open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Robert Schul

**Robert ”Bob” Schul** (28. syyskuuta 1937 West Milton, Ohio – 16. kesäkuuta 2024 Middletown, Ohio) oli yhdysvaltalainen kestävyys- ja estejuoksija.

Schul aloitti juoksuharrastuksen high school -aikoinaan. Yliopistossa opiskellessaan hän keskittyi mailin juoksuun. Myöhemmin hän innostui myös 3&nbsp;000 metrin estejuoksusta. Koska estejuoksussa kilpailtiin niin harvoin, hän päätti harjoitella myös pidempiä juoksumatkoja. Valmistumisensa jälkeen Schul liittyi Yhdysvaltojen ilmavoimiin vuonna 1961, jolloin hänen harjoittelumahdollisuutensa paranivat. Samana vuonna Schul sijoittui kolmanneksi Yhdysvaltojen mestaruuskilpailujen 3&nbsp;000 metrin estejuoksussa. Hän kärsi vuosia pahoista loukkaantumisista ja sairauksista, muun muassa mononukleoosista. Hänen valmentajanaan oli tällöin Yhdysvaltoihin muuttanut unkarilainen huippuvalmentaja Mihály Iglói.

Vuonna 1964 hän oli vihdoin kunnossa ja teki 5 000 metrin juoksussa uuden Yhdysvaltojen ennätyksen. Seuraavaksi hän rikkoi 29. elokuuta kahden mailin juoksun maailmanennätyksen ajalla 8.26,4. Hän selvisi helposti Yhdysvaltojen olympiajoukkueeseen Tokion olympialaisiin. Olympialaisten 5&nbsp;000 metrin loppukilpailussa Ranskan Michel Jazy näytti voittavan kilpailun, mutta hän hiipui loppusuoralla ja Schul onnistui ohittamaan hänet. Schulin voittoaika kilpailussa oli 13.48,8. Olympialaisten jälkeen Schul voitti vielä 1965 Yhdysvaltojen mestaruuden kolmen mailin juoksussa, mutta hän ei enää koskaan saavuttanut vuoden 1964 tasoaan.

Urheilu-uransa jälkeen Schul toimi yleisurheiluvalmentajana.

## Lähteet
Heinäveden rautatieasema

**Heinäveden rautatieasema** () sijaitsee Heinävedellä Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla  43 kilometriä Varkaudesta itään. Nimestään huolimatta rautatieasema ei sijaitse lähellä Heinäveden kirkonkylää, vaan matkaa kirkonkylälle on noin viisi kilometriä. Kaikki rataosan henkilöjunat pysähtyvät asemalla raiteella 1.

Heinävesi avattiin liikenteelle 1. joulukuuta 1939. Asemarakennus on Thure Hellströmin suunnittelema, ja se valmistui 1938. Aseman ympärille ei muodostunut asutuskeskusta. Heinävesi muutettiin miehittämättömäksi vuonna 1990.

Heinäveden asemarakennus ja tavaramakasiini ovat yksityisomistuksessa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*VR: Heinäveden rautatieasema
*Vaunut.org: Kuvia Heinäveden rautatieasemalta
Oti

**Oti** on joki Länsi-Afrikassa. Se saa alkunsa Burkina Fasossa, virtaa Togon ja Beninin sekä Togon ja Ghanan rajoilla ja laskee Volta-järveen Ghanassa.
Vihtarin rautatieasema

**Vihtarin rautatieasema** () sijaitsee Heinävedellä, noin kaksi kilometriä koilliseen Vihtarin kylän keskuksesta rataosalla . Liikennepaikalla pysähtyy päivittäin kaksi henkilöjunaa molempiin suuntiin. Kaikki junat pysähtyvät raiteella 1. Asema-alueeseen kuuluu asemarakennuksen lisäksi asuintalo ja vesitorni sekä lukuisia pienempiä rakennuksia.

Vihtari oli vanhastaan maanteiden risteyspaikka, jossa Heinäveden kirkonkylästä tullut tie haarautui Savonrannan ja Liperin suuntiin. Tienristeyksen tuntumaan olivat sijoittuneet kestikievari, kansakoulu ja postitoimipaikka. Rautatie linjattiin Varkaudesta Vihtariin länsi-itä-suuntaisena, mutta Vihtarissa se kääntyy jyrkästi kohti pohjoista. Asema sijoitettiin mutkan puolivälissä olevalle suoralle. Asemarakennus valmistui arkkitehti Thure Hellströmin piirustusten mukaan vuonna 1938, ja asema-alueelle rakennettiin myös vesitorni. Junaliikenne Varkaudesta Vihtariin alkoi juuri talvisodan puhjettua 1. joulukuuta 1939 ja Vihtarista edelleen Viinijärvelle välirauhan aikana huhtikuussa 1940.

Laajojen asumattomien salojen keskellä sijaitsevan Vihtarin aseman ympäristöön ei muodostunut mitään taajamaa, vaan asutus sijaitsi hajallaan aseman ja parin kilometrin päässä olevan tienristeyksen lähistöllä. 1990-luvulla Vihtari oli ainoa miehitetty liikennepaikka Varkauden ja Viinijärven välillä sekä matkustajajunien kohtaamispaikka. Lipunmyynti asemalla lopetettiin kesäkuussa 2000 ja miehitys marraskuussa 2003, kun rataosan kauko-ohjaus otettiin käyttöön. Asemarakennus siirtyi Senaatti-kiinteistöille vuonna 2007.

Vihtarin rautatieasemalla oli käytössä Suomen rataverkon viimeisimpiin kuuluneet siipiopastimet eli *semaforit* sekä AGA-kaasuvilkkuvalolaitteella varustetut esiopastimet. Ne poistettiin käytöstä 20. lokakuuta 2003 ja samalla liikennepaikan kampiasetinlaite purettiin. Tulosuuntien siipiopastimet korvattiin kolmivaloisilla pääopastimilla, ja lähtöluvan antaa Pieksämäen kauko-ohjaaja radiolla. Nykyisin liikennettä Vihtarin liikennepaikalla ohjataan kaukokäytöllä Pieksämäen liikenteenohjauskeskuksesta käsin ja asetinlaitteena on Mipro MiSo TCS -tietokoneasetinlaite. Asetinlaitetta ei ole sijoitettu asemarakennuksen sisälle vaan metalliseen konttitilaan. Asemarakennus ei jäänyt kuitenkaan aivan tyhjilleen, sillä se on linjaradion releaseman laitetilana. Liikenteenohjauksen muututtua myös aseman miehitys lopetettiin.

Raakapuun kuormaus lopetettiin Vihtarissa 2010-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* VR: Vihtarin rautatieasema
* Vaunut.org: Liikennepaikan tiedot
* Vaunut.org: Kuvia Vihtarin rautatieasemalta
* Kohtaus Vihtarissa (Arkistoitu versio)
HAL Laboratory

**HAL Laboratory, Inc.** () on japanilainen videopelejä kehittävä yritys, joka perustettiin 21. helmikuuta 1980. Yrityksen nimi perustuu kuviteltuun HAL 9000 -tietokoneeseen elokuvassa *[[2001: Avaruusseikkailu (elokuva)|2001: Avaruusseikkailu]]*. HAL Laboratory tekee sopimuksen alaisena videopelejä Nintendon konsoleille, ja on tunnettu kuuluisasta pelihahmostaan Kirbysta.

1990-luvun alkupuolella yritys tuotti joitakin pelejään nimellä *HALKEN*. Jotkin heidän varhaisimmistaan peleistä julkaistiin myös *HAL American* nimen alla.

Yrityksen entinen toimitusjohtaja Satoru Iwata oli myöhemmin Nintendon neljäs toimitusjohtaja.

## Pelit ja pelisarjat
**[[Air Fortress]]* (Nintendo Entertainment System)
**[[Alcahest]]* (vain Japanissa, Super Nintendo Entertainment System)
**[[Arcana (videopeli)|Arcana]]* (SNES)
**[[Eggerland]]*-pelisarja
**[[HyperZone]]* (SNES)
**[[Kirby (pelisarja)|Kirby]]*-pelisarja
**[[New Ghostbusters 2]]* (vain Japanissa, NES ja Game Boy)
**[[NCAA Basketball]]* (SNES)
**[[Pokemon Ranger]]* (Nintendo DS)
**[[Pokemon Snap]]* (Nintendo 64)
**[[Rollerball (videopeli)|Rollerball]]* (NES)
**[[Super Smash Bros.]]* (N64)
**[[Super Smash Bros. Melee]]* (Nintendo GameCube)
**[[Super Smash Bros. Brawl]]* (Wii)

### Muita pelejä
HAL on kehittänyt näitä pelejä yhteistyössä jonkin muun yrityksen kanssa

**[[EarthBound]]* (SNES, ei Eurooppa) (yhteistyö Brownie Brownin sekä Shigesato Itoin kanssa) 
**[[Mother 3]]* (Game Boy Advance, vain Japani)
**[[Pokemon Stadium]]* (Nintendo 64) (yhteistyö Nintendo EAD:n kanssa)
**[[Pokemon Stadium 2]]* (N64) (yhteistyö Nintendo EAD:n kanssa)
**[[SimCity 2000]]* (SNES)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yrityksen kotisivut
Pentti Algotinpoika

**Bengt Algottson** (Bengt Havredssonin suku) ; (n. 1330–1360 Rönneholm, Skåne) oli Hallandin ja Suomen herttua, Skånen ylikäskynhaltija sekä Norjan, Skoonen maiden ja Ruotsin kuningas Maunu Eerikinpojan suosikki. Hän on Ruotsin historiassa ainoa tunnettu kuninkaallisen sukuun kuulumaton henkilö, jolla oli herttuan arvo.      

## Suku
Hänen isoisänsä isä oli Länsi-Götanmaan laamanni Bengt Havredsson. Hänen isänsä oli Algot Brynolfsson ja äitinsä ritari Tolf Peterssonin nimeltä tuntematon tytär. Bengtin vaiheista ei ole kovin tarkkaa tietoa. Hän oli isoäitinsä Ingegerd Svantepolksdotterin puolelta, joka oli ritari ja valtaneuvos  Svantepolk Knutssonin tytär, sekä Ruotsin kuninkaiden eli Sverkerin sukua että Tanskan kuningas Valdemar II Sejrin sukua.
 
## Ura
Hän oli kuningas Maunun mukana Novgorodin sotaretkellä aseenkantajana vuonna 1350, lyötiin ritariksi vuonna 1351 ja nimitettiin maan valtaneuvostoon vuonna 1352. Suomen herttuaksi hän tuli ilmeisesti noin vuonna 1353-1355, sen lisäksi että Maunu Eerikinpoika oli tunnustanut hänet Hallandin herttuaksi pari vuotta aiemmin. Suomen herttuan arvonimeä ei ollut kukaan saanut sitten herttua Valdemarin aikojen eli useaan kymmeneen vuoteen.

Bengtin tukemana kuningas Maunu Eerikinpoika ryhtyi toimiin rälssimiesten anastaman ja kirkon omistaman maaomaisuuden palauttamiseksi valtiolle. Kun kuningas syrjäytettiin vuonna 1356, Bengt joutui pakenemaan Tanskaan. Bengtin palattua takaisin Skåneen vuonna 1360 henkilökohtaiset vihamiehet surmasivat hänet Rönneholmin linnan lähistöllä. Bengtin on Pyhän Birgitan mukaan väitetty olleen sekä kuningatar Blankan että kuningas Maunu Eerikinpojan rakastaja. Hänen itsensä antamansa tiedon mukaan hänen puolisonsa olisi vuoteen 1352 mennessä ollut Ingeborg Ulfsdotter (Sparre), jonka veli Karl Ulfsson av Tofta (Sparre) olisi ollut toinen surmaajista. Herttua Bengt hylkäsi vaimonsa, mikä aiheutti vihaa ja koston tämän Sparre-sukulaisilta.

## Lähteet
Miss Togo

**Miss Togo** on togolainen missikilpailu. Se on järjestetty vuosittain vuodesta 1995 alkaen. Osallistujan on oltava hyväluonteinen, sujuva ranskan puhuja, naimaton, 18–23-vuotias ja vähintään 1,70 metriä pitkä Togon kansalainen.

## Voittajat

* Nathalie Mongolfier (1995)
* Bawa Amanda(1996)
* Manuella Lawson-Body (1997)
* Lucie Dossah (1998)
* Déborah Bassuka (1999)
* Pamela Agnélé Gunn (2000)
* Sandrine Agbopke (2001)
* Léa Anipah (2002)
* Sheila Diogo (2003)
* Edwige-Grâce Madze Badakou (2004)
* Jacky Koffa Azouma (2005)
* Adjovi Mawussé Sandra Ajavon (2006)
* Aïssa Salou (2007)
* Aïcha Pamela Fofana (2008)
* Dammienne Zinssou-Sessou (2009)
* Armande Gertrude Akumah (2010)
* Monique Quizi Handlos (2011)
* Camih Epiphanie Gantin (2012)
* Emefa Edwige C. Segbe (2013)
* Tatiana Mariama Camara (2014)
* Gaëlle Akou Adzoh (2015)
* Balbina Kokoè Mawubedzro D'Almeida (2016)

## Aiheesta muualla

* Miss Togo
Profeetta Elian kirkko (Viipuri)

**Profeetta Elian kirkko** (; aikaisemmin **Neitsyt Marian elävöittävän lähteen ikonin kirkko**) on Viipurissa sijaitseva ortodoksinen kirkko. Ennen alueluovutuksia Profeetta Elian kirkko oli Viipurin suomalaisen ortodoksiseurakunnan pääkirkko. Kirkko otettiin uudelleen kirkolliseen käyttöön vuonna 1997. Profeetta Elian kirkko sijaitsee entisessä Repolan kaupunginosassa lähellä Papulan kaupunginosaan vievää rautatien ylittävää siltaa. Kirkko kuuluu Venäjän ortodoksisen kirkon Viipurin hiippakuntaan.

## Historia
Kirkon suunnitteli arkkitehti Johann Brockmann, mutta piirustuksia ei noudatettu kellotornin osalta. Kirkko rakennettiin tiilestä ja rapattiin. Kirkko valmistui vuonna 1796 ja tuolloin se vihittiin Neitsyt Marian elävöittävän lähteen ikonin muistolle. Kirkkoa korjattiin vuosina 1932–1933 ja 1939.

Profeetta Elian kirkkoa korjattiin vuonna 1939 ja kirkossa ehdittiin korjauksen jälkeen pitää vain yksi jumalanpalvelus ennen talvisodan syttymistä. Kirkko ei kärsinyt suuria vaurioita talvisodassa, mutta se paloi Viipurin takaisin valtauksen yhteydessä jatkosodan alussa vuonna 1941. Jäljelle jäi vain tiilirunko, jonka kaupungin uudet valtiaat purkivat jatkosodan jälkeen pois rakennusmateriaaliksi. 

Venäläiset rakensivat kirkon uudestaan vuonna 1997.

## Arkkitehtuuri
Profeetta Elian kirkko on suorakaiteenmuotoinen rakennus, jonka länsipäässä on kellotorni ja itäpäässä puoliympyrän muotoisessa apsiksessa alttari. Pääsisäänkäynti on kellotornin alaosassa. Tornin katto on kellomainen ja sen päällä on pieni sipulikupoli, jonka päällä on risti. Kirkkosalissa on satulakatto ja sen keskellä on pienen varren päässä pieni sipulikupoli ja sen päällä risti. Pääovi ja kellotornin avoimet ääniaukot olivat kaariaukkoja ja kirkon ikkunat suorakaiteen muotoisia. 

Profeetta Elian kirkon pinta-ala on 241 neliömetriä. Matalaa kirkkosalia kattoi tasakatto, jonka reunat oli holvattu. Tätä holvattua osaa koristivat maalaukset. Ikonostaasi oli yksikerroksinen. 

