open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Capella

**Capella**, **α Aurigae**, on Ajomiehen kirkkain ja koko taivaan kuudenneksi kirkkain tähti. Se on saanut nimensä latinankielisestä kuttua (naaraspuolista vuohta) tarkoittavasta sanasta. Ajomiehen on nähty kantavan vuohta olallaan, ja roomalaisessa mytologiassa tähti edusti Amalthea-vuohta, jonka Juppiterin vahingossa rikkomasta sarvesta tuli runsaudensarvi. Capella on todellisuudessa nelinkertainen tähti, jonka komponentit muodostuvat kahden jättiläistähden ja kahden punaisen kääpiön muodostamista kaksoistähdistä.

## Capella A ja B
Capella A (vaihtoehtoisesti Aa) ja B (vaihtoehtoisesti Ab tai P) muodostavat lähekkäisen spektroskooppisen kaksoistähden, joka löydettiin vuonna 1897. Kummatkin tähdet ovat G-luokan keltaoransseja jättiläistähtiä, ja ne kiertävät toisiaan 0,730 AU:n etäisyydellä kerran 104,02 vuorokaudessa. Kiertoradan inklinaatio Maan suhteen on 137,2°. A-komponentti on hieman B:tä massiivisempi, valovoimaisempi, viileämpi ja kehittyneempi. Sen iäksi on arvioitu 525 miljoonaa vuotta. A-komponentti on jo todennäköisesti aloittanut heliumin fuusioitumisen hiileksi, kun taas B-komponentti on yhä matkalla pääsarjasta jättiläisvaiheeseen. Parin yhteinen valovoima on yli 150 kertaa Aurinkoa suurempi, ja tähdet lähettävät lisäksi runsaasti röntgensäteilyä, joka on todennäköisesti peräisin jommankumman komponentin pinnalla tapahtuvasta magneettisesta aktiivisuudesta. Niiden massat ovat 3,09 Mθ ja 2,95 Mθ ja säteet 14 Rθ ja 8 Rθ.

## Capella C ja D
Capella C (vaihtoehtoisesti H) ja D (vaihtoehtoisesti L) ovat punaisia kääpiötähtiä, joiden massat ovat huomattavasti Aurinkoa pienempiä. Niiden sijainti taivaankoordinaatistossa epookin 2000.0 mukaisesti on RA 5 h 17 m 23,7 s, δ +45° 50' 23", ja ne kiertävät toisiaan 48,1 AU:n etäisyydellä kerran 388 vuodessa. Pari sijaitsee 11&nbsp;000 AU:n (0,17 valovuoden) päässä Capella A:n ja B:n muodostamasta kaksoistähdestä.

## Lähteet
Ilmakitaransoiton MM-kisat

**Ilmakitaransoiton MM-kisat** on vuosittain Oulussa järjestettävä tapahtuma, jossa osallistujat kilpailevat ilmakitaran soittamisen taidossa. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1996. 

Ilmakitaran soittamisessa on kyse kitaran soittamisen jäljittelystä. Musiikkityyli vaihtelee, mutta yleisimmät tyylit ovat heavy metal ja rock. Ilmakitaransoitto vaatii yleensä heittäytymistä ja luovuutta.

Ilmakitaransoiton MM-kisat ideoi muusikko Jukka Takalo, ja ne järjestettiin ensimmäistä kertaa elokuussa 1996 osana Oulun musiikkivideofestivaaleja. Vuosien saatossa kisoista on muodostunut oma itsenäinen tapahtumansa. Vuodesta 2011 lähtien tapahtuman on tuottanut ja brändistä vastannut Airnest Productions Oy.

Ilmakitaransoiton MM-kisoissa osallistujat ympäri maailman kisaavat siitä, kuka soittaa parhaiten ilmakitaraa. Tuomaristoon kuuluu esittävän kulttuurin ammattilaisia, kuten kitaristi Juha Torvinen. Pääpalkintona on Matti ja Saara Nevalaisen käsin tehty ‘Flying Finn’ -kitara. Eräänä vuonna Queenin kitaristi Brian May lahjoitti VOX BM Special -vahvistimen voittajalle. 

Viralliseen kisaverkostoon kuuluvia kansallisia kisoja järjestetään vuosittain ympäri maailman. 

Ilmakitaransoiton MM-kisojen motto on ”Make Air Not War”. Kilpailun tarkoituksena on edistää maailmanrauhaa. Kisan ideologian mukaan sodat loppuvat, ilmastonmuutos pysähtyy ja pahat asiat katoavat, jos kaikki maailman ihmiset soittavat ilmakitaraa. Kun soitat ilmakitaraa, et voi pidellä asetta. Siksi kaikki maailman ihmiset kutsutaan kisan lopuksi soittamaan ilmakitaraa yhdessä.

## Voittajat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Air Guitar World Championships
Salmentaan lava

**Salmentaan lava** on Suomen vanhin edelleen toiminnassa oleva tanssilava, joka sijaitsee Pälkäneellä Salmentaan kylässä. Lava aloitti toimintansa v. 1949, ja sen omistaa Salmentaan VPK. Nykyisin tanssikausi kestää juhannuksesta elokuun alkupuolelle.

## Aiheesta muualla
* Lasse Jussila: "Salmentaan lava 1950-2000", 2002 ()
* Verkkosivut
SF-studio

**SF-studio** oli suomalainen Broadcastersin ja Yleisradion tuottama, vuosina 2004–2006 Yle TV1 -kanavalla esitetty visailuohjelma. Ohjelman juontajana toimi Simo Frangén. Se oli jatkoa Frangénin aiemmalle visailuohjelmalle *[[Maailman ympäri]]*, jota esitettiin vuosina 2000–2004. Ohjelma ei saanut yhtä suuria katsojalukuja kuin Frangénin aiempi visailuohjelma *Maailman ympäri*, minkä seurauksena ohjelma lopetettiin toukokuussa 2006.

## Formaatti
*SF-studio* oli tietokilpailu, jossa aiheena oli ohjelman teon ajan ajankohtaiset aiheet ja yleistieto. Visailussa kilpaili neljä ihmistä, joista kaksi oli julkisuuden henkilöä ja kaksi yksityishenkilöä, jotka olivat ilmoittautuneet ohjelmaan internetin kautta. Ohjelman pääpalkintona oli ulkomaanmatka. Visailun lomassa Frangén esitti uutisparodioita. Koska visailun kysymykset liittyivät ajankohtaisiin aiheisiin, ohjelma nauhoitettiin vain vähän ennen ohjelman lähettämistä ulos televisiosta.

## Simon Sää
Ohjelmaan liittyen Veikkaus aloitti syyskuussa 2004 onnenpelin nimeltä Simon Sää. Pelissä veikattiin kymmenen eri paikkakunnan säästä vaihtoehdoilla 1–4. Pelissä oli viisi eri voittoluokkaa. Arvonta esitettiin *SF-studio*-ohjelman yhteydessä. Päävoitto oli suuruudeltaan 50&nbsp;000 euroa, joka voitettiin ensimmäisen kerran Oulussa lokakuussa 2004. Onnenpeli poistui Veikkauksen valikoimasta kesäkuussa 2005.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* SF-studion arkistoidut sivut Wayback Machine -sivustolla
Koyaanisqatsi

**Koyaanisqatsi: Life Out of Balance** (laus. ) on Godfrey Reggion dokumentaarinen elokuva vuodelta 1982. Se koostuu enimmäkseen hidastetuista ja ajastetun kuvauksen menetelmällä nopeutetuista otoksista ympäri Yhdysvaltoja. Elokuvassa nähdään otoksia muun muassa Canyonlandsin kansallispuistosta, Navajon hiilivoimalasta, ruuhkasta Los Angelesin moottoritiellä, New Yorkin pilvenpiirtäjistä ja Pruitt-Igoen epäonnistuneesta asuntoprojektista Saint Louisissa. Elokuva ei sisällä lainkaan dialogia, ainoastaan laulua hopi-intiaanien kielellä. Elokuvan nimi *Koyaanisqatsi* tarkoittaa ”tasapainotonta elämää”. Musiikin on säveltänyt Philip Glass.

