open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Laktoosi

**Laktoosi** eli **maitosokeri** on nisäkkäiden maidossa esiintyvä hiilihydraatti. Sitä on esimerkiksi äidinmaidossa noin seitsemän prosenttia ja lehmänmaidossa 4,8&nbsp;%. Sana *laktoosi* tulee latinan maitoa tarkoittavasta *lac*-sanan obliikvivartalosta *lact-* ja sokereihin viittaavasta *-oosi*-päätteestä.

Laktoosi on disakkaridi, joka koostuu kahdesta happisillan yhdistämästä monosakkaridista: glukoosista ja galaktoosista. Laktoosin empiirinen kaava on C12H22O11, moolimassa 342,3&nbsp;g/mol ja CAS-numero 63-42-3.

## Laktoosin muodostuminen elimistössä
Laktoosi muodostuu glukoosin ja galaktoosin sitoutuessa toisiinsa beeta-1-4-glykosidisidoksella. Laktoosin muodostumista tapahtuu elimistössä ainoastaan maitorauhasen epiteelisoluissa. Maitorauhasen epiteelisoluissa laktoosi muodostetaan glukoosista Golgin laitteissa, joissa laktoosi myös pakataan kuljetusvesikkeleihin, joiden avulla laktoosi siirretään solujen ulkopuolelle.

## Laktaasi
Nuorilla nisäkkäillä laktaasiksi kutsuttu entsyymi hajottaa laktoosin takaisin monosakkarideiksi, jolloin se voi imeytyä elimistöön. Tavallisesti laktaasin eritys lakkaa poikasten kasvaessa, eikä niiden elimistö voi enää sulattaa laktoosia. Tämä on mahdollisesti evoluution aikaansaama pakote poikasten vieroittamiseksi.

Laktaasin häviäminen on tavallista myös ihmisillä. Kuitenkin joillain ihmisryhmillä (erityisesti Pohjois-Euroopassa ja Lähi-idässä) ilmenee mutaatio, jonka vuoksi entsyymin eritys ei lakkaa aikuisiällä ja maitotuotteet voivat muodostaa suuren osan heidän ruokavaliostaan. Näyttäisi siltä, että vuosituhansia jatkunut maanviljely ja lampaiden, karjan ja vuohien lypsäminen näillä alueilla on aiheuttanut sopeutumisen maitopitoiseen ruokavalioon. Suomalaisista aikuisista laktaasientsyymi puuttuu noin 17 prosentilta, mistä syystä he ovat laktoosi-intolerantteja.

## Käyttö
Laktoosia voidaan käyttää makeutusaineena. Lisäksi sille on käyttökohteita lääketieteessä ja biokemiallisissa ja biologisissa tutkimuksissa käymis- ja kasvatusalustana.

## Terveysvaikutukset
Laktoosia sisältävän rasvaisen maidon nauttiminen kasvattaa suotuisana pidettyjen bifidobakteereiden määrää. Eläinkokeissa on kuitenkin havaittu, että maidon hajoamistuote D-galaktoosi aiheuttaa oksidatiivista stressiä ja kroonista inflammaatiota, jotka saattavat johtaa esimerkiksi ennenaikaiseen vanhenemiseen ja luukatoon. Se, miten tulokset ovat yleistettävissä ihmisiin, vaati vuonna 2014 julkaistun tutkimuksen mukaan vielä lisätutkimusta.

## Katso myös
* Laktoosi-intoleranssi

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Fineli: Laktoosin lähteet ruoka-aineissa
* PubChem: alpha-Lactose 
* PubChem: beta-Lactose 
* PubChem: Lactose monohydrate 
* Food Component Database (FooDB): Lactose 
* Food Component Database (FooDB): alpha-Lactose 
* Food Component Database (FooDB): beta-Lactose 
* DrugBank: Lactose 
* Human Metabolome Database: Alpha-Lactose 
* Molecule Pathway Database (SMPDB): Lactose Synthesis, Homo sapiens 
* Molecule Pathway Database (SMPDB): Lactose Degradation, Homo sapiens 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Lactose 
* ChemBlink: Lactose
Juuso Välimäki (taloustieteilijä)

**Juuso Välimäki** (s. 8. tammikuuta 1966) on suomalainen taloustieteilijä, joka toimii vuodesta 2002  Aalto-yliopistonkauppakorkeakoulun taloustieteen professorina.  Välimäki väitteli vuonna 1996 University of Pennsylvaniassa.  Tutkimustyössään Välimäki on keskittynyt mikrotaloustieteeseen ja varsinkin toimialan taloustieteeseen, peliteoriaan sekä informaation taloustieteeseen (engl. Information Economics).  Välimäen tutkimuksia on julkaistu laajasti johtavissa taloustieteellisissä aikakauskirjoissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Juuso Välimäen oma kotisivu
* Välimäen tutkimukset IDEASissa
Muksis

**Muksis** (  ) on venäläisen lastenkirjailijan Eduard Uspenskin luoma satuhahmo.

Muksis on pieni, pyöreä ja karvainen ja sillä on suuret pyöreät korvat. Se ystävystyy pian Krokotiili Genan kanssa. Gena on vanha arvokas krokotiili, joka on eläintarhassa töissä krokotiilina. Muksis ja Gena esiintyivät useissa animaatioelokuvissa ja saavuttivat kuuluisuutta myös itäblokin ulkopuolella, esimerkiksi Japanissa. Sen mukaan on nimetty Tšeburaška-auto, lentokone, jopa virvoitusjuoma, ja se on muun muassa useiden venäläisten vitsien päähenkilö.

Muksis oli Venäjän olympiajoukkueen maskotti vuoden 2004 kesäkisoissa Kreikassa. Muksis-pehmolelu oli myös Ville Haapasalon ja Niki Juuselan matkassa, kun nämä esittelivät vuoden 2014 talviolympialaisten isäntäkaupunkia Sotšia Ylen tv-sarjassa, jota esitettiin olympialaisten aikaan.

Muksis on päähenkilönä myös elokuvissa Tšeburaška (Чебурашка, 2022) ja Tšeburaška 2 (Чебурашка 2, 2025). Tšeburaška oli Venäjän kautta aikain eniten lipputuloja tienannut elokuva.
## Juoni

Ensimmäisen kerran Muksis esiintyi Uspenskin lastenkirjassa *Krokotiili Gena ja hänen ystävänsä* (Крокодил Гена и его друзья). Muksis on tiheässä tropiikin metsässä asustava eläin, jota tiede ei tunne. Se koostuu niin erilaisista osista, että on mahdotonta sanoa onko se jänis, koira, kissa vai kenguru. Kun Muksis kerran on kävelyllä hengittämässä raitista ilmaa, se joutuu vahingossa appelsiinilaatikkoon ja sen mukana sivistyneeseen maailmaan. Kun se perillä nostetaan ulos laatikosta, ovat sen käpälät niin puutuneet että se muksahtaa ensin pöydältä tuolille, sitten lattialle. Tämän mukaan (venäjää: чебурахнуться, pudota kömpelösti) se nimetään Muksikseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Venäläinen Tšeburaška-sivu  
*Japanilainen Tšeburaška-sivu 
*Tšeburaška ja Krokotiili Gena - kuvia
Jousijalka-Jack

**Jousijalka-Jack** (*Spring Heeled Jack*) on elokuvassa ja kirjoissa hyödynnetty 1800-luvulla syntynyt kuvitteellinen hahmo. Jack on jousitetuilla kengillä hyppivä ulkonäöltään pirunoloinen hahmo, jonka kerrotaan eläneen Englannissa viktoriaanisella ajalla ja pelotelleen ihmisiä. Kyseessä lienee kaupunkitarina. Ensimmäinen muistiin merkitty havainto Jousijalka-Jackista on vuodelta 1837, ja samankaltaisista hahmoista tehtiin havaintoja myöhemmin 1870-luvulla. 

## Teorioita
Jousijalka-Jackia ei ole tunnistettu. Hänelle on kuvattu pirun ulkonäkö ja poikkeuksellisia kykyjä, kuten valtavat loikat, pitkä esiintymisaika ja kipinöiden sylkeminen.

Hahmon todenperäisyyttä epäilevät tutkijat ovat luokitelleet Jousijalka-Jackin pelkäksi tarinaksi tai kepposeksi.

Yksinkertaisin selitys on, että raportit olivat joukkohysteriaa, jotka nousivat kenties paikallisista kertomuksista. Steve Moore esitti vuonna 1995 *Mike Dash, Spring Heeled Jack, from Fortean Studiesissa* tällaiseksi tarinaksi satua hullusta uskonmiehestä, joka hyppi katonharjalla väittäen, että Saatana ajoi häntä takaa. 

Peter Haining taasen on esittänyt, että jotkut yksilöt ovat keksineet ilmiön, jota toiset matkivat. Mahdollista on jopa se, että Jousijalka-Jack olikin toteutettu jonkinlaisella tempulla. Varhaisimmat tarinat eivät kuvaa Jousijalka-Jackille yliluonnollisia kykyjä. Vuonna 1840 yleisesti esitetty huhu väitti, että irlantilainen ylimys, Henry de La Poer Beresford, Waterfordin kolmas markiisi, olisi ilmiön takana. Hänen oletettiin käyttävän mekaniikkaa hallitsevien ystäviensä valmistamia jousikenkiä. Tarina on saanut liioiteltuja sävyjä myöhemmin ja muuttunut paikallisperinteeksi.

Paranormaaleja selityksiäkin on keksitty, kuten että hän on vierailija toisesta universumista tai demoni, joka oli vahingossa tai tarkoituksella kutsuttu maan päälle.

## Jack populaarikulttuurissa
Populaarikulttuurissa hahmo on esiintynyt niin kirjoissa, sarjakuvissa kuin näytelmissäkin.
*ITV-kanavan tuottamassa scifi-sarjassa Primeval Jousijalka-Jack oli aikarepeämän läpi viktoriaaniseen Lontooseen karannut raptori.
*Spring Heeled Jack on 2008 William Honeyballin ohjaama kauhuelokuva, joka perustuu Jousijalka-Jackin hahmoon mutta asettuu vuoteen 2004.

## Aiheesta muualla

* BBC Legacies: Spring-Heeled Jack
* Return of Spring-Heeled Jack
Peter Snell

**Peter George Snell** (17. joulukuuta 1938 – 12. joulukuuta 2019) oli uusiseelantilainen juoksija, joka saavutti lyhyen uransa aikana kolme olympiakultaa.

Snell oli nuoruudessaan monipuolinen urheilun harrastaja mm. voitti teini-ikäisenä Uuden-Seelannin nuorten tennismestaruuden. Yleisurheilusta tuli hänen päälajinsa 19-vuotiaana. Hänen valmentajakseen tuli suomalaistenkin 1960-luvun lopulla hyvin tuntema Arthur Lydiard. Snell oli keskimatkojen juoksijaksi vahvarakenteinen; hänen pituutensa oli 179 cm ja painonsa 80 kg. Snell tuli kansainväliseen tietoisuuteen Rooman olympialaisissa 1960, kun hän voitti 800 metrin juoksun uudella maansa ennätysajalla.

Vuoden 1962 alussa Snell paransi kotimaassaan Whanganuissa Australian Herb Elliottin vuonna 1958 juoksemaa mailin ME:tä kymmenyksellä aikaan 3.54,4. Kuukautta myöhemmin hän paransi 880 jaardin ja samalla 800 metrin ME:eitä Aucklandissa. Entinen 800 metrin ennätys oli vuodelta 1955 Belgian Roger Moensin nimissä, ja hän paransi sitä yli sekunnilla aikaan 1.44,3. Snellin aika säilyi Uuden-Seelannin ennätyksenä toukokuuhun 2024 asti, jolloin sen rikkoi James Preston ajalla 1.44,04. Marraskuussa 1962 Snell voitti Australian Perthissä Brittiläisen Kansainyhteisön mestaruudet 880 jaardilla ja maililla.

Tokion olympialaisissa 1964 Snell voitti 800 metrin lisäksi 1500 metrin juoksun. 800 metrin aika oli uusi olympiaennätys. Tokion jälkeen Snell kulki voitosta voittoon. 12. marraskuuta hän teki Aucklandissa uuden 1&nbsp;000 metrin maailmanennätyksen 2.16,6 ja vain viisi päivää tämän jälkeen juoksi uudet mailin ME-lukemat 3.54,1.

Vielä vuonna 1965 Snell kilpaili Euroopassa ja Yhdysvalloissa ilman kummempaa menestystä, minkä jälkeen hän ilmoitti lopettavansa kilpaurheilun ja keskittyvänsä muihin asioihin. 

Uransa lopetettuaan Snell toimi maanmittarina ja savuketehtaan edustajana. Vuonna 1971 Snell muutti Yhdysvaltoihin kouluttaakseen itseään paremmin. Hän suoritti BSc-tutkinnon Kalifornian yliopistossa Davisissa aiheenaan ihmisen suorituskykyasiat. Sen jälkeen hän suoritti PhD-tutkinnon Washingtonin valtionyliopistossa. Tohtoritutkinnon jälkeen hän työskenteli sisätautiopin apulaisprofessorina Lounais-Texasin lääketieteen tutkimuskeskuksessa Dallasissa. 

## Lähteet
Pöly

**Pöly** koostuu kiinteistä, erittäin pienistä ainehiukkasista, jotka leijailevat ilmassa ja laskeutuvat hitaasti.

Pölyhiukkasten koko vaihtelee alle 1 µm hiukkasista yli 100 µm hiukkasiin.

## Terveyshaitat
Pölyn aiheuttamiin terveyshaittoihin vaikuttavat kullekin jauheelle ominaiset terveysvaikutukset, altistumisen määrä ja altistumisaika sekä hiukkaskoko ja muut hiukkasen ominaisuudet. Yli 5 µm kokoiset hiukkaset jäävät hengitysteihin ja pienemmät voivat kulkeutua keuhkorakkuloihin asti. Monet pölyn aiheuttamat sairaudet syntyvät vuosien altistumisen seurauksena.

Hiukkaset jaotellaan koon mukaisesti neljään luokkaan:
* Suuriin hiukkasiin, >10 µm
* Hengitettäviin hiukkasiin, <10 µm
* Pieniin hiukkasiin, <2,5 µm
* Ultrapieniin hiukkasiin, <0,1 µm

## Erilaisia pölyjä
*Huonepöly
*Eläinpöly
*Siitepöly
*Katupöly

### Huonepöly
Huoneisiin kertyvä pöly on yhdistelmä ilmakehässä leijuvasta pölystä ja asukkaista irronneista hiukkasista, kuten kuolleesta ihokudoksesta ja erilaisista vaate- ja kangaskuiduista. Pölypunkit käyttävät huonepölyn orgaanisia osia ravintonaan. Niiden ulosteet puolestaan muuttuvat osaksi huonepölyä ja voivat aiheuttaa joillekin ihmisille allergisia reaktioita.

## Lasikuitupöly
Lasikuitupöly voi ärsyttää ihoa, silmiä, nenää ja kurkkua. Se voi aiheuttaa kutinaa, yskää ja kurkkukipua. Jotkut ihmiset ovat lasikuidulle herkempiä kuin toiset. Lasikuitu on myös luokiteltu mahdollisesti syöpää aiheuttavaksi, etenkin pitkäaikaisesti altistettuna.

## Katso myös

*Pölykeuhkosairaudet eli pneumokonioosit
*Pölytys eli pollinaatio
*Aerosoli

## Lähteet
Mervyn Peake

**Mervyn Laurence Peake** (9. heinäkuuta 1911 – 17. marraskuuta 1968) oli englantilainen kirjailija, runoilija, taidemaalari ja kuvittaja. Hänet tunnetaan parhaiten *[[Gormenghast]]*-fantasiakirjoistaan, joiden oli tarkoitus seurata Titus Groanin elämää kehdosta hautaan, mutta kirjailijan kuoleman johdosta sarja jäi kolmiosaiseksi. Gormenghast-kirjoja verrataan joskus Peaken aikalaisen J.R.R. Tolkienin tuotantoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mervyn Peake  - virallinen sivu
Planckin teho

**Planckin teho** on Planckin energia jaettuna Planckin ajalla, eli noin 
3,62831 &times; 1052 W. Tämä on iso ja epäkäytännöllinen yksikkö, sillä gammasädepurkauksissakaan, jotka ovat tehokkaimpia tunnettuja ilmiöitä, ei tule energiaa kuin 1 × 1045 W. Tämä on alle miljoonasosa Planckin tehosta.

Fysiikan perusvakioin ilmaistuna Planckin teho on \frac{c^5}{G}.
Viktoriaaninen aikakausi

**Viktoriaaninen aikakausi** oli ajanjakso Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuosina 1837–1901, jolloin kuningatar Viktoria oli vallassa.

## Piirteet
Viktoriaanisella aikakaudella Yhdistynyt kuningaskunta muuttui lopullisesti perustuslailliseksi monarkiaksi, jossa hallitsijalla ei ole paljon valtaoikeuksia. Kuningatar Viktoria ei kuitenkaan pysytellyt yksityisesti täysin puolueettomana, ja hän pystyi myös edelleen vaikuttamaan maansa asioihin korkean arvovaltansa ja poliittisten taitojensa avulla.

Aikakaudella Britannia ja koko maailma muuttui huomattavasti niin yhteiskunnallisesti kuin teollisestikin. Aikakauden uudistuksia ja keksintöjä olivat esimerkiksi rautatie, lennätin, kamera, kuolemanrangaistuksen käytön rajoittaminen, tavallisen kansan poliittisten oikeuksien laajentaminen, naisten oikeudet, työläisten ammattiliitot, työajan lyhentäminen, puhtaanapidon kehitys, sanomalehti, höyrylaiva, puhelin, sähkövalo, kirjoituskone, tekijänoikeus sekä puudutusaineet.

Viktoriaanisella aikakaudella vallitsi niin sanottu "99-vuotinen rauha" Waterloon taistelun 1815 ja Ensimmäisen maailmansodan alun 1914 välillä. Sinä aikana ainoa Euroopassa käyty sota, jossa Britannia oli mukana, oli Krimin sota 1854–1856. Muualla maailmassa britit kävivät kuitenkin jatkuvasti sotia, kuten Kiinassa, Intiassa ja Etelä-Afrikassa.

Viktoriaanisella aikakaudella brittiläinen imperiumi kasvoi käsittämään neljäsosan koko maapallon asuttavasta alueesta ja 400 miljoonaa kruunun alamaista.

Uskonto oli yhteydessä viktoriaaniseen moraaliin, joka taas liittyi porvariston nousuun. Evankelinen liike, joka oli voimistunut Ranskan suuren vallankumouksen vastareaktiona, oli useimmille briteille elävää todellisuutta 1800-luvun puolivälissä. Pyrittiin nuhteettomaan ja säännösteltyyn perhe-elämään. Aikakautta leimasi myös ankara tapakulttuuri yläluokan piirissä ja tiukka jako eri yhteiskuntaluokkiin. Viktoriaaninen muoti ja tyyli oli rehevää ja varsinkin naisten muoti suorastaan tuhlailevaa.

Myös voimakkaan kaksinaismoralismin väitetään leimanneen viktoriaanista aikakautta: siinä missä monet yläluokkaiset miehet vaalivat kotonaan ja suhteissa yläluokan naisiin tiukkaa protokollaa ja tapakulttuuria, samaisten miesten kerrotaan usein salaa harrastaneen monia epäsiveellisiä ja paheellisia elämäntapoja kuten juopottelua, uhkapeliä, epäsiveellisiä revyy-esityksiä ja bordellivierailuja. Aikakauden tabloidilehdistö ruokki skandaalien metsästystä, joka oli suosittua kansanhuvia Britteinsaarilla.

## Katso myös
* Steampunk

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla

* The Victorian Web
* The Victorian Dictionary
* Victorian Music 1835–1903
Planckin tiheys

**Planckin tiheys** on tiheyden luonnollinen yksikkö ja sitä merkitään &rho;P. Planckin tiheys on yksi Planckin johdetuista yksiköistä. Planckin tiheys saadaan, kun Planckin massa jaetaan Planckin tilavuudella.

: \rho_\mathrm P = \frac{m_\mathrm P}{l_\mathrm P^3} = \frac{c^5}{\hbar G^2} &asymp; 5,155 &times; 1096 kg/m<sup>3</sup>

missä:

**c* on valon nopeus tyhjiössä

*\hbar on Diracin vakio

**G* on gravitaatiovakio.

Planckin tiheys on hyvin epäkäytännöllinen, sillä se vastaa lähes samaa tiheyttä kuin 1023 Aurinkoa puristettaisiin atomin ytimen kokoon. Arvioiden mukaan, universumin ollessa Planckin ajan ikäinen, universumin tiheys oli Planckin tiheyden verran.
Gormenghast

**Gormenghast** on Mervyn Peaken kirjoittama fantasiakirjasarja. Kirjoihin viitataan yleensä *Gormenghast*-trilogiana, vaikka sarjaan kuuluu myös lyhyempi neljäs osa. Sarja jäi kesken Peaken kuoleman vuoksi.

Gormenghast on myös linna, joka ei kuitenkaan esiinny lainkaan kolmannessa kirjassa.

BBC on tuottanut kirjoista vuonna 2000 neliosaisen minisarjan, joka perustuu kahteen ensimmäiseen kirjaan.

## Gormenghast-sarja
* *Titus Groan* (1946)
* *Gormenghast* (1950) 
* *Titus Alone* (1959)
* *Boy in Darkness* (novelli, 1956)

## Aiheesta muualla
* BBC: Gormenghast-minisarja.
Tahdon riemuvoitto

**Tahdon riemuvoitto** (*Triumph des Willens*) on Leni Riefenstahlin ohjaama dokumenttityyppinen propagandaelokuva, joka kuvaa Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen puoluekokousta Nürnbergissä vuonna 1934. Se sisältää univormupukuisten kansallissosialistien marssimista ja harjoittelua mahtipontisen klassisen musiikin soidessa ja katkelmia eri johtajien – myös Adolf Hitlerin – puheista kongressissa. Hitler tilasi filmin ja toimi sen epävirallisena tuottajana. Filmin teemana on Saksan nousu suurmahdiksi ja Hitlerin rooli saksalaisena messiaana, joka johdattaa valtion loistokkaaseen tulevaisuuteen. Propagandafilmin nimi on viittaus Friedrich Nietzschen käsitteeseen ”tahto valtaan” (*"Der Wille zur Macht"*).

*Tahdon riemuvoitto* sai ensi-iltansa vuonna 1935, ja se nousi nopeasti yhdeksi elokuvahistorian tunnetuimmista propagandafilmeistä. Riefenstahlin kekseliäisyys näkyi liikkuvissa kameroissa, vääristetyn perspektiivin luovissa teleobjektiiveissa, ilmakuvissa ja uutta luovassa tavassa yhdistää musiikkia ja elokuvaa. Teknisesti mullistavana se onkin saanut maineen yhtenä elokuvahistorian klassikoista, joskin epäilyttävänä kolmannen valtakunnan ihannoimisessaan. Riefenstahl sai monia palkintoja, ei ainoastaan Saksassa vaan myös muun muassa Yhdysvalloissa, Ranskassa ja Ruotsissa. Elokuva palkittiin Pariisin maailmannäyttelyssä 1937.

Elokuvaa alettiin esittää Berliinissä elokuvateatteri Ufa-Palastissa vuonna 1935.

## Katso myös
* Olympia (elokuva)

## Aiheesta muualla
*Sitaatteja 
**[https://archive.org/details/TriumphOfTheWillgermanTriumphDesWillens Tahdon riemuvoitto]* Internet Archivessa
SYK

**SYK** viittaa muun muassa seuraaviin:

*Suomalainen Yhteiskoulu
**Helsingin Suomalainen Yhteiskoulu
**Turun Suomalainen Yhteiskoulu
**Oulun Suomalainen Yhteiskoulu
*Suomen Yrittäjäin Keskusliitto
*Suomen Yliopistokiinteistöt
*Syk, Spleen tyrosine kinase
*Seinäjoen Yhteiskoulu
Alberto Juantorena

**Alberto Juantorena Danger** (s. 3. joulukuuta 1950, Santiago de Cuba, Kuuba) on entinen kuubalainen yleisurheilija ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän on ensimmäinen henkilö, joka voitti samoissa olympialaisissa sekä 400 että 800 metrin juoksun.

Juantorena aloitti koripalloilijana. Puolalainen yleisurheiluvalmentaja Zygmunt Zabierzowski vakuutti hänet aloittamaan juoksu-uran. Vuoden päästä Münchenin olympialaisissa 1972 Juantorena putosi 400 metrin juoksun välierissä.

Hän tuli tunnetummaksi seuraavien vuosien aikana, kun hän voitti kultaa universiadeissa 1973  ja hopeaa Pan-Amerikan kisoissa 1975 400 metrillä.

Juantorena siirtyi vakavasti 800 metrille vasta 1976 eli olympiavuonna. Kukaan ei uskonut, että Juantorenasta olisi Montrealin kisoissa haastajaksi. Hän kuitenkin juoksi finaaliin ja lopulta olympiakultaan maailmanennätysajalla 1.43,50. Kolme päivää myöhemmin Juantorena tuli ensimmäisenä maaliin myös 400 metrillä ajalla 44,26.

Vuonna 1977 Juantorena, joka tunnettiin nyt Kuubassa myös nimellä *El Caballo* (hevonen), paransi 800 metrin maailmanennätyksen aikaan 1.43,44 voittaessaan Sofian universiadeissa kultaa. Tämän jälkeen hän ei päässyt enää aivan samanlaiseen huippukuntoon. Moskovan 1980 olympialaisissa Juantorena sijoittui 400 metrillä neljänneksi ajalla 45,09. Viimeisen suuren kisansa Juantorena juoksi Helsingin maailmanmestaruuskisoissa 1983. Hän selvisi 800 metrin alkuerästään jatkoon, mutta astui heti maaliin tultuaan radan reunuksen päälle loukaten nilkkansa niin pahoin, ettei kyennyt juoksemaan välierässä.

Urheilu-uransa jälkeen Juantorena nimitettiin Kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n hallituksen jäseneksi. Lisäksi hän on toiminut liiton urheilijakomiteassa ja GP-kisojen järjestelykomiteassa.

## Lähteet

*  
* 

### Viitteet
Commodore 900

**Commodore 900** oli Commodoren suunnittelema tietokone, jota ei kuitenkaan koskaan julkistettu. Koneen valmistus jäi kesken Commodoren ostettua Amigan. C900-koneet oli tarkoitettu lähinnä työasemiksi ja palvelimiksi.

## Tekniset tiedot

* Suoritin: Zilog Z8000 (16 bittiä)
* Muisti: 512 kilotavua (laajennettavissa 2 megatavuun)
* Grafiikkapiiri: MOS 8563
** Tekstitila: 80 × 25 merkkiä
** Grafiikkatila: 1024 × 800 pikseliä, 2 väriä
* Äänipiiri: ?
* Käyttöjärjestelmä: Coherent (UNIX-yhteensopiva)
* 1,2 megatavun 5,25-tuumainen levykeasema
* 20 megatavun kiintolevy
Eric Heiden

**Eric Arthur Heiden** (s. 14. kesäkuuta 1958) on yhdysvaltalainen pikaluistelun viisinkertainen olympiavoittaja Lake Placidin kisoista 1980. Nykyään Heiden toimii ortopedinä.

Heiden voitti Lake Placidissa kaikki viisi miesten luistelumatkaa (500, 1&nbsp;000, 1&nbsp;500, 5&nbsp;000 ja 10&nbsp;000 metriä). Hän oli ensimmäinen luistelija, joka sai yksissä kisoissa viisi kultamitalia. Hän oli myös ensimmäinen urheilija, joka voitti viisi kultaa henkilökohtaisista lajeista yksissä kisoissa. Kaiken lisäksi Heiden luisteli jokaisella matkalla uuden olympiaennätyksen ja paransi 10&nbsp;000 metrin maailmanennätystä 6,2 sekunnilla.

Ericin sisko Beth Heiden oli myös Lake Placidin kisojen luistelumitalisti. Hän voitti pronssia, joten Heidenin sisarukset nappasivat puolet Yhdysvaltain mitalisaaliista.

Lyhyen pikaluistelu-uransa aikana Heiden ehti lisäksi voittaa kolme yleisluistelun maailmanmestaruutta ja neljä peräkkäistä sprinttereiden maailmanmestaruutta vuosina 1977–1980. 

Luistelu-uransa jälkeen Heiden kilpaili pyöräilyssä ja osallistui Ranskan ympäriajoon vuonna 1986.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Metropolitan Museum of Art

**Metropolitan Museum of Art**, usein **Met**, on taidemuseo New Yorkissa Yhdysvalloissa.

Museo sijaitsee New Yorkin Central Parkin itälaidalla Manhattanin Upper East Sidessa. Museo avattiin 20. helmikuuta 1872, ja perustamisen merkittävimpänä taustavoimana toimi kirjankustantaja George Palmer Putnam.

Museon kokoelmiin sisältyy lähes kaikkea mahdollista taiteeksi luokiteltavaa antiikin taideaarteista afrikkalaiseen taiteeseen ja eurooppalaisiin maalaustaiteen mestareihin. Kokoelmiin kuuluu yli miljoona taideteosta yli viiden tuhannen vuoden ajalta.

Vuoden 2009 alusta museon johtajaksi nimettiin museon eurooppalaisten gobeliinien osaston kuraattorina toiminut Thomas P. Campbell.

## Kokoelma
Museossa on 17 osastoa.

### The Cloisters

The Cloistersin (suom. 'pylväskäytävät') kokoelma oli alun perin erillinen museo, jonka miljonääri John D. Rockefeller, Jr. lahjoitti Metille vuonna 1925. Cloisters sijaitsee Fort Tryon puistossa Pohjois-Manhattanilla. Vuonna 1938 yleisölle avautunut rakennus on omistettu keskiajan Euroopan taiteelle.

Cloistersin nimi johtuu viidestä keskiaikaisesta ranskalaisesta pylväskäytävästä, joiden kootut rakenteet yhdistettiin uuteen rakennukseen. Keskiajan eurooppalaisiin teoksiin keskittyvään kokoelmaan kuuluu Jean de Francen *Belles Heures*, Limbourgin veljesten kuvittama rukouskirja *[[Les Belles Heures du duc de Berry]]* vuodelta 1409, romaaninen alttariristi *Cloistersin risti* sekä seitsemän seinävaatteen sarja *[[Yksisarvisen metsästys]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*The Metropolitan Museum of Art 
* Musiikkia museossa, Kuva, 18.01.1939, nro 2, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Chuuk

**Chuuk** on saariryhmä Tyynellä valtamerellä. Se sijaitsee noin 1&nbsp;000 kilometriä kaakkoon Guamilta. Saariryhmän nimi tarkoittaa chuukin kielellä "vuorta". Vuoteen 1990 saariryhmä tunnettiin nimellä *Truk*. Saariryhmässä on 98 saarta. Vuonna 2010 Chuukin saarilla oli 48 651 asukasta. Saariryhmän maapinta-ala on 99,87 km².

Chuukin saaret muodostavat Mikronesian liittovaltion suurimman  osavaltion Chuukin. Maantieteellisesti Chuuk on myös osa laajempaa Karoliineja. Moenin saarella on lentokenttä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Santtu Karhu & Talvisovat

**Santtu Karhu & Talvisovat** on livvin eli aunuksenkarjalan kielellä esiintyvä etnorockyhtye Petroskoista, Karjalan tasavallan pääkaupungista. Talvisovat yhdistelevät nykyaikaiseen rockiin perinteisiä karjalaisia elementtejä ja soittimia. Talvisovat syntyi 1980-luvun lopulla, kun Santtu Karhu ihmetteli, miksi virolaisilla on rockyhtyeitä, mutta vastaavassa asemassa olevilla  karjalaisilla ei.

## Yhtyeen vaiheet
1980- ja 1990-lukujen taitteessa Talvisovat kiersi Suomea ja julkaisi muutaman single-levytyksen, jotka soivat Suomen radiokanavilla. Suomeen iski kuitenkin lama, eikä yhtye saanut levytyssopimusta. Yhtye turhautui, ja hanuristi Arto Rinne ja soittoniekka Aleksandr Bykadorov perustivat Myllärit-kansanmusiikiyhtyeen, johon Talvisovista liittyi vielä jouhikkotaituri Leo Sevets.

2000-luvun puolella Arto Rinne kuitenkin palasi takaisin Talvisopiin, ja yhtye koki uuden heräämisen. Heidän lisäkseen yhtyeessä soittavat venäläinen rumpali Igor Saharov ja maailman ainoaksi vepsäläiseksi sähkökitaristiksi mainittu Fjodor Astašov. Yhtye on kierrellyt Suomessa erityisesti kansanmusiikkitapahtumilla soittamassa.

Suomen konserteissaan yhtye on esittänyt kappaletta nimeltä "Suomi takaisin".

## Yhtyeen nimi
Yhtyeen nimi tarkoittaa talvivaatteita (vertaa suomen *sotisopa*). Nimen valintaan on kuitenkin vaikuttanut talvisovat-sanan härnäävä vaikutus suomenkielisiin ihmisiin, jotka helposti yhdistävät nimen talvisotaan. 

## Jäsenet
* Santtu Karhu
* Fjodor Astašov
* Artjom Undalov
* Andre Lukin

## Levytykset
### Singlet
* 
* 

### Pitkäsoitot
* 
* 
* 
* 
* 

### Kokoelmat, joilla mukana
* 
* 
* 

## Dokumentti
* Santtu Karhu – livvin kielellä (dokumentti, QuetzalCoatl Production, 2004)

## Aiheesta muualla
*Talvisovat - virallinen sivu .
*Talvisovat rokkaa Karjalan puolesta. Ylen Elävä arkisto.
Chuukin kieli

**Chuuk** (aiemmin **truk**) on austronesialainen kieli, jota puhutaan Chuukissa, Mikronesian liittovaltiossa. Kieleltä puhuu noin 48&nbsp;200 äidinkielenään ja noin 52&nbsp;790 toisena kielenään. Kielellä katsotaan olevan kaksi päämurretta: itälaguuni ja fayichuck. Chuukia pidetään elinvoimaisena kielenä. 

## Fonologia
Eräs chuukin erikoisuuksista on sen tapa sallia sananalkuinen geminaatta eli kaksoiskonsonantti, joka on lähes tyystin kadonnut muista Mikronesian alueen kielistä.

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

## Kirjoitusjärjestelmä
Lähetyssaarnaajat kehittivät 1800-luvulla chuukille kirjoitusjärjestelmän, jota uudistettiin hieman 1970-luvulla. Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan chuukiksi vuonna 1989.

## Lähteet
Pohnpei

**Pohnpei** eli **Ponape** on Pohnpein osavaltion pääsaari Mikronesian liittovaltiossa. Saaren luoteisosassa sijaitsee koko Mikronesian liittovaltion pääkaupunki Palikir. Muita asutuskeskuksia ovat Kolonia, Madolenihmw ja Rohnkiti. Pohnpeillä on noin 32&nbsp;000 asukasta. Saaren tärkein kieli on pohnpei.

Pohnpei on tuliperäinen ja mäkinen saari, jonka korkein kohta on noin 790 metrin korkeuteen kohoava Dolohmwar. Saaren ympärillä on riutta sekä useita pikkusaaria ja luotoja. Pohnpeillä kasvaa runsaasti trooppista kasvillisuutta; rannikoilla on mangrovesoita ja sisämaan mäkien rinteillä sademetsää.

Hedelmällisen maaperän ja runsaiden sateiden myötä Pohnpeitä onkin kutsuttu "Mikronesian puutarhaksi". Saarella kasvatetaan ja tuotetaan monia trooppisia viljelykasvituotteita, kuten kopraa, taaroa, leipäpuun hedelmiä sekä kaakaota. Lisäksi saarella kasvatetaan riisiä sekä sikoja ja siipikarjaa.

Pohnpeilla esiintyy huomattavan paljon värisokeutta, josta käytetään nimeä maskun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vesijäähdytys

**Vesijäähdytys** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

*vesijäähdytys moottoreissa
*vesijäähdytys tietokoneissa
Verner Järvinen

**Venne ”Verner” Järvinen** (4. maaliskuuta 1870 Ruovesi – 31. tammikuuta 1941 Tampere) oli suomalainen kenttälajeihin erikoistunut yleisurheilija, olympiamitalisti ja välikisojen kultamitalisti. 

## Henkilötietoja
Järvisen vanhemmat olivat torppari Henrik Järvinen ja Gustava Saarijärvi. Hän hankki koulutietoja asevelvollisena Hämeen Pataljoonassa, jossa yleni aliupseeriksi. Valtion rautateiden palvelukseen Järvinen tuli 1896, päätyen ylijunailijaksi. VR:n palveluksesta hän erosi vasta 1932.

Järvinen oli vuodesta 1897 naimisissa Thyra Maria Leanderin (k. 1948) kanssa. Heidän poikansa Yrjö, Kalle, Akilles ja Matti menestyivät urheilijoina, ja Verner Järvinen tunnettiinkin lempinimellä ”Isä Järvinen”.

## Urheilu-ura
Järvinen kiinnostui urheilusta jo asevelvollisuusaikana, jolloin hän harjoitteli muun muassa painia, kuulantyöntöä ja kiekonheittoa. Palkinnon hän sai ensimmäisen kerran voimistelukilpailuissa vuonna 1900.

Järvinen voitti Ateenan välikisoissa 1906 olympiakultaa 1. toukokuuta vauhdittomassa antiikkisessa kiekonheitossa (tulos 35,17 m) ja pronssia kiekonheitossa (tulos 36,82 m). Samoissa kisoissa hän oli keihäänheitossa viides neljän ruotsalaisen jälkeen. Kuulantyönnössä pisimmälle työntänyt Järvinen hylättiin virheellisen tekniikan vuoksi vastustajien protestoitua.

Lontoon kesäolympialaisissa 1908 Järvinen oli antiikkisessa kiekonheitossa kolmas (tulos 36,48 m) ja kiekonheitossa neljäs (tulos 39,43 m). Järvinen osallistui kisoissa myös kuulantyöntöön. Vielä samana vuonna hän heitti kiekossa maailmanennätystuloksen 44,84 metriä.

SM-tasolla Järvinen voitti Suomen-mestaruuden antiikin tyylin kiekonheitossa 1910 tuloksella 37,43 ja seuraavana vuonna, jolloin voittotulos oli 38,03.

Järvinen teki 1900-vuosikymmenen lopulla Suomen-ennätyksen kiekonheitossa ja moukarinheitossa. Kiekonheitossa hän heitti 1909 43,15, joka pysyi Suomen-ennätyksenä seuraavaan vuoteen, kunnes Elmer Niklander rikkoi sen. Moukarinheitossa Järvinen heitti 1909 Suomen-ennätykseksi 34,83. Niklander rikkoi myös tämän ennätyksen seuraavana vuonna. 

Tukholman vuoden 1912 kisoissa Järvinen oli jo yli 40-vuotias ja menestys jäi vaisuksi. Hän oli kiekonheitossa viidestoista tuloksella 38,60 ja kahden käden kiekonheitossa kahdestoista yhteistuloksella 66,69 (27,84 + 28,85).

## Lähteet
* 
* 
* Verner Järvinen Biography and Olympic Results  Sports Reference LLC. 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* Antero Raevuori: *Järviset – legendaarinen suomalainen urheilijaperhe*. Revontuli, 2009. 

## Aiheesta muualla
*
* Artturi Tienari : Olympiasankarin muisteloita sieltä, missä miehiä tehdään. Verner Järvinen isänmaan puolustajana, Hakkapeliitta, 06.12.1938, nro 49, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Alenia Spazio

**Alenia Spazio** oli italialainen avaruusteollisuusyritys, joka yhdistettiin  Alcatel Spacen kanssa 1. heinäkuuta 2005 muodostomaan Alcatel Alenia Space. Se oli yksi Euroopan unionin suurimmista avaruusteollisuusyrityksistä ennen siirtymistään osaksi Thales Alenia Space -yhtiötä vuoden 2007 alussa.

## Historia
### Alenia Spazion perustaminen
Italia aloitti oman avaruustoimintansa 1960-luvun alussa. Tuolloin se toimi bilateeralipohjalta yhteistyössä NASAn kanssa, muun muassa laukaisemalla satelliitteja amerikkalaisella Scout-kantoraketilla omalta laukaisualustaltaan Kenian rannikolta. Ensin alan yhtiöiden määrä kasvoi, mutta kuten muissakin maissa, se alkoi lopulta vähetä fuusioiden seurauksena. Alenia Spazio perustettiin vuonna 1990 yhdistämällä Aeritalia Space Systems Group (Torinossa) ja Selenia Spazio (Roomassa). Molemmat kuuluivat Italian valtion täysin omistamaan Finmeccanica-konsortioon.

### Aeritalia ja Selenia
Aeritalia oli pääosin lentokoneteollisuusyritys, joka oli valmistanut satelliittien rakenteita ja lämmönsäätöjärjestelmiä 1970-luvulta asti. Yhtiö valmistautui myös Europa-kantorakettien nokkakartioiden valmistukseen, mutta raketin kehitystyö epäonnistui muualla Euroopassa. Yhtiö sai urakoita NASAn avaruussukkulaan liittyvästä Euroopan avaruusjärjestön Spacelab-laboratoriomoduulista 1970-luvun lopussa. 1980-luvulla Italia laati ensimmäisen kansallisen avaruusohjelmansa. Sen puitteissa yhtiö pääsi rakentamaan italialaisia satelliitteja. 

1970-luvun lopussa Selenia-yhtiöön perustettiin avaruusosasto, josta tuli Selenia Spazio vuonna 1983. Sen taustalla oli ESA:n ensimmäisten tietoliikennesatelliittien radiojärjestelmien suunnittelu ja valmistus. Yhtiö valmisti antenneja INTELSATin ja EUMETSATin satelliiteihin. Yhtiö kehitti ensimmäisen italialaisen tietoliikennesatelliitin (Sirio 1) vuosina 1969–1977.

### Fuusioituminen
1. heinäkuuta 2005 ranskalainen Alcatel ja Finmeccanica fuusioivat avaruusyksikkönsä, muodostaen Alcatel Alenia Space ja Telespazio -yhtiöt. Alcatel omistaa Alcatel Alenia Space -yhtiöstä 67&nbsp;% ja Finmeccanica 33&nbsp;%. Ranskalainen Pascale Sourisse tuli yhtiön johtajaksi Alcatel Space -yhtiöstä. Vuonna 2004 syntyneen yhtiön liikevaihto oli 1,8 miljardia euroa ja työntekijämäärä 7&nbsp;200 ihmistä, ja siitä tuli EU:n suurin avaruusalan yhtiö. Telespaziossa omistussuhteet olivat toisin päin. Sen työntekijämäärä oli 1&nbsp;400 ihmistä ja liikevaihto 350 miljoonaa euroa.

Vuonna 2006 Alenia Spazio oli osa Alcatel-Alenia Space -yhtiötä. Alcatel Espacen ja Alenia Spazion yhdistyessä Alenialla oli neljä omaa tehdasta Italiassa. Se omisti täysin avaruusalalla toimivan Laben-yhtiön, jonka toimipaikka on Italiassa.

Vuoden 2006 huhtikuussa Alcatel ja amerikkalainen Lucent Technologies pyrkivät yhdistymään tietoliikennealalla. Samaan aikaan Alcatel irrotti satelliittitehtaansa fuusiosta, ja Thales osti Alcatelin osuuden Alcatel-Alenia Space -yhtiöstä (AAS). British Aerospace myi samaan aikaan Airbusista omistamansa osuuden ja liikkeellä oli huhuja, että EADS ostaisi AAS-yhtiön, jolloin EU:hun syntyi avaruusalan monopoli. Näin ei kuitenkaan käynyt.

## Lähteet
Yrjö Saarela

**Yrjö Erik Mikael Saarela** (13. heinäkuuta 1884  Oulujoki – 30. kesäkuuta 1951 Oulujoki) oli suomalainen kreikkalais-roomalaisen painin olympiavoittaja ja maailmanmestari.

## Henkilöhistoria
Saarela asui elämänsä maatilalla Oulujoen kunnassa, noin kymmenen kilometriä Oulun kaupungista Oulujokea ylävirtaan. Hänestä tuli aikuisena oman tilansa isäntä. Saarela yhdisti työn ja harjoittelun, sillä hän valitsi rengeikseen kovakuntoisia miehiä, jotka olivat kiinnostuneita painista. Kuuluisin Saarelan rengeistä oli monissa näytösotteluissa vastustajana ollut Jaakko Pikkarainen.

Saarelan asuinseutu on saanut nykyään Saarelan kaupunginosan nimen. Alueelta löytyy erilaisia painiin liittyviä kadunnimiä kuvaten alueen urheilullista merkkimiestä. 

Saarela on haudattu Oulujoen hautausmaalle.

## Painijan ura
Saarela edusti aktiiviaikanaan Oulunsuun Pohja -nimistä seuraa. Hän kuului vuoden 1908 Lontoon olympiakisojen voittajasuosikkeihin. Raskaan keskisarjan finaalissa 22. heinäkuuta Saarela hävisi toiselle suomalaiselle Verner Weckmanille. Maailmanmestaruuden Saarela voitti Helsingin kisoissa 1911. Seuraavana vuonna kesällä 1912 käydyissä Tukholman olympiakisoissa Saarela huipensi painijanuransa raskaan sarjan olympiavoittoon.

Saarela voitti painin raskaan sarjan Suomen-mestaruuden vuonna 1908 (yli 70 kg) sekä 1909 (yli 83 kg).

Tukholman olympiakisojen jälkeen Saarela siirtyi ammattilaiseksi sirkusareenoille. Tämä ura jäi lyhyeksi pian alkaneen ensimmäisen maailmansodan johdosta. Hän palasi amatööriareenoille edustaen uransa loppupuolella vuodesta 1924 alkaen Oulun Pyrintöä, jossa hän toimi niin painijana kuin valmentajanakin. Saarela osallistui myös Suomen painimaajoukkueen valmennukseen. Vielä vuonna 1929 Saarela saavutti SM-pronssia 45-vuotiaana.

### Saavutukset
* Olympiakultaa Tukholma 1912 (raskas sarja)
* Olympiahopeaa Lontoo 1908 (sarja 93&nbsp;kg, kultaa voitti Verner Weckman)
* Maailmanmestaruus Helsinki 1911 (sarja yli 83&nbsp;kg)

## Lähteet
* Yrjö Saarela Biography and Olympic Results  Olympics at Sports Reference LLC. 
* Saarela, Yrjoe Erik Mikael (FIN) iat.uni-leipzig.de 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* Kullervo Leinonen, Elias Jokirinta, Terttu Mankila ja Bruno Vuorivirta (toim.): Oulun Pyrintö, 1979.
* Esko Lintala: Yrjö Saarela – painimattojen aristokraatti, Lions Club Oulu-Oulujoki, 1984.
* Erja Aikavuori ja Mika Kulju: Nuori Satavuotias – Oulun Pyrintö 1904–2004, .
Pohnpein kieli

**Pohnpei** eli **ponape** (omakielinen nimi: *Lokaiahn Pohnpei* omakielinen kunnioittava nimi: *Mahsen en Pohnpei*) on pääsääntöisesti Mikronesian federaatioon kuuluvassa Pohnpein osavaltiossa puhuttava mikronesialainen kieli. Lisäksi kieltä puhutaan jonkin verran myös Yhdysvalloissa. Kielellä on kolme murretta: kiti, ponape ja sapwuahfik. Pohnpein läheisimpiin sukulaiskieliin kuuluu muun muassa pingelap, jonka kanssa kielen sanastosta 81&nbsp;% on yhteistä. 

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin pohnpeiksi vuonna 1994. 

Pohnpeillä on noin 29 000 äidinkielistä puhujaa (2001). Kielellä on virallisen kielen asema, englannin rinnalla, Pohnpein osavaltiossa. Pohnpeista on olemassa ylätyylinen rekisteri, jonka nimi on *Mashen en Meing*. Se näkyy muun muassa omina sanavalintoinaan, joita käytetään silloin, kun puhuja puhuttelee jotakuta itseään korkeammassa asemassa olevaa tai puhuu tällaisesta henkilöstä.

## Fonologia

### Vokaalit

Lähde: 

### Konsonantit

Lähde:

## Kielioppi ja sanasto
Lukusanat 1–10 pohnpeiksi:

Kieleen on lainattu sanoja muun muassa englannista, japanista, espanjasta ja saksasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ethnologue
Halavatun papat

**Halavatun papat** on vuonna 1989 perustettu iisalmelainen mopokerho, josta kehittyi vuonna 1996 huumoriyhtye ja myöhemmin elämys- ja ohjelmapalveluyritys.
Yhtye esiintyy kahtena eri kokonaisuutena: Halavatun Papat band ja Halavatun Papat duo. Duon erikoisuutena on se, että rumpuina käytetään Pappa-Tunturi-mopoa.

Halavatun pappojen taustayhtiö, iisalmelainen Ekvapoint Oy palkittiin vuonna 2007 maakunnallisella yrittäjäpalkinnolla. Yrityksen toimialana on elämys- ja ohjelmapalvelut. Yrityksen elämystuotteita ovat olleet Pappa-Tunturi-safarit ja -racingit sekä tiimikisailut Halavatun Härdelli ja Mualaishärdelli. 

Halavatun pappojen keikoista Savon ulkopuolella on yli 70&nbsp;%.

Yhtyeen laulusolisti Pete Kauppinen kuoli syöpään tammikuussa 2020.

## Jäsenet

### Halavatun Papat band
* Larry: basso, laulu
* Teukka: kitara, laulu
* Tomppa: kitara, laulu
* Vellu: rummut, laulu

### Halavatun Papat duo
* Teukka: kitara, laulu
* Pete: laulu, moporummut, kazoo

## Diskografia
* *[[...Nyt männöö hyvin]]* (1998)
* *[[Ee voe valittoo]]* (1999)
* *[[Suapumisaeka]]*    (2002)
* *[[Mopollako tulija?]]* (2004)
* *[[Turpo (Halvatun papat)|Turpo]]* (2009)
* *[[Onko tiällä kilttejä..]]* (2010)
* *[[Humboogia & Melankolinoo]]* (2011)
* *[[Tääsosuma]]* (2017)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yhtyeen ja mopokerhon kotisivut
Edward Low

**Edward Low** (1690–1724) oli pahamaineinen englantilainen merirosvo. Hänet tunnetaan myös nimellä **Ned Low**.

Low syntyi Lontoon Westminsterissä, ja sekaantui ilmeisesti jo nuorena rikoksiin. Hän työskenteli jonkin aikaa laivojen takiloijana. Sitten hän lähti merille veljensä kanssa ja päätyi Bostoniin.
Bostonissa Low tapasi hyvästä perheestä olleen Eliza Marble -nimisen tytön, jonka kanssa hän meni naimisiin. He saivat pojan, joka kuoli jo imeväisenä, sekä tyttären, Elizabethin. Low’n vaimo Eliza kuoli synnytyksessä, ja Low jäi yksin tyttärensä kanssa. 

Kaksi vuotta myöhemmin Edward Low ryhtyi merirosvoksi. Pian hänestä tuli yksi brutaaleimpia merirosvokapteeneja. Low oli julma mies ja nautti vankiensa kiduttamisesta ennen kuin tappoi heidät. 1720-luvulla hän ryösti laivoja molemmin puolin Atlanttia ja tuli tunnetuksi poikkeuksellisesta raakuudestaan. Low koki sadistista mielihyvää leikatessaan uhriensa nenät, korvat ja huulet. Hän kidutti ja murhasi jopa kokonaisia kaappaamiensa laivojen miehistöjä.

Kesäkuussa 1723 Low’n alukset ajautuivat aseelliseen yhteenottoon sotalaivan kanssa. Taistelun yhteydessä eräs laivoista vaurioitui niin pahoin, että Low jätti laivan miehistöineen oman onnensa nojaan. Laiva ei kuitenkaan uponnut, vaan se vietiin Rhode Islandiin jossa 26 laivan merirosvoista hirtettiin.

Tammikuussa 1724 Low ajautui riitaan miehistönsä kanssa. Laivan miehistö vangitsi Lown ja laski sen jälkeen hänet ja kaksi hänen kumppaniaan merelle pieneen veneeseen ilman ruokaa, juomaa ja aseita. Seuraavana päivänä ranskalainen alus poimi heidät merestä ja vei heidät Martiniquen saarelle, jossa heidät tunnistettiin merirosvoiksi ja hirtettiin ilman oikeudenkäyntiä.

Merirosvouransa alussa Edward Low käytti samanlaista merirosvolippua kuin Edward Teach eli Mustaparta. Uransa loppupuolella, heinäkuusta 1723 eteenpäin, Low käytti mustaa lippua, jossa oli punainen luuranko. 

## Lähteet
*Cochran, Hamilton: Karibian kaapparit ja merirosvot. Uusi kirjakerho, 1973. 
### Viitteet
Ranskan ilmailu- ja avaruusmuseo

**Ranskan ilmailu- ja avaruusmuseo** () on Ranskan suurin ilmailu- ja avaruusalan museo. Se on perustettu vuonna 1919 ja on siten maailman vanhin ilmailumuseo. Museo sijaitsee Le Bourget’n lentoasemalla, johon se siirtyi vuonna 1973. Sitä ennen se oli sijainnut eri paikoissa Pariisissa.

Näyttelyssä on lentokoneita, raketteja ja avaruusaluksia. Museon vanhimmat esineet ovat 1500-luvulta olevia tauluja ja kirjoja.


Tiedosto:Fusées-Ariane Musée du Bourget P1010730.jpg|Ariane 5 ja Ariane 1
Tiedosto:So6000-triton-bourget.jpg|SO.6000 Triton n°3
Tiedosto:Mirage4000-bourget.jpg|Mirage 4000
Tiedosto:Blériot XI musee du Bourget P1010298.JPG|Bleriot XI


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Museon kotisivu
* Museossa olevat koneet 
* Valokuvia museosta Virtualpilots-sivustolla
Antonov An-2

**Antonov An-2** (Антонов Ан-2, venäjänkielinen lempinimi: кукуру́зник, *kukuruznik*); Naton koodinimi Colt) on kestävä, yksimoottorinen ja kaksitasoinen kuljetuskone. Antonovin suunnitteleman koneen ensilento tapahtui vuonna 1947. Kone voi kuljettaa kahden lentäjän lisäksi 12 matkustajaa. Sen hidaslento-ominaisuudet ovat hyvät ja se voi käyttää hyvin lyhyitä ja huonokuntoisia kiitoteitä laskuun ja lentoonlähtöön. Lumisissa olosuhteissa kone voidaan varustaa myös suksilla, jolloin se voi laskeutua esimerkiksi järven jäälle. Se on suurikokoisimpia koskaan valmistettuja yksimoottorisia ja kaksitasoisia lentokoneita. Konetta valmistettiin yli 5&nbsp;000 kappaletta Neuvostoliitossa vuoteen 1960 mennessä. Sen jälkeen koneen tuotanto siirtyi Mieleciin, Puolaan, jossa tehtiin yli 12&nbsp;000 An-2-konetta, kunnes tuotanto lopetettiin vuonna 1992. Kiinassa konetta on tehty nimellä Shijiazhuang Y-5.

Neuvostoliitossa Antonov An-2:a käytettiin myöhemmin paljon myös DOSAAFin lentokerhoissa, missä se toimi nuorten laskuvarjohyppykoneena.

Koneen venäjänkielinen lempinimi "*kukuruznik*" (maissinviljelijä) johtunee siitä, että konetta käytettiin myös kasvinsuojelutarkoituksessa maatalouslentoihin ja Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteeri Nikita Hruštšov tunnettiin innokkaasta maissinviljelyn edistämisestä Neuvostoliiton alueilla, mihin maissi ei erityisesti soveltunut. Koneen pienin lentonopeus on alle 50&nbsp;km/h, mikä helpottaa maatalouskäyttöä.

Konetta on käytetty useissa maissa nykypäiviin asti. Korean demokraattisella kansantasavallalla on noin 300 konetta, joita käytetään sotilastarkoituksiin. Kone pystyy lentämään hitaasti matalalla jolloin tutka ei sitä näe. Se voi kuljettaa 12 erikoisjoukkojen sotilasta vihollisen linjojen taa.

## Käyttö Suomessa

Koneita on vieraillut Suomessa etenkin Neuvostoliiton jälkeisenä aikana. Malmin lentoasemalla on Liettuan ilmailurekisterissä oleva An-2-kone, rekisteritunnus LY-ABY. Sitä operoi An-2 Lennuklubi Helsinki ry. Hyvinkään lentokentällä on Viron ilmailurekisterissä oleva An-2, rekisteritunnus ES-CAC. Sitä operoi suomalainen yksityishenkilö. Aikaisemmin Malmin lentoasemalla ollut suomalaisomisteinen An-2, rekisteritunnus ES-CAG on nykyisin Vaasassa. Yksi käytöstä poistettu Antonov An-2 on ollut nähtävissä Utissa valtatie 6:n eteläpuolella ABC-liikennemyymälän pihassa ja nykyisin Karjalan ilmailumuseossa Lappeenrannassa. Rovaniemelle ostettiin 1993 Murmanskista AN-2 jota ei koskaan saatu rekisteröityä Suomeen. Se oli pitkään lentokentän reunalla ja nykyisin se on Sastamalassa.

## Tekniset tiedot

## Muuta
*YouTube: Antonov An-2:n ohjaamossa.  
*https://www.youtube.com/watch?v=QxWvBK7vP88 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Encyclopaedia Metallum

**Encyclopaedia Metallum** (myös **The Metal Archives**) on vapaaehtoisten kokoama englanninkielinen Internet-tietokanta, jonka pyrkii kokoamaan tiedot kaikista metallimusiikkia soittavista ja soittaneista yhtyeistä tarkkoine diskografioineen ja elämäkertatietoineen. Sivustolle rekisteröidyttyään käyttäjä voi itse päivittää sivuston tietoja muun muassa lisäämällä sinne eri metallialbumien arvosteluja. Sivuston tiedot kootaan pääosin käyttäjien lähettämistä tiedoista. Encyclopedia Metallumin palvelimet sijaitsevat Kanadassa. 

Sivusto juhli 15-vuotissyntymäpäiviään 7. heinäkuuta 2017, jolloin sivulle oli listattuna yli 117 000 yhtyettä.

Sivustolla on tarkat säännöt yhtyelisäysten suhteen. Esimerkiksi hardcore- ja grindcore-musiikkia esittäviä yhtyeitä ei välttämättä hyväksytä sivustolle, koska niiden katsotaan kuuluvan ennemmin punk- kuin metallimusiikin piirin. Yhtäältä esimerkiksi nu metal- tai rapcore-yhtyeitä ei hyväksytä sivustolle niiden kiistanalaisen tyylilajimääritelmän takia.

Suomalainen metalliyhtye Amorphis oli ensimmäinen Encyclopaedia Metallumiin lisätty yhtye, ja ensimmäinen sinne lisätty julkaisu oli Amorphiksen *[[Tuonela (albumi)|Tuonela]]*.

Sivustolla kirjoitusoikeuksien rajoittamiseen johtava käyttäytyminen aiheuttaa käyttäjän statuksen muuttumisen ”Fred Durstiksi”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Encyclopaedia Metallum
Pommern (laiva)

**Pommern** (entinen nimi *Mneme*) on entinen laivanvarustaja Gustaf Eriksonin rahtipurjealus, joka on nykyisin museolaivana Maarianhaminassa.

Pommern on teräsrunkoinen nelimastoinen parkki. Se rakennettiin 1903 Glasgow'ssa J. Reid & Co -telakalla hampurilaiselle B.Wenke & Söhne -varustamolle ja sai nimekseen *Mneme*. Vuonna 1906 alus sai uuden nimen *Pommern* siirtyessään uudelle omistajalleen hampurilaiselle F. Laeisz -varustamolle. Nimi tarkoittaa Pommerin maakuntaa. Se kuljetti linjaliikenteessä rahtia Atlantilla vieden Euroopasta kappaletavaraa Etelä-Afrikkaan. Paluumatkan lastina oli chilensalpietaria ja guanoa Chilestä.

Vuonna 1923 ensimmäisen maailmansodan jälkeen saksalainen kauppalaivasto jaettiin sodan voittajavaltioiden kesken. Tuolloin *Pommern* päätyi Kreikan omistukseen, jolta ahvenanmaalainen Gustaf Erikson sen osti. Kuten monet muutkin Eriksonin purjelaivat, *Pommern* siirtyi ”vehnäreitille” Euroopan ja Australian välille. Menomatkalla oli yleensä vain painolastia mutta joskus myös puutavaraa Suomesta ja Ruotsista Etelä-Afrikkaan. *Pommern* voitti epävirallisen purjehduskilpailun ”The Grain Races” Australiasta Englantiin kaksi kertaa.

Viimeisen matkansa *Pommern* teki vuonna 1939 juuri toisen maailmansodan alla Hullista Maarianhaminaan. Koko sodan ajan *Pommern* makasi Maarianhaminassa. Vuonna 1944 se oli hetken viljavarastona Tukholmassa, ja se hinattiin sieltä kerran viljalastissa Turkuun.

Vuonna 1952 Gustaf Eriksonin lapset lahjoittivat aluksen Maarianhaminan kaupungille, ja siitä tuli museolaiva Maarianhaminan länsisatamaan. 

## Tekniset tiedot
* **Mitat** 
** **Pituus**: 95 metriä (106,4 metriä puomeineen)
** **Leveys**: 13,4 metriä
** **Syväys**: 7,5 metriä
** **Bruttorekisteritonnia**: 2&nbsp;376 tonnia
** **Nettorekisteritonnia**: 2&nbsp;114 tonnia
** **Kantavuus**: 4&nbsp;050 tonnia
** **Isonmaston korkeus**: 50 metriä
** **Purjepinta-ala** (kaikki purjeet): 3&nbsp;240&nbsp;m² (raakapurjeet 2&nbsp;450&nbsp;m²)
* **Apumoottori**: ei ole, donkey-höyrykone sekä kuulamoottori vinssejä ja ankkuripeliä varten
* **Miehistö**: 26 henkilöä

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla

*Museolaiva Pommernin kotisivut 
*Parkkilaiva Pommern Ylen Elävä arkisto
Pump It Up

**Pump It Up** (**PIU**) on korealaisen Andamiron tuottama tanssipelisarja, joka on saavuttanut erityisesti suosiota kotimaassaan sekä Etelä-Amerikassa, mutta kolikkopelikoneita on ympäri maailmaa eri pelihalleissa. Peliä pelataan jaloilla viisipaneelisella tanssipadilla, joissa nappien asettelu on seuraava: ylävasen, yläoikea, alavasen, alaoikea sekä keskinappi. Pelaaja lukee ohjeet nuottien tavoin ruudulta painaen niiden mukaan nappeja jaloillaan.

Kappalelista on mm. uusinta Dance Dance Revolution-tanssipeliä suppeampi (uusimmassa PIU:Exceed 2:ssa kappaleita on 114).

Pump It Up Pro -pelikoneita on Suomessa ainakin Helsingin Kinopalatsissa ja Jyväskylän Forumissa.