoa aikuisella tuataralla on 300 grammasta yhteen kiloon asti koiraiden ollessa painavampia. Tuataralla on päälaella silmien välissä niin sanottu kolmas silmä, joka aistii valoa. Nuorella eläimellä se on näkyvä, mutta aikuisella iho on paksuuntunut peittämään silmän. Silmän tarkoituksena on mahdollisesti säädellä ”biologista kelloa”. Tuataroilla ei ole ulkoisia korva-aukkoja. Muiden matelijoiden tapaan myös tuatara on vaihtolämpöinen, mutta poikkeavasti ne säilyvät aktiivisina matalissakin, jopa 7 celsiusasteen lämpötiloissa.

## Lisääntyminen
Tuatarat tulevat sukukypsiksi noin 20 vuoden ikäisinä ja voivat elää mahdollisesti yli 100 vuoden ikäisiksi. Naaraat munivat vain noin joka neljäs vuosi, joskin koiras voi siittää naaraan joka vuosi. Parittelu tapahtuu maaliskuun tienoilla ja munat munitaan keväällä, loka-marraskuussa, maahan kaivettuihin kuoppiin, jotka naaras munimisen jälkeen peittää. Kuoppaan munitaan 1–19 munaa kerrallaan. Poikaset kuoriutuvat 11–16 kuukauden kuluttua. Poikasen sukupuolen määrittää lämpötila, jossa muna on ollut.

## Levinneisyys
Laji elää vain muutamilla Uuden-Seelannin Pohjoissaaren pohjoisrannikon ja Eteläsaaren pohjoisrannikon saarilla. Tuatara on ollut vaarassa hävitä ihmisten mukana tuotujen petojen syödessä lajin munia, erityisesti isorotta on suuri uhka tuataran munille.

## Ravinto
Tuatara syö pieniä hyönteisiä ja nilviäisiä, joita se saalistaa yön turvin tai kaivaa maasta. Satunnaisesti ruokana käyvät myös liskot, linnut ja linnunmunat. Päivät tuatara viettää piilossa maanalaisessa kolossaan, jossa saattaa pesiä myös merilintuja.

## Lähteet
Elias Nikolaus Ammerbach

**Elias Nikolaus Ammerbach** (n. 1530 – 29. tammikuuta 1597) oli saksalainen urkuri ja urkumusiikin sovittaja. Hän syntyi Naumburgissa ja opiskeli Leipzigin yliopistossa. Myöhemmin hän toimi urkurina Leipzigin Thomaskirchessä.

Ammerbach teki useiden tunnettujen säveltäjien teoksista sovituksia. Hän sävelsi mahdollisesti myös omaa musiikkia.

## Lähteet
Jacques Arcadelt

**Jacques Arcadelt** (n. 1505 – 14. lokakuuta 1568) oli alankomaalainen säveltäjä. Hänen varhaisesta elämästään ei ole paljoa tietoa. Hän oli Roomassa ainakin 1530-luvun lopussa. Samoihin aikoihin hän julkaisi neljä kirjaa madrigaaleja. Vuoden 1553 tienoilla Arcadelt muutti Ranskaan, jossa vietti loppuelämänsä.

Arcadelt julkaisi kaikkiaan 24 motettia, 3 kirjaa messuja, 126 chansonia ja yli 200 madrigaalia. Arcadeltin tunnetuimpiin madrigaaleihin kuuluu muun muassa *Il bianco e dolce cigno*.
Elaine Cunningham

**Elaine Cunningham** (s. 12. elokuuta 1962) on yhdysvaltalainen fantasia- ja tieteiskirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti Forgotten Realms -fantasiamaailmaan sijoittuvista töistään.

Cunninghamin suosituimpia hahmoja ovat puolihaltia Arilyn Kuunterä, bardi Danilo Thann ja omapäinen drow-velhotar Liriel Baenre. Cunninghamin suomennetuista teoksista Arilyn ja Danilo seikkailevat *Laulut ja miekat* -sarjassa ja Liriel *Drowprinsessa*-sarjassa.

## Teokset
### Suomennetut teokset

* **Laulut ja miekat -sarja**
** Haltian varjo (2001; *Elfshadow* 1991)
** Haltialaulu (2002; *Elfsong* 1994)
** Hopeavarjot (2003; *Silver Shadows* 1996)
** Perhesalaisuus (2004; *Thornhold* 1998)
** Unikristallit (2005; *The Dream Spheres* 1999)

* **Drowprinsessa -sarja**
** Drowin tytär (2000; *Daughter of the Drow* 1995)
** Juonien verkossa (2000; *Tangled Webs* 1996)
** Tuulenkävijä (2004; *Windwalker* 2003)

* **Kuninkaita ja neuvonantajia -sarja**

# 
# 
# 

### Suomentamattomat teokset

* *Evermeet: Island of Elves* (1998)

* *City of Splendors: A Novel of Waterdeep* (yhdessä Ed Greenwoodin kanssa, 2005)

* **Forgotten Realms -antologiat**
** *The Bargain – Realms of Valor* (1993)
** *The More Things Change – Realms of Infamy* (1994)
** *The Direct Approach – Realms of Magic* (1995)
** *Rite of Blood – Realms of the Underdark* (1996) / *The Best of the Realms, Book 1* (2003)
** *Secrets of Blood, Spirits of the Sea – Realms of the Arcane* (1997)
** *Speaking with the Dead – Realms of Mystery* (1998)
** *Fire is Fire – Realms of the Deep* (2000)
** *A little Knowledge – Realms of Shadow* (2002)
** *Gorlist's Dragon – Realms of Dragons* (2004)

* **[[Tähtien sota]] -romaanit**
** *Dark Journey*

***The Changeling -sarja**
** *Shadows in the Darkness* (2004)

## Aiheesta muualla
* Kotisivut
Heitor Villa-Lobos

**Heitor Villa-Lobos** () oli brasilialainen säveltäjä ja alan ensimmäinen Latinalaisesta Amerikasta maailmanmaineeseen noussut klassinen säveltäjä.

