open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Suomen Budapestin-suurlähetystö

**Suomen Budapestin-suurlähetystö** sijaitsee Unkarin pääkaupungissa Budapestissa. Sen toimialueeseen kuuluu myös Slovenia. Suurlähetystön päällikkö on suurlähettiläs Pertti Anttinen.

## Historia
Suomen ensimmäinen Unkarin-lähettiläs K. G. Idman nimitettiin vuonna 1922. Hänen asemapaikkansa oli Kööpenhamina, mistä käsin hän hoiti sivuakkreditointina Unkarin asioita. Vuonna 1927 tehtävään nimitettiin E. N. Setälä. Onni Talaan aikana 1933 Budapestiin perustettiin lähetystö. Talas muutti 1934 kreivi Wenckheimin perillisiltä vuokrattuun huvilaan, jonka Suomen valtio osti tammikuussa 1939.

Toisen maailmansodan lopulla Suomi katkaisi syyskuussa 1944 välirauhansopimuksen velvoittamana suhteet Unkariin, ja suurlähettiläs Aarne Wuorimaa perheineen poistui maasta. Budapestin piirityksen lopussa puna-armeijan joukot tunkeutuivat rakennukseen, ja se ryöstettiin ja hävitettiin. Lopulta rakennus tuhoutui pommituksessa, jossa selviytyivät hengissä pommisuojaan menneet, mutta taloon jäänyt vahtimestari Ferenc Tömör kuoli.

Suomen ja Unkarin väliset suhteet solmittiin uudelleen lokakuussa 1949. Lähetystö korotettiin suurlähetystöksi vuonna 1960. Rauniorakennuksen tilalle valmistui uusi lähetystörakennus marraskuussa 1988 arkkitehti Ilmo Valjakan suunnitelmien pohjalta.

Budapestissä toimii myös Suomen Unkarin-instituutti, jonka johtaja on Heljä Franssila.

## Edustuston päälliköt
* Karl Gustaf Idman, lähettiläs (Kööpenhamina) 1922–1927
* Emil Nestor Setälä, lähettiläs (Kööpenhamina) 1927–1930
* Onni Talas, lähettiläs (Kööpenhamina) 1930–1934
* Onni Talas, lähettiläs 1934–1940
* Aarne Wuorimaa, lähettiläs 1940–1944
* Uno Salomon Koistinen, asiainhoitaja 1950–1951
* Lauri Hjelt, asiainhoitaja 1951–1957
* Toivo Heikkilä, asiainhoitaja 1957–1960, suurlähettiläs 1960–1963
* Reino Palas, suurlähettiläs 1963–1965
* Olavi Raustila, suurlähettiläs 1965–1969
* Martti Ingman, suurlähettiläs 1969–1973
* Paul Jyrkänkallio, suurlähettiläs 1973–1977
* Kaarlo Yrjö-Koskinen, suurlähettiläs 1977–1979
* Osmo Väinölä, suurlähettiläs 1979–1985
* Arto Mansala, suurlähettiläs 1985–1989
* Risto Hyvärinen, suurlähettiläs 1989–1992
* Pertti Torstila, suurlähettiläs 1992–1996
* Jaakko Kaurinkoski, suurlähettiläs 1996–1998
* Hannu Halinen, suurlähettiläs 1998–2002
* Pekka Kujasalo, suurlähettiläs 2002–2007
* Jari Vilén, suurlähettiläs 2007–2012
* Pasi Tuominen, suurlähettiläs 2012–2015
* Petri Tuomi-Nikula, suurlähettiläs 2016–2018
* Markku Virri, suurlähettiläs 2018–2022
* Pertti Anttinen, suurlähettiläs 2022-

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Lähetystön kotisivu
Segmentia

**Segmentia** on seinäjokelainen vuonna 2019 perustettu pop metal -yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat laulaja Kansana, kitaristi Manu Lenkkeri, basisti Stefan Laine ja rumpali Jere Luokkamäki. 

Segmentia kutoo musiikkiinsa tarttuvia melodioita ja orkestraatioita, rakentaen metallin ja pop- ja elektrovaikutteiden perustuksille. Segmentian musiikki kertoo tarinoita yksilöiden todellisesta elämästä ja ajatuksista. 

Segmentian esiaste muotoutui jo vuoden 2012 lopussa, cover-viritelmän raunioille. Segmentian ensimmäinen EP ”Shanghai” julkaistiin syksyllä 2019. Sitä ennen yhtyeen nimeä pyöriteltiin, basistit ja laulajat ovat vaihtuneet ja omaa soundia on etsitty, tutkittu – ja lopulta löydetty.

## Musiikki
Segmentia ottaa musiikkiinsa vaikutteita säveltäjä-sanoittaja Jere Luokkamäen mukaan Suomesta ja suomalaisuudesta. Musiikki on pääasiallisesti suomalaista rock-, pop- ja metallimusiikkia. Kappaleiden perusteella musiikkia voisi kuvailla seitsemän musiikkityylin/segmentin (pop, rock, punk, metal, soul, disko, hip-hop) yhdistämiseksi, mutta lyhykäisyydessään se on sinfonista, vaihtoehtoista poprockia elektronisilla soundeilla maustettuna.

## Julkaisut
### EP:t
* Shanghai-EP (2019)
* Shanghai (Live 2021) (2022)
* Alone-EP (2023)

### Singlet
* Forget Me (2022)
* Alone (2022)
* Save Me (2022)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset nettisivut
* Inferno
* Kaaoszine
*https://metalliluola.fi/segmentia-shanghai-ep-2019/
Touré Alimata Traoré

**Touré Alimata** (Alima) **Traoré** (s. 14. marraskuuta 1948 San) on malilainen taloustieteilijä ja hallintovirkailija.

Traoré on suorittanut taloustieteen maisterintutkinnon Malin virkamieskorkeakoulussa. Hänellä on korkeakoulututkinto myös pankkialalta. Traoré on naimisissa entisen pääministerin Younoussi Tourén kanssa.

Traoré työskenteli valtiollisen tupakka- ja tulitikkuyhtiö Sonatamin ja kasviöljy-yhtiö Huicoman toimitusjohtajana. Vuosina 2000–2002 hän toimi Malin teollisuus-, kauppa- ja liikenneministerinä. Traoré oli kansallisen siviili-ilmailuviraston hallituksen puheenjohtaja vuosina 2009–2016.

## Lähteet
Traoré Fatoumata Nafo

**Traoré Fatoumata Nafo** (s. 10. marraskuuta 1958 Dia) on malilainen lääkäri.

Fatoumata Nafo on valmistunut lääkäriksi Malin lääketieteellisestä korkeakoulusta ja suorittanut tutkinnot kansanterveydestä ja epidemiologiasta Brysselin vapaassa yliopistossa. Hän toimi Malin terveysministerinä vuosina 2000–2002 sekä sosiaalikehitys-, yhteisvastuu- ja vanhusministerinä vuonna 2002.

Nafo on toiminut rokotusjärjestö Gavin hallintoneuvoston jäsenenä, Maailman terveysjärjestön malariaohjelman johtajana sekä terveysjärjestön edustajana Kongon tasavallassa ja Etiopiassa. Hän on työskennellyt myös Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun yhdistysten kansainvälisen liiton Afrikan aluejohtajana.

