open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ihmissusi Pariisissa

**Ihmissusi Pariisissa** (*An American Werewolf in Paris*) on yhdysvaltalainen ihmissusielokuva vuodelta 1997. Elokuvan ohjasi Anthony Waller ja sen käsikirjoittivat Tim Burns, Tom Stern ja Waller. Pääosissa elokuvassa ovat Tom Everett Scott, Julie Delpy, Vince Vieluf, Phil Buckman, Julie Bowen ja Pierre Cosso.

## Juoni
Elokuva on yleisrakenteeltaan jatkoa elokuvalle *[[Ihmissusi Lontoossa]]*. Alkuosan jälkeen elokuvan tapahtumat alkavat Pariisin Eiffel-tornissa, jossa kolme yhdysvaltalaista turistia suunnittelevat benji-hyppyä. He huomaavat itsemurha-aikeissa olevan tytön ja heidän onnistuu estää itsemurha hyppyynsä tarkoitetun köyden avulla. Yksi nuorista ihastuu tyttöön ja pyytää tyttöä viettämään iltaa kanssaan. Pian tapahtumat saavat oudon käänteen ja todelliset taustat alkavat tulla esiin.

Elokuvassa on etenkin alkupuolella komediallisia aineksia, jotka jäävät sivuun palatakseen osittain loppuratkaisussa. Ihmissudet on toteutettu pääosin tietokonetekniikalla. Ihmissusitaruston perinteiset piirteet ovat elokuvassa hyvin erotettavissa.

## Näyttelijöitä

## Lähteet
*An American Werewolf in Paris -elokuvan VHS-julkaisu, Anthony Waller 1997, Hollywood Pictures
Batman: Rise of Sin Tzu

**Batman: Rise of Sin Tzu** on Ubisoft Montrealin kehittämä ja Ubisoftin julkaisema toimintapeli, joka perustuu DC Comicsin supersankariin Batmaniin ja televisiosarjaan *[[The New Batman Adventures]]*. Peli julkaistiin vuonna 2003 Xboxille, PlayStation 2:lle, Game Boy Advancelle ja Nintendo GameCubelle.

## Pelaaminen
Batmanilla on käytössään kaikki vyössään olevan vempaimet, sekä useita kamppailu- ja taisteluliikkeitä.

## Juoni
Batman kohtaa uuden rikollisen Sin Tzun, joka muuttaa Gotham Cityn pahaan kriisiin. Apunaan Batmanilla on Robin, Nightwing ja Batgirl, joiden avulla hänen on taisteltava erilaisissa paikoissa pitkin Gothamia etsiäkseen Sin Tzuta. Matkalla Batman kohtaa omia tuttuja vihollisiaan, kuten Banen, Savinaaman ja Linnunpelättimen.

## Äänirooleissa

## Aiheesta muualla
* 
*
Siperianleppälintu

**Siperianleppälintu** (*Adelura erythronota*) on aasialainen varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 16 cm, siipien kärkiväli 25,5–27 cm ja paino keskimäärin noin 18 g. Kooltaan siperianleppälintu on hiukan leppälintua suurempi. Juhlapukuinen koiras muistuttaa koirasleppälintua, mutta sen päälaki on harmaa, naamari tummanharmaa ja kapeampi, ja siipien yläpeitinhöyhenistä muodostuu kaksi valkoista siipijuovaa. Naaras ja nuori lintu ovat ruskehtavaselkäisiä, vatsapuolelta harmaanpunertavia, ja niiltä puuttuvat selkeät siipijuovat. Kaikissa puvuissa hyvä tuntomerkki on ruosteenpunainen pyrstö, jota lintu nostelee ylösalas, toisin kuin pyrstöään värisyttävä leppälintu.

## Esiintyminen
Siperianleppälintu elää Etelä-Siperiassa, Tienšan-vuoristossa, Altain alueella ja siitä itään Luoteis-Mongoliaan. Sen elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä. Laji on muuttolintu, joka talvehtii Afganistanissa, Turkmenistanissa, Pakistanissa ja Himalajan länsiosissa.

## Elinympäristö
Siperianleppälintu asuu vuoristossa kuusen kasvualueen rajoille noin 5&nbsp;400 metrin korkeudelle saakka. Se suosii kuivien rinteiden harvakasvuisia metsiä ja korkeakasvuisia pensaikkoja, ja välttelee tiheäkasvuisia sulkeutuneita metsiä ja matalia pensaikkoja. Talveksi se laskeutuu alarinteiden jokilaaksoihin ja puutarhoihin.

## Lisääntyminen
Siperianleppälintunaaras rakentaa pesän maahan pensaan, mättään tai kiven suojaan. Se munii tavallisesti neljä tai viisi munaa, joita se hautoo 14–16 päivää. Molemmat emot ruokkivat poikasia, jotka lähtevät pesästä 16–18 päivän ikäisinä. Pesii usein kahdesti kesän aikana, joskus jopa kolmasti.

## Ravinto
Siperianleppälinnun ravintoa ovat hyönteiset ja muut pienet selkärangattomat suurimman osan vuotta, talvella marjat ja hedelmät.

## Lähteet
* Cramp, Stanley (päätoim.) 1988: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa, V. – Oxford University Press. Hongkong. 

### Viitteet
Léon Olphe-Galliard

**Victor Aimé Léon Olphe-Galliard** (27. lokakuuta 1825 Lyon Ranska – 2. helmikuuta 1893 Hendaye) oli ranskalainen lintutieteilijä.

Olphe-Galliard julkaisi luettelon Lyonin alueen linnuista *Catalogue des oiseaux des environs de Lyon* 1891.

Hän nimesi sepelleppälinnun (*Phoenicurus moussieri*) 1852.

## Lähteet
* Musée Muséum Départemental, Gap 

### Viitteet
Lohtajan vaakuna

**[[Lohtaja|Lohtajan]] kunnanvaakuna** on saanut aiheensa kunnan vanhasta sinetistä ja sijainnista. Pitäjän vanhassa sinetissä oli kuvattuna masuuni, ja aaltokoroinen kärki viittaa kunnan sijaintiin Pohjanlahden rannikolla.

Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 17. toukokuuta 1951. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä aaltokoroinen hopeakärki, jossa punainen, puna-kultaliekkinen masuuni”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009 Lohtajan liityttyä osaksi Kokkolan kaupunkia.

## Lähteet
*
Pälli

**Pälli** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Pälli, kylä Saimaan kanavan varrella Venäjän raja-alueella
* Pällin vesivoimalaitos Oulujoessa Muhoksella
* Aune Rättyä-Pälli (1936–1980), suomalainen ooppera- ja liedlaulaja ja laulunopettaja
* Erkki Pälli (1935–2018), äänilevytuottaja, musiikki- ja radiotoimittaja ja kirjailija
* Olavi Pälli (1939–2002), suomalainen viulutaiteilija, Simo Pällin poika
* Sauli Pälli (1912–1960), suomalainen mäkihyppääjä ja yhdistetyn hiihtäjä
* Simo Pälli (1906–1984), taidemaalari
* Seppo Pälli (1935–1993), taidemaalari, Simo Pällin poika
Toholammin vaakuna

**Toholammin kunnanvaakuna** on puhuva vaakuna. Vanha murresana ”totto” tarkoittaa vartiotulta, ja vaakuna kuvaa vartiotulien ketjua.

Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 28. toukokuuta 1952. Vaakunan selitys on ”hopeakentässä alainen, musta, yläpuoleltaan oksakoroinen polviorsi; kustakin sakarasta nousee punainen tulenlieska”.

## Lähteet
*
Anna Maria Perez de Taglé

**Anna Maria Francesca Enriquez Perez de Taglé** (s. 23. joulukuuta 1990 San Francisco, Kalifornia) on flippiiniläis-yhdysvaltalainen teininäyttelijä, laulaja ja malli. Hän on tullut tutuksi muun muassa elokuvasta ''Camp Rock'', jossa hän näytteli Ellaa sekä tv-sarjasta ''Hannah Montana'', jossa näytteli Miley Stewartin kiusaajaa Ashley Dewittiä. Hän myös näyttelee uudessa ''Fame''-elokuvassa.

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
*
Sepelleppälintu

**Sepelleppälintu** (*Phoenicurus moussieri*) on Luoteis-Afrikassa elävä varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 12&nbsp;cm, siipien kärkiväli 18,5–20,5&nbsp;cm ja paino keskimäärin noin 15&nbsp;g. Kooltaan sepelleppälintu on hiukan leppälintua pienempi. Juhlapukuinen koiras on alapuolelta ruosteenpunainen, selkäpuolelta tummanruskea tai musta, sen päälaki ja posket ovat mustat, siivellä on suuri valkoinen laikku ja valkoinen silmäkulmanjuova levenee korvien takana laikuksi. Naaras ja nuori lintu ovat ruskehtavaselkäisiä, vatsapuolelta punertavia, ja vain nuorella koiraalla on siivellä valkoinen kuvio. Kaikissa puvuissa hyvä tuntomerkki on ruosteenpunainen pyrstö, jonka keskimmäiset sulat ovat mustia. Se värisyttelee pyrstöään kuten leppälintu.

## Esiintyminen
Sepelleppälintu elää Luoteis-Afrikassa Marokossa, Algeriassa ja Tunisiassa. Pesimähavainto on myös Libyasta. Sen elinympäristön ala on noin 400&nbsp;000 neliökilometriä. Laji on enimmäkseen paikkalintu, joka voi muuttaa talveksi lyhyen matkaa vuorten juurille ja alaville maille.

## Elinympäristö
Sepelleppälintu asuu sekä vuoriston että alavien maiden kuivilla, kivikkoisilla pensaikko-ja metsäalueilla, Atlasvuorilla kolmen kilometrin korkeudelle saakka. Talveksi se laskeutuu alavien maiden laaksoihin ja pensaikkoihin.

## Lisääntyminen

Sepelleppälintu rakentaa pesänsä maahan pensaan, mättään tai kiven suojaan, joskus puun tai muurin rakoseen. Naaras munii tavallisesti neljä tai viisi munaa, keskimäärin 4,2. Molemmat emot ruokkivat poikasia. Laji voi joskus pesiä kahdesti kesän aikana.

## Ravinto
Sepelleppälinnun ravintoa ovat hyönteiset ja muut pienet selkärangattomat eläimet.

## Lähteet
* Cramp, Stanley (päätoim.) 1988: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa, V. – Oxford University Press. Hongkong. 

### Viitteet
Batman: The Animated Series (videopeli)

**Batman: The Animated Series** on marraskuussa 1993 julkaistu tasohyppely, joka perustuu DC Comicsin supersankariin Batmaniin ja samannimiseen televisiosarjaan *[[Batman (vuoden 1992 animaatiosarja)|Batman]]*. Pelin julkaisi ja kehitti Konami Game Boylle.

## Pelaaminen
Pelissä seikkaillaan Batmanilla viiden tason verran, joissa ovat vastassa Jokeri, Linnunpelätin, Pakkasherra, Kissanainen, Myrkkymuratti, Arvuuttaja ja Pingviini. Pelin aikana pelaaja voi pelata myös Robinilla muutamassa kentässä.

## Aiheesta muualla
*
Tiikeripussikissa

**Tiikeripussikissa** eli **täplähäntäkvolli** (*Dasyurus maculatus*) on pussieläimiin kuuluva nisäkäslaji. Tiikeripussikissat elävät Pohjois- ja Itä-Australian sade- ja eukalyptusmetsissä, lisäksi niitä tavataan myös Tasmaniassa.

## Piirteet
Tiikeripussikissa painaa 2–3 kiloa, sen ruumis on 40–47 senttiä pitkä ja häntä 34–50 senttiä pitkä. Sen väritys vaihtelee tummanruskeasta vaaleanruskeaan ja sen kehoa ja häntää peittävät valkoiset täplät. Tiikeripussikissan ravintoa ovat pikkunisäkkäät, linnut ja hyönteiset. Eläimen lisääntymisaika on touko-elokuussa, Australian talven aikana. Kantoaika kestää 21 päivää ja pesueessa on enintään viisi poikasta. Poikaset vieroitetaan neljän ja puolen kuukauden ikäisinä ja ne saavuttavat sukukypsyyden ensimmäisen elinvuotensa lopussa.

## Suojelu
IUCN on listannut tiikeripussikissan uhanalaisuusluokitukseltaan silmälläpidettäväksi lajiksi. Australian ympäristövirasto luokittelee lisäksi sen pohjoisen alalajin erittäin uhanalaiseksi. Tiikeripussikissan suurimpia uhkia ovat elinympäristön tuhoutuminen ja kilpailu kettujen sekä kissojen kanssa. On myös mahdollista että ketut ja kissat syövät tiikeripussikissoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Animal Diversity Web: ''Dasyurus maculatus''
Virius Lupus

**Virius Lupus** (200-luku) oli arvostettu roomalainen senaattori 200-luvun lopulla. Hän oli kotoisin ansioituneesta Viriusten suvusta, joka nousi keisari Aurelianuksen aikana merkittävimpien sukujen joukkoon. Todennäköisesti hän oli *[[konsuli|consul suffectus]]* jossakin vaiheessa. Myöhemmin hän oli Arabian provinssin maaherra roomalaisten vallattua Palmyran vuonna 272. Tämän jälkeen hän toimi myös Syria Coelen maaherrana, mahdollisesti vielä Aurelianuksen aikana. Kun Sol Invictukselle pyhitetty temppeli vihittiin käyttöön Roomassa 25. joulukuuta 275, Lupus nimitettiin kultin asioita hoitavan pappiskollegion (*pontifices dei Solis*) jäseneksi. Vuonna 278 hän oli konsulina yhdessä keisari Probuksen kanssa. Samana vuonna hän toimi myös Rooman kaupunginprefektinä (*praefectus urbi*).

Hän saattoi olla vuoden 232 konsulin Lucius Virius Lupuksen poika.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Hännätöntanrekki

**Hännätöntanrekki** eli **isotanrekki** (*Tenrec ecaudatus*) on madagaskarilainen tanrekkien heimoon (*Tenrecidae*) kuuluva nisäkäs. Se on *Tenrec*-suvun ainoa laji.

## Levinneisyys
Hännätöntanrekki elää alkuperäisenä lajina Madagaskarilla, jossa se on hyvin yleinen. Sitä on siirretty myös Komoreille, Maskareenien Réunionille ja Mauritiukselle sekä Seychelleille. Siirtoistutusten alkuperäisenä syynä on ollut saada tanrekeista ruokaa kasviplantaasien työntekijöille.

## Tuntomerkit
Hännätöntanrekki on vaatimattoman näköinen 26–39&nbsp;cm pitkä eläin, jolla on lyhyt, 1–1,5&nbsp;cm:n mittainen häntä. Urokset ovat naaraita suurempia ja ne voivat kasvaa noin 1,5&nbsp;kg painaviksi. Hännätöntanrekin turkissa on sekä karvoja että kovia piikkejä.

## Lisääntyminen

Naaras synnyttää 58–64 vuorokauden kantoajan jälkeen 16–32 poikasta. Imetysaika kestää 25–30 vuorokautta, minkä jälkeen on yleensä vielä 12–16 poikasta elossa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Jäähdyspohja

**Jäähdyspohja** tai joskus myös Jähdyspohja on kylä Virtain kaupungissa Pohjois-Pirkanmaalla. Jäähdyspohjaan kuuluu useita kyläkuntia: Nuuttikylä, Jäähdyskylä, Leveelahti sekä Paavolanperä. Ympärivuotisia asukkaita Jäähdyspohjassa on kolmisensataa. Jäähdyspohjassa sijaitsevat Torisevan-järvet: Alainen, Keskinen ja Yläinen Toriseva.

Jäähdyspohjassa sijaitsi aikoinaan Virtain vanhainkoti, joka paloi vuonna 1979. Sen paikalle on myöhemmin pystytetty muistomerkki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
EFPTA

**EFPTA** (European Federation of Psychology Teachers' Associations) on Euroopan Psykologian Opettajien Yhdistysten Liitto. Sen tarkoituksena on tukea psykologian opettajia ja psykologian opetusta erityisesti toisella asteella. Yhdistys perustettiin 28.3.2004 ja siihen kuuluu tällä hetkellä 11 jäsentä/yhdistystä.

Liitto järjestää kaksi kertaa vuodessa seminaareja tai kongresseja eri puolilla Eurooppaa. Lisäksi toiminnasta kerrotaan kotisivun ja kaksi kertaa vuodessa ilmestyvän jäsenlehden välityksellä.
Elämänkaaripsykologia

**Elämänkaaripsykologia** on kehityspsykologian alaan kuuluva psykologian osa-alue, jossa tutkitaan, miten elämänkaaren eri tapahtumat vaikuttavat ihmisen kehitykseen. Ihmisen kehityksen ajatellaan jatkuvan koko elämän ajan ja ihmisen varhaisempi kehitys heijastuu myöhempään kehitykseen. Ihminen ohjaa aktiivisesti kehitystään, mutta ympäristö, ja toisaalta biologiset tekijät, asettavat kehitykselle mahdollisuuksia ja rajoituksia.

Elämänkaaripsykologian merkittävän teoreetikon Daniel Levinsonin mukaan  mukaan elämä on 6-8 vuotta kestävien vakaiden vaiheiden ja siirtymien vuorottelua. Siirtymävaiheessa ihminen tarkastelee tilannettaan, pohtii tekemiään valintoja ja muuttaa niitä ajatellen seuraavaa elämänvaihetta.

## Lähteet
Type 100

**Type 100** on Keisarillisen Japanin armeijan vuonna 1939 kehittämä konepistooli, jota käytettiin toisessa maailmansodassa vuosina 1942–1945. Lukon kehys oli valmistettu raudasta ja piipun vaippa on rei’itetty. Piipun suussa on suujarru. Ase käytti 8mm Nambu-pistoolinpatruunaa ja se oli varustettu eteenpäin kaareutuvalla tankolippaalla, johon mahtui 30 patruunaa. Sen tulinopeus on 450 lks/min. Aseesta oli kaksi versiota. Kokurassa sijaitsevan valtion asevarikon valmistama kiinteätukinen ja Nagoyassa valmistettu, taittuvatukinen versio.
 
## Historia ja käyttö

Japanin keisarillinen armeija hyväksyi konepistoolit hyvin hitaasti. Tyyppi 100/40 otettiin käyttöön vasta vuonna 1940. Armeija oli vanhoihin perinteisiin vedoten vaatinut että kaikkiin aseisiin voitiin kiinnittää pistin, joten tyyppi 100/40 oli varustettu piipun alle sijoitetulla pistimen kiinnitysputkella. Tyyppi 100/40 osoittautui monin kohdin epäonnistuneeksi. Syitä oli muun muassa runsaat toimintahäiriöt sekä valmistukseen sopimaton monimutkainen rakenne. Niitä valmistettiinkin vain noin 10 000 kappaletta. Vuonna 1944 otettiinkin käyttöön paranneltu 100/44 versio. Tämä ase oli helpompi valmistaa, sillä mahdollisimman monet osat valmistettiin hitsaamalla. Lisäksi aseesta poistettiin pistimen kiinnitystanko. Tulinopeus nostettiin samalla lukemiin 800 lks/min.
FCC (mittayksikkö)

**FCC** on Yhdysvaltain lääkeinstituutin (*Institute of Medicine*) laatiman standardin mukainen ruoka-aineiden kemiallisten ainesosien puhtautta ja vaikuttavuutta mittaava yksikkö. FCC tulee sanoista *Food Chemical Codex* ja viittaa lääkeinstituutin julkaisemaan teokseen, jossa määritellään ruoan kemiallisten ainesosien ominaisuuksia.

FCC-yksikkö mittaa aineen suhteellista vaikuttavuutta kehossa. Sen vuoksi yksikköä ei voi suoraan ilmaista aineen määränä (mg). Vaikuttavuus riippuu kemiallisen aineen valmistusmenetelmästä ja on osittain riippumaton sen määrästä.

FCC-yksikkö tunnetaan yleisemmin apteekeissa myytävistä laktoosin pilkkomiseen tarkoitetuista laktaasientsyymituotteista. Ne on tarkoitettu ihmisille, joilla on laktoosi-intoleranssi ja jotka haluavat syödä laktoosia sisältäviä maitotuotteita.
Billy Burke

**Billy Burke** (s. 25. marraskuuta 1966 Bellingham, Washington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa *[[Twilight (elokuvasarja)|Twilight]]*-elokuvasarjassa Bella Swanin isää Charlieta ja televisiosarjassa *[[24 (televisiosarja)|24]]* Gary Mathesonia.

## Ura
Burke on näytellyt monissa televisiosarjoissa, kuten *[[Star Trek: Deep Space Nine]]* (jaksossa ”Second Skin”), *[[Viiden juttu]]*, *[[Gilmoren tytöt]]*, *[[Karen Sisco]]*, *[[Fringe – rajamailla]]*, *[[Monk (televisiosarja)|Monk]]* ja *[[Ratkaisija]]*.

Burke on näytellyt muun muassa elokuvissa *[[Jane Austen's Mafia!]]* (1998), *[[Tappava seitti]]* (2001) ja *[[Final Jeopardy]]* (2001), jossa hän näytteli pääroolia. Vuonna 2007 hän esiintyi sivuroolissa elokuvassa *[[Rakkauden kahvila]]*. Tilannekomediassa *[[My Boys]]* hän esittää Bobbyn Jack-veljeä. Hän näyttelee etsivä Eric Boxia elokuvassa *[[Untraceable]]*.

Burke näytteli vuonna 2008 elokuvassa *[[Twilight – Houkutus]]* Bella Swanin isää poliisipäällikkö Charlie Swania ja jatkoi roolissa myös elokuvasarjan myöhemmissä osissa *[[Twilight – Uusikuu]]* (2009), *[[Twilight – Epäilys]]* (2010), *[[Twilight – Aamunkoi, osa 1]]* (2011) ja *[[Twilight – Aamunkoi, osa 2]]* (2012). Hän näytteli vuosina 2012–2014 NBC-kanavan tieteis-draamasarjassa *[[Revolution (televisiosarja)|Revolution]]* yhtä sarjan päärooleista, Miles Mathesonia.

## Filmografia

## Aiheesta muualla
*
Yhteisöllinen kiusaaminen

**Yhteisöllinen kiusaaminen** on  yksi kiusaamisen vakavimmista muodoista. Yhteisöllisessä kiusaamisessa kiusaaja on muun yhteisön mielestä viaton uhri, kun taas kiusattua pidetään yleensä sairaana, siis perustavasti kyvyttömänä noudattamaan normeja. Kiusaaja pystyy alistamaan toisia, koska yhteisön normit ovat sokeita alistamiselle. Yhteisö uskoo, että se on virheetön eikä se tarvitse keinoja estää niinkin äärimmäisiä ongelmia. Kiusaajan epäsosiaalisuus voi siis olla myös yhteisön tuote ja yhteisön epärationaalisuuden tuote.

