open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Songkran

**Songkran** () on vanhan ajanlaskun mukainen thaimaalainen uudenvuodenjuhla, jota vietetään edelleen 13–15. huhtikuuta vuoden kuumimpaan aikaan ennen sadekauden alkamista. Songkrania kutsutaan myös *vesijuhlaksi*, ja sen viettoon kuuluvat olennaisesti karnevaalimainen, riehakas käytös ja vesisota, jolloin ohikulkijat kastellaan vedellä. Sosiaaliset tabut ja luokkarajat lievenevät songkranin ajaksi. Songkran on virallinen kansallinen vapaapäivä Thaimaassa.

## Lähteet
Øystein Birkeland

**Øystein Birkeland** (24. lokakuuta 1962) on norjalainen sellisti. Hän on tunnettu eritoten kamarimuusikkona, joka hallitsee useita tyylilajeja, sekä lukuisista levytyksistään.

## Koulutus
Birkeland on opiskellut Norjan valtiollisessa musiikkikorkeakoulussa sekä Heinrich Schiffin, Ralph Kirshbaumin, William Pleethin ja Ferenc Radosin oppilaana.

## Ura
Birkeland on luonut monivuotisen uran kamarimuusikkona ja solistina, suuntautuen useisiin musiikin tyylilajeihin. Hän on toiminut solistina Oslon filharmonisessa orkesterissa, Norjan kamariorkesterissa, Moskovan radion sinfoniaorkesterissa, sekä Academy of St. Martin in the Fields -orkesterissa. Hän on toiminut solistitehtävissä eri puolilla maailmaa ja esiintynyt yhteistyössä useiden huippumuusikoiden ja kapellimestarien kanssa.

Muun muassa Rolf Wallin, Ragnar Søderlind, Nils Henrik Asheim, Nicolay Apollyon, Kåre Kolberg ja Bendik Hofseth ovat säveltäneet Birkelandille omistettua musiikkia.

Birgelandin instrumentti on Sparebanken NOR:in sponsoroima ja omistama, Francesco Ruggierin Cremonassa 1680 valmistama sello.

## Tunnustukset
*Norjan säveltäjäliiton () *Årets Utøver*, 1995.

## Levytyksiä
**Cello sonatas: [[Dmitri Šostakovitš]], [[Alfred Schnittke]], [[Sergei Prokofiev]]* (Simax, 1994).  Ian Brownin kanssa.
**[[Maurice Ravel]], [[Zoltán Kodály]], [[Johan Halvorsen]]* (Simax, 1995).  Atle Sponbergin kanssa.
*Dan Styffe, *Double bass* (Simax, 1999).  Atle Sponbergin ja Gonzalo Morenon kanssa.
**Sonatas & variations for piano and cello* (Simax, 2000). Håvard Gimsen kanssa.
**[[Frank Bridge]] ja  [[Benjamin Britten]]* (Simax, 2001).  Vebjørn Anvikin kanssa
*Dan Styffe, *Revisited* (Simax, 2003).  Anne Hvedingin ja Gonzalo Morenon kanssa
*Duo A corda (Birgitte Stærnes ja Martin Haug), *Terzetto* (MTG, 2005).  
**[[Thomas Tellefsen]] - chamber works* (Simax, 2004).  Einar Steen-Nøklebergin ja Atle Sponbergin kanssa
*Nils Henrik Asheim, *Orkan, tekster av [[Sigbjørn Obstfelder]]* (Aurora, 2007).  Anne-Lise Berntsenin ja Kjetil Skøienin kanssa

## Lähteet
Howard Storm

**Howard Storm** (s. 15. toukokuuta 1947) on yhdysvaltalainen, joka työskenteli taiteen professorina Northern Kentucky Universityssa, kun vuonna 1985 kävi Pariisissa lähellä kuolemaa sairaustilan johdosta. Hän on puhunut kuolemanrajakokemuksestaan paljon julkisuudessa ja julkaissut siitä suositun kirjan *My Descent Into Death*. Kirjaan ihastui Anne Rice, joka jopa kirjoitti sitä varten esipuheen.

Ennen kokemustaan Storm oli vannoutunut ateisti ja uskontojen vastustaja. Kokemuksensa jälkeen hän kuitenkin kääntyi kristinuskoon, ja hänestä tuli United Church of Christin pastori.

## Lähteet
Australia kesäolympialaisissa 1936

**[[Australia]]** osallistui **[[Kesäolympialaiset 1936|Berliinin kesäolympialaisiin 1936]]** 33 urheilijan joukkueella, joista 32 urheilijaa kilpaili olympialaisissa. Australian ainoan olympiamitalin Berliinistä voitti Jack Metcalfe, joka saavutti pronssia miesten kolmiloikassa tuloksella 15,50 metriä. Kisojen mitalitilastossa Australia sijoittui jaetulle 30. sijalle. 

Mitalien määrällä arvioituna Australian menestys Berliinissä oli heikoin sitten vuoden 1904 olympialaisten, jolloin maa oli jäänyt tyystin ilman mitaleita.

## Mitalistit
### Pronssia
* Jack Metcalfe — Yleisurheilu, miesten kolmiloikka

## Lähteet
* Kesäolympialaisten 1936 virallinen raportti  
* Olympiamitalistitietokanta olympic.org:issa
Atle Sponberg

**Atle Sponberg** (s. 17. lokakuuta 1964 Gjøvik, Norja) on norjalainen viulisti.

## Koulutus
Sponberg on opiskellut Norjan valtiollisessa musiikkikorkeakoulussa Isac Schuldmanin johdolla sekä Amsterdamissa Herman Krebbersin oppilaana. Hän on myös osallistunut Isaac Sternin, Shlomo Mintzin, Henryk Szeryngin ja Mstislav Rostropovitšin mestarikursseille.

## Ura
Sponberg edusti vuonna 1982 Pohjoismaita Eurovisionin kilpailussa *Young musician of the Year*. Hän sai Szeryng-palkinnon opiskeluaikanaan.

Sponberg on Norjan Kringkastingsorkesteretin konserttimestari sekä Norjan kamariorkesterin johtaja. Hän on pitänyt useita solistikonsertteja esimerkiksi Bergenin *Festspillenellä* sekä Oslon kamarimusiikkijuhlilla.

## Tunnustuksia
*Gammleng-palkinto 2006 klassisen musiikin luokassa
*KORK-palkinto 2006

## Levytyksiä
**Tango for 3* (Kirkelig Kulturverksted, 1990). Juan José Mosalinin, bandoneon, Steinar Haugerudin, basso, ja Sverre Indris Jonerin, piano, kanssa
**Gjøvik Sinfonietta* (Bergen Digital Studio, 1995).  Eva Knardahlin kanssa, joht. Rolf Bækkelund
**[[Maurice Ravel]], [[Zoltán Kodály]], [[Johan Halvorsen]]* (Simax, 1995).  Øystein Birkelandin ym. kanssa.
**Quietude, Norwegian Moods* (Pro Musica, 2004).  Gjøvik Sinfonietta.  Norj. säveltäjiä.

## Lähteet
Aremark

**Aremark** on Norjan kunta Østfoldin läänissä. Sen rajanaapureita ovat idässä Ruotsi, pohjoisessa Marker ja lännessä Rakkestad ja Halden. Kunnassa on noin 600 vapaa-ajan asuntoa. Vuoden 2023 alussa Aremarkissa oli 1&nbsp;329 asukasta.

Aremarkista tuli itsenäinen kunta vuonna 1837. Øymark erottui omaksi kunnakseen 1903.

## Kuvia

Aremark kirke.jpg|Aremarkin kirkko


## Tunnettuja henkilöitä
* Ole Hallesby (1879–1961), herätyssaarnaaja
* Hieronymus Heyerdahl (1773–1847), pappi ja poliitikko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
El Chaltén

**El Chaltén** on pieni vuoristokylä Argentiinan Patagoniassa. Se sijaitsee Río de las Vueltas -joen varrella, Santa Cruzin maakunnassa, aivan Los Glaciaresin kansallispuiston rajan tuntumassa. Sen lähellä sijaitsevat myös tunnetut Cerro Torren ja Cerro Fitz Royn vuorenhuiput. Los Glaciaresin kansallispuiston sekä näiden huippujen takia kylä on suosittu matkakohde retkeilijöiden ja vuorikiipeilijöiden keskuudessa.

Kylä rakennettiin turismia varten vuonna 1985 ja on koko Argentiinan kylistä tuorein. El Calafate sijaitsee kylältä 213 kilometrin päässä etelässä.


File:El_Chaltén_Village.jpg
File:El_Chalten_from_south.jpg
File:ElChaltenFitzRoy.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eidsberg

**Eidsberg** on entinen Norjan kunta Østfoldin läänissä. Sen rajanaapureita olivat Østfoldissa Askim, Trøgstad, Marker, Rakkestad ja Skiptvet sekä Aurskog-Høland Akershusin läänissä. Kunnan läpi vei valtatie E18 ja kunnan hallintokeskus Mysenissä oli Østfoldbanenin itäisen linjan rautatieasema.

Eidsberg perustettiin omaksi kunnakseen () 1837. Kunta jaettiin kahtia 1. heinäkuuta 1920, jolloin Mysen erosi omaksi kunnakseen. Mysen ja Eidsberg yhdistyivät uudestaan 1. tammikuuta 1961. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Eidsbergin kunnassa oli 11 195 asukasta.

Vuonna 2020 Eidsbergistä tuli osa uutta Indre Østfoldin kuntaa.

## Kuvia

Eidsbergkirkefraveien.jpg|Eidsbergin kirkko


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rakkestad

**Rakkestad** on Norjan kunta Østfoldin läänissä. Sen rajanaapureita ovat lännessä Sarpsborg ja Skiptvet, pohjoisessa Indre Østfold, idässä Marker ja Aremark ja etelässä Halden. Rakkestadin hallintokeskus sijaitsee samannimisessä taajamassa, kunnan toinen taajama on Degernes, joka oli vuosina 1917–1964 itsenäinen kunta. Rakkestadin korkein kohta on Linnekleppen (325 metriä merenpinnasta). Kunta on eräs maan suurista maatalouspaikkakunnista. Vuoden 2023 alussa Rakkestadissa oli 8&nbsp;371 asukasta.

## Media
Paikallislehti *[[Rakkestad Avis]]* ilmestyy torstaisin.

## Kuvia

Rakkestad sentum.jpg|Rakkestadin keskustaa
Rakkestad kirke.jpg|Rakkestadin kirkko
Befolkningsutvikling kommune 0128.svg|Rakkestadin väkiluvun kehitys vuosina 1951–2010.


## Tunnettuja henkilöitä
* Helga Eng (1875–1966), psykologi ja pedagogian professori
* Gunder Anton Jahren (1858–1933), poliitikko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Skiptvet

**Skiptvet** on Norjan kunta Østfoldin läänin keskiosassa, noin 70 kilometriä Oslosta. Se tunnetaan maatalouspaikkakuntana. Rajanaapureita ovat lännessä Våler, pohjoisessa Indre Østfold, idässä Rakkestad ja etelässä Sarpsborg. Kunnan keskustaajaman nimi on Meieribyen. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 3&nbsp;886 asukasta.

## Kuvia

Befolkningsutvikling kommune 0127.svg|Kunnan väkiluku vuosina 1951–2010.
Skiptvet kirke nordvest.jpg|Skiptvetin kirkko


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nyamko Sabuni

**Nyamko Ana Sabuni** (s. 31. maaliskuuta 1969 Bujumbura, Burundi) on ruotsalainen liberaalin puolueen poliitikko ja puolueensa entinen puheenjohtaja (2019–2022). 

Hänet valittiin Ruotsin valtiopäiville vuoden 2002 vaaleissa ja nimitettiin Reinfeldtin hallituksen integraatio- ja tasa-arvoministeriksi 6. lokakuuta 2006. Vuoden 2010 valtiopäivävaalien jälkeen integraatio- ja tasa-arvoministerin salkut erotettiin toisistaan, ja Sabuni jatkoi tasa-arvoministerinä. Tammikuussa 2013 Sabuni erosi ministerin paikaltaan, koska hän aikonut asettua ehdolle vuoden 2014 valtiopäivävaaleissa. Sabuni kertoi astuvansa sivuun, jotta hänen seuraajansa pystyy pääsemään sisään tehtävään hyvissä ajoin ennen vaaleja.

## Elämä
Nyamko Sabuni syntyi Burundin pääkaupungissa Bujumburassa, jossa hänen Zairesta kotoisin oleva vasemmistolainen poliitikkoisänsä asui maanpaossa. Sabunin isä on kristitty ja äiti muslimi. Perhe sai turvapaikan Ruotsista vuonna 1981, ja Sabuni kasvoi Kungsängenissä.

Sabuni valmistui Upplands-Bro -lukion luonnontieteelliseltä linjalta vuonna 1989. Hän opiskeli lakia Uppsalan yliopistossa, muuttopolitiikkaa Mälarinlaakson korkeakoulussa Eskilstunassa ja viestintää Tukholmassa.

Sabuni oli naimisissa ruotsalaisen Carl Bergquistin kanssa, ja heillä on kaksoset. Nyamko ja Carl erosivat vuonna 2012. Sabuni on kuvaillut itseään ei-uskonnolliseksi.

## Poliittinen ura

Sabuni oli Kansanpuolue liberaalien nuorisojärjestön johtokunnassa vuosina 1996–1998. Hän on maininnut yhdeksi syyksi politiikassa mukana oloonsa norsunluurannikkolaisen pakolaisen Gerard Gbeyon murhan, jonka teki ruotsalainen rasisti Klippanissa vuonna 1995. Sabuni valittiin Ruotsin valtiopäiville ensimmäisen kerran vuoden 2002 vaaleissa.

Sabuni on puhunut naisten sukupuolielinten silpomista ja kunniamurhia vastaan. Hän on myös ajanut kieltoa alle 15-vuotiaiden tyttöjen hijabin käyttämiselle ja ehdottanut kunniamurhien sisällyttämistä itsenäiseksi kappaleeksi Ruotsin rikoslakiin. Heinäkuussa 2006 julkaistiin hänen kirjansa *Flickorna vi sviker* (), joka kertoo Ruotsin naisista, jotka elävät kunniaväkivallan uhan alla.

Sabuni valittiin integraatio- ja tasa-arvoministeriksi 6. lokakuuta 2006 ollen ensimmäinen tummaihoinen Ruotsin ministeri.

Ruotsin muslimit ovat vastustaneet Sabunin asemaa integraatio- ja tasa-arvoministerinä ja syyttäneet tätä islamofobiasta ja populismista. Saamiensa uhkausten takia Sabuni oli poliisin ympärivuorokautisessa suojeluksessa ja hänen aikataulunsa poistettiin hallituksen sivuilta.

## Bibliografia

* *Flickorna vi sviker: om hederskultur i Sverige* (2006)
* *Det nya Sverige: min vision. min väg* (2010)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Nyamko Sabuni Ruotsin valtiopäivien sivustolla
Rømskog

**Rømskog** on entinen Norjan kunta, joka kuului Østfoldin lääniin. Se liitettiin vuonna 2020 Aurskog-Hølandiin. Rømskogin rajanaapureita olivat lännessä ja pohjoisessa Aurskog-Høland, kaakossa Ruotsi ja etelässä Marker. Korkein kohta on nimeltään *Slavasshøgda*, 336 metriä merenpinnasta, joka on myös Østfoldin läänin korkein kohta. Rømskog oli Østlandetin pienin kunta ja eräs maan pienimpiä yleensäkin. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 691 asukasta.

