open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ali Laarayedh

**Ali Laarayedh** (, s. 15. elokuuta 1955) on tunisialainen poliitikko ja entinen Tunisian pääministeri.

Laarayedh oli Ennahda-liikkeen tiedottaja vuodesta 1981 lähtien, kunnes hänet pidätettiin vuonna 1990. Hänet tuomittiin viidentoista vuoden vankeuteen, minkä aikana häntä kidutettiin. Hänet myös tuomittiin kahdesti kuolemanrangaistukseen. Vuoden 2011 Tunisian vallankumouksen jälkeisessä hallituksessa hän oli sisäministeri Hamadi Jebalin hallituksessa joulukuusta 2011 maaliskuuhun 2013. Tällöin hän johti samaa virastoa jonka vankina hän oli aiemmin ollut.

Hamadi Jebalin hallitus joutui eroamaan kun helmikuussa 2013 murhattiin vasemmistolainen vaikuttaja Chokri Belaid. Tämä aiheutti suuria levottomuuksia koko maassa. Pääministeri Hamadi Jebali päätti erota, ja seuraavaksi pääministeriehdokkaaksi tuli Ali Laarayedh. Hän esitteli uuden koalitiohallituksen kokoonpanon presidentti Moncef Marzoukille.

Pääministerinä hän johti Tunisian valtiota maltillisempaan suuntaan ja piti etäisyyttä salafisteihin. Hän muun muassa julisti Ansar Sharian terroristijärjestöksi.
Levottomuudet kuitenkin jatkuivat. Heinäkuussa 2013 murhattiin oppositiopoliitikko Mohammed Brahmi, mikä lisäsi hallituksen vastaisia mielenosoituksia. Lopulta poliitikot päättivät hallitsevan islamistisen Ennahda-puolueen ja opposition välisten keskustelujen jälkeen vaihtaa pääministeriä.

Laarayedh tuomittiin 24 vuoden vankeuteen helmikuussa 2026, koska hänen katsottiin mahdollistaneen tunisialaisten jihadistien matkustamisen Syyriaan, Irakiin ja Libyaan. Hän oli ollut vangittuna vuodesta 2022. Laarayedhin ja hänen oppositioon joutuneen puolueensa mukaan tuomio oli poliittinen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tansanian kansallinen lääketieteellinen tutkimuslaitos

**Tansanian kansallinen lääketieteellinen tutkimuslaitos** (, lyhennys **NIMR**) on valtiollinen kansanterveyden tutkimuslaitos Tansanian pääkaupungissa Dar es Salaamissa. NIMR on perustettu vuonna 1977. 

Laitosta on johtanut joulukuusta 2016 lähtien myös Dar es Salaamin yliopiston meribiologian professorina toimiva Yunus Mgaya.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*National Institute for Medical Research (home page)  (nimr.or.tz)
*Africa CDC Dashboard (Africa CDC:n Covid-19 -yleiskatsaussivu, sisältäen maakohtaiset, esille klikattavat arvot)  (africacdc.org)
Nienburg/Weser

**Nienburg/Weser** on kaupunki Nienburg/Weserin piirikunnassa Ala-Saksin osavaltiossa Pohjois-Saksassa. Se on piirikuntansa pääkaupunki.

## Maantiede
Nienburg/Weser sijaitsee Pohjois-Saksan alangolla Weserin varrella noin 50 kilometriä Hannoverista luoteeseen ja runsaat 100 kilometriä Hampurista lounaaseen. Se on keskisen Weserin alueen (Mittelweserregion) suurin kaupunki.

## Historia
Nienburg kehittyi vanhojen kauppa- ja vaellusreittien risteykseen ja siitä on varhaisin maininta vuodelta 1025. Paikkakuntaan viitattiin nimellä Neue Burg, uusi linna, joten alueella tai lähistöllä on todennäköisesti sijainnut linnake jo aiemmin. Nienburg sai kaupunkioikeudet 1225. Nienburgia hallitsivat tuolloin Hoya-suvun kreivit. Suvun sikäläinen haara sammui 1500-luvun lopulla ja kaupunki siirtyi Braunschweig-Lüneburgin herttuoiden haltuun. Kolmikymmenvuotinen sota oli Nienburgille tuhoisa. Keisarilliset joukot miehittivät kaupungin 1627 ja Prahan rauhan (1635) jälkeen kaupunkia miehittivät Ruotsin joukot. He poistuivat vasta 1650. Seitsenvuotisen sodan aikana 1757 Nienburgia miehittivät Ranskan joukot. Heidät ajettiin pois 1758, mutta he palasivat jälleen Napoleonin sotien aikaan 1803. Nienburgin vanhat linnoitusmuurit purettiin Ranskan vallan aikana. Ranskan joukot pakenivat kaupungista Napoleonin sotaretkien epäonnistuttua 1813.

Nienburg liitettiin rautatieverkkoon 1847. Kaupunki teollistui voimakkaasti - syntyi muun muassa kemianteollisuutta ja lasiteollisuutta. Toisen maailmansodan loppuvaiheessa huhtikuussa 1945 brittijoukot miehittivät Nienburgin. Sodan jälkimainingeissa kaupunkiin saapui pakolaisia Sleesiasta. Ala-Saksin aluereformin yhteydessä vuonna 1974 Nienburgiin liitettiin useita ympäröiviä maalaiskuntia.

Nienburgin vanhimpia säilyneitä rakennuksia on raatihuone, jonka historia alkaa todennäköisesti 1400-luvulta. Talo uudistettiin Weserin renessanssin mukaiseksi 1582. St. Martinin kirkon historia puolestaan alkaa 1200-luvulta. Nienburgin erikoisuuksia on Poliisimuseo, Polizei Museum Niedersachsen, joka sijaitsee aivan St. Martinin läheisyydessä.

## Talous ja liikenne
Nienburgissa on muun muassa lasiteollisuutta ja kemianteollisuutta. BASF valmistaa kaupungissa katalysaattoreita.

Nienburgin rautatieasema, Bahnhof Nienburg, sijaitsee rataosuudella Wunstorf–Bremen. Maantieliikenteen tärkeimmät yhteydet ovat Bundesstraße 6, Bundesstraße 214 ja Bundesstraße 215.

## Lähteet ja viitteet

## Aiheesta muualla
*Nienburg (Weser), Ala-Saksi, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Jan Arvid Hellström

**Jan Arvid Hellström** (30. elokuuta 1941 Öckerö, Göteborgin ja Bohusin lääni – 29. joulukuuta 1994 Växjö, Ruotsi) oli Växjön hiippakunnan piispa, Upsalan yliopiston professori, kirjailija, runoilija ja virsiruoilija.

## Elämänvaiheet ja työ
Hellström opiskeli teologiaa Lundin yliopistossa. Hän valmistui teologian lisensiaatiksi ja filosofian maisteriksi 1967. Hänet vihittiin papiksi Göteborgin hiippakuntaan 1964, ja hän toimi seurakuntapappina ja hiippakuntapappina Göteborgin hiippakunnassa sekä pedagogisena konsulenttina ja kustannusjohtajana SKS:ssä (Ruotsin kirkollinen opintopiiriliitto) ja Verbum förlag -kustantamossa. Hän suoritti teologian tohtorin tutkinnon Lundissa 1971. Hänet nimettiin Upsalan yliopiston kirkko- ja yhdyskuntatieteen professoriksi 1984 ja valittiin Växjön hiippakunnan piispaksi 1991 ja vihittiin piispaksi Upsalan tuomiokirkossa 13. lokakuuta 1991. Hänen edeltäjänsä piispanvirassa oli Sven Lindegård ja seuraajansa Anders Wejryd.

Hellström kirjoitti tietokirjoja, esseitä, kaunokirjallisuutta, runoja ja lauluja. Hellström kirjoitti humoristia dekkareita salanimellä *Natalael Frid*.

Hellström toimi 1990-luvulla *Psalmer i 90-talet* -työryhmän hymnologisen työryhmän jäsenenä. Ruotsin kirkon virsikirjassa vuodelta 1986 on kaksi hänen kirjoittamaansa ja yhdeksän hänen muokkaamaansa virttä. Psalmer i 90-talet -kirjassa on viisi hänen kirjoittamansa ja seitsemän hänen kääntämäänsä virttä.

Vuonna 1994 Hellström ajoi autollaan tieltä ja kuoli onnettomuudessa yhdessä edeltäjänsä Växjön piispan Sven Lindegårdin kanssa.

## Hellströmin teoksia (valikoima)
**Kaunokirjallisuus**

* *Guds oas* (1975) 
* *Herr Jakobs nya ögon* (1978) 
* *Jamaica farväl* (1978) 
* *Ulven* (1984) 
* *Gode Vite Hövding* (1987)
* *Indiansommar* (1988)
* *Svanens sång* (989)
* *Bilder. Fyra herdabrev om bild och verklighet* (1992) 

**Kirkkohistoria**

* *En resa till medeltiden* (1973) 
* *Kyrkofursten som blev klosterbroder* (1982)
* *"åt alla christliga förvanter"* (1987) 

**Runoteoksia**

* *Ande, vind och liv* (1970) 
* *När du kommer* (1974) 
* *Din ande skiner* (1980)

**Humoristisia salapoliisiromaaneja** 

* *Pastorn blir gift* (1974) 
* *Pastorn på spåret* (1976) 
* *Pastorn och mordet på ärkebiskopen* (1981)
* *Pastorn klipper till* (1990)

**Hellströmin virsiä**

Ruotsin kirkon virsikirja

* 85 Loi Luojamme maailmaan Som mannen och kvinnan 1970 (Suom. Anna-Mari Kaskinen 1996, säv. Karl-Olof Robertson 1975)
* 473 Näin, kuinka koskit tuskaa Du räckte ut din hand 1970 (Suom. Niilo Rauhala 1996, säv. Kjell Bengtsson 1970)

sekä lisäksi Den svenska psalmboken med tillägg

* 798 Som liljan på sin äng 1975 (Säv. ruotsalainen kansansävelmä)

## Lähteet
Wunstorf

**Wunstorf** on kaupunki Hannoverin alueella Ala-Saksin osavaltiossa Pohjois-Saksassa.

## Maantiede
Wunstorf sijaitsee Lüneburgin nummen ja Keski-Saksan vuorimaan vaihettumisvyöhykkeellä noin 20 kilometriä Hannoverista länteen ja noin 130 kilometriä Hampurista etelään. Kaupungin luoteisosassa on Steinhuder-järvi, järven kaakkoisrannalla levittäytyy Steinhuden kaupunginosa.

## Historia
Wunstorfin nimen takana on Wonherestorpe-niminen kylä noin vuodelta 700. Myöhemmin alueella oli Vuonherestorpin luostari, jonka Ludvig Saksalainen asetti kuninkaan suojeluun 14. lokakuuta 871. Ensimmäinen maininta Wunstorfista on vuodelta 1181 asiakirjassa, jossa paikkakuntaa kutsutaan termillä civitas. Keskiaikana kaupunkia hallitsi muun muassa von Rodenin aatelissuku. Vuonna 1570 Ortjes Dove apureineen yritti polttaa koko kaupungin: vain 208 taloa 700:sta säästyi. Muutamia vuosikymmeniä myöhemmin Wunstorfia koetteli kolmikymmenvuotinen sota.

Napoleonin sotien aikana Wunstorfin yli marssivat Preussin, Englannin, Ranskan ja jopa Ruotsin joukot. Kaupunki sai rautatieyhteyden 1847. Vuodesta 1885 Wunstorfiin alkoi kohota useita parantoloita ja vastaavia rakennuksia, jotka edelleen hallitsevat kaupunkikuvaa. Myös teollisuutta kehitettiin. Toisen maailmansodan jälkeen Berliinin ilmasiltaa hoidettiin muun muassa Fliegerhorstin lentotukikohdasta käsin, kenttä sijaitsee aivan kantakaupungin pohjoispuolella. Maaliskuussa 1974 Wunstorfiin liitettiin useita ympäröiviä maalaiskuntia.

Wunstorfin vanhoja rakennuksia on muun muassa St. Cosmas und Damian -kirkko, jonka historia alkaa vuodesta 871. Nykyisin kirkko on evankelinen. Kosmas ja Damianos olivat kaksosveljekset, jotka kuolivat kristittyinä marttyyreina noin vuonna 300.

## Talous ja liikenne
Wunstorfin suuria työnantajia on psykiatrinen sairaala KRH Psychiatrie Wunstorf. Teollisuutta ja logistiikkayrityksiä on runsaasti.

Wunstorfin rautatieasema, Bahnhof Wunstorf, sijaitsee rataosuudella Hannover–Minden 21,4 kilometrin päässä Hannoverin päärautatieasemalta. Wunstorfista erkanee 101-kilometrinen rataosuus joka vie Bremeniin. Tieliikenteen tärkeimmät yhteydet ovat Bundesstraße 441, Bundesstraße 442 ja Bundesautobahn 2, joka on reititetty keskustan kaakkoispuolitse. Wunstorfilla on kaksi liittymää: Wunstorf-Kolenfeld ja Wunstorf-Luthe.

## Lähteet ja viitteet

## Aiheesta muualla
*Wunstorf, Ala-Saksi, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Faye

**Faye** voi tarkoittaa seuraavia:

## Paikkoja

* Faye-l’Abbesse, kunta Deux-Sèvresin departementissa Ranskassa
* Faye-sur-Ardin, kunta Deux-Sèvresin departementissa Ranskassa
* Faye-la-Vineuse, kunta Indre-et-Loiren departementissa Ranskassa

## Henkilöitä

Faye on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

*Abdoulaye Diagne-Faye (s. 1978), senegalilainen jalkapalloilija
*Alice Faye s. *Leppert* (1915–1998), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
*Amdy Faye (s. 1977), senegalilainen jalkapalloilija
*Bassirou Diomaye Faye (s. 1980), Senegalin presidentti
*Guillaume Faye (1949–2019), ranskalainen äärioikeistolainen kirjailija
*Hervé Faye (1814–1902), ranskalainen astronomi
*Jean-Pierre Faye (1925–2026), ranskalainen filosofi ja kirjailija
*Safi Faye (1943–2023), senegalilainen tohtoriksi väitellyt kansatieteilijä ja elokuvaohjaaja.

## Kuvitteellisia henkilöitä

* Tammy Faye, päähenkilö Michael Slowalterin ohjaamassa elokuvassa *[[The Eyes of Tammy Faye]]*
Hervé Faye

**Hervé Auguste Étienne Albans Faye** (1814–1902) oli ranskalainen tähtitieteilijä. Hän löysi 23. marraskuuta 1843 periodisen komeetan (4P/Faye), jonka kiertoaika on 7,52 vuotta. Vuosina 1873–1893 hän toimi tähtitieteen ja geodesian professorina École polytechniquessa. Hänet valittiin 1891 kansainvälisen astemittauskomissionin puheenjohtajaksi. Fayen tieteelliset julkaisut koskettelevat monta eri alaa. Erittäin huomattavia ovat hänen astrofysikaaliset tutkimuksensa auringosta sekä hänen kosmogoniset ja kosmografiset teoksensa. Lisäksi hän on kirjoittanut teoksen *Cours d’astronomie de l’École polytechnique* (1881–1883).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Moriguchi

**Moriguchi** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Osakan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Yodojoen vasemmalla rannalla. Lännessä se rajautuu Osakan kaupunkiin. Pääosa kaupungin alueesta on hyvin alavaa alluviaalitasankoa, Yodojoen tulvavalleja lukuun ottamatta. Moriguchissa on 143&nbsp;810 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 12,71 neliökilometriä.

Moriguchi kehittyi Edo-kaudella Kiotoon johtaneen Kyōkaidō-tien varren postiasemana (*[[shukuba]]*). Kyōkaidō kulki Toyotomi Hideyoshin aiemmin rakennuttamaa Yodojoen tulvapengertä pitkin. Alueelle alkoi sijoittua Osakasta teollisuutta sen jälkeen, kun sen läpi kulkeva rautatielinja valmistui vuonna 1910: aluksi metalli- ja tekstiiliteollisuutta, myöhemmin 1930-luvulla Matsushita eli nykyinen Panasonic ja sittemmin toisen maailmansodan jälkeen myös Sanyo. Kaupunkioikeudet Moriguchille myönnettiin vuonna 1946, kun Moriguchin ja Sangōn maaseutukaupungit liitettiin yhteen. Sen jälkeen Moriguchi on kaupungistunut nopeasti Osakan lähiönä. Aiemmin se tunnettiin etenkin lootuksenjuuren ja *[[daikon]]*-retiisien viljelystä. 

Moriguchin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi Kōmyō-jin, Nanshū-jin ja Raigō-jin buddhalaiset temppelit. Sen eteläosassa Osakan rajalla sijaitsee Tsurumi-ryokuchin puisto. Kaupungissa toimii Kansain lääketieteellinen yliopisto. Moriguchia palvelevat Keihan-rautateiden Keihan-päälinja, Osakan metron Tanimachi-linja ja Osakan monorail.

## Kuvia

Tiedosto:Sunset View of Osaka from the hotel near Moriguchi city station (6059809830).jpg|Näkymä Moriguchista Osakan suuntaan
Tiedosto:AEON MALL Dainichi.JPG|Dainichin Aeon-kauppakeskus
Tiedosto:Doi-ekimae-shotengai.jpg|Doin kaupunginosaa
Tiedosto:京阪本線 守口市駅 Moriguchi-shi station 2014.3.24 - panoramio.jpg|Moriguchi-shin rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Giacomo Manzoni

**Giacomo Manzoni** (s. 1932) on italialainen säveltäjä.

## Elämä
Manzoni aloitti sävellysopintonsa Messinassa vuonna 1948 Gino Contillin johdolla. Hän jatkoi opintojaan vuosina 1950–1956 Milanon konservatoriossa ja sai lisäksi vuonna 1955 oppiarvon nykyaikaisissa kielissä Milanon Bocconin yliopistosta.

Manzoni opetti vuodesta 1962 harmoniaa ja kontrapunktia Milanon konservatoriossa. Vuosina 1969–1974 hän työskenteli sävellysopettajana Bolognan Giovanni Battista Martini -konservatoriossa, josta palasi opettamaan Milanon konservatorioon vuoteen 1991 saakka. Vuosina 1988–2003 hän opetti lisäksi Fiesolen musiikkikoulussa. Vuonna 1982 Manzonila oli residenssi Berliinissä Deutscher Akademischer Austauschdienstin vieraana. Manzoni on käynyt pitämässä seminaareja sekä kursseja muiden muassa Pescarassa, San Marinossa, Parman yliopistossa, Granadassa, Buenos Airesissa, Berliinissä, Vancouverissa, Córdobassa, Santiagossa ja Osakassa.

Manzoni on kirjoittanut eri aikakausien säveltäjistä ja muista musiikkiaiheista erinäisiin lehtiin; esimerkiksi vuosina 1958–1966 hän toimi musiikkikriitikkona *[[L'Unità]]*-lehdessä. Hän on ollut mukana toimittamassa ensyklopedisia teoksia. Hän myös käänsi italian kielelle Theodor Adornon ja Arnold Schönbergin kirjoituksia. Daniele Lombardin kirja *Pensare attraverso il suono* (2016) käsittelee Manzonia.

## Teokset
Manzonin keskeisten teosten joukossa ovat näyttämöteokset *La sentenza* (kantaesitetty Bergamossa 1960) ja *Atomtod* (kantaesitetty Milanossa 1965). Hänen tuotantoonsa kuuluvat myös muiden muassa sävellykset kuorolle ja orkesterille, *Modulor* neljälle orkesterille (kantaesitetty Venetsian biennaalissa 1979) ja *Masse: omaggio a Edgard Varèse* pianolle ja orkesterille (1977). Manzonin ensimmäinen jousikvartetto on vuodelta 1971, ja sitä seurasi vuonna 1995 lisänimen *Musica per Pontormo* saanut jousikvartetto.

Vuonna 1986 Manzonin teos *Dedica* sai kriitikkojen Abbiati-palkinnon parhaana uutena italialaisena teoksena. Vuonna 1991 Manzoni sai Omaggio a M. Mila -palkinnon opetustyöstään ja vuonna 2007 Kultaisen leijonan Venetsian musiikkibiennaalissa elämäntyöstään. Vuonna 2013 hänet palkittiin Principe Gesualdo -palkinnolla. Useita kansainvälisiä palkintoja Manzonille toi piano- ja orkesteriteos *Masse: omaggio a Edgard Varèse* (1977).

Manzonin teosten esittäjien joukossa ovat olleet Bruno Maderna, Andrzej Markowski, Maurizio Pollini, Claudio Abbado, Riccardo Muti, Ernest Bour, Gary Bertini, ja Robert Wilson.

## Lähteet
Meppen

**Meppen** on kaupunki Emslandin piirikunnassa Ala-Saksin osavaltiossa Luoteis-Saksassa.

## Maantiede
Meppen sijaitsee Hase- ja Emsjokien risteyksessä Emslandin keskiosassa noin 110 kilometriä Bremenistä lounaaseen ja noin 170 kilometriä Hannoverista luoteeseen. Luonnonmaantieteellisesti kaupunki sijaitsee Pohjois-Saksan alangolla. Etäisyys Alankomaiden rajalle on noin 18 kilometriä.

## Historia
Kaarle Suuri rakennutti nykyisen Meppenin alueelle kastekirkon vuonna 780. Ensimmäinen kirjallinen maininta Meppenistä on vuodelta 834 Ludvig Hurskaan asiakirjassa, jossa tämä lahjoitti lähetystyön keskukseksi kasvaneen Meppenin Corveyn luostarille. Otto I Suuri myönsi Meppenille markkinaoikeudet 940-luvulla; kaupunkioikeudet Meppen sai 1360. Kaupunki oli tuolloin Münsterin valtapiiriä. Münsterin ruhtinaspiispa Franz von Waldeck toteutti alueella uskonpuhdistuksen 1532–1553. Jesuiitat panivat toimeen vastauskonpuhdistuksen 1614, minkä jälkeen valta Meppenissä vaihteli katolisten ja protestanttien välillä ja vihdoin 1628 kaupunki päätyi katolisten haltuun. Vuonna 1660 ruhtinaspiispa Christoph Bernhard von Galen alkoi rakennuttaa linnoituslaitteita - ne tuhottiin lähes täysin runsaat sata vuotta myöhemmin seitsenvuotisen sodan loppukahinoissa. Vuosina 1803–1810 Meppen oli Arenbergin herttuakunnan pääkaupunki. Vuodesta 1815 alkaen Meppenin seutu kuului Hannoverin kuningaskuntaan, josta tehtiin osa Preussia vuonna 1866.

Meppenin talouselämä kehittyi 1800-luvun jälkipuoliskolla uusien liikenneyhteyksien myötä. Kaupunki liitettiin rautatieverkkoon 1856. Dortmund-Ems-kanava rakennettiin 1890-luvulla. Toisen maailmansodan jälkeen Meppenistä tuli osa uutta Ala-Saksin osavaltiota. Tuhoisaa sotaa seurasi voimakkaan talouskasvun kausi, kuten muuallakin Länsi-Euroopassa. 1970-luvulla Meppeniin liitettiin lukuisia maalaiskuntia ja 1977 kaupungista tuli Emslandin piirikunnan hallinnollinen keskus. Infrastruktuurin kehittäminen jatkui vuosisadan lopulla ja edelleen 2000-luvulla. Vuonna 2007 avattiin sisävesisatama Eurohafen. Meppenin kävelykeskustaa saneerattiin 2010-luvulla.

Meppenin päätyminen katolisten alueeksi 1600-luvulla heijastuu 2000-luvulle siten, että alue on säilynyt katolisena vyöhykkeenä muutoin protestanttisessa Pohjois-Saksassa.

Meppenin arkkitehtuuria edustavat muun muassa myöhäisgoottilainen hallikirkko Propsteikirche St. Vitus ja koristeellinen raatihuone 1400-luvun alusta. Pohjoissaksalaista tiiliekspressionismia edustaa Fritz Högerin suunnittelema Högerhaus vuodelta 1937.

## Talous ja liikenne
Meppenin elinkeinot ovat palveluvaltaisia: vähittäiskauppaa, hallintoa ja terveydenhoitoa. Kaupungissa harjoitetaan myös koneenrakennusta ja kemianteollisuutta.

Meppenin rautatieasema, Bahnhof Meppen, sijaitsee rataosuudella Rheine–Norddeich Mole. Maantieliikenteen tärkein yhteys on Bundesautobahn 31, joka kulkee luoteisen Saksan halki Emdenistä Bottropiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Meppen, Ala-Saksi, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Lennie Niehaus

**Leonard ”Lennie” Niehaus** (1. kesäkuuta 1929 Saint Louis – 28. toukokuuta 2020 Redlands, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen saksofonisti ja West Coast -jazzin säveltäjä. Hän soitti muun muassa Clint Eastwoodin elokuvissa. Niehaus ja Eastwood tapasivat alun perin armeija-aikanaan 1950-luvulla.

Niehausin sisko oli konserttipianisti ja isä viulunsoittaja. Hän valmistui 1946 Roosevelt High Schoolista.

Niehaus voitti vuonna 1994 Emmy-palkinnon musiikistaan Showtime-elokuvaan *Lush Life*.

## Lähteet
* Roberts, Jerry: *Encyclopedia of Television Film Directors*, 2009

### Viitteet
Air Medal

**Air Medal** (suom. *Ilmailumitali*, lyh. *AM*) on eräs Yhdysvalloissa myönnettävä sotilasansiomitali. Kunniamaininta perustettiin 11. toukokuuta 1942 ja sen perusti Yhdysvaltain presidentti Franklin D. Roosevelt. Tunnustuspalkinto myönnetään yleensä ansioituneille Yhdysvaltain ilmavoimien lentäjille. Myös muidenkin aselajien edustajat voivat sen saada. 

Kunniamerkkiä jaetaan yhdessä luokassa: 

*  mitalin nauha

## Lähteet
Jäkkisara

**Jäkkisara** (*Carex nardina*) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva saralaji. Jäkkisarasta voidaan erottaa eri alalajeja, kuten kaartojäkkisara (*Carex nardina* ssp. *nardina*) sekä oikojäkkisara (*Carex nardina* ssp. *hepburnii*), jotka on toisinaan tulkittu omiksi lajeikseen.

Jäkkisara on hyvin matalakasvuinen ja tiiviisti mätästävä laji. Sen lehdet ovat rihmamaisia, kaartuneita sekä tyypillisesti varsia pidempiä. Jäkkisaran kukintona on varren päässä sijaitseva yksittäinen tähkä, jonka yläosassa on hedekukkia ja alaosassa emikukkia. Kokonaisuudessaan tähkä on lyhyt ja munanmuotoinen. Tähkäsuomut ovat tummanruskeita ja niissä on vaaleampi kalvomainen reunus. Pullakot ovat puolestaan vaaleanruskeita, ja emikukat kaksiluottisia.

Jäkkisaraa ei kasva Suomessa. Ruotsissa jäkkisaraa kasvaa harvinaisena tunturialueiden kalkkipitoisilla tuulenpieksämillä.

Jäkkisaran tieteellisen nimen lajinimi (*nardina*) tulee jäkkien suvun tieteellisestä nimestä (*Nardus*) ja tarkoittaa jäkkejä muistuttavaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: ''Carex nardina''
* JSTOR Global Plants: ''Carex nardina'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Carex nardina'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Carex nardina'' 
* Flora of North America: ''Carex nardina''
Gianna D'Angelo

**Gianna D'Angelo**, alkuperäiseltä nimeltään **Jane Angelovich** (18. marraskuuta 1929 Hartford, Connecticut – 27. joulukuuta 2013 Mint Hill, NC) oli yhdysvaltalainen oopperalaulaja, äänityypiltään koloratuurisopraano.

D'Angelo opiskeli Juilliard Schoolissa ja sitten Venetsiassa Toti Dal Monten johdolla. Opettajansa neuvosta hän italialaisti nimensä. Ammattimaisen debyyttinsä D'Angelo teki vuonna 1954 Gildan roolissa *[[Rigoletto]]ssa* Caracallan kylpylöiden luona Roomassa. Seuraavana vuonna hän esiintyi ensimmäisen kerran Glyndebournen festivaalilla Rosinan roolissa *[[Sevillan parturi]]ssa*. D'Angelo oli suosittu esiintyjä Italian teattereissa 1960-luvun ajan. Yhdysvalloissa hän esiintyi ensimmäisen kerran *[[Lucia di Lammermoor]]in* nimiroolissa San Franciscossa vuonna 1959. Vuonna 1961 hän debytoi Metropolitan-oopperassa Gildana Jan Peercen ja Robert Merrillin vastaesiintyjänä. Kaikkiaan hän esiintyi kahdeksan kauden aikana Metropolitan-oopperassa 45 kertaa. Vuonna 1962 hän tulkitsi Zerbinettan roolin Metropolitan-oopperan ensimmäisessä *[[Ariadne auf Naxos]]* -oopperan esityksessä. Kapellimestarina toimi Karl Böhm. D'Angelon roolien joukossa Metropolitan-oopperassa olivat myös Rosina, Norina, Lucia di Lammermoor, Amina ja Yön kuningatar. 

D'Angelo esiintyi usein muidenkin yhdysvaltalaisyhtiöiden kanssa esimerkiksi New Orleansissa, Philadelphiassa ja Houstonissa. Hän teki useita levytyksiä, kuten Musettana *[[La bohème]]ssa* (Decca, 1958) ja Olympiana *[[Hoffmannin kertomukset|Hoffmannin kertomuksissa]]* (EMI, 1964). Uransa laulajana päätettyään D'Angelo työskenteli Jacobs School of Musicin henkilökunnan jäsenen Indianan yliopistossa (1970–1997).

## Lähteet
Valtasarannoki

**Valtasarannoki** (*Anthracoidea heterospora*) on pullakkonokien (*Anthracoidea*) sukuun kuuluva nokisienilaji, joka voi loisia monella eri saralajilla. Lajin tunnetaankin loisineen yli 20 eri saralajilla. Valtasarannoen on todettu loisineen muun muassa viiltosaralla (*Carex acuta*), piukkasaralla (*Carex elata*), jokapaikansaralla (*Carex nigra*) ja dyynisaralla (*Carex trinervis*).

Valtasarannoen itiöiden muoto vaihtelee epäsäännöllisestä leveänsoikeaan ja itiöiden läpimitat vaihtelevat noin 10–20 µm välillä. Väriltään itiöt ovat vaalean tai melko vaalean punaruskeita. Itiöiden soluseinä on osittain epäyhtenäinen ja 1–2,2 µm paksu, mutta kulmissa soluseinä on paksumpi.

Valtasarannokea tavataan laajalti eri puolilla maailmaa lähes kaikilta mantereilta. Valtasarannoen yleinen levinneisyysalue kattaa Euroopan, Aasiasta Kiinan ja Mongolian sekä koko Venäjän, Pohjois-Amerikan, Etelä-Amerikan sekä Australian ja Uuden-Seelannin.

## Lähteet
* Denchev, T. T., Denchev, C. M., Michikawa, M. & Kakishima, M., 2013: The genus *Anthracoidea* (*Anthracoideaceae*) in Japan and some adjacent regions — *Mycobiota* 2:1–125 (http://www.mycobiota.com/free/MycobiotaVol2.pdf) 

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Valtasarannoki (''Anthracoidea heterospora'')
* Luopioisten kasvisto: Valtasarannoki (''Anthracoidea heterospora'')
* iNaturalist: Valtasarannoki (''Anthracoidea heterospora'')
Sambian kansanterveyslaitos

**Sambian kansanterveyslaitos** (, lyhennys **ZNPHI**) on helmikuussa 2015 perustettu valtiollinen kansanterveyden tutkimuslaitos Sambian pääkaupungissa Lusakassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Zambia National Public Health Institute (homepage)   (znphi.co.zm)
*Zambia National Public Health Institute  (facebook.com)
*Africa CDC Dashboard (Africa CDC:n covid-19-yleiskatsaussivu, sisältäen maakohtaiset, esille klikattavat arvot)  (africacdc.org)
Suomen Nuorisovaltuustojen Liiton Lounais-Suomen piiri

**Suomen Nuorisovaltuustojen Liiton Lounais-Suomen piiri** (ruots. *Finlands Ungdomsfullmäktiges Förbunds Sydvästra Finlands distriktsorganisation*) on Suomen Nuorisovaltuustojen Liiton yksi kymmenestä piiristä. Piiri toimii Varsinais-Suomen ja Satakunnan alueella. Piiri voitti viimeksi vuoden piirin palkinnon vuonna 2018.

Piiri on nuorisovaltuustojen ja muiden paikallisten nuorisovaltuustoihin rinnastettavien nuorten vaikuttajaryhmien alueellinen edunvalvonta-​, tiedotus-​, koulutus-​ ja yhteistyötaho. Piiri pyrkii osaltaan vaikuttamaan nuorten osallistumismahdollisuuksien lisäämiseen sekä nuorten elinolojen, tasa-​arvon ja yhdenvertaisuuden parantamiseen. Lisäksi piiri pyrkii toiminnallaan lisäämään nuorten demokratiakasvatusta.

Piiri toimi yhdistysmuotoisena vuodesta 2010 vuoteen 2024, jolloin päätettiin yhdistyksen purkamisesta piiriuudistuksen myötä vähentämään hallinnollista taakkaa. Yhdistys purettiin virallisesti 7.10.2025.

## Hallitus

Hallitus valitaan yhden vuoden kaudelle joka vuosi järjestettävässä piirikokouksessa, joka järjestetään loppuvuodesta. Piirihallituksen koko päätetään yleensä piirikokouksen yhteydessä, jolloin otetaan usein huomioon myös ehdokkaiden määrä. Hallituksen vähimmäiskoko on 3 henkilöä ja enimmäiskoko 10 henkilöä, kummassakin puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja mukaan laskettuna.

#### Piirihallitus 2025

; Puheenjohtaja
* Pinja Tranberg
; Varapuheenjohtaja
* Eetu Suneli
;Piirihallituksen jäsenet
* Vinski Pakkanen
* Noa Stenros
* Emil Bergbom
* Matias Toivola

#### Piirihallitus 2024

; Puheenjohtaja
* Joanna Slama
; Varapuheenjohtaja
* Maisa Kari
;Piirihallituksen jäsenet
* Pinja Tranberg
* Veeti Kantola
* Eetu Suneli
* Erica Savila
* Lauri Korkeakangas
* Sanni Peltoluhta
* Matias Toivola
* Atiy Saaresranta

#### Piirihallitus 2023

;Puheenjohtaja
* Aisha Abudu
; Varapuheenjohtaja
* Roger Penter
;Piirihallituksen jäsenet
* Aapo Tuominen
* Amanda Vierjoki
* Kaarlo Kairisto
* Maisa Kari
* Markus Mäkelä
* Masi Pietikäinen
* Matias Toivola
* Veeti Kantola

#### Piirihallitus 2022

;Puheenjohtaja
* Verna Myllymaa
; Varapuheenjohtaja
* Eino Koskinen
;Piirihallituksen jäsenet
* Ronja Laakso
* Vilja Haapaniemi
* Amanda Vierjoki
* Vera Kunnari
* Veeti Kantola
* Matti Sjöholm
* Laura Töykkälä
* Cristina Badoi

#### Piirihallitus 2021

; Puheenjohtaja
* Verna Myllymaa
; Varapuheenjohtaja
* Eemeli Tuominen
;Piirihallituksen jäsenet
* Cristina Badoi
* Veeti Kantola
* Aada Hakula
* Viivi Laiho
* Annina Lindh
* Helmi Rantanen
* Matti Sjöholm

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lounais-Suomen piiri
Jabal Kasiyun

**Jabal Kasiyun** on vuori Syyriassa Damaskoksen kaupungin vieressä. Vuorella on korkeutta 1151 metriä ja se tunnetaan useista pyhinä pidetyistä kohteistaan. Vuorella sijaitsee myös Syyrian tasavaltalaiskaartin sotilastukikohta.

## Maantiede

Jabal Kasiyun kuuluu Anti-Libanonin vuoristoon ja se sijaitsee Damaskoksen kaupungin luoteispuolella. Vuoren huipun korkeus merenpinnasta on noin 1151 metriä. *[[Iris damascena]]* on vain Jabal Kasiyunin rinteillä tavattava äärimmäisen uhanalainen kurjenmiekka.

## Historia
Jabal Kasiyun on kansanperinteessä yhdistetty useisiin pyhiin paikkoihin. Se on yhdistetty esimerkiksi paikkaan, jolla Kain surmasi veljensä Abelin (arabiaksi *Habil*). Johannes Kastajan (ar. *Yahya ibn Zakariyya*) on väitetty perinteessä viettäneen vuorella 40 vuotta vuorella äidinsä kanssa. Vuorella sijaitsee myös seitsemälle unikeolle (*Ashab al-Kahf*) omistettu pyhättö, jolle on tehty pyhiinvaelluksia nykyajalle saakka.

Aikanaan vuorella sijaitsi kaksi tunnettua kristittyä luostaria nimeltä Dayr Murran ja Dayr Sam'an. Sittemmin alueelle alkoi levitä kaupunkiasutusta. 1100-luvulla ristiretkeläisten valtaamasta Jerusalemista saapuneet pakolaiset perustivat al-Saliliyyan kaupunginosan ja 1200-luvulla paikalle muuttaneet kurdit perustivat al-Akradin kaupunginosan. Vuonna 1898 paikalle saapuneet Kreetan turkkilaiset perustivat al-Muhadjirin kaupunginosan. Damaskoksen kasvaessa kaupunginosat ovat kasvaneet yhteen pääkaupungin kanssa.

Vuoren huipulle on sittemmin pystytetty radio- ja televisiotorneja. Vuorella sijaitsee myös Syyrian tasavaltalaiskaartin sotilastukikohta ja sen 4. divisioonan esikunta. Syyrian sisällissodan kuluessa Israel on tehnyt ilmaiskuja vuorelle.

## Lähteet
Ancient Order of Hibernians

**Ancient Order of Hibernians (AOH)** on irlantilaisten katolisten miesten yhteenliittymä eli veljeskunta, joka on perustettu New Yorkissa Yhdysvalloissa vuonna 1836. Irlannissa toimii samanniminen mutta erillinen järjestö, jonka tarkkaa syntyajankohtaa ei tunneta. Veljeskunnan alkuperäinen tarkoitus Yhdysvalloissa oli suojata katolisia kirkkoja katolilaisvastaisten hyökkäyksiltä ja avustaa irlantilaisia maahanmuuttajia. Jotkut AOH:n jäsenistä olivat Pinkertonin etsivätoimiston antaman raportin mukaan jäseniä myös toisessa salaseurassa, Molly Maguiresissa. AOH on 1920-luvulta lähtien vastustanut Ku Klux Klania.

AOH:lla on jäseniä Yhdysvaltojen ulkopuolella muun muassa Kanadassa. Eräälle Quebecin kaupungin lähellä sijaitsevalle saarelle pystytettiin 14 metriä korkea kelttiläinen risti vuonna 1909. Risti on muistomerkki niille irlantilaisille, jotka pakenivat nälänhätää Irlannista Kanadaan vuonna 1847 ja kuolivat perille päästyään.

Ancient Order of Hiberniansin tunnetuin jäsen on ollut Yhdysvaltain 35. presidentti John Fitzgerald Kennedy. Hän liittyi järjestöön vuonna 1947 ja oli sen jäsen kuolemaansa saakka.

Ancient Order of Hibernians lahjoitti Amerikan katoliselle yliopistolle kelttiläisten kielten ja kirjallisuuden professuurin vuonna 1896. Sitä ennen vastaava oppituoli oli ollut Yhdysvalloissa vain Harvardin yliopistolla.

AOH:n rinnalla toimii naisille tarkoitettu avustusjärjestö Ladies Auxiliary, alkuperäiseltä nimeltään Daughters of Erin.

## Lähteet
Proseduraalinen generointi

**Proseduraalinen generointi** tarkoittaa tietotekniikassa datan tuottamista algoritmilla vastakohtana käsin ihmisen tekemänä. Tietokonegrafiikassa sitä käytetään tavallisesti tekstuurien ja 3D-mallien tuottamiseen. Myös ääntä tuotetaan algoritmisesti ja sillä on sovelluskohteita puhesynteesissä.

Proseduraalista generointia pidetään tyypillisesti digitaalisten pelien ominaisuutena.

## Katso myös
* Fraktaali

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Mihály Fazekas

**Mihály Fazekas** (1766–1828) oli unkarilainen runoilija ja kasvintutkija. Hänen huomattavin runollinen tuotteensa on heksametrimittainen hauska kertomus *Ludas Matyi* ('Hanhi-Matti', 1815), joka varsinkin kansan keskuudessa saavutti suurta suosiota. Myöhemmin näyttelijä I. Balogh sovitti sen näyttämöä varten. Fazekasin kasvitieteellisiä julkaisuja on muun muassa *Magyar füvészkönyv* ('Unkarin kasvikirja', 1807).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Culex rajah

**Culex rajah** on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Tsukamoto vuonna 1989. Sillä ei ole alalajeja.

## Lähteet
Philipp Emanuel von Fellenberg

**Philipp Emanuel von Fellenberg** (1771–1844) oli sveitsiläinen kasvattaja ja opetuslaitoksen kehittäjä.

Erottuaan valtiolliselta uraltaan Fellenberg ryhtyi Pestalozzin tavoin toimimaan kansan elämän kohottamiseksi opetuslaitosten uudistamisen avulla. Kasvatuksen tehtävä on hänen mukaansa yleisihmisyyden kehittäminen, luonteen lujittaminen, ja maanviljelystyö taas on erinomainen kasvatusapu. Sen vuoksi Fellenberg perusti useita kasvatuslaitoksia maatilalleen Münchenbuchseen Hofwyliin (nykyisin Hofwil) Bernin pohjoispuolelle. Yhteistoiminta Pestalozzin kanssa ei jäänyt pysyväksi, sillä he olivat mielipiteiltään liian erilaisia. Hallituksen vastustuksen takia Fellenbergin suuret suunnitelmat raukesivat, mutta hänen laitoksensa jäivät kuitenkin toimintaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Itusienet

**Itusienet** (Blastocladiomycota) on yksi sienten (Fungi) kaarista. Sen ainoa luokka on **Blastocladiomycetes**, jonka ainoa lahko puolestaan on **Blastocladiales**. Kaikkiaan itusieniin kuuluu 14 sukua ja noin 180 lajia. Muista sienten kaarista itusienet eroavat elinkiertonsa, solurakenteidensa ja DNA-tuntomerkkiensä verran. Ne joko loisivat muissa sienissä, levissä, kasveissa, ja selkärangattomissa tai ovat saprotrofisia.

## Lähteet
Ventosara

**Ventosara** (*Carex straminea*) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva monivuotinen kasvilaji. Ventosara muistuttaa korkeakasvuista jänönsaraa (*Carex leporina*), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan varsien ja kukintotähkien ulkonäön perusteella.

Ventosara on melko korkeakasvuinen ja sen varret voivat kasvaa reilut puoli metriä korkeiksi. Varret kasvavat mättäinä ja ovat velttoja sekä yleensä kaarelle taipuneita. Lehdet ovat pari millimetriä leveitä, tasapintaisia ja vaaleanvihreitä. Ventosara on yhtäläistähkäinen saralaji ja sen kukinto koostuu 3–8 keskenään samannäköisestä tähkästä. Tähkät ovat pyöreitä sekä keltaisenvihertäviä ja alimmat tähkät ovat hieman erillään muista tähkistä. Tähkäsuomut ovat vaaleanruskeita ja kalvolaitaisia. Pullakot ovat vihertäviä, kapeansoikeita sekä monisuonisia ja niissä on lyhyt sekä leveä suuota. Emikukat ovat kaksiluottisia.

Ventosara on alun perin kotoisin Pohjois-Amerikasta, mutta sitä tavataan nykyään myös Euroopasta. Ruotsissa ventosaraa tavataan paikoitellen teiden varsilta Pohjois-Ruotsissa. Ruotsiin lajin uskotaan levinneen ulkomailta tuotujen heinänsiementen mukana.

## Lähteet
Kansainvälinen suurten patojen patotoimikunta

"Kansainvälinen Suurpatojärjestö" ( eli ICOLD,  eli CIGB) on kansainvälinen valtioiden hallituksista riippumaton järjestö, joka jakaa tietämystä ja osaamista suurten patojen suunnittelemisesta, rakentamisesta, käyttämisestä ja niiden vaikutuksesta ympäristöönsä. Se perustettiin vuonna 1928 ja sillä on keskustoimisto Ranskan Pariisissa. Siihen kuuluu noin 100 kansallista jäsenyhdistystä, joissa vaikuttaa yli 10&nbsp;000 jäsentä. Järjestön viralliset kielet ovat englanti ja ranska.

Suomi on merkitty mukaan järjestöön vuonna 1947. Suomea ICOLD:ssä edustaa vuonna 1960 perustettu Suurpadot - Suomen osasto ry (FINCOLD).

## Suurpadon määritelmä
Järjestön määritelmän mukaan suurpatoja ovat yli 15 metriä korkeat padot sekä ne 5–15 metriä korkeat padot, joiden patoaltaan tilavuus on yli kolme miljoonaa kuutiometriä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ICOLD:n verkkosivut: www.icold-cigb.net
* FINCOLD:n verkkosivut: www.fincold.org
Pensasrikkaseppä

**Pensasrikkaseppä** (*Trixagus dermestoides*) on rikkaseppien (Throscidae) heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Pensasrikkasepän tieteellinen lajinimi *dermestoides* tulee kreikan kielestä ja merkitsee *[[Dermestes]]*-suvun lajien kaltaista. Pensasrikkaseppä on 2,3–3,2 millimetrin mittainen. Sen kuori on tumma. Lajin levinneisyysalue kattaa alueita Irlannista ja Portugalista aina itään Kyprokseen ja Siperiaan asti. Suomessa se on yleinen, esiintyy pääosin maan etelä- ja keskiosassa ja on luokiteltu siellä alueellisesti elinvoimaiseksi lajiksi. Lajn toukat elävät maanpinnalla ja hankkivat ravintonsa puiden, kuten koivujen ja leppien, sienijuurista. Puolassa niiden kehitys aikuiseksi kestää kaksi vuotta. Pensasrikkasepät ovat kiinnostuneita valosta, ja niitä voikin yön pimeydessä kerääntyä valaistuun asuntoon suurin joukoin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Pensasrikkaseppä (''Trixagus dermestoides'')
Sinistäjäsieni

**Sinistäjäsienet** kuuluvat kotelosieniin. Ne eivät varsinaisesti lahota puuta, mutta aiheuttavat osittaista sinistymistä ja mustumista puutavaralle ja puunrungoille ja tuhoavat näin puun nilaa ja eläviä soluja. Ne kasvavat puussa pääosin sen elävissä soluissa rihmastona pinnalta sydäntä kohti ja tuottavat sinistä tai mustaa väriä niiden omaksi suojaksi. Tunnetuimpia sinistäjäsieniä ovat *[[Ophiostoma]]*-suvun lajit. 
Sinistymistä aiheuttavia muita sieniä ovat muun muassa *[[Ceratocystis]]*-, *[[Graphium]]*-, *[[Alternaria]]*-, *[[Diplodia]]*- ja *[[Sclerophoma]]*-sienet.

## Lähteet
Suomi–Ruotsi-maaottelu 1975

**Suomi–Ruotsi-maaottelu** vuonna 1975 miesten ja naisten joukkueilla käytiin Tukholmassa Tukholman Olympiastadionilla 2. ja 3. elokuuta.

## Tulokset

### Miehet

#### Lisätietoa
* taulukon yksiköt: s (alle 800 m juoksut), min s (muut juoksut), cm (korkeus, seiväs, pituus), m (muut kenttälajit)
* lajeissa pisteet: 7,5,4,3,2,1; viestissä pisteet 5,2
* maksaneita katsojia oli 1. päivänä 47368, 2. päivänä "täysi tupa"
* 110 metrin aitajuoksussa Ruotsin Lennart Hedmark otti kahdesti vilppilähdön, joten hänet poistettiin kilpailusta
* 1500 metrin juoksussa Markku Laine juoksi uuden nuorten Pohjoismaiden ennätyksen
* korkeushypyssä Suomen Seppo Peltola ei ylittänyt rimaa kertaakaan
* moukarinheitossa Sune Blomqvist heitti uuden Ruotsin ennätyksen
* 5000 metrin juoksussa Suomen Pekka Päivärinta hylättiin. Päivärinta hairahtui jarruttelemaan Bengt Nåjden juoksua ratavalvojan mukaan kolme kertaa sääntöjen vastaisella tavalla, jotta muut suomalaiset pystyisivät juoksemaan kilpailussa karkuun. Viimeisellä kierroksella Päivärinta kiri vielä muiden ohi ja voittoon. Loppukirin aikana Päivärinta käyttäytyi epäurheilijamaisesti ruotsalaisia juoksijoita kohtaan jopa suomalaisten lehtimiesten mielestä. Ilmeisesti Nåjde myös syyllistyi epäurheilijamaiseen käytökseen, koska jury hylkäsi myös hänen juoksunsa.
* 200 metrin juoksussa Antti Rajamäen voittoaika oli uusi Suomen ennätys
* Antti Rajamäki sai prinssi Bertilin kunniapalkinnon

### Naiset

#### Lisätietoa
* taulukon yksiköt: s (alle 800 m juoksut), min s (muut juoksut), cm (korkeus, seiväs, pituus), m (muut kenttälajit)
* lajeissa pisteet 5, 3, 2, 1 ja viestissä pisteet 5, 2 
* 800 metrin juoksussa Aila Virkberg paransi Suomen ennätystä 4/100 s
* 3000 metrin juoksussa Inger Knutssonin voittoaika oli uusi Ruotsin ennätys ja jäi 4,4 s vielä epävirallisesta maailmanennätyksestä
* 400 metrin aitajuoksussa Hannele Parkkonen juoksi uuden Suomen ennätyksen, Suomen Pirjo Hakala keskeytti juoksunsa
* kuulantyönnössä Ritva Metso paransi Suomen ennätystä kahdesti
* Riitta Salin sai prinssi Bertilin kunniapalkinnon

## Lähteet
* Helsingin Sanomat 3.8. ja 4.8. v. 1975
Suomi–Ruotsi-maaottelu 1976

**Suomi–Ruotsi-maaottelu** vuonna 1976 miesten ja naisten juokkueilla käytiin Helsingissä Helsingin Olympiastadionilla 4. ja 5. syyskuuta.

## Tulokset

### Miehet

#### Lisätietoa
* taulukon yksiköt: s (alle 800 m juoksut), min s (muut juoksut), cm (korkeus, seiväs, pituus), m (muut kenttälajit)
* lajeissa pisteet: 7,5,4,3,2,1; viestissä pisteet 5,2
* maksaneita katsojia oli 1. päivänä 45&nbsp;429, 2. päivänä 46&nbsp;830.
* 110 metrin aitajuoksussa Bryggare juoksi uuden Suomen ennätyksen ja uuden nuorten Pohjoismaiden ennätyksen
* 400 metrin juoksussa Kemola juoksi uuden nuorten Pohjoismaiden ennätyksen
* moukarinheitossa Polvi heitti uuden Pohjoismaiden ennätyksen
* 10&nbsp;000 metrin juoksussa suomalaisille ylivoimainen kolmoisvoitto. Edelliset kolmoisvoitot vuosilta 1953, 1967, 1970, 1972, ja 1973.
* 5&nbsp;000 metrin suomalaisten kolmoisvoitto oli vuoden 1971 kolmoisvoittoakin vielä ylivoimaisempi
* Moukarinheitossa Ruotsin Holmströmin ensimmäinen heitto karkasi moukarihäkin reunan yli ja lensi takasuoran katsomoon. Moukari osuessaan ruhjoi ruotsalaiskatsojan sääri- ja pohjeluun murskaksi ja lisäksi moukarin varsi vielä heiluessaan osui toisen ruotsalaiskatsojan kasvoihin. Suomalaisten moukarinheittäjien valmentaja Taisto Polvi arveli onnettomuuden syyksi heittäjän teknisesti virheellisen suorituksen.
* Vieraana yleisurheilumaaottelussa ollut saudiarabialainen Adran Khashogg lahjoitti Suomen Urheilun ammattiedistämissäätiölle ja Suomen Urheiluliitolle yhteensä 100&nbsp;000 markkaa vaikututtuaan suomalaisten urheilijoiden Montrealin olympialaisissa ja tämän maaottelun yhteydessä olleesta avoimen ja rehellisen kilpailun hengestä.

### Naiset

#### Lisätietoa
* taulukon yksiköt: s (alle 800 m juoksut), min s (muut juoksut), cm (korkeus, seiväs, pituus), m (muut kenttälajit)
* lajeissa pisteet 5, 3, 2, 1 ja viestissä pisteet 5, 2 
* 400 metrin aitajuoksussa Parkkonen juoksi uuden Suomen ennätyksen
* Ruotsin Lindh jätti protestin 800 metrin juoksun voittajaa Tyynelää vastaan. Lindh väitti, että Tyynelä ohitti hänet liian läheltä ja samalla astui ohittaessaan hänen piikkarinsa päälle. Protesti hylättiin äänin 2-1.

## Lähteet
* Helsingin Sanomat 5.9. ja 6.9. v. 1976
Arne H. Lindgren

**Arne Harald Lindgren** (30. huhtikuuta 1922 Herrljunga, Älsvborgin lääni, Ruotsi – 12. lokakuuta 1991 Lund) oli ruotsalainen kirjailija ja virsirunoilija.

## Elämänvaiheet ja työ
Lindgen oli Ruotsin kirkon lähetysliiton (Svenska Missionsförnundet) pastorin poika. Hän opiskelu alkuaan lääketiedettä 1941-1946, mutta jatkoi opintojaan Göteborgin Suuren teatterin operettikoulussa ja valmistui lopulta kansakoulunopettajaksi. 1960-luvun puolivälistä alkaen hän toimi kirjailijana, luennoitsijana ja saarnaajana. 

Tunnetuimpia hänen kirjojaan on *Svart dagbok* (1972), *Kullestensgatan* (1973) sekä *Vägen till Kamien-Pomorski* (1974) sekä runoteokset *Då slutade talgoxen sjunga, Det blå rummet* ja *Bilder från bönhuset*. Teoksissaan hän on kuvannut myös  omaa kokemustaan, mitä pimeys ja ahdistuneisuus voivat merkitä, mutta myös sitä, kristillinen usko voi siinä tilanteessa merkitä. Hän itsekin on kokenut elämässään pimeitä kausia. 

Hän on kirjoittanut kirkkonäytelmiä yhteistyössä Lundin hiippakunnan kirkkonäytelmäryhmän kanssa. Hän sai varmuutta kirjoittaa virsiä osallistuttuaan Båstadissa 1978 järjestettyyn virsiseminaariin. Siellä hän tutustui säveltäjä Roland Forsbergiin, joka sävelsi Lindgrenin virsiä. Neljä virttään on Ruotsin kirkon virsikirjassa vuodelta 1986.

**Lindgrenin virret [[Ruotsin kirkon virsikirja|Ruotsin kirkon virsikirjassa]]**

* 96 Öppna mig för din kärlek / Tahtoisin avoin olla 1978 (Suom. Anna-Mari Kaskinen 1996, säv. Roland Forsberg 1978)
* 208 Det tändes ett ljus / i sorgens mörka gömma Nyt nähdä voin: on valo yllä pääni 1978 (Suom. Anna-Mari Kaskinen 1998,. säv. Roland Forsberg 1978)
* 358 Han gick in i din säv kamp / Hän on kanssasi taistelussa 1978 (Suom. Pekka Turunen, Niilo Rauhala 1994, säv. Per Harling 1979)
* 523 Kom nära. Gud. Kom vila / Jää lähelleni, Herra 1978 (Suom. Anna-Maija Raittila 1997, säv. Åke Kullnes 1988)

Ruotsinsuomalainen näyttelijä Tomas Laustiola on Lindgrenin poika.

## Lähteet
François Fénelon

**François de Salignac de La Mothe-Fénelon** (6. elokuuta 1651 – 7. tammikuuta 1715) oli ranskalainen piispa ja kirjailija.

Fénelon vaikutti ensin johtajana laitoksessa, jossa kasvatettiin katoliseen uskoon kääntyneitä nuoria naisia ja toimi sittemmin hugenottien käännytystyössä. Tunnettuna taitavana saarnaajana Fénelon määrättiin vuonna 1689 Ludvig XIV:n pojanpoikien kasvattajaksi. Hän menestyi tehtävässä hyvin ja vaikutti etenkin Bourgognen herttua kruununprinssi Ludvigiin.

Fénelonista tuli vuonna 1695 Cambrayn arkkipiispa. Sen jälkeen kun hän eräässä teoksessaan oli puolustanut kvietistien lahkoon kuuluvaa mystikko madame Guyonia, hänen kilpailijansa piispa Bossuet karkotti hänet hovista takaisin omaan hiippakuntaansa. Lisäksi Fénelon joutui oppilastaan varten kirjoittamansa kuuluisan romaanin *Les aventures de Telemaquen* ('Telemakhoksen seikkailut', 1699) vuoksi kuninkaan epäsuosioon, koska syystäkin epäiltiin hänen siinä peitellysti moittineen Ludvigin itsevaltaista hallitustapaa. Paavi Innocentius XII julkaisi vuonna 1699 kirjeen, jossa useita Fénelonin uskonnollisia väitteitä tuomittiin vääriksi. Fénelon alistui silloin ja perui lausuntonsa.

Kun Bourgognen herttua tuli dauphiniksi vuonna 1711 Fénelonin vaikutus kasvoi jälleen. Hän kirjoitti teoksen, jossa hän ehdotti vapaamielisiä uudistuksia Ranskan valtiomuotoon, muun muassa neuvottelevan kansaneduskunnan perustamista (*Esquisse d’un plan dressé pour le gouvernement d’un royaume*). Bourgognen herttuan kuolema 1712 teki lopun suunnitelmista.

Fénelon oli valistunut mies, joka oli monissa asioissa aikaansa edellä, esimerkiksi kasvatusopillisissa mielipiteissään. Hugenotteja kohtaan hän kuitenkin oli suvaitsematon. Kirjailijana Fénelon oli Ludvig XIV:n aikakauden etevimpiä. Hänen teoksensa ovat ilmestyneet koottuina useita kertoja.

## Suomennetut julkaisut
* *Ristin alla: mietelmiä: luku joka päivälle kuukaudessa*, suomeksi toimitti Lauri Ingman, Helsinki: Suomen ev. luth. pyhäkouluyhdistys 1919 – 5. p. 1935. 
* *Fénelonin kirjeet: ohjeita hengellisen elämän syventämiseksi*, suom. Annamari Kortelainen, Hämeenlinna: Päivä 2007 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Naked (Talking Headsin albumi)

**Naked** on Talking Headsin viimeinen studioalbumi, joka julkaistiin 15. maaliskuuta 1988.

## Kappaleet
### A-puoli
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#

### Kasetti/CD Versio
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### 2005 DualDisc bonuskappale
#
#

## Lähteet
Isovyölaiskuri

**Isovyölaiskuri** (*Notharchus macrorhynchos*) on laiskureihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta. Aikaisemmin sen katsottiin kuuluvan samaan lajiin valko-otsalaiskurin (*Notharchus hyperrhynchus*) kanssa.

## Koko ja ulkonäkö
Isovyölaiskuri voi kasvaa 24&ndash;25 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Yleisväritykseltään laji on mustan ja valkoisen kirjava. Linnun päälaki, selkä, siivet ja pyrstö ovat mustat. Isovyölaiskurin kurkku, posket ja vatsa ovat valkoiset. Rinnan poikki kulkee musta juova ja myös kyljet ovat mustat. Lajin nokka on kookas ja väriltään musta.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Isovyölaiskurin levinneisyysalue ulottuu Venezuelan itäosasta Brasilian pohjoisosaan. Sen elinympäristöä ovat metsien reuna-alueet ja se liikkuu usein yksittäin puiden latvuksissa. Linnun ravintoa ovat hyönteiset. Laji pesii puihin tai termiittiyhdyskuntiin kaivamissaan koloissa.

## Lähteet
Kanadansara

**Kanadansara** (*Carex tribuloides*) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva monivuotinen kasvilaji. Kanadansara muistuttaa isokokoista jänönsaraa (*Carex leporina*), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan kukintotähkien ulkonäössä olevien pienten eroavuuksien perusteella.

Kanadansara on kasvutavaltaan mätästävä ja sillä on lyhyt juurakko. Varret ovat jäykkiä sekä terävän kolmisärmäisiä ja voivat kasvaa lähes metrinkorkuisiksi. Lehdet ovat noin 5 mm leveitä ja lehtien tyvitupet ovat harmaanmustia. Kukinnon alin tukilehti on yleensä kukintoa pidempi. Kanadansaran kukintona on 6–15 keskenään samannäköisestä tähkästä koostuva tähkistö. Tähkät sijaitsevat tiiviisti varren kärjessä ja ovat väriltään vihertäviä tai ruskehtavia. Hedekukat sijaitsevat tähkien tyvillä. Tähkäsuomut ovat kellanruskeita ja pullakoita lyhyempiä. Pullakoissa on näkyvissä suonia molemmin puolin ja niissä on myös leveä suuota. Emikukat ovat kaksiluottisia.

Kanadansara kasvaa kosteilla ja avoimilla kasvupaikoilla. Laji on kotoisin Pohjois-Amerikan itäosista, mutta on levinnyt myös Eurooppaan. Ruotsiin laji on levinnyt ulkomailta tuotujen heinänsiementen mukana, ja sitä kasvaa Ruotsissa teiden varsilla sekä erilaisilla joutomailla. Kanadansaraa ei kasva Suomessa.

Kanadansaran tieteellisen nimen lajinimi (*tribuloides*) tulee okarennokkien suvun tieteellisestä nimestä (*Tribulus*) ja tarkoittaa okarennokkienkaltaista.

## Lähteet