open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dío-Ólympos

**Dío-Ólympos** ( eli Δήμος Δίου-Ολύμπου, *Dímos Díou-Olýmpou*) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Pierian alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 493,2 neliökilometriä ja väkiluku 25&nbsp;668 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Litóchoro.

Dío-Ólympoksen kunta syntyi, kun Anatolikós Ólympos, Dío ja Litóchoro yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunta sijaitsee Kreikan korkeimman vuoren Olympoksen juurella. Vuoren itäosa on kunnan alueella. Muihin alueen nähtävyyksiin kuuluu antiikin aikaisen Dionin arkeologinen alue. Kunta on saanut nimensä näistä kahdesta paikasta.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Dío-Ólympoksen kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Δίου-Ολύμπου. Dío-Ólympoksen kunnan verkkosivut.
Paionía (kunta)

**Paionía** ( eli Δήμος Παιονίας, *Dímos Paionías*) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Kilkíksen alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 923,7 neliökilometriä ja väkiluku 28&nbsp;493 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Polýkastro.

Paionía sijaitsee Kreikan pohjoisosassa Pohjois-Makedonian rajalla. Maiden välisen rajan tärkeimpiin rajanylityspaikkoihin kuuluvat Évzonoin Tsoliádes (maantieliikenteelle) ja Eidoméni (rautatieliikenteelle) sijaitsevat kunnan alueella. Paionían kunta syntyi, kun Axioúpoli, Evropós, Gouménissa, Livádia ja Polýkastro yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunta on nimetty antiikin aikaisen Paionian alueen mukaan.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Paionían kunta muodostuu viidestä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Παιονίας. Paionían kunnan verkkosivut.
Salli Lund

**Salli Lund**, o. s. *Hill*, aikaisemmin *Mäkelä* (12. joulukuuta 1902 Oulu – 23. kesäkuuta 1979 Sortavala) oli suomalaissyntyinen Karjalan tasavallassa asunut toimittaja ja runoilija.

11-lapsiseen perheeseen syntyneen Lundin vanhemmat olivat perämies Matti Mäkelä (1850–1929) ja Kaisa Kristiina Sankilampi (1860–1938). Lund kävi kansakoulun ja oli sitten vuodesta 1920 alkaen Osuusliike Arinan palvelyksessa myyjänä. Lund muutti 1927 Suomesta Kanadaan ja sieltä edelleen 1932 Neuvosto-Karjalaan. Hän työskenteli apuhoitajana ja sittemmin Totuus-lehden oikolukijana. Toisen maailmansodan aikana Lund oli evakossa Uralin alueella ja oli työssä kolhoosissa ja paperikombinaatissa. Lundin aviomies Väinö Lund kuoli lavantautiin ja lapset tytär Raija ja poika Reijo kuolivat aliravitsemukseen. Perheensä menettänyt Lund palasi 1944 Petroskoihin ja toimi sitten ensin entisessä työssään oikolukijana ja sittemmin Karjala-kustantamon toimittajana. Lundista tuli Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäsen 1970.

Salli Lund oli naimisissa vaasalaisen Väinö Lundin kanssa ja myöhemmin Polvijärvellä syntyneen Jukka Hillin kanssa.

Salli Lundin elämästä Neuvosto-Karjalassa on tehty näytelmä *Punaisten lintujen maa*, jonka kantaesitti Teatteri Saaga syyskuussa 2019.

## Teoksia
* *Soi lauluja Karjalan maa* : valittuja runoja. Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, Petroskoi 1950
* *Pihkan tuoksua* : runoja. Karjalan kirjakustantamo, Petroskoi 1966
* *Vesillä ja valtateillä*. Karjalan kirjakustantamo, Petroskoi 1969
* *Kevätvihreä tie* : venäjänkielisiä runoja. Izdatelstvo Karelija, Petrozavodsk 1970
* *Tuulien kannel* : runoja ja runoelmia. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1971
* *Taipaleita* : kaksi novellia. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1975
* *Runontupa* : runoja, runoelma. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1976
* *Virta vierii* : runoja ja runoelmia. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1979
* *Ja niin tuli aamu...* : muistelmia. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1980

## Lähteet
* 
* Laitasaari-sivusto : Kirjailija Salli Lund (Hill, Mäkelä)
* Kirjasampo.fi : Salli Lund

### Viitteet
Irákleia (Sérres)

**Irákleia** () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ηρακλείας, *Dímos Irakleías*), joka sijaitsee Sérresin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 448,8 neliökilometriä ja väkiluku 21&nbsp;145. Varsinaisen Irákleian kaupungin väkiluku on 3&nbsp;786 (vuonna 2011).

Nykyinen Irákleian kunta muodostui, kun Irákleia, Skotoússa ja Strymonikó yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Irákleian kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Ηρακλείας. Irákleian kunnan verkkosivut.
Kustavi Kaila

**Kustavi Kaila** (vuoteen 1906 **Johansson**, 16. helmikuuta 1885 Helsinki – 9. maaliskuuta 1944 Laukaa) oli suomalainen lainvalmistelija ja korkeimman oikeuden jäsen.

Kaila kuului Johansson-Kailan sukuun. Hänen isänsä oli arkkipiispa Gustaf Johansson ja äitinsä Sofia Emilia Björkman. Kaila valmistui ensin filosofian kandidaatiksi ja auskultoi opettajaksi 1906, mutta jatkoi opintojaan ja tuli 1910 molempien oikeuksien kandidaatiksi. Heinolan tuomiokunnassa työskenneltyään hän sai varatuomarin arvon 1913 ja samana vuonna hänestä tuli senaatin oikeusosaston kopisti. Korkeimman oikeuden notaariksi hänet nimitettiin 1918 ja nuoremmaksi oikeussihteeriksi seuraavana vuonna. Hän toimi myös valtiopäivillä työväenasiain- ja perustuslakivaliokunnan sihteerinä. Jo aiemmin 1917 hänestä oli tullut lainvalmisteluvaliokunnan jäsen. Hän osallistui keskeisesti Filip Grönvallin kanssa uuden avioliittolain valmisteluun, jonka mukaan puolisot olivat oikeudellisesti tasavertaisia, samoin kuin muidenkin lakien valmisteluun erityisesti avioliitto- ja lapsioikeuden alalta.

Kaila oli kiinnostunut myös rikosoikeudesta ja toimi sen tutkijana Helsingin yliopistossa 1920–1927. Hän oli mukana rikoslain uudistukseen tähdänneessä työssä 1926, joka ei kuitenkaan johtanut lain muutoksiin. Kaila julkaisi artikkeleita ''Lakimies'' -lehdessä, jonka toimitussihteerinä ja vuodesta 1936 myös päätoimittajana hän toimi. 1930 hänet nimitettiin Korkeimman oikeuden jäseneksi. Oikeusneuvoksena hän puuttui myös lakikielen kehittämiseen, esimerkiksi 1943 hän julkaisi *Lakimiehessä* huomiota herättäneen artikkelin *Virkakielen rikkaruohoja*. Hän työskenteli Lakikielen sanakirjan tarkastustoimikunnassa ja valvoi Matthias Caloniuksen teoksen *Praelections in iuris-prudentiam civilem* -teoksen suomentamista. Hän myös suomensi itse useita teoksia saksasta ja ruotsista.

Vapaa-ajallaan Kaila oli innokas kasvitieteen harrastaja ja kasvien keräilijä. Hänen puolisonsa vuodesta 1909 oli opettaja Ida Marja Makkonen (s. 1884). Shakkimestari, toimittaja Osmo Kaila (1916–1991) ja  maanviljelyskemian ja -fysiikan professori Armi Kaila (1920–2003) olivat heidän lapsiaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ehdotus lainsäädännöksi naisen kelpoisuudesta valtionvirkaan ynnä perustelut (Filip Grönvall, Kustavi Kaila 1924. Lainvalmistelukunnan julkaisuja n:o 4. 20 s.) (Viitattu 24.9.2014)
Skydra

**Skydra** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Makedoniassa nykyisen Kreikan alueella. Se sijoitetaan nykyisen Skýdran kunnan alueelle lähelle nykyisiä Arsénin ja Loutrochórin kyliä.

Skydran kaupunki sijaitsi Bottiaiassa, joka tunnettiin roomalaisella kaudella Emathiana. Klaudios Ptolemaios sijoittaa sen Tyrissan ja Miezan välille. Kyseessä on mahdollisesti sama paikka kuin *Scurio*, joka esiintyy *[[Itinerarium Burdigalense]]ssa*, jossa se sijoitetaan Edessan ja Pellan välille 15 roomalaisen mailin päähän kummastakin.

Skydra kukoisti hellenistisellä ja roomalaisella kaudella. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Skydraios* ().

Kaupunki sijoitetaan nykyisen Arsénin ja Loutrochórin tienoille seudulta tehtyjen piirtokirjoituslöytöjen vuoksi. Toisaalta lähempää nykyistä, antiikin aikaisen kaupungin mukaan nimettyä Skýdran kaupunkia on löydetty hellenistiselle kaudelle ajoittuvan temppelin jäänteet. Se oli mahdollisesti peripteraalitemppeli, joka oli jäänyt keskeneräiseksi. Sitä on arveltu Zeuksen temppeliksi.

## Lähteet
Visaltía

**Visaltía** ( eli Δήμος Βισαλτίας, *Dímos Visaltías*) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Sérresin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 659,2 neliökilometriä ja väkiluku 20&nbsp;030 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Nigríta.

Nykyinen Visaltían kunta muodostui, kun Visaltía, Achinós, Nigríta ja Trágilos yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunta on nimetty samalla seudulla sijainneen antiikin aikaisen Bisaltian alueen mukaan.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Visaltían kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Βισαλτίας. Visaltían kunnan verkkosivut.
Pýdna-Kolindrós

**Pýdna-Kolindrós** ( eli Δήμος Πύδνας-Κολινδρού, *Dímos Pýdnas-Kolindroú*) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Pierian alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 341,2 neliökilometriä ja väkiluku 15&nbsp;179 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Aigínio.

Pýdna-Kolindróksen kunta syntyi, kun Aigínio, Kolindrós, Methóni ja Pýdna yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Pýdna-Kolindróksen kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Πύδνας-Κολινδρού. Pýdna-Kolindróksen kunnan verkkosivut.
Pekka Pöllä

**Pekka Pöllä** (10. elokuuta 1940 Inkeri – 22. maaliskuuta 1989) oli Karjalan tasavallassa asunut suomen kielellä kirjoittanut toimittaja, kääntäjä ja runoilija.

Pöllä syntyi Poritsan kylässä Leningradin alueella. Jatkosodan aikana Pöllän perhe evakuoitiin Suomeen josta Pöllä muutti myöhemmin työnhakuun edelleen Ruotsiin. Pöllä palasi 1957 Neuvostoliittoon ja asettui asumaan Petroskoihin. Hän suoritti 1970 loppututkinnon Petroskoin yliopiston suomen kielen osastolla.

Pöllä toimi Petroskoissa ensin kirjanpainajana Anohinin kirjapainossa ja sitten puuseppänä. Tämän jälkeen hän oli toimittajana Neuvosto-Karjala-lehdessä, Suomalaisessa draamateatterissa, Progress-kustantamon suomenkielisessä toimituksessa ja Punalippu-lehdessä. Pöllän ensimmäinen runo julkaistiin Punalippu-lehdessä 1958 ja hän kirjoitti lehteen runoja ja artikkeleita Petroskoin kulttuuritapahtumista käyttäen salanimeä *M. Kuisma*. Pöllä oli Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäsen vuodesta 1983.

Vuodesta 1984 alkaen Pöllä keskittyi suomalais-ugrilaisten kansojen synty- ja varhaisvaiheiden selvittelyyn käyttäen pohjana omia nimistötieteellisiä havaintojaan.

## Teokset
* *Kutsumus*; kirj. Viktor Valjakka, Hellä Hellman, Toivo Ahava ja Pekka Pöllä; toim. Taisto Summanen; taiteilija Aleksei Akimov. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1969
* *Tientekijät*: runoja. Karjala, Petroskoi 1973 
* *Ilmarinen: runoelmia: uusia runoja*. Karjala, Petroskoi 1978
* *Satuja noutamaan: tarinoita, pikku kertomuksia*. Karjala, Petroskoi 1980
* *Joukamoinen: Kalevala-runoja: Joukamoinen, Väinämöisen lähtö*. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1981
* *Kullervo; Sampso Pellervoinen: Kalevala-runoja*. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1984
* *Matjaksen onni*: pienoisromaani ja novelleja. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1986

## Lähteet
* Karjalan suomenkieliset kirjailijat : Pekka Pöllä (Archive.org)
* Inkeriläisiä merkkihenkilöitä : Pekka Pöllä
Archánes-Asteroúsia

**Archánes-Asteroúsia** ( eli Δήμος Αρχανών-Αστερουσίων, *Dímos Archanón-Asterousíon*) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnan pinta-ala on 335,4 neliökilometriä ja väkiluku 16&nbsp;692 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Pezá.

Archánes-Asteroúsian kunta sijaitsee Kreetan keskiosissa ja ulottuu lähes koko saaren poikki Iraklionin eteläpuolelta saaren etelärannikolle. Kuntaan kuuluu myös pieni Thétisin saari. Kunta syntyi, kun Archánes, Asteroúsia ja Níkos Kazantzákis yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Archánes-Asteroúsian kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Αρχανών-Αστερουσίων . Archánes-Asteroúsian kunnan verkkosivut.
Chersónisos

**Chersónisos** (; suomeksi joskus myös *Hersonissos*) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Χερσονήσου, *Dímos Chersonísou*), joka sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 271,6 neliökilometriä ja väkiluku 26&nbsp;717. Varsinainen Chersónisos muodostuu kahdesta erillisestä asutuksesta, **Chersónisoksen** kylästä (myös Άνω Χερσόνησος, *Áno Chersónisos*), jonka väkiluku on 1&nbsp;115; sekä tämän satamakaupungista, varsinaiselta nimeltään **Liménas Chersonísou** (Λιμένας Χερσονήσου), jonka väkiluku on 2&nbsp;968. Kunnan kuntakeskus on Goúrnes.