Yhdysvaltalaisen julkisen palvelun CBP/PBS-televisioyhtiön tuottama elokuva voitti vuonna 1985 Prix Italia -kilpailun musiikkiohjelmien sarjan.

Elokuvalle on tehty kaksi jatko-osaa, *[[Powaqqatsi]]* (1988) ja *[[Naqoyqatsi]]* (2002). Koyaanisqatsin kuvaaja Ron Fricke on ohjannut elokuvan *[[Baraka (elokuva)|Baraka]]* (1992), joka on hyvin samankaltainen kuin ”Qatsi-trilogia”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Koyaanisqatsi.org
* Spirit of Baraka
* Lähde, Antti: Koyaanisqatsi näytti jo 40 vuotta sitten teknologian läpäisemän maailman, jota yhä useampi haluaa paeta. *Yle.fi* 1.1.2023.
Kuume (romaani)

**Kuume** on () Robin Cookin vuonna 1982 julkaistu romaani. Teos julkaistiin suomeksi Weilin+Göösin kustantamana, Marja Heinosen kääntämänä 1983.

## Juoni

Se käsittelee, muiden Cookin teoksien tavoin, lääketiedettä ja sen ongelmia. Kirjan päähenkilön, Charles Martelin, vaimo kuoli vuosia sitten leukemian harvinaiseen tyyppiin. Kirjan alussa Martelin tyttärellä todetaan myös samainen harvinainen leukemian tyyppi. Martel tutkii sairauden mahdollisia syitä, ja päätyy talon vieressä virtaavan joen yläjuoksulle, kierrätyslaitokselle. 

Samalla kun Martel selvittää tyttärensä sairauden syitä, hän koettaa epätoivoisesti löytää parannuskeinoa. Martelin työpaikan johto ei kuitenkaan katso hyvällä työajan haaskausta ja työtehtävien laiminlyöntiä, jonka takia Martel lopulta ajautuu kyseenalaisiin menetelmiin löytääkseen tavan sairauden hoitoon.

## Lähteet
Ԋ

**Ԋ** on kyrillinen kirjain. Se sisältyy Molodtsovin aakkosiin, joita käytettiin virallisesti komin kirjoittamiseen 1919–1931. Kirjain on muodostettu kyrillisestä н-kirjaimesta, johon on lisätty oikealle suuntautuva koukku.

## Ääntäminen
Ԋ ääntyy komissa liudentuneena alveolaarisena nasaalina /ɲ/. Saman äänteen merkkinä käytetään makedoniassa ja serbiassa kirjainta њ.
Ԍ

**Ԍ** on kyrillinen kirjain. Se sisältyy Molodtsovin aakkosiin, joita käytettiin virallisesti komin kirjoittamiseen 1919–1931.

## Ääntäminen
Ԍ ääntyy komissa liudentuneena soinnittomana alveolaarisena frikatiivina /sʲ/.
Halla

**Halla** tarkoittaa tilannetta, jossa lämpötila laskee maan kasvillisuuskerroksessa kasvukauden aikana niin alas, että kasvit, etenkin viljelyskasvit tai sato, vaurioituvat tai tuhoutuvat. Suomen olosuhteissa tämä tarkoittaa pakkasta. Jos tavanomaisella sääaseman lämpötilanmittauskorkeudella eli kahdessa metrissä on myös pakkasta, puhutaan yöpakkasista.

Jos lämpötila laskee maanpinnan läheisyydessä alle −4 °C:n, on kysymyksessä *ankara halla*. Tällöin kasvillisuus ja marjasato kärsivät pahoin.

Muualla maailmassa, esimerkiksi kahvinviljelyalueilla, vahinkoa sadolle saattaa tulla myös lämpötiloissa, jotka eivät mene nollan alapuolelle. Brasiliassa puhutaan kahdenlaisesta hallasta, valkoisesta (*geadas brancas*) ja mustasta (*geadas negras*). Lievät hallat (*brancas*) vahingoittavat ainoastaan kahvipuiden ylimpiä oksia, kun taas ankarat hallat (*negras*) saattavat tappaa koko puun. Ankarakin halla tosin voi tappaa kahvipuun ainoastaan, mikäli se seuraa sateista säätä ja puunrungot ovat vielä märkiä hallan sattuessa. Tuolloin puun solut jäätyvät ja halkeavat, ja lopulta itse puukin halkeaa. Mustia halloja on sattunut Brasiliassa muun muassa vuosina 1870, 1902, 1918, 1943, 1955, 1963 ja 1969.

## Hallan syntyminen
Kylmä ilma painuu lämmintä ilmaa raskaampana alaspäin, ja erityisesti hallanarkoja paikkoja ovat laaksot, joihin kylmä ilma laskeutuu. Vähiten hallanarkoja ovat kukkulat, koska kylmä ilma ei pääse nousemaan kukkulan päälle vaan ympäröi sen. Halla johtuu poikkeuksetta ilman alhaisesta lämpötilasta, koska kylvöä ei suoriteta ennen roudan sulamista. Erityisesti yöaikaan keväällä voi olla hallanvaara, koska tavallisesti vuorokauden alhaisin lämpötila koetaan yöaikaan. Suomessa hallaa aiheuttavat pohjoissuunnasta puhaltavat tuulet, jotka tuovat pohjoisia kylmiä ilmamassoja, mutta myös pilvettömät yöt, jolloin maaperän ja ilmakehän varastoima lämpösäteily karkaa avaruuteen ja alentaa maanpinnan lämpötilaa.

## Hallan estäminen
Turvemaalla esiintyy hallaa herkemmin kuin mineraalimaalla, sillä turve johtaa lämpöä huonosti varsinkin kuivana. Hallaa voidaan torjua vesisadettimilla (hallantorjuntakastelu) ja viljelmien ylle levitettävillä harsokankailla. Hallalle vähemmän alttiita paikkoja ovat kukkulat ja vesistöjen ja merien rannat. Sen sijaan laaksot ovat hallalle altteimpia.

## Lähteet
Poppelit

**Poppelit** eli **haavat** (*Populus*) on pajukasveihin (Salicaceae) kuuluva puusuku. Se sisältää kesävihantia puita, jotka muodostavat runsaasti juurivesoja. Kukinnot ovat norkkoja ja tuulipölytteisiä.

Suomen suurin poppeli on Heinolan kaupungin rantapuistossa kasvava Tsaarinpoppeli-nimellä tunnettu poppeli (tsaarinpoppeli, *Populus nigra* 'Petrowskiana').

## Lajeja, risteytymiä ja lajikkeita
* *[[kiinanhaapa|Populus adenopoda]]* – kiinanhaapa
* *[[hopeapoppeli|Populus alba]]* – hopeapoppeli
* *[[palsamipoppeli|Populus balsamifera]]* – palsamipoppeli
** ''Populus balsamifera'' 'Gileadensis' – ontarionpoppeli
* *[[berliininpoppeli|Populus × berolinensis]]* – berliininpoppeli
* *[[kanadanpoppeli|Populus × canadensis]]* – kanadanpoppeli
* *[[harmaapoppeli|Populus × canescens]]* – harmaapoppeli
* *[[mantšurianpoppeli|Populus cathayana]]* – mantšurianpoppeli eli mantsurianpoppeli
* *[[amerikanmustapoppeli|Populus deltoides]]* – amerikanmustapoppeli
* *[[eufratinpoppeli|Populus euphratica]]* – eufratinpoppeli
* *[[Populus fremontii]]*
* *[[isopoppeli|Populus × generosa]]* – isopoppeli
* *[[hammashaapa|Populus grandidentata]]* – hammashaapa
* *[[koreanpoppeli|Populus koreana]]* – koreanpoppeli
* *[[isolehtipoppeli|Populus lasiocarpa]]* – isolehtipoppeli
* *[[laakeripoppeli|Populus laurifolia]]* – laakeripoppeli
* *[[japaninpoppeli|Populus maximowiczii]]* – japaninpoppeli
* *[[mustapoppeli|Populus nigra]]* – mustapoppeli
** ''Populus nigra'' 'Petrowskiana' – tsaarinpoppeli
* ''Populus'' 'Rasumowskiana' – ruhtinaanpoppeli
* *[[kiinanpoppeli|Populus simonii]]* – kiinanpoppeli
* *[[tuoksupoppeli|Populus suaveolens]]* – tuoksupoppeli
* *[[metsähaapa|Populus tremula]]* – metsähaapa (haapa)
** ''Populus tremula'' 'Erecta' – pylväshaapa
* *[[amerikanhaapa|Populus tremuloides]]* – amerikanhaapa
* *[[jättipoppeli|Populus trichocarpa]]* – jättipoppeli
* *[[hybridihaapa|Populus × wettsteinii]]* – hybridihaapa
* *[[komeapoppeli|Populus × wilsocarpa]]* – komeapoppeli
* *[[wilsoninpoppeli|Populus wilsonii]]* – wilsoninpoppeli

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Poppelit (''Populus'')
* Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Haavat ja poppelit (''Populus'')
* Funet: Haavat (''Populus'')
* ITIS: ''Populus'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Populus'' 
* Flora of China: ''Populus'' 
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Populus (poplars)
Zachary Hietala

**Sakari "Zachary" Harri Pekka Hietala** (s. 10. elokuuta 1962 Tervo) on kuopiolainen kitaristi, joka tunnetaan parhaiten heavy metal -yhtyeen Tarot kitaristina. Tarotin lisäksi hän on soittanut yhtyeen *Marenne* ja *A2Z* levyillä.

Zachary Hietala perusti Tarot-yhtyeen veljensä Marko Hietalan kanssa. Sakari Hietala asuu Kuopiossa ja toimii nuoriso-ohjaajana sekä musiikinopettajana yhdeksäs- ja kymppiluokkalaisille. 

Hietala teki Janne Tolsan, Jukka Jyllin ja Tom Raskin kanssa Marenne -yhtyeen debyyttialbumin *The Past Prelude* vuonna 2009. Vuonna 2013 hän julkaisi Ari Hentusen kanssa albumin *Parasites of Paradise* nimellä *A2Z*. 

Hietala on myös aktiivisesti mukana Tarotin toiminnassa muutenkin kuin soitannollisesti: hän on esimerkiksi yksi Tarotin virallisen foorumin ylläpitäjistä. Hietalan taitoja kitaristina voi arvioida Tarot-yhtyeen kappaleiden kitarasooloista, esimerkiksi kappaleista "Pyre of Gods", "Wings of Darkness" ja "I Don't Care Anymore". Hietala harjoitteli nuorena kitaransoittoa joskus kahdeksankin tuntia päivässä.

## Kitarat
Zachary käyttää Kramer- ja Charvel-merkkisiä kitaroita. Monissa hänen kitaroissaan otelaudan nauhavälit on koverrettu. Idean tähän hän sai nähtyään brittikitaristi Ritchie Blackmoren kitarakalustoa. Vahvistinosasto koostuu Marshallin JCM800-kitaravahvistimesta ja Marshallin 1960-sarjan kaiutinkaapeista sekä Boss-efekteistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Ylivuotto

**Ylivuotto** (myös *Yli-Vuotto*) on kylä entisen Ylikiimingin kunnan alueella Vuoton kaupunginosassa Oulussa. Kylä sijaitsee noin 28 kilometriä Ylikiimingin taajamasta itään seututien 836 varrella lähellä Utajärven kunnanrajaa. 

Ylivuoton kylä on muodostunut Iso-Vuotunkijärven ja Kiiminkijoen väliselle kapealle harjulle, Vähä-Vuotungin järvi taas sijaitsee kylän länsipuolella. Lännessä kylä rajoittuu Vepsään, idässä rajana on taas Sanginkylän laitimmaisin osa Tervolankylä. Koska lähin silta Kiiminkijoen yli on vasta Alavuotolla, joen takana oleviin muutamiin asumuksiin pääsee kylän kohdalta kesäisin vain veneellä. Pääosin Ylivuoton alue Kiiminkijoen takana on asumatonta sydänmaata luoteessa Pudasjärven Hetekylään, pohjoisessa Puolangan Palovaaraan ja koillisessa Utajärven Juorkunan Olvasjärvelle päin.

## Alue ja asutus
Kylä käsittää Yli- ja Vähävuoton kulmakunnat, joiden yhteenlaskettu asukasluku on vain noin 50 henkilöä. Vakinaisten asukkaiden ohella Ylivuotolla on kuitenkin kesäasukkaita. Yhdessä järven länsirannalla sijaitsevan noin 25 asukkaan Vähävuoton kanssa se muodostaa suppean yhteisön, jonka pääelinkeinona on maatalous ja matkailu.

Ylivuoton koulu lakkautettiin 1977, jonka jälkeen oppilaat on kuljetettu linja-autoilla muihin kouluihin, pääasiassa Vepsän koululle. Nykyisin oppilat kuljetetaan Ylikiimingin taajamaan entiseen kunnan keskuskoululle. Nykyisin koulurakennuksessa toimii retkimelonta- ja kalastuskeskus *Vuoton Joutsen*. Viime vuosina kylä on kokenut piristymistä, uusien perheiden ja lapsien synnyttyä ja myös uusia rakennuksia on rakennettu. Kylällä on aktiivista maamiesseura toimintaa ja Vähävuoton tienhaarassa on kylätalo jossa kesäisin järjestetään iltamia ja muutamia tansseja.

Ylivuoton hautausmaa sijaitsee noin puolitoista kilometriä kyläkeskuksesta kaakkoon, seututien varrella. 

## Lähteet
* Sarkkinen, T. (toim.) 1994. Ylivuoton kylähistoria. Julkaisija Ylivuoton maamiesseura ry. 240 s.  

## Aiheesta muualla
* Vuoton Joutsenen kotisivu
Jokela (Oulu)

**Jokela** tai *Jokelankylä* on kylä Vepsän kaupunginosassa Oulussa, entisen Ylikiimingin kunnan alueella Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee noin seitsemän kilometrin päässä Ylikiimingin taajamasta kaakkoon seututien 836 ja Vepsänjoen risteyskohdassa. Matkaa Ouluun on noin 45 kilometriä.

Kylä sijaitsee mänty- ja jäkälävaltaisilla hiekkakankailla, jotka ovat pohjavesialuetta. Niitä ympäröivät laajat suoalueet Jakosuo ja Kurkisuo. Alue on suosittua marjastusmaastoa: puolukkaa ja mustikkaa saadaan kankailta sekä lakkaa soilta.

## Luonto, ulkoilu ja liikunta
Jokelan hiekkakankailla risteilee useita vanhoja teitä ja polkuja, joita pitkin voi liikkua kävellen tai pyöräillen. Vepsänjoen Jyrkkäkoskelle johtaa kylältä patikkapolku. Kosken voi ylittää riippusiltaa pitkin. Talvisin Pylkönahon hiihtokeskuksesta lanataan latu Jokelankylälle. Vanhan koulun jääkiekkokaukalo jäädytetään talvisin.

## Historia
Kylän laitamilta Vepsänkankaalta on soranottopaikalta löydetty kivikautinen asuinpaikka. Kohde löytyi maastotarkistuksessa 1989, ja siellä on tehty kaivauksia vuosina 1992 ja 1996. Muinaisesineitä, kuten talttoja ja kirveitä, löydettiin 1940- ja 50-luvuilla Suutarin tilalta ns. "aarrepellosta". Museovirasto sai 1997 määrärahan Vepsänkankaan kohteen tutkimiseen. Tutkimusalueen koko on noin 360 m × 100 m. Tutkimusten tarkoitus on tutkia eroosiolle erittäin alttiin ja jatkuvasti tuhoutuvan muinaismuistokohteen uhanalaisimmat osat, sekä määrittää asuinpaikan koko ja säilymisaste.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ylikiiminki.fi – Jokelan kylä
Nuijamiesten lava

**Nuijamiesten lava** on tanssilava, joka sijaitsee Ylikiimingin taajaman tuntumassa Oulussa. Lavan toiminnasta vastaa urheiluseura Ylikiimingin Nuijamiehet, joka ylläpitää paikkaa talkoovoimin.

## Historia
Tanssilava ja disco sijaitsevat Kiiminkijoen Juopulinkosken partaalla noin puolen tunnin ajomatkan päässä Oulusta. Lava perustettiin 1950-luvulla kyläyhteisön ajanviettopaikaksi.

Vaiheita vuosien varrelta:

* Vuonna 1986 lavalle rakennettiin myös disco.
* Vuonna 2005 valmistui Nuijamiesten lavan korjaus ja laajennus. 
* Suomen Huvijärjestäjien Keskusliitto valitsi vuoden huvijärjestäjäksi 2005 Ylikiimingin Nuijamiehet ja Nuijamiesten lavan.
* Vuonna 2011 lavalle valmistui karaoketalo, jossa on myös tanssilattia.

## Tanssipaikka
Lavalla järjestetään tanssit kesälauantaisin. Tanssi-iltoina naisille on varattu tunnin naistenhaku.

Vuoden 2005 tanssikaudella Nuijamiesten lavalla vieraili keskimäärin hieman alle 700 kävijää illassa. Parhaimmillaan artistia käy kuulemassa yli 1&nbsp;600 kävijää illassa.

Tanssilavan katon uusimisen yhteydessä ehostettiin myös sisustusta. Hirsisen lipunmyynti-kioskirakennuksen siirto etelämmäs niin, että pihalle avautuu koskinäkymä, on saanut kiitosta kävijöiltä. Tanssilavan, ravintolan ja nuorisodiskon lisäksi huvialueella on myös karaoke.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* www.nuijamiehet.net
* tanssi.net
Dana Elcar

**Ibson Dana Elcar** (10. lokakuuta 1927 Ferndale, Michigan – 6. kesäkuuta 2005 Ventura, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Elcar esiintyi yli 40 elokuvassa ja 150 televisiotuotannossa. Hänet tunnetaan luultavasti parhaiten 1980-luvun televisiosarjasta ''Ihmemies MacGyver'', jossa hän näytteli Phoenix-säätiön johtoportaassa työskentelevää Pete Thorntonia. Elokuvarooleista yksi merkittävimpiä on *[[Puhallus]]* vuodelta 1973.

## Elämäkerta
Elcar syntyi Michiganin Ferndalessa vuonna 1927 tanskalaisille maahanmuutajille. Hänen isänsä oli teurastaja ja äiti lastenhoitaja. Hän liittyi laivastoon 18-vuotiaana ja suoritti palveluksensa Newfoundlandissa. Elcar opiskeli Michiganin yliopistossa, mutta sai potkut sieltä esiinnyttyään kampuksen ulkopuolisessa ammattituotannossa. Hän muutti 1950-luvulla New Yorkiin jossa opiskeli näyttelemistä näyttelijävalmentaja Sanford Meisnerin johdolla Neighborhood Playhousessa. Elcar näytteli 1950- ja 1960-luvuilla Off Broadway tuotannoissa, ja alkoi lopulta näytellä myös televisiotuotannoissa. Vuonna 1968 Elcar muutti Los Angelesiin ja perusti siellä *L.A. Actors’ Theatre*n 1970-luvun puolivälissä, mutta se lopetti toimintansa vuonna 1991. Kun hän muutti Santa Paulaan hän oli perustamassa vuonna 1987 Santa Paula Theater Centeria.

Elcar näytteli *Ihmemies MacGyver* -sarjassa vuosina 1985–1992, ja hänellä oli todettu glaukooma josta hän kertoi tuottajille neljännen kauden jälkeen. Se huomioitiin käsikirjoituksessa, jossa hänen esittämällään henkilöllä Pete Thorntonilla todettiin myös sama sairaus ja sarjan lopussa hän oli melkein sokea. *Ihmemies MacGyverin* tuotannon päätyttyä Elcar näytteli sokeaa miestä vierailevissa rooleissa useissa televisiosarjoissa, muun muassa sarjoissa ''Kova laki'' ja ''Teho-osasto''. Sokeuduttuaan kokonaan Elcar näytteli vielä näytelmässä *[[Huomenna hän tulee]]*, jossa hän näytteli sokeaa Vladimiria.

Elcar kuoli 77 vuoden ikäisenä Community Memorial -sairaalassa Venturassa, Kaliforniassa keuhkokuumeen aiheuttamiin komplikaatioihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Gregor Gysi

**Gregor Gysi** (s. 16. tammikuuta 1948 Berliini) on saksalainen asianajaja, poliitikko ja Vasemmisto (*Die Linke*) -puolueen merkittävä jäsen. Hän toimi vuosina 1989–1993 Linkeä edeltäneen PDS:n puheenjohtajana ja on ollut vuodesta 2002 alkaen talous-, työ- ja naisasiain senaattorina Berliinissä.

Gysi kuului 1970-luvun alusta alkaen DDR:ää hallineen Sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (SED) sisäiseen oppositioon ja puolusti tunnettuja toisinajattelijoita. Kommunistisen järjestelmän kukistuttua Gysi valittiin joulukuussa 1989 SED:n pääsihteeriksi eroamaan joutuneen Egon Krenzin tilalle. SED oli hieman aiemmin luopunut yksinvallastaan ja Gysin johdolla se muutettiin Demokraattisen sosialismin puolueeksi (PDS), joka irtisanoutui edeltäjäpuolueen politiikasta. Vuonna 1990 Gysi valittiin kansanedustajaksi DDR:n ensimmäisissä vapaissa vaaleissa. Vuosina 1990–2002 hän toimi kansanedustajana Saksan liittotasavallan liittopäivillä.

Vuonna 2005 Gysi oli vaaleissa puolueensa liittokansleriehdokas (*Der Spitzenkandidat*).

Gysi valittiin joulukuussa 2016 Euroopan vasemmistopuolueen puheenjohtajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Saartjie Baartman

**Saartjie (Sarah) Baartman** (1789 Etelä-Afrikka – 29. joulukuuta 1816 Pariisi, Ranska) oli eteläafrikkalaisperäinen khoi-nainen, joka tuotiin Eurooppaan näytteille vuonna 1810. Saartjie Baartman oli naisen hollantilainen nimi, hänen oikea nimensä ei ole tiedossa. Saartjie oli eurooppalaisten mielestä hyvin erikoisen näköinen. Lyhyyden ja tumman ihon lisäksi hänellä oli voimakas steatopygia eli rasvapakaraisuus. Baartmania on pidetty esimerkkinä siirtomaiden hyväksikäytöstä, rasismista ja mustien halventamisesta.

## Elämäkerta
Baartman syntyi Etelä-Afrikan Itä-Kapin alueella vuonna 1789. Etniseltä taustaltaan Baartman oli quena, joita kutsuttiin useiden muiden ryhmien tapaan khoiksi tai hottentoteiksi. Hänen äitinsä kuoli Baartmanin ollessa kaksivuotias ja hänen isänsä kuoli Baartmanin ollessa jonkin verran vanhempi. Myöhemmin Baartmanilla oli suhde erään miehen kanssa ja sai lapsen, joka kuitenkin kuoli. Myös hänen miehensä kuoli hollantilaisen siirtolaisen surmaamana. Perheenjäsentensä kuoleman jälkeen Baartman matkusti töihin kotiapulaiseksi Kapkaupunkiin. Baartman oli lukutaidoton, mutta hänen väitetään allekirjoittaneen sopimuksen englantilaisen laivakirurgin William Dunlopin ja yrittäjä Hendrik Cesarsin kanssa näytöksistä Englannissa. Näytöksiin Baartman haluttiin hänen kärsimänsä steatopygian eli rasvapakaraisuuden takia, mikä teki hänen pakaroistaan epätavallisen suuret.

Baartmanin ensiesiintyminen Englannissa tapahtui Lontoon Piccadilly Circuksella. Näytöksissä Baartman pukeutui usein kireisiin vaatteisiin, koristautui höyhenillä ja helminauhoilla ja poltti piippua. Näytöksiin liittyi usein myös tanssi ja soittimien soittaminen. Rikkaat asiakkaat saattoivat myös kutsua hänet yksityisiin näytöksiin koteihinsa, jossa vieraat saattoivat myös koskea Baartmaniin. Hänen väitetty eläimellinen sukupuolisuutensa herätti ihmettelyä ja kauhistusta, mutta myös ihannointia. Häntä kutsuttiin hottentotti-Venukseksi Suuret pakarat olivat tuolloin muotia ja niitä pidettiin haluttavina. Baartman saapui myös aikaan, jolloin William Wyndham Grenvillen Whig-puolueen spekuloitiin yrittävän ottaa haltuunsa maan parlamentin. Whig-puolue tunnettiin myös nimellä "*broad bottoms*" (vapaasti käännettynä leveätakamukset) Grenvillen oman suuren takamuksen takia. Baartmania käytettiin tästä syystä usein poliittisissa piirroksissa.

Vuonna 1814 Baartman muutti yhdessä Cesarsin kanssa Pariisiin, jossa hän saavutti taas julkisuutta ja esiintyi Café de Parisissa. Pariisissa hän tapasi myös erään miehen, joka tunnettiin taiteilijanimellä Reaux ja joutui todennäköisesti tämän parittamaksi. Baartman myös joi ja poltti raskaasti. Hän kuoli muutamassa vuodessa – mahdollisesti kuppaan ja tuberkuloosiin. Ranskalainen Georges Cuvier säilöi Baartmanin ruumiin, sukuelimet ja aivot, jotka asetettiin näytille Pariisin Musée de l'Hommeen, jossa ne olivat esillä aina vuoteen 1974 saakka. Nelson Mandela valittiin Etelä-Afrikan presidentiksi vuonna 1994 ja hän pyysi Ranskaa palauttamaan Baartmanin ruumiin Etelä-Afrikkaan. Ruumis palautettiinkin lopulta maaliskuussa 2002. Saman vuoden elokuussa hänet haudattiin Hankeyhyn, Itä-Kapiin.

## Lähteet
Heikinlaakso

**Heikinlaakso** () on Suurmetsän kaupunginosaan kuuluva osa-alue Helsingin pohjoisrajalla. Osa-alueen pinta-ala on 1,17 neliökilometriä. Vuoden 2024 lopussa Heikinlaaksossa oli noin 2&nbsp;900 asukasta. 

Heikinlaakson osa-aluetta rajaavat lännessä Puistolaan päin Nummitie ja Nummisuutarin puisto, pohjoisessa Kehä III:n eteläpuolinen Vantaan kaupungin viheraluekaistale. Idässä alue rajautuu Lahdenväylään. Heikinlaakson etelänaapurina on Suurmetsäntien toisella puolella sijaitseva Tattarisuon teollisuusalue.

Heikinlaakson läpi kulkee Vanha Porvoontie, joka on osa vanhaa Helsinki–Viipuri-maantietä. Heikinlaaksossa toimi 1800-luvulla kestikievari, jonka toiminta loppui vuonna 1884. Kestikievarin muistoksi on Vanhan Porvoontien varteen pystytetty muistopylväs.

Heikinlaaksossa on omakoti- ja rivitaloasutusta, sekä jonkin verran pienteollisuutta Vanhan Porvoontien ja Lahdenväylän välisellä alueella.

Heikinlaakson joukkoliikenneyhteydet perustuvat linja-autoihin. Heikinlaaksontietä lähimmälle rautatieasemalle Puistolaan kulkevat linjat 74 ja 75. Helsingin keskustaan pääsee linjalla 75 joka kulkee Jakomäen kautta. Malmin ja Hakunilan suuntiin kulkee linja 553. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Friedrich Wilhelm von Buxhoevden

**Friedrich Wilhelm von Buxhoevden** (; 14. syyskuuta 1750 Muhu – 23. elokuuta 1811 Lukkolinna) oli baltiansaksalaista syntyperää ollut venäläinen kreivi ja sotapäällikkö.

## Henkilöhistoria
Buxhoevden syntyi nykyisen Viron alueella baltiansaksalaiseen perheeseen. Hän aloitti sotilaspalveluksen vuonna 1764 vain 14-vuotiaana. Hänen puolisonsa Natalija Aleksejeva olisi Buxhoevden-suvun mukaan ollut keisarinna Katariina Suuren ja kreivi Grigori Orlovin tytär. He saivat kahdeksan lasta. Buxhoevden otti vuonna 1789 osaa Ruotsinsalmen taisteluun ja toimi Varsovan kenraalikuvernöörinä vuodesta 1795. Hän osallistui Napoleonia vastaan käytyyn sotaan ja toimi Venäjän armeijan ylipäällikkönä Suomen sodassa. Ylipäällikkönä Buxhoevden huolehti siviilihallinnosta sekä tutkitutti sotilaiden tekemät väärinkäytökset. Hän anoi eroa epäonnistuneen Lohtajan aseleposopimuksen vuoksi ja vetäytyi viettämään eläkepäiviään tiluksilleen.

Lähteet:

## Kunnianosoitukset

### Ritarikunnat
*  Pyhän Annan ritarikunnan ritari (Venäjä)
*  Valkoisen kotkan ritarikunnan ritari (Venäjä, 1795)
*  Pyhän Stanislauksen ritarikunta (Venäjä, 1795)
*  Pyhän Aleksanteri Nevskin ritarikunnan ritari (Venäjä, 1797)
* Pyhän Vladimirin ritarikunta I. luokka (Venäjä)
*  Pyhän Yrjön ritarikunnan 2. luokka timanteilla (Venäjä)
*  Pyhän Andreaksen ritarikunnan ritari (Venäjä)
*  Mustan kotkan ritarikunnan ritari (Preussin kuningaskunta)

### Arvonimet ja nimitykset
* Preussin kuningas Fredrik Vilhelm II myönsi hänelle kreivin arvonimen 17. joulukuuta 1795.
* Pyhän Johanneksen Jerusalemin ritarikunnan komentaja 1795.
* Pietarin sotilaskuvernööri 1797.
* Venäjän valtakunnan kreivi 1797.
* Riian kenraalikuvernöörin nimitys

### Sotilasarvo
* Jalkaväenkenraali (Venäjän keisarikunta)

## Henkilögalleria

Tiedosto:Landshövdingen målning av Albert Edelfelt 1899.jpg|Suomen sodan (1808–1809) jälkeen Kuopion maaherra Olof Wibelius tapaa Venäjän joukkojen komentajan, kreivi *Friedrich Wilhelm von Buxhoevdenin*, joka kertoo tälle Ruotsin hävinneen sodan Venäjää vastaan. Teos. Albert Edelfelt, 1899.


## Katso myös

* Buxhoevden

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Wienin yliopisto

**Wienin yliopisto** () on Itävallan pääkaupungissa Wienissä sijaitseva yliopisto. Se on saksankielisen maailman suurin ja vanhin yliopisto. Erotukseksi muista Wienin yliopistoista sitä kutsutaan usein nimellä *Hauptuni* eli "pääyliopisto". Wienin yliopisto perustettiin vuonna 1365. Perustaja oli Rudolf IV, ja yliopistoa kutsutaan hänen mukaansa latinaksi nimellä ”Alma Mater Rudolphina Vindobonensis”.

## Organisaatio: Historia ja nykyisyys

Wienin yliopisto (kuten kaikki yliopistot ja akatemiat Itävallassa) noudatti demokraattista hallintovallan tasajakoa kolmen eri ryhmittymän kesken: opiskelijat (suurin), opetushenkilökunta ja professorit. Kaikilla ryhmillä oli oikeus lähettää edustajia hallintoelimiin ja äänioikeus lähes kaikissa asioissa. Vaikka järjestelmä takasi, että kaikilla ryhmillä oli tasa-arvoinen mahdollisuus vaikuttaa yliopiston hallintoon, niin systeemin arvostelijat väittivät sen johtavan korruptioon erityisesti nimitysasioissa.

Wolfgang Schüsselin hallitus toteutti Itävallan yliopistojärjestelmän uudistamisen, jossa hallintovalta keskitettiin professorikunnalle ja samalla muodostettiin johtokunta, johon hallitus saa valita enemmistön. Opiskelijoille tuli lisäksi maksettavaksi lukukausimaksu (387 € lukukaudessa vuonna 2007). Toinen kritisoitu muutos oli erottaa lääketiede erillisiksi lääketieteellisiksi yliopistoikseen, jolloin arvostelijoiden mielestä Wienin yliopisto menetti täyden yliopistostatuksensa.

## Kuuluisia oppineita
Wienin yliopistossa opettaneita Nobel-palkinnon saajia ovat Robert Bárány, Julius Wagner-Jauregg, Hans Fischer, Karl Landsteiner, Erwin Schrödinger, Victor Franz Hess, Otto Loewi, Konrad Lorenz ja Friedrich von Hayek.

Wienin yliopisto oli myös itävaltalaisen taloustieteen kehto. Tämän koulukunnan perustajista yliopistossa opiskelivat Carl Menger, Eugen von Böhm-Bawerk, Friedrich von Wieser, Joseph Schumpeter, Ludwig von Mises ja Friedrich von Hayek.

## Kuuluisia alumneja
Tunnettuja yliopiston opiskelijoita ovat olleet muiden muassa

* Carl Auer von Welsbach
* Bruno Bettelheim
* Rudolph Bing
* Josef Breuer
* Elias Canetti
* Kurt Gödel
* Franz Grillparzer
* Paul Feyerabend
* O. W. Fischer
* Ivan Franko

* Sigmund Freud
* Jörg Haider
* Ernst Gombrich
* Max Graf
* Michael Haneke
* Eduard Hanslick
* Hugo von Hofmannsthal
* Karl Kautsky
* Arthur Koestler
* Karl Kraus

* Richard Kuhn
* Lise Meitner
* Gregor Mendel
* Josef Mengele
* Franz Mesmer
* Alois Mock
* Karl Popper
* Peter Porsch
* Wilhelm Reich
* Theodor Reik

* Alois Riegl
* Manfred Rumpl
* Peter Safar
* Arthur Schnitzler
* Adalbert Stifter
* Kurt Waldheim.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Klorella

**Klorella** (*Chlorella*) on yksisoluisten levien suku. Sukuun kuuluu noin 25 lajia. Klorella koostuu ympyränmuotoisista levistä, jotka ovat halkaisijaltaan noin 2-10 μm. Sen solussa on lehtivihreää, ja se näyttää vihreältä kerättäessä. Se on erittäin hyvä yhteyttämään ja lisääntyy nopeasti hiilidioksidin, veden, auringonvalon ja joidenkin mineraalien avulla. Kerralla muodostuu yhdessä solussa 4-16 autospooria, joista kustakin kehittyy emolevän kaltainen yksilö. Tämä voi toistua useita kertoja päivässä, niin että yhdestä yksilöstä voi suotuisissa oloissa kehittyä vuorokaudessa jopa sata.

Klorellan nimi tulee kreikan sanasta chloros, joka tarkoittaa vihreää, ja latinan suffiksista -ella, joka tarkoittaa pientä. Nimen antoi hollantilainen biologi Martinus Beijerinck. Melvin Calvin sai vuoden 1961 Nobelin kemian palkinnon kasvien hiilidioksidinkäyttöä koskevasta tutkimuksestaan, jossa hän käytti klorellaa.

## Käyttö
Klorellaa käytetään ruoka-aineena. Kuivatussa klorellassa on noin 60&nbsp;prosenttia proteiinia, ja se sisältää runsaasti B6-vitamiinia, magnesiumia, A-vitamiinia, tiamiinia, riboflaviineja, niasiinia, rautaa, fosforia ja sinkkiä..

## Lajeja
*Chlorella conductrix 
*Chlorella elongata 
*Chlorella faginea 
*Chlorella homosphaera 
*Chlorella kessleri 
*Chlorella luteoviridis 
*Chlorella marina 
*Chlorella miniata
*Chlorella minutissima 
*Chlorella mirabilis 
*Chlorella oocystoides 
*Chlorella ovalis 
*Chlorella parasitica 
*Chlorella saccharophila 
*Chlorella salina 
*Chlorella sorokiniana 
*Chlorella spaerckii 
*Chlorella stigmatophora 
*Chlorella variegata
*Chlorella vulgaris 
*Chlorella xanthella
*Chlorella zopfingiensis

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: ''Chlorella''
Robert Silverberg

**Robert Silverberg** (s. 15. tammikuuta 1935) on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Hän on voittanut useita Hugo- ja Nebula-palkintoja. Hänet on nimetty yhdeksi tieteiskirjallisuuden Grand Mastereista.

Silverberg alkoi kirjoittaa jo opiskellessaan Columbian yliopistossa. Hän ryhtyi julkaisemaan omaa science fiction -fanzinea vuonna 1949, ja ensimmäinen novelli ylitti julkaisukynnyksen englantilaisessa scifilehdessä 1954.

Silverberg kirjoitti 1950-luvulla suuren määrän pian unohdettua tieteisfiktiota sekä omalla nimellään että lukemattomilla salanimillä. Vuonna 1959 hän lopetti science fictionin kirjoittamisen lähes kymmeneksi vuodeksi ja kirjoitti sen sijaan kaikenlaista muuta, muun muassa tietokirjoja. 1960-luvun lopulla hän palasi tieteiskirjallisuuden pariin, nyt kioskikirjatason tekijästä merkittäväksi kirjailijaksi kehittyneenä.

New Wave -kirjoittajasukupolven mukana myös Silverberg alkoi uudistaa science fictionia. Uudet kirjoittajat suuntasivat mielenkiintonsa avaruuden valloituksen sijasta sisäavaruuteen, ihmisen sisäisiin mielenliikkeisiin ja ongelmiin. Aikaisemmin ihmissuhteet ja henkilökuvaus olivat jääneet tieteiskirjallisuudessa sivuun, mutta tulivat nyt lajityypin tärkeiksi osiksi. Scifi alkoi lähestyä tavallista kaunokirjallisuutta.

Silverberg toimi Science Fiction Writers of American puheenjohtajana vuosina 1967–1968.

## Suomennetut teokset
*  
* 
* 
* 
* 

## Suomennettuja novelleja
* "Aikavuon haaksirikkoiset" (Dancers in the Time-Flux, 1983), teoksessa *[[Ensimmäinen yhteys (novellikokoelma)|Ensimmäinen yhteys: tieteisnovelleja]]*, Tampere: Pirkanmaan kirjap. ja lehtikustannus 1988 
* ”Auringonnousu Merkuriuksella” (1957). Teoksessa *Huomispäivän maailmat*, 1971
* ”Lämpöinen mies” (1957). Teoksessa *Aavistus verta*, 1991
* ”Nähdä näkymätön ihminen” (1963). Teoksessa *Kauhujen kirja 8*, 1996
* ”Onnellinen päivä vuonna 2381” (1970). Aikakone 3/v3
* ”Kauriin kujeet” (1974). Teoksessa *Top Science Fiction 1*, 1990
* ”Saurusten valtiatar” (1980). Portti 3/1985
* ”Kantapaikka” (1981). *Isaac Asimovin Science Fiction valikoima 3*, 1981
* ”Palamisen aika” (1981). *Isaac Asimovin Science Fiction valikoima 6*, 1981
* "Purjehdus Bysanttiin" (Sailing to Byzantium), suom. Reijo Kalvas, antologiassa *[[Purjehdus Bysanttiin]]*
* "Salainen seuralainen" (The secret sharer), suom. Reijo Kalvas, antologiassa *[[Purjehdus Bysanttiin]]*
* "Tulkoon sotilas – ja myöhemmin: vielä toinen" (Enter a Soldier. Later: Enter Anothe), suom. Reijo Kalvas, antologiassa *[[Purjehdus Bysanttiin]]*
* ”Titaanien sukujuurta” (1997). Portti 1/1997
*  Sisältää novellit: Kohtalokkaat ikkunat / Liian suloinen elääkseen / Tapaamme tuonelassa / Poika sai aseen

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Quasi-Official Robert Silverberg Home Page  
* 
* Johanna Sinisalo: Huomispäivän maailmat. Aikakone 2/1991.
* Leena Peltonen: Purjehdus Bysanttiin. Aikakone 2/1991.
*Robert Silverberg Science Fiction Awards Database -sivustolla
Ruusu (sairaus)

**Ruusu** (lat. *erysipelas*) on ihon syvä bakteeri-infektio. Sen aiheuttaa A-ryhmän (joskus C- tai G-ryhmän) beetahemolyyttinen streptokokki, ja se hoidetaan antibiooteilla. Ruusu on vakava, septinen infektio, joka saattaa hoitamattomana johtaa merkittävään kudostuhoon ja hengenvaarallisiin komplikaatioihin. Vesirokkoviruksen aiheuttama vyöruusu ja bakteerin aiheuttama ruusu ovat eri sairauksia. Ruusua (erysipelas) ei pidä sekoittaa myöskään ruusufinniin tai sikaruusuun.

## Etiologia
Bakteeri pääsee harvoin ehjän ihon läpi. Tavallisimmin ruusuun sairastuneella on lähialueen ihorikko, esimerkiksi varvasvälin sieni-infektio. Myös alaraajan heikentynyt verenkierto altistaa haavaumille, ja diabeettinen neuropatia heikentäessään jalkaterän tuntoa vaikeuttaa haavaumien havaitsemista. Ruusuinfektio onkin diabeetikoilla keskimääräistä yleisempi.

## Oireet
Ruusun tyypillinen esiintymispaikka on jalkaterän, nilkan tai säären alueella, mutta toisinaan se on yläraajassa tai kasvoissa. Tarkkarajainen ja nopeasti leviävä ihon punoitus, kuumotus ja särky ovat tyypilliset oireet. Ihomuutokseen saattaa kehittyä myös voimakas turvotus. Usein potilaalla on korkea kuume.

## Diagnostiikka
Kliininen kuva on yleensä selkeä. Keskeinen laboratoriotutkimus on tulehdusarvon eli CRP:n mittaaminen, sillä tulehdusarvo on ruusussa aina suurentunut, mikäli oireet ovat kestäneet riittävän pitkään. Ennen antibioottihoidon aloitusta otetaan veriviljelyt. Myös valkosolujen arvot ovat osaltaan tärkeässä asemassa diagnoosia tehdessä.

## Hoito
Suonensisäinen antibioottihoito G-penisilliinillä on ensilinjan vaihtoehto. 3-5:n vuorokauden kuluttua voidaan yleensä siirtyä suun kautta otettavaan antibioottiin, mutta erityisen pahoissa tapauksissa suonensisäinen hoito saattaa kestää 10-14 vuorokautta annostelutiheyden ollessa neljäkin suurehkoa annosta vuorokaudessa. Joissakin kaupungeissa potilaalla on mahdollisuus tehostettuun kotihoitoon. Penisilliinille yliherkkiä hoidetaan kefalosporiineilla tai – allergian ollessa vakava – klindamysiinillä. Immuunipuutteisilla, kuten diabeetikoilla, käytetään todennäköisen sekainfektion vuoksi penisilliiniä laajakirjoisempia antibiootteja. Pahoissa tapauksissa suun kautta otettava antibioottikaan ei vielä riitä infektion taltuttamiseen.

## Lähteet
*Huovinen, P. et al (toim.). Mikrobiologia ja infektiosairaudet, kirja II. Duodecim 2003
*Suomen Ihotautilääkäriyhdistys ry, Ihon bakteeri-infektiot, Käypä hoito -suositus 2002

## Aiheesta muualla
* Terveyskirjasto: Satu Tunturi, Ruusu (erysipelas), Lääkärikirja Duodecim 5.3.2021
* Duodecim: Matti Karppelin ja Jaana Syrjänen, Ruusutulehduksen hoito, 2008;124(9):1041-7
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Erysipelas
Lentokonehalli

**Lentokonehalli** on isokokoinen rakennus, joka suojaa pysäköityä lentokonetta säältä. Lentokonehallissa lentokoneita voidaan huoltaa ja säilyttää. Se vastaa lentokoneille samaa kuin autotalli autoille. Lentokonehalli sijaitsee yleensä lentokentällä. Myös lentokoneiden valmistukseen käytettyä rakennusta voidaan kutsua lentokonehalliksi. Lentotukialuksilla kannen alapuoliset lentokonehallit, joita voi olla yksi tai useampia, ovat tilat, joissa aluksen koneita säilytetään ja huolletaan.   

Lentokonehallista käytetään myös englannista lainattua nimitystä **hangaari**. Hangaarilla tarkoitetaan joskus myös muunlaisia isoja hallirakennuksia ja suojia erilaisille aluksille ja kulkuvälineille, kuten autoille ja panssarivaunuille. Tieteiselokuvissa ja -kirjallisuudessa hangaari voi olla myös avaruusaluksella tai avaruusasemalla oleva avaruushävittäjien halli.
Sairaus

**Sairaus** (, ) on oireita aiheuttava haitallinen poikkeama elimistön normaalista toiminnasta. 

Lääketieteessä tehdään joskus ero sairauden ja sairauden aiheuttavan rakenteen tai toiminnon poikkeavuuden kanssa siten, että englanninkielisillä termeillä *illness* ja *sickness* viitataan itse sairauteen ja termillä *disease* sairauden taustalta löytyvään rakenteelliseen tai toiminnalliseen poikkeavuuteen, jota ilman eläin tai kasvi ei voisi koskaan sairastua kyseiseen sairauteen. Yleiskieli ei kuitenkaan tunne disease-sanan ensin mainittua merkitystä, ja esimerkiksi WHO:n ylläpitämän kansainvälisen tautiluokituksen nimi on International Classification of Diseases eikä International Classification of Illnesses. 

Englantilainen yleislääketieteen professori Marshall Marinker ehdotti 1990-luvulla, että sairaudet jaettaisiin terminologisesti kolmeen ryhmään. Termiä *illness* voitaisiin käyttää silloin, kun potilaalla on oireita, mutta tutkimuksissa ei ole havaittu lääketieteellisiä löydöksiä tai potilasta ei ole tutkittu. Termiä *disease* voitaisiin käyttää silloin, kun lääkäri on tehdyt löydöksiin perustuvan diagnoosin, joilla viitataan aistinvaraisiin havaintoihin tai lääketieteellisten kokeiden tuloksiin, joiden mukaan potilaalta on löytynyt "biologisen normin poikkeama". Termiä *sickness* voitaisiin käyttää sairauteen liittyvien yhteiskunnallisten toimien kuten sairausloman kaltaisten sosiaalietuuksien yhteydessä.

Julkinen keskustelu, mielipiteet, kulttuuriset normit ja taloudelliset intressit vaikuttavat siihen, mitä kulloinkin pidetään sairautena. Esimerkiksi homoseksuaalisuutta, masturbointia ja naisten seksuaalista aktiivisuutta pidettiin ennen lääketieteellisinä sairauksina.

Sairauksia, niiden hoitoa ja ehkäisyä laajana kokonaisuutena tutkii lääketiede, joka koostuu useista lääketieteen erikoisaloista.

## Aiheuttajia
Arviolta 5-8 prosenttia maapallon väestöstä sairastaa jotain yhden geenimuunnoksen aiheuttamaa sairautta, jollaisia tunnetaan 2020-luvulla jo yli 7&nbsp;000. Lisäksi on olemassa niin sanottuja monigeenisiä sairauksia. Ne voivat puhjeta esimerkiksi silloin, kun monien alttiusgeenien läsnäolo yhdistyy ympäristön ja elintapojen aiheuttamiin vaikutuksiin. Esimerkiksi kakkostyypin diabetes kuuluu monigeenisiin sairauksiin.

## Katso myös
* Patologia
* Luettelo sairauksista
* Luettelo sairauksia ja vammaisuutta käsittelevistä romaaneista

## Lähteet
* Nienstedt, W. et al (toim.). Lääketieteen termit. Duodecim 1991.
### Viitteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla

* 
* Finnish Disease Database
Robert Sheckley

**Robert Sheckley** (16. heinäkuuta 1928 Brooklyn – 9. joulukuuta 2005 Poughkeepsie, New York) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija, jonka tarinat ovat usein absurdeja ja koomisia.

Elokuva *[[Freejack]]* (1992) perustuu löyhästi hänen novelliinsa *Immortality Inc.*

## Suomennetut teokset
* *Matkalippu utopiaan* (*Citizen in Space*, 1955) (novellikokoelma) suom. Kalevi Nyytäjä, Helsinki: WSOY 1976 
*  Sarja: Fantasy-sarja
* *Bill, Linnunradan sankari pullotettujen aivojen planeetalla* (*Bill, the Galactic Hero on the Planet of Bottled Brains*, 1990) (yhdessä Harry Harrisonin kanssa); suomentanut Arvi Tamminen, Helsinki: Like 1996 
* *Mielenvaihto* (*Mindswap*, 1966), suomentanut Susanna Paarma, Hyvinkää: Book Studio 1997  Sarja: Galaxy scifi, 16
;Novellit
* Vähäinen mies, julkaisussa *Aikamme tieteislukemisto*. 1958, nro 3 toim. Mary A. Wuorio, Helsinki: Viikkosanomat 1958
* Maailma mielen mukaan (The store of the worlds), antologiassa *Maailma mielen mukaan*, valinnut, esitellyt ja suomentanut Matti Rosvall, novellin Ulkopuolelta suomentanut Esa Adrian. Helsinki: WSOY 1986 
;Kuunnelmat
* *Paholaiset* (*The demons*), suom. Ari Koskinen, Helsinki: Yleisradio 1970
* *Hiiviskelylupa* (*Skulking permit*), suom. Timo Kanerva ja Pekka Markkula, Helsinki: Yleisradio 1983
* *Kuninkaan toivomukset* (*The king's wishes*), suom. Ari Koskinen, Helsinki: Yleisradio 1970

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
Umiakki

**Umiakki** on inuiittien kehittämä venetyyppi, jota he käyttävät kulkuneuvona. Sana “umiakki” merkitsee “naisen venettä”, kun kajakki vastaavasti tarkoittaa miesten käyttämää venetyyppiä. Perinteinen umiakki on kajakin tapaan valmistettu jäätikön kuljettamasta ajopuusta tai valaan luusta. Osat on liitetty kehikkoon pingotetulla hylkeennahalla tai -suolilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* SPOR: Raritetska binettet - Vitenskapsmuseets etnografiske samling
Mitja

**Mitja** on venäläis­peräinen miehen etunimi.
Mitja pohjautuu kreikkalaiseen nimeen *Demetrios*, joka merkitsee Demeterille pyhitettyä ja joka esiintyy Venäjällä myös muodossa Dimitri. Demeter oli kreikka­laisessa myto­logiassa maan kasvu­voiman jumalatar.  Toisaalta Mitja saattaa joissakin tapauksissa olla myös Mikael-nimen muunnelma.

Suomessa nimi Mitja on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 373 miehelle ja noin 20 naiselle.

## Tunnettuja Mitja-nimisiä
		 	
* Mitja Dragšič (s. 1979), slovenialainen alppihiihtäjä
* Mitja Fomin (s. 1975), venäläinen poplaulaja
* Mitja Harvilahti (s. 1979), suomalainen kitaristi
* Mitja Jokinen (s. 2006), suomalainen jääkiekkoilija
* Mitja Kunc (s. 1971), slovenialainen alppihiihtäjä 
* Mitja Lepistö (s. 1992), suomalainen laulaja ja lauluntekijä
* Mitja Mežnar (s. 1988), slovenialainen mäkihyppääjä
* Mitja Oranič (s. 1986), slovenialainen yhdistetyn hiihtäjä
* Mitja Petkovšek (s. 1977), slovenialainen telinevoimistelija
* Mitja Robar (s. 1983), slovenialainen jääkiekkoilija
* Mitja Tuurala (s. 1966), suomalainen muusikko ja tuottaja
* Mitja Valenčič (s. 1978), slovenialainen alppihiihtäjä
* Mitja Zastrow (s. 1977), alankomaalainen kilpauimari

## Kuvitteellisia Mitjoja
*Tr-tr-Mitja, traktori, Eduard Uspenskin lastenkirjahahmo
*Mitja, Poika, Eduard Uspenskin lastenkirjan, Alas taikavirtaa, hahmo
*Lassi Sinkkosen kirjoittaman kirjan, Sirkkelisirkuksen päähenkilön nimi on Mitja

## Lähteet
Greg Bear

**Gregory Dale Bear** (20. elokuuta 1951 – 19. marraskuuta 2022) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija, joka lasketaan yleensä ”kovan scifin” kirjoittajaksi. Bear voitti Nebula-palkinnon vuosina 1983, 1986, 1994 ja 2000 sekä Hugo-palkinnon vuosina 1984 ja 1987. 

Bearin nuoruudessa hänen perheensä asui muun muassa Japanissa, Filippiineillä ja eri puolilla Yhdysvaltoja, kuten Alaskassa. Kolmentoista tai neljäntoista iässä hän ryhtyi lähettämään tieteistarinoitaan lehtiin. Hänen ollessaan 23-vuotias hänen novellejaan aikoi ilmestyä säännöllisesti eri lehdissä. Hänen esikoiskirjansa ilmestyi vuonna 1979.

*Aikatunneli* (1985) ja sen jatko-osa *Maailmojen synty* (1988) ovat laajamittaisia avaruusseikkailuja. *Päät* (1990) on kirjana julkaistu pitkä novelli. *Darwinin radio* (2000) on geenitekniikkaa käsittelevä jännitysromaani. 

Bear toimi Science Fiction and Fantasy Writers of America -yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1988–1990. 

## Teoksia

* *[[Moving Mars]]* (1993), Nebula-palkinto

## Suomennetut teokset
*  (Nebula- ja Hugo-ehdokas)
* 
* 
*  (Hayakawa-palkinto 1996)
*  (Nebula-palkinto 2001)
* Kulkuriplaneetta (*Rogue Planet*, 2000) (Star Wars -sarja)

## Suomennetut novellit
* ”Lapsi ja valkoinen hevonen” (1979), Aikakone 4/1989.
* ”Veteraani” (1982), Aikakone 1b/1995. (Nebula-palkinto 1983)
* ”Petra” (1982), teoksessa *Peililasit*, 1990.
* ”Sieluja kyytimässä (1985), teoksessa *Kauhujen kirja 8*, 1996.
* ”Tangentteja” (1986), Aikakone 4/1990. (Nebula-palkinto 1986, Hugo-palkinto 1987)

## Kirjallisuutta
* Tapani Ronni & Juhani Hinkkanen: ”Greg Bear puhuu”. Aikakone 4/1990.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivut. 
* 
*Greg Bear Science Fiction Awards Database -sivustolla 
* Nick Gevers: The Opener of the Way: An Interview with Greg Bear. Infinity plus 27.5.2000. 
* Markku Soikkeli: Virus on viesti ihmiskunnalle. Kiiltomato.net 21.4.2003.
* Toni Jerrman: Kuumevirus uhkaa ihmiskuntaa. Helsingin Sanomat 4.5.2003.
Pullopommi

**Pullopommi** (, *acid bomb*, *bottle bomb* tai *MacGyver bomb*) on pulloon suljettu seos joka reagoidessaan tuottaa hyvin nopeasti vetyä ja tuottaa painetta kunnes pullo räjähtää. Pullopommi kuuluu niin kutsuttuihin 'kotitekoisiin' räjähteisiin, eikä tämän kaltaista asetta ole tiettävästi sodissa, toisin kuin polttopulloja (jotka tunnetaan myös nimellä *Molotovin cocktail*), johtuen pullopommin heikosta räjähdevoimasta sekä voimaan suhteutettuna verrattain kalliista raaka-aineista.

Pullopommeissa käytetyistä ainesosista lipeä ("kodin putkimies") on vaarallista silmille.

Pullopommit ovat aiheuttaneet pahoja onnettomuuksia. Pullopommista tekee vaarallisen myös se, ettei sen tarkkaa räjähdyshetkeä voi ennustaa.

Pullopommin teko voi täyttää rikoksen tunnusmerkistön: järjestysrikkomus, vaaran aiheuttaminen, toisen vahingoittamiseen soveltuvan esineen tai aineen hallussapito tai varomaton käsittely.

## Katso myös
* Putkipommi

## Lähteet