open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Juhana Yrjö III

**Johann Georg III** (20. kesäkuuta 1647 Dresden – 12. syyskuuta 1691 Tübingen) oli Saksin vaaliruhtinas vuosina 1680–1691.

## Suku
Johann Georg III oli vaaliruhtinas Johann Georg II:n ja rajakreivitär Magdalene Sibylle von Brandenburg-Bayreuthin (1612–1687) kolmesta lapsesta ainoa poika ja tuli isänsä seuraajaksi vuonna 1680. 

## Vaaliruhtinas
Hänet tunnettiin isänsä tapaan musiikin suosijana. Juhana Yrjö III perusti vuonna 1682 Saksin historian ensimmäisen vakinaisen armeijan ja liittyi seuraavana vuonna Ranskaa vastaan suunnattuun sotaliittoon. Suuressa Turkin sodassa hän oli yksi syyskuussa 1683 käydyn voitokkaan Wienin taistelun komentajista ja osoitti myös henkilökohtaista rohkeutta johtaessaan keisarillisen armeijan vasenta siipeä hyökkäyksessä turkkilaisia vastaan. 

Hän ei halunnut sen jälkeen osallistua keisari Leopold I:n sotaretkeen, mutta lähetti kuitenkin vuonna 1685 apujoukkoja Leopoldille. Ranskan armeijan hyökättyä yhdeksänvuotisessa sodassa vuonna 1688 Saksan alueelle Johann Georg III:sta tuli yksi Saksan puolustuksen johtajista. 

Hän osallistui Lothringenin herttua Kaarle V:n alaisuudessa vuoden 1689 Mainzin piiritykseen. Vuonna 1691 Johann Georgista tehtiin koko keisarillisen armeijan ylipäällikkö, mutta hän ei ehtinyt saada paljoakaan aikaiseksi ennen kuin kuoli vain 44-vuotiaana syyskuussa 1691 Tübingenissä tautiepidemiaan, joko koleraan tai ruttoon. Hänet haudattiin Freibergin katedraaliin,

## Avioliitto ja jälkeläiset
Johann Georg avioitui 9. lokakuuta 1666 Tanskan prinsessa Anna Sofia (1647–1717) kanssa, joka oli Tanskan kuningas Frederik III:n ja Sofia Amalia von Braunschweig-Lüneburgin tytär. 

Anna Sofian ja Johann Georgin välistä suhdetta ei kuvailla onnelliseksi. Hänen aviomiehellään oli myös avioton poika virallisen rakastajattarensa, venetsialaisen oopperalaulaja Margarita Salicolan kanssa, ja heillä on saattanut olla tytär, Magdalena Sibylla von Neidschutz, Ursula Margarethen von Haugwitzsin kanssa. 

Molemmat hänen poikansa kasvoivat aluksi tanskalaisten hovinaisten luona, jotka hänen äitinsä, kuningatar Sofia Amalia lähetti Dresdeniin. Anna Sofian ja hänen kahden poikansa välistä suhdetta kuvaillaan jokseenkin kireäksi. 

Heidän kahdesta pojastaan tuli kummastakin vuorollaan Saksin vaaliruhtinaita.

* Johann Georg IV (Dresden, 18. lokakuuta 1668 – Dresden, 28. toukokuuta 1694) seurasi isäänsä vaaliruhtinaana;
* Friedrich August I (Dresden, 22. toukokuuta 1670 – Varsova, 1. helmikuuta 1733) seurasi veljeään vaaliruhtinaana ja hänestä tuli myöhemmin Puolan kuningas, August II Väkevä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Juhana Yrjö IV

**Johann Georg IV** (18. lokakuuta 1668 Dresden – 27. huhtikuuta 1694 Dresden) oli Saksin vaaliruhtinas vuosina 1691–1694.

## Suku
Johann Georg IV oli vaaliruhtinas Johann Georg III:n ja Tanskan prinsessa Anna Sofian vanhempi poika, joka tuli yllättäen kuolleen isänsä seuraajaksi yhdeksänvuotisen sodan aikana vuonna 1691. Hänen äidinisänsä oli Tanskan kuningas Frederick III. Hänen nuorempi veljensä oli Friedrich August, tuleva August II Väkevä.

Johann Georg IV tukeutui aluksi neuvonantajanaan toimineeseen sotamarsalkka Hans Adam von Schöningiin, joka ehdotti Saksin liittoutumista Brandenburgin kanssa ja itsenäisempää politiikkaa suhteessa keisari Leopold I:een. Tämä kuitenkin johti välirikkoon keisarin kanssa, minkä seurauksena Johann Georg veti Saksin joukot pois keisarillisesta armeijasta ja Leopold vastasi vangituttamalla marsalkka Schöningin vuonna 1692. Seuraavana vuonna leppynyt Johann Georg lähetti armeijansa takaisin.

## Avioliitto ja suhteet
Johann Georg IV avioitui 17. huhtikuuta 1692 Leipzigissa prinsessa Eleonore Erdmuthe Louise von Sachsen-Eisenachin (1662–1696) kanssa, joka oli Sachsen-Eisenachin herttua Johann Georg I:n ja kreivitär Johannetta von Sayn-Wittgensteinin tytär. Hän oli Brandenburg-Ansbachin rajakreivi Johann Friedrichin (k. 1686) leski. 

Eleonorella oli ensimmäisestä liitostaan kaksi lasta: Caroline, avioitui Yrjö II:n kanssa, Ison-Britannian ja Irlannin kuningatar; ja Brandenburg-Ansbachin rajakreivi Wilhelm Friedrich. Toinen liitto oli lapseton. 

Koko avioliittonsa ajan Johann Georg IV halusi epätoivoisesti laillistaa suhteensa rakastajattarensa kanssa ja yritti päästä eroon puolisostaan ​​ja tämän lapsista. Kun Johann Georg yritti lyödä Eleonorea miekalla, hänen nuorempi veljensä, aseeton Friedrich August II Väkevä pysäytti miekan kädellään, joka vahingoittui ja jätti hänelle elinikäisen vamman. Peläten oman ja lastensa hengen puolesta, Eleonore jätti hovin ja asettui Pretzschiin.

Johann Georg eli tosiasiassa avoimesti suhteessa alempisäätyisen rakastajattarensa Magdalene Sibylle 'Billa' von Neidschützin (1675–1694) kanssa, jolle keisari Leopold I vuonna 1693 antoi Rochlitzin valtakunnankreivittären arvon. Billa on saattanut olla Johann Georg III:n ja Ursula Margaretha von Neitschützin avioton lapsi eli Johann Georg IV:n sisarpuoli. Hän oli Saksin vaaliruhtinaan ensimmäinen virallinen rakastajatar (Favoritin).

Heille syntyi avioton tytär:

* Wilhelmina Maria Fryderyka von Rochlitz (20. kesäkuuta 1693 – 1729 jälkeen). Hänen vanhempansa, jotka ovat saattaneet olla sisarpuolia, kuolivat molemmat isorokkoon pian hänen syntymänsä jälkeen, ja hänet kasvatettiin Puolassa setänsä ja holhoojansa, Puolan kuningas August II Vakevän hovissa. Hän avioitui vuonna 1720 kreivi Świętosław Piotr Dunin kanssa ja heillä oli jälkeläisiä.

## Perintö
Johann Georgin kuoltua isorokkoon vain 25-vuotiaana huhtikuussa 1694 ilman laillisia miespuolisia perillisiä, uudeksi vaaliruhtinaaksi tuli hänen nuorempi veljensä Friedrich August.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
The Salentino Cuts

__NOTOC__
**The Salentino Cuts** on brittiläisen hard rock -yhtye UFOn kahdeskymmenestoinen albumi ja ensimmäinen cover-albumi, joka julkaistiin syyskuussa 2017. Albumilla on lainakappaleita yhtyeen suosikkikappaleista.

Albumi jäi yhtyeen viimeiseksi solisti Phil Moggin ilmoitettua yhtyeen hajoamisesta vuonna 2024.

## Sisältö

## Kokoonpano
* Phil Mogg – laulu
* Vinnie Moore – kitara
* Rob de Luca – bassokitara
* Paul Raymond – kitara, kosketinsoittimet
* Andy Parker – rummut

## Lähteet
Anton (Saksi)

**Anton** (27. joulukuuta 1755 – 6. kesäkuuta 1836) oli Saksin kuningas vuosina 1827–1836.

## Suku
Anton oli Saksin vaaliruhtinas Friedrich Cristianin ja Baijerin prinsessa Maria Antonian nuorempi poika. Koska hänen veljensä, Saksin kuningaskunnaksi korottanut Friedrich August I ei saanut perillistä, tämän kuoltua 71-vuotiaana Antonista tuli hallitsija. 

## Kuningas
Kuningas Anton oli maltillinen, mutta uskonnolliseen mystiikkaan ja katolilaisuuteen kallistunut kuningas, jonka hallinnon teki epäsuosituksi varsinkin vallan keskittyminen taantumukselliselle ministeri Detlev von Einsiedelille. Kun europpalaisen vallankumousvuoden aikana myös Leipzigissa ja Dresdenissä puhkesi syyskuussa 1830 mellakoita, Anton päätti lepytellä alamaisiaan erottamalla Einsiedelin ja ottamalla veljenpoikansa Friedrich August II:n kanssahallitsijakseen. Friedrich Augustin johdolla laadittiin vuoden 1831 perustuslaki.

## Avioliitot ja lapset
Antonin ensimmäinen puoliso vuonna 1781 oli Savoijin prinsessa  Maria Carolina (1764–1782), joka oli kuningas Viktor Amadeus III:n ja Espanjan infanta Maria Antonia Fernandan (1729–1785) nuorin tytär. Hänen äidinisänsä oli kuningas Filip V ja äidinäitinsä kuningatar Elisabet Farnese. Maria Carolina kuoli jo vuosi avioliiton solmimisen jälkeen. 

Anton meni vuonna 1787 uudelleen naimisiin Toscanan suurherttua Leopold I:n (myöhempi keisari Leopold II) ja Espanjan kruununprinsessa, infanta Maria Luisan vanhimman tyttären Maria Teresan (1767–1827) kanssa. Heidän neljästä lapsestaan kukaan ei elänyt aikuiseksi asti. 

## Perintö
Kuningas Antonin kuoltua lapsettomana vuonna 1836 kruunu periytyi veljenpoika Friedrich August II:lle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Solmukit

**Solmukit** (*Spergularia*) on kohokkikasvien (Caryophyllaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Siihen luetaan kuuluvaksi 50 lajia, joiden lisäksi sukuun on kuvattu 160 muutakin lajia, mutta niiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä. Solmukit muistuttavat paljolti hatikoita (*Spergula*) ja ne ovat aiemmin myös sisällytetty hatikoiden sukuun kuuluviksi. Solmukkien tieteellinen nimikin (*Spergularia*) tarkoittaa "*Spergula*nkaltaista" eli hatikankaltaista. Solmukit eroavat hatikoista emien vartaloiden lukumäärän perusteella; solmukeilla emit ovat kolmivartaloisia ja hatikoilla viisivartaloisia.

Solmukit ovat yksi-, kaksi- tai monivuotisia ruohovartisia kasveja, jotka voivat olla kaljuja tai karvallisia. Solmukkien varsi on maanmyötäinen, rento ja haarova. Lehdet ovat kapeita sekä hieman möyheitä ja korvakkeet ovat yleensä pienet, joskus yhteenkasvaneet. Solmukkien kukat ovat viisilukuisia. Kukkien verholehdet kalvolaitaisia, terälehdet yleensä vaaleanpunaisia ja emit kolmivartaloisia. Solmukkien hedelmä on munanmuotoinen, hammasluomainen kota.

Suomessa ja Ruotsissa tavataan kolmea solmukkilajia. Niistä Suomessa punasolmukki (*Spergularia rubra*) on selvästi yleisin ja merisolmukki (*Spergularia media*) harvinaisin.

## Lajeja
* *[[välimerensolmukki|Spergularia bocconei]]* – välimerensolmukki
* *[[hentosolmukki|Spergularia diandra]]* – hentosolmukki
* *[[madeiransolmukki|Spergularia fallax]]* – madeiransolmukki
* *[[kanariansolmukki|Spergularia fimbriata]]* – kanariansolmukki
* *[[suolasolmukki|Spergularia marina]]*, syn. *Spergularia salina* – suolasolmukki
* *[[merisolmukki|Spergularia media]]* – merisolmukki
* *[[etelänsolmukki|Spergularia purpurea]]* – etelänsolmukki
* *[[punasolmukki|Spergularia rubra]]* – punasolmukki

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Spergularia''
* Suomen Lajitietokeskus: Solmukit (''Spergularia'')
* ITIS: ''Spergularia'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Spergularia'' 
* Flora of China: ''Spergularia''
Luettelo Yhdysvaltain presidenttiehdokkaiden nimeämiskokouksista

**Yhdysvaltain presidenttiehdokkaan nimittämiskokous** on poliittinen yleiskokous, joka pidetään joka neljäs vuosi Yhdysvalloissa useimmilla poliittisilla puolueilla, jotka asettavat ehdokkaan tulevissa Yhdysvaltain presidentinvaaleissa. Tällaisen yleiskokouksen muodollinen tavoite on valita puolueen ehdokas presidentiksi sekä hyväksyä puoluepoliittisia periaatteita ja tavoitteita ja hyväksyä säännöt puolueen toiminnalle, mukaan lukien presidentin nimitysprosessi seuraaville vaaleille.

Nykyaikaisessa Yhdysvaltain presidentinvaaliprosessissa presidentin esivaaleihin osallistuvat äänestäjät, jotka valitsevat yleiskokouksiin edustajat, jotka sitten puolestaan ovat sitoutuneet valitsemaan tulevan  presidentinvaaliehdokkaan. Muita valtuutettuja näissä yleiskokouksissa ovat poliittisten puolueiden jäsenet, jotka istuvat  yleiskokouksissa automaattisesti, ja heitä kutsutaan "kiistattomiksi valtuutetuiksi" (engl. *Superdelegate*), koska he voivat itse valita, ketä he äänestävät presidenttiehdokkaksi.

Luettelossa ei ole pienpuolueita. Luettelossa on kaksi vanhaa isoa puoluetta jotka ovat jo hajonneet; Kansallinen Republikaaninen puolue ja Whig-puolue.

Presidentinvaalin voittaja on  **lihavoituna**.
Hochdonnin rautatiesilta

**Hochdonnin rautatiesilta** () on rautatiesilta Saksassa, Marschbahn-radalla, Hampurin ja Husumin välillä. Silta sijaitsee Schleswig-Holsteinin osavaltiossa, Hochdonnin kunnassa. Silta ylittää Kielin kanavan. Silta on kaikkiaan noin 2,2 kilometriä pitkä teräsristikkosilta, jonka suurin korkeus on 68 metriä ja vapaa alituskorkeus kanavan kohdalla 42 metriä.

## Katso myös
*Rendsburgin rautatiesilta

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Isomuurahaiskuoriainen

**Isomuurahaiskuoriainen** eli **muurahaiskuoriainen** (*Thanasimus formicarius*) on kirjokuoriaisten heimoon kuuluva laji. Se on 7-10 mm:n pituinen ja tummissa peitinsiivissä on yksi tai kaksi mutkittelevaa vaaleaa raitaa,  keskiruumis on rusehtavan punainen ja pää on musta. Muurahaiskuoriainen muistuttaa hieman väritykseltään ja käyttäytymiseltään muurahaista. Punertavat toukat elävät petoina kaarnakuoriaisten käytävissä. Isomuurahaiskuoriaista esiintyy pääasiassa Euroopassa. Suomessa laji on luokiteltu elinvoimaiseksi ja sitä esiintyy lähes koko maan alueella pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta.

Isomuurahaiskuoriainen on metsänomistajalle hyödyllinen apu tuhohyönteisteisten torjunnassa. Se saalistaa ainakin seuraavia lajeja: kuusentähtikirjaajaa (*Pityogenes chalcographus*), taimipikikärsäkästä (*Pissodes castaneus*),  pystynävertäjää (*Tomicus piniperda*), sarvijaakkoa (*Acanthocinus aedilis*), vaakanävertäjää (*Tomicus minor*), ukkoniluria (*Dendroctonus micans*), pikakirjoittajaa (*Ips sexdentatus*), kirjanpainajaa (*Ips typographus*), *[[Pityokteines curvidens]]*, *[[Hylurgus ligniperda]]*, havutikaskuoriaista (*Trypodendron lineatum*), pikkukirjanpainajaa (*Ips duplicatus*) ja mustaniluria (*Hylastes ater*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ötökkätieto.fi: Muurahaiskuoriainen (''Thanasimus formicarius'')
* Metsäntutkimuslaitos (Metla): Muurahaiskuoriainen (''Thanasimus formicarius'') 
* UniProt: Taxonomy - Thanasimus formicarius 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Thanasimus formicarius 
* Iowa State University, Bug Guide: Species Thanasimus formicarius 
* Pherobase: Semiochemicals of Thanasimus formicarius, the European red-bellied clerid 
* Insectoid.info: Taxonomy for Thanasimus formicarius
Happidifluoridi

**Happidifluoridi** (OF2) on hapen ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä on tutkittu käytettäväksi rakettien ja ohjusten polttoaineseoksissa hapettimena.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa happidifluoridi on väritön kaasu. Se voidaan nesteyttää ja nesteenä se on väriltään keltaista. Happidifluoridi on sikäli poikkeuksellinen yhdiste, että happi esiintyy siinä hapetusluvulla +II tavanomaisen hapetusluvun -II sijaan. Tämän vuoksi yhdiste on erittäin voimakas hapetin. Yhdiste liukenee hieman veteen, mutta myös reagoi veden kanssa, jolloin muodostuu happea ja vetyfluoridia. Happidifluoridi reagoi monien metallien ja epämetallien, jopa ksenonin, kanssa muodostaen niiden oksidien ja fluoridien seoksen. Happidifluoridi on voimakkaasti myrkyllinen yhdiste ja se ärsyttää silmiä ja hengitysteitä.
:OF2 + H2O → O2 + 2 HF

## Valmistus ja käyttö
Ensimmäisen kerran happidifluoridia valmistivat Paul Lebeau ja A. Damiens vuonna 1927 elektrolysoimalla hieman kosteaa kaliumfluoridia. Nykyään yhdistettä valmistetaan tyypillisimmin johtamalla fluoria 2% natriumhydroksidiliuokseen. Emäsliuos ei voi olla väkevämpi tuotteen hydrolyysin ehkäisemiseksi. 
:2 F2 + 2 NaOH → OF2 + 2 NaF + H2O

Happidifluoridia käytetään pääasiassa laboratoriotutkimuksissa reagenssina. Sitä voidaan käyttää hapettimena rakettien ja ohjusten polttoaineseoksissa.

## Lähteet
The Addams Family (musikaali)

**The Addams Family** on yhdysvaltalainen musikaali, jonka on musiikin ja sanoituksen on tuottanut Andrew Lippa. Musikaalin käsikirjoituksen ovat tehneet Marshall Brickman ja Rick Elice, joka perustuu Charles Addamsin sarjakuviensa pohjalta luomaan The Addams Family perheeseen. Musikaali sai ensi-esityksensä kokeiluna Chicagossa vuonna 2009. Vuotta myöhemmin musikaalin ensi-ilta oli New Yorkin Broadwayllä huhtikuussa 2010.
Musikaalikomedia on ensimmäinen teatterinäytelmäksi tuotettu The Addams Family-näytös, vaikka Addamsin perheestä on tehty jo useita televisio- ja elokuvasovituksia. 

## Musikaali Suomessa
Suomessa musikaalin kantaesitys oli Tampereen Työväen Teatterissa, jossa ensi-ilta oli 4. lokakuuta 2013.
Oulun kaupunginteatterissa musikaalin ensi-ilta oli 17. tammikuuta 2015 jatkuen aina 19. joulukuuta 2015 saakka musikaalin ollessa suuri menestys näytöksien ollessa aina loppuunmyyty, saaden kaiken kaikkiaan yli 25 000 katsojaa.

## Näyttelijät
Broadwayn, Tampereen ja Oulun *The Addams Family*-musikaalin näyttelijät.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* The Addams Family-musikaali Broadway-sivusto
* The Addams Family-musikaali Oulun kaupunginteatteri-sivusto 
* The Addams Family-musikaali Tampereen Työväen Teatteri-sivusto
90 Minutes in Heaven

**90 Minutes in Heaven** on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 2015. Elokuva kertoo nuoresta pastorista, joka julistetaan auto-onnettomuuden jälkeen kuolleeksi mutta herää uudelleen henkiin ja väittää käyneensä taivaassa. Elokuva perustuu Don Piperin omaelämäkerralliseen kirjaan.

## Juoni
Tammikuussa 1989 pastori Don Piper (Hayden Christensen) joutuu vakavaan auto-onnettomuuteen ja hänet todetaan kuolleeksi. Seuraavat puolitoista tuntia hänen ruumiinsa makaa pressulla peitettynä sillä välin kun hänen sielunsa kokee taivaan valtakunnan ihanuuden. Papin rukoukset auttavat hänet kuin ihmeen kaupalla takaisin elävien kirjoihin, mutta sitä ihmettä Don ei olisi halunnut kokea, sillä hänen vammansa aiheuttavat pahoja kipuja ja henkistä kärsimystä. Vaimonsa Evan (Kate Bosworth), kolmen lapsensa sekä läheisten ja kaukaisten ystävien tukemana Don yrittää saada otteen entisestä elämästään.

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Hangon Itäsatama

**Hangon Itäsatama** on huvivenesatama Hangon Itälahdessa. Sitä ylläpitää pursiseura Hangö Segelföreningen. Satama rakennettiin heti Hangon kaupungin perustamisen jälkeen, ja laituri valmistui 1879 ja venesatama 1880. Sen pohjoispuolella on satamamakasiineja. Alue on valittu valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.

## Kuvaus
Itäsatama sijaitsee suojaisessa Itälahdessa. Se on Suomenlahden merkittävimpiä huvivenesatamia. Sen rannalla ovat muun muassa Hangö Segelföreningenin rakennuttama funktionalismia edustava paviljonkinrakennus ja Granitin entinen kivihiomo.

Satamaa ylläpitää pursiseura Hangö Segelföreningen. Siellä käy satamakapteeni Jan Sonntagin vuoden 2011 arvion mukaan 6&nbsp;000&nbsp;–&nbsp;7&nbsp;000 venettä vuosittain. Niistä noin kymmenesosa on ulkomaalaisia. Satamassa on 220 venepaikkaa.

## Historia
Itälahdella sijaitsi 1800-luvulla pieni kalasatama. Itäsatamaa alettiin rakentaa tuolle paikalle heti kaupungin perustamisen jälkeen 1874. Ratainsinööri P. E. Böcker teki 1875 rakennussuunnitelman, ja valtio rakennutti 1879 Telakanniemen laitaan Böckerin suunnitteleman laiturin ja vuonna 1880 venesataman. Rantamakasiinit asetettiin kahteen suoraan riviin ja niiden väliin jätettiin palokuja.

Hangö Segelföreningenin paviljonki valmistui 1938. Sen oli suunnitellut arkkitehti Bertel Liljeqvist, ja sen rakentaminen onnistui pitkälti alueen yrityksiltä ja yksityishenkilöiltä saatujen lahjoitusten ansiosta.

Itälahti listattiin vuonna 2009 tehdyssä inventoinnissa valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen joukkoon.

## Lähteet
Davas ja Geassai

__NOTOC__
**Davas ja Geassai** on Nils-Aslak Valkeapään ja Ingor Ántte Áilu Gaupin albumi, joka julkaistiin vuonna 1982.

## Kappaleet

### Davas
#
#
#
#

### Geassái
#
#

## Kokoonpano
* Nils-Aslak Valkeapää – joikaus, lausunta
* Ingor Ántte Áilu Gaup – joikaus
* Paroni Paakkunainen – huilu, saksofoni, viulu
* Esa Kotilainen – syntetisaattori 
* Leo Gauriloff – kitara 
* Make Lievonen – bassokitara, kontrabasso, kantele
* Teemu Hauta-aho – sello, lyömäsoittimet 
* Jouni Kesti – rummut, lyömäsoittimet
* Tim Ferchen – lyömäsoittimet
* Jukka Wasama – lyömäsoittimet

## Lähteet
* ''Davas ja Geassai'' discogs.com -sivustolla
Uskelan auto-onnettomuus

**Uskelan auto-onnettomuus** tapahtui illalla 1. lokakuuta 1937, kun Salon markkinoilta tulossa ollut Chevrolet-merkkinen kuorma-auto, jonka kyydissä oli 24 Ypäjän Palikkalan kylän nuorta, suistui jyrkässä alamäessä tieltä ja syöksyi rotkoon Uskelan Isokylässä niin sanotun Uskelan vanhan kirkon mäen luona. Auto kaatui ylösalaisin Uskelanjokeen paikalla yhtyvään Myllyojaan, jossa oli toista metriä vettä. Viisitoista autossa ollutta joutui veden varaan, ja kahdeksan heistä hukkui. Onnettomuusauton kuljettaja oli vahvassa humalatilassa. Uskelan onnettomuus oli Suomen suurin ennen sotia tapahtunut auto-onnettomuus.

Onnettomuuden kahdeksan uhria siunattiin 17. lokakuuta 1937 yhteishautaan Ypäjän hautausmaalle. Haudalla oleva muistopatsas paljastettiin juhannuksena 1938.

Korkein oikeus vahvisti maaliskuussa 1939 Halikon kihlakunnanoikeuden lokakuussa 1937 onnettomuusautoa kuljettaneelle Markus Ojalalle kuolemantuottamuksesta y.m. langettaman 3 vuoden 8 kuukauden vankeustuomion.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lehtiuutisia Uskelan onnettomuudesta:
* Markkinaväkeä täynnä oleva kuorma-auto syöksyi kovassa vauhdissa alas joen äyrästä, Käkisalmen Sanomat 02.10.1937, nro 109, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Kaamea onnettomuus Uskelassa. Päihtynyt mies ajoi autoon jokeen, Helsingin Sanomat, 02.10.1937, nro 265, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Seitsemän nuoren ihmisen surma kaameassa auto-onnettomuudessa eilen illalla Uskelassa, Turun Sanomat, 02.10.1937, nro 265, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Auto-onnettomuudet jatkuvat. Uskelan auto-onnettomuuden kahdeksas uhri löydetty, Helsingin Sanomat, 03.10.1937, nro 266, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Kuljettajan juopottelu ja huolimattomuus aiheutti Uskelassa tapahtuneen onnettomuuden, Sosialisti, 04.10.1937, nro 228, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Auto ja kuolema kulkevat nykyään yhdessä. Liikenneonnettomuuksien järkyttävä sarja kasvaa, Käkisalmen Sanomat 05.10.1937, nro 110, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Uskelan hirveä auto-onnettomuus kammottavan pöyristyttävä. Tapaus vaatii kahdeksan nuoren ihmisen hengen ja järkytti mieliä niin täällä kuin Ypäjälläkin, Salon Seudun Kunnallislehti, 05.10.1937, nro 113, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
*Markus Ojala oli yrittänyt ajaa Uskelan onnettomuuspaikalle tulleen linja-autonkin jokeen! Tuhotyö saatiin estetyksi viime hetkessä, Laatokka 07.10.1937, nro 114, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kirjokuoriaiset

**Kirjokuoriaiset** (Cleridae) on erilaisruokaisten alalahkoon kuuluva kovakuoriaisheimo. Useimmilla lajeilla on harjaksinen ruumis ja ne ovat usein kirkkaanvärisiä. Lajeja tunnetaan maailmasta noin 3&nbsp;500.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Kirjokuoriaiset (''Cleridae'')
*iNaturalist: Kirjokuoriaiset (''Cleridae'')
*Itä-Suomen yliopisto (UEF): Ilpo Mannerkoski, Heimo Cleridae, kirjokuoriaiset 
*ITIS: Cleridae 
*UniProt: Taxonomy - Cleridae 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Cleridae, checkered beetles 
*Iowa State University, Bug Guide: Family Cleridae - Checkered Beetles 
*Insectoid.info: Taxonomy for Cleridae
Vaasanpuistikko (Vaasa)

**Vaasanpuistikko** () on yksi Vaasan ydinkeskustan leveistä puistokaduista. Runsaan kilometrin mittainen katu kulkee länsilounaasta itäkoilliseen Vaskiluodon sillalta kauppatorin eteläpuolitse rautatien ylittävälle maasillalle, jossa se jatkuu koilliseen Sepänkyläntienä.

Vaasanpuistikon poikkikadut lännestä itään ovat Rantakatu, Koulukatu, Lyseonkatu, Kirkkopuistikko, Senaatinkatu, Raastuvankatu, Ylätori, Kauppapuistikko, Alatori, Pitkäkatu ja Asemakatu. Vaasanpuistikon kanssa samansuuntainen katu on torin pohjoislaitaa kulkeva Hovioikeudenpuistikko.

Vaasan kaupunginarkkitehti Carl Axel Setterbergin vuoden 1855 asemakaavaan suunnittelema viiden puistokadun kokonaisuus – Hovioikeudenpuistikko, Kauppapuistikko, Kirkkopuistikko, Korsholmanpuistikko ja Vaasanpuistikko – kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

## Merkittäviä rakennuksia

Vaasanpuistikon varrella sijaitsevat muun muassa Vaasan kirkko ja Kirkkopuisto sekä kaupungintalo ja Kaupungintalonpuisto. Muita merkittäviä rakennuksia ovat numero 3:n kerrostalo (Matti Visanti 1932), numero 6:n kerrostalo (Viljo Revell 1954), Vaasan lyseon lukio (numero 8, Johan Jacob Ahrenberg 1898), Moen talo (numero 12, 1861), Ylätorin kulman Rewell Center (Viljo Revell 1963) ja numero 18:n Vaasan kauppahalli (Alfred Wilhelm Stenfors 1939). Raastuvankadun kulman Wasaborg eli Sjöblomin talo oli valmistuessaan vuonna 1912 kaupungin suurin talo. Sen itäsiiven ovat suunnitelleet J. E. Bruun ja Carl Schoultz ja länsisiiven Arthur Rudolf Gauffin.

Pitkänkadun kulman Centrumin talo (Vaasanpuistikko 22) on tunnettu vuosien myötä vaihtuvista ravintoloistaan. Siinä toimi 1970-luvulla tanssiravintola Centrum, 1980-luvulla diskoteekki Caribbean People. Sitä seurasivat tanssiravintolat Valentino ja Tähtitaivas sekä yökerhot Apache Inn ja Party House 22. Ketjuravintoloista talossa toimi aiemmin Restelin Martina ja nykyisin Pancho Villa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Porola, Jukka (teksti) & Salo, Jaakko J. (kuvat): *Wasaborg : Sjöblomin kivilinnan sata vuotta*. Fastighets Wasaborg, 2012. .
Bleasbyn rautatieasema

**Bleasbyn rautatieasema** on rautatieasema Bleasbyn kylässä Nottinghamshiressä. Se sijaitsee Nottingham–Lincoln-radan varrella.

Asema avattiin joulukuussa 1848 nimellä **Bleasby Gate**. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1889. Asemaa käytti 8&nbsp;014 matkustajaa kaudella 2017–2018.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Hovioikeudenpuistikko

**Hovioikeudenpuistikko** () on yksi Vaasan ydinkeskustan puistokaduista. Noin kilometrin mittainen katu alkaa lännessä Rantakadulta Vaasan hovioikeuden edustalta, kulkee kauppatorin pohjoisreunaa ja päättyy Rautatienkatuun Vaasan rautatieaseman edustalle. Seuraava samansuuntainen katu etelään päin on Vaasanpuistikko.

Kauppatorin kohdalla, Raastuvankadun kulmasta Alatorille Hovioikeudenpuistikko on kävelykatua. Kävelyaluetta suunnitellaan jatkettavaksi kadun loppupäähän, rautatieasemalle asti, ja siitä edelleen kaavaillaan jalankulkuyhteyttä ratapihan yli tai ali Wasa Stationiin ja Klemettilän uudelle kauppakeskusalueelle.

## Historiaa
Vaasan kaupunginarkkitehti Carl Axel Setterbergin vuoden 1855 asemakaavaan suunnittelema viiden puistokadun kokonaisuus – Hovioikeudenpuistikko, Kauppapuistikko, Kirkkopuistikko, Korsholmanpuistikko ja Vaasanpuistikko – kuuluvat Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

## Merkittäviä rakennuksia

Hovioikeudenpuistikko alkaa Setterbergin suunnittelemaa Vaasan hovioikeuden rakennusta (1862) vastapäätä. Setterbergin piirtämiä ovat myös kadun varrella oleva Vaasan kirkko sekä apteekkirakennus Kirkkopuistikon kulmassa.

Eduskuntatalon suunnittelijana tunnetun J. S. Sirénin piirtämiä rakennuksia Hovioikeudenpuistikon varrella ovat Lassila & Tikanojan liikerakennus (1937) numerossa 19, KOP:n talo (1939–1941) Hovioikeudenpuistikko 13:ssa sekä ja Suomen Pankin talo eli Ritzin talo (1949–1952) Kirkkopuistikon kulmassa. Suomen Pankin talon edessä kadun keskellä on vanhan katukaivon puukatos.

Muita merkittäviä rakennuksia Hovioikeudenpuistikon varrella ovat Keijo Petäjän suunnittelema, vuonna 1964 valmistunut as.oy Paratiisi Rantakadun kulmassa, Tikanojan taidekoti numero 4:ssä, Kipinän talo numero 5:ssä (Alfred Wilhelm Stenfors 1907), Vaasan kauneimmaksi taloksi äänestetty Vaasan Osake-Pankin jugendlinna eli Kurtenia numero 11:ssä (Fredrik Thesleff 1905), Vaasan kaupungintalo, Rewell Center Ylätorilla, torinlaidan Hartmanin talo (Kauno S. Kallio 1913) sekä hotelli Centralin talo Pitkänkadun kulmassa (A. E. Hämäläinen 1941).

Hovioikeudenpuistikon varrella toimivat muun muassa Vaasan pääposti, kauppakeskus Espen, Sokos Hotel Royal ja Vaasan Omenahotelli.

## Taideteoksia

Hovioikeudenpuistikon varrella on monia julkisia veistoksia ja korkokuvia, keskeisimpänä torinlaidan *[[Suomen Vapaudenpatsas]]*. Kävelykatuosuudelle on vuosina 2005–2006 pystytetty myös Erkki Kannoston teokset *Matkakuume*, *Syvä jano* ja *Varjoja metsässä*. Hartmanin talon fasadia komistavat John Munsterhjelmin graniittifiguurit *Seppä* ja *Puutarhassa työskentelevä nainen*. Rewell Centerin päädyssä on Jaakko Niemelän *Gridlock*, Kaupungintalon puistossa ovat Joachim Kurtenia, P. E. Svinhufvudia ja marsalkka Mannerheimia esittävät korkokuvat (Emil Wikström ja John Munsterhjelm). Suomen Pankin rakennuksen seinässä ovat Emil Filénin ja Yrjö Rosolan tekemät reliefit. Kirkkopuistikon kulmassa on Emil Wikströmin tekemä Zachris Topeliuksen patsas.

## Lähteet
Olli Kärkkäinen

**Olli Kärkkäinen** on suomalainen taloustieteilijä. Hän on työskennellyt valtiovarainministeriössä johtavana erityisasiantuntijana budjettiosaston rakenneyksikössä vuoden 2020 alusta. 

Tätä ennen hän työskenteli kaksi vuotta Nordeassa yksityistalouden ekonomistina.

Aiemmin hän on työskennellyt eduskunnan tietopalveluissa tutkijana ja väitöskirjatutkijana Tampereen yliopistossa. Kärkkäinen on tutkinut muun muassa kannustinloukkuja sekä perustuloa.

## Lähteet
Kuolema kulkee sumussa

**Kuolema kulkee sumussa** on Margery Allinghamin vuonna 1952 ilmestynyt romaani. Kirja julkaistiin suomenkielisenä kahdeksan vuotta myöhemmin WSOY:n kustantamana.

## Aiheesta muualla
* ''Kuolema kulkee sumussa'' Kirjasampo.fi-palvelussa
Jack Taylor (televisiosarja)

**Jack Taylor** on vuonna 2010 alkanut irlantilainen rikosdraamasarja, joka perustuu Ken Bruenin romaaneihin. Sarja sijoittuu Galwayhin. Pääosassa on entinen poliisi Jack Taylor (Iain Glen), joka on ryhtynyt yksityisetsiväksi saatuaan potkut poliisista.

Sarja alkoi elokuussa 2010 Irlannin TV3-kanavalla. Suomessa Yle TV1 aloitti sarjan esittämisen 1. lokakuuta 2017.

## Rooleissa
*Iain Glen – Jack Taylor
*Killian Scott – Cody Farraher
*Nora-Jane Noone – konstaapeli Kate Noonan (kaudet 1–2)
*Siobhán O'Kelly – konstaapeli Kate Noonan (3. kausi)
*Tara Breathnach – Anne Henderson (1. kausi)
*Frank O'Sullivan – tarkastaja Clancy (1. kausi)
*Paraic Breathnach – Isä Malachy
*Jack Monaghan – Darragh Noonan (3. kausi)

## Jaksot
### Ensimmäinen kausi

### Toinen kausi
Kitbuqa

**Kitbuqa** (myös **Ked-Buqa** tai **Ketbugha**, k. 1260) oli naimanien heimoon kuulunut mongolikomentaja, joka sai surmansa Egyptiä hallinneita mamelukkeja vastaan käydyssä Ain Jalutin taistelussa vuonna 1260.

## Elämäkerta
Kitbuqa oli virkamies naiman-heimosta, joka vuonna 1252 lähetettiin valtaamaan assasiinien (ismailiittien lahko) hallitsemaa Girdkuhin linnoitusta ja muita assasiinien hallussaan pitämiä tukikohtia Quhistanissa nykyisessä Iranissa. Kitbuqan johtamat 5&nbsp;000 miestä hyökkäsivät useita linnoituksia vastaan toukokuun 1253 ja marraskuun 1254 välillä, mutta heidän ei onnistunut valalta piirittämäänsä Girdkuhia ja lopullinen voitto assasiineista jäi saavuttamatta. Hülegü-kaanin johtaessa alueelle suuremman mongoliarmeijan toukokuussa 1256 Kitbuqa hävitti ismailittien Tunin kaupungin Qayenin ja Tabasin välillä, edeten tämän jälkeen Hülegün armeijan vasemman siiven muodostaen ismailiittien sydänmaille Elbursvuoristoon syys-marraskuussa 1256. Kitbuqa jatkoi Hülegün vasemman siiven komentamista Hülegün hyökätessä kohti Bagdadia. Kitbuqa hävitti vihollisen tukikohtia Khūzestānissa ja Luristanissa, ennen kuin joukot yhdistyivät Bagdadissa.

Hülegü jatkoi edelleen hyökkäystään kohti Syyriaa ja Kitbuqa toimi takajoukkona komennossaan 10&nbsp;000 mongolia, sekä 500 armenialaista ja georgialaista sotilasta. Damaskos antautui 14. huhtikuuta 1260 ja Kitbuqa jatkoi linnoitusten kukistamista Libanonin ja Jordanian alueilla. Uskonnoltaan Kitbuqa oli kristitty ja hän tuki valloitettujen alueiden kristittyjen etuja. 3. syyskuuta 1260 Kitbuqa johti mongoleja Egyptin sulttaani Qutuzia vastaan Ain Jalutin taistelussa. Vihollisarmeijaa pienempää joukkoa johtanut Kitbuqa ei suostunut perääntymään, vaan jäi taistelun hävittyään vangiksi ja teloitettiin. Qutuz eteni Libanoniin, jossa vangeiksi jäi myös osa Kitbuqan perheestä. Kitbuqan uhmakkuutta ihaillut Hülegü palkitsi sittemmin Kitbuqan hengissä selvinneet sukulaiset.

## Lähteet
Berezan

**Berezan** () on kaupunki Ukrainan Kiovan alueella, linnuntietä 68 kilometriä maan pääkaupunki Kiovan keskustasta itään. Berezan muutettiin kaupungiksi vuonna 1981 ja on ollut hallinnollisesti suoraan Kiovan alueen alainen kuntatason yksikkö vuodesta 1993. Vuonna 2017 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 16&nbsp;452.

Kaupunki sijaitsee Kiovasta itään kohti Harkovaa johtavan valtatien M03 varrella (osa eurooppatietä ).

У центрі Березані на Київщині.JPG|Berezanin kaupungin keskustaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kool G Rap

**Nathaniel Thomas Wilson** (s. 20. heinäkuuta 1968), paremmin tunnettu taiteilijanimellään **Kool G Rap**, on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hän aloitti uransa Kool G Rap & DJ Polo -duossa ja Juice Crew -kollektiivin jäsenenä. Wilsonia pidetään mafioso rap -alalajin pioneerina ja hän on saanut myös tunnustusta teknisistä riimittelytaidoistaan.

Wilson on kotoisin New Yorkin Queensin Coronasta.

## Diskografia

### Sooloalbumit
* 1995: *4,5,6*
* 1998: *Roots of Evil*
* 2002: *The Giancana Story*
* 2011: *Riches, Royalty, Respect*
* 2017: *Return of the Don*

### Yhteisalbumit
* 1989: *Road to the Riches* (mukana DJ Polo)
* 1990: *Wanted: Dead or Alive* (mukana DJ Polo)
* 1992: *Live and Let Die* (mukana DJ Polo)
* 2003: *Click of Respect* (mukana The 5 Family Click)
* 2013: *Once Upon a Crime* (mukana Necro)

## Lähteet
Queensbridge

**Queensbridge** on vuonna 1939 avattu asuntoalue New Yorkin Queensin Long Island Cityssä. Alueen vuokratalot on suunnattu vähävaraisille, ja talot omistaa New York City Housing Authority. Queensbridgen 96 taloa jaetaan kahteen eri kompleksiin, ja asukkaita on koko alueella yhteensä vajaa 7&nbsp;000.

Queensbridge on kärsinyt huonosta maineesta, ja alueella on ilmennyt paljon rikollisuutta 1960-luvulta lähtien, mikä lisääntyi vielä 1980-luvun crack-epidemian myötä. 2010-luvulla rikollisuus on kuitenkin vähentynyt merkittävästi.

Queensbridge sai huomiota kun alueelta kotoisin oleva rap-artisti Nas julkaisi vuonna 1994 ''Illmatic'' -esikoisalbuminsa, jonka sanoituksissa hän käsitteli Queensbridgessä varttumista.

## Lähteet
Focke-Achgelis Fa 283

**Focke-Achgelis Fa 283 Kampfhubschrauber** oli saksalainen suunniteltu rynnäkköhelikopteri. Vuonna 1942 käynnissä olleesta projektista on jäänyt varsin vähän materiaalia jäljelle, eikä konetyyppi edennyt missään vaiheessa suunnittelupöytiä pidemmälle. Kopteri olisi ollut konfiguraatioltaan yksiroottorinen, ja rakenteidensa osalta panssaroitu. Laskutelineestä suunniteltiin sisäänvedettävää. Kopterin sivuttaisohjaus kaavailtiin toteutettavaksi vaihtoehtoisesti perään V-muotoon asennetuilla kahdella roottorilla, tai ohjaamalla moottorin pakokaasut sivusuuntaisesti ulos rungon sivulta. Voimalaitteena oli tarkoitus käyttää 1 323 kilowatin (1 800 hv) 14-sylinteristä BMW 801D -tähtimoottoria.

## Lähteet
Carl Lauritzen

**Carl Hjalmar Lauritzen** (4. huhtikuuta 1879 Kööpenhamina – 18. huhtikuuta 1940) oli tanskalainen näyttelijä.

Carl Lauritzen opiskeli näyttelemistä Valdemar Coldingin johdolla ja aloitti uransa Kalundborgin teatterissa vuonna 1899. Vuosina 1899–1902 hän työskenteli Carl Henriksenin teatteriseurueessa, vuosina 1903–1905 Kööpenhaminan Casinossa sekä myöhemmin muun muassa Odensen ja Aarhusin teattereissa. Vuosina 1911–1920 Lauritzen esiintyi noin 90:ssä Nordisk Filmin elokuvassa. Hän oli naimisissa näyttelijä Henny Lauritzenin kanssa ja näyttelijä Torkil Lauritzenin isä.

## Elokuvia
* *[[Atlantis (vuoden 1913 elokuva)|Atlantis]]*, 1913
* *[[Paholaisen liittolainen eli Pikajunan salaisuus]]*, 1914
* *[[Isänmaan puolesta (vuoden 1915 elokuva)|Isänmaan puolesta]]*, 1915
* *[[Maailmanloppu (vuoden 1916 elokuva)|Maailmanloppu]]*, 1916

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Carl Lauritzen
Alma Hinding

**Alma Rekstad Hinding** (11. elokuuta 1892 Svendborg – 24. joulukuuta 1981) oli tanskalainen elokuvanäyttelijä.

Alma Hindingin ura alkoi vuonna 1912, kun hän vastasi Nordisk Filmin tuottajan Ole Olsenin lehti-ilmoitukseen, jossa tämä etsi nuoria naisia näyttelemään elokuviin. Hinding toimi aluksi statistina, mutta vuodesta 1914 lähtien hän alkoi saada myös parempia rooleja ja sittemmin pääosia. Pieni, kaunis ja isosilmäinen näyttelijä ehti vuoteen 1917 mennessä esintyä yli sadassa elokuvassa. Vuonna 1918 hänestä tuli Tanskan ensimmäisen elokuvakoulun opettaja. Hinding teki viimeisen elokuvansa Dansk Astra Filmille vuonna 1919. Hän oli naimisissa Casino-teatterin johtajan Hans Gaden kanssa.

## Elokuvia
* *[[Atlantis (vuoden 1913 elokuva)|Atlantis]]*, 1913
* *[[Isänmaan puolesta (vuoden 1915 elokuva)|Isänmaan puolesta]]*, 1915

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Alma Hinding
Kauko Vainio (professori)

**Kauko Juhani Vainio** (1. toukokuuta 1913 Sääminki – 17. tammikuuta 1989 Heinola) oli suomalainen ortopedi, joka sai professorin arvonimen. 

Vainion vanhemmat olivat diplomi-insinööri Viljo Vainio ja Ester Johanna Koskinen ja puoliso vuodesta 1937 Vieno Sanelma Hyvärinen. Hän tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta 1930 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1939. Tohtoriksi hän väitteli 1956 ja sai sekä kirurgian että ortopedian erikoislääkärin pätevyyden 1951. Vainio oli Helsingin yliopiston ortopedisen kirurgian dosentti vuodesta 1956 vuoteen 1962. Hän työskenteli valmistuttuaan useissa eri sairaaloissa sekä Pohjois- että Etelä-Suomessa, Reumasäätiön sairaalan ortopedian ylilääkäri hänestä tuli vuonna 1952. Vainio, joka oli ortopedisen kirurgian uranuurtajia Suomessa, tutustui alaan jo 1950-luvun vaihteessa Yhdysvalloissa ja loi merkittävän kansainvälisen yhteistyöverkoston. Hänen sanotaan perehdyttäneen tuhat henkilöä eri puolilta maailmaa ortopediseen kirurgiaan ennen eläköitymistään vuonna 1975. Vainiolle myönnettiin ansioistaan professorin arvonimi vuonna 1970. Matti Äyräpään palkinnon hän sai myös vuonna 1970. Sotilasarvoltaan Vainio oli lääkintämajuri (1944).

## Lähteet
Gunnar Sommerfeldt

**Gunnar Ternstrøm Sommerfeldt** (4. syyskuuta 1890 Kööpenhamina – 30. elokuuta 1947) oli tanskalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. 

Gunnar Sommerfeldt kasvoi kansakoulunopettajan ottolapsena. Hän työskenteli Aarhusin teatterissa vuosina 1911–1915 ja aloitti elokuvauransa Nordisk Filmillä vuonna 1914. Sommerfeldtistä tuli pian yksi yhtiön päänäyttelijöistä ja hän myös ohjasi muutamia elokuvia.

1920-luvulla Sommerfeldt teki muutamia dokumenttielokuvia ja työskenteli jonkin aikaa elokuvateatterin johtajana. Hän vietti myöhemmin vaihtelevaa elämää ja kuoli vankilassa pidätettynä hotellipetoksesta.

## Elokuvia
* *[[Isänmaan puolesta (vuoden 1915 elokuva)|Isänmaan puolesta]]*, 1915

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Gunnar Sommerfeldt
Christel Holch

**Christel Julie Emmanuela Holch Jacobsen** (2. huhtikuuta 1886 Aalborg – 8. maaliskuuta 1969 Skagen) oli tanskalainen näyttelijä.

Kauppiaan perheeseen syntynyt Christel Frost valmistui Kuninkaallisen teatterin näyttelijäkoulusta ja työskenteli ensimmäisen aviomiehensä Jens Holchin kuoltua Aarhusin teatterissa vuosina 1908–1913. Vuonna 1911 hän meni naimisiin teatteriohjaaja Jacob Jacobsenin kanssa. Holch Jacobsenin ensimmäinen elokuva oli *Den lille hornblæser* vuonna 1909. Hän työskenteli Nordisk Filmillä vuosina 1912–1915 esiintyen muun muassa Valdemar Psilanderin vastanäyttelijänä. Hänen viimeinen elokuvansa oli *Den ny husassistent* vuonna 1933.

Holch Jacobsen oli näyttelijä Annelise Jacobsenin ja elokuvaohjaaja Johan Jacobsenin äiti. Hänen sisarensa Ellen Rassow oli myös näyttelijä.

## Elokuvia
* *[[Paholaisen liittolainen eli Pikajunan salaisuus]]*, 1914

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Christel Holch
Hääled

Valitsijayhdistys **Valimisliit Hääled - International and Local Voices for the Prosperous Future of Tallinn / rahvusvahelised ja kohalikud hääled Tallinna õitsva tuleviku jaoks** perustettiin syyskuussa 2017 Tallinnan kuntavaaleihin. Sillä on ehdokkaita neljässä Tallinnan kahdeksasta vaalipiiristä. Hääled tähtää yhteiskunnallisiin muutoksiin Tallinnassa Viron pääkaupungissa.

Hääledin vaaliohjelmassa tavoitteena on, että tallinnalaiset pääsevät suoremmin osallistumaan kaupungin hallintoon. Se haluaa kannustaa kaupunkilaisia lähiympäristöään koskevien aloitteiden tekoon.

Hääledin perustaja on pieni ulkomaalaisten ryhmä useista Euroopan maista.

## Lähteet
*Tallinnas registreerus valimistele kuus valimisliitu  ERR, 1. syyskuuta 2017
*Six election coalitions registered for local elections in Tallinn  ERR, 1. syyskuuta 2017

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
Bloxwichin rautatieasema

**Bloxwichin rautatieasema** on rautatieasema Bloxwichin kaupungissa Länsi-Midlandsissa. Se sijaitsee Chase Linen varrella.

Ensimmäinen Bloxwichin asema avattiin 1. helmikuuta 1858. Sitä ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa, ja se suljettiin lopulta 18. tammikuuta 1865. Sen tilalle avattiin kuitenkin uusi asema 15. toukokuuta 1989.

Asemaa käytti 44&nbsp;198 matkustajaa kaudella 2017–2018.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Gary Sundberg

**Gary Sundberg** (10. marraskuuta 1941 Vaasa – 29. marraskuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä. Oman uransa jälkeen hän toimi useaan otteeseen aktiivisti HIFK:n jalkapalloilun järjestötehtävissä ja taloudellisena tukijana.

Sundberg pelasi ensi kerran HIFK:n miesten joukkueessa vuonna 1959 piirisarjaottelussa A-juniori-ikäisenä, ja onnistuikin tekemään maalin ja ottelun loppuvaiheessa hänen kaatamisestaan aiheutui rangaistuspotku. Myöhemmin seuran harjoituksissa ajan suuri nimi Åke Lindman kävi vielä kehumassa minua åkemaiseen tyyliinsä: ”Helvetin hienoa! Sinusta tulee vielä tähti.” HIFK:n ykkösjoukkueeseen nousu tapahtui syksyllä 1962, jolloin hän pelasi Eurooppa cup-ottelussa Rapid Wieniä vastaan Helsingissä. Sundbergin Mestaruussarjaura alkoi keväällä 1963 ja jatkui aina syksyyn 1966. Viimeinen kausi huipputasolla jäi myös parhaaksi. Gary Sundberg teki 11 maalia 17 ottelussa ja oli näin HIFK:n paras maalintekijä Jalkapallon mestaruussarjassa kaudella 1966. Kaikkiaan Mestaruussarjaotteluita kertyi hänelle 57 ottelua ja niissä hän teki kaikkiaan 18 maalia. Sen jälkeen hän pelasi vielä kaksi kautta, jotka HIFK pelasi Suomisarjassa. Vielä 1970-luvun alussa hän pelasi kaksi kautta Grankulla IFK:n riveissä – ensin III Divisioonassa ja nousun jälkeen II Divisioonassa., 

Sundberg tuli mukaan HIFK:n jalkapalloilun järjestötoimintaan 1970-luvulla. Hän oli HIFK:n jalkapallojaoston puheenjohtajana 1975–1978. Palasipa hän tarvittaessa myös kentälle. Toisen kerran Sundberg joutui HIFK:n järjestötoimintaan kun edustusjoukkueen taustayhtiö HIFK Soccer oli ajautumassa konkurssiin. Sundberg ryhtyi taustayhtiön pelastustehtäviin. Taustayhtiö saatiin pelastettua, ja Sundberg jatkoi vuoteen 2007. Järjestötoiminnan lisäksi hän oli myös rahoittamassa eri yhteyksissä taloudellisiin vaikeuksiin ajautunutta HIFK:n jalkapallotoimintaa.

Sundberg siirtyi jo 1960-luvun puolivälissä yrittäjäksi, jolloin hän perusti ensimmäisen oman yrityksensä, joka välitti teknisiä muoveja ja teki laiterakentamista teollisuudelle. Yrityskauppojen myötä Sundbergin perustamasta Teknolonista kasvoi Teknolon Group. 1970-luvun lopulla yritys fuusioitui ruotsalaisen kemian alan suuryrityksen Kema-Nobelin kanssa, ja Sundberg muutti kahdeksi vuodeksi Ruotsiin. Kahden vuoden jälkeen hän palasi Suomeen ja luopui 1980-luvulla yrityksestä. Hän perusti 1991 uuden perheyrityksen Fluorotech, jonka johdossa Gary Sundbergin jälkeen on ollut hänen poikansa. Hänen tyttärensä on laulaja Christel ”Chisu” Sundberg. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gary Sundbergin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Philip Bech

**Philip Bech** (12. maaliskuuta 1869 Kööpenhamina – 8. maaliskuuta 1928) oli tanskalainen näyttelijä.

Lakia opiskellut Bech siirtyi Dagmar-teatterin oppilaaksi vuonna 1892. Hän työskenteli Aarhusin teatterissa vuosina 1900–1913, Uudessa teatterissa vuodesta 1913 ja Odensen teatterissa vuosina 1926–1927. Bech teki ensimmäisen elokuvansa Fotoramalle vuonna 1910 ja vuodesta 1913 lähtien hän työskenteli Nordisk Filmillä. Yhteensä Bech näytteli yli sadassa mykkäelokuvassa. Hänen viimeinen elokuvansa oli *Jokeren* vuonna 1928.

## Elokuvia
* *[[Paholaisen liittolainen eli Pikajunan salaisuus]]*, 1914
* *[[Sielunvaras]]*, 1916

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Philip Bech
Henry Seemann

**Henry Frederik Seemann** (13. kesäkuuta 1875 Kööpenhamina – 10. kesäkuuta 1948) oli tanskalainen näyttelijä.

Viinikauppiaan perheeseen syntynyt Henry Seemann sai kaupallisen koulutuksen, mutta ryhtyi vuonna 1904 näyttelijäksi. Hän työskenteli operettinäyttelijänä ja -laulajana muun muassa Kööpenhaminan Casinossa vuosina 1907–1913 ja myöhemmin Scalassa. Vuodesta 1908 lähtien Seemann työskenteli myös Nordisk Filmillä, jossa hän teki yli 60 mykkäelokuvaa. Hänen viimeinen elokuvansa oli *Klovnen* vuonna 1926. Myöhemmin Seemann toimi elokuvateatterin johtajana ja koirankasvattajana. Hänen toinen vaimonsa oli näyttelijä Agnes Nørlund Seemann.

## Elokuvia
* *[[Mormonin uhri]]*, 1911
* *[[Vampyyritanssijatar]]*, 1912

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Henry Seemann
Svend Aggerholm

**Svend Aage Alexander Reumert Aggerholm** (19. tammikuuta 1875 Århus – 12. helmikuuta 1940 Kööpenhamina) oli tanskalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja.

Tukkukauppiaan perheeseen syntynyt Svend Aggerholm aloitti näyttelijänuransa Dagmar-teatterissa vuonna 1898. Hän siirtyi Folketeatretiin vuonna 1902 ja Det Ny Teateriin vuonna 1908. Vuodesta 1910 lähtien Aggerholm matkusteli ja työskenteli Englannissa. Palattuaan Tanskaan vuonna 1914 hän perusti oman teatteriseurueen. Aggerholm toimi Odensen teatterin johtajana vuosina 1917–1921 ja 1935–1936. Hän esiintyi Nordisk Filmin mykkäelokuvissa vuosina 1910–1914 ja teki ennen kuolemaansa myös yhden äänielokuvan. Aggerholm oli naimisissa näyttelijä Ellen Aggerholmin kanssa.

## Elokuvia
* *[[Paholaisen liittolainen eli Pikajunan salaisuus]]*, 1914

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Svend Aggerholm
Vismuttitrifluoridi

**Vismuttitrifluoridi** (BiF3) on vismutin ja fluorin muodostama epäorgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lähtöaineena valmistettaessa muita vismuttiyhdisteitä.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa vismuttitrifluoridi on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdisteen kiderakenne muistuttaa yttriumfluoridin rakennetta. Kiinteänä ja nestemäisenä se koostuu vismutti- ja fluoridi-ioneista, mutta kaasufaasissa se koostuu BiF3-molekyyleistä. Vismuttitrifuoridi on veteen liukenematonta ja hydrolysoi kiehuvassa vedessä vismuttioksifluorideiksi. Yhdiste liukenee eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten asetoniin. Vismuttitrifluoridi voi reagoida fluoridisuolojen kanssa muodostaen kompleksisen tetrafuorovismutaatti(III)ionin ([BiF4]-).

## Valmistus ja käyttö
Vismuttitrifluoridia voidaan valmistaa kuumentamalla vismuttia ja fluoria. Muita valmistustapoja ovat vismuttitrioksidin ja vetyfluoridin välinen reaktio tai saostaminen vismuttinitraatin vesiliuoksesta fluoridisuolojen avulla.Vismuttitrifluoridista voidaan valmistaa muita vismuttiyhdisteitä kuten vismuttipentafluoridia.

## Lähteet
Kirkkopuistikko

**Kirkkopuistikko** () on yksi Vaasan ydinkeskustan puistokaduista. Etelä-pohjoissuuntainen, noin kilometrin mittainen katu katkeaa Vaasan kirkkokorttelin kohdalla Vaasanpuistikon ja Hovioikeudenpuistikon välillä ja jatkuu taas kirkon toisella puolella. Katu alkaa Pikkukadun kulmasta lähellä Onkilahden rantaa ja päättyy Kasarmikatuun Kasarmintorin kohdalla. Pikkukadun ohella muut poikkikadut ovat Museokatu, Kirjastonkatu, Hietasaarenkatu ja Hovioikeudenpuistikko sekä kirkon eteläpuolisella osuudella Vaasanpuistikko, Rauhankatu ja Kasarminkatu.

Vaasan kaupunginarkkitehti Carl Axel Setterbergin vuoden 1855 asemakaavaan suunnittelema viiden puistokadun kokonaisuus – Hovioikeudenpuistikko, Kauppapuistikko, Kirkkopuistikko, Korsholmanpuistikko ja Vaasanpuistikko – kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

## Merkittäviä rakennuksia

*Kirkkopuistikko 0 (oik. Wolffintie): Vaasan Sähkön uusi pääkonttori, Heikki Aitoaho ja Sami Rintamäki 2015 
*Kirkkopuistikko 2: suojeltu puutalo
*Kirkkopuistikko 4: Vaasan Sähkön entinen pääkonttori, Carl Schoultz 1930
*Kirkkopuistikko 6 (Museokatu 8): kerrostalo, Keijo Petäjä 1954
*Kirkkopuistikko 8:n kohdalla katukaivon puukatos kadun keskellä
*Kirkkopuistikko 10 Luther-kirkko
*Kirkkopuistikko 11–13: Vasa övningsskola
*Kirkkopuistikko 16: Wasa Teaterin kansliarakennus (1713)
*Kirkkopuistikko 22 (Hovioikeudenpuistikko 7): Suomen Pankin talo eli Ritzin talo, J. S. Sirén 1949–1952
*Kirkkopuistikko 21 (Hovioikeudenpuistikko 9): apteekin talo, Carl Axel Setterberg
*Kirkkopuisto: Vaasan kirkko, Carl Axel Setterberg 1862
*Kirkkopuistikko 26: kaupungin virastotalo, Asko Halme 1979
*Kirkkopuistikko 27: Kirkkopuistikon yläaste ja lukio, ent. Yhteislyseo ja Tyttölyseo, Alfred Wilhelm Stenfors 1909
*Kirkkopuistikko 31: kerrostalo, Arvo O. Aalto 1959.
*Kirkkopuistikko 33: Merenkurkun koulu
*Kasarmintori: Pyhän Nikolaoksen ortodoksikirkko

## Lähteet