open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Taika Waititi

**Taika David Cohen** (s. 16. elokuuta 1975 Raukokore), taiteilijanimeltään **Taika Waititi** (), on uusiseelantilainen Oscar-palkittu elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi lämpimän tragikoomisista nuoruuskuvauksistaan ja oudoista henkilöhahmoistaan, joita hän usein näyttelee itse.

## Elämä
Maori-isän ja juutalaisäidin pojaksi vuonna 1975 syntyneen Taika Waititin kansainvälinen ura alkoi lyhytelokuvasta *Two Cars, One Night* (2004), joka sai parhaan lyhytelokuvan Oscar-palkintoehdokkuuden. Waititi toimi sitten *[[Flight of the Conchords (televisiosarja)|Flight of the Conchords]]* -televisiosarjan yhtenä käsikirjoittajana ja ohjaajana.  Hänen ensimmäisestä pitkän elokuvan ohjauksestaan, Oscar-ehdokkaana olleeseen lyhytelokuvaan perustuvasta varttumiskomediasta *Boy* (2010) tuli suosikki kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla. Vuoden 2016 elokuva *[[Hunt for the Wilderpeople]]* perustuu Barry Crumpin (1935–1996) omaelämäkerralliseen romaaniin, ja siitä tuli Uuden-Seelannin katsotuin kotimainen elokuva ja suuri kansainvälinen arvostelumenestys.

Suomessa Taika Waititin ohjauksista on teatterilevitykseen päässyt Yhdysvalloissa tuotettu vuoden 2017 supersankarielokuva **'.

Waititi voitti vuoden 2019 [[Parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinto|parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon]] elokuvasta ''[[Jojo Rabbit]]''.

== Filmografia ==
=== Ohjauksia ===
==== Elokuvat ====
*''Eagle vs Shark'' (2007, myös käsikirjoittaja)
*''Boy'' (2010, myös käsikirjoittaja)
*''[[What We Do in the Shadows]]'' (2014, myös käsikirjoittaja ja tuottaja)
*''[[Hunt for the Wilderpeople]]'' (2016, myös käsikirjoittaja ja tuottaja)
***' (2017)
**[[Jojo Rabbit]]* (2019)
*** (2022, myös käsikirjoittaja)
**[[Next Goal Wins]]* (2023, myös käsikirjoittaja ja tuottaja)

#### Televisio
**[[Flight of the Conchords (televisiosarja)|Flight of the Conchords]]* (2007–2009, myös käsikirjoittaja, 4 jaksoa)
**Super City* (2010, 6 jaksoa)
**The Inbetweeners* (2012, 5 jaksoa)
**What We Do in the Shadows* (2019, toinen sarjan luojista)
**[[The Mandalorian]]* (2019–2023, ohjaaja (1 jakso), näyttelijä (6 jaksoa))
**[[Reservation Dogs]]* (2021–2023, tuottaja, toinen sarjan luojista)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Gy (Sveitsi)

**Gy** on kunta Sveitsissä Geneven kantonissa. Kunnassa on vajaat 500 asukasta. 

## Maantiede
Gy sijaitsee Genevenjärven itäpuolella, kymmenkunta kilometriä Genevestä koilliseen. Kunta rajoittuu pohjoisessa Ranskaan. Sen naapurikuntia ovat etelässä Jussy sekä lännessä Meinier ja Corsier. 

## Historia
Gy on ollut itsenäinen kunta vuodesta 1850.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Zuckerberg

**Zuckerberg** on esimerkiksi seuraavien henkilöiden sukunimi:

*Mark Zuckerberg (s. 1984), yhdysvaltalainen ohjelmistosuunnittelija
*Donna Zuckerberg, yhdysvaltalainen antiikintutkija
Limingan seurakunta

**Limingan seurakunta** on Limingan kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Limingan rovastikuntaan.

## Historia
Liminka on Pohjanmaan vanhimpia seurakuntia. Keskiajalla se on mahdollisesti kuulunut kappeliseurakuntana Saloisten seurakuntaan, mutta se on mainittu itsenäisenä seurakuntana jo vuonna 1477. Siitä on myöhemmin erotettu Paltamon, Oulun, Tyrnävän, Lumijoen, Kempeleen ja Temmeksen seurakunnat.

## Herätysliikkeet
Limingan seurakunta kuuluu muun Pohjois-Pohjanmaan tavoin vanhoillislestadiolaisuuden keskeisimpään kannatusalueeseen. Limingan alue ei kuitenkaan ole liikkeen voimakkainta aluetta Oulun ympäristössä.

## Papisto
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Limingan seurakunnan kirkkoherroina:

### Kirkkoherrat

* 1543: Jakob
* 1543–1547: Laurens Hallen
* 1547–1574: Thomas Ingonis
* 1575–1615: Henricus Laurentii Lithovius
* 1615–1648: Josephus Henrici Lithovius
* 1648–1652: Isaacus Josephi Lithovius
* 1652–1665: Laurentius Josephi Lithovius
* 1666–1685: Gustavii Laurentii Lithovius
* 1686–1702: Laurentius Laurentii Lithovius
* 1703–1715: Gustavus Gustavi Lithovius
* 1716–1729: Christjern Gisselkors
* 1731–1737: Henrik Forbus
* 1739–1747: Eric Falander
* 1749–1756: Esaias Esaiasson Fellman
* 1757–1771: Matthias Henriksson Pazelius
* 1773–1776: Thomas Josefsson Stenbäck

* 1779–1799: Nils Fellman
* 1803–1820: Georg Rajalin
* 1826–1843: Jakob Gummerus
* 1845–1857: Aron Gustaf Borg
* 1861–1878: Julius Immanuel Bergh
* 1800–1889: Samuel Strömmer
* 1890–1915: Gustaf Gideon Forsman
* 1917–1939: Emil David Åström
* 1940–1951: Bror Gabriel Einar Borg
* 1951–1955: Aarre Auvo Ilmari Pyy
* 1956–1966: Lauri Olavi Oravainen
* 1967–1977: Eelis Lauri Kurkela
* 1978–1987: Markku Niku
* 1988–2019: Ilkka Tornberg
* 2020→ Pekka Tuomikoski

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seurakunnan kotisivut
Muhoksen seurakunta

**Muhoksen seurakunta** on Muhoksen, Utajärven ja Vaalan kunnissa Pohjois-Pohjanmaalla toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Limingan rovastikuntaan.

Muhoksen seurakunta perustettiin alun perin vuonna 1477 Saloisten seurakuntaan kuuluneena kappeliseurakuntana. Vuodesta 1477 lähtien se kuului kappeliseurakuntana Limingan ja vuodesta 1610 lähtien Oulun seurakuntaan. Itsenäiseksi seurakunnaksi se muodostettiin kuninkaan päätöksellä 20. elokuuta 1766. Itsenäisen seurakunnan ensimmäinen kirkkoherra oli Israel Aejmelaeus (k. 1776) ja kappalainen Matthias Salow (k. 1797). Seurakunnasta erotettiin myöhemmin Utajärven seurakunta, joka oli aluksi Muhoksen seurakunnan kappeliseurakunta.

Vuoden 2025 alussa Utajärven ja Vaalan seurakunnat liitettiin Muhoksen seurakuntaan.

## Herätysliikkeet
Muhoksen seurakunta kuuluu muun Pohjois-Pohjanmaan tavoin vanhoillislestadiolaisuuden keskeisimpään kannatusalueeseen. Muhoksen alue ei kuitenkaan ole liikkeen voimakkainta aluetta Oulun ympäristössä.

