open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aarne Linna

**Aarne Hjalmar Linna** (20. elokuuta 1897 – 14. helmikuuta 1987) oli suomalainen jalkapalloilija.

Hyökkääjänä pelannut Linna edusti urallaan Helsingin Jalkapalloklubia ja Helsingin Palloseuraa. Hän voitti Suomen mestaruuden HJK:ssa 1917 sekä HPS:ssa 1921 ja 1922. Linna pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1919–1926 yhteensä 18 maaottelua, joissa hän teki kuusi maalia.

## Lähteet
Minnamari Tuominen

**Minnamari ”Minttu” Tuominen** (s. 26. kesäkuuta 1990 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä kevään 2014 SM-finaaleihin asti, jolloin siirtyi puolustajaksi. Hän on moninkertainen olympia- ja MM-mitalisti. Hän edustaa PHF:ssä pelaavaa Metropolitan Rivetersiä. 

Tuominen pelasi vuoden 2009 talviuniversiadeissa Suomen pronssia voittaneessa joukkueessa. Hänet valittiin edustamaan Suomea myös Vancouverin 2010 talviolympialaisissa. Suomen joukkue sai olympialaisista pronssia. Hän sai pronssia myös Sveitsin MM-kilpailuissa 2011, Ruotsin MM-kilpailuissa 2015 ja Yhdysvaltojen MM-kilpailuissa 2017 sekä toisen olympiapronssinsa Pyeongchangissa 2018. Suomen MM-kilpailuissa 2019 hän oli saavuttamassa Suomen ensimmäistä MM-hopeaa. Hän kuului Suomen pronssijoukkueisiin MM-kilpailuissa 2021 ja olympialaisissa 2022. Hän oli Suomen joukkueessa neljäs MM-kilpailuissa 2012, 2013 ja 2016 sekä viides olympialaisissa 2014. 

Tuominen on pelannut 258 naisten maaottelua ja kerännyt niissä tehopisteet 33+57=90. Olympialaisten 24 ottelussa hän on tehnyt kolme maalia ja antanut neljä maalisyöttöä. MM-kilpailuissa hän on pelannut 50 ottelua, joissa hän on tehnyt viisi ja syöttänyt yhdeksän maalia.

Tuominen voitti Bluesissa Suomen mestaruuden vuosina 2007, 2008 ja 2009. Hän pelasi Yhdysvalloissa Ohion valtionyliopiston Buckeyes-seurassa kaudet 2009–2013, jonka jälkeen palasi Bluesiin. Hän voitti Bluesissa Suomen mestaruuden jälleen 2014 ja 2015. Kauden 2016–2017 hän pelasi Svenska damhockeyliganin Linköping HC:ssä. Kaudella 2017–2018 hän palasi Bluesiin, voittaen Suomen mestaruuden vuonna 2019. Vuoden 2020 syyskuussa hän teki vuoden ammattilaissopimuksen kiinalaisen KRS Vanke Rays -seuran kanssa ja sairastui lokakuussa 2020 COVID-19-tautiin. Alkukauden 2021–2022 hän edusti Kiekko-Espoota. Kevään 2022 Tuominen pelasi kiinalaisessa Vanke Rays -seurassa ja oli voittamassa Venäjän-mestaruutta. Kausesta 2022–2023 alkaen hän on edustanut PHF:ssä pelaavaa Metropolitan Rovetersiä

Tuominen on tehnyt SM-sarjassa/liigassa 223 runkosarjaottelussa 111 ja syöttänyt 218 maalia. Pudotuspelien 61 ottelussa hän on viimeistellyt 21 ja alustanut 46 maalia. Yhdysvaltojen yliopistosarjassa hän pelasi 124 ottelua, joissa teki 16 ja syötti 33 maalia. Ruotsin pääsarjassa hän pelasi 32 runkosarjaottelua tehopistein 17+9=26. Pudotuspelien viidessä ottelussa hän teki yhden maalin. Venäjän liigan 36 runkosarjaottelussa hän teki seitsemän ja syötti 17 maalia. Kolmessatoista pudotuspeliottelussa hän antoi kuusi maalisyöttöä. PHF:ssä hän on 24 ottelussa tehnyt yhdeksän ja syöttänyt viisi maalia.

Tuominen on voittanut naisten liigan syöttötilaston kaudella 2018–2019, puolustajien pistepörssin 2019–2020 sekä puolustajien maalitilaston kausilla 2017–2018 ja 2019–2020. Hänet on valittu liigan All Stars -joukkueeseen kausilla 2014–2015, 2015–2016, 2017–2018, 2018–2019 ja 2019–2020. Hän voitti puolustajien maalipörssin Ruotsin liigassa kaudella 2016–2017 ja PHF:ssä kaudella 2022–2023.

## Lähteet

* 
* 
* 

### Viitteet
Cornelis Dopper

**Cornelis Dopper** (7. helmikuuta 1870 Stadskanaal – 18. syyskuuta 1939 Amsterdam) oli alankomaalainen säveltäjä, kapellimestari ja musiikkipedagogi. Hän opiskeli vuosina 1888–1890 Leipzigin konservatoriossa muun muassa Carl Reinecken ja Oscar Paulin opettamana. Hänet nimitettiin vuonna 1908 Concertgebouw-orkesterin toiseksi kapellimestariksi. Hän työskenteli orkesterissa, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1931.

Dopperin teoksiin sisältyy esimerkiksi seitsemän sinfoniaa ja neljä oopperaa.

## Sinfoniat
* 1. sinfonia, *Diana*
* 2. sinfonia, *Schotse* (skottilainen)
* 3. sinfonia, *Rembrandt*
* 4. sinfonia, *Sinfoniëtta*
* 5. sinfonia, *Sinfonia epica* 
* 6. sinfonia, *Amsterdam*
* 7. sinfonia, *Zuiderzee*

## Oopperat
* *[[De blinde van Castel Cuillé]]*
* *[[Frithjof]]* 
* *[[William Ratcliff]]*
* *[[Het Eerekruis]]* 

## Lähteet
Henry Ericsson

**Carl August Henry Ericsson** (6. helmikuuta 1898 Mikkeli – 16. lokakuuta 1933 Porvoo) oli suomalainen koristetaiteilija ja taidemaalari.
__NOTOC__
## Ura
Ericsson opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1915–1918 ja 1919 sekä Roomassa Scuola Ornamentale di Belle Artissa ja Pariisissa Académie Colarossissa ja Académie de la Grande Chaumièressa 1922–1924. Hän kouluttautui taideteolliseksi muotoilijaksi ja tuli tunnetuksi 1920-luvun puolesta välistä alkaen lasilla, hopealla, lasimaalauksilla, sisustuksilla ja näyttelytiloilla.

Hänet tunnetaan laajemmin vuoden 1925 Pariisin kansainvälisen taideteollisuusnäyttelyn Suomen osastosta, johon hän suunnitteli arkkitehtuurin, valitsi näyttelyesineet ja teki kunniasalin kattomaalaukset.

Vuosina 1931–1932 Ericsson toteutti sarjan graafisia teoksia, joiden aihepiirinä olivat 1918 sisällissodan tapahtumat. Ericsson oli sodan lopulla määrätty Hennalan vankileirille vartijan tehtäviin, joten hänellä oli aiheesta omakohtaista kokemusta.

Viimeisinä elinvuosinaan Ericsson oli poikansa Christoffer H. Ericssonin mukaan suuntautumassa entistä selvemmin maalaustaiteeseen.

