open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Plastoliini

**Plastoliini** () on ei-jähmeässä eli amorfisessa olomuodossa olevaa muovailtavaa ainetta, joka koostuu pääasiassa öljystä, savesta ja vahasta. Toisin kuin esimerkiksi savi, plastoliini ei muutu kovaksi tai kovettuu hyvin hitaasti. Plastoliinia valmistetaan eri väreissä, kuitenkin se on tavallisesti vaaleaa. Sitä tuotetaan myös eri kovuusasteina.

Harrastajakäyttöön tarkoitettua plastoliinia kutsutaan muovailuvahaksi. 

Plastoliinia käyttävät kuvanveistäjät veistosten ja erilaisten mallien luonnosteluun sekä taidevalun mallin tekemiseen saven sijasta. Sitä käyttävät joskus myös arkkitehdit sommitellessaan esimerkiksi useiden rakennusten ja rakennusryhmien massoja. Plastoliinia käytetään myös vaha-animaation tekemisessä. 

Plastoliinia työstetään tavallisesti veitsellä. Suuriin valumalleihin käytetään yleensä savea, koska plastoliini on paljon kalliimpaa kuin savi.

## Katso myös
* Kuvanveisto

## Lähteet
* *Fokus-Taide 2*, Otava, 1972, s. 745

## Aiheesta muualla
Pentagram (yhdysvaltalainen yhtye)

**Pentagram** on Yhdysvalloissa vuonna 1971 perustettu metallimusiikkiyhtye. Se tunnetaan Black Sabbathin ohella doom metal -tyylisuuntauksen edelläkävijänä. Yhtyeen ainoa pysyvä jäsen on ollut laulaja Bobby Liebling.

Pentagram saavutti esiintymisillään, singlelevyillään ja demonauhoillaan kulttimainetta Yhdysvaltain underground-musiikkipiireissä jo 1970-luvulla. Yhtye ei kuitenkaan saanut levytyssopimusta lp-levyn julkaisemiseen, mistä syystä se lopetti toimintansa vuonna 1979. 1980-luvun alussa Bobby Liebling kokosi uuden Pentagram-kokoonpanon, joka onnistui lopulta julkaisemaan yhtyeen debyyttialbumin vuonna 1985. Toisen albuminsa ilmestyttyä vuonna 1987 Pentagram hajosi. Vuodesta 1993 alkaen Bobby Liebling on koonnut Pentagramin useita kertoja uudelleen vaihtelevilla kokoonpanoilla.

Yhtyeen maineen kasvettua doom metal -piireissä myös 1970-luvulla nauhoitettua materiaalia on julkaistu.

## Kokoonpano
* Bobby Liebling – laulu
* Tony Reed – kitara
* Scooter Haslip – bassokitara
* Henry Vasquez – rummut

## Diskografia
### Albumit
*
*
*
*
*
*
*
*
**Lightning in a Bottle* (2025)

### Kokoelmat, uudelleenjulkaisut ja 1970-luvun nauhoituksia sisältävät julkaisut
* *[[Relentless (Pentagramin albumi)|Relentless]]* CD (1993 Peaceville Records, *Pentagram*-debyyttialbumin uudelleenjulkaisu)
* *Day of Reckoning* CD (1993 Peaceville Records)
* *1972-1979* CD/LP (1993 Peace Records)
* *Relentless/Day of Reckoning* 2CD (1996 Peaceville Records)
* *Human Hurricane* CD (1998 Downtime Recordings)
* *1972-1979 (Vol. 2)* CD/LP (1999 Peace Records)
* *First Daze Here (The Vintage Collection)* CD/LP (2001 Relapse Records)  
* *Turn to Stone* CD (2002 Peaceville Records)
* *Relentless* DigiCD (2005 Peaceville Records)
* *Day of Reckoning* DigiCD (2005 Peaceville Records)
* *Be Forewarned* DigiCD (2005 Peaceville Records)
* *First Daze Here Too* 2CD/2LP (2006 Relapse Records)
* *If the Winds Would Change* (2011, High Roller Records)

## Lähteet
Håkan Hjerpe

**Håkan Hjerpe** (s. 6. lokakuuta 1957 Vaasa) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.

Håkan "Hokku" Hjerpe nousi teini-ikäisenä Vaasan Sportin edustusjoukkueeseen, joka nousi kauden 1974–1975 jälkeen  SM-liigaan. Liigakauden ja kahden I-divisioonakauden jälkeen Hjerpe siirtyi TPS:ään. Toisella SM-liigakaudella Hjerpe teki TPS:lle 30 maalia, ja hänet valittiin maajoukkueeseen. Turusta Hjerpe siirtyi pelaamaan ulkomaille ja pelasi Ruotsissa 3 kautta ja Sveitsissä yhden.

MoDosta Hjerpe palasi Vaasaan, jossa ura jatkui yhtä kautta lukuun ottamatta vuoteen 1993 asti.

Håkan Hjerpen poika Kristian Hjerpe pelasi Sportissa Mestistä vuosina 1999-2007.

## Lähteet
* LätkäLegendat: Håkan Hjerpe

## Aiheesta muualla
*
Doug Walker

**Doug Walker** (s. 28. kesäkuuta 1973 Britannia, Inverness) on entinen brittiläinen pikajuoksija.

Walker saavutti 4x100 metrin viestistä MM-pronssia Ateenasta 1997 yhdessä Darren Braithwaiten, Darren Campbellin ja Julian Goldingin kanssa. Vuotta myöhemmin hän saavutti Budapestin EM-kilpailuista kultaa 200 metrillä ja pikaviestistä.

## Lähteet
*
Kraatteri

**Kraatteri** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

*törmäyskraatteri, meteoriitin, asteroidin tai komeetan iskussa syntynyt maljamainen syvennys
*tulivuoren kraatteri, tulivuoren purkauskanavan aukenemiskohta
*ydinräjähdyksen synnyttämä kraatteri

## Katso myös
* krateeri, viinin ja veden sekoittamiseen antiikin Kreikassa käytetty malja.
Kootut levyt osa 10 (Olavi Virta)

**Kootut levyt osa 10** on vuonna 1994 julkaistu Olavi Virran kokoelmalevy, johon on koottu hänen levytyksiään vuosilta 1953.

## Kappaleet
# Unessa luoksein saavuit (valssi) (2:53)
# Sonny boy (foxtrot) (2:49)
# Sanovat sitä ihmeelliseksi (slowfox) (2:56)
# Jos sinut saan (foxtrot) (2:59)
# Sinun silmiesi tähden (foxtrot) (2:55)
# Olen luonasi tänään (foxtrot) (3:13)
# Sininen tango (tango) (2:32)
# Sä pakoon pääse et (duettona Seija Lampilan kanssa) (foxtrot) (2:48)
# Mustasukkaisuutta (tango) (3:27)
# Kutsu (tango) (2:37)
# La cumparsita (tango) (2:39)
# Pohjantähden alla (hidas valssi) (3:09)
# Lauantaisaunassa (jenkka) (3:00)
# Sun suudelmas (rumba-beguine) (2:57)
# La jesucita (samba) (2:46)
# Kevään kukkaiskellot (tango) (2:48)
# Untako vain? (tango) (3:04)
# Sellaista on elämä (valssi) (3:05)
# Kaksi ratsumiestä (foxtrot) (duettona Eero Väreen kanssa) (2:51)
# Salonkylän ponteva likka (foxtrot) (2:43)
Kootut levyt osa 11 (Olavi Virta)

**Kootut levyt osa 11** on vuonna 1995 julkaistu Olavi Virran kokoelmalevy, johon on koottu hänen levytyksiään vuosilta 1953.

