open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jakob Kettler

**Jakob Kettler** (28. lokakuuta 1610 Goldingen, Latvia – 1. tammikuuta 1682 Mitau, Latvia) oli Kuurinmaan herttuakunnan hallitsija vuodesta 1641 vuoteen 1682. 

## Lapsuus ja nuoruus
Jakob Kettler oli Wilhelm Kettlerin poika ja opiskeli Leipzigin ja Rostockin yliopistoissa. Vuonna 1633 Jakob osallistui venäläisiä vastaan käytyyn sotaan Puola-Liettuan armeijassa.

## Kuurinmaan ja Semgallian herttuakunnan hallitsija
Kettlerin alaisuudessa pieni nykyisen Latvian alueella sijainnut herttuakunta saavutti suurimman taloudellisen mahtinsa. Se kävi kauppaa tuon ajan eurooppalaisten suurvaltojen kanssa. Kettler toimi aktiivisesti myös ulkopolitiikassa. Hän pyrki takaamaan Kuurinmaan puolueettomuuden solmimalla sopimuksia ulkovaltojen kanssa ja toimimalla välittäjänä Ruotsin ja Puola-Liettuan välisissä rauhanneuvotteluissa. 

Kettler kehitti herttuakuntaansa poikkeuksellisen tarmokkaasti merkantilistisessa hengessä. Kuurinmaan herttuakunnan vientituotteita olivat vilja, pellava, puu ja terva. Naapurialueitaan vauraammaksi Kuurinmaan teki Kettlerin siirtomaa- ja teollistamispolitiikka. Teollisuuslaitoksia perustettiin lähes poikkeuksetta herttuan maille ja hänen omalla kustannuksellaan, jolloin suurin hyöty tuli Kettlerille itselleen ja hänen lähipiirilleen. Kuurinmaalle syntyi rauta- ja kuparisulattoja, salpietarikeittämöitä, lasitehtaita sekä saippua- ja paperitehtaita. Rautamalmia hankittiin Norjasta. 

Vuonna 1651 Kettler lähetti laivaston perustamaan Fort Jacobin (nykyinen Kunta Kintehin saari) Gambiajoen saarelle. Vuonna 1654 hän valloitti Tobagon *Das Wappen der Herzogin von Kurland* -aluksellaan, joka oli varustettu 45 tykillä, ja jossa oli 25 virkamiestä, 124 sotilasta ja 80 uudisasukasperhettä. Tobagoon siirtyi kaiken kaikkiaan pari tuhatta kuurinmaalaista ja Gambiaankin muutamia kymmeniä. Kettlerin rakennuttaman suuren laivaston avulla molemmilta alueilta tuotiin runsaasti siirtomaatavaroita.

Kettlerin hallitsijakauden jälkeen Kuurinmaan teollinen toiminta taantui selvästi, ja ulkomaankauppa supistui murto-osaan huippukauden luvuista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kuurinmaa Kettlerin aikana
Surat

**Surat** () on satamakaupunki Gujaratin osavaltiossa Intiassa ja Suratin piirikunnan hallintokeskus. Kaupungin asukasluku oli 4&nbsp;467&nbsp;797 vuonna 2011. Surat on Ahmedabadin jälkeen Gujaratin toiseksi suurin kaupunki. Kaupunkia kutsutaan myös nimellä Suryapur eli aurinkokaupunki.

## Historia
Parsit asettuivat Suratiin 1100-luvulla, myöhemmin se oli mogulien tärkeä satamakaupunki pyhiinvaellusmatkoilla Mekkaan ja vuonna 1601 britit tekivät sinne ensimmäisen asemapaikkansa Intiassa.

## Talous

Surat on yksi Intian ja koko maailman nopeimmin kasvavista kaupungeista. Kaupunki on Intian kukoistavan timanttien käsittelyteollisuuden keskus. Vuonna 2003 kaikista maailman timanteista 92 % leikattiin Suratissa, joka tuotti noin kahdeksan miljardia Yhdysvaltain dollaria vientituloja. Timanttiteollisuus alkoi Gujaratin alueella vuonna 1901, jolloin Itä-Afrikasta tulleet timantin leikkaajat aloittivat toiminnan. 1970-luvulla alkoi timanttien vienti Yhdysvaltoihin.

Surat sijaitsee Mumbain ja Ahmedabadin välisen rautatien varrella. Matka Mumbaihin kestää neljä tuntia, Ahmedabadiin viisi tuntia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sancus

**Sancus** (tunnettiin myös nimillä **Sangus** ja **Semo Sancus**) oli roomalaisessa mytologiassa uskollisuuden ja rehellisyyden  jumala (lat. *sancire* = vannoa). Sancuksen kultti oli alkuperältään joko etruskilainen, oskilainen tai sabiinilainen, mutta jo varhain roomalaiset yhdistivät jumaluuden  roomalaiseen Dius Fidiukseen. Sancuksella oli Dius Fidiuksen kanssa yhteinen temppeli Roomassa Quirinaliksella. 

Erityisesti Sancus suojeli avioliittovaloja, kestiystävyyttä, lakia, kauppaa ja erilaisia sopimuksia. Hänen nimensä esiintyi erilaisissa kirouksissa kirjoitettaessa sopimuksia, ja joidenkin nykyäänkin käytössä olevien sanojen, esimerkiksi sanan sanktio, etymologia on johdettavissa Sancuksen nimeen. Jumalan nimi puolestaan liittyi alun perin verbiin *sancire* "pyhittää" tai "vannoa", josta on johdettu myös adjektiivi *sanctus* "pyhä".

Sancuksella kerrotaan olleen yksi poika, sabiinien heeros Sabus.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Palautuminen

**Palautuminen** on kehonrakennuksessa ja urheilussa yksi tärkeimmistä toimenpiteistä. Sen tarkoituksena on palauttaa menetetyt energiavarastot liikunnan jälkeen tärkeillä ravintoaineilla. Näistä tärkeimpiä ovat hiilihydraattien saanti. Raskaan harjoittelun seurauksena glutamiinitasot alenevat huomattavasti, jonka takia glutamiinipitoisia tuotteiden suositaan, kuten us. lisäravinteita.

Useimmiten kehonrakentajat suosivat palautuksena nestemäisiä palautusjuomia sen helppouden takia.

## Katso myös

* Kehonrakennus
* Lepopäivä
* Venyttely
AVUS

**Automobil-Verkehrs- und Übungs-Straße** eli **AVUS** on vanha kilparata Berliinin lounaisosassa Charlottenburgin ja Nikolasseen välillä. Kilparadaksi AVUS oli tavallisuudesta poikkeava, sillä siinä oli vain kaksi suoraa joiden molemmissä päissä oli hitaat neulansilmämutkat. Nykyisin AVUS kuuluu osana A 115 -moottoritiehen. Sen pohjoinen silmukka liittyy Berliinin keskustaa kiertävään Stadtring-moottoritiehen välittömästi Funkturmin ja Berliinin messualueen eteläpuolella.

## Historia
Radan rakensi AvD-autojärjestö (*Automobilclub von Deutschland*) kilpa-autoilun ja moottoriteollisuuden käyttöön. Alun perin se oli tarkoitus rakentaa jo vuonna 1907, mutta rahoitusongelmien vuoksi rakentaminen viivästyi. Ensimmäisen maailmansodan aikaan radan rakennustöissä käytettiin venäläisiä sotavankeja, mutta sitä ei saatu valmiiksi sodan loppuun mennessä. Lopulta liikemies Hugo Stinnes rahoitti loput rakennustyöt, ja rata avattiin syyskuussa 1921.

Valmistuessaan rata oli 19,5 kilometrin mittainen. Vuonna 1926 radalla ajettiin ensimmäinen urheiluautojen Saksan Grand Prix, jonka voitti Rudolf Caracciola Mercedes-Benzillä. Noihin aikoihin AVUS kamppaili tiukasti Nürburgringin kanssa. Siitä haluttiin tehdä maailman nopein moottorirata ja pohjoismutkaan tehtiin 43 % kallistus tiilistä. Hermann Lang ajoi kilpailun keskinopeudella 260 kilometriä tunnissa, mihin pystyttiin seuraavan kerran vasta kolme vuosikymmentä myöhemmin Indianapolisin 500 mailin kisassa.

Vuonna 1938 saksalainen Bernd Rosemeyer kuoli autojen nopeusennätysyrityksellä Frankfurt–Darmstadt-moottoritiellä ja AVUSin huippunopeudet todettiin liian vaarallisiksi Grand Prix -autoille. Nikolasseen etelämutkaa hidastettiin. Toisen maailmansodan jälkeen Berliinin muurin tarkastuspiste Dreilinden/Drewitzissä tuli vain parin kilometrin päähän etelämutkasta. Tämän johdosta rataa lyhennettiin noin puolella, kun uusi etelämutka tehtiin suorien väliin suurin piirtein niiden keskikohtaan. Radan uudeksi pituudeksi tuli 8,3 kilometriä. Vuonna 1954 radalla järjestettiin MM-sarjan ulkopuolinen Formula 1 -kilpailu, ja MM-sarjan osakilpailu kaudella 1959. Kilpailuviikonlopun aikana Jean Behra sai surmansa kun hänen Porschensa lensi kallistetusta pohjoismutkasta ulos, koska minkäänlaista suoja-aitaa ei ollut. Aikaisemmin samassa kohdassa vastaavaan tilanteeseen oli joutunut Richard von Frankenberg, joka kuitenkin oli kävellyt paikalta pois vahingoittumattomana. Kilpailun voitti Tony Brooks.

Vuonna 1967 mutkan kallistuksesta luovuttiin, koska se katsottiin liian vaaralliseksi kansainvälisiin kilpailuihin. Sittemmin radalla käytiin kuitenkin vain kansallisia DTM- ja Formula 3 -luokkien kilpailuita. 1980- ja 1990-luvulla rataan tehtiin lukuisia muutoksia, muun muassa lisättiin hidastusmutka, jotta pohjoismutkaan ei tultaisi niin kovalla vauhdilla. Tästä huolimatta radalla nähtiin lukuisia vaarallisen näköisiä onnettomuuksia. Vuonna 1995 brittiläinen Kieth O’dor kuoli STW-luokan kilpailussa. Viimeiset autokilpailut radalla käytiin vuonna 1998.

## Voittajat
### Formula 1

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Semey

**Semey** (, ), vuosina 1917–1920 Alaş-qala; vuoteen 1994 asti **Semipalatinsk** ) on kaupunki Koillis-Kazakstanissa lähellä Venäjän rajaa. Kaupunki sijaitsee Itä-Kazakstanin alueella (Şığıs Qazaqstan oblısı) Irtyšin varrella. Vuoden 2012 alussa kaupungin väkiluku oli runsaat 305&nbsp;000 asukasta.

## Historiaa

Venäläiset perustivat kaupungin vuonna 1718 Irtyšin varrelle vanhan buddhalaisluostarin viereen kauppaa turvaavaksi linnoitukseksi. Vuonna 1778 linnoitus siirrettiin tulvien vuoksi 18 km ylävirtaan. Paikkakunnan nimi oli vuoteen 1782 saakka **Semipalatkoi** (). Nimen taustana on alkuperäisellä sijaintipaikalla aiemmin olleet seitsemän kammiota tai rakennusta (), vaikka myöhemmin tehdyissä selvityksissä löydettiinkin ainakin 9–10 rakennuksen jäänteitä. Linnoituksesta kasvoi kaupunki Keski-Aasian paimentolaisten ja Venäjän keisarikunnan kaupan myötä. Vuodesta 1854 lähtien kaupunki oli alueellinen hallintokeskus. 1800-luvun lopulla kaupunkiin karkotettiin ihmisiä poliittisista syistä.

Turkestanin–Siperian rautatie valmistui 1930, ja kaupungista kehittyi neuvostoaikana tärkeä liikenteen ja teollisuuden keskus.

### Kaupungin mukaan nimetty ydinkoealue
Kaupungista 138 km länteen sijaitsi Neuvostoliiton ydinaseohjelman ensimmäinen koealue, Semipalatinskin ydinkoealue, jossa tehtiin vuosina 1949–1989 yhteensä 456 ydinkoetta, mikä on lyönyt leimansa kaupungin historiaan.

## Ilmasto
Ilmasto on kuiva ja mantereinen. Semipalatinskin sääaseman vuosien 1961–1990 mittausten ilman keskilämpötila oli 3,5&nbsp;°C. Tammikuun keskilämpötila on −15,0&nbsp;°C ja heinäkuun 21,7&nbsp;°C. Vuoden keskimääräinen sademäärä on vain 277,4 millimetriä. Eniten sataa heinäkuussa ja vähiten tammikuussa.

## Nykypäivä
Nykyinen Semey on vilkas yliopistokaupunki. Venäjän rajan läheisyyden ja tiedeyhteisön vuoksi kaupungissa on muuta maata venäläisempi ilme. Kaupungissa on sekä kazakinkielinen että venäjänkielinen teatteri. Kaupungissa on myös useita museoita.

Kaupunki sijaitsee Kazakstanin itäisen, Almatystä pohjoiseen johtavan pääradan varrella. Tältä radalta haarautuu Irtyšin eteläpuolella kulkeva sivurata länteen ja jatkoyhteys maan pääkaupunkiin Astanaan. Semeyn rautatieasema on merkittävä, kaupungissa on myös lentoasema ja pieni jokisatama.

### Väestön kehitys
Oheinen taulukko kuvaa Semeyn väkiluvun kehitystä väestönlaskentojen kautta. Vuoden 1840 asukasluku on Venäjän imperiumin kaupunkeja kuvaavasta tilastosta eikä ole varsinaisen väestönlaskennan luku. Ensimmäinen koko silloisen valtakunnan kattanut väestönlaskenta tehtiin vuonna 1897.


Tiedosto:Semey Medicine Academy.jpg|Lääketieteellisen akatemian rakennus.
Tiedosto:2-minaret mosque in Semey.jpg|Kahdella minareetilla varustettu moskeija.
Tiedosto:Monastery Semey.jpg|Ortodoksinen nunnaluostari.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Warwick

**Warwick** on noin  asukkaan kaupunki ja  asukkaan hallintopiiri Warwickshiren kreivikunnassa Keski-Englannissa lähellä Birminghamia. Hallintopiiri sijaitsee Länsi-Midlandsin metropolikreivikunnan eteläreunalla, Coventryn teollisuuskaupungin vieressä, ja sen eteläpuolella on maaseutuvoittoinen Stratford-on-Avonin hallintopiiri. Hallintopiiriin kuuluu Warwickin kaupungin lisäksi Kenilworthin linnakaupunki ja Leamington Span kylpyläkaupunki, joista jälkimmäinen toimii sen hallinnollisena keskuksena.

Warwickin kaupungin perusti Avonjoen ylityspaikkaan Alfred Suuren tytär Ethelfleda vuonna 914. Normannivalloituksen jälkeen Vilhelm Valloittaja nimitti ensimmäisen Warwickin jaarlin, ja linnan paikalle rakennettiin paaluvarustus ja vallihauta. Kaupungin ympäri rakennettiin keskiajalla muuri, josta on jäljellä kaksi porttia. Vuonna 1694 kaupungissa riehui tulipalo, joka tuhosi ison osan keskiaikaisista rakennuksista – pääosa nykyisestä rakennuskannasta on 1700- ja 1800-luvuilta.

Warwickin linna rakennettiin pääosin 1300- ja 1400-luvuilla, ja se on yhä kaupungin suosituin nähtävyys. Vuodesta 1978 lähtien linnan on omistanut Tussaudin vahakabinettia hallinnoiva yhtiö, joka on tehnyt linnasta tuhansia turisteja vetävän nähtävyyden. Siellä on taistelunäytöksiä ja vahanukkekuvaelmia.

Warwickin yliopistossa on kaikkiaan noin  opiskelijaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kongamato

**Kongamato** on pterosauruksen kaltainen lentävä kryptidi, jonka väitetään elävän Sambian ja Kenian jakamalla Jiundu-suolla. Olennon kerrotaan muistuttavan liskolintua tai jättikokoista lepakkoa.

## Lähteet
* Kongamato: Flying Demons of the Forbidden Swamps  
* Unknownexplorers.com: Kongamato 
* Unknown-creatures.com: Kongamato  
* Strangeark.com: African Pterodactyls
Unas

**Unas** (myös **Wenis**) oli Egyptin viidennen dynastian viimeinen faarao. Unasin valtakaudesta tiedetään verrattain vähän. Hänen hallituskautensa kesti Torinon papyruksen mukaan 30 vuotta, kreikkalaisen Manethon mukaan 33 vuotta. Hänen edeltäjänsä oli Djedkare, joka oli mahdollisesti Unasin isä. Unasin hallintokausi osuu suunnilleen välille 2375 eaa. – 2345 eaa.

## Perhesuhteet ja vallanperimys
Unasilla oli ainakin kaksi vaimoa, Khenut ja Nebit. 

Unasilla oli ainakin yksi poika, Ptahshepses. Ptahshepses kuitenkin kuoli ennen isäänsä, eikä Unasilta jäänyt lainkaan miespuolista vallanperijää. Unasin kuolemaa seurasikin oletettavasti lyhytkestoinen poliittisesti epävakaa jakso, jolloin vallanperijästä ei ollut yksimielisyyttä.

Unasin tyttäret olivat Hemet-Re, Neferet, Idut, Chantikaus ja Iput. Iputin aviomiehestä tuli seuraava faarao ja kuudennen dynastian perustaja Teti. On mahdollista, että Teti on avioitunut Iputin kanssa oikeuttaakseen asemansa faaraona.

## Pyramidi ja pyramiditekstit
Sakkarassa sijaitsevan Djoserin pyramidin lähellä on Unasin pyramidi, jonka sisäosat ovat jossain määrin säilyneet nykypäivään. Unasin pyramidi on pienin Egyptin vanhan valtakunnan ajalta säilyneistä pyramideista. Pyramidin sisäosat ovat kuitenkin verrattain koristeelliset ja huolella rakennetut.

Unasin pyramidista on löydetty varhaisimmat niin kutsutut pyramiditekstit. Pyramiditekstit kuvaavat etenkin faaraon matkaa kuolemanjälkeiseen elämään. Ne ovat todennäköisesti maailman varhaisin nykypäivään säilynyt uskonnollinen kirjoitus. Vaikka Unasin pyramidi on varhaisin paikka, josta kyseinen teksti on löydetty, on niiden sisältämä kertomus oletettavasti huomattavasti varhaisempaa alkuperää. Pyramiditeksteistä on myöhemmin kehittynyt niitä laajemmin tunnettu Kuolleiden kirja.

## Lähteet
Ammatti

**Ammatti** on elinkeino, jota yksilö harjoittaa päätyönään toimeentuloaan varten. Yksilön elämässä on ammatilla suuri merkitys; hänen työtehtäviensä laatu, ansiotasonsa, sosiaalinen asemansa ja elinympäristönsä ovat paljolti yhteydessä ammattiin.

Osaan ammateista vaaditaan koulutus, osaan taas riittää ennen töiden aloittamista ja työnteon aikana annettava työhönopastus. Työelämässä on myös jonkin verran työssä tai harrastuksissa ammattinsa oppineita. Kouluttamattoman työvoiman tarve on kuitenkin vähentynyt teollistuneissa maissa ja koulutuksen puuttumisesta on muodostunut merkittävä este työllistymiselle.

Työmenetelmien ja työturvallisuuden kehittäminen sekä työlle asetetut tehokkuus- ja laatuvaatimukset ovat johtaneet erilaisten koneiden, teknisten apuvälineiden ja varusteiden käyttöön, joiden käytön hallitseminen edellyttää usein perehtymistä. Työtehtäviä koskee myös joukko erilaisia standardeja ja viranomaismääräyksiä, jotka työntekijän tulee tuntea voidakseen suorittaa työnsä niiden edellyttämällä tavalla. Työelämän käytössä on lisäksi erilaisia turvallisuus- ja pätevyysasiakirjoja, joiden hankkiminen kurssien tai muun koulutuksen kautta ennen työhön hakeutumista saattaa olla edellytyksenä yksinkertaisenkin työn suorittamiselle.

## Ammattinimikkeet

Suomen kielen lautakunta ja Euroopan neuvosto suosittelevat, että asiamiehen ja tiedemiehen kaltaisten vanhentuneiden sukupuoleen viittaavien ammattinimikkeiden sijaan käytettäisiin valtuutetun ja tutkijan kaltaisia sukupuolineutraaleja termejä. 

Osa ammattinimikkeistä on lailla suojattuja, joten niitä saa käyttää vain tietyn koulutuksen tai tutkinnon suorittanut henkilö. 

## Katso myös

* Professio
* Luettelo ammateista
* Laillistettu ammattinimike
* Ammattiliitto

## Lähteet
Dageš

**Dageš** () on diakriittinen merkki, jota käytetään heprealaisessa kirjaimistossa. Se lisättiin heprean ortografiaan samaan aikaan kuin masoreettien kehittämät nikkud- eli vokaalimerkit. Dageš on piste, joka kirjoitetaan kirjaimen sisään, ja se vaikuttaa konsonantin ääntämiseen.

Dagešia on varottava sekoittamasta kahteen muuhun heprean kirjoittamisessa käytettyyn merkkiin. Dagešin kanssa identtinen merkki on mappiq, jota käytetään kuitenkin eri konsonanttien yhteydessä ja jolla on erilainen foneettinen merkitys. Dagešin kaltainen piste kuuluu myös šuruq-vokaalissa vav-konsonantin yhteyteen.

Dageš-pisteellä on kaksi eri käyttötarkoitusta, joihin viitataan yleensä sanoilla *kal* tai *lene* (heikko) ja *hazak* tai *forte* (vahva).

## Dageš kal

*Dageš kal* (latinaksi *dageš lene*) voidaan sijoittaa ainoastaan begadkefat-kirjainten (bet ב, gimel ג, dalet ד, kaf כ ja ך, pe פ ja ף sekä tav ת) sisään. Dageš muuttaa kirjaimen ääntämistapaa niin, että pisteellisenä konsonantti ääntyy umpiäänteenä (klusiilina), ilman pistettä hankausäänteenä (frikatiivina).

*Bet äännetään ilman dagešia kuten *v* ja dagešin kanssa kuten *b*.
*Kaf äännetään ilman dagešia voimakkaana kurkku-h:na (kuten saksan *ch*; IPA [x]) ja dagešin kanssa kuten *k*.
*Pe äännetään ilman dagešia kuten *f* ja dagešin kanssa kuten *p*.

Muiden begadkefat-kirjainten ääntämyksessä ei nykyhepreassa tehdä eroa pisteellisen ja pisteettömän muodon välillä.

## Dageš hazak

*Dageš hazak* (latinaksi *dageš forte*) voidaan sijoittaa melkein minkä tahansa kirjaimen sisään osoittamaan konsonantin kahdentumista. Tätä käytetään nykyhepreassa enää lähinnä tilanteissa, joissa vaaditaan huolellista ääntämistä, esimerkiksi synagogajumalanpalveluksessa.

Seuraavat kirjaimet eivät yleensä kahdennu, ja dageš sijoitetaan niihin vain hyvin harvoin jos koskaan: alef א, he ה, ḥet ח ja ajin ע (laryngaalit) sekä reš ר.

## Aiheesta muualla
*Hebrew for Christians: Hebrew Syllables – Introduction to the dagashim
Alfred Berg

**Alfred Berg** on pohjoismainen sijoituspalveluyritys, jolla on toimipisteet Helsingissä, Tukholmassa ja Oslossa. Alfred Berg on itsenäinen osa BNP Paribas Asset Managementia. BNP Paribas myi Alfred Bergin Suomen toiminnot Elite varainhoito Oyj:lle elokuussa 2017.

Alfred Bergin perusti Carl Gustaf Hierzéel Ruotsissa 1863, samana vuonna kuin Tukholman pörssi avautui. Yritys nimettiin sen vuonna 1901 ostaneen pankkiirin Alfred Bergin mukaan. Suurimman osan 1900-lukua Alfred Bergin omisti Kahmin perhe, ensin Gustaf Kahm vuodesta 1920, ja 1962 yrityksen otti haltuunsa hänen poikansa Bertil Kahm. Suku myi yrityksen Volvolle vuonna 1985. Yritys laajensi toimintaansa hankkimalla norjalaisen Gunnar Bøhn & Co:n pääosakkuuden. Norjaan laajentumisensa jälkeen Alfred Berg ulotti toimintansa myös Tanskaan ostamalla Tanskan vanhimman pankkiiriliikkeen, vuonna 1877 perustetun Brødr. Trierin. 

1990-luvun alussa Alfred Berg avasi toimipaikat Helsingissä, Lontoossa, New Yorkissa sekä Moskovassa ja päätyi maailman johtaville markkina-alueille. Vuonna 1995 Alfred Bergin osti ABN AMRO.

Alfred Bergin varainhoito sulautettiin täysin ABN AMRO Asset Managementiin vuonna 2004. Vuonna 2008 siitä tuli osa Fortis-pankkia. Huhtikuussa 2010 päättyneessä Fortis Investmentsin ja BNP Paribas Investment Partnersin sulautumisessa Alfred Bergistä tuli kansainvälisen varainhoitoyritysketju BNP Paribas Investment Partnersin osa. 

Alfred Bergin yksiköt Suomessa ovat omaisuudenhoitopalveluita tarjoava Alfred Berg Omaisuudenhoito Suomi Oy ja rahastoyhtiö Alfred Berg Rahastoyhtiö Oy, jotka yhdessä työllistävät noin 30 henkilöä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Alfred Bergin kotisivu
STP

**STP** voi tarkoittaa:
* São Tomé ja Príncipen maakoodi
* Sosialistinen työväen ja pienviljelijöiden vaalijärjestö
* Suomen Työväenpuolue, Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen edeltäjä
* Suomen Työväenpuolue STP
* STP (2,5-dimetoksi-4-metyyliamfetamiini), huume, tunnetaan myös nimellä DOM
* Shielded Twisted Pair (STP), suojattu parikaapeli
*SinäTuubaPaska, YouTube-kulttuurin osa-alue
* Spanning tree protocol.
* Stone Temple Pilots, yhdysvaltalainen rock-yhtye
* Suomalainen tautiperintö

## Katso myös
* Suomen työväenpuolue (täsmennyssivu)
Henri Scheweleff

**Henri Scheweleff** (s. 15. huhtikuuta 1983 Vaasa) on uransa päättänyt suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

Scheweleff edusti Ruotsin Allsvenskanin Örgryte IS:ää, mutta oli kauden 2007 lainalla Vaasan Palloseurassa Veikkausliigassa hän on esiintynyt myös Tampere Unitedissa. Maaliskuussa 2010 Henri Scheweleff siirtyi Tampereen Ilvekseen. Scheweleff edusti Tampereen Ilvestä kaudet 2010–2013 pelaten kolme kautta edustusjoukkueen riveissä Kakkosta ja kaudella 2013 Ilveksen kakkosjoukkueessa Vitosta. Scheweleff palasi Kolmosessa pelaavan FC Kiiston paitaan syksyllä 2013. Syksyllä 2015 hän siirtyi Kolmoseen nousseeseen FC Jukolaan. 

Scheweleff on pelannut kolme ottelua Suomen maajoukkueessa. Debyyttinsä hän teki Omania vastaan 3. joulukuuta 2004.

## Lähteet
Kannusillanmäki

**Kannusillanmäki** () on Pappilantiehen, Vanhaan Lakelantiehen, Kannusillankatuun ja Kirkkojärventiehen rajoittuva kallioinen mäki Espoon keskuksessa, virastokeskuksen länsipuolella, rantaradan ja Espoonjoen välissä. Mäki on 1,7 hehtaaria laaja ja maan omistaa kaupunki. Kannusillanmäki on kaavoitettu virkistysalueeksi sekä julkisten palvelujen ja hallinnon alueeksi.

Nimensä Kannusillanmäki on saanut mäen luoteispuolella Espoonjoen ylitse johtavasta sillasta, jonka nimi on Kannusilta. Paikalla oli alun perin samanniminen puusilta, joka sai nimensä perimätiedon mukaan siitä, että miehet kätkivät viinakannunsa sillan alle kirkonmenojen ajaksi. Nykyisin Kannusilta viittaa vuonna 2008 valmistuneeseen punagraniittiseen kiviholvisiltaan, joka rakennettiin Espoon 550-vuotisjuhliin.

Kannusillanmäellä on useita vanhoja taloja, joissa toimii nykyään kansalaisjärjestöjä. Espoon vanha kunnantalo sijaitsee myös mäellä. Nykyinen kaupungintalo on virastokeskuksessa ja vanhassa kunnantalossa toimii musiikkiopisto. Muita mäen taloja ovat kukkakauppa, joka oli ennen Villa Karyllin puutarhuri-talonmiehen asuntona, vuonna 1904 rakennettu Lilla Karyll ja vuonna 1921 valmistunut apteekki. Kannusillan itäpuolella on sisäänkäynti mäen sisään vuonna 1984 louhittuun Kannusillanmäen väestösuojaan. Rauhan aikana väestösuojaa käytetään liikunta- ja kulttuuritilana. Väestösuojassa järjestetään syksyisin vuosittaisen ikäluokan kutsunnat (Joskus kutsuntojen väistöpaikkana on toiminut Leppävaaran työväen opisto).

Kannusillanmäki on merkittävä luontotasku aivan Espoon keskuksen betonirakennusten vieressä. Mäen kasvillisuus on monipuolinen, perhoskanta runsas ja erittäin monipuolisen. Alue on niittyä, lehtomaista metsää ja kalliota. Biologi Jukka Jalava on pyydystänyt Kannusillanmäeltä vuosien 2003&ndash;2005 aikana yhteensä yli 700 eri perhoslajia. Kannusillanmäen perhoslajeista kirjotäpläkoi (*Ethmia quadrillella*) on luokiteltu uhanalaiseksi, kuuyökkönen (*Polypogon lunalis*) vaarantuneeksi, laji on itse asiassa miltei kadonnut manner-Suomesta, sekä vyöneilikkayökkönen (*Hadena compta*) on luokiteltu silmälläpidettävän harvinaiseksi.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Salvatore Schillaci

**Salvatore ”Totò” Schillaci** (1. joulukuuta 1964 Palermo, Italia – 18. syyskuuta 2024 Palermo, Italia) oli italialainen jalkapalloilija, joka saavutti MM-pronssia, maalikuninkuuden ja parhaan pelaajan palkinnon jalkapallon MM-kisoissa vuonna 1990.

Schillaci syntyi köyhään sisilialaisperheeseen. Hän aloitti jalkapallouransa kotikaupunkinsa harrastelijajoukkueessa Amat Palermossa. Vuonna 1982 hän solmi ammattilaissopimuksen Messinan kanssa ja teki joukkueessa kaikkiaan 61 maalia 219 ottelussa ja voitti Serie B:n maalikuninkuuden ennen siirtymistään Juventukseen vuonna 1989. Juventuksessa hän teki Serie A -debyyttinsä 27. elokuuta samana vuonna ja ensimmäiset maalinsa toisessa ottelussaan viikkoa myöhemmin. Tulokaskaudellaan hän teki Juventuksessa 15 liigamaalia ja voitti Italian cup-mestaruuden sekä UEFA Cupin.

Seuraavana kesänä Italian maajoukkueen valmentaja Azeglio Vicini valitsi Schillacin, jolla ei ollut lainkaan kansainvälistä kokemusta, viimeisenä pelaajana 1990 MM-kotikisojen joukkueeseen. Italian ensimmäisessä ottelussa Itävaltaa vastaan Schillaci tuli vaihtomiehenä kentälle ja teki Italian 1–0-voitto-osuman. Schillaci tuli vaihdosta kentälle myös ottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Tšekkoslovakiaa vastaan pelatussa 2–0-voittoon päättyneessä ottelussa Schillaci oli avauksessa ja teki Italian ensimmäisen maalin. Myös lukemiin 2–0 päättyneessä neljännesvälierässä Uruguayta vastaan, kuten myös 1–0-voittoon Irlannin tasavaltaa vastaan päättyneessä puolivälierässä, Schillaci onnistui maalinteossa. Myös välierässä Argentiinaa vastaan Schillaci teki maalin, mutta lukemissa 1–1 jatkoajankin jälkeen ollut ottelu eteni rangaistuspotkukilpailuun, josta jatkoon eteni Argentiina. 2–1-voittoon Englannista päättyneessä pronssiottelussa Schillaci ampui Italian voittomaalin pilkulta ja voitti kuudella maalillaan kisojen maalikuninkuuden. Hänet valittiin myös turnauksen parhaaksi pelaajaksi.  

Kaikkiaan Schillaci teki 16 ottelun maajoukkueurallaan seitsemän maalia. Hän onnistui maajoukkueessa maalinteossa MM-turnauksen jälkeen ainoastaan kerran, tappiollisessa EM-karsintaottelussa Norjaa vastaan kesäkuussa 1991. Verraten lyhyeksi jääneestä maajoukkueurastaan Schillaci muistetaan nimenomaan vuoden 1990 lopputurnauksen sankarina. 

MM-kisojen jälkeen Schillaci pelasi vielä kaksi kautta Juventuksessa kunnes siirtyi Interiin, mutta hän kärsi lähes koko ajan loukkaantumisista eikä koskaan päässyt huippuaikojensa vireeseen. Vuonna 1994 hän siirtyi ensimmäisenä italialaisena Japanin J-liigaan Júbilo Iwatan joukkueeseen. Hän lopetti jalkapalloilijan uransa vuonna 1999.

## Lähteet
Liechtensteinin jalkapallomaajoukkue

**Liechtensteinin jalkapallomaajoukkue** edustaa Liechtensteinia kansainvälisissä jalkapallon maajoukkuekilpailuissa.   Se ei ole koskaan selviytynyt maailman- tai Euroopan-mestaruuskilpailujen lopputurnaukseen.

## Lähihistoriaa
Liechtenstein on pelannut virallisia maaotteluita vuodesta 1982 lähtien, mutta ensimmäisen kerran se osallistui arvokisojen karsintoihin vasta 1996 Englannin EM-kisoihin, missä sen ainoa valopilkku oli 0–0-tasapeli Irlannin kanssa. Sittemmin liechtensteinilaiset seurajoukkueet alkoivat ottaa osaa Sveitsin sarjoihin ja jonkinasteista kehitystä on tapahtunut, mukana on muun muassa joitakin ammattilaispelaajia kirkkaimpana tähtenä Mario Frick, mutta satunnaisia poikkeuksia lukuun ottamatta joukkue on säilyttänyt paikkansa ”pisteautomaattina” isompia joukkueita vastaan.

Huono menestys innoitti brittiläisen kirjailijan Charlie Connellyn seuraamaan joukkueen taivalta 2002 MM-kisojen karsinnoissa, joissa joukkue hävisi kaikki kahdeksan otteluaan kykenemättä tekemään yhtään maalia. Sittemmin joukkue on silloin tällöin väläytellyt parempia otteita. 2006 MM-karsinnoissa se saavutti historiansa ensimmäisen vierasvoiton ja ensimmäisen voittonsa MM-karsinnoissa voitettuaan Luxemburgin 0–4. Luxemburg kaatui myös Liechtensteinissa. Lisäksi joukkue saavutti tasapelit Slovakiaa sekä edellisten EM-kisojen hopeajoukkuetta Portugalia vastaan.

## Päävalmentajat kautta aikain

*  Erich Bürzle (1990)
*  Dietrich Weise (1990-1996)
*  Alfred Riedi (1997-1998)
*  Erich Bürzle (1998)
*  Ralf Loose (1998-2003)
*  Walter Hörmann (2003-2004)
*  Martin Andermatt (2004-2006)
*  Urs Meier (2006)
*  Hans-Peter Zaugg (2006-2012)
*  Rene Pauritsch (2013-2018)
* Helgi Kolviðsson (2018-)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Liechtensteinin jalkapalloliitto
* Kaikki ottelut  
* Pelaajatilastoja (RSSSF)
Skotlannin jalkapallomaajoukkue

**Skotlannin jalkapallomaajoukkue** edustaa Skotlantia kansainvälisissä jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Skotlanti on yhdessä Englannin kanssa maailman vanhin jalkapallomaajoukkue. Maat kohtasivat  Partickin West of Scotland Cricket Clubilla vuonna 1872 kautta aikain ensimmäisessä jalkapallomaaottelussa, joka päättyi maalittomaan tasapeliin.

Maailmanmestaruuskisojen lopputurnauksessa Skotlanti on pelannut kahdeksan kertaa, 1974–1990 peräti viidesti peräkkäin, mutta on joka kerta jäänyt alkulohkoon. Kolmesti jatkoon pääsy on ollut maalierosta kiinni. Skotlanti olisi päässyt myös vuoden 1950 kisoihin, mutta päätti sittemmin jättäytyä pois. EM-kisoihin joukkue on selviytynyt neljä kertaa, mutta niissäkin taival on jokaisella kerralla katkennut alkulohkoon.

## Edustusoikeus
Skotlanti ei ole itsenäinen valtio, eikä sillä ole omaa kansalaisuuslakia, vaan skotlantilaiset ovat Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisia, ja Britannian neljä jalkapalloliittoa (Englanti, Skotlanti, Wales ja Pohjois-Irlanti) ovat keskenään sopineet käytännöistä, joiden perusteella pelaajat ovat edustuskelpoisia maajoukkueissa. 

Nykykäytännön mukaan pelaaja on edustuskelpoinen, jos vähintään yksi hänen isovanhemmistaan on syntyisin alueelta. Syksyllä 2009 sovittiin kuitenkin uudesta säännöstä, jonka mukaan pelaaja on edustuskelpoinen, jos hän ennen 16 ikävuotta on käynyt maassa koulua vähintään viiden vuoden ajan. Esimerkiksi maahanmuuttajat eivät ole säännön mukaan olleet kelvollisia Skotlannin maajoukkueeseen, vaikka heillä olisi Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisuus ja he muutoin täyttäisivät FIFA:n ehdot edustusoikeuteen

## Arvokilpailut

### MM-kilpailut
*1930–1938: *Ei osallistunut*
*1950: *Jäi pois*
*1954: 1. kierros
*1958: 1. kierros
*1962–1970: *Ei selviytynyt karsinnoista*
*1974–1990: 1. kierros
*1994: *Ei selviytynyt karsinnoista*
*1998: 1. kierros
*2002–2022: *Ei selviytynyt karsinnoista*

### EM-kilpailut
*1960–1964: *Ei osallistunut*
*1968–1988: *Ei selviytynyt karsinnoista*
*1992: 1. kierros
*1996: 1. kierros
*2000–2016: *Ei selviytynyt karsinnoista*
*2020: 1. kierros
*2024: 1. kierros

## Entisiä pelaajia

*Roy Aitken
*Jim Baxter
*Billy Bremner
*Tom Boyd
*Bobby Collins
*John Collins
*Davie Cooper
*Kenny Dalglish
*Bobby Evans
*Barry Ferguson
*Hughie Gallacher
*Archie Gemmill
*Alan Gilzean
*Andy Goram
*Richard Gough
*George Graham
*Eddie Gray
*John Greig
*Alan Hansen
*Asa Hartford
*Colin Hendry
*David Herd
*Alex James
*Sandy Jardine
*Mo Johnston
*Jimmy Johnstone
*Joe Jordan
*Denis Law
*Paul Lambert
*Jim Leighton
*Maurice Malpas
*Gary McAllister
*Brian McClair
*Ally McCoist
*Danny McGrain
*Alex McLeish
*Billy McNeill
*Paul McStay
*Dave Mackay
*Lou Macari
*Willie Miller
*Alan Morton
*Lawrie Reilly
*Alan Rough
*Graeme Souness
*Paul Sturrock
*Gordon Strachan
*Andrew Watson
*David Weir
*John White
*George Young

## Päävalmentajat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Skotlannin jalkapalloliitto
* Kaikki ottelut (RSSSF)
* Tartan Army, kannattajaryhmä
Stratford-upon-Avon

**Stratford-upon-Avon** on noin  asukkaan kaupunki Warwickshiren kreivikunnassa Keski-Englannissa, Avonjoen varrella. Se tunnetaan etenkin Shakespearen syntymäkaupunkina, ja siellä vierailee vuosittain yli kuusi miljoonaa turistia.

Stratford-upon-Avon syntyi paikalle, jossa vanha roomalaisten tie ylitti Avonjoen kahlaamoa pitkin. Kahlaamon paikalle rakennettiin kivinen holvisilta 1400-luvulla ja sen viereen toinen silta 1800-luvulla. Kaupunkioikeudet se sai vuonna 1553.

Shakespeare syntyi vuonna 1564 ristikkorakenteisessa talossa Henleykadulla ja kävi paikallista latinakoulua. Vuonna 1597 hän muutti Lontoosta takaisin synnyinkaupunkiinsa ja kuoli siellä 1616. Hänet on haudattu Pyhän kolminaisuuden kirkon hautausmaalle.

Stratford-upon-Avonissa ryhdyttiin vaalimaan Shakespearen muistoa vasta vuonna 1769, kun kaupungissa vietettiin ensimmäistä kertaa kirjailijan syntymäpäivää David Garrickin aloitteesta. Joen partaalle on rakennettu Shakespeare-keskus, johon kuuluu kirjasto ja taidegalleria (1881) ja teatteri (1932). Joka vuosi kaupungissa juhlitaan Shakespearea hänen kuolinpäivänään 23. huhtikuuta, ja Royal Shakespeare Theatre esittää maaliskuusta lokakuuhun hänen näytelmiään.

Turismin lisäksi kaupungin työllistäjiä ovat alumiinituotteiden ja kanavaveneiden valmistus sekä vakuutustoiminta.

## Lähteet
Freak Out!

**Freak Out!** on Frank Zappan ja hänen silloisen yhtyeensä The Mothers of Inventionin ensimmäinen albumi vuodelta 1966.

Vaikka levy ei aluksi ollut suuri kaupallinen menestys, sitä pidetään yhtenä psykedeelisen rockin keskeisimmistä teoksista. Levy on popmusiikin historian ensimmäisiä konseptialbumeita sekä toinen tupla-albumi (se on julkaistu pari kuukautta Bob Dylanin *[[Blonde on Blonde]]n* jälkeen). Paul McCartneyn mukaan levy oli Beatlesin *[[Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band|Sgt. Pepper]]* -albumin esikuva. Tuplan ensimmäinen levy koostuu kantaa ottavista, parodisista lauluista, ja toinen levy kokeellisesta materiaalista. Useissa ensimmäisen levyn kappaleissa kritisoidaan Zappan myöhempien levyjen tapaan amerikkalaista pinnallista elämäntapaa. "I Ain't Got No Heart" ja "Go Cry on Somebody Else's Shoulder" taas ovat "anti-rakkauslauluja". Sen sijaan esimerkiksi "How Could I Be Such a Fool", "You Didn't Try to Call Me" sekä "Any Way the Wind Blows" ovat näennäisen vilpittömiä yrityksiä säveltää laadukasta pop-musiikkia, eikä niissä ulkoisesti ole humoristisia elementtejä. Kappaleet kuten "Hungry Freaks, Daddy" ja "You're Probably Wondering Why I'm Here" ovat Zappan julistusta hänen oman asenteensa puolesta, ja "Motherly Love" on jonkinlainen Mothers-yhtyeen esittelykappale.

## Kappalelista

### Ensimmäinen vinyyli

#"Hungry Freaks, Daddy" – 3:29
#"I Ain't Got No Heart" – 2:30
#"Who Are the Brain Police?" – 3:22
#"Go Cry on Somebody Else's Shoulder" – 3:31
#"Motherly Love" – 2:45
#"How Could I Be Such a Fool?" – 2:12
#"Wowie Zowie" – 2:45
#"You Didn't Try to Call Me" – 3:17
#"Any Way the Wind Blows" – 2:52
#"I'm Not Satisfied" – 2:37
#"You're Probably Wondering Why I'm Here" – 3:37

### Toinen vinyyli

#"Trouble Every Day" – 6:16
#"Help, I'm a Rock" – 8:37
#"It Can't Happen Here" – 3:56
#"The Return of the Son of Monster Magnet" – 12:17

## Kokoonpano

*Frank Zappa – kitara, laulu
*Jimmy Carl Black – lyömäsoittimet, rummut, laulu
*Ray Collins – huuliharppu, symbaalit, äänitehosteet, tamburiini, laulu, sormisymbaalit
*Gene Estes – lyömäsoittimet
*Roy Estrada – basso, laulu, guitarrón
*Gene Estes – lyömäsoittimet
*Eugene Di Novi – piano
*Neil Le Vang – kitara
*John Rotella – klarinetti, saksofoni
*Kurt Reher – sello
*Raymond Kelley – sello
*Paul Bergstrom – sello
*Emmet Sargeant – sello
*Joseph Saxon – sello
*Edwin V. Beach – sello
*Arthur Maebe – käyrätorvi, tuuba
*George Price – käyrätorvi
*John Johnson – tuuba
*Carol Kaye – 12-kielinen kitara
*Virgil Evans – trumpetti
*David Wells – vetopasuuna
*Kenneth Watson – lyömäsoittimet
*Plas Johnson – saksofoni, poikkihuilu
*Roy Caton – puhtaaksikirjoittaja
*Carl Franzoni – puhe
*Vito – puhe
*Kim Fowley – hypophone
*Benjamin Barrett – urakoitsija
*David Anderle
*Motorhead Sherwood – äänet
*Mac Rebennack – piano
*Paul Butterfield
*Les McCann – piano
*Jeannie Vassoir – Suzy Creamcheesen ääni
Plastic Tree

**Plastic Tree** (プラスティック トゥリー) on  vuonna 1993 perustettu japanilainen rockyhtye. Plastic Tree on vaihtanut rumpalia kolmesti, mutta muutoin kokoonpano on pysynyt samana alusta alkaen.

Plastic Treen alkutuotannossa ovat korostuneet vahvat The Cure ja Radiohead -vaikutteet. Vuosien varrella yhtyeen soundi on muuttunut melankolisesta brittipopista enemmän kitararockiksi, tosin melankolisuus on pysynyt samana tai jopa lisääntynyt vuosien varrella. Aluksi kappaleet olivat lähinnä Tadashin säveltämiä ja Ryutaron sanoittamia, mutta nykyään jokainen bändin jäsen osallistuu sekä sävellys- että sanoitustyöhön.

Plastic Tree esiintyi ensimmäisellä euroopankiertueellaan heinäkuussa 2006 Helsingin Nosturissa. 

## Kokoonpano

*Arimura Ryutaro 有村竜太朗 (laulu, kitara)
*Hasegawa Tadashi 長谷川 正 (basso)
*Nakayama Akira ナカヤマ アキラ (kitara)
*Satou Kenken 佐藤 ケンケン (rummut)

Entiset jäsenet:
*Shin (rummut, lähtenyt 1994)
*Osyoudani Takashi 大正谷　隆 (rummut, lähtenyt 2001)
*Sasabuchi "Bucchi" Hiroshi ササブチ ヒロシ (rummut, lähtenyt 2009)

## Diskografia
### Albumit
*-strange fruit- kimyou na kajitsu (1995)
*Hide and seek (1997)
*Puppet show (1998)
*Parade (2000)
*Träumerei (2002)
*Shirochronicle (2003)
*Cell (2004)
*Chandelier (2006)
*Nega to Poji (2007)
*Utsusemi (2008)
*Dona Dona (2009)
*Ammonite (2011)
*Ink (2012)
*Hakusei (2015)
*doorAdore (2018)
*Jusshokuteiri (2020)
*Plastic Tree (2024)

### Singlet
* Rira no ki (1996)
* Wareta mado (1997)
* Hontou no uso (1998)
* Zetsubou no oka (1997)
* Tremolo (1999)
* Sink (1999)
* Tsumetai hikari (1999)
* Slide (2000)
* Rocket (2000)
* Planetarium (2001)
* Chiriyuku Bokura (2001)
* Aoi Tori (2002)
* Baka ni natta no ni (2003)
* Moshimo piano ga hiketa nara (2003)
* Mizuiro girlfriend (2003)
* Yuki hotaru (2004)
* Harusaki sentimental (2004)
* Melancholic (2004)
* Namae no nai hana (2005)
* Ghost (2005)
* Kuuchuu buranko (2005)
* Namida drop (2006)
* Spica (2007)
* Makka na ito (2007)
* Alone again, wonderful world (2008)
* Replay/Dolly (2008)
* Fukurou (2009)
* Sanatorium (2009)
* Moonlight (2010)
* Mirai Iro (2010)
* Joumyaku (2012)
* Kuchizuke/くちづは (2012)
* Shion (2012)
* Doukou (2013)
* Mime (2014)
* Slow (2015)
* Rakka (2015)
* Silent Noise (2016)
* Nenriki (2017)
* Uchuu Yuuei (2017)
* Inside Out (2018)
* Senzou (2019)
* Azabana (2023)
* Zawameki (2023)

### Kokoelmat
*Cut (2001)
*Single collection (2001)
*Premium best (2002)
*Shiro ban (Greatest Hits) (2005)
*Kuro ban (Greatest Hits) (2005)
*B-men Gahou (2007)
*What is "Plastic Tree"? (2007)

## Lähteet
* http://www.plastic-tree.com/pc/ 
*JaME Suomen profiili Plastic Treelle 
* schwarzes Zelt - Plastic Tree fansite 

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen virallinen kotisivu
* Yhtyeen virallinen blogi
Pekka Nuotio

**Pekka Nuotio** (21. helmikuuta 1929 Viipuri – 17. maaliskuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen dramaattinen Verdi- ja Wagner-tenori, joka nousi alallaan maailman huipulle. Häntä pidetään yhtenä suomalaisten tenoreiden parhaimmista. Ansioistaan Pekka Nuotiolle on myönnetty Suomen Leijonan ritarikunnan Pro Finlandia -mitali vuonna 1973.

## Opinnot
Nuotio opiskeli laulua yksityisesti jo nuorena aikuisena. Samoin hän sai opetusta musiikin teoriassa. Vuosina 1959–1964 hän teki useita opintomatkoja Italiaan, Itävaltaan ja Saksaan.

## Tausta
Nuotio oli lähtöisin vaatimattomista oloista. Evakkotaipaleella hän joutui asumaan Hattelmalan kylään Vanajan kunnassa, mistä hän laulajanuran edetessä muutti Helsinkiin. Hänen isänsä oli muusikko Torsten Nuotio ja äiti Helli Lahja Nakari. Pekka Nuotio avioitui vuonna 1948 Helka Helena Kurjenkallion kanssa, ja heille syntyi lapset Pirjo 1948, Virpi 1951 ja Tarja 1955. Nuotion setä oli muusikko Auvo Nuotio ja serkku laulaja ja muusikko Vesa Nuotio.

## Ura
1950-luvun alussa Nuotio toimi Rallineloset-lauluyhtyeessä. Hän piti ensikonserttinsa 1955 ja sai sen jälkeen opetusta Olavi Nybergiltä. Nuotio oli Suomen kansallisoopperan johtava draamallinen tenori vuodesta 1957. Kansallisoopperan lisäksi hän esiintyi Berliinin, Stuttgartin, Prahan, Tukholman ja Oslon oopperataloissa. Uran huippukohtia olivat esiintymiset New Yorkin Metropolitan-oopperan vanhalla lavalla vuonna 1966 ja uudella lavalla 1967.

Myös Düsseldorfin, Budapestin, Covent Gardenin sekä Sadler's Wellsin (Lontoo) oopperalavat ovat olleet Pekka Nuotion esiintymisareenoina. Sydneyn uuden oopperatalon avajaisissa hän lauloi 1973, Skotlannin musiikkijuhlilla (Glasgow-Newcastle) vuonna 1973, Hampurin valtionoopperassa ja Amsterdamissa samoin 1973. Hän esiintyi myös useasti Savonlinnan oopperajuhlilla.

Nuotio joutui luopumaan laulajanurastaan vuonna 1982 pitkäaikaisen hengityselinsairauden vuoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pekka Nuotio, tenor - Ondine

## Levytyksiä
* Pekka Nuotio: Live at the Opera. Recordings 1959-1962. Finlandia Classics (2014)
* Pekka Nuotio: Opera Arias. Recordings 1973-1981. Ondine (1997).

## Kirjallisuutta
*
Absolutely Free

**Absolutely Free** on Frank Zappan ja The Mothers of Inventionin toinen albumi vuodelta 1967. Levy koostuu satiirisista amerikkalaista yhteiskuntaa ja elämätapaa kritisoivista kappaleista ja sisältää mm. klassikon *Brown Shoes Don't Make It*.

## Kappalelista

# "Plastic People" – 3:42
# "The Duke of Prunes" – 2:13
# "Amnesia Vivace" – 1:01
# "The Duke Regains His Chops" – 1:52
# "Call Any Vegetable" – 2:15
# "Invocation and Ritual Dance of the Young Pumpkin" – 7:00
# "Soft-Sell Conclusion" – 1:40
# "Big Leg Emma" – 2:31
# "Why Don'tcha Do Me Right?" – 2:37
# "America Drinks" – 1:52
# "Status Back Baby" – 2:54
# "Uncle Bernie's Farm" – 2:10
# "Son of Suzy Creamcheese" – 1:34
# "Brown Shoes Don't Make It" – 7:30
# "America Drinks and Goes Home" – 2:46

## Kokoonpano
*Frank Zappa – kitara, laulu
*Jimmy Carl Black – rummut, laulu
*Ray Collins – laulu, tamburiini
*Don Ellis – trumpetti kappaleessa "Brown Shoes Don't Make It"
*Roy Estrada – basso, laulu
*Bunk Gardner – puupuhaltimet
*Billy Mundi – rummut, lyömäsoittimet
*Don Preston – kosketinsoittimet
*John Rotella – lyömäsoittimet
*Jim Fielder – kitara, piano
*Pamela Zarubica – laulu
*Herb Cohen - laulu kappaleessa "America Drinks & Goes Home"
*Lisa Cohen - lause "What would you do, Daddy?" kappaleessa "Brown Shoes Don't Make It"
*Kurt Reher - kappaleessa "Brown Shoes Don't Make It"
*James Getzoff - kappaleessa "Brown Shoes Don't Make It"
Sirkka Turkka

**Sirkka Annikki Turkka** (2. helmikuuta 1939 Helsinki – 23. lokakuuta 2021 Lohja) oli suomalainen runoilija. Hän sai useita palkintoja, muiden muassa Finlandia-palkinnon vuonna 1986 teoksesta *Tule takaisin, pikku Sheba*. Turkan teoksia on käännetty useille kielille. Hänen tuotantonsa keskeisiä teemoja ovat luonto ja eläimet. Turkan runous on saanut vaikutteita muun muassa Maila Pylkkösen ja Tyyne Saastamoisen proosarunoudesta.

Turkan esikoisteos *Huone avaruudessa* julkaistiin vuonna 1973 hänen ollessaan 34-vuotias. Vuosina 1973–2005 Turkalta ilmestyi 13 runokokoelmaa, viimeisenä *Niin kovaa tuuli löi* vuonna 2004.

Turkan vanhemmat olivat majuri Josef Wilhelm Turkka ja kanslisti Elsa Mirjam Luoko. Hän valmistui ylioppilaaksi Munkkiniemen yhteiskoulusta 1962, humanististen tieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1967 ja tallimestariksi Ypäjän hevoshoitokoulusta 1970. Hän oli mukana Iowan yliopiston kirjailijaohjelmassa 1991.

Turkka työskenteli Helsingin kaupungin kouluvirastossa 1960-luvulla ja 1971–1972, lomasijaisena Auroran sairaalan kirjastossa 1965, Nikkilän sairaalan kirjastossa 1974–1975, Espoon tallissa tallimestarina 1980–1981 ja hevosten hoitajana Honkolan kartanossa Urjalassa 1984−1986. Hän oli vapaa kirjailija vuodesta 1974. Hän asui Lohjalla.

Ohjaaja ja kirjailija Jouko Turkka oli Sirkka Turkan serkku.
__NOTOC__
## Teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 

## Huomionosoituksia
* Valtion kirjallisuuspalkinto (1980, 1984)
* Finlandia-palkinto (1986 teoksesta *Tule takaisin, pikku Sheba*)
* Valtion 15-vuotinen taiteilija-apuraha (1989)
* Tanssiva karhu -runopalkinto (1994 teoksesta *Sielun veli*)
* Pro Finlandia -mitali (1996)
* Eino Leinon palkinto (2000)
* Valtion taiteilijaeläke (2002)
* Tammen rahaston tunnustuspalkinto (2002) 
* Aleksis Kiven palkinto (2005)
* Kajaanin runoviikon suven runoilija (2009)
* Nuori Voima -palkinto (2009)
* Tranströmer-palkinto (2016)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sirkka Turkan runoja Electric Verses -verkkoantologiassa
* Jero, Virpi: Sanojen aika: Sirkka Turkka Kirjasampo.fi.
* Sirkka Turkka Tammen sivuilla
*
Parthenon (Nashville)

**Parthenonin temppeli Nashvillessä** Yhdysvalloissa on täysimittainen kopio kreikkalaisesta esikuvastaan Ateenan Parthenonin temppelistä. Se rakennettiin näyttelyhalliksi Nashvillen kaupunkiin Tennesseen satavuotisjuhlallisuuksia varten vuonna 1897.

## Historia

Parthenonin kopio rakennettiin kipsistä, puusta ja tiilestä, koska rakennus oli tarkoitettu vain väliaikaiseksi. Muut satavuotisjuhlia varten rakennetut näyttelypaviljongit purettiin, mutta Parthenon jäi paikalleen paikalle perustetun puiston, Centennial Parkin, keskelle aina vuoteen 1920 asti, jolloin se päätettiin rapistuneena rakentaa uudelleen – tällä kertaa pysyväksi taidemuseoksi betonista ja teräksestä.

Arkkitehti Russell Hart suunnitteli uuden Parthenonin, jonka ulkoasu valmistui 1925 ja sisätilat 1931. Rakennus avattiin yleisölle kaupunginmuseona 20. toukokuuta 1931. James Cowan oli lahjoittanut vuosina 1927–1929 museolle 63 taulua, jotka ripustettiin rakennuksen seinille.

Vuonna 1982 Alan LeQuire palkattiin tekemään Parthenoniin täysikokoinen toisinto Feidiaan veistämästä temppelin kulttikuvasta Athene Parthenoksesta. Veistoksen kopio valmistui 20. toukokuuta 1990 ja se kullattiin 2002. Rakennus entistettiin perusteellisesti vuosina 1987–1988 (sisätilat) ja 1990–2001 (ulkopuoli).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Nashvillen Parthenonin viralliset sivut 
* Ilmakuva Nashvillen Parthenonista
* Athenen patsaan kultaus 2002
Lumpy Gravy

**Lumpy Gravy** on Frank Zappan neljäs julkaistu levy vuodelta 1968. Levyllä esiintyy suuri määrä orkesteri- ja studiomuusikoita, ja levy koostuu sekalaisista musiikkipätkistä, absurdeista keskustelunpätkistä (jotka on äänitetty flyygelin sisällä) ja hälyäänistä. Zappa itse arvosti tämän levyn laajassa tuotannossaan varsin korkealle. Levy julkaistiin alun perin esittäjänään *Francis Vincent Zappa & The Abnuceals Emuukha Electric Symphony Orchestra & Chorus*.

## Kappaleet

Levy koostui alun perin vain kahdesta levypuoliskosta vailla sen kummempaa nimeä, mutta myöhemmin, CD-julkaisussa, Zappa jakoi kummankin puoliskon osiin:

#"Lumpy Gravy, Part One" – 15:48
##"The Way I See It, Barry"
##"Duodenum"
##"Oh No"
##"Bit of Nostalgia"
##"It's from Kansas"
##"Bored Out 90 Over"
##"Almost Chinese"
##"Switching Girls"
##"At the Gas Station"
##"Another Pickup"
##"I Don't Know If I Can Go Through This Again"
#"Lumpy Gravy, Part Two" – 15:51
##"Very Distraughtening"
##"White Ugliness"
##"Amen"
##"Just One More Time"
##"A Vicious Circle"
##"King Kong"
##"Drums Are Too Noisy"
##"Kangaroos"
##"Envelops the Bath Tub"
##"Take Your Clothes Off"

## Levyllä esiintyvät

* All Nite John – kuoro
* John Balkin – basso
* Dick Barber – laulu
* Arnold Belnick – jousisoittimet
* Harold Bemko – jouset
* Chuck Berghofer – basso
* Jimmy Carl Black – lyömäsoittimet, rummut, kuoro
* Jimmy Bond – basso
* Bruce – kuoro
* Dennis Budimir – kitara
* Frank Capp – rummut
* Donald Christlieb – puupuhaltimet
* Gene Cipriano – puupuhaltimet
* Eric Clapton – kitara
* Vincent DeRosa – käyrätorvi
* Joseph DiFiore – jouset
* Jesse Ehrlich – jouset
* Alan Estes – lyömäsoittimet, rummut
* Gene Estes – lyömäsoittimet
* Roy Estrada – basso, kuoro
* Larry Fanoga – laulu, kuoro
* Victor Feldman – lyömäsoittimet, rummut
* Bunk Gardner – puupuhaltimet
* James Getzoff – jouset
* Gilly – kuoro
* Philip Goldberg – jouset
* John Guerin – rummut
* Jimmy "Senyah" Haynes – kitara
* Harry Hyams – jouset
* J.K. – kuoro
* Jules Jacob – puupuhaltimet
* Pete Jolly – piano, celesta, cembalo
* Ray Kelly – jouset
* Jerome Kessler – jouset
* Alexander Koltun – jouset
* Bernard Kundell – jouset
* William Kurasch – jouset
* Michael Lang – piano, celesta, cembalo
* Arthur Maebe – käyrätorvi
* Leonard Malarsky – jouset
* Shelly Manne – rummut
* Lincoln Mayorga – piano, celesta, cembalo
* Euclid James "Motorhead" Sherwood – kuoro
* Ted Nash – puupuhaltimet
* Patrick O'Hearn – basso, puhaltimet
* Richard Parissi – käyrätorvi
* Don Preston – basso, kosketinsoittimet
* Pumpkin – kuoro
* Jerome Reisler – jouset
* Emil Richards – lyömäsoittimet
* Tony Rizzi – kitara
* Ronnie – kuoro
* John Rotella – lyömäsoittimet, puupuhaltimet
* Joseph Saxon – jouset
* Ralph Schaeffer – jouset
* Leonard Selic – jouset
* Kenny Shroyer – vetopasuuna
* Paul Smith – piano, celesta, cembalo
* Tommy Tedesco – kitara
* Al Viola – kitara
* Bob West – basso
* Ronny Williams
* Tibor Zelig – jouset
* Jimmy Zito – trumpetti