open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Uuden-Seelannin krikettimaajoukkue

**Uuden-Seelannin krikettimaajoukkue** edustaa Uutta-Seelantia kriketin miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi *New Zealand Cricket*.

## Test matchit
Uudesta-Seelannista tuli viides viisipäiväisiä test match -maaotteluita pelaava joukkue vuonna 1930. Se on pelannut kesäkuuhun 2020 mennessä kaikkiaan 442 test match -ottelua, joista se on voittanut 101, hävinnyt 175 ja "tasapeliin", eli käytännössä kesken, on jäänyt 166 ottelua. 

Uusi-Seelanti on voittanut kaikki loppuun pelatut kaksitoista test matchia Bangladeshia ja yksitoista Zimbabwea vastaan. Sillä on positiivinen ottelutilasto lisäksi Sri Lankaa (16 voittoa, yhdeksn tappiota) ja Länsi-Intian saaristoa (15–13) vastaan. Intiaa vastaan Uuden-Seelannin saldo on 12 voittoa, 21 tappiota, Pakistania vastaan 12–25, Australiaa vastaan 8–34, Englantia vastaan 11–48 ja Etelä-Afrikkaa vastaan 4–25.

## MM-kilpailut ja muut yksipäiväiset maaottelut
Uusi-Seelanti saavutti MM-kilpailuissa hopeaa 2015 hävittyään loppuottelussa Australialle ja 2019, jolloin Englanti oli loppuottelussa parempi. MM-kilpailujen välieräottelun se on hävinnyt Länsi-Intian saaristolle 1975, Englannille 1979, Pakistanille 1992 ja 1999 sekä Sri Lankalle 2007 ja 2011.

Uusi-Seelanti pelasi ensimmäisen yhden päivän maaottelunsa (eli pelimuodon, jossa kummallakin joukkueella on tavallisesti 50 syöttövuoroa, joissa jokaisessa kuusi syöttöä) 1973. Se on pelannut yksipäiväisiä maaotteluja kesäkuuhun 2020 mennessä kaikkiaan 772. Niistä se on voittanut 351, hävinnyt 374, tasajuoksuihin on päättynyt seitsemän ja ilman ratkaisua 40 ottelua. Uusi-Seelanti on voittanut kaikki ottelunsa huippumaiden (eli 12 test match -tason maan) ulkopuolisia joukkueita vastaan. Kärkijoukkueista sillä on positiivinen ottelusaldo Irlantia (4 voittoa, 0 tappiota), Afganistania (2–0),  Zimbabwea (27 voittoa, yhdeksän tappiota), Bangladeshia (25–10), Englantia (43–41) ja Sri Lankaa (49–41) vastaan. Huonoin tilasto Uudella-Seelannilla on Australiaa vastaan: 39 voittoa, 92 tappiota.

## Twenty20-maaottelut
Uusi-Seelanti pelasi ensimmäisen Twenty20-pelimuodon (eli pelin, jossa kummallakin joukkueella on 20 syöttövuoroa) maaottelunsa vuonna 2005. Se on pelannut kesäkuuhun 2020 mennessä kaikkiaan 131 maaottelua. Ratkaisuun päättyneistä otteluista se on voittanut 61 ja hävinnyt 59. Se on voittanut kaikki ottelunsa Bangladeshia (seitsemän voittoa), Zimbabwea (kuusi) ja Irlantia (yksi voitto) sekä kärkimaiden ulkopuolisia joukkueita vastaan. Huonoin ottelutilasto Uudella-Seelannilla on Australiaa vastaan: yksi voitto ja seitsemän tappiota.

Uusi-Seelanti on hävinnyt ICC World Twenty20 -turnauksessa välieräottelun Pakistanille 2007 ja Englannille 2016.

## Henkilökohtaisia tilastoja
Ross Taylor on lyönyt Uuden-Seelannin pelaajista eniten juoksuja sekä test matcheissa, 7&nbsp;238, että yksipäiväisissä maaotteluissa, 8&nbsp;574. Uuden-Seelannin pelaajista eniten vastustajia on test matcheissa "polttanut" Richard Hadlee, 431, ja yksipäiväisissä maaotteluissa Daniel Vettori, 297.

## Lähteet
Pjotr Voikov

**Pjotr Lazarevitš Voikov** (; 13. elokuuta (J: 1. elokuuta) 1888 Kertš, Venäjän keisarikunta – 7. kesäkuuta 1927 Varsova, Puola) oli venäläinen vallankumouksellinen ja neuvostoliittolainen diplomaatti. Hän oli osallisena entisen tsaariperheen murhaan vuonna 1918 ja joutui myöhemmin itse valkoisten emigranttien salamurhaamaksi toimiessaan Neuvostoliiton lähettiläänä Varsovassa.

## Elämänvaiheet
Voikov oli metallitehtaan työnjohtajan poika. Hän liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen jo vuonna 1903, mutta vuoteen 1917 saakka hän oli menševikki. Hän joutui pakenemaan Venäjältä, kun häntä epäiltiin osallisuudesta kenraali Dumbadzen murhayritykseen, ja hän asui vuosina 1907–1917 maanpaossa Sveitsissä. Palattuaan Venäjälle Voikov liittyi bolševikkeihin elokuussa 1917. Lokakuun vallankumouksen myötä hänestä tuli Jekaterinburgin kaupunginduuman puheenjohtaja. Vuonna 1918 hän toimi Uralin alueen elintarvikehuollosta vastanneena komissaarina. Voikov oli mukana väärentämässä todisteita vangitun tsaarin Nikolai II:n ja tämän perheen vastavallankumouksellisesta toiminnasta, ja Uralin neuvoston päättäessä heidän teloittamisestaan Voikov äänesti sen puolesta. On myös säilynyt asiakirja, jolla hän määräsi jekaterinburgilaisen apteekin toimittamaan ruumiiden hävittämiseen tarkoitetun rikkihapon.

Voikov toimi vuonna 1919 keskusosuuskunta Tsentrosojuzin ja vuosina 1921–1924 valtion omistaman Severoles-yhtymän varapuheenjohtajana. Hän valvoi eräiden Kremlin kokoelmiin kuuluneiden arvoesineiden kuten Fabergén pääsiäismunien myyntiä ulkomaille. Voikov nimitettiin lokakuussa 1924 Neuvostoliiton lähettilääksi Puolaan. Vain 18-vuotias valkoinen venäläinen monarkistiemigrantti Boris Kowerda ampui hänet rautatieasemalla Varsovassa kesäkuussa 1927. Murhaa pidettiin kostona Voikovin osallisuudesta tsaariperheen surmaamiseen, mutta se heikensi myös Neuvostoliiton ja Puolan suhteita. Voikov haudattiin Kremlin muuriin Moskovassa. Kowerda sai Puolassa elinkautisen vankeustuomion, mutta hänet armahdettiin vuonna 1937.

Reaktiona Voikovin murhaan Neuvostoliitto teloitti kolme päivää myöhemmin 20 kiinni jäänyttä valkoisten järjestöjen jäsentä, joista yksi oli suomalainen everstiluutnantti Georg Elfvengren.

## Muistaminen
Voikovin mukaan on nimetty vuonna 1964 avattu Voikovskajan metroasema Moskovassa. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen sekä liberaalit ihmisoikeusaktivistit, Romanovin suku että Venäjän ortodoksinen kirkko ovat vaatineet aseman nimen muuttamista johtuen Voikovin osuudesta tsaariperheen murhassa, ja vuonna 2010 Venäjän valtakunnanduuma esitti asiasta Moskovan kaupungille toiveen. Moskovassa vuonna 2015 pidetyssä paikallisessa verkkoäänestyksessä 53&nbsp;% kannatti nimen säilyttämistä eikä sitä muutettu, joskin äänestystuloksen luotettavuus on kyseenalaistettu.

## Lähteet
INFRA (videopeli)

**INFRA** on suomalaisen Loiste Interactiven kehittämä seikkailu- ja pulmapeli. Peli on julkaistu Steam-palvelussa vuonna 2016 Windows-alustalle.

## Pelaaminen

Peli on ensimmäisestä persoonasta kuvattu seikkailu. Pelissä ratkotaan etenemistä rajoittavia pulmia sekä kerätään muistiinpanoja ja valokuvia.

## Arvioita

Brash Games antoi pelille arvion 7/10 arvostelussaan.

Muropaketti antoi pelille 2/5 arvostelussaan, kritisoiden ääninäyttelyä, ohjeistuksen puutetta ja paristojen keräilyä. Peliin on myöhemmin julkaistu päivitys joka parantaa ääninäyttelyn tasoa. 

Pelit-lehti antoi pelille 82/100 pistettä arvostelussaan ja kutsui peliä "hiomattomaksi, mutta tunnelmalliseksi retkeksi heitteille jätetyn infrastruktuurin maailmaan". 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Pelin verkkosivut
* Loiste Interactiven verkkosivut
Henrik Grenman

**Henrik Mikael Grenman** (19. marraskuuta 1846 Vaasa – 1. tammikuuta 1917 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri, orientalisti ja painoasiamies.

Grenmanin vanhemmat olivat värjäri, ruukinhoitaja Henrik August Grenman (1821–1852) ja Anna Karolina Ramstén. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1865 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1877. Grenman opiskeli arabian kieltä Leipzigissa 1881–1882, Kööpenhaminassa 1882–1883 ja Pietarissa 1885–1886. Hän oli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran jäsenenä vuodesta 1871 ja kuului Muinaismuistoyhdistyksen perustajiin.

Grenman oli vuodesta 1893 painoasiain ylihallituksen palveluksessa lehdistösensuurista vastaavana painoasiamiehenä. Hän oli painoasiain ylihallituksen sensuurilautakunnan jäsenenä 1906–1917. Epäsuositun työnsä vuoksi Grenman joutui epävirallisen boikotin kohteeksi niin että häntä ei esimerkiksi tervehditty kadulla.

Grenman oli naimisissa vuodesta 1900 taloudenhoitaja Wilhelmina Saarelan (s. 1870) kanssa.

## Lähteet
Patsy Reddy

**Patricia ”Patsy” Reddy** (17. toukokuuta 1954 Matamata, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen asianajaja, lainopillinen neuvonantaja ja virkamies, joka on toiminut useiden uusiseelantilaisten yritysten ja hallinnollisten elinten hallituksessa. Hänet valittiin vuonna 2016 Uuden-Seelannin kenraalikuvernööriksi. Hän toimi virassa lokakuuhun 2021 asti, jonka jälkeen häntä seurasi virassa Cindy Kiro.

## Nuoruus ja opiskelu
Patricia Reddy syntyi Matamatassa 1954. Hän kasvoi Te Ākaussa ja Minginuissa, joissa hänen vanhempansa työskentelivät opettajina. Koulunsa Reddy kävi Hamiltonissa, johon perhe oli muuttanut hänen ollessa kuusivuotias.

Reddy opiskeli oikeustiedettä Wellingtonin Victoria-yliopistossa, josta hän valmistui oikeustieteiden kandidaatiksi 1976 ja maisteriksi 1979. Tämän jälkeen Reddy toimi yliopistossa opettajana.

## Ura
Reddy aloitti 1982 lakitoimisto Watts and Pattersonilla, ja hänestä tuli seuraavana vuonna yrityksen ensimmäinen naispuolinen osakas. Hän siirtyi 1987 Brierley Investmentsin palvelukseen. Brierleyllä Reddy työskenteli 11 vuoden ajan ja oli mukana useissa yrityssulautuksissa ja -ostoissa. Hän osallistui muun muassa Air New Zealandin yksityistämiseen ja emissioon sekä Skycity Entertainment Groupin perustamiseen ja emissioon. Hän edusti Brierleytä kummankin yrityksen hallituksessa ja toimi Skycityn varapuheenjohtajana vuoteen 2008.

Reddy on toiminut useiden yritysten ja hallinto-organisaatioiden hallitus- ja konsulttitehtävissä. Air New Zealandin ja Skycityn lisäksi hän on ollut Telecom New Zealandin, Southern Petroleumin ja Uuden-Seelannin postin ulkopuolisena hallitusjäsenenä. Reddy on toiminut myös Uuden-Seelannin elokuvakomission ja Education Payrollin puheenjohtajana sekä liikenneviraston varapuheenjohtajana.

Reddy luovutti 2016 Uuden-Seelannin hallitukselle yhdessä Michael Cullenin kanssa tekemänsä tutkimuksen maan tiedusteluorganisaatioista, GCSB:stä ja SIS:stä. GCSB:llä on ollut lupa vakoilla vain ulkomaalaisia, mutta Cullenin–Reddyn-raporti suositteli organisaatioille yhtenäistä lainsäädäntöä.

Maaliskuussa 2016 tiedotettiin Elisabeth II, Uuden-Seelannin kuningattaren, nimittäneen Pääministeri John Keyn ehdotuksesta Reddyn Uuden-Seelannin kenraalikuvernööriksi väistyvän Jerry Mateparen tilalle. Reddy vannoi virallisesti virkavalan syyskuun 28. päivänä 2016, jolloin hänestä tuli Uuden-Seelannin kahdeskymmenesensimmäinen kenraalikuvernööri. Hän on kolmas naispuolinen kenraalikuvernööri Uudessa-Seelannissa.

## Yksityiselämä

Reddy on naimisissa juristi David Gascoignen kanssa. He asuvat Wellingtonissa, mutta heillä on asunto myös Wairarapassa.

## Kunnianosoitukset

*  Uuden-Seelannin ansioritarikunta (Uusi-Seelanti, 2014)
*  Kuningattaren palveluksen ritarikunta (Uusi-Seelanti, 2016)
*  Pyhän Johanneksen ritarikunta (Iso-Britannia, 2016)

Wellingtonin Victoria-yliopisto myönsi Reddylle oikeustieteen kunniatohtorin arvon vuonna 2017.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo Seinäjoen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Tämä on luettelo Seinäjoen kaupungin alueella sijaitsevista julkisilla paikoilla olevista pysyvistä taideteoksista, muistomerkeistä, muistolaatoista ja ympäristötaideteoksista.  Seinäjokeen on liitetty Seinäjoen maalaiskunnan, Peräseinäjoen, Nurmon ja Ylistaron kunnat.
__TOC__
## Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

 Luettelossa on 114 kohdetta.
}
|
|
|
-->
|}

## Huomautuksia

## Julkisilta paikoilta poistetut ja tuhoutuneet teokset

## Lähteet
* Tietoa taskuun 2016, Seinäjoen kaupunki. s. 36–37. Viitattu 31.12.2016.
* Seinäjoen puistot ja viheralueet , Seinäjoen kaupunki 2015 (PDF)
* Patsaspaikannus; Seinäjoen kaupunki 
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Tilaa taiteelle, Seinäjoen julkisen taiteen periaateohjelma 2022, Seinäjoen taidehalli
Tarton vanha observatorio

**Tarton vanha observatorio** eli **Tarton yliopiston observatorio** eli **Tarton tähtitorni** () on observatoriorakennus Virossa Tartossa. Tarton observatorio toimi siinä 1810–1964. Rakennuksessa on nykyisin museo, ja se kuuluu Tarton yliopiston museoon.

## Historia
Observatorion rakentaminen alkoi 1808, ja se valmistui 1810, mutta tarpeellisten laitteiden asentaminen vei vielä muutaman vuoden. Viimeisenä asennettiin 1824 Fraunhofer linssiteleskooppi (Dorpatin suuri teleskooppi), joka oli aikansa suurin linssiteleskooppi. Sitä on sanottu "ensimmäiseksi nykyaikaiseksi akromaattiseksi linssiteleskoopiksi".

