open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Esivahvistin

**Esivahvistin** on vahvistin, joka vahvistaa esimerkiksi mikrofonin heikon signaalin linjatasoiseksi päätevahvistimelle. 

Käytännössä vahvistetaan yleensä jännitettä, eivätkä esivahvistimet yleensä voi syöttää suurta sähkötehoa. Päätevahvistimien otoissa on yleensä suhteellisen suuri-impedanssiset ottoliitännät, joille riittää esivahvistimen tuottama signaali.

Rakenteeltaan esivahvistimet voivat olla pienehköjä, koska ne eivät kuluta pajon tehoa, jolloin myös muuntaja, varsinkin hakkurivirtalähde voi olla pienikokoinen. Raskaita, yleensä alumiinisia jäähdytysrakenteita ei välttämättä tarvita, koska hukkalämpöä ei muodostu niin paljon kuin päätevahvistimissa. 

On olemassa erillisiä, pelkästään esivahvistukseen tarkoitettuja esivahvistimia mutta sellaisia voi myös olla sisäänrakennettuina esim. miksereissä ja instrumenttivahvistimissa.

Elektronisesti esivahvistimen voi toteuttaa vaikka muutamalla transistorilla tai operaatiovahvistimella. Syynä erillisen esivahvistimen käyttöön voi olla se, että halutaan kokeilla erilaisia päätevahvistimia.  Käytettäessä impedanssiltaan matalia kaiuttimia ei tarvitse kokeiluvaiheessa aina ostaa uutta esivahvistinta koska voi hankkia päätevahvistimen joka voi syöttää enemmän sähkövirtaa. Lisäseikka voi olla se että hifiä arvostavalla alan harrastajalla on tietyt vaatimukset esivahvistimen ominaisuuksien suhteen joita tyypilliset ratkaisut eivät välttämättä toteuta.

Äänitysstudioissa käytetään usein erillisiä esivahvistimia. Esivahvistimien tärkeitä ominaisuuksia on alhainen särö.

## Katso myös
*Hifi
HMS Christopher (1912)

**HMS Christopher** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä.

## Valmistus

Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto-ohjelmassa Hawthorn Leslie and Companyltä Newcastle-upon-Tynestä, missä köli laskettiin 16. lokakuuta 1911. Alus laskettiin vesille 28. elokuuta 1912 ja valmistui vielä saman vuoden lopulla marraskuussa.

## Palvelus
Alus myytiin romutettavaksi 9. toukokuuta 1921.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Toivo Kuula -laulukilpailu

**Toivo Kuula -laulukilpailu** on nimetty säveltäjä Toivo Kuulan mukaan. Laulukilpailun tarkoituksena on nostaa esiin Toivo Kuulan musiikkia ja löytää uusia tulkitsijoita säveltäjän tuotannolle.

Toivo Kuula -laulukilpailu on järjestetty säveltäjän synnyinseudulla Alavudella kolme kertaa, vuosina 2012, 2016 ja 2021. Kilpailun on järjestänyt Alavudella Alavuden kaupunki yhteistyössä Alavuden seurakunnan ja muiden yhteistyökumppanien kanssa. Kilpailu on järjestetty aiemmin vuonna 1987 Vantaalla. Järjestävä organisaatio oli tuolloin Kuula-Kamari Säätiö yhteistyössä Vantaan kaupungin kanssa. Vantaalla kilpailun voitti basso Kalevi Olli.

## 2012
Vuonna 2012 voittajaksi valittiin baritoni Juhani Alakärppä, toisen palkinnon sai sopraano Leena Liimatainen ja kolmannen sopraano Ilona Jokinen. Parhaan uuden musiikin tulkinnan palkinnon sai baritoni Petteri Lehikoinen. Laulukilpailun tuomaristossa toimivat vuonna 2012 basso Jaakko Ryhänen (puheenjohtaja), sopraano Ritva Auvinen, mezzosopraano Monica Groop, sopraano Camilla Nylund ja tenori Seppo Ruohonen. Sihteerinä toimi kilpailun taiteellinen johtaja, sopraano Sirkka Lampimäki (nykyisin Lamminen).

## 2016
Vuonna 2016 Alavudella Toivo Kuula -laulukilpailun voitti sopraano Silja Aalto, toisen palkinnon sai tenori Mika Nisula ja kolmannen palkinnon sopraano Annami Hylkilä. Silja Aalto sai myös Ilmajoen musiikkijuhlien erikoispalkinnon ja palkinnon parhaasta uuden musiikin tulkinnasta. Toivo Kuula -laulukilpailun tuomaristossa toimivat vuonna 2016 tenori Seppo Ruohonen (puheenjohtaja), sopraano Sirkka Lamminen, sopraano Johanna Rusanen-Kartano ja basso, kamarilaulaja Matti Salminen.

## 2021
Vuodeksi 2020 suunniteltu Toivo Kuula -laulukilpailu Alavudella siirrettiin seuraavaan vuoteen.

Vuonna 2021 järjestetyn laulukilpailun voitti kokkolalainen sopraano Minna-Leena Lahti. Toiseksi tuli baritoni Samuli Takkula (Helsinki/ Kaarina) ja kolmanneksi mezzosopraano Ida Wallén (Helsinki). Seppo Ruohonen -erityispalkinnon parhaasta uuden musiikin tulkinnasta voitti mezzosopraano Seeli Toivio. Tuomariston jäsenet olivat Karita Mattila, Juha Uusitalo, Kirsi Tiihonen ja Sirkka Lamminen. Finaali käytiin Alavuden kirkossa.

## Voittajat
* 1987: Kalevi Olli
* 2012: Juhani Alakärppä, baritoni
* 2016: Silja Aalto, sopraano
* 2021: Minna-Leena Lahti, sopraano

## Lähteet
OGK-2

**OGK-2** () on venäläinen energiayhtiö, joka tuottaa voimaloissaan sähköä ja lämpöenergiaa. Yhtiön osake-enemmistö on Venäjän suurimmaksi sähköntuotantoyhtiöksi kasvaneen Gazprom-konsernin hallinnassa Gazprom Energyholding -yhtiön kautta. Aiempi OGK-6 energiantuotantoyhtiö on sulautettu saman yhtiön osaksi. Gazprom Energoholdingin pääomistus OGK-2:ssa on hoidettu Tsentrenergoholding-tytäryhtiön välityksellä. OGK-2:n osake noteerataan Moskovan pörssissä (), vaikka kaupankäynnin kohteena onkin vähemmistö osakkeista.

## Voimalat

Yhtiön voimaloihin kuuluvat:
* Kirišin voimala, Leningradin alue, 2,575 GW
* Krasnojarskin voimala-2, Zelenogorsk, Krasnojarskin aluepiiri, 1,250 GW
* Novotšerkasskin voimala, Rostovin alue, 2,112 GW
* Pihkovan voimala, Pihkovan alue, 0,430 GW
* Rjazanin voimala, Novomitšurinskin kaupunki (Новомичу́ринск), Rjazanin alue, 2,650 GW
* Serovin voimala,  Sverdlovskin alue, 0,526 GW
* Stavropolin voimala, Solnetšnodolskin kaupunkityyppinen taajama (Солнечнодольск), Stavropolin aluepiiri, 2,400 GW
* Surgutin voimala-1, Hanti-Mansia, 3,280 GW
* Troitskin voimala,  Tšeljabinskin alue 2,059 GW
* Tšerepovetsin voimala, Kadyi, Vologdan alue, 0,630 GW

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Russia OGK-2 needs extra 20 bln roubles for investment  (reuters.com)
HMS Contest (1913)

**HMS Contest** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä.

## Valmistus

Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto-ohjelmassa Hawthorn Leslie and Companyltä Newcastle-upon-Tynestä, missä köli laskettiin 26. joulukuuta 1911. Alus laskettiin vesille 7. tammikuuta 1913 ja valmistui samana vuonna kesäkuussa.

## Palvelus
Alus upposi Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen torpedoimana 18. syyskuuta 1917.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
HMS Midge (1913)

**HMS Midge** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä.

## Valmistus

Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto-ohjelmassa Harland and Wolffilta Govanista, missä köli laskettiin 1. huhtikuuta 1912. Alus laskettiin vesille 22. toukokuuta 1913 ja valmistui maaliskuussa 1914.

## Palvelus
Alus myytiin 15. marraskuuta 1921 romutettavaksi.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
HMS Shark (1912)

**HMS Shark** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä.

## Valmistus

Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto-ohjelmassa Swan Hunter and Wigham Richardsonilta Wallsendistä, missä köli laskettiin 27. lokakuuta 1911. Alus laskettiin vesille 30. heinäkuuta 1912 ja valmistui huhtikuussa 1914.

## Palvelus
Alus upposi 31. toukokuuta 1916 Skagerrakin taistelussa.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
HMS Spitfire (1912)

**HMS Spitfire** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin vuosien 1911–1912 laivasto-ohjelmassa Swan Hunter and Wigham Richardsonilta Wallsendistä, missä köli laskettiin 18. joulukuuta 1911. Alus laskettiin vesille 23. joulukuuta 1912 ja valmistui kesäkuussa 1913.

## Palvelus
Alus myytiin 9. toukokuuta 1921 romutettavaksi.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Mustasinappi

**Mustasinappi** (*Brassica nigra*) on Euroopassa esiintyvä yksivuotinen kaalilaji. Se on 40–80-senttiseksi kasvava melko pystyhaarainen ruoho. Alemmat lehdet ovat isohampaisia, -halkoisia, ylemmät hammas- tai ehytlaitasia. Teriö on keltainen. Lidut ovat lyhyehköjä, pystyjä, päärangan myötäisiä, nelisärmäisiä. Kasvia on viljelty jo vuosituhansia mausteeksi.

## Lähteet
* Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Mustasinappi – ''Mutarda nigra''
*Luontoportti: Mustasinappi (''Brassica nigra'')
*ITIS: ''Brassica nigra'' 
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Brassica nigra'' 
*Flora of China: ''Brassica nigra'' 
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: *Brassica nigra*  
*Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): ''Brassica nigra'' (black mustard) 
*Gernot Katzer's Spice Pages: Black Mustard (''Brassica nigra'')
Dern

**Dern** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Bruce Dern (s. 1936), yhdysvaltalainen näyttelijä
* George Dern (1872–1936), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, Utahin kuvernööri ja sotaministeri
* Laura Dern (s. 1967), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Mackenzie Dern (s. 1993), brasilialais-yhdysvaltalainen vapaaottelija.
Tungjärvi

**Tungjärvi** (; ) on taajama Karjalan tasavallan Louhen piirin Kiestingin kunnassa. Se sijaitsee samannimisen järven koillispuolella 72 kilometriä Louhesta länteen. Taajamassa toimii peruskoulu ja kulttuuritalo. Asukkaita on 447 henkeä (vuonna 2009).

## Lähteet
Anderlecht

**Anderlecht** on yksi Brysselin alueen yhdeksästätoista kunnasta. Vuonna 2013 siellä oli noin 113&nbsp;000 asukasta.

Anderlecht sijaitsee pääkaupunkiseudun lounaisosassa. Se oli alkujaan maatalousyhteisö, joka on kaupungistunut Brysselin kasvamisen myötä. Kaupungin keskustassa on säilynyt keskiaikainen sävy. 

Siellä pelaa jalkapallojoukkue RSC Anderlecht.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ryan Tannehill

**Ryan Timothy Tannehill** (s. 27. heinäkuuta 1988 Lubbock, Texas) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän edustaa NFL-liigassa pelaavaa Tennessee Titansia.

## Ura
Tannehill pelasi yliopistossa Texas A&M Aggies -joukkueessa. Hän oli avauskaudellaan 2008 joukkueen kolmas pelinrakentaja Stephen McGeen ja Jerrod Johnsonin jälkeen. Tannehill pelasi kauden aikana yhden ottelun ja antoi yhden ainoan syötön. Mike Sherman peluutti häntä enimmäkseen laitahyökkääjänä ja Tannehill kirjautti kauden aikana 55 syötön vastaanottoa.

### Miami Dolphins
Tannehill on Miami Dolphinsin ensimmäisen kierroksen varaus vuoden 2012 NFL:n varaustilaisuudesta. Hän nousi heti tulokaskaudellaan joukkueen aloittavaksi pelinrakentajaksi. Hän oli aloittava pelinrakentaja Dolphinsin kaikissa 16:ssa ottelussa ja rikkoi useita seuran tulokasennätyksiä. Hän keräsi kauden aikana 282 onnistunutta syöttöä, joista 12 johti maaliin.

Kaudella 2013 Tannehill pelasi tulokaskauden tapaan kauden kaikki ottelut avauksessa. Hän antoi 355 onnistunutta syöttöä, joista 24 johti maaliin. Yhteensä Tannehill syötti 3 913 jaardia.

Kaudella 2014, kolmannellaan NFL:ssä, Tannehill antoi 392 onnistunutta syöttöä, mikä on Dolphinsin seuraennätys, ja syötti yhteensä yli 4&nbsp;000 jaardia. Hän antoi myös 27 maaliin johtanutta syöttöä.

Toukokuussa 2015 hän teki Dolphinsin kanssa jatkosopimuksen vuoteen 2020. Hän pelasi kaudella 2015 tuttuun tapaan kaikki kauden ottelut avauksessa. Tannehill ei onnistunut saamaan edellisen kauteen nähden samoja tuloksia. Hän antoi 363 onnistunutta syöttöä ja syötti yhteensä 4 208 jaardia. Näistä 24 johti maaliin.

Kauden 2018 jälkeen Dolphins myi Tannehillin Tennessee Titansiin vaihdossa kahteen varaustilaisuuden varausvuoroon.

## Lähteet
Grans Bryggeri

**Grans Bryggeri** on norjalainen virvoitusjuomatehdas ja panimo. Se on perustettu 1899.

## Juomat
* Julebrus (*joululimonadi*) on punainen jouluvirvoitusjuoma. Juomasta löytyy myös päärynänmakuinen versio.
* Singo on limetin- ja sitruunanmakuinen virvoitusjuoma.
* Champ on hedelmänmakuinen virvoitusjuoma.
* Cider (*siideri*) on viinirypäleen- ja omenanmakuinen virvoitusjuoma. Vaikka juoman nimi on Cider se on alkoholitonta.
* Siesta on oranssi appelsiininmakuinen virvoitusjuoma. Limonadia on tarjolla sekä sokeriversiona ja sokerittomana keinotekoisesti makeutettuna. Siinä on alhainen hiilihappopitoisuus. Siesta on yksi Gransin eniten myydyistä tuotteista.
* Yuzu on yuzunmakuinen virvoitusjuoma.
* Cola Classic on Coca-Colaa jäljittelevä virvoitusjuoma. Limonadia on tarjolla sekä sokeriversiona ja sokerittomana keinotekoisesti makeutettuna.
* Julebrus med pæresmak (*päärynänmakuinen joululimonadi*) on päärynänmakuinen virvoitusjuoma.
* Halloweenbrus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Grans Bryggeri
Sylviornis neocaledoniae

**Sylviornis neocaledoniae** on sukupuuttoon kuollut kanalintu, jonka jäännöksiä on löydetty Uudesta-Kaledoniasta. Laji jätti jälkeensä luulöydösten lisäksi suurikokoisia pesärakennelmia, jotka ovat säilyneet näihin päiviin saakka. *S. neocaledoniae* hävisi arviolta 1&nbsp;500 vuotta sitten, mutta se on saattanut selviytyä pitempäänkin.