Heitor Villa-Lobos aloitti musiikin opiskelun isänsä johdolla. Tämän kuoltua vuonna 1899 Villa-Lobos alkoi ansaita rahaa soittamalla kahviloissa. Vuonna 1905 hän teki ensimmäisen matkansa Brasilian kaakkoisosiin keräämään paikallista kansanmusiikkia. Myöhemmin hän opiskeli lyhyen aikaa musiikkia Rio de Janeiron kansallisessa musiikki-instituutissa. Villa-Lobos esitti omia sävellyksiään ensimmäistä kertaa julkisesti 1915 Rio de Janeirossa. Teokset herättivät kuulijoissa kiihkeää väittelyä. Myöhemmin hän sai sävellyksistään rahapalkinnon, jonka turvin hän saattoi vuonna 1923 matkustaa Pariisiin opiskelemaan. Kun Villa-Lobos palasi Rio de Janeiroon vuonna 1930, hänet nimitettiin kaupungin musiikkikasvatuksen yli-intendentin virkaan.  Vuonna 1944 Villa-Lobos matkusti Yhdysvaltoihin johtamaan omien sävellystensä esityksiä. Useat paikalliset orkesterit tilasivat säveltäjältä uusia teoksia.

Villa-Lobos selvisi vuonna 1948 suoritetusta syöpäleikkauksesta mutta kärsi sen jälkeen heikosta terveydestä ja kuoli Rio de Janeirossa 72-vuotiaana marraskuussa 1959.

## Musiikki
Villa-Lobosin tuotantoon kuuluu monenlaisia sävellyksiä. Hän sävelsi muun muassa sinfonioita, oopperoita, kamarimusiikkia ja pianokappaleita. Säveltäjän kuuluisimpiin teoksiin kuuluu *[[Bachianas brasileiras]]* (*Bachia brasilialaisittain*), jossa hän pyrki yhdistelemään Johann Sebastian Bachin ja brasilialaisen musiikin vaikutteita. Säveltäjä oli nuoruudessaan ottanut omaksi soittimekseen kitaran ja teki suuren osan sävellyksistään kitaralle.

Sinfonioita Villa-Lobos sävelsi kaksitoista. Niistä viimeinen on vuodelta 1957. Säveltäjän tuotantoon kuuluu lisäksi muun muassa tunnettu *Choros*-sarja sekä viisi pianokonserttoa. Tyypillistä niille on rohkea rytmin käyttö ja spontaaniuden vaikutelma. Monissa teoksissa on mukana valtavia kuoro- ja orkesterimassoja, joille hän sävelsi omaperäisiä, kansanmusiikista tyyliteltyjä ja erinomaisesti soitinnettuja sävelmiä. Ranskalainen säveltäjä Olivier Messien on kutsunut häntä 1900-luvun nerokkaimmaksi soitintajaksi.

## Kirjallisuutta
* 

## Lähteet

## Katso myös
*Luettelo Heitor Villa-Lobosin teoksista
*:Luokka:Heitor Villa-Lobosin teokset
Almagest

**Almagest** () on yhden antiikin merkittävimmän tähtitieteilijän, 100-luvulla Aleksandriassa eläneen Klaudios Ptolemaioksen pääteos. *Almagest* on tähtitieteen historian merkittävimpiä kirjoja, ja se säilyi alan perusteoksena melkein 1&nbsp;500 vuotta. Se kokosi yhteen ja vei huippuunsa koko antiikin kreikkalaisen tähtitieteen saavutukset. Ptolemaioksen *Almagestissa* esittämä geosentrinen aurinkokuntamalli, jossa planeettojen radat konstruoitiin episykleillä, eksentreillä ja ekvanteilla korvaantui lopullisesti vasta Nikolaus Kopernikuksen aurinkokeskisellä mallilla.

## Käännöshistoria
Teoksen yleisesti käytetty nimitys ”Almagest” on peräisin kirjan arabiankielisen version nimestä *kitābu l-maǧisṭī* () eli 'suurin kirja'. Almagest käännettiin abbasidien valtakunnassa arabiaksi neljään kertaan, joista vain kaksi käännöstä on säilynyt nykypäiviin. Varhaisin käännös tehtiin kalifi al-Mamunin aikana 830-luvulla. Seuraava säilynyt käännös tehtiin 800-luvun lopulla ja sen viimeisteli Thabit ibn Qurra vuonna 892. Latinaksi Almagest käännettiin arabiasta 1100-luvulla. Kääntäjä oli Gerard Cremonalainen, joka Toledossa käänsi kirjan noin vuonna 1175. Jo sitä ennen teos oli käännetty  suoraan kreikasta mahdollisesti Sisiliassa.

## Sisältö

*Almagest* koostuu kolmestatoista kirjasta, jotka käsittelevät eri aiheita seuraavasti:

* Kirja I sisältää Ptolemaioksen perusteluja perusolettamuksilleen, joiden mukaan Maa on pallomainen ja liikkumaton ja sijaitsee maailman keskipisteessä.  Lisäksi kirjassa esitellään joitain geometrisia aputuloksia, joita tarvitaan myöhemmissä kirjoissa. 

* Kirja II jatkaa yleisen teorian käsittelyä mm. pallotrigonometrian ja pallotähtitieteen yleisiä periaatteita. Lisäksi kirjassa käsitellään päivän pituuden määrittämistä eri leveysasteilla.

* Kirja III aloittaa varsinaisen tähtitieteellisen osuuden Almagestista tutkimalla Auringon liikettä Maan ympäri.  Ptolemaios käyttää Auringon radan konstruoimiseen eksentristä ympyrää.

* Kirjat IV–VI käsittelevät Kuun liikettä ja Kuun parallaksin mittaamista. Kirjassa VI tutkitaan Auringon ja Kuun ratoja erityisesti pimennysten laskemisen kannalta.

* Kirjat VII–VIII sisältävät kiintotähtien luettelon, joka perustuu suurelta osin Hipparkhoksen tekemiin mittauksiin. Luettelossa mainitaan 1022 tähden ja 5 sumumaisen kohteen paikat ja suhteelliset kirkkaudet.

* Kirjat IX–XII käsittelevät viiden tuolloin tunnetun planeetan (Merkurius, Venus, Mars, Jupiter ja Saturnus) ratoja.

## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut

**Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut**, virallisesti *Pohjoismaisten hiihtolajien maailmanmestaruuskilpailut* järjestetään ratkaistaessa maastohiihdon, mäkihypyn ja yhdistetyn maailmanmestaruudet. Nykyisin kilpailut käydään kahden vuoden välein. Ensimmäiset talviolympialaisista erilliset MM-hiihdot olivat Janské Lázněssa 1925. Vuosina 1924–1980 talviolympialaisten pohjoismaisten hiihtolajien kilpailuilla oli myös MM-arvo, eikä siten erillisiä MM-kilpailuja järjestetty olympiatalvina. Ennen toista maailmansotaa kilpailut järjestettiin joka vuosi (1924–1939).  Sodan jälkeen kilpailuja järjestettiin vain parillisina vuosina 1948–1984 siten, että olympialaiset ja MM-kilpailut vuorottelivat keskenään. Täten erillisiä MM-kilpailuja oli vain joka neljäs vuosi. Kun MM-kilpailuja alettiin pitää parittomina vuosina 1985 alkaen, siirryttiin nykyiseen järjestelmään, jossa neljän vuoden arvokisajakso (olympiadi) kulkee syklissä: MM-kilpailut, välivuosi, MM-kilpailut, olympialaiset.

Viestihiihto tuli ohjelmaan vuonna 1933 ja naiset pääsivät mukaan vuonna 1954. Kilpailujen lajivalikoima pysyi konservatiivisena vuoteen 1987 asti, jolloin perinteinen ja vapaa hiihtotapa jakautuivat. Sprinttihiihto tuli MM-ohjelmaan vuonna 2001.

Vuosien 1925–1927 kilpailuja kutsuttiin kongressikisoiksi, ja vuosien 1928–1935 kilpailuja FIS-kisoiksi. Näille kisoille annettiin takautuvasti MM-arvo vuonna 1965.

Suomessa hiihdon MM-kilpailut on järjestetty seitsemän kertaa Lahdessa: 1926, 1938, 1958, 1978, 1989, 2001 ja 2017. Vuonna 2029 kisat järjestetään kahdeksannen kerran Lahdessa. Lisäksi Suomi järjesti Rovaniemellä vuonna 1984 yhdistetyn joukkue-MM-kilpailun, sillä kyseinen kilpailu ei kuulunut vuoden 1984 olympialaisten ohjelmaan. Samana vuonna Engelberg järjesti vastaavasti mäkihypyn joukkue-MM-kilpailun.

## MM-kilpailut
 = olympiakisojen yhteydessä

## Mitalitaulukko
*Päivitetty vuoden 2025 mm-kisojen jälkeen.*

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Hiihdon MM-kilpailut, Elävä arkisto, Yleisradio
Mariaanien hauta

**Mariaanien hauta** on läntisellä Tyynellämerellä sijaitseva maailman syvin tunnettu syvänmeren hauta. Sen syvin kohta Challengerin syvänne on noin 11 kilometriä merenpinnan alapuolella ja sijaitsee Yhdysvalloille kuuluvan Mariaanien saariston Guamin saaresta noin 300 kilometriä lounaaseen. Mariaanien haudan pituus on noin 2&nbsp;550 kilometriä ja keskimääräinen leveys 69 kilometriä. Saaristo ja siten myös hauta ovat saaneet nimensä Espanjan leskikuningattaren Maria Anna (Mariana) Itävaltalaisen (1634–1696) mukaan, jonka aikana seutua alettiin valloittaa.

Mariaanien hauta on muodostunut Tyynenmeren laatan subduktoituessa Filippiinien laatan alle. Haudan pohjalla vedessä vallitsee 1&nbsp;086 baarin paine, joka on tuhatkertainen normaaliin ilmanpaineeseen verrattuna.

## Mittauksia
Paikkaa luodattiin vuonna 1875 Challenger-tutkimusmatkalla, jolloin syvyydeksi mitattiin 8&nbsp;184 metriä. Kaikuluotaimella syvännettä kartoitettiin ensimmäistä kertaa 76 vuotta myöhemmin seitsemännellä HMS Challengerilla, *[[Challenger II|Challenger II:lla]]*. Tuolloin syvyydeksi mitattiin 10&nbsp;900 metriä. 

Mariaanien hautaan laskeuduttiin vuonna 1960 Trieste-nimisellä batyskafi-sukellusveneellä. Yhdysvaltain laivaston omistama alus oli suunniteltu Sveitsissä ja rakennettu Italiassa. Sukellukseen osallistuivat sveitsiläinen merivalokuvaaja-insinööri Jacques Piccard ja luutnantti Don Walsh Yhdysvaltain laivastosta. Trieste saavutti haudan pohjan 23. tammikuuta 1960 klo 13.06 ja ilmoitti syvyydeksi 11&nbsp;521 metriä. Syvyys korjattiin myöhemmin 10&nbsp;916 metriksi, kun otettiin huomioon suolapitoisuuden ja lämpötilan vaihtelun aiheuttamat virheet. Sen jälkeen hautaan on laskettu miehittämättömiä sukellusaluksia vuosina 1995 ja 2009. Vuonna 1995 japanilainen miehittämätön alus Kaiko laskeutui 10&nbsp;911 metrin syvyyteen. Vuonna 2011 tehtiin syvimmästä kohdasta Challengerin syvänteestä jälleen uusi mittaus, ja alin kohta on 10&nbsp;994 metriä. Mittauksessa käytettiin moniäänisiä kaikuluotaimia.

28. huhtikuuta 2019 tehtiin uusi syvyyssukelluksen ennätys, kun Victor Vescovon Limiting Factor -sukellusvene laskeutui 10 928 metrin syvyyteen. Alus viipyi pohjassa 4 tuntia 8 minuuttia ja löysi neljä uutta äyriäislajia.



## Elämää
Mariaanien haudassa on elämää jopa sen syvimmässä kohdassa 11 kilometrin syvyydessä. Vaikka aivan pohjalla vallitsee hyvin suuri paine, siellä on jopa runsaammin bakteereja kuin matalammissa vesissä. Pohjan eliöt saavat ravintoa sinne vajonneista kuolleiden eliöiden jäännöksistä, levistä ja muista pieneliöistä.

Syvimmät kalahavainnot on tehty 8&nbsp;145 metrin syvyydessä, mistä vuonna 2014 löydettiin uusi imukalaksi otaksuttu laji. Niiden lisäksi haudasta on onnistuttu kuvaamaan partanilkkakaloja sekä 35-senttisiä *[[Alicella]]*-suvun kaloja.

## Katso myös
* Filippiinien hauta
* Laattatektoniikka

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Marianatrench.com
Guiraut Riquier

**Guiraut Riquier** (n. 1230–1292) oli viimeisiä trubaduureja. Hän vaikutti 1200-luvun jälkimmäisellä puoliskolla ja kuoli vuonna 1292 tai myöhemmin. Häneltä on säilynyt epätavallisen suuri määrä lauluja.

Riquier asui jonkin aikaa Espanjassa ja toimi Alfonso X Viisaan palveluksessa.
Marcabru

**Marcabru** oli ranskalainen trubaduuri, jonka tunnetuin laulu lienee *Pax in nomine Domini* (Rauhaa Herran nimeen).

Marcabru vaikutti 1100-luvun ensimmäisellä puoliskolla ja aktiivisesti vuosina 1130-1149. Hän oli tiettävästi  kotoisin Gasconista ja oleskeli Poitiers'n, Toulousen ja Espanjan hoveissa. Useita kymmeniä Marcabrun runoja on säilynyt näihin päiviin, mutta vain neljään on jäljellä musiikki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo trubaduureista

Tämä on luettelo trubaduureista. Keskiaikaisia trubaduureja tunnetaan nimeltään joitakin satoja, musiikkia on säilynyt vain noin 40:ltä.

## Keskiaikaiset trubaduurit
### Trubaduurit, joilta on säilynyt musiikkia
*Aimeric de Peguilhan 
*Bertran de Born 
*Jehan Bodel 
*Guillaume de Cabestang
*Peire Cardenal 
*Martin Codax 
*Ernoul le Vieux 
*Folquet de Marselh 
*Gaucelm Faidit 
*Guiot de Dijon 
*Guiraut de Bornelh 
*Guiraut Riquier 
*Jaufré Rudel 
*Marcabru  
*Raimbaut de Vaqueiras 
*Sordello 
*Bernart de Ventadorn
*Peire Vidal 
*Guillaume d'Aquitaine eli Vilhelm IX Akvitanialainen
*William II Villehardouin
*Ramon de Miraval

### Trubaduurit, jotka tunnetaan nimeltä, mutta joilta ei ole säilynyt musiikkia
*Arnaut Daniel
Arsenie Todiraș

**Arsenie Todiraș** (s. 22. heinäkuuta 1983 Chișinău, Moldova) on moldovalainen laulaja, joka tunnetaan nykyään taiteilijanimellä **Arsenium**.

Todiraș tuli tunnetuksi O-Zone -yhtyeestä, jonka nuorin jäsen hän oli. Yhtyeen hajottua Todiraș lähti soolouralle ja otti käyttöön etunimestään johdetun taiteilijanimensä. Hän esitti vuoden 2006 euroviisuissa Moldovan edustuskappaleen *Loca* yhdessä Natalia Gordienkon ja Connect-R:n kanssa. Vuonna 2020 hän levytti yhteisen kappaleen "Lay Down" Radu Sîrbun kanssa.

## Diskografia
### Albumit
*The 33rd Element (2006)
*Rumadai (2008)

### Albumit O-Zonen kanssa
*O-Zone: *[[Dar, Unde Esti]]* (1999)
*O-Zone: *[[Number 1]]* (2002)
*O-Zone: *[[DiscO-Zone]]* (2004)

### Singlet O-Zonen kanssa
*"Numai Tu" (2003)
*"Dragostea Din Tei" (2004)
*"Despre Tine" (2004)

### Soolosinglet
*"Love Me, Love Me" (2005)
*"Loca" (2006)
*"Professional Heartbreakers" (2007)
*"Wake Up" (2008)
*"Rumadai" (2008)
*"Minimum" (2009)
*"25" (2009)
*"Исчезни" *(transkriboitu muodossa "Ischezni")* (2010)
*"Remember mе" (2010)
*"Nu ma mai cautа" (2010)
*"Erase it" (2010)
*"Bang Bang" (2010)
*"Happy Birthday" (2010)
*"My Heart" (2011)
*"I'm Giving Up" (2012)
*"Aquamarina" (feat. Janyela) (2013)
*"Do Rassveta" (feat. Sati Kazanova) (2014)
*"Bella Bella" (2015)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Arsenium MySpacessa
*Arsenium-fanisivu
Joseph Bodin de Boismortier

**Joseph Bodin de Boismortier** (23. joulukuuta 1689 Thionville, Moselle, Ranska – 28. lokakuuta 1755 Roissy-en-Brie, Ranska) oli ranskalainen säveltäjä. Boismortier sai musiikin opetuksensa Metzin kaupungissa. Hän muutti Perpignaniin vuonna 1713 ja asui siellä, kunnes vuonna 1724 muutti vaimonsa kanssa Pariisiin. Boismortier julkaisi Pariisissa ensimmäiset sävellyksensä ja nousi suureen suosioon. Hän sävelsi paljon musiikkia muun muassa huilulle.

Boismortierin laaja tuotanto käsittää 102 opusta. Yleisö piti hänen miellyttävästä ja helposta tyylistään, ja hän vaurastui ja vetäytyi eläkkeelle 1753.

Boismortier sävelsi viisi oopperaa. *Daphné* (1748) on julkaisematon lyyrinen tragedia, *Les quatre parties du monde* (“Neljä maanosaa”, 1752) baletti. Muita Boismortier’n baletteja ovat *Les voyages de l’amour* op. 60 (”Rakkauden tiet”, 1736) ja *Don Quichote chez la Duchesse* op. 97 (”Don Quijote kreivittären tykönä”, Favart, 1743).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Purkki

**Purkki** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* kulho, säilytysastia
* BBS, tietokone, johon voi ottaa yhteyttä puhelinverkon kautta toisella tietokoneella
* purkki, lasten pihaleikki
* metallinen nestepakkaus, maalipurkki
* säilyke- tai muu tölkki.
Kannu

**Kannu** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* kannu, nesteen säilytysastia
* kannu, vanha tilavuusmitta (2,6172 litraa)
* BBS (Bulletin Board System), modeemilla lankapuhelinverkkoon kytketty tietokone, joka vastaanottaa puheluita toisilta tietokoneilta
* kannu, IRC-kanavan nimitys puhekielessä.
2 Unlimited

**2 Unlimited** on belgialais-alankomaalainen elektronisen musiikin yhtye. Yhtye menestyi kaupallisesti yhdistämällä vaikutteita sekä tekno-musiikista että valtavirtapopista. Tämä vaikutti vahvasti eurodancena tunnetun musiikkityylin syntymiseen 1990-luvun puolivälissä. Yhtyeen suurimpia hittejä ovat muun muassa kappaleet ”No Limit” sekä ”Get Ready for This”.

2 Unlimited julkaisi neljä albumia ja pari kokoelmalevyä. Yhtye toimi aktiivisimmin vuosina 1991–1996 ja 1998–1999. Kaikkiaan yhtyeen levytykset ovat myyneet yli 20 miljoonaa kappaletta. 2 Unlimited alkoi keikkailla uudelleen syksyllä 2012.

