open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nicolás Almagro

**Nicolás Almagro** (s. 21. elokuuta 1985 Murcia) on espanjalainen tennispelaaja. Hän on parhaimmillaan ollut kaksinpelin maailmanlistalla sijalla yhdeksän (toukokuussa 2011). Nelinpelissä hän on menestynyt heikommin.

Almagro on voittanut ammattilaisurallaan 12 kaksinpeliturnausta, kaikki massakentillä. Grand Slam -turnauksissa hän on neljä kertaa päässyt puolivälieriin, Ranskan avoimissa vuosina 2008, 2010 ja 2012 sekä Australian avoimissa 2013. Vuoden 2008 turnauksessa hän voitti ensimmäisellä kierroksella Serbian Boris Pašanskin, toisella kierroksella Argentiinan Sebastian Decoudin, kolmannella kierroksella kymmenenneksi sijoitetun Britannian Andy Murrayn ja neljännellä kierroksella Ranskan Jérémy Chardyn. Puolivälierissä hän hävisi neljättä peräkkäistä mestaruutta tavoitelleelle maanmiehelleen Rafael Nadalille luvuin 1–6, 1–6, 1–6. Vuoden 2010 turnauksessa Almagro voitti alankomaalaisen Robin Haasen, belgialaisen Steve Darcisin, ukrainalaisen Aleksandr Dolgopolovin ja maanmiehensä Fernando Verdascon mutta hävisi Rafael Nadalille lukemin 6–7(2), 6–7(3), 4–6. Vuonna 2012 Almagro voitti Ranskassa italialaisen Paolo Lorenzin, kyproslaisen Marcos Baghdatisin, argentiinalaisen Leonardo Mayerin ja serbialaisen Janko Tipsarevicin, mutta hävisi puolivälierissä jälleen Nadalille lukemin 6–7(4), 2–6, 3–6.

Vuosina 2005–2007 Almagro selviytyi Ranskan avoimissa toiselle kierrokselle. Yhdysvaltain avoimissa hän on parhaimmillaan edennyt neljännelle kierrokselle vuonna 2012. Wimbledonissa hän on selviytynyt kolmannelle kierrokselle vuosina 2009, 2011 ja 2012. Australian avoimissa hän hävisi vuosina 2005–2008 avausottelunsa kunnes voitti vuonna 2009 kaksi ottelua ja karsiutui vasta kolmannella kierroksella. Vuosina 2010–2012 hän selviytyi Australian avoimissa neljännelle kierrokselle.

Nicolas Almagro saavutti ammattilaistason vuonna 2003. Uransa viimeisen ottelun Almagro pelasi vuonna 2019 hänen kotikaupungissaan.

## Turnausvoitot kaksinpelissä

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Nicolás Almagron pelaajakortti ATP:n virallisilla sivuilla
Itäinen maakunta (Sierra Leone)

**Itäinen maakunta** on yksi Sierra Leonen maakunnista. Sen hallintokeskus on Kenema. Maakunnan väkiluku oli vuoden 2015 väestönlaskennassa 1&nbsp;642&nbsp;370. Maakunnan pinta-ala on 15&nbsp;553 neliökilometriä. 

## Piirikunnat
Itäinen maakunta on jaettu kolmeen piirikuntaan, jotka ovat: 
* Kailahunin piirikunta, 526&nbsp;379 asukasta (2015); keskus Kailahun
* Keneman piirikunta, 609&nbsp;891 as. (2015); keskus Kenema
* Konon piirikunta, 506&nbsp;100  as. (2015); keskus Koidu

## Lähteet
Igor Semšov

**Igor Petrovitš Semšov** (, s. 6. huhtikuuta 1978 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. 

Semšov pelasi suurimman osan seuraurastaan Moskovassa. Hän pelasi juniorina TsSKA Moskovan riveissä, kunnes vuonna 1998 siirtyi Torpedo Moskovaan, jossa hän viihtyi seuraavat seitsemän vuotta. Vuonna 2006 Semšov siirtyi Dynamo Moskovan joukkueeseen.

Maajoukkueessa Semšov pelasi 57 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Hän edusti Venäjää MM-kisoissa 2002 ja EM-kisoissa 2004. Semšov valittiin myös Venäjän joukkueeseen vuoden 2008 EM-kisoihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
Sami Toiviainen

**Sami Toiviainen** (s. 2. marraskuuta 1974 Kuusankoski) on suomalainen koripallojoukkue Vilpas Vikingsin toiminnanjohtaja.

Toiviainen on valittu kahdesti Korisliigan vuoden valmentajaksi: vuonna 2009 hän valmensi Namika Lahden Suomen mestariksi ja vuonna 2013 hän johdatti KTP:n SM-hopealle. Tampereen Pyrinnön päävalmentajana Toiviainen saavutti Suomen cupin hopeaa vuonna 2019. Toiviainen on valmentanut myös Suomen nuorisomaajoukkueissa. Kaudella 2021–2022 Toiviainen valmensi salolaista Vilpas Vikingsia.

## Ura

Pelaajaurallaan Toiviainen voitti 22-vuotiaiden Suomen mestaruuden. Tämän jälkeen hän työskenteli Namika Lahden organisaatiossa, jossa hän valmensi seuran juniorijoukkueita. Kaudella 2007–2008 hän valmensi ensimmäistä kertaa urallaan Korisliigassa päävalmentajana, sillä hänet nostettiin Namika Lahden päävalmentajaksi. Seuraavalla kaudella Lahti voitti Suomen mestaruuden, ja Toiviainen valittiin Korisliigan vuoden valmentajaksi.

Toiviainen valmensi Lahtea kauden 2010–2011 loppuun asti, jolloin hän siirtyi KTP-Basketin organisaatioon valmentamaan seuran juniorijoukkueita. Joulukuussa 2011 KTP antoi päävalmentaja Lars Ekströmille potkut, jolloin Toiviainen siirtyi joukkueen päävalmentajaksi. Kaudella 2012–2013 hän valmensi KTP:n SM-hopealle ja kauden päätteeksi hänet valittiin jo toista kertaa urallaan Korisliigan vuoden valmentajaksi. Maaliskuussa 2014 Toiviainen ilmoitti jättävänsä KTP:n kauden 2013–2014 jälkeen. Toukokuussa 2014 julkistettiin Toiviaisen siirtyvän Kauhajoen Karhun päävalmentajaksi kolmivuotisella sopimuksella. Helmikuussa 2016 Toiviainen saavutti historian 12. valmentajana 400 miesten pääsarjaottelun rajan.

Toukokuussa 2017 Toiviainen siirtyi Tampereen Pyrinnön päävalmentajaksi yksivuotisella sopimuksella johon sisältyi kahden lisävuoden optio. Apuvalmentajakseen hän sai Ilpo Rantasen. Miesten edustusjoukkueen lisäksi Toiviainen toimii Pyrinnön akatemiavalmennuksessa.

Kaudelle 2018–2019 Toiviainen halusi monipuolistaa Pyrinnön pelaamista, ja seura ei hankkinut perinteisen sentterityypin pelaajaa. Lisäksi joukkuetta vahvistettiin menestystä saavuttaneilla kokeneilla pelaajilla. Pyrintö eteni Suomen cupissa loppuotteluun jonka hävisi Salon Vilppaalle.

Helmikuussa 2020 Pyrinnön seurajohto tiedotti Toiviaisen siirtyvän pois päävalmentajan toimestaan kauden päättyessä. Kausi keskeytyi lopulta koronaviruspandemian vuoksi Pyrinnön sijoituttua runkosarjassa viidenneksi.

Toiviainen siirtyi kaudelle 2020-2021 päävalmentajaksi Salon Vilppaaseen kaksivuotisella sopimuksella. Vilpas Vikings on Toiviaisen päävalmentajauran viides Korisliigaseura. Kesäkuussa 2022 Toiviainen siirtyi Vilppaan toiminnanjohtajaksi.

## Saavutukset
* Korisliigan vuoden valmentaja 2009 ja 2013
* Suomen mestaruus 2009, 2021
** SM-hopeaa 2013, 2022
* Suomen cupin hopeaa 2019

## Yksityiselämä

Toiviainen syntyi Kuusankoskella vuonna 1974. Hän muutti opiskelujen vuoksi Lahteen vuonna 1996, ja juniorien valmentamisen hän aloitti vuonna 1997. Tampereella asuva Toiviainen tapasi myös koripallojunioreita valmentaneen avovaimonsa Lahden-aikanaan, ja pariskunnalla on kaksi tytärtä.

## Lähteet
Läntinen alue

**Läntinen alue** on yksi Sierra Leonen hallinnollisista alueista. Se kattaa Sierra Leonen pääkaupungin Freetownin ja sitä ympäröivän maaseudun. Freetown on Läntisen alueen pääkaupunki. Alueen väkiluku oli 1&nbsp;500&nbsp;234 (väestönlaskenta 2015) pinta-ala on 557 neliökilometriä.

Läntinen alue on jaettu kahteen piirikuntaan:
* Läntisen alueen maaseutupiirikunta (444&nbsp;270 asukasta, hallintokeskuksena Waterloo)
* Läntisen alueen kaupunkipiirikunta (1&nbsp;055&nbsp;964 as. eli Freetownin kaupunki)

## Lähteet
Khaled Fadhel

**Khaled Fadhel** (, s. 29. syyskuuta 1976 Tunis) on tunisialainen entinen jalkapallomaalivahti.

## Ura
Fadhel aloitti uransa kotimaansa pääsarjassa Ligue Professionnelle 1:ssä. Hän pelasi CS Sfaxienissa ennen siirtymistään Turkkiin kaudeksi 2004/2005 Fadhel oli mukana vuoden 2004 kesäolympialaisissa Tunisian jalkapallomaajoukkueessa ja oli kuukausia aikaisemmin voittamassa Afrikan-mestaruutta Tunisialle. Hän pelasi vain yhden kauden Diyarbakirsporissa, josta Fadhel siirtyi Kayseri Erciyessporiin. Hän pelasi joukkueessa kahden kauden ajan, kun Kayseri Erciyesspor putosi pääsarjasta sarjatasoa alemmaksi vuonna 2007. 

Fadhel ei tämän jälkeen löytänyt itselleen seuraa kaudeksi 2007–2008, kunnes US Monastir hankki hänet riveihinsä alustavasti kaudeksi 2008–2009. Fadhel kuitenkin siirtyi kesken kauden heinäkuussa 2008 luxemburgilaisseuraan US Hostertiin.

## Saavutukset
* Afrikan–mestaruus: 2004
* Tunisian cup: 2000

## Aiheesta muualla
* National Football Teams 
* Weltfussball
Tommy McClennan

**Tommy McClennan** (s. 8. huhtikuuta 1908, Yazoo City, Mississippi &ndash; k. 1962?, Chicago) oli yhdysvaltalainen delta blues -muusikko, laulaja ja kitaristi.

## Elämä

McClennan syntyi maatilalla lähellä Yazoo Citya ja varttui kaupungissa. Hän soitti ja lauloi bluesia raa'alla, energisellä tyylillä ja esiintyi usein yhdessä ystävänsä Robert Petwayn kanssa. McClennan levytti vuosina 1939&ndash;1942 Bluebird Recordsille 41 kappaletta. Hän jätti jälkeensä bluesklassikoita kuten "Bottle It up and Go", "Cross Cut Saw Blues" (jota on versioinut muun muassa Albert King) ja "Deep Blue Sea Blues" (versio Petwayn "Catfish Bluesista"). McClennanin viimeinen levytys oli Petwayn "Boogie Woogie Woman" 20. helmikuuta 1942. Tämän jälkeen tuottaja Lester Melrose lopetti työsuhteen McClennan kanssa epäluotettavuuteen ja alkoholin käyttöön vedoten.

Petwayn myöhemmistä vaiheista ei tiedetä, mutta McClennan nähtiin toisinaan silloin tällöin Chicagossa Elmore Jamesin ja Little Walterin seurassa. McClennan kuoli ilmeisesti alkoholismiin vuonna 1962.

Honeyboy Edwards kertoo tavanneensa McClennanin vuonna 1962. Tällöin McClennan eli asunnoksi muutetussa kuorma-auton perävaunussa. Edwards yritti saada McClennanin palaamaan lavoille, kyky soittaa kitaraa oli mennyttä, mutta hänen mahtava äänensä oli tallella. Alkoholisoitunut McClennan kuitenkin oli liian sairas ja joutui sairaalaan, jossa kuoli yksinäisenä ja pennittömänä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Kuvitettu diskografia
* http://www.cascadeblues.org/History/TommyMcClennan.htm
Ernests Gulbis

**Ernests Gulbis** (s. 30. elokuuta 1988 Riika, Latvia) on latvialainen tennispelaaja, joka aloitti ammattilaisuransa vuonna 2004. Hänen paras kaksinpelisijoituksensa ATP:n rankinglistalla on ollut kymmenes ja nelinpelissä 130:s.

Gulbis saavutti ATP-haastajakiertueella ensimmäisen turnausvoittonsa Eckentalissa marraskuussa 2006, jolloin hän kukisti finaalissa järjestäjämaan Philipp Petzschnerin luvuin 6–3, 6–0. Vuonna 2007 hän voitti Besanconin, Sarajevon ja Monsin haastajaturnaukset. Nelinpelissä hän voitti Rainer Schüttlerin kanssa Houstonin ATP-turnauksen huhtikuussa 2008. Heinäkuussa 2009 hän voitti Dmitri Tursunovin kanssa Indianapolisin ATP-nelinpeliturnauksen.

Grand Slam -turnauksissa Gulbis eteni vuoden 2007 Yhdysvaltain avoimissa neljännelle kierrokselle. Vuoden 2008 Ranskan avoimissa hän ylsi puolivälieriin. Hän pudotti muun muassa toisella kierroksella seitsemänneksi sijoitetun yhdysvaltalaisen James Blaken eräluvuin 7–6, 3–6, 7–5, 6–3, mutta hävisi lopulta Serbian Novak Đokovićille erin 5–7, 6–7(3), 5–7. Gulbis on päässyt Wimbledonissa kolmannelle kierrokselle ja Australian avoimissa toiselle kierrokselle.

Helmikuussa 2010 Gulbis otti ensimmäinen ATP-turnausvoittonsa kaksinpelissä, kun hän voitti Delray Beachin finaalissa Ivo Karlovićin. Rooman Masters-turnauksessa 2010 Gulbis voitti toisella kierroksella maailmanlistan ykkösen, Roger Federerin, ja pääsi turnauksessa välieriin asti, jossa vastaan tuli Rafael Nadal. Gulbis hävisi Nadalille erin 4–6, 6–3, 4–6. Toisen turnausvoittonsa Gulbis saavutti heinäkuussa 2011 voitettuaan Los Angelesin turnauksen finaalissa Mardy Fishin. Maaliskuussa 2013 Gulbis voitti Delray Beachin ATP-turnauksen päihitettyään loppuottelussa Edouard Roger-Vasselinin. Samana vuonna hän voitti myös Pietarin turnauksen.

## Turnausvoitot
### Kaksinpeli ATP-kiertueella

### Nelinpeli ATP-kiertueella

## Lähteet
*Ernests Gulbisin pelaajakortti ATP:n virallisilla sivuilla 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kvatakhevi

**Kvatakhevi** () on keskiaikainen georgialaisortodoksinen luostari Kaspin piirikunnassa Šida Kartlin hallintoalueella Georgiassa, 55 kilometriä maan pääkaupungista Tbilisistä länteen.  

Kvatakhevin luostarikompleksi sijaitsee lähellä Kavtiskhevin kylää Trialeti-vuorijonon pohjoisrinteillä virtaavan joen uurtaman rotkon päässä. Jyrkät vuorenrinteet suojaavat sitä kolmelta sivulta. Se on rakennettu 1100–1200-luvuilla ja muistuttaa Pitaretin ja Betanian luostareita arkkitehtuuriltaan ja koristelultaan. Se noudattaa ajan georgialaisten kupolikirkkojen kaanonia. Kirkon pohjapiirros on lähes neliö, jossa kupoli lepää kahden vapaasti seisovan pilarin ja kahden alttarin sivuseinien kielekkeisiin yhdistetyn pilarin varassa. Kirkon sisätilan mudostavat ristin haarat ja kupoli sen keskikohdan yläpuolella. 

Rakennuksessa on kaksi eteishuonetta, yksi eteläpuolella ja toinen länsipuolella. Julkisivut on peitetty hienosti leikatuilla vaaleilla kivineliöillä. Erityisesti kirkon ikkunoiden ympäristöt ja kupolin sivut on koristeltu geometrisin kuvioin, ja itäjulkisivua koristaa suuri risti.  

Historiallisesti Kvatakhevi toimi myös kirjallisena keskuksena, jossa kopioitiin käsikirjoituksia. Siellä oli myös aarre, johon kuului useita keskiaikaisia georgialaisia koruja. Suuren osan niistä hankki Moskovan Valtion historiallinen museo, jossa ne ovat nykyisin näytteillä.

Luostari vaurioitui pahoin Timur Lenkin hyökkäyksissä Georgiaan 1300-luvulla, mutta se korjattiin myöhemmin, erityisesti prinssi Ivane Tarkhan-Mouravin suojeluksessa vuonna 1854. Luostariin lisättiin kellotorni vuonna 1872. 

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Hassen Gabsi

**Hassen Gabsi** (, s. 23. helmikuuta 1974 Tunis, Tunisia) on tunisialainen entinen jalkapalloilija.

## Ura
Gabsi aloitti uransa Espérancessa, jossa hän pelasi vuosien 1992–2001 aikana voittaen muun muassa kuusi kertaa Tunisian mestaruuden ja kaksi kertaa Tunisian Cupin.

Heinäkuussa 2001 Gabsi siirtyi Italiaan Genoa CFC:hen, joka pelasi tuolloin Serie B:ssä. Hän pelasi joukkueessa kaksi kautta, joista toinen kausi meni loukkaantumisen vuoksi pieleen kärsittyään polvivammasta. Hän pelasi kauden aikana seitsemän ottelua ja onnistui kerran maalinteossa. Gabsi palasi kauden jälkeen takaisin kotimaahansa Espéranceen kaudella 2003–2004, jonka jälkeen hän päätti uransa.

Uransa jälkeen Gabsi on toiminut juniorivalmentajana.

## Saavutukset
* Afrikan-mestaruuskisojen tähdistöjoukkue: 1998
* Afrikan Cup voittajien cup: 1998
* CAF Cup: 1997
* Tunisian cup (2): 1997, 1999
* Arabian Supercup: 1996
* Afro-Aasian Club Cup: 1995
* CAF Super Cup: 1995
* Afrikan Mestarien liiga: 1994
* Arabian Mestarien liiga: 1993
* Tunisian mestaruus (7): 1993, 1994, 1998, 1999, 2000, 2001, 2004

## Lähteet
* Weltfussball 
* National Football Teams

### Viitteet
Willy Røgeberg

**Willy Røgeberg** (11. joulukuuta 1905 – 15. joulukuuta 1969) oli norjalainen ampuja ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Berliinin olympialaisissa 50 metrin pienoiskiväärin makuukilpailusta. Hän voitti toisen olympiamitalin 12 vuotta myöhemmin Lontoosta, kun hän ampui pronssille 300 metrin vapaakiväärikilpailussa tuloksella 1&nbsp;112. Røgeberg voitti myös viisi henkilökohtaista mitalia MM-kisoista vuosina 1935-1949. Maailmanmestaruus tuli Tukholmasta 1947 pienoiskiväärin makuuasentokilpailusta. Lisäksi hän voitti joukkuemitaleja.

## Lähteet

* ISSF:n sivut 

### Viitteet
Genocide and Mass Murder

**Genocide and Mass Murder** on ensimmäinen albumi metalliyhtye Deathgazelta. Sou lähti yhtyeestä pian albumin julkaisun jälkeen. Kappaleet "Yami ni Ame Fukaishita Sekai.", "Dies Irae", "「294036224052」" ja "the fist." ovat uusintanauhoituksia yhtyeen ensimmäiseltä singleltä "「294036224052」".

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Aiheesta muualla
* Genocide and Mass Murder discogs.com -sivustolla
Robert Petway

**Robert Petway** oli yhdysvaltalainen delta blues -muusikko, laulaja ja kitaristi.

Robert Petwayn elämästä tiedetään hyvin vähän. Hänen syntymäpaikkansa on arveltu olleen J.F. Sligh Farm lähellä Yazoo Citya, Mississipissä. Yazoo Cityssä syntyi Petwayn hyvä ystävä ja soittokaveri Tommy McClennan. Petwayn kuolemasta ei tiedetä mitään ja hänestä tunnetaan vain yksi valokuva vuodelta 1941. Hän äänitti vain 16 kappaletta, mutta hänen tuotantonsa sanotaan vaikuttaneen esimerkiksi John Lee Hookerin, Muddy Watersin ja Jimi Hendrixin musiikkiin. Kappaleista kahdeksan äänitettiin Bluebird Recordsille vuonna 1941 ja kahdeksan muuta (joista kuusi julkaistiin) seuraavana vuonna.

## "Catfish Blues"/"Rollin' Stone"

Petwayn merkittävin kappale on "Catfish Blues", jonka hän levytti vuonna 1941. Muddy Waters käytti kappaleen sanoja ja "Catfish Bluesin" tyyliä singlellään "Rollin' Stone", josta The Rolling Stones otti nimensä. Tosin bluesmuusikot käyttivät usein vanhojen kappaleiden symboliikkaa ja eikä voida varmuudella sanoa oliko "Catfish Bluesin" kirjoittaja jopa Tommy McClennan. Max Haymes on kirjoittanut kappaleesta perusteellisen artikkelin.

## Levytykset

Lähde:
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Kuvitettu diskografia
* Ainoa tunnettu kuva Petwaysta sylissään metallirunkoinen National-kitara (englanninkielinen Wikipedia)
Anonymous (albumi)

__NOTOC__
**Anonymous** on superyhtyeen Tomahawk kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2007. Albumi sisältää pääosin "intiaani-musiikkia", jota yhtyeen kitaristi Duane Denison tutki yhteistyössä Hank Williams III:n kanssa. Albumin nimi tulee Denisonin tutkimuksissa ilmenneestä ongelmasta, että hän ei löytänyt monenkaan intiaanilaulujen tekijää, ja laulut oli merkitty nimettömäksi (anonymous = tuntematon, nimetön). Albumin teon aikana yhtyeen basisti Kevin Rutmanis lähti yhtyeestä. Hänen lähtöönsä ei ole kerrottu syytä.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Mike Patton – laulu, samplet, kosketinsoittimet, tuottaja, äänityöskentely, miksaus, kansi- ja välilehtitaide  
* Duane Denison – kitara, bassokitara
* John Stanier – rummut

### Tuotanto
* John Baldwin – äänittäjä
* Jason Bullock – äänitäjä
* Gavin Lurssen – masteroija
* Martin Kvamme – kansi- ja välilehtitaide
* Elizabeth Gregory – lakimies

## Arvostelut
* Allmusic:  
* Alternative Press: 
* Pitchfork: 5.9/10
* Sputnikmusic: 

## Listasijoitukset
### Albumi

## Lähteet
Amerant Bank Arena

**Amerant Bank Arena** on sisäareena Sunrisessa Floridassa. Areena valmistui vuonna 1998, ja sen rakennuskustannukset olivat 185 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.

## Urheilu
Amerant Bank Arena on ollut useiden urheiluseurojen kotiareenana. Nykyään se on vain NHL-seura Florida Panthersin kotiareenana, mutta myös Florida Pit Bulls, Florida Bobcats ja Florida ThunderCats ovat käyttäneet sitä.

Vuosien 2003 sekä 2023 NHL:n All-Star ottelut ja kauden 2005–2006 ABA All-Star Game järjestettiin Amerant Bank Arenalla.

Amerant Bank Arenassa on järjestetty muutamia amerikkalaisen vapaapainin ja nyrkkeilyn otteluiltoja, kuten *Bash at the Beach* vuonna 1999 ja *Armageddon* vuosina 1999 ja 2002.

## Konsertit
Muun muassa AC/DC, Barbra Streisand ja Van Halen ovat esiintyneet Amerant Bank Arenalla.


Tiedosto:BankAtlantic Center.jpg|Hallin pääsisäänkäynti
Tiedosto:Bankatlantic.png|Ilmakuva areenan ympäristöstä
Tiedosto:BankAtlantic Center2.jpg|Sisäkuva hallista Panthersien ottelun aikana
Mark Brain

**Mark Brain** (oikealta nimeltään **Markus Buthe**, s. 30. tammikuuta 1978 Paderborn, Saksa) on elektronisen musiikin DJ sekä tuottaja (house/elektro/progressiivinen house).

Vuoden 2001 alussa hän teki levytyssopimuksen Alphabet Cityn kanssa, tuotti samana vuonna ensimmäisen singlensä sekä julkaisi myös muita kappaleitaan. Heti alkuun hänen kappaleensa pääsivät suurten DJ-kuuluisuuksien kuten Paul van Dyk, Armin van Buuren sekä Neil Mooren soittolistoille. Mark tunnetaan myös yhdessä Marco Woltersin (Voltaxx) kanssa projektista Brain Inc.

Yksi hänen uransa menestystarinoista on ollut se että Harold Faltermeyer valitsi hänen singlensä omalle Best Of Albumilleen ‚A Portrait of Harold Faltermeyer- the greatest hits’. Mark tuotti myös Marco Woltersin kanssa vuoden 1987 hitin Arnold Schwarzeneggerin elokuvasta „Running man“ uudelleen.

Vuodesta 2002 Mark on kirjoittanut artikkeleita alan lehteen Discret sekä testaa uusimpia laitteita Dj- sekä klubikäyttöön.

Mark on esiintynyt myös televisiossa useamman kerran, ollut vieraana mm. Saksalaisen huippukokin Ralf Zacherlin ohjelmassa sekä soittanut Bfbs Radio 1, Sunshine Live, Radio Eins Live 5 vuotta juhlaohjelmassa. Vuonna 2005 Mark valittiin DJMagin maailmanlaajuisessa DJ-äänestyksessä sijalle 175.

## Diskografia
### Singlet
* 2000 - Mark Brain & Tom Mayah - Union Crowd Theme
* 2000 - Mark Brain & Tom Mayah - Step Tech
* 2000 - Mark Brain & Tom Mayah - Basepower (4 the music)
* 2001 - Mark Brain - Stonehenge (Alphabet City)
* 2002 - Mark Brain - Radical (Alphabet City)
* 2003 - Brain Inc. - Running Man (Schallpark)
* 2003 - Mark Brain - Ease the pressure / Los Ninos del parque (Alphabet City)
* 2004 - Brain Inc. - The Orange Theme (Schallpark)
* 2009 - Mark Brain - Datacity (Turning Wheel)

### Remixit
* 2010 - Mr.Root vs Victor Simonelli ft. Sunset People - Dreaming ain't enough (Mark Brain & Meirich TechHouse RMX)
* 2009 - Trilogy Project vs Angelstar - Last Night (Mark Brain & Meirich Woosh Dub)
* 2001 - Powell - I Am Ready (Mark Brain Remix)
* 2001 - Badlands - Let Them Know (Mark Brain & Tom Mayah Remix)
* 2000 - The Groove Town Gang - Ain't No Mountain High Enough (Mark Brain & Tom Mayah Clubbin' Mix)

## Aiheesta muualla
* virallinen Mark Brain internetsivusto 
* MySpace Mark Brain MySpacessa
* Facebook Mark Brain Facebookissa
* YouTube Video Mark Brain live Seoul, South Korea
* YouTube Video Mark Brain live Shanghaissa, China
* YouTube Video Mark Brainin live haastattelu Sat1:n (saksalainen tv-kanava) Eins Live Love Express- junassa matkalla Love Paradeen
* The DJ List  Mark Brain The DJ Listissä
* DiscogsMark Brain Discogsissa
* LastFM Mark Brain LastFM:ssä
* levy-yhtiö Schallpark Recordings
* Label Alphabet City
* Mark Brain  technoWIKI
José Clayton

**José Clayton Menezes Ribeiro** (s. 21. maaliskuuta 1974 São Luís, Brasilia) on brasilialais-tunisialainen entinen jalkapalloilija ja Afrikan–mestari.

## Ura
Clayton syntyi Brasiliassa ja aloitti jalkapallouransa Moto Clube São Luísissa, jossa hän pelasi kaudet 1993 ja 1994. Sittemmin Clayton siirtyi Tunisiaan, jossa hän pelasi ensimmäiset ottelunsa Tunisian pääsarjassa Ligue Professionnelle 1:ssä Étoile Sahelin joukkueessa vuonna 1994. Hyvien otteiden ansionsa Clayton valittiin Tunisian maajoukkueeseen vuoden 1998 jalkapallon MM-kisoihin. Ennen sitä Claytonin täytyi anoa Tunisian kansallisuutta edustaakseen maata MM-kisoissa.

Huolimatta Tunisian heikosta menestyksestä hänen pelaamisensa riitti vakuuttamaan ranskalaisen SC Bastianin, joka osti brasilialaissyntyisen puolustajan heinäkuussa 1998. Clayton vietti yhteensä kolme kautta Ranskassa, jonka jälkeen hän siirtyi takaisin nykyiseen kotimaahansa Tunisiaan. Clayton pelasi hetkellisesti Stade Tunisienissa ennen lopullista siirtymistään Espéranceen, jossa hän voitti ensimmäisen Tunisian liigamestaruutensa kaudella 2003/2004. Clayton vietti mestaruuskauden jälkeen vielä yhden kauden Tunisiassa ennen siirtymistään Qatariin, Al-Sadd joukkueeseen, jossa hän voitti ensimmäisellä ja ainoalla kaudellaan maan liigamestaruuden, sekä Sheikh Jasim cupin ja Qatar Crown Prince cupin. 

Menestyksestä huolimatta Clayton siirtyi kaudella 2006/2007 Turkkiin Sakaryasporiin, jossa hänen kausi oli rikkonainen kärsittyään loukkaantumisista. Joukkueen putoessa Turkin Superliigasta sarjatasoa alemmaksi, Clayton palasi vuonna 2007 takaisin Tunisiaan edustamaan Stade Gabésienia, jossa hän lopetti jalkapallouransa.

### Maajoukkue
Claytonin ura maajoukkueessa alkoi vuonna 1998 ja se kesti aina vuoteen 2006 asti, jonka aikana hän voitti Afrikan-mestaruuden vuonna 2004 ja edusti maataan kaksissa MM-kisoissa vuosina 1998 ja 2002. Clayton pelasi yhteensä 39 ottelua ja onnistui maalinteossa neljästi.

## Saavutukset
* Qatar Crown Prince Cup: 2006
* Sheikh Jasim Cup: 2006
* Qatarin-mestaruus: 2006
* Afrikan–mestaruus: 2004
* Afrikan Super Cup: 1998
* Afrikan Cup-voittajien cup: 1997
* Tunisian-mestaruus: 1997, 2004
* Tunisian cup: 1996
* CAF Cup: 1995

## Aiheesta muualla
* National Football Teams 
* Weltfussball
Timo Alho

**Timo Alho** (s. 13. toukokuuta 1981 Ylöjärvi) on suomalainen keilaaja. Hän saavutti EM-pronssia trio- ja joukkuekilpailussa vuonna 2007.

Alho asuu tällä hetkellä Tampereella mutta on syntynyt Ylöjärvellä. Hän aloitti keilailun vuonna 1994 eli jo 13-vuotiaana. Tällä hetkellä hänen seuransa on TKK mutta hän on keilannut myös joukkueissa Tuubi ja GF. Hän on tehnyt 300 pisteen sarjoja vuoden 2017 loppuun mennessä 43 kappaletta.

