open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Panasonic

**Panasonic Corporation** on Japanissa vuonna 1918 perustettu kansainvälinen elektroniikkalaitteiden valmistaja. Aiemmin nimellä **Matsushita Electric Industrial Co., Ltd.** tunnettu yritys muutti nimensä Panasonic Corporationiksi 1. lokakuuta 2008. 1950-luvulla käyttöön otettu merkki Panasonic on ollut yhtiön tunnetuin tuotemerkki, ja sen alla myydään erilaisia elektroniikkalaitteita, kuten digitaalikameroita (sekä taskukokoisia kameroita että Micro Four Thirds -järjestelmäkameroita), videokameroita, televisioita, paristoja sekä av- ja äänentoistojärjestelmiä. Yhtiön toinen kansainvälinen tuotemerkki on Technics.

1980-luvulla yhtiöstä tuli maailman suurin levykeasemien valmistaja. Vuonna 1985 Xerox myi viiden tuuman levykeasemien liiketoiminnan yhtiölle.

Yhtiö oli maailman neljänneksi suurin matkapuhelimien valmistaja 1990-luvun lopulla.

Vuonna 2026 yhtiö ilmoitti televisioiden valmistuksen siirtyvän kiinalaiselle Skyworthille. 2010-luvulla Panasonic oli suurin plasmatelevisioiden valmistaja, joka loppui vuonna 2014.

Panasonic Corporationiin kuuluu 556 yritystä, ja Panasonic-nimellä on tuotteita yli 15&nbsp;000. Se kuuluu maailman suurimpiin elektroniikka-alan yrityksiin, ja se on myös yksi maailman suurimmista yrityksistä. Panasonic työllistää yli 330&nbsp;000 työntekijää, ja sen liikevaihto on noin 80 miljardia dollaria vuodessa. Panasonicin perustaja on Konosuke Matsushita. 

## Panasonic Pohjoismaissa
Pohjoismaihin perustettiin vuonna 1972 Panasonic Nordic AB, joka on Panasonic Corporationin täysin omistama tytäryhtiö. Panasonic Nordic AB on toiminut Suomessa huhtikuusta 2006. Suomessa Panasonicia myytiin 1970-luvulla tuotemerkeillä **National** ja myöhemmin **National Panasonic**.
Panasonicin liikevaihto Pohjoismaissa on yli 210 miljoonaa euroa, ja työntekijöitä on sata. 1970-luvulla Panasonicin tuotteita toi Suomeen Kaukomarkkinat (Nykyään Kauko). Yritys yhä edustaa Panasonicia ammattilaistuotteissa kuten videokameroissa ja vahvistettussa tietokoneissa tableteissa. 

## Tuotteet
Yhtiö valmistaa muun muassa AM1 ja AM3 -sarjojen mikrokontrollereita.

1960-luvun lopulla yhtiö julkaisi MACC-7 minitietokoneen.

1970-luvulla yhtiö julkaisi ensimmäiset henkilökohtaiset tietokoneensa My Brain JD-700 ja JD-800, joissa oli CP/M-käyttöjärjestelmä.

Yhtiö valmisti useita MSX-yhteensopivia mikrotietokoneita.

Yhtiö julkaisi vuonna 1984 Panasonic Senior Partner IBM PC -yhteensopivan tietokoneen.

Syyskuussa 1996 julkaistu CF-25 oli yhtiön ensimmäinen Toughbook-sarjan kannettava tietokone.

## Peliteollisuus
Yhtiö oli osakkaana The 3DO Companyssa ja on valmistanut Panasonic Q -konsolia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Panasonic Nordic
* Panasonic Global
Informationsbyrån

**Informationsbyrån** eli **IB** oli Ruotsin sotilastiedustelun vuonna 1965 perustama salainen tiedustelupalvelu, joka hoiti osittain samankaltaisia tiedustelutehtäviä kuin valtiollinen poliisi, Säkerhetspoliskin (Säpo). Tilanne oli siis suurin piirtein samankaltainen kuin Suomessa, jossa rinnakkain toimivat vastavakoiluun keskittyvä suojelupoliisi ja osin ulkomaihin (Neuvostoliitto/Venäjä) tiedustelua kohdistava pääesikunnan tutkintatoimisto. 

IB:n edeltäjäorganisaatio oli vuosina 1946-1965 toiminut T-toimisto (T-kontoret), päällikkönään Thede Palm. Palmia seurasi Birger Elmer. T-kontoret lakkautettiin ja Informationsbyrån perustettiin sen tilalle, koska Säpon uskottiin olevan KGB:n soluttama. IB:n johtoon tuli majuri Ingvar Paues. IB:n toiminta ulottui Suomeen ja herätti epäilyksiä Suomen puolueettomuudesta, mikä kiristi presidentti Kekkosen ja Ruotsin hallituksen välejä. 

Ruotsalaiset toimittajat Jan Guillou ja Peter Bratt tuomittiin vankilaan vuonna 1973 sen jälkeen kun he olivat paljastaneet IB:n salaisen vakoilutoiminnan. 

1970-luvulla IB:n radiotiedustelualus ajoi karille Kotkan saaristossa. Veneen radiolaitteet upotettiin Suomenlahteen ennen pelastusalusten saapumista.
## Lähteet
* 
* 
* 
* 
### Viitteet

## Katso myös
*IB-vakoilutapaus
Anton Šťastný

**Anton Šťastný** (s. 1959 Bratislava, Tšekkoslovakia) on entinen jääkiekkoilija. Anton pelasi oikeana hyökkääjänä. Anton pelasi Tšekkoslovakian maajoukkueessa 1970-luvulla. Hänen veljensä Marian ja Peter olivat myös huipputason jääkiekkoilijoita.

Anton Šťastný pelasi Tšekkoslovakian joukkueessa vuoden 1980 olympiaturnauksessa USA:n Lake Placidissa yhdessä veljiensä Marianin ja Peterin kanssa. Anton ja Peter loikkasivat turnauksen jälkeen Kanadaan, koska se oli tuohon aikaan ainoa mahdollisuus päästä sosialistisesta Tšekkoslovakiasta länteen ja NHLään. Kolmas veli Marian seurasi perässä vuoden myöhemmin. Anton pelasi NHL:ssa Quebec Nordiquesin joukkueessa vuodesta 1980 vuoteen 1989 ja siirtyi sen jälkeen Sveitsiin. Kolmen Sveitsissä pelatun kauden jälkeen Anton siirtyi uransa viimeiseksi vuodeksi itsenäistyneen Slovakian Extraliigaan HC Slovan Bratislavan riveihin. Hän pelasi myös Slovakian maajoukkueen paidassa Telehockeycupissa 5 ottelua ja teki niissä kuusi tehopistettä.

Peliuransa jälkeen Anton Šťastný valmensi yhden vuoden sveitsiläistä alasarjajoukkuetta HC Star Lausannea. Antonilla on sekä Slovakian että Sveitsin kansalaisuus. 

## Seuraura
* Slovan Bratislava 1977–1980
* Québec Nordiques 1980–1988
* Québec Nordiques & Halifax Citadels 1988–1989
* Hc Fribourg-Gotteron 1989–1990
* EHC Olten 1990
* Slovan Bratislava 1993–1994

## Saavutukset
* jääkiekon nuorten Euroopan mestaruus hopeaa 1976–1977
* jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskisojen hopeaa 1978–1979
* jääkiekon maailmanmestaruuskisat 1979 ja 1980 olympialaiset

## Lähteet
* Anton Stastny Legends of Hockey sivustolla 

### Viitteet
AR-15

**ArmaLite AR-15** on itselataava kerta- tai sarjatulta ampuva kiväärimalli, jonka yhdysvaltalaisen ArmaLiten pääsuunnittelija Eugene Stoner kehitti suunnittelemastaan 7,62×51 mm NATO -kaliiperisesta AR-10-kivääristä.

ArmaLite myi vuonna 1959 AR-10:n ja AR-15:n valmistusoikeudet Colt's Manufacturing Companylle. Aseen edelleenkehittelyn jälkeen AR-15 valittiin vuonna 1967 Yhdysvaltain uudeksi jalkaväen rynnäkkökivääriksi mallinimellä M-16A1. 

Colt jatkoi AR-15 -tavaramerkin käyttöä kiväärin lähinnä siviilimarkkinoille tarkoitetuissa itselataavissa kertatuli-malleissa. Nykyään kivääriä valmistavat Coltin ja Daniel Defencen lisäksi useat muutkin asetehtaat lukuisina eri malleina sekä siviili- että viranomaismarkkinoille.

Siviilimallit ovat suosittuja ampumaurheilussa sekä metsästyksessä muun muassa niiden helpon muokattavuuden vuoksi. Koska AR-15 on pitkälti modulaarinen konsepti ja eri valmistajien osia voi käyttää ristiin, on kiväärin varustelu omiin tarpeisiin sopivaksi helppoa runsaan lisävarustevalikoiman ansiosta. Varsinkin toiminnallisissa ampumaurheilulajeissa kuten practical-ammunnassa sekä sovelletussa reserviläisammunnassa käytetään paljon kiväärin siviilimarkkinoille tarkoitettuja malleja.

AR-15 kivääreitä on pesitetty myös 9×19 mm, .45 ACP, .300 AAC, .300 Whisper, 6.5 Grendel, 6.8 SPC, .223 Remington ja 7,62×39 mm -kaliipereille.

## Lähteet
*McNab Chris (toimittaja): *Suuri asekirja.* Gummerus 2008. .

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*AR15.Com 
*Video, joka havainnollistaa aseen toimintaperiaatetta kolmiulotteisen mallin avulla
Raapale

**Raapale** () on tasan sadan sanan pituinen novelli, joka on lyhyydestään huolimatta selkeä kokonaisuus, jossa on alku ja loppu. Varsinaisen tekstin lisäksi kirjoittaja saa käyttää korkeintaan viittätoista sanaa otsikkoon ja mahdollisiin väliotsikoihin. Raapale keksittiin 1980-luvulla englantilaisten scifi-harrastajien keskuudessa, josta sen toi vuosikymmenen lopulla Suomeen *[[Aikakone (lehti)|Aikakone]]*-lehti (nro 2/1989). Suomenkielisen sanan *raapale* keksi kirjailija Johanna Sinisalo, joka itsekin kirjoitti raapaleita.

Raapaleen 200 sanan variaatio on nimeltään *tuplaraapale* (*double drabble*).

Suomen Mensa järjesti vuonna 2006 jäsenilleen raapalekirjoituskilpailun osana 40-vuotisjuhlallisuuksiaan. Kisan satoa julkaistiin Tietotila Oy:n julkaisemassa *Raapaleantologiassa*.

Vuonna 2013 Kuoriaiskirjat-kustantamo julkaisi Shimo Suntilan sadan raapaleen kokoelman *Sata kummaa kertomusta*.

## Lähteet
Lastimerkki

**Lastimerkki** eli **Plimsollin merkki** on vesialuksen kyljessä vesilinjassa oleva viivasto, joka osoittaa aluksen suurimman sallitun syväyksen eli suurimman uppouman määrän kussakin veden tiheydessä sekä kullakin liikennealueella. Lastimerkin kehittäjä oli Samuel Plimsoll, jonka mukaan merkki on nimetty.

Nyrkkisääntönä voidaan sanoa: mitä ylempänä merkki on, sitä enemmän alus voi ottaa lastia. Merkin korkeuteen kölistä vaikuttavat aluksen vakavuuskriteerit, kuten leveys ja pituus, sekä rakenne kuten jäävahvistus. Merkit voivat olla maalattuja tai teräksestä leikattuja ja laivan kylkeen hitsattuja.

Lastimerkissä on omat viivansa makealle vedelle ja suolaiselle vedelle eri vuodenaikoina, sillä aluksen syväyksen kriteerinä on sen veden tiheys, jossa alus kelluu. Samoin liikennealueet määräävät suurinta lastimäärää. Esimerkiksi alimmaksi piirretään aina WNA-viiva, joka tarkoittaa pohjoisen Atlantin talviolosuhteita.

Kirjaimilla on seuraavat merkitykset:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
XM8

**XM8** Lightweight Modular Carbine Weapon on kehitteillä oleva rynnäkkökivääri, jonka oli tarkoitus korvata Yhdysvaltain maavoimien käyttämät M4-karbiinit. Ase perustuu suunnittelultaan ja toiminnaltaan pitkälti saksalaisen Heckler & Kochin G36C-karbiiniin.

XM-8 on Yhdysvaltain maavoimien koko M16-sarjan tulevaisuudessa mahdollisesti korvaavan XM29 OICW -projektin pääosa, johon kuuluu lisäksi kranaatinheitin- tai haulikkomoduuli.

Ensimmäiset 30 prototyyppiä saapuivat testiammuntoihin loppuvuonna 2003. Maavoimia syytettiin siitä, ettei se ollut kilpailuttanut hanketta, vaan antanut sen suoraan Heckler & Koch USA:lle. Niinpä hanke muodollisesti hyllytettiin ja maavoimat avasi ehdotuskilpailun seuraavan sukupolven 5.56 x 45 -rynnäkkökivääriperheelle vuoden 2004 marraskuussa.

## Lähteet
* McNab Chris: *Suuri Asekirja.* Kiina: Gummerus 2008. . 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Lehtikangas (Kajaani)

**Lehtikangas** on Kajaanin taaja-alueella sijaitseva kaupunginosa. Se sijaitsee keskustan ja radan eteläpuolella ja valtatien 6 itäpuolella. Lehtikankaan kaupunginosaan kuuluvia alueita ovat Ala-Lehtikangas, Asemantaus, Vanha-Lehtikangas, Vesitorninmäki, Ylä-Lehtikangas, Soidinrinne, Soidinsuo, Laajankangas ja Kylmä. Vuoden 2014 lopussa Lehtikankaalla oli 6&nbsp;865 asukasta.

Alue on kasvanut etelään päin voimakkaasti sotien jälkeen. Tästä syystä paikalliset käyttävät alkuperäisestä alueesta nimeä Vanha Lehtikangas.

Soidinrinteellä sijaitsee S-market, sen yhteydessä toimiva postin toimipiste, apteekki, Lehtikankaan terveysasema ja R-kioski. Nämä kaikki palvelut ovat keskittyneet Soidinkadun alkupäähän. Kajaanin Planeetta ry:n tähtitorni sijaitsee Lehtikankaan vesitornin huipulla, Mäkikadulla.

Laajankangas rakentuu Laajankankaankadun varteen rajautuen koillisessa Soidinsuohon, kaakossa Kehräämöntiehen, lounaassa Sotkamontiehen ja luoteessa Rinnekatuun. Alueella sijaitsee huoltoasema, Ratamon päiväkoti, kauppa ja Lehtikankaan kirjasto. Laajankankaan luoteisosassa on enimmäkseen kerrostaloasutusta, kun taas kaakossa on omakoti- ja rivitaloja.

Lehtikankaan alueella on kaksi koulua. Lehtikankaan koulussa on luokat 1–9 ja Soidinsuon koulussa luokat 1–6.

## Lähteet
Liittokansleri

**Liittokansleri** () voi tarkoittaa seuraavia:

*Itävallan liittokansleri, Itävallan hallituksen johtaja
*Saksan liittokansleri, Saksan hallituksen johtaja
*Sveitsin liittokansleri, Sveitsin liittoneuvoston kansliapäällikkö
Ahmad al-Jabir al-Sabah

**Ahmad al-Jabir al-Sabah** (, 1885–1950) oli Kuwaitin hallitsija, šeikki vuosina 1921–1950. Hän oli Al Sabahin dynastian kymmenes hallitsija. Hän oli Jabir II Al-Sabahin poika, tämä hallitsi maata 1915–1917. Ahmad al-Jabir al-Sabah astui valtaan vuonna 1921 setänsä Salim al-Mubarak al-Sabahin kuoleman jälkeen.

Ahmad suostui periaatteessa hallitsemaan yhdessä ylhäisten neuvoston kanssa. Neuvosto nimitettiin, mutta sitä ei koskaan kutsuttu kokoon. Ahmad oli vallassa 1922 kun Kuwait, Saudi-Arabia ja Irak sopivat rajoistaan, ja sai pienemmän alueen kuin mitä hänen isoisänsä oli odottanut.

Vallan lisäksi Ahmad piti valtion tulot omassa hallinnassaan. Parlamentti sääti perustuslain, jonka mukaan öljytuloja jaettaisiin kansalaisille, mutta Ahmad hajotti parlamentin 1938 ja 1939.

Neljä Ahmad al-Jaber al-Sabahin poikaa on ollut Kuwaitin emiirinä:
* Jabir al-Ahmad al-Jabir al-Sabah  1977–2006
* Sabah al-Ahmad al-Jabir al-Sabah	2006 – 2020
* Nawaf al-Ahmad al-Jabir al-Sabah	2020 – 2023
* Mishal al-Ahmad al-Jabir al-Sabah	2023 alkaen

## Lähteet
Kajaani tanssii

**Kajaani Tanssii** -tapahtuma ja kansainvälinen koreografiakatselmus järjestetään vuosittain Kajaanissa Kaukametsän kongressi- ja kulttuurikeskuksessa. Tanssitapahtuma kestää kolme päivää ja koreografiakatselmus on kaksipäiväinen. Tapahtuma järjestetään helmikuussa ja se järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1991.   

Katselmukseen voivat pyrkiä koreografina niin tanssin harrastajat, opiskelijat kuin ammattilaisetkin. Tanssin laji ja tyylisuunta ovat vapaa.
Katselmuksessa on viisi sarjaa, joihin osallistuminen riippuu koreografin ja esiintyjien iästä ja mahdollisesta koulutuksesta.

## Aiheesta muualla
* Kajaani tanssii -tapahtuman kotisivut
* Kajaani tuo tanssin lähelle
Oulunkylän yhteiskoulu

**Oulunkylän yhteiskoulu** eli **OYK**, lempinimeltään **Ogeli** on Siltavoudintiellä, Oulunkylässä, Helsingissä sijaitseva yksityinen koulu, johon kuuluu lukio ja yläkoulu. Nykyinen koulurakennus valmistui vuonna 1956, ja sitä laajennettiin vuonna 1995. Yläasteella on musiikkiluokka, liikuntaluokka sekä matemaattis-luonnontieteellinen painotusluokka. Lukiossa on yleislinja, luonnontiedelinja ja musiikkilinja. Lukiossa voi suorittaa teatterin, kotitalouden, musiikin, liikunnan ja kuvataiteen lukiodiplomit sekä saksan kielidiplomin (Deutsches Sprachdiplom) tasot I ja II ja ranskan kielidiplomin DELF tasot A2, B1 ja B2. Koulun rehtorina toimii Mirva Lindström.

Vuonna 2023 yläkoulussa oli noin 540 oppilasta ja lukiossa noin 430 opiskelijaa. Opettajia on noin 80. Kesällä 2024 lukion yleislinjalle alin hyväksytty keskiarvo oli 8,50. Oulunkylän yhteiskoulu oli kevään 2017 ylioppilaskokeiden kaikkien kokeiden tulosten keskiarvon perusteella Suomen kymmenenneksi paras lukio.

## Koulun historia

Oulunkylän yhteiskoulun perustivat Oulunkylän Suomalaisen Seuran jäsenet jo vuonna 1924. Koulurakennuksena toimi silloin villa Lindebo, ja koulun ensimmäisenä lukuvuonna kouluun hyväksyttiin 40 oppilasta. Koulurakennusta laajennettiin myöhemmin 1930-luvulla.

Oppilasmäärän noustessa 1950-luvulla tarvittiin uusi koulurakennus. Sen tontiksi saatiin Oulunkylän kartanolta luovutettu alue. Tälle tontille rakennettiin uusi rakennus, joka valmistui vuonna 1956. Tämän ansiosta koulun oppilasmäärä oli 1950-luvun lopulla lähes 700, mutta tilaa tarvittiin yhä ja koulua laajennettiin edelleen useasti vuosien saatossa.

Vuonna 1971 perustettu, koulun musiikinopettajana toimineen Klaus Järvisen johtama Oulunkylän Pop & Jazz opisto (myöh. Helsingin Pop & Jazz Konservatorio) toimi pitkään koulun tiloissa, ja tästä alkanut musiikin painotus opetuksessa on jatkunut nykypäiviin saakka. 

Vuonna 1995 koulua laajennettin rakentamalla siihen kokonaan uusi länsisiipi, jossa sijaitsevat muun muassa ajanmukaiset fysiikan ja kemian opetustilat sekä uusi kouluruokala. Koulun liikuntasali ja pukuhuonetilat remontoitiin vuonna 2007. Vuonna 2024 valmistuu koulun eteläisen siiven korotuskerros ja samalla koulu muuttuu esteettömämmäksi uuden hissin myötä.

Koulun opettajana ja rehtorina 1941–1958 toiminut Selma Patajoki on saanut Henrik Halmeen ohella ainoana Suomessa ylirehtorin arvonimen.

## Tunnettuja OYK:ssa opiskelleita
* Inkeri Anttila
* Kati Outinen
* Iiro Rantala 
* Erkki Tuominen
* Ville Valo
* Ushma Karnani
* Elli Haloo, Haloo Helsinki! -yhtyeen laulaja
* Minna Tervamäki
* Kirsi Piha
* Ilkka Auer
* Jari Aarnio
* Gasellit -yhtyeen jäsenet Jusa, Päkä ja Thube Hefner
*Ove Holvikari, teollisuusneuvos

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Oulunkylän yhteiskoulun kotisivut
Koskenlaskija (juusto)

**Koskenlaskija** on Valion Emmental-juustosta valmistama sulatejuusto. Koskenlaskijan valmistus aloitettiin Helsingissä vuonna 1933, ja se on ensimmäinen Valion osuusmeijerin valmistama sulatejuusto. Koskenlaskijaa on valmistettu myös Lahdessa (1940–1967), Tampereella (1967–1989) ja Vantaan Vaaralassa, jossa sitä nykyään valmistetaan.  

Juustomestari Mauritz Artur Katajisto (1900–1979) sai henkilökohtaisen palkinnon Koskenlaskijan kehittämisestä Helsingin juustonäyttelyssä vuonna 1947. Alkuperäisessä Koskenlaskijassa oli 45 prosenttia rasvaa nykyisen 22 prosentin sijaan.  

Koskenlaskija on Valion rekisteröimä tavaramerkki.  

Valio Koskenlaskija on Suomen ostetuin sulatejuusto. Nykyään tuotevalikoimassa on myös levittyvä Koskenlaskija sekä Koskenlaskija-sulatejuustoviipaleet. Perinteisen maun lisäksi Koskenlaskija-sulatejuustoa saa myös voimakkaana sekä maustettuina versioina (kylmäsavuporo, viherpippuri, paprika ja yrtti-valkosipuli). 

Koskenlaskija-juuston ulkoinen asu on pysynyt miltei muuttumattomana pakkauksen kansikuvan koskea laskevine tukkijätkineen. Alkuperäisen 250 g pakkauksen koristelun piirsi Veikko Emil Sipinen, ja ulkoasua on modernisoitu vuosien saatossa vain vähän.

Koskenlaskija nousi vuonna 2015 Suomen kolmanneksi arvostetuimmaksi juustobrändiksi ''Markkinointi & Mainonta'' -lehden ja Taloustutkimuksen vuosittaisessa Brändien arvostus -kyselyssä. Arvostetuimmaksi äänestettiin saman yrityksen Aura ja toiseksi arvostetuimmaksi Oltermanni.

## Sota-aika

Mittava blokkisulatejuustojen valmistus aloitettiin Suomessa sota-aikana. 500 gramman Koskenlaskija-pakkausta käytettiin jatkosodan aikana kaukopartiomiesten viiden päivän muona-annoksen osana.

## Lähteet
Saaristo

**Saaristo** eli **saariryhmä** (joskus myös *arkipelagi* ) on useiden saarten muodostama ryhmä tai ketju. Saariryhmä on saarien lukumäärällä mitattuna pienempi kuin saaristo, joka voi olla useiden saariryhmien muodostama kokonaisuus. Saariryhmiä voi esiintyä merissä, järvissä ja joskus joissa tai jokien suistoissakin.

Saaristo tai saariryhmä on voinut syntyä esimerkiksi tulivuoritoiminnan, eroosion, sedimentoitumisen tai maankohoamisen seurauksena. Esimerkiksi Havaiji on syntynyt Tyynenmeren mannerlaatan kulkiessa itään niin sanotun kuuman pisteen yli, jolloin paikalle on syntynyt tuliperäisten saarten ketju. Saaristomeri puolestaan on syntynyt jääkauden ja sitä seuranneen maankohoamisen tuloksena. Indonesia muodostaa maailman laajimman saariston, jonka pituus on 5&nbsp;600 kilometriä ja johon kuuluu noin 17&nbsp;000 saarta. Eniten saaria ja luotoja maailman saaristoista on kuitenkin Saaristomeressä, noin 40&nbsp;000.

## Luettelo saaristoista saarten lukumäärän mukaan

## Lähteet
Jalkaväenkivääri M/27

**Jalkaväenkivääri M/27** eli **Pystykorva** oli Suomen maavoimien peruskivääri 1920-luvulta talvisotaan asti. Jatkosodan alkaessa sen paikan peruskiväärinä oli ottanut M/39 ”Ukko-Pekka”.

Pystykorva on osittain suomalaisvalmisteinen, (vanhoista osista koottu, piippu uusittu) muokattu versio venäläisestä Mosin Nagant M/91 -pulttilukkokivääristä. Suurimmat erot venäläismalliin ovat lyhennetty piippu ja paranneltu laukaisumekanismi sekä etutähtäin, josta nimi Pystykorva tuleekin: sen reunimmaiset osat muodostavat jyvää suojaavat pystyssä olevat ”korvat”.

Ase on miltei identtinen harvinaisemman M/28-suojeluskuntakiväärin kanssa. Laukaisukoneistoissa on pieniä eroja. Pystykorva sai jonkin verran kielteistä palautetta sen pistimen taipumuksesta ammunnan aikana murtaa aseen etuhelan kiinnitys. Syynä tähän oli liian ohut etutukki, johtuen aseen lyhentämisestä vanhoista M/91-kivääreistä. Rakennetta korjattiin vuonna 1937 asentamalla vahvistettu etuhela. Silti mallia 27 pidettiin luotettavana ja tarkkana aseena. Valtion kivääritehdas ja Tikkakoski Oy valmistivat aseita vuosina 1927–1930 60&nbsp;000 kappaletta ja vuosina 1937–1939 lujemmalla tukilla ja vahvistetulla siderenkaalla 5&nbsp;000 kappaletta. Aseesta valmistettiin myös lyhyempää ratsuväen mallia noin 2&nbsp;500 kappaletta sarjanumeroilla 72000–74900. Suuri osa ratsuväkimallista 91/27rv tuhoutui jatkosodan aikana Viipurinlahden taisteluissa. Jäljelle jääneistä harvat yksilöt museoitiin ja loput romutettiin 1950-luvulla.

Pystykorvan suunnittelijana ja lopulliseen muotoon kehittäjänä mainitaan jääkärikapteeni Iisak Einar Kuusisto.

## Lähteet
* 
* 
* 
* 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* Timo Hyytinen, Arma Fennica 1 Suomalaiset aseet, Arma Fennica Oy,  Gummerus Oy 1985
**Arma Fennica 2 Sotilasaseet, Arma Fennica Oy,  Gummerus Oy 1987
** Sako-aseet 1921-2000, Arma Fennica Oy,  Jyväskylä 2012

## Aiheesta muualla
* Finnish Army 1918–1945: Rifles Part II
* Finnish M27
Formula 1 -kausi 1995

**Formula 1 -kausi 1995** oli Formula 1 -sarjan 46. maailmanmestaruuskausi.

Kausi päättyi saksalaisen Michael Schumacherin ylivoimaiseen voittoon, hän ajoi Benetton -tallin autoa. Benetton voitti myös valmistajien maailmanmestaruuden. Damon Hill oli kolmannen kerran peräkkäin MM-pisteissä kolmen parhaan joukossa.

## Urheilulliset säädökset
*Pisteiden jakautuminen tapahtui seuraavasti: 10, 6, 4, 3, 2, 1.
*Kaikki osakilpailut laskettiin mukaan pisteisiin.

## Tekniset säädökset
*Ahdetut moottorit olivat kiellettyjä (jo kaudesta 1989 lähtien).
*Moottorien sylinteritilavuus laskettiin 3500 cm³:sta 3000 cm³:iin

## Kauden summaus
Kaudeksi 1995 säännöt olivat muuttuneet joiltakin osin ratkaisevasti lähinnä Imolan mustan viikonlopun johdosta.

Benetton -talli sai käyttöönsä Renault’n moottorit. Michael Schumacher voitti yhdeksän 17:stä GP:stä ja saavutti uransa toisen maailmanmestaruuden.

Kauden kaikki kilpailut yhtä lukuun ottamatta voitettiin Renault’n moottereilla. Montrealissa Jean Alesi ajoi voiton Ferrarilla.

Damon Hill sai vastaansa paljon kritiikkiä kauden 1995 aikana, monesti omien ajovirheidensä seurauksena. Lisäksi kiistanalainen törmäys Schumacherin kanssa Britannian Grand Prix’ssä lisäsi paineita. Britti kärsi myös teknisistä ongelmista Williams-autonsa kanssa, jolloin hän antoi Schumacherille helpohkon mestaruuden.

Mika Häkkinen ajoi hengenvaarallisen ulosajon Australian GP:ssä. Vain lääkäreiden nopea toiminta pelasti hänen henkensä.

Nigel Mansell teki paluun sarjaan McLarenin ratissa. Britti ei kuitenkaan mahtunut tallin autoon ja hän ei pystynyt osallistumaan kauden kahteen ensimmäiseen kilpailuun. Rattiin päästyään tallitoveri Häkkinen kuitenkin voitti hänet, eikä vanhan mestarin vauhti enää tyydyttänytkään McLarenia. Mark Blundell korvasikin Mansellin viidennestä kilpailusta eteenpäin.

Kausi 1995 oli viimeinen Jean Alesille ja Gerhard Bergerille Ferrarilla. Molemmat vaihtoivat Benettonille kaudeksi 1996 ikään kuin korvaukseksi siitä, kun Michael Schumacherin mukana Ferrarille meni myös muuta henkilökuntaa.

## Tallit ja kuljettajat

## Kilpailut

## MM-lopputulokset
### Kuljettajat

### Valmistajat
Michael Conrad

**Michael Conrad** (16. lokakuuta 1925 New York – 22. marraskuuta 1983 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa 1950-luvulla. Conrad esitti muun muassa Phil Esterhausia televisiosarjassa *[[Hill Street Blues]]*. Hänen viimeiset *Hill Street Blues* -kohtauksensa tehtiin sairaalasta käsin. Hänet tuotiin sairaalasta aamulla ambulanssissa studiolle, josta hän palasi kuvausten jälkeen takaisin sairaalaan ambulanssissa. Viimeiset hänen tähdittämänsä kohtaukset tehtiin viikkoa ennen kuin hän kuoli. Hän kuoli virtsaputken syöpään.

## Aiheesta muualla

*
Manitoba Junior Hockey League

**Manitoba Junior Hockey League (MJHL)** on yksi Canadian Junior A Hockey Leaguen jääkiekon junioriliigoista. Se toimii Manitoban provinssissa Kanadassa. Liigan tavoitteena on myös koulutukseen ja kansalaistaitoihin painottaen antaa nuorille jääkiekkoilijoille paras mahdollinen kasvu- ja kehittymisympäristö urheilijana.

## Joukkueet
Manitoba Junior Hockey Leaguessa pelaa 11 joukkuetta. Joukkueet on jaettu kahteen divisioonaan.

## Katso myös

*Luettelo jääkiekkoliigoista

## Aiheesta muualla
* Manitoba Junior Hockey League website
Al-Farabi

**Abū Nasr Muhammad ibn al-Farakh al-Fārābi** (n. 872–950) (, ) oli filosofi, joka islamilaisessa maailmassa tunnettiin nimellä ”toinen opettaja”, siinä missä ensimmäinen oli Aristoteles. Hän oli kotoisin Keski-Aasiasta, mistä hän myöhemmin siirtyi kalifaatin pääkaupunkiin Bagdadiin. Al-Farabi opiskeli hellenististä filosofiaa Syyriassa ja Mesopotamiassa nestoriolaisten kristittyjen opettajien johdolla ja kuului uusplatonisteihin. Al-Farabi korosti filosofian itsenäistä asemaa suhteessa teologiaan. 

Al-Farabin kerrotaan kirjoittaneen 160 teosta, joista kahdeksan käsitteli musiikkia. Hän kehitti etenkin rytmiikan teoriaa. Ainoastaan hänen suppein musiikkia koskeva kirjoituksensa oli käännetty keskiajalla latinaksi. Al-Farabin luomat musiikkitieteen käsitteet ja metodit ovat silti jättäneet pysyvän jäljen musiikin teoriaan.

Al-Farabin kuva on Kazakstanin 200 tengen setelissä.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Al-Fârâbî as a Source of the History of Philosophy and of Its Definition   (muslimheritage.com)
*FĀRĀBĪ i. Biography  (iranicaonline.org)
Iron Chef

***Iron Chef*** (料理の鉄人) on japanilainen televisiosarja, jonka jokainen jakso kertoo yhdestä haastajakokista, joka haastaa yhden kolmesta Iron Chef -kokista. Yleensä haastajat ovat kokeneita kokkeja tai keittiömestareita, jotkut myös omistavat oman ravintolan. *Iron Chefissä* on joka jaksossa oma hedelmänsä, lihansa tai vastaava, josta on valmistettava maittavia ruokia tunnissa ja vakuuttaa tuomaristo. Jaksoja yhdistää myös se seikka, että vaikka jokaisessa jaksossa Iron Chef on nimellisesti vaarassa hävitä kilpailun, niin käytännössä Iron Chef vie aina voiton.

Sarjaa esitetään Suomessa Jimillä englanniksi puhuttuna ja suomeksi tekstitettynä.
Sniper (yhtye)

__NOTOC__
**Sniper** on ranskalainen rap-yhtye, joka käsittelee sanoituksissaan yhteiskunnallisia asioita. Se perustettiin alun perin 1997 ja nykyisen nimensä se otti 2001. Sanoitukset ovat roiseja, ja Ranskan silloinen sisäministeri Nicolas Sarkozy on todennut niiden olevan "väkivaltaisia, rasistisia ja herjaavia".

## Diskografia

### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 

### Kokoelma-albumit
* 
* 

### Singlet
* ”Pris pour cible” (2001)
* ”Aketo vs Tunisiano” (2001)
* ”Quand on te dit” (2001)
* ”Du rire aux larmes” (2001)
* ”On s’en sort bien” (2001)
* ”Gravé dans la roche” (2003)
* ”Y’a pas de mérite” (2003)
* ”Sans (re)pères” (2003)
* ”Trait pour trait” (2006)
* ”Le Blues de La Tess” (2011)

## Aiheesta muualla
*
Salkuton ministeri

**Salkuton ministeri** on hallituksen ministeri, jolla ei ole vastuualuetta, etenkään ministeriötä, johdettavanaan.

## Suomi

Suomessa salkuttomia ministereitä käytettiin vuodesta 1919 alkaen hallituksen poliittisen tasapainon saavuttamiseksi. Varsinaisia salkuttomia ministereitä tällä virkanimikkeellä ei ole kuulunut hallituskokoonpanoihin 1940-luvun jälkeen, eikä heitä voi enää nykyisen perustuslain mukaan nimittää.

Salkutonta ministeriä ei tule sekoittaa *[[Luettelo ministereistä Suomen valtioneuvoston kansliassa|ministeriin valtioneuvoston kansliassa]]*. Kyseiset ministerit toimivat ministeriötä vastaavassa valtioneuvoston kansliassa, ja heille on nimettynä jokin kanslian tehtäviin kuuluva osa-alue, esimerkiksi Suomen EU-politiikka tai valtion omistajaohjaus. Tosin esimerkiksi Ilkka Kanervalle (kokoomus), joka toimi Holkerin hallituksessa (1987–1991), ei ollut määritelty tarkasti rajattua tehtäväaluetta hänen toimiessaan valtioneuvoston kansliaan nimitettynä ministerinä, mikä tavallaan vertautui salkuttomiin ministereihin.

### Salkuttomia ministereitä
Tapani Kalliomäki

**Jaakko Tapani Kalliomäki** (s. 28. joulukuuta 1970 Tampere) on suomalainen näyttelijä ja ohjaaja.

Kalliomäki valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 1997. Hän on näytellyt muun muassa Helsingin Kaupunginteatterissa, KOM-teatterissa, Tampereen Työväen teatterissa, Teatteri Jurkassa ja Teatteri Pienessä Suomessa. Nykyisin hän on Lahden Kaupunginteatterin näyttelijä. Tapani Kalliomäki esitti muun muassa ''Sibelius''-elokuvassa (2003) Ainon veljeä Armas Järnefeltiä ja majuri Suurkaria Åke Lindmanin ohjaamassa elokuvassa *[[Tali-Ihantala 1944|Tali-Ihantala]]* (2007). Hänbon näytellyt myös muun muassa elokuvissa ''Lipton Cocton in the Shadows of Sodoma'', *[[Kaksipäisen kotkan varjossa]]* ja *[[Sirpaleita (elokuva)|Sirpaleita]]*. Televisiossa hän näytteli *[[Hovimäki]]*-sarjassa pääosaa, Magnus (1999) ja Felix Lindhofia (2003). Kalliomäki on näytellyt myös muun muassa televisiosarjoissa *[[Rakkaus ja laki]]*, *[[Salatut elämät]]* ja *[[Puolustuksen puheenvuoro]]*. Kalliomäki näytteli Janne Kivivuorta Timo Koivusalon elokuvissa ''Täällä Pohjantähden alla'' (2009) ja *[[Täällä Pohjantähden alla II]]* (2010). *[[Olavi Virta (elokuva)|Olavi Virta]]* -elokuvassa (2018) hän näytteli Kipparikvartetin Teijo Joutselaa. Kalliomäki oli kymmenen vuoden ajan pääosassa Yleisradion Radioteatterin kuunnelmasarjassa *[[Kantolan perhe]]*, ja häntä on kuultu runsaasti muissakin kuunnelmatuotannoissa. Kalliomäki on myös ohjannut teattereissa sekä kurssittanut ja opettanut näyttelijäntyötä alan oppilaitoksissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Morgan le Fay

**Morgan le Fay** (myös  **Morgaine**, **Morgain** tai **Morgana**) on kuningas Arthuriin liittyvissä legendoissa mahtava noita, Avalonin valtiatar ja Arthurin sisarpuoli.

Morganin kuvaukset vaihtelevat Arthurin legendan eri versioissa. Hänet kuvataan useimmissa tarinoissa Arthurin siskopuolena, jonka äiti oli Arthurin äiti Igraine ja isä Cornwallin herttua Gorlois.

Varhaisimmissa tarinoissa Morgan esitetään myönteisemmässä valossa kuin myöhemmin. Geoffrey Monmouthilaisen *Vita Merlinissä* (n. 1150) Morgan kuvataan Avalon-saaren hallitsijana, joka hallitsee parantamisen ja muodonmuutoksen taidot. Nimi ”le Fay” viittaa keijukaiseen (engl. *fairy*). Morgan on myös kaunein Avalonia hallitsevista yhdeksästä sisaruksesta. 

Chrétien de Troyesin romaanissa *Erec* (n. 1165) Morganin kerrotaan olevan Arthurin sisko. 1200-luvun *[[Vulgata-sykli]]ssä* Morganin kerrotaan aiheuttaneen kitkaa Arthurin ja tämän  kuningattaren Guineveren välillä, mutta lopulta vieneen Arthurin paranemaan haavoistaan Avalonille. Taikuuden Morganin kerrotaan oppineen  kirjoista ja velho Merliniltä.

Thomas Maloryn *[[Le Morte d’Arthur]]issa* 1300-luvulta Morgan varastaa Excalibur-miekan ja antaa sen rakastajalleen Accolonille, jotta he voisivat yhdessä syrjäyttää Arthurin. Vaikka Arthur onnistuu saamaan miekan takaisin, Morgan pitää parantavan huotran, jota ilman Arthur haavoittuu kuolettavasti viimeisessä taistelussaan. Lisäksi Morgan kilpailee Arthurin puolison Guineveren kanssa Sir Lancelotin rakkaudesta.

Myöhemmissä legendoissa ja useissa nykyajan mukaelmissa Morganiin liitetään noituus ja paholainen. Marion Zimmer Bradleyn *[[Avalonin usvat|Avalonin usvissa]]* (1983) Morgan kuitenkin nähdään perinteisen pakanallisen uskonnon puolustajana kristinuskoon kääntyvässä Britanniassa.

## Katso myös
* Morgause

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Elron

**AS Eesti Liinirongid**, markkinointinimeltään **Elron**, on virolainen rautatieyhtiö. Yhtiön nimi oli lokakuulle 2013 asti *Elektriraudtee AS*. Toiminnan laajentuessa sähköistämättömille rataosuuksille nimi muutettiin paremmin uuteen toimintaan sopivaksi.

## Liikenne
Elron harjoittaa henkilö- ja tavaraliikennettä 1. tammikuuta 2014 alkaen koko Viron alueella.

Elektriraudteen nimellä yhtiö harjoitti vain sähköjunaliikennettä. Elronin nimellä liikenne jatkuu näillä kahdella linjalla, joista läntisellä on kaksi sivuhaaraa. Linjojen yhteispituus on 132 kilometriä. Itäinen linja kulkee rautatieverkoston keskuksesta Tallinnan Baltian-rautatieasemalta () Aegviiduun. Läntinen linja haarautuu Keilassa kahteen suuntaan, joista toinen menee Kloogan kautta Paldiskiin ja toinen Riisiperen suuntaan. Muutama juna päivässä jatkaa Kloogasta myös Kloogarannalle.

1. tammikuuta 2014 alkaen Elron alkoi hoitaa kaikkia Viron sisäisiä henkilöliikenteen reittejä; sähköratojen lisäksi Edelaraudteen aiemmin hoitamia sähköistämättömiä reittejä: Tallinna–Narva, Tallinna–Tartto, Tallinna–Pärnu, Tallinna–Viljandi, Tartto–Koidula–Piusa ja Tartto–Valga).

## Kalusto

Elronin kalusto koostuu 38 Stadler Flirt -junasta, joista 20 on dieseljunia ja 18 sähköjunia. Kussakin junassa on 2–4 vaunua. EU:n rahallinen tuki oli merkittävä erityisesti sähköjunia hankittaessa, sillä junien 80 miljoonan euron hankintahinnasta EU:n koheesiorahasto maksoi 85 prosenttia. Flirt-junat korvasivat aiemmat DR1, ER1- ja ER2 junat vuonna 2014.

Noin 96 miljoonan euron hintaiset dieseljunat Elron on liisannut yli 20-vuotisella sopimuksella Stadleria lähellä olevalta Estonia Train Finance AG -yhtiöltä.

Elronin varikko sijaitsee Pääskülassa.

## Lähteet
*Elronin web-sivut

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Edelaraudtee

**Edelaraudtee** on virolainen rautatieyhtiö. Edelaraudtee perustettiin vuonna 1997. Raideliikenneyhtiö GB Railways yhdessä virolaisten sijoittajien kanssa osti Edelaraudteen vuonna 2000, kun se yksityistettiin. Edelaraudtee Infrastruktuuri AS omistaa Tallinna–Lelle–Viljandi/Pärnu-radan.

## Tavaraliikenne
1.1.2014 alkaen AS Edelaraudtee harjoittaa Viron rautateillä vain tavaraliikennettä.

## Henkilöliikenne
Vuoden 2013 loppuun asti AS Edelaraudtee hoiti Venäjän-liikennettä lukuun ottamatta kaiken matkustajaliikenteen Viron sähköistämättömillä rataosilla. Yhtiöllä oli dieseljunia, jotka kulkivat reittejä:
*Tallinna–Pärnu
*Tallinna–Viljandi
*Tallinna–Tartto 
*Tallinna–Narva
*Tartto–Valga
* Tartto–Koidula–Piusa. 

Edelaraudteen henkilöliikenne päättyi 31. joulukuuta 2013, jolloin liikenne siirtyi valtiollisen *AS Eesti Liinirongid*in, markkinointinimeltään *[[Elron]]*, entiseltä nimeltään *Elektriraudtee AS*, hoidettavaksi.

## Lähteet
*Edelaraudteen internet-sivut 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Haines

**Haines** on kaupunki Alaskassa. Vuoden  väestönlaskennassa sen väkiluku oli 1&nbsp;811. Näistä etnisesti oli 79,62 prosenttia valkoisia ("white") ja 13,86 prosenttia Amerikan alkuperäiskansoihin kuuluvia.

## Historiaa
Alueen tlingit-ryhmä, chilkatit kutsuivat nykypäivän Hainesin aluetta nimellä *Dtehshuh* ("polun pää"). Nimi tuli polusta, jota pitkin tlingitit pystyivät kantamaan kanoottinsa sisämaahan. Polku alkoi Chilkatinjoelta ja päättyi Dtehshuhiin säästäen 32 kilometrin soutamisen Chilkatin niemimaan ympäri. North West Trading Companyn kauppaedustaja George Dickinson asettui Dtehshuhiin vuonna 1880. Vuonna 1881 chilkatit pyysivät Sheldon Jacksonia lähettämään alueelle lähetyssaarnaajia. Presbyteeripappi S. Young Hall lähetettiin paikalle. Hän rakensi Willardin lähetysaseman ja koulun Dtehshuhiin maalle, jonka chilkatit olivat antaneet kirkolle. Lähetysasema nimettiin Hainesiksi vuonna 1884 rouva F. E. Hainesin mukaan, joka oli ollut varojenkeruukomitean puheenjohtajana. Lähetysaseman ympärille avattiin neljä säilyketehdasta vuoteen 1900 mennessä.

Klondiken kultaryntäyksen aikaan 1898–1899 Haines kasvoi huoltokeskuksena, sillä Dalton Trail Chilkat Inletiltä Yukoniin oli kullankaivajien käyttämä reitti. Myös Hainesin läheltä 58 kilometrin päästä Porcupinen alueelta löydettiin kultaa vuonna 1899. Näihin aikoihin alettiin käyttää myös aluetta lähetysaseman ympärillä, ei vain itse lähetysasemaa.  Kun rautatie (White Pass and Yukon Route) saatiin valmiiksi läheiseen Skagwayn kaupunkiin Dalton Trail hylättiin ja Haines taantui taloudellisesti.

Lähetysasema lahjoitti maata Hainesin eteläpuolelta, johon Yhdysvaltojen armeija rakensi Fort William H. Sewardin linnoituksen vuonna 1904. Vuonna 1922 tukikohta sai uuden nimen: Chilkoot Barracks. Se oli Yhdysvaltojen armeijan ainoa asemapaikka Alaskassa ennen toista maailmansotaa. Toisen maailmansodan aikana se oli huoltopaikkana. Tukikohta lakkautettiin vuonna 1946 ja myytiin yksityiselle ryhmälle, joka kutsui sitä nimellä Port Chilkoot. Vuonna 1970 Port Chilkoot yhdistyi Hainesin kanssa. Vuonna 1972 Port Chilkoot valittiin kansallisesti historialliseksi paikaksi ja paikalle palautettiin sen alkuperäinen nimi Fort William H. Seward.

Viimeinen neljästä säilyketehtaasta suljettiin vuonna 1972 kalakantojen ehtymisen vuoksi. Metsätalous on ollut Hainesin alueelle tärkeä ala, mutta sekin on vähentynyt viime vuosina. Nykyään kaupungin tärkeä elinkeino on turismi. Monet turistit vierailevat loka-helmikuussa, jolloin valkopäämerikotkat näyttäytyvät Alaska Chilkatin valkopäämerikotkien suojelualueella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Haines Google Localissa
Il Canto degli Italiani

**Il Canto degli Italiani** on Italian kansallislaulu. Laulu tunnetaan myös aloitussäkeen mukaan nimellä *Fratelli d’Italia* (Italian veljet) tai sanoittajansa Goffredo Mamelin mukaan nimellä *Inno di Mameli*. Laulun on säveltänyt Michele Novaro.

Kansallislaulu on syntynyt 1800-luvun puolivälissä italialaisten nousseen kansallistunteen ilmentäjäksi. Runoilija Mameli kirjoitti runon taistelulauluksi vuonna 1847 Genovassa, säveltäjä Novaro sävelsi sen hieman myöhemmin Torinossa. Laulua leimaa voimakas vastakkainasettelu Itävallan kanssa, joka vielä tuossa vaiheessa piti osaa Pohjois-Italiasta valtansa alla. 

Laulua suosivat toisen maailmansodan aikana sekä Italian fasistit että partisaanit, joskin muiden omien laulujensa rinnalla. *Il Canto degli Italiani* otettiin käyttöön Italian kansallislauluksi 12. lokakuuta 1946, samassa yhteydessä kun maa julistettiin tasavallaksi. 

*Il Canto degli Italiani* ei ole kansallishymninä ollut täysin vastaansanomaton. Sen sanoja on arvosteltu liian sotaisiksi ja ulkomaalaisvihamielisiksi. Lisäksi on huomautettu, että laulu kuvailee historiallisia vaiheita, jotka tosin olivat sen syntyaikana tärkeitä, mutta jotka nykyään ovat koko lailla tuntemattomia. Kritiikistä huolimatta Italian parlamentti on vahvistanut laulun aseman uudella lailla.

Kertosäkeistön lopussa oleva huudahdus "Sì!" poistettiin loppuvuodesta 2025. Syynä tähän oli se, ettei se kuulunut Mamelin alkuperäiseen runoon.

## Sanat

Neljäs säkeistö viittaa tapauksiin Italian historiassa, joilla oli suuri merkitys Italian kansallistunteelle. Legnanon taistelussa italialaiset joukot löivät Fredrik I Barbarossan johtamat saksalaiset joukot vuonna 1176, tehden samalla lopun Pyhän Saksalais-roomalaisen keisarikunnan vallasta Italian niemimaalla. Ferruccio viittaa Francesco Ferruccioon, joka johti Firenzen kauppatasavallan joukkoja Kaarle V:n piirittäessä kaupunkia 12. lokakuuta 1529 – 12. elokuuta 1530. Urheudestaan kuuluisaksi tullut Ferruccio sai surmansa piirityksen loppuvaiheessa 3. elokuuta 1530. Italian yhdistymisen puolestapuhujat nostivat Ferruccion erääksi yhdistyneen Italian esitaistelijoista. Balilla oli oikealta nimeltään Giovan Battista Perasso. Hän johti teini-ikäisenä kapinaa itävaltalaisia vastaan Genovassa vuonna 1746. Säkeistössä mainitut kellot, jotka kutsuvat iltamessuun, viittaavat vuoden 1282 ”Sisilian iltamessuun”, jossa Sisilian väestö teki kapinan maata miehittäneitä ranskalaisia joukkoja vastaan ja murskasi ne perin pohjin.

Viidennessä säkeistössä mainitaan nimeltä Puola, mikä on siinä mielessä huomattavaa, että myös Puolan kansallislaulussa, jonka alkuperäinen nimi on "Puolalaisten legioonien laulu Italiassa", on viittaus Italiaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Eri versioita Italian kansallislaulusta.
Luurankotakki

**Luurankotakki** on rakuunoiden perinneasun nimitys. Nimitys tulee takissa vaakatasossa olevista raidoista, jotka muistuttavat kylkiluita. Suomalaisen ratsuväen asepuku m/22 takin malli on vuodelta 1919. Luurankotakin kanssa käytettiin punaisia keltaraitahousuja, joita on toisinaan nimitetty hurmahousuiksi. Ne ovat malliltaan ns. pussihousuja.

Asuun kuuluvat ehdottomasti saappaat.   

Puolustusvoimien Rakuunasoittokunta käyttää tätä asua edelleen perinne- ja edustuspukuna.

Perinneasua käyttävät myös maanpuolustuskillat Ratsuväen kilta ja Rakuunakilta. Perinneasuun kuuluu ranskalainen miekka mallia m/1822. Kiltojen ratsastajat erottaa epolettien ja satulahuovan väreistä: punainen viittaa Ratsuväkikiltaan ja sininen Rakuunakiltaan. Rakuunasoittokunta käyttää harmaita epoletteja.

## Lähteet
Hartaus

**Hartaus** on usein uskonnollinen tilaisuus, tai osa sellaista. Se voi olla myös radiohartaus, eli radiossa soitettava lyhyt hengellinen ohjelma. Radiohartauksia lähettää muun muassa Radio Dei ja Yle Radio 1.

Hartaus on pienimuotoisempi kuin kristinuskon jumalanpalvelus. Siihen voi kuulua rukous, Herran siunaus, hengellinen laulu tai virsi, musiikkia, uskontunnustus, keskustelua, symbolista toimintaa (esimerkiksi rukoushelmet), hiljaisuutta, jne. Hartaus voi saada monenlaisia muotoja ja käsitellä melkein mitä tahansa aihepiiriä. 

Esimerkkejä hartauksista ovat aamuhartaus, iltahartaus sekä erilaiset rukoushetket.

## Katso myös

* Rukous
* Jumalanpalvelus
* Fleim.fi -nuorisomedian hartausikkuna  (vaatii flash-playerin)
Huulikiilto

**Huulikiilto** on kosmetiikkatuote, jonka tarkoituksena on saada huulet näyttämään kiiltävämmiltä.  Huulikiilto on koostumukseltaan juoksevampaa kuin huulipuna, ja sen väri on huulipunaa läpikuultavampaa. Huulikiiltoa käytetään myös huulipunan kanssa tehostamaan huulipunan näyttävyyttä. Huulikiillot ovat usein tuoksuvia, ja niitä on monia eri sävyjä. Huulikiiltoa levitetään joko erillisellä siveltimellä, roll-on-menetelmällä, tuubista puristaen, huulikiiltopurkin mukana tulevalla levittimellä, siveltimellä tai suoraan puikosta. Huulikiillon aplikaattori sisältää tyypillisesti joustavia tekokuituja, jotka levittävät huulikiillon tasaisesti huulille. 

Ensimmäinen kaupallisesti saatavilla oleva huulikiilto oli Max Factorin vuonna 1932 markkinoille tuoma X-Rated. Huulikiillon suosio on viime vuosina ollut nousussa erityisesti nuorison piirissä. Huulikiillot voivat olla koostumukseltaan tai toiminnaltaan erilaisia, kuten kosteuttavia, hoitavia, huulia suurentavia tai eri makuisia.
Desmosomi

**Desmosomit** ovat yksi solujen välisistä liitoksista, joita on erityisesti mekaanista kestävyyttä vaativissa kudoksissa.

## Esiintyminen
Desmosomeja esiintyy kudoksissa, joissa solujen täytyy liittyä lujasti toisiinsa. Tällaisia ovat esimerkiksi sydänlihassolut ja kerrostuneet epiteelit, kuten iho ja ruoansulatuskanavan epiteeli.

## Rakenne
Desmosomin kohdalla on valkuaisaineiden muodostama levymäinen kasautuma, joka aiheuttaa paksuuntuman solukalvoon. Paksuuntuman kohdalla vierekkäiset solukalvot ovat yhdensuuntaiset ja niiden välillä on 25–30 nm leveä tila. Soluvälitilassa paksunnokset liittyvät toisiinsa ohuiden säikeiden avulla. Säikeet sisältävät adheesioproteiineja, esimerkiksi kadheriinia. Soluliman puolella paksunnokseen kiinnittyy sytokeratiinisäikeitä l. tonofilamentteja, jotka kulkevat solun läpi kiinnittäen solun eri puolilla olevat desmosomit toisiinsa. Sytokeratiinisäikeiden verkosto kiinnittää paksunnokset myös solun tukirankaan antaen sille mekaanista kestävyyttä.

## Toiminnan häiriöt
Virheet desmosomin rakenteessa aiheuttavat vakavia sydämen toimintahäiriöitä, jotka johtavat sikiön kuolemaan. Lisäksi desmosomien vähentyneestä määrästä seurauksena on näkyviä muutoksia esimerkiksi sikiön verenkierron muodostuessa ja ihon erilaistuessa.

## Katso myös

*Aukkoliitos
*Tiivis liitos
*Vyöliitos

## Lähteet
Love (yhtye)

**Love** oli yhdysvaltalainen rockyhtye, joka perustettiin Los Angelesissa 1960-luvun puolivälissä. Yhtyeen tunnetuin jäsen oli laulaja ja lauluntekijä Arthur Lee, jota on joskus kutsuttu ”ensimmäiseksi mustaihoiseksi hipiksi”. 

Loven tunnetuimmat albumit ovat *[[Da Capo (albumi)|Da Capo]]* (1966) ja *[[Forever Changes]]* (1967). Molemmat valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen *[[1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään]]*.

## Historia
Loven alkuaikojen tuotanto edusti garage rockia, minkä perusteella yhtyettä on pidetty eräänlaisena punk rockin edelläkävijänä, erityisesti yhtyeen kaupallisesti parhaiten menestynyeen kappaleen, *[[7 and 7 Is]]in* osalta. *Forever Changesilla* yhtye kuitenkin siirtyi kevytsointisiin psykedeelissävytteisiin lauluihin, joiden instrumentaatiota hallitsivat akustiset kitarat ja jousisoittimet. 

Arthur Lee kiersi 2000-luvulla uuden Love-kokoonpanon kanssa ja esitti usein *Forever Changes* -albumin kokonaisuudessaan. Lee menehtyi leukemiaan 3. elokuuta 2006.

## Suosio ja yhteistyöt
Love nousi suosioon kotikaupungissaan, mutta ei saavuttanut suurta maanlajuista mainetta. 1960-luvun musiikin harrastajien keskuudessa Love on kuitenkin eräänlainen kulttiyhtye vielä tänäkin päivänä. Love lukeutui esimerkiksi Jim Morrisonin suosikkiyhtyeisiin; The Doorsin aloitellessa uraansa yhtyeen tavoitteena oli ”tulla yhtä suosituksi kuin Love”. Loven suurena ystävänä tunnetaan myös Led Zeppelinin Robert Plant. Kun Loven nokkamiehellä Arthur Leellä havaittiin leukemia vuonna 2006, oli Plant yksi niistä esiintyjistä, jotka keräsivät tukikonserteilla rahaa Leen hoitokuluihin.

Jimi Hendrix teki Loven ja Leen kanssa paljon yhteistyötä. Loven singlen ”My Diary” B-puolella julkaistu instrumentaalikappale ”Utee” oli Hendrixin ensimmäinen levytetty sävellys.

## Albumit

**[[Love (Loven albumi)|Love]]* (toukokuu 1966)
**[[Da Capo (albumi)|Da Capo]]* (marraskuu 1966)
**[[Forever Changes]]* (marraskuu 1967)
**[[Four Sail]]* (1969)
**[[Out Here]]* (1969)
**[[Love Revisited]]* (1970)
**[[False Start]]* (1970)
**[[Reel to Real]]* (1974)
**[[Love Live]]* (1982)
**[[Arthur Lee & Love]]* (1992)
**[[Love Story (albumi)|Love Story]]* (1995)
**[[The Best of Love]]* (2003)
**[[The Forever Changes Concert]]* (2003)

## Lähteet
Holy Cross

**Holy Cross** on kaupunki Alaskassa. Se sijaitsee Yukonjoen varrella. Vuoden  väestönlaskennassa sen asukasluku oli 227. Näistä 96,48% edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Holy Gross Google Localissa
Homer

**Homer** on kaupunki Etelä-Alaskassa. Se sijaitsee Kachemakinlahden rannalla Kenain niemimaan lounaisrannalla. Kaupungin erityispiirre on Homer Spit – kapea noin seitsemän kilometriä pitkä hiekkasärkkä, joka työntyy Kachemakinlahteen. Särkällä sijaitsee Homerin satama. Homer on eteläisin kaupunki Alaskassa, johon voi ajaa autolla Alaskan mannermaalta.

Vuoden 2000 väestönlaskennassa Homerin asukasluku oli 3&nbsp;946.

## Historiaa
Arkeologiset kaivaukset osoittavat, että varhaiset alutiiqit ovat eläneet alueella vaikkakin heidän kylänsä olivat Kachemakinlahden toisella puolella. 
1890-luvulla alueelta löydettiin kivihiiltä. Cook Inlet Coal Fields Company rakensi kaupungin, sataman, hiilikaivoksen ja rautatien Homeriin. Kaivostoiminta jatkui toiseen maailmansotaan asti. Arvioidaan, että alueella olisi edelleen 400 miljoonan tonnin kivihiilivarannot.

Homer sai nimensä Homer Pennockin mukaan. Tämä kullankaivuyrittäjä saapui vuonna 1896 Homer Spitille ja rakensi asumukset 50 työmiehelleen. Kullankaivusta alueella ei kuitenkaan koskaan tullut kannattavaa.

Nykyään merkittävimmät elinkeinot kaupungille ovat turismi, urheilu- ja kaupallinen kalastus sekä metsäteollisuus. Homerin sanotaan olevan ruijanpallaksen urheilukalastuksen pääkaupunki maailmassa (”Halibut fishing capital of the World”).

## Tunnettuja asukkaita
*Jewel

## Lähteet

## Aiheesta muualla