Sammakonleinikki

**Sammakonleinikki** (*Ranunculus reptabundus* tai *Ranunculus sceleratus* subsp. *reptabundus*) on Venäjällä ja Suomessa tavattava kosteiden kasvupaikkojen leinikkikasvi. Suomessa lajia tavataan lähinnä Oulun seudulla ja se on luokiteltu uhanalaiseksi lajiksi. Sammakonleinikki on muiden leinikkikasvien tapaan myrkyllinen kasvi.

## Ulkonäkö ja koko
Yksivuotinen tai usein ylitalvinen sammakonleinikki kasvaa 10–30&nbsp;cm korkeaksi. Sen mutkainen varsi on koheneva tai rento, 3–4&nbsp;mm paksu, alaosasta kalju ja yläosasta usein karvainen. Varsi juurehtii alaosan nivelistä. Kiiltävänvihreiden aluslehtien lavat ovat tavallisesti 2–6&nbsp;cm leveitä, leveän suippotyvisiä tai herttatyvisiä ja kolmijakoisia tai -osaisia. Lavan liuskat ovat kolmihalkoisia tai -hampaisia. Varsilehtien lavat ovat kolmiosaisia, ylimpien lehtien lavat ovat liuskattomia ja muodoltaan kapeansoikeita tai soikeita. Kukkaperät ovat melko lyhyitä ja kukkia on melko runsaasti. Kehäkiehkuroita kukissa on kaksi kappaletta. Sekä verho- että terälehtiä on viisi kappaletta. Tummankeltaisten kukkien terälehdet ovat 4–6&nbsp;mm pitkiä, mesikuopallisia ja ne ovat verholehtiä lyhyempiä. Kukkapohjus on lähes pallomainen. Sammakonleinikki kukkii Suomessa heinä-syyskuussa. Hedelmä koostuu 1,1–1,5&nbsp;mm pitkistä pähkylöistä, joissa on 0,15–0,3&nbsp;mm pitkä suora ota. Laji tekee runsaasti siemeniä, jotka leviävät muun muassa lintujen mukana.

Sammakonleinikki voi risteytyä konnanleinikin (*R. sceleratus*) kanssa. Aikaisemmin sammakonleinikki luokiteltiin konnanleinikin alalajiksi (*R. sceleratus* subsp. *reptabundus*) ja on vasta äskettäin tunnustettu omaksi lajikseen. Konnanleinikillä on sammakonleinikkiä pienemmät kukat ja sen alus- ja varsilehtien välinen ero on melko jyrkkä, kun sammakonleinikillä muutos lehtien välillä on loivempi.

## Levinneisyys
Sammakonleinikin levinneisyys tunnetaan huonosti. Sitä tavataan Suomen lisäksi ainakin Venäjällä Kuolan niemimaalta, Vienanmeren alueelta, Venäjän Karjalan pohjoisosista sekä Pohjois-Venäjällä ehkä Uralille saakka. Suomessa sammakonleinikkiä tavataan Oulun seudulla Siikajoelta Haukiputaalle,sekä Oulujoen vartta pitkin sisämaahan päin Muhokselle ja Kainuun puolelle Vaalaan asti. Lajia tavataan myös Kuusamosta. Pohjois-Hämeestä ja Lapista lajista on lyhytaikaisia havaintoja, joiden arvellaan olleen lintujen mukana levinneitä tulokkaita.

## Elinympäristö
Sammakonleinikki kasvaa kosteilla paikoilla kuten ojissa, allikoissa ja jokien rannoilla. Laji hyötyy ihmisen toiminnasta, mutta toisaalta se on vaarassa kosteikkojen kuivaamisen ja rantarakentamisen takia.

## Lähteet
* *Oulun kasvit. Piimäperältä Pilpasuolle.* Toim. Kalleinen, Lassi & Ulvinen, Tauno & Vilpa, Erkki & Väre, Henry. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Norrlinia 11 / Oulun kaupunki, Oulun seudun ympäristövirasto, julkaisu 2/2005. Yliopistopaino, Helsinki 2005.
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
* Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti: *Sammakonleinikki*. Teoksessa *Uhanalaiset kasvimme*. Toim. Ryttäri, Terhi & Kettunen, Taina. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 225.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* Markku Savela (myös kuvia) 
* Palo, Sari: Toppilansaari Oulu. Luonnonmukaista ympäristörakentamista. Holstisalmen ympäristön maisemanhoitosuunnitelma. 2002. (pdf)