## Lähteet
* Koponen Paavo, *Karjalan kirkkokummut*. Tammi, Sulkava 1999. 
* *Karjalan ja Petsamon ortodoksiset kirkot ja kirkkotaide*, toimittanut Kristina Thomenius ja Minna Laukkanen.Artikkelin kirjoittanut Hanna Kemppi. Etelä-Karjalan taidemuseon julkaisuja 18:1b, Jyväskylä 1997. 

## Aiheesta muualla

* Luovutetun alueen ortodoksiset seurakunnat 
* Profeetta Elian kirkko 3D-mallinnuksena VirtuaaliViipurin sivuilla
Äijänsuo

**Äijänsuo** on Raumalla sijaitseva liikuntakeskus, joka käsittää Äijänsuon jäähallin, Äijänsuon jalkapallostadionin, talviharjoitteluhallin, harjoitusjäähallin ja jalkapallokentän sekä uimahallin.

## Lähteet
Fernando de Noronha

**Fernando de Noronha** on Brasilialle kuuluva 21 saaren saaristo Atlantin valtameressä, Rio Grande do Norten osavaltion edustalla. Itse saaristo kuuluu Pernambucon osavaltioon. Suurin, saaristolle nimensä antanut saari on noin 17 neliökilometriä, ja koko saaristo on 26 neliökilometrin kokoinen. Saaristo sijaitsee 545 kilometrin päässä Recifestä ja 360 kilometrin päässä Natalista. Vuonna 1988 suurin osa saaristosta julistettiin kansallispuistoksi alueen uhanalaisten eläinten ja kasvillisuuden suojelemiseksi. Fernando de Noronhasta tuli Unescon maailmanperintökohde vuonna 2001 yhdessä Rocasin atollin kanssa.

Kansallispuistoksi julistamisesta huolimatta saarten maanpäällinen ekosysteemi ei ole toipunut. Kun saarta käytettiin vankilana 1700-luvulla, suurin osa alkuperäisestä kasvistosta tuhottiin, jotta karkuun päässeet vangit olisi helpompi löytää. Tämän lisäksi saarelle on levinnyt esimerkiksi pellavaa, jonka runsas leviäminen entisestään vaikeuttaa alkuperäisen kasviston toipumista. Myös rotat, hiiret ja liskot häiritsevät lintujen lisääntymistä.

Fernando de Noronha on kansainvälisestikin kuuluisa sukeltamiseen hyvin soveltuvista lämpimistä vesistään. Suurin vedenalainen nähtävyys on 62 metrin syvyyteen 3. lokakuuta 1983 uponnut brasilialainen korvetti *Ipiranga*.

Fernando de Noronhan samanniminen pääsaari muodostaa suuren osan koko saariston pinta-alasta. Sen pinta-ala on noin 17 neliökilometriä ja väkiluku vuonna 2010 oli 2&nbsp;630.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bergerac

**Bergerac** on BBC:lle vuosina 1981–1991 tehty, 87 jaksoa käsittävä brittiläinen rikosdraamasarja. Sarjan idea oli Robert Banks Stewartin, käsikirjoituksesta vastasivat hänen lisäkseen Jeffrey Caine ja Nick McCarthy. Tapahtumat sijoittuvat Kanaalisaariin kuuluvalle Jerseylle.

Bergeracin tunnusmelodia on George Fentonin säveltämä ja se sai BAFTA Awards -palkinnon vuonna 1982 kategoriassa ”Best Original Television Music”.

Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV1 1983–1992 sekä Nelonen ja MTV Sarja.

## Päähenkilöitä
* Jim Bergerac (John Nettles), etsivä
* Charlie Hungerford (Terence Alexander), Jimin ex-appi
* Barney Cozier (Sean Arnold), ylikomisario
* Deborah Bergerac (Deborah Grant), Jimin ex-vaimo
* Diamante Lil (Mela White)

## DVD-julkaisut
Sarjasta on Britanniassa on julkaistu viisi ensimmäistä tuotantokautta. Suomenkielisen tekstityksen sisältävä ensimmäisen kauden boksi julkaistiin Suomessa lokakuussa 2007, ja toisen kauden boksi ilmestyi helmikuussa 2009.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*Bergerac BBC:n sivuilla
*Saksalainen fanisivusto
Camelot Software Planning

**Camelot Software Planning** on japanilainen videopelejä kehittävä yritys. Vuonna 1991 perustetun **Sonic! Software Planning** -yrityksen perustajajäsenet perustivat Camelotin vuonna 1994. Se on tunnettu parhaiten Nintendolle tuottamistaan Spin-off-nimikkeistä, kuten *[[Mario Golf]]*. Ennen yhteistyötään Nintendon kanssa Camelot tuotti pelejä Segan konsoleille sekä PlayStationille.

Camelot oli alun perin yksi Segan jaostoista (tunnettiin nimellä *Sonic Software Planning*), ja sen tarkoitus oli luoda peli *[[Shining in the Darkness]]* Sega Mega Drivelle. Vuonna 1995 Camelot erosi virallisesti Segasta, mutta suostui olemaan julkaisematta pelejä muille alustoille ja jatkamaan *[[Shining (pelisarja)|Shining]]*-pelien kehitystä. Vuonna 1998 Sega kohdisti resurssinsa uuteen konsoliinsa Sega Dreamcastiin, jättäen Camelotin ja viimeisimmän osan Shining Force III:sta syrjemmälle. Tästä suivaantuneena Camelot teki sopimuksen Nintendon kanssa, mikä johti *[[Golden Sun]]* -pelien kehitykseen.

## Pelit

**[[Shining in the Darkness]]* &mdash; 1991 (Sega Mega Drive)
**[[Shining Force: Legacy of Great Intention]]* &mdash; 1992 (Sega Mega Drive)
**[[Shining Force Gaiden]]* &mdash; 1992 (Sega Game Gear)
**[[Shining Force Gaiden II: Sword of Hayja]]* &mdash; 1993 (Sega Game Gear)
**[[Shining Force II: Ancient Sealing]]* &mdash; 1993 (Sega Mega Drive)
**[[Shining Force CD]]* &mdash; 1994 (Sega CD)
**[[Shining Force Gaiden: Final Conflict]]* &mdash; 1995 (Sega Game Gear)
**[[Shining Wisdom]]* &mdash; 1995 (Sega Saturn)
**[[Beyond the Beyond]]* &mdash; 1995 (PlayStation)
**[[Shining the Holy Ark]]* &mdash; 1996 (Sega Saturn)
**[[Hot Shots Golf]]* &mdash; 1997 (PlayStation)
**[[Shining Force III]]* &mdash; 1997 (Sega Saturn)
**Shining Force III Scenario 2* &mdash; 1998 (Sega Saturn)
**Shining Force III Scenario 3* &mdash; 1998 (Sega Saturn)
**Shining Force III Premium Disc* &mdash; 1998 (Sega Saturn)
**[[Mario Golf]]* &mdash; 1999 (Nintendo 64, Game Boy Color)
**[[Mario Tennis (Nintendo 64)|Mario Tennis]]* &mdash; 2000 (Nintendo 64, Game Boy Color)
**[[Golden Sun]]* &mdash; 2001 (Game Boy Advance)
**[[Golden Sun 2: The Lost Age]]* &mdash; 2002 (Game Boy Advance)
**[[Mario Golf: Toadstool Tour]]* &mdash; 2003 (Nintendo GameCube)
**[[Mario Golf: Advance Tour]]* &mdash; 2004 (Game Boy Advance)
**[[Mario Power Tennis]]* &mdash; 2004 (Nintendo GameCube)
**[[Mario Tennis: Power Tour|Mario Tennis Advance]]* &mdash; 2005 (Game Boy Advance)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Profiili MobyGamesissä
Behind the Front

**Behind The Front** on Black Eyed Peasin vuonna 1998 julkaistu debyyttialbumi.  Ensimmäinen levy ei ollut vielä suuri menestys.  Kappaleessa "Love Won't Wait" on laulamassa R&B- ja soul-tähti Macy Gray.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Singlet
* Joints & Jam
* Fallin' Up
* ¿Que Dices?

### Musiikkivideot
* Fallin' Up
* Joints & Jam
* Karma
* What It Is
* Head Bobs

## Kokoonpano

*Will.i.am - laulu, MPC 3000, piano, urut, syntetisaattori, theremin, marimba
*Apl.de.ap - laulu
*Taboo - laulu
*Kim Hill - taustalaulu
1-Up Studio

**1-Up Studio**, ennen nimellä **Brownie Brown**, on Nintendon Tokioon vuonna  perustama videopelejä kehittävä pelitalo. Yrityksen henkilöstö koostuu pääosin entisen Squaren 2D-artisteista, jotka ovat työskennelleet pelin *[[Legend of Mana]]* parissa. Yrityksen neljä perustajajäsentä ovat Squaren suositun *[[Seiken densetsu]]* (*[[Mystic Quest]]*, *[[Secret of Mana]]*) -pelisarjan kehittäjiä. 

Yhtiön nimi vaihtui vuonna 2013.

## Pelit
**[[Magical Vacation]]* (julkaistu vain Japanissa, Game Boy Advance)
**[[Magical Vacation: When the 5 Stars Line Up]]* (Nintendo DS, julkaisematon)
**[[Mother 3]]* (GBA, yhteistyössä HAL Laboratoryn sekä Shigesato Itoin kanssa) 
**[[Sword of Mana]]* (GBA)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Profiili MobyGamesissä
Pietari–Moskova-rata

**Pietari–Moskova-rata** on Venäjän rataverkkoon kuuluva rautatie. Radan pääteasema on Pietarissa Moskovan asema ja Moskovassa Leningradin rautatieasema. Rata on noin 649 kilometriä pitkä ja kulkee Leningradin, Novgorodin, Tverin ja Moskovan alueen läpi. Tärkeimpiä radan väliasemia ovat Tšudovo, Malaja Višera, Bologoje, Tver ja Klin.

Suomen Helsingin ja Moskovan väliä kulkeva Tolstoi-yöpikajuna pysähtyy Pietarin ja Moskovan välillä vain Tverissä.

## Historiaa, kohti nopeampia yhteyksiä

Pietari–Moskova-rata on Venäjän toiseksi vanhin ratalinja. Venäjän ensimmäinen rautatie kulki Pietarista Pauluskoihin ja se valmistui vuonna 1837. Viisi vuotta myöhemmin, 1. helmikuuta 1842, Venäjän tsaari Nikolai I antoi määräyksen Pietari–Moskova-radan rakentamiseksi. Rakentamispäätös aiheutti jonkin verran kiistelyä, koska rautatien pelättiin aiheuttavan yhteiskunnallisia muutoksia, jos kansalaisille sallittaisiin matkustusmahdollisuus. Rata avattiin liikenteelle lähes kymmenen vuotta kestäneiden rakennustöiden valmistuttua 1. marraskuuta 1851.  Ensimmäinen matkustajajuna lähti Pietarista kello 11.15 ja saapui Moskovaan seuraavana päivänä kello 9.00. Matka kesti yhteensä 21 tuntia 45 minuuttia, ja keskinopeus oli noin 30 kilometriä tunnissa.

Vuosina 1855–1923 rautatietä kutsuttiin nimellä Nikolain rautatie () silloisen hallitsijan Nikolai I:n mukaan.

Vuodesta 1931 liikennöi Krasnaja strela -juna (Punainen nuoli), joka lähtee iltaisin Pietarista ja Moskovasta kello 23.55. Matka kestää 8 tuntia keskinopeuden ollessa noin 70&nbsp;km/h. Vuodesta 1976 lisättiin toinen vuoro, nimeltä "Ekspress", joka lähtee 4 minuuttia Krasnaja strelan jälkeen.

Vuonna 2001 otettiin käyttöön Škoda TšS200 -veturia käyttävä Nevski Ekspress, jonka suurin nopeus on 200&nbsp;km/h. Siemensin valmistama Sapsan aloitti liikenteen marraskuussa 2009 ja saavuttaa 250&nbsp;km/h nopeuden.

## Radan asemia

Kuva:Spb 06-2017 img19 Moskovsky railway station.jpg|Moskovan asema Pietarissa.
Kuva:Tver railway station.jpg|Tverin rautatieaseman odotushalli.
Kuva:Klin 2009-09 1252239885 Train station.jpg| Näkymä Klinin rautatieasemalta.
Kuva:Здание Ленинградского вокзала.jpg|Leningradin rautatieasema Moskovassa.


## Katso myös
* Verebjen mutka

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pohjois-Satakunta

**Pohjois-Satakunta** oli Ikaalisiin ja Jämijärvelle levinnyt paikallislehti. Se ilmestyi kaksi kertaa viikossa, tiistaisin ja torstaisin eurotabloid-kokoisena. Lisäksi ajoittain painettiin erikoisnumeroita joita myytiin lähipaikkakunnilla. Lehden keskimääräinen levikki oli 4464 kpl (LT 2014).

## Toimitus
Päätoimittaja, toimitusjohtaja (yhteinen Hämeenkyrön Sanomien kanssa): Katri Linnikko, edeltäjä Kari MäkeläToimittajat: Terhi Palonen, Päivi Seppälä ja Liisa Raipala

## Historia
Ikaalisten ja Jämijärven paikallislehti Pohjois-Satakunta
alkoi ilmestyä Ikaalinen-nimisenä vuoden 1914 alusta ja
sitä ennen jo näytenumero 19.12.1913. Pohjois-Satakunta
oli neljänneksi vanhin Suomessa yhtäjaksoisesti ilmestyneistä
paikallislehdistä. Lehden levikki on noin 6000 kpl. Lehti
jaettiin myös Ikaalisten Kylpylän noin 400 majoitushuoneistoon.

Vuonna 2012 Seutulehti UutisOiva korvasi Pohjois-Satakunnan ja Hämeenkyrön Sanomien torstainumerot.

Finna-palvelun mukaan lehti ilmestyi vuosina 1934–2016.

## Erikoispainokset
**Ikaalisten Seudun Matkailulehti** 
ilmestyi kolme kertaa vuodessa tammikuussa, toukokuun lopussa ja syyskuussa. Se kertoi elävästi monista
mahdollisuuksista viettää elämysrikasta ja
rentouttavaa lomaa Ikaalisten seudulla tai
piipahtaa katkaisemaan muuten vain työn
aherrusta. Matkailulehti oli luettavissa näköispainoksena
sähköisesti.

## Nuorten toimitus
Kesäisin Pohjois-Satakunnassa toimi Nuorten toimitus, jossa kesätyöntekijät toimivat kesätoimittajina lehdessä. Työjakso oli kaksi palkallista viikkoa joiden saldo oli yhteensä 280 euroa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pohjois-Satakunnan internetsivut 
*Ikaalisten kaupungin internetsivut
*Mediaperhe Oiva: http://www.pohjoissatakuntalehti.fi/node/16
* Pohjois-Satakunta (porssitieto.fi)
Reino Tolvanen

**Reino Alfred Tolvanen** (31. heinäkuuta 1920 Viipuri – 21. marraskuuta 1974 Pretoria, Etelä-Afrikka) oli suomalainen amatöörinäyttelijä. Hän tuli tunnetuksi Edvin Laineen elokuvasta *[[Tuntematon sotilas (vuoden 1955 elokuva)|Tuntematon sotilas]]*, jossa hän näytteli karjalaismies Antero Rokkaa. Sota-aikana Tolvanen oli itse palvellut ilmavoimissa Bristol Blenheim -pommikoneissa tähystäjäupseerina. Sotilasarvoltaan Tolvanen oli vänrikki.

Tolvasen lisäksi Rokan rooliin oli ehdolla ammattinäyttelijöitä, kuten Spede Pasanen, Uljas Kandolin ja Heimo Lepistö. Tolvasen etu oli kuitenkin se, että hän oli hakijoista ainoa, joka osasi Karjalan murretta.

