Olen suomalainen (albumi)

**Olen suomalainen** on suomalaislaulaja Kari Tapion seitsemäs studioalbumi vuodelta 1983. Albumin tuottajana ja sovittajana toimi Kaj Westerlund, joka on tuottanut ja sovittanut satoja albumeita ja säveltänyt muun muassa Hectorille, Tapani Kansalle ja Kake Randelinille.

Albumi on hyvin erilainen verrattuna Tapion aiempiin levyihin, sillä mukana on peräti seitsemän suomalaista sävelmää. Myös aikaisimmilla levyillä käytetetyt suuret kokoonpanot jousiryhmineen ja akustisine soittimineen ovat jääneet pois ja Westerlundin sovitukset on kirjoitettu muutaman hengen taustayhtyeille, jotka koostuvat pääasiassa syntetisaattoreista ja sähkökitaroista.

Levyn suurimmaksi hittikappaleeksi kohosi albumin nimikappale ”Olen suomalainen”. Kappaleen singlejulkaisu oli parhaimmillaan myyntilistan 10. ja jukeboxien toisiksi soitetuin.

Tapio sai albumista uransa ensimmäisen kultalevyn, kun raja ylittyi vuonna 1984. Albumia on myyty yli 33 000 kappaletta.

Scandia julkaisi albumin vinyylilevynä ja C-kasettina vuonna 1981. Vuonna 2009 Warner Music Group eli WEA julkaisi albumin ensi kertaa CD-levynä samoissa kansissa Tapion albumin *[[Klabbi]]* kanssa. Vuonna 2012 WEA julkaisi albumin uudelleen CD-levynä, tällä kertaa samoissa kansissa albumin *[[Nostalgiaa (Kari Tapion albumi)|Nostalgiaa]]* kanssa.

## Tietoa kappaleista
Albumin avausraitana toimii levyn nimikappale ”Olen suomalainen”, joka on käännös Toto Cutugnon esittämästä ”L’italiano”-kappaleesta, johon suomenkieliset sanat kirjoitti Raul Reiman. Westerlundin sovitus on hyvin uskolinen alkuperäisesitykselle, sillä kappaleen keskeisessä roolissa ovat jousiryhmä ja suuri taustakuoro. Laulaja-lauluntekijä Kari Kuuva sävelsi levylle muutaman kappaleen, joista ensimmäisenä kuullaan ”Lupasin liikaa”. Espanjalaisen laulaja Julio Iglesiasin hittikappaleesta ”Con la misma piedra” Reiman teki suomenkielisen version nimellä ”Tämä maa on minun”. Alkuperäisesityksen mahtipontinen sovitus on vaihtunut Westerlundin sovituksen myötä neljähenkiseen kokoonpanoon, jossa soittavat kosketinsoittaja Westerlund, rumpali Tapani ”Nappi” Ikonen, kitaristi Peter Lerche ja basisti Pekka Pohjola. Jyrki Niskasen säveltämä ”Muistojeni Julia” on latinorytminen kappale, jonka keskeisessä roolissa on Lerchen soittama akustinen kitara. ”Mennään, ettei kasva jäkälää” on sovittaja Westerlundin oma sävellys, johon sanat loihti Aappo I. Piippo. A-puolen päättää tunnelmallinen balladi ”Maailman yksinäisin merimies”, jossa Tapion lauluäänen tukena ovat hempeät stemmalaulut sekä Westerlundin kosketinsoittimet.

