Corey Locke

**Corey Locke** (s. 8. toukokuuta 1984 Newmarket, Ontario, Kanada) on kanadalais-brittiläinen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osasi pelata myös laidassa. Locke pelasi NHL:ssä yhteensä yhdeksän ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hänen vahvuuksiinsa kuuluivat pelintekeminen, pelisilmä, kädet ja kiekonhallinta. Locken heikkouksiin kuuluivat pieni koko, voiman puute, puolustuspelaaminen ja luistelu. Hän johtaa AHL-joukkue Hamilton Bulldogsin kaikkien aikojen runkosarjan piste-, maali- ja syöttöpörssiä tehtyään yhteensä 313 ottelussa tehot 85+144=229.

## Ura
### Junioriura
OHL-joukkue Ottawa 67's varasi Locken 80. pelaajana vuonna 2000. Hän pelasi kauden 2000–2001 kuitenkin vielä kotikaupungissaan Newmarket Hurricanesin joukkueessa, OPJHL:ssä. Vuonna 2001 USHL-joukkue Green Bay Gamblers varasi Locken 23. pelaajana, mutta hän siirtyi kuitenkin kaudeksi 2001–2002 Ottawa 67'siin, jossa tulokaskausi toi Lockelle 55 runkosarjaottelussa tehot 18+25=43. Kaudella 2002–2003 hän muodosti 67'sissä Matt Foyn kanssa tehokkaan tutkaparin. Locke voitti tehoilla 63+88=151 koko OHL:n piste-, maali- ja syöttöpörssin. Hänet palkittiin pistepörssin voiton myötä Eddie Powers Trophylla ja läpimurtonsa myötä Red Tilson Trophylla. Locke teki myös eniten pisteitä koko CHL:ssä. Locke voitti myös OHL:n pudotuspelien piste- ja maalipörssin tehoilla 19+19=38. Hänet valittiin kauden päätteeksi myös sekä OHL:n että CHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen ja CHL:n vuoden pelaajaksi.

Montréal Canadiens varasi Locken neljännellä kierroksella 113. pelaajana . Hän kuitenkin jatkoi vielä Ottawa 67'sissä kaudella 2003–2004, jolloin Locke voitti jälleen koko OHL:n piste- ja maalipörssin tehoilla 51+67=108, palkittiin Eddie Powers Trophylla ja Red Tilson Trophylla sekä valittiin OHL:n ja CHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hänestä tuli kaikkien aikojen neljäs kaksi kertaa Red Tilson Trophyn voittanut pelaaja. OHL:n syöttöpörssissä Locke sijoittui kolmanneksi. Hän oli 67'sin paras pistemies ja maalintekijä myös kevään 2004 pudotuspeleissä tehoilla 7+3=10.

### Ammattilaisura
Kaudeksi 2004–2005 Locke siirtyi kolmivuotisella tulokassopimuksella Montréal Canadiensin organisaatioon. Hän pelasi siellä neljä kautta lähes kokonaan AHL-joukkue Hamilton Bulldogsissa. Kaudella 2005–2006 Locke oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 19+40=59. Kaudella 2006–2007 hän oli tehoilla 20+35=55 Bulldogsin toiseksi paras pistemies Duncan Milroyn jälkeen. Locke jakoi myös kymmenellä osumallaan kevään 2007 pudotuspelien maalipörssin voiton Hershey Bearsin Scott Barneyn ja Chicago Wolvesin Darren Haydarin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Calder Cupin.

Locke teki NHL-debyyttinsä lopulta neljännellä AHL-kaudellaan 2007–2008. Hän pelasi uransa ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen NHL-ottelunsa 8. tammikuuta 2008 Chicago Blackhawksia vastaan. Locke oli tehoilla 30+42=72 farmijoukkue Bulldogsin paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä. Hän pelasi kauden aikana myös ssa. Heinäkuussa 2008 Locke kaupattiin Minnesota Wildiin vaihdossa Shawn Belleen. Hän pelasi kauden 2008–2009 kuitenkin kokonaan sen farmijoukkue Houston Aerosissa, jonka paras pistemies ja syöttäjä Locke oli tehoilla 25+54=79. Hän sijoittui koko AHL:n syöttöpörssissä neljänneksi ja jakoi pistepörssin seitsemännen sijan Toronto Marliesin Tim Stapletonin kanssa. Locke pelasi kauden aikana myös AHL:n tähdistöottelussa ja jakoi tehoilla 12+11=23 koko kevään 2009 pudotuspelien piste- ja maalipörssin toisen sijan Hershey Bearsin Alexandre Giroux'n kanssa.

Kaudeksi 2009–2010 Locke siirtyi vapaana agenttina New York Rangersin organisaatioon. Hän pelasi kauden aikana kolme NHL-ottelua, mutta suurimman osan kaudestaan Locke pelasi kuitenkin farmijoukkue Hartford Wolf Packissa, jonka paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä hän oli tehoilla 31+54=85. Wolf Packin varakapteenina toiminut Locke sijoittui koko AHL:n pistepörssissä kolmanneksi Hershey Bearsin Keith Aucoinin ja Alexandre Giroux'n jälkeen. Maalipörssissä hän sijoittui yhdeksänneksi ja syöttöpörssissä neljänneksi. Kauden päätteeksi Locke valittiin AHL:n toiseen tähdistökentälliseen.

Heinäkuussa 2010 Locke teki vapaana agenttina kaksivuotisen ja -suuntaisen sopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa. Hän teki kaudella 2010–2011 sen farmijoukkue Binghamton Senatorsissa AHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 21+65=86, joilla Locke voitti koko liigan piste- ja syöttöpörssin ja palkittiin John B. Sollenberger Trophylla. Hänet palkittiin myös AHL:n arvokkaimpana pelaajana Les Cunningham Awardilla ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Binghamtonin varakapteenina toiminut Locke pelasi kauden aikana myös AHL:n tähdistöottelussa ja voitti kauden päätteeksi Calder Cupin. Hän pelasi kauden aikana myös viisi NHL-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Kaudella 2011–2012 Locke pelasi ainoastaan Binghamtonissa. Hän pelasi kuitenkin vain 38 runkosarjaottelua olkapäävamman takia, mutta voitti kuitenkin joukkueen sisäisen syöttöpörssin 31 syöttöpisteellään.

Locke siirtyi kaudeksi 2012–2013 vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue TPS:an. Lockelta odotettiin TPS:ssa paljon, mutta hän ei lunastanut odotuksia, ja hänen sopimuksensa purettiin tammikuussa 2013. Locke siirtyi tämän jälkeen DEL-liigan Eisbären Berliniin.

### Palkinnot ja saavutukset
#### CHL
* ensimmäisessä All Stars -joukkueessa 2003 ja 2004
* vuoden pelaaja 2003
* paras maalintekijä 2003

#### OHL
* Red Tilson Trophy 2003 ja 2004
* Eddie Powers Memorial Trophy 2003 ja 2004
* ensimmäisessä All Stars -joukkueessa 2003 ja 2004

#### AHL
* Galder Cup 2007 ja 2011
* toisessa All Stars -joukkueessa 2010
* ensimmäisessä All Stars -joukkueessa 2011
* Les Cunningham -palkinto 2011

### Siirrot
* 11. heinäkuuta 2008 Montreal Canadiens vaihtoi Locken Minnesota Wildille ja sai vaihdossa Shawn Bellen.
* 3. heinäkuuta 2009 Allekirjoitti sopimuksen New York Rangersin kanssa.
* 7. heinäkuuta 2010 Allekirjoitti sopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa.

## Muuta
Locken pikkuveli Kyle siirtyi kaudeksi 2012–2013 OHL-joukkue Guelph Stormiin. Corey Lockella on vaimo Chantal ja tytär Kendersyn (s. 2012).

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet