open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pertti Lahtinen

**Pertti Kalevi Lahtinen** (s. 25. huhtikuuta 1939 Tampere) on suomalainen vasemmistoliittolainen poliitikko. Lahtinen toimi kansanedustajana Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuosina 1987–1991 ja hän kuului Tampereen kaupunginvaltuustoon 1976–1996. Ennen Vasemmistoliiton perustamista Lahtinen edusti SKDL:ää ja SKP:tä.

Lahtinen työskenteli valajana vuodesta 1957. Vuosina 1976–1983 hän oli pääluottamusmies ja 1983–1985 tarkastaja. Ennen valintaansa eduskuntaan Lahtinen teki jälleen valajan töitä. Lahtinen kuului Suomen kommunistisen puolueen keskuskomiteaan vuodesta 1984. Hän toimi myös n puheenjohtajana vuodesta 1985. SKP:n enemmistö perusti tuolloin Pirkanmaan piirin, koska oppositiokommunistien hallussa ollut  kieltäytyi noudattamasta puolueen päätöksiä. 

## Lähteet
Elfving

**Elfving** on suomalainen yritysryhmä, joka toimii teknisen tukkukaupan alalla. Yrityksen perusti vuonna 1910 Hemming Elfving. Elfvingin ensimmäinen päätoimiala oli keksien valmistus Hangon Keksi -yhtiössä Hangossa. Tämä liiketoiminta myytiin Fazerille vuonna 1927. Sen jälkeen yritys siirtyi kalastusalalle noin vuosikymmeneksi. Sota-ajan jälkeen yrityksen toiminta suuntautui tekniseen tukkukauppaan, joka on nykyäänkin keskeinen osa yrityksen toimintaa.

## Ryhmän yritykset
Oy Elfving Holding Ab on konsernin holdingyhtiö. Oy Elfving Ab markkinoi Stihl-moottori- ja -raivaussahoja, Viking-puutarhakoneita ja Ariens-lumilinkoja ja -ruohonleikkureita. 

Hausjärvellä toimiva Elfving Opasteet Oy Ab tekee opaste- ja varoituskylttejä ja liikennemerkkejä ja tuo maahan tieliikennettä ohjaavia laitteita. Sen tytäryhtiön Tielinja Oy:n erikoisalaa ovat tie- ja katumerkinnät maaleilla ja massoilla, 

Oy Elfving Safety Ab markkinoi työvaatteita, turvajalkineita ja  henkilösuojaimia. Forteco Finland Oy Espoon Suomenojalla tuo maahan Peugeot-mopoja ja -skoottereita sekä Aixam-mopoautoja. Oy Harry Marcell Ab on kodinkoneiden, kuten Nilfisk-pölynimurien maahantuoja, ja Oy Raketti Ab myy metsänkorjuukoneiden tarvikkeita.

Yritysryhmän liikevaihto on noin 45 miljoonaa euroa, ja se työllistää noin 110 henkilöä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Oy Elfving Ab
Elfving (täsmennyssivu)

**Elfving** tai **Elving** voi tarkoittaa seuraavia:

*Oy Elfving Ab, teknisen alan maahantuoja ja tukkukauppa.
*Elvingin torni

## Sukunimi
(Lausutaan yleensä [elving])
*Anton Elving (1855–1928), tilanomistaja, liikemies ja toimitusjohtaja
*Arvo Elfving (1886–1969), kirurgi ja urologi
*Betty Elfving (1837–1923), kirjailija
*Carl-Axel Elfving (1920–1988), ruotsalainen näyttelijä
*David Pizzoni Elfving (s. 1985), ruotsalainen jääpalloilija
*Ester Elfving (1870–1950), kirjailija ja presidentti K. J. Ståhlbergin toinen puoliso vuodesta 1920
*Fredrik Elfving (1854–1942), kasvitieteilijä
*Gustav Elfving (1908–1984), matemaatikko
*Harry Elving (1881–1946), ylilääkäri ja professori
*Hemming Elfving (1887–1965), liikemies
*Jenny Elfving (1871–1932), puutarhaviljelyksen edistäjä
*Johan Fredrik Elfving (1801–1891), piirilääkäri ja professori
*Karl Oskar Elfving nuorempi (1872-1946), metsänhoitaja, Karl Oskar Elfving vanhemman poika
*Karl Oskar Elfving vanhempi (1835–1876), juristi ja Vaasan pormestari
*Karl Östen Elfving (1874–1936), asutushallituksen ylijohtaja, maatalousministeri
*Nils Elfving (1925–2022), yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos, Hemming Elfvingin poika
*Otto Elfving (1874–1944), kansanedustaja sosialidemokraattisesta puolueesta
*Peter Elfving (1677–1726), lääketieteilijä
*Rudolf Elving (1849–1927), vuorineuvos
*Sari Elfving (s. 1974), kirjailija
*Ulf Elfving (s. 1942), ruotsalainen toimittaja ja juontaja
*Östen Nils Oskar Elfving (s. 1914) juristi, lainsäädäntöneuvos, korkeimman oikeuden jäsen

## Lähteet
San (joki)

**San** () on Veikselin sivujoki Puolan kaakkoisosassa. Se on 433 kilometriä pitkä ja Puolan kuudenneksi pisin joki. Sanin alkulähde sijaitsee Länsi-Ukrainan Lvivin alueen Turkan piirissä Karpaateilla. Joki on Ukrainan ja Puolan rajajoki noin 50 kilometrin matkan. Solinan tekojärvi, Puolan suurin tekojärvi, padottiin Sanin varrelle vuonna 1968.

## Kaupunkeja joen varrella

* Dynów
* Jarosław
* Lesko
* Leżajsk
* Przemyśl
* Przeworsk

* Radymno
* Rudnik
* Sanok
* Sieniawa
* Stalowa Wola
* Zagórz

## Lähteet
Helmihuulikala

**Helmihuulikala** (*Anampses chrysocephalus*) on huulikala.

## Koko ja ulkonäkö
Helmihuulikala kasvaa noin 18&nbsp;cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan selvästi. Naaraan vartalossa on tummalla pohjalla valkoisia helmiä. Pyrstö on punainen. Koiraalla on vaaleamman ruskea vartalo, oranssinsävyinen pää jossa on sinisiä pilkkuja ja juovanpätkiä.

## Alkuperä
Helmihuulikaloja elää Tyynellämerellä, Havaijilla ja Midway-saarilla.

## Käyttäytyminen
Kaikki helmihuulikalat ovat aluksi naaraita. Parven voimakkain naaras muuttuu koiraaksi. Kalaa pidetään joskus riutta-akvaariossa, mutta sitä on vaikea saada syömään akvaarioruokia. Mieluiten se pyydystää itse pikkuötököitä hiekan ja elävän kiven joukosta. 
Akvaarion pohjalla pitää olla viitisen senttiä hiekkaa, johon kala voi halutessaan kaivautua.

## Lähteet
Elton

**Elton** ()  on suolajärvi Venäjällä Volgogradista 150 km itään, lähellä Kazakstanin rajaa. Sen pinta-ala on 152 km², keskisyvyys kesäisin luokkaa 10 cm ja keväisin 70-80 cm. Järvi sijaitsee 16 m merenpinnan alapuolella. Järven läheisyydessä Eltonin taajamassa on muta- ja kivennäisvesiparantola "Elton". Järven mineraalipitoisuus on 200-500 g/l, suurempi kuin Kuolleessameressä.

