open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nadežda Allilujeva

**Nadežda Sergejevna Allilujeva** (; 22. syyskuuta (J: 9. syyskuuta) 1901 Baku – 9. marraskuuta 1932 Moskova) oli Neuvostoliiton diktaattorin Josif Stalinin toinen vaimo ja Svetlana Allilujevan äiti. Stalin ja Nadežda Allilujeva menivät naimisiin vuonna 1919, kun Stalin oli 41-vuotias ja Nadežda Allilujeva oli 18-vuotias. He olivat tunteneet jo vuodesta 1908, kun Džugašvili-Stalin piileskeli tuttunsa ja puolueystävänsä Sergei Allilujevin luona.

Nadežda Allilujeva löydettiin kuolleena huoneestaan itsemurhan tehneenä. Edellisenä iltana hän oli riidellyt kiivaasti Stalinin kanssa juhlavastaanotolla. Joidenkin teorioiden mukaan hän ei tehnyt itsemurhaa vaan Stalin olisi murhauttanut hänet.

Nadežda Allilujevan ja Stalinin tytär Svetlana Allilujeva loikkasi Yhdysvaltoihin vuonna 1967.

## Lähteet
Kantalahti

**Kantalahti** (aikaisemmin *Kannanlahti*) on:

* Kantalahti, kaupunki Murmanskin alueella Venäjällä
* Kantalahti, Vienanmeren läntisin lahti

Katso myös:
* Kantalahden piiri, Murmanskin alueen eteläisin hallintopiiri Kantalahden kaupungin ympäristössä 
* Kantalahden luonnonpuisto, valtakunnallinen luonnonsuojelualue Vienanmeren Kantalahden ja Barentsinmeren rannikolla.
Aleksei Kapler

**Aleksei Jakovlevitš Kapler** (, 11. lokakuuta 1904 Kiova, Ukraina – 11. syyskuuta 1979 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja ja tuottaja. Hän työskenteli myös käsikirjoittajana mm. George Cukorin elokuvassa *[[Lintu sininen]]* (1976). Kapler syntyi juutalaiseen perheeseen Kiovassa, Ukrainassa (silloisessa Venäjän keisarikunnassa). Hänet tunnetaan romanssistaan Josif Stalinin tyttären Svetlana Allilujevan kanssa. Romanssi kuitenkin päättyi vangitsemiseen: Kapler tuomittiin työleirille Stalinin käskystä.
Eric Idle

**Eric Idle** (s. 29. maaliskuuta 1943 South Shields, Englanti, Britannia) on brittiläinen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja muusikko. Hän on Monty Python -komediaryhmän jäsen.

## Elämäkerta
Eric Idle syntyi South Shieldsissä Koillis-Englannissa. Hänen isänsä palveli Britannian ilmavoimissa ja selvisi sodasta mutta kuoli onnettomuudessa vuonna 1945. Isän kuoleman jälkeen Ericin äiti joutui lähettämään hänet sisäoppilaitokseen taloudellisten vaikeuksien vuoksi. Idle opiskeli englantia Cambridgen yliopistossa. Hän oli mukana yliopiston teatteriryhmässä Cambridge University Footlights Dramatic Club, johon kuuluivat myös tulevat pythonkollegat John Cleese ja Graham Chapman. Hän oli teatteriryhmän puheenjohtaja vuonna 1965 ja oli ensimmäinen, joka salli naisten liittymisen ryhmään.

Vuosina 1967–1969 Idle esiintyi lastenohjelmassa *Do Not Adjust Your Set*, jossa hänen kanssaan näyttelivät myös tulevat Pythonit Terry Jones sekä Michael Palin. Animaatiot sarjaan teki Terry Gilliam, joka hoiti saman roolin myös Pythonissa.

Idle oli Monty Python -koomikkoryhmän perustajajäsen ja esiintyi sen televisiosarjassa *[[Monty Pythonin lentävä sirkus]]* (1969–1974). Ryhmä on tehnyt lisäksi neljä elokuvaa sekä lukemattoman määrän oheistuotteita äänitteistä ja kirjoista videopeleihin.

Vuonna 2018 julkaistiin Idlen omaelämäkerta *Always Look on the Bright Side of Life – A Sortabiography* ().

## Yksityiselämä
Idle oli vuosina 1969–1975 naimisissa australialaisen näyttelijän Lyn Ashleyn kanssa. Heillä on poika. Idle on asunut vuosikymmeniä Los Angelesissa Yhdysvalloissa toisen vaimonsa Tania Kosevichin kanssa. Heillä on vuonna 1990 syntynyt tytär. Idlelta onnistuttiin 2020-luvun taitteessa parantamaan varhain todettu haimasyöpä.

## Elokuvia
*Monty Pythonin paremmat pilat (*And Now for Something Completely Different*, 1971)
*Monty Pythonin hullu maailma (*Monty Python and the Holy Grail*, 1974)
*The Rutles (*All You Need Is Cash*, 1978, käsikirjoitus, ohjaus ja päärooli)
*Monty Python: Brianin elämä (*Life of Brian*, 1979)
*Monty Python Hollywoodissa (*Monty Python Live at the Hollywood Bowl*, 1982)
*Kapteeni Keltaparta (*Yellowbeard*, 1983)
*Monty Python: Elämän tarkoitus (*Monty Python's the Meaning of Life*, 1983)
*Paroni von Münchhausenin seikkailut (*The Adventures of Baron Munchausen*, 1989)
*Suku on pahin (*Too Much Sun*, 1990)
*Nunnat karkuteillä (*Nuns on the Run*, 1990)
*Äly hoi, älä jätä! (*Missing Pieces*, 1991)
*Perijät jaossa / Apua, perintö vaarassa (*Splitting Heirs*, 1993)
*Casper (*Casper*, 1995)
*Peloton punatakki (*Dudley Do-Right*, 1999)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Palmerston

**Palmerston** tarkoittaa seuraavia:

;paikkoja:
* Palmerston, kaupunki Australiassa
* Palmerston, kaupunki Kanadassa
* Palmerston, kaupunki Uudessa-Seelannissa
* Palmerston North, kaupunki Uudessa-Seelannissa
* Palmerston, saari Cookinsaarilla.

;henkilöitä:
* Henry Palmerston, *Henry Temple*, *varakreivi Palmerston*, Ison-Britannian pääministeri 1865-1875
Indus

**Indus** on joki Etelä-Aasiassa. Se saa alkunsa noin 6&nbsp;000 metrin korkeudesta Kailasvuorelta Tiibetin puolelta Himalajaa ja virtaa Intian luoteisosien kautta Pakistaniin, jossa se laskee Arabianmereen Karachin kaupungin kaakkoispuolella. Suurin osa joesta on Pakistanissa. Joelle kertyy pituutta laskentatavasta riippuen 2&nbsp;900–3&nbsp;200&nbsp;km ja sen suisto on 7&nbsp;800&nbsp;km²:n laajuinen. Joen valuma-alue kattaa 1,16 miljoonaa neliökilometriä. Maailman jokien vertailussa Indus on 21. pisin. Vuorovesi-ilmiö aiheuttaa joessa ylävirtaa kohti vyöryviä aaltoja. Induksen sivujokia ovat muun muassa Kabul ja Jhelum.

Indus-kulttuuri, joka kukoisti noin 2500–1500 eaa. pääosin nykyisen Pakistanin alueella, kuuluu vanhan maailman neljän suuren kulttuurin joukkoon Egyptin, Mesopotamian ja Kiinan ohella. Joen sanskritinkielinen nimi 'Sindhu' on persialaisten ja kreikkalaisten kautta kulkeutunut eurooppalaisiin kieliin Indus-muodossa ja se on antanut nimen myös Intialle.

Indusjoessa elää induksendelfiinejä (*Platanista minor*), jotka ovat läheistä sukua gangesindelfiinille.

Indus- ja Gangesjoen alue on hedelmällistä Indo-Gangesin tasankoa.

## Lähteet
Palmerston (Uusi-Seelanti)

**Palmerston** on kaupunki Uuden-Seelannin Eteläsaarella. Se sijaitsee viisikymmentä kilometriä Dunedinin kaupungista pohjoiseen. Palmerston sijaitsee Shag -joen rannalla, viiden kilometrin päässä Tyynen valtameren rannikolta. 

Palmerstonin näkyvin maamerkki on Puketapun kukkula.

## Kirkot

### St Mary*sin anglikaaninen kirkko
St Mary's anglikaaninen kirkko sijaitsee Stromness Streetillä. Se rakennettiin vuonna 1872 ja sen suunnitteli arkkitehti RA Lawson. Kirkko on rakennettu goottilaiseen tyyliin ja tehty paikallisesta hiekkakivestä.

### St Jamesin presbyteerikirkko
St Jamesin presbyteerikirkko rakennettiin 1876 ja se sijaitsee Tiverton Streetillä. Kirkon suunnitteli dunedinilainen arkkitehti David Ross ja se on rakennettu paikallisesta Waihemon kivestä.

## Koulutus
Palmerston School on alakoulu, joka palvelee vuosiluokkia 1-6 ja jossa on 97 oppilasta. Koulu oli toiminnassa jo vuonna 1866.

East Otago High School on yläkoulu ja toisen asteen koulu, joka palvelee vuosiluokkia 7-13 ja jossa on 191 oppilasta. Sitä edelsi Palmerston District High School, joka perustettiin vuonna 1877 ja sen uusi rakennus valmistui vuonna 1886. East Otago High School avattiin korvaavaksi kouluksi vuonna 1969.

Molemmat koulut ovat yhteiskouluja. Oppilasmäärät ovat maaliskuulta 2025.

## Tunnettuja henkilöitä
Palmerstonissa syntyneitä tunnettuja henkilöitä ovat muun muassa:

* Ged Baldwin (1907–1991), kanadalainen poliitikko
* Thomas Beck (1900–1948), siviili-insinööri
* Margaret Cruickshank (1871–1918), Uuden-Seelannin ensimmäinen rekisteröity naispuolinen lääkäri
* Arthur Gilligan (1879–1963), australialainen jalkapalloilija (Australian rules football)
* Jeff Matheson (s. 1948), rugbypelaaja
* Allan Parkhill (1912–1986), rugbypelaaja
* Tahu Pōtiki (1966–2019), māori-johtaja
* Jeff Robson (1926–2022), sulkapallo- ja tennispelaaja
* Heather Roy (s. 1964), poliitikko
* Carl Worker (s. 1955), diplomaatti
* Dion Workman, muusikko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Palmerston North

**Palmerston North** on kaupunki Uuden-Seelannin Pohjoissaarella. Kaupungissa oli noin 80&nbsp;000 asukasta vuonna 2018 ja se on väkiluvultaan maan kahdeksanneksi suurin kaupunki. Sen alkuperäinen nimi oli Palmerston, mutta nimi muutettiin vuonna 1871 Palmerston Northiksi, jotta se erottuisi Eteläsaarella sijaitsevasta Palmerstonista. Kaupunki on nimetty Britannian pääministerin varakreivi Palmerstonin mukaan. 

Palmerston North sijaitsee Pohjoissaaren eteläosassa Manawatu-Wanganuin alueella, 140 kilometriä Wellingtonista pohjoiseen.

Kaupunki on tunnettu yliopistokaupunki ja on vuonna 1926 perustetun Massey Universityn kotipaikka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nitriitti

**Nitriitti** on ioni NO2- tai typpihapokkeen (HNO2) suola.

Nitriittiä muodostuu typpiyhdisteiden (mm. ammoniumin NH4+) epätäydellisen hapettumisen seurauksena. Ihmisen elimistö muuntaa lisäksi ravinnosta peräisin olevaa nitraattia nitriitiksi. 

Nitriittiä joutuu juomaveteen myös vesijohdoissa ja vedenottamossa elävien bakteereiden tuottamana.

Elintarviketeollisuus käyttää elintarvikkeiden lisäaineena kaliumnitriittiä (KNO2,E 249) ja natriumnitriittiä (NaNO2, E 250).

## Metabolia
Veren nitriittipitoisuus nousee noin 2,5 tunnin kuluessa ruokailusta ja pysyy koholla seuraavat 24 tuntia. 

Ihmisen elimistö muuntaa ravinnosta peräisin olevaa nitraattia nitriitiksi, joka muuntuu edelleen typpimonoksidiksi (NO). Noin kuusi prosenttia nautitusta nitraatista muuttuu syljen ja suussa olevien bakteerien aiheuttamien reaktioiden myötä nitriitiksi ja loppu muuntuu aktiivisuuden ylläpidon edellyttämäksi typpimonoksidiksi. Nitriitistäkin muodostuu lopulta typpimonoksidia.

## Saanti ja saantisuositukset
Maailman terveysjärjestö suosittelee nitriitin enimmäispäiväsaanniksi 0,6-0,7 milligrammaa henkilön painokiloa kohti eli 42-49 milligrammaa 70-kilon painoiselle henkilölle. Suositus perustuu siihen, että nitrosoamiinien on raportoitu olevan yhteydessä esimerkiksi ruokatorvi-, vatsa- ja paksusuolen syövän esiintymiseen. Suositus sisältää normaalin satakertaisen turvamarginaalin. Nitriitin keskimääräinen saanti ruoasta on vain 1,2–3 milligrammaa päivässä. 

Suomalaiset saavat nitriittiä eniten teollisesti prosessoiduista lihavalmisteita Esimerkiksi leikkeleihin, makkaroihin ja lihaan lisätään usein nitriittiä. Nitriittiä saadaan myös talousvedestä. Kilo grillimakkaraa sisältää keskimäärin 20 milligrammaa nitriittiä ja lisäksi 34 milligrammaa nitraattia.

## Terveysvaikutukset

### Myönteiset
Nitriitti parantaa ihmisen hapensaantia. Tämä johtuu siitä, että nitriitti vaikuttaa verisuonten pintakerroksen toimintaan. Nitriitillä saattaa olla tämän vuoksi edullinen vaikutus sydän- ja verisuonisairauksiin sekä verenpaineeseen.

### Kielteiset
Nitriittiä pidettiin aiemmin syöpäriskiä lisäävänä. Tämä johtui siitä, että nitriitin epäiltiin olevan osallisena elimistön reaktioissa, joissa syntyy syöpäriskiä lisääviä N-nitrosoyhdisteitä. Nitriitin ja syövän yhteyttä tarkastelleista tutkimuksista on saatu kuitenkin ristiriitaisia tuloksia. Esimerkiksi vuonna 2009 julkaistun kiinalaistutkimuksen mukaan ravinnon sisältämän nitriitin ei ole osoitettu vaarantavan ihmisen terveyttä.

Mahdollista syöpäriskiä voi vähentää nauttimalla nitriitin lähteitä sisältävillä aterioilla C-vitamiinipitoista ruokaa ja välttämällä paljon hemirautaa sisältäviä elintarvikkeita, kuten naudanlihaa ja maksaa.

## Nitriittejä
* Isoamyylinitriitti (C5H11NO2) CAS-numero 110-46-3
* Isobutyylinitriitti (C4H9NO2 / (CH3)2CHCH2NO2) CAS-numero 542-56-3
* Kaliumnitriitti (KNO2) CAS-numero 7758-09-0
* Natriumnitriitti (NaNO2) CAS-numero 7632-00-0

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Human Metabolome Database: Nitrite 
* Should we be concerned about the amounts of additives in our diet?
Manus

**Manus** on Papua-Uudelle-Guinealle kuuluvien Amiraliteettisaarten suurin saari. Se kuuluu Manusin provinssiin. Saaren asukasluku on noin 33&nbsp;000. Saarella sijaitsee Manusin provinssin pääkaupunki, Lorengau. Saarella on lentokenttä.

Saaren pinta-ala on 1940 neliökilometriä ja korkein kohta 718 metriä.

