open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dean Steinkuhler

**Dean Elmer Steinkuhler** (s. 27. tammikuuta 1961) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän syntyi Burr-nimisessä kylässä Nebraskassa ja pelasi yliopistotasolla Nebraska–Lincolnissa.

Vielä yliopistojoukkueessaan, Nebraska Cornhuskersissa pelatessaan Steinkuhler voitti vuonna 1983 Outland-palkinnon. Cornhuskers on jäädyttänyt hänen pelipaitansa numeron 71.
 
Steinkuhler aloitti NFL-uransa vuonna 1984 ja pelasi Houston Oilersissa aina vetäytymiseensä 1991.

## Lähteet
Bill Fischer

**Bill Fischer** (10. maaliskuuta 1927 Chicago, Illinois – 20. tammikuuta 2017 Cape Coral, Florida) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän pelasi yliopistojalkapalloa Notre Damessa, Indianassa.

Vuonna 1948 Outland-palkinnon voittanut on kuulunut vuodesta 1983 College Football Hall of Fameen. Hänen pelipaitansa numerona oli 72.

Fischer sai vuonna 1949 NFL-varauksen ja pelasi Chicago Cardinalsissa vuoteen 1953. Hän siirtyi myöhemmin avustavan valmentajan töihin vanhalle yliopistolleen Notre Dameen.

## Lähteet
Klete Keller

**Klete Keller** (s. 21. maaliskuuta 1982) on yhdysvaltalainen vapaauimari. Hän syntyi Phoenixissa, Arizonassa, ja on opiskellut ja saanut valmennusta yliopistoilla Etelä-Kaliforniassa ja Michiganissa. 

Kesäolympialaisissa Keller saavutti hopeaa 4×200 metrillä ja pronssia 400 metrillä Sydneyssä 2000; kultaa 4×200 metrillä ja pronssia 400 metrillä Ateenassa 2004 sekä kultaa 4×200 m Pekingissä 2008.

Pitkän ja lyhyen radan uinnin maailmanmestaruuskilpailuissa Keller on voittanut uransa aikana neljä kulta-, yhden hopea- ja kolme pronssimitalia. Pan Pacific -kisoissa hän voitti vuonna 2006 Victoriassa kaksi kultaa (200 m & 4×200 m) ja yhden pronssin (400 m).

Keller osallistui tammikuussa 2021 kongressitalon valtaukseen Washington DC:ssä. Hänet tuomittiin tästä 36 kuukauden ehdonalaiseen vankeuteen ja kuuden kuukauden mittaiseen kotiarestiin sekä 360 tunnin yhdyskuntapalveluun. Presidentti Donald Trump armahti hänet tammikuussa 2025.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Bob Gain

**Bob Gain** (21. kesäkuuta 1929 Akron, Ohio – 14. marraskuuta 2016 Willoughby, Ohio) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän syntyi Ohion Akronissa ja voitti vuonna 1950 Outland-palkinnon pelatessaan yliopistojalkapalloa Kentuckyssä.

Gain pelasi kanadalaisessa joukkueessa, Ottawa Rough Ridersissa, vuonna 1951. Hänen NFL-joukkueenaan oli vuosina 1952–1964 Cleveland Browns.

Gain sai paikan College Football Hall of Famesta vuonna 1980.

## Lähteet
Jalkaväkirykmentti 9 (jatkosota)

**Jalkaväkirykmentti 9** (**JR 9**) oli Suomen maavoimien jatkosodan 7. divisioonan rykmentti. Se kuului suojajoukkoihin ja sen perustamisesta vastasivat välirauhan aikainen 9. prikaati sekä Pohjois-Karjalan suojeluskuntapiiri.

## Perustaminen
Välirauhan ajan 9. prikaati sai käskyn suojavalmiuteen asettumisesta eli suojajoukkoryhmitykseen siirtymisestä 10. kesäkuuta 1941. Tämän seurauksena prikaati muutettiin Jalkaväkirykmentti 9:ksi. I ja II pataljoonan rungot muodostettiin palveluksessa olevista varusmiehistä ja täydennettiin palvelukseen kutsutuilla reserviläisillä. Pohjois-Karjalan suojeluskuntapiiri perusti Enon Kaltimossa rykmentin III pataljoona Enon, Ilomantsin ja Kontiolahden reserviläisistä.

Liikekannallepanossa perustettiin:

*Esikunta ja Esikuntakomppania
*I Pataljoona (I/JR 9) komentajana kapteeni Sulo Marttinen
*II Pataljoona (II/JR 9) komentajana majuri Matti Aarnio
*III Pataljoona (III/JR 9) komentajana majuri Erkki Enberg
*13. Komppania eli Kranaatinheitinkomppania  (13./JR 9)
*14. Komppania eli Tykkikomppania  (14./JR 9)
*Kolonna  (Kol./JR 9)

## Keskittäminen
Jalkaväkirykmentti 9:n II pataljoona siirtyi 13. kesäkuuta Kaltimon kautta Sonkajaan ryhmittymisalueelleen, missä ryhmittyi puolustukseen. I pataljoona siirtyi 15. kesäkuuta Koveroon, missä se ryhmittyi puolustukseen. III pataljoona ryhmittyi Enon ja Koveron väliselle alueelle. Rykmentin esikunta toimi perustamisen alkuajan Kontiolahdella, mistä siirtyi Revonkylän Törrölän koululle 22. kesäkuuta.

7. divisioonan komentaja antoi 23. kesäkuuta käskynsä, missä ilmoitettiin rykmentin liittämisestä divisioonaan. Seuraavana päivänä divisioonankomentaja tarkasti rykmentin valmiuden.

## Komentajat
*eversti August Kuistio 10. kesäkuuta 1941 - 31. toukokuuta 1943
*eversti Bertel Ikonen 31. toukokuuta 1943 - 4. joulukuuta 1944

## Lakkauttaminen
Jalkaväkirykmentti 9 oli ryhmittynyt Onkamon ja Hammaslahden välille lokakuun 1944 lopulla, mistä aloitettiin siirrot kotiuttamispaikoille 8. marraskuuta. Ilomantsilaiset, enolaiset ja tuupovaaralaiset kotiutettiin Kaltimossa ja muut pohjoiskarjalalaiset Kontiolahdessa. Muista suojeluskuntapiireistä olevat kotiutettiin Joensuussa. Pohjoiskarjalaiset marssivat kotiuttamispaikoille 9. marraskuuta ja kotiuttaminen alkoi seuraavana päivänä.

Puolustusvoimien uudelleen järjestelyyn liittyen II pataljoona (nuorennettu varusmiespataljoona) siirtyi Tuusulaan Hyrylän kasarmeille 28. marraskuuta ja rykmentin esikunta sekä I pataljoona (nuorennettu varusmiespataljoona) Helsinkiin Santahaminaan. Näistä rykmentin osista muodostettiin 4. joulukuuta 1944 uudelleen nimetty Jalkaväkirykmentti 5.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Force India VJM01

**Force India VJM01** on Formula 1 -auto, jota Force India -talli käytti kaudella . Auto esiteltiin 7. helmikuuta 2008 Mumbaissa Intiassa. Autoa kilpailuissa ajoivat italialainen Giancarlo Fisichella ja saksalainen Adrian Sutil.

Auto pohjautuu Spykerin F8-VII:hin. Autolla ei ylletty pisteille. Paras saavutettu sija on Fisichellan ajama kymmenes sija Espanjan GP:ssä.

## Formula 1 -tulokset
 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kuvia autosta
Dick Modzelewski

**Richard Blair ”Dick” Modzelewski** (16. helmikuuta 1931 – 19. lokakuuta 2018) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän voitti Outland-palkinnon vuonna 1952 pelatessaan yliopistojalkapalloa Marylandissa.

Modzelewskin NFL-joukkueina olivat vuosina 1953–1966 Washington Redskins, Pittsburgh Steelers, New York Giants ja Cleveland Browns. Hän toimi myöhemmällä urallaan valmennustöissä.

Modzelewski pääsi College Football Hall of Fameen vuonna 1993.

## Lähteet
Jordan 193

**Jordan 193** oli brittiläisen Gary Andersonin suunnittelema auto, jolla Jordan kilpaili kaudella . Autoa ajoivat brasilialainen Rubens Barrichello, italialainen Ivan Capelli, belgialainen Thierry Boutsen, italialainen Marco Apicella, niin ikään Italian kansalainen Emanuele Naspetti ja britti Eddie Irvine. Koska moottoriratkaisu tuli tallin kannalta aivan liian myöhään, 193-auto oli vain päivitys tallin edelliskauden 192-autosta. Auto käytti edelliskauden tapaan Goodyearin renkaita.

Kauden aikana tallissa riehuivat luotettavuusongelmat, mikä johti lopulta yhteensä 17 keskeytykseen. Vauhti aika-ajoissa ja kilpailuissa oli parempaa, minkä seurauksena tallin kuljettajat kamppailivat keskikastin tienoilla. Capelli jätti tallin Brasilian GP:n jälkeen karsiuduttuaan kilpailusta, ja hänen tilalleen pestattiin kokenut Boutsen. Barrichello väläytteli nopeuttaan sateisella säällä ajetussa Euroopan GP:ssa, mutta tekniikka petti kilpailun lopussa hänen ajaessaan kolmannella sijalla. Boutsen lopetti uransa Belgian GP:n jälkeen. Toista autoa ajoi hänen jälkeensä ensin Apicella Italian GP:ssa ja sitten Naspetti Portugalissa. Japanin GP:ssa tallin pistetili viimein aukeni, kun Barrichello ylsi viidenneksi ja debyyttikilpailunsa ajanut Irvine ajoi kuudenneksi.

Japanin GP:sta saavutetuilla kolmella pisteellä Jordan sijoittui valmistajien MM-sarjassa jaetulle kymmenennelle sijalle. Pisteet olivat myös Barrichellon ja Irvinen F1-uran ensimmäiset.

## Formula 1 -tulokset

## Aiheesta muualla

*Jordan 193 - The Formula One DataBase 
*Jordan 193 - ChicaneF1
*Jordan 193 - F1Olivier
Kuolaaminen

**Kuolaamisella** tarkoitetaan syljen valumista suun ulkopuolelle. Kuolaaminen johtuu yleensä liiallisesta syljenerityksestä, kyvyttömyydestä pitää sylki suussa tai nielemisvaikeuksista. Joillakin vammaisilla, kuten vaikeasti CP-vammaisilla, ilmenee kuolaamista. Myös jotkin lääkkeet aiheuttavat kuolaamista. 

Vauvaikäisillä ja pienillä lapsilla kuolaaminen on yleistä ja voi liittyä esimerkiksi hampaiden kasvuun. Kuolaaminen on usein tahaton reaktio ja siihen mahdollisesti liittyvät ongelmat poistuvat lapselta yleensä viimeistään 6–8 vuoden iässä. Harvoissa tapauksissa kuolaamiseen liitetään hoitotoimia, mutta niiden käyttäminen on mahdollista, mikäli pitkään jatkuvaa kuolaamista ja siihen liittyviä ongelmia ilmenee normaalia pidempään.

## Lähteet
Boreadit

**Boreadit** (, ) – **Zetes** () ja **Kalais** (, ) – olivat kreikkalaisessa mytologiassa Boreaan ja Oreithyian, Ateenan kuninkaan Erekhtheuksen tyttären, pojat. Apollonios Rhodoslaisen mukaan heillä oli siivet nilkoissaan.

He olivat mukana argonauttien retkellä, jossa heillä oli tärkeä osa Fineuksen pelastamisesta harpyijoiden kynsistä. Boreadit onnistuivat ajamaan hirviöt tiehensä, mutta Iriksen, joka lupasi, etteivät harpyijat enää ahdistelisi Fineusta, pyynnöstä he eivät tappaneet niitä. Kiitoksena pelastajilleen näiden avusta Fineus neuvoi näille, miten nämä pääsisivät purjehtimaan symplegadien ohitse.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gunther Plaut

**Wolf Gunther Plaut** CC, O.Ont, (1. marraskuuta 1912 – 8. helmikuuta 2012) oli reformijuutalainen rabbi ja tunnettu juutalaisaiheista kirjoittava tutkija. Hän syntyi Münsterissä, Saksassa, mutta lähti vuonna 1935 pakoon kansallissosialistista hallitusta ja asettui Yhdysvaltoihin. 

Plaut, joka valmistui rabbina Hebrew Union Collegesta vuonna 1939, sai Yhdysvaltain kansalaisuuden 31. maaliskuuta 1943. Hän työskenteli pitkään Toronton Holy Blossom Templessä Kanadassa. 

Plautista tehtiin Order of Canadan *Officer* vuonna 1978, ja hänet ylennettiin *Companionin* arvoon 1999; hän kuului lisäksi Order of Ontarioon. Hänelle myönnettiin vuonna 1999 myös Saksan Bundesverdienstkreuz. Plaut kuoli 99-vuotiaana helmikuussa 2012

## Lähteet
Oreithyia

**Oreithyia** oli kreikkalaisessa mytologiassa Ateenan kuninkaan Erekhtheuksen ja Praksithean tytär. Hänen veljiään olivat Kekrops, Pandoros ja Metion, ja sisariaan Prokris, Kreusa ja Khthonia.

Boreas, pohjoistuuli, rakastui Oreithyiaan, mutta epäonnistuttuaan kosimisyrityksissään hän päätti ryöstää tämän itselleen puolisoksi. Oreithyian ollessa Ilissos-joella Boreas päätti toteuttaa suunnitelmansa, ja vei tämän mukanaan Traakiaan. Täällä hän verhosi Oreithyian pilviverhoon ja makasi tämän väkisin, koska voima ja väkivalta olivat enemmän pohjoisen myrskytuulen ominaisuuksia.

Oreithyia synnytti Boreaalle kaksi tytärtä, Khionen ja Kleopatran, sekä kaksi siivekästä poikaa, Kalaiksen ja Zeteen, jotka tunnetaan boreadeina.

## Muita saman nimisiä hahmoja
* Oreithyia, nereidi
* Oreithyia, nymfi, jota kutsuttiin myös Adoniksen isoäidiksi.

## Lähteet
Cal Jones

**Calvin Jack ”Cal” Jones** (7. helmikuuta 1933 – 9. joulukuuta 1956) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen ja kanadalaisen jalkapallon pelaaja. Hän voitti vuoden 1955 Outland-palkinnon pelatessaan yliopistojalkapalloa Iowassa; Iowa Hawkeyes on jäädyttänyt hänen pelipaitansa numeron (62).

Jones pelasi Kanadan Winnipeg Blue Bombersissa ennen kuolemaansa lento-onnettomuudessa 23-vuotiaana. Hänet kelpuutettiin College Football Hall of Fameen postuumisti vuonna 1980.

## Lähteet
Lincoln Alexander

**Lincoln MacCauley Alexander** PC, CC, OOnt, CD, QC, (21. tammikuuta 1922 – 19. lokakuuta 2012) oli kanadalainen Progressive Conservative Party -puoluetta edustanut poliitikko, joka toimi parlamentin jäsenenä (1968–1980), työministerinä (1979–1980) ja Ontarion varakuvernöörinä (1985–1991).

Alexander syntyi Länsi-Intiasta tulleille siirtolaisvanhemmille Torontossa ja palveli Kanadan kuninkaallisissa ilmavoimissa toisessa maailmansodassa. Hänelle myönnettiin Kanadan korkein kunniamerkki, *Companion*-luokan Order of Canada.

Poliittisen uransa jälkeen Alexander työskenteli Guelphin yliopiston rehtorina Ontariossa vuosina 1991–2007.

## Lähteet
Henry N. R. Jackman

**Henry Newton Rowell Jackman** O.C., O.Ont (s. 10. kesäkuuta 1932) on kanadalainen poliitikko, joka toimi Ontarion varakuvernöörinä (1991–1997) ja Toronton yliopiston rehtorina (1997–2003). Hän syntyi Torontossa. 

Sen lisäksi, että Jackmanista tehtiin vuonna 2000 Order of Canadan *Officer*, hän on kuulunut Order of Ontarioon vuodesta 1998. Hänen sisarensa Nancy Ruth on senaatin jäsen. Myös isä, Harry Jackman, istui 1940-luvulla edustajainhuoneessa.
Alex Karras

**Alexander George ”Alex” Karras** (15. heinäkuuta 1935 – 10. lokakuuta 2012) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, showpainija ja näyttelijä. Hän pelasi Detroit Lionsissa vuosina 1958–1962 ja 1964–1970.

Karras syntyi kreikkalaissyntyiselle lääkäri-isälle Garyssä, Indianassa. Hän voitti vuoden 1957 Outland-palkinnon, tuli nimitetyksi NFL:n 1960-luvun vuosikymmenjoukkueeseen ja sai vuonna 1991 paikan College Football Hall of Famessa.

Näyttelijänä Karras esiintyi muun muassa Taylor Hackfordin elokuvassa *Kaikki pelissä* (1984) sekä television tilannekomediasarjassa *Webster* (1983–1989). 

## Lähteet
Ærø

**Ærø** on Tanskan saari Fynin eteläpuolella ja sillä sijaitseva samanniminen kunta. Sen suurimmat taajamat ovat Marstal, Ærøskøbing ja Søby.

Saarelta on neljä lauttayhteyttä Fyniin, Jyllantiin ja Langelandiin. Siellä sijaitsee myös lentokenttä sekä paikallinen sairaala.

## Historia
Saarelta on löytynyt 11&nbsp;000 vuotta vanhoja nuolenpäitä sekä muinaisia hautapaikkoja ja puolustusrakennelmia, joita on rakennettu pohjois-Saksan rannikolla asuneita ja saarelle ryöstöretkiä tehneitä Vendejä vastaan.

Valdemar I valtasi Rygenin linnan piispa Absalonin retken yhteydessä 1167. Vendit jatkoivat hyökkäilyjään, mutta saarella oli nyt hyviä puolustusvarustuksia, kuten Søbygårdin muurit, Gråstenin linna ja Stokkebyn muurit. Samoihin aikoihin saari siirtyi Tanskan kuninkaan henkilökohtaisseen omistukseen. Vuonna 1232 Brandenburgin markiisi sai saaren haltuunsa myötäjäisinä. Markiisiaika kesti vuoteen 1315, jolloin eräs kuninkaan ritareista, Laurids Jonsen, sai saaren lahjaksi. Vuonna 1331 saari tuli kreivi Gerhardin haltuun ja pysyi aina vuoteen 1864 Slesvigin ylimystön käsissä. Vuonna 1634 saari jakautui neljään osaan ja vuotta myöhemmin se muodosti kolme herttuakuntaa. Se säilyi tanskalaisten käsissä myös vuoden 1864 jälkeen, jolloin Saksa valtasi naapurisaari Alsin.

Vuonna 1864 yhteydet Slesvigiin katkesivat ja saari tuli jälleen kruunun alaiseksi. Ensimmäinen maailmansota tiesi loppua saaren kukoistavalle purjelaivatuotannolle. Toisen maailmansodan aikana 80 saarelaista, pääosin Marstalista, menetti henkensä. Merenkulku kuitenkin jatkui ja edelleen saarella sijaitseva telakka on suurin työnantaja.

Saarella aiemmin sijainneet Marstalin ja Ærøskøbingin kunnat yhdistyivät Ærøn kunnaksi 1. tammikuuta 2006.


Tiedosto:Marstal Ærø.jpg|Marstal
Tiedosto:Marstal Schifffahrtsmuseum.JPG|Marstal Søfartsmuseum
Tiedosto:Marstal-badehus.jpg|Marstal
Tiedosto:Ommel-hus.jpg|Ommel
Tiedosto:Ærøskøbing.12.jpg|Ærøskøbing
Tiedosto:Ærøskøbing Rådhus 2006.jpg|Ærøskøbing
Tiedosto:Vester Mølle.jpg|Vester Mølle - Søby
Tiedosto:Søbygård.Ærø.1.JPG|Søbygaard - Søby
Tiedosto:Søby.Ærø.5.JPG|Søby


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Ærøn kunnan kotisivut 
*Ærø-portaali
Spec Sanders

**Orban Eugene ”Spec” Sanders** (26. tammikuuta 1918 Temple, Oklahoma – 6. heinäkuuta 2003 Lawton, Oklahoma) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja.

Sandersin ammattilaisjoukkueina olivat New York Yankees (All-America Football Conference, 1946–1948) ja New York Yanks (National Football League, 1950). Hänet valittiin ainoalla NFL-kaudellaan liigan tähdistöotteluun, Pro Bowliin.

## Lähteet
École polytechnique

**École polytechnique** on yksi Ranskan tunnetuimmista insinöörien koulutuslaitoksista. Se on toiminut suurimman osan historiastaan Pariisissa tai sen lähiympäristössä, vuodesta 1976 alkaen Palaiseaussa. Ensimmäiset naisopiskelijat otettiin vuonna 1972. 

Tämä teknillisen korkeakoulutuksen esikuvana toiminut instituutio perustettiin vuonna 1794 nimellä Yleisten töiden keskuskoulu. Eräs perustamisen aktiivisimmista taustavaikuttajista oli Gaspard Monge, joka oli nuorena toimiessaan sotilasoppilaitoksen piirtäjänä keksinyt erityisesti tekniikan kehitykselle tärkeän matematiikan alan, deskriptiivisen geometrian.

Perustamisestaan lähtien École polytechnique on ollut erityisasemassa muihin korkeakouluihin verrattuna. 1900-luvun puolivälistä asti sitä on kutsuttu lisänimellä X, joka juontuu opintojen matematiikkapainotuksesta. 

École polytechnique on ollut perinteisesti väylä Ranskan yhteiskunnan merkittävimpiin asemiin. Sen entiseen opiskelijakuntaan mahtuu niin poliitikoita, upseereita, tutkijoita kuin elinkeinoelämän vaikuttajiakin. Melkein kaikki 1800-luvun merkittävät matemaatikot opettivat myös École polytechniquessa tai sen yhteyteen perustetussa École normalessa. Pariisin yliopiston merkitys matematiikan kehityksen kannalta oli 1700- ja 1800-luvuilla vähäinen.

École polytechnique oli sotilaslaitos aina vuoteen 1970 asti. Nykyisin se on Ranskan puolustusministeriön suoraa tukea nauttiva julkinen koulutus- ja tutkimuslaitos.
Koulu on myöntänyt insinööritutkintoja vuodesta 1937. Nykyinen koulutus on joko maisteri- (vuodesta 2005) tai tohtoritasoista (vuodesta 1985). Kun alkuperäisen todistuksen otsikkona oli d'ingénieur *diplômé de l'École polytechnique*, tutkinnon suorittaneita nimitetään polyteknikoiksi, ). École polytechnique kuuluu nykyisin osana kokonaisuuteen nimeltään ParisTech. 

The Times Higher Education Supplementin julkaiseman vuoden 2007 rankingin mukaan École polytechnique on maailman 28. paras korkeakoulu. Vuoden 2007 Shanghain listalla sen sijoitus on puolestaan 203–304. 

École polytechniquen pääsykokeet tunnetaan erittäin vaativina. 

## Lähteet
*
*Ècole polytechniquen kotisivut 

### Viitteet
Kathleen Ollerenshaw

**Kathleen Ollerenshaw** (1. lokakuuta 1912 Manchester – 10. elokuuta 2014 Didsbury) oli brittiläinen matemaatikko ja Konservatiivipuolueen poliitikko. Hän oli lapsuudestaan saakka kuulovammainen.

Ollerenshaw valmistui matematiikan tohtoriksi Oxfordin yliopistosta vuonna 1945. Hän osallistui osa-aikaisen opetustoimen ohella aktiivisesti Manchesterin kunnallispolitiikkaan ja toimi kaupungin pormestarina.

Hän sai kaksi lasta: vuonna 1941 syntyneen pojan, Charlesin, sekä vuonna 1946 syntyneen tyttären, Florencen.

Ollerenshawista tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan *Dame* vuonna 1970, ja hän toimi Manchester Statistical Societyn puheenjohtajana 1979–1981. Hänet tunnettiin myös harrastajatähtitieteilijänä.

## Lähteet
David Wills

**David Wills** (s. 28. syyskuuta 1970 New Jersey) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja DJ, joka on työskennellyt enimmäkseen 4Kidsillä.

## Ura
Wills aloitti uransa DJ:nä Collegessa, jota hän jatkaa edelleen ääninäyttelyn ohella. Wills toimii DJ:nä radiokanaville, kuten Sirius Disorder, Sirius Satellite Radiolla ja The Spectrumilla. Hän teki ensimmäisiä äänirooleja 1990-luvulla Celebrity Deathmatchiin ja G.I. Joeen. 2000-luvulla Wills on tehnyt enimmäkseen dubbausrooleja animesarjoihin työskenneltyään 4Kidsillä, mutta on edelleen tehnyt alkuperäisiä äänirooleja muun muassa Teini-ikäisiin mutanttininjakilpikonniin ja Eläköön Pinataan. Hän oli myös Silppurin sarjakuvaversion roolissa Turtles Forever elokuvan lopussa.

## Ääniroolit

## Aiheesta muualla
* TV.com 
* Anime News Network
* TVrage.com
*
Lapinhilpi

**Lapinhilpi** (*Arctagrostis latifolia*) on pohjoisten arktisten alueiden ja vuoristojen heinäkasvi. Suomessa laji on rauhoitettu, ja sitä tavataan erittäin harvinaisena Lapissa.

## Ulkonäkö ja koko
Lapinhilpi on monivuotinen, tanakka ja kasvaa 40–80 senttimetriä korkeaksi. Juurakko on paksu. Korsilehdet ovat 5–10 millimetriä leveitä ja 5–15 cm pitkiä, litteitä ja pitkäsuippuisia. Ylimmän lehden lapa on tuppeaan lyhyempi. Kieleke on 5 mm pitkä ja risalaitainen. Röyhy on kellanvihreä-sinipunainen, 8–12 cm pitkä, kapeahko ja lyhythaarainen. Kaleet ovat selvästi ulkohelvettä lyhyempiä. Ulkohelve on karheakarvainen ja vihneetön. Lapinhilpi kukkii Suomessa heinäkuussa.

Lapinhilpi muistuttaa nopeasti katsoen ruokohelpeä (*Phalaroides arundinacea*) tai lapinkastikkaa (*Calamagrostis lapponica*), mutta toisin kuin edellä mainituilla, lapinhilven kaleet ovat selvästi ulkohelvettä lyhyempiä.

## Levinneisyys
Lapinhilpeä tavataan lähes koko pohjoisella arktisella vyöhykkeellä ja siitä etelämmäs työntyvillä vuoristoseuduilla Pohjois- ja Itä-Euroopassa, Siperiassa, Mongoliassa ja Kanadassa. Pohjoismaissa lajia on tavattu vain Norjan Itä-Ruijassa ja Suomen Lapista. Suomesta lapinhilpi löydettiin ensimmäisen kerran vasta vuonna 1968 Sodankylästä ja myöhemmin Kittilästä ja Sallasta. Lapinhilpi lienee levinnyt Suomeen jääkauden lopussa.

## Elinympäristö
Lapinhilpi kasvaa turve- ja muta-alustoilla lähteisillä, tihkuisilla tai tulvaisilla paikoilla. Suomessa laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, ja se on rauhoitettu. Sitä on tavattu seitsemästä paikasta, joista useimmat ovat Natura-kohteita.

## Lähteet
* Kurtto, Arto: *Lapinhilpi*. Teoksessa *Uhanalaiset kasvimme*. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 67.
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2020: Lapinhilven levinneisyys Suomessa.
* Kew Gardens
Naisen asema

**Naisen asema** (alkuteos *The Subjection of Women*) on filosofi ja taloustieteilijä John Stuart Millin vuonna 1869 ilmestynyt teos sukupuolten välisestä tasa-arvoisesta asemasta lain edessä. Millin puoliso Harriet Taylor Mill avusti kirjan kirjoittamisessa.

Teos ilmestyi suomeksi vuonna 1910 nimellä *Naisen asema*, ja sen on suomentanut Lyyli Vihervaara. Alkuteoksen nimeä vastaisi paremmin nimi "Naisten alistamisesta". Näköispainos teoksesta on ilmestynyt vuonna 2004.

Mill esitti kirjassa, että toisen sukupuolen oikeudellinen vallanalaisuus toiseen sukupuoleen nähden on suuri este ihmiskunnan edistymiselle

## Lähteet
Kasvot (elokuva)

**Kasvot** () on Ingmar Bergmanin käsikirjoittama ja ohjaama ruotsalainen elokuva vuodelta 1958.

Hypnoosia harjoittava taikuri Albert Emanuel Vogler (Max von Sydow) saapuu Tukholmaan mukanaan vaimo (Ingrid Thulin), äidinäiti (Naima Wifstrand), apuri Tubal (Åke Fridell) sekä kuolemansairas ryysyläinen, joka löytyi harhailemasta metsissä. Seurue majoittuu konsuli Egermanin (Erland Josephson) tilalle Södermalmiin. Isäntäparin vieraina asuvat myös lääkärineuvos Vergéus (Gunnar Björnstrand) sekä poliisimestari (Toivo Pawlo) vaimoineen, joiden voi sanoa edustavan raitista, arvovaltaista ja tieteellisesti koulutettua yhteiskuntaluokkaa – eivätkä he usko Voglerin taikatemppuihin lainkaan.

Elokuva sai tuomariston erikoispalkinnon Venetsian elokuvajuhlilla 1959.

## Rooleissa

## Lähteet
Lindesnes

**Lindesnes** on Norjan kunta Agderin läänissä. Siellä sijaitsee Norjan mannermaan eteläisin piste () Lindesnesin majakalla. Kunnan hallinnollinen keskus on Mandal, mutta osittain myös Vigeland ja Marnardal. Kunnan rajanaapureita ovat lännessä ja pohjoisessa Lyngdal, koillisessa Evje og Hornnes ja idässä Vennesla sekä Kristiansand. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 23&nbsp;479 asukasta.

Vuonna 2020 Lindesnesiin liitettiin Mandalin ja Marnardalin kunnat.

## Historia
Lindesnesin kunta muodostettiin vuonna 1964 Spangereidin, Vigmostadin ja Sør-Audnedalin kuntien yhteenliittymänä.

Spangereid-kanavan avaaminen kesällä 2007 aiheutti Norjan valtion karttalaitoksen () mukaan Norjan mannermaan eteläisimmän paikan siirtymisen Lindesnesin majakalta silloiseen Mandalin kuntaan, *Odden*iin, koska majakkaniemestä tuli saari. Yleisö ja muun muassa kunnanjohtaja Ivar Lindal protestoivat asiaa lehdistössä. Helmikuussa 2008 karttalaitos pyörsi mielipiteensä ja totesi, että kanavasta huolimatta Norjan mannermaan eteläisin piste kuuluu edelleen Lindesnesin majakalle.

## Kuvia

Lindesnes left Millenium-FjellIhallen in the Rocks 2004 and Lighthouse museum shop right Norway Foto 2010 Wolfgang Pehlemann IMG 1171.jpg|Lindesnes Fjellhallen
Lighthouse Lindesnes.jpg|Lindesnesin majakka
Vigmostad Kirke 1.jpg|Vigmostadin kirkko


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fernet-Branca

**Fernet-Branca** on italialainen, katkeroiden ryhmään kuuluva alkoholijuoma. Fernet-Brancan väri on voimakkaan tummanruskea, ja se on aromaattinen eli hyvän- tai voimakkaantuoksuinen. Fernet-Brancan valmistamiseen käytetään 27 eri yrttiä ja maustetta, muun muassa mirhaa, raparperia, kamomillaa, kardemummaa, aloeta ja sahramia. Fernet-Brancaa valmistaa milanolainen Fratelli Branca -yhtiö.

Juoman kehitti Bernardino Branca vuonna 1845. Siitä tuli aluksi suosittu juomasekoitusten osa. Myöhemmin sitä on nautittu sellaisenaan digestiivinä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Fratelli Branca Distillerie
Sean Schemmel

**Sean Schemmel** (s. 21. marraskuuta 1968 Waterloo, Iowa) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja ohjaaja.

## Ura
Schemmel aloitti uransa nukketeatterin parissa ja siirtyi ääninäyttelemisen pariin vuonna 1999 ja on useimmiten tehnyt äänirooleja animeen, joista hänen tunnetuin ja pitkäaikaisin ääniroolinsa on Dragon Ball -sarjoista ja -elokuvista tuttu Goku. Schemmelin on dubbausroolien lisäksi tehnyt alkuperäisrooleja muun muassa Kappa Mikeyyn, Teini-ikäisiin mutanttininjakilpikonniin, Eläköön Pinataan ja Chaoticiin.

Hän on myös tehnyt ohjaustöitä animesarjojen parissa NYAV Postille ja entisenä muusikkona Schemmel pitää myös eletronisen musiikin säveltämisestä.

## Aiheesta muualla

* Anime News Network
* Crystalacids
* TV.com 
* AnimeCons
Ernst Palmén (eläintieteilijä)

**Ernst Philip Palmén** (22. huhtikuuta 1916 Helsinki – 1. huhtikuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen eläintieteilijä.

## Ura
Palmén toimi 1955–1978 Helsingin yliopiston eläintieteen professorina. Hän toimi Helsingin yliopiston rehtorina vuosina 1973–1978 ja kanslerina vuosina 1978–1983.

## Yksityiselämä
Hän kuului vapaaherralliseen Palménin sukuun. Hänen isoisänsä oli historiantutkija, Helsingin yliopiston professori ja valtioneuvos Ernst Gustaf Palmén. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Hannu Tarmio, Jaakko Syrjämäki: "Ernst Palmén – kuriton kansleri", Art House, 2002,
Fry & Laurie

**Fry & Laurie** on Stephen Fryn ja Hugh Laurien muodostama koomikkopari. Pari esiintyi aktiivisimmin 1980- ja 1990-luvulla. He tapasivat vuonna 1980 opiskellessaan Cambridgen yliopistossa. Duon tunnetuin yhteinen tv-sarja oli *[[Kyllä Jeeves hoitaa]]*, jossa Laurie näytteli aatelismies Bertie Woosteria ja Fry tämän hovimestaria Jeevesiä.

## Televisio-ohjelmia
* Musta Kyy
* A Bit of Fry and Laurie
* Kyllä Jeeves hoitaa

## Aiheesta muualla
* Cambridgen yliopisto 1982
* Stephen Fryn virallinen sivusto
Naisen naamio – Persona

**Naisen naamio – Persona** (myös *Persona – naisen naamio*; ), on vuonna 1966 ensi-iltansa saanut ruotsalainen draamaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Ingmar Bergman. Sen pääosissa ovat Bibi Andersson ja Liv Ullmann. Elokuva kertoo nuoresta sairaanhoitajasta nimeltä Alma (Andersson) ja hänen potilaastaan, näyttelijä Elisabet Volgerista (Ullmann), joka on yllättäen lakannut puhumasta. Hoitaessaan Elisabetia Alman alkaa olla vaikea erottaa itseään potilaastaan.

*Persona* sai teatteriensi-iltansa 31. elokuuta 1966, mutta sen virallinen ensi-ilta pidettiin 18. lokakuuta 1966 Spegeln-teatterissa, Tukholmassa. Suomen ensi-ilta pidettiin 28. huhtikuuta 1967 Elysee-teatterissa, Helsingissä.

## Rooleissa

## Juoni
Elisabeth Voglerilla (Liv Ullmann) on näennäisesti kaikkea: hän on menestyksekäs näyttelijätär, onnellisesti naimisissa ja pienen pojan äiti. Kaikesta huolimatta hän on yllättäen lopettanut puhumisen esiinnyttyään näytelmässä *Elektra*. Muuten täysin terve nainen on valinnut hiljaisuuden. Hän ei vastaa kysymyksiin tai puhutteluun, hiljaisuus on hänen naamionsa. Hän muuttaa eristetylle saarelle yhdessä sairaanhoitajatar Alman (Bibi Andersson) kanssa. Erilaisten tilanteiden kautta kaksi naista lähentyvät ja heidän välilleen syntyy vahva luottamus. Niin vahva, että heidän henkilöllisyytensä alkavat hiljalleen sekoittua keskenään.

## Vastaanotto
Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa teki kukin luettelon kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja *Persona* oli mukana heistä kahdeksan listalla. *[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Personan* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen kuudenneksi parhaaksi ei-englanninkieliseksi elokuvaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Fujijoki

**Fujijoki** ( tai *Fujigawa*) on joki Honshūn saarella Japanissa. Se virtaa pohjoisesta etelään Yamanashin ja Shizuokan prefektuurien alueilla ja laskee Tyynenmeren Suruganlahteen. Alkunsa joki saa Kōfun altaan lounaisosassa, kun Kamanashi- ja Fuefukijoet yhtyvät toisiinsa. Kamanashi saa alkunsa Akaishivuorilta, Fuefuki Kantōvuorilta. Fujijoki on 128 kilometriä pitkä, ja sen koko valuma-alueen pinta-ala on 3&nbsp;990 neliökilometriä.

Fujijoki tunnetaan yhtenä Japanin kolmesta nopeimmin virtaavasta joesta. Edo-kaudella se oli merkittävä liikennereitti, jota pitkin kuljetettiin riisiä, suolaa ja mereneläviä. Nykyisin siinä on useita vesivoimaloita. Kōfun altaan eteläpuolella Fuji virtaa syvässä Tenshu- ja Komavuorten välisessä laaksossa, jossa siihen yhtyy Hayajoki.

## Kuvia

Tiedosto:Fuji-river that begins to flow from the Kofu basin.JPG|Fujijoki lähtee etelään Kōfun allaslaaksosta
Tiedosto:Aerial photographs Estuary of Fuji River.jpg|Fujijoen suisto
Tiedosto:Berg Fujiyama gezien vanaf Iwabuchi, met op de voorgrond een boot Fujiyama from Iwabuchi. (titel op object), RP-F-F01206-X.jpg|Fujijoki 1800-luvun lopulla
Tiedosto:Fujikawa I power station and Toshima Dam.jpg|Fujikawa I -vesivoimala


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Saima (lehti)

**Saima** oli Kuopiossa 4. tammikuuta 1844 – 31. joulukuuta 1846 ilmestynyt ruotsinkielinen lehti, jota julkaisi J. V. Snellman. 

Lehti oli linjaltaan yhteiskuntakriittinen, ja sen artikkelit käsittelivät talouskysymyksiä, kasvatusta ja kansallista aktivointia. Lehden kautta Snellman kävi polemiikkia etenkin Topeliuksen Helsingfors Tidningarin kanssa. Hän harrasti siinä lehtikritiikkiä. Yhteiskunnallisten artikkeleiden ohella lehdessä oli myös kaunokirjallisia tekstejä.

Snellman vaati lehdessä suomen kielen aseman kohottamista. Sosiaalipolitiikka kuului myös hänen aiheisiinsa. Snellmanin yhteiskunnallisia näkemyksiä kuvastaa kirjoitus numerossa 9:

Saiman näytenumero ilmestyi 1843, ja se jaettiin *Finlands Allmänna Tidning*in (nykyisen Virallisen lehden edeltäjän) mukana. Seuraavan vuoden alusta se ilmestyi kerran viikossa torstaisin. Lehden levikki oli alusta pitäen laaja, 700 tilaajaa eri puolilta maata. Se oli toiseksi suosituin lehti Virallisen lehden jälkeen. Lehti painettiin kuopiolaisessa Karstenin kirjapainossa. 
Lehti joutui useasti sensuurin hampaisiin, ja loppuvuodesta 1846 se vihdoin sensuurin päätöksellä lakkautettiin radikaaliutensa vuoksi. Sen seuraajaksi Snellman perusti Elias Lönnrotin tuella Litteraturblad för allmän medborgerlig bildning -nimisen lehden.

## Lähteet
*J. V. Snellman
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Historiallinen sanomalehtikirjasto (aineistoja myös Saimasta)
Saljut 1

**Saljut 1** (, suom. *Kunnialaukaus 1*) oli maailman ja  Neuvostoliiton ensimmäinen avaruusasema. Saljut-avaruusasemaohjelman asema laukaistiin  avaruuteen 19. huhtikuuta 1971 Baikonurin avaruuskeskuksesta kolmivaiheisella Proton-kantoraketilla.

## Historiaa
Saljut 1 -avaruusaseman kehitystyö lähti liikkeelle jo vuonna 1969, jolloin avaruuteen suunniteltiin sotilaallista Almaz-avaruusasemaa. Avaruusaseman kylkeen maalattiin sen suunniteltu nimi *Zarja*. Pian ennen laukaisua kuitenkin todettiin kiinalaisilla olevan kehitteillä samanniminen sotilaallinen avaruusalus. Maailman ensimmäiselle avaruusasemalle päätettiin siten antaa nimeksi Saljut.

## Avaruusasema ja sen rata
Rakenteeltaan Saljut 1 oli lieriömäinen, jonka sivuilla olivat aurinkopaneelit. Sen pituus oli 14,4 m ja halkaisija 4,15 m. Avaruusaseman kokonaismassa oli 18500 kg. Se laukaistiin Maata kiertävälle radalle noin 200 km korkeuteen radalle, jonka inklinaatio oli 51,6 astetta. Myöhemmin rataa nostettiin noin 300 km korkeuteen. Avaruusaseman kiertoaika maapallon ympäri oli 88,5 minuuttia.

## Telakoinnit
Saljut 1 -avaruusasemalle laukaistiin sen ensimmäinen miehistö 22. huhtikuuta 1971 eli pian avaruusaseman laukaisun jälkeen. Miehistöä kuljettanut Sojuz 10 -alus telakoitui avaruusasemaan 24. huhtikuuta. Telakointiportti ei suostunut yrityksistä huolimatta avautumaan. Sojuz 10 -alus oli kiinnittyneenä avaruusasemaan 5,5 tuntia. Aluksen miehistöineen piti palata takaisin Maahan 24. huhtikuuta 1971.

Avaruusasemalle laukaistiin uusi miehistö Sojuz 11 -aluksen mukana 6. kesäkuuta 1971. Tällä kertaa telakointi onnistui ja miehistö ehti olla avaruusasemalla 23 päivän ajan. Sojuz 11 -alus irtautui avaruusasemasta 29. kesäkuuta 1971. Paluun yhteydessä sen miehistö kuoli moduulin venttiilivian vuoksi.

## Toiminnan päättyminen
Saljut 1 -avaruusaseman alasajoa alettiin valmistella syyskuussa 1971. Ilmakehän kitka alkoi pakottaa avaruusaseman rataa yhä alemmas. Saljut 1 tuhoutui ilmakehässä Tyynen Valtameren yläpuolella 11. lokakuuta 1971.

## Miehistöt
 

## Katso myös
* Saljut 6

## Lähteet

*Soviet Space Stations as Analogs - NASA report (PDF format)
*G.A.Gurzadyan, J.B.Ohanesyan, Observed Energy Distribution of  Lyra and  Cen at 2000−3800 Å, *Nature*, vol.239, p.90, 1972 http://www.nature.com/nature/journal/v239/n5367/abs/239090a0.html
Minttu sekä Ville

**Minttu sekä Ville** on Veikko Samulin säveltämä ja Raul Reimanin sanoittama kappale. Kappaleen tunnetuin esittäjä on Jonna Tervomaa, joka osallistui kappaleella vuoden 1983 Syksyn sävel -laulukilpailuun ja voitti kilpailun 61&nbsp;333 yleisöäänellä.

Kappale nousi loppuvuodesta 1983 Suomen singlelistojen kärkeen. Se oli marras- ja joulukuussa 1983 suomalaisten levyautomaattien soitetuin kappale. 

Kappale kertoo Minttu- ja Ville-nimisistä nuorista, jotka rakastuvat toisiinsa. Rakkaus kuitenkin tuo arkipäivään myös ongelmia, kuten ruokahaluttomuutta.

## Lähteet
Mike Pollock

**Michael B. Pollock** (s. 9. maaliskuuta 1965 New Hyde Park, New York) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka on työskennellyt enimmäkseen 4Kidsin tuotannoissa.

## Ura
Pollock opiskeli näyttelemistä Brooklynissä ja esiintyi teatterissa 1990-luvulla, jonka jälkeen hän siirtyi radioon. Samalla Pollock teki muun muassa mainosjuontoja televisioon muun muassa Burger Kingille ja HBO:lle ennen siirtymistään animaatioihin 2000-luvulla. Hän päätyi alalle vastattuaan 4Kidsin lehtimainoksiin, jossa haettiin uusia ääniä.

Animaatioiden ohella Pollock tekee edelleen mainosjuontoja muun muassa 4Kids TV:lle. 4Kidsin myötä hän on tehnyt alkuperäisiä, sekä dubbausrooleja animaatioihin, kuten The Weekenders, Pokémon, Sonic X, Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat, Yu-Gi-Oh! – Elokuva, Yu-Gi-Oh! GX, Eläköön Pinata ja Huntik.

## Aiheesta muualla
* Mike Pollock CrystalAcidsissa 
* Mike Pollock TV.comissa  
* Mike Pollock Anime News Networkissa 
*
25 Years On (kokoelma)

**25 Years On** on Hawkwind-yhtyeen 25-vuotisjuhlan kunniaksi julkaistu neljän CD:n kokoelmaboksi. Se sisältää kappaleita virallisilta albumeilta sekä myös harvinaisempaa materiaalia. Kokoelman julkaisi amerikkalainen Griffin Music -yhtiö, joka julkaisi 1990-luvulla Hawkwindin materiaalia Yhdysvalloissa Dave Brockin suostumuksella. Boksin mukana tuli Michael Butterworthin novelli *Ledge Of Darkness* sekä *Further Extracts From The Hawkwind Log* -niminen kirjanen. Kokoelman levyt on myöhemmin julkaistu yksittäisinä CD:inä.

## Kappaleet

### CD 1: 1970–1973
# Hurry on Sundown
# Paranoia (Part II)
# Silver Machine
# Brainstorm
# Space Is Deep
# Lord of Light
# You Shouldn't Do That
# You Know You're Only Dreaming
# Master of the Universe
# Born to Go (live)

### CD 2: 1973–1977
# Orgone Accumulator (live)
# Sonic Attack (live)
# Assault and Battery (Part I)
# The Golden Void (Part II)
# Magnu
# The Psychedelic Warlords (Disappear in Smoke)
# Wind of Change
# Reefer Madness
# Steppenwolf
# Spirit of the Age
# Hassan I Sahba
# Kerb Crawler

### CD 3: 1977–1986
# Who's Gonna Win the War
# Angels of Death (single edit)
# High Rise
# Dragons & Fables
# Shot Down in the Night (live)
# Levitation (live)
# Song of the Swords (live)
# Nuclear Drive
# Arrival in Utopia
# Needle Gun
# Rocky Paths / Psychosonia
# Motorway City
# Back on the Streets
# 25 Years (12" remix)
# PSI Power

### CD 4: 1987–1994
# The War I Survived
# Treadmill
# LSD
# Blue Shift
# Back in the Box
# Right to Decide
# Heads
# Images
# Black Elk Speaks
# It Is the Business of the Future to Be Dangerous
# I am the Eye That Looks within
# Quark Strangeness and Charm
Geraldine Chaplin

**Geraldine Leigh Chaplin** (s. 31. heinäkuuta 1944 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) on brittiläis-yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on koomikko Charles Chaplinin ja tämän neljännen vaimon Oona O’Neillin vanhin tytär.

## Varhainen elämä

Chaplin syntyi Santa Monicassa, Kaliforniassa vanhempiensa ensimmäiseksi yhteiseksi lapseksi. Hänellä oli myös kaksi velipuolta isänsä edellisestä avioliitosta sekä seitsemän nuorempaa sisarusta.

## Ura
### Alkuvaiheet

Hän näytteli ensimmäisen kerran elokuvissa seitsemänvuotiaana, jolloin hän esiintyi pienessä roolissa isänsä elokuvan *[[Parrasvalot]]* (1952) avauskohtauksessa. Vuonna 1953 perhe muutti Los Angelesista pieneen Corsier-sur-Veveyn kylään Sveitsiin, missä Chaplin lähetettiin opiskelemaan katoliseen sisäoppilaitokseen.

Chaplin haaveili balettitanssijan urasta, ja pääsikin 16-vuotiaana opiskelemaan Royal Ballet Schooliin Lontooseen. Valmistuttuaan hän muutti Pariisiin, mutta havaitsi pian olevansa balettitanssijana vain keskinkertainen. Työskenneltyään hetken sirkuksessa hän päätti omien sanojensa mukaan hyödyntää kuuluisaa sukunimeään ja ansaita rahaa näyttelemällä elokuvissa. Hänen ensimmäinen roolinsa oli Jean-Paul Belmondon vastanäyttelijänä komediassa *[[Raha on valttia]]* (1965). Chaplin kuitenkin huomasi pitävänsä näyttelemisestä, ja päätti luoda siitä uran. Hänen läpimurtoroolinaan pidetään Tanyan roolia David Leanin elokuvassa *[[Tohtori Živago (elokuva)|Tohtori Živago]]* (1965), mistä hän sai myös ensimmäisen Golden Globe -ehdokkuutensa. Vuonna 1967 Chaplin näytteli ensimmäisen kerran teatterissa ja esiintyi Lillian Hellmanin näytelmässä *The Little Foxes* Broadwaylla.

### Myöhemmät vaiheet

Chaplin puhuu äidinkielensä englannin lisäksi sujuvasti myös ranskaa ja espanjaa, ja hän on näytellyt kaikilla kolmella kielellä. Hänen tunnetuimmat elokuvansa lienevätkin espanjalaisen elokuvaohjaaja Carlos Sauran kanssa 1970-luvulla kuvatut yhdeksän elokuvaa, joista tunnetuin on *[[Cria cuervos – korppi sylissä]]* (1976). Chaplin myös käsikirjoitti osan elokuvista. Espanjan elokuva-akatemia (Academia de las Artes y las Ciencias Cinematográficas de España) myönsi hänelle tunnustuksen urastaan vuonna 2006. Ranskassa hän on näytellyt esimerkiksi Jacques Rivetten ja Alain Resnais’n ohjauksessa. Chaplin on myös näytellyt kolmessa Robert Altmanin elokuvassa ja sai toisen Golden Globe -ehdokkuutensa sivuroolistaan *[[Nashville (elokuva)|Nashvillessä]]* (1975). Kolmannen Golden Globe -ehdokkuuden hän sai näyteltyään isoäitiään Hannah Chaplinia isänsä elämästä kertovassa elokuvassa *[[Chaplin (elokuva)|Chaplin]]* (1992).

## Yksityiselämä

Chaplinilla on kaksi lasta: vuonna 1974 syntynyt poika suhteestaan Carlos Sauraan ja niin ikään näyttelijäksi ryhtynyt tytär Oona Castilla Chaplin (s. 1986) nykyisestä avioliitostaan chileläisen elokuvaaja Patricio Castillan kanssa.

## Valikoitu filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Marpessa

**Marpessa** oli kreikkalaisessa mytologiassa aitolialainen prinsessa ja Euenoksen, Areen pojan, tytär. Apollon oli houkutellut häntä rakkaakseen, mutta Idas sieppasi tämän siivekkäillä vaunuilla, jotka hän oli saanut Poseidonilta. Messenessä Apollon yritti ryöstää Marpessan Idaalta, mikä johti taisteluun tämän kädestä kunnes Zeus erotti heidät ja antoi Marpessan itse valita puolisonsa. Tämä valitsi Idaan, koska pelkäsi Apollonin hylkäävän hänet vanhana. Liiton hedelmänä syntyi tytär Kleopatra.

## Lähteet
Jelena Rudkovskaja

**Jelena Grigorjevna Rudkovskaja** (, ; s. 21. huhtikuuta 1973) on valkovenäläinen entinen uimari ja olympiavoittaja. Hän edusti ennen kotimaansa itsenäistymistä Neuvostoliittoa sekä Itsenäisten valtioiden yhteisöä. Hän voitti olympiakultaa 100 metrin rintauinnista, sekä pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestistä Barcelonasta 1992. Lisäksi hän voitti urallaan kaksi Euroopan-mestaruutta sekä yhden pronssin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jelena Rudkovskaja Valko-Venäjän olympiakomitean sivustolla
Sergei Afanasjev

**Sergei Aleksandrovitš Afanasjev** (, 30. elokuuta 1918 – 13. toukokuuta 2001) oli neuvostoliittolainen insinööri, joka kuului maan puolustusväline- ja avaruusteollisuuden johtajiin ja toimi yleisen koneenrakennuksen ministerinä.

## Insinööri

Afanasjev syntyi Klinissä, joka on Moskovan alueella. Hän valmistui Bauman-instituutista ilmeisesti toisen maailmansodan aikana. Hän pääsi kommunistiseen puolueeseen vuonna 1943.

1940- ja 1950-luvulla hän toimi muun muassa rakettien suunnittelussa mahdollisesti yhteistyössä Sergei Koroljovin kanssa. 1950-luvun jälkipuolella Afanasjev toimi johtotehtävissä Leningradissa ja 1960-luvun alussa hän toimi Venäjän neuvostotasavallan ministerineuvoston varapuheenjohtajana.

## Varustelusta vastaava ministeri

Afanasjev nimitettiin ministeriksi vuonna 1965 perustettuun yleisen koneenrakennuksen ministeriöön. Hän toimi tässä tehtävässä vuoteen 1983. Hän pääsi uuden ministeriön johtajana yhdistämään puolustusteollisuutta ja sen alaisia suunnittelutoimistoja ja laboratorioita.

Häntä kutsuttiin johtomiesten yksityiskeskusteluissa jostain syystä ”ensimmäiseksi avaruusministeriksi” vaikka Neuvostoliiton avaruusalan loi puolustusministeriön puolella Dmitri Ustinov jo paljon aiemmin.

Afanasjevin päätyö oli kuitenkin varusteluteollisuuden ohjaaminen. Eisenhowerin ja Kennedyn hallinnot olivat rakentaneet Yhdysvalloille kymmenkertaisen määrän ydinaseita verrattuna Neuvostoliiton ydinasemäärään. Afanasjevin ministeriö tasoitti tämän epätasapainon: 1980-luvun alussa Neuvostoliitolla oli yli 1&nbsp;400 ICBM-ydinohjusta siiloissa ja 1&nbsp;000 sukellusveneohjusta.

Afanasjev osallistui hallinnollisesti Neuvostoliiton miehitetyn avaruusohjelman alusten (Saljut, Mir, Buran, Energija) toteutukseen, joista viimeiset kaksi toteutettiin huomattavin suurin kustannuksin.

Yleisen koneenrakennuksen ministeriön johtamien teollisuuslaitosten tuotantoon kuuluivat myös esimerkiksi televisiot, jääkaapit ja muut kodinkoneet. Afanasjevin on väitetty tasapainottaneen eri alojen vaatimuksia, mutta lopputulos – kansantalouden hyytyminen 1980-luvulla sotatalouden taakan alle sekä kulutus- ja kestokulutustavaroiden krooninen pula – ei puhu tämän puolesta. 

## Loppuvuodet

Vuonna 1983 Afanasjev nimitettiin raskaiden koneiden ja liikennevälineiden ministeriön johtoon, jossa hän toimi vuoteen 1987. Vuosina 1988–2001 hän toimi konsulttina Energia-yhtymässä.

Afanasjev sai kahdesti sosialistisen työn sankarin palkinnon ja seitsemän Leninin kunniamerkkiä. Hänet on haudattu Moskovan Novodevitšin hautausmaalle.
Tynnyri (mitta)

**Tynnyri** on tilavuusmitta. 

1600-luvulla tynnyri oli viljaa mitattaessa noin 145 litraa ja 1700-luvulla, kun tynnyriin oli lisätty varisemisvara ja kukkura, noin 165 litraa. Nestemäista tavaraa mitattaessa tynnyri oli 48 kannua eli 126 litraa.

Vuodesta 1855 Ruotsissa tynnyri nestetavaran mittana oli 125,62 litraa ja kuivan tavaran mittana 146,35 litraa. Suomessa tynnyri kuivaa tavaraa oli 164,88 litraa. Tervatynnyrin koko oli 125 litraa (Rostockin mitta).

## Katso myös
* Barreli

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Gonets

**Gonets** () on venäläisten tietoliikennesatelliittien sarja. Gonets-satelliitteja käyttävät venäläisten organisaatioiden lisäksi kansainväliset terveydenhuolto-organisaatiot. Nykyisin käytössä ovat Gonets-D1M-versiot, jotka on kehitetty Gonets-D1-satelliiteista, jotka puolestaan ovat siviiliversioita sotilaallisesta Strela-3-tietoliikennesatelliitista.

## Historiaa
Sotilaallisten Strela 3 -satelliittien muuntaminen kaupalliseen käyttöön alkoi 1990-luvulla. Ensimmäiset kokeelliset Gonets-D1 -sarjan satelliitit Kosmos 2199 ja Kosmos 2201 laukaistiin avaruuteen 13. heinäkuuta 1992. Järjestelmän operatiivinen vaihe käynnistyi 19. helmikuuta 1996, jolloin avaruuteen laukaistiin kolme Gonets-D1 -satelliittia: Kosmos 2328, Kosmos 2329 ja Kosmos 2330.

## Satelliitti ja sen rata
Gonets-satelliittien järjestelmään kuuluu 12 satelliittia, jotka sijaitsevat 2–6 eri ratatasolla. Satelliitit kiertävät Maata noin 1&nbsp;400 kilometrin korkeudessa radalla, jonka inklinaatio on 82,6 astetta. Gonets-satelliitti on muodoltaan lieriömäinen, 280 kilogramman massainen ja sen pintaa peittää aurinkopaneelit, joista se saa energiaa. Satelliitin tehontarve on 40 wattia. Satelliitin vakauttimena toimii pitkä gravitaatiopuomi.

Kullakin satelliitilla on yksi lähetyskanava maahan ja yksi vastaanottokanava. Satelliitin muisti on 12&nbsp;Mb. Satelliitit toimivat siis "vastaanota-varastoi-ja-uudelleen-lähetä"-tyyppisessä tiedonsiirtomoodissa. Gonets-satelliitin suunniteltu toiminta-aika on viisi vuotta. Ne on toteuttanut venäläinen NPO Prikladnoi Mehaniki.

## Tulevaisuus
Viranomaiskäytön lisäksi satelliittista on  kaavailtu kaupallista versiota Gonets (Messenger), jossa olisi 2–3 lähetyskanavaa. Satelliittia varten on kehitetty oma mobiilipäätelaite. Tässä konstellaatiossa olisi 36 satelliittia. 
  
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* GONETS Leosat System
Emil Lindahl

**Emil Lindahl** (30. elokuuta 1892 Mäntyharju &ndash; 7. syyskuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen työläiskirjailija.

Emil Lindahl muutti parinkymmenen vuoden ikäisenä Mäntyharjulta Helsinkiin. Hänellä ei ollut tullessaan varsinaista ammattia, joten hän joutui aluksi työskentelemään eräässä leipomossa leivän jakajana pienellä palkalla. Hän liittyi Helsingin Sosialidemokraattiseen nuorisoseuraan ja oli sitten tässä järjestössä useissa eri tehtävissä. Hänen runojaan julkaistiin työväenlehdissä ja hänen ensimmäinen runokokoelmansa *Työ ja laulu* ilmestyi 1919. 

Lindahl kuului 1910-luvulla yhdessä kahden muun kirjailijan, Kasperi Tantun ja Kössi Ahmalan, kanssa Helsingin sosialidemokraattisen nuorisoseuran toiminnassa mukana olleeseen työläisintellektuellien ryhmään, joka julkaisi muun muassa käsin kirjoitettuja sanomalehtiä muiden julkaisukanavien puuttuessa. Tämä Decamerone-klubin nimellä tunnettu ryhmä kokoontui viikoittain seuran kahvilassa käymään kirjallis-filosofisia keskusteluja. 

Lindahl toimi sittemmin *[[Suomen Sosialidemokraatti|Suomen Sosialidemokraatin]]* oikolukijana ja *[[Työläisnuoriso]]*-lehden avustajana. Hän kuoli syyskuun alussa 1937.

## Teokset
* *Helsingin sosialidemokraattinen nuorisoseura: 20-vuotisalbumi 1899–1919*, toimituskunta: Emil Lindahl, Kusti Saarnijärvi, Viljami Ventola. 1919
* *Työ ja laulu*. Sos.-dem. Työläisnuorisoliitto, Helsinki 1919
* *Juhlarunoja Helsingin työnjuhlaan elok. 1 p. 1920*, kirjoittajat Emil Lindahl ja Lyyli Eronen. 1920
* *Juhlaruno: Sos.-dem. nuorisoliiton 15:s juhlaan*.  1921
* *Työväestö ja näyttämätaide*, sarjassa *Punikin Joulu*. 1921
* *Punainen viesti*. Sos.-dem. puoluetoimisto, Helsinki 1926
* *Vaalilaulu*. 1929
* *Nouse aurinko*. Sos.-dem. Työläisnuorisoliitto, Helsinki 1937
;Runot
* Rukous, julkaisussa *Väinämöinen* 1926 nro 4 s. 65 Verkossa 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Arvo Turtianen: Emil Lindahl, Muistokirjoitus. Kirjallisuuslehti, 30.9.1937, nro 16-17, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot