open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Topcon

**Topcon Corporation** on vuonna 1932 perustettu japanilainen optiikka-alan konserni. Yritys aloitti sotilaskäyttöön tehdyn optiikan valmistajana, mutta siirtyi Japanin hävittyä toisen maailmansodan kuluttajamarkkinoille. Yritys oli tunnettu kameravalmistaja 1950-1980. Nykyään yritys on maailman johtavia ammattikäyttöön suunnatun optiikan valmistajista. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Tokiossa. Yhtiön pääjohtajana toimii vuonna 2018 Satoshi Hirano. Yritys tunnettiin aikaisemmin nimellä Tokyo Optical Co.
 
Yrityksen päätoimialat ovat 
* paikannus - GPS, koneenohjaus, laserinstrumentit, maanmittauslaitteet
* silmälääkäreiden ja silmäleikkausten laitteet
* hienomekaniikka - puolijohteiden valmistuksen tarkastuslaitteet, litteät näytöt, optiset laitteet

Vuonna 2017 konsernilla oli yksiköitä 27 maailmassa, vuoden 2015 myynti oli ¥130&nbsp;735 ja sillä oli 4&nbsp;459 työntekijää. 

## Historiaa

1950-luvun puolestavälistä 1970-luvun puoleenväliin asti Topcon oli merkittävä kinofilmikoon järjestelmäkameroiden kehittäjä ja valmistaja. Yksi syy sen katoamiseen markkinoilta 1980-luvulle tultaessa oli pitäytyminen vanhentuneessa Exakta-bajonetissa, mikä vaikeutti objektiivien kehittämistä. Topcon esitteli ensimmäisen kinofilmipeilikameransa Topcon R:n jo vuonna 1957, pari vuotta ennen Nikonia ja Canonia. Vuosina 1963–1971 valmistettu Topcon RE Super oli maailman ensimmäinen tai toinen objektiivin läpi valoa mittaava kinofilmikamera. Sen liikkuva etsinpeili oli puoliläpäisevä, koska valoa mittaava CdS-verkko oli sijoitettu sen alapintaan. Topcon Uni oli maailman ensimmäinen keskussulkimella toteutettu peilikamera, jossa valo mitataan objektiivin läpi täydellä aukolla. Sen seuraajia olivat Topcon Unirex ja valotusautomatiikalla varustettu Unirex EE.

## Kirjallisuutta
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Yhtiön kotisivu 
* Hugo Ruys, Non-Exaktas with Exakta Mount Part 3: Topcon 1
* Hugo Ruys, Non-Exaktas with Exakta mount: Topcon (cont.)
Kirovin tehdas

**Kirovin tehdas** () on vuonna 1801 perustettu konetehdas Pietarissa.

Tehtaan perusti Paavali I, joka 1801 määräsi Kronstadtin rautavalimon siirrettäväksi Retusaarelta Pietariin. Tehdas valmisti alun perin kanuunankuulia. Vuonna 1868 sen osti insinööri Nikolai Putilov, joka alkoi tuottaa rautatiekiskoja. Saadakseen varoja vaunujen valmistamisen aloittamiseen hän järjesti yhtiön osakeyhtiöksi vuonna 1873. Tämän jälkeen tehdas tunnettiin nimellä Putilovin tehdas. Ensimmäiset torpedoveneet rakennettiin 1887. Tehdas laajeni voimakkaasti 1890-luvun teollistumisen myötä, vuonna 1900 siellä oli 12&nbsp;000 työntekijää. Ensimmäiset veturit valmistettiin vuonna 1894 ja vuodesta 1902 lähtien tehdas tuotti myös tykkejä Venäjän armeijalle. Ensimmäisen maailmansodan aikana se kasvoi suurimmaksi tykistön ammusten toimittajaksi.

Vuoteen 1917 mennessä Putilovin tehdas oli kasvanut Pietarin suurimmaksi tehtaaksi, ja siellä alkaneet lakot vaikuttivat merkittävästi helmikuun vallankumouksen syttymiseen. Lokakuun vallankumouksen jälkeen ja sen työläisten osallisuudesta siihen se nimettiin tämän kunniaksi "Punaisten putilovilaisten tehtaaksi". Se valmisti Neuvostoliiton ensimmäiset traktorit Fordson-Putilovetsit, jotka perustuivat Fordin Fordson malli F:ään.

Leningradin puoluejohtajan Sergei Kirovin vuoden 1934 salamurhan jälkeen yhtiö sai nimen Kirovin tehdas. Toisen maailmansodan aikana tehtaassa valmistettiin KV-panssarivaunuja. Vuonna 1954 valmistettiin ensimmäiset sentrifugit uraanin rikastamiseen ja vuonna 1957 kaasuturbiinit ydinkäyttöiseen Lenin-jäänmurtajaan. Tehdas valmistaa edelleen Kirovets-traktoreita ja maatalouskalustoa.

Tehdas on palkittu kahdella Leninin kunniamerkillä, Punalipun kunniamerkillä, Työn kunniamerkillä, Lokakuun vallankumouksen kunniamerkillä, Kansojen ystävyyden kunniamerkillä sekä Suuren isänmaallisen sodan 1. luokan kunniamerkillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kirovin tehtaan sivusto
Nikolajevin eteläinen telakka

**Mustanmeren telakka** (), aiemmin **Nikolajevin eteläinen telakka**, on telakka Mykolajivin kaupungissa Ukrainassa. Se on suurin Mustanmeren telakoista.

Mustanmeren telakan eli Mykolavjin eteläisen telakan ohella kaupungissa on kaksi muutakin telakkaa, joista mainittakoon ainakin Mykolavjin telakka OKEAN.

Telakka perustettiin vuonna 1879 belgialaisomistuksessa. Neuvostoaikana se nimettiin André Martyn mukaan nimetyksi telakaksi numero 198 ja myöhemmin Ivan Nosenkon mukaan telakaksi numero 444. 

Telakka on rakentanut yli tuhat laivaa. Telakalla on rakennettu muun muassa panssarilaiva Potjomkin sekä kaikki Neuvostoliiton isoimmat alukset: Moskva-luokan helikopteritukialukset, Kiova-luokan alukset ja lentotukialus Admiral Kuznetsov ja sen sisaralus *Varjag*.


Kuva:Shipyard, Nikolaev, c. 1900.jpg|Telakkaa vuonna 1900.
Kuva:Zniszczona stocznia radziecka.jpg|Keskeneräisiä sukellusveneitä (1941).
Kuva:Aircraft carrier at Mykolayiv.jpg|Tiedustelukuva (1984) rakenteilla olleesta, lentotukialukseksi luokitellusta aluksesta.
Kuva:Чорноморський суднобудівний завод.jpg|Telakka-alueen nostureita (2010).

## Katso myös
*INS Vikramaditya

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* PAO Tšernomorski sudostroitelnyi zavod    (chsz.biz)
* Public Joint Stock "Chernomorsky Shipbuilding Yard": INFORMATION ABOUT THE ENTERPRISE   (chsz.biz)
* Chernomorsky Shipbuilding Yard  (smart-holding.com)
* Публічне акціонерне товариство "Чорноморський суднобудівний завод"   (rada.com.ua)
* Суд порушив справу про банкрутство Чорноморського суднобудівного заводу (11.2.2014)  (unian.ua)
Pertti Pesonen

**Pertti Pesonen** (22. huhtikuuta 1930 Tampere – 29. tammikuuta 2005 Kangasala) oli suomalainen valtio-opin professori, vaaliasiantuntija ja Aamulehden päätoimittaja.

Pesonen toimi Tampereen yliopiston valtio-opin professorina 1966–1971 ja Helsingin yliopiston yleisen valtio-opin professorina 1972–1979. Tämän jälkeen hän oli tamperelaisen Aamulehden vastaavana päätoimittajana vuoteen 1990 saakka.

Pesonen julkaisi useita äänestyskäyttäytymistä ja vaaleja koskevia tutkimuksia. Hän toimi myös Yleisradion vaaliohjelmien asiantuntijana.

## Teoksia
* *Risto Ryti : muistokirja Suomen tasavallan viidennestä presidentistä*, toimittanut Pertti Pesonen.  Otava 1956
* *Valitsijamiesvaalien ylioppilasäänestäjät : Helsingin yliopiston, Teknillisen korkeakoulun ja Kauppakorkeakoulun äänioikeutettujen ylioppilaiden poliittiset kannanotot joulukuussa 1955 ja äänestyskäyttäytyminen 16–17.1.1956 : paneelihaastattelututkimus*, väitöskirja.  Tammi 1958
* *Valtuutus kansalta : tutkimus Tampereen vaalioikeutetuista, vaalikampanjasta ja äänestyskäyttäytymisestä*.  WSOY 1965
* *Oman ajan historia ja politiikan tutkimus : Omistetaan professori L. A. Puntilalle hänen 60-vuotispäivänään 24.8.1967*, toimituskunta: Lauri Hyvämäki, Pertti Pesonen, Seikko Eskola ja Erkki Salonen.  Otava 1967
* *The timing of the vote decision*.  University of Tampere. Institute of political science 1967
* *Protestivaalit, nuorisovaalit : tutkielmia kansanedustajien vaaleista 1966, 1970 ja 1972*, toimittanut Pertti Pesonen.  Ylioppilastuki 1972
* *Kansalaiset ja kansanvalta : suomalaisten käsityksiä poliittisesta toiminnasta*, kirj. Pertti Pesonen ja Risto Sänkiaho.  WSOY 1979
* *Vuosikymmenen siruja : pieniä tutkielmia isoista aiheista*.  Kirjayhtymä 1990
* *Presidentti Koivisto Suomen politiikassa*, kirjoittajat Martti Häikiö ja Pertti Pesonen.  Otava 1992
* *Vaalikansan äänivalta : tutkimus eduskuntavaaleista ja valitsijakunnasta Suomen poliittisessa järjestelmässä*, kirjoittajat  Pertti Pesonen, Risto Sänkiaho, Sami Borg.  WSOY 1993
* *Suomen EU-kansanäänestys 1994 : raportti äänestäjien kannanotoista*, toimittanut Pertti Pesonen. Ulkoasiainministeriö 1994
* *Finland, Sweden and the European Union*, kirj. Pertti Pesonen ja Unto Vesa.  Tampere Peace Research Institute 1998
* *Suomen europarlamenttivaalit*, toimittanut Pertti Pesonen.  Tampere University Press 2000

## Lähteet
* MTV3.fi: Professori Pertti Pesonen kuollut, julkaistu 1.2.2005

## Aiheesta muualla
* Pertti Pesosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Classical Quarterly

**The Classical Quarterly** on antiikintutkimukseen keskittynyt tiedejulkaisu, jota julkaisee Cambridge University Press. Sitä on julkaistu vuodesta 1907 lähtien.

*The Classical Quarterly* julkaisee tieteellisiä artikkeleita ennen kaikkea historian, kirjallisuuden, kielitieteen ja filosofian aloilta. Julkaisu ilmestyy kahdesti vuodessa, touko- ja joulukuussa. Vuosikerrat 1–44 ilmestyivät vuosina 1907–1950, ja New Series -sarja alkaen vuosikerrasta 1 on ilmestynyt vuodesta 1951 alkaen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* The Classical Quarterly Cambridge Journals Online
Kaksi askia

**Kaksi Askia** on Suomen Syöpäjärjestöjen dokumenttielokuva riippuvuuden synnystä. Elokuvassa selvitetään riippuvuuden syntyä ja sitä miksi kukaan ylipäätänsä aloittaa tupakoinnin. Kaksi askia seuraavat kadunmiehiä ja valtakunnan virallista tupakoivaa idolia eli Ari Koivusta. 

## Aiheesta muualla
*KOKO Kaksi Askia -dokumentti  youtube.com
*Fressis.fi
*Syöpäjärjestöt
*Ari Koivunen kommentoi tupakointia dokumentissa
*HS.fi artikkeli
*MTV3:n artikkeli
Raino Vehmas

**Raino Sakari Vehmas** (6. huhtikuuta 1929 Helsinki – 5. elokuuta 1979 Tampere) oli suomalainen lehdistöopin professori ja Aamulehden päätoimittaja.
 
Vehmas tuli ylioppilaaksi Tyrvään yhteiskoulusta Vammalasta vuonna 1949 ja toimi Turun Sanomien kaupunki- ja ulkomaantoimittajana 1950–1961. Hän opiskeli työn ohella sosiologiaa Turun yliopistossa, valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1954, filosofian maisteriksi 1956, filosofian lisensiaatiksi 1958 sekä väitteli tohtoriksi 1961 aiheenaan Suomen romaniväestön ryhmäluonne ja akkulturoituminen. 

Vehmas oli Turun yliopiston tiedotussosiologian dosenttina 1963–1966. Hän toimi Yhteiskunnallisen korkeakoulun ja sittemmin Tampereen yliopiston lehdistö- ja tiedotusopin vt. professorina 1962–1964 ja professorina 1964–1971. Vuonna 1970 hän siirtyi Aamulehden päätoimittajaksi.

## Teoksia
* *Suomen romaaniväestön ryhmäluonne ja akkulturoituminen*, väitöskirja.  Turun yliopisto 1961
* *Lehtimieskunnan ammattirakenne ja sen muuttuminen 1900-luvulla*. 1962
* *Sanomalehtiemme ulkomaanaineisto*. 1964
* *Lehdistöoppi*. Tiedon portaat osa 7. WSOY 1969
* *Jos kypsästi ajattelemme – Utran pakinoita 1970–1979*.  Tampereen Kirjapaino 1981

## Lähteet
* 

### Viitteet
Sulfonamidit

**Sulfonamidilla** tarkoitetaan kemiassa funktionaalista ryhmää, jossa sulfonyyliryhmä on liittyneenä amiiniin  -S(=O)2-NH2. Kyseessä on siis sulfonihappojen amidi.

Sulfonamideja valmistetaan sulfonyylikloridia ja ammoniakin tai primääristen tai sekundääristen amiinien reaktiolla.

Useat sulfonamidit ovat lääketieteessä bakteeri-infektioiden hoidossa käytettyjä **sulfalääkkeitä**. Sulfonamidit hidastavat bakteerien kasvua toimimalla niiden foolihapposynteesin estäjinä kilpailemalla p-aminobentsoehapon (PABA) kanssa. Sulfonamideja käytetään esimerkiksi virtsatieinfektioiden hoidossa.

Eräät muutkin lääkkeet kuten diabeteksen hoidossa käytetyt sulfonyyliureavalmisteet sekä monet nesteenpoistolääkkeet kuten furosemidi ovat kemialliselta rakenteeltaan sulfonamideja.

Sulfonamidit on lääkekäytössä luokiteltu anatomis-terapeuttis-kemiallisessa lääkeluokituksessa eli ATC-luokituksessa luokkiin J01EB-J01EE.

## Sulfonamideja
*Sulfadiatsiini C10H10N4O2S, CAS-numero 68-35-9
*Sulfadimetoksiini C12H14N4O4S, CAS-numero 122-11-2
*Sulfadimidiini C12H14N4O2S, CAS-numero 57-68-1
*Sulfafenatsoli C15H14N4O2S, CAS-numero 526-08-9
*Sulfafuratsoli C11H13N3O3S, CAS-numero 127-69-5
*Sulfaisodimiini C12H14N4O2S, CAS-numero 515-64-0
*Sulfaleeni C11H12N4O3S, CAS-numero 152-47-6
*Sulfamatsoni C23H24N6O7S2, CAS-numero 65761-24-2
*Sulfameratsiini C11H12N4O2S, CAS-numero 127-79-7
*Sulfametitsoli C9H10N4O2S2, CAS-numero 144-82-1
*Sulfametoksatsoli C10H11N3O3S, CAS-numero 723-46-6
*Sulfametoksidiatsiini C11H12N4O3S, CAS-numero 651-06-9
*Sulfametoksipyridatsiini C11H12N4O3S, CAS-numero 80-35-3
*Sulfametomidiini C12H14N4O3S, CAS-numero 3772-76-7
*Sulfamidokrysoidiini eli prontosiili C12H13N5O2S, CAS-numero 103-12-8
*Sulfamoksoli C11H13N3O3S, CAS-numero 729-99-7
*Sulfaniiliamidi C6H8N2O2S, CAS-numero 63-74-1
*Sulfaperiini C11H12N4O2S, CAS-numero 599-88-2
*Sulfapyridiini C11H11N3O2S, CAS-numero 144-83-2
*Sulfasalatsiini eli salatsosulfapyridiini C18H14N4O5S, CAS-numero 599-79-1
*Sulfatiatsoli C9H9N3O2S2, CAS-numero 72-14-0
*Sulfatiourea C7H9N3O2S2, CAS-numero 515-49-1

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Terveyskirjasto: Sulfonamidi
*Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus (Fimea): ATC-luokitus
*Medicina.fi: Nukleiinihappoihin vaikuttavat mikrobilääkkeet  (pdf)
*IUPAC Goldbook: Sulfonamides 
*Merck manuals: Brian J. Werth: Sulfonamides
Peek-a-Boo

**Peek-a-Boo** on nyrkkeilytyyli, jossa nyrkkeilijän kädet ovat kasvojen suojana. Nyrkkejä pidetään poskien tasolle ja käsivarret pidetään kiinni vartalossa. Vastustajaa kohti edetään ylävartaloaan heiluttaen. Tyyli tarjoaa ylimääräistä suojaa kasvoille ja helpottaa vastustajan iskemistä kasvoihin.

Tyylin kehitti nyrkkeilyvalmentaja ja manageri Cus D’Amato, joka opetti sen suojatilleen Floyd Pattersonille. Myöhemmin D'Amaton kouluttamista nyrkkeilijöistä myös Mike Tyson omaksui tyylin. Sekä Patterson että Tyson nousivat raskaansarjan maailmanmestareiksi.

Ennen Pattersonin maailmanmestaruutta tyyliä arvosteltiin, koska ei uskottu, että sitä käyttämällä nyrkkeilijä kykenisi aloittamaan toimivan hyökkäyksen.

## Tyyliä käyttäneitä nyrkkeilijöitä
* Floyd Patterson
* Mike Tyson
* Kevin Rooney
* Miguel Cotto

## Lähteet
Haistakaa paska koko valtiovalta

**Haistakaa paska koko valtiovalta** on Irwin Goodmanin esittämä protestikappale. Kappale valmistui vuonna 1976, ja se julkaistiin Goodmanin albumilla *[[Häirikkö (albumi)|Häirikkö]]* sekä singlenä. Kappaleen sävelsivät Paul Fagerlund ja Irwin Goodman ja sanoitti Vexi Salmi nimimerkillä Emil von Retee. Kappale joutui odotetusti radion soittokieltoon, mutta se vain lisäsi kappaleen kiinnostavuutta ja menestystä.

Sanoittaja Vexi Salmi luonnehti kappaletta myöhemmin:

Kappaleessa Irwin protestoi valtiovaltaa ja eritoten verottajaa, mikä liittyy kappaleen valmistumista edeltävän vuoden tapahtumaan, jossa verottaja ulosmittasi Irwinin ja hänen vaimonsa asunnostaan Tampereella. Finnlevyn tuotantopäällikkö Toivo Kärki kommentoi kappaletta sanoen: ”Tätä kannatan ehdottomasti.”

*Haistakaa paska koko valtiovalta* -single ylsi Suomen myydyimpien singlelevyjen tilastossa parhaimmillaan toiselle sijalle marraskuussa 1976. Se oli syksyllä 1976 ja talvella 1977 myös eniten Raha-automaattyhdistyksen levyautomaateissa soitettuja kappaleita.

Myös Pasi ja Pekka levyttivät kappaleen vuonna 1977.

## Lähteet
Kohokoukku

**Kohokoukku** on kamppailulajeissa, erityisesti nyrkkeilyssä käytetty termi kaarevasta iskusta joka lyödään vastustajan leukaan. Kohokoukut ovat parhaimmillaan silloin kun vastustajaa lyödään lähietäisyydeltä. 

Kohokoukkua lyödessä on yleensä suotavaa pysytellä vastustajan lähellä jotta tämä ei huomaa iskun olevan tulossa.

Kuuluisia kohokoukkua käyttäviä nyrkkeilijöitä:  Joe Louis, Wilfredo Gómez, Julio César Chávez, Mike Tyson, Ruben Olivares ja Manny Pacquiao.
Walter Wager

**Walter Herman Wager** (24. syyskuuta 1924 – 4. heinäkuuta 2004 New York) oli yhdysvaltalainen jännityskirjailija. Hänen romaaninsa *Puhelin* (1975) oli pohjana samannimiselle elokuvalle (1977). Romaanin *58 minuuttia* (1987) pohjalta tehtiin toimintaelokuva Die Hard 2 – vain kuolleen ruumiini yli (1990).

## Suomennetut teokset
* *Puhelin* : jännitysromaani; alkuteos *Telefon*, suom. Irmeli Sallamo. Weilin + Göös, 1977. 
* *Kaikki pelissä*; alkuteos: *Blue murder*, suom. Heikki Ruster. Viihdeviikarit, 1985  
* *Kolmannen valtakunnan varjossa*; alkuteos: *Otto’s boy*, suom. Heikki Rüster. Viihdeviikarit,1986  Ilm. myöhemmin nimellä *Hermokaasu*; suom. Heikki Rüster. Book Studio, 1995 
* *Kultainen kolmio*; alkuteos: *Blue leader*, suom.: Heikki Rüster. Viihdeviikarit, 1987 
* *Heräämisen aika*; alkuteos: *Time of reckoning*, suom. Reijo Kalvas. Viihdeviikarit, 1987 
* *58 minuuttia*; alkuteos: *58 minutes*, suom. Heikki Sarkkila. Viihdeviikarit, 1989 , 2. p. nimellä *Vain kuolleen ruumiini yli*. Viihdeviikarit, 1990 
* *Sininen surma*; alkuteos: *The spirit team*, suom. Heikki Kaskimies. Viihdeviikarit, 1997 
* Seitsemän "I Spy" -tarinaa nimellä *John Tiger*. Vaasa Oy 1968 - 1970. Agenttisarja numerot 5,12,14,18,21,24,26.

## Lähteet
Lorna Fitzgerald

**Lorna Katie Fitzgerald** (s. 8. maaliskuuta 1996 Northampton, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä.

Hänet tunnetaan englantilaisesta saippuasarjasta *[[EastEnders]]*, jossa hänen roolihahmonsa on Abi Branning (2006–). *[[EastEnders]]*-sarjan lisäksi hän on esiintynyt vuonna 2005 pienissä sivuosissa joissakin sarjoissa.
Anne Desclos

**Anne Desclos** (23. syyskuuta 1907 Charente-Maritime, Ranska – 27. huhtikuuta 1998 Corbeil-Essonnes, Île-de-France) oli ranskalainen journalisti ja kirjailija joka käytti salanimiä **Dominique Aury** ja **Pauline Réage**. Kääntäjänä Desclos ranskansi mm. T.S. Eliotin, Evelyn Waughin, F. Scott Fitzgeraldin ja Virginia Woolfin tuotantoa. Hän oli Gallimard-kustantamon julkaisukomitean (reading committee) ainoa naispuolinen jäsen. Hänellä oli Ranskan kunnialegioonan ritarin arvonimi.

Hän tuli julkisesti tunnetuksi sadomasokistisen klassikkoromaanin O:n tarina tekijänä paljastettuaan tekijyytensä 86-vuotiaana antamassaan haastattelussa. Dorothy Kaufmanin (2004) mukaan tekijän henkilöllisyys oli kuitenkin julkinen salaisuus jo 1960-luvun Pariisissa: kun Desclos ja Jean Paulhan kättelivät Charles de Gaullea tämän järjestämällä vastaanotolla, De Gaulle huomautti Desclosille tietävänsä hänet O:n tarinan tekijäksi. Kaufmanin mukaan Desclos ei myöntänyt eikä kieltänyt asiaa.

Desclos osallistui toisen maailmansodan aikana Ranskan vastarintaliikkeeseen, oli mukana maanalaisten julkaisujen tekemisessä ja jakelussa. Hän omaksui Dominique Aury -nimen suojellakseen perhettään.

Hän oli naimisissa Raymond d'Argilan kanssa ja erosi. Hänellä oli poika Phillipe. Keski-iässä Desclos rakastui esimieheensä Jean Paulhaniin.
 
Desclos otti haasteena rakastajansa Paulhanin lausuman, että naiset eivät osaa kirjoittaa eroottisia romaaneja, ja sen tuloksena oli *O:n tarina*. Carmela Ciurarun (2011) tulkinnan mukaan hän pelkäsi menettävänsä Paulhanin rakkauden ja kirjoitti O:n tarinan "ainutlaatuiseksi rakkauskirjeeksi".  Tämä ajatus esiintyy Paulhanin kirjoittaman esipuheen väliotsikoissa "*Päättäväinen kuin kirje*" ja "*Kiintoisa rakkauskirje*". 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Power!!

**Power!!** on Shizuru Seinon luoma manga. Sen päähenkilö, Kyo Aizawa -niminen tyttö aloittaa lukion pojaksi pukeutuneena, että hän pääsisi lukion poikien koripallojoukkueeseen isänsä tahdosta. Suomeksi Powerin kaikki kymmenen osaa ilmestyivät vuosina 2008–2009 Egmontin julkaisemina.

## Juoni

Kyo Aizawa on tyttö jonka isä on hulluna koripalloon. Hänen unelmansa oli päästä pelaamaan NBA:han, mutta vammansa takia hän ei voinut. Niinpä kun he muuttivat, hän maanitteli tyttärensä, Kyon, Seisyun lukioon, joka on kuuluisa kahdesta asiasta: söpöistä tyttöjen koulupuvuista, sekä poikien nopeasta ja hurjasta koripallojoukkueesta. Kun Kyo sai univormunsa, hän oli järkyttynyt havaittuaan ettei ollutkaan saanut tyttöjen söpöa koulupukua vaan poikien univormun. Vasta sitten hän tajusi isänsä suunnitelman, saada Kyo poikana pelaamaan huippuluokan koripallojoukkueeseen.

Sen sijaan että tarina keskittyisi koripalloon, se keskittyy suurimmaksi osaksi Kyoon ja siihen miten han alkaa pikkuhiljaa pitää huonetoveristaan Chiharu Eniwasta. Vaikka Kyo yrittää pitää oikean identiteettinsä salassa, Chiharu lopulta saa selville totuuden. 

## Aiheesta muualla
* Power!! (Girl Got Game) Anime News Networkissa
Diarra

**Diarra** on länsiafrikkalainen sukunimi, joka viittaa seuraaviin henkilöihin:

* Abdoulaye Diarra (s. 1974), norsunluurannikkolainen jalkapalloilija
* Alou Diarra (s. 1981), ranskalainen jalkapalloilija
* Alpha Mandé Diarra (s. 1954), malilainen kirjailija
* Amadou Baba Diarra (1933–2009), malilainen divisioonakenraali ja poliitikko
* Bakari Diarra (s. 1997 tai 1998), suomalainen muotisuunnittelija ja rap-artisti
* Boubacar Diarra (s. 1979), malilainen jalkapalloilija
* Cheick Modibo Diarra (s. 1952), malilainen astrofyysikko ja Malin pääministeri 2012
* Cheick Mouctary Diarra (1939–2019), malilainen journalisti, poliitikko ja diplomaatti
* Diby Silas Diarra (1920–1972), malilainen sotilas ja hallintovirkamies
* Drissa Diarra (s. 1985), malilainen jalkapalloilija
* Fatim Diarra (s. 1986), suomalainen Vihreän liiton poliitikko
* Habib Diarra (s. 2004), senegalilainen jalkapalloilija
* Ibrahim Diarra (s. 1983), ranskalainen rugbypelaaja
* Jean-Gabriel Diarra (1945–2019), malilainen roomalaiskatolinen piispa
* Lamine Diarra (s. 1993), senegalilainen jalkapalloilija
* Lassana Diarra (s. 1985), ranskalainen jalkapalloilija
* Mahamadou Diarra (s. 1981), malilainen jalkapalloilija
* Mamadou Diarra (s. 1970), senegalilainen jalkapalloilija
* Mamoutou Diarra (s. 1980), ranskalainen koripalloilija
* Mansong Diarra, Bambaran kuningas 1795–1808
* Mari Diarra (k. 1890), Segun Diarra-dynastian viimeinen hallitsija
* Ngolo Diarra, Bambaran kuningas 1766–1795
* Oumar Baba Diarra (1929–2009), malilainen juristi, poliitikko ja valtiosihteeri
* Seydou Diarra (1933–2020), Norsunluurannikon pääministeri 1999–2000 ja 2003–2005
* Sigamary Diarra (s. 1984), ranskalainen jalkapalloilija.
* Yacouba Diarra (s. 1989), malilainen jalkapalloilija.

**Muita merkityksiä**
* Diarra, länsiafrikkalainen soninkevaltio 1000–1700-luvulla
* Diarra, kunta Kayesin alueella Malissa.
Sulfonyyli

**Sulfonyyli** on orgaanisessa kemiassa funktionaalinen ryhmä, joka on peräisin sulfonihaposta, kun siitä on poistettu hydroksyyliryhmä. Sulfonyyliryhmän yleinen kaava voidaan kirjoittaa: R-S(=O)2-R'.  Sulfonyyliryhmien nimet muodostetaan -syyli-päätteellä, kuten esimerkiksi tosyylikloridissa (p-tolueenisulfonyylikloridi, CH3C6H4SO2Cl) tai mesyylikloridissa (metyylisulfonyylikloridi, CH3SO2Cl).
Illabiaali

**Illabiaali** kuvaa huuliaukon muotoa vokaalia äännettäessä. Illabiaalinen vokaali äännetään siten, että huuliaukko on lavea. Illabiaalin vastakohta on labiaali; siinä huuliaukko on pyöreä.

Suomen kielessä illabiaaleja vokaaleja ovat i, e, a, ja ä.

## Lähteet
* Ison suomen kieliopin verkkoversio
*
### Viitteet
Peter Eastgate

**Peter Eastgate** (s. 13. joulukuuta 1985) on tanskalainen Odensesta kotoisin olevan pokeriammattilainen, joka voitti vuoden 2008 World Series of Pokerin pääturnauksen. Eastgate voitti poikkeuksellisesti vasta marraskuussa 2008 loppuun pelatun turnauksen finaalissa venäläisen Ivan Demidovin ja ansaitsi ykköstilastaan 9&nbsp;152&nbsp;416 dollaria. Eastgatesta tuli 22-vuotiaana WSOP:n pääturnauksen kaikkien aikojen nuorin voittaja. Edellisen ennätyksen teki Phil Hellmuth 24-vuotiaana 19 vuotta aiemmin. Vuoden 2009 voittaja, 21-vuotias Joe Cada rikkoi Eastgaten ennätyksen.

Eastgate selviytyi finaalipöytään Irish Poker Openissa vuonna 2007, jolloin hän sijoittui yhdeksänneksi voittaen 46&nbsp;714 dollaria. Vuonna 2008 hän oli rahasijoilla kahdessa European Poker Tourin -turnauksessa (Kööpenhamina ja Lontoo).

Vuonna 2009 Eastgate voitti tammikuussa PokerStars Caribbean Adventuren 4&nbsp;800 dollarin sivuturnauksen ja ansaitsi 343&nbsp;000 dollaria. Kesän WSOP:n pääturnauksessa hän oli 78.. Lokakuussa pelatussa EPT:n Lontoon osakilpailun pääturnauksessa Eastgate sijoittui toiseksi voittaen 530&nbsp;000 puntaa.

Eastgate esiintyi pokeriohjelma High Stakes Pokerin viidennellä tuotantokaudella.

Tammikuussa 2010 Eastgaten pokeriuran turnausansiot ylittivät 10,6 miljoonaa dollaria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Sulfonihappo

**Sulfonihappo** on pysymätön happo, jonka kaava on H-S(=O)2-OH. Sulfonihappo muuttuu nopeasti toiseksi tautomeerikseen, pysyväksi rikkihapokkeeksi  HO-S(=O)-OH. Sulfonihapon orgaaniset johdokset, joissa rikin vetyatomi on korvautunut orgaanisella ryhmällä R, ovat pysyviä.  Orgaanisten sulfonihappojen yleinen kaava on *R*-S(=O)2-OH. Termiä sulfonaatti käytetään sulfonihapon estereistä, *R*-S(=O)2-O*R* ja ioneista, joiden yleinen rakenne on *R*-S(=O)2-O−, missä *R* on jokin orgaaninen ryhmä.
Wilkes-Barre/Scranton Penguins

**Wilkes-Barre/Scranton Penguins** on yhdysvaltalainen jääkiekkojoukkue, joka pelaa AHL-liigaa. Wilkes-Barre/Scranton Penguins on NHL-seura Pittsburgh Penguinsin farmijoukkue. Se pelaa kotiottelunsa Mohegan Sun Arena at Casey Plazalla Wilkes-Barressa, Pennsylvaniassa.

Suomalaisista Janne Pesonen pelasi kaudella 2008–2009 joukkueessa. Kaudella 2019–2020 myös Emil Larmi, Oula Palve, Niclas Almari sekä Kasper Björkvist ovat pelanneet seurassa.

## Historia

Wilkes-Barre/Scranton Penguins on aiemmin tunnettu nimillä Halifax Citadels (1988–1993) sekä Cornwall Aces (1993–1996). 

## Kausittaiset tilastot
### Runkosarja

### Pudotuspelit

## Joukkue kaudella 2025–2026
*(Tilanne 23. syyskuuta 2025)* 

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja:** Kirk MacDonald 
* **Apuvalmentaja:** Sheldon Brookbank 
* **Apuvalmentaja:** Nick Luukko 
* **Maalivahtivalmentaja:** Kain Tisi 
* **Videovalmentaja:** Nick Biamonte 
* **Fysiikkavalmentaja:** Connor Keenan 
* **Huoltopäällikkö:** Matt Mitchell 
* **Toimitusjohtaja:** Jason Spezza 
* **Apulaistoimitusjohtaja:** Amanda Kessel 

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet
Nina Otkalenko

**Nina Otkalenko** (o.s. **Pletnjeva**, 23. toukokuuta 1928 Kursk – 13. toukokuuta 2015) oli neuvostoliittolainen keskimatkojen juoksija. Hän oli 1950-luvun alkupuoliskolla maailman paras juoksija naisten 800 metrillä, joka ei tuolloin vielä kuulunut olympialaisten ohjelmaan.

Otkalenko aloitti juoksu-uransa vuonna 1950 ja sivusi jo seuraavana vuonna 800 metrin maailmanennätystä 2.12,0. Seuraavina neljänä vuotena hän paransi ennätystä: 2.08,5 vuonna 1952, 2.07,3 vuonna 1953, 2.06,6 vuonna 1954 ja lopuksi 2.05,0 syyskuussa 1955. Hänen viimeinen maailmanennätyksensä pysyi voimassa lähes viisi vuotta.

Naisten 800 metrin juoksu ei kuulunut olympialaisten ohjelmaan vielä 1950-luvulla. EM-kilpailujenkin ohjelmaan se tuli mukaan vasta Bernin kisoissa 1954. Otkalenko voitti siellä kultaa ajalla 2.08,8.

Otkalenko alitti 800 metrillä kahden minuutin ja kymmenen sekunnin rajan kymmenenä peräkkäisenä vuonna. Hänen ennätyksensä 400 metrillä oli 55,0&nbsp;s. Heinäkuussa 1954 hän juoksi 400 metrillä epävirallisen maailmanennätyksen 55,5&nbsp;s.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Plektrudis

**Plektrudis** (*Plectrude*, k. 717) oli frankkien valtakunnan major domuksen Pipin Heristalilaisen vaimo.

Plektrudis oli kreivi Hugobertin tytär. Plektrudiksen huomattavat myötäjäiset auttoivat Pipiniä rahoittamaan hänen Neustriaa vastaan käymäänsä sotaa. Heidän poikansa Drogo ja Grimoald kuolivat molemmat ennen isäänsä, ja Plektrudis sai vakuutettua miehensä valitsemaan Grimoaldin aviottoman pojan Teudoaldin perijäkseen. Kun Pipin kuoli vuonna 714, Plektrudis vangitutti Kölnissä Pipinin aviottoman pojan Kaarle Martelin, jotta tämä ei pyrkisi valtaan.

Vuonna 716 Neustrian kuningas Kilperik II ja hänen major domuksensa Ragenfrid löivät vankeudesta paenneen Kaarlen ja kukistivat sen jälkeen Kölnissä Plektrudiksen, jonka oli tunnustettava Kilperikin asema kaikkien frankkien kuninkaana ja Ragenfridin asema hänen major domuksenaan. Kaarle Martel onnistui kuitenkin palaamaan ja voittamaan Kilperikin ja Ragenfridin joukot. Sen jälkeen Kaarle selvitti välinsä Plektrudiksen kanssa. Plektrudis kuoli myöhemmin samana vuonna, ja hänet haudattiin Kölniin.

## Lähteet
Silmänräpäys

**Silmänräpäys** () on yhdysvaltalaisen kirjailija Ted Dekkerin romaani. Se julkaistiin englanniksi tammikuussa 2003 ja suomeksi kristillisen Päivän kustantamana myöhemmin samana vuonna.

## Juoni
Äärimmäisen älykäs opiskelija Seth Border huomaa omaavansa uskomattoman kyvyn: hän alkaa nähdä monia mahdollisia tulevaisuudenkuvia vain muutamissa sekunneissa, ja tällä tavoin hän voi valita monesta tulevaisuudesta parhaan. Samaan aikaan saudiprinsessa Miriam pakenee pakkoavioliittoa Yhdysvaltoihin. Siellä Miriam törmää Sethiin, joka pelastaa hänet takaa-ajajiltaan. Tunteet ja vakaumukset joutuvat koetukselle seikkailussa, jossa molempien henki on vaarassa.

## Lähteet
Sulfonit

**Sulfoni** on kemiallinen yhdiste, joka sisältää kahteen hiiliatomiin liittyneen sulfonyyliryhmän. Sulfonin yleinen rakenne on R-S(=O)(=O)-R', missä R ja R' ovat orgaanisia ryhmiä. Sulfideja käytetään usein sulfonien lähtöaineina, jolloin orgaanisen hapetusreaktion seurauksena muodostuu välituotteena sulfoksideja. Hapettimena voidaan käyttää vetyperoksidia, joko metallikatalyyttien läsnä ollessa tai ilman tai m-klooriperbentsoehappoa. Esimerkiksi dimetyylisulfidi hapettuu dimetyylisulfoksidiksi ja edelleen metyylisulfonyylimetaaniksi eli dimetyylisulfoniksi. 

## Sulfonit lääkkeinä
Sulfoneita on käytetty lääkkeinä etenkin bakteereita vastaan tuberkuloosi- ja lepratapauksissa. tärkein lepralääke on dapsoni, jota vastaan tosin voi tulla vastustuskykyä basillin taholta.

Tuberkuloosia vastaan sulfoneja on käytetty menestyksellä etenkin yhdistelminä, jolloin on käytetty yhdessä etenkin isoniatsidia, etambutolia, rifampisiinia ja para-aminosalyylia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lies

**Lies** on paikkakunta Terschellingin kunnassa Alankomaiden Länsifriiseinsaarilla. Siellä on noin 165 asukasta.
Marija Itkina

**Marija Leontjevna Itkina** (, 3. helmikuuta 1932 Smolensk – 1. joulukuuta 2020) oli neuvostoliittolainen pikajuoksija. Hän oli 1950-luvun lopussa ja 1960-luvun alussa maailman paras juoksija naisten 400 metrillä, joka ei tuolloin vielä kuulunut olympialaisten ohjelmaan.

Itkina osallistui arvokisoihin ensimmäisen kerran Bernin EM-kilpailuissa 1954. Tuolloin hän voitti kultaa 200 metrillä ajalla 24,3 ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestissä ajalla 45,8. Melbournen 1956 olympialaisissa hän oli mukana viestijoukkueessa, joka sijoittui neljänneksi ajalla 45,6.

Vuonna 1957 Kansainvälinen yleisurheiluliitto alkoi noteerata virallisesti naisten 400 metrin juoksun maailmanennätystä. Itkina paransi ME-tulosta tuona vuonna kahdesti, ensin Minskissä aikaan 54,0 ja kuukausi myöhemmin Moskovassa aikaan 53,6. Laji tuli vuonna 1958 EM-kilpailujen ohjelmaan ja Tukholman EM-kilpailuissa Itkina voitti sen ensimmäisen Euroopan mestaruuden ajalla 53,7. Lisäksi hän sai 200 metrillä pronssia ajalla 24,3. Vuonna 1959 hän paransi Krasnodarissa maailmanennätyksen aikaan 53,4. Rooman 1960 olympialaisissa hänen saaliinaan oli kolme neljättä sijaa: 100 metrillä (11,4), 200 metrillä (24,7) ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrillä (45,2).

Belgradin EM-kilpailuissa 1962 Itkina voitti toistamiseen 400 metrin Euroopan mestaruuden ja sivusi samalla maailmanennätystään 53,4. Tokion 1964 olympialaisissa laji oli vihdoin myös olympiaohjelmassa mutta Itkina jäi loppukilpailussa viidenneksi ajalla 54,6. Vuonna 1965 hän paransi ennätyksensä aikaan 52,9 mutta maailmanennätys oli tuolloin jo sekunnin parempi.

Universiadeissa Itkina voitti 200 metrin mestaruuden Pariisissa 1957 ajalla 24,6. Näidenkin kilpailujen ohjelmaan naisten 400 metrin juoksu tuli vasta vuonna 1967.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 100 metriä: 11,4&nbsp;s
* 200 metriä: 23,4&nbsp;s
* 400 metriä: 52,9&nbsp;s

## Lähteet

* 

### Viitteet
Ekstraliga

**Ekstraliga** (, ) on Valko-Venäjällä korkein pelattava jääkiekkosarja. Ekstraligassa pelaa kaudella 2025–2026 10 joukkuetta. 

Ekstraliga sai alkunsa vuonna 2006, kun Valko-Venäjän jääkiekkoliitto päätti avata maan pääsarjan *Vyšeišaja lihan* ("Yläsarja") ulkomaalaisille joukkueille. Vyšeišaja lihaa oli pelattu Valko-Venäjällä jo vuodesta 1992.

## Joukkueet 2025–2026
Seuraavat joukkueet pelaavat sarjassa kaudella 2025–2026.:

## Mestarit

*1993: Tivali Minsk
*1994: Tivali Minsk
*1995: Tivali Minsk
*1996: Polimir Navapolatsk
*1997: Polimir Navapolatsk
*1998: H’K Njoman Hrodna
*1999: H’K Njoman Hrodna
*2000: Tivali Minsk
*2001: H’K Njoman Hrodna
*2002: H’K Keramin Minsk

*2003: H’K Homel
*2004: Junost Minsk
*2005: H’K Junost Minsk
*2006: H’K Junost Minsk
*2007: Dinamo Minsk
*2008: H’K Keramin Minsk
*2009: H’K Junost Minsk
*2010: H’K Junost Minsk
*2011: H’K Junost Minsk
*2012: Metalurh Žlobin

*2013: H’K Njoman Hrodna
*2014: H’K Njoman Hrodna
*2015: H’K Šah’tsjor Salihorsk
*2016: H’K Junost Minsk
*2017: H’K Njoman Hrodna
*2018: H’K Njoman Hrodna
*2019: H’K Junost Minsk
*2020: H’K Junost Minsk
*2021: H’K Junost Minsk

## Aiheesta muualla
* Valko-Venäjän jääkiekkoliitto 
* http://hockeyus.at.tut.by
Brita Polttila

**Brita Aleksandra Elinor Polttila-Turtiainen** (vuoteen 1936 **Ilván**; ) oli suomalainen kirjailija, runoilija, kääntäjä, toimittaja ja kriitikko.

## Ura
Brita Polttila piti itseään ennen kaikkea runoilijana, ja hän julkaisi kuusi runokokoelmaa. Hänen ensimmäinen kokoelmansa *Katson tästä* julkaistiin vuonna 1963. Sairastuttuaan 1990-luvun alussa Polttila jätti muun muassa käännöstyöt, mutta hän jatkoi runojen kirjoittamista. Viimeiseksi jäänyt teos *Verkkaista liikettä* ilmestyi vuonna 2000.

Varhain vasemmistolaisuudesta ja feminismistä kiinnostunut Polttila oli pitkään aktiivisesti mukana kulttuuri- ja muissa järjestöissä, kuten Kiilassa ja Yhdistys 9:ssä. Hän oli myös SKDL:n *[[Vapaa Sana (sanomalehti)|Vapaa Sana]]* -lehden toimittaja. Hän myös kirjoitti Hertta Kuusisen elämäkerran *Hertta Kuusinen: Ihmisen tie* (1975). Puoluekannastaan huolimatta Polttila arvosteli myös reaalisosialismia.

Vuonna 1986 Polttila sai valtion kirjallisuuspalkinnon teoksestaan *Reidar: Muistiinmerkintöjä [[Reidar Särestöniemi|Reidar Särestöniemen]] elämästä*. Polttila suomensi muun muassa Bertolt Brechtiä, Nazim Hikmetiä ja Federico García Lorcaa.

Polttila kuului 1960-luvulla vaikuttaneeseen, sukupuolten tasa-arvoa ajaneeseen Yhdistys 9:ään.

## Perhe ja suku
Brita Polttilan isä oli jääkärieversti Väinö Polttila, äiti Pietarissa vuonna 1895 syntynyt Olga Polttila (o.s. *Jacobs*), jolla oli saksalais-puolalais-englantilainen sukutausta. Olga pakeni Suomeen bolševikkihallintoa vuonna 1918 ja muutti vuonna 1952 Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli sairaanhoitajana. Hän palasi Suomeen eläkeläisenä 1960-luvun lopulla. 

Polttila oli naimisissa kahdesti. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli majuri Esko Autero vuosina 1945–1951 ja toinen vuodesta 1953 kirjailija Arvo Turtiainen. Polttilan ja Auteron tytär on toimittaja Eva Polttila (s. 1946). Brita Polttilan tyttärentytär on käsikirjoittaja-kirjailija Veera Ikonen (s. 1975).

## Tuotantoa
### Runoteoksia
* Katson tästä. Otava 1963
* Tapahtumista. Tammi 1966
* Surua seuraa ilo. Tammi 1970
* Keskellä päivää minä näin yön. Tammi 1987
* Ajan seinä on tuuli. Tammi 1994
* Yksinäisyys kirkas lyhty. Tammi 1998
* Verkkaista liikettä: Runoja ja runosuomennoksia 1963–2000. Tammi 2000

### Muita teoksia
* Hertta Kuusinen: Ihmisen tie. Tammi 1975
* Pohjan portit: Kuvitelmia kuvitelmista. Tammi 1982
* Reidar: Muistiinmerkintöjä Reidar Särestöniemen elämästä. Tammi 1985
* Taivaan mereltä: Esseekokoelma runoudesta. Tammi 1991
* Korte-Heikka sutena ja muita Lapin tarinoita. SKS 1997

### Suomennoksia
* Bertold Brecht: *Runoja 1914–1956.* Tammi 1964
* Willy Kyrklund: *Polyfemoksen muodonmuutos.* Tammi 1966
* Henry Parland: *Hamlet sanoi sen kauniimmin.* WSOY 1967
* Sven Lindqvist: *Myytti Wu Tao-tzusta.* Weilin + Göös 1968
* Nazim Hikmet: *Punainen omena.* Tammi 1972
* Federico Garcia Lorca: *Runoelma cante jondosta.* Tammi 1977
* Nazim Hikmet: *Puut kasvavat vielä.* Tammi 1978
* Tomas Tranströmer: *Eläville ja kuolleille.* Tammi 1990

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Brita Polttilan runoja. Ylen Elävä arkisto.
Gunnar Huseby

**Gunnar Huseby** (4. marraskuuta 1923 – 28. toukokuuta 1995) oli islantilainen kuulantyöntäjä.

Huseby voitti kuulantyönnön Euroopan mestaruuden kahdesti. Oslossa 1946 hänen voittotuloksensa oli 15,56&nbsp;m, jolla hän voitti toiseksi sijoittuneen Dimitri Gorjanovin 31 senttimetrillä. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän työnsi ennätyksensä 16,74&nbsp;m, joka jäi Heino Lippin Euroopan ennätyksestä vain 19 senttimetriä. Hopealle sijoittunut Angiolo Profeti hävisi 1,58 metriä.

182-senttinen ja 125-kiloinen Huseby ei kilpaillut koskaan olympialaisissa. Hän oli kuulantyönnössä Islannin vuositilaston ykkönen ensimmäisen kerran vuonna 1940 ja viimeisen kerran vuonna 1962. Kiekonheitossa hänen ennätyksensä oli 50,13&nbsp;m.

## Lähteet

*
Bengt Nilsson

**Bengt Nilsson** (17. helmikuuta 1934 Härnösand – 11. toukokuuta 2018) oli  ruotsalainen korkeushyppääjä. Hän oli 1950-luvun puolivälissä lajissaan Euroopan paras mutta lopetti kilpailemisen jo 22-vuotiaana.

Omalaatuisella "sammakkotyylillä" korkeutta hypännyt 181-senttinen "Benke" Nilsson ylitti 19-vuotiaana 201 senttimetriä. Seuraavana vuonna hän paransi edelleen ja hyppäsi 9. heinäkuuta 1954 Euroopan ennätyksen 205&nbsp;cm – Kalevi Kotkaksen vanha ennätys oli kestänyt lähes 18 vuotta. Göteborgissa 15. heinäkuuta hän paransi yhdessä kilpailussa ennätystä kolmeen otteeseen: 206, 208 ja 210&nbsp;cm. Bernin EM-kilpailuissa hän voitti kultaa tuloksella 202&nbsp;cm. Vielä syyskuussa hän paransi Göteborgissa Euroopan ennätykseksi 211&nbsp;cm. Yhdysvaltalaisistakin vain Ernest Shelton pääsi tuona vuonna yhtä korkealta.

Vuonna 1955 Nilsson ylitti 210&nbsp;cm ja oli Sheltonin jälkeen maailmantilaston kakkonen. Vuonna 1956 hän ylitti 209&nbsp;cm ja oli maailmantilastossa toiseksi parhaana eurooppalaisena neljäs. Hän loukkaantui ennen Melbournen 1956 olympialaisia ja jäi kisoissa karsintaan. Korkeushyppääjän uransa hän lopetti siihen.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Lisa Vidal

**Lisa Vidal Cohen** (s. 13. kesäkuuta 1965 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa sarjoista *[[El Caminon poliisit (televisiosarja)|El Caminon poliisit]]* (Jessica Helgado, 1996–1997), *[[Uutispuuroa (televiosarja)|Uutispuuroa]]* (Julie, 1998–2000), *[[Hädän hetkellä]]* (Sara Morales, 1999–2001) ja *[[Teho-osasto (televisiosarja)|Teho-osasto]]* (Sandy Lopez, 2001–2004). 

Vidal on ollut vuodesta 1990 lähtien naimisissa Jay Cohenin kanssa. Heillä on vuosina 1992, 1998 ja 2003 syntyneet lapset. Näyttelijä Christina Vidal on Lisan pikkusisko.

## Lähteet
Jack Holden

**Jack Holden** (13. maaliskuuta 1907 Bilston, Staffordshire – 7. maaliskuuta 2004) oli brittiläinen kestävyysjuoksija, joka menestyi ennen toista maailmansotaa varsinkin maastojuoksussa ja sodan jälkeen maratonilla.

Jack Holden voitti maastojuoksun MM-kilpailujen edeltäjän, kansainvälisen maastojuoksumestaruuskilpailun neljä kertaa vuosina 1933, 1934, 1935 ja 1939. Toisen maailmansodan jälkeen hän kilpaili 41-vuotiaana Lontoon 1948 olympialaisissa keskeyttäen maratonilla. Vuonna 1950 hän juoksi viisi maratonia ja voitti ne kaikki. Kansainyhteisön kisoissa Aucklandissa hän taivalsi kaatosateessa kenkien hajottua avojaloin ja joutui vielä vihaisen koiran ahdistelemaksi mutta voitti mestaruuden ajalla 2.32.57 . Brysselin EM-kilpailuissa hänestä tuli 43-vuotiaana kaikkien aikojen vanhin yleisurheilun Euroopan mestari. Voittoaika oli 2.32.13,2.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 6 mailia: 30.36,8 (1932)
* Maraton: 2.31.04 (1950)
* 30 mailia radalla: 3.00.16,4 (1946)

## Lähteet

* 

### Viitteet
Erchinoald

**Erchinoald** (k. 658) oli Neustrian major domus 641–658 ja vuodesta 642 myös Burgundin major domus. Erichnoald oli käytännössä Neustrian hallitsija, sillä Neustrian kuningas Klodvig II oli suurimman osan hänen virkakauttaan alaikäinen.

Erchinoald esitteli Klodvig II:lle Balthildin, jonka kanssa kuningas meni sittemmin naimisiin. Erchinoaldin kuoltua Neustrian ylimystö äänesti Ebroinin major domuksen virkaan.

## Lähteet
William Morgan

**William G. Morgan** (23. tammikuuta 1870 Lockport – 27. joulukuuta 1942) oli yhdysvaltalainen liikunnanohjaaja, joka tunnetaan lentopallon kehittäjänä.

Morgan toimi liikunnanohjaajana Massachusettsissa vuonna 1895, kun hän kehitti lentopallon pitäessään kursseja keski-ikäisille liikemiehille. Hän piti heille liian raskaana koripalloa, jonka vuonna 1891 luoneeseen James Naismithiin Morgan oli tutustunut opiskellessaan NMKY:ssä Springfieldissä. Morgan kehitti koripallosta ja tenniksestä vaikutteita saaneen oman lajin, jolle hän antoi nimeksi *mintonette*. Pian lajia ruvettiin kuitenkin kutsumaan nimellä  *volleyball*. 

Morgan valittiin vuonna 1985 ensimmäisenä juuri perustettuun lentopallon Hall of Fameen.

## Lähteet
* 
*
Brunein jalkapallomaajoukkue

**Brunein jalkapallomaajoukkue** on joukkue, joka edustaa Bruneita jalkapallon kansainvälisissä otteluissa. Sitä hallinnoi Brunein jalkapalloliitto. Brunei on yksi maailman heikoimmista joukkueista eikä ole koskaan selvinnyt MM-kisoihin eikä Aasian-mestaruuskilpailuihin. Joukkue perustettiin vuonna 1959 ja se liittyi FIFAan vuonna 1969. Ensimmäisen ottelunsa se pelasi vuonna 1971 Malesiaa vastaan, mutta hävisi 8-0. Sen kotikenttänä toimii enimmäkseen Sultan Hassal Bolkiah Stadium Bandar Seri Begawanissa. 

Brunei on esiintynyt Malesian liigassa yhtenä joukkueena.

## Lähteet
Patrick Bergin

**Patrick Connolly Bergin** (s. 4. helmikuuta 1951 Dublin, Irlanti) on irlantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan elokuvista Dorphine and Molly Mixtures (1990) ja Vihollinen vuoteessani (1991). 

Bergin on naimisissa Paula Frazierin kanssa. Heillä on yksi lapsi.
## Palkinnot
* BAFTA Cymru Award (1992)

## Ehdokkuudet
* Saturn-palkinto (1991)

## Aiheesta muualla
* Partick Bergin IMDb:ssä
Nestori Parkkari

**Nestori Parkkari** (3. lokakuuta 1904 – 1. kesäkuuta 1975) oli suomalainen kommunisti. Hän toimi 1920-luvulta lähtien maanalaisen kommunistisen liikkeen eri tehtävissä ja oli useaan otteeseen vangittuna toimintansa johdosta. Sotien jälkeen Parkkari vaikutti julkisessa vasemmistolaisessa työväenliikkeessä ja kirjoitti teoksia liikkeen historiasta.

## Elämä
Parkkari oli 1920-luvun alusta alkaen aktiivisesti mukana kommunistien toiminnassa, varsinkin Suomen kommunistisessa nuorisoliitossa, ja hän oli poliittisista syistä vangittuna Tammisaaren pakkotyölaitoksessa. Vapauduttuaan keväällä 1927 Parkkari siirtyi julkisen mutta kommunistien ohjaaman Opintotyön Neuvontayhdistyksen järjestäjäksi. Työtehtävä jäi keväällä 1928, kun kommunisteja alettiin pidättää Jalmari Rasin paljastusten perusteella. Parkkari välttyi pidätyksiltä, ja hän toimi lyhyen aikaa maanalaisissa tehtävissä, kunnes pakeni Neuvostoliittoon. Saman vuoden elokuussa Parkkari osallistui Suomen kommunistisen nuorisoliiton edustajana Kommunistisen nuorisointernationaalin viidenteen konferenssiin. Vuosina 1928–1932 Parkkari kävi Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopistoa Leningradissa. Palattuaan Suomeen hän joutui jälleen Tammisaareen. Keväästä 1934 seuraavan vuoden alkuun hän vastasi laitokseen suljettujen kommunistien opintotyöstä. Tehtävä jäi, kun Parkkari määrättiin kahdeksi vuodeksi eristysselliin.

Parkkari pidätettiin syyskuussa 1940 turvasäilölain nojalla. Hän vapautui jatkosodan päätyttyä syyskuussa 1944. Aluksi Parkkaria pidettiin Helsingin, Vaasan, ja Oulun lääninvankiloissa ja myöhemmin Köyliön ja Koveron keskitysleireillä. Hän oli myös muiden poliittisten vankien kanssa komennettuna työvelvollisena rintaman läheisyydessä. Sodan jälkeen Parkkari syytti viranomaisia monenlaisesta vankeihin kohdistuneesta kaltoinkohtelusta, muun muassa pahoinpitelyistä, sairaanhoidon epäämisestä, yrityksistä tapattaa poliittisia vankeja miinakentän raivauksessa ja riittämättömällä ravinnolla sekä neuvostosotavankien summittaisista teloituksista. Vankeuden loppuessa hän painoi 47 kg.

Vapauttamisensa jälkeen Parkkari siirtyi töihin vastaperustettuun SKDL:ään ja meni naimisiin turvasäilössä sota-aikana olleen Elli Kumpulaisen kanssa. Hän kuului SKDL:n liittoimikuntaan. 1950-luvun puolivälissä Parkkari vaikutti SKDL:n lisäksi muun muassa SKP:n Satakunnan piirin ”huoltomiehenä” ja hän kuului puolueensa keskeisimpiin vaikuttajiin. Parkkari oli aktiivinen myös Työväen Sivistysliitossa ja kommunistien irtauduttua siitä, Kansan Sivistystyön Liitossa.

## Teokset
*
*
*

## Lähteet
Gregory Hines

**Gregory Oliver Hines** (14. helmikuuta 1946 New York City, New York – 9. elokuuta 2003 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, tanssija ja koreografi. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista *[[Cotton Club]]* ja *[[Haku päällä]]* sekä televisiosarjasta *[[Will & Grace]]*.

## Palkinnot
Hines palkittiin uransa aikana ja oli ehdolla useisiin eri palkintoihin, esimerkiksi Tony-palkinnolla vuonna 1992, Daytime Emmy -palkinnolla vuonna 1999 ja useilla Image Award -palkinnoilla.

## Yksityiselämä
Hines oli kaksi kertaa naimisissa. Ensimmäinen avioliitto Patricia Panellan kanssa päättyi vuonna 1981 ja toinen Pamela Koslowin kanssa vuonna 2000. Hänellä on kolme lasta. Gregory Hines kuoli maksasyöpään 57-vuotiaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gregory Hines Imdb:ssä
*
Kirjallisuuslehti

**Kirjallisuuslehti** on julkaisu, jossa julkaistaan kirjallisuutta, kuten novelleja, runoja sekä esseitä. Suomessa julkaistaan kirjallisuuslehtiä vain muutamia, muun muassa *[[Parnasso]]*.
Teemu Numminen

**Teemu Numminen** (s. 23. joulukuuta 1973 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi viimeksi pääsarjatasolla Ilveksessä kaudella 2000–2001. Hänen veljensä on entinen NHL-kiekkoilija Teppo Numminen ja isänsä entinen jääkiekkoilija ja valmentaja Kalevi Numminen. Teemu Numminen on nykyään Buffalo Sabresin kykyjenetsijä.

## Lähteet
Minna Canth - Kertomuksia

**Minna Canth - Kertomuksia** on Minna Canthin kirjoittamasta 21 novellista koottu kokoelma. Kirjoitelmat ovat aikaisemmin ilmestyneet lehtikirjoituksissa ja muissa novellikokoelmissa vuosien 1878 ja 1919 välillä. Kertomukset on kustantanut BTJ Kustannus, ja se on BTJ Klassikot -sarjan kahdestoista osa. Kirja ilmestyi ensimmäisen kerran 2008.
Rajakylän koulu (Vantaa)

**Rajakylän koulu** on Vantaa Hakunilan suuralueen Rajakylän kaupunginosassa sijaitseva alakoulu. Koulua käy noin 460 oppilasta.

## Historiaa
Rajakylän koulu perustettiin vuonna 1947. 1950-luvun alussa Rajakylän alue kuului Vaaralan koulupiiriin. Koulumatkat silloiseen koulutaloon Hakunilanrinteen kouluun olivat pitkät ja yhteydet heikot. Rajakylään siirryttyään koulu toimi aluksi useamman vuoden Rajakyläntien ja Juoksutien kulman vuokratussa omakotitalossa. Sen jälkeen koulu toimi parakkirakennuksessa Fazerilassa.

Vuonna 1955 tehtiin esitys uuden koulun perustamisesta, ja Rajakylän kansakoulu valmistui vuonna 1957. Oma koulupiiri muodostettiin vuonna 1956. Koulun suunnitteli arkkitehti Toivo Löyskä. Tilanahtautta helpottamaan rakennettiin lisäparakki vuonna 1973. Tämä rakennus on yhä koulun käytössä. Tätä ennen oppilasmäärät olivat paisuneet niin nopeasti, että uusia luokkia oli jouduttu perustamaan jopa kesken lukuvuoden. Peruskoulu Rajakylän koulusta tuli syyslukukaudesta 1977 alkaen muiden Vantaan koulujen tavoin. Vuonna 1979 noin 500 metrin päähän naapurikaupunginosa Länsimäkeen valmistui uusi Länsimäen koulu oppilaspaljoutta helpottamaan.

Koulun uusia tiloja alettiin rakentaa vuonna 2003. Koulu muutti uusiin tiloihin kevätlukukaudeksi 2005. Koulurakennuksen saneeraus valmistui syksyllä 2005. Rakennuksessa toimii koulun lisäksi Rajakylän neuvola.

### Koulun rehtorit
*1.8.1957–31.7.1970: Martti Hölsä
*1.8.1970–31.7.1980: Seppo Salo
*1.8.1980–31.7.1981: Lauri Partanen
*1.8.1981–31.7.2016: Jarmo Jukkala
*1.8.2016–: Juha Saaresaho

## Rajiksen laulu
Koulun tunnuslaulun, **Rajiksen laulun** kertosäkeen sanat kuuluvat: "*Oma kouluni on niin korvaamaton, uudet unelmat siivittää! Sen taitajat taivaita tavoittaa – ja se sydäntä lämmittää*."

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Rajakylän koulu