## Historia
Paikkakunnalla on ollut asutusta varhaiselta kivikaudelta lähtien. Ensimmäiset maatilat perustettiin noin 500 eaa., mutta eläintenhoitoa paikalla on arveltu harjoitetun jo 4-5000 vuotta sitten. Monet alueen maatilat ovat olleet toiminnassa viikinkiajoilta saakka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Trøgstad

**Trøgstad** on entinen Norjan kunta Østfoldin läänissä. Sen rajanaapureita olivat Enebakk, Fet, Aurskog-Høland, Eidsberg, Askim ja Spydeberg. Kunnan hallinnollinen keskus oli Skjønhaug ja muita taajamia kunnan alueella olivat Havnås, Båstad ja Tosebygda. Korkein kohta oli nimeltään *Viktjernåsen*, 330 metriä merenpinnasta. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan  kunnassa oli 5 273 asukasta.

Trøgstadista tuli vuonna 2020 osa uutta Indre Østfoldin kuntaa.

## Kuvia

Trøgstad kirke 20071021 3.jpg|Trøgstadin kirkko
Trogstad kommune Mørk.jpg|Øyeren-järvi Trøgstadissa


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aly Cissokho

**Aly Cissokho** (s. 15. syyskuuta 1987 Blois, Ranska) on ranskalaissenegalilainen jalkapalloilija. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Portugalissa, Espanjassa, Englannissa, Kreikassa ja Turkissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

## Seurajoukkueura
Cissokho teki ensiesiitymisensä Gueugnonin edustusjoukkueessa kauden 2006–2007 viimeisessä ottelussa, jonka jälkeen hän teki joukkueen kanssa kolmivuotisen sopimuksen.

2. kesäkuuta 2008 Cissokho siirtyi portugalilaiseen Vitória de Setúbaliin ja solmi kolmivuotisen sopimuksen joukkueen kanssa.

Hyvien esitysten jälkeen kauden ensimmäisellä puoliskolla, Cissokho herätti kiinnostusta muun muassa Portugalin suurseura Portossa ja niin hän lopulta tammikuussa 2009 siirtyi seuraan 300 000 euron siirtosummalla. Hän teki joukkueen kanssa nelivuotisen sopimuksen.

14. kesäkuuta 2009 Cissokho matkusti italialaisen Milanin lääkärintarkastukseen, tarkoituksenaan siirtyä seuraan 15 miljoonan euron siirtosummalla. Hän ei kuitenkaan läpäissyt lääkärintarkastusta, sillä lääkärit havaitsivat ongelmia hänen hampaissaan, jotka ovat aiheuttaneet hänellä lihasvaivoja. Toisen lääkärintarkastuksen Cissokho kuitenkin läpäisi, mutta joukkueet eivät päässet yhteissopimukseen hänen siirtosummastaan.

Myöhemmin samana kesänä 18. heinäkuuta 2009 Cissokho siirtyi ranskalaisseura Lyoniin, kun hän läpäisi joukkueen lääkärintarkastuksen. Siirtosumma oli noin 15 miljoonaa euroa ja sopimus on pituudeltaan viisivuotinen. Hänet hankittiin korvaamaan Italiaan palannutta Fabio Grossoa. Ensimmäisen ottelunsa joukkueessa Cissokho pelasi kauden avauskierroksella Le Mansia vastaan.

9. joulukuuta 2009 hän teki ensimmäisen maalinsa ammattilaisurallaan Mestarien liigan lohkovaiheen ottelussa unkarilaista Debrecenia vastaan. Lyon voitti ottelun lopulta selvin numeroin 4–0.

20. elokuuta 2013 siirtyi vuoden lainasopimuksella Liverpoolin riveihin. Liverpoolilla on 5 miljoonan euron osto-oikeus Cissokhoon kauden päätteeksi. Cissokhon pelinumero Liverpoolissa on 20.  

## Maajoukkueura
Cissokho valittiin Ranskan maajoukkueen kokoonpanoon ensimmäistä kertaa 5. marraskuuta 2009 pelattavaan vuoden 2010 MM-kilpailujen karsintojen pudotuspeliotteluun Irlantia vastaan. Toisen maajoukkuekutsunsa hän sai 3. maaliskuuta 2010 pelattavaan ystävyysotteluun Espanjaa vastaan.

Ensiesiintymisensä maajoukkueessa hän teki lopulta 11. elokuuta 2010 uuden päävalmentaja Laurent Blancin alaisuudessa ystävyysottelussa Norjaa vastaan. Hän pelasi koko ottelun vasempana laitapuolustajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Aly Cissokhon tilastot Ranskan jalkapalloliiton sivustolla 
* Aly Cissokhon esittely ja tilastot Zerozero-sivustolla
Marski

**Marski** () tai **valtakunnanmarski** (*riksmarsk*) oli Ruotsissa 1200-luvulta 1600-luvulle saakka käytössä ollut korkea virkanimike, joka yleensä merkitsi sotavoimien ylipäällikköä. Viran merkitys vaihteli eri aikoina ja se oli usein pitkiä aikoja täyttämättä. Myös Tanskassa oli samoihin aikoihin samanniminen vastaava virkanimike.

## Historia Ruotsissa
Sanan *marski* etymologia on yhteinen sanan marsalkka kanssa: molemmat tarkoittivat muinaisessa germaaniyhteisössä hallitsijan tallimestaria. Ruotsissa kuninkaan henkilökohtaisen aseistetun seurueen eli hirdin yhteydessä mainitaan 1200-luvun alkupuolella tallinhoitajan (*stallare*) asema, jonka seuraajaksi marskin nimike lienee alkuaan luotu. Kuninkaan marskista (*marscalcus*) on Ruotsissa ensimmäinen maininta eräässä kirjeessä vuodelta 1268.

Marski oli hallitsijan palveluksessa ollut korkea arvohenkilö, jolla ei alkuaikoina tiedetä olleen tarkemmin määriteltyä asemaa tai tehtäviä. Vähitellen marskin tehtäväksi vakiintui asevoimien ylipäällikkyys sodan aikana. Marskin viralla oli kuitenkin keskiajalla ylhäisön kunniatoimen luonne, joten keskiajan tunnetuimpien marskien Torkkeli Knuutinpojan ja Kaarle Knuutinpoika Bonden asema Ruotsin tosiasiallisina johtajina johtui pääasiassa heidän henkilökohtaisesta vaikutusvallastaan. Vuonna 1436 marskille määriteltiin tanskalaisten esikuvien mukaiset hyvin laajat valtaoikeudet, mutta kun silloinen marski Kaarle Knuutinpoika myöhemmin kruunattiin kuninkaaksi, aleni marskin merkitys jälleen.

Marskin virka oli usein pitkiä aikoja täyttämättä. Näin oli esimerkiksi valtionhoitajien hallitessa Ruotsia unioniajan lopulla. Vanhemmalla Vaasa-ajalla marski oli korkea-arvoinen sotilasvirka ilman pysyvästi määriteltyjä toimivaltuuksia, vaikka sellaisia yritettiin hahmotella Eerik XIV:n aikana.

Vuonna 1630 marskista tehtiin sotaneuvoston puheenjohtaja. Vuoden 1634 hallitusmuodossa marski oli sotaneuvoston seuraajan eli sotakollegion puheenjohtaja sekä valtaneuvoston jäsen. Tämän jälkeen marski oli yksi viidestä valtakunnan ylimmästä virkamiehestä, joiden tehtäviin kuului muun muassa holhoojahallituksen johtaminen. Viimeiseksi marskiksi jäi Carl Gustaf Wrangel, jonka kuoltua vuonna 1676 virkaa ei enää täytetty. Sitä ei myöskään perustettu uudelleen 1700-luvulla toisin kuin joitain muita lakkautettuja korkeita virkoja.

Suomalaisille tuttuja marskeja ovat edellä mainittujen ohella olleet muun muassa Klaus Fleming ja Jaakko De la Gardie.

## Historia Tanskassa
Myös Tanskassa marskin () virka sai alkunsa hirdin yhteydessä toimineesta tallinhoitajan tehtävästä ja kehittyi 1200-luvulla ylipäällikön viraksi. Vuonna 1536 alettiin käyttää nimitystä valtakunnanmarski (*rigsmarsk*). Tanskan viimeinen marski oli Anders Bille, jonka kuoltua vuonna 1657 virkaa ei enää täytetty.

