open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sappirakko

**Sappirakko** () on maksaan kiinnittynyt ruoansulatusnestettä eli sappea erittävä elin. Sappirakko puuttuu useilta lajeilta, kuten hevoselta, porolta ja rotalta, joilla sappineste kulkee suoraan maksasta pohjukaissuoleen. Sappirakon tilavuus on noin 50 ml, mutta se pystyy väkevöimällä varastoimaan 5-20 kertaa suuremman määrän maksasappea.

Sappi erittyy maksasta sappirakkoon sapenjohtimia pitkin ja sappirakosta se siirtyy ohutsuoleen ison pohjukkaissuolinystyn kohdalle sappitiehyitä pitkin. Maksasolujen muodostama sappi erittyy solujen välissä kulkeviin *sappihiussuoniin*. Nämä yhtyvät sappihiussuoniksi, jotka kulkevat lähellä porttilaskimon ja maksavaltimon haaroja. Lopulta sappi tulee ulos maksaportista pitkin vasenta ja oikeaa maksatiehyttä, jotka yhdistyvät heti maksan ulkopuolella yhteiseksi maksatiehyeksi (*ductus hepaticus communis*). Sappirakkoon vie sappirakon tiehyt (*ductus cysticus*). Sappirakon ja pohjukaissuolen välistä tiehyttä kutsutaan sapenjohtimeksi tai yhteiseksi sappitiehyeksi (*ductus choledochus*). 

Suolen alkuosasta erittyvä kolekystokiniini eli pankreotsymiini aiheuttaa sappirakon seinämän sileälihaskerroksen supistumisen, jolloin sappi erittyy suoleen. Sapen eritystä maksasta kiihdyttävät sekretiini ja parasympaattinen hermosto.

## Sapen koostumus

Sappi koostuu kolesterolista, sappisuoloista ja sappiväriaineista. Kolesteroli osallistuu sappisuolojen valmistukseen, mutta liiallisena se voi aiheuttaa sappikiviä, jotka voivat estää sapen pääsyn pohjukaissuoleen. Seurauksena on useimmiten kovia kipuja vatsan alueella ja lisäksi rasvat eivät voi pilkkoutua pohjukaissuolessa normaaliin tapaansa. Useimmiten myös iho saattaa muuttua kellertäväksi ja uloste harmaaksi. Sappisuolat mahdollistavat rasvojen imeytymisen siten, että ne emulgoivat ohutsuolessa veteen liukenemattomia rasvahappoja. Tällöin haiman erittämä vesiliukoinen lipaasi -entsyymi pystyy hajottamaan ravinnon rasvahappoja.

Misellit eli pienet rasvapalloset tuovat rasvojen pilkkoutumistuotteet lähelle limakalvosoluja, että ne voivat imeytyä soluihin. Suurin osa tästä rasvojen imeytymisestä tapahtuu jo ohutsuolen yläosassa.  Ellei sappea pääse suoleen, rasvojen ja rasvaliukoisten vitamiinien imeytyminen vaikeutuu. Suurin osa sappisuoloista imeytyy ohutsuolen loppuosasta, kulkeutuu porttilaskimon kautta maksaan ja sieltä takaisin sappeen, kiertoa kutsutaan enterohepaattiseksi kiertokuluksi, jota käyttävät myös eräät lääkeaineet.
Sappiväriaineet ovat elimistön kuona-aineita, jotka aiheuttavat sapen ja ulosteiden värin. Tärkein sappiväriaine on bilirubiiniglukuronidi, jota maksasolut valmistavat hemoglobiinin ja myoglobiinin pilkkoutumistuotteesta bilirubiinista. Konjugaatio glukuronihapon kanssa muuttaa rasvaliukoisen bilirubiinin vesiliukoiseksi ja siten helpommin elimistöstä poistuvaksi.

## Katso myös
* Sappikivitauti

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tero Nykänen

**Tero Markus Nykänen** (s. 10. marraskuuta 1981) on suomalainen kamppailu-urheilija ja valmentaja. Hän on toiminut kasvattajaseurassaan Järvenpään Taekwondo Hwang ry:ssä valmentajana vuodesta 1997 ja vastannut seuran toiminnasta toiminnanjohtajana vuodesta 2003. Nykänen on kilpaillut vuosina 1996–2001 kansallisella tasolla taekwondossa, potkunyrkkeilyssä, nyrkkeilyssä, Sin Moo Hapkidossa sekä Hoi Jeon Moo Soolissa. Hän lopetti kilpailemisen vuonna 2001 kokonaan ja siirtyi valmentajaksi.

## Kilpailutuloksia
* Taekwondo Mudo Itsepuolustus SM-1 1998, Helsinki
* Taekwondo Mudo Itsepuolustus EM-1 1998, Helsinki
* Hoi Jeon Moo Sool Itsepuolustus SM-3 1998, Vantaa
* Sin Moo Hapkido SM-3 -65kg, 1998, Pori
* Sin Moo Hapkido SM-2 -65kg, 1999, Pori
* Nyrkkeily, Sotilaiden SM-1, 2001, Pori
* Potkunyrkkeily, FC SM-3 -63,5kg, 2001, Järvenpää 

Nykyään Tero Nykänen toimii omavalmentajana eli Personal Trainerina pääkaupunkiseudun alueella.

## Aiheesta muualla
* Järvenpään Taekwondo Hwang ry.
Hyhky

**Hyhky** on Tampereen luoteisosassa sijaitseva kaupunginosa. Se rajoittuu pohjoisessa Hiedanrantaan, idässä Ala-Pispalaan, etelässä Kaarilaan ja lännessä Epilään.

Alun perin Pirkkalan pitäjään kuulunut Hyhkyn kylä mainitaan asiakirjoissa jo vuonna 1433. Ensimmäinen maininta Pispalasta on vasta vuodelta 1492, jolloin suoritettiin Mikko Pispalan ja Niilo Huovarin tilusten rajan tarkistus. Itse asiassa Pispala on saanut nimensä Hyhkyssä olleen Pispan tilan mukaan. Keskiajalla Hyhky oli usein käräjäpaikkana, ja ainakin vuosina 1507, 1509 ja 1514 siellä pidettiin laamanninkäräjät. Vuoden 1540 maakirjan mukaan Hyhkyssä oli seitsemän tilaa. Hyhky-nimen alkuperää ei tunneta, mutta samaa juurta ovat mahdollisesti Pälkäneellä esiintyvä *Hykky* sekä Tyrväällä esiintyvä *Hykkö*.

Hyhky siirrettiin silloisesta Pohjois-Pirkkalasta Tampereen kaupunkiin vuoden 1937 alussa. Hyhkyn, Kaarilan ja Epilän kaupunginosien yhteinen asemakaava vahvistettiin vuonna 1953.

Hyhkyn vanhin rakennus on tiettävästi vanha käräjätalo, jossa toimii nykyisin Hennerin leikkipuisto. Henneri on vanha Hyhkyn kylän talo ja nimen pohjana on todennäköisesti henkilönnimi Henrik. Hyhkyssä on myös ala-aste.

Hyhkyssä sijaitsee Kokemäenjoessa tapahtunutta tukkien uittoa varten 1930-luvulla rakennettu Pispalan uittotunneli. Tunnelia edelsivät ylempänä harjulla sijainneet kaksi rullarataa (”punainen” ja ”harmaa” tukkitie). Vanhan uittotunnelin viereen rakennettu uusi uittotunneli valmistui vuonna 1968, mutta se jäi heti tarpeettomaksi Kokemäenjoen uiton loppuessa samana vuonna. Kesäkuussa vuonna 2013 uittotunneli avattiin veneilyn, jalankulun ja pyöräilyn käyttöön yhdystieksi Näsijärven ja Pyhäjärven välillä. 

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Itä-Euroopan tasanko

**Itä-Euroopan tasanko** (myös **Itä-Euroopan alanko**, Venäjällä käytetään myös nimitystä *Venäjän tasanko*, ) on laaja tasankoalue ja joukko laakeita jokien valuma-alueita Itä-Euroopassa.

Sen alueesta esiintyy useita vaihtoehtoisia määritelmiä. Tasangon pinta-alaksi voidaan ilmoittaa  esimerkiksi lähes 4&nbsp;000&nbsp;000 neliökilometriä. Tasangon keskikorkeus on noin 170 metriä. Tasangon alavin paikka on 28 metriä merenpinnan alapuolella Kaspianmeren rannikolla ja joidenkin näkemysten mukaan korkein huippu on Kuolan niemimaan Hiipinätuntureilla, joka on 1 191 metriä merenpinnan yläpuolella. Toisaalta esimerkiksi Suomessa Kuolan niemimaa tuntureineen lasketaan kuuluvaksi Fennoskandiaan. 

Tasanko voidaan jakaa useisiin pienempiin alueisiin, kuten Valdain ylänkö, Volgan ylänkö ja Keski-Venäjän ylänkö sekä Dneprin, Mustanmeren ja Kaspianmeren alankoihin.

Itä-Euroopan tasangon ulottuvuus on venäläistulkinnan mukaan 2&nbsp;750 kilometriä etelästä pohjoiseen ja 3&nbsp;000 kilometriä lännestä itään. Se rajoittuu uloittuu pohjoisen Vienan- ja Barentsinmereltä, etelän Mustaanmereen, Krimin niemimaan vuoristoon, Asovanmereen, Kaukasusvuoristoon ja Kaspianmereen. Lännessä tasankoa rajaavat Keski-Euroopan vuoret Karpaatit, Sudeetit ja Harz sekä ja Fennoskandian Skandit. Idässä rajan muodostavat Uralvuoristo ja Mugodžarin harjanteet ().

Tämän venäläisen rajauksen mukaan Itä-Euroopan tasankoon kuuluu kokonaan tai osittain Euroopan puoleinen Venäjä, Kazakstan, Ukraina, Moldova, Valko-Venäjä, Baltian maat, Puola, Saksa ja Suomi.

## Katso myös

* Baltian kilpi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pressopannu

**Pressopannu** on ranskalaisperäinen kahvin ja joskus teen valmistukseen käytettävä pannu. Pressopannu on toimintaperiaatteeltaan yksinkertainen ja tuottaa vahvemman kahvin kuin kahvinkeittimet.

Pressopannu koostuu kapeasta, yleensä lasisesta tai muovisesta lieriöstä, jossa on kansi ja mäntä, joka mahtuu tiiviisti lieriöön. Männässä on metalli- tai nylonverkosta muodostuva suodatin. Yksi pressopannun eduista muihin kahvinvalmistusmenetelmiin on helppo kuljetettavuus. Pieni pressopannu kulkee kätevästi mukana vaikka rinkassa vaellusreissulla. 

Koska kahvijauhe on suorassa kosketuksissa veden kanssa, pressopannulla keitettyyn kahviin liukenee pannukahvin tavoin enemmän makuaineita ja eteerisiä öljyjä kuin suodatinmenetelmällä, jossa nämä aineet jäävät suodatinpussiin. Pressopannulla tehty kahvi on tummempaa, sakeampaa ja sakkaisempaa kuin suodatettu kahvi. Koska käytetty kahvijauhe jää kahvinvalmistusveteen, tulisi pressokahvi tarjoilla välittömästi valmistuksen jälkeen, jotta kahvista ei tule kitkerää.

Pressopannussa käytettävän kahvijauheen tulee olla tasaisen karkeaa. Suomessa pannukahvina myytävä kahvi soveltuu siihen erinomaisesti.

Pressopannua on käytetty myös irtoteen hauduttamiseen, etenkin ravintoloissa, kun on säästetty teekannujen hankkimiskustannuksissa. Samoin kuin kahvin kohdalla, teetä ajatellen on huomionarvoista, että hautuminen jatkuu senkin jälkeen kun mäntä on laskettu alas. Tämän vuoksi pressopannu saattaa kitkeröittää tietyt teet ja se soveltuu käyttöön lähinnä samalla tavoin kuin silloin, kun teelehdet saavat hautua teekannussa vapaasti. Toinen huomionarvoinen seikka on, että teen haudutuksen loppuvaiheessa on usein vältettävä teen sekoittamista, etteivät voimakkaan makuiset polyfenolit peitä tiettyjen hienojen teelaatujen aromeja, mikä väistämättä tapahtuu pressokannun männän liikkeestä.

## Kahvin valmistus pressopannulla

#Mäntä poistetaan ja lieriöön kaadetaan kahvijauhetta noin ruokalusikallinen kuppia kohden.
#Kaadetaan kuumaa (ei aivan kiehuvaa) vettä pannuun ja sekoitetaan varovasti.
#Asetetaan mäntä kansineen takaisin pannun päälle ja annetaan seistä pari minuuttia.
#Mäntä painetaan alas mahdollisimman hitaasti.
#Kahvi kaadetaan tarjoiluastiaan tai kuppeihin välittömästi.

## Katso myös
* Kahvipannu
* Kahvinkeitin

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Apraksin Dvor

**Apraksin Dvor** () on Venäjällä, Pietarissa sijaitseva kauppakeskus. Paikalla on ollut kauppatoimintaa 1700-luvun keskivaiheilta asti. Nimensä keskus on saanut Fjodor Apraksinilta, joka omisti paikan. 1783 alueen puutalot paloivat, ja uusi tavaratalo rakennettiin 1863. Vuonna 1913 siellä oli yli 500 kauppaa.

## Tulipalo 2005
3. elokuuta kauppakeskuksessa syttyi tulipalo, joka levisi yli tuhannen neliömetrin alueelle. Ainakin 17 palokuntaa oli sammuttamassa paloa. Tiedettävästi kukaan ei loukkaantunut palossa. Palo oli saanut alkunsa ilmeisesti sähköviasta tai se oli tahallaan sytytetty.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
I Want to Hold Your Hand

**I Want to Hold Your Hand** on The Beatlesin singlenä julkaistu kappale vuodelta 1963 ja yhtyeen ensimmäinen listaykkönen Yhdysvalloissa. Sen kirjoittivat John Lennon ja Paul McCartney. Single oli listaykkösenä myös Isossa-Britanniassa, jossa sitä oli tilattu miljoona kappaletta jo ennen julkaisupäiväänsä.

”I Want to Hold Your Hand” oli ensimmäinen Beatles-julkaisu, joka oli äänitetty neliraitalaitteistolla. Laulusta tehtiin myös saksankielinen versio ”Komm, Gib Mir Deine Hand”. The Beatles esitti kappaleen myös vieraillessaan yhdysvaltalaisessa *[[Ed Sullivan Show]]’ssa*.

Lauluun liittyy juttu, jonka mukaan Bob Dylan olisi kappaleen kuullessaan kuullut yhtyeen jäsenten laulavan ”*I can’t hide*” sanojen sijasta ”*I get high*”, joka olisi viitannut täten marijuanan käyttöön. Hänen sanotaan ihmetelleen yhtyeen rohkeutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Beatlesbible, I Want to Hold Your Hand.
2004 FH

**2004 FH** on lähellä Maata oleva asteroidi. Se löydettiin NASAn LINEAR-ohjelmassa 15. maaliskuuta 2004. Kappale on läpimitaltaan noin 30 metriä, massaltaan 27&nbsp;000 tonnia ja se ohitti maapallon vain 43&nbsp;000 km:n päästä 18. maaliskuuta 2004. Vertailun vuoksi esimerkiksi TV-satelliitit kiertävät maapalloa n. 36&nbsp;000 km:n korkeudessa.

2004 FH luokitellaan Aten-asteroideihin. Jos kappale olisi osunut maapalloon, ilmakehässä syntynyt räjähdys olisi vastannut satoja kilotonneja TNT:tä tai pientä ydinasetta, mutta vaikutus tuskin ulottunut maanpinnalle asti merkittävästi.

Seuraavan kerran 2004 FH tulee lähelle maata 2044.

## Lähteet
* JPL Small-Body Database Browser: (2004 FH) 
* Recently Discovered Near-Earth Asteroid Makes Record-breaking Approach to Earth
Love Me Do

**Love Me Do** on The Beatlesin ensimmäinen julkaistu single. Se julkaistiin 5. lokakuuta 1962. Saman singlen toisella puolella julkaistiin kappale ”P.S. I Love You”. Kappale on enimmäkseen Paul McCartneyn kirjoittama, mutta Lennon avusti jonkin verran sen viimeistelyssä. McCartney oli kirjoittanut laulun jo 1950-luvun lopulla.

*[[Please Please Me]]* -albumilla olevassa versiossa soittaa rumpuja studiorumpali Andy White. Laulusta tehtiin useita ottoja, ja singlellä on Ringo Starrin soittama versio. Sen voi erottaa siitä, että versiossa ei ole mukana tamburiinia, jota Starr soittaa albumiversiolla.

Syynä studiorumpalin käyttöön oli, että tuottaja George Martin ei ollut tyytyväinen Ringo Starrin rumpujensoittoon kappaleessa, kuten ei ollut aiemmin kelpuuttanut Pete Bestin soittoa. Whiten työskentely ei kuitenkaan  ollut olennaisesti parempaa, joten Starrin versio päätyi singlelle ja Whiten albumille. Versio, jossa Starr soittaa rumpuja löytyy kuitenkin vain singlen alkupään painoksista; myöhemmissä se korvattiin White-versiolla. 

Levy-yhtiössä ei oltu täysin tyytyväisiä rumpuihin yhdessäkään versiossa, joten julkaistuissa levyissä rummut miksattiin melko kuulumattomiin. Apulaistuottaja Ron Richards sanoi myöhemmin, että levytys oli stressaava projekti eikä hän uskonut kappaleen menestyvän. Se nousi kuitenkin Britannian listoille sijalle 17.

Yhdysvalloissa kappale julkaistiin vasta 1964 ja se nousi siellä listaykköseksi (versio, jossa rummuissa White). Myöhemmin kokoelmalla Anthology 1 julkaistiin versio, jossa rumpuja soittaa Pete Best. Nauhoitus on koesoitosta, jonka Beatles teki EMI:lle ennen Bestin erottamista.

Kappaleen singleversio on ollut public domainissa Euroopassa vuoden 2013 alusta alkaen.

## Lähteet
*The Beatles - Past Masters Volume One Parlophone CDP 7 90043 2 kansilehti
*The Beatles - Please Please Me albumi CD painos Parlophone CDP 7 46435 2

### Viitteet
Mohammed Dib

**Mohammed Dib** (; 21. heinäkuuta 1920 Tlemcen, Algeria – 2. toukokuuta 2003 La Celle-Saint-Cloud, Ranska) oli algerialainen ranskaksi kirjoittanut runoilija, romaani- ja näytelmäkirjailija, sadunkertoja ja kääntäjä.

## Elämä
Isästään orvoksi jääneen Mohammed Dibin opasti ranskalaiseen kulttuuriin opettaja Roger Bellissant. Dib toimi itsekin kyläkoulun opettajana vuosina 1938–1940. Toisen maailmansodan aikana hän opiskeli kirjallisuutta Algerin yliopistossa. Hän oli elämänsä aikana myös kirjanpitäjä, kääntäjä ja toimittaja. Toimittajana hän toimi lehdissä *Alger républicain* ja Algerian kommunistien omistamassa *Liberté*.

Kommunistisen puolueen jäseneksi Dip liittyi 1951. Vuonna 1959 Algerian vapaussodan riehuessa, Ranskan siirtomaaviranomaiset ajoivat hänet maanpakoon hänen poliittisen aktiivisuutensa vuoksi. Ranskalaiset kirjailijat André Malraux, Albert Camus, Jean Cayrol ja Louis Guilloux saivat väliintulollaan hänelle mahdollisuuden asettua asumaan Ranskaan.

## Tuotanto

Ensimmäisen romaaninsa *La grande maison* Dib julkaisi vuonna 1952. Se oli ensimmäinen osa triptyykistä, joka oli omistettu kirjoittajan syntymäkaupungille Tlemcenille – kaupungille, jossa vaikutti myös suuri arabiankielinen filosofi Ibn Khaldun elämänsä eri vaiheissa. Kirja kertoo tämän kaupungin maailmasta Algerian maaseudulla 1940-luvun loppupuolella. Romaani sai myös Fénèon kirjallisuuspalkinnon. Trilogian muut osat valmistuivat vuosina 1954 ja 1957.

Vuosina 1976–1977 Dib opetti Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa (UCLA). Tämä kokemus sai kirjallisen muodon vuonna 2003, kun ilmestyi romaani *L. A. Trip*. Vuosina 1983–1986 Dib opetti Sorbonnen yliopistossa Pariisissa.

Dib sai vuonna 1944 Ranskan akatemian Suuren ranskankielisen palkinnon, joka myönnettiin ensimmäistä kertaa pohjoisafrikkalaiselle kirjailijalle. Vuonna 1998 hän sai Mallarmé-palkinnon lapsille tehdyistä runoistaan.

Dib vieraili usein Suomessa ja vuoden 1986 jälkeen hän julkaisi Suomea käsittelevän triptyykin: *Neiges de marbre* (1989), *Le Sommeil d'Eve* (1990), *L'Infante maure* (1994). Yhteistyössä Natalia Baschmakoffin kanssa hän käänsi suomalaisten kirjailijoiden tekstejä ranskaksi. Ne ovat ilmestyneet *Revue Europe* -lehdessä.

## Teokset
### Suomennetut teokset
* *Sisäpiha* (*La grande maison,* 1978)
* *Vuoret odottavat* (*L'Incendie,* 1979)

### Keskeistä tuotantoa
* *La Grande Maison* (1952)
* *L'Incendie* (1954) 
* *Le Métier à tisser* (1957)
* *Baba Fekrane* (1959, lastensatuja)
* *Ombre gardienne* (1961)
* *Qui se souvient de la mer* (1962)
* *La Danse du roi* (1968)
* *Dieu en barbarie* (1970)
* *Formulaires* (1970, runokokoelma)
* *Le Maître de chasse* (1973)
* *L'histoire du Chat qui boude* (1974, lastensatuja)
* *Habel* (1977)
* *Feu beau feu* (1979, runokokoelma)
* *Au café* (1984)
* *Les Terrasses d'Orsol* (1985)
* *Le Sommeil d'Eve* (1989)
* *Neiges de marbre* (1990)
* *L'Arbre à dires* (1999)
* *Comme un bruit d'abeilles* (2001)
* *L.A. Trip* (2003)
* *Simorgh* (2003)
* *Laezza* (2006)

## Lähteet
Mohammad Khatami

**Mohammad Khatami** (; s. 29. syyskuuta 1943, Ardakan)
on Iranin entinen presidentti. Hän oli presidenttinä vuosina 1997–2005. Hänen seuraajakseen tuli Mahmud Ahmadinejad. Khatamia on tyypillisesti luonnehdittu uudistusmieliseksi, mutta hänen politiikkansa kaatui hänen presidenttikaudellaan lähes aina vanhoillisten uskonnollisten vastustukseen.

Helmikuussa 2009 Khatami ilmoitti asettuvansa ehdolle seuraavan kesäkuun 2009 presidentinvaaleihin Ahmadinejadia vastaan.
Hän kuitenkin vetäytyi myöhemmin ehdokkuudesta ja asettui tukemaan Mir-Hossein Mousavia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Official website of Sayyid Mohammad Khatami  
* Profile: Mohammad Khatami, BBC, 2001
Strawberry Fields Forever

**Strawberry Fields Forever** on The Beatlesin vuonna 1966 tekemä ja vuonna 1967 julkaistu single. John Lennon teki kappaleen *[[Miten voitin sodan]]* -elokuvan kuvausten aikaan. "Strawberry Fields Forever" on saanut nimensä Pelastusarmeijan lastenkodin Strawberry Fieldin mukaan. Lastenkoti sijaitsi Liverpoolissa lähellä Lennonin kotia ja hänellä oli lapsuudessaan tapana käydä leikkimässä sen puutarhassa.

Kappale julkaistiin ensimmäisen kerran singlenä 13. helmikuuta 1967 ja myöhemmin samana vuonna albumilla *[[Magical Mystery Tour]]*. Samalla singlellä julkaistiin kappale "Penny Lane". Molempia kappaleita markkinoitiin singlen A-puolena. Single jäi Englannissa yllättäen kakkossijalle (ensimmäistä sijaa piti hallussaan Engelbert Humperdinckin "Release Me"). Yhdysvalloissa single kuitenkin nousi ykköseksi. Studiotyöskentelyä "Strawberry Fields Forever" vaati 55 tuntia eli enemmän kuin yhtyeen koko ensimmäinen albumi. Kappale on koottu kahdesta eri nauhoituksesta, jotka John Lennon pyysi George Martinia liittämään yhteen. 

Kappale alkaa Paul McCartneyn säveltämällä introlla, joka on yksi varhaisimpia esimerkkejä mellotronin käytöstä rock-musiikissa.

Kappaleen on levyttänyt suomeksi Finn Trio.

## Merkittävyys
*[[Rolling Stone]]* -lehden vuoden 2004 "500 Greatest Songs of All Time" -listalla "Strawberry Fields Forever" oli sijalla 76. Vuoden 2021 vastaavalla listalla kappale oli seitsemännellä sijalla.

Verkkosivusto Acclaimed Music, joka tilastoi musiikkikriitikoiden arvioita kaikkien aikojen kappaleista, sijoittaa kappaleen sijalle 12. Strawberry Fields Forever on parhaiten sijoittunut The Beatlesin kappale tällä listalla.

## Lähteet
Steve Cram

**Steve Cram** (s. 14. lokakuuta 1960) on entinen brittiläinen keskimatkojen juoksija. 

Hän osallistui 1500 metrille vuoden 1980 Moskovan olympialaisissa, kuuluisien brittiläisten juoksijoiden voittaessa mitalit. Cram on Euroopan- ja Kansainyhteisön-mestari 1 500 metrillä vuonna 1982 ja vuonna 1986 sekä maailmanmestari Helsingissä vuonna 1983. Hän teki maailmanennätyksiä maililla vuosien 1985 ja 1993 välillä kilpaillen useimmiten ennätyksistä Said Aouitan kanssa. Olympiakisojen kultamitalia hän ei voittanut, kuitenkin hän saavutti hopeamitalin 1500 metrillä hävitessään Sebastian Coelle vuoden 1984 Los Angelesin olympiakisoissa.

Cram työskentelee nykyisin urheilukommentaattorina BBC:llä. Hänet on valittu BBC:n Vuoden urheilijaksi vuonna 1983.

## Lähteet
*
Musiikkipeli

**Musiikkipeli** on videopelilajityyppi, jossa pelaaminen on vuorovaikutusta musiikkikappaleen kanssa. Musiikkipelit voi jaotella tanssipeleihin, soittopeleihin ja laulupeleihin. Rytmipelit vaativat ajoitettuja näppäinpainalluksia, mutta vapaamuotoisemmissa peleissä musiikkia voi myös tuottaa itse. Tunnetuin musiikkipelejä julkaiseva peliyhtiö on japanilainen Konami, mutta pelejä julkaisevat myös useat muut yhtiöt. 

## Alalajityypit
### Tanssipelit
Tanssipelit ovat Euroopan markkinoilla näkyvämpi rytmipelien alalaji. Tanssipeleissä tarkoituksena on heittäytyä musiikkiin mukaan ja seurata sitä mahdollisimman tarkasti ruudulla näkyvien nuottimaisten ohjeiden mukaan. Peleihin liittyy myös vahva fyysinen suoritus: useimmissa tanssipeleissä vaikeimmat kappaleet käyvät raskaasta liikunnasta. Tätä ominaisuutta pitävät useimmat tanssipelaajat ratkaisevana tekijänä sen viehättävyydessä. Tanssipelit ovat myös ystävällisiä freestyle-esityksille, joissa normaalin pelaamisen tyyliä muokataan tai rikotaan oikeaksi tanssimiseksi asti.

#### Esimerkkejä tanssipeleistä

* *[[Dance Dance Revolution]]*
* *[[Dancing Stage]]*
* *[[In The Groove]]*
* *[[Pump It Up]]*
* *[[StepMania]]*

### Soittopeli

Nykyään Japanissa – rytmipelien kehdossa – menestyvämpi laji on soittopelien alalaji. Soittopeleissä musiikki soitetaan itse. Peliä pelataan lukemalla ruudulta tulevia nuotteja ja soittamalla ne mahdollisimman tarkasti omasta ohjaimesta.

#### Esimerkkejä soittopeleistä

* *[[beatmania IIDX]]*
* *[[Frets on Fire]]*
* *[[Guitar Hero (pelisarja)|Guitar Hero]]*
* *[[Guitar Zero]]*
* *[[O2Jam]]*
* *[[Pop’n Music]]*
* *[[Rock Band]]*
* *[[Rocksmith]]*
* *[[Rocksmith 2014]]*
* *[[JamLegend]]*

### Laulupeli
Kotitietokoneiden laskentatehon kasvaessa käyttäjän lauluäänenkorkeuden tunnistus reaaliajassa tuli mahdolliseksi 1990-luvun lopulla. Tämä mahdollisti laulupelit, joissa käyttäjän laulua arvostellaan vertaamalla laulun melodialinjaa mikrofonista signaalinkäsittelyllä laskettuun nuottiin. Ilmeisesti ensimmäisen julkaisi Suomessa Elmorex Ltd vuonna 2000 nimellä *SoittoPeli*. Peli oli yhtenä alapelinä tuotteessa *SoittoPeli*. 
 
Myöhemmin *SoittoPelistä* erotettu laulupeli julkaistiin nimellä *[[Staraoke]]*, ja siitä tehtiin samanniminen televisioformaatti. Tunnetuin äänenkorkeuden tunnistava laulupeli on Sonyn vuoden 2004 peliksi valittu *[[SingStar]]* PlayStation 2:lle. Pelialatyypistä on sittemmin muodostunut oma pelialatyyppi.

## Aiheesta muualla

* Konami 
* Tanssipelit.fi
Barathrum

**Barathrum** on Janne "Demonos" Sovan vuonna 1990 Kuopiossa perustama black metal -yhtye. Yhtye on eräs suomalaisen black metalin ensimmäisistä yhtyeistä.

## Nimi

Latinan kielen sana *barathrum* tarkoittaa 'kuilua'. Yhtyeen kahdeksan ensimmäisen levynnimien alkukirjaimista muodostuvat sanat "Heil Sova".

## Jäsenet
* Demonos Sova (oik. Janne Sova / Demonos Jetblack) – laulu, basso (1990–)
* Nuklear Tormentörr (oik. Tomi Törnqvist / Gloomy Grim) – basso (2000–)
* Ruttokieli (oik. Matias Autio) – basso (2014–2023), kitara (2023–)
* Pete Vendetta – rummut (2012–)

### Entiset jäsenet

#### Kitaristit
* Aki Hytönen (Demilich) (1990–1991)
* Jetblack Roima (Demonos Jetblack, Messiah Paratroops) (1990–1991, 2012–2016)
* Niko (1991–1992)
* Neva (1992–1992)
* Bloodbeast (1992)
* Reaper Sklethnor (1993–1994)
* Sulphur (Urn) (1995–1996)
* Warlord (Juha Miettinen) (1999)
* Somnium (Teemu Raimoranta / Finntroll, Impaled Nazarene) (1999–2001)
* Anathemalignant (Ana Karppinen) (2000–2004)
* Daimos666 (2005–2007)
* Raakalainen (oik. Jani Metsälä / Torsomieli, Serenade Deprived, Goatmoon) – kitara (2007–2017)
* Pelceboop – kitara (2000–2007,2016–2023)

#### Kosketinsoittajat
* Trollhorn (Henri Sorvali / Finntroll, Moonsorrow, The Wicked, Larharyhmä) (2000–2001)

#### Basistit
* Infernus (1992–1996) (Urn)
* Crowl (1994)
* G'Thaur (Janne Leinonen / Night Must Fall, Korpiklaani) – basso ja taustalaulu (1996–2012)

#### Rumpalit
* Ilari "Ilu" Jäntti (1990–1992)
* Necronom Dethstrike (1992)
* Destrukkktorr (1993–1994)
* Pimeä (Urn) (1995–1996) 
* Emperor Nattasett (Darkwoods My Bethrothed) (1997–1998)
* Beast Dominator (Samu Ruotsalainen / Finntroll) (1999)
* Abyssir (Janne Parviainen / Ensiferum, Waltari, Notkea Rotta) (2000–2007)
* Agathon (Gloomy Grim) – rummut (2007–2010)
* Avenger (ex-Goatmoon) (2011–2012)

## Diskografia

### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### EP:t
* 

### Livealbumit
* 

### Split-albumit
* 

### Singlet
* *[[Black Flames and Blood]]* (2002, Spinefarm Records)
* *[[Hellspawn]]* (2017, Saturnal Records)
* *Überkill* (2024)

### Demot

* 

:# 
:# 
:# 
:# 


* 

:# 
:# 
:# 
:# 
:# 
:# 
:# 


* 

:# 
:# 
:# 
:# 
:# 


* 

* 

:# 
:# 
:# 
:# 


* 

:# 
:# 
:# 
:# 
:# 
:# 
:# 
:# 
:# 
:# 
:# 
:# 
:# 
:# 


* 

:# 
:# 


* 

* 

:# 
:# 
:# 
:# 
:# 


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Barathrumin virallinen sivusto 
* 
*
Estadio Vicente Calderón

**Estadio Vicente Calderón** oli jalkapalloseura Atlético Madridin kotikenttä 51 kauden ajan. Stadion sijaitsi Espanjan pääkaupungin Madridin keskustassa Manzanaresjoen rannalla. Stadion avattiin 2. lokakuuta 1966, ja ensimmäinen ottelu oli samana päivänä pelattu Atlético Madrid vastaan Valencia, joka päättyi tasan 1–1. Stadionin pääkatsomon rakennustyöt olivat tällöin vielä kesken rahoitusongelmien vuoksi. Vasta vuonna 1970 62&nbsp;000 -istumapaikkainen stadion oli kokonaisuudessaan valmis. 

Stadionin alkuperäinen nimi oli Estadio Manzanares, mutta se muutettiin vuonna 1972 seuran puheenjohtajana vuodesta 1964 toimineen ja uuden stadionin rakennustöitä johtaneen Vicente Calderónin kunniaksi. Calderón toimi Atléticon puheenjohtajana 21 vuoden ajan vuosina 1964–1980 ja 1982–1987.

Vuoden 1982 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa se toimi kolmen Lohko D:n puolivälieräottelun pelipaikkana.

Estadio Vicente Calderónin kapasiteetti oli ennen purkamistaan 54&nbsp;907 istumapaikkaa. Stadionin purkutyöt alkoivat vuonna 2019 ja jatkuivat vuoteen 2020 saakka. Atlético muutti kaudella 2017–2018 uudelle Metropolitano-stadionille.

## 1982 MM-kilpailuiden ottelut Vicente Calderónilla

Estadio Vicente Calderónilla pelattiin vuoden 1982 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuiden puolivälierälohko D:n ottelut.

## Lähteet
110 metrin aitajuoksu

**110 metrin aitajuoksu** on miesten juoksema pika-aitajuoksulaji. Siinä juostaan kymmenen 1,067 metriä (eli 3,5 jalkaa) korkean aidan yli 110 metriä pitkällä suoralla radalla. Ensimmäinen aita on 13,72 metriä lähtölinjasta, seuraavien yhdeksän aidan etäisyys toisistaan on 9,14 metriä (eli 10 jaardia). Viimeiseltä aidalta maaliin on matkaa 14,02 metriä.

110 metrin aidat on ollut mukana kaikissa olympialaisissa. Matkan maailmanennätys on Aries Merrittin Brysselissä 7. syyskuuta 2012 juoksema 12,80. Tätä edellinen ME oli Dayron Roblesin juoksema 12,87.

## 110 metrin aitajuoksu arvokilpailuissa

110 metrin aitajuoksu on yksi nykyaikaisten olympialaisten yleisurheilun alkuperäisiä kisatapahtumia. Se on ollut olympialaisten lajivalikoimassa vuodesta 1896. yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa se on ollut vuodesta 1983. Menestynein maa miesten pika-aitojen arvokisoissa on ollut Yhdysvallat.

## Ennätykset
:Lähde: WA

## Kymmenen parasta juoksijaa

### Maailma

### Suomi

## Lähteet
Cliffhanger

**Cliffhanger** (englantia, ’kielekkeellä riippuja’) tarkoittaa fiktiossa (esim. tv-sarjassa) esiintyvää juonielementtiä, jossa päähenkilö jää jakson lopussa epätoivoiseen tai epävarmaan tilanteeseen, esimerkiksi roikkumaan kallionkielekkeeltä. Tarkoituksena on, että katsoja haluaisi nähdä, kuinka tarina jatkuu.

Cliffhangereita käytetään hyvin paljon television jatkuvajuonisissa sarjoissa. Varsinkin tuotantokauden viimeinen jakso päätetään mielellään cliffhangeriin, jotta katsojat saadaan palaamaan sarjan pariin myös seuraavalla tuotantokaudella. Cliffhangereista tunnetut tv-sarjat ovat usein jännityssarjoja. Myös saippuasarjojen jaksot päättyvät tyypillisesti cliffhangereihin.

Kirjan yksittäisen luvun tai televisiosarjan jakson lopetuksena cliffhanger usein toimii, mutta jos koko teos päättyy cliffhangeriin, se tuottaa pettymyksen, sillä tarinasta jää puuttumaan ratkaisu. Cliffhangeriin päättyvä teos herättääkin yleensä toiveen jatko-osasta. Sen vuoksi cliffhangerit olivat hyvin suosittuja 1930-luvun amerikkalaisissa elokuvasarjoissa.

## Esimerkkejä
*[[Star Trek#The Next Generation (TNG)|Star Trek: The Next Generation]]* -sarjan kaksiosaisen jakson ”The Best of Both Worlds” ensimmäinen osa on kolmannen kauden päätösjakso ja jää jännittyneeseen tilaan. Neljäs kausi alkaakin toisella osalla, jossa tilanne ratkeaa. Animaatiosarjassa *[[Simpsonit]]* kaksiosaisen jakson ”Kuka ampui johtajan?” (*Who Shot Mr. Burns?*) ensimmäinen osa päätti sarjan kuudennen tuotantokauden (tämä oli parodia vastaavasta Dallasin cliffhangerista). Jakson ensimmäisen osan loppukuvassa luki ruudun alalaidassa ”to be continued...” (”jatkuu”). Cliffhangerista tunnettuja sarjoja ovat myös muun muassa *[[24 (televisiosarja)|24]]*, *[[Batman (televisiosarja)|Batman]]* ja *[[Lost]]*.

*[[Salatut elämät|Salattujen elämien]]* lähes jokainen jakso on päättynyt cliffhangeriin.

Tilannekomediasarja *[[Kupla (televisiosarja)|Kuplan]]* jokaisen jakson lopussa sarjan kertoja esitti kysymyksiä, joita katsojallekin saattoi tulla mieleen jakson aikana, ja totesi: ”näihin kysymyksiin – ja moniin muihin – vastataan seuraavassa *Kuplan* jaksossa”. Sarjan viimeisen jakson loppu sisälsi monta samanaikaista cliffhangeria, joissa useimmat keskeiset hahmot olivat välittömässä hengenvaarassa. Kertojaääni esitti jälleen kysymyksensä, joihin ei koskaan saatu vastausta.

Myös *[[4400]]*-sarjan neljäs kausi lopetettiin cliffhangeriin, mutta viidettä kautta ei koskaan tullut. Syinä pidettiin rahoitusongelmia ja odotettua kielteisempiä arvosteluja.

Joskus televisiosarja lopetetaan tarkoituksella cliffhangeriin, jotta katsoja saadaan pohtimaan juonta eri tavalla ja mahdollisesti aloittamaan sarjan katselu uudelleen. Yksi esimerkki tällaisesta sarjasta on *[[Sopranos]]*.

## Historia
*[[Tuhat ja yksi yötä|Tuhannen ja yhden yön tarinoissa]]* kertojahahmo Šeherazaden on jatkettava tarinoitaan, ettei hän menettäisi henkeään.

1800-luvun romaanit olivat kuuluisia cliffhangereista, ja monet yhdistävät ne Charles Dickensiin, joka kirjoitti sarjamuotoisia jatkokertomuksia. Kertomuksia julkaistiin jaksottain lehdissä.

## Lähteet
Istukkanisäkkäät

**Istukkanisäkkäät** eli **istukalliset nisäkkäät** (Eutheria) on synnyttävien nisäkkäiden (*Theria*) alaluokkaan kuuluva nisäkkäiden osaluokka, jonka lajeille tyypillinen piirre on selvästi kehittynyt istukka. Suurin osa nykyään elävistä nisäkkäistä on istukallisia, ja myös ihminen ja kaikki Suomessa tavatut nisäkäslajit kuuluvat istukkanisäkkäisiin. Nykyisin elävistä nisäkkäistä vain pussieläimet ja nokkaeläimet eivät kuulu istukkanisäkkäisiin.

Istukkanisäkkäät eroavat muista nisäkkäistä siinä, että sikiö saa ravintonsa raskauden aikana istukan kautta. Emo kantaa jälkeläisiä kohdussaan, kunnes ne ovat täysin kehittyneet ja voivat syntyä. Raskausaika vaihtelee lajin koon mukaan pienien jyrsijöiden muutamasta viikosta norsujen 22 kuukauteen. Alaluokan lajeja tavataan jokaisella mantereella ja jokaisessa meressä.

Varhaisin tunnettu istukkanisäkäs *[[Eomaia scansoria]]* on liitukaudelta. Sen jäänteet on löydetty Kiinasta.

## Lähteet
Timo Sirainen

**Timo Sirainen** (s. 1979) on helsinkiläinen ohjelmoija, joka on aloittanut ja lähes kokonaan ohjelmoinut kaksi laajalti käytössä olevaa avoimen lähdekoodin ohjelmistoa: IRC-asiakasohjelma Irssin ja Dovecot-nimisen IMAP/POP3-sähköpostipalvelimen. Avoimen lähdekoodin yhteisöissä hän on käyttänyt myös tunnusta *cras*.

## Tausta
Sirainen kertoo harrastaneensa jo varhain omatoimista ohjelmointia ja aloittaneensa Internetin käytön syksyllä 1997. Keväällä 1998 hän aloitti ensimmäisen oman IRC-sovelluksensa ohjelmoinnin nimellä *yagIRC* ("Yet another GTK IRC client"), joka ei kuitenkaan saavuttanut mainittavampaa huomiota ja sen kehitys loppui vuoden 1999 tienoilla.

## Irssi ja Dovecot
Irssin ohjelmointi sai alkunsa keväällä 1999 Siraisen omasta halusta tehdä itselleen IRC-sovellus, mutta muiden ihmisten alettua ottaa sovellusta laajalti käyttöön projekti laajeni ja kehittyi nopeasti.

Hän on luvannut tuhannen euron palkkion ensimmäiselle, joka löytää verkon välityksellä hyödynnettävissä olevan tietoturva-aukon erityisesti turvalliseksi mainostetulta Dovecot-palvelimelta.

## Koulutus ja ura
Vuonna 2006 hän ilmoitti www.dovecot.org-sivustolla muuttavansa Tampereelle opiskellakseen bioteknologiaa Tampereen yliopistossa. Sirainen työskenteli vuoden 2009 Mailtrustilla USA:ssa.

Vuonna 2011 hän perusti Dovecot Oy yrityksen, joka tarjoaa kaupallista tukea Dovecot-palvelimelle. Vuonna 2015 Dovecot Oy yhdistyi saksalaiseen Open-Xchange ohjelmistoon.

## Lähteet
Hellraiser

**Hellraiser** on Clive Barkerin käsikirjoittama ja ohjaama kauhuelokuva, joka perustuu hänen tarinaansa *Helvetilliset* (*Hellbound Heart*). Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 1987. Elokuvan työnimi oli *Sadomasochists from Beyond the Grave*. Kenobiitit ja Doug Bradleyn esittämä Pinhead-hahmo esiintyvät elokuvassa ensimmäista kertaa. 

Elokuvalle on tehtailtu useita jatko-osia, suurin osa suoraan videolevitykseen.

## Roolit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hellraiser: Online
Koeputkiaikuinen ja Simon enkelit

**Koeputkiaikuinen ja Simon enkelit** on vuonna 1979 valmistunut Spede Pasasen käsikirjoittama ja ohjaama elokuva. Se on samalla Speden tuotantouran toinen värielokuva, josta alkaen hän tuotti kaikki elokuvansa värillisinä. 

Elokuva keräsi 490&nbsp;439 katsojaa, ja se oli vuoden 1979 katsotuin elokuva. Elokuvalle tehtiin jatko-osa *[[Tup-akka-lakko]]* seuraavana vuonna.

## Juoni
Matemaatikko Mutikainen raapii päätään ja saa tikun sormeensa. Tikku on harvinaisen tiukalla ja se joudutaan leikkaamaan. Leikkauksen jälkeen Mutikainen on pari päivää valekuolleena. Hänen kilpirauhasestaan annetaan pala professorille, joka valmistaa koeputkilasta. Koeputkilapsi on jo syntyessään aikuinen, joten hänestä tulee koeputkiaikuinen. Koeputkiaikuinen on aivan Mutikaisen näköinen, koska hänelle oli annettu kuolleeksi luullun Mutikaisen kilpirauhasen solu. Kun Mutikainen häipyy sairaalasta, syntyy monia sekaannuksia. Salapoliisitoimisto Simo ja enkelit yrittää selvittää, onko koeputkiaikuinen oikea vai huijari. Kaksi rosvoa aikoo siepata koeputkiaikuisen ja professorin ja pakottaa professorin tekemään heille koeputkiaikuisia, jotta voisivat niiden avulla valloittaa maailman.

Uuno Turhapuro esiintyi cameo-roolissa elokuvan viimeisessä kohtauksessa, jossa hän vannoi kostavansa veneileville Mutikaiselle ja koeputkiaikuiselle ostamalla perinnön saatuaan niin ison veneen, että "ajaa kaikki litteäksi".

## Näyttelijät

## TV-esitykset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
W- ja Z-bosonit

Fysiikassa **W- ja Z-bosonit** ovat alkeishiukkasia, jotka välittävät heikkoa ydinvoimaa. Niiden löytämistä CERNissä vuonna 1983 on pidetty hiukkasfysiikan standardimallin merkittävimpänä onnistumisena.

## Nimitys

W-hiukkanen on saanut nimen heikosta ydinvoimasta (**w**eak). Z-hiukkanen on saanut nimen puolileikillisesti siitä, että sen sanottiin olevan viimeinen hiukkanen, joka tarvitsi löytää. Toisen selityksen mukaan Z-hiukkanen sai nimensä siitä tosiasiasta, että sen sähkövaraus on nolla (**z**ero).

## Ominaisuudet

W- ja Z-bosoneilla on hiukkasfysiikan skaalassa hyvin suuri massa. W-bosonin massa on noin 80&nbsp;GeV/c², Z-bosonin massa on puolestaan noin 91&nbsp;GeV/c². Suuresta massasta johtuen niiden välittämän heikon vuorovaikutuksen kantama on hyvin lyhyt, suuruusluokkaa 10-17 m. Sekä W- että Z-bosonien spin on yksi.

Kaikki heikon vuorovaikutuksen 
välittäjäbosonit hajoavat hyvin nopeasti. Esimerkkejä hajoamiskanavista ovat
:W^{+}\rightarrow e^{+}+\nu_{e},
:W^{-}\rightarrow \mu^{-}+\overline{\nu_{\mu}} ja
:Z^{0}\rightarrow e^{+}+e^{-} .
Jokaisella näistä on lukuisia muitakin hajoamiskanavia.

CERNin LEP-kiihdytintä käytettiin loppuvaiheessa Z-bosonitehtaana. Näiden Z-bosonin hajoamisreaktioihin perustuneiden kokeiden perusteella on mm. onnistuttu osoittamaan, että neutriinolajeja on kolme.

## Katso myös
*X-bosoni

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Particle Data Group
* HyperPhysics, Properties of W and Z
* The discovery of 'heavy light'
Akamaru

**Akamaru** on saari Ranskan Polynesiassa. Se on Gambier-saarten saariryhmän kolmanneksi suurin saari. Sen pinta-ala on noin 2,6 neliökilometriä. Akamaru sijaitsee noin 8 kilometriä kaakkoon Mangarevasta. Akamarua pienempi Mekiron saari sijaitsee noin sadan metrin päässä Akamarusta. 

## Lähteet
Yksi maa, kaksi järjestelmää

**Yksi maa, kaksi järjestelmää** (, ) on Kiinan kansantasavallan ja siihen 1990-luvun lopussa liittyneiden erityishallintoalueiden Hongkongin (aiemmin Brittiläinen Hongkong) ja Macaon (aiemmin Portugalin Macao) välinen sopimus tai toimintaperiaate, jossa taataan erityisalueiden taloudellinen ja osittainen poliittinen autonomia 50 vuodeksi emämaahan nähden. Hongkongin kohdalla tämä tarkoittaa lyhyesti sitä, että Hongkong on osa Kiinan kansantasavaltaa, mutta toteuttaa omaa poliittistaloudellista järjestelmäänsä, joka ei ole sosialistinen. Hongkongin autonomiaan kuuluvat oma toimeenpanovalta, lainsäädäntövalta, tuomiovalta ja talous, kun taas emämaa vastaa alueiden ulko- ja turvallisuuspolitiikasta. Järjestelmä muistuttaa jokseenkin valtioliittoa.

Kiina on tarjonnut samanlaista järjestelmämallia myös Taiwanille, joka on siitä kuitenkin kieltäytynyt. Tiibetin hengellisen johtajan 14. dalai-laman on kerrottu olleen kiinnostunut järjestelmän käytöstä myös Tiibetin alueella, mitä taas Kiina ei ole hyväksynyt, sillä sen virallisen kannan mukaan Tiibet on jo osa Kiinaa.

Kiina pyrki melko pian lisäämään valvontaansa Hongkongissa ja näin hävittämään läntisen hallintatavan Hongkongista. Suuntaus voimistui Xi Jinpingin hallitessa Kiinaa.

Hongkongissa oli laajoja protesteja vuonna 2019. Kiina vastasi niihin julistamalla turvallisuuslain. Arvostelijoiden mukaan tämä käytännössä lakkautti ”yksi maa, kaksi järjestelmää” -periaatteeseen perustuvan hallintotavan, tai ainakin heikensi sitä tuntuvasti Hongkongin autonomian osalta.

## Lähteet
Zoe Karbonopsina

**Zoe Karbonopsina** (, joskus , ”hiilisilmä”) oli Bysantin keisari Leo VI:n neljäs vaimo ja Konstantinos VII:n äiti. Hän oli sukua Theofanes Tunnustajalle.

Leo oli jo ennen avioliittoaan Zoen kanssa aiheuttanut skandaalin menemällä kolmannen kerran naimisiin. Kun kolmaskin vaimo, Eudokia, kuoli synnytyksen yhteydessä, kielsi patriarkka Nikolaos I Mystikos häntä menemästä enää uudelleen naimisiin. Leo ottikin Zoen aluksi vain rakastajattarekseen. Vuonna 905 Zoe synnytti Konstantinoksen, josta Leo halusi tehdä kruununperillisen, minkä takia hänen oli mentävä naimisiin Zoen kanssa. Patriarkka kielsi tämän, mutta vuonna 907 Leo vaihtoi hänet Euthymiokseen, joka salli avioliiton, mutta kielsi Zoea saamasta *basilissan* eli keisarinnan arvoa.

Kun Leo kuoli vuonna 912, teki hänen seuraajansa Aleksanteri III Nikolaoksesta taas patriarkan ja Zoe karkotettiin keisarillisesta palatsista. Kun Aleksanteri kuoli vuonna 913, Zoe palasi ja syrjäytti patriarkan. Zoe otti nyt hallinnon omiin käsiinsä, Konstantinos kun oli vielä liian nuori hallitsemaan. Patriarkka sai kuitenkin palata sen jälkeen kun hän oli sallinut Zoen ottaa basilissan arvonimen.

Vuonna 919 kenraali Romanos Lekapenos syrjäytti Zoen ja pakotti tämän luostariin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Liikeri

**Liikeri** eli **leikeri** () on hybridikissa, urosleijonan ja naarastiikerin jälkeläinen; urostiikerin ja naarasleijonan jälkeläisistä puolestaan käytetään nimitystä tiikoni.

Liikeri näyttää suurelta leijonalta, jolla on tiikerin raidat. Koko ja ulkonäkö vaihtelevat sen mukaan, mitä alalajia isä ja emä ovat olleet. Liikereitä syntyy tarhaoloissa. Luonnossa risteytyminen on nykyään lähes mahdotonta, koska tiikereiden ja leijonien elinalueet eroavat toisistaan. Girin metsässä Intiassa elävät viimeiset aasianleijonat. Lähimmät tiikerit elävät noin  päässä. Urosliikerit ovat steriilejä, mutta naaraspuoliset liikerit voivat lisääntyä. Elokuussa 2012 siperialaisessa eläintarhassa Zita-liikeri synnytti pentuja, joita pidetään ensimmäisinä tunnettuina liikerin ja leijonan pentuna.

Liikeri on risteymä eikä siten maailman suurin kissaeläin joka on tiikeri. Liikerin suuri koko johtuu siitä, että urostiikerin ja naarasleijonan kasvua rajoittavat geenit eivät ilmenny liikerissä. Painoa liikerille voi kertyä yli , pituutta , ja se voi juosta jopa  tunnissa.

Liikerillä on raitoja ja täpliä, sillä leijonanpennuilla on täpliä, jotka katoavat niiden vanhetessa. Urosliikerillä on myös leijonan tapaan harja, mutta se on pienempi kuin leijonalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hubbertin käyrä

**Hubbertin käyrä**, joka on nimetty geofyysikko M. King Hubbertin mukaan, on logistisen funktion johdannainen.

Esimerkki Hubbertin käyrästä:

:
x = {e^{-t}\over(1+e^{-t})^2}={1\over2+2\cosh t}.


Hubbertin käyrä muistuttaa muodoltaan normaalijakauman tiheysfunktiota. Se oli alun perin tarkoitettu mallintamaan maaöljyn tuotannon määrää. Hubbertin käyrän mukaan öljyntuotannon määrä perustuu uusien öljykenttien löytymiseen; siten öljyhuippua seuraa asteittainen tuotannon väheneminen. 

## Katso myös

* Öljyhuippu

## Aiheesta muualla

* The Hubbert Curve: Its Strengths And Weaknesses Jean Laherrèren artikkeli.
* The Hubbert Curve  Selitys englanniksi.
Suunnitelmakieli

**Suunnitelmakieli** (harrastajien kesken usein *engelang* englannin sanoista *engineered language*) on keinotekoinen kieli, jonka tarkoituksena on kokeilla tai todistaa jokin hypoteesi siitä, kuinka kielet toimivat tai voisivat toimia. Suunnitelmakielet jaetaan kahteen ryhmään, filosofisiin kieliin ja loogisiin kieliin (*loglang* sanoista *logical language*). Joitakin suunnitelmiakieliä voidaan myös pitää kansainvälisinä apukielinä.

## Loogiset kielet

Loogisten kielten tarkoituksena on mahdollistaa yksiselitteisyys viestinnässä. Tunnetuimmat loogiset kielet ovat loglan ja siitä syntynyt lojban.

## Filosofiset kielet

Filosofiset kielet on suunniteltu kuvastamaan jotakin filosofian piirrettä ottaen kielen luonteen erityisesti huomioon. Esimerkiksi Edward Powell Fosterin ro muodostaa sanastonsa käyttämällä luokittelevaa puumallia, John Quijaidan ithkuil suunniteltiin mahdollisimman suppeaksi, ja Sonja Elen Kisan toki pona perustuu taolaisuuteen

## Joitakin suunnitelmakieliä

* ceqli
* ithkuil
* láadan
* loglan
* lojban
* ro

## Aiheesta muualla
* Suunnitelmakielilinkkejä
* Conlang Directory: Logical
Sergei Makarov (keihäänheittäjä)

**Sergei Aleksandrovitš Makarov** (, s. 19. maaliskuuta 1973 Podolsk, Moskovan alue, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen keihäänheittäjä. Hän on maailmanmestari ja moninkertainen arvokisamitalisti. 

Makarov sijoittui kuudenneksi Atlantan olympialaisissa 1996 tuloksella 85,30. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän oli viides heitettyään 86,32. Vuonna 1998 hän voitti Hyvän tahdon kisat, oli toinen maailmancupissa ja neljäs Budapestin EM-kilpailuissa. Sevillan MM-kilpailuissa 1999 hän sijoittui yhdeksänneksi.

Makarov voitti Euroopan cupin superliigan kilpailun vuonna 2000 tuloksella 89,92. Sydneyn olympialaisissa hän sai pronssia heitettyään 88,67. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän oli seitsemäs. Seuraavana vuonna hän voitti Euroopan cupin ja maailmancupin keihäskilpailut ja sai hopeaa Münchenin EM-kilpailuissa tuloksella 88,05.

Makarov voitti maailmanmestaruuden Pariisissa 2003 avauskierroksen heitollaan 85,44. Hän voitti samana vuonna myös Euroopan cupin ja . Ateenan olympialaisissa 2004 hän sai pronssia tuloksella 84,84. Hän oli kolmas myös Helsingin MM-kilpailuissa 2005 heitettyään 83,54 ja saman vuoden . Osakan MM-kilpailuissa, Pekingin olympialaisissa ja Berliinin MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui seitsemänneksi. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän oli kahdestoista.

Makarovin ennätys on 92,61 m, jonka hän heitti Sheffieldissä 30. kesäkuuta 2002. Hänen isänsä on Moskovan 1980 olympialaisten keihäänheiton hopeamitalisti Aleksandr Makarov ja puolisonsa entinen keihäänheiton Venäjän ennätysnainen Oksana Ovtšinnikova.

## Parhaat tulokset
:*10 parhaan kilpailutuloksen keskiarvo 90,33*
*92,61 (1) Sheffield 30.6.2002
*90,87 (1) Hampuri 12.6.2002
*90,86 (1) Dessau 29.5.2002
*90,33 (1) Tula 11.7.2005
*90,11 (1) Dessau 30.5.2003
*89,98 (1) Helsinki 13.8.2002
*89,93 (1) Ateena 16.6.1999
*89,92 (1) Gateshead 16.7.2000
*89,46 (1) Thessaloniki 23.6.1999
*89,31 (1) Moskova 15.5.1999

## Kausien parhaat heitot
:Lähde: Tilastopaja
* 1992 76,08 San Giuliano Terme 9.8.
* 1994 82,54 Ostrava 30.7.
* 1995 84,42 Dijon 28.5.
* 1996 88,86 Aarhus 20.6.
* 1997 88,54 Linz 9.7.
* 1998 86,96 Johannesburg 13.9.
* 1999 89,93 Ateena 16.6.
* 2000 89,92 Gateshead 16.7.
* 2001 88,42 Moskova 17.5.
***2002 92,61 Sheffield 30.6.**
* 2003 90,11 Dessau 30.5.
* 2004 86,19 Bergen 11.6.
* 2005 90,33 Tula 11.7.
* 2006 88,49 Ostrava 30.5.
* 2007 87,46 Moskova 29.6.
* 2008 86,88 Kuortane 6.7.
* 2009 84,24 Tšeboksary 25.7.
* 2010 83,59 Erino 11.6.
* 2011 87,12 Lausanne 30.6.
* 2012 83,39 Adler 18.2.

## Lähteet
Biologinen ase

**Biologinen ase** on ase, jonka teho perustuu pieneliöiden eli bakteerien ja virusten tai eloperäisten myrkkyjen aiheuttamiin haittoihin. Aseeksi se voidaan luokitella, kun se sisältää vaikuttavan aineen sekä maaliinsaattamisjärjestelmän (aseet, ohjukset, aerosolit, hyönteiset, ihmiset).

Biologiset aseet on kielletty nykyään lähes kaikkialla maailmassa, sillä niitä pidetään erityisen julmina, tarpeetonta kärsimystä aiheuttavina ja kontrolloimattomina aseina. Kuitenkin niiden helppo ja halpa valmistus tekee niistä potentiaalisia terrorin työkaluja.

## Historia
Kuudennella vuosisadalla eaa. muinaiset assyrialaiset myrkyttivät vihollisten kaivoja sienellä, joka sai nämä näkemään harhanäkyjä. Kreikkalaiset myrkyttivät vihollisten juomavettä ripulilla. Ruttoepidemioiden aikana viholliskaupunkeihin viskattiin tautiin kuolleiden ruumiita katapultilla. Eurooppalaiset valloittajat suunnittelematta ja tietämättään surmasivat suunnattomia määriä intiaaneja tartuttamalla näihin vanhan maailman tauteja. Vuonna 1763 Pohjois-Amerikassa oleva englantilaisten joukkojen komentaja ehdotti isorokon tartuttamista intiaaneihin. Suunnitelma toteutettiin antamalla intiaaneille isorokon saastuttamia huopia lahjaksi (lähde?).  Yhdysvaltain sisällissodan aikana vihollisen juomavedenhakupaikkoihin vietiin eläinten raatoja.

### Geneven sopimus
Ensimmäisessä maailmansodassa käytettiin kemiallisia aseita ennennäkemättömässä mittakaavassa tavalla, joka aiheutti silmitöntä kärsimystä. Tämä sai ihmiset havahtumaan joukkotuhoaseiden vaaroihin ja vuonna 1925 Geneven sopimuksella kiellettiin kemiallisten ja bakteriologisten aseiden käyttö. Vuonna 1972 sopimusta laajennettiin (Bioasekonventio) siten, että se kieltää kaiken biologisten aseiden tuotannon, kuljetuksen, varastoinnin ja käytön lukuun ottamatta tutkimustyötä pienessä mittakaavassa, jotta vastakeinoja voidaan kehittää.

Kieltosopimuksia on noudatettu varsin laajalti, mutta joitakin poikkeuksia on: toinen maailmansota käytiin ilman kiellettyjä kemiallisia tai biologisia aseita lukuun ottamatta Japanin Kiinan-valloitusta sekä saksalaisten keskitysleireillä käyttämiä myrkkyjä.

## Nykyaika
Toisen maailmansodan jälkeen biologisia aseita ei ole käytetty sodassa kertaakaan, mutta Irak on käyttänyt kemiallisia aseita muun muassa Irakin–Iranin sodassa. Tyypillisiä nykyaikaisia biologisia aseita ovat bakteereista pernarutto, rutto, tularemia, melioidoosi ja bruselloosi, viruksista enkefaliitti ja variola-virukset. Toksiinit, jotka voidaan myös laskea kemiallisiin aseisiin, ovat botuliini, stafylokokin enterotoksiini B sekä risiini.

## Lähteet
* Lääketieteellinen mikrobiologia