Vuonna 1957 Tolvanen teki avustajan roolin komediaelokuvassa *[[Rakas varkaani]]*. Hän muutti vuonna 1959 Kaija-vaimonsa kanssa Australiaan, jossa hän työskenteli Wollongongin terästehtaan varastokirjurina. Australiassa Tolvasille syntyi kolme poikaa. Vuonna 1970 perhe muutti Etelä-Afrikkaan, jossa Tolvanen sai työn maataloushallituksessa maatalouskirjanpitotutkimuksen tutkimus- ja julkaisupäällikkönä. 

Reino Tolvanen kuoli aivoverenvuotoon Pretoriassa. Hänet on haudattu Lepolan hautausmaalle Lappeenrantaan..  Hän oli ammatiltaan agronomi. 

## Elokuvat
* *[[Tuntematon sotilas (vuoden 1955 elokuva)|Tuntematon sotilas]]*, 1955
* *[[Rakas varkaani]]*, 1957

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Juri Vuortama: Tuntemattoman sotilaan Rokan esittäjän huikea tarina: Jätti elokuvan jälkeen Suomen,  Iltasanomat.fi 6.12.2015
* Mauri Kinnunen: Reino Tolvasen hautajaiset ja muistotilaisuus
Viinikkala

**Viinikkala** () on kaupunginosa Vantaalla, Vantaanjoen itäpuolella ja Helsinki-Vantaan lentoaseman länsipuolella. 

Kaupunginosa sijaitsee pääosin Kehä III:n pohjoispuolella ja lukeutuu suurelta osin lentoaseman melualueisiin. Kaupunginosassa, lähinnä sen hiljaisimmassa eteläosassa, asuu noin 80 henkeä. Työllistäjänä Viinikkala on merkittävä: työpaikkoja se tarjoaa yli 5&nbsp;000:lle (2016).

## Liikenne
Kehä-III kulkee kaupunginosan läpi. Kehärata ylittää Vantaajoen Viinikkalan alueella, mutta  rautatieasemaa varten on tehty ainoastaan varaus.

## Luonto

Viinikkalan länsiosa kuuluu *Vantaanjokilaakson maisemansuojelualue*eseen. Viinikan alueen pohjoislaidalla *Viinikanmetsän* maisemissa on reheviä, kasvistoltaan merkittäviä lehtoja. Siellä kasvaa muun muassa lehmuksia, raitoja, vaahteroita, pähkinäpensasta, lehtosinijuurta, lehtokieloa, lehtoimikkää, mustakonnanmarjaa ja metsäorvokkia.

Uudenmaan historiassa merkittävä, jo kivikautisena asuinpaikkana tunnettu Vantaankoski on itärannaltaan Viinikkalaa. Kaupunginosa on saanut nimensä Viinikkalan kylästä, joka sijaitsee Kuninkaantien pohjoispuolella lähellä koskea. Kylän nimi on ollut keskiajalla saksalaista alkuperää oleva Vinitteby ja se on mainittu veroluetteloissa ensimmäisen kerran 1544.

## Yrityksiä ja alueen työnantajia
Padotun kosken partaalla, vielä 1960-luvulla teollisuustoiminnassa olleen Dahlforsin viilatehtaassa toimii nykyään 135-paikkainen tilausravintola ja ohjelmapalveluyritys. Sen vieressä, entisen ruotsinkielisen kansakoulun tiloissa sijaitsee yrityksen tilausravintola (Kuninkaan Kartano).

Suurin osa alueen työpaikoista löytyy Kehä III:n ääreltä Tuupakan teollisuusalueelta. Hyvien liikenneyhteyksien äärelle on hakeutunut useita logistiikka-alan yrityksiä, tukkukauppoja sekä korkeaa teknologiaa hyödyntäviä yrityksiä. Merkittäviä toimijoita ovat myös muun muassa Postin, DHL:n, DB Schenkerin ja Hobby Hallin logistiikkakeskukset.

Alueella toimii Turvalaaksona turvallisuusalan yrityspuisto, jossa Gemalto Oy:n ja Suomen pankin toimintojen ohella on usean museon kokoelmien säilytystiloja. Turvallisuusalan yrityksistä Avarn Security Finlandilla ja Loomis Suomella on toimintaa Turvalaaksossa. Läheisyydestä löytyy esimerkiksi Forsmanin teetalo.


Vantaankoski2.jpg|Entisen Dahlforsin viilatehtaan tiloissa kosken äärellä toimii tilausravintola Kuninkaan Lohet.
Vantaa Viinikka - ForsmanTea - 2m.jpg|Sisänäkymä Forsman tean teemyymälästä Kehä III:n pohjoispuolella. 
Viinikkala.jpg|Peltoa Viinikkalassa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Havainneilmakuvia DHL:n uudesta logistiikkakeskuksesta
Bridging the Gap

**Bridging The Gap** on Black Eyed Peasin toinen albumi.  Musiikillisesti levy kulkee samoilla linjoilla kuin edellinen Behind The Front eli tyyli on funkilla höystettyä hip hopia.  Bridging The Gapilla esiintyy paljon muita tunnettuja hip hop-muusikkoja: "Weekends"-kappaleella Esthero, "Get Original" -kappalellaa Chalizna, "Cali To New York" -kappaleella De La Soul, "On My Own" -kappaleella Les Nubians ja Mos Def, "Rap Song"-kappaleella Wyclef Jean ja albumin hittisinglellä, "Request + Line", Macy Gray.  Albumi on omistettu Ray Hallowayn muistolle.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Singlet
* BEP Empire
* Weekends
* Get Original
* Request + Line

### Musiikkivideot
* BEP Empire
* Weekends
* Get Original
* Request + Line

## Kokoonpano

*Will.i.am - laulu, piano, urut, syntetisaattori, rummut
*Apl.de.ap - laulu, rummut
*Taboo - laulu
*Kim Hill - taustalaulu
Kaikkien pyhien kirkko (Viipuri)

**Kaikkien pyhien kirkko** oli ortodoksinen kirkko Viipurissa Ristimäen kaupunginosassa sijainneella Ristimäen hautausmaalla. Se palveli hautausmaakirkkona. 

## Rakentaminen
Kaikkien pyhien kirkon suunnittelivat arkkitehdit Nikodim Nikulin ja Uno Ullberg. Kirkko rakennettiin tiilistä ja rapattiin vaaleaksi. Kirkon rakentamisen rahoitti kauppaneuvos F. I. Sergejeff. Viipurin hiippakunnan piispa Aleksanteri vihki kirkon käyttöön vuonna 1936.

## Ulkoasu ja sisustus
Tyyliltään kirkko edusti muinaisvenäläistä Novgorodin-Pihkovan alueen tyyliä. Malliltaan kirkko oli kuutio, jonka alttarin puoleisessa päässä oli puolipyöreä apsis ja vastakkaisella seinällä nelikulmainen sisäänkäynti. Kirkkosalin katon keskellä oli yksi iso sipulikupoli, jonka räystästä kiersi kaariaiheinen koristemuuraus. Kirkko muistutti paljon Vammelsuun kirkkoa Uudellakirkolla. 

Kaikkien pyhien kirkon ikonostaasi ja muu sisustus olivat peräisin vuonna 1924 lakkautetusta Viipurin Havin kirkosta. Kirkon pinta-ala oli 300 m².

## Kohtalo
Kaikkien pyhien kirkko raunioitui pahoin talvisodassa. Takaisinvaltauksen jälkeen vuosina 1942-1943 suunniteltiin tiilisen rukoushuoneen rakentamista kirkon rauioita hyväksi käyttäen, mutta alueluovutukset jättivät suunnitelman toteuttamatta. 

## Ristimäen aikaisempi kirkko
Ristimäen hautausmaalla oli ollut ortodoksikirkko jo ennen Kaikkien pyhien kirkon rakentamista. Viipurin pääkirkkoa korjattiin vuosina 1863-1866 ja korjaustöiden ajaksi rakennettiin väliaikainen puukirkko, joka korjaustöiden valmistuttua siirrettiin Ristimäen hautausmaalle. Kirkko vihittiin **Jumalanäiti Kaikkien murheellisten ilo-ikonille**. Tämä kirkko ryöstettiin ja poltettiin vuonna 1917. Lisäksi vuonna 1918 Ristimäen hautausmaalle valmistui hirsinen **Kaikkien pyhien muistolle pyhitetty rukoushuone**.

## Aiheesta muualla
*Luovutetun alueen ortodoksiset seurakunnat 

## Lähteet
* Karjalan ja Petsamon ortodoksiset kirkot ja kirkkotaide, toimittanut Kristina Thomenius ja Minna Laukkanen. Artikkelin kirjoittanut Hanna Kemppi. Etelä-Karjalan taidemuseon julkaisuja 18:1b, Jyväskylä 1997.
Mpule Kwelagobe

**Mpule Keneilwe Kwelagobe** (s. 14. marraskuuta 1979 Gaborone) on botswanalainen nainen, joka valittiin vuonna 1999 Miss Universumiksi. Hän oli myös Miss Botswana 1997. 

Kwelagobe syntyi Gaboronessa ja muutti vuonna 1997 Lobatseen. Samana vuonna hän osallistui Miss World -kilpailuun, mutta ei voittanut. Vuonna 1999 hänestä tuli ensimmäinen Botswanan edustaja Miss Universumissa koko kilpailun historian aikana. Kwelagobe harrastaa urheilua ja musiikkia.
Ian Stewart (juoksija)

**Ian Stewart** (s. 15. tammikuuta 1949 Handsworth, Birmingham) on skotlantilainen kestävyys-, maasto- ja keskimatkojen juoksija.

Stewart aloitti juoksuharrastuksen nuoruudessaan veljensä Peterin kanssa. Hän voitti 1966 Midlandsin nuorten mestaruuden ja 1968 Midlandsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan nuorten mestaruuden. Stewart luki artikkelin yhdysvaltalaisesta maileri Jim Ryunista, jonka jälkeen hän alkoi harjoitella Ryunin tapaan erittäin kovaa. Tuloksia tuli jo vuonna 1969, kun hän voitti keväällä sisäratojen Euroopan mestaruuden 3 000 metrin juoksussa uudella Yhdistyneen kuningaskunnan ennätyksellä 7.55,4. 11. kesäkuuta samana vuonna Stewartista ja hänen veljestään tuli ensimmäiset veljekset, jotka juoksivat mailin alle neljään minuuttiin, kun Ian kellotti ajan 3.57,3 ja Peter 3.57,7. Elokuussa Stewart voitti ensimmäisen Yhdistyneen kuningaskuntien amatöörimestaruuden voittamalla 5 000 metrin juoksun ajalla 13.39,8. Saman vuoden EM-kisoissa hän voitti 5&nbsp;000 metriä ajalla 13.44,8.

Vuonna 1970 Stewart osallistui Kansainyhteisön kisoihin, joissa häntä vastaan asettuivat 5&nbsp;000 metrillä muun muassa samoissa kisoissa 1&nbsp;500 metriä voittanut Kipchoge Keino ja Australian Ron Clarke. Stewart aloitti loppukirinsä 450 metriä ennen maalia ja voitti kilpailun Euroopan ennätysajalla 13.22,8. Aika oli maailmantilaston toiseksi nopein.

1971 Stewart voitti Yhdistyneen kuningaskunnan hallimestaruuden 3&nbsp;000 metrillä ajalla 7.50,0. Münchenin olympialaisissa Stewart sijoittui Lasse Virénin voittamassa 5&nbsp;000 metrin kilpailussa pronssille ohittaen Steve Prefontainen loppusuoralla. Stewartin loppuaika oli 13.27,6. Vuonna 1974 hän sijoittui Kansainyhteisön kisoissa 5&nbsp;000 metrillä viidenneksi ja 10 000 metrin juoksussa kuudenneksi, jonka jälkeen hän alkoi harrastaa kilpapyöräilyä.

Stewart palasi yleisurheilun pariin vuonna 1975, kun hän voitti Euroopan hallimestaruuden 3&nbsp;000 metrillä ja voitti maastojuoksun MM-kultaa. Stewart ei selviytynyt Montrealin olympialaisten 10&nbsp;000 metrin kilpailuun, sillä hän oli loukkaantuneena olympiakarsintojen aikaan. Hänet kuitenkin nimitettiin olympiajoukkueeseen 5&nbsp;000 metrille. Stewart oli kärjen tuntumassa vielä kierros ennen maalia, mutta Lasse Virén nousi neljänteen olympiakultaansa ja Stewart putosi lopulta seitsemänneksi.

Vuonna 1977 Stewart juoksi 8. toukokuuta 10 mailin maantiejuoksussa ajan 45.13. Myöhemmin samana vuonna hän teki ennätyksensä 10&nbsp;000 metrin juoksussa ajalla 27.43. Urheilu-uransa jälkeen Stewart on toiminut muun muassa Yhdistyneen kuningaskunnan yleisurheiluliiton kilpailujohtajana. Vuosina 2008–2012 hän oli maansa olympiakisoihin tähdänneiden kestävyysjuoksijoiden päävalmentaja.

## Lähteet
* BBC:n artikkeli Stewartista
* Stewart sporting-heroes.netissä

### Viitteet
Plateau-Central

**Plateau-Central** on hallintoalue Burkina Fason keskiosassa. Sen pääkaupunki on Ziniaré. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan alueella on 696&nbsp;372 asukasta. Sen pinta-ala on 8&nbsp;571 tai 8&nbsp;605 neliökilometriä.

## Maantiede, ilmasto ja luonto
Vuonna 2001 perustettu alue käsittää 3,1 prosenttia Burkina Fason pinta-alasta. Se rajoittuu pohjoisessa Nordin ja Centre-Nordin, idässä Centre-Estin, etelässä Centre-Sudin ja Centren ja lännessä Centre-Ouestin alueisiin. Maisemaa leimaavat 300–400 metriä korkea puolitasanko ja tasalakiset kukkulajonot. Jokia ovat osan vuodesta virtaavat Nakambé eli Valkoinen-Volta, Nazinon eli Punainen-Volta, Massili ja Koulottoko. 

Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Vuotuinen sademäärä on 600–800 millimetriä. Sadekausi kestää pohjoisessa kesäkuusta syyskuuhun. Kasvillisuus on pensas- ja metsäsavannia, avointa metsää ja galleriametsiä.

## Hallinnollinen jako ja asutus
Alueeseen kuuluu kolme provinssia, 20 departementtia, kolme kaupunkikuntaa, 17 maalaiskuntaa ja 530 tai 544 kylää. Provinssit ovat Ganzourgou, Kourwéogo ja Oubritenga. Kaupunkeja ovat niiden keskukset Zorgho, Boussé ja Ziniaré.

Alueella asuu 5,0 prosenttia Burkina Fason väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 7,9 prosenttia, mikä on huomattavasti alle maan keskiarvon (22,7 %).

Asukkaat ovat etupäässä moseja. Lisäksi on jonkin verran fulbeja ja bisoja. Puhutuimmat kielet ovat moore (93,3 %), fulani (4,9 %) ja bisa (1,2 %).Muslimeja on 59,6, katolisia 25,3, animisteja 11,0 ja protestantteja 3,4 prosenttia.

## Talous
Väestöstä 94 prosenttia harjoittaa maanviljelyä ja karjanhoitoa. Muita elinkeinoja ovat kalastus, käsityöammatit, kaupankäynti ja teollisuus. Talouteen vaikuttaa maan pääkaupungin Ouagadougoun läheisyys.

Alueen nähtävyyksiä ovat Laongon graniittiveistokset, Manégan museo ja Ziniarén eläinpuisto.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Plastinka Records

**Plastinka Records** on suomalainen indie-levy-yhtiö. Yhtiön perustivat vuonna 2000 suomalaiset tuottajat Kalle Chydenius ja Kim Kuusi. Plastinka Recordsin omistaa Musicmakers Oy.

## Artisteja

* Kemopetrol
* Philomela
* Rajaton
* Petteri Sariola
* Slowhill
* Slow
* Hereä
* Anna-Karin Korhonen & Avertere

## Aiheesta muualla

* Plastinka Recordsin sivut
* Musicmakers Oy
Kim Liljeqvist

**Kim Liljeqvist** (s. 27. huhtikuuta 1978 Kotka) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.

Liljeqvist on edustanut Pyhtään Jalkapalloklubia, Peli-Karhuja, Kotkan Työväen Palloilijoita, FC KooTeePeetä, Kotkan Reipasta ja Kotkan Työväen Palloilijoita. Liljeqvist siirtyi keväällä 2006 määräaikaisella pelaajasiirrolla Vitosen Kotkan Reippaaseen. Edustusoikeus palautui kauden lopulla FC KooTeePeelle, jota Liljeqvist edusti Veikkausliigan kauden 2006 kahdella viimeisellä kierroksella. Veikkausliigassa hän on pelannut 110 ottelua ja tehnyt 27 maalia.

Ammatiltaan Liljeqvist on poliisi.

## Saavutukset
*Ykkösen etelälohkon vuoden pelaaja 2002

## Aiheesta muualla
*Liljeqvist Verkkopoiju-lehden haastattelussa
*FC Kooteepee -uutiset
Tyynykirja

**Tyynykirja** tai "päänaluskirja" on kirja, jota pidetään nimensä mukaisesti tyynyn alla. Kyseessä on japanilainen perinne, jonka merkitys on muuttunut vuosisatojen kuluessa.

Keskiajalla se oli muisti- tai päiväkirja, jota säilytettiin laatikkomaisen niskatuen sisällä. Päänaluskirjan tyylinimitys on *suihutsu* "siveltimen työtä", ja se tarkoittaa satunnaisia merkintöjä ja mietelmiä.
Myöhäisempi merkitys on eroottisten ohjeiden opas, joka annettiin morsiamelle, opastamaan häntä hääyön tapahtumista ja aviomiehen miellyttämisestä.  

Kuuluisin nykyaikaan säilynyt tyynykirja on keisarinna Fujiwara-no-Sadakon hovinaisen Sei Shōnagonin muistikirja.

## Lähteitä
*The Pillow Book of Sei Shonagon - kääntänyt Ivan Morris
*The World of the Shining Prince-Court life in Ancient Japan - kääntänyt Ivan Morris
Lara Dutta

**Lara Dutta** (s. 16. huhtikuuta 1978 Ghaziabad, Uttar Pradesh, Intia) on intialainen näyttelijä, malli ja Miss Universum vuodelta 2000. 

Dutta muutti perheensä kanssa Ghaziabadista Bangaloreen vuonna 1981. Hän opiskeli taloustieteitä. Hän voitti Gladrags Megamodel -kilpailun vuonna 1995 ja Miss Intercontinental -kilpailun vuonna 1997. Dutta kruunattiin Miss Intiaksi vuonna 2000, minkä jälkeen hän voitti Miss Universum -kilpailun toisena intialaisena. Voitettuaan Miss Universum -tittelin hänestä tuli UNFPA:n hyvän tahdon lähettiläs. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli romanttinen musikaali *[[Andaaz]]* vuonna 2003 ja hän voitti parhaan naistulokkaan Filmfare Awards -palkinnon. Tulevina vuosina hänen menestyselokuviinsa kuuluivat *[[Masti (vuoden 2004 elokuva)|Masti]]* (2004), *[[No Entry]]* (2005), *[[Bhagam Bhag]]* (2006), *[[Partner (vuoden 2007 elokuva)|Partner]]* (2007), *[[Housefull]]* (2010) ja *[[Don 2]]* (2011).

## Yksityiselämä
Lara Dutta kihlautui intialaisen tennispelaajan Mahesh Bhupathin kanssa syyskuussa 2010. Heidät vihittiin siviiliseremoniassa 16. helmikuuta 2011, mitä seurasi kristillinen seremonia Goassa 19. helmikuuta 2011. Dutta vahvisti huhut raskaudestaan 1. elokuuta 2011. Hän synnytti tammikuussa 2012 tyttären.

## Filmografia

## Televisio

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto  
* 
*
Bülent Ecevit

**Bülent Ecevit** (28. toukokuuta 1925 Istanbul – 5. marraskuuta 2006) oli turkkilainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä neljään otteeseen neljän vuosikymmenen aikana.  

Ecevit pääsi Turkin parlamenttiin ensimmäisen kerran jo vuonna 1957. Vuonna 1974 hän nousi tasavaltalaisen kansanpuolueen johtoon ja pääministeriksi koalitiohallitukseen, joka muistetaan vuoden 1974 Kyproksen kriisistä – hallitus määräsi sotilaallisen operaation estämään Kreikan tukemaa vallankaappausta Kyproksella. Tapahtumat johtivat Kyproksen saaren kahtiajakoon.

Ecevitin muut hallituskaudet olivat vuosina 1974, 1977, 1978–1979 ja 1999–2002. Vuonna 2002 hän oli jo silminnähden hauras eikä onnistunut viemään puoluettaan kansalliskokoukseen. Ecevit jättäytyi pois päivänpolitiikasta vuonna 2004.

Ecevit opiskeli muun muassa sanskritin, bengalin ja englannin kieltä Lontoon yliopistossa ja käänsi Rabindranath Tagoren, T. S. Eliotin ja Bernard Lewisin runoutta turkiksi. Hän toimi ennen politiikkaan ryhtymistään toimittajana ja kääntäjänä. Hänellä ei ollut yliopistotutkintoa, minkä takia hän ei voinut asettua presidenttiehdokkaaksi.

Ecevitiä on luonnehdittu yhdeksi Turkin politiikan merkittävimmistä hahmoista 1900-luvulla. Kulturellina persoonana hän vei maata kohti Eurooppaa. Kyproksen kriisin vuoksi hänen jälkimaineensa on kuitenkin ristiriitainen.

Ecevitin puoliso oli vuodesta 1946 lähtien hänen opiskelutoverinsa kuvataiteilija Rahşan Ecevit, joka johti parin vuoden ajan vuonna 1985 perustettua Demokraattista vasemmistopuoluetta.

## Lähteet
* Helsingin Sanomat 7.11.2006 muistokirjoitus Artikkelin verkkoversio
’Se’ toisesta maailmasta

**’Se’ toisesta maailmasta** () on vuonna 1951 valmistunut yhdysvaltalainen tieteiskauhuelokuva. Elokuvan ohjasivat Christian Nyby ja Howard Hawks, ja se perustuu John W. Campbellin vuonna 1938 julkaistuun novelliin ”Olento” (”Who Goes There?”). Elokuvan tunnetuin repliikki on lehtimies Scottyn loppukehotus ”Tarkkailkaa taivasta!” (”Watch the Skies!”)

John Carpenter ohjasi aiheesta alkuperäistarinalle huomattavasti uskollisemman uudelleenfilmatisoinnin nimellä *[[The Thing – ”se” jostakin]]* vuonna 1982. 

## Juoni
Elokuva sijoittuu Pohjoisnavalle vuonna 1949. Tutkimusaseman miehistö havaitsee jäätikölle syöksyvän tunnistamattoman esineen. Kun miehistö yhdessä paikalle lähetettyjen sotilaiden kanssa löytää esineen jäästä, he tajuavat sen olevan avaruusalus. Retkikunta yrittää räjäyttää aluksen jäästä esiin, mutta räjähdys tuhoaa aluksen. 

He löytävät kuitenkin jäätyneen avaruusolennon ruumiin ja tuovat sen jääkimpaleen sisällä tutkimusasemalle, missä jää olennon ympäriltä kuitenkin epähuomiossa sulaa. Tällöin hirviö herää eloon ja karkaa lumimyrskyyn. Koirat hyökkäävät olennon kimppuun ja purevat poikki sen toisen käden. Tiedemiehet tutkivat kättä, joka lämmettyään herää henkiin. He toteavat olennon olevan eräänlainen kasvi, joka käyttää verta ravinnokseen.

Tiedemiesten ja sotilaiden välille syntyy erimielisyys siitä, tulisiko olento yrittää tuhota. Sitä ei voi tappaa tavallisilla aseilla ja se kykenee kasvattamaan menetetyn kädenkin tilalle uuden. Tutkimusasemalle toistuvasti hyökkäilevä olento yritetään polttaa paloöljyllä, mutta se onnistuu pakenemaan. Se imee veren kuiviin kahdesta tiedemiehestä ja haavoittaa vielä kahta muuta. Lopulta ihmiset onnistuvat rakentamaan olennolle ansan ja tuhoavat sen sähköllä.

## Roolit

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Kari Salminen sanoo elokuvan alkuperäisen hiostavan kauhutunnelman olevan yhä omaa luokkaansa ja antaa elokuvalle täydet viisi tähteä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Fatty

**Fatty** tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

* Roscoe ”Fatty” Arbuckle, yhdysvaltalainen mykkäelokuvanäyttelijä
* William ”Fatty” Foulke, englantilainen jalkapalloilija
* Cliff ”Fatty” Emmich, yhdysvaltalainen näyttelijä.

## Katso myös
Fattyyn liittyvät myös seuraavat:
* Carel Godin de Beaufort, lempinimeltään ”Fatty Porsche”, hollantilainen F1-kuljettaja
* *[[Fatty Finn]]*, australialainen elokuva vuodelta 1980
* ”Fatty Boo”, Faithless-yhtyeen single
* Fatty Koo, yhdysvaltalainen musiikkiyhtye.
* ”Fatty ja Skinny”, suomalaisen Kivikasvot-ryhmän televisiolle tekemät mustavalkoiset Ohukainen ja Paksukainen -pastissit.
Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2006

**Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2006** pelattiin Amiensissa, Ranskassa (ryhmä A) 24.–30. huhtikuuta 2006 ja Tallinnassa, Virossa (ryhmä B) 23.–29. huhtikuuta 2006. Ryhmien voittajat, edellisvuonna 1. divisioonaan pudonneet Saksa ja Itävalta, nousivat jääkiekon MM-kisoihin vuodeksi 2007. Ryhmien viimeiset, Kroatia ja Israel, putosivat 2. divisioonaan.

B-ryhmässä Liettua juhli historiansa ensimmäistä maaotteluvoittoa Puolasta numeroin 2-1. NHL-pelaajat Mariusz Czerkawski, Marco Sturm ja Reinhard Divis edustivat maajoukkueitaan turnauksessa, samoin kuin SM-liigassakin nähdyt itävaltalaispelaajat Bernd Brückler ja Oliver Setzinger.

## A-lohkon turnaus

## B-lohkon turnaus

## Lopulliset sijoitukset

## Katso myös
* Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2006
* Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2006
* Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2006

## Lähteet

* IIHF: A-lohkon turnauksen tulokset 
* IIHF: B-lohkon turnauksen tulokset
Aspö (Korppoo)

**Aspö** (nimen suomenkielinen muoto ***Haapasaari*** harvoin käytössä) on kylä samannimisellä saarella Paraisten kaupungissa, entisen Korppoon kunnan alueella Turunmaan saaristossa.

Aspön kylä on osa Museoviraston valtakunnallisesti merkittäväksi valtakunnalliseksi kulttuuriympäristöksi määrittelemää Länsi-Turunmaan ulkosaariston kyläasautusta ja on tunnettu kauniista  valkoisesta kalkkikivikirkostaan, jossa on punainen tiilikatto. Kirkko rakennettiin vuosina 1955–1956. Sitä ennen paikalla on ollut kirkko jo keskiajalta asti. Nykyistä edeltänyt, vuonna 1905 rakennettu kirkko tuhoutui rajuilman kourissa 1949.

1910-luvulla venäläiset pitivät saarella vartioasemaa. 1940-luvulla se oli sukellusveneiden satamapaikka.

Saareen liikennöi Nauvon Pärnäisistä yhteysalus M/S Utö.
## Lähteet
Elephunk

__NOTOC__
**Elephunk** on The Black Eyed Peasin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 24. kesäkuuta 2004. Sen myötä yhtye teki kansainvälisen läpimurtonsa, ja se vaihtoi nimensä nykyiseen muotoonsa *The Black Eyed Peas*. Lisäksi yhtyeeseen liittyi uusi naislaulaja, Fergie, entisen taustalaulajan, Kim Hillin, tilalle.  Yhtyeen musiikki muuttui hieman dance-tyyppisemmäksi, mutta säilytti The Black Eyed Peasille tyypillisen funkahtavan tyylin tehdä hip hopia. Aiempien levyjen tapaan myös *Elephunkilla* esiintyi muita artisteja: Papa Roach kappaleella ”Anxiety” ja Justin Timberlake kappaleella ”Where Is the Love?”. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti 8,5 miljoonaa kappaletta.

Kappaleista ”Where Is the Love?”, ”Shut Up”, ”Hey Mama”, ”The Apl Song” ja ”Let’s Get It Started” kuvattiin musiikkivideot.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Will.i.am – laulu, piano, urut, syntetisaattori, rummut
* Apl.de.ap – laulu, rummut
* Taboo – laulu
* Fergie – laulu

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Entertainment Weekly: C

## Lähteet
Miss Maailma

**Miss Maailma** () on kansainvälinen kauneuskilpailu, jonka perusti Eric Morley Britanniassa vuonna 1951. Kilpailu oli alun perin tarkoitus pitää vain kerran, mutta pian siitä päätettiin tehdä jokavuotinen tapahtuma.

## Voittajat

## Katso myös
* Miss Universum
* Miss International
* Miss Grand International
* Miss Earth
* Miss Baltic Sea
* Miss Eurooppa
* Miss Skandinavia
* Miss Suomi
* Suomen Neito

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Miss World (täsmennyssivu)

**Miss World** voi viitata seuraaviin:

* Miss Maailma (), kansainvälinen missikilpailu
* *[[Miss World (albumi)|Miss World]]*, Briardin studioalbumi
* ”Miss World”, Hole-yhtyeen kappale ja single albumilta *[[Live Through This]]*.
Kaikkien pyhien kirkko

**Kaikkien pyhien kirkko** voi viitata muun muassa seuraaviin kirkkorakennuksiin:

## Suomessa

Suomessa ja luovutetuilla alueilla on tai on ollut useita Kaikkien pyhien kirkkoja:

* Kaikkien pyhien kirkko, Käkisalmi
* Kaikkien pyhien kirkko, Lapinlahti
* Kaikkien pyhien kirkko, Viipurin Ristimäen kaupunginosassa (tuhoutui 1940)

## Englanti
* Kaikkien pyhien kirkko, Claverley, Englanti
* Kaikkien pyhien kirkko, Gresford, Englanti
* Kaikkien pyhien kirkko, Helmsley, Yorkshire
* Kaikkien pyhien kirkko, Hollingbourne, Englanti
* Kaikkien pyhien kirkko, Leicester, Englanti
* Kaikkien pyhien kirkko, Lydd, Englanti
* Kaikkien pyhien kirkko, Martock, Englanti
* Kaikkien pyhien kirkko, Norton Fitzwarren, Englanti
* Kaikkien pyhien kirkko, Odiham, Englanti
* Kaikkien pyhien kirkko, Publow, Englanti
* Kaikkien pyhien kirkko, Southampton, Englanti
* Kaikkien pyhien kirkko, Theddlethorpe, Englanti
* Kaikkien pyhien kirkko, Thornton Hough, Englanti
* Kaikkien pyhien kirkko, Woolley, Englanti

## Muualla

* Kaikkien pyhien kirkko, Ateena, Kreikka
* Kaikkien pyhien kirkko, Tvrdošín, Slovakia
* Kaikkien pyhien kirkko, Poproč, Slovakia
* Kaikkien pyhien kirkko, Wittenberg, Saksa