open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Everard des Barres

**Everard des Barres** tai **Evrard des Barres**  (k. 1174) oli temppeliherrain ritarikunnan suurmestari vuosina 1147–1151.

Des Barres oli vuodesta 1143 Ranskan temppeliritarien johtaja, ja vuonna 1147 hänet valittiin koko ritarikunnan suurmestariksi Robert de Craonin kuoltua. Des Barres seurasi kuningas Ludvig VII:tä toisella ristiretkellä ja pelasti kuninkaan hengen seldžukkeja vastaan käydyssä taistelussa.

Toisen ristiretken epäonnistuttua Everard des Barres palasi Ludvigin mukana Ranskaan, missä hän vastasi kuninkaan rahavaroista. Lopulta des Barres erosi temppeliherrain ritarikunnasta ja ryhtyi munkiksi vuonna 1151. Häntä seurasi suurmestarina Bernard de Tramelay, joka oli käytännössä johtanut ritarikuntaa jo siitä lähtien, kun des Barres palasi Ranskaan.
Hovinsaari (saari)

**Hovinsaari** on pitkä ja kapea saari Kotkassa Kymijoen suistoalueella. Hovinsaarella sijaitsevat kaupunginosat ovat Hovinsaaren kaupunginosat (6–8), Metsola, Korela, Jylppy ja Kyminlinna. Saaren asukasluku on 5&nbsp;076 (31.12.2010).

Hovinsaaren pohjoisosa käsittää Kymijoen Langinkosken- ja Huumanhaarojen välisen alueen, eteläosa taas työntyy pitkänä ja kapeana niemenä kohti Suomenlahtea ja Kotkansaarta. Tämän niemen halki kulkevat pohjois-eteläsuunnassa valtatie 15 ja Kotkan rata, jotka päättyvät etelässä Kotkan keskustaan. Hovinsaaren pohjoisosan läpi kulkee itä-länsisuunnassa valtatie 7. Saaren pohjoisimmassa osassa sijaitsee 1700–1800-lukujen vaihteessa rakennettu Kyminlinnan linnoitus. Hovinsaaren itäpuolella on Hietasen satama ja entinen saari, joka on nykyisin pengerretty kiinni Hovinsaareen.

## Lähteet
United States Steel

**United States Steel Corporation**, lyhyemmin **U.S. Steel** () on yhdysvaltalainen teräsyhtiö. Se nimettiin uudelleen USX Corporationiksi vuonna 1991, mutta palasi vanhaan nimeensä 2001. Yhtiö toimii muiden päätuotantoyhtiöiden kanssa Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Keski-Euroopassa. Yhtiö perustettiin vuonna 1901. United States Steel Corporationin perustajat olivat Andrew Carnegie, J.P. Morgan, Charles M. Schwab, Elbert Henry Gary. Sen pääkonttori on Pittsburghissa, Pennsylvaniassa ja se työllistää 49&nbsp;000 henkilöä.

Toimialat:
* Teräksen tuotanto
* Raudan louhinta
* Kiinteistökauppa
* Öljyteollisuus
* Kemikaaliteollisuus
* Rakentaminen
* Kuljetus

U.S. Steel oli listattu Dow Jones Industrial Average -indeksillä 1. huhtikuuta 1901 &ndash; 3. huhtikuuta 1991 välisenä aikana. Nykyisin se on pörssissä USX Corporation -nimellä yhdessä Navistar- ja Primerica Corporation -yhtiöiden kanssa.

Japanilainen Nippon Steel osti U.S. Steelin 14,9 miljardilla dollarilla kesäkuussa 2025.

## Historia
J. P. Morgan ja Elbert H. Gary ostivat Andrew Carnegielta The Carnegie Steel Companyn noin 500 miljoonalla dollarilla vuonna 1901, minkä jälkeen he muodostivat United Steel Companyn ytimen yhdistämällä Carnegien teräsyhtiön omistamaansa Federal Steel Companyyn. Garysta tuli United Steel Companyn hallituksen puheenjohtaja.

## Työväenliike
1920-luvulla U.S. Steel, kuten useimmat suuret työnantajat, yhdistivät työnantajien tavoitteena olevia "työnantajien edustamia suunnitelmia" (ERB), jotka olivat yhtiön liittojen sponsoroimaa toimintaa. ERB:stä tuli osa United Steelworkers of America -järjestön toimintaa. Yhtiö pehmensi kovaa linjaa, kun U.S. Steel -yhtiön presidentti hyväksyi terästyöntekijöiden järjestelykomitean liittymisen teollisuusjärjestöjen kongressien järjestöön CIO:hon vuonna 1937.

## Uudet toimialat
Vuonna 1982 U. S. Steel hankki Marathon Oil Companyn ja vuonna 1986 Texas Oil & Gas Corp. -nimisen yhtiön. Hankinnat laajensivat yhtiön toimialaa öljyteollisuuteen. U. S. Steel oli laajentunut myös kaivos- , kemikaali- ja rakennusteollisuuteen sekä kiinteistökauppaan ja liikennevälineisiin, kuten rautateihin ja laivoihin. Vuonna 1986 perustettiin holdingyhtiö USX Corporation uusien toimialojen tarkkailemiseksi.

## U. S. Steel Košice
Konsernin Slovakiassa toimiva tytäryhtiö on nimeltään U. S. Steel Košice. Košicen terästehdas kuuluu Keski-Euroopan suurimpiin. Se siirtyi osaksi United States Steeliä vuonna 2000. Nykyisin U. S. Steel Košicen tuotantokapasiteetti on 4,5 miljoonaa tonnia terästä. Yhtiö työllistää vajaat 8&nbsp;000 ihmistä.  

## Katso myös
* U.S. Steel Tower

## Lähteet

## Aiheesta muualla
K.d. lang

**k.d. lang** (syntyjään **Kathryn Dawn Lang** OC, (s. 2. marraskuuta 1961 Edmonton Kanada) on kanadalainen Grammy-palkittu countrylaulaja ja lauluntekijä. Lang sai vuonna 1996 Officer of Order of Canada -tunnustuksen. Langin suosituimpia albumeja maailmanlaajuisesti ovat olleet listojen kärkipäähän kohonneet vuoden 1992 *Ingénue* ja vuoden 1995 *All You Can Eat*. Myös hänen tuorein albuminsa, vuonna 2008 julkaistu *Watershed* on menestynyt hyvin. Vuonna 2010 Lang esiintyi Vancouverin talviolympiakisojen avajaisissa tulkiten Leonard Cohenin kappaleen ”Hallelujah”.

Suomen television TV 1 -kanavalla on myös 9. elokuuta 1991 esitetty *Maailmalla soi* -sarjan studiokonsertti, jossa k.d. lang esiintyi taustayhtyeensä The Reclinesin kanssa. Konsertissa on oman ohjelmiston lisäksi kuultu muun muassa Roy Orbisonin tunnetuksi tekemä ”Crying” ja Patsy Clinen ”Walking After Midnight”. 

Lang on seksuaaliselta suuntautumiseltaan homoseksuaali.

## Diskografia
* 1984: *A Truly Western Experience* (k.d. lang & The Reclines)
* 1987: *Angel with a Lariat* (k.d. lang & The Reclines)
* 1988: *Shadowland*
* 1989: *Absolute Torch and Twang* (k.d. lang & The Reclines)
* 1992: *Ingénue*
* 1993: *[[Even Cowgirls Get the Blues]]* (Soundtrack)
* 1995: *All You Can Eat*
* 1997: *Drag*
* 2000: *Invincible Summer*
* 2002: *A Wonderful World* (Tony Bennett & k.d. lang)
* 2004: *Hymns of the 49th Parallel*
* 2006: *Reintarnation* (kokoelma)
* 2008: *Watershed*
* 2010: *Recollection* (kokoelma)
* 2011: *Sing It Loud* (k.d. lang & The Siss Boom Bang)
* 2016: *case/lang/veirs* (Neko Case, k.d. lang, Laura Veirs)
* 2021: *Makeover* (kokoelma)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* K.D. Langin kotisivut
Israelin ilmaisku Tunisiaan

**Israelin ilmaisku Tunisiaan,** koodinimeltään *Operaatio Puujalka*, (hepreaksi: מבצע רגל עץ‎, *Mivtza Regel Etz*) oli Israelin ilmavoimien operaatio Palestiinan vapautusjärjestön päämajaan Hammam al-Shattiin, Tunisiaan, 12 km Tunisista 1. lokakuuta vuonna  1985. Iskussa kuoli 73 ihmistä, joista 12 tunisialaista ja loput palestiinalaisia.

## Tausta
PLO oli siirtänyt päämajansa Tripolista Libanonista Tunisiin vuonna 1982, kun Israel ajoi PLO:n pois sieltä.

25. syyskuuta vuonna  1985 kolme israelilaista siviiliä surmattiin jahdillaan Kyproksen Larnakassa. PLO:ssa toimiva Yksikkö 17 ilmoitti olevansa murhan takana. Israelin hallitus ja ilmavoimat päättivät suunnitella iskun PLO:n päämajaan Tunisiin. Lisäksi israelilaisia kohteita vastaan oli tehty monia muita tihutöitä.

## Isku
Sotilasoperaation koodinimi oli *Puujalka*. Kahdeksan F-15 Eagle -hävittäjää nousi ilmaan kello 07:00 1. lokakuuta kohti Tunisiaa. Boeing 707 tankkasi koneet Välimerellä ennen määränpäätä. Tämä oli toiseksi pisin lento (2060 km), jonka Israelin ilmavoimat oli tehnyt sitten vuoden 1976 Operaatio Entebben, jolloin lennettiin Ugandaan.

F-15-hävittäjät iskivät täsmäpommein PLO:n päämajaan. Israelin merivoimien helikopterit olivat valmiina sotalaivoissa Maltan rannikolla, jos hävittäjien miehistö joutuisi hätätilanteeseen, mutta tällaista ei tapahtunut.

Iskussa kuoli 61 palestiinalaista ja 12 tunisialaista. Surmansa saaneissa ei ollut merkittäviä PLO:n edustajia. Noin sata henkilöä loukkaantui. PLO:n johtaja Jasser Arafat selvisi pelkällä säikähdyksellä. Arafat ei ollut rakennuksessa iskun aikana. Siellä oli kuitenkin Yksikkö 17:n henkilöitä.

## Jälkipyykki

Arafat vannoi kostoa Israelille, vaikka hänen johtamansa PLO oli sanoutumassa irti terrorismista, ja järjestö oli siirtymässä kohti poliittista toimintaa. PLO avasi uuden toimiston Ammaniin. Jordanian kuningas Hussein alkoi heti suunnitella uutta rauhansuunnitelmaa. Israelia arvosteltiin ympäri maailmaa. Tunisian presidentti Habib Bourguiba sanoutui irti Egyptin ja Israelin välisistä rajaneuvotteluista. Israelin pääministeri Shimon Peres väitti iskun olleen pelkästään puolustuksellinen. 

Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto tuomitsi hyökkäyksen ja uhkasi julkilausumalla. Yhdysvallat puolusteli Israelia, muttei käyttänyt veto-oikeutta turvallisuusneuvostossa vaan pidättäytyi äänestämästä. 

## Lähteet
Zubtsov

**Zubtsov** () on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgaan laskevan Vazuzajoen suulla 146 kilometriä Tveristä lounaaseen. Kaupunki on Zubtsovin piirin keskus. Sen läpi kulkee Rževin ja Istran välinen rautatie (Zubtsovin asema). Asukkaita on 7&nbsp;000 henkeä (vuonna 2009).

Zubtsov mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1216. 1200-luvun puolivälistä lähtien se kuului Tverin ruhtinaskuntaan. 1200–1300-luvuilla kaupunki joutui liettualaisten hyökkäysten kohteeksi. 1500–1600-lukujen vaihteessa puolalaiset hävittivät sen useaan kertaan. 1600-luvun loppuun saakka Zubtsovissa oli pieni linnoitus. 1700-luvulla se toimi Vyšni Volotšokin vesitien satamana. Vuonna 1776 Zubtsovista tuli Tverin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Toisen maailmansodan aikana se oli saksalaisten miehittämä.

Nähtävyyksiä ovat 1100–1200-lukujen linnoituksen vallien jäänteet, Volgan rannalla sijaitseva Neitsyt Marian taivaaseen astumisen katedraali (1801), Krymovin kaupunkitalo Vazuzan rantakadulla sekä kotiseutumuseo.

Zubtsovin kaakkoispuolella sijainneessa Pogorelojen kunnassa on elänyt ns. Djoržan karjalaisryhmä. Vuonna 1926 heitä oli 1&nbsp;795 henkeä. Kunnan väestöstä he muodostivat tuolloin 7 %.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Zubtsovin piirin sivusto
Paukkuopaste

**Paukkuopaste** eli paukkusignaali on  rautateillä käytetty akustinen varoitusmerkki, jolla tiedotetaan veturinkuljettajalle edessä olevasta vaarasta. Paukkuopasteen synnyttää lyijykaistaleilla kiskon päälle kiinnitetty pieni peltirasia, jonka sisällä oli räjähdyspanos. Rasia räjähtää veturin tai vaunun pyörän kulkiessa sen yli. Paukkuopasteen avulla pystytään varoittamaan veturinkuljettajaa olematta itse paikalla merkkiä näyttämässä.

## Käyttö Suomessa
Äänimerkin synty varmistettiin asettamalla radalle kaksi rasiaa, yksi kummallekin kiskolle. Veturin ajaessa yhden parin yli kuljettaja tiesi, että eteenpäin sai ajaa enintään 5 km/h seuraavan kilometrin pituisen matkan, ellei paikalla ollut henkilöä, joka voi kertoa varoituksen syyn. Pimeällä ja sumussa sai ajaa eteenpäin vain siten, että junan edellä kulki henkilö tarkkailemassa syytä varoituksen antoon. Jos kiskoille oli asetettu useampi pari paukkuopasteita, juna oli pysäytettävä.

Ratajakson päällikön tuli joka vuoden alkupuolella pistokokein tutkia paukkuopasteiden kelpoisuus valitsemalla kokeiltavaksi kolme rasiaa kunkin vuoden valmistuserästä. 

Paukkuopasteet eivät enää ole käytössä Suomen rataverkolla.

## Lähteet
* 
* Teppo Nurminen: Jt kautta aikain. Klassikon kimpussa. Veturimies 4/2006 s. 30–31.
Miekkaliljat

**Miekkaliljat** (*Gladiolus*) on kurjenmiekkakasvien heimoon kuuluva suku. Suvun tieteellinen nimi tulee latinan sanasta "gladius", joka tarkoittaa miekkaa. Miekkaliljat ovat yksivartisia mukulakasveja ja suosittuja leikkokukkia.

## Ulkonäkö ja koko
Miekkaliljojen korkeus vaihtelee 40–140 senttimetrin välillä.

### Lehdet
Lehdet ovat pitkät, teräväkärkiset ja miekkamaiset. Lehden reunat ovat ehytlaitaiset.

### Kukat
Kukat ovat suppilomaisia ja sijaitsevat latvatertussa. Kukat ovat väriltään yksi-, kaksi- tai monivärisiä.

## Levinneisyys
Miekkaliljojen sukuun kuuluu 260 lajia, joista 250 elää luonnonvaraisena Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, pääosin Etelä-Afrikassa. Kymmenen lajia on luonnonvaraisia Euraasiassa. Miekkaliljoista 160 lajia on kotoisin Etelä-Afrikasta ja 76 trooppisesta Afrikasta. Lajit vaihtelevat hyvin pienistä kasveista, mahtaviin jalostettuihin kukintoihin.

## Elinympäristö
Miekkaliljat elävät aurinkoisessa ja lämpimässä paikassa jossa maa on tuore. Kasvi ei siedä kuivuutta eikä märkyyttä. Mukulat istutetaan n. 10&nbsp;cm syvyyteen ja nostetaan ylös n. syyskuussa ja viedään viileään paikkaan talvisäilytykseen.

## Miekkaliljojen lajeja
* *Gladiolus callianthus* – tuoksumiekkalilja
* *Gladiolus cardinalis* – kardinaalimiekkalilja
* *Gladiolus carneus* – kapinmiekkalilja
* *Gladiolus communis* – etelänmiekkalilja
** *Gladiolus communis* subsp. *byzantinus* – purppuramiekkalilja
* *Gladiolus dalenii* – liekkimiekkalilja
* *Gladiolus gregarius* – täplämiekkalilja
* *Gladiolus illyricus* – illyrianmiekkalilja
* *Gladiolus imbricatus* – idänmiekkalilja
* *Gladiolus italicus* – italianmiekkalilja
* *Gladiolus palustris* – nuokkumiekkalilja
* *Gladiolus rupicola* – kalliomiekkalilja
* *Gladiolus tristis* – kainomiekkalilja
* *Gladiolus undulatus* – siromiekkalilja
* *Gladiolus watsonioides* – hehkumiekkalilja
* *Gladiolus* -risteymät – tarhamiekkalilja
* *Gladiolus* Nanus-ryhmä – kääpiömiekkalilja

## Lähteet
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Gladiolus''
* Suomen Lajitietokeskus: Miekkaliljat – ''Gladiolus''
Joanin salaisuus

**Joanin salaisuus** () on yhdysvaltalainen nuorisolle suunnattu draamasarja vuosilta 2003–2005. Sarjaa tehtiin yhteensä kaksi tuotantokautta eli 45 jaksoa. Suomessa sarjan esitti Nelonen. Sarjan tunnuskappale on Joan Osbornen esittämä ”One of Us”.

*Joanin salaisuus* kertoo kuvitteellisessa Arcadian kaupungissa asuvasta teini-ikäisestä Joan Girardista, joka keskustelee Jumalan kanssa. Jumala ilmestyy hänelle useina erilaisina hahmoina, kuten pienenä lapsena, teini-ikäisenä poikana ja roskakuskina. Samalla Jumala pyytää Joania tekemään tehtäviä, jotka vaikuttavat Joanin tai hänen läheistensä elämään myönteisesti.

## Jaksot
### 1. tuotantokausi: 2003–2004

### 2. tuotantokausi: 2004–2005

## Henkilöt

### Sivuhenkilöt
Salibandyn maailmanranking

__NOTOC__
**Salibandyn maailmanranking** (IFF World Ranking) on Kansainvälisen Salibandyliiton ylläpitämä rankinglista.

## Joukkuejärjestys
Joukkueen järjestys määräytyy kahden viimeisen salibandyn maailmanmestaruuskilpailujen sijoituksien perusteella.

Rankingin perusteella valitaan lohkot seuraaviin kisoihin.

## Miehet 2016

## Naiset 2016

## Katso myös
*Kansainvälinen Salibandyliitto

## Lähteet
Kašin

**Kašin** () on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgaan laskevan Kašinka-joen rannalla 150 kilometriä Tveristä koilliseen. Sen kautta kulkee Kaljazinin ja Sonkovon välinen rautatie (Kašinin asema). Kaupunki on Kašinin piirin keskus. Vuonna 2010 kaupungissa asui 16&nbsp;174 henkeä ja koko piirissä 27&nbsp;412.

## Historiaa
Kašin mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1238 Batu-kaanin valtaamana kaupunkina. 1200-luvun alkuun saakka se kuului Vladimir-Suzdalin ja vuodesta 1247 Tverin ruhtinaskuntaan, jonka mukana se vuonna 1485 liitettiin Moskovan Venäjään. Vuosina 1609–1612 puolalaiset hävittivät kaupunkia. Vuonna 1775 siitä tuli Tverin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1700–1800-luvuilla Kašin oli huomattava kauppa- ja käsityöläiskaupunki. Vuonna 1898 rakennettiin Sonkovosta Kašiniin johtava rautatie.

Vuonna 1926 Kašinin kihlakunnassa oli 1&nbsp;042 tverinkarjalaista. Heistä lähes kaikki asuivat alueen pohjoisosassa sijainneessa Sonkovon kunnassa, jonka väestöstä karjalaiset muodostivat 5 %.

## Nykyään
Nykyään kaupungissa toimii sähkölaitetehdas, alkoholitehdas ja kivennäisvesipullottamo, pellavanjalostuslaitos, meijeri ja lihatehdas. Nähtävyyksiä ovat lukuisat 1600–1800-lukujen kirkot ja 1800-luvun alun julkiset rakennukset. Kaupungin laidalla sijaitsee vuonna 1884 perustettu kylpylä, jossa annetaan erilaisia mineraalivesi- ja mutahoitoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kašinin kaupungin ja piirin sivusto
Krasnyi Holm

**Krasnyi Holm** () on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan vesistöön kuuluvan Neledinajoen rannalla 175 kilometriä Tveristä koilliseen. Kaupunki on Krasnyi Holmin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan, Sonkovon ja Pietarin välinen rautatie (Krasnyi Holmin asema). Asukkaita on 5&nbsp;900 henkeä (vuonna 2009).

Paikalla sijainnut *Spas na Holmu* -niminen kylä mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvun alussa. Vuonna 1776 siitä tuli Tverin lääniin kuulunut Krasnyi Holmin kaupunki. Nykyään se on maatalousalueen keskus, jossa on elintarviketeollisuutta ja pellavanjalostuslaitos. Kaupungin lähellä Prudyn kylässä on syntynyt venäläinen taidemaalari Pavel Tšistjakov.

Kaupungin lähistöllä on sijainnut muutamia tverinkarjalaisten asuttamia kyliä. Vuonna 1926 karjalaisia oli silloisessa Krasnyi Holmin kunnassa yhteensä 570 henkeä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Krasnyi Holmin piirin sivusto
Ostaškov

**Ostaškov** () on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Seligerjärven eteläosan niemellä 190 kilometriä Tveristä länteen. Kaupungin eteläosien kautta kulkee Bologojen ja Velikije Lukin välinen rautatie. Kaupunki on Ostaškovin piirin keskus. Asukkaita kaupungissa oli 18&nbsp;073 henkeä ja koko piirissä 23&nbsp;726 (vuonna 2010).

Kaupungin pohjoispuolella Seligerin saarella on sijainnut Klitšenin linnoitus, jonka novgorodilaiset hävittivät 1300-luvun lopussa. Vuonna 1434 mainitaan ensimmäisen kerran Ostaškovin kylät, joiden paikalle kehittyi kauppias- ja käsityöläisasutus. Vuonna 1589 se ympäröitiin linnoituksella. Vuosina 1651–1653 rakennettiin uusi puinen linnoitus, joka paloi vuosina 1676 ja 1711. Vuonna 1770 Ostaškovista tuli virallisesti kaupunki, joka aluksi kuului Novgorodin ja myöhemmin Tverin lääniin. Vuonna 1751 avattiin pappisseminaari, vuonna 1772 opisto, vuonna 1805 teatteri, vuonna 1883 kirjasto ja vuonna 1843 perustettiin Venäjän ensimmäinen vapaapalokunta. 1800-luvun lopussa Ostaškovissa toimi 30 pientä tehdasta, joista 20 oli nahkatehtaita. Asukkaat harjoittivat myös kalastusta.

Ostaškovin nähtävyyksiä ovat vuonna 1689 rakennettu Ylösnousemuksen kirkko, Pyhän kolminaisuuden kirkko (1697), entisen Jumalanäidin ennusmerkin luostarin Kristuksen taivaaseen astumisen kirkko, Kristuksen kirkastumisen kirkon barokkityylinen kellotorni (1787–1789) ym. Padolla kaupunkiin yhdistetyllä Žitnyi-saarella sijaitsee samanniminen 1700-luvulla rakennettu luostari. Kaupunki ja Seligerjärvi ovat suosittu matkailukohde.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ostaškovin piirin sivusto
The Best of Simon & Garfunkel

**The Best of Simon & Garfunkel** on Simon & Garfunkelin vuonna 1999 julkaistu kokoelmalevy. Siihen on tiivistetty kaikki suosituimmat kappaleet ja lähes kaikki laulut ovatkin menestyneimmiltä albumeilta Bookends ja Bridge Over Troubled Water. Kaikki kappaleet ovat päässeet Billboard Hot 100 -listalle. Viimeinen kappale *My Little Town* on duon viimeisin yhteinen levytys (1975) ja se oli päätynyt molempien soololevyille.

## Kappaleet

# The Sound Of Silence 
# Homeward Bound - 2'30
# I Am A Rock
# The Dangling Conversation - 2'37
# Scarborough Fair/Canticle - 3'08
# The 59th Street Bridge Song (Feelin' Groovy) - 1'43
# A Hazy Shade Of Winter 
# At The Zoo
# Fakin´ It
# Mrs. Robinson
# Old Friends/Bookends
# The Boxer
# Bridge Over Troubled Water
# Cecilia
# The Only Living Boy In New York
# Song For The Asking
# El Condor Pasa (If I Could)
# For Emily, Whenever I May Find Her (Live) - 2'04
# America 
# My Little Town

## Lähteet

* The Best Of Simon & Garfunkel -CD
Eveliina Särkelä

**Maria Eveliina Särkelä** (10. tammikuuta 1847 Vaasa – 8. helmikuuta 1939 Helsinki) oli Alina Forsmanin ohella yksi Suomen ensimmäisiä naiskuvanveistäjiä. Hän toimi myöhemmin valokuvaajana ja piirustuksenopettajana, koska kuvanveisto ei tarjonnut riittävää elantoa.

Eveliina Särkelän vanhemmat olivat tunnettu turkulainen kelloseppä Antti Särkelä (1804–1873) ja Elisabet Kerola (1812–1883). Hän muutti Pohjanmaalta Turkuun 1860 ja opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Turussa R. W. Ekmanin ja Walter Runebergin johdolla vuosina 1864–1866 ja 1873. Hän jatkoi vielä taideopintoja August Saabyen johdolla Kööpenhaminassa vuosina 1873–1874 ja 1876–1878. Särkelä opiskeli myös muutaman kuukauden ajan Berliinissä ja Pietarissa.

Särkelä toimi itsenäisenä kuvanveistäjänä ja piirustuksen opettajana 1870-, 1880- ja 1890-luvuilla muun muassa Helsingissä, Porissa, Turussa ja Vaasassa. Hänellä oli jonkin aikaa Helsingissä omaa ateljee ja Porissa hän piti omaa piirustuskoulua. Särkelä joutui taloudellisista syistä tekemään useita muoto- ja medaljonkikuvia, jotka jäivät kuvien tilaajien haltuun. Särkelä joutui luopumaan kuvanveistäjän urasta suhteellisen aikaisin ja hän asui sitten pääasiassa sisarensa ja lankonsa, merikapteeni Hidenin perheessä. Viimeiset kolmekymmentä vuotta elämästään Särkelä vietti vanhainkodissa Helsingissä opetusministeriön myöntämän eläkkeen turvin.

Särkelä joutui varojen puutteen takia käyttämään useissa teoksissaan materiaalina savea tai kipsiä, joten monet teoksista eivät ole säilyneet. Särkelä teki rintakuvat Emil Nervanderista ja turkulaisesta apteekkari Stenbergistä sekä muotokuvan muun muassa Victor Westerholmista. Hän teki myös monia kansallisromanttisia Kalevala-aiheisia teoksia, esimerkiksi *Kullervo tynnyrin päällikkö*.
__NOTOC__
## Veistoksia
* Emil Nervanderin, Kaarlo Bergbomin, Kaarola Avellanin, Alma Fohströmin, Hortense Synnerbergin, Bruno Holmin ja B. O. Schaumanin rintakuvat
* *Koivu ja tähti*, aihe Topeliuksen samannimisestä sadusta
* *Lemminkäisen äiti tähystelee poikaansa*, kipsiveistos
* *Väinämöinen kanteleineen*, Särkelä teki veistoksen talvella 1885 kauppaneuvos Antti Ahlströmille Noormarkkuun, veistos tuhoutui Suomen sisällissodan aikana 1918
* *Mansikkatyttö*, pidetty Särkelän parhaimpana teoksena, sijaitsee Ateneumin taidemuseon kokoelmissa 

## Palkinnot
* II palkinto dukaattikilpailussa 1879

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* 
*Suomen ensimmäinen kuvanveistäjätär, Suomen Kuvalehti, 16.01.1932, nro 3, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Yhdysvaltain ilmaisku Libyaan

**Yhdysvaltain ilmaisku Libyaan**, koodinimeltään *Operaatio El Dorado Canyon*, oli Yhdysvaltain ilmavoimien, merijalkaväen ja merivoimien tekemä operaatio Tripolin ja Bengasin kaupungeissa 15. huhtikuuta vuonna 1986. Hyökkäys kesti noin 30 minuuttia ja siinä kuoli 15 libyalaista siviiliä ja Libyan johtaja Muammar Gaddafin ottotytär, minkä lisäksi kaksi hänen poikaansa loukkaantui.

## Tausta
Länsi-Berliinissä tapahtui 5. huhtikuuta vuonna 1986 noin 500-henkisessä diskossa pommi-isku, jossa kuoli kaksi amerikkalaista merijalkaväen sotilasta sekä yksi turkkilainen nainen. Yhdysvaltain tiedustelupalvelu piti täysin selvänä sitä, että Libya olisi järjestänyt terrori-iskut diskoon.

24. maaliskuuta 1986 Yhdysvaltain laivasto ja ilmavoimat aloittivat Ison-Syrtin edustalla sotaharjoitukset, jolloin Libyan ilmavoimat tulittivat niitä.

Yhdysvallat vastasi iskuun tulittamalla Libyan sotalaivoja sekä ohjustukikohtia. Yksi partioalus, jossa oli 150 merisotilasta, upposi.

## Isku

Hyökkäykseen osallistui kaksitoista F-111 Aardvark -pommikonetta sekä kolme EF-111A Raven -pommikonetta, jotka nousivat 14. huhtikuuta ilmaan RAF Lakenheathin ja RAF Mildenhallin lentotukikohdista Suffolkista, Englannista,  samalla kun viisitoista A-6 Intruder-, A-7 Corsair II- ja F/A-18 Hornet-lentokonetta lähti Upper Heyfordin lentotukikohdasta Oxfordshirestä Englannista kohti Välimerta kiertäen Biskajanlahden ja suunnaten Gibraltarensalmen yli Yhdysvaltojen laivaston kolmelle lentotukialukselle *[[USS Saratoga (CVA-60)|USS Saratoga]]*lle, *USS America*lle ja *[[USS Coral Sea (CVB-43)|USS Coral Sea]]*lle, jotka oli ankkuroitu Isolle-Syrtille.

Yhdysvaltain ilmavoimat aloittivat hyökkäyksen 15. päivän vastaisena yönä Libyan pääkaupunki Tripoliin ja satamakaupunki Bengasiin. Hyökkäykset oli suunnattu Tripolissa Libyan johtajan eversti Muammar Gaddafin päämajaan – Gaddafi itse selvisi iskusta loukkaantumatta – sekä Al Azziyahin sotilastukikohtaan sekä sotilaslentokentälle. Bengasissa kohteet olivat Beninan lentokenttä sekä Al Jamahiriyahin sotilastukikohta.

## Jälkipyykki

Libyan televisiossa esiintyvä Gaddafi oli silminnähden järkyttynyt.Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan sai vahvan tuen kotimaassa iskusta Libyaan. Televisiossa esiintyvä Reagan sanoi "*Gaddafin laskeneen meidän jäävän passiiviseksi mutta laskeneen väärin*".

Vaikka Reagan yritti saada eurooppalaisia liittolaisia taakseen, niin EY-parlamentti tuomitsi Libyan terrorismin, mutta vaati kohtuullisuutta Libyaa kohden . Sekä arabivaltiot että itäblokki tuomitsivat iskut.

Libyan virallisten tietojen mukaan hyökkäyksessä kuoli siviileitä, lähinnä naisia ja lapsia, mutta Yhdysvaltain tietojen mukaan kohteet olivat sotilaalliset. 

Reagan sanoi olevansa valmis uusiin iskuihin, ellei Libya lopettaisi hyökkäyksiä amerikkalaisia ja heidän omaisuuttaan vastaan maailmassa.

## Lähteet
Undead Indeed

__NOTOC__
**Undead Indeed** on suomalaisen Tarot-yhtyeen konserttitallenne. Se ilmestyi CD:llä ja DVD:llä 11. kesäkuuta 2008 ja sisältää Kuopion Työnkulman Rupla-klubilla 17. elokuuta 2007 järjestetyn konsertin. Konserttielokuvan ohjasi Harri Mielonen.

Julkaisu sijoittui Suomen albumilistalla sijalle 18 ja DVD-listalla sijalle 1.

## Kappaleet

### CD1
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### CD2
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### DVD1
# Crows Fly Black
# Traitor
# Pyre of Gods
# Wings of Darkness
# Back in the Fire
# Tides
# Bleeding Dust
# Veteran of the Psychic Wars
# Angels of Pain
# Warhead
# Follow Me into Madness
# Before the Skies Come Down
# Ashes to the Stars
# Undead Son
# You
# Crawlspace
# Kitarasoolo
# Rider of the Last Day
# I Rule

### DVD2
* Promotionals
** Tarot-historia Marco ja Zachary Hietalan sanoin
** Pyre of Gods -musiikkivideo
** Ashes to the Stars -musiikkivideo

* Stigmata Archives
** Behind the Scenes: Tavastia-soundcheck ’95
** Nummirock ’96: As One, Iron Stars, No Return, E.T.I., Sleepless

* 21st Century Live Scenes
** Nosturi ’03: Descendants of Power
** Puijonsarvi ’05: Beyond Troy, Midwinter Nights, Convulsions
** Behind the Scenes: Heavy Metal on Ice
** Heavy Metal on Ice ’08: Guardian Angel, Things That Crawl at Night

## Kokoonpano
* Pecu Cinnari – rummut
* Marco Hietala – laulu, basso
* Zachary Hietala – kitara
* Tommi Salmela – laulu, sampleri
* Janne Tolsa – koskettimet

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Imperiumi (Marko Saarinen): 9/10
* Imperiumi (Turkka Holmqvist): 9,5/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Totuudenkantaja

**Totuudenkantaja** tarkoittaa filosofiassa sellaista entiteettiä, joka voi olla tosi tai epätosi eikä mitään muuta. Totuudenkantajat ovat niitä totuuksia, joita totuudentekijät tekevät todeksi. Mahdollisia totuudenkantajia ovat esimerkiksi väittämät, ideat, uskomukset, teoriat, intuitiot, arvostelmat, lauseet ja puhetoimitukset.

Filosofit ovat kuitenkin erimielisiä siitä, mitkä näistä luetaan totuudenkantajien joukkoon, tai onko niitä lainkaan olemassa, tai ovatko ne totta vain johdetussa merkityksessä. Esimerkiksi koska sellainen lause kuin ”X on totta” riippuu lauseen ”X” olemassaolosta, sitä voidaan pitää totena vain johdetussa merkityksessä. D. M. Armstrongin mukaan väittämät ovat keskeisimpiä totuudenkantajia, ja muut ehdotetut vaihtoehdot ovat totuudenkantajia vain siksi, että niillä on joku suhde joihinkin väittämiin.

Armstrongin kannan mukaan totuudet ovat siis tosia väittämiä ja epätotuudet epätosia väittämiä. Mentaaliselta kannalta väittämät ovat uskomusten ja ajatusten intentionaalisia objekteja ja kielelliseltä kannalta lausumien intentionaalisia objekteja. Väittämä on abstraktio jostain uskomuksista sekä uskomuksen sisältö, joka tekee uskomuksesta sen tietyn uskomuksen, joka se on.

Nykyaikaisessa filosofisessa keskustelussa *totuudenkantajaa* ei koskaan sovelleta henkilöön tai joukkoon henkilöitä. Sen sijaan termiä sovelletaan edellä mainittuihin entiteetteihin, koska niiden katsotaan olevan tarpeeksi täsmällisiä, jotta niitä voidaan analysoida lähemmin siltä osin, ovatko ne totta vai eivät. Fiktionaaliset ilmaisut luetaan yleensä epätosiksi, jos ne tulkitaan kirjaimellisesti, mutta niiden voidaan sanoa kantavan totuutta omalla tavallaan, jos ne tulkitaan sopivasti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rojszczak, Artur & Smith, Barry: Truthmakers, Truthbearers and the Objectivity of Truth
Kutnon taistelu

**Kutnon taistelu** (,  tai *Bitwa pod Kutnem*) käytiin Saksan ja Puolan joukkojen välillä Kutnon kaupungin ja Bzurajoen lähellä keski-Puolassa 9.–22. syyskuuta 1939. Se oli Saksan Puolan offensiivin suurin yksittäinen taistelu.

Adolf Hitlerin johtama Saksa aloitti toisen maailmansodan hyökkäämällä Puolaan 1. syyskuuta 1939. Operaatio käynnistyi hurjalla nopeudella verrattuna ensimmäisen maailmansodan juoksuhautasodankäyntiin. Saksalaisten kehittelemä salamasota osoittautui menestykseksi. Yllätyshyökkäyksen kohteeksi joutuneet puolalaiset yrittivät taistella vastaan, mutta saksalaisten kaluston määrä ja laatu eivät antaneet mahdollisuuksia puolustajille. Merkittävin taistelu käytiin Bzurajoen ja Kutnon kaupungin lähellä Varsovasta länteen.

## Kutnon taistelu

Kutnon taistelu voidaan jakaa kolmeen vaiheeseen:
#Puolalaisten hyökkäys kohti Strykówia 9.–12. syyskuuta
#Puolalaisten hyökkäys kohti Łowiczia 13.–16. syyskuuta
#Saksalaisten vastahyökkäys ja puolalaisten häviö, puolalaisten vetäytyminen kohti Varsovaa ja Modlinia

Poznań-armeijan komentaja Tadeusz Kutrzeba huomasi 9. syyskuuta, että itään päin etenevän Johannes Blaskowitzin johtaman Saksan 8. armeijan pohjoinen sivusta on heikosti puolustettu. Kutrzeba hyökkäsi pohjoisesta kohti Strykówin aluetta. Hänen jalkaväkidivisionansa ja ratsuväkiprikaatinsa aiheuttivat saksalaisille tappioita ja pakottivat armeijan osia vetäytymään. Toisessa vaiheessa Władysław Bortnowskin johtama kevyesti varustettu Pomorze-armeija aloitti hyökkäyksen kohti Łowiczia, mutta joutui keskeyttämään, kun kävi ilmi, että saksalaiset olivat siirtämässä alueelle panssarijoukkoja. Saksalaiset onnistuivat saartamaan armeijat ja aloittivat vastahyökkäyksen joka suunnalta 16. syyskuuta. Vain osa puolalaisista joukoista pystyi murtautumaan saarroksista.

Saksan ilmavoimilla oli taistelun nopean ratkaisun kannalta ratkaisevin merkitys. Puolalaiset onnistuivat viivyttämään pääkaupunkiaan kohti edenneitä saksalaisia ja saivat näin ostettua vähän lisäaikaa Varsovan puolustuksen järjestämiselle.
Chaumont

**Chaumont** on kaupunki Ranskassa. Se on Haute-Marnen departementin prefektuuri, eli pääkaupunki, Grand Estin alueella (*région*). Kaupungissa on 24&nbsp;357 asukasta (2006).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Simon and Garfunkel’s Greatest Hits

**Simon and Garfunkel’s Greatest Hits** on Simon & Garfunkelin ensimmäinen kokoomalevy vuodelta 1972.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
The Concert in Central Park

**The Concert in Central Park** on Simon & Garfunkelin livetaltiointi vuodelta 1981. Duo esiintyi New Yorkin keskuspuistossa kaikkiaan noin 750 000 katsojalle. Se oli heidän ensimmäinen paluukonserttinsa varsinaisen yhdessäesiintymisen jälkeen. Siinä kuullaan paljon myös Simonin omaa, soolouralla luotua tuotantoa. Lisäksi hän esitti kyseisessä tapahtumassa silloisen uuden kappaleen ”The Late Great Johnny Ace” ensimmäisen kerran. Kappale leikattiin pois varhaisista VHS-julkaisuista, koska sen aikana eräs katsoja hyökkäsi lavalle, tosin ilman sen kummempia seurauksia. Konsertti on julkaistu DVD:llä, joka sisältää myös kyseisen laulun.

## Kappaleet
Kappaleet ovat Paul Simonin ellei toisin olla mainittu. 

# Mrs. Robinson
# Homeward Bound
# America
# Me and Julio Down by the Schoolyard
# Scarborough Fair (Paul Simon ja Art Garfunkel)
# April Come She Will
# Wake Up Little Susie (Felice ja Boudleaux Bryant)
# Still Crazy After All These Years
# American Tune
# Late in the Evening
# Slip Slidin' Away
# A Heart in New York (Benny Gallagher ja Graham Lyle)
# The Late Great Johnny Ace
# Kodachrome/Maybellene (Chuck Berry, Russ Fratto ja Alan Freed)
# Bridge Over Troubled Water
# 50 Ways to Leave Your Lover
# The Boxer
# Old Friends
# Bookends
# The 59th Street Bridge Song (Feelin' Groovy)
# The Sound of Silence
# Late in the Evening

## Orkesteri

*Paul Simon – laulu, kitara, triangeli
*Art Garfunkel – laulu
*David Brown – kitara
*Pete Carr – kitara
*Anthony Jackson – basso
*Richard Tee – koskettimet, piano
*Steve Gadd – rummut, percussion
*Grady Tate – rummut, percussion
*Rob Mounsey – syntetisaattori
*John Gatchell – trumpetti
*John Eckert – trumpetti
*Dave Tofani – saksofoni
*Gerry Niewood – saksofoni
Antti Malin

**Antti Malin** on helsinkiläinen  -keräilykorttipelin pelaaja. Hän voitti pelin yksilökilpailun maailmanmestaruuden Memphisissa, Yhdysvalloissa joulukuussa 2008 kukistettuaan finaalissa Jamie Parken. Malin sai voitostaan 45 000 Yhdysvaltain dollaria.

Malin on myös pitkäaikainen partioliikkeen aktiivi. Hän kuuluu Toimen Tyttöjen ja Toimen Poikien lippukuntiin ja on toiminut mm. lippukunnan taloudenhoitajana sekä Suomen Vapaan Partioryhmän keskusvaliokunnassa. Malin on opiskellut Helsingin liiketalouden ammattikorkeakoulussa.

## Lähteet
* Iltalehti: *[http://www.iltalehti.fi/helsinki/200812158772347_hi.shtml Fantasiakorttipelin maailmanmestaruus Suomeen]*  15.12.2008
* Daily MTG *[http://www.wizards.com/Magic/Magazine/Article.aspx?x=mtg/daily/eventcoverage/worlds08/welcome Malin, Team USA Crowned Kings of Magic] * 
* Toimen poikien verkkosivu: *http://www.toimenpojat.fi/yhteys.php* 29.12.2008
Rinnakkaisliitäntä

**Rinnakkaisliitäntä** (myös: *Centronics-portti*, *kirjoitinportti*, *LPT*) on nykyään jo vanhentunut tietokoneiden oheislaiteliitäntä, joka on kehitetty tulostimille. Myöhemmin porttia käytettiin myös muille oheislaitteille kuten kuvanlukijoille tai Zip-asemille. Rinnakkaisporttia ja siihen liitettävää vastakappaletta, "dongelia", on käytetty myös teollisuusohjelmistojen ja suosittujen pelien fyysisessä kopiosuojauksessa. Rinnakkaisporttia hyödynnettiin myös digitaalisen äänen toistossa (Covox Speech Thing) ja tiedostonsiirtoon Laplink-ohjelman ja muiden vastaavien ja PLIP-protokollan avulla.

Rinnakkaisportin vaihtoehtoinen nimi Centronics-portti viittaa Centronics Data Computer Corporation -yhtiöön, joka otti liittimen ensimmäisenä käyttöön valmistamassaan matriisikirjoittimessa Model 101 vuonna 1970. Kytkennän kehittivät An Wang, Robert Howard ja Prentice Robinson Wang Laboratories -yhtiössä. Vuonna 1981 IBM valitsi liittimen henkilökohtaisen tietokoneensa tulostinportiksi. Dataproducts-yhtiö esitteli Centronics-liitännästä poikkeavan standardinsa DD-50 tai M-50 (Winchester-liitin), jonka tulostimen puoleisessa päässä oli 37-nastainen DC-37. Dataproductsin liitäntä oli yleinen suurtietokoneissa.

Alkuperäinen Centronics-standardin mukainen rinnakkaisliitäntä oli yksisuuntainen, mutta PS/2-tietokoneessa siirryttiin kaksisuuntaiseen tiedonsiirtoon, jota määrittelee IEEE 1284 -standardi. Alkuperäisen Centronics-standardin mukainen rinnakkaisportti kykeni siirtämään dataa 150 kilotavua sekunnissa, mutta uudemmat ECP- ja EPP-tiloja hyödyntävät portit pystyivät siirtämään dataa 400 kilotavusta kahteen megatavuun sekunnissa. Nykyään USB- tai FireWire-liitäntä on huomattavasti nopeampana ja monikäyttöisempänä korvannut rinnakkaisliitännän.

## Katso myös
*Oheislaiteliitännät

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Centronics-liitin IBM PC/AT:ssa ja yhteensopivissa (Tomi Engdahl, 29.12.1992)
Gentrifikaatio

**Gentrifikaatio** ( < *gentry* 'herrasväki') tarkoittaa kaupunginosan muutosta keskiluokkaisen väestön muuttaessa aiemmin työväenluokkaiselle alueelle. Tämän seurauksena alue kehittyy ja rauhoittuu, mutta samalla asumiskustannukset nousevat, minkä johdosta alkuperäiset asukkaat joutuvat usein muuttamaan pois.

Ensimmäiset tulijat ovat tyypillisesti luovaa luokkaa eli taiteilijoita, muusikoita ja opiskelijoita, jotka kaipaavat huokeita asuntoja ja työtiloja, ja jotka sietävät karheitakin asuinalueita. Kun tämä muuttajien ensimmäinen aalto on kunnostanut omat asuintalonsa, kaupunki aloittaa puolestaan alueen puistojen, katujen ja liikealueiden kunnostamisen. Tämä johtaa alueen kiinteistökaupan vilkastumiseen, kun sijoittajat ostavat kiinteistöjä joko kunnostusta tai uudelleenrakennusta ajatellen. Kun alueelle nousee uusia asuntoja ja liikkeitä, sinne muuttaa lisää keskiluokkaista väkeä. Entisillä asukkailla ei enää ole varaa asua kotikulmillaan kiinteistöverojen ja vuokrien kohottua, mikä voi aiheuttaa ristiriitoja näiden kahden väestöryhmän välillä. Joskus poismuuttajat joutuvat kodittomiksi tai asumaan väliaikaisissa asunnoissa tai telttakylissä.

Kaupunki hyötyy gentrifikaatiosta verotulojen ja sijoitusten kasvun sekä rikollisuuden vähenemisen muodossa. Gentrifikaatiota pyrkivät edistämään etenkin poliitikot, vuokranantajat, saneeraajat ja alueelle muuttajat itse. Gentrifikaatiota vastustavat alueiden alkuperäiset asukkaat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
United Steelworkers of America

**United Steelworkers of America** tai **USW** () on yhdysvaltalainen ammattiliitto, johon nykyään kuuluu erilaisten teollisuualojen ja ammattien jäseniä mm. paperi- ja metsäteollisuuden, kumiteollisuuden, käsityöläisiä, yhdistynyt teollisuus- ja palvelutyöntekijöiden kansainvälinen liitto, metalliteollisuuden, kemikaaliteollisuuden, lasi-, kuljetus-,rengas-, liikenne-, lääketeollisuuden, puhelinkeskusten ja terveydenhoidon työntekijöitä. 

Liitto on Pohjois-Amerikan suurin teollinen ammattiliitto. Jäseniä on yli 1,2 miljoonaa. Pääkonttori on Pittsburghissa, Pennsylvaniassa. Yhdistyneet terästyöläiset edustaa työntekijöitä Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Karibialla. Järjestö on perustettu 22. toukokuuta 1942. Ammattiliiton avainhenkilö on Leo Gerard. 2. heinäkuuta 2008 United Steelworkers tekivät sopimuksen yhdistymisestä Britannian ja Irlannin liiton, Uniten kanssa muodostaen uuden globaalin liikkeen Workers Uniting.

## Aiheesta muualla
* United Steelworkersin kotisivut
Anton Lindforss

**Anton Lindforss** (8. joulukuuta 1890 Tampere – 3. syyskuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen ekspressionistinen taidemaalari, joka kuului Tyko Sallisen johtamaan marraskuulaisten ryhmään.

Lindforssin vanhemmat olivat maanviljelijä Anton Ludvig Lindforss ja Anna Margareetta o.s. Hiltunen. Hän opiskeli aluksi oikeustiedettä mutta siirtyi sitten taiteen pariin ja opiskeli Helsingin yliopiston piirustussalissa 1909–1910 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1910–1911. Vuonna 1914 Lindforss teki opintomatkan Englantiin ja liittyi sitten Tyko Sallisen johtamiin marraskuulaisiin.

Vuonna 1921 Lindforss osti Jalmari Ruokokoskelta tämän Hyvinkäällä sijainneen *[[Humala ja Krapula|Humala]]*-ateljeen. Lindforss asui Hyvinkäällä aina vuoteen 1938 saakka, jolloin hän muutti viimeisiksi vuosikseen Lallukan taiteilijakotiin.

Lindforss oli innokas maisemamaalari ja hän teki useita maalausretkiä erityisesti Lappiin. Lindforss on kuvannut myös savolaisia maisemia ja Kuopion kaupunki on kunnioittanutkin Anton Linforssia nimeämällä sillan hänen mukaansa kaupunginosaan Saaristokaupunki. Koska yleisö ja kriitikot pitivät Lindforssin taiteesta, menestyi taiteilija taloudellisesti. Lindforss teki matkoja Ranskaan (1924), Englantiin, Italiaan, Espanjaan ja Marokkoon.

Anton Lindforss oli naimisissa arkkitehti Elsi Borgin kanssa.
__NOTOC__
## Palkinnot
* I palkinto Suomalaisen normaalilyseon seinämaalauskilpailussa 1933
* II palkinto Inarin kirkon alttaritaulukilpailussa 1938

## Lähteet
* Suomen kuvataiteilijat -verkkomatrikkeli.
* Humala & Krapula: Anton Lindforss. 
* Rautalammin museo: Anton Lindforss. 

## Kirjallisuutta
* Hahl, Nils-Gustav: *Samling Gösta Stenman: Finländsk konst. Beskrivande katalog.* Helsingfors: Söderström, 1932.
* Hautala-Hirvioja, Tuija: *Lappi-kuvan muotoutuminen suomalaisessa kuvataiteessa ennen toista maailmansotaa.* Jyväskylän yliopisto, 1999. .
* Hämäläinen, Pirjo – Ruotsalainen, Matti: *Suomalainen maisema.* Helsinki: WSOY–Weilin + Göös, 2005. .
* Ilola, Merja – Hämäläinen-Forslund, Pirjo: *Anton Lindforss 1890-1943 : neljän tuulen kulkija. * Hyvinkää: Hyvinkään taidemuseo, 2003. .
* *Kirjailijain ja taiteilijain joulukirja 1917.* Suomalainen kirjailijaseura "Kirjallinen työ" ja Suomen taiteilijaseuran maalariliitto. Helsinki: Otava, 1917.
* Miettinen, Sinikka: *Rakel Kansasen kokoelma.* Varkaus: Varkauden kaupunki, 2012. .
* Nenonen, Vilho: *Tavattiin Brondalla.* Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1981. .
* Okkonen, Onni: *L’art finlandais aux XIXe et XXe siècles.* Porvoo: WSOY, 1932.
* Paasilinna, Erno (toim.): *Tunturit puhuvat: Valikoima Lapin kirjallisuutta.* Hämeenlinna: Karisto, 1963.
* Valkonen, Olli: *Taidetta vanhasta Viipurista.* Helsinki: Viipuri-säätiö, 2004. .
* Wennervirta, L. (toim.): *Suomen taiteen vuosikirja 1942.* Helsinki: WSOY, 1942.

## Aiheesta muualla
* 
* Petsamon vesillä v. 1935 – arktisia maisemia ja kalastusta Jäämerellä, kuvissa mukana myös taidemaalari Anton Lindforss sekä kenraali ja kirjailija K. M. Wallenius. Ylen Elävä arkisto.
* Anton Lindforss. Kirjav@ – Kansallisgallerian kirjaston kokoelmatietokanta.
*
Luettelo Kansainvälisen Salibandyliiton jäsenmaista

Tämä on **Luettelo Kansainvälisen Salibandyliiton jäsenmaista**.

## Kansainvälisen Salibandyliiton jäsenet
### Varsinaiset jäsenet

### Tilapäiset jäsenet

### Mahdollisia jäseniä tulevaisuudessa

## Katso myös
*Kansainvälinen Salibandyliitto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Member Associations
Suosirkka

**Suosirkka** (*Stethophyma grossum*)  on suurikokoinen, oliivinvärinen heinäsirkkalaji. Nimensä mukaisesti se viihtyy soilla ja järvien rannoilla. Laji on yleinen koko Suomessa. 

Suosirkkanaaras on 29-36 mm pitkä, koiras 22-29 mm. Muuten oliivinvärisellä sirkalla on keltainen raita etusiivissään, ja jalkojen alapinnalla on punaiset ja musta-keltaiset läikät.

Kosteikkojen hävittäminen on saanut suosirkkojen kannat pienenemään Britanniassa.

## Lähteet
* Tietoa heinäsirkoista 
*ZipcodeZoo: Stethophyma grossum  
### Viitteet
Kangassirkka

**Kangassirkka** (*Podisma pedestris*) on n. 1,5–3 senttimetrin kokoinen, siivetön heinäsirkkalaji. Se on väriltään puna- tai violetinruskea. Laji viihtyy kangasmetsissä yleisenä koko Suomessa.

Koiras on  15–22 mm pitkä, naaras 24–30 mm. Koiraan vartalon takaosa muistuttaa ampiaista tai mehiläistä.

## Lähteet
* Tietoa heinäsirkoista (Wayback Machine)
*ZipcodeZoo: ''Podisma pedestris'' 
### Viitteet
Niittyheinäsirkka

**Niittyheinäsirkka** (*Omocestus viridulus*) on heinäsirkkalaji. Sen tunnistaa oliivinvärisestä selästä ja ruskeankellertävistä kyljistä. Selkäkilvissä on juovia. Niittyheinäsirkan ääni on hyvin kuuluva. Se viihtyy kosteikoissa, ojanpientareilla ja myös rehevillä ja kuivilla niityillä. Se syö kasviravintoa ja talvehtii munana. Niittyheinäsirkka aikuistuu sukulaisiaan aiemmin, jo kesäkuun lopulla. Naaras munii maahan muutaman munaryhmän loppukesällä. Niittyheinäsirkkaa esiintyy Suomessa yleisesti. Etelä- ja Keski-Suomessa se on hyvin yleinen laji. Niittyheinäsirkan koiras on kooltaan 14–16 millimetriä ja naaras 18–23 millimetriä.

## Lähteet
* Tietoa niittyheinäsirkasta  *Parikkalan eläimet*
* 

### Viitteet
Kultaranta Golf

**Kultaranta Resort** on vuoden 2007 kesällä avattu ympärivuotisesti toimiva golfkeskus Naantalin Luonnonmaalla.

Kultaranta Resortilla on täysimittainen 18 reiän par 72-kenttä, seitsemänreikäinen par 3-kenttä, 9-reikäinen par 3-kenttä sekä lyöntiharjoittelualue, lähipelialue ja golfsimulaattori. Se on Suomen ensimmäinen täysmittainen golfkenttä, joka toimii pay & play -periaatteella. Keskukseen kuuluu lisäksi hotelli ja lomahuoneistot. Vuonna 2012 Resortin yhteyteen valmistuu Marina.
Kultaranta Resortin yhteydessä toimiva Suomen Golfliiton jäsenseura on *Kultaranta Golf Club Naantali* (KGCN).

Golf Digestin suomalaisen version lukijaäänestyksessä vuonna 2007 Kultaranta Golfin palvelut äänestettiin parhaaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kultaranta Resortin kotisivut
Víkingur Gøta

**Víkingur Gøta** on vuonna 2008 perustettu färsaarelainen jalkapallojoukkue, joka pelaa Färsaarten korkeimmalla sarjatasolla, Formuladeildinissä. Joukkue pelaa kotiottelunsa Norðragøtan kylässä Gøtan kunnassa stadionilla, johon mahtuu 3&nbsp;000 katsojaa.

## Historia
Víkingur syntyi, kun kaksi Gøtalaista seuraa, GÍ Gøta ja Leirvík ÍF yhdistyivät. Pääosa uudesta joukkueesta koostuu entisistä GÍ Gøtan pelaajista.

Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan (kausi 2008) Víkingur sijoittui viidenneksi. Seuraavalla kaudella seuran onnistui jo voittaa Färsaarten cup, mikä takasi sille pääsyn eurokentille kesällä 2010.

## Saavutukset
***[[Formuladeildin|Färsaarten jalkapalloliiga]]**
** parhaimmillaan viides kaudella 2008.
***[[Färsaarten cup]]**
** 2009, 2012, 2013, 2014, 2015, 2022

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seuran kotisivut
Ahoheinäsirkka

**Ahoheinäsirkka** (*Glyptobothrus biguttulus* syn. *Chorthippus biguttulus*) on Suomessa yleisenä esiintyvä heinäsirkkalaji. 

## Kuvaus
Ahoheinäsirkka on väritykseltään yleensä ruskeankirjava, ja takaruumiin kärjessä on usein nähtävissä oranssia väriä. Keskiruumiin selkäpuolella on, monen muun heinäsirkkalajin tapaan, tiimalasia muistuttava kuvio. Yksilöiden väritys kuitenkin vaihtelee, eikä se yksistään ole hyvä tuntomerkki. Ahoheinäsirkkakoiras on 14–16 millimetriä pitkä, naaras 17–22 millimetriä.

Ahoheinäsirkkaa on vaikea erottaa ketoheinäsirkasta, sillä ulkoisesti lajit muistuttavat toisiaan paljon ja ne voivat myös risteytyä keskenään. Lisäksi lajit esiintyvät samanlaisissa ympäristöissä. Koiraat on mahdollista erottaa siiven etureunan muodosta, joka on ahoheinäsirkalla selvästi kaarevampi. Naarasyksilöitä ei voi varmuudella tunnistaa lajilleen. Lajien siritykset eroavat toisistaan selkeämmin.

## Levinneisyys
Ahoheinäsirkka viihtyy kuivilla ja lämpimillä paikoilla, kuten tienpientareilla ja aurinkoisilla rinnepaikoilla. Sitä tavataan yleisemmin hoidettujen alueiden reunoilla kuin hoidetuilla alueilla. 

## Ääni
Ahoheinäsirkalla on selvästi erottuva siritys, joka alkaa vaimeammin mutta voimistuu loppua kohti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Nurmiheinäsirkka

**Nurmiheinäsirkka** (*Chorthippus parallelus*) on yleinen, Suomessa tavattava heinäsirkkalaji. Sen tunnistaa 1&ndash;3 sekuntia kestävistä lyhyistä sirityssarjoista. Lajin lähisukuun kuuluvat esimerkiksi keto- ja nevaheinäsirkat.

Nurmiheinäsirkka on yleensä vihreän ja mustan kirjava, pienikokoinen heinäsirkka. Keskiruumiin selkäpuolella ei ole monilla muilla heinäsirkkalajeilla esiintyvää tiimalasikuviota, mutta selkäpuolen väri eroaa usein kylkien väristä. Koirailla, jotka ovat selvästi naaraita pienikokoisempia, on ruskeansävyiset siivet, jotka kuitenkin näyttävät yleensä hieman liian pieniltä eläimen kokoon nähden. Naarasyksilöiden siivet ovat selvästi surkastuneet ja yltävät yleensä korkeintaan takaruumiin puoliväliin saakka. Useimmista muista heinäsirkkalajeista poiketen nurmiheinäsirkka sirittää vielä hämärän aikaan.

Nurmiheinäsirkka esiintyy suurimmassa osassa Suomea, mutta harvinaistuu pohjoista kohti. Lajin levinneisyysalue jatkuu pitkälle Aasiaan. Laji on runsaslukuinen kosteissa heinikoissa, mutta esiintyy harvakseltaan myös kuivemmilla paikoilla.

## Lähteet
* Tietoa heinäsirkoista 

### Viitteet
The Graduate (soundtrack)

**The Graduate** on Simon & Garfunkelin soundtrack vuoden 1968 elokuvaan *[[Miehuuskoe (elokuva)|Miehuuskoe]]*. 

## Kappaleet

### A-puoli

#The Sound of Silence – 3:06
#The Singleman Party Foxtrot – 2:52
#Mrs. Robinson (Instrumentaali) – 1:14
#Sunporch Cha-Cha-Cha – 2:53
#Scarborough Fair/Canticle – 1:41
#On the Strip – 2:00
#April Come She Will – 1:50
#The Folks – 2:27

### B-puoli

#Scarborough Fair/Canticle – 6:22
#A Great Effect – 4:06
#The Big Bright Green Pleasure Machine – 1:46
#Whew – 2:11
#Mrs. Robinson – 1:12
#The Sound of Silence – 3:08
Nuijaheinäsirkka

**Nuijaheinäsirkka** (*Myrmeleotettix maculatus*) on heinäsirkkalaji. Laji on Suomessa paikoin yleinen. Se on Suomessa esiintyvistä heinäsirkoista pienikokoisin, vain noin 1–1,5 senttimetrin kokoinen. 

## Lähteet
* Tietoa heinäsirkoista 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kuva nuijaheinäsirkasta
*ZipcodeZoo: Myrmeleotettix maculatus