## Alkuperäinen kokoonpano

2 Unlimitedin loivat belgialaiset tuottajat Jean-Paul De Coster ja Phil Wilde vuonna 1991. Elektronisen musiikin kanssa jo aiemmin työskennellyt kaksikko halusi laajentaa musiikillista antiaan, joten he palkkasivat mukaan räppäri Ray Slijngaardin ja laulaja Anita Dothin. Yhtyeen ensisingle ”Get Ready for This” nousi heti useiden eurooppalaisten hittilistojen kärkeen. Vuonna 1992 julkaistiin yhtyeen debyyttialbumi *[[Get Ready!]]*.

Suurimpaan kaupalliseen menestykseen he ylsivät vuonna 1993 toisella albumillaan *[[No Limits!]]*. Tämän albumin kärkisingle ”No Limit” nousi listojen kärkeen viidessätoista Euroopan maassa ja Kanadassa. Kappale on yhä yksi tunnetuimmista ja tyyliltään tunnistettavimmista eurodance-levytyksistä.

2 Unlimited julkaisi kolmannen albuminsa *Real Things* vuonna 1994 ja seuraavana vuonna kokoelmalevyn *Hits Unlimited*. Yhtyeen alkuperäinen kokoonpano hajosi vuonna 1996.

## Toiset kokoonpanot

Vuonna 1998 tuottajat De Coster ja Wilde yrittivät paluuta uudella 2 Unlimited -kokoonpanolla, mutta projekti ei saavuttanut suurta menestystä. Kahden naislaulajan, Romy van Ooijenin ja Marjon van Iwaardenin johdolla esiintynyt kokoonpano teki yhden levyn nimeltään *II*. Yhtye lopetti toistamiseen, kun laulajien sopimukset päättyivät.

Alkuperäiset laulajat Slijngaard ja Doth ovat jatkaneet omilla tahoillaan vanhojen hittiensä esittämistä läpi 1990-luvun lopun ja 2000-luvun alun. Ensimmäisen kerran he esiintyivät yhdessä uudestaan vuonna 2009.

Kaksikko alkoi keikkailla säännöllisesti uudelleen vuonna 2012. Vuonna 2013 kokoonpano esiintyi noin 40 kertaa, pääasiassa ympäri Pohjois-Eurooppaa. Vuoden aikana yhtye on ehtinyt käydä Suomessa kolme kertaa.

## Albumit

**[[Get Ready!]]* &nbsp;(1992)
**[[No Limits!]]* &nbsp;(1993)
**[[Real Things]]* &nbsp;(1994)
**[[Hits Unlimited]]* &nbsp;(1995)
**[[II (2 Unlimited)|II]]* &nbsp;(1998)
**[[The Complete History]]* &nbsp;(2004)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aimeric de Peguilhan

**Aimeric de Peguilhan** (n. 1170–1230) oli ranskalainen trubaduuri.

De Peguilhan syntyi Peguilhanissa. Hänen isänsä oli kauppias. De Peguilhan vietti elämästään noin kymmenen vuotta Italiassa.

De Peguilhanilta on säilynyt näihin päiviin saakka kymmeniä runoja, mutta ainoastaan kuuteen runoon on tallella myös musiikki.
Berat

**Berat** on Keski-Albaniassa sijaitseva kaupunki, jossa oli vuonna 2011 noin 36&nbsp;000 asukasta. Kaupunki on rakennettu Osum-joen varrelle. Kaupunki on kuuluisa ottomaaniaikaisesta arkkitehtuuristaan, mistä se saanut kutsumanimen *tuhannen ikkunan kaupunki* sekä bysantinaikaisesta linnakkeesta, joka sijaitsee kaupungin takana, kukkulan laella. Linnoituksen päällä on kirkkoja ja ikonimuseo, jossa on näytteillä tunnetun albanialaisen ikonimaalarin Onufrin teoksia 1500-luvulta.

Berat valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon harvinaislaatuisena esimerkkinä hyvin säilyneestä ottomaaniaikaisesta kaupungista vuonna 2008, jolloin se listattiin Gjirokastran kaupungin laajennuksena. Beratin ja Gjirokastran historialliset keskustat muodostavat nyt yhden Unescon maailmanperintökohteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* bashkia-berat.net
Harmaamustesieni

**Harmaamustesieni** (*Coprinopsis atramentaria*, syn. *Coprinus atramentarius*) on hämymustesienten sukuun kuuluva lyhytikäinen helttasieni. Se on nuorena hyvä ruokasieni, mutta se sisältää antabuksen tavoin vaikuttavia aineita, joten sitä ei pidä nauttia alkoholin kanssa.

## Ulkonäkö

Harmaamustesieni nousee maasta munanmuotoisena ja laakenee vanhemmiten kellomaiseksi. Sen ruskeanharmaa lakki on enimmillään 7 cm korkea, sileäpintainen ja suippohuppuinen. Nuorella sienellä jalka on lähes kokonaan lakin sisällä. Täysikasvuisen sienen korkeus on 7–12&nbsp;cm ja leveys 4–8&nbsp;cm. Heltat ovat nuorella sienellä vaaleat, mutta itiöiden kypsyessä helttojen väri tummenee. Vanhemmiten heltat sulavat mustaksi nesteeksi. Harmaamustesieni muuttuu maasta noustuaan vain parissa päivässä hyllyväksi mustaksi limaksi.

### Samankaltaisia lajeja
Harmaita mustesieniä on useita, joten harmaamustesienen varsinaisia näköislajeja saattaa olla vaikea tunnistaa. Tätä lajia muistuttaa muun muassa nipukkamustesieni (*Coprinopsis acuminata*).

## Kasvuaika ja -paikka
Harmaamustesieni kasvaa kesällä ja syksyllä tyypillisesti suurissa ryhmissä nurmikoilla, lehdoissa, lahokannoilla ja puutarhoissa. Se on yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa, mutta harvinaistuu Lappia myöten.

