open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kyykäärmeet

**Kyykäärmeet** (Viperidae) on uuskäärmeisiin (Caenophidia) kuuluva myrkyllisten käärmeiden heimo, jonka lajeja elää kaikkialla maailmassa. Kyykäärmeillä on yleensä paksu ruumis, solakka häntä ja kolmiomainen pää.

Useimmat kyykäärmeet synnyttävät eläviä poikasia. Alkuperäislajit munivat munia, joissa sikiö on jo täysin kehittyneessä tilassa. 

Kuoppakyiden (Crotalinae) alaheimon lajeilla on myös infrapuna-aistielin.

## Myrkyllisyys
Kyiden myrkky on aina hemotoksista, mutta osa lajeista erittää sekä hemotoksista että neurotoksista myrkkyä. Vanhan maailman myrkkykäärmeistä kyykäärmeillä on kehittynein myrkkyelin. Kyiden hampaat ovat niin pitkät, että ne eivät normaalisti mahtuisi suljettuun suuhun. Tästä syystä lyhyeksi kehittynyt yläleukaluu taittuu linkkuveitsen tapaan kokoon. Käärmeen purressa hampaat taittuvat salamannopeasti esiin ja iskeytyvät saaliiseen. Myrkky alkaa saman tien vaikuttaa, ensin lamauttaen ja lopulta tappaen saaliseläimen. Vaikka saaliit ehtivätkin juosta pitkähköjäkin matkoja pureman jälkeen, kyy löytää ne yleensä kuolleena seuraamalla hajujälkeä tarkan hajuaistinsa avulla. Käärme nielee saaliinsa pää edellä.

## Luokittelu
Kyykäärmeiden heimo jakautuu kolmeen alaheimoon, joissa on yhteensä 364 lajia:

* Azemiopinae
** *[[Azemiops]]*
* Kuoppakyyt (Crotalinae)
** Vesimokkasiinit (*Agkistrodon*)
** *[[Atropoides]]*
** *[[Bothriechis]]*
** *[[Bothrocophias]]*
** Keihäskäärmeet (*Bothrops*)
** *[[Calloselasma]]*
** *[[Cerrophidion]]*
** Kalkkarokäärmeet (*Crotalus*)
** *[[Deinagkistrodon]]*
** *[[Garthius]]*
** *[[Gloydius]]*
** Kyömynenäkyyt (*Hypnale*)
** Surukukut (*Lachesis*)
** *[[Metlapilcoatlus]]*
** *[[Mixcoatlus]]*
** *[[Ophryacus]]*
** *[[Ovophis]]*
** *[[Porthidium]]*
** *[[Protobothrops]]*
** Kääpiökalkkarokäärmeet (*Sistrurus*)
** Aasiankuoppakyyt (*Trimeresurus*)
** *[[Tropidolaemus]]*
* Varsinaiset kyykäärmeet (Viperinae)
** Puukyyt (*Atheris*)
** Puffadderit (*Bitis*)
** Konnakyyt (*Causus*)
** Sarvikyyt (*Cerastes*)
** *[[Daboia]]*
** Efat (*Echis*)
** *[[Eristicophis]]*
** *[[Macrovipera]]*
** *[[Montatheris]]*
** *[[Montivipera]]*
** *[[Proatheris]]*
** *[[Pseudocerastes]]*
** Kyyt (*Vipera*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: Viperidae
Port Louis

**Port Louis** on Mauritiuksen pääkaupunki. Sen arvioitu asukasluku on 140&nbsp;430 (2012). Se on maan suurin kaupunki ja tärkein satama Intian valtameren rannalla.

Ranskalaiset perustivat Port Louisin noin vuonna 1735 levähdyspaikaksi Hyväntoivonniemeä kiertäville aluksilleen. Kaupunki nimettiin Ludvig XV:n () mukaan.  Nykyisestä väestöstä on suuri osa 1800-luvulla Intiasta muuttaneiden jälkeläisiä.

Port Louisin vanhakaupunki sijaitsee Port-Louisin vuorella. Kaupungissa on myös  kiinalainen kaupunginosa, Chinatown. Nähtävyyksiin kuuluvat luonnontieteellisen museon näytteet sukupuuttoon kuolleista linnuista, kuten mauritiuksendodosta, ja postimuseon värikkäät postimerkit.

Port Louisin lentoasemalta on suoria yhteyksiä useisiin Euroopan kaupunkeihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Palikir

**Palikir** on ollut Mikronesian liittovaltion pääkaupunki vuodesta 1989 alkaen. Kaupungin pinta-ala on 55,2 km2 ja vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan sen asukasluku oli 6647.

Kaupunki sijaitsee Pohnpein saarella sisämaassa, saaren luoteisosassa. Läheinen rannikkokaupunki Kolonia on saaren toinen asutuskeskus. Pohnpein kansainvälinen lentoasema sijaitsee noin 9 kilometrin päässä kaupungista koilliseen.

Palikirista tuli Mikronesian federaation pääkaupunki vuonna 1989. Yhdysvallat tuki uutta pääkaupunkia 15 miljoonalla dollarilla, jolla rakennettiin hallinnollisia rakennuksia ja virastoja.

## Ilmasto

## Lähteet
Nessebar

**Nessebar** () on antiikin ajalta periytyvä kaupunki Mustanmeren rannalla Bulgariassa Burgasin alueella. Sen väkiluku vuonna 2021 oli 11&nbsp;236.

## Historia
### Antiikki

Antiikin aikana paikalla oli kreikkalainen siirtokunta nimeltä Mesembria, josta nykyisen kaupungin nimi on muuntunut. Antiikinaikainen kaupungin osa sijaitsee saarella, joka on yhdistetty mantereeseen keinotekoisella kannaksella.

### Myöhempi historia

Nykyisin Nessebar on matkailunähtävyys, joka on tullut suosituksi yhdessä useiden lomakohteiden kanssa. Suurin lomakohteista, Sunny Beach, sijaitsee heti Nessebarin pohjoispuolella. 

Historiallisten kohteidensa ansiosta Nessebar valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1983 nimellä *Nessebarin muinainen kaupunki*.

## Kuvia

Image:Bulgaria-Nesebar-01.JPG
Image:Bulgaria-Nesebar-02.JPG
Image:Bulgaria-Nesebar-03.JPG
Image:Bulgaria-Nesebar-04.JPG
Image:Bulgaria-Nesebar-05.JPG
Image:Bulgaria-Nesebar-06.JPG
Image:Bulgaria-Nesebar-07.JPG
Image:Bulgaria-Nesebar-08.JPG
Image:Bulgaria-Nesebar-09.JPG
Image:Bulgaria-Nesebar-10.JPG


## Lähteet

## Aiheesta muualla
VAX

**VAX** (**V**irtual **A**ddress e**X**tension) on Digital Equipment Corporationin menestyneimpiä minitietokonearkkitehtuureja. Se suunniteltiin aluksi pelkäksi 16-bittisen PDP-11:n jatkeeksi, jonka oli tarkoitus tarjota 32-bittinen osoiteavaruus ja virtuaalimuisti, mutta siitä tulikin ennen pitkää täysin itsenäinen arkkitehtuuri. 

VAX-sarja vakiinnutti 32-bittisen arkkitehtuurin ja asetti sen kilpailemaan suurtietokoneiden kuten IBM S/360:n kanssa.
VAX toi tieteelliseen laskentaan tarkoitetun suurtietokoneen suorituskyvyn yritysten insinööriosastoille.

## Historia
Gordon Bell johti VAX-tietokoneiden kehitystä.

Ensimmäinen VAX-malli VAX-11/780 esiteltiin 25. lokakuuta 1977. Tietokonetta kutsuttiin ensimmäiseki yhden MIPSin tietokoneeksi (miljoona käskyä sekunnissa). VAX-11/780:tä käytettiin etenkin 1980-luvulla paljon suorituskykytestien vertailukohtana, mutta myöhempien mittausten mukaan sen todellinen suorituskyky oli ilmoitettua pienempi. 

VAX-sarja lopetettiin vuonna 2000.

VAX-konekieleen kuuluu hyvin paljon erilaisia käskyjä ja osoitusmuotoja, minkä ansiosta sitä on pidetty malliesimerkkinä äärimmilleen viedystä CISC-ajattelusta. VAXin seuraajaksi vuonna 1992 kehitetty Alpha-arkkitehtuuri sen sijaan on miltei sen vastakohta – äärimmilleen viety RISC.

Vuonna 1982 julkaistu VAX-11/730 Nebula oli vastaavankaltainen kuin 750, mutta perustui 4-bittiseen kaupalliseen slice-suorittimeen. Myöhemmin esitelty MicroVAX perustui kahden mikropiirin VLSI-toteutukseen VAX-arkkitehtuurista.

## Käyttöjärjestelmät
VAXeissa käytettyjä käyttöjärjestelmiä ovat pääasiassa VMS ja UNIX (BSD ja Ultrix). Lisäksi arkkitehtuurille on suunniteltu reaaliaikajärjestelmä VAXELN.

## Mallistot
* VAX-11
** VAX-11/750
** VAX-11/780
* MicroVAX
* VAX 4000
* VAX 6000
* VAX 8000
* VAX 9000

## Katso myös
* VAX Processor architecture 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* HP: VAX systems  
* VAXarchive 
* V A X Kingdom 
* Vanhoja teknisiä dokumentteja, Bitsavers.org
Yhdenmuotoisuus

**Yhdenmuotoisuus** geometrisilla tasokuvioilla tai kappaleilla tarkoittaa lyhyesti sitä, että ne ovat saman muotoisia, mutta koko voi olla eri. Toisin sanoen kaksi kuviota ovat yhdenmuotoiset jos ja vain jos ne voidaan muuntaa toisikseen translaatioiden, rotaatioiden, peilausten ja homotetian avulla. 

Yhdenmuotoisten tasokuvioiden niitä sivuja, jotka näiden geometristen operaatioiden seurauksena muuntuvat toisikseen, kutsutaan *vastinsivuiksi*. Keskenään yhdenmuotoisilla kuvioilla kaikkien vastinsivujen pituuksien suhde on sama luku. Tätä vastinsivujen pituuksien suhdetta kutsutaan *mittakaavaksi.* 

Erityisesti monikulmioilla määritellään vastaavasti vastinkulmat.

*Esimerkiksi 1.* Ympyrät ovat keskenään aina yhdenmuotoisia.
*Esimerkiksi 2.* Monikulmiot ovat keskenään yhdenmuotoisia, jos niiden vastinkulmat ovat yhtä suuria ja vastinsivujen väliset suhteet ovat yhtä suuria.
*Esimerkiksi 3.* Yhtenevät kuviot (ks. yhtenevyys) ovat aina myös yhdenmuotoisia. Yhtenevyys voidaan katsoa yhdenmuotoisuuden erityistapaukseksi, jossa mittakaava on tasan yksi.

## Lähteet
AIX

**AIX** (**A**dvanced **I**nteractive e**X**ecutive) on Unix-käyttöjärjestelmä, jota käytetään IBM:n RT/PC- ja RS/6000-sarjan (nykyään IBM Power Systems) koneissa.

Käyttöjärjestelmä kehitettiin alun perin IBM 6150 RT -työasemaa varten. 
Ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 1986. Se perustui aluksi System V:n Release 3:een, mutta myöhemmin siihen otettiin myös BSD-ominaisuuksia.

Käyttöjärjestelmä tukee useita laitteistoalustoja, mm. PowerPC-pohjaisia työasemia ja IBM S/370 -suurtietokoneita. Siitä on julkaistu versio myös IBM PS/2 -tietokoneelle nimellä AIX PS/2.

IBM pyrki kehittämään *Workplace OS* käyttöjärjestelmää Open Software Foundationin (OSF) Research Instituten (RI) kanssa perustuen Carnegie Mellon -yliopiston (CMU) Mach-mikroytimeen, josta tuli yksi kalleimmista epäonnistumisista ja suunnitelmat AIX:n muuttamisesta mikroytimelle keskeytettiin vuonna 1995.

Project Montereyn osana IBM kehitti AIX:stä versiota Intel Itanium -suorittimille, mutta sille ei ollut halukkaita asiakkaita ja projekti peruttiin.

## Versiot

* 1.1 (1986) (AIX RT)
* 2.2.1 (1991)
* 3 (1990)
** samaan aikaan POWER1 ja IBM RS/6000 julkaisujen kanssa
* 4.0 (1994)
** symmetrinen moniprosessointi
* 4.3 (1997)
** 64-bittisten suorittimien tuki
** IPv6
* 5.1 (2001)
* 6.1 (2007)
* 7.1 (2010)
** POWER7 tuki
* 7.2 (2015)
** POWER8 tuki

## Tiedostojärjestelmätuki

Käyttöjärjestelmä tukee muun muassa seuraavia tiedostojärjestelmiä:
* JFS *Journaled File System*

JFS1 lisättiin käyttöjärjestelmäversioon 3.1 vuonna 1990, myöhemmin on lisätty JFS2-versio.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IBM:n viralliset AIX-sivut
* Luettelo AIX-komennoista
HP-UX

**HP-UX** on Hewlett-Packardin versio Unix-käyttöjärjestelmästä. Se toimi 68000-, PA-RISC- ja IA-64 -suoritinarkkitehtuureilla varustetuissa HP:n työasema- ja palvelinkoneissa.

HP-UX perustui AT&T:n System III Unixiin "Berkeleyn laajennuksilla" (BSD-ohjelmia) ja myöhemmin System V -järjestelmään.

Käyttöjärjestelmän ensimmäinen versio vuonna 1984 tuki HP Integral PC (HP 9807A) kannettavaa Unix-työasemaa. Työasema käytti Motorola 68000 -suoritinta ja siinä oli muistia oli 512 kilotavua (laajennettavissa 1,5 megatavuun). Käyttöjärjestelmän ydin oli sijoitettu 256 kilotavun ROM-muistiin ja käyttöjärjestelmässä oli mukana HP Windows -käyttöliittymä.

HP-UX toimi myös PA-RISC-suorittimeen perustuvilla HP 9000 -koneilla ja Intelin Itanium-suorittimeen perustuvilla HPE Integrity Server -palvelimilla. HP 9000 -sarja on lakkautettu 2008. Itanium-suoritinarkkitehtuurin viimeinen suoritin julkaistiin 2017 ja sen myynti päättyi 2021.
HP-UX:n viimeinen versio 11.31 eli 11i v3 julkaistiin vuonna 2007 ja käyttöjärjestelmän tuki päättyy lopullisesti aikaisintaan vuoden 2025 lopussa. Käyttöjärjestelmän siirtäminen x86-64 suorittimille oli myös työn alla, mutta vuoteen 2012 mennessä projekti lopetettiin.

**HP Roman-8** on merkistökoodaus jota on käytetty pääasiassa HP-UX:ssa. Merkistö tunnetaan myös: HP Roman 8, HP Roman, hp-roman8, roman8, R8, code page 1051, CP1051 ja ibm-1051.

Visual User Environment (VUE) työpöytäympäristö versio 2.0 julkaistiin HP-UX:lle. Vuonna 1996 HP ilmoitti siirtymisestä VUE:sta Common Desktop Environment-ympäristöön, jonka kehityksessä HP oli mukana.

## Versiot

Versioon 11.11 saakka HP käytti numerointimallia *major.minor*. Tämän jälkeen tuli käyttöön malli: 11*i* jota seuraa v(*desimaalinumero*). Tämä johti kahdenkertaiseen versionumerointiin ja esimerkiksi *11.20* on myös *11i v1.5*.

