open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Selin

**Selin** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Ann Selin (s. 1960), suomalainen ammattijärjestöjohtaja
* Ari-Pekka Selin (s. 1963), suomalainen jääkiekkoilija ja valmentaja
* Birger Selin (1918–1992), suomalainen kuvanveistäjä, taidemaalari ja graafikko
* Birgit Selin (1903–1977), suomalainen kääntäjä
* Christian Selin (s. 1976), suomalainen maantiepyöräilijä ja urheilutoimittaja
* Didier Selin (s. 1978), suomalainen DJ, muusikko, musiikkituottaja ja äänilevyjen masteroija
* Eero Selin (1893–1960), suomalainen viulisti, kapellimestari ja soitinrakentaja
* Elis Selin (1891–1980), suomalainen rovasti ja kirjailija
* Erik Selin (s. 1967), ruotsalainen miljardööri ja yritysjohtaja
* Fredrik Wilhelm Selin (1849–1922), suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri
* Gustaf Selin (1830–1905), suomalainen kauppias ja kunnallismies
* Heikki Selin (1824–1882), suomalainen opettaja ja kirjailija
* Helmer Selin (1920–2017), suomalainen kuvataiteilija, runoilija, opettaja ja taidekriitikko
* Helmi Selin (1874–1918), suomalainen kirjailija
* Jaakko Selin (s. 1958), suomalainen toimittaja ja juontaja
* Jarmo Selin (1923–1973), suomalainen kontrabasisti
* Johan Fredrik Selin (1878–1949), suomalainen lakimies
* Kaarlo Selin (1892–1945), suomalainen kommunistipoliitikko
* Kerttu Selin (1925–1996), suomalainen mallikoulun johtaja
* Maria Selin (s. 1977), suomalainen jääkiekkoilija
* Marjo Selin (s. 1960), suomalainen kehonrakentaja
* Marko Selin (s. 1988), suomalainen jalkapalloilija
* Markus Selin (s. 1960), suomalainen elokuvatuottaja
* Miia Selin (s. 1973), suomalainen näyttelijä
* Peter Selin (s. 1953), suomalainen urheilutoimittaja
* Riitta Selin (s. 1946), suomalainen näyttelijä
* Sakari Selin (1924–2014), suomalainen toimittaja
* Stig Selin (k. 2013), suomalainen kitaristi
* Tove Selin (s. 1966), suomalainen kansalaisaktivisti ja tietokirjailija
* Yrjö Selin (1894–1965), suomalainen sellisti ja Sibelius-Akatemian professori.

## Entisenä sukunimenä
* Antero Selänne (1880–1919), ent. *Anders Selin*, suomalainen agronomi ja Keskisuomalainen-lehden päätoimittaja
* Niilo Ikola (1883–1971), vuoteen 1906 *Selin*, suomalainen kielitieteilijä
* Into Salmio (1894–1962), ent. *Selin*, suomalainen jääkärieversti
* Aarne Selinheimo (1898–1939), vuoteen 1906 *Selin*, suomalainen rauhanaktivisti
* Vilho Selinheimo (1870–1937), vuoteen 1906 *Selin*, suomalainen eläinsuojeluaktiivi
Haukkapöllö

**Haukkapöllö** (*Ninox scutulata*) on pöllöihin kuuluva lintulaji. Se pesii Etelä-Aasiassa Intiasta ja Sri Lankasta Indonesiaan ja Etelä-Kiinaan.

Tämä pöllö kuuluu pöllölintujen lahkossa pöllöjen heimoon, johon suurin osa pöllölajeista kuuluu. Toinen heimo on tornipöllöt (*Tytonidae*).

Haukkapöllö pesii suurimmassa osassa trooppista Etelä-Aasiaa ja Lähi-idästä Etelä-Kiinaan. Sen elinpiiriä ovat puustoinen maaseutu ja metsät. Se munii puun koloon kolmesta viiteen munaa.

Haukkapöllö on keskikokoinen 32 senttimetriä pitkä pöllö, ja se on muodoltaan haukkamainen, mikä johtuu sen pitkästä pyrstöstä ja siitä, ettei sillä ole naamakiehkuraa. Se on päältä tummanruskea, pyrstö on viirullinen. Alta se on valkeahko, mutta siinä on punaruskeita viiruja, joskin Andamaaneilla tavattavan alalajin alapuoli on tummanruskea. Silmät ovat suuret ja keltaiset. Sukupuolet ovat samanlaiset.

Laji on yölintu, mutta sen voi havaita, kun pikkulinnut kiusaavat sitä, kun se istuu puunoksalla. Se syö pääasiassa suuria hyönteisiä, sammakoita, liskoja, pikkulintuja ja hiiriä. Sen ääni on toistuvat matala ja hiljainen *uu-ak ...uu-ak...*, jota kuulee aamu- ja iltahämärissä.

Haukkapöllö on tavattu vaeltavana Australiassa ja Kazakstanissa. Palaussa olevan kannan alkuperä on tuntematon. Läntisellä pallonpuoliskolla sitä on tavattu vain kerran.

## Alalajit
Sillä on seuraavat alalajit:
**Ninox scutulata borneensis* (Bonaparte, 1850)
**Ninox scutulata burmanica* Hume, 1876
**Ninox scutulata florensis* (Wallace, 1864)
**Ninox scutulata hirsuta* (Temminck, 1824)
**Ninox scutulata japonica* (Temminck & Schlegel, 1845)
**Ninox scutulata javanensis* Stresemann, 1928
**Ninox scutulata lugubris* (Tickell, 1833)
**Ninox scutulata obscura* Hume, 1873
**Ninox scutulata palawanensis* Ripley & Rabor, 1962
**Ninox scutulata randi* Deignan, 1951
**Ninox scutulata scutulata* (Raffles, 1822)
**Ninox scutulata totogo* Momiyama, 1931

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* *Birds of India* by Grimmett, Inskipp and Inskipp. .
Sylwester Szmyd

**Sylwester Szmyd** (s. 12. maaliskuuta 1978 Bydgoszcz) on puolalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa 2001, ja edusti pitkään italialaisjoukkueita: vuosina 2001–2002 Tacconi Sportia, 2003 Mercatone Unoaa, 2004 Saecoa, 2005–2008 Lamprea ja 2009–2012 Liquigasta. Vuosina 2013–2014 hän edusti Team Movistaria ja viimeisillä ammattilaiskausillaan 2015–2016 CCC-Sprandi-Polkowicea. Hänen pääasiallisena tehtävänään oli toimia apuajajana tallinsa kapteeneille. Hän oli parhaimmillaan etappikilpailuissa ja vuoristossa. Hän toimii nyttemmin apulaisjoukkueenjohtajana Bora-Hansgrohessa.

## Saavutuksia

Lähteet: Cycling Archives, Cyclingbase
;2004
:GP Schwarzwald, toinen
;2006
:Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 19:s
:Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s
;2007
:Settimana Ciclistica Lombarda, kokonaiskilpailussa toinen
;2009
:Critérium du Dauphiné Libéré, 5. etapin voitto
:Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 17:s
;2012
:Giro del Trentino, kokonaiskilpailussa kolmas

## Lähteet
USS Independence (CVL-22)

**USS Independence** (runkonumerot CV-22 ja CVL-22) oli Yhdysvaltain laivaston Independence-luokan lentotukialus toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin kevyt risteilijä *[[USS Amsterdam (CL-59)|USS Amsterdamina]]* New York Shipbuilding Corporationilta Camdenista New Jerseystä, missä köli laskettiin 1. toukokuuta 1941. Ennen vesille laskua alus päätettiin muuttaa lentotukialukseksi. Alus laskettiin vesille 22. elokuuta 1942 kumminaan Rawleigh Warnerin puoliso ja otettiin palvelukseen 14. tammikuuta 1943 ensimmäisenä päällikkönään G. R. Fairlamb Jr.

