open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
LME

**LME** voi tarkoittaa jotakin seuraavista:

* LME, (liquid malt extract), nestemäinen mallasuute
* LME, (L M Ericsson), ruotsalainen yhtiö
* LME, (London Metal Exchange), Lontoon metallipörssi
Dorinel Munteanu

**Dorinel Ionel Munteanu** (s. 25. kesäkuuta 1968 Grădinari, Caraș-Severin) on romanialainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajana. Hän pelasi Romanian maajoukkueessa 134 ottelua ja teki niissä 16 maalia vuosina 1991–2007. Hän on vielä vuonna 2019 eniten maaotteluja pelannut romanialainen. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut valmentajana.

Munteanu edusti ammattilaisuransa alkuvuosina kotimaassaan Metalul Bocșaa, CSM Reșițaa, Olt Scorniceștia, Inter Sibiuta ja kaksi kautta Dinamo Bukarestia, jonka riveissä hän voitti Romanian-mestaruuden vuonna 1992. Hän siirtyi belgialaisseura Cercle Bruggeen vuonna 1993 ja pelasi siellä kaksi kautta. Seuraavat vuodet hän pelasi Saksassa, neljä kautta Kölnissä ja vähän yli neljä kautta Wolfsburgissa, josta hän palasi kesken kauden 2003–2004 kotimaahansa. Hän pelasi Bundesliigassa 198 ottelua ja teki niissä 22 maalia. Viimeisen Kölnin-kautensa hän pelasi 2. Bundesliigassa. Jalkapallolehti *[[Kicker]]* arvioi hänet kesällä 2000 Bundesliigan kolmanneksi parhaaksi keskikenttäpelaajaksi. Steaua Bukarestin joukkueessa Munteanu voitti toisen Romanian-mestaruutensa vuonna 2005. Viimeiset pelivuotensa hän edusti CFR Clujta, Argeș Piteștiä ja Vasluita.

Munteanu pelasi Romanian maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa toukokuussa 1991. Hän pelasi neljissä arvokisoissa joukkueensa kaikissa otteluissa: vuoden 1994 MM-kilpailuissa viisi ottelua, vuoden 1996 EM-kilpailuissa kolme ottelua, vuoden 1998 MM-kilpailuissa neljä ottelua ja vuoden 2000 EM-kilpailuissa neljä ottelua. Hän teki EM-kilpailuissa 2000 joukkueensa toisen maalin Englantia vastaan alkulohko-ottelussa, jonka Romania voitti 3–2. Syyskuussa 1997 hän teki MM-karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan hattutempun. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi syyskuussa 2007.

Ensimmäisen päävalmentajapestinsä Munteanu sai CFR Cluj'n joukkueeseen kesällä 2005. Hän on valmentanut yli kymmentä joukkuetta, muun muassa venäläisseuroja Mordovija Saransk ja Kuban Krasnodar. Pisimpään hän on valmentanut kotimaansa Oțelul Galația vuosina 2009–2012.

## Lähteet
Sodan ja rauhan keskus Muisti

**Sodan ja rauhan keskus Muisti** on Mikkelissä kesällä 2021 avattu humanistis-yhteiskuntatieteellinen tiedekeskus. Toiminta on organisoitu osakeyhtiömuotoisesti. Muisti johdattaa kävijät sodan ilmiöön ja kulttuuriperintöön. Yhdessä samassa rakennuksessa toimivan Päämajamuseon kanssa Muisti muodostaa sotahistoriallisen museokokonaisuuden, joka kertoo sodasta edistääkseen rauhaa. 

Muistin toiminnan keskiössä ovat sotaa ilmiönä käsittelevät, uusinta tieto- ja viestintäteknologiaa hyödyntävät näyttelyt ja verkkopalvelut. Muistin näyttelyt kertovat historiasta, mutta kysymyksenasettelu, esittämisen tavat ja painopisteet nousevat nykypäivän tarpeista ja vastaavat kulloinkin ajankohtaisiin kansainvälistä politiikkaa, sotaa ja ihmisten kokemuksia koskeviin kysymyksiin. Muisti tarjoaa vertailu- ja samaistumiskohteita historiasta.

## Näyttelyt
Muistin ensimmäinen näyttelykokonaisuus *Poikkeustila* käsittelee toista maailmansotaa. Poikkeustila sisältää yhteensä kahdeksan näyttelykohdetta, joiden näyttelykierto on mukautettu Päämajamuseon näyttelyn kanssa. Sodan ja rauhan keskus Muistin näyttely sisältää yli tuhat neliömetriä näyttelytilaa ja yli 600 historiallista kuvaa.

Muistin näyttelytyötä ohjaa tieteellinen neuvottelukunta, jossa on jäseninä historioitsijoita sekä kulttuurintutkimuksen, historian didaktiikan ja tiedekeskuspedagogiikan asiantuntijoita. Neuvottelukunta varmistaa jatkuvan yhteyden säilymisen tutkijoihin, ajankohtaiseen tutkimustietoon ja tutkimusta tekeviin instituutioihin.

Näyttelyjen taustalla on tietosisältöjen lisäksi Muistin oma oppimissuunnitelma, joka pohjaa kansallisiin opetussuunnitelmiin. Muisti pyrkii mahdollistamaan erilaisten historia- ja yhteiskuntatieteisiin kuuluvien taitojen oppimisen: historiallisen empatian ja eettisen ajattelun kehittymisen, syy- ja seuraussuhteiden ja laajojen kokonaisuuksien hahmottamisen, lähdekriittisyyden ja omien tulkintojen tekemisen sekä uteliaisuuden heräämisen ja elinikäisen oppimisen mallien omaksumisen. 

## Tunnustuksia
Mikkelin Nuorkauppakamari myönsi Vuoden mikkeliläinen -tunnustuksen (2021) Sodan ja rauhan keskus Muistille. Tunnustuksen vastaanotti Muistin toimitusjohtaja Olli-Pekka Leskinen.

Sodan ja rauhan keskus Muistin ja Päämajamuseon muodostama museokokonaisuus eteni finaaliin eli neljän kärkimuseon joukkoon Vuoden museo -kilpailussa (2022).

Mikkelin Seudun Matkailupalvelu ry myönsi vuosikokouksessaan 1. kesäkuuta 2022 Vuoden matkailuteko 2021 -palkinnon Sodan ja rauhan keskus Muistille. Palkinto myönnetään ansiokkaasti tehdystä työstä Mikkelin seudun vetovoimaisuuden ja matkailuelinkeinon hyväksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sodan ja rauhan keskus Muistin verkkosivu
Samuel Ödmann

**Samuel Lorentz Ödmann** (25. joulukuuta 1750 Växjö, Ruotsi – 2. lokakuuta 1829 Uppsala) oli ruotsalainen teologi, luonnontutkija, kulttuurihistorioitsija ja virsirunoilija. 

Hän oli kotoisin Växjöstä, jossa hän kävi koulunsa ja aloitti opintonsa 1768 Uppsalan yliopistossa. Hän opiskeli luonnontieteitä Carl von Linnén johdolla. Hänet vihittiin papiksi Växjössä 1773. Opintojensa jälkeen hän toimi pappina Värmdön saarella Tukholman saaristossa. Siellä hän luki paljon ja tutki luontoa ja hänestä kehittyi taitava luonnon tutkija, kalastaja ja metsästäjä. Erityisesti hänen linnustoa koskevat tutkimuksensa herättivät kansainvälistäkin huomiota. Vuosina 1780–1793 hän julkaisi lukuisia luontoa ja eläimiä käsitteleviä artikkeleja Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian julkaisuissa. Hänet valittiin myös akatemian jäseneksi numerolla 229 vuonna 1784. Mutta luonnossa liikkumiselle tuli loppu: Ödmann sairastui 1790-luvun alussa vaikeaan "saaristohorkaksi" sanottuun vilutautiin. Sairastumisensa jälkeen hän eli kokonaan asuntonsa seinien sisällä ja muutti Värmdöstä Uppsalaan. 

Samuel Ödmann oli aikansa merkittävä persoonallisuus. Hänet valittiin Vanhan Uppsalan kirkkoherraksi 1790, ja 1799 hänestä tuli Uppsalan yliopiston professori ja pappisseminaarin johtaja. Hän oli täysin terve, kunhan hän sai pukeutuneena maata sängyssään huoneessa, jonka lämpötila ei saanut laskea +24 °C alapuolelle. Tuli paloi kaakeliuunissa ympäri vuoden, tuulettaminen ei tullut kysymykseenkään. Tässä huoneessaan hän piti luentoja, komiteoiden kokouksia, se oli hänen ruokasali, työhuone, kirjasto ja makuuhuone. Hän otti osaa pappienkoulutukseen, kirkkokäsikirjan uudistukseen, raamatunkäännöstyöhön ja virsikirjatyöhön, hänen sanotaan silti johtaneen tiedekuntaansa, jopa koko yliopistoakin. Vuoteessa maaten hän luennoi ylioppilaille, korjasi heidän saarnaluonnoksiaan ja johti seminaariharjoituksia. Tupakansavun täyttämässä huoneessaan hän jopa ohjasi ylioppilaiden lauluharjoituksia. Hänet tunnettiinkin aikoinaan nimellä ”Gubben i sängen” (). 

Ödmannin työkyky oli hämmästyttävä. Hän julkaisi muun muassa kymmeniä matkakuvauksia, jotka saivat suuren lukijakunnan. Hän julkaisi oman virsikirjaehdotuksen, *Försök till Kyrko-Sånger,* jossa oli 76 hänen kirjoittamaansa ja yhdeksän hänen muokkaamaansa virttä. Omasta mielestään hän ei ollut runoilija, hän sanoi virsistään, että ”niissä ei ole mitään runoutta, vaan Jumalan sanaa runomitassa ja mielestäni puhtaalla kielellä se on ainoa, mitä minä osaan”. 

Hän osallistui Ruotsin virsikirjatyöhön 1814 julkaistun koelaitoksen tekemiseen. Ruotsin vuoden 1819 virsikirjaan hänen virsiään tuli 28. Nykyisessä Ruotsin kirkon virsikirjassa on yksi hänen kirjoittamansa virsi (542, Armahda, oi Herra, meitä /  Herre, dig i nåd förbarma). Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa niitä on neljä (235 Armon lähde, Jeesuksemme / Du, som i ditt ord förkunnar, 253  Herra, joka vartioitset /Du, som din församling vårdar, 255 Taivasten taivaisiin/ Se, milde Gud! i nåd, ja 391 Armahda, oi Herra, meitä / Herre! dig i nåd förbarma; Hör ditt Zions bittra klagan).

## Lähteet
Ailton Canela

**Ailton Cesar Junior Alves da Silva** (18. marraskuuta 1994 Matão, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija, joka pelasi vasemman laitahyökkääjän pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 180-senttimetrinen. Hänet tunnettiin nimellä **Ailton Canela** ja **Canela**. Canela kuoli lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.

## Lähteet
Sérgio Manoel Barbosa Santos

**Sérgio Manoel Barbosa Santos** (8. syyskuuta 1989 Xique-Xique, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 La Uníon, Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hänet tunnettiin nimellä **Sérgio Manoel**. Hänen seuransa oli Chapecoense. Sérgio Manoel menehtyi lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.
Dener Assunção Braz

**Dener Assunção Braz** (28. kesäkuuta 1991 Bagé, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hänet tunnettiin nimellä **Dener**. Hänen viimeisin seuransa oli Chapecoense. Dener kuoli lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.

## Lähteet
Matheus Biteco

**Matheus Bitencourt da Silva** (28. kesäkuuta 1995 Porto Alegre, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 La Uníon, Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hänet tunnettiin nimellä **Matheus Biteco**. Hänen seuransa oli Chapecoense. Matheus Biteco kuoli lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.
Mateus Caramelo

**Mateus Lucena dos Santos** (30. elokuuta 1994 Clementina, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 La Uníon, Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hänet tunnettiin nimellä **Caramelo**. Hänen viimeisin seuransa oli São Paulo FC, mutta hän pelasi lainalla Chapecoensessa. Caramelo menehtyi lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.

## Lähteet
Mokoš

**Mokoš** (myös **Mokos**, **Mokosa**, **Mokosh** tai **Mokus**) on slaavilainen elämänvoiman ja hedelmällisyyden jumalatar. Mokoš on ainut jumalatar, joka mainitaan vanhassa Kievin pantheonissa vuodelta 980, ja Mokoš on säilynyt itäslaavilaisessa kansanperinteessä nimellä **Mokoša**. Mokoš mainitaan myös Nestorin kronikassa. Jumalatar oli synnyttävien naisten suojelija, ja hänen tehtävänsä siirtyivät kristinuskon tulon jälkeen Neitsyt Marialle.

Hänet kuvataan pitkäksi naiseksi, jolla on suuri pää ja pitkät kädet. Hän kehrää pellavaa ja villaa öisin ja keritsee lampaita. Hänen nimensä yhdistetään kehruuseen ja palmikointiin, ja toisaalta myös kosteuteen. Tämä saattaa viitata jumalattaren varhaisiin eurooppalaisiin juuriin suurena kohtalon jumalattarena, elämänlangan kehrääjänä ja elämän veden antajana.

## Lähteet
* Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. 
### Viitteet
Karthagon elokuvajuhlat

**Karthagon elokuvajuhlat** (; , lyhennys *JCC*; ) on Tunisian Tunisissa järjestettävä kulttuuritapahtuma. Karthagon elokuvajuhlat oli perustamisvuonnaan 1966 sekä Afrikan että arabimaailman ensimmäinen kansainvälinen elokuvafestivaali. Se on säilyttänyt merkityksensä näiden alueiden kulttuurin esilletuojana uudemmista elokuvajuhlista huolimatta. 

Elokuvajuhlat saivat alkunsa paljolti Tunisian kulttuuriministeriössä elokuvatuotannosta vastanneen johtajan Tahar Cheriaan ponnistelujen seurauksena. Alkujaan Karthagon elokuvajuhlat olivat joka toinen vuosi, mutta vuodesta 2014 lähtien festivaali on järjestetty vuosittain. 

## Palkinnot

Karthagon elokuvajuhlissa myönnettävistä palkinnoista arvostetuin on parhaalle elokuvalle myönnettävä, historiallisen Karthagon pääjumalattaren Tanitin mukaan nimetty *Kultainen Tanit* (). Palkinto myönnetään nykysääntöjen mukaan erikseen pitkälle elokuvalle, lyhytelokuvalle, pitkälle esikoiselokuvalle, pitkälle dokumentille ja lyhyelle dokumentille. Arvostettuja ovat myös vastaavat hopeiset ja pronssiset Tanit-palkinnot (Tanit d'argent, Tanit de bronze).