B-puolen avaa Tapion suuresti ihaileman Olavi Virran alun perin suomeksi esittämä ”Tyttö metsässä”, johon Sauvo Puhtila teki suomenkieliset sanat. Kappaleen sovitus on Westerlundin tyyliin modernin räväkkä. ”Keskiöinen kuu” on käännös kreikkalaislaulaja Demis Roussosin levyttämästä kappaleesta ”Flaming Star”. Westerlundin sovituksessa kunnioitetaan Roussosin pitkäaikaista yhteistyökumppania Vangelista, jonka henkisiä syntetisaattoreita suomennoksessa kuullaan. ”Niin kauan, niin harhaan” on toinen Kuuvan tekemä kappale, joka levyllä kuullaan. ”Delfiinipoika” muistetaan parhaiten Olavi Virran tulkitsemana ja Tapion versiossa kuuluu hyvin perinteinen orkesterimaisuus Juha Björnisen ja Lerchen soittamine kitaroineen sekä Heikki Laurilan mandoliineineen. Kappale on alun perin peräisin elokuvasta *[[Boy on a Dolphin]]* vuodelta 1957. ”Ainut maailmassa” on Jori Sivosen sävellys ja kappaleen sanoituksesta vastaa Sivosen pitkäaikainen yhteistyökumppani Raul Reiman. Sivonen oli ensimmäisiä syntetisaattoreiden tuojia suomalaiseen iskelmämusiikkiin. Levyn päättää Tapion luottomies Veikko Samulin tämän levyn ainoa sävellys ja sovitus ”Viimeinen valssi”, joka on äänimaisemaltaan huomattavasti akustisempi sovitus verrattuna albumin muihin sävelmiin.

## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 
Lähteet:

## Tekijät
* Kari Tapio (oik. Kari Jalkanen) – laulu

### Muusikot
* Veikko Samuli – kapellimestari (12)
* Kaj Westerlund – kapellimestari (1–11), kosketinsoittimet (1–11); piano (1, 6), sähköpiano (4, 9)
* Kari Kuusamo – sähköpiano (12)
* Kalle Fält – taustalaulu (4)
* Pekka Hartonen – taustalaulu (8)
* Maarit Hurmerinta – taustalaulu (1, 4, 11)
* Marjo-Riitta Kervinen – taustalaulu (2, 5–7)
* Pave Maijanen – taustalaulu (1, 2, 4–9, 11)
* Martti Metsäketo – taustalaulu (1, 2, 5–7, 11)
* Irina Milan – taustalaulu (1, 2, 4–7, 9)
* Irma Tapio – taustalaulu (11)
* Pepe Willberg – taustalaulu (9)
* Juha Björninen – kitarat (10, 12)
* Kalle Lae – kitarat (9)
* Peter Lerche – kitarat (2–8, 10–12)
* Janne Louhivuori – kitarat (1, 4, 11)
* Heikki Laurila – kitarat (9), mandoliini (10)
* Pekka Helin – basso (1, 4, 11, 12)
* Pekka Pohjola – basso (2, 3, 5–8)
* Tapio Salo – basso (9, 10)
* Nappi Ikonen – rummut (2–8, 10–12)
* Miri Miettinen – rummut ja lyömäsoittimet (1)
* Roope Koistinen – rummut (1, 9), lyömäsoittimet (1)
Lähde:

#### Jousiryhmä
* Heikki Hämäläinen, Marjukka Nenonen ja Seppo Rautasuo – viulut (1)
* Jussi Pesonen, Ari Rasilainen ja Mauri Saarikoski – viulut (12)
* Mirjam Suomisto, Juhani Tiainen ja Jorma Ylönen – viulut (1, 12)
* Jarmo Ahvenainen – alttoviulut (12)
* Veikko Lipponen – alttoviulut (1)
* Mauri Pietikäinen – alttoviulut (1, 12)
* Janne Aalto ja Ilmo Saaristo – sellot (1)
* Kari Lindstedt – sello (12)
Lähde:

### Tuotanto
* Juha Laakso – äänitys (Takomo-studiot, Helsinki, loppuvuosi 1982 – alkuvuosi 1983)
* Matti Järveläinen – valokuvat
* Kari Jalkanen – ulkoasu
* Kaj Westerlund – tuottaja
Lähteet:
 
## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Albumi Fono.fi:n Äänitetietokannassa