Järven nimi Elton pohjautuu kazakin kieliseen nimeen *Altyn-Nuur* (Алтын-нур), joka tarkoittaa kultaista järveä.
Espanja yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa

**[[Espanja]]** on yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman Euroopan-mestaruuskilpailujen viimeisimpien vuosien menestyneimpiä maita. Kisahistorian ensimmäisinä vuosikymmeninä se ei menestynyt, sillä se saavutti ensimmäiset pistesijansa vasta vuonna 1966 ja ensimmäisen mitalinsa vuonna 1978. Vuoden 2002 kisoissa se sijoittui mitalitilastossa toiseksi. Kaikkiaan maa on saavuttanut 26 kultamitalia ja yhteensä 78 mitalia. Koko EM-kisahistorian mitalitilastossa se on 11. sijalla. Vuoden 2010 EM-kilpailuja isännöi espanjalaiskaupunki Barcelona.

Espanjan EM-kisahistorian ainoa kolminkertainen kultamitalisti on korkeushyppääjä Ruth Beitia. Kaksinkertaisia kultamitalisteja ovat kävelijä Francisco Javier Fernández ja kestävyysjuoksijat Marta Domínguez ja Nuria Fernández. Maan kultamitaleista yhdeksän on peräisin sileiltä kestävyysjuoksumatkoilta, viisi keskimatkoilta, yksi pikajuoksusta, yksi estejuoksusta, yksi aitajuoksusta, kolme korkeushypystä sekä kuusi kävelystä.

## Espanjan EM-menestys kisoittain

Espanja joutui odottamaan ensimmäistä EM-mitaliaan pitkään. Budapestissa 1966 se saavutti vasta ensimmäiset pistesijansa, kun Carlos Perez sijoittui maratonilla neljänneksi, Ignacio Sola seiväshypyssä viidenneksi ja Alberto Esteban 800 metrin juoksussa seitsemänneksi. Helsingissä 1971 maan pisteurheilijat olivat 5&nbsp;000 metrin juoksussa viidenneksi sijoittunut Javier Alvarez Salgado, 10&nbsp;000 metrin juoksussa viidenneksi sijoittunut Mariano Haro Cisneros sekä maratonilla kahdeksanneksi päätynyt Agustin Fernandez. Roomassa 1974 Luis Sarrian, Juan Sarrasquetan, Miguel Arnaun ja José Luis Sanchez Paraison muodostama joukkue sijoittui 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestijuoksussa kuudenneksi, Carmen Valero naisten 1&nbsp;500 metrin juoksussa seitsemänneksi ja Mariano Haro Cisneros 10&nbsp;000 metrillä kahdeksanneksi. Vasta Prahassa 1978 Espanja sai ensimmäisen EM-mitalinsa, kun Jorge Llopart voitti kultaa 50 kilometrin kävelyssä.

## Espanjan menestyneimmät EM-kisaurheilijat

## Lähteet

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Espanjan EM-kisahistoriaa  Espanjan yleisurheiluliitto
Kołobrzegin piirikunta

**Kołobrzegin piirikunta** () on piirikunta Länsi-Pommerissa, Puolassa. Se on nimetty keskuskaupunkinsa Kołobrzegin mukaan. Kołobrzeg on myös piirikunnan ainoa kaupunki ja sijaitsee Itämeren rannalla noin 100 kilometrin päässä Szczecinistä. Piirikunnan noin 75 000 asukkaasta 45 000 asuu Kołobrzegissa.

Kołobrzegissa rekisteröityjen ajoneuvojen rekisterikilven kirjaintunnus on ZKL.

## Kuntajako
Kołobrzegin piirikunta jakautuu seitsemään kuntaan. Näistä Kołobrzegin kaupunki on kaupunkikunta ja muut maalaiskuntia. Maalaiskuntia ovat Dygowo, Gościno, Kołobrzegin maalaiskunta, Rymań, Siemyśl ja Ustronie Morskie.
Maria Rebélo

**Maria Rebélo** (ent. **Lelut**, s. 29. tammikuuta 1956 Ílhavo, Portugali) on entinen ranskalainen kestävyysjuoksija.

Rebélo osallistui arvokisojen maratonille seitsemän kertaa. Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 hän sijoittui yhdeksänneksi ajalla 2.40.20. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän keskeytti. Soulin 1988 olympialaisissa hän sijoittui 18:nneksi ajalla 2.33.47. Splitin EM-kilpailuissa hän saavutti pronssia ajalla 2.35.51. Tokion MM-kilpailuissa 1991 hän oli viides ajalla 2.32.05. Barcelonan 1992 olympialaisissa hän keskeytti. Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 hän sijoittui 12:nneksi ajalla 2.38.33.

Rebélo saavutti maastojuoksun MM-kilpailuissa viisi joukkuemitalia ja EM-kilpailuissa yhden joukkuehopean. Henkilökohtaisissa maastojuoksuissa hän oli parhaimmillaan MM-kilpailuissa kymmenes vuonna 1989 ja EM-kilpailuissa viides vuonna 1994.

Rebélo voitti Ranskan mestaruuden 10&nbsp;000 metrin juoksussa vuosina 1985–1988, 25 kilometrin maantiejuoksussa vuonna 1985, puolimaratonilla vuonna 1992, maratonilla vuosina 1990, 1993 ja 1994 sekä maastojuoksussa vuonna 1994.

## Lähteet

* 
* 
*
Äkämä

**Äkämä** on kasvin kasvuhäiriö, jonka aiheuttaa jokin ulkoinen ärsyke, usein punkki tai jokin hyönteinen.

Tavallisimpia äkämän aiheuttajia ovat äkämäpunkit, sukkulamadot ja hyönteisistä tavallisimmin äkämäpistiäiset, äkämäsääsket, kirvat, kempit, kärsäkkäät, jotkin ripsiäiset ja perhostoukat. Myös sienet ja bakteerit voivat olla kasvuhäiriön aiheuttajia. Äkämä voi kasvaa missä tahansa kasvin osassa. Äkämiä on hyvin erilaisia. Aiheuttaja voidaan määrittää yleensä äkämän ulkonäön perusteella.

## Katso myös
* Pahka
* Kasvain

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Metapopulaatiobiologian tutkimusryhmä
Raija Jurkko

**Raija Jurkko** (o.s. **Koskinen**, s. 28. toukokuuta 1963 Lappeenranta) on suomalainen voimanostaja.

Jurkko on voittanut voimanoston maailmanmestaruuden alle  sarjassa vuosina 1995, 2001–2006, yhteensä seitsemän kertaa. Lisäksi hän on saanut samassa sarjassa MM-hopeaa 1998 ja pronssia 1994. Sarjassa alle  hän on saavuttanut MM-kisoista hopeaa 1996, 1997, 1999 ja 2000. Penkkipunnerruksen MM-kilpailuissa hän on saanut pronssia sarjassa alle  1998.

Jurkko on voittanut voimanoston Euroopan mestaruuden alle  sarjassa vuosina 2000, 2002, 2004 ja 2005. Alle  sarjassa hän on saavuttanut EM-kilpailuissa yhteensä kuusi kultaa 1997, 2007–2011 sekä hopeaa 1995, 1996 ja 1999. Penkkipunnerruksen EM-kilpailuissa hän on saavuttanut alle  sarjassa kultaa 1997 ja hopeaa 2000.

Jurkko voitti World Games -kilpailuissa kultaa alle  sarjassa 2001. Hän on parantanut useita kertoja maailmanennätyksiä 44:n ja  painoluokissa. Jurkko nimettiin Euroopan voimanostoliiton kuuluisuuksien galleriaan toukokuussa 2008. Hänet valittiin Suomen vuoden naisurheilijaksi 1997.

Jurkko on ammatiltaan sisätautien erikoislääkäri. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kesämäen lukiosta vuonna 1982 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1994.

## Lähteet
Tyana

**Tyana** tai **Tyanna** () oli antiikin aikainen kaupunki Vähässä-Aasiassa. Kreikkalaisen legendan mukaan sen perusti Traakian kuningas Thoas, ja kaupunkia kutsuttiin nimellä *Thoana*. Luwiaksi sen nimi oli *Tuhana* tai *Tuwanna* ja se oli itsenäisen kuningaskunnan pääkaupunki. Myöhemmin sitä hallitsivat kreikkalaiset ja roomalaiset. Ksenofon mainitsee Tyanan nimellä *Dana* ja kertoo sen olleen suuri ja varakas kaupunki. Kreikkalainen filosofi Apollonios oli syntynyt Tyanassa.

Roomalaisella kaudella Tyana kuului Cappadocian provinssiin. Rooman keisari Caracallan aikana kaupungista tuli roomalainen colonia, *Colonia Antoniana Tyana*. 

Kun Palmyran valtakunta irtautui roomasta 260-luvulla, Tyana asettui palmyralaisten puolelle. Keisari Aurelianuksen lähtiessä sotaretkelle vuonna 272 Palmyraa vastaan, Tyanan asukkaat sulkivat ovensa roomalaisilta. Aurelianuksen kerrottiin tällöin julistaneen, ettei jättäisi koiraakaan eloon vallattuaan kaupungin. Tyanan lopulta kukistuttua, Aurelianus päätti kuitenkin säästää kaupungin, sillä filosofi Apollonioksen kerrottiin ilmestyneen Aurelianukselle näyssä ja kehottaneen häntä säästämään synnyinkaupunkinsa.

Vuonna 371 Itä-Rooman keisari Valens muodosti Cappadociasta uuden provinssin Cappadocia secundan ja teki Tyanasta sen pääkaupungin. Muslimien vallattuan Tyanan, siitä tuli muslimivaltakunnan rajakaupunki, mutta menetti tärkeytensä.

Tyanan rauniot sijaitsevat Kemerhisarin luona, 4,8 kilometriä Niğdestä etelään. Siellä sijaitsee muun muassa roomalaisen akveduktin rauniot.

## Lähteet
*
*Catholic Encyclopedia
Sylviane Geffray

**Sylviane Geffray** (o.s. **Lévesque**, ent. **Fouache**, s. 6. huhtikuuta 1953 Saint-Aubin-Routot, Seine-Maritime, Ranska) on entinen ranskalainen kestävyysjuoksija, jonka päälaji oli maraton.

Geffray sijoittui maratonilla Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 sijalle 18 ajalla 2.43.34. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän oli kahdeksas ajalla 2.39.21. Hän voitti maratonilla Ranskan mestaruuden vuosina 1983 ja 1985. Hän oli pituudeltaan 158 senttimetriä ja painoi kilpauransa aikana 47 kiloa.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 3 000 metrin juoksu: 9.30,31 (1990)
* 5 000 metrin juoksu: 16.14,0 (1990)
* 10 000 metrin juoksu: 34.17,2 (1989)
* Maraton: 2.31.49 (1990)

## Lähteet

* 
*
Carl-Axel Elfving

**Carl-Axel Elfving** (oik. *Karl Axel Elfving* 12. tammikuuta 1920 Örnsköldsvik, Ruotsi – 12. tammikuuta 1988 Enskede, Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä, joka näytteli yli 70 elokuvassa ja televisiotuotannossa, muun muassa Ingmar Bergmanin elokuvissa. Hänen erikoisuutensa oli oman kotimurteen, norrlannin murteen käyttö.

## Aiheesta muualla
Naisen orja

**Naisen orja** (*Of Human Bondage*) on vuonna 1934 ensi-iltansa saanut draamaelokuva. Elokuvan ohjasi John Cromwell ja tuotti Pandro S. Berman. Elokuvan päärooleissa esiintyivät Leslie Howard, Bette Davis ja Frances Dee. Elokuva oli Davisin läpimurtorooli, josta tuli ensimmäinen hänen yhdestätoista Oscar-ehdokkuudestaan. Elokuva perustuu vuonna 1915 ilmestyneeseen romaaniin, jonka kirjoitti W. Somerset Maugham. Elokuva uudelleenfilmatisoitiin vuosina 1946 ja 1964. Elokuvan tuotantoyhtiönä oli RKO Pictures. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 28. kesäkuuta 1934 ja Suomessa 15. maaliskuuta 1936.
## Tarina

Elokuva kertoo lääketiedettä harjoittavasta miehestä, Philip Careystä (Howard), joka rakastuu pakkomielteisesti naiseen, Mildred Rogersiin (Davis), joka käyttäytyy laskelmoivasti ja kylmäsydämisesti miesparkaa kohtaan. Mies ei kuuntele läheistensä neuvoja eikä huomaa parempien naisten olevan aivan lähellä. Vastakohdat vetävät toki puoleensa, mutta yksipuolinen rakkaus osoittaa traagisuutensa.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
*
*
Martine Fays

**Martine Fays** (s. 3. elokuuta 1959 Vinay, Isère, Ranska) on entinen ranskalainen kestävyysjuoksija.

Fays saavutti maastojuoksun MM-kilpailujen joukkuekilpailussa hopeaa vuosina 1987 ja 1989 sekä pronssia vuonna 1986. Henkilökohtaisella matkalla hän sijoittui parhaimmillaan neljänneksi vuonna 1986. Lisäksi hän sijoittui vuonna 1982 sijalle 51, vuonna 1984 sijalle 69, vuonna 1985 sijalle 23, vuonna 1987 12:nneksi, vuonna 1989 17:nneksi, vuonna 1990 20:nneksi sekä vuonna 1991 sijalle 30.

Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 Fays sijoittui 3 000 metrin juoksussa 13:nneksi ajalla 9.04,67. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän oli 12:s ajalla 8.56,36. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän keskeytti alkuerässään.

173-senttinen ja 55 kiloa huippuvuosinaan painanut Fays voitti Ranskan mestaruuden 1 500 metrin juoksussa vuonna 1983. Hän juoksi 3&nbsp;000 metrillä Ranskan ennätyksen 8.46,18 vuonna 1987.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 800 metrin juoksu: 2.06,12 (1983)
* 1 000 metrin juoksu: 2.46,26 (1984)
* 1 500 metrin juoksu: 4.12,08 (1989)
* 3 000 metrin juoksu: 8.46,18 (1987)

## Lähteet

* 
* 
*
22 Kalliope

**22 Kalliope** on asteroidi, joka kiertää asteroidivyöhykkeellä Marsin Jupiterin välillä. Asteroidin löysi John Russell Hind vuonna 1852.

Asteroidi kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään  astronomisen yksikön ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin  ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidin spektrityyppi on M- (Tholenin luokitus) tai X-luokkaa (SMASSII).

Asteroidia kiertää kuu Linus, jonka läpimitta on noin . Kuu kiertää Kalliopeta noin  etäisyydellä. Kuu on löydetty vuonna 2001.

Asteroidi on nimetty runouden Kalliopen mukaan.

## Lähteet
*JPL Small-Body Database Browser: 22 Kalliope
* 
*Satellites and Companions of Minor Planets 

### Viitteet
Christine Loiseau

**Christine Loiseau** (o.s. **Gourdon**, s. 26. elokuuta 1960 Mazières-en-Mauges, Maine-et-Loire, Ranska) on entinen ranskalainen kestävyysjuoksija.

Loiseau sijoittui 10 000 metrin juoksussa Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 sijalle 15 Ranskan ennätyksellä 32.25,99. Maastojuoksun MM-kilpailuihin hän osallistui kolmasti ja saavutti joukkuehopeaa vuonna 1987 ja joukkuepronssia vuonna 1988. MM-maastojuoksun henkilökohtaisella matkalla hän sijoittui 51:nneksi vuonna 1984, 128:nneksi vuonna 1987 ja 75:nneksi vuonna 1988.

160-senttinen ja 45 kiloa kilpauransa aikana painanut Loiseau voitti Ranskan mestaruuden 10&nbsp;000 metrin juoksussa vuonna 1989. Hän juoksi tuolla matkalla kolmasti Ranskan ennätyksen vuonna 1986.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 1 500 metrin juoksu: 4.18,42 (1985)
* 3 000 metrin juoksu: 9.06,88 (1986)
* 5 000 metrin juoksu: 15.38,09 (1986)
* 10 000 metrin juoksu: 32.25,99 (1986)
* Maraton: 2.35.44 (1989)

## Lähteet

* 
*
Argeș

**Argeș** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Argeș, Romanian piirikunta
* Curtea de Argeș, Romanian kaupunki
* Argeș, Romanian joki
* Ținutul Argeș, entinen Romanian hallintoalue.
Neamț

**Neamț** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Neamț, Romanian piirikunta
* Piatra Neamț, Romanian kaupunki
* Târgu Neamț, Romanian kaupunki
* Neamțin luostari, luostari Romaniassa
* Neamțin linnoitus, linnoitus Romaniassa.
Dâmbovița

**Dâmboviţa** merkitsee seuraavia asioita:

*Dâmbovița, joki, joka virtaa muun muassa Bukarestin halki, Romaniassa
*Dâmbovița, Romanian piirikunta.
Ialomița

**Ialomița** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Ialomița, Romanian joki
* Ialomița, Romanian piirikunta.
Laurence Elloy

**Laurence Elloy** (ent. **Machabey**, s. 3. joulukuuta 1959 Rouen, Seine-Maritime, Ranska) on entinen ranskalainen pika-aitajuoksija.

Elloy saavutti ensimmäisissä sisäratojen MM-kilpailuissa Pariisissa 1985 hopeaa 60 metrin aitajuoksussa ajalla 8,08&nbsp;s. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi vuonna 1985 sekä viidenneksi vuosina 1986 ja 1988.

Ulkoradoilla Elloy sijoittui 100 metrin aitajuoksussa kuudenneksi sekä Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 ajalla 12,93&nbsp;s että Rooman MM-kilpailuissa 1987 ajalla 12,83&nbsp;s. Hän karsiutui välierissä Moskovan 1980 olympialaisissa, Ateenan EM-kilpailuissa 1982 ja Helsingin MM-kilpailuissa 1983. Alkueriin hän jäi Prahan EM-kilpailuissa 1978 ja Los Angelesin 1984 olympialaisissa.

168-senttinen ja 58 kiloa huippuvuosinaan painanut Elloy voitti Ranskan mestaruuden ulkoradoilla 100 metrin aidoissa vuosina 1979, 1982 ja 1984–1986 sekä sisäradoilla 60 metrin aidoissa vuosina 1984–1988. Hän paransi molemmilla matkoilla Ranskan ennätystä ja alitti ensimmäisenä ranskalaisnaisena 100 metrin aidoissa 13 sekunnin rajan toukokuussa 1982.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 60 metrin aidat (hallissa): 7,86 (1986)
* 100 metriä: 11,94 (1982)
* 100 metrin aidat: 12,69 (1986)

## Lähteet

* 
* 
*
Kirsi Heikel

**Kirsi Maria Heikel** (o.s. Pelttari) on työskennellyt johtavana neuvonantajana konsulttiyritys Milttonissa helmikuusta 2023 lähtien. Hän toimi Yle Uutisten Pohjoismaiden kirjeenvaihtajana 2019–2022. Aiemmin hän on työskennellyt Ylessä politiikan toimittajana sekä *[[A-studio]]n* juontajana. .

Heikel valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 2001 pääaineenaan tiedotusoppi. Hän aloitti uransa vuonna 1991 tekemällä lukion ohessa nuortenohjelmaa Ylen Kuopion maakuntaradioon. Vuodesta 1995 alkaen Heikel juonsi Radiomafian Pressiklubi-ohjelmassa. Hän on työskennellyt toimittajana ja juontajana myös Ylen Tampereen ja Lahden aluetoimituksissa, radion uutis- ja ajankohtaistoimituksessa, Aamu-TV:ssä ja Yle Urheilussa. Yle Urheilussa Heikel toimi yleisurheilun MM-kisojen 2007 studioemäntänä. Vuosina 2008–2009 hän toimi Urheiluruudun uutisankkurina.

Heikel toimi Ylen vaalitenttien vetäjänä eduskuntavaaleissa 2015 ja 2019.

Heikel on myös kouluttanut eri alojen ammattilaisia muun muassa tv-haastatteluissa esiintymiseen. Hänellä on oma yritys, Kirsi Heikel Communications Oy. Maaliskuussa 2019 *[[Iltalehti]]* nosti esiin Heikelin yrityksensä kautta laskuttamat toimeksiannot eri ministeriöille ja niistä aiheutuvat mahdolliset eturistiriidat kriittisen journalismin teossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Kuuluttajan vieras: Toimitussihteeri Kirsi Heikel Yle Radio 1/Yle Areena. 19.11.2014.
Henry Seebohm

**Henry Seebohm** (12. heinäkuuta 1832 Bradford Yorkshire – 26. marraskuuta 1895 Lontoo) oli englantilainen terästeollisuusmies ja lintutieteilijä.

Henry Seebohmin vanhemmat olivat Ester Wheeler saksalaissyntyinen kveekari Benjamin Seebohm.

Seebohm oli teollisuusmies, joka aloitti Seebohm and Dieckstahl Ltd:ssä Sheffieldissä. Hän matkusteli laajalti tutkimassa lintuja ja yleistä luonnonhistoriaa. Matkastaan Siperian tundralla Jenisein alueella hän julkaisi kaksi kirjaa, *Siberia in Europe* (1880) ja *Siberia in Asia* (1882). Postuumisti julkaistiin *The Birds of Siberia* (1901). Yhtenä ensimmäisistä eurooppalaisista Seebohm hyväksyi amerikkalaisperäisen kolminimisen trinomijärjestelmän, jossa Linnén luoman binomijärjestelmän suku- ja lajinimen lisäksi on myös alalajistatus.

Seebohm oli myös taidemaalari ja maalasi etenkin lintujen munia, joista hän julkaisi kirjan vuonna 1885.

Seebohm nimesi ainakin neljä uutta lintulajia: himalajankirjorastas (*Zoothera dixoni*), äyriäishuuhkaja (*Bubo blakistoni*), okinawantikka (*Sapheopipo noguchii*) ja taiwanintiainen (*Parus holsti*).

Seebohmin kunniaksi on nimetty neljä lintulajia: kosteikkokerttunen (*Amphilais seebohmi*), luzoninsilkkikerttunen (*Cettia seebohmi*), rinnemetsäkerttunen (*Bradypterus seebohmi*) ja cajamarcansirkku (*Atlapetes seebohmi*).

## Muita teoksia
* *A History of British Birds* (1883)
* *History of British Birds with Coloured Illustrations of  their Eggs* (1885)
* *The Geographical Distribution of the family Charadriidae* (1887)
* *The Birds of the Japanese Empire* (1890)
* *A Monograph of the Turdidae* (1898).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Classicnatureprints.com
Peter Elfving

**Peter Elfving** (12. huhtikuuta 1677 Norrbärke, Ruotsi – 30. kesäkuuta 1726 Turku) oli ruotsalaissyntyinen lääkäri, joka aloitti lääketieteellisen tutkimuksen Suomessa. 

Elfvingin vanhemmat olivat kirkkoherra Samuel Elfving ja Kristina Widman. Hän opiskeli lääketiedettä Uppsalassa ja Utrechtissa. Valmistuttuaan 1698 lääketieteen tohtoriksi aiheenaan *De motu peristaltico intestinorum* hän lähti Alankomaihin jatkamaan opintojaan ja väitteli Utrechtissa toistamiseen 1702 aiheenaan *De catameniorum sufflammatione*.. Samana vuonna hänet nimitettiin Collegium medicumin asessoriksi.

Västmanlandin piirilääkäriksi Elfving tuli 1704 ja Turun akatemian professoriksi 1722, missä virassa hän toimi neljä vuotta. Naantalin terveyslähdettä alettiin käyttää 1723 terveydenhoidollisiin tarkoituksiin hänen ehdotuksestaan.

1724 Elfving suoritti kuninkaan luvalla Turussa tuolloin vielä harvinaisen ruumiinavauksen, yliopiston rehtori selvitti tapauksen harvinaisuuden johdosta  sen merkitystä erityisessä ohjelmassa. Tämä ja muutkin Elfvingin toimet osoittavat hänen olleen itsenäinen ja uskaliaskin tutkija.

Elfvingin ensimmäinen puoliso vuodesta 1704 oli Hedvig Hjärne (k. 1720) ja toinen vuodesta 1722 Kristina Flaschsenius. 

## Lähteet

*  Sivu 163.
Ulla Piippo

**Ulla Piippo** on Yleisradion entinen toimittaja. Hän toimi Radiomafian juontajana aina vuoden 1993 syksystä vuoteen 1996 saakka, jonka jälkeen hän toimi kanavalla vielä jonkin aikaa tuottajana ennen kanavan lopettamista 2003. Hän nouti kanavalle myönnetyn Euroopan yleisradiounionin (EBU:n) tunnustuspalkinnon vuonna 1998. 2000-luvulla Piippo on toiminut tuottajana Yle TV2:ssa muun muassa *[[Umpimähkä (ohjelma)|Umpimähkä]]* ja *Pariskooppi*-ohjelmissa.
Qatarin ympäriajo

**Qatarin ympäriajo** on UCI Asia Tour -sarjaan kuuluva maantiepyöräilyn etappikilpailu, joka järjestetään Qatarissa tammikuun lopussa tai helmikuun alussa. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2002 ja siihen on osallistunut monia maailman parhaisiin kuuluvia kirimiehiä. Kuusietappinen kilpailu on vuodesta 2012 ollut kategorialuokitukseltaan 2.HC, sitä ennen 2.1. vuodesta 2005 ja alkuvuosina 2.3. Kilpailun järjestää Amaury Sport Organisation, joka vastaa myös muun muassa Ranskan ympäriajon järjestämisestä.

## Kokonaiskilpailun kolme parasta

## Lähteet
*Tulokset www.memoire-du-cyclisme.net-sivustolla 
*Tulokset www.cyclingarchives.com-sivustolla 
### Viitteet
Pontirolo Nuovo

**Pontirolo Nuovo** on Italian kunta (*comune*) Lombardian alueella Bergamon maakunnassa. Se sijaitsee 40 kilometriä Milanosta koilliseen ja noin 18 kilometriä Bergamosta lounaaseen. Pontirolo Nuovossa on arviolta 4&nbsp;974 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 10,83 neliökilometriä. Kunnan rajanaapurit ovat Arcene, Boltiere, Brembate, Canonica d'Adda, Ciserano, Fara Gera d'Adda ja Treviglio.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kyröskosken kuulakarnevaalit

**Kyröskosken kuulakarnevaalit** on Hämeenkyrössä Kyröskosken urheilukeskuksessa vuosittain järjestettävä kuulantyöntökilpailu. Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1973 ja on järjestetty siitä lähtien joka vuosi. Karnevaaleille osallistuu yleensä suurin osa Suomen huipputyöntäjistä sekä ulkomaalaisia vieraita. Tapahtumaan saapuu yleensä myös entisiä huipputyöntäjiä, kuten Arsi Harju sekä tapahtuman järjestelyistä vastaava Matti Yrjölä, jotka myös osallistuvat tapahtuman aikana pidettävään, nuorille kuulantyöntölupauksille suunnattuun kuulakouluun. Vuonna 2013 SUL yhdisti kuula- ja kiekkokarnevaalit samaan paikkaan Kokemäelle ja Kyröskoski joutui luopumaan kuulakarnevaaleistaan. Kyröskoskella on kuitenkin jatkettu siitä huolimatta vuosittaisen kuulantyöntökilpailun pitämistä. Vuonna 2022 kisattiin järjestyksessään 50. Kyröskosken kuulakisa.

## Viimeisimmät voittajat

## Lähteet
* Tilastopaja.fi 

### Viitteet
La Manga Cup

**La Manga Cup** on talvisin La Mangassa, Espanjassa järjestettävä jalkapalloturnaus. Osanottajat tulevat yleensä kesäaikaan sarjakautensa pelaavista maista.

## Voittajat

* 1999  Rosenborg
* 2000  Brøndby
* 2001  Rosenborg
* 2002  Helsingborg
* 2003  Rosenborg
* 2004  MetroStars
* 2005  Rubin Kazan
* 2006  Rubin Kazan
* 2007  Vålerenga
* 2008  Šah’tar Donetsk ja  Kalmar
* 2009  Honka
* 2010  Molde
* 2011  Viking
* 2012  FC Nordsjaelland
* 2013  CSKA Moscow
* 2014  Sogndal Fotball
* 2015  Vålerenga Fotball
* 2016  Ranheim Fotball

## Lähteet
Misericordias Domini

**Misericordias Domini** (latinaa, ) on kristillisen kirkkovuoden nimitys toiselle pääsiäisen jälkeiselle sunnuntaille. Nimi tulee Psalmien kirjan antifonista ”Misericordias Domini in aeternum cantabo”,  (Psalmit 89:2).
Metauro

**Metauro** (, ) on joki Marchessa, Keski-Italiassa. Sen alkulähde on Apenniinien vuoristossa, Alpe della Lunan, Monte Neronen ja Monte Catrian välissä, mistä se virtaa itään 110 kilometriä ja laskee Adrianmereen. Joen nimi tulee kahdesta purosta (**Meta** ja **Auro**), jotka yhtyvät Metauroon.

Antiikin aikana joella käytiin kaksi taistelua:

*207 eaa. – Metauruksen taistelu, ratkaiseva taistelu roomalaisten ja karthagolaisten välillä toisessa puunilaissodassa
*271 – Fanon taistelu, jossa keisari Aurelianuksen johtamat roomalaiset löivät germaanit.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1949

**Vuoden 1949 [[painin Euroopan-mestaruuskilpailut]]** järjestettiin kesäkuussa Istanbulissa, Turkissa. Kisoissa painittiin ainoastaan vapaapainissa kahdeksassa eri painoluokassa. Seuraavat Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vasta vuonna 1966. Kisojen menestynein maa oli isäntämaa Turkki, joka saavutti kahdeksan mitalia (kuusi kultaa, hopea ja pronssi).

## Vapaapaini
### Mitalistit

### Mitalitaulukko

## Lähteet
*FILA:n tietokanta
Harlekiinihuulikala

**Harlekiinihuulikala** (*Choerodon fasciatus*) on huulikala.

## Koko ja ulkonäkö
Harlekiinihuulikala kasvaa luonnossa noin 30&nbsp;cm pitkäksi, akvaariossa se jää yleensä alle 20-senttiseksi. Se on valkoisen ja oranssin pystyraitainen ja sen evissä on turkoosinsininen reunus. Sukupuolia on vaikea erottaa toisistaan. Poikaset muistuttavat muuten aikuisia, mutta niillä on evissään hämäys-silmäkuviot. Kalan vanhentuessa sen pyrstöpuoli muuttuu tummemmaksi.

## Alkuperä
Näitä kaloja elää Tyynenmeren länsiosassa Taiwanilta Australiaan.

## Käyttäytyminen
Kaikki harlekiinihuulikalat ovat aluksi naaraita. Parven voimakkain naaras muuttuu koiraaksi. Toisin kuin monet muut huulikalalajit, ne eivät kaivaudu yöksi hiekkaan. Akvaariossa ne jättävät yleensä pitkäaikaiset asukkaat rauhaan, mutta voivat luulla uusia rapuja ja jopa pikkukaloja ruoaksi.

## Ravinto
Harlekiinihuulikalat syövät kovakuorisia selkärangattomia, kuten rapuja. Akvaariossa niille annetaan lihapitoista ruokaa, mielellään pilkottuja äyriäisiä. Krillit pitävät niiden värit kirkkaina.

## Lähteet
Vaballathus

**Lucius Julius Aurelius Septimius Vaballathus Athenodorus** (, k. noin 273) oli Palmyran valtakunnan kuningas vuosina 267–272. Hän oli Septimius Odaenathuksen ja kuningatar Zenobian poika. Kun Odaenathus murhattiin vuonna 267, nousi Vaballathus Palmyran kuninkaaksi ja otti vastaan arvonimet *rex regum* (), *corrector totius Orientis* () ja *dux Romanorum* ). Todellisuudessa valta oli kuitenkin hänen äidillään, Zenobialla. Vaballathuksen ikää tällöin ei tiedetä varmasti, mutta todennäköisesti hän ei ollut kovinkaan vanha.

Rooman keisarit, Gallienus tai Claudius Gothicus eivät tunnustaneet uutta kuningasta, mutta mihinkään toimenpiteisiin palmyralaisia vastaan ei ryhdytty. Roomalaiset olivat tällöin jo muutenkin kiireisiä torjuessaan germaanihyökkäyksiä. Rooman keisariksi syyskuussa 270 noussut Aurelianus ilmeisesti tunnusti Vaballathuksen Odaenathuksen seuraajana. Aleksandriassa joulukuussa 270 lyödyt rahat kuvaavat Aurelianusta ja Vaballathusta yhdessä. Niissä kuvataan Aurelianusta Augustukseksi ja Vaballathusta *Autokratoriksi* (Imperaattori), konsuliksi ja roomalaiseksi kenraaliksi. Vaballathus ei kuitenkaan vielä ollut virallisesti keisari, vaikka kolikot kutsuvatkin häntä kuninkaaksi.

Kun Persian kuningas Sapor I kuoli vuonna 272, Zenobia päätti kuitenkin ottaa lopullisen askeleen kohti keisariutta. Hän julisti itsensä Augustaksi ja Vaballathuksen *Augustukseksi*. Palmyralainen merkkipaalu Arabiasta kuvaa Vaballathusta keisarina (*Imperator Caesar Lucius Julius Aurelius Septimius Vaballathus Athenodorus pius felix invictus Augustus*), eikä mainitse ollenkaan Aurelianusta. Tämä saattoi olla viimeinen syy Aurelianuksen Palmyran sotaretkelle vuonna 272, joka päättyi lopulta Palmyran kukistumiseen. Zenobia ja Vaballathus otettiin vangiksi, ja vietiin Roomaan. Vaballathus kuoli myöhemmin vankeudessa.

## Lähteet
*
*

## Aiheesta muualla
Annihilationismi

**Annihilationismi** tai **annihilaatio-oppi** eli **tyhjäksitekemisoppi** on kristillinen oppi, jonka mukaan jumalattomien sielut eivät ole kuolemattomia, vaan heidät hävitetään kuolemassa tai sen jälkeen.

Jotkut annihilationistit, kuten esimerkiksi adventistit, edustavat kantaa jossa syntiset joutuvat kärsimään tulisessa järvessä syntiensä perusteella määrätyn ajan ennen kuin heidän olemassaolonsa lakkaa. 

Toiset annihilationistit, kuten esimerkiksi Jehovan todistajat, eivät usko tulessa piinaamiseen ja pitävät sitä pakanallisena oppina.

Annihilationismista käytetään myös käsitettä **tyhjiinraukeaminen**. Käsite ei ole saavuttanut virallista tukea kristillisiltä suuntauksilta lukuun ottamatta yksittäisiä herätysliikkeitä. Valtaosan kirkko-oppien mukaan syntiset joutuvat ikuiseen helvettiin, josta käytetään toisinaan sanaa kadotus.

## Historia

Annihilaatio-opille on pyritty etsimään perusteita Uudessa testamentissa sekä Paavalin kirjeissä että Johanneksen evankeliumissa mainitusta syntisen sielun kuolemanjälkeisestä tuhoamisesta. Tästä mahdollisuudesta keskusteltiin kristikunnan alun teologiassa ja myös kaikkien mahdollisuudesta pelastua (apokatastasis). Nämä näkökulmat hävisivät läntisessä kristillisyydessä ikuiselle helvetille ja viimeistään keskiajan kynnyksellä piinahelvetistä tuli ainoa mahdollinen tulkinta.

Tyhjiinraukeaminen sai heikosti kannatusta ennen 1800-lukua. Merkittävin annihilationismia kannattanut liike oli 1800-luvun puolivälissä milleriläisestä adventismista irtaantunut seitsemännen päivän adventistit eli Adventtikirkko. Se syntyi Pohjois-Amerikassa toisen herätysliikeaallon myötä. 

Toinen milleriläisestä adventismista 1870-luvulla erkaantunut Jehovan todistajat -liike peri myös tyhjiinraukeamisopin. Adventtikirkon näkemys on ns. konditionalistinen. Annihilaatio tapahtuu lopullisesti vasta jumalattomien ylösnousemuksen jälkeen tapahtuvan tekojen mukaisen rankaisemisen jälkeen.

Kirkollinen kahden tuhannen vuoden helvettiperinne on asetettu uudessa teologiassa kyseenalaiseksi. Samalla annihilaatio-oppi on saanut joidenkin protestanttisten teologien tukea puolelleen, vaikkakaan se ei ole saavuttanut virallista tukea kristillisiltä suuntauksilta lukuun ottamatta yksittäisiä herätysliikkeitä. Karkeasti jakaen nykyisten läntisten kristillisten teologien johtopäätökset ovat joko sielun katoaminen tai ikuinen kärsimys. Toisinaan teologit liikkuvat näiden kahden välisellä rajamaalla ja kirjoittajan lopullinen kanta jää epäselväksi.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Museoruskokki

**Museoruskokki** eli **Ruskohämähäkki** (*Loxosceles laeta*) on aavikkohämähäkkien heimoon kuuluva myrkyllinen hämähäkkilaji.

## Ulkonäkö ja koko

Museoruskokki on ruskea, halkaisijaltaan kolmesta neljään senttimetrin kokoinen hämähäkki. Tähän mittaan on laskettu mukaan hämähäkin jalat.

## Levinneisyys
Ruskohämähäkki on yleinen Chilessä ja luonnonvarainen myös Ecuadorissa, Perussa, Argentiinassa, Uruguayssa ja Brasilian etelä- ja itäosissa. Se on levinnyt monille kaupunkialueille Pohjois-Amerikkaan, Australiaan ja Eurooppaan. Helsingin Luonnontieteellisen museon rakennuksen suojissa on elänyt Suomen ainoa tunnettu ruskohämähäkkikanta. Ensimmäiset hämähäkit muuttivat museoon ilmeisesti 1960- tai 1970-luvulla.

## Kestävyys
Museoruskokki voi selvitä 755 päivän ajan ilman ruokaa.

## Vaarallisuus ihmiselle
Museoruskokki on ihmiselle potentiaalisesti vaarallinen. Sen myrkky sisältää mm. *sfingomyeliinifosfodiesteraasia* – tietynlaista entsyymiä, joka voi aiheuttaa ihmisillä kudosvaurioita, kuolioita, ja pahimmillaan kuoleman, jos myrkkyä pääsee verenkiertoon saakka. Joitakin museoruskokin puremasta aiheutuneita kuolemantapauksia on raportoitu muun muassa Chilessä. Lievimmillään purema aiheuttaa vain pientä ihoärsytystä, ja purematkin ovat harvinaisia, sillä laji ei ole lainkaan aggressiivinen ja se liikkuu enimmäkseen yöaikaan. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
HCalendar

**hCalendar** (lyhenne sanoille **HTML iCalendar**) on mikroformaattistandardi semanttiselle (X)HTML-muotoiselle esitykselle iCalendar-muotoisesta tapahtumien kalenteritiedosta WWW-sivuilla.

Se mahdollistaa jäsennystykaluille (esimerkiksi Firefoxin Operator-laajennos) poimia yksityiskohtaisia tietoja tapahtumista
ja näyttää niitä joillain www-sivuilla, indeksoida niitä ja etsiä niitä tai ladata niitä omalle koneelle kalenteriohjelmalle tai päiväkirjaan, esimerkiksi. Moniosaiset hCalendar-tiedot voidaan näyttää aikajanana.

## Esimerkki
Kuvitteellinen esimerkkitapaus:


```
Englanninkielinen Wikipedia julkistettiin
   15. tammikuuta vuonna 2001 juhlilla
   klo 14-16
   Jimmy Walesin talossa
   (lisää tietoa).
```


HTML-esitys tälle olisi:


```

```


Voimme lisätä hCalendariin merkkauskielen käyttämällä `span` HTML elementtejä ja luokkia `vevent`, `summary`, `dtstart` (aloituspäivä), `dtend` (päättymispäivä), `location` ja `url`:


```

```


Huomaa, että `abbr`-elementti mahdollistaa koneellisesti luettavan ISO 8601-standardin date-time -muodolle aloitus- ja päättymispäivälle.

## Poissulkevat päättymispäivät
Koko päivän kestävien tapahtumien lopetuspäivän tulee olla *eksklusiivisia* (t.s. *seuraava päivä* tapahtumapäivän *jälkeen*). Esimerkiksi:


```

```


## Geo
Geo mikroformaatti on osa hCalendar-määrittelyä ja sitä käytetään usein koordinaattien sisällyttämiseen tapahtumille hCalendar-muodossa.

## Attribuutit

Täydellisen luettelon attribuuteista löydät osoitteesta hCalendar cheat-sheet.

## Katso myös

* iCalendar

## Aiheesta muualla
* Microformats.org hcalendar
Romanian piirikunnat

Romania on jaettu hallinnollisesti 41 piirikuntaan (, määräisessä muodossa *județul*, monikko *județe*). Pääkaupunki Bukarest on piirikuntajaon ulkopuolella muodostaen oman erikoishallintoyksikkönsä (*Municipiul București*). 

Kun Romania ensimmäisen kerran jaettiin piirikuntiin 1800-luvulla, mallia otettiin Ranskan departementeista. Piirikuntien lukumäärä ja rajat ovat muuttuneet useaan otteeseen. Nykyinen jako on peräisin vuodelta 1981, jolloin entiset Ilfovin ja Ialomițan piirikunnat järjestettiin uudelleen muodostaen pienemmät Giurgiun, Călărașin, Ialomițan ja Ilfovin piirikunnat. Vuoteen 1997 Ilfov ei ollut itsenäinen piirikunta, vaan se oli riippuvainen pääkaupunki Bukarestista.

Romanian piirikunnat vastaavat Suomen hallintojärjestelmässä lähinnä läänejä. (Unkariksi niistä käytetäänkin, myös Romanian sisäisissä virallisissa asiayhteyksissä, nimitystä *megye* [mɛɟɛ] ’lääni’: esim. *județul Covasna* – *Kovászna megye*.)

## Luettelo nykyisistä piirikunnista

## Aiemmat aluejaot

### Piirikunnat 1918–1925

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Suur-Romaniaan liitetyillä alueilla säilyi aluksi edeltäjävaltioilta peritty piirikuntajako.

### Piirikunnat 1925–1938

Vuoden 1923 perustuslain ja 1925 säädetyn hallinnon yhdenmukaistamislain nojalla Romania jaettiin 71 piirikuntaan () sekä edelleen 489 seutukuntaan () ja 8&nbsp;879 kuntaan (). Taulukon väkilukutiedot perustuvat vuoden 1930 väestönlaskentaan.

### Suuralueet 1938–1940

Vuoden 1938 perustuslailla Romania jaettiin fasistisen mallin mukaan hallinnollisesti kymmeneen suuralueeseen (), jotka nimettiin pääosin jokien mukaan: *Argeș*, *Crișuri*, *Dunării*, *Jiu*, *Mării*, *Mureș*, *Nistru*, *Prut*, *Suceava* ja *Timiș*. Suuralueet muodostettiin yhdistämällä useita piirikuntia, eivätkä niiden rajat noudatelleet mitään historiallista aluejakoa. 

## Katso myös
*Romanian historialliset alueet
*Romanian kehittämisalueet
*Romanian suuralueet
*Luettelo Romanian kaupungeista

## Lähteet
Amerikan suomalainen evankelis-luterilainen kirkko

**Amerikan suomalainen evankelis-luterilainen kirkko** (, tunnetaan myös nimellä **Suomi Synodi**, ) oli vuosina 1890–1962 toiminut amerikansuomalaisten luterilainen kirkko, joka tunnettiin enemmän suomalaisuudestaan kuin opillisista kannoistaan. Kirkon toiminta-alueita olivat Michigan ja Ohio.

Amerikan suomalainen evankelis-luterilainen kirkko oli pienin vuonna 1962 perustetun Amerikan luterilaisen kirkon (*Lutheran Church in America*, *LCA*') perustajajäsenistä. Amerikan luterilaista kirkkoa oli perustamassa suomalaisten lisäksi osa saksalaisista, tanskalaisista, ruotsalaisista ja slovakeista. 1. tammikuuta 1988 Amerikan luterilainen kirkko yhdistyi yhdeksi yhtenäiseksi Amerikan evankelis-luterilaiseksi kirkoksi (*Evangelical Lutheran Church in America*, *ELCA*) yhdessä Amerikkalaisen luterilaisen kirkon (*The American Lutheran Church*) evankelis-luterilaisten kirkkojen yhdistyksen kanssa (*The Association of Evangelical Lutheran Churches*). Näin ollen amerikansuomalaiset ovat nykyään siis ELCA:n jäseniä.

Kirkolla oli läheiset suhteet emäkirkkoonsa Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon. Piispa Juho Koskimies vieraili vuonna 1921 Suomi Synodissa ja dogmatiikan ja siveysopin professori Antti J. Pietilä vuonna 1925. Vuonna 1930 40-vuotisjuhlissa arkkipiispa Gustaf Johanssonin edustajana vieraili Lapuan piispa Kaarlo Reetrikki Kares. Talvisodan takia Suomesta ei päässyt osallistujia kirkon 50-vuotisjuhliin. Vuosina 1915–1916 ja 1935–1938 käytiin keskusteluja kirkon yhdistymisestä Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon, mutta nämä neuvottelut eivät kuitenkaan johtaneet tuloksiin. Kirkkojen yhdistyminen pysyi silti tavoitteena vielä ainakin 1940-luvun lopulla. Ennen tätä yksittäiset itsenäiset seurakunnat, jotka eivät kuuluneet Suomi Synodiin, olivat liittyneet suoraan Suomen kirkon alaisuuteen. Suomi Synodilla oli Suomen kirkkoon liittymisen lisäksi myös toive kaikkien amerikansuomalaisten luterilaisten yhdistämisestä yhdeksi kirkoksi, kuten myös kaikkien Amerikan luterilaisten, mikä sitten toteutuikin.

Vuonna 1945 Amerikan suomalaisella evankelis-luterilaisella kirkolla oli 29&nbsp;649 jäsentä, 176 seurakuntaa, 63 pastoria, 131 pyhäkoulua, 123 kirkkokuoroa, 54 pappilaa ja 159 kirkkoa tai kappelia. Toiminta oli kuitenkin pienentynyt vuoteen 1962 mennessä, jolloin kirkolla oli 25&nbsp;000 jäsentä ja 79 seurakuntaa.

Kirkko perusti vuonna 1896 Hancockiin Michiganiin oman teologisen seminaarin nimellä *Suomi College and Theological Seminary*, joka nykyään tunnetaan nimellä Finlandia University. Kyseinen yliopisto tuottaa edelleen pappeja ja teologeja Amerikan evankelis-luterilaisen kirkon palvelukseen.

## Kirkon johtajat
*Jakob (Jaakko) Hoikka 1854–1918
*J. K. Nikander 1890–1898
*K. L. Tolonen 1898–1902
*J. K. Nikander 1902–1919 
*John Wargelin  1919–1919
*Alvar Rautalahti 1919–1922
*Alfred Haapanen 1922–1950 
*John Wargelin 1950–1955
*Raymond Waldemar Wargelin 1955–1962
Juovaposkihuulikala (Oxycheilinus digramma)

**Juovaposkihuulikala** (*Oxycheilinus digramma*) on melko suurikokoinen huulikala.

## Koko ja ulkonäkö
Juovaposkihuulikala kasvaa luonnossa noin 40&nbsp;cm pitkäksi. Se kykenee vaihtamaan väriään salamannopeasti piiloutuakseen saaliiltaan. Poskissa on tyypillisiä vaakasuoria juovia, pään etuosassa ruusunpunaisia pilkkuja. Väri vaihtelee vaaleanharmaasta violettiin, luonnossa tyypillinen sävy on oliivinvihreä. Akvaariossa laji on himmeämpi kuin luonnossa, varsinkin jos altaassa on vaalea hiekkapohja.

## Alkuperä
Näitä kaloja elää Indopasifisella merialueella koralliriuttojen suojaisissa sisäosissa ja laguuneissa, mahdollisesti jopa 120 metrin syvyyteen asti.

## Ravinto
Juovaposkihuulikala syö pieniä kaloja ja kovakuorisia nilviäisiä ja äyriäisiä. Se syö niin suuria kaloja kuin pystyy nielemään, ja sen on nähty hakkaavan saalistaan kovia pintoja vasten saadakseen siitä irti pienempiä paloja.

## Lähteet
Lauri Rankka

**Lauri Rankka** (s. 1950) on suomalainen taidegraafikko. Rankan taiteilijaksi herääminen tapahtui pitkällisen johdatuksen tuloksena. Limingan taidekouluun hän hakeutui vuonna 1971. Hän opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1972–1975 ja hänen teoksiaan oli ensimmäisen kerran esillä yksityisnäyttelyssä Tampereella vuonna 1977.

Rankka aloitti uransa muotokuvamaalarina ja siirtyi metalligrafiikkaan piirustuksen kautta 1980-luvun alussa. Nykyään Rankan pääasiallinen tekniikka on akvatinta, jonka ohella hän tekee betonivaluteoksia. Hänen töissään esiintyy usein mustavalkoisia ihmisfiguureja, betonia, rautaa ja lankkua ja hänen on kuvattu tekevän jäyhää taidetta luolamiesten tapaan. Rankan omien sanojen mukaan lopputulos ei hänen töissään koskaan ole täysin sitä, mitä hän on hakenut ja grafiikka istuukin hänelle, koska sen erilaiset tekniset vaiheet antavat työlle oman patinansa.

Rankka on osallistunut lukuisiin kotimaisiin ja kansainvälisiin näyttelyihin ja saanut työstään useita palkintoja ja tunnustuksia niin Suomessa kuin ulkomaillakin. Hänen töitään on muun muassa Ateneumin, Suomen valtion, Eduskunnan, Suomen Kulttuurirahaston, Sara Hildénin taidemuseon, Sanomalehti Kalevan, Aineen taidemuseon, Norbottenin läänin ja Wihurin kokoelmissa sekä Oulun, Turun, Tampereen, Helsingin, Jyväskylän, Kajaanin, Luulajan, Rovaniemen ja Kuopion kaupungin kokoelmissa ja hän on tehnyt niin reliefejä kuin grafiikkaakin useisiin julkisiin kohteisiin. Reliefiensä materiaalina Rankka käyttää puuta tai betonia.

Oman taiteellisen työnsä ohella Rankka on opettanut grafiikkaa Lapin yliopiston taiteiden tiedekunnassa. Minkä lisäksi hän on suunnitellut litografian työtilat painovälineistöineen Lapin yliopiston taiteiden tiedekuntaan ja Limingan taidekouluun sekä ohjannut Lapin yliopiston taiteiden tiedekunnan kuvataiteen seminaaritöitä.

Rankka on  Suomen Taidegraafikot ry:n ja Oulun Taiteilijaseura -63 ry:n jäsen.

Hän työskentelee Oulun Pikisaaressa.

Rankalle myönnettiin valtion taiteilijaeläke 2013.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Taidegraafikko Lauri Rankka 
*Lauri Rankka Kemin taidemuseon sivulla
*Lapin yliopisto: "Tekemällä olen olemassa - ajattelen tekemällä", Lauri Rankka 
*Lauri Rankka Prosenttitaide Oulussa -sivustolla
*Lauri Rankka Valtion taidemuseon kokoelmissa
*Kirjav@ - Kansallisgallerian kirjaston kokoelmatietokanta, Lauri Rankka
* Laine, Eeva Liisa: Merkkihenkilöitä? - Lauri Rankan tuotannon tulkinnan hahmottelua, 	Proseminaarityö,  Jyväskylän yliopisto. Taidehistorian laitos 1996
* Oulun Taiteilijaseura -63 Ry 1963 - 1978; työryhmä: Veijo Hukka, Pentti Junno, Veikko Törmänen
* Rinnekangas, Reijo: Pohjoista valoa, 
* Vieraana pohjoisen valossa -Jenny ja Antti Wihurin rahaston ja Lapin yliopiston vierailevat taiteilijat; toim. Olli Tiuraniemi ja Marjo Laukkanen; 2009;
Koruhuulikko

**Koruhuulikko** (*Cirrhilabrus solorensis*) on  pienikokoinen, värikäs huulikala.

## Koko ja ulkonäkö
Koruhuulikko kasvaa noin 11&nbsp;cm pitkäksi. Sen vartalo on sinisävyinen, pyrstö sininen ja pää keltaoranssi. Otsa on punainen, leuan alla kulkee tumma raita ja evien laidoissa on hiukan violettia. Koiraat ovat suurempia ja värikkäämpiä kuin naaraat. Värityksessä on alueellisia eroja. Kaikilla on kuitenkin punaiset silmät.

## Alkuperä
Koruhuulikot elävät luonnossa läntisen Tyynenmeren keskiosissa ja Indonesiassa.
 Se pysyttelee kivikkoisilla riutoilla 3–20 metrin syvyydessä.

## Käyttäytyminen
Koruhuulikko saattaa hypätä ulos akvaariosta. Se viihtyy pienissä parvissa, joissa on yksi koiras ja useita naaraita. Se on aktiivinen kala, joka uiskentelee ympäriisnä, mutta tarvitsee silti suojapaikkoja kivenkoloista.

## Ravinto
Koruhuulikko syö luonnossa lähinnä eläinplanktonia. Akvaariossa se oppii huolimaan monenlaista liha- ja leväpitoista ruokaa.

## Lähteet

*ITIS: Cirrhilabrus solorensis