### Kultaisen Tanitin voittaneet pitkät elokuvat
Ensimmäisen pitkän elokuvan kultaisen Tanitin (1966) voitti Ousmane Sembène elokuvalla La Noire de.... Sittemmin vastaavan palkinnon ovat saaneet esimerkiksi vuonna 1982 Souleymane Cissén Finyè, 1990 Férid Boughedirin Veden poika, 1994 Moufida Tlatlin Palatsin hiljaisuus, 2008 Haile Geriman Teza, 2013 Hany Abu-Assadin Omar ja vuonna 2015 Mohamed Mouftakirin L’orchestre des aveugles. Elokuvajuhlien pitkien elokuvien pääpalkinnon voittaneet elokuvat ovat: 

## Katso myös
* FESPACO
* Kairon elokuvajuhlat
* Dubain kansainväliset elokuvajuhlat
* Marrakechin elokuvajuhlat
* Afrikan elokuva-akatemian palkinto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Victorino Chermont

**Victorino Chermont** (24. huhtikuuta 1973 Rio de Janeiro, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 La Uníon, Kolumbia) oli brasilialainen urheilutoimittaja. Chermont kuoli lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.
Tikki (kirurgia)

**Tikki** tarkoittaa haavan sulkevaa ommelta. Tikin tarkoitus on mahdollistaa haavan paraneminen *per primam intentionem* eli suoraan. Auki jätetty haava paranee *per secundam intentionem* eli pohjalta arpikudosta muodostamalla tai ei parane.

## Tikkausvälineet
Tikkausvälineitä ovat kaareva neula, punottu tai punomaton lanka, pinsetit ja pesu- sekä desinfiointivälineet. Lisäksi tarvitaan puudutusvälineet.

### Lanka
Langan tyyppejä ovat sulamaton ja resorboituva lanka. Langat voidaan jakaa myös punottuihin ja monofilamenttilankoihin. Historiallisesti lankojen paksuudet merkittiin 0:sta eteenpäin yhden numeron välein. Kirurgian kehittyessä siirryttiin kuitenkin yhä pienempiin lankoihin, joita alettiin kutsua esimerkiksi "kahden nollan langaksi" eli lyhyesti 2-0. Edelleen seuraavaksi pienempi lanka merkitään 3-0. Seuraavassa taulukossa on jaoteltu eri langanpaksuuksien yleisiä käyttökohteita.
Norjan metsämuseo

**Norjan metsämuseo** () on Elverumissa Hedmarkin läänissä Kaakkois-Norjassa sijaitseva metsä- ja metsästysmuseo, jonka näyttelyt kattavat laajasti metsäkulttuurin, metsänkäytön, metsästyksen ja kalastuksen eri osa-alueet. 

Museossa käy vuosittain noin 100&nbsp;000 vierailijaa, ja se on kävijämäärällä mitattuna yksi Norjan suosituimmista museoista. Vuosittain elokuussa järjestettävät pohjoismaiset metsästys- ja kalastusmessut on suosittu eränkävijöiden tapahtumaviikonloppu, jossa käy yli 30&nbsp;000 messuvierasta.

Metsämuseon yhteydessä toimii museokauppa ja Elverumin alueen turistineuvonta.

## Ulkoilmamuseo
Metsämuseo sijaitsee Glommajoen varrella. Museorakennuksen läheisyydessä on lasten leikkialueita, luontopolku ja metsäpalotorni. Metsämuseoon kuuluvaan Papinsaaren (*Prestøya*) ulkoilmamuseoon on kerätty suuri kokoelma metsätyömiesten käytössä olleita taukotupia ja majoitusrakennuksia. Papinsaaressa on myös lasten oma kalastuslampi. Glommajokeen on mahdollista hankkia kalastuslupia ja kalastaa museoalueella. Papinsaareen pääsee siltaa pitkin ja Papinsaaresta edelleen riippusiltaa pitkin Glomdalin kotiseutu- ja vähemmistökulttuurimuseoon (*Glomdalsmuseet*).

## Näyttelyt ja akvaario
Metsämuseossa on sekä pysyviä että vaihtuvia näyttelyitä. Museon taidegalleriassa on vuosittain 3-4 vaihtuvaa näyttelyä.

Pysyvät näyttelyt:

* **Upea puu -näyttelyssa** esitellään puun kehityskaari nykyajan puuksi ja tutustutaan jännittävin ja konkreettisin keinoin fotosynteesiin. Fotosynteesiä esitellään 9 metriä pitkän näyttelyseinän avulla ja näyttelyn keskellä olevan, 7,5 metriä korkean, keinopuun avulla.
* **Ihmisten polut monipuolisessa luonnossa -näyttely** kertoo kuinka ihminen kokee luonnon. Näyttelyssa tutustutaan metsästyksen ja kalastuksen merkitykseen Norjassa ennen ja nyt, sekä eläinten erilaisiin elintapoihin.
* **Metsän aika -näyttely** esittelee metsänkäyttöä ja sen koneellistumista 1900-luvulla.
* **Akvaariotalo** on yksi Norjan suurimmasta makean veden akvaarioista. Akvaariotalossa elää noin 40 eri kalalajia kymmenessä erilaisessa vesiluontoympäristössä, aina vuoristojen ravinneköyhästa elinympäristöstä ravinteikkaiseen jokisuun elinympäristöön.  Kaikkia esiteltyjä vesiluontoympäristöjä on Glommajoen vesistössä. 

## Lähteet
Sally Kellerman

**Sally Clare Kellerman** (2. heinäkuuta 1937 Long Beach, Kalifornia – 24. helmikuuta 2022 Woodland Hills, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja elokuvatuottaja. Kellerman muistetaan parhaiten roolistaan elokuvassa *[[M.A.S.H. – armeijan liikkuva kenttäsairaala]]*, jossa hän näytteli majuri Margaret ”Hot Lips” O’Houlihania. Kellerman sai roolisuorituksestaan ehdokkuuden vuoden 1970 parhaan naissivuosan Oscar- ja Golden Globe -palkintojen saajaksi. Kellerman on näytellyt myös muun muassa elokuvissa *[[The Player – Pelimies]]* (1992) ja *[[Sellaista on elämä]]* (1986). Hänellä on ollut roolit televisiosarjoissa *[[Äärirajoilla]]* (1963), *[[Star Trek (alkuperäinen sarja)|Star Trek]]* (1966), *[[Bonanza]]* (1966, 1970) ja *[[Tunteita ja tuoksuja]]* (2014).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Yetnebersh Nigussie

**Yetnebersh Nigussie** (s. 24. tammikuuta 1982 Ambrahan) on etiopialainen juristi ja ihmisoikeusaktivisti, joka työskentelee vammaisten oikeuksien hyväksi. Hänelle myönnettiin vuonna 2017 oikeudenmukaisuuspalkinto Right Livelihood, joka jaettiin Tukholmassa 1. joulukuuta 2017. 

## Elämäkerta
Yetnebersh Nigussiellä on seitsemän sisarusta, hänen isänsä tuli pappisperheestä. Viiden vuoden iässä hän sairasti aivokalvontulehduksen. Maaseudulla ei ollut tarvittavaa hoitoa ja se johti tytön sokeuteen. Sokeuden johdosta Nigussie välttyi lapsiavioliitolta, mikä oli hyvin yleistä Amaricin pohjoisosassa asuville tytöille. Nigussien isoäiti järjesti tytölle paikan katoliseen sokeiden kouluun Shashemenessa. Vammaiset tytöt olivat alimmassa yhteiskuntaluokassa. Kahdentoista vuoden iässä Nigussie huomasi, että hän ei ollut samanlainen kuin muut lapset. Hän jatkoi opintoja Menelik II -oppilaitoksessa Addis Abebassa ja pääsi Addis Abeban yliopistoon, jossa hän suoritti oikeustieteellisen tutkinnon vuonna 2006.    

## YK:n yleissopimus
Nigussie on sitoutunut vammaisten oikeuksia koskevaan Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimukseen. 

## Palkinnot ja palkinnot

* AMANITARE-palkinto seksuaalista ja lisääntymisterveyttä edistäville lakimiehille, 2003, Johannesburg, Etelä-Afrikka. 
* Yksilöpalkinto erinomaisesta HIVin/AIDSin ehkäisy- ja torjuntatoiminnasta, jonka myönsivät Addis Abeban kaupunki yhteistyössä Addis Abeban HIV/AIDSin ehkäisy- ja valvontatoimiston (HAPCO) kanssa. 7. lokakuuta 2005 Addis Abeba, Etiopia.
* Paras HIV/AIDS-kansallinen aktivisti, yleislääkäriyhdistyksen palkinto, 2005, Addis Abeba, Etiopia.
* World of Difference 100 -palkinto, jonka kansainvälinen naisjärjestö (TIAW) myönsi vuonna 2011.  
* Right Livelihood -palkinto, 2017. 

## Lähteet
Zimri-Lim

**Zimri-Lim** oli Syyrian Marin kuningas n. 1775–1761 eaa, hän oli Marin kuninkaan Yahdun-Limin poika. Assyrian Shamsi-Adad I oli valloittanut Marin hänen isänsä kuoltua, mutta Zimri-Lim onnistui pakenemaan ja hän oli maanpaossa Yamhadissa. Shamsi-Adad I:n kuoltua Zimri-Lim kukisti Marin assyrialaisen kuninkaan ja nousi valtaistuimelle.
Zimri-Lim oli aluksi hyvissä väleissä Babylonian kuninkaan Hammurabin kanssa ja antoi omia joukkojaan tämän sotilaallisiin kampanjoihin. Historiallisesti merkittävin oli Larsan kuninkaan Rim-Sin I:n kukistaminen, koska sen ansiosta Larsan dynastian ajankohta on helpommin ajoitettavissa.Muutama vuosi Larsan kukistamisen jälkeen Hammurabi kuitenkin hyökkäsi Mariin ja valloitti sen.

Zimrilim noudatti kanaanilaisia tapoja. Kun Mariin oli suunnitteilla uusia hallinnollisia rakennuksia, Zimrilim pyysi Daagonin, Ishtarin ja Adadin kulttipappien tutkia enteitä uhrieläinten maksoista ja muista sisälmyksistä. Sotaretkille ei lähdetty ennen kuin kanaanilaiset papit olivat ennustaneet esimerkiksi uhrilampaan nytkähtelyn perusteella, kannattaako sotaretki vai ei. 

Zimrilimin palatsien seinille maalattiin monivärisiä freskoja, mikä oli uutta rakennustaiteessa. Zimrilim keräsi Mariin valtaisan arkiston nuolenpääkirjoitustauluja. Paitsi sumerilaisia nuolenpääkirjoituksia, arkistossa on akkadin- ja heetinkielisiä nuolenpääkirjoitustekstejä.

## Lähteet
Nicolaus Decius

**Nicolaus Decius** tai **Nicolaus Tech** (n. 1485 Hof, Oberfranken, Baijeri – n. 1546 Stettin) oli saksalainen munkki ja reformaation jälkeen evankelinen pappi Stettinissä.

Decius oli saksalaisen reformaation alkuvaiheen merkittävimpiä virsirunoilijoita. Hän opiskeli Leipzigin yliopistossa. Vuonna 1523 hän kirjoittautui Wittenbergin yliopistoon nimellä Nicolaus Tecius de Curia, ja opintonsa päätettyään hän toimi opettajana Braunschweigissä ja rehtorina Hannoverin koulussa. Vuonna 1540 hänet mainitaan hovisaarnaajana Königsbergissä. Decius harrasti paitsi virsirunoutta, myös muita kirjallisia töitä ja sävellystä. Hän oli sekä saarnaaja että kanttori, ja virsirunoilijana hän esiintyi jo ennen Lutheria.  

Hän on kirjoittanut muutaman virren, joita lauletaan edelleen. Virsi ”Allein Gott in der Hör sei Ehr” on saksankielinen parafraasi, mukaelma latinankielisestä Gloria-hymnistä. Toinen hänen nimiinsä merkitty virsi on messun Agnus Dein mukaelma ”O Lamm Gottes, unschuldig”. Tätä virttä on Johann Sebastian Bach käyttänyt Matteus-passion alkukuoron cantus firmuksena. 

Molemmat tulivat nopeasti suosituiksi ja ne käännettiin muun muassa tanskaksi, ruotsiksi ja suomeksi.  

”Allein Gott” ilmestyi ruotsiksi 1562 ja suomeksi Jacobus Finnon virsikirjaan 1583. Se on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 128, "Ainoan Herran Jumalan”. Ruotsin kirkon virsikirjassa siitä on toinen käännös, virsi 18 ”Soi kiitosvirsi Herralle”. 

”O lamm Gottes” ilmestyi ruotsinkielisenä 1536 Olaus Petrin kääntämänä ja suomeksi Mikael Agricolan 1549 kääntämänä. Suomessa siihen on myöhemmin lisätty kaksi säkeistöä. Suomen kirkon virsikirjassa se on virsi 65 "Oi Jumalan Karitsa", kolmisäkeistöisenä ja Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 143 yksisäkeistöisenä. 

Suomen kirkon virsikirjassa on myös kolmas Deciuksen virsi, virren 131, "Oi Isä kaikkivaltias", neljäs säkeistö, joka on liitetty Jacobus Finnon muotoilemaan Herran rukouksen parafraasiin.

## Lähteet
The Luciferian Crown

**The Luciferian Crown** on Archgoatin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 14. syyskuuta 2018. Se debytoi Suomen virallisen listan seitsemännellä sijalla, ja fyysisten albumien listan toisena.

## Kappaleet

## Arvostelut
* Exclaim!: 7/10
* Imperiumi: 8/10
* The Metal Observer: 7/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Mustan sydämen rovio

**Mustan sydämen rovio** on Marko Hietalan esikoisalbumi, joka julkaistiin 24. toukokuuta 2019. Se julkaistiin myöhemmin myös englanniksi käännettynä. Albumi nousi kolmanneksi Suomen virallisella listalla.

Albumin vanhimmat kappaleet ovat yli 20 vuotta vanhoja. Osa sooloalbumin kappaleista ovat olleet joko liian henkilökohtaisia tai muuten epäsopivia Hietalan muiden yhtyeiden repertuaariin.

