open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Toijainen

**Toijainen** () on lähiö ja kaupunginosa Turussa. Se sijaitsee Hirvensalon saaren keskikohdassa. 

## Väestö
Toijainen on 2010-luvulla kasvanut nopeasti lapsiperheiden pien- ja rivitaloalueeksi. Vuoden 2010 lopussa tilastoalueen väkiluku oli 346 ja vuoden 2015 lopussa 846. Alle kouluikäisiä (0–6-vuotiaita) oli vuonna 2010 suhteellisesti toiseksi eniten Turussa eli 18,5 prosenttia, kun taas 20–29-vuotiaita oli kuudenneksi vähiten koko kaupungissa, vain 3,5 prosenttia. Asukkaista ruotsinkielisiä oli 15,3 prosenttia, joka on suhteellisesti laskettuna toiseksi eniten kaupungissa. Lähes kaikki Toijaisten asukkaat asuivat omistusasunnoissa.

## Tammimäki
Toijaistentien varrella on noin yhden hehtaarin laajuinen luonnonsuojelualue Tammimäki, peltojen ympäröimä metsäinen kukkula. Sen etelä- ja lounaisrinteellä on läpimitaltaan lähes kolmemetrisiä siirtolohkareita.

## Historiaa
Toijainen on kehittynyt samannimisestä yksinäistalosta, josta löytyy merkintä vuodelta 1453. 1500-luvulla Toijainen oli ensin kolme, sitten kaksi taloa käsittävä kylä. 1700-luvulla talot olivat Nauvon Gyttjan ja Kirjaisen ratsutilan aputiloja. Isojaossa 1805 talojen nimiksi on merkitty Norrgård ja Södergård, ja tilat yhdistyivät 1800-luvun lopulla. 1900-luvun alussa Toijaisten tilan omistaja vaihtui usein, kunnes Kustaa Wahala myi tilan vuonna 1912 Turun kaupungille lukuun ottamatta itselleen erottamaa Hirvelän tilaa, joka sekin kuitenkin tuli pian kaupungin omistukseen. Hirvelän alueesta on kehittynyt nykyinen Lauttaranta.

## Lähteet
* Juhani Pärtty: Turun alueprofiili 2011. PDF-versio

### Viitteet
Papinsaari

**Papinsaari** () on Turun kaupunginosa, joka sijaitsee Hirvensalon  kaakkoisreunalla Kaistarniemen kärjessä Friskalan itäpuolella. 

Papinsaari oli aiemmin saari, mutta nykyisin sen yhdistää Kaistarniemeen kapea kannas. Jyrkkämaastoisen ja kallioisen Papinsaaren korkein kohta on noin 40 metriä merenpinnasta.

1900-luvun loppuun asti Papinsaaressa oli parikymmentä omakotitaloa ja noin 80 eritasoista kesämökkiä. Lautarakenteisista mökeistä valtaosa on purettu. Kaavan valmistuttua 1998 on Papinsaaresta noin vuodesta 2000 alkaen alettu kehittää yksilöllistä ja korkealaatuista asuinaluetta arkkitehtien suunnittelemine pien- ja rivitaloineen. Monista asunnoista on merinäköala, ja monet rakennukset sijaitsevat poikkeuksellisen lähellä rantaa. Toisaalta alueen kaavoitusta on kritisoitu liian pienistä tonteista johtuvasta rakennusten lähekkäisyydestä sekä värien ja muotojen kirjavuudesta.

Vuonna 2004 Papinsaaren väkiluku oli 158, vuonna 2010 asukkaita oli 341 ja vuonna 2015 kaikkiaan 378. Kolmannes alueen asukkaista oli vuonna 2004 alle 15-vuotiaita ja vain 4 prosenttia yli 65-vuotiaita. Vuonna 2009 Papinsaari oli Turun hyvätuloisin pienalue, seuraavina naapurialueet Friskala ja Kaistarniemi.

Papinsaaren länsipuolella on linnustostaan tunnettu Friskalanlahti ja itäpuolella Pitkäsalmi, jonka vastarannalla sijaitsevat Uittamo ja Katariinanlaakso.

## Lähteet
Leon Fleisher

**Leon Fleisher** (23. heinäkuuta 1928 – 2. elokuuta 2020) oli yhdysvaltalainen pianisti ja kapellimestari. 

Fleisher syntyi San Franciscossa, Kaliforniassa, jossa hän aloitti pianonsoiton 4-vuotiaana. Hän teki julkisen ensiesiintymisensä 8-vuotiaana ja esiintyi jo 16-vuotiaana Pierre Monteux'n johtamien New Yorkin filharmonikkojen kanssa. Hän sai opetusta Artur Schnabelilta. 

Fleisher ehti tehdä lukuisia levytyksiä Clevelandin orkesterin (kapellimestarina George Szell) kanssa, mutta menetti 1960-luvulla oikean käden käyttökykynsä kärsittyään fokaalisen dystonian. Hän jatkoi kuitenkin vasenkätisen ohjelmiston tulkitsemista. 

Fleisher tuli tunnetuksi varsinkin Johannes Brahmsin ja Ludwig van Beethovenin pianokonserttojen tulkinnoistaan. Kapellimestarinuransa hän aloitti vuonna 1967.

Fleisher voitti muun muassa Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailun vuonna 1952. 

## Lähteet
Musashi-Murayama

**Musashi-Murayama** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Taman alueella Tokion erillisalueiden länsipuolella ja rajautuu Tokion Fussan, Higashiyamaton ja Tachikawan kaupunkeihin, Mizuhon maaseutukaupunkiin sekä Saitaman prefektuurin Tokorozawan kaupunkiin. Musashi-Murayamassa on 72&nbsp;314 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 15,32 neliökilometriä. 

Nykyisen muotoinen Musashi-Murayaman kaupunki perustettiin 3. marraskuuta 1970. Kaupungin pohjoisosassa kohoavat Sayaman kukkulat. Osa Yokotan lentotukikohdasta sijaitsee Musashi-Murayaman alueella. Kaupunki on Tokion metropolin kaupungeista ainoa, jonka alueella ei kulje rautateitä.

## Kuvia

Tiedosto:Satoyamaminkah.JPG|Noyamakita-Rokudōyaman puistoa
Tiedosto:神明社 - panoramio (14).jpg|Oisenomori Shinmei-sha


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin internetsivut
Piero Bellugi

**Piero Bellugi** (14. heinäkuuta 1924 Firenze – 10. kesäkuuta 2012 Firenze) oli italialainen kapellimestari.

Bellugi opiskeli sävellystä Luigi Dallapiccolan sekä orkesterinjohtoa Igor Markevitšin, Rafael Kubelíkin ja Leonard Bernsteinin johdolla. Hän johti 1960-luvulla Darius Milhaud'n 10. sinfonian ja Goffredo Petrassin *Settimo Concerton* kantaesitykset.

Bellugi toimi muun muassa Oregonin sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina vuosina 1959–1961. Tälle kaudelle ajoittui myös hänen debyyttinsä La Scalassa. Hänet nimitettiin tammikuussa 2004 Teatro Massimon taiteelliseksi johtajaksi Palermossa. 

Bellugin poika David on huiluvirtuoosi.

## Lähteet
Jerzy Semkow

**Jerzy Semkow** (12. lokakuuta 1928 Radomsko – 23. joulukuuta 2014 Lausannen lähistö, Sveitsi) oli puolalaissyntyinen kapellimestari. Hän opiskeli orkesterinjohtoa Artur Malawskin johdolla Krakovassa ja Jevgeni Mravinskin johdolla Leningradissa.

Semkow toimi muun muassa Saint Louisin sinfoniaorkesterin (1975–1979) ja Rochesterin filharmonikkojen ylikapellimestarina. Hän toimi lisäksi Varsovan oopperan taiteellisena johtajana.

Semkow oli Ranskan kansalainen ja asui Pariisissa.

## Lähteet
Charquemont

**Charquemont** on kaupunki Ranskan itäosassa, aivan lähellä Sveitsin rajaa. Se sijaitsee 60 kilometrin päässä Besançonista itään. Kaupungissa on 2&nbsp;387 asukasta (vuonna 2006).