Yhdysvaltalainen antropologi Margaret Mead asui Manusilla jonkin aikaa ja kirjoitti siitä teoksessaan *[[Growing Up in New Guinea]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Amiraliteettisaaret

**Amiraliteettisaaret** tai *Admiraltysaaret* () on 18 saaresta koostuva ryhmä Bismarckinsaarilla. Kaikki ryhmän saaret kuuluvat Manusin provinssiin Papua-Uudessa-Guineassa. Saariryhmän pinta-ala on 2100 neliökilometriä. Suurin saari on Manus. Saarista eteläisin, Baluan, sijaitsee Manusista 50 km kaakkoon.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Manus (maakunta)

**Manus** on Papua-Uuden-Guinean pienin maakunta. Maakunnan asukasluku on noin 60&nbsp;000 (2011). Se koostuu ainoastaan saarista, joihin kuuluvat muun muassa Amiraliteettisaaret (suurimpana Manus, jonka mukaan maakunta on nimetty) ja Wuvulu. Provinssin pääkaupunki on Lorengau, joka sijaitsee Manusin saarella. 

## Lähteet
Mercury-Atlas 9

**Mercury-Atlas 9** (**MA-9**) päätti Yhdysvaltain yhden avaruuslentäjän Mercury-ohjelman. Lento toteutettiin 15.–16. toukokuuta 1963. *Faith 7* -avaruuskapselin ohjaimissa oli Gordon Cooper. Avaruusalus kiersi maapalloa 161–267 kilometrin korkeudessa.

## Aiheesta muualla
Mustahaikara

**Mustahaikara** *(Ciconia nigra)* on kookas kattohaikaroiden sukuun kuuluva haikaralintu.

## Koko ja ulkonäkö
Mustahaikara on kiiltävän musta, mutta vatsa ja kainalot ovat valkoiset. Nokka ja pitkät jalat ovat punaiset. Siipien kärkiväli on noin 1,5 metriä.

Molemmat sukupuolet ovat samannäköiset, mutta nuoren linnun höyhenpuku on hieman himmeämpi ja jalat ja nokka ovat lihanväriset.

## Levinneisyys
Mustahaikara pesii lämpimissä osissa Eurooppaa, lähinnä mantereen keski- ja itäosissa. Talvet linnut viettävät trooppisessa Afrikassa, lukuun ottamatta Espanjan populaatiota, joka talvehtii pesimäalueillaan. Pesi aikaisemmin Suomessa, mutta katosi 1800-luvulla pesimälajistostamme.

Mustahaikara on vielä kattohaikaraakin harvinaisempi vieras Suomessa, minne joitain yksilöitä eksyy vuosittain, tavallisimmin kevätmuuton yhteydessä toukokuussa ja syysmuutolla elo-syyskuussa.

## Elinympäristö
Mustahaikarat elävät laajoilla kosteikkoalueilla, joissa on havupuita. Pesänsä ne rakentavat risuista korkealle puuhun. Toisin kuin läheinen sukulaisensa kattohaikara, mustahaikara on hyvin arka ja varovainen lintu.

## Ravinto
Pääravintoa ovat sammakot ja suuret hyönteiset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Lehikoinen, Esa 1975: Mustahaikara *Ciconia nigra* Suomessa 1700-luvulla. -Lintumies 1.1975 s. 30. SLY.
*
*LuontoPortti: Mustahaikara (''Ciconia nigra'')
*ITIS: Ciconia nigra
Mercury-Atlas 8

**Mercury-Atlas 8** (**MA-8**) -avaruusalus kiersi maan kuusi kertaa ohjaimissaan astronautti Walter Schirra. Mercury-avaruusohjelman avaruuslento laukaistiin 3. lokakuuta 1962 kello 12:15:11 UTC-aikaa Cape Canaveralista. *Sigma 7* -avaruuskapselin  lentokorkeus maatakiertävällä radalla vaihteli 153 ja 285 kilometrin välillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Larry Hagman

**Larry Martin Hagman** (21. syyskuuta 1931 Fort Worth, Texas, Yhdysvallat – 23. marraskuuta 2012 Dallas, Texas, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan 1980-luvun televisiosarjassa *[[Dallas (televisiosarja)|Dallas]]*.

## Elämäkerta
Hagmanin isä oli asianajaja ja äiti 17-vuotias laulaja. Vanhempien eron jälkeen Hagman varttui isänsä hoivissa Weatherfordissa Texasissa ja isoäitinsä hoivissa Kaliforniassa. Hän piti myös yhteyttä äitiinsä New Yorkissa.

Hagman kävi eri yksityiskouluja ja keskeytti collegen vuoden opiskeltuaan. Hän ryhtyi näyttelijäksi, mutta kun ura ei saanut nostetta, hän palveli Yhdysvaltain ilmavoimissa 1952–1956 osittain Lontoossa. Armeijan jälkeen Hagmanin ura lähti nousuun niin teatterissa kuin televisiossakin. Hän sai roolin saippuaoopperassa *[[The Edge of Night]]* ja pääosan menestyssarjassa *[[Unelmatyttöni]]* (1965–1970). Vuosina 1978–1990 Hagman esitti J. R. Ewingiä kansainvälisessä menestyssarjassa *[[Dallas (televisiosarja)|Dallas]]*. Hagman näytteli myös useassa elokuvassa, kuten *[[Kotka on laskeutunut|Kotka on laskeutunut]]* (1976), *[[Teräsmies (vuoden 1978 elokuva)|Teräsmies]]* (1978) ja *[[Päävärit (elokuva)|Päävärit]]* (1998).

Hagmanilla oli alkoholiongelmia, ja vuonna 1996 hänelle tehtiin maksansiirto. Syksyllä 2011 Hagman ilmoitti sairastavansa syöpää, jonka kerrottiin myöhemmin olleen kielisyöpä. Diagnoosin seurauksena hän ryhtyi vegaaniksi. Hän menehtyi leukemian komplikaatioihin dallasilaisessa sairaalassa marraskuussa 2012.

Itsekin ruotsalaista sukujuurta ollut Hagman avioitui ruotsalaisen Maj Irene Axelssonin kanssa vuonna 1954. Liitto päättyi Larry Hagmanin kuolemaan marraskuussa 2012.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Larry Hagmanin viralliset kotisivut
* Larry Hagmanin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
S&P Global

**S&P Global** (aikaisemmin **The McGraw-Hill Companies, Inc.**), on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö, jonka pääkonttori on New Yorkissa. Yhtiön pääasialliset liiketoiminnan alueet ovat rahoitus- ja liiketoiminnan palvelut. Yhtiö on julkaissut lukuisia kirjoja ja aikakauslehtiä, muun muassa *[[BusinessWeek]]* ja *[[Aviation Week]]* ovat olleet yhtiön lehtiä. S&P Global Ratings on S&P Globalin omistamama luottoluokitusyksikkö.

Yhtiö myi koulutusyksikkönsä Apollo Globalille noin 2,5 miljardilla dollarilla marraskuussa 2012.

McGraw-Hill vaihtoi virallisesti nimensä S&P Globaliksi osakkeenomistajien äänestyksen jälkeen 27. huhtikuuta 2016.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
Carl von Linde

**Carl Paul Gottfried von Linde** (11. kesäkuuta 1842, Berndorf,  Oberfranken – 16. marraskuuta 1934, München) oli saksalainen insinööri, joka kehitti nykyaikaisen jäähdytystekniikan.

Von Linde syntyi Berndorfissa ja opiskeli Zürichissä Rudolf Clausiuksen johdolla. Hän valmistui 1864 ja työskenteli puuvillankehräämössä Berliinissä ja Kraussin veturitehtaalla Münchenissä. Kun uusi *Königlich Bayerische Technische Hochschule München* (nykyinen Technische Universität München) perustettiin, von Linde ryhtyi 1868 koneensuunnittelun apulaisprofessoriksi.

Vuonna 1876 hän kehitti jäähdytyskoneen ja perusti yhtiön *Lindes Eismaschinen AG* (nyt Linde AG). Von Linde ei ollut jäähdytyskoneen ensimmäinen keksijä, mutta hänen jäähdytyskoneensa oli paljon tehokkaampi kuin Jacob Perkinsin vuonna 1834 kehittämä. Vuoteen 1908 Linden yhtiö oli myynyt 2600 konetta, joista yli puolet panimoille. Hän kehitti myös kotitalousversion.

Von Linde oli uranuurtaja myös matalan lämpötilan fysiikassa. Vuonna 1890 hän palasi yliopistoon ja 1895 perusti tehtaan, jossa nesteytettiin ilmaa *[[Joulen–Kelvinin prosessi]]lla* (myös *Linden prosessi*). Kuuden vuoden kuluttua hän kehitti menetelmän, joilla voitiin erottaa happi nesteytetystä ilmasta teollisessa laajuudessa.

## Lähteet
Robert Bunsen

**Robert Wilhelm Bunsen** (30. maaliskuuta 1811 – 16. elokuuta 1899) oli saksalainen kemisti.

Bunsen opiskeli Göttingenin yliopistossa ja valmistui tohtoriksi 19-vuotiaana vuonna 1830. Hän kiersi kolme vuotta eri yliopistoissa, mutta palasi luennoijaksi Göttingeniin 1834. Hän toimi professorina Kasselissa vuodesta 1836, Marburgissa vuodesta 1841 ja Heidelbergissä 1852–1899.

Bunsen tutki muun muassa metallisuolojen liukoisuutta arseenihappoon (H3AsO4). Hän keksi rautaoksidihydraatin vastamyrkkynä arseenimyrkytykseen. Bunsen oli kaksi kertaa vähällä kuolla arseenimyrkytykseen ja menetti toisen silmänsä räjähdyksessä.

Bunsen valmisti erilaisia kakodyylijohdannaisia [(CH3)2As2(CH3)2)], kuten kloridin, jodidin, fluorin ja syanidin. Tämä työ antoi vahvistusta Jöns Berzeliuksen radikaaliteorialle, jonka mukaan orgaanisessa kemiassa on mahdollisuus samoihin yhdisteisiin kuin epäorgaanisessa. Hän kehitti hiilielektrodin, jota voitiin käyttää Groven kennossa platinan sijasta. Tämän keksinnön ansiosta hän tuotti elektrolyysin avulla useita metalleja puhtaana.

Bunsen oli yksi valokemian pioneereja. Bunsen ja Gustav Kirchhoff kehittivät spektroskopiaa, ja Bunsen löysi sen avulla kaksi uutta alkuainetta, rubidiumin ja cesiumin. Vuonna 1855 Bunsen viimeisteli Michael Faradayn keksimän polttimen, joka nykyisin tunnetaan bunsenlampun nimellä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Setri

**Setri** voi tarkoittaa seuraavia kasvisukuja ja -lajeja:

* setrit (*Cedrus*), kasvisuku mäntykasvien heimossa.
* tuoksusetrit (*Calocedrus*), kasvisuku sypressikasvien heimossa.
* chilentuoksusetri (*Austrocedrus chilensis*), kasvilaji sypressikasvien heimossa.
* japaninsetri eli sugi (*Cryptomeria japonica*), kasvilaji sypressikasvien heimossa.
* ”punasetri” tai ”punaseetri”, käännösvirheestä aiheutuva markkinointinimi kynäkatajalle (*Juniperus virginiana)*.
Lomonosovin harjanne

**Lomonosovin harjanne** on vedenalainen vuorijono Pohjoisella jäämerellä. Se ulottuu 1&nbsp;800 kilometrin matkan Uuden-Siperian saarista yli Jäämeren keskiosien Ellesmerensaarelle Kanadan arktisessa saaristossa. Vuorijono jakaa Pohjoisen jäämeren kahteen pääaltaaseen: Ameraasian- ja Euraasian altaisiin. Harjanteen leveys vaihtelee välillä 60–200 kilometriä ja se kohoaa 3&nbsp;300–3&nbsp;700 metriä ympäröivästä merenpohjasta niin, että Euraasian puoli on huomattavasti jyrkempi ja syvempi kuin Amerikan–Siperian puoli. Korkein huippu on 975 metriä merenpinnan alapuolella. Rinteet ovat suhteellisen jyrkkiä, kanjoneiden rikkomia ja sedimenttikerroksen peitossa. 

Harjanteen löysi neuvostoliittolainen pohjoisten alueiden tutkimusretkikunta vuonna 1948 ja se nimettiin Mihail Lomonosovin mukaan. Kanada, Tanska ja Venäjä kilpailevat harjanteen hallinnasta, koska alue ei kuulu kenenkään aluevesiin eikä myöskään Arktisen neuvoston päätösvaltaan, ja mailla on kiinnostusta porata öljyä ja kaasua alueelta.

## Lähteet
Satyricon (yhtye)

__NOTOC__
**Satyricon** on norjalainen black metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1990.

## Historia
Bändin ensimmäinen levy *Dark Medieval Times* julkaistiin vuonna 1993. Perinteisten Black metal -instrumenttien lisäksi levyllä kuullaan akustista kitaraa ja huilua. Yhtyeen toinen albumi *The Shadowthrone* julkaistiin vuonna 1994. 

Kolmas albumi *Nemesis Divina* oli entistä hyökkäävämpää. Albumilla on yhtyeen tunnetuin kappale Mother North. Vuonna 1999 julkaistulla *Rebel Extravaganzalla* kuultiin industrial-musiikin piirteitä. Vuonna 2002 julkaistu albumi *Volcano* oli aiempia levytyksiä valtavirtaisempi. Albumi sai kaiken kaikkiaan neljä palkintoa: Norwegian Grammy -gaalassa "Vuoden metal-levy", Alarm-gaalassa "Vuoden kappale" ("Fuel For Hatred"), kuten myös "Vuoden metal-levy". The Oslo -gaalassa Satyricon voitti "Paras levykokonaisuus" -palkinnon. Vuonna 2006 Satyricon teki uuden albumin nimeltään *[[Now, Diabolical]]*.
## Jäsenet

### Nykyiset jäsenet
* Satyr (Sigurd Wongraven) – laulu, kitara, syntetisaattori, basso (1991–)
* Frost (Kjetil Haraldstad) – rummut (1992–)
* Azarak (Steinar Gundersen) – soolokitara (live)
* Anders Odden – basso (live)
* Gildas Le Pape – kitara (live)
* Jonna Nikula – syntetisaattori (live)

### Entiset jäsenet
* Lemarchand (Håvard Sørensen) – kitara (1990–1992)
* Exhurtum (Carl-Michael Eide) – rummut (1990–1992)
* Wargod (Vegard Blomberg) – basso (1990–1993)
* Samoth (Tomas Haugen) – basso (1993–1996)
* Kveldulv (Ted Skjellum) – kitara (1996)

## Diskografia
:

### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla

* Satyriconin virallinen kotisivu 
* Venäjän Tribute Website (Englanti ja Venäjä)
* 
*
John Hall

**John Hall** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* John L. Hall (s. 1934), yhdysvaltalainen Nobel-palkittu fyysikko
* John Hall (s. 1948), yhdysvaltalainen muusikko ja demokraattipoliitikko
* John Hall (s. 1946), The Equals -yhtyeen rumpali
* John Hall  (1739–1797), brittiläinen taiteilija
Ilmala

**Ilmala** voi viitata seuraaviin paikkoihin Pasilan kaupunginosassa Helsingissä:

* toimitila- ja asuinalue Länsi-Pasilassa
* Ilmalan rautatieasema Keski-Pasilassa
* Ilmalan varikko Pohjois-Pasilassa
* Ilmalan observatorio, joka sijaitsi lähellä nykyistä rautatieasemaa vuosina 1910–1967
Louhela

**Louhela** (ruots. *Klippsta*) on pääosin vuosina 1965–1968 rakennettu asuinalue Vantaan Myyrmäen kaupunginosan koilliskulmassa, Kehäradan läntisen osan (Vantaankosken radan) itäpuolella. Rakennuskanta koostuu kerrostaloista, joista korkeimmat ovat 8-kerroksisia, ja talojen yleisväri on vihertävä.

Louhelaa ja Myyrmäen pohjoisosaa palvelee Louhelan rautatieasema (1975), jolla pysähtyvät I- ja P-junat. Myyrmäen kirkko (1984) sijaitsee rautatieaseman vieressä. Louhelassa on myös uudelleenrakennettu Louhelan ostoskeskus (2012). Sen taakse puretun ostoskeskuksen (1967–2010) paikalle on rakennettu uusi viisikerroksinen kerrostalo (2012). Eräkuja 2:ssa ollut toimistorakennus purettiin vuoden 2015 lopussa. Tilalle rakennettiin kerrostalo. Päiväkotirakennukset ovat valmistuneet 1978 ja 1990. 

## Valokuvia

Louhelan ostoskeskus 2013.jpg|Louhelan vanhan ostoskeskuksen tontille rakennettu asuintalo ja ostoskeskus kesällä 2013.
Louhelan rautatieasema 2014-01-27.jpg|Louhelan rautatieaseman laitureita (2014).
Juha Leiviskä, Myyrmäki Church, Vantaa, Finland, 1984.jpg|Myyrmäen kirkko Louhelassa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuvia Myyrmäen alueelta, kuva-karttana – Louhelan tori 
* Kuvia Myyrmäen alueelta, kuva-karttana – Louhelan seutu muuttuu
KTM

Lyhenne **KTM** voi tarkoittaa:

*KTM, kauppatieteiden maisteri
*KTM, Kauppa- ja teollisuusministeriö
*KTM, Kronreif, Trunkenpolz, Mattighofen, moottoripyörävalmistaja
*Ktm, Kutemaisten rautatieasema, rautatieliikennepaikka.
Borduna

**Borduna** (, , , ) on musiikissa käytetty termi samalla korkeudella jatkuvalle äänelle, joka säestää musiikkiteoksen muita ääniä. 

Kirkkolaulussa voidaan puhua bordunaäänestä. Joissain soittimissa on bordunakieliä (esimerkiksi sitar ja kampiliira) ja säkkipillissä on bordunapillejä. Myös *[[urkupiste]]* on eräänlainen borduna, mutta urkupisteestä puhutaan silloin, kun tietty ääni (yleensä basso) pysyy samalla sävelellä pitemmän aikaa, mutta yleensä ei koko kappaleen ajan. Yleensä, kun musiikissa käytetään bordunaa, se soi jatkuvasti ja on siten soittimen äänimaailman tai musiikkityylin erottamaton osa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Vitim

**Vitim** () on  1&nbsp;978 kilometriä pitkä Lenan oikeanpuolinen sivujoki Itä-Siperiassa Venäjällä. Se saa alkunsa Baikaljärven itäpuolelta Burjatiassa, josta se virtaa kohti koillista Taka-Baikaliaan ja edelleen pohjoiseen Irkutskin alueelle, jossa se laskee Lenaan Sahan tasavallan rajalla. Jokien yhtymäkohdassa vastarannalla on Vitimin taajama. Vitim soveltuu laivaliikenteelle alajuoksultaan Lenasta Bodaibon kaupunkiin asti.
Cro-Magnonin ihminen

**Cro-Magnonin ihminen** tai **cromagnoninihminen** on Eurooppaan yli 40&nbsp;000 vuotta sitten idästä levinnyt nykyihmisen varhainen muoto. Cro-Magnonit asuttivat Eurooppaa myöhäispaleoliittisella kaudella vuosien 40&nbsp;000–10&nbsp;000 eaa. välillä. Sen jälkeen he ilmeisesti sulautuivat myöhemmin Eurooppaan saapuneisiin populaatioihin.

Euroopan varhaisten ihmisasuttajien välillä oli alueesta riippuen niin paljon eroja ulkonäössä ja rakenteessa, että kaikkien yhteisnimitys *cromagnoninihminen* on nykyisin usein korvattu nimityksellä *Euroopan varhaiset nykyihmiset*.

## Löytöhistoria

Cro-Magnonin ihminen sai nimensä Lounais-Ranskan Les Eyzies-de-Tayacin kylän lähellä sijaitsevasta Cro-Magnonista, jonka matalasta luolasta löytyi vuonna 1868 ihmisen luurankoja. Geologi Édouard Lartet tutki luolaa ja totesi ylimmän viidestä arkeologisesta kerroksesta olevan 10&nbsp;000 – 35&nbsp;000 vuotta vanhan.

## Anatomia
Cro-Magnonin ihmiset olivat rotevia, lihaksikkaita ja suhteellisen pitkiä, arviolta 166–171 senttimetriä. Heidän otsansa oli suora, kasvot leveät, ja heillä oli pienet kulmaharjanteet. He olivat ensimmäiset ihmiset, joilla oli selvästi erottuva leukakyhmy. Heidän aivonsa olivat hiukan tilavammat kuin nykyajan ihmisellä.

## Kulttuuri
 
Cro-Magnonien asuinpaikkoja on löydetty luolista, mutta heiltä on myös löydetty alkeellisia majoja. Cro-Magnonit asuivat ilmeisesti aloillaan ja liikkuivat vain etsiessään uutta saalista tai ympäristön muutosten seurauksena.

Cro-Magnonit tekivät hienostuneita työkaluja, kuten teriä ja kaapimia. Jotkut Cro-Magnonit on yhdistetty Gravetten kulttuuriin tai Périgordin kulttuuriin.

Cro-Magnonit hautasivat vainajansa. He tekivät myös taidetta, joka kuuluu varhaisimpiin ihmisen tekemään taiteeseen. Cro-Magnoneilta tunnetaan luolamaalauksia, kaiverruksia, kohokaiverruksia ja pienoispatsaita, jotka esittävät niin ihmisiä kuin eläimiäkin. Heidän tekemänsä naishahmot ovat usein runsasmuotoisia ja raskaana, minkä perusteella niiden on arvioitu olleen merkittäviä hedelmällisyysriiteissä.

## Lähteet
Karakalpakin kieli

**Karakalpakin kieli** (*qaraqalpaq tili,* қарақалпақ тили) on karakalpakkien puhuma turkkilainen kieli. Sillä on virallinen asema Uzbekistaniin kuuluvassa Karakalpakstanissa. Kielen puhujia asuu myös Uzbekistanin Horezmin ja Ferganan alueilla, Daşoguzin maakunnassa Turkmenistanissa, Kazakstanissa, Astrahanin alueella Venäjällä sekä Afganistanissa. Vuonna 1989 karakalpakkeja oli entisen Neuvostoliiton alueella 423&nbsp;500 henkeä, joista 94,1 % puhui karakalpakkia äidinkielenään.

Karakalpakki kuuluu turkkilaisten kielten luoteiseen eli kiptšakkilaiseen ryhmään. Sen lähimpiä sukukieliä ovat kazakki ja nogai. Kieli jakautuu koilliseen ja lounaaseen murreryhmään. Kazakin, uzbekin ja turkmeenin kielet ovat vaikuttaneet eräisiin paikallismurteisiin.

## Asema ja kirjakieli
Karakalpakki on Uzbekistaniin kuuluvan Karakalpakstanin tasavallan kansalliskieli. Sitä käytetään kouluopetuksessa, sillä julkaistaan kaunokirjallisuutta sekä sanoma- ja aikakauslehtiä. Tästä huolimatta uzbekki on kuitenkin alueen käytetympi kieli sekä yksityisessä että julkisessa elämässä. Uzbekistanin keskushallinto on myös alkanut käyttään ainoastaan uzbekinkielistä paikannimistöä. Uzbekin puhujia muuttaa myös työn perässä Karakalpakstaniin, mikä panee paikallisen kielen ahtaalle. Karakalpakin katsotaan kuitenkin olevan elinvoimainen.

Karakalpakia voidaan kirjoittaa latinalaisin, kyrillisin ja arabialaisin kirjaimin. Ennen Venäjän vallankumousta karakalpakit käyttivät kirjakielenään arabialaiseen kirjaimistoon perustunutta keskiaasialaista türkiä. Vuonna 1924 otettiin käyttöön uudistettu arabialainen kirjaimisto, joka vuonna 1928 korvattiin latinalaisella aakkostolla. Vuonna 1940 siirryttiin lisämerkeillä täydennettyyn kyrilliseen kirjaimistoon. Latinalainen aakkosto otettiin uudelleen käyttöön 1990-luvulla. Latinalainen aakkosisto otettiin virallisesti käyttöön vuonna 2016.

Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan karakalpakiksi ensimmäisen kerran vuonna 2019.

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

## Lähteet
Mahmoud Asgari ja Ayaz Marhoni

**Mahmoud Asgari** ja **Ayaz Marhoni** olivat iranilaiset 18-vuotias mies ja alaikäinen poika, jotka hirtettiin 19. heinäkuuta 2005 Koillis-Iranissa Mašhadissa tuomittuina 13-vuotiaan pojan raiskauksesta. Ennen hirttämistä he saivat 228 raipaniskua alkoholin juomisesta, rauhanhäirinnästä ja varkaudesta.

Länsimaisessa mediassa on myöhemmin väitetty tuomioiden johtuneen homoseksuaalisuudesta.
Tapaus sai suurta julkisuutta ja tarina on jäänyt elämään tässä muodossa.
Väitteen tuomioiden liittymisestä homoseksuaalisuuteen esitti ilmeisesti alun perin brittiläinen OutRage!-järjestö.

Brittiläinen Pet Shop Boys -yhtye omisti vuonna 2006 julkaisemansa *[[Fundamental]]* -albumin Asgarille ja Marhonille. 

## Lähteet
Makemake

**Makemake** (symboli: , virallisesti **136472 Makemake**) on Neptunuksen radan ulkopuolella kiertävä taivaankappale, joka kuuluu Kuiperin vyöhykkeeseen. Sen löysi Michael Brownin johtama ryhmä 31. maaliskuuta 2005. Löydöstä kerrottiin ensimmäisen kerran 29. heinäkuuta 2005. Samana päivänä ilmoitettiin myös Haumean () ja 136199 Eriksen löytymisestä. Makemaken löytäjät antoivat sille aluksi epävirallisen lempinimen "Easterbunny" (pääsiäispupu) ja se sai myöhemmin tilapäisen nimen ****. Kuiperin vyöhykkeen kohteiden luokituksessa Makemake kuuluu cubewanoihin.

11. heinäkuuta 2008 Makemake luokiteltiin kääpiöplaneetaksi ja plutoidiksi.

## Fyysiset ominaisuudet

Makemaken läpimittaa ei tunnettu aluksi kovin tarkasti. Sen halkaisijan arvioitiin olevan 50&ndash;75 % 134340 Pluton halkaisijasta eli noin 1300&ndash;1900 km. Makemake teki kuitenkin tähdenpeiton 23. huhtikuuta 2011, ja sen perusteella sen päiväntasaajan läpimitaksi on arvioitu 1434 ± 14 km.

Väriltään Makemake on punertava, mikä johtunee pinnalla olevasta metaanijäästä, sillä metaanin läsnäolo näkyy kohteen infrapunaspektrissä. On mahdollista että Makemakella on Pluton tapaan ohut metaanista muodostuva ilmakehä sen ollessa radallaan lähellä Aurinkoa. Makemaken pyörähdysaika on todennäköisesti  7,77 tuntia.

## Kiertorata

Yksi Makemaken kierros Auringon ympäri kestää 308 vuotta ja rata on monien muiden Kuiperin vyöhykkeen kohteiden tapaan melko eksentrinen. Makemake on Pluton jälkeen kirkkain Kuiperin vyöhykkeen kohde (näennäinen magnitudi +17) ja sen voi havaita jo suurella harrastajakaukoputkella. Tämän vuoksi onkin hieman yllättävää, että kohde löydettiin vasta vuonna 2005. Syynä myöhäiseen löytöajankohtaan on radan suuri inklinaatio: koska Makemaken rata on lähes 30 astetta vinossa Aurinkokunnan tasoon nähden, se sijaitsee suurimman osan ajastaan taivaalla melko kaukana ekliptikasta. Koska Aurinkokunnan kohteiden etsintä keskittyy ekliptikan ympäristöön, kohde pysyi kauan löytymättömissä.

## Kuu
Makemakella havaittiin olevan kuu, joka sai virallisen tunnuksen S/2015 (136472) 1. Se tunnetaan myös lempinimellä MK 2. MK 2:n radan arvioidaan olevan ympyrämäinen ja ratakierroksen kestävän 12 vuorokautta tai pidempään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*JPL Small-Body Database Browser: 136472 Makemake (2005 FY9)
*Numbered minor planets
Aivopaise

**Aivopaise** (*abscessus cerebri*) on aivoissa sijaitseva märkäpesäke. Pienillä lapsilla se liittyy usein sydänsairauteen. Aivopaise voi tulla minkä ikäiselle tahansa, mutta yleisin se on 20–29-vuotiailla. 

Aivopaiseen oireina voi olla päänsärkyä, oksentelua, kuumetta ja joskus kooma. Toisaalta oireet ovat yksilöllisiä ja vaihtelevat merkittävästikin sijainnin ja aiheuttajan mukaan. Useimmissa tapauksissa aivojen märkäpesäkkeen aiheuttaa hampaiston tai nenän sivuontelojen alueelta tullut bakteeri. Aivopaise on mahdollista hoitaa vain, jos hoito aloitetaan tarpeeksi ajoissa. Hoitamattomana se johtaa lähes aina kuolemaan. Hoito voi olla esimerkiksi leikkaus, joka kuitenkin onnistuu harvoin.

Aivopaise syntyy, kun aivoihin pääsee bakteereja aiheuttaen tulehduksen. Yhdysvalloissa todetaan joka vuosi noin 1&nbsp;500 aivopaisetta.

Hoitamattomana aivopaise johtaa lähes poikkeuksetta kuolemaan. Hoidettuna noin 90 % potilaista paranee. Vaikeimmissa tapauksissa tarvitaan leikkaushoitoa. Aivopaise voi aiheuttaa lisähaittoina mm. epileptisyyttä, aivokalvontulehduksen, pysyviä neurologisia haittoja tai infektion uusiutumisen.

Kohonneessa aivopaiseen riskissä ovat henkilöt, joiden immuunijärjestelmä on heikentynyt mm. HI-viruksen seurauksena.

## Lähteet
Objektitiedosto

**Objektitiedostolla** tarkoitetaan konekieltä sisältävää binääritiedostoa, jonka kääntäjä on ohjelmointikielisestä lähdekooditiedostosta kääntänyt.

Objektitiedostoa ei vielä voida suorittaa. Suoritettava ohjelma kootaan yhdestä tai useammasta objektitiedostosta sekä kirjastoista linkkeriohjelmalla.

Objektitiedostoilla on useita eri formaatteja riippuen käytetystä alustasta (esim. Windows, Linux) sekä käytetyistä ohjelmista (esimerkiksi GNU-ympäristö, Microsoft Common Language Runtime).

Objektitiedostot voivat käyttää samoja tiedostomuotoja kuin lopullinen ohjelmatiedosto:
* a.out
* COFF, ECOFF, XCOFF
* ELF, Executable and Linkable Format
* Mach-O
* PE, Portable Executable
* SOM/ESOM

## Lähteet
Antonov An-124

**Antonov An-124 ''Ruslan**'' () on nelimoottorinen pitkille reiteille suunniteltu rahtilentokone, joka lensi ensilentonsa vuonna 1982. Ensimmäiset kaupalliset lennot aloitettiin tammikuussa 1986. Konetyyppiä on valmistettu 54 kappaletta. Konetyyppiä on kaupallistettu vuokrattavaksi.

Antonov An-124:n seuraajaksi rakennettiin sittemmin kuusimoottorinen An-225, joka oli vuoteen 2022 maailman suurin lentokone. An-124 vaatii 2&nbsp;500 metrin kiitotien laskeuduttaessa ensiluokkaisesti huolletuille kentille ja 3&nbsp;000&nbsp;m laskeuduttaessa luokittelemattomille lentopaikoille.

## Käyttö

### Kuljetukset
Sotilaskäyttöön ensimmäiset Antonov An-124:t tulivat 1987 ja niitä käytettiin myös Afganistanin sodassa raskaan kaluston kuljetuksiin. Yksi An-124 saattoi kuljettaa kolme T-80-panssarivaunua.

Antonov An-124 kykenee kuljettamaan kolmea CH-47-helikopteria, kuutta Puma-helikopteria, kuutta UH-60 Blackhawk -helikopteria tai viittä Mil Mi-17-helikopteria, 55 autoa tai 38 maastoautoa. Koneessa on lastivinssit, mikä mahdollistaa lastinkäsittelyn ilman kuorma-alustoille kiinnittämistä.

Syyskuussa 1990 An-124 kuljetti 451 pakolaista Ammanista. Lastitilaan oli varusteltu käymäläkontti ja 570 litraa vettä. Persianlahden sodan aikana An-124:t kuljettivat raskasta kalustoa, muun muassa Patriot-ohjustorjuntajärjestelmän.

#### Nato
Nato-maat Alankomaat, Espanja, Kanada, Luxemburg, Norja, Portugali, Puola, Ranska, Saksa, Slovakia, Slovenia, Tanska, Tšekki, Unkari ja Kanada ovat käyttäneet Antonov An-124:iä sotilaskuljetuksiinsa kriisialueille. Myöhemmin järjestelyyn liittyivät myös Ruotsi ja Suomi.

#### Suomi

Myös Suomen puolustusvoimat on käyttänyt An-124:ää kaukokuljetuksessaan. Antonov An-124-100 -kuljetus järjestettiin 20. heinäkuuta 2007, kun Turun lentoasemalta lähetettiin suomalaiselle ISAF-joukolle neljätoista kevlar-suojattua maastohenkilöautoa ja kaksi kevlar-suojattua maastokuorma-autoa. Säkylää lähempänä oleva Porin lentoasema ei ollut riittävän kokoinen Antonoville.

### Lentoennätyksiä
Antonovilla tehtiin ennätyksiä vuosina 1985–1987. Sillä pystyttiin lentämään 171&nbsp;219 kilogramman lastilla 2&nbsp;000 metrin korkeudessa 20&nbsp;150,92&nbsp;kilometrin lennolla.

### Käyttäjät
*Venäjän ilmavoimat: 26 kpl
*Volga-Dnepr Airlines: 9 kpl
*Avialinii Antonova
*Libyan Air Cargo: 2 kpl
*Polet Airlines: 5 kpl

## Tekniset tiedot

## Katso myös
* Antonov An-225
* Lockheed C-5 Galaxy
* Hughes H-4 Hercules

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kotisivut antonov.com: Antonov An-124 
*The Antonov Giants: An-22, An-124, & An-225
*aerospace-technology.com: Antonov An-124-100
*SALIS: the Strategic Airlift Interim Solution 
*Airlifter Comparisons — Antonov An-124 Ruslan 
*Volga-Dnepr  
*SALIS  

### Kuvia
*www.airliners.net Volga-Dnepr Airlinesin Antonov An-124 nousussa Helsinki-Vantaan lentoasemalta
*www.airliners.net An-124:n ohjaamo
*www.airliners.net An-124:n lastiruuma
Jälkipoltin

**Jälkipolttimella** tarkoitetaan lentokoneen työntövoiman lisäykseen käytettävää tekniikkaa, jossa polttoainetta ruiskutetaan lisää suoraan suihkumoottorin suihkuputkeen, jota kautta moottorin palamiskaasut poistuvat suurella nopeudella. Näin saadaan merkittävä työntövoiman lisäys (jopa 50&nbsp;%), mutta polttoaineen kulutus kasvaa jyrkästi (polttoainevarannot hupenevat minuuteissa). Jälkipoltin on sotilaskoneissa, pääasiassa hävittäjälentokoneissa, käytetty tekniikka.

## Historia
Jälkilämmitystä käytettiin jo James Wattin höyrykoneessa vuonna 1764. Frank Whittle patentoi "kahden lämpösyklin" moottorin vuonna 1936.

## Tekniikkaa
Polttoaineen palaminen suihkuputkessa on mahdollista, koska suihkumoottorissa moottorin läpi kulkee enemmän ilmaa kuin polttoaineen palamiseen tarvitaan. Polttoaine syttyy virtaavan palamiskaasun suuren lämpötilan ansiosta. Lisäksi polttoaineseoksen syttyminen on varmistettu erillisellä sytytystulpalla. Jälkipolttimen voimakkaan kuumentumisen takia sen käyttöikä on lyhyt verrattuna moniin muihin lentokoneen osiin.

## Käyttö
Lockheed SR-71 Blackbird -tiedustelukoneen Pratt & Whitney J58 -suihkumoottori oli ainoa, joka pystyi lentämään tuntikausia jälkipoltin päällä, mutta sen tyypillinen tiedustelulento vaati lukuisia ilmatankkauksia. 

Pommikoneet ovat käyttäneet jälkipoltinta lentoonlähdössä, hävittäjät tilanteissa, jossa tarvitaan hyvin suurta nopeutta.

Jälkipoltosta tulevaan suihkuun voi syntyä tiivistysaaltoja suuren nopeuden vuoksi. Suurempi ongelma on koneen infrapunasignaalin merkittävä kasvu, joka helpottaa koneen ampumista alas infrapuna-ohjautuvilla ohjuksilla.

Ainoat siviilikoneet, joissa on käytetty jälkipoltinta olivat Concorde ja Tupolev Tu-144.

## Supercruise
Hävittäjälentokoneissa on 1990-luvun lopulla siirrytty voimakkaampiin moottoreihin, joilla voidaan lentää jatkuvasti yliääninopeudella () ilman jälkipoltinta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Photo of the reheat fuel spray nozzles of a Bristol Siddeley Olympus (picture at bottom left of page)
Imraguen

**Imraguen** voi tarkoittaa seuraavia:

*imraguenit, mauritanialainen etninen ryhmä
*imraguenin kieli, edellä mainittujen puhuma kieli.
Lehmähaikara

**Lehmähaikara** (*Bubulcus ibis*) on haikaroiden heimoon kuuluva lintu, jonka levinneisyysalue ulottuu kaikille mantereille Etelämannerta lukuun ottamatta. Suomessa on tavattu seitsemän luonnonvaraiseksi tulkittua yksilöä. Lajin nimi tulee siitä, että se kuljeskelee lehmien jalkojen lomassa ja kyyhöttää niiden selässä ratsastaen. 

## Koko ja ulkonäkö
Lehmähaikara on väriltään suurimmaksi osaksi valkoinen, mutta sillä on keltainen töyhtö ja pitkät keltaiset koristehöyhenet selässä ja rinnassa. Se on selvästi pienempi kuin jalohaikara ja silkkihaikara. Jalat ovat pesimäaikana oranssit, muulloin harmaat. Nokka on keltainen ja lyhyempi kuin monilla muilla haikaroilla. Lehmähaikara on 46–56 senttiä pitkä, sen siipiväli on 88–96 senttiä ja se painaa 340–390 grammaa.

## Levinneisyys
Lehmähaikara on kotoisin Afrikasta, mutta se on levinnyt Etelä-Eurooppaan, Kaakkois-Aasiaan, Australiaan sekä Keski- ja Etelä-Amerikkaan. Se on levittäytynyt voimakkaasti kaikkialla viimeisen viidenkymmenen vuoden aikana ja kolonisoinut jo eteläisen Pohjois-Amerikankin.

Ensimmäisen kerran luonnonvarainen lehmähaikara tavattiin Suomessa Eckerössä 15. toukokuuta 2002 ja toisen kerran Ylivieskassa 6. lokakuuta 2006. Lieksassa 31. heinäkuuta 1994 havaittu yksilö määritettiin *coromandus*-alalajin edustajaksi ja tulkittiin siten tarhakarkulaiseksi. Elokuuhun 2021 mennessä lehmähaikara oli tavattu Suomessa yhteensä seitsemän kertaa.

## Elinympäristö
Lehmähaikaran elinympäristöä ovat niityt, arot, suot, kosteat laitumet ja asutut seudut. Se ei ole yhtä sidoksissa kosteikkoihin kuin muut haikarat.

## Lisääntyminen
Emo munii 2–5 munaa, joita haudotaan 22–26 vrk. Yleensä lehmähaikarat kasvattavat yhden pesueen vuodessa, mutta silloin tällöin jopa kolme pesuetta.

## Ravinto
Lehmähaikaroiden pääasiallista ravintoa ovat hyönteiset, mutta myös äyriäiset, nilviäiset, sammakkoeläimet, kalat, matelijat, linnut ja jyrsijät.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Quthing (kaupunki)

**Quthing** (tunnetaan myös nimellä **Moyeni**, tuulten kaupunki) on kaupunki Lesothossa ja samalla maan eteläisin kaupunki. Quthing on Quthingin alueen pääkaupunki.  Vuoden 2016 laskennassa kaupungissa oli 27314 asukasta, joten se oli Lesothon 7. suurin kaupunki.

Kaupungin eteläpuolella alkavat Etelä-Afrikan vuoristoseudut. Quthing itse sijaitsee 1&nbsp;600 metrin korkeudessa jokilaaksossa, jossa viljellään maissia ja laidunnetaan karjaa. 

Quthingissä on lentokenttä.

Quthingin lähistöltä on löydetty dinosaurusten jälkiä.

## Lähteet
Vasarapäähaikara

**Vasarapäähaikara** (*Scopus umbretta*), aiemmalta nimeltään **varjohaikara**, on laajalle levinnyt afrikkalainen kosteikkolintu. Se on sukunsa (*Scopus*) ja heimonsa (Scopidae) ainoa laji. Perinteisesti vasarapäähaikara luetaan haikaralintuihin (Ciconiiformes), mutta nykyään se luokitellaan kuitenkin pelikaanilintujen (Pelecaniformes) lahkoon.

## Koko ja ulkonäkö
Vasarapäähaikaran pituus on noin 56&nbsp;cm ja paino 470&nbsp;g. Sen pää on erikoisen muotoinen johtuen pitkähköstä tukevasta nokasta ja niskassa sojottavasta töyhdöstä. Sen höyhenpuku on tasaisen ruskea ja koivet sekä nokka mustat. Pyrstö on lyhyt, mutta siivet ovat leveät ja lintu on erinomainen liitolentäjä. Kaarrellessaan se ojentaa kaulansa suoraksi kuten esimerkiksi kattohaikara, mutta lentäessään se vetää kaulansa sisään kuten harmaahaikara.

## Esiintyminen
Vasarapäähaikarat elävät Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, Madagaskarilla ja Arabian niemimaan lounaisrannikolla. Niiden esiintymisalueen pinta-ala on 10&nbsp;miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaatio on suuruudeltaan 170&nbsp;000–1&nbsp;100&nbsp;000&nbsp;yksilöä.

## Elinympäristö
Vasarapäähaikaran elinympäristöä ovat kaikenlaiset kosteikot, mukaan lukien riisipellot, teko- ja kastelualtaat, joet ja suot, sekä savanneilla että metsäseuduilla.

## Lisääntyminen
Vasarapäähaikarat rakentavat huomattavan suuren risupesän puun latvaan, kallion laelle, joenpenkalle tai mutavallin päälle. Pesän halkaisija voi olla 1,5 metriä ja se koostuu tuhansista oksista, jotka emot muuraavat yhteen mudalla. Risukasan päälle rakennetaan mudasta seinät ja katto, ja itse pesämaljaan pääsee mudasta rakennetusta tunnelista, joka on 13–18&nbsp;cm leveä ja jopa 60&nbsp;cm pitkä. Pari voi rakentaa useita pesiä, jopa viisi, joista vain yhden ne ottavat käyttöön. Seuraavana vuonna ne rakentavat uudet pesät. Monet lintulajit käyttävät myöhemmin vasarapäähaikaran pesiä. Naaras munii 3–7 valkoista munaa, jotka pian tummuvat mudan värisiksi. Molemmat puolisot hautovat yhteensä 28–30&nbsp;päivää ja poikaset jättävät pesän 44–50&nbsp;päivän ikäisinä. Jonkin aikaa pesästä lähdön jälkeen ne käyvät siellä vielä yöpymässä.

## Ravinto
Vasarapäähaikaran ruokavalio koostuu pääosin sammakkoeläimistä. Muita saaliseläimiä ovat kalat, hyönteiset, katkaravut ja pikkujyrsijät.

## Erityistä
Lounais-Afrikan paikalliset asukkaat uskovat vasarapäähaikaralla olevan maagisia voimia. Linnun uskotaan kykenevän ennustamaan kuoleman näkemällä tuomitun henkilön kuvan vedenkalvolta tai putoavan tähden, pahan enteen, taivaalla hänen kotinsa yllä. Haikara lentää uhrin asumuksen yli raakkuen pitkällä valittavalla äänellä varoittaakseen kohtalosta.

## Lähteet
Antireduktionismi

**Antireduktionismi** on tieteellinen ja filosofinen teoria, jonka mukaan teorian kuvaamaa kohdetta ei voida kuvata kattavasti vain sen osien perusteella, eli palauttaa (redusoida) osiinsa. 

Yksi varhaisista antireduktionismin muodoista oli vitalismi. Vitalismi piti eliön muodostumisen perustavana ehtona järjestävää yliluonnollista elämänvoimaa, joka voidaan kuvata tieteellisesti. Nykytiede on hylännyt vitalismin.

## Katso myös

* Reduktionismi
Imraguenit

**Imraguenit** ovat Mauritaniassa asuva etninen ryhmä. Heitä on noin tuhat ja suurin osa heistä elää kalastajina Banc d'Arguinin kansallispuistossa, Atlantin valtameren rannikolla. Berberinkielinen sana "imraguen" tarkoittaa kalastajia. Imraguenit puhuvat imraguenin kieltä.
Näytelmäkirjailija

**Näytelmäkirjailija** on draamakirjallisuutta kirjoittava kirjailija. Näytelmäkirjailija tuottaa tekstejä teattereiden käyttöön, mutta draamakirjallisuus on myös itsenäinen kirjallisuuden lajinsa, jota voidaan lukea täysin itsenäisenä teoksena. Kirjailija voi olla erikoistunut kirjoittamaan yksin näytelmiä, mutta hän voi tämän lisäksi kirjoittaa myös muuta kirjallisuutta, kuten proosaa ja lyriikkaa. Näytelmäkirjailija voi myös toimia esimerkiksi muissa teatterialan ammateissa, kuten dramaturgina tai ohjaajana.

Varhaisimmat näytelmäkirjailijat, joiden töitä on säilynyt, elivät 400-luvulla eaa.

Suomessa näytelmäkirjailijoita koulutetaan Teatterikorkeakoulussa osana dramaturgian koulutusohjelmaa. Draaman kirjoittamista voi opiskella lisäksi osana Turun yliopiston luovan kirjoittamisen ja Jyväskylän yliopiston avoimen yliopiston kirjoittamisen oppiaineita; nämä aineet eivät kuitenkaan voi olla tutkinnossa pääaineena.

## Tunnettuja näytelmäkirjailijoita

* Livius Andronicus
* Aristofanes
* Samuel Beckett
* Bertolt Brecht
* Elias Canetti
* Karel Čapek
* Agatha Christie
* Jean Cocteau
* T. S. Eliot
* Euripides

* Rainer Werner Fassbinder
* Gustave Flaubert
* Dario Fo
* John Galsworthy
* Johann Wolfgang von Goethe
* Günter Grass
* Václav Havel
* Henrik Ibsen
* Eugène Ionesco
* Elfriede Jelinek

* Federico García Lorca
* Menandros
* Arthur Miller
* Molière
* Eugene O'Neill
* Plautus
* Nelly Sachs
* Jean-Paul Sartre
* Friedrich Schiller
* William Shakespeare

* George Bernard Shaw
* Sofokles
* Wole Soyinka
* August Strindberg
* Anton Tšehov
* Derek Walcott
* Oscar Wilde
* Tennessee Williams
* William Butler Yeats
* Guillén de Castro

### Suomalaisia näytelmäkirjailijoita
*Minna Canth
*Maria Jotuni
*Aleksis Kivi
*Mika Myllyaho
*Sofi Oksanen
*Jussi Parviainen
*Laura Ruohonen
*Pirkko Saisio
*Juha Siltanen
*Mika Waltari
*Hella Wuolijoki