open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bell XFL-1 Airabonita

**Bell XFL -1** oli Yhdysvaltain laivastolle valmistettu hävittäjän prototyyppi ja kokeilukone. Vuonna 1938 laivasto teki aloitteen uudesta tukialushävittäjästä. Bell-yhtiö sai tilauksen prototyypistä 8. marraskuuta 1938 ja se lensi ensilentonsa 13. toukokuuta 1940. Bell nimesi tyypin Airabonitaksi.

Kone pohjautui yhtiön P-39-koneeseen. Tukialuskäyttöä varten tehtiin huomattavia muutoksia. Alkuperäinen nokkapyörällinen laskuteline muutettiin kannuspyörälliseksi, mikä oli tuohon aikaan tavanomainen. Päälaskuteline siirrettiin siiven etuosaan. Tästä seurasi, että jäähdyttimet siirrettiin siipien tyven tunneleista koteloihin siiven takareunaan. Tukialukselle laskeutumisen helpottamiseksi siiven etuopuolelle rungon alle rakennettiin ikkuna. Pysäyttämistä varten rungon alle asennettiin ylösvedettävä jarrukoukku.

Viralliset koelennot alkoivat heinäkuussa 1940. Pituusvakavuus havaittiin heikoksi. Tuulitunnelikokeiden jälkeen sivuperäsintä suurennettiin.

Lentäjät huomauttivat erityisesti ohjaamon hätäpoistumisluukusta pitäen kokonaan irrotettavaa kuomua parempana. Voimansiirtoakselin pelättiin värisevän ja heikentävän runkoa ja lyhentävän käyttöikää. Luvattu palvelulakikorkeus oli vaikea saavuttaa ja onnistui harvoin. Laivasto myös suosi tähtimoottoria nestejäähdytteisen moottorin sijasta. Havaitut puutteet sekä Vought-yhtiön onnistunut prototyyppi, josta kehittyi F4U Corsair, johtivat päätökseen lopettaa projekti.

## Tekniset tiedot
**Voimalaite ja mittoja**

* Moottori : Nestejäähdytteinen Allison XV-1710-6 V-12, 1 150 hevosvoimaa
* Siipien kärkiväli 10,67 metriä
* Pituus 8,84&nbsp;m
* Korkeus 3,48&nbsp;m
* Tyhjäpaino 2 343&nbsp;kg, lentopaino 3 012,9&nbsp;kg, maksimipaino 3 267&nbsp;kg

**Suorituskyky ja aseistus**

* Toimintasäde 1 547&nbsp;km, suurin lentomatka 2 366&nbsp;km
* Suurin nopeus 542&nbsp;km/h 3 355 m:n korkeudessa, merenpinnan tasolla 492&nbsp;km/h matkalentonopeus 276&nbsp;km/h, laskeutumisnopeus 115&nbsp;km/h
* Nousunopeus 802&nbsp;m/min
* Suunniteltu lakikorkeus 9 000&nbsp;m
* Aseistus (suunniteltu) 2 x 7,62 mm konekivääriä rungossa, 1 x 12,7 mm:n konekivääri potkurinnavan läpi ampuvana.

## Lähteet

:

### Viitteet
Magellanin pilvet

**Magellanin pilvet**, Pieni Magellanin pilvi (SMC) ja Suuri Magellanin pilvi (LMC), ovat kaksi epäsäännöllistä kääpiögalaksia, jotka ovat nähtävissä eteläisen pallonpuoliskon taivaalla ja kuuluvat näin ollen myös Paikalliseen ryhmään.

Pilvet on nimetty Fernão de Magalhãesin () mukaan.

## Lähteet
Grigori Retškalov

**Grigori ”Griša” Andrejevitš Retškalov** (; 9. helmikuuta 1920 Hudjakovo – 22. joulukuuta 1990 Žukovski)  oli neuvostoliittolainen lentäjä. Hän oli liittoutuneiden kolmanneksi eniten ilmavoittoja saanut hävittäjälentäjä (hävittäjä-ässä) 56 vahvistetulla pudotuksellaan. Lisäksi 6 pudotusta oli jaettuja, jonkin toisen lentäjän kesken.

P-39 Airacobran lisäksi Grigori Retškalov lensi ja saavutti taisteluvoittoja  Polikarpov I-153- sekä I-16- ja Jakovlev Jak-1-koneilla.
Hän oli tunnettu tavastaan jahdata pudotuksia ja välinpitämättömyydestä lentokuriin ja hän sai tästä lentokieltoja.

Kapteeni Retškalov haavoittui ainakin kerran hyvin vaikeasti, ja joutui kokemaan kolme leikkausoperaatiota sekä pitkän hoitojakson sairaalahoidossa. Heikohko yleiskunto ja näkökyvyn ongelmat johtivat niin ikään useisiin lentokieltoihin.

Saavutuksistaan Retškalov sai kuitenkin Neuvostoliiton sankarin arvon. Hän lensi amerikkalais-valmisteisella Bell P-39 Airacobra-hävittäjällä. Grigori Retškalovin palvelusyksikkö oli 16. GIAP. Hän toimi sen 1. lentueen johtajana. Tämä 7. maaliskuuta vuonna 1942 muodostettu hävittäjäyksikkö tuli tunnetuksi siitä, että sillä oli eniten Neuvostoliiton sankareita palveluksessaan.

## Lähteet
*Mellinger, George & Stanaway, John: Bell P-39 Airacobra -ässät, Koala-kustannus, 2001 (s. 62-63) 

## Aiheesta muualla
* Kuvia 16 GIAP
Cars – kun autot ottivat vallan

**Cars – kun autot ottivat vallan** (*The Cars That Ate Paris*) on Peter Weirin ohjaama australialainen kauhuelokuva vuodelta 1974. Elokuva tapahtuu maalaiskaupungissa nimeltä Paris ja liittyy autoihin. Se julkaistiin Yhdysvalloissa vuonna 1976 (New Line Cinema) nimellä *The Cars That Eat People*.

## Näyttelijöitä

## Aiheesta muualla
* 
*
Varusteleka

**Varusteleka** on vuonna 2003 perustettu armeijatavaran erikoisliike. Yrityksen tilat sijaitsevat Helsingin Konalassa, jossa varasto- ja myymälätilaa on yhteensä 3&nbsp;000 neliömetriä. Varusteleka on alansa suurimpia yrityksiä niin Suomessa kuin Euroopassakin; vuoden 2013 alussa se työllisti 53 henkilöä. Asiakaskunnan ja yrityksen kasvettua tarjontakin on kasvanut, ja alkuvuosien – lähestulkoon yksinomaan – halvan sotilasylijäämän lisäksi valikoimaan kuuluu nykyään lukuisia armeija- ja ulkoilualan tuotteita. Vuodenvaihteesta 2012–2013 alkaen Varusteleka on tuonut omalla brändillään markkinoille itse suunnittelemiaan ja valmistuttamiaan tuotteita, mukaan lukien keikkalaukkuja.

Varustelekan perusti sen omistaja Valtteri Lindholm ollessaan 21-vuotias. Yrityksen toimitusjohtajana toimi Henri Nyström vuoden 2015 syksyyn asti ja vuonna 2016 uudeksi toimitusjohtajaksi valittiin Jari Laine. Varustelekan liikevaihto oli 9,6 miljoonaa euroa vuonna 2016.

## Markkinointi
Varusteleka on tunnettu rempseästä viestinnästä ja markkinoinnista. Yritystä on arvosteltu esimerkiksi ”vaimonhakkaajapaitoina” () myymiensä hihattomien aluspaitojen takia. Vaimonhakkaajapaita ei Mainonnan eettisen neuvoston mukaan kehottanut väkivaltaan, eikä ollut hyvän tavan vastainen. Sen sijaan neuvosto antoi huomautuksen Jugoslavian armeijan baretista, jota myytiin nimellä *kansanmurhabaretti*. Kesällä 2018 yritys sai jo kolmannen huomautuksen neuvostolta. Yksityishenkilö oli kannellut serbialaisen kenttäpullo-pakki-yhdistelmän kuvauksesta, jossa oli sana "genocide" eli 'kansanmurha'. Pakkisysteemistä vitsailtiin, että se oli niin hankala, että siitä juotuaan kykeni hirmutekoihin ilman eri käskyä.

Vuoden 2013 tammikuussa Varusteleka nousi otsikoihin puolustusvoimien puututtua venäläisvalmisteisen Anglija-maastopuvun maahantuontiin ja myyntiin. Syynä oli puvussa käytetty suomalaisen M05-maastokuvion kopioksi väitetty väritys, joka on Suomessa mallisuojattu.

Yritys toimi *[[Iron Sky]]* -elokuvan pääsponsorina ja hoiti lähes kaiken elokuvan puvustuksen.

Vuonna 2014 Varusteleka oli otsikoissa Arnold Schwarzeneggeriin liittyvän kampanjansa johdosta. *Make Arnold Come* -video oli huhtikuussa 2015 kerännyt yli 600 000 katselukertaa YouTubessa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Varustelekan kotisivut
* Varustelekan Alasin-tietopankki
Roger ja minä

**Roger ja minä** (*Roger & Me*) on Michael Mooren ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1989. Moore tuli Yhdysvalloissa tunnetuksi *Roger ja minä* -elokuvalla, joka kuvasi mitä Michiganin Flint-kaupungissa tapahtui, kun General Motors sulki tehtaansa ja avasi uuden Meksikossa, jossa palkat olivat pienemmät. Nimi Roger viittaa Roger B. Smithiin, entiseen General Motorsin toimitusjohtajaan ja johtokunnan puheenjohtajaan.

*Roger ja minä* valittiin vuonna 2013 Yhdys&shy;valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti&shy;sesti, historialli&shy;sesti tai kulttuuri&shy;sesti merkittäviä amerikkalais&shy;elokuvia. *[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto 
* 
* 
*
Tien päällä Michael Moore

**Tien päällä Michael Moore** (*The Big One*) on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1997. Pääosassa itse Michael Moore, jonka *Downsize This* -nimisen kirjan myynninedistämiskiertueesta elokuva kertoo.

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Prozac Nation

**Prozac Nation** on Miramax Films -filmiyhtiön elokuva vuodelta 2001. Elokuvan ohjaaja on Erik Skjoldbjærg ja sen pääosissa ovat Christina Ricci, Anne Heche, Jessica Lange, Michelle Williams ja Jason Biggs. Elokuva perustuu Elizabeth Wurtzelin omaelämäkertaan, joka kuvaa hänen opiskeluvuosinaan kokemiaan masennusta ja lääkeaddiktiota. Nimi viittaa lääkemerkkiin, onnellisuuspilleriksi kutsuttuun mielialalääkkeeseen Prozaciin, jota hänelle määrättiin.

Elokuvan maailmanensi-ilta oli 8. syyskuuta 2001 Toronton elokuvajuhlilla.

## Vastaanotto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Unta vai rakkautta

**Unta vai rakkautta** () on Sandra Bullockin tähdittämä yhdysvaltalainen romanttinen komedia vuodelta 1995, jonka on ohjannut Jon Turteltaub ja kirjoittanut Daniel G. Sullivan ja Frederic Lebow.

## Juoni

Lucy Moderaz (Sandra Bullock) on lipunmyyjänä Chicagon metrossa.Hän näkee usein saman komean miehen asemalla, mutta tämä ei kiinnitä Lucyn juuri mitään huomiota. Eräänä hiljaisena päivänä hän huomaa että tämä mies on raitella ryöstettynä ja hakattuna. Lucy hyppää raitelle koska juna lähestyy asemaa ja saa miehen pois junan tieltä. Myöhemmin kun mies on sairaalassa koomassa, hänen sukulaisensa luulevat paikalla ollutta Lucya hänen morsiammekseen, ja eikä tämä oikaise heidän väärinkäsitystään.

## Näyttelijät

Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Jonah Hill

**Jonah Hill** (s. **Jonah Hill Feldstein** 20. joulukuuta 1983 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvatuottaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän on näytellyt useissa komedioissa. Vakavammista rooleistaan elokuvissa *[[Moneyball]]* (2011) ja *[[The Wolf of Wall Street]]* (2013) hän sai parhaan miessivuosan Oscar-ehdokkuudet.

## Nuoruus
Hill syntyi Los Angelesissa vuonna 1983. Hillin isä Richard Feldstein työskentelee musiikkialalla, ja äiti Sharon o.s. Lyn on vaatesuunnittelija. Hillin pikkusisko Beanie Feldstein on näyttelijä, ja isoveli Jordan (k. 2017) oli Maroon 5 -yhtyeen manageri. Feldsteinit kuuluivat reformijuutalaiseen seurakuntaan.

Hill kävi Coloradon yliopistoa vuoden ajan ja jatkoi opintojaan The New Schoolissa New Yorkissa. Hän kirjoitti komedianäytelmiä ja esitti niitä baarissa.

## Ura
Näyttelijä Dustin Hoffmanin poika Justin auttoi Hilliä saamaan tämän ensimmäisen elokuvaroolin vuoden 2004 elokuvassa *[[I Heart Huckabees]]*. Sitä seurasi pieni rooli komediassa *[[40 v. ja neitsyt]]* (2005), joka myös aloitti Hillin ja ohjaaja Judd Apatowin yhteistyön.

Hillin läpimurtorooli oli seksinkipeänä lukiolaisena komediassa *[[Superbad]]* (2007). Sitä seurasi sarja muita komedioita. Vakava rooli tilastotieteilijänä baseball-elokuvassa *[[Moneyball]]* (2011) toi Hillille parhaan miessivuosan Oscar-ehdokkuuden.

Hill esitti epäpätevää poliisia parodiaelokuvassa *[[21 Jump Street (elokuva)|21 Jump Street]]* (2012) ja sen jatko-osassa vuonna 2014. Hill näytteli myös Quentin Tarantinon elokuvassa *[[Django Unchained]]* (2012) ja esitti itseään kauhukomediassa *[[This Is the End]]* (2013). Martin Scorsesen elokuvassa *[[The Wolf of Wall Street]]* (2013) Hill esitti huumeita käyttävää liikemiestä, mikä toi hänelle hänen toisen Oscar-ehdokkuutensa.

Hillin seuraavia rooleja olivat joukkomurhaajana elokuvassa *[[True Story]]* (2015), asekauppiaana elokuvassa *[[War Dogs (vuoden 2016 elokuva)|War Dogs]]* (2016) ja alkoholistin tukijana elokuvassa *[[Don’t Worry, He Won’t Get Far on Foot]]* (2018). Vuonna 2018 Hill esitti pääosaa televisiosarjassa *Maniac*.

Hillin ensimmäinen ohjaustyö *[[Mid90s]]* julkaistiin vuonna 2018. Hill teki elokuvaan myös käsikirjoituksen.

2020-luvulla Hill on näytellyt elokuvassa *[[Don’t Look Up]]* (2021).

Hill on esiintynyt ääninäyttelijänä animaatioelokuvissa *[[Näin koulutat lohikäärmeesi]]* (2010), *[[Megamind]]* (2010) ja *[[Lego Elokuva]]* (2014), sekä niiden jatko-osissa.

## Yksityiselämä
Hill tapasi Gianna Santosin vuonna 2018. He kihlautuivat syksyllä 2019 ja erosivat elokuussa 2020.

Hill sai vuonna 2023 lapsen naisystävänsä Olivia Millarin kanssa.

Hillin virallinen sukunimi oli Feldstein vuoteen 2023 saakka, kunnes hän luopui siitä ja otti välinimensä Hill viralliseksi sukunimekseen.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Kamppailu elämästä

**Kamppailu elämästä** () on yhdysvaltalainen televisioelokuva vuodelta 1997. Sen on ohjannut Jim Abrahams ja pääosia näyttelevät Fred Ward ja Meryl Streep. Elokuva pohjautuu tositarinaan vaihtoehtoisesta lääketieteestä hoitokeinona epilepsiaan.

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Danielle Carruthers

**Danielle Carruthers** (s. 22. joulukuuta 1979) on yhdysvaltalainen pila-aitajuoksija.

Carruthers saavutti NCAA:n mestaruuskilpailuissa neljä hopeaa: ulkoradoilla 100 metrin aitajuoksussa 2001 ja 2003, sisäradoilla 60 metrin aitajuoksussa 2002 ja 2003. Hän voitti Yhdysvaltojen-mestaruuden 100 metrin aitajuoksussa 2005 ja 2006. Moskovan sisäratojen MM-kilpailuissa 2006 hän sijoittui 60 metrin aitajuoksussa neljänneksi ennätyksellään 7,88. Yhdysvaltojen-hallimestaruuskilpailuissa hän sai 60 metrin aitajuoksussa hopeaa 2007.

Carruthers sijoittui toiseksi Yhdysvaltojen-mestaruuskilpailujen 100 metrin aitajuoksussa 2011. Saman vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän sai hopeaa ennätyksellään 12,47.

## Lähteet
Vedam

**Vedam** () on vuonna 2010 ilmestynyt, Radhakrishna Jagarlamudin käsikirjoittama ja ohjaama telugunkielinen elokuva. Pääosarooleissa nähdään Allu Arjun, Anushka Shetty ja Manchu Manoj. Elokuva voitti vuoden parhaan elokuvan Nandi Awards -palkinnon, vuoden parhaan telugunkielisen elokuvan Filmfare Awards South -palkinnon sekä muutamia muita palkintoja. Vuonna 2011 Radhakrishna Jagarlamudi teki elokuvasta tamilinkielisen uudelleenfilmatisoinnin nimeltä *[[Vaanam]]*, jossa osa *Vedamin* näyttelijöistä esitti roolinsa uudelleen.

## Rooleissa

## Palkinnot
*Vedam* voitti vuoden 2010 parhaan elokuvan Nandi Awards -palkinnon. Filmfare Awards South 2010 -palkintogaalassa se sai telugunkielisten elokuvien kategoriassa neljä palkintoa: paras elokuva, paras ohjaaja, paras miespääosa (Allu Arjun) ja paras naispääosa (Anushka Shetty). Anushka Shetty voitti myös CineMAA Awardsin parhaan naispääosan tuomaristopalkinnon.

## Musiikki
Elokuvan musiikin on säveltänyt M. M. Keeravani. Kappaleiden sanoitukset ovat tehneet Sirivennela Seetarama Sastry, Sahiti, E. S. Murthy ja M. M. Keeravani. Soundtrack julkaistiin 3. toukokuuta 2010. Kappaleet 9–12 esiintyvät vain albumin digitaalisessa julkaisussa, eivät fyysisellä levyllä.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Sergei Udaltsov

**Sergei Stanislavovitš Udaltsov** (s. 16. helmikuuta 1977) on venäläinen poliittinen aktivisti ja Vasemmistorintama-liikkeen johtaja. Hän on koulutukseltaan juristi. Udaltsov oli yksi Venäjän mielenosoitusten 2011–2012 kärkihahmoista ja *Punaisen Nuorison Etuvartio* -ryhmän puhemies.

Udaltsov on ollut useita kertoja pidätettynä pienistä rikkomuksista, kuten kadun ylittämisestä väärästä kohtaa. Hän pitää pidätysten todellista motiivia poliittisena, ja Amnesty International on julistanut hänet mielipidevangiksi pidätysten aikana.

Tammikuussa 2012 antamansa haastattelun mukaan Udaltsov ja hänen joukkonsa eivät haaveile Neuvostoliiton paluusta, mutta ”haluavat säilyttää sen, mikä neuvostojärjestelmässä oli hyvää”.

Vuoden 2012 presidentinvaaleissa Udaltsov toimi Gennadi Zjuganovin (KPRF) kampanjassa ja Zjuganov on kuvaillut häntä liittolaisekseen. Udaltsov on Venäjällä varsinkin vanhempien kommunistinaisten avoimesti ihailema henkilö.

Helmikuussa 2013 moskovalainen tuomioistuin määräsi Udaltsovin kotiarestiin. Hän on tutkinnassa mielenosoitusten organisoinnista ja epäiltynä väkivaltaisesta kumoushankkeesta. Udaltsov kiisti syytökset. Heinäkuussa 2014 hänet tuomittiin 4,5 vuodeksi vankeuteen Putinin vastaisten mellakoiden järjestämisestä vuonna 2012.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mollie King

**Mollie Elizabeth King** (s. 4. kesäkuuta 1987) on englantilainen laulaja-lauluntekijä. Hän on ollut brittiläis-irlantilaisesta tyttöbändin The Saturdays jäsen. Ennen The Saturdaysiä King oli toisessa tyttöbändissä nimeltä Fallen Angelz, joka osallistui Britannian ''X Factoriin'' ja saikin tuomareilta positiivisiä kommentteja, mutta putosi kilpailusta sen alkuvaiheilla. King soittaa myös kitaraa.

Mollie King syntyi Wandsworthissa Lontoossa. Hänen perheeseensä kuuluvat vanhemmat Susan ja Stephen King sekä kaksi siskoa. 11-vuotiaana King menestyi hiihdossa ja oli mukana menestyneessä nuorten hiihtojoukkueessa. King kuitenkin tyrmäsi ajatuksen urheilusta urana, koska unelmoi laulamisesta.
Rebekah Brooks

**Rebekah Brooks** (o.s. Wade; s. 27. toukokuuta 1968) on brittiläinen toimittaja ja News Corporationiin kuuluvan News Internationalin entinen toimitusjohtaja. Hän oli puhelinurkintaskandaaleissa ryvettyneen ja sittemmin lakkautetun *[[News of the World (lehti)|News of the World]]* -lehden päätoimittaja vuosina 2000–2003, salakuunteluiden tapahtuma-aikana.

Brooks haastettiin oikeuteen yhdessä miehensä ja neljän muun kanssa poliisitutkinnan haittaamisesta. Kesäkuussa 2014 hänet todettiin syyttömäksi.

Puhelinurkintaskandaalista kertovassa televisiosarjassa *[[The Hack – likaista peliä]]* (2025) Brooksia näyttelee Rosalie Craig.

## Lähteet
Aini Alhovuori

**Aino (Aini) Maria Tervo** (o.s. Alhovuori; 23. syyskuuta 1901 Tampere – 29. joulukuuta 1979 Tampere) oli suomalainen kirjailija. 

Alhovuori kävi tyttökoulun ja konttoriopiston. Hän toimi kanslistina Tampereen kaupunginkansliassa vuosina 1925–1943. Aamulehden avustajana Alhovuori toimi 1943–1964. Pirkkalaiskirjailijoiden yhdistyksen sihteerinä hän oli vuodet 1943–1946.

Alhovuoren vanhemmat olivat Aamulehden päätoimittaja ja suomentaja Aukusti Alhovuori (vuoteen 1906 Dahlberg) ja Ida Maria (o.s. Hildén). Ensimmäinen puoliso oli Carl Rafael Hedelius Helles vuodesta 1928 avioeroon 1936 asti. Toinen puoliso oli apteekkari Johannes Gabriel Tervo vuodesta 1935 tämän kuolemaan 1945 asti.

Alhovuori kuoli vuonna 1979. Hänet on haudattu Tampereella Kalevankankaan hautausmaalle.

## Teoksia
* *Älkää tuomitko*: romaani. WSOY 1938
* *Padottua vettä*: romaani. Gummerus 1947
* *Ruispelto*: radiokuunnelma; kirj. Aini Alhovuori ja Lasse Elo. 1950

## Lähteet
* 
* Pirkanmaalaista kaunokirjallisuutta : Aini Alhovuori

### Viitteet
Djennén piiri

**Djennén piiri** () on paikallishallintoalue Malin Moptin alueella. Sen pinta-ala on 4&nbsp;563 neliökilometriä. Asukkaita on 207&nbsp;300 henkeä.

Djennén piiri rajoittuu lännessä Ténenkoun, pohjoisessa Moptin ja idässä Bandiagaran piireihin sekä etelässä Ségoun alueeseen. Seutu kuuluu Sahelin ja Sudanin siirtymäalueeseen. Sen läpi virtaa Niger ja sen sivujoki Bani.

Piiriin kuuluu Djennén kaupunkikunta sekä 11 maalaiskuntaa: Dandougou Fakala, Derary, Fakala, Femaye, Kéwa, Madiama, Néma-Badenyakafo, Niansanarié, Ouro Ali, Pondori ja Togué Morari. Hallinnollinen keskus on Djenné. Kyliä on yhteensä 167. Asukkaat ovat fulbeja, bambaroita, bozoja, markoja, soninkeja, dogoneja, boboja, moseja ja tuaregeja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Djenné on yksi Malin tärkeimpiä matkailukohteita.

## Lähteet
Matthew Centrowitz

**Matthew Centrowitz** (s. 18. lokakuuta 1989) on yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija, 1&nbsp;500&nbsp;metrin olympiavoittaja ja MM-mitalisti. Hän asuu Oregonissa ja on pituudeltaan 173&nbsp;cm. Hän on opiskellut sosiologiaa Oregonin yliopistossa. Hänen isänsä Matthew Centrowitz Sr oli 1&nbsp;500&nbsp;metrin olympiaedustaja Montrealissa 1976.

Centrowitz voitti alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan mestaruuden 1&nbsp;500&nbsp;metrillä São Paulossa 2007. Hän voitti 2008 saman ikäluokan Yhdysvaltojen-mestaruuden 5&nbsp;000&nbsp;metrillä ja oli alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa samalla matkalla 11:s. Vuonna 2011 hän voitti 1&nbsp;500&nbsp;metrin NCAA:n ja Yhdysvaltojen-mestaruuden. Daegun MM-kilpailuissa hän sai pronssia ajalla 3.36,08. Istanbulin MM-hallikilpailuissa 2012 hän sijoittui 1&nbsp;500&nbsp;metrillä seitsemänneksi. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui 1&nbsp;500 metrillä neljänneksi ajalla 3.35,17. Hän voitti Yhdysvaltojen-mestaruuden 2013. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 Centrowitz saavutti hopeaa ajalla 3.36,78.

Centrowitz voitti 2015 Yhdysvaltojen-mestaruuden sisäradoilla mailin juoksussa ja ulkoradoilla 1&nbsp;500 metrillä. Pekingin MM-kilpailuissa hän sijoittui 1&nbsp;500 metrillä kahdeksanneksi. Hän voitti 2016 kotimaansa sisä- ja ulkoratojen mestaruuden 1&nbsp;500&nbsp;metrillä. Hän voitti samalla matkalla kultaa Portlandin MM-hallikilpailuissa ajalla 3.44,22. Rio de Janeiron olympialaisissa samana vuonna hän voitti matkan kultaa ajalla 3.50,00. Samalla hänestä tuli ensimmäinen yhdysvaltalainen 1500 metrin olympiavoittaja sitten vuonna 1908 kun Mel Sheppard voitti sen matkan kullan. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 Centrowitz karsiutui 1&nbsp;500&nbsp;metrin alkuerissä. Hän voitti Yhdysvaltojen-mestaruuden 1&nbsp;500&nbsp;metrilä 2018. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän oli samalla matkalla kahdeksas. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 1&nbsp;500&nbsp;metrin välierissä.

## Henkilökohtaiset ennätykset
### Ulkoradat

### Sisäradat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ténenkoun piiri

**Ténenkoun piiri** () on paikallishallintoalue Malin Moptin alueella. Sen pinta-ala on 11&nbsp;297 neliökilometriä. Asukkaita on 163&nbsp;600 henkeä.

Ténenkoun piiri rajoittuu pohjoisessa Moptin alueen Youwaroun, idässä Moptin ja kaakossa Djennén piireihin sekä etelässä ja lännessä Ségoun alueeseen. Seudun kautta virtaa Niger ja sen sivujoki Diaka.

Piiriin kuuluu Ténenkoun kaupunki sekä 9 maalaiskuntaa: Diafarabé, Diaka, Diondiori, Karéri, Ouro Ardo, Ouro Guiré, Sougoulbé, Togoré-Coumbé ja Togoro Kotia. Hallinnollinen keskus on Ténenkou. Kyliä on yhteensä 205. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja bozoja. Lisäksi on markoja, songhaita ja bambaroita.

Seudun tärkein liikenneväylä on Nigerjoki. Pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja.

Piirissä toimii 43 ala- ja viisi yläkoulua, poliklinikka ja 13 terveyskeskusta.

## Lähteet
Youwaroun piiri

**Youwaroun piiri** () on paikallishallintoalue Moptin alueella Malissa. Sen hallinnollinen keskus on Youwarou. Piirin pinta-ala on 7&nbsp;139 neliökilometriä. Asukkaita on 108&nbsp;500 henkeä (vuonna 2009, väestönlaskenta).

## Maantiede ja ilmasto
Youwaroun piiri muodostaa 9,0 % Moptin alueen pinta-alasta. Se rajoittuu idässä Moptin alueen Moptin ja etelässä Ténenkoun piireihin, lännessä Ségoun alueen Nionon piiriin ja pohjoisessa Timbuktun alueen Niafunkén ja Goundamin piireihin.

Piiri sijaitsee Nigerin sisämaasuistossa. Se on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa. Paikoittain esiintyy hiekkadyynejä. Piirin läpi virtaa Niger ja sen haarajoet Issa Ber ja Ambiri. Järviä ovat Débo ja Walado.

Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 200–400 millimetriä. Säätä leimaavat hiekkamyrskyjä aiheuttava harmattan ja sateita tuova monsuuni. Kasvillisuus on pensassavannia ja ruohoniittyä. Eläinkunta on rikas.

Piirissä sijaitsevat Moptin alueen kaikki seitsemän suojeltua metsää. Ihmisen toiminnan ja ilmasto-olosuhteiden takia niiden alkuperäisestä 8&nbsp;000 hehtaarin pinta-alasta oli vuonna 2007 jäljellä enää 942 hehtaaria. Débo- ja Waladojärvien niityt muodostavat 150&nbsp;000 hehtaarin laajuisen karjan laidunalueen, joka kärsii ylilaiduntamisesta kauden lopussa.

## Hallinnollinen jako ja asutus
Youwaroun piiri erotettiin Niafunkén piiristä Timbuktun alueen perustamisen yhteydessä vuonna 1977. Siihen kuuluu seitsemän maalaiskuntaa: Bembéré Tama, Déboye, Dirma, Dongo, Farimaké, N’Dodjigu ja Youwarou. Kyliä on yhteensä 177. 

Väestöltään Youwarou on Moptin alueen piireistä pienin. Asukastiheys 14,5 henkeä neliökilometrillä on Douentzan piirin jälkeen toiseksi alhaisin (yhdessä Tenenkoun piirin kanssa). Asukkaat ovat fulbeja, bambaroita, mandinkoja, bozoja, somonoja ja songhaita.

## Liikenne ja elinkeinot
Piirin tärkein liikenneväylä on Nigerjoki. Maanteitä ei ole käytännössä katsoen lainkaan.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja hirssi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Bozojen ja somonojen harjoittama kalastus on hyvinä vuosina huomattavaa, mutta kärsii kuivuudesta ja välineiden puutteesta. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.