## Tärkeimpiä saavutuksia
* EM-triopronssi 2007
* EM-joukkuepronssi 2007
* SM-hopea 2013
* SM-joukkuekulta 2006, 2014, 2016, 2017
* SM-parikulta 2006, 2013
* SM-liigakulta 2006, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2014, 2015, 2016
* Junioreiden PM-joukkuehopea 1999

## Lähteet
Ville Leinosen Unilehto

**Ville Leinosen Unilehto** on samannimisen, Ville Leinosen johtaman, yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin digipack-muodossa 21. toukokuuta 2008.

Albumi sisältää mm. versoita vanhoista suomalaisista kansanlauluista. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 17.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Ville Leinonen – laulu, kitara, perkussiot
* Tuomas Luukkonen – kitara, huilu
* Tuomo Hokka – haitari
* Ilkka Heinonen – kontrabasso
* Laura Jaatinen – viulu

## Arvostelut
* Rumba: *negatiivinen*
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Poko Rekordsin albumisivu
* Poko Rekordsin uutisointi albumista
*
Turn

**Turn** on Lovexin singlejulkaisu ja kappale vuodelta 2008. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo. Single nousi debyyttiviikollaan Suomen singlelistan sijalle 11.

## Kappaleet
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Theon – laulu
* Vivian Sin’amor – kitara
* Sammy Black – kitara
* Jason – basso
* Julian Drain – rummut
* Christian – kosketinsoittimet

## Lähteet
Kemp (kappale)

**Kemp** on skate punk -yhtye Millencolinin kappale, joka julkaistiin vuonna 2002 heidän albumillaan *[[Home from Home]]*. Kappale julkaistiin myös singlenä ja siitä tehtiin musiikkivideo.

”Kemp” julkaistiin alun perin b-raitana heidän singlellä ”Fox”.

## Kappaleet
# Kemp
# The Downhill Walk
# Absolute Zero
Henderson Forsythe

**Henderson Forsythe** (11. syyskuuta 1917 Macon, Montana – 17. huhtikuuta 2006 Williamsburg Landing, Virginia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

Forsythe voitti vuonna 1979 Tony-palkinnon työstään musikaalissa *The Best Little Whorehouse in Texas*. Hänet oli ehdolla myös Emmy-palkinnon saajaksi roolista televisiosarjassa *[[As the World Turns]]*.

Forsythe syntyi Missourissa ja oli vuodesta 1942 kuolemaansa naimisissa Dorothea Maria Carlsonin kanssa. Parilla oli kaksi yhteistä lasta. Näyttelijä kuoli Virginian osavaltiossa 88-vuotiaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Bodorna

**Bodorna** () on kylä Georgiassa. Se sijaitsee Georgian sotilastiellä kahdeksan kilometrin päässä Dušetin kaupungista Mtskheta-Mtianetin alueella maan itäosassa. 

Bodorna sijaitsee Aragvi-joen pienen sivuhaaran, Dušetis-khevin, oikealla rannalla 880 metrin korkeudella merenpinnasta. Kylä linnoitettiin keskiajalla, jotta sinne voitaisiin majoittaa pakolaisia viereisiltä paikkakunnilta ulkomaiden hyökkäysten aikana. Niinpä Bodornan ihmisen kaivertamien luolien tiedetään toimineen Aragvin laakson väestön suojapaikkana, kun Timur Lenkin turkkilais–mongolialainen armeija hyökkäsi Georgian ylämaille 1390-luvulla. 

Kylän eteläpuolella on 15 metriä korkea pylväs, jonka alkuperä ei ole täysin selvillä. Se muistuttaa ihmishahmoa, munkkia, ja se saattaa olla ihmisen veistämä rakennelma, joka on kaiverrettu kulttitarkoituksiin eroosion valmiiksi kuluttamasta kalliosta varhaisella kristityllä kaudella mahdollisesti 400–500-luvuilla. Pylväässä on yksi suurista luolista, joita käytettiin suojina Timurin hyökkäysten aikana. Keskiaikaisen kronikan mukaan Timurin sotilaat laskeutuivat pylvästä köysiä pitkin ja ampuivat palavia nuolia ihmisiä täynnä olevaan luolaan.   

Bodornassa on 1400-luvulla rakennettu Jumalansynnyttäjän syntymän kirkko, joka toimi Šaburidze-suvun Aragvin herttuoiden sukukirkkona ja hautausmaana. Se rakennettiin lähes kokonaan uudelleen vuonna 1717 ajan kaiverruksen mukaan. Nykyaikaan säilynyt rakennus on yksilaivainen kupolikirkko, joka seisoo metsäisellä rinteellä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pachacútec

**Pachacútec** eli **Pachacuti** oli inkojen yhdeksäs hallitsija eli Sapa Inca 1438-1471/1472.
Hänen koko nimensä oli **Pachacuti Inca Yupanqui**, "Hän joka tekee maailman uudelleen". Pachacútec oli neljäs Hanan-dynastiasta, ja hänen syntymänimensä oli Cusi Yupanqui. Hän laajensi inkavaltiota huomattavasti, ja muutti silloisen Cuzcon kuningaskunnan suurvallaksi nimeltä Tawantinsuyu. Sen linnoitetuksi pääkaupungiksi rakennettiin Machu Picchu.

Pachacútec niitti mainetta ja kunniaa jo edellisen hallitsijan Viracocha Incan aikana. Silloin chankat hyökkäsivät Cuzcoon. Pachacútec hyökkäsi vahvan armeijan johdossa chankoja vastaan samaan aikaan kun hänen isänsä ja veljensä pakenivat. Pachacútecin armeija oli voittoisa. Valtaan päästyään Pachacútec aloitti valloitussodat ilmeisesti vallanhimonsa takia. Pachacútec olikin taitava sotilas ja hallitsija, ja kykeni toteuttamaan haaveensa valtakunnan laajentamisesta. Hän määräsi veljensä *Capac Yupanqui*n sotaretkelle pohjoiseen. Tämä eteni suunniteltua pidemmälle pohjoiseen ja valtasi muun muassa Cajamarcan. Veli menestyi Pachacútecin mielestä liiankin hyvin. Hän koki tämän uhkaavan asemaansa ja mestautti veljensä..

Pachacútecin poika oli seuraava inkahallitsija Túpac Inca Yupanqui.

Pachacútec kehitti Cuzcoon monimutkaisen asemakaavan. Kaupungin halki virtaavat joet olivat aikaisemmin aiheuttaneet tulvia, mutta nyt ne ohjattiin kanaviin. Keskustaan rajattiin erilaisia kaupungiosia uskonnollisiin ja hallinnollisiin tarkoituksiin. Kaupungin ulkopuolelle perustettiin ruoan ja muiden tarvikkeiden tuotantoon erikoistuneita esikaupunkeja.

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Lamont Johnson

**Lamont Johnson** (30. syyskuuta 1922 – 24. lokakuuta 2010) oli yhdysvaltalainen näyttelijä sekä elokuva- ja televisio-ohjaaja. Hän voitti työstään useita palkintoja, joiden joukossa on kaksi Emmyä.

Kaliforniassa syntynyt Johnson tuli varhaisella urallaan tunnetuksi radion Tarzanina.

## Aiheesta muualla
*
Dmitri Sautin

**Dmitri Ivanovitš Sautin** (, s. 15. maaliskuuta 1974 Voronež, Neuvostoliitto) on venäläinen uimahyppääjä ja olympiavoittaja. Hän on voittanut enemmän olympiamitaleja kuin kukaan muu uimahyppääjä, peräti kahdeksan. Mitaleista kaksi on kultaisia, kaksi hopeisia ja neljä pronssisia. Sautin on voittanut myös kolme mitalia EM-kisoissa, joista yksi on Neuvostoliitolle ja kaksi Venäjälle.

