open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Arto Tiainen

**Arto Kasperi Tiainen** (5. syyskuuta 1930  Kiviapaja, Sääminki – 21. syyskuuta 1998 Mikkelin maalaiskunta) oli suomalainen maastohiihdon olympiamitalisti ja kansanedustaja. Hän osallistui hiihtourallaan neljiin olympiakisoihin vuosina 1956–1968. Ammatiltaan Tiainen oli poliisi ja urheiluvälinekauppias.

## Urheilu-ura
Seuratasolla ”Tintti” Tiainen edusti Mikkelin Hiihtäjiä, Kuopion Poliisiurheilijoita, Kiviapajan Vesaa ja Savonlinnan Jyryä.  Hän toimi myös Suomen Hiihtoliiton päävalmentajana vuosina 1968–1972.

## Politiikka
Vuoden 1966 eduskuntavaaleissa Tiainen oli SDP:n ehdokkaana Mikkelistä. Kansanedustaja Viljo Virtasen siirryttyä tammikuussa 1970 Mikkelin läänin maaherraksi nousi Tiainen pariksi kuukaudeksi kansanedustajaksi (22.1.−22.3.1970). Hän oli myös Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsen.

## Perhe
Arto Tiaisen poika Hannu Tiainen voitti viestihiihdon Suomen mestaruuden Mikkelin Hiihtäjien joukkueessa vuosina 1982 ja 1983.

## Saavutuksia

* Olympiahopeaa (viesti) ja pronssia (50&nbsp;km) Innsbruckissa 1964
* MM-hopeaa Oslossa 1966 (50&nbsp;km) ja pronssia Lahdessa 1958 (viesti)
* SM-kultaa 15 kilometrillä 1958, 30 kilometrillä 1960, 1961 ja 1963, 50 kilometrillä 1960, 1962, 1963 ja 1968 sekä 3&nbsp;×&nbsp;10 kilometrillä 1957, 1962 ja 1965
* Salpausselän Kisoissa voitto 50 kilometrillä 1959 ja 1960 (Salpausselkä-mitali nro 27)
* Ruotsin hiihtokisoissa voitto 30 kilometrillä 1959
* Holmenkollenin kisoissa voitto 50 kilometrillä 1964 ja 1965 (Holmenkollen-mitali vuonna 1965)

## Lähteet

* 

## Aiheesta muualla
*
Pietro Metastasio

**Pietro Metastasio** (1698–1782) oli italialainen runoilija ja libretisti. 

Pietro Metastasio oli Trapassi-nimisen ruokatavarakauppiaan poika (Metastasio on Trapassi-nimen kreik. käännös) veti puoleensa taitavalla improvisoimisella lainoppineen Vincenzo Gravinan huomion, joka kasvatti hänet huolellisesti. Metastasio opiskeli lakitiedettä, mutta vaihtoi sen täydelleen runouteen sen jälkeen kun hänen hyväntekijänsä oli 1718 kuollut ja määrännyt hänet perijäkseen.

Kulutettuaan omaisuutensa Metastasio (1720) siirtyi Napoliin, missä hän tutustui laulajatar Marianna Benti-Bulgarelliin (liikanimeltään Romanina), joka tarjosi hänelle tilaisuuden kouliintua musiikissa. Metastasio sai 1729 hovirunoilijan paikan Wienissä. Hänen maineensa perustuu hänen melodraamoihinsa, joiden tyyli on jalo, perussävy aito-lyyrinen ja runomuoto sujuva. Metastasion parhaat melodraamat ovat *Didone abbandonata* (1724), *Issipile* (1732), *Olimpiade* (1733) ja *Attilio Regolo* (1740). Kaikkiaan hän kirjoitti 27 melodraamaa.

## Suomennettuja runoja
;Lähde
* Canzonetta (Canzonette: I: La Primavera), suom. Otto Manninen, teoksessa: *[[Maailmankirjallisuuden kultainen kirja|Italian kirjallisuuden kultainen kirja]]*, toim. Tyyni Tuulio, Helsinki: WSOY 1945
* Galatea, suom.  Otto Manninen, teoksessa: *Italian kirjallisuuden kultainen kirja*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gordionin solmu

**Gordionin solmu** oli Zeuksen temppelissä Fryygian Gordionissa sijainnut monimutkainen solmu, jonka avaajasta legendan mukaan tulisi Aasian kuningas. Tunnetun tarinan mukaan Aleksanteri Suuri ratkaisi solmun vuonna 333 eaa. lyömällä sen rikki miekallaan. 

## Tarina
Perimätiedon mukaan oraakkeli julisti tilapäisesti vailla kuningasta olleille fryygialaisille, että seuraavasta kaupunkiin härkävaunuilla saapuvasta miehestä tulisi heidän hallitsijansa. Paikalle körötteli vankkureillaan Gordias-niminen köyhä talonpoika, joka kuninkaaksitulonsa kunniaksi pyhitti kärryt Zeukselle ja sitoi ne paaluun mutkikkaalla solmulla. Oraakkeli ennusti edelleen, että solmun avaajasta tulisi Aasian valtias. Tarinan mukaan Aleksanteri kuoli kesken sotaretkensä, koska ei aidosti ratkaissut solmua, vaan halkaisi sen. Tarina saattaa olla myöhempää keksintöä. 

## Antiikin lähteissä
Gordionin solmuun liittyvä tarina mainitaan neljässä antiikin aikaisessa Aleksanteri Suurta käsittelevässä lähteessä. Näistä neljästä Arrianos kertoo tapahtumista kaksi eri versiota, joista toinen perustuu Aristobulokseen. 

Solmun taustakertomus eroaa myös eri versioissa. Arrianoksen versiossa kyseessä on Midaksen vaunu ja kuningas valitsee Midaksen uudeksi kuninkaaksi. Justinuksen versiossa Midaksen tilalla on Gordias. Curtiuksen versiossa vaunu on Midaksen, mutta Gordiaasta tulee kuningas. Plutarkhoksen versiossa Midas on kuningas, mutta vaunun omistajaa ei kerrota. Tarinat eroavat myös muissa yksityiskohdissaan. Esimerkiksi Arrianos kertoo että kyseessä oli yksi solmu, Justinus ja Curtius taas että kyse oli useammasta solmusta. 

Aristobulos saattoi olla silminnäkijä tapahtumille. Arrianoksen Anabasiksessa on säilynyt kuvaus Aristobuloksen versiosta. Hänen mukaansa Aleksanteri veti kärryn aisaa niin että solmun päät tulivat näkyviin ja ratkaisi solmun tämän jälkeen. Justinuksen ja Plutarkhoksen mukaan Aleksanteri löi solmua miekallaan niin että sai solmun päät näkyviin ja ratkaisi solmun tämän jälkeen. Curtiuksen versiossa Aleksanteri lyö solmun rikki miekallaan ja tokaisee "olen ratkaissut sen". 

Tarn pitää Aristobuloksen versiosta luotettavimpana. Solmun "ratkaiseminen" miekaniskulla perustuu luultavasti Kleitarkhoksen kirjoittamaan Aleksanterin elämäkertaan.

## Metafora
Gordionin solmua käytetään myös metaforana ongelmanratkaisusta. Se kuvaa vaikeaa ongelmaa, johon ei löydetä ratkaisua. Kun Aleksanteri avasi Gordionin solmun miekallaan, hän asetti ongelman uuteen kontekstiin, jossa oli mahdollisuus löytää ratkaisu.
 
## Lähteet
*  

### Viitteet
Kalevi Laurila

**Kalevi Johannes Laurila** (5. joulukuuta 1937 Sääksmäki – 13. huhtikuuta 1991 Kangasala) oli suomalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti.

Kalevi Laurila oli 1960-luvulla Suomen parhaita maastohiihtäjiä. Zakopanen MM-kisoissa 1962 hän saavutti hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;10 kilometrin viestissä, jossa hän hiihti toisen osuuden. Lisäksi hän sijoittui 15 kilometrillä 17:nneksi. Innsbruckin 1964 olympialaisissa hän hiihti viestissä kolmannen osuuden ja saavutti jälleen hopeaa. Henkilökohtaisilla matkoilla hän sijoittui kuudenneksi 30 kilometrillä ja yhdeksänneksi 15 kilometrillä.