## Maantiede

Chersónisoksen kaupunki eli Liménas Chersonísou (”Chersónisoksen satama”) sijaitsee Kreetan saaren pohjoisrannikolla noin 25 kilometriä itään Iraklionista ja 9 kilometriä länteen Máliasta. Etäisyys Iraklionin lentoasemalle on noin 23 kilometriä ja Ágios Nikólaokseen noin 34 kilometriä. Kaupungin eteläpuolelta kulkee saaren päätie eli EO90-kansallistie, joka on osa Eurooppatietä 75. Vanha yläkylä Chersónisoksen kylä eli Áno Chersónisos sijaitsee rinteessä noin kaksi kilometriä kaupungista sisämaahan. Kuntaan kuuluvat Kreetan pohjoispuolella sijaitseva Dían saari sekä pienet saaret Aféntis Christós, Agía Varvára, Paximádi ja Petalídi.

## Historia
### Antiikki

Chersónisoksen paikalla on ollut asutusta viimeistään minolaisella kaudella. Antiikin aikana nykyisen kaupungin paikalla sijaitsi Khersonasoksen eli Khersonesoksen kaupunki, joka oli sisämaassa sijainneen Lyktoksen poliksen eli kaupunkivaltion satama. Se kukoisti hellenistisellä ja roomalaisella kaudella, ohittaen merkityksessä Lyktoksen, sekä vielä varhaisella bysanttilaisella kaudella. Antiikin aikaisesta kaupungista on säilynyt joitakin jäänteitä.

### Myöhempi historia

Keskiajalla asutus siirtyi merirosvojen ja maanjäristysten vuoksi ylemmäksi vuorenrinteeseen, mihin kehittyi Chersónisoksen kylä. Siksi se tunnetaan myös ”Vanhana Chersónisoksena” (Παλιά Χερσόνησος, *Paliá Chersónisos*). Myöhemmin asutus palasi rannikolle antiikin aikaisen kaupungin paikalle, ”Uuteen Chersónisokseen” (Νέα Χερσόνησος, *Néa Chersónisos*) eli nykyiseen Liménas Chersonísouhun. Vielä vuonna 1900 Liménas Chersonísoussa oli vain 133 asukasta, ja vanha yläkylä säilyi pääasiallisena asutuksena 1960-luvulle saakka. Rannikolla sijaitseva kaupunki on kasvanut tämän jälkeen erityisesti seudun turismin lisääntymisen myötä.

Nykyinen Chersónisoksen kunta muodostui, kun Chersónisos, Episkopí, Goúves ja Mália yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Chersónisoksen kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
 

* Δήμος Χερσονήσου. Chersónisoksen kunnan verkkosivut.
Faistós

**Faistós** ( eli Δήμος Φαιστού, *Dímos Faistoú*) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnan pinta-ala on 412,7 neliökilometriä ja väkiluku 24&nbsp;466 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Moíres.

Faistós sijaitsee Kreetan etelärannikolla. Faistóksen kuntaan kuuluvat saaret Makronísi, Mikronísi, Papadóplaka ja Tráfos. Faistóksen kunta syntyi, kun Moíres, Tympáki ja Zarós yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunta on nimetty sen alueella sijainneen Faistoksen minolaisaikaisen kaupungin mukaan.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Faistóksen kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Φαιστού. Faistóksen kunnan verkkosivut.
Viánnos

**Viánnos** ( eli Δήμος Βιάννου, *Dímos Viánnou*) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnan pinta-ala on 221,5 neliökilometriä ja väkiluku 5&nbsp;563 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Áno Viánnos.

Viánnos sijaitsee Kreetan etelärannikolla. Sen nimi palautuu Áno Viánnoksen lähellä sijainneen antiikin ajan Biannoksen kaupungin nimeen.

## Kunnan osat

Viánnoksen kunta muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Βιάννου. Viánnoksen kunnan verkkosivut.
Diafra Sakho

**Diafra Sakho** (s. 24. joulukuuta 1989) on senegalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Valioliigassa pelaavaa West Ham Unitedia. Oikeajalkaisen Sakhon pelipaikka on hyökkääjä. Sakho pelaa myös Senegalin jalkapallomaajoukkueessa.

## Seurajoukkueura
Sakho aloitti ammattilaisuransa ranskalaisessa FC Metzissä. Hän teki debyyttinsä ykkösjoukkueessa tammikuussa 2010. Kaudella 2011-2012 Sakho oli lainalla US Boulognessa, jossa peliaikaa tuli vain seitsemän ottelun verran. Sakho palasi takaisin Metziin ja oli mukana nostamassa perinteikkään seuran Ligue 1:teen kaudeksi 2014-15. Sakho valittiin Ligue 2:n kauden pelaajaksi kaudella 2013-14. Kesällä 2014 hän siirtyi Valioliigaseura West Ham Unitediin. Debyytti Valioliigassa tapahtui elokuussa 2014 Crystal Palacea vastaan. Ensimmäisen maalinsa Valioliigassa Sakho teki syyskuussa Hull Cityä vastaan. Hän teki syyskuussa myös voittomaalin Liverpool FC:tä vastaan chipattuaan pallon Liverpool-vahti Simon Mignolet´n yli. 

## Maajoukkueura
Sakho debytoi Senegalin jalkapallomaajoukkueessa toukokuussa 2014 Burkina Fasoa vastaan. Hänen ensimmäinen maaottelumaalinsa tuli neljä päivää myöhemmin epävirallisessa maaottelussa Kosovoa vastaan.

## Lähteet
* 
* http://www.national-football-teams.com/player/55388/Diafra_Sakho.html
Slime

**Slime** oli  1970- ja 1980-luvulla suosittu leikkikaluna käytetty löllyvä massa. Mattel toi sen markkinoille vuonna 1976.  Sen pääasiallinen valmistusaine oli guarkumi. Alkuperäisten slimen markkinointi loppui 1979, mutta sen jälkeen siitä tehtiin erilaisten televisiosarjojen mukaan nimettyjä erikois-slimejä, kuten Masters of the Universe Slime ja  Nickelodeon Green Slime. Haamujengi-elokuvan suosion aikana sitä myytiin nimellä *ektoplasma*.

Slime myytiin roskatynnyrin muotoisessa purkissa, jossa sitä myös säilytettiin. Purkin ulkopuolelle unohtunut slime kuivui nopeasti korpuksi ja menetti kimmoisuutensa.

Nykyään slime on tullut uudelleen suosioon, ja YouTube on täynnä erilaisia ohjevideoita slimejen valmistukseen. Tukesin mukaan niiden valmistuksessa käytettävät aineet saattavat olla haitallisia ja aiheuttaa herkistymistä. Vastaavia myrkyllistä booraksia sisältäviä tuotteita on myynnissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Soccer Physics

**Soccer Physics** on suomalaisen indie-videopelikehittäjä Otto-Ville Ojalan kehittämä urheilupeli, joka julkaistiin 12. heinäkuuta 2014 iOS:lle. Peli julkaistiin myöhemmin myös selaimelle. Peli on noussut suureen suosioon: se on ollut App Storen maksullisten pelien 11. sijalla.

Pelissä on kaksi joukkuetta, ideana on saada pallo vastustajan maaliin. Pelaajia ohjataan ainoastaan yhtä tai valinnaisesti kahta nappia painamalla, silloin pelaajat hyppäävät, mutta pelaajien eri asennoista riippuen hahmot voivat liikkua eri suuntiin ja pelaamisesta tulee hyvin satunnaista. Peliä pelataan sivultapäin kuvattuna. Peliä voi pelata joko yksin tietokonetta vastaan, jolloin pelaaja ohjaa yksin jokaista oman joukkueensa hahmoa tai toista pelaajaa vastaan, jolloin jokainen ohjaa oman joukkueensa hahmoja. Myös nelinpeli on mahdollista, jolloin jokainen ohjaa omaa hahmoaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Soccer Physics
*Soccer Physics App Storessa
*Soccer Physics - Official Website
Jordan Rossiter

**Jordan Rossiter** (s. 24. maaliskuuta 1997 Liverpool, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka on pelannut Englannin Valioliigan Liverpoolissa ja skotlantilaisseura Rangersissa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. 

Rossiter aloitti uransa Liverpoolissa. Hän debytoi edustusjoukkueessa 23. syyskuuta 2014 Englannin liigacupin ottelussa Middlesbroughia vastaan ja teki maalin 30 metristä. Rossiterista tuli näin Liverpoolin toiseksi nuorin maalintekijä Michael Owenin jälkeen.
Keikyän riippusilta

**Keikyän riippusilta** on Sastamalassa sijaitseva, Kokemäenjoen ylittävä jalankulun ja pyöräilyn silta ja Suomen pisin puurakenteinen riippusilta. Sen kannen pituus on 228 m ja leveys 165 cm. Kokonaispituus Destian tiedoissa on 252,1 m.
Silta yhdistää Peevolan kylän entisen Äetsän kunnan keskustaajamaan Pehulaan ja kulkee Äetsän voimalaitoksen itäpuolella.

Silta rakennettiin vuonna 1948 silloisen Keikyän kunnan ja seudun suurimman työnantajan Finnish Chemicalsin rahoituksella. Vuonna 1957 silta särkyi myrskyssä, mutta se korjattiin ja vahvistettiin heti.

Kesällä 2018 valmistuneessa Destian tarkastusraportissa todettiin sillan tarvitsevan välittömien toimien ohella peruskorjauksen kolmen vuoden kuluessa tai sitä uhkaisi käyttökielto. Sillan korjausurakan otti vastuulleen perinneyhdistys Keikyän Perikunta, joka on vuonna 1981 lakkautetun Keikyän kunnan kyläyhdistysten kattojärjestö. Sillan korjaustyö tehtiin talkoilla, jotka aloitettiin keväällä 2020.  Silta avattiin yleisölle lokakuun lopussa 2020. Sillan kunnostamiseen tehtiin noin 12 000 talkootyötuntia. Keikyän Perikunta sai tehdystä työstä Sastamalan kaupungin vuoden 2020 kulttuuripalkinnon.

## Lähteet
Admiralspalast

**Admiralspalast** on teatteri ja entinen huvittelukeskus Berliinin keskustassa osoitteessa Friedrichstrasse 101–102.

Admiralspalastin paikalla oli ensin 1860-luvulla löydetyn suolavesilähteen päälle perustettu terveyskylpylä. Kylpylä rakennettiin vuosina 1873–1874. Nykyinen Admiralspalastin talo valmistui sen tilalle vuonna 1910. Rakennuksessa toimi huvittelukeskus, jossa oli ravintoloita, revyyteatteri, elokuvateatteri, kuntosali ja luistinrata. Paikka oli suosittu 1920-luvulla, mutta natsit sulkivat paheellisena pidetyn keskuksen heti valtaan tultuaan vuonna 1933. Tiloihin kuitenkin avattiin suosittu operettinäyttämö, jonka katsomon ensimmäiselle riville rakennettiin oma loosi Adolf Hitleriä varten. Se purettiin vasta vuonna 2006 tehtyjen korjaustöiden yhteydessä. Rakennus säilyi toisesta maailmansodasta lähes vahingoittumattomana. Sodan jälkeen tiloja käytti Saksan valtionooppera siihen asti, kunnes Unter den Lindenin vanha oopperatalo saatiin kunnostettua vuonna 1955. Sen jälkeen salissa toimi elokuvateatteri. Nyttemmin se on kunnostettu musiikkiteatteriksi.

Admiralspalastissa järjestettiin huhtikuussa 1946 Itä-Saksaa hallinneen Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (SED) perustava kokous.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Admiralspalastin kotisivu
Tulisoihtu pimeään

**Tulisoihtu pimeään – Olavi Paavolaisen elämä** on Panu Rajalan laatima elämäkerta Olavi Paavolaisesta. Teos ilmestyi 2014, ja sen on kustantanut WSOY.

## Alkusanat
Rajala luotaa alkusanoissa Paavolaisen rooleja, joista viimeinen oli väsähtänyt, kyyninen valtakunnanpessimisti. Mutta sitä ennen hän oli Panulan sanoin ”ihailtu ja kadehdittu, rakastettu ja vihattu – – ainutlaatuinen ilmestys, poseeraava dandy, tenhoava vaikuttaja, innostava joukonjohtaja, loistava tyyliniekka, jalostuneen taideaistin lävistämä kriitikko, modernin runon esitaistelija, kulttuuritietoinen esseisti ja matkakirjailija, lopulta maan seuratuimman teatterin [Radioteatterin] johtaja”. Näitä kaikkia rooleja Panula elämäkerrassa kuvaa.

Rajala antaa arvion aiemmista elämäkerroista: Matti Kurjensaaren työtä haittasi Paavolaisen lesken puuttuminen käytettävissä olleeseen aineistoon, eikä Kurjensaari käsittele teoksia. Myöskään Jaakko Paavolaisen elämäkerrassa ei käsitelty tuotantoa, vaan teos oli Rajalan mielestä ”hyödyllinen tietolähde, asiakirjan tapaan jäsennelty [ja] faktoissa pysyttelevä”. Rajala toteaa, että tuotantoa ovat sittemmin käsitelleet useat tekijät, mutta hän oli huomannut, että Paavolaisen koko kaaren kattavalle elämäkerralle tuntui olevan tilaa.

Alkusanoissa Rajala huomauttaa, ettei hänen aineistonsa ollut kattava; kaikkea ei ole vielä kerrottu, sillä paitsi että Paavolainen hävitti aineistoa, Paavolaisen oikeuksien haltija Pekka Paavolainen ilmoitti vaikenevansa kuin muuri. Toisaalta Rajala kuitenkin sanoo, että ”tuskin löytyy enää käänteen tekeviä todisteita”. Myönteisesti hänen työhönsä oli suhtautunut veljenpoika Eero-Pekka Paavolainen.

## Arviot
Helena Pilke kirjoitti Agricola-sivuston kirja-arvostelussa, että aiemmat elämäkerrat lukeneelle teoksessa on paljon tuttua. Rajalalla on kuitenkin ollut ilmeisesti käytettävissään lähteitä, joita Matti Kurjensaari ja Jaakko Paavolainen eivät olleet saaneet käsiinsä.

Kuisma Korhonen (*[[Helsingin Sanomat]]*) sanoi arviossaan, että teoksessa näkyy kiireen jälki. Korhonen toteaa myös, että Rajala kertoo enemmän Paavolaisen naissuhteista kuin teoksista. Hän huomauttaa myös, että Paavolaisen kuva on Rajalan tekemänä pikemmin satiirinen kuin arvostava. Teos antaa kuvan ”narsistisesta opportunistista, joka pyrki vimmatusti huomion keskipisteeksi”.

Ville Hänninen kirjoitti *[[Lapin Kansa]]ssa*: ”Teos ei tuo Paavolais-kirjallisuuteen paljon uutta. Se on kuitenkin sujuvasti kirjoitettu, samanaikaisesti innoittunut ja kriittinen.”

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Teos kustantajan sivulla .
* Matti Mieskonen: Paavolainen - symboli ja historiallinen henkilö. Kirja-arvostelu teoksesta, Rajala, Panu: Tulisoihtu pimeään. Olavi Paavolaisen elämä. WSOY, 2014. (Agricolan kirja-arvostelut, 21.10.2014)
* Osmo Pekonen: Tulisoihtu pimeään & Nukuin vasta aamuyöstä . Keskisuomalainen 5.10.2014.
Tekijyyden tekstit

**Tekijyyden tekstit ** on vuonna 2006 ilmestynyt kirjallisuudentutkimuksen artikkelikokoelma, jonka ovat toimittaneet Kaisa Kurikka ja Veli-Matti Pynttäri ja julkaissut Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

## Aiheesta muualla
* Risto Niemi-Pynttäri: Sijaitseeko kirjoittaja pöydän ääressä vai tekstissään? Kiiltomato.net 22.4.2006.
* Juri Nummelin: Tekijä syntyy uudelleen . Turun sanomat 12.2.2006.
*
Matti Mazajev

**Matti Mazajev** (1926 Leningrad – 2010) oli Karjalan tasavallassa asunut suomen kielellä kirjoittanut kirjailija ja suomentaja.

Mazajev muutti Petroskoihin 1954. Valmistuttuaan Petroskoin valtionyliopistosta 1959 hän toimi muun muassa Punalippu-lehden toimitussihteerinä ja yliopiston opettajana. Päätoimiseksi kirjailijaksi Mazajev ryhtyi 1972 ja hänestä tuli Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäsen 1979.

## Teokset
* *Sisua: kertomuksia*. Karjalan kirjakustantamo, Petroskoi 1969
* *Kotoinen maisema: kertoelma: jutelmia luonnosta: kertomuksia*. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1976
* *Rohkeesti, hehkuvin rinnoin...: Suomen luokkasodan veteraanit muistelevat* ; koonnut Matti Mazajev ; toim. Terttu Vikström ja Milja Hytti. Karjala, Petroskoi 1978
* *Kirje Annalle: kertomuksia*. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1984
* *Kirjokopsa: kertomuksia Vilistä, Vaarista ja Noki-Mikestä, kesän kukista, väreistä, tuoksuista ja muista luonnon ihmeistä*. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1986
* *Taiteilija Romielsin ihmeelliset värit: tarinoita ja satuja*. Karjala, Petroskoi 1996
* *Meripihkanainen*. Periodika, Petroskoi 2003
Nimellä *Matti Masajainen*:
* *Lääkettä: humoreskeja, pakinoita, pilapaloja*. Karjala, Petroskoi 1979

## Suomennoksia
* Ilja Lavrov: *Tyttö ja pihlaja*: pienoisromaani. Sortavala 1960

## Lähteet
* Karjalan suomenkieliset kirjailijat : Matti Mazajev (Archive.org)
Olavi Lumes

**Olavi Antero ”Luce” Lumes** (ent. **Lucenius**, 1. helmikuuta 1924 Helsinki – 12. heinäkuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen ilmailualan vaikuttaja. Hän hoiti pitkään vuonna 1955 perustamaansa Suomen Lennokki Ky -lennokkitarvikekauppaa Helsingin Metsälässä. Lumekselle myönnettiin 2014 lentokapteenin arvo yli 70 vuoden aktiivisesta työstään suomalaisen ilmailun ja lennokkitoiminnan hyväksi. Hän oli myös aktiivinen suomalaisissa purjelento- ja ilmailuhistoriapiireissä. Lumes toimi jatkosodan aikana 1944 Helsingin ilmatorjunnan Käpylän *Käpy*-patterin radistina.

Lumes teki 5. elokuuta 1946 Jämijärvellä Suomen ennätyksen C-4-luokan kumimoottoriulkolennokkien vesilähdössä. Ennätysaika oli 1 minuutti 18 sekuntia. 17. elokuuta 1946 hän puolestaan teki Porissa C-1-luokan Suomen ennätyksen 7 minuuttia 30 sekuntia.

## Perussiipi, Toka ja F1AX

Lumes kehitti Perussiiven, solumuovisen siipiaihion, jota voidaan käyttää erilaisten lennokkien rakentamiseen. Siipiaihion pohjalta on kehitetty muun muassa tunnetut Toka ja Jämi -liidokkisarjat. Lumeksen lanseeraamissa Toka- ja F1AX-kilpailuluokissa kilpaillaan perussiipirakenteisilla vapaastilentävillä liidokeilla. Alle 16-vuotiaille tarkoitettu Toka-kilpailuluokka on vaikuttanut merkittävästi nuorison osallistumiseen suomalaiseen lennokkitoimintaan. Toka- ja F1AX-luokkien loppukilpailut käydään vuosittain Jämijärven lentokeskuksessa, ja niihin kutsutaan sata kotikenttäkilpailuissa parhaiten menestynyttä. Toka-kilpailut olivat vuonna 2013 suurin Suomessa järjestytty nuorille suunnattu lennokkikilpailu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Suomen lennokki
*Vapaastilentävät lennokit Jämijärvellä - YLE Elävä arkisto
*Olavi Lumeksen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Berliinin tullimuuri

**Berliinin tulli- ja aksiisimuuri** () oli vuosina 1734–1737 rakennettu muuri, joka ympäröi silloista Berliinin kaupunkia. Muuri oli 14,5 kilometriä pitkä ja neljä metriä korkea. Muurissa oli kaikkiaan 14 porttia, joiden kautta oli mahdollista kulkea kaupunkiin ja sieltä ulos. Porteilla perittiin tulli kaikesta kaupunkiin tuotavasta tavarasta. Salakuljetuksen estämisen ohella tullimuuri esti kaupunkiin sijoitettuja sotilaita karkaamasta tai ei-toivottuja kulkijoita pääsemästä sisään. 1800-luvun alkupuolella rakennettiin vielä neljä porttia lisää. Tullimuuri purettiin 1860-luvulla kasvavan liikenteen ja uudisrakentamisen tieltä. Tullimuurin porteista on jäljellä vain kuuluisin, eli Brandenburgin portti. Melkein jokaisen portin sijainnista muistuttaa kuitenkin edelleen jokin sen tienoilla sijaitseva katu, aukio tai metroasema. Mitten kaupunginosan pohjoisrajana toimiva Torstrasse (”Porttikatu”) -kehäkatu noudattaa myös tullimuurin entistä linjausta.

## Katso myös
*Berliinin kaupunginmuuri, Berliiniä keskiajalla ympäröinyt muuri
*Berliinin muuri, vuosina 1961–1989 Berliinin kahtia jakanut ja Länsi-Berliinin eristänyt muuri

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Populaarin lumo

**Populaarin lumo. Mediat ja arki** on vuonna 2000 ilmestynyt artikkelikokoelma populaarikulttuurin tutkimuksesta. Sen ovat toimittaneet Anu Koivunen, Susanna Paasonen ja Mari Pajala ja julkaissut Turun yliopiston mediatutkimuksen aine. Teos on omistettu kulttuurintutkija Veijo Hietalalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Heikki Myyryläinen: Populaarin lumokin riippuu kontekstista. Agricola 21.11.2000.
Walter Zimmermann

**Walter Zimmermann** (s. 15. huhtikuuta 1949 Schwabach) on saksalainen säveltäjä.

Zimmermann opiskeli lapsena oboen-, pianon- sekä viulunsoittoa ja aloitti 12-vuotiaana säveltämisen. Hän sai vuosina 1970–73 opetusta Kölnissä Mauricio Kagelilta. Hän opiskeli myös elektronista musiikkia Otto Lasken johdolla Utrechtin yliopiston Instituut voor Sonologiessa, Amsterdamin yliopiston Etnomusicologisch Centrum Jaap Kunstissa ja yksityisesti Hamiltonissa, New Yorkissa 1974.

Zimmermannin saamiin palkintoihin ja tunnustuksiin lukeutuvat Förderpreis Kölnin kaupungilta (1980), Ensemblia-festivaalin ensipalkinto (Mönchengladbach, 1981), Prix Italia (1988) ja Mainzin Schneider–Schott-musiikkipalkinto (1989). Zimmermann myös pääsi stipendin turvin Rooman Villa Massimoon vuonna 1987. 

Zimmermannin sävellyksiä on esitetty eri puolilla maailmaa. Hän on myös esiintynyt pianistina ja kirjoittanut artikkeleita ja kirjoja. Hän on opettanut sävellystä Liègen kuninkaallisessa konservatoriossa (1980–84) ja Hochschule für Musik Karlsruhessa (1990–92). Vuonna 1993 hän aloitti opetuksen sävellyksen professorina Universität der Künste Berlinissä. Hän on myös pitänyt luentoja ja mestarikursseja, muun muassa Darmstadtissa vuosina 1982 ja 1984. Hänen puolisonsa on kuvataiteilija Nanne Meyer.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Teoslista
Torture

**Torture** on avauskappale Jacksons-yhtyeen vuoden 1984 albumilta *[[Victory (The Jacksons)|Victory]]*. Jackie Jackson on säveltänyt, sovittanut ja tuottanut kappaleen sekä sanoittanut sen Kathy Wakefieldin kanssa. 

Kappale on julkaistu myös vinyylisinglenä, jonka kääntöpuolella on instrumentaaliversio. Kustantajina toimivat Siggy Music, April Music Inc. (vastaavana) sekä Lady of the Lake Music.

## Kokoonpano

### Muusikot
* Jermaine Jackson – laulu
* Michael Jackson – laulu, taustalaulu
* Jackie Jackson – taustalaulu, ad libs
* Jermaine Jackson – taustalaulu
* Marlon Jackson – taustalaulu
* Randy Jackson – taustalaulu, kosketinsoittimet, syntetisaattorit, lyömäsoittimet
* Tito Jackson – taustalaulu
* John Barnes – Fairlightin tietokoneistettu kosketinsoitin
* Michael Boddicker (Boddificationsin artisti) – kosketinsoittimet, syntetisaattorit, synth-torvet ja synth-ohjelmointi
* David Ervin – täydentävä synth-ohjelmointi
* Jeff Porcaro – rummut
* Jack Wargo – kitarasoolo
* Jerry Hey – trumpetti

### Tuotanto
* Jackie Jackson – tuottaja, säveltäjä, sanoittaja, sovittaja (puhallinsoittimet)
* Kathy Wakefield – säveltäjä, sanoittaja
* Jerry Hey – sovittaja (puhallinsoittimet)
* Billy Buttrell – äänittäjä, miksaaja
* Paul Ericksen – avustava äänittäjä
* Mitch Gibson – avustava äänittäjä
* Bino Espinoza – avustava äänittäjä
* Projektin koordinaattori: Nelson Hayes – projektin koordinaattori

## Listahistoriaa
Alla on näyte Jacksonin muusikkoperheen listamenestyksestä *Torturen* ilmestymisen aikoihin. Tiedot ovat Lontoossa ilmestyvässä *Blues & Soul* -lehdessä julkaistusta listasta *Top American Soul Albums / Singles* loppuvuodelta 1984.

; Albumit

;Singlet

## Lähteet
* Jacksons LP *Victory* (Epic EPC 86303, 1984, hollantilainen painos)

### Viitteet
Jumaltenkukat

**Jumaltenkukat** (*Dodecatheon*) on esikkokasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Lehdet ovat soikeat ja kukkavarret ovat ohuet. Kukkien väri vaihtelee vaaleanpunaisesta ja magentasta laventelin siniseen ja terälehdet ovat kääntyneet taaksepäin. Kukinta-aika on keväällä. Suvun lajeja tavataan luonnonvaraisena Pohjois-Amerikassa. Jumaltenkukat menestyvät sekä aurinkoisella että varjoisella kasvupaikalla. Jotkut lajit ovat kostean paikan kasveja, mutta maan on joka tapauksessa oltava hyvin vettä läpäisevä.

## Lajeja
Kaikki jumaltenkukat voidaan yhdistää esikoihin.

* *[[Dodecatheon alpinum]]*
* *[[Dodecatheon austrofrigidum]]*
* kalifornianjumaltenkukka (*Dodecatheon clevelandii*, syn. *Primula clevelandii*)
* *[[Dodecatheon conjugens]]*
* valkojumaltenkukka (*Dodecatheon dentatum*, syn. *Primula latiloba*)
* *[[Dodecatheon hendersonii]]*
* isojumaltenkukka (*Dodecatheon jeffreyi*, syn. *Primula jeffreyi*)
* vuorijumaltenkukka (*Dodecatheon meadia*, syn. *Primula meadia*)
* *[[Dodecatheon poeticum]]*
* pikkujumaltenkukka (*Dodecatheon pulchellum*, syn. *Primula pauciflora*) 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Jumaltenkukat (''Dodecatheon'')
* Suomen Lajitietokeskus: Jumaltenkukat – ''Dodecatheon''
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Dodecatheon'' 
* Flora of China: ''Dodecatheon''
USS Clarence L. Evans

**USS Clarence L. Evans** (runkonumero DE-113) oli Yhdysvaltain  laivaston Cannon-luokan saattuehävittäjä toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin Wilmingtonista Delawaresta Dravo Corporationilta, missä köli laskettiin 1943. Se laskettiin vesille 22. maaliskuuta 1944 kumminaan rouva E. E. Evans ja otettiin palvelukseen kolme kuukautta myöhemmin 25. kesäkuuta ensimmäisenä päällikkönään komentajakapteeni W. C. Hughes.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Yhdysvaltain Atlantin laivastoon. Se ilmoittautui 2. syyskuuta Norfolkissa kouluttamaan uusia miehistöjä saattuetehtäviin. Norfolkissa alus osallistui uusien kolmen tuuman ampumatarvikkeiden ja akustisten torpedoiden torjuntalaitteiden testaamiseen. Alus aloitti ensimmäisen viidestä matkastaan New Yorkin ja Glasgow'n, Southamptonin, Plymouthin ja Le Havren välillä. Kukin matka kesti kolmisenkymmentä päivää ja niiden välillä alus oli koulutustehtävissä New Londonissa tai Casco Bayssä.

Alus siirrettiin 29. toukokuuta 1945 Brooklyniin huollettavaksi, mistä se vapautui 22. kesäkuuta. Alus liitettiin Quonset Pointin laivaston lentotukikohtaan pelastusalukseksi lentotukialusten lentomiehistöjenkoulutukseen. Se lähti 17. elokuuta Narragansett Baystä Miamiin, jossa se oli pelastusaluksena 2. lokakuuta saakka, jolloin se lähti Brooklyniin huollettavaksi.

Alus saapui Green Cove Springsiin Floridaan 10. marraskuuta, jossa se sijoitettiin reserviin 29. toukokuuta 1947. Alus lainattiin 29. maaliskuuta 1952 osana avustusohjelmaa () Ranskalle.

### Berbere
Ranskan laivastossa alus oli nimellä *Berbere* runkonumerolla F723, kunnes se poistettiin palveluksesta 1960.

## Lähteet
*

### Viitteet
Hannu Kataja

**Hannu Kataja** on entinen journalisti, joka työskenteli pitkään Ylessä. Viimeisinä työvuosinaan Kataja toimi Kuntalehden päätoimittajana ja sitä julkaisevan kustannusyhtiön toimitusjohtajana. Hän oli loppuvaiheessa lehden ainoa työntekijä.

Kataja aloitti toimittajan uransa Vaasa-lehdessä 22-vuotiaana valtiotieteen maisterina (Turun Yliopisto 1974). Sen jälkeen Kataja työskenteli muun muassa Ilkassa, MTV:ssä ja Ylessä. Kuntalehden päätoimittajana ja KL-Kustannus Oy:n toimitusjohtajana Kataja aloitti kesäkuussa 2011. Kesällä 2012 Kataja irtisanoi Kuntalehden toimituksen. Sotilasarvoltaan Kataja on reservin kapteeni.

## Lähteet
Grahn

**Grahn** tai **Gran** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Annika Grahn (s. 1983), suomalainen toimittaja ja kirjailija
* Arne Grahn (1902–1989), suomalainen lääkäri ja tennispelaaja, Hagalundin kartanon omistaja, Espoon Westendin perustaja
* Bo Grahn (1947–2018), suomalainen kuulantyöntäjä
* Carl Grahn (s. 1981), suomalainen jääkiekkomaalivahti
* Fanny Sinebrychoff, o.s. *Grahn* (1862–1921), suomalainen näyttelijä ja taiteen keräilijä
* Gunvor Grahn (1907–1982), suomenruotsalainen runoilija
* Hjalmar Grahn (1882–1949), suomalainen Ruotsiin 1917 siirtynyt taidemaalari
* Hjalmar Johan Gabriel Grahn (1849–1899), suomalainen apteekkari ja valtiopäivämies
* Johan Gran, *Johan Graan* (k. 1657), ruotsalainen maaherra
* Karl Grahn (1891–1963), suomalainen teollisuusmies, Grahn-konsernin perustaja
* Karl Gustaf Grahn (1868–1907), suomalainen arkkitehti
* Kim Gran (s. 1954), suomalainen toimitusjohtaja ja vuorineuvos
* Kristian Alfred Grahn (1835–1891), suomalainen juristi, pormestari ja valtiopäivämies
* Petronella Grahn (s. 1970), suomalainen taiteilija, lastenkirjailija ja yrittäjä
* Pjotr Grahn (1869–1941), venäläinen hallintovirkailija ja kuvernööri
* Sanni Grahn-Laasonen (s. 1983), suomalainen kansanedustaja ja ministeri
* Sirkku Grahn (1932–2023), suomalainen näyttelijä
* Sture Grahn (1932–2024), ruotsalainen maastohiihtäjä ja viestin maailmanmestari
* Sven Grahn (1902–1982), rakennusalan vaikuttaja ja yritysjohtaja
* Wallis Grahn (1945–2018), ruotsalainen näyttelijä
Yö Kyöpelinvuorella

**Yö Kyöpelinvuorella** (eng. **Night on Bald Mountain**) on suomalaisyhtye Piirpauken kolmas studioalbumi vuodelta 1980. 

Albumi sisältää edellisten levyjen tapaan maailmanmusiikkia eri maista, kuten  Kolumbiasta, Makedoniasta, Unkarista ja Bulgariasta. Albumilla on mukana myös muutama yhtyeen oma kappale. Albumin tunnetuin kappale lienee yhtyeen instrumentaaliversio Oskar Merikannon kappaleesta ”Soi vienosti murheeni soitto”.

Albumi julkaistiin Henrik Otto Donnerin omistamalla Ponsi-levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina, jonka hän oli perustanut Love Recordsin jouduttua konkurssiin. Albumi julkaistiin myös EMI Finlandin Parlophone-levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. Vuonna 2010 albumi julkaistiin ensimmäistä kertaa CD-levynä remasteroituna painoksena ja uuden kansikuvan kera.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut Sakari Kukko, ellei toisin mainita.

### A-puoli
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
#  

## Kokoonpano
### Piirpauke
* Sakari Kukko – saksofonit, huilut, klarinetti, piano
* Juha Björninen – kitarat
* Olli-Pekka Wasama – kontrabasso
* Jukka Wasama – rummut ja lyömäsoittimet 

### Tuotanto
* Paul Jyrälä – äänitys ja miksaus (Finnvox- ja Finnscandia-studiot marraskuussa 1979)
* Sakari Kukko – tuottaja
* Eero Raunio – alkuperäinen kansi
* Pauli Saastamoinen – CD-masterointi (Finnvox-studiot, Helsinki)
* Heikki Willamo – CD-painoksen kansikuva
* Japa Mattila – CD-painoksen ulkoasu 

## Lähteet
* YÖ KYÖPELINVUORELLA Fono-äänitetietokanta

### Viitteet
Jonas Baes

**Jonas Baes** (s. 1961 Los Baños, Laguna) on filippiiniläinen säveltäjä ja etnomusikologi. Hän opiskeli Filippiinien yliopistossa, Dilimanissa (Quezon City) sävellystä Ramón Pagayon Santosin johdolla vuosina 1977–82 ja sitten musiikkitiedettä José Macedan johdolla 1982–85. Hän sai opetusta myös Mathias Spahlingeriltä Hochschule für Musik Freiburgissa Saksassa (1992–94). Vuonna 2004 Baes sai Dilimanista filosofian tohtorin arvon Filippiinien tutkimuksessa väitöskirjallaan *Modes of Appropriation in Philippine Indigenous Music: The Politics of the Production of *.

Baes on kirjoittanut Filippiinien musiikkiin liittyviä artikkeleita lukuisiin kansainvälisiin julkaisuihin. Hän on opettanut analyysiä ja sävellystä Dilimanissa sekä matkustanut lisäksi luennoimaan Saksaan, Indonesiaan, Japaniin, Malesiaan, Meksikoon, Taiwanille, Thaimaahan, Yhdysvaltoihin ja Vietnamiin.

Baes on usein käyttänyt teoksissaan filippiiniläisiä ja myös muiden maiden kansanomaisissa musiikkiperinteissä hyödynnettyjä soittimia. Tämän lisäksi hänen musiikkinsa esittämiseen tarvitaan joskus esimerkiksi tyhjiä soodatölkkejä ja vesipulloja. Myös ihmiskehon tuottamia ääniä (kuten yskintää, itkua ja maiskausääniä) käytetään Baesin teosten esityksissä monipuolisesti. Hänen teoksiaan onkin hyvin vaikea luetteloida genreittäin.

## Lähteet
Metsätähdet

**Metsätähdet** (*Trientalis*) on aiemmin käytössä ollut kasvisuku. Siihen kuuluneet lajit on siirretty alpien (*Lysimachia*) sukuun. Suku kuului myrsinekasvien eli myrsikkikasvien tai esikkokasvien heimoon. Metsätähtilajien varsi on pysty, lehdet ovat vastapuikeat ja kukat ovat tähtimäisiä. Sukuun on kuvattu noin kymmenkunta lajia, mutta esimerkiksi metsätähti (*Trientalis europaea*, syn. *Lysimachia europaea*) luetaan nykyisin usein alpien (*Lysimachia*) sukuun kuuluvaksi.

## Lajeja
* *[[Trientalis arctica]]* (syn. *Trientalis europaea* ssp. *arctica*, *Lysimachia europaea* ssp. *arctica*)
* *[[Trientalis borealis]]* (syn. *Lysimachia borealis*)
* *[[metsätähti|Trientalis europaea]]* (nykyisin *Lysimachia europaea*) – metsätähti
* *[[Trientalis latifolia]]* (syn. *Lysimachia latifolia*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Funet: Metsätähdet (''Trientalis'')
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Metsätähdet (''Trientalis'')
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Trientalis'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Trientalis'' 
* Flora of China: ''Trientalis''
FS Amiral Charner (F727)

**Amiral Charner** (runkonumero F727) oli Ranskan laivaston 1962 palvelukseen otettu Commandant Rivière -luokan fregatti.

## Valmistus

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin marraskuussa 1958. Se laskettiin vesille 12. maaliskuuta 1960 ja otettiin palvelukseen 14. joulukuuta 1962.

## Palvelus
Alus myytiin 1990 Uruguaylle, joka liitti 28. tammikuuta 1991 sen laivastoonsa nimellä *ROU Montevideo*. Alus luovutettiin ilman Exocet-ohjuksia ja Dagaie-suojasoihtuheittimiä, jotka kuitenkin asennettiin alukselle 1992. Aluksen tunnusnumero vaihdettiin myöhemmin numeroksi 3. Uruguayn laivasto poisti aluksen palveluksesta 2008.

## Lähteet
*

### Viitteet
FS Commandant Bourdais (F740)

**Commandant Bourdais** (runkonumero F740) oli Ranskan laivaston 1963 palvelukseen otettu Commandant Rivière -luokan fregatti.

## Valmistus

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin huhtikuussa 1959. Se laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1961 ja otettiin palvelukseen 10. maaliskuuta 1963.

## Palvelus
Alus myytiin 1990 Uruguaylle, joka liitti 20. elokuuta 1990 sen laivastoonsa nimellä *ROU Uruguay*. Alus luovutettiin ilman Exocet-ohjuksia ja Dagaie-suojasoihtuheittimiä, jotka kuitenkin asennettiin alukselle 1992. Uruguayn laivasto poisti aluksen palveluksesta 2008.

## Lähteet
*

### Viitteet
Talulah Riley

**Talulah Jane Riley-Milburn** (s. 26. syyskuuta 1985 Hertfordshire, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa *[[Ylpeys ja ennakkoluulo (vuoden 2005 elokuva)|Ylpeys ja ennakkoluulo]]* (2005), *[[Tyttökoulu St. Trinian’s]]* (2007), *[[Merirosvoradio (elokuva)|Merirosvoradio]]* (2009) ja *[[St. Trinian’s 2: Tyttökoulu aarrejahdissa]]* (2009).

## Tausta
Talulah Riley on Hertfordshiressa turvallisuus- ja PR-yhtiön perustaja Una Rileyn ja entisen NCS-päällikön ja nykyisen käsikirjoittajan Doug Milburnin ainoa lapsi. Hänen isänsä on käsikirjoittanut jaksoja muun muassa televisiosarjoihin *[[Hiljainen todistaja]]*, *[[Epäilyksen polttopiste]]* ja *[[The Bill]]*. Talulah kävi koulua Cheltenham Ladies Collegessa, Berkhamsted Collegiate Schoolissa ja Haberdashers’ Aske’sin tyttökoulussa. Näytellessään Lontoossa Riley opiskeli matematiikkaa, fysiikkaa ja taloustiedettä Open Universityssä.

## Ura
### Televisio
Rileyn televisioesiintymisiin kuuluvat muun muassa vierailevat roolit sarjoissa *[[Hercule Poirot (televisiosarja)|Hercule Poirot]]* (2003) ja *[[Neiti Marple (vuoden 2004 televisiosarja)|Neiti Marple]]* (2006) sekä kaksi jaksoa televisiosarjasta *[[Doctor Who]]*. Vuonna 2017 hän esiintyy vakituisessa roolissa televisiosarjan *[[Westworld]]* toisella kaudella.

### Teatteri
Talulah Rileyn teatteridebyytti oli näytelmässä *Skandaalihäät* (*The Philadelphia Story*) Old Vic -teatterissa vuonna 2005. Hänen roolisuoritustaan Tennessee Williamsin *Summer and Smoke* -näytelmän uusintakappaleessa vuonna 2006 kuvailtiin ihastuttavaksi.

### Elokuva
Vuonna 2010 tummahiuksinen Riley esiintyi blondiksi naamioituna tyttönä tieteiselokuvassa *[[Inception]]*, jonka pääosassa on Leonardo DiCaprio. Riley ja Robert Pattinson näyttelivät pääosia rakastavaisina elokuvassa *[[Love & Distrust]]*, joka julkaistiin suoraan videolle. Ensimmäisenä julkaisupäivänään se oli jo iTunesin maailmanlaajuisesti katsotuin elokuva. Vuonna 2013 Rileylla oli rooli elokuvassa **.

## Yksityiselämä
Riley avioitui vuonna 2010 miljardööri Elon Muskin kanssa, joka on SpaceX:n ja Tesla Motorsin toimitusjohtaja. Liitto kesti kaksi vuotta, mutta he palasivat uudestaan yhteen 2013. Vuoden 2014 lopussa he erosivat jälleen. Avioero tuli voimaan lokakuussa 2016.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Platz des 18. März

**Platz des 18. März** on aukio Berliinin keskustassa Brandenburgin portin länsipuolella, Tiergartenin puiston laidalla. Se on Straße des 17. Juni -kadun alkamispaikka. Portin vastakkaisella puolella on suurempi Pariser Platz -aukio.

Aukio tunnettiin alun perin 1700-luvulta alkaen nimellä Platz vor dem Brandenburger Tor. Elokuussa 1934 se nimettiin Hindenburgplatziksi vastikään kuolleen valtakunnanpresidentti Paul von Hindenburgin mukaan. Tämä nimi poistettiin käytöstä 1958. Aukio sai nykyisen nimensä (”Maaliskuun 18. päivän aukio”) vuonna 2000. Se viittaa ensisijaisesti vuoden 1848 maaliskuun vallankumouksen uhreihin, mutta myös 18. maaliskuuta 1990 järjestettyihin Itä-Saksan ensimmäisiin demokraattisiin vaaleihin.

Kylmän sodan aikana aukio sijaitsi Länsi-Berliinin puolella, mutta Brandenburgin portti jäi Itä-Berliinin puolelle. Tämän vuoksi aukio muodostui Berliinin muurin vastaisten mielenilmausten tärkeimmäksi paikaksi. Aukion ympäristöön muun muassa pystytettiin valkoisia puuristejä muurin luona ammuttujen pakoa yrittäneiden itäsaksalaisten muistoksi. Paikalla oli myös näköalakoroke, josta saattoi katsella muurin yli Itä-Berliiniin. Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan piti tällä paikalla vuonna 1987 kuuluisan ”Purkakaa tämä muuri!” -puheensa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla