open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Muutamia mietteitä kasvatuksesta

**Muutamia mietteitä kasvatuksesta** (*Some Thoughts Concerning Education*) on englantilaisen empiristifilosofin John Locken vuonna 1693 julkaisema koulutusta käsittelevä teos. Se käsittelee kaikkia sen julkaisuajalle tyypillisiä lapsen kasvatuksen aiheita.

Locken teosta on pidetty eräänä kehityspsykologisen tutkimuksen alkuunpanijana. Teos antoi vanhemmille ja muille kasvattajille konkreettisia ohjeita lapsen fyysisestä hoidosta, siisteyskasvatuksesta ja luonteen kasvatuksesta. Locken mukaan yksilön varhaisilla kokemuksilla oli pitkäkestoinen vaikutus. Vanhemmilla oli vastuu lasten luonteen kasvatuksesta. Lapsien yksilölliset erot tuli huomioida ja ajatteluntaitojen kehittämistä tukea. Aikuisten antamalla mallilla oli vaikutuksensa. Lasta tuli rohkaista oman toiminnan itsesäätelyssä. Kotikasvatuksen ohella Locke antoi ohjeita myös koulukasvatukselle.

Lapsen mieli oli Locken mukaan alkujaan *tabula rasa*, tyhjä taulu, jota yksilön elämänpiiriin osuvat ympäristön tapahtumien erilaiset yhdistelmät muuttavat.

Teos arvosteli muun muassa ruumiillisia rangaistuksia.

## Kirjallisuutta
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* John Locke: ''Some Thoughts Concerning Education''. 
* SparkNotes – luentomuistiinpanot teoksesta.
Olympialaji

**Olympialaji** on urheilulaji, joka kuuluu olympialaisten kilpailuohjelmaan. Tokion kesäolympialaisten 2021 ohjelmassa on 33 lajiryhmää ja Pekingin talviolympialaisten 2022 ohjelmassa on seitsemän lajiryhmää. 

## Lajin ehdottaminen ja valinta

Olympialaisten ohjelmassa olevat lajiryhmät (engl. *sport*), lajit (engl. *discipline*) ja kilpailut (engl. *event*) päättää Kansainvälinen olympiakomitea (KOK). Uuden lajiryhmän tai lajin mukaanottoa voi ehdottaa KOK:lle joko kyseinen lajiliitto tai olympiakisojen järjestelytoimikunta. Lajiliitto voi myös ehdottaa KOK:n johtoryhmälle uusien lajien tai kilpailujen lisäämistä kisoissa jo olevan lajiryhmän sisälle, tai entisten karsimista. Lajiliitto myös vastaa olympialajiensa sääntöjen hallinnasta ja valvonnasta.

## Kriteerit

Ehdotetun lajin täytyy ensinnäkin olla KOK:n tunnustama. Nykyisten olympialajien lisäksi KOK on tunnustanut useita sellaisiakin lajeja, joita ei ole vielä hyväksytty olympialaisiin. Lajiryhmällä täytyy myös olla kansainvälinen liitto, joka noudattaa olympialaisen peruskirjan sääntöjä, antidopingsääntöjä sekä kilpailujen manipuloinnin kieltäviä olympialaisia sääntöjä. Lajiliitto saa ehdotusprosessin aikana KOK:lta pitkän kyselylomakkeen, johon sen tulee selvittää erilaisia tietoja edustamastaan lajista.

KOK:n määrittelemiä kriteereitä lajin hyväksymiselle olympialaisiin on kaikkiaan 35, ja ne jaetaan viiteen kategoriaan.

# Ensimmäiseen kategoriaan kuuluu lajin historia ja olympiahistoria, kansallisten lajiliittojen määrä sekä osanottajien määrä maailmanmestaruuskilpailuissa ja maanosanmestaruuskilpailuissa.
# Toiseen kategoriaan kuuluu lajin taloudellinen asema, hallinto, tasa-arvo ja strateginen suunnittelu.
# Kolmannessa kategoriassa katsotaan lajin antamaa arvoa olympialiikkeelle, kuten lajin mainetta ja sen arvojen yhteensopivuutta olympialaisten arvojen kanssa.
# Neljäs kategoria liittyy lajin suosioon, eli katsojamääriin, sponsorien määrään, median kiinnostukseen sekä siihen, saadaanko parhaat urheilijat mukaan olympialaisiin.
# Viides kategoria liittyy lajin liiketoimintamalliin, kuten sen tuottoon ja kuluihin.

Olympialajeiksi ei hyväksytä puhtaita älypelejä, kuten shakkia, eikä koneellista työntövoimaa hyödyntäviä lajeja, kuten autourheilua.

Jos KOK:n kriteerit täyttyvät riittävän hyvin, KOK:n johtoryhmä suosittelee KOK:n kokoukselle lajin ottamista mukaan olympialaisiin, ja kokous päättää asiasta.

## Katso myös
* Luettelo olympialajeista
* Näytöslaji

## Lähteet
Jason Alexander

**Jason Alexander** (s. 23. syyskuuta 1959) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esitti *[[Seinfeld]]*-sarjassa Jerryn parasta ystävää Georgea. Jason Alexander syntyi juutalaiseen perheeseen ja kävi juutalaisen koulun. Hän aloitti näyttelemisen jo lukioaikoina ja sai rooleja lähinnä pienistä televisiosarjoista. Samoihin aikoihin hän vaihtoi nimensä Greenspanista Alexanderiksi. Alexander oli hänen isänsä etunimi ja se myös auttoi näyttelemisessä. Koelukijoille soitettiin takaisin aakkosjärjestyksessä, jolloin A:lla alkavat saivat tietää heti, saivatko roolin.

*Seinfeldiin* siirtyminen oli Alexanderille helppoa. Vuonna 1989 hän voitti Tony-palkinnon kertojan-roolistaan musikaalissa *Jerome Robbins' Broadway.* Tony-palkintoa voidaan kutsua teatterimaailman Oscariksi. Näin ollen hän etsi uusia haasteita ja *Seinfeld* tarjosi niitä. *Seinfeldin* aikana hän oli Emmy-ehdokas kahdeksan kertaa, mutta ei voittanut kertaakaan.

*Seinfeldin* jälkeen Alexander on näytellyt kymmenissä elokuvissa ja televisiosarjoissa, ja antanut äänensä animaatiohahmoille. Hänellä onkin ollut eniten rooleja *Seinfeldin* näyttelijöistä. Hän on ollut naimisissa vuodesta 1982 Daena E. Titlen kanssa ja heillä on kaksi lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Pussiunikeot

**Pussiunikeot** eli **burrat** (Burramyidae) on pussikiipijämäisten pussieläinten heimo, johon kuuluu kaksi sukua ja viisi lajia. Ne elävät lähinnä Australiassa, mutta yhtä lajia tavataan myös Uudessa-Guineassa.

Pussiunikeot ovat pieniä pussieläimiä, joilla on ruskea tai harmaa turkki. Ne ovat pituudeltaan 50–120 millimetriä ja painavat 10–50 grammaa.

Nämä kaikkiruokaiset nisäkkäät ovat muiden pussikiipijämäisten eläinten tavoin yöeläimiä. Ne piileksivät ontossa puussa sijaitsevassa pesässään päivät ja lähtevät yöllä etsimään syötävää. Pussiunikeot ovat loistavia kiipeilijöitä osin tarttumahäntänsä ansiosta.

Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että heimon suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin *burrat*, jota Suomen Lajitietokeskus suosittelee käytettäväksi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Fauna of Australia: Burramyidae (pdf)
Ylä-Enonvesi

**Ylä-Enonvesi** on Vuoksen vesistöalueeseen kuuluva järvi Enonkoskella, Etelä-Savossa. Järven pinta-ala on 11,86 neliökilometriä, ja se on pinta-alaltaan Suomen 268. suurin järvi. Ylä-Enonveden järvinumero on 04.291.1.001. Ylä-Enonvesi on noin yhdeksän kilometrin pituinen ja enimmillään noin kaksi kilometriä leveä. Siihen laskee etelästä useiden järvien muodostama reitti ja koillisesta Hanhijärvi. Ylä-Enonvesi laskee luoteispäästään Enonkosken kautta Saimaan Ala-Enonveteen. Enonkosken kirkonkylä sijaitsee järven luoteispäässä. 

Ylä-Enonvedestä otetaan vettä Saimaan kalantutkimus- ja vesiviljelylaitoksen tarpeisiin 750 l/s. Järven vedenkorkeutta säännöstellään padolla kalanviljelyn tarpeisiin, ja vesi johdetaan laitokselle tätä tarkoitusta varten rakennettua tunnelia pitkin.

Syksyllä 1858 Ylä-Enonvedellä tapahtui vakava kirkkoveneonnettomuus. Kirkkomatkalta Kerimäeltä Enonkoskelle palaamassa ollut 18-henkinen kirkkovene kaatui järvellä nousseen kovan tuulen johdosta. Kahdeksan ihmistä kuoli. Tapahtuma toimi keskeisenä vaikuttimena oman Enonkosken tehdasseurakunnan perustamiselle 1859 ja Enonkosken ensimmäisen kirkon (1859-1884) rakentamiselle. Myös Enonkosken toisessa kirkossa (1886-) Ylä-Enonveden onnettomuuden uhreja on muistettu, sillä kirkontornin risti on suunnattu heidän muistokseen osoittamaan Ylä-Enovedelle eikä tavanomaisesti pääsisäänkäynnin suuntaan.  
 
## Lähteet
 

## Aiheesta muualla
* Vesistöennuste
Järvirekisteri

**Järvirekisteri** on ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertan osa, johon on järvikortteihin kirjattu perustiedot jokaisesta Suomessa sijaitsevasta pinta-alaltaan yli yhden hehtaarin kokoisesta järvestä. Rekisterissä on järvista sellaisia perustietoja kuten sijaintikunta, vesipinta-ala, rantaviivan pituus ja järvinumero, joka määräytyy valuma-aluejaon mukaan. Joistakin järvistä on olemassa myös yksityiskohtaisempia tietoja, kuten keskisyvyys tai syvin kohta.

Vuodesta 2011 Järvirekisterin tietoja on saatavilla myös osana Suomen ympäristökeskuksen ylläpitämää Järviwikiä. Järviwikin tiedot jakautuvat toisaalta Järvirekisteristä peräisin oleviin järvien perustietoihin, joita saavat muokata vain Suomen ympäristökeskuksen viranomaiskäyttäjät, ja toisaalta vapaasti muokattaviin järvikohtaisiin tietoihin, joita saa muokata kuka tahansa. Lisäksi järviwikiin sisältyy tilastolistauksia ja kyselymahdollisuuksia Suomen järvistä esimerkiksi vesistöalueittain, kunnittain ja maakunnittain.

## Katso myös
* Suomen vesistöalueet

## Lähteet
Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta

**Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta** on suomalainen ympäristöhallinnon tietojärjestelmä. 

Se koostuu Hydrologian ja vesienkäytön tietojärjestelmästä, Järvirekisteristä, Pintavesien tilan tietojärjestelmästä, Pohjavesitietojärjestelmästä,  Eliölajit–tietojärjestelmästä, Ilmanpäästötietojärjestelmästä, Elinympäristön seurannan tietojärjestelmästä, Kaavoituksen seurantajärjestelmästä, Asemakaavan seurantalomakkeesta ja Karttapalvelusta. Hertta on vapaasti kaikkien valtion ympäristöhallinnon työntekijöiden käytettävissä. 

Hertan käyttöoikeuden Internetin kautta voivat saada kunnat, maakuntien liitot, Hertta-tiedontuottajat ja tahot, joilla on tietoyhteistyösopimus ympäristöhallinnon kanssa. Käyttöoikeus voidaan myöntää myös muille kuin edellä mainittuihin ryhmiin kuuluville. Tällöin hakemukset käyttötarveperusteluineen käsitellään ja ratkaistaan tapauskohtaisesti ympäristöhallinnon sisällä.

## Aiheesta muualla

* Tietojärjestelmien asiakaspalvelu ja aineistojen myynti 
* Tietojärjestelmät ja -aineistot
Aasi vai apina

**Aasi vai apina** on suomalainen vuosina 1993–1994 valmistunut lastenohjelma. Ohjelmaan valmistui yhteensä 33 jaksoa. Sitä esitettiin kerran viikossa, perjantaisin Yle TV2-kanavalla. Ohjelma oli tuolloinen uudistus, jolla korvattiin aikaisemmin perjantaisin esitetty *[[Pikku Kakkonen|Pikku Kakkosen]]* makasiiniohjelma. Ohjelma esitettiin uusintana kesä-heinäkuussa 1997 Yle TV2:lla.

Ohjelma oli luonteeltaan eräänlainen teatterileikki, joka toimi improvisointiperiaatteella. Studiossa olevat lapset arvuuttelivat mitä näyttelijät esittävät. Ohjelma toteuttiin yhteistyönä Yleisradion ja tamperelaisen Teatteri 2000:n kanssa. Ohjelman juontajana toimi Pikku Kakkosen toimittaja Olli Mononen. 

## Lähteet
Hyrkkälä

**Hyrkkälä** on Hämeenkosken kylä Hollolan ja Asikkalan rajalla. Se muodostaa yhdessä Järvenpään ja Putulan kanssa Putulankulman, mistä tuli Päijät-Hämeen vuoden kylä 2003. Hyrkkälän väestö muodostaa yli puolet Putunkulman väestöstä. 

Hyrkkälä sijaitsee Putulasta Koskelle johtavan yhdystien 3171 varrella, missä sijaitsee kiinnostuneille esiteltävä biisonitarha. Myös biisoninlihaa on saatavissa. Paikallistie päättyy Asikkalasta Lammille johtavaan seututiehen 317.

Hyrkkälän, Järvenpään ja Putulan yhdessä muodostamalla Putulankulmalla järjestetään heinäkuun kolmella ensimmäisellä viikolla kulttuuritapahtuma. Sen järjestää Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys, joka pitää yhdistyksen yksityistä kirjastoa entisen kestikievarin talousrakennuksessa Putulassa. Toukokuun viimeisenä viikonloppuna järjestetään kirjaston kirjamyyjäiset seututie 317:n ja Järvenpään tien risteyksen kohdalta pohjoiseen päin entisellä kestikievarilla päin.

## Aiheesta muualla
*Kartta
Putula

**Putula** on Hämeenkosken kylä Hollolan ja Asikkalan rajalla. Se muodostaa yhdessä Hyrkkälän ja Järvenpään kanssa Putunkulman, josta tuli Päijät-Hämeen vuoden kylä 2003.

Putula sijaitsee Asikkalasta Lammille tulevan seututie 317:n varrella ja sen länsipuolella virtaa Arrajoki, joka saa alkunsa Luhtsuolta. Putulasta lähtee myös yhdystie 3172 Koskelle Hämeenkosken kirkonkylään.

Heinäkuun kolmella ensimmäisellä viikolla järjestetään lisäksi Putulan Taide- ja kulttuuriviikot. Tapahtuman järjestää Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys, joka pitää yhdistyksen yksityistä kirjastoa entisen kestikievarin talousrakennuksessa Putulassa. Toukokuun viimeisenä viikonloppuna järjestetään kirjaston kaksipäiväiset kirjamyyjäiset seututie 317:n ja Järvenpään tien risteyksen kohdalta pohjoiseen päin entisellä kestikievarilla.

Kestikievarilta, Tuloiselalta, valittiin Aleksanteri Tuloisela 1863 säätyvaltiopäiville Hollolan kihlakunnan edustajaksi talonpoikaissäädyssä.

