open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Legoanimaatio

**Legoanimaatio** (engl. *Brickfilm*) on animaatio jossa käytetään materiaalina Lego-palikoita. 
Legoanimaatioita tehdään yleensä stop motion -tekniikalla, mutta jotkut alan harrastajat käyttävät myös normaalia videokuvausta tai tietokoneavusteista animaatiota. Riippumatta käytetystä tekniikasta, legoanimaatiossa tulee käyttää tanskalaisen Lego Groupin muovisia Lego-rakennuspalikoita tai muita Lego-tuotteita.

## Historia
Legoanimaation historia yltää ainakin 1980-luvulle. Varhaisin tunnettu legoanimaatio on vuodelta 1989 peräisin oleva australialainen The Magic Portal. 1997 nähtiin ensimmäinen suomalainen legoanimaatio, kun Oulun musiikkivideofestivaalit palkitsi yleisön suosikkina ja tuomariston kunniamaininnalla Antti Haarasen ja Jaakko Huukin ohjaaman animaatiomusiikkivideon Tjad & Jasupehmo: Avaruuslimonadi. Kesällä 2000 harrastelijaryhmä tAAt esitti Assembly 2000-messuilla legoanimaationsa LeGorson.

Muutamien viime vuosien aikana legoanimaatioiden tekeminen on yleistynyt ja legoanimaatioille omistetulta Brickfilms-sivustolta löytyykin tuhansia legoanimaatioita lyhyistä aloittelijoiden tekemistä aina ammattimaisesti toteutettuihin elokuviin saakka. Monilla legoanimaatioilla yritetään matkia tai parodioida erilaisia mediota tai historian tapahtumia, esimerkiksi kuuluisia sotien taisteluita tai tunnettuja viihdesarjoja ja pelejä. Myös YouTubessa on runsaasti legoanimaatioita.
Elina Liikanen

**Elina Liikanen** (s. 26. toukokuuta 1959 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija, taidemaalari ja kuvittaja. Vuonna 1997 Liikanen teki kirjan *Babybook*, jossa on monia piirroksia vauvoista ja niiden arjesta. Liikasella on ollut näyttelyitä vuodesta 1983, jolloin hän valmistui. Vuonna 1988 Liikanen sai Suomen taideyhdistyksen dukaattipalkinnon. Liikasen teoksia on useissa kokoelmissa ja esillä julkisissa tiloissa. Muun muassa vuonna 1999 valmistunut sekatekniikalla tehty teos ”Lentävät lääkärit” on Vallilan terveysasemalla. Liikanen on pitänyt useita yksityisnäyttelyitä eri gallerioissa ja osallistunut useisiin yhteisnäyttelyihin. Liikasen sukujuuret ovat rajantakaisessa Karjalassa sekä Savossa.

## Lähteet
Alice Cooper Goes to Hell

**Alice Cooper Goes to Hell** on Alice Cooperin albumi vuodelta 1976. Se oli jatkoa hänen edelliselle albumilleen Welcome to My Nightmare. Tällä albumilla Cooper kokeili ensimmäisen kerran diskomusiikkia. Alice Cooper Goes to Hell on humoristinen konseptialbumi, joka kertoo Alice Cooperin vierailusta helvetissä. Helvetti esitetään albumilla diskona/yökerhona.

## Kappaleet
# "Go to Hell" – 5:15
# "You Gotta Dance" – 2:45
# "I'm the Coolest" – 3:57
# "Didn't We Meet" – 4:16
# "I Never Cry" – 3:44
# "Give the Kid a Break" – 4:14
# "Guilty" – 3:22
# "Wake Me Gently" – 5:03
# "Wish You Were Here" – 4:36
# "I'm Always Chasing Rainbows" – 2:08
# "Going Home" – 3:47
Marakei

**Marakei** on Kiribatin Gilbertsaariin kuuluva atolli Tyynellä valtamerellä.

Marakein pinta-ala on noin 14 km² ja väkiluku 2&nbsp;799.  Se sijaitsee 26 kilometriä Abaiangista koilliseen. Atollin löytämisvuonna pidetään usein vuotta 1587.

Marakeilla on muun muassa lentoasema. 

## Lähteet
Al Kooper

**Al Kooper** (oik. **Alan Peter Kuperschmidt**, s. 5. helmikuuta 1944 New York) on yhdysvaltalainen lauluntekijä, kosketinsoittaja ja tuottaja, joka on työskennellyt useiden erittäin tunnettujen rocktähtien kanssa.

Parhaiten Al Kooper muistetaan kosketinsoittajan ominaisuudessa tapahtuneesta osallistumisestaan Bob Dylanin albumin *[[Highway 61 Revisited]]* (1965) ja Jimi Hendrixin *[[Electric Ladyland]]in* (1968) äänityksiin. Lisäksi Kooper teki vuonna 1968 albumin *Super Session* yhdessä tunnettujen kitaristien Stephen Stillsin ja Michael Bloomfieldin kanssa. Kooper on soittanut myös muun muassa eräillä The Rolling Stonesin ja The Whon kappaleilla. Hän oli alkuvaiheessa mukana Blood, Sweat & Tears -yhtyeessä ja toimi 1970-luvulla Lynyrd Skynyrdin tuottajana.
Opéra-Comique

**Théâtre national de l’Opéra-Comique**, tai pelkkä **Opéra-Comique**, on oopperatalo Pariisin 2. arrondissementissa, Boieldieun aukiolla.

Se perustettiin tukemaan ranskalaista oopperaa vuonna 1714, vastavoimaksi maanosaa hallinneelle italialaiselle oopperalle. Opéra-Comiquen tuottamat oopperat olivat Académie Royale de Musiquen tuotantoja vähemmän tiukasti määriteltyjä. Ranskalainen opéra comique terminä kattoi (ainakin 1800-luvulla) laajemman kentän kuin vain koomisen oopperan.

Opéra-Comiquen historiassa merkittäviä säveltäjiä ovat olleet Daniel-François-Esprit Auber, Fromental Halévy, Hector Berlioz ja Georges Bizet. Maininnan arvoinen on myös omintakeinen harpunsoittaja Nicolas Bochsa, joka sävelsi talolle seitsemän oopperaa. Bizet’n *[[Carmen]]*, joka nykyään on maailman tunnetuimpia oopperoita, sai kantaesityksensä Opéra-Comiquessa.

6. joulukuuta 1846 Berliozin *[[Faustin tuomio]]* sai kantaesityksensä Opéra-Comiquessa. Ensiesitys oli katastrofi ja velkaantunut säveltäjä joutui lainaamaan rahaa. Myös Claude Debussyn ainoa ooppera *[[Pelléas ja Mélisande]]* sai kantaesityksensä talossa, 30. huhtikuuta 1902.

## Salle Favart
Vaikka **Salle Favart**, kuten rakennusta nykyään nimitetään, rakennettiin vasta 1898, oopperatalo itsessään on Pariisin vanhin. Kaksi aikaisempaa rakennusta paloivat maan tasalle 1838 ja 1887 – tyypillistä 1800-luvun teattereille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen verkkosivusto
Taikuri Savinen

**Taikuri Savinen** on Tuula Pukkilan tekemä vaha-animaatiosarja, jota on esitetty lastenohjelma Pikku Kakkosessa, ensimmäisen kerran vuonna 1977. Sarjan kertojana on Erkki Thil. Vuosina 2014–2016 ohjelmaa esitettiin Yle Teemalla.

## Jaksot
# Elmu Eläinten etsijä
# Riku Retkeilijä
# Tate Tientekijä
# Meluvalli
# Uni kaupungista

## Lähteet
Lace and Whiskey

**Lace and Whiskey** on Alice Cooperin albumi vuodelta 1977. Tyylillisesti albumi sekoittaa 1950-luvun rock'n'rollia ja klassista rockia, eikä se sisällä Alice Cooperille aikaisemmin tyypillisiä shock rock -elementtejä. Lace and Whiskey sai kriitikoilta huonon vastaanoton, ja albumi aloittikin Alice Cooperin kaupallisen alamäen. Albumilta singlenä julkaistu "You and Me" nousi Yhdysvaltojen Billboard Hot 100 -listalla korkeimmillaan yhdeksänneksi.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Diamonds Are a Girl’s Best Friend

”**Diamonds Are a Girl’s Best Friend**” on yhdysvaltalainen musikaalilaulu. Sen sävelsi Jule Styne ja sanoitti Leo Robin. Ensimmäistä kertaa sävelmä kuultiin vuonna 1949 Carol Channingin tulkintana Stynen Broadway-musikaalissa *Gentlemen Prefer Blondes*. Marilyn Monroen elokuvassa *[[Herrat pitävät vaaleaveriköistä]]* (*Gentlemen Prefer Blondes*, 1953) laulama versio teki kappaleesta maailmanlaajuisesti tunnetun. Myös Jane Russell esittää kappaleen elokuvassa. 

Kappaleen kertoja on nuori nainen, joka kertoo romanssin olevan kyllä mukavaa, mutta että miesten tunteet viilenevät naisen vanhetessa, ja ettei suukoilla voi maksaa vuokraa. Kappaleen iskulauseena on, että timantit ovat pysyviä ja että ne "ovat tytön parhaat ystävät".

Monroen laulunumerosta on tullut osa länsimaisen populaarikulttuurin ikonografiaa. Kohtausta ovat myöhemmin jäljitelleet tai parodioineet esimerkiksi Madonna, Kylie Minogue ja Anna Nicole Smith. Emmylou Harris teki sävelmästä country-rock-version vuonna 1983. Nicole Kidman esitti ”Diamonds Are a Girl’s Best Friendin” elokuvassa *[[Moulin Rouge!]]* (2001).

Säveltäjän ja alkuperäismusikaalin tekijän Jule Stynen muihin merkkiteoksiin kuuluvat Broadway-esitykset *Funny Girl* sekä *Gypsy*.

American Film Institute on nimennyt laulun elokuvahistorian 12. suurimmaksi.
Ystäväpiiri

**Ystäväpiiri** (*Vincent, François, Paul et les autres*) on Claude Sautet’n ohjaama ranskalainen draamakomedia vuodelta 1974. Claude Néronin romaaniin pohjautuvan miestarinan päärooleja näyttelevät Yves Montand, Michel Piccoli, Serge Reggiani ja Gérard Depardieu sekä heidän naisiaan Stéphane Audran, Antonella Lualdi ja Marie Dubois.

## Juoni
Kouluaikoina ystävystyneet miehet ovat kukin menestyneet mutta joutuneet keski-iän kriisiin. Turhautunut ja kutsumuksensa menettänyt lääkäri (Piccoli) työskentelee enää vain rahan takia, kirjailijalla (Reggiani) on tyhjän paperin kammo. Joukkoon kuuluvat myös konkurssin uhkaama ja sydänsairas tehtailija (Montand) ja tämän alainen, nuori nyrkkeilijä (Depardieu) jota miehet yrittävät auttaa uran alkuun.

## Vastaanotto

Elokuva sai Suomessa ensi-iltansa huhtikuussa 1975 ja keräsi 2&nbsp;793 teatterikatsojaa, millä se sijoittui vuoden 244 ensi-iltaelokuvan joukossa tilalle 200. Se on esitetty Yleisradion ohjelmistossa maaliskuussa 1980, tammikuussa 1988 ja lokakuussa 1995. *Helsingin Sanomien* Mikael Fränti piti *Ystäväpiiriä* tärkeänä elokuvana keski-iästä ja vanhenemisesta. Hänestä se kertoo vivahteikkaasti ja sattuvasti varakkaiden ihmisten, etenkin miesten, elämästä ja olemassaolosta yhdistäen asioita koko yhteiskuntaa kommentoiviksi. ”Vaivihkaa Claude Sautet johdattaa miehensä peruskysymyksen äärelle: onko ystävyys sittenkin vain pinnallinen rutini, löytyykö enää auttajaa, jos joku piirin jäsenistä joutuu todelliseen hätään?” Saman lehden Helena Ylänen piti *Ystäväpiiriä* Sautet’n muistokirjoituksessa tämän parhaana työnä, jossa ohjaajalle tyypillinen kevyt tragedia toteutuu täydellisesti ja käydään läpi laaja kirjo ajan ihmisten tuntoja ja kohtaloita.

## Lähteet
Paula Tuovinen

**Paula Maria Tuovinen** (s. 1961) on taustaltaan suomalainen tanssitaiteilija, joka toimii Sivistysala ry:ssä asiantuntijana. Tuovinen toimi Taiteen edistämiskeskuksen johtajana kesäkuusta 2018 toukokuuhun 2023. Aiemmin hän on toiminut Taideyliopiston vararehtorina 2013–2018  ja va. rehtorina hetken aikaa, sekä Teatterikorkeakoulun rehtorina 2005–2012.

Koulutukseltaan Tuovinen on filosofian maisteri, pääaineenaan kulttuuriantropologia. Sivuaineina hän on opiskellut kirjallisuutta sekä yleistä aate- ja oppihistoriaa. Tuovisella on myös johtamisen Executive MBA -tutkinto Helsinki School of Economics Executive Educationista, julkishallinnon JOKO-johtamiskoulutus sekä valtionhallinnon ylimmän johdon Uudistuva julkinen sektori – mahdollistava johtaminen-koulutus.
 
Tuovinen toimi vuodesta 1982 alkaen freelance-tanssijana, koreografina ja opettajana. Hänellä oli viisivuotinen taiteilija-apuraha 1996–2000. Teatterikorkeakoulussa Tuovinen toimi opettajana 1995–2005. Tuovisen työhistoriassa on yli kolmekymmentä teosta. Hän on työskennellyt tanssijana lukuisten koreografien teoksissa, luonut omia soolo- ja ryhmäteoksia sekä tehnyt koreografiaa teatteriesityksiin ja elokuviin. Hänen tunnetuin koreografiansa on sooloteos Blondi (sävellys Lotta Wennäkoski) vuodelta 2000. Teos kiersi Euroopassa muutamia vuosia. Johtamisen ohessa hän on tehnyt jonkin verran tanssijantyötä - muun muassa Petri Kekonin uusintateoksessa *Vihreä Nojatuoli* vuosina 2011–2012 sekä GO GO tanssiryhmä Kuumien Putkien teoksissa *Just Queens* vuosina 2013–2014, Blondin *Remake*-esityksessä Kiasmassa syksyllä 2014 sekä Kuumien Putkien kierrätysversiossa *Blondit* 2018–2019.

Tuovinen on hoitanut useita luottamustehtäviä. Hän on ollut Tanssin talo -säätiön hallituksen jäsen vuodesta 2024 ja Suomen Lastenkulttuuriliiton hallituksen jäsen vuodesta 2026. Vuosina 1998–2000 hän oli valtion tanssitaidetoimikunnan ja media/monitaidejaoston jäsen ja 1997–2005 hän toimi Zodiak – Uuden tanssin keskuksen hallituksen puheenjohtajana sekä hallituksen jäsenenä vuosina 2023–2024. Tuovinen on ollut yliopistojen rehtorien neuvoston jäsen sekä Suomen Yliopistot ry:n (Unifi) hallituksen jäsen ja varapuheenjohtaja.  Vuonna 2016 Tuovinen teki Unifille selvityksen: *”Taidealojen koulutuksen ja tutkimuksen rakenteellisen kehittämisen selvitys”*. Hän on toiminut myös kansainvälisissä laatuauditointi- ja asiantuntijatehtävissä muun muassa Liettuassa, Armeniassa, Virossa, Latviassa ja Ruotsissa. Danish National School for Contemporary Dancea Tuovinen johti vuonna 2004.  Hän on toiminut myös Suomen Japanin Instituutin hallituksessa (2013–2018) ja Suomen Kansallisteatterin hallituksessa (2015–2018). Vuosina 2017–2018 Tuovinen toimi opetus- ja kulttuuriministeriön ”Taide- ja taiteilijapolitiikan suuntaviivat” -työryhmän puheenjohtajana. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Paula Tuovinen Teatterikorkeakoulun verkkosivuilla (arkistoitu sivu)
True Romance

**True Romance** on Quentin Tarantinon käsikirjoittama ja Tony Scottin ohjaama romanttinen rikoselokuva vuodelta 1993. Elokuvan pääosissa nähdään Christian Slater ja Patricia Arquette. Sivurooleissa nähdään muun muassa Michael Rapaport, Bronson Pinchot, Samuel L. Jackson, Gary Oldman, Christopher Walken, Chris Penn, Val Kilmer, Brad Pitt, James Gandolfini, Tom Sizemore ja Dennis Hopper.