## Palvelus
*Independence* liitettiin 15. marraskuuta 1945 operaatio Magic Carpetiin koottuun laivasto-osastoon kuljettamaan sodasta kotiutettavia joukkoja Yhdysvaltoihin. Aluksen saapuessa 28. tammikuuta 1946 San Franciscoon alus siirrettiin Bikinin atollilla tehtävien ydinkokeiden maalialukseksi. Se sijoitettiin 1. heinäkuuta tehdyn kokeen laukaisupaikan läheisyyteen eikä uponnut testissä. Se otti osaa toiseen räjäytykseen 25. heinäkuuta Kwajaleinin atollilla, jonka jälkeen se poistettiin palveluksesta 28. elokuuta 1946.

Voimakkaasti radioaktiivinen hylky siirrettiin ensin Pearl Harboriin ja edelleen San Franciscoon lisätesteihin. Lopulta sadoilla 200-litraisilla ydinkokeiden radioaktiivisia jätteitä sisältävillä tynnyreillä lastattu hylky upotettiin Kalifornian rannikolle 29. tammikuuta 1951. Hylky on 790 metrin syvyydessä Farallonin suojelualueella. Valtaosa *Independencen* mukana upotetuista ydinjätteistä oli cesium-137:ää ja strontium-90:tä, joiden puoliintumisaika on 29–30 vuotta.

## Lähteet
Ammiraglio di Saint Bon -luokka

**Ammiraglio di Saint Bon -luokka** oli Italian kuninkaallisen laivaston Italian-Turkin sodassa, Balkanin sodissa sekä ensimmäisessä maailmansodassa palvellut taistelulaivaluokka, johon kuului kaksi 1893-1902 valmistettua alusta.

## Taustaa
Regia Marinan vara-amiraali Saint Bon, josta tuli myöhemmin laivastoministeri, esitti paremmin maan laivastolle soveltuvan keskikokoisen taistelulaivan hankintaa. Muina syinä olivat aiempien alusten suuret kulut ja suuren yleisön vihamielinen suhtautuminen suurisuuntaisiin puolustushankkeisiin. Saint Bonin kuoltua viransijaisena ollut Brin sekä virassa seurannut vara-amiraali Racchia tilasivat esityksen mukaiset alukset, joihin kuitenkin tehtiin joitakin muutoksia.

## Alukset

Alusten vapaakorkeus oli pieni eli ainoastaan noin kolme metriä vesirajasta kannelle ja niihin oli asennettu pääaseiksi neljä kappaletta 10 tuuman 40 pituuskaliiperin tykkiä kahteen torniin. Apuaseina oli kahdeksan kuuden tuuman 40 pituuskaliiperin ja kahdeksan 4,7 tuuman 40 pituuskaliiperin tykkiä.

Ne jäivät uppoumaltaan ja aseistukseltaan jonnekin taistelulaivojen ja risteilijöiden välille, mutta niiden nopeus oli ainoastaan 18 solmua.

## Lähteet

*
*
*

### Viitteet
Itämeren kaupunkien liitto

**Itämeren kaupunkien liitto** (Union of the Baltic Cities, UBC) on vapaaehtoinen ja proaktiivinen kaupunkiverkosto, joka on osallistunut Itämeren alueen menestyksekkääseen kehittämiseen ja integraatioon jo vuodesta 1991. Liittoon kuuluu yli sata jäsenkaupunkia Itämeren alueelta, ja ne toimivat yhdessä alueen demokraattisen, taloudellisen, sosiaalisen, kulttuurisen ja ympäristöllisen kestävän kehityksen edistämiseksi. Liiton tärkeimpiä yhteistyökumppaneita ovat paikallisviranomaiset, joiden työ on avainasemassa alueen haasteisiin vastattaessa ja kestäviä ratkaisuja toteutettaessa. Liitto koostuu seitsemästä eri aihealueita käsittelevästä komissiosta, joihin kuuluvat muun muassa  turvallisuus-, kestävien kaupunkien- ja nuorisokomissio.

## Komissiot

### Kestävien kaupunkien komissio (Sustainable Cities Commission)
Osana liiton kestävien kaupunkien komission työtä Itämeren kaupunkien liiton kestävien kaupunkien sihteeristö johtaa ja toteuttaa liiton kestävän kehityksen ohjelmaa vuosina 2016–2021. Hankkeiden kehittämisen ja johtamisen lisäksi sihteeristö järjestää kokouksia ja koulutusta kaupungeille, vaikuttaa päätöksenteon prosesseihin ja julkaisee ympäristölehteä. Tämän lisäksi sihteeristö ylläpitää Hyvien Käytäntöjen Tietokantaa englanniksi ja venäjäksi. Sihteeristö sijaitsee Turussa.

## Aiheesta muualla
* Union of the Baltic Cities 
* Kestävien kaupunkien komissio
Alijännitesuoja

**Alijännitesuoja** on laite, joka keskeyttää sähkön läpipääsyn jännitteen laskiessa liian alas.

## Käyttö
Laitetta käytetään esimerkiksi metalli- ja puualalla. Sähkökatkoksen tullessa laite sammuu, eikä käynnisty ennen virtojen palaamista ja käyttäjän kuittaamista alijännitesuojaan. Näin vältytään mahdollisilta vahingoilta, joita saattaa tulla esimerkiksi käden ollessa laitteen alla sähkökatkoksen aikana.
In Paradisum

**In Paradisum** on power metal -superyhtye Symfonian ensimmäinen ja ainoaksi jäänyt albumi. Se julkaistiin vuonna 2011. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 9.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano

;Yhtye
* Timo Tolkki – kitara, tuottaja, äänittäjä, miksaaja
* Andre Matos – laulu
* Jari Kainulainen – basso
* Uli Kusch – rummut
* Mikko Härkin – kosketinsoittimet

;Vierailevat muusikot
* Elise Hujanen – taustalaulu
* Antti Lappalainen – taustalaulu
* Juha Pälve – taustalaulu
* Mariano Dapor – sello (kappale 10)
* Elvira Rubtsova – kuorolaulu (kappale 7)
* Magdalena Lee	 Vocals – kuorolaulu (kappale 7)
* Ksenia Novikova – kuorolaulu (kappale 7)

;Tuotanto
* Johan Örnborg – äänittäjä (rummut)
* Giovanni Nebbia – avustava miksaaja
* Maor Appelbaum – masteroija
* Erkki Eerola – valokuvat
* Matthew Attard – grafiikka
* Sander Nebeling – layout
* Johanna Marjomaa – meikit
* Jonna Luostari – stailaus

## Arvostelut
* Imperiumi.net: *positiivinen*
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Erkki Ala-Honkola

**Erkki Heikki Ala-Honkola ** (30. joulukuuta 1934 Kuortane – 26. joulukuuta 2024 Kuortane) oli suomalainen ampumahiihtäjä.

Ala-Honkola sijoittui Altenbergin MM-kilpailuissa 1967 kuudenneksi 20 kilometrin kilpailussa saatuaan ammunnasta 13 sakkominuuttia. Samana vuonna hän voitti Grenoblen esiolympialaisissa viestin. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti 20 kilometrillä vuonna 1966 kukistaen muun muassa samana vuonna maailmanmestaruuden voittaneen Norjan Jon Istadin sekä viestissä vuonna 1968. SM-kisoissa hän saavutti hopeaa vuonna 1964 ja pronssia vuonna 1966. Hänen seuransa oli Kuortaneen Kunto. Ammatiltaan Erkki Ala-Honkola oli maanviljelijä.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Simo Halonen

**Simo Halonen ** (s. 21. maaliskuuta 1947 Taipalsaari) on suomalainen ampumahiihtäjä.

Halonen innostui ampumisesta ja hiihtämisestä vasta jäätyään puolustusvoimien palvelukseen ja aloitti varsinaisen ampumahiihtoharjoittelun 25-vuotiaana. Jo vuonna 1974 hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden 10 kilometrillä sekä saavutti Minskin MM-kilpailuissa viestissä hopeaa ja 10 kilometrin kilpailussa viidennen sijan seitsemän sekuntia pronssimitalistille hävinneenä. Seuraavana vuonna hän voitti Anterselvan MM-kilpailuissa kultaa viestissä, mutta vuoden 1976 Innsbruckin olympialaisiin hän ei päässyt jalkansa loukkaantumisen vuoksi, ja myös myöhempinä vuosina loukkaantumiset haittasivat hänen uraansa. Viestissä hän saavutti MM-hopeaa vielä vuosina 1977 ja 1979 sekä Pohjoismaiden mestaruuden vuosina 1975–1977.

Halonen voitti Suomen-mestaruuden 20 kilometrin pienoiskivääriampumahiihdossa vuonna 1976 sekä viestissä vuonna 1982 Riihimäen Kiskoa edustaen.

Simo Halosen sotilasarvo on sotilasmestari ja reserviarvo yliluutnantti.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Violaani

**Violaani** (CaMgSi2O6) on diopsidin sinipunainen värimuunnos. Diopsidi on mineraali, jonka muunnos violaani koostuu kalsiumista, magnesiumista, piistä ja hapesta. Violaani sisältää kaikkia näitä alkuaineita, mutta osa magnesiumista on korvautunut mangaanilla. Mitä enemmän mangaania on, sitä voimakkaampi väri. Väri on violetti, mutta myös joko punaisen- tai sinisensävyinen violetti. Mineraalin nimesi August Breithaupt vuonna 1838 sen värin mukaan.

Violaani pinta näyttää vahamaiselta, koska kalsium aiheuttaa sen, niin kuin kalsiitissa, kipsissä ja dolomiitissa. Violaani on yksi maailman harvinaisimmasta mineraaleista. Violaani kuulu silikaatteihin. Kovuus on 6. Violaanin kovuuden aiheuttaa pii (Si). Pii on mineraalina kovaa, sekä että koostumuksena. Violaania esiintyy pieninä määrinä.

## Lähteet
Kari Vähäkylä

**Kari Vähäkylä** (s. 20. elokuuta 1945 Halikko) on suomalainen ampumahiihtäjä.

Vähäkylä sijoittui vuoden 1970 MM-kilpailujen viestissä neljänneksi ja 20 kilometrillä kahdeksanneksi. Hän voitti Suomen-mestaruuden viestissä vuonna 1969; Turun Urheiluliiton mestarimiehistöön kuului myös hänen isoveljensä, olympiaedustaja ja viestin MM-mitalisti Kalevi Vähäkylä.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Caracciolo-luokka

**Caracciolo-luokka** oli Italian kuninkaallisen laivaston vuosina 1912–1913 suunnittelema neljän taistelulaivan muodostama alusluokka, joka tilattiin 1914. Ne eivät kuitenkaan koskaan valmistuneet ja ainoastaan yksi laskettiin vesille ennen romuttamista.

Alusten piti vastata Britannian kuninkaallisen laivaston Queen Elizabeth -luokan aluksia ja ne olivat samalla vastine Itävalta-Unkarin laivaston Ersatz Monarch -luokalle.

## Alukset
Insinöörikontra-amiraali Edgardo Ferratin suunnittelemat alukset piti aseistaa kahdellatoista 15 tuuman ja kahdellakymmenellä kuuden tuuman tykillä. Teräksen ja muun materiaalin puute sekä laivaston hävittäjien, sukellusveneiden ja keveiden alusten tarve pakottivat laivaston luopumaan taistelulaivojen valmistuksesta. *Caracciolon* valmistus keskeytettiin maaliskuussa 1916, jolloin 900 tonnia aluksen rungosta oli tehty. Työtä jatkettiin lokakuussa 1919 ja alus saatettiin vesillelasku kuntoon. Aluksen runko myytiin 25. lokakuuta 1920 Navigazione Generale Italiana varustamolle, joka suunnitteli sen muuttamista rahtialukseksi. Työt aluksella kuitenkin keskeytettiin ja runko romutettiin. *Colombon* työt keskeytettiin maaliskuussa 1916, jolloin 12,5 prosenttia rungosta oli rakennettu ja viisi prosenttia koneista tehty. Aluksen työstä oli tehty kaikkiaan noin 5,5 prosenttia. *Colonnan* ja *Morosinin* työt keskeytettiin lähes heti kölinlaskun jälkeen. Aluksista oli ollut tarkoitus ottaa palvelukseen kolme ensimmäistä 1917 ja neljäs 1918.

## Lähteet
*

### Viitteet
Talvisalon koulu

**Talvisalon koulu** on peruskoulu Savonlinnassa. Peruskorjauksen jälkeen Pihlajaveden erityiskoulu muutti Talvisalon koulun tiloihin, ja koulut yhdistyivät Talvisalon kouluksi vuoden 2011 alusta. Tuolloin  koulun oppilasmäärä nousi noin 350 oppilaaseen.
Savonlinnan kaupungin länsipuolen koulujen 6. luokan oppilaat siirtyivät opiskelemaan Talvisaloon syksyllä 2011. Sitä ennen koulussa oli vain luokat 7–9. Syksyllä 2018 Talvisalon koulun toiminta laajeni käsittämään myös toisen toimipisteen vanhoissa opettajankoulutuslaitoksen tiloissa Heikinpohjassa, kun Itä-Suomen yliopisto lakkautti Savonlinnan normaalikoulun toiminnan osana opettajankoulutuslaitoksen siirtoa Joensuuhun. Heikinpohjan toimipisteessä toimivat luokat 1–6 ja Talvisalon toimipisteessä luokat 7–9.

## Palkinnot
Talvisalon koulu voitti vuonna 2022 Opetusalan Ammattijärjestö OAJ:n Vuoden koulu, oppilaitos tai päiväkoti-palkinnon.

## Lähteet
*Talvisalon koulu 

### Viitteet
Toulat

**Toulat** on kylä Viitasaaren kaupungin koillis-itäosassa. Alueella sijaitsee muun muassa Toulauden vanha moottorirata.
Alue on kangasmetsämäistä, ja siellä sijaitsee paljon hiekkamonttuja.

Kylällä toimii kyläseura Toulauden Terä ry. Keskuspaikkana seura käyttää Toulauden vanhaa kyläkoulua. Toulat ja naapurikylä Mäntylä järjestävät vuosittain Laturetken välillä Toulat–Mäntylä–Suovanlahti.

Toulat kuuluu Haapaniemen äänestys- ja kalastuskuntiin. Suurimmat järvet alueella ovat Iso-Toulat ja Pieni-Toulat. Aivan itäosassa kylää sijaitsee Suvantojärvi, jossa on rauhoitettu luonnonsuojeltu lintuvesikohde Heinä-Suvanto.

## Aiheesta muualla
* Viisaankivi-seutuportaali
* Viitasaaren kaupunki
Nikolai Puzanov

**Nikolai Vasiljevitš Puzanov** (, 4. huhtikuuta 1938 – 2. tammikuuta 2008) oli Neuvostoliittoa edustanut ampumahiihdon olympiavoittaja.

Puzanov sijoittui Hämeenlinnan MM-kilpailuissa 1962 henkilökohtaisella 20 kilometrin matkalla neljänneksi hiihdettyään nopeimman ajan mutta ammuttuaan kahdeksan sakkominuuttia. Joukkuekilpailussa hän voitti kultaa. Seefeldin MM-kilpailuissa 1963 hän sijoittui 20 kilometrillä kahdeksanneksi ja Innsbruckin olympiakisoissa 1964 kymmenenneksi. Elverumin MM-kilpailuissa 1965 Puzanov saavutti hopeaa sekä 20 kilometrillä että joukkuekilpailussa. Altenbergin MM-kilpailuissa 1967 saaliina oli hopeamitali viestistä. Grenoblen olympialaisissa 1968 hän voitti viestissä kultaa ja sijoittui 20 kilometrillä kuudenneksi. Vielä Zakopanen MM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui 20 kilometrillä neljänneksi.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Matti Järvinen

**Matti Järvinen** oli ainakin lokakuussa 2014 Suomen kolmanneksi yleisin kutsumanimen ja sukunimen yhdistelmä. Tunnettuja Matti Järvisiä:

* Matti Järvinen (1909–1985), keihäänheiton olympiavoittaja, talousneuvos
* Matti Järvinen (1910–1972), kestävyysjuoksija
* Matti Järvinen (s. 1955), muusikko
* Matti Järvinen (s. 1989), jääkiekkoilija (keskushyökkääjä)
* Matti Järvinen (s. 1984), jääkiekkomaalivahti
* Matti Järvinen (s. 1937), jääkiekkoilija (puolustaja)

## Lähteet
.
Tor Svendsberget

**Tor Svendsberget** (s. 3. marraskuuta 1947) on norjalainen ampumahiihtäjä. Hän saavutti useita MM-mitaleja 1970-luvun alkupuolella.

Svendsberget voitti kaksi ensimmäistä nuorten 15 kilometrin ampumahiihdon maailmanmestaruutta vuosina 1967 ja 1968. Aikuisten kilpailuissa hän avasi MM-mitalitilinsä Östersundissa 1970 sekä henkilökohtaisen 20 kilometrin että viestin hopeamitalilla. Seuraavana vuonna Hämeenlinnassa hän sai viestissä MM-hopeaa. Sapporon olympialaisissa 1972 hän sijoittui 20 kilometrillä kahdeksanneksi ja viestissä neljänneksi. Lake Placidin MM-kilpailuissa 1973 hän saavutti viestissä hopeaa ja 20 kilometrillä pronssia. Minskin MM-kilpailuissa 1974 hän sai sekä 20 kilometrillä että viestissä pronssia ja menetti 10 kilometrillä mitalimahdollisuutensa ampumalla viimeisellä ampumapaikalla kaikki laukauksensa ohi. Anterselvan MM-kilpailuissa 1975 Svendsberget sijoittui 20 kilometrillä neljänneksi. Innsbruckin olympialaisissa 1976 tuloksena oli viestin viides ja 20 kilometrin yhdeksäs sija. Vielä Hochfilzenin MM-kilpailuissa 1978 hän saavutti viestissä hopeaa.

Svendsberget voitti Pohjoismaiden mestaruuden viestissä vuosina 1969, 1970 ja 1974. Henkilökohtaisella 20 kilometrillä hän saavutti hopeaa vuonna 1975.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Apodisointi

**Apodisointi** eli **apodisaatio** tarkoittaa fouriermuunnosinfrapuna- eli FTIR-spektroskopiassa interferogrammin käsittelyä matemaattisella funktiolla ennen fouriermuunnosta. Käsittelyssä katkaistu interferogrammi kerrotaan apodisointifunktiolla, mikä vaimentaa katkaisusta aiheutuvia sivuhaaroja. 

Sana *apodisointi* voidaan johtaa kreikan sanoista ά πòδος (”ilman jalkoja”), mikä viittaa sivuhaarojen eli ”jalkojen” heikentymiseen. Termiä käytetään myös elektroniikassa ja optiikassa.

## Tausta

Interferogrammi kuvaa ilmaisimelle osuvan säteen voimakkuutta interferometrin peilin liikkeen ja liikkeestä syntyvän optisen matkaeron funktiona. Sen jokainen piste sisältää tietoa koko fouriermuunnoksessa saatavasta spektristä. Jotta saataisiin muodostettua täydellinen spektri, fouriermuunnos pitäisi tehdä negatiivisesta äärettömästä positiiviseen äärettömään. Interferogrammin mittausmatka on kuitenkin äärellinen, koska peili ei voi liikkua rajattomasti.

Matemaattisesti äärellinen mittausmatka tarkoittaa, että interferogrammi kerrotaan laatikkofunktiolla, joka saa arvon 1 mittausvälillä ja arvon 0 muualla. Näiden kahden funktion tulon fouriermuunnos on funktioiden fouriermuunnosten konvoluutio. Laatikkofunktion fouriermuunnos on sinc-funktio (muotoa sin&nbsp;*x*&nbsp;/&nbsp;*x*). Koska funktiolla on voimakkaat positiivisia ja negatiivisia arvoja saavat sivuhaarat, se ei ole erityisen edullinen infrapunaspektrometriassa. Jos nimittäin sinc-funktion ensimmäisen minimin kohdalle sattuisi heikko spektriviiva, tätä viivaa ei voitaisi nähdä lasketussa spektrissä. Ongelmaa pyritään kiertämään apodisoinnin avulla. 

## Apodisointifunktiot

Apodisoinnissa katkaistu interferogrammi kerrotaan jollakin funktiolla. Jos apodisointiin käytetään esimerkiksi kolmiofunktiota, jonka fouriermuunnos on sinc2-funktio (muotoa sin2&nbsp;*x*&nbsp;/&nbsp;*x*2), sivuhaarojen voimakkuus pienenee ja niiden arvot ovat positiivisia. Samalla kuitenkin äärettömän kapean spektriviivan fouriermuunnoksen puoliarvoleveys kasvaa laatikkokatkaisuun verrattuna. Sivuhaarat pienenevätkin yleensä puoliarvoleveyden kustannuksella.

Kolmiofunktion ohella yleisiä apodisointifunktioita ovat puolisuunnikasfunktio, Blackmanin ja Harrisin funktio sekä Nortonin ja Beerin heikko, keskitasoinen ja vahva funktio. Apodisointifunktioiden ominaisuuksia ovat tutkineet Kauppinen ym., Harris sekä Norton ja Beer.

FTIR-spektroskopiassa on yleensä suositeltavaa käyttää jonkinlaista apodisointia, jos spektrissä on nimellistä erotuskykyä kapeampia vöitä. Jos spektriviivat ovat erotuskykyä leveämpiä, apodisointi tasoittaa spektriä mutta heikentää muuten spektrin laatua. Valittava apodisointifunktio riippuu siitä, mitä ollaan mittaamassa.

## Lähteet
*

**Viitteet:**

## Aiheesta muualla
*Apodisointifunktio Mathworldissa
William Warham

**William Warham** (n. 1450–1532) oli Canterburyn arkkipiispa 24. tammikuuta 1504 – 22. elokuuta 1532. Sitä ennen hän toimi Lontoon piispana 1502–1503.

## Lähteet
Dieter Speer

**Dieter Speer** (s. 24. helmikuuta 1942 Liegnitz) on itäsaksalainen ampumahiihdon maailmanmestari.

Kestävyysjuoksua harrastanut ja maastohiihdossa Itä-Saksan mestaruuskilpailuissa 30 kilometrin hopeaa vuonna 1966 saavuttanut Speer sijoittui ampumahiihtäjänä Grenoblen olympialaisissa 1968 viestissä kuudenneksi ja 20 kilometrillä 18:nneksi. Östersundin MM-kilpailuissa 1970 hän saavutti viestissä pronssia ja sijoittui 20 kilometrillä neljänneksi saatuaan viimeisessä ammunnassa kolme sakkominuuttia. Hämeenlinnan MM-kilpailuissa 1971 hän voitti 20 kilometrillä kultaa yli 28 sekunnin erolla neuvostoliittolaiseen Aleksandr Tihonoviin. Sapporon olympialaisissa 1972 hän saavutti viestissä pronssia ja sijoittui 20 kilometrillä 13:nneksi. Lake Placidin MM-kilpailuissa 1973 hän saavutti vielä viestissä pronssia.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1976

**[[Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut|Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailu]] 1976** järjestettiin Anterselvassa, Italiassa. Ohjelmassa oli vain miesten 10 kilometrin kilpailu, joka ei kuulunut samana vuonna käytyjen olympialaisten ohjelmaan.

## Miehet
### 10 kilometriä

## Mitalitaulukko

## Lähteet
*
Aleksandr Jelizarov

**Aleksandr Matvejevitš Jelizarov** (, s. 7. maaliskuuta 1952) on Neuvostoliittoa edustanut ampumahiihdon olympiavoittaja.

Jelizarov saavutti Anterselvan MM-kilpailuissa 1975 hopeaa sekä 10 kilometrillä että viestissä. Hän voitti Innsbruckin olympialaisissa 1976 viestissä ensimmäisen osuuden ampumahiihtäjänä kultaa ja saavutti 20 kilometrillä pronssia. Samana vuonna Anterselvan MM-kilpailuissa hän saavutti 10 kilometrillä hopeaa hävittyään maanmiehelleen Aleksandr Tihonoville 3,3 sekuntia. Lillehammerin MM-kilpailuissa 1977 hän voitti vielä viestissä kultaa.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Henrik Ojamaa

**Henrik Ojamaa** (s. 20. toukokuuta 1991 Tallinna) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä tai laitalinkki. Hän edustaa Puolan pääsarjan Legia Varsovaa.

Kesäkuussa 2013 Ojamaa siirtyi Motherwellistä Puolan hallitsevaan mestariin Legia Varsovaan.

## Lähteet
Boris Šilkov

**Boris Arsenjevitš Šilkov** (; 28. kesäkuuta 1927 Arkangeli – 27. kesäkuuta 2015 Pietari) oli Neuvostoliittoa edustanut pikaluistelun maailmanmestari ja olympiavoittaja.

Boris Šilkov aloitti pikaluistelu-uransa Arkangelissa, jossa hän opiskeli paikallisessa laivanrakennusopistossa vuoteen 1947 asti. Sen jälkeen hän siirtyi Leningradiin urheilukouluun. Pikaluisteluvalmentajaksi hän sai Aleksander Kalininin. 

Šilkov saavutti yleisluistelun MM-kilpailuissa hopeaa Helsingissä 1953. Yksittäisistä matkoista, joilla ei jaettu erillisiä mitaleja, hän oli nopein 1&nbsp;500 metrillä. Vuonna 1954 hän voitti Sapporossa maailmanmestaruuden ja Davosissa Euroopan-mestaruuden ja oli molemmissa kisoissa nopein 1&nbsp;500 metrillä. Vuoden 1955 tammikuussa Šilkov paransi Medeossa 5&nbsp;000 metrin maailmanennätystä 18,4 sekuntia aikaan 7.45,6.  Vähän myöhemmin hän epäonnistui Falunin EM-kilpailuissa mutta saavutti Moskovassa MM-pronssia oltuaan 500 metrillä toiseksi ja 1&nbsp;500 metrillä kolmanneksi nopein.

Cortina d’Ampezzon olympialaisissa 1956 Šilkov voitti kultaa 5&nbsp;000 metrillä olympiaennätysajalla 7.48,7 ja sijoittui seuraavana päivänä 1&nbsp;500 metrillä kahdeksanneksi. Saman vuoden MM-kilpailuissa Oslossa hän sijoittui viidenneksi. Vuonna 1957 hän saavutti vielä MM-hopeaa ja sijoittui vuonna 1958 Eskilstunan EM-kilpailuissa seitsemänneksi oltuaan nopein 500 metrillä. 

Myöhemmin uransa jälkeen 1960-luvulla Šilkov toimi valmentajana ja urheilukeskusten suunnittelijana.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Astu tarinaan

**Astu tarinaan** on suomalainen keskusteluohjelmasarja, jota esitetään AlfaTV-kanavalla, kanavapaikalla 15. Ohjelmaa isännöi *Kakola-sarjasta* tuttu Markku "Kure" Tuppurainen. Ohjelmasarja on IRR-TV:n tuotantoa.

Ohjelmassa vierailee tunnettuja suomalaisia ja heidän kanssaan keskustellaan syvällisesti elämästä. Ohjelmassa ovat vierailleet muun muassa Mitro Repo, Joel Hallikainen, Sakari Orava, Päivi Räsänen, Timo Soini, Jukka Tolonen, Lauri “Late” Johansson ja Heikki Hursti.

Aiemmin sarjaa esitettiin myös SuomiTV-kanavalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Astu tarinaan - IRR-TV:n sivulla 
*YLE:n Kakola-sarja
Sten Stensen

**Sten Stensen** (s. 18. joulukuuta 1947 Drammen) on norjalainen pikaluistelun maailmanmestari ja olympiavoittaja, joka kuului maansa edustusjoukkueeseen vuosina 1969–1978.

## Urheilu-ura
Stensen saavutti Sapporon olympialaisissa 1972 pronssimitalin 5&nbsp;000:lla ja 10&nbsp;000 metrillä. Seuraavana vuonna hän saavutti yleisluistelun MM-kilpailuissa hopeaa. Vuonna 1974 hän voitti Inzellin MM-kilpailuissa kultaa ja sijoittui EM-kilpailuissa kuudenneksi. Vuonna 1975 hän voitti EM-kultaa mutta jäi MM-kilpailuissa neljänneksi.

Innsbruckin olympialaisissa 1976 Stensen voitti kultaa 5&nbsp;000 metrillä ja saavutti hollantilaisen Piet Kleinen takana hopeaa 10&nbsp;000 metrillä. Samana vuonna hän oli sekä EM- että MM-kilpailuissa hopealla; edellisissä häntä parempi oli maanmies Kay Arne Stenshjemmet ja jälkimmäisissä Piet Kleine. Samana vuonna Stensen luisteli kahdesti 10&nbsp;000 metrillä maailmanennätyksen: tammikuussa hän luisteli Oslossa ajan 14.50,31 ja maaliskuussa Medeossa hän otti ennätyksen Piet Kleinelta takaisin ajalla 14.38,08. Vuonna 1977 Stensen saavutti vielä MM-pronssia ja EM-hopeaa. Kaikkiaan Stensen saavutti urallaan 11 arvokisamitalia ja neljä olympiamitalia. Vuoden 1976 menestysten perusteella hänet valittiin vuoden parhaaksi luistelijaksi maailmassa, josta hän sai tunnustuksena Oscar Mathisen -palkinnon.

Uransa aikana hän kuului Norjan legendaariseen pikaluistelukvartettiin yhdessä Jan Egil Storholtin, Kay Arne Stenshjemmetin ja Amund Sjøbrendin kanssa. Aikalaiset kutsuivat heitä Norjassa alkukirjaimen mukaan nimellä "*Fire S*" eli "Neljä ässää".

## Uran jälkeinen aika
Urheilu-uran päätyttyä keväällä 1978 hän toimi Norjan radiolle lajiasiantuntijana lähes 20 vuoden ajan. 

Stensen valitsi nuorena jo sotilasuran ja yleni aina everstiksi jäätyään 60-vuotiaana eläkkeelle. Sen jälkeen hän työskenteli vielä puolustusvoimain rakennushankkeiden johtotehtävissä. Viimeiset vuodet hän on ollut aktiivi vapaa-ajanpurjehtija. Hän palasi Norjaan kesällä 2019 kierrettyään vaimonsa kanssa moottoripurjeveneellään maailmaa peräti viisi vuotta. 

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Jimmy Vicaut

**Jimmy Vicaut** (s. 27. helmikuuta 1992 Bondy) on ranskalainen pikajuoksija.

Vicaut sijoittui 100 metrin juoksussa seitsemänneksi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009 ja kolmanneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010. Vuoden 2011 alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän voitti kultaa 100 metrin juoksussa ennätyksellään 10,07 s ja pikaviestissä Ranskan joukkueessa.

Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän voitti Euroopan-mestaruuden Ranskan pikaviestijoukkueessa. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui 100 metrin juoksussa kuudenneksi ja juoksi ankkuriosuuden toiseksi sijoittuneessa Ranskan pikaviestijoukkueessa. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Vicaut sijoittui 100 metrin juoksussa toiseksi ajalla 10,12. Hän hävisi maanmiehelleen Christophe Lemaitrelle kolme sadasosasekuntia. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja sijoittui pikaviestissä alun perin neljänneksi, mutta sai myöhemmin pronssia kun Yhdysvaltain joukkue hylättiin Tyson Gayn dopingkäryn takia. Sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 Vicaut voitti 60 metrin juoksun ajalla 6,48. Saman vuoden Moskovan MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 ja 200 metrin välierissä.

4. heinäkuuta 2015 Pariisin Timanttiliigan osakilpailussa Vicaut sivusi 100 metrin Euroopan ennätystä 9,86 s. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän oli 100 metrillä kahdeksas. Hän sivusi Euroopan-ennätystä 9,86 s toistamiseen 7. kesäkuuta 2016 kotikentällään Montreuil´ssä. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän sai pronssia 100 metrillä ajalla 10,08 ja hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestissä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 100 metrillä seitsemänneksi ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017 kuudenneksi. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän selviytyi 100 metrin loppukilpailuun, muttei osallistunut siihen. Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin välierissä. Vicaut saavutti Münchenin EM-kilpailussa 2022 hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestissä ja karsiutui 100 metrillä välierissä.

## Henkilökohtaiset ennätykset
:Lähde: IAAF

### Ulkona
* 100 metrin juoksu: **9,86 s** (2015, 2016)
* 200 metrin juoksu: **20,30 s** (2013)

### Sisällä
60 metrin juoksu (sisäradat): **6,48 s** (2013)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Viktor Kositškin

**Viktor Ivanovitš Kositškin** (, 25. helmikuuta 1938 Moški, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 30. maaliskuuta 2012) oli Neuvostoliittoa edustanut pikaluistelun olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.

Kositškin voitti Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 kultaa 5&nbsp;000 metrillä 22-vuotissyntymäpäivänään ajalla 7.51,3. Kaksi päivää myöhemmin hän saavutti hopeaa 10&nbsp;000 metrillä häviten vain maailmanennätyksen tehneelle Norjan Knut Johannesenille. Seuraavana vuonna hän voitti Euroopan-mestaruuden ja saavutti MM-hopeaa. Vuonna 1962 hän voitti maailmanmestaruuden oltuaan yksittäisillä matkoilla parhaimmillaan vain kolmas 10&nbsp;000 metrillä. Vuonna 1964 hän saavutti MM-hopeaa ja vuonna 1965 EM-pronssia. Innsbruckin olympialaisissa 1964 hän sijoittui 5&nbsp;000 metrillä neljänneksi ja 10&nbsp;000 metrillä kuudenneksi. Yleisluistelun MM-kilpailuista Kositškin voitti yhteensä yhden kulta- ja kaksi hopeamitalia. EM-kilpailuista hän saavutti yhden kullan ja yhden pronssin.

Kositškin kuoli 74-vuotiaana 30. maaliskuuta 2012.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Oleksi Pryhorov

**Oleksi Viktorovytš Pryhorov** (, s. 25. kesäkuuta 1987 Harkova, Ukrainan SNT) on ukrainalainen uimahyppääjä.

Vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä Pryhorov saavutti ensimmäisen kansainvälisen mitalinsa sijoittumalla kolmanneksi kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa. Hänen parinsa oli Illja Kvaša. Samainen pari voitti kultaa myöhemmin Torinon ja Budapestin Euroopan-mestaruuskisoissa samassa lajissa. Pryhorov osallistui Budapestin kisoissa myös kolmen metrin ponnahduslautakilpailuun ja oli karsintojen 25:s.

Vuoden 2011 uimahyppyjen Euroopan-mestaruuskilpailussa Pryhorov sijoittui kolmen metrin ponnahduslautakilpailussa 11:nneksi ja parikilpailussa neljänneksi. Saman vuoden maailmanmestaruuskilpailussa Shanghaissa hän karsiutui metrin ponnahduslautakilpailussa ja sijoittui kolmen metrin ponnahduslaudassa 12:nneksi. Pryhorov osallistui myös parikilpailuun Illja Kvašan kanssa ja heidän sijoituksensa oli kuudes.

Pryhorov saavutti Eindhovenin EM-kilpailuissa 2012 Kvašan kanssa pronssia kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailuissa ja sijoittui metrin ponnahduslautan henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemänneksi. 

Lontoon kesäolympialaisissa 2012 hän oli kolmen metrin ponnahduslaudan yksilökilpailussa välierän kuudestoista ja karsitui loppukilpailusta. Kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa hän sijoittui Kvašan kanssa neljänneksi.

## Lähteet
Roy Díaz González

**Roy Díaz González** (s. 1953) on meksikolainen entinen sulkapalloilija. Hän voitti ensimmäisen Meksikon-mestaruutensa jo 14-vuotiaana ja sai seuraavana vuonna Belgian avoimen turnauksen nelinpelin voiton vyölleen. González voitti 16-vuotiaana Sveitsin avoimet ja jatkoi pitkää uraansa sulkapallohuipun lähellä voittaen mm. Pan-Amerikan mestaruuden vuonna 1977, jolloin kisat järjestettiin ensimmäisen kerran. Hän myös pelasi maansa Thomas Cup -joukkueessa viidesti vuosina 1970&ndash;1984.

González vieraili turnauksissa vielä 1990-luvulla ja pelasi viimeksi Yhdysvaltain avoimissa 1996, jolloin hän eteni kaksinpelissä toiselle kierrokselle saakka pudoten kuitenkin nelinpelissä ensimmäisen ottelun jälkeen.

## Lähteet
Fosfoseriinitransaminaasi

**Fosfoseriinitransaminaasi** eli **fosfoseriiniaminotransferaasi** on aminotransferaaseihin kuuluva entsyymi ja osa seriinin biosynteesiä. Se katalysoi fosfohydroksipalorypälehapon ja glutamiinihapon välistä reaktiota, jossa muodostuu fosfoseriiniä ja α-ketoglutaarihappoa. Fosofoseriiniaminotransferaasin EC-numero on EC 2.6.1.52.

## Rakenne
Fosfoseriinitransaminaasi on rakenteeltaan dimeeri ja koostuu kahdesta samanlaisesta alayksiköstä. Alayksiköissä α-kierteiden ja β-laskosten muodostama rakenne on samankaltainen kuin muissakin pyridoksaalifosfaatista riippuvissa entsyymeissä. Ainotransferaaseista se muistuttaa eniten aspartaattiaminotransferaasia. Aktiivisessa kohdalla on suurempoi alayksikkö, johon pyridoksaalifosfaatti kiinnittyy lysiiniaminohappoon muodostaen aldimiinin eli Schiffin emäksen. Eräillä emäksisiin olosuhteisiin sopeutuneilla eliöillä fosfoseriinitransaminaasin pinnalla negatiivisesti varautuvia aminohappoja on enemmän kuin muiden eliöiden entsyymeissä.

## Fosfoseriiniaminotransaminaasin puutos
Eräs suhteellisen harvinainen perinnöllinen mutaatio aiheuttaa fosfoseriinitransaminaasientsyymin tuotannon heikentymistä. Tämä ilmenee veren seerumin alhaisina seriini- ja glysiinikonsentraatioina. Tämän seurauksena aiheutaa kohtauksia ja henkistä jälkeenjääneisyyttä.

## Lähteet
Oleg Gontšarenko

**Oleg Georgijevitš Gontšarenko** (, 18. elokuuta 1931 Harkova, Ukraina – 16. joulukuuta 1986 Moskova) oli Neuvostoliittoa edustanut pikaluistelun maailmanmestari ja olympiamitalisti.

Gontšarenko oli ensimmäinen neuvostoliittolainen miesluistelija, joka voitti yleisluistelun maailmanmestaruuden. Hän voitti mestaruuden kolmasti: Helsingissä 1953, Oslossa 1956 ja toistamiseen Helsingissä 1958. Lisäksi hän saavutti MM-hopeaa vuosina 1954 ja 1955. Vuonna 1957 hän sijoittui MM-kisoissa neljänneksi, vuonna 1959 seitsemänneksi, vuonna 1960 yhdeksänneksi ja vuonna 1961 sijalle 12. Euroopan-mestaruuden hän voitti Oslossa 1957 ja Eskilstunassa 1958, ja lisäksi hän saavutti EM-hopeaa 1955 sekä sijoittui viidenneksi vuonna 1956, kuudenneksi vuosina 1959 ja 1960 sekä kahdeksanneksi vuonna 1961.

Cortina d'Ampezzon olympialaisissa 1956 Gontšarenko saavutti pronssia 5&nbsp;000 metrillä ja 10&nbsp;000 metrillä. Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 hän sijoittui 5&nbsp;000 metrillä kuudenneksi. Aktiiviuransa jälkeen Gontšarenko toimi Kansainvälisen Luisteluliiton hallinnossa sekä Neuvostoliiton luistelujoukkueiden johtajana arvokilpailuissa.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Kiinanmuntjakki

**Kiinanmuntjakki** (*Muntiacus reevesi*) on Kiinan kaakkoisosassa ja Taiwanissa elävä pienikokoinen hirvieläin. Kiinanmuntjakkeja on istutettu myös Britanniaan ja Ranskaan, mutta laji on hävinnyt Ranskasta.

Kiinanmuntjakilla on kesällä punaruskea turkki, talvella se muuttuu harmaammaksi. Säkäkorkeus on puolisen metriä. Naaraat painavat 9–16 kiloa, urokset hiukan enemmän.

Kiinanmuntjakkia pidettiin aiemmin muntjakin eli intianmuntjakin (*Muntiacus muntjak*) alalajina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Animal Diversity Web 
* Ultimate Ungulate 
* The Mammal Society
Jérôme Coppel

**Jérôme Coppel** (s. 6. elokuuta 1986 Annemasse) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Française des Jeux -joukkueessa 2008, edusti vuosina 2010–2012 Saur-Sojasun-tallia, 2013–2014 Cofidisia ja viimeisinä ammattilaisvuosinaan 2015–2016 IAM Cycling -tallia.

Coppel saavutti Richmondin MM-kilpailuissa 2015 pronssia aika-ajossa. 

## Saavutuksia

Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
;2004
:Aika-ajon junioreiden Ranskan-mestaruus
;2006
:Aika-ajon alle 23-v. MM-pronssia
:Aika-ajon alle 23-v. EM-hopeaa
:Aika-ajon alle 23-v. Ranskan-mestaruus
;2007
:Circuit des Ardennes, kokonaiskilpailun voitto
:Aika-ajon alle 23-v. MM-pronssia
:Maantieajon ja aika-ajon alle 23-v. Ranskan-mestaruus
;2009
:Route Adélie, voitto
;2010
:Rhône-Alpes Isère Tour, kokonaiskilpailun ja 1. etapin voitto
:Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailussa viides
:Tour du Doubs, voitto
:Tour du Gévaudan, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto
;2011
:Vuelta Ciclista a Murcia, kokonaiskilpailun ja 3. etapin (aika-ajo) voitto
:Critérium du Dauphiné, nuorten kilpailun voitto
:Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 13:s
;2012
:Étoile de Bessèges, kokonaiskilpailun ja 5b-etapin (aika-ajo) voitto
:Bayern-Rundfahrt, kokonaiskilpailussa toinen
:Tour du Doubs, voitto
;2015
:Aika-ajon Ranskan-mestaruus
:MM-kilpailut, aika-ajossa pronssia
;2016
:Étoile de Bessèges, kokonaiskilpailun ja 5. etapin (aika-ajo) voitto

## Lähteet
Luettelo Regia Marinan aluksista 1861

**Luettelo Regia Marinan aluksista 1861** esittelee Regia Marinaan perustettaessa liitetyt sotalaivat.

## Purjealukset

## Höyrylaivat

## Muut
Laivastolla oli lisäksi kuusi potkuri- ja seitsemän siipirataskuljetusalusta, joissa oli yhteensä 26 tykkiä. Lisäksi oli kuusi aseistamatonta siipiratashinaajaa ja kahdeksan purjein varustettua kuljetusalusta, joissa oli yhteensä kaksi tykkiä. Sisävesillä oli kuusi tykkivenettä. Telakoilla oli rakenteilla kahdeksan alusta, joihin oli suunniteltu yhteensä 272 tykkiä.

## Lähteet
*
Tamengi

**Tamengi** eli **lyyrysarvi** (*Rucervus eldii*) on eteläaasialainen hirvieläinlaji. Sitä tavataan Kiinassa, Intiassa, Kambodžassa, Laosissa ja Myanmarissa. Se on saattanut jo hävitä Vietnamista ja Thaimaasta.

Tamengin säkäkorkeus on 114&nbsp;cm ja pituus noin puolitoista metriä. Se voi painaa jopa 150&nbsp;kg.

## Lähteet
Dimităr Rangelov

**Dimităr Rangelov** (, s. 9. helmikuuta 1983 Sofia) on bulgarialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. 

## Ura
### Slavija Sofia
Sofiassa syntynyt Rangelov aloitti jalkapallon paikallisessa seurassa Slavijassa. 3. kesäkuuta 2000 17 vuoden ikäisenä hän debytoi edustusjoukkueessa Beroe Stara Zagoraa vastaan. Hän pelasi Slavijassa vuodesta 2000 vuoteen 2006.

### RC Strasbourg
Rangelov myytiin miljoonalla eurolla RC Strasbourgiin vuonna 2006. Vuonna 2007 hänet lainattiin puoleksi vuodeksi saksalaiseen FC Erzgebirge Aueen. Tämän jälkeen Rangelov lainattiin Energie Cottbusiin, jossa hän murtautui nopeasti avauskokoonpanoon.

### Energie Cottbus
Puolen vuoden mittaisen lainasopimuksen aikana Cottbusissa hän pelasi 49 ottelua Bundesliigassa, joissa hän viimeisteli 15 maalia.

### Borussia Dortmund
16. kesäkuuta 2009 Rangelov teki miljoonan euron arvoisen sopimuksen Borussia Dortmundin kanssa. Sopimuksen pituus oli neljä vuotta. Hän teki ensimmäisen maalinsa seuralle Bundesliigassa 30. maaliskuuta 2010 3–0-kotivoitossa Bayer Leverkusenia vastaan.

