open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rantavakkisten kansakoulu

**Rantavakkisten kansakoulu** oli Mietoisissa Rantavakkisten kylässä Mettalan tilan mailla sijainnut kansakoulu, joka aloitti toimintansa vuonna 1912. Koulun perustamispäätös oli tehty jo vuonna 1911. Koulun suunnitteli arkkitehti Oiva Kallio ja hänen suunnitelmansa mukaisesti kouluun rakennettiin yksi luokkahuone, kansliatilat sekä veistosali, joka toimi aluksi myös voimistelu- ja ruokasalina. Koulun yhteydessä sijainnut opettajan huoneisto käsitti keittiön ja kaksi huonetta. Vuonna 1925 kouluun saatiin sähkövalaistus tuotua Raukkaan myllyltä asti. 

Koulu lakkautettiin vuonna 1969 liian vähäiseksi katsotun oppilasmäärän vuoksi. Koulurakennus peruskorjattiin 1970-luvun alkupuolella yksityisasunnoksi, mutta rakennuksen julkisivu säilyi remontissa lähes muuttumattomana. Pihapiirissä sijaitsevat, myös asuinkäytössä olevat alakoulun ja keittolan rakennukset on samoihin aikoihin lohkottu omiksi tonteikseen.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Avoin sisältö

**Avoin sisältö** () on sisältöä, joka on avoimesti kenen tahansa saatavilla, hyödynnettävissä, muokattavissa ja jaettavissa mihin tahansa käyttötarkoitukseen, jopa kaupallisesti. Avoin sisältö lisensoidaan avoimella lisenssillä, joka antaa luvan käyttää sisältöä edellä kuvatulla tavalla.

Maailman suurin avoimen sisällön hanke on Wikipedia.

## Vapaa sisältö

Kuten ohjelmistojenkin osalta puhutaan avoimista sekä vapaista ohjelmistoista, voidaan sisältöjenkin osalta puhua avoimesta sekä vapaasta sisällöstä. Nämä ovat toistensa synonyymeja. Termien takana on hieman erilainen näkökulma, arvot ja kulttuuri. Onkin mielipidekysymys, kumpi näistä näkökulmista halutaan tuoda esiin.

## Lisenssejä

* Creative Commons -lisenssit (11 versiota)
* Design Science License
* Free Creations License (katso freecreations.org)
* GNU Free Documentation License
* Open Content License
* Open Directory Project License — jota käyttää Open Directory Project
* Open Gaming License — Open Gaming Foundation:n lisenssi, jonka on kirjoittanut Wizards of the Coast
* Open Publication License — Open Content Projectin käyttämä lisenssi

## Katso myös
* Avoin data
* Avoin tieto
* Avoin tiede
* Avoin tutkimus
* Avoin oppiminen
* Avoin oppimateriaali
* Avoin verkkokurssi

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Openverse, hakukone avoimen sisällön etsimiseen
Pekka Haukinen

**Pekka Jaakko Juhani Haukinen**, kirjoittajanimi **Johnny Walker**, (14. syyskuuta 1940 Ylivieska – 1. lokakuuta 1966 Huittinen) oli suomalainen kustannusvirkailija, kriitikko ja kirjailija.

## Henkilöhistoria
Pekka Haukisen vanhemmat olivat Johannes Konstantin Haukinen ja Elma Eliina Ihalainen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1959 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa. Haukinen oli naimisissa 1959–1964 Päivi Astrid Rannan kanssa ja vuodesta 1966 näyttelijä Eeva-Maija Haukisen kanssa. Haukinen kuoli syksyllä 1966 liikenneonnettomuudessa.

Haukinen näytteli Maunu Kurkvaaran ohjaamissa elokuvissa *[[Rakas (elokuva)|Rakas]]* (1961), *[[Raportti eli balladi laivatytöistä]]* (1964) ja *[[Kielletty kirja]]* (1965) sekä Aito Mäkisen ohjaamassa elokuvassa *[[Onnelliset leikit]]* (1964). Hän oli Ralf Långbackan ohjaamassa Mainos-tv:lle tehdyssä näytelmäelokuvassa *Poikkeus ja sääntö* (1965) käsikirjoittaja, tuottaja ja kuvaaja.

## Kirjallinen tuotanto
Haukinen tuli tunnetuksi pakinoistaan, joita hän kirjoitti *[[Ylioppilaslehti|Ylioppilaslehteen]]* nimimerkillä *Johnny Walker*, mutta hän julkaisi myös runokokoelman ja kuunnelman, suomensi jännityskirjallisuutta ja toimi teatterikriitikkona.

## Teokset
* *Pihlajanmarjat: Runoja.* WSOY 1960
* *Hissi*, kuunnelma, 1961
* *Johnny Walker*. Toimitustyö ja graafinen asu: Erik Wiik. Alkuperäiset Johnny vinjetit Timo Martin. Piirrokset Margho. Ylioppilaslehti 1966

## Lähteet
* Suomen kirjailijat -tietokanta 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Neobatrachia

**Neobatrachia** eli ”uussammakot” on sammakoiden lahkoon (Anura) kuuluva kladi, johon kuuluu noin 5&nbsp;000 lajia eli 95&nbsp;prosenttia kaikista maailman sammakkolajeista.

## Luokittelu
Neobatrachian luokittelu:

* Kladi: **Neobatrachia**
** Heimo: Eteläafrikanhammaskonnat (Heleophrynidae)
** Kladi: Phthanobatrachia
*** Yläheimo: Sooglossoidea
**** Heimo: Nasikabatrachidae
**** Heimo: Seychelliensammakot (Sooglossidae)
*** Kladi: Hyloides
**** Yläheimo: Myobatrachoidea
***** Heimo: Limnodynastidae
***** Heimo: Australianhammaskonnat (Myobatrachidae)
**** Heimo: Calyptocephalellidae
**** Kladi: Nobleobatrachia = Hyloidea
***** Yläheimo: Brachycephaloidea = Terrarana
****** Heimo: Kultasammakot (Brachycephalidae)
****** Heimo: Craugastoridae
****** Heimo: Eleutherodactylidae
****** Suku: *[[Atopophrynus]]*
****** Suku: *[[Geobatrachus]]*
***** Yläheimo: Dendrobatoidea
****** Heimo: Aromobatidae
****** Heimo: Nuolimyrkkysammakot (Dendrobatidae)
***** Heimo: Alsodidae
***** Heimo: Batrachylidae
***** Heimo: Konnat (Bufonidae)
***** Heimo: Ceratophryidae
***** Heimo: Cycloramphidae
***** Heimo: Hemiphractidae
***** Heimo: Lehtisammakot (Hylidae)
***** Heimo: Hylodidae
***** Heimo: Viheltäjäsammakot (Leptodactylidae)
***** Heimo: Odontophrynidae
***** Heimo: Pelodryadidae
***** Heimo: Phyllomedusidae
***** Heimo: Rhinodermatidae
***** Heimo: Telmatobiidae
***** Kladi: Allocentroleniae
****** Heimo: Allophrynidae
****** Heimo: Lasisammakot (Centrolenidae)
*** Kladi: Ranoides = Ranoidea
**** Heimo: Ahdassuusammakot (Microhylidae)
**** Kladi: Afrobatrachia
***** Heimo: Vikisijäsammakot (Arthroleptidae)
***** Heimo: Brevicipitidae
***** Heimo: Porsassammakot (Hemisotidae)
***** Heimo: Ruokosammakot (Hyperoliidae)
**** Kladi: Natatanura
***** Heimo: Ceratobatrachidae
***** Heimo: Dicroglossidae
***** Heimo: Mantellidae
***** Heimo: Micrixalidae
***** Heimo: Nyctibatrachidae
***** Heimo: Odontobatrachidae
***** Heimo: Petropedetidae
***** Heimo: Phrynobatrachidae
***** Heimo: Ptychadenidae
***** Heimo: Pyxicephalidae
***** Heimo: Aitosammakot (Ranidae)
***** Heimo: Ranixalidae
***** Heimo: Melasammakot (Rhacophoridae)

## Lähteet
Heinz Barth

**Heinz Barth** (15. lokakuuta 1920 Gransee, Brandenburg, Saksa – 6. elokuuta 2007 Gransee, Brandenburg, Saksa) oli SS-Obersturmführer ja sotarikollinen. Hänet tunnettiin ”Oradour-sur-Glanen murhaajana” osallisuudestaan Oradour-sur-Glanen joukkomurhaan 1944. Barth oli ainoa tästä joukkomurhasta tuomittu natsiupseeri. Hänet tuomittiin vuonna 1983 Itä-Saksassa ja vapautettiin vankilasta vuonna 1997.

## Nuoruus
Barth liittyi Hitler-Jugendiin vuonna 1932 ja ansaitsi organisaation kultaisen ansiomerkin. Vuonna 1938 hän liittyi kansallissosialistisiin moottoroituihin joukkoihin ja sai sotilaskoulutuksen. Hän liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen 9. marraskuuta 1939 oluttupavallankaappauksen vuosipäivänä.

Barth liittyi sotilaspoliisiin, jolloin hänestä tuli upseeri. Vuonna 1983 itäsaksalainen oikeusistuin totesi hänen syyllistyneen erään poliisiyksikön mukana 92 tšekkiläisen partisaanin ampumiseen Klatovyssä ja Pardubicessa. Hän oli myös 1942 ampumassa 32 Ležákyn kylän asukasta.

## Ura SS:ssä
Barth liittyi SS:ään 10. helmikuuta 1943 (nro 458037) Untersturmführerina ja sai komennuksen SS-pioneerijoukkoihin. 15. tammikuuta 1943 hän sai siirron 10. SS-panssaridivisioona Frundsbergiin ja myöhemmin 3. SS-divisioona Totenkopfiin, ja lokakuussa 1943 itärintamalle 2. SS-divisioona Das Reichiin. Hän johti 3. komppanian osastoa 4. panssarirykmentti Der Führerissa. Vuonna 1944 hän joutui Adolf Diekmannin prikaatiin Otto Erich Kahnin alaiseksi. Hän otti osaa kesäkuussa 1944 Oradour-sur-Glanen joukkomurhaan. Kylässä Diekmannin SS-miehet polttivat talot asukkaineen kostona SS-pataljoonankomentaja Helmut Kämpfen murhasta. Vuoden 1983 oikeudenkäynnissä hän todisti ampuneensa 15 laukausta väkijoukkoon. Hän myös todisti, ettei 642 siviilin (koko kylän, mukaan lukien yli 200 lapsen) surmaamisessa ollut sotilaallista tavoitetta.

Elokuussa 1944 Barth haavoittui pahoin Normandiassa ja menetti osan jalastaan. Hänet siirrettiin 2. harjoituspataljoonaan SS-panssarikrenatööreihin ja ylennettiin Obersturmführeriksi 9. marraskuuta 1944.

## Sodan jälkeen
Sodan jälkeen Barth palasi kotikaupunkiinsa Brandenburgiin Saksan demokraattiseen tasavaltaan väärällä nimellä. Hänet tuomittiin poissaolevana kuolemaan Ranskassa vuonna 1953.

Hänet tunnistettiin ja pidätettiin Granseessa kesäkuussa 1981. Barth joutui uudestaan oikeuteen 1983 Saksan demokraattisessa tasavallassa ja tuomittiin elinkautiseen sotarikoksista. Barth, joka väitti vain noudattaneensa käskyjä, oli ainoa saksalainen upseeri joka tuomittiin tapauksesta. Toiset tapauksesta vastanneet upseerit olivat paenneet Länsi-Saksaan kuten Das Reichin komentaja Heinz Lammerding.

Barth vapautettiin 1997 ikänsä ja terveytensä vuoksi, ja ”koska hänen todettiin osoittaneen katumusta”.
Keskustelua herätti se, että Barth sai 800 mk:n korvausta Normandiassa menetetystä jalastaan haavoittuneena veteraanina. Vuonna 2000 oikeuslaitos Potsdamissa päätti, ettei sotarikollisen tullut saada korvausta. Vuonna 2001 Bundestag sääti lain, jolla estettiin korvauksen määrääminen sotarikollisille.

Barth kuoli syöpään 86-vuotiaana 14. elokuuta 2007.
J. W. Enqvist (yritys)

**J. W. Enqvist Oy** oli pääosin Tampereen seudulla vuosina 1875–1965 toiminut metsäteollisuusyritys, jonka perusti tehtailija ja liikemies J. W. Enqvist (1853–1907). Yrityksen toiminta alkoi 1875, ja aluksi se omisti vain Enqvistin isän Johan Reinhold Enqvistin perustaman Santalahdessa sijainneen sahalaitoksen. 1900-luvun alussa yritys omisti jo useita sahoja, paperitehtaan sekä oman laivanvarustamon. Yritys muutettiin osakeyhtiöksi vuonna 1908. Yrityksellä oli myös Virtain Killinkoskella puuhiomo ja massatehdas vuosina 1911–1954.

J. W. Enqvist Oy perusti vuonna 1914 Tampereen Lielahteen sulfiittiselluloosatehtaan ostettuaan Lielahden kartanon, joka oli kuulunut aikoinaan myös paroni Wilhelm von Nottbeckille. Yhtiö osti vuonna 1916 myös viereisen 1889 perustetun Niemen sahan.

J. W. Enqvist Oy siirtyi G. A. Serlachius Oy:n haltuun yritysostolla vuonna 1965. Serlachius rakennutti Lielahden alueelle vaahtomuovitehtaan 1970 ja aaltopahvitehtaan 1971. Niemen saha suljettiin 1965, ja sulfiittiselluloosan valmistus Lielahdessa päättyi vuonna 1985. Metsäteollisuuden tuotantoa jatkoi alueelle perustettu CTMP-kemihierretehdas, joka kuitenkin suljettiin vuonna 2008. Lielahden tehdasalue siirtyi vuonna 2014 Tampereen kaupungin omistukseen, ja kaupunki kehittää Metsä Boardilta hankkimiensa 90 hehtaarin alueelle uutta Hiedanrannan kaupunginosaa. 

## Katso myös
* Suomen paperiteollisuus

## Lähteet
* Sivonen, Pauli (toim.) (2004) Kotkan siipien suojassa - Gösta Serlachiuksen taidesäätiön 70-vuotisjuhlajulkaisu. Mänttä. Gösta Serlachiuksen taidesäätiö.
* Sakari Kestinen: Tehtaiden Tampere (2004)

### Viitteet
Ann Haydon-Jones

**Ann Haydon-Jones** (oik. **Adrianne Shirley Haydon**, s. 7. lokakuuta 1938 Birmingham, Englanti) on brittiläinen pöytätennis- ja tennispelaaja. Hän voitti urallaan kahdeksan Grand Slam -mestaruutta, joista kolme tuli kaksinpelistä, kolme nelinpelistä ja kaksi sekanelinpelistä.

## Ura
Ann Haydonin vanhemmat olivat tunnettuja pöytätennispelaajia, ja myös Ann ryhtyi nuorena tyttönä harrastamaan lajia. Pian hänestä kuitenkin kehittyi erinomainen tennispelaaja nurmikentillä, ja hän vei nimiinsä Britannian juniorimestaruuden 1954 ja 1955. Lisäksi hän voitti Wimbledonin tennisturnauksen tyttöjen kaksinpelimestaruuden 1956.

Haydon-Jones kilpaili samalla aikakaudella eräiden tennishistorian parhaiden naispelaajien, kuten Billie Jean Kingin, Margaret Courtin ja Maria Buenon, kanssa. Kovasta vastuksesta huolimatta Haydon-Jones onnistui voittamaan Ranskan mestaruuskilpailut 1961. Hän pääsi loppuotteluun myös Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa 1961 mutta hävisi sen puolustavalle mestarille, Darlene Hardille. Vuonna 1962 hän meni naimisiin P. F. Jonesin kanssa ja voitti Ann Haydon-Jones -nimisenä toisen mestaruutensa Ranskassa 1966.

Sekä Wimbledonissa että Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa 1967 Haydon-Jones hävisi loppuottelun Kingille. He kohtasivat kuitenkin uudelleen Wimbledonin finaalissa kaksi vuotta myöhemmin, ja sillä kertaa Haydon-Jones vei nimiinsä lajin halutuimman tittelin. Näin hänestä tuli historian ensimmäinen Wimbledonin voittanut vasenkätinen naispelaaja.  Hän voitti samassa turnauksessa myös sekanelinpelin Australian Fred Stollen kanssa. Näiden saavutusten myötä hänet valittiin BBC:n järjestämässä äänestyksessä vuoden urheilupersoonallisuudeksi.

Tenniksen avoimen aikakauden sarastaessa 1968 Haydon-Jones, King ja eräät muut kokosivat ensimmäisen ammattimaisen naisten tenniskiertueryhmän. BBC palkkasi Haydon-Jonesin vieraskommentaattorikseen 1970, ja hän työskenteli tuossa tehtävässä yli kolmen vuosikymmenen ajan. Haydon-Jones valittiin International Tennis Hall of Famen jäseneksi 1985.

## Grand Slam -turnaukset
*Australian avoimet
**Sekanelinpelin mestaruus: **1969**
*Ranskan mestaruuskilpailut
**Kaksinpelin mestaruus: **1961**, **1966**
**Kaksinpelin finaalissa: 1963, 1968, 1969
**Nelinpelin mestaruus: **1963**, **1968**, **1969**
**Nelinpelin finaalissa: 1960
**Sekanelinpelin finaalissa: 1960, 1966, 1967
*Wimbledon
**Kaksinpelin mestaruus: **1969**
**Kaksinpelin finaalissa: 1967
**Nelinpelin finaalissa: 1968
**Sekanelinpelin mestaruus: **1969**
**Sekanelinpelin finaalissa: 1962
*Yhdysvaltain mestaruuskilpailut
**Kaksinpelin finaalissa: 1961, 1967
**Nelinpelin finaalissa: 1960

## Grand Slam -finaalit kaksinpelissä
### Voitot (3)

### Loppuotteluhäviöt (6)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jerusalemin taistelu (1917)

**Jerusalemin taistelu vuonna 1917** päättyi Jerusalemin valtaukseen osmaneilta, jotka pian Megiddon taistelun jälkeen menettivät Palestiinan briteille.

Brittien komentaja Edmund Allenby oli voittanut osmanit El Mugharin taistelussa kuukautta aiemmin. Molemmat osapuolet välttivät taistelua itse kaupungissa. Britit aloittivat hyökkäyksen kahdeksas päivä ja valtasivat kaupungin seuraavana päivänä.
Lisl Goldarbeiter

**Lisl Goldarbeiter** (oik. *Liesl-Elisabeth*; 23. maaliskuuta 1909, Wien &ndash; 14. joulukuuta 1997) oli itävaltalainen valokuvamalli ja missi. 

Goldarbeiter voitti ensimmäisenä ei-amerikkalaisena Miss Universum -tittelin vuonna 1929. Samana vuonna hän oli voittanut Miss Itävalta -kilpailun ja tullut toiseksi Miss Eurooppa -kilpailussa. 

Vuonna 2006 Peter Forgacs ohjasi Goldarbeiterista kertovan dokumenttifilmin *Miss Universe 1929 Lisl Goldarbeiter &ndash; a Queen in Wien*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Hesa

**Hesa** voi tarkoittaa seuraavia:

* Suomen pääkaupungin Helsingin puhekielinen nimitys
* Hesa, helsinkiläinen lentopalloseura
* HESA, iranilainen ilmailu- ja aseteollisuusyhtiö
Paul McKee

**Paul McKee** (s. 15. lokakuuta 1977) on irlantilainen pikajuoksija.

McKee karsiutui 2001 Pekingin Universiadeissa 200 metrin juoksun toisissa alkuerissä ajalla 21,42. Seuraavana vuonna hän putosi Münchenin EM-kisoissa 400 metrin juoksun välierissä ajalla 45,92. Vuonna 2003 McKee voitti matkan MM-pronssia Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa, mutta karsiutui Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa alkuerissä. Vuonna 2006 hän juoksi toiseksi Euroopan cupin kakkosliigassa 200 metrillä ajalla 21,15 ja karsiutui Göteborgin EM-kisoissa 400 metrin alkuerissä.

## Ennätykset

* 200 metrin juoksu: 20,81 (2002)
* 400 metrin juoksu: 45,58 (2002)

## Lähteet

*
Angela Mortimer

**Florence Angela Margaret Mortimer Barrett** (21. huhtikuuta 1932 Plymouth, Englanti – 25. elokuuta 2025) oli brittiläinen tennispelaaja. Hän oli naimisissa entisen Britannian Davis Cup -joukkueen jäsenen John Barrettin kanssa.

Angela Mortimer Barrett voitti urallaan kolme Grand Slam -kaksinpelimestaruutta. Ne tulivat Ranskan mestaruuskilpailuista 1955, Australian mestaruuskilpailuista 1958 sekä Wimbledonista 1961, jolloin Mortimer oli 29-vuotias ja osittain kuuro. Omien sanojensa mukaan hän ei kyennyt tuolloin kuulemaan juuri muuta kuin yleisön suosionosoitukset. 

Mortimer voitti Anne Shilcockin kanssa nelinpelin Wimbledonissa 1955. Se oli Mortimerin uran ainoa Grand Slam -nelinpelimestaruus. Hän eteni naisten nelinpelifinaaliin myös Australian mestaruuskilpailuissa 1958 Lorraine Coghlanin kanssa. Grand Slam -turnauksen sekanelinpelifinaalissa Mortimer pelasi yhden kerran, Australiassa 1958. Hänen parinaan oli tuolloin Peter Newman.  

Mortimer Barrett valittiin International Tennis Hall of Famen jäseneksi 1993. 

## Grand Slam -finaalit kaksinpelissä
### Voitot (3)

### Loppuotteluhäviöt (2)

## Lähteet
Hubertine Auclert

**Hubertine Auclert** (10. huhtikuuta 1848 Saint-Priest-en-Murat, Allier, Auvergne, Ranska – 4. elokuuta 1914 Pariisi) oli johtava ranskalainen feministi, joka ajoi naisten äänioikeutta. Hän vietti suuren osa lapsuuttaan ja nuoruuttaan katolisessa luostarikoulussa ja suunnitteli nunnaksi ryhtymistä. Vuonna 1869 hän lähti luostarista lopullisesti ja muutti Pariisiin.

Pariisissa hän meni mukaan feministien toimintaan ja ryhtyi ajamaan naisille oikeutta julkisiin virkoihin. Vuonna 1876 hän perusti Société le droit des femmes -järjestön, joka kannatti naisten äänioikeutta. Vuonna 1883 järjestön nimeksi tuli Société le suffrage des femmes.

Auclert perusti 1881 kerran kuussa ilmestyneen *[[La Citoyenne]]* -nimisen lehden, jossa vaadittiin painokkaasti naisille oikeuksia. Hän joutui taloudellisista syistä lakkauttamaan lehden myöhemmin mutta jatkoi muuta toimintaansa. Taistelu äänioikeuden puolesta huipentui Auclertin ajamaan verolakkoon 1880–1881. Avioero laillistettiin vihdoin vuonna 1884, mutta Auclertille se ei riittänyt. Hän esitti silloisissa oloissa radikaalin ajatuksen, että puolisoiden olisi tehtävä keskinäinen sopimus, jolla heidän omaisuutensa pidetään erillään.

Vuonna 1900 perustettiin Conseil national des Françaises kattojärjestöksi naisjärjestöille, jotka kaikki pian kannattivat naisten äänioikeutta. Naimisissa olevat naiset saivat 1908 oikeuden määrätä omasta palkastaan, mutta Auclert jatkoi kohti täyttä tasa-arvoa. Yhdessä Marguerite Durandin kanssa hän uhmasi viranomaisia ja he ilmoittautuivat ehdokkaiksi lakia säätävän kokouksen vaaleihin.

Ranskan naisliikkeen keskeisenä hahmona pidetty Auclert jatkoi toimintaansa aina kuolemaansa asti.

## Lähteet
*
Denny Shute

**Herman Densmore "Denny" Shute** (25. lokakuuta 1904 – 13. toukokuuta 1974) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän voitti kerran Britannian avoimen (1933) ja kahdesti PGA Championshipin (1936, 1937). 

Shute oli viimeinen PGA Championshipin kahtena peräkkäisenä vuotena voittanut golfaaja ennen Tiger Woodsia, joka ylsi kyseiseen saavutukseen vuosina 1999–2000. 

Shute pelasi Ryder Cupissa vuosina 1931, 1933 ja 1937.
Janko Tipsarević

**Janko Tipsarević** (s. 22. kesäkuuta 1984 Belgrad, Jugoslavia) serbialainen tennispelaaja. Hän painaa 83 kiloa ja on 180 senttimetriä pitkä. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2002. Häntä valmentaa Dirk Hordorff.

Tipsarević on parhaimmillaan ollut ATP:n kaksinpelirankingissa sijalla kahdeksan (huhtikuussa 2012) ja nelinpelirankingissa sijalla 46 (huhtikuussa 2011). Urallaan hän on ansainnut palkintorahoja yli kahdeksan miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Tipsarevićin vahvuuksiin voidaan lukea syöttö, kuten useimmilla itäeurooppalaisilla pelaajilla.

Wimbledonissa 2007 Tipsarević pääsi neljännelle kierrokselle voitettuaan kolmannella kierroksella viidenneksi sijoitetun Fernando Gonzálezin erin 6–3, 3–6, 6–3, 4–6, 8–6. Neljännellä kierroksella Juan Carlos Ferrero pudotti hänet jatkosta suoraan kolmessa erässä. Saman vuoden Australian avoimissa Tipsarević putosi ensimmäisellä kierroksella, Ranskan avoimissa kolmannella kierroksella ja Yhdysvaltain avoimissa toisella kierroksella.

Australian avoimissa 2008 Tipsarević selviytyi kolmannelle kierrokselle ja piti ykkössijoitettua Roger Federeriä tiukilla häviten viisieräisen ottelun pistein 7–6(5), 6–7(1), 7–5, 1–6, 8–10. Maalis- ja huhtikuun vaihteessa hän ylsi Miamin Masters-turnauksessa puolivälieriin voitettuaan neljännellä kierroksella Mihail Južnyin, mutta seuraava vastus Nikolai Davydenko oli selvästi parempi. Ranskan avoimissa Tipsarević oli sijoitettu 32:nneksi, mutta hävisi heti ensimmäisellä kierroksella Nicolás Lapentille erin 4–6, 6–4, 1–6, 6–7 (7–9). Wimbledonissa Tipsarević pelasi sijoittamattomana ja voitti toisella kierroksella kuudenneksi sijoitetun Andy Roddickin lukemin 6–7(5), 7–5, 6–4, 7–6(4), ja kolmannella kierroksella 25:nneksi sijoitetun Dmitri Tursunovin luvuin 7–6(1), 7–6(3), 6–3. Neljännellä kierroksella hän hävisi sijoittamattomalle Rainer Schüttlerille eräluvuin 4–6, 6–3, 4–6, 6–7(4).

Yhdysvaltain avoimissa 2011 Tipsarević eteni puolivälieriin saakka voitettuaan kolmannella kierroksella Tomáš Berdychin ja neljännellä Juan Carlos Ferreron. Puolivälierissä hän voitti yhden erän Novak Đokovićia vastaan, mutta joutui luovuttamaan neljännessä erässä tilanteessa 0–3. Samana vuonna Tipsarević saavutti ensimmäisen turnausvoittonsa ATP-kiertueella, kun hän voitti Kuala Lumpurin turnauksen loppuottelussa Marcos Baghdatisin. Toisen turnausvoittonsa hän saavutti Moskovassa, jossa hän voitti loppuottelussa Viktor Troickin.

Vuonna 2012 Tipsarević saavutti uransa kolmannen turnausvoiton päihitettyään Stuttgartin loppuottelussa Juan Mónacon. Neljännen turnausvoittonsa hän sai vuonna 2013 Chennaissa, jossa hän vuotta aiemmin voitti nelipeliturnauksen.

## Aiheesta muualla

* Janko Tipsarevićin kotisivut
* Janko Tipsarevićin tiedot ATP:n virallisilla sivuilla
Bob Rosburg

**Robert Reginald ”Bob” Rosburg** (21. lokakuuta 1926 &ndash; 14. toukokuuta 2009) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän valmistui Stanfordin yliopistosta, jossa hän pelasi menestyksellä baseballia.

Rosburgin merkittävin golfsaavutus oli PGA Championshipin voitto vuonna 1959. Myöhemmällä urallaan hän tuli tunnetuksi television urheiluselostajana.

Rosburg syntyi Kalifornian osavaltiossa. Hänellä on vaimonsa Eleanorin kanssa lapset Robert Jr., Bruce ja Deborah.
La Citoyenne

**La Citoyenne** oli ranskalainen feministinen sanomalehti, jota Hubertine Auclert julkaisi Pariisissa 1881–1891. Se alkoi ilmestyä 13. helmikuuta 1881 ja ilmestyi joka toinen kuukausi. Lehti oli ensimmäinen naisten äänioikeutta ajava lehti. Se ajoi hyvin voimakkaasti naisten vapautusta ja lainsäädännön muuttamista niin, että naisen asema olisi tasa-arvoinen. Lehti vaati naisille oikeutta toimia julkisissa viroissa ja esitti, että naista alentavat lait olisivat jääneet hyväksymättä, jos niitä säädettäessä olisi kuultu naisia. Lehteen kirjoittivat monet huomattavat feministit kuten Marie Bashkirtseff.

Taloudellisten vaikeuksien vuoksi Hubertine Auclert joutui 1891 lakkauttamaan lehden. Samana vuonna aktivisti Maria Martin (1839–1910) perusti lehden *Le Journal des femmes*, ja vuonna 1897 Marguerite Durand (1864–1936) jatkoi työtä ja perusti uuden sanomalehden *[[La Fronde]]*.

## Lähteet
*Eichner: La Citoyenne in the World: Hubertine Auclert and Feminist Imperialism
Audi A4 (B7)

**Audi A4 B7** (Typ 8E) on Audi A4:n kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2004–2008, cabrioletia vuoteen 2009 saakka. Se ei ollut täysin uusi malli, vaan perustui edelleen samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä B6, vaikka autoa olikin uudistettu sekä teknisesti että ulkonäöllisesti. Mallin seuraajaksi tuli Audi A4 B8, mutta cabriolet siirtyi osaksi uutta A5-mallisarjaa. 

## Audi A4 B7 (2004–2009)

Kolmannen sukupolven Audi A4 esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syyskuussa 2004. Se oli perusteellisesti uudistettu versio edeltäjästään. Uusi ulkoasu noudatteli samaa muotoilukieltä kuin aiemmin samana vuonna esitelty Audi A6 (C6). Uudistuksia oli tehty myös ohjaukseen ja jousitusgeometriaan. Sisustan muutokset olivat vähäisiä, huomattavimpana uusi ohjauspyörä. Neliovinen sedan ja farmarimalli Avant olivat saatavana alusta alkaen, kangaskattoinen cabriolet esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2005.

 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Audi A4

**Audi A4** on Audin vuosina 1994–2024 valmistama ylemmän keskikokoluokan automalli, joka korvasi Audi 80:n. A4:n seuraajaksi tuli uusi A5-mallisto (B10).

## Audi A4 B5 (1994–2001)

Ensimmäisen sukupolven Audi A4 pohjautui samaan B5-pohjalevyyn kuin Volkswagen Passat. Kuten Passatissakin, A4:ssa oli moottori pitkittäin ja voimansiirtovaihtoehtona oli etuveto tai Quattro-neliveto. Moottorivalikoimaan sisältyi laajasti neli- ja kuusisylinterisiä moottoreita kokoluokissa 1,6–2,8 litraa. Yksi suosituimpia moottoreita A4:ssa oli Volkswagen-konsernin 1,9-litrainen turbodiesel.

Urheilumalli S4 julkistettiin vuonna 1998, ja keväällä 2000 seurasi huippumalli RS4.

Vuonna 1999 ensimmäisen sukupolven Audi A4 sai faceliftin. Faceliftissä se sai muun muassa uudet etu- ja takavalot sekä pieniä muutoksia sisätiloihin.

## Audi A4 B6 (2001–2005)

Vuoden 2000 lopulla julkistettiin toisen sukupolven Audi A4, joka pohjautui B6-pohjalevyyn.

Vuonna 2003 toisen sukupolven Audi A4 sai faceliftin. Samana vuonna julkaistiin myös uusi Cabriolet-avoauto, joka vihdoin korvasi vanhentuneen 80-malliin perustuneen avoauton. FSI-tekniikka lisättiin uuteen kaksilitraiseen moottoriin.

Uusi S4-malli julkistettiin vuonna 2003.

## Audi A4 B7 (2004–2008)

Vuonna 2005 esiteltiin kolmannen sukupolven Audi A4 uudella B7-pohjalevyllä. Mallin piirsi italialainen Walter de’Silva. A4-mallissa esiteltiin myös Audi A6 -mallin 3,0-litrainen turbodieselmoottori, mutta hieman pienitehoisempana kuin A6:n vastaava moottori. Muut muutokset sisälsivät uuden *singleframe*-etumaskin, uudelleenmuotoillun peräosan, lisävarusteena valinnaiset Bi-Xenon-ajovalot, suuremmat etu- ja takajarrut, uuden kuusivaihteisen *Tiptronic*-vaihteiston, jousitusmuutoksia ja pieniä uudistuksia sisätiloissa.

Quattro-neliveto oli saatavilla melkein kaikkien moottorityyppien kanssa, mutta 3,0 TDI -moottori oli myynnissä ainoastaan Quattrona.

Uusi RS4-malli julkaistiin Euroopassa vuonna 2005. Moottorina siinä oli uusi vapaasti hengittävä 4,2-litrainen 420-hevosvoimainen V8-moottori. Vuonna 2005 esiteltiin myös kaksiovinen Cabriolet.

## Audi A4 B8 (2007–2015)

Neljännen sukupolven Audi A4 esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2007. Se perustuu samalle perusrakenteelle keväällä 2007 esitellyn Audi A5:n kanssa. Kooltaan se oli suurempi kuin edellinen sukupolvi. Pienin moottori oli 1,8-litrainen TFSI ja suurin myöhemmin S4-mallissa esitelty 3,0 V6 TFSI. Avant-farmari saapui sedanin rinnalle keväällä 2008.

## Audi A4 B9 (2015–2024)

Viidennen sukupolven Audi A4 tuli markkinoille vuonna 2015.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Audi A4 (B8)

**Audi A4 B8** (Typ 8K) on Audi A4:n neljännen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2007–2015. Se korvasi edeltäneen B7-mallin ja seuraajaksi tuli Audi A4 B9. Kaksiovinen cabriolet poistui kokonaan A4-mallistosta siirtyen osaksi uutta A5-mallistoa, joka esiteltiin hieman ennen A4 B8 -mallia.

## Audi A4 B8 (2007–2015)

Neljännen sukupolven A4 esiteltiin neliovisena sedanina Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2007. Farmarimalli Avant esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2008. A4 oli keväällä 2007 esitellyn Audi A5:n jälkeen toinen malli, joka perustui Volkswagen Groupin modulaariselle MLB-pohjalevylle. Sen ansiosta autosta tuli edeltäjäänsä kevyempi, ja uusi perusrakenne takasi sille myös paremman painojakauman. Edeltäjäänsä verrattuna auto kasvoi 117 millimetriä kokonaispituudeltaan ja 160 millimetriä akseliväliltään.

Vuoden 2009 Euro NCAP -kolaritestistä A4 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Kantonin autonäyttelyssä marraskuussa 2008 esiteltiin ainoastaan Kiinan markkinoilla myytävä A4L, jonka akseliväli oli 60 millimetriä perusmallia pidempi.

Farmarimallista esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2009 Allroad-versio, jossa on korkeampi maavara ja koria suojaavia muoviosia. Audi oli tarjonnut Allroad-versiota suuremmasta A6-mallista jo vuodesta 2000 alkaen.

Syksyllä 2011 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli. Uudistuksia tehtiin muun muassa puskureihin, etusäleikköön ja valoihin.
 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Biliverdiini

**Biliverdiini** on aineenvaihduntatuote, jota syntyy hemioksigenaasientsyymin hajottaessa hemiä. Biliverdiini hajotetaan entsymaattisesti edelleen bilirubiiniksi (C33H36N4O6). Biliverdiini on väriltään vihreää. Biliverdiini aiheuttaa vihertävän värin parantuvassa mustelmassa.

## Aiheesta muualla
*PubChem: Biliverdin 
*Human Metabolome Database (HMDB): Biliverdin 
*DrugBank: Biliverdine Ix Alpha 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Biliverdin
Yleisurheilun GP-finaali

**Yleisurheilun GP-finaali** () oli IAAF:n vuosina 1985–2002 järjestämä yleisurheilukilpailu. Kilpailun osallistujat valittiin aiemmin vuoden aikana järjestettyjen Grand Prix -kilpailuista kerättyjen pisteiden perusteella. Vuosina 1985–1992 lajien voittajat valittiin pisteiden perusteella. Vuodesta 1993 finaalissa lajin voittaneet keräsivät palkintorahat, mutta yhteiskilpailun voittaja valittiin edelleen pisteiden perusteella.

Vuonna 2003 IAAF uudisti Grand Prix -kilpailujärjestelmänsä, jolloin GP-finaali korvattiin lla.

## Kilpailupaikat

* 1985: Rooma
* 1986: Rooma
* 1987: Bryssel
* 1988: Berliini
* 1989: Monte Carlo
* 1990: Ateena
* 1991: Barcelona
* 1992: Torino
* 1993: Lontoo

* 1994: Pariisi
* 1995: Monte Carlo
* 1996: Milano
* 1997: Fukuoka
* 1998: Moskova
* 1999: München
* 2000: Doha
* 2001: Melbourne
* 2002: Pariisi

## Kokonaiskilpailun kolme parasta
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
* http://www.gbrathletics.com/ic/gp.htm
Ford C-Max

**Ford C-Max** on Fordin vuosina 2003–2019 valmistama keskikokoinen tila-automalli, joka perustuu tekniikaltaan Ford Focukseen. Vuoteen 2007 asti mallia myytiin **Focus C-Max** -nimisenä. Mallistossa se sijoittui pienemmän B-Maxin ja suuremman S-Maxin väliin.

## Ford C-Max I (2003–2010)

Vuonna 2003 markkinoille tullut Focus C-Max oli ensimmäinen malli, joka perustui Fordin, Mazdan ja Volvon yhteistyössä kehittämälle C1-pohjalevylle. Samaan perusrakenteeseen perustuu seuraavana vuonna esitelty toisen sukupolven Focus.

Vuoden 2003 Euro NCAP -kolaritestistä Focus C-Max sai tulokseksi neljä tähteä viidestä. 

Bolognan autonäyttelyssä joulukuussa 2006 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli, jonka nimeksi tuli nyt uuden S-Maxin aloittaman käytännön mukaan pelkkä C-Max. Auto sai uudelleenmuotoillut ajovalot ja etupuskurin, jossa ilmanottoaukko oli aiempaa suurempi. Uusi ulkoasu noudatteli Fordin Kinetic Design -muotoilukieltä. Sisällä kojelauta, mittaristo ja ovipaneelit kokivat uudistuksia, ja käytetyt materiaalit ovat aiempaa korkeatasoisempia. 

## Ford C-Max II (2010–2019)

Toisen sukupolven C-Max esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2009. Viisipaikkaisen mallin rinnalle tuli myös pidempi seitsenpaikkainen Grand C-Max. Auto perustuu samalle Global C -pohjalevylle kuin vuonna 2010 markkinoille tullut kolmannen sukupolven Ford Focus.

Vuoden 2010 Euro NCAP -kolaritestistä C-Max sai tulokseksi täydet viisi tähteä. Erikseen samana vuonna testattu Grand C-Max ansaitsi sekin viisi tähteä.

Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2014 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokeneet C-Max- ja Grand C-Max -mallit. Ne saivat uudistuksessa uudelleenmuotoillut ajovalot ja etusäleikön. Sisällä uutta oli kahdeksantuumainen kosketusnäyttö, jonka myötä fyysisten painikkeiden määrä väheni. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Saab 9-7X

**Saab 9-7X** on GM:n T-alustaan perustuva maastoauto, joka tuli markkinoille kesällä 2005. Se on saanut lempinimen *Trollblazer*, joka tulee samaan alustaan perustuvasta Chevrolet TrailBlazerista ja Trollhättanin kaupungista, jossa Saabeja tehdään. 9-7X ei kuitenkaan ole Trollhättanissa tehty, vaan Morainessa, Ohiossa samalla linjalla rinnakkaismalliensa GMC Envoyn, Buick Rainierin ja Isuzu Ascenderin kanssa.

## Yleistä
9-7X:n valmistus aloitettiin vuonna 2005. Se eroaa muista samaan alustaan perustuvista autoista jonkin verran, siinä on yhden tuuman (25,4 mm) matalampi maavara ja erilaiset puskurit. Sisustan muotoiluun on otettu mallia vanhan Saab 900:n sisustasta, myös käynnistyskytkin on sijoitettu keskikonsoliin 900:n tyyliin. Kesään 2007 mennessä autoa on myyty reilut 12.000 kpl.

Mallivuodelle 2007 auton varustusta parannettiin. Vakiovarusteisiin kuuluu mm. rengaspaineiden tarkkailujärjestelmä ja tarjolle tuli myös uusi värivaihtoehto. Kesällä 2007 esiteltiin mallivuodelle 2008 uusi Aero-malli, jossa on 6-litrainen LS2 V8. Samaa pikkulohkoa käytetään mm. Chevrolet Corvetessa, Cadillac CTS-V:ssä ja Trailblazer SS:ssä. Varustukseen kuuluu mm. 20-tuumainen rengastus sekä erikoisulkoväri. Aero tulee Yhdysvalloissa markkinoille syksyllä 2007.

9-7X:n faceliftiä odotettiin vuonna 2007. Alun perin se oli tarkoitus korvata Subaru B9 Tribecaan perustuvalla Saab 9-6X -mallilla, mutta GM:n myytyä Subarun osakkeet projekti peruttiin. Mallin seuraaja oli Theta-alustaan perustuva Saab 9-4X joka esiteltiin vuonna 2008.

## Versiot

### Varustetasot
Linear-varustelutasossa, joka on perusmalli, on neliveto, nahkapenkit, 18" kevytmetallivanteet, sivuturvatyynyt. Viihdelaitteistoon kuuluu OnStar-järjestelmä, XM-satelliittiradio ja 6 CD:n vaihtaja (Bose). Jos autoa ei ole varustettu aukeavalla katolla, siinä on takamatkustajille DVD-viihdejärjestelmä.

Arc-varustelutaso tuo lisäksi mukanaan paremmat vanteet, Xenon-etuvalot, korkeapaineella toimivat valonpesurit ja säädettävät polkimet.

### Altitude Edition

Syksyllä 2006 esiteltiin mallivuodelle 2007 Altitude Edition -erikoismalli, jota valmistetaan vain rajoitettu 500 kappaleen erä. Varusteisiin kuuluu mm. 18-tuumaiset vanteet, astinlaudat korin sivuilla, DVD-soitin takapenkkiläisille sekä harmaan hiilikuidun sävyinen metalliväri. Varustus on tarjolla molempien moottorivaihtoehtojen yhteydessä. 

## Moottorivaihtoehdot

## Suorituskyky
* **4.2i 278 hv**, 8,6 s (0–100 km/h), 191 km/h
* **5.3i**, 7,5 s (0–100 km/h), 191 km/h
* **6.0 Aero**, alle 6 s (0–100 km/h)

## Markkina-alue
Vaikka 9-7X on suunniteltu ensisijaisesti vain Yhdysvaltojen markkinoille, sitä kuitenkin myytiin myös Bahrainissa, Belgiassa, Englannissa, Kanadassa, Tšekissä, Unkarissa, Jordanissa, Kuwaitissa, Latviassa, Libanonissa, Luxemburgissa, Hollannissa, Omanissa, Qatarissa, Saudi Arabiassa, Syyriassa, Sveitsissä, Virossa ja Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa.

## Lähteet
* ZerCustoms 3.8.2007 - Saab 9-7X Aero

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Lavastajat

**Lavastajat** (Ptilonorhynchidae) on varsin pieni heimo pienenkokoisissa varpuslinnuissa. Niitä löytyy luonnonvaraisina pääosin Australiasta ja Uudesta-Guineasta, usein trooppiselta alueelta. Lavastajat ovat pieniä tai keskikokoisia lintuja. Lavastajat tunnetaan ehkä parhaiten niiden erikoisesta tavasta muodostaa pari. Lajin koiras rakentaa risuista lehtimajoja, jotka se koristelee värikkäillä luonnosta löytyvillä esineillä, joita naaras sitten arvostelee. Naaraan mielestä parhaan majan tehnyt koiras saa paritella naaraan kanssa. Tämä johtaa siihen, että useat koiraat jäävät ilman parittelumahdollisuutta, ja jotkut parittelevat monen naaraan kanssa. 

Lavastajiin kuuluu 8 sukua ja 19 lajia.

## Suvut ja lajit

### [[Helmilavastajat]] ''Chlamydera''
* Isohelmilavastaja *Chlamydera nuchalis*
* Kultahelmilavastaja *Chlamydera maculata*
* Kultavatsalavastaja *Chlamydera cerviniventris*
* Lännenhelmilavastaja *Chlamydera guttata*
* Rusovatsalavastaja *Chlamydera lauterbachi*

### [[Huntulavastajat]] ''Sericulus''
* Australianhuntulavastaja *Sericulus chrysocephalus*
* Liekkihuntulavastaja *Sericulus bakeri*
* Naamiohuntulavastaja *Sericulus aureus*
* Tulihuntulavastaja *Sericulus ardens*

### [[Kekolavastajat]] ''Amblyornis''
* Foyanlavastaja *Amblyornis flavifrons*
* Kekolavastaja *Amblyornis macgregoriae*
* Majalavastaja *Amblyornis inornata*
* Pikkulavastaja *Amblyornis subalaris*

### [[Naukujat]] ''Ailuroedus''
* Papuannaukuja *Ailuroedus buccoides*
* Smaragdinaukuja *Ailuroedus crassirostris*

### Lajeja, jotka ovat sukunsa ainoita
* Kultahuntulavastaja *Archboldia papuensis*
* Kultalavastaja *Prionodura newtoniana*
* Matkijanaukuja *Scenopoeetes dentirostris*
* Satiinilavastaja *Ptilonorhynchus violaceus*

## Lähteet
Bill Hougland

**William Marion ”Bill” Hougland** (20. kesäkuuta 1930 Caldwell, Kansas – 6. maaliskuuta 2017 Lawrence, Kansas) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän kuului Yhdysvaltain maajoukkueeseen, joka voitti olympiakultaa Helsingissä 1952 ja Melbournessa 1956. Hougland pelasi sekä Helsingissä että Melbournessa kaikki kahdeksan ottelua. Hän teki kummassakin turnauksessa yhteensä 46 pistettä.

## Lähteet
* Bill Hougland Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Profili databaseolympics.comissa 

### Viitteet
Sateenkaarilurit

**Sateenkaarilurit** (*Trichoglossus*) on eräs kaijasuku. Siihen kuuluvat lajit elävät Indonesian, Filippiinien ja Tyynenmeren läntisillä saarilla, Uudessa-Guineassa sekä Australiassa.

Sateenkaarilurit ovat kooltaan 20-26 cm pitkiä, hyvin värikkäitä papukaijoja. Niiden pyrstö on pyöreäpäinen eikä alanokan tyvessä ole paljasta laikkua. Sukupuolet ovat yleensä täysin samannäköisiä. Nuorten lintujen höyhenpuku on melko samanlainen kuin aikuisten, mutta nuoren pyrstösulkien kärjet ovat terävät. Niiden tavalliset äänet ovat korkeita kirkaisuja.

Sateenkaarilurit pesivät yleensä puunkoloihin ja munivat yhdestä kolmeen, tavallisesti 2 munaa, joita naaras hautoo. Niiden ravinto koostuu siitepölystä, medestä, kukista, hedelmistä, marjoista ja hyönteisistä.

## Sateenkaarilurilajit
Luettelo perustuu BirdLife Suomen maailman lintujen suomenkieliseen nimistöön.
* Keltarintaluri *Trichoglossus capistratus*
* Koruluri *Trichoglossus ornatus*
* Mindanaonluri *Trichoglossus johnstoniae*
* Pohnpeinluri *Trichoglossus rubiginosus*
* Punaniskaluri *Trichoglossus rubritorquis*
* Punarintaluri *Trichoglossus forsteni*
* Sateenkaariluri *Trichoglossus haematodus*
* Sitruunaluri *Trichoglossus flavoviridis*
* Suomuluri *Trichoglossus chlorolepidotus*
* Timorinluri *Trichoglossus euteles*
* Viherluri *Trichoglossus weberi*
Suomenkielistä lintujen lajitnimiluetteloa ylläpitävä BirdLife Suomi on siirtynyt käyttämään Avilistin lajiluetteloa vuonna 2025, jossa sateenkaarilurin lajistoa on paikattu entisestään. Esimerkiksi Avilistin lajiluettelossa nykyisellään sateenkaarilurin alalajit *T.* *h. moluccanus* ja *T. h. rosenbergii* on nostettu omiksi lajeikseen. Uudistuvan nimistön suomennostyössä kuitenkin kestää, joten uudet lajinimet julkaistaneen kevään 2026 tienoilla.

## Lähteet
* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. 

### Viitteet
Stanley Cohen

**Stanley Cohen** (17. marraskuuta 1922 – 5. helmikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen biokemisti, joka jakoi vuoden 1986 Albert Lasker -palkinnon lääketieteellisestä perustutkimustyöstä ja Nobelin lääketieteen palkinnon Rita Levi-Montalcinin kanssa. Hän voitti myös Louisa Gross Horwitz -palkinnon (1983) ja National Medal of Sciencen (1986). 

Cohenin vanhemmat olivat venäjänjuutalaisia. 

Cohen syntyi New Yorkin Brooklynissä ja työskenteli pitkään Vanderbiltin yliopistossa. Hän valmistui Brooklyn Collegesta, Oberlin Collegesta ja Michiganin yliopistosta. Hänet nimitettiin vuonna 1976 Yhdysvaltain syöpäjärjestön tutkimusprofessoriksi.

## Muuta
Stanley Cohen sai The Economist-talousaikakauslehden palkinnon yhdessä Herbert Boyerin kanssa 2005.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Omaelämäkerrallinen teksti Nobelin palkinnon sivuilla
Ammunnan Euroopan-mestaruuskilpailut 2007 - 10 m liikkuvamaali, naiset

**10 m liikkuvassamaalissa** naiset ampuvat ensiksi 20 hidasta juoksua ja sitten 20 nopeaa juoksua.Joukkuekilpailussa joukkueen muodostavat kolme saman maan kilpailijaa.

Naisten 10 m liikkuvassamaalissa EM-kilpailut 2007 järjestettiin 16. maaliskuuta, Deauvillessä.
## Henkilökohtainen kilpailu

## Joukkuekilpailu

## Lähteet
* Ranskan ampumaurheiluliiton tietokanta
Juanfernándezintulikulma

**Juanfernándezintulikulma** (*Aphrastura masafucrae*) on orneeroihin kuuluva äärimmäisen uhanalainen lintu, joka elää vain Juan Fernándezin saarilla sijaitsevassa Alejandro Selkirkin saaressa .

Kooltaan lintu kasvaa noin 16&nbsp;cm pitkäksi. Väritykseltään se on ruskea lukuun ottamatta mustia siipiä ja päätä. Päässä on valkoinen silmäkulmajuova. Nokka on hyönteissyöjille tyypillisesti terävä. Linnun kutsuääni on ”trrt”.

Juanfernándezintulikulman luontainen elinympäristö ovat vuoriston rinteillä sijaitsevat metsät, joissa kasvaa *Dicksonia externa* ja *Lophosauria quadripinnata* -saniaislajeja.

Vuosina 2001–2003 juanfernándezintulikulmia arvioitiin olevan jäljellä noin 200 yksilöä. Lajiin kohdistuvat suurimmat uhkat ovat metsien hakkaaminen, saarelle tuodut petonisäkkäät ja rotat. Kannan viimeaikaisen vähentymisen syyksi arvellaan myös punaselkähaukan lisääntymistä saarella.
## Lähteet
Volleyball Hall of Fame

**Volleyball Hall of Fame** on lentopallon historiaa ja kuuluisia pelaajia sekä vaikuttajia kunnioittava galleria. Se sijaitsee Holyokessa Massachusettsin osavaltiossa. Juuri siellä William G. Morgan aikoinaan keksi lentopallon.

Pelaaja, tuomari tai seura- tai sarjatoiminnassa mukana oleva toimitsija tai vaikuttaja voi uransa jälkeen päästä Volleyball Hall of Famen jäseneksi, jos hän on yltänyt urallaan johonkin suureen saavutukseen, ollut merkittävä pelaaja tai vaikuttanut jotenkin lentopallon kehittymiseen.

## Historia
Vuonna 1971 Holyoken kaupungin pormestari sai idean perustaa kaupunkiin lentopallon Hall of Fame -gallerian. Ideasta innostui myös Kansainvälinen lentopalloliitto, sillä olihan lentopallo saanut alkunsa juuri Holyokessa. Ensimmäiseksi galleriaan valittiin lentopallon kehittänyt William G. Morgan. Vuonna 1987 galleria siirrettiin kaupungissa isompaan tilaan, ja vuonna 1997 gallerialle valmistui uusi museo.

## Kunniajäsenet
Menetetyn muistin tapaus

**Menetetyn muistin tapaus** on Sanoma Magazines Finlandin kustantama Disneyn eläinmaailman ankkasarjoja käsittelevän *[[Ankantekijät]]*-sarjan kahdeksas teos. Kaikki teoksen tarinat on piirtänyt italialainen ankkapiirtäjä Giorgio Cavazzano. Käsikirjoittajina toimivat François Corteggiani, Tito Faraci, Bruno Sarda, Philippe Gasc, Manuela Marinato ja Giorgio Pezzin. Kirja on julkaistu vuonna 2007.

## Tarinat
***Menetetyn muistin tapaus** (1994)
***Umperio Bogarto e la memoria perduta di Zio Paperone*
**Käsikirjoitus: François Corteggiani
**Julkaistu Aku Ankan taskukirjassa 191

***Naamioleikki** (1997)
***Sfida a Topolinia*
**Käsikirjoitus: Tito Faraci
**Ei aikaisemmin julkaistu Suomessa

***Seurapiirisankari** (2003)
***Paperinik ospite d’onore*
**Käsikirjoitus: Bruno Sarda
**Julkaistu Aku Ankan taskukirjassa 290

***Hiuskarvan varassa** (1997)
***L’ispettore Manetta sul filo del rasoio*
**Käsikirjoitus: Tito Faraci
**Ei aikaisemmin julkaistu Suomessa

***Kelluva kaupunki** (1977)
***Zio Paperone e la deriva dei monumenti*
**Käsikirjoitus: Giorgio Pezzin
**Ei aikaisemmin julkaistu Suomessa

***Vissyä, vissyä** (1988)
***Le soda se boit sec*
**Käsikirjoitus: Philippe Gasc
**Julkaistu *Helunan villi nuoruus* -albumissa 1991

***Korr-i-doorin tapaus** (1987)
***L’affaire du khor-i-door*
**Käsikirjoitus: François Corteggiani
**Ei aikaisemmin julkaistu Suomessa

***Älynväläyksiä** (1996)
***Zio Paperone e il mondo delle idee*
**Käsikirjoitus: Manuela Marinato
**Ei aikaisemmin julkaistu Suomessa
Ludwig Kübler

**Ludwig Kübler** (2. syyskuuta 1889 Unterdill, Ylä-Baijeri – 18. elokuuta 1947 Ljubljana) oli Saksan maavoimien kenraali ja Saksan 1. vuoristodivisioonan komentaja toisessa maailmansodassa.

Hänet nimitettiin 1. lokakuuta 1935 98. vuoristorykmentin komentajaksi. Saksan hyökätessä Puolaan syyskuussa 1939 Küblerin vuoristojoukot osallistuivat sotatoimiin, minkä jälkeen hänet palkittiin ansioistaan rautaristillä. Lokakuussa 1943 kenraali Kübler komensi saksalaisten operaatiovyöhykettä Adrianmeren ranta-alueella. Hänestä tuli koko vuoristoarmeijakunnan komentaja. Hänen yksikkönsä taistelivat partisaaneja vastaan. Wilhelm Keitelin valtuuttamana Küblerin joukot vastasivat partisaanien tekemiin rikoksiin ja tihutöihin silmittömällä terrorilla. Sodan jälkeen Kübler antautui liittoutuneille. Hänet luovutettiin Jugoslaviaan vastaamaan tekemistään sotarikoksista. Ljubljanan vankilassa hänet tuomittiin kuolemaan 19. heinäkuuta 1947. Hänet hirtettiin aamulla 18. elokuuta 1947.
Syyslehtiä

**Syyslehtiä**, , on yhdysvaltalainen vuonna 1956 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka ohjasi  Robert Aldrich Jean Rouverolin ja Hugo Butlerin käsikirjoituksen pohjalta. Elokuvan pääosassa on Joan Crawford, ja sen sivuosissa näyttelevät muun muassa Cliff Robertson, Vera Miles ja Lorne Greene. *Syyslehtiä* on mustavalkoinen ja noin 107 minuutin, eli tunnin ja 47 minuutin mittainen. Columbia Pictures tuotti elokuvan ja sen tunnusmusiikin "*[[Autumn Leaves]]*", esittää Nat King Cole . *Syyslehtien* ensimmäinen virallinen ensi-ilta oli Länsi-Saksassa 4. kesäkuuta vuonna 1956 . Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa ensimmäinen päivä elokuuta ja Suomessa 19. lokakuuta.
Joan Crawford kertoi myöhemmin elokuvan *Syyslehtiä* olleen yksi hänen omista henkilökohtaisista suosikkielokuvistaan .

## Juoni

Joan Crawfordin näyttelemä Millicent Wetherby ihastuu nuoreen Burt Hansoniin (Cliff Robertson). He alkavat tapailla toisiaan, ja  tapailu johtaa pian avioliittoon. Millicent ei kuitenkaan ole tietoinen Burtin mielenterveysongelmista, jotka ovat seurausta hänen entisestä avioliitostaan. Burtin mielenterveys horjuu entisestään kun hänen isänsä (Lorne Greene) ja entinen vaimonsa (Vera Miles) saapuvat tapaamaan häntä. Millicent ryhtyy selvittämään, mistä Burtin ongelmat oikein saavat alkunsa.

## Näyttelijät
* Joan Crawford ... Millicent Wetherby
* Cliff Robertson ... Burt Hanson
* Vera Miles ... Virginia Hanson 
* Lorne Greene ... Herra Hanson 
* Ruth Donnelly ... Liz Eckhart 
* Shepperd Strudwick ... Tohtori Malcolm Couzzens 
* Selmer Jackson ... Herra Wetherby 
* Maxine Cooper ... hoitaja Evans
* Marjorie Bennett ... tarjoilija 
* Frank Gerstle ... Herra Ramsey 
* Leonard Mudie ... Eversti Hillyer 
* Maurice Manson ... Tohtori Masterson

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
*
*
*''Syyslehtiä'' Amazonissa
*''Syyslehtiä'' TCM Movie Databasessa
*''Syyslehtiä'' Films of Joan Crawfordissa 
*
Uuronkylä

**Uuronkylä** (arkikielessä useimmiten vain **Uuro**) on kylä Kauhajoen kaupungissa. Kylä sijaitsee noin 26 kilometriä lounaaseen kaupungin keskustasta Isojoelle vievän seututien 661 varrella aivan Isojoen rajan tuntumassa.

Uuronkylä sijaitsee Lauhanvuoren ja Pyhävuoren välissä ja on näin ollen jonkinlaista laaksoaluetta, johon sana uurokin viitannee. Uuronkylän läpi virtaa Uuronluoma.

## Lähteet