## Lähteet
Virma

**Virma** () on kylä Suman kylähallintoalueella Sorokan piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Virma sijaitsee Virmajoen suulla Vienanmeren rannalla, 38 kilometriä Belomorskista kaakkoon ja 18 kilometriä Sumasta luoteeseen. Kylän halki kulkee maantie Sorokasta Sumaan. Vuonna 1996 Virmassa oli 54 asukasta, jotka saivat elantonsa pääasiassa kalastuksesta. Virman asemakylä sijaitsee Virman kaakkoispuolella. Virman ortodoksinen Pietarin ja Paavalin kirkko on rakennettu puusta 1700-luvulla. 
 
Virma on perustettu 1600-luvulla. Virma kuului ennen 1920-lukua kuntaan, jolloin siitä muodostettiin Sorokan piiriin kuuluva Virman kyläneuvosto. Kyläneuvostoon ei kuulunut muita kyliä. Kyläneuvostossa oli 584 asukasta vuonna 1926, jotka kaikki olivat venäläisiä. Virma kuuluu myös pomorien kansanryhmän asuinalueeseen, joka ulottuu Kuolan niemimaalta Arkangeliin Vienanmeren rannalla. Kun vanhauskoisia alettiin vainota 1600-luvulla heidän protestoituaan Venäjän ortodoksisen kirkon uudistuksia vastaan, osa heistä siirtyi Venäjän syrjäseuduille, ja myös Virmassa on ollut vanhauskoisia.    

## Lähteet
Pohjois-Suomen Rautatieharrastajat

**Pohjois-Suomen Rautatieharrastajat ry** eli lyhyemmin **PoRha** on suomalainen rautatieliikennekerho, jonka kotipaikka on Oulu. Yhdistys omistaa kaksi Dm7-kiskobussia eli lättähattua, EFiab-sarjan liitevaunun, sähköradan huoltovaunun, rata-auton, kaksi moottoriresiinaa, raidetraktorin, Tve1-pienveturin ja Valmet-laituriauton. Yhdistyksellä on Trafin myöntämä liikennöintilupa koko Suomen rataverkolle.

Elokuussa 2000 perustetun yhdistyksen toiminta keskittyy rautatie- ja pienoisrautatieharrastuksen kehittämiseen ja ylläpitoon sekä rautatiehistoriallisen esineistön, perinteiden ja kulttuurin taltiointiin. Näiden lisäksi yhdistys keskittää voimansa omistamansa rautatiekaluston säilyttämiseen, kunnossapitoon sekä kalustolla järjestettäviin jäsen-, yleisö- sekä tilausmatkoihin. Näiden lisäksi yhdistys ylläpitää myös rautatieliikennearkistoa sekä harjoittaa näyttelytoimintaa. Yhdistyksellä on myös oma pienoisrautatie.

## Aiheesta muualla
* Yhdistyksen nettisivut
Anders Ramsay

**Anders Ramsay** -nimisiä henkilöitä ovat olleet:

* Anders Edvard Ramsay (1799–1877), suomalainen jalkaväenkenraali, Suomen kaartin komentaja ja vapaaherra
* Anders Erik Ramsay (1638–1735), ruotsalainen eversti ja maaherra
* Anders Gustaf Ramsay (1832–1910), suomalainen ruukinpatruuna, liikemies ja kirjailija
* Anders Johan Ramsay (1744–1811), suomalainen everstiluutnantti ja maaherra
* Anders Henrik Ramsay (1707–1782), suomalainen kenraaliluutnantti, valtiopäivämies ja maaherra
* Anders Wilhelm Ramsay (1777–1808), suomalainen Vänrikki Stoolin tarinoissa kuvattu majuri
Karsten Andersen

**Karsten Andersen** (16. helmikuuta 1920 Kristiania – 15. joulukuuta 1997 Oslo) oli norjalainen kapellimestari ja viulisti. Hän toimi Bergenin filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina vuosina 1964–1985. Lisäksi Andersen toimi Norjan kapellimestarina Eurovision laulukilpailussa 1964.

Andersenista tuli vuonna 1985 orkesterinjohdon professori Norjan valtion musiikkiakatemiassa.

## Lähteet
Laugardalsvöllur

**Laugardalsvöllur** on jalkapallo- ja yleisurheilustadion Reykjavíkissa. Se on Islannin kansallisstadion, jossa muun muassa Islannin jalkapallomaajoukkue pelaa kotiottelunsa. Kapasiteetti on 9522.

Stadionin yleisöennätys on 20&nbsp;204, 18. elokuuta 2004 Islannin ja Italian välisessä jalkapallomaaottelussa, jonka kotijoukkue voitti maalein 2–0.

## Aiheesta muualla

* Laugardalsvöllur Islannin jalkapalloliiton sivuilla
Aldo Ceccato

**Aldo Ceccato** (s. 18. helmikuuta 1934 Milano) on italialainen kapellimestari. 

Ceccato opiskeli Giuseppe Verdi -konservatoriossa Berliinissä ja myöhemmin kapellimestari Sergiu Celibidachen johdolla. Hän on Accademia di Santa Cecilian jäsen ja Itä-Michiganin yliopiston kunniatohtori. Hänelle on myönnetty Brahms-mitali ja kunniamerkki *Cavaliere di Gran Croce*.

Ceccato toimi vuosina 1973–1977 Detroitin sinfoniaorkesterin, 1985–1990 Bergenin filharmonisen orkesterin, 1990–1991 Slovakian filharmonisen orkesterin, 1991–1994 Espanjan kansallisen orkesterin sekä 1995–2002 Brnon filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina. 

## Lähteet
Australian Grand Prix 2002

**Australian Grand Prix 2002** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 3. maaliskuuta 2002 Melbourne Grand Prix Circuitilla. Kilpailu oli kauden 2002 ensimmäinen kilpailu, ja sen voitti Michael Schumacher.

Kilpailussa F1-debyyttinsä tekivät Mark Webber, Felipe Massa, Takuma Satō ja Allan McNish.

Heti kilpailun alussa Ralf Schumacher ja Rubens Barrichello kolaroivat, ja Schumacherin auto teki korkean ilmalennon. Törmäyksestä syntyi ketjukolari, jonka seurauksena kahdeksan autoa keskeytti. Kolarin syypää oli Ralf Schumacheria estellyt Rubens Barrichello.

Mika Salo saavutti Toyotan ensimmäisen pisteen tallin ensimmäisessä kilpailussa. Mark Webber ajoi pisteille uransa ensimmäisessä kilpailussa, ja vieläpä kotikisassaan, minkä vuoksi hänen ja tallin omistajan Paul Stoddartin annettiin juhlia sijoitusta palkintokorokkeella. Salo ja Webber taistelivat viidennestä sijasta kilpailun loppumetreille asti, kunnes Salo pyörähti ja joutui siten tyytymään kuudenteen sijaan. Kilpailu oli Kimi Räikkösen ensimmäinen McLaren-tallissa. Hän saavutti siinä ensimmäisen palkintopallisijoituksensa ja nopeimman kierroksensa.

## Tulokset

## Muuta
* Jacques Villeneuven 100. kilpailu.
* Felipe Massan, Allan McNishin ja Takuma Satōn ensimmäinen kilpailu.
* Mark Webberin ensimmäinen kilpailu ja ensimmäiset pisteet.
* Kimi Räikkösen ensimmäinen palkintosija.
* Kimi Räikkösen ensimmäinen nopein kierros.
* Toyotan ensimmäinen kilpailu ja ensimmäiset MM-pisteet.
* Toyota-moottorin ensimmäinen kilpailu.
* Alex Yoongin paras sijoitus.

## Lähteet
Moskova ei usko kyyneliin

**Moskova ei usko kyyneliin** () on neuvostoliittolainen elokuva, joka valmistui vuonna 1979. Elokuvan on käsikirjoittanut Valentin Tšernyh ja ohjannut Vladimir Menšov. Pääosia näyttelevät Aleksei Batalov ja Menšovin vaimo Vera Alentova.