## Papisto
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Muhoksen seurakunnan kirkkoherroina:

### Kirkkoherrat
* 1769–1776: Israel Nicolai Aejmelaeus
* 1778–1789: Isaac Ervast
* 1791: Abraham Enqvist
* 1794–1812: Gustaf Reinhold Appelgren
* 1814–1819: Johan Wichman
* 1823–1854: Karl Jakob Frosterus
* 1857–1880: Samuel Strömmer
* 1881–1896: Gustaf Adolf Snellman
* 1899–1923: Samuel Abraham Strömmer
* 1924–1944: Kaarlo Alfred Strömmer
* 1945–1962: Albert Heikinheimo
* vt. 1962–1963: Sakari Karjalainen
* 1963–1977: Eemil Hietava
* 1977–1993: Juhani Inkala
* 1993–2021: Jouni Heikkinen
* 2022–: Vesa-Tapio Palokangas

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seurakunnan kotisivut
*Muhoksen seurakunnan historiaa, koonnut Raimo Ranta (Viitattu 25.11.2019)
Utajärven seurakunta

**Utajärven seurakunta** oli vuosina 1899–2024 Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla toiminut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuului Oulun hiippakuntaan ja Limingan rovastikuntaan.

Utajärven seurakunta perustettiin Muhoksen seurakuntaan kuuluneena rukoushuonekuntana vuonna 1688. Vuonna 1762 se muutettiin kappeliseurakunnaksi ja vuonna 1899 itsenäiseksi seurakunnaksi.

Utajärven seurakunta liitettiin Muhoksen seurakuntaan vuoden 2025 alussa yhdessä Vaalan seurakunnan kanssa.

## Herätysliikkeet
Utajärven seurakunta kuuluu muun Pohjois-Pohjanmaan tavoin vanhoillislestadiolaisuuden keskeisimpään kannatusalueeseen. Utajärven alue on Oulun ympäristön tavoin liikkeen voimakasta yhtenäisen kannatuksen aluetta. Utajärven alueella sekä vanhoillislestadiolaisten kannattajamäärä että suhteellinen osuus paikkakunnan väestöstä on korkea.

## Papisto
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Utajärven seurakunnan kirkkoherroina:

### Kirkkoherrat
* 1899–1909: Erik Pesonen
* 1910–1920: Juho Anton Heilala
* 1920–1951: Matti Kauppinen
* 1953–1971: Mauno Koivuneva
* 1972–2000: Juhani Karanta
* 2001–2024: Heikki Nissinen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seurakunnan kotisivut
Tyrnävän seurakunta

**Tyrnävän seurakunta** on Tyrnävän kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Limingan rovastikuntaan.

Tyrnävän seurakunta perustettiin Limingan seurakuntaan kuuluneena kappeliseurakuntana vuonna 1655. Itsenäiseksi seurakunnaksi se muutettiin vuonna 1901.

## Herätysliikkeet
Tyrnävän seurakunta kuuluu muun Pohjois-Pohjanmaan tavoin vanhoillislestadiolaisuuden keskeisimpään kannatusalueeseen. Tyrnävän alue ei kuitenkaan ole liikkeen voimakkainta aluetta Oulun ympäristössä.

## Papisto
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Tyrnävän seurakunnan kirkkoherroina:

### Kirkkoherrat
* 1901–1905: Adolf Castrén
* 1908–1912: Petter Gustaf Korpi
* 1920–1937: Sulo Soriola
* 1980–2005: Jaakko Kaltakari
* 2005–2010: Leila Ikonen
* 2010–2016: Timo Liikanen
* 2017→ Teemu Isokääntä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seurakunnan kotisivut
Kempeleen seurakunta

**Kempeleen seurakunta** on Kempeleen kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Limingan rovastikuntaan.

## Historiaa
Kempeleen seurakunta perustettiin alun perin Limingan seurakuntaan kuuluneeksi rukoushuonekunnaksi vuonna 1688. Vuonna 1740 se muutettiin kappeliseurakunnaksi ja vuonna 1917 itsenäiseksi seurakunnaksi.

## Kirkot
Pyhän Kolminaisuuden kirkko eli Kempeleen uusi kirkko on Kempeleen keskustaajamassa sijaitseva vuonna 1993 käyttöön vihitty kirkkorakennus. Kirkon paikka sisältyy Museoviraston määrittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Uuden kirkon välittömässä läheisyydessä sijaitsevat myös Kempeleen vanha kirkko ja Kirkonmäen hautausmaa.

## Herätysliikkeet
Kempeleen seurakunta kuuluu muun Pohjois-Pohjanmaan tavoin vanhoillislestadiolaisuuden keskeisimpään kannatusalueeseen. Kempeleen alue on Oulun ympäristön tavoin liikkeen voimakasta yhtenäisen kannatuksen aluetta. Kempeleen alueella sekä vanhoillislestadiolaisten kannattajamäärä että suhteellinen osuus paikkakunnan väestöstä on korkea.

## Papisto
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kempeleen seurakunnan kirkkoherroina:

### Kirkkoherrat
* 1918–1928: Toivo Kajava
* 1929–1966: Kaarlo Ilmari Cajanus
* vt. 1966: Lenna Pellikka
* 1966–1998: Veikko Kärnä
* 1999–2006: Markku Korpela
* 2008–2013: Pekka Rehumäki
* 2015–2020: Kimmo Helomaa
* 2021– Erja Oikarinen

## Kirjallisuutta
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seurakunnan kotisivut
Capitán Prat (1890)

**Capitán Prat** oli Chilen laivaston vuonna 1890 vesillelaskettu ironclad-taistelulaiva. Alus oli maailman ensimmäinen sähköistetty taistelulaiva.

## Valmistus
Chilen kansalliskongressi vahvisti 22. elokuuta 1887 lain, joka valtuutti tilaamaan kaksi uutta alusta laivaston modernisoimiseksi. Tilaus päätettiin kohdentaa taistelulaivatilaukseen ulkomaiselta telakalta. Tarjouspyyntö toimitettiin Britteinsaarten, Ranskan ja Saksan telakoille.

Alus tilattiin 18. huhtikuuta 1889 Ranskasta Société Nouvelle de Forges et Chantiers de la Mëditerranéen La Seynen telakalta, missä köli laskettiin vielä samana vuonna. Alus laskettiin vesille 20. joulukuuta 1890 ja otettiin palvelukseen 1891. Alus saapui Chileen toukokuussa 1893.

## Palvelus
Alus oli 1909-1910 modernisoitava, jolloin sille asennettiin vanhojen kattiloiden tilalle kaksitoista uutta Babcock & Wilcox -kattilaa. Kattiloiden vaihto kasvatti aluksen huippunopeuden 19,5 solmuun. Lisäksi aluksen savuhormien pituutta piti kasvattaa.

Aluksella tapahtui 11. maaliskuuta 1916 ammusvaraston räjähdys sen ollessa ankkurissa Valparaisossa. Alus luokiteltiin 1926 rannikkopuolustusalukseksi ja edelleen 1928 sukellusveneiden emälaivaksi H- ja Capitan O'Brien -luokkien veneille, missä tehtävässä se oli pari vuotta. Aluksen aseistus riisuttiin 1935, minkä jälkeen se oli mekaanikkokouluna. Vuonna 1942 alus myytiin romutettavaksi.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Capitán Prat

**Capitán Prat** on ollut viiden Chilen laivaston aluksen nimenä:
*Capitán Pratin piti olla tykkivene, mutta se myytiin keisarillisen Japanin laivastolle
*Capitán Prat (1890), ironclad-taistelulaiva
*Capitán Prat (1982), ex- *HMS Norfolk*
*Capitán Prat (CL-03), ex- *USS Nashville*
*Capitán Prat (FFG-11), ex- *Hr. Ms. Witte de With*.
Pudasjärven seurakunta

**Pudasjärven seurakunta** on Pudasjärven kaupungissa Pohjois-Pohjanmaalla toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Rovaniemi-Koillismaan rovastikuntaan.

## Herätysliikkeet
Pudasjärven seurakunta kuuluu muun Pohjois-Pohjanmaan tavoin vanhoillislestadiolaisuuden keskeisimpään kannatusalueeseen. Pudasjärven ja muun Koillismaan alueella ei ole koskaan ollut juurikaan muiden liikkeiden kannatusta. Kuusamossa korostuu liikkeen voimakas vaikutus.

## Papisto
Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Pudasjärven seurakunnan kirkkoherroina:

### Kirkkoherrat

* 1639–1666: Josephus Josephi Palmannus
* 1667–1685: Daniel Danielis Anglenius
* 1686–1688: Samuel Samuelis Lithovius
* 1689–1691: Johan Wegelius vanhempi
* 1691–1706: Johannes Olai Keckman
* 1707–1726: Ericus Frosterus
* 1727–1737: Barthold Ervast
* 1739–1740: Johan Brandberg
* 1742–1761: Samuel Johannis Keckman
* 1763–1785: Erik Castrén
* 1786–1809: Johan Frosterus
* 1811–1824: Isak Montin
* 1825–1838: Abraham Montin
* 1838–1846: Elias Efraim Alcenius

* 1850–1854: Herman Magnus Inberg
* 1855–1867: Lars Herman Laurin
* 1870–1871: Robert Vilhelm Montin
* 1872–1880: Karl Immanuel Hällfors
* 1883–1889: Karl Abiel Heikel
* 1892–1901: Viktor Alfred Virkkula
* 1902–1917: Emil Thauvón
* 1918–1941: Juho Kipinä
* 1942–1954: Paul R. Honkasalo
* 1956–1982: Timo Ilmari Hämäläinen
* Oskari Holmström
* 1983–1996: Timo Vuojus
* 2013–2016: Juha Rauhala
* 2015–2016: vt. Pekka Asikainen
* 2017– Timo Liikanen

## Katso myös

* Uskonto Pohjois-Pohjanmaalla

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seurakunnan kotisivut
Chengden roomalaiskatolinen hiippakunta

**Chengden roomalaiskatolinen hiippakunta** on katolisen kirkon hiippakunta, joka toimii Kiinassa. Sen keskuspaikkana toimii Chengde.

## Hiippakunnan perustaminen
22. syyskuuta 2018 antoi paavi Franciscus päätöksen Chengden hiippakunnan perustamisesta liittämällä siihen osia Jehol/Jinzhoun hiippakunnasta ja Chifengin hiippakunnasta. Hiippakunnan alueeksi määriteltiin Chengden prefektuuritason kaupungin alue. Uuteen hiippakuntaan tuli 12 seurakuntaa, 7 pappia sekä noin 25 000 jäsentä, jotka muodostavat 0,7% hiippakunnan alueen väestöstä. Hiippakunnan pinta-alaksi tuli 39 519km².

## Piispat
* Joseph Guo Jincai: 2018 -

## Lähteet
Taivalkosken seurakunta

**Taivalkosken seurakunta** on Taivalkosken kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Rovaniemi-Koillismaan rovastikuntaan.

Taivalkosken seurakunta perustettiin alun perin vuonna 1848 Pudasjärven seurakuntaan kuuluneena *Jokijärvi*-nimisenä rukoushuonekuntana. Vuonna 1858 se muutettiin kappeliseurakunnaksi, ja vuonna 1879 se erotettiin itsenäiseksi seurakunnaksi, joka samalla sai nykyisen nimensä.

## Herätysliikkeet
Taivalkosken seurakunta kuuluu muun Pohjois-Pohjanmaan tavoin vanhoillislestadiolaisuuden keskeisimpään kannatusalueeseen. Taivalkosken ja muun Koillismaan alueella ei ole koskaan ollut juurikaan muiden liikkeiden kannatusta. Kuusamossa korostuu liikkeen voimakas vaikutus.

## Papisto
Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Taivalkosken seurakunnan kirkkoherroina:

### Kirkkoherrat
* 1888–1908: Johan Barkman
* 1912–1913: Juho Viktor Kiviharju
* 1914–1926: Johan Valfrid Teräsvasara
* 1933–1948: Aatto Koivisto
* 1949–1954: Antti Koukkari
* 1972–2001: Pentti Liimatta
* 2001–2004: Pentti Tikkamäki
* 2014→ Tuomo Törmänen

## Katso myös

* Uskonto Pohjois-Pohjanmaalla

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seurakunnan kotisivut
LIMOWA ry

**LIMOWA** on suomalainen logistiikan kehittämis- ja yhteistyöverkosto, joka keskittyy älykkäisiin logistisiin ratkaisuihin ja pyrkii edistämään jäsenyritystensä liiketoimintaa, osaamista ja vientiä. 

LIMOWA on poliittisesti sitoutumaton ja ottaa kantaa ajankohtaisiin, jäsenyritysten toimintaan vaikuttaviin yhteiskunnallisiin asioihin.

## LIMOWA:n toimintamuodot

* Ajankohtaisten aiheiden parissa toimivat työryhmät
** Verkkokauppa
** Sisälogistiikka
** Logistiikkakeskukset
**Logistiikan oppilaitokset
* Työpajat, seminaarit ja vierailut mielenkiintoisiin kohteisiin
* Tulevaisuuden trendien seuraaminen ja niiden ennakoiminen
* Uuden tiedon jakaminen jäsenilleen
* Erilaiset tutkimus- ja kehityshankkeet
* Jäsenmatkat Euroopan logistiikkakohteisiin
* Verkostoitumisen edistäminen (Suomessa ja kansainvälisesti)
** ETP Alice -jäsen (Alliance for Logistics Innovation through Collaboration in Europe)
** EUROPLATFORMS-jäsen (The European Logistics Platforms Association)

## Aiheesta muualla
* https://www.limowa.fi/
Limoniini

**Limoniini** (C26H30O8) on triterpeeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä tavataan useissa kasveissa, erityisesti sitruspuissa ja se aiheuttaa niiden hedelmille kitkerän maun.

## Ominaisuudet
Limoniini on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen ja dietyylieetteriin niukkaliukoista, mutta liukenee paremmin esimerkiksi etanoliin tai etikkahappoon. Yhdisteen maku on kitkerä. Limoniini on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen kiertokyky asetoniliuoksessa on −128. Ensimmäisen kerran yhdiste eristettiin sitrushedelmistä vuonna 1841 ja ensimmäinen kemiallinen kokonaissynteesi julkaistiin vuonna 2015.

Limoniinia esiintyy eräissä ruutakasvien heimon lajeissa kuten sitruksissa. Sitä on erityisesti siemenissä ja lehdissä, joissa se esiintyy glykosidinaan. Limoniinin tehtävä kasveissa on torjua kasvinsyöjähyönteisiä. Limoniinin pitoisuus vaihtelee huomattavasti sitrushedelmissä. Esimerkiksi appelsiinissa Valencia-lajikkeissa sen pitoisuus on noin 2&ndash;3 ppm, kun taas Navel-lajikkeessa limoniinipitoisuus voi olla tähän verrattuna jopa kymmenkertainen, noin 15&ndash;25 ppm. Limoniinia muodostuu sitrushedelmien mehuun limoniinin glykosidin hydrolysoituessa. Tämä aiheuttaa mehun maun muuttumista karvaaksi säilytyksen aikana. Limoniinia muodostuu glykosidistaan myös kuumennettaessa esimerkiksi pastöroinnin seurauksena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Human Metabolome Database (HMDB): Limonin 
*Food Database (FooDB): Limonin 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Limonin 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Limonin 
*ChemBlink: Limonin
Kuusamon seurakunta

**Kuusamon seurakunta** on Kuusamon kaupungissa Pohjois-Pohjanmaalla toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Rovaniemi-Koillismaan rovastikuntaan.

Kuusamon seurakunta erosi vuonna 1673 Kemin seurakunnasta itsenäiseksi seurakunnaksi. Siitä on myöhemmin eronnut Sodankylän seurakunta.

Vuoden 2025 lopussa Kuusamon seurakuntaan kuului 11&nbsp;481 jäsentä. Jäsenmäärä on ollut laskussa koko 2000-luvun ajan.

## Herätysliikkeet
Kuusamon seurakunta kuuluu muun Pohjois-Pohjanmaan tavoin vanhoillislestadiolaisuuden keskeisimpään kannatusalueeseen. Kuusamon ja muun Koillismaan alueella ei ole koskaan ollut juurikaan muiden liikkeiden kannatusta. Kuusamossa korostuu liikkeen voimakas vaikutus.

## Papisto
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kuusamon seurakunnan kirkkoherroina:

### Kirkkoherrat

* 1674–1684: Gabriel Tuderus
* 1684–1691: Henricius Cajanus
* 1692–1699: Samuel Julenius
* 1701–1715: Sigfridus Bonelius
* 1715–1716: Olof Junelius
* 1718–1734: Zacharias Forbus
* 1734–1746: Jakob Chydenius
* 1746–1748: Petter Svebilius
* 1748–1784: Johan Alexandri Kranck
* 1784–1800: Johan Kranck
* 1803–1816: Erik Castrén
* 1817–1824: Abraham Montin

* 1824–1833: Johan Gustaf Costiander
* 1836–1870: Johan Gustaf Krank
* 1872–1875: Herman Ingman
* 1877–1880: Johan Lagus
* 1881–1894: Viktor Vilhelm Wichmann
* 1895–1917: Antti Adolf Valtavaara
* 1919–1950: Lauri Konstantin Eerola
* 1951–1970: Antti Poukkula
* 1970–1977: Erkki Vaaramo
* 1978–2007: Raimo Karvonen
* 2007–2015: Veli-Matti Koivuranta
* 2016→ Taina Manninen

## Katso myös

* Uskonto Pohjois-Pohjanmaalla

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seurakunnan kotisivut
Kalajoen seurakunta

**Kalajoen seurakunta** on Kalajoen kaupungissa Pohjois-Pohjanmaalla toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Kalajoen rovastikuntaan. 

## Kirkot ja muut tilat
Kalajoen seurakunnalla on seuraavat kirkot: Kalajoen kirkko, Kalajoen satamakirkko (kappeli), Himangan kirkko, Maakallan kirkko ja Raution kirkko. Muita tiloja ovat Jokelan pappila (jossa on kirkkoherranvirasto), Himangan seurakuntakoti, Raution Juttutupa, Kalajoen seurakuntakoti, Kalajoen tsasouna, Raution seurakuntakoti, Ruonan leirikeskus ja Vuorenkallion kappeli.

## Hallinto
Kalajoen seurakunnan ylin päättävä elin on kirkkovaltuusto, johon seurakuntalaiset valitsevat luottamushenkilöt neljän vuoden välein seurakuntavaaleissa.

Raution ja Himangan kappeliseurakunnilla on kappelineuvostot, joiden tehtävänä on tukea kappeliseurakuntien alueella tapahtuvaa seurakunnan toimintaa.

## Historiaa
Kalajoen seurakunta oli aikoinaan Saloisten seurakuntaan kuulunut kappeliseurakunta, mutta se tuli itsenäiseksi seurakunnaksi jo 1500-luvulla.

Raution kunnan liityttyä Kalajokeen vuonna 1973 ja Himangan liityttyä Kalajokeen vuonna 2010, muodostettiin niille emäseurakunnan yhteyteen omat kappeliseurakunnat.

## Herätysliikkeet
Kalajoen seurakunta kuuluu muun Kalajokilaakson tavoin herätysliikkeiden maantieteelliseen kohtaamisalueeseen. Kalajoki ja Himanka kuuluvat rauhansanalaisuuden voimakkaan kannatuksen alueeseen. Kalajoella on voimakasta kannatusta myös vanhoillislestadiolaisuudelle sekä herännäisyydelle. Jossain määrin Kalajoella otoimivat myös kansanlähetys ja uusheräys. Himangan alueella alkaa puolestaan evankelisuuden kannatusalue.

## Papisto
Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Kalajoen seurakunnan kirkkoherroina:

### Kirkkoherrat

* 1543: Simo
* 1544–1548: Pietari
* 1551–1555: Mikael Eerikinpoika Tavastius
* 1555–1577: Gregorius Henrikinpoika Balls
* 1578–1588: Dionisius Henrici Tavastensis
* 1589–1592: Sigfridus Balk Raumensis
* 1592–1610: Ljungo Tuomaanpoika
* 1610–1647: Pietari Arctophilacius
* 1648–1684: Joosef Matinpoika Mathesius
* 1685–1689: Joosef Joosefinpoika Mathesius
* 1689–1697: Kaarle Kaarlenpoika Kalling
* 1697–1709: Abraham Eerikinpoika Falander
* 1709–1715: Eerik Antinpoika Wallenius
* 1716–1722: Pietari Gabrielinpoika Calamnius
* 1722–1730: Olavi Birgerinpoika Cygnell
* 1731–1739: Erik Falander

* 1739–1778: Johannes Salmenius vanhempi
* 1780–1795: Johannes Salmenius nuorempi
* 1799–1806: Jakob Jakobinpoika Simelius
* 1809–1838: Johan Frosterus
* 1839–1861: Abraham Montin
* 1863–1866: Herman Magnus Inberg
* 1869–1879: Berndt Enok Ingman
* 1881–1899: Karl Adam Ottelin
* 1901–1919: Jaakko Pohjonen
* 1920–1927: Juho Anton Heilala
* 1929–1940: Juho Arvi Metsovaara
* 1940–1968: Vilho Kivioja
* 1968–1992: Juhani Kajava
* 1992–2014: Rauli Junttila
* 2014–: Kari Lauri

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seurakunnan kotisivut
Öölannin meritaistelu

**Öölannin meritaistelu** voi tarkoittaa eri taisteluja Ruotsin Öölannin vesillä:

* Öölannin ensimmäinen meritaistelu, Öölannin pohjoiskärjen lähellä toukokuussa 1564 käyty Pohjoismaiseen seitsenvuotiseen sotaan liittynyt taistelu, jossa amiraali Jakob Baggen johtama ruotsalaislaivasto kärsi tappion Tanskaa vastaan
* Öölannin toinen meritaistelu, Öölannin pohjoiskärjen lähellä elokuussa 1564 käyty Pohjoismaiseen seitsenvuotiseen sotaan liittynyt taistelu, jossa amiraali Klaus Kristerinpoika Horn voitti Tanskan ja Lyypekin laivastot
* Öölannin kolmas meritaistelu, Öölannin pohjoiskärjen lähellä heinäkuussa 1566 käyty Pohjoismaiseen seitsenvuotiseen sotaan liittynyt taistelu, joka päätyi Klaus Kristerinpoika Hornin johtamien ruotsalaisten voittoon Tanskan ja Lyypekin laivastojen  kärsittyä suuria tappioita taistelun jälkeisessä myrskyssä
* Öölannin meritaistelu, Öölannin eteläkärjen lähellä kesäkuussa 1676 käyty Skoonen sotaan liittynyt niin sanottu Öölannin eteläkärjen meritaistelu, jossa Ruotsin lippulaiva Kronan räjähti, yliamiraali Lorentz Creutz menehtyi miehistönsä mukana ja Tanska voitti taistelun
* Öölannin meritaistelu, Öölannin eteläkärjen lähellä heinäkuussa 1789 käyty Kustaa III:n sotaan liittynyt Venäjän ja Ruotsin laivastojen taistelu.
Esmeralda (1895)

**Esmeralda** oli Chilen laivaston 1896 vesillelaskettu panssarikansiristeilijä.

## Valmistus
Alus tilattiin 15. toukokuuta 1895 Armstrong, Mitchell and Companyltä Elswickistä, missä köli laskettiin 4. heinäkuuta 1895 telakkanumerolla 639. Alus laskettiin vesille 14. huhtikuuta 1896 ja valmistui 4. syyskuuta 1896. Aluksen suunnittelijana oli Philip Watts.

## Palvelus
Tykkien testauksen päätyttyä alus lähti maaliskuussa 1897 Plymouthista. Aluksen ura oli vähätapahtumainen. Aluksen neljä kuuden tuuman tykkiä, jotka oli asennettu kahdeksan tuuman tykkien yläpuolelle, poistettiin vuonna 1910 tehdyn modernisoinnin aikana. Alus poistettiin palveluksesta 1929 ja romutettiin.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Ylivieskan seurakunta

**Ylivieskan seurakunta** on Ylivieskan kaupungissa ja Merijärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Kalajoen rovastikuntaan.

Ylivieskan seurakunta perustettiin Kalajokeen kuuluneena rukoushuonekuntana vuonna 1643. Vuonna 1685 se muutettiin kappeliseurakunnaksi, ja vuonna 1875 se muodostettiin itsenäiseksi seurakunnaksi.

## Herätysliikkeet
Ylivieskan seurakunta kuuluu muun Kalajokilaakson tavoin herätysliikkeiden maantieteelliseen kohtaamisalueeseen. Ylivieska kuuluu herännäisyyden voimakkaan kannatuksen alueeseen. Herännäisyyden juuret sijoittuvat Ylivieskaan. Ylivieskassa on myös voimakasta kannatusta vanhoillislestadiolaisuudelle sekä rauhansanalaisuudelle, joiden yhtenäiseen kannatusalueeseen Ylivieska kuuluu. Vanhoillislestadiolaisuus on erityisen voimakasta Merijärven alueella.

## Papisto
Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Ylivieskan seurakunnan kirkkoherroina:

### Kirkkoherrat
* 1875–1892: Johan Peter Bäckman
* 1895–1919: Jonatan Montin
* 1922–1924: Kustaa Adolf Vuorela
* 1928–1935: Pekka Korhonen
* 1937–1960: Iisakki Eemeli Peltonen
* 1960–1964: Onni Iisakki Takala
* 1965–1983: Aarre Auvo Ilmari Pyy
* 1984–1990: Jussi Matias Mäntymaa
* 1990–1996: Juha-Heikki Myllylä
* 1996–2018: Timo Määttä
* 2018– Eija Nivala
** vs. 2022–2023: Mirva Ahola

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seurakunnan kotisivut
Martinkosken seurakunta

**Martinkosken seurakunta** oli vuoden 2019 alussa perustettu Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuului Turun arkkihiippakuntaan ja Paimion rovastikuntaan. Seurakunta syntyi yhdistämällä Marttilan seurakunta ja Kosken Tl seurakunta. Marttilan seurakuntaan kuului vuoden 2017 lopussa 1&nbsp;607 jäsentä ja Kosken Tl seurakuntaan 2&nbsp;001 jäsentä. Seurakunta liitettiin vuoden 2023 alussa Salon seurakuntaan. Lyhytikäiseksi jääneen seurakunnan lakkauttamisen taustalla olivat taloudelliset syyt.

Kosken kirkkoherrasta Tapio Hietalahdesta tuli uuden seurakunnan kirkkoherra ja Marttilan kirkkoherrasta seurakunnan kappalainen. Uuden seurakunnan nimeksi tuli Martinkosken seurakunta huolimatta siitä, että Kotimaisten kielten keskus vastusti nimeä. Se piti Martinkoski -nimeä ongelmallisena siksi, ettei seudulla ole sen nimistä asutusta tai luonnonpaikkaa ja suositteli sen sijaan nimeksi Marttilan seurakuntaa.

## Lähteet
Rahan neutraalius

**Rahan neutraalius** tarkoittaa sitä että muutos rahavarannon koossa muuttaa vain nimellisiä hintoja ja nimellisiä palkkoja, mutta että se ei reaalisesti vaikuta talouteen, kuten työllisyyteen tai reaaliseen bruttokansantuotteeseen. Rahan neutraalius tarkoittaa sitä, että keskuspankki ei pysty rahaa painamalla vaikuttamaan reaalitalouteen, kuten esimerkiksi uusien työpaikkojen syntymiseen, reaaliseen bruttokansantuotteen kasvuun tai reaaliseen investointien määrään. Sen sijaan, rahavarannon kasvu häviää taloudesta lisäystä vastaavalla suhteellisella hintojen ja palkkojen nousulla.

Jean-Baptiste Say oli ensimmäinen, joka huomautti rahan olevan talouden kannalta täysin neutraali ja sitä tarvittavan vain välinearvon takia tavaroiden ostamiseen, ei itsensä takia. Kierrossa olevan rahan lisääminen lisäisi tuotteiden hintaa rahaan nähden (aiheuttaen inflaatiota), mutta ei lisäisi tuotteiden arvoa eikä tuotannon määrää. 

David Hume ei uskonut rahan neutraaliuteen lyhyellä aikavälillä, koska on jäykkiä hintoja: hintojen nostamisessa kestää ajallisesti. Tällöin reaalitaloudessa tapahtuu muutos reaalisten rahamenojen kautta. Thornton ja Torres eivät uskoneet rahan neutraaliuteen lyhyellä aikavälillä, koska on jäykkiä nimellispalkkoja: nimellisten palkkojen nostamisessa kestää ajallisesti. Tällöin reaalitaloudessa tapahtuu muutos reaalipalkkojen kautta. Attwood ja McCulloch eivät uskoneet rahan neutraaliuteen, koska on kiinteitä nimelliskustannuksia. Tällöin reaalitaloudessa tapahtuu muutos reaalisten kustannusrasitteiden kautta. Bentham, Thornton, Malthus, Ricardo ja McCulloch eivät uskoneet rahan neutraaliuteen, koska tietyillä ihmisryhmillä on kiinteät nimellistulot. Tällöin tapahtuu reaalitalouden muutos voitonjaossa ja pääomanmuodostuksessa. Torrens ei uskonut rahan neutraaliuteen, koska on jäykkiä nimelliskorkoja. Tällöin tapahtuu reaalitalouden muutos reaalikorkojen kautta. Thornton ei uskonut rahan neutraaliuteen, koska on kiinteitä varaston ja myynnin suhdelukuja. Tällöin tapahtuu reaalitalouden muutos varastoinvestoinnin kautta. J. S. Mill ei uskonut rahan neutraaliuteen, koska on yleinen hintojen suhteellisuuteen liittyvä hintasekaannus. Tällöin tapahtuu reaalitalouden muutos väärinhavaittujen hintasignaalien kautta. Attwood, McCulloch ja Torrens eivät uskoneet rahan neutraaliuteen, koska on luottamus liiketoiminnan harjoittamiseen. Tällöin reaalitaloudessa tapahtuu muutos luottamuksen vaihtelun kautta. Attwood, Malthus ja Torrens eivät uskoneet rahan neutraaliuteen, koska on markkinan koon asettama rajoite työnjaolle. Tällöin tapahtuu reaalitalouden muutos työn tuottavuuden kautta. Torrens ei uskonut rahan neutraaliuteen, koska on pyrkimyksiä säilyttää reaalitulotaso. Tällöin tapahtuu muutos työvoiman osallistumisasteen vaihtelun kautta.

Rahan neutraaliutta on tutkinut Robert Lucas.

## Katso myös
*Rahan kvantiteettiteoria

## Lähteet
Blessèd

__NOTOC__
**Blesséd** on japanilaisen laulaja Jin Akanishin viides studioalbumi, joka julkaistiin 12. joulukuuta 2017.

## Kappaleet
#Blessèd
#Fill Me Up
#One Addiction
#I Want You
#Feel
#Good or Bad
#Sun Kiss
#All About You
#Shine
#Yesterday
#Mrs. Right

## Lähteet
Dominique Lang

**Dominque Lang** (1874–1919) oli luxemburgilainen taidemaalari. Hänen tyylisuuntansa oli impressionismi. Lang maalasi sekä muotokuvia että maisemia ja häntä pidetään kotimaansa merkittävimpänä impressionistina. Taiteen tekeminen oli Langille kaikesta huolimatta vain sivutoimi, hän työskenteli koko ajan päätoimisesti opettajana. 
## Maalauksia

File:Lang Chemin de Croix Dudelange.jpg|Dominique Lang: *Ristisaaton ensimmäinen pysähdys*, Dudelangen kirkko, ehkä vuodelta 1901
File:Lang Banks of the Alzette 1915.jpg|Dominique Lang: *Alzette-joen rantaa*, vuodelta 1915
File:Lang Walnut Tree in Spring Sunshine 1915.jpg |Dominique Lang: *Pähkinäpuu kevätauringossa*, 1915


## Viitteet
Josephine Bakhita

**Pyhä Josephine Margaret Bakhita F.D.C.C.** (sana *bakhita* arabian sanasta *onnekas*; myös **Giuseppina Bakhita**, **Madre Moretta** tai **Sisko Moretta**; 1868 Oglassa, Darfur, Sudan – 8. helmikuuta 1947 Schio, Vicenza, Italia) oli varakkaan sudanilaisen perheen lapsi, mutta orjakauppiaat kaapasivat hänet 9-vuotiaana ja häntä kaupusteltiin El Obeidin ja Khartoumin markkinoilla, kunnes italialainen konsuli Callisto Legnani osti hänet vapauttaakseen hänet ja vei hänet Italiaan. Tyttö annettiin konsulin ystävälle Augusto Michielille ja hänestä tuli Mimmina Michielin lapsenvahti, jota hän seurasi Venetsian katekumeenien instituuttiin ja tunnettuaan itse vetoa katolista kirkkoa kohtaan kastettiin ja konfirmoitiin 1890, jolloin hän otti nimekseen Josephine. Myöhemmin Michieli halusi viedä Josephinen ja tyttärensä takaisin Sudaniin, mutta Josephine kieltytyi ja jäi Italiaan sekä päätti lopulta liittyä  *Congregatio Filiorum a Caritate* -sääntökuntaan vuonna 1893 tehden professionsa vuonna 1896 ja lähetettiin Pohjois-Italiaan, jossa hän palveli yhteisöä ja opetti ihmisiä rakastamaan Jumalaa. Josephine Bakhita kuoli 8. helmikuuta 1947 luonnollisista syistä. Hän eli seuraavien seitsemän paavien hallintokausien aikana: autuas Piux IX (1846-1878), Leo XIII (1878-1903), pyhä Piux X (1903-1914), Benedictus XV (1914-1922), Pius XI (1922-1939 ja Pius XII (1939-1958). Paavi Johannus Paavali II julisti hänet kunnianarvoiseksi 1. joulukuuta 1978, autuaaksi 17. toukokuuta 1992 ja kanonisoi hänet 1. lokakuuta 2000. Josephine Bakhitaa on pidetty ainoana pyhimyksenä Sudanista. Hänen juhlapäiväänsä vietetään 8. helmikuuta, ja hän on Sudanin suojeluspyhimys.

Paavi Benedictus XVI kertoo hänen tarinansa kiertokirjeessään *[[Spe salvi]]* (kohta 3).

## Lähteet
Luettelo Italian nimisuojatuista juustoista

**Italialaisista juustoista** seuraavat tuotteet on rekisteröity Euroopan unionin nimisuojajärjestelmään:

## Määritelmiä
Nimisuojatyypit ovat:
* SAN, suojattu alkuperänimitys
* SMM, suojattu maantieteellinen merkintä
* APT, aito perinteinen tuote.

## Lähteet
Tiihala

**Tiihala** on Kangasalan osa-alue, kylä ja kaupunginosa 13. Säkkölänjärven eteläosa, Taivallammen eteläosa ja Kyläjärvi sijaitsevat Tiihalassa.

## Lähteet
Gorna Orjahovitsa

**Gorna Orjahovitsa** () on noin 32&nbsp;000 asukkaan kaupunki keskisessä Pohjois-Bulgariassa Jantrajoen varrella.

## Kuvia

Image:A view outside Gorna Oryahovitsa railway station.JPG
Image:Georgi Izmirliev.jpg
Image:Saint-Nicolas-church-of-Gorna.jpg
Image:000472764-big.jpg
Image:Post office Gorna Oryahovitsa.jpg
Image:Rachovets fortress ruins,Gorna Oryahovitsa.jpg
Image:Church Saint Joan Rilski,Kaltinets,Gorna Oryahovitsa.jpg
Image:Airport Gorna Oryahovitsa.jpg


## Lähteet
Hankajärvi (Keuruu)

**Hankajärvi**, myös **Lapinjärvi**, on Keski-Suomessa Keuruulla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.

## Maantietoa
Järven pinta-ala on 189 hehtaaria eli 1,9 neliökilometriä. Se on 3,0 kilometriä pitkä ja 1,4 kilometriä leveä. Järven eteläosassa sijaitsee poikkeuksellinen nelihaarainen niemi, joka ulottuu lähes järven vastarannalle. Sen eteläiset haarat ovat nimeltään Pitkäniemi, Karstaniemi ja Särkänniemi; pohjoista haaraa ei ole kartoissa nimetty. Järven kaakkoispää, joka jää niemen taakse, on nimeltään Hankapohja, ja sen pohjoinen lahdenpohjukka on nimeltään Leveälahti.

Järvessä on kartan mukaan 16 saarta. Suurin saari on pohjoispäässä sijaitseva Tynnyrisaari, joka on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Sen pinta-ala on 4,0 hehtaaria. Läheinen Kannaksensaari sijaitsee rannassa kiinni, ja sinne menee tie. Järven keskiosissa sijaitsee Lehtiäissaari, joka on kuin Pitkäniemen niemenjatke. Muita nimettyjä saaria ovat Palosaari ja Yksipuinensaari.

Järven rantaviivan pituus on 17,6 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Vain järven pohjoispäässä ja yhdessä kohtaa Hankapohjassa pellot ulottuvat rantaan asti. Alueella on haja-asutusta, joka muodostuu kymmenestä taloudesta. Niistä neljä on maatiloja. Rannoille on rakennettu yli 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulevat tiet yhdysteiltä 16504 ja 16501.

## Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Kitusjärven alueeseen (35.482) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,6 metriä mpy. Se kuuluu Pihlajaveden reitillä sen pääuoman järvien ketjuun, ja kaikki yläpuolisten alueiden ja valuma-alueiden vedet virtaavat Hankajärven läpi. Vedet laskevat Kuusijärvestä Hankasalmea pitkin järven pohjoispäähän. Lisäksi järveen laskee vain yksi yli hehtaarin kokoinen järvi, Tervalampi (2 ha), joka laskee Hankapohjaan lyhyttä ojaa pitkin. Järveen on johdettu aivan järven lähellä sijaitsevien soiden ja metsäalueiden kuivatusojia.

Järven laskujoki on lyhyt Reinikankoski, joka laskee Luomukseen. Vesireitti jatkuu alas Jyrkeejärven kautta Koskelankoskeen ja seuraavaksi Kitusjärveen. Sieltä reitti jatkuu Vironjoen jälkeen Uurasjärven Korhosselkään, sekä Kauhaselän ja Hauhusselän kautta Tarjanteen Joutsenselkään.

## Lähteet
Kosken Tl seurakunta

**Kosken Tl seurakunta** oli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Kosken Tl kunnassa Varsinais-Suomessa. Kosken Tl seurakunta kuului Turun arkkihiippakuntaan ja Paimion rovastikuntaan.

Kosken Tl seurakunta perustettiin Marttilaan kuuluneena kappeliseurakuntana vuonna 1647. Itsenäiseksi seurakunnaksi se muodostettiin vuonna 1913.

Seurakunta yhdistyi vuoden 2019 alussa jälleen Marttilan seurakunnan kanssa muodostaen uuden Martinkosken seurakunnan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seurakunnan kotisivut
Iisalmen jalkapallohalli

**Iisalmen jalkapallohalli** on vuonna 2002 valmistunut ylipainehalli Iisalmessa, Parkatin kaupunginosassa. Hallissa on kooltaan 45 x 87 metriä oleva kumirouhepintainen jalkapallokenttä, tekonurmi. Hallissa ei ole katsomoita, ja huoltotilat sijaitsevat sisäänkäynnin läheisyydessä hallin ulkopuolella. Vuonna 2017 halli painui kasaan hetkellisesti sähkökatkon vuoksi, koska varavoimakone ei käynnistynyt normaalisti. Hallia käyttävät muun muassa joukkueet PK-37 ja Klubi-36.

## Lähteet
Nuori Suomi (viikkolehti)

**Nuori Suomi** oli Helsingissä vuosina 1905–1907  ilmestynyt aikakauslehti, jota julkaisi nuorsuomalainen ylioppilasyhdistys Ylioppilaiden keskusteluseura.  Poliittisesti suuntautunut, ajankohtaisiin kysymyksiin paneutuva poleeminen viikkolehti tahtoi edustaa ”jyrkästi vapaamielistä suuntaa yhteiskunnallisissa ja uskonnollisissa kysymyksissä”, kuten näytenumero julisti (Viikon varrelta, s. 4/1905). Lehti aikoi valistaa kansalaisia koskien eduskuntalaitoksen uudistamista ja tehdä tunnetuksi työväenliikettä, naisasiaa ja raittiusapyrintöjä ”päämääränä yksilön täydellinen vapaus” (Lukijalle,  s. 1/1905). Ulkomaista kulttuuria luvattiin seurata erityisellä huolella.

Nuoren Suomen päätoimittajan tehtäviä hoiti aluksi nuori historian tutkija Kaarlo Blomstedt. Muun toimituksen muodostivat J. A. Pärnänen,  Onni Talas, K. R. Brotherus, Antti Kaasalainen, Tyyne Söderman, S. Söderhjelm ja Oiva R. Kyrö. Vuoden 1906 lopulla päätoimittajan tehtävät siirtyivät Kaasalaiselle ja 1907 alussa päätoimittajaksi tuli Herman Stenberg.

Keväällä 1907 Nuori Suomi asettui avoimesti tukemaan ensimmäisissä eduskuntavaaleissa ”Radikaalia valitsijamiesyhdistystä”, jossa joukko suomen- ja ruotsinkielisiä vasemmistoliberaaleja ja aktivisteja oli liittoutunut yhteisen vaaliohjelman merkeissä.  Vaalien jälkeen lehteä syytettiinkin nuorsuomalaisen puolueen vaalityön hajottamisesta. Myöskään kirkon ja uskonnon vastainen kirjoittelu sekä maltillisuus kielikysymyksessä eivät enää tyydyttäneet Ylioppilaiden keskusteluseuran enemmistöä, mikä johti koko toimituksen eroamiseen toukokuussa 1907.  Erimielisyydet lehden toimittamisessa heijastivat nuorsuomalaisten sisäistä hajaannusta. Uudeksi päätoimittajaksi valittu Eino Railo  jaksoi vaivoin pitää lehden hengissä vuoden loppuun. Nuoren Suomen eronnut toimitus ryhtyi heti perustamaan uutta viikkolehti Päivää.

## Lähteet
*

### Viitteet
Mustasiipi

**Mustasiipi** on Reijo Mäen vuonna 2011 ilmestynyt 22. Vares-dekkari. 

Mustasiivessä irvaillaan maailmanparantajien uskomuksille: tarjoillaan preeriaintiaanien henkitietoisuutta ja kalanrehuspirulinaa tofupedillä. Toisaalta rikolliset liikemiehet ovat poikkeuksellisen paatuneita ja harjoittavat murhia ja pikavippibisneksiä. Teoksessa saa paljon tilaa Rammstein-vaikutteinen Keine Achnung -yhtye, jonka tyylilajia voi kutsua kuolonmetalliksi. *Mustasiipi* on Mäen teoksista ensimmäinen, jossa näkyy hänen veneilyharrastuksensa. 

## Vastaanotto

Savon Sanomien Marko Korkalon mukaan teoksessa on poikkeuksellisesti itsenäinen ja kehittyvä naishahmo, tapahtumat ovat perususkottavia ja rikollisia ei ole kuvattu hienovaraisesti. Mustasiivessä näkee, miten kirja on suunniteltu. Jos jokin paikka tai esine esitellään, sitä myös käytetään.

Turun Sanomien Matti Kolehmainen arvioi, että teksti on tiukkaa, lause on ekonomista, kuvat tarkkoja ja tunnelmat kohdallaan. Teoksessa on henkilöitä ja sivupolkuja, joista osa liittyy toisiinsa ja osa ei johda mihinkään kuten oikeassakin elämässä. 

Helsingin Sanomien Juri Nummelinin mielestä kyseessä on innoton välityö ja Jussi Vareksen toiminta poikkeuksellisen passiivista. Esimerkkinä Nummelin mainitsee sen, että yhdessä kohtauksessa Vares pakenee mahdollisia pahiksia toiseen baariin ja soittaa poliisit.

Teos oli ilmestymisvuonnaan viidenneksi myydyin kotimainen kaunokirjallinen teos ja sitä myytiin 44 500 kappaletta.

## Lähteet
Seppo Jalava

**Seppo ”Jallu” Jalava** (1. tammikuuta 1952 – 10. marraskuuta 2018 Turku) oli suomalainen koripalloilija.

Jalava voitti kasvattajaseurassaan Turun NMKY:ssä 1970-luvulla kolme Suomen mestaruutta ja kaksi Suomen cup-mestaruutta. Lisäksi hän saavutti TuNMKY:ssä kertaalleen SM-hopeaa sekä -pronssia ja kahdesti Suomen cupin hopeaa. Kaudella 1975–1976 Jalava pelasi Euroopan mestarien cupin lohkovaiheessa.

## Pelaajaura

Jalava harrasti alun perin yleisurheilua ollen lahjakas kymmenottelija. Miesten keihästä hän heitti juniori-ikäisenä yli 62 metriä. A-juniori-ikäisenä hänet löydettiin koripallon pariin.

Jalava edusti koko kilpauransa ajan kasvattajaseuraansa Turun NMKY:tä, jossa hän pelasi miesten SM-sarjassa viisi kautta vuosina 1972–1977. TuNMKY oli jokaisella Jalavan kaudella mitaleilla: kolmesti mestari ja kertaalleen hopealla sekä pronssilla. Myös Suomen cupissa joukkue menestyi saavuttaen kahdesti mestaruuden ja kahdesti hopeaa. Kaudella 1974–1975 Jalava heitti vierasottelussa Panttereita vastaan 42 pistettä. Kaudella 1975–1976 TuNMKY voitti Euroopan Mestarien cupin kummallakin karsintakierroksella ja eteni kilpailun lohkovaiheeseen.

Lokakuussa 1974 Jalava pelasi Suomen alle 22-vuotiaiden maajoukkueessa kaksi ottelua Ruotsia vastaan.

## Saavutukset
* Euroopan Mestarien cupin lohkovaiheessa kaudella 1975–1976
* Suomen mestaruus 1973, 1975 ja 1977
** SM-hopeaa 1976
** SM-pronssia 1974
* Suomen cup-mestaruus 1972 ja 1976
** Suomen cupin hopeaa 1974 ja 1975

## Yksityiselämä

Jalava oli neljän laudaturin ylioppilas ja opiskeli lääketiedettä Turun yliopistossa. Hän harrasti tietokilpailuja. Jalava sairastui nopeasti edenneeseen syöpään ja kuoli Turussa 66-vuotiaana 10. marraskuuta 2018.

## Lähteet
* Seppo Jalava Suomen Koripalloliitto

### Viitteet
Marttilan seurakunta

**Marttilan seurakunta** oli Marttilan kunnassa Varsinais-Suomessa toiminut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuului Turun arkkihiippakuntaan ja Paimion rovastikuntaan.

Marttilan seurakunta on mainittu itsenäisenä seurakuntana jo vuonna 1409. Siitä on myöhemmin erotettu Tarvasjoen, Kosken ja Karinaisten seurakunnat.

Seurakunta yhdistyi vuoden 2019 alussa Kosken Tl seurakunnan kanssa muodostaen uuden Martinkosken seurakunnan.

Martinkosken seurakunta ei ollut pitkäikäinen. Se liitettiin vuoden 2023 alussa Salon seurakuntaan.

## Papisto
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Marttilan seurakunnan kirkkoherroina:

* 1548–1556: Henricus Johannis 
* 1557: Jören 
* 1563–1585: Simon Canuti Paljaspää 
* 1587–1592: Thomas Henrici 
* 1593–1614: Matthias Nicolai Ryngen 
* 1615–1630: Jacobus Matthiæ Platesas 
* 1634–1645: Henricus Georgij 
* 1723–1737: Matthias Riman 
* 1738–1781: Johan Hortelius 
* 1782–1801: Jakob Zidén
* 1808–1809: Jakob Bonsdorff 
* 1809–1818: Gustaf Johan Hosslenius
* 1820–1830: Henrik Reilin 
* 1832–1843: Karl Åström 
* 1844–1864: Johan Vilhelm Elmgren 
* 1868–1874: Matias Laurillius 
* 1876–1908: August Hildén 
* 1910–1938: Anton Wilhelm Suurpää e Sederström 
* 1940–: Wilho Johannes Wihervaara 
* 1990–2001: Jorma Bäckman
* –2018: Janne Nurmi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seurakunnan kotisivut
MCAS

**MCAS**, *Maneuvering Characteristics Augmentation System*, on Boeing-yhtiön 737 MAX -lentokoneeseen rakennettu järjestelmä, joka  tarkkailee lentokoneen kohtauskulmaa, eli siiven ja ilmavirran suunnan välistä suhdetta. Jos kulma nousee liian suureksi, toiminto päättelee koneen olevan vaarassa sakata, jolloin siiven nostovoima katoaa. Jos MCAS aktivoituu, se pyrkii laskemaan koneen nokkaa muuttamalla korkeusvakaimen asentoa trimmaamalla sitä. Ominaisuuden arvellaan aiheuttaneen Indonesiassa Lion Airin onnettomuudessa lentokoneen putoamisen lokakuussa 2018, kun järjestelmä sai väärää tietoa ja käänsi koneen suunnan alaspäin. Ethiopian Airlinesin lennon 302 putomisessa onnettomuustutkinnassa on todettu kohtauskulma-anturin antaneen vääriä arvoja ja MCAS-järjestelmän pyrkineen korjaamaan nokan asentoa.

Boeing ei liittänyt tietoa ominaisuudesta koneen käsikirjaan, koska sen piti olla täysin huomaamaton. Järjestelmä luotiin, kun uuden konemallin suuremmat moottorit sijoitettiin aiempaa edemmäksi, ja koneen ominaisuudet silloin muuttuivat.

## Lähteet
Siikalatvan seurakunta

**Siikalatvan seurakunta** on Siikalatvan ja Pyhännän kunnissa Pohjois-Pohjanmaalla toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Raahen rovastikuntaan.

Siikalatvan seurakunta perustettiin vuonna 2006 yhdistämällä Kestilän, Piippolan, Pulkkilan ja Pyhännän seurakunnat. Tämä tapahtui kolme vuotta ennen kuin vastaavat kunnat, Pyhäntää lukuun ottamatta, yhdistettiin Siikalatvan kunnaksi. Rantsilan seurakunta liittyi yhdistyneeseen seurakuntaan vuonna 2008.

## Herätysliikkeet
Siikalatvan seurakunta kuuluu muun Pohjois-Pohjanmaan tavoin vanhoillislestadiolaisuuden keskeisimpään kannatusalueeseen. Vanhoillislestadiolaisuus on erityisen voimakasta Rantsilan alueella. Liikkellä on jossain määrin toimintaa myös Kestilän ja Pulkkilan alueella. Piippolassa ja Kestilässä vaikuttaa jossain määrin myös herännäisyys.

## Papisto
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Siikalatvan seurakunnan kirkkoherroina:

### Kirkkoherrat
* 2006–2013: Erkki Piri
* 2013–2019: Merja Jyrkkä
* 2020–: Heikki Karppinen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seurakunnan kotisivut
Raahen seurakunta

**Raahen seurakunta** on Raahen kaupungissa ja Siikajoen kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Limingan rovastikuntaan.

Raahen seurakunta perustettiin alun perin vuonna 1649 samalla kuin Raahen kaupunkikin. Vuonna 1690 se yhdistettiin Saloisten  kanssa Raahen–Saloisten seurakunnaksi, johon Saloinen kuulu Salo-nimisenä kappeliseurakuntana. Vuonna 1901 Saloisten seurakunta itsenäistyi, ja vuonna 1973 se muodosti Raahen seurakunnan kanssa seurakuntayhtymän. Vuonna 1909 tehdyllä päätöksellä, joka toteutettiin vasta vuonna 1922, Raahen seurakunnasta erotettiin myös Pattijoki omaksi seurakunnakseen. Myös Vihannin seurakunta erosi Raahen seurakunnasta vuonna 1896 oltuaan sitä ennen vuodesta 1751 lähtien kappeliseurakunta.

## Herätysliikkeet
Raahen seurakunta kuuluu muun Pohjois-Pohjanmaan tavoin vanhoillislestadiolaisuuden keskeiseen kannatusalueeseen. Vanhoillislestadiolaisuus on erityisen voimakasta Ruukin alueella. Liikkeellä on selvää kannatusta myös Raahessa ja jossain määrin myös Vihannissa, Pattijoella ja Siikajoella. Raahessa vaikuttaa jossain määrin myös herännäisyys.

## Papisto
Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Raahen seurakunnan kirkkoherroina:

### Kirkkoherrat
* 1652–1661: Claudius Henrici Alholm
* 1662–1664: Caspar Caspari Forbus
* 1670: Johan Caspari Forbus
* 1674–1691: Magnus Gabrielis Westzynthias
* 1922–1934: Olavi Heliövaara
* 1935–1953: Antti Orkamaa
* 1954–1977: Eero Permi
* 1977–1999: Kalevi Silvola
* 1999–2007: Veikko Määttä
* 2007–2018: Tuomo Matala
* 2018– Harri Joensuu
* 2025– Teemu Isokääntä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seurakunnan kotisivut
Esmeralda

**Esmeralrda** voi tarkoittaa seuraavia:

* Esmeralda, naisen etunimi
** Esmeralda (s. 1956), Belgian kuningasperheen jäsen, toimittaja ja kirjailija
* Esmeralda, romanityttö Victor Hugon romaanissa *[[Pariisin Notre-Dame]]*
* Esmeralda, Aleksandr Dargomyžskin ooppera
* Esmeralda, Cesare Pugnin säveltämä baletti
* Esmeralda, meksikolainen telenovela-sarja
* Esmeralda Bank, merenalainen tulivuori Tyynellämerellä lähellä Mariaaneja
* Esmeraldan piirikunta, piirikunta Nevadassa, Yhdysvalloissa
* Esmeralda-nimisiä sotalaivoja:
** Esmeralda, Espanjan laivaston vuonna 1791 vesille laskettu fregatti
** Esmeralda, Chilen laivaston vuonna 1883 vesille laskettu panssarikansiristeilijä
** Esmeralda, Chilen laivaston vuonna 1896 vesille laskettu panssarikansiristeilijä.