## Kappaleet
# Joen toisella puolella [tango] (2:57)
# Kulkurin yö [valssi] (2:39)
# Babette [valssi] (2:57)
# Lättähattulaulu [foxtrot] (3:04)
# Unelmatango [tango] (3:08)
# Mua älä hylkää [foxtrot] (3:28)
# Kaksi sydäntä [slowfox] (3:06)
# Kyynel akkunan takana [valssi] (2:56)
# Kuin ennen [tango] (2:59)
# Muistojen laulu [tango] (3:20)
# Ruusu [valssi] (3:27)
# Ramona [valssi] (2:50)
# Lago Maggiore [tango] (3:02)
# Charmaine [valssi] (2:50)
# Pieni viuluni [tango] (2:45)
# Kyllikki [valssi] (2:52)
# Kuutamosuudelma [tango] (2:52)
# Carmen Sylva [valssi] (3:07)
# Amigo [beguine] (3:00)
Kok

**Kok** tai **KOK** voi tarkoittaa seuraavia asioita tai henkilöitä

* Ada Kok (s. 1947), alankomainen uimari
* Bessel Kok (s. 1941), alankomaalainen liikemies ja shakkitapahtumien järjestäjä
* Femke Kok (s. 2000), alankomaalainen pikaluistelija ja maailmanmestari
* Huug Kok (1918–2011), alankomaalainen laulaja, *[[De Spelbrekers]]* -yhtyeen jäsen
* Jan Kok (1889–1958), alankomaalainen jalkapalloilija
* Jocie Kok (s. 1982), singaporenkiinalainen laulaja
* Johannes Antonius de Kok (s. 1930), alankomaalainen katolinen piispa
* Melanie Kok (s. 1953), kanadalainen soutaja
* Wim Kok (1938–2018), alankomainen poliitikko

## Lyhenteenä

* KOK, Kansainvälinen olympiakomitea
* KOK, Kristiansand Orienteringsklubb, norjalainen suunnistusseura
* Kokkola-Pietarsaaren lentoasema, IATA-koodi KOK, lentoasema Suomessa.
* 
* Kok., Kansallinen Kokoomus.
Chris Watson

**John Christian Watson** (9. huhtikuuta 1867 &ndash; 18. marraskuuta 1941) oli australialainen poliitikko ja Australian kolmas pääministeri. Hän oli Australian ensimmäinen työväenpuolueen pääministeri ja ensimmäinen työväenpuoletta kannattanut pääministeri maailmassa ylipäätään. Hänet valittiin parlamenttiin vuonna 1901 ja hänet valittiin puolueen johtajaksi 8. toukokuuta 1901, juuri ennen ensimmäisiä Liittovaltion vaaleja, jotka pidettiin maaliskuussa 1901. Hän toimi pääministerinä vain neljän kuukauden ajan huhtikuusta elokuuhun 1904. Watson jätti parlamentin vuonna 1907.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Miguel Portas

**Miguel de Sacadura Cabral Portas** (1. toukokuuta 1958 Lissabon – 24. huhtikuuta 2012 Antwerpen) oli portugalilainen poliitikko vasemmistoblokki-puolueessa. Hän toimi vuosina 2004–2012 Euroopan parlamentin jäsenenä GUE/NGL-ryhmässä. 

Portas menehtyi huhtikuussa 2012 keuhkosyöpään. Portas on poliitikko Paulo Portasin vanhempi veli.

## Lähteet
Hilapiste

**Hilapiste** on karteesisen koordinaatiston piste, jonka koordinaatit x_i ovat kokonaislukuja:
(x_1, x_2, ... ,x_n)
missä n on ulottuvuuksien määrä. Esimerkiksi (1,2), (0,0,0) ja (-2,3) ovat hilapisteitä.

Monikulmion, jonka kulmat ovat hilapisteitä pinta-ala voidaan laskea Pickin lauseella.
Kootut levyt osa 9 (Olavi Virta)

**Kootut levyt osa 9** on vuonna 1994 julkaistu Olavi Virran kokoelmalevy, johon on koottu hänen levytyksiään vuodelta 1953.

## Kappaleet
# Rakkaus, suuri rakkaus (valssi) (2:54)
# Etelämeren laulu (foxtrot) (2:55)
# San Antonion ruusu (foxtrot) (3:13)
# Portugalin huhtikuu (beguine) (3:07)
# Luvan jos saan (beguine) (3:03)
# Marinha (slowfox) (2:58)
# Pääskyjen lähtiessä (beguine) (3:05)
# Kun tuuli huokaa (beguine) (3:03)
# Yli aaltojen (valssi) (2:54)
# Voi 1 päivä olla 100 vuotta (tango) (3:05)
# Tulisuudelma (mukana Metro-tytöt) (tango) (2:38)
# Poskivalssi (valssi) (3:01)
# Merenneidon kyynel (laulelma) (3:32)
# Ennen kuolemaa (tango) (2:49)
# Älä tyttöni itke (tango) (2:45)
# Tuulikannel (tango) (2:56)
# Sulle laulan mä hiljaa (tango) (2:58)
# Viesti mereltä (beguine) (2:50)
# Nuoruuteni kaupunki (beguine) (2:38)
Kiilto (mineralogia)

**Kiilto** kuvaa mineraalin tapaa heijastaa valoa. Kiilto riippuu mineraalin pinnan heijastuskyvystä. Kiillon tyypit voidaan jakaa kolmeen pääryhmään, joita ovat metallikiilto, epämetallikiilto ja kiilloton. Kiillon tyypeistä voimakkain on metallikiilto, joka on  täysin valoa läpäisemättömien mineraalien ominaisuus. Tällaisia mineraaleja ovat esimerkiksi monet malmimineraalit, kuten kuparikiisu, sinkkivälke ja lyijyhohde. Epämetallikiiltoa esiintyy niillä mineraaleilla, jotka ovat jossain määrin valoa läpäiseviä. Epämetallikiiltoisia mineraaleja ovat esimerkiksi monet silikaattimineraalit, kuten kvartsi ja kalimaasälpä. Jotkin mineraalit, kuten esimerkiksi kaoliini ovat täysin kiillottomia (eli mattakiiltoisia). Kiilto voi vaihdella mineraalin eri puolilla, mihin vaikuttavat muun muassa pinnan tasaisuus ja kiteen rakenne.

## Kiillon tyypit
Kiillon tyypit:
* Metallikiilto 
* Epämetallikiilto
** Lasikiilto
** Timanttikiilto
** Rasvakiilto
** Silkkikiilto
** Helmiäiskiilto
* Kiilloton (eli mattakiilto)

## Esimerkkejä erilaisista kiilloista

ChalcopyriteUSGOV.jpg|Metallikiilto (kuparikiisu)
CalcitePau.jpg|Lasikiilto (kalsiitti)
Korund, Madagaskar.jpg|Timanttikiilto (korundi)
QuartzRose.jpg|Rasvakiilto (kvartsi)
Wollastonite madagascar.jpg|Silkkikiilto (wollastoniitti)
Talc block.jpg|Helmiäiskiilto (talkki)
Kaolinite.jpg|Kiilloton eli mattakiilto (kaoliniitti)


## Katso myös
* Kiilto (optiikka)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* GTK: Retkeilijän kiviopas (s. 7)
* Kiviopas 
* Kivioppaan opetusmateriaalit
Eteläpuisto

**Eteläpuisto** on Tampereen keskustan eteläpuolella Pyhäjärven rannassa sijaitseva puisto joka rajautuu pohjoisessa Eteläpuisto-katuun ja Tampereen valtatiehen, ja idässä Ratinansalmeen jonka ylittävä Tampereen valtatien silta yhdistää alueen Ratinan kaupunginosaan.

Eteläpuistosta esiteltiin kaksi asemakaavaluonnosta vuonna 2016 joissa alueelle kaavailtiin 2500 asukkaan asuinaluetta, mikä herätti osassa asukkaista vastarintaa ja kaupunki luopui ainakin osasta suunnitelmista.

## Historiaa
Eteläpuistossa oli 1800-luvun lopulla venäläisten sotilaiden kasvimaita ja kellareita, ja sisällisodan aikana 1918 siellä kasvatettiin väliaikaisesti perunaa ja lanttua. Puisto rakennettiin kahdessa jaksossa vuosina 1915–1917 ja 1928–1929. Puiston suunnittelijana oli kaupungininsinööri K. Vaaramäki ja sen rakentamista johti kaupunginpuutarhuri Onni Karsten. Sinne rakennettiin vuonna 1924 klassista tyyliä oleva pyöreä soittolava. Sen tilalle tuli vuonna 1950 Wäinö Aaltosen suunnittelema Osuustoiminta-muistomerkki, kaksipuolinen teos  ”Ostoksilta paluu” ja toisella puolella teosta on “Tukinkantajat”. Se oli julkistuksensa aikaan Pohjoismaiden suurin veistos. Vuonna 1953 puistoon pystytettiin Yrjö Liipolan tekemä teollisuusmies Fabian Klingendahlin rintakuva. Eteläpuistossa ovat Suomen paksuimmat mongolianvaahtera- ja paperikoivuyksilöt.

Eteläpuiston rantatasenne on toiminut 1950- ja 60-luvulla speedwayratana, myöhemmin sillä on järjestetty muun muassa Sauna Open Air -festivaali, joka oli siellä ensimmäisen kerran vuonna 2004, sittemmin se on siirtynyt muualle.

## Kuvia

Tiedosto:Osuustoimintamuistomerkki ”Ostoksilta paluu”, Eteläpuisto, Tampere.JPG|Osuustoimintamuistomerkki ”Ostoksilta paluu”.
Tiedosto:Tampere Eteläpuisto.jpg|Teoksen “Tukinkantajat” puoli.
Tiedosto:Kauppaneuvos Fabian Klingendahlin muistomerkki.JPG|Teollisuusmies Klingendahlin rintakuva.


## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kate Kerrigan

**Morag Kate Kerrigan** (o.s. Prunty, kirjoittanut myös nimellä Morag Prunty; s. 1964 Lontoo, Britannia) on irlantilainen toimittaja ja kirjailija.

Astuessaan työelämään Kerrigan kouluttautui ensin kampaajaksi mutta kirjoitti samalla lehtiin kauneutta käsitteleviä ja ihmissuhdejuttuja. 22-vuotiaana hänestä tuli Looks-lehden päätoimittaja, sen jälkeen oli vuorossa more!:n, sitten Just seventeen. 28-vuotiaana hän sai tarjouksen irlantilaisen Tatler-lehden päätoimittajan tehtävästä ja otti sen vastaan ja muutti 1990 Dubliniin Irlantiin. Hän kirjoitti työnsä ohella koko ajan pöytälaatikkoon ja vihdoin tavattuaan tulevan miehensä valokuvaaja Niall Kerriganin, teki ratkaisun ja ryhtyi kirjailijaksi.Pariskunta muutti Kate Kerriganin  suvun kotiseudulle.

Kirjallisen uransa alussa kirjoittaessaan kepeitä romaaneja hän käytti Morag Prunty -nimeä, mutta siirryttyään vakavampaan tekstiin *Onnellisen avioliiton reseptien* myötä hän otti käyttöön miehensä sukunimen ja oman toisen etunimen eli nimen Kate Kerrigan.

Kerriganit solmivat avioliiton 1999. Heillä on poika Leo.

## Teokset
;nimellä Morag Prunty
*Boys: A User's Guide (1993)
*Dancing with Mules (2001)
*Wild Cats and Colleens (2001)
*Disco Daddy (2002)
*Poison Arrows (2003)
*Superstar Lovers (2004)

;nimellä Kate Kerrigan, 
*Recipes for a Perfect Marriage, 2006, suom. Onnellisen avioliiton reseptejä, Bazar, 2008
*The Miracle of Grace 2007
*Wild Cats and Colleens (ilmestyy toukokuussa 2008)

## Lähteet

*Teokset
Lassi Koponen

**Lauri (Lassi) Juhani Koponen** (14. heinäkuuta 1928 Savonlinna – 16. joulukuuta 2022 Kuopio) oli suomalainen opettaja ja nuortenkirjailija.

Kirjailijaksi Koponen ryhtyi 1970-luvulla, kun esikoisteos, nuortenkirja *Mölymäen veijarit* julkaistiin. Tämän jälkeen Koponen kirjoitti neljä muuta romaania. Mölymäen veijareissa, Veijareiden valistusajassa ja Tossun talvisodassa seurataan erään tietyn kuopiolaisen poikaporukan seikkailuja.

Koposen kirjat sijoittuvat sotien jälkeiseen Kuopioon. Poikkeuksena on viides ja toistaiseksi viimeinen romaani *Ässät ja salaseura*, jonka päähenkilönä on kaksi tyttöä, jotka perustavat salaseuran.

Koponen kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion yhteiskoulusta vuonna 1949 ja jatkoi opintojaan kansakoulunopettajaksi Oulun opettajakorkeakoulussa, josta valmistui 1954. Koponen oli kansakoulunopettajana Kiuruvedellä 1950–1951, Leppävirralla 1951–1953, Paltamossa 1953–1954, Haukiputaalla 1954–1955, Kuopiossa 1955–1958, Leppävirralla 1958–1960, ja Kuopiossa 1961–1978. Kuopion koululaitoksen oppimateriaalikeskuksen johtaja hän oli vuodesta 1978. Koponen kirjoitti nimimerkillä Juho pakinoita Savon Sanomiin vuodesta 1970.

Koponen oli 1982 perustetun Savon kielen seura r.y.:n perustajajäsen ja toimi seuran eri tehtävissä vuoteen 2000. Koponen kirjoitti seuran historiikin seuran 30-vuotisjuhlajulkaisuun.

Koposen vanhemmat olivat piiriesimies Otto Koponen ja Tyyne Johanna (o.s. Grönroos). Koposen puoliso oli Helka Anneli (o.s. Lyytikäinen) vuodesta 1951.

## Teokset

* *Mölymäen veijarit* (WSOY 1977)
* *Veijareiden valistusaika* (WSOY 1982)
* *Tossun talvisota* (WSOY 1984)
* *Pusun pojat pinteessä* (WSOY 1985)
* *Ässät ja salaseura* (WSOY).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lassi Koponen Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografiassa 
* Lauri Koposen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Mommilan veriteot 1917

**Mommilan veriteot 1917** on vuonna 1973 ensi-iltansa saanut, tositapahtumiin perustuva elokuva aikansa Suomen rikkaimman miehen Alfred Kordelinin murhasta. Elokuvan on ohjannut paremmin teatteriohjaajana tunnettu Jotaarkka Pennanen ja tuottanut Jörn Donner. Käsikirjoitus tilattiin kirjailija Paavo Haavikolta ja varatuomari Jukka Kemppiseltä. Varsinainen elokuvakäsikirjoitus syntyi kuitenkin ohjaajan, kuvaaja Heikki Katajiston ja apulaisohjaaja Pekka Lehdon yhteistyönä. Kemppisen ja Haavikon versio julkaistiin myöhemmin kirjana. Kordelinia elokuvassa näytteli tamperelainen näyttelijä Reino Kalliolahti, joka esitti siinä ainoan pääroolinsa valkokankaalla.