## Aiheesta muualla
*Kartta
Pepe Jürgens

**Peter** "**Pepe" Jürgens** on suomalainen urheilutoimittaja ja -selostaja. Hän on tehnyt erilaisia juontotöitä yli 20 vuotta. Hän on työskennellyt Sport FM -radiokanavalle sekä Radio Suomi Popilla ja sittemmin juontanut televisiokanava Nelosella Urheiluaamu-ohjelmaa ja selostanut myös Mestarien liigan jalkapallo-otteluita. Urheilukanavalla hän selosti muun muassa tenniksen ATP-turnauksia. Jürgens on freelancer. Vuosien saatossa hän on juontanut useita missikisoja, kuten Miss Hot Rod -kisaa. Päätoimenaan Pepe tekee juontotöitä. Hän on entinen jalkapalloilija ja edustanut Suomea myös luutapallon arvoturnauksissa. Jürgens on myös osallistunut NHL-pelisarjan tekemiseen arvioimalla SM-Liigan pelaajia. Jürgens selostaa kaudella 2018 Circuit eMotorsportin tietokonekilpa-ajon SM-sarjaa. Hän on myös selostanut SaiPan otteluita Radio Cityllä.
Jani Uotila

**Jani Uotila** (s. 1974) on suomalainen urheilutoimittaja ja -selostaja sekä käsikirjoittaja. Hän selosti vuosina 2003–2018 MTV:n kanavilla mäkihypyn maailmancupin osakilpailuita yhdessä olympiavoittaja Toni Niemisen kanssa. Aikaisemmin hän työskenteli Sport FM -radiokanavalla ja YLEn TV-urheilussa. Nykyään  hän työskentelee MTV3-televisiokanavalla, missä muun muassa tekee juttuja Tulosruutu-urheilu-uutisohjelmaan sekä toimii Tulosruudun tuottajana. Uotila toimii myös Rabbit Films -tuotantoyhtiössä käsikirjoittajana.

## Lähteet
Hilla Blomberg

**Hilla Blomberg** (s. 1959 Isojoki) on suomalainen toimittaja, joka työskenteli Yleisradiossa vuosina 1981–2024.

Isojoella syntynyt Blomberg varttui Kankaanpäässä ja opiskeli myöhemmin Jyväskylän yliopistossa, josta hän valmistui liikuntatieteen maisteriksi vuonna 1984. Hän aloitti televisiouransa vuonna 1981 tekemällä TV2:n *Printti*-urheiluohjelmaa. Vuonna 1984 Blomberg siirtyi radiotoimitukseen, jonne hänet palkattiin vakituiseksi urheilutoimittajaksi 1988. Blombergista tuli Yleisradion ensimmäinen urheiluselostuksia tehnyt nainen. 2000-luvun alussa hän siirtyi radion urheilutoimituksesta ajankohtaisohjelmiin. Blomberg toimi juontajana muun muassa *[[A-studio]]ssa*, ikäihmisille suunnatussa *[[Vierivät kivet]]* -ohjelmassa sekä *[[Aamusydämellä]]*-keskusteluohjelmassa. Hän jäi eläkkeelle helmikuussa 2024.

## Teoksia
Suurella sydämellä : toimittajana ja naisena. Helsinki. Tammi, 2025.  (myös äänikirjana tekijän itsensä lukemana). 

## Lähteet
Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys

**Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys ry** on yhdistys, joka kehittää ja ylläpitää Putulankulman kylätoimintaa. Osoitukseksi aktiivisuudesta Putulankulma valittiin 2003 Päijät-Hämeen vuoden kyläksi. Yhdistyksen entisellä naventanvintillä sijaitseva kirjasto on noin 770 metriä seututie 317:stä länteen päin.

## Kylän lukutuvasta kunnan sivukirjastoksi
Hämeen läänin Kosken kunnan lakkautettua kunnallisen sivukirjastonsa 1980-luvun lopulla perustettiin Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys ry jatkamaan kirjaston toimintaa. Kunnallisen sivukirjaston toiminta oli perustunut 1800-luvun viimeisinä vuosina kyläläisten perustamaan lukutupaan, missä oli ollut aluksi 32 kirjaa. Myöhemmin lukutuvasta tuli nuorisoseuran kirjasto ja lopulta kunnallinen sivukirjasto. 

## Kotiseutuyhdistyksen kirjasto
Sivukirjaston tultua lakkautetuksi joulukuun 1988 lopussa päätettiin helmikuussa 1989 perustaa kylän yksityinen kirjasto. Perustettu Putulan kirjasto- ja kotiseutuyhdistys avasi kirjaston saman vuoden elokuussa 200 kirjalla. Vuonna 2009 kirjojen määrä oli jo yli 11&nbsp;000. Käsikirjastossa on vuosisadan vaihteen kirjoja, myös lukutuvan aikaisia vuosisadan vaihteen kirjoja ja oppaita sekä vuosisadan alun kirjoja. Kievarikirjaston lisäksi yhdistys tekee kotiseututyötä keräten kirjallista ja historiallista aineistoa kylistä. Aineiston perusteella on mahdollista toimittaa myöhemmin kylähistoriikki. Kirjaston alakerrassa, entisessä navetassa, järjestetään kesäisin taidenäyttelyitä.

Kirjasto sijaitsee seututie 317:ltä pohjoiseen johtavan Kevarintien varrella, osoitteessa Kevarintie 77, Hollola. Aikaisempi Hämeen läänin Kosken kunta, sittemmin Hämeenkosken kunta, on liittynyt Hollolan kuntaan.

## Kirjastorakennus
Kirjasto on sijainnut entisessä kestikievarissa Putulassa. Kirjastolle on myönnetty EU-tukea, minkä vuoksi sille on kunnostettu uudet tilat pihalla sijaitsevan talousrakennuksen toiseen kerrokseen.  Aineistonsa kirjasto saa lahjoituksia yksityishenkilöiltä sekä perikunnilta. Kotiseutuyhdistys on vuokrannut tilat maatilan entisestä navetasta ja kunnostanut sen vintille kirjastotilan. 

Helsingin kirjamessuilla vuonna 2001 Putulan kyläkirjastolle myönnettiin ensimmäinen Suomen Messusäätiön 2001-2021 jakama 5000 €:n Rakkaudesta kirjaan -palkinto. Vuonna 2022 palkinto korvattiin 15&nbsp;000 euron arvoisella Kirja-alan edistämispalkinnolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Putulan kirjaston blogi
Karvakuonot

**Karvakuonot** on Yleisradion Yle TV2 -kanavan *[[Pikku Kakkonen|Pikku Kakkosessa]]* ja muissa kanavan lastenohjelmissa esiintyvä käsinukkekoirista Ransusta, Eno-Elmeristä ja Rikusta koostuva kolmikko. Kolmikko on tehnyt useita yhtenäisiä ohjelmia 1970-luvun lopulta lähtien. Kolmikosta Ransu on esiintynyt monissa *Pikku Kakkosen* ohjelmaosuuksissa myös yksinään sekä lisäksi juontanut ohjelmaa. 

Ransulle ihmisäänen on antanut Pertti Nättilä, Eno-Elmerille Pekka Salo ja Rikulle alun perin Kalevi Honkanen, mutta Honkasen kuoltua Rikun haukun on puheeksi kääntänyt näyttelijä Matti Viironen sekä *Pikku Kakkosen* juontajanakin toiminut Olli Mononen.

Karvakuonot ovat julkaisseet myös kaksi pitkäsoittolevyä *[[Luusoppaa]]* ja ''Karvakuonot joulutuulella''.

## Hahmoista
Karvakuonojen päähenkilö Ransu on eloisa ja rohkea persoonallisuus. Eno-Elmeri on Karvakuonoista vanhin ja tietäväisin. Hän kertoo jaksoissa esimerkiksi jääkaudesta ja linnavuorista. Karvakuonoista nuorimman eli Rikun tekee yleensä mieli ruokaa ja hän on kovin arka. "Puskii" on Karvakuonojen höyrylaiva, jonka purjeessa on Karvakuonojen tunnus eli tassunkuva. Rikun sekä Ransun nuket muuttuivat 1980-luvulla.

Karvakuonot on ideoinut ja tehnyt Eeva-Liisa Holma-Kinnunen (1930–2014) Sysmän Onkiniemeltä, jossa toimi hänen nukketeatteritalonsa Musta & Valkea Ratsu.

## Diskografia (albumit)
* *Luusoppaa* (1993)
* *Karvakuonot joulutuulella* (1998)

## Aiheesta muualla
* Karvakuonot ja kaljaasin arvoitus
* Karvakuonot ja kartanon kummitus
* Yle Areena: Karvakuonot automatkalla
* Yle Elävä arkisto: Karvakuonot
Ø

**Ø** (**ø**) on tanskassa, norjassa ja fäärissä käytetty latinalaista aakkostoa täydentävä kirjain, jolla merkitään vokaaleja [ø], [œ] ja joskus myös [ɘ].  

Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa [ø] merkitsee pyöreää puolisuppeaa etuvokaalia, jota suomessa merkitään ö-kirjaimella. Suomen ö tosin ääntyy hieman väljempänä ja se pitäisi täsmällisesti merkitä [ø̞], mutta [ø]:tä käytetään yleisesti, sillä vain harvassa kielessä tehdään eroa näiden äänteiden välille. 

Wolmar Schildtin 1800-luvulla kehittämässä venykekirjoituksessa suomen ö-kirjainta vastasi ensiksi œ-kirjain, mutta myöhemmin sen tilalle tuli ø. 

## Samankaltaisia merkkejä

Matematiikassa samankaltaiset merkit voivat tarkoittaa halkaisijaa ⌀ tai tyhjää joukkoa ∅ (joka puolestaan kielitieteessä voi viitata myös puuttuvaan muotoainekseen). Kummallekin käsitteelle on Unicode-merkistössä aivan oma merkki, joista halkaisijan merkki muistuttaa enemmän pientä ø-kirjainta ja tyhjän joukon merkki puolestaan isoa Ø-kirjainta. Typografisia yksityiskohtia tarkasteltaessa matemaattisten merkkien pyöreä osa muodostuu ympyrästä, jonka kaari on tasapaksu, kun taas ø-kirjaimen pyöreä osa on yleensä soikeahko ja kaari saattaa (fontista riippuen) olla kylkien kohdalla paksumpi kuin ylhäällä ja alhaalla. Käytännössä erot ovat kuitenkin pieniä, ja kun aitoja matemaattisia merkkejä on hankalaa tuottaa tavallisella näppäimistöllä eivätkä ne edes sisälly kaikkiin fontteihin, ø-kirjain on usein helppo ja turvallinen korvike.

## Ø-kirjain ja sitä muistuttavat merkit tietokoneissa

## Lähteet
### Viitteet
Fifteen-leiri

**Fifteen-leiri** on helluntaiherätyksen leiri, jonka pyrkimyksenä on kasvattaa 15-vuotiaista nuorista itsenäisiä kristittyjä. Fifteen-leiri on vaihtoehto luterilaiselle rippileirille ja uskonnottomalle Prometheus-leirille.

## Leiritoiminta
Fifteen-leirejä järjestetään kesäisin Keuruulla, Luodossa, Tampereella, Turun Helluntaiseurakunta Sauvon Kupiluodossa. Keuruulla fifteen-leirejä on kaksi, joista heinäkuussa järjestettävä on suuri, ja kesäkuussa valtava. Seinäjoen helluntaiseurakunta järjestää Fifteen-leirejä Espanjan Fuengirolassa. Fuengirolassa käydään vesipuistossa, eläintarhassa, shoppailemassa ja ollaan yhdessä. Lisäksi seurakunnat järjestävät pienemmän mittakaavan paikallisleirejä, esimerkiksi Kuopiossa sekä Pälkäneellä Kukkolassa.

Fifteen-leirin aikana käsitellään ajankohtaisia kysymyksiä ja kristinuskon peruskäsityksiä. 
Leirin sisältöön kuuluu olennaisesti vapaa-ajan oleskelu ja yhdessäolo. Leiri ei edellytä helluntaiseurakuntaan kuulumista, vaan se on avoin kaikille sukupuolesta, uskonnosta, rodusta ja opiskeluaktiivisuudesta riippumatta.
Varjoihmiset

**Varjoihmiset** ovat harhanäkyjä, jotka ovat joillekin uskomusolentoja. Jotkut näkevät toisinaan näkökenttänsä laidoilla, sivusilmällä, ihmisen kaltaisia yleensä tummia tai mustia hahmoja, jotka kuitenkin katoavat, kun niihin kohdistaa katseensa. Toiset ovat paljon herkempiä näkemään varjoihmisiä kuin toiset. 

Taipumus nähdä varjoihmisiä selittyy silmien toiminnalla ja psykologialla. Näkökentän reunoilla silmien erotuskyky on erittäin huono. Jokin kohde tai alue näkökentän reunalla voidaan helposti tulkita muuksi kuin mitä se on. Ihminen etsii luonnostaan ihmishahmoja ympäristöstään, ja on taipuvainen näkemään niitä satunnaisuuden joukossa. Tätä ilmiötä kutsutaan pareidoliaksi. Toisinaan epäselvä havainto tulkitaan ihmishahmoksi. Kun katse tarkentuu kohteeseen, aikaisempi tulkinta kumoutuu, jolloin tuntuu, että ihmishahmo katosi. Kyseessä voi myös olla suoranainen aistiharha. Esimerkiksi heroiinin käyttäjät saattavat nähdä tällaisia näkyjä, ja myös eräät mielisairaudet (kuten skitsofrenia) aikaansaavat harhanäkyjä. Valtaosa varjoihmisiä näkevistä ei kuitenkaan käytä huumeita tai ole mielisairaita.

Usein varjoihmiset kuvitellaan aaveiksi. Joidenkin mukaan varjoihmiset ovat ihmisenkaltaisia olentoja tai henkiä, jotka jostain syystä eivät voi tai halua tulla nähdyiksi.

## Lähteet
Hämeenkoski (taajama)

**Hämeenkoski** on entisen Hämeenkosken kunnan (aiemmin *Koski Hl*) keskustaajama ja kirkonkylä. Aivan kylän eteläpuolella kulkee valtatie 12 ja sen ydinosaa ympäröi yhdystie 3172, johon päättyy Putulasta tuleva yhdystie 3171. Hämeenkosken taajamassa oli vuoden 2011 lopussa 1 089 asukasta. Nimensä taajama on saanut sen läpi virtaavan Teuronjoen koskista.

## Lähteet
Kahluupaikka

**Kahluupaikka** (**kahluu**, **kahlaamo**) on matala kohta vesireitillä, joessa, purossa tai kapeassa salmessa, jota pitkin kuljettaessa kyseisen vesialueen toiselle puolelle pystytään siirtymään varmemmin ja turvallisemmin kuin muualla lähialueella. Kahluu voi olla luonnonmuovaama tai rakennettu. Teillä olevien kahluupaikkojen pohjat ovat lähes aina paranneltuja, jotta sillä käytetyt ajoneuvot eivät juuttuisi veteen. Toisinaan pohjaan rakennetaan betonilaatta tai kaksoislaatta ajorampiksi ja laatan reunat korotetaan, jotta levän ja muun aineksen liukkaus ei suistaisi ajoneuvoja alavirran suuntaan. Kahluupaikkaa on tiettävästi kutsuttu myös vieskaksi.
Pasadena (Kalifornia)

**Pasadena** on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa Kalifornian osavaltiossa Yhdysvaltain länsirannikolla. Kaupungissa oli vuoden 2020 väestönlaskennan aikaan 138&nbsp;699 asukasta. Pasadena on Los Angelesin piirikunnan kahdeksanneksi suurin kaupunki.