## Yhteisöllisen kiusaamisen muotoja
* Hyljeksintä
* Koulukiusaaminen
* Nöyryyttäminen
* Panettelu
* Pelottelu
* Simputus
* Syrjintä
* Työpaikkakiusaaminen
* Vitsailu

## Kirjallisuutta
*Björkqvist K.  Lagerspetz K. & Kaukiainen A. (1992). Do Girls Manipulate And Boys Fight?: Developmental Trends In Regard To Direct And Indirect Aggression. Aggressive Behavior,18, 117-127.
*Bukowski W. & Sippola L. (2001). Groups, Individuals, And Victimization: A View Of The Peer System. In Juvonen J. and Sandra S (Toim.) (2001). Peer Harassment in School: *The Plight of the Vulnerable and Victimized. The Guilford Press. New York. . p 355-377.
*Flinck A. ja Iivari J. (2004) Lähisuhdeväkivalta sovittelussa. Sakes, Helsinki.
*Hamarus P. (2006)  Koulukiusaaminen ilmiönä  Yläkoulun oppilaiden kokemuksia kiusaamisesta. Jyväskylä studies in education, psychology and social research 288
*Iivari J. (1991) Rikosten ja riitojen vaihtoehtosovittelu refleksiivisen oikeuden konseptiossa. Sosiaali- ja terveyshallitus. Tutkimuksia 12/1991. VAPK-kustannus. Helsinki
* Lagrespetz, Kirsti. (1998). Naisten aggressio. Hämeenlinna: Tammi. 
*Oksanen A. & Räsänen P. (2009) Yhteisöllisyydellä on keskeinen merkitys väkivaltatapauksien käsittelyssä teoksessa Hoikkala Tommi & Suurpää Leena (toim.) Kauhajoen jälkipaini Nuorisotutkijoiden ja ammattilaisten puheenvuoroja Nuorisotutkimusverkosto Nuorisotutkimusseura 
* Saarikoski, Helena. (2006). Kataus, juoru, kiusaaminen - esseitä henkisestä yhteisöväkivallasta. Jyväskylä: Nemo.  
*Salmivalli C. (1998) Not only bullies and victims. Participation in harassment in school classes: some social and personality factors, Turun yliopisto, väitöskirja.
*Solantaus T.i (2008), Kiusaamisen salatut muodot. Helsingin Sanomat 4.9.2008
*Tolonen T. (2001) Nuorten kulttuurit koulussa  - ääni, tila ja sukupuolten arkiset järjestykset. Nuorisotutkimusseura. Helsinki.   
*Vartia-Väänänen M. (2001) Workplace bullying – A study on the work environment, well-being and health People and Work. Research Reports 56. Finnish Institute of Occupational Health

## Aiheesta muualla
*Salmivalli C. ym. (1996). Bullying As A Group Process: Participant Roles and Their Relations to Social Status Within The Group. Aggressive Behaviour, 22, 1, p1-15.
*Kaukiainen, A. ym. (1999) The Relationships Between Social Intelligence, Empathy, And Three Types Of Aggression. Aggressive Behavior 25: 81-89.
*Yhteisöllinen kiusaaminen
Timo Mäkelä

**Timo Veikko Mäkelä** (s. 31. maaliskuuta 1951 Hauho) on suomalainen sarjakuvataiteilija ja pilapiirtäjä. Hänen laajaan tuotantoonsa kuuluu useita sanomalehtisarjakuvia sekä sarjakuvaromaaneja ja -novelleja. Mäkelä on muun muassa piirtänyt *[[Ilta-Sanomat|Ilta-Sanomiin]]* poliittisia pilapiirroksia vuodesta 1980 nimimerkillä ”Timppa”. Vuosina 1979–2005 hän piirsi poliittista satiiria sarjakuvina *[[Kansan Uutiset|Kansan Uutisiin]]*. Lisäksi *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomissa]]* on julkaistu hänen sarjakuvaansa *Minun elämäni*.

## Elämä ja ura
Mäkelä opiskeli Taideteollisen korkeakoulun graafisella linjalla vuosina 1969–1972. Samaan aikaan opiskelivat muun muassa Tarmo Koivisto ja Mauri Kunnas. 1970-luvulla Mäkelä kuvitti levynkansia muun muassa Hectorille (*[[Hectorock I]]*, 1974) ja Erkki Junkkariselle. Hän kuvitti myös vasemmistolaisten nuorten *[[Raketti (lehti)|Raketti]]*-lehteä ja toimi Postin graafikkona.

Vuonna 1989 Mäkelä palkittiin Suomen sarjakuvaseuran Puupää-hatulla. Vuonna 1998 hän sai Kemin sarjakuvapäivillä Lempi Grand Prix -palkinnon koko tuotannostaan. Vuonna 2001 Mäkelä sai taiteen valtionpalkinnon. Hänelle on myönnetty myös viisivuotinen valtion taiteilija-apuraha 2009.

## Tuotanto
### Sanomalehtisarjakuvia
* *Peikkonen* (Ilta-Sanomat 1983–1986) 
* *Häjyt* (Aamulehti 1987–1997)
* *Kalliokadun blues* (Helsingin Sanomat 1996)
* *Pieniä julmia tarinoita* (Helsingin Sanomat 1997–1999), yhdessä Merja Heikkisen kanssa
* *Minun elämäni* (Helsingin Sanomat 2001–2013, Suomen Kuvalehti 2013–)

### Pilapiirroskokoelmia
* 
* 
* 

### Sarjakuva-albumeita
* 
* *Pieniä julmia tarinoita*, sanomalehtisarjakuvia (Otava 1998)
* *Puuroa vai velliä – Pieniä julmia tarinoita 2*, sanomalehtisarjakuvia (Otava 1999)
* *Lakana ja muuta pyykkiä – Pieniä julmia tarinoita 3*, sanomalehtisarjakuvia (Otava 2003)
* 
* *Minun elämäni*, sanomalehtisarjakuvia (Arktinen Banaani 2002) 
* *Kaikki pienet julmat tarinat*, sanomalehtisarjakuvia (Otava 2003) 
* 
*  (Käännetty vuonna 2015 venäjäksi nimellä *Эмиль и Софи*.)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Turunen, Joonas: Poliittinen sarjakuva pohtii seuraavaa presidenttiä. Yle Uutiset. 24.9.2009.
Eija Timonen

**Eija Timonen** (s. 1954) on suomalainen mediatutkija, folkloristi, lastenkirjailija ja Lapin yliopiston mediatieteen professori. Hän on akateemiselta oppiarvoltaan taiteen tohtori ja filosofian lisensiaatti. 

## Työ
Timonen työskentelee mediatieteen professorina Lapin yliopiston taiteiden tiedekunnassa. Timonen valittiin Taideteolliseen korkeakoulun Elokuvataiteen ja lavastustaiteen osaston dosentiksi helmikuussa 2008. Hän on osaston elokuvakoulutuksen ensimmäinen dosentti. Timosella on Taideteollisessa korkeakoulussa narratiivisuuden mediamuotojen dosentuuri sekä lasten mediakulttuurin dosentuuri Lapin yliopistossa.

Timonen on ollut Suomen Akatemian rahoittaman Taideteollisen korkeakoulun johtaman nelivuotisen *Aristotle in Change* -käsikirjoitushankkeen tutkimusjohtaja. Lisäksi hän on toiminut audiovisuaalisen alan tutkijakouluissa Elomedia III (v. 2005-2009) varapuheenjohtajana ja Elomedia IV (2009-2013) puheenjohtajana.

Timonen on kirjoittanut lastenkirjoja, laatinut runsaat 80 käsikirjoitusta Yleisradiolle (Yle TV2, Lastenohjelmat) sekä joitakin multimediateoksia.

## Tutkimus
Timosen väitöskirjan vuodelta 2004 *Perinne käsikirjoittajan työkaluna* aiheena on kansantarinat osana nykypäivän lastenkulttuuria. Tutkimuksessa selvitetään miten perinnearkistojen tarinoista muovautuu lapsiyleisölle kirjoja, audiovisuaalisia esityksiä ja vuorovaikutteista mediaa.

Väitöksen jälkeinen tutkimus on painottunut taiteelliseen jäätutkimukseen. Timonen on ollut tutkimusjohtajana hankkeessa HIDE- Helsinki-identiteettejä– elokuvakerronta kaupunginosien suunnittelutyökaluna (2014-2016. Innovatiivinen kaupunki), Äärisää - Äärimmäiset sääilmiöt toiminnan mahdollistajana (Tekes 2015-2016) Aristotle in Change (2009-2012, Akatemia), EeMobilArt (2007-2009, EU).

## Teokset
### Tieteelliset monografiat
**Perinne käsikirjoittajan työkaluna*, 2004.
**Perinteestä mediavirtaan*, 2005. 
**Kansanperinteen muuntuminen arkistomuistiinpanoista lastenkulttuuriksi*, 2005.

### Lasten- ja nuortenkirjat
**Kuu paistaa, kuollut ajaa* (toim.), kuv. Markku Tanttu, 1984.
**Vedenhaltijat*, kuv. Maileena Kurkinen, 1986.
**Tarinoita kadonneista aarteista*, kuv. Maileena Kurkinen, 1996.
**Skatter som försvann*, kuv. Maileena Kurkinen,	1996.
**Tre finske eventyr om försvunne skatter*, kuv. Maileena Kurkinen, 1996.
**Eläinten hovissa. Tarinoita suomalaisten eläinten synnystä ja elämästä*, 2000.
**Riimurasia – Tarinoita noidista, peikoista, kummituksista ja muista oudoista olioista*, kuv. Maileena Kurkinen, 2001.
**Pikkuruisia ja jättiläisiä*, kuv. Kristiina Louhi, 2003.
*'Käsikäpälässä*, kuv. Pirkko-Liisa Surojegin, 2004.
**Kummitukset kintereillä*, kuv. Mika Launis, 2008.
**Lymyvuoren peikot''. Teksti Eija Timonen, kuvat Christel Rönns. Tammi. 2011.

## Lähteet
Popkult

**Popkult** oli Yle Teeman populaarikulttuuria ja sen ilmiöiden taustoja pohtiva 30-minuuttinen keskusteluohjelma. *Popkult* alkoi kesäkuussa 2008, alussa juontajana oli Hinni Aarninsalo ja myöhemmin Silvia Modig. Sarja päättyi vuonna 2011, jolloin esitettiin edellisenä vuonna kuvatut, mutta esittämättä jääneet jaksot.

Ohjelman keskeisenä väitteenä oli, että populaarikulttuuri on länsimaissa merkittävämpi arvovaikuttaja kuin kirkko, journalismi tai poliitikot. Esimerkiksi televisiosarja *[[24 (televisiosarja)|24:n]]* vuosina 2001–2005 lähetettyjen jaksojen "Yhdysvaltain ensimmäisen mustan presidentin" David Palmerin roolin on arvioitu ratkaisseen Barack Obaman valinnan Yhdysvaltain presidentiksi vuonna 2008.

*Popkultin* vakiovieraita olivat promoottori Hanna Backända, kansalainen Rosa Meriläinen, muusikko Karri Miettinen alias Paleface ja käsikirjoittaja Kaisa Pylkkänen. 

*Popkultissa* on käsitelty muun muassa kriitikkoja, vartaloa, parisuhdetta, viinaa, politiikkaa ja lapsia, joihin kaikkiin populaarikulttuurilla on iso vaikutus. Vieraina ovat käyneet Elina Knihtilä, ''Madventuresin'' juontajat, Ismo Alanko, André Wickström, Kauko Röyhkä, Chisu, Jouni Hynynen, Joey DeMaio, Miitta Sorvali, Mariko Pajalahti, Antti Hyyrynen, Heli Sutela, Paula Noronen, Läjä Äijälä, Ilkka Alanko, Jarkko Martikainen, Aija Puurtinen, Mikko Leppilampi, Wallu Valpio, Wilma Schlizewski, Jani Toivola ja Marco Bjurström.

*Popkultin* tuotti Yleisradion Yle Viihde. Työryhmään kuuluivat Pia Asikainen, Tulikukka de Fresnes, Olli Laine, Minna Lindroos, Markku Mastomäki, Silvia Modig, Sari Niemi, Jaakko Siiskonen, Nuutti Takkinen, Päivi Valtanen, Laura Vähähyyppä ja Lauri Ylitalo.                                                             

## Jaksot
### Ensimmäinen tuotantokausi

### Toinen tuotantokausi

### Kolmas tuotantokausi
Syksyn 2010 jaksot näytettiin 13. lokakuuta – 10. marraskuuta. Jaksoissa muun muassa öykkäröivät Duudsonit, jotka pohtivat Marja Hintikan kanssa sikailijoiden ja narsistien viehätystä populaarikulttuurissa. Toisessa jaksossa Rakel Liekki ja Paleface yrittivät ymmärtää Kalervo Palsaa ja rakkauden pimeitä puolia.

### Neljäs tuotantokausi
Popkult oli vaalikarenssin takia telakalla vuoden 2011 eduskuntavaaleihin asti. Syksyllä 2010 valmistuneet ennen esittämätöntä viisi jaksoa näytettiin vaalien jälkeen toukokuun lopusta alkaen. Hyllytettyjen jaksojen aiheet ovat Yleisradio, kreisibailaaminen, vallankumous, retro ja verkostoituminen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Popkultin kotisivut Internet Archivessa
* YLE Teeman Popkult-sivut
Big Gun

**Big Gun** on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n vuonna 1993 julkaisema single, josta on tehty myös musiikkivideo. Kappaleen tuotti Rick Rubin, joka myös tuotti pari vuotta myöhemmin AC/DC:n albumin *[[Ballbreaker]]*. 

Kappale on tehty *[[Last Action Hero]]* -elokuvan soundtrackille. Elokuvan pääosassa oleva Arnold Schwarzenegger esiintyy myös kappaleen musiikkivideolla.

Kappaleen musiikkivideon on ohjannut David Mallet ja se on verrattain samanlainen kuin Guns N’ Roses-yhtyeen musiikkivideo ”You Could Be Mine”, joka liittyi Schwarzeneggerin toiseen elokuvaan *[[Terminator 2 – Tuomion päivä]]*. Molemmissa musiikkivideoissa Schwarzenegger kulkee yleisön joukossa yhtyeen soittaessa kappaletta. 

## Lähteet
Köyhää väkeä

**Köyhää väkeä** () on Fjodor Dostojevskin vuonna 1846 ilmestynyt esikoisromaani. Kirjeromaani kertoo pietarilaisen pikkuvirkamiehen rakkaudesta naapurin ompelijattareen. Romaanin ensimmäisen suomennoksen on laatinut Ida Pekari Otavalle vuonna 1960. Uusin suomennos ilmestyi vuonna 2008, kääntäjänä Martti Anhava.

## Arviot
Teppo Kulmala (Savon Sanomat) kirjoittaa arviossaan, että Dostojevski on jo tässä esikoisteoksessaan psykologi ja "sukeltaa päistikkaa  pietarilaisköyhyyden ytimeen". Ville Ropponen (Kiiltomato.net) sanoo arviossaan, että Dostojevski on suurromaaneissaan aika neutraali mutta tässä esikoisromaanissa tyyliniekka ja suomentaja Anhava on soveltanut taitavasti 1800-luvun suomen sanoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Teos Otavan sivuilla. (Archive.org)
* 
* Waarala, Hannu: Dostojevskin moniääninen ja syvään hengitetty romaanimaailma. (Arkistolinkki) *Uutispäivä Demari* 7.5.2008
Arabiliiton lippu

**Arabiliiton lippu** on Arabiliiton tunnus. Siinä on vihreällä pohjalla kuunsirppi. Sekä väri että kuunsirppi ovat Islamin tunnuksia. Kuunsirpin keskelle on kirjoitettu arabiaksi جامعة الدول العربية eli Arabiliitto. Kultainen ketju kuunsirpin ja kalligrafian ympärillä symboloi yhtenäisyyttä. Ketjun kaksikymmentäkaksi lenkkiä symboloivat järjestön jäsenmaita. Kuvan ympärillä on rauhan symboli, laakeriseppele.

## Jäsenvaltioiden liput
Free Your Mind (kappale)

**Free Your Mind** on yhdysvaltalaisyhtye En Voguen single, joka julkaistiin vuonna 1992 albumilta *[[Funky Divas]]*.

## Tausta
Kappaleen aiheena ovat ennakkoluulot. Sen taustalla ovat Los Angelesin vuoden 1992 rotumellakat, jotka saivat alkunsa kun neljä poliisia vapautettiin pahoinpitelysyytteistä. Heidät oli kuvattu pahoinpitelemässä mustaihoista Rodney Kingiä.

## Palkinnot ja ehdokkuudet
Kappale oli Grammy-ehdokkaana kahdessa kategoriassa: *Best Rock Vocal Performance by a Duo or Group* ja *Best Short Form Music Video*. Se oli myös ehdolla vuoden 1993 MTV Video Music Awardseissa kahdeksassa kategoriassa, joissa se palkittiin kolmessa: *Best R&B Video*, *Best Dance Video* ja *Best Choreography*.

## Aiheesta muualla
* Sanoitukset
Alexandre Havard

**Alexandre Havard** (7. helmikuuta 1962 Pariisi, Ranska) on teoksen *[[Virtuous Leadership|Virtuous Leadership – An Agenda for Personal Excellence]]* kirjoittaja ja johtajuuskoulutusverkoston Havard Virtuous Leadership Institute (HVLI) perustaja. HVLI:n johtajuusseminaarit perustuvat Hyvejohtajuus-malliin, joka esitetään Havardin samannimisessä kirjassa.

Alexandre Havardin isän Cyril Havardin (s. 1929) vanhemmat olivat Pietarista bolševikkien vallankumouksen seurauksena Pariisiin 1920-luvulla muuttaneita emigranttivenäläisiä. Havardin äidin Irene Gedevanishvilin (s. 1938) georgialainen isä muutti puolestaan Neuvostoliitosta 1926, asettui Pariisiin ja avioitui ranskalaiskenraalin tyttären kanssa.

Alexandre Havard suoritti oikeustieteelliset opinnot Pariisin Descartesin yliopistossa (1981–1986) ja työskenteli asianajajana Strasbourgissa (1987–1989). Vuonna 1989 hän muutti Helsinkiin, jossa hän työskenteli lakimiehenä ja luennoi muun muassa Eurooppa-oikeudesta ja EU:n integraatiosta.

Syyskuussa 2004 Havard perusti yrityksen European Center for Leadership Development (ECLD). Koulutusyritys sijaitsi Helsingissä ja tarjosi klassiseen hyveoppiin perustuvia johtajuus- ja luonnekasvatusseminaareja. Vuonna 2007 ECLD muutettiin kansainväliseksi johtajuuskouluttajien verkostoksi nimellä Havard Virtuous Leadership Institute. Havard muutti Moskovaan kesäkuussa ja lokakuussa 2007 hänen kirjansa *Virtuous Leadership – An Agenda for Personal Excellence* julkaistiin New Yorkissa. Teoksesta on otettu useita painoksia. Se on käännetty muun muassa venäjäksi, espanjaksi, ranskaksi, kiinaksi, viroksi ja suomeksi. Suomennos Hyvejohtajuus ilmestyi vuonna 2009.

Hyvejohtajuus-seminaareja ja johtajuuskoulutusohjelmia järjestetään paitsi Moskovassa, koulutusverkoston kautta myös maailmanlaajuisesti.

## Aiheesta muualla
* Havard Virtuous Leadership Institute
* First Things: Briefly Noted 
* Zenit: Leadership for Anyone at (Interview With Author Alexandre Havard)
* Alexandre Havard, Hyvejohtajuus (kirja)
Salamis

**Salamis** (; ) voi viitata seuraaviin asioihin:

* Salamis, Kreikan saari Saroninlahdella
** Salamiin kunta, Kreikan kunta Saarten alueyksikössä Attikan alueella (käsittää mm. Salamiin saaren)
** Salamis, Kreikan kaupunki Salamiin saarella, Salamiin kunnan kuntakeskus
** Salamis, antiikin aikainen kaupunki Salamiin saarella
* Salamis, muinainen satamakaupunki Kyproksen rannikolla
* Salamis, kreikkalaisen mytologian nymfi
* Salamiin taistelu, meritaistelu Salamiin saaren edustalla 480 eaa.
* Eräs täpläperhossuku aitotäpläperhosten alaheimossa.
Ĥ

**Ĥ** (**ĥ**) on latinalaisista aakkosista johdettu kirjain, joka sisältyy ainakin esperanton aakkosiin. Se on vähän käytetty äänetön velaarinen tai uvulaarinen frikatiivi. Nykyään esperantossa se usein äännetään k:na, ja kirjoitusasustakin se on väistymään päin, esim. ĥirurgio (kirurgia) nykyisin yleensä äännetään ja usein kirjoitetaankin kirurgio. Kirjain ja äänne ĥ ovat kuitenkin vielä tarpeen sanoissa ĥolero (kolera) ja monaĥo (munkki, miesluostarin asukas), jotteivät ne sekoitu sanaan kolero (kiukkuisuus) ja maan nimeen Monako (Monaco).
Salamis (mytologia)

**Salamis** () oli kreikkalaisessa mytologiassa nymfi ja yksi lukuisista jokijumala Asopoksen ja Metopen tyttäristä. Poseidon sieppasi Salamiin ja vei hänet mukanaan saarelle, jossa Salamis synnytti hänelle Kykhreuksen, josta tuli saaren kuningas.

Antiikin kreikkalaiset uskoivat Poseidonin vieneen rakastettunsa Salamiin saarelle, jonka tapahtuneen jälkeen joko Kykhreus oli nimennyt äitinsä tai Poseidon rakastettunsa mukaan.

## Lähteet
Kokkolan vaakuna

**[[Kokkola|Kokkolan]] vaakuna** perustuu vuonna 1620 kaupungin perustamisen yhteydeyssä myönnettyyn kaupunginsinettiin. Kuvio on tunnus tervanpoltolle ja tervakaupalle, joilla on ollut merkittävä osa kaupungin historiassa sen perustamisesta aina 1800-luvulle saakka.

Vaakunan on vanhan vaakunan pohjalta suunnitellut Olof Eriksson ja Into I. Suominen, ja se vahvistettiin käyttöön 17. joulukuuta 1956. Vaakunan selitys on ”kultakentässä kyljellään musta tervatynnyri, jonka tapinreiästä ja pohjista lyövät punaiset tulenlieskat”. 

Kokkolan vaakuna muistuttaa paljon samana vuonna perustetun Uudenkaarlepyyn vaakunaa, erotuksena tervatynnyrin asento ja vaakunan väritys.
Tiedosto:Kokkola perustamisasiakirja.jpg|Kokkolan sinetti kaupungin perustamisasiakirjassa vuodelta 1620.
Tiedosto:Kokkola.sinetti.jpg|Kokkolan sinetti.
Tiedosto:Von Koehne Kokkola.jpg|Heraldikko Bernhard von Köhnen ehdotus Kokkolan vaakunaksi vuodelta 1861. Kolkka viittaa kaupungin sijaintiin Vaasan läänissä.
Tiedosto:Kokkola.vaakuna.1892.jpg|Kokkolan vaakuna George Granfeltin piirtämänä vuodelta 1892.
Tiedosto:Kokkola vaakuna 1936.jpg|Kokkola vaakuna vuodelta 1936.


## Lähteet
* 
* 

## Aiheesta muualla
;Kirjallisuutta venäjäksi
* Бойко Дм. А. *Геральдика Великого Княжества Финляндского*. – Запорожье, 2013.
Superman Returns (videopeli)

**Superman Returns** on vuoden 2006 marraskuussa julkaistu videopeli, joka perustuu DC Comicsin supersankariin Teräsmieheen ja samannimiseen elokuvaan Superman Returns. Pelin julkaisi EA Tiburon Xbox 360:lle, PlayStation 2:lle, Xboxille ja Nintendo DS:lle.

## Pelattavuus
Pelaaja pelaa pelin päähahmolla Teräsmiehellä yrittäen pelastaa Metropolisin asukkaita, estää luonnon katastrofeja, sekä taistellen rikollisia vastaan. Käytössä on Teräsmiehen voimista laserkatse, jääpuhallus, haavoittumattomuus, lentäminen ja nopeus. Kaksi viimeistä kykyä ovat kuitenkin rajoitettuja kestävyysmittarin mukaisesti. Pelaaja voi myös hetkellisesti pelata Bizarrolla.

Päätehtävien ohella pelissä voi pelastaa siviilejä ja pelastaa ihmisiä palavista rakennuksista. Varsinaisien tehtävien aikana Teräsmies saa vastaansa ei elokuvassa esiintyviä superrikollisia, kuten Metallo, Mongul ja Mxyzptlk. Lex Luthor on pelin lopussa merkittävässä roolissa.

## Äänirooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pelin virallinen sivusto
Suzhoun numerot

**Suzhoun numerot** ( tai ) on Kiinassa ennen arabialaisten numeroiden käyttöönottoa käytetty lukujärjestelmä. Suzhoun numerot on ainoa kiinalaisten matemaatikkojen käyttämän niin sanotun palkkinumerojärjestelmän muoto, joka on selvinnyt tähän päivään. Suzhoun numeroita käytettiin lyhenteinä kirjanpidossa, virallisessa kirjeenvaihdossa puolestaan käytettiin kiinalaisia numeroita. Suzhoun numeroita käytettiin erityisesti toreilla jopa 1990-luvulle saakka, mutta sittemmin arabialaiset numerot ovat korvanneet Suzhoun numeroiden käytön, ja nykyään numeroita käytetään vain käsin kirjoitetuissa laskuissa tai merkitsemään hintoja kiinalaisilla toreilla. 

Suzhoun numerot noudattavat positiojärjestelmää kuten esimerkiksi arabialaiset numerot. Luvun numerot kirjoitetaan vasemmalta oikealle tai ylhäältä alas. Luvun jälkeisellä rivillä tai sarakkeella ilmaistaan luvun ensimmäisen numeron positio (esimerkiksi kymmenet, sadat, tuhannet) sekä mittayksikkö (esimerkiksi valuutta tai painoyksikkö). Näin ollen esimerkiksi luvussa

on ensimmäisellä rivillä luku ”4022” ja toisella rivillä kymmentä sekä yuania tarkoittavat merkit; näin ollen se ilmaisee hinnan ”40,22 yuania”. Desimaalierotinta ei tarvita, koska kymmentä tarkoittava merkki ilmaisee 4:n olevan kymmenien paikalla.

Unicode-standardissa Suzhoun numeroita kutsutaan virheellisesti Hangzhoun numeroiksi; Unicoden stabiliteettisääntöjen mukaan merkkien nimiä ei kuitenkaan voi muuttaa.

## Lähteet
Granö

**Granö** esiintyy paikannimenä ja sukunimenä Suomessa ja Ruotsissa. Se voi tarkoittaa mm. seuraavia:

## Paikannimi
* Kuusisaari (), saari Helsingissä Suomessa
* Granö, saari Sipoossa Suomessa
* Granö, taajama Vindelnin kunnassa Ruotsissa

## Sukunimi
* Henrik Granö (1947–2021), suomalainen opettaja ja kitaristi
* Johannes Granö (1850–1913), Siperian suomalaisten pappi, kirjailija ja valtiopäivämies
* J. G. Granö (1882–1956), suomalainen maantieteilijä, kirjailija ja tutkimusmatkailija, professori, yliopiston rehtori, Johannes Granön poika
* Olavi Granö (1925–2013), suomalainen maantieteilijä, professori ja yliopiston rehtori, akateemikko, J. G. Granön poika
* Päivi Granö (s. 1958), suomalainen taiteen- ja maisemantutkija, professori
* Sigfrid Granö (1885–1929), suomalainen jääkäri
* Veli Granö (s. 1960), suomalainen valokuvaaja, elokuvaaja ja kuvataiteilija, professori

## Muita
* 1451 Granö, asteroidi
* Granö-keskus, Turun yliopiston ja Tarton yliopiston yhteistyökeskus Tartossa Virossa
* M/S Birka Exporter (vuosina 1991–2002 *M/S Granö*), suomalainen rahtialus
Anna Liisa

**Anna Liisa** on Minna Canthin näytelmä vuodelta 1895. Se sai ensi-iltansa Suomalaisessa Teatterissa, ja sitä on sen jälkeen esitetty toistuvasti eri teattereissa. Se on Canthin toinen murhenäytelmä ja viimeinen näytelmä.

Näytelmä sisältää nykyäänkin ajankohtaisia aiheita, kuten moraalisia ja yhteiskunnallisia rajoja, ja niiden rikkomista, sekä oman totuuden kohtaamista sosiaalisten paineiden keskellä.

## Juoni

Näytelmä käsittelee lapsensurmaa, jonka Anna Liisa on tehnyt tunnekuohuissa synnytettyään talon rengin Mikon aviottoman lapsen. Tapaus on salattu, ja Anna Liisa on aikeissa mennä talollisen Johanneksen kanssa naimisiin, kun Mikko palaakin takaisin ja vaatii Anna Liisaa vaimokseen uhaten paljastaa lapsenmurhan. Anna Liisa päätyy lopulta jyrkkään ratkaisuun ja kuuliaisjuhlassaan paljastaa tekonsa julkisesti valmistautuneena kärsimään rangaistuksensa.

Syyllisyystematiikan osalta *Anna Liisassa* tuntuu olevan dostojevskiläistä sovitustematiikkaa: lapsenmurhaan syyllistyneen naisen arvo nousee, kun hän paljastaa kaiken ja hyväksyy murhan sovittamisen vankeudella mieluummin kuin menisi naimisiin miehen kanssa, jota ei rakasta. Teoksen lopussa pappi saarnaa hänelle siitä hyvästä anteeksiantoa. Näytelmää lukeva huomaa kuitenkin, että lapsen isä Mikko pääsee kaikesta helpolla. Syyllisyys jää yksin naisen kannettavaksi.

## Sovitukset
Näytelmästä on tehty useita elokuvia (kaksi äänielokuvaa ja kaksi mykkäelokuvaa), ja Veli-Matti Puumala on säveltänyt näytelmän pohjalta oopperan *[[Anna Liisa (ooppera)|Anna Liisa]]*, joka on myös levytetty (Ondine 2015).

## Lähteet
Samuel Wilberforce

**Samuel Wilberforce** (7. syyskuuta 1805 – 19. kesäkuuta 1873) oli Englannin kirkon piispa. Häntä pidetään eräänä oman aikansa parhaimpana puhujana. Nykyaikana hän on ehkä tunnetumpi Charles Darwinin evoluutioteorian vastustustamisesta. Hänet muistetaan myös kommentistaan Thomas Henry Huxleylle: "Oletteko apinoiden sukua isänne vai äitinne puolelta?" Hän oli myös Royal Societyn sekä Ison-Britannian parlamentin ylähuoneen jäsen.

Wilberforce oli ensin Oxfordin, sittemmin Winchesterin piispa. Hän edusti kirkossa korkeakirkollista linjaa ja vaikutti piispanihanteen nostamiseen Englannissa.

## Lähteet
Waterloo (täsmennyssivu)

**Waterloo** voi tarkoittaa seuraavia:

## Paikannimenä
*Waterloo, kaupunki Belgiassa
*Waterloo, kaupunki Ontariossa, Kanadassa
*Waterloo, kaupunki Sierra Leonessa
*Waterloo, kaupunki Iowassa, Yhdysvalloissa
*Waterloon rautatieasema, Lontoossa sijaitseva rautatieasema
*Waterloon metroasema, Lontoon metron asema

## Viihteessä
*”Waterloo”, Abban kappale vuodelta 1974
**[[Waterloo (albumi)|Waterloo]]*, Abban albumi vuodelta 1974
*”Waterloo Sunset”, The Kinksin kappale vuodelta 1967
**[[Waterloo (elokuva)|Waterloo]]*, vuonna 1970 valmistunut elokuva Waterloon taistelusta

## Laivoja
;Britannian kuninkaallinen laivasto
*HMS Waterloo (1818), 80-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
*HMS Waterloo (1833), 120-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva
**HMS Waterloon* piti olla Battle-luokan hävittäjä, mutta tilaus peruutettiin kölinlaskun jälkeen.

## Muita merkityksiä
*Waterloon taistelu Belgian Waterloossa 1815
*Edelliseen liittyen kuvaannollisesti: lopullinen tappio
Janusz Ostrogski

**Janusz Ostrogski** (, 1554–1620) oli ruhtinas ja aatelismies Puola-Liettuasta. Hänen vanhempansa olivat Konstanty Wasyl Ostrogski ja Zofia Tarnowska. Hän kuului Ostrogskin sukuun.

Janusz Ostrogski oli Volhynian voivodikunnan voivodi vuodesta 1585 lähtien ja Krakovan linnanherra vuodesta 1593 lähtien. Hän oli kolme kertaa naimisissa, vuodesta 1582 Zuzanna Seredin, vuodesta 1597 Katarzyna Lubomirskan ja vuodesta 1612 Teofilia Tarłon kanssa. Näistä hänellä oli Zuzanna Seredin kanssa kaksi lasta, Eleonora Ostrogska ja Eufrozyna Ostrogska.
Vuorileppälintu

**Vuorileppälintu** (*Phoenicurus erythrogastrus*) on Aasiassa ja Kaukasuksella esiintyvä varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 18&nbsp;cm, siipien kärkiväli 28–30&nbsp;cm ja paino tavallisimmin noin 24–28&nbsp;g. Kooltaan vuorileppälintu on huomattavasti leppälintua suurempi. Juhlapukuisen koiraan selkäpuoli, naama ja kurkku ovat mustat, vatsapuoli ruosteenpunainen, päälaki ja niska valkoiset, ja sen siivellä on suuri valkoinen laikku. Naaras, peruspukuinen koiras ja nuori lintu ovat ruskehtavia, vatsapuolelta vaaleampia, ja yläperä sekä pyrstö ovat ruosteenruskeat.

## Esiintyminen
Vuorileppälintu elää Etelä-Siperian, Himalajan, Pamirin, Tienšanin ja Kaukasuksen vuorilla lumirajan tuntumassa, Tiibetissä jopa 5,5 kilometrin korkeudessa. Sen elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä. Euroopassa arvioidaan elävän 4&nbsp;200–12&nbsp;000 yksilöä. Laji on karaistunut paikkalintu, joka talveksi laskeutuu vuoriston alarinteille ja laaksoihin. Pieni populaatio muuttaa talveksi Pohjois-Kiinaan. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, joista nimialalaji *erythrogastrus* elää Kaukasuksella ja *grandis* Aasiassa. Se on satunnaisesti tavattu myös Euroopassa. Suomessa se on tavattu kahdesti vuonna 1993.

## Elinympäristö
Vuorileppälintu asuu vuorten rinteiden tasanteilla, jyrkänteillä, kivikkoisissa pensaikoissa, alppiniityillä ja vuoripurojen varsilla.

## Lisääntyminen
Vuorileppälinnun pesä on yleensä maassa kivenkolossa tai kallion halkeamassa. Joskus se voi olla rakennuksessa tai linnunpöntössä. Naaras munii yleensä neljä munaa, joita se hautoo 12–16 päivää. Molemmat emot ruokkivat poikasia, jotka jättävät pesän kahden-kolmen viikon ikäisinä. Emot ruokkivat niitä vielä viikon pesästälähdön jälkeen.

## Ravinto
Vuorileppälinnut syövät kesäaikaan hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia, syksyllä ja talvella marjoja, hedelmiä ja siemeniä.

## Lähteet
* Cramp, Stanley (päätoim.) 1988: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa, V. – Oxford University Press. Hongkong. 

### Viitteet
Hellanikos

**Hellanikos** () (noin 490/480 – 400 eaa.) oli antiikin kreikkalainen logografi, joka oli kotoisin Lesboksen saarelta.

Hellanikosta oli tuottelias kirjailija, joskin ainoastaan osia hänen töistään on säilynyt nykypäivään saakka. Hän kokosi kreikkalaisia taruja ja kertomuksia ja järjesti ne sukupuolen ja tapahtumapaikan mukaan. Tämän lisäksi hän kirjoitti kansatieteellisiä teoksia muun muassa Egyptistä, Persiasta ja Kreikasta sekä kronologisia luetteloita. Hänen tärkeä teoksensa *Attikan historia* ei ole säilynyt, mutta Thukydides mainitsee sen. Siinä Hellanikos kuvaa jakson Ateenan varhaisista vaiheista aina peloponnesolaissotaan saakka käyttäen omaa edeltäjistään poikkeavaa kronologista menetelmää. 

Muiden logografien tavoin Hellanikoskaan ei perustanut kirjoituksiaan omille havainnoilleen tai tutkimuksiin, vaan lisäsi muiden ihmisten väittämät teokseensa kritiikittä. Thukydides ja hänen seuraajansa arvostelivat kirjoitusten tyyliä ja epätarkkuuksia, mutta Hellanikoksen kronologiset kokoelmat johtivat omalta osaltaan historiankirjoituksen syntyyn.

## Lähteet
*
Luettelo pelivammoihin kuolleista jääkiekkoilijoista

Tämä on **luettelo pelaajista, jotka ovat kuolleet jääkiekossa ''pelin aikana'' saamiinsa vammoihin**. Listaan ei ole merkitty pelaajia, jotka kuolivat pelin aikana muista syistä.

## Katso myös
* Jääkiekkoväkivalta