## Lähteet
Traoré

**Traoré** -nimisiä henkilöitä ovat:

;Traoré sukunimenä
* Adama Traoré (s. 1996), espanjalainen jalkapalloilija
* Adama Traoré (s. 1989), malilainen jalkapalloilija
* Adama Traoré (s. 5.6.1995), malilainen jalkapalloilija, hyökkääjä
* Adama Traoré (s. 28.6.1995), malilainen jalkapalloilija, keskikenttäpelaaja
* Adama Traoré (s. 1990), norsunluurannikkolainen jalkapalloilija
* Alain Traoré (s. 1988), burkinfasolainen jalkapalloilija
* Ali Traoré (s. 1985), ranskalainen koripalloilija
* Amadou Seydou Traoré (1929–2016), malilainen opettaja, kirjakauppias, kirjankustantaja ja poliitikko
* Amara Traoré (s. 1962), senegalilainen jalkapalloilija ja valmentaja
* Aminata Traoré (s. 1947), malilainen kirjailija, poliitikko ja globalisaatiokriitikko
* Armand Traoré (s. 1989), senegalilainen jalkapalloilija
* Assa Traoré (s. 1985), ranskalainen rasisminvastainen aktivisti
* Augustin Traoré (s. 1955), malilainen katolinen piispa
* Babemba Traoré (1855–1898), Kenedugun viimeinen hallitsija 1893–1898
* Bakary Traoré (1945–1991), malilainen matemaatikko ja ministeri
* Bakaye Traoré (s. 1985), malilainen jalkapalloilija
* Ben Traoré (s. 1986), malilainen jalkapalloilija
* Bertrand Traoré (s. 1995), burkinalainen jalkapalloilija
* Boubacar Traoré (s. 1942), malilainen muusikko
* Dioncounda Traoré (s. 1942), malilainen poliitikko, Malin väliaikainen presidentti 2012–2013
* Djimi Traoré (s. 1980), malilainen jalkapalloilija
* Ibrahim Traoré (s. 1988), Burkina Fason valtionpäämies
* Lacina Traoré (s. 1990), norsunluurannikkolainen jalkapalloilija
* Lobi Traoré (1961–2010), malilainen laulaja ja kitaristi
* Mariam Traoré, *Traoré Mariam Sissoko* (s. 1944), Malin presidentti Moussa Traorén puoliso
* Moussa Traoré (1936–2020), malilainen sotilas ja poliitikko, Malin valtionpäämies 1968–1991, presidentti vuodesta 1979
* Rokia Traoré (s. 1974), malilainen laulaja, lauluntekijä ja kitaristi
* Salif Traoré (s. 1972), malilainen upseeri ja ministeri
* Samba Lamine Traoré (1931–2003), malilainen opettaja, hallintovirkailija ja poliitikko
* Sékou Traoré (s. 1962), burkinalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja
* Sékou Traoré (1911–1981), Malin armeijan esikuntapäällikkö
* Tiéba Traoré (1845–1893), Kenedigun hallitsija 1877–1893
* Touré Alimata Traoré (s. 1948), malilainen taloustieteilijä, virkamies ja ministeri
* Youssouf Traoré (1935–2019), malilainen everstiluutnantti, poliitikko ja ministeri.

;Traoré etunimenä:
* Traoré Fatoumata Nafo (s. 1958), malilainen lääkäri ja ministeri, Maailman terveysjärjestön malariaohjelman ent. johtaja
Bouaré Fily Sissoko

**Bouaré Fily Sissoko** (s. 22. elokuuta 1955 Dakar) on malilainen taloustieteilijä ja hallintovirkailija.

Fily Sissoko suoritti taloustieteen tutkinnon Malin virkamieskorkeakoulussa vuonna 1979, kehitysoikeustutkinnon Nizzan yliopistossa vuonna 1983 ja tullialan tutkinnon Saksan taloustutkimusinstituutissa vuonna 1990. Hän on työskennellyt muun muassa tullissa, talous-, valtiovarain- ja suunnitteluministeriössä sekä valtiontarkastajana.

Sissoko toimi Malin valtionomistus- ja kiinteistöministerinä vuodesta 2000 sekä viestintäministerinä vuosina 2001–2002. Vuosina 2004–2013 hän työskenteli Maailmanpankin Malin edustustossa. Vuosina 2013–2015 Sissoko toimi Malin talous- ja valtiovarainministerinä. Vuodesta 2017 lähtien hän on työskennellyt Malin edustajana Länsi-Afrikan talous- ja rahaliitto UEMOA:ssa.

## Lähteet
Feksinidatsoli

**Feksinidatsoli** (C12H13SN3O3) on imidatsolijohdannaisiin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä unitaudin hoitoon ja sitä tutkitaan myös eräiden muiden alkueläininfektioiden hoitoon. Feksinidatsoli kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.

## Ominaisuudet ja käyttö
Feksinidatsoli kehitettiin 1970-luvun lopulla antibiootiksi ja sitä tutkittiin unitaudin hoitoon 1980-luvun alussa, mutta tutkimus keskeytettiin, koska lääkeaineen kehittäminen katsottiin taloudellisesti kannattamattomaksi. Feksinidatsoli löydettiin uudelleen 2000-luvulla etsittäessä uusia alkueläinlääkkeitä. Feksinidatsolin vaikutusmekanismi perustuu siihen, että se muodostaa reaktiivisen amiinimetaboliitin alkueläimissä ja tämä metaboliitti estää DNA:n synteesiä. Ihmiselimistössä feksinidatsoli metaboloituu sulfoksidi- ja sulfonijohdannaisiksi, jotka ovat myös lääkeaineena aktiivisia. Lääkeaine tehoaa kaikkiin kolmeen *Trypanosoma brucei*&nbsp;-alkueläimen alalajeihin ja se tehoaa myös *T.&nbsp;cruzi*&nbsp;-alkueläimeen ja sitä tutkitaan käytettäväksi Chagasin taudin hoidossa. Se läpäisee veri-aivoesteen, jolloin sitä voidaan käyttää myös keskushermostoon levinneen kroonisen infektion hoitamisen. Feksinidatsoli voidaan annostella tablettina ja tämä on etu aikaisempiin ruiskeina annettaviin lääkkeisiin verrattuna. Euroopan unionin lääkevirasto hyväksyi feksinidatsolin vuonna 2018 ja se on hyväksytty myös Kongossa ja Guineassa.

## Haittavaikutukset
Mahdollisia feksinidatsolin aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla pääkipu, huonovointisuus, oksentelu, unettomuus, lihasheikkous ja lihaskouristukset.

## Lähteet
Katolinen kirkko Thaimaassa

**Katolinen kirkko [[Thaimaa]]ssa**  toimii osana maailmanlaajuista katolista kirkkoa paavin ja hänen kuuriansa hengellisessä ohjauksessa.

## Organisaatio ja jäsenmäärä
Katolinen kirkko Thaimaassa jakautuu hallinnollisesti 11 hiippakuntaan. Näihin kuului vuoden 2017 lopussa 502 seurakuntaa. Tuolloin katolisia oli maassa noin 389 000, 0,59% väestöstä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Katolisen kirkon Thaimaassa kotisivut
Mika Walkamo

**Mika Matti Valdemar Walkamo** (s. 1962 Helsinki) on suomalainen yritysomistaja ja poliitikko.  Walkamo oli Vanajanlinna Oy:n osakas ja hallituksen puheenjohtaja vuoteen 2025. Vanajanlinna Oy omistaa Vanajanlinna Groupin, johon kuuluvat Vanajanlinna ja Linna Golf Hämeenlinnassa, Metsänvartijan Tila Janakkalassa, Mukkulan Kartano Lahdessa ja Levi Spirit Levillä. Vanajanlinna on palkittu useana vuonna Suomen laadukkaimpana kokoushotellina ja Linna Golf Suomen parhaana golfkenttänä.

## Politiikka

Walkamo on toiminut Hämeenlinnan kaupunginvaltuustossa kokoomuksen edustajana vuosina 1992–2000. Hän oli myöhemmin ehdolla vuoden 2019 eduskuntavaaleissa kokoomuksen ehdokkaana Hämeen vaalipiirissä saaden 3097 ääntä, muttei tullut valituksi. Walkamo on toiminut Hämeenlinnan kaupunginvaltuustossa ja kaupunginhallituksessa vuodesta 2021 alkaen. Walkamo on myös Hämeen ammattikorkeakoulun HAMK hallituksen jäsen.

## Muut luottamustehtävät

* Salibandyseura Steelers Hämeenlinna ry:n puheenjohtaja 2019-2022
* Salibandyliiga Oy:n (nykyään SSBL Salibandy Oy) hallituksen jäsen 2013–15
* Suomen Golfammattilaisten liiton, eli PGA:n puheenjohtaja 2009–2018
* Linna Golf ry:n puheenjohtaja 2004 - 2025
* Vanajanlinna Oy:n hallituksen puheenjohtaja 1998-2022
* Hml elinkeinoyhtiön Linna kehitys Oy hallitus 2021-2023, 2024-2025
* Hämeen Yrittäjien hallitus 2021-2023

## Tunnustukset

* Hämeen kauppakamarin myöntämä kultainen elämäntyömerkki 2018
* Tasavallan Presidentin myöntämä Suomen Leijonan ritarikunnan ritarimerkki 2017
* Hämeen maakunnallinen yrittäjäpalkinto 2008
* Vuoden yrittäjä Hämeenlinnassa 2003
* Suomen Yrittäjien timanttiristi 2023

## Lähteet

* Mika Walkamo valittiin Steelers Hämeenlinna ry:n hallituksen puheenjohtajaksi, Janakkalan Sanomat 26.8.2019: https://www.janakkalansanomat.fi/a/bb3b638e-0908-4144-9c9f-9258d401e7bd 
* Mika Walkamo: Miksi kukaan ei tue pienyrittäjiä? Verkkouutiset 15.8.2019: https://www.verkkouutiset.fi/miksi-kukaan-ei-tue-pienyrittajia/
* Tappio ei lannistanut hämeenlinnalaisia kokoomusehdokkaita, Hämeen Sanomat 15.4.2019: https://www.hameensanomat.fi/kanta-hame/tappio-ei-lannistanut-hameenlinnalaisia-kokoomusehdokkaita-709938/
* Vanajanlinnan ja PGA:n puheenjohtaja Mika Walkamo pyrkii eduskuntaan, GoGolf 2.11.2018: https://www.gogolf.fi/vanajanlinnan-ja-pgan-puheenjohtaja-mika-walkamo-pyrkii-eduskuntaan 
* Nummen lähiöstä Linnaan, Hämeen Sanomat 14.6.2018: https://www.hameensanomat.fi/kanta-hame/nummen-lahiosta-linnaan-2-122827/
Wusab Al Alin piirikunta

**Wusab Al Alin piirikunta** sijaitsee Jemenissä Dhamarin maakunnassa. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 164&nbsp;223.

## Lähteet
Keïta Rokiatou N’Diaye

**Keïta Rokiatou N’Diaye** (s. 26. helmikuuta 1938 Bamako) on malilainen maantieteilijä ja poliitikko. Hän on maan ensimmäinen naispuolinen korkeakoulun opettaja.

Rokiatou N’Diaye opiskeli Dakarin yliopistossa ja Ranskassa. Hän puolusti väitöskirjaansa *Kayes et le Haut-Sénégal* Strasbourgin yliopistossa vuonna 1971. N’Diaye työskenteli maantieteen opettajana Malin virkamieskorkeakoulussa vuosina 1966–1969 ja Bamakon opettajakorkeakoulussa vuosina 1968–1978. Hän toimi kansallisen tieteen ja tekniikan tutkimuslautakunnan puheenjohtajana vuosina 1966–1968 ja opettajakorkeakoulun rehtorina vuosina 1977–1978.

Toimittuaan FAO:n asiantuntijana Ghanassa N’Diaye työskenteli Malin opetusministerinä vuosina 1991–1992 ja kulttuuri- ja tiedeministerinä 1992–1993, presidentti Alpha Oumar Konarén kabinettipäällikkönä vuosina 1992–1994 ja presidentin neuvonantajana vuosina 1994–1996.

N’Diaye kuului Adéma-PASJ -puolueeseen. Hän erosi siitä vuonna 2001 ottaen osaa Ibrahim Boubacar Keïtan Rassemblement pour le Mali (RPM) -puolueen perustamiseen. Vuosina 2002–2004 N’Diaye työskenteli Malin terveysministerinä. Hän on nykyään eläkkeellä ja toimii yhtenä RPM:n kunniapuheenjohtajista.

Entinen ministeri Issa N’Diaye on Rokiatou N’Diayen veli.

## Lähteet
Ivan Ziatyk

**Ivan Ziatyk** (26. joulukuuta 1899 Odrzechowa, Puola – 17. toukokuuta 1952), autuas, oli redemptoristi, pappi, priori ja marttyyri kommunistihallinnon murhaamana. Hän syntyi Puolassa ja opiskeli teologiaa Peremyshlissä. Hänet vihittiin papiksi 1923, ja hän liittyi redemptoristeihin 1935. Hänet pidätettiin uskonsa takia, vietiin vangiksi Venäjälle, häntä kidutettiin ja hakattiin. Hän kuoli vankilassa. Hän eli viiden paavin hallintokausien aikana: Leo XIII (1878–1903), Pius X (1903–1914), Benedictus XV (1914–1922), Pius XI (1922-1939) ja Pius XI (1939–1958). Hänen muistopäiväänsä vietetään 17. toukokuuta, 27. heinäkuuta ja 2. huhtikuuta.

## Lähteet
Ervasto

**Ervasto** () on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön etelärajalla Ervastonlahden rannalla. Ervaston naapurikylät ovat Lanviikki ja Kraila.

Ervasto on keskiaikainen uudisasutuskylä. Kylä sijoittuu kahden korkean kallioalueen väliseen viljeltyyn laaksoon merenlahden rannalle. Kylän alue ulottuu lahdelta etelään Mustajärvelle, jonka länsipuolella olevassa laaksossa on yksi maatila. Muutoin kylän alueet ovat osittain soista metsämaata. Ervasto on aina ollut pieni, muutaman tilan kylä. Perimätiedon mukaan lahden rannalla on ollut tukkien vesillelaskupaikka ja lastauslaituri. 1960-luvulla kylään on syntynyt hieman kesäasutusta.

## Lähteet
Štšadritskoje

**Štšadritskoje** ( ) tai **Šadritskoje** (Шадрицкое ) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Palkinon piirissä.

## Maantietoa
Järvi on 1,1 kilometriä pitkä, 0,78 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on noin 70 hehtaaria. Se muodostaa pienen järviryhmän sitä isomman Belaja Strugan ja muiden järvien kanssa. Järvi on saareton ja sen kaakkoiskulmassa sijaitsee Steržnin (Стержни) kylä, joka viljelee järven ympärillä olevia peltomaita. Järveen laskee kuivatusojia ympäröiviltä pelloilta.

## Luontoarvoja
Järviryhmän järvet jakavat samanlaisen metsämaiden lähiympäristön, mutta tällä järvellä peltomaat ulottuvat kaikille rannoille asti. Ilmakuvissa näkyy rannoilla hyllyviä hetteikköjä.

## Vesistösuhteita
Štšadritskoje sijaitsee Belaja Strugan laskuojan Struglitsan valuma-alueella. Struglitsa on Velikajan sivujoki ja kuuluu siten Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Štšadritskojeen laskuoja laskee suoraan Belaja Strugan eteläpään lahteen.

## Huomautuksia

## Lähteet
Iso-Juures

**Iso-Juures**  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Sysmässä.
## Maantietoa
Iso-Juures on 2,2 kilometriä pitkä, 1,5 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,93 neliökilometriä . Se sijaitsee Tehinselän koillispuolella ja Judinsalonselän kaakkoispuolella. Molemmat selät näkyvät saarelta ja saaren kaakkoispuolella aukeaa lisäksi pienempi Paimenselkä. Saaren länsipuolella sijaitsee Juurestensalmen takana Vähä-Juures ja 800 metriä etelään päin Töijensalo. Iso-Juureksen rannan tuntumassa on kymmenen luotomaista pikkusaarta ja ainoa isompi lähisaari on eteläpuolella sijaitseva Kuivasaari. Iso-Juures on metsäinen saari, jonka keskellä sijaitsee suo ja sen keskellä matala ja umpeenkasvava Juureslampi. Saaren korkeimmat kohdat sijaitsevat sen koillisosassa, miss korkein mäki kohoaa 27 metrin korkeuteen Päijänteestä. Mäen lakialueet ovat kallioalueita. Saarella alle 20 vapaa-ajan asuntoja ja niitä halutaan rakentaa lisää saaren itäosiin . Saarella ei ole kiinteää ympärivuotista asutusta.

## Luontoarvoja
Saaren ainoa lampi Juureslampi ja ympäröivää suomaata on jossakin vaiheessa suojelu.

## Historiaa
Hartolan seudun taloudellisissa kartoissa vuosilta 1935 näkyy saarella kaksi maatilaa Iso Juures ja Juures. Niiden peltomaat sijaitsevat Juureslammen ympärillä ja muissa alavissa osissa. Saaren nimi kirjoitettiin pitkässä muodossa ”Iso Juuressaari”  Vuoden 1969 peruskartassa on saaren peltomaat vähentyneet noin puoleen edellisestä kartasta. Kumpinkin maatila puuttuu kartasta. Saarelle on rakennettu seitsemän vapaa-ajan asuntoa. Vuoden 1985 kartassa vapaa-ajan asuntoja on 10, ja peltomaat on kaikki metsitetty.

## Huomautukset

## Lähteet
Rivikäävät

**Rivikäävät** (*Antrodia*) on monilajinen ja heterogeeninen kääpäsuku tai ehkä paremmin sanottuna sukukompleksi. Rivikääpien lajisto ja asema kääpien sukupuussa muuttunevat dna-analyysien tarkentaessa lajien välisiä suhteita. Rivikääpien suvusta on jo erotettu omiksi suvuikseen riekonkäävät ja kohvakäävät. Fylogenian perusteella ainakin nykyiset sokkelokäävät, kantokäävät (kantokääpä, rusokantokääpä) ja sukunsa ainoa laji pökkelökääpä kuuluisivat nykyiseen *Antrodia*-kompleksiin. Siksi uusien sukujen muodostaminen ja lajien siirrot suvusta toiseen ovat odotettavissa.

## Rivikääpien jaottelu
Rivikäävät on jaoteltu alla esitettyihin ryhmiin, jotka voivat antaa suuntaa uusille sukujaoille. Kaikki mainitut lajit eivät esiinny Suomessa.

*Antrodia crassa- ryhmä (lajeja: kalkkikääpä, kalvaskääpä, sitkaskääpä)
*A. heteromorpha -ryhmä, myös nimellä A. sensu stricto (väljäpillikääpä, pajunkääpä, karttakääpä, orvonkääpä, vinopillikääpä, tanakkakääpä)
*A. hyalina -ryhmä (hyyrykääpä)
*A. malicola -ryhmä (virpikääpä, malkakääpä)
*A. pulvinascens -ryhmä (mesipillikääpä, poimukääpä)
*A. ramentacea -ryhmä, myös nimellä *Cartilosoma* (pettukääpä)
*A. serialis -ryhmä (erakkokääpä, kirvelikääpä, kairakääpä, rivikääpä)
*A. sinuosa -ryhmä (kelokääpä)
*A. xantha -ryhmä, myös nimellä *Amyloporia* (katkokääpä, alppikääpä)

## Lähteet
Aurel Aldea

**Aurel Aldea** (28. maaliskuuta 1887 – 17. lokakuuta 1949) oli romanialainen kenraali ja sisäministeri, joka toimi myös maan toisen maailmansodan jälkeisen kommunistien vastaisen vastarintaliikkeen johtohahmo. Aldea pidätettiin toimintansa johdosta vuonna 1946 ja hän kuoli saamansa pakkotyötuomion aikana vuonna 1949.

## Elämäkerta
Aurel Aldea syntyi Slatinassa 28. maaliskuuta 1887. Hän opiskeli sittemmin sotilasopistossa Bukarestissa ja liityttyään armeijaan hän yleni nopeasti sotilasarvoissaan. Lopulta hänestä oli tullut yksi Romanian kuningas Mikaelin lähimmistä neuvonantajista.

Toukokuussa 1944 järjestettiin tapaamiinen kuninkaan ja marsalkka Ion Antonescun valtaa vastustaneen opposition välillä. Mukana tapaamisessa oli myös Aurel Aldea. Tapaamisen tarkoituksena oli sopia Romanian vetäytymisestä toisesta maailmansodasta ja välien katkaisu Romanian siihenastisen liittolaisen natsi-Saksan kanssa. Aldea oli mukana myös seuraavassa tapaamisessa 23. elokuuta samana vuonna, jonka aikana marsalkka Antonescu pidätettiin.

Antonescun vallastasyöksemisen jälkeen perustettiin kenraali Constantin Sănătescun johtama uusi hallitus, jonka sisäministeriksi Aldea nimitettiin. Aldea toimi sisäministerinä marraskuuhun saakka, jolloin hän sai toisen viran aluepuolustusjoukkojen komentajana. Aldea syrjäytettiin virastaan 24. maaliskuuta 1945. Hieman myöhhemmin hänestä tuli Romanian kommunistien vastaisen kansallisen vastarintaliikkeen (*Mişcarea Naţională de Rezistenţă*) johtaja. Järjestöön kuului myös aseellisia ryhmiä.

Aldea  pidätettiin toukokuussa 1946 ja häntä syytettiin kommunistien vastaisen vastarinnan järjestämisestä. Syytteisiin kuului myös väärä syyte unkarilaisen separatismin tukemisesta. 18. marraskuuta 1946 Aldea tuomittiin loppuelämäkseen pakkotyöhön. Hän kuoli tuomionsa aikana sydänkohtaukseen Aiudissa 17. lokakuuta 1949.

## Lähteet
Brjuškovo (Velikaja)

**Brjuškovo** () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Opotškan piirissä.

## Maantietoa
Järvi on 1,6 kilometriä pitkä, 0,52 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 60 hehtaaria. Se sijaitsee viisi kilometriä Opotškan kaupungista pohjoiseen laajalla suoalueella, joka jää sivujoen Kudkan ja sen pääjoen Velikajan väliin. Järvi on laaja suojärvi, jonka reunasta on nostettu turvetta. Samalla suolla on kolme muuta suojärveä. Järvi on saareton ja autio.

Suon kaakkoisosan eteläpuolella sijaitsee tyhjentynyt kulmakunta Brjuškovo, etelämpänä lisäksi virkeitä ja suuri kylä Ljapuny () sekä pienemmät kulmakunnat  Pogoreltsevo (), Lemešiha () ja Galuha (). Järvelle ei tule tietä.

## Luontoarvoja
Järvi on suojärvi, mutta se ei enää ole karu, vaan siinä kasvaa ilmakuvista päätelleen runsas vesikasvillisuus.

Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, ruutana, suutari ja mutakala. Suojärven pohja on mutaa ja sen rannat ovat turvemaata. rannat ovat osittain hyllyvää hetteikköä.

## Vesistösuhteita
Brjuškovon laskuoja on Velikajan sivujoki (-oja) ja kuuluu siten Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Brjuškovon laskuoja on johdettu jo alusta alkaen turvetuotantoalueen kuivatusojiin ja niiden jatke jatkuu suoraksi kaivettuna johto-ojana Velikajaan asti, mihin se lopuksi yhtyy.

Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, ruutana, suutari ja mutakala. Suojärven pohja on mutaa ja sen rannat ovat turvemaata. Järven rannat ovat osittain hyllyvää hetteikköä.

## Huomautuksia

## Lähteet
Riekonkäävät

**Riekonkäävät** (*Anthoporia*) on kääpäsuku, johon kuuluu tällä hetkellä vain yksi laji, riekonkääpä. Riekonkäävät erotettiin omaksi suvukseen rivikäävistä fylogeneettisin perustein. Riekonkääville on ominaista mikroskoopilla nähtävä pohjamallon kerroksellisuus, jossa tyvikerros näyttää täysikasvuisella itiöemällä lähes mustalta tiheässä olevien tummien tukirihmojen vuoksi.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Riekonkäävät (''Anthoporia'')
Punatumake

**Punatumake** () sijaitsee keskiaivoissa. Se on yhteydessä pikkuaivoihin ja se osallistuu muun muassa ihmisen liikkeiden säätelyyn.
Kalvaskääpä

**Kalvaskääpä** (*Antrodia cretacea*) on vanhoissa metsissä viihtyvä kääpälaji, jota on tavattu myös talousmetsistä. Se kasvaa vielä kuorellisella tai kelottuneella, maassa makaavalla kuusella, joskus myös kannossa. Lajin levinneisyys on Suomessa eteläinen, ja sitä tavataan myös ainakin Keski-Euroopassa. Kalvaskääpä on erottettu omaksi lajikseen kalkkikäävästä.

Monivuotinen itiöemä on alustanmyötäisesti kasvava ja matalia portaittaisia pseudopileuksia muodostava, tuoreena juustomainen ja kuivana liitumainen (lohkeava muttei halkeileva). Pillipinta on sileä ja väriltään valkoinen, portaissa näkyy keltaista. Pillit ovat pyöreitä tai kulmikkaita ja niitä on 4–5 millimetrillä. Vanhan itiöemän reuna rappeutuu harmaanruskeaksi. Leikkauspinnassa vain nuorin pillistön vuosilusto on selvä, muut pillikerrokset ja malto ovat sekaista valkoista massaa. Kalvaskääpä ei tummu ja kovetu kuivuessaan kuten sitkaskääpä. Kalvaskäävällä on tuoreena voimakas, miellyttävän makea tuoksu, mutta se maistuu kitkerältä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Kalvaskääpä (''Antrodia cretacea'')
I Dug a Hole in the Yard for You

**I Dug a Hole in the Yard for You** on Lordin toinen single yhtyeen fiktiiviseltä kokoelma-albumilta *[[Killection]]*. Kappaleesta julkaistiin singlen julkaisupäivänä YouTubessa musiikkivideo. Musiikkivideon toteutuksesta vastasi Kaira Films. Kappale on fiktiivisen kokoelman modernein. Kappale kertoo pariskunnasta joka asuu keskellä metsää. Mustasukkainen mies tappaa vaimonsa, ja hautaa tämän pihalle. Vaimo kuitenkin nousee zombina kostamaan miehelle.

## Kappaleet
# I Dug a Hole in the Yard for You

## Kokoonpano
* Mr. Lordi – laulu
* Amen – kitara
* Hiisi – basso
* Mana – rummut
* Hella – koskettimet

## Lähteet
Maria Jyrkäs, Mr. Lordi: *Lordiary*. Tammi, 2022

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* I Dug a Hole in the Yard for You Discogsissa. 
*
Sinisimpukka

**Sinisimpukka** eli **tyynenmerensinisimpukka** (*Mytilus trossulus*) on sinisimpukoiden (Mytilidae) heimoon kuuluva nilviäislaji.

Lajin maailmanlaajuinen levinneisyys kattaa itäisen Tyynenmeren, Atlantin valtameren ja arktiset alueet. Sinisimpukka on Itämeressä yleinen kiinteillä alustoilla korkeintaan 30 metrin syvyydessä. Se kasvaa siellä enintään 4 senttimetrin mittaiseksi. Maailmanlaajuisesti sen maksimipituus on 9 senttimetriä. Suomessa sinisimpukka on elinvoimainen laji LC.

Sinisimpukka on yksi Itämeren avainlajeista. Se luo elinympäristön monelle sitä syövälle lajille ja on tässä korvaamaton. Esimerkiksi haahkat syövät sinisimpukoita, ja huonoina sinisimpukkavuosina myös haahkakannat romahtavat.

Sinisimpukka on yksineuvoinen. Sen lisääntyminen tapahtuu keväisin, jolloin koirassimpukka laskee siittiöt ja naaras munat, joita voi naaraan koosta riippuen olla useitakin miljoonia. Kun munat hedelmöittyvät, ne muuttuvat toukiksi, jotka  vedessä useita viikkoja ennen asettumistaan pohjalle missä ne kasvattavat itselleen kuoren.

Ilmastonmuutos on sinisimpukalle vakava uhka, sillä sen aiheuttama meriveden lämpeneminen ja veden suolapitoisuuden vähentyminen haittaavat sen lisääntymistä. Sinisimpukoiden levinneisyysalue siirtyy tämän vuoksi jatkuvasti etelään päin.

## Lähteet
Jānis Balodis

**Jānis Balodis** (20. helmikuuta 1881 – 8. elokuuta 1965) oli latvialainen kenraali ja poliitikko. Balodis komensi latvialaisia joukkoja Latvian vapaussodan aikana ja myöhemmin hän toimi maansa varapresidenttinä ja puolustusministerinä. NKVD pidätytti hänet Neuvostoliiton miehitettyä Latvian vuonna 1940. Balodis vietti vuosia vankeudessa, mutta sai lopulta palata Latviaan, jossa hän kuoli vuonna 1965.

## Elämäkerta
Jānis Balodis syntyi Trikātassa 20. helmikuuta 1881. Hän liittyi Venäjän armeijaan vuonna 1898 ja vuonna 1902 hän valmistui Vilnan sotilasakatemiasta. Vuosina 1904–1905 Balodis oli mukana Venäjän–Japanin sodassa tullen palkituksi palveluksestaan.

Sittemmin Balodis osallistui ensimmäiseen maailmansotaan. Balodis haavoittui Itä-Preussissa käytyjen taistelujen aikana ja jäi saksalaisten vangiksi. Balodis pääsi palaamaan Latviaan marraskuussa 1918 ja kotimaassaan hän liittyi uuteen Latvian armeijaan kapteenina ja otti osaa Latvian vapaussotaan. Balodis nousi nopeasti sotilasurallaan ensin pataljoonan, sitten prikaatin ja lopulta divisioonan komentajaksi. Oskars Kalpaksin kuoltua maaliskuussa Balodisista tuli tuolloin bolševikkeja, Venäjän valkoisia joukkoja ja saksalaisia vastaan taistelleiden latvialaisten joukkojen komentaja. 16. lokakuuta 1919 hänestä tuli koko Latvian armeijan komentaja. 30. joulukuuta 1919 Balodis solmi yhteistyösopimuksen Puolan kanssa ja tammikuussa 1920 hän komensi latvialaisia joukkoja Edward Rydz-Śmigłyn komentamien puolalaisten kanssa Latgallian vapautuksen aikana. Samassa kuussa hän yleni sotilasarvoltaan kenraaliksi.

