open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vadim Gardner

**Vadim Danilovitš Gardner** (, oikea sukunimi de Paiva-Perera Gardner, де Пайва-Перера Гарднер; 30. kesäkuuta 1880 Markovilla Viipurin lähellä – 20. toukokuuta 1956 Helsinki) oli Suomessa asunut venäläinen runoilija.

Vadim Gardner syntyi yhdysvaltalaisen Daniel Thomas Gardnerin ja kirjailija Jekaterina Dyhovan perheeseen. Hän kävi koulunsa Pietarissa ja valmistui Pietarin yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1909.

Gardnerin ensimmäinen runokokoelma *Stihotvorenija* ilmestyi vuonna 1908. Siinä on havaittavissa Konstantin Balmontin kaltaisten symbolistien vaikutusta. Toisessa kokoelmassa *Ot žizni k žizni* (1912) esiintyy sekä Vjatšeslav Ivanoville ominaisia myyttisiä aineksia että 1910-luvun postsymbolismille tyypillistä pyrimystä konkreettisuuteen. 

Gardnerista tuli Venäjän kansalainen vuonna 1916. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän palveli Lontoossa asetoimituksista huolehtineessa komiteassa. Gardner palasi Venäjälle vuonna 1918 ja asui vuodesta 1921 lähtien Suomessa. Pariisissa ilmestyi vuonna 1929 hänen runokokoelmansa *Pod daljokimi zvjozdami*. Helsingissä julkaistiin vuonna 1990 runovalikoima *U Finskogo zaliva* ja Pietarissa vuonna 1995 valikoima *Izbrannyje stihotvorenija*.

Gardner asui Suomessa äitinsä maatilalla Karjalan kannaksella kunnes hän joutui muuttamaan Helsinkiin talvisodan sytyttyä.

## Lähteet
Veikkolan parantola

**Veikkolan parantola** oli Kirkkonummen Veikkolan kylässä sijainnut, Suomen Mielenterveysseuran vuonna 1929 perustama psykiatrinen hoitolaitos, joka oli ensimmäinen hermosairaille tarkoitettu lepokoti Suomessa. Parantola oli alun perin tarkoitettu vain naisille, mutta myöhemmin siellä hoidettiin myös miehiä. Parantolan potilaat olivat lähinnä neuroottisia sekä väsymys-, masennus-, jännitys-, pelko- ja unettomuustiloista kärsiviä.

Suomen Mielenterveysseuran edeltäjä *Sielunterveysseura* osti vuonna 1928 vuorineuvos Arthur Lagerlöfin 1910 rakennuttaman jugendhuvila Weikkolan ja viereisen Nedergårdin tilan Torpaksi kutsutun päärakennuksen lepokodiksi lieviä hermosairauksia poteville naisille. Vuonna 1935 parantolan käyttöön tuli viereisen Sigurdsbergin tilan Siskolaksi nimetty päärakennus, ja vuonna 1961 kolmanneksi osastoksi tuli aikaisemmin parantolan ylihoitajan asuntona toiminut Solhällan rakennus. Suomen Mielenterveysseura hoiti parantolaa 46 vuoden ajan, kunnes parantola vuokrattiin vuonna 1975 Etelä-Suomen Mielisairaanhuoltopiirin kuntainliitolle. Parantolan yhteyteen oli vuonna 1969 valmistunut 50-paikkainen työkokeilu-, työhönvalmennus- ja teollisuusterapiaosasto. Se vuokrattiin vuonna 1980 kuntainliitolle, ja siitä tuli toimintakeskus. Parantola toimi sitten Tammiharjun sairaalan osastoryhmänä vuoteen 1990 ja sen jälkeen Jorvin sairaalan psykiatrisena yksikkönä aina vuoteen 1995. Sairaalatoiminnan päätyttyä rakennuksissa on toiminut yksityisiä ja kunnallisia päiväkoteja. Parantolan rakennuksista ovat säilyneet Weikkola, Torppa ja Siskola ja ne on suojeltu.

Veikkolan parantolan lääkäreinä ovat toimineet muun muassa Einar Anttinen, Ernst Therman ja vuosina 1969–1972 Claes Anderson.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* *Veikkolan parantola 50 vuotta*. Toimittanut Veikkolan parantolan potilastoimikunta. Veikkolan parantola, Veikkola 1979
* *Veikkolan parantola 60 vuotta*. Toimittaneet Marjatta Katajamäki ym. Veikkolan parantola, Kirkkonummi 1989
* Rossi, Seija: *Parantava yhteisö: Veikkolan parantola – Veikkola sanatorium 1929–1995*. Suomen mielenterveysseura. SMS-tuotanto, Helsinki 2003.
A Serbian Film

**A Serbian Film** () on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut serbialainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut ja tuottanut Srđan Spasojević. Se kertoo uransa lopettaneesta pornonäyttelijästä, joka taloudellisten ongelmien takia pestautuu mukaan "taide-elokuvaan", joka onkin todellisuudessa pedofiili- ja nekrofiiliteemainen snuff-elokuva. Elokuvan pääosia esittää Srđan Todorović, Sergej Trifunović ja Jelena Gavrilović.

*A Serbian Film* on kokonaan kielletty Espanjassa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Malesiassa sekä Norjassa.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Tummakäärmeenpää

**Tummakäärmeenpää** (*Channa melasoma*) on käärmeenpäiden (Channidae) heimoon kuuluva kalalaji. Pieter Bleeker kuvaili lajin tieteelle vuonna 1851.

## Ulkonäkö ja koko
Lajin pohjaväritys on tumma. Selkä on lähes musta, vatsa on vaaleampi ja harmaa. Lajin pisin tavattu yksilö oli 30 senttimetrin mittainen.

## Elinympäristö ja levinneisyys
Laji elää trooppisissa olosuhteissa. Sen uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan elinvoimainen. Tummakäärmeenpäätä tavataan Mekong-joessa Thaimaasta Indonesiaan sekä Filippiineillä.

## Lähteet
Eero Munter

**Eero Munter** on suomalainen kontrabasisti.

Munter opiskeli Olli Kososen johdolla Sibelius-Akatemiassa, suoritti diplomitutkintonsa vuonna 1986 ja piti ensikonserttinsa vuonna 1987. Sittemmin hän on suorittanut opintoja myös muiden muassa Franco Petracchin johdolla Italiassa ja Michael Leiterin johdolla Kanadassa. Munter on esiintynyt solistina, resitalistina ja kamarimuusikkona eri maissa, kuten Saksassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Hänestä tuli Sinfonia Lahden kontrabasistien äänenjohtaja vuonna 1982.

Munter tilasi Kalevi Aholta kontrabassokonserton, jonka solistina toimi Sinfonia Lahden 6. joulukuuta 2005 pitämässä teoksen kantaesityksessä. Hän levytti teoksen BIS-levymerkille Jaakko Kuusiston johtaman Sinfonia Lahden kanssa. Munterin yhteistyö Ahon kanssa on tuottanut myös soolokappaleen *Solo V* (kantaesitys: München, 1999) ja saksofonikvinteton, johon kuuluu kontrabasso-osuus. Munterin soittoa kuullaan myös BIS:n *Sibelius Edition* -hankkeeseen kuuluvilla levytyksillä.

## Lähteet
Port Patrick (fregatti)

**Port Patrick** oli suomalainen kolmimastoinen teräsfregatti, joka oli rakennettu vuonna 1889. Laivan omisti joukko uusikaupunkilaisia laivanvarustajia vuosina 1913–1919, sitten Uudenkaupungin Valtamerilaiva Oy 1919–1921 ja lopuksi uusikaupunkilainen Laivaisännistöyhtiö Juho Saarinen 1921–1923. Laiva myytiin vuonna 1923 romutettavaksi Saksaan.