## Palvelut
Piirissä toimii 32 alakoulua ja kaksi yläkoulua (vuonna 2003/2004). Youwarou on Moptin alueen piireistä ainoa, jossa ei ole keskikoulua. Terveyspalvelut käsittävät piirin poliklinikan ja seitsemän kunnallista terveyskeskusta (vuonna 2008). Kulttuurilaitoksia ovat kirjasto ja kaksi nuorisotaloa. Vesihuolto kattaa 88,4 % tarpeesta. Piirissä on lanka- ja matkapuhelinverkot, mutta ei sähköverkkoa.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Oskari Kuitunen

**Oskari Kuitunen** (3. syyskuuta 1892 Kangasniemi – 22. syyskuuta 1972 Mikkeli) oli suomalainen kansakoulunopettaja, kansanperinteen kerääjä ja runoilija. 

Kuitunen toimi opettajana Kangasniemen Harjunmaan koululla vuoteen 1959 saakka. Hän keräsi Kangasniemen alueelta sanoja ja sanontoja sekä noin 14 000 paikannimilappua.

## Teoksia
* *Harrastamme rahan säästämistä : kansakoulun säästäväisyystunnin ohjelma*. Etelä-Savon säästöpankkiyhdistyksen julkaisuja Nide 2. Etelä-Savon säästöpankkiyhdistys, 1945
* *Kiteitä* : runoja. Omakustanne 1963

## Lähteet
* 
* Kotimaisten kielten keskus : Paikannimien kerääjät ja keruutulokset 
* Kangasniemen muuttuva rakennettu ympäristö : Harjunmaa (Jukka Joutsin Kangasniemi-sivusto)

### Viitteet
Bandiagaran piiri

**Bandiagaran piiri** () on paikallishallintoalue Malin Moptin alueella. Sen pinta-ala on 10&nbsp;520 neliökilometriä. Asukkaita on 318&nbsp;000 henkeä.

Bandiagaran piiri rajoittuu pohjoisessa Moptin alueen Douentzan, idässä Koron, etelässä Bankassin sekä lännessä Djennén ja Moptin piireihin. Seutu käsittää Dogonin ylängön.

Piiriin kuuluu Bandiagaran kaupunkikunta sekä 20 maalaiskuntaa: Bara Sara, Borko, Dandoli, Diamnati, Dogani Béré, Doucoumbo, Dourou, Kendé, Kendié, Lowol Guéou, Métoumou, Ondougou, Pélou, Pignari Bana, Pignary, Sanghan, Ségué Iré, Soroly, Timniri ja Wadouba. Hallinnollinen keskus on Bandiagara. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja. Lisäksi on fulbeja, soninkeja, bambaroita ja bozoja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, riisi, maapähkinä, fonio, seesami ja sipuli. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja.

## Lähteet
Paavo Montonen

**Paavo Montonen** (28. marraskuuta 1892 Uusikirkko – 23. joulukuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, pakinoitsija ja kirjailija. 

Montonen toimi Helsingin Sanomien Viipurin kirjeenvaihtajana 1927–1932 ja hän pakinoi Uusi Suomi-lehteen 1943–1944 nimimerkillä *Jeremias*. Montonen oli aktiivisesti mukana myös nuorisoseuraliikkeessä.

## Teoksia
* *Rakkautta ja osuustoimintaa* : yksinäytöksinen näytelmä. Osuuskauppojen iltamaohjelmistoa 4. Suomen osuuskauppojen keskuskunta, Helsinki 1920
* *Niin täytyy olla* : romaani. WSOY 1927
* *Neljäkymmentä vuotta : Etelä-Karjalan nuorisoseuran 40-vuotiselta taipaleelta* ; toim. Paavo Montonen. Etelä-Karjalan nuorisoseuran johtokunta, Viipuri 1930
* *Valitse oikein : suositteleva luettelo eri kustantajien näytelmistä*. Suomen nuorison liitto, Helsinki 1938
* *Juhlakirja : Nuorisoseurajärjestö vuosina 1931-1941* ;  toim. Paavo Montonen. Suomen nuorison liitto, Helsinki 1941
* *Etelä-Karjalan nuorisoseuraliikkeen historia 1 : Vuodet 1890-1917* ; toim. Paavo Montonen ; toimituskunta Erkki Paavolainen ym. Etelä-Karjalan nuorisoseura, Kerava 1943
* Vilho Tynkkynen : *Vihreät liput : nuorisoseuralukemisto* ; toimituskunta Paavo Montonen, M. E. Mäki, Vihtori Mäkelä. Suomen nuorison liitto, Helsinki 1949
* *Etelä-Karjalan nuorisoseuraliikkeen historia 2 : Vuodet 1918-1950* ; toim. Paavo Montonen ; toimituskunta Erkki Paavolainen ym. Etelä-Karjalan nuorisoseura, Imatra 1950
* *Kanneljärvi : kahdeksan kylän pitäjä*. Kanneljärven historiatoimikunta, Lohja 1957

## Lähteet
* 
* Harri Veijonen : Genealogia : toimittaja Paavo Montonen
Markat

**Markat** ovat mandelaista markan kieltä puhuva etninen ryhmä, joka elää etupäässä Malin Ségoun alueella sekä Burkina Fasossa.

Markat ovat alkuperältään soninkeja, jotka ovat omaksuneet bambaroiden kulttuurin. Tärkeimmät elinkeinot ovat kaupankäynti ja maanviljely. Suuri osa on muuttanut töihin Bamakoon tai naapurimaihin. Uskonnoltaan markat ovat muslimeja.

*Marka*-nimitystä käytetään usein myös Malin ja Burkina Fason soninkeista sekä Nigerjoen sisämaasuiston nononkeista.

## Lähteet
Moptin piiri

**Moptin piiri** () on paikallishallintoalue Malin Moptin alueella. Sen pinta-ala on 7&nbsp;262 neliökilometriä. Asukkaita on 368&nbsp;500 henkeä.

Moptin piiri rajoittuu idässä Moptin alueen Douentzan ja Bandiagaran, etelässä Djennén ja lännessä Ténenkoun sekä pohjoisessa Youwaroun ja Timbuktun alueen Niafunkén piiriin. Sen läpi virtaa Niger ja sen sivujoki Bani. Seudulla on lukuisia järviä. Osa siitä kuuluu Dogonin tasankoon.

Piiriin kuuluu Moptin kaupunki sekä 14 maalaiskuntaa: Bassirou, Borondougou, Dialloubé, Fatoma, Konna, Korombana, Koubaye, Kounari, Ouro Modi, Ouroubé Douddé, Salsalbé, Sio, Socoura ja Soye. Hallinnollinen keskus on Mopti. Kyliä on yhteensä 239. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja bozoja. Lisäksi on dogoneja, markoja, songhaita ja bambaroita.

Seudun läpi kulkevat valtatiet RN6 ja RN16. Nigerillä ja Banilla on jokiliikennettä. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja hirssi.

## Lähteet
Ounasloma

**Ounasloma** on vuonna 1985 perustettu perheyritys, joka vuokraa mökkejä Enontekiön kirkonkylässä Hetassa. Mökkejä on 13 kappaletta ja ne ovat hirsirakenteisia.

## Historia
Ounasloma toimii jo neljännessä suoraan alenevassa polvessa. Matkailun juuret ovat Lapin vanhimmat ja alkavat jo vuodelta 1924, jolloin Anna Kreeta ja Fredrik Vuontisjärvi alkoivat majoittaa kodissaan matkailijoita ja perustivat Hetan Majatalon. Sotien jälkeen tehtiin ensimmäinen sukupolvenvaihdos. Kalle ja Maija Vuontisjärvi perustivat kestikievarin ja saivat Suomen viimeiset kestikievarioikeudet. Vuonna 1960 Kalle ja Maija Vuontisjärvi laajensivat majataloa ja perustivat leirintäalueen Närpistöjoen ja Ounasjärven väliin jäävälle hiekkakankaalle. Ensimmäinen mökki rakennettiin vuonna 1963, jolloin alkoi mökkien vuokraustoiminta. Vuonna 1985 tehtiin seuraava sukupolvenvaihdos ja nimi vaihtui Leirikentästä Ounaslomaksi. Ounasloman yrittäjäksi alkoi Maijan ja Kallen poika Alpo ja Hetan Majataloa jatkoi Alpon veli Matti. Ounasloman ensimmäinen hyvin varusteltu mökki eli huvila rakennettiin 1987. Näin telttailu väheni ja mökkien vuokraus yleistyi Ounaslomassa 80-luvulla. Nykyaikaiset huvilat rakennettiin vuosina 1987 ja 1997.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* RTL2 Schau dich schlau!  Saksa 2011
* 12.9.2004 Kaleva sivu 44
* 6.5.2000 Lapin Kansa sivu 5
* 27.4.2000 Iltalehti sivu 9
Robert Andersson

**Robert Theodor Andersson** (18. lokakuuta 1886 Tukholma &ndash; 2. maaliskuuta 1972 Tukholma) oli ruotsalainen vesipalloilija, uimahyppääjä ja uimari. Hän edusti seuratasolla Stockholms KK:ta. 

Andersson kilpaili Ateenan välikisoissa 1906 uimahyppyjen kerroshypyissä, joissa hän sijoittui seitsemänneksi, ja 100 metrin vapaauinnissa, jossa hän oli yhdeksäs. Hän oli kerroshypyissä neljäs vuoden 1908 olympialaisissa, jonka lisäksi hän kilpaili 100 ja 400 metrin vapaauinnissa pudoten ensimmäisellä kierroksella molemmissa lajeissa. Lontoossa pidetyissä kisoissa hän kuului Ruotsin pronssia voittaneeseen vesipallojoukkueeseen.

Andersson sai Tukholman olympiakisoista 1912 vesipallosta hopeaa ja pääsi puolivälieriin saakka 100 metrin vapaauinnissa, mutta karsiutui kerroshypyissä alkuerissä. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuoden 1920 kisoissa hän voitti vesipallosta pronssia ja ui maansa 4 × 200 metrin vapaauintiviestijoukkueessa, joka sijoittui neljänneksi.

Robertin sisko Selma sekä veljet Adolf ja Erik kilpailivat kaikki vesiurheilulajeissa.

Andersson teki vuonna 1909 200 metrin rintauinnin maailmanennätyksen 3.08,3. Frederick Holmanin edellinen ennätys parani 0,9 sekunnilla. Ennätys pysyi voimassa seuraavaan vuoteen, kunnes Felicien Courbet rikkoi sen.

## Lähteet
Influenssi

**Influenssi** eli *sähköstaattinen induktio* on ilmiö, joka esiintyy metalli- tai muissa johdekappaleissa niiden ollessa sähkövarauksellisen kappaleen läheisyydessä. Tällöin johdinelektronit siirtyvät johdekappaleen sisällä niin, että sen toinen pää saa positiivisen, toinen negatiivisen varauksen.

Jos eristetty metallikappale tuodaan lähelle lasisauvaa, joka on hankaamalla saatu positiivisesti sähköiseksi, se vetää puoleensa metallissa olevia johdinelektroneja, joista merkittävä osa näin ollen siirtyy kappaleen siihen päähän, joka on lähempänä lasisauvaa. Metallikappaleen tämä pää saa näin ollen negatiivisen ja toinen pää positiivisen varauksen. Jos metallikappale taas tuodaan lähelle negatiivisesti varattua kappaletta, se työntää metallin johdinelektroneja luotaan, joten ne keskittyvät sen vastakkaiseen päähän. Täten lähempänä varattua kappaletta oleva metallikappaleen osa saa positiivinen, vastakkainen pää negatiivisen varauksen. Jos tällä tavoin käsitelty metallisauva katkaistaan, sen toiseen osaan jää positiivinen, toiseen negatiivinen varaus.

Jos taas metallisauva ei ole eristetty vaan sen toinen pää on kytketty maahan eli maadoitettu, elektroneja siirtyy maasta kappaleeseen tai päinvastoin. Täten metallikappale saa positiivisen tai negatiivisen sähkövarauksen. Influenssin avulla siis voidaan metalleihinkin saada aikaan staattinen sähkövaraus, vaikka niitä ei voida saada hankaamalla sähköisiksi.

Influenssilla on suuri merkitys myös kondensaattoreissa. Jos kondensaattorin toiseen levyyn tuodaan varaus, esimerkiksi kytkemällä se jännitelähteen toiseen napaan ja toinen levy maadoitetaan, tähän levyyn muodostuu yhtä suuri, mutta vastakkaismerkkinen sähkövaraus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Michael Steele (muusikko)

**Michael Steele** (oikealta nimeltään Susan Thomas; s. 2. kesäkuuta 1955) on yhdysvaltalainen muusikko ja säveltäjä. Hän on esiintynyt kitaristina, basistina ja laulajana. Steele oli yksi The Runaways -yhtyeen perustajajäsenistä ja kuului vuosina 1983–2005 The Bangles -yhtyeeseen. The Runawaysissa hän käytti nimeä **Micki Steele**.

## Ura
### The Runaways
Steele kuului The Runawaysin alkuperäismiehitykseen Joan Jettin ja Sandy Westin kanssa, mutta erosi tai erotettiin ennen esikoisalbumin äänitystä. Eron syynä olivat musiikilliset ja henkilökohtaiset skismat yhtyeen tuottajan Kim Fowleyn kanssa. Steeleä kuullaan Runawaysin riveissä vuonna 1993 julkaistulla *Born to be Bad* -albumilla, joka on koottu vuoden 1975 demonauhoituksista. Useimmissa tämän albumin raidoista Steele soittaa bassoa ja laulaa melodiaa, ja lisäksi sanoitukset ja sovitukset on merkitty Steele, Jett, Fowley -yhteistyöksi.

### The Bangles
Vaikka Steele kiinnitettiin The Banglesiin alun perin vain rivibasistiksi korvaamaan Annette Zilinskas, hän osallistui *[[Different Light]]* -albumista lähtien merkittävästi yhtyeen sävellys-, sanoitus- ja sovitustyöhön sekä lauluosuuksiin.

## Diskografia
### Albumit

## Lähteet
Sininen Saimaa

**Sininen Saimaa** on suomalainen matkailuaiheinen dokumenttielokuva vuodelta 1954.

## Palkinnot
* Jussit 1955: lyhytelokuvan ohjaus: Väinö Vento.

## Lähteet
Pullmanin lakko

**Pullmanin lakko** () oli koko Yhdysvaltain laajuinen työtaistelu vuonna 1894.

Taustalla oli rautatievaunuja valmistaneen Pullman Palace Car Companyn päätös alentaa työntekijöidensä palkkoja 25 prosentilla vuoden 1893 laskusuhdanteen seurauksena. Yhtiön tehdaskaupungissa Illinoisin Pullmanissa lähellä Chicagoa ei kuitenkaan suoritettu vastaavia vuokrien alennuksia, joten työntekijöiden elinkustannukset nousivat äkisti. Tämän seurauksena noin 4&nbsp;000 yhtiön työntekijää meni korpilakkoon 11. toukokuuta 1894. Yrityksen omistaja George Pullman ei kuitenkaan halunnut neuvotella lakkoilevien työntekijöiden kanssa. Tämän seurauksena Eugene V. Debs, aikansa suurimman rautatietyöntekijöiden ammattiliiton American Railway Unionin johtaja, julisti Pullmanin junat maanlaajuiseen boikottiin. Ammattiliittoon kuuluneet rautatietyöläiset 27:ssä osavaltiossa kieltäytyivät ajamasta Pullmanin valmistamia vaunuja, minkä takia Pullmanin oli pakko lopettaa vaunujen valmistaminen lakon ajaksi kokonaan.

American Railway Unionin boikotti alkoi 26. kesäkuuta. Seuraavan neljän päivän aikana 125&nbsp;000 rautatietyöläistä lopetti työnteon vastalauseena työnantajiensa määräyksille käyttää myös Pullmanin vaunuja. Rautatieyhtiöt palkkasivat lakkoilevien työntekijöiden tilalle lakkorikkureita, mikä kiristi osapuolien välejä entisestään.

29. kesäkuuta Debs järjesti rauhanomaisen mielenosoituksen Blue Islandilla Illinoisissa lakkoilijoiden tueksi. Mielenosoitus kuitenkin yltyi väkivaltaiseksi ja osa mielenosoittajista sytytti alueelle tulipaloja ja suisti junia raiteilta. Tästä huolimatta ihmisten sympatiat olivat lakkolaisten puolella ja kymmenet tuhannet ihmiset jäivät pois töistä osoittaakseen tukeaan rautatieläisille.

Illinoisin kuvernööri John P. Altgeld sympatisoi lakkolaisia ja kieltäytyi käyttämästä sotilasjoukkoja mielenosoitusten hajottamiseen. Saadakseen mielenosoitukset päättymään presidentti Grover Cleveland päätti 4. heinäkuuta lähettää Illinoisiin liittovaltion sheriffejä sekä noin 12&nbsp;000 armeijan sotilasta, komentajanaan Nelson A. Miles. Liittovaltion joukkojen saapuminen Blue Islandille johti mielenosoittajien ja armeijan yhteenottoon, jossa kuoli 13 ja haavoittui 57 lakkolaista. Lakko päättyi viikon sisällä ja joukot kutsuttiin takaisin 20. heinäkuuta.

Lakon aikana oikeusministeri Richard Olney oli ohjeistanut oikeusistuimet antamaan määräyksiä, joiden mukaan postinkulkua ja osavaltioiden välistä kauppaa hidastavat toimet (toisin sanoen lakko ja boikotti) tulisi lopettaa. Koska Debs ja muut ammattiyhdistysjohtajat eivät olleet noudattaneet näitä määräyksiä, heidät tuomittiin myöhemmin vankeuteen oikeuden halveksinnasta. Osavaltioiden välisen kaupan haittaamisen kriminalisointi liittyi vuoden 1890 Sherman Antitrust Act -lakiin. Pullmanin lakon jälkiselvittely osoitti, miten monopoliyrityksiä vastaan tarkoitettu antitrustilainsäädäntö käännettiinkin ammattiliittoja vastaan.

## Katso myös
*Ludlow’n verilöyly

## Lähteet
* Pullman Strike Encyclopedia of Chicago. 
*Pullman Strike  *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*
Nauhanorsukala

**Nauhanorsukala** (*Gymnarchus niloticus*) on arapaimakaloihin kuuluva kalalaji, jota tavataan makeista vesistä trooppisesta Afrikasta. Se on ainoa laji **nauhanorsukalojen** (*Gymnarchidae*) heimossa.

## Koko ja ulkonäkö
Nauhanorsukala on pitkulainen ja pitkäkuonoinen kala, joka jää yleensä alle 90&nbsp;cm pitkäksi mutta voi kasvaa 167&nbsp;cm pitkäksi ja saavuttaa 18,5&nbsp;kg:n painon. Lajin ruumis kapenee kohti pyrstöä ja sillä ei ole pyrstöevää. Myös rinta- ja peräevät puuttuvat. Nauhanorsukalan selkäevä on pitkä ja kalat käyttävät selkäeväänsä uimiseen. Nauhanorsukala kykenee luomaan heikon sähkömagneettisen kentän elimellään, joka ulottuu pyrstön kärjestä lähes koko ruumiin mittaisena. Sähköistä elintään kala käyttää muun muassa saaliin ja parittelukumppanien paikantamiseen. Nauhanorsukala voi hengittää uimarakkonsa avulla happea suoraan ilmasta. Väriltään nauhanorsukala on harmaa, suomut ovat pienet ja puuttuvat päästä. Toisin kuin monilla muilla arapaimakalojen lahkon lajeilla nauhanorsukalalle ei ole hampaita kielessä.

## Levinneisyys ja elintavat
Nauhanorsukalaa tavataan trooppisesta Afrikasta päiväntasaajanseudulta Niilistä, Nigerjoesta, Voltajoesta, Tšadin ja Senegalin alueen joista sekä Nasser- ja Turkanajärvistä. Nauhanorsukala on runsaslukuisin Afrikan länsiosissa, itäisessä Afrikassa vaarantuneeksi ja laji voi olla jopa paikoitellen hävinnyt Pohjois-Afrikassa. Kokonaisuudessaan lajin kanta kuitenkin arvioidaan elinvoimaiseksi.

Nauhanorsukala on petokala, jonka ravintoa ovat kalat, äyriäiset ja muut selkärangattomat eläimet sekä sammakot. Erityisesti nuorena ne syövät vesihyönteisiä. Päivisin se piileskelee usein juurakoiden ja vesikasvillisuuden joukossa. Kutuaikaan nauhanorsukalat rakentavat vesikasveista kelluvan pallomaisen rakennelman, jonka halkaisija voi olla jopa 1,5 metriä. Naaras kutee rakennelman sisälle ja sekä koiras että naaras vartioivat kutua. Nauhanorsukala on Afrikassa paikallisesti tärkeä ruokakala.

## Lähteet
Unto Paananen

**Unto Einar Paananen** (5. kesäkuuta 1934 Pylkönmäki – 10. maaliskuuta 2009 Oulu) oli suomalainen filosofian tohtori, antiikintutkija, Italian kulttuurin tuntija ja latinan kielen lehtori. Hän toimi Suomen Rooman-instituutin johtajana 1986–1989. Paananen sai professorin arvon vuonna 2000. Hänet tunnettiin myös kirja-arvostelijana ja viinintuntijana sekä luottamustehtävistään historiaseuroissa. Hän on suomentanut italialaista runoutta.

## Teoksia
* *Sallust's Politico-Social Terminology. Its Use and Biographical Signifiance*, Helsinki 1972.
* *Senatus populusque Romanus. Studies in Roman Republican Legislation,* Helsinki 1993 (muut tekijät: Kai Heikkilä, Kaj Sandberg, Liisa Savunen ja Jyri Vaahtera).
* *Italian viinit,* Yliopistopaino 2003, 

## Lähteet
Jesper Jensen

**Jesper Jensen** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

*Jesper Jensen, vuonna 1987 syntynyt tanskalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä
*Jesper Jensen, tanskalainen kirjailija
*Jesper Jensen, tanskalainen käsipalloilija
*Jesper Jensen Aabo, vuonna 1991 syntynyt tanskalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja
Reinhold Ferdinand Sahlberg

**Reinhold Ferdinand Sahlberg** (23. joulukuuta 1811 Turku – 18. maaliskuuta 1874 Yläne) oli suomalainen luonnontutkija, museomies, lääkäri ja tilanomistaja.

Sahlberg oli entomologisukua. Hänen isänsä oli biologian professori Carl Reinhold Sahlberg ja äitinsä Johanna Sofia Björkfors. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1835, lääketieteen lisensiaatiksi 1839 ja lääketieteen tohtoriksi 1840. Sahlberg toimi vuodesta 1828 yliopiston luonnonhistorian museon amanuenssina ja sitten inspehtorina vuodesta 1844, mutta ei saanut tavoittelemaansa professuuria hävittyään haussa Alexander von Nordmannille, vaikka olikin toiminut eläin- ja kasvitieteen professorin sijaisena vuosina 1847–1849. Professorin viran hakua varten hän julkaisi 1848 tutkimuksen *Monographia Geocorisarum Fenniae*. Sen jälkeen hän jäi pois yliopiston tehtävistä ja siirtyi kartanonomistajaksi, maanviljelijäksi ja suurperheen isäksi Yläneen Uuteenkartanoon.

Nuorena tiedemiehenä Sahlberg teki pitkän luonnontieteellisen tutkimusmatkan 1839–1843, purjehtien suomalaisen kuvernööri Arvid Adolf Etholénin kanssa *Nicolai*-laivalla Kap Hornin ympäri Alaskan Sitkaan, jossa toimi lääkärinä vuoden ajan. Samalla laivalla matkusti myös Sitkan luterilaisen seurakunnan kirkkoherraksi valittu Uno Cygnaeus. Menomatkalla Sahlberg poikkesi Rio de Janeirossa Brasiliassa ja Valparaisossa Chilessä keräten hyönteisiä ja lintuja kokoelmiinsa. Hän palasi Suomeen Aleuttien, Ohotskin ja Siperian kautta, viipyen vuoden verran Baikalin alueella Dauriassa, josta hän keräsi runsaat luonnontieteelliset kokoelmat. Sahlbergin maailmanympärimatka kestii kaikkiaan kolme ja puoli vuotta. Hänen pojanpoikansa Uunio Saalas on kuvannut matkaa Sahlbergin päiväkirjamerkintöjen avulla. Brasiliaan Sahlberg teki tutkimusmatkan 1849–1850. Keräämistään hyönteisistä Sahlberg julkaisi kaksi tutkielmaa, 1844 ja 1846.

Sahlbergin puoliso vuodesta 1843 oli Christina Sofia Brusin (k. 1877). Hyönteistutkija Johan Reinhold Sahlberg oli heidän poikansa ja koulun ja sairaalan johtaja Mia Sahlberg heidän tyttärensä.

On sanottu, että R. F. Sahlberg oli ennemminkin tutkimusmatkailija ja keräilijä kuin varsinainen tutkija. Hän ei ollut kiinnostunut biologian yleisistä opeista. Laajoja tutkimuksia hän teki vain kaksi: venäläisistä hyönteislöydöistä (1844) ja hylätyksi tullut professorinväitöskirja Suomen luteista (1848).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yle Areena-Radio 1: Suomalaisia tutkimusmatkailijoita - Ferninand Reinhold Sahlberg
*  Viitattu 25.9.2013.
* ''Monographia Geocorisarum Fenniae'' (Viitattu 25.9.2013)
*
* Uunio Saalas, 1958. *Reinhold Ferdinand Sahlberg: tutkimusmatkailija, luonnontieteilijä, lääkäri ja tilanomistaja, 1811–1874.* Acta entomologica Fennica (Nide 14). Suomen Hyönteistieteellinen Seura. 255 s.
*
*
Hirtettyjen kettujen metsä (elokuva)

**Hirtettyjen kettujen metsä** on Jouko Suikkarin vuonna 1986 käsikirjoittama ja ohjaama elokuva, joka perustuu Arto Paasilinnan samannimiseen romaaniin.

Elokuva on esitetty kolme kertaa televisiossa Yle TV2:ssa: 1. tammikuuta 1987, 24. elokuuta 1994 ja 28. joulukuuta 1996.

## Juoni
Alkoholisoitunut majuri Remes (Aarno Sulkanen) turhautuu kasarmilla ja pyytää virkavapaata. Siihen suostutaan sillä ehdolla, että Remes vetää vielä yhdet sotaharjoitukset. Niiden aikana Remes törmää ovelaan ammattirikolliseen Oiva Juntuseen (Markku Toikka), joka piilottelee kultaharkkoja metsässä. Roisto saa Lemmenjoelle kullanhuuhdontaan majurista apulaisen, joka suostuu melkein mihin tahansa, kun näkee tilaisuutensa tulleen ja vapauden koittavan.

## Rooleissa

## Muuta tietoa

Jouko Suikkari (s. 1948) oli valmistunut ohjaajaksi Taideteollisen korkeakoulun elokuva- ja tv-linjalta vuonna 1977, käynyt Yleisradion ohjaajakurssin ja työskennellyt valokuvaajana, tv-toimittajana ja tv-ohjaajana. Hän kertoi lukeneensa Paasilinnan *Hirtettyjen kettujen metsän* heti romaanin ilmestyttyä vuonna 1983 ja ryhtyneensä välittömästi suunnittelemaan aiheesta elokuvaa. Alun perin *Hirtettyjen kettujen metsästä* piti tulla televisioelokuva, mutta lopulta se valmistui Yleisradion ja Suikkarin oman yrityksen, keravalaisen Studio Artesis Oy:n yhteisenä tuotantona ja se päätettiin esittää ensin elokuvateattereissa. ”Tätä suunniteltiin kolme vuotta, filmattiin kolme kuukautta ja lopulta se piti saattaa teatterikuntoon kolmen päivän varoitusajalla”, Suikkari totesi ensi-illan kynnyksellä (Iltalehti 15.3.1986).

Esikoiselokuvansa ensi-illan aikaan Suikkarilla oli valmiina käsikirjoitus myös Paasilinnan romaanista *[[Isoisää etsimässä]]*, mutta TV2:n vetäydyttyä hankkeesta elokuva ei koskaan toteutunut. Suikkarin seuraava pitkä näytelmäelokuva *Rundi* valmistui 1990.

## Vastaanotto
*Helsingin Sanomien* Helena Ylänen ihmetteli ensi-ilta-arviossaan, miksi näin kömpelö ja visuaalisesti osaamaton ohjaus sinänsä hauskasta tarinasta on tuotu elokuvateattereihin. Saman lehden Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-uusinnan alla 1994 sen vaikuttavan yllättävän hyvältä. Hänestä Jouko Suikkari ohjaa varmasti, käsikirjoitus on hyvin laadittu käsikirjoitus ja toteutus pohdittu. Sulkanen ja Toikka näyttelevät Fräntin mielestä hyvin, ja tarina tulee yhä kiinnostavammaksi loppua kohti.

## Lähteet
Viapori (lyhytelokuva)

**Viapori – Suomenlinna** on vuonna 1972 valmistunut lyhyt dokumenttielokuva Suomenlinnan historiasta. Elokuva voitti vuonna 1972 parhaan lyhytelokuvan Jussin.

Elokuvassa käydään läpi Suomenlinnan historiaa alkaen ruotsalaisesta kaudesta. Ruotsalaisten kausi Suomenlinnassa päättyi vuonna 1808, kun Suomenlinna antautui kahden kuukauden piirityksen jälkeen venäläisille. Peippo käsittelee myös Suomenlinnan sisällissodan jälkeistä roolia, jolloin linnake oli vankileirinä jossa oli suuri kuolleisuus. Itsenäisyyden ajalta Peippo käsittelee Suomenlinnan historiaa vankilana ja työsiirtolana. Hän yhdistelee elokuvaa, maalauksia ja piirustuksia linnakkeen asukkaista, vangeista ja sotilaista ja lomittaa kerronnassaan linnakkeen menneisyyden nykyiseen aikaan turistikohteena.

Peippo käyttää elokuvassa kokeellisia elementtejä ja multimediatekniikoita elokuviin sovellettuna, mikä oli tuolloin uutta suomalaisessa elokuvahistoriassa. Elokuvassa selostajana toimi Elias Härö. Peipon tausta kuvataiteilijana tulee esiin hänen kuvankäsittelystään elokuvassa.

## Palkinnot
* Jussi palkinto 1972: paras lyhytelokuva.
* Elokuvatuotannon laatutuki 1972 (50&nbsp;000&nbsp;mk). 
* Tampereen elokuvajuhlat 1973: kunniamaininta.
Lähteet: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ricci

**Ricci** () on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

*Cesarina Ricci (s. 1573), italialainen säveltäjä
*Christina Ricci (s. 1980), yhdysvaltalainen näyttelijä
*Elena Sofia Ricci (s. 1952), italialainen näyttelijä
*Giacomo Ricci (s. 1985), italialainen moottoriurheilija
*Gregorio Ricci-Curbastro (1853–1925), italialainen matemaatikko
*Matteo Ricci (1552–1610), italialainen jesuiitta 
*Mike Ricci (s. 1971), kanadalainen jääkiekkoilija
*Nina Ricci (1883–1970), ranskalainen muotisuunnittelija
*Ruggiero Ricci (1918–2012), yhdysvaltalainen viulisti
*Sandro Ricci (s. 1974), brasilialainen jalkapalloerotuomari
*Tonino Ricci (1927–2014), italialainen elokuvaohjaaja

## Muita merkityksiä

*Nina Ricci, muotihuone