open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Raumalainen

**Raumalainen** (entinen *Uusi Rauma*) on vuonna 1979 perustettu, kerran viikossa ilmestyvä kaupunkilehti, jonka jakelualueeseen kuuluvat Rauma, Eurajoki, Pyhäranta, Eura ja Laitila sekä noutojakeluna Uusikaupunki ja Säkylä.  Nimi Raumalainen tuli käyttöön vuoden 2014 alussa, aiemmin nimenä oli Uusi Rauma. Vuodesta 2019 lähtien lehti ilmestyy kerran viikossa, jakelupäivänä säilyy edelleen keskiviikko. 

Uusi Rauma on valittu vuoden kaupunkilehti -kilpailussa kolmesti vuoden parhaaksi kaupunkilehdeksi Suomessa. 

Raumalaisesta ilmestyy kerran vuodessa kokonaan Rauman murteella kirjoitettu lehti nimeltä Uus Raum. Verkkolehden Uusi Rauma aloitti aivan ensimmäisten kaupunkilehtien joukossa, jo vuonna 1998. Digitaalista näköislehteä voi lukea verkossa.

Janne Rantanen toimi kaupunkilehden päätoimittajana vuosina 1994–2013. Rauma-päivänä, 17.4.2013, UR liitettiin osaksi uutta Marva Mediaa ja päätoimittajaksi tuli Pasi Katajamäki. 

Hänen jälkeensä marraskuussa 2014 tuli vastaavaksi päätoimittajaksi Kaija Ulmanen toukokuuhun 2015 saakka. Marva Media omistaa muitakin raumalaisia medioita, kuten sanomalehti Länsi-Suomen sekä Radio Ramonan.

Janne Rantanen aloitti toukokuussa 2015 Raumalaisen ja Länsi-Suomen päätoimittajana.

Elokuussa 2023 Sanoma ilmoitti ostavansa Raumalaisen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Raumalainen.fi
Carlos Vela

**Carlos Alberto Vela Garrido** (s. 1. maaliskuuta 1989 Cancún, Quintana Roo, Meksiko) on meksikolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa yhdysvaltalaista Los Angeles FC:tä.

## Seurajoukkueura

Ennen siirtymistään Eurooppaan Vela pelasi maansa pääsarjassa Chivas Guadalajaran riveissä. Velan esitykset seurassa olivat hyviä ja eurooppalaiset kykyjenetsijät iskivät silmänsä häneen viimeistään Perussa pelatuissa alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa, joiden maalikuninkuuden hän voitti viidellä maalillaan. Marraskuussa 2005 Vela siirtyi Chivasista lontoolaiseen Arsenaliin 4,2 miljoonalla eurolla. Hän ei kuitenkaan alaikäisenä saanut maasta työlupaa ja siirtyi tammikuussa 2006 lainasopimuksella Celta Vigoon. Kesällä 2006 Celta ei pystynyt pitämään enää Velaa, sillä heillä oli liikaa pelaajia Euroopan unionin ulkopuolelta. Vela lainattiin kaudeksi 2006–2007 Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavan Salamancan riveihin ja kaudeksi 2007–2008 pääsarjaseura Osasunaan. Kaudeksi 2008–2009 Vela siirtyi Lontooseen Arsenalin riveihin saatuaan työluvan. 30. päivä elokuuta Vela teki debyyttinsä Arsenalin paidassa, ottelusas Newcastle Unitedia vastaan. Kausi 2008-2009 oli Velalta hieman kaksijakoinen, hän sai Valioliigassa melko paljon vastuuta, 14 ottelussa, muttei onnistunut maalinteossa kuin kerran. FA Cupissa Vela sen sijaan loisti, ja nousi Cupissa Arsenalin tärkeimpien pelaajien joukkoon, tehtyään 7 ottelussa 5 maalia.

Kaudella 2009–2010 Velan peliaika pieneni, mutta hän pelasi silti 11 ottelua Valioliigassa, toimien pääasiassa vaihtomiehenä joukkueelleen. Vela teki Valioliigassa kaudella 2009-2010 yhden maalin ja FA Cupissa Vela viimeisteli niin ikään yhden maalin.

Kausi 2010–2011 alkoi Velalta loistavasti. Vela sai paljon peliaikaa Marouane Chamakhin ohella, koska Nicklas Bendtner ja Robin van Persie olivat loukkaantuneina. Hän onnistui maalinteossa ottelussa Boltonia vastaan ja vain neljä päivää myöhemmin hän viimeisteli mestareiden liigassa kaksi maalia Bragan verkkoon Arsenalin 6–0-voitossa. Tämän jälkeen hän jäi kuitenkin paljon vähemmille peliminuuteille ja Vela lainattiinkin tammikuussa West Bromwichiin loppukauden kestävällä sopimuksella.

Kaudeksi 2011–2012 Vela lainattiin Espanjan Primera Division-joukkue Real Sociedadiin. Hän pelasi loistavan kauden, iskien 35 ottelussa 12 maalia. Sociedad päätti ostaa Velan omaksi Arsenalista.

2012–2013 Real Sociedad pelasi loistavaa kautta, joukkue oli huhtikuussa sarjassa neljäntenä, joka oli loistava saavutus. Vela oli joukkueen tähtenä tehnyt 8. huhtikuuta mennessä jo 13 maalia. Velan pelipaikaksi vakiintui piilokärki/hyökkäävä keskikenttä, ja hän muodosti keskikentän ylemmän kolmikon (oik. laita) Antoine Griezmannin ja David Zurutuzan (vas. laita) kanssa. Lopulta Real Sociedad sijoittui La Ligassa sensaatiomaisesti neljänneksi, heti suurseurojen FC Barcelonan, Real Madridin ja Atlético Madridin jälkeen, ja selviytyi Mestareiden liigan viimeiselle karsintakierrokselle. Jos Sociedad voittaa ottelunsa karsintakierroksella, se etenee Mestareiden liigan lohkovaiheeseen kaudeksi 2013-2014.

## Lähteet
* 
*
Paulus Roiha

**Paulus Henrik Roiha** (s. 3. elokuuta 1980 Espoo) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.

## Ura
Roiha on FC Hongan kasvatteja. Hän pelasi vuosina 1999–2001 Helsingin Jalkapalloklubissa. Todellinen läpimurtokausi Roihalla oli kausi 2001, jolloin hän voitti Veikkausliigan maalikuninkuuden 22 maalilla. Tämän jälkeen hän siirtyi Alankomaihin FC Utrechtin joukkueeseen. Siellä ura ei kuitenkaan auennut toivottuun malliin ja hänet lainattiinkin FC Zwolleen. Vuonna 2004 Roiha siirtyi Belgiaan Cercle Bruggen joukkueeseen. Helmikuussa 2006 ilmoitettiin Roihan siirtyvän Alankomaiden pääsarjan ADO Den Haagin joukkueeseen.

Loukkaantuminen pilasi Roihan uran Haagissa ja kesäkuussa 2007 hän siirtyi Unkarin pääsarjaseura Újpestiin. Edelleen loukkaantumisista kärsineen Roihan sopimus budapestiläisten kanssa purettiin alkuvuodesta 2008, jonka jälkeen hän sopi HJK:n kanssa kaksivuotisesta pestistä. HJK:ssakaan Roihan ura ei sujunut ilman loukkaantumisia. Kaudella 2009 hän pystyi pelaamaan HJK:ssa vain viisi ottelua. Roiha siirtyi kaudeksi 2010 Allsvenskanin Åtvidabergs FF -joukkueeseen. Kaudella 2011 Roiha pelasi kuopiolaisen KuPS:in riveissä. Kauden jälkeen hän päätti lopettaa uransa.

Suomen maajoukkueessa Roiha debytoi vuonna 2001 Ruotsia vastaan pelatussa hallimaaottelussa.

## Lähteet
Beşiktaş JK

**Beşiktaş Jimnastik Kulübü** on vuonna 1903 perustettu urheiluseura Istanbulista, Turkista. Seura on yksi Turkin menestyneimmistä seuroista jalkapallossa, jossa se on voittanut muun muassa Turkin Superliigan 16 kertaa.

Beşiktaşin lajijaostoja jalkapallon ohella ovat yleisurheilu, koripallo, nyrkkeily, bridge, paini, käsipallo, soutu, lentopallo, voimistelu, pöytätennis, moottoriurheilu, shakki ja vammaisurheilu.

## Historia

Seura perustettiin *Beşiktaş Jimnastik Kulübün* nimellä vuonna 1903, Osmanien valtakunnan aikaan, jolloin urheiluseuratoiminta oli vielä kiellettyä. Seuran jäsenet alkoivat harrastaa 1902 salaa muun muassa painia, painonnostoa ja voimistelua, ja virallinen perustaminen tapahtui seuraavana vuonna sulttaanin erikoisluvalla. Varsinaisesti urheiluseuratoiminta maassa sallittiin vasta vuonna 1909 ja lakien muututtua seura perustettiin uudelleen nimellä *Beşiktaş Osmanli Jimnastik Kulubü*.

Pian uudelleen perustamisen jälkeen kaksi paikallista jalkapalloseuraa yhdistyi Beşiktaşiin ja jalkapallosta tuli seuran suurin laji. Beşiktaş hallitsi turkkilaista jalkapalloilua 1940-luvulla. Tuolloin syntyi myös seuran lempinimi *Mustat kotkat*.

Turkin mestaruudesta pelattiin ensimmäisen kerran 1957. Beşiktaş voitti ensimmäisen mestaruuden ja vuoteen 1986 mennessä mestaruuksia kertyi seitsemän. 1990-luku oli Beşiktaşin kulta-aikaa. Seura voitti kolme mestaruutta peräkkäin 1990–1992 englantilaisen Gordon Milnen valmentamana. Muun muassa kaudella 1991–1992 Beşiktaş ei hävinnyt yhtään ottelua.

2000-luvulla Beşiktaş on saavuttanut kolme Turkin mestaruutta.

## Saavutukset

* Turkin mestaruus (16): 1956–57, 1957–58, 1959–60, 1965–66, 1966–67, 1981–82, 1985–86, 1989–90, 1990–91, 1991–92, 1994–95, 2002–03, 2008–09, 2015–16, 2016–17, 2020–21
* Turkin cup (10): 1975, 1989, 1990, 1994, 1998, 2006, 2007, 2009, 2011, 2021
* Turkin Super cup (8): 1967, 1974, 1986, 1989, 1992, 1994, 1998, 2006

## Entisiä pelaajia
* Daniel Amokachi
* Raimond Aumann
* Riza Çalimbay
* John Carew
* Ricardo Quaresma
* Simão Sabrosa
* Guti
* Matteo Ferrari
* Les Ferdinand
* Federico Giunti
* Atik Ismail
* Ronny Johnsen
* Nihat Kahveci
* Stefan Kuntz
* Tommy Lindholm
* &#304;lhan Mans&#305;z
* Markus Münch
* Pascal Nouma
* Daniel Pancu
* Guiaro Ronaldo
* Ertugrul Saglam
* İbrahim Toraman
* Sergen Yalç&#305;n
* Antonio Carlos Zago
* Mehmet Özdilek

## Entisiä valmentajia

*  Slaven Bilić
*  Vicente del Bosque
*  Hans-Peter Briegel
*  Giovanni van Bronckhorst
*  Carlos Carvalhal
*  Christoph Daum
*  Mustafa Denizli
*  Karl-Heinz Feldkamp
*  Şenol Güneş
*  Valérien Ismaël
*  Mircea Lucescu
*  Nevio Scala
*  Bernd Schuster
*  Ole Gunnar Solskjær
*  Jean Tigana
*  John Toshack

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen sivu
*Fanisivusto
Feyenoord Rotterdam

**Feyenoord Rotterdam** on vuonna 1908 perustettu jalkapalloseura Rotterdamista, Alankomaista. Alkujaan seuran nimi oli *Feijenoord* samannimisen kaupunginosan mukaan, mutta vuonna 1973 nimen kirjoitustapa muutettiin nykyiseen asuunsa.

Yhdessä Ajaxin ja PSV Eindhovenin kanssa Feyenoord on yksi Eredivisien kolmesta suuresta, jotka hallitsivat liigaa puolen vuosisadan ajan. 2000-luvulla seuran liigamenestys on kuitenkin jäänyt kilpakumppaneitaan vähäisemmäksi.

Feyenoord tunnetaan myös väkivaltaisista kannattajaryhmistään. *Het Legioenin* tiedetään joutuneen usein yhteenottoihin varsinkin Ajaxin kannattajien kanssa. Vuonna 1997 *Beverwijkissä* kannattajien välinen kahakka johti Ajax-fanin kuolemaan.

Joukkue suljettiin UEFA Cupista katsojien häiriköityä ottelussa AS Nancy-Lorrainea vastaan 30. marraskuuta 2006. Seura sai lisäksi 100&nbsp;000 Sveitsin frangin sakot.

Feyenoord on saavuttanut kuitenkin myös huomattavaa kansainvälistä menestystä voittaen Euroopan cupin kerran (1970) sekä UEFA Cupin kahdesti (1974 & 2002).

## Saavutukset
* **[[Eredivisie|Alankomaiden mestaruus]]** **(16)** 
1924, 1928, 1936, 1938, 1940, 1961, 1962, 1965, 1969, 1971, 1974, 1984, 1993, 1999, 2017, 2023

* **[[KNVB Cup|Alankomaiden cup]]** **(14)**
1930, 1935, 1965, 1969, 1980, 1984, 1991, 1992, 1994, 1995, 2008, 2016, 2018, 2024

* **[[Alankomaiden supercup]]** **(4)**
1991, 1999, 2017, 2018

* **[[Mestarien liiga|Euroopan cup]]** **(1)**
1970

* **[[Intercontinental Cup (jalkapallo)|Intercontinental Cup]]** **(1)**
1970

* **[[UEFA Europa League|UEFA Cup]]** **(2)**
1974, 2002

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu
Hmongit

**Hmongit** tai **mongit** ovat aasialainen etninen ryhmä, jonka kotiseutu on vuoristoisilla alueilla Kiinan eteläisessä osassa. Suuri keskittymä asuu Guizhoussa, mutta heitä on myös naapurimaiden alueilla Laosissa, Vietnamissa ja Thaimaassa.  Kiinassa hmongit luetaan virallisesti miaoihin. Miaot ovat Kiinan tunnustamista 56:sta etnisestä ryhmästä viidenneksi suurin.

Thaimaassa hmongit (*meot*) luetaan yhdeksään hallituksen tunnustamaan vuoristolaiskansaan (*chao khao*). Heitä on yli 80&nbsp;000 Chiang Rain ja Nanin seudulla. Hmong-kansan edustajat puhuvat hmongia, joka jakautuu useisiin toisistaan eroaviin murteisiin.

## Asuinalue ja lukumäärä
Hmongit asuttavat vuoristoseutuja Lounais-Kiinassa, pohjoisessa Indokiinassa, Thaimaassa ja Burmassa. Kiinassa hmongit luokitellaan virallisissa väestönlaskennoissa miaoiksi, joille he ovatkin läheistä sukua. Kiinan miaoista noin 3&nbsp;miljoonaa on hmongeja. Vietnamissa hmongeja on noin 300&nbsp;000, Laosissa 200&nbsp;000 ja Thaimaassa 50&nbsp;000. Vietnamin sodan ja sen seurausten myötä monet hmongit etenkin Laosista muuttivat pakolaisina läntisiin maihin, kuten Yhdysvaltoihin, Kanadaan, Ranskaan ja Australiaan. Hmongien diaspora käsittää yhteensä noin 320&nbsp;000 henkilöä.

## Historia
Hmongien alkuperästä on useita eri legendoja ja teorioita, mutta todennäköisimmin he ovat lähtöisin Keltaisenjoen alueelta. Kiinalaisessa historiankirjoituksessa he esiintyvät usein kapinallisina Kiinan keskusvaltiota vastaan. Yhteenottoja han-kiinalaisten kanssa sattui etenkin han-kiinalaisten levittäytyessä Etelä-Kiinaan Song-dynastian valtakaudelta lähtien. Hmongeja alkoi muuttaa Kaakkois-Aasiaan Vietnamin, Laosin ja Thaimaan puolelle 1800-luvulta lähtien. Vietnamissa ja Laosissa hmongit päätyivät Ranskan siirtomaavallan alaisuuteen. Vuonna 1919 hmongien keskuudessa Laosissa syttyi laaja kapina siirtomaavallan verotusta vastaan. Kapinan tukahduttamiseen kului useampia vuosia.

1960-luvulla CIA värväsi hmongeista ”kuninkaallisen Laosin armeijan”, joka taisteli Ho Chi Minhin huoltotietä käyttäviä Vietnamin sissejä vastaan. Osa vastarinta-armeijan jäsenistä, ml. kenraali Vang Pao pääsi Yhdysvaltoihin amerikkalaisten vetäydyttyä Kaakkois-Aasiasta ja asettui lähinnä Kaliforniaan. Kun Pathet Lao -puolue otti vallan Laosissa, se vannoi tuhoavansa hmongit Laosista. Noin 300&nbsp;000 hmongia on paennut tämän jälkeen Laosista ja osa kansan jäsenistä piilottelee viidakossa edelleen täysin erossa ulkomaailmasta. Thaimaa on palauttanut useita tuhansia hmong-pakolaisia Laosiin.

Vuonna 2007 Yhdysvalloissa paljastui hmongien salaliittohanke vallan kaappaamiseksi Laosissa. Thaimaassa etenkin oopiumin tuotannon kieltäminen vuonna 1959 johti hmongien aseelliseen vastarintaan heidän tukiessaan Thaimaan kommunistista puoluetta.

## Lähteet
Testattu ilman eläinkokeita -standardi

**Testattu ilman eläinkokeita -standardi** (Humane Cosmetics Standard) on kosmetiikkatuotteiden valmistamiseen liittyvä suositus, joka otettiin käyttöön 17. marraskuuta 1998.

Suositusta noudattavan tuotteen testauksessa ei saa olla käytetty eläinkokeita missään tuotantovaiheessa. Tuotteessa ei ole lupaa käyttää eläimillä testattuja raaka-aineita ja yrityksen pitää sitoutua siihen, ettei se ole osallisena eläimillä testaamiseen nyt eikä tulevaisuudessa. Vähintään kolmen vuoden välein käydään läpi tarkastus, jossa yrityksen eläinkokeettomuus varmistetaan.

Suositusta noudattavissa tuotteissa on asiasta kertova tunnus, jossa on jäniseläimen kuva (ns. kanimerkki). Merkkijärjestelmä on saatu aikaan amerikkalaisten ja eurooppalaisten eläinsuojelujärjestön yhteistyöllä. Suomessa asian hyväksi on toiminut Animalia.

Eläinkokeettoman kosmetiikan arvostelijat ovat katsoneet, että väite on harhaanjohtava, koska kaikki perusaineet on jo tutkittu, eli on mahdotonta tehdä kosmeettisia tuotteita käyttämättä testattuja aineita. Standardi koskeekin vain uusia aineita. Nimenomaan uusien ainesosien turvallisuus jää tällöin epävarmaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Animalia: Testattu ilman eläinkokeita -standardin ehdot
* Kosmetiikkaa ilman eläinkokeita
Johnny Knoxville

**Johnny Knoxville** (oikea nimi: **Philip John "PJ" Clapp**  s. 11. maaliskuuta 1971 Knoxville, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa *[[Jackass]]* ja *[[Wildboyz]]issa*. Knoxville toimi myös *Jackassissa* ohjaaja-tuottajana Jeff Tremainen kanssa.

## Lapsuuden elämä
Knoxville syntyi Knoxvillessä Tennesseen osavaltiossa. Hänen vanhempansa ovat Philip Clapp Sr ja Lemoyne Clapp. Valmistuttuaan South-Doylen lukiosta, hän muutti Kaliforniaan tullakseen näyttelijäksi. Aluksi hän teki pelkästään mainoksia ja muutaman pienemmän osan sivuosanäyttelijänä.

## Ura
Knoxville on *Jackassin* perustajia. Alussa Knoxvilleä ja muita auttoi ohjaaja Spike Jonze, jonka avulla Knoxville ja muut saivat sopimuksen yhdysvaltalaisen MTV:n kanssa.

## Yksityiselämä
Knoxville ja hänen vaimonsa Melanie erosivat 2007 oltuaan naimisissa yksitoista vuotta. 

Knoxville ja hänen tyttöystävänsä Naomi Nelson saivat pojan joulukuussa 2009. He menivät naimisiin syyskuussa 2010 ja vuotta myöhemmin heille syntyi toinen lapsi. Knoxville haki avioeroa vaimostaan kesäkuussa 2022.

## Filmografiaa
* *[[Coyote Ugly]]* (2000)
* *[[Elämäni ilman minua]]* (2001)
* *[[Big Trouble]]* (2002)
* **' (2002)
* ''[[Deuces wild - Katujen kesyttömät]]'' (2002)
* ''[[MIB II – miehet mustissa 2]]'' (2002)
* ''[[Grand Theft Parsons]]'' (2003)
* ''[[Walking Tall]]'' (2004)
* ''[[A Dirty Shame]]'' (2004)
* ''[[Lords of Dogtown]]'' (2005)
* ''[[The Dukes of Hazzard]]'' (2005)
* ''[[Daltry Calhoun]]'' (2005)
* ''[[Älyvapaa veto]]'' (2005)
* **' (2006)
* *[[Jackass 2.5]]* (2007)
* *[[Jackass 3D]]* (2010)
* *[[Jackass 3.5]]* (2011)
* *[[The Last Stand]]* (2013)
* *[[Jackass Presents: Bad Grandpa]]* (2013)
* *[[Teenage Mutant Ninja Turtles (vuoden 2014 elokuva)|Teenage Mutant Ninja Turtles]]* (2014, ääni)
* *[[Action Point]]* (2018)
* *[[Jackass Forever]]* (2022)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Kansallinen liitto (Tšad)

**Kansallinen liitto** () on tšadilainen puolue. Vuoden 2002 parlamenttivaaleissa puolue sai yhden edustajapaikan.
Kansallinen liitto

**Kansallinen liitto** on:

* Kansallinen liitto (Norja), *Nasjonal Alliansen*, norjalainen puolue
* Kansallinen liitto (Portugali), portugalilainen puolue
* Kansallinen liitto (Tšad), tšadilainen puolue
* Ukrainan kansallinen liitto, ukrainalainen kansallissosialistinen, puolisotilaallinen liike.
Animalia (yhdistys)

**Animalia ry** (aik. **Pohjoismaiden liitto tuskallisten eläinkokeiden vastustamiseksi Suomen osasto**, **Koe-eläinten suojelu ry** ja **Eläinsuojeluliitto Animalia ry**) on suomalainen vuonna 1961 perustettu eläinoikeusjärjestö. 1960-luvulla se keskittyi nimensä mukaisesti eläinkokeiden valvontaan, mutta 1990-luvulla suurimmiksi kysymyksiksi nousivat turkistarhaus ja kotieläinten kohtelu. 2000-luvulla Animalian toiminnassa painottuvat tasapainoisesti koe-eläinten, tuotantoeläinten sekä turkiseläinten oikeuksiin liittyvät teemat.

Animalian tavoite on eläinten oikeuksien tunnustaminen sekä eläinten hyvinvoinnin parantaminen yhteiskunnassa. Animalia vastustaa sellaista eläinten kohtelua, kasvatusta ja käyttöä, joka aiheuttaa eläimille kärsimystä tai estää niitä toteuttamasta olennaista luontaista käyttäytymistään. Kärsimyksellä tarkoitetaan kipua, tuskaa, stressiä, pelkoa, psyykkistä tai fyysistä pahaa oloa, vammaa tai sairautta. Animalia ei harjoita eikä hyväksy rikollista toimintaa eläinten olojen parantamiseksi (esimerkiksi turkiseläinten vapauttamista turkistarhoilta).

Animalialla on paikallisia toimintaryhmiä ja se julkaisee eläinsuojelun erikois- ja ajankohtaislehteä *[[Animalia (lehti)|Animalia]]*. Se järjestää kampanjoita herättääkseen keskustelua sekä harjoittaa edunvalvontaa ja lobbaamista Suomessa sekä EU-tasolla.

## Historia

Animalia sai alkunsa maaliskuussa 1961, kun yli puoli vuosisataa eläinsuojelutyötä tehnyt Emly Marcus järjesti Helsingissä luentotilaisuuden, jonka esitelmöitsijänä oli eläinkokeita vastustavan pohjoismaisen järjestön ruotsalainen puheenjohtaja Johan Börtz. Pari viikkoa myöhemmin pidettiin kokous, jossa sen alaosastoksi perustettiin Pohjoismaiden liitto tuskallisten eläinkokeiden vastustamiseksi Suomen osasto -niminen järjestö. Perustavan kokouksen puheenjohtajana toimi Teo Snellman., jonka ohella järjestön ensimmäiseen hallitukseen valittiin muun muassa pastori Börje Ritvas ja diplomiekonomi Juliana von Wendt.

Joukko Animalian vaikuttajia perusti vuonna 1971 Koe-eläinten Suojelun Säätiön, joka tukee tieteellistä tutkimusta, jolla pyritään ihmisten ja eläinten terveyden ja hyvinvoinnin edistämiseen ilman eläinkokeita. Säätiö vaihtoi myöhemmin nimeään ja tunnetaan nykyisin Juliana von Wendtin säätiönä.

Kesällä 2005 huomiota herätti ulkomainoskampanja, jonka julisteet mainostilan vuokraaja JCDecaux Finland Oy veti pois katukuvasta päivän esilläolon jälkeen. JCDecaux vetosi saamaansa kielteiseen palautteeseen. Syyskuussa 2005 JCDecaux pyysi mainonnan eettiseltä neuvostolta lausuntoa kampanjan sopivuudesta ulkomainontaan. Neuvoston lausunnon mukaan mainokset eivät olleet mainonnan kansainvälisten perussääntöjen vastaisia.

Animalian toiminnanjohtajana toimii Heidi Kivekäs.

## Talous
### Rahoitus

## Pro Animalia -eläinoikeuspalkinto
Animalia myöntää kahta palkintoa Pro Animalia ja Anti Animalia

## Katso myös
*SEY Suomen Eläinsuojeluyhdistysten liitto
*Oikeutta eläimille

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Animalian kotisivut
Love Spreads

**Love Spreads** on brittiläisen rock-yhtyeen The Stone Rosesin kappale ja se on julkaistu yhtyeen toisella albumilla *[[Second Coming]]* vuonna 1994. Kappaleesta on tehty single samana vuonna ja se oli albumin ensimmäinen singlejulkaisu. Kappaleessa on hyvin paljon vaikutteita rock-yhtye Led Zeppelininiltä.

## Kappaleet
#
#
#

## Aiheesta muualla
* Discogs
Työväen näyttämöpäivät

**Työväen näyttämöpäivät** on vuosittain, tammi–helmikuun vaihteessa järjestettävä festivaali harrastajateattereille.  Tapahtuman järjestää Työväen Näyttämöpäivien kannatusyhdistys ry, jonka jäsenjärjestöinä ovat Mikkelin teatteri, Mikkelin kaupunki, TNL, KSL, SAK ja TSL.  Ensimmäisen kerran se järjestettiin 1976 Lahdessa. Sen jälkeen tapahtumapaikkana on ollut Mikkeli.

Festivaaleille valitaan vuosittain 10–15 kotimaista ja 1–3 ulkomaista ryhmää. Festivaaleilla toimii ammattilaisista nimetty raati, joka katsoo esitykset ja antaa palautetta esiintyjille. Tapahtumassa ei varsinaisesti palkita voittajaa, mutta yleisöäänestyksen suosikki saa kiertopalkinnon, antiikkituolin.  

## Aiheesta muualla
*Tapahtuman oma sivusto
Vs.

**Vs.** on grunge-yhtye Pearl Jamin vuonna 1993 julkaisema hittialbumi. Se meni julkaisuviikollaan suoraan Yhdysvaltojen albumilistan ykköseksi ja myi jo ensimmäisellä viikollaan 950&nbsp;000 kappaletta, joka oli silloinen ennätys. Tuolloin yhtyeen maine oli lähes huipussaan. Albumin tunnetuimmat kappaleet lienevät ”Go” ja ”Daughter”. Albumin nimen piti alun perin olla *Five Against One*, joka mainitaan muun muassa kappaleen ”Animal” sanoituksissa.

Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan ensimmäisellä sijalla. Isossa-Britanniassa se nousi albumilistan toiselle sijalle.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## RIAA:n sertifikaatit

## Singlet

Kappaleista "Glorified G" ja "Elderly Woman Behind the Counter in a Small Town" ei ole julkaistu virallisia singlejä.

## Muusikot

* Eddie Vedder – laulu
* Dave Abbruzzese – rummut
* Jeff Ament – basso
* Stone Gossard – kitara
* Mike McCready – soolokitara

## Lähteet
Demosthenes (sotilas)

**Demosthenes** (; kuoli 413 eaa.) oli ateenalainen sotapäällikkö peloponnesolaissodan aikana. Hänen johtamansa ateenalaiset kukistivat spartalaiset Pyloksen taistelussa ja Sfakterian taistelussa vuonna 425 eaa. Vuonna 414 eaa. Demosthenes lähetettiin Eurymedonin kanssa avustamaan ateenalaisia joukkoja Sisilian sodassa. Spartalaisten avulla sisilialaiset kukistivat ateenalaiset ja Demosthenes otettiin vangiksi. Hänet ehdittiin teloittaa, vaikka spartalainen kenraali Gylippos halusi ottaa hänet vangiksi.
Everybody Needs Dancemusic Sometimes

**Everybody Needs Dancemusic Sometimes** on lyhytikäisen suomalaisen rock-yhtyeen Rock’n’Roll Bandin debyyttialbumi ja jäi yhtyeen ainoaksi studioalbumiksi. Yhtye oli jo hajonnut levyn julkaisuaikana. Albumin tutuin kappale lienee "I’m Gonna Roll", joka nauhoitettiin 9. toukokuuta 1975 kuten myös kappale "Come 'Round Betty", jotka julkaistiin singlellä.

Albumista on julkaistu 2004 remasteroitu CD-painos, joka sisältää kolme bonusraitaa albumin lisäksi. Bonusraidat "Fever" ja "Seventh Son" on nauhoitettu 1974 keväällä ennen varsinaista Rock'n'Roll Band -kokoonpanoa. Mukana kyseisissä raidoissa olivat mm. Janne Ödner (kitara, laulu kappaleessa "Seventh Son"), Affe Forsman (rummut), Esa Kotilainen (mellotron kappaleessa "Fever") ja Pave Maijanen (basso, laulu kappaleessa "Fever").

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Uudelleenjulkaisun bonuskappaleet
#
#
#

## Kokoonpano
* Dave Lindholm – laulu, kitara
* Pave Maijanen – bassokitara 
* Affe Forsman – rummut

### Muut tekijät
* Antti Joki – äänittäjä
* Erkki Hyvönen – äänittäjä
* Paul Jyrälä – äänittäjä

## Singlet
*  
*  

## Kirjallisuutta
*
Tekes

**Tekes** (nykyisin **[[Business Finland]]**) oli Suomen valtion virasto, joka aktivoi ja rahoitti yritysten, yliopistojen ja korkeakoulujen sekä tutkimusyksikköjen tutkimus- ja kehitysprojekteja. Tekes perustettiin vuonna 1983. Sen vuosibudjetti oli noin 500 miljoonaa euroa, josta noin kolmannes käytettiin yliopistojen ja tutkimuslaitosten tutkimukseen ja loput yritysten tuotekehityksen tukemiseen. Viraston virallinen nimi oli vuosina 2014–2017 Innovaatiorahoituskeskus Tekes. Virallisia yhteyksiä lukuun ottamatta käytössä oli lyhyt muoto Tekes. Vuoden 2018 alussa  kansainvälistymis-, investointi- ja matkailunedistämispalveluita tarjoava Finpro ja Tekes yhdistyivät uudeksi toimijaksi nimeltä Business Finland.

Business Finlandin tehtävissä Suomessa ja ulkomailla työskentelee noin 400 henkeä, joista 90 ELY-keskuksissa.

## Toiminta
Tekesin toimintaperiaatteena oli, että se pyrki auttamaan yrityksiä muuttamaan kehittämiskelpoisia ideoita liiketoiminnaksi. Rahoituksen lisäksi se tarjosi asiantuntijapalveluja. Virasto ei itse tehnyt tutkimustyötä. Toiminnallaan se pyrki lisäämään elinkeinoelämän kansainvälistä kilpailukykyä sekä yhteiskunnan hyvinvointia kasvattamalla tuotantoa ja vientiä sekä luomalla perustaa työllisyydelle. Tekes oli keskeinen toimija Suomen innovaatiojärjestelmässä. Laajan kotimaisen ja kansainvälisen verkostoitumisen avulla se pyrki varmistamaan uusien innovaatioiden synnyn.

Tekes toimi yhteistyössä noin 50 yliopiston ja 3&nbsp;000 yrityksen kanssa. Virasto sai rahoituksensa työ- ja elinkeinoministeriöltä eli valtion budjetista.

## Historia
Tekes perustettiin lailla ja se aloitti toimintansa 1. heinäkuuta 1983. Sen pääjohtajina (vuoteen 1989 ylijohtaja) ovat toimineet
* Juhani Kuusi 1983–1995
* Martti Mäenpää 1995–1999
* Veli-Pekka Saarnivaara 2000–2012
* Pekka Soini 2012–2017

## Katso myös
* Sitra

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Business Finlandin www-sivut
* Business Finlandin ohjelmat
* Tekes ja Finpro unhoittuvat historiaan – vientikoneeksi kaiken kokoava Business Finland Yle 28.3.2017.
* Hallitus romutti Tekes-brändin puolessa vuodessa - valtion virasto vaihtoi nimensä Business Finlandiksi, vaikka nimen kerrottiin olevan kyseenalainen, lakien vastainen ja harhaanjohtava: ”Business Finland on syytä jättää viraston nimestä pois” Iltalehti 25.6.2018.
Eero Seppänen

**Eero Seppänen** (18. elokuuta 1924 Punkaharju &ndash; 2. lokakuuta 2004 Kuopio) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari. Hän oli kolmanneksi nuorin kaikista ritareista.

## Panssarien tuhoaja
Seppänen oli vain 17-vuotias sotamies jatkosodan alkaessa. Hyökkäysvaiheen loputtua hän päätyi käymään asemasotaa kahdeksi ja puoleksi vuodeksi Mustilanmäen lohkolle JR 49:n tykkikomppaniassa. Juuri ennen Kannaksen suurhyökkäyksen alkua 1944 hän sai pikakoulutuksen ”kauhuampujaksi” eli käyttämään uutta panssarikauhu-nimellä tunnettua saksalaista sinkoa.

Kesäkuun 14. ja 15. päivän välisenä yönä Seppänen tuhosi Siiranmäen taistelussa yksinään panssarikauhulla kuusi vihollispanssaria. Yhden hän joutui tuhoamaan kiertämällä sen taakse ja ampumalla sen polttoainesäiliön tuleen. Seppänen haavoittui lievästi, mutta jatkoi taistelua, tuhoten vielä kaksi muuta panssaria parin päivän aikana. Siiranmäessä tuhotuista yhteensä 21 vaunusta Seppäsen osuus oli siis yli kolmannes.

## Ritari ja kirvesmies
Seppänen sai ansioistaan Mannerheim-ristin 4. heinäkuuta 1944. Hän oli yksi harvoista sotamiehistä, jotka sen saivat, ja ristin saadessaan vasta 19-vuotias. Tätä korkeaa ansiomerkkiä hänelle esitti everstiluutnantti Adolf Ehrnrooth, JR 7:n komentaja, vaikka Seppänen kuuluikin vieraan rykmentin alaisuuteen.

Myöhemmin miehet ystävystyivät ja maaliskuussa 2004 eli vain puoli vuotta ennen omaa kuolemaansa Seppänen oli jättämässä viimeisiä jäähyväisiä Ehrnroothille kolmen muun ritarin kanssa. Vuonna 1951 hän oli ollut kantamassa Suomen marsalkka Mannerheimin arkkua ritarien edustajana.

Sodan jälkeen Seppänen toimi isänsä Emelin tavoin A. Auvinen Oy:n omistamalla Putikon sahalla Punkaharjulla, kirvesmiehenä ja lämmittäjänä aina eläkkeelle jäämiseensä eli vuoteen 1984 saakka. Seppänen oli perheellinen, hänen vaimonsa oli Helvi Kosonen (k. 1986).

## Lähteet
*  (kirjoittanut Risto Marjomaa) 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Eero Seppäsen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
*
Juha Pentikäinen

**Juha Yrjänä Pentikäinen** (s. 26. helmikuuta 1940 Rantsila) on Helsingin yliopiston uskontotieteen laitoksen emeritusprofessori sekä Lapin yliopiston ja Pohjoisen kulttuuri-instituutin pohjoisen etnografian professori. 

Pentikäinen toimi Helsingin yliopiston uskontotieteen professorina 1972–2008 ja virkaa tekevänä professorina 1970–1972. Hän on myös toiminut Turun yliopistossa folkloristiikan ja uskontotieteen dosenttina vuosina 1968–1998. Vuonna 2009 hänet kutsuttiin Lapin yliopiston ja Pohjoisen kulttuuri-instituutin pohjoisen etnografian professoriksi. Pentikäinen on tullut tunnetuksi etenkin kansanuskon, kansanperinteen ja mytologian tutkijana. Häntä on luonnehdittu yhdeksi maailman johtavista etnografian ja uskontotieteen asiantuntijoista. Pentikäiselle myönnettiin vuonna 2018 merkittävä eurooppalainen tunnustus kansansatujen tutkimuksen alalta, kun *Märchenpreis der Märchen-Stiftung Walter Kahn* jaettiin hänelle Volkachissa 20. syyskuuta 2018.

## Elämä
Juha Pentikäisen isä oli rovasti Veikko Pentikäinen. Neuvostoliiton vakoojana tunnetuksi tullut Vilho Pentikäinen oli hänen setänsä.

Pentikäinen meni naimisiin teologian opiskelija Elina Lyyran kanssa 1963. He saivat seitsemän lasta (Juha Mikael 1964, Katja 1968, Antti Yrjänä 1972, Hanna 1975, Mari 1978, Mirja 1980 ja Aino 1984). He erosivat myöhemmin.

Pentikäinen on ollut mukana politiikassa. Hänet valittiin vuonna 1986 keskustapuolueen varapuheenjohtajaksi, jossa tehtävässä hän toimi vuoteen 1988 asti. Vuosina 1985–1995 hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen. Pentikäinen muutti vuonna 2004 Heinäveden Palokkiin. Hän toimi 2005–2009 Heinäveden kunnanvaltuuston jäsenenä ja valtuuston toisena varapuheenjohtajana.

Pentikäisen arkisto on talletettu pysyvästi Saamelaisarkistoon Inariin.

## Teoksia
### Kirjoittanut
* *The Nordic Dead Child Tradition* (1968) (Väitöskirja)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Toimittanut
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*Pentikäinen, Juha & Pulkkinen, Risto: *Saamelaisten mytologia*. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2018. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kare, Antero: Pyhät kalliot ja šamanismi.  *Helsingin Sanomat* 28.6.2003.
* Kovanen, Marjo: Folkloristiikan klassikot: Juha Yrjänä Pentikäinen. Jyväskylän yliopisto, Historian ja etnologian laitos.
* Kovanen, Marjo: Karhuprofessorin jäähyväiset yliopistolle. *Elore* 2/2008. (PDF)
* Etnika.  Sivusto esittelee Juha Pentikäisen tutkijanuraa ja meneillään olevia hankkeita.
Tapiirit

**Tapiirit** (Tapiridae) on kavioeläimiin kuuluva nisäkäsheimo, johon kuuluu yksi suku (*Tapirus*) ja siinä neljä lajia. Näistä yksi elää Kaakkois-Aasiassa ja muut Keski- ja Etelä-Amerikassa. Heimon historia ulottuu yli 50 miljoonan vuoden päähän. Tapiirit ovat sukua sarvikuonoille, vaikka muistuttavatkin enemmän sikaa ja norsua. Niiden koko vaihtelee lajeittain, mutta ne ovat yleensä noin kaksi metriä pitkiä, metrin korkuisia ja painavat 150–300 kilogrammaa. Tapiirit elävät luonnonolosuhteissa noin 30-vuotiaaksi.

Tapiirit ovat varsin arkoja ja viettävät piilottelevaa elämää. Ne liikkuvat enimmäkseen öisin.

Tapiireilla on lyhyt kärsämäinen kuono. Tapiirit muistuttavat käyttäytymiseltään lähinnä sarvikuonoja. Niiden ainoa puolustuskeino vaaran uhatessa on juokseminen metsän suojiin. Sarvikuonojen tapaan tapiirin haju- ja kuuloaisti ovat hyvät, mutta näkökyky on varsin heikko.


Tapir anta.JPG|Amerikantapiiri
Mountain Tapir2.jpg|Vuoritapiiri
Malayan Tapir.JPG|Intiantapiiri
Tapirus bairdii -Franklin Park Zoo, Massachusetts, USA-8a.jpg|Bairdintapiiri


## Lähteet
PCU (liikenne)

**PCU** on lyhenne englannin kielen sanoista *passenger car equivalent unit* ja se tarkoittaa samaa asiaa kuin **PCE**, *passenger car equivalent*.

PCU on liikennesuunnittelussa käytetty vertailuyksikkö, jonka avulla laskelmissa voidaan käyttää yhtä yksikköä kuvaamaan erilaisten ajoneuvojen tarvitsemaa tilaa liikennevirrassa. Perusyksiköksi on valittu yleisin liikkuja eli henkilöauto, johon muita ajoneuvoja verrataan. Eri autolajeille, moottoripyörille, polkupyörille, traktoreille jne. on laskettu kerroin, joka kuvaa niiden tilantarvetta henkilöautoon verrattuna. Kertoimen suuruus vaihtelee, sillä tilantarpeeseen vaikuttaa myös esimerkiksi tietyyppi, liikennevirran nopeus ja kääntyvät ajoneuvot.

PCU:ta käytetään myös tiemaksujen suuruuksia erilaisille ajoneuvoille määrättäessä. Lisäksi PCU:ta voidaan käyttää lautta- ja lossiliikenteessä, jolloin yksi PCU vastaa noin 4,2 metriä.

PCU-km tarkoittaa yhtä henkilöautolla kuljettua kilometriä, jolloin vastaavasti yksi puoliperävaunulla ajettu kilometri 3 PCU-km.

Liikennemääriä tutkittaessa perusyksiköksi sopii joskus paremmin keskikokoinen kuorma-auto, johon muita ajoneuvoja verrataan. Tällöin käytetään yksikköä **MTE** eli *medium truck equivalent*, joka tarkoittaa yhtä keskikokoista kuorma-autoa. 1 MTE = 2 PCU. Sana keskikokoinen (medium) tarkoittaa tässä yhteydessä kaksiakselista kuorma-autoa.

## Katso myös

* CEU
Valtion tietokonekeskus

**Valtion tietokonekeskus** (lyhenne **VTKK**, lempinimi Vetski) oli Suomen valtiovarainministeriön alainen laitos, joka hoiti valtionhallinnon tietojenkäsittelytehtäviä. VTKK perustettiin vuonna 1964. 1990-luvulla se ensin muutettiin liikelaitokseksi ja sen jälkeen yhtiöitettiin VTKK-yhtymä Oy:ksi. Vuoden 1996 alussa se fuusioitiin Tietotehdas Oy:n ja Unic Oy:n kanssa TT Tieto Oy:ksi (nyk. TietoEVRY Oyj).

VTKK:n tehtävänä oli tarjota valtionhallinnon yksiköille niiden tarvitsemia tietotekniikkapalveluja omakustannushintaan. Näitä palveluja oli tietojärjestelmien määrittely, suunnittelu ja toteutus sekä konekeskuspalvelut. Pien- ja mikrotietokoneiden yleistyessä VTKK alkoi myös toimittaa laitteistoja asiakkailleen. 

VTKK:n suuria asiakkaita olivat muun muassa Autorekisterikeskus (ARK), sittemmin Ajoneuvohallintokeskus (AKE), nykyisin Liikenteen turvallisuusvirasto (Trafi), Verohallinto, Väestörekisterikeskus (VRK), Poliisi ja Valtiokonttori. VTKK ylläpiti valtionhallinnon suuria keskusrekistereitä kuten esimerkiksi väestörekisteriä ja ajoneuvorekisteriä. Valtionhallinnon yksiköillä oli VTKK:n toiminta-aikana velvollisuus käyttää VTKK:n palveluja, ellei muulle ratkaisulle ollut perusteltuja syitä, kuten omaa toteutusta, VTKK:n resurssivaikeuksia tai muuta sellaista.

VTKK:n yhteydessä toimi tuolloin myös CSC – Tieteen tietotekniikan keskus.

1960-luvun lopulla VTKK:ssa otettiin käyttöön omalla tutkimusosastolla kehitetty ohjelmointikieli, FAS. Sen pohjalta kehitettiin myös muita varusohjelmistoja, kuten käyttöjärjestelmät FASOS Nokian Mikko- ja Televan TDS-pienkoneille ja Mini-FAS PC-koneille, sekä joukko tekstieditoreita, kuten Teko, ja tietoliikenneohjelmistoja ym. FAS-järjestelmiä myytiin kehitysympäristöiksi myös jonkin verran valtionhallinnon ulkopuolelle ja ulkomaille, ainakin Norjaan. 

## Henkilöstö

VTKK:n henkilöstöstä ylijohtaja oli virkamies. Muut olivat toimihenkilöitä. Ylijohtajina toimivat:
* Otto Karttunen
* Jukka Wallenius
* Juhani Ryhänen

## Perintö
Valtion tietokonekeskuksen merkitystä suomalaisen julkishallinnon tietojärjestelmien kehityksessä on käsitelty muun muassa Tivin historiakatsauksessa vuodelta 2026.

VTKK:n perintöä vaalii *VTKK Perinne ry*, joka kerää ja tallentaa viraston toimintaan liittyvää aineistoa sekä tukee historiantutkimusta. Yhdistyksen kokoamaa muistitietoa on julkaistu teoksessa *Valtion tietokonekeskus omin sanoin* (ISBN 978‑952‑88‑0724‑7).

## Katso myös
* Valtion tieto- ja viestintätekniikkakeskus Valtori

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Valtion tietokonekeskuksen arkisto (1964-1992) Finnassa
*VTKK Perinne ry
PCU

**PCU** tarkoittaa seuraavia asioita:

* PCU, englannin sanoista *Passenger Car equivalent Unit*, liikennesuunnittelun vertailuyksikkö
* PCU, englannin sanoista *Packet Control Unit*, GSM-standardin osa
* *[[PCU (elokuva)|PCU]]*, elokuva vuodelta 1994
* Picayune Municipal Airport, IATA-koodi PCU, lentokenttä Mississippissä Yhdysvalloissa.
Ville Leinonen

**Ville Leinonen** (s. 14. lokakuuta 1975 Savonlinna) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Leinosen ensimmäisen pitkäsoiton *[[Raastinlauluja]]* julkaisi vuonna 1997 anjalankoskelainen Kulttuuriyhdistys KuuMaa. Vuonna 1998 Leinonen perusti Valumo-yhtyeen, jonka esikoissinglen *Yöaikaan* julkaisi Fonal Records vuonna 1999. Vuonna 2000 yhtye levytti Poko Rekordsille, jolle se vuosina 2000–2005 teki neljä studiolevyä. Tänä aikana Leinonen julkaisi myös *[[Suudelmitar]]*-soololevyn. Valumo soitti viimeisen keikkansa 15. lokakuuta 2005 Jyväskylän Tanssisali Lutakossa. Vuonna 2006 Leinoselta ilmestyi lyriikkakokoelma *Äänettömiä salamoita* Pop-lehden kustantamana. 

Leinosen tammikuussa 2007 ilmestynyt albumi *[[Hei!]]* sisältää cover-versioita 1970-luvun lopun ja 1980-luvun alun suomi-iskelmistä. Osa on edelleen tunnettuja, mutta osa jo unohtuneita kappaleita, joita esittivät aikanaan esimerkiksi Katri Helena ja Juhamatti. Tällä levyllä Leinosen yhtyeen nimi on ChrisseForever-band. Nimi viitannee iskelmäsanoittaja Chrisse Johanssoniin. Paikallisradioiden toimittajat valitsivat kappaleen *Hei!* kuukauden levyksi.

21. toukokuuta 2008 ilmestyi *[[Ville Leinosen Unilehto]]* -albumi samannimiseltä yhtyeeltä. Se sisältää cover-versioita 1900-luvun alun suomalaisista ja slaavilaisista kansanlauluista.

Vuosina 2010–2013 Leinonen on julkaissut viisi sooloalbumia, joista yhden Sound of Finlandin kautta. 

Leinosen kolmas cover-levy, vuoden 2014 lokakuussa ilmestynyt *[[Death Black Dream]]*, sisältää cover-versioita Samhainin kappaleista.

Maaliskuussa 2017 Leinoselta ilmestyi levy *[[Hei taas]]*, joka sisältää iskelmäcovereita 1980-luvulta diskoversioina.

Helmikuussa 2025 Leinoselta ilmestyi levy *[[SURF'S UP!]]*, jonka teemana on 80-luvun kauhuelokuvat.

## Diskografia

### Albumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Mopo & Ville Leinonen: 
* 
* 

### Kokoelma-albumit
* 
* 
* 
* 
* 

### Singlet

* ”Yöaikaan” / ”Surusirpale” (1999)
* ”Eriikka” / ”Pour beibinoire” / ”Tuulten helmoille” (2000)
* ”Enkeli” / ”Helmipuutarhan perhosia” / ”Enkeli” -video (2000)
* Kristallitrilogia: ”Kristiinojen yö” / ”Kissankellokimppu” / ”Hipsutuslaulu” (2001)
* ”Kultahippuhapsi” / ”Kaunotar ja kulkuri” (live) (2001)
* ”Kultainen laulu” / ”Aamun valkoliljat” / ”Kultainen laulu” (demo) (2002)
* ”Tää on se ilta” / ”Nuotiolaulu” / ”Tää on se ilta” (demo) (2002)
* ”Pimeän sydämeen” / ”Kristiinojen yö” (live) / Yöaikaan (live) / Pimeän sydämeen (live) (2003)
* ”Wien” / ”Mitä tarkoittaa kesytetty” (live) (2004)
* ”Piilopaikka” / ”Sataa” (2005)
* Vuori: ”Vuori studiossa” / ”Vuori kotona” / ”Vuori keikalla” (2005)
* ”Varpunen” / ”Hei, sisareni” (2006)
* ”Vakoilijat” (2006)
* ”Etsin kunnes löydän sun” / ”Vien sinut kotiin” (2006)
* ”Mal Du Soley” (promo, 2009)

## Kirjallisuutta

* Ville Leinonen: *Äänettömiä salamoita* (POP-Kirja, 2006) (laulutekstit)
* Ilmiöitä - Suomipopin tähdenlentoja (Kirjassa käsitelty Valumo-yhtyeen historia)

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Ville Leinosen kotisivut
Podsoli

**Podsoli** on havumetsävyöhykkeessä yleinen maannos, jossa on karike, humus, uuttumiskerros, rikastumiskerros ja pohjamaa. Podsoli on niukkaravinteista melko runsaiden sateiden takia. Sade valuttaa ravinteita alemmas ja jättää kasvua haittaavia aineita pintaan. Uusia ravinteita syntyy lahoamisen tuloksena melko hitaasti. Metsän kasvillisuus ja ilmasto vaikuttavat maannoksen rakenteeseen.

Maannos alkaa muodostua metsän pohjalle puista pudonneista neulasista ja kasvijätteistä. Tämä kerros on varsin ohut ja nimeltään *karikekerros* (0-horisontti). Varsinaisessa podsolissa on selvästi toisistaan erottuvia vyöhykkeitä. Karikkeen alla on vähäravinteinen, hapan ja hitaasti lahoava humuskerros, kangashumuskerros (A1-horisontti). Lahoamisen hitaus johtuu ilmanalan viileydestä. Humusta (kangasturvetta, kunttaa) hajottavat sienirihmastot. Sen alla on lahoamisjätteitä sisältävä vaaleanharmaa-tuhkanharmaa huuhtoutumiskerros (uute- eli valkomaa, A2-horisontti). Se on kehittynyt, kun sadevesi on huuhtonut ravinteita alemmas.

Podsolissa syvemmällä maassa on rikastumiskerros (B-horisontti), joka toisinaan on iskostunut anturamaaksi ja sisältää humusaineiden sekä rauta- ja alumiinihydroksidien saostumia. Rautapodsolimaannoksen B-horisontti on ruosteenvärinen, humuspodsolimaannoksen miltei musta. Vielä syvemmällä on muuttumaton pohjamaa (C-horisontti).

Maannokseen ei aina lueta maaperän alempia osia, jossa ovat muun muassa pohjavesi ja peruskallio, vaikka niiden laatu  voikin vaikuttaa maannoksen sisältämiin ravinteisiin.

Eräs tapa kuvata podsolin rakenne:

*00) karikekerros 
*01) humuskerros (A1)
*a) uuttumiskerros (A2)
*b) rikastumiskerros (B)
*b+c) heikosti muuttunut kerros 
*c) muuttumaton pohjamaa  (C)
*d) pohjavesi 
*e) peruskallio
Anneli Ranta

**Anneli Ranta-Meriläinen** (s. 11. syyskuuta 1955 Alavus) on suomalainen näyttelijä, laulaja ja vuorovaikutuskouluttaja. 

Ranta kävi Tampereen yliopiston IV ammattinäyttelijäkurssin vuosina 1977–1981. Hänen vuosikurssitovereitaan olivat muun muassa Tommi Auvinen, Markku Eskelinen, Ilpo Hakala, Ritva Jalonen, Teija Auvinen, Seppo Pääkkönen, Aliisa Pulkkinen, Jukka Rantanen, Vesa Wallgren ja Tiina Weckström. Hän korotti alempaa korkeakoulututkintoa vastaavan ammattinäyttelijätutkinnon teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1997.

Teatteritaiteen lisäksi Ranta on tehnyt lauluopintoja Tampereen konservatoriossa vuosina 1992–1998, Vera Rózsan johdolla Lontoossa vuosina 1997–1999 ja Arla Salon johdolla vuodesta 2014 lähtien. Lisäksi hän on tehnyt Alexander-tekniikan opintoja Tampereen yliopistossa ja Walther Carringtonin koulussa Lontoossa vuosina 1996–1999.

Ranta on näytellyt useissa rooleissa muun muassa Tampereen Teatterissa, Turun kaupunginteatterissa ja Hämeenlinnan kaupunginteatterissa, ja tuottanut runsaasti erilaisia teatteriproduktioita kuten Wisława Szymborskan runoesityksiä, lastennäytelmän *[[Ronja Ryövärintytär]]*, Risto Aution komedian *Sainks mä?* ja kabareen *Kylän komeimmat kumpareet*. Hän on myös laulaja ja esiintynyt pääroolissa Gian Carlo Menottin oopperassa *Puhelin* sekä useissa musikaaleissa.

Rannan tunnetuin näyttelijäntyö lienee Helena Kuulan rooli saippuasarjassa *[[Salatut elämät]]*. Rannan roolihahmo nähtiin sarjassa ensimmäisen kerran keväällä 2008 ja viimeisen kerran syksyllä 2015. Sitä edelsi merkittävä rooli Matti Ijäksen televisioelokuvassa *[[Kolme Suudelmaa]]* yhdessä Sulevi Peltolan kanssa. 

Vuonna 2012 Ranta oli ehdolla kunnallisvaaleissa Vihreiden listalla Tampereella. Hän oli myös ehdolla kuntavaaleissa 2017 saaden 58 ääntä eikä tullut valituksi.

Anneli Rannalla on kolme lasta: Jetro Meriläinen, Peetu Meriläinen ja Vihreiden entinen kansanedustaja Rosa Meriläinen, jonka kanssa hän näytteli *[[Metsolat|Metsoloissa]]*. Rannan puoliso on televisiotuottaja Ari Meriläinen.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
CEU

**CEU**, *car equivalent unit*, tarkoittaa yhden henkilöauton tarvitsemaa tilaa laivassa tai muussa autonkuljetusvälineessä (esimerkiksi junassa). Yksi CEU vastaa noin yhdeksän neliömetrin pinta-alaa ja noin kymmenen kuutiometrin tilavuutta.

CEU:ta käytetään laivojen kuljetuskapasiteetin ilmoittamiseen. Sitä käytetään myös ilmaistaessa eri autolajien kuljetusmääriä autolautoilla, autonkuljetusaluksilla (PCC ja PCTC) tai vaikkapa Kanaalin tunnelissa.

Suurten autonkuljetuslaivojen kuljetuskapasiteetti on 4&nbsp;000–6&nbsp;500 CEU. Valtamerillä liikennöivien alusten kuljetuskapasiteetti on yleensä yli 4&nbsp;000 CEU. Ensimmäinen 6&nbsp;000 CEU:n kokoinen alus aloitti liikennöimisen vuonna 1974. Suurempia aluksia ei ole rakennettu, sillä alusten on haluttu olevan Panamax-kokoa, jotta kuljetus tapahtuu nopeasti. Lisäksi tämänkokoisen aluksen lastaus ja purku tapahtuu kohtuullisen nopeasti, jolloin satamassaoloaika jää lyhyeksi.

## Katso myös
* Kaistametri
* PCU
* TEU
Jakovlev Jak-40

**Jakovlev Jak-40** () on kolmemoottorinen lyhyille reiteille suunniteltu lentokone. Jakovlevin suunnittelutoimiston koneella oli tarkoitus korvata Neuvostoliiton sisäisessä lentoliikenteessä Lisunov Li-2 ja Iljušin Il-14-koneet. Kone voi toimia myös huonoilta kentiltä: se pystyy STOL-nousuun ja laskuun. Koneessa on omat laskuportaat, joten kentiltä ei vaadita edes niitä. Konetyypin ensilento tapahtui 21. lokakuuta 1966 ja tuotanto alkoi seuraavana vuonna. Kaupallinen liikenne alkoi Aeroflotilla syyskuussa 1968. Tuotanto jatkui vuoteen 1978 asti, jolloin konetyyppiä oli valmistettu yhteensä 1&nbsp;011 kappaletta.

Kone on saanut lempinimiä, kuten "lentävä pilli" moottoriäänensä perustella, "kerosiinihävittäjä" () moottorien huonon polttoainetalouden vuoksi sekä "tupakantumppi" (ven. окурок.) koneen muodon ja savuttavien moottorien takia.

## Versiot

* Jak-40 - Ensimmäinen tuotantomalli
* Jak-40D - Suurempi polttoainekapasiteetti ja lentokantama
* Jak-40DTS
* Jak-40EC - Vientiversio, jota yritettiin myydä 1970-luvulla muun muassa Finnairille
* Jak-40K - Yhdistetty rahti- ja matkustajaversio
* Jak-40M - Ehdotettu 40-paikkainen versio
* Jak-40TL - Pohjois-Amerikan markkinoille kehitetty versio, jossa olisi ollut kolme Lycoming LF 507 -suihkumoottoria
* Jak-40V - Vientiversio, jossa on kolme Ivtsenko AI-25T -suihkumoottoria.

## Käyttäjät
Suurin osa edelleen liikenteessä olevista Jak-40:stä on käytössä entisissä Neuvostoliiton maissa. Länsimaissa konetyyppiä ei juurikaan näe mm. melurajoitusten takia.

Jak-40-operaattoreita olivat tai ovat Aerirren, Air Calypso, Air Settanta, Aeroflot, Bakhtar Afghan, Balkan Bulgarian, CAS, Egyptair, General Air, Lloyd Aero Boliviano, Severstal, Slovair, Templewood Aviation, Vietnam Airlines ja Jamal Airlines.

Venäjän Aeroflotin laivastosta koneita on siirtynyt yksityiskoneiksi liikemiehille.

Seuraavien maiden asevoimilla on ollut Jak-40 -koneita: Bangladesh, Bulgaria, Etiopia, Guinea-Bissau, Laos, Puola, Päiväntasaajan Guinea, Syyria, Vietnam, Jugoslavia, Sambia

## Onnettomuudet

Valmistetuista 1&nbsp;136 Jak-40-koneesta 106 eli noin 9,3 prosenttia on vuoden 2018 loppuun mennessä tuhoutunut onnettomuuksissa, kaappauksissa, terroriteoissa ja muissa tapahtumissa. Vertailun vuoksi saman aikakauden ja kokoluokan koneista vastaava osuus Fokker F.28 Fellowshipillä on 18,7 prosenttia ja VFW-Fokker 614:llä 5,3 prosenttia.

Jak-40:n toistaiseksi pahin onnettomuus tapahtui 28. elokuuta 1993 Tadžikistanin Horugissa, kun Tadžikistanin sisällissodassa naisia, lapsia ja militantteja kuljettaneen Tajik Airin Jak-40:n lentoonlähtö epäonnistui. Kone kulki yli kiitotien pään suurella nopeudella, osui maapenkkaan ja betonirakennukseen ja päätyi jokeen. Koneessa oli kolme tonnia ylikuormaa. Miehistö pakotettiin ottamaan koneeseen liikaa matkustajia, ja lopulta 28-paikkaisessa koneessa oli yhteensä 86 ihmistä, joista vain neljä selvisi onnettomuudesta. Se on myös pahin Tadžikistanin alueella tapahtunut lento-onnettomuus.

## Tekniset tiedot (Jak-40)

## Lähteet

* 

### Viitteet