open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pikkusivettikissa

**Pikkusivettikissa** (*Viverricula indica*) on sivettieläinten (Viverridae) heimoon kuuluva trooppisilla maa-alueilla elävä tasalämpöinen ja endoterminen nisäkäslaji. Se on sukunsa **Viverricula** ainoa laji.

## Koko ja ulkonäkö

Pikkusivettikissan pituus vaihtelee 75 senttimetristä hieman yli metriin. Lajin paino vaihtelee kahden ja neljän kilogramman välillä ja on keskimäärin 2,7 kilogrammaa. Urokset ovat yleensä naaraita suurikokoisempia. Karvapeite on väritykseltään ruskea, keltainen tai kellanruskea. Kaulassa on mustia tai valkoisia renkaita. Myös ruumissa on pieniä pilkkuja, jotka muuttuvat mustiksi juoviksi kohti musta- ja valkoraitaista häntää. Tassut ovat tummanruskeita tai mustia. Rinnan väritys on vaaleammanruskea tai harmaa ja siinä on vain vähän kuvioita. Siveteistä (*Viverra*) pikkusivettikissa eroaa siten, että se on huomattavasti pienempi, siltä puuttuu siveteillä oleva selässä sijaitseva harja, sillä on pienempi rako korvien välissä ja lisäksi sillä on myös lyhyempi kuono kuin siveteillä.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Pikkusivettikissaa tavataan Aasiassa, missä sen levinneisyysalue rajoittuu idässä Kiinan etelä- ja keskiosiin ja ulottuu lännessä Indokiinaan ja Intiaan. Etelässä se on levinnyt Indonesian Sumatraan, Jaavaan ja Baliin asti. Se on myös levinnyt vieraslajina Sansibariin, Madagaskariin, Komoreihin ja Sokotraan sekä useille Filippiinien saariin. Pikkusivettikissan elinympäristöt ovat hyvin vaihtelevia, koska se on sopeutuneet moniin erilaisiin elinolosuhteisiin laajalla levinneisyysalueellaan. Ne elävät monin paikoin ihmisen läheisyydessä, eivätkä ole häiriintyneet ihmisten tunkeiluista. Usein ne jopa syövät siipikarjaa ja elävät katuojissa, ulkorakennuksissa tai jopa kaatopaikoilla. Ne suosivat avoimia alueita ja niitä havaitaan paljon harvemmin tiheissä sademetsissä kuin jokien läheisyydessä, lehtipuumetsissä ja preerialla.

## Ravinto ja elintavat
Pikkusivettikissan ravintoa ovat pienet selkärankaiset, eritoten jyrsijät. Ne ovat kuitenkin opportunistisia ja voivat syödä myös hedelmiä, haaskoja ja ihmisten jätteitä. Pikkusivettikissat ovat tavallisesti, lisääntymiskauden ulkopuolella, epäsosiaalisia ja elävät yksin. Ne saavat poikasia yleensä kerran vuodessa, vaikkakin joillakin alueilla tätä tapahtuu ympäri vuoden. Vankeudessa tehtyjen tutkimusten perusteella pikkusivettikissa saa kerralla kahdesta viiteen poikasta ja vieroittaa ne 4–4,5 kuukauden ikäisinä. Pikkusivettikissat ovat eläneet vankeudessa aina 22-vuotiaiksi.

## Lähteet
Strasbourgin lentoasema

**Strasbourgin lentoasema** (, )  on pieni kansainvälinen lentoasema joka sijaitsee Ranskan Entzheimissä, 10 kilometriä länteen Strasbourgista. Vuonna 2019 lentokenttää käytti 1&nbsp;301&nbsp;886 matkustajaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Elli Melasniemi

**Elli Melasniemi** (s. 16. syyskuuta 1998) on suomalainen näyttelijä. Hän oli päärooleissa Ylen draamasarjoissa *[[Seitsemäntoista]]* (2017) ja *[[Kakarat]]* (2020). Melasniemi näytteli *Seitsemäntoista*-sarjan hahmoaan myös sarjaan liittyvissä mobiilipeleissä *Olivia17* ja *Olivia18*.

Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kallion lukiosta vuonna 2017. Näyttelemistä hän on opiskellut Lahden kansanopistossa. Melasniemi on ollut helsinkiläisen Ilves-Teatterin jäsen vuodesta 2018.

Hänen isovanhempansa ovat Kristiina Halkola ja Eero Melasniemi, ja Vilma Melasniemi on hänen tätinsä.

## Filmografia
* *[[Seitsemäntoista]]* – Olivia Nikolajeff (2017)
* *[[Elvis & Onerva]]* – tyttö pukuhuoneessa (2019)
* *[[Kakarat]]* – Asta Oksanen (2020)

## Lähteet
Ashiya

**Ashiya** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Hyōgon prefektuurissa. Se sijaitsee Osakanlahden rannikolla prefektuurin kaakkoisosassa aivan Kōben suurkaupungin itäpuolella. Kaupungin pohjoisosat nousevat Rokkōvuorelle, ja sen läpi Osakanlahteen virtaa Ashiyajoki. Ashiyassa on 94&nbsp;510 asukasta (tammikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 18,57 neliökilometriä.

Ashiyan kaupunki perustettiin vuonna 1940, kun Seidōn kyläkunnalle () myönnettiin kaupunkioikeudet. Samalla se muutti nimensä Ashiyaksi. Se kasvoi voimakkaasti asuinlähiönä 1900-luvun alkupuolelta lähtien useiden Kōben ja Osakan välisten rautatielinjojen rakentamisen ansiosta. Ennen toista maailmansotaa se tunnettiin korkealuokkaisena asuinalueena. Suuri osa kaupungista tuhoutui sodassa, ja 1960-luvulta lähtien sinne on rakennettu korkeita kerrostaloja. 1970-luvulta kaupunki on laajentunut myös Osakanlahden suurille täyttömaa-alueille, joilla asuu noin 20&nbsp;000 ihmistä. Myös Ashiya kärsi pahoja vaurioita Hanshin-Awajin maanjäristyksessä vuonna 1995. Siinä sai kaupungin alueella surmansa noin 400 henkeä. 

Ashiyan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Frank Lloyd Wrightin suunnittelema Yodokō-vierastalo eli entinen Yamamura-suvun asuintalo, joka on yksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Kaupungissa toimivia museoita ovat Ashiyan kaupungin taidemuseo, keramiikkaa esittelevä Tekisui-taidemuseo, kirjailija Jun’ichirō Tanizakin muistomuseo ja Enban kiinalaisen modernin taiteen museo. Kaupungin pohjoisosat Rokkōvuorella kuuluvat Seton sisämeren kansallispuistoon. Ashiyaa palvelevat JR Nishi-Nihonin Tōkaidō-päälinja (Kōbe-linja), Hankyū-rautateiden Kōbe-päälinja ja Hanshin-rautateiden Hanshin-päälinja.

## Kuvia

Tiedosto:Yamamura house07n4272.jpg|Yamamura-suvun asuintalo, Frank Lloyd Wright
Tiedosto:130815 Tanizaki Junichiro Memorial Museum of Literature, Ashiya Hyogo pref Japan01s3.jpg|Jun’ichirō Tanizakin muistomuseo
Tiedosto:Bellport Ashiya08n4272.jpg|Bellport Ashiyan venesatamaa
Tiedosto:Hanshin Ashiya sta01n3200.jpg|Hanshin-rautateiden Ashiyan rautatiasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Richard Doddridge Blackmore

**Richard Doddridge Blackmore** (1825−1900) oli englantilainen kirjailija. Hän kirjoitti alkuaan runomuotoon, mutta nimensä hän on saanut tunnetuksi romaaneillaan, joiden tarkkapiirteinen luonteenkuvaus, eloisa vuoropuhelu ja yleensä selkeä rakenne sekä historiallinen tarkkuus kohottavat ne aikaisempien romanttisten historiallisten romaanien parhaimmiksi. Hänen teoksiaan ovat muun muassa *Clara Vaughan*, *Cradoek Nowell*, *Lorna Doone* (suom. *Laakson tytär*) ja *Kit and Kitty*.

