open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Karl Gustaf Wivolin

**Karl Gustaf Wivolin** (22. maaliskuuta 1822 Halikko – 7. tammikuuta 1883 Viipuri) oli suomalainen rehtori, kirkkoherra ja suomentaja.

Wivolinin vanhemmat olivat varanimismies Elias Wivolin (k. 1846) ja Eva Forsström. Hän kävi Turun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1843. Wivolin valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1848 ja maisteriksi 1850. Papiksi hänet vihittiin Turun hiippakunnassa 1870.

Wivolin toimi Turun yläalkeiskoulun vt. opettajana vuodesta 1849 ja Uudenkaupungin ala-alkeiskoulussa rehtorina vuodesta 1852 ja vt. laulunopettajana vuodesta 1862. Papiksi vihkimisen jälkeen hän oli Pyhtään kirkkoherrana vuodesta 1874 ja Jääsken kirkkoherrana vuodesta 1879 (astui virkaan 1882).

Wivolin perusti Uudessakaupungissa rehtorina ollessaan yhdessä kappalainen J. J. Korsmanin kanssa vuonna 1861 Uudenkaupungin kirjaston.

Wivolin oli naimisissa 1849–1874 Gustava Sjöbergin (k. 1874) kanssa ja vuodesta 1881 Eva Elise Lindholmin kanssa.

## Teoksia
* *Luvun-laskun oppikirja, koulujen tarpeeksi*. Wilén, Turku 1859, 4. parannettu ja kuvilla lisätty painos 1876, 5. painos 1880, 6. painos 1884, 7. kor. painos 1890, 8. painos 1894

## Suomennoksia
* Th. Bauer : *Luontokappalten kovasta menettämisestä varoitus, annettu nuorukaisille*. G. W. Wilén, Turku 1849
* *Kyttyrä-selkäinen tahi Työn voima* : porvarillinen näytelmä neljässä näytöksessä ; saksan kielestä suom. K. K. W:n. Söderström, Porvoo 1864 (Kirja Project Gutenbergissä)

## Lähteet
*  Luettu 11.10.2014.
* Historiaviikko Uudenkaupungin kirjastossa, Kalantiväylä 3.2.2011
Kolme poikaani

**Kolme poikaani** (*My Three Sons*) on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota tuotettiin 12 tuotantokautta vuodesta 1960 vuoteen 1972. Sen pääosaa, leskeksi jäänyttä lentokoneinsinööriä ja kolmen pojan yksinhuoltajaisää Steven Douglasia esittää Fred MacMurray. Hänen alkuperäiset kolme poikaansa ovat college-opiskelija Mike (Tim Considine), high schoolia käyvä Robbie (Don Grady) ja kuopus Chip (Stanley Livingston).

Sarjan alussa William Frawleyn esittämä poikien äidinisä asui samassa taloudessa. Frawleyn terveyden heikennyttyä hänet korvasi isoisän veljeä esittänyt William Demarest. Syksyllä 1965 vanhin poika Mike kirjoitettiin ulos sarjasta ja naimisiin, mutta uudeksi kolmanneksi pojaksi tuli adoptiopoika Ernie. Häntä näytteli Chipin näyttelijän oikea veli Barry Livingston. Sarjan viimeisinä vuosina Steven Douglas menee uusiin naimisiin ja saa tämän myötä perheeseensä myös tyttären, Dorothyn.

Suomessa *Kolme poikaani* kuului Mainos-TV:n keskiviikko-ohjelmistoon ainakin vuosina 1967–1968.

## Lähteet
Kampanja

**Kampanja** on kytkeytynyt sarja operaatioita jonkin halutun tavoitteen saavuttamiseksi. Kampanjoita ovat esimerkiksi:

* vaalikampanja
* mainoskampanja

## Lähteet
Pihtijokikorento

**Pihtijokikorento** (*Onychogomphus forcipatus*) on jokikorentoihin kuuluva sudenkorento, jonka näkyvin tuntomerkki ovat suuret ja pihtimäiset perälisäkkeet takaruumiin kärjessä.

## Ulkonäkö ja koko

Pihtijokikorennon koiraalla on huomattavan suurikokoiset ja pihtimäiset perälisäkkeet. Naaraalla puolestaan on pienemmät ja vaaleat perälisäkkeet. Naaraan takaruumis on muilta osin koiraan takaruumista paksumpi. Lajilla on keskiruumiin kyljillä voimakkaan tumma kuviointi, ja takaruumiin peräpään 8. ja 9. jaoke ovat mustat selkäpuolelta. Korennon jaloissa on mustan ohella keltaista.

Pihtijokikorennon takaruumis on 33–38&nbsp;mm pitkä ja takasiipi 27–34&nbsp;mm pitkä.

## Elintavat

Lajin aikuisia yksilöitä tavataan Suomessa kesäkuun puolivälistä elokuun puoliväliin. Heinäkuu on päälentoaikaa.

Pihtijokikorentokoirailla on jokialueilla reviirejä useiden muiden sudenkorentojen tapaan. Koirailla on tapana pyrähtää ajoittain lyhyeen lentoon ja palata takaisin samaan paikkaan tai lähtöpaikan lähelle.

## Levinneisyys ja elinympäristö

Pihtijokikorento elää yleisenä Manner-Euroopassa, Pohjois-Afrikan rannikoilla ja lounaisessa Aasiassa Uralille ja Iraniin asti. Suomessa pihtijokikorento on jokseenkin harvinainen. Sen elinaluetta ovat etenkin Etelä-Suomen järvialueet.

Laji elää pienillä ja keskisuurilla joilla ja suosii nopeasti virtaavia sora- tai kivikkopohjaisia jokia. Toukkavaiheen yksilöitä saattaa kuitenkin elää myös jokien ulkopuolella, kuten suurten järvien tuulisilla rantavesillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pihtijokikorento Korentowikissä
Max Alfthan

**Max Alfthan** voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:

*Max Alfthan (1892–1960), suomalainen kilpapurjehtija
*Max Theodor Alfthan (1863–1914), suomalainen eversti ja Uudenmaan läänin kuvernööri
William Inge

**William Motter Inge** (3. toukokuuta 1913  Independence, Kansas – 10. kesäkuuta 1973  Los Angeles) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, näytelmäkirjailija ja näyttelijä. Häntä pidetään Yhdysvaltojen Keskilännen kuvaajana, ja hänen tarinoidensa päähenkilöt ovat usein yksinäisiä ja seksuaalisesti ahdistuneita. 

Inge suoritti bachelor-tutkinnon teatteritaiteessa Kansasin yliopistossa ja opetti sitten 1937–1938 englantia high schoolissa Kansasin Columbuksessa. Suoritettuaan master-tutkinnon hän opetti Stephens Collegessa Missourin Columbiassa 1938-1943.

Inge toimi teatterikriitikkona St Louis Star-Times -sanomalehdessä ja Tennessee Williamsin rohkaisemana kirjoitti ensimmäisen näytelmänsä *Farther Off from Heaven*, joka kantaesitettiin Dallasissa, Texasissa 1947.

Monet hänen näytelmänsä on sovitettu elokuviksi, kuten *[[Tule takaisin, pikku Sheba]]* (1952) ja *[[Bussipysäkki]]* (1956). Näytelmä *Picnic* voitti Pulitzer-palkinnon ja New York Drama Critics’ Circlen palkinnon. Sen pohjalta tehtiin elokuva *[[Rakkauden huviretki]]* (1955). Myös näytelmää on esitetty Suomessa tällä nimellä. Elia Kazanin elokuva *[[Kuumetta veressä]]* (1961) tehtiin Ingen alkuperäiskäsikirjoituksen pohjalta, ja Inge palkittiin siitä Oscarilla.

## Suomennetut näytelmät
Lähde:
* *Tule takaisin pikku Sheba* (*Come Back, Little Sheba*, 1950)
* *Rakkauden huviretki* (*Pic nic*, 1953) Pulitzer-palkinto
* *Bussipysäkki* (*Bus Stop*), suom. Ritva Arvelo Teatterikorkeakoulu näytelmämonisteet

## Lähteet
*Bra Böckers lexikon, 1976 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Global Poker Index

**Global Poker Index** (GPI) on pokerissa käytettävä ranking-järjestelmä. Se listaa pokerinpelaajat ja laittaa heidät paremmuusjärjestykseen turnausmenestyksen perusteella. Ranking päivittyy viikoittain ja pelaavat saavat pisteitä kaikista rahasijoistaan mikäli turnauksen sisäänonsto on ollut vähintään 1500 dollaria ja jos turnauksessa on ollut mukana yli 21 pelaajaa.

Suomalaisista GPI-rankingissa parhaiten sijoittunut on tällä hetkellä **Kimmo Kurko,** joka valittiin vuoden 2013 parhaimmaksi suomalaiseksi pokerinpelaajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.pokernews.com/global-poker-index/
Iivari Wallenius

**Iivari Valdemar Wallenius**, sukunimi vuodesta 1905 *Vanaja* (30. syyskuuta 1869 Hämeenlinna – 17. helmikuuta 1937 Turku) oli suomalainen rehtori ja suomentaja.

Walleniuksen vanhemmat olivat muurari Oskar Wallenius ja Maria Fredrika Fräntilä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1890 Hämeenlinnan lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1894 ja maisteriksi 1895. Wallenius opiskeli turkkilaista filologiaa Kazanin yliopistoissa 1896 ja harjoitti kieliopisntoja Moskovan yliopistossa 1898–1900. Hän teki myös tutkimusmatkat Itä-Siperiaan 1896 sekä Siperiaan, Turkestaniin ja Kiinaan 1897.

Wallenius toimi Turun suomalaisessa reaalilyseossa venäjän kielen lehtorina 1904–1937 ja hän oli myös koulun rehtorina vuodesta 1920 alkaen. Wallenius toimi lisäksi Turun kauppaopiston suomen- ja venäjänkielen opettajana 1910–1920 ja hän oli Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä 1918–1925.

Wallenius julkaisi tutkielman "Uhritoimitus Abakanin arolla" ja hän suomensi venäjänkielisiä kertomuksia ja novelleja.

Wallenius oli naimisissa vuodesta 1903 Bertha Hagelbergin kanssa.

## Suomennoksia
Nimellä *Iivari Wallenius*:
* Leo Tolstoi : *[[Sota ja rauha]] : historiallinen romaani. 1 osa*. WSOY 1905 (Kirja Project Gutenbergissä)
* Leo Tolstoi : *Sota ja rauha : historiallinen romaani. 2 osa*. WSOY 1905 (Kirja Project Gutenbergissä)

## Lähteet
* Aikalaiskirja 1934 (Projekt Runeberg)
*
Tonnerre-luokka

**Tonnerre-luokka** oli Ranskan laivaston kahden monitorin muodostama alusluokka.

## Alukset

## Lähteet

*

### Viitteet
Kanavamania

**Kanavamania** oli kiihkeä vesiliikenteeseen käytettävien kanavien rakentamiskausi 1790- ja 1810-vuosikymmenten aikana Englannissa ja Walesissa. Kanavien rakentamiseen liittyi huomattavaa taloudellista keinottelua 1790-luvun alussa.

Varhaisimpien kanavahankkeiden taustalla olivat yleensä kauppiaiden, tehtailijoiden ja kaivosten omistajien kuljetustarpeet. Tällainen oli esimerkiksi kanava, joka rakennettiin kivihiilen kuljettamiseksi Worsleystä Manchesteriin. Huolimatta kanavan korkeista rakennuskustannuksista, kivihiilen hinta laski 50 prosenttia pian kanavan avaamisen jälkeen. Taloudellinen menestys sai sijoittajat kiinnostumaan kanavista. Pitkään jatkunut taloudellisesti suotuisa aikakausi kasvatti ihmisten varallisuutta ja tuottoisia kohteita pääomilleen etsivien sijoittajien määrää. Tämä johti vähemmän harkittuihin spekulaatioihin.

Uusia kanavahankkeita esiteltiin lukuisia. Muutamassa vuodessa niiden määrä kasvoi kymmenillä. Osa kanavamanian aikakauden hankkeista oli taloudellisesti kannattavia. Silti useat hankkeet kuten Hereford–Gloucester, eivät kyenneet jakamaan sijoittajille osinkoa.

Vastaavan tyyppinen taloudelliseen spekulaatioon kytkeytyvä rakentamisinnostus koettiin myöhemmin rautatiemanian aikana.

## Lähteet
Vaajakoski (lehti)

**Vaajakoski** oli paikallislehti, joka ilmestyi Vaajakoskella ja Jyskässä vuosina 1970–1980 Ha-Mi-kustantamon julkaisemana sekä 1992–1994 Nipi-yhtiön ilmaisjakelulehtenä. 1970-luvulla lehden päätoimittaja oli Mauno Ihanti.

## Lähteet
Viktor Blom

**Viktor Blom** (s. 26. syyskuuta  1990) on ruotsalainen pokeriammattilainen, joka nousi pokerikansan tietoisuuteen loppuvuodesta 2009 pelaamalla samanaikaisesti muita huippupelaajia vastaan netin suurimmissa käteispeleissä. Siitä lähtien hän on ollut yksi nettipokerin seuratuimmista pelaajista. 

Blom on pitkälti nettipokerinpelaaja, mutta häneltä löytyy kuitenkin muutamia hyviä tuloksia myös livepokerin puolelta. Hänen merkittävin liveturnausvoittonsa on vuodelta 2012, jolloin hän voitti Pokerstars Carribbean Adventuren sadantuhannen dollarin Super High Rollerin. Hän kuittasi voitostaan yli 1,2 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. 

Blomin vahvuuksiin kuuluu aggressiivinen ja määrätietoinen pelitapa sekä kyky ajatella pokerissa käytettäviä pelimerkkejä pelkkinä pisteinä. Blom ei pelkää ottaa riskejä ja tämä näkyy monesti myös hänen kovastikin ailahtelevissa tuloskäyrissään. Blomin ja Patrik Antoniuksen välinen jako on rahamäärällisesti mitattuna suurin yksittäinen internetissä koskaan pelattu pokerikäsi. 

Blom tunnetaan parhaiten nimimerkillä Isildur1 ja hän kuuluu Full Tilt Pokerin sponsoroimiin ammattilaispelaajiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*http://www.pokernews.com/poker-players/viktor-blom/
*http://www.pokernews.com/news/2012/08/the-nightly-turbo-phil-galfond-analyzes-viktor-blom-13306.htm
*http://www.bluffeurope.com/PokerMagazine/Viktor-Blom-Interview_59.aspx
Ketti Frings

**Ketti Frings** (alkujaan *Katherine Hartley*, 28. helmikuuta 1909 Columbus (Ohio), Ohio – 11. helmikuuta 1981 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kirjailija, näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja. Hän voitti Pulitzer-palkinnon vuonna 1958.

Frings aloitti työuransa copywriterina ja eteni sitten feature-juttujen kirjoittajaksi United Press Internationalilla. Vuonna 1941 hänen romaaninsa *Hold Back the Dawn* sovitettiin elokuvaksi *[[Yö on liian lyhyt]]* (ohjaus Mitchell Leisen). Hänen ensimmäinen New Yorkin Broadwaylla esitetty näytelmänsä oli vuoden 1942 *Mr. Sycamore*, pääosissa Lillian Gish ja Stuart Erwin.

Ketti Fringsin elokuvakäsikirjoituksiin lukeutuvat *Guest in the House* (1944),  *[[Rikollista himoa]]* (1948), *[[Tie lakia pakoon]]* (1950), *[[Tule takaisin, pikku Sheba]]* (1952, William Ingen näytelmästä), *[[Kaksoiselämän varjossa]]* (1954), *[[Olet tuhonnut minut]]* (1955) ja *[[Ole aina luonani]]* (1955).

