open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Franz Waxman

**Franz Waxman** (synt. **Franz Wachsmann**; 24. joulukuuta 1906 Königshütte, Saksa (nyk. Chorzów, Puola) – 24. helmikuuta 1967) oli saksanjuutalainen elokuvasäveltäjä. Hän aloitti elokuvasäveltämisen kotimaassaan Saksassa, mutta muutti Pariisiin tultuaan antisemitistisen katujengin pahoinpitelemäksi Berliinissä 1934. Pariisista hän muutti myöhemmin Yhdysvaltoihin.

Waxman oli Oscar-ehdokkaana kaksitoista kertaa. Palkinnon hän sai vuonna 1950 elokuvasta *[[Auringonlaskun katu]]* ja seuraavana vuonna elokuvasta *[[Paikka auringossa]]*. Waxmanin muihin elokuviin kuuluvat muun muassa Alfred Hitchcockin ohjaamat *[[Rebekka (elokuva)|Rebekka]]* (1940), *[[Vaarallisia valheita]]* (1941) ja *[[Takaikkuna]]* (1954).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Tahvion koulu

**Tahvion koulu** on peruskoulun ala-aste Tahviossa Nuorikkalan kaupunginossa Raisiossa. 

Tahvion koulu on perustettu 16. joulukuuta 1914, jolloin se oli vielä kansakoulu ja kouluun kuului vain nykyisin siniseksi maalattu koulurakennus. Punainen koulu on vuodelta 1956, jolloin opettajia vielä asui tuossa koulussa ja siksi siellä on paljon esimerkiksi parvekkeita. Koulu sijaitsee Raisio Oyj:n Raision tehtaiden vieressä. Koulussa opetetaan vuosiluokkia 3–6, ja lisäksi hallinnollisesti Tahvion kouluun kuuluu Tikanmaan kaupunginosassa sijaitseva Tikanmaan koulu, jossa on luokat 1–2. Kouluissa on sama rehtori.  Tahvion että Tikanmaan kouluissa on yhteensä noin 230 oppilasta. Koulun rehtori on Petri Anttila. Lukuvuonna 2012–2013 Tahvion koulussa oli noin 130 oppilasta ja seitsemän perusluokkaa.

Tahvion koulu on tehnyt vuodesta 1991 lähtien yhteistyötä virolaisen Padisen kunnassa sijaitsevan Padisen peruskoulun kanssa.

## Tilat

Koulun punainen päärakennus on valmistunut vuonna 1956 ja sininen vanha koulu vuonna 1914. Päärakennuksessa on neljä noin 60 neliömetrin ja yksi noin 40 neliömetrin luokkahuone. Päärakennuksessa on lisäksi atk-luokka, teknisen työn tila ja 189 neliömetrin liikuntasali. Sinisessä rakennuksessa on kaksi noin 60 neliömetrin ja yksi noin 40 neliömetrin luokkahuone sekä puutyö luokat. Sinisen puolen yläkerrassa on pieni koulun ”kirjasto”, vanhoja varastoja ja museo luokka jossa on koulun vanhoja tavaroita eli karttoja, pulpetteja, kirjoja, täytettyjä eläimiä, luokkakuvia, luita, ruuan tekovälineitä, öljylamppuja yms. Kansakoulu ajoilta. Luokka on välillä toiminut esimerkiksi englannin luokkana. Välillä sinisessä koulussa on ollut vanhat kansakoulu luokkakuvat näytillä koulun eteisessä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tahvion koulun verkkosivusto
Nha Trang

**Nha Trang** on Vietnamin Khánh Hòan maakunnan pääkaupunki. Se sijaitsee 	Nam Trung Bộn alueella eteläisen Vietnamin rannikolla, lähellä kohtaa, jossa rantaviiva kääntyy jyrkästi etelärannikosta itärannikoksi.

Kaupungissa on noin 300&nbsp;000 asukasta. Siitä on tulossa suosittu turistikohde, sillä kaupungilla on hienot rannat ja miellyttävä, melko kuiva ilmasto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
NYT

**NYT** tai **Nyt** voi olla

**[[The New York Times]]*, yhdysvaltalainen sanomalehti
**Nyt*, Helsingin Sanomien viikkoliite
**[[Nyt!]]*, Pauli Mustajärven debyyttialbumi
*Nuorten yrittäjyys ja talous NYT, suomalainen järjestö
Mooreansirri

**Mooreansirri** (*Prosobonia ellisi*) oli Ranskan Polynesian Seurasaarilla elänyt kahlaaja. Siitä tunnetaan vain William Ellisin maalaus James Cookin kolmannelta retkeltä 1777, jolloin William Anderson keräsi kaksi yksilöä, jotka ovat myöhemmin kadonneet. Lajin holotyypin kuvaili Richard Bowdler Sharpe 1906.

## Lähteet
Christian Oster

**Christian Oster** (s. 1949) on ranskalainen kirjailija. Hänen kerrontatyylinsä edustaa kokeellista nouveau roman -perinnettä. 

Oster palkittiin Prix Médicis -kirjallisuuspalkinnolla romaanista *Mon grand appartement* (1999). Romaanista *Une Femme de Ménage* (suom. *Siivooja*, 2009) on tehty myös elokuva. 

## Romaanit
* *Volley-ball*, 1989
* *L'Aventure*, 1993
* *Le Pont d'Arcueil*, 1994
* *Paul au téléphone*, 1996
* *Le Pique-nique*, 1997
* *Loin d'Odile*, 1998
* *Mon grand appartement*, 1999
* *Une femme de ménage*, 2001 (suom. *Siivooja*, Atena Kustannus 2009, suomentaja Kristina Svensson)
* *Dans le train*, 2002
* *Les Rendez-vous*, 2003
* *L'Imprévu*, 2005
* *Sur la dune*, 2007
* *Trois hommes seuls*, 2008
* *Dans la cathédrale*, 2010

## Aiheesta muualla
* Atena Kustannus 
*
Victory

**Victory** (engl. "voitto") voi viitata muun muassa seuraaviin:

## Laivoja
* Victory-alus, toisen maailmansodan aikainen yhdysvaltalainen rahtialustyyppi
;Britannian kuninkaallinen laivasto
* *[[Victory (1569)]]*, 1569 ostettu 42-tykkinen alus ex- *Great Christopher*
* *[[Victory (1620)]]*, 42-tykkinen alus
* *[[HMS Royal James (1675)|HMS Victory (1695)]]*, 100-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva
* *[[HMS Victory (1737)]]*, 100-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva
* *[[HMS Victory (1764)]]*, 8-tykkinen kuunari
* *[[HMS Victory]]*, linjalaiva

## Henkilöitä
* Gerard Victory (1921–1995), irlantilainen säveltäjä

## Muita
*Victory, saksalainen heavy metal -yhtye
*Victory, The Jacksonsin albumi
*Victory, DJ Khaledin albumi
*Victory, Modern Talkingin albumi.
Kari Kanervo

**Kari Kanervo** (s. 1. tammikuuta 1963 Turku) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi keskushyökkääjänä. Kanervo pelasi SM-liigassa yhteensä 412 runkosarjaottelua tehopistein 85+157=242 ja keräten 409 jäähyminuuttia sekä 83 playoff-ottelua tehopistein 19+22=41 ja keräten 98 jäähyminuutia. Hän pelasi urallaan myös Pohjois-Amerikassa, Saksassa ja Tanskassa. Kohtalaisen hyvin pisteitä tehnyt Kanervo oli myös suhteellisen fyysinen pelaaja, josta kertoo jäähyminuuttien määrän lisäksi myös muutamat tappelut.

## Ura
### Seuraura
Kanervo on Turun Palloseuran kasvatti. Hän lähti 18-vuotiaana kaudeksi 1981–1982 Montréal Juniors-joukkueeseen, QMJHL:ään. Sitä ennen Minnesota North Stars varasi Kanervon 160. pelaajana . Kanervo palasi vuoden päästä takaisin TPS:ään kaudeksi 1982–1983, muttei vielä murtautunut joukkueen SM-liigakokoonpanoon ja pelasi 13 ottelua. Hän pääsi pelaamaan myös kolme ottelua pudotuspeleissä. 

Kanervo voitti SM-hopeaa keväällä 1985. Hän siirtyi Jokereihin syyskauden ajaksi lainalle kaudella 1986–1987, mutta palasi sittemmin TPS:ään, jossa pelasi kevääseen 1988 saakka. Kauden 1986–87 aikana Kanervo teki yhteensä tehot 21+18=39, joka oli hänelle läpimurto. Kaudeksi 1988–1989 Kanervo siirtyi JyP HT:n riveihin ja teki henkilökohtaisen piste-ennätyksensä tekemällä 40 ottelussa tehot 12+33=45. Hän voitti myös SM-hopeaa. Kaudella 1990–1991 Kanervo keräsi 102 jäähyminuuttia, joilla hän voitti koko SM-liigan jäähypörssin.

Kaudeksi 1991–1992 Kanervo siirtyi Porin Ässiin. Hän piipahti kauden aikana myös yhden ottelun verran Oulun Kärpissä, jotka pelasivat I-divisioonaa. Kanervo pelasi myös seitsemän ottelua saksalaisessa Lausitzer Füchsessä tehopistein 2+3=5. Kaudeksi 1992–1993 Kanervo palasi TPS:ään, jossa hän voitti Suomen mestaruuden keväällä 1993. Hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi I-divisioonassa pelanneisiin Kalajoen Junkkareihin, joissa hän toimi joukkueen kapteenina. Kauteen mahtui mahtui myös muutaman viikon mittainen loukkaantuminen, kun Kanervo loukkasi niskana Lohtajalla sattuneessa hirvikolarissa. Kanervo palasi kesken kauden SM-liigaan ja siirtyi loppukaudeksi Tapparaan.

Kanervo pelasi Tapparan jälkeen viimeiset vuotensa Tanskan pääsarjan EfB Ishockeyn riveissä, jossa hän lopetti uransa keväällä 1997.

### Maajoukkueura
Kanervo pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1983 ja alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1981.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Tarhaturilas

**Tarhaturilas** (*Phyllopertha horticola*) on lehtisarvisiin (*Scarabaeidae*) kuuluva kovakuoriaislaji.

## Tuntomerkit
Aikuinen kuoriainen on noin 8–12 millimetrin mittainen. Pää ja etuselkä ovat metallinvihreät, sinertävät tai tummanvihreät. Peitinsiivet ovat punaruskeat.

## Levinneisyys
Laji on jokseenkin harvinainen Etelä- ja Keski-Suomessa, missä sitä tavataan kesä-heinäkuussa.

## Elintavat
Lajia tavataan tavanomaisesti aurinkoisilla mailla lehtipuilla ja pensailla, joiden lehtiä se käyttää ravinnokseen. Kuoriaisella on tapana aloittaa lehden syöminen keskeltä ja siirtyä sitten kohti reunoja. Tarhaturilaat ovat aiheuttaneet Etelä-Savossa vaurioita omenapuille syömällä sekä puiden kukkia että raakileita. Se munii ruohikkoon. Toukka elää muiden turilaiden tavoin maassa ruohonjuuria syöden. Runsaana esiintyessään ruohikko kuivuu ja kuolee suuriltakin aloilta. Näin toukat voivat tuhota puutarhojenkin nurmikoita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Tarhaturilas (''Phyllopertha horticola'')
*Ötökkätieto: Tarhaturilas (''Phyllopertha horticola'')
*UniProt: Taxonomy - Phyllopertha horticola (Garden chafer) (Scarabaeus horticola) 
*Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Phyllopertha horticola (bracken clock) 
*Pherobase: Semiochemicals of Phyllopertha horticola, the Bracken chafer
Kalifornian talous

**Kalifornian talous** on Yhdysvaltain osavaltioiden talouksista suurin. Vuonna 2006 toiseksi suurin, Texasin talous, oli 60&nbsp;% Kalifornian osavaltion taloudesta.

Merkittävä osa Kalifornian tuotteista viedään ulkomaille. Vuonna 2006 tuotteita vietiin Aasiaan 52 miljardin dollarin arvosta, Eurooppaan 25 miljardin, Meksikoon 18 miljardin ja Kanadaan 13 miljardin dollarin arvosta.

Tärkein talouden sektori on palveluelinkeinot, jotka tuottavat suurimman osan osavaltion budjetista (samoin kuin useimmissa muissakin Yhdysvaltojen osavaltioissa). Maatalouden tuotanto on suurempi kuin missään muussa osavaltiossa. Siitä 27&nbsp;% tulee karjanhoidosta, 73&nbsp;% maanviljelystä. Liikevaihdossa mitaten viisi tärkeintä maatalouden tuoteryhmää ovat maitotuotteet, kasvihuonetuotteet, rypäleet, mantelit ja karja. Tärkeimpiä vihanneslajeja ovat lehtisalaatti ja tomaatti, niiden jälkeen tulevat parsakaali ja porkkanat. Monista hedelmälajeista lähes koko Yhdysvaltain tuotanto saadaan Kaliforniasta. Näihin kuuluvat mantelit, aprikoosit, taatelit, viikunat, nektariinit, oliivit, luumut ja saksanpähkinät. 

Kalifornian rannikon pituus on 1&nbsp;350 km, joten kalastus on luonnollisesti tärkeää. Arvokkaimpia kaloja ovat tonnikalat ja miekkakalat.

Tuotantotalouden tärkeimpiä osa-alueita ovat elektroniikan ja sen komponenttien, tietokoneiden ja elintarvikkeiden valmistus.

Kaivosteollisuuden tärkein tuote on raakaöljy. Kaikki Yhdysvaltojen tuottama boori tulee Kaliforniasta.

Osavaltion talous on alijäämäinen, toukokuussa 2012 kuvernööri Jerry Brown ilmoitti että tulevan budjettivuoden alijäämä nousee jopa 16 miljardiin dollariin, vaikka ennusteissa veikattiin määräksi noin yhdeksää miljardia. Samalla Brown ehdotti veronkorotuksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pekka-Paavali Sintonen

**Pekka-Paavali Sintonen** (s. 13. joulukuuta 1976) on suomalainen maalivahtivalmentaja ja entinen salibandymaalivahti, joka pelasi urallaan yhteensä 180 liigaottelua edustaen Oilersia ja Happeeta. Hän voitti Salibandyliigan Suomen mestaruuden kaudella 1998–1999. Lisäksi Sintonen saavutti MM-pronssia vuoden 2004 Salibandyn MM-kisoissa.

## Ura
Sintonen pelasi ensimmäiset liigaottelunsa kaudella 1994–1995 Oilersissa. Hän oli voittamassa kolmannella kaudellaan SM-pronssia ja heti seuraavalla kaudella SM-hopeaa. Samaisella kaudella Sintonen sai enemmän peliaikaa ja oli voittamassa Oilersille SM-kultaa kaudella 1998-1999. Mestaruusvuoden jälkeen Sintonen pelasi vielä kaksi kautta Oilersissa saavuttaen tuona aikana kaksi SM-hopeamitalia. 

Kaudeksi 2001-2002 hän siirtyi Jyväskylän Happeeseen, josta matka jatkui Ruotsiin. Sintonen pelasi vuodet 2002-2004 Balrog Oilersissa, josta hän palasi takaisin Suomeen, Oilersiin kaudeksi 2004-2005. Kauden päätteeksi Sintonen matkasi uudelleen Ruotsiin. Tällä kertaa IBF Faluniin, jossa yhden kauden päätteeksi Sintonen saavutti Svenska Superligan pronssia. Hän palasi kauden jälkeen Suomeen ja Happeeseen, jossa Sintonen myös päätti liigauransa kauteen 2006-2007.

## Pelaajauran jälkeinen toiminta

Pelaajauransa jälkeen Sintonen on toiminut asiantuntijakommentaattorina Urheilukanavan salibandylähetyksissä ja MTV3-kanavalla  urheilutoimittajana sekä urheiluohjelmien tuottajana.

## Saavutukset
*SM-pronssi: 1997
*SM-hopea: 1998, 2000, 2001
*SM-kulta: 1999
*Suomen Cup: 1996
*MM-pronssi: 2004
*RM-pronssi: 2006

## Aiheesta muualla
* Pekka-Paavali Sintonen salibandyn sivuilla
Tornan silta

**Tornan silta** (aik. *Tainionkosken silta*) ylittää Tainionkosken Imatralla. Tainionkosken voimalaitoken yläpuolelle vuonna 1944 valmistunut langerpalkkisilta sortui osittain sillan kannen purkutöiden yhteydessä elokuussa 1998 ja yksi työntekijä kuoli. Sortuneen sillan paikalle korjattiin teräsrakenteinen silta, joka otettiin käyttöön heinäkuussa 1999.

## Alkuperäinen silta
Sillan rakennutti Imatran Voima vuosina 1943–1944 ja sen kokonaispituus oli 215 metriä ja kokonaisleveys 5,6. Sillan keskellä oli kaksi langerpalkkia ja niiden molemmin puolin laattapalkkisiltaosuudet. Länsipään laattapalkkisilta oli rakennettu vasta vuonna 1987. Langerpalkkiosuuksien jänneväli oli noin 50,6 metriä. Pääpalkit olivat niittaamalla koottuja teräspalkkeja ja kaaret teräsbetonia. Betonikaaret oli yhdistetty toisiinsa kahdeksalla poikkipalkilla ja teräksiset pääpalkit poikittaispalkein. Pääpalkkien ja kymmenen metrin korkeuteen kohoavien betonikaarten välillä oli teräksiset riipputangot. Siltaa pidennettiin 35 metrillä vuonna 1987, kun uomaa oli levennetty Tainionkosken voimalaitoksen laajennuksen yhteydessä.

Imatran kaupunki osti vuonna 1998 sillan kansirakenteet Imatran Voimalta, jonka omistukseen jäivät edelleen sillan tukirakenteet. Ainoan ajokaistan leveys oli noin 3,1 metriä ja lisäksi oli jalankululle ja pyöräilylle 1,8 metriä leveä osuus. Sillalla oli liikennevalo-ohjaus ja 12,5 tonnin painorajoitus. Sillan katsottiin olevan liian kapea ja kantokyvyltään heikko senaikaiseen liikenteeseen ja kaupungin oli tarkoitus purattaa sillan kansirakenteet ja rakennuttaa uusi leveämpi silta vanhojen tukirakenteiden varaan.

### Sortumisonnettomuus
Silta sortui korjaustöiden yhteydessä 6. elokuuta 1998 noin kello 07.40, kun vanhaa siltarakennetta purettiin. Onnettomuuden sattuessa sillalla oli kolme työntekijää, jotka kaikki joutuivat veden varaan. Yksi heistä hukkui kovan virran, uimataidottomuuden, suojapuomin ja pelastusliivien puutteen vuoksi. Onnettomuudessa sillan idänpuoleisin langerpalkkiosuus sortui virtaan.

Sillan sortumisen välittömänä syynä oli purkutyön ajaksi rakennettujen kahden tukitornin pettäminen.

## Uusi silta
Puretun betonikaarisillan tilalle rakennettiin teräsrakenteinen silta. Nykyinen silta on kaksikaistainen, pituudeltaan 215 metriä.

## Lähteet
* 

### Viitteet

__NOTOC__
Pinakoteekki

**Pinakoteekki** oli antiikin aikana maalausten säilyttämiseen tarkoitettu huone tai rakennus. Vitruviuksen mukaan sen tuli olla tilava, suuntautua pohjoiseen ja avautua pylväikköön. Pinakoteekkeja eli maalauskokoelmia oli niin Ateenan Akropoliin kaltaisilla kulttipaikoilla kuin varakkaissa yksityiskodeissakin.

Nykyisin pinakoteekki tarkoittaa julkista taidegalleriaa. Tunnettuja ovat Milanon Pinacoteca di Brera sekä Münchenin Alte Pinakothek (vanha taide), Neue Pinakothek (1800-luku) ja Pinakothek der Moderne (uusi ja nykytaide).

## Katso myös
*glyptoteekki

## Lähteet
*Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. .

### Viitteet
Jääkiekon SM-sarjakausi 1966–1967

**Jääkiekon SM-sarjakausi 1966–1967** oli järjestyksessään 37. SM-sarjakausi. Kausi pelattiin edelliskaudesta poiketen yhdessä lohkossa. 12 joukkuetta pelasivat kaksinkertaisen runkosarjan, jonka voittanut joukkue voitti mestaruuden. Kolme viimeiseksi sijoittunutta putosivat suomensarjaan.

Mestaruus palasi yhden vuoden tauon jälkeen Poriin, mestariksi selviytyi Rosenlewin Urheilijat-38. Mestaruus oli RU-38:n ensimmäinen ja myös viimeinen. RU-38 yhdistyi Porin Karhujen kanssa kauden jälkeen ja uusi seura sai nimekseen Porin Ässät.

Hopealle sijoittunut Turun Palloseura jäi RU-38:sta kolmen pisteen päähän, ja pronssia sai Tampereen Ilves joka jäi pisteen TPS:tä. Pistepörssin voitti RU-38:n Matti Keinonen.

Tämä on toistaiseksi viimeinen kausi, jolloin Suomen jääkiekkoilun pääsarjatasolla ei pelannut yhtäkään helsinkiläistä joukkuetta.

## Sarjataulukko

Lukko, SaPKo ja Hermes putosivat Suomensarjaan, josta tilalle nousivat Helsingin IFK, Oulun Kärpät ja Upon Pallo.

## Pistepörssi

## Yleisömäärät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Yksimielisyysharha

**Yksimielisyysharha** eli **virheellinen konsensusefekti** (<  tai ) on kognitiivinen vinouma, jossa yksilöllä on taipumus projisoida omaa ajattelutapaansa muihin yksilöihin. Toisin sanoen yksilö olettaa, että kaikki muut ajattelevat samalla tavalla, mikä johtaa virheelliseen näkemykseen vallitsevasta konsensuksesta. Tilastollisten tutkimusten mukaan oletus on kuitenkin väärä.

Vääristymä ilmenee usein ryhmässä, jossa yksilö ajattelee oman ryhmänsä kollektiivisen mielipiteen edustavan myös laajemman ryhmän käsitystä asiasta. Kun yksilö huomaa, että konsensusta ei löydykään, hän helposti olettaa, että eri mieltä olevat yksilöt ovat väärässä. Toiminnalle ei ole löydetty yhtä selittävää tekijää.

## Lähteet
Tahitinsirri

**Tahitinsirri** (*Prosobonia leucoptera*) oli Ranskan Polynesian Tahitilla elänyt kahlaaja. Laji tunnetaan vain yhdestä näytteestä, jonka Johann Reinhold Forster keräsi James Cookin toisella matkalla, ja josta Georg Forster maalasi taulun 1773. Näyteyksilö on Leidenin museossa ja taulu Lontoossa. Lajin holotyypin kuvaili Johann Friedrich Gmelin 1789.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Naturalis (sisältää kolmiulotteisen valokuvan täytetystä yksilöstä)
Alaskankarikukko

**Alaskankarikukko** (*Arenaria melanocephala*) on Alaskan kotoperäinen kahlaaja. Se elää Alaskan länsi- ja eteläosissa, ja talvehtii Kaakkois-Alaskasta Luoteis-Meksikoon ulottuvalla rannikkoalueella. Lajin holotyypin kuvaili Nicholas Aylward Vigors Pohjois-Amerikan luoteisrannikolta 1829.

## Lähteet
Husein Muhammed

**Husein Muhammed** (s. 1. joulukuuta 1980 Zakho, Irakin Kurdistan, Irak) on  juristi ja vihreä poliitikko Helsingissä. Hän on etniseltä taustaltaan kurdi ja asunut Suomessa vuodesta 1994. 

Muhammed on osallistunut julkisuudessa keskusteluihin maahanmuutosta ja kotoutumisesta. Hän vastustaa erivapauksien myöntämistä muslimeille tai maahanmuuttajille ja šarian käyttöönottoa länsimaissa.

Husein Muhammed on kirjoittanut kirjan *Yhtä erilaiset. Islam ja suomalainen kulttuuri* (Teos, 2011) sekä artikkelin teoksiin *En ole rasisti, mutta...* (Vastapaino, 2009), *Me muut: kirjoituksia yhteiskuntaluokista* (Teos, 2009) ja *Mitä Halla-aho tarkoittaa?* (Savukeidas, 2010).

Muhammed on valmistunut oikeustieteen maisteriksi Turun yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta vuonna 2006. Hän on tai on ollut  muun muassa Länsi-Helsingin Vihreiden hallituksen jäsen, Oikeuspoliittisen yhdistyksen (Demlan) hallituksen jäsen, Helsingin kaupungin maahanmuutto- ja kotouttamisasioiden neuvottelukunnan jäsen, Helsingin kaupungin opetuslautakunnan varajäsen, Maahanmuuttoviraston neuvottelukunnan varajäsen ja Amnesty Internationalin aktiivi. Muhammed on myös ''Humanisti''-lehden kolumnisti, ja on kääntänyt kirjoja kurdin kielelle, muun muassa Kahlil Gibrania.

Husein Muhammed oli vihreiden ehdokkaana Helsingissä vuoden 2012 kuntavaaleissa ja pääsi varavaltuutetuksi 492 äänellä. Eduskuntavaaleissa 2011 Helsingin vaalipiirissä hän sai 1&nbsp;163 ääntä. Muhammed työskenteli vuonna 2011 Vähemmistövaltuutetun ylitarkastajana ja vuonna 2013–2014 Uudenmaan ely-keskuksen maahanmuuttopäällikkönä. Hän on Arffman Consultingin kehittämispäällikkö toukokuusta 2015 lähtien.

## Teokset
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Husein Muhammedin verkkosivut 
* Husein Muhammedin blogi
Antikapitalismi

**Antikapitalismi** tarkoittaa kapitalismia vastustavia liikkeitä, ideoita ja asenteita. Termin tiukimman määrittelyn mukaan antikapitalistit pyrkivät korvaamaan kapitalismin toisella järjestelmällä.

On myös olemassa osin antikapitalistisia näkemyksiä, jotka pyrkivät korvaamaan vain osan kapitalistisesta järjestelmästä.

## Anarkismi
Anarkistit vaativat valtion täydellistä lakkauttamista ja useat anarkistit vastustavat kapitalismia, koska he katsovat sen pyrkivän hallitsemaan yksilöitä sosiaalisesti (vaurauden epätasaisen jakautumisen myötä) ja pakottamalla hierarkiaan. Jotkin anarkismin muodot vastustavat kapitalismia kokonaisuudessaan, mutta tukevat joitain tiettyjä elementtejä kuten markkinoita ja jotkut jopa yksityisomistusta.

## Konservatismi ja traditionalismi
Osa konservatiiveista ei pidä vapaasta kapitalismista. Erityisesti Manner-Euroopassa useat konservatistit suhtautuvat varauksellisesti kapitalismin vaikutukseen kulttuuriin ja tapoihin. Ranskan suuren vallankumouksen konservatiivinen oppositio ja individualistisen liberalismin kehittyminen poliittisina teorioina ja sosiaalisina käytäntöinä pyrki säilyttämään perinteiset sosiaaliset hierarkiat, käytännöt ja instituutiot.

Paleokonservatismi ja muut traditionalistiset ideologiat vastustavat usein kapitalistista etiikkaa yhteiskunnan sosiaalisia traditioita rappeuttavina. Jotkin näkemyksistä muistuttavat uskonnollisen kommunismin vastaavia.

## Ekofeminismi
Ekofeministit kritisoivat kapitalismin pyrkimyksiä määritellä maailma ihmisten hyödynnettävissä olevina resursseina. He myös katsovat sen lähtökohtaisesti heikentävän ihmisten välisiä suhteita. Ekofeministit näkevät kapitalismin patriarkaalisena rakenteena, joka rakentuu ”luonnon, naisten ja muiden ihmisten kolonisaatiolle”.

## Näkemyksiä
Vasemmistoliiton europarlamentaarikko Esko Seppänen on todennut, että ”Yhdysvallat on kapitalismin isänmaa, jossa raha on äidinkieli. Hallitseva ideologia on rahan totalitarismi ja talous toimii kuin markkinoiden diktatuuri”. George Bernard Shaw kuvailee 1800-luvun Englantia termillä laissez-faire. Shaw’n mukaan laissez-fairen aikana työntekijöitä kohdeltiin epäoikeudenmukaisesti.

## Kritiikki
Steven Pinkerin mukaan kapitalismin vastustus on syvälle juurtunut erityisesti älymystöön, akateemiseen kulttuuriin ja aktivismiin. Hän katsoo, että ympäristöliike ja vihervasemmisto eivät tunnusta markkinatalouden saavutuksia, kuten ilman ja veden saastumisen vähenemistä sekä otsoniaukon sulkeutumista, jotka ovat syntyneet säädellyn markkinatalouden ja kilpailun ansiosta.

## Katso myös
*Globalisaatio#Globalisaatiokritiikki

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Freddie Francis

**Frederick ”Freddie” Francis** (22. joulukuuta 1917 Islington, Lontoo – 17. maaliskuuta 2007 Lontoo) oli brittiläinen elokuvaohjaaja ja -kuvaaja. Hän sai kuvaajana Oscar-palkinnon elokuvista *[[Poikia ja rakastajia (elokuva)|Poikia ja rakastajia]]* (1960) ja *[[Glory (vuoden 1989 elokuva)|Glory]]* (1989). Ohjaajana hän oli erikoistunut kauhuelokuviin, joita hän ohjasi muun muassa Hammerille.

## Valikoitu filmografia elokuvaajana

* 1958 *[[Tilaa huipulla]]* (Room at the Top)
* 1960 *[[Sukupuolten sota]]* (The Battle of the Sexes)
* 1960 *[[Lapsi on murhattu]]* (Never Take Sweets from a Stranger)
* 1960 *[[Poikia ja rakastajia (elokuva)|Poikia ja rakastajia]]* (Sons and Lovers)
* 1960 *[[Lauantai-illasta sunnuntaiaamuun (elokuva)|Lauantai-illasta sunnuntaiaamuun]]* (Saturday Night and Sunday Morning)
* 1961 *[[Kauhujen linna]]* (The Innocents)
* 1964 *[[Rikoksen paino]]* (Night Must Fall)
* 1980 *[[Elefanttimies (elokuva)|Elefanttimies]]* (The Elephant Man)
* 1981 *[[Ranskalaisen luutnantin nainen]]* (The French Lieutenant's Woman)
* 1984 *[[Dyyni (vuoden 1984 elokuva)|Dyyni]]* (Dune)
* 1985 *[[Oz – ihmeiden maailma|Oz - Ihmeiden maailma]]* (Return to Oz)
* 1989 *[[Glory (vuoden 1989 elokuva)|Glory]]* 
* 1991 *[[Vain kuu kuulee]]* (The Man in the Moon)
* 1991 *[[Cape Fear]]* 
* 1999 *[[The Straight Story]]* 

Lähde: 

## Valikoitu filmografia elokuvaohjaajana

* 1963 *[[Päivä jona maailma tuli sokeaksi]]* / myös nimellä *[[Triffidien kapina (täsmennyssivu)|Triffidien kapina]]* (The Day of the Triffids / ohjaus yhdessä Steve Sekelyn kanssa)
* 1963 *[[Lukitun kammion salaisuus]]* (Paranoiac)
* 1964 *[[Nightmare]]* 
* 1965 *[[Kauhujen juna]]* (Dr. Terror's House of Horrors)
* 1965 *Hysteria*
* 1965 *Pääkallo* (The Skull)
* 1970 *[[Mumsy, Nanny, Sonny & Girly]]* 
* 1972 *[[Haudan tuolta puolen]]* (Tales from the Crypt)
* 1973 *[[The Creeping Flesh]]* 
* 1985 *[[Tohtori ja paholaiset]]* (The Doctor and the Devils)

Lähde: 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*”Englantilainen katse”, Francisin haastattelu, *Filmihullu* 4/2001.
Osmanien arkkitehtuuri

**Osmanien arkkitehtuuri** on Osmanien valtakunnan arkkitehtuuria, joka kehittyi Bursassa ja Edirnessä 1400- ja 1500-luvuilla. Se kehittyi seldžukkien arkkitehtuurista ja sai vaikutteita persialaisesta, bysanttilaisesta ja mamelukkien islamilaisesta arkkitehtuurista.