Ainoan henkilökohtaisen arvokisamitalinsa Laurila saavutti Oslon MM-kisoissa 1966. Hän hävisi 30 kilometrillä ainoastaan maanmiehelleen Eero Mäntyrannalle ja kukisti Länsi-Saksan Walter Demelin 0,3 sekunnilla saaden hopeaa. Hopealle yltäneessä viestijoukkueessa hän hiihti jälleen kolmannen osuuden. 15 kilometrillä hän sijoittui viidenneksi.

Viimeisen arvokisamitalinsa, viestin olympiapronssia Laurila saavutti Grenoblessa 1968. Hän sijoittui 15 kilometrillä neljänneksi hävittyään Ruotsin Gunnar Larssonille 3,9 sekuntia, 30 kilometrillä kuudenneksi ja 50 kilometrillä 11:nneksi. Viimeisen kerran "Vanha vipeltäjä" hiihti arvokisoissa Falunin MM-kisoissa 1974, joissa paras saavutus oli viestin neljäs sija.

Seuratasolla Laurila edusti Tampereen Poliisi-Urheilijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden 15 kilometrillä neljä kertaa, 30 kilometrillä kaksi kertaa ja 50 kilometrillä kerran. Vuonna 1967 hän voitti Takon Soutajien joukkueessa soudun sisähankanelosen Suomen mestaruuden. Salpausselän Kisoissa hän voitti pikamatkan vuonna 1966 ja Ruotsin hiihtokisoissa 30 kilometriä vuonna 1967.

Laurila oli ammatiltaan ylikonstaapeli, ja hänet tunnettiin kilpaladuilla myös lempinimellä "Pispalan poliisi". Aleksis Kiven Seura valitsi hänet vuonna 1975 ensimmäiseksi "vuoden Eskoksi" antamalla hänelle Eskon puumerkki -tunnustuspalkinnon.

## Saavutuksia

* Olympiahopeaa Innsbruckissa 1964 viestissä
* Olympiapronssia Grenoblessa 1968 viestissä
* MM-hopeaa Zakopanessa 1962 viestissä sekä Oslossa 1966 30 km:llä ja viestissä
* SM-kultaa 15 km:llä 1967, 1968, 1970 ja 1974, 30 km:llä 1966 ja 1968 sekä 50 km:llä 1967
* Poliisien EM-hopeaa (1973) ja pronssia (1978) ampumahiihdossa

## Lähteet
* 

### Viitteet
Susan Cullen-Ward

**Susan Barbara Cullen-Ward** (ent. **Williams**) (28. tammikuuta 1941 &ndash; 17. heinäkuuta 2004) oli Albanian kruununprinssin Leka Zogun vaimo. Vaikka hänen aviomiestään ei koskaan kruunattu kuninkaaksi, kutsutaan häntä toisinaan kuningatar Susaniksi.

Susan Cullen-Ward syntyi Sydneyssä, Uudessa Etelä-Walesissa, ja toimi peruskoulun opettajana. Hän tapasi Albanian kruununprinssin illallisella Sydneyssä ja avioitui hänen kanssaan vuonna 1975 Espanjassa. He saivat yhden lapsen, Leka Anwar Zog Reza Baudouin Msiziwen. Leka ja Cullen-Ward palasivat Lekan kotimaahan Albanian hallituksen kutsusta vuonna 2002. 

Susan Cullen-Ward kuoli keuhkosyöpään 17. heinäkuuta 2004 Tiranassa, Albaniassa.

## Lähteet
Senja Nuolikivi

**Senja Anneli Nuolikivi** (o.s. **Pusula**, s. 26. maaliskuuta 1941 Pieksämäki) on suomalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti.

Senja Pusula kilpaili hiihtäjänä kolmissa olympialaisissa ja kaksissa MM-kilpailuissa. Ensimmäisissä olympialaisissaan Innsbruckissa 1964 hän saavutti pronssia Suomen viestijoukkueen avausosuuden hiihtäjänä. Lisäksi hän sijoittui 10 kilometrillä kuudenneksi ja 5 kilometrillä yhdeksänneksi. Oslon MM-kisoissa 1966 hän oli viestissä viides, 5 kilometrillä kahdeksas ja 10 kilometrillä kymmenes. Toinen olympiamatka Grenobleen 1968 toi tulokseksi 4. sijan viestissä, 8. sijan 5 kilometrillä ja 12. sijan 10 kilometrillä. Ruotsin Barbro Tano törmäsi 5 kilometrin kisassa Suomen Senja Pusulan kanssa niin, että Pusula menetti todennäköisesti kisan voiton.

Tatran MM-kisoissa 1970 hän hiihti viestissä pronssia ja sijoittui 10 kilometrillä kymmenenneksi ja 5 kilometrillä 16:nneksi. Vuoden 1972 Sapporon olympialaisissa hän hiihti vain 5 kilometrin matkan ja sijoittui 25:nneksi.

Suomen mestaruuden Pusula voitti urallaan viidesti. Kerran hän voitti niin Salpausselän, Holmenkollenin kuin Faluninkin hiihtokisoissa.

Seuratasolla Nuolikivi edusti Laitasaaren Vetoa. Hän oli Suomen Hiihtoliiton johtokunnan jäsen vuosina 1976–1982. Ammatiltaan hän oli tuote-esittelijä ja karjatilallinen. Hänen aviomiehensä Ilpo Nuolikivi oli Suomen parhaita yhdistetyn hiihtäjiä 1960-luvun lopulla.

Nuolikivi asuu Muhoksella.

## Saavutuksia

* Olympiapronssia Innsbruckissa 1964 (3&nbsp;×&nbsp;5 km viesti)
* MM-pronssia Tatralla 1970 (3&nbsp;×&nbsp;5 km viesti)
* SM-kultaa 5 km:llä 1965 ja 1966 sekä 10 km:llä 1965, 1967 ja 1968
* SM-hopeaa 5 km:llä 1970 sekä 10 km:llä 1964 ja 1966
* SM-pronssia 5 km:llä 1964, 1967 ja 1972
* Holmenkollenin kisojen voitto 5 km:llä 1968
* Ruotsin hiihtokisojen voitto 10 km:llä 1968
* Salpausselän Kisojen voitto 10 km:llä 1966

## Lähteet
*
* 

### Viitteet
Kalevi Oikarainen

**Kalevi Armas Oikarainen** (27. huhtikuuta 1936 Rukajärvi, Kuusamo – 14. elokuuta 2020 Kuusamo) oli suomalainen maastohiihtäjä, maailmanmestari ja olympiamitalisti, lempinimeltään ”Susi-Kalle”.

## Elämä ja ura
Oikarainen voitti 50 kilometrin hiihdon maailmanmestaruuden Vysoké Tatryn MM-kisoissa 1970. Se oli Suomen miesten ainoa mitali kyseisistä kisoista, ja sen jälkeen kesti 15 vuotta ennen kuin seuraava suomalainen mieshiihtäjä voitti maailmanmestaruuden (Kari Härkönen vuonna 1985). Seuraavaan suomalaishiihtäjän 50 kilometrin maailmanmestaruuteen meni aikaa 27 vuotta (Mika Myllylä vuonna 1997).

Vastapainona 33-vuotiaana saavuttamalle maailmanmestaruudelleen Oikarainen keskeytti arvokisoissa neljä kertaa: 15 kilometrillä Zakopanen MM-kisoissa 1962, 50 kilometrillä Oslon MM-kisoissa 1966, 15 kilometrillä Vysoké Tatryssa 1970 sekä 50 kilometrillä uran viimeisissä arvokisoissa, Sapporon olympialaisissa 1972.

Viestissä Oikarainen saavutti kaksi arvokisamitalia: hopeaa Oslossa 1966 ja pronssia Grenoblen olympialaduilla 1968. Molemmilla kerroilla hän hiihti ensimmäisen osuuden. Innsbruckin 1964 olympialaisiin hän pääsi vain varamieheksi. Oslossa hän sijoittui 30 kilometrillä 11:nneksi ja Grenoblessa samalla matkalla seitsemänneksi sekä 15 kilometrillä kymmenenneksi. Vysoké Tatryn MM-kisoissa kultamitalihiihtoa edelsivät pikamatkan keskeytyksen lisäksi 12. sija 30 kilometrillä ja 7. sija viestissä.

Seuratasolla Oikarainen edusti Otanmäen Terästä ja Kuusamon Erä-Veikkoja ja oli ammatiltaan rajavääpeli. Hän voitti henkilökohtaisilla matkoilla viisi ja viestissä yhdeksän Suomen mestaruutta. Kaikkiaan hän saavutti 23 SM-mitalia vuosina 1958–1975.

Oikaraisen kunniaksi pystytettiin pronssinen hiihtäjäpatsas Rukalle marraskuussa 2014.

## Saavutuksia
* Olympiapronssia Grenoblessa 1968 (viesti)
* MM-kultaa Tatralla 1970 (50 km) ja hopeaa Oslossa 1966 (viesti)
* SM-kultaa 15 km:llä 1961 ja 1965, 30 km:llä 1971, 50 km:llä 1970 ja 1972, 3&nbsp;×&nbsp;10 km:llä 1959 sekä 4&nbsp;×&nbsp;10 km:llä 1967–1973 ja 1975
* Salpausselän Kisoissa voitto 15 km:llä 1961
* Holmenkollenin Kisoissa voitto 15 km:llä 1959
* Vuoden urheilija 1970

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Ylen Elävä arkisto: Susi-Kalle suksi Ylä-Tatran kultaa
* Ylen Elävä arkisto: Eräretkellä "Susi-Kallen" kanssa
*
Jørn Utzon

**Jørn Utzon** (9. huhtikuuta 1918 Kööpenhamina – 29. marraskuuta 2008 Helsingør) oli tanskalainen arkkitehti. Hän on suunnitellut Sydneyn oopperatalon.

## Elämäkerta

Jørn Utzon syntyi ja varttui Kööpenhaminassa. Hänen isänsä oli Tanskan laivaston insinööri. Hän opiskeli Kööpenhaminan taideakatemiassa.

Utzonin ensimmäisiä esikuvia oli ruotsalainen arkkitehti Gunnar Asplund ja myöhemmin Alvar Aalto, jonka toimistossa hän työskenteli vuonna 1946. Oman toimistonsa Utzon avasi Kööpenhaminaan vuonna 1950. Utzonin tärkeimmät varhaiset työt olivat hänen oma talonsa Hellebækissa (1952) ja toinen Holtessa (1952–53).

Vuonna 1957 hän voitti yllättäen Sydneyn uuden oopperatalon suunnittelukilpailun, vaikka kyseessä oli Utzonin ensimmäinen ulkomainen suunnittelutyö eikä piirrosten taso teoriassa täyttänyt vaatimuksia. Sydneyn oopperatalo valmistui vuonna 1973 riitaisan ja pitkän rakentamistyön jälkeen, jonka aikana 1966 Utzon kuitenkin riitautui Sydneyn kaupungin päättäjien kanssa ja luopui hankkeesta. Ongelmaksi muodostui myöhemmin rakennuksen saneeraus, jota olivat suunnittelemassa hänen poikansa ja pojanpoikansa, mutta näiden kanssa hän myöhemmin sopi ja jatkoi saneerausta yhteistyössä. Utzon suunnitteli uudelleen oopperatalon vastaanottosalin, joka oli rakennuksen sisätiloista lopulta ainoa paikka, jonka suunnittelussa noudatettiin Utzonin alkuperäistä suunnitelmaa.

Utzon sai vuonna 1982 Alvar Aalto -mitalin ja vuonna 2003 arkkitehtuurin korkeimman palkinnon eli Pritzker-palkinnon.

Norwegian Air Shuttle on maalauttanut Utzonin kuvan yhden Boeing 737-800 -koneensa pyrstöön.

## Lähteet
Hannu Taipale

**Hannu Allan Taipale** (s. 22. kesäkuuta 1940 Veteli) on entinen suomalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti. Hän edusti Suomea kaksissa olympialaisissa ja kaksissa MM-kilpailuissa. Urallaan hän edusti Vetelin Urheilijoita.

Oslon MM-kisoissa 1966 Hannu Taipale hiihti toisen osuuden Suomen hopeaa saavuttaneessa viestijoukkueessa. Lisäksi hän sijoittui 50 kilometrillä viidenneksi ja 15 kilometrillä seitsemänneksi. Grenoblen 1968 olympialaisissa Taipale saavutti viestissä pronssia hiihdettyään jälleen toisen osuuden.  50 kilometrillä hän sijoittui 14:nneksi.

Tatran MM-kisoissa 1970 Taipale sijoittui 50 kilometrillä kahdeksanneksi, 30 kilometrillä 11:nneksi ja 15 kilometrillä 28:nneksi eikä päässyt viestijoukkueeseen, joka jäi kauas mitaleilta. Viimeisissä olympialaisissaan Sapporossa 1972 hän oli 50 kilometrillä 12:s ja sijoittui viestissä viidenneksi.

Seuratasolla "Hanski" Taipale edusti Vetelin Urheilijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden 30 kilometrillä kahdesti ja 50 kilometrillä kerran. Salpausselän Kisojen 50 kilometrin kilpailun hän voitti vuonna 1972. Ruotsin hiihtokisoissa Falunissa hän oli parhaimmillaan toinen 30 kilometrillä vuonna 1969 ja Holmenkollenilla toinen 15 kilometrillä vuonna 1970.

Ammatiltaan Hannu Taipale on maanviljelijä. Hänen poikansa Kuisma Taipale on ollut maajoukkuetason hiihtäjä.

## Saavutuksia
* Olympiapronssia Grenoblessa 1968 (viesti)
* MM-hopeaa Oslossa 1966 (viesti)
* SM-kultaa 30 kilometrillä 1967 ja 1970 sekä 50 kilometrillä 1971
* Salpausselän Kisojen voitto 50 kilometrillä 1972

## Lähteet
* 

### Viitteet
Charles Burney

**Charles Burney** (1726 - 1814) oli englantilainen musiikinhistorioitsija ja säveltäjä.  Hän opiskeli Thomas Arnen oppilaana 1744-1746 ja vuonna 1749 hänet nimitettiin urkuriksi *St. Dionis's Backchurchiin* Lontoossa ja vuonna 1751 hän muutti King's Lynniin Norfolkiin, jossa hän toimi opettajana ja urkurina.

Hän palasi vuonna 1760 Lontooseen ja toimi musiikin yksityisopettajana varakkaille. Vuonna 1770 hän lähti tarkkaan dokumentoiduille matkoilleen Eurooppaan, joiden tarkoituksena oli kerätä aineistoa hänen kirjaansa *General History of Music*. Näiden matkojen aikana syntyneet matkapäiväkirjat ovat tärkeimpiä ensi käden lähteitä 1700-luvun eurooppalaiseen musiikkielämään.
Mirja Kierros

**Mirja Annikki Kierros** (o.s. **Lehtonen**, 19. lokakuuta 1942 Uurainen – 25. elokuuta 2009 Multia) oli suomalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti.

Mirja Lehtonen edusti Suomea hiihdon MM-kisoissa ensimmäisen kerran 19-vuotiaana Zakopanessa 1962. Tuolloin hän sijoittui viidenneksi sekä 5:llä että 10 kilometrillä ja hiihti viestissä pronssille Suomen joukkueen ankkurina. Innsbruckin 1964 olympialaisissa hän saavutti hopeaa 5 kilometrillä 2,7 sekuntia Neuvostoliiton Klavdija Bojarskih'lle hävinneenä. Viestissä hän sai pronssia ja sijoittui 10 kilometrillä kymmenenneksi.

Mirja Lehtonen lopetti huippu-uransa jo nuorena. Arvokisasaavutustensa ja viiden Suomen mestaruuden lisäksi hän ehti voittaa 10 kilometrin kilpailun Ruotsin hiihtokisoissa vuosina 1961, 1963 ja 1965, Salpausselän Kisoissa vuonna 1962 sekä Ounasvaaralla vuosina 1962 ja 1964.

Seuratasolla "Mirkku" Kierros edusti Uuraisten Urheilijoita ja Multian Jyskettä. Urheilutoimittajain liitto valitsi hänet Vuoden naisurheilijaksi vuosina 1961 ja 1963. Hänen nimikkokisansa "Mirjan Kierros" on järjestetty Uuraisilla vuodesta 1981.

## Saavutuksia

* Olympiahopeaa 5 km:llä ja pronssia viestissä Innsbruckissa 1964
* MM-pronssia viestissä Zakopanessa 1962
* SM-kultaa 5 km:llä 1963–1964 ja 10 km:llä 1961–1963
* SM-hopeaa 5 km:llä 1961–1962 ja 1965
* SM-pronssia 10 km:llä 1964–1965
* Ruotsin hiihtokisojen 10 kilometrin voitto 1961, 1963 ja 1965
* Salpausselän Kisojen 10 kilometrin voitto 1962
* Vuoden Suomalainen Naisurheilija 1961 ja 1963

## Lähteet

* 

## Aiheesta muualla

*
Marjatta Kajosmaa

**Ritva Marjatta Kajosmaa** (o.s. **Sakki**, s. 3. helmikuuta 1938 Vehkalahti) on suomalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti. Kajosmaan uran huippuhetket olivat Sapporon olympialaisissa 1972, jossa hän voitti kolme mitalia.

Kajosmaa edusti Summan Kisa-Tovereita, Karhulan Veikkoja ja Vehkalahden Veikkoja. Ammatiltaan hän oli autoemäntä, raittiusohjaaja ja liikunnanohjaaja.

Opetusministeriö myönsi Kajosmaalle Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon vuonna 2004.

## Saavutuksia
* Olympiahopeaa Sapporossa 1972 5 kilometrillä ja viestissä sekä pronssia 10 kilometrillä, Innsbruckissa 1976 olympiahopeaa viestissä, yhdeksäs 5 kilometrillä ja 11:s 10 kilometrillä, Grenoblessa 1968 neljäs viestissä sekä viides 5 kilometrillä ja 10 kilometrillä
* MM-kilpailuissa Tatralla 1970 hopeaa 10 kilometrillä, pronssia viestissä ja neljäs 5 kilometrillä, Falunissa 1974 neljäs viestissä, yhdeksäs 10 kilometrillä ja 15:s 5 kilometrillä
* Holmenkollenin kisoissa neljä kertaa 10 kilometrillä (1969, 1971–1973) ja kolme kertaa 5 kilometrillä (1969, 1972-1973). Näistä saavutuksista hänelle myönnettiin Holmenkollen-mitali vuonna 1971
* Vuoden naisurheilija neljä kertaa, vuosina 1969–1972

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kajosmaa MM-mitaleille Ylä-Tatralla. Ylen Elävä arkisto.
* Kajosmaalle olympiahopeaa 1972. Ylen Elävä arkisto.
* Marjatta Kajosmaa. Store norske leksikon.
Document Object Model

**Document Object Model** (, yleisesti **DOM**) on tapa kuvata rakenteisen dokumentin, kuten HTML:n, XML:n tai XHTML:n, rakenne puuna, jonka eri olioita voi hakea, tutkia ja manipuloida esimerkiksi JavaScriptin avulla.
DOMin avulla voi toteuttaa vuorovaikutteisia www-sivuja, jotka eivät vaadi jatkuvaa palvelinyhteyttä. DOM:in tarkoitus on määrittää kuinka dokumentissa olevat elementit välittävät tietoa toisillensa ja kuinka näihin elementteihin voidaan viitata.Document Object Model eli DOM on ohjelmointirajapinta eli *API*, joka mahdollistaa selaimessa esitettävien web-sivuja vastaavien *elementtipuiden* muokkaamisen ohjelmallisesti.

## Historia

Legacy DOM oli rajoitettu niissä elementeissä, joita voitiin käyttää. Lomake-, linkki- ja kuvaelementteihin voitiin viitata hierarkisella nimellä, joka alkoi juuridokumenttiobjektilla. Hierarkisessa nimessä voidaan käyttää joko läpikäytyjen elementtien nimiä tai peräkkäisiä indeksejä. Esimerkiksi "form input" elementtiä voitiin käyttää muodossa `document.formName.inputName` tai `document.forms[0].elements[0]`.

## Sovellukset
### Selaimet
Useimmat verkkoselaimet käyttävät DOM:n kaltaista sisäistä mallia hahmontaakseen asiakirjan. kuten HTML-sivun. Jokaisen dokumentin solmut (nodet) on järjestetty puurakenteeseen, jota kutsutaan DOM-puuksi, ja ylin solmu on nimeltään "Dokumenttiobjekti". Kun HTML-sivu renderöidään selaimissa, selain lataa HTML-koodin paikalliseen muistiin ja jäsentää sen automaattisesti näyttääkseen sivun näytöllä. DOM:ia ei välttämättä tarvitse esittää puumuotoisenaja jotkin selaimet ovat käyttäneet muita sisäisiä malleja .

### Javascript
Kun verkkosivu ladataan, selain luo sivusta DOM-mallin, joka on HTML-dokumentin oliomuotoinen esitys, joka toimii rajapintana JavaScriptin ja itse dokumentin välillä. Tämä mahdollistaa dynaamisten verkkosivujen, luomisen, koska sivulla oleva JavaSript voi:

* luoda, muuttaa ja poistaa mitä vain HTML elementtejä ja ominaisuuksia
* muuttaa mitä vain CSS tyyleistä
* reagoida kaikkiin olemassa oleviin "tapahtumiin" (eng. event)
* luoda uusia tapahtumia (eng. event)

## Lähteet
IOC

**IOC** voi tarkoittaa useampaa asiaa:

*Kansainvälinen olympiakomitea (International Olympic Committee)
*Hallitustenvälinen meritieteellinen komissio (Intergovernmental Oceanographic Commission), Unescon alainen maailmanlaajuinen meritieteellinen järjestö
*Iron Ore Company of Canada
Rymy-Eetu

**Rymy-Eetu** oli Erkki Tantun piirtämä sarjakuva, joka ilmestyi vuosina 1930–1973. Sarjakuvan päähenkilö Rymy-Eetu on väkevä, varreltaan vanttera mies, joka niin sodan kuin rauhan aikoina pystyi lähes yli-ihmismäisiin suorituksiin. Sarjassa ei pääsääntöisesti ollut lainkaan tekstiä.

## Hahmot
Rymy-Eetu sai nimensä väkevyytensä ja miehekkyytensä mukaan, vaikkei hän koskaan kova rymyäjä ollut. Välillä hän tuntuu hallitsevan luonnonvoimiakin. Tosin hänen uhitteleva luonteensa saattaa hänet joskus pulaan. Mutta tiukassakin paikassa piippu pysyy jämäkästi suupielessä. Rymy-Eetun vastapelurina on usein serkkupoika Kalle Kuikkaneva, lyhyenläntä silmälasipäinen veijari, joka nokkeluuttaan joskus pääsee Rymy-Eetusta voitolle.

## Ilmestyminen
*Rymy-Eetu* ilmestyi ensimmäisen kerran ''Nuoressa Voimassa'' vuonna 1930. Silloin hahmolla ei vielä ollut nimeä. Seuraavana vuonna sarjakuvaa alkoi julkaista ''Kansan Kuvalehti'', jossa Ilmari Turja keksi nimen uudelle sankarille. Innoittajana saattoi olla Pentti Haanpään novellissa *Hanuri-pelimannin elämäkerta* (1927) esiintynyt Remu-Eemeli-niminen hahmo. *Rymy-Eetu* ilmestyi eri vuosikymmenillä eri lehdissä ja strippejä kertyi kaikkiaan noin 1900 kappaletta, kunnes sarja lakkasi kesällä 1973. Kaikkiaan sarjakuva ilmestyi seuraavissa lehdissä: *Nuori Voima* (1930 ja 1935), *Kansan Kuvalehti* (1931–1935 ja 1945–1954), ''Suomen Kuvalehti'' (1934–1936) ''Hakkapeliitta'' (1936–1944), ''Radiokuuntelija-Antenni'' (1955–1968) ja ''Käytännön Maamies'' (1970-luku). *Suomen Kuvalehti* alkoi julkaista vuonna 2007 uudelleen *Kansan Kuvalehdessä* aikanaan ilmestyneitä väritettyjä *Rymy-Eetuja*.

Otava julkaisi 38 *Rymy-Eetu*-albumia vuosina 1938–1968. Tauno Karilas riimitteli niihin ruutujen alle tekstit, jollaisia ei alkuperäisissä sarjakuvissa ollut. Tanttu ei sarjakuvaansa tekstiä tarvinnut vaan antoi pelkkien ilmeikkäitten kuviensa puhua. Silloin tällöin tosin saattoi puhekupla auttaa kerrontaa.