## Juoni

Maanviljelysneuvos Alfred Kordelin on viettämässä 49-vuotissyntymäpäiväänsä omistamassaan Mommilan kartanossa Hausjärvellä 6. marraskuuta 1917. Vieraana on muiden muassa hänen asianajajansa Risto Ryti, tuleva Suomen tasavallan presidentti. Kesken syntymäpäivien saadaan tieto, että joukko venäläisiä matruuseja on matkalla kohti Mommilaa. Kordelin soittaa Lahteen, josta pyytää apuun suojeluskuntalaisia. Muutama mies saapuukin illalla. He ilmoittavat, että loput suojeluskuntalaisista ovat tulossa seuraavana päivänä. 7. marraskuuta kartanon pihaan ilmestyy suuri joukko matruuseja. Suojeluskuntalaiset piilottavat aseensa ja tekeytyvät Kordelinin vieraiksi matruusien astuessa sisään. Matruuseihin on liittynyt myös suutari Johan Skott, jonka ”herraviha” kohdistuu pääasiassa Kordeliniin. Kordelin yrittää puolustautua sanomalla olevansa köyhien ystävä: ”Minä en ole ikinä varastanut kansalta. Sen minkä olen ottanut, olen ottanut rikkailta.” Kordelinia ei kuitenkaan kuunnella, vaan häntä ja muita miespuolisia vieraita lähdetään kuljettamaan kohti Lahden rautatieasemaa. Matkalla suojeluskunnan joukot kuitenkin yllättävät saattueen. Matruusi ampuu Kordelinin ja isännöitsijä Paul Petterssonin vaunuihinsa. Skott kuolee suojeluskuntalaisten ampumana taistelussa. Muut vieraat pääsevät karkuun. He palaavat yksitellen Mommilan kartanoon, jota kartanon työväestö pitää vallassaan.

Elokuvan tyyli on hyvin teatterimainen, mikä johtuu ehkä eniten ohjaajan teatteritaustasta. Staattisuus ja runsaat dialogijaksot luovat elokuvaan kuitenkin realistista, dokumentaarista tunnelmaa. Elokuva antaa hyvin reportaasimaisen katsauksen Alfred Kordelinin viimeisiin päiviin.

## Erimielisyydet
Elokuvan tekovaiheessa ohjaaja Pennanen ja tuottaja Donner joutuivat kiistaan erilaisten näkemystensä vuoksi. Donner ratkaisi ongelmat tuottajan auktoriteetilla, ja leikkasi lopullisen elokuvan haluamallaan tavalla. Tämän lisäksi hän lisäsi elokuvan alkuun muutaman minuutin esittelyn Alfred Kordelinista ihmisenä.

## Näyttelijät

## Kuvausryhmä
*Jotaarkka Pennanen&nbsp;&ndash; ohjaaja, käsikirjoittaja
*Jörn Donner&nbsp;&ndash; tuottaja, leikkaaja
*Heikki Katajisto&nbsp;&ndash; kuvaaja, käsikirjoittaja
*Otto Donner&nbsp;&ndash; musiikki
*Ulla Selinheimo&nbsp;&ndash; lavastus
*Tuomo Kattilakoski&nbsp;&ndash; äänittäjä
*Jouko Lumme&nbsp;&ndash; äänittäjä
*Pekka Lehto&nbsp;&ndash; apulaisohjaaja, käsikirjoittaja

## Lähteet
*Suomen kansallisfilmografia
M/S Blue Castor

**M/S Blue Castor** () on tanskalaisen Blue Star Linen omistuksessa oleva öljyntorjunta-alus. Blue Castor on rekisteröity Tanskan lipun alle ja sen kotisatama on Faaborg. Aluksella on seitsemän hengen miehistö. Yhteensä, miehistö mukaan lukien, alukselle mahtuu 20 henkeä. Blue Castor on kokonaan ilmastoitu.

## Käyttöhistoria

1. tammikuuta 1963 aluksen köli laskettiin. 1. lokakuuta 1963 alus luovutettiin färsaarelaisen P/F N. J. Mortensen A/S:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Färsaarten lipun alle nimellä *Stella Karina*. Vuonna 1968 aluksen nimeksi tuli *Rasmus Effersøe*. Vuonna 1985 alusta kunnostettiin. Vuonna 2001 nimeksi tuli *Rasmus*

Vuonna 2004 alus siirtyi tanskalaisen Blue Star Linen omistukseen ja Tanskan lipun alle nimellä *Blue Castor*. Kotisatamaksi tuli Faaborg. Samalla alus myös muutettiin öljyntorjuntaan kelpaavaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Blue Star Line: Blue Castor
Reino Kalliolahti

**Reino Elias Kalliolahti** (15. huhtikuuta 1917 Kuhmalahti – 29. syyskuuta 1992 Tampere) oli suomalainen näyttelijä.

Kalliolahti syntyi 18-lapsiseen perheeseen. Ennen näyttelijäksi ryhtymistään hän työskenteli leipurina ja kondiittorina Viitasaarella ja Tampereella. Hän toimi sotavuosina rintamalla lääkintäaliupseerina. Haavoittumisen jälkeen Kalliolahti joutui kotirintamalle ja vuonna 1943 hän pääsi Tampereen Työväen Teatteriin näyttelijäoppilaaksi. Hän oli näyttelijänä Jyväskylän Työväen Teatterissa 1945–1951 ja Tampereen Työväen Teatterissa 1951–1982. Kalliolahti oli 15 vuoden ajan Pyynikin Kesäteatterin toiminnanjohtajana ja hän ideoi sekä toteutti yhdessä lavastaja Leo Lehdon kanssa teatterille pyörivän katsomon joka valmistui 1959. Kalliolahti ohjasi myös harrastajateattereissa ja opetti Tampereen yliopiston näyttelijäopiskelijoita. 

Kalliolahti teki pitkän uran teatterinäyttelijänä Tampereen Työväen Teatterissa, jonka toisen kerroksen tasanteelle on pystytetty patsas hänelle. Kalliolahti näytteli myös jonkin verran televisiossa. Hänen ehkä tunnetuin roolityönsä on Kilun isän rooli televisiosarjassa *[[Pertsa ja Kilu]]* (1975). Hän esitti myös Lahtista Rintamäkeläisissä. Ainoan pääroolinsa valkokankaalla hän teki elokuvassa *[[Mommilan veriteot 1917]]*, jossa hän näytteli Alfred Kordelinia. Mommilan veritekojen ohella Kalliolahden ehkä tunnettuja rooleja oli Pirtamon vanhaisäntä Veikko Kerttulan TV-elokuvassa *[[Simpauttaja (elokuva)|Simpauttaja]]*.

Kalliolahti palkittiin Pro Finlandia –mitalilla vuonna 1972.

## Lähteet
* Koskesta voimaa -sivusto: Kulttuurivuosi 1959.
* Reino Kalliolahden muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''. (Arkistolinkki)
Dynamo (täsmennyssivu)

**Dynamo** voi tarkoittaa:

*sähkögeneraattoria
*Dynamo-nimistä yökerhoa Turussa.
*Jyväskylän Lutakossa sijaitsevaa Jyväskylän ammattikorkeakoulun informaatioteknologian instituuttia.
*mainostoimistoa Dynamo & Son.

Lisäksi Dynamo on monien urheiluseurojen energisyyttä kuvaava nimi:
*Moskovan Dynamo, useita moskovalaisia eri lajien urheiluseuroja
*Kiovan Dynamo, kiovalainen jalkapalloseura
*S.C. Dynamo, helsinkiläinen salibandyn erikoisseura
*Tbilisin Dynamo, georgialainen jalkapalloseura

## Katso myös
*Dynamometri, mm. vääntömomentin mittauslaite
*Dinamon metroasema
Rettig Group

**Rettig Group Oy Ab** on suomalainen perheomisteinen sijoitusyhtiö. Yrityksen kotipaikka sijaitsee Helsingissä ja sen toimitusjohtaja on Matts Rosenberg ja hallituksen puheenjohtaja Tomas von Rettig. Rettig Groupilla on yli 200 vuotta vanhat perinteet perheyrityksenä. Rettig aloitti tupakkatehtaana 1770-luvun Hampurissa, mutta luopui tupakan valmistuksesta kokonaan vuonna 1995. Vuonna 2016 Rettig luopui varustamotoiminnasta myytyään Boren alankomaalaiselle Spliethoff-yhtiölle.

Rettig Group harjoittaa sijoitustoimintaa ja on osakkaana vakuutusyhtiö Alandiassa, Terveystalo-konsernissa ja varainhoito- ja sijoitusalan konserni eQ:ssa. Yritys on aiemmin omistanut kokonaan sisäilman säätölaitteita valmistavan Purmo Groupin sekä kalkkikivipohjaisia tuotteita valmistavan Nordkalkin, mutta myi Nordkalkin brittiläiselle SigmaRocille heinäkuussa 2021 ja Purmo Groupin suomalaiselle Virala Acquisition Companylle syyskuussa 2021.

Rettig Group on saanut yritystukina vuosina 1997–2013 yhteensä 34 miljoonaa euroa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yrityksen kotisivut 
* Rettig-Strengbergin osakehistoriaa Pörssitiedon nettisivuilla
Tiedontallennusväline

Tietotekniikassa ja viestinnässä käytettyjä informaationtallennustekniikoita ja -välineitä:
*Reikäkorttikone ja reikäkortti
*Reikänauha
*Levykeasema ja levyke
*CD
*DVD
*Kiintolevy
* Muistikortti
*Flash-muisti
*EPROM
*EEPROM

Audiotekniikassa käytettyjä tallennusvälineitä:
*C-kasetti
*Gramofonilevy ja LP-levy
*CD

Videotekniikassa käytettyjä tallennusvälineitä:
*VHS-kasetti
*Video-CD ja DVD

## Katso myös
*Massamuisti
*Digitaalinen media
*Tallennetuotanto
Voyageursin kansallispuisto

**Voyageursin kansallispuisto** ()  on Yhdysvaltojen Minnesotan osavaltiossa, lähellä International Fallsin kaupunkia sijaitseva kansallispuisto. Se perustettiin 8. huhtikuuta vuonna 1975. Puisto saa nimensä *voyageurs*-nimellä kutsutuilta ranskalais-kanadalaisilta turkiskauppiailta, jotka olivat ensimmäisiä eurooppalaisia puiston alueella. Voyageurs on noin 882&nbsp;km² laajuinen, ja sitä hallinnoi Yhdysvaltain muiden kansallispuistojen tapaan maan National Park Service. Puisto on tunnettu vesialueistaan, ja se on suosittu erityisesti veneilijöiden ja kalastajien keskuudessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Conjuration

**Conjuration** on puolalaisen extreme metal -yhtye Behemothin vuonna 2003 julkaisema EP-levy. Levyn livekappaleet äänitettiin Mystic Festivalilla 13. lokakuuta 2001, studiokappaleet kesä-syyskuussa 2002. Levystä julkaistiin myös rajoitettu vinyylipainos.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

Levyn yhdysvaltalaisessa painoksessa kappalelista oli hieman erilainen:

# Conjuration ov Sleep Daemons
# Wish
# Welcome to Hell
# Christians to the Lions (Live)
# Decade ov Therion (Live)
# From the Pagan Vastlands (Live)
# Antichristian Phenomenon (Live)
# Lam (Live)
# Satan's Sword (I Have Become) (Live)
# Chant For Eskaton 2000 (Live)

## Kokoonpano
*Nergal – laulu, kitara
*Havok – kitara
*Novy – bassokitara
*Inferno – rummut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Hajalan koulu

**Hajalan koulu** on perusopetuksen alakoulu Salon Halikossa Hajalassa, Saarimäen kylässä. 

Suuren Rantatien varrella sijaitsevassa koulussa toimivat peruskoulun 1.–6. luokat. Hajalan koulussa ovat toimivat yhdysluokat (1–2, 3–4, 5–6). Lukuvuonna 2024–2025 oppilaita on noin 30. Päiväkodissa on 10 lasta.

Vanhempaa koulurakennusta alettiin rakentaa joulukuussa 1908, ja syyskuussa 1909 rakennustarkastaja suoritti lopputarkastuksen. Tarkastuksessa ilmeni suuria puutteita muun muassa rakennusaineissa. Urakoitsijalle kieltäydyttiin maksamasta mitään, ennen kuin kaikki puutteellisuudet oli korjattu. Koulu kuitenkin otettiin käyttöön samana vuonna ja tarvittavat korjaukset tehtiin. Ensimmäinen koulurakennus valmistui syksyksi 1909 ja siinä oli silloin kaksi luokkahuonetta ja asunto opettajalle. Nykyisin opettajan asunnossa toimii Hajalan päiväkoti. 

Koulun alkuperäinen nimi oli *Saarimäen koulu*. Koulun johtokunta valitsi ensimmäiseksi opettajaksi Anselm Hinkan Euran kappelista. Hänen vaimostaan, Alma Hinkasta, tuli tyttöjen käsityönopettaja. Kouluun kirjoittautui ensimmäisenä lukuvuonna 47 oppilasta. Syksyllä 1920 oppilasmäärä oli kohonnut 64:ään ja koululle tarvittiin apuopettaja. Toiseksi opettajaksi valittiin Olga Kylä-Sankari Ypäjä|ltä. Myös koulupiiri tunnettiin Saarimäen koulupiirinä.   

Saarimäen koulun johtokunta sijoitti tarpeellisen alakoulun lisärakennuksen syksyllä 1922 eri paikkaan kuin varsinaisen Saarimäen koulun. Vuonna 1926 suunniteltiin alakoulun rakentamista koulun yhteyteen, ja se rakennettiinkin vuonna 1927 samaan pihapiiriin. Yläkerrassa oli kaksi asuntoa, alhaalla yksi luokkahuone, ruokailutila ja liikuntasali. Pihapiirissä oli myös varastorakennus ja sauna. Nykyisin tässä koulurakennuksesta löytyy opetusluokka, liikuntasali/ruokala, keittiö, ja varastotiloja. Yläkerrassa on opettajainhuone ja opetukseen tarkoitettuja monikäyttöisiä tiloja sekä rehtorin toimisto.
 
Koululla ei enää asuta; viimeiset asukkaat lähtivät vuonna 2017.

Koulu on edelleen toiminnassa ja yksi Salon kaupungin alakouluista.

Koulurakennus toimii myös Hajalan kylän yhdistysten ja kylätoiminnan keskuksena. Hajalan kyläyhdistyksellä on toisen koulurakennuksen yläkerrassa kokoontumistila *Kyläkammari*. Koulun taustatukena toimii myös Hajalan koulun vanhempainyhdistys KKTK.

Hajalan päiväkoti käynnisti toimintansa Halikon kunnan aikana koulurakennuksissa vuonna 2008. Koulun tiloja järjesteltiin uudelleen ja Halikon kunta rakennutti ja saneerasi rakennukset koulu- ja päiväkotikäyttöön. Päiväkoti toimi ensin noin 22 lapsen yksikkönä, mutta Salon kaupungin vuonna 2018 teettämän korjauslaajennuksen jälkeen lapsimäärä on vakiintunut noin 10-14 lapsen yksiköksi.

## Lähteet
* Hajalan koulu 
*Hajalan kyläyhdistys 
*Hajalan päiväkoti 
*Trömperin kestikievari 
*Hajala kuvagalleria

### Viitteet
Eero Kosteikko

**Veijo Eero V. Kosteikko** (7. kesäkuuta 1925 Vaasa – 28. elokuuta 1974 Tampere) oli suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja.

Kosteikko teki pitkän päivätyön näyttelijänä Tampereen eri teattereissa. Hän näytteli muun muassa Rahikaista Pyynikin kesäteatterin näytelmässä *Tuntematon sotilas*. Vuonna 1959 Kosteikko perusti Tampereelle Pikkuteatterin, joka siirtyi vuonna 1961 Tampereen teatterin alaisuuteen. Pikkuteatterissa Kosteikko ohjasi muun muassa Tennessee Williamsin näytelmän *[[Lasinen eläintarha]]*, jossa yhtä pääosaa näytteli Heidi Krohn.