## Suomennetut teokset
* *Laakson tytär* (*Lorna Doone*), suom. Kai Kaila, Suomen kirja 1946. Sarja: Viime vuosisadan valioita 1. – Ilmestynyt lyhennettynä nimellä *Rosvolaakson tytär*, WSOY 1954
;Novelli
* Hurja ratsastus. Antologiassa: *Kokoelma eläintarinoita* (*A collection of animal stories*), mukaillut Graeme Kent; [suom. Laila Niukkanen. Östersundom: Kirjalito 1984  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Täit

**Täit** (Anoplura) on jäytiäisten lahkoon kuuluva hyönteisten ryhmä, johon kuuluu noin 500 lajia. Ne elävät loisina nisäkkäissä. Täit ovat 0,35–8 millimetrin pituisia.

Täit ovat hyvin erikoistuneita isäntäeläimensä mukaan, ja esimerkiksi ihmisellä ne loisivat vain tietyssä kohdassa ruumista.

Tunnetuimpia ihmisten täitä ovat päätäi, joka elää ihmisen päässä, vaatetäi, joka elää vartalolla, ja satiainen, joka elää pääasiassa sukupuolielinten karvoituksessa. Koirantäi (*Linognathus setosus*) on yksi yleisimmistä koirien ulkoloisista Suomessa ja maailmalla.

Täit elävät kiinnittyneinä isäntäänsä ja kiinnittävät munansa isännän karvoihin. Niiden ravintona toimii isäntäeläimen veri. Suurin osa täilajeista on paljain silmin nähtävissä.Täit voivat tarttua ihmiseen suorasta kosketuksesta, irtokarvoista, harjoista tai vaatteista. Esimerkiksi päätäit leviävät helposti päähineiden, harjojen tai hiuslenkkien kautta. Päätäitä esiintyy paljon kouluissa ja päiväkodeissa.

Täitä voidaan torjua erilaisilla myrkyillä, täikammalla, pesemällä vaatteita tai leikkaamalla karvoitusta, jossa täit elävät. Eläimillä täiden hoitoon käytetään ulkoloislääkkeitä, kuten selamektiinia. Ihmisillä käytetään permetriiniä.

Vaatetäi voi levittää sairauksia, kuten pilkkukuumetta, mutta päätäi ja satiainen eivät levitä tauteja ihmisestä toiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Täit, Kotihoito-ohjeet, Terveyskirjasto.fi 
* Tartuntatautiliitto 
* Hyönteismaailma.fi - Täi
Bladh

**Bladh** tai **Blad** on ruotsinkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

* Anders Bladh (1748–1834), lääkäri ja numismaatikko, joka sai professorin arvonimen
* Beata Bladh, synt. *Liljelund* (1697–1754), kauppahuoneen omistaja ja laivanvarustaja
* Nikolai Blad, oikea nimi *Eero Lehtinen*, (s. 1963), laulaja-lauluntekijä
* Petter Johan Bladh (1746–1816), liikemies

## Kuvitteellisia henkilöitä
* Gerdt Bladh, henkilö Christer Kihlmanin kirjassa *Gerdt Bladhin tuho*
Jyväskylän maailmanloppulaislahko

**Jyväskylän maailmanloppulaislahko** oli pääasiassa Jyväskylässä vuodenvaihteessa 1949–1950 vaikuttanut herätysliike.

Lahko sai alkunsa syksyllä 1949 Kuhmoisten Hahmajärven kylässä asuneen 18-vuotiaan horrossaarnaajan Salli Salokankaan kotonaan pitämistä horrossaarnoista, joita kuulemassa oli parhaimpina iltoina puolisen tuhatta kuulijaa. Voimakkaan uskonnollisen herätyksen kokenut Salokangas oli kansakoulun käytyään opiskellut Urho Muroman Raamattuopistossa Kauniaisissa. Hänen ensimmäinen horrossaarnansa tapahtui syyskuun alussa 1949, ja sen jälkeen saarnat toistuivat joka ilta noin kello 20 aikaan. Salokangas puhui levollisella ja selkeällä äänellä, ja hän kehotti saarnoissaan kuulijoita rukoilemaan ja tekemään parannuksen. Saarna muuttui lopussa kielilläpuhumiseksi, jota kuulijat eivät ymmärtäneet. Saarnan jälkeen Salokangas nukkui rauhallisesti 20–30 minuuttia eikä herättyään muistanut mitään tapahtuneesta.

Vuodenvaihteessa 1949–1950 Jyväskylässä alkoi kierrellä huhuja ennen kevättä tulossa olevasta maailmanlopusta. Useiden henkilöiden kerrottiin irtisanoutuneen työpaikoistaan valmistautuakseen vastaanottamaan Kristuksen saapumista, ja erään perheen kerrottiin myyneen myös kaiken omaisuutensa. Tämän uskonnollisen liikehtimisen alkuunpanijana pidettiin Kuhmoisten unissasaarnaajaa Salli Salokangasta, joka saapui äitinsä kanssa Jyväskylään Nyrölän kansakoululle joulukuussa 1949 koulussa opettajana toimineen ylioppilas Tapio Nykäsen vieraaksi. Salokangas piti sitten horrossaarnoja koululla useita kertoja, ja niitä kuulemaan tuli suuri joukko ihmisiä. Opettaja Nykänen liittyi myös Salokankaan kannattajiin ja alkoi pitää koululla saarnoja puhuen maailmanlopusta jopa koulun oppilaille. Nykänen joutui tämän vuoksi jättämään paikkansa joulun jälkeen, ja samoin Salokangas poistui koululta maailmanloppulahkolaisten hajaantuessa ympäri maata levittämään lahkon sanomaa. Ennen lähtöään opettaja Nykänen lahjoitti omaisuutensa kyläläisille. Salli Salokangas asui sitten useita viikkoja Jyväskylässä erään perheen luona ja jatkoi siellä horrossaarnojen pitämistä. Paikalla pidettiin myös kokouksia, joissa valmistauduttiin maailmanlopun tulemiseen. Salokangas palasi tammikuussa 1950 kotiinsa Kuhmoisiin. Liikkeellä arveltiin tässä vaiheessa olleen toistasataa kannattajaa eri puolilla Suomea.

Tammikuun lopulla 1950 ruotsalaisessa ''Dagens Nyheter'' -lehdessä julkaistiin valokuvilla varustettu juttu Jyväskylän maailmanloppulaisista ja Kuhmoisten unissasaarnaajatytöstä. Heistä oli juttu myös ''Daily Mail'' -lehdessä, ja helmikuussa 1950 Jyväskylään saapui kaksi ruotsalaisen *[[Se (lehti)|Se]]*-lehden toimittajaa suomalainen tulkki mukanaan tekemään juttua lahkolaisista. Liikkeen jäsenillä oli helmikuun alkupuolella kokous Jyväskylässä, ja kokouksessa esiintyi puhujana myös Nyrölän kansakoulun entinen opettaja Tapio Nykänen. Nykäsen mukaan asiasta oli pidetty liikaa melua, ja hän kiisti myös puhuneensa maailmanlopusta vaan ainoastaan Herran tulemisesta.

## Lähteet
Top (tietokoneohjelma)

**top** on tietokoneohjelma Unix- ja Unixin kaltaisissa käyttöjärjestelmissä. Ohjelmaa käytetään suoritettavien ohjelmien seurantaan ja hallintaan.

Alkuperäisen version ohjelmasta teki William LeFebvre vuonna 1984. Ohjelmaa on verrattu ps-ohjelman toimintaan, mutta joka päivittyy säännöllisin väliajoin. Ohjelma on käytössä muun muassa FreeBSD:ssä ja OpenBSD:ssä.

Linuxissa käytetty versio ohjelmasta ei käytä samaa lähdekoodia vaan on eri henkilöiden tekemä. Linux-ytimen ollessa varhaisessa vaiheessa Branko Lankester teki ps-ohjelmasta pikaisen version avuksi: tuolloin aikaisempi versio ohjelmasta ei vielä voinut toimia Linuxissa. Roger Binns kirjoitti top-ohjelman uudelleen Linuxia varten käyttäen Lankesterin ps-ohjelmaa pohjana. Binns julkaisi Linuxille tehdyn top-ohjelman vuonna 1992, jonka jälkeen muut ottivat sen ylläpidon vastuulleen.

## Muita vastaavia
* iftop &ndash; verkkoliikenteen seurantaan
* iotop &ndash; tallennusmedian kuormituksen seurantaan

## Lähteet
Blaeu

**Blaeu** oli hollantilainen kirjanpainajasuku. Monet suvun jäsenistä olivat samalla oppineita, kuten Willem Blaeu (1571–1638) ja hänen poikansa Joan Blaeu (1600–1673), jotka molemmat ovat laatineet huomattavia karttateoksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kehräsaaren silta

**Kehräsaaren silta** on Tammerkosken ylittävä kävelysilta Tampereen ydinkeskustassa, Kehräsaaren ja Vuolteentorin välissä. Se on vuonna 1986 valmistunut puukantinen terässilta, joka kulkee Alavoimalan eteläseinustan vierestä. 
Sen pituus on noin 50 metriä.

Silta on osa Tammerkosken kansallismaisemaa ja valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä.

## Lähteet
Anna Alapuro

**Anna Alapuro** (s. 1953 Valkeala) on suomalainen taidegraafikko.

Anna Alapuro syntyi Valkealassa ja kasvoi Helsingissä. Hän opiskeli 1976–1979 Lahden taidekoulussa ja 1980–1981 Unkarin kuvataideyliopistossa sekä vielä vuonna 1997 Lahden taideinstituutissa.

Alapuron töitä oli esillä jo vuonna 1979 Helsingin taidehallin nuorten näyttelyssä. Sen jälkeen hänen töitään on ollut kymmenissä ryhmä- ja yksityisnäyttelyissä. Alapurolla on ollut yksityisnäyttelyitä muun muassa Lönnströmin taidemuseossa (2006), Hiekan taidemuseossa (2008), Imatran taidemuseossa (2010) ja Tampereen taidemuseossa (2020).

Alapuro käyttää teoksissaan erityisti työlästä carborundum-tekniikkaa, mutta hän on käyttänyt myös litografiaa, serigrafiaa ja monotypiaa. Alapuron teoksissa tunnusomaista on sarjallisuus. *Koski*-sarjassa (2015) hän kuvaa kotikaupunkinsa Tampereen Tammerkoskea ympäristöineen ja yksityiskohtineen, ja *Virtauksia*-sarja puolestaan on saanut innoituksensa Pietarin koristeellisista viemärinkansista. Pietarin lisäksi Alapuro on saanut inspiraatoita muiltakin ulkomaanmatkoiltaan ja muista kulttuureista.

Alapuron teokset sijoittuvat usein abstraktin ja esittävän taiteen välimaastoon. Teoksissa lähtökohtina ovat usein arkipäiväiset esineet, rakennukset ja maisemat, jotka on abstrahoitu graafiisiksi aiheiksi ja kuvioiksi. Alapuro käyttää taiteessaan varsin hehkuvia ja intensiivisiä värejä.

Alapurolle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2017.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Alapuron kotisivut
Leonid Grin

**Leonid Grin** (19. kesäkuuta 1944) on ukrainalainen kapellimestari.

Leonid Grin piti ensimmäisen pianoesityksensä 7-vuotiaana, ja 11-vuotiaana hän voitti nuorten säveltäjien kilpailun. Musiikkia hän opiskeli Dnipron musiikkikorkeakoulussa sekä Moskovan konservatoriossa, missä hän opiskeli sävellystä ja orkesterin johtamista Leo Ginsburgin ja Kirill Kondrašinin johdolla. Valmistuttuaan konservatoriosta vuonna 1977 hänet nimitettiin Moskovan filharmonisen orkesterin apulaisjohtajaksi. Hän oli säännöllinen vieraileva kapellimestari useassa neuvostoliittolaisessa orkesterissa, kuten Leningradin filharmoninen orkesteri, Moskovan valtiollinen radio-orkesteri, Viron kansallinen sinfoniaorkesteri, Georgian valtion sinfoniaorkesteri ja Moskovan kamariorkesteri.

Grin muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1981. Leonard Bernstein valitsi hänet Los Angelesin filharmonikkojen instituuttiin, ja hän sai johtaa kolme Hollywood Bowl -konserttia. Lisäksi hän sai professorin viran Houstonin yliopiston musiikkikoulusta. Vuonna 1983 hän vieraili Isossa-Britanniassa Skotlannin kuninkaallisessa kansallisorkesterissa ja Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterissa. Hän vieraili muualla Euroopassa muun muassa Göteborgin sinfoniaorkesterissa, Berliinin radion sinfoniaorkesterissa ja Frankfurtin radion sinfoniaorkesterissa. Suomessa hän esiintyi Helsingin kaupunginorkesterissa ja Tampereen kaupunginorkesterin ylikapellimestarina hän toimi vuosina 1990–1994. Grin on jatkanut vierailevana kapellimestarina Euroopassa ja ympäri maailmaa.

## Levytykset
Grin on levyttänyt Berliinin radion sinfoniaorkesterin ja Tampere Filharmonian kanssa Sergei Prokofjevin, Pjotr Tšaikovskin, Dmitri Šostakovitšin ja Erkki Melartinin musiikkia. Hänen levytyksensä suomalaisen säveltäjän Erkki Melartinin täydellisistä sinfonioista Tampere Filharmonian kanssa ovat saaneet laajaa tunnustusta. BBC Music Magazine antoi viiden tähden arvosanan sinfonioiden nro 2 ja 4 levytykselle. Sinfonioista nro 1 ja 3 koostuvan levy oli Yleisradion vuoden levy vuonna 1995.

## Lähteet
Juomuhilsa

**Juomuhilsa** (*Hilsa kelee*) on Intopasifista merialutta asuttava kupusillien heimon kalalaji.

Juomuhilsa on suhteellisen pieni, tyypillisesti noin 16-senttinen rannikkovesien kala, jonka levinneisyys ulottuu eteläisestä Afrikasta ainakin Indonesiaan ja Hongkongiin idässä. Se on paikoin tärkeä kalastuskohde ja ruokakala.

## Lähteet
Brock Hooton

**Brock Hooton** (s. 20. maaliskuuta 1983 Nanaimo, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä DEL-liigan Fischtown Pinguinsissa. Hooton on pelannut DEL-liigaa kaudesta 2016–2017 lähtien.

## Lähteet
Wayman Tisdale

**Wayman Lawrence Tisdale** (9. kesäkuuta 1964 – 15. toukokuuta 2009) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja jazzmuusikko. Koripallourallaan hän pelasi isona laitahyökkääjänä NBA:ssa 12 kautta ja voitti olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984.

Tisdale pelasi vuosina 1982–1985 Oklahoman yliopiston joukkueessa, ja hänet valittiin Yhdysvaltain yliopistojen ykköstähdistökentälliseen jokaisella kolmella kaudella. Indiana Pacers varasi hänet NBA:han ykkösvaraus Patrick Ewingin jälkeen toisella varausvuorolla .

Tisdale edusti NBA:ssa Indiana Pacersia 3,5 kautta, Sacramento Kingsia 5,5 kautta ja Phoenix Sunsia kolme kautta. Hän pelasi urallaan 840 runkosarjaottelua ja neljänä kautena (yksi Indianassa, kolme Phoenixissa) 22 pudotuspeliä. Runkosarjassa hän teki ottelua kohden 15,3 pistettä, otti 6,1 levypalloa ja antoi 1,3 koriin johtanutta syöttöä. Pudotuspeleissä hänen ottelukohtaiset keskiarvolukemansa olivat 7,1 pistettä, 2,6 levypalloa ja 1,0 syöttöä. Kaudella 1989–1990 hän pelasi Sacramenton joukkueessa 79 runkosarjaottelua, kaikki avauskokoonpanossa, ja teki niissä keskimäärin 22,3 pistettä. Sacramenton-kausinaan hän teki kolme kertaa yhdessä ottelussa 40 pistettä. Parhaimpina kausinaan hän otti 7,7 levypalloa per ottelu.

Tisdale voitti Yhdysvaltain maajoukkueessa kultaa Pan-Amerikan kisoissa 1983 ja Los Angelesin olympialaisissa 1984. Hän pelasi joukkueensa kaikissa kahdeksassa olympiaturnausottelussa ja teki loppuottelussa Espanjaa vastaan 14 pistettä sekä otti kuusi levypalloa.

Koripallouransa jälkeen Tisdale toimi jazzmuusikkona, soittimenaan bassokitara. Hän levytti kahdeksan albumia, joista vuonna 2006 julkaistu *Way Up!* ylsi oman kategoriansa myyntilistan ykköseksi. Hänen tunnettuja kappaleitaan ovat muun muassa "Ain’t No Stopping Us Now", "Can’t Hide Love" ja "Don’t Take Your Love Away".

Tisdale katkaisi jalkansa helmikuussa 2007, minkä jälkeen hänen polvensa alapuolelta löydettiin syöpäkasvain. Hänen jalkansa amputoitiin elokuussa 2008. Hän kuoli 44-vuotiaana toukokuussa 2009.

## Lähteet
Egyptin pääministeri

**Egyptin pääministeri** on Egyptin hallituksen johtaja. Pääministerin nimittää maan presidentti, parlamentin on hyväksyttävä nimitys.

## Luettelo pääministereistä vuodesta 1953

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jan Blahoslav

**Jan Blahoslav** (1523−1571) oli tšekkiläinen oppinut ja kirjailija. Matkusteltuaan ja opiskeltuaan useita vuosia Saksassa, muun muassa Lutheria kuunnellen, hän astui Böömiläisen veljeskunnan palvelukseen. Blahoslav on sekä veljeskunnan että yleensä vanhemman tšekkiläisen kirjallisuuden nerokkaimpia ja oppineimpia kirjailijoita. Hän on kirjoittanut veljeskunnan laajan historian, kääntänyt uudestaan tšekin kielelle Uuden testamentin, toimittanut tšekin kielen kieliopin. Hän kokosi virsiä ja kirjoitti musiikista ja runoustaiteesta. Blahoslav oli mestarillinen ja hieno kielenkäyttäjä, jonka tyyli oli pitkät ajat tšekkiläisille kirjailijoille mallina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lufkin

**Lufkin** on kaupunki Texasissa, Yhdysvalloissa. Kaupunki on 185 km päässä Houstonista. Lufkinin väkiluku on 36 112 ja mediaani-ikä 34,7. Lufkinin pinta-ala on 89 km&#xB2;, joten sen väestötiheys on 405,89 asukasta neliökilometrillä. Kaupunki perustettiin 1884.

## Ilmasto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Blanc

**Blanc** tai **le Blanc** on alkuperältään ranskalainen sukunimi, suomeksi 'valkoinen'. Nimi on muun muassa seuraavilla merkittävillä henkilöillä:

## Blanc
* Adolphe-Edmond Blanc (1799–1850), ranskalainen poliitikko
* Antoine Blanc (1792–1860), New Orleansin ensimmäinen arkkipiispa
* Antoine le Blanc (1800-luku), ranskalainen murhaaja
* Bertrand Blanc (s. 1973), ranskalainen vuorikiipeilijä
* Charles Blanc (1813–1882), ranskalainen taidekriitikko
* Didier Blanc (s. 1984), ranskalainen vuorikiipeilijä
* Edmond Blanc (1856–1920), ranskalainen poliitikko
* Emmanuel Blanc (s. 1972), ranskalainen  vuorikiipeilijä
* Erika Blanc (s. 1942), italialainen näyttelijä
* Ernest Blanc (1923–2010), oopperalaulaja
* Isabelle Blanc (s. 1975), ranskalainen lumilautailija
* Jacques Blanc (s. 1939), ranskalainen poliitikko
* Jennifer Blanc (s. 1974), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Julien Blanc (s. 1988), self-help-puhuja
* Laurent Blanc (s. 1965), ranskalainen manageri ja jalkapalloilija
* Louis Blanc (1811–1882), ranskalainen poliitikko ja historioitsija
* Marie-Félix Blanc (1859–1882), ranskalainen perijätär
* Martine Blanc (s. 1944), ranskalainen lastenkirjailija ja kuvittaja
* Mel Blanc (1908–1989), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä
* Michel Blanc (1952–2024), ranskalainen näyttelijä
* Nathalie Blanc (s. 1967), ranskalainen vuorikiipeilijä
* Noel B. Blanc (s. 1938), yhdysvaltalainen Warner-Blanc-yhtiön toimitusjohtaja ja ääninäyttelijä
* Patrick Blanc (s. 1953), ranskalainen kasvitieteilijä
* Patrick Blanc, (s. 1972), ranskalainen vuorikiipeilijä
* Raymond Blanc (s. 1949), ranskalainen kokki
* Samuel Oscar Blanc, Roto-Rooter-kuivapesukoneen keksijä
* Serge Blanc (s. 1972), ranskalainen jalkapalloilija
* Serge Blanc (1929–2013), ranskalainen viulisti, orkesterinjohtaja

## Le Blanc
* Camille-André Le Blanc (1898–1993), kanadalainen roomalaiskatolinen piispa

## Kuvitteelliset henkilöt
* Blanc, kuvitteellinen henkilö pelissä *[[Hyperdimension Neptunia]]*

## Katso myös
* LeBlanc
LeBlanc

**LeBlanc** ja **Leblanc** on seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Adrian Nicole LeBlanc, yhdysvaltalainen journalisti ja kirjailija
* Arthur Leblanc (1906–1985), kanadalainen viulisti ja säveltäjä
* Arthur LeBlanc (s. 1943), kanadalainen poliitikko
* Camille-André Le Blanc (1898–1993), kanadalainen roomalaiskatolinen piispa
* Christian LeBlanc (s. 1958), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Drew LeBlanc (s. 1989), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
* Georgette Leblanc (1875–1941), ranskalainen sopraano
* Guillaume LeBlanc (s. 1962), kanadalainen yleisurheilija
* Julianna Leblanc (s. 2004), yhdysvaltalainen tubettaja 
* Louis Leblanc (s. 1991), kanadalainen jääkiekkoilija
* Matt LeBlanc (s. 1967), yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja ja televisiojuontaja
* Maurice Leblanc (1864–1941), ranskalainen kirjailija
* Nicolas Leblanc (1742–1806), ranskalainen kemisti
* Peter LeBlanc (s. 1988), kanadalainen jääkiekkoilija'
* Ray Leblanc (s. 1964), yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti
* Roméo LeBlanc (1927–2009), kanadalainen Liberaalipuolueen poliitikko.

## Katso myös
* Blanc
Pertuntori

**Pertuntori** (tunnetaan myös nimellä *Pertunmaan Tori*) on Mäntyharjun Pertunmaalla sijaitseva tori. Se sijaitsee kirkonkylän keskustassa Pienivesi-järven rannalla. Paikka on erityisen suosittu turistikohde kesälomasesonkeina, jolloin torissa on tarjolla paikallista lähiruokaa, käsitöitä sekä monenlaista ohjelmaa. Kunta tarjoaa myös ilmaiseksi myyntipaikkoja jokaiselle halukkaalle.

## Lähteet
Rouskunriesa

**Rouskunriesa** (*Hypomyces lateritius*) on Hypocreaceae-heimoon kuuluva kotelosieni, joka loisii useiden haperoiden ja rouskujen, erityisesti leppärouskujen (*Lactarius* sect. *Deliciosi*) itiöemissä. Sienitaudin aiheuttamia epämuodostuneita itiöemiä kutsutaan nimellä *kivileppärousku* tai *kuuroleppärousku*.

## Tuntomerkit
Rouskunriesa peittää leppärouskujen itiöemät kovalla pintakerroksella (ns. subikulum) ja värjää ne punaruskeasta okranvärisiksi. Subikulum ei värjäydy kaliumhydroksidilla. Periteekit muodostuvat isännän hymenoforeille; ne voidaan tunnistaa pienistä pisteistä, jotka jakautuvat säännöllisesti ja ovat uponneet subikulumiin siten, että vain suuaukko on nähtävissä. Periteekit ovat 300–470&nbsp;µm pitkiä ja 170–360&nbsp;µm leveitä, kellanruskeita-ruskeita ja muuttuvat kaliumhydroksidilla keltaisiksi. Vaihtoehtoinen suvuton lisääntyminen tapahtuu muumioituneilla itiöemillä ja muodostuu isännän lamellien väliin kasvavasta valkoisesta, puuvillamaisesta sienirihmastosta.

Kärjestään paksuuntuneiden itiökoteloiden halkaisija on keskimäärin 90–150&nbsp;µm&nbsp;×&nbsp;4–8&nbsp;µm. Askosporit ovat väliseinättömiä.

Viljeltynä sieni muodostaa mallasuuteagarissa pesäkkeitä, jotka kasvavat 5-7 millimetriä viikossa ja koostuvat villaisesta, molemmin puolin valkoisesta, hajuttomasta sienirihmastosta ja harvasta ilmarihmasta. Pakuseinäisiä soluja ei muodostu.

## Ekologia
Rouskunriesa sairastuttaa erityisesti leppärouskujen sektioon kuuluvia rouskulajeja. Näihin kuuluvat mm. männynleppärousku (*Lactarius deliciosus*), kuusenleppärousku (*Lactarius deterrimus*) ja verileppärousku (*Lactarius sanguifluus*); muita rouskunriesan isäntälajeja ovat sikurirousku (*Lactarius camphoratus*), punatäplärousku (*Lactarius controversus*), hehkurousku (*Lactarius porninsis*), kangasrousku (*Lactarius rufus*), pikkurousku (*Lactarius tabidus*), karvarousku (*Lactarius torminosus*) ja haaparousku (*Lactarius trivialis*). Rouskunriesa muuttaa isäntiensä itiöpesäkkeet koviksi ja epämuodostuneiksi.

## Levinneisyys
Rouskunriesaa esiintyy todennäköisesti kaikkialla, missä rouskujakin, kuten koko Pohjois-Amerikassa Alaskasta Keski-Meksikoon. Euroopassa lajin levinneisyysalue ulottuu Ranskasta Ukrainaan; myös Suomessa sitä esiintyy. Aasiassa rouskunriesaa tavataan Kazakstanista, Kirgisiasta ja Länsi-Siperiasta; lajia on havaittu myös Uudesta-Seelannista.

## Merkitys
Rouskunriesa tekee isäntänsä, leppärouskut (tai muut rouskut) ja haperot koviksi ja syömäkelvottoviksi toisin kuin sukulaisensa *[[Hypomyces lactifluorum]]*, jota pidetään Meksikossa ja Yhdysvalloissa kauppasienenä. Kummankin kanssa samaan sukuun kuuluva tatinriesa (*Hypomyces chrysospermus*) puolestaan loisii tateissa.
Johan Magnus Alopaeus

**Johan Magnus Alopaeus** (15. joulukuuta 1837 Viipuri – 25. joulukuuta 1913 Helsinki) oli suomalainen opettaja, rehtori ja sanomalehden toimittaja.

Johan Magnus Alopaeuksen vanhemmat olivat Viipurin lukion yliopettaja, sittemmin Juvan kirkkoherra ja rovasti Magnus Erik Alopaeus sekä vuorineuvoksen tytär Margareta Wilhelmina Solitander. Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon lukiosta vuonna 1856 ja valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1864. Alopaeus työskenteli apulaisopettajana Viipurin ala-alkeiskoulussa vuonna 1864 ja siirtyi seuraavana vuonna latinan opettajaksi Joensuuhun perustettuun yläalkeiskouluun. Alopaeus toimi Joensuun yläalkeiskoulun rehtorina vuosina 1873–1878, kuului koulun laajentamista suunnittelevaan toimikuntaan vuonna 1889 ja työskenteli sen jatkoluokilla uskonnon ja kreikan kielen opettajana. Koulun muututtua täysiluokkaiseksi klassilliseksi lyseoksi Alopaeus työskenteli sen ruotsin kielen opettajana vuoteen 1900 saakka.

Joensuuhun vuonna 1865 perustettu yksityinen ruotsinkielinen tyttökoulu siirtyi vuonna 1879 Alopeauksen ja Adele Tavastin omistukseen. Alopaeus työskenteli myös tyttökoulun opettajana ja yritti vuonna 1874 perustaa suomenkielisen tyttökoulun. Koulun opetuskielen muututtua suomeksi vuonna 1881 hän jatkoi sen Suomen historian ja ruotsin kielen opettajana ja sai vakinaisen viran vuonna 1899, jolloin koulu siirtyi valtion omistukseen. Alopaeus hoiti virkaansa vuoteen 1908 saakka ja erosi siitä vuonna 1910.

Alopaeus työskenteli pitkään Joensuun sunnuntai- ja käsityöläiskoulun opettajana. Hän oli käsityöläiskoulun johtokunnan puheenjohtaja vuonna 1890, kansakoulun johtokunnan jäsen vuosina 1877–1879 ja kansakoulun tarkastaja vuosina 1889–1895. Alopaeus toimi myös yleisöluentojen järjestäjänä ja luennoitsijana, kansankirjaston hoitajana sekä kirjaston ja perustamansa lukusalin johtokunnan jäsenenä. Hän työskenteli sanomalehti *[[Karjalainen (sanomalehti)|Karjalattaren]]* toimittajana vuosina 1877–1883, työväenyhdistyksen esimiehenä vuonna 1889 ja työväen oppikurssien opettajana vuonna 1890. Alopaeus mainitaan myös yhtenä Joensuun ensimmäisistä raittiusaatteen ajajista.

Alopaeus kuului Joensuun kaupunginvaltuustoon vuosina 1877–1879 ja toimi sen puheenjohtajana vuonna 1879. Hän kuului Joensuun kirkkoneuvostoon vuosina 1877–1900 ja edusti Ala-Karjalan rovastikuntaa kirkolliskokouksessa vuonna 1874.

Alopaeus oli naimisissa Pälkjärven kirkkoherran tyttären Nina Natalia Nysténin kanssa vuodesta 1868. Hän kuoli vatsasyöpään. Entiset oppilaat lahjoittivat Eino J. Härkösen maalaaman Alopaeuksen muotokuvan Joensuun lyseolle vuonna 1932.

## Lähteet
Blanche (sukunimi)

**Blanche** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* August Theodor Blanche (1811–1868), ruotsalainen kirjailija
* Bartolomé Blanche (1879–1970), chileläinen prikaatikenraali, lyhyen aikaa vuonna 1932 chilen väliaikainen presidentti
* Francis Blanche, ranskalainen näyttelijä ja humoristi
* Jacques-Émile Blanche (1861–1942), ranskalainen taidemaalari 
* John Blanche, kuvittaja
* Margot Blanche, poplaulaja
* Roland Blanche, ranskalainen näyttelijä
Gaspar Cassadó

**Gaspar Cassadó** (30. syyskuuta 1897 Barcelona – 1966) oli espanjalainen sellotaiteilija, ajan kuuluisimpia sellistejä etenkin romanttisen musiikin esittäjänä. Casals opetti häntä. 1918 hän ryhtyi tekemään laajoja konserttikiertueita. Hän oli Sienan musiikkiakatemian professori. Myös Suomessa hän esiintyi.

## Lähteet
Mustafa Madbuli

**Mustafa Madbuli** (; s. 24. huhtikuuta 1966) on egyptiläinen poliitikko. Hän on toiminut Egyptin pääministerinä vuodesta 2018.

Madbuli on opiskellut ensin insinööriksi ja myöhemmin tohtoriksi Kairon yliopistossa. Ennen pääministeriksi valintaansa hän toimi asuntoministerinä ja sitä ennen asuntoministeriön korkeana virkamiehenä. Hän johti kunnianhimoista projektia, jonka tehtävänä oli tuottaa edullisia asuntoja vähävaraisille ja päästä näin eroon Egyptin slummeista.

## Lähteet
Charles Blanc

**Auguste Alexandre Charles Blanc** (1813−1882) oli ranskalainen taidehistorioitsija. Hän oli jonkin aikaa vuoden 1848 jälkeen sisäasiainministeriön kaunotaiteiden osaston johtajana. Hän vaikutti Ranskassa tehokkaasti taidehistoriallisten harrastusten elpymiseen. Hänen pääteoksensa on 14-osainen *Histoire des peintres de toutes les écoles* (1849−1875). Paitsi sitä hän on muun muassa kirjoittanut *L’oeuvre de Rembrandt* ja *Histoire de la renaissance artistique en Italie*. Blanc oli Ranskan akatemian jäsen.

Charles Blancin veli oli sosialistinen poliitikko Louis Blanc.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alvin Robertson

**Alvin Cyrrale Robertson** (s. 22. heinäkuuta 1962 Barberton, Ohio) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi heittävänä takamiehenä NBA:ssa kymmenen kautta ja voitti olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984. Hän voitti kolme kertaa NBA:n pallonriistotilaston, ja hänet valittiin kerran , kerran  sekä neljä kertaa un. Hän on yhtenä neljästä pelaajasta yltänyt NBA:ssa ns. neloistuplaan.

Robertson pelasi yliopistourallaan Crowder Collegen ja Arkansas’n yliopiston joukkueissa. San Antonio Spurs varasi hänet NBA:han seitsemännellä varausvuorolla .

Robertson edusti NBA:ssa San Antonio Spursia kausina 1984–1989, Milwaukee Bucksia kausina 1989–1993, Detroit Pistonsia kevätkaudella 1993 ja kahden väliin jääneen kauden jälkeen vielä Toronto Raptorsia kaudella 1995–1996. Hän pelasi urallaan 779 runkosarjaottelua ja neljänä kautena (kaksi San Antoniossa, kaksi Milwaukeessa) 13 pudotuspeliä. Runkosarjassa hän teki ottelua kohden 14,0 pistettä, otti 5,2 levypalloa, antoi 5,0 koriin johtanutta syöttöä ja onnistui 2,7 kertaa pallonriistossa. Pudotuspeleissä hänen ottelukohtaiset keskiarvolukemansa olivat 20,2 pistettä, 5,3 levypalloa, 6,2 syöttöä ja 2,8 pallonriistoa. Kaudella 1987–1988 hän teki yhden kauden pistekeskiarvoennätyksensä 19,6 pistettä. Joulukuussa 1985 hän teki Denver Nuggetsia vastaan 41 pistettä. Hän oli kausina 1985–1986, 1986–1987 ja 1990–1991 NBA:n pallonriistotilaston ykkönen, parhaana ottelukohtaisena kausikeskiarvonaan ensin mainitulla kaudella 3,7 riistoa. Hän pystyi neljä kertaa yhdessä ottelussa kymmeneen pallonriistoon. Kaudella 1985–1986 Robertson valittiin NBA:n parhaaksi puolustuspelaajaksi sekä kakkostähdistökentällisen pelaajaksi.

NBA:ssa on tilastoitu torjuntoja ja pallonriistoja kaudesta 1973–1974 alkaen, ja sen jälkeen vain neljä pelaajaa on yltänyt ns. neloistuplaan eli tehnyt yhdessä ottelussa kaksinumeroiset lukemat neljässä eri tilastossa. Robertson ylsi saavutukseen toisena, kun hän helmikuussa 1986 Phoenix Sunsia vastaan teki 20 pistettä, otti 11 levypalloa, antoi 10 syöttöä ja otti 10 pallonriistoa.

Robertson voitti Yhdysvaltain maajoukkueessa olympiakultaa Los Angelesissa 1984. Hän pelasi joukkueensa kaikissa kahdeksassa olympiaturnausottelussa. Ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Kiinaa vastaan hän teki 18 pistettä, otti kuusi levypalloa, antoi neljä korisyöttöä ja otti kuusi pallonriistoa. Loppuottelussa Espanjaa vastaan hän teki kuusi pistettä, otti kaksi levypalloa, antoi kolme syöttöä ja onnistui kerran pallonriistossa.

Robertson on ollut vankilassa useista eri rikoksista, muun muassa vaimonsa pahoinpitelystä. Häntä syytettiin 2010-luvun alkupuolella alaikäisen tytön kidnappauksesta ja pakottamisesta seksiin mutta syytökset todettiin perättömiksi.

Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja Tyrell Johnson ja koripalloilija Elgin Cook ovat Robertsonin lapsia.

## Lähteet
Nakhon Ratchasiman joukkoampuminen

**Nakhon Ratchasiman joukkoampuminen** tapahtui Thaimaan Nakhon Ratchasimassa 8–9. helmikuuta 2020, jolloin korpraali Jakraphanth Thomma aloitti tulituksen ostoskeskuksessa tapettuaan ensin esimiehensä. Hän otti panttivankeja, ja poliisi piiritti hänet. Poliisi ampui lopulta Thomman kuoliaaksi, mikä päätti tilanteen. Välikohtauksessa kuoli 29 ihmistä ja 57 haavoittui.

## Tausta
32-vuotias korpraali Jakraphanth Thomma oli vakinaisessa työssä sotilastukikohdassa, joka sijaitsee 166&nbsp;000 asukkaan Nakhon Ratchasimassa, joka tunnetaan myös nimellä Korat. Korpraali Thommalla oli riitaa maakaupoista esimiehensä anopin kanssa.

Osapuolet yrittivät selvittää asioita puhumalla, mutta tämä ei onnistunut. Mies koki että häntä oli petetty.  Ampuja julkaisi 21. tammikuuta alkaen katsottavaa materiaalia somessa. Thomma mainitsi muun muassa, etteivät "rikkaat voi viedä rahojaan hautaan".

## Tapahtumat
Thomma tappoi 8. helmikuuta noin kello 15.30 everstin arvoisen esimiehensä Anantharot Krasaen ja talon omistajan tämän yksityisasunnossa kasarmilla. Talon omistaja oli everstin anoppi Anong Mitchan.

Asunnossa ampumisen jälkeen Thomma varasti armeijan Humvee-ajoneuvon ja aseen Surathamphithakin tukikohdasta. Hän myös ampui häntä pidättämään tulleet poliisit ja kaksi muuta.

Thomma meni Terminal 21 Korat -ostoskeskukseen ja aloitti tulituksen noin kello kuusi illalla. Mies ampui tarkasti tappaakseen. Monia kuoli jo ostoskeskuksen pihalla autoihinsa tai muualle. Mies tappoi yhteensä 29 ihmistä ja haavoitti 57 ihmistä. Tekijä ampui ostoskeskuksen ulkopuolella keittimen kaasupulloa, jonka räjähdys sytytti tulipalon. Ihmiset juoksivat ammuskelua paniikissa pakoon. 

Ostoskeskuksessa vallitsi tuntikausia tilanne, jossa ihmiset piileksivät. Ampuja nousi neljänteen kerrokseen. Poliisi saapui pohjakerrokseen ja vapautti satoja mahdollisia ampujan uhreja, mutta ampuja liikkui yhä ostoskeskuksessa.

Poliisi yritti epäonnistuneesti ratkaista tilannetta mm. Thomman äidin avulla. Kaappaajan oma some-lähetys ja muut tv-lähetykset katkaistiin, jälkimmäinen siksi, ettei Thomma pystyisi seuraamaan poliisin toimia. Poliisin ja Thomman välillä käytiin tulitaistelu, jossa kuoli yksi poliisi.

Poliisin ja armeijan erikoisjoukot saapuivat aamulla puoli yhdeksältä. Samalla tuli ambulansseja ja niiden henkilökuntaa. Harjoiteltuaan ensin operaatiota erikoisjoukot rynnäköivät nopeasti ja tappoivat Thomman pian. Samalla he vapauttivat ostoskeskuksesta satoja mahdollisia kaappaajan uhreja. Vasteaika tilanteen alkamisesta sen päättymiseen oli noin 17 tuntia. Joidenkin tietojen mukaan Thomma tapettiin hänen yrittäessään paeta.

## Lähteet
Juho Mönkkönen

**Juho Mönkkönen** on kangasalalainen lapsinäyttelijä, joka on näytellyt sekä Michael Caffreyn että Billyn (päärooli) rooleja Tampereen Työväen Teatterin ''Billy Elliot'' -musikaalissa. Mönkkönen pääsi Michaelin rooliin koe-esiintymisen kautta. Sekä Billyn että Michaelin rooleissa oli kolmoismiehitys. Valituille viidelletoista pojalle alettiin pitää musikaalin konseptiin kuuluvaa Billy-koulua vuonna 2017, jossa heille opetettiin muun muassa balettia ja steppiä. Mönkkönen esiintyi Michaelina tammikuuhun 2019, jolloin hän siirtyi musikaalin päärooliin Jiri Rajalan jätettyä roolin. Musikaalin lapsinäyttelijät saivat Kalle Kaiharin kulttuurisäätiön palkinnon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Billy Elliot -musikaalin esittely Tampereen Työväen Teatterin sivuilla
Aaron Jones

**Aaron LaRae Jones** (s. 2. joulukuuta 1994 Savannah, Georgia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on keskushyökkääjä. Jones edustaa Minnesota Vikingsia. Green Bay Packers varasi Jonesin 5. kierroksella varaustilaisuuden 182. pelaajana vuoden .

Jones aloitti collegeuransa vuonna 2013 Texasin yliopistossa El Pasossa. Hän pelasi El Pasossa neljä kautta, joissa hän juoksi yhteensä 4&nbsp;114 jaardia tehden 33 maalia. Hän myös vastaanotti 646 syöttöjaardia tehden seitsemän touchdownia. Kolmantena vuotenaan Jones pelasi vain kaksi ottelua, sillä hän loukkasi nilkkansa. Parhaimmalla kaudellaan vuonna 2016 Jones juoksi 1&nbsp;773 jaardia ja teki 17 touchdownia.

Green Bay Packers varasi Jonesin  viidennellä kierroksella varaustilaisuuden 182. pelaajana. Jones teki Packersin kanssa neljän vuoden tulokassopimuksen, jonka arvo oli 2,6 miljoonaa dollaria. Tulokaskaudellaan Jones juoksi 448 jaardia ja teki neljä touchdownia. Vuonna 2018 Jones pelasi 12 ottelua, joissa juoksi 728 jaardia ja teki kahdeksan touchdownia. Hän myös vastaanotti yhden syöttötouchdownin ja 206 jaardia. Vuonna 2019 Jones pelasi kaikki runkosarjan 16 ottelua, joissa juoksi 1&nbsp;084 jaardia ja teki 16 touchdownia. Hän vastaanotti 474 jaardia ja teki kolme touchdownia syötöstä.

Maaliskuussa 2024 Jones teki Minnesota Vikingsin kanssa yksivuotisen ja seitsemän miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
## Lähteet
Awaji (Hyōgo)

**Awaji** () on Japanin kaupunki Awajin saarella Kansain alueella Hyōgon prefektuurissa. Se käsittää Awajin saaren pohjoisosan ja rajautuu idässä Osakanlahteen, lännessä Seton sisämeren Harimanmereen. Pohjoisessa sen erottaa Honshūsta ja Kōben kaupungista Akashinsalmi, jonka yli johtaa vuonna 1998 valmistunut Akashinsalmen suursilta. Awajissa on 43&nbsp;523 asukasta (helmikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 184,32 neliökilometriä.

Awaji on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Awajin, Higashiuran, Hokudanin, Ichinomiyan ja Tsunan maaseutukaupungit. Alue sijaitsee Honshūn ja Shikokun saaret toisiinsa liittävän liikennereitin varrella. Edo-kaudella se kuului Tokushiman daimiokuntaan ja sinne rakennettiin useita satamia. Itärannikolta harjoitettiin kauppaa Osakanlahden ympäristön kaupunkeihin. Vuoden 1995 Hanshin-Awajin maanjäristyksen episentrumi sijaitsi meressä Awajin maaseutukaupungin Iwayan kaupunginosan edustalla, ja erityisesti saaren pohjoisosat kärsivät järistyksessä pahoja vaurioita. Järistyksen ja Akashinsalmen sillan valmistumisen jälkeen seudulla on toteutettu suuria rakennus- ja kehityshankkeita. Merkittäviä elinkeinoja ovat esimerkiksi koristekukkien ja *[[mikan]]*-mandariinien viljely sekä kalastus. Ein kaupunginosa tunnetaan suitsukkeistaan.

Awajin nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi useat puistot: Akashinsalmen valtiollinen puisto, Awaji hanasajikin kukkapuutarha ja Awaji Yumebutai -kompleksi kasvitieteellisine puutarhoineen (Kiseki no hoshin kasvitieteellinen museo). Merkillepantavia uskonnollisia rakennuksia ovat muun muassa Izanagi-jingūn šintolainen pyhäkkö ja Honpuku-jin buddhalainen temppeli, joka on Tadao Andōn suunnittelema. Osa kaupungin alueesta kuuluu Seton sisämeren kansallispuistoon.

## Kuvia

Tiedosto:Akashi-Kaikyo-Oohasi - panoramio.jpg|Akashinsalmen silta Awajin puolelta
Tiedosto:Iwaya-Port.JPG|Iwayan satamaa
Tiedosto:Kiseki No Hoshi Greenhouse01-r.jpg|Kiseki no hoshin kasvitieteellinen museo
Tiedosto:Izanagi-jingu Honden.JPG|Izanagi-jingū Ichinomiyassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Sam Perkins

**Samuel Bruce "Sam" Perkins** (s. 14. kesäkuuta 1961 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi laitahyökkääjänä ja sentterinä NBA:ssa 17 kautta ja voitti olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984.

Perkins pelasi vuosina 1980–1984 Pohjois-Carolinan yliopiston joukkueessa. Hän voitti NCAA:n mestaruuden kaudella 1981–1982, jolloin joukkueeseen kuuluivat myös muun muassa Michael Jordan ja James Worthy. Hänet valittiin Yhdysvaltain yliopistojen kakkostähdistökentälliseen kaudella 1981–1982 sekä ykköstähdistökentälliseen kausina 1982–1983 ja 1983–1984. Dallas Mavericks varasi hänet NBA:han Hakeem Olajuwonin, Sam Bowien ja Michael Jordanin jälkeen neljännellä varausvuorolla .

Perkins edusti NBA:ssa Dallas Mavericksia kuusi kautta, Los Angeles Lakersia 2,5 kautta, Seattle SuperSonicsia 5,5 kautta ja Indiana Pacersia kolme kautta. Ensimmäisellä kaudellaan hänet valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen. Hän pelasi NBA:n loppuotteluissa kolmena vuonna, Lakersissa 1991, SuperSonicsissa 1996 ja Pacersissa 2000, mutta ei voittanut mestaruutta kertaakaan.

Perkins pelasi urallaan 1286 runkosarjaottelua ja 15 kautena 167 pudotuspeliä. Runkosarjassa hän teki ottelua kohden 11,9 pistettä, otti 6,0 levypalloa ja antoi 1,5 koriin johtanutta syöttöä. Pudotuspeleissä hänen ottelukohtaiset keskiarvolukemansa olivat 11,1 pistettä, 5,6 levypalloa ja 1,5 syöttöä. Hänen osumatarkkuutensa kolmen pisteen heitoissa oli runkosarjassa 36,2 prosenttia ja pudotuspeleissä 36,3 prosenttia, jälkimmäisissä parhaina kausina yli 45 prosenttia. Kaudella 1991–1992 hän teki Lakersissa parhaan kausikohtaisen pistekeskiarvonsa, 16,5 pistettä ottelua kohden. Samana kautena hän ylsi toistamiseen 8,8 levypallon ottelukohtaiseen keskiarvoon. Huhtikuussa 1990 hän teki Golden State Warriorsia vastaan 45 pistettä.

Perkins voitti Yhdysvaltain maajoukkueessa kultaa Pan-Amerikan kisoissa 1983 ja Los Angelesin olympialaisissa 1984. Hän pelasi joukkueensa kaikissa kahdeksassa olympiaturnausottelussa ja teki loppuottelussa Espanjaa vastaan 12 pistettä sekä otti seitsemän levypalloa. Hän teki 14 pistettä alkulohko-ottelussa Uruguayta vastaan sekä otti 11 levypalloa alkulohko-ottelussa Espanjaa ja välieräottelussa Kanadaa vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Joe Reekie

**Joseph James Reekie** (s. 22. helmikuuta 1965 Victoria, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi urallaan 902 NHL-runkosarjaottelua Buffalo Sabresissa, New York Islandersissa, Tampa Bay Lightningissa, Washington Capitalsissa ja Chicago Blackhawksissa.

Reekie teki NHL-urallaan yhteensä 25 maalia, 139 syöttöpistettä ja 164 tehopistettä ja keräsi 1326 rangaistusminuuttia. Pudotuspeleissä Reekie pelasi 51 ottelua tehoin 3+4=7. Reekie pelasi myös 140 AHL-ottelua ja teki niissä 47 tehopistettä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Sherif Ismail

**Sherif Ismail** (; 6. heinäkuuta  1955 – 4. helmikuuta 2023) oli egyptiläinen poliitikko. Hän toimi Egyptin pääministerinä vuodesta 2015 vuoteen 2018.

Ismail on koulutukseltaan koneinsinööri. Ennen pääministeriksi valintaansa hän toimi maan öljyvaroista vastaavana ministerinä.

Ismail, joka oli presidentti Abdel Fattah al-Sisin läheinen liittolainen, erosi heinäkuussa 2018 perinteen mukaisesti, kun al-Sisi aloitti uuden presidenttikauden. Al-Sisi käytti kuitenkin tilaisuutta hyväkseen ja vaihtoi joukon ministereitä nostaen pääministeriksi  Mustafa Madbulin.

## Lähteet
Leon Wood

**Osie Leon Wood III** (s. 25. maaliskuuta 1962 Columbia, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi takamiehenä NBA:ssa kuusi kautta ja voitti olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984.

Wood pelasi yliopistosarjoissa Arizonan yliopiston ja Kalifornian osavaltionyliopiston joukkueissa. Philadelphia 76ers varasi hänet NBA:han 10. varausvuorolla .

Wood edusti NBA:ssa vuosina 1984–1990 Philadelphia 76ersia, Washington Bulletsia, New Jersey Netsia, San Antonio Spursia, Atlanta Hawksia ja Sacramento Kingsia. Hän pelasi kaikkiaan 274 runkosarjaottelua ja kymmenen pudotuspeliä. NBA-uransa keskellä ja sen päätyttyä hän pelasi myös Euroopassa.

Wood voitti Yhdysvaltain maajoukkueessa kultaa Pan-Amerikan kisoissa 1983 ja Los Angelesin olympialaisissa 1984. Hän pelasi joukkueensa kaikissa kahdeksassa olympiaturnausottelussa ja teki viimeisessä alkulohko-ottelussa Espanjaa vastaan 12 pistettä.

Pelaajauransa jälkeen Wood on toiminut NBA:ssa yli 20 vuotta tuomarina.

## Lähteet
Ralph Merrifield

**Ralph Merrifield** (22. elokuuta 1913 – 9. tammikuuta 1995) oli englantilainen kuraattori ja arkeologi. Merrifield toimi vuonna 1975 Lontoon kaupunginmuseon varajohtajana.

## Lähteet
Viron maantiede

**Viro** sijaitsee Latvian pohjoispuolella, Venäjän länsipuolella ja Suomenlahden eteläpuolella. Viroon kuuluu kaksi suurta saarta: Saarenmaa ja Hiidenmaa. Viro on tasainen maa ja sen korkein kohta, Suur Munamägi on vain noin 317 metriä merenpinnan yläpuolella. Lähes puolet, noin 47 prosenttia Viron pinta-alasta on metsän peitossa.

## Vesistöt
Viron suurin järvi on Peipsijärvi (3 511 km&#xB2;), joka sijaitsee Venäjän rajalla. Muita suuria järviä ovat Võrtsjärvi (269 km&#xB2;)ja Ülemistejärvi (9,4 km&#xB2;). Virossa on myös Venäjän rajalla Narvan tekojärvi, mutta se on tekojärvi.

Virossa on kymmenen jokea, jotka ovat yli 100 kilometriä pitkiä. Näistä suurimmat ovat Võhandu jõgi, Pärnunjoki ja Põltsamaa jõgi. Virossa on 7 000 jokea, joista 90 prosenttia  ovat alle 10 kilometriä pitkiä.

## Lähteet
Arthur Adams

**Arthur Adams** (s. 5. huhtikuuta 1963 Holyoke, Massachusetts) on yhdysvaltalainen sarjakuvantekijä ja kirjailija. Hän on voittanut muun muassa Eisner-palkinnon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jon Koncak

**Jon Francis Koncak** (s. 17. toukokuuta 1963 Cedar Rapids, Iowa) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi sentterinä NBA:ssa 11 kautta ja voitti olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984.

Koncak pelasi yliopistosarjoissa texasilaisen Southern Methodist Universityn joukkueessa. Atlanta Hawks varasi hänet NBA:han viidennellä varausvuorolla .

Koncak edusti NBA:ssa vuosina 1985–1995 Atlanta Hawksia ja sen jälkeen vielä yhden kauden ajan Orlando Magicia. Hän pelasi kaikkiaan 784 runkosarjaottelua 20,9 minuutin keskimääräisellä peliajalla ja 53 pudotuspeliä 19,4 minuutin peliajalla. Runkosarjassa hän teki ottelua kohden 4,5 pistettä ja otti 4,9 levypalloa, ja pudotuspeleissä vastaavat tilastolukemat olivat 4,2 pistettä ja 3,9 levypalloa.

Koncak voitti Yhdysvaltain maajoukkueessa olympiakultaa Los Angelesin kisoissa 1984.

## Lähteet