Elokuvasta tuli Neuvostoliiton suosituimpia elokuvia. Katsojia oli 80 miljoonaa, kun yleensä suosikkielokuvilla katsojia oli 40–70 miljoonaa. Elokuva palkittiin myös Oscarilla (paras ulkomaalainen elokuva).

## Juoni
Maalaistytöt Katerina, Ludmila ja Antonina saapuvat Moskovaan vuonna 1958 ja joutuvat asuntolassa asumaan yhteiseen huoneeseen. Myöhemmin heistä tulee ystäviä.

Katerina työskentelee tehtaassa ansaitakseen rahaa. Hän tapaa juhlissa televisiossa työskentelevän kameramiehen Rudolfin. Rudolf viettelee Katerinan, ja sen seurauksena Katerina tulee raskaaksi. Rudolf ei suostu menemään naimisiin tytön kanssa, ja Katerina jää yksin lapsensa kanssa. Yläluokkaan kuuluva Rudolfin äiti tarjoaa Katerinalle rahaa, jotta tämä jättäisi hänen poikansa rauhaan, mutta Katerina ei suostu ottamaan rahoja vastaan. Samaan aikaan Antonina menee naimisiin rakennustyöläisen Nikolain kanssa, ja Ludmila pyörittelee miehiä ympärillään.

Neljätoista vuotta myöhemmin Katerina on tehtaan johtaja ja murrosikäisen Aleksandran äiti. Katerina tapaa Goša-nimisen miehen, ja he alkavat seurustella. Yllättäen paikalle saapuu Rudolf, joka haluaa sopia välinsä naisen kanssa ja tavata tyttärensä.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Arvioita filmistä. Rottentomatoes.com.
Leberin synnynnäinen amauroosi

**Leberin synnynnäinen amauroosi** on ryhmä synnynnäisen tai vauvaiässä alkavan sokeuden aiheuttavia autosomin kautta resessiivisesti periytyviä sairauksia. 

Leberin synnynnäiseen amauroosiin ei ole parantavaa hoitoa. Sairaus on harvinainen, ja sen arvioitu esiintyvyys on noin 2–3&nbsp;/&nbsp;100&nbsp;000. Se on kuitenkin melko tärkeä synnynnäisen sokeuden aiheuttaja (noin 10–18&nbsp;%).

## Lähteet
Kris Boyd

**Kris Boyd** (s. 18. elokuuta 1983 Irvine) on skotlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Skotlannin Valioliigassa pelaavaa Glasgow Rangersia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Boyd aloitti uransa Kilmarnockissa, jonka edustusjoukkueessa hän debytoi kaudella 2000/01. Kuusi kautta kestäneen Kilmarnock-aikansa aikana Boyd pelasi 153 liigaottelua, tehden 64 maalia. Hänet valittiin kaudella 2002/03 joukkueen vuoden parhaaksi nuoreksi pelaajaksi.

Rangersiin Boyd siirtyi 1. tammikuuta 2006, kun siirtoikkuna avautui. Debyyttinsä hän teki 7. tammikuuta 2006 Skotlannin Cupin kolmannen kierroksen ottelussa Peterheadia vastaan. Boyd teki ottelussa hattutempun. Kauden päätteeksi skotti oli toiseksi paras maalintekijä Euroopassa. Kaudella 2006/07 Boyd voitti sarjan maalikuninkuuden 20 maalilla.

Skotlannin maajoukkuetta Boyd on edustanut 7 kertaa ja tehnyt 5 maalia.

## Mestaruudet

Skotlannin Valioliiga 2008-2009 **(1)**

Skotlannin Liigacup 2007-2008 **(1)**

Skotlannin cup 2007-2008, 2008-2009 **(2)**

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Boydin profiili soccerbase.comin sivuilla 
*Boydin profiili carling.comissa
Sugarcult

**Sugarcult** on vuonna 1998 muodostettu yhdysvaltalainen pop-punk-/voimapopyhtye Santa Barbarasta, Kaliforniasta.

## Historia
Tim Pagnotta tapasi ex-rumpali Ben Davisin koulun tupakkatauolla. Kaksi alkoivat soitella yhdessä. Pagnotta tapasi Airin Olderin musiikintunnilla, jossa Tim kopioi Olderin vanhaa työtä. Heistä tuli ajallaan hyviä kavereita ja Pagnotta kutsui Olderin soittamaan bändin kanssa. Kokoonpano silloin oli Davis rummuissa, Tim lauloi ja soitti kitaraa ja Older bassoa. Marko Desantis liittyi myöhemmin bändiin tavatessaan Timin Superdrag -nimisen bändin konsertissa. Pagnotta kutsui Desantisin soittamaan kitaraa bändiin, vaikka ei ollut kuullut tämän soittavan nuottiakaan aikaisemmin. Kenny Livingston korvasi myöhemmin Davisin, joka lähti soolouralle.

Sugarcult julkaisi ensimmäisen pitkäsoittonsa Eleven -nimisen levyn vuonna 1999. Heidän toinen pitkäsoittonsa Wrap Me Up In Plastic julkaistiin vuonna 2000. Vuonna 2001 julkaistiin yhtyeen kolmas albumi Start Static, joka sisälsi hitit "Pretty Girl", "Stuck In America" ja "Bouncing Off The Walls". Toukokuussa 2002 bändi julkaisi uudestaan "Wrap Me Up In Plastic" -albumin.
Huhtikuun 13. päivä 2004 bändi julkaisi albumin Palm Trees And Powerlines. Albumi sisälsi hitit "Memory" ja "She's The Blade".
2005 bändi julkaisi live-levyn Back To The Disaster ja ainoastaan Japanissa julkaistun A Hard Day's Night EP:n. Uusin kokopitkä on nimeltään Lights Out, joka tuli ulos vuonna 2006.

## Jäsenet
* Tim Pagnotta - laulu, kitara
* Marko 72 - kitara
* Airin Older - basso, laulu
* Kenny Livingston - rummut

### Entiset jäsenet
* Ben Davis - rummut

## Diskografia
### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Livealbumit
* 

### Singlet

## Kuvia

Image:Sugarcult_eleven_front.jpg|*[[Eleven (albumi)|Eleven]]*
Image:Sugarcult_wrap_me_front.jpg|*[[Wrap Me Up In Plastic]]*
Image:Startstatic.gif|*[[Start Static]]*
Image:Palmtreesandpowerlines.jpg|*[[Palm Trees and Power Lines]]*
Image:Sugarcult_a_hard_days_night.gif|*[[A Hard Day's Night (albumi)|A Hard Day's Night]]*
Image:Backtothedisaster.jpg|*[[Back to the Disaster]] (Live)*
Image:Sugarcult_LightsOut.jpg|*[[Lights Out (albumi)|Lights Out]]*
Sinetti

**Sinetti** on henkilön tai yhteisön tunnus, joka painetaan leimasimella pehmeään aineeseen (esimerkiksi vahaan tai sulaan lakkaan) tai puristetaan paperiin. Sillä voidaan sinetöidä eli sulkea asiakirja tai varmistaa sen aitous. Sinettiä käytetään myös ovien tai rasioiden sulkemiseen. Sinettejä tutkii sigillografia eli sinettitiede, joka on historian aputiede. 

Henkilökohtainen sinetti korvasi keskiajalla allekirjoituksen, ja monien tuolloisten asiakirjojen alareunat ovatkin täynnä sinettejä. Sinetti oli kuitenkin nuolenpääkirjoituksen muodossa käytössä jo 3000-luvulla eaa. Mesopotamiassa.

Sinettisormukset tulivat käyttöön antiikin Kreikassa ja Roomassa, ja ne olivat suosittuja 1100-luvulta keskiajan loppuun. Kuviona niissä oli yleensä vaakuna. Sinettiä ja sinetöimistä käytetään raamatullisina symboleina jo Vanhassa testamentissa, esimerkiksi kertomuksessa Joosefista Egyptissä. Uuden testamentin Johanneksen ilmestys kuvaa *Seitsemän sinetin kirjaa*, jonka sinetit Karitsa avasi. Jeesuksen hauta lukittiin sinetillä. 

Valtion sinetti oli sinetinvartijan hallussa. Sinetin väärentämisestä tuomittiin kuolemaan. Suomen vanhin säilynyt sinetti on piispa Beron sinetti noin vuodelta 1250.

## Katso myös
* Plombi
* Bulla
* Leimasinetti

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Juha Sinivaaran sinettisivut.
Hal Holbrook

**Harold Rowe ”Hal” Holbrook, Jr.** (17. helmikuuta 1925 – 23. tammikuuta 2021) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. 

Holbrook syntyi Ohion Clevelandissa Harold Rowe Halbrookille ja Aileen Davenportille. Hän varttui pääasiassa South Weymouthissa, Massachusettsissa ja valmistui Culver Academiesista ja Denisonin yliopistosta. 

Holbrookilla oli roolit muiden muassa elokuvissa *[[Magnum .44]]* (1973), *[[Capricorn yksi]]* (1978), *[[Wall Street – rahan ja vallan katu]]* (1987) ja *[[Creepshow – yöjuttu]]* (1982). Hän oli vuonna 2006 vierailevana tähtenä sarjassa *[[Sopranos]]*. 

Holbrook sai uransa aikana neljä Emmy-palkintoa. Hän oli vuodesta 1984 naimisissa Dixie Carterin kanssa, joka kuoli vuonna 2010. Hänen kaksi aiempaa avioliittoaan päättyivät eroon. Hänellä on avioliitoistaan kolme lasta.

## Filmografia
**[[Ryhmä (elokuva)|Ryhmä]]* (1966)
**[[Kadun hurjat]]* (1968)
**[[Tappajakoirat]]* (1972)
**[[Lokki Joonatan (elokuva)|Lokki Joonatan]]* (1973) (ääni)
**[[Magnum .44]]* (1973)
**[[Presidentin miehet]]* (1976)
**[[Midwayn taistelu (vuoden 1976 elokuva)|Midwayn taistelu]]* (1976)
**[[Muistojeni Julia]]* (1977)
**[[Joki ilman paluuta]]* (1977)
**[[Capricorn yksi]]* (1978)
**[[Heräävä maa]]* (1978) (TV)
**[[Usva (vuoden 1980 elokuva)|Usva]]* (1979)
**Sotavanki* (1979) (TV)
**[[Murha luonnollisista syistä ]]* (1979) (TV)
**[[The Legend of the Golden Gun]]* (1979) (TV)
**[[Tappajien verkossa]]* (1980)
**[[The Killing of Randy Webster]]* (1981) (TV)
**[[Creepshow – yöjuttu]]* (1982)
**[[Päiväsi ovat luetut]]* (1983)
**[[Girls Night Out]]* (1983)
**[[Jaettu maa]]* (1985–86) (TV)
**[[Wall Street – rahan ja vallan katu]]* (1987)
**[[Pahuuden voimat]]* (1988)
**[[Fletch – hän elää]]* (1989)
**[[Pallo hukassa (televisiosarja)|Pallo hukassa]]* (1990–1994) (televisiosarja)
**[[Firma (elokuva)|Firma]]* (1993)
**[[Innocent Victims]]* (1996)
**[[Eye of God]]* (1997)
**[[Show-Katit]]* (1997) (ääni)
**[[Herkules (elokuva)|Herkules]]* (1997) (ääni)
**[[Pahan vanki]]* (1998)
**[[Walking to the Waterline]]* (1998)
**[[Poikamies pulassa]]* (1999)
**[[Kadotettu rakkaus]]* (2000)
**[[Kunnian puolesta]]* (2000)
**[[The Majestic ]]* (2001)
**[[West Wing]]* (2001, 2002)
**The Seventh Day* (2002)
**[[Country Music: The Spirit of America]]* (2003, Imax)
**[[Shade]]* (2003)
**[[Sopranos]]* (2006)
**[[NCIS Rikostutkijat]]* (2006)
**[[Erämaan armoille (elokuva)|Erämaan armoille]]* (2007)
**[[Teho-osasto (televisiosarja)|Teho-osasto]]* (2008)
**[[That Evening Sun]]* (2009)
**[[Sons of Anarchy]]* (2010)
**[[Event]]* (2010)
**[[Vettä elefanteille (elokuva)|Vettä elefanteille]]* (2011)
**[[Tower Heist]]* (2011)

## Aiheesta muualla

* 

## Lähteet
Etyyliformiaatti

**Etyyliformiaatti** on muurahaishapon etyyliesteri. Se on orgaaninen yhdiste (formiaatti), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan helposti syttyvää väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C3H6O2 ja rakennekaava HCOOC2H5. Etyyliformiaatista käytetään myös nimityksiä *muurahaishappoeetteri* ja *muurahaishappoetyyliesteri*.

Etyyliformiaatin moolimassa on 74,1&nbsp;g/mol, sulamispiste –80&nbsp;°C, kiehumispiste 52–54&nbsp;°C, tiheys 0,92&nbsp;g/cm3, leimahduspiste –20&nbsp;°C (c.c.), itsesyttymislämpötila 440&nbsp;°C ja CAS-numero 109-94-4. Etyyliformiaatin liukoisuus veteen (20&nbsp;°C) on 10,5&nbsp;g/100&nbsp;ml.

Etyyliformiaattia käytetään osana sitruunan, mansikan ja rommin tuoksu- ja aromiaineissa.

## Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Etyyliformiaatin höyry ärsyttää lyhytaikaisessakin altistuksessa silmiä ja ihoa. Aineelle altistumisesta voi seurata vaikutuksia keskushermostossa. Pitkäaikaisessa altistuksessa nestemäisessä muodossa aine kuivattaa ihoa.

## Katso myös
*metyyliformiaatti C2H4O2

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Xtra HOT

**Xtra HOT** on israelilainen televisiokanava, jonka omistaa Hot-niminen televisioyhtiö. Kanava on perustettu vuonna 2005 ja sen ohjelmistoon kuuluvat muun muassa *[[Lost]]*, *[[24 (televisiosarja)|24]]* ja *[[Kadotettu (televisiosarja)|Kadotettu]]*.

## Aiheesta muualla
* Xtra HOTin internetsivut
Leon Schlumpf

**Leon Schlumpf** (3. helmikuuta 1925 Felsberg, Sveitsi – 7. heinäkuuta 2012 Chur, Sveitsi) oli sveitsiläinen poliitikko, joka oli Sveitsin liittoneuvostossa liikenne-, viestintä- ja energiaministerinä vuosina 1979–1987.

## Elämäkerta

Schlumpf syntyi 1925 Felsbergissä ja opiskeli lakia Zürichissä. Hän liittyi Graubündenin demokraattiseen puolueeseen ja oli merkittävä tekijä sen yhdistymisessä viljelijöiden, kauppiaiden ja sitoutumattomien puolueeseen. Ne muodostivat 1971 Sveitsin kansanpuolueen. Schlumpf valittiin 1966 Sveitsin liittokokouksen alahuoneeseen, eli kansallisneuvostoon. Senaatissa hän istui vuodesta 1974, ja vuodet 1974–1978 hän valvoi Sveitsissä myytävien tavaroiden ja palveluiden hinnoittelua.

Schlumpfista tuli 1980 Sveitsin liittoneuvostoon liikenne-, viestintä- ja energiaministeriksi. Hän oli 1984 Sveitsin liittopresidenttinä. Tehtävä kiertää vuosittain. Schlumpf oli liittoneuvostossa vuoteen 1987. Hänet tunnettiin erityisesti Sveitsin rautatieliikennettä uudistaneen Bahn 2000 -hankkeen käynnistäjänä. Projektin tarkoituksena oli kehittää yhteyksiä, lisätä vuoroja ja modernisoida rautatiekalustoa. Hänen aikanaan Sveitsissä laajennettiin myös tieverkkoa ja otettiin käyttöön vinjettimaksu. Viestintäministerinä Schlumpf avasi mahdollisuuden yksityisille radiokanaville.

Schlumpf oli ammatiltaan asianajaja. Hänellä oli ura myös kansanmuusikkona, ja hän toimi lauluntekijänä pseudonyymillä Raetus Telena. Schlumpf kuului Sveitsin kansanpuolueeseen (*Schweizerische Volkspartei*, SVP), kuten myös hänen tyttärensä Eveline Widmer-Schlumpf, joka valittiin liittoneuvostoon 2007.

## Lähteet
Michael Bloomberg

**Michael Rubens Bloomberg** (s. 14. helmikuuta 1942) on yhdysvaltalainen liikemies ja poliitikko. Hän on taloustietotoimisto Bloombergin perustaja ja pääomistaja. Hän oli New Yorkin pormestari kolme peräkkäistä toimikautta vuosina 2002–2013. Liiketoiminnan ohella Bloomberg on harjoittanut hyväntekeväisyyttä. Hän on yksi maailman rikkaimmista ihmisistä.

Bloomberg valmistui Johns Hopkinsin yliopistosta vuonna 1964. Sen jälkeen hän on lahjoittanut yliopistolle yli miljardi dollaria.

Bloomberg oli demokraattisen puolueen jäsen vuoteen 2001, mutta pyrki New Yorkin pormestariksi republikaanien ehdokkaana. Hänet valittiin ensi kertaa vuonna 2001 Rudy Giulianin seuraajaksi ja uudelleen vuonna 2005. Hän ilmoitti eroavansa republikaaneista vuonna 2007 ja ryhtyvänsä sitoutumattomaksi. Hänen nimensä oli esillä sitoutumattomana ehdokkaana vuoden 2008 presidentinvaaleissa.

Bloomberg ajoi New Yorkin lakiin muutoksen voidakseen pyrkiä vuonna 2009 vielä kolmannelle pormestarikaudelle. Hän käytti vaalikampanjointiin ennätykselliset 90 miljoonaa dollaria ja sai niukasti 51 prosenttia äänistä, kun demokraattien Bill Thompson sai 46 prosenttia.

Bloomberg oli Forbesin listalla maailman 23. varakkain henkilö vuonna 2010. Vuonna 2016 hän oli listalla kahdeksantena 44 miljardin dollarin omaisuudellaan.

Vuonna 2018 Bloomberg lahjoitti Johns Hopkinsin yliopistolle 1,8 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Johns Hopkinsin yliopiston kuuluisa terveystieteen osasto *Bloomberg School of Public Healh* on nimetty 2001 Michael Bloombergin mukaan.

## Presidentinvaalit 2020

Bloomberg asettui ehdolle presidentinvaalin 2020 esivaalissa demokraattien ehdokkaaksi. Hän rekisteröityi  ehdokkaaksi Alabaman osavaltion demokraattipuolueen esivaaleihin, ja vahvisti myöhemmin ehdokkuutensa. Bloomberg ei ole ehdokkaana minkään osavaltion esivaaleissa ennen supertiistaita 3.3.2020, jolloin vaalit järjestetään useissa osavaltioissa.

Helmikuussa 2020 Bloombergin raportoitiin käyttäneen omia varojaan presidentinvaalikampanjansa mainontaan ennätykselliset 340 miljoonaa dollaria 3,5 kuukauden aikana. Summa on suurempi kuin Barack Obaman koko vuoden 2012 uudelleenvalintakampanjan mainosbudjetti. Bloomberg on ilmoittanut olevansa valmis kuluttamaan kampanjaansa yhteensä yli miljardi dollaria omia varojaan.

Bloomberg lopetti kampanjansa 4. maaliskuuta 2020 menestyttyään heikosti supertiistain esivaaleissa. Samalla hän ilmoitti tukevansa Joe Bideniä presidentiksi.

## Kunnianosoituksia

*  Presidential Medal of Freedom (USA, 2024)

## Lähteet
Team Penske

**Team Penske** on yhdysvaltalainen kilpa-autotalli, joka on kilpaillut lukuisissa autourheiluluokissa.

Tallin on perustanut Roger Penske. Nykyään tallin toiminta on vain kasvanut ja talli osallistuu muun muassa IRL-, NASCAR- ja ALMS-sarjoihin.

## Historia
Roger Penske perusti tallin 1960-luvulla ajaen ensin itse, kunnes päätti alle 30-vuotiaana lopettaa kilpailemisen ja keskittyä tallinsa johtamiseen. Alkuaan talli ajoi Can-Am-sarjassa kuljettajanaan muun muassa Mark Donohue, mutta sitten Penske lähti hakemaan menestystä myös muista sarjoista. Indianapolis 500 kilpailun talli voitti ensimmäistä kertaa Mark Donohuen ajamana vuonna 1972.

### Formula 1
Penske aloitti toimintansa Formula 1:issä McLarenin asiakastallina kaudella , jolloin Mark Donohue ajoi Kanadan osakilpailussa kolmanneksi.

Valmistajana talli osallistui sarjaan kesken kauden . Kyseisellä kaudella talli osallistui kahteen osakilpailuun Ford-Cosworthin moottoreilla, joilla paras tulos oli Kanadan GP:n 12. sija.

Kausi  oli myös vaisu (lukuun ottamatta Ruotsin GP:n viidettä sijaa), minkä seurauksena talli vaihtoi hetkeksi aikaa Marchin valmistamaan autoon. Kauden aikana Donohue kuoli Itävallan kilpailun harjoituksissa.

Tallin menestys muuttui paremmaksi seuraavalla kaudella, kun PC3-auto saatiin valmiiksi. John Watson ajoi viidenneksi Etelä-Afrikan GP:ssä ja jo samalla kaudella valmistui PC4-auto, jolla pystyttiin kilpailemaan kärkisijoista. John Watson voittikin 1976 Itävallan GP:n sekä taisteli James Huntin kanssa Hollannin GP:n voitosta ennen keskeytystään. Roger Penske oli kuitenkin päättänyt lopettaa toimintansa F1:ssä ja talli palasi Yhdysvaltojen kilparadoille.

Asiakastallit ajoivat vielä kaudella  Pensken autoilla, joilla parhaaksi tulokseksi jäi Jean-Pierre Jarierin kuudes sija Länsi-Yhdysvaltain GP:stä.

### CART
CART-sarjassa Penske menestyi loistavasti, ja sen autoilla voitettiin kymmenesti sarjan mestaruus.

CART-sarjan ajauduttua taloudellisiin vaikeuksiin, Penske siirtyi IRL-sarjaan vuonna 2002.

### Nykyään

Penske on osallistunut myös jokavuotiseen Indianapolis 500 -kilpailuun, jonka talli on voittanut valmistajana seitsemän kertaa.

Indy Car -sarjassa Penske on voittanut kuljettajien mestaruuden Dallaran valmistamilla autoilla vuosina 2006, 2014, 2016 ja 2017.

Penske on laajentanut toimialaansa myös NASCARiin ja kestävyysajoihin kuten Le Mansin ja Daytonan 24 tunnin ajoihin. Talli on ajattanut kauden 2005 viimeisestä kilpailusta kaudelle 2008 saakka American Le Mans Series -sarjassa LMP2-luokassa Porsche RS Spydereita. Vuonna 2018 talli sai koko historiansa 500. voittonsa Brad Keselowskin ajamana NASCAR Cupin Las Vegasin osakilpailusta.

## Formula 1 -tulokset
### Saavutukset

**Voitot**

**Palkintokorokesijat**

### Tehdastallin tulokset

### Asiakastallien tulokset

## Huomioita

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Mélissa Theuriau

**Mélissa Theuriau** (s. 18. heinäkuuta 1978 Échirolles, Rhône-Alpes, Ranska) on ranskalainen tv-toimittaja ja uutistenlukija. Hän on naimisissa näyttelijä Jamel Debbouzen kanssa.

Theuriau on työskennellyt muun muassa La Chaîne Info, LCI, TF1, Métropole 6 ja Paris Première -televisiokanavilla.

## Aiheesta muualla
* Mélissa Theuriau
Tsatsiki

**Tsatsiki** (, ) on itäisen Välimeren alueen keittiöille tyypillinen dippi tai kastike, joka sisältää jogurttia, kurkkua ja valkosipulia. Se maustetaan yleensä neitsytoliiviöljyllä ja yrteillä, kuten tillillä, oreganolla tai mintulla.

Tsatsiki yhdistetään ruokana etenkin kreikkalaiseen keittiöön, mutta se tunnetaan Kreikan lisäksi myös koko Balkanin alueella sekä Turkissa ja Lähi-idässä. Nimi ”tsatsiki” tulee turkin kielen sanasta *cacık*, ja sen alkuperä lienee osmanivallan ajoissa tai kauempanakin. Muualla Balkanilla tsatsiki tunnetaan nimellä *tarator* ja Iranissa *mast-o-khiar*.

Tsatsikia tarjotaan usein kylmänä alkuruokana eli mezenä vaalean leivän tai pitaleivän kanssa. Se on yleensä myös osa kreikkalaisten pikaruokien gyroksen ja suvlakin annoksia, ja sopii yhteen myös kreikkalaisen salaatin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dean Jagger

**Ira Dean Jagger** (7. marraskuuta 1903 – 5. helmikuuta 1991) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä.

Jaggerille myönnettiin vuonna 1949 parhaan miessivuosan Oscar-palkinto roolista elokuvassa *[[Ilmojen kotkat]]*. Muihin huomattaviin rooleihin kuuluvat osat elokuvissa *[[Valkea joulu (elokuva)|Valkea joulu]]* (1954), *[[Mies astui junasta]]* (1954), *[[X – tuntematon]]* (1956) ja *[[Alligaattori (elokuva)|Alligaattori]]* (1980). 

Jagger esiintyi myös televisiosarjassa *Mr. Novak* ja oli ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi. Santa Monicassa, Kaliforniassa sydäntautiin kuolleella näyttelijällä on oma tähtensä Hollywood Walk of Famella.

## Aiheesta muualla
*
Penske

**Penske**llä voidaan tarkoittaa:
*Penske Racing, yhdysvaltalainen moottoriurheilutalli, toiminut myös F1:ssä
*Roger Penske, yhdysvaltalainen moottoriurheiluvaikuttaja, Penske Racingin perustaja
*Penske Corporation, yhdysvaltalainen moottoriurheilu- ja logistiikkayritys
David Watkin

**Francis David Watkin** (23. maaliskuuta 1925 – 19. helmikuuta 2008) oli brittiläinen elokuvaaja. Hän sai sekä parhaan kuvauksen Oscarin että Bafta-palkinnon työstään elokuvassa *[[Minun Afrikkani]]* (1985).

Watkin syntyi Margatessa, Kentissä nelilapsisen perheen kuopukseksi. Hän olisi halunnut konserttipianistiksi, mutta isä ei suostunut ostamaan pianoa tai kustantamaan soittotunteja. Niinpä Watkin päätyi elokuva-alalle. Hän työskenteli 1940-luvulta alkaen kamera-assistenttina ja kuvaajana Southern Railwayllä ja British Transport Filmsillä ennen kuin siirtyi 1950-luvun lopulla freelanceriksi. Ensimmäinen hänen kuvaamansa täyspitkä elokuva oli Richard Lesterin ohjaus *[[Temppu – ja miten se tehdään]]* vuodelta 1965.

Watkin kirjoitti kaksi omaelämäkertateosta: *Why Is There Only One Word for Thesaurus?* (1998) ja *Was Clara Schumann a Fag Hag?* (2008). Hän oli avoimesti homoseksuaali ja meni vuonna 2006 siviililiittoon pitkäaikaisen kumppaninsa Nick Handin kanssa.

## Osittainen filmografia
* Temppu – ja miten se tehdään (1965)
* Apua! (1965)
* Palava kesä (1966)
* Miten voitin sodan (1967)
* Ne 600 urhoollista (1968)
* The Bed Sitting Room (1969)
* Me sotasankarit (1970)
* Paholaiset (1971)
* Poikaystävä (1971)
* Muskettisoturien seikkailut (1974)
* Koston merkki (1975)
* Robin ja Marian (1976)
* Jeesus Nasaretilainen (1977)
* Kuuba 1959 (1979)
* Tulivaunut (1981)
* Jentl (1983)
* Minun Afrikkani (1985)
* Kuuhullut (1987)
* Memphis Belle (1990)
* Hamlet (1990)
* Tämän pojan elämä (1993)
* Jane Eyre – salattu rakkaus (1996)
* Night Falls on Manhattan (1997)
* Teetä Mussolinin kanssa (1999)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Jasmine (laulaja)

**Jasmine Tatjana Anette Valentin** (taiteilijanimeltään **Jasmine**) (s. 1976) on suomalainen romanimuusikko.

Jasmine on kotoisin kymmenlapsisesta helsinkiläisperheestä. Monien muiden romanien tapaan Jasmine on muusikkona itseoppinut: hän taitaa niin laulujensa säveltämisen, sanoittamisen, sovittamisen kuin säestämisenkin.

Hän edusti Suomea vuoden 1996 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Niin kaunis on taivas”. Suomen karsinnassa hänen mikrofoninsa ei toiminut, ja hänen esityksensä jouduttiin aloittamaan alusta. Puhelinäänestykseen tuli niin paljon soittoja, että linjat menivät tukkoon. Tulos julkistettiin vasta parin päivän kuluttua. Jasmine sai lähes 68&nbsp;000 ääntä.

Jasmine selviytyi alkukarsinnasta viimeisenä finaaliin sijoituksen ollessa 22. yhteensä 29. karsijamaan joukossa. Vain järjestäjämaa ja edellisen vuoden voittaja Norja selviytyivät suoraan finaaliin.

Kansainvälisessä loppukilpailussa Jasmine kertoi jännittäneensä paljon. Hän on haastatteluissa kertonut olleensa vielä muutama hetki ennen esiintymistään tyytymätön kampaukseensa ja pörryttäneensä sen viime hetkellä uusiksi. Finaalissa kappaleen loppupuolella Jasmine oli lähellä alkaa laulaa instrumentaaliväliosan aikana. Finaalin lopputuloksissa Suomi jäi viimeiselle sijalle. Jasmine kuitenkin sai yhdeksän pistettä (Norjasta kaksi ja Islannista seitsemän), joka oli siihen aikaan suurin pistemäärä Euroviisuissa viimeiseksi jääneelle laululle.

Eurovision laulukilpailun jälkeen median kiinnostus uutta artistia kohtaan laski ja Jasmine on keskittynyt kiertämään ulkomailla. Hän on esiintynyt muun muassa Turkissa, Espanjassa ja Kreikassa.

Vuonna 2007 Jasmine esiintyi Yleisradion TV 1:n sarjassa *[[Romano-tv]]* yhtenä Manne Menuetti -orkesterin jäsenistä. Vuonna 2009 hän esiintyi Yleisradion TV1:n sarjassa *[[Manne maailmalla]]*.

## Diskografia
* *Soittaja* (1996)
* *Kielletyt leikit* (1997)

## Lähteet
* Romanimusic.fi: Esittely (Arkistoitu versio)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Viisuedustaja Jasmine Oslossa 1996, Yle Elävä arkisto
Jack Cardiff

**Jack Cardiff** (18. syyskuuta 1914 Great Yarmouth, Norfolk, Britannia – 22. huhtikuuta 2009 Ely, Cambridgeshire, Britannia) oli brittiläinen elokuvaaja, elokuvaohjaaja ja valokuvaaja. Hänelle myönnettiin vuonna 1947 parhaan kuvauksen Oscar-palkinto työstä värielokuvassa *[[Musta narsissi]]*. Hän kuvasi yli 70 elokuvaa ja oli Britanniassa Technicolor-menetelmän uranuurtajia. Ohjauksia hän teki 14, joista merkittävimpänä pidetty on *[[Tyttö ja moottoripyörä]]* (1968).

Cardiff oli uudemman kerran vuosina 1955 ja 1961 ehdolla parhaan kuvauksen sekä vuonna 1960 parhaan ohjauksen Oscar-voittajaksi. Hänelle myönnettiin vuonna 2001 Oscarin kunniapalkinto elämäntyöstään elokuvan alalla. Lisäksi hän on saanut muun muassa Golden Globen 1948 ja 1961.

Cardiff sai vuonna 2000 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan kunniamerkin. Hänellä on neljä poikaa, joista Mason (s. 1969) on työskennellyt näyttelijänä.

## Lähteet
Ukrainan vaakuna

**Ukrainan vaakuna** () on Ukrainan kansallistunnus lipun, moton ja kansallislaulun ohella. Se koostuu keltaisella rajatusta sinisestä kilvestä, jonka sisällä on keltainen kolmikärki. Vaakunassa on samat värit kuin Ukrainan lipussa.

Ukrainan vaakuna on yli tuhat vuotta vanha. Ensimmäinen havainto Ukrainan vaakunasta on Rurikin dynastian ruhtinas Svjatoslav I:n (k. 972) ajalta.

## Suuri vaakuna
Ukrainan nykyinen perustuslaki määrittelee, että vaakunasta on kaksi versiota: iso ja pieni. Suurta ei koskaan otettu käyttöön, joten vuonna 2020 maan hallitus päätti alkaa valmistelut suuren vaakunan suunnittelemiseksi ja käyttöön ottamiseksi.

Elokuussa 2021 asia otti askeleen eteenpäin, kun 257 edustajaa maan parlamentissa tuki uuden ison vaakunan käyttöönottoa ensimmäisellä lausuntokierroksella. Hyväksyminen edellyttää kuitenkin vähintään 300 edustajan tuen. Ehdotettu vaakuna on kerännyt kritiikkiä opposition lisäksi myös heraldisista piireistä, jotka arvostelivat vaakunassa olevaa kruunua. Kruunun katsotaan perinteisesti symboloivan monarkiaa, mutta Ukraina on tasavalta.

## Kuvia

Tiedosto:Coin of Yaroslav the Wise (reverse).svg|Jaroslav I Viisaan tunnus, Kiovan Rus (882–1240) ajalta
Tiedosto:Coat of Arms of UNR.svg|Ukrainan kansantasavallan vaakuna vuodelta 1918
Tiedosto:Stamp Western Ukraine 1919 5h.jpg|Vaakuna Länsi-Ukrainan kansantasavallan postimerkissä vuodelta 1919. Merkki on tehty päällepainamalla itävaltalainen postimerkki.
Tiedosto:Project of the Greater Coat of Arms of Ukraine (color).png|Ehdotus suureksi vaakunaksi
Tiedosto:Coat of Arms of Ukraine dimensioning.svg|Kaaviokuva Ukrainan vaakunan kolmikärjen mittasuhteista. 


## Katso myös
*Luettelo Ukrainan oblastien lipuista ja vaakunoista

## Lähteet
Liftaus

**Liftaus** eli **peukalokyyti** on matkustusmuoto, jossa matkustaja saa maksuttoman kyydin toiselta, samaan suuntaan kulkevalta ja useimmiten autoilevalta henkilöltä. Yleisimmät liftauspaikat ovat teiden varsilla, linja-autopysäkeillä, levähdysalueilla, huoltoasemilla ja risteysalueiden lähettyvillä. Liftari osoittaa kyydin tarpeensa nostamalla peukalonsa pystyyn ohikulkeville autoille.

Autoistumisen ensimmäisinä vuosikymmeninä liftaus oli hyvin suosittu matkustusmuoto etenkin nuorille. 1980-luvulla se kuitenkin alkoi nopeasti vähetä vaurastumisen myötä nuorten siirtyessä linja-autojen ja junien tai oman auton käyttäjiksi.

## Motiivit ja asenteet
Liftaukseen on monia syitä. Niitä voivat olla rahan puute, myöhästyminen julkisen liikenteen kulkuneuvosta, oman kulkuneuvon rikkoutuminen, syrjäseuduilla julkisen liikenteen puuttuminen, halu minimoida matkustuksesta muodostuvia päästöjä tai vain halu tavata uusia ihmisiä.

Asenteet liftausta kohtaan vaihtelevat paljon. Monissa länsimaissa on vallalla käsitys, jonka mukaan liftaus on vaarallista sekä kyytiin ottajalle että liftarille. Nämä käsitykset johtuvat useimmiten median esille tuomista, sensaationhakuisista yksittäistapauksista.

## Liftaus Suomen ulkopuolella
Liftaus Euroopassa on suhteellisen helppoa. Tietyissä maissa, esimerkiksi Uudessa-Seelannissa, jossa julkinen liikenne ei kata läheskään koko maata, kulttuuri on liftausystävällinen ja ihmiset luottavat toisiinsa, liftaus on erityisen yleistä.


Liftplaats sign, Groningen (2020) 02.jpg|*Liftershalte*, liikennemerkillä osoitettu liftauspaikka Alankomaissa.
Werdershausen, Mitfahrbank.jpg|Saksalainen *mitfahrbank*, tyypillisesti kaupunkien laidoille asetettu liftareille tarkoitettu penkki, jossa voi odottaa kyytiä.
Mitfahrbank Wassersleben.jpg|*Mitfahrbank*, jossa on ulosvedettäviä paikannimiä määränpään osoittamiseen.


## Katso myös
* Hitchball 4000
* Katoava liftari
* Kimppakyyti
* Liftarimurhat

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla

* Liftariwiki Liftaustietoutta ja liftauspaikkoja
* Hitchwiki Liftariwiki useilla eri kielillä 
* Hitchmap Kartta liftauspaikoista
Mika Illman

**Johan Mika Illman** (s. 25. toukokuuta 1968 Turku) on suomalainen juristi.

## Elämä
Illman on erikoistunut sananvapauslainsäädäntöön. Illman on väitellyt oikeustieteen tohtoriksi vuonna 2005.

Illman aloitti huhtikuussa 2005 Espoon kihlakunnansyyttäjänä, jonne hän siirtyi Raaseporin kihlakunnansyyttäjän virasta. Illman on myös toiminut avustavana lakimiehenä helsinkiläisessä asianajotoimistossa, rikosoikeuden assistenttina Helsingin yliopistossa sekä hoitanut auskultoinnin jälkeen kaupunginviskaalin ja apulaisnimismiehen sijaisuuksia Länsi-Uudellamaalla.

Vuonna 2008 Illman sijoittui toiseksi Electronic Frontier Finlandin *Vuoden Isoveli* -äänestyksessä. Raati katsoi Illmanin toimien pyrkineen rajoittamaan sananvapautta verkossa "sinnikkäästi, demokratian periaatteista, syyttäjän toimenkuvasta ja teknisistä realiteeteista välittämättä".

Illman nimitettiin kesäkuussa 2013 tuomariksi Länsi-Uudenmaan käräjäoikeuteen saman vuoden syyskuusta alkaen, mitä ennen hän toimi yhtenä Suomen kolmestatoista valtionsyyttäjästä.

## Yksityiselämä

Illmanin isä oli professori Karl-Johan Illman, ja hänen sisarensa on tutkija Ruth Illman.

## Väitöskirja
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mika Illman ehdottaa pakollisia valvojia nettikeskusteluille: Helsingin Sanomat 13.5.2007,  Helsingin Sanomat 15.5.2007,  Kauppalehti/blogi 15.5.2007.
* Netin valvontaa halutaan tiukentaa rasismin pelossa.  *Helsingin Sanomat* 3.7.2008.
*
Herran siunaus

**Herran siunaus** eli **Aaronin siunaus** on Neljännestä Mooseksen kirjasta peräisin oleva siunaus, jota alun perin käytettiin juutalaisessa temppelipalveluksessa, mutta jota käytetään myös kristillisissä kirkoissa.

Sen sisältö on hyvin yksinkertainen ja yleispätevä. Alkuperäisessä muodossaan se kuuluu seuraavasti:  

## Käyttö kristillisissä kirkkokunnissa

Varhaiskristillisessä Apostolisten konstituutioiden kuvaamassa jumalan­palveluksessa diakoni luki yhteisen esirukouksen, minkä jälkeen piispa siunasi kansan lukemalla Aaronin siunauksen. Myöhemmin sen ovat katolisessa ja useissa protestanttisissakin kirkoissa syrjäyttäneet muut siunaus­kaavat. Luterilaisissa kirkoissa Aaronin siunaus on kuitenkin Martti Lutherin ajoista saakka ollut käytössä loppusiunauksena, jonka pappi lausuu aina jumalanpalvelusten ja kirkollisten toimitusten päätteeksi. Kristillisessä käytännössä siihen on kuitenkin lisätty Pyhään kolminaisuuteen viittaava loppulause: ”Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen. Aamen.”

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Hemant Kumar

**Hemanta Kumar Makherjee** eli **Hemant Kumar** (16. kesäkuuta 1920 – 26. syyskuuta 1989) oli intialainen laulaja ja elokuvamusiikin säveltäjä. Hän oli tuotteliaimmillaan 1950–1960-luvuilla.

Kumar syntyi Varanasissa ja jätti koulun omistautukseen laulamiselle. Hän julkaisi ensimmäisen äänitteensä vuonna 1937. Hänen laulujaan kuullaan mm. elokuvassa *[[Jaal]]*.

Kumar julkaisi omaelämäkertateoksen *Amar gaaner swaralipi*. Hän kärsi sydänkohtauksen palattuaan esiintymästä Dhakasta ja kuoli eteläkalkuttalaisessa hoitokodissa syksyllä 1989.
Boulevard

**Boulevard** oli suomalainen yhtye, joka edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa 1988 Pepe ja Kirsti Willbergin kappaleella ”Nauravat silmät muistetaan”. Kilpailussa Boulevard sai kolme pistettä ja jäi sijalle 20. Yhtye oli ollut mukana Euroviisuissa aiemminkin, sillä Boulevard toimi Vicky Rostin taustayhtyeenä Eurovision laulukilpailussa 1987.

Boulevardin perustivat Kyösti Laihi ja Erkki Korhonen ja se esiintyi ensimmäisen kerran Hotelli Olympian ravintolassa vuonna 1983. Laihin ja Korhosen lisäksi alkuperäiskokoonpanoon kuuluivat Matti Auranen ja Tuomo Tepsa. Yhteessä on vuosien varrella soittanut lukuisia muusikoita, muun muassa Juha Lanu, Kari Vehkaluoto ja televisiokapellimestarina tunnetuksi tullut Jari Puhakka. Korhonen jätti Boulevardin vuonna 1994 perustaen Avenue 7 -yhtyeen.

## Diskografia

* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Boulevard: Nauravat silmät muistetaan, Euroviisukarsintaesitys Ylen Elävässä arkistossa
Terry Butler

**Terry Butler** (s. 10. marraskuuta 1967 Palatka, Florida) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan death metal -yhtyeiden Six Feet Under, Massacre ja Death basistina.

## Ura

### Death
Butler mainitaan yhtyeen Death albumissa Leprosy. Hän liittyi yhtyeeseen vasta sen jälkeen, kun albumi oli valmis. *[[Spiritual Healing]]* jäi ainoaksi studioalbumiksi, jolla hän soittaa yhtyeen kanssa.

### Massacre
Deathista lähdön jälkeen liittyi floridalaiseen yhtyeeseen Massacre. Yhtyeen debyyttilevy *[[From Beyond]]* julkaistiin vuonna 1991. Seuraavana vuonna ilmestyi EP ''Inhuman Condition''. Yhtye jäi pitkälle tauolle, kunnes vuonna 2014 se julkaisi levyn ''Back from Beyond''. Yhteistyö ei nytkään kestänyt pitkään, vaan yhtye hajosi sisäisiin ristiriitoihin.

### Six Feet Under
Butler liittyi yhtyeeseen Six Feet Under vuonna 1993. Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa Haunted vuonna 1995.  Butler julkaisi yhtyeen kanssa 11 albumia kunnes erosi siitä vuonna 2014 palatakseen Massacreen.

### Obituary
Butler on soittanut yhtyeessä Obituary albumilta Inked in Blood alkaen.  Tämän lisäksi hän aloitti uuden projektin nimeltä Hideous laulaja Ed Webbin ja rumpali Greg Gallin kanssa vuonna 2015. 

Hänen lempiyhtyeisiinsä kuuluvat mm. Thin Lizzy, Motörhead ja Slayer.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Butlerin profiili Six Feet Underin kotisivuilla
Kari Kuivalainen

**Kari Ilmari Kuivalainen** (s. 14. marraskuuta 1960 Helsinki) on suomalainen muusikko, säveltäjä ja sanoittaja.

## Nuoruusvuodet
Ensimmäinen Kuivalaisen yhtye The Rock Hec syntyi vuonna 1974 myllypurolaisten teinipoikien innostuksesta. Yhtyeen ytimestä syntyi The Buddies vuonna 1979. The Buddiesilta ilmestyi Finnlevyn julkaisemana single, jolla oli kappaleet ”Toshin' and Turnin'” ja ”Cathy's Clowne”. The Buddies laajeni vuonna 1983 ja nimi muuttui muotoon Ya Ya.

## Euroviisusävellykset
1985 YLE järjesti avoimen sävellyskilpailun tavoitteena löytää Suomen viisuedustaja, ja Kari Kuivalainen osallistui kilpailuun sävellyksellään ”Haaveissa vainko oot mun”, jonka esittäjäksi hän valitsi Riki Sorsan. Kappale tuli toiseksi Suomen karsinnassa, mutta jäi suosituksi lauluksi.

Vuonna 1986 Kuivalainen sai kutsun säveltäjäksi vuoden euroviisukarsintoihin ja syntyi kappale ”Päivä kahden ihmisen”, joka myös valittiin edustamaan Kuivalaisen itsensä tulkitsemana Suomea tuon kilpailuun Norjan Bergeniin. Laulun nimeksi kilpailuesitykseen vaihdettiin ”Never the end” ja Hectorin toimesta myös laulun kertosäkeen viimeinen säe muuttui muotoon ”Koskaan sano en- the end”. Laulu sijoittui sijalle 15. saaden 15 pistettä.

## Muu tuotanto
Kuivalaisen ensimmäinen soololevy ”Tavallinen Elämä” (Euros Records) julkaistiin vuonna 1985. Levyllä oli mukana jälleen omaa tuotantoa, joista tunnetuimmaksi nousi kappale ”Yö keinui pois”.  Levyn nimikkokappale ”Tavallinen elämä” osallistui myös vuoden 1985 Syksyn Sävel -kilpailuun.

Kari Kuivalainen on yksi Menneisyyden Vangit yhtyeen perustajajäsenistä ja soitti rumpuja ja lauloi yhtyeessä vuosina 1991–2005. Tuona aikana ”Menkkarit” julkaisi kolme pitkäsoittolevyä, joissa oli myös Kuivalaisen sävellyksiä mukana.  Sävellysten lisäksi hän teki myös tekstejä suomeksi kansainvälisiin hitteihin, kuten ”Enkeli” ( ”Everyday”/ Slade) tai ”Sain Yön” (”Love Hurts”/ Boudleaux Bryant/ Everly Brothers/ Nazareth).

Kuivalainen on ollut vuodesta 2005 mukana myös Scaffolds-yhtyeessä, joka on julkaissut radiosinglen ”Sydämesi tyhjä huone”.

Kuivalainen ja Arto Vilkko aloittivat musiikillisen yhteystyönsä vuonna 2005 ja se jatkuu edelleen.  Duolta ilmeistyi vuonna 2011 albumi *Kuuden Vuoden laulut* (Kartones).  Kuivalaisen kappaleita albumilla on muun muassa ”Lopullinen mies.


## Tanssikengät jalkaan
Tuottaja Timo ”Tomppa” Järvisen ideasta syntyi 26. syyskuuta 2019 julkaistava levy *Tanssikengät jalkaan*. Levyn idea on julkaista versiot lähes kaikista Cliff Richards & The Shadowsin suomen kielellä julkaistuista kappaleista. Uuden levyn julkaisun myötä Kuivalainen lähtee taas bändikeikoille Kari Kuivalainen Combo -yhtyeen kanssa. Yhtyeessä on mukana  muun muassa AP NIemi, joka teki Teddy& The Tigersin bändin kanssa *Tanssikengät jalkaan* jo vuonna 1977; englanninkielinen versio on nimeltään *Dancin Shoes*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*