Teatteriuransa ohella Kosteikko näytteli myös joissakin elokuvissa, kuten *[[Taikayö]]* (1954), *[[Olemme kaikki syyllisiä]]* (1954), *[[Rakkaus kahleissa]]* (1955), *[[Juha (vuoden 1956 elokuva)|Juha]]* (1956), *[[Risti ja liekki]]* (1957), *[[Akseli ja Elina]]* (1970) sekä *[[Mommilan veriteot 1917]]* (1973), joista viimeksi mainitussa hän näytteli suurimman elokuvaroolinsa asemapäällikkö Hjalmar Allénina. Kosteikko on haudattu Vatialan hautausmaalle.

## Lähteet
*http://www.tampereopas.com/nahtavyydet/tampereenteatteri/ 
*http://www.uta.fi/koskivoimaa/vuodet/1959/1959b1.html
*http://www.lallukkasaatio.net/heidikrohn/index.php?option=com_content&task=view&id=15&Itemid=21 

### Viitteet
Marja-Sisko Aimonen

**Marja-Sisko Irina Aimonen-Markkula** (20. marraskuuta 1935 Ikaalinen – 16. toukokuuta 2016 Tampere) oli suomalainen näyttelijä.

Aimonen kävi Suomen teatterikoulun 1955–1958 ja oli uransa alussa kiinnitettynä Jyväskylän Työväen Teatteriin ja sitten Tampereen Työväen Teatteriin vuodesta 1959 vuoteen 1999.

Aimonen esiintyi useissa Yle TV2:n sarjoissa, kuten *[[Reinikainen]]* (1982), *Kotirappu* (1987),  *[[Tarkkis]]* (1987), *[[Elämän suola]]* (1996) ja *Antiikkieno* (2007–2008) sekä elokuvissa *[[Mommilan veriteot 1917]]* (1973), *[[Kiljusen herrasväki (elokuva)|Kiljusen herrasväki]]* (1981) ja *[[Tango Kabaree]]* (2001).

## Lähteet
*

### Viitteet
Gwen Lee

**Gwen Lee**, alk. **Gwendolyn Lepinski** (12. marraskuuta 1904 – 20. elokuuta 1961) oli yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä. Lee oli kotoisin Yhdysvaltain Nebraskan osavaltion Hastingsin kaupungista. Ennen ryhtymistään näyttelijäksi hän toimi mallina. Uransa Hollywoodissa Lee aloitti vuoden 1925 elokuvassa *[[Sydämen ääni (elokuva)|Sydämen ääni]]*, jonka pääosassa nähtiin Norma Shearer. Samassa elokuvassa esiintyi myös Joan Crawford, jonka kanssa Lee seuraavina vuosina esiintyi moneen otteeseen useassa eri elokuvassa. He tekivät yhdessä lopulta yhdeksän elokuvaa. Lee päätti näyttelijän uransa vuonna 1938. Hänen viimeisiksi töikseen jäivät elokuvat *Man-Proof* ja *Paroled from the Big House*. Hän kuoli vuonna 1961 Nevadan Renossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Moondog

**Moondog** (oik. **Louis Thomas Hardin**, 26. toukokuuta 1916 Marysville Kansas Yhdysvallat &ndash; 8. syyskuuta 1999 Saksa) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, muusikko, ja runoilija, joka kehitti myös useita omia soittimia. Moondog esitti sävellyksiään 1940-luvulta aina vuoteen 1974 katusoittajana New Yorkissa. Moondogin tyyli oli taidemusiikkia jazz rytmeillä. Hardin sokeutui onnettomuudessa 16 vuoden iässä. 

## Diskografia
### Albumit
* *[[Moondog and His Friends]]* (1953), Epic Records
* *[[Moondog (albumi)| Moondog]]* (1956), Prestige
* *[[More Moondog]]* (1956), Prestige
* *[[The Story of Moondog]]* (1957), Prestige
* *[[Tell It Again]]* (Julie Andrewsin kanssa) (1957), Angel/Capital
* *Moondog* (1969), Columbia
* *Moondog 2* (1971), Columbia
* *Moondog in Europe* (1977), Kopf
* *H'Art Songs* (1978), Kopf
* *Instrumental Music* (1978), Musical Heritage Society
* *A New Sound of an Old Instrument* (1979), Kopf
* *Facets* (1981), Managarm
* *Bracelli* (1986), Kakaphone
* *Elpmas* (1992), Kopf
* *Big Band* (1995), Trimba
* *To a Grain of Rice* (1996), Paradise
* *Sax Pax for a Sax with the London Saxophonic* (1997), Kopf/Atlantic
* *Bracelli und Moondog* (2005), Laska Records

### Singlet
* "Snaketimes Rhythm" (1949-1950), SMC
* "Moondog's Symphony" (1949-1950), SMC
* "Organ Rounds" (1949-1950), SMC
* "Oboe Rounds" (1949-1950), SMC
* "Surf Session" (n. 1953), SMC
* "Caribea Sextet"/"Oo Debut" (1956), Moondog Records
* "Stamping Ground Theme" (tapahtumasta Holland Pop Festival) (1970), CBS

### EP:t
* *Improvisations at a Jazz Concert* (1953), Brunswick
* *Moondog on the Streets of New York* (1953), Decca/Mars
* *Pastoral Suite / Surf Session* (1953), SMC
* *Moondog & His Honking Geese Playing Moondog's Music* (1955), Moondog Records

### Kokoelmat
* *More Moondog/The Story of Moondog* (1991), Original Jazz Classics
* *Moondog/Moondog 2* (2001), Beat Goes On
* *The German Years 1977–1999* (2005), ROOF Music
* *Un hommage à Moondog tribute album* (2005), trAce label
* *Rare Material* (2006), ROOF Music

## Aiheesta muualla
*Virallinen kotisivu 
*
*
Heikki Katajisto

**Heikki Katajisto** (s. 11. elokuuta 1941 Tampere) on suomalainen elokuvaaja ja elokuvakäsikirjoittaja sekä Suomen Elokuvaajien Yhdistyksen jäsen.

## Kuvaaja
Katajisto on yksi elokuvaohjaaja Anssi Mänttärin ja Jörn Donnerin elokuvien "hovikuvaajista". Hän on kuvannut muun muassa Mänttärin elokuvat *[[Regina ja miehet]]* (1983), *[[Huhtikuu on kuukausista julmin]]* (1983), *[[Rakkauselokuva (elokuva)|Rakkauselokuva]]* (1984), *[[Viimeiset rotannahat]]* (1985) ja *[[Kuningas lähtee Ranskaan]]* (1986). Donnerille Katajisto on kuvannut muun muassa elokuvat *[[Sixtynine 69]]* (1969) *[[Naisenkuvia]]* (1970) ja *[[Anna (vuoden 1970 elokuva)|Anna]]* (1970). Hän kuvasi myös Jotaarkka Pennasen elokuvan *[[Mommilan veriteot 1917]]* (1973), joka oli niin ikään Jörn Donnerin tuottama.

## Käsikirjoittaja
Katajisto toimi myös yhtenä käsikirjoittana kuvaamissaan elokuvissa *Kuningas lähtee Ranskaan* (1986) ja *Mommilan veriteot 1917* (1973). Käsikirjoittajana hän toimi myös elokuvissa, *[[Vaaksa vaaraa]]* (1965), *[[Puulinna]]* (1968), joissa hän myös toimi kuvaajana.

## Palkinnot
*Jussi-patsas elokuvien *Naisenkuvia* (1970) ja *Anna* (1970) kuvauksesta.

## Lähteet
Aarikka

**Aarikka Oy **suomalainen koruihin ja sisustustuotteisiin erikoistunut perheyritys, jonka valmistamien tuotteiden päämateriaali on puu. Brändin myymälä sijaitsee Pohjoisesplanadilla. Toimitilat ovat Raisiossa emoyhtiö Martinexin yhteydessä. Martinex osti vuonna 2017 Aarikan perustaja Kaija Aarikan tyttäriltä.

## Historia
Yrityksen perustivat vuonna 1954 nuoret taideteollisuusalan opiskelijat Kaija Aarikka (1929–2014) ja Erkki Ruokonen (1929–2009), kun Kaija Aarikan lopputyötään varten suunnittelemille puunapeille alkoi olla kysyntää. Ensimmäiset napit veistettiin käsin eksoottisista puulajeista. Tuotevalikoima laajeni nopeasti kotimaisista puulajeista valmistettuihin puukoruihin, joita varten kehiteltiin oma värjäysmenetelmä. Puun lisäksi Kaija Aarikka suunnitteli koruja hopeasta.

Aarikan tuotanto ja hallinto toimivat pitkään Helsingin Vallilan teollisuuskortteleissa. Vuonna 2022 sorvattujen tuotteiden valmistus siirtyi Virosta takaisin Suomeen Sievissä toimivalle Sorvi-Pojat-perheyritykselle, josta osat kuljetetaan maalattaviksi Helsinkiin. Aarikan tuotteita kootaan Pelastusarmeijan työpajoissa.

Ensimmäinen Aarikka-myymälä avattiin Helsingin Vanhalle kauppakujalle 1960 ja seuraava Bulevardille 1963. Fredrikinkadun liike oli erikoistunut kehittäviin puuleluihin, joiden valmistus aloitettiin 1968. Leluista muun muassa Pujo on palkittu useassa alan kansainvälisessä kilpailuissa. Laajimmillaan Aarikalla oli parisenkymmentä omaa liikettä koti- ja ulkomailla. 1990-luvun laman myötä osa näistä annettiin franchising-yrittäjien pyöritettäviksi.

Aarikan tunnetuin tuote on Kaija Aarikan vuonna 1973 puupalloista suunnittelema Pässi. Piensisustustuotteista suosituimpiin Aarikka-tuotteisiin ovat kuuluneet kynttilänjalat, lautapelit ja alumiinista valmistetut mobilet. Puun lisäksi koruja valmistetaan edelleen myös hopeasta. Joulukoristeet ja jouluseimet kuuluvat tuotevalikoimaan ympärivuoden. Yrityksen pääsuunnittelijana ja taiteellisena johtajana toiminut Kaija Aarikka on suunnitellut tuotteita myös muille yrityksille.

2000-luvun puolivälistä lähtien yrityksen taiteellisena johtajana on toiminut Kaija Aarikan tytär Pauliina Aarikka, joka aloitti Aarikan korumuotoilijana vuonna 1989.

## Katso myös
*Kaija Aarikka

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Aarikan verkkosivu
Harri Tirkkonen

**Harri Robert Tirkkonen** (24. marraskuuta 1930 Helsinki – 11. heinäkuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. 

Tirkkonen oli yksi käytetyimpiä sivuosanäyttelijöitä suomalaisessa elokuvassa 1970- ja 1980-luvuilla. Hän näytteli muun muassa elokuvissa *[[Murheenkryynin poika]]* (1958), *[[Mommilan veriteot 1917]]* (1973), *[[Manillaköysi (elokuva)|Manillaköysi]]* (1976), *[[Pedon merkki]]* (1981) ja *[[Ulvova mylläri (elokuva)|Ulvova mylläri]]* (1982). Tirkkonen muistetaan ehkä parhaiten pääosasta Hannu Kahakorven ohjaamassa Arto Paasilinna -filmatisoinnissa *[[Onnellinen mies (elokuva)|Onnellinen mies]]* (1979). Tirkkonen näyttelee pääosaa, opettaja Mikael Otsolaa, myös tieteislyhytelokuvassa *[[Syväjäädytetty opettaja]]* (1971).

Tirkkonen oli vuosina 1957−1979 naimisissa näyttelijä Eira Soriolan kanssa. 

Harri Tirkkonen kuoli 11. heinäkuuta 2018 pitkäaikaiseen sairauteen Helsingissä Laakson sairaalassa.

## Filmografia
* Me olemme viisi ystävää (1990): Holger Kurppa
* Vihreäreppuinen mies (1990): komitean pj.
* 1943 Elokuu (1989): Rekolan isäntä
* Mahtava mies (1989): Joonas, Rantamäen isäntä
* Vääpeli Sadon tapaus (1985): vääpeli Sato
* Richard III (1985): Buckingham
* Miljardi vuotta ennen maailmanloppua (1985): eversti Snegovod
* Tohvelisankarin rouva (1984)
* Ulvova mylläri (1982): nimismies Jaatila
* Pohjalla (1982): punkki
* Pedon merkki (1981): eversti
* Muistoja Elmosta (1981): Weli-Andrei
* Aikalisä (1981): Väiski
* Kaukaasialainen liitupiiri (1979): tuomari Azdak
* Onnellinen mies (1979): Insinööri Jaatinen
* Elämäsi parhain aika (1978): Nick
* Palkkio (1977): Batartsev, Pavel Jemneljanovitsh
* Isännät ja isäntien varjot (1976): Jopi Herneinen
* Manillaköysi (1976): lääkäri
* Sujut (1974)
* Mommilan veriteot 1917 (1973): Mommilan kartanon isännöitsijä Forssell
* Kesyttömät veljekset (1969): kirjapainon osastopäällikkö
* Yhdeksän miehen saappaat, 1–9 (1969): kapteeni Nenänen
* Miehen kylkiluu (1967): Jussi Ollenberg
* Villin Pohjolan salattu laakso (1963): Tapion Jouni, päällikön poika
* Tie pimeään (1962): taksinkuljettaja Vilho Pitkänen
* Murheenkryynin poika (1958): korpraali
* Häjyt: Rannanjärvi
* Tiskitorppari
* Pakolaiskeskusteluja: Ziffel
* Rikottu ruukku: tuomari Adam
* Ihminen itse: Ihminen itse
* Sijan tiijän kussa synnyin

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Onnellinen mies -elokuva Elävässä arkistossa
* Harri Tirkkosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Erkki Thil

**Erkki Thil** (7. helmikuuta 1929 Leppävirta – 27. maaliskuuta 2013 Tampere) oli suomalainen näyttelijä.

Thil teki pitkän teatteriuran, joka alkoi Kokkolan kaupunginteatterista. Sieltä hän siirtyi Varkauden, Vaasan, Kemin, Oulun ja Jyväskylän kaupunginteattereiden kautta Tampereen Työväen Teatteriin. Tampereen Työväen Teatterissa hän aloitti näyttelijätyön vuonna 1967, kunnes jäi sieltä eläkkeelle vuonna 1992. Hän näytteli myös useissa tv-sarjoissa ja kuunnelmissa. Thil muistetaan ehkä parhaiten etsivä Paavolan roolista tv-sarjassa *[[Pertsa ja Kilu]]* (1970–1973). Tämän lisäksi hän näytteli muun muassa tv-sarjoissa *[[Rintamäkeläiset]]*,  *[[Reinikainen]]* (1983) ja *[[Saastamoisen poika]]* (1989) sekä elokuvissa *[[Arvottomat]]* (1983) ja *Kiljusen uudet seikkailut* (1990).

## Lähteet
Kailajärvi

**Kailajärvi** voi tarkoittaa seuraavia:

;järviä:
* Kailajärvi, järvi Heinolassa
* Kailajärvi, järvi Jämsässä
* Kailajärvi, järvi Kangasalla
* Kailajärvi, järvi Oriveden Kutemalla
* Kailajärvi, järvi Oriveden Siikanevalla
* Kailajärvi, järvi Padasjoen Auttoisissa
* Kailajärvi, järvi Padasjoen Hietarannassa
* Kailajärvi, järvi Pälkäneellä

;henkilöitä:

* Hannu Kailajärvi, *Johan Kreus* (s. 1962), WinCapita-yhtiön perustaja
* Jaakko Kailajärvi (s. 1941), suomalainen painonnostaja, Jouni ja Jorma Kailajärven veli
* Jorma Kailajärvi, suomalainen painonnostaja, Jouni ja Jaakko Kailajärven veli
* Jouni Kailajärvi (1938–2003), suomalainen painonnostaja, Jaakko ja Jorma Kailajärven veli.
Józef Zapędzki

**Józef Zapędzki** (11. maaliskuuta 1929 Kazimierówka – 15. helmikuuta 2022 Wrocław) oli puolalainen ampuja,  joka voitti olympiakultaa 25 metrin olympiapistoolissa sekä Méxicossa 1968 että Münchenissä 1972. Hän edusti maataan yhteensä viisissä kesäolympialaisissa, lähtien Tokiosta 1964 aina Moskovaan 1980 saakka.

## Lähteet
Rastas

**Rastas** voi viitata seuraaviin asioihin:

*rastaat, lintuheimo
*rastaat, lintusuku
*Rastas, oululainen yhtye
*''Rastas'', Reija Kaskiahon kirja vuodelta 2005
*Rastas, kortteli Helsingin keskustassa.

**Sukunimenä:**

*Anna Rastas, sosiologi ja tietokirjailija
*Arto Rastas (s. 1979), keittiömestari
*Eino Rastas (1894–1965), kestävyysjuoksija
*Jarmo Rastas (s. 1952), balettitanssija
*Juha Rastas (s. 1961), drag-artisti
*Jussi Rastas (1927–2022), tekniikantutkija, professori
*Kauko Rastas (1925–2007), vuorineuvos
*Mira Rastas (s. 1989 tai 1990), näyttelijä
*Miro Rastas, (s. 1997), korkeushyppääjä
*Perttu Rastas (s. 1952), media-alan vaikuttaja
*Reijo Rastas (1946–2018), oopperalaulaja ja yrittäjä.
Eija Palosaari

**Eija Palosaari** (s. 29. tammikuuta 1954) on suomalainen kriisipsykologi, koulutukseltaan psykologian tohtori. Tätä ennen hän vuonna 1981 hän valmistui filosofian maisteriksi.

Palosaari sai tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon vuonna 2008 kirjastaan *Lupa särkyä*. Suomen psykologiliitto palkitsi Palosaaren vuoden psykologina 2008. Palosaari on ollut useiden suuronnettomuuksien kriisihoidossa, muun muassa Jokelan koulusurmien jälkihoitoa ohjaavassa työryhmässä. Hän teki väitöskirjan 1999 Estonian onnettomuudesta. Hänen mielestään nopea psykologinen apu kriisien aikana on Suomessa hyvätasoista. Kehittämisen tarvetta on jatkoterapian saatavuudessa. Jos ihminen kohtaa järkyttäviä asioita, ovat voimakkaatkin reaktiot terveitä ja normaaleja, mutta on tärkeää etteivät ne jää päälle pitkäksi aikaa. 

## Teokset
* Coping, merikatastrofin yhteydessä suomalaisten laivatyöntekijöiden kertomana : "Meri on suuri ja kaunis, sitä pitää kunnioittaa". Tampereen yliopisto, 1999, väitöskirja.
* Lupa särkyä, kriisistä elämään, Edita, 2007.

## Palkinnot ja tunnustukset
*Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto 2008 teoksesta *Lupa särkyä*.
*Vuoden psykologi, 2008, Suomen psykologiliitto.

## Lähteet
Laihajärvi

**Laihajärvi** oli kylä luovutetun Karjalan alueella Säkkijärven kunnassa.

Laihajärvellä suoritettiin isojako vuosina 1828–1829, ja tähän jakokuntaan kuului osa naapurikylien Kolholan ja Laisniemen maista. Laihajärven jakokunta oli Säkkijärven suurin käsittäen 16 maarekisteritaloa. Maarekisteriin tilat kirjattiin päiväyksellä 26.1.1836, ja sellaisenaan ne suurelta osin sitten pysyivät alueluovutuksiin asti. Sen sadan vuoden aikana, minkä tilat olivat olemassa, ei tilusten suhteen tehty muutosmerkintöjä. Vaikka metsämaata olisi raivattu pelloksi, se pysyi maarekisterissä metsänä. Isäntien tehdessä kauppoja keskenään oli se pätevä ja pitävä, vaikka sitä ei joka kerta rekisteröitykään. Hyvin usein veljekset sopivat keskenään mitä sarkaa kukin viljeli, eikä siinä tarvittu maanmittaria eikä omistussuhteen rekisteröintiä.

Laihajärven maakirjatalot isojaossa olivat: Monto, Kouvo, Pönkä, Venäläinen, Koso, Ollikka, Hyypiä (eli Pukki), Valkonen, Mäkelä, Toivari, Hyypiä (eli Autio), Torvi, Päkki, Haili, Seppälä ja Lihavajärven mylly.

Laihajärvi rajoittui seuraaviin kyliin: Ala-Urpala (kuului Virolahden kuntaan), Kirkonkylä, Kolhola, Lahtiala, Laisniemi, Salajärvi, Suurpäälä, Ylä-Urpala (kuului Virolahden kuntaan).

## Kirjallisuutta
Säkkijärven Laihajärven koulupiirin kyläkirja *Varjottomat pihat* on julkaistu 1997, ja sen on toimittanut Tuula Ulvelin. Kirjassa on jokaisen talon kohdalla selkeät sukututkimukset, valokuvia ja pihapiirin piirros. Lisäksi sieltä löytyy yleisen historian ja muistelmien lisäksi murresanat, perinneruokaohjeet ja kartat.

*Laihajärveläiset neljännesvuosisata yhdessä (1988-2014)* on historiikki laihajärveläisesta siirtoväestä (teksti ja aineiston hankinta: Raimo Koso, Mervi Tommiska ja Eero Ulvelin; Laihajärven kylätoimikunta 2016). Historiikissa kerrotaan Laihajärven kylän eri puolilla Suomea nyt yli 70 vuoden ajan evakkoina asuneiden kyläläisten yhteistoiminnasta. Historiikin pohjana ovat kylätoimikunnan pöytäkirjat, matkoista ja tapahtumista kirjoitetut kertomukset sekä valokuvat.

## Musiikki
Laihajärveläisten tunnuslaulu on 12 säkeistöinen *Laihan balladi* (sävel: Kotimaani ompi Suomi), jonka on kirjoittanut Eeva Porkka.

## Entisten laihajärveläisten toiminta
Entiset laihajärveläiset pitävät yhteyttä toisiinsa 1990-luvulla perustetun Laihajärven kylätoimikunnan kautta. Kylätoimikunta järjestää vuosittain Laihajärvipäivän jollakin laihajärveläisten nykyisellä asuinpaikkakunnalla ja kotiseutumatkoja entiselle Säkkijärvelle. Laihajärven kyläpäällikkö ja kylätoimikunnan puheenjohtaja vuonna 2024 on Pertti Toivari (Kouvola).

## Kirjallisuutta
**Varjottomat pihat*, 1997, toim. Tuula Ulvelin, 
* Laihajärveläiset neljännesvuosisata yhdessä (1988-2014), 2016, Laihajärven kylätoimikunta (laihajarvi@gmail.com)
Teemu Seeve

**Teemu Seeve** (s. 6. toukokuuta 1992) on suomalainen kalpamiekkailija, joka edustaa Turun miekkailijoita. Seeven valmentajana toimivat Tero Hakkarainen (joka on myös Teemun isä) ja Peeter Nelis. Seeve on Suomen ensimmäinen arvokisakultamitalisti miekkailun yleisissä tai nuorten sarjoissa. 

Seeve on voittanut alle 17-vuotiaiden (eli kadettien) Euroopan mestaruuden vuonna 2008 sekä saman sarjan Suomen mestaruuden samana vuonna sekä vuonna 2009. Vuoden 2008 aikuisten kalvan suomenmestaruuskilpailuissa Seeve voitti hopeaa.

Suomen Miekkailuliitto valitsi Seeven vuoden miekkailijaksi vuonna 2008. 

Seevellä on kolme sisarta, Tiia, Taila (joka on myös harrastanut miekkailua nuorempana) ja Tiuku.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seeven profiili SportEliten verkkosivuilla