Belgianpaimenkoira malinois

**Belgianpaimenkoira malinois** (, ) on belgialainen koirarotu. Se on yksi belgianpaimenkoiran neljästä muunnoksesta ja eroaa muista muunnoksista lyhyellä turkillaan.

Malinois oli vuonna 2025 Suomen 63. eniten rekisteröity koirarotu. Vuosina 2020–2025 Suomessa syntyi joka vuosi noin 100–200 rodun edustajaa.

## Ulkonäkö

Muiden belgianpaimenkoirien tapaan malinois on keskikokoinen ja neliömäinen. Käyttölinjainen malinois on hieman massiivisempi kuin näyttelylinjainen malinois.

### Karvapeite
Karvapeite on lyhyt ja väritykseltään fawn tai punaruskea mustin karvankärjin – tätä kutsutaan nimellä hiilikko (*charbonné*) ja se vastaa tiettyjen muiden rotujen seesamia, soopelia tai riistanväriä eli agoutia. Koiralla tulee aina olla musta maski. Värivirheellinen malinois muistuttaa kevytrakenteista saksanpaimenkoiraa.

## Luonne ja käyttäytyminen

Malinois (flaam. *Mechelaar*, *Mechelseherder*, *Mechelse herderhond*) on työteliäs, nopea oppimaan ja tarpeen mukaan aggressiivinenkin, joskin voimakkaita linjaeroja esiintyy. Nämä ominaisuudet tekevät siitä ihanteellisen poliisi-, huume- ja pommikoiran. Esimerkiksi Bundeswehrin (Saksan armeija) työkoirista nykyään noin 90 prosenttia on malinoiseja muiden rotujen osuuden ollessa alle 10 prosentin luokkaa. Myös Suomessa malinois on yleistynyt viranomaiskäytössä 2000-luvulla voimakkaasti, esimerkiksi poliisin partiokoirista vuonna 2006 noin 35&nbsp;% on käyttölinjaisia malinoiseja.

Rotu tarvitsee kunnollisen ja määrätietoisen koulutuksen heti pennusta lähtien, muussa tapauksessa se voi kokonsa ja aggressiivisuutensa vuoksi kehittyä vaaralliseksi ihmisille ja muille eläimille. Malinois sopii työ- ja harrastuskoiraksi kokeneelle koiranomistajalle. Oikein koulutettuna se on tasapainoinen, luotettava ja uskollinen sekä työ- että seurakoirana.

## Alkuperä
Rotu on syntynyt 1800-luvun lopussa flaamilaiseen Antwerpenin provinssiin kuuluvan Mechelenin kaupungin paimenkoirista. Käyttölinjaista muunnosta on jalostettu 1900-luvulla käyttämällä jalostusyksilöiden valintaan ns. Belgian Ring -koemuotoa. Tämän vanhan, vain Belgiassa harrastettavan suojelukoemuodon avulla on pystytty säilyttämään paimenkoiran käyttöominaisuuksia ns. saksalaista suojelukoetta (SchH,IPO) paremmin.

Muunnos on jakautunut käyttö- ja näyttelylinjaiseen muunnokseen, joista ensin mainittu soveltuu ominaisuuksiensa vuoksi hyvin poliisi-, suojelu- ja urheilukoiraksi. Monissa maissa malinois on viranomaiskäytössä (poliisi, armeija, rajavartiolaitos) valtarotu tai nousemassa valtaroduksi. Nykypäivänä käyttölinjaisessa muunnoksessa on omat erityyppiset jalostuseläinkantansa Belgiassa, Ranskassa ja Alankomaissa. Näyttelylinja on eriytynyt koiranäyttelyiden yleistyttyä 1900-luvun puolivälissä. Kyseisiä koiria ei käytetä virkakoirina – sen sijaan seura- ja harrastuskoirina (näyttelyt, toko, agility) niillä on oma jalansijansa.

Malinois on yhdessä laekenoisin kanssa näyttelylinjan eriytymisestä huolimatta yhä onnistuttu – osittain karumman ulkonäkönsä ansiosta – säilyttämään puhtaammin työkoirana kuin nykyisin usein näyttelyä silmällä pitäen jalostetut, pitkäkarvaiset muunnokset tervueren ja groenendael. Malinois on nykyisin belgianpaimenkoiran ainoa muunnos, jota on jalostettu puhtaasti käyttö- ja työkoiraksi.

## Terveys
Rodun keskimääräinen elinikä on vain noin yhdeksän vuotta, kun tarkastellaan vuosina 2011–2025 kuolleita rodun edustajia. Rodun keskimääräistä elinikää laskee nuorille koirille sattuvat tapaturmat. Tyypillisimmät kuolinsyyt ovat vanhuus, syöpäsairaudet, tapaturmat sekä nivelten ja luuston sairaudet. Malinoisin merkittävimmät terveysongelmat ovat kyynärniveldysplasia, suolistosairaudet, atopia ja allergiat.

Noin 88 %:lla malinoiseista on terveet lonkat (Suomen Kennelliiton arvosteluasteikolla A tai B), kun taas kohtalaista tai vaikeaa lonkkaniveldysplasiaa esiintyy vain noin 1 %:lla rodun edustajista (Suomen Kennelliiton arvosteluasteikolla D tai E). Eriasteista kyynärniveldysplasiaa esiintyy 11 %:lla rodun edustajista. Silmäsairauksista rodulle tavallisin on kaihi. Malinoisin PEVISA-ohjelmassa on pakollinen lonkkakuvauslausunto, kyynärkuvauslausunto, selkälausunto ja silmälausunto.

Yksi rodun merkittävimmistä terveysongelmista on atopia ja ruoka-aineyliherkkyys. Molemmissa elimistön puolustusmekanismi reagoi normaalista poikkeavalla tavalla tavallisiin, useimmiten vaarattomiin asioihin eli allergeeneihin. Atopia ja ruoka-aineyliherkkyys ovat elinikäisiä vaivoja, jotka ovat usein kontrolloitavissa, mutta eivät parannettavissa. Oireina ovat usein ihon kutina ja punoitus ja usein koira nuolee tai raapii kutisevia alueita. Korvatulehdukset ovat yleisiä atopiasta kärsivillä koirilla sekä myös tassujen ihotulehduksia voi esiintyä. Rodun edustajilla esiintyy enemmän suolisto-ongelmia, mitä keskimääräisellä koiralla.

Malinoisit ovat keskimääräistä rotukoiraa vähemmän sisäsiittoisia. Geenitutkimuksessa vähiten sisäsiittoinen koirarotu oli sekarotuinen ja sen jälkeläisen sisäsiittoisuusluku oli 0,037. Serkusten jälkeläisen sisäsiittoisuusluku on 0,0625 ja täyssisarusten jälkeläisellä luku on 0,25, mikä on melkein sama kuin keskimääräisellä rotukoiralla. Malinoisin jälkeläisen luku oli vain 0,128. Sisäsiittoisuus lisää sairastavuutta ja heikentää rodun elinvoimaa.
## Katso myös
*Belgianpaimenkoira laekenois
*Belgianpaimenkoira groenendael
*Belgianpaimenkoira tervueren
*Saksanpaimenkoira

## Lähteet
* Belgianpaimenkoirien rotumääritelmä

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Suomen Belgianpaimenkoirayhdistys Ry
*Käyttölinjaisten belgianpaimenkoirien info ja tietokanta