Osmanien arkkitehtuuri kehittyi jo ennen kuin osmanivaltakunta oli vallannut osan Eurooppaa. Varhaisissa osmanien rakennuksissa näkyi elementtä sekä bysanttilaisesta että seldžukkien arkkitehtuurista. Osmanit rakentivat kivestä, kun keskiaasialaisessa arkkitehtuurissa suosittiin tiiliä. Varsinaisesti omaksi tyylisuunnaaksi osmanien arkkitehtuuri kehittyi 1400-luvun loppupuolella. Todellista huippukauttaan se eli arkkitehti Sinanin aikana 1500-luvulla.

Merkittävä piirre osmanein arkkitehtuurissa, että se ammensi vaikutteita sekä eurooppalaisesta että islamilaisesta arkkitehtuurista, joten se kuuluu molempiin kulttuurien piiriin. Bysanttilaiset vaikutteet näkyivät esimerkiksi kivi- ja tiilirakenteiden sekoittamisessa ja pendentiivien käytössä kupolirakentamisessa. Lisäksi osmanien taiteeseen vaikutti yhteydet Italiaan. Monissa moskeijoissa Bursassa näkyy monia ikkuna-, portti- ja kattopiirteitä, joita löytyy myös italialaisesta arkkitehtuurista.

Osmaniarkkitehtuurin huippukauden merkittävimpiä rakennuksia ovat monet Istanbulin moskeijoista. Näihin kuuluvat mm. Fatihin ja Bayzedin moskeijat. Edirnessä sijaitseva Selimin moskeija on yksi Sinanin merkittävimmistä töistä. Vaikka osmanien arkkitehtuuri keskittyi erityisesti uskonnolisiin rakennuksiin, se tuotti myös monia maallisia rakennelmia, kuten Topkapın palatsin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rock’n’Roll Circus

**Rock'n'Roll Circus** on Ayumi Hamasakin kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin 14. huhtikuuta 2010. Albumi julkaistiin samana päivänä kuin DVD-julkaisu *ARENA TOUR 2009 A ~NEXT LEVEL~*.

## Kappaleet

### CD
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### DVD
# Sunrise ~LOVE is ALL~ (video clip)
# Sunset ~LOVE is ALL~ (video clip)
# You were... (video clip)
# BALLAD (video clip)
# Sexy little things (video clip)
# Microphone (video clip)
# Don't look back (video clip)
# Lady Dynamite (video clip)
# Sunrise ~LOVE is ALL~ (making clip)
# Sunset ~LOVE is ALL~ (making clip)
# You were... (making clip)
# BALLAD (making clip)
# Sexy little things (making clip)
# Microphone (making clip)
# Don't look back (making clip)
# Lady Dynamite (making clip)
# "ayumi hamasaki ARENA TOUR 2009 ~NEXT LEVEL~" DIGEST

## Katso myös
* Ayumi Hamasakin diskografia

## Lähteet
Ponte Santa Trinita

**Ponte Santa Trinita** () on Arnon ylittävä silta Firenzessä, Italiassa. Se edustaa renessanssityyliä, ja sen on suunnitellut Bartolomeo Ammanati. Silta valmistui 1569.

Nykyisen sillan puinen edeltäjä valmistui 1252. Se oli Firenzen neljäs silta, joka ylitti Arnon. Sillan valmistamisen rahoitti Frescobaldin suku. Se nimettiin läheisen Santa Trinitan kirkon mukaan. Silta kesti vain seitsemän vuotta, kunnes se romahti väkijoukon painosta. Tämän jälkeen paikalle rakennettiin kivinen silta, joka sortui vuoden 1333 tulvassa. Kolmannen sillan suunnitteli Taddeo Gaddi. Se sortui vuonna 1557.

Nykyisen sillan rakentamisen määräsi Cosimo I de' Medici. Sen suunnitteli Bartolomeo Ammanati todennäköisesti Michelangelo alkuperäissuunnitelmien pohjalta. Sillan jokaiseen kulmaan pystytettiin vuodenaikoja kuvaavat patsaat vuonna 1608 Cosimo II de' Medici ja Maria Maddalenan häiden kunniaksi. Patsaiden suunnittelijat olivat Giovanni Caccini (kevät ja syksy), Taddeo Landini (talvi) ja Pietro Francavilla (kesä).

Saksalaiset sotilaat räjäyttivät sillan toisessa maailmansodassa vuonna 1944. Se rakennettiin uudelleen Ammanatin piirustusten mukaan 1952. Rakentamiseen käytettiin alkuperäisiä kiviä, joita nostettiin ylös Arnosta. Myös pahasti vaurioituneet patsaat pelastattiin joesta, ja laitettiin takaisin paikoilleen. Kevättä esittävän patsaan pää löydettiin vasta 1961.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kanavuoren koulu

**Kanavuoren koulu** on Jyväskylän Vaajakoskella sijaitseva alakoulu. Koulurakennuksen huonon kunnon vuoksi se on jo vuodesta 2005 toiminut väliaikaisissa tiloissa, syksystä 2012 alkaen Vaajakummun ja Vaajakosken kouluissa. Kanavuoren alueelle on kaavoitettu yhdistetty päiväkoti ja koulu, jossa koulua kävisivät alimpien luokkien oppilaat. Sen rakentaminen ajoittuu kaupungin investointiohjelman mukaan alkavaksi 2016.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kanavuoren koulun kotisivut
*Kanavuoren koulu ja päiväkoti, asemakaava. Jyväskylän kaupunki
Baftan televisiopalkinnot

**Baftan televisiopalkinnot** () ovat brittiläisiä televisioalan palkintoja, jotka jakaa vuosittain British Academy of Film and Television Arts (BAFTA). Jakajatahon mukaan sekä televisiopalkinnot että akatemian niin ikään jakamat elokuvapalkinnot tunnetaan BAFTA-palkintoina. Televisiopalkinnot vastaavat yhdysvaltalaisia Emmy-palkintoja.

## Tausta
Ensimmäisen kerran palkinnot jaettiin 24. lokakuuta 1954 kuudessa kategoriassa. Vuoteen 1958 asti palkinnot myönsi Guild of Television Producers and Directors, joka yhdistyi sitten British Film Academyn kanssa. Nykyisin palkinnot myöntää British Academy of Film and Television Arts.

Vuosina 1968–1997 elokuva- ja televisiopalkinnot jaettiin samassa tilaisuudessa, mutta seremonioiden nopeuttamiseksi palkinnot on vuodesta 1998 lähtien jaettu kahdessa erillisessä palkintogaalassa.

Kilpailuun voivat osallistua vain brittiläiset ohjelmat. Kaikki Britanniassa näkyvät televisiokanavat voivat asettaa ehdokkaita ja myös itsenäiset tuotantoyhtiöt voivat ehdottaa tv-ohjelmia palkittavaksi.

Ehdokkaiden asettamisen jälkeen äänestäminen tapahtuu verkossa kaikkien Akatemian äänivaltaisten jäsenten kesken. Yleensä neljä eniten ääniä saanutta ohjelmaa valitaan jatkoon ja yhdeksänjäseninen palkintolautakunta valitsee lopullisen voittajan.

Äänestysten lisäksi myönnetään myös kunniapalkintoja, joita ovat Dennis Potter -palkinto parhaasta käsikirjoituksesta, Alan Clarke -palkinto parhaasta luovasta työstä ja Richard Dimbleby -palkinto parhaasta työstä asiaohjelmassa.

Palkintogaala lähetetään Britannian televisiossa yleensä tilaisuutta seuraavana päivänä. Tilaisuuden televisioinnista vastaa vuoroittain BBC One ja ITV1.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* BAFTA.org järjestön virallinen sivusto
* BAFTA-palkintotietokanta
Claude-Louis Navier

**Claude Louis Marie Henri Navier** (10. helmikuuta 1785 Dijon, Ranska – 21. elokuuta 1836 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen insinööri, joka oli merkittävimpiä virtausmekaniikan kehittäjiä.

Navierin–Stokesin yhtälöt on nimetty hänen ja George Gabriel Stokesin mukaan.

## Taustaa
Nuoren Navierin isä kuoli vuonna 1793 ja hänen äitinsä pyysi tämän setää Emiland Gautheyltä toimimaan pojan opettajana. Setä oli Ranskan sillat ja tiet ylläpitävien armeijan joukkojen insinööri. Vuonna 1802 Navier pääsi École polytechnique -kouluun ja vuonna 1804 hän jatkoi opintojaan École nationale des ponts et chaussées -koulussa, josta valmistui vuonna 1806.

Hän johti Choisyn, Asnièresin ja Argenteuilin siltojen rakentamista, Pariisissa Île de la Citén silta on hänen suunnittelemansa.

Aikanaan hän seurasi setäänsä ylitarkastajana Corps des Ponts et Chaussées -joukoissa.

Vuonna 1824 Navier valittiin Ranskan tiedeakatemiaan. Vuonna 1830 hänet nimitettiin professoriksi École nationale des ponts et chaussées -koulussa ja 1831 professoriksi, Augustin Louis Cauchyn seuraajaksi, matematiikassa ja mekaniikassa École polytechnique'ssa.

## Tuloksia
Vuonna 1819 hän korjasi Galileo Galilein väärän mallin jännityksen jakaumasta taivutetussa palkissa. Navier kehitti yleisen elastisiteettiteorian eli loi lujuuslaskennan perusteet vuonna 1821. Vuonna 1826 hän määritteli materiaalien kimmomodulin (E). 

Vuonna 1822 hän kehitti virtausmekaniikan ydintä olevat Navier-Stokes-yhtälöt.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www-history.mcs.st-andrews.ac.uk/Biographies/Navier.html
Petter Eliassen

**Petter Eliassen** (s. 1. joulukuuta 1985) on norjalainen maastohiihtäjä.

Eliassen hiihti maailmancupissa vuosina 2009–2014. Aktiivisesti hän kiersi cupia vuosina 2010–2012 hiihtäen muina vuosina lähinnä Pohjoismaissa järjestetyissä osakilpailuissa. Eliassen osallistui maailmancupiin ensimmäisen kerran Trondheimissa maaliskuussa 2009 sijoittuen 50 kilometrin perinteisen tyylin yhteislähtökilpailussa 21:nneksi. Parhaimmillaan hän oli neljäs Oslon 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa maaliskuussa 2013.

Maailmancup-uransa jälkeen Eliassen on keskittynyt Ski Classics -maratonhiihtoihin. Hän voitti vuonna 2015 König Ludwig Laufin, Vaasahiihdon, Birkebeinerrennetin sekä Årefjällsloppetin ja samalla sarjan kauden 2014–2015 kokonaiskilpailun.

Eliassen sijoittui Oslon MM-kilpailuissa 2011 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 11:nneksi ja 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 15:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli 50 kilometrin perinteisen yhteislähtökilpailussa 14:s. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Eliassen saavutti pronssia 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 2008.

Eliassen on saanut Norjan mestaruuskilpailuissa hopeaa 30 kilometrillä 2008 ja pronssia 50 kilometrillä 2010.

## Lähteet
Moe Meguro

**Moe Meguro** (, s. 20. marraskuuta 1984 Minamifurano, Hokkaidō) on japanilainen curlingpelaaja.

Meguro on osallistunut Japanin joukkueen jäsenenä talviolympialaisiin kahdesti: Torinossa 2006 hän heitti ykkösenä Japanin joukkueen sijoittuessa seitsemänneksi. Vancouverissa 2010 Meguro toimi joukkueen kapteenina Japanin sijoittuessa kahdeksanneksi. Vuoden 2008 MM-kilpailuissa Meguron johtama Japani sijoittui neljänneksi, millä pronssimitalin Sveitsille hävinnyt joukkue sivusi Japanin naiscurlingin kaikkien aikojen parasta saavutusta (MM 1997, 4.).

Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa Meguro on voittanut yhden mestaruuden sekä kaksi hopea- ja pronssimitalia. Lisäksi hänellä on pronssimitali vuoden 2007 talviuniversiadeista.

## Aiheesta muualla
*Meguron blogi 
*Profiili Vancouverin talviolympialaisten virallisella sivustolla 
*Profiili ''results.worldcurling.org''issa 
*Moe Meguro – sports-reference.com
Helmuth James von Moltke

**Helmuth James Graf von Moltke** (11. maaliskuuta 1907 – 23. tammikuuta 1945) oli saksalainen juristi, Adolf Hitlerin vastaisen opposition jäsen natsi-Saksassa, ja yksi Kreisaun piirin, erään vastarintaryhmän perustajajäsen. Hän oli sotamarsalkka Helmuth von Moltken veljen pojanpojanpoika.

Helmuth von Moltke ei ollut mukana Hitlerin vastaisessa salaliitossa, mutta Gestapo pidätti hänet tammikuussa 1944, koska hän oli kertonut eräälle kollegalleen poliisin etsivän tätä. Moltke oli joka tapauksessa vastustanut Hitlerin tappamista, sillä hän uskoi natsijohtajan kuoleman tekevän hänestä vahvan marttyyrin. Siitä huolimatta vangittuja salaliittolaisia kuulusteltaessa hänen nimensä tuli esille ja hänet tuomittiin kansantuomioistuimessa kuolemaan. Moltke teloitettiin Plötzenseen vankilassa tammikuussa 1945.

## Aiheesta muualla
Tiara

**Tiara** on hieman kruunua muistuttava päässä pidettävä koriste. Se on nykyisin yleensä naisten käyttämä, otsalle tai hiusten päälle sijoitettu puolikruunu, jollaista voidaan kutsua myös diadeemiksi.

## Tiara kirkollisena tunnuksena

Tiara on vanha paavillinen tunnus, joka kuului vuosisatojen ajan paavien ja Pyhän Istuimen tunnuksiin. Sen juuret ovat antiikin maailmassa ja alun perin se oli valkeasta kankaasta valmisettu päähine. Tiaran alkuperäinen nimi oli ”camelaucum” (), joka saattaa olla peräisin Syyriasta. Paavit kantoivat 500–600-luvuilta lähtien tiaraa vain ”maallisena” päähineenään, ja pitivät liturgian aikana aina piispanmitraa eli hiippaa. Tiara alkoi muistuttaa kruunua kuitenkin vasta myöhäiskeskiajalla.

Viimeinen tiaraa käyttänyt paavi oli Paavali VI, joka lopulta luopui koristeen käytöstä 1960-luvulla. Sen jälkeen paavit eivät ole enää käyttäneet paavillista tiaraa päähineenään, mutta siitä huolimatta tiara säilyi paavin ja Pyhän Istuimen tunnuksena, Pietarin avainten ohella. Paavi Benedictus XVI kuitenkin luopui tiarasta omana tunnuksenaan, ja käytti sen sijaan vaakunassaan piispanmitraa.

## Tiara maallisena koristeena
Kuninkaalliset ovat kautta aikojen käyttäneet tunnusmerkkeinään kruunua ja tiaraa, ja yhä nykyäänkin kuninkaalliset juhlivat suurissa tilaisuuksissa yleensä käyttäen joko kruunua tai tiaraa. Esimerkiksi Ruotsin Prinsessa Madeleinen hiuksille on kiinnitetty useimmiten juuri kruunu tai tiara.

Suomessa perinteisen pukeutumisetiketin mukaan tavalliset kansalaiset voivat käyttää kello 18:n jälkeen alkavissa suurissa iltapukujuhlissa (esimerkiksi itsenäisyyspäivän vastaanotto Presidentinlinnassa) kampauksien koristeena pieniä cocktail-hattuja tai hiuskoristeita. Pientä tiaraa voi siis hyvin käyttää hiuskoristeena suurissa juhlissa kuninkaallisten tapaan.

Häissä morsian voi käyttää asuaan täydentävänä koristeena hiuksissaan morsiuskruunua tai tiaraa. Tiaran käyttö hääasusteena onkin nykyisin hyvin yleistä, ja morsiuskruunun käyttö on harvinaistunut.

Naisten kauneuskilpailuissa tiaraa käytetään yleisesti kilpailun voittajan ja niin sanottujen perintöprinsessojen koristeena.

## Tiara vai tiaara?
Kirjoitusasut *tiara* ja *tiaara* ovat kumpikin hyväksyttyjä. Suomen kielen sanakirjoissa on vanhastaan esiintynyt vain muoto *tiaara*, mutta nykyään lyhyempi kirjoitusasu on käytössä yleisin. *Tiara* otettiin mukaan Kielitoimiston sanakirjaan vuonna 2012, ja se esitetään nyt rinnakkain *tiaara*-muodon kanssa.

## Lähteet
*Katolinen hiippakuntalehti 06/2005
*Ihanat Madeleine ja Victoria! (mtv3.fi)

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Pukeutumissääntöjä
Granö (Sipoo)

**Granö** on saari Sipoon edustalla Suomenlahdessa ja kuuluu Sipoon kuntaan.

Mantereesta sen erottaa noin kilometrin levyinen salmi. Lännessä Kalkkisaarenselän vastarannalla ovat Vuosaaren sataman lähimmät laiturit, pohjoisessa ovat Karhusaari ja Talosaari, etelän puolella Mölandet.

## Historia
Museoviraston mukaan saaren pohjoisosassa on sijainnut 1600-luvulla keskiaikainen kylä.
Isoviha tyhjensi kolmen torpan käytössä olleen Granön ja asutus palasi vasta 1700-luvun puolivälissä, kun Östersundomin kartano perusti saareen kaksi torppaa.

Saarelle rakennettiin tiilenpolttamo 1700-luvun loppupuolella (toisen lähteen mukaan 1850-luvulla).

Helsinki osti osan Granön saaresta, sillä saarta kaavailtiin 1970-luvulla Suomen ensimmäisen ydinvoimalaitoksen sijoituspaikaksi. Suunnitelma ei koskaan toteutunut ja valtaosa saaresta on edelleenkin rakentamatonta. Saaren korkein kohta kohoaa noin 30 metrin korkeuteen merenpinnasta.

## Kaavoitus
Granön suunnitteluperiaatteiden mukaan Granön saari on seudullisesti mielenkiintoinen ja vetovoimainen merellinen osa kaupunkirakennetta. Granön saarelle suunnitellaan rakennettavaksi silta ja sitä kehitetään modernina kansanpuistona. Granön saarella mahdollistetaan monipuolinen veneilytoiminta. Granön saarelle osoitettava rakentaminen on luonteeltaan tiivistä kestävän ja energiatehokkaan kehityksen periaatteita toteuttavaa pientalokaupunkia, jonka alustava asukastavoite on 2 000 asukasta. Aluerakennetta suunnitellaan huomioiden saaren erityisyys, mutta maankäytön vaiheittaiseen toteuttamiseen varaudutaan.

Vaikka Granö saari sijaitsee Sipoon kunnan alueella, ei saarta ole liitetty *Sipoon saariston ja rannikon osayleiskaava* alueeseen.
Sipoon lounaisosa liitettiin Helsinkiin 1.1.2009 ja Granön kaavoitus Östersundomin kaavaan, jota kehitetään rajakuntien yhteistyönä.

## Kiinteistöt Granön alueella
Saaressa sijaitsee lomakiinteistöjen lisäksi Helsingin kaupungin nuorisoasiainkeskuksen leirintäalue.
Helsingin kaupungin omistamien alueiden pinta-ala on noin 30 ha.

## Lähteet
* 
*
*
*
*
*
*

### Viitteet
Yūji Takada

**Yūji Takada** (, s. 17. helmikuuta 1954 Ōta) on japanilainen vapaapainija, olympiavoittaja ja moninkertainen maailmanmestari.

Takada voitti sarjan 52 kg olympiakultaa Montréalissa 1976 ja saavutti olympiapronssia Los Angelesissa 1984. MM-tasolla Takada voitti sarjansa neljästi, ja kerran hänet palkittiin pronssimitalilla.

Takada voitti Aasian kisoissa sarjan 52 kg kultaa vuonna 1978 ja hopeaa 1974. Vuoden 1972 maailmancupissa hän sijoittui 52 kilon sarjassa toiseksi. Takada on nimetty Kansainvälisen painiliiton FILA:n hall of fameen.

## Lähteet
*Profiili FILA:n tietokannassa 
*Yūji Takada – sports-reference.com
Henriikka Salo

**Henriikka Salo** (s. 3. toukokuuta 1964 Kokemäki) on suomalainen näyttelijä.

Salo opiskeli näyttelemistä ja tanssia Teatterikorkeakoulussa 1980-luvulla. Hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi keväällä 2005. Hänellä on ollut teatteriurallaan kiinnitykset Q-teatteriin (vuosina 1991–2003) ja Turun kaupunginteatteriin (vuosina 1989–1991 ja uudelleen vuodesta 2006). Hän on näytellyt Turussa muun muassa Medeiaa samannimisessä näytelmässä, Jelenaa *Metsähiidessä*, oppilasta *Oppitunnissa* ja Saaraa *Solveigin laulussa*.

Salo on näytellyt myös elokuvissa ja televisiossa. Hän oli vuonna 1999 ehdolla Jussi-palkinnon saajaksi, kategoriassa paras naissivuosa, roolistaan taidekriitikko Naimi Saarisena, päähenkilö Tauno Saarisen siskona, elokuvassa *[[Säädyllinen murhenäytelmä (elokuva)|Säädyllinen murhenäytelmä]]* (1998). Hänen muita roolejaan ovat olleet muun muassa Helena Moilanen elokuvassa *[[Neitoperho (vuoden 1997 elokuva)|Neitoperho]]* (1997), Hanna Ylijoki televisiosarjassa *[[Hyvät neuvot kalliit]]* (2000–2001) ja Sirpa Uitto televisiosarjassa *[[Tummien vesien tulkit]]* (2002).  

Salo oli 1990-luvulla naimisissa näyttelijä Pertti Koivulan kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kannukset

**Kannukset** ovat metalliset lisävarusteet, joiden avulla selvennetään ratsastajan hevoselle jaloillaan antamia ohjeita eli pohjeapuja. Vuonna 2024 Suomen Ratsastajainliitto seurasi kansainvälisen hevosurheiluliiton päätöstä muuttaa kannusten käyttö vapaaehtoiseksi kaiken tasoisissa kouluratsastuskilpailuissa.

Aiemmin kannukset olivat pakollinen osa ratsastajan varustusta kouluratsastuskilpailuissa Helppo A-tasolta alkaen. Kannuksia voi nähdä käytettävän myös este-, kenttä- ja lännenratsastuksessa. Niiden tarkoitus on tehostaa pohjeapuja niin, että ratsastajan pohkeiden käyttö pysyy hyvin hienovaraisena ja huomaamattomana. Kankikuolainten tapaan niiden oikea ja tarkoituksenmukainen käyttö edellyttää ratsastajalta taitoa ja ennen kaikkea vakaata pohjetta, jolloin kannus vaikuttaa vain silloin ja sen verran kun sitä tarvitaan eikä sillä aiheuteta hevoselle kipua.

Kannus kiinnitetään ratsastajan saappaan tai kengän nilkkaan: U-kirjaimen muotoinen osa tulee nilkan ympärille kantapään yläpuolelle ja kiinnitetään jalkaterän ympäri kengän koron edestä kulkevalla hihnalla (kannusremmi), joka kiinnittyy U-kaaren molempiin päihin. Varsinkin ratsastussaappaissa on nilkan takaosassa yleensä pieni kieleke, joka kannattelee kannusta oikealla paikallaan.

Eurooppalaistyyppisessä ratsastuksessa kannukset ovat yleensä tylppäpäiset. Mahdollisesti kaareutuvaa kannusta (joutsenkannus) ei saa kilpailuissa käyttää sillä tavoin jalkoihin kiinnitettynä, että kärki (piikki) kaareutuu hevosta kohti tai ylöspäin. Kannuksessa voi olla pyörivä kiekko eli rissa, joka voi olla muodoltaan tähtimäinen; nykyisten rissakannusten mahdolliset sakarat ovat yleensä pieniä ja hyvin tylppiä. Poniratsastajat eivät saa ratsastaessa käyttää yli 25 mm pitkiä kannuksia tai rissakannuksia. Hevosen kylkeä repivät kannukset ovat kilpailusäännöissä yleensä selvästi kiellettyjä, ja haavoja aiheuttavaan kannusten käyttöön ylipäätään suhtaudutaan eläinrääkkäyksenä.

## Lähteet
### Viitteet
Lahden lyseon peruskoulu

**Lahden Lyseon peruskoulu** oli Lahden kaupungin ylläpitämä peruskoulu. Lahden Lyseon tiloissa sijaitsivat sekä peruskoulu ja Lahden lyseon lukio. Lahden Lyseon peruskoulussa oli oppilaita seitsemännellä, kahdeksannella ja yhdeksännellä luokalla yhteensä 360 oppilasta ja 31 opettajaa. Koulun rehtorina toimi Pirjo Sirviö ja apulaisrehtorina Olli Kaarela. Lahden Lyseon peruskoulussa oli painotetun matematiikan sekä kuvataiteen opetusta.

Lahden Lyseolla on hyvin merkityksellinen osa Lahden koulumaailmassa. Koulun perustamisasetus annettiin Helsingissä 21. toukokuuta 1921. Lahden lyseo aloitti toimintansa entisen Hotelli Lahden tiloissa, jonne sijoitettiin poikalyseon kaksi luokkaa.

Lahden Lyseon peruskoulu lakkautettiin vuonna 2012. Oppilaat sekä opettajat siirtyivät Salpausselän peruskouluun. Lahden lyseon tiloissa toimii siis enää vain lukio.

*Puulyseon aika v. 1921-1928.
*Tiilikoulun aika v. 1928-1963.
*Lyseon lisärakennus v. 1963-2010.

## Lähteet
Quảng Ngãi (maakunta)

**Quảng Ngãi** on Vietnamin maakunta Tây Nguyênin ja Nam Trung Bộn alueilla maan keskiosassa. Sen hallinnollinen keskus on Cẩm Thành. Maakunnan pinta-ala on 14&nbsp;832,55 neliökilometriä, ja siellä on noin 2&nbsp;161&nbsp;755 asukasta (vuonna 2025).

Quảng Ngãi jakautuu 86 kuntaan, 9 suuralueeseen ja 1 erityisalueeseen. Maakunta suureni huomattavasti vuoden 2025 hallinnollisessa uudistuksessa, kun siihen liitettiin Kon Tumin maakunta. 

Maakunta oli keskeinen taistelutanner Vietnamin sodassa, ja Mỹ Lain verilöyly tapahtui siellä.


Tiedosto:Quảng Ngãi.JPG|Quảng Ngãin kaupunkia
Tiedosto:Ql1A Sa Huỳnh - 26794186356.jpg|Sa Huỳnhin hiekkaranta
Tiedosto:Cuoc-song-nguoi-dong-bao-tai-lang-kon-pring-thi-tran-mang-den-kon-tum-31.jpg|Kon Pringin kylää Kon Tumin alueella
Tiedosto:Nhà rông Kon Klor Kon Tum.png|Perinteinen bahnar-talo


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lunning-palkinto

**Lunning-palkinto** oli Frederik Lunningin perustama palkinto. Sillä palkittiin huomattavia skandinaavisia suunnittelijoita kahdesti vuodessa vuodesta 1951 vuoteen 1970 saakka. Palkinnon saajat valitsi ryhmä samalla alalla olevia tanskalaisia, suomalaisia, norjalaisia ja ruotsalaisia.

## Palkinnon saajat

## Kirjallisuutta

*Byars,Mel: "The Design Encyclopedia". MoMA, New York 2004.
*Dahlbäck-Lutteman, Helena (toim.): "The Lunning Prize". Nationalmuseum, catalogue #489, Stockholm 1986.  
*Möller, Svend Erik: "34 Scandinavian Designers". Copenhagen 1967.

## Aiheesta muualla
*https://runeberg.org/tema/lunning.html
Bà Rịa-Vũng Tàu

**Bà Rịa-Vũng Tàu** on Vietnamin entinen maakunta. Se sijaitsi Đông Nam Bộn alueella maan eteläosassa. Sen pääkaupunki oli Vũng Tàu. Maakunnan pinta-ala oli 1&nbsp;990 neliökilometriä, ja vuonna 2009 siellä oli 995&nbsp;000 asukasta.   
 
Vuoden 2025 hallinnollisessa uudistuksessa Bà Rịa-Vũng Tàu liitettiin Hồ Chí Minhin kaupunkiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mr. Europa

**Mr. Europa-palkinto** on vuosittain jaettava palkinto, joka annetaan parhaalle eurooppalaiselle koripalloilijalle. Palkinnon saajan päättävät italialaisen Superbasket-lehden toimittajat. 

## Palkinnon saajat

## Lähteet
Luettelo Suomen singlelistan ykkösistä vuonna 1988

Tämä on **luettelo Suomen singlelistan ykkösistä 1988**, joka sisältää kärkipaikkaa hallussaan pitäneet singlet vuonna 1988 Suomen Musiikkikauppiasliitto ry:n kokoamalla Mitä Suomi soittaa -listalla. Listaa julkaistiin kerran kuukaudessa. Samaan aikaan Suomessa on julkaistu muitakin levymyyntilistoja, jotka saattavat poiketa Mitä Suomi soittaa -listasta käytettyjen mittausmenetelmien ja otosten vuoksi.

## Lista

## Katso myös

* Luettelo musiikkilistoista

## Lähteet
* Suomi soi 4: Suuri suomalainen listakirja (Tammi, 2005; toim. Jake Nyman)
Kirkonkylän koulu (Ristiina)

**Kirkonkylän koulu** oli Mikkelin kaupungin Ristiinan pitäjässä toimiva esi- ja perusopetusta antanut alakoulu (luokka-asteet 0-6). Samassa koulukeskuksessa toimivat myös perusopetusta luokille 7–9 antaneet Yöveden koulu sekä Ristiinan lukio. Vuonna 2012 nämä oppilaitokset yhdistettiin yhdeksi kokonaisuudeksi, joka sai nimekseen Ristiinan yhtenäiskoulu ja lukio.

## Lähteet

## Katso myös
*Ristiinan yhtenäiskoulu
Töpökurppa

**Töpökurppa** (*Coenocorypha aucklandica*) on Uuden-Seelannin kotoperäinen kahlaajalintu. Se elää pääsaarten eteläpuolella sijaitsevilla saarilla: Aucklandsaarilla, Antipodisaarilla ja Jacquemartsaarella. Lajista tunnetaan kolme eri saaristoissa elävää alalajia. Lajin holotyypin kuvaili George Robert Gray Auckland Islandilta vuonna 1845.

## Lähteet