Frings sovitti Thomas Wolfen romaanin *Look Homeward, Angel* samannimiseksi näytelmäksi, joka kantaesitettiin  Broadwayllä 1957 ja sai 564 esitystä Ethel Barrymore -teatterissa. Produktio sai kuusi Tony-palkintoehdokkuutta, Pulitzer-palkinnon ja New York Drama Critics’ Circlen palkinnon vuoden parhaana näytelmänä. The Los Angeles Times -sanomalehti nimesi Fringsin Vuoden naiseksi 1958.

## Romaaneja ja näytelmiä
**Hold Back the Dawn* (romaani) 1940
**Mr. Sycamore* (näytelmä) 1942
**God's Front Porch* (romaani)  1944
**Look Homeward, Angel* (näytelmä)  1957
**The Long Dream* (näytelmä) 1960
**Walking Happy* (näytelmä) 1966

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Mauritz Hammarberg

**Lars Mauritz Fabian Hammarberg** (20. tammikuuta 1871 Nackan kunta, Ruotsi – 1947) oli ruotsalainen puutarha-arkkitehti. Vuosina 1906–1936 hän toimi Tukholman kaupunginpuutarhurina.

Hammarberg hankki kokemusta puutarha-alalta useissa Ruotsin kartanoissa. Vuosina 1889-1891 hän työskenteli Suomessa Helsingissä Helsingin kaupunginpuutarhassa. Hän valmistui vuonna 1893 Ruotsin kuninkaallisen maatalousakatemian puutarhakoulusta ja teki vuosina 1894–1898 opintomatkoja Saksaan, Englantiin ja Ranskaan.

Vuosina 1898–1906 Hammarberg toimi kaupunginpuutarhurina Turussa Suomessa. Hammarbergin suunnitelmiin perustuvat muun muassa Turun Kupittaanpuiston ensimmäiset lintulammikot vuodelta 1905 ja vuonna 1912 avattu Kupittaan maauimala. Vuonna 1906 Hammarberg palasi Ruotsiin ja työskenteli siellä Tukholman kaupunginpuutarhurina vuoteen 1936. Tuona aikana hän suunnitteli kaupunkiin useita puistoja, joihin kuuluu muiden muassa vuosina 1929–1930 toteutettu Nobelparken.

## Lähteet
Maun

**Maun** () on asutuskeskus Botswanan pohjoisosissa. Se on North-West Districtin ja Ngamilandin hallinnollinen keskus. Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan paikkakunnan asukasluku oli 85&nbsp;350 (vuonna 2011: 60&nbsp;263 as.) Maun sijaitsee Okavangon suiston eteläisimmillä reuna-alueilla, ja sen läpi virtaa Thamalakanejoki.  Kaupunki on levittäytynyt muutamien kilometrien alueelle, mutta siltä puuttuu varsinainen keskusta.

 
Maun on merkittävä kauttakulkukaupunki Botswanan suosituimpaan matkailukohteeseen Okavangon suistolle. Turistien määrä alkoi dramaattisesti kasvaa 1980-luvulla, minkä seurauksena kaupunkiin on tullut monia safariyrityksiä, moderneja kauppakeskuksia, kauppoja, hotelleja ja vierastaloja. Maunissa sijaitsee Maunin kansainvälinen lentoasema (FBMN), joka on lentojen määrällä mitaten Botswanan vilkkain lentoasema. Lennoista valtaosa on tosin muuta kuin säännöllistä reittiliikennettä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jaakko S. Ketola

** Jakob (Jaakko) Sigfrid Ketola**, sukunimi aik. *Hermansson* (6. toukokuuta 1882 Helsinki – 1. lokakuuta 1954 Tampere) oli suomalainen saarnaaja ja kristillisen kirjallisuuden suomentaja.

Ketolan vanhemmat olivat muurari Johan Jakob Hermansson ja Sofia Elisabet Sobolewsky. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 yksityisesti Helsingin reaalilyseosta. Ketola toimi saarnaajana Akseli Skutnabbin perustamssa Evankeliset ystävät-liikkeessä. Hän suomensi C. H. Mac Intoshin ensimmäisen, toisen ja kolmannen Mooseksen kirjan selitysteokset nimimerkillä *J. S. K*.

Ketola suomensi 1912 ruotsin kielestä kirjailija Matilda Roslin-Kalliolan teoksen *Mietteitä Gogin sodasta*. Kirja sisälsi kuvauksen Roslin-Kalliolan sedän Merikarvialla kirkkoherrana toimineen Gustaf Nyholmin kokemasta näystä lopunajan tapahtumista. Nyholm kertoi tästä näystä Roslin-Kalliolalle joka kirjoitti sen muistiin. Hän julkaisi sen setänsä pyynnöstä vasta 40 vuotta myöhemmin Ruotsissa. 

Kirjan suomennos johti vuonna 1913 syytteisiin majesteettirikoksesta Roslin-Kalliolaa, suomentajaa Ketolaa ja kustantajaa turkulaista valokuvaajaa Hjalmar Renwallia vastaan. Turun hovioikeus vapautti syytetyt lokakuussa 1914 mutta prokuraattori Konstantin Kasanski valitti päätöksestä Suomen senaattiin. Hovioikeus käsitteli jutun uudestaan ja tuomitsi tammikuussa 1916 Ketolan ja Renwalln puoleksi vuodeksi vankeuteen majesteettirikoksesta mutta sen sijaan kirjailija Roslin-Kalliola ei saanut tuomiota. Armahdusmanifesti lyhensi tuomiot neljään kuukauteen jotka Renwall istui Turun lääninvankilassa ja Ketola Katajanokan vankilassa. Ketola suomensi vankeusaikanaan C. H. Mac Intoshin kolmannen Mooseksen kirjan selityksen.

Jaakko S. Ketola oli naimisissa Katri Harjusen (1885–1956) kanssa.

## Teoksia
* Matilda Roslin-Kalliola : *Mietteitä Gogin sodasta : Merikarvialla kuolleen kirkkoherra Gust. Nyholmin (1820-1879) mukaan : kertomuksen muotoon kirjoitettu* ; suomensi Jaakko S. Ketola. Hjalmar Renwall, Turku 1912, 2. painos 1917
* C. H. Mac Intosh : *Ensimmäinen Mooseksen kirja* ; suomensi J. S. K. 1915, 5. painos Ristin Voitto, Vantaa 1981 (alkuteos *Notes on the Book of Genesis*)
* C. H. Mac Intosh : *Toinen Mooseksen kirja* ; suomensi J. S. K. Evank. kustannusliike, Turku 1917, 3. painos Ristin Voitto, Helsinki 1965, 5. painos Ristin Voitto, Hämeenlinna 1982 (alkuteos *Notes on the Book of Exodus*)
* C. H. Mac Intosh : *Kolmas Mooseksen kirja* ; suomensi J. S. K. Evank. kustannusliike, Turku 1922, 4. painos Ristin Voitto, Vantaa 1981 (alkuteos *Notes on the Book of Leviticus*)
* C. H. Mac Intosh : *Ei enää syntiä*. Lähetys ystävä, Kalajoki 1986

## Lähteet
* Ylioppilasmatrikkeli 1903–1904

### Viitteet
Veera Välimaa

**Veera Annika Välimaa** (s. 13. maaliskuuta 1996 Tampere) on suomalainen koripalloilija.

## Ura

Raholan Pyrkivän kasvatti Välimaa aloitti koripallon 3–4-vuotiaana seuran palloilukoulussa. Hän edusti kasvattajaseuransa nuorisojoukkueita kevääseen 2011 asti, jolloin hän siirtyi Tampereen Pyrintöön. Välimaa pelasi Pyrinnössä sekä naisten I-divisioonaa pelanneessa edustusjoukkueessa että seuran nuorisojuokkueissa kolmen kauden ajan. Kaudeksi 2014–2015 Pyrintö nousi Naisten Korisliigaan, ja Välimaa teki seuran kanssa pelaajasopimuksen. Naisten pääsarjadebyytissään 11. lokakuuta 2014 Välimaa teki Peli-Karhuja vastaan neljä pistettä ja otti kolme levypalloa. Harjoittelu terveenä ja laadukkasti alkoi kauden edetessä näkyä Välimaan otteissa, ja 30. marraskuuta hän teki Peli-Karhuja vastaan Korisliigan senhetkisen piste-ennätyksensä, 20 pistettä. Pyrintö sijoittui runkosarjassa yhdeksänneksi pudoten kahdeksan parhaan joukkueen pudotuspeleistä. Välimaa pelasi runkosarjan 5,7 pisteen ja 3,3 levypallon keskiarvoilla.

Välimaa pelasi 43 B-nuorten maaottelua 4,6 pisteen keskiarvolla ja neljä A-nuorten maaottelua 2,0 pisteen keskiarvolla.

## Tilastot
### Runkosarja

**O = ottelut, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä*

## Lähteet
* Veera Välimaa  baskethotel.com
* Veera Valimaa basketball profile eurobasket.com 

### Viitteet
Gary Webb

**Gary Stephen Webb** (31. elokuuta 1955 – 10. joulukuuta 2004) oli yhdysvaltalainen tutkiva journalisti, jonka artikkelisarja *Dark Alliance* julkaistiin *San Jose Mercury News* -lehdessä vuonna 1996. Webb tutki Nicaraguan contrien 1980-luvulla käymää kokaiinikauppaa, jolla he rahoittivat toimintaansa.  Webbin mukaan CIA tiesi huumekaupasta, jonka merkittävä kohdemaa Yhdysvallat oli, ja Ronald Reaganin hallinto suojeli joitakin henkilöitä joutumasta syytteeseen.

*Dark Alliance* oli vuoden 1996 puhutuin lehtijuttu Yhdysvalloissa ja yksi vuosikymmenen merkittävimmistä. Juttu vaikutti internetin yleistymiseen, koska Webb julkaisi todistusaineistoa netissä ja monet käyttivät nettiä ensimmäisen kerran elämässään nähdäkseen juttuun liittyviä todisteita ja artikkeleita. Valtamediassa *Dark Alliance* ei saanut hyvää vastaanottoa ja sen uskottavuutta epäiltiin. Webb siirrettiin toisiin tehtäviin työpaikallaan ja lopulta hän irtisanoutui. 

Maaliskuussa 1998 CIA julkisti oman tutkimusraportin, jossa se myönsi että tiedustelupalvelu oli peitellyt contrien huumesalakuljetuksia yli kymmenen vuotta. Raportti ei herättänyt tuolloin suurta huomiota muun muassa siksi, että Lewinsky-skandaali oli silloin kuumimmillaan ja tiedotusvälineet keskittyivät mieluummin siihen. Webbille CIA:n raportin julkistamisesta ei koitunut mitään arvostuksen nousua eikä parannusta työtilanteeseen.

Joulukuussa 2004 Webb löydettiin kuolleena. Kuolinsyyksi todettiin itsemurha, vaikka häntä oli ammuttu kahdesti päähän.

Lokakuussa 2014 sai ensi-iltansa Gary Webbistä ja *Dark Alliancesta* kertova elokuva *[[Kill the Messenger]]*. Sen on tuottanut Jeremy Renner, joka näyttelee elokuvan pääroolin.

## Lähteet
Wessmanni

**Wessmanni** on Vaajakoskella vuodesta 1996 ilmestynyt paikallislehti. Sen kustantajia ovat olleet Uutismanni, Joutsan Seutu ja nykyisin Rypäleravintolat. Sen nimi viittaa Vaajakosken keskustaan, Wessmanninmäkeen.

## Lähteet
Anton von Saltza

**Anton Jegorovitš von Saltza** (; 22. lokakuuta 1843 – 9. maaliskuuta 1916 Pietari) oli venäläinen kenraali ja paroni.

Saltza osallistui vuoden 1863 Puolan kapinan kukistamiseen ja vuosien 1877–1878 Turkin sotaan, jonka aikana hän toimi ylipäällikön, suuriruhtinas Mihail Nikolajevitšin adjutanttina. Saltza oli Venäjän 22. armeijakunnan komentajana elokuun alusta 1905 marraskuuhun 1906. Kyseinen armeijakunta oli hieman aiemmin muodostettu Suomeen sijoitetuista venäläisistä joukoista Suomen sotilaspiirin lakkauttamisen yhteydessä. Saltzan välit Suomen kenraalikuvernöörinä toimineeseen kenraali Ivan Obolenskiin olivat huonot, ja heidän kankea yhteistyönsä oli keskeisiä syitä siihen, että Suomen venäläiset joukot jäivät voimattomiksi vuoden 1905 suurlakon aikana. Horjuva ja päättämätön Obolenski ehdotti lakkoviikon aikana useasti Helsingin pommittamista kaupungin edustalle ankkuroiduista sotalaivoista, mutta Saltza torjui jokaisella kerralla ehdotuksen epärealistisena. Obolenskin jouduttua pian lakon jälkeen eroamaan virastaan Saltza toimi marraskuussa 1905 hetken aikaa Suomen virkaa tekevänä kenraalikuvernöörinä.

Suomesta Saltza siirtyi vuoden 1906 syksyllä Venäjän I armeijakunnan komentajaksi. Vuonna 1908 hänet ylennettiin jalkaväenkenraaliksi ja nimitettiin Kiovan sotilaspiirin apulaiskomentajaksi. Vuonna 1912 hänestä tuli Kazanin sotilaspiirin komentaja. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Saltzasta tuli sotilaspiirinsä alueelta kootun Venäjän 4. armeijan komentaja. Heti sodan alussa 23.–24. elokuuta 1914 käydyssä Kraśnikin taistelussa hän joutui kuitenkin perääntymään kenraali Viktor von Danklin komentamien itävaltalaisten joukkojen tieltä ja kärsi suuret tappiot. Saltza korvattiin jo 25. elokuuta kenraali Aleksei Evertillä. Saltza ei saanut enää rintamakomentajan tehtäviä, ja hänet nimitettiin sen sijaan marraskuussa 1914 Pietari-Paavalin linnoituksen komentajaksi ja sotainvalidihuollosta vastanneen Aleksanterin komitean jäseneksi.

## Lähteet
Soukan metroasema

**Soukan metroasema** () on yksi Länsimetron jatkeen metroasemista. Asema sijoittuu Soukantorin alapuolelle, Soukan kauppakeskuksen välittömään läheisyyteen. Metroaseman louhinta käynnistyi lokakuussa 2015 alueen työtunnelin louhinnan valmistuttua. Metro Matinkylästä Kivenlahteen luovutettiin Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenteelle syyskuussa 2022 ja asema avattiin 3. joulukuuta 2022.

Soukan metroasemalle rakennettiin kaksi sisäänkäyntiä: yksi Soukantorin laidalle ja toinen Yläkartanontien pohjoispuolelle. Sisäänkäyntien arkkitehtuuri sovitetaan ympäröivään, 1960-luvun suoralinjaista ja teräväkulmaista modernismia edustavaan rakennuskantaan. Kummankin sisäänkäynnin tieltä purettiin vanhaa rakennuskantaa. Soukantorin kaksikerroksiseen sisäänkäyntiin rakennettiin neljä rinnakkaista hissiä, mutta ei liukuportaita. Yläkartanontien sisäänkäynnistä on mahdollisuus kulkea myös liukuportaita.

Asema sijoittui Helsingin seudun liikenteen vuoden 2019 maksuvyöhykeuudistuksessa lounaisen Espoon kattavalle C-maksuvyöhykkeelle. Vuonna 2025 asemaa käytti arkipäivisin keskimäärin 5&nbsp;600 matkustajaa.

## Kuvia rakennusvaiheesta

Puotitalo Soukka Espoo 260418.jpg|Puotitaloa puretaan Yläkartanontien terminaalin tieltä.
Metrotyömaa Yläkartanontie 140618.jpg|Tilanne kesäkuun 2018 puolivälissä.
Metrotyömaa Yläkartanontie 190918.jpg|Tilanne syyskuussa 2018.
Soukantori Espoo 150518 c.jpg|Soukantorin asemapaviljonki rakennetaan oranssin aidan taakse. Tilanne toukokuussa 2018.
Soukan metroaseman rakennustyömaa 11.JPG|Työmaa vuonna 2019.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Soukan metroasema Länsimetron verkkosivuilla
Kaitaan metroasema

**Kaitaan metroasema** () on Helsingin metron asema Kaitaan kaupunginosassa Etelä-Espoossa. Se on yksi vuonna 2022 käyttöönotetun länsimetron Matinkylä–Kivenlahti-jatkeen viidestä uudesta metroasemasta ja sijaitsee Finnoon ja Soukan asemien välissä.

Metroasema rakennettiin Iivisniemen lähiön pohjoisosaan. Sen arkkitehtoninen teema on ”vehreät korttelipihat”, joilla viitataan Iivisniemen ominaispiirteisiin. Aseman ulkoasussa on yhdistetty metalli-, lasi- ja betonipinnat alueelle leimallisiin mäntymetsän sävyihin. Pääsisäänkäynti sijoittuu itäpäässä Kaitaantien ja Iivisniemenkadun risteykseen kaavailtuun korttelirakenteeseen. Lisäksi Iivisniemenkalliolla, jonka pohjoispuolelle on hahmoteltu lisärakentamista, on varaus läntiselle sisäänkäynnille, joka ei kuitenkaan ollut käytössä vielä aseman avautuessa. Asemalaiturilla on Antti Tantun taideteos *Juurtuminen*. 

Asema sijoittui Helsingin seudun liikenteen vuoden 2019 maksuvyöhykeuudistuksessa Etelä-Espoon länsiosat kattavalle C-maksuvyöhykkeelle. Vuonna 2025 asemaa käytti arkipäivisin keskimäärin 2&nbsp;200 matkustajaa, mikä oli koko metron vähiten.

## Historia

Länsimetron jatkeen ja siten myös Kaitaan metroaseman rakentamispäätös tehtiin Espoon kaupunginvaltuustossa vuonna 2012, ja rakennustyöt alueella alkoivat vuonna 2014. Varsinaisen aseman lisäksi sen itäpuolelle kaivettiin työtunneli, jota on myöhemmässä vaiheessa käytetty laajemminkin kuljetus- ja huoltotunnelina. Metroaseman on suunnitellut PES-Arkkitehdit Oy, ja sen rakentamisesta vastasivat YIT Suomi Oy ja Are Oy.

Aseman rakennusurakka valmistui toukokuussa 2022. Metro Matinkylästä Kivenlahteen oli maaliskuussa 2018 tarkennetun hankesuunnitelman mukaan tarkoitus luovuttaa sitä operoivalle Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne Oy:lle (ent. HKL) vuoden 2022 aikana, ja liikennöinti Kivenlahteen alkoi 3. joulukuuta 2022.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaitaan metroasema Länsimetron verkkosivuilla
Kivenlahden metroasema

**Kivenlahden metroasema** () on Helsingin metron asema Espoonlahden kaupunginosan Kivenlahden osa-alueella Espoossa. Se on länsimetron joulukuussa 2022 käyttöön otetun Matinkylä–Kivenlahti-jatkeen ja samalla linjan M1 läntinen pääteasema. Vuonna 2025 asemaa käytti arkipäivisin keskimäärin 6&nbsp;700 matkustajaa.

Aseman lippuhalli sijaitsee Kivenlahdentorin koillislaidalla osoitteessa Meriusva 7. Länsimetron jatkeen avaamisen yhteydessä avatun lippuhallin lisäksi Kivenlahteen on rakenteilla myös läntistä lippuhalli, joka avautuu kun sen ympäristön rakentaminen valmistuu. Asemalaiturilla on Kalle Mustisen kahdesta puuhahmosta koostuva veistos *[[Kulkijat]]*. Metroaseman on suunnitellut ALA-Architects ja rakentanut Skanska Infra Oy. Rakennusurakka valmistui toukokuussa 2022, ja liikennöinti asemalle alkoi 3. joulukuuta 2022.

Asema sijoittui Helsingin seudun liikenteen vuoden 2019 maksuvyöhykeuudistuksessa Etelä-Espoon länsiosat kattavalle C-maksuvyöhykkeelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kivenlahden metroasema Länsimetron verkkosivuilla
Espoonlahden metroasema

**Espoonlahden metroasema** () on Helsingin metron asema Espoonlahden kaupunginosassa eteläisessä Espoossa. Asema sijaitsee kauppakeskus Lippulaivan alla, ja sen molemmat sisäänkäynnit ovat keskuksen sisällä. Espoonlahden asema avattiin joulukuussa 2022 osana Länsimetron Matinkylä–Kivenlahti-jatketta, ja se on metron toiseksi läntisin asema.

Aseman on suunnitellut Arkkitehtitoimisto ALA ja rakentanut SRV. Asemalaiturilla on Hans Rosenströmin valo- ja ääniteos *Varjot veden pinnalla*, joka on myös Helsingin metron ainoa äänitaideteos.

Metroaseman yhteydessä katutasossa sijaitsee helmikuussa 2023 avattu Espoonlahden bussiterminaali, joka on merkittävin metron ja bussiliikenteen solmukohta Etelä-Espoossa. Alueen bussilinjasto uudistui merkittävästi terminaalin avautuessa, jolloin suurin osa aiemmin Matinkylän bussiterminaaliin kulkeneista metron liityntälinjoista siirtyi Espoonlahden terminaaliin.

Asema sijoittui Helsingin seudun liikenteen vuoden 2019 maksuvyöhykeuudistuksessa Etelä-Espoon länsiosat kattavalle C-maksuvyöhykkeelle. Vuonna 2025 Espoonlahden metroasemaa käytti arkisin keskimäärin 6&nbsp;400 matkustajaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Espoonlahden metroasema Länsimetron verkkosivuilla
Minna Pyykkö

**Minna Inari Pyykkö** (s. 1967 Tukholma) on suomalainen luontotoimittaja ja taidemaalari, joka on koulutukseltaan biologi ja psykologian maisteri. Hänellä on myös kuvataiteilijan koulutus.

Pyykkö on tehnyt luonto-ohjelmia Yleisradiolle 1990-luvun alusta lähtien. Pyyköllä on Radio Suomessa viikoittainen ohjelma *Minna Pyykön maailma*, jossa vierailee muun muassa suomalaisia luontotutkijoita ja -harrastajia sekä luontoaiheista kiinnostuneita taiteilijoita. Vuodesta 2013 alkaen hän on yhdessä Kimmo Ohtosen ja Pirkka-Pekka Peteliuksen kanssa juontanut TV1:ssä nähtävää sarjaa *[[Ulos luontoon]]*.

Hänen puolisonsa on tietokirjailija ja luontotoimittaja Juha Laaksonen.

Pyykkö sai vuonna 2011 Ympäristötoimittajien yhdistyksen Tiedonharava- ympäristöpalkinnon, ja vuonna 2014 Suomen luonnonsuojeluliiton jakaman *[[Suomen luonnonsuojeluliiton Kultainen sulka -palkinto|Kultainen sulka]]* -tunnustuksen oivaltavien ja kuulijaystävällisten luonto-ohjelmien teosta Yleisradiossa.  Pyykön kirjoittama ja kuvittama teos *Kuulin allien laulavan* valittiin 2020 vuoden luontokirjaksi.

Toukokuussa 2019 hänelle myönnettiin Helsingin yliopiston kunniatohtorin arvonimi. 

## Teokset
* *Ihmeitä Suomen luonnossa*, (yhdessä Juha Laaksosen kanssa, 2008) 
* *Mietteliäs konna*, (yhdessä Juha Laaksonen kanssa, 2017) 
* *Kuulin allien laulavan*, 2020 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yle Areena - Minna Pyykön maailma
Minnesota Wildin NHL-kausi 2014–2015

**Minnesota Wildin NHL-kausi 2014–2015** oli jääkiekkoorganisaatio Minnesota Wildin 15. kausi jääkiekon NHL-liigassa.
Denis Mukwege

**Denis Mukwege Mukengere** (s. 1. maaliskuuta 1955 Costermansville, Belgian Kongo) on kinshasankongolainen naistentautien ja synnytysopin lääkäri sekä naisten oikeuksien puolestapuhuja. Hän on vuonna 1999 Bukavuun perustetun Panzi-sairaalan perustaja ja toimii sen lääketieteellisenä johtajana sekä kirurgian ylilääkärinä. Sairaala ja Mukwege ovat tulleet kansainvälisesti tunnetuiksi seksuaalisen väkivallan ja vaikeiden gynekologisten ongelmien hoidoista. Panzi-sairaala on historiansa aikana tehnyt yli 20 000 sukupuolielimiä korjaavaa leikkausta.

Sairaalan lisäksi Mukwege on perustanut Panzi-säätiön, joka tarjoaa oikeudellista apua ja psykologista neuvontaa seksuaalisen väkivallan uhreille, kouluttaa naisia heidän oikeuksistaan, vastustaa lapsiavioliittoja sekä järjestää työpajoja ja kouluttaa yhteisöjen johtajia terveysneuvontaan liittyvissä asioissa.

Mukwege aloitti lääkärin uransa lastenlääkärinä Bukavussa ja joutui tässä työssä näkemään naispotilaita, jotka kärsivät kunnollisen hoidon puutteessa kovia kipuja. Niinpä hän opiskeli naistentautien erikoislääkäriksi Angersin yliopistossa Ranskassa.

Vuonna 2012 Mukwege joutui murhayrityksen kohteeksi. Hänen henkivartijansa sai surmansa, mutta hän itse selvisi hengissä. Tapauksen vuoksi hän muutti maanpakoon vaimonsa ja heidän kahden tyttärensä kanssa Belgiaan mutta palasi seuraavana vuonna jatkamaan toimintaa.

Mukwege on pitänyt puheen Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksessa seksuaalisesta väkivallasta vuosina 2008 ja 2012. Hän sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 2018 yhdessä Nadia Muradin kanssa.

## Tunnustukset
* 2007 – Ranskan ihmisoikeuspalkinto (Panzi-sairaalalle)
* 2008 – Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuspalkinto
* 2009 – Olof Palme -palkinto
* 2009 – *Daily Trust* -sanomalehden valinta *Vuoden [[afrikka]]laiseksi*
* 2010 – Uumajan yliopiston lääketieteen kunniatohtori
* 2010 – Michiganin yliopiston *[[Raoul Wallenberg]]* -ansiomerkki
* 2011 – Kuningas Baudouin kansainvälisen kehityksen palkinto
* 2011 – Clinton-kansalaispalkinto
* 2013 – Right Livelihood -palkinto
* 2014 – Saharov-palkinto
* 2016 – Soulin rauhanpalkinto
*2018 – Nobelin rauhanpalkinto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Panzin sairaalan kotisivut
Korpiliekosammal

**Korpiliekosammal** (*Rhytidiadelphus subpinnatus*) on liekosammalten sukuun kuuluva laji. Varsi on litteän puoleinen ja siinä on hieman sulkamaisia haaroja. Lehdet ovat kapeakärkisiä ja kärjet kääntyvät taaksepäin. Lehdet ovat vihreitä, mutta varressa on punaruskeaa väriä. Kasvusto on mattomaista ja löyhää. Korpiliekosammalta esiintyy korpimetsissä, tuoreissa lehtometsissä ja puronvarsilla.

## Lähteet
FS Châteaurenault (1868)

**Châteaurenault** oli Ranskan laivaston vuonna 1868 vesillelaskettu puurunkoinen parkkitakiloitu risteilijä, joka oli nopeampi kuin aikakautensa ranskalaisvalmisteiset kokoisensa korvetit.

## Valmistus
Alus tilattiin Chantiers et Ateliers Augustin Normandilta Le Havresta, missä köli laskettiin 19. marraskuuta 1866. Alus laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1868 ja otettiin palvelukseen 1. syyskuuta 1869.

## Palvelus
Myöhemmin aluksen aseistukseksi vaihdettiin seitsemän Canon de 140 mm modèle 1870 ja neljä Hotchkiss 37 mm . Vuonna 1874 alus luokiteltiin uudelleen 2. luokan risteilijäksi (). Vuonna 1892 alus luokiteltiin 3. luokan risteilijäksi ja poistettiin laivastoluettelosta 16. toukokuuta 1892.

## Lähteet
*

### Viitteet
Yhteisetuus

**Yhteisetuus** tarkoittaa Suomen verotuksessa eräitä itsenäisiä verovelvollisia. Yhteisetuuksia ovat yhteismetsä, tiekunta ja osakaskunta (kalastuskunta ja jakokunta) ja muu niihin verrattava yhteenliittymä.

Merkittävin veronalaista tuloa kerryttävä yhteisetuuksien ryhmä ovat metsätaloutta harjoittavat yhteismetsät.

Yhteisetuus maksaa tuloistaan tuloveroa. Kuten muutkin verovelvolliset, yhteisetuus voi saada elinkeinotuloa, maatalouden tuloa tai henkilökohtaista tuloa.

Tiekunta poikkeaa muista yhteisetuuksista siten, että se ei maksa yksityistielain nojalla perimistään tuloista veroa. Muista tuloistaan se maksaa tuloveroa.

Osakas saa mahdollisen tulo-osuutensa yhteisetuudesta ilman lisäveroseuraamuksia. Osakasta kuitenkin verotetaan siitä tulosta, jonka hän saa yhteisetuuteen kuuluvan oikeuden tai osuuden luovutuksesta.

Muita yhteisetuuteen verrattavia käsitteitä ovat verotuksessa mm. *luonnollinen henkilö*, yhteisö ja yhtymä.

## Lähteet
* Veronmaksajat: Yhteisetuutta koskeva veroilmoitus  Viitattu 12.10.2014
* [Vero.fi: Yhteisetuus](http://www.vero.fi/fi-FI/Yhteisetuus(26972))  Viitattu 12.10.2014
* Tuloverolaki (30.12.1992/1535) 5 §

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Taloustaito 2/2014: Yhteisetuus on erillinen verovelvollinen, s. 62
Våmbin kirkko

**Våmbin kirkko** () on Ruotsissa Skövden kunnassa sijaitseva rakennus. Se on rakennettu Skövden vanhin kirkko ja on rakennettu 1100-luvun puolivälissä romaaniseen tyyliin. Se on myös Skövden pienin kirkko, sinne mahtuu 50 ihmistä. 

Kirkossa on useita keskiaikaisia puuveistoksia. Noin vuodelle 1200 ajoitettu krusifiksi on epätavallinen, koska siinä yhdistyy kaksi keskiaikaista perinnettä, Kristus voittajana ja kärsivä Kristus. Lisäksi kirkossa on kaksi Madonnan kuvaa, joista toinen on 1200-luvulta ja toinen 1400-luvulta. Vanhempi on pahasti vahingoittunut.

## Lähteet
* Svenska kyrkan i Skövde: Våmbs kyrka  

## Aiheesta muualla

* Skövde: Våmbs kyrka
Matosammal

**Matosammal** (*Drepanocladus trifarius*) on upossirppisammalten (luhtasirppisammalten) sukuun kuuluva lehtisammallaji. Lajin nimen mukaisesti varsi on matomainen, siinä on erittäin vähän haaroja ja sen kärki on pyöreä. Lehdet ovat muodoltaan pyöreän puoleisia, kalansuomun kaltaisia ja sijaitsevat varressa limittäin. Väriltään sammal on yläosasta kellanvihreän tai ruskean sävyinen ja alaosasta tummempi. Matosammalta esiintyy rimpiletoilla.

## Lähteet
Niittyhavusammal

**Niittyhavusammal** (*Thuidium recognitum*) on lehtohavusammalten sukuun kuuluva laji. Varsi on pitkä ja siinä on kaksin- tai kolminkertaisia haaroja. Varsi on vaaleanvihreä, hieman kellanruskea ja muodoltaan sulkamainen ja litteä. Lehdissä on poimuja ja niiden tyvet ovat leveät. Niittyhavusammalta tavataan enimmäkseen Etelä-Suomessa ja sitä esiintyy tuoreissa korpimetsissä, varsinkin paikoissa, missä on lähellä lähteitä, sekä lehtojen kaltaisissa metsissä.

## Lähteet
Ida O’Mahoney

**Ida O’Mahoney** on suomalainen juniorikokki. Hän nousi julkisuuteen voitettuaan Suomen ensimmäisen Junior MasterChef -tittelin. Voiton jälkeen hän on ollut esiintymässä lukuisissa tapahtumissa, kuten Satakunnan Messuilla , Turun Ruoka- ja viinimessuilla ja Hongkongin musiikki- ja ruokafestivaaleilla. Hän myös juontaa omaa nimeään kantavaa Idan puutarha -nimistä televisio-ohjelmaa MTV Junior -kanavalla. Idan Puutarhaohjelma pääsi finaaliin formaatti-Finlandia-kilpailussa, ja se oli ehdolla vuoden 2014 Venlagaalassa kategoriassa lasten- ja nuorten ohjelmat.

## Yksityiselämä
Ida O’Mahoney muutti perheensä kanssa Irlannista Suomeen vuonna 2008 8-vuotiaana. Hän asui voiton aikaan Merimaskussa Naantalissa. Nykyään O’Mahoney asuu Helsingissä ja käy Kallion ilmaisutaitolukiota.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ilta-Sanomien juttu Junior Masterchef-kilpailun voitosta 
*Turku Energia-yhtiön asiakaslehden haastattelu 
*Ida kokkaamassa Hong Kongissa yhdessä Autralian Junior Masterchef-voittajan kanssa
*Idan puutarha-ohjelman Traileri
World Championship of Online Poker

**World Championship of Online Poker** (WCOOP) on maailman suurin netissä pelattava pokeriturnaussarja, jonka järjestää pokerihuone, Pokerstars. Sarjaa on järjestetty vuodesta 2002 ja sen tarkoitus on olla eräänlainen vastine World Series of Pokerille.

Turnauksien sisäänostot vaihtelevat sadoista dollareista tuhansiin dollareihin asti ja pelimuotoja on useita erilaisia. Wcoopin pääturnauksessa pelimuotona on No limit Texas Hold'em.

Jokaisen Wcoop-sarjan turnauksen voittaja saa palkintorahojen lisäksi itselleen myös 14 karaatin kultaisen rannekkeen.

Suomalaisista parhaiten Wcoopissa on menestynyt Jani "Kiiski" Vilmunen, joka on voittanut Wcoopissa kaksi ranneketta. Eniten rannekkeita Wcoopissa on saavuttanut amerikkalainen pokeriammattilainen Dan Kelly, joka on voittanut neljä Wcoop-titteliä.

## WCOOP -rannekkeen voittajat maittain
#  Yhdysvallat – 104
#  Kanada – 61
#  Yhdistynyt kuningaskunta – 43
#  Venäjä – 43
#  Norja – 22
#  Ruotsi – 22
#  Meksiko – 21
#  Alankomaat – 18
#  Saksa – 16
#  Australia – 12
#  Suomi – 12
#  Itävalta – 11
#  Tanska – 9
#  Puola – 9
#  Brasilia – 8
#  Belgia – 5
#  Ukraina – 5
#  Argentiina – 4
#  Bulgaria – 4
#  Kreikka – 4
#  Unkari – 3
#  Irlanti – 3
#  Romania – 3
#  Taiwan – 3
#  Etelä-Afrikka – 3
#  Costa Rica – 2
#  Kypros – 2
#  Viro – 2
#  Ranska – 2
#  Liettua – 2
#  Panama – 2
#  Portugali – 2
#  Sveitsi – 2
#  Uruguay – 2

## Lähteet
Välkekorento

**Välkekorento** (*Somatochlora metallica*) on Suomessa yleinen kiiltokorentoihin kuuluva sudenkorento.

## Ulkonäkö ja koko

Välkekorento on varsinkin nuorena metallisen kiiltävä. Kiilto kuitenkin heikkenee vanhemmiten. Lajilla on kasvojensa sivuilla keltaiset laikut, joiden välillä kulkee keltainen juova. Välkekorennolla ei ole takaruumiissa paljon keltaisia laikkuja kuten täpläkiiltokorennolla. Naaraan sukuaukon suojus on huomattavan pitkä ja terävä.

Välkekorennon takaruumis on 35–43&nbsp;mm pitkä ja takasiipi 34–38&nbsp;mm pitkä.

## Elintavat

Aikuisia välkekorentoja tavataan Suomessa kesäkuun alkupuoliskolta syyskuun puoliväliin. Päälentoaika ajoittuu kesä-heinäkuun vaihteesta elokuun puoleenväliin.

Välkekorento laskee munat lennossa pitkällä ja terävällä sukuaukon suojuksellaan. Muninta tapahtuu rahkasammaleeseen, turvepenkereeseen tai toisinaan sammaleiselle kivelle. Naaras kastaa ajoittain munanasetintaan veteen muninnan aikana.

## Levinneisyys ja elinympäristö

Välkekorento elää yleisenä Pohjois- ja Keski-Euroopassa sekä Siperiassa Sahalinille asti. Suomessa lajia tavataan lähes koko maassa, ja se on monin paikoin yleinen ja runsas.

Lajin tavallista elinympäristöä ovat monenlaiset seisovat ja hitaasti virtaavat vedet, kuten ojat, purot ja pienet joet sekä lammet ja järvet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Välkekorento Korentowikissä
David Tukiçi

**David Tukiçi** (s. 1956 Shkodër) on albanialainen laulaja ja säveltäjä. Vuonna 1969 hän voitti 13-vuotiaana Festivali i Këngës -laulukilpailun kappaleella "Dhuratë për ditëlindje". Vuosina 1982–1992 hän toimi Albanian yleisradioyhtiö RTSH:n sinfoniaorkesterin johtajana.

## Lähteet
*"David Tukiçi", in *[[Adolphe Sax|Sax]], Mule & Co*, Jean-Pierre Thiollet, Paris, H & D, 2004 (pp. 183–184).
Aminokapronihappo

**Aminokapronihappo** eli **6-aminoheksaanihappo** (C6H13NO2) on aminohappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä estämään verenvuotoa.

## Vaikutusmekanismi ja käyttökohteet
Aminokapronihappo muistuttaa rakenteeltaan toista aminohappoa lysiiniä. Plasminogeeni aktivoituu plasmiiniksi sitoutuessaan fibriinin lysiiniaminohappoihin ja aktivoituessaan rupeaa hajottamaan verihyytymää. Aminokapronihappo sitoutuu fibriinin sijasta plasminogeeniin ja estää täten sen aktivoitumisen ja täten edistää veren hyytymistä ja ehkäisee verenvuotoa.

Aminokapronihappoa voidaan käyttää leikkaustenjälkeisen voimakkaan verenvuodon ehkäisemiseen. Lääkeainetta voidaan ottaa joko oraalisesti tai antaa suonensisäisesti. Yhdistettä voidaan käyttää myös silmien etukammioiden verenvuodon hoitoon.

Aminokapronihapon aiheuttamat haittavaikutukset ovat harvinaisia. Niitä voivat olla laskimoiden tukkeutuminen ja veritulppa, trombosytopenia, sydämen rytmihäiriöt ja munuaisten toimintahäiriöt.

## Lähteet
Radio Televizioni Shqiptar

**Radio Televizioni Shqiptar** (RTSH) on albanialainen radio- ja televisioyhtiö, joka aloitti toimintansa vuonna 1938. Yhtiöllä on kolme televisioasemaa, neljä digitaalista kanavaa ja kolme radiokanavaa. RTSH on ollut Euroopan yleisradiounionin jäsen vuodesta 1999.
Kiinan–Ranskan sota

**Kiinan–Ranskan sota** käytiin elokuusta 1884 huhtikuuhun 1885 Pohjois-Vietnamin Tonkinin alueen hallinnasta.

## Sodan taustaa

Ranskan mielenkiinto Pohjois-Vietnamiin alkoi jo 1700-luvun lopulta, kun politiikasta kiinnostunut katolinen pappi Pigneau de Behaine värväsi ranskalaisia vapaaehtoisia taistelemaan Nguyễn Ánhin puolesta pyrkien saamaan etuisuuksia Ranskalle ja katoliselle kirkolle. Ranska aloitti siirtomaiden hankinnan alueelta 1858 muodostaen eteläisistä maakunnista siirtomaan Kotšin-Kiinan nimellä.

Tutkimusmatkailijat seurasivat Punaistajokea läpi Pohjois-Vietnamin aina joen lähteille Junnaniin. Tätä pidettiin tuottavana kauppareittinä Kiinaan, koska voitiin kiertää rannikolla olleet tullisatamat. Esteenä suunnitelman toteutumiselle oli mustalippuarmeijan, joka oli hyvin järjestetty Liu Yongfun johtama rosvojoukko, keräämät laittomat tullit Sơn Tâyn ja Lào Cain välillä.

Vuonna 1873 pieni luutnantti Francis Garnierin johtama ranskalainen osasto ylitti sille annetut ohjeet tunkeutuen Pohjois-Vietnamiin. Seurauksena oli joukko ranskalaisten saavuttamia voittoja vietnamilaisista, kunnes hallitus pyysi apua mustalippuarmeijalta. Ranskalaisten eteneminen pysäytettiin hieman ennen Hanoita. Garnier sai taistelussa surmansa.

### Henri Rivièren matka Tonkinin alueella
Vuonna 1881 Henri Rivière lähetettiin osaston kanssa Hanoihin selvittämään Vietnamin vaateet ranskalaisia kauppiaita vastaan. Rivière rynnäköi 25. huhtikuuta 1882 Hanoin linnakkeeseen.

## Sotatoimet
Ranskan ja Kiinan väliset neuvottelut katkesivat elokuun puolivälissä 1884, ja Amédée Courbet sai 22. elokuuta määräyksen hyökätä Fuzhoussa olevaa Kiinan laivastoa vastaan. Seuraavana päivänä käydyssä taistelussa Ranska sai hyvityksen Bac Len ylläköstä. Kahdessa tunnissa Courbetin johtama Kaukoidän laivue tuhosi Kiinan Fujianin laivaston sekä vaurioitti Foochowin laivastontelakkaa. Yhdeksän Kiinan laivaston alusta upposi mukaan lukien laivaston lippulaiva, korvetti *Yangwu*. Kiinalaisten tappioiksi on arvioitu noin 3&nbsp;000 miestä ranskalaisten tappioiden jäätyä vähäisiksi. Vetäytyessään avomerelle Courbet tuhosi vielä joitakin rannikkopattereita.

## Lähteet
*
Luettelo televisiosarja Dynastian jaksoista

Tämä on **luettelo televisiosarja [[Dynastia (vuoden 1981 televisiosarja)|Dynastian]] jaksoista**.

## Yleiskatsaus
*Dynastia* () on yhdysvaltalainen prime time -saippuasarja, jota alettiin esittää ABC-televisiokanavalla tammikuussa 1981. Sarjasta tuli kansainvälinen menestys, ja sitä tehtiin yhteensä 9 tuotantokautta (220 jaksoa).  *Dynastia* poiki myös 49-osaisen spin-off-sarjan *[[Colbyt]]* (*The Colbys*, 1985–1987) ja minisarjan *[[Dynastia – viimeinen luku]]* (*Dynasty: The Reunion*, 1991).

Syksyllä 2017 yhdysvaltalainen The CW -televisiokanava alkoi esittää *Dynastiasta* uutta, nykyaikaista versiota. 

### Dynastia Suomessa
Suomen televisioon *Dynastia* ilmestyi kesäkuussa 1984, kun Mainos-TV alkoi esittää sitä perjantai-iltaisin *[[Kymmenen uutiset|Kymmenen uutisten]]* jälkeen. Elokuussa 1984 sarja siirtyi kakkosverkosta ykkösverkkoon, ja se sai uuden ohjelmapaikan keskiviikkoillasta. Toukokuussa 1986 *Dynastia* palasi jälleen vanhalle paikalleen perjantai-iltaan. Keväällä 1989 sarjaa lähetettiin hetken aikaa kaksi jaksoa  viikossa (perjantaina ja keskiviikkona), mutta sen jälkeen Carringtonien elämää seurattiin taas vain perjantaisin. Syyskuussa 1990 *Dynastia* siirtyi Kolmoskanavalle, jossa se sai vakinaisen paikan maanantai-illan ohjelmistosta. Sarja pysyi siellä helmikuuhun 1992 asti, jolloin kaikki jaksot oli esitetty. 

MTV3 näytti *Dynastian* toiveuusintana 2000-luvun alussa. Sarjaa lähetettiin viitenä päivänä viikossa (maanantaista perjantaihin) kymmenen kuukauden ajan. Uusintakierros aloitettiin kesäkuussa 2000. Kesän aikana ohjelma nähtiin kanavalla alkuillasta, mutta syyskuussa se siirrettiin alkuiltapäivään.

### Tuotantokaudet

## Jaksot
### Ensimmäinen tuotantokausi (1981)

### Toinen tuotantokausi (1981–1982)

### Kolmas tuotantokausi (1982–1983)

### Neljäs tuotantokausi (1983–1984)

### Viides tuotantokausi (1984–1985)

### Kuudes tuotantokausi (1985–1986)

### Seitsemäs tuotantokausi (1986–1987)

### Kahdeksas tuotantokausi (1987–1988)

### Yhdeksäs tuotantokausi (1988–1989)

## Katso myös
* Colbyt
* Dynastia – viimeinen luku

## Lähteet
* Jaksojen alkuperäiset esityspäivät on saatu Internet Movie Databasesta.
* Jaksojen suomenkieliset nimet ja Suomen-esitysten ajankohdat on saatu *Katso!*-lehden (22–51/1984, 1–41/1985, 22–50/1986, 1–6/1988, 17–27/1989, 23–52/2000, 1–14/2001) ja *Suomen Kuvalehden* (30–52/1987, 27–44/1989, 35–52/1990, 1–52/1991, 1–5/1992) televisio-ohjelmasivuilta.
Brasilicereus

***Brasilicereus*** on kaktuskasvien heimoon kuuluva kasvisuku, jossa on kaksi Itä-Brasiliassa kasvavaa lajia. Niiden systemaattinen asema on vaihdellut kaktuskasvien luokittelussa, ja lajit on välillä viety sukuihin *Monvillea* tai *Cereus*.

Suvun molemmat lajit ovat pensasmaisia, tavallisesti pystykasvuisia ja harvoin haarovia, jopa neljä metriä korkeita sekä pituuteensa nähden ohutvartisia. Varressa on 8-13 särmää, ja areolit ovat villakarvaisia ja enimmillään 22-piikkisiä. Kukat aukeavat yöllä ja ovat lepakkopölytteisiä. Muodoltaan ne ovat lyhyen putkimaisia tai kellomaisia ja tyveltään paksusuomuisia. Heteet sijaitsevat kahdessa kiehkurassa. Hedelmä on soikea tai päärynämäinen, avautumaton ja väriltään vihreästä purppuraiseen vaihteleva. Kukan kuihtuneet jäänteet ovat hedelmässä jäljellä.

Suvun kaksi lajia ovat *[[Brasilicereus markgrafii]]* ja *[[Brasilicereus phaeacanthus]]*. Edellinen on haaraton ja kasvaa Brasilian Minas Geraisissa, jälkimmäinen puolestaan on tavallisesti tyvestään haarova ja kasvaa Etelä- ja Keski-Bahiassa.

## Lähteet
*Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. Portland, Oregon.
Hollolan kirkonseutu

**Hollolan kirkonseutu** on Hatsinan, Hollolan kirkonkylän, Kutajoen, Hollolan pappilan, Paripellon, Pyhäniemen, Siikaniemen ja Uskilan muodostama kokonaisuus, jonka keskuspaikka on Hollolan kirkonkylä.