open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pyyjuoksijat

**Pyyjuoksijat**, aikaisemmalta nimeltään **viiriäispyyt** (Turnicidae)  on rantalintujen lahkoon kuuluva heimo. Ne on perinteisesti luettu kurkilintuihin tai fasaanilintuihin; Sibley-Ahlquistin taksonomiassa heimo muodostaa oman lahkonsa (Turniciformes).

Pyyjuoksijat elävät Afrikassa, Australiassa, eteläisimmässä Euroopassa ja Aasiassa. Ne ovat tyypillisesti 10–25 senttiä pitkiä.  Ne viihtyvät lämpimillä ruohotasangoilla, ja vaikka ne osaavat lentää, ne yleensä mieluummin juoksevat.

## Lajit
* Pyyjuoksijat (*Turnix*)
** Viiriäispyyjuoksija (*Turnix sylvaticus*)
** Ruohikkopyyjuoksija (*Turnix maculosus*)
** Afrikanpyyjuoksija (*Turnix hottentottus*)
** *[[Turnix nanus]]*
** Ketopyyjuoksija (*Turnix tanki*)
** Täpläpyyjuoksija (*Turnix ocellatus*)
** Tummapyyjuoksija (*Turnix suscitator*)
** Madagaskarinpyyjuoksija (*Turnix nigricollis*)
** Viidakkopyyjuoksija (*Turnix melanogaster*)
** Savannipyyjuoksija (*Turnix castanotus*)
** Okrapyyjuoksija (*Turnix olivii*)
** Pensaikkopyyjuoksija (*Turnix varius*)
** Luzoninpyyjuoksija (*Turnix worcesteri*)
** Sumbanpyyjuoksija (*Turnix everetti*)
** Ruostepyyjuoksija (*Turnix pyrrhothorax*)
** Kulopyyjuoksija (*Turnix velox*)
* Kurmitsajuoksijat (*Ortyxelos*)
** Kurmitsajuoksija (*Ortyxelos meiffrenii*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: Turnicidae
Todellisia tarinoita

**Todellisia tarinoita** on Yleisradiossa vuodesta 1990 lähetetty radiodokumenttisarja. Se on Radion dokumenttiohjelmien tärkeimpiä ohjelmia. Sarjassa lähetetyt radiodokumentit käsittelevät ihmiselämän kaikkia alueita. Ohjelmat ovat painottuneet kotimaisiin aiheisiin, isoihin ja pieniin.

Dokumenttisarjan tuottajana toimii Hannu Karisto. Tarinoita kerrotaan esimerkiksi 1800-luvulla eläneistä taiteilijoista tai muista tosielämän henkilöistä.

## Lähetysaika
Torstaisin Yle Radio 1:llä klo 22.05&ndash;22.55, toinen lähetys lauantaina klo 14.00&ndash;14.50.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Radiodokumentteja 
*Hannu Karisto  (linkedin.com)

### Kirjallisuutta
*
Tinamit

**Tinamit** (Tinamidae) on eteläamerikkalainen lintujen heimo, joka nykyisin muodostaa oman lahkonsa **tinamilinnut** (Tinamiformes). Siihen kuuluu 47 lajia yhdeksässä suvussa. Tinamit ovat sukua strutsilinnuille, ja ne on joskus luokiteltu samaan lahkoon.

## Suvut
* Ruskotinamit (*Crypturellus*)
* Töyhtötinamit (*Eudromia*)
* Vuoritinamit (*Nothocercus*)
* Pyytinamit (*Nothoprocta*)
* Viiriäistinamit (*Nothura*)
* *[[Rhynchotus]]* 
* *[[Taoniscus]]*
* Ylänkötinamit (*Tinamotis*)
* Isotinamit (*Tinamus*)

## Lähteet
Gemini (avaruusohjelma)

**Gemini-avaruusohjelma** oli Yhdysvaltojen järjestyksessään toinen miehitetty avaruusohjelma Mercury-avaruusohjelman jälkeen. Vuosina 1963–1966 toimineen avaruusohjelman tarkoituksena oli kehittää edistyneempiä menetelmiä avaruuden tutkimiseksi, joista osa näytteli suurta osaa Apollo-ohjelman onnistumisessa. Gemini-lennoilla harjoiteltiin muun muassa avaruuskävelyä ja avaruusaluksiin telakoitumista.

Ohjelma suunniteltiin sillaksi Mercury- ja Apollo-ohjelmien välillä ja siinä koeteltiin välineitä ja menetelmiä tuleville tehtäville.

Gemini-ohjelma on saanut nimensä Kaksosten tähdistön mukaan. Nimen valintaan vaikutti myös sen osuvuus: jokaisella lennolla oli kaksi astronauttia.

## Astronautit
Seitsemästä Mercury-ohjelmassa toimineesta lentäjästä vain kolme (Grissom, Schirra, Cooper) toimi vielä Geminissä. Shepardilla todettiin Menieren tauti ja hän oli lentokiellossa Gemini-ohjelman ajan, vaikka sai palata vielä mukaan Apollo-ohjelmaan myöhemmin. Nasa tarvitsi siis lisää astronautteja miehitettyjen lentojen lisääntyessä.  

Astronautit koostuivat Yhdysvaltain ilmavoimien ja laivaston lentäjistä. Poikkeuksena oli Neil Armstrong, joka oli toiminut taistelulentäjänä laivastossa, mutta ollut siviili erottuaan reservistä vuonna 1960 jatkaakseen opintojaan ilmailualan insinööriksi. 

Jokaisella lennolla oli ensisijainen miehistö sekä varamiehistö, joka toimi ensisijaisena miehistönä jollakin seuraavista lennoista. Jokaisen lennon miehistöön kuului kaksi astronauttia, komentaja (command pilot) sekä lentäjä (pilot).

## Lennot

## Avaruusalukset

Kantoraketteina käytettiin Titan II GLV:ta, jotka nostivat McDonnellilta tilatut miehistökapselit eli niin sanotut paluumoduulit kiertoradalle. Kapseli oli päivitetty versio aiemmassa Mercury-ohjelmassa käytetystä mallista. Eri järjestelmien paikkoja vaihdettiin ja niistä tehtiin modulaarisia, eli ne voitiin asentaa paikalleen helposti tai vaihtaa ilman muiden järjestelmien irrottamista.

Toinen suuri muutos oli korvata lähdössä käytetty pelastustorni heittoistuimilla. Torni ei ollut käytännöllinen, koska se lisäsi massaa ja oli järjestelmänä epävarma. Aluksen kaksi ovea kuitenkin mahdollistivat heittoistuinten käyttämisen, ja näiden katsottiin olevan turvallisemmat.
### Telakointialukset
Useilla lennoilla käytettiin Agena target vehicle -nimisiä telakointialuksia. Telakointi oli merkittävä tekninen virstanpylväs ottaen huomioon sen tarpeellisuus tulevissa Apollo-lennoissa ja esimerkiksi avaruusasemien rakentamisessa.

Epäonnistuneiden laukaisujen johdosta Nasa kehitti kevyemmän telakointimaalin, ATDA:n (Augmented Target Docking Adapter) jossa ei ollut kiertoradan muutoksiin käytettyä suurempaa moottoria. ATDA:ta käytettiin myöhäistetyllä Gemini 9A-lennolla Agenan tuhouduttua nousuvaiheessa. Telakoituminen kuitenkin epäonnistui, koska aluksen kotelo ei avautunut. 

## Katso myös
*MOL-ohjelma
*Avaruuskilpa

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*On The Shoulders of Titans: A History of Project Gemini
Kansanradio

**Kansanradio** on Yleisradion vuodesta 1979 toiminut yleisönosastotyyppinen radio-ohjelma, johon kuuntelijat voivat osallistua soittamalla puhelinpäivystykseen tai -vastaajaan, sähköpostitse tai kirjeitse. Ohjelma lähetetään sunnuntaisin puoleltapäivin Yle Radio Suomessa. Ohjelmat löytyvät myös Yle Areenasta.

Kansalaisten viestit käsittelevät usein yhteiskunnallisia epäkohtia ja arki-elämän ongelmia, mutta välillä ”tosikoille ja veitikoille” tarkoitetussa ohjelmassa kuullaan myös laulua, vitsejä ja runoja. *Kansanradio* on tehnyt myös dokumenttityyppisiä ohjelmia, jossa toimittajat ovat käyneet tutustumassa aiheisiin paikan päällä. Juhlapyhinä, kuten uutenavuotena ja juhannuksena, *Kansanradion* lähetykset ovat niin sanottuja cocktail-jaksoja, koosteita vanhan materiaalin kiinnostavimmista paloista.

*Kansanradion* ideoivat vuonna 1979 Yleisradion työmarkkinatoimittaja Tuomo Talvi ja toimituspäällikkö Seija Wallius. Alkuvuosina toimittajat myös vierailivat kirjeitä lähettäneiden kansalaisten luona ja haastattelivat heitä. Ohjelma on ajan saatossa hieman lyhentynyt ja sen rytmi nopeutunut muun ohjelmiston tavoin. Ohjelmaan tulee viikon aikana satoja puheluita, joista lähetykseen mahtuu korkeintaan parikymmentä.

Vuosina 2005–2019 *Kansanradiota* toimitti useimmiten Jaana Selin ja viimeisinä vuosina parivaljakon täydensi Olli Haapakangas. Sen jälkeen toimittajina ovat olleet esim Airi Saastamoinen, Petri Rinne ja Aleksi Pöytäkangas. Vuonna 2023 Kansanradion toimittajina aloittivat Lauri Koivisto ja Lasse Olkinuora.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yle Areena - Kansanradio
Viikon luontoääni

**Viikon luontoääni** on Radio Suomen viikoittainen viiden minuutin pituinen radio-ohjelma, jossa kuuluu luonnosta äänitettyjä eläinten ääniä ja samalla lyhyesti esitellään kyseinen eläin. Ohjelma aloitti 1970-luvun alkuvuosina nimellä *Viikon lintu* ja on alun jälkeen jatkanut vuosittain keväästä syksyyn. Tavallisin viikon luontoääni on vuodenaikaan sopiva linnun laulu. Viikon luontoääntä soitetaan Radio Suomessa ja YLE Radio 1:ssä myös pitkin viikkoa sopivissa väleissä. 

## Lähteet

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Yle Areena - Viikon luontoääni  Podcastit.
* Talvinen retkivinkki: purojen varsilla voit nähdä koskikaran Luontoäänen oheisartikkeli.
Shunsuke Nakamura

**Shunsuke Nakamura** (, s. 24. kesäkuuta 1978 Jokohama) on japanilainen jalkapalloilija, joka on pelannut kotimaassaan muun muassa Yokohama Marinosissa sekä ulkomailla Italiassa, Skotlannissa ja Espanjassa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.

## Ura
Nakamura aloitti jalkapallon harrastamisen viisivuotiaana. 12-vuotiaana hän liittyi Nissan FC:n nuorten joukkueeseen. Vuonna 1997 hän nousi seuran edustusjoukkueeseen, J. Leaguessa pelanneeseen Yokohama F. Marinosiin. Vuonna 1999 hänet valittiin liigan tähdistökentälliseen, seuraavana vuonna hänet valittiin sen lisäksi liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Vuonna 2002 hän siirtyi Italiaan Serie A:ssa pelaavaan Reggina Calcioon kolmen ja puolen miljoonan dollarin siirtosummalla. Nakamura pelasi Regginassa kolme kautta kärsien loukkaantumisista. Hän siirtyi Celticiin 25. heinäkuuta 2005 kahden ja puolen miljoonan punnan siirtosummalla. Ensimmäisenä kautenaan Skotlannissa Nakamura pelasi 32 sarjaottelua ja teki niissä kuusi maalia. Celtic voitti kaudella Skotlannin mestaruuden sekä Skotlannin cupin.

23. kesäkuuta 2009 Nakamura siirtyi ilmaisella siirrolla Espanyoliin. Hän teki joukkueen kanssa kaksivuotisen sopimuksen.

### Maajoukkue
Nakamura aloitti maajoukkueuransa Japanin nuorten maajoukkueessa vuonna 1996, kun hänet valittiin joukkueeseen Aasian nuorten mestaruuskilpailuihin. Seuraavana vuonna hän pelasi nuorten maajoukkueessa nuorten MM-kisoissa. Vuonna 2000 hän oli mukana Sydneyn olympialaisissa Japanin joukkueessa. Hän teki debyyttinsä Japanin jalkapallomaajoukkueessa 13. helmikuuta 2000, kun Japani kohtasi Aasian mestaruuskilpailujen karsinnoissa Singaporen. Hän teki ensimmäisen maaottelumaalinsa heti seuraavassa ottelussaan Bruneita vastaan. Hän oli mukana maajoukkueessa, kun Japani voitti Aasian mestaruuden 2000, mutta putosi MM-kilpailuihin 2002 osallistuneesta joukkueesta. Kun Zico tuli maajoukkueen valmentajaksi MM-kisojen jälkeen, Nakamura nostettiin jälleen maajoukkueeseen. Hänet valittiin vuoden 2004 Aasian mestaruuskilpailujen arvokkaimmaksi pelaajaksi Japanin voittaessa mestaruuden. Hän oli mukana vuosina 2003 ja 2005 Maanosaliittojen cupissa, ja Saksan MM-kisoissa 2006 hän pelasi täyden ajan Japanin kaikissa kolmessa ottelussa.

## Tilastot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*National Football Teams
*Japan National Football Team Database
* Nakamuran viralliset kotisivut
Avaruusromua

**Avaruusromua** oli kokeellisen ja elektronisen musiikin erikoisohjelma, jota lähetettiin Yleisradion eri radiokanavilla vuosina 1990–2020.

Vuosina 1990–2002 *Avaruusromua* lähetettiin Radiomafiassa, vuosina 2003–2004 YleQ:ssa, ja vuodesta 2005 vuoteen 2020 ohjelmaa lähetettiin Yle Radio 1:ssä. 25-vuotisjuhlalähetys 7. kesäkuuta 2015 lähetettiin myös televisiosta, Yle Teema -kanavalla. *Avaruusromun* ensimmäinen lähetys oli sunnuntaina 3. kesäkuuta 1990. Ohjelman toimittajana oli Jukka Mikkola. 

*Avaruusromua* oli juonnettu musiikkiohjelma, jossa vuosien mittaan kuultiin myös haastatteluja, esimerkiksi Bob Moog, Morton Subotnick, Brian Eno, Edgar Froese (Tangerine Dream), Ralf Hütter (Kraftwerk), Alex Paterson (The Orb), Esa Kotilainen, Nemesis, Pan Sonic, Pekka Airaksinen ja Erkki Kurenniemi. Ohjelmassa soitettiin myös säännöllisesti kuuntelijoiden lähettämiä demoja.

*Avaruusromussa* soitettua musiikkia voi kutsua ambientiksi, mutta myös elektroniseksi musiikiksi tai nykymusiikiksi, joskus myös kokeelliseksi musiikiksi, undergroundiksi tai avantgardeksi.

*Avaruusromua* lähetettiin sunnuntaisin klo 22.05–23.05 Yle Radio 1:ssä.

Ohjelman 30-vuotisjuhlalähetys ja samalla viimeinen lähetys oli 7. kesäkuuta 2020.

## Katso myös

* Moods-ilta

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Yle Radio 1: Avaruusromua.
* Yle Areena: Avaruusromua.
* yle.fi/musiikki: Avaruusromua-ohjelma 25 vuotta
* Radiomafia: Avaruusromua.
* Avaruusromun lyhyt luonnehdinta (englanniksi) .
Gilbert-skeema

**Gilbert-skeema** on James Joycen vuonna 1921 ystävälleen Stuart Gilbertille kirjoittama *[[Odysseus (kirja)|Odysseusta]]* käsittelevä taulukko, joka auttaa ymmärtämään teoksen rakennetta paremmin. Gilbert julkaisi skeeman myöhemmin kirjassaan *James Joyce's "Ulysses"* (1930).

Skeema on jaettu kahteen osaan luettavuuden helpottamiseksi.
Kerplunk!

**Kerplunk** on punk-yhtye Green Dayn toinen albumi. Albumi äänitettiin vuonna 1991, ja se julkaistiin 17. tammikuuta 1992. Albumi sisältää virallisesti 12 kappaletta, mutta CD- ja kasettiversiot sisältävät myös 4 lisäkappaletta Sweet Children -EP:ltä. Kolme näistä kappaleista ovat Green Dayn omia sävellyksiä, mutta neljäs, levyn päättävä kappale  **My Generation**  on cover-versio The Whon alkuperäisversiosta. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti yli 4 miljoonaa kappaletta ja pelkästään Yhdysvalloissa yli 1 miljoona kappaletta. Vuonna 2007 Blender-Magazine listasi Kerplukin sijalle 47 heidän listauksessaan "The 100 greatest Indie Rock albums ever" 

## Kappalelista

## Kokoonpano
* Billie Joe Armstrong – laulu, kitara
* Mike Dirnt – basso, taustalaulu
* Tré Cool – rummut, taustalaulu
* Al Sobrante – rummut *Sweet Children* -EP:n kappaleissa
Yöklassinen

**Yöklassinen** on Yle Radio 1:n yöaikaan lähetettävä musiikkiohjelma, joka on osa Yle Klassista. Yle Klassisen digitaaliset lähetykset kuuluvat tauotta vuorokauden ympäri. *Yöklassisessa* lähetetään nimensä mukaisesti klassista musiikkia. *Yöklassisen* ja Yle Klassisen kuuluttaja on kanavan tuottaja Jari Rantschukoff. Kappaleet ovat yleensä kokonaisia teoksia. Osa levytyksistä on vanhoja, jopa 1920-luvulta, ja osa taas tuoreita levytyksiä. *Yöklassisen* ohjelmisto käsittää jokseenkin kaikki klassisen musiikin lajit soolosoitinmusiikista lauluihin, orkesterimusiikkiin ja oopperaan. Perjantain ja lauantain välisenä yönä kuullaan ensimmäiseksi kokonainen ooppera.

Sävellysten aikajana *Yöklassisessa* ulottuu keskiajalta 1900-luvun alkupuolen musiikkiin, joskaan kovin modernistisia 1900-luvun teoksia ei normaalisti esitetä. Kunkin yön ohjelmisto tarjoaa yleensä monipuolisesti eri musiikinlajeja ja eri ikäisiä sävellyksiä.

*Yöklassinen* alkaa kello 23.40, kuuluttaja Jari Rantschukoff kertoo teos- ja esittäjätiedot aina ennen sekä jälkeen kappaleen. Kuulutukset on tehty niin *Yöklassiseen* kuin Yle Klassisen aamu-, päivä- ja iltaklassiseenkin noin kahta kuukautta aiemmin kuin ohjelmat tulevat radiosta. Kokonaisesta oopperasta kerrotaan yleensä myös päätapahtumat. Oopperoita kuullaan viikoittain perjantaisin kello 23.40..

Aluksi *Yöklassinen* oli Radiomafian ohjelma, jonka nimi oli *Eine Kleine Nachtmafia*, joka tarkoittaa saksaksi *pientä yömafiaa*. Ohjelma alkoi Radiomafialla syyskuussa 1990. Ohjelma alkoi silloisella Ylen Ykkösellä 1. kesäkuuta 1994, jolloin se korvasi Maamme-laulun, joka soitettiin tätä ennen Ylen Ykkösellä (vuoteen 1985 asti Yleisohjelmalla ja vuosina 1985–1990 radion ykkösverkossa) aina kello 0.05. Maamme-laulua seurasi lähettimien sammutus. Ohjelman nimeksi vaihtui samalla *Yöklassinen*. Vuosina 1994–2003 *Yöklassinen* lähetettiin yhtä aikaa Ylen Ykkösellä ja Radiomafialla. YleX:n korvattua Radiomafian *Yöklassinen* jäi ainoastaan Yle Radio 1:n ohjelmaksi. Viimeisen kerran *Yöklassinen* kuultiin Radiomafialla 13. tammikuuta 2003 kello 0.05–6.30.

*Yöklassista* kuullaan joka yö Yle Radio 1:ssä kello 23.40 alkaen, maanantaista lauantaihin kello 6:een asti ja sunnuntaisin kello 7:ään asti. Aiemmin  *Yöklassinen* alkoi klo 23.10 tai 0.05, mutta vuoden 2023 alussa se aikaistui alkamaan klo 22.15. Seuraavan vuoden 2024 alusta alkaen Yöklassinen siirtyi alkamaan vasta klo 23.40. Yle Radio 1 soi vuosien 2001 ja 2017 välillä yöllä Yle Teeman taustalla ennen kuin se yhdistettiin Yle Femin kanssa samalle kanavapaikalle. 2000-luvun alussa *Yöklassinen* oli kuultavissa television kautta yöaikaan Nelosen testikuvalähetysten aikana, joissa soi Radiomafia.

Yle Vegan *Nattklassiskt* on eri ohjelma kuin *Yöklassinen*.

## Lähteet
Kymmenen pientä minuuttia

**Kymmenen pientä minuuttia** oli Yle Radio 1:n radiodokumenttisarja keskiviikkoisin. Se kertoi lyhytdokumentin keinoin aiheestaan kymmenen minuutin aikana. Lähetysaika oli keskiviikkoisin klo 9.45–9.55, toinen lähetys samana iltana klo 18.15–18.25.

Ohjelmaa on lähetetty viimeksi vuonna 2012.

## Lähteet
Kesämaa (albumi)

**Kesämaa** on Pekka Strengin toinen ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi, joka julkaistiin joulukuussa 1972. Siinä, missä Strengin edellisen *[[Magneettimiehen kuolema]]* -albumin taustalla oli soittanut Tasavallan Presidentti -yhtye, niin myös tämä albumi sai taustalleen Suomen kevyen musiikin eturivin muusikoita.

Albumi julkaistiin joulukuussa 1972 vinyylilevynä ja C-kasettina Love Recordsin toimesta. 1970-luvulla julkaistiin myös ensimmäinen uusintapainos vinyylinä, jonka tarkka julkaisuvuosi ei ole tiedossa. Albumista julkaistiin uudet vinyylipainokset vuosina 1981 ja 1987. Vuonna 2003 albumi julkaistiin ensimmäistä kertaa CD-levynä remasteroituna painoksena. Helmikuussa 2011 julkaistiin uusi vinyylipainos Love Records -levymerkillä. 7. helmikuuta 2020 Atte Blomin Ainoa Productions Oy julkaisi albumista jälleen uuden vinyylipainoksen numeroituna 300 kappaleen rajoitettuna painoksena. 18. kesäkuuta 2021 Levykauppa Äx julkaisi omalla levymerkillään albumista rajoitetun C-kasettipainoksen.

## Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Pekka Streng, ellei toisin mainita.

### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

(*) Kappaletta "Paperilunta" ei mainita LP-levyn kannessa tai etiketissä. Kasetilla kappale on vaihtanut paikkaa "...ja Tuittu ruusut sai" -kappaleen kanssa, ja on mainittu nimeltä. CD-painoksissa kappale on samalla raidalla "Mutta minä lähden" -kappaleen kanssa, eikä sitä mainita erikseen.

### Vuoden 2003 painos
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Pekka Streng – laulu, akustinen kitara ja marakassit (2–7, 9–13)
* Hasse Walli – akustinen kitara (1, 3–5, 12) ja syntetisaattori (1, 9)
* Tommy Knif – sähkö- ja akustinen kitara (8–9)
* Olli Ahvenlahti – piano, sähköpiano, urut, harmoni ja celesta (1–4, 6, 8–12)
* Markku Lievonen – basso ja celesta (1–4, 6, 8–12)
* Ari Valtonen – rummut ja bongo (1–4, 6, 8–12)
* Pekka Pöyry – huilu (3, 5, 10)
* Eero Koivistoinen – sopraanosaksofoni ja sopranino (5, 7–8)
* Jukka Ruohomäki – syntetisaattori (1, 9)

### Tuotanto
* Pekka Streng – tuotantoryhmä
* Hasse Walli – tuotantoryhmä
* Måns Groundstroem – tuotantoryhmä
* Atte Blom – tuotantoryhmä
* Erkki Hyvönen – äänitys (Finnvox-studiot)
* Kari Tamminen – äänitys (Finnvox-studiot)
* Joonia Streng – vuoden 2003 CD-painoksen tuotantoryhmä ja bookletin valokuvat (Joonia Strengin arkistot)
* Lasse Streng – vuoden 2003 CD-painoksen tuotantoryhmä
* Suonna Kononen – vuoden 2003 CD-painoksen tuotantoryhmä ja bookletin tekstit (Joensuussa lokakuussa 2002)
* Sonja Streng – etukansikuva
* Jukka Vatanen – (takakannen väri-)valokuva
* Pauli Saastamoinen – vuoden 2003 CD-painoksen uudelleenmasterointi (maaliskuu 2003 / Finnvox)

## Arvostelut
* *[[Soundi]]*: 

## Lähteet
Radeon

**Radeon** (ent. ATI Radeon) on näytönohjainbrändi, tarkemmin näytönohjainten grafiikkasuoritinperhe. Näytönohjaimia on valmistanut ATI Technologies vuodesta 2000 vuoteen 2006 ja sittemmin yrityskaupan myötä valmistajana on toiminut AMD. Radeon-näytönohjainten ajuribrändi on AMD Catalyst.

## Historiaa
Radeon-sarjan aloitti vuonna 1999 julkaistu Radeon DDR 64. Ensimmäinen ATI Radeon -piiri perustui ATI:n aikaisempaan Rage Pro -tekniikkaan, mutta suuri osa piirin suunnittelusta oli silti uudistettu. Radeon oli ensimmäisiä ATI:n grafiikkapiirejä jotka nousivat suureen suosioon PC-pelaajien keskuudessa. ATI:n Radeon 9700 Pro löi itsensä läpi vuonna 2002 ja se dominoi näytönohjainmarkkinoita lähes puoli vuotta. ATI:n pahimmalla kilpailijalla Nvidialla oli tuolloin pahoja suorituskykyongelmia GeForce FX 5800 -korttiensa kanssa. 

Erikoisuutena AMD julkaisi korteistaan myös kalliimpia Radeon "All-in-Wonder"-malleja, joissa näytönohjaimeen oli integroitu myös TV-viritin. Vuoden 2006 syyskuussa All-in-Wonder-sarjan valmistuksen ilmoitettiin loppuneen, mutta vuoden 2008 kesäkuussa AMD elvytti sen julkaisemalla All-in-Wonder HD-näytönohjaimen.

## Radeon-grafiikkaprosessorien sukupolvet

## Radeon-korttien valmistajat
AMD ei myy Radeon-kortteja vähittäismyyntinä vaan myy Radeon-grafiikkasuorittimia kolmannen osapuolen piirilevyvalmistajille, jotka puolestaan rakentavat ja myyvät Radeon-piirilevyjä vähittäismyyntiin ja OEM-valmistajille. 

Piirilevyvalmistajia ovat:
* Sapphire
* XFX 
* Asus
* Gigabyte 
* MSI
* Biostar 
* Gainward
* Diamond
* HIS
* PowerColor
* Club 3D
* VisionTek 
* Force3D

## Näytönohjainten nimeäminen

ATI nimeää näytönohjaimensa sukupolven, sarjan ja suorituskyvyn mukaan. Ensimmäinen numero kertoo sukupolven, esimerkiksi 5000. Tämä liittyy myös näytönohjaimen käyttämään piirisarjaan. Toinen numero ilmaisee näytönohjaimen sarjan eli sen yleisen käyttötarkoituksen: 0400-0600 media- ja kotiteatterikäyttöön, 0700 vähemmän tehoa vaativille tietokonepeleille (laajalle levinneet pelit kuten Starcraft ja World of Warcraft tai vanhempia pelimoottoreita käyttävät pelit) tai vaativille peleille alhaisemmilla asetuksilla ja 0800 paljon tehoa vaativille peleille kuten Crysis ja Far Cry 2. 0900 on erikoisnumero, joka liittyy kahden grafiikkapiirin näytönohjaimiin. Kolmas luku kertoo sarjan sisäisen laadun, esimerkiksi 5870 on tehokkaampi kuin 5850. Tyypillisesti korkeamman sarjan kortti on aina tehokkaampi kuin matalamman sarjan, vaikka sarjaluku olisikin suurempi (eli 5770:ssa on vähemmän tehoa kuin 5850:ssa).

ATI:n ensimmäisestä DirectX 9.0-grafiikkapiiristä lähtien yhtiö on nimennyt näytönohjaimensa sen markkinasegmentin mukaan, jolle näytönohjain on suunnattu.

## Katso myös

*Luettelo AMD:n grafiikkapiireistä
*Nvidia - Kilpaileva grafiikkapiirivalmistaja

## Lähteet
Yarmouth (Nova Scotia)

**Yarmouth** on kaupunki ja merkittävä kalastus- ja lauttasatama Mainenlahdessa Nova Scotiassa Kanadassa. Sen asukasluku on 6&nbsp;761, mutta nousee kymmeneentuhanteen kesän aikana.

Yarmouth perustettiin vuonna 1759 nimellä Port Forchu ja siitä tuli kunta vuonna 1890. 1800-luvulla se oli merkittävä telakkakaupunki, jossa rakennettiin eniten laivoja asukkaita kohden maailmassa. Höyrylaivojen myötä laivanrakennus hiipui.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Buinsk

**Buinsk** () eli **Bua** () on runsaan 20&nbsp;000 asukkaan kaupunki Tatarstanin lounaisosassa, 137 km pääkaupungista Kazanista etelään. Buinsk on noin 45&nbsp;000 asukkaan Buinskin piirin hallinnollinen keskus. Siellä on elintarvike- ja nautintoaineteollisuutta. 

Vuonna 1989 Buinskin asukkaista oli tataareja 62,3 prosenttia, venäläisiä 25,5 prosenttia ja tšuvasseja 10,9 prosenttia. 

Asukasluvun kehitys:
* 9 000 (1959)
* 16 800 (1989)
* 18 400 (2000)
* 20 352 (2010)

## Lähteet
Ultša

**Ultša** voi tarkoittaa seuraavia:

* ultša, Siperian itäosissa puhuttava tunguusikieli
* ultšat, tunguusikansa.
Kasvottomat sotilaat

**Kasvottomat sotilaat** (*The Unit*) on yhdysvaltalainen CBS-kanavan toimintasarja, joka kertoo Yhdysvaltain maavoimien salaisesta erikoisjoukosta. Sarjaa tehtiin neljä tuotantokautta, jotka ensiesitettiin vuosina 2006–2009.

Sarjan on luonut David Mamet ja se perustuu Eric L. Haneyn kirjaan *Inside Delta Force*. Haney oli itse Delta Force -erikoisjoukon ensimmäisiä jäseniä ja hän toimii myös yhtenä sarjan tuottajista. 

Suomessa sarjaa esitti MTV3 maaliskuusta 2007 lähtien.

## Juoni
*The Unit*, Delta Forcea vastaava erikoisyksikkö, koostuu Yhdysvaltain maavoimien parhaista sotilaista. Se voidaan lähettää minne tahansa maailmassa hoitamaan mitä tahansa tehtävää. Yksikön tehtävät ovat pääasiassa terrorismin vastaista toimintaa ja vastaterrorismia. Sarjassa seurataan yksikön toimintaa, sen sotilaita ja näiden perheiden arkea kuvitteellisessa Fort Griffithin sotilastukikohdassa, jossa erikoisyksikkö toimii kulissi-huoltoyksikön "303rd Logistical Studies Group" nimellä.

## Päähenkilöt

## Tuotantokaudet ja katsojamäärät

Yhdysvalloissa sarjan ensimmäisen tuotantokauden 13 jaksoa esitettiin maalis–toukokuussa 2006 ja toisen kauden jaksot syyskuusta 2006 eteenpäin. Kolmas tuotantokausi alkoi puolestaan 25. syyskuuta 2007 ja päättyi 18. joulukuuta 2007. Toukokuussa 2008 vahvistettiin sarjan neljännen tuotantokauden tilaus. Sen esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa syyskuussa 2008, josta se jatkui toukokuulle 2009.

Sarjan poikkeuksellinen aloitus johtuu siitä, että se korvasi edellisen kesken kauden ohjelmapaikalta lopetetun sarjan (*mid-season replacement*).

**Tuotantokausien keskimääräiset katsojamäärät ja kokonaissijoitus Yhdysvalloissa:**

### DVD-julkaisut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Chérif Touré Mamam

**Chérif Touré Mamam** (s. 13. tammikuuta 1981 Mango, Togo), on togolainen jalkapalloilija, joka pelasi viimeksi kaudella 2007 MC Algerissa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. Mamam on käyttänyt pelipaitansa selkämyksessä etunimiään Chérif Touré.

## Ura
Cherif Touré aloitti peliuransa 1998 Arabiemiirikunnissa al-Jazeerassa. Vuonna 2000 hän siirtyi saman liigan al-Nasriin. Seuraavana vuonna hän siirtyi Skotlannin Valioliigan Livingston FC:hen, jossa pelasi neljä vuotta. Kauden 2005–2006 Cherif Touré pelasi Metzissä.

### Maajoukkueura
Togon jalkapallomaajoukkueessa Cherif Touré on pelannut kesäkuuhun 2006 mennessä 39 ottelua ja tehnyt 7 maalia. Hänet on valittu joukkueeseen myös Saksan MM-kilpailuihin 2006.

## Lähteet
* Cherif Tourén tilastot national-football-teams.comissa
* Urheilulehti 23/2006
Tšistopol

**Tšistopol** () eli **Çistay** () on kaupunki Tatarstanin kaakkoisosassa Kamajoen varrella, 114 kilometriä pääkaupungista Kazanista itään. Tšistopol on Tšistopolin piirin hallinnollinen keskus, mutta ei silti kuulu piiriin vaan muodostaa oman hallintoyksikkönsä.

## Historia
Tšistopol perustettiin 1600-luvulla, ja kaupunki siitä tuli vuonna 1781.

## Väestö
Vuonna 1989 Tšistopolin asukkaista oli venäläisiä 65,8 prosenttia, tataareja 30,2 prosenttia ja tšuvasseja 2,1 prosenttia. 

Asukasluvun kehitys:
* 65&nbsp;500 (1989)
* 63&nbsp;029 (2002)
* 60&nbsp;755 (2010)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Raikuun kanava

**Raikuun kanava** on avokanava, joka sijaitsee Saimaalla, Puruveden ja Oriveden Paasselän välillä, Savonlinnan kaupungissa, entisen Kerimäen kunnan alueella. Kanavan ovat kaivaneet seudun asukkaat 1750-luvulla. Kanavaa on perattu lisää vuonna 1858, ja sitä on käytetty pääasiassa uittoihin. Kanavan aluetta on linnoitettu sekä ensimmäisen että toisen maailmansodan aikana. Kanavasta pääsee läpi ainoastaan hyvin pienillä veneillä.

Kanava koostuu kolmesta peräkkäin sijaitsevasta kaivetusta osasta, jotka ovat pääkanavan lisäksi nimeltään Nurmitaipaleen ja Pistalan kanavat.

Kanavan kautta kulkemalla voidaan kiertää useiden Saimaan selkien, kuten Enonveden, Pyyveden, Haukiveden, Pihlajaveden ja Puruveden rajaama yli tuhannen neliökilometrin maa-alue, jolla sijaitsevat muun muassa Kerimäen ja Savonrannan taajamat, sekä Enonkosken kuntakeskus. Aluetta kutsutaan Sääminginsaloksi tai Kerimäen saareksi. Jos kaivetun kanavan muodostama vesiyhteys hyväksytään saaren kriteeriksi, Sääminginsalo on Saimaan suurin ja määrittelytavasta riippuen Suomen suurin tai toiseksi suurin saari.

Raikuun kanava on yksi Museoviraston vuonna 1993 ja uudelleen 2009 määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Kanava on ajettavissa rauhallisesti vesijetillä Saimaan vedenkorkeuden ollessa +100 cm (5.6.2021). Suurin vene, joka tällä vedenkorkeudella voi kanavan läpi mennä, on noin 6-metrinen (korkeus alle 180 cm vedenpinnasta ja leveys enintään 260 cm), mikä edellyttää keulamiestä puoshaan kanssa. Syväys tulee olla alle 100 cm.

## Lähteet

*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Nurlat

**Nurlat** (, ) on kaupunki ja kaupunkikunta Venäjällä Tatarstanin  eteläosassa, 268 kilometriä tasavallan pääkaupungista Kazanista kaakkoon. Nurlat kuuluu Nurlatin piiriin ja on sen hallinnollinen keskus. Nurlatin seudulla on rikkaat maaöljyvarat.

## Historia
Nurlat perustettiin vuonna 1905 ja kaupunki siitä tuli vuonna 1961.
Asukasluvun kehitys:
* 12 700 (1959)
* 32 500 (2002)
* 32&nbsp;601 (2010)

## Lähteet
Jaala (purjealus)

**Jaala** on kaksi- tai kolmimastoinen kahvelipurjeilla varustettu purjealus, jossa ei ole latvapurjeita.
Purjehtivat jaalat olivat yleisiä rahtiliikenteessä Suomen rannikoilla 1900-luvun alkupuoliskolle asti kuljettaen mm. hiekkaa. Niitä rakennettiin mm. Porvoon seudulla. Viimeiset jaalat poistuivat rahtikäytöstä 1970-luvun alussa. Nykyään jaaloja on kunnostettu tilausristeilykäyttöön.
Kunnallisvaalit 1972

**Kunnallisvaalit** järjestettiin Suomessa 1.–2. lokakuuta 1972. Äänioikeuden ikärajaa laskettiin ennen vaaleja 20 vuodesta 18 vuoteen. Vuoden 1973 alussa tapahtui Suomen siihenastinen ennätysmäärä kuntaliitoksia, minkä vuoksi valtuustopaikkoja oli jaossa huomattavasti edellisvaaleja vähemmän. Kauppalan ja ympäröivän maalaiskunnan synnyttämien Kemijärven ja Lieksan kaupunkien lisäksi Kuusankosken, Mäntän ja Äänekosken kauppalanvaltuustot muuttuivat kuntamuodon muutoksen myötä kaupunginvaltuustoiksi. Eniten kannatustaan lisäsivät sosialidemokraatit ja Kokoomus, kun taas pahimmat tappiot kärsivät Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattinen Liitto sekä vakavien sisäisten kiistojen repimä Suomen Maaseudun Puolue. 

Enontekiöllä vaalit jouduttiin uusimaan leimaamatta jääneistä äänestyslipuista tehdyn valituksen vuoksi. Heinäkuun lopussa 1973 suoritetun uusintavaalin tuloksena Keskusta voitti yhden paikan SMP:lta.

Kuntaliitosten vuoksi järjestettiin Anjalan ja Sippolan kunnissa, Uudenkaarlepyyn kaupungissa sekä Uudenkaarlepyyn maalaiskunnassa ja Jepuan ja Munsalan kunnissa ylimääräiset kunnallisvaalit 6. lokakuuta 1974. Anjala ja Sippola yhdistettiin uudeksi Anjalankosken kauppalaksi, ja Uudenkaarlepyyn mlk, Jepua ja Munsala liitettiin Uudenkaarlepyyn kaupunkiin vuoden 1975 alussa.

## Tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Doria.fi − Kunnallisvaalit 1972 tilastokeskuksen julkaisu
Joensuun Elli

**Joensuun Elli** on fiktiivinen juukalainen naishahmo. Elli esiintyy Eino Kettusen samannimisessä laulussa. Käsinkirjoitetuissa teksteissä Eino Kettunen on kirjoittanut naisen nimeksi Selma. 

Vuosittain heinäkuun alussa Juuassa vietetään kotiseutuyhdistys Juuka-Seuran johdolla Ellin päiviä, jotka huipentuvat 11. heinäkuuta Ellin nimipäivään. Tuolloin valitaan myös vuosittainen Juuan Elli.  

Laulussa mainittu joensuu ei viittaa Joensuun kaupunkiin, vaan Juuan kirkonkylän keskustassa sijaitsevaan Juuanjoen ja Vepsänjoen suistoon eli joen suuhun, "missä uitiin ja leikittiin ain". Eino Kettusen isän suutarinverstas sijaitsi juuri sillä kohtaa ja sen vuoksi tuo määrite on myös laulussa.

**Joensuun Elli -laulusta**:

:*Sen päivän mie muistan niin nuukaan*
:*kuin eilen se ollunna ois,*
:*kun Ellin kanss’ seilattiin Juukaan,*
:*Koli-laevalla Lieksasta pois.*

## Joensuun Elli muissa yhteyksissä
* Heikki Turusen kirja *[[Joensuun Elli (kirja)|Joensuun Elli]]* sijoittuu 1970-luvulle. Anssi Mänttäri ohjasi romaanista samannimisen elokuvan 2004, pääosissa Jenni Banerjee ja Reidar Palmgren. Elokuvasta on muokattu myös *Joensuun Elli* -niminen televisiosarja, joka esitettiin MTV3:lla elokuussa 2008.
* Joensuun Elli on Joensuun opiskelija-asuntoyhtiö. Yhtiön nimen taustalla on myös Reino Helismaan kappale "Ellin boksissa". 
* Kesähotelli Elli on Joensuun opiskelijataloissa toimiva kesähotelli.
* Joensuun Elli -nimi oli käytössä ravintola Wanhalla Jokelalla lyhyen aikaa.
*Pikku-Elli on päiväkoti Juuassa.

## Aiheesta muualla
* http://www.juuka.fi/fi/cfmldocs/menu_oikea.cfm?ID=458 
* Vuokko Juurisoja: Joensuun Elli – totuus myytin takana (Kuka oli oikea Elli), *[[Karjalainen (sanomalehti)|Karjalainen]]* 9.8.2001
Agryz

**Agryz** () eli  **Ägerce** () on Tatarstanin tasavallan pohjoisin kaupunki Udmurtian rajan läheisyydessä 304 kilometriä pääkaupungista Kazanista koilliseen Venäjällä. Kaupunki, jonka väkiluku vuonna 2010 oli 19&nbsp;300, on noin 36&nbsp;600 asukkaan Agryzin piiriin hallinnollinen keskus.

## Väestö
Vuonna 1989 Agryzin asukkaista oli tataareja 50,1 prosenttia, venäläisiä 38,6 prosenttia ja udmurteja 7,2 prosenttia.

Asukasluvun kehitys:
*2 340 (1859)
*2 758 (1890)
*4 543 (1920)
*7 339 (1926)
*12 376 (1938)
*20 300 (1959)
*18 900 (1979)
*19 700 (1989)
*19 300 (2010)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Agryzski munitsipalnyi raion   (tatarstan.ru)
Yarmouth

**Yarmouth** viittaa muun muassa seuraaviin:

* Yarmouth, kaupunki Kanadassa
* Great Yarmouth, kaupunki Englannissa
;Britannian kuninkaallinen laivasto
* HMS Yarmouth (1653), 50-tykkinen neljännen luokan alus
* HMS Yarmouth (1695), 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
* HMS Yarmouth (1745), 64-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
* HMS Yarmouth (1798), jokialus
* HMS Yarmouth (1911), Town-luokan kevyt risteilijä
* HMS Yarmouth (F101), Rothesay-luokan fregatti
Kahvelipurje

**Kahvelipurje** on vinosuunnikkaan muotoinen purje, jonka etuliesma on maston suuntainen ja jonka yläkulma on tuettu viistolla kahvelipuomilla.

## Katso myös

*Aapapurje
Logroño

**Logroño** on La Riojan itsehallintoalueen pääkaupunki Pohjois-Espanjassa Ebrojoen varrella. Sen asukasluku on noin 150 000 (2015).

Kaupunki liitettiin Kastiliaan 1173. Santa Maria de la Redondan katedraali La Plaza del Mercadolla on peräisin 1400-luvulta. Kuninkaallinen palatsi ja sen osana oleva kirkko on rakennettu 1130.

Logroño on La Riojan viinialueen keskus ja Santiago de Compostelan pyhiinvaellusreitin varrella.

La Riojan yliopisto avattiin 1992 ja Logroño-Agoncillon lentoasema (RJL; LELO) otettiin käyttöön 2003.

Kaupungin jalkapalloseura Club Deportivo Logroñés pelasi Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa vuosina 1987–1995 ja 1996–1997.


Logroño - Ayuntamiento 6.JPG|Kaupungintalo
Arch of Revellín Wall in Logroño.jpg|Arco del Revellín
Logroño20130714223240SAM 2650Claridad2.jpg|Concatedral de Santa María de la Redonda (Plaza del Mercado)
Logroño - Iglesia de San Bartolome 16.jpg|Iglesia de San Bartolomé 
Logroño - Centro de la Cultura del Rioja (CCR) 3.JPG|Centro Cultural del Rioja
Callejero-logrono.jpg|Baldomero Esparteron patsas, Paseo del Espolón 
File:Parquedelebro.jpg|Parque de la Isla
Logroño - Avenida Gran Vía Rey Juan Carlos I 22.jpg|Avenida Gran Vía Rey Juan Carlos I
UR2012.jpg|La Riojan yliopisto
Logroño - Casa de las Ciencias 01.JPG|Ebrojoki ja Casa de las Ciencias



## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ayuntamiento de Logroño
Esko Elstelä

**Kaarlo Esko Oskar Elstelä** (15. marraskuuta 1931 Pori – 30. syyskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen teatteri- ja elokuvaohjaaja sekä näytelmien suomentaja. 

Elstelä toimi Suomen Kansallisteatterin ohjaajana vuosina 1974–1994. Hänen ohjauksiinsa kuuluvat *Léocadia*, *Kalju laulajatar*, *[[Annie mestariampuja (musikaali)|Annie mestariampuja]]*, *[[Irma La Douce]]*, *Myrsky*, *[[Tartuffe]]*, *[[Coriolanus (Shakespeare)|Coriolanus]]*, *Talvinen tarina*, *Särkyneiden sydänten talo*, *Lorenzaccio*, *Loppu hyvin, kaikki hyvin*, Z. Topeliuksen *Lintu sininen*, Lajos Marótin *Viimeistä seuraava yö*, *Kaikki maailman rikkaus*, *Harhatunteet* ja Hugo von Hofmannsthalin *Vaikea luonne*.

Elstelä suomensi useita näytelmiä, esimerkiksi Alfred de Musset’n *Ei lempi leikin vuoksi*, Albert Camus’n *Caligula*, Tennessee Williamsin *Tatuoitu ruusu*, Molièren *[[Ihmisvihaaja]]* ja Shakespearen *[[Venetsian kauppias]]*. Vuonna 1969 hän suomensi yhdysvaltalaisen, kansainvälisesti suosituksi tulleen *[[Hair]]*-musikaalin.

Esko Elstelän isä oli Ossi Elstelä, ja hänen sisariaan ovat näyttelijät Kristiina ja Riitta Elstelä. Esko Elstelän ja Satu Waltarin poika on Joel Elstelä.

Elstelä on haudattu isänsä viereen Malmin hautausmaalle Helsinkiin.

## Filmografia
* *[[Niskavuoren naiset (vuoden 1938 elokuva)|Niskavuoren naiset]]* 1938 kreditoimaton näyttelijä (Poju, Aarnen ja Martan poika)
* *[[Onnelliset leikit]]* 1964 episodielokuvan toinen jakso
** *Tikku* 1964 ohjaus, käsikirjoitus, näyttelijä (matkustaja linja-autossa)
* *[[Polkkapari]]* 1973 ohjaus, käsikirjoitus (tv)
* *[[Nuori Ida Aalberg]]* 1974 ohjaus (tv)
* *[[Vieras rouva]]* 1975 ohjaus, käsikirjoitus (Fjodor Dostojevskin novellin mukaan) (tv)
* *[[Talvinen tarina (elokuva)|Talvinen tarina]]* 1975 ohjaus (tv)
* *[[Naistentanssit]]* 1976 ohjaus, käsikirjoitus (Anu Kaipaisen romaanin pohjalta) (tv)
* *[[Teatterituokio]]*: Hautajaiset 1977 ohjaus, käsikirjoitus (tv)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Esko Elstelän muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Pamplona

**Pamplona** ( tai Iruña¹) on Espanjan Navarran pääkaupunki. Sen väkiluku on noin 196 000 (2016). Pamplona on tunnettu vuosittain 6.–14. heinäkuuta järjestettävästä San Fermínin festivaalista ja erityisesti 7. heinäkuuta tapahtuvasta härkäjuoksusta.  

100-luvulta Pamplona oli roomalainen kaupunki nimeltä Pompeiopolis. Perimätiedon mukaan sen perusti Gnaeus Pompeius Magnus 75 eaa. Sen valloittivat visigootit 409 ja se toimi piispanistuimena 600-luvun loppuun, jolloin maurit valloittivat sen, jolloin nimi muuttui muotoon Banbalūnah. Pyhä Fermin oli ensimmäinen kaupungin piispa. Tehtyään sotaretken Zaragozaan Kaarle Suuri tuhosi kaupungin muurit 778. Abd ar-Rahman I valloitti sen takaisin 781.

Tradition mukaan baski Enneco Aresta kapinoi frankkeja vastaan 824 ja julistettiin Pamplonan kuninkaaksi. Abd ar-Rahman III tuhosi kaupungin 924, jonka jälkeen siitä jäi jäljelle vain pieni kylä, jota alettiin kutsua nimellä Iruña ja myöhemmin Naverrería. 800-luvulta 1100-luvulle Navarra tunnettiin Pamplonan kuningaskuntana. Navarran kuningaskunnan pääkaupunki Pamplona oli vuoteen 1512, jolloin se liitettiin Espanjaan. Filip II:n rakentama linna teki 1571 Pamplonasta vahvimmin puolustetun kaupungin pohjoisessa. Ensimmäisen karlistisodan jälkeen Navarran kuningaskunta lopetettiin ja Navarrasta tuli maakunta.

Pamplonassa on kaksi yliopistoa. Opus Dein 1951 perustama Universidad de Navarra,  valtiollinen 1987 perustettu Universidad Pública de Navarra,  sekä UNEDin paikalliset laitokset.

Teollisuuteen kuuluu autoteollisuutta (Volkswagen), energia, rakennusmateriaalit, metallurgia, paperi- ja elintarviketeollisuutta.

Kaupungin katedraali on rakennettu 1387–1525 ja sen uusklassinen fasadi on Ventura Rodríguezin työtä (1783). Kirkossa on Kaarle III:n hauta.  Pyhän Saturnino Tolosalaisen kirkko on peräisin 1200-luvulta, raatihuone 1600-luvulta.

Ernest Hemingway teki Pamplonaa tunnetuksi romaaneissaan ja hänen mukaansa on nimetty katu, *Paseo de Hemingway*. Kaupungista on kotoisin jalkapalloseura Club Atlético Osasuna, joka pelaa Espanjan La Ligassa.

## Huomautukset
¹ Baskin kielen instituutti suosittaa nimeä *Iruñea*, mutta Navarran hallitus on hyväksynyt nimen *Iruña*.

## Kuvia


Pamplona - río Arga, desde Rochapea.JPG|Río Arga kuvattuna Arrotxapean (esp. Rochapea) kaupunginosassa.
Pamplona-Plaza-Castillo-jule berlin-01.jpg|Gazteluko Plaza (esp. Plaza del Castillo)
Pamplona Rathaus, front, 2005-07-17.jpg|Pamplonan kaupungintalo
Portal nuevo.JPG|Portal Nuevo
Estafeta kalea.JPG|Estafeta Kalea
Pamplona - Parque de la Taconera 09.JPG|Parque de la Taconera 
IruñekoBaluarte.JPG|Baluarte-kongressikeskus
Pamplona - San Cernin o San Saturnino, exterior 01.jpg|San Zernin elizia (esp. Iglesia San Saturnino)
Chupinazo8.jpg|San Fermín -festivaali
Catedral de Pamplona.jpg|Pamplonan katedraalin julkisivua



## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ayuntamiento de Pamplona
Atte Tarjanne

**Atte (Kaarle Aukusti) Tarjanne** (alk. **Törnqvist**; 17. kesäkuuta 1862 Ikaalinen – 5. toukokuuta 1922 Hämeenlinna) oli suomalainen opettaja, päätoimittaja ja Tampereen työväenyhdistyksen puheenjohtaja (1896–1898), joka erosi kun työväenliike alkoi vuonna 1898 muuttua sosialistiseksi. Hän oli myös nuorsuomalainen puolueaktiivi.

Tarjanteen vanhemmat olivat kappalainen, varapastori Karl Gustaf Törnqvist (1822–1910) ja Karolina Gustava Regina Schreck (k. 1925). Hän pääsi ylioppilaaksi 1881 Jyväskylän lyseosta.

Tarjanne oli Käkisalmen alkeiskoulun kollegana 1885–1886. Hän siirtyi sitten lehtialalle ja oli toimittajana Tampereella Aamulehdessä vuodesta 1890. Tarjanne siirtyi parin vuoden kuluttua Tampereen Sanomat-lehden päätoimittajaksi ja hän oli tässä tehtävässä aina siihen saakka kun lehti lakkautettiin viranomaisten toimesta 1900-luvun alussa. Tarjanne oli myös samalla maanviljelijänä Kangasalla 1892–1902 Tarjanne oli sitten lyhyen aikaa Kuopion Uutiset-lehden toimittajana ja sitten toimittajana Päivälehdessä kunnes tämäkin lehti lakkautettiin 1904. Hän oli sitten Länsi-Uudenmaan kansanopiston johtajana 1904–1907.

Tarjanne muutti 1909 Hämeenlinnaan ja toimi nuorsuomalaisen *[[Hämetär]]*-lehden päätoimittajana 1909–1919. Hän toimi samalla kauppa-apulaiskoulun johtajana ja oli vuonna 1919 perustetun Hämeenlinnan kauppakoulun ensimmäinen johtaja aina kuolemaansa saakka.

Atte Tarjanne on haudattu Ahveniston hautausmaalle Hämeenlinnaan. Hän oli naimisissa vuodesta 1897 Aleksandrine Josefina Saara Bauerin kanssa. Tarjanteen tytär Pirkko oli naimisissa taidemaalari Aarno Ahtajan (1898–1978) kanssa. Atte Tarjanteen veljiä olivat kouluneuvos Jukka Tarjanne ja arkkitehti, professori Onni Tarjanne.

## Teoksia
Nimellä *Kaarle Aukusti Tarjanne*:
* *Länsi-Uudenmaan eli Vihdin kansanopiston kertomus työvuosilta 1904–1907 ynnä katsaus opiston 10-vuotiseen toimintaan*. Vihdin kansanopisto, Helsinki 1907

## Suomennoksia
* Eduard Bernstein: *Sosialismin edellytykset ja sosialidemokratian tehtävät*. Suomentaneet S. ja A. Tarjanne. WSOY 1910. Uusi näköispainos 1982. (Alkuteos: *Die Voraussetzungen des Sozialismus und die Aufgaben der Sozialdemokratie*.)

## Lähteet
Stanley Morison

**Stanley Morison** (6. toukokuuta 1889 – 11. lokakuuta 1967) oli englantilainen kirjainsuunnittelija.

Morison oli itseoppinut lehtimies, joka pääsi *Imprint*-lehden toimittajaksi. Hän toimitti 1920-luvulla myös lehtiä nimeltä *The Fleuron* sekä *Penrose Annual*. Hän pääsi latomakoneita ja kirjaintyyppejä valmistavan Monotype Corporationin palvelukseen ja toimi siinä 1923–1961. Hän oli sittemmin *[[The Times]]* -lehden neuvonantajana 1929–1960. Hän kritisoi sanomalehtipaperin huonoa laatua, minkä jälkeen hän suunnitteli Times New Roman -kirjaintyypin yhdessä Victor Lardentin kanssa. Muita hänen suunnittelemiaan kirjaintyyppejä ovat Blado ja Bembo 1920-luvulta.

Morison toimi myös *[[Encyclopædia Britannica]]n* toimitusneuvostossa vuodesta 1961 kuolemaansa saakka.
Baeza

**Baeza** on kaupunki Jaénin maakunnan keskellä Andalusiassa, 48 kilometriä Jaénista. Kaupungin asukasluku on 16 163 (2015).

Baezassa on 1533 perustettu yliopisto, joka on muutettu seminaariksi, tuomiokirkko ja fransiskaaniluostari. Baeza oli muinoin kukoistava maurien kaupunki, jossa sanottiin olevan 50&nbsp;000 asukasta. Ferdinand III ryösti sen 1239 ja siirsi 1248 hiippakunnan Jaéniin.

Baezassa on Guardia Civilin poliisikoulu.

Baezan ja Úbedan renessanssimuistomerkit lisättiin vuonna 2003 Unescon maailmanperintöluetteloon.

## Kuvia


Catedral de baeza.jpg|Baezan tuomiokirkko ja *Santa Marían* suihkulähde
Baeza - Antigua Universidad 05.JPG|Baezan yliopiston patio
Baeza - Palacio Jabalquinto 01.JPG|Palacio de Jabalquinto
File:2002-10-26 11-15 Andalusien, Lissabon 137 Baeza.jpg|Puerta de Jaén ja Arco de Villalar



## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Ayuntamiento de Baeza
* Renaissance Monumental Ensembles of Úbeda and Baeza
Úbeda

**Úbeda** on kunta Etelä-Espanjassa Jaénin maakunnassa Andalusiassa. Sen asukasluku on 34 930 (2015).
Úbeda sijaitsee lähellä Jaénin maakunnan maantieteellistä keskustaa ja on yksi alueen tärkeimpiä taajamia. Siellä on sairaala, yliopistotasoista opetusta, valtion virastoja ja oikeusistuin. Kaikkiaan se on ympäröivän noin 200&nbsp;000 asukkaan alueen keskus.

Monumentaalinen Vázquez de Molina -kortteli ja sitä ympäröivät renessanssirakennukset (Palacio de las Cadenas ja Sacra Capilla del Salvador) ovat vaikuttavia rakennustaiteen muistomerkkejä. Úbedan ja läheisen Baezan renessanssikirkot ja -palatsit liitettiin 2003 Unescon maailmanperintökohteeksi. Úbedassa ovat syntyneet esimerkiksi kirjailija Antonio Muñoz Molina ja laulaja Joaquín Sabina.

## Kuvia

Sacra Capilla.JPG|Vázquez de Molina -kortteli sisältää Vapahtajan pyhän kappelin ja Deán Ortegan palatsin.
Plaza Primero de Mayo. Úbeda.jpg|Plaza Primero de Mayo
Hospital de Santiago 04.jpg|Hospital de Santiago (patio)
Palacio de las Cadenas 02.jpg|Palacio de las Cadenas



## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Štil

**Štil** () on venäläinen kantoraketti. Se on ainoa kantoraketti, joka on laukaistu onnistuneesti sukellusveneestä.

## Tausta

Štil perustuu ballistiseen R-29RM-ohjukseen, jota suunnittelee ja valmistaa Makejevin suunnittelutoimisto. R29 on SLBM-ohjus, joita on käytetty Neuvostoliiton ja edelleen Venäjän laivaston *Delta*-sarjan ohjusveneissä. 

Kantoraketti on kolmivaiheinen, jonka kaikki moottorivaiheet käyttävät nestemäistä ajoainetta.

## Käyttö
  
Tehdyt laukaisut:

## Katso myös
* Volna-kantoraketti, joka perustuu myös R-29-ohjukseen
 
## Aiheesta muualla
* Uutinen toukokuun 2006 laukaisusta  
*  Makejev-yhtiön sivusto   
* Käyttäjän käsikirja
Kahvakuula

**Kahvakuula**  (; *girja*, myös **girya**) on venäläinen voimailuväline. Nimensä mukaisesti kyseessä on rautainen ja litteäpohjainen kuula, johon on liitetty kahva. Nykyisin rautakuula saattaa olla muovipäällysteinen. Kahvakuula on entisaikojen voimamiesten harjoitusväline. 

Kuntoilussa käytettävien kahvakuulien paino vaihtelee muutamasta kilosta useisiin kymmeniin kiloihin. Kahvakuulaurheilussa ja harjoittelussa käytetään tavallisesti 8-32 kiloa painavia kuulia. 

Kahvakuulan avulla voi lisätä voimaa, nopeutta, kestävyyttä ja tasapainoa. Sen hallinta vaatii kuitenkin hyvää tekniikkaa.

## Kahvakuulaurheilu
Kahvakuulaa käytetään välineenä kahvakuulaurheilussa. Nykymuotoinen laji on peräisin Neuvostoliitosta ja nykyään kahvakuulakisoja järjestetään ympäri maailmaa. Suomen painonnostoliitto on virallistanut kahvakuulaurheilun osaksi lajivalikoimaansa. Liiton alaisuudessa toimiva kahvakuulaurheilujaos vastaa lajin kehittämisestä. Suomenmestaruuskilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2009.

Lajissa on useita erilaisia nostomuotoja. Klassiset nostomuodot ovat työntö ja tempaus -kaksiottelu eli biathlon sekä long cycle (LC), joka on rinnalleveto-työntö. Perinteisesti miehet nostavat työnnön ja long cyclen kahdella kuulalla, mutta myös naisilla kahden kuulan nostomuoto on yleistynyt yhdellä kuulalla nostamisen sijaan. Tempauksessa käytetään yhtä kuulaa. Sarjat jakaantuvat kuula- ja kehonpainoluokkiin. Klassisessa kilpailusuorituksessa suoritusaika on 10 minuuttia ja tuomarin hyväksymien toistojen määrä ratkaisee voittajan. Yhden kuulan nostoissa kättä saa vaihtaa kerran suorituksen aikana.

### Kahvakuulaurheilussa käytettävät kahvakuulat
Virallisissa kilpailuissa käytettävien kuulien koot, painot ja värit on määritelty tarkkaan. Suomessa kuulien korkeus on 280 mm, kuulan (pallon) halkaisija 210 mm ja kahvan halkaisija 35 mm. Kuulien paino saa poiketa ilmoitetusta enintään 100 g.

Urheilussa käytettävien kuulien painot ja vakiintuneet värit ovat:

* 8 kg - vaaleanpunainen
* 12 kg - sininen
* 16 kg - keltainen
* 20 kg - violetti
* 24 kg - vihreä
* 32 kg - punainen
* 40 kg - ei virallista väriä 

Virallisissa kilpailuissa kuulien värien sävyt voivat vaihdella, mutta paino ja mitat ovat ehdottomia.

## Lähteet
*Nappari, Martti: ''Girya - Voimaa, nopeutta ja kestävyyttä'', CompactFit / MBN Training House Oy

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*CompactFit - Tietoa kahvakuulista ja harjoittelusta. 
*Suomen kahvakuula ry - Tietoa GS (Girevoy Sport) -kilpailulajista Suomessa ja muualla

*Euroopan GS-liitto ,
*NAKF - Pohjoisamerikkalainen GS-yhdistys 
*Andrey Kuzminin GS-sivusto ,