Tunnettu hard rock -yhtye Van Halen on lähtöisin Pasadenasta. Siellä sijaitsee Rose Bowl -urheilustadion. Suositun yhdysvaltalaisen komediasarjan *[[Rillit huurussa]]* tapahtumat sijoittuvat Pasadenaan.

## Maantiede
Yhdysvaltojen Census Bureaun mukaan Pasadenan maapinta-ala on 51,72 neliökilometriä.

Kaupunki sijaitsee 16 kilometrin päässä Los Angelesin keskustasta.

## Ystävyyskaupungit
*  Järvenpää, Suomi
*  Ludwigshafen am Rhein, Saksa
*  Mishima, Japani
*  Vanadzor, Armenia
*  Xicheng, Peking, Kiina

## Kuvia

Kuva:Pasadena Colorado Street Bridge 2005.jpg
Kuva:Lightmatter huntington library.jpg|Huntingtonin kirjasto
Kuva:Japanese Garden by slonecker.jpg|Japanilaistyylistä puutarhaa Huntingtonin museossa, Pasadenassa
Kuva:JPLControlRoom.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Stefan Petrescu

**Stefan Petrescu** (s. 3. syyskuuta 1983 Jyväskylä) on suomalainen jalkapalloilija ja futsalpelaaja, joka edustaa jalkapallossa Kolmosessa pelaavaa FC Blackbirdiä ja futsalissa liigajoukkue HIFK:ta. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Petrescun isä on alkujaan romanialainen, sittemmin Jyväskylään muuttanut muusikko ja jalkapallovalmentaja Nellu Petrescu. Stefanin veli Tomi Petrescu on myös jalkapalloilija. 

Stefan Petrescu on alkujaan JJK:n pelaajia. Vuonna 2004 hän lähti kokeilemaan siipiään Veikkausliigaan FC Jazziin, jossa hän pelasi yhdessä Veikkausliiga-ottelussa. Kaudeksi 2005  Petrescu siirtyi FC Inter Turun organisaatioon, jonne myös hänen pikkuveljensä Tomi oli siirtynyt Leicesteristä. Toisin kuin avauskokoonpanon miehenä säännöllisesti Interissä ollut Tomi, Stefan Petrescu ei Veikkausliiga-otteluita pelannut, vaan kuului reservijoukkue VG-62:n miehistöön. Kaudeksi 2007 pikkuveli Tomi siirtyi Tampere Unitediin, jonne myös Stefan sai kuukauden koesopimuksen. Sopimusta Unitediin ei kuitenkaan syntynyt, joten Petrescu siirtyi PP-70:n riveihin. Hän ei kuitenkaan pelannut koko kautta PP-70:ssä vaan siirtyi syyskuussa jyväskyläläiseen FC Blackbirdiin. Joukkuetta manageroi hänen isänsä, Nellu Petrescu.

## Lähteet
Edmund Tudor

**Edmund Tudor** (n. 1430 – 1. lokakuuta 1456), ensimmäinen Richmondin jaarli, oli Englannin kuninkaan Henrik VII:n isä.

Edmund oli Owen Tudorin ja Valois'n Katariinan, Henrik V:n entisen puolison, poika. Hänen äitinsä kuoli vuonna 1437 ja hänen velipuolensa, kuningas Henrik VI, tunnusti hänet sukulaisekseen ja nimitti ritariksi vuonna 1449 Richmondin jaarliksi vuonna 1452.

Vuonna 1455 Edmund avioitui Somersetin ensimmäisen herttuan Juhana Beaufortin tyttären, Margaret Beaufortin kanssa. Margaret oli tuolloin vasta 12-vuotias ja tuli raskaaksi seuraavana vuonna. Samaan aikaan alkoi ruusujen sota, jolloin yorkilaiset valtasivat Richmondin ja vangitsivat Edmundin Carmarthenin linnaan, Walesiin. Siellä hän sairastui ruttoon ja kuoli. Edmundin ainoa lapsi, Henrik, syntyi kaksi kuukautta hänen kuolemansa jälkeen ja nousi myöhemmin valtaistuimelle.

## Lähteet
Pelti

**Pelti** on ohut, korkeintaan muutaman millimetrin paksuinen teräs- tai muu metallilevy. Pelti on erittäin monikäyttöinen materiaali, ja sitä voi käyttää sopivasti pinnoitettuna ja muotoiltuna lukemattomiin eri tarkoituksiin. Yleisiä pellin käyttökohteita ovat rakennusten katot, seinät ja sadevesijärjestelmät, ajoneuvojen korit sekä erilaisten kojeiden kuoret ja rungot. Peltiä voidaan jäykistää taivuttamalla sitä erilaisiin profiileihin, eli muotoihin, esimerkiksi aaltopelliksi.

Läkkipelti eli *pläkkipelti* on 0,1–2,5 mm paksu tina-lyijyseoksella päällystetty peltilevy. Päällysteessä on tavallisesti noin 40–50 % lyijyä.

## Savupelti
Pelti eli savupelti on savuhormissa tai tulisijassa oleva suljin eli eräänlainen venttiili, jolla estetään lämpimän ilman sekä varaavan tulisijan lämmön karkaaminen savuhormin kautta ulos rakennuksesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Perusryhmä (kreationismi)

**Perusryhmä** on kreationistisessa kirjallisuudessa esiintyvä taksonominen käsite. Käsitteen avulla nuoren Maan kreationistit perustelevat näkemystään Raamatun mukaisesta luomiskertomuksesta ja että kaikkien nykyisten maalla elävien eläinten esi-isät olisivat olleet mukana Nooan arkissa Raamatussa kerrotun vedenpaisumuksen aikaan. Tiedeyhteisöissä käsitettä perusryhmä ja yleensäkin kaikkia Raamatun luomiskertomusta tukevia tieteellisinä esitettyjä väitteitä pidetään näennäistieteenä.

## Perusryhmän määritelmä

Perusryhmä ja biologinen lajikäsite määritellään sitä kautta, voivatko kaksi populaatiota lisääntyä keskenään. Keskenään lisääntymiskelpoiset populaatiot kuuluvat samaan lajiin. Samaan perusryhmään kuuluvat ne populaatiot, jotka voivat suoraan lisääntyä keskenään sekä ne populaatiot, joilla on epäsuora lisääntymislinkki toiseen populaatioon. Jos esimerkiksi lajit A ja B lisääntyvät keskenään ja samanaikaisesti B lisääntyy C:n kanssa, kuuluvat A, B ja C samaa perusryhmään vaikka A ei lisääntyisi C:n kanssa – koska epäsuora risteymä B+C yhdistää ne toisiinsa. Käsitteen on tehnyt tunnetuksi professori Siegfried Scherer:

Perusryhmän esitetään tukevan sitä, että mikroevoluutio ei kasaudu makroevoluutioksi, koska

Eliöiden kuuluvuus samaan biologiseen lajikäsitteeseen tai perusryhmään on periaatteessa empiirisesti kokeiltavissa. Kehitystä perusryhmästä toiseen ei ole havaittu suoraan. Kreationistien näkemyksen mukaan perusryhmät eivät sulaudu yhteen eivätkä ne vaihda jäseniä keskenään toisen olemassa olevan perusryhmän kanssa. Sen sijaan olemassa olevien perusryhmien lukumäärän kasvamista pidetään mahdollisena muun muassa sukupuuton sekä lajiutumisen pohjalta. Jos edellä mainitussa tilanteessa A ja B tai B ja C lajiutuvat, eli eivät enää saa keskenään jälkeläisiä tai jos B kuolee sukupuuttoon, syntyy tilanne jossa ei ole havaittavissa epäsuoraa risteymää A:n ja C:n välille, jolloin A ja C kuuluisivat eri perusryhmiin.

Schreher myös kiistää makroevoluution todistamisen mahdollisuudenkin.

Tältä pohjalta hän päätyy lopputulokseen siitä, että risteymän rajat todistavat sukulaisuudesta, eikä niiden ulkopuolella sukulaisuutta voida perustellusti olevan.

Hän kuitenkin myöntää että 

Älykkään suunnittelun kannattajat eivät ole yleensä ottaneet kantaa perusryhmien olemassaoloon, muun muassa Michael Behe on hyväksynyt yhteisen kantamuodon teorian. Kuitenkin Discovery Institute julkaisi vuonna 2006  Jonathan Wittin ja Benjamin Wikerin kirjoittaman kirjan *”How the Arts and Sciences Reveal the Genius of Nature”*, jossa epäsuorasti ollaan ”erikseen luotujen lajien” kannalla.

## Bakteerien perusryhmät

Kun suvullisesti lisääntyvien eliöiden perusryhmät määritellään populaatioiksi, jotka vaihtavat geenejä risteytyksen kautta, voidaan bakteerien perusryhmät määritellä geenien vaihdon avulla analogisesti: 

Bakteerikromosomien analyysituloksista saadun tiedon perusteella voidaan perusryhmän määritelmää laajentaa seuraavasti:

## Katso myös

* Baramiini

## Lähteet
* 

### Viitteet
Luettelo suomalaisista uimaseuroista

Tämä on luettelo **suomalaisista uimaseuroista** maakunnittain.

## Ahvenanmaa

## Etelä-Karjala

## Etelä-Pohjanmaa

## Etelä-Savo

## Kainuu

## Kanta-Häme

## Keski-Pohjanmaa

## Keski-Suomi

## Kymenlaakso

## Lappi

## Pirkanmaa

## Pohjanmaa

## Pohjois-Karjala

## Pohjois-Pohjanmaa

## Pohjois-Savo

## Päijät-Häme

## Satakunta

## Uusimaa

## Varsinais-Suomi

## Entiset uimaseurat

## Lähteet
*
Ríon–Antírrion silta

**Ríon–Antírrion silta** () on Kreikassa sijaitseva silta, joka ylittää Korintinlahden sen etelärannalla sijaitsevan Ríon kaupungin ja pohjoisrannalla sijaitsevan Antírrion kylän välillä. Näin se yhdistää läntisen Keski-Kreikan Peloponnesoksen niemimaahan. Silta on vinoköysisilta ja lajissaan maailman pisin. Se on maantieteellisesti merkittävä koko Euroopassa.

## Historia

Ríon–Antírrion silta valmistui vuonna 2004. Siihen saakka ainoa maata pitkin kulkeva liikenneyhteys Peloponnesokselta Kreikan mantereelle kulki Korintin kannasta pitkin. Sillan rakensi ranskalais–kreikkalainen yhtymä ranskalaisen insinööritoimisto Vincin johtamana. Ruoppaus ja alueen valmistelu alkoivat vuonna 1998 ja pylonien rakentaminen vuonna 2000. Sillan rakentaminen kesti alle viisi vuotta ja se valmistui neljä kuukautta etuajassa. Ensimmäisenä sillan virallisen avaamisen jälkeen sen ylittivät Ateenan vuoden 2004 olympialaisten soihdunkantajat.

## Rakennelma

Ríon–Antírrion sillan kannen vinoköysien kannattaman osan pituus on 2&nbsp;252 metriä ja sillan kokonaispituus 2&nbsp;882 metriä. Silta on viisiaukkoinen ja siinä on neljä pylonia. Sillalla on kaksi ajokaistaa molempiin suuntiin, lisäkaistat hätätilanteita varten sekä jalkakäytävät molemmin puolin.

Teräksiset vinoköydet, joita on yli 180, on ripustettu 168 metriä merenpinnan yläpuolelle ulottuvien neljän pyramidin mallisen teräsbetonipylonin varaan. Kunkin pylonin pyöreä perustuskiekko painaa 68&nbsp;000 tonnia ja ne kuljetettiin rannalla olleelta kuivatelakalta uittamalla niiden rakenteeseen tehtyjen ilmataskujen avulla. Tämän jälkeen perustuskiekko painui kohti teräspaalutettua merenpohjaa sitä mukaa kuin sitä rakennettiin mereen ankkuroidun lautan avulla. Ontot pylonit täytettiin tilapäisesti rakennusvaiheessa merivedellä jälkipainuman estämiseksi ja ne lepäävät 63 metriä merenpinnan alapuolella 3 metriä paksun murskekerroksen päällä.

Rakennuspaikka vaati sillalta useita erikoisratkaisuja. Salmen syvyys, seisminen aktiivisuus, maanjäristysten ja tsunamien mahdollisuus sekä salmen vähittäinen laajeneminen tektonisten voimien johdosta vaativat huomattavia muutoksia tämänkaltaisten siltojen perusrakenteisiin. Silta on tehty rakenteensa puolesta vastustuskykyiseksi maanjäristyksille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Rion-Antirion Bridge. Structurae.
Taifuuni Chanchu

**Hirmumyrsky Chanchu** (Filippiineillä tunnettu nimellä **Caloy**) oli vuoden 2006 Tyynenmeren taifuunikauden toinen trooppinen myrsky, ensimmäinen taifuuni ja ensimmäinen supertaifuuni. Tämä trooppinen hirmumyrsky luokiteltiin 11. toukokuuta 2006 1. kategorian taifuuniksi, ja 12. toukokuuta se iski Keski-Filippiineille. Se on toinen voimakas taifuuni, niin sanottu supertaifuuni, joka on havaittu Etelä-Kiinan merellä: edellinen kerta oli vuonna 1995. Chanchu kaartoi Hongkongin läheltä Etelä-Kiinan yli itään ja palasi merelle 17. toukokuuta 2006.

Chanchu muodostui 8. toukokuuta läntisellä Tyynellämerellä noin 800 km Mindanaolta itään. Se saavutti trooppisen hirmumyrskyn voimakkuuden 11. toukokuuta.

Chanchu hajosi 18. toukokuuta ehtien aiheuttaa 1,9 miljoonan dollarin aineelliset vahingot ja tappaen yhteensä 55 ihmistä. Suurin osa, 41 ihmistä, oli Masbaten edustalla uponneen laivan matkustajia.

Nimi Chanchu tarkoittaa helmeä, ja se on macaolaisen sääkeskuksen antama. Philippine Atmospheric, Geophysical and Astronomical Services Administration (PAGASA) nimitti hirmumyrskyä Caloyksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Typhoon Chanchu passes through Central Philippines 
* Hong Kong observatory
Libertiinit

**Libertiinit** olivat erilaisia oppineiden henkilöiden poliittisia ja sosiaalisia ryhmiä, jotka vaikuttivat Euroopassa 1600-luvulla. **Libertinismi** oli eräänlaista tuon ajan filosofista vapaa-ajattelua, mutta tuolloin termiin ei liittynyt nykyisenkaltaista ajatusta ateismista. Ensimmäisenä termiä käytti Jean Calvin eräästä 1500-luvulla vaikuttaneesta alankomaalaisesta anabaptistilahkosta, joka hylkäsi monet yhteiskunnan vakiintuneet arvot.

## Oppineet libertiinit
1600-luvun ”oppineet libertiinit” () olivat eräänlaisia 1700-luvun valistuksen edelläkävijöitä. Libertiinit eivät kuitenkaan pyrkineet muuttamaan yhteiskuntaa ja toimimaan julkisesti – päinvastoin heidän aikanaan ja heidän ajatuksillaan sellainen olisi ollut usein jopa vaarallista. He arvostelivat vakiintuneita instituutioita, auktoriteetteja ja uskontoja teoksissaan peitellysti. Uskontokritiikki suuntautui ennen kaikkea taikauskoa ja salatieteitä vastaan. Se loi kuitenkin pohjaa kristinuskon yhä voimakkaammalle arvostelulle.

Tunnetuimpia oppineita libertiinejä olivat:
* Elie Diodati (1576–1661)
* Pierre Dupuy (1582–1651)
* François de La Mothe-Le-Vayer (1588–1672)
* Jacques Dupuy (1591–1656)
* Pierre Gassendi (1592–1657)
* Gabriel Naudé (1600–1653)

## Libertinismi myöhemmin

Sana ”libertiini” on tullut merkitsemään henkilöä joka on vapaa kahleista ja yhteisöllisistä säännöistä. Ajattelutapa sai uusia kannattajia 1700- ja 1800-luvulla erityisesti Ranskassa ja Englannissa. Sen kannattajiin kuuluivat muun muassa Markiisi de Sade ja Aleister Crowley. 

## Katso myös
* Ensyklopedistit
* Klandestiinikirjallisuus
* Pierre Bayle

## Lähteet
* Kaitaro, Timo: *Ranskalainen valistus ja järjen kritiikki*, teoksessa 

## Aiheesta muualla
* Block, Walter: Libertarianism vs. Libertinism. *The Journal of Libertarian Studies: An. Interdisciplinary Review*, Vol. 11, No. 1, 1994b, pp. 117-128. 
* Kaitaro, Timo: Valistus ja järjenkäytön julkisuus: 1600-luvun oppineet libertiinit ja 1700-luvun klandestiinikirjallisuus. *Ennen & nyt* 3/2001.
Masbate

**Masbate** on yksi Filippiinien provinsseista. Se sijaitsee Bicolin alueella. Tämän saariprovinssin suurimmat saaret ovat Masbate, Ticao ja Burias. Provinssin asukasluku on 892&nbsp;393 ja pääkaupunki Masbate City.

## Hallinnollinen jako

Provinssi on jaettu 20 kuntaan ja yhteen kaupunkiin.

### Kaupunki

* Masbate City

### Kunnat

*Aroroy
*Baleno
*Balud
*Batuan
*Cataingan
*Cawayan
*Claveria
*Dimasalang
*Esperanza
*Mandaon
*Milagros
*Mobo
*Monreal
*Palanas
*Pio V. Corpuz (Limbuhan)
*Placer
*San Fernando
*San Jacinto
*San Pascual
*Uson

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Silkkitie (televisiosarja)

**Silkkitie** on japanilaisen televisioyhtiö NHK:n ja kiinalaisen China Central Televisionin yhteistyössä tekemä vuosien 1980–1984 välillä valmistunut dokumenttisarja. Sarja kertoo historiallisesta Silkkitiestä, ja tutustuttaa muun muassa reitin varrella olevien maiden historiaa, kulttuuria, uskontoa ja taidetta. 

## Sarjan sisältö
Alkuperäiseen Japanin televisiossa vuosina 1980–1981 esitettyyn sarjaan "*NHK特集 シルクロード*" tehtiin 12 osaa. Sarjan suosion myötä siihen tehtiin 18-osainen jatkosarja nimeltä "**シルクロード第2部　ローマへの道**" vuosina 1983–1984. Suomen televisiossa esitetty dokumenttisarja koostuu kokonaisuudessaan näistä kahdesta dokumenttisarjasta. Sarjan osat 1–12 esittelevät silkkitietä Chang'anista (nykyisin Xi’an) Pamirin huipuille Pakistanin rajalle ja entisen Neuvostoliiton kanssa, ja osat 13–30 silkkitietä Kiinan ulkopuolella muun muassa Intian niemimaalla ja muualla Keski- ja Länsi-Aasiassa, päättyen lopulta Italian pääkaupunkiin Roomaan. Dokumentissa heijastui myös Keski- ja Länsi-Aasian alueiden tuolloin vallineet kansainväliset jännitteet, jotka johtivat Neuvostoliiton ja Afganistanin sotaan sekä Irakin–Iranin sotaan.

Sarjaan tehdyn musiikin on säveltänyt japanilainen Kitarō. 

## Sarjan suunnittelu
Syyskuussa 1972 Japanin pääministeri Kakuei Tanaka vieraili Pekingissä. Vierailun yhteydessä Kiina ja Japani solmivat diplomaattiset suhteet. NHK:n ohjaaja oli Pekingissä televisioimassa vierailua. Kiinan pääministeri Zhou Enlai kutsui toimittajat suureen kansanpalatsiin, jossa pitämässään puheessa pääministeri pyysi toimittajia esittelemään Kiinaa muulle maailmalle. NHK:n ohjaaja sai idean sarjasta, joka esittelisi Han- ja Tang-dynastioiden aikaista Silkkitietä, jonka kautta Kiina sai paljon kulttuurivaikutteita. NHK:n johto innostui ideasta. Silkkitien alueelle oli kuitenkin vaikea saada kuvauslupia. Kuvausluvista neuvoteltiin eri yhteyksissä. Kiinan pääministerin Deng Xiaopingin vierailun yhteydessä lokakuussa 1978 sarjan ohjaaja pääsi esittämään NHK:n pyynnön kuvausluvasta pääministerin sihteerille. Kuvauslupa Silkkitien alueelle saatiin uudenvuodenaattona 1978.

## Sarja Suomessa
Suomessa alkuperäinen ensimmäinen 12-osainen dokumenttisarja ensiesitettiin Yle TV2-kanavalla vuonna 1984. 18-osaisen jatkosarjan ensiesitys lähetettiin vuosina 1985–1986. Vuosina 1987–1988 esitettin ensimmäisen kerran uusintana ensimmäinen 12-osainen sarja, ja vuonna 1989 18-osainen jatkosarja. Seuraavan kerran molemmat sarjat esitettiin uusintana samana 30-osaisena ohjelmakokonaisuutena vuosina 1996–1997 (Yle TV2), 2009 (Yle Teema) ja 2011 (Yle Teema). Sarjan suomenkielisenä kertojana toimii Lars Svedberg.

## Jaksot
*Jaksojen nimet ovat suomennoksia Suomen televisiossa esitetystä sarjasta.* 

## Lähteet
Suur-Bolgaria

**Suur-Bolgaria** oli bolgaarialaiskansojen  valtiomuodostelma 600-luvulla Kaspianmeren ja Azovanmeren välissä Etelä-Venäjällä.

570-luvulla kasaarit, suvaarit ja bolgaarit olivat joutuneet läntisen turkkilaisen kaanikunnan alaisuuteen, kun turkkilaisen kaanikunnan läntisen osa oli valloittanut alueita Pohjois-Kaukasiasta ja Mustanmeren itäpuolelta. Alistetut kansat koettivat kuitenkin saada vapautensa takaisin, ja vuonna 619 bolgaarit lähestyivät avun pyynnöin myös Bysantin valtakuntaa. Bolgaarit ottivat vastaan kristinuskon, mutta käytännössä uusi uskonto ei saanut jalansijaa.

Kun Kubrat tuli bolgaarien johtajaksi, hän kokosi turkinsukuiset bolgaarit, kasaarit, suvaarit sekä alaanit yhteen. Tämä heimoliitto onnistui karistamaan turkkilaisen kaanikunnan vallan. Suur-Bolgaria muodostui 630- ja 640-luvulla, kun nämä heimot valloittivat suuria alueita Azovanmeren ja Kaspianmeren väliltä.

Suur-Bolgarian pääkaupungiksi tuli Fanagorian muinainen kaupunki, jonka hunnit olivat tuhonneet 300-luvulla. Kun Kubrat kuoli 660, Suur-Bolgaria jakaantui kahtia. Kubratin pojista Batbai sai itäisen osan ja Asparuk läntisen osan.

Myös kasaarit olivat muodostaneet oman kaanikunnan, joka oli alistanut myös suvaarit. Kohteena olivat myös bolgaarit, jotka ratkaisivat ongelman siirtymällä muualle. Batbai johti itäisen bolgaariryhmän pohjoiseen, johon myöhemmin muodostui Volgan Bolgaria. Asparuh sen sijaan johti läntisen ryhmän länteen ja saapui 675 Tonavan alajuoksulle. Siellä Asparuh muodosti valtion, joka on nykyisen Bulgarian alku.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* John of Nikiu Chronicles pp.47
* Great Old Bulgaria - Facts and Sources greek, hebrew, latin
* Halikov, A. H. 1991: Tataarit, keitä te olette. S. 54–55.
* Иванов, В. П., Николаев, В. В., Димитриев, В. Д. 2000: Чуваши. Этническая история и традиционная культура. Москва. S. 14.
* BULGARS, Oxford Dictionary of Byzantium (1991), vol.1, p.338
* Ivan Mikulčić, ''Towns and castles in medieval Macedonia'', Makedonska civilizacija, Skopje, 1996 
* Ukrainian History
Pussiliito-oravat

**Pussiliito-oravat** (Petauridae) on 11 lajia käsittävä pussieläinheimo, joka jaetaan kolmeen sukuun.

Kaikilla pussiliito-oravilla selvät kasvomerkit ja selkäraita, isot alaetuhampaat ja nelikärkiset poskihampaat. Ne ovat selvistä omainaispiirteistään huolimatta kuitenkin läheistä sukua pussioraville, joiden kanssa ne kuuluvat samaan Petauroidea-yläheimoon.

Sukujen *Petaurus* ja *Gymnobelideus* edustajat ovat kasvinsyöjiä, jotka ovat erikoistuneet mahlaan, meteen ja muihin kasvinesteisiin. Sen sijaan pussisormieläimet (*Dactylopsila*) syövät pääasiassa hyönteisiä, joita ne sormieläimen tavoin kaivavat puiden rungoista huomattavan pitkän neljännen sormensa avulla. Kaikki lajit elävät pääasiassa puissa ja liikkuvat öisin. Näillä pussieläimillä on kehittynyt liitopoimu, joka auttaa niitä liikkumaan tilanteissa, joissa metsän lehväkatos on vajaa. Useimmilla lajeilla on pitkä ja tuuheakarvainen häntä, jonka avulla ne vakauttavat ja ohjaavat liitoaan.

Pussiliito-oravia elää Tasmaniassa, manner-Australiassa ja Uudessa-Guineassa sekä muutamilla näiden alueiden pienillä lähisaarilla. Heimoon kuuluvaa sokerioravaa pidetään toisinaan Suomessakin lemmikkieläimenä.

Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että pussiliito-oravien suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin ”liitopussikkaat”. Nämä nisäkkäät eivät kuitenkaan ole sukua pussikkaille, jotka ovat perhosia.

## Suvut ja lajit

*Pussisormieläimet *Dactylopsila*
**Kolmijuovapussisormieläin *Dactylopsila trivirgata*
***[[Dactylopsila megalura]]*
***[[Dactylopsila palpator]]*
***[[Dactylopsila tatei]]*
**Gymnobelideus*
**Leadbeaterinpussiliito-orava *Gymnobelideus leadbeateri*
*Pussiliito-oravat *Petaurus*
**Keltavatsapussiliito-orava *Petaurus australis*
**Sokeriorava *Petaurus breviceps*
**Norfolkinpussiliito-orava *Petaurus norfolcensis*
***[[Petaurus abidi]]*
***[[Petaurus biacensis]]*
***[[Petaurus gracilis]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Fauna of Australia: Petauridae (pdf) 
* Animal Diversity Web 
*
Dance Nation

**Dance Nation** oli suomalainen eurodancen ja raven välimaastoon sijoittuvaa tanssimusiikkia esittänyt yhtye. Ryhmän syntetisaattoreilla toteutettu musiikki oli usein instrumentaalista, mutta joissakin kappaleissa kuultiin myös laulua.

Yhtyeen single ”True Conviction” soi radioissa sekä television musiikkiohjelmissa, ja sitä varten tehtiin musiikkivideo, joka oli eräs Suomen ensimmäisiä lähes täysin tietokonegrafiikkaan perustuvia.

Yhtye alkoi Markus ”Captain” Kaarlosen projektina. Hän aloitti muusikonuransa tekemällä Amiga-kotitietokoneella musiikkia demoihin, ja yhtye esiintyi esimerkiksi Assembly-demotapahtumassa 1993. Myös musiikkivideot oli pitkälti tuotettu Amigaa käyttäen.

Vuoden 1994 *Dawn*-albumin jälkeen Dance Nationin toiminta hiipui ja Kaarlonen on sittemmin toiminut Aikakoneen tuottajana ja sovittajana sekä Poets of the Fallin kosketinsoittajana. 

Myös Hollannissa on ollut Dance Nation -niminen tanssimusiikkiyhtye, mutta se on sittemmin vaihtanut nimensä Double Nationiksi.
__NOTOC__
## Kokoonpano
* Captain (Markus Kaarlonen) – syntetisaattorit
* Carbon D (Sami Häkkinen) – laulu / rap
* Laura (Laura Niskanen) – laulu

## Diskografia

### Albumit
**Technoflight* (EP) (1992)
* *Extended Play* (EP) (1993)
* *Dawn* (1994)

### Singlet
* ”Technoflight” (1992) (12", EP)
* ”Don't Panic! ...Let The Rhytm Entrance” (1993)
* ”Extended Play” (1993) (EP)
* ”Freed” ‎(1994) (CD, Maxi, Promo)
* ”True Conviction” (1994) ‎(CD, Maxi, Promo)
* ”Lost” (2001) ‎(CD, Maxi)
*”This Love (Here For You)” ‎(2003) (CD, Maxi)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*  Yhtyeen haastattelu-
Hämeenkosken vaakuna

**Hämeenkosken vaakuna** on Hämeenkosken (vuoteen 1995 asti Koski Hl) kunnan tunnus. Vaakunan aihe kuvaa koskia ja niiden valjastamisella saatua vesivoimaa sekä maataloutta.

Vaakunan selitys on ”punaisessa kilvessä kaksi hopeapalkkia, joissa kummassakin kaksi mustaa kaateista polviortta; palkkien välissä kolme hopeista palkeittaista apilanlehteä.” Vaakunan on suunnitellut Antti Salmenlinna, ja Kosken Hl. kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 26. marraskuuta 1951. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 1. huhtikuuta 1952.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2016, kun Hämeenkoski liittyi Hollolan kuntaan.

## Lähteet
* 
*
Rottakengurut

**Rottakengurut** (Potoroidae) on pussieläinheimo, johon kuuluu kymmenen pienikokoista, ruskeaa ja hyppivää pussieläintä, joka muistuttaa suurta jyrsijää.

Rottakengurut muistuttavat hyvin paljon kenguruita. Kuten sukulaisillaan, rottakenguruilla on vahvat takajalat ja pienet eturaajat. Rottakenguruiden turkinväri vaihtelee kellertävästä, vihreän kautta harmaaseen. Kooltaan ne ovat 20–52 senttimetriä ja painavat puolesta kolmeen kiloon.

Rottakengurut ovat monien muiden harvaetuhampaisten tapaan pääasiassa kasvinsyöjiä. Rottakengurut voivat kuitenkin laajentaa ruokavaliotaan hyönteisillä ja näiden toukilla.

Rottakengurut ovat kärsineet paljon uudisasukkaiden tulon myötä. Monet lajit asuttivat koko Australiaa, mutta asuinalueiden tuhoutumisen sekä ketun ja kissan saapumisen takia rottakengurut ovat harventuneet uhkaavasti. Kaksi lajia on jo kuollut sukupuuttoon ja useat ovat eristyneet pienelle asuinalueelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Fauna of Australia: Potoroidae (pdf) 
* Video ja kuvia lesueurinkaniinikengurusta ARKivessä 
* ITIS: Potoroidae