open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vice Vukov

**Vice Vukov** () oli kroatialainen laulaja ja poliitikko. Hän edusti Jugoslaviaa Eurovision laulukilpailuissa vuosina 1963 ja 1965. Hän joutui 1970–1980-luvuilla hallituksen epäsuosioon poliittisena toisinajattelijana, ja hänen muusikonuransa keskeytyi. Hän oli kroatialaisen patriotismin symboli.

Šibenikissä syntynyt Vukov opiskeli Zagrebissa ja Pariisissa.

Kroatian itsenäistyttyä Vukov liittyi sosiaalidemokraatteihin. Hän pääsi parlamentin jäseneksi vuonna 2003. Kaaduttuaan portaissa 17. marraskuuta 2005 Vukov sai vaikean päähän kohdistuneen vamman eikä koskaan toipunut. Hän kuoli Zagrebissa vajaat kolme vuotta myöhemmin.

## Lähteet
Araset

**Araset** (*Nannopsittaca*) on papukaijojen heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu nykyään 2 lajia. Sinilakkiaranen tunnustettiin suomenkielisessä lajiluettelossa omana lajinaan vasta vuonna 2006.

Myös viherarasia (*Forpus*) kutsutan arasiksi, ainakin lemmikkiharrastuksessa.

## Lajit
* Sinilakkiaranen (*Nannopsittaca dachilleae*)
* Tepuiaranen (*Nannopsittaca panychlora*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006)
Ok

**Ok** tai **OK** tarkoittaa seuraavia:

* OK eli okei, sanallinen ilmaus
** OK-käsimerkki, käsimerkki
* 
* Oikea kysymys, OK, suomalainen tietokilpailuohjelma
* OK!,  Pelle Miljoona & Rockers -yhtyeen albumi
* OK!, brittiläinen aikakauslehti
* Oklahoma, postilyhenne OK, Yhdysvaltain osavaltio
* osuuskauppa, ok, osuuskuntamuotoinen kauppa
* osuuskunta, entinen lyhenne ok., nykyinen lyhenne osk. tai osk, osuustoimintaan perustuva yhtiömuoto.
* OK, oikeuskansleri
* OK, 80-luvun alussa ilmestynyt suomalainen musiikkilehti
* OK-kortti, Suomessa 1965–1986 käytössä ollut Luottokunnan kehittämä maksukortti
* OK, Robin Schulzin musiikkikappale vuodelta 2017
* OK-nimisiä yrityksiä:
** 
** OK-Liha, aik. *Karjakunta*, Suomessa 1978–1985 osuuskauppojen keskusliikkeenä toiminut lihateollisuusyritys
** OK Perintä, suomalainen perintäalan yritys
** OK Petroleum, vuosina 1986–1998 toiminut ruotsalainen öljy-yhtiö
* urheiluseuroja:
** OK Orient, suomalainen suunnistusseura
** OK Ravinen, ruotsalainen Nackassa toimiva suunnistusseura
** OK Tyr, ruotsalainen Karlstadissa toimiva suunnistusseura
Ruotanen (Pyhäjärvi)

**Ruotanen** on kylä Pyhäjärvellä. Se sijaitsee noin 5 kilometriä keskustaajamasta Pyhäsalmelta itään valtatie 27:n varressa. Kylällä sijaitsee muun muassa koulu sekä Pyhäsalmen kaivos. Ruotasen postinumero on 86900 Pyhäkumpu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ruotasen koulun kotisivut
Miki Falls

**Miki Falls** on yhdysvaltalaisen Mark Crilleyn tuottama neliosainen manga-sarjakuva. Tarinan päähenkilö on Miki, joka rakastuu salaiseen ryhmään kuuluvaan Hiroon. Sarjaan kuuluvat Miki Falls: Spring, Miki Falls: Summer, Miki Falls: Autumn ja Miki Falls: Winter. Crilley on myös tehnyt monia muita manga-tyylisiä sarjakuvia, muun muassa sarjan *[[Akiko]]*.

## Lähteet
* Mark Crilleyn kotisivut
* ReadAboutComics.com - Miki Falls
Brasilianarat

**Brasilianarat** (*Primolius*) on papukaijojen heimoon kuuluva lintusuku. Lajit kuuluivat aiemmin *[[Arat|Ara]]*-sukuun, mutta ne erotettiin suomenkielisessä lajiluettelossa omaksi suvukseen vuonna 2006.

Brasilianarat ovat keskikokoisia aroja, jotka ovat pääasiassa vihreitä väritykseltään. Niiden pituus on noin 38-43 cm nokasta pitkän pyrstön kärkeen ja ne painavat noin 207-265 grammaa.

Kaikkia kolmea lajia tavataan myös lemmikkinä Suomessakin.

## Brasilianaroihin (''Primolius'') kuuluvia lajeja
* Brasilianara (*Primolius maracana*)
* Sepelara (*Primolius auricollis*)
* Sinipääara (*Primolius couloni*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006)
Richard Galliano

**Richard Galliano** (s. 12. joulukuuta 1950 Cannes, Ranska) on ranskalais-italialainen harmonikkataiteilija.

## Tausta
Galliano syntyi Cannesissa, Ranskassa. Hänen italialaista sukujuurta oleva isänsä oli itsekin pianisti ja harmonikansoittaja, joka opetti kyseisissä soittimissa Richardia 14-vuotiaaksi saakka. Tämän jälkeen isä ilmoitti Richardin Nizzan konservatorioon, jossa tämä opiskeli kontrapunktia, harmoniaa ja pasuunaa. Samalla Richard osallistui menestyksekkäästi moniin kansainvälisiin harmonikkakilpailuihin soittaen monipuolista ohjelmistoa Tšaikovskista Gershwiniin. Hän valmistui konservatoriosta vuonna 1969 erinomaisin arvosanoin.

## Ura
Gallianon uraan on antanut paljon vaikutteita yhdysvaltalainen jazz-trumpetisti Clifford Brown. Galliano huomasi harmonikan olevan lähes unohdettu instrumentti jazz-musiikissa ja hän omistautui omalta osaltaan tilanteen muuttamiseen.

1970-luvulla Galliano vaikutti enimmäkseen Pariisissa, jossa hän saavutti maineen erinomaisena säestäjänä. Hän esiintyi muun muassa Charles Aznavourin, Juliet Grecon, George Moustakiin ja Allain Leprestin kanssa. Hän levytti yhdessä Leprestin kanssa albumin *Voce A Mano*, joka voitti *Grand Priz tu Disque* -palkinnon ja loi pohjaa Gallianon laajemmalle suosiolle Ranskassa.

1980-luvulle tultaessa Galliano oli jo vakiinnuttanut asemansa Ranskan viihdemusiikin kentässä. Nyt hän saattoi omistautua harmonikan esiintuomiseen sooloinstrumenttina etenkin jazz-musiikissa. Hän osallistui myös kansainvälisille kiertueille muun muassa Chet Bakerin, Joe Zawinulin ja Ron Carterin kanssa.

1990-luvulla Galliano elvytti musette-musiikkia, kutsuen musiikkiaan ”uudeksi musetteksi”. Hänen yhtyeessään vierailivat muun muassa Toots Thielemans sekä Eddy Louiss. 2000-luvulla Galliano on jatkanut aktiivisesti levyttämistä sekä kiertueita, sekoittaen useita musiikkityylejä melodisen jazz-tulkintansa perustalle. Hänen Tangaria Quartet -yhtyeessään ovat soittaneet viulisti Alexis Cardenas, basisti Philippe Aerts sekä perkussionisti Rafael Mejia.

## Levytyksiä
**Viaggio* (1993), Charles Bellonzin, Pierre Michelot'n ja Bireli Lagrenen kanssa
**Laurita* (1995), Palle Danielssonin ja Joey Baronin kanssa, vieraina Michel Portal, Toots Thielemans ja Didier Lockwood
**New York Tango* (1996), Bireli Lagrenen, George Mrazin ja Al Fosterin kanssa
**Panmanhattan* (re-release) (1996), Ron Carterin kanssa
**Blow Up* (1997), Michel Portalin kanssa
**French Touch* (1998), Michel Portalin, J. F. Jenny-Clarkin ja Daniel Humairin kanssa (ensimmäinen sessio; toukokuu 1998), sekä André Ceccarellin, Remi Vignolon ja J. M. Ecayn kanssa (toinen sessio; kesäkuu 1998)
**Spleen* (1999)
**Passatori* (1999)
**Gallianissimo! &mdash; The best of Richard Galliano* (2001)
**Face to Face* (2001), urkuri Eddy Louissin kanssa
**Piazzolla Forever* (2003)
**Concerts* (2004), Michel Portalin kanssa
**Ruby, My Dear* (2005), Larry Grenadierin ja Clarence Pennin kanssa, *the New York Trio*
**Luz Negra* (2006)
**Mare Nostrum* (2007), Jan Lundgrenin ja Paolo Fresun kanssa
**L'Hymne a l'amour* (2007), Gary Burtonin, George Mrazin ja Clarence Pennin kanssa
**Love Day* (2008)

## Lähteet
Kildebert I

**Kildebert I** (noin 497 – 23. joulukuuta 558) oli merovingien kuningashuoneeseen kuulunut frankkien kuningas ja yksi Klodvigin neljästä pojasta. Muut olivat Klotar I, Klodomir ja Teoderik I. Kildebert I osallistui burgundien kuningaskunnan hävitykseen vuonna 534.

Klodvigin kuoltua vuonna 511 frankkien valtakunta jaettiin neljään osaan Klodvigin poikien kesken. Kildebert sai pääkaupungikseen Pariisin, ja hän hallitsi alueita, jotka ulottuivat lännessä Englannin kanaaliin ja pohjoisessa Somme-joelle.

Kildebertin valtakausi oli sotaisaa aikaa. Hän osallistui vuonna 523 frankkien burgundien kuningaskuntaa vastaan suunnatulle sotaretkelle. Seuraavana vuonna Klodomir kaatui Vezeroncen taistelussa ja Klodomirin lapset murhautettiin. Sen jälkeen Kildebert otti haltuunsa Chartresin ja Orléansin. Kildebert osallistui myös vuosina 532 ja 534 uusiin sotaretkiin burgundeja vastaan ja liitti osan burgundien alueesta omaan kuningaskuntaansa.

Vuonna 531 Kildebert hyökkäsi sisarensa Chrotildan pyynnöstä visigoottien kuningasta Amalarikia vastaan. Amalarik joutui vetäytymään Barcelonaan, jossa hänet murhattiin. Kildebert marssi Espanjaan veljensä Klotar I:n kanssa uudestaan vuonna 542 ja sai tällä retkellä sotasaaliiksi Pyhän Vincentin tunikan. Hän vei pyhäinjäännöksen Pariisiin ja perusti Saint-Germain-des-Prés’n luostarin, jossa tunikaa säilytetään.

Kildebert kuoli vuonna 558, ja hänet haudattiin perustamaansa luostariin. Kildebert ei jättänyt miespuolisia perijöitä, ja Klotar otti Kildebertin maat haltuunsa.

## Katso myös
*Luettelo frankkien kuninkaista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kilperik II

**Kilperik II** (*Chilperic*, noin 672–721) oli Neustrian kuningas vuodesta 715 ja kaikkien frankkien kuningas vuodesta 719 kuolemaansa asti. Hän oli viimeinen Merovingien kuningassuvun jäsenistä, jolla oli omaa todellista valtaa. Aluksi hän oli lähinnä Neustrian ("Länsivaltakunnan") major domuksen Ragenfridin ohjailema nukkehallitsija, mutta osoittautui urheaksi soturiksi ja taisteli joukkojensa edessä, kun Ragenfrid ja Kilperik hyökkäsivät yhdessä Austrasiaan ("Itävaltakuntaan"). Sotaonni kuitenkin kääntyi, ja Austrasian major domuksesta Kaarle Martelista tuli 720 koko Frankkien valtakunnan major domus ja tosiasiallinen hallitsija.

Kilperik vietti nuoruutensa luostarissa ja käytti munkkinimeä Daniel, mutta muutti nimensä noustessaan Neustrian kuninkaaksi.

## Katso myös
*Luettelo frankkien kuninkaista
*Kolmas frankkien sisällissota

## Lähteet
Siniaratit

**Siniaratit** (*Pionus*) on papukaijojen heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 7 lajia.

Siniaratit ovat pituudeltaan noin 24-30 senttimetriä nokasta lyhyen pyrstön kärkeen. Suurimmaksi osaksi ne ovat vihreitä, ja niillä on punaiset alaperät. Sukupuolet samannäköiset. Nuoret ovat aikuisia hailakampia. Ne asuvat Etelä-Amerikassa. Osaa lajeista pidetään lemmikkinä myös Suomessa.

## Siniaratteihin (''Pionus'') kuuluvia lajeja
* Luumupääaratti (*Pionus tumultuosus*)
* Meksikonaratti (*Pionus senilis*)
* Parananaratti (*Pionus maximiliani*)
* Pronssiaratti (*Pionus chalcopterus*)
* Punanokka-aratti (*Pionus sordidus*)
* Ruskoaratti (*Pionus fuscus*)
* Siniaratti (*Pionus menstruus*)

## Lähteet
Dadá Maravilha

**Dario José dos Santos** (s. 4. maaliskuuta 1946 Rio de Janeiro), tunnetaan myös nimillä **Dario** ja **Dadá Maravilha** (Dadá the Wonder) on brasilialainen entinen jalkapalloilija ja maailmanmestari.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kuubanamatsoni

**Kuubanamatsoni** (*Amazona leucocephala*) on amatsonien sukuun kuuluva papukaija.

## Koko ja ulkonäkö
Kuubanamatsoni on keskikokoinen papukaija, pituudeltaan 28–33&nbsp;cm. Sen pääasiallinen väri on vihreä, jota löytyy niskasta, selästä, vatsasta, pyrstöstä ja osittain siivistä. Siivissä on myös sinistä. Kaula ja posket ovat punaiset, otsa ja silmien ympäristö taas valkoista. Nokka on vaaleanruskeahko.

## Levinneisyys
Kuubanamatsoneja tavataan luonnonvaraisena Kuuban saarella, Isla de la Juventudilla, Bahamassa ja Caymansaarilla Karibialla. Populaation kooksi on laskettu Kuuban saarella noin 10&nbsp;000 yksilöä, Isla de la Juventudilla 1&nbsp;100–1&nbsp;320 yksilöä, Caymansaarilla Crand Caymanilla 3&nbsp;402 yksilöä, Cayman Bracrella 400–500 yksilöä ja Bahamalla Abacon saarella 3&nbsp;550 yksilöä sekä Inaguan saarella 6&nbsp;350 yksilöä vuonna 2006. IUCN:n luokituksen mukaan kuubanamatsoni on silmälläpidettävä laji.

## Alalajit
Kuubanamatsonilla on neljä alalajia:
* *Amazona leucocephala bahamensis*
* *Amazona leucocephala caymanensis*
* *Amazona leucocephala hesterna*
* *Amazona leucocephala leucocephala*

## Lemmikkinä
Suomessa kuubanamatsoni on harvinainen lemmikki, mutta sitä kuitenkin tavataan ajoittain.

Kuubanamatsonin hoito ei eroa juuri lemmikkilintujen perushoidosta. Voidakseen hyvin se tarvitsee omanlajisen tai vähintään samaa sukua olevan lintutoverin, runsaasti tilaa, lajityypillisiä tarpeita tyydyttävän ruokavalion, riittävästi virikkeitä, lintulähtöiset käsittely- ja koulutustavat sekä päivittäistä vapaanaoloa häkistä turvalliseksi tehdyssä sisätilassa.

Laji kuuluu CITES I/A-liitteeseen, jonka vuoksi kaikessa siihen liittyvässä kaupankäynnissä myös Suomen sisällä linnulle vaaditaan alkuperätodistus, pysyvä tunnistemerkintä (siru tai umpirengas) sekä Suomen ympäristökeskuksen myöntämä EU-lupanumero. Ilman näitä myös lajin pesittäminen eli poikasten tuottaminen on kiellettyä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) 
*ITIS: Amazona leucocephala
Guizzo

**Guizzo** on historiallinen italialainen skootterimerkki. Toiminimi *Palmieri & Gulinelli* valmisti Guizzo-merkkisiä skoottereita ja mopoja Bolognassa 1955–1964 . Guizzossa oli 149&nbsp;cm³ kaksitahtimoottori, joka oli astinlaudan alla vaakatasossa. Jalkatilassa oli pieni luukku ja avattava kansi, josta huoltokohteisiin päästiin käsiksi. Neliportaisen vaihdelaatikon pykäliä siirrettiin jalkavivulla. Voimansiirto takapyörään tapahtui ketjulla. Renkaat olivat 12-tuumaiset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Guizzo-skootteri (1961) 
*Club Guizzo Vicentina (Argentiina): kuvia Guizzo-skoottereista
Neutraalipunainen

**Neutraalipunainen** eli **toluyleenipunainen** (C15H17ClN4) on eurhodiiniväriaine, jota käytetään pH-indikaattorina ja soluja tutkittaessa. Neutraalipunainen vaihtaa väriään punaisesta keltaiseksi pH:n ollessa alueella 6,8&ndash;8,0. Aine myydään usein hydrokloridisuolana.

Neutraalipunaisen on todettu olevan mutageeninen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Neutraalipunainen Terveysportti
*Neutraalipunaisen käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich (Merck), viitattu 31.5.2018.
Ruskea aikakirja

**Ruskea aikakirja** on Keuhkojen vuonna 1998 levyttämä albumi, jonka julkaisi Bad Vugum. Kala Einolle omistetulla levyllä on 13 kappaletta ja se sisältää myös CD-ROM-ohjelman.

## Kappaleet

Albumin kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Kake Puhuu.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
*Kake Puhuu - laulu, koneet, kamngia, kitara, airo, huilu, purkit, design, valokuvat, nauhoitus, miksaus ja multimedia
*Rellu & Kuitsi - vierailevat soittajat

## Lähteet
* Ruskea aikakirja Suomen Äänitearkiston sivuilla
* Finnmusic.net: Keuhot: Ruskea aikakirja
* Fono.fi: Ruskea aikakirja
* Albumin kansilehti
Viisisädetyräkki

**Viisisädetyräkki** (*Euphorbia helioscopia*) on yksivuotinen, pysty- ja tanakkavartinen tyräkkikasvi, joka kasvaa rikkakasvina pelloilla ja puutarhoissa. Laji on myrkyllinen kuten muutkin tyräkit.

## Ulkonäkö
Viisisädetyräkin varsi on 15–40&nbsp;cm korkea. Tyvellä saattaa olla haaroja. Varsilehdet ovat ruodittomia, vastapuikeita ja tylppä- tai lanttokärkisiä. Lehtien kärkipuoli on sahalaitainen. Kasvi on kalju ja väriltään kellanvihreä. Varren latvaan muodostuu sarjamainen kukinto, jossa on lajin nimen mukaisesti viisi haaraa. Kukinnon tyvellä on kiehkurana viisi varsilehtien kaltaista tukilehteä. Kukintohaarojen kärkeen muodostuu tyräkeille ominainen valekukka (*cyathium*). Siinä on alinna kaksi varsilehtien kaltaista, mutta kellertävämpää ylälehteä. Niiden keskellä on neljä pyöreähköä, vaaleanvihreää mesiäislevyä. Näiden välissä ovat valekukkaan kuuluvat varsinaiset kukat: useita hyvin pieniä, kehättömiä, yksiheteisiä hedekukkia ja keskimmäisenä vihreä emikukka. Emikukka sisältää vain kukkaperän päässä olevan emiön, jonka pallomaisesta sikiäimestä muodostuu pyöreähkö, kolmelohkoinen kotahedelmä. Kodan kasvaessa emikukka alkaa nuokkua ja painuu mesiäislevyjen kehän ulkopuolelle. Kukinnan edistyessä jokaisen valekukan tyveltä kasvaa yleensä kolme sivuhaaraa, joihin muodostuu samanlaiset valekukat. Kukinnon haaroittuminen saattaa jatkua samalla tavoin näistä uusista valekukista.

## Levinneisyys
Lähes koko Eurooppa kuuluu viisisädetyräkin levinneisyysalueeseen. Se puuttuu kuitenkin Islannista, Färsaarilta ja Huippuvuorilta. Fennoskandian keski- ja pohjoisosissakin se on harvinainen. Kaakkois-Euroopasta levinneisyysalue jatkuu hajanaisena läpi Aasian lauhkeiden osien Japaniin saakka. Viisisädetyräkin alkuperäinen luontainen esiintymisalue ei ole varmasti tunnettu, sillä nykyisin se esiintyy kaikkialla nimenomaan peltorikkaruohona. Edellä mainittujen alueiden ulkopuolella eli Afrikassa, Australiassa ja Uudessa Seelannissa sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa se on kuitenkin uusi tulokas.

Suomessa viisisädetyräkkiä tavataan runsaammin lounaassa Etelä-Satakuntaan, Etelä-Hämeeseen ja Uudellemaalle asti. Yleinen se on kuitenkin vain Ahvenanmaalla, Varsinais-Suomessa ja Uudellamaalla. Näillä vanhoilla viljelysseuduilla se on ilmeisesti muinaistulokas. Enemmän tai vähemmän vakiintuneena uustulokkaana viisisädetyräkkiä on esiintynyt Savossa ja Karjalassa sekä Pohjanmaan rannikolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2022: Viisisädetyräkin (''Euphorbia helioscopia'') levinneisyys Suomessa.
* LuontoPortti: Viisisädetyräkki (''Euphorbia helioscopia'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Euphorbia helioscopia'' - viisisädetyräkki
* ITIS: ''Euphorbia helioscopia'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Euphorbia helioscopia'' 
* Flora of China: ''Euphorbia helioscopia''
Carl Honoré

**Carl Honoré** (s. 1967 Skotlanti) on kanadalainen toimittaja, joka luopui urastaan ja ryhtyi hitausliikkeen esitaistelijaksi.

Honoré suoritti tutkinnon Edinburghin yliopistossa aineinaan historia ja italian kieli. Hän on toiminut katulasten parissa Brasiliassa ja sai työstään virikkeen ryhtyä toimittajaksi. Hän on ollut vapaana toimittajana eri puolilla maailmaa, ja hänen artikkeleitaan on ilmestynyt muun muassa lehdissä The Economist ja Observer.

Honoré asuu Lontoossa vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa. Hän pitää kotikaupunkinaan Kanadan Edmontonia, jossa hän vietti lapsuutensa.

## Teokset
*In Praise of Slow, HarperOne, 2004, suom. Slow – elä hitaammin! Bazar, 2008 suom. Outi Huovinen
* Under Pressure: Rescuing Our Children from the Culture of Hyper-Parenting, HarperOne, 2008

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Carl Honorén sivusto
* In Praise of Slow
* TED Talk of Carl Honore
* Carl Honoren kirjailijaelämäkerta
Hindustan Ambassador

**Hindustan Ambassador** on vuodelta 1957 peräisin olevan englantilaisen Morris Oxfordin intialainen muunnos. Automallia valmisti Intiassa vuonna 1942 perustettu Hindustan Motors vain vähäisin muutoksin vuodesta 1958 vuoteen 2014.

Hindustan Ambassador oli kotimaassaan hyvässä maineessa virkamiesten ja poliitikkojen autona ja taksina. Valkoisena se oli Jawaharlal Nehrusta alkaen kaikkien Intian pääministereiden virka-autona. Valkoista autoa eivät saaneet ulkomaalaiset, ja niinpä Saksan Delhin-suurlähettiläs piti omana lippuautonaan kirkkaanpunaista Ambassadoria. Mallinimi tarkoittaakin suomeksi suurlähettilästä. Hindustan on puolestaan Intiasta joissakin yhteyksissä käytetty nimi.

Automallin tuotanto oli suurimmillaan 1980-luvulla, jolloin sitä syntyi jopa 24&nbsp;000 kappaletta vuodessa. Maan talouden avautuessa 1990-luvulla ja japanilaisautojen maahantulon myötä kysyntä kuitenkin hiipui niin, että vuonna 2000 Ambassadoria valmistettiin enää 5&nbsp;000 ja loppuaikoina 2014 vain muutama päivässä.

Ranskalainen autojätti Groupe PSA, vuodesta 2021 Stellantis, kaavailee Hindustan Ambassador -mallinimen paluuta Intian markkinoille modernina sähkötoimisena kaupunkimaasturina vuonna 2022. PSA perusti vuonna 2017 Intiaan yhteisyrityksen Hindustan Motorsin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://www.carandbike.com/news/hindustan-ambassador-a-brief-history-1659004
* https://auto.ndtv.com/news/hindustan-ambassador-a-brief-history-1659004
* https://www.financialexpress.com/auto/car-news/ambassador-cars-india-return-8-things-to-know-about-hindustan-motors-crown-jewel/1189851/
Läntinen Pornokatu 25 B 13

__NOTOC__
**Läntinen Pornokatu 25 B 13** on Liimanarinan vuonna 1992 levyttämä EP, jonka julkaisi Bad Vugum. EP:llä on kuusi kappaletta ja se on levytetty Tampereella ja Helvetissä joskus vuoden 1991 aikana.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet ovat Olli "fuck-everyone-else" Paukkeen säveltämiä ja sanoittamia.

### A-puoli
#
#
#

### B-puoli
#
#
#

## Kokoonpano
* Olli Pauke – kitara, laulu
* Tarja Jelena Anarkia – taustalaulu
* Tuomo Alberto Nykänen – basso
* Karri Kuningatar – rummut

## Lähteet
* 
* Discogs: Liimanarina - Läntinen Pornokatu 25 B 13
* Finnmusic.net: Liimanarina: Läntinen Pornokatu 25 B 13
* EP:n kansilehti
Hindustan

**Hindustan** voi tarkoittaa seuraavia:

* Intiasta joissakin yhteyksissä käytetty nimi
* Hindustan Ambassador, intialainen automalli
* Hindustan Times, intialainen englanninkielinen sanomalehti
* Hindustan, intialainen hindinkielinen sanomalehti
* *[[HMS Hindustan]]*, Britannian kuninkaallisen laivaston King Edward VII -luokan taistelulaiva 
* HMIS Hindustan (L80), Intian laivaston Hastings-luokan sluuppi.
Toivo Halonen

**Toivo Juhana Halonen** (7. heinäkuuta 1893 Sääminki – 29. lokakuuta 1984 Savonlinna) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1922–1945.

## Elämä
Säämingin Saunasaaressa syntyneen Toivo Halosen vanhemmat olivat torppari Matti Halonen ja Maria Lovisa Forss. Vuonna 1900 perhe häädettiin isän rakentamasta torpasta ja he muuttivat Saukonsaareen. Kymmenvuotiaasta lähtien Halonen joutui äitinsä kanssa huolehtimaan perheen elatuksesta, kun isä sairastui vakavasti. Kansakoulun jälkeen hän työskenteli talvet metsätyömiehenä ja kesäisin laivamiehenä Saimaalla. 

Halonen liittyi sosialidemokraattiseen puolueeseen vuonna 1916. Hän toimi muun muassa sosialidemokraattisen nuorisoliiton Savonlinnan piirijärjestön sihteerinä ja sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön puheenjohtajana. Halosen kunnalliset luottamustoimet alkoivat syksyllä 1917, jolloin hänet valittiin Säämingin taksoituslautakuntaan. Sisällissodan aikana valkoiset vangitsivat Halosen väärän ilmiannon vuoksi ja hän oli neljä kuukautta Savonlinnan vankileirillä. Vapauduttuaan Halonen työskenteli sosialidemokraattisen nuorisoliiton Savonlinnan piirin puhujana 1919-1920 ja Säämingin kunnallisena ammattientarkastajana 1920-1922. Vuodesta 1924 lähtien Halonen viljeli Säämingin Hannolanpellosta ostamaansa Toivolan tilaa.

Halonen valittiin Säämingin kunnanvaltuustoon tammikuun 1919 kunnallisvaaleissa. Halonen oli kunnanvaltuuston jäsenenä 47 vuotta ja puheenjohtajana vuodesta 1922 lähtien parinkymmenen vuoden ajan. Vuoden 1922 eduskuntavaaleissa Halonen valittiin kansanedustajaksi. Halonen istui eduskunnassa yhtäjaksoisesti vuoteen 1945, jolloin hän ei enää lähtenyt ehdolle. Halonen oli myös presidentin valitsijamiehenä vuosina 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943. Halonen oli aktiivisesti mukana Suomen Pienviljelijäin Liiton toiminnassa kuuluen järjestön liittovaltuustoon. Lisäksi Halonen oli SDP:n puolueneuvoston ja Mikkelin piiritoimikunnan jäsen, Osuuskassojen Keskuksen ja Osuuskassojen Keskusliiton hallintoneuvostojen jäsen sekä Itä-Savon Osuusliikkeen hallintoneuvoston puheenjohtaja. Vuonna 1953 hänelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi.

## Perhe
Toivo Halosen oli Jenny Lydia Luukkanen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1920. 

## Teokset
*

## Lähteet
Hardinin piirikunta (Ohio)

**Hardinin piirikunta** on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, joka on nimetty Yhdysvaltain vapaussodassa taistelleen John Hardinin mukaan. Sen suurin kaupunki on Kenton.

## Maantiede
Hardinin naapuripiirikuntia ovat Hancock pohjoisessa, Wyandot koillisessa, Marion idässä, Union kaakossa, Logan etelässä, Auglaize lounaassa ja Allen luoteessa.

## Väestö
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 32&nbsp;058 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 96,9 %, mustiin (1,0 %), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2 %) ja aasialaisiin (0,6 %).

Kotitalouden mediaanitulo on 39&nbsp;945 ja köyhyysrajan alapuolella oli 18,6 % väestöstä vuosina 2007–2011.

## Lähteet
Esiparlamentti

**Esiparlamentti** () oli Frankfurt am Mainissa Saksan maaliskuun vallankumouksen seurauksena 31. maaliskuuta – 4. huhtikuuta 1848 pidetty kokous, jonka seitsenmiehinen valiokunta oli kutsunut koolle Heidelbergissa aiemmin järjestetyssä vallankumouksellisessa kokouksessa. Esiparlamentti pyrki yhdistämään Saksan yhdeksi valtioksi, ja siihen osallistui viitisensataa Saksan eri valtakuntien valtiopäiväedustajaa, joista osa oli entisiä edustajia. Preussilla oli 141 edustajaa. Esiparlamentti päätti järjestää vaalin, jossa yleistä äänioikeutta käyttäen valittiin niin sanottu Frankfurtin kansalliskokous, joka sääti yhteisen perustuslain koko Saksalle.

## Lähteet
* Iso tietosanakirja, Otava 1932
* Svensk uppslagsbok, Förlagshuset Norden 1949
Monoimos

**Monoimos** (, , ; n. 150–210) oli arabialainen gnostikko. Hänet tunnettiin ainoastaan Theodoretoksen kautta, kunnes Hippolytoksen harhaoppeja vastaan suunnattu teos *[[Kaikkien harhaoppien kumoaminen]]* löydettiin.

Hippolytoksen mukaan Monoimos oli Tatianoksen seuraaja ja hänen kosmologinen järjestelmänsä oli johdettu pythagoralaisten vastaavasta. Tämä vaikuttaa todennäköiseltä, mutta se sai kuitenkin selvästi vaikutteita myös kristinuskosta, monismista ja gnostilaisuudesta.

Monoimos tunnetaan siitä, että hän otti sanan monadi käyttöön gnostilaisessa yhteydessä. Hänen mukaansa kaikkeus on luotu monadista (tai *iota* tai *Yod*, ”yksi sarvi”), josta saavat alkunsa dyadi, triadi, tetradi, pentadi, heksadi, heptadi, ogdoadi, enneadi ja dekadi. Hän liitti näin mahdollisesti gnostilaiset aionit pythagoralaisen kosmologian ensimmäisiin elementteihin sekä *[[Ensimmäinen Mooseksen kirja|Ensimmäisen Mooseksen kirjan]]* luomisen kuvaukseen. Tällainen ajattelu vastaa myös niitä kahta versiota nimellä *[[Eugnostos]]* tunnetusta tekstistä, jotka kuuluvat Nag Hammadin kirjastoon. Myös niissä kuvataan sama kulku monadista dekadiin. *Eugnostoksella* puolestaan on yhteyksiä toiseen gnostilaiseen tekstiin, *[[Jeesuksen Kristuksen viisaus]]*, jossa sana ’monadi’ esiintyy jälleen.

Monoimos tunnetaan myös Jumalan olemusta koskevasta mielipiteestään. Sitä voidaan pitää panteistisena, ja se muistuttaa paljon myöhemmän sufimystikon Ibn Arabin ajattelua. Heidän väliltään ei kuitenkaan tunneta yhteyksiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Hyppolitus: *[http://www.gnosis.org/library/hyp_refut8.htm Refutation of All Heresies, book 8]*. The Gnostis Socity Library. 
* Wace, Henry: ”Monoimus”, *Dictionary of Christian Biography and Literature to the End of the Sixth Century A.D., with an Account of the Principal Sects and Heresies*. Christian Classics Ethereal Library.
.uk

**.uk** on Yhdistyneen kuningaskunnan Internet-maakoodi verkkotunnuksia varten, joka otettiin käyttöön ensimmäisen kerran vuonna 1985. Maaliskuussa 2012 se oli maailman neljänneksi suosituin verkkotunnus (.com, .de ja .netin jälkeen) yli kymmenellä miljoonalla rekisteröidyllä tunnuksella. Tunnuksen rekisteröintiä on hallinnoinut vuodesta 1996 alkaen voittoa tavoittelematon organisaatio Nominet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nominetin kotisivu
Krasnaja Poljana

**Krasnaja Poljana** () on kaupunkityyppinen taajama Sotšissa Krasnodarin aluepiirissä Adlerin piirissä Venäjällä. 

Krasnaja Poljanassa sijaitsevilla suorituspaikoilla järjestettiin vuoden 2014 talviolympialaisten ampumahiihdon, pohjoismaisten hiihtolajien, alppihiihdon, freestylehiihdon, lumilautailun ja kelkkailun kilpailutapahtumat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen Krasnaja Poljana -portaali
Shenzhou 7

**Shenzhou 7** () on Kiinan kolmas miehitetty avaruuslento. Lento on Kiinan ensimmäinen kolmihenkinen lento. Lento alkoi 25. syyskuuta 2008 13:10 UTC (16.10 Suomen aikaa) Jiuquanin avaruuskeskuksesta.  Zhai Zhigang suoritti Kiinan ensimmäisen avaruuskävelyn 27. syyskuuta 2008. Tämän myötä Kiinasta tuli kolmas valtio Neuvostoliiton ja Yhdysvaltain jälkeen, joka pystyi toteuttamaan avaruuskävelyn itsenäisesti.
Aluksen maahanpaluu onnistui.

## Miehistö

Lennon miehistö julkistettiin 17. syyskuuta. Miehistön jäsenet ovat 42-vuotiaita sotilaslentäjiä. Siihen kuuluivat: 2008
*Zhai Zhigang, komentaja, avaruuskävelijä
*Liu Boming
*Jing Haipeng

### Varamiehistö
*Chen Quan, komentaja
*Fei Junlong
*Nie Haisheng

## Avaruuskävely

Zhai suoritti lennon ainoan avaruuskävelyn. Liu seisoi ilmalukossa avustaen Zhaita. Jing Haipeng tarkkaili tilannetta paluukapselissa. Kävely alkoi 27.9.2008 kello 08:43 (UTC) ja kesti 16 minuuttia. Lennon aikana Zhai heilutti Liun antamaa Kiinan lippua ja lähetti terveisiä. Zhai otti haltuun kiertomoduulin ulkopuolelle kiinnitettyjä kiinteän voiteluaineen testipaloja ja ojensi ne Liulle. Näillä kaikkiaan 11 eri tyyppisellä näytteellä tutkitaan avaruuslentoon sopivia materiaaleja.

Näytteiden haltuunoton jälkeen alkoi varsinainen avaruuskävely. Zhai oli kiinnittyneenä avaruusalukseen kahdella turvalie’alla sekä happea ja viestintää siirtävällä sähköjohdolla. Zhai kiersi kiertoratamoduulia pitkin pitäen käsillään kiinni tätä varten tehdystä kaiteesta ja siirtämällä turvaliekoja kiinnityskohdasta toiseen.

## Satelliitin laukaisu
Noin kaksi tuntia Zhain alukseen paluun jälkeen miehistö laukaisi myös mikrosatelliitin avaruuteen. Satelliitti on 40 cm pitkä kuutio, sen massa on 40 kg ja se sisältää mm. 150 megapikselin stereokameran jonka tarkoituksena on kuvata alusta. Kuvauksen jälkeen satelliitti siirtyy 100-200 km etäisyydelle aluksesta. Satelliitin avulla harjoitellaan lähestymistä ja seurantaa telakoitumista varten. Satelliitin arvioidaan toimivan kolme kuukautta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Uutistoimisto Xinhuan Shenzhou 7 -sivusto
Joutseno-Pulp

**Joutseno-Pulp Oy** oli vuosina 1951–1997 toiminut Kaukas Oy:n ja Rauma-Repola Oy:n omistama selluloosaa valmistanut metsäteollisuusyhtiö.

Joutseno Pulpin edeltäjä *Osakeyhtiö Pulp* perustettiin 1908, ja toukokuussa 1909 Joutsenossa käynnistynyt yhtiön selluloosatehdas tuotti noin 6 000 tonnia valkaisematonta sulfaattiselluloosaa vuodessa. Selluloosatehtaan ympärille rakennettiin myös työntekijöiden asuntoja, ja aluetta kutsuttiin Pulpin kyläksi. Osakeyhtiö Pulp siirtyi vuonna 1918 Kaukas Oy:n hallintaan ja jatkoi toimintaansa Kaukaan yhteydessä.

Joutseno-Pulp Osakeyhtiö toimi omana yhtiönään 1951–1997. Vuonna 1969 yhtiö osti *Lohja-Kotka Oy*:n Haarla-yhtymältä, ja Joutsenon selluloosatehdasta laajennettiin 1955 ja 1969. Viimeisen laajennuksen jälkeen tehtaan vuosituotanto oli 245 000 tonnia valkaisematonta selluloosaa. Tehtaalle valmistui 1984 valkaisulaitos, jonka jälkeen kaikki valmistettu selluloosa oli valkaistua.

Joutsenon selluloosatehdas siirtyi 1997 Metsä-Botnian omistukseen. Tehtaalle rakennettiin vuonna 1998 uusi talteenottolinja ja 2001 uusi kuitulinja. Vuonna 2013 tehdas aloitti polysulfidisellun valmistuksen.

Nykyisin tehdas toimii nimellä Metsä Fibre Joutsenon sellutehdas, tehdas on maailman suurin yksilinjainen havusellutehdas. Tehtaan kapasiteetti on 690 000 tonnia havuselluloosaa vuodessa, ja siellä työskentelee 136 työntekijää.

## Tehtaan rautatiekalusto
* Otso 4 
* Otso 4 (Saalasti 113/1977, Entinen Kemi Oy:n veturi)
* Otso 2 (Saalasti 38/1962)
* Otso Robot

## Katso myös
* Stora Enson Imatran tehtaat
* Suomen paperiteollisuus

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Pörssitieto: Joutseno-Pulp Oy
Parfinon piiri

**Parfinon piiri** () on kunnallishallintoalue Novgorodin alueella Venäjällä. Vuonna 1968 perustetun piirin pinta-ala on 1&nbsp;591,1 neliökilometriä. Asukkaita on 14&nbsp;100 henkeä (vuonna 2012).

## Maantiede
Parfinon piiri sijaitsee Novgorodin alueen kaakkoisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Kresttsyn, kaakossa Demjanskin ja lounaassa Staraja Russan piireihin. Pinta-alasta 71,4 % on metsää, 17,7 % maatalousmaata, 7,0 % vesistöjä ja 2,1 % asuinaluetta.

Seutu kuuluu Ilmajärven alankoon. Tärkeimmät joet ovat Lovat, Pola ja Redja, jotka muodostavat laajan soistuneen suistoalueen. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, sora, turve ja savi. Luonnonsuojelualueita ovat Itä-Ilmajärven ja Parfinon rauhoitusalueet, Lovatjoen suisto sekä Ganetskin ja Nevin suot.

## Hallinnollinen jako ja asutus
Piiriin kuuluvat Parfinon kaupunkikunta sekä Fedorkovon ja Polan maalaiskunnat. Hallinnollinen keskus on Parfinon kaupunkimainen taajama, josta on 120 kilometriä alueen pääkaupunkiin Novgorodiin. Jurjevon, Kuzminskojen, Lažinyn, Novaja Derevnjan ja Sergejevon kunnat lakkautettiin vuonna 2010.

Ainoa kaupunkiasutus on Parfino, jossa asuu 52 % piirin väestöstä (vuonna 2010). Maaseudun asutuskeskuksia on 114.

**Asukasluvun kehitys**

## Liikenne, talous ja palvelut
Parfinon kautta kulkee Kresttsyn piirin Podlitovjen ja Staraja Russan välinen maantie sekä Bologojen ja Dnon välinen rautatie. Maantie yhtyy Podlitovjessa Moskovan ja Pietarin väliseen M10-valtatiehen.

Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat jalostus (28,0 % vuonna 2009), hallinto (22,0 %), koulutus (14,1 %) ja muut julkiset palvelut. Piirin talous perustuu puunjalostus- ja elintarviketeollisuuteen sekä maatalouteen. Tärkein teollisuuslaitos on Parfinon vaneritehdas, joka on ollut konkurssitilassa vuodesta 2009, mutta jatkaa edelleen toimintaansa. Maataloutta edustaa joukko maatalousyrityksiä, 40 yksityistilaa ja lähes 2&nbsp;400 asukkaiden palstaviljelmää. Kaksi kolmasosaa työvoimasta työskentelee piirin ulkopuolella.

Piirissä toimii neljä lastentarhaa, kuusi yleissivistävää koulua, lasten harrastuskeskus ja Staraja Russan ammattikoulun haaraosasto. Kulttuurilaitoksia ovat piirin kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kirjastolaitos ja lasten taidekoulu. Terveyspalveluihin kuuluvat piirisairaala, Polan paikallissairaala, poliklinikka ja 11 lääkintäasemaa.

## Nähtävyydet
Seudulta on löydetty useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja sekä kolme muinaislinnaa. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluu Hmelevon kartano. Toisesta maailmansodasta kertovat neuvostosotilaiden hautausmaat.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Parfinon piirin sivusto
Parfino

**Parfino** () on kaupunkimainen taajama, kaupunkikunta ja Parfinon piirin hallinnollinen keskus Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Lovatjoen rannalla 116 kilometriä Novgorodista maanteitse etelään ja 20 kilometriä Staraja Russan kaupungista itään. Taajamassa on 7&nbsp;500 ja kunnassa 7&nbsp;600 asukasta (vuonna 2010).

## Maantiede ja asutus
Parfinon kunnan pinta-ala on 5,62 neliökilometriä. Se rajoittuu Fedorkovon maalaiskuntaan. Seutu kuuluu Ilmajärven alankoon.

Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu Konjuhovon kylä, jossa on reilut sata asukasta.

## Historia
Parfino on syntynyt vuonna 1910 perustetun vaneritehtaan työläisasutukseksi. Se on saanut nimensä lähellä sijaitsevan rautatieaseman mukaan. Vuonna 1938 Parfino sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Toisen maailmansodan aikana se tuhoutui lähes kokonaan. Vuonna 1968 taajamasta tuli Parfinon piirin keskus.

## Liikenne, talous ja palvelut
Parfinon kautta kulkee Podlitovjen ja Staraja Russan välinen maantie sekä Bologojen ja Dnon välinen rautatie.

Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat jalostus, hallinto ja erilaiset julkiset palvelut. Merkittävin teollisuuslaitos on Parfinon vaneritehdas, joka on ollut konkurssitilassa vuodesta 2009 lähtien, mutta jatkaa edelleen toimintaansa.

Taajamassa toimii neljä lastentarhaa, keskikoulu, lasten harrastuskeskus, taidekoulu ja Staraja Russan ammattikoulun haaraosasto. Kulttuurilaitoksia ovat kulttuuritalo, piirin keskuskirjasto ja lastenkirjasto. Terveyspalveluihin kuuluvat piirisairaala ja poliklinikka.

## Nähtävyydet
Paikallisia nähtävyyksiä ovat toisen maailmansodan aikana kaatuneiden neuvostosotilaiden hautausmaat sekä Konjuhovon kylään sodan muistoksi asetettu panssarivaunu.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Parfinon kunnan sivusto
Poddorje

**Poddorje** () on maalaiskunta, sen keskuskylä ja Poddorjen piirin hallinnollinen keskus Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Lovatin sivujoen Redjan varrella 162 kilometriä Novgorodista etelään. Kylässä on 1&nbsp;900 ja kunnassa 3&nbsp;200 asukasta (vuonna 2010).

## Maantiede ja asutus
Poddorjen kunnan pinta-ala on 1124,5 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Staraja Russan piirin Ivanovskojen ja Novoselskin kuntiin, idässä Poddorjen piirin Selejevon kuntaan, etelässä Holmin piirin Krasnyi Borin kuntaan sekä Pihkovan alueeseen ja lännessä Poddorjen piirin Belebjolkan kuntaan. Pinta-alasta 87,1 % on metsää ja 7,4 % maatalousmaata.

Suurimmat joet ovat Redja sekä Polistin sivujoki Porusja. Seudulla sijaitsee Rdeiskoje- ja Polistojärviä ympäröivä suoalue, joka muodostaa yhteensä 369,22 neliökilometrin laajuisen Rdeiskin luonnonpuiston. Hyötykaivannaisiin kuuluu turve.

Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 46 kylää: Andronovo, Borisogleb, Burakovo, Dobrantsevo, Dubovaja, Filistovo, Gorodok, Goruška, Grinevo, Grivy, Gusevo, Jablonovo, Jamno, Jelno, Jeremkino, Jurjevo, Kremno, Kulakovo, Lisitškino, Lopastino, Luskarevo, Maslovskoje, Mihailovo, Mintsevo, Mostištše, Nivki, Odintsovo, Ozerki, Peski, Petuhino, Poltoranovo, Pustoška, Rutšji, Rjabkovo, Sokolje, Sosnovo, Trofimovo, Trupehino, Tugino, Usadba, Ustje, Vekšino, Veštšanka, Vitševitsy, Vlasovo, Zapolje, Zelenkovo ja Žemtšugovo. Poddorjen ohella toinen suurempi asutuskeskus on yli 400 asukkaan Maslovskoje. Yhdeksässä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.

## Liikenne, talous ja palvelut
Poddorjen kautta kulkee Šimskin, Staraja Russan, Holmin, Loknjan, Velikije Lukin ja Nevelin välinen maantie R51. Kylästä on linja-autoyhteydet Holmiin, Staraja Russaan, Novgorodiin ja Pietariin. Myös kunnan sisällä on linja-autoliikennettä.

Työvoimasta 28 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat tukku- ja vähittäiskauppa (17,1 %) sekä valtionhallinto (15,7 %). Kunnan alueella toimii kaksi maitotilaa, meijeri sekä metsäteollisuuslaitoksia.

Keskuskylän palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, musiikkikoulu, piirin kulttuuritalo, keskuskirjasto, piirisairaala, yleinen sauna, apteekki, posti, säästöpankki, poliisiasema ja palokunta.

## Nähtävyydet
Kunnan alueella on useita muinaisia hautapaikkoja sekä toisen maailmansodan muistomerkkejä. Poddorjen kylässä toimii kotiseutumuseo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Poddorjen kunnan sivusto  
* Poddorjen piirin sivusto
Gustav Noske

**Gustav Noske** (9. heinäkuuta 1868 Brandenburg an der Havel – 30. marraskuuta 1946 Hannover) oli saksalainen poliitikko, joka toimi Weimarin tasavallan puolustusministerinä 1919–1920.

Noske oli sosiaalidemokraattisen puolueen jäsen ja parlamenttiedustaja vuodesta 1906 ensimmäisen maailmansodan loppuun. Hän kuului sosialistiseen oikeistosiipeen ja otti osaa spartakistikapinan ja Münchenin neuvostotasavallan verisiin kukistamisiin vuonna 1919. Noske oli kommunistijohtajien Rosa Luxemburgin ja Karl Liebknechtin vastustaja. Hänen lähettämänsä oikeistolaiset freikorpsit surmasivat noin 1&nbsp;000 kommunistia Münchenin neuvostotasavallan kukistamisen yhteydessä. 

Weimarin tasavallan vakiinnuttua Noske toimi Ala-Saksin osavaltion presidenttinä Hannoverissa. Nosken epäiltiin osallistuneen toisen maailmansodan aikana Adolf Hitlerin vastaiseen salaliittoon.

Saksan tapahtumien jälkeen Suomessakin kommunistit käyttivät sosiaalidemokraateista pilkkanimeä ”noske”. Tällä haluttiin sanoa, että sosiaalidemokraatit menevät työväen kapinoidessa porvarien puolelle.

## Lähteet
* Pieni Tietosanakirja 1925-1928
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Uli Hoeneß

**Ulrich ”Uli” Hoeneß** (s. 5. tammikuuta 1952 Ulm, Baden-Württemberg, Saksan ltv.) on saksalainen entinen jalkapalloilija, joka nykyisin toimii bundesliigaseura Bayern Münchenin urheilutoimenjohtajana.

## Ura pelaajana
Hyökkäyspäässä pelannut ulmilainen Hoeneß aloitti ammattilaisuransa vuonna 1970 Bayern Münchenissä. Hän pelasi seurassa yhdeksän kauden ajan ja voitti seurassa muun muassa kolme Bundesliigan mestaruutta ja Euroopan Cupia. Hän pelasi joukkueessa 239 liigaottelua, joissa teki 86 maalia. Ennen uransa lopettamista hän pelasi vielä kauden 1978/1979 1. FC Nürnbergissä.

Saksan liittotasavallan maajoukkueessa Hoeneß pelasi vuosina 1972–1976 35 ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Hän oli mukana sekä 1972 EM-kisoissa että 1974 MM-kisoissa, joissa molemmissa Saksan liittotasavalta voitti mestaruuden, kuten myös 1976 EM-kisoissa, joissa Saksa saavutti hopeaa.

### Saavutukset
*Saksan mestaruus 1972, 1973, 1974
*Saksan mestaruus -hopeaa 1971
*Saksan Cupin voitto 1971
*Euroopan Cupin voitto 1974, 1975, 1976
*Euroopan/Etelä-Amerikan Cupin voitto 1976
*Maailmanmestaruus 1974
*Euroopan mestaruus 1972
*Euroopan mestaruus -hopeaa 1976

## Peliuran jälkeen
Hoeneß lopetti oman aktiiviuransa verrattaen nuorena, vain 27-vuotiaana, ja on tämän jälkeen toiminut johtotehtävissä Bayern Münchenin organisaatiossa. Hänen veljensä Dieter on niin ikään entinen huippupelaaja.

Tammikuussa 2013 Hoeneß kertoi viranomaisille maksamatta jättämistään veroista. Hän joutui pidätetyksi 20. maaliskuuta mutta pääsi kotietsinnän jälkeen vapaaksi viiden miljoonan euron suuruista takuusummaa vastaan. Hoeneß totesi syyllistyneensä vääriin menettelytapoihin sveitsiläisen pankkitilinsä suhteen ja haluavansa hyvittää virheensä.

## Lähteet
Chevrolet HHR

**Chevrolet HHR** on Chevroletin pieni, retrotyylisesti muotoiltu, crossover-luokan henkilöauto. Ensiesittely Pohjois-Amerikassa tapahtui Los Angelesin autonäyttelyssä vuonna 2005 ja Euroopassa Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2007. Ajoneuvolla ei ollut varsinaista edeltäjää tai seuraajaa sittemmin. Mallistossa oli sitä ennen lisenssillä valmistettu Tracker- ja jälkeenpäin 2012- tuli eri maissa valmistettava Orlando-malli.

Auton valmistus lopetettiin 2011.

## Yleistä

Mallinimi HHR tulee sanoista *Heritage High Roof*. Pohjalevy on Delta-pohjalevy, sama jota käytetään muun muassa Chevrolet Cobaltissa, Pontiac G5:ssä ja Saturn IONissa. Auton muotoilu on saanut inspiraationsa vuoden 1949 Chevrolet Suburbanista. Auton muotoilija on ollut Bryan Nesbitt, joka oli ennen töissä Chrysler-yhtiössä ja pääsuunnittelija PT Cruiserille. Nesbitt palkattiin GM:n suunnittelijaksi, jossa hän toimi Chevroletin Yhdysvaltain mallien pääsuunnittelijana.
Auto on tila-auto tyyppinen 5-hengen farmarimalli, jossa on muunneltavat sisätilat jossa on n.1,78 kuutiometrin kokoinen tavaratila, mm. jokaisen mallin apukuskin penkin saa tasaiseksi lattiaksi. Autoa valmistettiin myös umpikylkimallisena mutta 4-ovisena, jolloin siihen sai valinnaisena kaukosäätimesta auki pomppaavat takaovet.
Mallistossa oli viisi eri tasoa jotka vain vähän vaihtelivat tuotannon aikana; LS, LT, 2LT, Special Edition ja SS-malli joka tuli mallivuodelle 2008.

Auton tuotanto tapahtui vuoden 2011 loppuun saakka Meksikossa, Ramos Arizpessa. Aluksi malli oli vain Pohjois-Amerikan markkinoilla, mutta vuonna 2007 se tuli saataville myös Euroopassa ja Japanissa. Autoa ei tuotu koskaan Suomeen koska silloinen Suomen lainsäädäntö olisi vaatinut kaikkien auton lasien ja valaisimien vaihtamista E-merkinnällä varustettuihin. Autoa vietiin paljon mm. Saksaan ja Ruotsiin, jossa kansallinen poikkeusmerkintä oli mahdollista tehdä.

Suorituskykyisen SS-version valmistus alkoi joulukuussa 2007. Mallissa käytettiin samaa 2-litraista, 260 hevosvoimaista, turboahdettua Ecotec-moottoria, jota on käytetty jo Pontiac Solstice GXP:ssä ja Saturn Sky Red Line:ssä. Moottori oli käytössä myös Fisker Karma-sähköauton voimanlähteenä.

## Moottorit

## Mitat

*Pituus: 4&nbsp;480 mm
*Leveys: 1&nbsp;760 mm
*Korkeus: 1&nbsp;600 mm
*Akseliväli: 2&nbsp;631 mm

## Aiheesta muualla

* http://ChevyHHR.net
Chevrolet Epica

**Chevrolet Epica** on vuosina 2006 ja 2015 välisenä aikana valmistettu keskikokoinen neliovinen auto. Sitä valmisti GM Korea. Muotoilu on aiempiin Chevrolet-malleihin verrattuna jonkin verran erilaista ja suunnittelussa on panostettu mukavuuteen. Suomessa myynti alkoi syksyllä 2006. Chevrolet-automerkki vetäytyi Euroopasta Venäjää ja muita IVY-maita lukuun ottamatta 2010-luvun puolivälissä.

## Yleistä

Auto valmistettiin General Motorsin Etelä-Korean tehtaalla Bupyongissa.

Australiassa auto tunnetaan nimellä *[[Holden]] Epica*. Siellä auto esiteltiin Brisbanen autonäyttelyssä helmikuussa 2007 ja tuli myyntiin huhtikuussa. Australiassa varustetasot ovat nimeltään CDX ja CDXi. Moottorivaihtoehdot ovat samat 2- ja 2,5-litraiset kuutosmoottorit kuin Euroopassa. Auton alusta ja varustus on muutettu vastaamaan Australian mantereen tarpeita ja olosuhteita.

## Varustelu

Varustelutasoja on kaksi: **LS** ja **LT**.

## Moottorit

***2.0** (1993 cm3) R6 - 105 kW (143 hv) @ 6400 r/min, 195 Nm @ 4600 r/min
***2.5** (2492 cm3) R6 - 115 kW (156 hv) @ 5800 r/min, 237 Nm @ 4000 r/min
***2.0 D** (1991 cm3) R4 - 110 kW (150 hv) @ 4000 r/min, 320 Nm @ 2000 r/min

Suomessa 2-litrainen dieselmoottori tuli valikoimaan huhtikuussa 2007. Moottorissa on sähköisesti ohjattu muuttuvageometrinen turboahdin sekä hiukkassuodatin. Dieselin yhteydessä voi valita joko 5-portaisen manuaali- tai automaattivaihteiston. Manuaalivaihteiston yhteydessä varustetaso on LS ja automaatin yhteydessä LT. Kaikki Chevroletin käyttämät dieselmoottorit valmistetaan Etelä-Koreassa, Gunsanissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Koulun biologia

**Koulun biologia** on peruskoulun yläkoululaisille tarkoitettu biologian oppikirjasarja. Sarjan kustantaa Otava. Kirjojen uusimmat painokset sisältävät vuoden 2004 opetussuunnitelman mukaiset tiedot.

## Sarjaan kuuluvat teokset
### Oppikirjat
#### Koulun biologia: Sisävedet
Vesibiologiaa opiskellaan joko tästä tai Itämeri-kirjasta. Suomen sisävesien tyypillisten eläin- ja kalalajien tunnistaminen, käyttäytyminen ja sopeutuminen on kirjassa tärkeällä sijalla. Kirjassa käsitellään myös vesiekosysteemeitä.

#### Koulun biologia: Itämeri
Kirja on vaihtoehtoinen kirja vesibiologian opiskeluun. Se tarjoaa mahdollisuuden Itämeren opiskeluun keskeisenä esimerkkiekosysteeminä.

#### Koulun biologia: Metsät ja suot
Kirja kertoo muun muassa metsäekosysteemin rakenteesta ja toiminnasta. Kirjaan liittyy myös tehtäväkirja.

* 

#### Koulun biologia: Ihminen
Kirjassa käsitellään ihmisen rakenne, seksuaalisuus ja elintoiminnot.

### Muut materiaalit
Jokaiseen oppikirjaan liittyy myös opiskeluvihko, jossa on tehtäviä. Opettajan kirjassa on muun muassa opiskeluvihkojen vastaukset sekä kalvopohjia.

## Sarjan tekijät
* Merja Kuisma
* Pirkko Lehtiö
* Matti Leinonen 
* Teuvo Nyberg
* Simo Veistola

## Aiheesta muualla
* Koulun biologia -sarja Otavan sivuilla
Sananjalkanahikas

**Sananjalkanahikas** (*Rhizomarasmius undatus*) on kupera, navallinen harmaanruskea tai joskus punaruskea sananjalkanahikaslaji. Sen heltat ovat valkoiset ja vanhemmiten punatäpläiset. Sienen jalka on valkean mustanruskea. Sieni kasvaa maassa sananjalan seurassa. Se on kalkinsuosija.

## Lähteet
Jouhinahikas

**Jouhinahikas** (*Gymnopus androsaceus*, syn. *Marasmius androsaceus*) on kupera tai laakealakkinen vaalean punaruskea juurekaslaji. Sen heltat ovat lakkia vaaleammat. Jalka on musta ja kiiltävä. Se kasvaa oksilla, kuorenpaloilla ja neulasilla yleisenä koko Suomessa.

## Lähteet
Ruotinahikas

**Ruotinahikas** (*Marasmius epiphyllus*) on nahkamainen maidonvalkoinen nahikaslaji. Sen heltat ovat valkoiset ja hyvin harvassa. Jalka on yläosastaan yleensä lakin värinen, alaspäin mennessä kellanruskeampi ja jauheinen. Sieni kasvaa lahoavilla lehdillä myöhäissyksyisin koko Suomessa yleisenä. Lajia ei voi pitää ruokasienenä.

## Lähteet