open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alex Mattson

**Aleksi Matias Kaunisvesi** (s. 1. marraskuuta 1997), paremmin tunnettu taiteilijanimeltään **Alex Mattson**, on suomalainen muusikko, säveltäjä, musiikkituottaja ja DJ. Kaunisvesi on myös osa Blind Channel -yhtyettä.

Kaunisveden debyyttisingle ”UFO feat. Solamay” julkaistiin kansainvälisesti 19. helmikuuta 2016. Kappaleen solisti Solamay on aiemmin ollut mukana ”Robin Schulz & Moguai – Save Tonight” -kappaleella. ”UFO feat. Solamay” nousi nopeasti Suomen Spotifyn soitetuimpien kappaleiden joukkoon ja kappale myi kultaa huhtikuussa 2016 sekä platinaa saman vuoden heinäkuussa. Kaunisveden toinen single ”Forget You” julkaistiin kansainvälisesti 10. kesäkuuta 2016. Kyseinen kappale myi kultaa elokuussa 2016. Kolmas single ”Good Kids” julkaistiin 2. kesäkuuta 2017 ja neljäs single ”All About You” 26.10.2017. Kappaleella vierailee yhdysvaltalaisen laulajan Richard Marxin poika Lucas Marx. 

Kaunisvesi toimi keväällä 2018 Antti Tuiskun “Mun On Pakko Twerkkaa“ -areenakiertueen lämmittelyartistina. Kiertueen jälkeen Kaunisvesi julkaisi debyytti-EP:nsä *Eleven* 25. toukokuuta 2018.

Kaunisvesi on tuottanut ja säveltänyt kappaleita myös monille muille eri artisteille. Hän aloitti yhteistyön musiikkikustannusyhtiö Nordic Music Partnersin (ent. Fried Publishing) kanssa syksyllä 2019. 

Lokakuussa 2020 oululainen Blind Channel kertoi Kaunisveden liittyneen yhtyeen viralliseksi jäseneksi. Yhtyeessä Kaunisvesi soittaa sampleja sekä perkussioita. Yhtyeen ensimmäinen kappale uudella kokoonpanolla julkaistiin 21. tammikuuta 2021. Kappaleen nimi on Dark Side, ja se valittiin helmikuussa 2021 Suomen edustuskappaleeksi vuoden 2021 Euroviisuihin. Blind Channel sijoittui kilpailun finaalissa kuudenneksi, mikä on Suomen viisuhistoriassa kolmanneksi paras sijoitus.

Lapsuudessaan Kaunisvesi soitti metalliyhtyeessä rumpuja mutta löysi elektronisen musiikin 14-vuotiaana. Hän lähti vuonna 2014 opiskelemaan elektronisen musiikin tuottamista Amsterdamiin. Opiskeluiden aikana hän löysi oman soundinsa, jossa on vivahteita deep housesta sekä moombahtonista. Kaunisvesi valmistui koulusta elektronisen musiikin tuottajaksi.

## Diskografia

### Singlet (Alex Mattson)

### EP:t (Alex Mattson)

### Singlet ([[Blind Channel]])

### Vierailut muiden artistien kappaleissa

### Tuotannot / Sävellykset muille artisteille

### Musiikkivideot

### Viralliset remixit
* *[[Paleface]] - Jostain paljon kauempaa (Alex Mattson remix)* (2015
* *[[Ricky Tick Big Band]] - Talutushihnassa - Alex Mattson remix* (2015)
* *[[Lucas (laulaja)]] - Täydellisen epätäydellinen (Alex Mattson remix)* (2016)
* *Sandhja - Sing It Away (Alex Mattson remix)* (2016)
* *[[Marcus & Martinus]] - Girls feat. Madcon (Alex Mattson remix)* (2016)
* Samu Haber feat. Niila - A Hundred Years (Alex Mattson remix) (2016)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Ferrara Candy Company

**Ferrara Candy Company** (virallisesti Ferrara Pan Candy Company) on makeisyritys, joka tekee erilaisia karkkeja. Sen valikoimaan kuuluu Lemonheadit, Jaw Bustersit ("The Original Jaw Breakers"), Atomic Fireballit, Chewy Fireballit, Original Boston Baked Beansit, Grapeheadit (ennen Alexander the Grape), Apple Headit, Punch Headit, Orange Headit, Cherry Headit, Chewy Lemon Heads & Friendsit, Tropical Chewy Lemon Heads & Friendsit ja Red Hotsit.

Ferrara Candy Companyn nettisivujen mukaan yrityksen perustivat Salvatore Ferrara, Salvatore Buffardi ja Anello Pagano vuonna 1908. Yritys sijaitsee Chicagon laitamilla osoitteessa 7301 W. Harrison St., Forest Park, Illinois. Yritys on edelleen Ferraran, Buffardin ja Paganon sukujen jäsenien omistuksen alaisena. Ferrara Pan alun perin kehitti ja myi sokerikuorrutettuja manteleita tai konfetteja, joina ne tunnetaan Italiassa. Alkuperäinen, osoitteessa 2200 W. Taylor Street sijainnut tuotantolaitos on nykyään Ferrara Bakeryn leipomo.

Vuonna 2012 Ferrara Pan yhdistyi Farley's & Sathers Candy Companyn kanssa muodostuen Ferrara Candy Companyksi.

## Lähteet
Walther Darré

**Richard Walther Darré** (14. kesäkuuta 1895 Buenos Aires, Argentiina – 5. syyskuuta 1953 München, Länsi-Saksa) oli saksalainen maatalouspoliitikko ja SS-johtaja, joka toimi natsi-Saksan maatalousministerinä vuosina 1933–1942. 

Darré osallistui kansallissosialistien niin sanotun Blut und Boden -ideologian kehittelyyn ja käytti sanontaa teoksessa *Neuadel aus Blut und Boden* (1930).

Darré syntyi Argentiinassa, ja hänen isänsä oli saksalainen kauppias. Hän opiskeli Saksassa ja osallistui vapaaehtoisena ensimmäiseen maailmansotaan. Hän sai toisen luokan rautaristin Sommen taistelun jälkeen. Sodan jälkeen Darré valmistui agronomiksi ja liittyi Artaman-liittoon, joka oli kansallismielistä völkisch-ideologiaa kannattanut maanviljelyn edistämisjärjestö. 

Darré liittyi vuonna 1930 Natsipuolueeseen (NSDAP) ja SS:ään, ja hänestä tuli puolueen maatalousosaston johtaja. Darré toimi vuosina 1931–1938 myös SS-Rasse- und Siedlungshauptamtin (”SS:n rotu- ja asutuspäätoimisto”) ensimmäisenä johtajana ja sai SS:ssä Obergruppenführerin arvon. 

Hitlerin ja natsien noustua valtaan vuonna 1933 Darrésta tuli Saksan maatalousministeri. Hän oli myös ruoantuotantoa säädelleen Reichsnährstandin johtaja. Hänet syrjäytettiin hallituksesta toisen maailmansodan aikana vuonna 1942.

Darré pidätettiin sodan jälkeen ja vuosina 1948–1949 Nürnbergissä pidetyssä oikeudenkäynnissä hänet tuomittiin seitsemäksi vuodeksi vankeuteen. Hänet vapautettiin kuitenkin jo vuonna 1950.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
What About Now

**What About Now** on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Bon Jovin kahdestoista studioalbumi. Albumi julkaistiin vuoden 2013 maaliskuussa ja sen tuottivat John Shanks, yhtyeen laulaja Jon Bon Jovi ja kitaristi Richie Sambora. 

*What About Now* sijoittui Suomessa Suomen albumilistan kolmanneksi ja yhtyeen kotimaassa Yhdysvalloissa Billboard 200-listan ensimmäiseksi. *What About Now* oli kolmas perättäinen Billboardin listan kärkeen noussut Bon Jovin albumi ja yhtyeen uran viides albumi, joka on noussut listakärjeksi Yhdysvalloissa. Aiemmin samaan olivat yltäneet *[[Slippery When Wet]]* vuonna 1986, *[[New Jersey (albumi)|New Jersey]]* vuonna 1988, *[[Lost Highway]]* vuonna 2007 ja *[[The Circle (Bon Jovin albumi)|The Circle]]* vuonna 2009. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "Because We Can" ja "What About Now", joista yhtye julkaisi myös musiikkivideot.

Albumin julkaisua seurasi Because We Can – The Tour-maailmankiertue.

## Kappalelista

## Kokoonpano
* Jon Bon Jovi – laulu, kitara
* Richie Sambora – kitara, taustalaulu
* Hugh McDonald – basso, taustalaulu
* Tico Torres – rummut
* David Bryan – koskettimet, taustalaulu

## Arvostelut
* Metacritic: 50/100
* Allmusic: 
* Imperiumi.net: 5–/10
* Rolling Stone: 
* Soundi: 

## Lähteet
Robert Mattson

**Robert Emanuel Mattson** (16. toukokuuta 1851 Vårdö – 10. toukokuuta 1935 Helsinki) oli ahvenanmaalainen laivanvarustaja ja kauppaneuvos. 

Mattson omisti Maarianhaminassa laivanvarustus- ja kauppatoimintaa harjoittavan liikkeen 1878–1916, Helsingissä laivanvarustusliikkeen Ab Naxos Prince 1925–1935 ja osake-enemmistön Kone- ja Siltarakennus Oy:ssä 1916–1935. Hänen lahjoitusvaroillaan perustettiin Åbo Akademihin musiikkitieteen ja kansanrunouden tutkimuksen professuuri.

Mattsonin isällä laivanvarustaja Mats Mattsonilla oli 1800-luvulla useita purjealuksia. Robert Mattsson lähti merille 16-vuotiaana ja vuodesta 1878 hän toimi kauppiaana Maarianhaminassa. Mattson alkoi hankkia vähemmistöosuuksia useissa ahvananmaalaisissa purjelaivoissa ja vuoteen 1925 mennessä hän ehti olla 24 purjelaivan omistajana, näistä 14 hän omisti yksin. Mattson myi viimeisen omistamansa purjelaivan, rautaparkki Marlborough Hillin vuonna 1925. Hän hankki tämän jälkeen perustamalleen *A/B Naxos Prince*-varustamolle useita höyryaluksia (S/S Naxos, S/S Bomarsund, S/S Hogland, S/S Kastelholm).

Mattson muutti Ahvenanmaalta Helsinkiin 1916 ja hän sai kauppaneuvoksen arvon 1919. Kone- ja Siltarakennus Oy:n lisäksi Mattson hankki omistukseensa 1926 Hietalahden Laivatelakka ja Konepaja Oy:n ja vähän myöhemmin turkulaisen Ab Crichton-Vulcan Oy:n. Mattsonin kuoltua yrityskauppojen rahoittajana toiminut Pohjoismaiden Yhdyspankki myi Mattsonin hankkimien telakka- ja konepajayhtiöiden osakkeet Wärtsilä Oy:lle. 

Robert Mattsonin poika Curt Mattson (1900-1965) oli myös laivanvarustaja jolla oli lippuvarustamona vuonna 1934 perustettu *Curt Mattson Rederi Ab*. Curt Mattsson myi viimeiset laivansa 1958.

## Lähteet
Sinebrychoffin pokaali

**Sinebrychoffin pokaali** (virallisesti *Kommodori Nicolas Sinebrychoffin Challengepokaali*) on purjehduspalkinto, jonka Nyländska Jaktklubbenin kommodori Nicolas Sinebrychoff lahjoitti seuran 25-vuotisjuhlallisuuksiin vuonna 1886. Se on pääpalkintona 4–10-tonnisille veneille tarkoitetussa purjehduskilpailussa, joka järjestetään edelleen vuosittain Itämeren pursiseurojen välillä. Pokaali on jatkuva kiertopalkinto ja se on purjehdusurheilun toiseksi vanhin palkinto Americas Cup -palkinnon jälkeen  Aikansa mittapuulla kalliin ja hienon Pietarissa teetetyn pokaalin on suunnitellut merimaalari Oscar Kleineh.

Kilpailu purjehdittiin vuosina 1888–1909 ns. valööriveneillä ja vuosina 1911–1961 8mR-veneillä. Vuosina 1964–1998 purjehdittiin avomeripursilla IOR-säännön mukaan ja kahden veneen seurajoukkueilla Americas Cupin esikuvan mukaan. Vuodesta 2004 kilpailu on purjehdittu klassisten 6mR-veneiden luokassa, Americas Cupia muistuttaen. Kilpailu tunnetaan nykyään nimellä Nicolas Sinebrychoff Challenge.

## Lähteet
*Sinebrychoffpokalen   Uppslagsverket Finland

### Viitteet
Väinö Maukonen

**Usko Väinö Maukonen** (5. huhtikuuta 1877 Liperi – 4. lokakuuta 1929 New York) oli suomalainen kelloseppä.   

Väinö Maukosen vanhemmat olivat opettaja Johannes Maukonen ja Maria Lovisa Auranen ja puoliso vuodesta 1907 Fanny Fribom. Maukonen alkoi kellosepän oppiin jo 12-vuotiaana Turussa. Sieltä hän siirtyi Loimaalle ja myöhemmin Tampereelle ja edelleen Helsinkiin. Ensimmäisen kerran Maukonen sai palkinnon valmistamastaan kellosta Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1900. Hän siirtyi 1905 työskentelmään Hampuriin W. Bröckingin liikkeeseen, teki opintomatkan Lontooseen ja oltuaan vielä töissä Pariisissa ja Berliinissä palasi Helsinkiin K. Kallion kelloliikkeeseen 1906. Kokeiltuaan lyhyen aikaa oman kelloliikkeen pitämistä Maukonen meni Pietariin August Erikssonin palvelukseen. Maukonen asui ja työskenteli vuodesta 1916 pääasiassa Yhdysvalloissa. Hän lahjoitti 1927 tasavallan presidentin linnaan laivakronometrin, jonka hän oli valmistanut.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kahleet murtuvat

**Kahleet murtuvat** () on vuonna 1940 ensi-iltansa saanut Frank Borzagen ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford ja Clark Gable heidän kahdeksannessa ja viimeisessä yhteistyöelokuvassaan. Loew's ja Metro-Goldwyn-Mayer toimivat elokuvan tuotantoyhtiöinä. Elokuvan jakelijana toimi Metro-Goldwyn-Mayer. *Kahleet murtuvat* kertoo etsintäkuulutetuista vangeista ranskalaiselta vankileiriltä.

*Kahleet murtuvat* perustuu Richard Salen romaaniin *[[Not Too Narrow, Not Too Deep]]* (1936), jonka pohjalta Lawrence Hazard laati käsikirjoituksen. Ohjaaja Borzage ja Joseph L. Mankiewicz tuottivat elokuvan.

## Näyttelijät

## Tuotanto
*Kahleet murtuvat* -elokuvan tuotanto alkoi 17. lokakuuta 1939 ja päättyi 28. joulukuuta 1939. Uusintaotot kuvattiin tammikuussa 1940. *Kahleet murtuvat* kuvattiin Kalifornian Montebellossa, Pismo Beachilla, Lagunassa ja MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä 1 252 000 dollarin budjetilla.

## Julkaisu ja vastaanotto
*Kahleet murtuvat* sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 1. maaliskuuta vuonna 1940. Suomessa elokuva sai ensi-illan 26. marraskuuta vuonna 1948. *Kahleet murtuvat* oli vuoden 1940 taloudellisesti menestyneimpiä elokuvia. Elokuva sai myös hyvän vastaanoton kriitikoilta.

Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 75 prosentin "tuore" arvosana, joka perustuu kahdeksaan arvosteluun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* ''Kahleet murtuvat'' TCM Movie Databasessa 
* ''Kahleet murtuvat'' Rotten Tomatoesissa
Jääpallon Elitserien-kausi 2011–2012

**Ruotsin jääpallon Elitserien** pelattiin kaudella 2011-2012 neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Kahdeksan parasta joukkuetta selviytyivät pudotuspeleihin, sijoille 11-12 sijoittuneet joukkueet joutuivat karsimaan sarjapaikastaan ja sijoille 13-14 sijoittuneet putosivat Allsvenskaniin.

Uusina joukkueina sarjaan olivat nousseet Allsvenskanista Kalix ja GAIS. GAIS teki ruotsalaista jääpallohistoriaa, sillä se oli ensimmäinen Göteborglainen seura pääsarjassa. Samalla siitä tuli kahdeksas seura, joka on pelannut Ruotsin kolmen suurimman lajin jääpallon, jääkiekon ja jalkapallon pääsarjassa. Muut seurat ovat AIK, Djurgårdens IF, Hammarby IF, Örebro SK, Västerås SK, IFK Norrköping ja Reymersholms IK.

Loppuotteluun selvisivät edellisen kauden mestari Sandviken ja Villa. Villa oli viimeksi selviytynyt loppuotteluun asti vuonna 1983. Sandviken voitti Uppsalassa pelatun loppuottelun 6-5. Mestaruus oli SAIK:n toinen perättäinen, ja kaikkiaan kahdeksas Ruotsin jääpallomestaruus.

## Sarjataulukko

Kalix ja Tillberga putosivat sarjasta. Tilalle nousivat Ljusdals BK ja IFK Motala.

## Pudotuspelit
Puolivälierät ja välierät pelattiin paras viidestä -systeemillä siten, että toinen, kolmas ja tarvittaessa viides ottelu käytiin paremmin sijoittuneen kotikentällä.
### Puolivälierät

### Välierät

### Loppuottelu
25.3.2011 Studenternas IP, Uppsala Yleisöä: 19 646

## Karsinnat
Karsinnat pelattiin kaksiosaisina, ja ne aloitettiin Allsvenskan-seuran kotikentällä.

Sirius ja Vetlanda säilyivät Elitserienissä.

## Parhaat maalintekijät - runkosarja (ml. suomalaiset)

## Lähteet
*Svenska bandyförbundet - Skyttekungar Viitattu 20.3.2013 
*Svenska bandyförbundet - Svenska mästare genom åren Viitattu 20.3.2013
*Bandysidan Viitattu 20.3.2013
Jääkiekon Ruotsin-mestaruuskilpailut 1926

**Vuoden 1926 Pohjoismaisten kisojen** ohjelmaan kuului jääkiekkoturnaus Ruotsin-mestaruudesta. Mestaruuskilpailujen lisäksi Puolan jääkiekkomaajoukkue pelasi Tukholmassa muutaman ystävyysottelun.

## Ruotsin-mestaruuskilpailut

### 1. kierros

### 2. kierros

### Välierät

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

### Lopulliset sijoitukset

## Puolan maajoukkueen ottelut

## Lähteet
* Svenska Dagbladets Årsbok 
* Hockeyarchives
Medica

**Medica** (*Oy Medica Ab*, myöhemmin *Medica-Yhtymä Oy*) oli 1911 perustettu helsinkiläinen lääketehdas. 

## Historia
Lääketehdas aloitti aloitti toimintansa nimellä *Helsingin Apteekkarien Keskus-Laboratorio Oy*. Nimi vaihdettiin kuitenkin jo seuraavana vuonna Medicaksi.

Medican synteettis-kemiallinen toiminta alkoi 1924. Medica oli aikoinaan insuliinin ainoa valmistaja Suomessa. Lisäksi sen valikoimiin kuuluivat maksalääkkeet, vitamiinivalmisteet, penisilliinivalmisteet ja matolääkkeet. 1900-luvun alkupuolella yritysten perustamiseen vaikutti kielipolitiikka, Medican kohdalla siten, että kun Medican palveluksessa olleet suomenkieliset proviisorit eivät päässeet etenemään ruotsinkielisessä ja -mielisessä yrityksessä, he perustivat Orionin 1917.

Vuonna 1952 perustettu *Oy Hesperus Ab* tuli yrityksen holdingyhtiöksi. Hesperus omisti jo aiemmin Medican kiinteistön sekä erilaisia muita yrityksiä. Holdingyhtiörakenteen tarkoitus oli estää yrityksen sosialisointi. 1950-luvun alussa käytiin keskustelua lääketeollisuuden sosialisoinnista. Jos Medican lääketehdas sosialisoitaisiin, konsernin muu omaisuus jäisi vielä jäljelle.

Vuonna 1961 Medican liikevaihto oli 927,7 miljoonaa markkaa ja henkilökuntaa sillä oli 280.

Hesperus-yhtymän nimi muutettiin 1974 *Medica-Yhtymä Oy*:ksi nimen tunnettuuden vuoksi. Medica-Yhtymä listautui Helsingin pörssiin vuonna 1974.

Siitä tuli 1985 Huhtamäki Oy:n tytäryhtiö, ja 1987 se sulautui Huhtamäkeen. Medica yhdistettiin Huhtamäen omistamaan Leirakseen vuonna 1988. Tuolloin Medica oli Suomen vanhin täysin oikeuksin toiminut lääketehdas.

## Toimitusjohtajia
Medican sotienjälkeisiä toimitusjohtajia olivat filosofian tohtori C. W. Chydenius 1945–, proviisori Erik Borg 1962–1975 ja kauppatieteiden maisteri Asko Sahrakorpi 1975–1985.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
**Medica: vanhastaan tunnettu – täysin uusittu lääketehdas*. Helsinki 1947. 32 s.
**Medica 70 v*. Hämeenlinna 1981. 76 s.
*Runar Urbans, *Oy Medica Ab 1911–1961*, Medica, 1961. 144 s.

## Aiheesta muualla
* Medica-osakkeen historiaa Pörssitiedon nettisivuilla
Stadin laivatunneli

**Stadin laivatunneli** () on suunnitteilla oleva kanava ja tunneli, joka läpäisisi Stadin niemen Seljessä, Norjan länsirannikolla. Laivatunnelin rakentamista on ehdotettu, koska alueella on voimakkaita virtauksia ja kovia tuulia, jotka vaikeuttavat merenkulkua. Tunnelin pituus tulee olemaan noin 1,8 kilometriä.

Ensimmäiset suunnitelmat tunnelin rakentamisesta tehtiin jo 1870-luvulla, mutta ajankohtaiseksi asia tuli uudelleen vuonna 2007. Maaliskuussa 2013 Norjan hallitus lupasi miljardin kruunun avustuksen hankkeelle. Vuonna 2021 Norjan rannikkohallinto sai Norjan liikenneministeriöltä luvan aloittaa Stadin laivatunnelin rakentamisen valmistelut. Tunneli valmistuu aikaisintaan vuonna 2025.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Skipstunnel.no
Rostislav (1896)

**Rostislav** () oli vuonna 1900 valmistunut Venäjän keisarikunnan laivaston pre-dreadnought-taistelulaiva, jonka miehistö upotti marraskuussa 1920.

## Valmistus
Alus tilattiin Nikolajevin telakalta, missä köli laskettiin 30. tammikuuta 1894. Alus laskettiin vesille 2. syyskuuta 1896 ja valmistui maaliskuussa 1900.

Aluksen kymmentuumaiset pääaseet oli sijoitettu ranskalaistyyppisiin torneihin ja apuaseina olleet kuusituumaiset oli sijoitettu torneihin kummallekin kyljelle. Panssarivyön pituus oli etriä ja sen korkeus etriä. Vyön paksuus oli vesirajassa 14–10 tuumaa ja alalaidassa 8–6 tuumaa. Laipiot olivat liitettyjä eivätkä Harvey-terästä ja niiden paksuus oli yhdeksästä viiteen tuumaan. Ylempi viisituumainen panssarivyö oli pituudeltaan etriä ja korkeudeltaan etriä. Panssarikannen paksuus oli kaksi tuumaa panssarikannen yläpuolella ja muuten kolme tuumaa. Tornien seinämät olivat 2,5-tuumaiset.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus määrättiin Venäjän Mustanmeren laivastoon, jossa se osallistui useisiin operaatioihin ensimmäisessä maailmansodassa. Miehistö upotti aluksensa matalikolle marraskuussa 1920.

## Lähteet
*

### Viitteet
Iloisia veijareita

**Iloisia veijareita** () on vuonna 1936 julkaistu W. S. Van Dyken ohjaama romanttinen komedia, jonka pääosissa ovat Joan Crawford, Clark Gable ja Franchot Tone. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana.

*Iloisia veijareita* -elokuvan käsikirjoituksen sovittivat John Lee Mahin, Manuel Seff ja Gladys Hurlbut Alan Greenin ja Julian Brodien tarinan pohjalta. Ohjaaja Van Dyke ja Joseph L. Mankiewicz tuottivat elokuvan. *Iloisia veijareita* on Crawfordin ja Gablen seitsemäs kahdeksasta yhteistyöelokuvasta.

*Iloisia veijareita* -elokuvan tuotanto alkoi 19. elokuuta 1936 ja päättyi 12. syyskuuta 1936. Elokuva kuvattiin Metro-Goldwyn-Mayerin studioilla Kalifornian Culver Cityssä 578 000 dollarin budjetilla. *Iloisia veijareita* sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 20. marraskuuta vuonna 1936 ja Suomessa 19. maaliskuuta vuonna 1937. Ilmestyessään elokuva oli taloudellinen menestys; elokuva tuotti ilmestymisvuonnaan 1 860 000 dollaria. *Iloisia veijareita* julkaistiin Yhdysvalloissa DVD:lle 23. maaliskuuta vuonna 2009.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Mihail Pletnjov

**Mihail Vasiljevitš Pletnjov** (; s. 1957 Arkangeli) on venäläinen pianisti, kapellimestari ja säveltäjä. Hän syntyi muusikkoperheeseen ja opiskeli 13-vuotiaasta lähtien pianonsoittoa Moskovan konservatoriossa Jakov Flijerin ja Lev Vlasenkon johdolla. Hän voitti vuonna 1978 kansainvälisen Tšaikovski-kilpailun ja pääsi tämän mahdollistamana esiintymään lukuisiin länsimaihin. Hän teki ensiesiintymisensä kapellimestarina vuonna 1980.

Vuonna 1989 Pletnjov perusti Venäjän kansallisorkesterin, joka saavutti hänen johtamanaan kansainvälistä tunnustusta. Hän esiintyi myös useiden ulkomaalaisten orkesterien vierailevana kapellimestarina. Hän on levyttänyt sekä pianosolistina että kapellimestarina. Hän on menestynyt säveltäjänä muun muassa konsertollaan alttoviululle. Tämän teoksen kantaesitti vuonna 1998 Moskovassa Juri Bašmet Pletnjovin itsensä johtaman Venäjän kansallisorkesterin kanssa.

Pletnjov levytti Venäjän kansallisorkesterin kanssa muun muassa palkitusti Tšaikovskin kuusi sinfoniaa. Vuonna 2005 Pletnjov sai Grammyn levytyksestä, jolla hän soittaa itse sovittamansa *[[Tuhkimo (Prokofjev)|Tuhkimon]]* kahdella pianolla Martha Argerichin kanssa.

Kesäkuussa 2010, Pletnev oli lomailemassa Thaimaassa ja hänet pidätettiin poliisin toimesta ja epäiltiin 14-vuotiaan thaimaalaisen pojan raiskauksesta. Tapauksella epäiltiin myös olevan yhteyksiä kansainväliseen ihmiskauppaan. Tämä johti aina siihen, että Pletnjovin esiintymiset peruutettiin Edinburgin kansainvälisillä festivaaleilla. Mutta lopulta 28. syyskuuta 2010 kaikki Pletnjoviin kohdistuneet syytteet peruttiin.
## Lähteet
Óliver Torres

**Óliver Torres Muñoz**, yleensä vain **Óliver** (s. 10. marraskuuta 1994 Navalmoral de la Mata, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

## Seurajoukkueura
Torres liittyi Atlético Madridin junioriakatemiaan vuonna 2008 ollessaan 13-vuotias. Hän pelasi ja kehittyi neljän vuoden ajan madridilaisseuran junioreissa, kunnes silloinen edustusjoukkueen päävalmentaja Diego Simeone nosti hänet edustusjoukkueen mukaan.

Huhtikuussa 2012 Torres oli ensimmäistä kertaa edustusjoukkueen kokoonpanossa ottelussa Real Betisiä vastaan, ilman että hän oli pelannut ainuttakaan ottelua vielä edes seuran reservijoukkueessa. Virallisen ensiesiitymisensä edustusjoukkueessa hän teki kauden 2012–2013 avausottelussa Levantea vastaan tultuaan vaihdosta kentälle 64. peliminuutilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Óliver Torresin tilastot BDFutbol-sivustolla
Alexandra Bujdoso

**Alexandra Bujdoso** (s. 5. maaliskuuta 1990 Budapest, Unkari) on saksalainen miekkailija. Hän jäi säilän yksilökilpailussa 30. sijalle vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä ja 20. sijalle vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän on unkarilaisen miekkailijan ja olympiavoittajan Imre Bujdosón tytär.

## Lähteet
Nzingha Prescod

**Nzingha Prescod** (s. 14. elokuuta 1992 New York, New York) on yhdysvaltalainen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän jäi siellä naisten floretin yksilökilpailussa 22. sijalle ja sen joukkuekilpailussa Lee Kieferin, Nicole Rossin ja Doris Willetten kanssa kuudenneksi.

## Lähteet
Peresvet-luokka

**Peresvet-luokka** oli Venäjän keisarikunnan laivaston kolmen pre-dreadnought-taistelulaivan muodostama alusluokka, jonka alukset valmistettiin vuosina 1895–1902 Pietarin alueen telakoilla.

## Alukset

## Lähteet
*

### Viitteet
Augusto Palacios

**Augusto Palacios** (s. 23. joulukuuta 1951) on perulainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän on viimeksi toiminut eteläafrikkalaisen Orlando Pirates -seuran päävalmentajana Premier Soccer Leaguessa kaudella 2011–2012.

Pelaajaurallaan Palacios edusti useita eri seuroja neljällä eri mantereella. Suomessa hän pelasi Kotkan Työväen Palloilijoiden riveissä vuonna 1982. Palacios teki pelaamissaan 29:ssä SM-sarjan ottelussa yhdeksän maalia. KTP:n lisäksi hän on edustanyt muun muassa Bundesliigan Kickers Offenbachin joukkuetta.

Palacios on toiminut useiden eteläafrikkalaisten seurajoukkueiden valmentajana. Lisäksi hän on valmentanut muun muassa Turkin Superliigassa pelaavaa Gençlerbirliğiliä. Etelä-Afrikan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana Palacios työskenteli vuosina 1992–1994. Hän valmensi myös Hongkongin naisten jalkapallomaajoukkuetta 1980-luvun alussa.

Perun A-maajoukkueessa Augusto Palacios esiintyi 1970- ja 1980-luvuilla kuusi kertaa. Vuonna 1978 hän putosi Perun MM-kisajoukkueesta loukkaantumisen vuoksi.

## Lähteet
*Augusto Palacion kotisivut 

### Viitteet
Petropavlovsk (1894)

**Petropavlovsk** () oli vuonna 1899 valmistunut Venäjän keisarikunnan laivaston Petropavlovsk-luokan pre-dreadnought-taistelulaiva. Alus upposi Venäjän–Japanin sodan aikana osuttuaan miinaan Port Arthurin edustalla 13. huhtikuuta 1904.

## Valmistus

Alus tilattiin Kaleeritelakalta Pietarista ja sen köli laskettiin 19. toukokuuta 1892. Alus laskettiin vesille 1. marraskuuta 1894 ja se valmistui 1899.

## Palvelus
*Petropavlovsk* lähti lokakuussa 1897 Pietarista Kronstadtiin varustettavaksi. Aluksen tykit asennettiin 1898. Alus siirrettiin edelleen Liepājaan, mistä se palasi Kronstadtiin 1899. Alus määrättiin 5. lokakuuta Kaukoitään Itä-Aasian laivueeseen ja se saapui 28. huhtikuuta 1900 Port Arthuriin, jossa aluksesta tehtiin Itä-Aasian laivueen komentajan vara-amiraali Skrydlovin lippulaiva.

Vuonna 1900 alus osallistui Kiinan boksarikapinan kukistamiseen ja lokakuussa 1902 kontra-amiraali Oskar Stark vastaanotti laivueenkomentajan tehtävät nostaen lippunsa *Petropavlovskille*.

## Uppoaminen
Helmikuun alussa 1904 keisarillisen Japanin laivasto teki yllätyshyökkäyksen Port Arthuriin. *Petropavlovsk* ei vaurioitunut yöllisessä torpedohyökkäyksessä, mutta seuraavana päivänä kohdatessaan Japanin laivaston se kärsi lieviä vaurioita. Alukseen osuneet kaksi 12 tuuman ja yksi kuuden tuuman kranaatti surmasivat yhden ja haavoittivat neljää miehistönjäsentä. Alus ampui kaksikymmentä 12 tuuman ja 68 kuuden tuuman kranaattia osumatta japanilaisiin.

Japanilaisten yrityksen sulkea Port Arthurin sataman suu sulkulaivoilla epäonnistuttua amiraali Tōgō Heihachirō teki uuden suunnitelman. Sataman suu määrättiin miinoitettavaksi ja siten ulos pyrkivät alukset tuhoutuisivat. Neljän torpedovenehävittäjän suojaamaan miinalaiva *Korumaru* laski 31. maaliskuuta miinoituksen satamansuulle. Venäläisten komentaja amiraali Stepan Makarov sai tiedon miinanlaskusta, mutta hän uskoi alusten olevan alueella partioivia venäläisiä aluksia. Venäjän laivaston hävittäjä *Strašnyi* kohtasi 13. huhtikuuta  japanilaisten hävittäjäosaston, mistä seurasi kahakka. Makarov lähetti risteilijä *Bajanin* hävittäjän avuksi ja risteilijän ilmoitettua havainneensa japanilaisia risteilijöitä Makarov päätti lähteä laivaston päävoimien kanssa merelle.

Makarovin osastoon kuuluivat taistelulaivat *Petropavlovsk* ja *Poltava*, neljä risteilijää sekä niitä suojanneet hävittäjät. Japanilaiset kuitenkin vetäytyivät rannikkolinnakkeiden tykkien kantaman ulkopuolelle saaden samalla tuekseen kuusi taistelulaivaa. Makarov joutui siten kääntymään takaisin kohdatakseen satamasta saapuvat kolme taistelulaivaa. Yhdistynyt osasto kääntyi kohti japanilaisia ja noin kaksi mailia rannikosta *Petropavlovsk* osui miinaan. Alus vei upotessaan mukanaan 27 upseeria ja 652 miestä, joiden mukana amiraali Makarovin. Myös tunnettu venäläinen taidemaalari Vasili Vereštšagin sattui olemaan laivalla ja hukkui sen upotessa.

## Lähteet
*

### Viitteet
Jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailut 1927

**Vuoden 1927 jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailujen** loppuottelussa kohtasivat IK Göta ja Västerås SK.

## 1. kierros
2. tammikuuta

6. tammikuuta

## 2. kierros
9. tammikuuta

14. tammikuuta

## Neljännesvälierät
16. tammikuuta

## Puolivälierät
30. tammikuuta

6. helmikuuta

## Välierät
13. helmikuuta

## Loppuottelu
27. helmikuuta 1927 Tukholmassa. Yleisöä 8856

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet
* Svenska Dagbladets Årsbok
* Bandytipset Svenska mästerskapet 1927
* VSK:n loppuottelut kautta aikain
Papinsaari (täsmennyssivu)

**Papinsaari** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Papinsaari, Turun kaupunginosa
* Papinsaari, taajama ja kunta Karjalan tasavallassa
* Papinsaari, hautausmaa Kuhmoisissa
* Papinsaari, Päijänteen kansallispuistoon kuuluva saari Padasjoella
Pungdon taistelu

**Pungdon taistelu** tai **Feng-taon taistelu** () oli ensimmäisen Kiinan-Japanin sodan ensimmäinen meritaistelu. Se käytiin 25. heinäkuuta 1894 Korean Chungcheongnam-don rannikolla Asanin edustalla keisarillisen Japanin laivaston risteilijäosaston ja Kiinan keisarillisen laivaston Beiyangin laivaston osaston välillä.

## Taustaa
Qing-dynastian hallitsema Kiina ja Japani olivat kumpikin sekaantuneet Korean sisäisiin asioihin Donghak-kapinan aikana. Kiinan pyrkiessä ylläpitämään asemaansa Korean niemimaalla ja Japanin pyrkiessä sitä vastoin lisäämään omaansa. Kummallakin valtiolla oli joukkoja alueella sisällissodan osapuolten pyytäminä. Kiinan Beiyangin armeijaan kuuluvista joukoista oli heinäkuussa noin 3000 miestä sijoitettu Asaniin. Näiden joukkojen huolto oli täysin merikuljetusten varassa.

Japanilaisten suunnitelmana oli sulkea Asaninlahden suu maajoukkojen edetessä ja piirittäessä kiinalaisjoukot ennen lisäjoukkojen saapumista alueelle. Kiinalaisjoukkojen komentajat olivat tiedostaneet vaikean tilanteensa ja ehdottaneet joko joukkojen siirtämistä pohjoisemmaksi Pyongyangiin tai siirtää koko Beiyangin laivaston Inchoniin torjumaan mahdolliset japanilaisten toimet alueella. Valitettavasti Qing-dynastian hallinto ei saanut päätöstä aikaiseksi varakuninkaan Li Hongzhangin laivaston turvassapitämisen ja keisari Guangxun vaatimuksen voimakkaammista toimista riidellessä keskenään. Ratkaisuksi saatiin, että Asaniin sijoitettua osastoa vahvistettaisiin ja siirtoja suojaisivat jo Korean vesillä olevat laivaston alukset. Päättämättömyys esti alueella olleiden joukkojen toiminnan sotatoimien alkaessa.

## Taistelu
Beiyangin laivaston risteilijä *[[Jiyuan (1883)|Jiyuan]]* ja tykkivene *[[Kwang Yi]]* saapuivat 23. heinäkuuta 1894 Asanin satamaan, josta ne lähtivät aamulla 25. heinäkuuta kohdatakseen Tianjinistä saapuvan täydennysjoukkoja kuljettavan rahtialuksen *[[SS Kowshing]]in* ja sitä suojaavan tykkiveneen *[[Tsao Kiang]]in*. Pungdon lähistöllä Asanista lähteneet alukset kohtasivat kolme keisarillisen Japanin laivaston risteilijää *[[Akitsushima (1892)|Akitsuhiman]]*, *[[Naniwa]]n* ja *[[Yoshino (1892)|Yoshinon]]*.

Seuranneessa taistelussa *Jiyuan* vaurioitui menettäen ohjattavuuden. Aluksen ohjattavuus saatiin palautettua ja se pääsi pakenemaan *Yoshinon* ajaessa sitä takaa. *Kwang Yi* ajoi karille, jossa aluksen ruutivarasto räjähdys tuhosi sen täysin.

Hieman myöhemmin samalle alueelle saapui tuhatta kiinalaista sotilasta kuljettanut brittilipun alla purjehtinut *SS Kowshing* ja sitä suojannut *Tsao Kiang*. Rahtialus kieltäytyi seuraamasta japanilaisosastoa lähimpään japanilaisten hallussa olevaan satamaan, minkä jälkeen *Naniwa* upotti rahtialuksen, jolta pelastui ainoastaan kolme neljästäkymmenestä miehistönjäsenestä. Noin 1100 kiinalaissotilasta sai surmansa. *Akitsuhima* valtasi taistelun päätteeksi *Tsao Kiangin*, joka liitettiin Japanin laivastoon.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Vala Asp

**Valborg (Vala) Sofia Danning**, o. s. *Asp* (7. elokuuta 1868 Loviisa – 16. helmikuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.

Vala Aspin vanhemmat olivat Helsingin yliopiston anatomian professori Georg August Asp (1834−1901) ja  naisvoimistelun kehittäjä Mathilda Sofia Wetterhoff (1840−1920). Taidemaalari Sigurd Wettenhovi-Aspa oli hänen nuorempi veljensä.

Vala Asp meni 1892 naimisiin tanskalaisen säveltäjä Christian Danningin (1867–1925) kanssa. Avioeron jälkeen Vala Asp palasi Tanskasta Suomeen pariskunnan pojan Alf Danningin kanssa josta tuli myöhemmin taidegraafikko ja kuvittaja. 

Vala Asp julkaisi 1907 novellikokoelman *Wassunda : en familjehistoria* nimimerkillä *Widar Wide*.

## Teoksia
Nimimerkillä *Widar Wide*:
* *Wassunda : en familjehistoria*. Novelbiblioteket 1. Söderström, Helsingfors 1907

## Lähteet
* 
* Svenskt författarlexikon 1. 1900−1940 A−Ö (Projekt Runeberg)
* Dansk Biografisk Lexikon : Christian Danning
* Jyväskylän taidemuseo : Alf Danning (1893–1953), Apteekkari, graafikko, kuvittaja 

## Aiheesta muualla
* V. Asp-Danning : Kulttuurihistoriallinen museo Hämeenlinnassa, Helsingin Sanomat, 30.06.1935, nro 171, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
August Meissner

**August Ernst Herman Bernhard Meissner** (7. maaliskuuta 1833 Grabow, Saksa – 13. syyskuuta 1903 Tukholma) oli saksalaissyntyinen orkesterinjohtaja. Hän oli Helsingin teatteriorkesterin sellisti vuodesta 1860, kapellimestari 1863–1868. Hän järjesti orkestereineen useana vuonna sinfoniakonsertteja ja kesäkonserteja. Hän muutti vuonna 1868 Tukholmaan.

Ennen Suomeen tuloaan Meissner päätti musiikkiopintonsa sellistin ja säveltäjän Friedrich Grützmacherin johdolla Saksassa ja esiintyi tämän jälkeen viulistina ja sellistinä Königsbergissä, Göteborgissa ja Lontoossa, sekä myös Tukholmaan muutettuaan siellä salongeissa. 

Hänen poikansa Hjalmar Meissner (1865–1940) toimi Helsingissä Ruotsalaisen teatterin kapellimestarina 1887–1891. Hän julkaisi muistelmia.

## Lähteet
Martti Mäenpää

**Martti Olavi Tuomas Mäenpää** (s. 16. maaliskuuta 1950 Seinäjoki) on Teknologiateollisuus ry:n entinen toimitusjohtaja ja Tekesin entinen pääjohtaja.

Hän kirjoitti ylioppilaaksi Seinäjoen lyseosta vuonna 1968, valmistui Teknillisen korkeakoulun sähköosastolta diplomi-insinööriksi 1973, tekniikan lisensiaatiksi 1978 ja tekniikan tohtoriksi 1982.

Mäenpää on ollut tutkijana Suomessa (TKK, VTT), Saksassa (Aachenin teknillinen korkeakoulu) sekä Yhdysvalloissa (Caltech). Tutkijauran jälkeen hän työskenteli strategiajohtajana elektroniikkateollisuudessa (Metra Oyj) ja teollisuusneuvoksena kauppa- ja teollisuusministeriössä. Vuosina 1995–1999 hän toimi Tekesin pääjohtajana ja vuosina 2000–2010 Teknologiateollisuuden toimitusjohtajana.

Mäenpää on ollut hallituksen jäsen Finnverassa, Finprossa ja OPn tutkimussäätiössä sekä puheenjohtajana VTT:n johtokunnassa ja Teollisuussijoituksen sijoitusneuvostossa. Hän on toiminut EU:n hallintoelimissä (CREST, JRC) ja Suomen delegaation puheenjohtajana Euroopan avaruusjärjestössä. Lisäksi Mäenpää on ollut Teknillisen korkeakoulun neuvottelukunnan jäsen sekä jäsen Helsingin yliopiston fysiikan tutkimuslaitoksen (HIP) tieteellisessä neuvottelukunnassa. Hän on edustanut suomalaista teknologiateollisuutta eurooppalaisissa teollisuusjärjestöissä (Orgalime, CEEMET).

Mäenpää on Helsingin yliopiston fysiikan dosentti. Sotilasarvoltaan hän on kapteeni. Mäenpäälle on myönnetty Suomen Leijonan komentajamerkki sekä Teknillisen korkeakoulun ja Helsingin yliopiston pronssinen merkki. Hän on Joensuun yliopiston kunniatohtori.

## Lähteet
*

*
Hjalmar Meissner

**Carl Hjalmar Meissner** (1. maaliskuuta 1865 Helsinki – 28. toukokuuta 1940 Tukholma) oli suomalainen säveltäjä, kapellimestari ja kirjailija. Hän toimi Helsingissä Ruotsalaisen teatterin kapellimestarina 1887–1891. Hän julkaisi muistelmia ja vaikutti sittemmin pääasiassa Ruotsissa.

Meissnerin omat sävellystyöt seurasivat etenkin hänen työtään pianistina ja kapellimestarina. Meissner aloitti opinnot Tukholman konservatoriossa, kun hän oli 10-vuotias. Hän opiskeli sointuoppia, viulunsoittoa and pianonsoittoa vuosina 1875–1880. Vuosina 1880−82 hän jatkoi opintojaan Pariisissa ja sai pianonopetusta Théodore Ritteriltä ja opiskeli sointuoppia Auguste Durandin kanssa. Hän esitti pianodebyyttinsä vuonna 1878 ja alkoi ammattimaisen musiikkityön, esiintyen Suomessa ja Ruotsissa. Orkesterinjohtajana hän aloitti Tivoli Oopperassa Kristianiassa 1884−85 kautena. Tämän jälkeen hän toimi orkesterinjohtajana Uudessa Teatterissa 1885−87 ja Ruotsalaisessa teatterissa Helsingissä 1887−91. 

Hänen isänsä oli kapellimestari August Meissner ja puoliso oli operettilaulajatar Emma Meissner (o.s. *Ekström*).

## Teokset
* *En musikers minnen : episoder och anekdoter*. Stockholm: Bonnier. 1914. 
* *Teaterhistoria och teaterhistorier : minnen och anteckningar från en 40-årig verksamhet inom teaterns roliga och oroliga värld*. Stockholm: Åhlén & Åkerlund. 1924. 
* *Musikanter och dilettanter* : novelletter och porträtter. Stockholm: Åhlén & Åkerlund. 1925. 
* *Dagsländor och nattfjärilar*. Stockholm: Åhlén & Åkerlund. 1926. 
* *Gamla glada Stockholm* : minnen. Stockholm: Fritzes. 1939. 

## Lähteet
Toini Melander

**Toini Ida Elise Melander** (13. helmikuuta 1894 Helsinki – 10. maaliskuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen kirjastonhoitaja ja kirjahistorian tutkija. Hän työskenteli Turun yliopiston kirjastossa 1921–1930 ja Helsingin yliopiston kirjastossa 1930–1961, vuodesta 1940 vanhempana alikirjastonhoitajana. Hänet promovoitiin filosofian kunniatohtoriksi 1960.

## Julkaisut
* *Turun sivistyshistoriaa. Turku*: Turun historiallinen yhdistys, 1927. – (Turun historiallinen arkisto, ISSN 0085-7440 ; 2.).
* *Suomalaista tilapäärunoutta Ruotsin vallan ajalta*; julkaissut ja johdannolla varustanut Toini Melander. Helsinki: Suomalainen Kirjallisuuden Seura, 1928. – (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, ISSN 0355-1768; 176).
* *Suomalaista tilapäärunoutta Ruotsin vallan ajalta*. 2; julkaissut ja johdannoilla varustanut Toini Melander. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1941. – (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, ISSN 0355-1768; 176).
* *Personskrifter hänförande sig till Finland 1562–1713*: bibliografisk förteckning: [1. 1562–1649]; Toini Melander. Helsinki: Helsingin yliopiston kirjasto, 1951. – (Helsingin yliopiston kirjaston julkaisuja; 22)
* *Personskrifter hänförande sig till Finland 1562–1713 *: bibliografisk förteckning. 2, (1650–1679); Toini Melander. Helsinki: Helsingin yliopisto, 1953. – (Helsingin yliopiston kirjaston julkaisuja, ISSN 0355-1350; 22).
* *Personskrifter hänförande sig till Finland 1562–1713*: bibliografisk förteckning. 3, (1680–1694); Toini Melander. Helsinki: Helsingin yliopiston kirjasto, 1956.
* *Personskrifter hänförande sig till Finland 1562–1713*: bibliografisk förteckning. 4, (1694–1713); Toini Melander. Helsinki: Helsingin yliopisto, [1958]
* *Personskrifter hänförande sig till Finland 1562–1713*: bibliografisk förteckning. 5, (Rättelser och tillägg. Register); Toini Melander. Helsinki: Helsingin yliopisto, 1959.
* *Suomen kirjapainotaitoa barokin vuosisadalla: henkilörunojulkaisujen somistus Turussa 1642–1713*; Toini Melander ; kieliasun tarkastanut Eino Nivanka. Helsinki: Graafinen keskusliitto, 1960.

## Lähteet
Seonghwanin taistelu

**Seonghwanin taistelu** () eli **Asanin taistelu** () oli ensimmäisen Kiinan-Japanin sodan ensimmäinen maataistelu. Se käytiin 28.–29. heinäkuuta 1894 Koreassa Seonghwanissa lähellä Cheonania keisarillisen Japanin ja Kiinan keisarikunnan joukkojen välillä.

## Taistelu
Keisarillisen Japanin armeijan saatua käskyn luoda Koreaan uusi hallinto karkottamalla Kiinan Beiyangin armeijan joukot alueelta tarvittaessa voimakeinoin Japanin 1. armeijan 4&nbsp;000 miehen osasto kenraalimajuri Ōshima Yoshimasan johdolla marssi Soulista etelään Asaniin. Seonghwanissa olleet noin 3&nbsp;880 miehen kenraali Nie Schichengin komentamat kiinalaisjoukot pyrkivät estämään japanilaisten joukkojen etenemisen. Kiinalaiset kaivautuivat ja laskivat osan riisipelloista tulvan alle. Joukoille lähetetyt täydennykset kuitenkin tuhoutuivat Pungdon taistelussa 25. heinäkuuta.

Japanilaiset aloittivat hyökkäyksen pienellä pioneerikomppanialla vahvennettujen neljän jalkaväkikomppanian harhautuksella kiinalaisten asemiin yöllä 28. heinäkuuta, jolloin yhdeksän jalkaväkikomppanian, ratsuväkikomppanian sekä tykistöpatteriston muodostama pääjoukko kiersi kiinalaisten sivustaan ylittämällä Ansong-joen. Taistelu päättyi aamuyöllä puolustautujien paetessa Asaniin jättäen taakseen runsaasti aseita ja varusteita.

Japanilaisjoukot seurasivat pakenevia Asaniin, mutta Seonghwanin puolustuksen romahtamisen järkyttämien kiinalaisten puolustus murtui jo iltapäivällä 29. heinäkuuta. Eloonjääneet puolustajat pakenivat Pyongyangiin.

## Seuraukset
Kiinalaisjoukkojen poistuminen Asanista esti Soulin piirityksen. Taistelun jälkeen annettiin virallinen maiden välille sodanjulistus. Sotaretkeen osallistuneet japanilaisjoukot palasivat Souliin 5. elokuuta.

## Lähteet
*

### Viitteet
Lihaliike Agali

**Lihaliike Agali Oy** oli turkulainen lihatukku, joka oli erikoistunut halal-lihan markkinoihin. Se valmisti kebabvartaansa noudattaen islamin halal-säännöstöä, joka on käytännönläheinen ohjeistus ruuan hygieenisyyden varmistamiseen. Agalin leikkaamossa on käsitelty muun muassa lammasta, siipikarjaa ja kypsennettyjä lihatuotteita. Liikkeen toiminta keskeytyi loppuvuodesta 2011.

Lihaliike toimitti kebablihaa useille ravintoloille, ja Evira julkaisi niistä luettelon. Liikevaihto oli 215 000 euroa vuonna 2010.  Agali omistaa lihaliikkeen lisäksi kolme ravintolaa.

## Lähteet
Hilkka (päähine)

**Hilkka** tarkoittaa yleensä pehmeästä materiaalista valmistettua naisten päähinettä, jossa on leuan alle solmittava nauha. Hilkkoja on käytetty aina keskiajalta lähtien. 

## Historia

1600-luvun puolivälistä alkaen naiset käyttivät hilkkoja lähinnä kotioloissa, niin sisällä kuin ulkonakin, hiusten siistinä pitämiseksi. Kampausten muuttuessa vaativammiksi 1770-luvulta lähtien hilkkoja alettiin käyttää myös kodin ulkopuolella suojelemaan kampauksia esimerkiksi tuulelta, ja 1800-luvun alussa koristeelliset hilkat alkoivat saavuttaa suosiota. Hilkat säilyttivät suosionsa naisten asusteina koko 1800-luvun. Etenkin leskille hilkat olivat tärkeä osa suruvaatetusta.
Hujjat-al-islam

**Hujjat al-islam** (, *ḥujjatu l-islām*;  tai “*islamin todistus*”) on islamilainen kunnianimitys. Julkisuudessa nimityksestä käytetään tavallisemmin kirjoitusasua **hojatoleslam**. Sunnalaisuudessa nimitystä käytetään ainoastaan al-Ghazalista, jota jotkut pitävät profeetta Muhammadin jälkeen historian vaikutusvaltaisimpana muslimina.

Kaksitoistašiialaisuudessa hojatoleslamiksi on kutsuttu useita uskonnollisia johtajia, minkä takia nimityksen arvostus ei šiialaisuudessa ole yhtä suuri kuin sunnalaisuudessa. Alun perin nimitys annettiin vain johtaville mujtahideille. 19. vuosisadan alusta sitä alettiin käyttää kaikista uskonnollisista opettajista sen jälkeen kun kaksitoistašiialaisten johtavia ajatollaheja oli ryhdytty kutsumaan *mujtahideiksi*.

## Koulutus
Hawzojen oppilaat lukevat opintojensa alkuvaiheessa fiqhiä, kalamia, hadithia, tafsiria, filosofiaa ja arabialaista kirjallisuutta. Suoritettuaan nämä tasot heitä aletaan kutsua *hojatoleslameiksi*, ja he voivat jatkaa mujtahideiksi opiskelemalla *satḥ*-nimellä tunnettuja tekstikirjoja ja *kharij*-kursseja.

## Hujjatu l-islam wa l-muslimin
Nimitystä *hujjatu l-islam wa l-muslimin* () käytetään keskitason uskonnollisista opettajista.

## Tunnettuja hojatoleslameja
* al-Ghazali
* Mohammad Khatami
* Mehdi Karroubi
* Muqtada al-Sadr
* Hassan Nasrallah

## Lähteet
James Baldwin

**James Baldwin** voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
* James Baldwin (1924–1987), afroamerikkalainen kirjailija, runoilija ja aktivisti
* James Tennant Baldwin (myös *J. Baldwin*, *Jay Baldwin* ja *James T. Baldwin*) (s. 1934), yhdysvaltalainen teollinen muotoilija, kirjailija ja opettaja
* James Mark Baldwin (1861–1934), yhdysvaltalainen filosofi ja psykologi
* James Baldwin (1841–1925), yhdysvaltalainen opettaja, kustantaja ja kirjailija
* James Baldwin (s. 1971), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
* James A. Baldwin, yhdysvaltalainen jalkapallovalmentaja
* James Connell Baldwin (1777–1861), irlantilainen sotilas ja Kanadan rauhanturvaaja
* James Fowle Baldwin (1782–1862), yhdysvaltalainen rakennusinsinööri, maanmittaaja ja senaattori
* James Harris Baldwin (1876–1944), yhdysvaltalainen juristi.
Hilkka

**Hilkka** voi tarkoittaa seuraavia:

* hilkka, myssymäinen naisen päähine
* hilkat eli mustanmerenruusut (*Achimenes*), kasvisuku
* Hilkka, suomalainen naisen etunimi
Tahiti (verkkolehti)

**TaHiTi – taidehistoria tieteenä** on vuodesta 2011 alkaen julkaistu taidehistoriaan alan tieteellinen verkkolehti. Lehteä julkaisee Taidehistorian seura ja se ilmestyy 2–4 kertaa vuodessa. TaHiTi – taidehistoria tieteenä on avoimesti saatavilla oleva taidehistorian alan tieteellinen julkaisufoorumi, joka pyrkii palvelemaan mahdollisimman laajasti taidehistorian ja sen lähialojen tutkijoita, opiskelijoita, ammattilaisia sekä kaikkia taidehistoriasta ja sen tutkimuksesta kiinnostuneita.

Lehdessä julkaistaan artikkeleita pääasiassa suomeksi ja ruotsiksi. Numerot rakentuvat tavallisesti pääkirjoituksesta, aiemmin julkaisemattomista vertaisarvioiduista ja muista tieteellisistä artikkeleista, väitöskirjojen lektioista, kirja-arvosteluista ja puheenvuoroista. Lehdessä julkaistaan myös teemanumeroita. Lehteä kustantava Taidehistorian seura on ainoa taidehistorian alan tieteellinen seura Suomessa. TaHiTi-lehden päätoimittajina ovat toimineet Johanna Vakkari ja Pinja Metsäranta (2011–2013), Elina Räsänen (2014–2016), Roni Grén (2016–2021), Riikka Niemelä ja Nina Kokkinen (2021–2024) sekä Ville Hakanen, Katve-Kaisa Kontturi ja Marja Lahelma (2024–). Lehden toimituskunnan jäsenet ovat suomalaisten yliopistojen taiteen ja taidehistorian asiantuntijoita ja museoammattilaisia.

## Aiheesta muualla
*TaHiTi-lehden verkkosivut
*Johanna Vakkarin pääkirjoitus Tahitin ensimmäisessä numerossa 1/2011.
*Taidehistorian seuran verkkosivut.
*Tahiti – taidehistoria tieteenä 
*Taidehistorian seura 

## Lähteet
Pjongjangin taistelu

**Pjongjangin taistelu** () oli ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan toinen maataistelu. Se käytiin 15. syyskuuta 1894 Koreassa Pjongjangissa keisarillisen Japanin ja Kiinan keisarikunnan joukkojen välillä.

## Taustaa
Japanin I armeijakunta nousi maihin 12. kesäkuuta ilman vastarintaa Chemulpossa (nyk. Inchon). Keisarillisen Japanin armeijan marsalkka Yamagata Aritomon komentamaan I armeijakuntaan kuuluivat kenraaliluutnantti Nozu Michitsuran Hiroshimasta koottu 5. maakuntadivisioona ja kenraaliluutnantti Katsura Tarōn Nagoyasta koottu 3. maakuntadivisioona. Joukkojen yhteisvahvuus oli noin 10&nbsp;000 miestä.

Joukot etenivät ensin etelään, jossa he kävivät Seonghwanin taistelun. Taistelun jälkeen armeija palasi pohjoiseen kohti Pjongjangia. Matkalla armeija sai täydennyksiä joukoista, jotka olivat nousseet maihin Busanissa ja Wŏnsanissa.

Noin 13&nbsp;000–15&nbsp;000 Kiinan keisarikunnan Beiyangin armeijan sotilasta saapui 4. elokuuta 1894 Pjongjangiin aloittaen kaupungin muurien kunnostamisen sekä alueen linnoittamisen. Taistelun alkaessa noin 13&nbsp;000 kiinalaissotilasta oli ryhmittynyt juoksuhaudoilla yhdistettyihin esteiden suojaamiin 27 linnakkeeseen.

## Taistelu
Japanilaiset joukot etenivät Pjongjangiin eri suunnista. 15. syyskuuta joukot tekivät suoran hyökkäyksen linnoitusta vastaan pohjoisesta ja kaakosta heikon tykkitulen tukemana. Kiinalaisten vahva puolustus romahti japanilaisten tehdessä odottamattoman sivustahyökkäyksen selustaan. Iltapäivällä linnake nosti valkoisen lipun antautumisen merkiksi, mutta antautuminen viivästyi voimakkaan sadekuuron vuoksi. Käyttäen viivästystä ja laskeutuvaa pimeää hyväkseen eloonjääneet kiinalaiset pakenivat rannikolle ja matalan Jalujoen yli rajakaupunki Wijuun (nyk. Uiju)

## Seuraukset
Pjongjangin taistelun jälkeen Japanin 1. armeijan komentajaksi tuli kenraali Nozu marsalkan terveysongelmien vuoksi. 5. divisioonan komentajaksi tuli kenraaliluutnantti Yasukata Oku. Japanilaisjoukot jatkoivat etenemistä pohjoiseen Jalujoelle ilman vastarintaa kiinalaisten päätettyä vetäytyä Pohjois-Koreasta ja asettua puolustukseen Jalujoen pohjoisrannalle.

## Lähteet
*

### Viitteet
Pakkå ruåtsi

**Pakkå ruåtsi** on suomenruotsalaisen rap-artisti Redraman ja ruotsinsuomalaisen rap-artisti Jesse P:n 15. lokakuuta 2011 julkaistu yhteis-EP. EP julkaistiin sekä cd-levynä, että ilmaiseksi internetissä.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
#