open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rolla (Missouri)

**Rolla** on kaupunki Phelpsin piirikunnassa Missourin osavaltiossa Yhdysvaltojen Keskilännessä. Yhdysvaltain väestönlaskentavirasto arvioi, että vuonna 2019 siellä asui 20&nbsp;431 asukasta. Vuosina 2010–2019 kaupungin väkiluku kasvoi 4,6 prosenttia. Rolla on piirikuntansa hallinnollinen keskus.

Kaupunki on myös Missourin yliopiston keskuspaikkoja, vaikka yliopistolla onkin kampukset myös Kansas Cityssä ja Saint Louisissa ja direktoraatti Columbiassa. Aiemmin Rollan yliopiston nimi oli Missouri School of Mines and Metallurgy, Missourin kaivos- ja metallurgiakoulu.

Kaupungin asukkaissa on selkeä miesenemmistö: naisten osuus asukkaista oli 44,0 prosenttia. Väestötilastointi osoitti valkoisten osuudeksi 85,9 prosenttia, aasialaisperäisten 7,2 prosenttia ja afroamerikkalaisten 4,5 prosenttia. Alle 18-vuotiaita oli 19,0 prosenttia ja yli 64-vuotiaita 11,4 prosenttia. Yhdysvaltain köyhyysrajan alittavia oli 31,1 prosenttia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Rollan verkkosivut
Rolla

**Rolla** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Rolla, paikkakunta Kansasissa, Yhdysvalloissa
* Rolla, paikkakunta Missourissa, Yhdysvalloissa
* Rolla, paikkakunta Pohjois-Dakotassa, Yhdysvalloissa
* Rolla, saari Ibestadin kunnassa Norjassa
* Rolla, sukunimenä
** Alexandre Rolla, ranskalainen kirjailija, taidehistorioitsija ja kuraattori
** Antonio Rolla (1798–1837), italialainen säveltäjä ja viulisti.
Myrrysmies

**Myrrysmies** merkitsee useita asioita. Se voi olla:

* Intomies eli eräänlainen velho,
* Juhani Suomen presidentti Urho Kekkosesta kirjoittaman elämäkerran ensimmäinen osa tai
*Aknestik-yhtyeen CD-singlelevyllä julkaistu laulu.
Budweiser

**Budweiser** (usein lyhyesti kutsuttu nimellä **Bud**) on yhdysvaltalaisen Anheuser-Busch -panimon olutmerkki. Budweiser on vaalea, kevyt ja hiilihappoinen lager-olut, jota valmistetaan massatuotantona. Maultaan se on hieman makea ja heikosti hedelmäinen. Makua kevennetään käyttämällä riisiä ohramaltaan lisätärkkelyslähteenä. Vaikka Budweiser ei ole maultaan kovin humalainen olut, sen valmistuksessa käytetään kuitenkin kahdeksaa tai yhdeksää eri humalalajiketta. Kansainvälisistä oluista Budweiseria pidetään yhtenä maultaan kevyimmistä. Budweiserin kevyempi versio on nimeltään **Bud Light**.

Nimi ”Budweiser” on tšekkiläisen kaupungin České Budějovicen saksankielisestä nimestä Budweis johdettu adjektiivi; kaupungin asukkaiden enemmistö oli pitkään saksankielistä. Nimi siis viittaa budweisilaiseen/budějovicelaiseen olueen, joka oli jo keskiajalla hyvin tunnettua. Kansainvälisillä markkinoilla Anheuser-Buschilla on ollut joissakin maissa ongelmia tšekkiläisen budějovicelaisen Budweiser Budvar -oluen kanssa. Maissa, joissa tšekkiolut on saanut oikeuden nimeen Budweiserista, käytetään nimeä ”Bud” tai ”Anheuser-Busch B” (Saksa). Suomessa saadaan KHO:n päätöksen mukaan myydä molempia, mutta vain amerikkalaisesta versiosta käytetään nimeä Budweiser, kun taas tšekkiläinen on Budějovický Budvar.

## Historia
Adolphus Busch esitteli Budweiserin Yhdysvalloissa vuonna 1876. Hänen tarkoituksensa oli myydä sitä valtakunnallisesti rautateiden avulla. Varmistaakseen oluen säilyvyyden kuljetusten aikana Busch kehitti jäähdytetyn junavaunun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Intomies

**Intomies** eli **myrrysmies** on erään tyyppinen suomalainen velho ja tietäjä, joka on innoissaan ja raivon vallassa loitsiessaan. *Myrrys* tarkoittaa jotakuinkin myräkkää ja meteliä. Ollessaan innoissaan intomies on *haltioissaan*, eli uskoo, että haltiat vaikuttavat hänen tilaansa.

Intomies on usein silmittömän raivon vallassa. Hän ei välttämättä tunne kipua, vaan saattaa nostaa kuuman kiven kiukaalta tai käsitellä teräaseita terästä pitäen. Hän voi huutaa eläinten lailla, polkea jalkaa ja riehua. Katse voi olla raivokas ja mielipuolinen. Erään intomiehen kerrotaan ottaneen kirveen ja alkaneen lyödä sillä ilmaa uskoen lyövänsä pahaa henkeä. Saman intomiehen katsetta on kuvattu täysin poissa olevaksi.

Intomiehen tila on ilmeisesti jonkinlainen transsi, jonka hän saavuttaa itsesuggestion avulla. Intomiehiä on verrattu berserkkeihin, muinaisskandinaavisiin raivotilassa taistelleisiin sotureihin. Berserkkien arvellaan saavuttaneen raivotilansa jokseenkin intomiesten tapaan.

Kun eräältä intomieheltä kysyttiin, miten hän voi paljain käsin nostaa kuuman kiven kiukaalta, hän vastasi: ”Tuli ei polta tuttuansa”.

## Nimitys kirjallisuudessa
Presidentti Kekkosen elämäkerran kirjoittaja, tutkija Juhani Suomi, nimesi elämäkertasarjan ensimmäisen teoksen nimellä **Myrrysmies**. Hän sanoo selitysosassa tarkoittavansa kirjan nimellä sitä *"intomiesmäistä"* peräksiantamatonta otetta, jolla nuori kainuulaismies kohosi nopeasti politiikassa uransa alkuvaiheessa. 

## Katso myös
* Lapinnoita
* Šamanismi
* Tietäjä
* Velho

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Bud

**Bud** voi tarkoittaa seuraavia:

* Bud, taajama Hustadvikan kunnassa Norjassa
* Budweiser, yhdysvaltalainen olutmerkki
Attis

**Attis** (, myös , *Attēs*) oli kreikkalaisessa mytologiassa fryygialaisten kuvataiteessa haltia, joka muistutti Adonista. Legendojen mukaan Kybele kastroi hänet, kun ei saanut tätä kaunista hahmoa rakkaakseen, tai Attis kastroi itse itsensä.

Esifryygialaisena kulttina Kybelen ja Attiksen kultista tiedetään vähän, vaikka oletettavasti se oli Fryygian alueen alkuperäiskansan kultti. Myytin mukaan jumalten ja ihmisten äiti, vuorten ja leijonien jumalatar Kybele, rakastui kuolevaiseen Attikseen. Attiksen tarinan loppu on kuitenkin synkkä: Kybele joko kastroi hänet, tai hän kastroi itse itsensä. Roomassa Attiksen kultti sai suuremman suosion kuin Kreikassa. Roomalaiset tosin vierastivat Anatoliasta tuomansa kultin menoja, joihin kuului villiä tanssia ja musiikkia, sekä itsensä vahingoittamista mm. ruoskimalla. Aluksi Kybelen papin tuli myös Roomassa olla itämaalainen, eikä roomalaisilla ollut lupaa tähän virkaan. Pappeja kutsuttiin galleiksi, ja tanssiessaan hurmoksessa he jäljittelivät Attista ja suorittivat kastraation, elleivät jo olleet eunukkeja.
Oja

**Oja** on maahan kaivettu ura. Yleensä sen tarkoitus on johtaa vettä. Pyrkimyksenä on joko tietyn maa-alueen kuivattaminen tai kasteleminen. Soitten ojitus metsän tai pellon kuivaamiseksi kostean eli humidin ilmaston alueilla, missä sadanta ylittää haihdunnan ja vettä on ylimäärin, on tyypillinen kuivatusojitus. Peltojen kastelua varten kaivetut ojat kuivan eli aridin ilmaston alueilla, missä haihdunta ylittää sadannan tai vedestä on muuten pulaa, ovat kasteluojitusta. Korkeuskäyriä seuraavien imeytysojien tarkoituksena on hidastaa vedenvirtausta, jotta vesi imeytyy haluttuun kohtaan.

Ojat voidaan jakaa *avo-ojiin* ja *salaojiin*. Tiet alitetaan tierummuilla. Rakennettujen alueiden hulevedet johdetaan "salaojilla" , joita kutsutaan sadevesiviemäreiksi. Sekajärjestelmässä jätevedet ja hulevedet johdetaan samoissa viemäreissä.

## Avo-ojat
Avo-ojat ovat maahan kaivettuja, avoimia peittämättömiä ojia. Ojan pohja on kallistettu pituussuunnassa, jolloin vesi virtaa haluttuun suuntaan ojassa. Avo-ojia joudutaan aika ajoin perkaamaan, sillä puusto ja muu kasvillisuus pyrkii kasvamaan veden äärellä voimallisesti ja haittaa ojan vedenkuljetusta. 
Erityisiä avo-ojia ovat muiden muassa maantienojat eli raviojat, metsäojat ja sarkaojat sekä valtaojat.

### Sarkaoja

Keskellä peltoa olevat avo-ojat eli sarkaojat jakavat pellon sarkoihin, eli ojien väliin jääviin osiin pellosta. Avo-ojat eivät jatku aivan pellon päähän, koska päähän on jätettävä ojaton alue työkoneiden kääntämiseksi ja siirtämiseksi saralta toiselle. Päisteeseen avo-ojan jatkoksi on tehty kivisalaoja tai asennettu rumpuputki, josta sarkaoja purkaa pellon viereiseen valtaojaan.

Sarkaojitusta tehtiin erityisesti esikoneellistuneen maatalouden aikaan peltoja luonnontilasta raivattaessa. Koneellistumisen myötä sarkoja on alettu yhdistää salaojittamalla avo-ojat, jolloin saadaan lisää yhtenäistä peltopinta-alaa.

## Salaojat

Salaoja on maan alle kaivettu reikäinen putki. Ympäröivästä maasta vesi tihkuu pienistä rei'istä putkeen ja virtaa putkea pitkin, joko sadevesiviemäriin tai avo-ojaan. Salaojitusta käytetään lähinnä rakennettujen alueiden ja peltojen kuivaamiseen.

Rakennusten ympäri kulkee noin metrin syvyydessä salaoja. Tämä auttaa estämään vesien tulon kellaritiloihin.

Pelloilla salaojitus lisää merkittävässä määrin pellon hyötypinta-alaa, sillä avo-oja veisi ojan leveyden verran lisäksi jonkin verran maa-alaa, sillä ihan ojauoman vieressä ei voida käyttää maatalouskoneita.

## Oja paikannimen perusosana

Paikannimen jälkiosana sana *oja* voi suomen länsimurteissa esiintyä sekä luonnonojan (yleiskielessä puron) että kaivetun ojan nimenä, kun itämurteissa ja yleiskielessä pientä luonnonvesiuomaa tarkoittaa sana *puro*. Näin esimerkiksi Kuninkoja Turussa on pieni joki tai puro, eikä oja sanan yleiskielisessä merkityksessä. Eteläpohjalaisten murteiden  alueella samanlainen "pientä jokea tai sen haaraa" tarkoittava murresana on *[[luoma]]*.

## Katso myös
*Salaojituskone
*Luonnonmukainen peruskuivatus
*Peruskuivatus

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Juusela, Taneli: Pelto-ojituksen nimistön kehittyminen vv. 1742–1962, Helsingin yliopisto, 1965
Elminster

**Elminster Aumar** on Ed Greenwoodin luoma fiktiivinen hahmo. Elminster on voimakas velho ja Forgotten Realms -roolipelimaailman tunnetuimpia hahmoja. Elminster esiintyy useissa Greenwoodin kirjoittamissa kirjoissa sekä Baldur's Gate tietokonepelissä.

## Elminster -saaga

* 
* Elminster Myth Drannorissa (2005, *Elminster In Myth Drannor* 1997)
* Elminsterin Houkutus (2007, *The Temptation of Elminster* 1998)
* Elminster Helvetissä (2008, *Elminster In Hell* 2001)
* Elminsterin tytär (2010; *Elminster's Daughter* 2004)
Ais

**Ais** tai **ays** oli pieni intiaaniheimo, joka asutti Etelä-Floridan itärannikkoa. Heidän alkuperästään ja kielestään tiedetään hyvin vähän. Vuonna 1650 heitä oli noin 1&nbsp;000 henkeä. Heimo kuoli sukupuuttoon 1720-luvulla. Heimo ei viljellyt maata, vaan söi enimmäkseen kalaa.

Havaintoja heimon ulkonäöstä, ruokavaliosta ja elintavoista 1600-luvun lopussa on saatu muun muassa Jonathan Dickinsonin kirjasta *Journal*. Haaksirikon kärsinyt Dickinson vietti useita viikkoja heimon keskuudessa vuonna 1696. Heimolla oli tuohon aikaan yhteyksiä eurooppalaisiin, ja jotkut heistä osasivat hieman espanjaa. Haaksirikkoutuneista laivoista he olivat saaneet paljon eurooppalaisia esineitä.
Irti Elämästä

**Irti Elämästä** on vuonna 1997 perustettu, mutta sittemmin aktiivisen toiminnan lopettanut suomalainen yhdistys, joka ilmoitti tehtäväkseen ”tylsyyden, epäviileyden ja nörttiyden edistämisen”. Yhdistykseen kuului parhaimmillaan yli 200 jäsentä ympäri Suomea. Jäsenet tapasivat toisiaan miiteissä, kaksi kertaa vuodessa järjestetyissä kokouksissa sekä yhdistyksen IRC-kanavalla #irtie.

Vuoden 1999 syyskokouksen jälkeen yhdistyksen hallitus päätti erottaa kaikki jäsenet hallitusta lukuun ottamatta. Samalla yhdistyksen nimeksi vaihdettiin **Kansandemokraattinen Irti Elämästä** -yhdistys. Seuraavana vuonna nimi kuitenkin vaihdettiin takaisin Irti Elämästä -yhdistykseksi. Yhdistys on yhä olemassa, mutta sillä ei tiettävästi ole ollut toimintaa useampaan vuoteen. Monet Irti Elämästä -yhdistyksen entisistä jäsenistä olivat perustamassa getnolife-yhdistystä loppuvuodesta 1999.

## Toiminta
Yhdistystä kohtaan heräsi hieman laajempaa kiinnostusta, kun sen perustaja Ismo Kiesiläinen kirjoitti Helsingin Sanomien yleisönosastolle elokuussa 1997 käyttäen yhdistyksen nimeä. Irti Elämästä -yhdistys oli mukana monenlaisissa tempauksissa. Ensimmäinen ”nörtti-isku” järjestettiin 2. toukokuuta 1998. Yhdistyksen jäsenet veivät nörttiasuun puetun mallinuken Kaivopuistoon ja Helsingin Sanomat julkaisi aiheesta pienen jutun. Toinen ”nörtti-isku” järjestettiin 16. tammikuuta 1999 Helsingin päärautatieasemalla. Tässä iskussa irkattiin aseman matkatavaroiden säilytyskoppien sisältä ja se keräsi laajalti julkisuutta eri medioissa päätyen esimerkiksi Ruben Stillerin talkshow’hun. Pian yhdistyksen edustajia kutsuttiin lehtiin, televisioon ja radioon puhumaan erilaisista tietokoneisiin ja nörttiyteen liittyvistä asioista. Yhdistys oli mukana myös TV-kanava Nelosen Nettinite-tapahtumassa 7.–8. toukokuuta 1998 sekä Assembly-tapahtumassa vuosina 1998 ja 1999.

Vuonna 2009 Ylioppilaslehti haastatteli Ismo Kiesiläistä, joka pohti haastattelussa yhdistyksen saamaa mediahuomiota seuraavasti: *”Mediahuomiota on tosiaan vaikea ymmärtää tästä päivästä käsin. Nörtit olivat mystisiä, shamaanimaisia hahmoja, jotka hallitsivat hieman pelottavia tietokoneita ja rikastuivat niiden avulla. Se, että joku keskustelisi tietokoneen avulla, oli kummallista. Olen ajatellut näyttää niitä uutispätkiä nuorille, mutten tiedä miten selittäisin, miksi se oli uutinen. Nykyisin on aika erikoinen nuori, jos ei käytä nettiä keskusteluun kavereiden kanssa. Ja siitä on vain kymmenen vuotta aikaa”*

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Elävä arkisto, 26.8.2013, Nörttejä kaapissa
*  Nörtti-isku'99 - lyhyt dokumentaatio (Youtube)
* Irti Elämästä yhdistyksen materiaaleja koottuna Mystinen portaali -sivustolla
Peter Hajba

**Peter Hajba** (s. 15. joulukuuta 1974), joka tunnetaan ehkä paremmin demoskene-nimestään **Skaven**, on suomalainen tietokonemuusikko ja -graafikko.  Hän on jäsenenä Future Crew -demoryhmässä, joka teki maineikkaita demoja 1990-luvulla. Peter oli töissä Remedy Entertainment -nimisessä suomalaisessa tietokonepelejä tekevässä yrityksessä animaattorina, äänitehostesuunnittelijana ja graafikkona. Hänen musiikkinsa on voittanut myös palkintoja, mukaan lukien voiton Assembly -demotapahtuman musiikkikilpailussa vuosina 1993, 1995 ja 2002. 2010-luvun alussa Hajba muutti Tukholmaan uuden työpaikan (Avalanche Studios) perässä.

## Tunnettuja teoksia
*Max Payne ja Max Payne 2 -pelien grafiikkaa ja ääniefektejä
*Unreal Tournament -pelin kappale *Razorback*
*Bejeweled-pelisarjan musiikit

## Aiheesta muualla
*Peter Hajban kotisivut
*
*Moby Games - Peter Hajba
*Skaven 252 - bandcamp
Drusus

**Drusus** oli roomalainen nimi, joka kuului muun muassa seuraaville henkilöille:

*Marcus Livius Drusus, kansantribuuni 91 eaa.
*Nero Claudius Drusus, keisari Augustuksen poikapuoli
*Drusus Caesar, Germanicuksen poika.
Aichin prefektuuri

**Aichin prefektuuri** () on yksi Japanin 47 prefektuurista. Prefektuuri sijaitsee Chūbun alueella Japanissa, ja sen pääkaupunki on Nagoya.

## Maantiede
Aichin prefektuuri sijaitsee Honshūn saaren keskiosassa Tyynenmeren rannalla. Sitä reunustavat Shizuokan prefektuuri idässä, Nagano koillisessa, Gifu pohjoisessa ja Mie lännessä. Prefektuurin pääkaupunki Nagoya on Japanin neljänneksi suurin kaupunki, ja lännessä virtaava Kiso on Japanin toiseksi suurin joki. Aichin korkeimman kohdan Chausuyaman huippu on 1&nbsp;415 metriä merenpinnan yläpuolella. Rannikkoviivaa muokkaavat Chitan ja Atsumin niemimaat, joiden väliin jää Mikawanlahti.

## Aluejako
Aichin prefektuuri jakautuu 38 kaupunkiin ja 16 muuhun kuntaan, joista 14 on maaseutukaupunkeja ja kaksi on kyläkuntia. Kunnat kuuluvat seitsemään piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. Nagoyan kaupunki jakautuu suuralueisiin. 

;Kaupungit

*Aisai
*Ama
*Anjō
*Chiryū
*Chita
*Gamagōri
*Handa
*Hekinan
*Ichinomiya
*Inazawa
*Inuyama
*Iwakura
*Kariya
*Kasugai
*Kita-Nagoya
*Kiyosu
*Komaki
*Kōnan
*Miyoshi
*Nagakute
*Nagoya (pääkaupunki)
*Nishio
*Nisshin
*Ōbu
*Okazaki
*Owari-Asahi
*Seto
*Shinshiro
*Tahara
*Takahama
*Tōkai
*Tokoname
*Toyoake
*Toyohashi
*Toyokawa
*Toyota
*Tsushima
*Yatomi

;Kunnat piirikunnittain

## Historia

Aichin nykyinen alue muodostuu vanhoista Owarin, Mikawan ja Hon maista. Taika-kauden jälkeen Mikawa ja Ho yhdistyivät. Vuonna 1871 Mikawasta ja Chitan niemimaasta muodostettiin Nukatan prefektuuri, kun taas loput Owarista muodostivat Nagoyan prefektuurin. Nagoya nimettiin uudelleen Aichin prefektuuriksi huhtikuussa 1872, ja saman vuoden aikana myös Nukatan prefektuuri liitettiin sen osaksi.

## Talous
Aichin prefektuuri on ollut 28 vuoden ajan Japanin johtavassa asemassa valmistamiensa tavaraerien arvon mukaan. Tuotantoaloihin kuuluvat muun muassa autojen ja lentokoneiden valmistus. Prefektuurissa päätoimistoaan pitäviä yrityksiä ovat muun muassa Toyota, Makita ja Aisin Seiki.

## Kulttuuri ja nähtävyydet
Meiji-mura on Meiji-, Taishō- ja Shōwa-kausien arkkitehtuuria esittelevä ulkoilmamuseo Inuyaman kaupungissa. Samassa kaupungissa sijaitsee myös Japanin ainoa yksityisessä omistuksessa oleva keskiaikainen linnoitus Inuyaman linna. Muita prefektuurin linnoituksia ovat pääkaupungissa sijaitseva Nagoyan linna ja Toyohashista löytyvä Yoshida. Toyokawan kaupungissa sijaitsee muinaisen Mikawan provinssin pääpyhäkkö (*ichinomiya*) Toga-jinja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Aichin prefektuurin internetsivut
European Launcher Development Organisation

**European Launcher Development Organisation** **(ELDO)** oli eurooppalainen valtioiden välinen organisaatio, joka perustettiin 1960-luvun alkupuolella kehittämään Länsi-Euroopalle oma kantoraketti, Europa. Sen toiminta itsenäisenä päättyi vuonna 1975, kun se yhdistettiin ESRO:n kanssa Euroopan avaruusjärjestöksi.

## Toiminta
Huhtikuussa 1960 Iso-Britannia peruutti Blue Streak-ydinohjuksen tuotannon. Ohjus oli ilmeisesti kehitetty täysin valmiiksi, mutta Eisenhowerin hallinto painosti Englantia luopumaan omasta ydinohjuksesta ja kehottaen Englantia tilaamaan Polaris-ohjuksia Yhdysvalloista sen sijaan. Englanti teki näin. Se pyrki kuitenkin saamaan Euroopan maita ylläpitämään ko. ohjuksensa tuotannon kantoraketin 1. vaiheena.

Englannin aloitteen hyväksyivät Belgia, Ranska, Saksa, Italia, Alankomaat  ja Australia, joka oli ulkojäsen. Ohjuksen koelentoalue rakennettiin Australiaan. 

ELDO aloitti Europa-kantoraketin kehitystyön jo vuonna 1962, mutta juridisesti organisaatio alkoi toimia vasta vuonna 1964. 

Ranska toimitti oman luotainrakettinsa 1. vaiheen Europan 2. vaiheeksi.  Saksa pyrki kehittämään raketin kolmannen vaiheen. Italialle jäi nokkakartiot ja testisatelliittien valmistus.

10 laukaisua tehtiin Woomerasta, Australiasta. Niiden tunnus oli F (Flight, lento).
* 1964 - 1965 - laukaisut F1 - F3, vain Blue Streak
* 1966 - 1967 - laukaisut F4 - F6/1 & F6/2
* 1967 - 1970 - laukaisut F7 - F9

Lentoa F10 ei ollut. Vuonna 1966 tehtiin päätös siirtää laukaisukeskus Kourouhun, Etelä-Amerikkaan. Lento F11 tehtiin Guyanan avaruuskeskuksesta vuonna 1971.

Vuonna 1974 ELDO ja *European Space Research Organisation* (ESRO) fuusioituivat ja muodostivat Euroopan avaruusjärjestön.
Karl von Schoultz

**Karl Anton Konstantin von Schoultz (Kalle Anttooni)** (7. joulukuuta 1922 Helsinki – 23. heinäkuuta 2013) oli suomalainen humanististen tieteiden kandidaatti, lehtori, kirjailija ja suomentaja. Hänen romaanejaan julkaistiin sarjassa Punainen sulka. Hän myös suomensi kirjoja Nuorten toivekirjastoon. 

Hänen tunnetuimmissa kirjoissaan *[[Seikkailu Suezilla]]* ja *[[Seikkailu Siinailla]]* suomalaiset YK-miehet paljastavat salajuonet ja pelastavat ripeällä toiminnallaan rauhan Lähi-itään. Kirjojen hyvä paikallistuntemus johtuu siitä, että von Schoultz oli mukana Suomen ensimmäisessä rauhanturvaoperaatiossa Suezin alueella 1956&ndash;1957.

Kirjoittaessaan teosta *Huoleton heimo* von Schoultz tutustui Kalle Hagertiin. Sen jälkeen hän toimi Hagertin PR-miehenä ja huolehti Hagertin ja Tuula Saarron häiden julkistamisesta.

## Teokset
* *Huoleton heimo*, Lahden kirjapaino- ja sanomalehti-osakeyhtiö, Lahti 1955 
* *Vaihteeksi Varsovassa*, Lahden kirjapaino- ja sanomalehti-osakeyhtiö, Lahti 1956 
* *Anita, mustalaistyttö*, Nuorten toivekirjasto 128. WSOY 1959, 6. painos 1976
* *Seikkailu Suezilla*, Punainen sulka 11. WSOY 1958, 3. painos 1963
* *Seikkailu Siinailla*, Punainen sulka 17. WSOY 1960, 3. painos 1969

Nimimerkillä *Kalle Anttooni*:
* *Emäkallio kimmeltää*, Lahden kirjapaino- ja sanomalehti-osakeyhtiö, Lahti 1955
* *Kumpulankylän pakanakalmisto*, Lahden kirjapaino- ja sanomalehti-osakeyhtiö, Lahti 1956

## Suomennokset
* N. von Michalewsky : *Santa Lucian salaisuus*, Nuorten toivekirjasto 175. WSOY 1967 (alkuteos *Das Geheimnis der Santa Lucia*)
* Leif Hamre : *Pakkolasku länsijäätikölle*, Nuorten toivekirjasto 186. WSOY 1969, 3. painos 1973 (alkuteos *Brutt kontakt*)

## Lähteet
Europa

**Europa** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* Europa, Ranskalle kuuluva saari Intian valtameressä
* Europa tai Europe, kreikkalaisen mytologian kaunis foinikialaisprinsessa
* Europa, yksi Jupiterin kuista
* 52 Europa, asteroidi
* Europa, ELDOn kantorakettiprojekti
* M/S Silja Europa, Tallinkin matkustaja-autolautta
* Costa Europa, Costa Cruisesin alus
* RN Europa (1895), Italian kuninkaallisen laivaston vesilentokoneiden emälaiva
* SS Europa, vuonna 1928 rakennettu saksalainen matkustajalaiva
* Europa (1734), Espanjan laivaston Fuerte-luokan linjalaiva
* Europa (1789), Espanjan laivaston San Indefolso -luokan linjalaiva
* Europa, tunnettu ns harrasterakenteinen lentokone, Suomessa 1 kpl (OH-XRT) 2010
* Europa, Rooman provinssi
* Europa Point, Gibraltarin eteläisin kohta
* Europa, Sevillan metron asema
* Air Europa, espanjalainen lentoyhtiö
* *[[Europa (elokuva)|Europa]]*, elokuva vuodelta 1991
* Pete Europa, oik. *Petri Hakkarainen* (s. 1960), suomalainen underground-kulttuurin suunnannäyttäjä
* Europa-rakennus, Euroopan unionin neuvoston ja Eurooppa-neuvoston päätoimipaikkana toimiva rakennus Brysselissä.
* Europa Clipper, Nasan avaruusluotain
* *Europa*-sarja, euroseteleiden toinen sarja

## Katso myös
* Eurooppa (täsmennyssivu), maanosa ym.
* Europe, ruotsalainen yhtye.
Tourettes

**Tourettes** voi tarkoittaa:

*Touretten oireyhtymä, neurologinen oireyhtymä.
*tourette's, Nirvanan laulu.
*Tourettes, australialainen heavy metal -yhtye.
Leppisaaren puisto

**Leppisaaren puisto** on puisto Helsingin Tammisalossa. Se sijaitsee Vanhanväylänkujan ja Vanhanväylän välissä. Puistossa on paljon pähkinäpensaita, pari suurta mäntyä ja useita kallioita, joilta voi nähdä kauas Roihuvuoreen. Puiston läpi kulkee polku, joka on osittain päällystetty puuhakkeella. Alueella on myös pieni kosteikkoaukio, joka on pääosin heinittynyt. Aukiolla kasvoi ennen pieni kuusi, mutta se kuoli, sillä kallio on siinä hyvin lähellä maanpintaa. 

## Puiston tapahtumat

Seudun lapset käyvät talvella puistossa laskemassa pulkkamäkeä. Vuoden 2004 lopussa kaupungin palkkaamat työmiehet poistivat metsästä kuolleita ja huonokuntoisia puita. Kesän 2006 kuivuus vahingoitti kasveja, etenkin pihlajantaimia.

## Puiston pähkinäpensaiden historia

Nykyisen Vanhanväylänkujan alueella sijaitsi 1700-luvun lopussa ja 1800-luvun alussa Tammerlundin talo. Talolla oli puutarhoja, joista osa ylsi nykyisen Leppisaaren puiston alueelle. Puutarhoissa kasvoi pähkinäpensaita, ja sieltä on peräisin puiston runsas pähkinäpensaskasvusto. Kasvitieteilijä V. Erkamo mainitsee pähkinäpensaslehdon vuonna 1949 ilmestyneessä kirjasessaan *Ehdotus Helsingin seudun luonnonsuojelukohteiksi*. Myös Vanhaväylä 6:ssa oli "pähkinämetsä", mutta sen pääosa hävisi, kun tontti rakennettiin 1950-luvun alussa.

## Lähteet
*
Lyykia

**Lyykia** (; ) oli antiikin aikainen alue Vähän-Aasian lounaisrannikolla nykyisen Turkin alueella. Alue joutui Persian valtakunnan vallan alle Kyyros Suuren aikana kun persialainen kenraali Harpagos valtasi alueen. Myöhemmin siitä tuli osa Rooman valtakuntaa. 

Herodotoksen mukaan Lyykia sai nimensä Ateenan kuninkaan Pandion II:n pojan Lykoksen mukaan. Alueella asuneet lyykialaiset puhuivat indoeurooppalaiseen kieliin kuuluvaa lyykian kieltä. Lyykian pohjois- ja länsipuolella sijaitsi Kaaria ja itäpuolella taas oli Pamfylia ja Pisidia. 

Rooman valtakunnan osana Lyykia kuului ensin Lycian provinssiin ja sitten Lycia et Pamphylian provinssiin. Myöhäisellä roomalaiskaudella se oli osana Pamphylian provinssia ja sitten jälleen oma Lycian provinssinsa.

## Lähteet

  

## Aiheesta muualla
Pamfylia

**Pamfylia** (, ) oli antiikin aikana alue Vähän-Aasian etelärannikolla. Se sijaitsi Lyykian ja Kilikian välissä, nykyisen Turkin alueella. Pohjoisessa Pamfylia rajoittui Pisidiaan. Pamfylia joutui aluksi Lyydian vallan alle. Myöhemmin sen valloitti Persia. Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen se joutui seleukideille. Myöhemmin Pamfyliasta tuli osa Rooman valtakuntaa, ja se kuului aluksi Lycia et Pamphylian provinssiin ja myöhemmin Pamphylian provinssiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Miinaharava

**Miinaharava** voi viitata seuraaviin asioihin:
* miinaharava, maamiinojen paljastamiseen käytettävä laite.
* miinaharava, tietokonepeli
Variksenmarja

**Variksenmarja** eli **mustavariksenmarja** (*Empetrum nigrum*), jota kutsutaan myös *kaarnikaksi*, on matala ainavihanta varpukasvi, joka kuuluu kanervakasvien (Ericaceae) heimoon. Sitä käytetään ravinnoksi etenkin Pohjois-Suomessa. Variksenmarjasta on olemassa kaksi eri alalajia, joista pohjanvariksenmarja (*Empetrum nigrum* subsp. *hermaphroditum*) on yleisempi Suomen pohjoisosissa ja etelänvariksenmarja eli variksenmarja (*Empetrum nigrum* subsp. *nigrum*) puolestaan etelämpänä.

## Ulkonäkö ja koko
Variksenmarjalla on tiheä versosto, ja neulasmaiset reunoilta kiertyneet pienet lehdet sietävät kuivuutta ja selviävät talvesta vähäisenkin lumipeitteen turvin paleltumatta. Lehtihankoihin muodostuvat vaaleanpunaiset pienet kukat, joista kehittyvät kiiltävän mustat mehevät luumarjat. Marjojen keskusta on painunut sisäänpäin. Tuulipölytteisyys varmistaa lähes säännöllisen runsaan sadon joka vuosi.

Pohjanvariksenmarja on tavallisimmin yksikotinen (heteet ja emit ovat samassa kasvissa), ja sen tunnistaakin siitä, että marjojen tyvellä on kuihtuneiden heteiden jäänteitä. Se marjoo runsaammin kuin eteläisempi kaksikotinen lajitoverinsa, jolla vain emiyksilöt tuottavat marjoja. 

## Levinneisyys
Laji on yleinen koko pohjoisella pallonpuoliskolla, niin Euraasiassa kuin Pohjois-Amerikassa. Hyvin yleinen myös koko Suomessa.

## Kasvuympäristö
Variksenmarja kasvaa sekä kankailla että rämeillä koko Suomessa. Lapissa se kasvaa myös tuoreissa ja lehtomaisissa metsissä sekä tuntureilla.

## Käyttö ravintona

Variksenmarjan maku on mieto, eikä siitä saada paljoa mehua, mutta yhdessä mustikan, juolukan tai mustaherukan kanssa se sopii hyvin mehuihin, marjaviineihin, marmeladeihin ja muihin marjaruokiin. Variksenmarja sisältää runsaasti vitamiineja ja kuituja, ja sen kokonaisflavonoidimäärä on suurempi kuin millään muulla kotimaisella marjallamme. Pohjoisen kansoille variksenmarja on ollut kautta aikojen tärkeä C-vitamiinin (11 mg/100 g) lähde ja mauste.

Nimestä huolimatta varis ei syö variksenmarjoja, mutta kanalinnuille marjat kyllä kelpaavat.

## Muu käyttö
Variksenmarjan varvuista on perinteisesti tehty luutia, joita kutsutaan nimillä kraakuvartine luuta tai juuriluuta. Variksenmarjan varvut ovat koivuvarpuja ohuempia ja joustavampia, joten niistä tehdyllä luudalla on lakaistu mielellään etenkin sisätiloja. Varvuista voi tehdä myös pienempiä harjoja, kuten patahuiskuja.

Marjoista saadaan violettia väriä lankojen värjäykseen.

## Kansanomaisia nimiä
Variksenmarjalla on paljon kansanomaisia nimiä. Etenkin Länsi-Lapissa se tunnetaan kaarnikkana. Lounais-Suomessa sen nimiä ovat kraakku, kraakunmarja ja kraakunvarsi. Sekä Itä- että Länsi-Suomesta tunnetaan nimitys harakanmarja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Variksenmarja (''Empetrum nigrum'')
* Kasviatlas: Variksenmarjan eli mustavariksenmarjan levinneisyys Suomessa.
* LuontoPortti: Variksenmarja (''Empetrum nigrum'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: Empetrum nigrum subsp. nigrum - (musta)variksenmarja subsp. etelänvariksenmarja
* Suomen Lajitietokeskus: Variksenmarja (mustavariksenmarja) (''Empetrum nigrum'')
Luettelo Suomen rautaruukeista

Tämä on **luettelo Suomen [[Ruukki (varhainen teollisuusalue)|rautaruukeista]]**.

## Ruukkiluettelo

Seuraavat huomautukset koskevat alla olevaa luetteloa:
* jos ruukista on käytetty useampia nimiä, niin vaihtoehtoiset nimet ovat suluissa
* sijaintikuntatiedossa ei ole huomioitu kuntaliitoksia
* harkkohytti oli kertatäyttöinen ja pelkistetty rauta saatiin ulos vasta uunin sammuttamisen jälkeen
* masuuni oli jatkuvatäyttöinen ja saattoi olla toiminnassa vuosikausia yhteen menoon
* manufaktuuripaja valmisti yksinomaan metallituotteita valmiista kankiraudasta
* ruukin perustamivuosi on se vuosi, jona sille annettiin toimilupa eli privilegio
* ruukin lopettamisvuosi on yleensä sulatusuunin sammuttamisvuosi. Joillakin entisillä ruukeilla (Billnäs, Dalsbruk, Fiskars, Haapakoski, Inha, Jokioinen, Koskensaari, Tykö eli Teijo ja Åminnefors) muu teollinen toiminta on jatkunut nykypäiviin saakka.

## Katso myös
* Luettelo Ruotsin ruukkialueista
* Luettelo Ruotsin rautaruukeista

## Lähteet
* Kauko Puustinen: Suomen kaivosteollisuus Yhteenveto Suomen kaivoksista ja ruukeista , jossa Ruukit  
* Yhteenveto suomen kaivoksista 1530-2001 ja niiden tuotannosta

## Kirjallisuutta
* Salokorpi, Asko: Suomen rautaruukit. Keuruu 1999. .
Vertailuoperaattori

**Vertailuoperaattori** on binäärinen symboli, jota käytetään muun muassa matematiikassa ja ohjelmointikielissä. Se liittyy järjestysrelaatioon ja vertaa kahden luvun tai matemaattisen lausekkeen arvoa keskenään. Vertailuoperaattorilla on totuusarvo *tosi* (merkitään 1 tai T) tai *epätosi* (merkitään 0 tai F).

Esimerkiksi matematiikassa tunnetaan seuraavat vertailuoperaattorit reaaliluvuille:

* a ≤ b:  a on pienempi tai yhtä suuri kuin b
* a  b:  a on suurempi kuin b
* a ≥ b:  a on suurempi tai yhtä suuri kuin b
* a ≠ b:  a ja b eivät ole yhtä suuria.

Reaaliluvuille on voimassa *järjestysaksioomat*, joiden mukaan mille tahansa luvuille *a* ja *b* on voimassa joko *a < b*, *a = b* tai *a > b*, mutta aina vain yksi näistä relaatioista on tosi.

Ohjelmointikielet toteuttavat tyypillisesti kaikki nämä operaattorit, mutta niiden merkintätavat vaihtelevat. Niinpä useissa ohjelmointikielissä symbolin ≠ asemesta käytetään merkintää `<>`. Eräissä vanhemmissa ohjelmointikielissä käytetään symbolien  ja ≥ asemesta englannin kieleen perustuvia lyhenteitä *lt* (*less than*, pienempi kuin), *le* (*less or equal than*, pienempi tai yhtä suuri kuin), *gt* (*greater than*, suurempi kuin) ja *ge* (*greater or equal than*, suurempi tai yhtä suuri kuin).

## Vertailuoperaattorit eri ohjelmontikielissä
Ivar Ballangrud

**Ivar Ballangrud** (7. maaliskuuta 1904 – 1. kesäkuuta 1969) oli norjalainen pikaluistelija.

Vuosina 1924–1934 Ballangrud oli yksi maailman parhaista pikaluistelijoista yhdessä Clas Thunbergin kanssa. Hän oli kotoisin Lunnerista, Hadelandista, kuten olivat myös Michael Staksrud ja Hans Engnestangen. Uransa aikana Ballangrud voitti neljä yleisluistelun maailmanmestaruutta, viisi Norjan mestaruutta ja neljä olympiakultaa. 

Kansainvälisen debyyttinsä Ballangrud teki 19-vuotiaana vuonna 1924. Hän ei kuitenkaan kilpaillut olympialaisissa, mutta peittosi olympiavoittaja Julius Skutnabbin samana vuonna MM-kilpailussa hänen kotiradallaan Helsingissä.

Ensimmäisen olympiakultansa hän voitti 1928 Sankt Moritzissa 5&nbsp;000 metrillä, ja kahdeksan vuotta myöhemmin 1936 olympialaisissa Garmisch-Partenkirchenissä hän voitti peräti kolme kultaa: 500, 5&nbsp;000 ja 10&nbsp;000 metrillä. Lisäksi hän voitti pronssia 1&nbsp;500 metrillä 1928 sekä hopeaa 10&nbsp;000 metrillä 1932 Lake Placidissa ja 1&nbsp;500 metrillä 1936. On todennäköistä, että Ballangrud olisi 1932 kisoissa pärjännyt paremmin, mikäli olisi kilpailtu normaaliin pikaluistelutapaan eikä yhteislähdöllä.

Vuonna 1930 Ballangrud syrjäytti Oscar Mathisenin aateliskalenterin ykköspaikalta. Kaikkiaan hän oli listan ykkösenä 3&nbsp;677 päivän ajan, aikaväleillä 11. tammikuuta 1930 – 1. tammikuuta 1937 ja uudelleen 29. tammikuuta 1939 – 4. helmikuuta 1942. 

## Maailmanennätykset
*5 000 m: 8.24,2 Davosissa 19. tammikuuta 1929
*5 000 m: 8.21,6 Davosissa11. tammikuuta 1930
*3 000 m: 4.49,6 Davosissa 29. tammikuuta 1935
*5 000 m: 8.17,2 Oslossa 18. tammikuuta 1936
*10 000 m: 17.14,4 Davosissa 6. helmikuuta 1938

Sen lisäksi, että Ballangrud luisteli urallaan viisi virallista maailmanennätystä, luisteli hän vuonna 1932 ennen olympialaisia käydyssä yhteislähdön harjoituskilpailussa ajan 16.46,4, joka oli 31 sekuntia silloisen maailmanennätyksen alle. Kovemman ajan luisteli vasta Hjalmar Andersen 20 vuotta myöhemmin.

## Lähteet
* Ballangrud Skateresults-tietokannassa 

## Aiheesta muualla
*Ballangrudin profiili KOK:n sivuilla
Mick Taylor

**Michael Kevin Taylor** (17. tammikuuta 1949 Welwyn Garden City, Hertfordshire) on brittiläinen muusikko. Taylorin yhtyeitä ovat olleet muun muassa John Mayall & the Bluesbreakers (1966–69) ja The Rolling Stones, jossa hän soitti toista kitaraa Brian Jonesin jälkeen vuodesta 1969 vuoteen 1974.  Hän joutui ensimmäiseen tulikokeeseen Rolling Stonesin kanssa kaksi päivää Brian Jonesin kuoleman jälkeen, soittaessaan Lontoon Hyde Parkissa 250&nbsp;000 ihmiselle ilmaiskonsertissa. Keith Richardsin sanojen mukaan Taylor oli virtuoosimainen kitaristi, mutta aina yhtä haluton pelleilemään, toisin kuin seuraajansa Ron Wood. Hän liittyi yhtyeeseen terveysintoilijana ja lähti heroiinikoukussa. Hänen viimeiseksi levytyksekseen Rolling Stonesin kanssa jäi albumi ''It´s Only Rock´n Roll''. 

The Rolling Stonesin jälkeen Taylor on tehnyt sooloalbumeja ja soittanut muun muassa Bob Dylanin levyillä.

Taylor käyttää usein Gibson Les Paul -kitaroita. Hän on käyttänyt myös Gibson SG, Gibson ES-335, Gibson Firebird, Fender Stratocaster ja Fender Telecaster -kitaroita.

Taylor palasi The Rolling Stonesin keikoille vuonna 2012 yhtyeen viettäessä 50-vuotisjuhlaa maailmankiertueen merkeissä. Taylor jatkoi keikkavierailuja Stonesien riveissä myös seuraavana vuonna.

## Diskografia
### Sooloalbumit
* 
* 
* (Carla Olson & Mick Taylor)
* (Mick Taylor & Snowy White) 
* 
* (uudelleenjulkaistu vuonna 2000) 

### The Rolling Stones
*
* (Live)
*
*
*
**[[It’s Only Rock ’n’ Roll]]* (1974)
**[[Brussels Affair]]* (2011), Vuonna 1973 äänitetty livealbumi.

## Lähteet
Musta Ritari ja muita Don Rosan parhaita

**Musta Ritari ja muita Don Rosan parhaita** () on Jukka Heiskasen, Riku Perälän ja Elina Topparin toimittama kuudes Suomessa julkaistu kovakantinen Don Rosa -kokoelmakirja. Sen julkaisi Sanoma Magazines Finland 25. lokakuuta 2005.

Kirja on 176-sivuinen ja sisältää seitsemän sarjakuvan lisäksi Don Rosan kommentit kustakin tarinasta, sekä *Hyvää vuosipäivää!* -esipuheen. Kokoelman erityisenä teemana ovat juhlavuositarinat, sillä se sisältää Roope Ankan ja Hannu Hanhen ensiesiintymisten 50-vuotisjuhlatarinat sekä Tupun, Hupun ja Lupun ensiesiintymisen 60-vuotisjuhlatarinan. Rosa piirsi kokoelmalle kannen erityisesti tätä julkaisua varten.

Kokoelmaa on moitittu siitä, ettei se sisällä yhtään Suomessa aikaisemmin julkaisematonta tarinaa. Kirjasta ei myöskään julkaistu nahkakantista erikoispainosta, kuten neljästä ensimmäisestä kokoelmasta.

## Tarinat

## Aiheesta muualla
* Inducksin listaus kokoelmasta
Peugeot 1007

**Peugeot 1007** on Peugeot’n vuosina 2005–2009 valmistama pieni henkilöautomalli. Se oli valmistajansa ensimmäinen auto, jonka mallinimeen sisältyi kaksi nollaa.

Vuoden 2005 Euro NCAP -kolaritestistä Peugeot 1007 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Mallin erityispiirteisiin kuuluvat sähkökäyttöiset liukuovet ja sisustuksen 18 vaihdettavaa osaa, joiden avulla sisustusilmettä on mahdollista muuttaa. Sisustussarjoja on 12 erilaista. Takana on kaksi erillistä istuinta, joita on mahdollista siirtää 23 senttimetrin verran pituussuunnassa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Peugeot 106

**Peugeot 106** on Peugeot’n vuosina 1991–2003 valmistama pieni henkilöautomalli. Se jakaa suuren osan tekniikastaan sisarmallinsa Citroën Saxon kanssa. Mallin seuraajaksi tuli Peugeot 107.  
Peugeot’n pikkuautojen eli 100-sarjan ensimmäinen malli oli vuonna 1972 esitelty 104. Sen korvaajaksi esiteltiin vuonna 1983 Peugeot 205, mutta malli pysyi tuotannossa vuoteen 1988 saakka. Pienempi 106 esiteltiin 205:n alapuolelle vuonna 1991.

Luokitusta varten Peugeot toi markkinoille urheilullisen 106 Rallye -mallin, jossa oli 1,3-litrainen (100&nbsp;hv) moottori. Auton tunnusmerkkinä oli valkoisiksi maalatut Michelinin 14-tuumaiset peltivanteet. Varustelu oli Rallyessa niukka.
Vuonna 1996 malli sai uudet puskurit, ajovalot ja etusäleikön. Muotoilu oli aiempaa pyöreämpää. Turvallisuutta parannettiin oviin asennetuilla sivutörmäyssuojilla ja kuljettajan turvatyyny tuli vakiovarusteeksi.

106 Rallye uudistui muuta mallistoa myöhemmin vuonna 1998, ja tällä kertaa siinä oli moottorina kahdeksanventtiilinen 1,6-litrainen (103&nbsp;hv). Rallye sijoittui mallistossa kalliimman 16-venttiilisen GTI:n alapuolelle, mutta etuna siihen verrattuna oli alhaisempi paino. 
 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Peugeot 107

**Peugeot 107** on Peugeot’n vuosina 2005–2014 valmistama A-segmentin automalli, joka korvasi Peugeot 106:n. Se on kehitetty PSA-konsernin ja Toyotan välisessä yhteistyössä. Autoa valmistettiin yhdessä sisarmalliensa Citroën C1:n ja Toyota Aygon kanssa Tšekin Kolínissa PSA-konsernin ja Toyotan puoliksi omistamalla tehtaalla. Mallin seuraajaksi tuli Peugeot 108.

Vuonna 2005 testattu Citroën C1 sai Euro NCAP -kolaritestistä tulokseksi neljä tähteä viidestä.

Peugeot 107 esiteltiin vuonna 2005 kolmi- ja viisiovisina hatchbackeina. Mallin kolmesylinterinen 1,0-litrainen (68&nbsp;hv) bensiinimoottori on peräisin Toyotalta ja 1,4-litrainen (54&nbsp;hv) dieselmoottori PSA-konsernilta.

Vuonna 2009 malli sai uuden etupuskurin, joka uudistettiin taas vuonna 2012 ja varustettiin LED-päiväajovaloilla. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jukka Ollila (kosketinsoittaja)

**Jukka Ollila** on suomalainen muusikko. Hän toimi Agents-yhtyeen kosketinsoittajana vuosina 1979–1981 ja oli yhtyeen alkuperäisjäsen. Nykyisin hän tekee teatterimusiikkia, soittaa sinfoniaorkesterissa ja eri yhtyeissä.
Iines (lehti)

**Iines** oli Sanoma Magazines Finlandin julkaisema sarjakuvalehti, jonka tarinoissa seikkailtiin Disneyn eläinmaailmassa. Lehden päähenkilöinä seikkailivat yleensä Disneyn eläinmaailman naishenkilöt – kuten Iines Ankka, Mummo Ankka, Milla Magia, Heluna Ammu, Minni Hiiri, sekä Leenu, Liinu ja Tiinu – ja se syntyikin vastapainoksi muille Disney-julkaisuille, joissa naishahmoja esiintyy vähän. Kuitenkin *Iineksessä* esiintyy myös muista lehdistä tuttuja mieshahmoja.

Lehti ilmestyi syyskuusta 2003 lähtien joka toinen kuukausi vuoteen 2009 asti, jolloin lehti lopetettiin. Lehti oli 52-sivuinen ja sisälsi yleensä yhden tai kaksi pitkää tarinaa, ja useita lyhyempiä. Lehden mukana tuli usein myös oheistuotteita, kuten tarroja.

Useimmat lehden tarinoista on julkaistu *Iinestä* vastaavassa hollantilaisessa *Katrien*-lehdessä, jota varten monet tarinoista on luotu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Inducksin listaus lehdestä.
Freinet-koulu

**Freinet-koulu** on peruskoulua korvaava koulu, jossa noudatetaan ranskalaisen pedagogin Célestin Freinet'n kehittämää freinetpedagogiikkaa. Muita vaihtoehtopedagogista ajattelua käytäntöön soveltavia kouluja ovat esimerkiksi Steiner-koulut ja Montessori-koulut. Suomessa on Freinet-koulu Raumalla ja Helsingissä.

## Kirjallisuutta
* 

## Katso myös
*Freinetpedagogiikka

## Aiheesta muualla
* Rauman freinetkoulu
* Strömbergin koulu  (Helsinki)
Königstedtin kartano

**Königstedtin kartano** (ruots. *Königstedt*) on valtioneuvoston edustuskartano. Königstedtin kartano sijaitsee Vantaan Seutulassa, Vantaanjoen muodostaman mutkan sisäpuolella.

## Historia
Kartanon ensimmäiseksi omistajaksi mainitaan vuonna 1511 silloisen Helsingin pitäjän nimismies Olav Nilsson. Ruotsin Kristiina-kuningattaren holhoojahallitus lahjoitti Königstedtin kartanon vuonna 1633 Matts Tönnesson Creutzhammerille.
Vuosina 1660–1669 kartano kuului kenraaliluutnantti Fredrik Löwelle. Nykyisen nimensä kartano sai kapteeni Johan Köhnnin mukaan, kun hänet aateloitiin nimellä **Köhnningstedt**. 

Nykyisen kartanon päärakennuksen valmistuttua vuonna 1816 siinä asui todellinen valtioneuvos Jacob Wilhelm Hisinger vuoteen 1831. Valtoneuvos Hisingerin jälkeen kartanoa isännöi hänen vävynsä, kapteeni Ullner. Tila siirtyi vuonna 1879 eversti, valtiopäivämies Lars Emil von Haartmanille ollen Hartman-suvun hallussa vuoteen 1901. 

1900-luvulla kartanon ovat omistaneet mm. eversti Mikael Gripenberg vuodesta 1916 ja vapaaherra Gustaf Wrede vuodesta 1950. Suomen valtio osti Köningstedtin vuonna 1961 vapaaherratar Asta Wredeltä. Kartano muutettiin valtion edustustilaksi.

## Kartanon arkkitehtuuri

Kartanon nykyisen päärakennuksen rakennutti vuonna 1816 todellinen valtioneuvos Jacob Wilhelm Hisinger. Rakennuksen arkkitehti oli perimätiedon mukaan Carl Ludvig Engel, mutta todennäköisesti Königstedtin suunnitteli Engelin apulainen Pehr Granstedt. Nykyisen uusklassisen asunsa kartano sai vasta 1930-luvulla, arkkitehti Jarl Eklundin suunnittelemissa uudistustöissä, jolloin siihen lisättiin pylväiden kannattelema päätykolmio. 

Kartanon sisätilojen empiretyyli kärsi 1950–60-lukujen modernisointitöissä, mutta viimeisessä 1990-luvun peruskorjauksessa se pyrittiin palauttamaan takaisin alkuperäiseen asuunsa museoalan ammattilaisten johdolla. 

Päärakennusta ympäröi puisto, jossa sijaitsee ruohokattoinen rantasauna.

## Königstedt nykyaikana
Königstedtin kartano toimi heinäkuussa 1994 uudelleenitsenäistyneen Viron ja Venäjän federaation kaksipäiväisten neuvottelujen paikkana, joista Neuvostoliiton aikaisen sotilastukikohdan Paldiskin purkamiskysymys oli pääaiheena.

Königstedtin kartanossa pidettiin Vapaa Aceh -liikkeen ja Indonesian hallituksen väliset Acehin rauhanneuvottelut, joita isännöi presidentti Martti Ahtisaari.

Königstedtin kartano oli yksi Matti Kassilan elokuvan *[[Vodkaa, komisario Palmu]]* kuvauspaikoista.

## Lähteet
* Königstedtin kartano – valtioneuvosto.fi
* *Königstedtin kartano* – Valtioneuvoston kanslian painattama esite

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* 
*  ''Edustustilaohje: Königstedtin kartano"  – Valtioneuvoston esite 2009
Gustaf Nyström

**Carl Gustaf Nyström** (21. tammikuuta 1856 Helsinki – 30. joulukuuta 1917 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti sekä Teknillisen korkeakoulun rehtori ja arkkitehtuurin professori.

## Ura
Nyström valmistui arkkitehdiksi Suomen polyteknillisestä koulusta vuonna 1876. Hän oli yksi ensimmäisistä oppilaitoksen kouluttamista arkkitehdeista. Talven 1878–1879 hän opiskeli tehtaanjohtokunnan stipendiaattina arkkitehtuuria Wienissä. Nyström harjoitteli opettajansa Frans Sjöströmin arkkitehtitoimistossa ja tämän kuoleman 1885 jälkeen Nyströmistä tuli opettaja kouluun, joka oli 1879 vaihtanut nimensä Polyteknilliseksi opistoksi. Hän opetti aluksi rakennuskonstruktiota ja vuodesta 1885 hän oli rakennustaiteen vanhempi opettaja. Nyströmistä tuli professori 1896, ja hänen virkansa oli Suomen ensimmäinen arkkitehtuurin professuuri. Polyteknillisestä opistosta tuli 1908 Teknillinen korkeakoulu Nyströmin toimiessa oppilaitoksen rehtorina. Tyyliltään hän edusti uusrenessanssia. Turun taidemuseo on tosin selvästi kansallisromanttinen.

## Nyströmin suunnittelemia rakennuksia

* koristeelliset puutalot Helsingissä uran alkuvaiheessa
* Annankadun kansakoulu, Helsinki 1881
* Atlaksen talo, Helsinki 1889–1890
* Helsingin Vanha kauppahalli 1889
* Helsingin Kasvitieteellisen puutarhan Palmusali 1889
* Helsingin yliopiston anatomisen laitoksen lisärakennus 1890
* Valtionarkisto 1890
* Säätytalo 1891
* Helsingin talvipuutarha 1893
* Designmuseo (alkujaan Läroverket för gossar och flickor) 1894
* Dahlströmin palatsi 1895
* Turun kauppahalli 1896
* Helsingin yliopiston anatomisen laitoksen toinen lisärakennus 1897
* Porin pakka- ja vaakahuoneen laajennus (nykyinen Porin taidemuseo) 1897
* Suomen Yhdyspankin pääkonttori, 1898, Aleksanterinkatu 36 B, Helsinki
* Turun taidemuseo 1900
* Tampereen ylioppilastalo (alkujaan Suomen Yhdyspankin talo) 1901, Kauppakatu 10
* Helsingin Kasvimuseo 1903
* Kallon majakka, Mäntyluoto 1903
* Kajaanin rautatieasema 1904
* Helsingin yliopiston fysiikan laitos 1910
* Naisten kirurginen klinikka, Pietari 1912
* Katajanokan tulli- ja pakkahuone, Helsinki 1901
* Hangon voimakasiini
* Helsingin yliopiston kirjaston Rotunda
* Helsingin yliopiston fysiikan laitos

Lisäksi muun muassa Suomen Pankin konttorit Viipurissa, Kotkassa (nykyinen Kotkan Oikeustalo 1909), Porissa ja Turussa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla

* Rakennustaiteen museon esittely Nyströmistä 
* Kuvia Nyströmin Helsinkiin tekemistä rakennuksista. 
*
Chad Kroeger

****
**Chad Kroeger** (s. 15. marraskuuta 1974) on kanadalaisen Nickelback-yhtyeen laulaja ja rytmikitaristi. Hän perusti Nickelbackin Hannan kaupungissa Albertassa vuonna 1995. Hänen velipuolensa Mike Kroeger toimii yhtyeen basistina.

Vuonna 2002 Kroeger perusti levy-yhtiön nimeltä 604 Records. Kroeger on esiintynyt Santanan kappaleessa ”Why Don’t You and I”, joka julkaistiin Santanan albumilla *[[Shaman (albumi)|Shaman]]* vuonna 2002. Hän esiintyi myös Santanan kappaleessa ”Into the Night” (2007). Kroeger suosii eniten PRS Guitars -kitaroita.

Kroeger oli naimisissa laulaja Avril Lavignen kanssa. He tapasivat tehdessään yhdessä kappaletta, ja kaveruus johti ajallaan seurusteluun. Puolen vuoden seurustelun jälkeen he kihlautuivat elokuussa 2012 ja menivät naimisiin kesällä 2013. Syyskuun 2015 alussa pariskunta ilmoitti eroavansa.

## Diskografia
### Nickelback
**[[Hesher]]* (1996, Demo-EP)
**[[Curb]]* (1996)
**[[The State (albumi)|The State]]* (2000)
**[[Silver Side Up]]* (2001)
**[[The Sided Coin]]* (2002)
**[[Live at Home]]* (2002, DVD)
**[[Curb]]* (2002, uudelleenjulkaisu)
**[[The Long Road]]* (2003)
**[[The Videos]]* (2003, DVD)
**[[All the Right Reasons]]* (2005)
**[[Photo Album]]* (2005)
**[[Dark Horse (Nickelbackin albumi)|Dark Horse]]* (2008)
**[[Here and Now]]* (2011)
**[[No Fixed Address]]* (2014)
**[[Feed the Machine]]* (2017)
**[[Get Rollin']]* (2022)

### Santana
**[[Shaman (albumi)|Shaman]]* (2002)
**[[Ultimate Santana]]* (2007, kokoelma)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
John Polidori

**John Polidori** (7. syyskuuta 1795 – 24. elokuuta 1821) oli englanninitalialainen lääkäri ja kirjailija, jonka jälkimaine perustuu kauhukirjallisuudelle uraa luoneeseen pieneen tarinaan ”Vampyyri” (1819).

## Lapsuus ja nuoruus

Polidori syntyi italialaiseen perheeseen, jossa harrastettiin kirjallisuutta, myös kauhua – hänen isänsä Gaetano Polidori käänsi Horace Walpolen kauhuromaanin *[[Otranton linna]]* (1764) italian kielelle. John Polidori opiskeli Edinburghin yliopistossa ja valmistui lääkäriksi vain 19-vuotiaana.

## ”Vampyyrin” synty

Runoilija George Gordon Byron palkkasi Polidorin henkilökohtaiseksi lääkärikseen Euroopan-matkalleen 1816. Kun Byronin seurue, johon kuuluivat myös runoilija Percy Bysshe Shelley ja tämän rakastajatar Mary Godwin Wollstonecraft, asettui asumaan Genevenjärven rannalla sijaitsevaan kartanoon, järjestettiin kauhutarinoiden kirjoituskilpailu. Polidori osallistui siihen lyhyellä vampyyritarinalla, jonka hän oli laatinut Byronin perusidean pohjalta.

### Tarina

”Vampyyri” on ainoastaan parikymmensivuinen pieni kertomus. Sen päähenkilöt ovat viaton herrasmies Aubrey ja lordi Ruthven, joka on Lontoon seurapiirien kunnioitettu keskipiste. Aubrey lankeaa tyylikkään lordin lumoihin, millä on kohtalokkaat seurauksensa, kun tämä osoittautuu vampyyriksi. Lordin yhtäläisyyksiä Byronin persoonallisuuteen pidetään ilmeisinä.

### Vastaanotto

”Vampyyri” julkaistiin Englannissa *New Monthley Magazinessa* vuonna 1819. Novelli yhdistettiin oikean kirjoittajansa sijaan Byroniin ilmeisesti myynnin edistämiseksi, ja oikaisuyrityksistä huolimatta väärä tieto kirjoittajasta jäi aikalaistietoisuuteen. ”Vampyyrista” tuli hyvin suosittu muun muassa Saksassa ja Ranskassa. Esimerkiksi kirjoittajasta väärän tiedon saanut Goethe arvioi novellin Byronin parhaaksi teokseksi. Novellista sovitettiin näytelmäversioita ja sille kirjoitettiin jatko-osia.

Novellin merkitys myöhemmälle vampyyrikirjallisuudelle on suunnaton, niin esimerkiksi Bram Stokerin *[[Dracula (romaani)|Dracula]]lle* kuin Anne Ricen *[[Vampyyrikronikat|Vampyyrikronikoillekin]]*. Suomeksi ”Vampyyri” julkaistiin vuonna 2005 Faroksen kustantamana.

Federico Andahazi esittää romaanissaan *[[Hurskaat sisaret]]* (1998) fiktiivisen ja fantasioidun kuvan Polidorista ja ”Vampyyri”-novellin syntyhistoriasta.

## Viimeiset vuodet

Polidori ei menestynyt lääkärinä eikä kirjailijana. Hän teki itsemurhan myrkyttämällä itsensä muutamaa viikkoa ennen 26-vuotispäiväänsä.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Frayling, Christopher: Esipuhe teoksessa John Polidori: *Vampyyri*. Suom. Sami Jansson. Faros, 2005.

## Aiheesta muualla