open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jean-Pierre Jeunet

**Jean-Pierre Jeunet** (s. 3. syyskuuta 1953 Roanne, Loire, Ranska) on ranskalainen elokuvaohjaaja.

Jeunet osti ensimmäisen kameransa 17-vuotiaana, ja opiskellessaan animaatiota Cinémation Studiosissa hän teki sillä lyhytelokuvia. Hän tutustui suunnittelija, sarjakuvataiteilija Marc Caroon, josta tuli hänen pitkäaikainen yhteistyökumppaninsa ja apulaisohjaajansa.

Jeunet ja Caro ohjasivat yhdessä palkittuja animaatioita. Kaksikon ensimmäinen live action -elokuva oli *Le Bunker de la dernière rafale* (1981), joka oli lyhytelokuva sotilaista karussa futuristisessa maailmassa. Jeunet on ohjannut myös mainoksia ja musiikkivideoita.

Jeunet'n ja Caron ensimmäinen pitkä elokuva oli musta komedia *[[Delicatessen – herkuttelijoiden yö]]* (1991), jonka tapahtumat sijoittuvat nälänhädästä kärsivään maailmanlopun jälkeiseen maailmaan.

Seuraavaksi valmistui synkkä ja moniulotteinen fantasiaelokuva *[[Kadonneiden lasten kaupunki]]* (*La Cité des enfants perdus*, 1995), joka kertoo tiedemiehestä, joka sieppaa lapsia varastaakseen näiden unet. Elokuvan menestys toi Jeunet'lle kutsun Yhdysvaltoihin ohjaamaan *Alien*-elokuvasarjan neljättä osaa *[[Alien – ylösnousemus]]*. Myös Caro työskenteli hankkeessa taiteellisena suunnittelijana. Kriitikot eivät arvostaneet elokuvaa, mutta se menestyi taloudellisesti hyvin.

Jeunet palasi kotimaahansa. Toimittuaan Hollywood-elokuvan ohjaajana hänellä oli vapaat kädet seuraavan elokuvan *[[Amélie]]n* (*Le fabuleux destin d'Amélie Poulain*, 2001) suhteen, jossa pääosaa näytteli Audrey Tautou. Elokuva on hänen aiempia teoksiaan kevyempi ja romanttisempi. Se kertoo nuoresta naisesta, joka huomaa tulevansa onnelliseksi tekemällä hyvää, mutta ei onnistu löytämään itselleen rakkautta. *Amélie* oli menestys eri puolilla maailmaa niin lipputulojen kuin arvosteluiden suhteen. Elokuva oli ehdokkaana viidessä Oscar-palkintosarjassa.

Vuonna 2004 ensi-iltansa sai ensimmäisen maailmansodan aikaan sijoittuva *[[Pitkät kihlajaiset]]* (*Un long dimanche de fiançailles*), joka perustuu Sébastien Japrisot'n romaaniin. Kyseessä oli Jeunet'n toinen yhteistyö Tautoun kanssa, joka esitti elokuvassa rintamalla kadonnutta rakastettuaan etsivää Mathildéa.

## Filmografia
* *[[Delicatessen – herkuttelijoiden yö]]* (*Delicatessen*, 1991)
* *[[Kadonneiden lasten kaupunki]]* (*La Cité des enfants perdus*, 1995)
* *[[Alien – ylösnousemus]]* (*Alien: Resurrection*, 1997)
* *[[Amélie]]* (*Le fabuleux destin d'Amélie Poulain*, 2001)
* *[[Pitkät kihlajaiset]]* (*Un long dimanche de fiançailles*, 2004)
* *[[Micmacs]]* (2009)
* *[[Nuori ja ihmeellinen T. S. Spivet]]* (2013)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto , 
* 
*
Vaarallinen romanssi

**Vaarallinen romanssi** () on Alfred Hitchcockin ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1959. 

## Juoni
Elokuva kertoo mainosmiehestä nimeltään Roger Thornhill, jota salaperäisen terroristijärjestön jäsenet erehtyvät luulemaan liittovaltion agentiksi ja yrittävät murhata hänet. Yrityksen epäonnistuttua Thornhill yrittää hakea apua liittovaltion viranomaisilta, mutta samat terroristit onnistuvat lavastamaan hänet syylliseksi valtion diplomaatin murhaan. Tällöin Thornhill, jota liittovaltio luulee terroristiksi ja oikeat terroristit valtion agentiksi, lähtee pitkälle ja vaaralliselle matkalle puhdistamaan nimeään.

## Arvio

Hitchcock totesi itse usein, että *Vaarallinen romanssi* oli tavallaan synteesi kaikista hänen yhdysvaltalaisista elokuvistaan. Yksi elokuvan tunnetuista kohtauksista on takaa-ajotarinan kohtaus, maissipellolla tapahtuva pako hyönteismyrkkyä suihkuttavan lentokoneen edellä. Elokuva on myös yhteiskunnallinen analyysi ihmisen vieraantumisesta. Näkemys tiivistyy kuvaan n katolta, josta ihmiset näyttäytyvät kärpäsen kokoisina.

## Rooleissa

## Vastaanotto
*Vaarallinen romanssi* sai erittäin hyvän vastaanoton kriitikoilta, jotka kehuivat sen tarinaa, hahmoja, sekä jännitystä hyvin onnistuneeksi. Se oli myös maailmanmenestys, ja se nousi 19,2 miljoonan tuotoilla vuoden 1959 viidenneksi eniten tuottaneeksi elokuvaksi.

Nykyään *Vaarallista romanssia* pidetään yhtenä Alfred Hitchcockin parhaimmista elokuvista, ja usein se mainitaan kaikkien aikojen parhaimpien elokuvien listoilla. Elokuvan katsotaan synnyttäneen vakoojaelokuvien lajityypin. Monet ovat nähneet sen esikuvana muun muassa James Bond -elokuville. 

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Concert champêtre

**Concert champêtre** on Francis Poulencin säveltämä konsertto cembalolle ja orkesterille. Teos sävellettiin vuosina 1927-1928 ja omistettiin cembalisti Wanda Landowskalle. Concert champêtren ensiesitys oli 3. toukokuuta 1929 Pariisissa. Sen esittivät Wanda Landowska ja Pariisin sinfoniaorkesteri, jota johti kapellimestari Pierre Monteux. Teos on kolmessa osassa:

#*Allegro molto - Adagio - Allegro molto*
#*Andante: Mouvement de Sicilienne*  
#*Finale: Presto très gai*
Muukalaisia junassa

**Muukalaisia junassa** () on Alfred Hitchcockin ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1951. Se perustuu Patricia Highsmithin samannimiseen romaaniin, ja käsikirjoituksen tekivät dekkarikirjailija Raymond Chandler ja Czenzi Ormonde.

## Juoni
*Muukalaisia junassa* kertoo kahdesta miehestä, jotka kohtaavat sattumalta junavaunussa: Guy Haines (Farley Granger) on menestynyt tenniksen&shy;pelaaja, ja Bruno Anthony (Robert Walker) on psykopaatti. Anthony ehdottaa, että koska kumpikin haluaa päästä eroon epämieluisasta lähiomaisesta — Haines huikentelevaisesta vaimostaan Miriamista, Anthony isästään —, he ”vaihtaisivat murhia” ja niin kumpikaan ei jäisi kiinni rikoksesta. Ensimmäinen murha tapahtuu, ja sen jälkeen psykopaatti koettaa pakottaa tenniksen&shy;pelaajan täyttämään oman osansa sopimuksesta.

## Vastaanotto
Neljän epäonnistuneen Hitchcock-elokuvan jälkeen *Muukalaisia junassa* oli jälleen niin yleisö- kuin arvostelumenestys. Elokuvaa tosin kritisoitiin heikosta vuoropuhelusta ja henkilöhahmojen vajaavaisuudesta, mutta elokuvallinen kerronta on mestarillista, ja jännittävä juoni tempaisee katsojan mukaansa.

## Rooleissa

Alfred Hitchcockin cameorooli nähdään elokuvan alkupuolella: hän kantaa kontrabassoa ja astuu junaan.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Raimo Virtanen

**Raimo Ensio Virtanen** (22. helmikuuta 1930 Riihimäki – 9. heinäkuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen muusikko, pääasiassa hanuristi, pianisti ja kosketinsoittaja. Hänen muusikonuransa alkoi vuonna 1947 Riihimäellä. Virtasen yhtyeitä olivat muun muassa Raimo Virtasen yhtye, Happy Swing Band ja Veho All Stars.

Muusikko J-P Virtanen on Raimo Virtasen poika.

## Lähteet
Vöyrin puukirkko

**Vöyrin puukirkko** on Suomen vanhin käytössä oleva puukirkko. Se sijaitsee Vöyrin kunnassa Pohjanmaalla. Länsitornillinen tukipilarikirkko valmistui vuonna 1626. Se laajennettiin ristikirkoksi 1777. Krusifiksi on kirkon tunnetuin taideteos. Sen on veistänyt tuntematon taiteilija luultavasti Lyypekissä noin 1375–1400. Kirkon vanhimpiin esineisiin kuuluu alttarikaappi, joka on tehty Lyypekissä 1400-luvun loppupuolella ja on luultavasti tuotu sotasaaliina Saksasta 1700-luvulla.

Puukirkon pohjoissakaran alla on keskiaikaisen kivisakariston raunio, joka löytyi kaivauksissa vuonna 1958. Sakaristo on todennäköisesti muurattu jonakin kesänä 1519–1522.

Kirkon pääsisäänkäynnin edessä on muistomerkkejä sisällissodasta 1918 sekä talvi- ja jatkosodasta 1939–1944. Muistomerkkien ympärillä on 125 kaatuneen muistolaattoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
* Vöyrin kirkko
Rekisteri

**Rekisteri** tarkoittaa seuraavia asioita:

* rekisteri, ihmisen tapa tuottaa ääniä samalla periaatteella eli äänihuulten samankaltaisella värähtelyllä
* rekisteri, muistialue, tietokonetekniikan käsite
* rekisteri, tilanteen mukaan valittu puhetapa
* viranomaisrekisteri, viranomaisten hallinnoima kattava, luettelomainen tietovarasto jostakin aihepiiristä, esimerkiksi:
** kaupparekisteri, Patentti- ja rekisterihallituksen luettelo suomalaisista yrityksistä ja näiden perustiedoista
** väestörekisteri, luettelo maan kansalaisista ja asukkaista sekä näiden perustiedoista
* henkilörekisteri, henkilötietoja sisältävä tietojoukko
Tampereen Sokos

**Tampereen Sokos** sijaitsee Tampereen ydinkeskustassa Hämeenkadun ja Kuninkaankadun kulmassa. Tampereen Sokos on kuudella myyntikerroksellaan Suomen neljänneksi suurin Sokos-tavaratalo Helsingin keskustan, Turun sekä Jyväskylän Sokosten jälkeen. Pirkanmaan Osuuskauppa vastaa tavaratalon toiminnasta. Tampereen Sokokselta saa tuotteiden lisäksi runsaasti muita oheispalveluita, mm. lahjapalvelu ja paketointipalvelu kuuluvat Tampereen Sokoksen toimintoihin. Tampereen Sokoksen pinta-ala sen pysäköintihalli mukaan lukien on 27&nbsp;000&nbsp;m². Pysäköintihallissa on kerroksia 7, joista 7. on Sokoksen kattokerros. Tavaratalo avattiin 30. lokakuuta 1974. Tavaratalon suunnitteli SOK:n rakennusosaston pääarkkitehti Pauli Lehtinen.

Tampereen Sokoksen osoite on Hämeenkatu 21. Sokoksen vieressä sijaitsee Tampereen kauppahalli.

## Tavaratalon tarjonta

Tavaratalo on täysimittainen Sokos-tavaratalo, jossa myydään naisten, miesten, lasten ja nuorten vaatteita, alusvaatteita ja jalkineita, kosmetiikkaa, luontaistuotteita, laukkuja, vapaa-ajan tuotteita, kodin tuotteita, kirjoja ja paperituotteita sekä koruja ja kelloja. Tavaratalon ensimmäisessä kerroksessa myydään kosmetiikka- ja luontaistuotteita. Toisessa kerroksessa sijaitsee naistenvaateosasto ja kolmannessa kerroksessa sijaitsee miesten vaatteet ja kodin tuotteet kuten lautaset ja keittiövälineet. Neljännessä kerroksessa sijaitsee Kuopus-lastenvaatemyymälä. Tavaratalossa on myös kauneushoitola Hyvä Olo, parturi-kampaamo ja kioski sekä neuvonta, jossa myydään mm. Nysse-lippuja. Tavaratalon ensimmäisessä pohjakerroksessa (&minus;1) sijaitsee Prisman elintarvikeosasto ja Alko ja toisessa pohjakerroksessa (&minus;2) palvelee Prisman käyttötavaraosasto, jonka lisäksi talosta löytyy myös kaksi kahvilaa, Bacaro Doppio -venetsialainen kahvila ensimmäisestä kerroksesta sekä Sokos ravintolamaailma neljännestä kerroksesta.

## Muut Sokoksessa sijaitsevat liikkeet

Sokoksen yhteydessä palvelevat myös Nissen, Instrumentarium, Kultajousi, Ensimmäinen apteekki, Kukittamo, Kuopus-lastenvaatemyymälä ja Emmy Second Hand.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tampereen Sokos
Teljän kirkko

**Teljän kirkko** on Porin Uudenkoiviston kaupunginosassa sijaitseva vuonna 1973 valmistunut kirkkorakennus. Kirkko on Olaf Küttnerin suunnittelema ja sijaitsee osoitteessa Koivistonpuistikko 50. Teljän kirkko on Teljän seurakunnan pääkirkko. Teljän seurakunta on alueeltaan Porin pienin ja sisältää Sampolan, Väinölän, Kalaholman, Uudenkoiviston, Vanhakoiviston, Koivistonluodon, Impolan, Koivulan, Tupalan, Metallinkylän, Herralahden, Aravien, Kuudesosan, Tiilinummen, Tiilimäen, Pinomäen, Kartanon, Harmaalinnan ja Honkaluodon alueet.

## Aiheesta muualla
* Porin Teljän seurakunta 
*
Júlio Baptista

**Júlio César Baptista** (s. 1. lokakuuta 1981 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

## Ura

Baptista aloitti ammattilaisuransa synnyinkaupunkinsa seurassa São Paulossa ennen siirtymistään Espanjaan Sevillan riveihin. Kesällä 2005 hän solmi Real Madridin kanssa viisivuotisen sopimuksen. Kauden 2006–2007 hän vietti lainassa lontoolaisessa Arsenalissa, kun seurat vaihtoivat vuoden ajaksi Baptistan ja José Antonio Reyesin. Palattuaan Madridiin kaudeksi 2007–2008 Baptista oli mukana voittamassa Espanjan pääsarjan Primera Divisiónin mestaruutta. Elokuussa 2008 Baptista siirtyi noin 12 miljoonalla eurolla Italian Romaan, jonka kanssa hän teki neljävuotisen sopimuksen.

Joulukuussa 2010 ennen varsinaisen talven 2011 siirtoikkunan aukeamista Baptista teki sopimuksen espanjalaisseura Málagan kanssa. Hänestä maksettiin 2 miljoonan euron siirtokorvaus.

### Maajoukkue
Brasilian maajoukkueessa Baptista debytoi vuonna 2001. Vuosina 2004 ja 2007 hän voitti Copa Américan maajoukkueen riveissä.

## Saavutukset

* Primera Division: 2008
* Copa América: 2004, 2007
* Confederations Cup: 2005

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Baptistan henkilökuva ja tilastoja Football Database -sivustolla 
* Baptistan tilastot BDFutbol -sivustolla
Rekisteri (tietokonetekniikka)

**Rekisteri** tietokonetekniikassa tarkoittaa nopeaa muistialuetta, joka on suorittimen sisäistä muistialuetta. Rekisteri sisältää tyypillisesti vain pienen määrän bittejä (1–64). Rekisterissä olevaa tietoa voidaan käsitellä yhden kellojakson aikana, kun muun muistin käsittely voi vaatia useamman kellojakson ajan. Von Neumannin arkkitehtuurissa tieto on aina tallennettava rekisteriin ennen kuin se voidaan käsitellä. Nykyaikaiset suorittimet hyödyntävät useita rekisterejä. Rekisterit on toteutettu kiikuilla.

## Rekisterit mikroprosessoreissa
Mikroprosessorit sisältävät tyypillisesti useita eri rekistereitä, joista osa näkyy ohjelmoijalle, mutta osaa käytetään prosessorin sisäiseen toteutukseen. Ohjelmoijan näkökulmasta rekistereihin talletetaan lukuarvoja, jotka ohjaavat konekielikäskyjen toimintaa. Laitteistosuunnittelijan näkökulmasta rekisterit ovat D-kiikkuja, jotka ovat syötteinä piirin sisäiselle tilakoneelle.

Tyypillisissä 32-bittisissä suorittimissa ohjelmoijan näkemät rekisterit ovat 32-bittisiä ja 64-bittisissä suorittimissa vastaavasti 64-bittisiä. Tämä ei kuitenkaan päde aina sillä ns. 32-bittisissä suorittimissa voi esiintyä jopa 128-bittisiä rekistereitä (esimerkiksi SSE2-laajennos).

Rekisterien koot ovat vaihdelleet tietokonearkkitehtuureissa ja esimerkiksi PDP-8 käytti 12-bittistä arkkitehtuuria. IBM S/360:n vaikutuksesta tavusta tuli kahdeksan bittiä ja sanasta tavun monikerta.

Erityskäyttöön tarkoitettuja rekistereitä:
* Instruction Register (IR): suorituksen alla oleva käsky
* Memory Data Register (MDR): muistista haettua tietoa
* Memory Address Register (MAR): muistista haetun tiedon osoite
* Program Counter (PC): ohjelmalaskuri, ohjelman suorituspaikka, viittaa seuraavaan muistista haettavaan käskyyn
* Stack Pointer (SP): pinon osoitin
* Accumulator (AC): laskuri, joka sisältää ALU-yksikön tuloksen

Lisäksi on joukko yleiskäyttöisiä rekistereitä ohjelman suorituksen avuksi.

## Rekisterit oheislaitteille
Oheislaitteet tarjoavat omaa toiminnallisuuttaan sovelluksille rekisterien avulla. Rekistereitä on kahta lajia tähän tarkoitukseen. Jotkin oheislaitteet tarjoavat tietyn I/O-portin, johon ohjelmoijan täytyy kirjoittaa kaikki käskynsä. Uudemmat laitteet tarjoavat yleensä I/O-muistiavaruuden, jonne ohjelmoija voi kirjoittaa komentonsa. I/O-muistiavaruus näyttää ohjelmoijalle tavalliselta muistilta, mutta I/O-porttien tapauksessa komentojen antaminen ei välttämättä onnistu tavallisilla muistinkirjoituskomennoilla (store), vaan ohjelmoija joutuu käyttämään erikoiskäskyjä suorittimesta.

## Signalointirekisterit
Signalointirekisteri () on rekisteri, johon koskeminen aiheuttaa aina saman toiminnon. Rekisterin lukeminen tai minkä tahansa arvon kirjoittaminen siihen, saa aina aikaan saman toiminnon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Iván Helguera

**Iván Helguera Bujía** (s. 28. maaliskuuta 1975 Santander, Kantabrian maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.

Helguera on pelannut seuratasolla Manchegossa (1996), Albacetessa (1997), Romassa (1997–1998), Espanyolissa (1998–1999), Real Madridissa (1999–2007) ja Valenciassa (2007–2008). Real Madridissa hän voitti muun muassa Espanjan pääsarjamestaruuden kolmesti ja Mestarien liigan kahdesti. Helguera ja Real Madrid purkivat sopimuksensa kesällä 2007, ja hän siirtyi Valenciaan.Ensimmäisenä kautenaan Valenciassa hän voitti Copa del Reyn, muuten heikohkosti sujuneella kaudella. Helgueran oli tarkoitus pelata Valenciassa seuraavat kolme kautta, mutta talousongelmiin ajautunut Valencia ilmoitti 12. joulukuuta 2008, että joukkue on purkanut sopimuksen Helgueran kanssa.

Espanjan maajoukkueessa Helguera on pelannut lähemmäs 50 ottelua. Hän oli mukana vuosien 2000 ja 2004 EM-kilpailuissa sekä vuoden 2002 MM-kilpailuissa.

## Saavutukset

* Primera División: 2001, 2003, 2007
* Mestarien liiga: 2000, 2002
* Espanjan supercup: 2001, 2003
* Uefa-supercup: 2002
* Intercontinental Cup: 2002

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Iván Helguera Football Database -sivustolla
Cornelius Ryan

**Cornelius Ryan** (5. kesäkuuta 1920 Dublin, Irlanti – 23. marraskuuta 1974) oli irlantilais-amerikkalainen journalisti ja kirjailija, joka tunnetaan parhaiten toisesta maailmansodasta kertovista sotahistoriallisista teoksista.

Dublinissa syntynyt Ryan muutti Lontooseen vuonna 1940 ja hänestä tuli ensin Reutersin toimittaja vuonna 1941 ja myöhemmin hän siirtyi sotakirjeenvaihtajaksi *[[The Daily Telegraph]]* -lehteen vuonna 1943. Aluksi hän raportoi yhdysvaltalaisten ilmasodasta Euroopassa osallistuen 14 pommituslentoon Yhdysvaltain 8. ja 9. ilmavoimien mukana, mutta siirtyi seuraamaan kenraali George S. Pattonin 3. armeijaa ja kulki sen mukana sodan loppumiseen Euroopassa asti. Ryan siirtyi Tyynenmeren sotatoimialueelle 1945 ja sieltä Jerusalemiin 1946.

Ryan muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1947 työskennelläkseen *[[Time]]*-lehdelle, mutta siirtyi sitten ensin *[[Newsweek]]in* ja pian *[[Collier’s]]in* palvelukseen. Hän avioitui Kathryn Morganin kanssa ja sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1950.

Vuonna 1956 Ryan alkoi kirjoittaa kahdesta tunnetuimmasta teoksestaan ensimmäistä, joka julkaistiin nimellä *[[Atlantin valli murtuu]]* vuonna 1959. Kirja kertoo Normandian maihinnousun ensimmäisen päivän tapahtumista ja siitä tuli hetkessä menestys. Ryanin seuraava kirja oli vuonna 1965 ilmestynyt  *Viimeinen taistelu*, joka kertoi Berliinin valtauksesta eri osapuolten (saksalaiset, liittoutuneet, siviilit) näkökulmasta. Toinen hänen tunnetuimmista teoksistaan on *[[A Bridge Too Far]]*, joka ilmestyi vuonna 1974. Sen aiheena oli Operaatio Market Garden, taisteluun Arnhemissa huipentunut laskuvarjojoukkojen laajamittainen maahanlasku Alankomaissa. Kirjoista *Atlantin valli murtuu* ja *A Bridge Too Far* tehtiin suuren luokan elokuvasovitukset vuosina 1962 ja 1977.