* 1.0 (1984)
** HP Integral PC
* 2.0 (1987)
** HP 9000
* 11.00 (1997)
** tuki 64-bittiselle osoiteavaruudelle
* 11.11 (2000)
** myös versio 11i numerointimuutoksen myötä
* 11.31 (2007)
** myös versio 11i v3

Viimeinen tuettu versio oli HP-UX 11i v3, jonka tuki päättyi vuoden 2025 viimeisenä päivänä. Viimeiset tuetut alusta olivat HP 9000 -sarjan (PA-RISC) ja HP Integrity -sarjan (Intel Itanium) tietokoneet.

## Tiedostojärjestelmätuki

Käyttöjärjestelmässä on tuki mm. seuraaville tiedostojärjestelmile:
* VxFS (*Veritas File System*)
* HFS *Hi Performance FileSystem* (eri kuin OS/2:ssa oleva HPFS *High Performance File System*)
* JFS *Journaled FileSystem* (eri kuin AIX:ssä oleva jfs)
* LIF, HP-UX:n alkuperäinen tiedostojärjestelmä

## Katso myös

* HP Integral PC 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hewlett-Packard HP-UX
Paasilinna

**Paasilinna** viittaa muun muassa seuraaviin:

## Sukunimi
Sukunimi on suomennettu nimestä *[[Gullstén]]*. Tunnettuja suvun jäseniä ovat veljekset:
*Arto Paasilinna (1942–2018), kirjailija ja toimittaja
*Erno Paasilinna (1935–2000), kirjailija ja toimittaja
*Mauri Paasilinna (s. 1947), kirjailija
*Reino Paasilinna (1939−2022), EU-parlamentaarikko, kirjailija ja toimittaja
*Salme Paasilinna (1933−2006), näyttelijä.

## Yritys
*Paasilinna, suomalainen kirjankustantamo.
IRIX

**IRIX** on SGI:n kehittämä System V-pohjainen UNIX-käyttöjärjestelmä, joka toimii SGI:n MIPS-arkkitehtuurisissa työasemissa ja palvelimissa. Siinä on erityisen monipuolinen tuki 3D- ja videografiikalle. 

SGI on ilmoittanut lopettavansa IRIXin kehittämisen ja tuki päättyi joulukuussa 2013.

Nykyisin SGI toimittaa Red Hat tai SuSE Linux-käyttöjärjestelmän laitteisiin.

Alusta oli merkittävä usean muun ohjelmiston kehitykseen, mm. XFS tiedostojärjestelmä ja IRIS GL sekä OpenGL rajapinta.

## Versiot
Versioita:
* 1.0 (1987)
* 3.x 
** EFS (*Extent File System*) tiedostojärjestelmä korvasi System V tiedostojärjestelmän
* 4.0 (1990)
** X Window System korvasi aiemman *4Sight*
* 5.0 (1993)
** 5.3:ssa mukana XFS tiedostojärjestelmä
* 6.0 (1994)
** tuki 64-bittisille MIPS-suorittimille
* 6.3 (1996)
* 6.5 (1998)
** Common Desktop Environment (CDE)

## Tiedostojärjestelmätuki

* EFS *Extent File System*
* XFS

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* IRIX SGI:n sivuilla
Adamantium

**Adamantium** on kuvitteellinen metalli muun muassa Marvelin sarjakuvauniversumissa. Tohtori Myron McClain loi tämän rautapohjaisen aineen, joka on sulana muokattavissa, mutta kiinteydyttyään se on käytännössä tuhoutumatonta. Aineesta on olemassa joitakin muunnoksia, kuten Punaomegan käyttämä *carbonadium* sekä Kapteeni Amerikan kilpi, joka on tehty tuntemattomasta vibranium-pohjaisesta metalliseoksesta ja jonka luomisprosessin jäljittely-yrityksestä adamantium sai alkunsa. Kyseinen seos on ainoa adamantiumia kestävämpi aine Marvel-universumissa.

## Kohteet
Aitoa adamantiumia on muun muassa seuraavilla hahmoilla:

* Wolverinen kynnet ja luuranko
* Napakympin selkäranka
* Eräät Ultronin robottikehot
* Cyberin kynnet ja iho
* Nuijapään kallo
* Sapelihammas: kynnet, hampaat ja luuranko

Marvel-universumin lisäksi adamantiumia on esimerkiksi:
* Ancient Domains of Mystery -pelissä
* Neverwinter Nights -pelin aseet
* Dungeons & Dragons -roolipelissä on adamantium myös käytössä aseissa
* Toy Storyn Buzz Lightyearin siivet ovat hänen itsensä mukaan karkaistua adamantiumia - todellisuudessa ne ovat muovia
* Warhammer 40,000 -pöytäroolipelissä
* RuneScapessa, nimellä "Adamantite"
* Rage of Mages -peleissä
* Master of Magic -pelissä Myrror-tasolla
* Master of Orion -pelisarjassa
* Morrowind-pelin Tribunal-lisäosassa aseet ja haarniska
*  -pelin yksi Perkeistä on Adamantium-skeleton
* World of Warcraft, nimellä "Adamantite"
* Terraria -pelissä, nimellä "Adamantite"
* -pelissä.

## Lähteet
Elintarvikevirasto

**Elintarvikevirasto** eli **EVI** oli suomalainen viranomainen, joka seurasi elintarvikkeita ja niiden valvontaa. Sen tehtävänä oli valvoa elintarvikkeiden turvallisuutta ja terveydellisyyttä. Elintarvikevirasto toimi yhdessä muiden viranomaisten kanssa.

Elintarvikevirasto toimi maa- ja metsätalousministeriön alaisena. Se toimi yhteistyössä myös kauppa- ja teollisuusministeriön ja sosiaali- ja terveysministeriön kanssa.

Elintarvikeviraston korvasi 1. toukokuuta 2006 Elintarviketurvallisuusvirasto Evira. Eviraan yhdistettiin Elintarvikevirasto, Eläinlääkintä- ja elintarviketutkimuslaitos (EELA) ja Kasvintuotannon tarkastuskeskus (KTTK) sekä maa- ja metsätalousministeriön elintarvike- ja terveysosaston toimeenpanotehtävät.

## Aiheesta muualla
*Elintarviketurvallisuusvirasto
Kokandin kaanikunta

**Kokandin kaanikunta** () oli kaanien hallitsema uzbekkivaltio Keski-Aasiassa 1700- ja 1800-luvuilla. Sen pääkaupunki oli Kokand.

Ming-heimoon kuulunut Shohruxbiy perusti Buharasta riippumattoman kaanikunnan vuonna 1709. Se hallitsi aluksi Fergananlaaksoa ja laajeni 1800-luvun alussa käsittämään Taškentin sekä suuren osan nykyisestä Tadžikistanista,  Kirgisiasta ja Kazakstanin eteläosasta. Buharan kaanikunta tunnusti Kokandin itsenäisyyden vuonna 1758, ja valtio julistettiin virallisesti kaanikunnaksi vuonna 1805. Sen asukasmäärä oli noin kolme miljoonaa, joista kaksi miljoonaa asui Fergananlaaksossa. Talous perustui maanviljelyyn, käsityöammatteihin ja kaupankäyntiin.

Kokandin kaanikunta oli vahvimmillaan Olim (1800–1809), Umar (1809–1822) ja Muhammad Ali (1822–1842) -kaanien aikana. Vuonna 1826 sen joukot osallistuivat Itä-Turkestanin kapinaan, minkä seurauksena Kokand sai Kiinalta verotusoikeuden kuudessa sikäläisessä kaupungissa. Kaanit rakennuttivat kastelukanavia ja monumentaalirakennuksia, ja varsinkin Umar-kaani ja hänen vaimonsa Nodira harrastivat kirjallisuutta ja pyrkivät kehittämään kulttuuria.

Kokandin kaani kärsi tappion Buharan Nasrulla-kaanille vuosina 1839 ja 1840–1842 ja joutui tunnustamaan itsensä Buharan vasalliksi. Alueen asukkaat nousivat kapinaan buharalaisia vastaan ja valitsivat kaaniksi Olimin serkun Sheralin (1842–1845), jonka aikana Taškent ja Hudžand valloitettiin takaisin Buharalta. Kaanikunnan myöhempää historiaa leimasivat kiptšakkien ja venäläisten sekaantuminen sen asioihin, jatkuvat valtataistelut ja kapinat.

Venäjä valtasi Kokandin kaanikuntaan kuuluneen Kazakstanin eteläosan, Biškekin, Taškentin ja Hudžandin vuosina 1853–1866 ja perusti alueelle Turkestanin kenraalikuvernementin. Vuonna 1873 kaanikunnassa alkoi kapina, jonka kukistamiseen pyydettiin Venäjän apua. Venäläiset kukistivat kapinan, valtasivat alueen ja lakkauttivat kaanikunnan vuoden 1876 alussa. Sen tilalle muodostettiin kenraalikuvernementtiin kuulunut Ferganan alue.

## Katso myös
* Uzbekkien kaanikunnat

## Lähteet
Palaun kieli

**Palau** (omakielinen nimi: *Tekoi ra Belau*) on austronesialainen kieli. Sitä puhuu äidinkielenään noin 18 950 ihmistä. Heistä 14 800 asuu Palaussa. Kielellä on virallisen kielen asema yhdessä englannin kanssa suurimmassa osassa Palaun osavaltioista. Myös Guamilla on jonkin verran puhujia.

Kieli kuuluu malaijilais-polynesialaisten kielten ryhmään. Sen läheisimpiä sukulaiskieliä ovat filippiiniläiset kielet.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan palauksi vuonna 2020.

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Vokaalit [ɛ], [o], [i] ja [u] voivat esiintyä myös pitkinä.

Lähde:

## Sanasto
Hyödyllisiä fraaseja palauksi:

## Lähteet
Kahlaajat

**Kahlaajat** (Charadrii) on alalahko rantalintujen (Charadriiformes) lahkossa.

## Esiintyminen
Alalahkoon kuuluu noin 210 lajia. Arktisen ja lauhkean vyöhykkeen lajit ovat muuttolintuja. Jotkut arktisen alueen pesimälajit kuuluvat pisimmän muuttomatkan tekeviin lintulajeihin, kuten pikkusirri (*Calidris minuta*) joka talvehtii eteläisellä pallonpuoliskolla. Tropiikin lajit ovat paikkalintuja tai muuttavat vain sadealueiden mukana.

Suomessa esiintyvistä lajeista suurin osa kuuluu kurppien (*Scolopacidae*) tai kurmitsojen (*Charadriidae*) heimoihin.

## Elinympäristö ja ravinto
Lajeista suurin osa elää kosteikoissa tai rannoilla. Tähän elinympäristöön sopeutumia ovat pitkät höyhenettömät kahluujalat sekä usein pitkä ja hoikka kaula. Monilla kahlaajilla on nokan päässä herkkiä hermoja, joiden avulla ne löytävät ravintoa mudasta tai pehmeästä maaperästä. Lajien eripituiset nokat mahdollistavat ruokailun samassa elinympäristössä ilman, että eri lajit kilpailevat suoraan ravinnosta. Lajeista suurin osa syö pieniä selkärangattomia eläimiä. Monet suuremmat ja erityisesti kuivempaan ympäristöön sopeutuneet lajit käyttävät ravinnokseen suurempiakin eläimiä, kuten pieniä matelijoita. Pääskykahlaajat (*Glareola*) saalistavat muista kahlaajista poiketen pääasiassa ilmassa.

## Katso myös
* Suomessa pesivät kahlaajat parimäärä- ja uhanalaisuustietoineen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Juhani Vuorinen, Tony Prater, John Marchat. Kahlaajaopas : Holarktisten kahlaajien lajin ja iän määritys. Lintutieto 1979.
* Forsman, Dick 1990: Vuolijoen Otanmäen sirri – mikä ja miksi? –&nbsp;Lintumies 6.1990 s.&nbsp;284–288. LYL.
* Hakala, Tuomo & Purra, Esa 1969: Tampereen Lielahden kahlaajahavainnot vuodelta 1968. –&nbsp;Lintumies 2.1969 s.&nbsp;46–50. SLY.
* Hurskainen, Tarmo 1968: Poikkeuksellinen kahlaajasyksy 1967 Tampereella. –&nbsp;Lintumies 3.1968 s.&nbsp;72–73. SLY.
* Lampolahti, Janne & Ripatti, Juha-Pekka 1987: Pesinnän ajoittamisen ongelma: Esimerkkinä laidunniityn kahlaajayhteisö. –&nbsp;Lintumies 3.1987 s.&nbsp;117–122. LYL.
* Myers, J. P., Hildén, O. & Tomkovich, P. 1982: Siperian tundran eksoottisia sirrejä. –&nbsp;Ornis Fennica 59:175–181.
* Saurola, Pertti 1978: Rengaslöytöjä Siperian sirreistä. –&nbsp;Lintumies 4.1980 s.&nbsp;146–153. LYL.
* Saurola, Pertti 1979: Virikkeitä viklolöydöistä. –&nbsp;Lintumies 2.1979 s.&nbsp;59–64. LYL.
Osamu Tezuka

**Osamu Tezuka** (, 3. marraskuuta 1928 Toyonaka – 9. helmikuuta 1989) oli japanilainen mangaka ja animaatioelokuvien tekijä. Tezukan tuotanto käsittää suuren määrän sarjakuvia ja useita anime-elokuvia. Tuotanto koostuu noin 700 eri nimikkeestä, jotka käsittävät yhteensä noin 170&nbsp;000 sivua. 1950-luvulla hänellä oli keskeinen vaikutus shōjo-tyyliin *Ribbon no kishi* - tarinallaan. Tezuka oli pioneeri pidemmissä sekä teknisesti että narratiivilta kehittyneissä tarinoissa, jotka yhdistivät draamaa, seikkailua, fantasiaa, tragediaa, huumoria ja romantiikkaa.

Tezuka tunnetaan parhaiten *[[Astro Boy]]n* (*Tetsuwan Atom*) ja *[[Viidakon valtias|Viidakon valtiaan]]* (*Jungle taitei*) luojana. Edellä mainittua on joissakin yhteyksissä väitetty Disney-klassikon *[[Leijonakuningas]]* edeltäjäksi. Osamu Tezukaa on usein verrattu Walt Disneyyn, ja häntä pidetäänkin ”Japanin Walt Disneynä” sekä anime- ja manga-kulttuurin luojana. 
Tezukan tunnetuimpiin sarjakuviin kuuluvat *Tetsuwan Atom*, *[[Black Jack (manga)|Black Jack]]*, *[[Ribbon no kishi]]*, *[[Hi no tori]]*, *Viidakon valtias* sekä *[[Adolf (manga)|Adolf]]*. Tezuka itse piti elämäntyönään *Hi no tori* -sarjakuvaa. Tezuka perusti Mushi Productions -animaatiostudion, joka toimi televisioanimen uranuurtajana Japanissa. 

## Elämä ja ura

Tezuka oli perheen kolmesta lapsesta vanhin poika. Koulutukseltaan Tezuka oli lääkäri, mutta aloitti jo yliopistoaikanaan sarjakuvien piirtämisen. Tezukan ensimmäinen manga, sanomalehtistrippi *Mā-chan no nikkichō* (*Mān päiväkirja*) ilmestyi vuonna 1946 Shōkokumin shinbun -lehdessä. Tezuka oli tuolloin vain 17-vuotias. Seuraavana vuonna hän julkaisi *Shin takarajima* -mangan (*Uusi aarresaari*), joka teki Tezukasta kuuluisan ja sai aikaan Japanissa suurta kiinnostusta. Sarjakuva perustui Robert Louis Stevensonin *[[Aarresaari]]*-kirjaan, ja sen nopea tempo ja länsimaalainen tyyli tekivät siitä pian bestsellerin, jota myytiin yhteensä yli 400&nbsp;000 kappaletta. *Viidakon valtiaan* Tezuka aloitti vuonna 1950.

Tezuka kuoli mahasyöpään vuonna 1989 60-vuotiaana; hänen viimeiset sanansa olivat ”Kertakaikkiaan, antakaa minun tehdä töitä.” Vuonna 1994 Tezukan kotikaupunki Takarazuka avasi häntä käsittelevän museon, ja vuonna 1997 julkaistiin postimerkkejä hänen muistolleen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Jari Lehtinen: Black Jack: Kokoonkursittu palkkasoturi. Japan Pop 4/2010.(PDF)
* MyAnimelist-sivustolla
Maori

**Maori** tarkoittaa seuraavia asioita:

* maorit, Uuden-Seelannin alkuperäiskansa
* maori, austronesialainen kieli
* HMNZS Maori, Uuden-Seelannin laivaston hävittäjä
;Britannian kuninkaallinen laivasto
* HMS Maori (1909), Tribal-luokan hävittäjä
* HMS Maori (F24), Tribal-luokan hävittäjä.
Basilika

**Basilika** tarkoittaa seuraavia asioita:

* basilika, antiikista periytyvä rakennustyyppi, tarkoittaa nykyään tietyntyyppistä kirkkoa
* maustebasilika (*Ocimum basilicum*), kasvi
* basilikat (*Ocimum*), kasvisuku.
Laon kieli

**Lao** (omakielinen nimi: ພາສາລາວ‎) on tai-kieliin kuuluva kieli, jolla on virallisen kielen asema Laosissa. Maan väestöstä noin puolet osaa kieltä ja maailmanlaajuisesti sillä on arviolta 3,3 miljoonaa puhujaa. Laosin lisäksi puhujia on myös muun muassa Australiassa, Kambodžassa, Kanadassa, Ranskassa, Thaimaassa ja Yhdysvalloissa.

Laon kieli jakautuu kuuteen päämurteeseen ja sen katsotaan olevan uhanalainen. Laon lähimpiä sukulaiskieliä on muun muassa thai. Laon kielen uhanalaisuus perustuu siihen, että Laos ei ole ollut poliittisesti vakaa maa kovinkaan pitkään, minkä vuoksi yhteisen kirjallisen standardin luominen on ollut vaikeaa. Maan sisällä tätä ovat vaikeuttaneet laon melko runsas murteellinen variaatio sekä epäsuhta vanhan ja uudistetun kirjallisten standardien välillä. Maan ulkopuolella painetta sen sijaan luo ulkopuolisten kielten vaikutus laohon. 

## Kirjakieli ja kielipolitiikka
Kieltä kirjoitetaan omalla kirjoitusjärjestelmällä, joka on abugida ja muistuttaa thain kirjoitusjärjestelmää. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan laoksi ensimmäisen kerran vuonna 1932. Vanhimmat kirjalliset todisteet laosta ovat peräisin 1200-luvulta.

Monarkian lakkauttamisen jälkeen vuonna 1975 kommunistihallinto kielsi R-kirjaimen käytön, koska sen katsottiin olevan liian länsimaalainen. Tämän myötä myös kielletyn kirjaimen sisältävät nimet piti vaihtaa muotoon, jossa käytettiin L-kirjainta. R-kirjaimen käyttö on kuitenkin yleistynyt eteenkin nuorten keskuudessa. Syitä tähän ovat muun muassa thai (jossa vastaava kirjain löytyy), internetin yleistyminen ja ulkomaalaiset tavaramerkit (esim. Prada ja Rolex).

Sosiaalinen media on ollut positiivinen tekijä laon kielen säilymisessä, koska kirjallista materiaalia kielellä on tuotettu melko vähän. Kielipuristien mielestä tämä on kuitenkin uhka laon kielen puhtaudelle, koska internetissä laohon sekoitetaan jonkin verran thaita. Laosin viranomaiset kontrolloivat paikallista mediaa kovakouraisesti, minkä vuoksi monet laosilaiset seuraavat thaimaalaista mediaa, joka on vapaampi. Vanhempi kirjakieli, joka oli käytössä ennen kommunistien valtaannousua, on edelleen käytössä laosilaisen diasporan ja vanhemman väestön keskuudessa. 

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit
Vokaalit voivat esiintyä niin pitkinä kuin lyhyinä.

Lähde:

## Kielioppi ja sanasto
Kuten muissakin tai-kielissä myös laossa sanat ovat suurimmaksi osaksi yksitavuisia ja merkityseroja tehdään tooneilla. Monitavuisiakin sanoja löytyy, mutta ne painottuvat paalista ja khmeristä tulleisiin lainasanoihin. Merkittävä määrä lainasanoja on peräisin myös thaista. Jonkin verran lainasanoja on tullut myös kiinasta ja ranskasta.

Standardilaon perussanajärjestys on SVO ja kieli on hyvin analyyttinen. Pronomineja on runsaasti, koska niiden käytössä on kiinnitettävä huomiota kohteliaisuuksiin sekä puhujan ja kuulijan väliseen suhteeseen.

Lukusanat 1–10 laoksi:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lieksanjoki

**Lieksanjoki** on Vuoksen vesistöön kuuluva Pieliseen laskeva joki, joka saa vetensä suurelta osin Venäjän puolelta itärajaa Karjalan tasavallasta.

## Joen kulku
Joki saa alkunsa Lieksajärvestä Venäjällä ja laskee Pieliseen Lieksan keskustaajamassa. Joen alajuoksulla on Pankakosken voimalaitos.
Välillä joki levenee järviksi, joita ovat Suomen puolella Säyneinen, Ruunaanjärvi ja Polvijärvi. Se kulkee Ruunaan retkeilyalueen läpi ja tällä alueella joessa on runsaasti koskia. Joki on myös suosittu melontareitti. Suomen puolella joella on pituutta 80 kilometriä. Myös Venäjän puolella joen leventyminä on isoja järviä sen lähdejärvenä olevan Lieksanjärven alapuolella.

## Sivujoet
Lieksanjoen suurimpia sivujokia ovat Kainuusta Kuhmon Jonkerijärvestä alkunsa saava Jongunjoki ja Venäjän puolelta Tuulijärvestä alkuinsa saava Tuulijoki.

## Lähdejärvet
Lieksanjoen suurimpia lähdejärviä ovat lähellä Suomen rajaa Venäjän puolella sijaitsevat Tuulijoen lähdejärvi Tuulijärvi ja siitä koilliseen sijaitseva Lieksanjoen lähdejärvi Lieksajärvi (), jonka rannalla sijaitsee Repolan taajama. Järvistä Tuulijärvi laskee Lieksanjokeen Venäjän puolelta alkunsa saavaa Tuulijokea pitkin, joka yhtyy Lieksanojoen laajentumana olevaan Polvijärveen Ruunaanjärven alapuolella Suomen puolella. Lieksanjoen varsinaisena lähdejärvenä olevan Lieksanjärven lasku-uomana taas on Lieksanjoen Venäjän puolelta laskeva ylin jokiosuus Ruunaanjärven yläpuolella.

## Lähteet
* Canoe Finland 
* Lieksanjoki  kalasaalis.com
* Facta 2001 osio 10 s. 151

### Viitteet

## Aiheesta muualla
ZX81

**ZX80** ja **ZX81** ovat brittiläisen sir Clive Sinclairin suunnittelemia hyvin edullisia mikrotietokoneita, jotka julkaistiin vuonna 1980 ja 1981. Molempia myytiin rakennussarjana ja ZX81:tä myös valmiiksi koottuna hieman kallimpaan hintaan. ZX81 oli saatavilla myös Suomessa, joskin se jäi edullisuudestaan huolimatta Commodore VIC-20:n varjoon. ZX81:n hinta oli 1 295 markkaa uutena, eli saman hintainen kun ZX80.ZX81 myytiin maailmalla yhteensä 1,5 miljoonaa kappaletta, kunnes sen tuotanto lopetettin 1984.

Sinclairin vuonna 1982 julkaisema ZX Spectrum jatkoi ZX80:sta ja ZX81:stä tuttua halpatuotantofilosofiaa, joskin vähemmän äärimmilleen vietynä.

Myös muut valmistajat kehittivät ZX81-yhteensopivia kotimikroja. Suomessa tunnetuin ZX81-klooni oli brittiläisen Lambda Electronicsin **BASIC 2000**, jossa oli vakiona 2 kilotavua keskusmuistia ja yksinkertainen "piipperi" äänentuotantoon. BASIC 2000 oli alkuperäiseltä nimeltään **Lambda 8300**, ja muihin maihin sitä myytiin myös nimillä **IQ8300**, **DEF3000** ja **Your Computer**.

Timex myi ZX81:tä Pohjois-Amerikassa nimellä **Timex Sinclair 1000**.

## Tekniikka

ZX80 ja ZX81 edustavat suunnittelultaan äärimmilleen vietyä kustannusten minimointia. Näppäimistönä käytetään kalvonäppäimiä ja keskusmuistia on perusmallissa tasan yksi kilotavu. Edes itsenäistä videopiiriä ei ole, vaan Sinclair säästi käyttämällä prosessorin osoitelaskuria näyttömuistilaskurina. Tämän vuoksi kuvan näyttäminen kuvaruudulla ohjelman suorituksen aikaan hidastaa koneen nopeuden murto-osaansa. Muistin säästämiseksi muistiin tallennettaan vain joka rivin näkyvät merkit ja rivinvaihtokoodi. Jos muisti käy vähiin, ruudulla näkyvien tekstirivien määrä vähenee. Kuva on mustavalkoinen ja näyttönä käytetään televisiota, joka kytketään RF-liitännällä. Näytölle mahtuu 24 kappaletta 32 merkin mittaisia rivejä. Koneessa on myös mahdollisuus 64×48 "pikselin" grafiikkaan käyttämällä lohkomerkkejä.

Suorittimena on NECin valmistama halpa 3,25 MHz:n Z80-klooni. Koneeseen oli myös saatavilla 16 kilotavun ja myöhemmin 32:n ja 64 kilotavun muistinlaajennukset.

Ääniominaisuuksia ei ole.

Ulkoinen kasettiasema on ainoa tapa ladata ja tallentaa ohjelmia.

## Eroavaisuudet

ZX80:n ja ZX81:n erot ovat pääasiassa ROM-muistissa: ZX80:n koko varusohjelmisto BASIC-tulkkeineen mahtui 4 kilotavun ROM-piirille, kun taas ZX81:ssä käytetään 8 kilotavun piiriä ja BASIC tukee myös liukulukuja. Siinä on myös mahdollisuus kytkeä FAST- ja SLOW-käskyillä ruudunpäivitys pois ja päälle ohjelman nopeuttamiseksi. Useimmista muista kotimikrovalmistajista poiketen Sinclair ei ostanut BASIC-tulkkia Microsoftilta vaan ohjelmoi omansa.

## Vaikutus
Laitteen halpa hinta mahdollisti oman tietokoneen hankkimisen aiempaa laajemmin. Pelikehittäjät kuten Jeff Minter aloittivat hankkimalla ZX80:n.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sinclair ZX80
Ali ibn Abi Talib

**Ali ibn Abi Talib**, myös pelkkä **Ali**, (, noin 600 Mekka – 661) oli islamin  perimätiedon mukaan profeetta Muhammedin vävy, hänen serkkunsa ja neljäs kalifi. Ali oli kasvanut Muhammedin perheessä, mutta ei ollut hänen ottopoikansa. Ali valittiin kalifiksi vuonna 656. Ali vaihtoi Irakin Kufan muslimivaltakunnan pääkaupungiksi Medinan asemasta. Hänen valtakaudellaan kerrotaan käydyn sisällissota, joka päättyi Alin murhaan. 

Šiialainen perimätieto kertoo, että Muhammed nimitti Alin seuraajakseen Ghadir Kummissa ollessaan jäähyväispyhiinvaelluksella. Sen jälkeen Muhammed sai viimeisen ilmoituksensa ("Tänään olen tehnyt teidän uskontonne täydelliseksi", Koraani 5:3) ja näin islam oli valmis. Šiialaisuuden mukaan Ali ("ylevä") on islamin hengellinen johtaja ja ensimmäinen imaami. Hänestä tuli Muhammedin vävy, kun hän nai tämän tyttären Fatiman. Heille syntyi pojat Hasan ibn Ali ja Husain ibn Ali, joista tuli myöhemmin toinen ja kolmas imaami. Molemmat veljekset surmattiin. Ali surmattiin vuonna 661 hänen ollessa matkalla rukoilemaan Kufan moskeijaan. Alin hauta on Najafissa.

Alaviittien mielestä Ali on ainoa jumala, ja hän opetti Koraanin Muhammedille. Alin saarnat, kirjeet ja opetukset on koottu *Nahj al-Balaghaan* -teokseen, joka on edelleen tärkeä šiiamuslimeille.

## Historiallisuus

Volker Poppin mukaan Aliin liitetty motto *walī allāh* ("Jumalan ystävä") esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 70 arabien aikaa lyödyssä kolikossa Kirmānissa. Samassa kolikossa on Muhammedia tarkoittava teksti. Muhammed esiintyy Poppin mukaan Jeesuksen kunnianimenä Kalliomoskeijan friisitekstissä. Tästä Popp päättelee, että 'Ali ("ylevä") on myös alun perin Jeesuksen kunnianimi ja Alin hahmo on syntynyt kristillisyyden inkulturaationa Iranissa.

Kalifit ilmestyvät islamilaisiin lähteisiin vasta 800-luvulla. Espanjassa tehty niin sanottu *Vuoden 754 kronikka* on ensimmäinen lähde, jossa varhaiset kalifit mainitaan. Suurin osa käsikirjoituksesta on kuitenkin säilynyt kopiona vasta 1100-luvulta, joten ei ole varmaa miten alkuperäinen kuvaus on. Todennäköisesti kristillisen kirkonmiehen tekemässä Kronikassa kerrotaan, että Muhammedin oltua vallassa 10 vuotta häntä seurasi Abu Bakr, joka hallitsi kolme vuotta. Tätä seurasi Umar ja sitten Uthman vuonna 647. Kronikka ei tunne Alia, vaan ilmoittaa Uthmanin seuraajaksi Muawijan vuonna 657. Ensimmäinen arabivaltion hallitsija, josta on jäänyt historiaan arkeologisia jälkiä, kuten kolikoita ja piirtokirjoituksia, on Muawiya (vallassa vuodet 660–680). Ensimmäinen hallitsija, joka käytti itsestään nimitystä "kalifi" oli Abd al-Malik ibn Marwan (685–705). Koska neljästä "oikeaanjohdetusta kalifista" ei ole löytynyt aikalaislähteitä, heidän on myös ehdotettu olleen abbasidikaudella luotuja persialaiseen nelilukuun perustuvia hahmoja, jotka mytomorfisesti rinnastuivat Aadamiin, Nooaan, Abrahamiin ja Moosekseen. 

## Katso myös
* Muhammedin historiallisuus
* Oikeaanjohdetut kalifit

## Lähteet

* 
* 
*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Sveitsiläinen tyyli

**Sveitsiläinen tyyli**  eli **kansainvälinen typografinen tyyli** on yksi tärkeimmistä ja 1900-luvun pitkäikäisimmistä typografisen suunnittelun tyylisuunnista. Se sai alkunsa 1940-luvun lopulla ja loppui varsinaisesti 1970-luvun aikana, joskin sen vaikutus on näkynyt vielä 2000-luvulla.

Sveitsiläinen tyyli syntyi 1950-luvulla kahdessa sveitsiläisessä taidekoulussa, Josef Müller-Brockmannin johtamassa Zürichin Kunstgewerbeschulessa ja Armin Hofmannin johtamassa Baselin Allgemeine Gewerbeschulessa. Molemmat opettajat olivat opiskelleet ennen toista maailmansotaa Ernst Kellerin kanssa Zürichissä. Heidän luomaansa tyyliä kutsuttiin alun perin nimellä *International Typographic Style* eli kansainvälinen typografinen tyyli. Tyylisuunnan pääajatus oli, että muotoilun tulisi olla mahdollisimman näkymätöntä. Kaikki viitteet suunnittelijan subjektiivisesta panoksesta tuli häivyttää, jotta teoksen "sisältö" pääsisi loistamaan. Periaate muistuttaa modernistisen arkkitehtuurin tunnuslausetta ”muoto seuraa funktiota”.