Ericssonin monipuolinen ura kesti vain runsaan vuosikymmenen ja katkesi syksyllä 1933 auto-onnettomuuteen. Siinä kuoli myös hänen vaimonsa Mariquita o.s. Björnberg, jonka isä oli Fredrik Geronimo Björnberg. Ericsson ja hänen vaimonsa sekä kirjallisuudentutkija, dosentti Erik Kihlman ja tämän vaimo Gunnel Kihlman saivat surmansa maanantai-iltana 16. lokakuuta 1933, kun heidän autonsa syöksyi Porvoossa Porvoonjokeen. Surmansa saaneet olivat vierailleet kirjailija Jarl Hemmerin luona Porvoon Runoilijakodissa, ja paluumatkalla heidän autonsa tuli kovalla vauhdilla alas Nikolainkatua, rikkoi risteyksessä korokkeella olleen tieviitan ja syöksyi jokeen. Auton kuljettajana oli taiteilija Ericsson, joka myös omisti myös auton. Autossa olleet eivät tunteneet Porvoota ja luulivat että Nikolainkatu jatkui suoraan Porvoonjoen ylittävälle sillalle. Ericsson yritti viime hetkellä välttää jokeen ajamisen tekemällä jyrkän käännöksen mutta tällöin auto syöksyi syrjittäin jokeen, kääntyi vielä ympäri ja jäi etuosansa varassa joen pohjaan. Onnettomuuden uhrit saatiin noin 15 minuutin kuluttua pois autosta mutta elvyttämistoimet eivät enää onnistuneet.

## Palkinnot
* I ja III palkinto Turun tuomiokirkon lasimaalauskilpailussa 1924
* Ylimääräinen palkinto Eduskuntatalon seinämaalauskilpailussa 1930
* II palkinto Kansallisteatterin kattomaalauskilpailussa 1932

## Lähteet
* Ericsson, Christoffer H.: *Min far*. Litorale, Borgå, 2002. .
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen parhaat näyttämömaalarit, Aamulehti, 24.12.1925, nro 297, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Anna Vanhatalo

**Anna Vanhatalo** (s. 29. helmikuuta 1984 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Aiemmin Vanhatalo pelasi ringetteä, jossa hän voitti maailmanmestaruuden.

Ensimmäiset jääkiekkomaaottelunsa Vanhatalo pelasi syksyllä 2009. Vancouverin 2010 talviolympialaisissa ja Sveitsin MM-kilpailuissa 2011 hän voitti pronssia.

Vanhatalo edusti Espoo Bluesia kauden 2009–2010, venäläistä HC SKIF Nižni Novgorodia 2010–2011 ja sveitsiläistä ZSC Lionsia 2011–2013.

## Lähteet

* 
* 
### Viitteet
Isomäntyaratti

**Isomäntyaratti** (*Rhynchopsitta terrisi*) on Meksikon kotoperäinen papukaija, joka on aikaisemmin usein luokiteltu mäntyaratin alalajiksi. Lajin edellinen suomenkielinen lajinimi on **tummakäpyaratti**.

Isomäntyaratti kasvaa 40 cm pitkäksi ja painaa 400-450 grammaa. Se muistuttaa ulkonäöltään mäntyarattia, mutta sen punaiset kuviot ovat päässä tummemmat ja se on suurempi. Suurimmaksi osaksi isomäntyaratti on vihreä. Sillä on siivissään punaiset laikut ja ptsalla ja silmän takana sen pään kuvio on tummanpunainen. Nokka on musta, jalat harmaat ja silmää ympäröivä ihoalue beige. Nuorilla silmät ovat tummat ja niiden nokassa on keskellä huomattava vaalea pystyraita.

Sen elinympäristö käsittää suppean vuoristoalueen Meksikon itäosassa Nuevo Leónin osavaltiossa. Robert Thomas Moore kuvaili lajin holotyypin Galeanasta Sierra Potosísta 1947.

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on arvioinut isomäntyarratin erittäin uhanalaiseksi lajiksi. Intensiivinen laiduntaminen ja maanviljelyn lisääntyminen ovat tuhonneet ja heikentäneet metsää sen lisääntymisalueella. Vuosittain toistuvissa metsäpaloissa palaa laajoja alueita, ja palaneen mäntymetsän tilalle kasvaa piikkipensaikkoa. Kuivuus ruokkii tulipaloja ja kuivattaa luonnollisia vesilähteitä.

## Lähteet
Mikä tämä leikki on

**Mikä tämä leikki on** on Päivi Kautto-Niemen albumi vuodelta 1984.

## Kappaleet

# Mikä tämä leikki on 3:40  
# Kesäni muistot 3:24  
# Kuuma heinäkuu 3:43  
# Tuulen tanssi 3:52  
# Nukkekasvo 3:29  
# Iltaan tummuvaan 3:26  
# Jos toivoa jotakin voisin 3:31  
# Tulisia valtateitä 4:54  
# Alusta uudelleen 2:53  
# Lähelläin pitää sinut saan 3:24
Annina Rajahuhta

**Annina Rajahuhta** (s. 8. maaliskuuta 1989 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.

Rajahuhta edusti Suomea Vancouverin 2010 talviolympialaisissa, jossa Suomi voitti pronssia. Ennen olympialaisia hän oli pelannut 20 maaottelua eikä ollut osallistunut arvoturnauksiin. Hän sai pronssia myös Sveitsin MM-kilpailuissa 2011 sekä Pyeongchangin olympialaisissa 2018. Hän oli Suomen joukkueessa neljäs 2012 ja 2013 sekä viides olympialaisissa 2014. Suomen MM-kilpailuissa 2019 hän oli saavuttamassa Suomen ensimmäistä MM-hopeaa. Hän pelasi urallaan 168 maaottelua ja teki niissä tehopisteet 20+22=42.  MM-kilpailujen 25 ottelussa hän teki neljä maalia ja syötti yhden, olympialaisten 17 ottelussa hän antoi yhden maalisyötön.

Rajahuhta edusti SM-sarjassa nuorempana Itä-Helsingin Kiekkoa, Espoo Bluesia ja Tampereen Ilvestä sekä 1. divisioonassa Huntersia ja Salo HT:tä. Hän voitti Bluesin joukkueessa Suomen mestaruuden kaudella 2008–2009. Kesällä 2009 hän siirtyi Tampereen Ilvekseen ja voitti kaudella 2009–2010 jälleen Suomen-mestaruuden. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi Hämeenlinnan Pallokerhoon. Hän voitti taas SM-kultaa ja hänet valittiin lisäksi pudotuspelien parhaaksi pelaajaksi. Seuraavalla kaudella hän edusti sekä HPK:ta että kanadalaista Burlington Barracudas -joukkuetta. Vuosina 2012–2017 hän on edusti Bluesia, joka voitti Suomen-mestaruudet 2013, 2014 ja 2015. Lokakuussa 2017 hän siirtyi pelaamaan Kiinaan Kunlun Red Star -joukkueeseen, jossa pelasi yhden kauden. Kaudeksi 2018–2019 hän palasi Espoon Bluesiin, ja voitti samalla kaudella Suomen-mestaruuden. Elokuussa 2020 Rajajuhta teki jatkosopimuksen Kiekko-Espoon kanssa, ja voitti Suomen-mestaruuden jälleen 2021.

Rajahuhta päätti pelaajauransa kevääseen 2021. 

Rajahuhta pelasi SM-sarjassa/liigassa 325 runkosarjaottelua, joissa hän teki 239 maalia ja antoi 298 maalisyöttöä. Pudotuspelien 92 ottelussa hän viimeisteli 57 ja alusti 48 maalia. Hänet valittiin SM-sarjan/liigan ykköstähdistöön kausilla 2010–2011, 2012–2013, 2013–2014, 2016–2017 ja 2018–2019. Kanadan CWHL-liigan 18 ottelussa hän teki kuusi ja syötti seitsemän maalia.

Syksyllä 2014 Rajahuhdan todettiin sairastavan MS-tautia.

Pelaajauransa jälkeen Rajahuhta on toiminut jääkiekkoasiantuntijana Discoveryllä ja TV5:llä. Keväällä 2022 hän toimi Yle Puheen asiantuntijana naisten liigan finaaleissa.

## Saavutuksia

* Olympiapronssia 2010, 2018
* MM-hopeaa 2019
* MM-pronssia 2011
* SM-kultaa 2009, 2010, 2011, 2013, 2014, 2015, 2019, 2021

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Rosa Lindstedt

**Rosa Lindstedt** (s. 24. tammikuuta 1988 Ylöjärvi) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hänen seurajoukkueensa on kaudesta 2020–2021 lähtien ollut Ruotsin pääsarjassa pelaava Brynäs IF, jonka kapteenina hän on toiminut kaudesta 2021–2022. SM-sarjassa hän on edustanut Ylöjärven Ilvestä 2002–2003, Tampereen Tapparaa 2003–2007, Tampereen Ilvestä  2007–2012 ja JYPiä 2012–2016 sekä Ruotsin pääsarjassa HV71-seuraa 2016–2020. Hänen kasvattajaseuransa on Ylöjärven Tappara. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden 2010 ja 2016 sekä saanut Ruotsin sarjassa neljä kertaa hopeaa (2017, 2021–2023).

Lindstedt on pelannut SM-sarjassa 314 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 81 ja syöttänyt 160 maalia, Pudotuspelien 101 ottelussa hän on viimeistellyt 23 ja alustanut 26 maalia. Ruotsin pääsarjassa hän on tehnyt 231 runkosarjaottelussa 32 maalia ja syöttänyt 43. Pudotuspelien 47 ottelussa hän on viimeistellyt seitsemän ja syöttänyt kahdeksan maalia.

Lindstedt edusti Suomea Vancouverin 2010, Sotšin 2014 ja Pyeongchangin  2018 talviolympialaisissa. Vancouverissa ja Pyeongchangissa Suomen joukkue voitti pronssia. Hän pelasi kaikissa MM-turnauksissa vuosina 2011–2021 ja jälleen 2023. Hän kuului Suomen pronssijoukkueeseen Sveitsin 2011, Ruotsin 2015 ja Yhdysvaltojen 2017 MM-kilpailuissa. Suomen MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti hopeaa ja Kanadassa 2021 pronssia. Hän on pelannut 22.2.2022 mennessä 266 naisten maaottelua ja kerännyt niissä tehopisteet 36+42=78. MM-kilpailujen 57 ottelussa hän on tehnyt kahdeksan ja syöttänyt seitsemän maalia (tilanne 2023 kisojen jälkeen). Olympialaisten 16 ottelussa hän on antanut kaksi maalisyöttöä

Lindstedt on 186 senttimetriä pitkä ja hän on pisin talviolympialaisissa Suomea edustanut naisurheilija. Lindstedtin äidin serkku on painin olympiamitalisti Marko Asell.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Elämää eteenpäin

**Elämää eteenpäin** on Päivi Kautto-Niemen albumi vuodelta 1993.

## Kappaleet

# Elämää eteenpäin
# En jatkaa näin voi
# Kesäyö
# Kuinka sua kaipaan
# Rakkauden voima
# Sunny
# Syyskuu
# Sä katseellasi saat
# Tahdon tanssia ja laulaa
# Taksi vasta yöllä
# Tuuli alla siipien
# Uudestaan
Mira Kuisma

**Mira Kuisma** (s. 6. toukokuuta 1987 Kuopio) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edusti pelaajaurallaan kuopiolaista Kalevan Palloa ja Oulun Kärppiä. 

Kuisma kuului Suomen maajoukkueeseen vuodesta 2006, mutta ei päässyt pelaamaan arvoturnauksissa. Vuoden 2009 maailmanmestaruuskilpailuissa hän oli Suomen pronssijoukkueen kolmosmaalivahti. Myös Vancouverin 2010 talviolympialaisissa hän voitti pronssia, muttei päässyt pelaamaan.

Oulun Kärppien joukkueessa Kuisma saavutti useita SM-mitaleja. Hän päätti pelaajauransa keväällä 2011. Hän toimi kaudella 2012–2013 apuvalmentajana sekä Kärpissä että maailmanmestaruuskilpailuihin osallistuneen Itävallan alle 18-vuotiaiden tyttöjen maajoukkueessa. Hänet valittiin Kärppien päävalmentajaksi vuodenvaihteessa 2013–2014.

Elokuussa 2018 Kuisma nimitettiin Suomen alle 18-vuotiaiden tyttöjen jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajaksi Unkariin siirtyneen Jari Riskun tilalle.

## Lähteet

* 
* 
*

### Viitteet
Mäntyaratti

**Mäntyaratti** (*Rhynchopsitta pachyrhyncha*) on Meksikon kotoperäinen papukaija, joka elää Sierra Madre Occidentalin ylänköalueella. 

Isomäntyarattia pidettiin aikaisemmin sen alalajina. Mäntyaratin aiempi suomenkielinen lajinimi on **käpyaratti**.

William John Swainson kuvaili lajin holotyypin Meksikon tasangoilta 1827.

## Ulkonäkö
Mäntyaratti on iso aratti, se on pituudeltaan noin 38 senttimetriä pitkähkön pyrstönsä kanssa ja painaa noin 300 grammaa. Höynepuvultaan se on suurimmaksi osaksi vihreä. Punaista sillä on otsalla leviten silmän taakse, ranteessa ja jaloissa. Nokka on aikuisilla kokonaan musta ja silmät oranssit. Poikasilla on nokassa vaalea rantu ja niiden silmät ovat mustat. 

Isomäntyaratin ja mäntyaratin paras tuntomerkki on punaisen sävy: mäntyaratilla se on punainen, isomäntyaratilla paljon tummempi.

Nyt kun isomäntyaratti luetaan omana lajinaan, mäntyaratilla ei ole alalajeja, vain nimilaji.

## Levinneisyys
Luoteis- ja Keski-Meksikon ylängöt Sierra Madre Occidental -vuoristossa. Uudelleenistutettu Etelä-Arizonaan.

Vuonna 2021 tutkijat julkaisivat tutkimuksen koskien mäntyaratin mahdollista levinneisyysaluetta. Tutkijat löysivät mäntyaratin jäännöksiä USA:n New Mexicosta, jossa lintuja ei enää elä. USA:ssa ei elä enää kotoperäisiä papukaijalajeja, mutta luulöydöt kertovat, että nykyään Meksikossa elävä mäntyaratti eli aiemmin myös USA:n eteläosissa. Mäntyaratti vaatii nimensä mukaisesti erityisen elinympäristön, jossa on paljon havupuita. Luulöydöt ajalta vuosilta 600–1400 voivat siis kertoa alueen luonnosta ennen kuin ihminen muutti sitä omiin tarpeisiinsa.

## Lähteet

* World Parrot Trust: Thick-billed parrot
Sudenoja

**Sudenoja** ( (Suomessa) Развоз, *Razvoz*, v:sta 1948 (Venäjällä) Среднегорье, *Srednegorje*) on entinen Suomen kylä Karjalankannaksella Neuvostoliitolle luovutetulla alueella. Suomelle kuuluessaan Sudenoja kuului Kyyrölän kuntaan vuoteen 1934 asti ja tämän jälkeen Muolaan kuntaan. Nykyisin kylässä ei ole asutusta.

## Kyläkuva

Sudenoja sijaitsi Muolaan kunnan keskiosassa. Kylästä oli matkaa Kyyrölän kirkonkylään noin neljä kilometriä ja Muolaan kirkonkylään noin kahdeksan kilometriä. Sudenojan naapurikyliä olivat pohjoisessa Kangaspelto ja Ylä-Kuusaa, idässä Paakeli, etelässä Kyyrölä ja lännessä Tervola.  Sudenojan halki kulki Viipurista Kivennavalle johtanut kantatie 63, josta kylän keskustassa erkani maantie Valkjärven suuntaan. Kyläkeskustan itäpuolella virtasi Yskjoki. Vuonna 1936 Sudenojan pinta-ala oli 3,29 neliökilometriä, josta oli peltoa 108 hehtaaria, niittyä kolme hehtaaria ja metsää 218 hehtaaria.

Sudenojan väestö koostui lähes kokonaan venäläisistä, joiden esi-isät oli siirretty alueelle 1700-luvulla. Kylässä oli vain yksi suomalaistalo, sekin kyläkeskustan ulkopuolella Kyyrölään päin mentäessä. Kylä oli rakennettu perinteisen venäläisen maalaiskylän tavoin: talot sijaitsivat vieri vieressä maantien molemmin puolin, päädyt tielle päin. Kylän maataloutta olivat elvyttäneet Yskjoen rehevään laaksoon raivatut uudispellot. Kangaspellon venäläiset asukkaat olivat ortodokseja ja kuuluivat Kyyrölän seurakuntaan. Kylässä oli kauppa.

Sudenojalla ei ollut omaa koulua, vaan suurin osa kylästä kuului Kangaspellon koulupiiriin ja pienempi osa Kyyrölän koulupiiriin.

## Sota-aika

Sudenojan väestö evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kyläläiset pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Jälleenrakennuksen lisäksi päätettiin Kyyrölän jakokunnan kylissä, joihin Sudenoja kuului, aloittaa tilusjärjestely, jonka avulla useisiin osiin ja palstoihin jakautuneet tilat saataisiin toimivimmiksi kokonaisuuksiksi. Tilusjärjestelyn yhteydessä Kangaspellon, Sudenojan ja Parkkilan kylät lakkautettiin ja liitettiin Kyyrölän kylään. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylän asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa kylä jäi taas Neuvostoliiton puolelle.

Sodan jälkeen Muolaan siirtoväki asutettiin Lounais-Hämeeseen, Etelä-Pirkanmaalle ja Hämeenlinnan seudulle, jossa Kyyrölän alueen kylien asukkaat asutettiin Hämeenlinnan kaupunkiin, Hämeenlinnan maalaiskuntaan ja Vanajan kuntaan.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Samuel Schmid

**Samuel Schmid** (s. 8. tammikuuta 1947 Rüti bei Büren, Bern) on sveitsiläinen poliitikko, joka toimi maansa puolustusministerinä vuosina 2001-2008 ja liittopresidenttinä vuonna 2005.

Schmid edustaa nykyisin Sveitsin porvallis-demokraattista puoluetta aiemman Sveitsin kansanpuolueen sijasta. Sieltä hän lähti poliittisen valtapelin seurauksena. Muut puolueet eivät hyväksyneet vaalit voittaneen kansanpuolueen maahanmuuttokriittistä linjaa ja valitsivat sen vuoksi puolueen liittoneuvoston jäseniksi maltilliset Schmidin ja Eveline Widmer-Schlumpfin. Vastalauseena tälle kansanpuolue "jättäytyi" hallituksen ulkopuolelle erottamalla Schmidin ja Widmer-Schlumpfin parlamenttiryhmästään. 1. tammikuuta 2009 Ueli Maurer seurasi Schmidiä tämän jättäydyttyä liittoneuvoston ulkopuolelle.

Schmid asuu nykyisin syntymäkaupungissaan, on naimisissa ja hänellä on kolme poikaa. Hänen veljensä Peter Schmid oli Bernin kantonin hallintoneuvostossa vuosina 1979-1998.

## Aiheesta muualla

*Profiili kansalliskokouksen sivuilla
Patagonianaratti

**Patagonianaratti** (*Cyanoliseus patagonus*) on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö käsittää Argentiinan, jossa tavataan kolme alalajia, sekä Keski-Chilen, jossa elää alalaji *bloxami*. Louis Jean Pierre Vieillot kuvaili lajin holotyypin Buenos Airesista 1818. Sitä on joskus myös kutsuttu nimillä kaivajapapukaija ja patagonianpapukaija.

## Ulkonäkö
Patagonianaratti on suuri aratti: se on nokasta pitkän pyrstön kärkeen noin 45 senttimetriä pitkä ja painaa noin 250-390 grammaa alalajista riippuen. Sillä on neljä alalajia: *C.p. patagonus, C.p. andinus, C.p. bloxami* ja *C.p. conlara.*

Suurimmaksi osaksi patagonianaratti on tummanruskea, joka siivillä ja päällä taittaa vihreään, kaulalla taas harmaaseen. Alavatsa on keltainen jossa on alalajista riippuen vaihtelevan kokoinen oranssi tai punainen laikku. Alalajista riippuen kaulalla voi olla valkoista. Nokka on musta, vaaleankeltaista silmää ympäröivä ihoalue valkoinen, jalat vaaleanpunaiset mutta kynnet mustat.

Poikasilla on tummat silmät ja beige rantu ylänokassa.

## Elintavat

Patagonianaratti pesii kolonioissa, joissa yksittäiset pesät on kaiverrettu vieriviereen esim. hiekkatörmälle, yleensä veden lähelle. Parven koko voi olla jopa 1000 lintua. 

## Lemmikkinä
Patagonianaratti on Suomessa harvinainen lemmikki.

Lajin hoito ei eroa juuri lemmikkilintujen perushoidosta. Voidakseen hyvin se tarvitsee omanlajisen tai vähintään samaa sukua olevan lintutoverin, runsaasti tilaa, lajityypillisiä tarpeita tyydyttävän ruokavalion, riittävästi virikkeitä, lintulähtöiset käsittely- ja koulutustavat sekä päivittäistä vapaanaoloa häkistä turvalliseksi tehdyssä sisätilassa.

Laji kuuluu CITES II/B -liitteeseen, jolloin sillä tulee vankeudessa olla yksilöön yhdistettävissä oleva alkuperätodistus. Ilman alkuperätodistusta tai siihen verrattavia papereita linnun myyminen, pesittäminen ja kaupallinen esilläpito esim. kotieläinpihalla on kiellettyä.

## Lähteet
Päivi Kautto-Niemi (albumi)

**Päivi Kautto-Niemi** on Päivi Kautto-Niemen albumi vuodelta 2005.

## Kappaleet

# Suoraan suoneen 
# Lentoon 
# Sait sieluni soimaan 
# Liljankukka 
# Sä vain 
# Majakan loiste 
# Oh la la 
# Tämä yö 
# En kuitenkaan 
# Yön silmät 
# Sillä siisti 
# Etkö sä nää 
# Elämä kiitää 
# Ei kauniimpaa 
# Niin monta yötä 
# Tahdon tanssia ja laulaa 
# Kun minuun kosketat
Ruslan ja Ljudmila

**Ruslan ja Ljudmila** () on Mihail Glinkan viisinäytöksinen ooppera. Sen ensiesitys oli 9. joulukuuta 1842 Pietarissa. Teoksen Libretto perustuu Aleksandr Puškinin saman nimiseen runoon. *Ruslanissa ja Ljudmilassa* roolien jako eri äänialoille poikkeaa italialaisesta ja ranskalaisesta oopperasta. Esimerkiksi Ruslan – nuori ritari – ei suinkaan ole tenori, vaan baritoni tai basso.

## Lähteet
Pappia kyydissä

**Pappia kyydissä** on vuonna 1998 MTV3:lla esitetty suomalainen televisiosarja. Sarjan käsikirjoittivat Pertsa Reponen ja Heikki Itänen. Lukuisia viihdesarjoja MTV3:lle kirjoittaneelle Pertsa Reposelle *Pappia kyydissä* jäi viimeiseksi tv-käsikirjoitukseksi. Reponen kuoli elokuussa 1998, neljä päivää ennen sarjan ensimmäisen jakson esitystä. Ohjelmaa esitettiin perjantaisin klo 21.00–21.30. Sarjaa ei ole esitetty uusintana. Sarja on julkaistu DVD:nä vuonna 2013.

## Jaksoluettelo

## Näyttelijät
* Santeri Kinnunen – Kari Erkkilä
* Maija-Leena Soinne – Ester Huhtanen
* Titta Jokinen – Kaisa Käyhkö
* Erkki Saarela – Unski
* Erkki Liikanen – Joonas Laurila
* Tarja Omenainen – Malla
* Anna-Elina Lyytikäinen – Maarit
* Vesa Mäkelä – talonmies Hakkarainen
* Kristiina Elstelä – rouva Tulivaara
* Hannu Seikkula – baarimikko
* Virpi Portimo – hoitaja
Fabián Canobbio

**Ernesto Fabián Canobbio Bentaberry** (s. 8. maaliskuuta 1980, Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän pelasi kotimaansa lisäksi seitsemän kautta Espanjassa ja yhden kauden Kreikassa. Hän oli pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

## Seurajoukkueura
Canobbio aloitti ammattilaisuransa uruguaylaisesta Progresosta vuonna 1997. Pelattuaan kolme kautta joukkueessa hän siirtyi Uruguayn suurseura Peñaroliin. Siellä hän pelasi seuraavat kaksi kautta, jonka aikana kertyi 73 ottelussa 26 maalia. Joukkue voitti myös kaudella 2003 pääsarjamestaruuden.

Vuonna 2003 hän siirtyi Rafael Benítezin valmentamaan Valenciaan, jossa hänen peliaikansa jäi kuitenkin hyvin vähälle. Hän teki kauden aikana yhden maalin kotiottelussa Celta Vigoa vastaan.

Kaudeksi 2004–2005 Canobbio siirtyi juuri pääsarjasta pudonneeseen Celta Vigoon vuoden lainasopimuksella. Celtalla oli mahdollisuus osto-optioon kauden jälkeen. Hän oli joukkueensa paras maalintekijä 12 osumallaan yhdessä Jandron kanssa. Celta käytti osto-optionsa Canobbioon ja niin hän siirtyi pysyvällä siirrolla joukkueeseen.

Kolmen seuraavan kauden aikana Celtassa Canobbio oli joukkueen tärkeimpiä hyökkäyspään pelaajia. Viimeisellä Celta-kaudellaan 2007–2008 hän teki seitsemän maalia. Joukkue ei kuitenkaan onnistunut nousemaan takaisin maan pääsarjaan ja niin hänet vapautettiin sopimuksestaan heinäkuussa 2008. Myöhemmin samana kesänä hän siirtyi pääsarjaseura Valladolidiin.

Marraskuussa 2008 hän ratkaisi maaleillaan pelit Sevillaa sekä Real Madridia vastaan.

## Maajoukkueura
Canobbio teki ensiesiintymisensä Uruguayn maajoukkueessa 7. lokakuuta 2001 vuoden 2002 MM-karsintaottelussa Kolumbiaa vastaan. Hänet valittiin mukaan kokoonpanoon vuoden 2007 Copa Américaan, jossa hän pelasi kaksi ottelua Uruguayn saavuttaessa pronssia. Hän pelasi kaikkiaan yhdeksän maaottelua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tilastot BDFutbol -sivustolla
Parhaat – 20 suosikkisävelmää (Kikan albumi)

**Parhaat – 20 suosikkisävelmää** on Kikan kokoelma-albumi vuodelta 1997. Levy on koottu Kikan neljältä ensimmäiseltä levyltä sekä niiden singleiltä.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Käännösversiot
Kappale "Anna kulta anna" on käännösversio ranskalaisen *Ottawan*-yhtyeen kappaleesta "Hands Up" vuodelta 1981. Kappale "Apinamies" on käännösversio kappaleesta "Big Fat Oranguman", jonka alkuperäisenä säveltäjinä ovat Tony Cole, Graeme Hall, ja Steve Wolfe, johon Pertti Reponen on tehnyt suomenkieliset sanat. Kappale "Vastarakastunut" taas on käännösversio *Dollar*-yhtyeen vuonna 1979 julkaissusta kappaleesta "Love's Gotta Hold On Me", ja kappale "Näinkö Aina Meille Käy" on käännösversio Barbi Bentonin vuonna 1978 julkaistusta kappaleesta "Ain't That Just The Way That Life Goes Down".

## Pseudonymit
Levyn kappaleiden todelliset säveltäjät ja sanoittajat ovat piiloutuneet taiteilijanimien taakse; "Kirsi Sunila" on Ilkka Vainion taiteilijanimi, "Inari Katramo" on Veikko Samulin taiteilijanimi, ja "Kristiina Sydänmaa" on vuorostaan Risto Asikaisen taiteilijanimi. 

## Lähteet
Kliininen farmakologia

**Kliininen farmakologia** on lääketieteen alue, osa farmakologiaa, jonka piiriin kuuluvat lääkehoito ja lääkeaineiden vaikutukset ihmisessä.

Koe-eläin- tai laboratoriokokeet ovat riittämättömiä selvittämään lääkeaineiden etuja ja varjopuolia, jolloin kliinisen farmakologian tehtäväksi jää tutkia niiden varsinaiset vaikutukset erilaisissa tautitiloissa ja muissa erikoisolosuhteissa. 

## Lähteet
Teuvan vaakuna

**Teuvan vaakuna** on Teuvan kunnan tunnus, joka viittaa maatalouteen.

Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kaksi hopeista varstaa ristikkäin.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Teuvan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 30. joulukuuta 1952. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 20. huhtikuuta 1953.

## Lähteet
* 
*
Klintti

**Klintti** () on sedimenttikiveen eroosion vaikutuksesta syöpynyt laaja törmä eli kliffi. Klinttejä tavataan kallioisilla rannikoilla ja ne voivat olla osittain taluksen peittämiä tai terassimaisia. Klintti tarkoitti alkuaan Viron Suomenlahden puoleisen rannikon abraasiotörmää, mutta nimitys sai myöhemmin yleisemmän merkityksen. Ruotsissa klintti () merkitsee paitsi rantajyrkännettä myös muunlaisessa maastossa sijaitsevaa jyrkännettä.

**Kliffi** () tarkoittaa klintin tavoin rannan geologisiin kerrostumiin (sedimentteihin) muodostunutta äkkijyrkkää törmää. Nimitystä käytetään varsinkin Englannin kanaalin kalkkikivitörmistä.

## Katso myös
* Baltian klintti

## Lähteet
Monotrysia

**Monotrysia** on erilaissuonisten perhosten toinen ryhmä (toisen muodostavat aitoperhoset). Monotrysiaan kuuluvien lajien naarailla on vain yksi genitaaliaukko, kun aitoperhosilla niitä on kaksi. Kaikki lajit ovat pienikokoisia ja yleensä suhteellisen vaatimattoman näköisiä. Ryhmällä ei katsota olevan varsinaista taksonomista asemaa eikä esimerkiksi ITIS käytä sitä luokituksessaan.

## Lähteet
Cristina D’Avena

**Cristina D’Avena** (s. 6. heinäkuuta 1964 Bologna, Italia) on italialainen laulaja ja näyttelijä, joka esiintyy myös televisiossa.

Hieman yli kolmivuotiaana D’Avena osallistui italialaiseen Kultaisen šekiinin laulukilpailuun (*Zecchino d’Oro*) kappaleella ”Il valzer del moscerino”, joka sijoittui kolmanneksi. Tämän jälkeen hän oli Kultaisen šekiilin laulukilpailun kuoron, Piccolo Coro dell’Antonianon, jäsenenä vuoteen 1976 asti, mutta jatkoi vielä nuoremman sisarensa kanssa kuorossa käymistä viiden vuoden ajan.

Vielä 1980-luvun alussa D’Avena näki laulamisen lähinnä harrastuksena. Samoihin aikoihin Canale 5 -televisiokanavan lastenohjelmien vastaava Alessandra Valeri Manera etsi naisääntä esittämään japanilaisen *Pinokkio*-animaation tunnuslaulun. Tämän jälkeen D’Avena on esiintynyt 1980-luvun loppupuolella useissa lasten televisio-ohjelmissa. Vuonna 1998 hän esiintyi myös elokuvassa ja 2007 hän julkaisi televisio-ohjelmien tunnuskappaleita sisältävän levyn. Ulkomailla, ja etenkin Euroopassa, D’Avena tunnetaan animaatioiden, etenkin japanilaisen animaatoiden alkutunnuskappaleiden (engl. "opening theme" tai "intro", ital. "sigla") laulajana. Hän lauloi sarjoihin liittyvät alun tunnusmusiikit, jotka Italian televisioyhtiöt ja muusikot tuottivat sarjoille.

D’Avena on julkaissut 169 albumia ja 72 singleä. Hän on esiintynyt myös useilla videoilla ja yhdellä DVD:llä. Televisio-ohjelmissa hän on ollut mukana 1960-luvun lopusta tähän päivään. Vielä nykyäänkin D’Avena toimii Kultaisen šekiilin laulukilpailun parissa muun muassa esiintymällä vierailevana artistina kilpailun televisio-ohjelmissa sekä laulamalla joskus yhdessä kilpailussa olevien lasten kanssa. 

## Aiheesta muualla
* 
*
Ilmavalokuvaus

**Ilmavalokuvaus** on maanpinnalla olevien kohteiden valokuvausta ilmasta. Kamera ei ole tuettu maahan asti. Ilmavalokuvia voidaan ottaa esimerkiksi lentokoneesta, helikopterista, kuumailmapallosta, miehittämättömistä radio-ohjattavista lennokeista sekä leijojen tai laskuvarjojen avulla.

Maanmittauslaitoksella on noin 700&nbsp;000 ilmavalokuvan tietokanta. Kuvia voi tarkastella Kansalaisen Karttapaikka -sivuston avulla.  Kuvat ovat ortoilmakuvia.  Ortoilmakuva on ilmakuva, joka kuvaa maanpinnan kohtisuoraan ilmasta katsottuna ja korjattuna tasokarttaa varten.

Suomen Ilmakuva Oy:n arkistossa on yli 2,4 miljoonaa kuvaa 1950-luvulta alkaen.  Lentokuva Vallas Oy:n arkistossa on neljältä vuosikymmeneltä yli 330&nbsp;000 ilmakuvaa, joita voi selata Internetissä.

## Katso myös
*Maisemavalokuvaus

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Rautavaara, Arno & Vallas, Hannu: Maailman kaunein saaristo. Tammi 2008.
* Neuvonen, Veikko & Vallas, Hannu: Suomi ilmasta. Tammi 2007.

## Aiheesta muualla

*Maanmittauslaitoksen digitoimia vanhoja ortoilmakuvia Paikkatietoikkunassa
*Asetus eräiden alueiden ja kohteiden ilmakuvauksesta
Lela Star

**Lela Star** (s. 13. kesäkuuta 1985 Florida) on yhdysvaltalainen aikusviihdenäyttelijä. Hän muutti Los Angelesiin vuonna 2006 ja oli vuonna 2010 ehdolla AVN-palkinnon saajaksi.

Hän on näytellyt yli 80 aikuisviihde-elokuvassa. Lisäksi hän on toiminut *[[Penthouse]]n* mallina ja oli kuukauden Penthouse Pet heinäkuussa 2010.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut 
*
Henrik Karlsson (pilapiirtäjä)

**Henrik Karlsson** (taiteilijanimeltään **Karlsson**, s. 1956 Loviisa) on suomalainen pilapiirtäjä, joka toimi vuodesta 2005 Helsingin Sanomien pääkirjoitussivun pilapiirtäjänä. Karlsson jäi eläkkeelle vuonna 2020. Pilapiirtäjänä Karlssonin tyyliä on kuvailtu rauhalliseksi.

## Elämä
Karlsson kasvoi Loviisassa suomenruotsalaisessa perheessä. Ensimmäiset piirroksensa hän julkaisi Östra Nyland -lehdessä. Helsingin Sanomissa Karlsson työskenteli vuodesta 1986 alkaen. Hän siirtyi Helsingin Sanomien pääkirjoitussivun pilapiirtäjäksi maaliskuussa 2005 Terho Ovaskan jäädessä eläkkeelle.  Karlssonin jäätyä eläkkeelle häntä seurasi pestissä Pertti Jarla.

## Lähteet
Kohtaamiset ja erot

**Kohtaamiset ja erot** on 21-osainen suomalainen televisiosarja, joka esitettiin Yle TV2-kanavalla 1994–1995. Sarja on esitetty uusintana 1998.

Sarja sai vuonna 1995 Telvis-kunniakirjan..

## Näyttelijät

*Merja Larivaara – Inkeri Tatti
*Martti Pennanen – Topi Matikainen
*Ritva Oksanen – Tyyne Matikainen
*Jan Nyquist – Herkko Matikainen
*Mira Kivilä – Airi Matikainen
*Tauno Karvonen – Otto Pukkila
*Helena Haavisto – Valma Pukkila
*Susanna Haavisto – Annikki Multanen
*Emmi Suhonen – Liisukka Multanen
*Kari Kihlström – Unkka
*Tuija Ernamo – Kerttu
*Pertti Koivula – Yrjö
*Eira Soriola – Yrjön äiti
*Pirkko Uitto – Kaija
*Reija Jassu – Marketta
*Kai Lehtinen – Kalle
*Kari Arffman – Eero Vihviläinen

## Jaksoluettelo

## Lähteet
Country Joe and the Fish

**Country Joe and the Fish** on yhdysvaltalainen psykedeelistä rockia soittava yhtye, joka toimi aktiivisesti länsirannikon ja San Franciscon lahden alueella 1965–1971. 

Yhtyeen perustivat vokalisti Country Joe McDonald ja kitaristi Barry Melton. Country Joe and the Fish esitti kappaleissaan suoraa kritiikkiä Vietnamin sotaa vastaan. Folk- ja psykedeelissävytteisen yhtyeen tunnetuin kappale on "The Fish Cheer/I-Feel-Like-I'm-Fixin'-To-Die Rag", jonka sävelsi ja sanoitti McDonald vuonna 1965, mutta joka julkaistiin vasta yhtyeen toisella albumilla 1967. McDonald esitti kappaleen Woodstockissa vuonna 1969.

Yhtyeen nimi viittaa Staliniin ("Country Joe") ja Maon vertaukseen "kaloista, jotka uivat kansojen meressä".

## Diskografia
* *[[Electric Music for the Mind and Body]]*, Vanguard (1967) 
* *[[I-Feel-Like-I’m-Fixin’-to-Die]]*, Vanguard (1967)
* *[[Together (Country Joe and the Fish)|Together]]*, Vanguard (1968) 
* *[[Here We Are Again]]*, Vanguard (1969) 
* *[[CJ Fish]]*, Vanguard (1970)
* *[[Reunion (Country Joe and the Fishin albumi)|Reunion]]*, Vanguard (1977)
* *[[Live! Fillmore West 1969]]*, Vanguard (1994)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset sivut
Elegia (kappale)

__NOTOC__
**Elegia** on Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen toinen single albumilta *[[Rajaportti]]*. Kappaleen B-puolena julkaistu ”Mustamaalaan” on lainakappale Sielun Veljiltä.

Kappale debytoi Suomen virallisen singlelistan toisella sijalla, ja se pysyi listalla yhteensä 7 viikkoa.

## Kappaleet
# 
# 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elegia discogs.com -sivustolla
Mihail Hrunitšev

**Mihail Vasiljevitš Hrunitšev** (; 22. maaliskuuta 1901 – 2. kesäkuuta 1961) oli Neuvostoliiton lentokoneteollisuusministeri 1950-luvulla.

Mihail Hrunitšev liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen vuonna 1921. Hän yleni vuonna 1944 kenraaliluutnantiksi Neuvostoliiton asevoimien teknisissä joukoissa ja sai Neuvostoliiton sankarin kunnianimen vuonna 1945. Hrunitševista tuli lentokoneteollisuusministeri vuonna 1946. Hän oli Neuvostoliiton ministerineuvoston varapuheenjohtaja vuosina 1955–1957 ja vuonna 1961.

## Lähteet
* Great Soviet Encyclopedia, 3rd Edition, toimittanut A. M. Prokhorov, 1978, Publishing House Soviet Encyclopedia
Espanjan edustajainhuone

**Espanjan edustajainhuone** () on Espanjan parlamentin alahuone. Edustajainhuoneeseen valitaan joka neljäs vuosi 350 edustajaa. Edustajat valitaan D'Hondtin menetelmällä. Puhemies on Meritxell Batet.  

Perustuslain mukaan edustajainhuoneen velvollisuus on huolehtia hallituksen muodostamisesta ja vahvistaa senaatin tekemät muutosehdotukset kaikkiin ehdotettuihin lakeihin. Edustajainhuone myös valmistelee valtion budjetin..   

Viimeisimmät vaalit pidettiin heinäkuussa 2023, ja niissä työväenpuolue menetti suurimman puolueen asemansa kansanpuolueelle. Tämän vaalivoitto oli kuitenkin niin niukka, että maassa joudutaan mahdollisesti pitämään uudet vaalit.  

Yksi edustajainhuoneen toiminnasta raportoiva media on *Canal Parlamento*, jonka omistaa edustajainhuone. Sen ohjelmistoon kuuluvat muun muassa live-lähetykset edustajainhuoneen istunnoista..      

Edustajainhuoneessa toimii myös lahjapuoti.  

## Galleria

Tiedosto:Coat of Arms of the Congress of Spain.svg|Edustajainhuoneen vaakuna
Tiedosto:Madrid - Congreso de Diputados 1.JPG|Edustajainhuoneen julkisivu


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mjasištšev M-55

**Mjasištšev M-55** (Nato-koodi Mystic) on korkealla lentävä neuvostoliittolainen tiedustelulentokone, joka kehitettiin Mjasištšev M-17-koneesta.

## M-17
M-17-koneen suunnittelu alkoi vuonna 1978, jolloin Yhdysvallat edelleen – satelliittitekniikan käytöstä huolimatta – lähetti tiedustelupalloja Neuvostoliiton yli. Tarkoitus oli, että M-17-kone voisi ampua pallot alas. Koneen ensilento tapahtui 26. toukokuuta 1982. 28. maaliskuuta 1990 M-17 ohjaajanaan Vladimir Arkhipenko teki edelleen voimassa olevan 16–20-tonnisten lentokoneiden lakikorkeusennätyksen: 21&nbsp;830 metriä. M-17-kone on saavuttanut 12 Fédération Aéronautique Internationalen maailmanennätystä, joita viisi on edelleen voimassa.

## M-55
M-17:n rooli tiedustelupallojen metsästäjänä Neuvostoliiton ilmavoimissa päättyi vuonna 1987. Raskaampi kaksimoottorinen M-55 Geophysica sai tämän roolin, ensimmäinen M-55 lensi vuonna 1988. Vuonna 1994 tiedustelukoneen valmistus päättyi, koneita oli valmistettu vain viisi kappaletta.

21. syyskuuta 1993 M-55 ohjaajanaan Viktor Vasenkov lensi 21&nbsp;360 metrin korkeuteen ja tämä on painoluokan ennätys edelleen. M-55 saavutti 15 FAI:n ennätystä, joista yhtään ei ole ylitetty.

Osa M-55 Geophysica-koneista on edelleen tutkimuskäytössä. Niillä on muun muassa tutkittu vuosina 1996–1997 Arktiksen stratosfääriä.

Irlantilaisen Qucomhaps-yhtiö http://www.qucomhaps.com/  on pohtinut M-55-koneenkäyttöä tietoliikennelinkkinä Kaakkois-Aasiassa.

## Lähteet

 
## Aiheesta muualla
* Manufacturers Web site 
* Aviation.ru 
* Flugzeuginfo.net (M-17/M-55 Specifications)
Kuunkuiskaajat

**Kuunkuiskaajat** on vuosina 2008–2016 ja uudestaan vuodesta 2025 lähtien toiminut suomalainen folkduo, jonka muodostavat Värttinä-yhtyeen Johanna Hytti (o.s. Virtanen) ja Susan Aho. Kuunkuiskaajat edusti Suomea vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Työlki ellää”, mutta putosi semifinaalissa ja menetti finaalipaikan kolmella pisteellä.

Susan Aho on kuulunut Värttinä-yhtyeeseen vuodesta 1997 ja Johanna Hytti vuodesta 2001. Kuunkuiskaajat perustettiin, kun Saksa–Suomi-seura etsi yksitoista tilaisuutta kestävälle Saksan-kiertueelle yhtyettä, joka esittäisi myös tangoa. Virtanen ja Aho totesivat pystyvänsä tähän ja lähtivät duona kiertueelle. Yhdistelmä toimi, ja Kuunkuiskaajat teki ensilevynsä, jonka oli tarkoitus ilmestyä elokuussa 2009. Pääsy euroviisukarsintoihin lykkäsi levyn ilmestymisen joulukuulle. Levyltä valittiin euroviisuehdokkaaksi Timo Kiiskisen kirjoittama kappale ”Työlki ellää”. Kuunkuiskaajat julkaisivat vuonna 2016 toisen albuminsa *Revitty rakkaus*. Sen myötä duo myös lopetti toimintansa juhannuksena 2016.

Toukokuussa 2023 Kuunkuiskaajat julkaisi oman ”boomer-versioksi” luonnehditun parodian Käärijän ”Cha cha cha” -kappaleesta.

Musiikillisiksi esikuvikseen Kuunkuiskajien naiset ovat nimenneet Laila Kinnusen ja Harmony Sistersin.

Tammikuussa 2025 yhtye ilmoitti paluustaan 9 vuoden tauon jälkeen julkaisten samalla uuden singlen ”Äänekäs sydän*”*.

## Diskografia
### Albumit
* *[[Kuunkuiskaajat (albumi)|Kuunkuiskaajat]]* (2009)
* *[[Revitty rakkaus]]* (2016)

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Vedenalainen valokuvaus

**Vedenalainen valokuvaus** on tavallisesti sukeltamisen, pintasukeltamisen tai uinnin yhteydessä tapahtuvaa valokuvaamista siten, että kamera tai vähintäänkin objektiivin etulinssi on veden alla. Etulinssi voi olla myös osittain veden alla ja osittain pinnan yläpuolella, jolloin kuvaan saadaan vedenalaisia ja -päällisiä kohteita yhtä aikaa.

Vedenalaisen valokuvauksen välineet ja kuvaustekniikka poikkeavat normaalista kuvauksesta. Kamera voi olla vedenpitävä tai se on suljettu vedenpitävään, läpinäkyvään suojaan. Syvälle mentäessä auringonvalon pitkät aallonpituudet (kuten punainen ja oranssi) suodattuvat aiheuttaen värien ja kontrastin vähenemisen sini-vihreisiin aallonpituuksiin. Värien vaimeneminen tapahtuu myös vaakasuorassa suunnassa veden alla. Tämän vuoksi kamera pyritään saamaan lähelle kohdetta. Laajakulma- ja makro-objektiivit ovat sopivia vedenalaiseen kuvaukseen. Salamalaitetta käytetään usein lähellä olevien vedenalaisten kohteiden värien esiintuomiseen.

Vedenalainen maisema on vaativa maisemavalokuvauksen kohde.

## Katso myös
*Luontovalokuvaus
*Maisemavalokuvaus
*Sukellus

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Esimerkki värien muuntumisesta ja värikorjauksista vedenalaisessa kuvauksessa
Calibri

**Calibri** on sans-serif-luokkaan kuuluva kirjaintyyppi, joka kuuluu Microsoftin ClearType -fonttikokoelmaan.

Calibri korvasi Microsoft Office 2007 -ohjelmistopaketissa Times New Romanin oletusfonttina Wordissa ja Arialin oletusfonttina PowerPoint-, Excel- ja Outlook-ohjelmissa. Se on oletusfonttina myös Microsoft Office 2010 -ohjelmistopaketissa.

Calibrin suunnitteli Lucas de Groot Microsoftille hyödyntämään ClearType-renderöintitekniikkaa.

Kesäkuussa 2023 Microsoft ilmoitti Microsoft 365 -toimistopaketin ottavan oletuksena käyttöön uuden Aptos-fontin (aiemmin Bierstadt). Fontin on suunnitellut Steve Matteson, joka myös suunnitteli Windowsin käyttöliittymän Segoe-fontin.

## Muotoilu

Calibri-fonttiin kuuluvat pehmeät, pyöristetyt kulmat ja käännökset, jotka erottuvat parhaiten isommilla fonttikooilla. Calibri kattaa latinalaisten aakkosten lisäksi kreikkalaisen ja kyrillisen kirjaimiston. OpenType-ominaisuuksiin kuuluvat muun muassa kapiteelit, ylä- ja alaindeksit sekä ligatuurit.

## Saatavuus
Fontti toimitetaan Windows Vistan, Windows 7:n, Microsoft Office 2007:n ja Microsoft Office 2008 for Macin mukana. 

Calibri, kuten myös Cambria, Candara, Consolas, Constantia ja Corbel, tulee myös ilmaisen Powerpoint 2007 Viewerin sekä Microsoft Office Compatibility -ohjelmistopaketin mukana.

Fontin kaupallista versioita myyvät Ascender Corporation sekä Monotype Imaging MicroType-formaatissa osana Vista 8 Font Set package -ohjelmistolaajennusta.

Vuonna 2013 Google julkaisi ilmaisena SIL Open Font Licensellä Carlito-fontit, joka on metriikaltaan sama kuin Calibri. Täten ChromeOS:n tai LibreOfficen käyttäjät voivat katsella ja tulostaa Calibria käyttäviä dokumentteja ilman sivun taiton muuttumista.

## Palkinnot
Calibri voitti vuoden 2005 TDC2-palkinnon kategoriassa "Type System" (kirjoitusjärjestelmä).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Arabella

**Arabella** on Richard Straussin säveltämä ooppera, kolminäytöksinen lyyrinen komedia, johon libreton on  kirjoittanut Hugo von Hofmannsthal. Teoksen ensiesitys oli 1. heinäkuuta 1933 Staatsoperissa Dresdenissä. Oopperan tapahtumat sijoittuvat vuoden 1860 Wieniin. 

*Arabellan* ensiesityksessä kapellimestarina oli Clemens Krauss, ja Arabellan roolin tulkitsi Viorica Ursuleac. Yhdysvalloissa teos esitettiin ensimmäistä kertaa 10. helmikuuta 1955 Metropolitan-oopperassa. Metropolitan-oopperan ensimmäinen Arabella oli Eleanor Steber.

## Lähteet
Honolulu (albumi)

**Honolulu** on suomalaislaulaja Kai Hyttisen kolmas, loppuvuodesta 1973 julkaistu studioalbumi. Albumin tunnetuin kappale on ”Nosta lippu salkoon”, joka on käännös Tony Orlando and Dawn -yhtyeen kappaleesta ”Tie a Yellow Ribbon Round the Ole Oak Tree”. Kappaleesta tuli yksi vuoden 1974 suurimmista hittikappaleista.

Albumi ei saavuttanut heti menestystä, mutta singlenä julkaistu ”Nosta lippu salkoon” nousi kansan tietoisuuteen ja ylsi singlemyyntilistan neljänneksi. Itse albumi ylsi korkeimmillaan albumilistan sijalle 23. Albumi ylitti kuitenkin kultalevyrajan vuonna 1974 ja sitä on myyty noin 27 000 kappaletta.

Finnlevy julkaisi albumin vinyylilevynä ja C-kasettina. Albumia ei ole toistaiseksi julkaistu CD-levynä.

## Kappaleet
; A-puoli
# 
# 
#   
# 
# 
# 

; B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 
Lähteet:

## Tekijät
### Muusikoita
* Kai Hyttinen – laulu
* Markku Johansson – kapellimestari (1, 3, 5, 7–12)
* Nacke Johansson – kapellimestari (2, 4, 6)
* Arto Alaspää – taustalaulu (5), todennäköisesti saksofoni (10)
* Kalle Fält – taustalaulu (3)
* Carita Holmström – taustalaulu
* Irma Tapio – taustalaulu (3, 5, 7, 9)
* Heikki Jäntti – huuliharppu (3)
* Jaakko Raulamo – sello (12)
* Esa Katajavuori – kosketinsoittimet (5, 7, 10)
* Antero Jakoila – kitarat (1, 3, 7, 11, 12)
* Nono Söderberg – kitarat
* Taisto Wesslin – kitarat (5, 9, 10)
* Matti Bergström – basso (1, 2, 4, 11)
* Ilpo Kallio – rummut ja lyömäsoittimet (1, 3, 5, 7, 9, 11)
* Antero Päiväläinen – rummut ja lyömäsoittimet (8, 12)

Lähteet:

### Tuotanto
Kappaleet ”Nuo päivät taakse jäivät” ja ”Vie vain” äänitettiin 6. kesäkuuta, ”Nosta lippu salkoon” 26. syyskuuta.
* Finnlevy / Vexi Salmi – tuotanto
* Harry Bergman – äänitys (3, 8, 9)
* Ronnie Kranck – äänitys (9, 12)
* Jukka Teittinen – äänitys (1, 3, 8–12)
* PF-Studio / Aarne Tynnilä – valokuvat
Lähteet:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Honolulu'' Spotify-suoratoistopalvelussa
* ''Honolulu'' discogs.com-sivustolla
Mohamed Lamine Zemmamouche

**Mohamed Lamine Zemmamouche** (, s. 2. tammikuuta 1985 Mila) on algerialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Algerian pääsarjassa pelaavaa USM Algeria.

## Ura
Zemmamouche edusti USM Algeria vuosina 2004–2006, jossa hän voitti Algerian mestaruuden vuonna 2005. Sittemmin hän siirtyi MC Algeriin vuonna 2009, jossa Zemmamouche on toiminut ykkösvahtina.

Kesällä 2011 Zemmamouche siirtyi takaisin USM Algeriin. Kaudella 2012–2013 hän nousi tärkeään rooliin, kun joukkue saavutti Algerian cupin ja Algerian supercupin voittojen lisäksi Arabian Mestarien liigan. Zemmamouche palkittiin kauden päätteeksi Kultaisella hanskalla. Hän auttoi joukkuettaan myös kaudella 2013–2014, kun USM Alger juhli Algerian mestaruutta.

## Maajoukkueura
Zemmamouche pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerian maajoukkueessa tultuaan valituksi vuoden 2010 Afrikan-kisoihin. Hän tuli Egypti-ottelun loppuhetkillä maan ykkösvahdin Chaouchin tilalle, joka ajettiin ottelussa ulos saatuaan toisen keltaisen kortin. Zemmamouche pelasi kisoissa myös toisen ottelunsa pronssiottelussa Nigeriaa vastaan 30. tammikuuta 2010.

## Saavutukset
### Seurajoukkueissa
*Algerian cup: 2004, 2013
*Algerian mestaruus: 2005, 2010, 2014
*Algerian supercup: 2013
*Arabian Mestarien liiga: 2013

### Henkilökohtaiset
*Kultainen hanska: 2013

## Lähteet
Vihan lapsi

**Vihan lapsi** (*Bad Boy*) on Kurt Neumannin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1949. *Vihan lapsi * oli Audie Murphyn toinen elokuva ja ensimmäinen, jossa hänellä oli päärooli. Elokuvassa Murphy näytteli rikollisen taustan omaavaa Danny Lesteriä, joka pyritään sopeuttamaan takaisin yhteiskuntaan.

## Roolit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Leikki riittää

**Leikki riittää** on Paula Koivuniemen ensimmäinen albumi vuodelta 1975. Musiikkitoimittaja Erkki Pälli luonnehti sitä ”jenkkihenkiseksi kokoelmaksi”, jonka taustavoimina toimivat kaikista sovituksista ja parista sävellyksestäkin vastaavat Matti ja Pirjo Bergström.

## Kappalelista

# 
# 
# 
#  
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Valkonaaman poika

**Valkonaaman poika** (*Son of Paleface*) on vuonna 1952 valmistunut jatko-osa elokuvalle *[[Valkonaama]]*. Elokuvan ohjasi Frank Tashlin, ja sen pääosassa näytteli edeltäjänsä tavoin Bob Hope. Hope näyttelee Junior Potteria, joka lähtee villiin länteen lunastamaan isänsä perintöä.

## Roolit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*