open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Titus Aurelius Fulvus (vuoden 89 konsuli)

**Titus Aurelius Fulvus** (ensimmäinen vuosisata) oli roomalainen poliitikko ja Antoninus Piuksen isä. Fulvuksen isällä oli sama nimi kuin pojallaan, Titus Aurelius Fulvus. Tämä oli uransa aikana toiminut kaksi kertaa konsulina. Myös Aurelius Fulvus nuorempi oli konsulina vuonna 89.

Fulvuksen vaimo oli eräs Arria Fadilla, joka oli Arrius Antoninuksen tytär. Fulvus sai Fadillan kanssa pojan, Titus Aurelius Fulvus Boionius Arrius Antoninuksen, eli tulevan keisarin Antoninus Piuksen. Fulvus kuoli Antoninuksen ollessa vielä nuori, joten tämän kasvatuksesta huolehtivat hänen molemmat isoisänsä.

## Lähteet
* 
*
Kruunutapakulo

**Kruunutapakulo** (*Scytalopus atratus*) on eteläamerikkalainen pienikokoinen varpuslintu, joka kuvailtiin uudelleen vuonna 2005, kun ruskoperätapakulo splitattiin viideksi eri lajiksi.
__NOTOC__
## Koko ja ulkonäkö
Kruunutapakulo painaa keskimäärin 25–26&nbsp;g.

## Esiintyminen
Kruunutapakulot elävät noin 190&nbsp;000&nbsp;neliökilometrin laajuisella alueella Boliviassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Perussa ja Venezuelassa.

## Elinympäristö
Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa.

## Lähteet
Hopeaotsatapakulo

**Hopeaotsatapakulo** (*Scytalopus argentifrons*) on keskiamerikkalainen pienikokoinen varpuslintu.
__NOTOC__
## Esiintyminen
Hopeaotsatapakulot elävät Costa Ricassa ja Panamassa noin 16&nbsp;000&nbsp;neliökilometrin laajuisella alueella.

## Elinympäristö
Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa.

## Lisääntyminen
Yksi hopeaotsatapakulon pesälöytö on kuvailtu Costa Ricasta. Pesä oli vuoristossa kosteassa metsässä. Se oli maaonkalossa ja rakennettu enimmäkseen sammalista, ja sinne johti kapea tunneli. Löytöhetkellä 12. huhtikuuta 2001 pesässä oli kaksi poikasta.

## Lähteet
Harmaakurkkutapakulo

**Harmaakurkkutapakulo** (*Scytalopus panamensis*) on tapakulojen sukuun kuuluva keski- ja eteläamerikkalainen varpuslintu.

## Esiintyminen
Harmaakurkkutapakulot elävät hyvin pienellä alueella Cerro Tacarcunan vuoristossa Panaman ja Kolumbian rajalla. Laji on uhattuna metsien hakkuiden, kaivostoiminnan ja asutuksen laajenemisen takia.

## Elinympäristö
Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa hieman yli tuhannen metrin korkeudessa.

## Lähteet
Hietaokajäkälä

**Hietaokajäkälä** (*Cetraria aculeata*) on hirvenjäkäliin kuuluva jäkälä. Se on pensasmainen ja kasvaa 2–5 senttimetriä korkeaksi. Jäkälä kasvaa merenrantahietikoilla ja kallioilla, mutta myös tuntureilla. Suomessa sitä tavataan saaristossa ja harvinaisena Tunturi-Lapissa Hietaokajäkälää voi olla vaikea erottaa yleisemmästä pikkuokajäkälästä (*Cetraria muricata*).

Lajin on kuvannut tieteelle saksalainen lääkäri ja luonnontutkija Johann Christian Daniel von Schreber. Laji muistuttaa läheisesti varsin yleistä isohirvenjäkälää.
Hietaokajäkälän jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy likesteriinihappoa (C19H32O4) ja protolikesteriinihappoa (C19H32O4).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Hietaokajäkälä (''Cetraria aculeata'')
* UniProt: Taxonomy - ''Cetraria aculeata'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Cetraria aculeata'' 
* Consortium of Lichen Herbaria: ''Cetraria aculeata'' 
* Fungi of Great Britain and Ireland: ''Cetraria aculeata'' 
* Italic 7.0, The Information System on Italian Lichens: ''Cetraria aculeata''
Inkeri Harmaja

**Aino Inkeri Harmaja**, o.s. *Vaarila*, (18. toukokuuta 1898 Kuopio – 26. lokakuuta 1978 Helsinki) oli Helsingin hovioikeuden jäsen.

Harmaja teki pitkän elämäntyön Turun ja Helsingin hovioikeuksien palveluksessa. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1917, suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1921, ylemmän hallintotutkinnon vuonna 1922 ja sai varatuomarin arvon 1930. Seuraavana vuonna hän aloitti Turun hovioikeuden kanslistina ja siirtyi vuonna 1933 notaariksi. Hänestä tuli Turun hovioikeuden viskaali vuonna 1937, sihteeri 1938 ja asessori ensimmäisenä naisena Suomessa 1944. Harmaja siirtyi vuonna 1952 Helsingin hovioikeuteen. Hänet nimitettiin sen hovioikeudenneuvokseksi 6. syyskuuta 1954 Suomen ensimmäisenä naisena. Viranhoidon ohella hänellä oli erilaisia luottamustehtäviä lukuisissa järjestöissä ja yhdistyksissä. Poliittisesti aktiivinen Harmaja oli myös Turun kaupunginvaltuuston jäsen ja tasavallan presidentin valitsijamies.

Harmaja oli Suomen liike- ja virkanaisten liitton ensimmäinen vuoden nainen vuonna 1955.

Harmajan puoliso oli vuodesta 1926 kapteeni Hans Odin Valdemar Harmaja (k. 1936).

## Lähteet
* Harmaja, Inkeri (1898–1978) (maksullinen)

### Viitteet
Rap Rock Hitit Vol 10

**Rap Rock Hitit Vol 10** on Smurffien kymmenes albumi. Se julkaistiin vuonna 2002. Levy sai myynnistään neljä kultalevyä sekä kaksi platinalevyä.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Vuosituhannen bileet Vol 6

**Vuosituhannen bileet Vol 6** on Smurffien kuudes albumi vuodelta 1999. Levy myi 2 x kultalevyyn ja 1 x platinalevyyn oikeuttavan määrän.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Arto Nurmi

**Arto Nurmi** on suomalainen uutistoimittaja, joka toimi Ylen television uutistoimituksen uutistenlukijana 1980-luvun puolestavälistä vuoteen 2015. 

Uransa alussa 1979–1983 Nurmi oli toimittajana Ruotsin radion suomenkielisessä toimituksessa. Hän tuli Yleisradioon ensin kesätoimittajaksi 1983 ja sitä kautta päätyi vakinaiseksi uutistenlukijaksi. 

Yleisradion organisaatiouudistuksessa vuonna 2015 62-vuotias Arto Nurmi syrjäytettiin TV-uutisista 25 palveluvuoden jälkeen ja eläkeiän kynnyksellä. Syrjäyttämisprosessissa Nurmen sanottiin antavan kasvot televisiomaailmassa jo aiemmin havaitulle ikärasismille, jossa pinnallisuutta alettiin arvostaa enemmän kuin esimerkiksi ammattitaitoa ja kokemusta. Nurmelle tarjottiin toista työtä radion aamu-uutisten lukijana, jota hän ei kuitenkaan halunnut ottaa vastaan.

Arto Nurmi viettää eläkepäiviään vanhempiensa entisessä kotitalossa Salossa.

## Lähteet
Nuohoojatapakulo

**Nuohoojatapakulo** (*Scytalopus vicinior*) on pienikokoinen neotrooppisella alueella elävä varpuslintu, joka splitattiin kahdeksi lajiksi vuonna 2005: nuohoojatapakulo ja tiheikkötapakulo (*S. chocoensis*).

## Esiintyminen
Nuohoojatapakulot elävät Panamassa, Kolumbiassa ja Ecuadorissa noin 17&nbsp;000&nbsp;neliökilometrin laajuisella alueella.

## Elinympäristö
Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa.

## Lähteet
Kari Nenonen (kaupunginjohtaja)

**Kari Matti Juhani Nenonen** (s. 24. syyskuuta 1953 Paavola) on suomalainen kunta-, sairaala-, järjestö- ja kuntayhtymäjohtaja. Koulutukseltaan hän on suunnittelumaantieteilijä (filosofian maisteri) Oulun yliopiston maantieteen laitoksesta. Hän työskenteli Oulun kaupunginjohtajana vuosina 1999–2006 ja HUS:n toimitusjohtajana 2006–2009. Nenonen valittiin Kuntaliiton varatoimitusjohtajaksi lokakuussa 2009. Hän työskenteli Vantaan kaupunginjohtajana vuosina 2012–2018.

## Lähteet
John Barnard Dunning

**John Barnard Dunning** on yhdysvaltalainen ekologi ja lintutieteilijä.

Dunning väitteli filosofian tohtoriksi Arizonan yliopistossa vuonna 1986. Väitöskirjan aiheena oli Yhdysvaltain lounaisosien pipilojen ravinnonhankinta ja yhteisörakenne.

Dunning työskentelee apulaisprofessorina Purduen yliopistossa Indianassa, missä hän opettaa ympäristönsuojelua, luonnonsuojelubiologiaa ja lintuekologiaa. Hän on julkaissut lukuisia kirjoja, muun muassa *Handbook of avian body weights*, CRC Press, Orlando, Florida (1992), 370 sivua. Vapaa-aikanaan Dunning retkeilee perheensä kanssa ja tarkkailee lintuja.

## Lähteet
* Dunning, John B. "Barny"  
* Handbook of avian body weights
Ismo Valkoniemi

**Ismo Valkoniemi** (s. 17. marraskuuta 1963 Hattula) on suomalainen Samaria-lähetyksen toiminnanjohtaja.

## Elämä ja ura
Ismo Valkoniemi on viettänyt lapsuutensa Hämeenlinnassa ja asuu Porvoossa. Koulutukseltaan hän on teologian maisteri.

Valkoniemi on työskennellyt 1985–1987 Etelä-Hämeen Osuuskaupan eri esimiestehtävissä, 1988–1989 Seppälä Oy:n Hämeenlinnan myymäläpäällikkönä, yrittäjänä vuosina 1985–1992 sekä 1994-2001. Hän joutui 1990-luvun laman seurauksena arvioimaan elämänsä perustan uudelleen, josta kokemuksesta nousevat aiheet hänen kirjoittamilleen kirjoille. Vuodesta 1992 Valkoniemi on työskennellyt kristillisten päihdejärjestöjen esimiestehtävissä: 1992–1997 ja 9. joulukuuta 2009 alkaen jälleen toiminnanjohtajana Uuden kasvun yhdistys ry:ssä, 1997–2001 hallituksen puheenjohtajana ja toiminnanjohtajana Hämeenlinnan Sininauha ry:ssä, 2001–2006 talouspäällikkönä Sininauhaliitossa, 2006–2008 toiminnanjohtajana Kristillinen alkoholisti- ja narkomaanityö ry:ssä sekä 1. syyskuuta 2008 alkaen toiminnanjohtajana Samaria rf:ssa. Lisäksi hän on perustanut tekstiilikierrätystä teollisesti harjoittavan Dafecor Oyn 1994, jonka toimitusjohtajana hän työskenteli vuoteen 2001 asti. Yritys palkittiin Hämeen ympäristöpalkinnolla vuonna 2000 ekologisesta ja sosiaalisesta vastuunkannosta yhteiskunnassa.

## Teokset
;Kirjat
Ismo Valkoniemi on kirjoittanut kokemustensa pohjalta kaksi kirjaa.
* *Seinätön vankila - velkaongelmasta toivon näkymiin*, Sininauhaliitto ja Päivä Osakeyhtiö, 2004
* *Mammonan maailmasta Kuninkaan perilliseksi*, Päivä Osakeyhtiö, 2008 
* *Från Mammons träl till Kungens arvinge*, Päivä Osakeyhtiö, 2009 
;
;Äänitteet
* *Saviruukku, Tämä hetki*, cd, kasetti, laulajana, kitaristina ja tuottajana, Hyvän toivon yhdistys ry 1995
* *Päivi ja Ismo Valkoniemi & Con Grazioso band, Kasvot peilin*, cd, kasetti, 1998)
* *Valkoniemi project, Kulkuri*, cd, 2002
* *Päivi ja Ismo Valkoniemi, Sillan varjossa*, cd, 2009
* *Toivon säveliä*, cd, tuottajana ja laulajana Sininauhaliitto ja Päivä Osakeyhtiö, 2004
; Muut
* *Kristillinen päihdetyö - kristillisyys arjessa*. Käytännöllisen teologian seminaaritutkielma; Helsingin avoin yliopisto 2006 sekä kandidaatin tutkielma. Joensuun yliopisto 2008.
* Olemmeko suhteessa Jumala?* Sosiologian kanditutkielma. Jyväskylän avoin yliopisto 2013 sekä Itä-Suomen yliopisto 2013.*
* Suomalaisen miehen häpeä - Pastoraaliteologian käytännöllinen silta yli aatteiden ja dogmien

## Lähteet
* Kuka Ismo Valkoniemi?

### Viitteet
Unkarin evankelisluterilainen kirkko

**Unkarin evankelisluterilainen kirkko** () on Unkarissa toimiva luterilainen kirkkokunta, jolla on 176&nbsp;000 jäsentä. Kirkon johtava piispa on Péter Gáncs. 

Unkarin luterilaisessa kirkossa toimii 300 seurakuntaa, joiden hallinnassa on 500 kirkkoa. Seurakunnat jakautuvat kolmeen piiriin, joiden keskuspaikat ovat Buda, Győr ja Pest. Kirkolla on 360 pastoria ja kolme piispaa. Kirkon toimintaa johtaa synodi. Seurakunnat ovat itsehallinnollisia ja niiden toimintaa johtaa pastori ja maallikkojohtaja. Kirkolla on yhteensä 40 päiväkotia ja koulua, seitsemän opiskelija-asuntolaa ja 38 diakoniatyön yksikköä – vanhainkoteja ja vammaisten lasten hoitolaitoksia. Kirkon nuorisojärjestö järjestää kesäleirejä vammaisille. Kirkon palveluksessa on kolme opiskelijapastoria, neljä vankilapastoria ja neljä sairaalapastoria. Kirkko tuottaa televisio- ja radio-ohjelmia sekä sisältöjä internetiin. Kirkon julkaisemia lehtiä ovat Evangélikus Élet, HÍD, ja Lelkipásztor. Kirkko ylläpitää kaiken kaikkiaan 37 koulua ja lastentarhaa. Luterilaisessa teologisessa yliopistossa opiskelee yli 100 nuorta.

## Kirkon ja luterilaisuuden historia Unkarissa
Uskonpuhdistus levisi Unkariin vuonna 1518. Vuoteen 1591 saakka Lutherin ja Calvinin kannattajat toimivat yhdessä. Myöhemmin maahan syntyi erillinen luterilainen ja reformoitu kirkko.

Protestantit Unkarissa kohtasivat ankaran vastauskonpuhdistuksen jesuiittojen organisoimana. Protestanttisten kirkkojen kohtalo riippui mitä suurimmassa määrin Augsburgin uskonrauhan periaatteiden mukaisesti paikallisten ruhtinaiden uskonnosta. Ruhtinaan paluu katolilaisuuteen merkitsi Unkarissa suurten protestanttisten seurakuntien toiminnan loppumista.

Protestantit taistelivat olemassaolostaan erityisesti Habsburgien monarkian aikana, jolloin "murheiden vuosikymmen" (1671-1681) merkitsi protestanttien leimaamista valtion vihollisiksi sekä luterilaisten ja reformoitujen pastorien vangitsemista ja joutumista kaleeriorjiksi.

1700-luvulla Unkarin protestanttiset kirkot olivat voimakkaan pietistisen vaikutuksen alaisia. Keisarin antama suvaitsevaisuusasetus vuonna 1781 takasi toimintamahdollisuudet protestanttisille kirkoille ja vapaudet niiden jäsenille. Lopullisesti kirkot saivat virallisen aseman Unkarin itsenäistyessä vuonna 1867. 1800-luvun lopulla köyhiä luterilaisten asuttamia seutuja kohtasi nälänhätä, joka kiihdytti maastamuuttoa ja näivetti seurakuntia. 

Ensimmäisen maailmansodan seurauksena Unkari menetti naapureilleen laajoja alueita, ja samalla luterilainen kirkko menetti puolet jäsenistään. Toisen maailmansodan jälkeen alkaneen kommunistihallinnon aikana kaikkia kirkkoja vainottiin, niiden toimintaa vaikeutettiin ja omaisuus takavarikoitiin. Myös kirkon ylläpitämät koulut suljettiin. Kommunistihallinnon päätyttyä vuonna 1989 kirkon toiminta vapautui.

## Jäsenyydet
*Luterilainen maailmanliitto, 1947
*Leuenbergin konkordia
*Euroopan kirkkojen konferenssi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kirkon virallinen verkkosivusto
Topi saa uuden kodin

**Topi saa uuden kodin** on Anne Seppälän kirjoittama lastenkirja. Se on Koirakaverit-kirjasarjan ensimmäinen osa. 

Kirjan päähenkilö on cairnterrieri Topi. Luodon perhe muuttaa omakotitaloon, ja perheen Siru-tyttären haave toteutuu, kun hän saa omakseen Topi-koiran. Siru on hoitanut Topia aiemmin sen omistajan ollessa matkoilla. Kirjassa Siru ja Topi seikkailevat yhdessä naapurissa asuvan Juuson kanssa.
Sukasnokat

**Sukasnokat** (*Bleda*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Sukasnokkien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia:
* Guineansukasnokka (*Bleda canicapillus*)
* Keltasukasnokka (*Bleda eximius*)
* Ohjassukasnokka (*Bleda notatus*)
* Sukasnokka (*Bleda syndactylus*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Bleda
Sestre

**Sestre** on slovenialainen drag-yhtye. Yhtye tuli tunnetuksi edustettuaan Sloveniaa Eurovision laulukilpailussa 2002 kappaleella *[[Samo ljubezen]]*, ja sijoittui 13. sijalle 33 pisteellä. Yhtyeen jäsenet olivat pukeutuneet lentoemänniksi. Heidän edustuskappaleesta tuli kisojen sensaatio hitti kehnosta sijoituksesta huolimatta. Yhtye aloitti kiertueensa heti kisojen jälkeen ja he esiintyivät useissa maissa. Yhtyeen single albumi *Souvenir* julkaistiin lokakuussa 2002.

Yhtyeen jäseniä ovat Tomaž Mihelič (Marlenna), Damjan Levec (Emperatrizz) ja Srečko Blas (Daphne). He ovat esiintyneet yhdessä vuodesta 2000 nimellä *Suspender Sisters*.
Lea Müller

**Lea Müller** (s. 8. toukokuuta 1982 Buckten) on sveitsiläinen suunnistaja ja viestisuunnistuksen maailmanmestari. Seuratasolla hän edustaa ruotsalaista Södertalje-Nykvarnia.

Nuorten MM-kilpailuissa Alicantessa 2002 Müller voitti viestikultaa. Duisburgin World Gamesissa 2005 hän voitti kultaa sekaviestissä joukkuetovereinaan Matthias Merz, Daniel Hubmann ja Simone Niggli-Luder. Aichin MM-kilpailuissa 2005 hän voitti viestin maailmanmestaruuden Vroni König-Salmen ja Simone Niggli-Luderin kanssa. Otepään EM-kilpailuissa 2006 hän voitti viestihopeaa saman joukkueen kanssa kuin vuotta aikaisemmin MM-kultaa.

## Lähteet
Kartlos

**Kartlos** () oli Georgian legendaarinen perustaja ja georgialaisten myyttinen kantaisä. Häntä on pidetty nimenomaisesti maan ydinosan eli Kartlin (antiikin lähteiden Iberian) perustajana, ja hänen nimensä onkin sama kuin maantieteellisellä alueella. Hänen tarinansa kerrotaan keskiaikaisessa georgialaisten kronikoiden kokoelmassa *[[Kartlis tskhovreba]]ssa*, jonka Leonti Mroveli lienee koonnut suullisesta perinteestä 1000-luvulla.

Legendan mukaan hän oli Targamoksen poika ja siten Haosin, Movakosin, Lekosin, Herosin, Kavkasosin ja Egrosin veli. Muut Kaukasian alueen kansat saivat heistä alkunsa. Kartlos yhdisti kansansa, nousi heidän päällikökseen ja perusti Kartlin kaupungin. 

Joidenkin nykytutkijoiden mukaan Kartlos vaikuttaa alun perin olleen varhaisen georgialaisen kansanperinteen keksintö, ja häntä alettiin pitää vasta myöhemmin keskiajalla todellisena historiallisena hahmona ja Georgian kansan aitona perustajana. Kartlosilla oli perinteen mukaan useita poikia ja pojanpoikia, Mtskhetos, Gardabos, Kakhos, Kukhos, Gatšios, Uplos, Odzrkhos ja Džavakhos, joista tuli nimiensä mukaisesti Mtskhetan, Gardabanin, Kakhetin, Kukhetin, Gatšianin, Uplistsikhen, Odzrkhen ja Džavakhetin ensimmäisiä hallitsijoita. 

## Lähteet
Oliivibulbulit

**Oliivibulbulit** (*Iole*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Oliivibulbulien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia.

## Oliivibulbuleihin kuuluvia lajeja
* Harmaasilmäbulbuli (*Iole propinqua*)
* Kermavatsabulbuli (*Iole olivacea*)
* Oliivibulbuli (*Iole virescens*)
* Palawaninbulbuli (*Iole palawanensis*)

## Aiheesta muualla
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) 
*ITIS: Iole
G-luokka (hävittäjä)

**G-luokka** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuoden 1933 laivasto-ohjelmassa hankittujen hävittäjien muodostama alusluokka. Ne olivat toisinto F-luokasta. Alusten rakentaminen aloitettiin 1934 ja ne otettiin käyttöön 1936.

## Suunnittelu
Alukset olivat kuitenkin hieman piemenpiä kuin edeltävä luokka, koska niihin ei asennettu erillisiä risteilyturbiineita. Luokan alusten uppouma vastasi A-luokan hävittäjien uppoumaa ja turbiinien poistamisen lisäksi siihen vaikutti kattiloissa käytetty uusi teknologia.

### Aseistus
Alusten pääaseistuksena olivat 4,7 tuuman 45 kaliiperin QF Mk IX -tykit, joilla kyettiin ampumaan 40 asteen korotuskulmalla. Alusten ilmatorjunta-aseistus oli kuitenkin puutteellinen muodostuen puolen tuuman konekivääreistä. Aluksilla oli kahdeksan 21 tuuman torpedoputkea Mk IX -torpedoiden laukaisemiseksi.

*HMS Glowwormille* asennettiin testikäyttöön aikaisempien neljän ryhmään asennettujen Mk VIII -torpedoputkien rinnalle uudet neliputkiset PR Mk I -torpedoputket, joissa käytettiin samaa Mk IX torpedoa.

### Propulsiojärjestelmä
Luokan aluksiin asennettiin kolme Admiralty kolmirumpuista kattilaa, joihin kytkettiin kaksi vaiheiset Parsonsin turbiinit.

## Alukset

## Laivueen johtaja
Kuninkaallisen laivaston perinteiden mukaisesti kuhunkin luokkaan rakennettiin myös laivueenjohtaja, joka oli hieman suurempi ja paremmilla viesti- ja johtamisjärjestelmillä varustettu. G-luokan laivueenjohtajana oli ''HMS Grenville''.
*Rakennuttaja: Yarrow Shipbuilders, Scotstoun
*Laskettu vesille: 15. elokuuta 1935
*Kohtalo: uponnut 19. tammikuuta 1940

*Uppouma: 1&nbsp;465 t (standardi) ja 2&nbsp;053 t (kuormattu)
*Pituus: 100,5 m
*Leveys: 10,5 m
*Syväys: 3,89 m
*Voimanlähde: kolme Yarrow kattilaa 2-akseliseen Parsonsin turbiiniin kytkettynä; 38&nbsp;000 hevosvoimaa
*Huippunopeus: 36 solmua
*Tankin koko: 470 t
*Aseistus: 5 &times; 4,7 tuuman 45 kaliiperin QF Mk IX -tykkiä, 2 &times; nelipiippuista 0,5" konekivääriä ja 8 torpedoputkea
*Miehistö: 175 henkeä

## Kreikan laivaston alukset
Kreikan laivasto tilasi kaksi G-luokan kaltaista Vasilefs Georgios -luokan alusta Yarrowin telakalta. Lisäksi maa tilasi kaksi alusta, jotka valmistettiin Kreikassa. Kreikassa valmistettavien alusten rakentaminen keskeytyi toisen maailmansodan vuoksi.

## Lähteet

*
*
*

### Viitteet
Sofian Chahed

**Sofian Chahed** (, s. 18. huhtikuuta 1983 Berliini, DDR) on saksalais-tunisialainen jalkapalloilija. Oikeana laitapuolustajana ja tarvittaessa keskikenttälaiturina pelaava Chahed edustaa Bundesliigassa pelaavaa Hannoveria.

## Ura
Chahed aloitti jalkapalloilun synnyinkaupungissaan Berliinissä Wannseen ja myöhemmin Hertha Zehlendorfin riveissä. Lopulta hän siirtyi kaupungin menestyneimpään seuraan Hertha BSC:hen vuonna 1998. Neljä vuotta myöhemmin Chahed pääsi aikuisten tasolle pelatessaan Herthan kakkosjoukkueessa vuoteen 2006 asti. Samaan aikaan hän nousi edustusjoukkueeseen kaudella 2003-2004, jolloin Chahed pelasi kahdeksassa sarjaottelussa. Seuraavan kerran hän pelasi Herthan edustuksessa kaudella 2005-2006 15 sarjaottelussa, jonka jälkeen Chahed nousi Herthan vakiopelaajiin. Erityisesti kaudella 2007-2008 hän pelasi yhteensä 33 sarjaottelua. Seuraava kausi meni hieman heikommin pelattuaan vain 13 sarjaottelua. Lisäksi Chahed ajautui riitoihin valmennuksen kanssa, jotka uskottelivat jatkosopimusta ainakin kaudeksi 2009-2010. Hertha kuitenkin erotti pelaajansa toukokuussa 2009.

### Hannover
Elokuussa 2009 Chahed allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen Hannoverin kanssa. Chahed pelasi avauskaudellaan kuusitoista ottelua ja onnistui tekemään yhteensä kaksi maalia SC Freiburgia ja Borussia Mönchengladbachia vastaan. Chahed pelasi myös seuraavalla kaudella (2010–2011) melko saman määrän otteluita yhteensä 18 Bundesliigaottelua. Hannover sijoittui tuolloin Bundesliigassa neljänneksi ja sai paikan Eurooppa-liigaan. Kaudella 2011–2012 Chahed pelasi Hannoverin paidassa 16 Bundesliigaottelua ja sai yhden keltaisen kortin Wolfsburgia vastaan. Chahed pelasi myös kuusi Eurooppa-liigan ottelua ja oli mukana aina kuudentoista parhaan kierrokselle saakka. Hannover eteni puolivälieriin saakka, jossa se hävisi kaksiosaisen ottelun Atlético Madridille. Chahed ei pelannut kummassakaan ottelussa.

## Maajoukkueura
Chahed nimettiin 26. elokuuta 2009 Tunisian joukkueeseen 6. syyskuuta pelattavaan MM-karsinta otteluun Nigeriaa vastaan. Hän ei kuitenkaan tuntemattomasta syystä päässyt lähtemään joukkueen mukana Nigeriaan. Chahed nimettiin toisen kerran maajoukkueen vahvuuteen 1. lokakuuta 2009 MM-karsintaotteluun Keniaa vastaan, sekä harjoitusotteluun Saudi-Arabiaa vastaan. Ensimmäisen ottelunsa hän pelasi 11. lokakuuta 2009 Keniaa vastaan tultuaan toisen puoliajan lopulla vaihdosta kentälle. Toisen ottelunsa Chahed pelasi heti perään 14. lokakuuta Saudi-Arabiaa vastaan pelatussa harjoitusottelussa, jossa hän tällä kertaa oli ottelun avauksessa.

Myöhemmin 29. helmikuuta 2012 Chahed pelasi kolmannen maaottelunsa Perua vastaan. Hän oli ottelun avauksessa, mutta loukkaantui ensimmäisen puoliajan lopulla saatuaan kyynärpäästä leukaan. Chahed palasi takaisin maajoukkueen riveihin 23. maaliskuuta 2013 pelatussa AM-kisojen karsintaottelussa Sierra Leonea vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* National Football Teams 
* Sofian Chahed Worldfootballissa
Sveitsin käsipallomaajoukkue

**Sveitsin käsipallomaajoukkue** edustaa Sveitsiä miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Sveitsin käsipalloliitto.

Sveitsin maajoukkueen suurin saavutus on olympiapronssi Berliinin kesäolympialaisista 1936. Sveitsi on osallistunut maailmanmestaruuskilpailuihin 11 kertaa ja ollut parhaimmillaan neljäs vuosina 1954 ja 1993. Euroopan-mestaruuskilpailuissa Sveitsi on pelannut kuusi kertaa, parhaana sijoituksenaan 12. sija vuosilta 2004 ja 2026.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sveitsin käsipalloliiton kotisivut
Azua

**Azua** on provinssi Dominikaanisessa tasavallassa. Siellä on 214&nbsp;311 asukasta (vuonna 2010) ja sen pinta-ala on 2&nbsp;683 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Azua de Compostela.

Azuan provinssi jakautuu kymmeneen kuntaan. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Dominikaanisen tasavallan tilastokeskus
Luettelo Latvian kansallispuistoista

Latviassa sijaitsee neljä kansallispuistoa . Luettelossa on mainittu puiston nimi suomeksi ja latviaksi, puiston kokonaispinta-ala (neliökilometreinä), perustamisvuosi ja historiallinen alue, missä suojeltu puisto sijaitsee. Yhteensä kansallispuistot kattavat noin 3,2% Latvian pinta-alasta. Kansallispuistojen ohella maassa muitakin merkittäviä suojelualueita, kuten neljä luonnonpuistoa, yksi biosfäärialue ja yhdeksän maisemansuojelualuetta

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Protected areas - Latvian suojelualueet   (daba.gov.lv)
* National parks   (latvia.travel)
* Gauja National park  (latvia.travel)
* Gauja National park   (gnp.lv)
* Gaujas nacionālais parks  (daba.gov.lv)
* Ķemeru nacionālais parks  (daba.gov.lv)
* Rāznas  nacionālais parks  (daba.gov.lv)
* Slīteres nacionālais parks  (daba.gov.lv)
Hašbaataryn Tsagaanbaatar

**Hašbaataryn Tsagaanbaatar** (, myös **Tsagaanbaatar Hašbaatar**, s. 19. maaliskuuta 1984 Baruunturuun, Uvs, Mongolia) on mongolialainen judoka. Hän on maailmanmestari ja olympiamitalisti.

Tsagaanbaatar sijoittui vuonna 2003 60&nbsp;kg:n sarjassa kolmanneksi Jejun universiadeissa ja voitti kultaa samassa kaupungissa pidetyissä Aasian-mestaruuskilpailuissa. Lisäksi hän sai pronssia alle 20-vuotiaiden Aasian-mestaruuskilpailujen 66&nbsp;kg:n sarjassa Macaossa. Vuonna 2004 hän sai 60-kiloisissa pronssia Almatyn Aasian-mestaruuskilpailuissa ja Ateenan olympialaisissa. Seuraavana vuonna hän voitti Taškentissa Aasian-mestaruuden 66&nbsp;kg:n painoluokassa kukistettuaan loppuottelussa Iranin Arash Miresmaeilin.  

Tsagaanbaatar voitti vuonna 2006 66&nbsp;kg:n sarjassa kultaa Itä-Aasian mestaruuskilpailuissa Ulaanbaatarissa, Aasian kisoissa Dohassa ja opiskelijoiden MM-kilpailuissa Suwonissa. Aasian-mestaruuskilpailuissa Kuwait Cityssä 2007 hän sai 66-kiloisissa hopeaa hävittyään loppuottelussa Etelä-Korean Bang Gui-Manille. Rio de Janeiron MM-kisoissa hän oli samana vuonna 60-kiloisissa viides.

Tsagaanbaatar sai hopeaa Jejun 2008 Aasian-mestaruuskilpailujen 66&nbsp;kg:n sarjassa hävittyään loppuottelussa Arash Miresmaeilille. Hän voitti 66-kiloisten maailmanmestaruuden Rotterdamissa 2009 kukistettuaan loppuottelussa espanjalaisen Sugoi Uriarten. Tokion MM-kilpailuissa 2010 hän sai samassa painoluokassa pronssia. Aasian-mestaruuskilpailuissa 2011 Abu Dhabissa hän sai 66 kg:n painoluokassa hopeaa hävittyään loppuottelussa japanilaiselle Junpei Morishitalle. Hän saavutti joukkuekilpailun MM-pronssia Astanassa 2015.

Tsagaanbaatar on saavuttanut maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa viisi turnausvoittoa, kaksi kakkossijaa ja kolme kolmossijaa sekä Masters-, GP- ja Grand Slam -kilpailuissa neljä voittoa, seitsemän kakkossijaa ja yksitoista kolmossijaa.  

## Lähteet
Seututie 750

**Seututie 750** on Vetelistä Räyringin kylän kautta Vimpeliin kulkeva seututie. Tien pituus on 42 kilometriä. Tie on kaksikaistainen ja päällystetty.

## Reitti
*Veteli
**Veteli (vt 13)
**Räyrinki (st 751)
**Patana
*Vimpeli
**Vinni (yt 7370)
**Vimpeli (kt 68)

## Lähteet

*
*

## Aiheesta muualla
George Albert Wells

**George (G. A.) Albert Wells**, (1926–2017) oli brittiläinen rationalisti ja Lontoon yliopiston Birkbeck Collegen saksan kielen professori. Hän kannatti aluksi teoriaa, jonka mukaan Jeesus ei olisi historiallinen, vaan kokonaan myyttinen hahmo. Hän teki tällaista näkemystä tunnetuksi useissa kirjoissaan, joista ensimmäinen aiheeseen liittynyt ja niistä laajinta huomiota osakseen saanut oli *The Jesus of the Early Christians* (1971).

Wells hylkäsi Jeesus-myyttiteorian 1990-luvulla. Myyttiteoriaa on hänen jälkeensä edistänyt Earl Doherty. Wells uskoi sittemmin esimerkiksi Paavalin pitäneen Jeesusta todellisena ristiinnaulittuna juutalaismiehenä. Hänen mukaansa Jeesuksen opetukset ovat peräisin historialliselta saarnaajalta tai historiallisilta saarnaajilta. Myyttiteoriasta luovuttuaan hän jatkoi kirjoittamista ja julkaisi muitakin kuin Jeesukseen liittyviä kirjoja.

Wells toimi Rationalist Press Associationin puheenjohtajana. Gary Habermas on esittänyt myyttiteoriasta häntä kohtaan kritiikkiä.

## Lähteet
* Shattering the Christ Myth – Google-kirjat (sivu xvi) 

### Viitteet
Jingle

**Jingle** ("rallatus") on pieni laulusävelmä tai sellaisen katkelma, joita käytetään lauletuissa radio- tai televisiomainoksissa. Jingle syntyi Yhdysvalloissa 1930-luvulla. Eräs esimerkki tunnetuimmista ja aikaa eniten kestäneistä suomalaisista jingleistä on Kaarlo Kaartisen 1970-luvulla säveltämä vaateliike Ajattaren mainoslaulu: ”Ajatar on Forumissa, Forumissa Mannerheimintiellä”. 

Lyhyttä, lähes pelkästään yritys- tai tuotenimen tai iskulauseen sisältävää jingleä kutsutaan myös nimellä **äänilogo**, koska sitä käytetään samalla tavoin mainoksen lopun ”allekirjoituksena” kuin visuaalista logoakin. Äänilogoiksi tai jingleksi voidaan kutsua myös muun muassa radiokanavien lyhyitä kanavatunnuksia.

Saarioinen-yhtiön neljästä sävelestä muodostuva tunnusmusiikki on maailman vanhin yhä käytössä oleva mainosmusiikkikappale. Se on mainittu myös Guinnessin ennätysten kirjassa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Kilpiö, Kaarina: *Kulutuksen sävel : suomalaisen mainoselokuvan musiikki 1950-luvulta 1970-luvulle.* Like, 2005. .
*Graakjaer, Nicolai Jørgensgaard: *Analyzing Music in Advertising – Television Commercials and Consumer Choice.* London : Routledge, 2018. .
**Rahojen rytmiä : ja 55 muuta mainosiskelmää.* CD-levy, Artie Music, 2015.
Heikki Halila

**Heikki Juhani Halila** (s. 26. toukokuuta 1952 Tyrvää) on Helsingin yliopiston siviilioikeuden, erityisesti velvoiteoikeuden ja siviilioikeuden yleisten oppien professori. Halilan isä oli prosessioikeuden professori Jouko Juhani Halila (1916–2009) ja setä historian professori Aimo Halila (1912–1998).

## Elämä
Heikki Halila kirjoitti ylioppilaaksi Munkkiniemen yhteiskoulusta Helsingistä vuonna 1971 ja sai Suomen Kulttuurirahaston myöntämän, parhaan suomenkielisen ylioppilasaineen kirjoittajalle annettavan Yrjö Koskisen stipendin. Halila valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1975 ja lisensiaatiksi vuonna 1979 sekä sai varatuomarin arvon vuonna 1979.

Heikki Halilan tutkimustyön painopiste on yhdistys-, sopimus- ja urheiluoikeuden alueilla. Oikeustieteen tohtori, varatuomari Halila on ollut Helsingin yliopiston dosentti vuodesta 1994, vuosina 1994–1996 hän on toiminut siviilioikeuden apulaisprofessorina ja vuosina 1998–1999 vakuutus- ja vahingonkorvausoikeuden professorina Helsingin yliopiston yksityisoikeuden laitoksella. Urheiluoikeuden professori hän oli 2001–2011. Yksityisoikeuden laitoksen johtaja hän on ollut vuodesta 2007. Vuosina 1978–1984 Halila toimi uutta yhdistyslakia valmistelleen komitean sihteerinä.

Halila on toiminut Suomen Lakimiesliiton puheenjohtajana. Liitto myönsi hänelle vuonna 2011 K. J. Ståhlberg -mitalin. Halila valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2010.

## Julkaisuja
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Miika Nousiainen

**Miika Pauli Kalevi Nousiainen** (s. 23. syyskuuta 1973 Haukipudas) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.

## Tausta
Nousiainen syntyi Haukiputaalla, mutta perhe muutti Säynätsaloon vuonna 1974 ja Heinolaan vuonna 1984.

## Ura
Nousiaisen esikoisromaani *[[Vadelmavenepakolainen]]* ilmestyi vuonna 2007. Teoksesta sovitettiin samanniminen elokuva vuonna 2014. Nousiaisen toinen romaani, *[[Maaninkavaara (kirja)|Maaninkavaara]]*, ilmestyi vuonna 2009 ja sai Kalevi Jäntin palkinnon. Vuonna 2011 ilmestyi Nousiaisen kolmas romaani *[[Metsäjätti]],* josta tehtiin vuonna 2020 ensi-iltansa saanut elokuva. Nousiaisen vuonna 2016 ilmestyneestä romaanista *[[Juurihoito (kirja)|Juurihoito]]* tehtiin ensi-iltansa marraskuussa 2016 saanut näytelmäversio Suomen Kansallisteatteriin. Kaiho Republic -tuotantoyhtiö osti romaanin elokuvaoikeudet joulukuussa 2016.

Nousiainen on työskennellyt MTV3:n uutistoimituksessa ja juontanut *[[Hyvät naiset ja herrat]]* -viihdeohjelmaa. Hän on myös tehnyt käsikirjoitustöitä televisioon, muun muassa MTV3:n *[[Putous|Putoukseen]]*. Nousiainen oli 2012–2016 panelistina televisio-ohjelmassa *[[Hyvät ja huonot uutiset]]*. Hän aloitti panelistina MTV3:n ohjelmassa *[[Pitääkö olla huolissaan?]]* vuonna 2016. Keväällä 2021 Nousiainen osallistui *[[Suurmestari (televisiosarja)|Suurmestari]]*-ohjelman toiselle tuotantokaudelle. Alkuvuodesta 2024 Nousiainen toimi panelistina MTV3:n Sanansaattajat-ohjelmassa.

## Yksityiselämä
Nousiainen asuu vaimonsa, tyttärensä ja poikansa kanssa Helsingin Hakaniemessä.

## Teoksia
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Televisio-ohjelmia
* Hyvät naiset ja herrat, 2008 (juontaja)
* Putous, 2011–2012, 2014 (käsikirjoittaja), 2013 (pääkäsikirjoittaja)
* Hyvät ja huonot uutiset, 2012–2014 (panelisti)
* Kingi, 2015 (käsikirjoittaja)
* Pitääkö olla huolissaan?, 2016– (panelisti, käsikirjoittaja)
* Hyvät katsojat, 2018 (omana itsenään)
* Suurmestari, 2021 (omana itsenään)
* Sanansaattajat, 2024 (omana itsenään)

## Palkintoja ja tunnustuksia
* Laila Hirvisaaren rahaston työskentelyapuraha 2008
* Kalevi Jäntin palkinto 2009 teoksesta *[[Maaninkavaara (kirja)|Maaninkavaara]]*
* Urheilumuseosäätiön Vuoden urheilukirjakilpailun kunniamaininta 2010 teoksesta *Maaninkavaara*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nousiainen Otavan sivuilla
*
Antti Hosioja

**Antti Hosioja** (4. kesäkuuta 1949 Karijoki) on suomalainen kansanmuusikko ja harmonikansoittaja. Hosioja soittaa 1-, 2- ja 5-rivisiä harmonikkoja sekä kontrabassoa ja hänet tunnetaan useiden kansanmusiikkiyhtyeiden jäsenenä, kuten Kyläpelimannit ja Tallari. Hän on ollut Kyläpelimannien jäsenenä vuodesta 1974 ja Tallarin vuodesta 1986 sekä toiminut myös Tallarin johtajana. Hän jäi eläkkeelle Tallarista vuonna 2013. Muita Hosiojan pelimannikokoonpanoja ovat olleet muun muassa Karijoen pelimannit sekä Fedja Happo.

Toimiessaan opettajana ja sovittajana Hosioja on syventynyt suomalaiseen ja suomenruotsalaiseen pelimannitraditioon. Hän on toiminut myös Finlands svenska folkmusikinstitutin johtajana 1978-1982. Hän on asunut Kaustisella vuodesta 1986 alkaen.

Hosiojalle myönnettiin valtion taiteilijaeläke 2013 ja Kaustisen kansanmusiikkifestivaali nimesi hänet mestaripelimanniksi samana vuonna.

## Levytyksiä
* Ramppanpuljua ja pluttanaa, 1989
* Mestarien jäljillä, 1989.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Epäillyt (peli)

**Epäillyt** on Kimmo Sorsamon suunnittelema ja Competon vuonna 2009 julkaisema, 1930-luvun Helsinkiin sijoittuva lautapeli. Pelissä ratkotaan maineikkaan liikemiehen Edvard Falkin murhamysteeriä. Pelaajien on tarkoitus selvittää kolme syyllistä kahdestatoista epäillystä ja ehtiä pidättämään syylliset ennen kilpailijoitaan. 

Pelin alussa pelaajat pyrkivät saamaan mahdollisimman paljon tietoa syyllisistä vihje- ja alibilaattoja keräämällä. Mitä pidemmälle peli etenee, sitä tärkeämmäksi keinoksi syyllisten selvittämisessä muodostuu tiedonvaihto muiden pelaajien kanssa. Peli huipentuu loppuratkaisuun, jossa jokainen pelaaja pyrkii päättelemään syylliset ja viemään omat kolme yksityisetsiväänsä syyllisten luo ennen kilpailijoitaan. 

## Aiheesta muualla
*Pelin arvostelu Lautapeliopas.fi-sivustolla
Bakun kaanikunta

**Bakun kaanikunta** oli Dargah Quli Khanin esi-isilleen 1592 saadulle maalle 1718 perustama yksi Azerbaidžanin kaanikunnista. Kenraali Bulgakovin komentamat venäläiset joukot valtasivat Venäjän keisarikunnan ja Persian sodan aikana 1804-1813 Bakun kaanikunnan pääkaupungin Bakun toimesta syyskuussa 1806, ja Husayn Quli Khan pakotettiin maanpakoon. Bakun kaanikunta pakotettiin liittymään Venäjän keisarikuntaan.

Tätä aikaisempi komentaja, ruhtinas ja jalkaväenkenraali Pavel Dmitrievitš Tsitsianov, oli ammuttu helmikuussa Bakun kaupunginportilla juuri, kun hän, everstiluutnantti Elizbar Eristov ja yksi kasakka olivat tulleet kaupunginportille vastaanottamaan kaupungin avainta. Yksi Husayn Quli Khanin lähellä olevista oli ampunut pistoolilla Tsitsianovin ja Eristovin. Irrotettuaan Tsitsianovin pään Husayn Quli Khan avustajineen poistuivat Bakun linnoitukseen. Tsitsianovin pää lähetettiin Persian šaahille.

Persian šhaahi vahvisti Bakun kaanikunnan menetyksen virallisesti Venäjän keisarikunnalle 12. lokakuuta 1813 Gulistanin rauhassa.
Norman Pattiz

**Norman J. Pattiz** oli yhdysvaltalainen liikemies ja Westwood One -radioverkon perustaja. Yrityksen hallituksen puheenjohtajana hän toimi sen perustamisesta 1974 saakka, ja vuoteen 1994 hän oli myös yrityksen toimitusjohtajana. Vuonna 2008 hänet nimitettiin Los Alamos National Laboratoryn ja Lawrence Livermore National Laboratoryn toiminnasta vastaavien Los Alamos National Securityn ja Lawrence Livermore National Securityn hallituksien puheenjohtajaksi.

Pattiz nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2009.

Pattiz kuoli joulukuussa 2022. Hän oli 79-vuotias.

## Lähteet
Taloyoak

**Taloyoak** (, tunnetaan myös nimellä **Talurjuaq**) on pikkukylä Kanadassa, Nunavutin territoriossa, Kitikmeotin alueella. Kylä sijaitsee Boothian niemimaalla. Kylän nimi oli 1. heinäkuuta 1992 saakka **Spence Bay**. Kylän väkiluku on 1&nbsp;029  (899 (2011) ja 809 (2006)). Kylä sijaitsee tiettömällä alueella, ja ainoat liikenneyhteydet ovat vuosittaisen yhteysaluksen lisäksi lentokoneet. Kylän läheisyydessä sijaitsee Taloyoakin lentoasema. 

Erään lähteen mukaan niemimaan vastarannalla sijaisevalla Thom Bayssä olisi myös asutusta (Mission) ja tilastoissa näiden asukasluvut lasketaan alueellisesti yhteen "Taloyakin" asukaslukuna.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Maudie Rachel Okittuq. Inuit, Taloyoak, Nunavut Territory, Canada (1944- )  (spiritwrestler.com)
*Taloyoak: Attractions   (polarnet.ca)
Helmiorneero

**Helmiorneero** (*Margarornis squamiger*) on Etelä-Amerikassa tavattava orneeroihin kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Kooltaan helmiorneero on noin 16&nbsp;cm. Selästään, siivistään ja pyrstöstään laji on väriltään syvän kastanjanruskea. Pää on tummemman ruskea. Silmien yläpuolella on valkea silmäkulmajuova ja myös kurkku on väriltään valkoinen. Pyrstö on melko pitkä ja jotkin höyhenistä ovat teräväkärkiset. Vatsa on väriltään oliivinruskea ja siinä on valkoisia täpliä. Rakenteeltaan helmiorneero muistuttaa kipuajia. Ulkonäöltään helmiorneero muistuttaa tähtiorneeroa (*Margarornis stellatus*), mutta elää korkeammalla vuoristossa kuin se.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Helmiorneeroa tavataan alueelta, joka ulottuu Venezuelasta Peruun ja lisäksi Argentiinasta. Linnun elinympäristöä ovat lämpimähköt korkealla sijaitsevat vuoristometsät, metsien reunat sekä Polylepis-puita kasvavat metsiköt puurajan yläpuolella. Lajia tavataan useimmiten metsissä, jotka sijaitsevat 1&nbsp;500&ndash;3&nbsp;000 metrin korkeudella merenpinnasta.

## Elintavat
Helmiorneerot kiipeilevät puiden rungoilla kipuajien tavoin ja hyppivät oksistoissa etsiessään ravintoa. Laji viihtyy erityisesti paikoissa, joissa päällyskasveja ja sammalta on runsaasti. Lajia tavataan yksin pareittain tai pieninä ryhminä. Helmiorneerot liikkuvat hyvin usein sekaparvissa, joissa on useita eri lintulajeja. Lajin pesimäkausi kestää tammikuusta syyskuuhun. Helmiorneeron pesä on sammalista tehty pallo, johon kuljetaan pesän sivusta.

## Lähteet
Käyttöoikeus

**Käyttöoikeus** on oikeudellinen valta käyttää toisen omistamaa kiinteistöä tai irtainta esinettä. Se kuuluu rajoitettujen esineoikeuksien piiriin. Käyttöoikeudet jaetaan kahteen ryhmään, joista toisessa käyttöoikeuteen sisältyy valta hallita esinettä (esimerkiksi vuokraoikeus irtaimeen esineeseen, huoneenvuokraoikeus ja maanvuokraoikeus) ja toiseen tällaista oikeutta ei sisälly (esimerkiksi rasiteoikeus). Käyttöoikeus saadaan joko sopimuksella, testamentilla tai viranomaisen päätöksellä. Käyttöoikeuden haltija ei yleensä voi luovuttaa sitä kolmannelle. Käytön päätyttyä esine on palautettava takaisin omistajalleen olennaisesti alkuperäisessä kunnossa.

Suomen lainsäädännössä on säädelty maanvuokrausta, huoneenvuokrausta, metsästysoikeuden vuokrausta, kalastusoikeuden vuokrausta, testamenttiin perustuvaa käyttöoikeutta ja viranomaisen perustamia rasitteita. Sen sijaan kiinteistöeläkkeestä, metsänhakkuuoikeudesta ja oikeudesta ottaa maa-aineksia toisen alueelta on olemassa pääasiassa oikeuskäytännössä kehittynyttä tapaoikeudellista normistoa.

Viranomaisen valvonnassa tai viranomaisen perustamien käyttöoikeuksien oikeusvaikutukset asianomaisten välillä ja suhteessa kolmansiin sekä käyttöoikeuden voimassaolo, muuttaminen ja lakkaaminen on säännelty laeilla. Sen sijaan sopimukseen perustuvien käyttöoikeuksien kohdalla vallitsee sopimusvapauden periaate. Tällöin oikeudet ja velvollisuudet määritellään sopimuksen perusteella, ellei lainsäädännöstä tai hyvän tavan vaatimuksesta muuta johdu. Käyttöoikeussopimukset ovat vapaamuotoisia, ja ne voivat olla suullisia, kirjallisia tai konkludenttisia, jolloin sitoutumistahto osoitetaan käyttäytymisellä.

## Katso myös
* Omistusoikeus
* Vallintaoikeus

## Lähteet
Herra Darwinin puutarhuri

**Herra Darwinin puutarhuri** on Kristina Carlsonin romaani vuodelta 2009. Teoksen tapahtumaympäristö on brittiläinen Downin kylä 1870-luvun lopulla. Kylässä asuu kuuluisuus Charles Darwin, jonka varsinaiset saavutukset jäävät kyläläisiltä hämäriksi. Keskeinen henkilö romaanissa on Darwinin puutarhuri Thomas Davies, jonka kärsimysten vertauskohta on *Raamatun* Job. Teos on Maan ääreen -kirjan jälkeen Carlsonin toinen maailmalle sijoittuva romaani. 

## Vastaanotto
*[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* kriitikko Mervi Kantokorpi kutsui teoksen suurimmaksi innovaatioksi sen kerrontaa ja Carlsonin hyveeksi erehtymätöntä proosarytmiä. Kantokorven mukaan teoksen tyylillinen tuoreus on uutta suomalaisessa proosassa.

## Käännökset
Teos on julkaistu tšekiksi nimellä *Zahradník pana Darwina *(Mladá Fronta, 2011), viroksi nimellä *Harra Darwini aednik* (Loomingu raamatukogu 36-37/2012), englanniksi nimellä *Mr Darwin's Gardener* (Peirene, 2013), italiaksi nimellä *Il giardiniere del signor Darwin* (Elliot Edizioni, 2019) ja katalaaniksi nimellä *El jardiner de Darwin* (Nits Blanques, 2024).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Raevaara, Tiina: Kakofoniaa kartanon liepeillä. *Kiiltomato.net* 16.9.2009.
* Tanskanen, Leena: Herra Darwinin puutarhuri . *Keskipohjanmaa* 2.11.2009.
* Lezard, Nicholas: Mr Darwin’s Gardener by Kristina Carlson – review. *The Guardian* 25.6.2013.
Suomen oikeuskirjastot

**Suomen oikeuskirjastot** ovat ensi sijassa oikeustieteellistä, mutta myös valtiotieteellistä kirjallisuutta kokoavia kirjastoja, joita käytetään juridisen koulutuksen, tiedonhaun ja tutkimuksen tarpeisiin. Varhaisimmat oikeuskirjastot olivat tuomioistuinten kirjakokoelmia, joista Turun hovioikeuden kirjasto perustettiin 1623 ja Vaasan hovioikeuden kirjasto 1776. Myös valtiolliset virastot keräsivät oikeudellista kirjallisuutta. Turun akatemian kirjasto perustettiin 1640 ja siirrettiin Helsinkiin 1828. Ensimmäinen tiedekuntakirjasto oli 1910 perustettu Helsingin yliopiston lainopillinen seminaarikirjasto. Oikeudellisen alan keskuskirjastona toimiva Eduskunnan kirjasto perustettiin 1872 nimellä Suoman valtiosäätyjen kirjasto.

Oikeuskirjastoja ovat muun ohella
* Ahvenanmaan maakuntapäivien kirjasto
* Eduskunnan kirjasto
* Euroopan kriminaalipoliittisen instituutin kirjasto
* EU-tietokeskus Helsingin yliopiston Kaisa-talossa
* Helsingin yliopiston kirjasto
* Kansalliskirjasto
* Kriminologinen kirjasto
* Kunnalliset kirjastot
* Kuntaliiton kirjasto
* Kriminologian ja oikeuspolitiikan instituutin kirjasto
* Patentti- ja rekisterihallituksen kirjasto
* Poliisiammattikorkeakoulun kirjasto
* Lapin yliopiston kirjasto
* Suomen asianajajaliiton kirjasto
* Tekijänoikeuden tietokeskus
* Aalto-yliopiston kirjasto
* Turun yliopiston oikeustieteellinen tiedekuntakirjasto
* Ulkoasiainministeriön kirjasto
* Valtiovarainministeriön kirjasto eli Linnan kirjasto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen tieteellisten kirjastojen opas
Gulistanin rauha

**Gulistanin rauha** on 12. lokakuuta juliaanisen kalenterin mukaan ja 24. lokakuuta gregoriaanisen kalenterin mukaan 1813 solmittu sopimus Venäjän keisarikunnan ja Persian välinen rauhansopimus, jossa virallistettiin 1804–1813 käydyn Venäjän–Persian sodan tulos. Persia vahvisti sopimuksella Azerbaidžanin Bakun kaanikunnan yhdessä Talishin sekä Lənkəranin linnoituksen kanssa kuuluvan Venäjän keisarikunnalle. Persian oli luovuttava myös (mahdollisista) vaatimuksistaan Dagestaniin, Georgiaan, Mingreliaan, Imeretiaan ja Abhasiaan.

Sopimuksen mukaan:
* Edellä mainitut alueet koostuivat kaikista Georgian kaupungeista ja kylistä käsittäen myös Mustanmeren rannalla olevat kaupungit ja kylät, kuten Mingrelian, Abhasian, Imeretian ja Gurian.
* Melkein kaikki Etelä-Kaukasian kaanikuntien kaupungit ja kylät käsittäen Bakun kaanikunnan, Šamahin kaanikunnan, Derbentin kaanikunnan, Karabahin kaanikunnan, Ganjan kaanikunnan, Šakin kaanikunnan, Quban kaanikunnan ja osan Länkäranin kaanikuntaa.
* Persia menetti merenkulkuoikeutensa Kaspianmerellä, ja Venäjän keisarikunta sai yksinoikeudet sijoittaa laivastoaan Kaspianmerelle. 
* Kumpikin maa sopi vapaakaupasta, venäläisillä on vapaa oikeus käydä kauppaa kaikkialla Persiassa.
* Venäjän keisarikunta sitoutui tukemaan Abbas Mirzan kruununperimystä Fath Ali Shahin kuoltua, joskaan tämä ei toteutunut.

## Katso myös
*Suuri peli
Makari

**Makari** (1482–1563) oli Moskovan ja koko Venäjän metropoliitta. Hän aloitti uransa munkkina ja toimi Novgorodin arkkipiispana vuodesta 1526. Tällöin hänen tavoitteensa oli vahvistaa kristinuskon asemaa karjalaisten ja muiden suomensukuisten kansojen keskuudessa Luoteis-Venäjällä. Moskovan metropoliittana Makari toimi vuodesta 1542. Vuonna 1547 hän kruunasi Iivana Julman tsaariksi. Makari edisti munkkilaitoksen toimintaa ja uskonnollisen kirjallisuuden julkaisemista. Itse hän julkaisi kronikan ja laajan kokoelman pyhimyselämäkertoja.

Novgorodin arkkipiispana Makari järjesti luostarien toiminnan uudelleen siten, että munkit alkoivat asua yhdessä aiemmin käyttämiensä erillisten huoneiden sijaan. Moskovan ja koko Venäjän metropoliittana hän ajoi kirkollisen elämän keskusjohtoisuutta. Hän esti paikallisten pyhimysten palvelusta tarjoten tilalle moskovalaisia ja yleisvenäläisiä pyhimyksiä. Makari toimitti kirkkojärjestyksen, jonka vuoden 1551 kirkolliskokous hyväksyi. Se oli pitkään voimassa Venäjän kirkkojärjestyksenä.

## Lähteet
Mauno-Olavi Pötry

**Mauno-Olavi Pötry** (17. tammikuuta 1946 Lappeenranta – 11. huhtikuuta 1996 Lappeenranta) oli suomalainen näytelmäkirjailija.

Pötry oli kansakoulun käytyään rakennustöissä kunnes hän vammautui työmaalla sattuneessa onnettomuudessa Helsingissä 1963 ja jäi tapaturmaeläkkeelle. Onnettomuuden seurauksena Pötry halvaantui pyörätuoli-invalidiksi. Hän pystyi kuitenkin käyttämään kirjoittamiseen toista kättään ja hän kirjoitti myös suutikun avulla. Pötry harrasti myös veneilyä ja hänen veneensä oli rakennettu sellaiseksi että vammainenkin pystyi sitä käyttämään.

Pötry kirjoitti 1970-luvulla kaksi hyvän arvostelu- ja yleisömenestyksen saanutta näytelmää. Maaltapaosta kertonut *Muuttolintu* (1973) esitettiin myös televisiossa ja 1974 kantaesityksensä sai farssi *Hymyilevä potilas*. Molemmat näytelmät esitettiin aikanaan Tampereen Teatterikesässä. Pötry toimi myös teatterikriitikkona, avusti lehtiä, veti näytelmäpiiriä sekä toimi alustajana ja runoiltojen pitäjänä.

Useista vaikeista sairauksista kärsinyt Pötry kuoli 1996 50-vuotiaana.

## Näytelmiä
* *Muuttolintu*.   Imatran teatteri 1974
* *Hymyilevä potilas*.  Imatran teatteri 1974
* *Työstä ja taistelusta*.   Lappeenrannan kaupunginteatteri 1975
* *Viholliset keskenään*.  1977
* *Dostojevskiläistä puhetta*.   Lappeenrannan kaupunginteatteri 1983
* *Meidän herramme teatteriseurue*.  1985
* *Herra ministeri taiteilijan kammiossa*, monologi.  Lappeenrannan kaupunginteatteri 1993 (kirjoitettu alun perin näyttelijä Aarre Heinoselle)

## Palkinnot
* Kymen läänin taidepalkinto 1975
* Lappeenrannan kaupungin taidepalkinto 1977
 
## Lähteet
* 
* Eteläkarjalaisia kirjailijoita: Mauno-Olavi Pötry
Scuderia Centro Sud

**Scuderia Centro Sud** oli yksityinen tiimi, joka kilpaili F1-sarjassa vuosina 1956–1965. Talli saavutti 24 pistettä 49 kilpailussaan, mutta ei yhtään voittoa. Tallin perusti Guglielmo "Mimmo" Dei. Talli käytti Maseratin, Ferrarin, Cooperin ja BRM tallin autoja sekä moottoreita (Cooperin kohdalla Climaxin moottoreita). Talli oli ensimmäinen, joka kilpailutti naiskuljettajaa F1-luokassa. Tallilla ajoivat muun muassa Masten Gregory, Giancarlo Baghetti, Lorenzo Bandini ja Wolfgang von Trips.

## Lähteet
Colin Davis (kilpa-autoilija)

**Colin Davis** (29. heinäkuuta 1933 – 2012) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kahteen Formula 1 -osakilpailuun kaudella 1959. Hän oli 11. Italian GP:ssä ja keskeytti Ranskan GP:ssä. Hän ajoi Scuderia Centro Sud -tallissa. Davis voitti vuoden 1964 Targa Florion kilpailun yhdessä Antonio Puccin kanssa ajaen Porsche 914 GTS -autolla.

Davis oli kilpa-autoilija Sammy Davisin poika.

## Lähteet
Vastalause

**Vastalause** on oikeustieteessä johonkin päätökseen, toimenpiteeseen tai tahdonilmaisuun liitetty eriävä mielipide. Se vapauttaa tekijänsä vastaamasta päätöksestä (reservaatio) tai pidättää hänelle jonkin oikeuden tai vaatimuksen (protesti). Eriävä mielipide merkitään pöytäkirjaan tai muuhun asiakirjaan, jolloin vastalauseen esittäjä vapautuu vastuusta. Ellei henkilö esitä vastalausetta, hänen katsotaan yhtyneen päätökseen. Vastalauseen esittäjä voi olla esimerkiksi kolleginen viranomainen tai julkisoikeudellisen tai yksityisoikeudellisen yhteisön hallintoelimen jäsen. Kokouksessa läsnä olleella yhteisön jäsenellä katsotaan olevan oikeus moittia päätöstä vain silloin, kun pöytäkirjaan on merkitty hänen vastustaneen päätöstä.

## Lähteet