Balodis jäi reserviin heinäkuussa 1921 ja vuonna 1925 hänestä tuli kansanedustaja Kārlis Ulmanisin johtamassa hallituksessa. Vuonna 1931 Balodisista tuli Latvian puolustusministeri ja hän osallistui 16. toukokuuta 1934 Ulmanisin järjestämään vallankaappaukseen. Vallankaappaajien mukaan maata uhkasi välitön kaaos ja sisällissota äärivasemmiston ja äärioikeiston toiminnan takia. Kaappauksen toteuttivat Ulmanisin puolueen puolisotilaallinen järjestö Aizsargs ja Balodisin roolina vallankaapauksen tukena oli kenraali Martins Penikisin johtaman Latvian armeijan neutralisointi. Onnistuneen vallankaapapuksen jälkeen vuonna 1936 Balodisista tuli Latvian varapresidentti ja puolustusministeri.

Neuvostoliiton joukot miehittivät Latvian heinäkuussa 1940. NKVD pidätytti Balodisin ja hän vietti useita vuosia vankiloissa ja vankileireillä. Lopulta hän sai kuitenkin palata Latviaan. Balodis kuoli Saulkrastissa 8. elokuuta 1965.

## Lähteet
Tšornoje (Belaja Struga)

**Tšornoje** (), tai joskus se kirjoitetaan myös  **Tšernoje** (Чeрное), on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Palkinon piirissä.

## Maantietoa
Järvi on 1,1 kilometriä pitkä, 0,84 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 80 hehtaaria. Se sijaitsee aivan Belaja Strugan eteläpään lahden länsipuolella. Saarettoman järven ympärillä on joitakin peltopalstoja ja entisiä peltoja niittyinä, mutta metsämaata on vähemmistönä. Järven kaakkoisrannassa on kaksi pientä kylää Ahlupy (Ахлупы) ja Naumki (Намки). Järvi laskee Belaja Strugaan.

## Luontoarvoja
Järviryhmän järvet jakavat samanlaisen metsämaiden lähiympäristön, mutta tällä järvellä peltomaat ulottuvat kaikille rannoille asti. Ilmakuvissa näkyy rannoilla hyllyviä hetteikköjä.

## Vesistösuhteita
Tšornoje sijaitsee Belaja Strugan laskuojan Struglitsan valuma-alueella. Struglitsa on Velikajan sivujoki ja kuuluu siten Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Tšornojeen laskuoja laskee suoraan Belaja Strugan eteläpään lahteen.

## Huomautuksia

## Lähteet
Sakari Lehtinen

**Sakari Lehtinen** (s. 1946) on suomalainen muusikko, joka aloitti uransa Töölön Yhteiskoulussa toimineessa, rautalankaa soittaneessa The Sharks -yhtyeessä vuonna 1962. Hän jatkoi siitä uraansa Les Mirages- ja Linnanmäen Rondo Four -yhtyeisiin ja vuonna 1969 Cumuluksen perustajajäseneksi. Lehtisen instrumentti on kitara. Lisäksi hän on toiminut laulajana.

Lehtinen on lisäksi toiminut Tähtitieteellisessä yhdistyksessä Ursassa vuodesta 1984 toimistopäällikkönä. Nykyään hän on Ursan tähtitorninhoitajana.

## Lähteet
* Harma, Heikki: *Hector – Asfalttihippi*, s. 73. Otava, 2017. .
Rūdolfs Bangerskis

**Rūdolfs Bangerskis** (21. heinäkuuta 1878 – 25. huhtikuuta 1958) oli latvialainen kenraali ja poliitikko. Bangerskis otti osaa muun muassa Venäjän sisällissotaan ja toiseen maailmansotaan latvialaisten SS-joukkojen komentajana. Sodan päättyessä hän jäi brittien sotavangiksi ja vapauduttuaan vuonna 1946 hän asettui loppuelämäkseen Saksan Oldenburgiin.

## Elämäkerta
Rūdolfs Bangerskis syntyi Taurepessa tuolloisella Liivinmaalla 21. heinäkuuta 1878. Hän liittyi Venäjän armeijaan vuonna 1895 ja valmistui jalkaväen kadettikoulusta Pietarissa vuonna 1901. Valmistuttuaan Bangerskis toimi upseerina ottaen osaa Venäjän–Japanin sotaan vuosina 1904–1905. Sodan jälkeen vuonna 1912 hän aloitti opinnot Pietarin yleisesikunta-akatemiassa, mutta jätti opintonsa kesken ensimmäisen maailmansodan syttyessä vuonna 1914.

Ensimmäisen maailmansodan aikana vuodesta 1916 Bangerskis toimi everstinä 14. ja sittemmin 31. armeijakunnan esikunnissa. Tammikuussa 1917 hänet asetettiin siperialaisen kiväärirykmentin komentoon. Bangerskis päätti palveluksensa maaliskuussa 1918, minkä jälkeen hän liittyi kenraali Aleksandr Koltšakin johtamiin valkokaarteihin Jekaterinburgissa. Valkokaarteissa Bangerskis yleni kenraaliluutnantiksi, komensi divisioonaa ja lokakuusta 1919 lähtien ensin armeijakuntaa ja sitten armeijaa. Joulukuussa 1920 Bangerskis palasi lopulta tällä välin itsenäistyneeseen Latviaan. Latviassa Bangerskis komensi vuodesta 1924 divisioonaa Latvian armeijassa. Joulukuusta 1924 ja joulukuuhun 1925, sekä joulukuusta 1926 tammikuuhun 1928 hän toimi maansa puolustusministerinä. Bangerskis oli saanut vuonna 1925 myös Latvian armeijan kenraalin arvon. Vuonna 1936 hän jäi lopulta eläkkeelle.

Neuvostoliitto miehitti Latvian vuonna 1940. Neuvostoviranomaiset olivat määränneet Bangerskisin karkotettavaksi, mutta hänen onnistui pakoilla pidättäjiään. Natsi-Saksa miehitti Latvian toisessa maailmansodassa hieman myöhemmin. Vuosien 1942 ja 1943 välillä Bangerskis toimi saksalaismyönteisessä Latvian hallinnossa ja huhtikuussa 1943 latvialaisen SS-legioonan Gruppenführer. Saksalaiset alkoivat lopulta vetäytyä etenevien neuvostojoukkojen tieltä ja Bangerskis vetäytyi heidän mukanaan kohti länttä. Hän jäi brittijoukkojen sotavangiksi kesäkuussa 1945. Päästyään vapaaksi joulukuussa 1946 Bangerskis asettui Saksan Oldenburgiin ja kirjoitti muistelmansa *Mana mūža atmiņas*. Bangerskis kuoli autokolarissa Oldenburgissa 25. huhtikuuta 1958.

## Lähteet
Intian kielet

Ethnologuen mukaan Intiassa puhutaan 447 eri kieltä. Tämän lisäksi 14 kieltä on hiljattain kuollut. Yksi iso ongelma on kielen ja murteen välinen ero, joka ei ole edes kielitieteilijöille selkeä.

## Viralliset kielet
Intian perustuslain (osa XVII, kpl. 1, art. 343) mukaan maassa on liittovaltion tasolla kaksi virallista kieltä: englanti ja hindi (kirjoitettuna devanagarilla). Hindin puhuma-alueesta käytetään usein nimitystä hindivyöhyke (eng. *Hindi belt*). 