Elokuva tuotti Yhdysvalloissa yhteensä noin 12,3 miljoonaa dollaria.

## Juoni
Clarence Worley (Christian Slater) on Elvistä ja Taistelulajielokuvia ihaileva mies, joka etsii todellista rakkautta, Clarence löytää tämän puhelintyttö Alabamasta (Patricia Arquette). Clarence huomaa Alabaman pelkäävän parittajaansa Drexlliä (Gary Oldman), niinpä Clarence menee tappamaan parittajan. Tapettuaan parittajan Clarence nappaa mukaansa laukullisen kokaiinia ja lähtee Alabaman kanssa pakomatkalle perässään poliisit ja gangsterit.

## Näyttelijät

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano luonnehtii *True Romancea* modernin tyylikkääksi mutta silti lajityyppiä kunnioittavaksi, ja paikoin todella veriseksi. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.

## Kohtelu Suomessa
Valtion elokuvatarkastamo asetti elokuvalle ennakkotarkastuksessa 18.5.1994 ikärajan KK (Kokonaan kielletty), joten elokuvaa ei ollut laillista Suomessa esittää eikä levittää. Valituskierroksen jälkeen valtion elokuvalautakunta päätti sallia elokuvan 26.5.1994 ikärajalla K18, mutta sekin vasta reippaiden leikkausten jälkeen. Myöhemmissäkään, vielä enemmän leikatuissa tarkastuksissa ikäraja ei laskenut alle K18, joten elokuvaa ei siten saanut voimassa olevan videolain vuoksi Suomessa levittää lainkaan VHS-videona.

## Lähteet
Silvermane

**Silvermane** on fiktiivinen rikollispomo Marvel Comicsin sarjakuvissa ja näin ollen Hämähäkkimiehen vihollinen. Hänen ensiesiintymisensä oli *Amazing Spider-Man* #74 lehdessä, ja hänet loivat Stan Lee ja John Buscema.

## Häkki
Silvermane oli Maggian toinen johtaja Häkki nimisessä vankilassa jonka sijaintia ei edes presidentti tiennyt. Silvermane nähdään kun Wolverine ja Peto kävelevät sellien ohi. Maggia oli Häkin johtava ryhmä jonka toista puolta johti Nuijapää.

## Voimat ja varusteet
Silvermanella ei ollut alun perin yliluonnollisia voimia; hän oli hyvin harjoitellut ja voimakas mies kun hän nyrkkiensä avulla raivasi tiensä Maggian johtoon. 

Hän kuitenkin vanheni ja lopulta sai käsiinsä salaperäisen savitaulun, jota oli turhaan yritetty tulkita. Hänen vangikseen sieppaamansa tohtori Curtis Connors havaitsi merkkien olevan biokemian symboleja ja onnistui luomaan niiden avulla nuoruusjuoman; Silvermane joi sen ja nuortui. Tosin hän palautui vauvaksi asti, mutta juoman vaikutuksen loppuessa hän vanheni lähes entiselleen; tosin hän oli nyt huomattavan paljon terveempi kuin aloittaessaan.

Silvermanen (suom. *Hopeaharja*) nimi tuli siitä että hänen hiuksensa olivat jo lapsuudesta asti hopeanväriset.

Myöhemmin Silvermane vammautui lähes kuolettavasti eräässä taistelussa; hänen henkilääkärinsä siirsi hänen tärkeimmät elimensä ja päänsä robottikehoon; tarkoitus oli että etsittäisiin sopiva "luovuttaja" ja siirto tehtäisiin tämän kehoon. Robottikeho antaisi siis vain aikaa tähän - mutta Silvermane pitikin yllättäen tästä mekaanisesta kehostaan niin paljon, että siirtoa ei sitten tehtykään. Tässä hahmossaan hän pystyi nostamaan parikymmentä tonnia ja oli lähes haavoittumaton.

Myöhemmin hän haavoittui pahasti menettäen henkisen kapasiteettinsa; hänestä tuli mekaaninen zombi. Taistelussa Kingpiniä vastaan Tikari palautti hänen mielensä voimaiskunsa avulla.

## Silvermane muissa medioissa

Silvermane esiintyi Hämähäkkimies-animaatiosarjassa pääosin Hämähäkkimiehen ja Kingpinin vihollisena. Sarjassa Silvermanillä on tytär, Alisa Silvermane, jota ei sarjakuvissa ole. Silvermanin äänenä oli Jeff Corey.

Jaksot, jossa Silvermane esiintyi:
* 14 "Kavala Kuusikko 1/2"
* 15 "Kavala Kuusikko 2/2"
* 24 "Aikakivi"
* 25 "Ajan kosto" 
* 46 "Partners"
Summerhill

**Summerhill School** on niin sanottu vapaa koulu, ja se on vanhin ja tunnetuin demokraattinen koulu. Koulun perusti A. S. Neill vuonna 1921 Dresdenin lähelle Saksaan Hellerauhun. Koulu sijaitsee nykyisin Leistonissa Englannin Suffolkissa, ja sitä johtaa Neillin tytär Zoe Readhead.
 
Summerhill noudattaa vapaan kasvatuksen periaatteita. Kaikki oppitunnit ovat vapaaehtoisia, ja koulun oppilaat saavat itse päättää ajankäytöstään. Oppilaat ja opettajat päättävät yhdessä koulun hallinnosta ja käytännön asioista.

Summerhill on osaltaan vaikuttanut kasvatukseen ja koululaitoksen kehitykseen eri maissa, mutta koulun opetuksen tasoa ja opetusmenetelmiä on myös kritisoitu voimakkaasti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Summerhillin sivusto
*Vapauden ja demokratian koulu Ylen elävä arkisto – tallenne vuodelta 1968

### Kirjallisuutta
*Neill, A. S., Summerhill, Kasvatuksen uusi suunta, suom. Markku Lahtela, Weilin & Göös, 1968
The Cavern Club

**The Cavern Club** on yökerho Liverpoolissa, Isossa-Britanniassa. Paikka oli 1960-luvulla suosittu ja merkittävä Merseybeat-yhtyeiden kuten The Beatlesin esiintymispaikka.

Cavern avattiin 16. tammikuuta 1957. Sen perustaja oli Alan Sytner, joka käytti kerhon mallina pariisilaista jazz-klubia nimeltä Le Caveau de la Huchette. Kellariin rakennettu luolamainen kerho oli kuuma, kostea ja haiseva, mutta suosittu. Kerhon omistajaksi tuli vuonna 1960 Ray McFall. Hän meni konkurssiin, ja kerho suljettiin väliaikaisesti vuonna 1966. Alf Geoghegan osti sen 1960-luvun lopulla. British Rail pakkolunasti kerhon vuonna 1973, ja purki ja täytti alkuperäisen kerhotilan tarkoituksenaan rakentaa paikalle uusi metrolinja. Vuoden 1980 jälkeen kerho kuitenkin rakennettiin uudelleen ja avattiin neljä vuotta myöhemmin. Paikan on omistanut vuodesta 1991 Dave Jones.

Alkuvuosina The Cavern Clubissa soitettiin jazzia, mutta 1960-luvulla se siirtyi rock and rolliin. Kerhossa soittivat usein esimerkiksi John Lennonin johtama The Quarrymen ja sen jälkeen 1960-luvun alussa The Beatles ja Gerry & The Pacemakers. Nykyisin kerhossa esiintyy niin 60-lukulaisia kuin modernejakin artisteja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Stöð 2

**Stöð 2** (suomeksi *Kanava 2*) on islantilainen kaupallinen televisiokanava, jonka omistaa islantilainen mediayhtiö 365 ljósvakamiðlar. Kanava aloitti toimintansa vuonna 1986. Se oli ensimmäinen Islannissa perustettu yksityinen televisiokanava sen jälkeen kun valtion tv-monopoli purettiin.

## Ohjelmisto

*Amazing Race
*Simpsonit
*Kymppikerho
*The Oprah Winfrey Show
*Neighbours
*Pelkokerroin
*Vaimot vaihtoon
*Diili
*Third Watch
*24
*Joey
*Hurja remontti
*Shield – lain varjolla
*NCIS Rikostutkijat
*Kevin Hill
*Miehen puolikkaat
*The Osbournes
*Whose Line Is It Anyway?
*Monk
*4400
*Muodon vuoksi
*Pako
*Rooma
*Huff – terapian tarpeessa
*Elämäni on elokuva
*Greyn anatomia
*Olet mitä syöt
*Punk'd
*Listen Up
*How I Met Your Mother
*Missing
*Strong Medicine – kovaa lääkettä
*Most Haunted
*The Closer
*Num3rot
*Yövuorossa

## Aiheesta muualla

*Virallinen sivusto
Alajoki (kylä)

**Alajoki** on kylä Pohjois-Pohjanmaalla, Kärsämäen kunnassa. Kylä on aikoinaan siirretty Haapavedestä Kärsämäen kuntaan. Alajoen asukasluku oli suurimmillaan 1950-luvulla, mutta alkoi sen jälkeen laskea nopeasti 1960- ja 1970-luvuilla. Väen väheneminen on sittemmin hidastunut. Kylän halki virtaa Pyhäjoki.

## Lähteet
*Alajoen kylän kotisivut
Jesper Törnqvist

**Jesper Törnqvist** (s. 21. helmikuuta 1985 Kemiö) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa norjalaista IL Høddia, jonka kapteenina hän toimii.

Törnqvist on Kimito Sportföreningin kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset aikuisten ottelunsa FC Bodan riveissä Kakkosessa. Sieltä hän jatkoi Salon Palloilijoihin. Onnistuneen kauden jälkeen Törnqvist teki sopimuksen FC Inter Turun kanssa. Hän kuitenkin vietti suurimman osan ajastaan reservijoukkue VG-62:n riveissä Ykkösessä. Veikkausliiga-debyyttinsä Törnqvist teki 27. heinäkuuta 2005 vierasottelussa FC KooTeePeetä vastaan. Pelattuaan vain viisi liigaottelua FC Interissä, siirtyi Törnqvist kaudeksi 2006 FF Jaroon. Kahden vuoden aikana pietarsaarelaisjoukkueessa hän pelasi 21 ottelua.

Vuonna 2008 Törnqvist siirtyi peliajan perässä Ruotsin kolmannella sarjatasolla pelanneen Umeå FC:n riveihin, jossa pelasi kolmen vuoden ajan avauskokoonpanon pelaajana. Kaudeksi 2011 hän siirtyi Yhdysvaltain PDL-liigassa pelanneen New Orleans Jestersin joukkueeseen. Kauden loputtua hän palasi takaisin Suomeen ja siirtyi loppukaudeksi Ykkösen PK-35 Vantaaseen. Seuraavaksi kaudeksi Törnqvist siirtyi taas ulkomaille, norjalaisen toisella sarjatasolla pelanneen Alta IF:n riveihin. Hän pelasi joukkueessa samaan aikaan toisen suomalaisen, Toni Lindbergin kanssa. Kausi oli Törnqvistille henkilökohtaisesti onnistunut, sillä hänet valttiin Altan vuoden pelaajaksi. Vuonna 2013 Törnqvist teki sopimuksen kauden 2012 cup-voittaja IL Høddin kanssa. Ensimmäisellä kaudellaan Törnqvist pelasi kauden jokaisessa sarjaottelussa, kantaen kädessään kapteeninnauhaa.

Törnqvist on edustanut nuorten maajoukkuetta ja alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta yhteensä neljä kertaa vuosina 2004–2006.

## Lähteet
Ohne dich

**Ohne dich** (Ilman sinua) on Rammsteinin 18. singlejulkaisu. Se levytettiin El Cortijo Studiolla Málagassa vuonna 2003. Ohne dichistä on tehty musiikkivideo, jossa Rammsteinin jäsenet kiipeävät vuorelle ja Till Lindemannin hahmo putoaa vuorelta kiipeämisvaiheessa ja murtaa jalkansa, ja lopussa kuolee.

## Kappaleet

# Ohne dich (Album Edit)
# Ohne dich (Mina Harker's Version - Laibachin remiksaus)
# Ohne dich (Sacred Mix - Sven Helbigin remiksaus)
# Ohne dich (Schiller Mix)
# Ohne dich (Under Byen Remix)
# Ohne dich (Beta Version)

## Aiheesta muualla
*Ohne dich -single Rammsteinin kotisivuilla
Juha Luoma

**Juha Luoma** (s. 10. tammikuuta 1981 Pori) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskus- ja laitapuolustaja.

Luoma on edustanut myös Jaroa ja PoPaa. Hän on pelannut 147 Veikkausliiga-ottelua, joissa hän ei ole tehnyt ainuttakaan maalia. Kovaotteisen pelityylinsä takia hän kuului Veikkausliigan eniten varoituksia kerääviin pelaajiin.

## Aiheesta muualla

* Juha Luoma UrheiluPorissa
Toni Hevonkorpi

**Toni Hevonkorpi** (s. 18. elokuuta 1978 Tampere) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. 

Hevonkorpi on edustanut Tampere Unitedia, johon hän siirtyi Ilveksestä joukkueen perustamisen yhteydessä. Hän teki Tampere Unitedin historian ensimmäiset maalit harjoitusottelussa Riihimäen Palloseuraa vastaan. Tampere Unitedin noustua Veikkausliigaan Hevonkorpi teki debyyttinsä pääsarjatasolla 19. kesäkuuta 2000 Rovaniemen Palloseuraa vastaan pelatussa vierasottelussa, jossa hän teki samalla ensimmäisen liigamaalinsa. Hän oli myös voittamassa Suomen mestaruutta kaudella 2001.

Tampere Unitedista hän siirtyi Vaasan Palloseuraan kaudeksi 2003 ja FF Jaroon kaudeksi 2004. Kaudeksi 2007 Hevonkorpi siirtyi KOO-VEE:seen ja oli junailemassa Ilveksen edustusjoukkueen paluuta pallokentille. Hevonkorpi pelasi Ilveksen edustusjoukkueessa kaudet 2008-2011 ja tämän jälkeen Ilveksen kakkosjoukkueessa alemmilla sarjatasoilla.

Hevonkorpi toimii nykyään Ilves Edustus Oy:n toimitusjohtajana, sekä Ilves ry jalkapallojaoston urheilutoimenjohtajana . Hän vastaa myös nuorten jalkapalloturnauksista ja on valmentajana Ilveksen Urheilukoulussa.

## Saavutukset
*Veikkausliiga
**Suomen mestari 2001
*A-nuorten SM-hopea kaudella 1997
*Suomen Cup
**Suomen Cupin pikkufinaalin hopea kaudella 2010

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Hevonkorvesta Ilveksen pelaajavalmentaja
*Toni Hevonkorpi Ilveksen sivuilla
*Keltavihreät palaavat kentille
*Jaro testaa Hevonkorpea
Alistair Smythe

**Alistair Smythe** on kuvitteellinen rikollinen Marvel Comicsin sarjakuvissa. Hän on Hämähäkkimiehen vihollinen. Yhdessä vaiheessa Alistair oli pyörätuolissa, mutta myöhemmin hän sai mahdollisuuden kävellä muututtuaan, mitä hän itse kutsuu, Lopulliseksi tappajaksi.

## Historia

## Voimat ja varusteet

## Alistair Smythe muissa medioissa

 
Alistair Smythe esiintyi useasti Hämähäkkimies-animaatiosarjassa. Hänen isänsä oli palkattu tuhoamaan Hämähäkkimies, Norman Osbornin toimiessa rahoittajana (joka työskenteli Kingpinin liikekumppanina), hänen isänsä epäonnistui ja hänen luultiin kuolleen laboratorionin räjähdyksessä, josta Alistair syytti mm. Hämähäkkimiestä. Kingpin palkkasi Alistairin rakentamaan lisää tappajarobotteja tuhoamaan Hämähäkkimies, mutta hän epäonnistui isänsä tavoin ja oli siitä lähtien Kingpinin apulaisena.

Suunnilleen sarjan puolessavälissä Kingpin kyllästyi Alistairin jatkuviin epäonnistumisiin ja muutti tästä Dr. Herbet Landonin avustuksella Lopullisen tappajan tuhoamaan Hämähäkkimies (Landon siirtyi Alistairin tilalle Kingpinin avustajana).

Alistair kuitenkin syytti edelleen Normania ja Hämähäkkimiestä isänsä "kuolemasta" ja kidnappasi Normanin ja vei hänet Kingpinin piilopaikkaan Hämähäkkimiehen seuratessa. Hämähäkkimiehen ansiosta hän sai kuitenkin selville, että hänen isänsä oli elossa, mutta syväjäädytettynä Kingpinin tietäessä asian. Alistair pakeni isänsä syväjäädytetyn ruumiin kanssa kun Hämähäkkimies sotki Kingpinin suunnitelmat jälleen kerran.

Alistair siirtyi Silvermanin palvelukseen, jotta hän saisi isänsä taas eloon ja pysyikin hänen palveluksessaan sarjan loppuun asti, eikä saanut isäänsä herätetyä.

Alistair esiintyi myös sarjan finaalijaksoissa toisessa maailmassa jälleen Kingpinin apulaisena, mutta ei pärjännyt monien maailmojen Hämähäkkimiehille ja hänen arvellaan kuolleen Kingpinin päämajan räjähdyksessä. 
Alistair Smythin äänenä oli Maxwell Caulfield.

Jaksot, jossa Alistair sarjassa esiintyi:

* 3 Tappajarobotti
* 4 Tappajarobottien paluu
* 7 Avaruuden asukas 1/3
* 8 Avaruuden asukas 2/3
* 11 Menninkäinen 1/2
* 12 Menninkäinen 2/2
* 14 Kavala kuusikko 1/2
* 15 Kavala kuusikko 2/2
* 17 Hämähäkkimutantti
* 18 Mutanttien kosto
* 24 Aikakivi
* 25 Ajan hammas
* 34 Mies ilman pelkoa
* 35 Lopullinen tappaja (muutetaan Lopullisesti tappajaksi)
* 46 Partners (ensimmäinen jakso, jossa Smythe esiintyy ilman Kingpiniä)
* 53 Häät
* 60 Vesimiehen paluu 2/2
* 61–63 Salatut sodat
* 64 Minä todella, todella vihaan klooneja (toisen maailman Alistair Smythe)
* 65 Jäähyväiset, Hämähäkkimies (toisen maailman Alistair Smythe)
Kvanttikenttäteoria

**Kvanttikenttäteoria** on fysiikan teoria, joka yhdistää kvanttimekaniikan ja klassisten kenttien teorian. Kvanttikenttäteorian avulla on mahdollista kuvata järjestelmiä, joissa hiukkasten lukumäärä ei pysy vakiona, vaan joissa hiukkaset voivat syntyä ja tuhoutua.

Kvanttikenttäteorian avulla on mahdollista yhdistää erityisen suhteellisuusteorian ja kvanttimekaniikan perusperiaatteet yhteen teoriaan, ja se on siksi keskeinen työkalu hiukkasfysiikassa. Epärelativistisia kvanttikenttäteorioita puolestaan käytetään yleisesti tiiviin aineen fysiikassa esimerkiksi suprajohtavuuden BCS-teoriassa.

Kvanttimekaniikassa klassisen mekaniikan suureet (kuten paikkakoordinaatit ja liikemäärät) muutetaan operaattoreiksi. Varsinainen aine kuvataan hiukkasina ja vuorovaikutukset klassisina kenttinä (kuten sähkökenttä). Kvanttikenttäteoriassa kvanttimekaniikan aaltoyhtälöiden (kuten Diracin yhtälö) ja klassisten kenttäyhtälöiden (kuten sähkömagnetismia kuvaavat Maxwellin yhtälöt) ratkaisut muutetaan operaattoreiksi. Kenttäoperaattorit esitetään luomis- ja hävittämisoperaattoreiden avulla. Luomisoperaattori luo tilaan yhden hiukkasen lisää ja hävittämisoperaattori vähentää siitä yhden hiukkasen.

Kvanttikenttäteorioiden rakentamisessa on kaksi yleisesti käytettyä tapaa. Niin sanottu *kanoninen formalismi* pohjautuu Hamiltonin mekaniikkaan. Hamiltonin formalismia mukaillen kullekin kentälle määritellään kanonisesti konjugoitu liikemäärä(kenttä). Kvanttimekaniikan kommutaattorisääntöjen oletetaan sitten olevan voimassa myös kenttäoperaattoreille. *Polkuintegraaliformalismissa* lähdetään puolestaan Lagrangen mekaniikan pohjalta. Alkutilan ja lopputilan välinen todennäköisyysamplitudi esitetään kompleksisena polkuintegraalina. Kunkin polun painoarvo (kompleksiluvun pituus) on sama, mutta vaiheen (argumentin) määrää polun klassinen vaikutus (Lagrangen funktion aikaintegraali).

Oikea tapa muodostaa jonkin teorian kvanttikenttäteoreettinen vastine ei ole yleensä etukäteen selvää, vaan saadun teorian tuloksia tulee verrata kokeisiin. Toistaiseksi on löydetty toimivat teoriat sähkömagnetismille, heikoille ja vahvoille vuorovaikutuksille. Gravitaatiolle toimivaa kvanttikenttäteoriaa ei ole löydetty.

## Lähteet
Yrjö Engeström

**Yrjö Engeström** (s. 1948 Lahti) on aikuiskasvatustieteen emeritusprofessori Helsingin yliopiston käyttäytymistieteellisessä tiedekunnassa.

Väitöskirjassaan Learning by Expanding (1987), hän on kehitellyt teoriaa ihmisten yleisestä toimintamallista. Hän on tehnyt kirjan Lev Vygotskin ja A.N. Leontjevin välittyneen toiminnan kolmiomallin pohjalta.

Engeström toimii myös viestinnän professorina Kalifornian yliopiston San Diegon kampuksella, jossa hän työskenteli Laboratory of Comparative Human Cognition -yksikön johtajana 1990–1995. Engeström on lisäksi Birminghamin yliopiston kunniatohtori.

Engeström toimi jo lukioaikoinaan Lauttasaaren yhteiskoulussa aktiivisesti teinipolitiikassa ja valittiin Teiniliiton kouluasiainsihteeriksi eli käytännössä pääideologiksi. Teiniliiton tavoitteeksi tuli perustaa Helsinkiin Summerhill-ideologiaan pohjautuva vapaa kokeilukoulu, mutta hanke hyytyi samaan aikaan käynnissä olleeseen peruskoulu-uudistukseen. Hankkeen tuloksena perustettiin edelleen toimiva päiväkoti, Pakilan Lastenpaikka.

Engeström valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2011.

Yrjö Engeströmin poika on Yhdysvalloissa asuva internetyrittäjä Jyri Engeström.

## Teokset
*Koulutus luokkayhteiskunnassa : johdatus kapitalistisen yhteiskunnan koulutusongelmiin, 1970. 
*Learning by Expanding, 1987.
*Training for change. New approach to instruction and learning in working life, 1994.
*Kehittävä työntutkimus: perusteita, tuloksia ja haasteita, 1995.
*Ekspansiivinen oppiminen ja yhteiskehittely työssä, 2004.
*Developmental Work Research: Expanding Activity Theory In Practice, 2005.
*From Teams to Knots: Activity-Theoretical Studies of Collaboration and Learning at Work, 2008.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yrjö Engeströmin haastattelu ''Europe's Journal of Psychology'' -lehdessä 2012 .
* Yrjö Engeströmin Helsingin yliopiston sivut .
* Engeströmin julkaisuja.
* Yrjö Engeström kertoo Teiniliiton kokeilukoulun perustamisesta 1969, Ylen Elävä arkisto.
Munkkikorppikotka

**Munkkikorppikotka** (*Aegypius monachus*) on tumma, maailman suurin korppikotka ja Euraasian suurin päiväpetolintu. BirdLife Suomen hyväksymän luokittelun mukaan se on *Aegypius*-suvun ainoa laji, mutta jotkin lähteet luokittelevat samaan sukuun myös korvakorppikotkan (*Torgos tracheliotus*).

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 100–120 cm ja siipien kärkiväli 250–295 cm. Koiraan paino 7–11,5 kg, naaraan 7,5–12,5 kg. Vanha lintu on tumman harmaanruskea, ja sen päälaki on vaalea, ja vaaleammassa kurkussa on musta juova. Nuori lintu on musta. Lähes samankokoisesta hanhikorppikotkasta eroina ovat pään väritys ja tasaleveät siivet. Vankeudessa munkkikorppikotka on elänyt 39-vuotiaaksi.

## Levinneisyys
Munkkikorppikotkan esiintymisalue kattaa Etelä-Euroopan Espanjasta aina Turkin kautta Aasian puolelle Kiinaan ja Intiaan saakka. Maailman kannan kooksi arvioidaan 7 200–10 000 paria, josta Euroopan osuus on 1 700–1 900 paria.Vuonna 2020 on aloitettu toimenpiteet munkkikorppikotkan palauttamiseksi Bulgariaan, missä se ei ole pesinyt vuoden 1993 jälkeen. Valmistelut sisälsivät muun muassa tekopesien rakentamista ja voimalinjojen eristämistä. Vuoden 2022 kesäkuussa Bulgariaan siirrettiin 17 nuorta lintua Espanjasta, jotka sijoitettiin aluksi laajaan totutustarhaan.

Munkkikorppikotka on varmasti havaittu Suomessa neljästi, vuosina 2010, 2014, 2018 ja 2024. Tarhakarkuriksi luokiteltu havainto Ylivieskan Raudaskylästä noin 10.–24. kesäkuuta 1976 hylättiin Rariteettikomitean uudelleenkäsittelyssä 30. elokuuta 2008.

Suomen ensimmäinen luonnonvaraisesti harhautunutta lintua koskeva havainto tehtiin 19. toukokuuta 2010 Mynälahdella Varsinais-Suomessa. Sieltä lintu jatkoi rannikkoa pitkin kohti itää ja ylitti rajan Vaalimaan raja-aseman kohdalta 21. toukokuuta 2010.

## Elinympäristö
Vuoristot, korkeat alpit ja laajat metsäalueet.

## Lisääntyminen

Pesä on tavallisesti puussa ja on valtava risupesä halkaisijaltaan 1,5–2 m. Pesintä tapahtuu helmi-huhtikuussa. Munii vain yhden munan, jota hautoo 50–62 vuorokautta.

## Ravinto

Munkkikorppikotka on haaskalintu, joka syö myös kiinni saamiaan liskoja, isoja hyönteisiä yms. sekä huonokuntoisia lintuja ja nisäkkäitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hongell, Harri 1978: Munkkikorppikotka *Aegypius monachus** ensi kerran Suomessa. - Lintumies 4.1978 s. 143. LYL.
*
Maijaliisa Rauste-von Wright

**Maijaliisa Rauste-von Wright** (o.s. **Rauste**; 12. maaliskuuta 1936 Helsinki – 15. helmikuuta 2026 Helsinki) oli suomalainen kasvatustieteilijä ja professori.

Rauste-von Wright toimi Tampereen yliopistossa kasvatustieteen apulaisprofessorina 1988–1996 ja Helsingin yliopistossa kasvatuspsykologian professorina 1996–2000. Hänen yhdessä miehensä Johan von Wrightin kanssa kirjoittamaansa konstruktivistista oppimiskäsitystä käsittelevää kirjaa *Oppiminen ja koulutus*, käytetään yleisesti yliopistojen ja korkeakoulujen oppikirjana.

Rauste-von Wright oli perustamassa Helsingin yliopistoon 1999 alkanutta kasvatuspsykologian luokanopettajalinjaa. Opintolinja on siinä suhteessa poikkeuksellinen, että se suunniteltiin yhteistyössä opiskelijoiden kanssa. Vuodesta 2005 alkaen linjan johtajana on toiminut Kirsti Lonka.

Rauste-von Wright kutsuttiin Suomen Tiedeseuran jäseneksi vuonna 1989.

## Teoksia
* *The image of man among Finnish girls and boys*. Diss. 1975.
* *On the life process of Finnish adolescents*. 1987.
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Yliopistolainen''-lehden artikkeli.
Bulgaria Air

**Bulgaria Air** () on bulgarialainen kansallinen lentoyhtiö, joka lentää Euroopan lentoja.

## Lentokohteet

*Itävalta: Wien
*Belgia: Bryssel
*Tšekki: Praha
*Tanska: Kööpenhamina
*Ranska: Pariisi
*Saksa: Berliini, Frankfurt am Main
*Irlanti: Dublin
*Israel: Tel Aviv
*Italia: Milano, Rooma
*Alankomaat: Amsterdam
*Portugali: Lissabon
*Venäjä: Moskova
*Espanja: Barcelona, Madrid, Málaga, Palma de Mallorca, Alicante
*Sveitsi: Zürich
*Yhdistynyt kuningaskunta: Lontoo, Manchester

## Laivasto

Laivaston keski-ikä heinäkuussa 2022 on 10,2 vuotta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Bulgaria Air – kotisivut
Aihiolääke

**Aihiolääke** () on lääkeaineen esimuoto, eli lääkeainemolekyylin ei-aktiivinen muoto, joka vasta elimistössä metaboloituu vaikuttavaksi lääkeaineeksi. Aihiolääkkeillä modifioidaan lääkeaineen fysikokemiallisia, farmaseuttisia ja biofarmaseuttisia ominaisuuksia tavoitteena esimerkiksi parantaa lääkeaineen rasvaliukoisuutta, vesiliukoisuutta, läpäisevyyttä solukalvon läpi tai hyötyosuutta. Aihiolääketeknologialla voidaan myös pidentää lääkeaineen vaikutusaikaa tai kohdentaa lääkeaineen vaikutusta esimerkiksi aivoihin tai syöpäsoluihin. Aihiolääke-teknologiaa voidaan soveltaa lääkkeen kaikkiin antoreitteihin ja -muotoihin (tabletti, liuos, voide, jne.).

## Aihiolääkkeitä
* Useimmat kliinisessä käytössä olevat ACE:n estäjät (mm. enalapriili, kinapriili, ramipriili ja silatsapriili) ovat aktiivisen lääkeaineen rasvaliukoisia estereitä, jotka vapauttavat aktiivisen aineen imeytymisen jälkeen (enimmäkseen maksassa).
* Avitsafonista muodostuu veressä diatsepaamia.
* Beta-laktaamiantibiootit, kuten pivampisilliini ja bakampisilliini ovat ampisilliinin rasvaliukoisia estereitä.
* Diasetyylimorfiini eli heroiini on morfiinin diasetyloitu johdos, josta aineenvaihdunnan seurauksena muodostuu morfiinia, 6-monoasetyylimorfiinia ja 3-monoasetyylimorfiinia.
* Dipivefriini on adrenaliinin dipivaloyylijohdos, jota käytetään glaukooman hoidossa.
* Erytromysiiniasistraatti on erytromysiinin aihiomuoto, joka imeytyy oraalisen annon jälkeen paremmin ja aiheuttaa vähemmän gastrointestinaalisia sivuvaikutuksia kuin erytromysiini. 
* Famsikloviiri hydrolysoituu elimistössä ja edelleen hapettuu maksassa tuottaen pensikloviiria.
* Fenytoiinifosfaatti on ionisoituvan fosfaattiryhmänsä vuoksi fenytoiinia vesiliukoisempi aihiolääke, joka elimistön fosfataasien vaikutuksesta vapauttaa aktiivisen lääkeaineen nopeasti annon jälkeen.
* Gammabutyrolaktonista sekä 1,4-butaanidiolista muodostuu veressä gammahydroksivoihappoa.
* Kandesartaanisileksitiili muuttuu esterihydrolyysin kautta imeytymisen yhteydessä ruoansulatuskanavassa kandesartaaniksi.
* Karisoprodolista muodostuu veressä meprobamaattia.
* Kefpodoksiimiproksetiili on kefpodoksiimin aihiomuoto.
* Kefuroksiimiaksetiili on kefuroksiimin aihiomuoto, jota voidaan käyttää oraalisesti.
* Kodeiini metabolisoituu kodeiini-6-glukuronidiksi ja morfiiniksi.
* Parkinsonin taudin hoidossa käytetty L-Dopa kulkeutuu aivoihin aktiivisen kuljetusmekanismin avulla ja dekarboksyloituu dopamiiniksi.
* Lisdeksamfetamiinista muodostuu veressä deksamfetamiinia.
* Nabumetoni hydrolysoituu maksassa aktiiviseksi 6-metoksi-2-naftyylietikkahapoksi, joka aikaansaa prostaglandiinin synteesiä estävän kipulääkevaikutuksen.
* Protonipumpun estäjät eli happosalpaajat muuntuvat aktiiviseen muotoon vasta nieltynä vatsahappojen muuntaessa ne aktiiviseksi sulfenamidiksi tai sulfeenihapoksi.
* Psilosybiini sekä psilasetiini metabolisoituvat psykoaktiiviseksi psilosiiniksi.
* Valasikloviiri on asikloviirin L-valiiniesteri, joka imeytyy paremmin ja vapauttaa täydellisesti ja nopeasti aktiivisen asikloviirin imeytymisen jälkeen. 

## Lähteet
* Järvinen T, Rautio J, Niemi R: Aihiolääkkeet. Duodecim 24:2564–2568, 1997
Johan von Wright

**Johan Magnus von Wright** (31. maaliskuuta 1924 Helsinki – 30. huhtikuuta 2015 Kemiönsaari) oli suomalainen psykologian tutkija ja filosofi. Johan von Wright nimitettiin vuonna 1983 Helsingin yliopiston soveltavan psykologian professoriksi.

Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1942 (Tölö svenska samskola). Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1950 ja Oxfordin yliopistosta filosofian tohtoriksi 1955. Hän teki opintomatkoja Englantiin vuosina 1949, 1951–1953 ja 1963.

Johan von Wright työskenteli Helsingin yliopiston psykologian laitoksen assistenttina 1952–1958. Hän oli Åbo Akademin psykologian dosentti vuodesta 1958 lähtien, ja Helsingin yliopiston psykologian dosentti vuodet 1960–1962. Svenska handelshögskolanin (Helsinki) psykologian apulaisprofessorina hän toimi vuonna 1960. Hän oli Turun yliopiston virkaatekevänä professorina 1958–1960 ja vuosina 1960–1983 professori sekä yhteiskunnallisen tiedekunnan dekaani vuosina 1969 ja 1973–1975. Hänellä oli Suomen Akatemian tutkijaprofessuuri 1975–1978. Helsingin yliopiston psykologian (erityisesti soveltavan psykologian) professorina hän oli vuodet 1983–1989. Hänellä oli useita luottamustehtäviä, hän toimi esimerkiksi Suomen psykologiliiton puheenjohtajana vuosina 1958–1967.

Yhdessä toisen vaimonsa Maijaliisa Rauste-von Wrightin kanssa hän kirjoitti laajasti käytetyn tenttikirjan *Oppiminen ja koulutus*.

Professori von Wright oli Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 1963, Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1974 ja Academia Europæan jäsen vuodesta 1991. Hän sai kunniatohtorin arvonimen vuonna 2008.

Johan von Wright kuului suomalaiseen von Wright -aatelissukuun. Hänen isänsä oli jääkärimajuri ja metalliteollisuusyhdistyksen johtaja Sven von Wright. Filosofi Georg Henrik von Wright oli Johan Wrightin serkku. Johan von Wrightin tytär on kasvatustieteen professori Moira von Wright ja poika on Åbo Akademin tietojenkäsittelytieteen professori Joakim von Wright.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Wampa

**Wampat**  ovat kuvitteellisia olentoja George Lucasin Tähtien sota -elokuvassa ja -oheismateriaalissa.

Wampat asuvat lumiplaneetta Hothilla. Ne väijyvät saalistaan loputtomilla lumikentillä ja syövät uhrinsa, joskus pakastavat ne. Wampat ovat suuria, valkoturkkisia ja sarvekkaita petoja. Imperiumin vastaiskun alkuperäisessä 1980 versiossa wampaa ei nähty kunnolla. Ainostaan osa vartalosta. Wamban pää nähtiin juuri ennen kuin se oli hyökkäämässä Luke Skywalkerin kimppuun. Vuonna 1997 Tähtien sodan alkuperäisen elokuvan 20-vuotisjuhlaksi muutoksia tehtiin elokuviin. Wampaa esimerkiksi muutettiin niin, että sen pää näyttää erilaiselta ja lisättiin kuva wampasta syömässä tauntaunia. Alkuperäinen lähikuva ennen kuin wampa hyökkää Luken kimppuun, säilytettiin eli se voidaan yhä nähdä uudemmissa versiossa esim vuoden 2004 DVD-julkaisussa, 2011 Blu-ray-julkaisussa sekä Disney+-suoratoistopalvelun 4K UHD-versiossa. 

Elokuvassa *[[Imperiumin vastaisku]]* yksi wampa surmasi tauntaunin, jolla Luke Skywalker ratsasti, ja raahasi pyörtyneen Luken luolaansa myöhemmin syötäväksi. Luke heräsi wampan synkässä luolassa pää alaspäin ja onnistui Voiman avulla saamaan valomiekkansa, vapautti itsensä, ja iski käden irti wampalta, joka yritti pysäyttää hänet.
Kirsti Lonka

**Kirsti Maaria Lonka** (s. 4. heinäkuuta 1961 Helsinki) on suomalainen kasvatuspsykologian professori Helsingin yliopistossa.

Lonka väitteli psykologian tohtoriksi vuonna 1997. Hänet nimitettiin Helsingin yliopiston kasvatuspsykologian dosentiksi vuonna 2000. Vuosina 2001–2005 Lonka toimi lääketieteen pedagogiikan professorina ja Oppimistutkimuskeskuksen (CUL) johtajana Karoliinisessa instituutissa Tukholmassa. Vuodesta 2005 hän on ollut kasvatuspsykologian professori Helsingin yliopiston käyttäytymistieteellisessä tiedekunnassa. Lonka johtaa Maijaliisa Rauste-von Wrightin aloittamaa kasvatuspsykologian luokanopettajalinjaa Helsingin yliopistossa.

Longan erityisosaamisalueita on muun muassa oppimisen tutkimus. Hän on tutkimustyössään keskittynyt erityisesti nuoren aikuisen oppimiseen. Hän on tutkinut esimerkiksi tekstistä oppimista, prosessikirjoittamista, opiskelijavalintoja, tietokoneavusteisia oppimisympäristöjä ja ongelmalähtöistä oppimista. Lisäksi hän on ollut mukana kehittämässä yliopisto-opetusta.

## Julkaisuja
* Aktivoiva opetus, Käsikirja aikuisten ja nuorten opettajille (1991)
* Explorations of constructive processes in student learning (1997) 
* Rohkene tutoroida, Opas oppimisen psykologiaan (1999)
* Tutkiva oppiminen, Älykkään toiminnan rajat ja niiden ylittäminen (1999)
* Muodonmuutos, Avauksia henkiseen kasvuun (2000)
* Aiotko opiskelijaksi? (2001)
* Writing as a learning tool integrating theory and practice (2001)
* Tutkiva oppiminen, Järki, tunteet ja kulttuuri oppimisen sytyttäjinä (2004)
* 
* Phenomenal learning from Finland (2018j
*Growing Minds-21st Century Competences and Digitalisation among Finnish Youth? (2018)
*Engaging leadership training – fostering social interaction skills through e-learning and blended solutions (2019)
*University students' epistemic profiles, conceptions of learning, and academic performance (2020)
*Ilmiölähtöinen oppiminen kasvatuspsykologian näkökulmasta (2020)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kirsti Longan kotisivut.
* [Kirsti Lonka Tuhat-tutkimustietojärjestelmässä](https://tuhat.halvi.helsinki.fi/portal/fi/persons/kirsti-lonka(3fdc32be-92ab-4354-96f8-8e0bbd31d74b).html).
Timo Järvilehto

**Timo Järvilehto** (s. 1946 Vaasa) on suomalainen psykologi ja emeritusprofessori. Järvilehto oli psykologian professorina Oulun yliopistossa vuodesta 1998  (apulaisprofessori vuodesta 1986).

Järvilehto opiskeli psykologiaa, fysiologiaa, filosofiaa, sosiologiaa ja musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa. Hän valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1969 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1973 Helsingin yliopistossa. Järvilehto on työskennellyt Saksassa Marburgin (fysiologian assistentti) ja Leipzigin yliopistoissa (Wilhelm Wundt -professori), Moskovassa (Venäjän Tiedeakatemia) sekä Helsingin, Joensuun ja Oulun yliopistoissa. Hän toimi Suomen psykologisen seuran puheenjohtajana vuosina 1975–1982.

Järvilehdon pääasialliset tutkimusalueet ovat aivotutkimus ja psykofysiologia, EEG-ongelmat (CNV, herätepotentiaalit), aistinfysiologia ja psykofysiikka, käyttäytymisen ja yksittäisten hermosolujen toiminnan rekisteröinti erityisesti ihmisen ääreishermostosta (mikroneurografia). Järvilehto on julkaissut useita aivotoiminnan periaatteita, oppimista ja koulutusta käsitteleviä teoksia.

Vuodesta 1990 lähtien Järvilehto on kehittänyt uudenlaista lähestymistapaa psykologisten ongelmien tarkasteluun nimikkeellä ”systeeminen psykologia”, joka perustuu eliö-ympäristö -järjestelmän teoriaan ja jossa pyritään yhdistämään 1900-luvun aikana kehittyneet keskeiset psykologiset suuntaukset (funktionalismi, behaviorismi, psykoanalyysi, kognitiotiede) yhtenäiseksi ja johdonmukaiseksi psykologiseksi teoriaksi.

Vuonna 1995 Järvilehto kirjoitti näkemyksensä koulusta seuraavasti: ”Koulusta on poistettava kiinteät työajat, ikävuosiluokat, numeroarvostelu, ylioppilaskirjoitukset, koulukokeet nykyisessä muodossa sekä koulun ikäsidonnaisuus ylipäänsä.”

## Teoksia
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Maasusi

**Maasusi** eli **termiittihyeena** (*Proteles cristata*) on yksi neljästä hyeenalajista. Sillä on koiramainen ulkonäkö ja etukäpälissä viisi varvasta. Maasusi on yöeläin, jonka ravintoa ovat pääasiassa termiitit. Vaikka hyeenoilla yleisesti on nisäkkäistä vahvimmat leuat, maasusi ei käy haaskoilla eikä tapa suuria eläimiä johtuen sen muita hyeenoita heikommista leuoista ja pienemmästä koosta.  Maasusi saa noin 2–4 pentua pentueessa ja kaksi pentuetta vuodessa.

Nisäkäsnimistötoimikunta ehdotti vuonna 2008 lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi *termiittihyeenaa*.

## Ulkonäkö ja koko
Maasusi painaa 8–14 kg ja on 85–105 cm pitkä. Sen turkissa on mustia raitoja kellanruskehtavalla tai tummanruskealla pohjalla. Niskasta hännäntyveen kulkee tuuhea harja. Jalat ovat yleensä lähes kokonaan mustat, säärissä on vaakasuuntaisia epäsäännöllisiä raitoja. Muiden hyeenoiden tapaan maasusillakin on pidemmät etujalat kuin takajalat.

Maasusi muistuttaa ulkonäöltään juovahyeenaa, mutta painaa vain neljänneksen sen painosta. Maasuden raidat ovat säännöllisemmät kuin juovahyeenan.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Maasutta esiintyy luonnonoloissa ainoastaan Afrikassa, jossa siitä on kaksi erillistä kantaa, eteläinen ja pohjoinen. Alueiden välillä on noin 1500 km välimatka. Levinneisyysalueet seurailevat Trinervitermes-suvun termiittien esiintymisaluetta.

Maasudet elävät avoimilla ruohotasangoilla tai pensasaroilla, eivät metsissä eivätkä aavikoilla. Ne syövät termiittejä, ja tyydyttävät termiittien avulla myös nesteen tarpeensa, joten ne voivat elää alueilla joissa ei ole juomavettä saatavana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Termiittihyeena (maasusi) (''Proteles cristatus'')
*iNaturalist: Termiittihyeena (''Proteles cristata'')
*ITIS: ''Proteles cristata'' 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Proteles cristata''
Ruostepääsky

**Ruostepääsky** (*Hirundo daurica*) on haarapääskyä muistuttava pieni varpuslintu. Tunnetaan myös tieteellisellä nimellä *Cecropis daurica*.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 14–19&nbsp;cm, siipien kärkiväli 24–32&nbsp;cm ja paino 15–20&nbsp;g. Habitukseltaan muistuttaa lähinnä haarapääskyä, mutta siivet hieman pyöreäkärkisemmät ja lyhyemmät, sekä pyrstö hieman lyhyempi. Väritys: päältä sinimusta, alta vaalea, yläperä vaalea, niska ruskea. Haarapääskyn tumma rintavyö puuttuu ruostepääskyltä.

## Esiintyminen
Aasian keski- ja eteläosat, päiväntasaajan pohjoispuolinen Afrikka ja Euroopan eteläosat. Suomessa tavataan muuttoaikoina vuosittain. Ei ole pesinyt Suomessa. Euroopan pesimäpopulaatio kooltaan 41&nbsp;000–132&nbsp;000 paria.

## Elinympäristö
Vuoristot ja rannikoiden jyrkänteet. Talvehtii Afrikan savanneilla ja avomailla sekä aavikoilla.

## Lisääntyminen

Rakentaa pesän savesta ja ruohonkorsista kuten haarapääsky, varustettuna lyhyellä putkimaisella lentoaukolla. Pesä sijaitsee kalliojyrkänteessä, silloissa, moskeijoissa tms. ihmisen rakennelmassa. Munia on 3–5, ja molemmat puolisot hautovat 2 viikkoa.

## Ravinto

Ruostepääskyn ravintoa ovat ilmameren hyönteiset ja muut selkärangattomat. Sadesäällä se voi poimia termiittejä maasta. Lintu seurailee mielellään kamelilaumoja niiden ulostekasoissa parveilevia kärpäsiä napsien.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Palmgren, Jörgen, Rauste, Visa & Salonen, Vesa 1978: Ruostepääsky *Hirundo daurica** Lemlandin Lågskärillä. – Lintumies 4.1978 s. 144–145. LYL.
*Kuvia ruostepääskyistä