open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Voimamieskilpailut

**Voimamieskilpailut** on voimailu-urheilun kilpailutapahtuma, jossa kilpailijat mittelevät voimiaan erilaisissa lihasvoimaa vaativissa lajeissa. Osa lajeista muistuttaa paljon voimanoston lajeja ja osalla on juuret skotlantilaisissa Ylämaan kisoissa. Monissa voimamieskilpailujen lajeissa koetellaan myös kilpailijoiden kestävyyttä.

## Yleisiä voimamieskilpailujen lajeja

* **Ajoneuvon veto:** kilpailija vetää perässään ajoneuvoa (yleensä rekka-autoa) joko valjailla tai köysillä tietyn matkan mahdollisimman nopeasti
* **Atlaskivet** eli **voimakivet:** viisi painavaa kiveä nostetaan kevyimmästä painavimpaan pylväiden tai lavan päälle mahdollisimman nopeasti
* **Conan:** tavoitteena raskas paino aisassa kyynärtaipeiden varassa kävellä mahdollisimman pitkä matka
* **Farmarikävely:** kilpailijat kantavat molemmissa käsissään painoja kävellen niiden kanssa rataa pitkin. 
* **Herkuleen ote**: puristusvoimaa mittaava laji, jossa kilpailijat pyrkivät pitämään molemmissa käsissään mahdollisimman pitkään väkipyörän kautta kulkevia vaijereita, joiden päässä painot
* **Lastaus:** vastaavankaltainen laji kuin atlaskivet, mutta esineet (esimerkiksi renkaat, pesukoneet, tynnyrit, säkit) yleensä kevyempiä ja kantomatkat pitempiä.
* **Merimieskävely:** kilpailija kävelee pidellen hartioillaan tankoa, jonka päistä roikkuu painot. 
* **Tukkipunnerrus:** pystypunnerrus rinnalta suorille käsille tukilla, jossa kahvat poikittaissuunnassa. Joko toistoja tai maksimitulos.
* **Voimaportaat:** tavoitteena pyrkiä nostamaan paino portaiden huipulle mahdollisimman nopeasti.

## Tunnettuja voimamieskilpailuita

* Maailman vahvin mies -kilpailu
* Strongman Super Series, vuonna 2001 perustettu kansainvälinen kilpailusarja
Héctor Yazalde

**Héctor Casimiro Yazalde** (29. toukokuuta 1946 Avellaneda – 18. kesäkuuta 1997 Buenos Aires) oli argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edusti seuraurallaan muun muassa Intependienteä, portugalilaista Sporting Lissabonia, ranskalaista Marseillea ja Newell’s Old Boysia. Hän voitti vuonna 1974 Euroopan Kultainen kenkä -palkinnon tekemällä Portugalin liigassa 46 maalia. Hän kuului vuosina 1970–1974 Argentiinan maajoukkueeseen ja teki kaksi maalia MM-kilpailuissa 1974 Haitia vastaan Argentiinan voittaessa 4–1. 

## Lähteet
Erich Herrmann

**Erich Herrmann** (21. toukokuuta 1914 – 13. huhtikuuta 1989) oli saksalainen käsipalloilija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Saksan kultaa voittaneessa joukkueessa Berliinin olympialaisissa 1936. Herrmann pelasi turnauksessa kolme ottelua. 

## Lähteet
* Erich Herrmann   Sports Reference LLC
Lihula (kunta)

**Lihula** () on entinen kunta Virossa. Kunnan alue kuuluu Läänerannan kuntaan Pärnumaan maakunnassa. Ennen vuoden 2017 kuntauudistusta Lihula oli itsenäinen kunta, joka kuului Läänemaan maakuntaan.

Kunnan asukasluku oli 2&nbsp;195 (2015), pinta-ala 367,31 neliökilometriä ja asukastiheys 6,0 asukasta neliökilometrillä. Lihulan kunnan keskus oli Lihulan epäitsenäinen kaupunki (). Lihulassa oli muun muassa Kirbla-niminen kylä.

## Historia
Lihulan linna mainitaan asiakirjoissa vuonna 1211. Se oli muinaisen Saaremaa-Läänemaan keskus. 8. elokuuta 1220 virolainen armeija voitti ruotsalaiset Lihulan taistelussa.

## Väestö
Vuonna 2011 Lihulan kunnassa (Lihulan epäitsenäinen kaupunki mukaan lukien) oli 2 310 asukasta, joista 2 244 (97,1 %) oli virolaisia, 45 (1,9 %) venäläisiä ja 24 (1,0 %) muita kansallisuuksia.

## Politiikka
Vuonna 2002 Lihulan johtoon valittiin juutalaisvastaisia mielipiteitä esittänyt kansallismielinen Tiit Madisson. Elokuussa 2004 kaupunkiin pystytettiin Neuvostoliittoa vastaan Waffen-SS-joukoissa taistelleiden virolaisten patsas, joka sittemmin siirrettiin pääministeri Juhan Partsin käskystä Tallinnan miehitysmuseoon. Nykyinen kunnanjohtaja on Varje Ojala-Toos.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Willem de Vlamingh

**Willem de Vlamingh** (28. marraskuuta 1640 Vlieland Alankomaat – noin 1698) oli  flaamilainen merikapteeni, joka kävi tutkimusmatkalla Australian lounaisrannikolla 1600-luvun loppupuolella.

Vlamingh liittyi vuonna 1688 VOCiin eli Hollannin Itä-Intian kauppakomppaniaan ja lähti samana vuonna ensimmäiselle matkalleen Bataviaan. Vuonna 1696 de Vlaminghin retkikunta lähti kartoittamaan Amsterdamista Uuden Hollannin (nykyisen Australian) lounaisrannikoa niitä aluksia varten, jotka purjehtivat Intian valtamerellä ja myös etsimään aluksen *Ridderschap van Hollant* haaksirikosta vuonna 1694 selviytyneitä. Hänen komennossaan oli kolme alusta, lippulaiva *Geelvink* sekä *Nyptangh* ja *Wezeltje*.

Haaksirikkoisia ei löytynyt, mutta 29. joulukuuta 1696 de Vlamingh löysi Rottnestin (”rotanpesä”) saaren, jonka hän nimesi havaittuaan siellä rotan kaltaisia eläimiä, jotka todellisuudessa olivat pussieläimiin kuuluvia lyhythäntäkenguruja eli quokkia. 10. tammikuuta 1697 hän osui joelle Swan River (”joutsenvirta”), jonka hän nimesi, koska joessa ja sen ympäristössä oli mustia joutsenia.

## Lähteet
* Early Voyages to Terra Australis R H Major,  Project Gutenberg, Australia
* VOC Historical Society "Enriching Australian History" elämäkertasarja 

## Aiheesta muualla
* Playford, Phillip E. (1998) *Voyage of discovery to Terra Australis : by Willem De Vlamingh in 1696-97* Perth, W.A. Western Australian Museum.
Somalian politiikka

**Somalian politiikkaa** määrittää sisällissota, joka vuodesta 1991 on jakanut maan useisiin sotiviin osapuoliin ja itsehallinnollisiin separatistisiin alueisiin. Somalimaan luoteisosassa on alue, joka muodostaa vakaan joskin vailla diplomaattista tunnustusta olevan suvereenin valtion.

Vuoden 2007 alussa Somalia vahvisti siirtymäkauden hallituksen (TFG), joka on äskettäin saanut päätökseen taistelun Islamilaisten oikeusistuinten liittoa (ICU) vastaan. YK tukee TFG:tä. Viime aikoihin asti se on hallinnut hallinnollisesta pääkaupungista Baidoasta käsin. Loppuvuodesta 2006 siirtymähallinnon joukot naapurimaa Etiopian joukkojen tukemana karkottivat ICU:n Mogadishusta. Afrikan unionin rauhanturvajoukot tukevat siirtymähallintoa sen pyrkiessä pitämään maata valvonnassaan.

ICUa vastaan käydyn sodan aikana itsehallinnolliset osavaltiot Puntmaa ja Galmudug ovat liittoutuneet läheisesti TFG:n ja sitä tukevien Etiopian joukkojen kanssa. Muut entiset itsehallinnolliset alueet, kuten Lounais-Somalia, Hiiraan ja Jubbalaakson liitto yhdistyivät TFG:hen.

Somaliasta tuli yhdistynyt itsenäinen valtio 1. heinäkuuta 1960, kun Brittiläinen Somalimaa ja Italian Somalimaa yhdistyivät muodostaakseen Somalian tasavallan. Brittiläisen Somalimaan aikoinaan muodostanut alue julistautui yksipuolisesti itsenäiseksi alueeksi vuonna 1991, ja se tunnetaan nykyään nimellä Somalimaa.

## Katso myös
*Somalian historia
The Raconteurs

**The Raconteurs** (Australiassa **The Saboteurs**) on yhdysvaltalainen blues-rockia soittava superyhtye. Se on julkaissut kolme albumia, *Broken Boy Soldiers* (2006), *Consolers of the Lonely* (2008) ja
*Help Us Stranger* (2019).
Yhtyeen jäsenet tunnetaan aiemmista projekteistaan: Jack White soittaa The White Stripesissa, Brendan Benson on tehnyt soolouraa, Jack Lawrence soittaa The Greenhornes- ja Blanche-yhtyeissä ja Patrick Keeler soittaa The Greenhornesissa.

## Yhtyeen syntyminen
Yhtyeen kotipaikka on Nashvillessä. Yhtyeen virallisten kotisivujen mukaan yhtyeen juuret ulottuvat erääseen kuumaan kesään kun ystävykset Jack White ja Brendan Benson kirjoittivat ullakolla kappaletta *Steady, as She Goes*. Vuonna 2005 White ja Benson sekä Jack Lawrence ja Patrick Keeler kokoontuivat Detroitissa ja vuotta myöhemmin ilmestyi ensimmäinen albumi. Jäsenten aiempien yhtyeiden suosion takia The Raconteursia alettiin hyvin nopeasti kutsua superyhtyeeksi. The Raconteurs ei kuitenkaan ole samaa mieltä, koska heidän mielestään termi tarkoittaa jotain ennalta suunniteltua tai väliaikaista, mutta The Raconteurs on "vanhojen kavereiden perustama uusi bändi".

## Jäsenet
* Jack White – laulu, kitara, piano
* Brendan Benson – laulu, kitara, koskettimet
* Jack Lawrence – basso, banjo
* Patrick Keeler – rummut, perkussiot

## Julkaisut
### Studioalbumit
* 
* 
**[[Help Us Stranger]]* (2019)

### Singlet
*"Steady, As She Goes" (2006)
*"Hands" (2006)
*"Broken Boy Soldier" (2006)
*"Level" (2007)
*"Salute Your Solution" (2008)
*"Many Shades of Black" (2008)
*"Old Enough" (2008)
*"Consoler of the Lonely" (2008)
*"Hey Gyp" (Dig The Slowness) (2019)
*"Bored and Razed" (2019)

## Aiheesta muualla
*Yhtyeen viralliset sivut  
*
Jokipii (sukunimi)

**Jokipii** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*A. E. Jokipii (1893–1968), lääninrovasti, asessori, kirkkohistorioitsija ja kirjallisuuskriitikko
*Annukka Jokipii (s. 1975), liiketaloustieteen professori, Vaasan yliopiston vararehtori
*Elina Jokipii (s. 1971), valokuvataiteilija 
*Feeliks Jokipii (1893–1963), jääkärikapteeni 
*Markku Jokipii, toimittaja
*Martti Jokipii (s. 1892), jääkärivääpeli
*Mauno Jokipii (1924–2007), historiantutkija ja professori, A. E. Jokipiin poika.

## Katso myös
* Yli-Jokipii

## Aiheesta muualla
*Jokipii: sukunimi-info, Tuomas Salste
Lapinleinikki

**Lapinleinikki** (*Coptidium lapponicum*, syn. *Ranunculus lapponicus*) on pohjoisen pallonpuoliskon havumetsävyöhykkeen ja arktisen alueen leinikkikasvi. Laji on Suomessa rauhoitettu ja se kuuluu Euroopan unionin luontodirektiivin liitteissä II ja IV mainittuihin kasveihin.

## Elinympäristö ja koko
Monivuotinen lapinleinikki on kasvaa 10–15&nbsp;cm, joskus jopa 20&nbsp;cm korkeaksi. Varsi on ohut, rento ja nivelikäs. Kasvi juurtuu usein nivelkohdistaan maahan. Pitkäruotisia lehtiä on vähän. Lehtilapa on 2–6&nbsp;cm leveä, munuaismainen ja kolmijakoinen tai -osainen. Lehtilavan liuskat ovat vastapuikeita ja kärjestä matalahalkoisia.

Pitkäperäiset kukkavarret ovat lehdettömiä. Keltaiset kukat kasvavat yksittäin lehtihangoissa. Kukissa on kaksi kehäkiehkuraa. Verholehtiä on kolme kappaletta; terälehdet ovat 4–8&nbsp;mm pitkiä ja mesikuopallisia. Suomessa lapinleinikki kukkii kesä–heinäkuussa. Hedelmistö koostuu 3–4,5&nbsp;mm pitkistä pähkylöistä, jotka ovat muodoltaan pitkäomaisia ja niissä on lyhyt, käyrä ota.

## Levinneisyys
Lapinleinikin levinneisyysalue on sirkumpolaarinen. Euroopassa sitä tavataan Norjan, Ruotsin ja Suomen keski- ja pohjoisosissa sekä Pohjois-Venäjällä. Levinneisyysalue jatkuu edelleen itään läpi Pohjois-Siperian; Venäjän Kaukoidässä laji levittäytyy myös etelämmäksi. Pohjois-Amerikassa levinneisyysalue kattaa Alaskan ja suurimman osan Kanadaa. Lisäksi lajia tavataan Grönlannissa ja Huippuvuorilla.

Suomessa lapinleinikkiä kasvaa Järvi-Suomen pohjoisosista ja Pohjois-Karjalasta Lappiin. Lapinleinikin kasvupaikat tunnetaan Suomessa kuitenkin puutteellisesti. Laji on alueellisesti uhanalainen Järvi-Suomessa, Pohjanmaalla ja Pohjois-Karjalassa, mutta Lapissa laji on yleinen.

## Elinympäristö
Lapinleinikki kasvaa kosteilla paikoilla, kuten ruoho- ja heinäkorvissa, kosteissa lehdoissa ja viidoissa.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Lapinleinikki (''Coptidium lapponicum'')
* Kasviatlas 2022: Lapinleinikin (''Coptidium lapponicum'') levinneisyys Suomessa
Nimzowitschin puolustus

**Nimzowitschin puolustus** on shakkiavaus, jota kuvailevat siirrot
:1.e4 Rc6

Avaus on nimetty Aron Nimzowitschin mukaan. Hän käytti avausta useasti. Avaus on hypermoderni, ja musta antaa usein valkean rakentaa ison sotilaskeskustan, jota musta sitten koettaa murtaa.

Avaus luokitellaan ECO-koodistolla koodille B00.

## Muunnelmat
*2.d4 d5 on Nimzowitschin itsensä suosima jatko. Nyt valkea voi valita, pelaako 3.e5, jolloin musta jatkaa yleensä 3...Lf5 ja ...e6. Tämä välttää mustan kuningatarlähetin jäämisen sotilasketjun taakse. Musta jatkaa valkean keskustan heikentämistä sotilaansiirroilla ...f6 ja ...c5. Toinen vaihtoehto on 3.exd5 Dxd5, jolloin valkea voi jatkaa tempovoitoin uhkaamalla mustan kuningatarta siirrolla 4.Rc3. 3.Rc3 e6 johtaa ranskalaistyyppisiin asemiin, mutta mustan c-sotilas ei voi edetä. 3.Rc3 dxe4 4.d5 Re5 on myös mahdollinen.

*2.d4 e5 johtaa usein skotlantilaiseen peliin, kun valkea pelaa 3.Rf3. Myös eteneminen 3.d5 tai vaihto 3.dxe5 ovat mahdollisia.

*2.Rf3 on myös suosittu jatko ja se voi muuntua useiksi eri avauksiksi, kuten espanjalaiseksi tai italialaiseksi peliksi.

## Katso myös
*Luettelo shakkiavauksista
*Luettelo gambiiteista

## Lähteet
Sigmund Haringer

**Sigmund Haringer** (9. joulukuuta 1908 − 23. helmikuuta 1975) oli saksalainen jalkapalloilija, joka pelasi puolustajana.

Uransa aikana Haringer edusti FC Wacker Müncheniä, 1. FC Nürnbergiä ja FC Bayern Müncheniä, jossa hän voitti Saksan mestaruuden vuonna 1932.

Vuosina 1931−1937 hän pelasi 15 maaottelua. Hän oli voittamassa MM-pronssia vuoden 1934 kilpailuissa Italiassa.

## Aiheesta muualla
* Haringer Weltfussball.de-sivustolla
Reijo Inna

**Reijo Inna** (s. 1957) on suomalainen rumpali, joka soitti Leevi and the Leavings -yhtyeessä. Inna opiskeli samassa Etelä-Espoon yhteiskoulun keskikoulussa Gösta Sundqvistin ja Jari Malisen kanssa vuoteen 1973. Inna oli yhtyeen alkuperäinen rumpali, mutta hän jätti yhtyeen pian sen perustamisen jälkeen. Hän oli mukana yhtyeen ensimmäisellä, "Mitä kuuluu, Marja-Leena?/Rakas Annika..." -singlellä, mutta yhtyeen ensimmäisellä, *[[Suuteleminen kielletty]]* -nimisellä albumilla hän soitti vain muutamalla kappaleella. Inna on myös laulanut kappaleen "Rakas Annika...". Hänen tilalleen  Leevi and the Leavingsin rumpaliksi tuli Jarmo Leivo.

## Lähteet
Heinrich Keimig

**Heinrich Keimig** (12. kesäkuuta 1913 – 15. tammikuuta 1966) oli saksalainen käsipalloilija ja olympiavoittaja, joka pelasi maalivahtina. Hän oli mukana Saksan kultaa voittaneessa joukkueessa Berliinin olympialaisissa 1936. Keimig pelasi turnauksessa yhden ottelun. 

## Lähteet
* Heinrich Keimig  Sports Reference LLC
Mihail Aleksejev

**Mihail Vasiljevitš Aleksejev** (; 15. marraskuuta (J: 3. marraskuuta) 1857 Tver, Venäjä — 25. syyskuuta 1918 Krasnodar, Venäjä) oli venäläinen kenraali ensimmäisen maailmansodan aikana. Venäjän sisällissodassa hän taisteli vastavallankumouksellisten valkoisten puolella.

## Elämäkerta
Aleksejev syntyi sotilasperheeseen, hänen isänsä oli 64. kazanilaisrykmentin kapteeni. Mihail Aleksejev valitsi myös sotilasuran. Hän valmistui Moskovan jalkaväenkoulusta 1876 ja pääsi vänrikiksi isänsä rykmenttiin. Hän opiskeli Nikolain esikunta-akatemiassa. Valmistumisvuotensa 1890 jälkeen hän toimi 1. armeijakunnan päämajan vanhempana adjutanttina Pietarin sotilaspiirissä ja Nikolain akatemian sotahistorian laitoksen professorina.

Venäjän–Japanin sodan sytyttyä 1904 Aleksejev nimitettiin päämajoitusmestariksi Venäjän 3. Matsurian armeijaan. Vuonna 1908 hänestä tuli Kiovan sotilaspiirin esikuntapäällikkö ja vuonna 1912 13. armeijakunnan komentaja.

Ensimmäisen maailmansodan alussa elokuussa 1914 hänet nimitettiin lounaisen rintaman esikuntapäälliköksi ja hän sai  ylennyksen täydeksi jalkaväen kenraaliksi. Esikuntapäällikkönä hän suunnitteli menestyksekkään hyökkäyksen Galitsiaan. Vuotta myöhemmin tsaari Nikolai II:sta tuli Venäjän armeijan ylipäällikkö. Aleksejev nimitettiin pääesikunnan (Stavka) esikuntapäälliköksi. Hän vastasi kaikista Venäjän sotatoimista Euroopassa. Tässä tehtävässä hän toimi elokuusta 1915 maaliskuuhun 1917.

Helmikuun vallankumouksen jälkeen 1917 Aleksejev yritti säilyttää monarkian Venäjällä ja johti sekä poliittisia järjestöjä että sotatoimia valkoisten vastavallankumouksellisten puolella. Hän kuoli sydänkohtaukseen syyskuussa 1918, ja hänen ruumiinsa haudattiin aluksi Venäjälle, josta suku siirrätti ruumiin Serbiaan Belgradiin.

## Lähteet
Uusintialainen hyökkäys

**Uusintialainen hyökkäys** (neo-intialainen hyökkäys) on intialaisiin puolustuksiin kuuluva shakkiavaus, jota kuvailevat siirrot
:1.d4 Rf6 
:2.c4 e6 
:3.Lg5

Avauksen toinen nimi on *Seirawanin hyökkäys* Yasser Seirawanin mukaan.

Avauksella on samanlaisuuksia Trompowskin hyökkäyksen kanssa, mutta erotuksena Trompowskin hyökkäyksestä uusintialainen hyökkäys on hyvin harvinainen näky huipputasolla.

Mustan suosittuja vastauksia ovat 3...h6, joka pakottaa valkean lähetin perääntymään tai lyömään mustan ratsun, ja 3...Lb4+, jolloin avaus voi muuntua Nimzo-intialaiseksi puolustukseksi, jos valkea pelaa 4.Rc3.

Uusintialainen hyökkäys luokitellaan ECO-koodistolla koodille E00.

## Katso myös
*Luettelo shakkiavauksista
*Luettelo gambiiteista

## Lähteet
Hans Keiter

**Johannes Ferdinand ”Hans” Keiter** (22. maaliskuuta 1910 Mülheim an der Ruhr – 8. syyskuuta 2005) oli saksalainen käsipalloilija, käsipallovalmentaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän kilpaili myös ratajuoksussa, korkeushypyssä ja soudussa. Ammatiltaan Keiter oli poliisi.

Keiter toimi kapteenina Saksan kultaa voittaneessa joukkueessa Berliinin olympialaisissa 1936. Hän pelasi turnauksessa kolme ottelua ja teki kaksi maalia. Kaksi vuotta olympialaisten jälkeen Keiter voitti Saksan joukkueessa kaikkien aikojen ensimmäisten sisä- ja ulkokäsipallon MM-kilpailujen kultamitalit, ja on näin yksi niistä harvoista käsipalloilijoista, jotka kummankin pelimuodon MM-kilpailuiden kultaa ovat saavuttaneet.

Varsinaiselta ammatiltaan Keiter oli poliisi, jossa ammatissa hän toimi 40 vuotta. Hän toimi myös käsipallovalmentajana, ja valmensi tuolloin kaksi Länsi-Saksan mestaruutta ulkokäsipallossa vuosina 1966 ja 1968.

## Lähteet
*Hans Keiter – Sports Reference LLC.  
*Muistokirjoitus saksalaisessa poliisiurheilulehdessä s. 57
Robert Sara

**Robert Sara** (s. 9. heinäkuuta 1946) on entinen itävaltalainen jalkapalloilija. Hän on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi. Hänen nuorempi veljensä Josef oli myös maajoukkuetason jalkapalloilija.

Hän aloitti uransa SV Donau Wienissä, josta Austria Wienin valmentaja Eduard Frühwirth hankki Saran joukkueeseensa vuonna 1964. Austria Wienissä hän oli vuoden 1978 Cup-voittajien cupin finaalissa Anderlechtille hävinneessä joukkueessa. Austria Wienin jälkeen hän edusti vielä Favoritner AC:ta ja FKL Wimmeriä.

Uransa aikana Sara pelasi Itävallan maajoukkueessa 55 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Maajoukkuedebyyttinsä hän teki vuonna 1965, jolloin Itävalta voitti Wembley Stadiumilla Englannin 3−2. Hän toimi Itävallan kapteenina vuoden 1978 MM-kilpailuissa, joissa Itävalta sijoittui seitsemänneksi. 

Sara oli Austria Wienin valmentaja vuosina 1988 ja 1998.

## Aiheesta muualla
* Sara Weltfussball.de-sivustolla
* Sara Austria-Archiv-sivustolla
John Glascock

**John Glascock** (2. toukokuuta 1951 Islington, Iso-Britannia – 17. marraskuuta 1979 Lontoo, Iso-Britannia) oli brittiläinen muusikko, joka muistetaan parhaiten Jethro Tullin basistina. 

Glascock aloitti uransa jo vuonna 1962 veljensä Brianin kanssa The Juniors -nimisessä yhtyeessä, jossa kitaristina toimi tuleva The Rolling Stonesin jäsen Mick Taylor. Johnin seuraava yhtye oli progressiivista rockia soittava The Gods (mukana tulevat Uriah Heepin jäsenet Lee Kerslake ja Ken Hensley), jossa hän oli mukana vuoteen 1969 asti. Tämän jälkeen Glascock oli mukana lyhyen aikaa yhtyeissä Head Machine, Toe Fat ja Chicken Shack, kunnes hän liittyi vuonna 1972 englantilais-amerikkalaiseen flamenco-rockia soittavaan Carmen-yhtyeeseen, jossa hänen veljensä Brian toimi rumpalina. Yhtye muutti Lontooseen ja teki kaksi Tony Viscontin tuottamaa albumia. Carmen lämmitteli Jethro Tullia vuoden 1975 Yhdysvaltain-kiertueella. 

Carmenin hajottua samana vuonna heikon menestyksen vuoksi Glascock muutti aluksi Yhdysvaltoihin, kunnes vuoden lopulla basisti Jeffrey Hammond erosi Jethro Tullista ja Ian Anderson muisti Glascockin ja pyysi tätä yhtyeeseen. Glascockista tuli näkyvä hahmo Tullin lavashow’ssa energisen liikkumisensa ja itse suunnittelemiensa esiintymisasujen ansiosta. 

Euroopankiertueella keväällä 1978 Glascock sairastui vakavasti. Ilmeni, että hammastulehdus oli levinnyt hänen sydämeensä vioittaen sydänläppää. Hän joutui isoon sydänleikkaukseen, josta ei koskaan toipunut täysin ennalleen. Hän oli sivussa Jethro Tullista loppuvuoden 1978 ja palasi yhtyeeseen keväällä 1979. Heikosta terveydentilastaan huolimatta Glascock jatkoi huoletonta elämäntyyliään, johon kuuluivat kovat juhlat ja päihteet. Monien varoitusten jälkeen Ian Anderson joutui vapauttamaan hänet basistin paikalta kesken *[[Stormwatch]]*-albumin nauhoitusten.

John Glascock kuoli marraskuussa 1979 sydämen toimintahäiriöön. 

## Lähteet
* John Glascockin biografia Jethro Tullin kotisivuilla
Neustadt-palkinto

** Neustadt-palkinto** eli **Neustadtin kansainvälinen kirjallisuuspalkinto** () on joka toinen vuosi myönnettävä kirjallisuuspalkinto. Sitä pidetään yleisesti maailman arvostetuimpana kirjallisuuspalkintona heti Nobelin kirjallisuuspalkinnon jälkeen. Palkinto myönnetään elämäntyöstä, ei yksittäisestä teoksesta.

Neustadt-palkinto on mittavin Yhdysvalloista peräisin oleva kansainvälinen kirjallisuuspalkinto. Palkinnon saajaa ei ole rajattu esimerkiksi proosan, lyriikan tai näytelmäkirjallisuuden alueeseen, vaan hän voi edustaa mitä tahansa kaunokirjallisuuden lajia. Palkinnon perusti 1969 *Books Abroad* -kirjallisuuslehden päätoimittaja Ivar Ivask nimellä *Books Abroad International Prize for Literature*. Se nimettiin myöhemmin uudelleen nimelle *Books Abroad/Neustadt Prize*, ja nykyisen nimensä *Neustadt International Prize for Literature* se sai 1976. 

Palkinto muodostuu kunniakirjasta, hopeisesta kotkansulasta ja nykyään 50&nbsp;000 dollarin suuruisesta rahapalkinnosta. Palkinnon jatkuvuuden varmistaa Ardmoressa Oklahomassa sijaitseva Walter ja Doris Neustadtin lahjarahasto, ja palkinto on nimetty tämän perheen mukaan. Myös Oklahoman yliopisto ja sen kirjallinen julkaisu *[[World Literature Today]]* osallistuvat palkinnon rahoitukseen.

Ehdokkaat valitsee lautakunta, johon kuuluu vähintään seitsemän erikielistä jäsentä eri puolilta maailmaa. Pudotuspelinä toimitettavan äänestysmenetelmän on kehittänyt Kai Laitinen, joka oli tutustunut palkinnon luoneeseen virolaissyntyisen Ivaskiin tämän viettäessä kesiään Suomessa.

Palkinto myönnettiin 1984 suomalaiselle Paavo Haavikolle, jonka puolestapuhujana lautakunnassa toimi Bo Carpelan. 11 ehdokkaasta Haavikon rinnalle ratkaisevalle äänestyskierrokselle ylsi Jorge Luis Borges.
Haavikko oli ensimmäistä kertaa ehdokkaana jo 1972, tuolloin puhemiehenään Kai Laitinen. Haavikon lisäksi ainoana suomalaisehdokkaana on ollut runoilija Mirkka Rekola 2000, kun Kirsti Simonsuuri kuului valintalautakuntaan.

## Palkinnon saajat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Neustadt Prizes
TrueCrypt

**TrueCrypt** oli reaaliaikainen salausohjelma Microsoft Windows-, Mac OS X- ja Linux-käyttöjärjestelmille. Aitojen levyosioiden lisäksi sillä voitiin salata virtuaaliosioita eli tiedostoja, jotka TrueCrypt näyttää levyosioina. Ohjelman kehitystyö lopetettiin keväällä 2014 ja käyttäjiä varoitetaan ohjelman turvattomuudesta. Kehittäjät suosittelivat käyttäjiä siirtymään käyttämään toista salausohjelmaa, BitLockeria. Viimeisin TrueCryptin ohjelmaversio 7.2 on pelkkä purkuohjelma. Tätä aiempi versio 7.1 on viimeinen, jossa on salaustoiminto.  

Truecryptin pohjalta on sittemmin tehty mm. ohjelmistot Veracrypt ja CipherShed.

## Turvallisuus
Muiden levynsalausohjelmistojen tavoin TrueCrypt oli altis muutamille yleisesti tunnetuille hyökkäyskeinoille kuten salausavainten lukemiselle muistista ja näppäilyntallennukselle. Osa hyökkäyksistä voitiin torjua käyttäjän varotoimilla, jotka on kuvattu TrueCryptin ohjeistuksessa.

TrueCrypt pyrkii myös tarjoamaan perustellun kiistettävyyden: salattu osio voidaan piilottaa toisen sisään. Koska sekä kätketty osio että sen sisältävä säiliöosio muistuttavat salattuna satunnaisdataa, on periaatteessa mahdotonta osoittaa, että säiliöosio sisältää kätketyn osion.

## Auditoinnit
70 000 euron joukkorahoituksen varoin tehdyssä auditioinissa ei löydetty merkkejä takaovista tai suunnitteluvirheistä, jotka tekisivät ohjelmasta turvattoman useimmissa tilanteissa.  Tulokset julkistettiin huhtikuussa 2015.

## Lisenssi
Vaikka TrueCryptin lähdekoodi on julkinen, Open Source Initiativen ja useimpien Linux-jakeluiden luokittelussa TrueCryptin ohjelmistolisenssi, TrueCrypt Collective License ei ole vapaa.

## Katso myös
* Maailmanlaajuista joukkovalvontaa koskevat paljastukset (2013 alkaen)
* Salaus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* TrueCryptin virallinen sivusto
* TrueCryptin keskustelualue
Antti Westman

**Antti Westman** (taiteilijanimeltään **Westman**, s. 14. maaliskuuta 1979 Kangasala) on suomalainen laulaja ja kitaristi, joka tunnetaan parhaiten Brightboy-yhtyeestä. Aiemmin hän oli nu metal -yhtye Killprettyn laulajana.

Elokuussa 2008 ilmestyi Westmanin ensimmäinen sooloalbumi *Kaikella kunnioituksella*. Albumi sisältää tunnettuja suomirock-hittejä uusina tulkintoina. Albumilta julkaistiin *Älä unohda minua* -single 25. heinäkuuta 2008.

Antti Westman ja Jesse Oliver Valo tekivät 06N-duona kappaleen "Yöbussi" vuonna 2013.

Antti kuuluu nykyään myös Jalava-yhtyeeseen jossa vaikuttaa laulaja-kitaristina sekä yhtenä lauluntekijänä. Jalava julkaisi Vuosien jälkeen-levyn.

## Julkaisut
### Albumit
* *[[Kaikella kunnioituksella]]* (POKOCD 357, 2008)

### Singlet
* *Älä unohda minua / Ramona* (PSCD 300, 2008)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Poko Rekordsin artistisivu 
*
Westman

**Westman** tai **Vestman** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Adolf Fredrik Westman (1780–1833), suomalainen tuomari ja Raahen pormestari
* Adolf Fredrik Westman (1863–1942), suomalainen Raahessa asunut kupariseppä, metallivaluri ja taidetakoja
* Antti Westman (s. 1979), suomalainen laulaja ja kitaristi
* Carl Westman (1866–1936), ruotsalainen arkkitehti
* Emil Westman (s. 1996), suomalainen kilpa-autoilija
* Frida Westman (s. 2001), ruotsalainen mäkihyppääjä
* Heikki Vestman (s. 1985), suomalainen kansanedustaja (Kokoomus) ja juristi
* Johanna Westman (s. 1969), ruotsalainen televisiojuontaja ja lastenkirjailija
* Karl Gustaf Westman (1876–1944), ruotsalainen historioitsija ja poliitikko
* Karl Ivan Westman (1889–1970), ruotsalainen diplomaatti
* Paul-Eric Westman (1887–1958), suomalainen maanviljelijä ja tietokirjailija
* Reeta-Leena Vestman (s. 1983), suomalainen laulaja, näyttelijä ja muusikko
* Roger Westman (1939–2020), brittiläinen arkkitehti
* Rolf Westman (1927–2017), suomalainen antiikin kirjallisuuden tutkija
* Tor Westman (1897–1953), Suomen eläinsuojeluyhdistyksen puheenjohtaja
* Urho Westman (1912–1989), suomalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä
* Wilhelm Westman (1878–1955), suomalainen varatuomari, pankinjohtaja ja kansanedustaja (RKP).
Sisilialainen puolustus, Grand Prix -hyökkäys

**Grand Prix -hyökkäys** on sisilialaisen puolustuksen muunnelma, jossa valkea pelaa siirron f4. Avausta kutsutaan myös nimellä McDonnelin hyökkäys 1800-luvulla eläneen Alexander McDonnellin mukaan. Muunnelma kuuluu anti-sisilialaisiin muunnelmiin, ja sitä pelataan, jotta vältettäisiin sisilialaisen puolustuksen pääjatkot.

Grand Prix -hyökkäyksessä valkea saa vierekkäiset e- ja f-sotilaat, jotka antavat selvän tilaedun kuningassivustalla. Musta usein sivustoi kuningaslähettinsä ja molemmat linnoittavat lyhyesti.

Mustan tärkeimmät vastaukset muunnelmaan ovat 2...d5, e6 ja Rc6. Peli voi jatkua Talin gambiitilla: 2.f4 d5 3.exd5 Rf6, mitä pidetään vahvana jatkona mustalle. Toinen vaihtoehto on eteneminen 3.e5, mikä voi johtaa ranskalaistyyppisiin asemiin, jos valkea pelaa d4 ja musta ...e6. Usein valkea pelaa kuitenkin ensin 2.Rc3 ja vasta seuraavalla siirrolla f4. GP-hyökkäyksen pääjatko on 2.Rc3 Rc6 3.f4 g6 4.Rf3 Lg7. Jatkossa valkea pelaa lähettinsä yleensä joko b5:een tarkoituksena vaihtaa se pois luoden mustalle kaksoissotilaan, tai c4:ään uhkaamaan mustan f7-ruutua.

## Katso myös
*Luettelo shakkiavauksista
*Luettelo gambiiteista

## Lähteet
*Tal Gambit  
*Grand Prix -hyökkäyksen pelejä 
*Grand Prix -hyökkäyksen pelejä

### Viitteet
Beaumont-en-Auge

**Beaumont-en-Auge** on kylä ja kunta Calvadosin departementissa Basse-Normandien hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 496 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Beaumont-en-Augen pinta-ala on kahdeksan neliökilometriä.

## Tunnettuja asukkaita
* Pierre-Simon Laplace, matemaatikko, syntyi Beaumont-en-Augessa

## Lähteet
Bernières-sur-Mer

**Bernières-sur-Mer** on kunta Calvadosin departementissa Basse-Normandien hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1 882 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Bernières-sur-Merin pinta-ala on kahdeksan neliökilometriä.

Normandian maihinnousun ensimmäisen vaiheen, operaatio Neptunuksen, aikana kanadalainen Chaudièren rykmentti, Régiment de la Chaudière, joka oli yhdistetty joukkoyksikkönä kahdesta muusta kanadalaisrykmentistä, Dorchester et Beauce:sta ja the Megantic Machine Guns:sta 15. joulukuuta 1936, vapautti kunnan saksalaisista joukoista yhdessä kanadalaisen The Queen's Own Rifles of Canada -rykmentin kanssa. Régiment de la Chaudière oli ainoa ranskankanadalainen rykmentti, joka osallistui Normandian maihinnousuun. 

## Lähteet
Bretteville-sur-Laize

**Bretteville-sur-Laize** on kunta Calvadosin departementissa Basse-Normandien hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1 504 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Bretteville-sur-Laizen pinta-ala on 10 neliökilometriä.

## Lähteet
FC Artmedia Petržalka

**FC Artmedia Petržalka** (tunnetaan myös nimellä **FC Artmedia Bratislava**) on slovakialainen jalkapalloseura, joka pelaa maan pääsarjassa Corgoň Ligassa. Seuran kotikenttä Štadión Petržalka sijaitsee Petržalkan kaupunginosassa Bratislavassa.

Seura perustettiin vuonna 1898 nimellä *Pozsonyi Torna Egyesület*. Seura on vaihtanut nimeään vuosikymmenien saatossa toistakymmentä kertaa. Slovakian itsenäisyyden aikana se tunnettiin aluksi nimellä FK Artmedia Petržalka. Vuonna 2005 otettiin käyttöön nimi FC Artmedia Bratislava, joka vaihdettiin nykyiseen muotoon 2007.

FC Artmedia Bratislava selviytyi kauden 2005–2006 Mestarien liigan lohkovaiheeseen. Se voitti toisen karsintakierroksen ensimmäisessä osaottelussa Glasgow Celticin peräti 5–0 ja selviytyi jatkoon, vaikka skotlantilaiset voittivatkin toisen osan 4–0. Kolmannella karsintakierroksella Artmedia pudotti FK Partizanin rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Lohkopeleissä Artmedia voitti FC Porton vieraissa maalein 3–2 ja pelasi kotonakin portugalilaisia vastaan maalittoman tasapelin. Lisäksi Artmedia pelasi kaksi tasapeliä Glasgow Rangersiä vastaan ja hävisi kahdesti Milanon Interille.

Artmedia on voittanut Slovakian mestaruuden vuosina 2005 ja 2008, Slovakian cupin 2004 ja 2008 sekä Slovakian supercupin 2005.

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
Kaikella kunnioituksella

**Kaikella kunnioituksella** (POKOCD 357) on suomalaisen, Brightboy-yhtyeestä tutun laulajan Westmanin esikoisalbumi ja toistaiseksi ainoa albumi sooloartistina. Se julkaistiin 13. elokuuta 2008. Albumi sisältää tunnettuja suomirock-hittejä uusina tulkintoina.

## Kappaleet
# Poliisi pamputtaa taas
# Helppo elämä
# Rakkauden ammattilainen
# Vuosisadan rakkaustarina
# Kuuma kesä
# Onnellinen perhe
# Juodaan viinaa
# Kesäpano
# Särkynyt enkeli
# Älä unohda minua

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Neiokõsõ

**Neiokõsõ** on virolainen yhtye, joka edusti maataan võronkielisellä laululla ”Tii” (tie) Eurovision laulukilpailussa 2004. Yhtye sai 57 pistettä ja tuli 11. sijalle, mutta se ei riittänyt finaaliin pääsyyn, vaan he olivat 14 pisteen päässä finaalista.

## Jäsenet
* Anu Taul
* Triinu Taul
* Astrid Böning
* Diana Põld
* Kadri Uutma

## Lähteet
Caumont-l’Éventé

**Caumont-l’Éventé** on kunta Calvados’n departementissa Basse-Normandien hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1&nbsp;192 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Caumont-l’Éventén pinta-ala on kuusi neliökilometriä.

## Lähteet
Elina Jokipii

**Elina Jokipii** (s. 1971 Tampere) on suomalainen valokuvataiteilija. Hän on opiskellut Tampereen yliopiston kirjallisuustieteen draamalinjalla ja myöhemmin valokuvausta Britanniassa, jossa hän asuu ja työskentelee. Hän on valmistunut brittiläisen taideyliopiston Royal College of Art valokuvataiteen linjalta. Jokipii on pitänyt näyttelyitä Suomessa, Ruotsissa, Islannissa ja Britanniassa. Hän on toiminut vierailevana opettajana City of Westminster Collegessa vuodesta 2002 lähtien.

Jokipiin tarkoituksena oli pitää vuonna 1994 välivuosi, ja hän lähti Britanniaan au pairiksi, mutta jäi sinne ensin työhön ja sitten opiskelemaan.

## Lähteet
*Jukka Järvinen: Haastateltavana valokuvataiteilija Elina Jokipii (katse.org)
*Solo Exhibitions of Elina Jokipii – 1971 Finland. Cite internationale des arts
Joutsan lukio

**Joutsan lukio** on Joutsan kirkonkylällä toimiva lukiokoulutusta antava oppilaitos. Koulu on profiloitunut hyväksi yleislukioksi.

Samalla kiinteistöllä (Koulutie 2) toimii Joutsan yhtenäiskoulu.

## Perustaminen ja historia

Lukion perustaminen juontaa Joutsassa vuoteen 1946, jolloin Joutsan Yhteiskoulun Kannatusyhdistys ry sai luvan perustaa oppikoulun. Ensimmäisenä rehtorina toimi Antti Hossola. Muista alkuvuosien opettajista mainittakoon muun muassa jääkärieversti Iivari Kauranen. Uuden koulurakennuksen vuonna 1960 suunnitteli arkkitehti Aarne Ehojoki.

Lukio-oikeudet Joutsan Yhteiskoulu sai vuonna 1961. Samana vuonna myös nykyinen lukiorakennus valmistui. Joutsan Yhteiskoulu siirtyi kunnan omistukseen vuonna 1973 ja vuotta myöhemmin siirryttiin peruskoululaitokseen. Tässä vaiheessa syntyi Joutsan lukio.

2000-luvun alkuvuosista lukion opiskelijamäärä on merkittävästi laskenut. Vielä vuonna 2009 lukiolaisia oli yhteensä 120, mutta vuonna 2018 opiskelijoita oli 78. Pääosa oppilaista tulee Joutsan, Luhangan ja Hartolan kuntien alueelta.

## Peruskorjaus

Joutsan lukiorakennuksen peruskorjaus aloitettiin maaliskuussa 2007. Väistötiloina toimivat muun muassa Joutsan Opintola ja työväentalo. Koulu palasi takaisin lukiorakennukseen vuoden 2008 alussa. Rakennus vihittiin uudelleen käyttöön toukokuussa 2008. 

Uudisrakennukseen koulu muutti yhtenäiskoulun kanssa vuonna 2013.

## Rehtorit

1946–1967 Antti Hossola, 1967–1998 Rauno Kivistö, 1998–2003 Paavo Valkonen, 2003–2012 Seppo Degerman.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Joutsan Kotiseutulehti 2011: mm. kirjoitus Joutsan lukion 50-vuotisjuhlasta 
* Joutsan lukion esite (pdf, 2018)
Yhdysvaltain laivastoakatemia

**Yhdysvaltain laivastoakatemia** (virallisesti *United States Naval Academy*, myös *Annapolis*, urheilumedia käyttää nimitystä *Navy* eli "Laivasto") on kadettikoulu, joka kouluttaa upseereita Yhdysvaltain laivastolle ja merijalkaväelle. Se sijaitsee Annapolisissa Marylandin osavaltiossa Chesapeakenlahden rannalla.

Laivastoakatemia on perustettu vuonna 1845. Historioitsija, opettaja ja laivastoministeri George Bancroft perusti akatemian 10. lokakuuta 1845 parantaakseen silloisia puutteellisia merisotilaiden opetusmenetelmiä. Sen entisistä oppilaista on tullut useita astronautteja, presidentti Jimmy Carter ja entinen presidenttiehdokas, senaattori John McCain. Akatemiaa johtaa superintendentti (tarkastaja), joka on suoraan vastuussa laivasto-operaatioiden komentajalle. Vuodesta 2010 superintendentti on  ollut vara-amiraali Michael H. Miller.

## Opiskeltavat aineet
Nykyään akatemian pääaineita ovat arabian kieli, englannin kieli, fysiikka, historia, kansantaloustiede, kemia, kiinan kieli, konetekniikka, laivanrakennustekniikka, lentotekniikka, matematiikka, meritiede, valtio-oppi, sähkötekniikka ja tietojenkäsittelytiede.

Jatkotutkintoja ei suoriteta laivastoakatemiassa, vaan Naval War College ja Naval Postgraduate School -oppilaitoksissa. Oppilaskunta eli kadettiprikaati jaetaan kahteen rykmenttiin, jotka kukin koostuvat kolmesta pataljoonasta. Jokaisessa pataljoonassa on viisi komppaniaa, mistä tulee yhteensä 30 komppaniaa. Prikaatia johtaa viimeisen vuosikurssin kadetti eli "prikaatinkomentaja", joka valitaan johtamistaitojen ja opintomenestyksen perusteella. Hän on vastuussa kadettien koulutuksesta prikaatin komendantille, joka on arvoltaan kommodori.

## Urheilu
Akatemialla on miesten joukkueet koripallossa, baseballissa, soudussa, maastojuoksussa ja jalkapallossa. Naisten joukkueita on lentopallossa, maastojuoksussa, golfissa, koripallossa ja tenniksessä.

## Katso myös
*Yhdysvaltain laivaston historia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Akatemian kotisivu
Royal College of Art

**Royal College of Art** on Lontoossa sijaitseva taideyliopisto. Se tarjoaa taiteiden ja muotoilun jatko-opintomahdollisuuksia.

College on perustettu 1837, ja se toimii useissa rakennuksissa Lontoon South Kensingtonissa ja Batterseassa. Sille myönnettiin Royal Charter in 1967, jolloin se sai oikeuden myöntää itsenäisesti omia tutkintoja. Se myöntää tutkintoja M.A., M.Phil. ja Ph.D.. Collegen taideteollisuuden ja muotoilun opetus on kansainvälisesti maineikasta.

Koulun rehtori on Paul Thompson. Sen aiempia rehtoreita on muun muassa  Christopher Frayling ja Richard Burchett.

The Royal College of Art vaikutti vahvasti modernin englantilaisen kuvanveiston syntymiseen 1920-luvulla, samoin pop-taiteen kehitykseen 1960-luvulla. Koulussa ovat opiskelleet muun muassa Henry Moore, Barbara Hepworth, Tony Cragg, Tracey Emin, David Hockney ja Bridget Riley.

## Aiheesta muualla
* Royal College of Art sivusto
Orajärvi (järvi Sodankylässä)

**Orajärvi** on keskikokoinen järvi, joka sijaitsee samannimisessä kylässä noin 20 kilometriä kaakkoon Sodankylän kirkonkylästä, valtatien 5 varressa välillä Sodankylä-Kemijärvi. Se kuuluu Kemijoen vesistöön. Orajärvi on myös kylä, ja sen alueella on neljä "kylänosaa", Orakylä, Hirviäkuru, Välisuvanto ja Tepsanniemi. Orajärven asukasluku on noin 250 henkilöä.

## Lähteet
Fredrik Stoor

**Fredrik Stoor** (s. 28. helmikuuta 1984 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa englantilaista Fulham FC:tä. Stoor pelaa puolustajana ja on 183 senttimetriä pitkä. 

Hänen isänsä ja äitinsä ovat syntyperältään suomalaisia – molemmat kasvoivat Vaasassa, äiti Margaret Stoor Kotirannassa ja isä Esa Siekkinen Palosaaressa. Fredrik syntyi kuitenkin Tukholmassa, jonne hänen vanhempansa olivat muuttaneet työn perässä vuonna 1979. Koska hänen vanhempansa olivat vaihtaneet ennen vuotta 1984 Ruotsin kansalaisiksi, tuli myös Fredrikistä automaattisesti ruotsalainen. Hän olisi mahdollisesti voinut saada 1. kesäkuuta 2003 voimaan tulleen lain myötä Suomen kaksoiskansalaisuuden ja valita edustaa Suomen jalkapallomaajoukkuetta. Keskustelua valinnasta ei kuitenkaan käyty.

Stoor edusti vuosina 2002–2006 Hammarbyta, josta hän siirtyi Norjaan Rosenborg BK:hon. Hammarbyssa pelatessaan hän viimeisteli kaksi maalia 51 ottelussa. Rosenborgissa hän pelasi 30 ottelua maaleitta. Stoorilla on kokemusta Mestarien liigasta Rosenborgista neljän ottelun verran. Fulhamiin hän siirtyi kesällä 2008. Ensimmäisellä kaudella Fulhamissa Stoor jäi John Paintsilin varjoon eikä pelannut kuin kahdessa Englannin Valioliigan ottelussa West Bromwich Albionia ja Arsenalia vastaan oikean puolustajan paikalla. 

Stoor on edustanut vuodesta 2008 lähtien Ruotsin maajoukkuetta ja on pelannut kahdeksan ottelua ilman yhtäkään tehtyä maalia.

## Lähteet
* Esittely pelaajasta
Afgooye

**Afgooye**, **Afgoye** tai **Afgoi** on 18&nbsp;625 asukkaan kaupunki Somaliassa, Shabeellaha Hoosen alueella noin 30 kilometrin päässä Mogadishusta. Kaupunki sijaitsee Shebelejoen varrella.

Somalian historiassa Afgooyen kaupungista tuli merkittävä, kun alueelle perustettiin Geledin sulttaanikunta 1600-luvulla. Afgooye oli sulttaanikunnan keskuspaikka.

Vuonna 2007 Somalian sodan aikana Mogadishusta pakeni noin 200&nbsp;000 ihmistä Afgooyen alueelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
A. E. Jokipii

**Aapeli Erhard Jokipii** (20. joulukuuta 1893 Keuruu – 27. tammikuuta 1968 Jyväskylä) oli suomalainen lääninrovasti, asessori ja Suomen Kirkon Seurakuntatyön Keskusliiton pääsihteeri, kirjallisuuskriitikko ja suomentaja. Oppiarvoltaan hän oli teologian tohtori h. c. Jokipii kirjoitti paitsi kirjoja myös artikkeleita aikakauslehtiin, muun muassa *Teologiseen aikakauskirjaan*. 

## Elämä
Jokipii vihittiin papiksi vuonna 1918, ja hän työskenteli muun muassa Suomen Kirkon Seurakuntatyön Keskusliiton sihteerinä 1935–1943 sekä Rauman kaupunki- ja maaseurakunnan kirkkoherrana 1943–1963 (lääninrovastina 1951–1963). Hän oli myös asessorina Turun tuomiokapitulissa 1945–1951.

A. E. Jokipiin kirjastoa säilytetään pääosin Joensuun yliopiston kirjastossa. Hänen kirjoittamaansa J. Gummeruksen elämäkertaan liittyvä aineisto on säilytteillä Kansalliskirjastossa.

A. E. Jokipii oli naimisissa Frida Josefina Winterin kanssa. Heidän poikansa oli historiantutkija, professori Mauno Jokipii, ja heidän tyttärensä Helvi Inkeri Jokipii avioitui historiantutkija Matti Lauerman kanssa.

## Teoksia
* Herra lohduttaa kansansa: Aamuhartauksia. WSOY, 1942.
* Jumalanpalvelus, sen tarkoitus ja järjestys rippikoululaisille. WSOY, 1945.
* Kansankirkko ja vapaa huoltotyö. Suomen huolto, 1943.
* Mitä on Ruusu-risti? Gummerus, 1928.
* Paaston aikana. 1940.
* Rakkauselämän hoito. Edistysseurojen kustannusosakeyhtiö, 1922.
* Sivistyneet ja kirkko: Maamme vapaamielisten virtausten ajatuksia kirkosta. Synodaalikirjoitus Tampereen hiippakunnan pappeinkokoukseen lokakuussa 1937. WSOY, 1937.
* Teosofian suhde työväenliikkeeseen Suomessa. 1938.
* 
* Toivon apostoli Herran koulussa. Gummerus, 1930.
* Uhri rappeutuneen korjaamiseksi Herran temppelissä: saarnanjuuria raittiusviikon alkamispäiväksi 31.10.1937. Raittiusjärjestöjen yhteistoimikunta, 1937.

## Lähteet
Alfred Klingler

**Alfred Klingler** () oli saksalainen käsipalloilija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Saksan kultaa voittaneessa joukkueessa Berliinin olympialaisissa 1936. Klingler pelasi turnauksessa kolme ottelua.

## Lähteet
*Profiili databaseolympics.com:issa
Avellaneda

**Avellaneda** on satamakaupunki Argentiinan Buenos Airesin maakunnassa aivan pääkaupunki Buenos Airesin kaakkoispuolella. Kaupungissa on 342&nbsp;677 asukasta (vuonna 2010, Avellanedan *partido* ja urbaani asutuskeskus) ja sen pinta-ala on 55 neliökilometriä.

Avellaneda on perustettu 7. huhtikuuta 1852. Kaupungissa on syntynyt useita tunnettuja jalkapalloilijoita, ja siellä on kaksi jalkapalloseuraa: Club Atlético Independiente ja Racing Club de Avellaneda. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin kotisivut
Carl-Fredrik Geust

**Carl-Fredrik Geust** ['geust] (s. 19. kesäkuuta 1944 Pirttikylä) on suomalainen tekniikan tohtori, diplomi-insinööri sekä sota- ja ilmailuhistorian asiantuntija. Nokian ja Soneran idänkaupan johtotehtävissä toiminut Geust on julkaissut useita Neuvostoliiton toisen maailmansodan aikaisia ilmavoimia ja lentokoneita käsitteleviä teoksia. Suomen johtaviin ilmailuhistorioitsijoihin kuuluva Geust palkittiin vuonna 2006 Suomen ilmailutoimittajien yhdistyksen vuotuisella Follow Me -tunnustuspalkinnolla. Geust on myös toimittanut Ruotsin lukijakunnalle useita suomalaisia sotahistoriallisia muistelma- ja muita teoksia.

## Teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Ġ

**Ġ** (**ġ**) on latinalainen kirjain, joka on muodostettu *[[G]]*–kirjaimesta, jonka päällä on piste. Sitä käytetään arabian, tšetšeenin ja ukrainan translitteroidessa. Sitä käytetään iirissä ja maltan kielessä. Sitä käytettiin ennen muinaisenglannissa.

Kyrillisessä aakkostossa sitä vastaa *[[Ґ]]*–kirjain.
Houston Rockets

**Houston Rockets** on yhdysvaltalainen ammattilaiskoripalloseura, joka pelaa NBA-liigassa. Seuran kotipaikkakunta on Houston Texasin osavaltiossa ja se pelaa kotiottelunsa Toyota Center -areenassa. Houston Rockets kuuluu NBA:n läntisen konferenssin lounaiseen divisioonaan yhdessä Dallas Mavericksin, Memphis Grizzliesin, New Orleans Pelicansin ja San Antonio Spursin kanssa.

Rockets on voittanut NBA-mestaruuden kaksi kertaa, vuosina 1994 ja 1995. Vuonna 1994 seura voitti loppuotteluissa New York Knicksin otteluvoitoin 4–3, seuraavana vuonna Orlando Magicin otteluvoitoin 4–0. Mestaruusvuosina joukkueessa pelasivat muun muassa Hakeem Olajuwon, Otis Thorpe, Vernon Maxwell, Robert Horry ja Kenny Smith sekä kesken jälkimmäisen kauden seuraan tullut Clyde Drexler.

## Jäädytetyt numerot
*11 Yao Ming (seurassa 2002–2011)
*22 Clyde Drexler (seurassa 1995–1998)
*23 Calvin Murphy (1970–1983)
*24 Moses Malone (1976–1982)
*34 Hakeem Olajuwon (1984–2001)
*45 Rudy Tomjanovich (1970–1981, päävalmentaja 1991–2003)
*CD Carroll Dawson (apuvalmentaja, toimitusjohtaja 1979–2007 – koska Dawson ei koskaan pelannut seurassa, joukkue jäädytti hänen nimikirjaimensa).

## NBA-mestaruudet

## Menestys kausittain 2000-luvulla

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Houston Rocketsin viralliset sivut
Dallas Mavericks

**Dallas Mavericks** on yhdysvaltalainen ammattilaiskoripalloseura, joka pelaa NBA-liigassa. Seuran kotipaikkakunta on Dallas Texasissa, ja se pelaa kotiottelunsa American Airlines Center -areenassa. Dallas Mavericks kuuluu NBA:n läntisen konferenssin lounaiseen divisioonaan yhdessä Houston Rocketsin, Memphis Grizzliesin, New Orleans Pelicansin ja San Antonio Spursin kanssa. 

Joukkue selviytyi NBA:n loppuotteluihin ensimmäistä kertaa vuonna 2006, jolloin Miami Heat voitti mestaruuden otteluvoitoin 4–2. Mavericks selviytyi loppuotteluihin uudelleen kaudella 2010–2011, jolloin vastassa oli jälleen Miami Heat. Tällä kertaa Mavericks voitti mestaruuden otteluvoitoin 4–2. Mestarijoukkueessa pelasivat muun muassa Dirk Nowitzki, Tyson Chandler, Jason Kidd, Shawn Marion, Predrag Stojaković ja Jason Terry. Vuonna 2024 Mavericks hävisi loppuotteluissa Boston Celticsille otteluvoitoin 1–4. Dallasin tärkeimpiä pelaajia tuolla kaudella olivat Luka Dončić ja Kyrie Irving.

Dallas Mavericksin pääomistaja on Miriam Adelson perheineen, jolle Mark Cuban myi enemmistöosuuden vuonna 2023 jääden itse vähemmistöomistajaksi.

## Pelaajat
### Jäädytetyt numerot
* 12 Derek Harper (seurassa 1983–1994, 1996–1997)
* 15 Brad Davis (1980–1992)
* 22 Rolando Blackman (1981–1992)
* 41 Dirk Nowitzki (1998–2019)

### Muita merkittäviä pelaajia
* Mark Aguirre (1981–1989)
* Sam Perkins (1984–1990)
* James Donaldson (1985–1991)
* Roy Tarpley (1986–1990, 1994–1995)
* Adrian Dantley (1989–1990)
* Alex English (1990–1991)
* Jason Kidd (1994–1996, 2008–2012)
* Michael Finley (1996–2005)
* Steve Nash (1998–2004)
* Dirk Nowitzki (1998–2019)
* Dennis Rodman (2000)
* Antoine Rigaudeau (2003)
* Antawn Jamison (2003–2004)
* Josh Howard (2003–2010)
* Jason Terry (2004–2012)
* Shawn Marion (2009–2014)
* Tyson Chandler (2010–2011, 2014–2015)
* Peja Stojaković (2011)
* Luka Dončić (2018–2025)
* Kristaps Porziņģis (2019–2022)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Seuran viralliset sivut
Tampereen Ilveksen SM-sarjakausi 1950–1951

**Tampereen Ilves** pelasi **kaudella 1950–51** jääkiekon SM-sarjassa ja voitti kahdeksannen Suomen mestaruutensa.

SM-sarjan sarjajärjestelmä uudistettiin kaudelle 1950–51. Sarja laajennettiin kymmeneen joukkueeseen (nousijat Rauman Lukko, Tampereen Pallo-Veikot, Tampereen Kilpa-Veljet ja takaisin noussut Karhu-Kissat; putoajat HPK ja TPK) ja jaettiin kahteen lohkoon. Kummankin lohkon joukkueet pelasivat keskenään kaksinkertaisen sarjan ja lohkojen voittajat kohtasivat loppuotteluissa.

Ilves pelasi kotiottelunsa Koulukadun kentällä. Joukkuetta valmensi jo kaikkiaan yhdeksättä kauttaan Risto Lindroos, kun taas kapteenina toimineelle Lotfi Nasibille kausi oli tässä tehtävässä ensimmäinen ja viimeinen. Eniten pisteitä Ilveksestä teki jo kuudennella perättäisellä kaudella Aarne Honkavaara, joka teki loppuottelut mukaan lukien 10 ottelussa 21 maalia ja antoi 14 syöttöä.

Ilveksen joukkue säilyi jotakuinkin entisellään edelliseltä kaudelta. Jo yli kymmenen kautta Ilveksessä pelannut puolustaja Teuvo Hellén lopetti uransa ja Pekka Myllylä tuli jakamaan maalivahtivastuuta Juhani Linkosuon kanssa. Hyökkääjä Tapani Jänne pelasi ensimmäisen kahdesta SM-sarjakaudestaan.

## Runkosarja




Ilves pelasi runkosarjan A-lohkossa voittaen kaikki ottelunsa.

Huomionarvoista on, että sarjan ensimmäisellä kierroksella Ilves löi kaikki vastustajansa selvin numeroin, kun taas toisella kierroksella nämä pysyivät paremmin vauhdissa mukana, lukuun ottamatta sarjajumboksi jäänyttä TPV:tä, joka kärsi lähes yhtä pahan tappion kuin ensimmäiselläkin yrittämällä.

## Loppuottelut
Ilves kohtasi loppuotteluissa B-lohkon ykkösen Hämeenlinnan Tarmon. Tarmo oli niin ikään voittanut lohkonsa tappioitta, joskin pelannut yhden tasapelin.

Ensimmäinen osaottelu 4. maaliskuuta Tampereella päättyi tasalukemiin 1–1. Toinen peli pelattiin heti seuraavana päivänä Hämeenlinnassa, ja Ilves voitti sen 3–4 ja näin Suomen mestaruuden 1951.

## Joukkue

## A-nuoret
Vuonna 1951 pelattiin A-nuorten Suomen-mestaruudesta seitsemättä vuotta, ja Ilves jäi ensimmäisen kerran vaille mitalia.

## Lähteet
* Ilves.com: Kausi 1950–51 
* Ilves.com: Kapteenit 
* Ilves.com: Valmentajat kautta aikojen 
* Finhockey.fi: A-nuorten SM-mitalistit