open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Perukka (Vihanti)

**Perukka**, yleisesti **Myllyperän–Perukan kylä** on kylä Raahen kaupungissa, entisen Vihannin kunnan alueella. Kylä muodostuu kuntakeskuksen vieressä Pohjanmaan radan länsipuolella sijaitsevista Myllyperän sekä Perukan kylistä. Perukan laaja kyläalue levittäytyy Pyhäjoentien eli seututien 790 varteen kaikkiaan noin viiden kilometrin matkalle, kun taas Myllyperän kyläalue sijoittuu Pyhäjoentieltä erkanevan noin kolmen kilometrin pituisen tien varrelle. Myllyperältä lähtevä metsäautotie kulkee Penikan erämaa-alueen halki Läntisrannalle.

## Lähteet
Perukka

**Perukka** tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä paikkoja:

* Perukka, kylä Muhoksella
* Perukka, kylä Pyhännällä
* Perukka, kylä Ranualla
* Perukka, kylä Vihannissa.
Kerttu-Kaarina Suosalmi

**Kerttu-Kaarina Suosalmi**, (oikeasti **Kerttu-Kaarina Suosalmi-Kardén**, 9. syyskuuta 1921 Lahti – 14. helmikuuta 2001 Hollola) oli suomalainen kirjailija. 

Hänen vanhempansa olivat asemapäällikkö Elis Ivar Sundelin ja Dagmar Josefina Flinckman. 

Suosalmi pääsi ylioppilaaksi 1943, valmistui sosionomiksi Yhteiskunnallisesta korkeakoulusta 1946 ja opiskeli vielä Helsingin yliopistossa ja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa kotimaista kirjallisuutta ja sosiaalipolitiikkaa. Ennen ammattikirjailijaksi ryhtymistä hän toimi opettajana.

Suosalmi käsittelee teoksissaan yksilön vapauden ja vastuun ongelmia, kyvykkyyttä, kyvyttömyyttä ja mahdollisuuksia, ja niiden päähenkilö on usein avuton mies. Teoksessa *Jeesuksen pieni soturi* (1976) käytetty uusi kerrontatapa merkitsi hänen urallaan käännekohtaa. Suosalmi kirjoitti myös näytelmiä ja elokuvakäsikirjoituksia. Suosalmesta on sanottu, että hän oli ”dramaattisten jännitteiden luojana tunnetuimpia suomalaisessa nykyproosassa. Häntä on usein pidetty 1960- ja 1970-luvulle tyypillisen ajassa liikkuvan keskiluokan kuvauksen huomattavimpana edustajana”.

Kerttu-Kaarina Suosalmen puoliso oli taidemaalari Jorma Kardén (1925−2001). He menivät naimisiin vuonna 1953. Heille syntyi Kristian 1953. Aviopuoliso kuoli kuukautta Suosalmea aiemmin.

## Teoksia
*Melanmitta, runoja, 1950
*Meren Maaria, runoja, 1952
*Uudenkuun juhla eli Tarinoita vanhasta talosta, 1955
*Synti, kaksi novellia, 1957
*Sadun lintu ja Takkutukka, tarinoita pienistä tytöistä, 1960
*Tule takaisin, Menninkäinen, satu, 1961
*Tehtävä VPT, nuorisoromaani, 1963
*Neitsyt, romaani, 1964
*Nyt saapuu Annamaria, romaani, 1965
*Hyvin toimeentulevat ihmiset, romaani, 1969
*Venematka, romaani, 1974
*Tummelin kevät, 1976
*Jeesuksen pieni soturi, 1976
*Rakas rouva, 1979
*Satahampaiset, kaksi näytelmää, 1981
*Onnen metsämies, 1982
*Ihana on Altyn-köl, 1988
*Kenkää suurempi jalka, 1992

### Näytelmiä
*Saari joka liikkuu, Kustannus Oy Teatteri

### Elokuvakäsikirjoitukset
*Kuuma kissa?, 1968
*Kesyttömät veljekset, 1969
*Takiaispallo, 1970
*Kesän maku, 1975

## Palkinnot ja tunnustukset
*Valtion kirjallisuuspalkinto 1970, 1977, 1983 ja 1989
*Hämeen läänin taidepalkinto 1970
*Suuren Suomalaisen Kirjakerhon tunnustuspalkinto
*Gummeruksen Kaarlen päivän palkinto 1983, 1989 
*Aleksis Kiven palkinto 1993
*Pro Finlandia -mitali 1976

## Lähteet
* Kerttu-Kaarina Suosalmi CompuLinen sivulla 
* Lahden kaupunginkirjasto 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Suomen kirjailijat 1945–1980. SKS 1985, s. 665–666.
*Miten kirjani ovat syntyneet 2. WSOY 1980, s. 170–171.
*Lassila, Eija, Kerttu-Kaarina Suosalmen romaanien maailmankatsomus. Oulun yliopisto. Kirjallisuuden laitos. Pro gradu -tutkielma 1984, s. 15–16.
*Juhani Salokannel, Ääni joka kertoi ja kuului rikkaana, Helsingin Sanomat 15.2.2001.
Kivikkosirkku

**Kivikkosirkku** (*Emberiza buchanani*) on aasialainen sirkkulaji, joka on tavattu kerran Suomessa. Lajista on kuvattu kolme alalajia:
**Emberiza buchanani cerrutii* (Itä-Turkki, Iran, eteläinen Transkaspia)
**Emberiza buchanani buchanani* (Pohjois-Afganistan, Länsi-Pakistan)
**Emberiza buchanani obscura* (Itäinen Keski-Aasia, Länsi-Mongolia, Länsi-Kiina)

Edward Blyth nimesi lajin brittiläisen luonnontieteilijän Francis Buchanan-Hamiltonin kunniaksi.

## Koko ja ulkonäkö
Muistuttaa suuresti lähisukulaisiaan peltosirkkua ja ruostekurkkusirkkua.

## Levinneisyys
Laji esiintyy Itä-Turkista Länsi-Kiinaan ulottuvalla alueella. Kivikkosirkku talvehtii Intiassa ja sen lähiympäristössä. Laji tavattiin Suomessa ensimmäisen kerran Porissa 30.–31.10.2006. Kivikkosirkusta tuli Suomen 450. lintulaji BirdLife Suomen rariteettikomitean hyväksyttyä havainnon.

Kivikkosirkku on havaittu Euroopassa aiemmin viidesti ja Länsi-Euroopassa vain kerran, Alankomaissa lokakuussa 2004 .

## Elinympäristö
Vuoristolaji, joka pesii vuorenrinteillä ja ylängöillä yli 2000m korkeudella.

## Lähteet
Teatteri Eurooppa Neljä

**Teatteri Eurooppa Neljä, TE4,** on Suomen suurin kiertävä ammattiteatteri, ja erikoistunut musiikkiteatteriin. Kiertueryhmään kuuluu neljä näyttelijää, neljä muusikkoa ja teknikko. Teatterin tunnuslause on *Yhtä lähellä kuin kotisi, Suomen suurin kiertävä ammattiteatteri*. Perinteinen kesäteatteri sijaitsee Äänekoskella.

## Historia
Teatteri perustettiin vuonna 1989 Keski-Suomessa, Saarijärven vanhassa pappilassa. Perustajajäsenet olivat Heikki Paavilainen, Mervi Paavilainen, Kunto Ojansivu, Minna Kangas, Jukka Pääkkönen, Hanna Emaus ja Jouni Virtanen. Pappilasta käsin käynnistyi kiertuetoiminta ympäri Suomen sekä kiinteällä paikalla sijainnut kesäteatteri. 

Toiminnan laajentuessa pappilan tilat jäivät pieniksi ja uudet isommat toimitilat löytyivät vuonna 1998 Äänekoskelta Martin Kievarista. Martin Kievariin rakennettiin 700-paikkainen kesäteatterikatsomo sekä teatterin toimistotilat. Vuonna 2004 teatteri muutti uudestaan, tällä kertaa Jyväskylään. Jyväskylän Laajavuoressa oli 800-paikkainen kesäteatterikatsomo, harjoitustilat, studio, toimisto ja puvusto. Vuoden 2013 alussa teatteri sai oman 60-paikkaisen teatteritilansa, TE4 -klubin Jyväskylän Kyllikinkadulle, Sepänkeskukseen. Samassa paikassa sijaitsevat myös toimistot. Kesällä 2013 ja 2014 kesäteatteria esitettiin Jyväskylän keskustan tuntumassa sijaitsevalla Kankaan tehdasalueella, jonne valmistui 500-paikkainen katettu katsomo.

Kesiksi 2015 ja 2016 teatteri palasi Laajavuoreen. Kesästä 2017 lähtien kesäteatterin kotipaikka on Äänekosken Kartano Kievarilla.

## Ohjelmisto
Teatteri Eurooppa Neljän kiertueohjelmisto vaihtelee vuosittain. Ohjelmistossa on muun muassa lastenteatteria, ravintolakabareita, aikuisten näytelmiä sekä erilaisia mittatilausesityksiä. Teatteri kiertää noin 150 päivää vuodesta ympäri Suomen ja lisäksi kesäteatteriesityksiä on noin 40 kesässä. 

Eurooppa Neljä on hyvän tuulen kansanteatteri. Sen näytelmät yhdistelevät huumoria sekä musiikkia ja niissä on aina onnellinen loppu. Olennainen osa Teatteri Eurooppa Neljän kesäteatteriesityksiä on teatterilaisten tuominen lähelle yleisöä: rooliasuihin pukeutuneet näyttelijät ottavat kesäteatteriin saapuvat ihmiset vastaan ja toimivat myös liikenteenohjaajina.

## Kuuluisia teatterilaisia
Teatteri Eurooppa Neljässä on työskennellyt vuosien varrella suuri määrä nimekkäitä näyttelijöitä ja esiintyjiä, mm. Ritva Oksanen, Jukka Sipilä, Arja Koriseva, Pauli Hanhiniemi, Kari Hotakainen, Merja Larivaara, Kikka Laitinen, Kati Outinen, Maria Lund, Juha Junttu, Iikka Forss, Ilkka Koivula, Ari Laaksonen ja Maiju Jokinen.

Teatterista on ponnistanut Suomeen lukuisia teatterialan vaikuttajia, kuten entinen Hämeenlinnan kaupunginteatterin ohjaaja Matti Kuikkaniemi sekä  samaisen teatterin entinen johtaja Heikki Paavilainen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Teatterin verkkosivut
Meeri Kalavainen

**Meeri Sirkka Kalavainen** (27. huhtikuuta 1918 Tuprova – 27. lokakuuta 2010 Espoo) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1948–1979. Hän oli myös toisena opetusministerinä 1970–1971 hoitaen Suomen ensimmäistä kultuuriministerin virkaa. Kalavainen istui pitkällä urallaan kaikkiaan 32 valtiopäivät.

## Elämä
Inkerinmaalla syntyneen Kalavaisen vanhemmat olivat työmies Pekka Kalavainen (1892-1966) ja Anna-Maria Asikainen (1895-1988). Perheen muutettua Suomeen Kalavainen varttui Kotkassa, jossa hän kävi kansakoulun ja työskenteli kotiapulaisena sekä kaupungin lähettinä. Kaksivuotisen ammattikoulun jälkeen Kalavainen työskenteli Kymenlaakson Työväen Säästöpankin virkailijana 1938-1945. Kalavainen aloitti poliittisen uransa vuonna 1935, jolloin hänet valittiin Kotkan Sosialidemokraattisen Nuorison puheenjohtajaksi. Jatkosodan aikana Kalavainen suoritti Työväen Akatemian kurssin ja muutti sodan päätyttyä Helsinkiin, jossa hän toimi Sosialidemokraattisen työläisnuorisoliiton järjestösihteerinä 1945–1947 ja Suomen Liiketyöntekijäin Liiton opintosihteerinä 1947–1948. 

Kalavainen valittiin kansanedustajaksi vuonna 1948. Eduskuntatyössään hän keskittyi koulutus- ja sivistyskysymyksiin. Vuonna 1970 Kalavaisesta tuli Karjalaisen hallituksen II opetusministeri, jonka vastuulla olivat myös kulttuuriministerin tehtävät. Kalavaisen näkyvimpiä hankkeita oli aikuiskoulutuksen kehittäminen, jonka ohella hän ajoi uudistuksia nuorisojärjestöjen valtionapuihin. Ministerikautensa jälkeen Kalavainen keskittyi tasa-arvokysymyksiin toimiessaan Tasa-arvoasiain neuvottelukunnan ensimmäisenä puheenjohtajana 1972–1981. Hän oli myös SDP:n eduskuntaryhmän varapuheenjohtaja 1966–1978.

SDP:n puoluehajaannuksen aikana Kalavainen kuului Väinö Leskistä tukeneeseen enemmistösiipeen. Hänellä oli keskeinen rooli kahtia jakautuneen sosiaalidemokraattisen naisliikkeen eheytymisessä. Hajaannuksen alkaessa vuoden 1957 puoluekokouksessa Kalavainen toimi Sosialidemokraattisen naisliiton puheenjohtajana. Naisliitto jäi skogilaisten haltuun, jolloin siitä eronneet naiset perustivat Sosialidemokraattisten Naisten Keskusliiton. Kalavainen toimi sen puheenjohtajana vuodesta 1972 lähtien, kunnes liitot 1979 yhdistyivät Sosialidemokraattisiksi Naisiksi. Vuonna 1953 Kalavainen oli perustamassa Vanhus- ja lähimmäispalvelun liiton edeltäjää Koteja Vanhuksille -yhdistystä. Hän toimi muun muassa Työväen Sivistysliiton varapuheenjohtajana sekä Pajulahden urheiluopiston johtokunnan puheenjohtajana 1963–1987. Kalavainen oli presidentin valitsijamiehenä 1950, 1956, 1962 ja 1968. Hän oli myös Kotkan kaupunginvaltuuston jäsen.

Meeri Kalavainen kuoli Jorvin sairaalassa 92-vuotiaana lokakuussa 2010. Hänet on haudattu perhehautaan Kotkan Vapaa-ajattelijain hautausmaalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Jakojäännösvarmistus

**Jakojäännösvarmistus** on menetelmä numerosarjan, esimerkiksi koodin oikeellisuuden varmistamiseksi. Varmiste muodostetaan siten, että numerosarjaa käsitellään kokonaislukuna ja jaetaan se ennalta määrätyllä vakiolla. Vertaamalla saatua jakojäännöstä oikeaksi tiedettyyn arvoon voidaan havaita useimmat näppäily-, tiedonsiirto- tai muut virheet numerosarjassa. Oikea tulos ei kuitenkaan takaa numerosarjan virheettömyyttä, koska useilla eri numerosarjoilla on sama jakojäännös (ks. esimerkki).

## Esimerkkejä
1. Henkilötunnuksen viimeinen merkki on varmiste, joka muodostetaan laskemalla syntymäajan ja yksilönumeron muodostaman 9-numeroisen kokonaisluvun ja numeron 31 jakojäännös. Jakojäännös on välillä 0-30, ja sitä vastaava merkki katsotaan erityisestä taulukosta. Menetelmän avulla voidaan huomata useimmat numerosarjaan tulleet virheet tietojärjestelmissä, joissa käsitellään henkilötunnuksia.

2. Jakojäännösvarmistus ei huomaa kaikkia virheitä. Esimerkiksi on tunnettua, että luku on jaollinen yhdeksällä jos ja vain jos sen numeroiden summa on jaollinen yhdeksällä. Kuitenkin 9+9 &ne;81, vaikka 9+9=18 &equiv; 0 &equiv; 81 (mod 9).

## Aiheesta muualla
* Valtionhallinnon tietoturvakäsitteistö  s. 16
Vuorimänty

**Vuorimänty** (*Pinus mugo*) on Euroopan vuoristoissa kasvava mäntyjen sukuun kuuluva ainavihanta havupuu. Levinneisyysalueeseen kuuluu Pyreneet, Alpit, Karpaatit, Apenniinien pohjoisosat ja Balkanin niemimaan vuoristot. Kasvupaikat ovat yleensä 1&nbsp;000–2&nbsp;200 metrin korkeudella, satunnaisesti niin alhaalla kuin 200 metriä levinneisyysalueen pohjoisosissa Puolassa ja Saksassa ja korkeimmillaan 2&nbsp;700 metriä levinneisyysalueen eteläosissa Bulgariassa.

Vuorimänty on pensasmainen, yleensä 1–3 metrin, parhaimmillaan 5 metrin korkuinen. Neulaset ovat 3–8 senttimetrin pituisia ja kävyt 2–5 senttimetrin pituisia.

Vuorimänty jaetaan kahteen alalajiin:
* pensasvuorimänty (*Pinus mugo* subsp. *mugo*), levinneisyysalueen itä- ja eteläosissa.
* *Pinus mugo* subsp. *uncinata*, levinneisyysalueen länsi- ja pohjoisosissa. Jotkut kasvitieteilijät pitävät tätä omana lajinaan puualppimänty (*Pinus uncinata*).

## Koristekasvikäyttö

Vuorimänty on suosittu koristekasvi. Suomessa vuorimäntyä käytetään tienvierusviheriöillä tai tonttien reunoilla pensasaitoja korvaavana koristekasvina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Vuorimänty (''Pinus mugo'')
* Arboretum Mustila: Vuorimänty (''Pinus mugo'')
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Pinus mugo'' 
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: ''Pinus mugo''  
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): ''Pinus mugo'' (mountain pine)
Invisible Circles

**Invisible Circles** on After Foreverin vuonna 2004 ilmestynyt albumi. Se on konseptialbumi, joka näkökulmaa vaihdellen käsittelee rikkinäisessä perheessä kasvamaan joutuvan lapsen vaikeuksia.

## Kappaleet
#"Childhood in Minor" *([[Sander Gommans|Gommans]])* – 1:20
#"Beautiful Emptiness" *(mus. After Forever / san. [[Floor Jansen|Jansen]])* – 5:25
#"Between Love and Fire" *(After Forever / Jansen)* – 4:56
#"Sins of Idealism" *(After Forever / Jansen)* – 5:22
#"Eccentric" *([[Lando van Gils|van Gils]]-Jansen / Jansen)* – 4:10
#"Digital Deceit" *(After Forever / Jansen)* – 5:38
#"Through Square Eyes" *(After Forever / Jansen)* – 6:23
#"Blind Pain" *(After Forever / Jansen)* – 6:47
#"Two Sides" *(After Forever / Jansen)* – 4:34
#"Victim of Choices" *(After Forever / Jansen)* – 3:21
#"Reflections" *(After Forever / Jansen)* – 5:11
#"Life's Vortex" *(After Forever / Jansen)* – 5:53

## Kokoonpano
*Floor Jansen - laulu
*Sander Gommans - kitarat, örinät
*Bas Maas - kitarat, laulu
*Lando van Gils - koskettimet
*Luuk van Gerven - basso
*Andre Borgman - rummut, akustinen kitara

### Muut muusikot
*After Forever -orkesteri: *Yvonne van de Pol* (alttoviulu), *Carla Schrijner* (sello), *Saartje van Camp* (sello), *Hermann van Haaren* (ykkösviulu) ja *Jeanne Biessen* (kakkosviulu) (nauhoitukset 20.-21.10.2003)
*After Forever -kuoro: *Hans Cassa* (basso), *Caspar de Jonge* (tenori), *Martine de Jager* (altto) ja *Ellen Bakker* (sopraano) (nauhoitukset 20.-24.10.2003)
*Ääninäyttelijät: *Amanda Somerville* (äiti) ja *Jay Lansford* (isä)

## Tuotanto
*Tuottajat: Hans Pieters ja After Forever
*Äänitys & engineering: Hans Pieters ja Dennis Leidelmeijer
*Instrumentit nauhoitettu Excess-studiolla Rotterdamissa heinä-elokuussa 2003
*Vokaaliosuudet:
::tuotanto: Sascha Paeth ja Miro
::äänitys ja engineering: Miro Gate-studioilla, Wolfsburgissa elokuussa 2003
*Äänivalmentaja ja sanoitusten tarkastaja: Amanda Somerville
*Orkesteriosuudet nauhoitettu Arts Music Recordingissa, Rhoonissa lokakuussa 2003
*Lisäkosketin ja -piano-osuudet nauhoitettu Uncle C. Residencellä
*Miksaus: Sascha Paeth Pathway-studiolla Wolfsburgissa marras-joulukuussa 2003 (paitsi *Childhoor in Minor*, miksaus Sander Gommans)
*Masterointi: Peter van't Riet Sound Factoryllä joulukuussa 2003
*Valokuvaus: Angelique van Woerkom (23. marraskuuta 2003)
*Meikkaus: Linda van Straaten (23. marraskuuta 2003)
*Kansikonsepti, -taide ja logo: Carsten Drescher
*Vastaava tuottaja: Hans van Vuuren

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Imperiumi: 6/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kamptotesiini

**Kamptotesiini** on aasialaisesta Camptotheca acuminata -puusta eristetty luonnonaine, joka estää topoisomeraasi I -entsyymiä ja sillä on huomattava teho moniin syöpäkasvaimiin. Kliinisissä tutkimuksissa se on osoittautunut liian toksiseksi, mutta sen vesiliukoisemmat analogit topotekaani ja irinotekaani ovat paremmin siedettyjä ja käytössä solunsalpaajina.

Kamptotesiinin kemiallinen kaava on C20H16N2O4, moolimassa 348.36&nbsp;g/mol, sulamispiste 260&nbsp;°C ja CAS-numero 7689-03-4. Aine on veteen liukenematonta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Terveysportti: Kamptotesiini
*PubChem: Camptothecin 
*DrugBank: Camptothecin 
*KEGG: Camptothecin 
*ChemBlink: (+)-Camptothecin
059

**059** oli 1980- ja 1990-luvuilla suosittu maksullinen keskustelupuhelinnumero, jonne ihmiset pystyivät soittamaan anonyyminä keskustellakseen mistä tahansa asioista muiden linjalla olevien kanssa. 

Palvelu toimi samalla periaatteella kuin puhelinneuvottelu toimii nykyään. Kenen tahansa oli mahdollista soittaa numeroon 059 ja liittyä keskustelulinjalle, jossa ihmiset yleensä hakivat treffiseuraa tai keskustelivat milloin mistäkin ajankohtaisesta asiasta. Palveluna 059 vastasi nykyajan chat-palveluja tai Internetin keskustelufoorumeja, mutta oli verraten kallis muiden paikallis- ja kaukopuhelujen hintatasoon nähden.
Tetrarkki

**Tetrarkki** on kreikkalainen sana joka tarkoittaa neljännysruhtinasta. Antiikin Rooman aikana se saattoi tarkoittaa:
* tetrarkian hallitsijoita. 
* Provinssien kuvernöörejä joiden alueet koostuivat pienemmistä alueista.
* Roomasta riippuvaisen kuninkaan alaisia maakuntien hallitsijoita. Esimerkiksi Matteuksen evankeliumissa esiintyvä Herodes Antipas.
Topotekaani

**Topotekaani** on luonnonaine kamptotesiinin johdos, jota käytetään lääkeaineena  munasarjasyövän tai pienisoluisen keuhkosyövän hoitoon. Topotekaanin vaikutus kohdistuu topoisomeraasi-I-entsyymiin ja sitä kautta kasvainten kasvu estyy. Topotekaania myydään kauppanimellä **Hycamtin**&reg;.

Topotekaanin kemiallinen kaava on C23H23N3O5, moolimassa 421.4458 g/mol ja CAS-numero 123948-87-8.

