open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Malin kaivosteollisuus

**Malin kaivosteollisuus** tuottaa etupäässä kultaa, joka on maan tärkein vientituote. Lisäksi tuotetaan pieniä määriä timantteja ja muita jalokiviä, rautamalmia, fosfaattia, kivisuolaa, hiekkaa ja soraa sekä kullankaivun sivutuotteena hopeaa. Toistaiseksi hyödyntämättömiin mineraalivaroihin kuuluvat bauksiitti, kromi, kupari, graniitti, kipsi, kaoliini, lyijy, litium, mangaani, marmori, nikkeli, niobi, palladium, rutiili, talkki, torium, tina, titaani, volframi, uraani ja zirkonium.

## Kulta
Kullankaivulla on Malissa pitkät perinteet. Keskiajalla kulta oli suolan ja orjien ohella alueen tärkein vientituote Saharan ylittäneessä karavaanikaupassa. Perinteistä käsityönä tapahtuvaa kullankaivua harjoitetaan yhä maan etelä- ja länsiosissa. Se tuottaa vuosittain arviolta 2,5–10 tonnia kultaa ja työllistää kenties 25&nbsp;000–28&nbsp;000 päätoimista kaivajaa. Toiminnan laajuutta on kuitenkin hyvin vaikeaa arvioida.

Teollinen kullankaivu alkoi Malissa Neuvostoliiton tuella 1980-luvulla. Tuotanto kasvoi voimakkaasti 1990-luvun puolivälistä lähtien varsinkin eteläafrikkalaisen pääoman avulla. Kaivokset ovat yksityisomistuksessa, ja Malin valtiolla on niissä vähemmistöosuus. Vuonna 2014 toimineet kultakaivokset olivat Kalana, Loulo–Gounkoto, Morila, Sadiola, Syama, Tabakoto–Segala ja Yatela.

Malin teollinen kaivostoiminta tuotti vuosina 2003–2012 keskimäärin 50 tonnia kultaa vuodessa. Vuonna 2018 tuotanto nousi yli 60:een ja vuonna 2019 yli 65:een tonniin. Maa on Etelä-Afrikan ja Ghanan jälkeen Afrikan kolmanneksi suurin kullan tuottaja. Vuonna 2013 kulta muodosti 7 % maan bruttokansantuotteesta, 65 % viennistä ja 25 % valtion verotuloista. Kaivosyhtiöt ja niiden alihankkijat työllistävät lähes 10&nbsp;000 työntekijää, joista valtaosa on Malin kansalaisia. Työpaikat ovat keskittyneet kolmeen kuntaan, Sadiolaan, Sitakillyyn ja Gouandiakaan.

## Tulevaisuus
Malin kultavarat ovat auttaneet maan taloutta pysymään jaloillaan vuoden 2012 sisällissodan jälkeen, mutta niiden arvioidaan ehtyvän vuoden 2030 tienoilla. Talouden riippuvuutta kullasta tulisi vähentää ja kaivostoimintaa monipuolistaa. Olemassa olevat kaivoshankkeet koskevat kullan lisäksi bauksiittia, rautamalmia, mangaania, kuparia, hopeaa, uraania ja fosfaattia, mutta monet niistä ovat toistaiseksi pysähdyksissä.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Ministère des Mines du Mali
Gro Hammerseng-Edin

**Gro Hammerseng-Edin** (o.s. **Hammerseng**, s. 10. huhtikuuta 1980 Gjøvik) on norjalainen käsipalloilija. Hän pelasi Norjan maajoukkueessa 167 maaottelua ja teki niissä 631 maalia. Hän voitti olympiakultaa Pekingissä 2008 sekä Euroopan-mestaruuden Unkarissa 2004, Ruotsissa 2006 sekä Tanskan ja Norjan yhdessä järjestämissä kisoissa 2010. MM-kilpailuissa hän saavutti kahdesti hopeaa. Seuratasolla hän on edustanut Gjøvik og Vardal HK:ta, tanskalaista FC Midtjyllandia (aik. Ikast-Bording, Ikast-Brande) sekä Larvik HK:ta.

Kansainvälinen käsipalloliitto valitsi Hammersengin vuoden 2007 maailman parhaaksi naispelaajaksi.

Gro Hammerseng avioitui maajoukkuekäsipalloilija Anja Edinin kanssa vuonna 2013.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Poste du Mali

**La Poste du Mali** on Malin kansallinen postilaitos.

Posti-, lennätin- ja puhelinlaitos sai alkunsa nykyisen Malin alueella Ranskan siirtomaa-aikana. Maan itsenäistyttyä vuonna 1960 perustettiin Office des Postes et Télécommunications, jonka tehtäviin kuuluivat posti- ja rahaliikenne sekä televiestintä. Vuonna 1989 siitä erotettiin teleyhtiö Sotelma, jolloin postilaitoksen nimeksi tuli Office National des Postes du Mali. Nykyisen nimensä laitos sai vuonna 2011.

Malin postin tehtäviin kuuluu julkisten ja yksityisten kirje-, tavara-, raha- ja arvolähetysten välittäminen, postilinja-autotoiminta, postimerkkien ja arvopaperien valmistaminen ja myynti sekä pikalähettipalvelu. Maan pääkaupungin Bamakon lisäksi postilla on seitsemän aluekeskusta, joiden alaisena toimii sata postikonttoria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* La Poste du Mali
Silvestr

**Silvestr** eli **Sylvester** (, munkkinimenä **Spiridon** , s. todennäköisesti Novgorod. k. n. 1565 todennäköisesti Vologdan alue, Venäjä) oli huomattava venäläinen ortodoksinen uskonoppinut. Hän kuului metropoliitta Makarin ja kreikkalaissyntyisen munkin Maksim Grekin ohella niihin uskonnollisiin vaikuttajiin, jotka toimivat Iivana IV Julman opettajina ja neuvonantajina. Silvestr oli luonteeltaan karismaattinen ja hänen retoriikkaansa on luonnehdittu mykistäväksi. Hän kokosi ja kirjoitti myös käytännöllis-moraalisen kolmiosaisen julkaisun nimeltä Domostroj (vapaasti suomennettuna 'Taloudenpito'). 

Koska Iivanan isä, tsaari Vasili III kuoli tapaturmaisesti vuonna 1533 Iivanan ollessa vasta kolmivuotias, tästä tuli Moskovan suuriruhtinas jo pikkulapsena. Tämä aiheutti monenlaisia vallanperimysriitoja, jotka jatkuivat vielä hänen tultuaan Makarin voideltua hänet koko Venäjän itsevaltiaaksi 16 vuoden iässä ja naimattomana. Tsaarin arvonimen Iivana sai Konstantinopolin patriarkan suostumuksella vuonna 1561. Vaikutusvaltaisena pappina Silvestr oli myös vaatimassa kaikkien Iivanan alamaisten uskollisuutta.

Silvestr oli tullut Iivanan luottomieheksi vuonna 1947, jolloin tämä astui ensimmäiseen avioliittoonsa Jurjev Zaharinin pajarisukuisen tyttären Anastasija Romanovnan kanssa hurjin menoin, mikä jo sinänsä pahensi ristiriitoja pajarisukujen välillä. Itse asiassa pajarilaitos poikkesi jossain määrin läntisistä aatelijärjestelmistä. Kun sitten kuumana kesänä Moskovassa syttyi suuria tulipaloja, joissa Makari loukkaantui vaikeasti. Silvestr lähestyi historioitsija Nikolai Karamzinin sanoja käyttäen Iivanaa sormi pystyssä, näyttäen profeetalta ja sanoi vakuuttavasti, että Jumalan tuomio leijui kevytmielisen, pahojen himojen riivaaman tsaarin päällä. Katuvaiseksi nöyrtynyt Iivana rukoili Silvestriä auttamaan. Pikku hiljaa Iivana siirsi häntä nuoruudessaan vainonneiden pajarien ohi alempisäätyisen Aleksei Adaševin, joka hallitsi käytännössä yhteistyössä Silvestrin kanssa. Neuvostoliittolainen historioitsija Aleksandr Aleksandrovitš Zimin on arvellut, että Iivanan sittemmin tarkoituksiinsa luoma satunnaisesti kokoontunut "valittu neuvosto" olisi Silvestrin idea ja osoitus jonkinlaisesti demokratisoitumisesta Venäjällä jo tuohon aikaan.

Silvestr kannatti Iivanan serkkua Staritsan ruhtinasta Vladimiria hallitsijaksi Iivanan sairastaessa 1553. Lisäksi hän kävi kirjeenvaihtoa ruhtinas Aleksandr Gorbati–Šuiskin kanssa. Silvestrillä oli poika Anfim, jolle myönnettiin djakin arvo. Kun Iivanan puoliso Anastasija kuoli 1560 todennäköisesti myrkytettynä, jälleen Moskovan palojen aikaan, Iivana sytti Adaševia ja Silvestriä kuolemantapauksesta. On arveltu, että Silvestrin ja Anastasijan välit olivat muuta kuin lämpimät. Adašev lähti maanpakoon, Vladimir ja Gorbati-Šuiski teloitettiin, mutta ilmeisesti Silvestr kuoli luonnollisesti majailtuaan Solovetskissa sekä Kirillo-Belozerskin luostarissa omaehtoisessa karkotuksessa Vologdan lähellä.     

  
## Lähteet
* 

### Viitteet
Bariumsyanidi

**Bariumsyanidi** (Ba(CN)2) on barium- ja syanidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää apuaineena metallien elektrolyyttisissä pinnoituksissa, rotanmyrkkynä ja orgaanisen kemian synteeseissä.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa bariumsyanidi on valkoista kiteistä ainetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen dihydraatti (Ba(CN)2·2H2O). Bariumsyanidi on myrkyllistä ja aineelle altistumisesta seuraavat oireet ovat tyypillisiä syanidimyrkytykselle, esimerkiksi hengityksen vaikeutuminen ja huonovointisuus. Bariumsyanidi reagoi happojen kanssa, jolloin muodostuu vetysyanidia.

## Valmistus ja käyttö
Bariumsyanidia valmistetaan neutraloimalla bariumhydroksidia vetysyanidilla ja haihduttamalla vesi pois alhaisessa paineessa. Bariumsyanidia käytetään metallien elektrolyyttisessä pinnoituksessa, muiden syanidien valmistamiseen, rotanmyrkkynä ja orgaanisen kemian synteeseissä.

## Lähteet
Cecilie Leganger

**Cecilie Leganger** (s. 12. maaliskuuta 1975 Bergen) on norjalainen käsipalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi Norjan maajoukkueessa 162 maaottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän saavutti olympiapronssia Sydneyssä 2000. Hän voitti maailmanmestaruuden Tanskan ja Norjan yhdessä järjestämissä kisoissa 1999 sekä Euroopan-mestaruuden Alankomaissa 1998.

Seuratasolla Leganger on edustanut muun muassa Bækkelagetia, slovenialaista Krim Ljubljanaa, tanskalaista Slagelsea, tanskalaista FCK:ta sekä Larvikia. Hän voitti Euroopan mestarien liigan vuosina 2005 ja 2007 Slagelsen sekä vuonna 2011 Larvikin joukkueessa.

Kansainvälinen käsipalloliitto valitsi Legangerin vuoden 2001 maailman parhaaksi naispelaajaksi.

## Lähteet
Briossi

**Briossi** () on runsaasti voita sekä kananmunaa ja maitoa sisältävästä hiivataikinasta tehty leivonnainen. Edellä mainitut rasva- ja proteiinipitoiset ainesosat sekä pitkä nostatusaika antavat briossille täyteläisen ja hieman makean maun, pehmeän ja kuohkean koostumuksen sekä kullanruskean kuoren. Briossi on peräisin Ranskasta, jossa sitä on syöty yleisesti esimerkiksi aamiaisella. Sen suosio hampurilaisten sämpylänä on kasvanut viime vuosina.

## Aiheesta muualla

* Resepti

## Lähteet
Käsipallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2009

**Vuoden 2009 [[Käsipallon naisten maailmanmestaruuskilpailut|naisten käsipallon maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin Kiinassa 5.–20. joulukuuta. Kisapaikkakuntina olivat Nanjing, Suzhou, Wuxi, Changzhou, Yangzhou ja Zhangjiagang. Kilpailuihin osallistui 24 joukkuetta. Mestaruuden voitti Venäjä, hopealle sijoittui Ranska ja pronssia sai Norja. Kisojen arvokkaimpana pelaajana palkittiin Venäjän Ljudmila Postnova. Turnauksen paras maalintekijä oli Itävallan Katrin Engel.

## Loppuottelu
Venäjä – Ranska 25–22 

## Pronssiottelu
Norja – Espanja 31–26 

## Lähteet
Käsipallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1999

**Vuoden 1999 [[Käsipallon naisten maailmanmestaruuskilpailut|naisten käsipallon maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin Tanskassa ja Norjassa 29. marraskuuta – 12. joulukuuta. Kilpailuihin osallistui 24 joukkuetta. Mestaruuden voitti Norja, hopealle sijoittui Ranska ja pronssia sai Itävalta. Turnauksen parhaat maalintekijät olivat 67 maalia tehneet Saksan Grit Jurack ja Romanian Carmen Amariei. Tähdistöjoukkueeseen valittiin norjalaisista Cecilie Leganger ja Kristine Duvholt sekä Itävallan Ausra Fridrikas, Ranskan Nodjialen Myaro, Makedonian Indira Kastratović, Unkarin Dóra Lőwy ja Tanskan Tonje Kjærgaard.

## Loppuottelu
Norja – Ranska 25–24 

## Pronssiottelu
Itävalta – Romania 31–28 

## Sijoitukset

## Norjan kultamitalijoukkue

Heidi Tjugum, Cecilie Leganger, Jeanette Nilsen, Tonje Larsen, Kjersti Grini, Ann-Cathrin Eriksen, Susann Goksør Bjerkrheim, Else-Marthe Sørlie, Sahra Hausmann, Mia Hundvin, Mette Davidsen, Trine Haltvik, Kristine Duvholt, Birgitte Sættem, Elisabeth Hilmo, Marianne Rokne.

## Lähteet
Deborah Adair

**Deborah Adair** (s. 23. toukokuuta 1952 Lynchburg, Virginia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa saippuasarjoissa.

Adair sai vuonna 1980 roolin sarjasta *[[Tunteita ja tuoksuja]]*. Hän näytteli siinä kolme vuotta ja siirtyi sen jälkeen *[[Dynastia (vuoden 1981 televisiosarja)|Dynastiaan]]*. 1990-luvun alussa hän oli pari vuotta mukana *[[Päivien viemää]]* -sarjassa.

Adairilla on ollut rooleja myös esimerkiksi televisio-ohjelmissa *[[Lemmenlaiva]]* ja *[[Melrose Place]]* sekä elokuvassa *[[Uhka syvyyksistä (vuoden 1990 elokuva)|Uhka syvyyksistä]]* (*The Rift*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Véronique Vendell

**Véronique Vendell** (syntyjään *Véronique Duraffourd*, s. 21. heinäkuuta 1942) on ranskalainen elokuvanäyttelijä, jonka kotimainen tuotanto on suurelta osin tehty 1960-luvulla ja kansainvälinen ura 1970-luvulla. 

Hän aloitti filmiuransa elokuvassa *Petkuttajat* (*Les menteurs*, 1961). Huomattavampia töitä olivat *Becket* (1964), *Quand passent les faisans* (1965) ja saksalainen komedia *Martin Soldat* (1966). Sen jälkeen Vendell pyrki kansainväliselle uralle ja oli tekemässä muun muassa filmejä *[[Barbarella (elokuva)|Barbarella]]* (1968) ja *[[Mayerling (elokuva)|Mayerling]]* (1968). Uran huippukohtaan kuuluvat Sam Peckinpahin elokuva *[[Rautaristi (elokuva)|Rautaristi]]* (*Cross of Iron*, 1977) ja Andrew V. McLaglen ohjaama *Läpimurto - Rautaristi II* (*Steiner - Das Eiserne Kreuz, 2*, 1979). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Daimabad

**Daimabad** on raunioitunut kylä Maharashtran osavaltiossa Intiassa. Sieltä on löydetty muinaisten talojen, työkalujen, ruukkujen, viljojen jne. jäänteitä. Ilmeisesti myöhäisin Indus-kirjoitus on löydetty täältä. Paikka tunnetaan myös muinaisista kuparisista pienoismalleista, jotka esittävät eläinten vetämiä kärryjä.

## Löydöt

Alussa paikalla vallitsi kuparikautinen kulttuuri, jossa käytettiin hidasta savenvalajan pyörää. Mikroliittisiä työkaluja tehtiin. 
Ihmiset asuivat kylässä, hoitivat karjaa ja viljelivät maata. Viljeltiin muun muassa ohraa ja hernettä. Agaatista tehty fallospatsas on löydetty erään talon sisältä.

Daimabadin löytöjen mukaan Harappan kulttuuri levittäytyi sinne noin 2200 eaa. Tällöin paikka kasvoi 20 ha kokoiseksi. Polttohautausta esiintyi jo noin 1800 eaa. alkaneena Daimabadin kaudella. Tuolloin keramiikka tehtiin pääosin hitaalla pyörällä, mutta myös nopealla tehtyjä saviastioita oli.
Noin 1600 eaa. alkaneelta Malwan kaudelta on löydetty sekä poltto- että kuoppahautauksia, ja temppeli jossa oli tulialttareita. Jorwen kaudella noin 1400–1000 eaa. paikka kasvoi 30 ha kokoiseksi. Eri alojen ammattilaisten taloja on säilynyt, mm teurastaja, leipuri jne. Tämä kausi jakautuu viiteen alajaksoon. Paikalle rakennettiin tällöin linnoitus. Polttohautaus oli yleisin hautaustapa.

## Löydetyt kuparipatsaat

Löydetyt kuparipatsaat esittävät mm. härkää, elefanttia, vesipuhvelia ja sarvikuonoa.

## Vaiheet

* Phase I: Savaldan kulttuuri (ennen 2300/2200 BCE) mutataloja, mikroliittityökaluja
* Phase II: Myöhäisharappalainen kulttuuri (n. 2300/2200–1800 eaa.)  eläinten vetämiä kärrejä esittävät kuparipatsaat? Pyöreitä indus-sinettejä.
* Phase III: Daimabadin kulttuuri (musta ruskeankaltainen/kermanvärinen keramiikka) (n. 1800–1600 eaa.) ainakin yksi polttohautaus
* Phase IV: Malwan kulttuuri (n. 1600–1400 eaa.) poltto- ja arkkuhautauksia
* Phase V: Jorwen kulttuuri (n. 1400–1000 eaa.) temppeli, polttohautaus yleinen

## Lähteet
Otto Hepoaho

**Otto Hepoaho** (20. helmikuuta 1874 Kärsämäki – 4. huhtikuuta 1928 Piippola) oli suomalainen maastohiihtäjä. Hän voitti Pohjoismaisten kisojen 60 kilometrin hiihdon Tukholmassa vuonna 1901 sekä Oulun hiihdon 60 kilometriä vuonna 1898 ja 30 kilometriä vuosina 1899 ja 1900.

Hepoaho toimi 1900-luvun alussa tukinuiton päällysmiehenä. Hän muutti vuoden 1910 tienoilla Piippolaan ja toimi siellä kauppiaana. Hepoaho oli mukana urheiluelämässä vielä myöhemmälläkin iällä ja saavutti tuloksia yleisurheilussa. Syksyllä 1917 Hepoaho oli perustamassa suojeluskuntaa Piippolaan ja hän haki tammikuun alussa 1918 hevosilla asekuormia Pietarsaaren ja Kokkolan saaristoista ja toi niitä sisämaan kautta Oulun, Nivalan ja Piippolan suojeluskunnille. Suomen sisällissodan alettua Hepoaho osallistui Oulun taisteluun ja toimi sitten Piippolan suojeluskunnan päällikkönä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Piippolan suojeluskunnan päällikkö Otto Hepoaho, Kyösti Wilkunan valokuvakokoelma, Kirjastovirman kuva-arkisto 
* Samuli Paulaharju : Ensimmäisiä hiihtomestareitamme, Suomen Urheilulehti, 04.12.1919, nro 48-50, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Suomalaisia suurhiihtäjiä 3. Otto Hepoaho, Aamulehti, 01.01.1938, nro 1, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Egypti kesäolympialaisissa 2016

**Egypti** osallistui Rio de Janeirossa järjestettyihin vuoden 2016 olympialaisiin. Vuodesta 1912 lähtien maa on osallistunut kaikkiin kesäolympialaisiin lukuun ottamatta vuosien 1932 ja 1980 olympialaisia. Egyptin olympiakomitea lähetti olympialaisiin maan siihen asti suurimman delegaation koskaan: 120 urheilijaa, joista 83 oli miehiä ja 37 naisia. Egyptiläiset osallistuivat 22 eri urheilumuotoon.

Egypti sai olympialaisista kolme pronssimitalia. Kolmesta mitalistista kaksi oli naisia, ja kyseessä oli ensimmäinen kerta Egyptin 104-vuotisessa olympiahistoriassa, kun sitä edustaneet naiset saivat olympiamitaleja.

## Mitalistit

## Lähteet
Diana Taurasi

**Diana Taurasi** (s. 11. kesäkuuta 1982 Glendale, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän on voittanut kuusi olympiakultaa, kaksi maailmanmestaruutta, kolme WNBA:n mestaruutta ja kuusi Euroliigan mestaruutta. Hän nousi kesäkuussa 2017 WNBA:n kaikkien aikojen pistetilaston ykköseksi. Hänet on valittu Yhdysvaltain parhaaksi naiskoripalloilijaksi vuosina 2006, 2010, 2012 ja 2016.

Taurasi voitti olympiakultaa Ateenassa 2004, Pekingissä 2008, Lontoossa 2012, Rio de Janeirossa 2016, Tokiossa 2021 ja Pariisissa 2024. Brasilian MM-kilpailuissa 2006 Yhdysvallat jäi pronssille mutta Tšekissä 2010, Turkissa 2014 ja Espanjassa 2018 Taurasi voitti Yhdysvaltain joukkueessa kultaa. Vuonna 2001 hän saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia.

Taurasi edusti yliopistosarja NCAA:ssa Connecticutin yliopistoa. Hän on edustanut WNBA:ssa Phoenix Mercurya kaudesta 2004. Vain kausi 2015 jäi häneltä väliin. Hän on voittanut WNBA:n mestaruuden vuosina 2007, 2009 ja 2014, ja kahdella jälkimmäisellä kerralla hänet valittiin finaalien arvokkaimmaksi pelaajaksi. Koko kauden arvokkaimmaksi pelaajaksi hänet valittiin vuonna 2009. WNBA:n ykköstähdistöön hänet on valittu 10 kertaa, vuosina 2004, 2006–2011, 2013–2014 ja 2018.

Talvisin Taurasi on pelannut Euroopassa. Hän on voittanut Euroliigan venäläisissä joukkueissa kuusi kertaa, Moskovan Spartakissa vuosina 2007, 2008, 2009 ja 2010 sekä UMMC Jekaterinburgissa vuosina 2013 ja 2016. Hänet on valittu Euroliigan finaaliturnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi vuosina 2009, 2010 ja 2016.

## Lähteet
Rahid Əmirquliyev

**Rahid Ələkbər oğlu Əmirquliyev** (, s. 1. syyskuuta 1989 
Qusar, Azerbaidžanin SNT, Neuvostoliitto) on azerbaidžanilainen jalkapalloilija, kansallisuudeltaan lezgi. Hän edustaa Azerbaidžanin jalkapalloliigassa pelaavaa Karabahia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Rahid Əmirquliyev National Football Teams-sivustolla 
* Rahid Əmirquliyev Soccerway-sivustolla 
*
Cassie Yates

**Cassie Yates** (s. 2. maaliskuuta 1951 Macon, Georgia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka
on esiintynyt elokuvissa ja televisiosarjoissa. Vuonna 1987 hänellä oli Sarah Curtisin rooli saippuasarjassa *[[Dynastia (vuoden 1981 televisiosarja)|Dynastia]]*. Yates on vieraillut myös muun muassa sarjoissa *[[Kolkyt ja risat]]*, *[[Magnum (televisiosarja)|Magnum]]* ja *[[Murhasta tuli totta]]*.

## Elokuvia
* *[[Tappava salama]]* (*Rolling Thunder*, 1977)
* *[[K.O.V.A.]]* (*F.I.S.T.*, 1978)
* *[[FM – rock-kanava]]* (*FM*, 1978)
* *[[Pahuus (vuoden 1978 elokuva)|Pahuus]]* (*The Evil*, 1978)
* *[[Raivopäät (elokuva)|Raivopäät]]* (*Convoy*, 1978)
* *[[St. Helens – vaarojen vuori]]* (*St. Helens*, 1981)
* *[[Verinen viikonloppu]]* (*The Osterman Weekend*, 1983)
* *[[Mies joka tiesi liian vähän]]* (*Unfaithfully Yours*, 1984)
* *[[I Don't Buy Kisses Anymore]]* (1992) 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
V epitsentre

**V epitsentre** (В эпицентре) on venäläisen pop-laulaja Sergei Lazarevin viides studioalbumi, joka julkaistiin 15. joulukuuta 2017.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#  
#  
#  
#  

Lähde: 

## Lähteet
Anja Stridsman

**Anja Stridsman** (s. 6. huhtikuuta 1987 Örnäset, Luulaja) on ruotsalais-australialainen nyrkkeilijä.

Stridsman muutti Australiaan vuonna 2006 ja sai maan kansalaisuuden vuonna 2015. Hän on Ruotsin ja Australian kaksoiskansalainen. Stridsman edustaa nyrkkeilijänä Australiaa ja voitti huhtikuussa 2018 kultaa 60-kiloisissa Kansainyhteisön kisoissa Gold Coastilla. Hän voitti puolivälierissä intialaisen Sarita Devin, välierissä uusiseelantilaisen Troy Gartonin ja loppuottelussa englantilaisen Paige Murneyn. Stridsman oli edustanut Australiaa aiemmin vuoden 2016 maailmanmestaruuskilpailuissa.

Stridsman ansaitsi paikan vuoden 2018 Kansainyhteisön kisoissa voitettuaan marraskuussa 2017 Australian-mestaruuden. Hän voitti mestaruuden leikkausta vaatineesta eturistisiteen vammasta, jonka oli saanut kaksi kuukautta aikaisemmin, huolimatta. 

Stridsman on ammatiltaan graafinen suunnittelija.

## Lähteet
Koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2014

**Vuoden 2014 [[Koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin Istanbulissa ja Ankarassa, Turkissa 27. syyskuuta – 5. lokakuuta 2014. Turnaukseen osallistui 16 joukkuetta. Mestaruuden voitti Yhdysvallat, joka voitti loppuottelussa Espanjan. Pronssia sai Australia. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Yhdysvaltain Maya Moore.

## Puolivälierät
3. lokakuuta 2014

## Välierät
4. lokakuuta 2014

## Pronssiottelu
5. lokakuuta 2014

## Loppuottelu
5. lokakuuta 2014

## Yhdysvaltain kultamitalijoukkue
Lindsay Whalen, Seimone Augustus, Sue Bird, Maya Moore, Angel McCoughtry, Odyssey Sims, Breanna Stewart, Candice Dupree, Diana Taurasi, Nneka Ogwumike, Tina Charles, Brittney Griner.

## Lähteet
Birgitta Sarelin

**Birgitta Sarelin** (s. 1952 Jepua) on suomalainen teologi. Hän on Åbo Akademin käytännöllisen teologian, erityisesti hymnologian, dosentti, yliopistonlehtori emerita. Sarelin on julkaissut kirjoituksia ruotsalaisista ja suomalaisista virsistä sekä painettuna että internetissä.

## Teokset
**Utlåtande om Psalmer -83*. Institutionen för praktisk teologi vid Åbo Akademi. Skrifter nr 29. Åbo 1985 ( Fredric Cleven, Ingvar Dahlbackan ja Yngvill Martolan kanssa).
**Musiken i kyrkan*. Några utvecklingslinjer i den klassiska kyrkomusikens historia. Skrifter i praktisk teologi vid Åbo Akademi nr 38, 1994; 2. uud. p.: Skrifter i praktisk teologi vid Åbo Akademi nr 48, 2005
**Behålla och förnya. Den finlandssvenska psalmboksrevisionen 1975-1986*. Väitöskirja. Åbo Akademis förlag, 1998.
**Teologi och gudstjänstliv*. Festskrift utgiven med anledning av Teologiska fakultetens vid Åbo Akademi 75-årsjubileum, toim. Ingvar Dahlbacka ja  Birgitta Sarelin. Åbo Akademis förlag, 1999.
**Runeberg i psalmboken*, toim.  Birgitta Sarelin. Åbo Akademis förlag, 2003. (Esipuhe) 
* *Evangelium - Guds kraft: Missionslägret 60 år : 1956-2016*. Vasa : SLEF-Media, 2016  Toimituskunta: Birgitta Sarelin, Brita Jern, David Forsblom ja Leif Erikson. 
* ''Historiska perspektiv på kyrka och väckelse: festskrift till Ingvar Dahlbacka på 60-årsdagen. Toim.: Kim Groop ja Birgitta Sarelin. Finska kyrkohistoriska samfundet, 2013 Sarja: Suomen kirkkohistoriallisen seuran toimituksia, 0356-0759 ; 224. 

## Lähteet
Koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2006

**Vuoden 2006 [[Koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin São Paulossa, Brasiliassa 12.–23. syyskuuta 2006. Mestaruuden voitti Australia, joka voitti loppuottelussa Venäjän. Pronssia sai Yhdysvallat.

## Puolivälierät

20. syyskuuta 2006

## Välierät

21. syyskuuta 2006

## Pronssiottelu

23. syyskuuta 2006

## Loppuottelu

23. syyskuuta 2006

## Australian kultamitalijoukkue

Erin Phillips, Tully Bevilaqua, Jennifer Screen, Penny Taylor, Emma Randall, Hollie Grima, Kristi Harrower, Laura Summerton, Belinda Snell, Jennifer Whittle, Emily McInerny, Lauren Jackson.

## Lähteet
Daawat-e-Ishq

**Daawat-e-Ishq** on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen komediaelokuva.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Vastaanotto
Box Office India julisti elokuvan ”flopiksi”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kaarina Aho

**Kaarina Aho** (28. tammikuuta 1925 – 23. syyskuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen keraamikko ja muotoilija. Aho työskenteli 1946–1962 muotoilijana Arabialla, jossa hän suunnitteli etupäässä puhdaslinjaisia tarjoiluastioita. Vuodesta 1962 hänellä oli Helsingissä oma keramiikkapaja.

Valmistuttuaan Taideteollisuuskeskuskoulusta mallipiirtäjäksi Aho työskenteli vuodesta 1946 Kaj Franckin avustajana, mutta joutui piirtämään lähinnä koristemalleja ja siksi halusi irtisanoutua. Häntä ei kuitenkaan päästetty pois vaan hän sai tutustua Arabian eri osastoihin, ja sen jälkeen hän työskenteli Franckin työryhmässä suunnittelijana vuodesta 1949 vuoteen 1962, jolloin hän perusti oman pajan. Hän suunnitteli Arabialla neljä astiastoa, joista tunnetuin on Palapeli. Hänen suunnitelmiaan palkittiin Milanon triennaalissa hopeamitalilla kahdesti, vuosina 1954 ja 1957. Sacramenton näyttelystä Yhdysvalloista Aho sai kultamitalin 1961. Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 1988.

Kaarina Aho oli Venny Soldan-Brofeldtin pojantytär. Hän lahjoitti Järvenpään kaupungille kokoelman isoäitinsä taidetta, ja tästä lahjoituksesta sai alkunsa Järvenpään taidemuseo. Aho oli mukana teollisuustaiteenliitto Ornamossa ja perustettaessa 1970-luvulla osuuskunta Artesaania.

## Lähteet
Paris Photo

**Paris Photo** on Pariisissa vuosittain marraskuussa järjestettävä, valokuvataiteeseen erikoistunut messutapahtuma. Vuonna 1997 ensi kerran järjestetyt taidemessut tuo paikalle toistasataa näytteilleasettajaa eri puolilta maailmaa. Vuonna 2014 Paris Photossa kävi lähes 60&nbsp;000 messuvierasta. Paris Photo on maailman suurin valokuvamessutapahtuma. Vuodesta 2011 se on järjestetty Pariisin Grand Palais’ssä.

Vuodesta 2013 valokuvamessut on järjestetty toukokuun alussa myös Los Angelesissä nimellä Paris Photo LA.

## Lähteet
Simo Talvitie

**Simo János Talvitie** (3. lokakuuta 1927 Helsinki – 30. joulukuuta 2015) oli suomalainen pappi ja kirjailija, joka toimi muun muassa *[[Kotimaa]]-lehden* päätoimittajana. 

## Henkilöhistoria
Simo Talvitien isä oli jääkärieläinlääkintäeversti Juho Talvitie ja äiti lastenlääkäri Alma Elina Mäkelä. Hänen puolisonsa 1950–1990 oli laulaja, musiikinopettaja Ritva Anneli Essman. Talvitie tuli ylioppilaaksi 1945 ja valmistui teologian kandidaatiksi 1950 ja lisensiaatiksi 1969 Helsingin yliopistosta. Hän toimi Helsingin evankelis-luterilaisen seurakunnan teinipastorina 1950–1951 ja Tampereen Harjun seurakunnan virallisena apulaisena 1951–1963 sekä kappalaisena 1963–1964. *Kotimaa*-lehden päätoimittaja ja Kirjapajan kirjallinen johtaja Talvitie oli 1964–1968, Tampereen lyseon uskonnonopettajana hän toimi 1952–1961. Talvitiellä oli myös monia seurakunnallisia ja muita luottamustehtäviä. Useita opintomatkoja ulkomaille hän teki vuodesta 1947 lähtien. Talvitie sai rovastin arvonimen 1977, WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinto hänelle myönnettiin 1974. Talvitie harrasti mitalien keräilyä.  

## Teoksia
* *Kirkko ja valtio ekumeenisessa keskustelussa 1925–1961*, 1962 (synodaaliväitöskirja) 
* *Minä– sinä – hän*, 1964
* *Itää ja länttä suomalaisin silmin*, 1965
* *Sana sunnuntaiksi*, 1965
* *Arkisia rukouksia*, 1967
* *Aina vaan siitä Jeesuksesta*, 1968
* *Tämä toinen elämä*, 1970 (ruots.)
* *Miksi minä: kokemuksia uskosta, Jumalasta ja kärsimyksestä*, 1986 (Jussi Talasniemen kanssa)

Talvitie myös toimitti teoksia, samoin kuin käänsi kirjoja suomeksi unkarista ja ruotsista.

## Lähteet
Manon Houette

**Manon Houette** (s. 2. heinäkuuta 1992 Le Mans) on ranskalainen käsipalloilija. Hän pelasi Ranskan maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa lokakuussa 2013. Hän on saavuttanut olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 sekä voittanut maailmanmestaruuden Saksassa 2017 ja Euroopan-mestaruuden Ranskan kotikisoissa 2018. Seuratasolla hän on edustanut Fleury Loiret HB:tä, kaudella 2016–2017 saksalaista Thüringer HC:tä sekä kaudella 2017–2018 Metz Handballia.

## Lähteet
Siraba Dembélé

**Siraba Dembélé Pavlović** (s. 28. kesäkuuta 1986 Dreux) on ranskalainen käsipalloilija. Hän pelasi Ranskan maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa toukokuussa 2006. Hän on saavuttanut olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 ja oli mukana jo Lontoon olympialaisissa 2012, joissa Ranska sijoittui viidenneksi. Hän voitti maailmanmestaruuden Saksassa 2017, ja hänet valittiin turnauksen tähdistöjoukkueeseen.  Vuonna 2018 hän voitti Euroopan-mestaruuden Ranskan kotikisoissa. Seuratasolla hän on edustanut kotimaansa seurojen lisäksi tanskalaista Randers HK:ta, makedonialaista ŽRK Vardar Skopjea sekä vuosina 2016–2018 venäläistä Rostov-Donia.

## Lähteet
Henrik Forsius (lääkäri)

**Henrik Runar Forsius** (24. elokuuta 1921 Helsinki – 27. helmikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen silmälääkäri, perinnöllisyystieteilijä ja professori.

Henrik Forsiuksen isä Runar Forsius työskenteli lastenlääkärinä; isä kuoli, kun Henrik oli 14-vuotias. Henrik Forsius alkoi opiskella lääketiedettä Helsingin yliopistossa, mutta hänet määrättiin vuonna 1941 jatkosotaan, jossa hän palveli muun muassa lääkintämiehenä. Sodan jälkeen Forsius valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1948 ja väitteli tohtoriksi 1954.

Silmälääketieteen lisäksi Forsius tutki perinnöllisyystiedettä, ja kollegansa Aldur Erikssonin kanssa hän löysi Ahvenanmaalta harvinaisen, perinnöllisen silmätaudin, joka tunnetaan Forsius–Erikssonin oireyhtymänä. Forsius teki tutkimusretkiä eristyneisiin yhteisöihin muun muassa Grönlantiin ja Sevettijärvelle ja tutki niiden asukkaiden perimää. Hän on kuvannut useita perinnöllisiä silmäsairauksia sekä tutkinut ilmaston vaikutusta silmään.

Forsius toimi silmälääketieteen professorina Oulun yliopistossa 1965–1986. Lisäksi hän työskenteli Folkhälsanin perinnöllisyystieteen laitoksen tutkijana vuodesta 1963. Uumajan yliopisto myönsi hänelle kunniatohtorin arvon vuonna 1973.

Opintovuosinaan Forsius harrasti soutua, ja hänen seurajoukkueensa Akademiska Roddklubben voitti useita Suomen mestaruuksia.

## Katso myös
* Forsius

## Lähteet
Grâce Zaadi

**Grâce Zaadi Deuna** (s. 7. heinäkuuta 1993 Courcouronnes) on ranskalainen käsipalloilija. Hän pelasi Ranskan maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa vuonna 2013. Hän on saavuttanut olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 sekä voittanut maailmanmestaruuden Saksassa 2017  ja Euroopan-mestaruuden Ranskan kotikisoissa 2018. MM-kilpailuissa hänet valittiin turnauksen tähdistöjoukkueeseen. Seuratasolla hän on edustanut Metz Handballia vuodesta 2010.

## Lähteet
Dokosaani

**Dokosaani** eli **n-dokosaani** (C22H46) on 22-hiilinen suoraketjuinen hajuton alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan  kiinteää ainetta. Dokosaanin rakennekaava on CH3(CH2)20CH3, moolimassa 310,61&nbsp;g/mol, sulamispiste 43.8&nbsp;°C, kiehumispiste 369&nbsp;°C, leimahduspiste 113&nbsp;°C (c.c), tiheys 0.7944&nbsp;g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3) ja CAS-numero 629-97-0. Dokosaani ei käytännössä liukene veteen, mutta liukenee kloroformiin ja etanoliin sekä erityisen hyvin dietyylieetteriin.                                  

Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

## Aiheesta muualla
*PubChem: Docosane 
*ChemBlink: Docosane 
*Human Metabolome Database (HMDB): Docosane 
*Food Component Database (FooDB): N-Docosane 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: N-Docosane 
*Pherobase: Floral Compound - 22Hy 
*Pherobase: Semiochemical - 22Hy
Manuel Álvarez Bravo

**Manuel Álvarez Bravo** (4. helmikuuta 1902 México – 19. lokakuuta 2002 México) oli  meksikolainen valokuvaaja ja 1900-luvun merkittävimpiä nimiä Latinalaisen Amerikan valokuvataiteessa. Hänen kuviensa aiheina olivat työ, kuolemanrituaalit ja muu kansanperinne sekä marginaalissa elävät ihmiset.

Manuel Álvarez Bravo oli valokuvaajana itseoppinut, mutta hänen taidemaalarina toiminut isoisänsä ja opettajana työskennellyt isänsä harrastivat valokuvausta. Isä kuoli pojan ollessa vasta 12-vuotias, ja poika joutui jättämään koulunsa kesken. Hän meni töihin tekstiilitehtaaseen kunnes sai paikan valtiovarainministeriöstä. Iltaisin hän opiskeli ensin kirjanpitoa, mutta vaihtoi sen taidekursseihin. Álvarez Bravo hankki ensimmäisen oman kameransa parinkymmenen vuoden iässä työskennellessään virkamiehenä Oaxacan osavaltiossa. Pian hän voitti paikallisen valokuvakilpailun. Palattuaan synnyinkaupunkiinsa Méxicoon hän tapasi Tina Modottin ja pääsi tämän suhteiden ansiosta pääkaupungin vasemmistolaisiin taiteilijapiireihin. Tuttaviin kuuluivat muiden muassa Edward Weston ja Frida Kahlon Saksasta Meksikoon muuttanut valokuvajaisä Guillermo Kahlo, jotka kannustivat kannusti Álvarez Bravoa eteenpäin alalla.

Álvarez Bravo dokumentoi valokuvaamalla muun muassa Diego Riveran seinämaalauksia ja opetti 1930-luvun lopulla valokuvausta San Carlos -taideakatemiassa.

Vuonna 1984 Álvarez Bravolle myönnettiin elämäntyöstään kansainvälinen Hasselblad-palkinto. Hän kuoli satavuotiaana lokakuussa 2002.

Manuel Álvarez Bravon valokuvia on ollut laajasti esillä Helsingissä 1984 ja 1999 sekä yhteisnäyttelyssä Kuopion VB-valokuvakeskuksessa vuonna 2012.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen Álvarez Bravo -sivusto  
* Elämäkerta Masters of Photography -sivustolla 
* 5 minuutin video , Getty Museum
Marie-Gabrielle Capet

**Marie- Gabrielle Capet** (6. syyskuuta 1761 Lyon – 1. marraskuuta 1818 Pariisi) oli ranskalainen uusklassinen taidemaalari.

## Elämänvaiheita
Capet oli köyhän perheen tytär ja on epäselvää, missä hän sai taiteellisen peruskoulutuksensa. Vuonna 1781 hän pääsi Pariisiin Adélaïde Labille-Guiardin oppilaaksi. Capet`n ensimmäiset työt esiteltiin nuorten taiteilijoiden näyttelyssä Exposition de la jeunessessa. Hän teki miniatyyrejä, öljyvärimaalauksia, akvarelleja ja pastelleja. Hänen työnsä saivat kehuja niiden virtuoosimaisesta värien käytöstä ja luonnostelusta.

Vuonna 1781 hän esitteli Salon de la Jeunessessa miniatyyrejään. Ranskan suuren vallankumouksen myötä taidemaailman ovet avautuivat toden teolla myös naisille. Capet alkoi esitellä tämän jälkeen säännöllisesti eri näyttelyissä.

Capet´n ja Labille-Guiardin suhde oli aluksi ammatillinen, mutta muuttui myöhemmin syväksi ystävyydeksi. Hän muutti asumaan Labille-Guiardin ja hänen aviomiehensä François Vincentin luo. Kun Labille-Guiard sairastui vakavasti, Capet piti hänestä huolta loppuun asti.

## Teoksia

Marie-Gabrielle Capet.jpg|Marie-Gabrielle Capet:'Anne-Félicité Grésille´n muotokuva.
Marie-Gabrielle Capet - Studio Scene - WGA4049.jpg|Marie-Gabrielle Capet: Madame Vincent opettaa ateljeessaan, maalattu vuonna 1808, nykyään Münchenissä Neue Pinakothekissa.
Simon Charles Miger par Gabrielle Marie Capet - 1806.jpg|Marie-Gabrielle Capet: Simon Charles Migerin muotokuva, maalattu vuonna 1806.


Suurin osa Capet'n teoksista on nykyään esillä Pariisissa Louvressa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* https://bjws.blogspot.fi/2011/03/women-artists-self-portraits-french_1123.html
Amandine Leynaud

**Amandine Leynaud** (s. 2. toukokuuta 1986 Aubenas) on ranskalainen käsipalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi Ranskan maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa marraskuussa 2005. Hän on saavuttanut olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 ja oli mukana jo Pekingin olympialaisissa 2008 ja Lontoon olympialaisissa 2012, joissa Ranska sijoittui viidenneksi. Hän voitti maailmanmestaruuden Saksassa 2017 ja Euroopan-mestaruuden Ranskan kotikisoissa 2018. Seuratasolla hän on edustanut kotimaansa seurojen lisäksi romanialaista CS Oltchim Râmnicu Vâlceaa kaudella 2012–2013 sekä makedonialaista ŽRK Vardar Skopjea vuosina 2013–2018.

## Lähteet
Antoni Comín

**Antoni Comín i Oliveres** (s. 1971 Barcelona) on katalonialainen poliitikko. Hän edustaa Katalonian tasavaltalaista vasemmistoa ja toimi Katalonian aluehallinnon terveysministerinä Carles Puigdemontin johtamassa hallituksessa, joka järjesti 1. lokakuuta 2017 kansanäänestyksen Katalonian itsenäistymisestä. Comín lähti Puigdemontin ja kolmen muun ministerin (Meritxell Serret, Lluís Puig ja Clara Ponsatí) kanssa Belgiaan maanpakoon Espanjan nostettua kansanäänestyksen järjestämisen takia heitä vastaan syytteet "kapinasta", josta voidaan tuomita Espanjan lain mukaan jopa 30 vuodeksi vankilaan. Espanja antoi heistä myös eurooppalaisen pidätysmääräyksen, mutta perui sen myöhemmin 5. joulukuuta 2017. Uusissa Katalonian parlamenttivaaleissa 21. joulukuuta 2017 yhä maanpaossa ollut Comín valittiin uudelleen parlamenttiin.

Espanja uusi 23. maaliskuuta 2018 aiemmin jäädytetyn eurooppalaisen pidätysmääräyksen Puigdemontista ja useasta muusta maanpaossa olevasta katalaanipoliitikosta, mukaan luettuna Comín, joka ilmoittautui itse poliisille Belgiassa 5. huhtikuuta 2018 yhdessä muitten Belgiassa yhä olleitten eli Puigin ja Serretin kanssa. Heitä ei kuitenkaan pidätetty ja he saivat odottaa Espanjan vaatiman luovutuksen oikeuskäsittelyä Belgiassa vapaana. Heille ei myöskään määrätty takuita, eikä passeja takavarikoitu, vaikka heiltä kiellettiinkin Belgiasta poistuminen.

Katalonian parlamentin puhemiehistö hyväksyi 24. huhtikuuta 2018 Comínin anomuksen saada valtuuttaa toinen henkilö äänestämään puolestaan parlamentin istunnoissa ilman, että Comínin tarvitsisi luopua parlamenttipaikastaan. Ciutadans-puolue ja Kansanpuolue valittivat puhemiehistön päätöksestä Espanjan perustuslakituomioistuimeen, mutta tuomioistuin ei muuttanut päätöstä. 16. toukokuuta 2018 Belgian oikeus ilmoitti, että Comínia, Puigia ja Serretiä ei luovuteta Espanjaan.

Katalonian vastavalittu uusi pääministeri Quim Torra esitti 19. toukokuuta 2018, että vanhasta hallituksesta nimitettäisiin uudenkin hallituksen ministereiksi maanpaossa olevista Comín ja Puig sekä tutkintavankeudessa olevista Jordi Turull ja Josep Rull. 29. toukokuuta 2018 Torra ilmoitti kuitenkin luopuvansa yrittämästä maanpaossa ja vankilassa olevien nimittämistä Espanjan keskushallinnon asetuttua vastustamaan sitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
MHC Vahterpää

**MHC Vahterpää** (kylkinumero 42) on Suomen merivoimien Katanpää-luokan miinantorjunta-alus (), jonka on valmistanut italialainen Intermarine S.p.A..

## Valmistus

Alus kastettiin 3. marraskuuta 2011 kumminaan Suomen merivoimien komentajan Veli-Jukka Pennalan puoliso, rouva Anja Pennala. Alus saapui Suomeen joulukuussa 2016.

## Palvelus
Alus on Rannikkolaivastossa.

## Muuta
Aluksen kummikaupunkina on Kotka.

## Lähteet
Pablo Iglesias

**Pablo Iglesias** voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:

*Pablo Iglesias Posse (1850–1925), espanjalainen poliitikko, PSOE-puolueen ja UGT-ammattiliiton perustaja ja johtaja
*Pablo Iglesias Turrión (1978–), espanjalainen poliitikko, Podemos-puolueen pääsihteeri.
Edward Edwards (sarjamurhaaja)

**Edward Wayne Edwards**, alun perin **Charles Murray**, (14. kesäkuuta 1933 – 7. huhtikuuta 2011) oli tuomittu yhdysvaltalainen sarjamurhaaja. Edwards pakeni Akronin vankilasta Ohiossa vuonna 1955. Lopulta hänet pidätettiin Atlantassa 20. tammikuuta 1962. Hänet päästettiin ehdonalaiseen vapauteen vuonna 1967, ja vuosien 1977 ja 1996 välillä hän murhasi ainakin viisi ihmistä.

## Murhat
Edwardsin tiedetään murhanneen viisi ihmistä: kaksi Ohiossa vuonna 1977, kaksi Wisconsinissa vuonna 1980, ja yksi Ohiossa vuonna 1996.

Ensimmäiset murhat, joista Edwards tuomittiin, Billy Lavaco ja Judy Straubista, kaksinkertainen murha, tapahtuivat Ohiossa vuonna 1977. Hänet tuomittiin elinkautiseen näistä rikoksista vuonna 2010.

Toinen kaksoismurha, Tim Hack ja Kelly Drew, tapahtui Wisconsinissa vuonna 1980. Tapausta kutsuttiin nimellä "Sweetheart Murders". Edwardsia oli kuulusteltu tuolloin, mutta ei ollut perusteita pidättää häntä. Lähes 29 vuotta myöhemmin hänen yhteys murhiin todistettiin DNA-testien avulla. Ilmeisesti Edwardsin oma lapsi vihjasi poliisille hänen mahdollisesta osallistumisesta

Edwards tunnusti 1996 Danny Boy Edwardsin murhan Ohiossa. Uhri oli adoptoitu lapsi, joka oli asunut Edwardsin ja hänen vaimonsa luona useita vuosia. Dannyn alkuperäinen nimi oli Danny Lain Gloeckner. Edwards murhasi Dannyn saadakseen vakuutusrahat. Edwards tuomittiin kuolemaan tästä rikoksesta maaliskuussa 2011, mutta hän kuoli vankilassa luonnollisista syistä kuukautta myöhemmin.

## Muut mahdolliset murhat
Phil Stanfordin kirjan *The Peyton-Allan Files*in* *mukaan Edwards voi olla vastuussa Beverly Allanin ja Larry Peytonin murhista Portlandissa vuonna 1960. Kaksi miestä pidätettiin ja vangittiin murhista, mutta vapautettiin vankilasta varhain. Viranomaiset väittävät, että oikeat henkilöt olivat syytettyinä.

Jotkut tutkijat ovat todenneet, että Edwards asui Pohjois-Kaliforniassa jokaisen Zodiac Killerin murhan aikaan 1960-luvun lopulla ja olisi tuolloin sopinut Zodiacin kuvaukseen, vaikka muut kiistävät tämän väitteen.

Maaliskuussa 2017, etsivä Chad Garcia Jeffersonin maakunnan (Wisconsin) seriffin poliisiasemalta, joka oli vastuussa "Sweetheart Murders" -tapauksesta kertoi, miten Hackin ja Drewin murhat ratkesivat Edwardsin tyttären vihjeen ansiosta. Garcia sanoi olevansa "melko varma" Edwardsin murhanneen ainakin viidestä seitsemään muuta. 

## Lähteet
Laurisa Landre

**Laurisa Landre** (s. 27. lokakuuta 1985 Pointe-à-Pitre) on ranskalainen käsipalloilija. Hän pelasi Ranskan maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa kesäkuussa 2014. Hän on saavuttanut olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 sekä voittanut maailmanmestaruuden Saksassa 2017. Seuratasolla hän edustaa kaudella 2017–2018 Metz Handballia. Kotimaansa seurojen lisäksi hän on edustanut romanialaista SCM Craiovaa.

## Lähteet
Marie Prouvensier

**Marie Prouvensier** (s. 9. helmikuuta 1994 Dijon) on ranskalainen käsipalloilija. Hän saavutti Ranskan maajoukkueessa olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016.  Seuratasolla hän edustaa Brest Bretagne Handballia.

## Lähteet
Estelle Nze Minko

**Estelle Nze Minko** (s. 11. elokuuta 1991 Saint-Sébastien-sur-Loire) on ranskalainen käsipalloilija. Hän pelasi Ranskan maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa lokakuussa 2013. Hän on saavuttanut olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 sekä voittanut maailmanmestaruuden Saksassa 2017 ja Euroopan-mestaruuden Ranskan kotikisoissa 2018. Seuratasolla hän on edustanut unkarilaista Siófok KC:tä vuodesta 2016.

## Lähteet
Sassandra

**Sassandra** on Atlantin valtamereen laskeva joki Guineassa ja Norsunluurannikolla. Sen pituus on 915 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 68&nbsp;550 neliökilometriä.

Joki saa alkunsa 710 metriä korkeudella Tetinivuorilta Beylan kaakkoispuolelta. Se virtaa ensin Bagbè-nimisenä kohti itää, kääntyy sitten etelään ja lopuksi kaakkoon. Joki laskee Atlanttiin 16 kilometriä pitkän estuaarin kautta. Se toimii Guinean ja Norsunluurannikon rajajokena muutaman kymmenen kilometrin matkalla. Sassandran tärkeimmät sivujoet ovat Boa, Bafing, N’Zo, Lobo ja Davo.

Joen suussa sijaitsee Sassandran kaupunki. Buyossa on säännöstelypato, joka muodostaa laajan tekojärven.

## Lähteet
Sophie de Choiseul-Gouffier

**Sophie de Choiseul-Gouffier** (liet. **Sofija Tyzenhauzaitė de Šuazel-Gufjė**, s. 1790 Lida, Valko-Venäjä – 28. toukokuuta 1878 Nizza, Ranska) oli liettualainen kirjailija. Hän polveutui Liettuan vanhasta aatelista ja kuului Tyzenhaus-sukuun.

Choisseul-Gouffierin kirjoitti kirjansa ranskaksi ja hän oli yksi ensimmäisistä liettualaisista naiskirjailijoista. Hänen teoksensa kertovat hänen oman aikansa liettualaisten aatelisnaisten elämästä. 

Avioliiton Choisseul-Chomeur solmi vuonna 1812 ranskalaisen aatelismiehen, Antoine Louis Octaven kanssa, kun Napoleonin joukot hyökkäsivät Liettuan halki Venäjälle. Miehensä kuoltua hän hoiti sukutilaansa yksin. Viimeiset vuotensa hän eli Ranskassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lib.Ru/Классика: Шуазель-Гуфье София: Мемуары
Chloé Bulleux

**Chloé Bulleux** (s. 18. marraskuuta 1991 Annecy) on ranskalainen käsipalloilija. Hän saavutti Ranskan maajoukkueessa olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016.  Seuratasolla hän on vuodesta 2017 edustanut Issy Paris Handia. Hän on pelannut myös unkarilaisseura Siófok KC:ssä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Olli Antonio

**Olli Antonio** (oikealta nimeltään Olli Karejoki, s. 1992 Helsinki) on suomalainen rap-artisti. Lahdessa varttunut tekijä julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa *De Puta Madre* Hög Recordsin kautta 7. maaliskuuta 2018. Aiemmin hän on vaikuttanut Rähinä Recordsille levyttäneessä, punk-vaikutteista musiikkia tehneessä Negatiiviset Nuoret -kokoonpanossa. Artistin isä on espanjalainen, jonka myötä myös levyn nimi on syntynyt. 

"De Puta Madre" -albumilta julkaistiin neljä singleä: *Pinkkei elefanttei*, *Kultaketju*, *Valot* sekä nimikkobiisi *De Puta Madre*. Lisäksi kappaleesta *Pinkkei elefanttei* kuvattiin myös musiikkivideo.

Kesäkuussa 2018 Olli Antoniolta ilmestyi jälleen uusi single, Xmiehen tuottama *Rullaan spotil*, Hög Recordsin kautta.

Olli Antonio solmi levytyssopimuksen Killah Recordsin kanssa vuonna 2021, mutta hän sanoi sittemmin sopimuksen irti ja perusti oman levy-yhtiön Kreme Recordsin. Samalla Kreme Recordisille sainattiin myös Olli Antonion yhtye Negatiiviset Nuoret. Karejoki levyttää myös nimellä Olli Outolempi.

## Diskografia
*Pääartikkeli: [[Olli Antonion diskografia]]*

### Sooloalbumit

* *[[De Puta Madre]] (2018)*
* *[[Ruumisauton Nopeudel]] (2020)*
* *[[Gigolon Poika]] (TBA)*

### Negatiiviset Nuoret

* *[[Negatiiviset Nuoret (albumi)|Negatiiviset Nuoret]] (2017)*
* *[[Negatiiviset Nuoret 2]] (2022)*

## Katso myös
*[[Luettelo Olli Antonion kappaleista]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Olli Antonio Facebookissa
* Olli Antonio Spotifyssa
Camille Ayglon-Saurina

**Camille Ayglon-Saurina** (o.s. **Ayglon**, s. 21. toukokuuta 1985 Avignon) on ranskalainen käsipalloilija. Hän pelasi Ranskan maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa maaliskuussa 2007. Hän on saavuttanut olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016. Ayglon-Saurina oli mukana Pekingin olympialaisissa 2008 ja Lontoon olympialaisissa 2012, joissa molemmissa Ranska sijoittui viidenneksi. Hän voitti maailmanmestaruuden Saksassa 2017 ja Euroopan-mestaruuden Ranskan kotikisoissa 2018. Seuratasolla hän on edustanut ranskalaista Nantes Atlantique Handballia vuodesta 2018.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Allison Pineau

**Allison Pineau** (s. 2. toukokuuta 1989 Chartres) on ranskalainen käsipalloilija. Hän pelasi Ranskan maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa helmikuussa 2007. Hän on saavuttanut olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 ja oli mukana jo Lontoon olympialaisissa 2012, joissa Ranska sijoittui viidenneksi. Hän voitti maailmanmestaruuden Saksassa 2017 ja Euroopan-mestaruuden Ranskan kotikisoissa 2018. Seuratasolla hän on edustanut kotimaansa seurojen lisäksi romanialaisseuroja CS Oltchim Râmnicu Vâlcea ja HCM Baia Mare sekä makedonialaista ŽRK Vardar Skopjea ja slovenialaista RK Krim Ljubljanaa. Kaudella 2017–2018 hän edustaa Brest Bretagne Handballia.

## Lähteet
Salla Kozma

**Salla Kozma** (o.s. **Keränen**, s. 28. joulukuuta 1975) on suomalainen näyttelijä.  Hän opiskeli teatteritaiteen kandidaatiksi vuosina 2001–2004 Aarhusissa Venäjän teatteritaiteen akatemian Tanskan-filiaalissa (toimi vuosina 2001–2009).

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Salla Kozman kotisivut
* Salla Kozma suomalaisen teatterin Ilona-tietopankissa
* Salla Kozma Näyttelijäliitossa
Ingrid Wu

**Ingrid Chunyuan Wu** (s.  1970; Changzhou, Kiina) on alkujaan kiinalainen, vuonna 1996 Yhdysvaltoihin muuttanut ja sittemmin uuden kotimaansa kansalaisuuden saanut matkapuhelimien komponentteja valmistavan yrityksen perustaja, yritysjohtaja ja miljardööri. 

Hän perusti vuonna 1993 yhdessä puolisonsa Pan Zhengminin kanssa Shenzhen Yuanyu -yhtiön ja toimi vuoteen 2005 saakka yrityksen operatiivisena johtajana. Yhtiön seuraaja oli vuodesta 2005 Hongkongin pörssissä noterattu matkapuhelimien osavalmistaja AAC Technologies Holdings. Yhdysvaltalainen talousviestintäyhtiö Bloomberg tulkitsi huhtikuussa 2018 Wun omistavan noin 26 prosenttia yhtymästä, josta 21 prosenttia hän omistaa suoraan tai hongkongilaisen holdingyhtiön välityksellä, minkä lisäksi hänen varallisuuteensa laskettiin puolet perheen lasten 9 prosentin omistusosuudesta. Näin Wun varallisuudeksi saatiin 6,25 miljardia dollaria. 

Muun muassa pienoiskaiuttimia, -vastaanottimia ja MEMS-mikrofoneja Applen ja Samsungin mobiililaitteisiin valmistavan, Kiinan Shenzhenistä käsin toimivan AAC:n liikevaihto oli 2,3 miljardia dollaria vuonna 2016 ja yhtymä työllisti yli 52&nbsp;000 ihmistä.

Wun puoliso Zhengmin toimi vuonna 2018 AAC Technologies Holdings -yhtiön toimitusjohtajana. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes mainitsee Wun miljardöörilistallaan ainoastaan hänen aviopuolisonsa kautta (muodossa *Pan Zhengmin ja perhe*, varallisuus 9,7 miljardia dollaria) erittelemättä lainkaan Wu:n omistusosuutta yhteisesti perustetusta AAC Technologies Holdings -yhtiöstä.   

Wu on ollut osaperustaja myös kolmessa muussa yhtiössä. Hän on taustaltaan sairaanhoitaja (Changzhou Party School ja Changzhou School of Public Health, 1989). Lisäksi eräs lähde toteaa hänen opiskelleen myös Hong Kong Baptist Universityssä ja Britanniassa (London School of Economics and Political Science eli LSE, josta B.Sc/B.A. tutkinto). 

## Lähteet