open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kotkajärvi (järvi Hämeenlinnassa)

**Kotkajärvi**  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Kalvolan Kotkajärvellä sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueella. Valuma-alue jaettiin neljännessä jakovaiheessa vielä Tarpianjoen yläosan valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven pinta-ala on 287 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 120,9 metriä meren pinnan yläpuolella. Järvellä on 13 saarta, joista vain yhdellä on rakennuksia. Suurimpia saaria ovat 200 ja 130 metriä pitkät Selkäsaaret, 170 metriä pitkä ja hyvin kapea Lorttisaari, 90 metriä pitkä ja asuttu Pukkisaari ja 130 metriä pitkä Ulajansaari. Muita nimettyjä saaria ovat Keinusaari, Jauhosaari, Mäntysaari ja Amalinkivi. Siihen laskee noin 20 useimmiten lyhyttä suo- tai metsäojaa, joista huomattavimmat ovat Mertaniemeen laskeva Lata-ahonsuon kuivatusvesien johto-oja, Perälammin laskuoja, Ulajanlammin ja Teerisuon kuivatusvesien yhteinen laskuoja. Järven laskuoja lähtee järven luoteispäästä Isosuon rannasta ja se putoaa 6 metriä ennen Muulinjärveä. Järvi on 2,7 kilometriä pitkä, 2,6 kilometriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 17,7 kilometriä. Rannoista on vain pienet osuudet soistunutta metsää. Rannoille on rakennettu yli 130 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdysteiltä 13671 ja 13669. Kokonaislukukoordinaateista koostuva piste 61°N 24°E on järven alueella.

## Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvellä sijaitsi kolme taloa ja torppa. Kotkajärvellä oli kaksi taloa ja niemessä sijaitsi Niemis-Kotka. Muulinjärvessä oli silloin vielä avovettä ja sen tulo-ojassa sijaitsi kaksi myllyä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vuokramökkejä: Niemi-Kotka, viitattu 15.3.2017
Hietajärvi (Tammela)

**Hietajärvi**  on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Hietajärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueella Tarpianjoen valuma-alueeseen. Valuma-alue jaetaan vielä Tarpianjoen yläosan valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven pinta-ala on 33 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 140,1 metriä meren pinnan yläpuolella. Järven ympäristössä on paljon soistunutta metsää, mutta järven itärannat kuuluvat Patamonlamminharjuun ja sen länsipäässä on myös harjumainen mäki. Järveen on johdettu yli 10 kuivatusojaa, joista korkeintaa kaksi tuo muita enemmän vettä järveen. Järven laskuoja lähtee järven kaakkoisrannasta ja kulkee ojitetun suon halki omana ojanaan laskien läntiseen Kolmijokisenlammiin. Järvi on 1,0 kilometriä pitkä, 500 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä. Rannoille on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa, joiden välille on muodostunut kävelypolku. Hämeenlinnan vastainen raja ohittaa järven pohjoisrannan kolmenkymmenen metrin päästä.

## Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli piirretty autioksi, mutta että järven pohjoispuolelle Myllykorpeen oli merkitty peltomaata ja kaksi taloa yhden torpan kanssa. Näistä Hietajärven talon maat olivat viljelyssä vielä vuoden 1960 peruskartassa.

## Lähteet
Iso Mustajärvi (Urjala)

**Iso Mustajärvi**  on Pirkanmaalla Urjalan Valajärvellä sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueella. Valuma-alue jaettiin neljännessä jakovaiheessa Nuutajoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven pinta-ala on 30 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 111,2 metriä meren pinnan yläpuolella. Järvessä on yksi pieni luoto pohjoisrannan tuntumassa. Siihen laskee kuusi ojaa, joista huomattavimmat ovat eteläpäähän laskevat Vähän Mustajärven lyhyt laskuoja ja Koskenoja, joka tuo ojitetun Haisevasuon kuivatusvesiä, sekä pohjoispäähän laskevat Mustajärvenkorven kuivatusvesien johto-oja ja Runkankorven laskuoja. Järven oma laskuoja lähtee järven pohjoispäästä ja se yhtyy Valajärven kylän pelloilla Mustanojaan, joka tulee Valajärvestä ja laskee Nuutajärveen. Järvi on 1,4 kilometriä pitkä, 550 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 3,8 kilometriä. Järven rannat ovat paikoin jyrkkärinteisiä. Näin on esimerkiksi Levonnenänvuoren ja Mustajärvenvuoren rannoilla. Rannoille on rakennettu yli 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Valajärveltä ja Tourunkulmalta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tarkista tästä järven Wikikidata (toimii vasta, kun Wikidata-tietue on luotu)
Valajärvi (järvi Urjalassa)

**Valajärvi**  on Pirkanmaalla Urjalassa sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueella. Valuma-alue jaettiin neljännessä jakovaiheessa Nuutajoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven pinta-ala on 106 hehtaaria ja siinä on kahdeksan saarta. Suurin saarista on Sepänsaari, joka on myös asuttu. Muita järven keskellä olevia saaria ovat Satulakari ja Selkäkari. Rannan tuntumassa ovat esimerkiksi Lammassaari ja Pääskynkivi. Järven vedenpinnan korkeus on 106,9 metriä meren pinnan yläpuolella ja siihen laskee alle kymmenen lyhyttä metsä- ja pelto-ojaa, joista huomattavin on ojitetun Pussilansuon kuivatusvesiä tuova Ammonoja. Järven laskujoki lähtee järven eteläpään lahdenpohjukasta ja se yhtyy parin kilometrin jälkeen Nuutajärveen laskevaan Mustanojaan. Järvi on 1,8 kilometriä pitkä, 950 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 6,4 kilometriä. Rannat ovat monen tyyppisiä ja niitä ovat muun muassa suo-, metsä-, pelto- ja kalliorantoja. Yleensä ranta on matala, mutta esimerkiksi Lantinvuorella, Kiviniityllä ja Ojansuunvuorella on jyrkempiä rantoja. Järven lähiympäristössä on sijainnut yli kymmenen maatilaa, joista osa on vielä viljelyssä. Rannoille on rakennettu yli 40 vapaa-ajan asuntoa. Järven länsipuolella kulkee yhdystie 13583, joka liittyy Puolimatkassa seututiehen 230.

## Vesistösuhteet
Järvi laskee Nuutajärveen lännestä laskevan Mustanojan pohjoiseen latvahaaraan. Mustanojan päähaaraan laskevat etelästä Iso Mustajärvi ja Vähä Mustajärvi.

## Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Grannijärvi". Itä- ja länsirannoilla sijaitsivat ”Walajärven kylä” ja ”Walajärven torppa” peltoineen. Laskujoessa pyöri mylly. 1800-luvulla kootussa, eri aikaisten maanmittaustoimitusten karttojen pienennöksiin perustuvassa pitäjänkartassa järven niminä esiintyvät sekä  ”Grannijärvi” että ”Walajärvi”, ja kylän nimenä järven lounaisrannalla on "Granni by". Senaatin kartastossa vuodelta 1901 sekä järven että kylän nimenä on Valajärvi ("Вала-ярви").

Järven rannalla sijaitsee Nuutajärven kartanon perinnönjaossa vuonna 1943 siihen kuuluneesta Rämeen ulkotilasta muodostettu Valajärven kartano . Vuoden 1959 peruskartassa ei vielä erotu kuin muutama rantamökki, mutta vuoden 1980 kartassa niitä on jo toistakymmentä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pro Valajärvi ry
Matkunjärvi

**Matkunjärvi**  on Kanta-Hämeen ja Pirkanmaan rajalla, osaksi Urjalassa ja osaksi Koijärvellä Forssassa sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueella Tarpianjoen valuma-alueeseen. Valuma-alue on jaettu vielä Nuutajoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven pinta-ala on 38 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 107,7 metriä meren pinnan yläpuolella. Järvessä on kaksi saarta, joiden nimet ovat Isosaari ja Vähäsaari. Suurempi saari on 120 metriä pitkä ja pienempi 70 metriä pitkä. Järvi on 1,3 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 4,7 kilometriä. Rannat ovat pohjoisessa alavia ja soistuneita, kaakossa Järvivuoren rinteitä ja lounaassa kuivaa metsämaastoa. Järven lähellä sijaitsee joitakin peltoja. Rannoille on rakennettu alle 3 vapaa-ajan asuntoa ja Isosaareen kaksi asuntoa.

## Vesistösuhteet
Matkunjärven lasku-uomana on Nuutajärveen etelästä laskeva Ihanajoki. Järveen laskee lännestä Forssan ja Urjalan, aiemmin Koijärven rajalla sijaitseva Vähäjärvi, johon edelleen laskee Kivijärvi Urjalan puolelta.

## Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Matku järvi” ja sen länsipuolella sijaitsi ”Matku Gård”, joka on nykyisen Kreivilän kohdalla. Kartanolla oli ympärillään useita torppia. Järvi vaikuttaa vanhassa kartassa nykyistä pitemmältä eteläpäästään.

Vuoden 1961 peruskartassa saaressa sijaitsi jo mökki ja lounaisrannoilla neljä mökkiä lisää. Sen jälkeen on mökkirakentminen lisääntynyt.

## Lähteet
Kivijärvi (Urjala)

**Kivijärvi**  on Pirkanmaalla Urjalan Leikkikankaan ja Raikonkulman välissä sijaitseva suojeltu järvi.

## Maantietoa
Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueella. Tämän sisällä järvi kuuluu Nuutajoen valuma-alueeseen. Järven pinta-ala on 65 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 111,1 metriä meren pinnan yläpuolella. Järvellä on yksi saari Kissankallion edustalla. Kivijärvestä laskee Postilanoja kolme metriä alempana sijaitsevaan Vähäjärveen. Kivijärven laskevia tulo-ojia on seitsemän, joista huomattavimmat tuovat ojitettujen Kaita- ja Kaakkosuon kuivatusvesiä. Järvi on 1,7 kilometriä pitkä, 650 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 4,7 kilometriä. Järven lähiympäristössä on sijainnut kolme maatilaa, mutta niiden tilojen viljely on vähentynyt oleelisesti. Järven rannoille on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto. Valtatie 9 ohittaa järven kaakossa.

## Vesistösuhteet
Nuutajoen valuma-alueen sisällä järvi kuuluu Nuutajärveen laskevan Ihanajoen valuma-alueeseen. Järvi on  ylin järvi kolmen järven ketjussa, johon sen alapuolella kuuluvat vielä Vähäjärvi  ja Matkunjärvi Urjalan ja Forssan, aiemmin Koijärven rajalla, ja jonka lasku-uomana Nuutajärveen on Ihanajoki. Ihanajokeen yhtyy vielä lähellä sen suuta idästä Särkijärven lasku-uoma.

## Luonnonarvot
Järvi kuuluu konaisuudessan Kaakkosuon–Kivijärven Natura 2000 -suojelualueeseen. Kaakkosuon ja Kivijärven yksityiset luonnonsuojelualueet perustettiin vuosina 1953 ja 1959, ja ne on omistanut vuodesta 1965 Lounais-Hämeen Luonnonsuojeluyhdistys, jonka perustajan ja ensimmäisen puheenjohtajan Torild Branderin omistamaan Raikon kartanoon ne kuuluivat sitä ennen.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Brander, Torild: Urjalan Kivijärven seudusta. Ensimmäinen osa: Historiallinen katsaus. Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistyksen vuosikirja XVIII: 86-120
* Brander, Torild: Urjalan Kivijärven seudusta. Toinen osa: Metsästys ja kalastus. Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistyksen vuosikirja XIX: 65-126
* Brander, Torild: Urjalan Kivijärven seudusta. Kolmas osa: Putkilokasvit. Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistyksen vuosikirja XX: 5–47.
* Brander, Torild: Urjalan Kivijärven seudusta. Neljäs osa: Selkärankaiset. Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistyksen vuosikirja XXI: 5–18
Särkijärvi (Urjala)

**Särkijärvi**  on Pirkanmaalla Urjalassa  sijaitseva järvi. Järvi sijaitsee Forssan rajalla ja sen kaakkoisin pää ulottuu hiukan myös Forssan ja Kanta-Hämeen puolelle.

## Maantietoa
Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueella. Valuma-alue on jaettu vielä Nuutajoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järvellä on yhdeksän saarta, joista suurin on selällä sijaitseva Selkäsaari. Järven pinta-ala on 163 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 116,1 metriä meren pinnan yläpuolella. Siihen laskee vain neljä metsäojaa. Järven laskuoja Kokonoja lähtee sen länsirannasta. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on vain 1,6 metriä. Syvin kohta, jossa on vettä 3,2 metriä, sijaitsee järven eteläpäässä nimettömän luodon edustalla. Järvi on 2,5 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 9,5 kilometriä. Järven länsirannat ovat matalaa ja soistunutta metsämaata. Muut rannat ovat kuivaa metsämaata. Järven lähiympäristössä on sijainnut seitsemän maatilaa, joita ei enää viljellä. Rannoille on rakennettu noin 100 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet pääasiassa yhdystieltä 13604. Forssan kaupungin raja ylittää kaakkoispään niin, että pieni osa lahtea jää sen puolelle.

## Vesistösuhteet
Nuutajoen valuma-alueella järvi kuuluu Nuutajärveen etelästä laskevan Ihanajoen valuma-alueeseen. Sen lasku-uomana on Ihanajokeen lähellä sen suuta lännestä yhtyvä Kokonoja eli Särkänoja. Ihanajoen valuma-alueen muita järviä ovat Särkijärvestä joitakin kilometrejä länteen sijaitsevat Matkunjärvi, Vähäjärvi ja Kivijärvi.

## Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli lähes autio. Pohjoisena sijaitseva Hanhisuo oli raivaamatta ja ainoat maatilat olivat lounaispuolella Särkijärven talo ja Rantasen torppa ja pohjoisessa Walkaman torppa. Laskuojassa oli myös mylly.

Jos vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa näkyy järven pohjoisrannassa runsaasti mökkiasutusta. Niiden takana oli viljelyssä useita pieniä peltotilkkuja. Ne olivat hävinneet vuoden 1980 kartassa, jossa näkyy mökkiasutuksen leviäminen myös etelärannoille.

## Lähteet
Lahmajärvi

**Lahmajärvi**  on Pirkanmaalla Urjalan Hirsjärvenkulmalla sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueella Tarpianjoen valuma-alueeseen. Valuma-alue jaetaan vielä Kolkanjoen–Kokonjoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven pinta-ala on 71 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 125,1 metriä meren pinnan yläpuolella. Järvellä on neljä saarta, joista Kekosaari on 70 metriä pitkä ja Selkäsaari on 40 metriä pitkä. Järveen laskee 18 ojaa, joista huomattavimmat ovat Luonnonoja, joka on Hirsjärven laskuoja, Särki-Tiirin laskuoja, suuren Luutinsuon kuivatusoja sekä vielä Sammakkolammin, Suolikullin ja Likolammin yhteinen laskuoja. Järvi on 1,8 kilometriä pitkä, 950 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 6,5 kilometriä. Järven lähiympäristössä on sijainnut neljä maatilaa, joiden pelloista osa on enää viljelyssä. Rannoille on rakennettu yli 50 vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Lautaportaan ja Välkkilän yhdistävältä tieltä.

## Vesistösuhteet
Urjalan Rutajärveen laskevan Kolkanjoen–Kokonjoen vesireitillä Lahmajärven alapuoliselle osuudelle jäävät kuivatettu Vanhajärvi Urjalassa ja Kokonjärvi Urjalan ja Forssan, aiemmin Koijärven rajalla. Lahmajärven yläpuoliselle osuudelle jää vielä Hirsjärvi Urjalan ja Tammelan rajalla.

## Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven viereiset järvien nimet kirjoitettiin ”Särkijärvi” ja ”Ahvenjärvi”. Nämä järvet on nykyään kuivatettu Särki-Tiiriksi ja Ahven-Tiiriksi, joka on avosuota. Järven pohjoispuolella sijaitseva Kankaistenlammin avosuo oli aikaisemmin nimeltään ”Kangastakainenlampi”.

Vuoden 1960 peruskartassa ei rannoille ollut vielä mökkejä, mutta 1980 kartassa niitä oli jo.

## Lähteet
Laadunjärvi

**Laadunjärvi**  on Pirkanmaalla Akaan Savikoskella sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueesta erotetaan vielä Lumijoen valuma-alue, johon lampi kuuluu. Järven pinta-ala on 27 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 96,1 metriä meren pinnan yläpuolella. Siihen laskee kolme ojaa, joista yksi tuo ojitetun Kolunsuon kuivatusvesiä ja huomattavin on Riehunoja, joka laskee järveen Kankurinkosken läpi järven kosteikoksi muuttuneeseen lahteen. Järvi on 1,1 kilometriä pitkä, 500 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä. Järvellä on toiminut kahdeksan maatila, joiden peltoja viljellään järven ympärillä edelleen. Rantojen läheisyyteen on rakennettu vain kaksi vapaa-ajan asuntoa. Urjalan raja ohittaa järven noin 600 metriä lännessä.

## Historiaa
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järven itärannalla sijaitsi kylä tai talo nimeltään "Laatula". Kartassa ei järven nimeä mainita eikä sitä tunnista rantaviivaa seuraavallakaan. Tämä on selvä merkki järvenlaskusta, joka on tapahtunut kartan julkaisun jälkeen. Järven länsipuolella sijaitsi tuolloin Kankurinjärvi joka oli noin kaksi kilometriä pitkä ja verraten kapea järvi. Se on kuivatettu peltomaaksi, jonka halki kulkee entisen järven pohjaa myöten Riehunoja. Kankurinjärven länsipäässä sijaitsi lounaassa Pakkasenjärvi, joka on myös kuivatettu pelloksi. Itse Laadunjärven laskussa sen länsipään lahti lyheni noin 450 metriä ja lahden tilalla on lahden muotoinen kosteikko.

Lahden kosteikko on rehevä ja se näyttäisi kasvavan umpeen pienentäen järven vesialaa.

## Lähteet
Lumijärvi (Akaa)

**Lumijärvi**  on Pirkanmaalla Akaan Savikoskella sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueesta erotetaan vielä Lumijoen valuma-alue, johon järvi kuuluu. Järven pinta-ala on 49 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 90,8 metriä meren pinnan yläpuolella. Siihen laskee kuusi ojaa lähialueilta, joista Savikoskenjoki ja kaakkoiseen lahteen laskeva Ahveniston, Ylisen Mertajärven, Alisen Mertajärven ja Mustilammin yhteinen laskuoja ovat huomattavimmat. Sen kautta järveen laskee Laadunjärvi, johon laskee vuorostaan laaja-alainen Riehunoja. Lumijoki on Lumijärven laskuoja ja se yhtyy Tarpianjokeen Kylmäkoskella ennen sen laskemista Jalantiin. Järvi on 2,0 kilometriä pitkä, 750 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 5,0 kilometriä. Rannat ovat melko jyrkkiä ja sijaitessaan peltoalueen keskellä ne ovat enimmäkseen peltomaata. Rantojen jyrkkyys johtuu eteläpuolella kulkevasta Konginharjun kaakkoisesta jatkeesta. Järven lähiympäristössä on toiminut lähes 15 maatilaa ja järven rannoille on rakennettu lähes 40 vapaa-ajan asuntoa.

## Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvellä on erikoisen pitkänä piirretty kaakkoon työntyvä lahti. Samoin on koilliseen työntyvän ja järven luoteispään lahdissa eroja nykykarttoihin. Nämä ovat merkkejä siitä, että järven vedenpinta olisi laskujoen perkauksissa laskettu hieman. Kartassa järven rannoilla sijaitsi Poutalan kaksitaloinen kylä, Nuhkolan ja Aunelundin talot ja yksi torppa.

Vuoden 1959 peruskartassa rannoilla ei ollut vielä mökkejä, mutta vuoden 1980 karttaan niitä oli ilmaantunut jo toistakymmentä. Vuoden 1993 peruskartassa länsirannassa sijaitsi leirikeskus.

## Lähteet
Soilujärvi

**Soilujärvi**  on Pirkanmaalla Akaan Kylmäkosken Savikoskella, Vesilahden Arajärvenkulmalla ja Urjalan Kehrolla sijaitseva järvi. Järvi sijaitsee pääasiassa Akaan ja Urjalan asukkaiden vaikutuspiirissä.

## Maantietoa
Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueesta erotetaan vielä Lumijoen valuma-alue, johon pitkä ja kapea järvi kuuluu. Järven pinta-ala on 53 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 118,3 metriä meren pinnan yläpuolella. Se sijaitsee Laadunvuoren pohjoispuolella ja Hakalanvuoren ja Kirkkovuoren eteläpuolella olevassa painaumassa. Järven ympäristössä ei ole peltomaita eikä kovin paljon suota. Siihen laskee neljä hyvin lyhyttä metsäojaa, joista yksi tuo idästä Pehkusuon kuivatusvesiä. Järven laskuoja Soilunoja lähtee länsipäästä ja se putoaa noin kaksikymmentä metriä alemmaksi ennen yhtymistään Riehunojaan kuivatetun Kankurinjärven keskivaiheilla olevalla peltoaukealla. Järvi on 2,0 kilometriä pitkä, 450 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 4,8 kilometriä. Rannoille on rakennettu vajaa 50 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Akaasta. Akaan ja Vesilahden välinen raja ylittää järven pituussuunnassa niin, että Akaan puolelle jää suurempi ala. Järven länsipäässä on hyvin pieni osa, joka kuuluu Urjalaan.

## Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Soidunjärvi”. Se laski nykyistä ojaansa myöten ”Kangarijärveen”. Soilunjärvi oli tuolloin asumaton.

Vuoden peruskartassa järven, jonka nimi kirjoitettiin ”Soilujärvi”, etelärannan tuntumassa oli yksi maatila. Mökkirakentaminen alkoi kartan julkaisemisen jälkeen ja vuonna 1980 kartassa näkyi niitä jo paljon.

## Lähteet
Ameenjärvi

**Ameenjärvi**  on Pirkanmaalla Vesilahden Krääkkiöllä ja Urjalan Halkivahalla sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueella Tarpianjoen valuma-alueeseen. Valuma-alue jakautuu vielä Lumijoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven pinta-ala on 159 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 110,0 metriä meren pinnan yläpuolella. Järvellä on 20 saarta, jotka ovat enimmäkseen pieniä. Suurin saari on 1§50 metriä pitkä Kuttusaari, 120 metriä pitkä ja hyvin kapea Katajistonsaari ja 100 metrinen Selkäsaari. Kuttusaaren lähellä on toinenkin saari, jossa on Kuttusaaren tavoin vapaa-asuntoja. Järveen laskee yhdeksän ojaa, joista huomattavimmat ovat Karhusuon kuivatusvesien johto-oja ja Kyynärälammin laskuoja Rotanlahteen. Järven oma laskuoja on Kravinoja, joka lähtee järven Lahdenperältä Riehun kylän läpi yhtyen Jouttunkulmanojaan ennen sen nimen muuttumista Riehunojaksi. Järvi on 4,5 kilometriä pitkä, 1,5 kilometriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 17,0 kilometriä. Järven länsipää kuuluu Urjalaan siten, että suurin osa järvestä on Vesilahden puolella.

## Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Ame järvi”.

## Lähteet
Pynnänjärvi

**Pynnänjärvi**  on Pirkanmaalla Urjalan Halkivahassa ja Vesilahden Krääkkiössä sijaitseva järvi. Suurin osa järvestä kuuluu Urjalaan, koillisosa on Vesilahden puolella.

## Maantietoa
Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueella Tarpianjoen valuma-alueeseen. Valuma-alue jaetaan vielä Lumijoen valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven pinta-ala on 86 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 110,9 metriä meren pinnan yläpuolella. Sen rannat ovat alavia ja osittain soistuneitakin. Itäpuolen etelärannassa sijaitsee Miekkostenvuori, joka laskeutuu veteen jyrkkärinteisenä ja kohoaa yli 35 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Siihen laskee useita suo-ojia, joista huomattavimpia ovat Karhusuon ja Verstaansuon laskuojat. Järven oma laskuoja on Pynnänoja, joka yhtyy Jouttunkulmanojaan kuivatetun Jouttunjärven koillispäässä. Jouttunkulmanojan nimitys muuttuu alempana Riehunojaksi, joka laskee Laadunjärveen. Järvessä on viisi saarta, joista Selkäsaari on suurin. Se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Muita saaria ovat Pikkusaari, Kontinnokankari ja Satiaissaari. Järvi on 3,4 kilometriä pitkä, 450 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 9,2 kilometriä. Järven lähiympäristössä on ollut kolme maatilaa, joiden peltoja viljellään vieläkin. Rannoille on rakennettu 40 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 2986, joka kulkee Halkivahan läpi.

## Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitetaan ”Pynnö järvi”. Järvellä sijaitsi tuolloin Pynnönpään ja Kuivolan torppa. Järven rannat ovat soistuneet, jolloin eri aikakausien kartat näyttävät rantaviivan erilaisena.

## Lähteet
Ahvenuslammi (Hämeenlinna)

**Ahvenuslammi** on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Kalvolassa Ohtisen ja Kiekkuun välissä sijaitseva metsäjärvi.

## Maantietoa
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Lontilanjoen valuma-alueella. Valuma-alue on jaettu vielä kolmeen alueeseen, jonka Lontilanjoen yläosan alueeseen lampi kuuluu. Lampi sijaitsee metsäalueella maaston korkean mäen päällä olevassa painaumassa. Sen vedenpinnan korkeus on 132,4 metriä meren pinnan yläpuolella, joten se on monia alueen järviä huomattavasti korkeammalla. Siihen laskee vain yksi oja, joka tuo lammen eteläpäähän ojitetun suon kuivatusvesiä. Sen laskuoja lähtee pohjoispäästä, jossa se laskee lyhyen matkaa ja putoaa samalla 20 metriä alemmaksi yhtyen Ravinojaan. Lammen pinta-ala on 14 hehtaaria ja siinä on yksi 50 metriä leveä saari. Lampi on 1,0 kilometriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä. Lammen pohjoispäässä sijaitsee neljä vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Ohtisen ja Kuurilan väliseltä tieltä (yhdystie 2846).

## Historiaa
Vuoden 1959 peruskartassa lampea kiersi maantie, mutta lampi oli autio ja sen eteläinen suo oli vielä ojittamatta. Vuoden 1980 kartassa lammella oli kaksi mökkiä.

## Lähteet
Ojajärvi (Hämeenlinna, pohjoinen)

**Ojajärvi**  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Kalvolassa Taljalan eteläpuolella sijaitseva metsäjärvi. Eteläpuolella oleva toinen Ojajärvi ovat olleet aikaisemmin samaa järveä, mutta järvenlaskun jälkeen niitä on kohdeltu eri järvinä.

## Maantietoa
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Lontilanjoen valuma-alueella. Valuma-alue on jaettu vielä kolmeen alueeseen, jonka Lontilanjoen yläosan alueeseen lampi kuuluu. Kahden järvialtaan pohjoisosan pinta-ala on 18 hehtaaria ja järvien vedenpinnan korkeus on sama 114,0 metriä meren pinnan yläpuolella. Tähän osaan ei laske ojia ja järven laskuoja Ravinoja lähtee pohjoisosan länsirannasta. Eteläosan vedet virtaavat pohjoiseen matalan ja ruohottuneen salmen kautta. Järvi on 900 metriä pitkä, 350 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä. Rannat ovat vesijättömaan kosteikkoa ja ne ovat autiot. Vesiallas on rauhoitettu ja rauhoitusalueeseen on liitetty myös joitakin ranta-alueita.

## Historiaa
Järvellä on suoritettu järvenlaskuja, jotka on selostettu eteläisen järvialtaan osiossa.

## Lähteet
Ojajärvi (Hämeenlinna, eteläinen)

**Ojajärvi**  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Kalvolassa Taljalan eteläpuolella sijaitseva rauhoitettu metsäjärvi. Pohjoispuolella oleva toinen Ojajärvi ovat olleet aikaisemmin samaa järveä, mutta järvenlaskun jälkeen niitä on kohdeltu eri järvinä.

## Maantietoa
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Lontilanjoen valuma-alueella. Valuma-alue on jaettu vielä kolmeen alueeseen, jonka Lontilanjoen yläosan alueeseen lampi kuuluu. Kahden järven eteläisen osan pinta-ala on 20 hehtaaria ja järvien vedenpinnan korkeus on sama 114,0 metriä meren pinnan yläpuolella. Eteläosaan laskee noin 10 metsäojaa ja se on yhteydessä järven pohjoisosaan pohjoisessa sijaitsevan matalan ja ruohottuneen salmen välityjksellä. Eteläosan järviallas on 950 metriä pitkä, 350 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 4,4 kilometriä. Rannat ovat pääasiassa vesijättömaan kosteikkoa ja luhtaa. Vesialue on rauhoitettu, mutta rauhoitusalueeseen on liitetty myös osa rannoista. Koko järvi on autio eikä sinne johda teitä.

## Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli piirretty vesialtaana, joka sisälsi sekä eteläisen että pohjoisen järvialtaan. Rannassa sijaitsi Aholan torppa, mutta järven rannoille ei ollut merkitty peltomaata taikka niittyjä. Ne raivattiin mahdollisesti vasta ensimmäisen järvenlaskun yhteydessä myöhemmin. Kartassa näkyy kuusi saarta, jotka ovat nykyään maatuneet kiinni rantoihin, mutta joita kutsutaan edelleen saariksi. Vuoden 1956 peruskartassa järvi on piirretty suurempana kuin mitä se on nykyään. Seuraavassa vuonna 1961 julkaistussa kartassa rantoja seuraavat rajat saattavat olla ensimmäisen järvenlaskun vesijättömaiden rajoja. Vuoden 1976 kartassa on tapahtunut toinen järvenlasku, jonka vaikutus järvelle on yhtä dramaattinen kuin ensimmäinen.

## Lähteet
Valkealammi (Hämeenlinna, Ohtinen)

**Valkealammi**, myös **Valkolammi**, on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Kalvolan Ohtisessa sijaitseva pieni valuma-alueensa  latvajärvi.

## Maantietoa
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Lontilanjoen valuma-alueella. Se kuuluu siihen sisältyvään Lontilanjoen yläosan valuma-alueeseen. Ympäristössä sijaitsevan Valkealamminharjun polveileva maasto on synnyttänyt pieniä lampia, jollainen Valkealammikin on. Näillä lammilla ei ole laskuojia ja niitä ympäröi soistunut metsä. Valkealampi on pyörehkön muotoinen ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Lammen vedenpinnan korkeus on 140,1 metriä meren pinnan yläpuolella ja se onkin alueensa korkeampia lampia. Se on 200 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 500 metriä. Sen rannan läheisyyteen on rakennettu kuusi vapaa-ajan asuntoa. Lammella sijaitsee myös metsästysmaja Pastinpirtti, jossa erilaiset yhteisöt ovat järjestäneet leirejä. Majan ohitse kulkee talvisin hiihtolatu. Lammelle pääsee Kutilan ja Kotkajärven yhdistävältä tieltä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Latureitti: Kalvolan kotkat , viitattu 20.2.2017
* Suunnistuskartta: Kalvolan Keihäs, viitattu 20.2.2017
Dawn of the 5th Era

__NOTOC__
**Dawn of the 5th Era** on Mors Principium Estin viides studioalbumi. Se julkaistiin 5. joulukuuta 2014 levymerkillä AFM Records.

Kappaleesta ”Monster in Me” kuvattiin musiikkivideo.

## Vastaanotto
Albumi sai hyvän vastaanoton. Kaaoszinen Sami Elamaa antoi albumille arvosanan 8/10. Hän piti erityisesti sovituksia onnistuneina sekä mieleenpainuvuutta lisäävänä elementtinä, ja vertasi musiikkia Dark Tranquillityn tuotantoon. Ainoana miinuksena hän piti lähes liiallisia kitarasooloja ja stemmoja. Imperiumin Sami Kontio antoi albumille arvosanan 8+, ja kehui kitarasooloja sekä itse albumikokonaisutta tyylilajiaan palvelevaksi, vaikka olisikin toivonut parin unohtuvamman sävellyksen nousevan muiden kappaleiden tasolle. *[[Inferno (lehti)|Infernon]]* Joni Juutilainen sanoi yhtyeen saaneen albumillaan kaikki musiikilliset osa-alueensa harmoniaan miehistönvaihdoksista huolimatta. Hänestä albumi tarjoaa teatraalista suurellisuutta, alakuloisuutta, aggressiivisuutta sekä vauhtia, ja kehui sitä ylitsevuotavasti parhaaksi melodisen death metalin albumiksi pitkään aikaan.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano

### Yhtye
* Mikko Sipola – rummut
* Ville Viljanen – laulu
* Teemu Heinola – basso
* Andy Gillion – kitara, musiikkiohjelmointi, piano
* Kevin Verlay – kitara

### Tuotanto
* Teemu Heinola – äänittäjä (rummut, laulu)
* Andy Gillion – tuottaja, äänittäjä (kitara, basso, piano, musiikkiohjelmointi)
* Ville Viljanen – tuottaja
* Thomas "PLEC" Johansson – miksaaja, masteroija
* Alexander von Wieding – grafiikka, design

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 8+/10
* Inferno: 
* Kaaoszine: 8/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Valajärvi

**Valajärvi** voi tarkoittaa seuraavia:
* Valajärvi, järvi Janakkalan ja Hämeenlinnan, aiemmin Rengon rajalla
* Valajärvi, järvi Inarissa
* Valajärvi, järvi Kitilässä
* Valajärvi, järvi Tammelassa
* Valajärvi, järvi Urjalassa
Project CARS 2

**Project CARS 2** on Slightly Mad Studiosin kehittämä ja Bandai Namco Entertainmentin julkaisema autosimulaattoripeli. Peli julkaistiin PlayStation 4, Xbox One ja Windows -alustoille 22. syyskuuta 2017. Pelistä julkaistiin ensimmäinen virallinen traileri 8. helmikuuta 2017.

Peli poistui myynnistä 21. syyskuuta 2022.

## Kehitys
Slightly Mad Studios ilmoitti 22. kesäkuuta 2015 työstävänsä jatko-osaa ensimmäiselle pelille. Slightly Mad Studios ilmoitti hakevansa peräti 7 miljoonan punnan tukipottia oman WMD-portaalinsa kautta.

## Vastaanotto
V2.fi on antanut pelille arvosanaksi 4/5 tähteä arvostelussaan.

Muropaketti on antanut pelille arvosanaksi 4,5/5 tähteä arvostelussaan.

Pelin fysiikkamallinnusta ja ajosimulaatiota on kehuttu paremmaksi kuin edeltäjässään *[[Project CARS]]issa*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Virallinen sivusto 
* WMDPortal Project CARS
Surkeiden sattumusten sarja (televisiosarja)

**Surkeiden sattumusten sarja** (*A Series of Unfortunate Events*, tunnetaan myös nimellä *Lemony Snicket's A Series of Unfortunate Events*) on mustan huumorin Netflix-sarja. Se perustuu Lemony Snicketin *[[Surkeiden sattumusten sarja]]* -nuortenkirjasarjaan. Sarjan ensimmäinen kausi julkaistiin Netflixissä 13. tammikuuta 2017.

Ensimmäisen kauden kahdeksan jaksoa liittyy *Surkeiden sattumusten sarjan* neljään ensimmäiseen osaan. Kymmenen jakson mittainen toinen tuotantokausi kattaa kirjasarjan osat 5–9 ja kolmas kausi loput neljä osaa.

## Jaksot
### Kausi 1 (2017)

## Näyttelijät

## Tuotanto
Marraskuussa 2014 Netflix ja Paramount Television ilmoitti suunnittelevansa *Surkeiden sattumusten sarja* -kirjoihin perustuvaa televisiosarjaa. Kirjasarjan luoja Daniel Handler toimii samalla myös televisiosarjan tuottajana. Syyskuussa 2015 ilmoitettiin Barry Sonnenfeldin ja Mark Hudisin kiinnityksestä sarjan kehitystiimiin. Myöhemmin vuoden 2016 tammikuussa Hudis lähti kehitystiimistä, eikä hänen tilalle ole nimetty seuraajaa.

Sarjan kuvaukset aloitettiin toukokuussa 2016. Tammikuussa 2017 Handler vahvisti työstävänsä käsikirjoitusta sarjan toiselle kaudelle. Hieman myöhemmin huhtikuussa vahvistettiin sarjan saaneen tilauksen myös kolmannesta kaudesta. Neil Patrick Harris on vahvistanut kolmannen kauden jäävän sarjan viimeiseksi.

### Tuotantokaudet

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Surkeiden sattumusten sarja'' Netflix.comissa
*
Lumijärvi

**Lumijärvi** voi tarkoittaa seuraavia:

## Järviä
* Lumijärvi, järvi Akaassa, Pirkanmaalla
* Lumijärvi, järvi Kajaanissa
* Lumijärvi, järvi Raahessa, Pohjois-Pohjanmaalla
* Lumijärvi, järvi Ylöjärvellä, Pirkanmaalla

## Henkiöitä

* Kristian Lumijärvi (1880–1957), SDP:n kansanedustaja
* Mika Lumijärvi (s. 1970), jalkapalloilija ja valmentaja
1. taktinen lentolaivue

**1. taktinen lentolaivue** ( 1.ELT)  on Puolan ilmavoimien hävittäjälentolaivue, joka muodostettiin vuonna 2001 Minsk Mazowieckissa Puolassa vuonna 1944 perustettusta 1. hävittäjärykmentistä (). Laivue on sijoitettu 23. taktiseen lentotukikohtaan ja sen kalustona on Mikojan MiG-29 ja MiG29UB -koneet.

## Palvelus
Laivueesta on neljä konetta  huhtikuusta 2010 alkaen kolme kuukautta Baltian ilmavalvonnassa. Laivueenkomentaja everstiluutnantti everstiluutnantti Robert Kozak johti sadan hengen osastoa, johon kuului kahdeksan lentäjää. Laivue oli ollut ensimmäisen kerran Baltian ilmavalvonnassa tammikuusta maaliskuuhun 2006.

Laivue lakkautettiin 1. heinakuuta 2010, kun 23. lentotukikohta ja laivue organisoitiin 23. taktiseksi lentotukikohdaksi.

## Komentajat
*Krzysztof Rosa (2001 – 2003)
*Stefan Rutkowski (2003 – 2005)
*Robert Cierniak (2005 – 2007)
*Robert Kozak (2007 – 2010)

## Lähteet
Nebulisaattori

**Nebulisaattori** (lat. *nebula* = sumu) eli lääkesumutin on lääkinnässä käytettävä laite, josta syntyy lääkeaerosolia jatkuvasti tai jaksoittain. Sitä käytetään esimerkiksi silloin, kun sumutettavaa lääkettä on paljon.

## Lähteet
Juha Laukkanen

**Juha Laukkanen** -nimisiä suomalaisia henkilöitä ovat:

* Juha Laukkanen (s. 1964), jääkiekkoilija
* Juha Laukkanen (s. 1969), keihäänheittäjä
* Juha Laukkanen (1960–2023), nukketeatteritaiteilija ja teatterinjohtaja
Jan Mukařovský

**Jan Mukařovský** (1891–1975) oli tšekkiläinen lingvistiikan ja esteettisen filosofian tutkija. Hän toimi vuodesta 1934 alkaen Bratislavan yliopiston professorina ja 1940–1950-luvulla Prahan yliopiston rehtorina. Mukařovský kuului 1920–1930-luvulla toimineeseen Prahan kielitieteelliseen piiriin. Hän oli humanistisen strukturalismin ja semiotiikan teorioiden keskeinen kehittelijä.

Prahan koulukunta katsoi kielen olevan tiettyyn päämäärään tähtäävien ilmaisukeinojen funktionaalinen järjestelmä ja korostivat muutenkin erilaisten merkkijärjestelmien funktionaalisuutta. Mukařovský sovelsi ideaa estetiikkaan, ja hänestä tuli semioottisen estetiikan uranuurtaja. Hänen mielestään taide ei ollut kausaalisuhteessa yhteiskuntaan, vaan kyse oli monimutkaisesta merkkisuhteesta. Tärkeänä metodisena käsitteenään Mukařovský käytti *semanttista elettä*, jonka mukaan teos muodostuu dynaamisesti alkaen yksinkertaisista aineksista ja laajentumalla laajimpiin kokonaisuuksiin saakka. Hän pohti myös taiteen arvo-ongelmia.

## Lähteet
Oostende–Bruggen kansainvälinen lentoasema

**Oostende–Bruggen kansainvälinen lentoasema** (; ), usein myös **Oostenden lentoasema**, on Oostendea ja Bruggea palveleva lentoasema. Se sijaitsee viiden kilometrin päässä Oostendesta. Sitä käytti vuonna 2016 tammikuun ja marraskuun välisenä aikana 419&nbsp;892 matkustajaa.

## Historia
Lentoaseman historia alkaa Stenen lentokentästä. Sen tarkkaa rakennusajankohtaa ei tunneta, mutta jo ensimmäisessä maalimansodassa sitä käytettiin sotilaslentokenttänä. Ensimmäinen lento Oostendesta Englantiin lennettiin Sabenan perustamisvuonna 1923. Toisen maailmansodan aikana, kun lentojen määrä kentällä alkoi kasvaa, se siirrettiin Raversijden alueelle. Uusi lentoasema varustettiin kansainväliselle tasolle sodan jälkeen. Lentokenttärakennuksena käytetty vanha maatalo korvattiin uudella terminaalilla kuitenkin vasta vuonna 1968. Kiitotien pidennys 3&nbsp;200 -metriseksi valmistui vuonna 1975.

## Lentoyhtiöt ja kohteet

### Rahti

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lentoaseman kotisivut
Finkelstein-reaktio

**Finkelstein-reaktio** on kemiallinen reaktio, jossa alkyylihalidi reagoi halogenidisuolan kanssa, jolloin alkuperäisen alkyylihalogenidin halogeeniatomi korvautuu toisella. Reaktio on nimetty saksalaisen kemistin Hans Finkelsteinin mukaan. Finkelstein julkaisi reaktion ensimmäisen kerran vuonna 1910. Finkelstein-reaktiota käytetään erityisesti muutoin hankalasti valmistettavien alkyylijodidien synteesiin.

## Reagenssit ja mekanismi
Finkelstein-reaktio on mekanismiltaan S<sub>N</sub>2-reaktio eli toisen kertaluvun nukleofiilinen substituutio. Tämä reaktio tapahtuu parhaiten mikäli alkyylihalogenidi on primäärinen, tai metyyli-, bentsyyli- tai allyylihalogenidi. Sekundäärisille alkyylihalogenideille reaktio tapahtuu huonosti ja tertiääriset alkyylihalogenidit eivät reagoi tällä reaktiolla. Jotta Finkelstein-reaktio tapahtuu täytyy korvautuvan halogeenin olla heikompi nukleofiili kuin korvaava halogeeni on. Näin ollen alkyylikloridien klooriatomi voi korvautua joko bromi- tai jodiatomilla ja alkyylibromidien bromiatomin voi korvata ainoastaan jodiatomi. Halogeeniatomin lähteenä toimii usein alkalimetallisuola esimerkiksi natriumbromidi- tai -jodidi.
:

Finkelstein-reaktio on tasapainoreaktio. Jotta tasapainoa saataisiin siirrettyä tuotteiden puolelle, on jotain tuotteista poistettava reaktioseoksesta. Valmistettaessa alkyylijodideja Finkelstein-reaktion liuottimena käytetään asetonia, koska natriumjodidi liukenee asetoniin, mutta natriumkloridi tai -bromidi eivät. Reaktion edetessä muodostuva natriumkloridi tai -bromidi saostuvat ja tämän vuoksi reaktion tasapaino siirtyy tuotteiden puolelle.

## Lähteet
Vuoristokellosammakko

**Vuoristokellosammakko** (*Bombina variegata*) on kellosammakoiden sukuun kuuluva Keski- ja Etelä-Euroopassa esiintyvä sammakkolaji.

Se risteytyy usein sukulaislajinsa kellosammakon (*Bombina bombina*) kanssa.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Vuoristokellosammakko on eurooppalainen laji, joka on yleinen Keski-Ranskassa, Saksan keskiosissa, Sveitsissä, Koillis-Italiassa, Balkanin alueella ja Karpaattien vuoristossa Itä-Euroopassa. Yksittäisiä populaatioita on havaittu myös Unkarissa, Saksan pohjoisosissa, Luoteis-Ranskassa, Luxemburgissa, ja Alankomaissa. Sitä on aiemmin tavattu myös Belgiassa ja Ranskan eteläosissa, mutta sen oletetaan sittemmin hävinneen kyseisiltä alueilta.

Laji elää 100–2&nbsp;100 metrin korkeudessa merenpinnan yläpuolella. Matalimmissa korkeuksissa elävien populaatioiden elinympäristöjä ovat lehtimetsät. Korkeammalla lajia tavataan havumetsissä ja aukeilla ylängöillä. Sen elinympäristöjä ovat myös sekametsät, pensaikot, niityt, tulvatasangot ja ruohotasangot. Se viihtyy kosteikoissa ja valitsee lisääntymispaikakseen yleensä lätäkön metsästä tai metsän lähettyviltä.

## Lähteet
Luettelo Belgian lentoasemista

Tämä on **luettelo [[Belgia]]n lentoasemista** ja muista lentopaikoista.

## Lentoasemat

## Helikopterikentät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kauko Lumiaho

**Kauko Jaakko Antero Lumiaho** (s. 29. kesäkuuta 1945 Alpua, Vihanti) on suomalainen keskimatkojen juoksija, joka saavutti SM-mitaleja ja edusti Suomea maaotteluissa 1970-luvun alkupuolella. Seuratasolla hän edusti Vihannin Urheilijoita vuoteen 1971 ja sen jälkeen Raahen Vesaa.

Lumiaho saavutti Kalevan kisoissa viisi mitalia. Vuonna 1971 hän sijoittui 1&nbsp;500 metrillä hopealle ja 800 metrillä pronssille, vuonna 1972 molemmilla matkoilla hopealle sekä vuonna 1973 1&nbsp;500 metrillä pronssille. Maaotteluissa hän kilpaili 800 metrillä yhdeksän kertaa, 1&nbsp;500 metrillä 11 kertaa sekä 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä kerran.

Lumiaho on toiminut Raahen Vesan johtokunnan jäsenenä vuodesta 1977 ja puheenjohtajana vajaan vuosikymmenen.

Politiikassa Lumiaho on toiminut Raahen kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosina 1981–2021.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 400 metriä: 49,0 (1969)
* 800 metriä: 1.48,0 (1970)
* 1&nbsp;000 metriä: 2.26,4 (1972)
* 1&nbsp;500 metriä: 3.39,2 (1972)
* Maili: 4.07,4 (1973)
* 3&nbsp;000 metriä: 8.16,6 (1972)
* 10&nbsp;000 metriä: 30.34,4 (1973)

## Lähteet
* 

### Viitteet
Piia Lehti

**Piia Annukka Lehti-Teder** (21. syyskuuta 1973 Halikko – 6. helmikuuta 2017) oli suomalainen taidegraafikko.

Lehti vietti lapsuutensa Halikossa ja opiskeli lukion jälkeen valokuvausta Kuusamon kansanopistossa 1992–1993. Hän vietti nuoruudessaan vuoden Meksikossa, jossa tutustui taidegrafiikkaan. Taidealaa Lehti opiskeli Virossa Tallinnan taideakatemiassa (Eesti Kunstiakadeemia) 1995–1999, jossa opiskeli myös virolainen taiteilija Ramo Teder, jonka kanssa Piia Lehti avioitui. Lehti palasi Suomeen opiskelemaan Taideteolliseen korkeakouluun vuosiksi 1999–2001, jolloin valmistui taiteen maisteriksi.

Opintojen jälkeen Lehti asettui perheineen asumaan Teijon kylään Salon kaupunkiin Varsinais-Suomeen. Kasvimaa oli luontoa rakastavalle Lehdelle tärkeä rentoutumispaikka, jossa hän havainnoi kasvien kasvua. Hän ja hänen perheensä pyrkivät arjessaan toteuttamaan ekologista elämänmuotoa. Taiteessaan Lehti yhdisti ihmisen, eläimet ja kasvit niin, että niiden rajapinnat yhtyivät. Hän saattoi tutkia teoksissaan esimerkiksi ihmisen ja puun samankaltaisuutta piirtämällä oksat ja juuret osaksi ihmisen sisäelimiä ja verenkiertoa.

Piia Lehden teoksia on ollut monissa yhteis- ja ryhmänäyttelyissä sekä kotimaassa että ulkomailla. Hänen yksityisnäyttelynsä on järjestetty Salon taidemuseossa 1999, Galleria Justissa Turussa 2000, Galleria Mariassa Helsingissä 2000, Galleria Duetossa Helsingissä 2001 ja Kunstihoone galeriissa Tallinnassa Virossa 2001. Sittemmin hän on pitänyt yksityisnäyttelyitä Helsingissä, Kuopiossa, Salossa, Tampereella, Turussa, Valkealassa sekä ulkomailla Tallinnassa, Viljandissa ja Islannin pääkaupungissa Reykjavikissa.

Piia Lehti kuoli syöpään 43-vuotiaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
BMW 5-sarja (G30)

**BMW G30** on BMW 5-sarjan seitsemännen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2016–2023. Se korvasi edeltäneen F10-mallin ja seuraajaksi tuli G60.

## BMW 5-sarja (G30) 2016–2023

BMW G30 julkistettiin syksyllä 2016, ja se tuli markkinoille vuoden 2017 alussa. Malli perustuu samalle pohjalevylle kuin esimerkiksi suurempi 7-sarja (G11). Ulkonäöltään malli ei ole muuttunut huomattavasti edeltäjäänsä verrattuna. Kooltaan G30 on edeltäjäänsä 36 millimetriä pidempi ja kuusi millimetriä leveämpi, mutta auton paino on kuitenkin pudonnut uuden perusrakenteen ansiosta. Ilmanvastuskerroin 0,22 on hyvin alhainen. Farmarimalli Touring esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2017.

Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä BMW G30 sai tulokseksi täydet viisi tähteä. 

Shanghain autonäyttelyssä huhtikuussa 2017 esiteltiin ainoastaan Kiinan markkinoilla myytävä pidempiakselivälinen versio, jonka akseliväli on 133 millimetriä perusmallia pidempi.  

Kesällä 2020 tuli aiempaa leveämpi etusäleikkö. Myös ajo- ja takavaloihin tehtiin muutoksia. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Heino Lipsanen

**Heino Ilmari Lipsanen** (6. maaliskuuta 1954 Juva) on suomalainen keskimatkojen juoksija, joka saavutti SM-mitaleja ja edusti Suomea maaotteluissa 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa. Seuratasolla hän edusti Juvan Urheilijoita ja vuodesta 1983 Lahden Ahkeraa.

Lipsanen saavutti urallaan kahdeksan SM-mitalia. Kalevan kisoissa hän saavutti 1&nbsp;500 metrillä SM-hopeaa vuonna 1980 ja SM-pronssia vuonna 1978 sekä 800 metrillä SM-hopeaa vuonna 1981. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän saavutti 1&nbsp;500 metrillä kultaa vuonna 1979 ja pronssia vuonna 1981 sekä 800 metrillä hopeaa vuonna 1984. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän voitti 4&nbsp;×&nbsp;800 metrillä kultaa vuonna 1983 ja pronssia vuonna 1984. Maaotteluissa Lipsanen kilpaili 800 metrillä kymmenen kertaa ja 1&nbsp;500 metrillä kuusi kertaa.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 400 metriä: 49,9 (1977)
* 800 metriä: 1.48,51 (1978)
* 1&nbsp;000 metriä: 2.19,88 (1981)
* 1&nbsp;500 metriä: 3.41,39 (1980)
* Maili: 4.01,4 (1977)
* 2&nbsp;000 metriä: 5.14,7 (1979)
* 3&nbsp;000 metriä: 8.00,09 (1980)
* 5&nbsp;000 metriä: 14.09,9 (1982)
* 10&nbsp;000 metriä: 30.10,38 (1980)
* 3&nbsp;000 metrin esteet: 8.58,2 (1974)

## Lähteet
*
Flynnin luokittelu

**Flynnin luokittelu** () on Michael J. Flynnin vuonna 1966 esittämä luokittelu tietokonearkkitehtuureille.

Luokittelua on alun perin käytetty tietokoneen arkkitehtuuriin (useilla suorittimilla), mutta sitä käytetään toisinaan myös suoritintoteutuksen sisäiselle arkkitehtuurille.

## Luokittelu

Luokittelu voidaan jakaa seuraavasti neljään luokkaan:

* SISD (*Single Instruction, Single Data*)
* MISD (*Multiple Instruction, Single Data*)
* SIMD (*Single Instruction, Multiple Data*)
* MIMD (*Multiple Instruction, Multiple Data*)

Luokittelussa *instruction* viittaa käskyvirtaan ja *data* muuttujavirtaan. 

Käskyvirta ja muuttujavirta voivat olla samaa tai eri muistia, ks. muistiarkkitehtuurin toteutustavat.

### Lisäluokat

Nvidia on ehdottanut SIMT (*Single Instruction, Multiple Threads*) luokittelua alkuperäisten neljän lisäksi.

MIMD on ehdotettu jaettavaksi kahteen kategoriaan:
* SPMD (*Single program, multiple data streams*)
* MPMD (*Multiple programs, multiple data streams*)

## Luokkien määrittelyt


File:SISD.svg|SISD
File:MISD.svg|MISD
File:SIMD.svg|SIMD
File:MIMD.svg|MIMD


### SISD

SISD on yksinkertaisin tapaus: yksi suoritin joka suorittaa yhden käskyn yhdelle muistille.

SISD-arkkitehtuurissa voi olla myös rinnakkaisuutta suorittimen liukuhihnan (*pipeline*) ja superskalaarisuus-ominaisuuksien muodossa.

### MISD

MISD-mallissa datalle suoritetaan useita komentoja. Liukuhihna (*pipeline*) suorittimissa voidaan käsittää MISD-mallina.

Mallia voidaan käyttää myös vikasietoisissa tietokoneissa redundanttiseen käsittelyyn, jotta vikaantuneen yksikön toiminta ei häiritse.

Ainoa tunnettu MISD-mallia käyttävä tietokone on ollut Carnegie Mellon -yliopiston C.mmp.

### SIMD

SIMD-mallissa sama komento suoritetaan useammalle arvolle yhtäaikaisesti. Tämä yleinen *rinnakkaissuorituksen* muoto rinnakkaislaskennassa ja vektorisuorittimissa.

SIMD-mallissa kyse on data-tason *rinnakkaisuudesta* (*parallel*), mutta ei *yhtäaikaisuudesta* (*concurrency*): käsiteltävänä on vain yksi komento kerrallaan.

SIMD-malli on useissa suorittimissa toteutettu vektorisuoritin-tyylisinä käskylaajennuksina. Cell BE toteuttaa useamman SIMD-suoritukseen tarkoitetun yksikön samaan suorittimeen. SIMD-operaatioiden hyödyntäminen ohjelmoinnissa vaatii lähestymisen ohjelmointiin, joka tähtää rinnakkaisuuden hyödyntämiseen.

### MIMD

MIMD-mallissa suoritetaan useita komentoja useille datapisteille rinnakkain.

MIMD-mallissa on kyse sekä *rinnakkaisuudesta* (*parallel*) että *yhtäaikaisuudesta* (*concurrency*), koska sekä komentoja että datapisteitä on useita käytössä yhtä aikaa eri vaiheissa.
MIMD-mallin rinnakkaisohjelmointi on eri lähestymistapoja.

Malli on tyypillisesti käytössä useita suorittimia ja suoritinytimiä sisältävissä moniprosessointikoneissa. Kaikkien moniprosessointikoneiden voi sanoa käyttävän MIMD-mallia.

## Katso myös
* Fengin luokittelu
* Handlerin luokittelu
* Moniprosessointi
* Muistiarkkitehtuuri

## Lähteet
Kenneth Lonergan

**Kenneth Lonergan** (s. 16. lokakuuta 1962) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja Oscar-palkittu käsikirjoittaja. Hänet palkittiin parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscarilla elokuvastaan *[[Manchester by the Sea]]* (2016), josta hän sai myös parhaan ohjauksen Oscar-ehdokkuuden.

## Kirjallisuutta
* Kinnunen, Kalle: ”Tehdä kaikesta tosielämän mukaista”, Kenneth Lonerganin haastattelu, *Filmihullu* 5/2013.
Indiana-luokka

**Indiana-luokka** oli Yhdysvaltain laivaston ensimmäinen Yhdysvalloissa valmistettu taistelulaivaluokka, jonka alukset olivat samankaltaisia kuin Euroopan merivalloilla. Valtuutus luokan alusten valmistamiseksi annettiin 30. kesäkuuta 1890 ja ne otettiin palvelukseen marraskuusta 1895 huhtikuuhun 1896. Ne olivat suhteellisen pieniä taistelulaivoiksi, mutta niissä oli vahva panssarointi ja raskas pattereiksi asennettu aseistus. Alukset oli suunniteltu erityisesti rannikkopuolustukseen, joten niiden vapaakorkeus oli riittämätön toimintaan avomerellä. Alusten torneja ei ollut varustettu vastapainoilla ja panssarivyö oli paikoin liian matala tarjotakseen kaikissa olosuhteissa riittävän suojan.

## Alukset

## Lähteet
*
*

### Viitteet