Käytännössä sveitsiläisen tyylin ominaispiirteitä olivat epäsymmetriset sommittelut, joissa teksti oli linjattu vasemmalle ja oikealle sekä sans serif -kirjaintyypien käyttö. Suosittuja kirjaintyyppejä olivat Akzidenz Grotesk ja Helvetica (alun perin nimeltään Neue Haas Grotesk). Kuvituksen sijasta käytettiin valokuvia. Tärkeintä oli käyttää sommittelun pohjana tarkkaa ruudukkoa, gridiä, jonka avulla muotoiluelementit sijoiteltiin. Monet näistä tyylipiirteistä ovat nykyisin jo niin yleisiä käytäntöjä graafisessa suunnittelussa, ettei niitä enää pidetä ominaisina vain sveitsiläiselle tyylille.

Kuten sitä edeltäneessä modernistisessa typografian suuntauksessa, sveitsiläisessä tyylissä vältettiin persoonallisen näkemyksen esille tuomista, ja pyrittiin pelkistämiseen ja selkeyteen. Modernismissa pelkistäminen oli lähinnä itseisarvo, kun taas sveitsiläisessä tyylissä yksinkertaisuus palveli typografian viestinnällistä funktiota, ja niinpä sen pohjalta syntyneet tuotteet olivat yleensä luettavampia. Sveitsiläiselle tyylille ominaista oli kuviteltu ruudukko, jota käytetään ladonnan pohjana, ja kuten modernismissa, kirjaintyyppi oli lähes aina jokin groteski (pääteviivaton).

## Lähteet
Amerikan uusi aalto

**Amerikan uusi aalto** on eräs typografian suuntaus. Se syntyi 1970-luvun aikana, jolloin yksinkertaisuudestaan ja selkeydestään tunnetun sveitsiläisen tyylin kannatus alkoi hiipua, ja typografit alkoivat Wolfgang Weingartin tavoin käyttää yhä enemmän ekspressiivisiä tehokeinoja. Amerikan uuden aallon tärkeimpänä vaikuttajana pidetään April Greimania, joka opiskeli typografiaa Baselin taideteollisessa koulussa Weingartin oppilaana, ja omaksui häneltä typografian sääntöjä uhmaavan asenteen.

Greiman säilytti töissään sveitsiläisen tyylin järjestyksen, mutta käytti paljon elementtejä luodakseen visuaalisesti dramaattisen kokonaisuuden. Greiman oli mieltynyt abstrakteihin muotoihin, väreihin ja erityisesti valokuviin. Valokuvien käyttö oli hänellä niinkin voimakasta, että se syrjäytti typografian hänen töidensä pääaiheena. Kuten aikaisemmilla typografian suuntauksilla, myös Greimanilla oli tapana käyttää lähes pelkästään groteskeja fontteja, erityisesti Universia, joka esiintyi yleensä kursiivina, mikä toi liikkeen tunnelman.
Lieriö

**Lieriö** on pinta, jonka suora muodostaa kulkiessaan umpinaista käyrää pitkin, pysyen koko ajan samansuuntaisena. Usein lieriöllä tarkoitetaan suoraa ympyrälieriötä (kuvassa). Tämän muotoista kappaletta sanotaan **sylinteriksi**.

Tarkan määritelmän mukaan lieriö syntyy, kun tasoa, jossa on annettu yhdesti yhtenäinen alue, liikutetaan tasoon kuulumattoman vektorin suuntaan. Lieriö on tasottuva pinta, mikä tarkoittaa, että se voidaan oikaista tasoon. 

Alkeisgeometriassa lieriöksi sanotaan tavallisesti kahden yhdensuuntaisen tason rajoittamaa kappaletta. Lieriön pinnan näin rajoitettua osaa sanotaan *[[vaippa (geometria)|vaipaksi]]*, pohjien keskipisteet yhdistävää janaa lieriön *akseliksi* ja pohjien kohtisuoraa etäisyyttä lieriön *korkeudeksi*.    

Alkeisgeometriassa lieriöt luokitellaan niiden pohjan muodon tai vinouden mukaan. Lieriö on *suora lieriö*, jos sen akseli on kohtisuorassa sen pohjia vastaan. Lieriö, jonka pohja on muodoltaan monikulmio, on **[[särmiö]]** eli **prisma**. Sen erikoistapauksia ovat muun muassa suuntaissärmiö ja suorakulmainen särmiö.   

Suoran lieriön rajoittama tilavuus V\, on 
: V = A \cdot h \,, missä A\, on lieriön pohjan pinta-ala ja h\, on lieriön korkeus
::tai erityistapauksessa ympyrälieriölle
:V = \pi \cdot r^2 \cdot h\,, missä r\, on pohjaympyrän säde ja h\, on korkeus. .   

Suoran ympyrälieriön muotoisen kappaleen kokonaispinta-ala lasketaan kaavalla 
:2\pi rh+2\pi r^2 = 2\pi r(h + r) \,, missä 2\pi rh\, on vaipan pinta-ala ja 2\pi r^2\, on kaksi kertaa pohjien pinta-ala. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla

*Opetus TV: Lieriö
*Lieriön tilavuus ja pinta-ala laskuri
Postmodernismi (typografia)

**Postmodernismi** oli eräs lyhytaikainen typografian suuntaus 1980-luvulla. Postmodernistit typografit yhdistelivät eri aikakausien elementtejä ja abstrakteja muotoja sekä käyttivät töissään paljon ornamentiikkaa ja huumoria. Postmodernistinen leikittely oli varsin itsetarkoituksellista, minkä takia toimivia lopputuloksia syntyi hyvin vähän, ja funktionaalisempi dekonstruktivismi syrjäytti sen nopeasti.
Rohtosarviapila

**Rohtosarviapila** (*Trigonella foenum-graecum*) on ruohovartinen maustekasvi, joka tunnetaan myös nimillä **sarviapila** ja **pukinsarviapila**.

## Ulkonäkö ja koko
Rohtosarviapila kasvaa noin 50 senttimetriä korkeaksi. Sillä on kolmilehdykkäiset lehdet ja kellanvaaleat kukat. Hedelmä on 8–10 cm pitkä palko.

## Käyttö
Rohtosarviapilaa on käytetty antiikin ajoista lähtien maustamiseen, värjäämiseen, lääkkeenä ja jopa eläinten rehuna. Intialaisessa keittiössä käytetään siemeniä sekä kuivattuja lehtiä, joiden kitkerä maku muistuttaa läheisesti laakerinlehteä. Egyptiläiset tarvitsivat rohtosarviapilaa ruumiiden balsamoinnissa. Rohtosarviapilan siemenet kannattaa paahtaa ennen käyttöä, koska se antaa mausteelle täyteläisen maun. Siemeniä käytetään myös monissa currysekoituksissa yhtenä raaka-aineena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Rohtosarviapila (''Trigonella foenum-graecum'')
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Trigonella foenum-graecum'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Trigonella foenum-graecum'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Trigonella foenum-graecum'' 
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): ''Trigonella foenum-graecum'' (fenugreek) 
* Flora of China: ''Trigonella foenum-graecum'' 
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: ''Trigonella foenum-graecum''  
* Plantwise: Fenugreek (''Trigonella foenum-graecum'')
Wolfgang Weingart

**Wolfgang Weingart** (1941 – 12. heinäkuuta 2021) oli saksalainen typografi ja vaikutusvaltainen graafisen suunnittelun opettaja.