## Käyttö ravinnoksi
Harmaamustesieni on nuorena hyvä ruokasieni, joka ei vaadi esikäsittelyä. Vanhat yksilöt eivät kelpaa syötäväksi. Harmaamustesieniä käytettäessä tulee kuitenkin huomioida se, että harmaamustesieni sisältää antabuksen tavoin vaikuttavaa harvinaista aminohappoa kopriinia (C8H14N2O4, CAS-numero 58919-61-2) tai sen kaltaisia yhdisteitä, joten sen kanssa ei tule nauttia alkoholijuomia. Kopriini estää yhtä etyylialkoholin aineenvaihduntaan osallistuvaa entsyymiä. Jos sieniaterialla tai vielä muutaman vuorokauden kuluttua sen jälkeen nautitaan alkoholia, krapula seuraa 15 minuutin – 2 tunnin viiveellä. Oireita ovat muun muassa pahoinvointi, oksentelu, kasvojen ja ylävartalon punoitus, kutina ja päänsärky. Vakavammat oireet, kuten tajuttomuus sekä hengitys- tai sydänpysähdys, ovat hyvin harvinaisia. Oireet ovat yksilöllisiä ja riippuvat siitä minkä verran syödään sientä ja juodaan alkoholia. Yleensä oireet häviävät 2–4 tunnin kuluessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Evira: Harmaamustesieni 
* Laji.fi: harmaamustesieni (''Coprinopsis atramentaria'')
* Luonnossa.org: Harmaamustesieni (''Coprinus atramentarius'') 
* MushroomExpert: Coprinopsis atramentaria 
* ''Coprinopsis atramentaria'', harmaamustesieni @ Natural Fungi in Finland
Hugh Jackman

**Hugh Michael Jackman** (s. 12. lokakuuta 1968 Sydney, Uusi Etelä-Wales) on australialainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa roolistaan Wolverine-supersankarina ''X-Men''-elokuvasarjassa. Hän näytteli Jean Valjeania vuoden 2012 musikaalielokuvassa *[[Les Misérables (vuoden 2012 elokuva)|Les Misérables]]*, josta hän sai Golden Globen ja ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa.

Jackman tunnetaan myös teatterimusikaalista *[[The Boy from Oz]]*, josta hänet palkittiin Tony-palkinnolla.

## Elämäkerta
Hugh Jackman syntyi Sydneyn kaupungissa Australiassa. Hän oli englantilaisten vanhempiensa perheen viides ja nuorin lapsi. Jackmanilla on häntä nuorempi sisarpuoli. Jackmanin äiti palasi Englantiin Jackmanin ollessa kahdeksanvuotias, ja hän jäi kirjanpitäjänä toimineen isänsä Chris Jackmanin luokse.

Jackman tapasi australialaisen *[[Corelli]]*-televisiosarjan kuvauksissa vuonna 1995 Deborra-Lee Furnessin, ja he menivät naimiisiin seuraavana vuonna. Heillä on kaksi adoptoitua lasta. Pariskunta erosi syksyllä 2023.

### Ura
Jackman on näytellyt australialaisissa elokuvissa *[[Erskineville Kings]]* (1998) ja *[[Paperback Hero]]* (1999). Elokuvia ei ole julkaistu Suomessa. Hänen ensimmäinen elokuvansa Yhdysvalloissa ja Hollywoodissa on *[[X-Men (elokuva)|X-Men]]* (2000), joka oli samalla myös Jackmanin läpimurto. Alun perin Wolverinen rooliin oli suunniteltu muusikko Glenn Danzigia. Vuosina 2000–2024 Jackman on esittänyt Wolverinen hahmoa kymmenessä eri elokuvassa, joista kahdeksassa pääosassa ja kahdessa pienessä cameo-roolissa. *X-Men*-elokuvien lisäksi Jackman on näytellyt myös muun muassa hakkerielokuvassa ** (2001), romanttisissa komedioissa *[[Teoria miehistä]]* (2001) ja *[[Kate & Leopold]]* (2001) sekä hirviöiden metsästäjänä *[[Van Helsing]]issä* (2004). Vuonna 2006 sai ensi-iltansa kuusi Jackmanin elokuvaa: *[[X-Men: Viimeinen kohtaaminen]]*, *[[Scoop]]*, *[[The Fountain]]*, *[[The Prestige]]* sekä animaatiot *[[Virran viemää]]* ja *[[Happy Feet]]*.

Hugh Jackman on myös tunnettu teatterityöstään. Aloittaessaan uraansa vierailemalla televisiosarjoissa, kuten *[[Law of the Land]]*, *[[Blue Heelers]]* ja *[[Lumisen virran mies]]*, hän esiintyi musikaaleissa Kaunotar ja Hirviö (1995), ilkeänä Gastonina; Sunset Boulevard (1996) ja Oklahoma! jossa hän esitti Curlya. Laulu- ja tanssitaitonsa hän näytti Yhdysvalloille musikaalissa Carousel (2002), mutta viimeistään Broadwayllä esitetyssä The Boy from Ozissa (2003), josta hän sai Tony-palkinnon parhaana musikaalinäyttelijänä. The Boy from Ozissa Jackman näyttelee kuuluisaa australialaista viihdetaiteilijaa, laulaja ja laulunkirjoittaja Peter Allenia. 

Jackman on juontanut Tony-palkintogaalan peräti kolmesti peräkkäin, vuosina 2003, 2004 ja 2005, joista vuoden 2004 juonnolla hän voitti Emmyn. Vuonna 2009 hän juonsi Oscar-gaalan.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Famke Janssen

**Famke Beumer Janssen** (s. 5. marraskuuta 1964 Amsterdam, Alankomaat) on hollantilainen näyttelijä ja malli, joka asuu nykyisin Yhdysvalloissa. Hänen tunnetuimmat roolihahmonsa ovat Bond-tyttö Xenia Onatopp elokuvassa *[[007 ja kultainen silmä]]*, Ava Moore sarjassa *[[Muodon vuoksi]]* ja supersankaritar Jean Grey *[[X-Men (elokuvasarja)|X-Men-elokuvissa]]*.

## Ura

Janssen muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1984 ryhtyäkseen malliksi. Muutettuaan Los Angelesiin Janssen pääsi näyttelemään amerikkalaisiin televisiosarjoihin. Hän teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1992, mutta ensimmäinen merkittävä elokuvarooli oli James Bond -elokuvassa *007 ja kultainen silmä* vuonna 1995.

## Yksityiselämä

Janssen oli naimisissa Kip Williamsin kanssa, mutta pari erosi vuonna 2000.

## Valikoitu filmografia

## Lähteet
Kalpa

**Kalpa** (ransk. épée) on urheilulaji, jossa otellaan yksi vastaan yksi kalpa-nimisellä miekalla. Kalpa on pistomiekka, joten sillä saa pisteen ainoastaan pistämällä vastustajaa. Kahdesta muusta miekkailun olympialaislajista myös floretti on pistomiekka kun taas säilä on lyömämiekka.  
Kalvan hyväksytty osuma-alue on koko keho.  Ottelualue on muiden lajien tapaan 14 x 1,5–2 metrin suuruinen. 

Kalpamiekkailu on yksinkertaisin laji seurata sillä se, joka pistää ensimmäisenä voittaa pisteen. Sopimusaseilla floretilla ja säilällä piston hyväksyminen riippuu myös siitä, kumpi hyökkäsi ensin tai torjui hyökkäyksen onnistuneesti ja jatkoi vastapistolla. Kalvalla kaksoispistot eli pistot, joissa molemmat miekkailijat osuvat toisiinsa samanaikaisesti, ovat sallittuja. Kaksoispisto eli ns. "tuplapisto" rekisteröityy, jos miekkailijat saavat toisiinsa piston 40 millisekunnin sisällä. 

Nykyaikaisissa olympialaisissa laji on ollut mukana vuodesta 1900 alkaen. Kalpamiekkailu kuuluu osana myös nykyaikaisen viisiottelun kilpailuohjelmaan. Nykyaikaisessa 5-ottelun miekkailussa otellaan yhteen pistoon ja siinä ei hyväksytä kaksoispistoja. Kalpamiekkailu kuuluu osana myös ilmailu 5-ottelun kilpailuohjelmaan.

## Miekka
Kalpa on ennen vanhaan tarkoittanut erilaisia miekkoja, yleensä sapelia tai lyömämiekkaa. Nykyisin kalvaksi kutsutaan modernisoitua pistomiekkaversiota kaksintaistelumiekasta.

Kalvan terä on maksimissaan 90 cm pitkä ja ase painaa noin 770 grammaa. Florettiin verrattuna kalpa on raskaampi, siinä on jäykempi, poikkileikkaukseltaan V:n muotoinen terä ja sen alumiininen väistinlevy (kokilli) on suurempi. Kuten muissakin miekoissa, koko ase on maadoitettu, eikä siihen osuneita pistoja rekisteröidä. 

Pisto rekisteröidään kalvan kärjessä olevalla metallisella painokatkaisijalla, joka on yhteydessä merkinantolaitteeseen. Painokatkaisimen ison jousen tulee kannattaa 750 gramman paino rekisteröimättä pistoa. Lisäksi painokatkaisimen kärkiosan ja kärkihylsyn väliin tulee jäädä 1,5 mm tyhjää tilaa. Kärkiosa ei saa rekisteröidä pistoja, jos kärkiosan ja kärkihylsyn väliin jää vähemmän kuin 0,5 mm tilaa. Nämä säädöt tarkistetaan kilpailuissa jokaisen ottelun alussa tarkoitukseen varatulla puntilla ja rakotulkilla.

## Katso myös
* Floretti
* Säilä
* Miekka

## Lähteet
Floretti

**Floretti** () on urheilulaji, jossa otellaan yksi vastaan yksi floretti-nimisellä miekalla. Floretti on pistomiekka, joten pisteen saa ainoastaan pistämällä vastustajaa. Kahdesta muusta miekkailun olympialaislajista myös kalpa on pistomiekka, kun taas säilä on sekä pisto- että lyömämiekka.

Floretin sallittu osuma-alue on vastustajan torso. Ottelualue on muiden lajien tapaan 14 × 1,5–2 metrin suuruinen.

Jos osuma osuu muualle kuin osuma-alueelle, ottelu keskeytetään mutta pistettä ei anneta. Florettimiekkailussa on käytössä etuoikeussääntö. Etuoikeuden voi saada hyökkäämällä ensin tai torjumalla vastustajan hyökkäyksen. Jos kumpikin miekkailija osuu samanaikaisesti toisiinsa, pisteen saa miekkailija, jolla oli etuoikeus. Jos kumpikin miekkailija aloitti hyökkäyksen samanaikaisesti, pistettä ei anneta kummallekaan. Jos torjuntaan käytetään vapaata kättä, vastustajalle tuomitaan yksi piste.

## Historia
Sana *floretti* tulee ranskan sanasta *refouler*. Floretti kehitettiin Ludvig XIV:n hovissa 1600-luvulla. Aikaisempia aseita kevyempänä se sopi miekkailun harjoitteluun, ja terävän kärjen sijaan sen päässä oli nuppi. Se oli nykyään käytettyä florettia lyhyempi. Floretti oli mukana jo ensimmäisissä moderneissa olympialaisissa Ateenassa 1896; vain vuoden 1908 Lontoon olympialaisissa florettimiekkailua ei ollut mukana. Naiset ovat saaneet osallistua olympialaisten miekkailuun Pariisin kisoista 1924 lähtien. Sähköinen pistelasku florettimiekkailuun tuli vuonna 1955.

## Miekka

Floretti on ohut ja kevyt pistomiekka, jota alun perin käytettiin miekkailun harjoittelemiseen. 

Floretteja saa sekä sähköttä että sähköistettynä. Sähköttömiä miekkoja käytetään lähinnä harjoitteluun. Kilpailut vaativat yleensä miekkailijoiden käyttävän sähköistettyjä miekkoja. Floretin enimmäispaino on 500 g ja enimmäispituus 110 cm; terän pituus saa olla korkeintaan 90 cm. Terän reunat on pyöristetty, joten sillä ei voida leikata tai viiltää. Otellessa terän pitää olla mahdollisimman suora: yhden senttimetrin käyryys sallitaan. Miekan kuuluu joustaa 5,5–9,5 cm, kun 3 cm päähän nupista laitetaan 200 g paino. Terän ja kahvan välissä olevan kokillin halkaisija on 12 cm. Jotta miekan kärjessä oleva nuppi painuu pohjaan, vaadittavan massan pitää olla 500 g (5 N).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Säilä

**Säilä** () on urheilulaji, jossa otellaan yksi vastaan yksi säilä-nimisellä miekalla. Säilä on lyömämiekka, jolla saa pisteen myös vastustajan sivaltamisesta. Kaksi muuta miekkailun olympialaislajia kalpa ja floretti ovat pelkästään pistomiekkoja. Säilämiekkailussa hyväksytty osuma-alue on vastustajan vyötäröstä ylöspäin. Ottelualue on muiden lajien tapaan 14 x 1,5–2 metrin suuruinen. 

