Aktivistit (elokuva)

**Aktivistit** () on vuonna 1939 valmistunut Risto Orkon ohjaama suomalainen mustavalkoelokuva. Lajityypiltään se on sortovuosien aktivisteista kertova historiallinen aatedraama.

Alkuteksteissä elokuva omistetaan ”niiden miesten muistolle, jotka henkensä hinnalla nostivat kansamme taisteluun sortajaa vastaan”. Tapahtumat sijoittuvat toisen sortokauden loppuaikoihin, vuosiin 1916–1917. Ensimmäisen sortokauden keskeisiä tapahtumia käsitellyt alkujakso jätettiin elokuvan lopullisesta versiosta pois, kun sille kertyi pituutta jo lähes kaksi tuntia. Alkujakso olisi käsitellyt samoja aiheita kuin samana vuonna valmistunut ja hieman aiemmin elokuvateattereihin ehtinyt SF-elokuva *[[Helmikuun manifesti (elokuva)|Helmikuun manifesti]]*.

*Aktivistit*-elokuvan kirjapainokohtauksessa oli nähtävissä vaikutteita Nyrki Tapiovaaran elokuvasta *[[Varastettu kuolema]]*.

Elokuvan ensi-ilta oli 9. huhtikuuta 1939 Helsingin Kino-Palatsissa ja Scalassa. Yleisömenestys oli varsinkin Helsingissä tuntuvasti yli vuoden keskitason. Elokuva oli erittäin kallis, minkä vuoksi se jäi esityskiellon jälkeen taloudellisesti tappiolle. Sen tuotantokustannukset olivat lähes yhtä suuret kuin vuotta aikaisemmin valmistuneen *[[Jääkärin morsian (vuoden 1938 elokuva)|Jääkärin morsiamen]]*. *Aktivistit* joutui sotien jälkeen 1944 esityskieltoon, josta se vapautui 1986. Yksi erikoisluvalla järjestetty näytös oli Elokuva-arkistossa vuonna 1959.

*Aktivistit* esitettiin televisiossa ensimmäisen kerran heinäkuussa 1991.

## Näyttelijät

**Kreditoimattomat näyttelijät**

## Tuotanto
*Jääkärin morsiamen* (1938) hyvä yleisömenestys innoitti Suomi-Filmiä ja Risto Orkoa jatkamaan samantapaisen aiheen merkeissä. Niin syntyi alkuperäiskäsikirjoitus spektaakkelielokuvaan *Aktivistit*, jonka Orko teki yhdessä Ilmari Unhon kanssa syyskesällä 1938. Elokuva kuvattiin seuraavana talvena.

Suomi-Filmi valmistautui *Aktivisteihin* erittäin huolellisesti: erilaisia lavastuksia rakennettiin puolisensataa, ja varsinkin pukujen valmistukseen käytettiin aikaa ja varoja tavallista runsaammin. *[[Uutisaitta]]*-lehdessä kerrottiin, että elokuvan tapahtumat sijoittuivat aikaan, jolloin naisten pukumuoti ei ollut kovin kaunis. Koska naisfilmitähdistä Karasta ja Paanasesta ei haluttu tehdä ”linnunpelättimiä”, roolihahmojen asuista suunniteltiin hienompia kuin ne sortovuosina oikeasti olivat. *Aktivisteissa* toistuu myös vanhan kotimaisen elokuvan naisstereotypia: tumma nainen edustaa pahuutta ja vaalea hyvyyttä. Kara oli elokuvassa viaton suomalaisneito, jonka kavalana venäläisvastustajana oli tummaverikkö Paananen.

Elokuvan ulkojaksoja tehtiin lähinnä Helsingin Kasarmikadulla, Bulevardilla, Eirassa ja Katajanokalla. Aktivistien piilopaikkaa esittävä metsämökki löytyi Espoosta. Osa sisäkuvista on peräisin ravintola Fenniasta ja Pyhän Laurin kirkosta. Studioina käytettiin Suomi-Filmin studiota Munkkisaaressa, ja Upseerikasinon tanssiaiskohtaus tehtiin Polin rakennuksessa Lönnrotinkatu 29:ssä.

Suomi-Filmi leikkasi *Aktivisteja* ensi-illan jälkeen. Poiston kohteiksi joutui jakso, jossa aktivistit pakenevat maaseudulle ja santarmit pysäyttävät heidät tarkistaen kuorman. Jakso palautettiin KAVI:n digitoituun Elonet-versioon vuonna 2019. Venäläisvastaisuutensa takia *Aktivistit* määrättiin sodan jälkeen hyllylle. Se sai virallisen esitysluvan vasta yli 40 vuotta myöhemmin, vuonna 1986.

## Arviot
Elokuva on poliittinen sankarikuvaus, johon aikalaisarvioissa suhtauduttiin kunnioittavasti, mutta kriittisiäkin äänenpainoja löytyi. Aikalaiskriitikot kiittelivät elokuvaa jännittäväksi, romanttiseksi sekä taitavasti tehdyksi. Toisaalta sen henkilöhahmoja pidettiin yksiviivaisina, ja joidenkin mielestä ”ryssiä” nostettiin liikaa esille aktivistien ohi.

Esityskiellosta vapautumisen yhteydessä 1980-luvulla kriitikot tunnustivat muun muassa elokuvan ”visuaalisen hienostuneisuuden ja tyylikkyyden” sekä ”reilun isänmaallisuuden”. Toisaalta kansalliskiihkoisuuden katsottiin hallitsevan elokuvaa. Tuolloin nostettiin esille myös elokuvan ”voimakkaan seksistiset asetelmat”: niin sanotuista ”naisen keinoista” on apua, kun pelissä on satojen miesten henki ja kenties koko maan vapaus. 

Televisioesityksen yhteydessä vuonna 2013 eräs kriitikko piti *Aktivisteja* muun muassa jännittävänä sekä vahvasti tyyliteltynä, ja totesi sen ”kestävän kansainvälisenkin vertailun”.

## Lähteet