## Kappaleet

## Arvostelut
* Imperiumi: 7½/10
* Inferno: 
* Savon Sanomat: 
* Soundi: 

## Lähteet
Paineilmatoimilaite

**Paineilmatoimilaite** on säätöventtiilin osa, joka muuntaa energiaa (yleensä paineilmaa) mekaaniseksi liikkeeksi. Liike voi olla joko pyörimis- tai etenemisliikettä toimilaitteen tyypistä riippuen. 

## Toimintaperiaate

Paineilmatoimilaite koostuu yleensä männästä tai kalvosta, joka tuottaa liikkeen vaatiman voiman. Se pitää ilman sylinterin yläosassa, jolloin ilmanpaine pystyy pakottamaan kalvon tai männän liikuttamaan venttiilin karaa tai kääntämään venttiilin sulkuelintä. 

Venttiileille riittää alhainen käyttöpaine, ja ne yleensä kaksin- tai kolminkertaistavat voiman. Mitä suurempi männän koko on, sitä suurempi lähtöpaine voi olla. Suurempi mäntä hyödyttää myös ilmansyötön ollessa heikko, koska se mahdollistaa saman voiman heikommalla syötöllä. Nämä paineet ovat riittävän suuria murskaamaan putkessa olevat esineet. 100&nbsp;kPa:n syöttöpaineella voi nostaa helposti pienen auton (450&nbsp;kg:aan asti), ja kyseessä on kuitenkin vain pieni ja yksinkertainen venttiili. Karan tarvitsemat voimat voivat olla kuitenkin liian suuria ja aiheuttaa karan hajoamisen. 

Paine siirtyy karaan, joka on yhdistetty venttiilin sulkukappaleeseen, perhosventtiiliin yms. Suurvirtaus- tai suurpaineputkistoissa tarvitaan suurempia voimia, jotta toimilaite selviytyy paineen aiheuttamista voimista ja pystyy liikuttamaan venttiilin liikkuvia osia ohjatakseen aineen virtausta putkistossa. 

Venttiilin ”ohjaussignaalina” on tulo, joka voi tulla erilaisilta mittalaitteilta, ja jokainen eri paine on eri säätöarvo venttiilille. Signaali on tavallisesti 20–100&nbsp;kPa. Venttiili voi ohjata esimerkiksi painetta säiliössä, jossa on tasainen ulosvirtaus ja muuttuva sisäänvirtaus, joka muuttuu toimilaitteen ja venttiilin avulla. Painelähetin näyttää säiliön paineen ja lähettää 20–100&nbsp;kPa:n ohjaussignaalin. 20&nbsp;kPa:ta tarkoittaa, että säiliössä ei ole painetta, ja 100&nbsp;kPa tarkoittaa, että säiliössä on enimmäispaine, mutta tämä voi vaihdella lähettimen kalibroinnista riippuen. Kun säiliön paine nousee, lähettimen lähtösignaali kasvaa, ja tämän paineen kasvu lähetetään venttiilille, mikä saa venttiilin vetäytymään alaspäin eli se alkaa sulkeutua. Tällöin säiliöön tuleva virtaus pienenee, mikä pienentää säiliön painetta, koska painetta poistuu säiliöstä ulosvirtauksena. Tätä kutsutaan suoraksi toimintaprosessiksi. 

## Paineilmatoimilaitteiden tyyppejä:
Paineilmatoimilaitteita ovat mm: 

* Raidetankosylinterit 
* Kiertotoimilaitteet
* Pihdit
* Tangottomat toimilaitteet, joissa on magneettinen kytkös tai kiertosylinterejä 
* Tangottomat toimilaitteet, joissa on mekaaninen kytkös 
* Paineilmatoimiset keinolihakset

* Erikoistoimilaitteet, jotka yhdistävät pyörivän ja suoraviivaisen liikkeen. Niitä käytetään kiristämisessä. 
* Tyhjiöpumput

## Hyödyt ja haitat

### Hyödyt

* Hyvä teho-painosuhde
* Helppo kunnossapito ja pitkä käyttöikä
* Turvallisuus ja puhtaus

### Haitat

* Paineilmatoimilaitteet ovat sähkötoimilaitteita kalliimpia.
* Ilma on kokoonpuristuvaa, mikä pienentää paineilmatoimilaitteiden tarkkuutta hydraulisiin toimilaitteisiin verrattuna.

## Katso myös

* Paineilmasylinteri 
* Pneumatiikka

## Lähteet
Kehäkukkia

**Kehäkukkia** (*The Effect of Gamma Rays on Man-in-the-Moon Marigolds*) on Paul Newmanin tuottama ja ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1972. Arkisen realistinen tarina perustuu Paul Zindelin Pulitzer-palkittuun näytelmään, jonka pohjalta käsikirjoituksen laati Alvin Sargent. Elokuvan pääosia näyttelevät Paul Newmanin vaimo Joanne Woodward ja tytär Nell Newman, joka käytti lapsirooleissaan nimeä Nell Potts. Kolmatta pääosaa esittää Roberta Wallach, joka on puolestaan näyttelijä Eli Wallachin tytär.

## Juoni

Alkoholisoitunut, suorapuheinen ja katkeroitunut Beatrice (Woodward) on jäänyt leskeksi, työskentelee puhelinmyyjänä ja asuu nuhruisessa talossaan kahden hyvin erilaisen tyttärensä kanssa. Vanhempi tytär Ruth (Wallach) kärsii epilepsiasta ja on ulospäin suuntautunut kuten äitinsä, nuorempi ja hiljaisempi Matilda (Potts) kasvattaa kehäkukkia koulun tiedekilpailuun ja huolehtii lemmikkikanistaan. Tarinan edetessä Beatricen mielenterveys järkkyy yhä pahemmin ja Matildasta tulee keskushenkilö, joka on huolestunut maapallon tulevaisuudesta.

## Vastaanotto
Elokuva kilpaili Kultaisesta palmusta Cannesin elokuvajuhlilla, joilla Joanne Woodward palkittiin parhaasta naispääosasta. Hän oli roolistaan myös Golden Globe -ehdokkaana.

*Helsingin Sanomien* Paula Talaskiven mielestä tarina kuulostaa kovin arkiselta ja sen äitihahmo on aika kauhistuttava, mutta Newmanin ohjaus ja Woodwardin näyttelijäntyö kannattelevat elokuvaa. Saman lehden Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1986 sen olevan vakuuttava näyttö avioparin Newman–Woodward yhteistyöstä. Hän kehui näyttelijätyötä ja piti ohjaustyötä tarkkana. ”Paul Newman kantaa rehellisesti huolta kuvaamistaan ihmisistä, joten hänen humanismiinsa uskoo vahvasti.”

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Hell or High Water (Matthau Mikojanin albumi)

**Hell or High Water** on Matthau Mikojanin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 23. maaliskuuta 2011. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 48.

## Vastaanotto

Albumi sai hyvän vastaanoton. Desibelin Mika Roth antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja sanoi yhtyeen muodostaneen vahvan ja tunnistettavan ominaissoundin. Soundin Eero Kettunen antoi albumille kolme tähteä, ja piti erityisesti paria boogierock-kappaletta sekä nimikkobiisiä mukavasti rullaavina yksilöinä.

## Kappaleet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Hell or High Water'' discogs.com -sivustolla
Nurmijärven linja-autoasema

**Nurmijärven linja-autoasema** on linja-autoasema Nurmijärven kirkonkylässä (Mahlamäentie 1). Linja-autoasemalta lähtee paikallis- ja kaukoliikennettä.

## Lähtölaiturit
Lähde: 
 

## Lähteet
Caio Júnior

**Luiz Carlos Saroli** (8. maaliskuuta 1965 Cascavel, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 La Uníon, Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hänet tunnettiin nimillä **Caio Júnior**. Viimeinen seura, jonka managerina hän toimi, oli Chapecoense. Caio Júnior kuoli lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.

## Lähteet
Valo (Mustan kuun lapsien albumi)

**Valo** on Mustan kuun lapsien kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 8. maaliskuuta 2019. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 43, sekä fyysisten albumien listan sijalla 7.

Kappaleesta ”Kohti valoa” kuvattiin musiikkivideo.

## Vastaanotto

Yhtyeen faniksi tunnustautunut Kaaoszinen Taru Ruusu saaneen, mitä oli yhtyeeltä tilannut. Karvan alle täydet pisteet antanut arvioija sanoi albumin tuoneen jokaisella kuuntelukerralla uusia aspekteja, joista esimerkkinä kappale ”Nostalgia” antaa kuuluvuutta eri instrumenteille.

## Kappaleet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kempes

**Everton Kempes dos Santos Gonçalves** (3. elokuuta 1982 Carpina, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hänet tunnettiin nimellä **Kempes**. Hänen seuransa oli Chapecoense. Kempes kuoli lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.

## Lähteet
Filipe Machado

**Filipe José Machado** (13. maaliskuuta 1984 Gravataí, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 La Uníon, Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hänen seuransa oli Chapecoense. Machado menehtyi lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.
Minä halusin olla niin kuin Beethoven

**Minä halusin olla niin kuin Beethoven** on Ismo Alangon seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 17. toukokuuta 2019. Albumin teemana on ihmisenä maailmassa olemisen omituisuus ja hämmentävyys. Alanko on soittanut albumin kitara- ja basso-osuudet, Apocalyptican Mikko Sirén rummut. Artturi Taira on soittanut syntetisaattoreita, ohjelmoinut ja laulanut taustoja. Albumin ovat tuottaneet Riku Mattila ja Artturi Taira.

## Kappaleet

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Helsingin Sanomat: 
* Rumba: 7.6/10
* Soundi: 

## Lähteet
Delfim Peixoto

**Delfim de Pádua Peixoto Filho** (3. tammikuuta 1941 Itajaí, Santa Catarina, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 La Uníon, Kolumbia) oli brasilialainen poliitikko, jalkapallojohtaja, Brasilian jalkapalloliiton varapresidentti, Federação Catarinense de Futebolin presidentti ja kongressin jäsen. Peixoto oli koulutukseltaan lakimies. Peixoto menehtyi lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.
Mário Sérgio Pontes de Paiva

**Mário Sérgio Pontes de Paiva** (7. syyskuuta 1950 Rio de Janeiro, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 La Uníon, Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija, -valmentaja ja urheiluselostaja. Hänet tunnettiin nimellä **Mário Sérgio**. Mário Sérgio kuoli lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.
Bruno Rangel

**Bruno Rangel Domingues** (11. joulukuuta 1981 Campos dos Goytacazes, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 La Uníon, Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hänen seuransa oli Chapecoense. Rangel kuoli lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita henkilöitä.
Exe (joki Englannissa)

**Exe** on noin 97 kilometriä pitkä joki, joka virtaa Somersetin ja Devonin kreivikunnissa Lounais-Englannissa. Se saa alkunsa Exmoorin nummilta läheltä Simonsbathin kylää, vain noin 8 kilometrin päästä Bristolin kanaalista. Sieltä se virtaa etelään ja ohittaa Tivertonin ja Exeterin kaupungit. Pian Exeterin jälkeen se levenee estuaariksi, joka yhtyy Englannin kanaaliin Exmouthin kohdalla.

Exejoesta kalastetaan lohia ja taimenia ja estuaarin alueella harrastetaan purjehdusta. Joen ylävirralla on paperitehtaita ja jauhomyllyjä.

## Historia
Roomalaiset rakensivat vuonna 50 Exeterin paikalle linnakkeen, sillä se oli joen viimeinen ylityspaikka ennen merta. Seuraavien vuosisatojen aikana Exeteristä muodostui tärkeä kauppapaikka, jonka toiminta keskittyi sen sataman ympärille. Devonin kreivitär Isabella de Fortibus rakennutti joelle padon 1270- tai 1280-luvulla ohjatakseen vettä omistamiinsa myllyihin. Pato esti suuria laivoja pääsemästä Exeteriin, minkä seurauksena satama siirtyi siitä alavirtaan sijaitsevaan Topshamiin.

Vuonna 1566 vihittiin käyttöön Exeterin kanava, Englannin ensimmäinen laivakanava, jota pitkin laivat pääsivät jälleen kaupungin satamaan Turfin sulun kautta. Ylävirralla sijaitsevassa Tivertonin kaupungissa joesta saatiin vesivoimaa villateollisuuden käyttöön.

Historian aikana Exe on tulvinut yli äyräidensä useita kertoja. Tulvat ovat tuhonneet kirkkoja ja muita rakennuksia Exeterissä ja aiheuttaneet tuhoja myös Tivertonissa ja muissa kaupungeissa sekä maaseudulla. Tulviin joudutaan yhä varautumaan paikoitellen joen varrella. Exeteriin rakennettiin 1970-luvulla valleja ja kanavia tulvantorjuntaa varten.

## Luonto
Exejoen suulla sijaitsevat Exmouth ja Dawlish Warrenin luonnonsuojelualue ovat arvokkaita lintuvesiä. Niiden alueella voi nähdä muun muassa avosettejä, kuoveja, sorsia, sepelhanhia, meriharakoita, suosirrejä, punajalkavikloja, tundrakurmitsoja ja kuireja.

Exestä on perinteisesti kalastettu lohta – vuonna 1924 joesta pyydettiin peräti 29 kilogramman painoinen yksilö. Lohikannat ovat kuitenkin taantuneet kaikissa Devonin joissa, ja viranomaiset yrittävät palauttaa niitä entiselleen.

Yläjuoksullaan Exe virtaa soisilla nummilla, metsissä ja syvissä laaksoissa. Siellä sijaitsee myös Wimbleballin tekojärvi, johon johdetaan vettä joesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Thiego

**Willian Thiego de Jesus** (22. heinäkuuta 1986 Aracaju, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 La Uníon, Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hänet tunnettiin nimillä **Willian Thiego** ja **Thiego**. Hänen seuransa oli Chapecoense, johon hän oli liittynyt vuotta ennen kuolemaansa. Thiego menehtyi lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä.

## Lähteet
Marcos Danilo Padilha

**Marcos Danilo Padilha** (31. heinäkuuta 1985 Cianorte, Brasilia – 29. marraskuuta 2016 Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hänet tunnettiin nimellä **Danilo**. Hänen viimeisin seuransa oli Chapecoense. Danilo joutui 28. marraskuuta 2016 lento-onnettomuuteen, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita merkittäviä henkilöitä. Hän selvisi onnettomuudesta hengissä, mutta kuoli seuraavana päivänä sairaalassa.

## Lähteet
Bogdan Stelea

**Bogdan Gheorghe Stelea** (s. 5. joulukuuta 1967 Bukarest) on romanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi Romanian maajoukkueessa 91 ottelua vuosina 1988–2005 ja on vielä vuoden 2018 lopussa eniten maaotteluita pelannut romanialainen maalivahti.

Stelea edusti ammattilaisuransa alkuvuosina kotimaassaan Dinamo Bukarestia. Kesken kauden 1991–1992 hän siirtyi espanjalaisseura RCD Mallorcaan, jossa hän pelasi 1,5 kautta. Seuraavina kausina hän edusti belgialaista Standard Liègeä ja turkkilaista Samsunsporia sekä kotimaassaan Rapid Bukarestia ja Steaua Bukarestia. Kausina 1997–2004 hän edusti espanjalaista UD Salamancaa. Viimeiset aktiivivuotensa hän pelasi kreikkalaisseura Akratitosissa sekä kotimaassaan Oțelul Galațissa, Unirea Urzicenissa ja Brașovissa.

Stelea pelasi Romanian maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa marraskuussa 1988. Vielä vuoden 1990 MM-kilpailuissa hän jäi varamaalivahdiksi mutta vuoden 1994 MM-kilpailuissa hän pelasi kaksi, vuoden 1996 EM-kilpailuissa kaksi, vuoden 1998 MM-kilpailuissa neljä ja vuoden 2000 EM-kilpailuissa neljä ottelua. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi helmikuussa 2005.

## Lähteet
Kirjokimalainen

**Kirjokimalainen** (*Bombus distinguendus*) on keltainen tai kullankeltainen kimalaislaji. Sen perusväritystä täydentävät keskiruumiin musta keskiosa ja takaruumiin tummanruskeat poikkiraidat. Kuningatar on pituudeltaan 18–24 millimetriä, työläinen 11–18 millimetriä ja koiras 14–18 millimetriä.

Koiraalla on pitemmät jalat ja tuntosarvet kuin naaraalla. Kirjokimalaisen imukärsä on suhteellisen pitkä, ja sen lentoääni on huomattavan matala.

Kuningatar lähtee liikkeelle vasta alkukesällä ja rakentaa pesän matalaan maakuoppaan, maanalaisiin myyränkäytäviin tai maanpinnalle heinikkoon. Kirjokimalaisen yhteiskunnat ovat pieniä. Suomessa lajia esiintyy melko harvinaisena Etelä- ja Keski-Suomen merenrantaniityillä ja muilla niityillä, pohjoisimmillaan eteläisessä Lapissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Kirjokimalainen –  (''Bombus distinguendus'')
*Ötökkätieto: Kirjokimalainen (''Bombus distinguendus'')
*IUCN Red List: Bombus distinguendus, Northern Yellow Bumble Bee 
*Iowa State University, Bug Guide: Bombus distinguendus - Great Yellow Bumble Bee 
*Pherobase: Semiochemicals of Bombus distinguendus, the Great yellow bumblebee
Juhannuskimalainen

**Juhannuskimalainen** (*Bombus humilis*) on kellanoranssinruskea kimalaislaji, jonka kyljet ovat kellertävänharmaat. Kuningatar on pituudeltaan 17–20 millimetriä, työläinen 9–15 millimetriä ja koiras 10–14 millimetriä.

Juhannuskimalainen etsii ruokansa kedoilta ja niityiltä. Keväällä kuningatar suosii kevätlinnunhernettä, myöhemmin keltamaitea, hiirenvirnaa ja masmaloa. Pesänsä kuningatar perustaa maanpinnalle sammaltuppaisiin tai myyrän talvipesään. Suomessa lajia esiintyy harvinaisena Lounais-Suomessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* UniProt: Taxonomy - ''Bombus humilis'' 
* University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): ''Bombus humilis'', Brown-banded Carder-bee 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Bombus humilis'' 
* Pherobase: Semiochemicals of Bombus humilis subbaicalensis
Polly Higgins

**Pauline Helène "Polly" Higgins** (4. heinäkuuta 1968 – 21. huhtikuuta 2019) oli skotlantilainen asianajaja, kirjailija ja ympäristöaktivisti.

Higgins syntyi Loch Lomondin alueella Skotlannissa ja opiskeli lakia muun muassa Glasgow’n yliopistossa. Hänen uransa päätavoitteena oli luonnonsurman (engl. *ecocide*) saaminen osaksi Kansainvälisen rikostuomioistuimen tuomiovaltaa sotarikoksien, rikoksien ihmisyyttä vastaan ja kansanmurhan rinnalle.

Higgins kuoli 50-vuotiaana nopeasti edenneeseen syöpään.

## Julkaisut

; Kirjat
* *Eradicating Ecocide: Laws and Governance to Prevent the Destruction of Our Planet* (2010)
* *Earth Is Our Business: Changing the Rules of the Game* (2012) ()
* *I Dare you to be Great* (2014) ()

; Tutkimukset
* P. Higgins, D. Short, N. South (2013) Protecting the planet: a proposal for a law of ecocide. Crime, Law and Social Change 59: 251–66

## Lähteet
Tiaguinho

**Tiago da Rocha Vieira** (4. kesäkuuta 1994 Trajano de Moraes, Brasilia – 28. marraskuuta 2016 La Uníon, Kolumbia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hänet tunnettiin nimellä **Tiaguinho**. Hänen seuransa oli Chapecoense. Tiaguinho kuoli lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa useita jalkapalloilijoita ja muita henkilöitä.
Mustakimalainen

**Mustakimalainen** (*Bombus ruderarius*) on keskikokoinen kimalaislaji. Naaras on väriltään musta ja takaruumiin kärjestään oranssi. Koiraan etu- ja takaselkä sekä takaruumiin tyvi ovat harmahtavat ja takaruumiin kärki oranssi. Kuningatar on pituudeltaan 16–20 millimetriä, työläinen 9–16 millimetriä ja koiras 15–18 millimetriä.

Mustakimalainen elää niityillä, ruohokentillä ja pellonreunoilla, ja se etsii ravintonsa muun muassa keltamaitteen ja masmalon kukista. Kuningatar perustaa pienen pesänsä maanpinnan tuntumaan, usein ruohotuppaiden tyville. Suomessa mustakimalainen elää melko harvinaisena Oulusta etelään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Mustakimalainen (''Bombus ruderarius'')
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Bombus ruderarius, Red-shanked Carder-bee 
*Pherobase: Semiochemicals of Bombus ruderarius, the Red-shanked carder bee 
*Pherobase: Semiochemicals of Bombus ruderarius montanus
Sammalkimalainen

**Sammalkimalainen** (*Bombus muscorum*) on pienehkö kimalaislaji. Sillä on lyhyt tasainen karvapeite, joka on keskiruumiin selkäpuolelta oranssinpunainen. Muualta keskiruumiista nuoren yksilön karva haalistuu punaruskeasta himmeän kellanruskeaksi. Jalat, kyljet, vatsa ja pää ovat mustat. Kuningatar on pituudeltaan 17–20 millimetriä, työläinen 10–16 millimetriä ja koiras 14–18 millimetriä.

Sammalkimalainen voi pesiä monenlaisissa paikoissa. Se on saanut nimensä siitä, että se tiivistää pesänsä sammalilla. Lajille on ominaista myös se, että se ei lennä kauas pesästään kerätessään mettä ja siitepölyä.

Suomessa sammalkimalaista esiintyy lounaisen etelärannikon ja Pohjanlahden merenrantaniityillä sekä paikoin Pohjois-Pohjanmaan jokivarsiniityillä. Laji on Suomessa harvinainen ja silmälläpidettävä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Sammalkimalainen (''Bombus muscorum'')
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Bombus muscorum, Large Carder-bee, (Also: Moss Carder-bee) 
*IUCN Red List: Bombus muscorum 
*Pherobase: Semiochemicals of Bombus muscorum, the Moss carder bee 
*Pherobase: Semiochemicals of Bombus muscorum muscorum 
*Pherobase: Semiochemicals of Bombus muscorum allenellus 
*Pherobase: Semiochemicals of Bombus muscorum liepetterseni 
*Pherobase: Semiochemicals of Bombus muscorum pereziellus
Hevoskimalainen

**Hevoskimalainen** (*Bombus veteranus*) on pienehkö, pääväritykseltään harmaa kimalaislaji. Sen keskiruumiin keskiosa ja selkäkilpien tyviosat ovat mustat, ja takaruumis näytätä poikkiraitaiselta. Kuningatar on pituudeltaan 15–20 millimetriä, työläinen 6–14 millimetriä ja koiras 13–17 millimetriä.

Hevoskimalainen viihtyy hiekkaisilla mailla, tienpientareilla, niityillä ja pihanlaiteilla. Kukista se suosii valkoapilaa ja rantatädykettä. Pesänsä hevoskimalainen rakentaa tavallisesti ruohotuppaisiin, jonka eristystä työläiset parantavat vuoraamalla seinämät heinillä ja sammaleilla. Joskus laji pesii vanhoissa hiirenpesissäkin. Hevoskimalaisia lentelee vielä syyskuussakin.

Laji on melko yleinen Etelä-Suomessa, ja sitä on tavattu Rovaniemen korkeudella saakka. Keski-Euroopassa ja Ruotsissa laji on harvinaistunut suuresti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Bombus veteranus 
* Pherobase: Semiochemicals of Bombus veteranus, the Sand bumblebee 
* IUCN Red List: Bombus veteranus
Kaakonkimalainen

**Kaakonkimalainen** (*Bombus schrencki*) on oranssiselkäinen, vaaleakylkinen ja raidallinen kimalaislaji. Sen naama ja vatsapuoli ovat mustat, ja lonkissa on valkoiset karvatupsut. Kuningatar on pituudeltaan 17–20 millimetriä, työläinen 9–15 millimetriä ja koiras 10–14 millimetriä.

Kaakonkimalaista tavataan monenlaisista paikoista, kuten niityiltä, pellon- ja tienreunoilta, pihoilta ja puutarhasta sekä metsästä. Sen pesä on maassa lähellä maanpintaa esimerkiksi kulottuneen heinän sisällä. Laji suosii ravintonaan hernekasveja kuten virnoja ja apiloita. Kaakonkimalainen esiintyy laajasti Siperiassa, ja Suomessa sitä esiintyy maan kaakkoisosissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Kaakonkimalainen (''Bombus schrencki'')
Alppikimalainen

**Alppikimalainen** (*Bombus alpinus*) on pohjoinen kimalaislaji. Se on pitkäkarvainen, eturuumiiltaan musta, takaruumiiltaan oranssinpunainen tai haalistuneen keltainen. Kuningatar on pituudeltaan 20–22 millimetriä, työläinen 12–15 millimetriä ja koiras 14–16 millimetriä.

Suomessa alppikimalaista tavataan harvinaisena Pohjois-Lapin tunturirinteillä. Laji pesii etenkin vanhoissa tunturisopulin koloissa. Yhteiskuntaan kuuluu yleensä alle 50 yksilöä. Alppikimalainen ruokailee mielellään mustikan kukilla.

Laji katsotaan IUCN:n mukaan maailmanlaajuisesti vaarantuneeksi (VU). Suomessa se on luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pherobase: Semiochemicals of Bombus alpinus
Arnold Rosenquist

**Emil Arnold Rosenquist** (27. huhtikuuta 1907 Helsinki – 27. toukokuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen upseeri ja urheiluvaikuttaja.

## Henkilöhistoria
Arnold Rosenquistin vanhemmat olivat filosofian tohtori Oskar Rosenquist ja Julie-Frederique Lippe-Dubois. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1930–1936 oli Elvi Packalén ja toinen vuodesta 1939 Margaretha Philip. Rosenquist tuli ylioppilaaksi 1930, valmistui Kadettikoulusta 1929, suoritti alemman oikeustutkinnon 1932 sekä filosofian kandidaatin tutkinnon 1934 ja filosofian lisensiaatin tutkinnon 1952.  

Rosenquist toimi upseerina eri joukko-osastoissa vuodesta 1930, sota-aikana päämajan palveluksessa, rykmentin komentajan apulaisena, pataljoonan komentajana sekä sotilasasiamiehenä Ranskassa 1942–1945 ja Sveitsissä 1942–1946. Pääesikunnan ulkomaantoimiston päällikkö hän oli vuodesta 1946 vuoteen 1948, jolloin hän erosi puolustusvoimien palveluksesta. Rosenquist, joka oli toiminut 1930-luvulla partiojärjestön johtotehtävissä, työskenteli sittemmin liike-elämän palveluksessa. 

Hän oli Suomen Olympiakomitean pääsihteeri 1950–1961 ja Suomen olympiajoukkueiden johdon jäsen 1952, 1956 ja 1960. Reservin kornetiksi Rosenquist ylennettiin 1927, vänrikiksi 1929, luutnantiksi 1931, kapteeniksi 1939 ja majuriksi 1942.

## Julkaisuja
* *Om prisrätt och prisförfarande*, 1933
* *Suomalais-saksalainen saksalais-suomalainen sotilassanasto = Finnisch-deutsches deutsch-finnisches Militärwörterbuch*, 1940
* *Suomalais-englantilainen englantilais-suomalainen sotilassanasto = Military vocabulary in Finnish-English English-Finnish*, 1940
* *Suomi: XV olympialaisten kisojen maa*, 1952, toim. Eino Mäkinen, E. A. Rosenquist, Bruno Selin
* *Suomen puun miehiä: Finnish timber men*, 1954, toim. Veikko Hirvensalo, Matti Jalava, Vilho Lihtonen, E. A. Rosenquist, Helmer Roschier, Eino Saari
* *Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut: pohjoismaiset lajit Lahdessa 1.–9.3.1958: käsikirja-ohjelma, MM-tiedotuksia*, 1958, toim. E. A. Rosenquist

## Lähteet
Stribog

**Stribog** on slaavilaisessa mytologiassa tuulten jumala. Stribog mainitaan Nestorin kronikassa, ja kiertoilmaus "Stribogin lapsenlapset" viittaa tuuliin. Stribog oli tuulten pääjumala, jonka lisäksi slaaveilla oli myös muita tuulten jumalia. Varpulis synnytti myrskyn äänet, Erisvors oli "pyhän rajuilman" jumala ja Vikhor nostatti pyörteisiä tuulia.

## Lähteet
* Cotterell, Arthur: Maailman myytit ja tarut. WSOY 1996. 
* Jordan, Michael: Encyclopedia of Gods. Kyle Cathie Limited, 1992. .
* Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. 
### Viitteet