### Maccabi Tel Aviv

4. syyskuuta 2010 Borussia Dortmund lainasi Rangelovin israelilaiseen Maccabi Tel Aviviin loppukaudeksi. 6. marraskuuta 2010 teki ensimmäisen maalinsa Maccabille ottelussa Hapoel Ashkelonia vastaan. Huhtikuussa 2011 seura purki Rangelovin sopimuksen ja hän palasi Dortmundiin

### Paluu Energie Cottbusiin
28. kesäkuuta 2011 Rangelov palasi Energie Cottbusiin, jonka kanssa hän teki yhden vuoden lainasopimuksen. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Rangelov L'Equipe.fr-sivustolla
Henkinen lamaantuminen

**Henkinen lamaantuminen** on psyykkistä laatua oleva tila, jossa ilmenee toimintakyvyttömyyttä. Henkinen lamaantuminen on kestoltaan yleensä lyhytaikaista. Vaikeassa depressiossa syvä lamaannus saattaa kestää viikkoja, jopa kuukausia. Silloin saattaa kriisipsykiatrinen sairaalahoito olla tarpeen. Hoitotarpeen arvioi aina lääkäri, tavallisesti psykiatri: yleensä potilasta tavattuaan ja haastateltuaan.

Skitsofrenia sekä psykoosit voivat nekin olla henkisen lamautumisen aiheuttajina.

Eräs lamaantumisen alkuperä saattaa olla äkillinen syvästi järkyttävä tapahtuma, joka on koettu traumaattisena. Paniikkihäiriö voi sekin aiheuttaa tilapäisen toimintakyvyttömyyden. Voimakkaana koettu häpeän tunne sekä alemmuuden tunnot; itseluottamuksen ja itsearvostuksen puuttumiset ovat suhteellisen yleisiä oireita depressiosairaudessa. Tällöin voidaan puhua joko häpeäromahduksesta, taikka häpeälamaannuksesta. Niin kutsuttu häpeäraivo kuvailtiin sisäänpäin kääntyneenä aggressiona, ja lamaantuminen on tuon tunneimploosion lopputulema.

## Katso myös
* Paniikkihäiriö
* Masennus
* Hermoromahdus
* Traumaperäinen stressihäiriö (PTSD)
* Apatia

## Lähteet
* Achté & Tamminen: Depressio ja sen hoito, Recallmed, Jyväskylä 1993 

### Viitteet
Juovahylje

**Juovahylje** (*Histriophoca fasciata*) on pohjoisella Tyynellämerellä ja Pohjoisella jäämerellä elävä hyljelaji. Koiras on naarasta tummempi, ja kummallakin sukupuolella on turkissa neljä leveää valkoista juovaa. Juovahylkeiden lukumääräästä ei ole tarkkaa tietoa, mutta niitä on arvioitu olevan useita satoja tuhansia. Juovahylkeet elävät pääosin yksin, mutta kokoontuvat lisääntymisaikaan ryhmiksi. Nuoret yksilöt syövät äyriäisiä ja vanhemmat kaloja ja nilviäisiä.

## Koko ja ulkonäkö

Aikuinen juovahylje on 1,5–1,8 metriä pitkä ja painaa 90–150 kilogrammaa. Koiras on pohjaväriltään naarasta tummempi, tumman ruskea tai musta. Turkissa on neljä leveää valkoista juovaa: yksi rengas kaulan ympärillä, toinen ruumiin takaosan ympäri takaraajojen kohdalla, ja yksi laaja rengaskuvio kummallakin kyljellä. Naaras on vaaleamman ruskea tai harmaa ja valkoiset juovat eivät erotu yhtä hyvin kuin koiraalla. Kuutit ovat syntyessään täysin valkoisia ja vaihtavat turkkinsa viiden viikon ikäisinä.

Juovahylkeiden keuhkoissa ei ole lohkoja, kuten yleensä muilla lajeilla. Niiden keuhkorakkulat ovat isot ja koirailla kookkaammat kuin naarailla. Isot keuhkorakkulat liittyvät mahdollisesti ääntelyyn tai parempaan uintikykyyn.

## Levinneisyys ja elintavat
Juovahylje esiintyy pohjoisella Japaninmerellä, Beringin- ja Ohotanmerellä sekä Pohjoisella jäämerellä Beringin salmen ympäristössä Venäjän ja Alaskan vesillä. Pitkälle kesään jatkuva jääpeite on hyvin tärkeää juovahylkeille, ja ne elävät jäällä usein hyvinkin kaukana sulasta merestä. Ne elävät tyypillisesti lähellä rikkoutunutta jäätä eivätkä niinkään täysin yhtenäisillä jäätiköillä. Juovahyljekannan kokoa ei tunneta tarkkaan. On arvioitu, että Beringinmerellä elää noin 120&nbsp;000–160&nbsp;000 yksilöä ja Ohotanmerellä jopa 630&nbsp;000.

Juovahylje on pääosin yksin elävä laji, mutta yksilöt kokoontuvat kuitenkin lisääntymisaikaan löyhiksi ryhmiksi. Naaraat tulevat sukukypsiksi 2–4-vuotiaina ja koiraat 3–5-vuotiaina. Kuutti syntyy jäälle huhtikuussa tai toukokuun alussa ja vanhemmat hoitavat sitä noin kuukauden ajan. Nuoretkin poikaset vaeltavat kuitenkin usein kauaskin vanhemmistaan. Juovahylkeet voivat elää noin 27-vuotiaiksi.

Juovahylkeen ravinto vaihtelee alueittain ja iän mukaan. Erityisesti poikaset ja nuoret yksilöt syövät äyriäisiä. Noin kahden vuoden ikäisinä ne siirtyvät syömään kaloja, erityisesti alaskanseitiä, sekä mustekaloja ja muita nilviäisiä.

## Lähteet
Shao Jiayi

**Shao Jiayi** (, s. 10. huhtikuuta 1980 Peking) on kiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi kotimaansa lisäksi pitkään Saksassa.

## Seuraura
Pekingissä syntynyt Shao aloitti uransa Kiinan Superliigassa Beijing Guoaniassa, jossa hän pelasi keskikenttäpelaajana kolme vuotta ja 70 pääsarjaottelua, joissa hän teki 12 maalia.

Hän siirtyi Bundesliigassa pelaavaan TSV 1860 Müncheniin lainasopimuksella vuonna 2002 ja debytoi kaudella Bundesliigassa 12 ottelussa, joissa hän viimeisteli yhden maalin. Seuraavalla kaudella Shao sai vähän vastuuta ja pelasi vain viisi liigaottelua. Hänen vastuunsa kasvoi seuran pudotessa 2. Bundesliigaan kaudeksi 2004–2005.

Vuonna 2006 Shao siirtyi Energie Cottbusiin, joka pelasi Bundesliigassa. Hän teki avauskaudellaan seurassa 29 ottelussa kaksi maalia. Seuraavalla kaudella hän jäi 14 pelatussa Bundesliigaottelussa maaleitta. Cottbus putosi 2. Bundesliigaan kaudeksi 2009–2010. Shao pelasi joukkueessa 100 ottelua sarjaottelut mukaan lukien ja viimeisteli niissä 15 maalia.

Shao teki kesäkuussa 2011 vuoteen 2013 ulottuvan sopimuksen MSV Duisburgin kanssa.

## Maajoukkueura
Shao edusti Kiinan A-maajoukkuetta vuodesta 2000 lähtien. Hän kuului maansa kokoonpanoon vuoden 2002 MM-kilpailuissa, joissa hän pääsi kahdessa ottelussa vaihtopelaajana kentälle mutta toisessa ottelussa hänet ajettiin ulos hänen oltuaan kentällä vain runsaat kymmenen minuuttia.

## Lähteet