Sota-aikana *Rymy-Eetua* käytettiin propagandassa. Rymy-Eetu murskasi venäläiset vastustajansa tarinoissaan perusteellisesti. Moskovan välirauhan solmimisen jälkeen Suomen Kustannusyhdistys lähetti kirjakaupoille pyynnön poistaa näytteiltä 288 teosta ja lopettaa niiden myynti. Näiden kirjojen joukossa olivat *Rymy-Eetu ja Hymy-Freetu* sekä *Rymy-Eetun jymyvoitto*. Otava julkaisi 1999 kokooma-albumin *Rymy-Eetu ryssän kauhu*, jossa olivat mukana kaikki sodan aikana julkaistut neljä *Rymy-Eetua*.

## Kunnianosoituksia
*Rymy-Eetusta* julkaistiin vuonna 1996 postimerkki.

Helsingissä avattiin tammikuussa 2008 baijerilaistyyppinen ravintola Rymy-Eetu, jossa on vaihtuva sarjakuvanäyttely nimihahmosta.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Erkki Tanttu: Rymy-Eetu uljaimmillaan Helsinki Otava 1984 

## Aiheesta muualla
*Rymy-Eetun isä - Erkki Tantun haastattelu - Kansan Kuvalehti 1/1951 
*Legendaarinen Rymy-Eetu alkaa SK:ssa 10/2007
Vaskulaarinen dementia

**Vaskulaarinen dementia** eli **verenkiertoperäinen muistisairaus** johtuu aivoverenkiertohäiriöiden aiheuttamista aivomuutoksista. Se on toiseksi yleisin dementian syy (20–30&nbsp;% tapauksista) Alzheimerin taudin jälkeen. 

Vaskulaarisen dementian eli verenkiertoperäisen muistisairauden alatyyppejä ovat pienten suonten tauti, jossa on laaja-alaisia aivojen valkean aineen hapenpuutteesta johtuvia eli iskeemisiä muutoksia, aivojen syvien osien mikroinfarkteja ja mikroverenvuotoja, sekä suurten suonten tauti, jossa aivojen kuorikerroksessa on kortikaalisen osan infarkteja. 

Vaskulaarinen dementia ja Alzheimerin tauti voivat esiintyä myös yhtä aikaa, jolloin puhutaan sekamuotoisesta dementiasta eli muistisairaudesta.

## Oireet
Vaskulaarisen dementian tyypillisiä oireita ovat toiminnanohjauksen häiriöt, älyllisten toimintojen hidastuminen, tasapainohäiriöt ja käytösoireet. Potilailla on myös muistihäiriöitä, mutta tämä piirre ei ole yhtä hallitseva kuin Alzheimerin taudissa. Taudin tyypistä ja aivoverenkiertohäiriöiden sijainnista riippuen vaskulaariseen dementiaan voi liittyä puheentuoton häiriöitä, halvausoireita, näkökenttäpuutoksia ja kävelyvaikeuksia. Vaskulaarinen dementia voi edetä vähitellen tai portaittain, jolloin taudissa saattaa esiintyä pitkiäkin tasaisia jaksoja. 

## Tutkiminen
Potilaiden aivojen kerroskuvauksessa eli tietokonetomografiassa tai magneettikuvassa löydetään tavallisesti aivoverenkiertohäiriöiden jättämiä merkkejä, kuten vanhoja aivoinfarkteja, aivoverenvuotoja, aivojen valkean aineen vaskulaarista degeneraatiota eli aivoverisuonten rappeutumista, laajentuneita perivaskulaari eli verisuonta ympäröiviä tiloja ja aivoatrofiaa eli aivojen surkastumista. 

Aivojen toiminnallisissa kuvauksissa, kuten SPECT- ja PET-kuvissa, voidaan nähdä aivojen läiskittäisiä muutoksia. Muistihäiriön vaikeusastetta voidaan testata erilaisten muistitestien ja toimintakykymittausten avulla.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Berit Aunli

**Berit Kristine Aunli** (o.s. **Kvello**, s. 9. kesäkuuta 1956 Stjørdal, Norja) on norjalainen maastohiihtäjä.

Aunlin hiihtouran menestyksekkäimmät vuodet ajoittuvat 1970- ja 1980-luvun vaihteen tietämille, jolloin hän oli maailman huipulla. Ensimmäisen arvokisamitalinsa hän saavutti 1980 Lake Placidin olympialaisista, kun Norjan naisten viestijoukkue sijoittui pronssille.

Kaksi vuotta myöhemmin Oslon MM-kisoissa Aunli voitti kultaa viiden ja kymmenen kilometrin kilpailuista sekä viestistä. Lisäksi hän saavutti hopeaa 20&nbsp;kilometrillä. Vuoden&nbsp;1984 Sarajevon olympialaisissa Aunli voitti kultaa Norjan viestijoukkueessa Inger Helene Nybraatenin, Anne Jahrenin ja Brit Pettersenin kanssa sekä saavutti viiden kilometrin kisassa hopeaa. Vuoden 1985 Seefeldin MM-hiihdoissa Aunli voitti Norjan viestijoukkueessa hopeaa sekä sijoittui muilla matkoilla kaksi kertaa neljänneksi ja kerran viidenneksi.

Maastohiihdon maailmancupin kokonaiskilpailun Aunli voitti kaudella 1981–1982. Norjan mestaruuksia hän voitti&nbsp;15. Hänen seuransa on Strindheim IL.

Myös hänen aviomiehensä Ove Aunli ja isänsä Kristen Kvello ovat entisiä huippuhiihtäjiä&nbsp;.

## Lähteet
Rauno Miettinen

**Rauno Martti Juhani Miettinen** (s. 25. toukokuuta 1949 Kuopio) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä ja olympiamitalisti.

Urallaan Miettinen edusti Suomea neljissä olympialaisissa (Sapporo 1972, Innsbruck 1976, Lake Placid 1980 ja Sarajevo 1984), joista hän voitti Sapporossa hopeaa ja oli sekä Innsbruckissa että Sarajevossa neljäs (Lake Placidissä 23.). MM-kisoista hän sai kolme hopeaa: Lahdesta 1978 henkilökohtaisesti sekä joukkuekilpailuista Oslosta 1982 ja Rovaniemellä 1984. Vuoden 1970 MM-kisoissa Tatralla hän oli neljäs, Falunin MM-kisoissa 1974 kuudes ja Oslossa 1982 henkilökohtaisessa kilpailussa kymmenes. Vuosina 1968 ja 1969 Miettinen voitti junioreiden Euroopan-mestaruuden.

Miettinen kilpaili olympialaisissa myös mäkihypyssä. Hän sijoittui Sapporossa 1972 normaalimäessä 17:nneksi ja suurmäessä 32:nneksi sekä Innsbruckissa 1976 suurmäessä 21:nneksi. Hän voitti normaalimäen Suomen-mestaruuden vuonna 1978.

Holmenkollenin kisoissa Rauno Miettinen voitti yhdistetyn vuosina 1969, 1971, 1972, 1973 ja 1978. Salpausselän kisoissa hän voitti 1976 ja 1982. Schwarzwald-pokaalin Miettinen voitti kolmesti: 1974, 1975 ja 1978. Suomen-mestaruuden hän voitti yhdistetyssä kymmenen kertaa ja oli 16 peräkkäistä kertaa mitaleilla.

Miettinen lopetti kansainvälisen uransa 1984, jolloin hän voitti olympialaisten jälkeen helmikuussa Falunin maailmancupin osakilpailun.

Seuratasolla Miettinen edusti Suonenjoen Vasamaa. Ammatiltaan hän on leipuri ja urheilupaikkojen hoitaja. Hän toimi pitkään urheilupaikkojen hoitajana Suonenjoella. Pro Urheilu -palkinnon Miettinen sai vuonna 2009.

## Lähteet
Anette Bøe

**Anette Bøe** (s. 5. marraskuuta 1957 Larvik) on norjalainen maastohiihtäjä, jonka uran menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1980-luvulle. Seefeldin MM-kilpailuissa 1985 hän voitti kaksi henkilökohtaista kultamitalia.

Lake Placidin olympialaisissa 1980 Bøe hiihti toisen osuuden viestissä, jossa Norjan joukkue saavutti pronssia. Henkilökohtaisessa 5 kilometrin kilpailussa hän sijoittui 24:nneksi. Oslon MM-hiihtoihin 1982 hän saapui ainoana korkeanpaikan harjoittelulla valmistautuneena norjalaisena. Hän sijoittui 10 kilometrillä viidenneksi 4,8 sekuntia pronssimitalisti Květa Jerioválle hävinneenä ja 5 kilometrillä neljänneksi 0,4 sekuntia pronssimitalisti Brit Petterseniä jäljessä. Viestissä hän hiihti avausosuuden ja voitti kultaa yhdessä Inger Helene Nybråtenin, Berit Aunlin ja Brit Pettersenin kanssa. Kisojen lopuksi Bøe sijoittui 20 kilometrillä kahdeksanneksi. Viikko MM-kisojen jälkeen hän voitti Salpausselän Kisoissa 10 kilometrin kilpailun, jossa norjalaiset nappasivat viisi ensimmäistä sijaa. Sarajevon olympialaisissa 1984 Bøetä ei nimetty kahdelle ensimmäiselle matkalle, mistä suuttuneena hän lähti kesken kisojen kotiinsa.

Seefeldin MM-hiihtoihin 1985 Bøe valmistautui leireilemällä suomalaisten kanssa Sveitsissä ja turvautumalla suomalaisvalmentaja Immo Kuutsan neuvoihin. MM-kisojen kahdella ensimmäisellä matkalla hän voitti kaksi kultaa: hopeamitalisti Marja-Liisa Kirvesniemi hävisi hänelle 10 kilometrillä 1,4 sekuntia ja 5 kilometrillä 10,3 sekuntia. Viestissä hän hiihti avausosuuden ja toi Norjan vaihtoon 27 sekunnin johtoasemassa mutta lopulta joukkue jäi hopealle. Bøe päätti kisansa pronssimitaliin 20 kilometrin kilpailussa 24,4 sekuntia Grete Ingeborg Nykkelmolle hävinneenä; Norja saavutti neloisvoiton. Kaudella 1984–1985 Bøe voitti myös maastohiihdon maailmancupin kokonaiskilpailun.

Oberstdorfin MM-kilpailuissa 1987 Anette Bøe sijoittui 10 kilometrillä 19:nneksi 2.23,8 maannaiselleen Anne Jahrenille hävinneenä ja 5 kilometrillä parhaana norjalaisena viidenneksi 16,8 sekuntia Suomen Marjo Matikaiselle hävinneenä. Viestikilpailussa Bøe yritti heti ankkuriosuutensa aluksi käyttää hyväkseen neuvostoliittolaisten kompurointia vaihdossa ja repiä eroa näihin mutta ei onnistunut pysymään edellä vaan tuli hopealle 37,3 sekuntia Neuvostoliitolle hävinneenä. Vielä 20 kilometrillä Bøe oli paras norjalainen ja sijoittui kuudenneksi 1.19,4 ruotsalaista Marie-Helene Westiniä hitaampana.

Anette Bøe oli hiihtourallaan usein riidoissa Norjan hiihtoliiton kanssa ja harjoitteli paljon suomalaisten kanssa. Hänet tunnettiin myös riehakkaana juhlijana, joka 1980-luvun alun Holmenkollenin hiihtokisojen päätösbanketissa esitti stripteasea.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Esko Saira

**Esko Raimo Saira** (s. 14. kesäkuuta 1938 Lemi) on entinen suomalainen ampumahiihtäjä ja olympiamitalisti.

Saira voitti ampumahiihtoviestin olympiahopeaa Sapporossa 1972 ja Innsbruckissa 1976. Henkilökohtaisilla matkoilla hän sijoittui molemmissa kisoissa kuudenneksi. Anterselvan MM-kisoissa 1975 hän voitti pronssia 20 kilometrin matkalla. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti 20 kilometrillä vuosina 1973 ja 1975 sekä viestissä vuosina 1971, 1973, 1975 ja 1976.

Seuratasolla Saira edusti muun muassa Lemin Eskoja. Hän voitti Suomen mestaruuden 20 kilometrillä vuonna 1972 ja 10 kilometrillä vuonna 1975. Nykyaikaisessa kolmiottelussa hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1969 ja 1970.

## Lähteet
*
Näytteenottotaajuus

**Näytteenottotaajuus** on taajuus, joka ilmoittaa jatkuvasta analogisesta signaalista otettavien näytteiden määrän sekunnissa. Tavallisimmin näytteet muunnetaan analogia-digitaalimuuntimella lukuarvoiksi, joiden perusteella alkuperäisen kaltainen jatkuva signaali voidaan muodostaa uudelleen, mikäli näytteenottotaajuus on riittävän suuri.

Näytteenottoteoreeman mukaan suurimpaan signaalissa esiintyvään taajuuteen nähden kaksinkertainen näytteenottotaajuus on riittävä, jotta alkuperäinen signaali voidaan muodostaa uudelleen. Esimerkiksi jos ihmisen kuuleman ääni-informaation taajuuskaista on noin 15&nbsp;000&nbsp;Hz,  riittävä näytteenottotaajuus on vähintään 30&nbsp;000&nbsp;Hz. Liian pieni näytteenottotaajuus aiheuttaa laskostumista, jolloin signaalista saadaan vähemmän kuin kaksi näytettä värähtelyjakson aikana, eikä alkuperäistä signaalia enää voida tarkasti palauttaa näytteiden perusteella.  

Käytännön sovelluksissa näytteenottotaajuus on aina suurempi kuin kaksinkertainen kaistaleveys, esimerkiksi CD-levyillä äänisovelluksissa 44.1&nbsp;kHz. Tällöin puhutaan ylinäytteistämisestä.

Näytteenottotaajuuden ja kaistaleveyden välisen riippuvuuden teoreettinen perusta on siinä, että  mielivaltaisen signaalin esittämiseen tarvittavien vapausasteiden lukumäärä  aikayksikköä kohti on verrannollinen signaalin käytettävissä olevaan kaistanleveyteen.    

## Kirjallisuutta
* 

*
Toni Innauer

**Anton ”Toni” Innauer** (s. 1. huhtikuuta 1958 Bezau, Itävalta) on itävaltalainen mäkihypyn olympiavoittaja.

Keski-Euroopan mäkiviikolla 1975–1976 Toni Innauer voitti kolme osakilpailua mutta epäonnistui Innsbruckin kilpailussa sen verran, että jäi kokonaiskilpailussa neljänneksi. Samana talvena Innsbruckin olympialaisissa Innauer oli mäkikilpailujen suuri suosikki mutta joutui tyytymään suurmäessä hopeaan maanmiehensä Karl Schnablin takana ja normaalimäessä seitsemänteen sijaan. Edelleen vuonna 1976 Innauer voitti Holmenkollenin kilpailun ja paransi Oberstdorfin lentomäessä kaksi kertaa maailmanennätystä (174 ja 176 metriä) voittaen epävirallisen maailmanmestaruuden. Seuraavana vuonna hän saavutti virallisissa lentomäen MM-kilpailuissa Vikersundissa hopeaa ja sijoittui Keski-Euroopan mäkiviikolla jälleen neljänneksi voitettuaan yhden osakilpailun. Lahden MM-kilpailuissa 1978 Innauer sijoittui 24:nneksi pienessä mäessä ja 38:nneksi suurmäessä.

Lake Placidissa 1980 Innauer voitti normaalimäessä olympiakultaa ja sijoittui suurmäessä neljänneksi. Jo muutama kuukausi ennen olympialaisia hän oli loukannut kehräsluunsa, ja joulukuussa 1980 kaatumisen yhteydessä häneltä murtui pohjeluu ja revähtivät nivelsiteet. Oslon MM-kilpailuissa 1982 hän sijoittui normaalimäen kilpailussa 29:nneksi. Sittemmin hän on toiminut valmennus- ja joukkueenjohtotehtävissä. Hänen poikansa Mario Innauer on myös mäkihyppääjä ja on kuulunut Itävallan a-maajoukkueeseen.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Alf Andersen

**Alf Steen Andersen** (5. toukokuuta 1906 Drammen - 12. huhtikuuta 1975 Frogn, Norja) oli norjalainen mäkihyppääjä. 

Andersenin uran menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1920- ja 1930-luvulle, jolloin hän oli maailman huipulla. 1928 talviolympialaisissa Sveitsin Sankt Moritzissa hän voitti mäkihypyssä olympiakultaa. 

Toisen arvokisamitalinsa Andersen saavutti seitsemän vuotta myöhemmin 1935 Vysoké Tatryn MM-hiihdoista sijoituttuaan norjalaisten kolmoisvoittoon päättyneessä mäkihyppykilpailussa pronssille.

## Lähteet
*
### Viitteet
Juhani Suutarinen

**Taisto Juhani Suutarinen** (s. 24. toukokuuta 1943 Uukuniemi) on suomalainen ampumahiihdon maailmanmestari ja olympiamitalisti. Suutarinen voitti olympia- ja MM-tasolla kaikkiaan kuusi mitalia.

Suutarinen aloitti ampumahiihdon armeija-aikanaan. Hän kilpailee edelleen veteraanisarjoissa hiihdossa, ampumahiihdossa ja ampumajuoksussa.

## Saavutuksia
### Olympialaiset

* 1968 Grenoble viides viesti 
* 1972 Sapporo hopeaa viesti 
* 1976 Innsbruck hopeaa viesti 

### Maailmanmestaruuskilpailut

* 1974 Minsk kultaa 10&nbsp;km ja 20&nbsp;km, hopeaa viesti 
* 1975 Anterselva kultaa viesti 

### PM-kilpailut
* 1970 kultaa 20&nbsp;km 
* 1972 kultaa viesti 

### SM-kilpailut
* 1966 kultaa 20&nbsp;km 
* 1970 kultaa viesti 
* 1971 kultaa viesti 
* 1974 kultaa 20&nbsp;km ja viesti 

## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Tiet täynnä evakkoja, karjaa ja ruumisrekiä, Suutarisen haastattelu Etelä-Saimaa -lehdessä 1. syyskuuta 2004.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1932

**Jääkiekko** oli olympialaisten ohjelmassa neljättä kertaa vuoden 1932 talviolympialaisissa Lake Placidissa. Jääkiekon olympiaturnauksen ottelut pelattiin 4.–13. helmikuuta. Turnaus oli samalla myös maailmanmestaruuskilpailut.
 
Koska kilpailujen aikaan oli käynnissä suuri lama, useimmilla Euroopan mailla ei ollut varaa matkustaa Yhdysvaltoihin. Euroopan maat järjestivät samana vuonna Euroopan-mestaruuskilpailut Berliinissä.

Lopulta vain neljä joukkuetta osallistui Lake Placidin olympiaturnaukseen. Euroopan maista turnaukseen osallistuivat vain Puola ja Saksa. Osallistuneiden joukkueiden välillä pelattiin kaksinkertainen sarja. Kanada voitti neljännen perättäisen olympiakullan. Kanadan joukkuetta edusti Winnipeg Hockey Club.

## Ottelut

### Sarjataulukko

## Lopputulokset
#
#
#
#

## Kokoonpanot

## Lähteet
Hilkka Riihivuori

**Hilkka Riihivuori** (o.s. **Kuntola**, s. 24. joulukuuta 1952 Jurva) on suomalainen hiihtäjä, maailmanmestari ja olympiamitalisti. 

Seuratasolla Riihivuori edusti Jurvan Urheilijoita ja Tampereen Pyrintöä. 

Riihivuori voitti Lake Placidin olympialaisissa 1980 olympiahopeaa sekä 5 km:n kilpailussa 15. helmikuuta että 10 km:n kilpailussa 18. helmikuuta.

Opetusministeriö myönsi Riihivuorelle Pro Urheilu -tunnustuksen vuonna 2005. 

Hilkka Riihivuoren puoliso Erkki Riihivuori kuoli toukokuussa 2016. Riihivuorilla on vuosina 1982 ja 1985 syntyneet lapset ja kolme lastenlasta. Lapset Tomi-Pekka ja Johanna kilpailivat myös hiihdossa. Hilkka Riihivuoren veli Ossi Kuntola oli myös kilpahiihtäjä, parhaana saavutuksenaan nuorten MM-mitali ja nuorten SM-kultaa.

Urheilu-uransa jälkeen Riihivuori työskenteli Tampereen kaupungin palveluksessa liikuntasihteerinä. Hän jäi eläkkeelle vuoden 2017 maaliskuussa.

## Saavutuksia
* olympiahopeaa Sapporossa 1972 ja Innsbruckissa 1976 viestissä, Lake Placidissa 1980 hopeaa 5 km:lla ja 10 km:lla
* Lahdessa 1978 MM-kultaa viestissä, hopeaa 5 km:lla ja pronssia 10 km:lla, Oslossa 1982 MM-hopeaa 5 km:lla ja 10 km:lla, pronssia 20 km:lla
* Holmenkollenin voitto 5 km:llä 1977 sekä 10 km:llä 1974 ja 1980; Holmenkollen-mitali 1977 
* Vuoden naisurheilija 1980–1982

### Palkintokorokesijat maailmancupissa
* Oslo – 19. helmikuuta 1982 (10 km) – 2. sija
* Oslo – 22. helmikuuta 1982 (5 km) – 2. sija
* Oslo – 26. helmikuuta 1982 (20 km) – 3. sija

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ylen Elävä arkisto: Hilkka Riihivuori päätti kilpauransa Oslon mitalihiihtoihin 1982
Walter Steiner

**Walter Steiner** (s. 15. helmikuuta 1951 Wildhaus) on sveitsiläinen, 1970-luvulla menestynyt mäkihyppääjä.

Steiner voitti kautta aikain ensimmäisen lentomäen maailmanmestaruuden Planicassa vuonna 1972. Samana vuonna Sapporon olympiakisoissa hän saavutti suurmäestä hopeaa puolalaisen yllättäjän Wojciech Fortunan takana ja sijoittui pienessä mäessä 14:nneksi.

Vuonna 1973 Oberstdorfissa Steiner oli lentomäen MM-kisoissa hopealla. Vuonna 1977 hän voitti Vikersundissa toisen lentomäen maailmanmestaruutensa. Hänen lisäkseen kahteen lentomäen maailmanmestaruuteen ovat pystyneet vain Saksan Sven Hannawald (2000 ja 2002) ja Norjan Roar Ljøkelsøy (2004 ja 2006). Hän teki mäkihypyn pituusennätyksen 169 metriä Planicassa vuonna 1974.

Falunin MM-kilpailuissa 1974 Steiner sijoittui pienessä mäessä neljänneksi. Innsbruckin olympiakisoissa 1976 hän oli sekä pienessä että isossa mäessä yhdeksäs. Lahden MM-kilpailuissa 1978 hän sijoittui kymmenenneksi suurmäessä ja 26:nneksi pienessä mäessä.

Steiner sijoittui Keski-Euroopan mäkiviikon kokonaispisteissä toiseksi kausina 1973–1974 ja 1976–1977. Hän voitti Salpausselän kilpailun vuosina 1973, 1975 ja 1977, Holmenkollenin vuonna 1974 sekä Ounasvaaran vuonna 1977.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Simhat Tora

**Simhat Tora** () on juutalaisten viettämä Tooran ilojuhla. Sitä vietetään heti sukkot-juhlan päätyttyä, gregoriaanisen kalenterin lokakuussa.

Tooran ilojuhlassa juutalaiset iloitsevat siitä, että Toora on saatu luettua loppuun. Toora on jaettu osiin siten, että se saadaan luettua vuoden mittaan kokonaan synagogan jumalanpalveluksissa. Simhat Tora -juhlassa luetaan Tooran viimeiset jakeet ja aloitetaan lukeminen taas alusta, luomiskertomuksesta.

## Tapoja ja perinteitä

Simhat Toran ilta- ja aamujumalanpalvelukset ovat tunnelmaltaan erityisen iloisia ja hilpeitä. Juhlallisuudet alkavat iltajumalanpalveluksessa. Silloin seurakunnan miehet kantavat Toora-kääröjä ympäri synagogaa seitsemän kertaa. Juutalaiset laulavat ja tanssivat synagogissa, ja ilonpito jatkuu usein vielä ulkona kaduillakin etenkin Israelissa. Monissa synagogissa lapsille annetaan lippuja, joita he voivat heiluttaa tanssin aikana. Heille saatetaan jakaa myös suklaata, karamelleja tai hedelmiä.

Iltajumalanpalveluksessa luetaan viimeinen Tooran viikoittaisista katkelmista (5.Moos 33:1-34) aivan viimeistä osaa lukuun ottamatta. Se kertoo Israelin kansan pääsystä luvattuun maahan ja Mooseksen kuolemasta.