Fregatti Port Patrickin rakensi Archibald Russell & Co. Glasgow’ssa Skotlannissa 1889 glasgowlaiselle Crawford & Rowat -varustamolle. Laivan vetoisuus oli 1&nbsp;771 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 2&nbsp;800 kuollutpainotonnia. Sen pituus oli 80,75 metriä, leveys 11,48 metriä ja syväys 7,06 metriä. Fregatti joutui tammikuussa 1912 hirmumyrskyyn Atlantilla. Jättiläisaalto tuhosi laivan ruorisuojan ja ruorin vieden ruorissa olleet miehet mereen.

Suomeen fregatti ostettiin Crawford & Rowat -varustamolta vuonna 1913. Viimeisen rahtimatkansa Port Patrick teki salpietarilastissa Chilen Iquiquesta Falmouthin kautta Lontooseen, jonne se saapui 13. toukokuuta 1923. Laiva purjehti Lontoosta lastin purkamisen jälkeen painolastissa Maarianhaminaan ja sieltä se hinattiin Uuteenkaupunkiin. Laiva myytiin velkojien toimesta syyskuussa 1923 romutettavaksi Saksaan.

Port Patrickin sisarlaiva oli teräsfregatti Port Douglas.

## Lähteet
I'billin

**I'billin** (, ) on pääasiassa arabien asuttama kylä Israelin Pohjoisella hallintoalueella. Kylän asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 13&nbsp;128.

## Maantiede

I'billin sijaitsee Israelin pohjoisosan Galilean alueella noin 12 kilometrin päässä historiallisesta Sepforiksen kaupungista luoteeseen. 

## Historia
Nykyisen I'billinin paikalla on ollut asutusta jo myöhäiseltä pronssikaudelta lähtien. Kylän historiallinen nimi oli Avelim tai Ovelim. Nimellä on viitattu myös alueen laaksoon yleensä. Rooman valtakunnan kaudella läheltä kulki roomalainen tie Akkosta Sepforikseen. Sittemmin paikan läpi on kulkenut karavaanireitti Mesopotamian, Damaskoksen ja Egyptin välillä.

Katolisen kirkon pyhimys Mariam Baouardy syntyi I'billinissä vuonna 1846. Israelin asevoimat valtasivat kylän itsenäisyyssodan aikana 11. elokuuta 1948.

## Väestö
I'billinin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 13&nbsp;128. Vuonna 2002 vastaava lukema oli hieman yli 10&nbsp;000 ja vuonna 1970 noin 1&nbsp;500. Vuonna 2002 noin 55&nbsp;% I'billinin asukkaista oli muslimeja ja 45&nbsp;% kristittyjä. Vielä vuonna 1970 kristityt muodostivat 60&nbsp;% kylän asukkaista.

## Lähteet
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2020 – miesten 20 kilometrin kävely

**Miesten 20 kilometrin kävely [[Kesäolympialaiset 2020|Tokion kesäolympialaisissa 2020]]** kilpaillaan 5. elokuuta 2021. Kilpailu käydään Tokion keisarillisen palatsin läheisyydessä.

## Karsinnat

20 kilometrin kävelyyn osallistuu 60 urheilijaa. Yhdestä maasta tapahtumaan saa osallistua korkeintaan kolme urheilijaa. Samoin kilpailutapahtumaan saa osallistua vain vuonna 2001 tai sitä ennen syntyneet urheilijat. Olympialaisten karsintaraja on 1.21.00. Jos 60 urheilijaa huomioiden maarajoitteet ei ole rikkonut karsintarajaa, valitaan muut urheilijat rankingin perusteella. Rankingit julkaistaan 1. heinäkuuta 2021.
### Olympiaturnaukseen osallistuvat urheilijat

## Kilpailu

## Lähteet
Igor Bobkov

**Igor Bobkov** (s. 2. tammikuuta 1991 Surgut, Venäjän SFNT) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti.. Bobkov on pelannut KHL:ssä Admiral Vladivostokin, Ak Bars Kazanin, Avangard Omskin ja Avtomobilist Jekaterinburgin riveissä. Anaheim Ducks varasi Bobkovin .

## Lähteet
Cynthia Ozick

**Cynthia Shoshana Ozick** (s. 17. huhtikuuta 1928 New York, New York) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on ollut ehdolla Kansainvälisen Booker-palkinnon voittajaksi. Ozick on julkaissut muun muassa kirjat *The Pagan Rabbi and Other Stories* ja *The Shawl*.

## Suomennetut teokset
* *Kannibaaligalaksi* (*The Cannibal galaxy*), suom. Kristiina Drews, Helsinki: Kirjayhtymä 1985  Sarja: Arena-sarja

## Lähteet
Lilli Maijala

**Lilli (ent. Mari) Maijala** (s. 1981 Oulu) on suomalainen alttoviulisti. Hän debytoi solistina Oulu Sinfonian kanssa 17-vuotiaana ja on sittemmin esiintynyt säännöllisesti eri puolilla Eurooppaa solistina ja kamarimuusikkona. Hän on soittanut muiden muassa Helsingin kaupunginorkesterin, Lapin kamariorkesterin, Sinfonia Lahden, Camerata Salzburgin, Folkwang Kammerorchester Essenin ja Tapiola Sinfoniettan kanssa.

Maijala kantaesitti vuonna 2013 Lauri Kilpiön säveltämän alttoviulukonserton Jyväskylä Sinfonian solistina. Tammikuussa 2019 hän julkaisi ensimmäisen levytyksen Pehr Henrik Nordgrenin konsertosta alttoviululle, kontrabassolle ja kamariorkesterille. Orkesterina oli Keski-Pohjanmaan kamariorkesteri, kapellimestarina Juha Kangas ja kontrabassosolistina Olivier Thiery.

Maijala opiskeli alttoviulunsoittoa Sibelius-Akatemiassa, Detmoldin musiikkiyliopistossa ja Edsbergin kamarimusiikki-instituutissa. Hänen opettajiensa joukossa olivat Teemu Kupiainen, Diemut Poppen ja Lars Anders Tomter. Maijala on voittanut palkintoja, kuten ensipalkinnon Klassik Festival Ruhrin alttoviulukilpailussa, toisen palkinnon Pohjoismaisessa alttoviulukilpailussa sekä erikoispalkinnot Münchenin ARD-kilpailussa ja Tokion kansainvälisessä alttoviulukilpailussa.

Maijala kuului kriittistä suosiota saavuttaneeseen quartet-lab-kokoonpanoon, jonka hänen ohellaan muodostivat Pieter Wispelwey, Patricia Kopatšinskaja ja Pekka Kuusisto. Hän on opettanut Sibelius-Akatemiassa ja toiminut Helsingin kaupunginorkesterin ensimmäisenä alttoviulistina. Hänen instrumenttinsa on Suomen kulttuurirahaston lainaama Jean-Baptiste Vuillaumen alttoviulu vuodelta 1870. Sen lisäksi hän on soittanut barokkialttoviulua.

## Lähteet
Vladimir Golovin

**Vladimir Ivanovitš Golovin** (, 16. heinäkuuta 1835 Pihkova – 7. maaliskuuta 1892 Pietari) oli venäläinen runoilija ja kääntäjä.

Vladimir Golovin syntyi virkamiesperheeseen. Hän kävi lukion Pihkovassa ja valmistui Pietarin yliopiston historiallis-kielitieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1858. Vuodesta 1859 lähtien Golovin työskenteli Suomen valtiosihteerinvirastossa Pietarissa, josta hän jäi eläkkeelle todellisena valtioneuvoksena vuonna 1884. Vuosina 1861–1886 hän omisti yhden Pietarin parhaista kirjapainoista.

Golovin julkaisi vuodesta 1861 lähtien runoja, käännöksiä ja artikkeleita. Hänen humoristinen, uskonnollinen ja isänmaallinen runoutensa on retorista ja kaavamaista. Golovinin suomesta ja ruotsista tekemät venäjännökset ovat laadukkaita ja usein laajoilla esipuheilla ja kommenteilla varustettuja. Suomalaisista kirjailijoista hän käänsi muun muassa Runebergia ja Topeliusta. Venäjän lehdistössä Golovin esiintyi Suomen oikeuksien puolustajana. Vuonna 1891 hän julkaisi teoksen *Lehtiä Suomen nykyisyydestä ja entisyydestä* (*Listki iz nastojaštšego i prošlogo Finljandii*), joka käännettiin suomeksi ja ruotsiksi.

## Suomennettu teos
* *Lehtiä Suomen nykyisyydestä ja entisyydestä: Suomen suurruhtinaskunnan nykyinen valtiollinen asema: historiallis-polemillinen esitys*. Suom. Pietari Jamalainen. Porvoo: Werner Söderström, 1891.

## Lähteet
Kilvensalo

**Kilvensalo**  on Päijänteen saari Keski-Suomessa Korpilahdella nykyisen Jyväskylän alueella.

## Maantietoa
Saari on 1,6 kilometriä pitkä, 1,3 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,36 neliökilometriä . Se on pyöreän muotoinen, mutta siinä on lounaaseen aukeava ja yli puoli kilometriä pitkä Häränperseenlahti. Se sijaitsee Luhangan kirkolta 9,5 kilometriä luoteeseen mantereen läheisyydessä Rantuulla. Saaren luoteispuoli on laajan Vanhanselän aallokon armoilla. Saaren erottaa Huhkaimenvuoren rannasta 60–100 metriä leveä Kilvensalmi. Salmi aukenee koillisessa Mokkalle, joka on Kouhinsalon eteläpuolelle jäävä pikkuselkä, ja lounaassa se aukenee Vanhanselälle Ruppasaaren, Selkä-Kuivasen ja Maa-Kuivasen väliin. Kilvensalon rannan läheisyydessä on kolme pientä luotoa, joista yksi on nimeltään Manusaari. Saarella on kaksi yli 100 metrin korkeuteen mpy. yltävää mäenselännettä. Niiden lakialueet ovat kallioisia ja ne ovat paikoin kivisiäkin. Korkein kohta sijaitsee saaren pohjoisosassa, missä mäki kohoaa 44 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saaressa on vanhan selvityksen mukaan (vuosi 2010 ) kolme vakituista asukasta, 27 vapaa-ajan asuntoa ja 108 kesäasukasta. Vaikka saari sijaitsee mantereen läheisyydessä, ei siihen tule tietä. Saaressa kulkee salmelta lahdenpohjukkaan vievä kärrypolku ja toinen kärrypolku alkaa lahdelta ja päättyy mäellä sijaitsevaan mökkiin. Salmessa kulkee veneväylä ja järvenselän puolella kulkee vielä toinen. Saaren asukkaat pääsevät Luhangalta tietä pitkin salmen rantaan, missä sijaitsee venevalkama.

## Historiaa
Taloudellisessa kartassa vuodelta 1940 oli Kilvensalossa kaksi maatilaa ja niiden kuusi peltopalstaa. Niistä on nykyään jäljellä enää saaren länsipään peltopalsta.

## Huomautukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Westermark, Nils: Vanha reittikartta Juokslahti–Mokka, vuodelta 1741
* Koti saaressa teettää töitä  (4.6.2018)
Cuthona (fregatti)

**Cuthona** oli suomalainen kolmimastoinen rautafregatti, joka oli rakennettu 1885. Laivan omisti raumalainen Raumo Nya Skeppsrederi 1897–1898. Cuthona ajoi karille marraskuussa 1897 Ahvenanmerellä ja jäi hylyksi. Miehistö pelastui. Hylky myytiin huutokaupalla maaliskuussa 1898 Tukholmassa.

Fregatti Cuthonan rakensi Richardson, Duck & Co. Stocktonissa Englannissa 1885 liverpoolilaiselle J. H. Worthington & Co -varustamolle. Laivan vetoisuus oli 1&nbsp;752 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 2&nbsp;700 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 76,44 metriä, leveys 11,88 metriä ja syväys 7,31 metriä. Fregatti tunnettiin nopeana purjehtijana.

Fregatti ostettiin Suomeen J. H. Worthington & Co -varustamolta vuonna 1897. Oston jälkeen se matkasi painolastissa Rotterdamista Sundsvalliin, jonne se saapui syyskuun lopulla 1897. Fregatti lähti harkkorauta- ja puutavaralastissa Sundsvallista kohti Melbournea 12. marraskuuta 1897. Se ajoi kuitenkin yöllä 16. marraskuuta 1897 kovassa myrskyssä karille Ahvenanmerellä Simpnäsklubbin majakan lähellä ja päätyi hylyksi. Miehistö pelastui, ja laivan hylky myytiin huutokaupalla maaliskuussa 1898 Tukholmassa.

## Lähteet
Sydney McLaughlin-Levrone

**Sydney McLaughlin-Levrone** (o.s. **McLaughlin**, s. 7. elokuuta 1999) on yhdysvaltalainen yleisurheilija. Hän on 400 metrin aitajuoksun olympiavoittaja ja maailmanmestari, ja hän on voittanut maailmanmestaruuden myös 400 metrin juoksussa ilman aitoja. 

McLaughlin-Levrone saavutti Dohan MM-kilpailuissa 2019 hopeamitalin 400 metrin aitajuoksussa ajalla 52,23. Hän juoksi samoissa kilpailuissa toisen osuuden Yhdysvaltojen kultajoukkueessa 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä.

McLaughlin-Levrone juoksi 27. kesäkuuta 2021 Eugenessa Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa naisten 400 metrin aitajuoksun maailmanennätysajan 51,90. Tokion olympialaisissa hän voitti kultaa ja paransi maailmanennätystään lähes puolella sekunnilla juostuaan 51,46. Hän sai kultaa myös Yhdysvaltain joukkueessa 4×400 metrin viestissä. 

Kesäkuussa 2022 McLaughlin-Levrone paransi 400 metrin aitajuoksun maailmanennätystään Yhdysvaltain Eugenessa vielä viidellä sadasosalla. Kuukautta myöhemmin McLaughlin-Levrone voitti 400 metrin aitajuoksun maailmanmestaruuden Eugenen MM-kilpailuissa uudella maailmanennätyksellä 50,68, mikä alitti vanhan ennätyksen peräti 0,73 sekunnilla. Lisäksi hän juoksi ankkuriosuuden Yhdysvaltojen kultajoukkueessa 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestissä. Vuoden 2024 Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa McLaughlin-Levrone paransi 400 metrin aitajuoksun maailmanennätyksen aikaan 50,65. Pariisin olympialaisissa hän voitti olympiakultaa ja paransi loppukilpailussa maailmanennätyksen aikaan 50,37. Lisäksi hän juoksi toisen osuuden 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestissä, jonka Yhdysvallat voitti maan ennätysajalla 3.15,27.

Vuonna 2025 McLaughlin-Levrone keskittyi sileälle 400 metrin matkalle. Tokion MM-kilpailuissa hän paransi välierissä ennätyksekseen 48,29. Loppukilpailussa hän voitti kultaa kisaennätyksellä 47,78, jolla hän nousi kaikkien aikojen tilastossa toiseksi. Hän voitti kultaa myös 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestissä.

McLaughlin-Levrone on alle 18-vuotiaiden maailmanmestari vuodelta 2015. Hän on voittanut Timanttiliigassa kolme 400 aitajuoksun kilpailua vuonna 2019 ja yhden 400 metrin juoksun kilpailun vuonna 2025.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ossian Skiöld

**Ossian Esaias Skiöld** (22. kesäkuuta 1889 Appuna – 22. elokuuta 1961 Bålsta) oli ruotsalainen moukarinheittäjä ja olympiamitalisti.

Skiöld saavutti olympiahopeaa Amsterdamissa 1928 irlantilaisen Patrick O’Callaghanin jälkeen. Skiöld kilpaili olympiatasolla myös Pariisissa 1924, missä hän sijoittui viidenneksi, ja Los Angelesissa 1932, missä hän oli 43-vuotiaana neljäs. Neljänneksi Skiöld sijoittui myös Torinon EM-kilpailuissa 1934, jolloin hän oli 45-vuotias. Ruotsin mestaruuden Skiöld voitti kuudesti putkeen vuosina 1925–1930. Lisäksi hän voitti mestaruuden painonheitossa vuonna 1928.

## Lähteet
* Ossian Skiöld Bio, Stats, and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Profiili Ruotsin olympiakomitea 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Panic of Girls

**Panic of Girls** on Blondie-yhtyeen vuonna 2011 julkaisema yhdeksäs albumi. Sen tuotti Jeff Saltzman. 

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Debbie Harry – laulu
* Chris Stein – kitara
* Clem Burke – rummut
* Leigh Foxx – basso
* Matt Katz-Bohen – kosketinsoitin
* Tommy Kessler – kitara
* Paul Carbonara – kitara

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Panic of Girls discogs.com -sivustolla.
Ruth Svedberg

**Ruth Augusta Svedberg** (14. huhtikuuta 1903 Malmivaara – 27. joulukuuta 2002 Göteborg) oli ruotsalainen kiekonheiton olympiamitalisti ja pikajuoksun olympiakävijä, joka kilpaili kansallisella tasolla menestyksekkäästi myös muissa lajeissa.

Svedberg saavutti kiekonheitossa olympiapronssia, Ruotsin ensimmäisen mitalin naisten yleisurheilulajeissa, Amsterdamissa 1928. Hän osallistui samoissa kisoissa myös sadan metrin juoksuun ja pikaviestiin. Svedberg voitti yhteensä 21 Ruotsin mestaruutta yksilölajeissa lajeinaan kolmiottelu, kiekonheitto, linkopallo, keihäänheitto, kuulantyöntö ja pituushyppy. Viimeisen kansallisen mestaruutensa Svedberg voitti 46-vuotiaana kiekonheitossa heitettyään kilpailussa henkilökohtaisen ennätyksensä.

## Lähteet
* 
* Profiili Ruotsin olympiakomitea 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Fennia (1892)

**Fennia** oli suomalainen vuonna 1892 vesillelaskettu nelimastoparkki. Suomessa laivan omistivat raumalainen Raumo Nya Skeppsrederi 1895–1906 ja sen jälkeen helsinkiläiset Finska Rederi Ab 1906–1911 ja Ab Finska Skolskeppsrederiet 1911-1916. Parkki takavarikoitiin Englannissa ensimmäisen maailmansodan aikana 1916 ja se muutettiin 1919 **Fiona Shell** -nimiseksi moottorialukseksi. Alus oli sitten öljyvarastona Pireuksessa ja vuodesta 1923 Gibraltarissa. Italialainen minisukellusvene upotti aluksen Gibraltarissa toisessa maailmansodassa syyskuussa 1941. 

## Valmistus
Belfastilainen varustamo Boyd Bros. & Co tilasi nelimastoparkin Workman Clark & Co. Belfastista Pohjois-Irlannista, missä köli laskettiin telakkanumerolla 93. Alus laskettiin vesille 11. kesäkuuta 1892 nimellä *Goodrich* ja valmistui heinäkuussa.

Laivan vetoisuus oli 2&nbsp;262 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 3&nbsp;700 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 87,29 metriä, leveys 12,54 metriä ja syväys 7,48 metriä.

## Historia
Alus teki neitsytmatkansa 31. heinäkuuta 1892 - 18. tammikuuta 1893 Liverpoolista San Franciscoon.

Raumalainen Raumo Nya Skeppsrederi Ab osti aluksen  belfastilaiselta Goodrich Ship & Co -varustamolta 4. kesäkuuta 1895 aluksen ollessa Dundeessa Skotlannissa. Kauppahinta oli 15&nbsp;400 puntaa. Laiva sai uudeksi nimekseen *Fennia*.

Parkilla sattui kivihiilipölyn aiheuttama räjähdys ja tulipalo 15. heinäkuuta 1895 sen ollessa painolastissa matkalla Skotlannin Dundeesta Oregonin Portlandiin. Laivan yliperämies kuoli onnettomuudessa saamiinsa vammoihin. Aluksen kivihiililasti syttyi itsestään tuleen lokakuussa 1902 matkalla Skotlannin Leithistä Rio de Janeiroon. Lasti saatiin sammutettua ja se purettiin sitten satamassa.

Lars Krogiuksen johtaman Suomen Höyrylaiva Oy:n tytäryhtiö Finska Rederi Ab osti 22. syyskuuta 1906 aluksen koululaivaksi.

Ensimmäisen maailmansodan aikana *Fennia* takavarikoitiin 1916 Englannissa ja se muutettiin 1919 moottorialukseksi tankkeri *Fiona Shelliksi* ja samalla laivan riki poistettiin. Alus oli öljyvarastona Gibraltarilla 1923-1941, kunnes italialainen minisukellusvene upotti sen toisessa maailmansodassa  20. lokakuuta 1941.

## Päälliköt
Aluksen päälliköinä olivat:
;Raumo Nya Skeppsrederi Ab
Frans Wilhelm Laine 05. kesäkuuta 1895 - 12. syyskuuta 1899 
Fredrik Wilhelm Nyroos 12. syyskuuta 1899 - 02. helmikuuta 1901
Gustaf Wilhelm Wass 02. helmikuuta 1901 - joulukuu 1904
Karl Gustaf Hallman joulukuu 1904 - 22. maaliskuuta 1906
;Finska Rederi Ab
William Alexander Söderman 22. maaliskuuta 1906 - 23. syyskuuta 1908
Carl Victor Nygrén 23. syyskuuta 1908 - 1910
;Ab Finska Skolskeppsrederiet
Petter Karl Jansson lokakuu 1911 - 1916

## Lähteet
*

### Viitteet
Greg Johnson

**Gregory C. Johnson** (16. maaliskuuta 1971 Thunder Bay – 7. heinäkuuta 2019 Detroit) oli kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi urallaan 785 NHL-ottelua Detroit Red Wingsissä, Pittsburgh Penguinsissa, Chicago Blackhawksissa ja Nashville Predatorsissa. Johnson toimi neljän kauden ajan Nashvillen kapteenina. Hän edusti myös Kanadan maajoukkuetta.

Johnson kuoli vuonna 2019 Detroitissa. Poliisin mukaan hän teki itsemurhan ja hänen vaimonsa Kristin löysi hänet kellarista kuolleena. Vuonna 2024 selvisi, että Johnson oli sairastanut kroonista traumaattista enkefalopatiaa (CTE), joka johtui hänen uransa aikana saamistaan aivovammoista.

## Lähteet
Friedrich von Derschau

**Friedrich (Theodor) von Derschau** (, 24. huhtikuuta 1821 – vuoden 1862 jälkeen) oli venäläinen kirjailija ja lehdenkustantaja.

Friedrich von Derschaun isä oli kenraaliluutnantti Carl von Derschau, joka toimi vuodesta 1835 lähtien Turun komendanttina. Von Derschau opiskeli ja työskenteli vuodesta 1833 lähtien Pietarin liikenneinsinööri-instituutissa. Hän erosi terveytensä takia palveluksesta vänrikkinä vuonna 1842.

Von Derschau julkaisi ensimmäiset lehtikirjoituksensa vuonna 1841. Vuonna 1842 ilmestyi Suomea käsittelevä historiallis-kansatieteellinen kuvaus *Finljandija i finljandtsy* (”Suomi ja suomalaiset”), joka käännettiin myöhemmin saksaksi ja hollanniksi. Vuonna 1843 von Derschau julkaisi muita Suomea koskevia kirjoituksia sekä Turussa anonyymin kertomuskokoelman *Zapiski pokoinogo Koletškina* (”Koletškin-vainaan muistiinpanot”).

Vuonna 1845 von Derschau ryhtyi julkaisemaan *[[Finski vestnik]]* -aikakauslehteä, jonka tavoitteena oli esitellä venäläisille ja venäjää osaaville skandinaaveille toistensa kirjallisuutta. Lehti liittyi Venäjällä heränneeseen Suomi-harrastukseen, mutta sen profiili osoittautui liian laajaksi ja epämääräiseksi. *Finski vestnikissä* ilmestyi muun muassa von Derschaun tyylittelemä legenda *Lalli, finn XII stoletija* (”Lalli, 1100-luvun suomalainen”, 1845).

Von Derschau luovutti lehden toisiin käsiin vuonna 1848, jolloin se sai nimen *Severnoje obozrenije*. Myöhemmin von Derschau hoiti terveyttään Kaukasiassa ja vietti kolme vuotta ulkomailla. Vuoden 1856 jälkeen hänestä ei ole tietoja.

## Lähteet
Inga Gentzel

**Inga Kristina Gentzel** (24. huhtikuuta 1908 Tukholma – 1. tammikuuta 1991 Nyköping) oli ruotsalainen keskimatkojen juoksun olympiamitalisti ja pikajuoksija.

Gentzel saavutti 800 metrillä olympiapronssia Amsterdamissa 1928. Hän osallistui samoissa kisoissa myös pikaviestiin. Ruotsin mestaruuksia Gentzel voitti 800 metrillä neljä ja 200 metrillä yhden.

## Lähteet
* Inga Gentzel Bio, Stats, and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Profiili Ruotsin olympiakomitea 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Turun Palloseuran SM-liigakausi 2019–2020

**Turun Palloseuran SM-liigakausi 2019–2020** oli TPS:n järjestyksessään 73. pääsarjakausi. Kausi alkoi TPS:n osalta 14. syyskuuta 2019 kotiottelulla Porin Ässiä vastaan. Se päättyi 12. maaliskuuta 2020 vierasottelulla samaa joukkuetta vastaan. Joukkueen päävalmentajana kauden aloitti Kalle Kaskinen, mutta marraskuussa 2019 hänen tilalleen palkattiin Marko Virtanen.

## Lähtökohdat kauteen

### Ennakot
Jääkiekkolehden kausiopas 2019–2020 ennakoi ennen kauden alkua, että Turun Palloseura sijoittuu runkosarjassa kahdeksanneksi. Toimittajista sekä Jääkiekkolehden Jussi Heimo, 65:00:n Antti Wennström, Liigan Tuomas Nyholm että Kalevan Teemu Wilenius ennakoivat TPS:n olevan ensimmäinen Liigan seura joka erottaa valmentajansa kauden aikana. Parasta runkosarjamenestystä Palloseuralle ennusti Helsingin Sanomien Heikki Miettinen, joka veikkasi TPS:n sijoittuvan neljänneksi.

### Pelaajisto
TPS menetti parhaan pistemiehensä Oula Palveen, läpimurtokauden tehneen Kaapo Kakon sekä runkopelaajat Petrus Palmun ja Otto Niemisen. Uusia tulijoita ovat Topi Nättinen sekä Petteri Wirtanen, joka pelasi Palloseurassa myös alkukaudesta 2018–2019. Lisäksi joukkueen kapteeni Lauri Korpikoski aloittaa kauden tervehtyneenä, kun hän pelasi viime kaudella 2018–2019 vain 4 ottelua vakavan sairauden vuoksi. Puolustuksesta TPS menetti muun muassa viime kaudella 40 pistettä tehneen Ilkka Heikkisen sekä Lucas Ekeståhl Jonssonin ja Elmeri Erosen. Tilalle Palloseura hankki ruotsalaiset Filip Windlertin ja Henrik Larssonin. Kaudella 2018–2019 TPS:n ykkösvahtina pelannut Henrik Haukeland lähti Kouvolan Kiekkoon, ja Palloseura osti tilalle Mestiksen parhaan maalivahdin Julius Pohjanoksan. Ennen kauden alkua TPS yritti erityisesti parantaa joukkuehenkeä tekemällä yhteisiä reissuja.

### Talous
Turun Palloseura ilmoitti ennen kautta tulobudjetikseen 8 000 000 euroa, joka oli 1 00 000 euroa korotusta kauden 2018–2019 alkuun verrattuna. Pelaajabudjetiksi ilmoitettiin 2 400 000 euroa ja tulostavoitteeksi nolla euroa. Yleisötavoite oli 6 000 katsojaa ottelua kohden.

## Runkosarja

### Ottelut

## Pelaajatilastot
:*Lopulliset tilastot*.
### Kenttäpelaajat

### Maalivahdit

;Huomioita
* : tulokas
* #: kesken kauden siirtynyt pelaaja

## Lähteet
Norgestimaatti

**Norgestimaatti** (C23H31NO3) on steroidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ehkäisyyn yhdessä estrogeenin kanssa.

## Ominaisuudet ja käyttö
Norgestimaatin rakenteessa on steroidirunkoon kiinnittyneenä oksiimiryhmä. Yhdiste on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky on +110. Norgestimaatti on aihiolääke, joka metaboloituu suolistossa ja maksassa norelgestromiiniksi ja pienessä määrin myös levonorgestreeliksi. Norgestimaatti ja sen aineenvaihduntatuotteet ovat vaikutukseltaan progestiineja. Lääkeainetta käytetään yhdistelmäehkäisytableteissa yhdessä etinyyliestradiolin kanssa. 

## Valmistus
Norgestimaattia valmistetaan lähtien levonorgestreelista. Ensimmäisessä vaiheessa molemmat levonorgestreelin hydroksyyliryhmät muutetaan asetaattiestereiksi ja tämän jälkeen 3-aseman enoliesteri hydrolysoidaan. Viimeinen vaihe on reaktio hydroksyyliamiinin kanssa, jolloin muodostuu oksiimi.

## Lähteet
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2020 – miesten pituushyppy

**Miesten pituushyppy [[Kesäolympialaiset 2020|Tokion kesäolympialaisissa 2020]]** kilpaillaan 31. heinäkuuta – 2. elokuuta 2021. Pituushyppy kilpaillaan Uudella kansallisella stadionilla.

## Karsinnat

Pituushyppyyn osallistuu 32 urheilijaa. Yhdestä maasta tapahtumaan saa osallistua korkeintaan kolme urheilijaa. Samoin kilpailutapahtumaan saa osallistua vain vuonna 2004 tai sitä ennen syntyneet urheilijat. Olympialaisten karsintaraja on 8,22 metriä. Jos 32 urheilijaa huomioiden maarajoitteet ei ole rikkonut karsintarajaa, valitaan muut urheilijat rankingin perusteella. Rankingit julkaistaan 1. heinäkuuta 2021.

### Olympiaturnaukseen osallistuvat urheilijat

## Aikataulu
Karsintakierrokset kilpaillaan 31. heinäkuuta. Loppukilpailu käydään 2. elokuuta. Palkintojenjakotilaisuus on 2. elokuuta.

## Kilpailu

### Karsinnat

### Loppukilpailu

## Lähteet
Itävallan parlamenttivaalit 2019

**Itävallan parlamenttivaalit 2019** järjestettiin 29. syyskuuta 2019. Vaaleissa valittiin Itävallan kansallisneuvoston kaikki 183 jäsentä. Ennenaikaiset vaalit järjestettiin Kurzin hallituksen kaaduttua kesäkuussa 2019.

Sebastian Kurzin johtama ÖVP sai eniten paikkoja 71 paikalla. SPÖ ja FPÖ menettivät molemmat paikkoja edellisistä vaaleista, kun taas vihreät nousi parlamenttiin 26 paikalla.

## Lähteet
Emil Autere

**Emil Alarik Autere**, sukunimi aik. *Byskata* (30. elokuuta 1890 Helsinki – 12. maaliskuuta 1944 Kiljavannummen parantola) oli suomalainen näyttelijä ja Suomen Kansallisteatterin taloudenhoitaja.

Puusepän perheeseen syntynyt Autere oli nuorena harjoittelijana rautateiden liikenneosastolla ja oli samaan aikaan mukana raittiusyhdistys Väinölän näytelmäseurassa. Hän opiskeli näyttämötaidetta opettajinaan Kaarola Avellan, Olga Poppius ja Pekka Alpo. Hän kävi myös opintomatkalla ulkomailla ja tutki "teattereiden taloudellisia ja käytännöllisiä menetelmiä" ulkomailla 22 teatterissa.

Autere oli näyttelijänä Tampereen Teatterissa 1909–1919 ja Suomen Kansallisteatterissa 1919–1927. Hänen näyttämöroolejaan olivat muun muassa Huotari Teuvo Pakkalan näytelmässä *[[Tukkijoella (näytelmä)|Tukkijoella]]*, Olavi Klaunpoika Josef Julius Wecksellin näytelmässä *[[Daniel Hjort (näytelmä)|Daniel Hjort]]*, Harrin, Antin ja vallesmannin roolit Artturi Järviluoman näytelmässä *[[Pohjalaisia (näytelmä)|Pohjalaisia]]* sekä postimestarin rooli Nikolai Gogolin *[[Reviisori]]ssa*. Ulkomaisen opintomatkansa ansiosta hänet nimitettiin 1927 Kansallisteatterin taloudenhoitajaksi ja johtokunnan sihteeriksi. Myöhemmin Autere toimi myös johtotehtävissä lukuisissa teatterialan järjestöissä. Autere kuoli 53-vuotiaana keväällä 1944 Kiljavannummen parantolassa.

## Elokuvarooleja
Autere näytteli kolmessa Teuvo Puron ohjaamassa mykkäelokuvassa:
* *[[Ollin oppivuodet (elokuva)|Ollin oppivuodet]]* (1920), kasvatuslaitoksen katsastaja
* *[[Se parhaiten nauraa, joka viimeksi nauraa]]* (1921), ylioppilas Martti Vaara
* *[[Anna-Liisa (vuoden 1922 elokuva)|Anna-Liisa]]* (1922), Kivimaan Johannes 

## Lähteet
Oluwatobiloba Amusan

**Oluwatobiloba "Tobi" Amusan** (s. 23. huhtikuuta 1997) on nigerialainen pika-aitajuoksija. Hän on voittanut 100 metrin aitajuoksussa maailmanmestaruuden vuonna 2022 ja saavuttanut MM-hopeaa vuonna 2025. Hän on voittanut kultaa myös Afrikan kisoissa vuosina 2015, 2019 ja 2024 sekä Afrikan-mestaruuskilpailuissa ja Kansainyhteisön kisoissa vuosina 2018 ja 2022. Maansa pikaviestijoukkueen jäsenenä hän on voittanut kultaa Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2018, 2022 ja 2024, Afrikan kisoissa 2023 sekä saavuttanut Kansainyhteisön kisoissa kultaa vuonna 2022 ja pronssia vuonna 2018. 

Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi. Olympialaisissa 2016, MM-kilpailuissa 2017 ja olympialaisissa 2024 hän karsiutui välierissä. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuden 100 metrin aitajuoksussa 2015 ja sai alle 18-vuotiaiden maanosan mestaruuskilpailuissa hopeaa 200 metrin juoksussa 2013. Vuonna 2017 hän voitti Yhdysvaltain yliopistomestaruuden silloisella ennätyksellään 12,57.

Vuonna 2019 Amusan paransi heinäkuussa Ranskan Sottevillessa 100 metrin aitajuoksun ennätyksekseen 12,49. Afrikan kisojen jälkeen syyskuun alussa hän juoksi Berliinissä ajan 12,51. Lokakuussa Dohan MM-kilpailuissa hän juoksi alkuerissä uuden ennätyksensä 12,48, sivusi sitä välierissä ja jäi siitä loppukilpailussa vain yhden sadasosan. Hän juoksi Afrikan ennätyksen 12,42 Zürichissä 9. syyskuuta 2021. 

Eugenen vuoden 2022 MM-kilpailujen alkuerässä Amusan juoksi Afrikan ennätyksen 12,40, välierässä uuden maailmanennätyksen 12,12 ja voitti myöhemmin samana iltana maailmanmestaruuden ajalla 12,06, mutta finaalijuoksussa oli liikaa myötätuulta (+2,5 m/s) viralliseksi maailmanennätykseksi.

Amusan on voittanut 100 metrin aitajuoksun timanttiliigan finaaleissa Zürichissä 2021 ja 2022 sekä Eugenessa 2023. Lisäksi hän on voittanut timanttiliigan kilpailun Pariisissa 2022, Tukholmassa ja Chorzówissa 2023 sekä Rabatissa 2025.

Amusan on opiskellut Yhdysvalloissa El Pason yliopistossa, jossa hänen valmentajanaan toimi suomalainen Mika Laaksonen.

Ennen vuoden 2023 MM-kilpailuja Amusania epäiltiin kolmesta olinpaikkarikkomuksesta vuoden sisällä. Päivää ennen MM-kilpailuiden alkua hänet kuitenkin vapautettiin väliaikaisesta kilpailukiellosta ja hänen sallittiin osallistua MM-kilpailuihin.

## Lähteet
Pako yli aavikon

**Pako yli aavikon** (engl. *3 Godfathers*) on vuonna 1948 valmistunut yhdysvaltalainen lännenelokuva, jonka on ohjannut John Ford. Elokuvan pääosissa ovat John Wayne, Pedro Armendáriz ja Harry Carey Jr. Frank S. Nugentin ja Laurence Stallingsin laatima käsikirjoitus perustuu Peter B. Kynen kirjoittamaan samannimiseen romaaniin. Tämä Fordin ensimmäinen värielokuva on kolmas elokuvasovitus aiheesta, joten kyseessä on ohjaajamestarin vähiten suitsutusta saanut teos. Elokuva on filmattu pääosin Death Valleyssä, Kaliforniassa.

## Juoni
Karkumatkalla olevat pankkirosvot Robert (John Wayne), William (Harry Carey Jr.) ja Pedro (Pedro Armendariz) kohtaavat autiomaassa yksin jääneen naisen, jota he auttavat synnytyksessä. Nainen kuolee, mutta sitä ennen lainsuojattomat ovat luvanneet huolehtia tämän vastasyntyneestä lapsesta. Miehet eivät aio hylätä pikkuista Robert William Pedroa, vaikka se pilaisi heidän pakomahdollisuutensa. Elokuva pohjautuu Raamatun kolmen viisaan miehen tarinaan. Katsojaan vetoavalla tavallaan Ford todistaa, että jopa huikentelevaiset miehet pystyvät seuraamaan sisäistä Betlehemin tähteään kohti omaa pelastustaan.

## Arvostelut
Filmgoer-elokuvasivuston arvostelussa *Pako yli aavikon* on saanut neljä tähteä. Arvostelija Kari Glödstaf toteaa mm. seuraavaa: ”Draama on hillittyä ja paikoin koskettavaakin, eikä elokuvan huumorissakaan ole valittamista. Hienon silauksen tuo Oscar-palkinnon työstään voittaneen Winton Hochin upea värikuvaus. – Näytteleminen pysyy kauttaaltaan hyvin koossa, eikä edes huimimmissa komediakohtauksissa sorruta teatraalisuuteen ja ylilyönteihin. [Fordin] ratsuväkitrilogian varjoon suotta jäänyt Pako yli aavikon on laatuwestern.”

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
City Hall Loopin asema

**City Hall Loopin asema** on New Yorkin Manhattanilla vuosina 1904–1945 käytössä ollut metroasema. Se sijaitsee New Yorkin kaupungintalon alla.

Asema rakennettiin New Yorkin metron ensimmäisten asemien joukossa. Metron avajaiset järjestettiin asemalla vuonna 1904. Asema toimi vuoteen 1945, kunnes metrot kasvoivat viiden vaunun pituudesta kymmenvaunuisiksi, jolloin asemalaituri jäi liian lyhyeksi, eikä sitä voitu pidentää. Tästä syystä asema jouduttiin sulkemaan.

Aseman kaikki sisäänkäynnit on tukittu ja asemalle kulkee enää vain metrotunneli Brooklyn Bridge City Hallin asemalta. Asema toimii enää vain linjan 6 kääntöraiteena.
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019 – naisten 100 m aj

Naisten 100 metrin aitajuoksu yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 järjestetään Khalifa International Stadiumilla 5.–6. lokakuuta 2019.

## Aikataulu
:*Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+3).*

## Tulokset
### Alkuerät
Erien neljä parasta (Q) ja seuraavat neljä nopeinta (q) etenivät välieriin.

### Välierät
Erien kaksi parasta (Q) ja seuraavat kaksi nopeinta (q) etenivät loppukilpailuun.

}
|}

### Loppukilpailu
Loppukilpailu järjestettiin 6. lokakuuta kello 20.51.

## Lähteet
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019 – miesten keihäänheitto

Miesten keihäänheitto yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 järjestetään Khalifa International Stadiumilla 5.–6. lokakuuta 2019.

## Aikataulu
:*Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+3).*

## Tulokset
### Karsinta
Karsinnasta loppukilpailuun eteni tuloksella 84,00 (Q) tai selviytymällä 12 parhaan joukkoon (q).

### Loppukilpailu
Loppukilpailu järjestettiin 6. lokakuuta kello 19.57.

## Lähteet
Aira (Kagoshima)

**Aira** () on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Kagoshiman prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin keskiosassa Kagoshimanlahden pohjukassa Satsuman niemimaan ja Ōsumin niemimaan välissä. Asutus on keskittynyt Kagoshimanlahden rannikon tasankoalueelle Beppu- ja muiden jokien alajuoksulle. Pohjoisessa kaupunki käsittää laajoja metsäisiä vuoristoalueita. Airassa on 77&nbsp;378 asukasta (lokakuussa 2019) ja sen pinta-ala on 231,25 neliökilometriä.

Airan maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1955 kuntaliitoksen myötä. Kaupunkioikeudet se sai vuonna 2010, kun siihen liitettiin Kajikin ja Kamōn maaseutukaupungit. Kaupunki on kehittynyt hyvien liikenneyhteyksien päässä sijaitsevan Kagoshiman nukkumalähiönä. Merkittäviä elinkeinoja ovat tärkkelyksen ja shōchūn valmistus, vesiviljely ja pienimuotoinen kalastus, karjatalous sekä esimerkiksi riisin, vehnän ja teen viljely.

Airan nähtävyyksiin lukeutuvat muun muassa arviolta 1&nbsp;500 vuotta vanha, 30 metriä korkea Kamōn kamferipuu ja Kajikin hämähäkkitappelut, jotka järjestetään vuosittain kesäkuussa. Osa kaupungin rannikkoalueesta kuuluu Kirishima-Kinkōwanin kansallispuistoon. Airaa palvelee JR Kyūshūn Nippō-päälinja.

## Väestönkehitys
Airan väkiluku on suurimmaksi osaksi ollut kasvussa vuodesta 1995 lähtien.

## Kuvia

Tiedosto:Ryūmondaki Kagoshima.jpg|Ryūmon-vesiputous
Tiedosto:Big Japanese cinnamon Kamo hachiman shrine.jpg|Suuri kamferipuu Kamō-Hachimanin pyhäköllä
Tiedosto:787 Kirishima Beppugawa bridge.jpg|Juna ylittämässä Beppujokea


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Väinö Tuominen

**Väinö Tuominen** (22. toukokuuta 1880 – 9. marraskuuta 1947) oli suomalainen muusikko, sanoittaja ja säveltäjä.

Georg Malmstén esitti useita Tuomisen säveltämiä kappaleita, muun muassa kappaleet *Syysaaltoja* ja *Aaltojen valssi*. Tuomisen säveltämiä kappaleita esittivät myös Kaarlo Kytö ja Viljo Vesterinen.  Eugen Malmstén ja Amarillo-orkesteri esittivät 1. tammikuuta 1931 Tuomisen säveltämän *Ryyppymiesten valssin* joka oli ajankohtainen silloin vielä Suomessa voimassa olleen kieltolain vuoksi.

## Sävellyksiä
* *Aaltojen valssi*
* *Hilpeä hanuri*
* *Kaksi iloista hanuria*
* *Kolme akaa puhallinorkesterille*
* *Kevätaamu Suomessa*
* *Juhlamarssi*
* *Irti maasta*
* *Kengät kuluu polkka*
* *Kun ruusut kukkivat*
* *Ryyppymiesten valssi*
* *Syysaaltoja*
* *Tyttö ja perhonen*
* *Suvi-marssi*

## Lähteet
Pekka Ahnger

**Pekka Erkki Ilmari Ahnger** (3. heinäkuuta 1942 Vaasa – 22. marraskuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen kuulantyöntäjä. Ahnger edusti urallaan Vaasan Vasamaa vuoteen 1962 ja sen jälkeen Helsingin Poliisi-Voimailijoita.

Ahnger sijoittui vuoden 1971 Euroopan-mestaruuskilpailuissa yhdeksänneksi tuloksella 19,00.

Ahnger saavutti SM-hopeaa vuosina 1970 ja 1971. Sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa Ahnger sai peräti viisi pronssimitalia vuosina 1968, 1969, 1970, 1971 ja 1972.

Ahngerin ennätys oli vuonna 1972 Helsingissä työnnetty 19,37 metriä. Hallissa hän työnsi parhaimmillaan 18,65 metriä vuonna 1972 Turussa.

## Lähteet
Cheryl Grimmerin katoaminen

**Cheryl Gene Grimmer** oli kolmevuotias lapsi, joka katosi suihkukatoksesta rannalta Wollongongissa Australian Uudessa Etelä-Walesissa 12. tammikuuta 1970. Tyttöä ei ole löydetty. Uuden Etelä-Walesin korkeimman oikeuden tuomari päätti oikeuskäsittelyssä helmikuussa 2019 hylätä todisteita, koska tapahtumahetkellä alaikäisellä pääepäillyllä ei ollut poliisikuulustelussa aikuista avustajaa.

## Lähteet
IAAF Hall of Fame

**IAAF Hall of Fame** on kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n kunniagalleria, joka perustettiin vuonna 2012 IAAF:n satavuotisjuhlien kunniaksi.

## Kriteerit

Pääsyvaatimukset IAAF:n kunniagalleriaan:
# voittanut vähintään kaksi kultamitalia kesäolympialaisista tai maailmanmestaruuskilpailuista
# tehnyt vähintään yhden maailmanennätyksen
# uran loppumisesta on vähintään kymmenen vuotta

Kunniagalleriaan voidaan valita myös urheilija, joka ei täytä näitä vaatimuksia, mutta jonka merkitys yleisurheilulle on ollut merkittävä.

## Jäsenet
Lokakuuhun 2019 mennessä IAAF:n kunniagalleriaan oli nimetty 48 jäsentä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*IAAF Hall of Fame
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019 – miesten 20 km kävely

Miesten 20 kilometrin kävely yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 järjestettiin Dohassa, Qatarissa 4. lokakuuta 2019.

## Aikataulu
:*Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+3).*

## Tulokset
Loppukilpailu järjestettiin 4. lokakuuta kello 23.29.

## Lähteet
Matthias Ziegler

**Matthias Ziegler** (s. 13. helmikuuta 1955) on sveitsiläinen huilisti.

Ziegler on urallaan soittanut perinteistä ohjelmistoa sekä nykymusiikkia ja yhdistänyt klassisen musiikin sekä jazzin piirteitä. Hän on Collegium Novum Zürichin jäsenenä toimiessaan tehnyt yhteistyötä Mauricio Kagelin, Heinz Holligerin ja George Crumbin kanssa. Zieglerin musiikillisia yhteistyökumppaneita ovat olleet myös lyömäsoittaja Pierre Favre, pianisti George Gruntz ja kontrabasisti Mark Dresser. Ziegler on soittanut Zürichin kamariorkesterissa. Hänelle ovat säveltäneet konserttoja Michael Jarrell, Benjamin Jusupov, Mathias Rüegg ja Mark Dresser. Hän on esiintynyt Yhdysvalloissa, Australiassa, Etelä-Amerikassa ja Israelissa. Ziegler on tehnyt lukuisia levytyksiä. Hän on opettanut Zürichin taidekorkeakoulussa.

Ziegler on parantanut perinteisen huilun ja kontrabassohuilun mahdollisuuksia amplifikaatiolla. Hänen käyttämiään instrumentteja ovat Louis Lotin huilu vuodelta 1880 sekä Eva Kingman tekemät neljännessävel-, altto- ja bassohuilut. Hän on soittanut myös kontrabassohuilua Kotato & Fukushiman valmistamalla instrumentilla. Ziegler oli mukana perustamassa Flutexpansions-laboratoriota. Hänen oma keksintöntä on uniikki Matusiflute-soitin, johon on lisätty väreilevä kalvo.

## Lähteet
Janeek Brown

**Janeek Brown** (s. 14. toukokuuta 1998) on jamaikalainen pika-aitajuoksija. Hän voitti 100 metrin aitajuoksussa Yhdysvaltain yliopistomestaruuden vuonna 2019 ennätyksellään 12,40. Hän sijoittui Dohan MM-kilpailuissa 2019 seitsemänneksi.

Brown juoksi 100 metrin aitajuoksussa vuonna 2017 ennätyksekseen 13,16. Hän alitti 13 sekunnin rajan ensimmäisen kerran myötätuulessa maaliskuussa 2018 Austinissa ajalla 12,90 ja sallituissa oloissa toukokuussa 2018 Knoxvillessa ajalla 12,99 ja seuraavana päivänä ajalla 12,84. Kesäkuussa hän paransi Eugenessa yliopistomestaruuskilpailujen välierissä ennätyksekseen 12,80. Vuonna 2019 hän on parantanut ennätyksekseen 12,57 huhtikuussa Fayettevillessa, 12,55 toukokuussa samassa kaupungissa, 12,53 kesäkuussa yliopistomestaruuskilpailujen välierissä Austinissa ja 12,40 kaksi päivää myöhemmin loppukilpailussa.

## Lähteet
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019 – naisten keihäänheitto

Naisten keihäänheitto yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 järjestettiin Khalifa International Stadiumilla 30. syyskuuta – 1. lokakuuta 2019.

## Aikataulu
:*Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+3).*

## Tulokset
### Karsinta
Karsinnasta loppukilpailuun eteni tuloksella 63,50 (Q) tai selviytymällä 12 parhaan joukkoon (q).

### Loppukilpailu
Loppukilpailu järjestettiin 1. lokakuuta kello 21.22.

}  ||  62,95  ||  61,40 ||  58,34  ||  60,90 ||  63,65 || **66,56** || **66,56** ||  
|-
| || align=left|Liu Shiying || align=left|  || 64,81 ||  62,61  || 64,82 ||  61,82 ||  **65,88** || 65,75 || **65,88**|| 
|-
| || align=left|Lü Huihui || align=left|  ||  64,93  ||  65,06  ||  65,00 ||  62,31 ||  **65,49** || 62,61 || **65,49** || 
|-
| 4 || align=left|Christin Hussong || align=left|  ||  60,58  || 65,05 ||  60,26 ||  60,84 ||  62,25 || **65,21**||**65,21** || 
|-
| 5 || align=left|Kara Winger || align=left|  ||  57,96  ||  61,77 ||  62,88 ||  ||  **63,23** || 62,40 || **63,23**  || 
|-
| 6 || align=left|Tatsiana Khaladovich || align=left|  ||  ||  60,84  ||  **62,54** ||  62,23 ||  60,51 || 61,98 || **62,54**  || 
|-
| 7 || align=left|Sara Kolak || align=left|  ||  58,22  ||  62,22 ||  60,93 ||  57,09 ||  **62,28** || 56,21 || **62,28**  || 
|-
| 8 || align=left|Annu Rani || align=left|  ||  59,25  ||  **61,12** ||  60,20 ||  60,40 ||  58,49 || 57,93|| **61,12**  || 
|-
| 9 || align=left|Barbora Špotáková || align=left|  ||  ||  59,52 ||  **59,87** || || || || **59,87** || 
|-
| 10 || align=left|Martina Ratej || align=left|  ||  **58,98**  ||  57,22 ||  57,32 || || || || **58,98** || 
|-
| 11 || align=left|Nikola Ogrodníková || align=left|  ||  ||  56,01 ||  **57,24** || || || ||  **57,24** || 
|-
| 12 || align=left|Irena Šedivá || align=left|  ||  55,73  || ||  **55,86** || || || || **55,86** || 
|}

## Lähteet
Block of Flats

**Block of Flats** on Porvoossa vuonna 2013 perustettu rock-yhtye, joka yhdistää punkkiin pop-vaikutteita.
## Historia
Yhtye solmi keväällä 2019 levytyssopimuksen Jussi Ylikosken perustaman Molar Music -levy-yhtiön kanssa, ja ensimmäinen single "Future" julkaistiin 20. syyskuuta 2019. YleX toimi kappaleen ensisoittoajana. ”Future” oli alkuvuonna 2020 julkaistavaksi tarkoitetun EP:n ensimmäinen single. *Flashbacks & Memories* -EP:n julkaisu siirrettiin syksylle 2020 koronaviruspandemian takia  "Futuren" on tuottanut Jussi Ylikoski yhdessä yhtyeen kanssa 

Yhtyeen toinen single "Nothing Is Gonna Be Ok" julkaistiin 10. tammikuuta 2020 Molar Musicin toimesta. 

Block of Flats julkaisi viisi kappaletta sisältävän EP:n 11. syyskuuta 2020. EP:n "Done For Tonight" -single käsittelee ystävyyssuhdetta, jossa aito huoli ja välittäminen nousee pintaan riitelynä ja erimielisyytenä. 

Block of Flats on soittanut runsaasti keikkoja sekä Suomessa että ulkomailla. Takana on kolme kiertuetta Baltiassa, yksi Euroopan rundi sekä kymmeniä keikkoja ympäri Suomea. Yhtye on kertonut tavoittelevansa kansainvälistä menestystä ja läpimurtoa. Yhtyeen musiikillisia esikuvia ovat muun muassa Biffy Clyro, Nothing But Thieves ja Disco Ensemble.

Block of Flats esiintyi Tampereella Suomen suurimmalla klubifestivaalilla Lost In Musicissa lokakuussa 2019.

Block of Flats valittiin Music Finlandin järjestämään vientiartistijalostamoon vuonna 2021.

Vuonna 2022 yhtye teki levytyssopimuksen Ranka Kustannuksen kanssa.

Marraskuussa 2023 yhtye julkaisi debyyttialbuminsa *No Hope For The Hopeless*.

## Jäsenet

### Nykyiset jäsenet

* Jonne Nikkilä – laulu, koskettimet
* Ossi Ågren – rummut
* Jesse Kataja – kitara
* Kauri Koponen – basso

### Entiset Jäsenet

* Oskar Berg – basso (2013–2016)

## Diskografia
**Studioalbumit**

* *No Hope for the Hopeless* (2023)

### EP:t

* *Ashes EP* (2014)
* *Flashbacks & Memories* (2020)

### Singlet

* Forget/Regret (2015)
* Feed The Fire (2015)
* Forest (2017)
* 145 (2017)
* Future (2019)
* Nothing Is Gonna Be Ok (2020)
* Do I Even Want You Back? (2020)
* Done For Tonight (2020)
* Sharks Love Blood (2021)
* True Friends (2022)
* Feels Like (2022)
* Black Swan (2023)
* Dead Inside (2023)
* Lake of Fears (2023)
* Lifeline (2025)

## Lähteet