## Miekka
Säilä-miekka on nykyaikainen versio klassisesta pohjoisitalialaisesta kaksintaisteluissa käytetystä miekasta. Säilä on kalvan tavoin muokattu urheiluvälineeksi aseesta, jolla historiassa taisteltiin sodassa. 

Säilä tarkoittaa paitsi koko miekkaa, myös miekan yhtenäistä perusosaa, jonka muodostavat terä ja ruoto ilman niihin kiinnitettyjä väistintä, kourainta, pontta ja ponnen alusta tai muita lisäosia kuten rysty- ja väistökaaria, väistörenkaita tai kelloa eli kokillia.

## Etymologia
*Säilä* on omaperäinen suomalainen sana, joka on sukua sanalle *säle*. Suomalaisista miekkailuseuroista yhdellä on *säilä* nimessään: Saimaan Säilät, Lappeenranta. Parhaiten 2000-luvulla säilämiekkailussa on kuitenkin menestynyt Tapanilan Erän miekkailujaosto. Vuodesta 2012 lähtien Vantaalla on toiminut vain säilämiekkailuun erikoistunut miekkailuseura Säiläklubi ry.

*Säilä* oli ruotujakolaitoksen aikana myös kohtalaisen tavallinen sotamiehen nimi. Kun ruotusotamies värväytyi, ruotsalaiset upseerit antoivat hänelle suomalaisen alkuperäisnimen tilalle uuden ruotsinkielisen. Säilä eli ruotsiksi *Klinga* oli hyvin suosittu. Klinga- ja Säilä-nimisiä sukuja elää Suomessa edelleen.

## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Ian McKellen

**Sir Ian Murray McKellen** (s. 25. toukokuuta 1939 Burnley, Lancashire, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänen roolinsa käsittävät kaikkea Shakespearen näytelmistä menestyneisiin toimintaelokuviin. Ian McKellen tunnetaan myös homoseksuaalien oikeuksien puolustajana.

McKellen syntyi Burnleyssä Lancashiressa. Hän aloitti näyttelemisen nuorena teatterissa tekemällä Shakespeare-tulkintoja näyttämöllä. Hän alkoi esiintyä 1960-luvulta alkaen elokuvissa ja televisio-ohjelmissa ja saada 1970-luvusta lähtien merkittäviä rooleja. Hän alkoi esiintyä 1990-luvulta lähtien yhdysvaltalaisissa elokuvissa. 

McKellenin kenties tunnetuin roolihahmo on Gandalf ''Taru sormusten herrasta'' -elokuvatrilogiassa, joka pohjautuu J. R. R. Tolkienin kirjoittamaan fantasiaromaaniin. Hän ei ollut lukenut romaania ennen elokuvatrilogiaa, joten ohjaaja Peter Jackson laittoi hänet lukemaan sen. McKellen esittää Gandalfia myös ''Hobitti''-elokuvatrilogiassa (2012–2014). Toinen hyvin tunnettu McKellenin esittämä roolihahmo on *[[Ryhmä-X]]*-supersankarisarjakuvassa esiintyvä superroisto Magneto, jota hän esitti Bryan Singerin ohjaamissa toimintaelokuvissa *[[X-Men (elokuva)|X-Men]]* (2000) ja *[[X-Men 2]]* (2003) sekä Brett Ratnerin ohjaamassa kolmannessa osassa *[[X-Men: Viimeinen kohtaaminen]]* (2006). McKellen tulee palaamaan Magneton rooliin myös Marvel Cinematic Universeen sijoittuvassa elokuvassa ** (2026). Vuonna 2006 valmistuneessa *[[Da Vinci -koodi (elokuva)|Da Vinci -koodissa]]* McKellen näyttelee eksentristä Sir Leigh Teabingiä. McKellen on esiintynyt myös Pet Shop Boysin musiikkivideossa ”Heart” vuonna 1988 esittäen Draculaa.

McKellen aateloitiin vuonna 1990. Hän on kasvissyöjä. Hän on voittanut myös useita palkintoja teatteri- ja elokuvaesiintymiensä ansiosta. Hän sai joulukuussa 2007 Kunniaritarien ritarikunnan jäsenyyden. Ritarikuntaan pääsee kerrallaan vain 65 jäsentä monarkin lisäksi.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ian McKellenin virallinen kotisivusto 

*
Johann Christian Bach

**Johann Christian Bach** (5. syyskuuta 1735 Leipzig – 1. tammikuuta 1782) oli saksalainen säveltäjä. Hän oli säveltäjä Johann Sebastian Bachin ja hänen toisen vaimonsa Anna Magdalenan nuorin poika. Hän oli klassismin ajan vaikutusvaltaisimpia säveltäjiä ja tunnetaan erityisesti sinfonioistaan sekä konsertoistaan kosketinsoittimille.

## Elämäkerta

J. C. Bach opiskeli musiikkia aluksi isänsä Johann Sebastian Bachin johdolla. Isän kuoltua vuonna 1750 J. C. Bachia alkoi opettaa hänen veljensä Carl Philipp Emanuel Bach Berliinissä. Vuonna 1754 J. C. Bach muutti Milanoon Italiaan, jossa hän alkoi opiskella  kontrapunktia Giovanni Battista Martinin johdolla. Italiassa J. C. Bach sävelsi oopperoita (kaikkiaan 11) ja toimi Milanon tuomiokirkon urkurina vuodesta 1760. Hän sävelsi tänä aikana muun muassa kaksi messua, requiemin ja Te Deumin ja lopulta kääntyi katoliseen uskoon.

Vuonna 1762 Johann Christian kutsuttiin Lontooseen, missä hän vietti lopun elämäänsä. Hän oli kahdenkymmenen vuoden ajan Englannin kuuluisin säveltäjä, joka sävelsi Lontoon King’s Theatren oopperoita sekä järjesti orkesterikonsertteja. Hän toimi myös kuningatar Charlotten musiikinopettajana. 

Hänen sävellyksensä ovat tyyliltään galantteja, elegantteja ja melodiarikkaita. Ensimmäisen Lontoon vuotensa aikana Johann Christian tutustui W. A. Mozartiin, joka opiskeli Johann Christianin oppilaana piano- ja orkesterimusiikkia. Johann Christian Bach kuoli köyhänä ja hänet haudattiin Lontooseen St Pancras Old Churchin hautuumaalle. ”Menetys musiikin maailmalle” Mozart kirjoitti kirjeessään isälleen Leopoldille Johann Christian Bachin kuolemasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*