Friedrich Georg Wilhelm von Struve työskenteli observatoriossa vuodesta 1813, ja vuonna 1820 hänestä tuli professori ja observatorion johtaja. Hän tutki kaksoistähtiä, ja hän oli ensimmäinen, joka laski tähden tarkan etäisyyden. Hän loi Struven ketjun, joka kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon. Tarton vanha observatorio on ketjun ensimmäinen mittauspiste. Struve avusti Pulkovon observatorion rakentamisen suunnittelussa, ja kun se avattiin 1839, hänestä tuli sen johtaja.

Uudeksi johtajaksi nimitettiin 1840 Johann Heinrich von Mädler, joka on tehnyt Kuusta ensimmäisen tarkan kartan. Hän kansantajuisti tähtitiedettä ja kirjoitti kirjan *Populäre Astronomie*. Hänen jälkeensä johtajaksi tuli Thomas Clausen ja sitten Peter Carl Ludwig Schwarz.

Grigori Levitski (johtajana 1894–1907) laajensi seismologian alalle, ja Konstantin Pokrovski (johtajana 1907–1917) tutki uuden observatorion rakentamisen mahdollisuutta kaupungin ulkopuolelle.

Observatorion ensimmäinen virolainen johtaja oli Taavet Rootsmäe (johtajana 1919–1948). Se oli myös aikaa, jolloin siellä työskenteli maineikas virolainen tähtitieteilijä ja astrofyysikko Ernst Öpik. Öpik arvioi etäisyyden Andromedan galaksiin, kehitti järjestelmän, jolla lasketaan meteoriitteja ja esitti teorian aurinkokuntamme komeettojen alkuperästä (tunnetaan nykyisin hänen kunniakseen nimellä Öpikin-Oortin pilvi). Toisen maailmansodan aikaisen Viron miehityksen jälkeen Öpik pakeni ulkomaille ja jatkoi työtään Pohjois-Irlannissa Armaghin observatoriossa.

Observatorio siirrettiin 1946 Tarton yliopistolta Viron tiedeakatemian hallintaan. Tõravereen rakennettiin suurempi observatorio, joka valmistui 1964, ja sinne siirrettiin suurin osa Tarton observatorion toiminnoista. Vanhaan observatorioon jäi vain toimistotiloja. Viimeinen tieteellinen mittaus Tarton vanhassa observatoriossa tehtiin 1985.

Rakennus palautui Tarton yliopistolle 1996. Se remontoitiin 2009–2010, ja nykyisin siinä on museo.


Teadusfoto 2015 - 01.jpg|Tarton vanhan tähtitornin johtaja Janet Laidla.
Teadusfoto 2015 - 08.jpg|Luento yövalokuvauksesta.
Ur948.jpg|Tähtitorni litografiassa vuodelta 1827.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Tartu Tähetorn, virtuaalinen museo 
*Tartu Tähetorn, arkisto
Tarton observatorio

**Tarton observatorio** () on Viron suurin astronominen observatorio. Se sijaitsee Tõraveren mäellä 20&nbsp;kilometriä Tartosta lounaaseen Tartumaalla Nõon kunnassa. Tarton vanha observatorio on Tarton keskustassa, ja se tunnetaan maailmalla yhteyksistään Friedrich Georg Wilhelm von Struveen ja Struven ketjuun, jonka ensimmäinen mittauspiste se on.

## Historia
Tarton observatorio on perustettu Dorpatin keisarilliseen yliopistoon (Tarton yliopisto), kun yliopisto avattiin uudelleen 1802. Observatoriorakennus valmistui 1810 Tarttoon Toomemäelle. Laitteet asensi vuonna 1814 von Struve, joka aloitti havaintojenteon. Vuonna 1824 sinne saapui yhdeksäntuumainen Fraunhoferin linssiteleskooppi, joka oli aikanaan maailman suurin akromaattinen teleskooppi. Kun G. W. von Struve ryhtyi rakentamaan kolmiomittausketjuaan vuonna 1816, sen ensimmäiseksi pisteeksi tuli observatorion ulkoporras.

Uudelleennimetty Tarton observatorio erotettiin vuonna 1946 yliopistosta ja liitettiin Viron tiedeakatemiaan. Viranomaiset ryhtyivät 1950 etsimään observatoriolle uutta paikkaa. Uudeksi paikasi määrättiin Tõraverenmäellä oleva maapala, ja rakennustyöt aloitettiin 1958. Uusi observatoriorakennus valmistui 1963, osa vanhan observatorion tähtitieteilijöistä siirtyi sinne, ja 50:n senttimetrin peiliteleskooppi otettiin käyttöön. Kun Tartossa järjestettiin vuonna 1964 kansainvälinen konferenssi, observatorio sai uuden nimen, Von Struven observatorio. Vuonna 1974 otettiin käyttöön 1,5-metrinen teleskooppi. Vuonna 1995 observatorion nimeksi palautettiin Tarton observatorio. Viimeinen suuri laitepäivitys on tehty 1998, kun asennettiin 0,6-metrinen peiliteleskooppi. Vanha observatororiorakennus on nykyisin lähinnä museokäytössä ja kuuluu julkiseen tiedekeskukseen.

Tarton observatorioon kytkeytyy muutamia merkittäviä tieteentekijöitä: von Struve, Johann Heinrich von Mädler, Thomas Clausen, Ernst Julius Öpik, Grigori Kuzmin, Jaan Einasto.

## Laitteet
Observatoriolla on kaksi pääteleskooppia. 1,5-metristä Cassegrain-teleskooppiia, joka on Pohjois-Euroopan suurin optinen teleskooppi, käytetään spektroskooppisiin havainnontekoihin. Toinen teleskooppi on 0,6-metrinen ja on tarkoitettu fotometriseen havainnointiin. Observatorion alueella on myös hieno kokoelma meteorologisia laitteita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Tartu Observatoorium 1805-1948, Georgi Želnin, 2004
*Tarton observatorion aikajana
*Fraunhofer refractor
*Pimeän aineen etsinnästä Tarton observatoriossa 
*Tarton observatorio
*Tartu Tähetorn, virtuaalinen museo
Pyhän Laurentiuksen kirkko (Church Stretton)

**Pyhän Laurentiuksen kirkko** on Church Strettonissa, Shropshiressa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitseva kirkko, jonka English Heritage on listannut Grade I -luokan suojelukohteeksi.

Laiva on peräisin 1100-luvulta, kuori ja tornin yläosa 1400-luvulta. Sakasti rakennettiin vuonna 1831.

## Ympäristö
Kirkkomaalla on 13 eri suojelukohdetta, joista jokainen on Grade II -luokassa. Poikkilaivan eteläpuolella on aurinkokello, joka on entinen risti.

## Lähteet
Kerli Kivilaan

**Kerli Kivilaan** (s. 15. joulukuuta 1992) on virolainen laulaja. Vuonna 2013 hänestä tuli Põhja-Tallinn-yhtyeen jäsen, kunnes ilmoitti joulukuussa 2016 eroavansa yhtyeestä. Hän opiskelee Tarton yliopistossa valtiotieteitä.  

Kivilaan opiskeli vuoteen 2008 asti Viljandin musiikkikoulussa. Hän on osallistunut tv-ohjelmiin "Laulukarusell" ja vuonna 2009 "Eesti otsib superstaari" -laulukilpailuun, jossa hän putosi ennen semifinaalivaihetta.

Hänen isosiskonsa Triinu Kivilaan on laulanut Vanilla Ninja -yhtyeessä. Myös Kerli liittyi yhtyeeseen vuonna 2022. Kivilaan seurustelee laulaja Karl-Erik Taukarin kanssa. 

## Lähteet
Zimbabwen krikettimaajoukkue

**Zimbabwen krikettimaajoukkue** edustaa Zimbabwea kriketin miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi *Zimbabwe Cricket*.

## Test matchit
Zimbabwesta tuli yhdeksäs viisipäiväisiä test match -maaotteluita pelaava joukkue vuonna 1992. Se on pelannut kesäkuuhun 2020 mennessä kaikkiaan 110 test match -ottelua, joista se on voittanut 12, hävinnyt 70 ja "tasapeliin", eli käytännössä kesken, on jäänyt 28 ottelua. 

Zimbabwella on Bangladeshia vastaan test matcheissa seitsemän voittoa ja seitsemän tappiota. Pakistania vastaan sillä on kolme voittoa ja kymmenen tappiota, Intiaa vastaan kaksi voittoa ja seitsemän tappiota. Muita maita Zimbabwe ei ole test matcheissa voittanut: Sri Lankalle se on hävinnyt 14 kertaa, Uudelle-Seelannille 11, Etelä-Afrikalle kahdeksan, Länsi-Intian saaristolle seitsemän ja Australialle sekä Englannille kolme kertaa. 

## MM-kilpailut ja muut yksipäiväiset maaottelut
Zimbabwe pelasi ensimmäisen yhden päivän maaottelunsa (eli pelimuodon, jossa kummallakin joukkueella on tavallisesti 50 syöttövuoroa, joissa jokaisessa kuusi syöttöä) vuonna 1983. Se on pelannut yksipäiväisiä maaotteluja kesäkuuhun 2020 mennessä kaikkiaan 529. Niistä se on voittanut 138, hävinnyt 373, tasajuoksuihin on päättynyt seitsemän ja ilman ratkaisua 11 ottelua. Irlantia vastaan sillä on kuusi voittoa ja kuusi tappiota. Kaikkia muita "test match -tason" maita vastaan se on hävinnyt suurimman osan yhden päivän maaotteluistaan, samoin Alankomaita (yksi voitto, kaksi tappiota) vastaan. Huonoimmat saldot sillä on Etelä-Afrikkaa (kaksi voittoa, 38 tappiota), Australiaa (2–27) ja Pakistania (4–52) vastaan. vastaan.

Zimbabwe on yltänyt MM-kilpailuissa parhaimmillaan "Super Six" -loppusarjan viidenneksi 1999 ja kuudenneksi 2003.

## Twenty20-maaottelut
Zimbabwe pelasi ensimmäisen Twenty20-pelimuodon (eli pelin, jossa kummallakin joukkueella on 20 syöttövuoroa) maaottelunsa vuonna 2006. Se on pelannut kesäkuuhun 2020 mennessä kaikkiaan 76 maaottelua. Ratkaisuun päättyneistä otteluista se on voittanut 18 ja hävinnyt 56.  Sillä on negatiivinen ottelusaldo kaikkia "Test match -tason" maita vastaan. Zimbabwe on hävinnyt kaikki Twenty20-maaottelunsa Pakistania (yksitoista), Uutta-Seelantia (kuusi), Etelä-Afrikkaa (viisi), Sri Lankaa (kolme) ja Englantia (yksi) vastaan.

## Henkilökohtaiset tilastot
Andy Flower on lyönyt Zimbabwen pelaajista eniten juoksuja sekä test match -otteluissa, kaikkiaan 4&nbsp;794, että yhden päivän maaotteluissa, 6&nbsp;786. Heath Streak on puolestaan "polttanut" Zimbabwen pelaajista eniten vastustajia sekä test matcheissa, 216, että yhden päivän maaotteluissa, 237.

## Lähteet
Põhja-Tallinn (yhtye)

**Põhja-Tallinn** on virolainen pop-vaikutteita ottava hiphop-yhtye, joka koostuu Pelgulinnan asuinalueelta kotoisin olevista kolmesta hiphopparista, naislaulajasta ja muualta Tallinnasta kotoisin olevasta livebändistä.  

## Historia
Vuonna 2007 pohjoistallinnalaiset räppärit tekivät kertaluontoisen projektin merkeissä yhteisen kappaleen "Probleem". Projektin päättymisen jälkeen he tapasivat kitaristi Eric Kammisten, jonka kanssa he aloittivat kitaran lisäämisen lauluun ja jonka avulla löytyi rumpali ja basisti. Kesästä 2011 yhtye on toiminut seitsenhenkisenä. Saman vuoden toukokuussa valmistui musiikkivideo kappaleeseen "Me ei salli vaikust", jossa mukana ovat artistit Mini, Wind Disease, Chance, Fate ja Kenny. Sama kappale on Chris Kalan kirjaan "Ebaõnnestunud" perustuvan elokuvan taustamusiikkina. 

Keväällä 2013 yhtyeen naissolisti Maia Vahtramäe lähti bändistä terveydellisistä syistä. Hänen tilalleen valittiin Kerli Kivilaan. Vuoden 2014 syksyllä Põhja-Tallinn jatkoi kuusihenkisenä, kun Alvar Risto Vürst päätti jättää yhtyeen.

Põhja-Tallinn osallistui vuonna 2013 Viron euroviisukarsintaan kappaleella "Meil on aga veel", mutta sitä pidettiin liian samanlaisena kuin Johann Pachelbelin tunnetuin teos "Canon D-duurissa".

Samana vuonna heidät palkittiin vuoden yhtyeenä, vuoden debyyttialbumista ja vuoden hiphop-albumista. 

Alkuvuonna 2015 Kenneth Rüütli lähti bändistä ja pian yhyeeseen liittyivät räppärit Kaspar Raudkivi (Mini) ja Kristjan Soomre (Chance). 

Uudestaan he pyrkivät Euroviisuihin 2015 "Eiolemulolla" -nimisellä kappaleella, mutta eivät edenneet finaaliin. 

Vuoden 2016 helmikuussa Kristjan (Chance) Soomre jätti yhtyeen ja Alvar Risto Vürst palasi jälleen jäseneksi. Joulukuussa 2016 myös Kerli Kivilaan ilmoitti lopettavansa yhtyeessä. 

## Diskografia

#### Albumit
* 2012: "Per aspera ad astra"
* 2013: "Maailm meid saadab"
* 2015: "Regeneratsioon"
* 2017: "Alati olemas"

#### Tunnetuimmat kappaleet
* "Lähen ja tulen"
* "Nii lihtsalt ei saa"
* "Meil on aega veel"
* "Tere tulemast"
* "Kuula mind ära"
* "Kallis"
* "Küsin endalt nõu"
* "Eiolemulolla"
Gojoseon

**Gojoseon** tai **Muinais-Choseon** oli muinainen korealainen kuningaskunta. Lisäys *Go* (고, 古), tarkoittaa vanhaa, erottamaan sen muista Joseon-nimisistä kuningaskunnista. Korean myyttisenä perustajana pidetään jumalkuningas Dangunia, jonka uskotaan laskeutuneen taivaasta ja perustaneen Gojoseonin 2333 eaa. Vaikka sitä pidetäänkin vain myyttinä, niin kertomuksella Dangunista on ollut merkittävä rooli Korean kansallisen identiteetin muodostumiseen.

Historiallinen Gojoseonin valtakunta mainittiin ensimmäisen kerran kiinalaisessa historiankirjoituksessa 700-luvun alussa eaa. Alkuvaiheessa Gojoseonin pääkaupunki sijaitsi Liaoningissa, kunnes noin 400 eaa. Se siirrettiin Pjongjangiin.

Vuonna 108 eaa. Han-dynastian Kiina tunkeutui maahan ja valtasi Gojoseonin. Kiina perusti sinne neljä sotilasläänitystä hallinnoimaan Gojoseonin aluetta. Alueen valloitti myöhemmin Goguryeo vuonna 313 eaa.

## Perustaminen
### Dangun-myytti
Dangun on korealaisen mytologian mukaan Korean valtion legendaarinen perustaja. Vaikka on olemassa erilaisia versioita ja suullisia kertomuksia siitä miten Korea syntyi, suosituin versio myytistä on peräisin Samgungnyusasta, joka on 1300-luvun kokoelma legendoja ja tarinoita. Legendan mukaan Taivaan herralla, Hwaninilla oli poika Hwanung, joka laskeutui Baekdu-vuorelta ja perusti Shinsin kaupungin. Karhu ja tiikeri tulivat Hwanungin luokse ja kertoivat haluavansa tulla ihmisiksi. Hwanung sanoi heille, että jos he menisivät luolaan ja asuisivat siellä sata päivää, syöden ainoastaan pujoa ja valkosipulia, hän muuttaisi heidät ihmisiksi. Kuitenkin, noin puolessa välissä tiikeri luovutti ja juoksi ulos luolasta. Kun taas karhun onnistui hillitä itsensä ja siitä tuli kaunis nainen nimeltä Ungnyeo (웅녀, 熊 女). Myöhemmin Hwanung nai Ungnyeon, ja tämä synnytti Dangunin.

Vaikka Dangunin tarinaa pidetään myyttinä, uskotaan sen olevan synteesissä useiden historiallisten tapahtumien kanssa, jotka liittyvät Gojoseonin perustamiseen.

## Lähteet
Bangladeshin krikettimaajoukkue

**Bangladeshin krikettimaajoukkue** edustaa Bangladeshia kriketin miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi *Bangladesh Cricket Board*.

## Test matchit
Bangladeshista tuli kymmenes viisipäiväisiä test match -maaotteluita pelaava joukkue vuonna 2000. Se on pelannut kesäkuuhun 2020 mennessä kaikkiaan 119 test match -ottelua, joista se on voittanut 14, hävinnyt 89 ja "tasapeliin", eli käytännössä kesken, on jäänyt 16 ottelua. Bangladeshilla on Zimbabwea vastaan seitsemän voittoa ja seitsemän tappiota, Länsi-Intian saaristoa vastaan neljä voittoa, kymmenen tappiota, Australiaa vastaan yksi voitto, viis tappiota, Englantia vastaan yksi voitto ja yhdeksän tappiota sekä Sri Lankaa vastaan yksi voitto ja 16 tappiota. Se on hävinnyt kaikki ratkaisuun saakka pelatut test matchit Uutta-Seelantia (12), Pakistania (kymmenen), Etelä-Afrikkaa (kymmenen), Intiaa (yhdeksän) ja Afganistania (yksi) vastaan.

## Yhden päivän maaottelut
Bangladesh pelasi ensimmäisen yhden päivän maaottelunsa (eli pelimuodon, jossa kummallakin joukkueella on tavallisesti 50 syöttövuoroa, joissa jokaisessa kuusi syöttöä) vuonna 1986. Se on pelannut yksipäiväisiä maaotteluja kesäkuuhun 2020 mennessä kaikkiaan 376. Niistä se on voittanut 128, hävinnyt 241 ja ilman ratkaisua on päättynyt seitsemän ottelua. Sillä on "test match -tason" maista positiivinen ottelusaldo Irlantia (7 voittoa, 2 tappiota), Zimbabwea (47–28) vastaan ja Afganistania (5–3) vastaan. Huonoin tilasto Bangladeshilla on Australiaa (yksi voitto ja 19 tappiota), Pakistania (5–32), Intiaa (5–30) ja Sri Lankaa (7–39) vastaan.

Bangladesh on selviytynyt MM-kilpailuissa parhaimmillaan puolivälieriin 2015.

## Twenty20-maaottelut
Bangladesh pelasi ensimmäisen Twenty20-pelimuodon (eli pelin, jossa kummallakin joukkueella on 20 syöttövuoroa) maaottelunsa vuonna 2006. Se on pelannut kesäkuuhun 2020 mennessä kaikkiaan 96 maaottelua. Ratkaisuun päättyneistä otteluista se on voittanut 32 ja hävinnyt 62. "Test match -tason" maista sillä on positiivinen tilasto Irlantia (kolme voittoa ja yksi tappio) sekä Zimbabwea (yhdeksän voittoa ja neljä tappiota) vastaan. Länsi-Intian saaristoa vastaan sillä on viisi voittoa ja kuusi tappiota. Se on hävinnyt kaikki seitsemän otteluaan Uutta-Seelantia, kuusi peliään Etelä-Afrikkaa sekä neljä otteluaan Australiaa vastaan.

## Henkilökohtaiset tilastot
Musfiqur Rahim on lyönyt Bangladeshin pelaajista eniten juoksuja test match -otteluissa, kaikkiaan 4&nbsp;413, ja Tamim Iqbal yhden päivän maaotteluissa, 7&nbsp;202. Shakib Al Hasan on puolestaan "polttanut" Bangladeshin pelaajista eniten vastustajia test matcheissa, 210 ja Mashrafe Mortaza yhden päivän maaotteluissa, 269.

## Lähteet
Mack Horton

**Mackenzie "Mack" Horton** (s. 1996 Malvern, Australia) on australialainen vapaauintiin keskittyvä kilpauimari, joka on voittanut olympiakultaa ja maailmanmestaruusmitaleja. Hän on pituudeltaan 190 cm ja painaa 88 kg. 

## Ura
Mack Horton saavutti vuoden 2013 nuorten uinnin MM-kisoissa Dubaissa, Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa, viisi kultaa ja yhtä monta nuorten maailmanennätystä.

Hän voitti ensimmäisen maailmanmestaruuskilpailumitalinsa vuonna 2015 Kazanissa, Venäjällä järjestetyissä uinnin maailmanmestaruuskilpailuissa uituaan pronssille 800 metrin vapaauinnissa.

Vuotta myöhemmin Rio de Janeiron kesäolympialaisissa hän voitti olympiakultaa 400 metrin vapaauinnissa ajalla 3.41,55. Hän kilpaili myös 1&nbsp;500 metrin vapaauinnissa, jossa oli viides, ja 4x200 metrin vapaauintiviestissä, jossa Australia sijoittui neljänneksi.

Horton saavutti Budapestin MM-kilpailuissa 2017 hopeaa 400 metrin ja pronssia 1&nbsp;500&nbsp;metrin vapaauinnissa. Gwangjun MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti kultaa 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä ja hopeaa 400 metrin vapaauinnissa.

Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Horton oli mukana Australian 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestijoukkueessa, joka voitti pronssia. Hän tosin ui vain lajin alkuerissä. Budapestin MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä. Saman vuoden Melbournen lyhyen radan MM-kilpailuissa hän sai hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;200&nbsp;metrin vapaauintiviestissä.

Horton on saavuttanut mitaleja myös Kansainyhteisön kisoissa ja Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa.

## Lähteet
Falémé

**Falémé** on Senegalin sivujoki Guineassa, Malissa ja Senegalissa. Sen pituus on 625 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 29&nbsp;000 neliökilometriä.

Falémé on Senegalin tärkein sivujoki. Se saa alkunsa Touguén kaupungin koillispuolelta Fouta Djallonin ylängön pohjoisosasta. Joki virtaa mutkitellen kohti pohjoista, jossa se muodostaa osan Malin ja Senegalin välisestä rajasta. Se laskee Senegaliin Bakelin kaupungin luona.

Joen keskimääräinen virtaus Kidiran mittauspaikalla on 170 kuutiometriä sekunnissa. Virtaus on suurimmillaan heinäkuusta lokakuuhun. Tammikuusta kesäkuuhun joki on eräinä vuosina kokonaan kuiva.

Falémé on historiallisen Bamboukin kulta-alueen pääväylä. Nykyään kultaa louhitaan teollisesti joen rannalla Loulossa ja Tabakotossa. Suunnitteilla on myös suuren rautakaivoksen perustaminen.

## Lähteet
Bambouk

**Bambouk** (myös *Bambougou*) on historiallinen alue Falémé- ja Bafing-jokien välillä läntisessä Malissa. Nykyään suurin osa siitä kuuluu Kayesin alueen Kéniéban piiriin.

Bambouk oli muinaisen Ghanan ja myöhemmin Malin vasallivaltio, mutta sen poliittinen merkitys oli vähäinen. Keskiaikaiset arabit kutsuivat sitä ja eräitä muita kullantuotantoalueita yhteisnimityksellä Wangara. Portugalilaiset saapuivat ”kullan maana” tunnettuun Bamboukiin vuonna 1550, mutta he kuolivat pian sairauksiin tai joutuivat toistensa ja paikallisten asukkaiden tappamiksi. Ranskalaiset tunkeutuivat Bamboukiin 1700-luvulta lähtien. Vuonna 1714 he rakensivat Faléméjoelle Saint Pierren linnoituksen. Kullan tuotanto osoittautui kuitenkin vähäiseksi, ja 1700–1800-luvuilla ranskalaiset hylkäsivät kauppapaikkansa.

Vuonna 1940 Bambouk tuotti 320 kiloa kultaa. Nykyään alueella on rautakaivoksia.

## Lähteet
Afganistan kesäolympialaisissa 1996

**[[Afganistan]]** kilpaili **[[Kesäolympialaiset 1996|vuoden 1996 kesäolympialaisissa]]** Atlantassa. Keski-Aasian kansakunta palasi olympialaisiin kahdeksan vuoden tauon jälkeen puututtuaan vuoden 1992 kesäolympialaisista, jotka pidettiin Barcelonassa.

Afganistan lähetti vain kaksi edustajaa Atlantan kisoihin, mutta kevyen keskisarjan nyrkkeilijä Mohammad Jawid Aman hylättiin, kun hän saapui kisoihin liian myöhään punnitukseen. Toinen osallistuja, maratoonari Abdul Baser Wasiqi loukkaantui hänen lamaannuttua ennen kisaa. Hän kuitenkin osallistui maratoniin, mutta jäi viimeiseksi, saavuttuaan maaliin yli kaksi tuntia voittajan jälkeen.

## Yleisurheilu

## Lähteet
Korean varhaishistoriallinen kausi

**Korean varhaishistoriallinen kausi** tai **Protohistoriallisten valtioiden kausi** on ajanjakso Korean historiassa, joka ulottuu Gojoseonin romahduksesta 108 eaa. aina Korean Kolmen valtakunnan-kauteen, eli vuoteen 57 eaa. Tuona aikana Korean niemimaata hallitsivat etnisesti erilaiset heimoliitot ja Kiinan perustamat sotilasläänitykset.

## Lähteet
Luettelo maahockeyn olympiamitalisteista

Maahockey on ollut olympialaisten kisaohjelmassa vuoden 1920 kesäolympialaisista lähtien. Menestynein maa olympialaisten maahockeyssa on Intia.

## Miehet

|-
|colspan=4 align=center| *1912 ei olympiaohjelmassa*

|-
|colspan=4 align=center| *1924 ei olympiaohjelmassa*

## Naiset

## Lähteet
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1951

**Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1951** järjestettiin 25. lokakuuta 1951. Vaaleissa valittiin parlamentin alahuoneen 625 jäsentä. Vaalien noin 35 miljoonasta äänioikeutetusta kävi äänestämässä 82,6 prosenttia.

## Tausta

Vaalit järjestettiin vain 20 kuukautta edellisten parlamenttivaalien jälkeen, koska vallassa olleen Työväenpuolueen eli Labourin parlamenttienemmistö oli niin kapea, että kuningas Yrjö VI pelkäsi hallituksen kaatuvan hänen ollessaan valtiovierailulla. Vaalit käytiin keskellä Korean sotaa ja kylmää sotaa, ja siksi Labour ja konservatiivipuolue kiistelivät vaalikampanjan aikana siitä, kumpi niistä pystyisi turvaamaan paremmin rauhan säilymisen. Labour vetosi vaalikampanjassaan kuuden vuoden valtakautensa aikaisiin onnistumisiin, kuten täystyöllisyyteen ja rauhan säilymiseen. Konservatiivit taas lupasivat ratkaista Britanniaa vaivanneen asuntopulan ja inflaation. Konservatiivit hyötyivät siitä, että heillä oli enemmän nuoria parlamenttiedustajia kuin Labourilla, jonka monet merkittävät poliitikot olivat kuolleet vaalikauden aikana. Lisäksi Labour kärsi sisäisistä poliittisista erimielisyyksistä.

## Tulokset

Labour sai vaaleissa suurimman äänisaaliin: 13,95 miljoonaa ääntä eli 48,8 prosenttia annetuista äänistä. Konservatiivipuolue sai yhdessä liittolaistensa kanssa 13,72 miljoonaa ääntä eli 48,0 prosentin kannatuksen. Britanniassa käytettävän enemmistövaalitavan vuoksi konservatiivit saivat kuitenkin alahuoneeseen enemmistön 321 edustajanpaikan turvin, kun taas Labour sai vain 295 edustajanpaikkaa. Clement Daviesin johtama liberaalipuolue sai 0,73 miljoonaa ääntä eli 2,6 prosentin kannatuksen ja 6 edustajainpaikkaa.

Vaalituloksen seurauksena Labourin johtaja Clement Attlee joutui luovuttamaan pääministerin viran konservatiivien johtajalle Winston Churchillille, joka palasi valtaan yli kuuden vuoden tauon jälkeen. Ennen seuraavia vaaleja Churchill vetäytyi syrjään maan ja puolueensa johdosta, ja hänen seuraajakseen valittiin vuonna 1955 Anthony Eden.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mamari Kulibali

**Biton Mamari Kulibali** (myös *Biton Mamary Coulibaly*, k. 1755) oli Segun bambaravaltakunnan hallitsija eli *fama* vuodesta 1712 lähtien.

1600-luvulla Segu oli Djennéä hallinneiden soninkejen alainen. Perinteistä uskontoa harjoittaneisiin bambaroihin kuuluneesta Kulibalista tuli nuorten miesten *ton*-yhteenliittymän johtaja, ja hän käytti asemaansa hyväkseen Segun bambaravaltion lujittamiseksi. Kulibaly ajoi kilpailevan Massassi-suvun Kaartaan sekä valloitti Macinan, Djennén, Timbuktun ja Bamakon. Hänen valtakuntansa talous perustui maatalouteen ja orjakauppaan. Kulibalin seuraajia olivat hänen poikansa Cekoro (Dikoro, 1755–1757) ja Bakari (1757), joiden jälkeen hallitsijoiksi valittiin *ton*-järjestön jäseniä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kirsten Klose

**Kirsten Münchow** (tunnettu nimellä **Kirsten Klose** vuodesta 2002 vuoteen 2007; s. 21. tammikuuta 1977) on saksalainen moukarinheittäjä , joka voitti olympiapronssia vuonna 2000 henkilökohtaisella ennätyksellään heitettyään 69.28 metriä.

Tämä tulos seurasi pronssimitalia, jonka hän voitti vuoden 1998 yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Hänen henkilökohtainen ennätys 69.28 metriä sijoittaa hänet viidenneksi saksalaisten moukarinheittäjien joukossa keskuudessa, edellään vain Betty Heidler, Susanne Keil, Kathrin Klaas ja Andrea Bunjes.

Münchow syntyi Auetal-Rehrenissa, ja ensimmäinenä kilpaili TuS Eintracht Mindenille, mutta vuonna 2000 hän vaihtoi LG Eintracht Frankfurtiin, jota valmensi Michael Deyhle. Vuonna 2002 hän meni naimisiin miesmoukarinheittäjä Holger Klosen kanssa ja parilla oli poika. Münchow on Saksan kaksinkertainen mestari naisten moukarinheitossa (2000 ja 2001).

Münchow erosi vuonna 2007 ja tunnetaan jälleen hänen tyttönimellään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Utu (yhtye)

** Utu** on seitsemänhenkinen tamperelaisyhtye, joka on perustettu vuonna 2007. Musiikillisesti Utu on sekoitus vaihtoehtorockia, progea, trip hopia, kantria, eri maiden kansanmusiikkeja, klassista, taidepoppia ja alkuvoimaista lyriikkaa. Sävellyksistä ja sanoituksista vastaa yhtyeen keulakuva Petra Poutanen. 

## Diskografia

### Studioalbumit
* 
* 
* 

## Jäsenet
* Petra Poutanen – sävellys, sanoitus, laulu, kantele, guzheng
* Teemu Kiiskilä – akustinen kitara, sähkökitara
* Aku-Pekka Kurjenniemi – lyömäsoittimet
* Katri Antikainen – sello
* Margit Urantowka – koskettimet
* Tony Sikström – kontrabasso

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.luovarecords.com/utu
* https://www.facebook.com/UTUBOOK/
Houkanjärvi

**Houkanjärvi**  on Pirkanmaalla Kangasalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Houkanjärvi on osa Vihiojan valuma-aluetta.

## Maantietoa
Järvi on 450 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,6 hehtaaria. Siihen on kaivettu kolme suo-ojaa, joista länsipuolella olevat tuovat soiden kuivatusvesiä ja itäpäähän kaivettu toimii laskuojana. Laskuoja on osa Houkansuon ja Koivistonsuon suo-ojia, jotka jatkavat Houkanojana eteenpäin Kaukajärvelle ja siitä eteenpäin Vihiojana Viialan ja Koivistonkylän läpi Pyhäjärveen. Houkanjärvi sijaitsee erämaassa 600 metriä länteen Tampereen, Lempäälän ja Kangasalan yhteisestä rajapyykistä. Sen eteläpuolella kohoaa kallioinen Houkanvuori. Järven rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Järven luoteispäässä järven ohittaa korkeajännitelinja ja luoteeseen jatkava kävelypolku. Järvi on autio, mutta läheisen metsäutotien pohjoispuolella sijaitsee kolme vapaa-ajan asuntoa.

## Historiaa
Järven laskuoja on kaivettu koneellisesti auki ja se näkyy vuoden 1953 peruskartassa. Suo-ojia täydennettiin ennen vuoden 1991 kartan painamista, mutta korkeajännitelinjaa taikka vapaa-ajan asuntoja ei tuolloin vielä ollut olemassa.

## Lähteet
Malin frangi

**Malin frangi** () oli Malin rahayksikkö vuosina 1962–1984. Se jakautui sataan centimeen.

## Historia
Mali vetäytyi vuonna 1962 CFA-frangia käyttäneestä Afrikan rahayhteisöstä ja otti käyttöön oman valuuttansa. Muutos aiheutti Bamakossa yksityiskauppiaiden mellakan, jonka vuoksi poliitikot Fily Dabo Sissoko ja Hamadoun Dicko sekä kauppias Kassoum Touré tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Lisäksi 77 henkilöä sai pakkotyörangaistuksia.

Vuonna 1967 Mali oli ajautunut vakaviin talousvaikeuksiin ja etsi Ranskan tukea rahajärjestelmälleen. Ranskan takaama Malin frangi devalvoitiin 50 prosentilla ja siitä tuli vaihdettava valuutta. Kaksi Malin frangia vastasi yhtä CFA-frangia ja sata yhtä Ranskan frangia. 1970-luvun lopulta lähtien Mali yritti liittyä Länsi-Afrikan rahaliittoon UMOA:an, mutta Ylä-Volta esti sen aikeet veto-oikeudellaan vuosien 1974–1975 rajasodan takia. Vuonna 1984 Mali hyväksyttiin UMOA:n jäseneksi ja CFA-frangi korvasi Malin frangin.

## Setelit ja kolikot
Malin tasavallan pankin vuosina 1962 ja 1967 julkaisemat setelisarjat käsittävät 50, 100, 500, 1&nbsp;000 ja 5&nbsp;000 frangin setelit. Ne on päivätty maan itsenäistymispäivälle vuonna 1960 ja varustettu presidentti Modibo Keïtan kuvalla. Malin keskuspankin vuodesta 1970 lähtien julkaisema päiväämätön sarja käsittää 100, 500, 1&nbsp;000, 5&nbsp;000 ja 10&nbsp;000 frangin setelit, joissa on kuvattu erilaisia paikallisia aiheita.

Vuodelle 1961 päivättyjen 5, 10 ja 25 frangin kolikoiden kuva-aiheita ovat virtahepo, hevonen ja leijona. Presidentti Keïtan kuvalla on varustettu itsenäistymispäivälle päivätyt 10, 25 ja 50 sekä vuonna 1967 julkaistut 10, 25, 50 ja 100 frangin kolikot. Vuosina 1975–1977 julkaistiin 10, 25, 50 ja 100 frangin kolikot, joiden kuva-aiheita ovat riisi, hirssi ja maissi.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Carbonemys

**Carbonemys cofrinii** oli sukupuuttoon kuollut kilpikonnalaji. Se tunnetaan paleoseenin Cerrejón muodostumasta Kolumbiasta, 60 miljoonaa vuotta sitten, noin viisi miljoonaa vuotta liitukauden joukkosukupuuton jälkeen.

Vuonna 2005 Pohjois-Carolinan osavaltionyliopiston jatko-opiskelija nimeltä Edwin Cadena löysiholotyypin kolumbialaisesta hiilikaivoksesta. Se oli noin 1,75 metriä pitkä kuori, joten se oli yksi suurimmista koskaan eläneistä kilpikonnista.

*Carbonemyksen* leuat olivat massiiviset ja olisivat voineet olla tarpeeksi vahvat krokotiilin syömiseen. Tämä kilpikonna eli rinnakkain jättiläiskäärme *[[Titanoboa|Titanoboan]]* kanssa.

## Lähteet
Telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1955

**Vuoden 1955 telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut**, jotka olivat järjestyksessään ensimmäiset, järjestettiin miesten osalta Länsi-Saksan Frankfurt am Mainissa 10.-11. huhtikuuta 1955. Kyseessä oli henkilökohtainen kilpailu eli yhteispisteet ja telinekohtaiset kilpailut. Osanottajia oli 35, jotka tulivat 20 maasta . Maata kohti osanottajia sai olla kaksi. Suomesta kisoihin osallistui yksi osanottaja, Olavi Leimuvirta, jonka sijoitus yhteispisteissä oli 12.

## Miehet (Frankfurt am Main)
### Mitalistit

### Mitalitaulukko

## Lähteet
* Miesten moniottelun tulokset  
* Miesten telinekohtaiset tulokset
Heckler & Koch Mark 23

**Heckler & Koch Mark 23** on saksalaisen asevalmistajan Heckler & Kochin valmistama itselataava puoliautomaattipistooli. Mk23 on suunniteltu haastavaan ympäristöön, vedenpitäväksi ja ruostumattomaksi. Siinä käytetään monikulmaista ulkopiipun muotoa, joka parantaa hallittavuutta ja kestävyyttä. Aseessa on varmistin sekä oikea- että vasenkätiselle. Lisäksi lippaanvapautin on kummallakin puolella asetta. Pistooliin voi asentaa lasermaalinosoittimen (LAM) ja äänenvaimentimen (suppressor) ja muutamia muita ominaisuuksia.

## Tekniset tiedot
* Tyyppi: Itselataava puoliautomaattipistooli
* Valmistusmaa: Saksa
* Käytössä: 1996-
* Käyttäjät: Kanada (Peel Regional Police], Indonesia (Kopaska), Malesia (Pasukan Gerakan Khas), Puola (Grom), Yhdysvallat (USSOCOM) 
* Suunniteltu: 1990-luvulla
* Valmistaja: Heckler & Koch
* Tuotannossa: 1991-
* Variantit: MK 23 MOD 0 ja Mark 23/MARK 23 (siviiliversio)
* Paino: 1,2 kg
* Pituus: 245,11 mm
* Piipun pituus: 149,10 mm
* Korkeus: 150 mm
* Kaliiperi: .45 ACP
* Tulinopeus: puoliautomaatti
* Lähtönopeus: 260 m/s
* Tehokas kantama: 50 m
* Lipas: irrotettava, 12/10 patruunaa.
## Lähteet
MD Helicopters MD 500

**MD Helicopters MD 500** on MD Helicoptersin valmistama helikopterisarja, jonka oikeudet se on ostanut McDonnell Douglas Helicopters -divisioonalta Boeingilta helmikuussa 1999. MD 500 on peräisin Hughes Helicoptersin kehittämästä mallista Hughes 500.

Hughes 500 (tai "Model 500") on saanut alkunsa siviiliversiona Hughes OH-6 Cayuse -mallista.

## Ominaisuudet
* Oma paino (riippuu mallista ja versiosta) 750 - 850 kg
* Lentoonlähtöpaino max 1361 kg
* Pituus 9,31 m
* Leveys (pääroottorin halkaisija) 8,06 m
* Korkeus  3,00 m
* Matkalentonopeus 210 km/h
* Lentonopeus max 280 km/h
* Sisäpuolinen kuorma n. 350 kg
* Ulkopuolinen kuorma n. 600 kg
* Toiminta-aika n. 2,5 h
* Toimintamatka max 500 km
* Suurin polttoainekuorma 189 kg
* Miehistö 1
* Matkustajia 3
* Valmistusmaa USA

## Käyttäjät
Mallin helikoptereita käyttävät eri tehtävissä ainakin Kanada, Chile, Kolumbia, Ecuador, Suomi, Unkari, Korean Demokraattinen tasavalta, Italia ja USA.

## MD500 käyttö Suomessa
*Suomen maavoimat käyttää MD500-helikoptereita helikopterilentäjien koulutukseen, henkilökuljetuksiin, tiedustelulentoihin, etsintätehtäviin ja muihin tehtäviin. Koneet siirrettiin maavoimille ilmavoimilta, kun helikopterien operointi siirtyi maavoimien vastuulle. Suomessa on ollut käytössä MD500:n alatyyppejä C, D ja E.
* Helikopterilinjaraivaus, ja erikoisnostot

## Tietoja
500-sarjan ominaisuuksista akseliturbiini- moottori on asennettu 45 asteen kulmassa takaosaa kohti. 

Moottorin pakokaasun portti sijaitsee lopussa ohjaamon alla.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aleksandr Trepov

**Aleksandr Fjodorovitš Trepov** (; 30. syyskuuta (J: 18. syyskuuta) 1862 Kiova, Venäjän keisarikunta – 10. marraskuuta 1928 Nizza, Ranska) oli venäläinen poliitikko, joka toimi Venäjän keisarikunnan toiseksi viimeisenä pääministerinä marraskuusta 1916 tammikuuhun 1917.

Aleksandr Trepovin isä oli Pietarin kaupunginpäällikkönä (*gradonatšalnik*) toiminut Fjodor Trepov ja veli vuoden 1905 vallankumouksen aikana Pietarin kenraalikuvernöörinä toiminut kenraali Dmitri Trepov. Perhe oli aatelisia suurmaanomistajia. Käytään Pietarin paašikoulun Trepov liittyi vuonna 1880 vänrikkinä keisarilliseen kaartiin. Hän kuitenkin erosi armeijasta vuonna 1889 ja siirtyi virkamieheksi Venäjän sisäministeriöön. Vuosina 1892–1896 hän oli Pereslavin kihlakunnan aatelismarsalkka ja sen jälkeen virkamies valtakunnankansliassa. Trepov nimitettiin 1899 valtakunnanneuvoston sihteerin apulaiseksi, 1906 senaattoriksi ja 1914 valtakunnanneuvoston jäseneksi. Hän toimi marraskuusta 1915 alkaen liikenneministerinä Ivan Goremykinin ja Boris Stürmerin hallituksissa. Trepov kiirehti muun muassa Muurmannin radan rakennustöitä.

Trepov nimitettiin Venäjän pääministeriksi Stürmerin seuraajana 23. (10.) marraskuuta 1916. Hän yritti huonolla menestyksellä palauttaa luottamuksen hallituksen ja valtakunnanduuman välille. Hän ajautui kiistoihin munkki Grigori Rasputinin ja oman hallituksensa sisäministerin Aleksandr Protopopovin kanssa. Lopulta keisari Nikolai II myönsi Trepoville eron 9. tammikuuta 1917 (27. joulukuuta 1916).

Lokakuun vallankumouksen jälkeen Trepov pakeni Suomeen. Suomen tiedotusvälineiden mukaan hän tuli maahan 24. syyskuuta 1918 uimalla Siestarjoen yli yhdessä entisen sotaministerin Vladimir Suhomlinovin kanssa. Trepov johti syksystä 1918 tammikuuhun 1919 Helsingissä toiminutta ”erikoista komiteaa venäläisten asioita varten Suomessa”, joka pyrki toimimaan valkoisten emigranttien virallisena Suomen-edustustona. Trepov asettui myöhemmin Ranskaan, jossa hän oli yksi venäläisten monarkistien huomattavimpia johtajia.

## Lähteet
Peugeot 4008

**Peugeot 4008** on Peugeot’n vuosina 2012–2017 valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli. Peugeot 4008 kehitettiin edeltäjänsä 4007:n tavoin PSA:n ja Mitsubishin välisessä yhteistyössä, ja sen sisarmallit ovat Citroën C4 Aircross ja Mitsubishi ASX. Mallia ei tuotu C4 Aircrossista poiketen Suomeen.

Peugeot 4008 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2012. Bensiinimoottoreiksi olivat valittavissa 1,6- (115&nbsp;hv) sekä 2,0-litraiset (150&nbsp;hv) ja dieselvaihtoehdot puolestaan olivat 1,6- (110&nbsp;hv) ja 1,8-litraiset (150&nbsp;hv). Dieselmallit olivat saatavana nelivetoisina, ja 2,0-litraisen bensiinimoottorin yhteyteen sai portaattoman CVT-automaattivaihteiston. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1957 (naiset)

**Vuoden 1957 telinevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut**, jotka olivat järjestyksessään ensimmäiset, järjestettiin naisten osalta Romanian Bukarestissa 25.-26. toukokuuta 1957. Kyseessä oli henkilökohtainen kilpailu eli yhteispisteet ja telinekohtaiset kilpailut. Osanottajia oli 19, jotka tulivat 11 maasta. Maata kohti osanottajia sai olla kaksi. Suomesta kisoihin osallistui yksi osanottaja, Marja Sappinen, jonka sijoitus yhteispisteissä oli 17.
## Naiset (Bukarest)
### Mitalistit

### Mitalitaulukko

## Lähteet
* Naisten moniottelun tulokset 
* Naisten telinekohtaiset tulokset
Citroën C4 Aircross

**Citroën C4 Aircross** on Citroënin valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli. Sen ensimmäistä sukupolvea myytiin vuosina 2012–2017 Euroopan markkinoilla. Vuosina 2018–2020 valmistettua toisen sukupolven mallia myytiin ainoastaan Kiinassa.

## Citroën C4 Aircross I (2012–2017)

Ensimmäisen sukupolven malli esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2012. Nimestään huolimatta C4 Aircross ei perustu Citroën C4 -malliin, sillä auto kehitettiin edeltäjänsä C-Crosserin tavoin PSA-konsernin ja Mitsubishin välisessä yhteistyössä, ja sen sisarmallit ovat Peugeot 4008 ja Mitsubishi ASX. Mallia tuotiin Peugeot 4008:sta poiketen myös Suomeen.

C4 Aircrossin moottorivalikoimassa olivat Suomessa 1,6-litrainen (117&nbsp;hv) bensiinimoottori sekä 1,6- (114&nbsp;hv) ja 1,8-litraiset (150&nbsp;hv) dieselmoottorit. Dieselmallit olivat kuusivaihteisia ja saatavana nelivetoisina. Joillain markkinoilla oli tarjolla myös 2,0-litrainen (150&nbsp;hv) bensiinimoottori portaattomalla CVT-automaattivaihteistolla. 

## Citroën C4 Aircross II (2018–2020)

Kiinassa valmistettava ja myytävä toisen sukupolven C4 Aircross esiteltiin Pekingin autonäyttelyssä keväällä 2018. Se on 12 senttimetriä pidempi versio Euroopassa myytävästä C3 Aircross -mallista. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla