open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dahlgren

**Dahlgren** on ruotsalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Alta Dahlgren (1868–1908), suomalainen toimittaja ja kirjailija
* Anders Dahlgren (1925–1986), ruotsalainen poliitikko
* Carl Fredrik Dahlgren (1791–1844), ruotsalainen runoilija
* Eva Dahlgren (s. 1960), ruotsalainen laulaja
* Fredrik August Dahlgren (1816–1895), ruotsalainen kirjailija, dramaturgi ja kanslianeuvos
* Greta Backman-Dahlgren (1909–1981), suomenruotsalainen runoilija
* Hans Dahlgren (s. 1948), ruotsalainen poliitikko ja diplomaatti
* Jacob Dahlgren (s. 1970), ruotsalainen taiteilija
* Karl Fredrik Dahlgren (1791–1844), ruotsalainen runoilija, pappi ja valtiopäivämies
* Maija Dahlgren (1927–2014), suomalainen radiotoimittaja
* Theodor Dahlgrén (1863–1909), suomalainen koulunjohtaja ja päätoimittaja.

## Dahlgren entisenä nimenä

Dahlgren on myös seuraavien henkilöiden alkuperäinen sukunimi:

* Erkki Tamila, alk. *Eerik Dahlgren* (1911–2004), suomalainen kestävyysjuoksija ja maastohiihtäjä
* Yrjö Ylänne, alk. Dahlgren (1888–1971), suomalainen kirjailija.
Thomas Hill Green

**Thomas Hill Green** (7. huhtikuuta 1836 – 26. maaliskuuta 1882) oli englantilainen filosofi, poliittinen radikaali ja raittiusmies. Green kuuluu brittiläisiin idealisteihin. Muiden brittiläisten idealistien tavoin hän sai huomattavasti vaikutteita G. W. F. Hegelin metafyysisestä historisismistä.

## Teoksia

* *Essay on Christian Dogma*, teoksessa *Works*, osa III
* *The Conversion of Paul*, teoksessa *Works*, osa III
* *Different Senses of “Freedom” as Applied to Will and the Moral Progress of Man*, teoksessa Harris ja Morrow, 1986
* *Faith*, teoksessa *Works*, osa III
* *Incarnation*, teoksessa *Works*, osa III
* *Immortality*, teoksessa *Works*, osa III
* *Justification by Faith*, teoksessa *Works*, osa III
* *Lectures on the Philosophy of Kant*, teoksessa *Works*, osa II
* *Lecture on Liberal Legislation and Freedom of Contract*, teoksessa *Works*, osa III
* *Lectures on the Principles of Political Obligation*, teoksessa Harris ja Morrow, 1986
* *Metaphysic of Ethics, Moral Psychology, Sociology or the Science of Sittlichkeit*, teoksessa C. Tyler, toim., *Unpublished Manuscripts in British Idealism*, osa I
* *Prolegomena to Ethics*
* *Witness of God*, teoksessa *Works*, osa III
* *Word is Nigh Thee*, teoksessa *Works*, osa III

Kokoelmia:

* *Collected Works of T. H. Green*, toim. R. L. Nettleship ja P. P. Nicholson, 5 osaa (Bristol: Thoemmes, 1997)
* *Works of T. H. Green*, toim. R. L. Nettleship, 3 osaa (London: Longmans Green, 1885–8)
* *Prolegomena to Ethics*, toim. A. C. Bradley (Oxford: Clarendon, 1883)
* Harris, P. ja Morrow, J.: *T. H. Green: Lectures on the Principles of Political Obligation and Other Writings* (Cambridge: CUP, 1986)

## Aiheesta muualla

* 

Teoksia:
* *[http://fair-use.org/t-h-green/prolegomena-to-ethics/ Prolegomena to Ethics] * (1883)
* *[http://socserv2.mcmaster.ca/%7Eecon/ugcm/3ll3/green/obligation.pdf Lectures on the Principles of Political Obligation] * (1883)
Franz Brentano

**Franz Clemens Honoratus Hermann Brentano** (16. tammikuuta 1838 Marienberg am Rhein, lähellä Boppardia – 17. maaliskuuta 1917 Zürich) oli saksalainen filosofi, jonka ajattelulla on ollut merkittävää vaikutusta sekä filosofiassa että varsinkin psykologiassa. 

## Elämä
Aatelissukua ollut Brentano opiskeli useissa Saksan yliopistoissa sekä filosofiaa että luonnontieteitä. Hänen tärkein opettajansa oli berliiniläinen loogikko Adolf Trendelenburg, joka ohjasi häntä Aristoteleen filosofian pariin. Vuonna 1862 Brentano väitteli filosofian tohtoriksi Tübingenin yliopistossa. Brentano syventyi myös teologiaan, ja vuonna 1864 hänet vihittiin katoliseksi papiksi. Hän alkoi kuitenkin epäillä kristillisiä oppeja ja luopui lopulta pappeudesta vuonna 1873. Brentanon kuuluisin teos *Psychologie vom empirischen Standpunkt I* herätti paljon huomiota, ja hänet nimitettiin filosofian professoriksi Wienin yliopistoon. Brentano avioitui Ida von Liebenin kanssa vuonna 1880, vaikka se oli Itävallassa kiellettyä entisiltä papeilta, ja menetti professuurinsa. Hän muutti vaimonsa kuoleman jälkeen pois Itävallasta ja asettui Firenzeen vuonna 1895. Firenzessä Brentano meni naimisiin Emilie Ruprechtin kanssa vuonna 1897. Brentanon näkö alkoi heikentyä, ja vuoteen 1910 mennessä hän sokeutui täysin. Kun Italia liittyi maailmansotaan, Brentano pasifistisena kolmen sotivan maan kansalaisena muutti Firenzestä puolueettomaan Sveitsiin. 

## Vaikutus
Psykologia kehittyi 1800-luvun lopulle saakka epäitsenäisenä osana filosofiaa. Brentanolla katsotaan olleen merkittävä rooli psykologian tieteenalan kehittymisessä: aikaisemmin psykologian katsottiin tutkivan ihmisen tietoisuutta. Hän toi tieteelliseen maailmaan ajatuksen ihmisen intentionaalisuudesta eli suuntautuneisuudesta ja loi siten mielenfilosofian oppisuunnan. Brentanon oppilaspiiriä kutsutaan Brentanon koulukunnaksi. Siihen kuuluivat muiden muassa Alexius Meinong, Edmund Husserl ja Kazimierz Twardowski. Taloustieteilijä Lujo Brentano oli Franz Brentanon veli.

Brentanon opettama keskeinen periaate oli, että filosofian tutkimuksen täytyi olla yhtä tinkimättömän tieteellistä kuin luonnontieteidenkin. Varsinkin psykologian tutkimusmetodin tuli hänen mukaansa perustua havainnointiin, tosiasioihin ja induktioon aivan kuten luonnontieteissä.

## Teoksia
* *Psychologie vom empirischen Standpunkt* ("Psykologia empiirisestä näkökulmasta", 1874)
* *Von Ursprung sittlicher Erkenntnis* ("Moraalisen tajun alkuperästä", 1889)
* *Aristoteles und seine Weltanschauung* ("Aristoteles ja hänen maailmankuvansa", 1911)
* *Die Klassifikation von Geistesphänomenen* ("Mielen ilmiöiden luokittelu", 1911)
* *Philosophische Untersuchungen zu Raum, Zeit und Kontinuum* ("Filosofisia tutkimuksia tilasta, ajasta ja ilmiöistä", 1976)
* *Deskriptive Psychologie* ("Deskriptiivinen psykologia", 1982)
### Suomennoksia
* 
## Kirjallisuutta
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Corazzon, Raul: Franz Brentano's Immanent Realism *Theory and History of Ontology* 
*
Karl Christian Friedrich Krause

**Karl Christian Friedrich Krause** (4. toukokuuta 1781 Eisenberg — 27. syyskuuta 1832 München) oli saksalainen filosofi.

Karl Krause voidaan lukea ns. identiteettifilosofien joukkoon. Hän pyrki sovittamaan uskolla saavutettavat Jumalaa koskevat ajatukset sopusointuun aisteilla havaittavien maailmaa koskevian ajatusten kanssa. Jumala ei ollut hänelle persoona vaan "olemus" tai "luonto" (), joka sisältää koko kaikkeuden. Tätä hän kutsui panenteismiksi, joka juontaa kreikan sanoista  πᾶν (pân) "kaikki", ἐν (en) "jossakin, -ssa" ja θεός (theós) "jumala”). Sanan mukaisesti panenteismi tarkoittaa siis teististä käsitystä, jonka mukaan maailma ja Jumala eivät ole ontologisesti erillään, vaan kaikki oleva on Jumalassa. Krausen näkemykset maailmasta ja ihmiskunnasta olivat universaaleja ja idealistisia. Kaikkeus ja ihmiskunta sen korkeimpana osana muodostivat organismin (*Gliedbau*), ja näin kaikkeus oli jumalallinen organismi (*Wesengliedbau*).

Krausen vaikutus on ollut suhteellisen pieni, koska hän jäi paljolti Georg Wilhelm Friedrich Hegelin varjoon. Hänen filosofiansa on myös hengeltään melko mystillistä eikä hänen ajatteluaan ole helppo tulkita. Tämä johtuu osittain hänen käyttämistään keinotekoisista sanoista, jotka ovat vaikeita jopa saksankielisille. Krausen näkemyksillä oli kuitenkin vaikutusta mm. Arthur Schopenhaueriin.

## Teoksia
* *Die drei ältesten Kunsturkunden der Freimaurerbrüderschaft* (vapaamuurariudesta)
* *Höhere Vergeistigung der echt überlieferten Grundsymbole der Freimaurerei in zwölf Logenvorträgen* (vapaamuurariudesta)
* *Entwurf des Systems der Philosophie* (1804)
* *System der Sittenlehre* (1810)
* *Das Urbild der Menschheit* (1811)
* *Vorlesungen über das System der Philosophie* (1828)
Hessu Reijonen

**Heikki ”Hessu” Reijonen** (11. kesäkuuta 1945 Helsinki &ndash; 1. joulukuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen manageri. Hän muun muassa toi *[[Kauniit ja rohkeat]]* -televisiosarjan tähtiä vierailemaan Suomeen. Reijosella on kolme lasta: Katja, Marko (tunnetaan paremmin Waldona) ja Mia (kilpailijana vuoden 2006 Big Brotherissa).

## Julkaisut
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Asuin Ridgen kanssa! Big Brotherin Mian ystäviin kuuluu Ridgen lisäksi Ritariässä, Iltalehti 14.11.2006.
* Ylen Elävä arkisto: Jyräyksen ja Hessun julkkismylly
Francis Herbert Bradley

**Francis Herbert Bradley** (30. tammikuuta 1846 &ndash; 18. syyskuuta 1924) oli brittiläinen idealistinen filosofi. Hänen filosofista lähestymistapaansa luonnehtii tekniikka kielellisten epäselvyyksien tai monimerkityksellisyyksien erottelemiseksi, mikä voidaan nähdä esityönä myöhemmälle edistykselle kielifilosofiassa.

## Teoksia

* *Appearance and Reality*, London : S. Sonnenschein ; New York: Macmillan , 1897.
* *Essays on Truth and Reality*, Oxford: Clarendon Press, 1914.
* *The Principles of Logic*, London:Oxford University Press, 1922.
* *Ethical Studies*, 1876, Oxford: Clarendon Press, 1927, 1988.
* *Collected Essays*, vols. 1–2, Oxford: Clarendon Press, 1935.
* *The Presuppositions Of Critical History*, Chicago: Quadrangle Books, 1968.

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Francis Herbert Bradley *Encyclopaedia Britannica Online*
Jevgeni Babitš

**Jevgeni Makarovitš Babitš** (, s. 7. tammikuuta 1921 Moskova – k. 11. kesäkuuta 1972) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea hyökkääjä. Neuvostoliiton maajoukkueen pelaaja vuosina 1954–1957, hän pelasi 60 maaottelua ja teki 19 maalia. Neuvostoliiton mestaruussarjassa hän pelasi 130 ottelua ja teki 144 maalia. Seuratasolla Babitš edusti TsSKA Moskovaa ja VVS:ää.

## Saavutukset

* jääkiekon olympiakulta 1956
* jääkiekon maailmanmestaruus 1954
* jääkiekon MM-hopea 1955, 1957
* Neuvostoliiton Hall of Fame 1953

## Aiheesta muualla
* Jevgeni Babitš
Ting

**Ting** tai **thing** (muinaisnorja ja islanti: **þing**, muilla nykyisillä skandinaavisilla kielillä *ting*) oli esihistorialliselta ajalta periytynyt germaaniyhteisöjen hallintokokous eli käräjät. Siihen ottivat osaa yhteisön vapaat miehet ja sitä johtivat lainlukijat (laamannit), jotka tunsivat aiemmin päätetyt lait. Nykyisin termiä käytetään monien poliittisten ja juridisten elinten nimissä Pohjois-Euroopassa. 

Esikristillisessä Skandinaviassa tingit muodostivat hierarkioita: tingejä saattoi esimerkiksi olla valtiotasoisia, maakuntatasoisia ja läänitasoisia. Alempien tingien edustajat osallistuivat ylempiin tingeihin. Tingin pitopaikka oli usein myös uskonnollisten juhlien ja kaupanteon paikka. Tingissä ratkaistiin erimielisyydet ja tehtiin poliittiset päätökset. Tingit kokoontuivat säännöllisin väliajoin ja valitsivat päälliköt ja kuninkaat sekä tuomitsivat lainlukijoiden muistamien lakien mukaan. Käytännössä tingejä hallitsivat vaikutusvaltaisimmat ja varakkaimmat, mutta teoriassa ne toimivat ääni ja mies-periaatteella. Etenkin Islannissa ja Gotlannissa tingejä pidettiin pitkälle kristilliselle ajalle saakka.

## Ting-nimeä käyttäviä parlamentteja ja muita instituutioita
Valtioiden parlamentit:
* Alþingi – ”yleiskäräjät”, Islannin parlamentti
* Folketing – ”kansankäräjät”, Tanskan parlamentti
* Storting – ”suurkäräjät”, Norjan parlamentti

Itsehallintoalueiden parlamentit:
* Lagting – ”lakikäräjät”, Ahvenanmaan parlamentti
* Løgting – ”lakikäräjät”, Färsaarten parlamentti
* Inatsisartut eli Landsting – ”maakäräjät”, Grönlannin parlamentti
* Tynwald – Mansaaren parlamentti

Sana löytyy myös Ruotsin ja Suomen käräjäoikeuden ruotsinkielisestä nimityksestä *tingsrätt* ja suomenruotsalaisten kansankäräjistä Folktingetistä sekä Suomen saamelaisten korkeimman poliittisen elimen Saamelaiskäräjien omakielisestä nimestä Sámediggi.

## Katso myös
* Xeer-käräjät
Guy Lapointe

**Guy Gerard Lapointe** (s. 18. maaliskuuta 1948 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadanranskalainen uransa lopettanut jääkiekkoammattilainen, joka pelasi seuroissa Montreal Canadiens, St. Louis Blues ja Boston Bruins National Hockey League -liigassa. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. 884 NHL-pelissä Lapointe teki 171 maalia ja antoi 451 maaliin johtanutta syöttöä, yhteensä 622 tehopistettä.

Larry Robinsonin ja Serge Savardin kanssa Lapointe oli Canadiensin runkopuolustajia seuran voittaessa Stanley Cupin kuudesti hänen uransa aikana Hänet myytiin St. Louisiin 1982; seuraavalla kaudella hän allekirjoitti sopimuksen Bruinsin kanssa. Lapointe lopetti uransa vuonna 1984 vammojen takia. Peliuran jälkeen Guy Lapointe toimi Longueuil Chevaliersin toimitusjohtajana Quebec Major Junior Hockey League -sarjassa. Sittemmin hän on työskennellyt Quebec Nordiquesin apuvalmentajana ja Calgary Flamesin kykyjenetsijänä. Lapointe kutsuttiin Hockey Hall of Fameen vuonna 1993.

Lapointe pelasi vuoden 1972 Summit Series -sarjassa Neuvostoliittoa vastaan ja edusti Kanadaa myös vuoden 1976 Kanada-cupissa. 1979 hän kuului Challenge Cupissa Neuvostoliiton kohdanneeseen NHL:n edustusjoukkueeseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Markku Rahikkala

**Markku Rahikkala** (s. 10. huhtikuuta 1947 Jyväskylän maalaiskunta) oli Nokian kaupunginjohtaja vuodesta 1998 vuoden 2010 syksyyn saakka. Hän toimi Nokian suunnittelu- ja kauppalansihteerinä 1970-luvulla ja kaupunginsihteeriksi hänet valittiin vuoden 1977 alusta. Puoluekannaltaan Rahikkala on sosiaalidemokraatti.

## Lähteet
Don Marcotte

**Donald Michel "Don" Marcotte** (s. 15. huhtikuuta 1947 Arthabaska, Quebec, Kanada) on entinen jääkiekkoammattilainen. Vasen laitahyökkääjä Marcotte edusti Boston Bruinsia National Hockey League -liigassa. Hän pelasi samassa ketjussa Derek Sandersonin ja Ed Westfallin kanssa. Don Marcotte voitti Stanley Cupin vuosina 1970 ja 1972.

Hän pelasi NHL-tähtijoukkueessa Neuvostoliittoa vastaan Challenge Cupissa 1979.
Robert Picard

**Robert Rene Joseph Picard** (s. 25. toukokuuta 1957 Montreal, Quebec) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi 899 NHL-ottelua joukkueinaan Washington Capitals, Toronto Maple Leafs, Montreal Canadiens, Winnipeg Jets, Quebec Nordiques ja Detroit Red Wings.

Puolustaja Picard varattiin kolmantena vuoden 1977 NHL-varaustilaisuudessa Capitalsiin Montreal Juniors -joukkueesta.

Vuoden 1979 Challenge Cupissa hän kuului NHL-tähtijoukkueeseen, joka pelasi Neuvostoliittoa vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
The Isley Brothers

**The Isley Brothers** ['aɪzliː] on R&B -tradition useampia tyylejä soittanut afroamerikkalainen yhtye Ohion osavaltion Cincinnatistä. Yhtye on erittäin suosittu, ja sillä on väitetty olevan koko musiikkihistorian pisin ura levyjen soitto- ja myyntilistoilla. 

Yhtye aloitti vuonna 1954 ja esiintyy yhä. Vuosien varrella läpikäytyjä tyylisuuntia ovat esimerkiksi gospel, rhythm and blues, doo-wop, soul, funk, rock, pop ja hip hop. 1960-luvun alussa yhtye saavutti mainetta levytyksillä "Shout!", "Twist & Shout" ja "Nobody But Me". Yhtye oli 1960-luvun lopussa siirtymässä funkiin ensimmäisten joukossa, mistä on osoituksena esimerkiksi vuoden 1969 single, "It's Your Thing". Sen jälkeen levyt keskittyivät souliin, mutta funk-tyyliä edusti esimerkiksi kappale "Fight the Power". 

Yhtyeen alkuperäiset jäsenet olivat veljekset O'Kelly, Jr., Rudolph, Ronald ja Vernon, joiden kaikkien sukunimi on Isley. Yhtye esitti pelkkää gospelia Vernonin 1955 auto-onnettomuudessa tapahtuneeseen kuolemaan asti. Kolme vanhinta veljeä perusti yhtyeen uudelleen lyhyen tauon jälkeen. Vuonna 1973 mukaan tulivat nuoremmat veljet Ernie ja Marvin ja lanko Chris Jasper. Sillä kokoonpanolla tehtiin joukko menestyneitä albumeita, kuten vuoden 1973 levy *3 + 3*. Vuonna 1984 kolme nuorinta jäsentä jättivät yhtyeen, ja vuonna 1986 O'Kelly kuoli sydänkohtaukseen. Yhtye jatkoi hetken duona, mutta Ernie ja Marvin ja perustivat sen uudelleen vuonna 1991. Marvinin sairastuttua diabetekseen Ronald ja Ernie jatkoivat edelleen 2000-luvulla.

The Isley Brothersin oman T-Neck Records -levymerkin julkaisemilla singleillä "Testify" ja "Move On Over & Let Me Dance" soitti seattlelainen kitaristi Jimmy James. James soitti kitaraa myös veljesten kiertueyhtyeessä. Lähdettyään yhtyeestä James otti käyttöön nimen Jimi Hendrix.

Albumi *3 + 3* valittiin vuonna 2005 hakuteokseen *[[1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään]]*.

## Katso myös
* The Isley Brothersin single *[[Bless Your Heart]]* (1969)
* The Isley Brothersin albumi *[[Inside You]]* (1981)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yhtyeen viralliset sivut  
*The Rock and Roll Hall of Fame: The Isley Brothers
Bernard Bosanquet

**Bernard Bosanquet** (14. kesäkuuta 1848 Alnwick, Northumberland, Englanti &ndash; 8. helmikuuta 1923 Lontoo) oli englantilainen filosofi ja politiikan teoreetikko, joka vaikutti 1800-luvun lopun ja 1900-luvun alun Ison-Britannian politiikkaan ja erityisesti sosiaalipolitiikkaan. Hänen työnsä on vaikuttanut erityisesti Bertrand Russelliin, John Deweyeen ja William Jamesiin mutta on joutunut myös heidän kritiikkinsä kohteeksi.

Bosanquet opiskeli Harrow Schoolissa ja Oxfordin Balliol Collegessa. Valmistumisensa jälkeen hän tuli valituksi opettajaksi (fellow) Oxfordin yliopiston St John's Collegeen, mutta hän erosi tehtävästä omistautuakseen filosofisille tutkimuksilleen. Hän muutti Lontooseen vuonna 1881. Siellä hänestä tuli aktiivinen London Ethical Societyn ja Charity Organization Societyn jäsen, mikä kuvasti hänen eettisiä näkemyksiään. Etiikan lisäksi hän julkaisi myös logiikkaa, metafysiikkaa, estetiikkaa ja politiikkaa koskevia kirjoituksia.

Bosanquet oli Britannian niin kutsutun uushegeliläisen liikkeen johtajia. Hän sai paljon vaikutteita Platonilta ja Aristoteleeltä, mutta myös Hegeliltä ja Kantilta. Metafysiikassa häntä pidetään F. H. Bradleyn ohella brittiläisen absoluuttisen idealismin merkittävänä edustajana. Hän ei kuitenkaan hyväksynyt nimitystä filosofialleen vaan kutsui sitä spekulatiiviseksi filosofiaksi.

## Teoksia

* *The Philosophical Theory of the State* (1899; 4. painos 1923)
* Gifford-luennot (1911–12):
** *The Principle of Individuality and Virtue* (1912)
** *The Value and Destiny of the Individual* (1913)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bernard Bosanquet (Stanford Encyclopedia of Philosophy) 
* Bernard Bosanquet page
Persona grata

**Persona grata** (lat.) tarkoittaa mielenkiintoista tai suosiossa olevaa, pidettyä, henkilöä. Epäsuosioon joutunut henkilö puolestaan on *[[persona non grata]]*.

## Lähteet

* https://runeberg.org/pieni/3/0412.html
* http://www.merriam-webster.com/dictionary/persona+grata
Mikko Hauhia

**Mikko Hauhia** (s. 3. syyskuuta 1984 Lahti) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

Hauhia teki läpimurtonsa kaudella 2003, jolloin hän murtautui joukkueensa avauskokoonpanoon. Marraskuussa 2007 Hauhia siirtyi Lahdesta kahden vuoden sopimuksella HJK:iin.  Kaudeksi 2011 hän siirtyi Ykköseen pudonneeseen FC Lahteen. Seuraavaksi kaudeksi seura nousi takaisin Veikkausliigaan. 25. kesäkuuta 2019 Hauhialle tuli täyteen 400 Veikkausliigaottelua.

Hauhia voitti Suomen mestaruuden HJK:n paidassa kaudella 2009.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Hauhia FC Lahden sivuilla 
* Hauhia Veikkausliigan sivuilla
Olympia (elokuva)

**Olympia** on Leni Riefenstahlin ohjaama saksalainen dokumentti- ja propagandaelokuva Berliinin vuoden 1936 olympialaisista. Elokuvan kestää lähes neljä tuntia ja se esitettiinkin kahdessa osassa: *Kansojen juhla* (*Fest der Völker*) ja *Kauneuden juhla* (*Fest der Schönheit*). 

Elokuvaa pidetään edelleen yhtenä parhaista urheilukisoja käsittelevistä dokumenttielokuvista. Yhdysvaltalainen *[[Sports Illustrated]]* -lehti nimesi sen vuonna 2003 kaikkien aikojen seitsemänneksi parhaaksi urheiluelokuvaksi. *[[Time]]*-lehti sisällytti sen sadan parhaan elokuvan joukkoon vuonna 2005.

Toisin kuin Riefenstahlin *[[Tahdon riemuvoitto|Tahdon riemuvoitossa]]*, *Olympiassa* natsi-ideologia ei ole ensisijaista, vaan elokuva keskittyy urheilijoiden suorituksiin. Selkeimmin tämä näkyy elokuvan ensimmäisessä osassa, jossa afroamerikkalainen Jesse Owens voittaa neljä kultamitalia. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* Olympialais-elokuvasta komea Berliinin kisojen muistomerkki. 500.000 metrin filmin valmistus- ja leikkaustyö vie melkein kaksi vuotta. Käynti Leni Riefenstahlin "työpajassa", Helsingin Sanomat, 07.02.1938, nro 36, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Nikolai Hlystov

**Nikolai Pavlovitš Hlystov** (, s. 10. marraskuuta 1932 Moskova, Neuvostoliitto – k. 14. helmikuuta 1999 Venäjä) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Pelipaikaltaan Hlystov oli vasen hyökkääjä. Hän pelasi 81 maaottelua, tehden 18 maalia vuosina 1954–1959 ja 250 ottelua Neuvostoliiton mestaruussarjassa, tehden 150 maalia. Hlystov edusti Krylja Sovetovin joukkuetta.

## Saavutukset
* jääkiekon olympiakulta 1956
* jääkiekon maailmanmestaruus 1954
* jääkiekon MM-hopea 1955, 1957, 1958
BV Cup

**BV Cup** on kansainvälinen jalkapalloturnaus, joka järjestetään joka syksy Hồ Chí Minhin kaupungissa, Vietnamissa sijaitsevalla Thong Nhat Stadiumilla.

Neljän maan kesken pelattavan, sarjamuotoisen turnauksen voittaja palkitaan 40 000 dollarilla ja toiseksi sijoittunut 20 000 dollarilla.

## Katso myös
* Suomi BV Cupissa 2006
Hans Elzerman

**Johan Reindert "Hans" Elzerman** (s. 17. lokakuuta 1954 Haag, Etelä-Hollanti) on alankomaalainen uimari. Hän kilpaili Münchenin kesäolympialaisissa 1972. Siellä hän osallistui 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin (joukkueella Peter Prijdekker, Bert Bergsma, Roger van Hamburg ja Elzerman, aika 3.41,36, 11. sija) ja 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin (joukkueella Prijdekker, Bergsma, van Hamburg ja Elzerman, aika 8.00,87, 10. sija) vapaauintiviesteihin.

## Lähteet
Hans Vaihinger

**Hans Vaihinger** (25. syyskuuta 1852, Nehren – 18. joulukuuta 1933, Halle) oli saksalainen filosofi, joka tunnetaan Kant-tutkijana sekä teoksen *Philosophie des Als Ob* kirjoittajana.

Vaihinger julkaisi selittävän teoksen *Commentar zu Kants Kritik der reinen Vernunft* (1881–1892), jossa hän käsittelee vain Kantin teoksen alkua. Hän julkaisi aikakauskirjaa *Kant-Studien* (vuodesta 1896 alkaen). Vaihinger julkaisi vuonna 1911 nuoruudessaan kirjoittamansa teoksen *Die Philosophie des Als Ob*, jossa hän esittää mielenkiintoisen filosofisen kannan, eräänlaisen *idealistisen positivismin*.

Vaihinger syntyi Saksassa Württembergissä Nehrenissä, lähellä Tübingeniä ja kertomansa mukaan kasvoi hyvin uskonnollisessa ilmapiirissä. Hän opiskeli filosofiaa, teologiaa, luonnontieteitä sekä matematiikkaa Tübingenissä, Leipzigissa ja Berliinissä. Myöhemmin hänestä tuli filosofian opettaja ja professori Strasbourgiin, ennen kuin hän muutti Halleen vuonna 1884. Vuodesta 1892 lähtien hän hoiti filosofian professuuria Hallen yliopistossa. Hän joutui eroamaan virastaan vuonna 1906, kun hänen näkönsä heikkeni.

Teoksessaan *Philosophie des Als Ob* Vaihinger katsoi, etteivät ihmisolennot voi koskaan tuntea maailman todellista pohjarakennetta, vaan he rakentavat ajatusjärjestelmiä ja olettavat niiden vastaavan todellisuutta: he toimivat "ikään kuin" maailma vastaisi malleja. Tämän havainnollistamiseksi hän käytti esimerkkejä luonnontieteistä, kuten protoneja, elektroneja ja sähkömagneettista säteilyä. Mitään näistä ei voida havaita suoraan, mutta tiede teeskentelee niiden olevan olemassa ja käyttää näihin oletuksiin perustuvia havaintoja uusien ja parempien rakennelmien luomiseen. Oppia kutsutaan fiktionalismiksi.

Filosofia ulottuu kuitenkin luonnontieteen ulkopuolelle. Ei voida koskaan olla varmoja, että maailma jatkaa olemistaan vielä huomennakin, mutta yleensä odotetaan, että näin tapahtuu. Individuaalipsykologian perustaja Alfred Adler sai paljon vaikutteita Vaihingerin ajatuksista. Myöhemmin James Hillman kehitti Vaihingerin ja Adlerin ajatuksia edelleen.

Vaihinger ansioitui myös Immanuel Kantin filosofian tutkijana. Hänen kestävin saavutuksensa on *[[Kant-Studien]]*-lehden perustaminen, joka on yhä merkittävimpiä Kant-tutkimuksen foorumeita. Lisäksi Vaihinger tulkitsi teoksessaan *Kant – ein Metaphysiker?* Kantin *[[Puhtaan järjen kritiikki|Puhtaan järjen kritiikkiä]]* omintakeisesti.

## Teoksia
* *Kant – ein Metaphysiker?*, 1899
* *Philosophie des Als Ob*, 1911

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Fine, Arthur: "Fictionalism", teoksessa *Midwest Studies in Philosophy*, Volume XVIII (1993)
* 

## Aiheesta muualla
* Hans Vaihinger – elämä, teokset ym.
Achdé

**Hervé Darmenton** (s. 30. heinäkuuta 1961, Lyon, Ranska) on ranskalainen sarjakuvapiirtäjä. Hervén taiteilijanimi Achdé juontuu hänen nimikirjaimistaan HD, jotka ääntyvät ranskan kielellä "ach dé". Vuodesta 2003 Achdé on piirtänyt Lucky Luke -sarjakuvaa, jonka alkuperäinen tekijä Morris (Maurice de Bévère) kuoli heinäkuussa 2001. Häneltä on ilmestynyt suomeksi seitsemän Lucky Luke -albumia, *Ranskalainen kokki* vuonna 2003, *[[Kaunis Quebec]]* vuonna 2004, *Köysi kaulalla* vuonna 2006, *Mies Washingtonista* vuonna 2009,  *Lucky Luke kohtaa Pinkertonin* vuonna 2010, *Cowboyn Oppipoika* 2012 sekä *Yksinäinen Ratsastaja* 2013.  Ennen Lucky Luken piirtämisen aloittamista Achdéa ei liiemmin tunnettu Ranskan ulkopuolella, vaikka häneltä oli ilmestynyt aikaisemmin jo yli 20 sarjakuva-albumia, mm. huumoripitoista albumisarjaa *CRS=Détresse*.

## Lähteet
Maija Poppanen (elokuva)

**Maija Poppanen** (*Mary Poppins*) on vuonna 1964 ensi-iltansa saanut musikaalielokuva, jonka on ohjannut Robert Stevenson. Elokuva on Disneyn näytelmäelokuva, mutta siinä on myös animaatiokohtauksia. Se pohjautuu P. L. Traversin *[[Maija Poppanen]]* -kirjasarjaan. Elokuvan pääosissa ovat Julie Andrews ja Dick Van Dyke.

Julie Andrews palkittiin Maija Poppasen roolistaan parhaan naispääosasan Oscarilla ja lisäksi elokuva palkittiin myös parhaasta musiikista, kappaleesta, leikkauksesta sekä erikoistehosteista oltuaan ehdolla 13 kategoriassa.

Elokuva valittiin vuonna 2013 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. 
American Film Institute listasi *Maija Poppasen* vuonna 2006 kuudenneksi  kautta aikojen. 
*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Maija Poppasen* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Elokuvalle tehtiin jatko-osa *[[Maija Poppasen paluu]]*, joka sai ensi-iltansa vuonna 2018, 54 vuotta ensimmäisen elokuvan jälkeen.

## Näyttelijät

### Suomenkieliset äänet

Elokuva dubattiin suomeksi vuonna 1998 videojulkaisua varten. Dubbauksen toteutti Tuotantotalo Werne sekä käänsi ja ohjasi Pekka Lehtosaari.

## Musikaalinumerot
# **"Jolly Holiday"** – Perttu
# **"Sister Suffragette"** – Rouva Pankki, Elli ja Rouva Kampela
# **"The Life I Lead"** – Herra Pankki
# **"The Perfect Nanny"** – Anna ja Mikko
# **"A Spoonful of Sugar"** – Maija Poppanen
# **"Jolly Holiday"** – Perttu, Maija Poppanen ja eläimet
# **"Supercalifragilisticexpialidocious"** – Perttu, Maija Poppanen ja kuoro
# **"Stay Awake"** – Maija Poppanen
# **"I Love to Laugh"** – Albert-setä, Perttu ja Maija Poppanen
# **"Feed the Birds"** – Maija Poppanen
# **"Fidelity Fiduciary Bank"** – Herra Pankki, Herra Naakka ja pankin johto
# **"Chim Chim Cher-ee"** – Perttu, Maija Poppanen, Anna ja Mikko
# **"Step in Time"** – Perttu ja nuohoojat
# **"A Man Has Dreams"** – Perttu ja Herra Pankki
# **"Let's Go Fly a Kite"** – Herra Pankki, Anna, Mikko, Perttu ja Rouva Pankki

## Vastaanotto
### Palkinnot ja ehdokkuudet

## Jatko-osa
Rob Marshallin ohjaama jatko-osa *[[Maija Poppasen paluu]]* sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 25. joulukuuta vuonna 2018. Maija Poppasta näyttelee Emily Blunt.

Elokuva sijoittuu Lontooseen 20 vuotta ensimmäistä elokuvaa myöhemmin. Anna ja Mikko Pankki ovat kasvaneet aikuiseksi ja Maija Poppanen saapuu Mikon ja tämän kolmen lapsen luo. Elokuvassa näyttelevät Bluntin lisäksi muun muassa Lin-Manuel Miranda ja Meryl Streep, joka näyttelee Poppasen serkkua Topsya. Elokuvan käsikirjoittaa David Magee. Elokuvan musiikin säveltää Marc Shaiman ja hän myös luo uusia lauluja elokuvaan Scott Wittmanin kanssa.

## Katso myös
* P. L. Travers
* *[[Saving Mr. Banks]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* New Yorker: Becoming Mary Poppins
Diane Edelijn

**Diane Hendrina Edelijn** (s. 12. kesäkuuta 1960 Rotterdam, Etelä-Hollanti) on alankomaalainen uimari, joka osallistui vuoden 1976 kesäolympialaisiin. Siellä hän sijoittui kahdeksanneksi 100 metrin selkäuinnissa ja karsiutui alkuerissä 200 metrin selkäuinnissa. Lisäksi hän osallistui 4x100 metrin sekauintiviestiin, joukkueella Wijda Mazereeuw (rintauinti), José Damen (perhosuinti), ja Enith Brigitha (vapaauinti), sijoitus viides.

## Lähteet
Eugène Ionesco

**Eugène Ionesco** (synt. *Eugen Ionescu*; 26. marraskuuta 1909 Slatina, Romania – 29. maaliskuuta 1994 Pariisi, Ranska) oli romanialaissyntyinen näytelmäkirjailija. Ionesco luetaan niin sanotun absurdin teatterin tärkeimpiin nimiin.  Hän tarkasteli näytelmissään inhimillistä vuorovaikutusta ja rajoituksia, joita kieli sille asettaa. 

Ionesco asui suurimman osan elämästään Ranskassa. Hän myös kirjoitti lähes koko tuotantonsa ranskaksi. Hän aloitti näytelmien kirjoittamisen 30-vuotiaana. Ensimmäiset kymmenen vuotta kului pienen pariisilaisen avantgarde-teatterin näytelmäntekijänä, ennen kuin Ionesco alkoi saada tunnustusta suurilla näyttämöillä.  

Ionescon ensimmäisten näytelmien keskiössä on usein pariskunta, joiden ympärillä tapahtuu burleskeja asioita. Ionesco kuvaa maailman epätodellisuutta huumorin keinoin. Hän ei kuitenkaan käsittele teemaa abstraktioilla vaan konkreettisilla kuvilla, esimerkiksi näyttämön esineiden nopealla lisääntymisellä. Vuodesta 1957 alkaen Ionescon näytelmissä alkoi esiintyä Bérenger-niminen pelokas pieni mies. Tämän hahmon kautta Ionesco kuvaa esimerkiksi totalitarismin syntyä *Sarvikuonot*-näytelmässä (1959). 

Ionescon tunnetuimpia näytelmiä ovat *Kalju laulajatar*, *Oppitunti*, *Sarvikuonot* ja *Tuolit*. Niitä kaikkia on esitetty myös Suomessa. Vuonna 1955 Ionescon näytelmä *Uusi vuokralainen* sai maailmanensi-iltansa helsinkiläisessä Lilla Teaternissa. 

## Painettuja suomennoksia
* *Kuningas kuolee*, 1964.
* *Erakko*, 1976.
* *Kalju laulajatar*, 1995.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Eugene Ionesco – absurdin teatterin toteuttaja. Ylen Elävä arkisto.
* Eugene Ionesco Home Page .
Arc (albumi)

**Arc** on Neil Youngin ja Crazy Horsen livealbumi vuoden 1991 Pohjois-Amerikan kiertueelta. Albumi julkaistiin alun perin kaksoisalbumin *[[Weld]]* yhteydessä vuonna 1991 kolmen CD:n erikoispainoksena *Arc-Weld*, mutta se on julkaistu myös omana painoksenaan. Albumi on montaasi, joka käsittää katkelmia eri konserteista, sisältäen äänen kiertoefektiä, vokaaliosuuksia sekä kitaroiden säröääniä.

## Kappaleet
#
Veitsen valossa

**Veitsen valossa** (KRÄLP 44 / KRÄKCD 44) on suomalaisen Miljoonasade-yhtyeen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 8. maaliskuuta 1989. Levystä ei ole otettu uusintapainoksia.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Matti Nurro, sanoittanut Heikki Salo ja sovittanut Miljoonasade, ellei toisin mainittu.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Heikki Salo – laulu
* Matti Nurro – kitarat
* Olli Heikkinen – kosketinsoittimet, taustalaulu
* Ari Laaksonen – basso
* Jarmo Hovi – rummut, lyömäsoittimet

### Tuotanto
* Juha Laakso – äänittäjä, miksaaja
* Janne Louhivuori – tuottaja, miksaaja
* Riitta Uusitalo – kansikuva
* Jarmo Hovi – kuva

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Veitsen valossa Discogsissa 
* Oskari Toivonen, 2018, ”Minä rakensin oljesta naisen” : laululyyrinen tulkinta Miljoonasateen kappaleesta Olkinainen (pro gradu)
Oksana Bajul

**Oksana Serhijivna Bajul** (, s. 16. marraskuuta 1977 Dnepropetrovsk, Ukrainan SNT) on ukrainalainen taitoluistelija ja olympiavoittaja. Hän asuu nykyisin New Jerseyssä Yhdysvalloissa.

## Ura
Oksana Bajul oli vasta 15-vuotias, kun hän voitti vuonna 1993 taitoluistelun maailmanmestaruuden. Seuraavana vuonna hän voitti olympiakultaa Lillehammerin talviolympialaisissa 16-vuotiaana. Olympiakulta oli jäädä haaveeksi, kun Bajul loukkaantui kesken kisojen. Hän törmäsi lyhytohjelman jälkeisissä harjoituksissa Saksan Tanja Szewczenkon kanssa, mutta luisteli kuitenkin vapaaohjelman luvallisten kipulääkkeiden avulla. Bajul oli Ukrainan ainoa olympiavoittaja talvikisojen osalta aina vuoteen 2014 asti.

Bajul siirtyi ammattilaiseksi heti vuoden 1994 talviolympialaisten jälkeen, vaikka ikänsä puolesta hän olisi ehtinyt luistella vielä monissa arvokisoissa. Oksana Bajul saavutti amatööriurallaan olympiakullan, maailmanmestaruuden ja kaksi EM-hopeaa.

Ura ei jatkunut enää valoisissa merkeissä. Bajul joutui käymään polvileikkauksessa. Lääkäri neuvoi häntä olemaan palaamatta jäille kahteen kuukauteen. Oksana Bajulin manageri ja kasvattiäiti Halyna Zmijevska teki kuitenkin miljoonan dollarin sopimuksen ja Bajul palasi jäille jo kahden viikon päästä leikkauksesta. Tämä ja iän myötä tulleet kehon muutokset vaikuttivat Bajulin tekniikkaan eikä luistelu ollut enää yhtä valloittavaa kuin amatööriaikana.

Lisääntyneet ammatilliset ja henkilökohtaiset ongelmat ajoivat Bajulin alkoholin pariin. Vuonna 1997 hänet pidätettiin, kun hän oli kolaroinut humalassa. Myöhemmin hän kävi katkaisuhoidossa ja on ajoittain luistellut taitoluistelutapahtumissa muun muassa *Broadway on ice* -show’ssa. Bajul on myös esiintynyt televisiossa reality-show’ssa muun muassa julkkispokerissa ja *Master of Champions* nimisessä ohjelmassa tuomaristossa. Ohjelma oli eräänlainen kykyjenetsintäohjelma, jossa erilaisten erikoisten taitojen omaavat kilpailivat siitä, kuka on ohjelman paras.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pesuhuoneesta keittiöön

**Pesuhuoneesta keittiöön** (KRÄLP 32 / KRÄKCD 32) on suomalaisen Miljoonasade-yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin 19. helmikuuta 1987. Levyn nimi tulee kappaleen Miljoonasade tekstistä, jossa lauletaan: "Hän menee pesuhuoneesta keittiöön ja keittiöstä taivaaseen".

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Heikki Salo ja sovittanut Miljoonasade.

### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### CD-painos
# 
# 

## Kokoonpano
*Ari Laaksonen – basso
*Matti Nurro – kitara, taustalaulu
*Heikki Salo – laulu
*Jarmo Hovi – rummut, syntetisaattori
*Olli Heikkinen – syntetisaattori, saksofoni, kitara, haitari, kellopeli, taustalaulu
### Tuotanto
* Juha Laakso – äänittäjä, miksaaja (Takomo studiot)
* Janne Louhivuori – tuottaja
* Kirjapaino Erkki Kuronen Oy – kannen toteutus

## Lähteet
Jukka Santala

**Jukka Santala** (s. 10. syyskuuta 1985 Helsinki, Suomi) on suomalainen entinen jalkapalloilija.

Vuoden 2005 tammikuussa tuolloin vielä keskuspuolustajana pelannut Santala siirtyi Helsingin Jalkapalloklubista Skotlantiin Glasgow Rangersin riveihin. Santala ei kuitenkaan saanut joukkueessa peliaikaa ja siirtyi joksikin aikaa lainalle kakkosdivisioonan Partick Thistlen riveihin. Partick Thistlessä Santala sai peliaikaa ja siirtyi pelipaikaltaan hyökkääjäksi. Hän teki 19 ottelussa 11 maalia. Kun lainasopimus päättyi eikä Santala päässyt edelleenkään Rangersissa pelaamaan, siirtyi hän Tanskaan FC Nordsjællandin joukkueeseen tehtyään testipelissä viisi maalia.  2006 hän lukeutui maalimäärältään liigan parhaiden maalintekijöitten joukkoon. 2009 Santala pelasi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Mjällbyn joukkueessa. Kaudeksi 2010 hän palasi Suomeen Veikkausliigaan Hakan joukkueeseen. Elokuussa 2010 Haka ja Santala purkivat sopimuksensa yhteisymmärryksessä ja hyökkääjä siirtyi loppukaudeksi Ykkösen Rovaniemen Palloseuraan.
Kauden 2011 Santala pelasi Ykkösessä FC KooTeePeen joukkueessa.Kauden 2012 Santala Pelasi PK-35 Vantaa:n riveissä viimeistellen 23 ottelussa 9 maalia. Vuoden 2012 Marraskuussa Santala solmi 2-vuotisen sopimuksen Kakkosessa pelaavan KTP:n kanssa. Vuoden 2013 Tammikuussa Santala mursi pohjeluunsa minkä takia Santala oli sivussa yli 4 kuukautta täten missaten kauden 2013 alun.

## Lähteet

* Urheilulehti 46/2006: *Tuntematon maalitykki* (s. 26-27)
* Santalan profiili FC Nordsjællandin sivuilla 

### Viitteet
Loittorengas

**Loittorengas** on valokuva- tai elokuvakameran osa, joka asetetaan objektiivin ja kameran väliin. 
Loittorengas muuttaa objektiivin tarkennusaluetta siten, että objektiivi pystyy tarkentamaan lähemmäs kuin ilman loittorengasta, mutta ei pysty ollenkaan tarkentamaan kauas, eli siitä on hyötyä niin sanotussa lähikuvauksessa, jossa kuvataan lähietäisyydeltä pieniä kohteita kuten hyönteisiä.

Loittorenkaita on eri pituisia eri polttovälin linssien kanssa käytettäväksi ja eri tarkennusetäisyyksien saavuttamiseksi. Tarkennusetäisyyden pienentyessä samalla polttovälillä lähikuvauksen suurennussuhde kasvaa, mutta samalla objektiivin valovoima heikkenee. Jos loittorenkaan pituus on sama kuin objektiivin polttoväli, huononee valovoima puoleen. Parhaat loittorenkaat sisältävät sähköiset liitännät objektiivin ja kameran väliseen tiedonsiirtoon.

## Katso myös
* Lähilinssi
* Paljeloitto
* Rengassalama
* Syvyysterävyys

## Aiheesta muualla

* Seikkaperäinen sivusto lähikuvauksesta
Arkajalka

**Arkajalka** on ensimmäinen Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin käsikirjoittaja on René Goscinny. Albumin ovat suomentaneet Soile Kaukoranta ja Heikki Kaukoranta.

## Juoni

Vanha Harold Lucius "Baddy" Badminton on kuollut ja hänen tilansa on jäänyt ilman omistajaa. Baddylla on enää yksi perivä sukulainen, Waldo Badminton, ja hän saapuu Englannista Yhdysvaltoihin hoitamaan Baddylta perimäänsä tilaa. Jack Ready -niminen roisto haluaa joukkioineen vallata tilan itselleen. Baddy oli ennen kuolemaansa kirjoittanut kirjeen, jossa hän käskee Lucky Lukea huolehtimaan Waldosta ja pitämään konnat poissa tilalta. Näin siis myös Lucky Luke joutuu tarinaan mukaan. Waldo ei hätkähdä roistoista ja hän yhdessä Baddyn ystävän Intiaani-Samin kanssa puolustavat itseään ja tilaa niin, että Lucky Lukekin on ihmeissään. Lukenkin apua tarvitaan, kun Ready on saanut Waldon ja tämän hovimestarin Jasperin vangittua ja on vähällä hirttää heidät. Lucky Luken avulla Jack Ready joukkioineen saadaan häädetyksi kaupungista ja Waldo voi jatkaa elämäänsä perimällään tilalla.

## Lähteet
Tyttö sillalla

**Tyttö sillalla** (La fille sur le pont) on vuonna 1999 julkaistu ranskalainen elokuva. Elokuvan ohjasi Patrice Leconte ja käsikirjoitti Serge Frydman. Pääosia näyttelevät Vanessa Paradis ja Daniel Auteuil. Elokuva on ranskankielinen ja kuvattu mustavalkoisena. 

Elokuva oli ehdokkaana parhaan ulkomaisen elokuvan BAFTA- ja Golden Globe-palkinnoille. Se oli ehdokkaana parhaaksi ranskalaiseksi elokuvaksi sekä myös muun muassa parhaasta ohjauksesta ja käsikirjoituksesta César-elokuvapalkinnolle. Molemmat päänäyttelijät saivat César-elokuvapalkintoehdokkuudet, joista Daniel Auteuil voitti parhaan ranskalaisen miesnäyttelijän kategoriassa.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
*
Patrice Leconte

**Patrice Leconte** (s. 12. marraskuuta 1947, Pariisi, Ranska) on ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän kuului myös Cannesin filmifestivaalien tuomaristoon vuonna 2006. Ensimmäiset elokuvansa Leconte ohjasi 1960-luvulla. Leconte ohjaa edelleen aktiivisesti elokuvia.

## Valikoitu filmografia
**[[Spesialistit]]* (1984)
**[[Monsieur Hire]]* (1988)
**[[Tango (elokuva)|Tango]]* (1992)
**[[Tyttö sillalla]]* (1999)
**[[Saint-Pierren murhenäytelmä]]* (2000)
**[[Intiimit tunnustukset]]* (2004)

## Lähteet
Juhani Kirpilä

**Vilho Valter Juhani Kirpilä** (28. syyskuuta 1931 Helsinki – 3. elokuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja taiteen kerääjä.

Kirpilä syntyi Helsingissä Vilho Kirpilän ja Hilja Saukkosen perheeseen, mutta perhe muutti pian Puolangalle, missä hänen isänsä toimi pitkään kunnanlääkärinä. Kirpilä kirjoitti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1949, opiskeli Helsingissä ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1956. Reumatologiaan erikoistunut Kirpilä toimi pitkään Reumaliitossa ja piti yksityisvastaanottoa. Hän kirjoitti monta vuotta Kauneus ja Terveys -lehteen pakinoita nimimerkillä ”Ohimennen”. Niissä hän kertoi oman ammattialansa tapahtumista ja maailmanmatkoistaan erityisesti kulinarismin ja gastronomian näkökulmasta.

Toukokuussa 1967 Kirpilä ehdotti pakinassaan alkoholistien lähettämistä keskitysleireille, mutta totesi, ettei sillä ole hyvää kaikua, vaikka "se tässä tapauksessa olisi mitä käyttökelpoisin". Hän kieltäytyi vastaamasta toimittajien haastattelupyyntöihin lääkärin etiikasta. 

Kirpilän taidekokoelma sai alkunsa, kun hän osti 1950-luvun alussa ensimmäisellä palkallaan Maria Wiikin pastellimaalauksen. Vajaassa neljässä vuosikymmenessä hän keräsi kokoelman, joka käsitti töitä 1800-luvun lopulta 1970-luvulle, suurin osa figuratiivisia maalauksia. Lisäksi kokoelma sisältää veistoksia, grafiikkaa, akvarelleja, piirustuksia sekä erän venäläistä posliinia. Kirpilä testamenttasi 534 teosta käsittävän kokoelmansa ja kotinsa Suomen Kulttuurirahastolle. Niistä muodostettiin Helsingissä osoitteessa Pohjoinen Hesperiankatu 7 sijaitseva, yleisölle vuonna 1992 avattu Taidekoti Kirpilä. Sibelius-Akatemialla on taidekodin tiloissa konserttitoimintaa. 

Kirpilä toimitti Sisko Motin ja Anna-Marja Oksan kanssa 818-sivuisen matrikkeliteoksen *Suomen lääkärit 1962*, jonka Suomen lääkäriliitto julkaisi 1963.

## Lähteet
* *Laulu kaikuu Kirpilässä* (Äänenkuljettaja 10.11.2006, s. 12)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Juhani Kirpilä Kansallisbiografiassa (Viitattu 13.9.2017)
Andy Todd

**Andrew Todd** (s. 21. syyskuuta 1974 Derby, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Derby Countyä. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja, mutta pelaa myös puolustavana keskikenttäpelaajana.

Vuonna 1992 alkaneella ammattilaisurallaan Todd on edustanut Derbyn lisäksi Middlesbroughia, Swindon Townia, Boltonia, Charltonia, Grimsbya, Burnleyta ja Blackburn Roversia.

## Aiheesta muualla
*Toddin profiili ''soccerbase.comin'' sivustolla
Igor Bezrodnyi

**Igor Semjonovitš Bezrodnyi** (; 7. toukokuuta 1930 Tbilisi, Transkaukasian SFNT, Neuvostoliitto – 30. syyskuuta 1997 Helsinki) oli neuvostoliittolainen viulutaiteilija ja professori, lisäksi hän opetti ja johti orkestereita. Hän johti Moskovan akateemista kamariorkesteria 1976–1981 ja Turun kaupunginorkesteria 1986–1990. Hän opetti Sibelius-Akatemiassa vuodesta 1990 aina kuolemaansa vuonna 1997 asti. Moskovan konservatoriossa Bezrodnyi ehti hoitaa professuuria yli 40 vuotta. Bezrodnyin äiti oli viulupedagogi Tatjana Pogozeva.

## Lähteet
Thora Meincke

**Thora Halberg Meincke** (23. toukokuuta 1877 Odense – 26. joulukuuta 1911) oli tanskalainen näyttelijä. Meincke näytteli koko uransa ajan Dagmarsteaterissa ja esiintyi lisäksi neljässä elokuvassa. Hän oli näyttelijä Anna Larssenin sisar ja oli naimisissa näyttelijä Albrecht Schmidtin kanssa.

## Filmografia
* *En rekrut fra* 1864 (1910)
* *Himlens straf* (1910)
* *[[Valkoisen orjakaupan viimeisin uhri]]* (*Den hvide slavehandels sidste offer*, 1911)
* *[[Suurkaupungin yöelämän seuraukset]]* (*Ved fængslets port*, 1911)

## Aiheesta muualla
*
Virmajuurikasvit

**Virmajuurikasvit** (Valerianaceae) on Cronquistin luokittelujärjestelmässä Dipsacales-lahkoon kuuluva kaksisirkkaisten kasvien heimo. Siihen kuuluu noin 350 lajia, jotka jaetaan 14 sukuun. Ne kasvavat luonnonvaraisina pohjoisen pallonpuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä sekä Etelä-Amerikassa Andeilla. Suvun kasveja käytetään koristekasveina sekä lääkekasvina – ”valeriaana” on perinteinen unilääke. Myös salaatteihin käytetty vuonankaali (*Valerianella locusta*) kuuluu tähän heimoon.

## Lajeja
* Punavirma (*Centranthus ruber*)
* Salaattivirmakka (*Fedia cornucopiae*)
* Kuolanvirmajuuri (*Valeriana capitata*)
* Lehtovirmajuuri (*Valeriana sambucifolia*)
* Rohtovirmajuuri (*Valeriana officinalis*)
* Rantavuonankaali (*Valerianella locusta*)
* Rikkavuonankaali (*Valerianella dentata*)
* Talkavuonankaali (*Valerianella carinata*)
* Uurrevuonankaali (*Valerianella rimosa*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Valerianaceae 
*United States Department of Agriculture (USDA): Valerianaceae
Tieteellisten seurain valtuuskunta

**Tieteellisten seurain valtuuskunta** (**TSV**) on suomalainen tieteenharjoittamisen ja tiedepolitiikan riippumaton asiantuntijaelin. Valtuuskuntaan kuuluu 302 jäsentä, joista 298 on tieteellisiä seuroja ja neljä tiedeakatemioita. Jäsenseurat edustavat laajasti tieteen eri tutkimusaloja, ja niihin kuuluu yli 260&nbsp;000 henkilöjäsentä. Valtuuskunnan tehtävänä on edistää jäsenseurojen yhteistyötä, kehittää tieteellisen tiedon välitystä ja julkaisutoimintaa sekä edistää tutkimustiedon tunnetuksi tekemistä ja käyttöä yhteiskunnassa.

## Historia
Valtuuskunta perustettiin Suomen senaatin antaman määräyksen nojalla vuonna 1899. Vuoden 2007 alussa tuli voimaan laki Tieteellisten seurain valtuuskunnasta (938/2006).

## Toiminta
Tieteellisten seurain valtuuskunta julkaisee *[[Tieteessä tapahtuu]]* -lehteä. Valtuuskunta on mukana järjestämässä joka toinen vuosi yleisen Tieteen päivät -tiedetapahtuman ja vuosittain Tieteiden yön. Valtuuskunta on jakanut vuodesta 2018 TSV:n tiedepalkintoa, joka myönnetään ”tieteelliselle seuralle tai seura-aktiiville, joka osoittanut erityistä ansiokkuutta tieteellisten seurojen toiminnan näkyväksi tekemisessä, avoimen tieteellisen julkaisemisen edistämisessä, tiedeviestinnässä tai tiedetapahtumien järjestämisessä”. Aiemmin valtuuskunta oli jakamassa vuosittain myös Vuoden tiedekirja -palkintoa yhdessä Suomen tiedekustantajien liiton kanssa.

Valtuuskunta ylläpitää julkaisukeskusta, joka koostuu Tieteellisen kirjallisuuden vaihtokeskuksesta, julkaisuvarastosta, julkaisupalveluyksiköstä ja myyntinäyttely Tiedekirjasta. Tiedekirja - Vetenskapsbokhandeln sijaitsee Helsingin Snellmaninkadulla. Siellä myydään TSV:n jäsenseurojen julkaisuja. Vuodesta 2018 lähtien TSV on vastannut kansallisesta avoimen tieteen koordinaatiosta opetus- ja kulttuuriministeriön rahoituksella.

Valtuuskunnan yhteydessä toimivat Tutkimuseettinen neuvottelukunta, Tiedonjulkistamisen neuvottelukunta ja Julkaisufoorumi.

Valtuuskunta toimii Tieteiden talossa, Helsingissä, jonne se sai tilat vuonna 1997. Kirkkokadulla sijaitsevassa talossa pidetään luentoja, esitelmiä, vastaanottoja ja koulutustilaisuuksia. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tieteellisten seurain valtuuskunnan verkkosivut
* Avoin tiede
* Laki Tieteellisten seurain valtuuskunnasta Finlex.fi.
Kauhu

**Kauhulla** tarkoitetaan voimakasta pelontunnetta, varsinkin sellaisissa tapauksissa, joissa siihen liittyy tuntemuksia jonkin asian tai tilanteen hirveydestä tai karmeudesta. Kauhu voi aiheuttaa fyysisiä oireita kuten vapinaa, hikoilua, huimausta, sydämentykytystä ja hyperventilaatiota.

Martin Heidegger kirjoittaa Terho Pursiaisen *perikauhuksi* kääntämästä kaiken merkityksen katoamisen aiheuttamasta kauhusta (*der Angst*. Pelko on saksaksi *die Angst*.).

## Kauhun eri termit
*Pelko on selvästi tajuttavan vaaran aiheuttama hädän ja tuskan tunne eli/tai huoli.
*Fobia on suhteettoman suuri pelko, joka kohdistuu tiettyyn asiaan.
Harri Filppa

**Harri Filppa** (s. 1980) on suomalainen sarjakuvapiirtäjä, kuvittaja ja graafinen suunnittelija. Oulun sarjakuvakeskuksen toiminnanjohtajana työskentelevä Filppa on julkaissut kaksi lapsille suunnattua *Vastarannan siili* -sarjakuvakirjaa ja omaelämäkerrallisen *Kuolema meidät erotti* -albumin. *Kuolema meidät erotti* oli vuoden 2018 Sarjakuva-Finlandia-palkintoehdokkaana. Vuonna 2024 Filppa sai Suomen sarjakuvaseuran myöntämän sarjakuvaneuvoksen arvonimen.

Lapin yliopistosta taiteiden maisteriksi valmistunut Filppa teki pro gradu -työnsä sarjakuvamuotoisena. Mainossarjakuvaa käsittelevä gradu on julkaistu nimellä *Tiedettä ja sarjakuvaa*. Hänen sarjakuviaan on lisäksi julkaistu esimerkiksi *[[Oulu-lehti|Oulu-lehdessä]]*, nuorisolehti *Kaaoksessa*, *[[Oulun ylioppilaslehti|Oulun ylioppilaslehdessä]]*, *[[Ilta-Sanomat|Ilta-Sanomissa]]* ja ''Sarjarissa''. Filppa toimittaa Oulun sarjakuvaseuran nettilehti ''Ruutukaavaa''.

## Julkaisut

* *Tiedettä ja sarjakuvaa – ruutujen kaupalla* (KustannusHD 2011)
* *Vastarannan Siili unten mailla* (Soiva Siili 2016)
* *Vastarannan siili piipertää* (Soiva Siili 2017)
* *Kuolema meidät erotti* (Pohjoinen kustannustoiminta 2017)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Filppa.com
* Sarjakuvan maailmaa laventamassa Kvaak.fi
* Filppa Kirjasampo.fi:ssä
Vasco Rossi

**Vasco Rossi** (s. 7. helmikuuta 1952 Zocca, Italia) on Italian tunnetuimpia laulaja-lauluntekijöitä. 26-vuotisen uransa aikana hän on julkaissut 21 albumia ja kirjoittanut noin 130 laulua. Lisäksi Rossi on kirjoittanut sanoituksia muille artisteille.

Rossi on tunnettu epäsovinnaisesta elämäntyylistään, ja häntä on myös kritisoitu siitä. Hän on kärsinyt ehdollisen tuomion huumausaineiden hallussapidosta. Myös hänen lauluissaan puhutaan rankoista aiheista koruttomalla tavalla, ja hän kutsuukin itseään *provocautoreksi*, provosoivaksi lauluntekijäksi.

Rossin tunnetuimpiin lauluihin kuuluvat *Albachiara* ja *Vita spericolata*.

## Lähteet