## Jäännökset

Uudesta-Kaledoniasta on löydetty suuria määriä lajin luita ja lähes kaikki sen luuston osat. Pindain luolasta on löydetty yli 4000 ja Kanumerasta yli 600 luuta tai luun kappaletta. Laji määriteltiin vuonna 1980 alun perin Kanumerasta löydettyjen vain muutaman luun avulla. Sittemmin samasta paikasta on tehty lisää löytöjä ja tutkijat löysivät myös Pindain luolan jäännökset, joihin kuuluu lähes kokonaisia luurankoja useista eri yksilöistä. Pindain luolan jäännökset ovat myös paremmin säilyneitä. Lajin jäännöksiä on löytynyt myös alueen arkeologisilta paikoilta.

## Kuvaus
*Sylviornis neocaledoniae* oli suurin koskaan elänyt kanalintu. Se painoi 30–35 kiloa ja oli 1,3 metriä korkea ja 1,7 metriä pitkä. Laji oli lentokyvytön, ja sen siivet ja rintalasta olivat surkastuneet. Linnun nokan päällä oli suuri luinen lisäke.  

## Elintavat
*S. neocaledoniaen* jäännökset ovat hyvin yleisiä, mistä sen on päätelty olleen kasvinsyöjä, vaikkakin sen nokka muistutti ennemminkin petolintujen nokkaa. Se käytti ehkä voimakkaita jalkojaan maan kaivamiseen ja esimerkiksi juurien syömiseen, mutta lajin ravinnosta voidaan tehdä vain arvailuja. Île des Pinsiltä on löydetty lajin jälkeensä jättämiä suurikokoisia maassa sijaitsevia pesäkumpuja. Jotkut niistä ovat jopa 5 metriä korkeita ja 50 metriä leveitä. Ne ovat lisäksi todennäköisesti pienentyneet ajan kuluessa. Tiedossa ei ole, ovatkö pesät yhden linnun aikaansaannosta. On myös mahdollista, että useammat lajin yksilöt rakensivat pesät, tai että niitä käytti useampi sukupolvi. Laji oli menettänyt lentokykynsä, joten sille ei todennäköisesti ollut uhkanaan maapetoja ennen ihmisen saapumista saarille.

## Häviäminen
Lajin häviäminen on ajoitettu noin 1&nbsp;500 vuoden päähän ja sen häviämisen syynä on pidetty ihmisen toimintaa. Lapitakulttuurin edustajat saapuivat saarille kiistellyn teorian mukaan 1&nbsp;500 vuotta eaa. Ihmiset metsästivät lajia, mikä tiedetään sen luista, joita on löydetty ihmiseen liitettyjen löydösten läheltä. Ihmiset toivat saarille myös mukanaan koiria, rottia ja sikoja, jotka saattoivat saalistaa aikuisia lintuja tai näiden munia. Häviäminen on saattanut tapahtua myöhemminkin, sillä paikallinen suullinen perinne tuntee yhä tarinat suurikokoisista linnuista.

## Lähteet
Bathurst-luokka

**Bathurst-luokka** oli Australian laivaston korvettiluokka, jonka alukset valmistettiin toisen maailmansodan lopulla. Luokka oli alun perin luokiteltu miinanraivaajiksi, mutta niitä kutsuttiin yleisesti korveteiksi. Ne olivat sukellusveneentorjunta-, miinantorjunta- ja saattuetehtävissä.

Aluksia valmistettiin yhteensä kuusikymmentä kahdeksalla telakalla Australiassa. Niistä 36 liitettiin Australian laivastoon, kaksikymmentä australialaismiehistöillä Britannian amiraliteetin tilaamina ja neljä Intian laivastoon. Lisäksi Intia tilasi kolme alusta, joiden tilaus peruutettiin sodan loppuessa. Aluksista kolme tuhoutui sodan aikana ja neljäs tuhoutui osuttuaan 1947 miinaan.

Sodan loputtua Britannian amiraliteetin tilaamat alukset myytiin Turkille, Alankomaille ja siviilikäyttöön sekä muutama Australian laivaston aluksista siirrettiin Uudelle-Seelannille. Alankomaat myi neljä ostamistaan aluksista Indonesialle, joista yksi tuhoutui 1956 maan sisäisissä levottomuuksissa. Loput aluksista myytiin romutettaviksi rahoitettaessa laivastojen uusimista. Aluksista kaksi on museoitu.

## Alukset
### Australian tilaamat

### Britannian amiraliteetin tilaamat
Sodan päätyttyä kaksikymmentä Britannian amiraliteetin tilaamaa alusta poistettiin palveluksesta. Niistä viisi myytiin Turkin laivastolle, kahdeksan Alankomaiden laivastolle ja yksi Kiinalle. Loput muutettiin ja myytiin siviilikäyttöön tai romutettiin. Neljä Alankomaiden aluksista myytiin myöhemmin Indonesian laivastolle. *KRI Hang Tuah* (ex- *HMAS Ipswich*) tuhoutui 28. huhtikuuta 1958 CIA:n Douglas B-26 Invaderin pommittamana.
 

### Intian tilaamat

## Lähteet

*

### Viitteet
Alissa Johnson

**Alissa Johnson** (s. 28. toukokuuta 1987 Platsburg) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä. Hän aloitti kilpailemisen FIS-kilpailuissa vuonna 2003. Continental Cupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran vuonna 2004, ja saavutti ensimmäisen voittonsa syyskuussa 2008 Lillehammerissa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 sekä Oslon MM-kilpailuissa 2011 Johnson sijoittui 20:nneksi. Maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Lillehammerissa joulukuussa 2011 sijoittuen 19:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 15:nneksi Val di Fiemmessä tammikuussa 2012. 

Johnson lopetti uransa mäkihyppääjänä vuonna 2014.

## Lähteet
Ivan Hlinkan muistoturnaus 2012

**Ivan Hlinkan muistoturnaus 2012** alkoi 13. elokuuta ja finaali pelattiin 18. elokuuta 2012. Turnaus pelattiin Tšekissä ja Slovakiassa, ja sen voitti Kanadan joukkue. 

## Alkusarja
### Lohko A

Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja (UTC+2)

### Lohko B

Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja (UTC+2)

## Sijoituspelit
### 7. sijasta

### 5. sijasta

## Pudotuspelit

Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja (UTC+2)

### Välierät

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

## Loppusijoitukset
 

## Katso myös
* Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2012
* Jääkiekko nuorten talviolympialaisissa 2012 – poikien turnaus

## Lähteet

* Turnaus TSN:n sivuilla 
* Leijonat.fi: U18-Tässä Hlinka-turnauksen otteluohjelma 
* Passionhockey - Matches internationaux des moins de 18 ans 2012/13 
* SFRP Hockey - U18 Memorial of Ivan Hlinka 2012
Čunovuohppi

**Čunovuohppi** on kylä Norjan Finmmarkissa Koutokeinossa. Kylässä sijaitsee Čunovuohppin tunturimaja (Čunovuohppi fjellstue).
Erika Manninen

**Erika Manninen** (s. 24. maaliskuuta 1991 Pietarsaari) on suomalainen salibandymaalivahti. Hän edustaa naisten salibandyliigassa pelaavaa Seinäjoen Peliveljiä. 

Manninen aloitti uransa pietarsaarelaisessa Jeppis FBC:ssä, jossa hän pelasi vuosina 2003–2007. Sieltä hän siirtyi Turun Palloseuraan, jossa hän pelasi vuoteen 2011 saakka. Turussa hän pelasi ensimmäisen liigapelinsä kaudella 2008–2009. Kauden 2011–2012 hän edusti nurmijärveläistä SB-Pro:ta mutta joutui loukkaantumisen vuoksi olemaan sivussa lähes koko kauden.

Manninen on saavuttanut TPS:n väreissä nuorten SM-pronssia kaudella 2008–2009 sekä nuorten Suomen-mestaruuden kaudella 2010–2011. Kaudella 2011–2012 hän saavutti SB-Pro:ssa Suomen cupin voiton sekä SM-hopeaa.

Manninen on pelannut alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa 12 ottelua ja saavuttanut MM-hopeaa vuonna 2010 Tšekin Olomoucissa pelatuissa MM-kisoissa.

## Lähteet
Kalkkisiemenkotilo

**Kalkkisiemenkotilo** (*Vertigo genesii‭*‬) on pienikokoinen eurooppalainen maakotilolaji‬.‭ ‬Suomessa se on hyvin harvinainen, luokiteltu‭ erittäin uhanalaiseksi‭ ‬ja rauhoitettu  ‬luonnonsuojeluasetuksessa. 

## Koko ja ulkonäkö
Kalkkisiemenkotilo on varsin pienikokoinen kotilolaji. Sen hieman tynnyrimäisesti pullistuneen kuoren pituus on 1,7‭&ndash;2,1‭ ‬mm ja leveys‭ ‬1,2‭ ‬mm.‭ ‬Kuori on vaalean punertavanruskea tai tummanruskea, ja siinä on noin viisi oikealle kiertyvää kierrosta, joiden väliset saunat ovat syvät. Kuoren väri usein vaalenee vanhetessaan. Suuaukko on pyöreä eikä siinä yleensä ole hammasmaisia ulokkeita, joskus harvoin surkastunut hammas suuaukon yläosassa.‭ Suuaukkoa ympäröivä huuli on hieman paksuuntunut ja väriltään vaalea. ‬Kuoren pinta on kiiltävä ja siinä on hyvin himmeästi erottuvia uurteita.‭

## Levinneisyys‎
Kalkkisiemenkotiloa tavataan Keski-‭ ‬ja Pohjois-Euroopassa lähinnä Alpeilla ja Skandinavian keskiosien vuoristossa. Taannoin laji löytyi myös Altaivuoristosta. Esiintymät ovat hajanaisia ja laji on kaikkialla harvinainen.‭ ‬Suomessa esiintymispaikkoja tunnetaan vain kaikkiaan kymmenkunta, joista osa on vanhoja. Esiintymiä on esimerkiksi‭ ‬Kuusamo‭ssa,‭ ‬Urjala‭ssa ja ‬Kiikala‭ssa, kaikki ‬Natura‭‬-verkostoon kuuluvilla suojelualueilla. Kuusamossa Oulangan kansallispuiston alueelta tunnetaan useita esiintymiä. Vuoteen 2006 mennessä kotiloyksilöitä oli löydetty kaikkiaan vain kymmenkunta.‭  

## Elinympäristö ja elintavat‎
Laji elää kosteissa lehdoissa ja lettomaisilla soilla. Suomessa havainnot ovat lähes pelkästään rehevimmiltä letoilta tai lähteiköistä, joiden vesi on kalkkipitoista. Esiintymispaikkojen maaperä on kalkkipitoista ja sen‭ ‬pH‭ ‬on yli‭ ‬6,5.‭ ‬Kotilon elintavoista ei tiedetä juuri mitään,‭ ‬mutta sen arvellaan nauttivan ravinnokseen mikroskooppisia‭ leviä‭ ‬ja muuta orgaanista ainesta. Havaintojen mukaan kotilo oleskelee kosteana pysyvän saraikon alaosissa tai sammaleen joukossa.

## Suojelustatus
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) ‏piti lajia aikaisemmin kokonaisuudessa vaarantuneena,‭ ‬mutta nykyisin sen ei katsota olevan maailmanlaajuisesti uhanalainen. Se kuuluu kuitenkin Euroopan unionin luontodirektiivin liitteessä II mainittuihin erityisesti suojeltaviin lajeihin, joiden suojelemiseksi on perustettava Natura 2000 -alueita. Suomessa laji on luokiteltu vuoden 2010 uhanalaisarvioinnissa erittäin uhanalaiseksi (EN) ja se rauhoitettiin luonnonsuojeluasetuksen muutoksessa vuonna 2009. Uhanalaisuusluokituksen perusteena on kotilon elinpaikakseen edellyttämien luontotyyppien harvinaisuus etenkin lettosoiden kuivatuksen johdosta.

## Lähteet‎

## Aiheesta muualla‎
* Johtopäätökset suojelutasosta

‎
Porin VPK

**Porin vapaaehtoinen palokunta ry** on Porissa toimiva vapaaehtoinen palokunta. Se on perustettu 4. kesäkuuta 1863 ja on Turun VPK:n jälkeen maan toiseksi vanhin vapaaehtoinen palokunta. Porin VPK:n soittokunta perustettiin vuonna 1884 ja nuoriso-osasto vuonna 1926. Naisosasto aloitti toimintansa vuonna 1951.

Ennen VPK:n perustamista kaupungissa oli toiminut lakisääteinen yleinen palokunta, johon kuuluminen oli pakollista kaikille 21-40-vuotiaille miehille. VPK:n jäsenet olivat liberaalin arvomaailman omaavia henkilöitä, jotka pyrkivät saavuttamaan vapaaehtoiselle palokunnalle täysin itsenäisen aseman suhteessa yleiseen palokuntaan. Porin VPK:n toimintaan kuului alkuvuosina varsinaisen palontorjunnan ja paloharjoitusten lisäksi myös erilaista sivistystoimintaa. VPK järjesti muun muassa laulu- ja näytelmätilaisuuksia ja sillä oli oma kirjasto. 

Porin VPK:n pitkäaikainen perinne on vuodesta 1883 järjestetty "laskiasmarssi", jossa paikalliset palokunnat marssivat VPK:n soittokunnan johdolla kauppatorilta Itäpuiston paloasemalle. 

Porin VPK:n 150-vuotisjuhlavuoden kunniaksi Itäpuistossa paljastettiin kesäkuussa 2013 kuvanveistäjä Sofia Saaren suunnittelema muistomerkki, joka kuvaa Porin historian kaupunkipaloja.

## Itäpuiston paloasema

Porin VPK:n palokuntatalo valmistui Itä- ja Pohjoispuiston kulmaukseen vuonna 1894. Rakennuksessa toimii nykyään yökerho. Viisi vuotta myöhemmin rakennettiin samalle tontille arkkitehti August Krookin suunnittelema kalustohalli. 

Vuonna 1926 perustettiin Porin kunnallinen palolaitos, joka toimi vuoteen 1961 saakka Itäpuistossa Porin VPK:n tiloissa. Muiden rakennusten yhteyteen valmistui vuonna 1937 VPK:n rakennuttama paloasema, joka vuokrattiin kunnalliselle palolaitokselle. 1956 rakennettiin uusi kalustohalli sekä kerhohuone. Kunnallinen palolaitos muutti nykyisiin toimitiloihinsa vuonna 1961, jonka jälkeen Itäpuiston paloasema on ollut pelkästään VPK:n käytössä. Porin VPK:n rakennukset ovat nykyään suojeltuja. Paloaseman tiloissa on näytteillä vuonna 1921 käyttöön otettu entisöity Benz Gaggenau-museopaloauto. 

Nykyään Porin VPK:ssa on kuusi eri osastoa. Kalustona VPK:lla on sammutusauto, raivausauto, säiliöauto sekä kaksi miehistöautoa ja kalustoperäkärry.  
## Lähteet
*Porin VPK:n kotisivut 

### Viitteet
Mirja Rekola

**Mirja Ronni** (o.s. **Rekola**, aik. **Ronni-Rikalainen**, 20. huhtikuuta 1919 Maaninka – 15. kesäkuuta 1998 Iisalmi) oli suomalainen keihäänheittäjä, agronomi ja opetusneuvos.

Ronni voitti kahdesti keihäänheiton Suomen mestaruuden (1949 (tulos 39,88), 1952) ja oli yhteensä kahdeksan kertaa SM-mitaleilla. Hänen ennätyksensä oli 41,98 metriä, jonka hän heitti Nivalassa 1951. Hänellä oli kaksi maaotteluedustusta. Hän edusti Eurajoen Veikkoja.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Aino Aalto (keihäänheittäjä)

**Aino Aalto** (11. kesäkuuta 1917 Kymi – 29. syyskuuta 1999 Kotka) oli suomalainen keihäänheittäjä, joka voitti kaksi kertaa keihäänheiton Suomen mestaruuden. Aalto edusti Karhulan Katajaisten seuraa. Ensimmäisen kerran hän voitti vuonna 1945 tuloksella 36,92. Mestaruus tuli myös vuonna 1947 tuloksella 38,56, jolloin hän voitti olympiahopeamitalisti Kaisa Parviaisen.

Aalto oli lähtöisin Kymin Jumalniemeltä. Lapsuudessaan hän harjoitteli Syväsalmen lastentarhan pihassa paljasjaloin keihäänheittoa. Neuvoja hän sai sorvari August Schneiderilta. Schneiderin suosituksesta Aalto matkusti Helsinkiin Eläintarhan kisoihin ja voitti tuloksella 38,26. Valmentajat kiinnostuivat Aallosta ja hän sai kutsun olympiavalmennettavien leirille 1939. Aalto ei mielestään koskaan oppinut heittotyyliä ja häntä vaivasivat jatkuvasti käsivammat. Aalto asui vanhuuspäivät pienessä mökissä Marinkylässä Kotkassa. Hänet on haudattu Kotkan Laajakosken hautausmaalle vanhempiensa hautaan. Aaltoa haastateltiin vuonna 1992 Karhulan Katajaisten 100-vuotisjuhlajulkaisuun.

## Lähteet
Perttilän riippusilta

**Perttilän riippusilta** on Suomen vanhin liikenteelle avoin teräksinen riippusilta. Vuosina 1909–1910 norjalaisen mallin mukaan rakennettu silta ylittää Kyrönjoen Isossakyrössä. Sillan ylittää Perttilän siltatie. Sillan kokonaispituus on 108,5 metriä ja jänneväli 81,5 metriä, vapaaksi aukoksi jää 80,5 metriä. Sillan hyötyleveys on neljä metriä. Perttilän riippusillan suunnitteli ja rakensi tunnettu sillanrakentaja Valle Antila.

Puukantinen Perttilän riippusilta otettiin museosillaksi vuonna 1982. Silta kuuluu Perttilänmäen ja Napuen taistelutantereen muodostamaan alueeseen, joka sisältyy Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

## Sillan korjaukset
Perttilän sillan puinen kansi uusittiin 1980-luvulla, samoin sillan kaiteet. Silta suljettiin liikenteeltä vuoden 2010 alkukesällä, kun yhden säienipun havaittiin olevan poikki yhdessä sen neljästä kannatinvaijerista. Kannatinvaijerit olivat alkuperäiset. Sillan korjaussuunnitelman laatimisessa ja rahoituksen hankkimisessa kului aikaa niin, että silta pysyi suljettuna koko seuraavan vuoden. Korjaustöihin päästiin vasta vuonna 2012, jolloin kaikki vaijerit vaihdettiin uusiin. Silta avattiin liikenteelle lokakuussa 2012. Sillan painorajoitus on 4 tonnia, ja sillalle pääsevät vain alle 2,5 metriä korkeat ajoneuvot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Saku Hakkarainen

**Saku Jalmari Hakkarainen** (s. 20. heinäkuuta 1994) on suomalainen pelaajauransa lopettanut pesäpalloilija, joka edusti Superpesiksessä Oulun Lippoa ja Sotkamon Jymyä.   

Hakkarainen voitti kaudella 2013 Suomen mestaruuden. Lisäksi hän on voittanut juniorimestaruuksia C-pojissa 2010, B-pojissa 2010, 2011 ja 2012 sekä A-pojissa 2013. Kaudella 2015 Hakkarainen toi Oulun Lipolle miesten Ykköspesiksessä 60 juoksua, mikä on kautta aikain toiseksi eniten Ykköspesiksessä.

Hänen isänsä on pesäpalloilija Kari Hakkarainen.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 1 SM-kulta: 2013
* 1 SM-hopea: 2017
* Ykköspesiksen etenijäkuningas (1) 2015

## Aiheesta muualla
* 

## Lähteet
Yamadonga

**Yamadonga** (, suomeksi ”Mestarivaras”) on vuonna 2007 ilmestynyt intialainen, telugunkielinen elokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut S. S. Rajamouli. Sankarin roolia elokuvassa esittää Jr. NTR ja sankaritarta Priyamani. Kuoleman jumala Yaman roolissa nähdään Mohan Babu.

## Juoni

Ovela jumalia pilkkaava rosvo nimeltä Raja (Jr. NTR) pitää panttivankinaan rikasta tyttöä Maheshwaria (Priyamani), joka sattuu olemaan hänen lapsuudenihastuksensa. Kuoleman jumala Yama (Mohan Babu) saa Rajan pilkasta tarpeekseen, ja lunnaita maksamaan tulleet miehet tappavat tämän. Yaman palvelijat hakevat Rajan Helvettiin, mutta nokkeluutensa ansiosta Raja saa varastettua Yaman taikaruoskan, jonka avulla hän rupeaakin itse kuoleman jumalaksi ja ryhtyy kamppailemaan Yaman kanssa Helvetin herruudesta. Lopulta Raja kuitenkin päättää lähteä takaisin maan päälle, jossa Maheshwari odottaa häntä. Ennen poistumistaan Raja on ehtinyt pyyhkiä syntinsä pois Chitraguptan (Brahmanandam) kirjasta, joten Yama ei pysty tappamaan häntä uudelleen. Katkeroitunut Yama ottaa valeasun ja tulee Rajan perässä maahan selvittämään kumpi heistä on ovelampi.

## Rooleissa

## Vastaanotto
Pääosanäyttelijä Jr. NTR voitti roolisuorituksellaan vuoden 2007 Filmfare Awards South -palkinnon parhaan telugumiesnäyttelijän kategoriassa.

Andhra Pradeshin osavaltion hallituksen myöntämiä Nandi Awards -palkintoja elokuvalle kertyi neljä kappaletta: leikkaus, puvustus, maskeeraus ja erikoistehtosteet.

## Musiikki
Elokuvan soundtrack julkaistiin 14. heinäkuuta 2007. Elokuvan musiikin on säveltänyt M. M. Keeravani. Anant Sriram ja Jonnavithula ovat sanoittaneet laulut.

# Rubberu Gajulu – san. Anant Sriram, laulajat: Daler Mahndi, Pranavi
# Noonoogu Meesalodu – san. Anant Sriram, laulajat: M. M. Keeravani, Sunitha
# Na Chore – san. Anant Sriram, laulajat: Deepu, Ganga
# O Lammi Thikkareginda – san. Jonnavithula, laulajat: Jr. NTR, Mamta Mohandas
# Nuv Muttukunte – san. Anant Sriram, laulajat: Ranjith, Pranavi
# Srikarakarunda – san. Jonnavithula, laulajat: Mano
# Chala Challaga Gali – san. Jonnavithula, laulajat: M. M. Keeravani, Sangeetha
# Bambharala Chumbhanala – san. Jonnavithula, laulajat: Mano, Pranavi
# Young Yama – san. Anant Sriram, laulajat: M. M. Keeravani, Mano, Shankar Mahadevan, Pranavi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kölipallokala

**Kölipallokala** eli vanhemmalta nimeltään **kolmihammaskala** (*Triodon macropterus*) on jäykkäleukakaloihin kuuluva kalalaji, jota tavataan indopasifiselta merialueelta. Se on ainoa elävä laji kölipallokalojen (Triodontidae) heimossa.

## Koko ja ulkonäkö
Kooltaan kölipallokala kasvaa suurimmillaan 48&ndash;54 senttimetriä pitkäksi. Sen tunnusomaisin piirre on vatsan suurikokoinen läppä. Selkäeviä lajilla on yksi ja se sijaitsee ruumiin takaosassa. Pyrstöevä muistuttaa muodoltaan kuunsirppiä. Kummassakin kölipallokalan leaussa kolme hammasta ovat sulautuneet yhteen levymäisesti. Väriltään laji on kellanruskea. Vatsaläppä on vaaleampi ja kalan vatsassa on keltareunainen tumma täplä.

## Levinneisyys
Kölipallokalaa tavataan alueelta, joka ulottuu Itä-Afrikan rannikolta Filippiineille, Japaniin ja Australiaan. Ne elävät syvissä vesissä tyypillisesti 50&ndash;300 metrin syvyydessä riuttojen läheisyydessä.

## Lähteet
Nüshu

**Nüshu** (perint.: 女書; yksink.: 女书; pinyin: nǚshū; sananmukaisesti ”naisten kirjoitus”), on kiinan kielen kirjoittamiseen käytetty tavukirjoitusjärjestelmä. Sitä käyttivät Hunanin maakunnan Jianyongin alueen yao- ja miao-kansan naiset luultavasti 1000-luvun alusta 2000-luvulle asti. Koulutuksesta ulos rajatut ja kotipiiriin sidotut naiset kehittivät kiinan kielen kirjoitusmerkeistä salakielen, jolla he saattoivat viestiä toisilleen vapaasti. Naiset kirjoittivat nüshua erityisesti kankaalle, viuhkoihin, nenäliinoihin ja vöihin.  

Nüshua kirjoitetaan oikealta vasemmalle. Kirjoitusmerkkejä oli käytössä yli 600, joista 400–500 käyttäjää kohti. Merkit ovat kursiivilla kirjoitettuja kapeita variantteja kaishu-kirjoitusmerkeistä, ja ne ovat syntyneet kolmella eri tavalla: suoraan lainaamalla, muokkaamalla, ja vanhoja osia yhdistelemällä. Merkeistä kukin edustaa aina yhtä tietyllä tavalla lausuttua tavua, vaikka tavu edustaisikin eri sanoja eri asiayhteyksissä.

Viimeinen nüshun käyttäjä kuoli vuonna 2004. Vaikka kirjoitus onkin menettänyt käytännön merkityksensä, Kiinan hallitus pyrkii pitämään sitä hengissä järjestämällä sen opetusta ja näyttelyitä. Elvytykseen pelätään kuitenkin liittyvän kirjoituksen alkuperäisten piirteiden vääristymistä. Kiinnostus nüshuta kohtaan on kuitenkin kasvanut Kiinan Z-sukupolven keskuudessa. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Lisa See: *Lumikukka ja salainen viuhka*, WSOY, 2006

## Aiheesta muualla
* AntroBlogi: Kiinalainen naisten kieli
Stjernen Hockey

**Stjernen Hockey** on norjalainen jääkiekkojoukkue Norjan Fredrikstadista. Joukkue pelaa Norjan korkeimmalla sarjatasolla EliteHockey Ligaenissa, jonka mestaruuden se kertalleen on onnistunut voittamaan vuonna 1986. Kotiottelunsa joukkue pelaa Stjernehallenissa.

## Joukkue

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja:** Lasse Fjeldstad 
* **Apuvalmentaja:** Filip Gunnarsson 
* **Maalivahtivalmentaja:** Bjørge Josefsen 
* **Fysiikkavalmentaja:** Sander Rønnild 
* **Huoltopäällikkö:** Rolf Borgersen 
* **Toimitusjohtaja:** Per-Erik Johnsson 
* **Joukkueenjohtaja:** Roar Martinsen 

*Lähde: EliteProspects*

## NHL-pelaajat
* Jean-Luc Grand-Pierre
* Matt Hackett
* Jason Morgan

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seuran kotisivut
Juha Tanskanen

**Juha Tanskanen** (s. 3. marraskuuta 1965) on Sotkamon Jymyn entinen pelinjohtaja ja nykyinen SuperJymy Oy:n hallituksen puheenjohtaja. Hän omistaa kajaanilaisen mainostoimisto Pohjolan Mylly Oy:n.

## Saavutukset
### Pelinjohtajana
* 4 SM-kultaa: 1992, 1993, 1995, 1997
* 1 SM-pronssi: 1994
* Miesten Superpesiksen vuoden pelinjohtaja (4): 1992, 1993, 1995, 1997

## Lähteet
Privateering

**Privateering** on Mark Knopflerin seitsemäs sooloalbumi, ja ensimmäinen tupla-albumi. Se julkaistiin 3. syyskuuta 2012.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.

## Kappaleet

### CD 1
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### CD 2
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Deluxe Edition bonuslevy
# 
# 
# 
# 
# 

### Super Deluxe Edition bonuslevy
# 
# 
# 

## Arviot
* Allmusic: 
* The Telegraph: 

## Aiheesta muualla
* Privateering discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Rosie Perez

**Rosa María ”Rosie” Perez** (s. 6. syyskuuta 1964 Brooklyn New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tanssija, koreografi, ohjaaja sekä puertoricolaisten oikeuksia puolustava aktivisti. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa *[[Do the Right Thing – kuuma päivä]]* (1989), *[[Mustat donkkaa tykimmin]]* (1992), *[[Kesytön sydän]]* (1993), *[[Peloton (elokuva)|Peloton]]* (1993), *[[Rakkauden arpa]]* (1994), *[[Toiminnan nainen]]* (1997), *[[The 24 Hour Woman]]* (1999), *[[Näkymättömät lapset]]* (2005), *[[The Take]]* (2007), *[[The Counselor]]* (2013) ja *[[Birds of Prey (elokuva)|Birds of Prey]]* (2020).

## Aiheesta muualla
*
Risto Veste

**Risto Eino Alfred Westerlund ** (käytti taiteilijanimeä **Risto Veste**; 17. marraskuuta 1919 Helsinki – 6. elokuuta 1987 Rovaniemi) oli suomalainen ohjaaja, näyttelijä ja teatterinjohtaja.  

Risto Veste kävi Suomen teatterikoulun vuosina 1944–1945 ja teki jatko-opintoja muun muassa Elli Tompurin, Bertha Lindgrenin ja pantomiimikko Marcel Marceaun johdolla. Vuonna 1961 hän perehtyi Moskovassa Tšehoviin ja muuhun venäläiseen teatteritaiteeseen.

Ensimmäisen kiinnityksensä Risto Veste sai jo ennen teatterikoulua vuonna 1940 Helsingin Kansanteatteri–Työväenteatteriin, joka toimi silloin kahdessa osoitteessa, Koiton talossa ja Vanhalla ylioppilastalolla. Veste muisteli juosseensa tuolloin 40 iltana *Mustalaisruhtinattaresta* välillä pieneen rooliin Koiton *Kamelianaiseen* ja taas takaisin Vanhalle. 1940-luvulta alkaen hän esiintyi myös elokuvissa, joihin lukeutuvat *[[Synnin jäljet]]* (1946), *[[Suopursu kukkii]]* (1947) ja *[[Soita minulle, Helena! (vuoden 1948 elokuva)|Soita minulle, Helena!]]* (1948). Kaikkiaan hän näytteli noin 15 elokuvassa. Vuonna 1948 Veste siirtyi ohjaaja-näyttelijäksi Kuopion Yhteisteatteriin.

Teatterinjohtajana Veste toimi Rovaniemen teatterissa 1953–1954, Kemin kaupunginteatterissa 1954–1960, Oulun Teatterissa 1961–1965, Oulun kaupunginteatterissa 1965–1970 ja sitten Vaasan kaupunginteatterissa 1970–1972. Vaasasta hän palasi vielä ensin johtajaksi ja sitten ohjaajaksi Rovaniemelle, jossa hän vietti 40-vuotistaiteilijajuhlaansa vuonna 1980.

Erityisesti Vesten johtajavuosia Oulussa arvostettiin ja sanottiin hänen tuoneen kaupunkiin aivan uudenlaista teatteria. Ohjelmisto ulottui klassikoista yhdysvaltalaisiin uutuusnäytelmiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Risto Veste Ilona-esitystietokannassa, Teatterin tiedotuskeskus Tinfo.
*
Massachusettsin yliopisto

**Massachusettsin yliopisto** () on Yhdysvaltojen Massachusettsin osavaltiossa viidellä kampuksella toimiva yliopisto. Sen vanhin ja suurin kampus Amherstissa tunnetaan myös nimellä **UMass Amherst**. Muut kampukset sijaitsevat Bostonissa, Dartmouthissa, Lowellissa ja Worcesterissa.

Yliopiston edeltäjä oli Massachusettsin maatalousoppilaitos, joka perustettiin vuonna 1863. Siitä tuli yliopisto 1947. Bostonin ja Worcesterin kampukset perustettiin 1962 ja 1964. Lowellin ja Dartmouthin kampukset olivat itsenäisiä korkeakouluja vuoteen 1991 asti, jolloin ne yhdistettiin Massachusettsin yliopistoon.

Syksyllä 2011 Amherstissä oli yli 28&nbsp;000 opiskelijaa, joista noin 6&nbsp;300 jatko-opiskelijoita. Bostonissa ja Lowellissa opiskelijoita oli yli 15&nbsp;000 kummassakin, Dartmouthissa noin 9&nbsp;200 ja Worcesterissa 1&nbsp;200.

## Lähteet
Moreno Veloso

**Moreno Veloso** (s. 22. marraskuuta 1972 Salvador) on brasilialainen muusikko. Hän on Caetano Veloson poika ja aloitti laulamisen 3-vuotiaana, kuusi vuotta myöhemmin myös kitaransoiton. Lauluntekijänä hän debytoi vuonna 1982 isänsä kappaleessa ”Um Canto de Afoxé para Bloco Do Ile”. Teini-ikäisenä Veloso kiersi isänsä ja Gilberto Gilin kanssa lyömäsoittajana. Myöhemmin hän soitti selloa Carlinhos Brownille. Hän on perustanut oman studionsa. Hän on julkaissut muun muassa kokeellisen albumin *Music Typewriter* (2001) yhdessä Alexandre Kassinin ja Domênico Lancelottin kanssa.

## Lähteet
Nick Powell

**Nick Powell** (s. 23. maaliskuuta 1994) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa Wigan Athleticissä. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Powell siirtyi Crewe Alexandrasta noin kuuden miljoonan punnan siirtokorvauksella Manchester Unitediin kesällä 2012. Wiganiin hän siirtyi vuonna 2016.

## Lähteet
The Psychedelic Furs

**The Psychedelic Furs** on englantilainen post-punk/new wave-yhtye, joka perustettiin vuonna 1977. Yhtyeen johtohahmot ovat laulaja Richard Butler ja hänen veljensä Tim Butler. Muita jäseniä ovat Richard Good, Mars Williams, Amanda Kramer ja Paul Garisto.

Yhtyeen musiikki on käynyt läpi useita vaiheita. Aluksi se oli karua art rockia ja myöhemmin new wavea ja hard rockia.

## Diskografia

### Studioalbumit
**[[The Psychedelic Furs (albumi)|The Psychedelic Furs]]* (1980)
**[[Talk Talk Talk]]* (1981)
**[[Forever Now]]* (1982)
**[[Mirror Moves]]* (1984)
**[[Midnight to Midnight]]* (1987)
**[[Book of Days]]* (1989)
**[[World Outside]]* (1991)

### Livealbumit
**Radio One Sessions* (1999)
**Beautiful Chaos: Greatest Hits Live* (2001)

### Kokoelmat
**All of This and Nothing* (1988)
**Here Came The Psychedelic Furs: B-Sides And Lost Grooves (1994)
**In the Pink* (1996)
**Should God Forget: A Retrospective* (1997)
**Greatest Hits* (2001)
**Superhits' (2003)
**Playlist: The Very Best Of The Psychedelic Furs* (2011)

### Videoalbumit
**All Of This And Nothing* (1988)
**Live From House Of Blues* (2001)
Marjanpuhdistin

**Marjanpuhdistin** (myös **marjapuhdistin**) on työväline, jota käytetään marjanpoimurilla poimittujen puutarha- tai metsämarjojen, kuten mustikoiden, puolukoiden, viinimarjojen ym., puhdistamiseen poiminnan jälkeen ennen marjojen säilöntää tai käyttöä ruuaksi. Marjanpuhdistin toimii vain imuriin kytkettynä. Toimintaperiaatteena on säätää imurin imuteho siten, että se imee kevyet irtoroskat, kuten lehdet ja neulaset, imuriin mutta päästää halutut marjat putoamaan sankoon putken läpi. Yleensä marjanpuhdistimessa on sivuaukkoja, joilla imutehoa voidaan säätää. Viallisia marjoja tai muita painavia roskia imuriin kytkettävä marjanpuhdistin ei poista. Usein imurikäyttöistä marjanpuhdistinta käytetäänkin vain suuria marjamääriä puhdistettaessa. Pienillä määrillä marjalävikkö on yleensä nopeampi väline. Imurikäyttöisen marjanpuhdistimen etuna on tosin lävikköön verrattuna se, että puhdistus tapahtuu yleensä siistimmin.
Säätökondensaattori

**Säätökondensaattori**, aiemmin säätökapasitori on elektroniikan komponentti jota käytetään oskillaattoreiden ja resonanssipiirien värähtelytaajuuden säätämiseen. Säädettävät kondensaattorit jaetaan kahteen ryhmään: jatkuvasäätöisiin säätökondensaattoreihin ja työkalusäätöisiin trimmerikondensaattoreihin. Rakenteeltaan kaikki säädettävät kondensaattorit ovat lähes samanlaisia, eli koostuvat kahdesta levypakasta, joista kiinteä on nimeltään staattori ja liikkuva on roottori. Kapasitanssi määräytyy sen mukaan, kuinka paljon levyt ovat toistensa kanssa limittäin. Eristeenä säädettävissä kondensaattoreissa käytetään ilmaa, kiillettä tai muovia. Niitä käytetään yleensä suurtaajuuspiireissä. Säädettävät kapasitanssiarvot ovat yleensä kovin pieniä mutta siitä ei välttämättä ole haittaa sovelluksesta riippuen.

## Katso myös
*Trimmeri
*Tyhjiökondensaattori

## Lähteet
*Elektroniikkarakentelijan kirja s. 37-38
Siimaleikkuri

**Siimaleikkuri** on kevytrakenteinen, siimaleikkuriterällä varustettu raivaussaha, jota myös kutsutaan trimmeriksi. Sellaisia käytetään nurmikonleikkuussa niiden kohtien leikkaamiseen, joihin ruohonleikkuri ei ulotu, kuten aidan alla olevat kohdat. Siimaleikkureita on sekä polttomoottori- että sähkökäyttöisiä.
Tønsberg Vikings

**Tønsberg Vikings** on norjalainen jääkiekkoseura Tønsbergistä Norjasta. Sen edustusjoukkue pelaa maan toiseksi korkeimalla sarjatasolla. Kotiottelunsa joukkue pelaa Tønsberg Ishallissa, jonka kapasiteetti on 500 katsojaa.

## Joukkue kaudella 2021–2022

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
Sudarskyn eksoplaneettojen luokitus

**Sudarskyn eksoplaneettojen luokitus** on teoreettinen suurten kaasuplaneettojen ulkonäön ennustamiseen suunniteltu luokitusjärjestelmä. Se perustuu siihen, että eri lämpötiloissa eri aineet tiivistyvät pilviksi ja antavat planeetalle erilaisen ulkonäön. Se kuvattiin ensimmäisen kerran David Sudarskyn johtaman ryhmän vuonna 2000 julkaisemassa paperissa *Albedo and Reflection Spectra of Extrasolar Giant Planets*. Luokitusta laajennettiin vuonna 2003 julkaisussa *Theoretical Spectra and Atmospheres of Extrasolar Giant Planets*.

Järjestelmässä kaasuplaneetat luokitellaan niiden kaasukehän mallinnettujen fyysisten piirteiden perusteella viiteen ryhmään. Aurinkokunnassa vain Saturnus ja Jupiter kuuluvat Sudarskyn luokituksen piiriin ja molemmat niistä kuuluvat luokkaan I. Planeettojen ulkonäkö vaihtelee huomattavasti saman luokan sisällä, Jupiter ja Saturnus jotka kuuluvat samaan luokkaan, ovat melko erilaisia, Saturnuksessa näkyy vähemmän piirteitä. 

## Luokat
***Luokka I**: planeettaa dominoivat ammoniakkipilvet. Sen lämpötila on alle -120 °C ( < 150 K) ja ennustettu Bondin albedo auringontyyppistä tähteä kiertävälle planeetalle on 0,57. Sudarskyn vuoden 2000 tutkimus ei pystynyt asettamaan tähän luokkaan muita planeettoja kuin Jupiterin ja Saturnuksen. Todellisuudessa Jupiterin albedo on kuitenkin 0,343 ja Saturnuksen 0,342.

***Luokka II**: luokan planeetojen pilvet muodostuvat vesihöyrystä ja niiden lämpötila on alle 250 K. Ennustettu Bondin albedo auringontyyppistä keskustähteä kiertävälle planeetalle on 0,81.

***Luokka III**: luokan planeetta on pilvetön ja sen lämpötila on 350–800 K, 80–530 °C. Planeetan etäisyys keskustähdestä on tyypillisesti alle 1 AU. Ennustettu Bondin albedo auringonkaltaista tähteä kiertävälle planeetalle on 0,12.

***Luokka IV**: planeetan pilvet muodostuvat alkalimetallista ja sen lämpötila on 900 – 1&nbsp;500 K, 600 – 1&nbsp;200 °C. Bondin albedo auringonkaltaista tähteä kiertävälle planeetalle on 0,03.

***Luokka V**: luokan planeettojen pilvet muodostuvat silikaattista ja sen lämpötila on yli 1&nbsp;500 K eli yli 1&nbsp;200 °C. Näiden planeettojen painovoima on lisäksi pieni. Auringonkaltaista tähteä kiertävän planeetan ennustettu Bondin albedo on 0,55.

## Lähteet
George Whipple

**George Hoyt Whipple** (28. elokuuta 1878 – 1. helmikuuta 1976) oli yhdysvaltalainen professori, joka sai vuonna 1934 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä George Minotin ja William Murphyn kanssa tutkimuksestaan maksan käytöstä anemian hoidossa.

Whipple osoitti, että maksan lisääminen anemiapotilaiden ruokavalioon paransi punasolujen määrää heidän veressään.

## Lähteet
Tour EP

**Tour EP** on kanadalaisen metalliyhtyeen Strapping Young Ladin EP, joka on julkaistu vuonna 2003.

Levyä myytiin yhtyeen keikoilla promona yhtyeen tulevalle albumille Strapping Young Lad rajoitettuna 2500 kopion painoksena.

## Kappaleet
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Devin Townsend – laulu, kitara, tuotanto
* Jed Simon – kitara
* Gene Hoglan – rummut & lyömäsoittimet
* Byron Stroud – bassokitara

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
William Murphy

**William Parry Murphy** (6. helmikuuta 1892 Stoughton, Wisconsin – 9. lokakuuta 1987 Brookline, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen professori, joka sai vuonna 1934 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä George Minotin ja George Whipplen kanssa tutkimuksestaan maksan käytöstä anemian hoidossa.

Murphy väitteli lääketieteen tohtoriksi Harvardin yliopistossa vuonna 1920. Hän työskenteli Peter Bent Brighamin sairaalassa Bostonissa yhdessä George Minotin kanssa. Whipple oli osoittanut 1920-luvun alussa että maksan lisääminen ruokavalioon paransi anemiapotilaiden punasolujen määrää. Murphy ja Minot alkoivat syöttää maksaa kaikille pernisiöösin anemian vaivaamille potilailleen. Uusi hoitotapa muutti pernisiöösin anemian parantumattomasta, usein tappavasta taudista helposti hoidettavaksi, ja oli pohjana 1940-luvulla kehitetylle B12-vitamiinihoidolle.

Murphy saapui 18. joulukuuta 1934 Suomeen Tukholmasta, jossa hän on ollut noutamassa Nobel-palkintoaan. Hän esitelmöi saman päivän iltana Sisätautien Lääkärien Yhdistyksen kokouksessa Helsingissä.
 
## Lähteet
HMS Grasshopper (1909)

**HMS Grasshopper** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Beagle-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Alus poistettiin palveluksesta pian sodan päätyttyä.

## Valmistus

Alus tilattiin osana vuosien 1908-1909 laivasto-ohjelmaa Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista, missä köli laskettiin 17. huhtikuuta 1909. Alus laskettiin vesille 22. lokakuuta 1909 ja valmistui heinäkuussa 1910.

## Palvelus
Valmistuttuaan alus liitettiin 1. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin 5. hävittäjälaivueeseen vuonna 1911. Laivueensa mukana alus siirtyi Välimerelle, jossa se oli edelleen ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus myytiin romutettavaksi 1. marraskuuta 1921.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Dilin alue

**Dilin alue** on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Dili, joka on myös Itä-Timorin pääkaupunki. Alueen pinta-ala on 367 neliökilometriä ja vuonna 2015 sen väkiluku oli 252&nbsp;884. Dili on väkiluvultaan Itä-Timorin suurin alue ja siellä asuu yli 20 prosenttia maan väestöstä.

## Lähteet
Andrej Glavan

**Andrej Glavan** (s. 14. lokakuuta 1943 Soteska) on slovenialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ljubljanan arkkihiippakuntaan 29. kesäkuuta 1972 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Musti in Numidian titulaaripiispaksi 13. toukokuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Franc Rodé, jota avustivat Metod Pirih ja Franc Kramberger. 

7. huhtikuuta 2006 Glavan sai nimityksen Novo Meston piispaksi.

## Lähteet
Sari Raumala

**Sari Anneli Kinnunen** (o.s. **Raumala**, s. 12. helmikuuta 1968) on suomalainen pikajuoksija, joka on naimisissa keihäänheittäjä Kimmo Kinnusen kanssa. Hänellä on yksi hopea ja kolme pronssia Kalevan kisoista 200 metrin matkalta. Hän edusti Mikkelin Kisa-Veikkoja. Häntä valmensivat uransa aikana Kari Kuusela, Risto Häyrynen ja Markku Perttunen. 

Raumalan ennätys 100 metrillä on 11,88 ja 200 metrillä 23,46. Hän osallistui 4 × 100 metrin viestissä Splitin EM-kilpailuihin 1990 ja hänellä on runsaasti maaotteluedustuksia.

## Lähteet
* 

### Viitteet