Ryanille myönnettiin Ranskan Légion d’honneur sekä Ohion yliopiston kirjallisuuden kunniatohtorin arvon. Ohion yliopiston Alden Libraryssä sijaitsee myös Cornelius Ryan -kokoelma. Ryan kuoli syöpään *A Bridge Too Far* -markkinointikiertueen aikana vuonna 1974.

## Teokset
* *Atlantin valli murtuu* (*The Longest Day*, 1959)
* *Viimeinen taistelu* (*The Last Battle*, 1965)
* *A Brigde Too Far*, 1974

## Aiheesta muualla
*Cornelius Ryan -kokoelma ja -elämäkerta
Copa América

**Copa América** on Etelä-Amerikan jalkapalloliiton Conmebolin järjestämä maanosan mestaruusturnaus. Vuosien saatossa turnaus on ollut tapana järjestää milloin yhden, kahden, tai useamman vuoden välein. Vuoden 2024 Copa Américan voittanut Argentiina on turnauksen hallitseva mestari.

Kisoihin osallistuvat maat ovat Argentiina, Bolivia, Brasilia, Chile, Ecuador, Kolumbia, Paraguay, Peru, Uruguay ja Venezuela. Vuodesta 1993 lähtien turnauksiin on kutsuttu joukkueita myös muista maanosaliitoista, yleensä Concacafista. Meksiko on ollut mukana aina vuodesta 1993 vuoteen 2016 saakka. Muita kutsuttuna osallistuneita maita ovat olleet Costa Rica, Honduras, Jamaika, Japani, Kanada, Yhdysvallat ja Qatar. Kanada kutsuttiin myös vuoden 2001 Copa Américaan, mutta se ei osallistunut.

Menestynein maajoukkue turnauksessa on Argentiina 16 mestaruudellaan, kun taas Uruguay on voittanut 15 kertaa. Useimmin turnausta ovat isännöineet Argentiina yhdeksän sekä Uruguay ja Chile seitsemän kertaa. Turnaus on järjestetty yhteensä 48 kertaa ja sitä on isännöinyt 11 eri maata. Vuoden 2016 satavuotisjuhlaturnaus oli ensimmäinen Etelä-Amerikan ulkopuolella järjestetty, isäntänä Yhdysvallat.

Ensimmäisen kerran turnaus pelattiin vuonna 1916 ja vuoteen 1967 saakka vastaava kilpailu tunnettiin nimellä Etelä-Amerikan maajoukkueiden mestaruusturnaus (*Campeonato Sudamericano de Selecciones*). Vuosina 1979 ja 1983 turnausta ei järjestetty tietyssä paikassa, vaan joukkueet kohtasivat toisensa kotona ja vieraissa.

## Voittajatilasto

## Neljä parasta turnauksittain

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Conmebolin Copa Américana -sivusto
* https://copaamerica.com/
Kenai

**Kenai** on kaupunki Alaskassa. Se sijaitsee Kenain niemimaan länsirannalla. Kaupunki on saanut nimensä niemimaan mukaan. *Kenai* on luultavasti muotoutunut venäjänkielisestä Cook Inletin nimestä *Kenayskaya*.

Kenain asukasluku oli vuonna  6 942. Näistä 82,8% katsoi edustavansa valkoihoisia ("White").

## Historiaa
Arkeologisten todisteiden mukaan alueella olisi asunut ensin noin 1000 eaa.:sta lähtien kachemak-heimon ihmisiä, kunnes athabaskien dena’ina-heimo tuli alueelle noin 1000 jaa.

Ennen venäläisten saapumista Kenai oli dena’ina-kylä nimeltään *Shk'ituk't*, joka tarkoittaa "missä me vyöryimme". Kun venäläiset turkiskauppiaat saapuivat ensi kertaa alueelle vuonna 1741, kylässä asui noin 1000 dena’ina-heimolaista. Kauppiaat kutsuivat heitä nimellä "Kenaitze" tai "Kenai-ihmiset". 

Vuonna 1791 perustettiin turkis- ja kalakauppaa varten keskelle kylää venäläinen St. Nicholaksen kauppa-asema. Se oli toinen vakituinen venäläisasutus Alaskassa.

Vuonna 1797 puhkesi väkivaltaisuuksia alkuasukkaiden ja uudisasukkaiden välille. Yli sata asukasta kuoli. Vuonna 1838 isorokko tappoi puolet dena’ina-asutuksesta. 

Vuonna 1869 Alaskan ostamisen jälkeen Yhdysvaltain armeija perusti Fort Kenay -nimisen tukikohdan. Se hylättiin nopeasti.

Vuonna 1888 kullankaivaja Alexander King löysi kultaa Kenain niemimaalta. Kullan määrä oli pieni verrattuna myöhempiin löytöihin Klondikessa, Nomessa ja Fairbanksissa. Vuonna 1894 kylään perustettiin venäläis-ortodoksinen kirkko (Holy Assumption of the Virgin Mary). Se on yhä käytössä nykyään.

Laivayhtiöiden tulo teki Kenaista satamakaupungin 1900-luvun alussa. Säilyketehtaita perustettiin ja ne auttoivat kaupallisen kalastuksen noususuhdannetta, joka oli tärkein elinkeino läpi 1920-luvun. Vuonna 1937 alkoivat Kenain lentokentän rakennustyöt. 

Vuonna 1940 perustettiin alueen ensimmäiset viljelyspalstat. Ensimmäinen tie Anchorageen rakennettiin 1951 ja päällysteen se sai 1956 Kenai Spur highwayn myötä.

Armeijan tukikohta Wildwood Airforce Station perustettiin vuonna 1953. Tukikohta on sittemmin lakkautettu ja rakennusta käyttää Wildwood Correctional Facility. 

Vuonna 1957 Swansonjoelta, 35 kilometriä koilliseen Kenaista löydettiin öljyä. Se oli ensimmäinen merkittävä öljylöytö Alaskassa. Vuonna 1965 Cook Inletin öljylöydökset aiheuttivat nopean talouskasvun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suomen Cup

**Suomen Cup** voi viitata seuraaviin:

* Jalkapallon Suomen Cup
* Jääpallon Suomen Cup
* Koripallon Suomen Cup
* Jääkiekon Suomen Cup
* Lentopallon Suomen Cup
* Maastohiihdon Suomen Cup
* Petankin Suomen Cup
* Salibandyn Suomen Cup (miehet)
* Salibandyn Suomen Cup (naiset)
* Käsipallon Suomen Cup
* Pesäpallon Suomen Cup
* Futsalin Suomen Cup eli Futsal Cup.
Descartes (Indre-et-Loire)

**Descartes** on kaupunki Indre-et-Loiren departementissa Ranskassa. Vuonna 2006 kaupungin asukasluku oli 3&nbsp;855 .

Kaupungin alkuperäinen nimi oli *La Haye-en-Touraine*, mutta kaupungin nimi muutettiin siellä syntyneen filosofi René Descartesin kunniaksi muotoon *La Haye-Descartes* vuonna 1802. Kaupungin nimi muutettiin uudelleen nykyiseen muotoonsa vuonna 1967 samalla kun siihen liitettiin Balesmesin kunta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin virallinen sivusto
Oman elämänsä sankari

**Oman elämänsä sankari** (*The Cider House Rules*) on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva, jonka on ohjannut ruotsalainen Lasse Hallström. Elokuvan on käsikirjoittanut John Irving oman romaaninsa *[[Oman elämänsä sankari (romaani)|Oman elämänsä sankari]]* pohjalta.

Elokuvan pääosissa nähdään Tobey Maguire, Michael Caine, Charlize Theron ja Paul Rudd. Elokuva sai seitsemän Oscar-ehdokkuutta. Caine voitti roolistaan parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon.

## Juoni

Homer Wells (Maguire), adoptoimaton orpo, on elokuvan keskeisin henkilö. Homer kasvoi Tohtori Wilbur Larchin (Caine) johtamassa orpokodissa. Larch uskoo tekevänsä ”Herran työtä” abortoidessaan salaa. Hän kouluttaa Homeria gynekologian ja aborttien maailmaan holhoavaan tyyliin.

Homer päättää jättää orpokodin ja lähteä Candy Kendallin (Theron) ja Wally Worthingtonin (Rudd) kanssa. Kendall ja Worthington ovat nuoripari, joka työskentelee Worthingtonin omenatarhassa. Wally lähtee toiseen maailmansotaan, mutta hänen koneensa ammutaan alas Burmassa. Homerilla ja Candyllä on suhde, sillä he luulevat Wallyn olevan kuollut. Wally löydetään kuitenkin elävänä ja tuodaan takaisin kotiin Homerin harmiksi.

Herra Rose ryhmineen työskentelee omenakauden aikana Worthingtoneiden omenatarhassa. Herra Rosen tytär Rose Rose tulee raskaaksi isälleen ja Homer suorittaa abortin. Lopulta Homer päättää palata orpokotiin Tohtori Larchin kuoltua uudeksi esimieheksi.

Aikarajoitteiden takia elokuva jättää monia romaanin osia käsittelemättä. Kaksi päähahmoa Melony (toinen orpo) ja Angel (Candyn ja Homerin salalapsi) puuttuvat elokuvasta kokonaan.

## Näyttelijät

## Palkintoja
### [[Oscar-palkinto|Oscarit]]
*Paras miessivuosa: Michael Caine
*Paras sovitettu käsikirjoitus: John Irving
Ehdokkaana:
*Paras elokuva
*Paras ohjaus: Lasse Hallström
*Paras leikkaus: Lisa Zeno Churgin
*Paras lavastus: David Gropman, Beth A. Rubino
*Paras elokuvamusiikki: Rachel Portman

### [[BAFTA]]t
Ehdokkaana:
*Paras miessivuosa: Michael Caine

### [[Golden Globe]]t
Ehdokkaana:
*Paras miessivuosa: Michael Caine
*Paras käsikirjoitus: John Irving

### Muita tunnustuksia
*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Oman elämänsä sankarin* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Lähteet
John A. Costello

**John Aloysius Costello** (20. kesäkuuta 1891 &ndash; 5. tammikuuta 1976) oli yksi Irlannin merkittävimmistä poliitikoista. Costello oli kahteen otteeseen Irlannin taoiseach eli pääministeri ja edusti silloin Fine Gael -puoluetta.

Costello valmistui lakimieheksi vuonna 1914, ja toimi asianajajana Irlannin itsenäistymiseen asti. Hänet kutsuttiin maan ensimmäisen oikeuskanslerin avustajaksi 1922, ja oikeuskansleriksi 1926. Hänet valittiin parlamentin alahuoneeseen Fine Gaelin edustajaksi vuonna 1933, vuosi sen jälkeen kun Fianna Fáil oli noussut valtaan.

Costello pääsi pääministeriksi vuonna 1948 useiden oppositiopuolueiden koalition tukemana. Ensimmäisellä pääministerikaudellaan hän toi vuonna 1948 alahuoneeseen asetuksen, jolla Irlanti erosi Brittiläisestä Kansainyhteisöstä.

Costellon mainetta on mustannut kiista terveydenhuollon uudistuksesta. Terveysministeri Noel Browne valmisteli lakiesityksen, joka olisi taannut ilmaisen terveydenhuollon kaikille äideille ja lapsille ilman tulorajoja. Katolinen kirkko, joka oli siihen asti ollut vahva toimija yksityissaairaaloissa ja klinikoilla, vastusti esitystä, ja Costello taipui painostuksen edessä.

Toista kautta sävytti IRA:n kiihtyvä terrorismi.

## Lähteet
Ali Karimi

**Mohammed Ali Karimi Pashaki** (persiaksi علی کریمی) (s. 8. marraskuuta 1978 Karaj, Teheran, Iran) on iranilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

*Aasian Maradonaksikin* kutsuttu Karimi aloitti uransa Fath FC:n riveissä ja siirtyi sen jälkeen Persepolis FC:n joukkueeseen. Toukokuussa 2005 Karimi allekirjoitti sopimuksen FC Bayern Münchenin kanssa. Hän oli kolmas seurassa pelannut iranilainen Ali Daein ja Vahid Hashemianin jälkeen. Karimi, kuten kukaan muukaan iranilainen, ei kuitenkaan onnistunut lyömään itseään läpi seurassa ja hän jätti Bayernin kauden 2006–2007 jälkeen. Uransa viimeisenä seurana Karimi edusti kotimaansa pääsarjassa pelannutta Tractor Sazi FC:tä.

Karimi valittiin Aasian parhaaksi jalkapalloilijaksi vuonna 2004 hänen loistettuaan saman vuoden Asian Nations Cupissa. Hän pelasi vuoden 2006 MM-kilpailuissa Iranin kahdessa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ali Karimin websivut
Liam Cosgrave

**Liam Cosgrave**, (13. huhtikuuta 1920 Dublin – 4. lokakuuta 2017 Dublin) iirinkieliseltä nimeltään *Liam Mac Cosgair*, oli irlantilainen poliitikko, joka toimi mm. taoiseachina 1973–1977. Cosgrave edusti Fine Gael -puoluetta.

Hänen isänsä oli pääministerinä 1920-luvulla toiminut William Thomas Cosgrave.

## Lähteet
Jack Lynch

**John (Jack) Mary Lynch** (15. elokuuta 1917 – 20. lokakuuta 1999) oli irlantilainen poliitikko, joka toimi maan neljäntenä taoiseachina ensin vuosina 1966–1973 ja uudelleen vuonna 1977–1979. Hän edusti Fianna Fáil -puoluetta.

Lynch oli kotoisin Corkista ja sukunsa ensimmäinen korkeakoulutuksen hankkinut jäsen. 

Lynch suoritti oikeustieteen tutkinnon, toimi ensin oikeusministeriön virkamiehenä ja sitten vuodesta 1945 asianajajana. Hän oli myös kansallisen kärkitason urheilija hurlingissa ja irlantilaisessa jalkapallossa.

Fianna Fáil -puolue pyysi Lynchia asettumaan parlamenttiehdokkaaksi. Hänestä tuli puolueen sihteeri ja myöhemmin puhemies vuonna 1951 kun puolue sai enemmistön parlamentissa. Ennen pääministeriksi valintaa hän oli opetus-, kauppa- ja teollisuusministeri.

Lynch oli pääministerinä, kun Pohjois-Irlannin levottomuudet alkoivat vuonna 1968. Ministeriensä painostuksesta huolimatta hän ei lähettänyt Irlantilaisia sotilaita rajan yli, koska pelkäsi tämän laukaisevan brittien invaasion Irlannin tasavallan puolelle. Sen sijaan hän kutsui paikalle YK:n rauhanturvaajat, ja perusti kenttäsairaaloita haavoittuneita varten.

Lynch vastusti tiukasti IRA:ta, ajoi läpi ankaran terrorisminvastaisen lainsäädännön 1972 ja pyrki yhteistyöhön naapurimaa Britannian kanssa. Hän vei Irlannin liittymään EEC:hen.

## Lähteet
Kingdom Hearts: Chain of Memories

**Kingdom Hearts: Chain of Memories** () on ja Jupiterin kehittämä sekä Square Enixin vuonna 2004 Game Boy Advancelle julkaisema jatko-osa vuoden 2002 toimintaroolipelille *[[Kingdom Hearts (videopeli)|Kingdom Hearts]]*.
 
## Pelaaminen
Pelissä tavataan Organisaation (myöhemmissä peleissä Organisaatio XIII) hahmoja, joista ensimmäinen, joka näkyy pelin alussa, on nimetty englanniksi *Unknown*. Pelissä kuitenkin tutustutaan vain puoliin sen jäsenistä.

Pelin kerran läpipeluun jälkeen tulee avattua kaksi uutta valikkoa: Reverse/Rebirth &ndash; jossa pelataan Soran sijasta Rikulla &ndash; ja Link &ndash; jossa kaksi pelaajaa voivat ottaa yhteen. Molemmat käyttävät Soran hahmoa, mutta sekaannusten välttämiseksi toisen pelaajan Sora on väritetty mustaksi.

Pelissä Sora ja muut hahmot ovat kuvattu kaksiulotteisena grafiikkana. Pelissä ei ole ääninäyttelyä.

## Juoni

Pelissä Sora kumppaineineen päätyy Unohduksen linnaan (*Castle Oblivion*), johon astuessaan heidän kaikki taikansa ja kykynsä unohtuivat. Linna vartioi salaperäisen *Organsaation* jäsen XI, Marluxia. Matkatessaan yhä syvemmälle linnaan Soran muisti alkaa heikentyä entisestään.

Sora joutuu pelastamaan Organisaation vankina vanhan ystävänsä, Naminén. Sora kohtaa myös Rikun kaksoisolennon, joka luulee olevansa aito ja pitää Soraa vihollisena. Myöhemmin ilmenee, että Marluxia ja jäsen XII, Larxene, aikoivat tuhota muut Organisaation jäsenet ja että jäsen VIII, Axel, alun perin vakoili hänen toimiaan. Jäsenen IV, Vexenin, yrittäessä paljastaa totuutta Soralle, Axel tappaa Vexenin turvatakseen Marluxian luottamukseen häneen 

Myöhemmin Axelin paettua sekä Larxenen ja Marluxian kuoltua Soran toimesta, Naminé paljastaa korvanneensa Soran oikean ystävän, Kairin, paikan tämän muistoissa. Hän neuvoo Soraa kumppaneineen jäämään nukkumaan linnaan, kunnes Naminé saisi heidän muistonsa korjattua.

Reverse/Rebirthin tarina alkaa kun Riku on vankina pimeyden maailmassa, jossa hänen sydämensä käy taistelua sydämettömien aiemmasta hyökkäyksestä vastannutta Ansemia vastaan. Kuningas Mikin avulla hänen onnistuu pidätellä tätä. Mutta kukistettuaan Organisaation jäsenen V, Lexaeusin, hän joutuu jälleen pimeyteen. Soran kukistettua Marluxia, Naminé auttaa Rikua kohtaamaan pimeytensä ja tuhoamaan Organisaation jäsenen VI, Zexionin. Sen jälkeen Riku tapaa DiZin, joka pyytää häneltä ja Naminélta apua. Samaan aikaan Rikun replika katoaa ja oikea Riku lähtee Mikin avustuksella asettamaan pimeyttään tasapainoon valonsa kanssa.

## Re:Chain of Memories
Pelistä kehitettiin vuonna 2007 PlayStation 2 -versio, jota myytiin Japanissa *Kingdom Hearts Final Mix+* -paketissa ja Yhdysvalloissa itsenäisenä pelinä. Peliä ei julkaistu Euroopassa. Tässä versiossa on myös ääninäyttelyä.

### Äänirooleissa
#### Alkuperäiset

#### Englaninkieliset

## Aiheesta muualla
* 
*
Vuosi nuoruudestani

**Vuosi nuoruudestani** () on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut James Mangoldin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva. Elokuva perustuu Susanna Kaysenin muistelmiin *[[Girl, Interrupted (romaani)|Girl, Interrupted]]* vuodelta 1993. Elokuvan pääosissa ovat Winona Ryder, Angelina Jolie, Brittany Murphy, Whoopi Goldberg ja Vanessa Redgrave.

Elokuva sai ensi-iltansa 21. joulukuuta 1999. Angelina Jolie palkittiin Lisa Rowen roolistaan parhaan naissivuosan Oscarilla, Golden Globella ja SAG-palkinnolla.

## Juoni
Elokuvassa 18-vuotias, juuri lukiosta valmistunut Susanna Kaysen kirjautuu potilaaksi Claymooren psykiatriseen sairaalaan otettuaan purkillisen aspiriinia vodkan kanssa. Susannan perhe ja psykiatri pitivät tekoa itsemurhayrityksenä. Claymooressa Susanna ystävystyy muiden potilaiden kanssa. Heistä mainittakoon sosiopaatti Lisa, pataloginen valehtelija Georgina, itsensä tuleen sytyttänyt Polly, vain isänsä tuomaa kanaa syövä Daisy ja anorektikko Janet. Erityisen läheiseksi Susanna tulee Lisan kanssa, mikä tuottaakin loppujen lopuksi Susannalle vain lisää ongelmia.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
*
Charles Haughey

**Charles James Haughey** (iiriksi **Cathal Séamas Ó hEochaidh**; 16. syyskuuta 1925 Castlebar, Mayon kreivikunta – 13. kesäkuuta 2006 Kinsealy, Dublinin kreivikunta) oli  irlantilainen poliitikko, joka toimi taoiseachina 1979–1981, 1982 ja 1987–1992. Hän edusti Fianna Fáil -puoluetta. Haughey oli sukupolvensa kiistellyimpiä irlantilaisia poliitikkoja.

Haughey pääsi parlamentin alahuoneeseen vuonna 1957. Hänestä tuli oikeusministeri 1961 ja myöhemmin maatalous- ja valtiovarainministeri.

Uransa jälkeen Haughey’a on syytetty muun muassa korruptiosta. Hän maksoi jälkikäteen veroja ja sakkoja yli kuuden miljoonan euron edestä.

Haughey oli iirinkieliseltä nimeltään *Cathal Ó hEochaidh*. 

## Lähteet
Myllykangas (Ii)

**Myllykangas** on kylä Iin kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla valtatie 4:n ja Oulu–Tornio-rautatien varressa Perämeren rannalla. Kylässä sijaitsevat Myllykankaan rautatieasema sekä Merihelmen matkailualue.

## Aiheesta muualla
* Myllykankaan Tietotupa 
* Merihelmen matkailualue
Vladimir Ashkenazy

**Vladimir Ashkenazy** (; s. 6. heinäkuuta 1937 Gorki, Neuvostoliitto) on venäläissyntyinen pianisti ja kapellimestari. Hän on ollut Islannin kansalainen vuodesta 1972.

Ashkenazy opiskeli Moskovan konservatoriossa ja yksityisesti Lev Oborinin johdolla. Hän voitti vuoden 1955 Chopin-pianokilpailun ja tuli jaetulle ykkössijalle vuoden 1962 Tšaikovski-kilpailussa.

Ashkenazy on levyttänyt kaikki Dmitri Šostakovitšin 24 preludia ja fuugaa ja Frédéric Chopinin koko pianotuotannon. 

Kapellimestarina Ashkenazy on erityisen tunnettu Jean Sibeliuksen sinfonioiden johtamisesta. Hän on vieraillut usein Suomessa. Einojuhani Rautavaara on omistanut hänelle 3. pianokonserttonsa *[[Pianokonsertto nro 3 (Rautavaara)|Gift of Dreams]]*. Ashkenazy oli toivonut Rautavaaralta sellaista konserttoa, jota voisi itse johtaa pianon äärestä.

## Kirjallisuutta
*Parrott, Jasper: *Ashkenazy: muistelmia yli rajojen.* Suomentanut Seppo Heikinheimo. Alea-Kirja, Helsinki. 1986. 

## Lähteet
Välikorva

**Välikorva** () on ulkokorvan ja sisäkorvan välissä oleva korvan osa, jossa kuuloluut sijaitsevat. Se on ilman täyttämä tila ohimoluussa. Korvatulehdus on yleensä nimenomaan välikorvan tulehdus.

## Rakenne
Välikorva koostuu ohimoluun sisässä olevasta ontelosta. Kirjallisuudessa ontelo jaetaan varsinaiseen välikorvanonteloon (*cavitas tympani*) ja sen superiorisella puolella sijaitsevaan *epitympanumiin* (*recessus epitympanicus*) tai vaihtoehtoisesti välikorvanontelon katsotaan jakautuvan niin, että tärykalvon tasossa on *mesotympanum* ja sen yläpuolella *epitympanum* ja alapuolella *hypotympanum*. *Epitympanumista* on joka tapauksessa yhteys kartiolisäkkeen *antrum mastoideum* -ontelon kautta kartiolisäkkeen onteloihin (*cellulae mastoideae*). Välikorvanonteloa rajaavat pääosin luiset seinämät sekä kalvorakenteet: ulkokorvan ja välikorvan rajapinnassa olevaa kalvoa kutsutaan tärykalvoksi, kun taas välikorvan ja sisäkorvan erottaa toisistaan kaksi kalvorakennetta, pyöreä ikkuna ja soikea ikkuna. Välikorvanontelo on yhteydessä nenänieluun kapean käytävän, korvatorven (*tuba auditiva*), kautta. Välikorvan seinämiä peittää värekarvallinen hengitystie-epiteeli.

Välikorvanontelo sisältää täryjouhi-nimisen hermon (*chorda tympani*) ja kolme kuuloluuta: vasaran (*malleus*), alasimen (*incus*) ja jalustimen (*stapes*). Kunkin kuuloluun nimi kuvastaa kyseisen luun muotoa, ja luut ovat järjestyneet ketjuksi joka yhdistää tärykalvon ja soikean ikkunan toisiinsa. Kuuloluihin liittyy kaksi lihasta, vasaraan kiinnittyvä tärykalvon jännittäjälihas (*musculus tensor tympani*) ja jalustimeen kiinnittyvä jalustinlihas (*m. stapedius*).

## Toiminta
Välikorvan tehtävä on ilman värähtelyn, äänen, välittäminen nesteen täyttämään sisäkorvaan. Ulkokorvan kautta tuleva ääniaalto saa aikaan tärykalvon värähtelyn. Tärykalvon sisäpuolelle kiinnittynyt vasara alkaa värähdellä tärykalvon mukana, ja näin liike siirtyy kuuloluuketjuun ensin alasimeen ja lopulta jalustimeen. Eräillä taajuuksilla välikorva pystyy siirtämään miltei kaiken äänienergian sisäkorvaan, minkä mahdollistaa se, että äänen vastaanottava tärykalvo on pinta-alaltaan 20 kertaa suurempi kuin jalustimen levy, jonka kautta ääni lopulta johtuu sisäkorvaan.

Välikorvassa on myös suojamekanismi liian voimakkailta ääniltä suojautumiseksi, sillä kuuloluuketjun liikkeiden käydessä liian voimakkaiksi tärykalvon jännittäjälihas ja jalustinlihas supistuvat refleksinomaisesti ja estävät kuuloluiden liian voimakkaat liikkeet. Mekanismi aktivoituu kuitenkin melko hitaasti, eikä se tämän vuoksi suojaa korvaa yhtäkkiseltä, voimakkaalta ääneltä kuten laukaukselta tai räjähdykseltä.

Kun korvat ”menevät lukkoon”, kyse on paine-erosta välikorvassa, jolloin tärykalvo ei pääse liikkumaan vapaasti. Välikorvan nieluun yhdistävä korvatorvi on kapea paineentasauskäytävä. Haukotteleminen tai nieleskely voi avata korvatorven, niin että välikorvan paine tasaantuu. Henkilöitä, joiden korvat lukkiutuvat helposti, kehotetaan pureskelemaan purukumia lentokoneen noustessa ja laskeutuessa, jotta korvatorvi avautuisi säännöllisesti.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
## Aiheesta muualla
*Solunetti: Välikorva eli auris media
Roy Makaay

**Roy Makaay** (s. 9. maaliskuuta 1975  Wijchen, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.

Ammattilaisuransa Vitessessä aloittanut Makaay siirtyi jo 1990-luvun loppupuolella Espanjaan, Tenerifen riveihin. Miehen kyvyt huomattiin pian myös Primera Divisiónin huippuseuroissa, joista Deportivo La Coruña päätti tarttua tilaisuuteen, ja hankki lahjakkuuden joukkueeseensa. Paras kausi Espanjassa oli 1999–2000, jolloin Makaay teki 22 maalia.

Saksassa Makaayn maalintekotaito havaittiin, kun mies iski hattutempun Bayern Müncheniä vastaan. Bayern München maksoi myöhemmin Makaaysta Deportivolle siirtosummaennätyksensä, 20 miljoonaa dollaria. Huima panostus ei ole ollut turhaa, sillä jo kahden ensimmäisen Bundesliiga-kauden aikana tähtihyökkääjä teki 46 maalia.

Alankomaiden maajoukkueessa Makaay on jäänyt vähälle peliajalle, sillä taitavampia hyökkääjiä on aina löytynyt. EM-kisoissa 2000 hän pääsi vaihdosta kentälle yhdessä alkulohko-ottelussa ja puolivälieräottelussa tunnin kohdalla ja EM-kisoissa 2004 yhden alkulohko-ottelun ja puolivälierän loppupuolella sekä välierän puolivälissä. Pekingin olympialaisissa 2008 Makaay pelasi kolme alkulohko-ottelua mutta ei enää jatkoaikatappioon päättynyttä puolivälieräottelua Argentiinaa vastaan.

Makaay on Mestarien liigan historian nopein maalintekijä. Hän onnistui maalinteossa kauden 2006–2007 neljännesvälierien toisessa osaottelussa Real Madridia vastaan, kun alkuvihellyksestä oli kulunut vain 11 sekuntia.

Huhtikuussa 2010 Makaay ilmoitti lopettavansa pelaajauransa kauden jälkeen. Hän jatkaa uraansa Feyenoord Rotterdamin organisaatiossa juniorivalmentajana.

## Saavutukset

* Espanjan mestaruus: 2000
* Copa del Rey: 2002
* Supercopa de España: 2000, 2002
* Saksan mestaruus (2): 2005, 2006
* Saksan cup (2): 2005, 2006
* Liga-Pokal: 2004
* KNVB Cup: 2008
* La Ligan maalikuningas: 2003
* Euroopan Kultainen kenkä: 2003

## Lähteet
Copa Libertadores

**Copa Libertadores de América**, on Etelä-Amerikan jalkapalloliiton Conmebolin järjestämä maanosan korkein kansainvälinen seurajoukkueiden turnaus, joka luonteeltaan vastaa Euroopan Mestarien liigaa. Eniten mestaruuksia on argentiinalaisella Independientellä, jolla on 7 mestaruutta. 

Ensimmäisen kerran kilpailu järjestettiin vuonna 1960, jolloin siihen saivat osallistua vain Argentiinan, Bolivian, Brasilian, Chilen, Ecuadorin, Paraguayn, Perun ja Uruguayn mestarijoukkueet. Vuodesta 1970 lähtien kilpailuun ovat saaneet osallistua myös kansallisten sarjojen kakkosjoukkueet sekä myös venezuelalaiset joukkueet. 

Sittemmin ajan mittaan osallistujamäärää on nostettu ja vuonna 2005 osallistui kilpailuun 38 joukkuetta. Hallitsevan mestarin lisäksi osallistui Argentiinasta ja Brasiliasta viisi joukkuetta ja Boliviasta, Chilestä, Kolumbiasta, Ecuadorista, Meksikosta, Paraguaysta, Perusta, Uruguaysta sekä Venezuelasta kolme.

Cupissa ei käytetä jatkoaikaa ja vierasmaalisääntökin tuli mukaan vasta vuonna 2005.

Copa Libertadoresin voittaja edustaa Etelä-Amerikkaa seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Aiemmin kilpailun voittaja osallistui Intercontinental Cupiin. Copa Libertadoresin mestari kohtaa myös toisen Etelä-Amerikan seurajoukkueiden kilpailun Copa Sudamericanan mestarin Recopa Sudamericanassa, joka vastaa Euroopan Super Cupia.

## Mestarit

Copa Libertadoresin finaali pelattiin vuoteen 1987 asti kaksiosaisena siten että voittaja ratkaistiin pisteillä (2 voitosta, 1 tasapelistä ja 0 tappiosta). Mikäli pisteet olivat tasan, pelattiin kolmas ja ratkaiseva ottelu puolueettomalla kentällä. Jos kolmas ottelu päättyi tasan, voittaja ratkaistiin maalierolla tai rangaistuspotkukilpailulla eronkin ollessa tasan. Vuosina 1988–2004 kahden ottelun yhteismaalit ratkaisivat voittajan ja tasatilanteessa mentiin suoraan rangaistuspotkukisaan. Vuonna 2005 otettiin käyttöön myös vierasmaalisääntö eli vieraskentällä tehtyjen maalien määrä ratkaisee yhteismaalien ollessa tasan.

### Yksiosainen loppuottelu

## Mestaruudet maittain

## Lähteet
### Tilastot
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Copa Libertadores 2012 
* Copa Libertadores at http://www.copalibertadores.ru/
Poikkileikkausaineisto

**Poikkileikkausaineisto** on yleisin aineistotyyppi yhteiskuntatieteissä. Aineisto muodostaa poikkileikkauksen, kun siinä on satunnaisotannalla poimituista yksiköstä vain yksi mittaus. Esimerkiksi kyselytutkimuksesta saadaan tyypillisesti poikkileikkausaineisto. Poikkileikkausaineiston otoskoko on usein suuri verrattuna aikasarja-aineistoihin. Aikasarjassa on samasta yksiköstä useita mittauksia. 

Jos mittaus toistetaan samoilta yksilöiltä myöhemmin, aineistoon saadaan myös aikaulottuvuus ja sitä kutsutaan pitkittäisaineistoksi tai paneeliaineistoksi. Koska poikkileikkausaineistossa on havainto vain yhdeltä ajanhetkeltä, on kausaliteettien päättely sen perusteella vaikeaa. Toistuvat mittaukset helpottavat kausaliteettien päättelemistä. Lisäksi ne mahdollistavat tehokkaampien menetelmien käytön mittausvirheiden ja puuttuvien muuttujien aiheuttaman virheiden korjaamisessa.
Sam Mendes

**Samuel Alexander ”Sam” Mendes** (s. 1. elokuuta 1965 Reading, Englanti) on brittiläinen Oscar-palkittu elokuva- ja teatteriohjaaja.

Hän aloitti ohjaajanuransa Britanniassa teatteriohjaajana muun muassa vuoden 1998 musikaaliproduktiolla *[[Cabaret (musikaali)|Cabaret]]*, jossa näytteli muun muassa Alan Cumming.

Mendesin ensimmäinen elokuva oli yleisömenestystä ja loistavat arvostelut saanut *[[American Beauty]]*. Mendes sai ohjauksestaan useita palkintoja, muun muassa Oscarin, Golden Globen ja elokuvaohjaajien ammattiliiton DGA-palkinnon.

Vuonna 2012 Mendes ohjasi elokuvan *[[007 Skyfall]]*. Se nousi kaikkien aikojen tuottoisimmaksi James Bond -elokuvaksi; se tuotti maailmanlaajuisesti yli 1,1 miljardia dollaria.

Vuonna 2019 Mendes ohjasi sotadraamaelokuvan *[[Taistelulähetit – 1917]]*, joka sai 10 Oscar-ehdokkuutta, joista henkilökohtaisesti Mendes sai parhaasta ohjauksesta, elokuvasta ja alkuperäisestä käsikirjoituksesta. Mendes palkittiin elokuvasta parhaan ohjauksen Golden Globella.

2020-luvun puolivälistä alkaen Mendes on ohjaajana neljän The Beatles -yhtyeestä kertovan elokuvan tuotannossa. Kaikkien elokuvien on tarkoitus tulla ensi-iltaan huhtikuussa 2028. Kukin Mendesin ohjaamista Beatles-elokuvista kertoo yhtyeen tarinaa yhden jäsenen näkökulmasta. Pääosiin on valittu Harris Dickinson (John Lennon), Paul Mescal (Paul McCartney), Joseph Quinn (George Harrison) ja Barry Keoghan (Ringo Starr).

## Yksityiselämä
Mendes syntyi portugalilais-trinidadilaiselle isälle ja britannianjuutalaiselle äidille.

Mendes oli naimisissa näyttelijä Kate Winsletin kanssa vuosina 2003–2010. He olivat tutustuneet vuonna 2001. Heillä on yksi yhteinen lapsi, joulukuussa 2003 syntynyt poika. Tammikuussa 2017 Mendes avioitui trumpetisti Alison Balsomin kanssa.

## Filmografia
* *[[American Beauty]]* (1999)
* *[[Matkalla Perditioniin]]* (*Road to Perdition*, 2002)
* *[[Merijalkaväen mies]]* (*Jarhead*, 2005)
* *[[Revolutionary Road]]* (2008)
* *[[Kohti uutta]]* (*Away We Go*, 2009)
* *[[007 Skyfall]]* (*Skyfall*, 2012)
* *[[007 Spectre]]* (*Spectre*, 2015)
* *[[Taistelulähetit – 1917]]* (*1917*, 2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Yhteisösakko

**Yhteisösakko** on oikeushenkilölle annettava sakkorangaistus rikollisesta toiminnasta. Siitä on säädetty rikoslain yhdeksännessä luvussa. Oikeushenkilö tuomitaan yhteisösakkoon, jos sen lakisääteiseen toimielimeen tai muuhun johtoon kuuluva on ollut osallinen rikokseen tai sallinut rikoksen tekemisen. Yhteisösakko voidaan tuomita myös, jos oikeushenkilön toiminnassa ei ole noudatettu vaadittavaa huolellisuutta ja varovaisuutta rikoksen ehkäisemiseksi.

## Aiheesta muualla
* Rikoslain yhdeksäs luku
Wings (videopeli)

**Wings** on Miika Virpiojan kehittämä indie-videopeli, joka julkaistiin MS-DOS-käyttöjärjestelmälle vuonna 1996 shareware-julkaisuna. Myöhemmin peli julkaistiin ilmaislevitykseen. Pelin jatko-osa *[[Wings 2]]* julkaistiin vuonna 2006. 

Peli saavutti aikoinaan suhteellisen hyvin suosiota, eritoten tultuaan ilmaiseksi. *Wings* tukee moninpeliä nollakaapelin tai modeemin avulla, mutta pääsääntöisesti peli on tarkoitettu yhdellä koneella pelattavaksi. Yhdellä koneella peliä voi pelata samanaikaisesti korkeintaan neljä henkilöä. *Wings* sisältää myös tekoälyohjatut vastustajat. 

*Wingsissä* on kaksi pelimuotoa, deathmatch ja luolalentelyille perinteinen Last Man Standing.

Jokaisella pelaajalla on aluksessaan tavallinen ase ja yksi varikolla valittava erikoisase. Erilaisia erikoisaseita on yhteensä 33.

## Katso myös
* Wings 2

## Aiheesta muualla
* Wingsin viralliset sivut (Internet Archiven kautta)
Richard Byrd

**Richard Byrd** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Richard C. Byrd (1805–1854), yhdysvaltalainen poliitikko
* Richard E. Byrd (1888–1957), yhdysvaltalainen lentäjä ja naparetkeilijä
* Richard Byrd (1892–1958), yhdysvaltalainen yleisurheilija ja koripalloilija.