## Luettelo Ruotsin valtakunnanmarskeista

## Katso myös
*Drotsi

## Lähteet
Cristian Săpunaru

**Ionuţ Cristian Săpunaru** (s. 5. huhtikuuta 1984 Bukarest, Romania) on romanialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja mutta pystyy pelaamaan myös keskuspuolustajana.

## Ura
Săpunaru on Naţional Bukarestin junioriakatemian kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki vuonna 2002. Heinäkuussa 2007 hän siirtyi Rapid Bukarestiin.

Heinäkuussa 2007 Rapid Bukarest hyväksyi 2,5 miljoonan euron siirtotarjouksen Săpunarusta ja näin hän siirtyi Porton riveihin. Hän teki joukkueen kanssa viisivuotisen sopimuksen. Elokuussa 2012 hän siirtyi espanjalaiseen Real Zaragozaan. Seuraavan kauden Săpunaru edusti niin ikään espanjalaista Elcheä. Helmikuussa 2015 hän palasi loppukauden ajaksi Rapid Bukarestiin, josta siirtyi kaudeksi 2015–2016 Pandurii Târgu Jiuhun.

### Maajoukkue
Săpunaru teki ensiesiintymisensä Romanian maajoukkueessa 31. toukokuuta 2008 ystävyysottelussa Montenegroa vastaan. Hänet valittiin Romanian kokoonpanoon vuoden 2008 EM-kilpailuihin, joissa hän ei kuitenkaan pelannut otteluita.

Vuoden 2018 loppuun mennessä Săpunaru on pelannut 33 maaottelua.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili ja tilastot romaniansoccer.ro
Janne Räsänen

**Janne Räsänen** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

* Janne Räsänen, kansanedustaja
* Janne Räsänen, jalkapalloilija
Janne Räsänen (jalkapalloilija)

**Janne Petri Räsänen** (s. 12. toukokuuta 1978 Nurmijärvi) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Räsänen nousi Veikkausliigaan Finnairin Palloilijoissa kaudella 1997. Hän saavutti heti ensimmäisellä kaudellaan SM-pronssia. FinnPa putosi liigasta seuraavan kauden päätteeksi ja Räsänen siirtyi Jokereihin, jossa hän pelasi kaksi seuraavaa kautta. Räsänen voitti Jokereissa Suomen Cupin 1999 ja SM-hopeaa 2000. Kaudeksi 2001 Räsänen siirtyi Tampere Unitediin. Hän pelasi seurassa viisi kautta, joiden aikana hän voitti Suomen mestaruuden 2001 ja kolme SM-pronssia. Räsänen siirtyi Tampereelta Norjan 1. divisioonan Hønefossiin kesken kauden elokuussa 2005. Hän edusti Hønefossia kolme kautta. 
Räsänen pelasi uransa aikana Suomessa 185 liigaottelua, joissa hän teki 10 maalia. Hän sai tililleen myös maajoukkueessa yhden A-maaottelun vuonna 2004.
Nykyään Räsänen toimii Ilveksen urheilutoimenjohtajana.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Spydeberg

**Spydeberg** on entinen Norjan kunta Østfoldin läänissä. Sen rajanaapureita olivat lännessä Hobøl, pohjoisessa Enebakk, koillisessa Trøgstad, idässä Askim ja lännessä Skiptvet ja Våler. Korkein kohta oli nimeltään *Spydeberg varde*, 258 metriä merenpinnasta. Spydeberg oli Oslon alueen muuttovoittokuntia, josta on bussi- ja rautatieyhteydet pääkaupunkiin. Alue on etenkin lapsiperheiden suosiossa. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Spydelbergin kunnassa oli 5 474 asukasta.

Spydebergistä tuli vuonna 2020 osa uutta Indre Østfoldin kuntaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karl Emil Malmelin

**Karl Emil Nummi** (aik. **Malmelin**; ) oli suomalainen murhaaja, joka surmasi 10. toukokuuta 1899 Nurmijärven Klaukkalassa seitsemän Simolan torpan asukasta. Espoosta kotoisin ollut Malmelin oli palvellut Simolan torpassa renkinä ja seurustellut torpan tyttären kanssa. Kun tämä ei ollut suostunut Malmelinin puolisoksi, surmasi tämä kostoksi koko torpan väen käyttäen kirvestä aseenaan. Uhreista kolme oli naisia ja kaksi lapsia.

Ruotsia ja ruotsinvoittoista suomea puhunut Malmelin tuomittiin teosta elinkautiseen kuritushuonerangaistukseen. Murhatapauksesta tehtiin myös arkkiveisu ja Nurmijärvi sai huonoa mainetta "murhajärvenä". Malmelin ehti istua elinkautista 13 vuotta, kunnes hänet vuonna 1912 armahdettiin Nikolai II:n toimesta.

Malmelin vaihtoi vapauduttuaan sukunimensä nimeksi *Nummi*. Hän avioitui ensin keimolalaisen Fredrika Sofia Hyrkstedtin kanssa vuonna 1913 ja asettui asumaan mökkiin Keimolan Lautmäkeen Luhtaanmäen kivisillan kupeessa. Nummi avioitui toisen kerran vuonna 1929 palvelija Emma Lydia Niemisen kanssa Riipilästä, jolloin Nummi siirsi talonsa toiselle puolen tietä, josta hän oli ostanut palan maata. Siellä hän asui aina kuolemaansa saakka. Nummi kuoli pitkäaikaiseen sairauteen 72 vuotiaana. Nummen elämänkaari ja yhteys joukkomurhaan selventyi myöhemmässä vaiheessa Nummen vaatimattoman rakennuksen kuvan museoluetteloinnin ja kuvan taustojen selvittelyn yhteydessä. Nummen asuinmökki Keimolassa kuvattiin vuonna 1980 Tampereen yliopiston Kansanperinteen laitoksen professori Erkki Ala-Könnin ja työryhmän Vantaan kenttätutkimuksen yhteydessä. 

Kirjassaan *Kirves. Toivo Harald Koljosen rikos ja rangaistus* (2015) historiantutkija Teemu Keskisarja kertoo, että Huittisissa vuonna 1943 kuusi ihmistä kirveellä murhannut vankikarkuri Toivo Harald Koljonen oli nuoruudessaan työskennellyt maatöissä Nurmijärvellä, vieläpä samalla suunnalla pitäjää, ja oli näin saattanut kuulla tapauksesta.

## Lähteet
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Nurmijärvi 450 vuotta – kotiseutumme
* Kari-Pekka Autio: Ihmishahmoisia petoja ja ympäristönsä uhreja. Väkivalta Helsingin johtavissa sanomalehdissä 1894–1899.  Suomen historian pro gradu, Jyväskylän yliopisto, Historian ja etnologian laitos, syksy 2002.  Nurmijärven murhista s. 56–57, 65–66
* Keskisarja, Teemu. Kirves : Toivo Harald Koljosen rikos ja rangaistus, Siltala, 2015 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*GENi: Karl Emil Helenanpoika Nummi (Malmelin): 
*Myheritage: Karl Emil Helenanpoika Nummi (Malmelin):
The Hunter (videopeli)

**The Hunter** (tyyliteltynä **theHunter**) on Avalanche Studiosin ja Emote Gamesin kehittämä verkossa pelattava metsästysaiheinen videopeli, joka on julkaistu vuonna 2009 Windowsille. Emote Games ja Expansive Worlds ovat kehittäneet vuonna 2014 Steam-palvelussa julkaistun uusintaversion pelistä. Peli on ilmaispeli.

Peliin on ostettavissa eripituisia jäsenyyksiä ja jäsenyyden sisältäviä tavarapaketteja, joilla on lupa metsästää kaikkia pelin eläinlajeja ja kaikilla pelialueilla. Jäsenyydellä saa käyttöönsä myös lisää aseita. Aseita, tarvikkeita ja eripituisia metsästyslupia tietylle eläinlajille voi hankkia myös ostamalla pelirahaa tai voittamalla sitä erilaisissa kilpailuissa.

Pelisarjaan kuuluvat myös keväällä 2015 julkaistu *theHunter: Primal*, sekä keväällä 2017 julkaistu ''TheHunter: Call of the Wild''.

## Vastaanotto
ZTGD-sivusto on antanut pelille arvosanaksi 8.0/10.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Pelin kotisivut
Šarkanin piiri

**Šarkanin piiri** (, ) on paikallinen itsehallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1&nbsp;405 neliökilometriä ja asukkaita on 19&nbsp;100 henkeä (vuonna 2010).

Piiri sijaitsee Udmurtian itäosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Debjosyn piiriin, idässä Permin aluepiiriin, etelässä Votkinskin, lännessä Jakšur-Bodjan ja luoteessa Igran piiriin. Hallinnollinen keskus on Šarkanin kylä. Piiriin kuuluu 15 maalaiskuntaa.

Huomattavimmat joet ovat Votka, Ita, Šarkanka, Nižnjaja Lypka, Pašurka ja Kivarka. Pinta-alasta noin 40 % on metsää. Seudulla sijaitsee Myškinon öljyesiintymä.

Šarkanista on maantieyhteys Votkinskiin ja Iževskiin. Matkaa tasavallan pääkaupunkiin on 88 kilometriä.

Väestöstä 83,1 % on udmurtteja, 15,5 % venäläisiä ja 0,6 % tataareja.

Tärkein elinkeino on maatalous, joka on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, perunan ja pellavan viljelyyn. Piirissä toimii 18 maatalousyritystä, 209 yksityistilaa ja 5 muiden yritysten aputaloutta. Huomattavimmat teollisuuslaitokset ovat trikootehdas, pellavanjalostuslaitos, tiilitehdas ja saha.

Kulttuurilaitoksia ovat piirin kulttuuritalo, kotiseutumuseo, käsityökeskus, kirjasto sivuosastoineen, lasten musiikkikoulu, kylien kulttuuri- ja kerhotalot. Virallisen tunnustuksen ovat saaneet kansanteatteri ja kaksi kansankuoroa. Pakkasukon udmurtialainen vastine, *Tol Babai* () asuu Šarkanin kylässä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Šarkanin piiri Udmurtian tasavallan sivustolla 
* Šarkanin piiri Udmurtian valtioneuvoston sivustolla  
* Šarkanin piiri Den-uutistoimiston sivustolla
Pehmeä laskeutuminen

**Pehmeä laskeutuminen** tarkoittaa avaruustekniikassa laskeutumista taivaankappaleen pinnalle niin, että laskeutunut alus tai luotain säilyy toimintakuntoisena. Ns. kova laskeutuminen eli käytännössä törmääminen on seurausta epäonnistuneesta laskeutumisesta tai vain tapa päättää jokin avaruuslento. Avaruuslennolta laskeudutaan tyypillisesti suurella nopeudella. Usein jarrutus tapahtuu useassa vaiheessa ja eri tekniikoilla. Lennon profiili, alus ja kohdekappale määrittävät laskeutumisen suunnittelun.

Tavallisia tekniikoita ovat lämpökilvet, jarruraketit ja laskuvarjot. Lähinnä pienille miehittämättömille laskeutujille voidaan käyttää kaasutyynyä pehmentämään loppuvaiheen laskeutumista. Avaruuslentokone kuten avaruussukkula laskeutuu Maahan kuin lentokone kiitoradalle. Kaasukehättömille kappaleille laskeutuminen onnistuu lähinnä vain propulsiivisesti.

## Historia
Ensimmäisen pehmeän laskeutumisen Kuuhun teki Luna 9 vuonna 1966.

## Kuvia

Tiedosto:593484main pia14839 full Curiosity's Sky Crane Maneuver, Artist's Concept.jpg|Taiteilijan näkemys. Mars Science Laboratory:n vaijerilaskeutuminen Marsiiin.
Tiedosto:MER Spirit Lander Pan Sol16-A18R1 br2.jpg|Spirit Mars-kulkijan laskeutumisosio. Sivuissa tyhjennetyt laskeutumista suojanneet kaasutyynyt.
Tiedosto:950318 STS67 Endeavour landing.jpg|Endeavour-avaruussukkula ja sen jarruvarjo kiitorata-laskeutumisen yhteydessä. 
Tiedosto:Falcon Heavy Side Boosters landing on LZ1 and LZ2 - 2018 (25254688767).jpg|Falcon Heavy:n sivuraketit laskeutuvat propulsiivisesti Maahan.
Tiedosto:SpaceX Demo-2 Landing (NHQ202008020015).jpg|Dragon-avaruusalus laskeutuu Maan mereen laskuvarjolla.
Tiedosto:Soyuz TMA-13 landing.jpg| Sojuz TMA-13 laskeutuu Maahan laskuvarjolla.
Tiedosto:OSIRIS-REx Sample Return (NHQ202309240005).jpg|Lämpökilpensä suojissa Maahan Bennuasteroidilta palannut OSIRIS-REx-avaruusluotain.


## Lähteet
Chris Ware

**Chris Ware** (s. 28. joulukuuta 1967 Omaha, Nebraska) on yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija. Waren päätyö on ensin Fantagraphicsin ja myöhemmin Drawn and Quarterlyn julkaisema sarjakuvalehti Acme Novelty Library. Lehden jatkotarinoista on julkaistu koottuina teoksina muun muassa *Jimmy Corrigan, the Smartest Kid on Earth* ja *Quimby the Mouse*.  Ware on moninkertainen Eisner- ja Harvey-palkittu.

## Lähteet
Janne Räsänen (kansanedustaja)

**Johan Henrik (Juho Heikki, Janne) Räsänen** (20. kesäkuuta 1879 Leppävirta – 8. huhtikuuta 1942 Kajaani) oli suomalainen poliitikko, joka toimi STPV:n kansanedustajana vuosina 1924–1927.

## Elämä
Leppävirran Paukarlahdessa syntyneen Janne Räsäsen vanhemmat olivat Kaavista kotoisin ollut itsellinen Adam Kustaa Räsänen (1851-1917) ja Maija Liisa Hyvärinen (1851-1904). Räsänen kävi vain rippikoulun ja teki kotonaan maatöitä, kunnes ryhtyi 16-vuotiaana kivityömieheksi. Vuosisadan vaihteessa hän muutti Kajaaniin rautatierakennustyömaan mukana. Räsänen asettui lopulta Kajaanin maalaiskunnan Murtomäkeen, jossa hän ryhtyi viljelemään omaa pientilaa.

Räsänen lähti sosialidemokraattiseen työväenliikkeeseen vuonna 1904. Hän toimi muun muassa Murtomäen työväenyhdistyksen puheenjohtajana. Helmikuun vallankumouksen jälkeen keväällä 1917 Räsänen valittiin Kajaanin maalaiskunnan elintarvikelautakunnan varajäseneksi. Yleislakon aikana hänestä tuli pitäjään perustetun työväen järjestyskaartin päällikkö. Sisälissodan käynnistyttyä kaarti vartioi muutaman päivän ajan Kajaaniin johtavaa maantietä, kunnes se hajotettiin valkoisten otettua kaupungin haltuunsa. Räsänen vangittiin helmikuun lopussa ja vietiin Kajaanin vankileirille, josta hänet passitettiin keväällä Kuopion vankileirille. Heinäkuussa Räsänen sai kuusi vuotta kuritushuonetta avunannosta valtiopetokseen, jonka jälkeen hän oli pakkotyössä Iisalmessa. Kuopion vankileirin sulkemisen jälkeen Räsänen siirrettiin Lahden vankileirille ja armahdettiin joulukuussa 1918.

1920-luvun alussa Räsänen liittyi kommunistisen SSTP:n jäseneksi. Vuonna 1921 hänet valittiin Kajaanin maalaiskunnan kunnanvaltuustoon. Räsänen toimi pitkään myös valtuuston puheenjohtajana. Vuonna 1924 Räsänen valittiin eduskuntaan viranomaisten kieltämän SSTP:n seuraajaksi perustetun STPV:n listoilta. Ainoaksi jääneen kansanedustajakautensa jälkeen Räsänen jatkoi kunnallispolitiikassa, kunnes kommunistien toiminta kiellettiin kesällä 1930 ja hän erosi valtuustosta. Myöhemmin Räsänen vaikutti muun muassa Kajaanin Osuusliikkeen hallintoneuvostossa. Hän kuoli 62-vuotiaana huhtikuussa 1942.

## Perhe
Janne Räsäsen puoliso oli Johanna (Hanna) Mikkonen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1904. Heillä oli kuusi lasta.

## Lähteet
Ahtokiveys

**Ahtokiveys** on 1700-luvulla kehitetty tienrakennusmenetelmä. Siinä tien kantava kerros rakennettiin siten, että alimpana oli käsin vieri viereen asennettuja ylöspäin suippenevia kiviä. Alimman 15–20-senttisen kerroksen päälle levitettiin 8–10-senttinen pienempien kivien kerros, joka kiilautui aluskerroksen kivien väleihin. Päällimmäisenä oli 10-senttinen kerros pähkinänkokoisia kiviä.

Ahtokiveyksen keksijä oli ranskalainen insinööri Pierre Marie Jérôme Trésaguet (1717–1796), joka määritteli myös teiden käyttötarkoituksenmukaiset leveydet, suurimmat nousut ja pinnan sivukaltevuudet. Trésaguet'n opit levisivät Napoleonin myötä laajemmalle, sillä Napoleon asetti valloitetuille alueille Trésaguet'n oppilaita johtamaan tienrakennusta.

## Lähteet
* Kavo Käyhkö: *Tienpäällysteet. Päällysteenrakennuksen oppi- ja käsikirja*, Rakentajain kustannus 1945, s. 7
Agon

**Agon** (, ”kamppailu”) oli antiikin Kreikassa järjestetty kilpailu, joka jakautui kolmeen osaan. Gymniset agonit sisälsivät voimistelua, hippiset agonit kilpa-ajoja ja ratsastusta, ja muusiset agonit musiikkia, runoutta ja tanssia. 

Agoneja järjestettiin eri puolilla Kreikkaa, ja kaikki kreikkalaiset saivat osallistua niihin. Myöhemmin neljän alueen agonit kohosivat kansallisiksi kilpailuiksi, panhelleenisiksi kisoiksi. Näistä tunnetuimmat olivat Olympiassa järjestetyt Olympian kisat.
Taito (nimi)

**Taito** on suomalainen miehen etunimi. Alku­perältään se kuuluu niihin 1800-luvun lopulla käyttöön tulleisiin nimiin, jotka liittyvät vanhempien lapsilleen toivomiin ominaisuuksiin tai käytän­nölli­siin taitoihin. Taitoa ehdotettiin nimeksi jo vuonna 1865, mutta almanakkaan se tuli vasta vuonna 1950, josta lähtien nimipäivä on ollut 14. huhtikuuta.

Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi on maaliskuuhun 2025 mennessä annettu 2&nbsp;805 miehelle sekä muutamalle naiselle.

## Tunnettuja Taitoja
* Taito Haara (s. 1942), voima- ja painonnostaja
* Taito Hoffrén (s. 1974), laulaja ja säveltäjä
* Taito Kantonen (1900–1993), amerikansuomalainen teologi
* Taito Kawata (s. 1983), suomalais-japanilainen elokuvaohjaaja
* Taito Mäkelä (1913–1974), näyttelijä
* Taito Mörk (1922–2005), varastopäällikkö, keräilijä ja kotiseutuneuvos
* Taito Nurminen (1895–1981), jääkärikapteeni
* Taito Tuunanen (s. 1950), merkonomi ja sijoittaja
* Taito Uusitalo (1922–2023), arkkitehti
* Taito Vainio (1935–2001), harmonikkataiteilija ja säveltäjä

## Lähteet
Helsinki 69ers

**Helsinki 69ers** on helsinkiläinen vuonna 1991 perustettu entinen amerikkalaisen jalkapallon erikoisseura. Seuran edustusjoukkue esiintyi viimeisen kerran Vaahteraliigassa vuonna 2015. Seuralla oli myös juniorijoukkueita eri nuorten sarjoissa. 69ersin kotistadion oli Helsingin Velodromi. 

Kaudella 2012 1. divisioonan mestaruuden eli Spagettimaljan voittanut Helsinki 69ersin edustusjoukkue nousi kaudeksi 2013 Vaahteraliigaan ensimmäistä kertaa seuran historian aikana. 69ers on ainoa helsinkiläisseura, joka ei ole voittanut Vaahteraliigan mestaruutta eli Vaahteramaljaa. 

69ersin kausi 2015 oli seuran historian paras tähän mennessä. Joukkue selviytyi ensimmäisen kerran Vaahteraliigan pudotuspeleihin, mutta koki tappion välierässä Seinäjoki Crocodilesille. Kauden jälkeen 69ers luopui kuitenkin sarjapaikastaan pelaajapulan takia.

## Lähteet
Camping Messilä

**Camping Messilä** on Hollolan kunnassa Vesijärven rannalla Messilän kartanon pohjoispuolella oleva leirintäalue, jossa on vierasvenesatama. Alueen omistaa Messilä Maailma Oy, joka on vuokrannut alueen Hollolan kunnalle, joka puolestaan on vuokrannut alueen leirintäalueyritykselle.

Se sijaitsee noin 7 km Lahdesta Rantatien (yhdystie 2956) varrella. Messilänranta kuuluu Vesijärven Laasonpohjaan, joka rajoittuu Korpikankareen ja Hersalan väliselle alueelle.

Leirintäalueen palveluihin kuuluvat ravintola, kahvila ja kauppa. Majoituspalveluista löytyy matkailuauto-  ja vaunupaikat, majatalohuoneisto, leirintämökit, telttapaikat, hirsihuvilamökki  ”Karhunpesä”. Camping Messilästä saa myös kalastuslupia Vesijärvelle.

Alueella on runsaasti ympärivuotisia ja kesäaikaisia matkailuvaunuja.

## Enonsaari

Camping Messilä vastaa myös Enonsaaresta. Enonsaaressa on kesäasuntoja ja 1910-luvulla rakennettu suuri huvila. Lahden kaupunki vuokrasi alueen Messilän kartanon alueella leirintäaluetta pitävälle Messilä Campingille toukokuussa 2007 päärakennuksen ja kuusi kesämökkiä viideksi vuodeksi. Enonsaareen pääsee veneellä tai tilausyhteiskuljetuksella Camping Messilän rannasta. Messilänrannan venepaikoista vastaa Hollolan kunta.

## Messilän laskettelurinteet ja leirintäalue

Camping Messilässä on talvisinkin Messilän kartanon laskettelurinteiden vuoksi matkailuvaunuissa asuvia vieraita. Kesällä paikalla viettävät kesälomaa pysyvästi pääasiassa pääkaupunkiseudulta olevat.

Camping Messilä järjestää vuosittain juhannusaattona juhannuskokon polttamisen Vesijärven rannassa Hollolan sataman itäpuolella leirintäalueen hiekkarannalla. Kokko on tehty pääasiassa kuormalavoista ja palaa huomattavalta osaltaan puolessa tunnissa. Vuonna 2009 kokko sytytettiin kello 23.00. Kokko on ainut suuri Hollolassa poltettava yleisölle tarkoitettu suuri kokko.

## Katso myös
*Messilän kartano

## Lähteet
Magglingen

**Magglingen** () on hallinnollinen kylä (Einwohnergemeinde) Sveitsissä Bernin kantonissa, Leubringenin kunnassa (). Kylä on kaksikielinen (saksa, ranska) ja siellä on noin 600 asukasta. 

Magglingen sijaitsee noin 2 kilometriä Biel/Biennen kaupungista länteen, Magglingerbergin kaakkoisrinteellä, noin 400 metriä Bieliä ja Bielinjärveä ylempänä. Kylään pääsee Bielistä funikulaarirataa pitkin. Juna kulkee kolmasti tunnissa. Magglingenissä on Sveitsin valtiollisen liikuntaministeriön (Bundesamt für Sport) pääpaikka.

## Lähteet
* Kylän kotisivu

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Funikulaariradan historiaa kuvin
* Magglingen Sveitsin historiallisessa tietosanakirjassa
Musta kuitu

**Musta kuitu** () tarkoittaa valokuituyhteyttä, jonka käyttäjä ostaa tai vuokraa sellaisenaan, ilman siihen liittyvää tiedonsiirtolaitteistoa tai palvelua. Tällöin käyttäjä joutuu itse huolehtimaan tarvittavista laitteistoista ja niiden toimivuudesta, mutta pystyy myös itse hallinnoimaan kuidun käyttöä ja tarvittaessa vaikka nostamaan käytössä olevaa tiedonsiirtokapasiteettia käytössä olevia laitteistoja säätämällä.

Valokuituyhteyksiä rakennettaessa suurin osa kustannuksista aiheutuu suunnittelu- ja asennustöistä. Tavallisesti ne voivat olla yli 60 prosenttia kokonaiskuluista. Esimerkiksi Amsterdamin kaupungin kattavan valokuituverkon kuluista karkeasti ottaen 80 prosenttia muodostui työkustannuksista ja vain 10 prosenttia itse valokuitukaapelista. Tämän vuoksi on järkevää asentaa samalla kertaa huomattavasti enemmän kuituja kuin sillä hetkellä olisi tarvetta. Ylimääräisillä kuiduilla voidaan varautua tulevaisuuden tarpeisiin tai joidenkin kuitujen vikaantumisen kiertämiseen. Näitä ylimääräisiä valokuituja operaattorit voivat sitten kysynnän mukaan myydä tai vuokrata muille toimijoille.

## Lähteet
Oulun kendoseura Hokufuu

**Oulun kendoseura Hokufuu** on perustettu vuonna 1999. Seurassa oli vuonna 2005 67 jäsentä. Tämä teki Oulun kendoseurasta Suomen toiseksi suurimman kendoseuran. Syksyllä 2014 seurassa harjoitteli kendoa noin 20 jäsentä.

Seura pyrkii osaltaan parantamaan kendon harrastusmahdollisuuksia Oulussa sekä Pohjois-Suomessa sekä edistää tietoisuutta lajista. Hokufuu tekee myös yhteistyötä ulkomaisten kendoseurojen (Luulaja) ja Oulun yliopiston kanssa.

Hokufuu oli maailman pohjoisin kendoseura viiden vuoden ajan 1999–2004, kunnes Tornioon perustettiin Tenshu Ken Kai-kendoseura. 

## Kilpailumenestys
Useita Oulun kendosura Hokufuun jäseniä on kuulunut Suomen maajoukkueeseen.
### Kendō
#### Kendon yksilö suomenmestaruus
# Kultaa 2005/Hämeenlinna - Ari Kyläniemi, Hokufuu, Oulu
#### Kendōn alle 18-vuotiaiden yksilösuomenmestaruuskilpailu
# Pronssia 26.08.2006/Ulvila - Mikko Memonen, Hokufuu, Oulu
# Pronssia 22.09.2007/Kuopio - Mikko Memonen, Hokufuu, Oulu
### Iaidō
#### Iaidōn yksilö suomenmestaruus (yudansha-sarja)
# Kultaa 25.04.2009/Helsinki - Niilo Kiesiläinen, Hokufuu, Oulu
### Jodo
#### Jodōn yksilö suomenmestaruus (yudansha-sarja)
# Hopeaa 26.04.2009/Helsinki - Niilo Kiesiläinen, Hokufuu, Oulu

## Aiheesta muualla
* Oulun kendoseuran Hokufuu ry:n kotisivut
Veli Arvonen

**Veli Taavi Arvonen** (30. lokakuuta 1908 Turku – 25. tammikuuta 1994 Turku) oli suomalainen vuorineuvos, joka toimi Rakennustoimisto Arvonen Oy:n toimitusjohtajana ja johtokunnan puheenjohtajana vuosina 1934&ndash;1969. Koulutukseltaan hän oli rakennusmestari.

Arvosen ensimmäinen työnantaja hänen valmistuttuaan Turun teknillisen koulun huoneenrakennuksen ja tie- ja vesirakennuksen opintosuunnilta vuonna 1930 oli Turun sataman satamarakennuskonttori, jossa hän oli rakennusmestarina. Vuonna 1934 Arvonen perusti yhdessä rakennusmestari Vilho Lambert Heinosen kanssa oman yrityksen. Heinosen kanssa yhteistyö jatkui vuoteen 1942, jolloin Heinonen perusti Emil Hartelan kanssa Urakoitsijat Oy -rakennusliikkeen. Toiminta-aikanaan Rakennustoimisto Arvonen oli Suomen suurimpia ja arvostetuimpia ja sen keulakuva Arvonen sai teollisuusneuvoksen arvon vuonna 1948 ja vuorineuvoksen arvon vuonna 1957. Yritystoiminnan ohella Arvonen oli Turun Rakennusmestariyhdistyksen johtokunnan jäsen ja puheenjohtaja, Suomen Rakennustyönantajaliiton ja Suomen Rakennusteollisuusliiton hallitusten jäsen, jälkimmäisessä urakoitsijavaliokunnan pitkäaikainen puheenjohtaja ja lopulta koko liiton hallituksen puheenjohtaja. Hän toimi myös Keramian johtokunnan ja Finnairin hallintoneuvoston puheenjohtajana ja kuului Urho Kekkosen ystäväpiiriin. Arvonen oli myös Turun kauppakorkeakoulun hallituksen puheenjohtaja vuosina 1957–1975.

Rakennustoimisto Arvonen Oy:n toiminta päättyi konkurssiin vuonna 1969. Syynä oli pääosin ulkomaiset valuuttalainat, joiden arvot nousivat huomattavasti Suomen markan devalvoinnin myötä. Konkurssin myötä Arvonen jätti suuren osan julkisista luottamustoimistaan.

Arvonen osti vuonna 1952 Harjattulan kartanon Turun Kakskerrasta. Nykyisin kartano on Paasikivi-opiston (kokous- ja majoituspalveluja myy Harjattulan kartano Oy) käytössä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Falling Up

**Falling Up** on yhdysvaltalainen kristillinen alternative rock -yhtye Albanystä, Oregonista. Yhtye julkaisee BEC Recordingsin kautta. Yhtyeen nimi on peräisin heidän ensimmäisestä kappaleestaan, jonka he kirjoittivatl. Kappale viittaa siihen, kuinka epätäydellisiä ihmiset ovat. Heidän sanoituksensa käsittelevät usein armoa.

Falling Up kuvaa musiikillista tyyliä  "ydin-rockiksi", mikä sisältää alternative metallia ja voimakkaita pop-sanoituksia. Yhtye onkin helposti verrattavissa vastaaviin yhtyeisiin, kuten Linkin Parkiin ja Incubukseen.

## Jäsenet
*Jessy C. Ribordy - laulu, kitara, koskettimet (2002-)
*Jeremy Miller - basso, koskettimet (live) (2002-)
*Josh Shroy - rummut (2002-)

## Entiset jäsenet
*Tom Cox - kitara, laulu (2002-2005)
*Andrew Dub - koskettimet (2002-2003)
*Michael Humphrey (DJ Wax Wizard) - DJ, koskettimet, (Key-J) (2003-2005)
*Joseph Kisselburgh - kitara, laulu (2002-2006)
*Adam Taylor - koskettimet (2005-2007)
*Micah Sannan - kitara (2005-2007)

## Julkaisut
**Crashings* (2004) 
**Dawn Escapes* (2005)
**Exit Lights* (2006
**Captiva* (2007)
**Discover The Trees Again: The Best Of Falling Up* (2008)
**Fangs* (2009)
**Your Sparkling Death Cometh* (2011)

## Aiheesta muualla
*Falling Up Myspacessa
*Falling Up Facebookissa
HMS Curacoa

**HMS Curacoa** on ollut neljän Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.

*HMS Curacoa (1809), Apollo-luokan 36-tykkinen viidennen luokan alus
*HMS Curacoa (1854), siipiratasfregatti
*HMS Curacoa (1878), potkurikorvetti
*HMS Curacoa (D41), C-luokan risteilijä
Pentti Avotie

**Pentti Juhani Avotie** (syntyjään **Avonius**, 8. elokuuta 1924 Pälkjärvi – 21. syyskuuta 2004 Tampere) oli suomalainen vuorineuvos, joka toimi Saarioinen Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1969−1989 ja Artekno Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1969−1978. Koulutukseltaan hän oli koneteknikko.

Pentti Avotien veli Reino A. Avonius ja setä, Askon perustaja Aukusti Asko-Avonius ostivat vuonna 1941 Sahalahdessa sijaitsevan Saarioisten kartanon. Nuorempi veli Pentti suoritti asepalveluksensa ilmavoimien mekaanikkona ja suoritti jatkosodan jälkeen Tampereen teknillisessä koulussa loppuun koneteknikon opintonsa. Muutama vuosi valmistumisen jälkeen meni Ruotsissa Scania-Vabiksen ja Ab Tobaksmonopolin palveluksessa, kunnes Avotie palasi Oy Panama Tobacco Co:n palvelukseen vuonna 1951. Kyseinen yritys oli Saarioisten omistama tupakkatehdas. Seuraavana vuonna Avotiestä tuli Saarioisten tuotantopäällikkö, vuonna 1955 myyntipäällikkö, vuonna 1958 markkinointipäällikkö ja Reino Avoniuksen kuoltua vuonna 1969 toimitusjohtaja. Avotie jatkoi toimitusjohtajana aina vuoteen 1989, jolloin Saarioisissa työskenteli lähes 2&nbsp;000 ihmistä. Yhtiön hallituksen puheenjohtajana hän toimi aina vuoteen 2000, hallituksen jäsenenä sen jälkeenkin. Avotie oli myös konsernin omistajayhtiön Artekno Oy:n hallituksen puheenjohtajana ja toimitusjohtajana.

Avotie kuului useiden yritysten hallintoneuvostoihin. Näitä olivat muun muassa Asko-Upo Oy, Hämeen Sähkö Oy, Keskinäinen yhtiö Teollisuusvakuutus, Eläke-Varma ja Investa Oy. Asko Oy:n hallintoneuvoston puheenjohtajana hän oli vuosina 1981−1986. Sahalahden kunnanvaltuustossa Kokoomuksen valtuutettuna Avotie oli vuosina 1973−1984. Teollisuusneuvoksen arvon hän sai vuonna 1973, vuorineuvoksen arvon vuonna 1994 ja tekniikan kunniatohtorin arvon vuonna 1997 (Tampere).

## Lähteet

* 

## Aiheesta muualla
* Pentti Avotien muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
HMS Curlew

**HMS Curlew** on ollut kahdeksan Britannian kuninkaallisen laivaston aluksen sekä yhden tukikohdan nimenä.

*HMS Curlew (1795) 16-tykkinen prikisluuppi
*HMS Curlew (1803) 16-tykkinen sluuppi
*HMS Curlew (1812) 18-tykkinen Cruizer-luokan prikisluuppi
*HMS Curlew (1830) 10-tykkinen Cherokee-luokan prikisluuppi
*HMS Curlew (1854) potkurisluuppi
*HMS Curlew (1868) siipiratasalus
*HMS Curlew (1885) torpedosluuppi
*HMS Curlew (D42) C-luokan risteilijä
*HMS Curlew (tukikohta) Laivaston ilmavoimien tukikohta lähellä St. Merryniä Cornwallissa 1952 - 1956
Commodore PET

**Commodore PET** (**''P**ersonal **E**lectronic **T**ransactor*) oli [[Commodore]]n vuonna 1977 julkaisema [[mikrotietokone]].

PET:in sanotaan olleen ensimmäinen kaupallisesti menestyksekäs [[henkilökohtainen tietokone]].

PET on yksi ”vuoden 1977 kolmikosta”, jonka kaksi muuta ovat [[Apple II]] ja [[TRS-80]].



== Historia ==

Commodore PET syntyi, kun [[MOS Technology]]n [[Chuck Peddle]] vakuutti Commodoren omistaneen [[Jack Tramiel]]in kehittämällään [[MOS 6502]]-mikroprosessorilla. Peddle oli aikaisemmin rakentanut [[KIM-1]] tietokoneen. Commodore osti MOS Technologyn ja ryhtyi kehittämään ensimmäistä versiota omasta kotitietokoneesta. Ensimmäinen malli, PET 2001, julkistettiin tammikuussa 1977 ja ensimmäiset yksiköt toimitettiin saman vuoden lokakuussa. Alkuperäisessä mallissa oli 4 kilotavun [[keskusmuisti]], mutta myöhemmin ilmestyi malleja, joissa oli muistia 8–32 kilotavua.

PET:n laajennusmahdollisuudet olivat vähäiset.

Commodore laajensi menestyksen myötä toimintaansa Eurooppaan. Siellä oli kuitenkin jo [[Philips]]in valmistama samanniminen laite, joten Commodore toi markkinoille uuden CBM 3000 -sarjan.

Commodore julkisti vielä PET 4000 -sarjan, jossa oli suurempi näyttö ja uudempi versio Commodoren [[BASIC]]-ohjelmointikielestä, ja CBM 8000 -sarjan, jossa oli 80 merkin levyinen näyttö entisen 40 merkin sijaan ja suurimmillaan 96 kilotavun muisti. Lisäksi Commodore valmisti *SuperPET''-nimellä tunnetun SP9000-mallin, jossa oli kaksi prosessoria ja tuki useille eri ohjelmointikielille.

PET:n näyttö oli yksivärinen, eikä se pystynyt näyttämään bittikarttagrafiikkaa. Vaikka grafiikalla ei tuohon aikaan ollut kovin suurta merkitystä niin PET jäi pian myynnissä bittikarttagrafiikkaan pystyneiden Apple II:n, Atari 400/800:n ja Commodoren oman VIC-20:n jalkoihin.

PET-sarjan jatkoksi Commodore julkisti CBM-II-sarjan, joka ei kuitenkaan saavuttanut yhtä suurta suosiota kuin PET.

## Tekniset tiedot

### PET 2001 -sarja
* MOS 6502 -suoritin, 1 MHz
* 4 tai 8 kB RAM
* 18 kB ROM, Basic 1.0
* 9 tuuman yksivärinäyttö, 40 × 25 merkkiä

### PET 2001-N- ja CBM 3000 -sarja
* MOS 6502 -suoritin, 1 MHz
* 8, 16 tai 32 kB RAM
* 20 kB ROM, Basic 2.0
* 9 tuuman yksivärinäyttö, 40 × 25 merkkiä

### PET 4000 -sarja
* MOS 6502 -suoritin, 1 MHz
* 8, 16 tai 32 kB RAM
* 20 kB ROM, Basic 4.0
* 9 tai 12 tuuman yksivärinäyttö, 40 × 25 merkkiä

### CBM 8000 -sarja
* MOS 6502 -suoritin, 1 MHz
* 32 tai 96 kB RAM
* 20 kB ROM, Basic 4.0
* 12 tuuman yksivärinäyttö, 80 × 25 merkkiä

### SuperPET 9000 -sarja
* MOS 6502- ja Motorola 6809 -suoritin, 1 MHz
* 96 kB RAM
* 20 kB ROM, Basic 4.0
* 12 tuuman yksivärinäyttö, 80 × 25 merkkiä

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* The Amazing Commodore PET  
* A History of Commodore’s 8-bit Computers