Tooran ilojuhla jatkuu aamulla. Toora-kääröjä kannetaan taas seitsemän kierrosta synagogan ympäri. Viidennen Mooseksen kirjan viimeinen osa luetaan kokonaan ja sen jälkeen ensimmäisen Mooseksen kirjan ensimmäinen luku. Joskus ortodoksijuutalaisissa synagogissa kaikki seurakunnan miehet ja bar mitzva -iän ylittäneet pojat saavat *alijan* eli kunnian lukea Tooraa. Konservatiivijuutalaisten keskuudessa myös naiset voivat saada *alijan*. Sen jälkeen kaikki lapset saavat *alijan*, jota kutsutaan nimellä *kol han'arim* (kaikki lapset). Lapset kerääntyvät synagogan eteen, ja heidän yläpuolellaan pidetään rukousliinaa eli *[[tallit]]ia*. On erityisen suuri kunnia päästä lukemaan Tooran viimeinen osa, samoin Genesiksen alku.

## Lähteet
* Ruth Kozodoy: *Juutalaiset juhlapäivät*. .

## Aiheesta muualla

* lubavitch.fi: Simhat Tora
Logo

**Logo** eli **tunnuskuvio** on yritystä, yhteisöä, tuotetta tai muuta sellaista edustava graafinen tunnus. Yrityksen tai liikelaitoksen logoa kutsutaan **liikemerkiksi**.

Logoa käytetään yleensä toiminimestä, tavaramerkistä tai brändistä. Logo perustuu usein olemassa olevaan kirjaintyyppiin, mutta sitä on usein muokattu edelleen muokkaamalla kirjainten ulkonäköä, sijoittelua ja suhteellista kokoa.

Logo on organisaation tärkein tunnus. Sitä käytetään käyntikorteissa, papereissa ja mainosmateriaaleissa.

## Katso myös
*Graafinen suunnittelu
*Typografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Markus Pöyhönen

**Markus Ilkka Juhani Pöyhönen** (s. 25. lokakuuta 1978 Vantaa) on suomalainen pikajuoksija. Pöyhösen valmentajana toimi Atte Pettinen.

## Urheilu-ura
Pöyhönen nousi yllättäen suomalaisen pikajuoksun huipulle vuonna 2000 Kouvolassa pidettyjen 22-vuotiaiden SM-kilpailujen jälkeen. Hän voitti tuolloin 100 metrin juoksun. Lahden eliittikisoissa 2001 Pöyhönen juoksi ajan 10,36. Tuota nopeammin oli hyväksytyissä olosuhteissa juossut suomalaisista vain Tommi Hartonen. Ennen yleisurheilu-uraansa Pöyhönen harrasti pikaluistelua.

Kaudella 2002 Pöyhönen siirtyi Viipurin Urheilijoista Helsingin Kisa-Veikkoihin. Pöyhönen valittiin tuona vuonna halli-EM-kilpailuihin Wieniin, jossa hän pääsi välieriin asti.

Kesällä 2002 Kalevan kisoissa Pöyhönen voitti 100 metrin juoksun Suomen mestaruuden ennätyksellään 10,23. Kesän lopussa Münchenin EM-kisoissa Pöyhönen sijoittui 100 metrin loppukilpailussa alun perin viidenneksi. Kilpailun voittanut Dwain Chambers kärähti vuonna 2003 THG:n käytöstä. Pitkällisten tutkimusten jälkeen Kansainvälinen Yleisurheiluliitto IAAF teki kesäkuussa 2006 päätöksen, jonka mukaan kaikki Chambersin tulokset aikavälillä 1. tammikuuta 2002 – 1. elokuuta 2003 mitätöidään. Näin ollen Pöyhösen sijoitus EM-kisoissa oli lopulta neljäs.

Kesällä 2005 Helsingin MM-kisoissa Markus Pöyhönen putosi alkuerissä ollen ensimmäisten alkuerien 33. ajalla 10,49. 

### Kalevan kisojen mitalit

### Ennätykset

## Urheilu-uran ulkopuolella
Keväällä 2006 Pöyhönen saavutti julkisuutta urheilun ulkopuolella osallistuttuaan *[[Tanssii tähtien kanssa]]* -televisio-ohjelmaan. Pöyhönen oli kihloissa laulaja Sofia Zidan kanssa. Suhteen päättymisestä uutisoitiin lokakuussa 2007 noin 1,5 vuoden seurustelun jälkeen ja puoli vuotta kihlautumisesta.

Pöyhönen lopetti urheilu-uransa vuonna 2008. Pöyhönen on itse kertonut julkisuudessa kärsineensä heti uransa lopettamisen jälkeen masennuksesta ja saaneensa siihen lääkitystä. Sittemmin hän työskenteli Suomen Luomukeskuksen myynti- ja markkinointipäällikkönä.

Pöyhönen on järjestänyt vuodesta 2016 lähtien liikunta -ja hyvinvointihaasteita yrityksille.

### Dopingrikos
Pöyhösen kotoa oli löydetty kotietsinnän yhteydessä steroideja ja häntä vastaan nostettiin syyte laittomaan tuontitavaraan ryhtymisestä elokuussa 2009. Ei ole tiedossa, käyttikö Pöyhönen steroideja itse. Hänet tuomittiin lievästä laittomaan tuontitavaraan ryhtymisestä 10 päiväsakkoon Helsingin käräjäoikeudessa maaliskuussa 2010.

## Lähteet
Hans-Georg Aschenbach

**Hans-Georg Aschenbach** (s. 20. lokakuuta 1951 Brotterode) on Saksan demokraattista tasavaltaa edustanut mäkihyppääjä. Hän voitti 1970-luvulla kolme maailmanmestaruutta (normaalimäki 1974, suurmäki 1974 ja lentomäki 1973) ja yhden olympiakultamitalin.

Aschenbach voitti nuorten Euroopan mestaruuden vuonna 1969. Sapporon olympialaisissa 1972 hän sijoittui normaalimäessä 31:nneksi. Vuonna 1973 hän voitti Oberstdorfissa lentomäen maailmanmestaruuden. Talvella 1973–1974 hän voitti Keski-Euroopan mäkiviikon ja samana keväänä Falunin MM-kisoissa maailmanmestaruuden sekä normaali- että suurmäessä. Samana vuonna hänet valittiin Itä-Saksan vuoden urheilijaksi.

Vielä vähän ennen vuoden 1976 talviolympialaisia Aschenbach kärsi pahasta polvivammasta mutta kuntoutui Innsbruckin kisoihin ja voitti normaalimäessä olympiakultaa sekä sijoittui suurmäessä kahdeksanneksi. Tuon talven jälkeen Aschenbach lopetti hyppyuransa. Hän valmistui myöhemmin lääkäriksi.

Hans-Georg Aschenbachin veli Dietmar Aschenbach oli myös maansa kärkipään mäkihyppääjiä.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Liberty

**Liberty** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
**[[Liberty (albumi)|Liberty]]*, Duran Duranin studioalbumi
*Liberty X (alkujaan Liberty), irlantilais-englantilainen popyhtye
*Liberty Records, levy-yhtiö
*Liberty-alus, laivatyyppi
*Liberty Island, Manhattanin edustalla oleva saari, jossa Vapaudenpatsas sijaitsee
*Liberty Alliance, standardisoimisjärjestö
*Liberty Memorial, muistomerkki
*Liberty Stadium, stadion Swanseassa, Walesissa
*Oi, ihana vapaus (engl. *Liberty*), mykkäelokuva vuodelta 1929
*Libertyn huvila, rakennus Tallinnassa
*Liberty Broadcasting System, Yhdysvalloissa 1947–1952 toiminut radioverkko
*Liberty City, kuvitteellinen kaupunki pelisarjassa *Grand Theft Auto*
*Liberty University, yksityinen yliopisto Lynchburgissa, Virginiassa
*New York Liberty, yhdysvaltalainen naiskoripalloseura
*Libertyn piirikunta, piirikunta Floridassa, Yhdysvalloissa
*Libertyn piirikunta, piirikunta Georgiassa, Yhdysvalloissa
*New York Liberty, yhdysvaltalainen naiskoripalloseura
;Britannian merivoimat:
*HMS Liberty (J391), toisen maailmansodan aikainen miinanraivaaja
;Yhdysvaltain merivoimat
*USS Liberty (1775), 8-tykkinen kuunari
*USS Liberty (1918), hevostenkuljetusalus
*USS Liberty (AGTR-5), Belmont-luokan tukilaiva.