## Lähteet
Túpac Inca Yupanqui

**Túpac Inca Yupanqui** eli **Topa Inca** oli kymmenes Sapa Inca ja Inkavaltakunnan hallitsija vuosina 1471–1493. Ketšuankielisellä nimellään *Tupaq Inka Yupanki* tunnettu hallitsija laajensi inkavaltiota aluksi vuodesta 1463 yhdessä isänsä Pachacútecin kanssa. Noin vuoden 1471 tienoilla Pachacútec luopui vallasta poikansa hyväksi. Hän valloitti Perun pohjoisrannikolla sijainneen Chimorin, joka oli merkittävä inkojen vastustaja.

## Lähteet
Hiihtosuunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut 2006

**[[Hiihtosuunnistuksen Euroopan-mestaruuskilpailut]]** järjestettiin vuonna 2006 Ivanovossa, Venäjällä, 22. helmikuuta - 26. helmikuuta.

## Miehet
### Sprintti (3,25 km)






### Keskimatka (8,97 km)






### Pitkä matka, yhteislähtö (27,4 km)






### Viesti (3 x 9,7-9,8 km)

## Naiset
### Spintti (2,97 km)






### Keskimatka (6,980 km)






### Pitkä matka, yhteislähtö (18 km)






### Viesti (3 x 7,8-7,9 km)

## Lähteet
* 
* Tulokset IOF:n sivuilla
Pamela Jelimo

**Pamela Jelimo** (s. 5. joulukuuta 1989) on kenialainen 800 metrin juoksija ja olympiavoittaja.

Pikajuoksussa kilpaillut Jelimo voitti 2007 alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuden 400 metrin juoksussa ja sijoittui 200 metrillä seitsemänneksi. Hän siirtyi 800 metrille kaudeksi 2008. Keväällä 2008 hän voitti Afrikan-mestaruuden 800 metrillä ja hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä. 24. toukokuuta 2008 hän juoksi Hengelossa 800 metrillä uuden nuorten maailmanennätyksen ja Kenian ennätyksen 1.55,76. 1. kesäkuuta 2008 hän paransi Berliinin Kultaisen liigan osakilpailussa ennätyksiään ja juoksi ajan 1.54,99, joka oli tuolloin kautta aikojen kuudenneksi paras aika ja uusi Afrikan ennätys. 18. heinäkuuta 2008 Kultaisen liigan osakilpailussa Pariisissa hän paransi ennätystään kaksi sadasosaa juosten ajan 1.54,97 Pekingin olympialaisissa 2008 Jelimo voitti olympiakultaa ensimmäisenä kenialaisnaisena. Hän paransi omaa ja nuorten maailmanennätystään aikaan 1.54,87. Zürichin kultaisen liigan osakilpailussa 29. elokuuta 2008 hän juoksi kautta aikain kolmanneksi parhaan ajan 1.54,01. Ennen kultaisen liigan viimeistä osakilpailua Brysselissä, hän oli korkeushyppääjä Blanka Vlašićin ohella ainoana kiinni pääpalkinnossa. Vlašić jäi Brysselissä lajissaan toiseksi, mutta Jelimo voitti lajinsa ja oli ainoa kaikissa kuudessa osakilpailussa lajinsa voittanut urheilija. Saavutuksestaan hän tienasi miljoonan Yhdysvaltain dollarin potin. Hän voitti myös . Jelimo voitti vuonna 2008 kaikki juoksemansa 800 metrin kilpailut ja alitti kaksi minuuttia 12 kertaa.

Vuosina 2009–2011 Jelimo ei menestynyt yhtä hyvin. Vuonna 2009 hän alitti kaksi minuuttia kahdesti ja vuosina 2010–2011 ei kertaakaan. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän keskeytti välierissä. Vuonna 2012 hän voitti Istanbulissa sisäratojen maailmanmestaruuden ajalla 1.58,83 ja paransi hallikauden aikana kahdesti sisäratojen Kenian ennätystä 800 metrillä. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui alun perin neljänneksi, mutta nousi myöhemmin pronssisijalle kun alkuperäinen voittaja Marija Savinova hylättiin dopingin takia.

Jelimo avioitui marraskuussa 2008 Peter Kiprotich Murrayn kanssa.

## Henkilökohtaiset ennätykset
;Ulkoradat
* 400 m: 52,14 (2012)
* 800 m: 1.54,01 (2008)
;Sisäradat
* 800 m: 1.58,83 (2012)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Thoas (Andraimonin poika)

**Thoas** () oli kreikkalaisessa mytologiassa Andraimonin ja Gorgen poika ja Aitolian kuningas. Hän oli saanut asemansa sen jälkeen kun Meleagros oli kuollut eikä Oineus tai hänen poikansakaan olleet enää elossa. Thoaalla oli poika, Haimon.

## Tausta
Thoas oli yksi Penelopen kosioista, mutta tämä meni naimisiin Odysseuksen kanssa. Hän tavoitteli myös Helenaa ja joutui muiden kosijoiden tavoin vannomaan valan, jossa hän sitoutui hyväksymään valitun sulhasen ja suojelemaan avioparia. Niin hän valansa velvoittamana joutui osallistumaan Troijan sotaan Pariin ryöstettyä Helenan.

## Troijan sota
Thoas johti aitolialaisten joukkoa ja komensi 40 sotalaivaa joukkojen purjehtiessa kohti Troijaa. Akhilleuksen saatua surmansa hän osallistui kisoihin kaatuneen sankarin kunniaksi. Vaunujen ajon aikana hän kuitenkin putosi kyydistä, jolloin parantaja Podaleirios joutui paikkaamaan häntä. Myöhemmin taistelussa kaupungista hän aiheutti Pariille pistohaavan. Taisteluissa hän surmasi yhteensä kaksi vastustajaansa.

Thoas mainitaan yhtenä niistä miehistä , jotka piiloutuivat Troijan hevoseen.

## Sodan jälkeen
Troijan kukistuttua Thoas otti Pallas Athenea esittävän pronssipatsaan mukanansa Amfissaan. Joidenkin lähteiden mukaan Odysseus joutui lähtemään maanpakoon surmattuaan vaimonsa kosijat ja päätyi Thoaan luo Aitoliaan. Täällä hän olisi nainut Thoaan tyttären.

## Lähteet
Ust-Maja

**Ust-Maja** () eli **Uus-Maaja** () on noin 3000 asukkaan kaupunkimainen taajama Ust-Majan ulusin (Ust-Majan piirin) keskiosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Ust-Maja on piirinsä hallinnollinen keskus. Se sijaitsee Aldan- ja Maja-jokien yhtymäkohdassa 310 kilometrin päässä tasavallan pääkaupungista Jakutskista kaakkoon. Taajaman hallinnon alaisuuteen on kuulunut myös Ust-Judoman kylä, joka sijaitsee 183 kilometriä Ust-Majasta etelään; kylässä oli 35 asukasta vuonna 2001. 

Ust-Majassa on kulttuuritalo, yhtenäiskoulu, musiikkikoulu, terveyskeskus ja kauppa.

Asukasluvun kehitys:
*3 514 (1989)
*3 165 (2002) 
*2 949 (1.1.2010)

## Lähteet
Ihastus

**Ihastus** () on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut Alan Shapiron ohjaama yhdysvaltalainen trillerielokuva. Elokuvan pääosassa esiintyvät Cary Elwes ja Alicia Silverstone. Elokuvassa Silverstonen roolihahmo teeskentelee olevansa raiskattu ja koettaa saada miehen pulaan.

## Tarina

Nick etsii rauhallista asuinaluetta, jossa hän voisi keskittyä kirjoittamiseen. Hän luulee löytäneensä sen Forresterien perheen naapurista, kunnes hän tapaa Forresterien 14-vuotiaan tyttären Adriannen. Myös Adrianne luulee että hänen ja Nickin välillä on jotakin, mutta pian Nick kertoo, että hän on tytölle aivan liian vanha. Tästä Adrianne ei pidä, vaan alkaa häiriköimään Nickiä kaikin mahdollisin tavoin.

## Näyttelijät

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa Lolita-aiheen epäuskottavana trilleriversiona ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.

## Lähteet
Kenema

**Kenema** on Sierra Leonen kolmanneksi suurin kaupunki ja Itäisen maakunnan ja siihen sisältyvän 609&nbsp;873 asukaan Keneman piirikunnan hallintokeskus. Kaupungin asukasluku oli 200&nbsp;354 (VL2015; vuonna 2004 väkiluku oli 128&nbsp;402 as.).

Kenema sijaitsee nimellä Kambui Hills tunnetun metsäalueen lähellä ja on alluviaalisten timanttien etsimiseen keskittyneen kaivosseudun keskus. Vuonna 1959 sinne perustettiin kaivostoimintaa tukemaan valtiollinen timanttitoimisto (Goverment Diamond Office). Se on myös alueellinen maataloustuotannon markkinapaikka ja Sierra Leonen sahateollisuuden keskus. Seudulla tuotettu kaakao, kahvi, palmuöljy ja siemenet, huonekalut ja puukaiverrustyöt viedään pääosin maanteitse pääkaupunki Freetowniin myytäväksi ja vientiin. Kenema on alueellinen hallinnon, kirkon ja yksityisten toisen asteen koulujen keskus, jossa on roomalaiskatollinen opettajakorkeakoulu naisille, valtiollinen kirjasto ja yksityisiä sairaaloita.

Sisällissodan jälkeen vuoden 2005 loppuun asti iso joukko pakistanilaisia rauhanturvaajia oli sijoitettuina Kenemaan. Vuosina 2014–2015 Keneman piirikunta oli pahimpia ebolan esiintymisalueita. Sittemmin tartuntatauti saatiin hallintaan ja uusia kuolemia ei enää ole esiintynyt.


Kenema clock tower.jpg| Kellotorni kantakaupungin liikenneympyrässä
Street in Kenema 02.jpg|Katunäkymä Kenemasta


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Ben C. Solomon, 18.9.2015: In Sierra Leone, Giving the Stigma of Ebola a Good, Swift Kick  (nytimes.com)
*Holy Trinity Secondary School
Bo (Sierra Leone)

**Bo** on Sierra Leonen toiseksi suurin kaupunki ja Eteläisen maakunnan pääkaupunki. Sen asukasluku oli 231 494 vuonna 2010.
Vuodesta 1930 alkaen se oli Sierra Leonen protektoraatin pääkaupunki, kunnes protektoraatti yhdistyi Freetowniin ja itsenäistyi vuonna 1961.

Bossa on lentoasema. Sieltä oli rautatieyhteys Freetowniin vuoteen 1974 asti, jolloin rata suljettiin.

Kaupungissa toimii Njalan yliopisto ja opettajankoulutuslaitos.


Bo, Sierra Leone c 1944 (3133798557).jpg|Bo noin vuonna 1944
Bo,_Sierra_Leone_c_1944_(3134620528).jpg|Bo noin vuonna 1944
Bo,_Sierra_Leone._Washing_in_a_stream._c_1944_(3134620258).jpg|Nainen pesemässä purossa Bossa noin vuonna 1944


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pouttu

**Pouttu Oy** on vuonna 1938 perustettu suomalainen liha-alan yritys, jonka kotipaikka on Kannuksessa. Sen omistaja on virolainen liha- ja meijerituotteiden valmistaja AS Maag Grupp, joka osti Poutun vuonna 2013 pääomasijoittaja Sponsor Capitalilta. Yritys työllistää noin 280 henkilöä, ja liikevaihto oli vuonna 2012 noin 61 miljoonaa euroa. Poutun tunnettuja tuotemerkkejä ovat mm. Kannuswursti ja Kannusleike. Poutun toimitusjohtajana on toiminut syyskuusta 2020 alkaen Janno Paju.

Vuonna 2019 yhtiö lanseerasi vegaaniset lihaa muistuttavat Pouttu Muu-tuotteet, jotka ovat lihansyöjille suunnattuja kasviperäisiä lihanmakuisia ja lihaa muistuttavia valmisteita. Tuotteet on valmistettu muun muassa herneproteiinista. Vuonna 2020 Pouttu eriytti Muu-tuotteet omaan Meeat Food Tech Oy –kasvuyritykseen. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Pouttu Oy:n kotisivut
*Veli Ranta-Ojala: *Lahtiliiteristä menestykseen. Pouttu 60 vuotta.* Pouttu 1998. .
Omar Bradley

**Omar Nelson Bradley** (12. helmikuuta 1893 – 8. huhtikuuta 1981) oli yksi keskeisimmistä yhdysvaltalaisista kenttäyksikköjä komentaneista kenraaleista toisen maailmansodan aikana.

Pohjois-Afrikassa Bradley toimi aluksi II armeijakunnan apulaiskomentajana George S. Pattonin alaisuudessa vuonna 1943. Kun Patton sai tehtäväkseen Sisilian maihinnousun valmistelun Yhdysvaltain 7. armeijan komentajana, Bradley johti II armeijakunnan viimeisiin taisteluihin akselivaltioiden joukkoja vastaan Tunisiassa. Kun maihinnousu toteutui, Bradley oli jälleen Pattonin alaisuudessa II armeijakunnan päällikkönä. Sisilian operaation aikana armeijakunta oli ainoa, joka kuului 7. armeijaan.

Normandian maihinnousun aikana Bradley komensi Omaha- ja Utah-rannoille hyökännyttä Yhdysvaltain 1. armeijaa. Bradley komensi yhdysvaltalaisia Ranskassa ja Belgiassa Ardennien taistelun aikana. Normandian maihinnousun jälkeen Bradleyn entinen esimies Patton oli vuorostaan hänen alaisensa, kun Bradley komensi 12. armeijaryhmää. Helmikuussa 1945 Bradleyn yhdysvaltalaiset ylittivät Reinjoen ja tapasivat Neuvostoliiton puna-armeijan joukot Elbejoella huhtikuun puolessa välissä.

Bradley ylennettiin vuonna 1950 korkeimpaan sotilasarvoon eli armeijakenraaliksi, toistaiseksi viimeisenä henkilönä Yhdysvalloissa. Hän jäi eläkkeelle 1953. M2 Bradley-rynnäkköpanssarivaunu on nimetty Omar Bradleyn kunniaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Yoshimi P-We

**Yoshimi P-We** (usein pelkkä **Yoshimi**), oikealta nimeltään **Yoshimi Yokota** (, *Yokota Yoshimi*, s. 18. helmikuuta 1968 Okayaman prefektuurissa), on japanilainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten noise rock -yhtye Boredomsin pitkäaikaisena rumpalina, sekä perustajajäsenenä ja keulahahmona kokeellista rockia soittavassa naisyhtye OOIOO:ssa, jossa hän toimii kitaristina ja vokalistina. Lisäksi hän on soittanut muun muassa Kim Gordonin (Sonic Youth) ja Julie Cafritzin (Pussy Galore) perustamassa Free Kitten -yhtyeessä sekä lukuisissa muissa kokoonpanoissa.

Rumpujen ja kitaran ohella Yoshimi P-We soittaa myös trumpettia, huilua, koskettimia ja erilaisia lyömäsoittimia. Lisäksi hän on toiminut tuottajana sekä suunnitellut levynkansia.

The Flaming Lipsin albumi *[[Yoshimi Battles the Pink Robots]]* vuodelta 2002 on nimetty Yoshimi P-Wen mukaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Allmusic: Yoshimi ja Yoshimi P We
*Discogs: Yoshimi
Heinz Lammerding

**Heinz Bernard Lammerding** (27. elokuuta 1905 Dortmund, Saksa – 13. tammikuuta 1971 Bad Tölz, Länsi-Saksa) oli saksalainen SS-Gruppenführer natsi-Saksan ja toisen maailmansodan aikana. Lammerding oli koulutukseltaan insinööri.

Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen varhaisena kannattajana hän liittyi SA-joukkoihin insinöörikoulun johtajaksi. Vuonna 1935 hän liittyi SS:n. 

Toisen maailmansodan sytyttyä Lammerding kuului SS-Verfügungstruppen (SS/VT) henkilöstöön ja palveli eri pioneeripataljoonissa marraskuun 1940 – elokuun 1942 välisenä aikana. Sen jälkeen hän sai komentoonsa jalkaväkirykmentin. Oltuaan hetken panssarijoukkojen esikunnissa hän sai komennuksen SS-kenraali Erich von dem Bach-Zelewskin esikuntapäälliköksi. Toimessa hän koordinoi partisaanien vastaisia operaatioita Neuvostoliitolta vallatuilla alueilla. Toimeenpanevana upseerina Lammerding allekirjoitti useita käskyjä venäläisten kylien ja pienten kaupunkien tuhoamiseksi kostotoimina. Nämä kylät olivat sattuneet olemaan lähellä partisaanien iskupaikkoja, vaikkei niillä ollut aina tekemistä alueilla oleskelevien partisaanien kanssa. 

Vuoden 1943 lopulla hän sai komentoonsa SS-divisioona Das Reichin yksiköitä partisaanienvastaisia iskuja varten. Vuoden 1944 hänelle annettiin koko divisioonan komento. 21. huhtikuuta 1944 hänet palkittiin rautaristin ritariristillä toimistaan partisaaneja vastaan. Yksikkö siirrettiin Ranskaan maihinnousua odottelemaan. Pian Normandian maihinnousun jälkeen yksi hänen panssarikrenatöörirykmenteistään tuhosi Oradour-sur-Glanen murhaten kylän 642 asukasta. Tuhansia vuosia paikallaan olleesta maalaiskylästä tuli aavekaupunki vain muutamassa tunnissa.

Sodan lähestyessä loppuaan Lammerding palveli Heinrich Himmlerin esikuntapäällikkönä armeijaryhmä Veikselissä. Vuonna 1953 Bordeaux'n tuomioistuin langetti Lammerdingille poissaolevana kuolemantuomion sotarikoksista Tullen ja Oradour-sur-Glanen verilöylyissä. Tuntemattomista syistä Lammerdingia ei tuotu koskaan oikeuden eteen sotarikoksistaan. Hän jäi työskentelemään Saksaan ja menestyi insinöörinä mukavasti. Lammerding kuoli syöpään vuonna 1971. 

## Lähteet
Suokeltaperhonen

**Suokeltaperhonen** (*Colias palaeno*) on kaaliperhosten heimoon kuuluva perhonen.

## Koko ja ulkonäkö

Suokeltaperhosen siipien kärkiväli on noin 50&nbsp;mm. Koiraiden siipien yläosa on vaaleankeltainen, reunoiltaan selvärajaisesti tummat. Etusiipien tumma raita on leveämpi ja niissä on tumma piste. Siipien alapinta on kellertävä. Naaraiden siivet ovat valkoiset ja siipien tumma osa vähemmän selkeärajainen. Pohjoisempana lajin väritys on vaaleampi. Perhosen toukka on ruskea ja sen pää on tumma. Myöhemmässä vaiheessa se muuttuu vihreäksi ja kyljessä on voimakas keltainen juova ja pinnalla lyhyitä tummia karvoja.

## Levinneisyys ja elinympäristö

Lajin levinneisyys kattaa Keski- ja Pohjois-Euroopan, Siperian ja Japanin. Suomessa lajia tavataan jokseenkin yleisenä koko maassa, tosin Luoteis-Suomessa ja etelärannikolla se on harvinaisempi.

Suokeltaperhosen toukat elävät vain juolukan lehdillä, joten suokeltaperhosen esiintyminen on sidoksissa juolukan levinneisyyteen. Lajin tyypillistä elinympäristöä ovat rämeet, mutta pohjoisessa Lapissa sitä tavataan myös juolukkaa kasvavilla tunturirinteillä.

## Elinkierto

Suokeltaperhonen talvehtii pienenä toukkana. Kotelo kiinnittyy takapäästään esimerkiksi kasvin varteen tai matalaan puun oksaan. Koteloa ympäröi keskiruumiin kohdalla kiertävä kehruurihma. Aikuisen yksilön lentoaika kestää Suomessa kesäkuun puolivälistä heinäkuun loppupuolelle. Satunnaisesti lajia tavataan lennossa myös kesäkuun alun ja elokuun ensimmäisten päivien välillä.

## Muuta

Suokeltaperhonen on Ruotsin Hälsinglandin maakuntahyönteinen. Se esiintyy Itellan vuonna 2007 julkaisemassa perhosaiheisessa postimerkkisarjassa.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*LuontoPortti: Suokeltaperhonen (''Colias palaeno'')
*Perhosopas: Suokeltaperhonen (''Colias palaeno'') 
*Suomen Perhoset: Suokeltaperhonen
*Keskisuomalainen: Suokeltaperhonen
*Iltalehti: Suokeltaperhonen (''Colias palaeno'') 
*UniProt, Taxonomy: Colias palaeno
Rusokuusama

**Rusokuusama** (*Lonicera tatarica*) eli tatarialainen kuusama on kuusamakasvien heimoon kuuluva koristepensas.

## Ulkonäkö ja koko
Rusokuusama on 2–3 metriä korkea pensas. Lehdet ovat soikeita, 2–7 cm pitkiä. Kukat ovat yleensä punertavia tai punaisia, mutta on myös valkokukkaisia lajikkeita, kuten  'Alba'. Leveydeltään ne ovat 15–20 mm ja kukkivat touko-kesäkuun vaihteesta alkaen. Marjat ovat punaisia tai kellanpunaisia ja kasvavat pareittain. Oksat ovat onttoja.

## Esiintyminen
Lajin alkuperäinen levinneisyys ulottuu Itä-Euroopasta Länsi-Aasiaan. Pensas on suosittu puutarhakasvi ja sitä kasvatetaan yleisesti koristekasvina Pohjois-Suomessa asti. Rusokuusama on mm. Helsingin kaupungin paljon käyttämä koristekasvi.

## Risteymiä ja viljelylajikkeita
* Risteymiä:
** sirokuusama (*Lonicera* × *bella*, rusokuusaman ja japaninkuusaman *L. morrowii* risteymä)
** perhokuusama (*Lonicera* × *notha*, rusokuusaman ja idänkuusaman *L. ruprechtiana* risteymä)

* Viljelylajikkeita, valkokukkaisia rusokuusamia nimitetään pilvikuusamiksi:
** 'Alba', kukat valkoiset
** 'Aleksi', kukat valkoiset
** 'Arnolds Red' (tai Pink)
** 'Hack's Red'
** 'Poutapilvi', kukat valkoiset
** 'Roseum', kukat kirkkaan vaaleanpunaiset
** 'Sanna', suomalainen lajike, vaaleanpunaiset kukat
** 'Zabelii' (kaunokuusama)

## Lähteet
* Alanko Pentti ja Kahila Pirkko: Ukonhattu ja ahkeraliisa. Tammi. s. 78. (1994, )
* Herwig, Rob: Kasvitietosanakirja, 3. p. WSOY. s. 245. (2003, )
* Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo: Retkeilykasvio, 4. p. s. 341. (1998, )

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Rusokuusama – ''Lonicera tatarica''
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Lonicera tatarica'' - rusokuusama
* Turun Sanomat: Koti ja puutarha: Rusokuusama antaa suojaa
Marco Venturini

**Marco Venturini** (s. 12. heinäkuuta 1960 Pistoia) on italialainen haulikkoampuja.

Marco Venturini on saavuttanut olympialaisissa pronssia Barcelonassa 1992 trapissa. Lisäksi hän on saavuttanut useita MM-mitaleita, joista kirkkaimpia ovat trapin kolme henkilökohtaista maailmanmestaruutta Montecatinista 1989, Perthistä 1991 ja Barcelonasta 1993.
## Lähteet
*Profiili ISSF Newsissä
*ISSF:n tietokanta
Christophe Vicard

**Christophe Vicard** (s. 27. syyskuuta 1967) on ranskalainen haulikkoampuja.

Christophe Vicard on saavuttanut MM-kilpailuissa hopeaa trapissa Fagnanossa 1994 tuloksella 146 (123+23).
## Lähteet
*Profiili ISSF Newsissä
*ISSF:n tietokanta