Weingart hankki oppinsa työharjoittelulla Stuttgartissa. Kolmen vuoden harjoittelun jälkeen hän lähti Sveitsiin opiskellakseen Baselin taideteollisessa koulussa. Weingart ei saanut opintojaan Baselissa päätökseen, mutta hän sai koulusta työpaikan opettajana vuonna 1968. Weingartista tuli vaikutusvaltainen opettaja, jonka opit levisivät nopeasti ulkomaalaisten oppilaiden välityksellä. Weingartin tyylin filosofia on toiminut esimerkiksi Amerikan uuden aallon ja dekonstruktivismin pohjana.

Weingartin ajatukset olivat täysin päinvastaisia sveitsiläiseen tyyliin verrattuna, joka oli 1940-luvulta lähtien korkeasti arvostettua. Siinä missä sveitsiläinen tyyli pyrki askeettisuuteen ja anonymiteettiin, Weingart pyrki viemään typografian käyttöä ekspressiivisempään suuntaan, painottaen sen muuntumiskykyä esimerkiksi sommittelua ja ladontatapaa muuttamalla. Weingart sanoi itse silti pohjaavansa tyylinsä sveitsiläisen tyylin ruudukkoajatteluun.

## Lähteet
Jousi (täsmennyssivu)

**Jousi** voi tarkoittaa seuraavia:

* jousi, energian varastointiin, voiman mittaukseen tai esimerkiksi iskujen vaimentamiseen tarkoitettu laite tai koneen rakenneosa. Tähän liittyvät:
**jousitus
**jousivakio
* jousi, nuolien ampumiseen käytettävä ase
* jousi, jousisoittimen osa
* jousi, Suomessa keskiajalla käytössä ollut veroyksikkö
* Hj. Jousi, Turussa ja Kaarinassa 1914–2018 toiminut muovialan yritys

## Sukunimenä
* Jousi, suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
** Frans Jousi (1890–1931), tamperelainen rakennusmestari
** Julius Jousi (s. 1989), salibandyn pelaaja
** Wäinö Jousi (1885–1947), päätoimittaja, suomalainen kirja- sekä lehtipainonjohtaja ja leimasintehtailija.
Bromma

**Bromma** on yksi Tukholman kunnan 14 kaupunginosa-alueesta. Se on myös yksi Ruotsin entisistä kunnista. Bromman kaupunginosa-alueella oli vuonna 2006 noin 61&nbsp;000 asukasta ja sen pinta-ala on 24,60 neliökilometriä. Pohjoisessa Bromma rajoittuu Hässelby-Vällingbyn ja Spånga-Tenstan kaupunginosa-alueisiin sekä Solnan ja Sundbybergin kuntiin. Etelässä Bromma rajoittuu Mälareniin.

Brommaan kuuluvat seuraavat kaupunginosat: Abrahamsberg, Alvik, Beckomberga, Blackeberg, Bromma Kyrka, Bällsta, Eneby, Höglandet, Mariehäll, Nockeby, Nockebyhov, Norra Ängby, Olovslund, Riksby, Smedslätten, Stora Mossen, Södra Ängby, Traneberg, Ulvsunda, Ulvsundan teollisuusalue, Åkeshov, Åkeslund, Ålsten ja Äppelviken.

Brommassa sijaitsee Bromman lentoasema, joka on vihitty käyttöön vuonna 1936.

Brommalainen IF Brommapojkarna on harrastaja- ja joukkuemäärältään Euroopan suurin jalkapalloseura. Seuran edustusjoukkue pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa.

## Bromman kunta ja seurakunta
Alun perin Bromma oli kylä, jonka maille rakennettiin kirkko 1100-luvun jälkipuoliskolla. Vuoden 1862 kunnallislakien astuessa voimaan vuonna 1863 Bromman pitäjästä muodostettiin maalaiskunta. Alue kuului tuolloin Sollentunan kihlakuntaan. Sundbybergin kauppala erotettiin Brommasta omaksi kunnakseen vuonna 1888. Tukholman kaupunkiin Bromman kunta liitettiin vuonna 1916.

Bromman seurakunta on peräisin keskiajalta. Siitä erotettiin Sundbybergin seurakunta vuonna 1909. Vuonna 1955 seurakunnasta erotettiin vielä Västerledin ja Essingenin seurakunnat. Jälkimmäiseen niistä kuuluu kaksi saarta: Lilla Essingen ja Stora Essingen. Vanhan Bromman pitäjän rajat olivat kuitenkin hiukan toisenlaiset kuin näiden seurakuntien rajat nykyään ovat.

Nykyään ei ole olemassa kaupunginosaa, jonka nimi olisi Bromma. Bromman ja Västerledin *kaupunginosa-alueet* perustettiin vuonna 1997. Västerled kuitenkin yhdistettiin Brommaan jo vuonna 1998. Essingenin saaret kuuluvat Kungsholmenin kaupunginosa-alueeseen ja Sundbybergin kauppala muodostaa nykyään Sundbybergin kunnan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dekonstruktivismi (typografia)

**Dekonstruktivismi** on eräs typografian suuntaus. Se sai alkunsa Yhdysvalloissa Cranbrookin taideakatemiassa 1980-luvun loppupuolella. Suuntaus seurasi postmodernisista typografiaa, ja käytännössä syrjäytti sen. Dekonstruktivismi jatkoi postmodernismin tapaa luoda uutta yhdistelemällä vanhaa, mutta sillä oli rationalistisempi typografian viestinnällistä funktiota painottava filosofia. Täten sen varsinaisena esi-isänä voidaankin pitää Wolfgang Weingartia, joka loi uutta manipuloimalla vanhaa jo 1960-luvulla.
Farsta (kaupunginosa-alue)

**Farsta** on yksi Tukholman kunnan 14 kaupunginosa-alueesta. Se sijaitsee kunnan eteläosassa (*[[Söderort]]*). Farstassa on noin 48&nbsp;000 asukasta, ja sen pinta-ala on 15,40 neliökilometriä. Pohjoisessa Farsta rajoittuu Enskede-Årsta-Vantörin ja Skarpnäckin kaupunginosa-alueisiin, etelässä taas Huddingen kuntaan. Farstan kaupunginosa-alueeseen kuuluvat seuraavat kaupunginosat: Fagersjö, Farsta, Farstanäset, Farsta Strand, Gubbängen, Hökarängen, Larsboda, Sköndal, Svedmyra ja Tallkrogen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Skärholmen (kaupunginosa-alue)

**Skärholmen** on yksi Tukholman kunnan 14 kaupunginosa-alueesta. Se sijaitsee kunnan eteläosassa (*[[söderort]]*). Skärholmenissa on noin 32&nbsp;000 asukasta, ja sen pinta-ala on 8,86 neliökilometriä. Pohjoisessa Skärholmen rajoittuu Hägersten-Liljeholmenin kaupunginosa-alueeseen ja etelässä taas Huddingen kuntaan. Skärholmenin kaupunginosa-alueeseen kuuluvat seuraavat kaupunginosat: Bredäng, Sätra, Skärholmen ja Vårberg.

Skärholmenissa sijaitsee suuri ostoskeskus, joka on kuuluisa kirpputoristaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Omar

**Omar** voi tarkoittaa seuraavia:

* Omar, arabialainen miehen etunimi
* Omar, Umar ibn al-Khattab (581–644), kalifi 634–644, arabien suurvallan perustaja
* Omar, Fazerin makeinen
* Omar, sukunimenä:
** Abu Hafs Omar (800-luvulla), barbareskilainen merirosvo
** Ali Omar (s. 1975), suomalainen enkelisijoittaja, lääkäri ja yrittäjä
** Don Omar (oik. *William Omar Landrón Rivera*, s. 1978), puertoricolainen reggaeton
** Fartun Abukar Omar (s. 1986), somalialainen pikajuoksija
** Hairuddin Omar (s. 1979), malesialainen jalkapalloilija
** Ilhan Omar (s. 1981), amerikansomalialainen demokraattipoliitikko
** Mohammed Omar (s. 1959), Afganistanin Taleban-liikkeen johtaja 1996–2001
** Samia Yusuf Omar (1991–2012), somalialainen pikajuoksija

* Omar, kuvitteellisia henkilöitä:
** Hadschi Halef Omar, Karl Mayn kirjoissa.