## Aiheesta muualla
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Topotecan 
*ChemBlink: Topotecan
Darold Williamson

**Darold Williamson** (s. 19. helmikuuta 1983 San Antonio, Teksas) on yhdysvaltalainen 400 metrin juoksija.

Williamson voitti maansa juniorimestaruuden 400 metrin juoksussa 2002. Samana vuonna hän voitti matkan nuorten maailmanmestaruuden ajalla 45,37. Vuonna 2004 hän sijoittui Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa neljänneksi, joten hän ei selvinnyt Ateenan olympialaisiin henkilökohtaiselle matkalle, mutta valittiin Yhdysvaltain viestijoukkueeseen. Viestijoukkue voitti kisoissa olympiakultaa ajalla 2.55,91 Williamsonin juostessa ankkuriosuuden. Helsingin MM-kisoissa 2005 Williamson sijoittui henkilökohtaisella matkalla seitsemänneksi ajalla 45,12 ja oli mukana maailmanmestaruuden voittaneessa viestijoukkueessa. 11. helmikuuta 2006 Williamson oli mukana joukkueessa, joka juoksi 4 x 400 metrin viestijuoksussa uuden sisäratojen maailmanmestaruuden ajalla 3.01,96.

## Ennätykset
### Ulkoradat
* 200 metrin juoksu: 20,91 (2001)
* 300 metrin juoksu: 32,42 (2006)
* 400 metrin juoksu: 44,27 (2005)

### Sisäradat
* 400 metrin juoksu: 45,89 (2004)

## Lähteet
Bar mitsva

**Bar mitsva** ( käytetään myös translitteraatiota *bar mitzva*) on juutalainen juhla ja siirtymäriitti, jota vietetään, kun juutalainen poika saavuttaa 13 vuoden iän ja hän tulee uskonnollisesti täysi-ikäiseksi. Tytöille vastaava juhla järjestetään jo 12-vuotiaana ja on nimeltään **bat mitsva** (בת מצוה). Seremoniassa pojasta tulee *bar mitsva* (’lain poika’ tai ’käskyn poika’), tytöstä vastaavasti *bat mitsva* (’lain tytär’ tai ’käskyn tytär’).

Ennen kuin lapsi on bar mitsva tai bat mitsva -iässä, on vanhempien vastuulla, noudattaako hän juutalaista lakia ja perinteitä. Uskonnollisesti täysi-ikäiseksi tulemisesta alkaen nuori on itse vastuussa lain, perinteiden ja juutalaisen etiikan noudattamisesta. Hän saa myös oikeuden osallistua täysivaltaisesti juutalaiseen jumalanpalvelukseen: hänet voidaan kutsua lukemaan Tooraa ja hän voi olla osa minjania. Juutalaisen lain mukaan hän on myös teoriassa riittävän vanha solmimaan avioliiton.

Bar mitsva -juhlan vieton perinne syntyi keskiajalla. Juhlan viettotavat vaihtelevat seurakunnittain. Tavallisesti poika lukee 13. syntymäpäiväänsä seuraavana sapattina synagogassa kappaleen Toorasta ja haftarasta eli laista ja profeetoista. Tyttöjen vastaava juhla kehittyi vasta myöhemmin, mutta nykyään useimmat muut kuin ortodoksijuutalaiset juhlivat tytön tulemista bat mitsvaksi samoin kuin pojankin. Yleensä juhlan viettoa jatketaan kotona: kutsutaan vieraita ja annetaan lahjoja. Nuori voi saada lahjaksi esimerkiksi ensimmäisen rukousviittansa, tallitin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* lubavitch.fi: Bar mitsva
Irinotekaani

**Irinotekaani** (C33H38N4O6) on solunsalpaaja, jonka syöpäsolujen kasvua estävä vaikutus perustuu topoisomeraasi 1 -entsyymin estoon. Sitä käytetään erityisesti paksusuolen syövän hoitoon yhdessä muiden syöpälääkkeiden kanssa. Irinotekaania markkinoi Pfizer-lääkeyhtiö kauppanimellä Camptosar®. Irinotekaani tunnetaan myös koodilla: CPT-11. Irinotekaani on luonnonaine kamptotesiinin johdos.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ChemBlink: Irinotecan, CAS 97682-44-5 
*ChemBlink: Irinotecan hydrochloride, CAS 100286-90-6 
*ChemBlink: Irinotecan hydrochloride trihydrate, CAS 136572-09-3
Beit Hanun

**Beit Hanun** () on kaupunki Gazan kaistan koillisosassa. Vuoden 2017 arvion mukaan kaupungissa asui 51&nbsp;615 henkilöä.

## Historia
Vuonna 1239 lähellä Beit Hanunia käytiin taistelu, jossa aijubidikenraali 1229 Šudža al-Din Uthman al-Kurdin johtamat joukot löivät Navarran kuningas Thibaut I:n ristiretkeläiset. Toisen maailmansodan aikana akselivallat pudottivat kylään joitakin ilmapommeja. Israelin itsenäisyyssodan aikana 22. lokakuuta 1948 juutalaisten joukkojen onnistui vallata kylä egyptiläisiltä, mikä pakotti egyptiläiset vetäytymään Ashdodista.

Israelin mukaan alue on vahvaa Hamasin kannatusaluetta, minkä vuoksi sieltä on kohdistunut kuuden kilometrin päässä olevaan  Länsi-Negevissä sijaitsevaan Sderotiin Israelin puolelle kotitekoisten kassam-rakettien iskuja, joihin Israel on vastannut sotilasoperaatioilla. Israelin puolustusvoimien tulitus surmasi 8. marraskuuta 2006 Beit Hanounissa 19 ihmistä. YK nimitti arkkipiispa Desmond Tutun johtaman ryhmän tutkimaan tapahtunutta.

Israelin armeija suoritti *Protective Edge* nimisen sotilasoperaation joka kesti 8. heinäkuuta – 26. elokuuta 2014 välisen ajan. Operaation aikana kuoli lähes sata ihmistä. Sen infrastruktuuri: sähkö-, vesi ja tieverkosto vaurioituivat pahasti. Noin 70 prosenttia Beit Hanunin rakennuksista tuhoutui. Kunnanvaltuuston arvioiden mukaan kunnallisten rakennusten vaurioiden korjaaminen maksaa 500&nbsp;000 dollaria.

Israelin joukot etenivät kaupunkiin Gazan sodan yhteydessä vuonna 2023 ja kaupungin kuvailtiin tuhoutuneen kokonaan taistelujen aikana.

## Väestö
Beit Hanunin asukasluku oli Palestiinan tilastokeskuksen vuoden 2017 arvion mukaan 51&nbsp;615. Vuonna 2006 vastaava lukema oli 32&nbsp;187. 

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
Grand Declaration of War

__NOTOC__
**Grand Declaration of War** on norjalaisen black metal -yhtye Mayhemin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 6. kesäkuuta 2000. Levyn tyylilaji on kuitenkin lähempänä progressiivista ja avant-garde metalia black metalin jäädessä taka-alalle. *Grand Declaration of War* on konseptialbumi, jonka sanoitusten aiheena ovat sota ja maailmanloppu. Levyllä on myös piilotettu kappale, jonka saa kuuluviin kuuntelemalla kappaleen ”Completion in Science of Agony (Part II of II)” väärinpäin. Piilokappale on myös saatavilla Mayhemin kotisivuilta.

Albumista julkaistaan vinyylipainos 5. joulukuuta 2025 Season of Mistin kautta.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Maniac – laulu
* Blasphemer – kitara
* Necrobutcher – basso
* Hellhammer – rummut

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kertaluku

Matematiikassa **kertaluku** voi viitata
* algebrassa ryhmän tai kunnan kertalukuun
* differentiaaliyhtälöiden teoriassa differentiaaliyhtälön kertalukuun
* lukuteoriassa kokonaisluvun kertalukuun
* ominaisarvojen algebralliseen tai geometriseen kertalukuun
* modulaariaritmetiikassa alkion kertalukuun
Kemiassa kertaluku voi viitata
* reaktion kertalukuun
Fysiikassa kertaluku voi tarkoittaa
* faasitransition tyyppiä eli kertalukua
* Approksimaation kertalukua
Paklitakseli

**Paklitakseli**, C47H51NO14, (taksoli) on Pohjois-Amerikan länsirannikolla kasvavan lännenmarjakuusen (*Taxus brevifolia*) nilasta eristetty diterpeenirakenteinen solunsalpaaja, jonka tuottaa endofyyttinen kotelosieni *[[Taxomyces andreanae]]*. Paklitakseli sitoutuu mikrotubulusten tubuliiniproteiiniin ja stabiloi mikrotubulusten rakennetta sekä estää niiden fysiologista purkautumista ja normaalia toimintaa mitoosin aikana. Niiden vaikutuksesta mikrotubulukset polymeroituvat liiaksi, syöpäsolun jakautumiskehitys pysähtyy ja apoptoosi käynnistyy.

Paklitakselia käytetään monien kasvainten, kuten munasarjan, rintarauhasen, keuhkojen, ruokatorven ja kaulan alueen syövän hoidossa.

Doketakseli on paklitakselin puolisynteettinen analogi, jonka esiaste 10-deasetyylibakkatiini III on eristetty euroopanmarjakuusen (*Taxus baccata*) neulasista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Sienten biologia Marjo Helander & Kari Saikkonen: Symbionttiset sienet, sivu 188
*Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecim: Antti Jekunen, Pentti Lehtovirta, Seppo Pyrhönen, Paklitakseli, uusi syöpälääke, 1994
*Tietoa solunsalpaajista rintasyövän hoidossa (rintasyopa.fi)
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Paclitaxel 
*ChemBlink: Paclitaxel 
*MicrobeWiki: Taxomyces andreanae
Mark Jansen

**Mark Jansen** (s. 15. joulukuuta 1978) on hollantilainen muusikko. Kitaraa soittava Jansen perusti After Foreverin yhdessä Sander Gommansin kanssa. Jansen oli yhtyeen pääasiallisia biisinkirjoittajia sen kahden ensimmäisen albumin ajan mutta jätti yhtyeen 2002 musiikillisten erimielisyyksien vuoksi. Jansen perusti uuden yhtyeen Sahara Dustin, jonka hän myöhemmin nimesi Epicaksi. Vuonna 2003 Jansenin silloinen tyttöystävä Simone Simons liittyi yhtyeeseen.

## Diskografia
### After Forever
* 
* 

### Epica
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*epica.nl , luonnehdinta Epican sivuilla
*markjansen.tk , fanisivusto
Dosetakseli

**Dosetakseli** (joskus **doketakseli**, eräs kauppanimi Taxotere) on paklitakselin puolisynteettinen analogi, jonka esiaste 10-deasetyylibakkatiini III (C29H36O10, CAS-numero 32981-86-5) on eristetty euroopanmarjakuusen (*Taxus baccata*) neulasista. Dosetakseli on solunsalpaaja, jota käytetään mm. rintasyövän hoidossa.

Dosetakselin kemiallinen kaava on C43H53NO14 ja CAS-numero 114977-28-5.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*KEGG: Docetaxel 
*ChemBlink: Docetaxel
Marina Lewycka

**Marina Lewycka** (12. lokakuuta 1946 – 13. marraskuuta 2025) oli ukrainalaista syntyperää oleva brittiläinen kirjailija. 

Marina Lewycka syntyi 1946 Kielissä Saksassa pakolaisleirillä toisen maailmansodan jälkeen. Hänen perheensä muutti Englantiin, kun Marina oli yksivuotias.

Lewycka opiskeli Keelen yliopistossa ja valmistui sieltä 1968 hyvin arvosanoin englantia ja filosofiaa. Hän suoritti seuraavana vuonna Yorkin yliopistossa valmiiksi alemman korkeakoulututkinnon filosofiasta. Lewycka muutti valmistumisensa jälkeen hetkeksi Lontooseen ja teki erinäisiä töitä. Hän oli tarjoilijana, opettajana ja pr-toiminnassa.

Lewycka muutti takaisin Sheffieldiin, missä hän opetti mediatutkimusta Sheffield Hallam -yliopistossa vuoteen 2012, jolloin hän jäi eläkkeelle. Lewycka osallistui Sheffieldissä luovan kirjoittamisen kurssille ja hioi käsikirjoituksestaan esikoisromaaninsa *Traktorien lyhyt historia ukrainaksi* (2005).

Teoksesta *Traktorien lyhyt historia ukrainaksi* tuli yllättäen kansainvälinen hitti, ja se on käännetty 35 kielelle. Teos voitti komediallisille kirjoille tarkoitetun Bollinger Everyman Wodehouse -palkinnon Hayn kirjallisuusfestivaaleilla ja Saga-palkinnon vuonna 2005. Kirja oli ehdolla myös kaunokirjallisuuden Orange-palkinnolle.

Lewyckan toinen romaani *Muu maa mansikka?* julkaistiin 2007. Se oli ehdolla poliittisen kirjoittamisen Orwell-palkintoon. Hänen seuraavat teoksensa olivat *Meidät kaikki on tehty liimasta* (2009), *Meklareita, hippejä, hamstereita* (2012) ja *The Lubetkin Legacy* (2016), joka oli ehdolla Bollinger Everyman Wodehouse -palkintoon. Lewyckan viimeiseksi romaaniksi jäi vuonna 2020 julkaistu *The Good, the Bad and the Little Bit Stupid*. Kaunokirjallisuuden lisäksi Lewycka on kirjoittanut lukuisia kirjoja oppaiksi vanhustenhoitajille. Ne on julkaissut Age Concern -hyväntekeväisyysjärjestö.

Lewycka kärsi viimeisinä vuosinaan keskushermostoa rappeuttavasta harvinaisesta monisysteemiatrofiasta. Hän kertoi vuonna 2020, että hän joutuu turvautumaan tilansa takia ystävien ja tuntemattomien apuun. Hän kuoli sairauteen marraskuussa 2025.

## Teoksia
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Ape De Martinez

**Ape De Martinez** (oik. **Tapani Hämäläinen**, s. 1962, nähty myös nimillä **Tapani Anselm**, **Ape De Martini** ja **Eero Hämäläinen**) on suomalainen laulaja. Hän vaikuttaa Oz-yhtyeessä. Hän laulaa myös Cartago-nimisessä yhtyeessä. 

## Lähteet
Pekka Mark

**Pekka Mark** (s. 30. lokakuuta 1961 Nakkila) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan Oz-yhtyeen rumpalina taiteilijanimellä Mark Ruffneck.

Tukholmassa asuva Mark on koulutukseltaan teoreettisen kemian tohtori. Hän työskentelee kiinteistönvälittäjänä.

## Lähteet
Seppo Nurmimaa

**Seppo Uolevi Nurmimaa** (19. huhtikuuta 1931 Kerava – 24. kesäkuuta 2011 Porvoo) oli suomalainen lavastaja ja pukusuunnittelija, joka teki pitkän taiteellisen uran päälavastajana Suomen Kansallisoopperassa vuosina 1975–1994.

Nurmimaa opiskeli Helsingissä Taideteollisessa oppilaitoksessa 1953–1956.

Hän työskenteli monissa teattereissa ulkomailla ja lavasti Savonlinnan oopperajuhlien esityksiä. Nurmimaan viimeiset teokset ennen eläkkeelle jäämistä olivat Suomen Kansallisoopperan uuden oopperatalon avajaisviikolla ensi-iltansa saanut *[[Carmen]]* ja Erik Bergmanin Bo Carpelanin librettoon säveltämä *[[Det sjungande trädet]]*.

Nurmimaan veli oli vuorineuvos Väinö Nurmimaa.

## Teoksia
* 
* 

## Palkinnot ja tunnustukset
* Ida Aalberg -mitali 1983
* Taiteilijaprofessori 1983
* Pro Finlandia -palkinto 1970

## Lähteet

## Aineesta muualla
*
Arvostelu

**Arvostelu, arviointi** eli **kritiikki** (kreikan sanasta *krinein*, ’erottaa, ratkaista’) on arviointia, jossa tarkoituksena on arvosteltavan asian arvon tutkiminen, pohtiminen ja määrittely. Kritiikki on siis luonteeltaan arvottavaa. Kritiikki voi olla kielteistä, myönteistä tai rakentavaa, jolloin sen tarkoitus on kehittää arvoa. Kritiikillä voi myös vähätellä arvoa.

Kritiikkiä esiintyy kaikilla elämänaloilla. Kritisoitava aihe voi olla aineeton tai aineellinen. Arvostelu on pohjimmiltaan kantaa ottavaa sosiaalista toimintaa. Kritiikki on ihmisen viestintää toiselle ihmiselle, tai se voi olla yhteisön kollektiivista mielipidettä jotain muuta kohtaan. Kritiikkiä voidaan myös estää ja hallita. Joissakin yhteyksissä kriittisyyttä rajoitetaan tiedonjulkaisua estämällä tai luomalla pelkoa kriittisen tiedon julkaisijoihin.
 
Arvostelijan, arvioijan eli kriitikon antama kritiikki on subjektiivinen analyysi arvosta. Kriitikko kritisoi, eli antaa oman arvionsa arvolle. Arvioija ottaa kantaa ja tulkitsee arvoa.

## Kritiikin lajeja

### Taidekritiikki

Taidekritiikki eli taidearvostelu on julkisesti esitettävien taideteosten tai teoskokonaisuuksien, taiteeseen liittyvien ilmiöiden, käsitysten, teorioiden tai taide- ja kulttuuripolitiikan ja taidehistoriallisen arvon ja merkityksen pohtimista ja määrittelemistä. Kritiikkiä harjoitetaan kaikilla taiteenaloilla, mutta usein sana *taidekritiikki* viittaa nimenomaan kuvataiteen arvosteluun.

### Kirjallisuuskritiikki

Kirjallisuuskritiikki eli kirjallisuusarvostelu tutkii, arvioi ja tulkitsee kirjallisia teoksia. Vaikka kirjallisuusarvostelu ja kirjallisuustiede ovat läheisiä, eivät kaikki kirjallisuusarvostelijat ole olleet kirjallisuustieteilijöitä.

### Elokuvakritiikki

Elokuvakritiikki on elokuvan kuvailua, erittelyä ja arvottamista. Elokuvakritiikin arvostuksen painopiste on vaihdellut sen historian aikana kantaaottavuuden korostamisesta ranskalaiseen *[[auteur]]*-teoriaan ja viime vuosikymmenien populaarikulttuuriseen näkökulmaan ja genrekritiikkiin.

### Musiikkiarvostelu

Musiikkiarvostelu tarkoittaa sävellysten ja musiikkiesitysten arvostelua. Nykyinen musiikkiarvostelutoiminta sai alkunsa 1700-luvulla, kun sanomalehdistö alkoi kehittyä. Musiikkiarvosteluja julkaistaan sekä musiikkilehdissä että päivälehdissä. Ensimmäisenä suomalaisena musiikkiarvostelijana voidaan pitää Axel Gabriel Ingeliusta (1822–1868). Useimmat musiikkiarvostelijat hoitavat tehtäväänsä sivutoimisesti, ja he ovat yleensä koulutukseltaan musiikkitieteilijöitä tai muusikoita.

### Uuskritiikki

Uuskritiikki hallitsi angloamerikkalaista kirjallisuudentutkimusta 1900-luvun puolessavälissä, 1920-luvulta 1960-luvun alkuun. Sen kannattajat kiinnittivät huomiota lähilukemiseen ja itse teksteihin ja torjuivat tutkimuksen, joka perustuu tekstin ulkopuolisiin lähteisiin, varsinkin elämäkertaan.

## Katso myös
* Kehityskritiikki
* Kriittinen teoria
* Kritiikkiportti
* Lähdekritiikki
* Tiedekritiikki
* Uskontokritiikki
* Yhteiskuntakritiikki

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
*
Vickers Wellington

**Vickers Wellington** oli brittiläinen, toisen maailmansodan aikainen kaksimoottorinen keskiraskas pommikone. Kone lensi ensilentonsa 15. kesäkuuta 1936, ja se otettiin palveluskäyttöön lokakuussa 1938. Tuotannon loppuessa lokakuussa 1945 konetta oli valmistettu 11&nbsp;461 kappaletta. Kone pysyi palveluskäytössä vuoteen 1953 asti. Koneesta tehtiin erilaisia versioita. Suurimmat erot kehitysversioiden välillä olivat myöhäisempien versioiden tehokkaammat moottorit ja niiden ansiosta parantunut suorituskyky.

Wellingtonia käytettiin lähinnä yöpommituksiin Saksan teollisuuslaitoksia vastaan, ennen kuin Avro Lancaster ja Handley Page Halifax korvasivat sen näissä tehtävissä. Konetta käytettiin myös meripartiokoneena, ja joissakin meripartio-toiminnan konemalleissa oli tutka pinnalla akkujaan lataavien sukellusveneiden havaitsemiseksi yöllä; näissä koneissa oli tätä varten myös neljä syvyyspommia.

Erityisesti Välimerellä tutka-Wellingtonit olivat merkittävässä asemassa Rommelin huoltosaattueita etsittäessä. Tällöin käyttöön otettiin myös torpedoilla aseistettuja malleja. Torpedoekspertti, Bristol Beaufort -laivueen komentaja majuri Patrick Gibbs hioi tästäkin hyökkäystavasta täydellisen käytettävissä olevien resurssien puitteissa.

Puolustusaseistuksena koneessa oli tyypillisesti 6x kevyttä 7,62&nbsp;mm konekivääriä: 2x nokkatornissa, 2x perätornissa ja 2x koneen kyljissä. Kone pystyi kantamaan n. 2&nbsp;000 kg:n pommikuorman.

## Lähteet
*  
* )

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Lavastus

**Lavastus** on teatteriesitysten, elokuvien ja televisio-ohjelmien visuaalisen ilmeen tekoa. Lavastuksen tarkoitus on siis rakentaa tapahtumaympäristö sisältöä vastaavaksi, ja se on usein ympäristön ja puvustuksen muodostama kokonaisuus. Lavastuksen lähtökohtana voi olla kuvauspaikan muokkaaminen, lavasteiden rakentaminen sisätiloihin tai uuden digitaalisen ympäristön luominen.

Lavastuksesta katsoja voi päätellä seuraavia asioita:
* aika: ollaanko jossakin selvästi tunnistettavassa ajankohdassa, useissa eri ajoissa vai jossakin täysin ajattomassa tilassa
* paikka: missä kaikki tapahtuu, onko kyseessä jokin oikeasti olemassa oleva paikka vai esimerkiksi päähenkilön "sielunmaisema"
* tunnelma, jonka voi havaita esimerkiksi väreistä ja materiaaleista 

Lavastaja voi tehdä suunnitelmastaan pienoismallin, jonka pohjalta lavastus toteutetaan. Esimerkiksi Suomen kansallisoopperassa on lisäksi teknisen alan ihmisiä, jotka tekevät pienoismallin pohjalta rakennepiirrokset. Lavasteita tekemässä on usein tarpeen mukaan esimerkiksi puuseppiä, metallimiehiä, lavastemaalareita ja verhoilijoita.

Jatkuvakäyttöisten teatteri- ja tv-sarjalavasteiden tulee olla mahdollisimman kestäviä, jotta ne kestävät siirtelyä ja purkamista. Samalla niiden pitää olla myös kevyitä ja helppoja käsitellä.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* teemanumero lavastuksesta ja erikoistehosteista, *Filmihullu* 2/1996.

## Aiheesta muualla
* Virtuaalilavastamo 
* Lavastajan työstä
Kertaluku (kokonaisluku)

Olkoon *a* ja *m*>1 keskenään jaottomia kokonaislukuja. Tällöin *a*:n **kertaluku** modulo *m* on pienin positiivinen kokonaisluku *n*, jolle *a<sup>n</sup>&equiv;1* mod *m*. Tällainen luku on aina olemassa ja se on Eulerin lauseen perusteella korkeintaan *&phi;(m)*. Kertalukua merkitään *n=*ord*<sub>m</sub>a*. Jos *a* ja *m* ovat keskenään jaottomia, on *a<sup>n</sup>&equiv;1* mod *m* jos ja vain jos *ord*ma''|n.
Eulerin lause (lukuteoria)

Lukuteoriassa on määritelty Eulerin φ-funktio seuraavasti: 

:\varphi (n)=|\{1 \leq m \leq n:(m,n)=1\}|, missä m,n \in \mathbb{Z}, n>0.

Tällöin **Eulerin lauseen** mukaan kaikilla a \in \mathbb{Z}, joille pätee (a,n)=1, on voimassa 
:a^{\varphi (n)} \equiv 1\pmod n. 

Eulerin lauseen erikoistapauksena saadaan Fermat'n pieni lause.

## Lähteet
*
Fairey Swordfish

**Fairey Swordfish** () oli brittiläinen lentotukialuksilta toiminut torpedopommittaja toisessa maailmansodassa.

Swordfish oli kaksitaso, ja jo sodan alussa auttamattomasti vanhentunut, mutta silti sitä 
käytettiin koko sodan ajan, ja Swordfishin seuraajaksi tarkoitettu Fairey Albacore itse asiassa poistui palveluskäytöstä ennen Swordfishiä. Kone oli teknisesti luotettava ja hyvä lennettävä. Se sai lisänimen ”verkkokassi”. Swordfishiä käytettiin myös syöksypommittajana, sen mahdollisti koneen erittäin luja rakenne.

Kone oli hyvin hidas ja kykenemätön puolustautumaan hävittäjien hyökkäyksiä vastaan, mutta se täytti suurin piirtein tehtävänsä sodan  alkuvuosina; kuljetti torpedon perille tarpeeksi lähelle vihollislaivaa. Joskus koneen hitaus toimi tässä etuna; laivojen ilmatorjuntatähtäimet oli tarkoitettu uudempia (ja siten nopeampia) koneita varten. Hitaaseen Swordfishiin niillä ei saanut otettua ennakkoa, ja kranaatit räjähtivät lentokoneen edessä aiheuttamatta mitään vahinkoa. Hävittäjiä vastaan ne 
kärsivät raskaita tappioita ja koneet siirrettiin lopulta sukellusvenetorjuntatehtäviin. Atlantilla hävittäjäuhka oli lähes olematon.

Aikojen saatossakaan ei Swordfishin perin heiveröinen puolustusaseistus kohentunut. Se käsitti vaivaiset kaksi 7,7&nbsp;mm (0.303")  konekivääriä, joista toinen oli eturungossa kiinteästi eteenpäin ampuvana. Toinen konekivääri oli tähystäjän (taka-ampuja/radisti) käytettävissä ja liikuteltavissa vapaasti taaksepäin.

Swordfishin suurimpia saavutuksia oli hyökkäys Taranton laivastotukikohtaan, jossa ne rampauttivat pahasti suuren osan Italian laivastoa sekä *[[taistelulaiva Bismarck|Bismarckin]]* peräsimen vaurioittaminen siten, että alus ei päässyt Kuninkaallista laivastoa karkuun.

Vuonna 1943 Swordfishejä alettiin käyttää enemmän sukellusveneentorjuntaan, jolloin niiden torpedot korvattiin raketeilla tai syvyyspommeilla. Koneet sijoitettiin rahtilaivoista muunnettuihin kömpelöihin saattuetukialuksiin. Hitaan nopeutensa takia Swordfish sopi tähän hyvin: sen sakkausnopeus oli pieni, jolloin se pystyi nousemaan ilmaan pienemmällä lähtökiihdytyksellä kuin 
kehittyneemmät koneet.Myöhemmin Mk III -tyypin koneisiin asennettiin ASV.Mk X -ilmasta pintaan etsintätutka, jonka kupu oli alatason alla edessä.

## Tekniset tiedot

## Lähteet
* Chant, Chris: *II Maailmansodan lentokoneet*, Karisto, 2008, Hämeenlinna (suom. Petri Kortesuo) Alkuteos: Amber Books, 1999 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*http://www.fleetairarmarchive.net/aircraft/swordfish.htm 
*http://www.uboat.net/allies/aircraft/swordfish.htm
*http://www.spitcrazy.com/faireyswordfish.htm 
*http://www.military-history.org/articles/the-fairey-swordfish.htm
Enäjärvi (Vihti)

**Enäjärvi** on Uudellamaalla Vihdissä Nummelan ja Ojakkalan välissä sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Enäjärvi on 6,0 kilometriä pitkä, 1,4 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 492 hehtaaria eli 4,9 neliökilometriä. Se on muodostunut Ensimmäisen Salpausselän eteläpuolella savikolle jääneeseen painanteeseen. Järven etelärannolta kohoaa kallioisia metsämäkiä, jotka reunustavat järveä lounaispäästä koillisrantaan asti. Tällaisia mäkiä ovat Ruskiamäki, Rompsinmäki, Pajamäki, Hiidenmäki, Myllymäki, Isonniitunmäki, Hiidenniemi ja Hirvikankare. Mäkien välissä on rantamaasto rinteistä ja se näkyy rannikolla pieninä lahtina. Sellaisia ovat kaakkoisrannikolla Niemoon Takalahti, Niemoon Etulahti, Pulkkalahti, Hannulanlhti, Friiminlahti ja Reuhoonlahti, lounaispäässä sijaitsee Ridalinlahti, ja luoteisrannikolla ovat  Lankilanlahti, Ajoksenlahti ja Riilahti.

Järvessä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on kartan mukaan osittain luodattu vuonna 1995  ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Syvyyskäyrien mukaan järvenpohja on melko tasainen. Järven tilavuudeksi on määritetty 15,86 miljoonaa kuutiometriä, jolloin sen keskisyvyydeksi tulee 3,2 metriä. Järven syvyys on 9,1 metriä ja tämä kohta sijaitsee Rompsinmäen edustalla .

Järven rantaviivan pituus on 16,4 kilometriä . Enäjärven koillispäässä sijaitsee Ojakkalan taajama ja lounaispuolella Nummelan taajama, jotka molemmat ulottuvat rantaan asti. Järven rannoilla on haja-asutusalueella lisäksi yli 150 kiinteästi asuttua ja vapaa-ajan asuntoa. Enäjärvessä on kaksi uimarantaa. Ojakkalan uimaranta järven koillispäädyssä ja Enärannan uimaranta lounaispäädyssä. Järven luusuassa on pohjapato, jonka on rakentanut Helsingin vesi- ja ympäristöpiiri vuonna 1994.

## Luontoarvoja
Enäjärvi on luokiteltu runsasravinteisiin ja runsaskalkkisiin järviin . Vuoteen 1973 asti Nummelan jätevedet laskettiin Enäjärveen. Vuonna 1993 alkoivat Antti Uusitalon johdolla kunnostustyöt, jotka ovat saaneet järven käyttökelpoisuusluokituksen nousemaan huonosta välttävään. Lisäksi Niemoon etulahden syvännettä ja Rompsin syvännettä on hapetettu, laskuojiin on rakennettu laskeutusaltaita ja kosteikkoja yhteensä 15 kpl. Moottoriveneellä ajamista Vihdin Enäjärvellä on rajoitettu siten, että veneen moottorin teho saa olla enintään viisi hevosvoimaa. Keväällä 2013 julkaistiin Enäjärven kunnostusta tukemaan single "Enäjärven rantaan". Single tuotettiin osana MTV3:n Diili-televisiosarjaa, jossa Sedu Koskinen oli yksi kilpailijoista ja keräsi rahaa Enäjärven kunnostukseen. Levyn on tuottanut Antti Riihimäki, laulaja on Heli Koski, sanoituksen ovat tehneet Ile Vainio ja Heli Koski ja kappaleen on säveltänyt Lenni-Kalle Taipale. Ohjelmaan liittyen Stefan Lindfors loi Enäjärvi-aiheisen monumentin.

## Vesistösuhteet
Enäjärvi sijaitsee Siuntionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 22), jonka Enäjärven valuma-alueeseen (22.005) järvi kuuluu. Järven valuma-alueen pinta-ala on 33,54 neliökilometriä  ja veden laskennallinen viipymä on 1,7 vuotta . Järven vedenpinnan korkeus on 50,2 metriä mpy (N2000).

## Lähteet
Aachenosaurus

***Aachenosaurus*** on epävarma esihistoriallisen kasvien suku. Se nimettiin ainoastaan kahden kivettyneen kappaleen pohjalta, joiden alun perin luultiin olevan ankannokkaisen dinosauruksen (hadrosauri) leuan osia. Myöhemmin kävi ilmi, että fossiilit olivatkin kivettynyttä puuta löytäjän suureksi häpeäksi. Fossiilin nimi tarkoittaa "Aachenin liskoa", joka oli nimetty Aachenin alueen mukaan, jonka lähistöltä fossiilit löydettiin.

*Aachenosauruksen* synonyymi on *Aachenoxylon*, jonka keksi Tri Maurice Hovelacque vuonna 1889/1890.

## Historia
*Aachenosauruksen* löysi ja nimesi tutkija (ja apotti) Gerard Smets vuonna 1888, joka antoi lajille nimeksi *Aachenosaurus multidens*.  Löytämiensä kappaleiden perusteella hän määritteli lajin hadrosauriksi, joka saavutti pituutta arviolta neljästä viiteen metriä. Hän puolusti tätä päätelmää väittämällä tutkineensa fossiileja paljaalla silmällä, suurennuslasilla sekä mikroskoopilla.

Pian belgialainen paleontologi Louis Dollo todisti Smetsin löydön virheelliseksi. Siitä huolimatta Smets yritti puolustella lajimääritystään kunnes puolueeton komissio todisti löydön uudelleen vääräksi, ja häpeissään Smets erosi koko tieteenalalta.

## Katso myös
* Succinodon
Larry Flynt

**Larry Claxton Flynt, Jr.** (1. marraskuuta 1942 Salyersville, Kentucky, Yhdysvallat – 10. helmikuuta 2021 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kustantaja, Larry Flynt Publicationsin (LFP) johtaja. LFP julkaisee pääosin pornografista sisältöä, mukaan lukien videoita ja aikakauslehtiä, joista *[[Hustler]]* on tunnetuin. Yhtiön vuotuinen liikevaihto on ollut jopa 150 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. 

Flynt aloitti uransa seksialalla perustamalla veljensä kanssa strippiklubeja Ohioon. Klubien uutiskirjeestä kehittyi *Hustler*, joka julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1974. Flyntin itsensä mukaan lehden levikki oli parhaimmillaan noin kolme miljoonaa.

Elämänsä aikana Flynt haastettiin oikeuteen lukuisia kertoja. Oikeusjutuissa on säännönmukaisesti käsitelty sananvapauden takaavan Yhdysvaltain perustuslain ensimmäisen lisäyksen tulkintoja.  Tunnetuin tapauksista eteni vuonna 1988 Yhdysvaltain korkeimpaan oikeuteen asti. Oikeudessa tutkittiin pastori Jerry Falwellin tekemää herjausjuttua. Flynt oli tehnyt liköörimainoksen parodian, jossa hän oli esittänyt Falwellin menettäneen neitsyytensä humalassa äidilleen. Korkein oikeus päätti, että medialla oli oikeus esittää julkisuuden henkilöistä ”törkeitä näkemyksiä”. 

Vuonna 1978 sarjamurhaaja Joseph Paul Franklin ampui Flyntiä. Flynt selvisi, mutta halvaantui loppuiäkseen vyötäröstä alaspäin ja joutui sen jälkeen käyttämään pyörätuolia. Franklin oli valkoisen ylivallan kannattaja, joka halusi tappaa Flyntin, koska *Hustlerissa* oli julkaistu kuvia eri etnisten ryhmien edustajista yhdessä. Flynt sairasti myös kaksisuuntaista mielialahäiröitä.

Flynt asettui ehdolle lukuisiin julkisiin virkoihin, vuonna 1984 republikaanien presidenttiehdokkaaksi ja vuonna 2003 Kalifornian kuvernööriksi. Kuvernöörinvaalissa hän sijoittui seitsemänneksi. Flynt tuki 1990-luvulta alkaen demokraatteja.

Flyntin oikeustaistelusta on tehty myös elokuva. Miloš Formanin ohjaama *[[Larry Flynt – Minulla on oikeus]]* valmistui vuonna 1996 ja siinä Flyntiä esittää Woody Harrelson.

Flynt oli naimisissa viidesti ja hän oli kuuden lapsen isä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Flyntin virallinen sivusto 
* Detailed history of Flynt's numerous legal cases (Court TV) 
*
Esko Lähtevänoja

**Esko Johannes Lähtevänoja** (s. 14. toukokuuta 1953 Utajärvi) on entinen suomalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1970-luvulla. Seuratasolla hän edusti Utajärven Urheilijoita.

Lähtevänoja oli voittamassa hopeamitalia Suomelle 4&nbsp;×&nbsp;10 kilometrin viestissä hiihdon MM-kilpailuissa Lahdessa vuonna 1978. Suomen joukkueessa hiihtivät Lähtevänojan lisäksi Juha Mieto, Pertti Teurajärvi ja Matti Pitkänen.

Hänen suksensa ja MM-mitalinsa ovat esillä opastuskeskus Supassa, Rokualla.

## Lähteet
Apollo (vakuutusyhtiö)

**Henkivakuutusyhtiö Apollo** oli suomalainen vakuutusyhtiö. Yhtiö perustettiin vuonna 1988, ja se ajautui konkurssiin vuonna 1993. Yhtiön pääkonttori sijaitsi Turussa.

Apollon perustivat Sammon vakuutusjohtajat Rauno Nurmi ja Tarkko Jousi. Yhtiön vähemmistöosakkaana toimi aluksi osuuspankkiryhmä. Jousi ja osuuspankit jättivät yhtiön pian perustamisen jälkeen, ja se jäi pääosin Nurmen omistukseen. Todellista päätösvaltaa yrityksessä käytti turkulaisen liikemiehen Matti Koivurinnan omistama yritys.

Apollon liikeideana oli tarjota vakuutuksia suoramyyntinä ilman perinteisiä vakuutusyhtiöitä rasittavia kiinteitä kuluja.

Apollon hallitukseen kuuluivat Arvopaperivälittäjien Yhdistyksen toimitusjohtaja Markku Savikko, kansanedustaja Ben Zyskowicz sekä Turun hovioikeuden silloinen hovioikeudenneuvos Antero Palaja.

Yritys joutui vaikeuksiin tappiollisten kiinteistökauppojensa vuoksi. Kauppoihin liittyi poikkeuksellista luotonantoa. Rauno Nurmi tuomittiin vuonna 1996 näihin kauppoihin liittyneestä luottamusaseman väärinkäytöstä ehdolliseen vankeusrangaistukseen ja vahingonkorvauksiin.

Vakuutusyhtiöitä valvonut sosiaali- ja terveysministeriö käynnisti loppuvuonna 1993 yhtiötä vastaan toimet, joiden seurauksena yhtiötä kiellettiin uusien vakuutusten myynti ja asetettiin yhtiön kiinteä omaisuus luovutuskieltoon. Valtioneuvosto peruutti yhtiön toimiluvan 22. joulukuuta 1993. 

Apollo asetettiin konkurssiin tammikuussa 1994. STM:n esityksestä muut henkivakuutusyhtiöt päätyivät sopimukseen, jossa muut yhtiöt vastasivat Apollon vakuutuksista tiettyyn, ei kuitenkaan täyteen määrään asti. Alle 100&nbsp;000 markan säästöistä korvattiin 90 prosenttia, suuremmista vähemmän. Ratkaisun kustannukset muille vakuutusyhtiöille olivat noin 70 miljoonaa markkaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Apollon osakehistoriaa Pörssitiedon verkkosivuilla