Samojedinkoira

**Samojedinkoira** () on arktinen, pystykorviin kuuluva koirarotu. Sen alkuperämaa on Pohjois-Venäjä ja Siperia, vastuumaa taasen Pohjoismaat. 

Suomessa samojedinkoira oli vuonna 1972 kuudenneksi suosituin koirarotu, mutta 50 vuotta myöhemmin eli vuonna 2022 enää 53:nneksi suosituin. Vuosina 2020–2025 Suomessa syntyi joka vuosi noin 200–300 samojedinkoiraa.

## Ulkonäkö
Samojedinkoira on keskikokoinen, valkoinen pystykorva. Sen silmien asento sekä ylöspäin vetäytyneet suupielet muodostavat rodulle tyypillisen hymyilevältä näyttävän ilmeen, "samojedinhymyn". Uroksen ihannesäkäkorkeus on 57&nbsp;cm, nartun neljä senttimetriä vähemmän. Kolmen senttimetrin heitto suuntaan tai toiseen on sallittua. Mittasuhteiltaan samojedinkoira on likimain neliömäinen. Tämän työkoiraksi kehitetyn rodun edustajan liikkeiden tulee ilmentää alkuperäistä voimaa ja kestävyyttä.

### Turkki
Samojedinkoiran kaksinkertainen turkki on väriltään puhtaan- tai kermanvalkoinen, tai perusväriltään valkoinen, jossa on vähäisiä keksinvärisiä alueita. Väritys ei saa vaikuttaa vaaleanruskealta.

Runsaan turkin kunnossa pitämiseksi samojedinkoira tulee harjata perusteellisesti 2–4 kertaa kuukaudessa, turkin laadusta riippuen. Pesua se tarvitsee vain pari kolme kertaa vuodessa, jolloin on muistettava kuivata turkki huolellisesti iho-ongelmien välttämiseksi. Kauniin karvapeitteen kunnossapito ei vaadi erityisosaamista, mutta turkinhoidon on oltava säännöllistä. Jos turkkia ei harjata säännöllisesti eikä pestä, alkaa se haista ja siihen tulee karvapalloja. Karvanlähdön aikaan samojedinkoiraa pitää harjata/kammata usein.

## Luonne ja käyttäytyminen
Samojedinkoira on hyvin seurallinen ja ystävällinen koira ja sillä on voimakas tarve kuulua laumaan. Rotu on erittäin sosiaalinen ja tulee toimeen erinomaisesti myös samaa sukupuolta olevien koirien kanssa. Se sopii erinomaisesti lapsiperheeseen, mutta suurten voimiensa vuoksi sitä ei voi antaa pelkästään lasten vastuulle. Samojedi on melko itsepäinen, mutta taitavalla koulutuksella ja motivoinnilla voi tämänkin rodun kanssa saavuttaa hyviä tuloksia, mutta luonnehan on alun alkuaan melko yksilöllinen. Kyseessä on aktiivinen koira ja alkuperäisen käyttötarkoituksen huomioiden ei ole ihme, että samojedi tarvitsee paljon liikuntaa ja aktiviteetteja. Se soveltuu hyvin seura- ja rekikoiraksi.  

## Alkuperä
Samojedinkoira on hyvin vanha koirarotu, joka polveutuu Siperiassa asuneiden paimentolaiskansojen koirista. Nimensä se on saanut uralilaista kieltä puhuvien samojedikansojen mukaan. Nämä käyttivät koiria apuna metsästyksessä, paimennuksessa ja rekien vetämisessä. Heimojen asuttaman alueen eteläosissa valkoisia ja mustan- ja ruskeankirjavia koiria käytettiin poronpaimennukseen, pohjoisempana olleet puhtaanvalkoiset, luonteeltaan lauhkeammat koirat olivat metsästys- ja rekikoiria. Yhteiselo oli erittäin kiinteää ja koirat otettiin mukaan kaikkialle.

Englantilainen eläintieteilijä Ernest Kilburn Scott asui vuonna 1889 jonkin aikaa samojediheimojen parissa ja toi mukanaan Englantiin yhden ruskean urospennun. Myöhemmin hän tuotti Siperiasta myös toisen, kermanvärisen naaraan, sekä kolmannen lumivalkoisen uroksen. Nykyinen samojedinkoira jalostettiin näistä ja muutamista muista yksilöistä lähes täysin lumivalkoiseksi. Ensimmäinen rotumääritelmä vahvistettiin Englannissa vuonna 1909.

Nykyään samojedinkoira on levinnyt lähes kaikkialle maailmaan ja sopeutunut hyvin lämpimämpiinkin olosuhteisiin. Samojedi on suhteellisen suosittu seura- ja näyttelykoira kaikkialla, mutta tietyillä tahoilla myös käyttöominaisuuksia pyritään vaalimaan.

## Terveys

Samojedinkoira elää usein sangen pitkäikäiseksi. Rodun keskimääräinen elinikä on noin 11 vuotta, kun tarkastellaan vuosina 2011–2025 kuolleita rodun edustajia. Tyypillisimmät kuolinsyyt ovat vanhuus, syöpäsairaudet sekä luusto- ja nivelsairaudet. Samojedinkoiran merkittävimmät terveysongelmat ovat lonkkaniveldysplasia, kyynärniveldysplasia, muutamat silmäsairaudet, diabetes ja epilepsia.

Luuston sairauksista huolestuttavin on lonkkaniveldysplasia. Noin 62 %:lla samojedinkoirista on terveet lonkat (Suomen Kennelliiton arvosteluasteikolla A tai B), kun taas kohtalaista tai vaikeaa lonkkaniveldysplasiaa esiintyy 11 %:lla rodun edustajista (Suomen Kennelliiton arvosteluasteikolla D tai E). Eriasteista kyynärniveldysplasiaa esiintyy vain 6 %:lla rodun edustajista. Erilaisista silmäsairauksista rodulle tavallisimpia ovat ylimääräiset ripset (distichiasis), glaukooma, kaihi ja sarveiskalvon dystrofia/degeraatio. Samojedinkoiran PEVISA-ohjelmassa on pakollinen lonkkakuvauslausunto ja silmälausunto.

Epilepsia on toistuvia kohtauksia aiheuttava aivojen sähköisen toiminnan häiriö. Kohtauksien luonne vaihtelee ja koiralla voi olla tajunnan, motoriikan, sensorisen toiminnan, autonomisen hermoston ja/tai käyttäytymisen häiriöitä. Kohtauksen aikana koira voi olla tajuissaan tai tajuton.

Diabeteksessä haima ei kykene tuottamaan tarpeeksi insuliinia verenkiertoon. Riittämätön insuliini on korvattava päivittäisin insuliinipistoksin ja diabetes onkin yleisin keski-ikäisillä ja vanhoilla koirilla. Samojedinkoirilla on perinnöllinen alttius diabetekseen.

Samojedinkoirat ovat yhtä sisäsiittoisia koirarotuja kuin muutkin. Geenitutkimuksessa vähiten sisäsiittoinen koirarotu oli sekarotuinen ja sen jälkeläisen sisäsiittoisuusluku oli 0,037. Serkusten jälkeläisen sisäsiittoisuusluku on 0,0625 ja täyssisarusten jälkeläisellä luku on 0,25, mikä on melkein sama kuin keskimääräisellä rotukoiralla. Samojedinkoirien jälkeläisen luku oli 0,26. Sisäsiittoisuus lisää sairastavuutta ja heikentää rodun elinvoimaa.
## Katso myös
*Nenetsinlaika
*Siperianhusky

## Lähteet
*Ulla Kokko: *Koirien pikkujättiläinen*. WSOY 2004.
*Samojedinkoiran rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
*Suomen samojedinkoirayhdistys ry

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Suomen valjakkosamojedit