Perustuslain mukaan (osa XVII, kpl. 3, art. 348) englanti on virallinen kieli Intian korkeimmassa oikeudessa. 

## Osavaltioiden viralliset kielet
Osavaltiot saavat määritellä itselleen tarpeelliseksi katsomansa määrän virallisia kieliä. Näiden kielten tulee kuitenkin olla ns. listattuja kieliä (eng. *scheduled languages*). Presidentillä on perustuslain (osa XVII, kpl. 2, art. 347) suomat valtaoikeudet täydentää listaa, mikäli riittävä määrä osavaltion asukkaista vaatii kielen listaamista. 

Virallisiksi kieliksi kelpaavat kielet ovat listattuna perustuslakiin kuuluvana erillisenä listana (ns. kahdeksas lista) ja se kattaa tällä hetkellä 22 kieltä : assami, bengali, bodo, dogri, gujarati, hindi, kannada, kashmiri, konkani, maithili, malayalam, manipuri, marathi, nepali, orija, punjabi, sanskrit, santali, sindhi, tamili, telugu, urdu. 

Virallisten kielten rinnalla osavaltioissa on usein myös muita tunnustettuja kieliä kulttuurisyistä 

Lähde:

## Territorioiden viralliset kielet
Territorioilla on vähemmän itsenäistä valtaa kuin osavaltioilla ja ne ovat kooltaan huomattavasti pienempiä. Tosin nekin voivat määritellä viralliset kielensä itse. 

Lähde:

## Katso myös
* Luettelo Intian kansallisista kielistä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hyyrykääpä

**Hyyrykääpä** (*Antrodia hyalina*) on Suomessa vain muutamista paikoista tavattu uhanalainen kääpälaji. Hyyrykääpä on vanhojen metsien laji ja kasvaa kaatuneissa, kuorellisissa haavan rungoissa. Hyyrykääpää ei ole tavattu muilta puulajeilta Suomessa, mutta Venäjältä sitä on löydetty myös pajuista ja vaahteralta.

Hyyrykäävän yksivuotinen itiöemä on pienialainen ja resupinaattinen. Tuoreena se on sitkeä ja muuttuu kuivuessaan hauraan korkkimaiseksi. Nuorella itiöemällä on nukkaisen ohut reunus ja (kerman)valkoinen pillipinta, joka kuultaa ohuissa kohdissa läpi. Täysikasvuiselta käävältä reunus on kadonnut pillien kasvaessa ja pillipinnan väri muuttunut (okran)kellertäväksi. Vanhemmiten väri muuttuu yhä kohti nahanharmaata. Pillit ovat kulmikkaita, paikoin pitkulaisia ja niitä mahtuu 3–5 millimetrille. Pohjamalto on ohut ja valkoinen. Hyyrykääpä tuoksuu heikosti sienelle. Hyyrykäävän erottaminen sitä muistuttavista lajeista voi vaatia mikroskopointia, vertaa: poimukääpä, pajunkääpä, orvonkääpä ja kirvelikääpä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Hyyrykääpä (''Antrodia hyalina'')
Väljäpillikääpä

**Väljäpillikääpä** (*Antrodia heteromorpha*) on Suomessa pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta niukasti esiintyvä kääpälaji. Sitä tavataan tuoreista ja lehtomaisista kangasmetsistä, myös talouskäytössä olevista. Isäntäpuuna on yleensä kuusi, joskus mänty, koivu tai haapa.

## Ulkonäkö

Itiöemä on yhden tai muutaman vuoden elävä ja tyypiltään joko pileaattinen tai puoliresupinaattinen. Pienet lakit ovat muodoltaan typäköitä tai hyllymäisiä ja kasvavat ryhminä. Lakin yläpinta on väriltään harmaa tai valkoinen, pinnaltaan epätasainen. Lohko- ja pillipinnat ovat valkoiset. Kulmikkaat tai sokkeloiset pillit ovat suuria, 9–14 pilliä senttimetrillä, ja voivat muistuttaa helttoja. Väljäpillikäävän aiheuttama ruskolaho on melko kovaa. Vertaa lajeihin: tanakkakääpä, vinopillikääpä, pähkinänkääpä, mesipillikääpä, pettukääpä, kelokääpä.

## Levinneisyys

Väljäpillikääpää kasvaa Suomen lisäksi ainakin Isossa-Britanniassa, Slovakiassa ja Ruotsissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Väljäpillikääpä (''Antrodia heteromorpha'')
Ma Thanegi

**Ma Thanegi** (; s. 1946 Shwebo) on myanmarilainen kirjailija, toimittaja, kielenkääntäjä ja taidemaalari. Hän kirjoittaa englanniksi. Hänet tunnetaan lukuisista Myanmariin liittyvistä kirjoista, joiden joukossa on muistelmia, matkakertomuksia, kulttuurihistoriallisia teoksia ja keittokirja. Teoksiin kuuluvat *Myanmar Architecture: Cities of Gold* (2005) ja *Defiled on the Ayeyarwaddy: One Woman's Mid-Life Travel Adventures on Myanmar's Great River* (2010).

Thanegi on nimennyt suosikkikirjailijoikseen Ludu Daw Amarin, Journal Kyaw Ma Ma Layn, Hilary Mantelin ja Wesley Stacen. Hän käänsi Ma Ma Laylta englanniksi teoksen *A Man Like Him*. Hän on tehnyt toimitustyötä *[[Myanmar Times]]issa* ja matkalehti *Enchanting Myanmarissa*. Hän osaa englannin lisäksi myös ranskaa ja saksaa.

Thanegi toimi 1980-luvulla Aung San Suu Kyin avustajana ja oli vuosina 1989–1992 Inseinin vankilassa. Vapautumisensa jälkeen hän jatkoi yhteistyötä Suu Kyin kanssa, mutta poliittiset erimielisyydet tekivät hänestä 1990-luvun aikana tämän kriitikon. Vankeuskokemuksistaan Thanegi on kirjoittanut teoksen *Nor Iron Bars A Cage* (2010).

Taidemaalarina Thanegi aloitti uransa vuonna 1967 ryhmänäyttelyllä Myanmarissa, ja vuonna 1998 hän piti toistaiseksi viimeiseksi jääneen seitsemännen oman näyttelynsä.

## Lähteet
Heksakontaani

**Heksakontaani** eli **n-heksakontaani** (C60H122) on 60-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää. Heksakontaanin rakennekaava on CH3(CH2)58CH3, moolimassa 843,6&nbsp;g/mol, sulamispiste 96-100&nbsp;°C, kiehumispiste 620,2&nbsp;°C, leimahduspiste 604&nbsp;°C, tiheys 0,827&nbsp;g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,461 ja CAS-numero 7667-80-3.

## Aiheesta muualla
*PubChem: Hexacontane 
*GuideChem: Hexacontane
Tepenīcanjärvi

**Tepenīcanjärvi** (, latg. *Tepeneica Azar* ) on järvi Latviassa Viļakan kunnassa.

## Maantietoa
Järvi on 1,2 kilometriä pitkä, 0,48 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 30,9 hehtaaria. Se sijaitsee 6 kilometriä Viļakan kylästä länteen päin. Järvi on melko yhtenäinen, mutta koillispäässä on lahti, jonka lahdensuu on alle 20 metriä leveä, ja järven keskellä on kolme saarta, joiden yhteispinta-ala on noin 82 aaria. Järven keskisyvyys on 1,7 metriä ja syvimmät kohdat 3 metriä sijaitsevat saarien koillispuolella. Järven ympärillä on viljeltyä peltomaata, joiden maatilat sijaitsevat peltojen äärellä.

## Luontoarvoja
Järvessä kasvaa järviruokoa, lummetta, ulpukkaa, kaislaa, saraa ja kortetta. Järven pohja on mutaa ja sen rannat vaihtelevat matalista jyrkkiin. Vesi ruskean väristä ja sen yleisimmät kalalajit ovat hauki, ahven ja särki. Järven kalastusoikeudet kuuluvat valtiolle.

## Vesistösuhteita
Tepenīcan sijaitsee Vādan valuma-alueella. Vjada () on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järven lounaispäähän laskee Nastrovan järvestä tuleva oja, joka on sama Vāda, joka lähtee eteenpäin järven koillispäästä. Tämä tekee järvestä läpivirtausjärven. Joki laskee Latvian ja Venäjän rajan yli ja yhtyy Velikajaan Venäjällä.

## Huomautuksia

## Lähteet
Mytilus trossulus × edulis

***Mytilus trossulus'' × ''edulis*** on atlantinsinisimpukan (*Mytilus edulis*) ja sinisimpukan eli tyynenmerensimpukan (*Mytilus trossolus*) risteymä, jota tavataan Suomessa Itämeressä Perämerta lukuun ottamatta. Se on Itämeressä korkeintaan 4 senttimetrin mittainen.

## Lähteet
J. V. Snellmanin patsas

**J. V. Snellmanin patsas** sijaitsee Suomen Pankin edustalla Helsingin Kruununhaassa. Keräysvaroin rahoitettu muistomerkki paljastettiin Snellmanin päivänä 12. toukokuuta 1923. Muistomerkkikilpailu järjestettiin vuonna 1913 ja patsas valmistui jo vuonna 1916, mutta ensimmäinen maailmansota sekä Suomen sisällissota viivästyttivät sen paljastusta. Patsas on valettu Kööpenhaminassa Tanskassa ja sen on veistänyt Emil Wikström. Patsaan jalustan ja muistomerkin ympäristön on suunnitellut arkkitehti Eliel Saarinen. Patsas vaurioitui jatkosodan aikana Helsingin suurpommituksissa helmikuussa 1944. Sirpaleiden jalustaan jättämät vauriot on jätetty muistuttamaan pommituksista.

## Galleria


Photograph of the unveiling of the statue of Johan Vilhelm Snellman by Emil Wikström.jpg|Paljastustilaisuus 12.5.1923
Väinö Hämäläinen - Bank of Finland.jpg|Väinö Hämäläisen maalaus paljastustilaisuudesta


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* J. V. Snellmanin patsaan paljastustilaisuus toukok. 12 päivänä 1923, Suomen Kuvalehti, 19.05.1923, nro 20, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Pikakuvia paljastustilaisuudesta, Suomen Kuvalehti, 19.05.1923, nro 20, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Linda Dessau

**Linda Marion Dessau** (s. 8. toukokuuta 1953 East Melbourne, Victoria) on australialainen juristi ja asianajaja. Hän on toiminut Victorian kuvernöörinä 1. heinäkuuta 2015 alkaen.

## Lähteet
Alex Chernov

**Alex Chernov** (s. 12. toukokuuta 1938 Liettua) on australialainen juristi. Hän oli Victorian kuvernöörinä 8. huhtikuuta 2011 – 30. kesäkuuta 2015.

## Lähteet
Vjada (joki)

**Vjada** (, ) tai yleisesti myös **Veda** (Ве́да) on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella ja Latviassa Viļakan kunnassa virtaava joki, joka on Velikajan sivujoki.

## Joen kulku
Vjadan valuma-alue, jonka nimi on alussa Vāda, saa alkunsa Haanjan ylängön eteläosista, jota kutsutaan Latviassa Alūksnen ylängöksi. Pääuomaan tuleva vesi kerätään ylängön metsäojista alueella, joka sijaitsee kahdeksan kilometriä Viļakan kylästä länteen päin. Ojat johdetaan Nastrovan järven kautta Tepenīcan järveen. Järvien välistä osuutta kutsutaan jo Vādaksi, ja järvien jälkeen Vāda alkaa virtaamaan kohti koillista. Metsäalueet muuttuvat osittain viljellyksi alueeksi, missä joki käy Žīgurin kylä eteläpuolella ja sukeltaa sitten ikimetsien suojelualueeseen. Suojelualue päättyy Venäjän rajalle, jossa joki seuraa rajaa 2,3 kilometriä. Vādan osuus Latvian puolella on noin 40 kilometriä ja loppu on Venäjän Vjadan 43 kilometriä pitkä osuus. Joen meanderoiva kulku jatkuu Venäjällä laajempina kaarteina. Rajan takana jokea kutsutaan myös Vedaksi. Siihen yhtyy heti Liepna, joka virtaa lähes kokonaan Latviassa, ja 10 kilometrin jälkeen Voroža, melkein vain venäläinen joki. Neljän kilometrin päässä Vjada saapuu Rodovojeen (Родовое), jossa venäläinen Opotšna yhtyy siihen. Alajuoksulla 8 kilometriä Rodovojen alapuolla Vjadaan yhtyy Kira, joka on ainoa  oikealta puolelta siihen yhtyvä sivujoki. Vjada yhtyy Velikajaan Rutšin kylän (Ручьи) kohdalla aivan sivujokien Kuhvan ja Utrojan alapuolella.

## Valuma-alue ja sivujoet
Vjada sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Velikajan valuma-alueella. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Vjadan valuma-alueen latva-alueet sijaitsevat Latviassa ja niiden pinta-ala on 610 neliökilometriä. Matalampien osien valuma-alue, jonka pinta-ala on 550 neliökilometriä, sijaitsee Venäjällä pääosin Pihkovan alueella, ensin Ostrovin piirissä ja sitten Palkinon piirissä. Koko valuma-alueen pinta-ala on siten 1&nbsp;160 neliökilometriä. Vjadan suurimpia sivujokia on esitelty alla taulukossa.

})
! nimi()
! pituus(km)
! valuma-alue(km²)
! lähde
|-
| 16 || Kira || Кира || Koura || 60 || 300 ||1
|-
| 24 || Opotšna || Опочна || Opočna || 27 || 153 ||1
|-
| 28 || Voroža || Ворожа || Voroža || 55 || 184 ||1
|-
| 37 || Liepna || Лиепна || Liepna || 50 || 248 ||1
|-
|}
Lähteet: 1 = 

Joen valuma-alueella on joitakin järviä. Järvistä Nastrova ja Tepenīca sijaitsevat Vādan pääuomassa.

## Hallintoalue
Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (). Joen vesistörekisterin numero on 01030000212102000028853 . Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan- ja Leningradin alueeseen.

## Huomautuksia

## Lähteet
Maahockeyn maailmanmestaruuskilpailut 1975

**Maahockeyn maailmanmestaruuskilpailut 1975** olivat järjestyksessään kolmannet maahockeyn maailmanmestaruuskilpailut. MM-lopputurnaus käytiin 1.–15. maaliskuuta Malesian Kuala Lumpurissa, ja siihen osallistui 12 maajoukkuetta. Intia voitti historiansa ensimmäisen ja vuoteen 2019 mennessä ainoan mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Pakistanin 2–1. Pronssiottelussa Länsi-Saksa voitti isäntämaa Malesian 4–0. Turnauksen maalikuninkuus jaettiin seitsemällä osumalla Alankomaiden Ties Kruizen, Pakistanin Manzoor-ul Hassanin ja Puolan Stefan Otulakowskin kesken.

## Sijoitukset

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet