open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mainosohjelma

**Mainosohjelma** eli **adware** on tietokoneen haittaohjelma, joka esittää käyttäjälleen mainoksia ohjelman normaalin käytön yhteydessä.   Mainoksilla ei välttämättä ole minkäänlaista yhteyttä itse ohjelman käyttötarkoitukseen. Tavallisesti mainosohjelmat ovat ilmaisohjelmia, jotta ohjelma saavuttaisi mahdollisimman suuren käyttäjä- ja katsojamäärän.

## Tunnettuja mainosohjelmia
* 180SearchAssistant
* Bonzi Buddy
* ClipGenie
* Comet Cursor
* Cydoor
* DollarRevenue
* ErrorSafe
* Gator
* Security Tool
* VirusProtectPro
* GorillaPrice

## Tunnettuja mainos-työkalupalkkeja
* Ask.com Toolbar
* FlashGet
* Mirar Toolbar
* MyWay Searchbar
* Tribal Fusion
* Viewpoint Media Player
* WhenU SaveNow
* Zango products
* Zwinky

## Katso myös
*Vakoiluohjelma eli *spyware*

## Lähteet
Magyar Posse

**Magyar Posse** oli vuonna 2000 perustettu porilainen instrumentaalista post-rockia esittänyt yhtye. Yhtyeen jäsenet kertovat hakeneensa musiikillisia vaikutteita muun muassa elokuvamusiikista. 

Magyar Possen ensilevy oli *[[We Will Carry You Over the Mountains]]*. Toinen levy *[[Kings of Time]]* nousi Suomessa Top40-listalle ja valittiin useissa kriitikkoäänestyksissä vuoden 2004 levyksi.

Vuonna 2006 julkaistulle *[[Random Avenger]]* -albumille Magyar Posse laajeni kuusihenkiseksi, kun yhtyeeseen liittyi viulisti Sandra Mahlamäki.

Magyar Possen musiikkivideo ”Whirpool of Terror and Tension” voitti Oulun musiikkivideofestivaaleilla Kultapumpeli- ja Kansanpumpeli-palkinnot eli oli tuomariston ja yleisön suosikki. Videon ohjanneet Lauri Warsta ja Jouni Karttunen saivat 2&nbsp;500 euron rahapalkinnon. Sama video voitti myös Kultaisen Muuvin vuoden parhaana kotimaisena musiikkivideona.

Yhtye kiersi uransa aikana myös jonkin verran ulkomailla, muun muassa Baltiassa, Venäjällä ja Kiinassa. Kesäkuussa 2012 yhtye ilmoitti Facebook-sivullaan lopettaneensa toimintansa. 

## Jäsenet
* Olli Joukio – rummut
* Jari Lähteinen – koskettimet
* Sandra Mahlamäki – viulu (2004–2010)
* Mikko Rintala – kitara & basso
* Pasi Salmi – koskettimet
* Harri Sippola – kitara
* Tuomas Laurila – valot & äänentoisto

## Diskografia
* 
* 
* 

### Kokoelma-albumeilla
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
* 
* Videotaltiointi live-esiintymisestä
* NWOFHM.net, suomenkielinen keskustelualue aiheesta
Ammunta

**Ammunta** (rinnakkaisnimenä **ampumaurheilu** tai joskus myös **ampuminen**) on yleisnimitys joukolle kilpaurheilulajeja, joissa on tarkoitus lajikohtaisten sääntöjen puitteissa ampuma-aseella ampumalla osua ennalta määriteltyyn maaliin tai maaleihin. Paremmuuden voi ratkaista osumien tarkkuus, lukumäärä, niihin käytetty aika tai näiden eri yhdistelmät. Kaikissa ampumalajeissa on tarkat määräykset käytettävien aseiden ja varusteiden suhteen sekä tiukat turvallisuusmääräykset. Ammuntaa harrastetaan eri pistooli-, kivääri- ja haulikkolajeissa.

## Ampumalajit
Ampumalajit voidaan jaotella seuraavasti ISSF:n (International Shooting Sport Federation -Kansainvälinen Ampumaurheiluliitto) mukaan:

### Pistoolilajit
*Pistoolilajit
**vapaapistooli (50 m, yksittäislaukauskilpailu)
**olympiapistooli (25 m, sarjalaukauskilpailu)
**urheilupistooli (naisilla)
**ilmapistooli
**isopistooli
**vakiopistooli

### Kiväärilajit
*Kiväärilajit
**pienoiskivääriammunta (naisilla urheilukivääri)
***makuukilpailu
***kolmiasentokilpailu (makuu, pysty, polvi)
**300 metrin vapaakivääriammunta
**300 metrin vakiokivääriammunta
**10 metrin ilmakivääriammunta

### Haulikkolajit
*Haulikkolajit:
**skeet
**trap
**kaksoistrap
*Riistamaalilajit
:(Olympiakisojen ampumalajit sisältyvät pistoolin, kiväärin ja haulikon lajiryhmään. Riistamaalilajit (ns. olympiakivääri) esiintyivät olympialaisissa viimeisen kerran Ateenan kisoissa 2004)

### Muut lajit
*Practical-ammunta (IPSC)
*Siluettiammunta
*Mustaruutiammunta
*Metsästysammunta
*Reserviläisammunta
**sovellettu reserviläisammunta (SRA)
**pistoolipika-ammunta
*Kasa-ammunta
*Cowboy Action Shooting (CAS)
*IDPA
*Asekeräily#Historiallisten aseiden ampumakilpailut

Ammunta kuuluu osana myös ampumahiihtoon ja -juoksuun, nykyaikaiseen viisiotteluun sekä moniin sotilasmoniotteluihin. Lisäksi se on kiinteä osa sotilas- ja poliisikoulutusta sekä vähäisessä määrin myös vartijakoulutusta.

## Ampumaurheilu Suomessa
Suomessa ammuntaa voi harrastaa ampuma- ja metsästysseuroissa sekä reserviläisjärjestöissä. Suomen Ampumaurheiluliittoon kuuluu 312 ampumaseuraa, joissa on yhteensä yli 34&nbsp;000 jäsentä; näistä aktiiviharrastajia on noin 15&nbsp;000. Ampumaratoja on Suomessa noin 706. Suomessa ruutiaseen hankinta ja omistaminen edellyttää aina poliisiviranomaisen myöntämää aseen hallussapitolupaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* SAL — Suomen Ampumaurheiluliitto
* ISSF - International Shooting Sport Federation
* Reserviläisurheiluliiton (RESUL) ammunnan lajisäännöt
* Sovellettu reserviläisammunta (SRA)
* Suomen Metsästäjäliiton (SML) kilpailutoiminta 
* C.O.W.S - Classic Old Western Society of Finland
Astatiini

**Astatiini** eli **astaatti** on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on **At** (), järjestysluku 85 ja CAS-numero 7440-68-8. Se on halogeeneihin kuuluva erittäin radioaktiivinen alkuaine.

Astatiinin isotooppeja 218At ja 219At syntyy luonnossa väli­vaiheina uraanin radio­aktiivisessa hajoamisessa. Molemmat ovat hyvin lyhyt&shy;ikäisiä. Pitkäikäisin isotooppi on 210At, jonka puoliintumisaika on 8,1 tuntia. Astatiinin nimikin johtuu kreikan sanasta αστατος (astatos), joka tarkoittaa epä­vakaata. Maapallon kuoressa astatiinia on arvioitu olevan yhteensä korkeintaan teelusikallinen, vähemmän kuin 30 grammaa. Uusin arvio (2020) astatiinin määrästä maapallolla on vain 0,07 grammaa.

Ensimmäisen väitetyn havainnon astatiinista teki Fred Allisonin ryhmä vuonna 1931. Tämän paikkansapitävyys on kuitenkin myöhemmin kiistetty. Keino­tekoisesti sitä valmistivat ensimmäisinä Dale Corson, Kenneth MacKenzie ja Emilio Segre Kalifornian yliopistossa vuonna 1940. Sitä saadaan pommittamalla vismuttia energisillä alfa­hiukkasilla. Sitä on valmistettu vähemmän kuin yksi mikrogramma, eikä sen ominaisuuksia ole kovinkaan tarkoin tutkittu. 

Alkuaineen elektroniaffiniteetti saatiin mitattua vasta 2020. Se on 2,416 elektronivolttia eli 233&nbsp;kJ/mol ja vuonna 2013 ensimmäisen kerran mitattu ionisoitumisenergia on 9,318&nbsp;eV eli 899&nbsp;kJ/mol. Astatiinin elektroniaffiniteetti on pienempi kuin muilla halogeeneilla, mutta suurempi kuin halogeeniryhmän ulkopuolisilla alkuaineilla. Mullikenin asteikolla astatiinin elektronegatiivisuus on 5,87&nbsp;eV, mikä Pauling-asteikolle muunnettuna vastaa arvoa 2,36.

Astatiinin harvinaisuuden ja epävakaisuuden vuoksi kukaan ei tähän mennessä tiedä, miltä astatiini edes näyttää. Vaikka voitaisikin valmistaa sen verran suuri kappale puhdasta astatiinia, että sen voisi paljain silmin nähdä, sen oma säteily kehittäisi nopeasti niin paljon lämpöä, että kappale höyrystyisi välittömästi.

Vuonna 2023 Jyväskylän yliopiston fysiikan maisteriopiskelija Henna Kokkonen löysi ensimmäisenä astatiinin isotoopin 190At, joka on kevyin astatiinin tunnetuista isotoopeista. Sen ydin koostuu 105 neutronista ja 85 protonista.

## Katso myös
* Vetyastatidi

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Periodictable: Technical data for Astatine 
* Mindat: The Mineralogy of Astatine 
* ) 
* The Royal Society of Chemistry (RSC): Astatine 
* PeriodicTable: Astatine (At) 
* PubChem: Astatine
Bohrium

**Bohrium** on transuraaneihin kuuluva keinotekoinen radioaktiivinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on **Bh** () ja järjestysluku 107. Pysyvin tuotettu isotooppi on 270Bh, jonka puoliintumisaika on noin 3,8 minuuttia. On jotain viitteitä, että vielä pitemmän puoliintumisajan isotooppeja on olemassa, mutta tämä on epävarmaa.

Bohrium kuuluu jaksollisen järjestelmän 7. ryhmän siirtymäalkuaineisiin ja kemialtaan muistuttaa sen yläpuolella olevaa reniumia, mutta sen kemiallisia ominaisuuksia ei täysin tunneta. Bohriumilla ei ole käyttöä perustutkimuksen ulkopuolella.

## Historia
Ensimmäisenä jälkiä bohriumista havaitsi vuonna 1976 neuvostoliittolaisen Juri Oganesjanin ryhmä Dubnassa pommittamalla vismutti-isotooppia 204Bi raskailla kromiytimillä 54Cr.

Vuonna 1981 saksalainen tutkimusryhmä, jota johtivat Peter Armbruster ja Gottfried Münzenberg, Darmstadtin GSI-instituutissa (, ) pommitti 204Bi-kohtiota 54Cr-ytimillä, jolloin syntyi viisi atomia bohriumin 262Bh-isotooppia:

:209Bi + 54Cr → 262Bh + n

IUPAC:n ja IUPAP:in yhteinen Transfermium Working Group (TWG) tunnustivat virallisesti vuonna 1992 GSI-ryhmän alkuaineen löytäjiksi.

Nimestä on ollut kiistaa, mutta 1997 lähtien nimeksi on hyväksytty bohrium, joka on johdettu tanskalaisen fyysikon Niels Bohrin (1885–1962) nimestä.

## Isotoopit
Bohriumilla ei ole pysyviä tai luonnossa esiintyviä isotooppeja. Sille tunnetaan 11 radioaktiivista isotooppia, näiden massaluvut ovat välillä 260–274. Massalukujen 263, 268, 269 ja 273 isotooppeja ei ole löydetty. Isotoopeista vakain on 270Bh, jonka puoliintumisaika on noin 3,8 minuuttia. Isotooppi 271Bh saattaa olla tätäkin pitkäikäisempi, mutta tästä ei ole varmuutta. Seuraavaksi stabiileimmat ovat 274Bh, jonka puoliintumisajaksi on mitattu 60±30 s, 267Bh (22±10 s) ja 272Bh (11,3±1,8 s). Kaikkien muiden isotooppien puoliintumisajat ovat alle kymmenen sekuntia, useimmiten vain joitain sekunnin murto-osia. Lisäksi bohriumilla on yksi meta­stabiili ydinisomeeri 262mBh.

Bohriumin isotoopit hajoavat lähes yksinomaan alfahajoamisella ja joskus harvoin spontaanilla fissiolla. Teoreettisesti on laskettu eräiden isotooppien kykenevän β<sup>+</sup>-hajoamiseen, mutta tällaista ei ole kokeellisesti havaittu (merkintä β+ ? taulukossa). Taulukossa on kaikki tunnetut isotoopit, joiden olemassaolo ja puoliintumisaika on pystytty kokeellisesti varmentamaan (vuonna 2016):

## Huomautukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
* The Royal Society of Chemistry (RSC): Bohrium 
* PeriodicTable: Bohrium (Bh) 
* PubChem: Bohrium
Mu isamaa, mu õnn ja rõõm

**Mu isamaa, mu õnn ja rõõm** () on Viron kansallislaulu ja yksi kansallissymboleista maan lipun ja vaakunan lisäksi. Se otettiin käyttöön vuonna 1920 ja uudelleen vuonna 1990. Sanat kirjoitti Johann Voldemar Jannsen melodiaan, jonka Fredrik Pacius sävelsi vuonna 1848 ja joka on myös Maamme-laulun melodia. Laulu esitettiin ensimmäisen kerran Tarton laulujuhlilla 1869, ja siitä tuli nopeasti Viron kansallisen heräämisen symboli.

Laulu esitetään ilman kertosäettä, joka on vakiintunut Maamme-laulun laulutapaan.
 
Neuvostoliiton miehityksen aikaan laulu oli kielletty, ja sen laulamisesta rangaistiin muun muassa karkoituksella. Vuosina 1945–1990 oli käytössä *[[Viron sosialistisen neuvostotasavallan hymni]]*. Tästä huolimatta laulua ei saatu kitkettyä kokonaan pois ja se palautettiin kansallislauluksi itsenäisyyden palauttamisen yhteydessä.

Liiviläisten kansallislaulussa Min izāmō ('Minun isänmaani') on sama sävelmä kuin Viron ja Suomen kansallislauluissa. Sävellyksen valinnalla haluttiin korostaa liiviläisten yhteenkuuluvuutta suomalaisten ja virolaisten kanssa.

## Sanat viroksi
Lähde:

## Suomenkielinen käännös

## Katso myös

* Porilaisten marssi

## Lähteet

## Aiheesta muualla

## Kirjallisuutta
*
Ja, vi elsker dette landet

**Ja, vi elsker dette landet** (suomeksi: Kyllä, me rakastamme tätä maata) on Norjan kansallislaulu. Sanat kirjoitti Bjørnstjerne Bjørnson vuosina 1859–1868 ja sävelen serkkunsa Rikard Nordraak vuonna 1864. Laulu esitettiin ensimmäisen kerran 17. toukokuuta 1864 Norjan perustuslain 50-vuotisjuhlallisuuksien yhteydessä. Yleensä vain laulun ensimmäinen ja viimeinen säkeistö lauletaan.

Kansallislaulun lisäksi Norjalla on myös oma kuningashymni, Kongesangen, joka on norjankielinen käännös Ison-Britannian kansallislaulusta God Save the Queen.

## Ja, vi elsker dette landet

1.
:Ja, vi elsker dette landet,
:som det stiger frem,
:furet, værbitt over vannet,
:med de tusen hjem.
:Elsker, elsker det og tenker
:på vår far og mor
:og den saganatt som senker
:drømme på vår jord.

2.
:Dette landet Harald berget
:med sin kjemperad,
:dette landet Håkon verget
:medens Øyvind kvad;
:Olav på det landet malte
:korset med sitt blod,
:fra dets høye Sverre talte
:Roma midt imot.

3.
:Bønder sine økser brynte
:hvor en hær dro frem,
:Tordenskiold langs kysten lynte,
:så den lystes hjem.
:Kvinner selv stod opp og strede
:som de vare menn;
:andre kunne bare grede,
:men det kom igjen!

4.
:Visstnok var vi ikke mange,
:men vi strakk dog til,
:da vi prøvdes noen gange,
:og det stod på spill;
:ti vi heller landet brente
:enn det kom til fall;
:husker bare hva som hendte
:ned på Fredrikshald!

5.
:Hårde tider har vi døyet,
:ble til sist forstøtt;
:men i verste nød blåøyet
:frihet ble oss født.
:Det gav faderkraft å bære
:hungersnød og krig,
:det gav døden selv sin ære &ndash;
:og det gav forlik.

6.
:Fienden sitt våpen kastet,
:opp visiret for,
:vi med undren mot ham hastet,
:ti han var vår bror.
:Drevne frem på stand av skammen
:gikk vi søderpå;
:nu vi står tre brødre sammen,
:og skal sådan stå!

7.
:Norske mann i hus og hytte,
:takk din store Gud!
:Landet ville han beskytte,
:skjønt det mørkt så ut.
:Alt hva fedrene har kjempet,
:mødrene har grett,
:har den Herre stille lempet
:så vi vant vår rett.

8.
:Ja, vi elsker dette landet,
:som det stiger frem,
:furet, værbitt over vannet,
:med de tusen hjem.
:Og som fedres kamp har hevet
:det av nød og seir,
:også vi, når det blir krevet,
:for dets fred slår leir.
Kde domov můj

**Kde domov můj** (, ) on Tšekin kansallislaulu. Se on ollut käytössä Tšekin itsenäistymisestä alkaen vuodesta 1993. Tšekkoslovakian aikaan (vuoden 1992 loppuun) laulu muodosti ensimmäisen osan maan kansallislaulusta, ja nykyinen Slovakian kansallislaulu toisen osan.

Laulun kirjoittivat säveltäjä František Škroup ja dramaatikko Josef Kajetán Tyl komediaan *Fidlovačka aneb žádný hněv a žádná rvačka*. Se esitettiin ensimmäisen kerran Prahassa Stavovské divadlossa (Säätyteatterissa) 21. joulukuuta 1834. Alkuperäisessä laulussa on kaksi säkeistöä, mutta vain ensimmäinen niistä on virallistettu kansallislauluksi.

## Sanat
### Tšekiksi
:Kde domov můj,
:kde domov můj?
:Voda hučí po lučinách,
:bory šumí po skalinách,
:v sadě skví se jara květ,
:zemský ráj to na pohled!
:A to je ta krásná země,
:země česká, domov můj,
:země česká, domov můj!

### Vapaa käännös
:Missä on kotini?
:Vesi kohisee niittyjen halki,
:metsät humisevat kallioiden päällä,
:puutarhassa kevään kukat loistavat,
:maanpäällinen paratiisi näköpiirissä!
:Ja tämä kaunis maa,
:Tšekin maa, minun kotini!

## Aiheesta muualla
O Canada

**O Canada** (englanniksi) tai **Ô Canada** (ranskaksi) on Kanadan kansallislaulu. Musiikin sävelsi Kanadan kansallissäveltäjä Calixa Lavallée, ja alkuperäiset sanat kirjoitti kanadanranskalainen patriootti Adolphe-Basile Routhier isänmaalliselle Société Saint-Jean-Baptiste -järjestölle. Suosituimmat englanninkieliset sanat kirjoitti Robert Stanley Weir vuonna 1908. Ne eivät ole kuitenkaan käännös alkuperäisestä.

Laulu esitettiin ensimmäisen kerran 24. kesäkuuta 1880 Johannes Kastajan päivän (juhannuksen) juhlallisuuksissa Québecissä, mutta siitä tuli virallinen kansallislaulu vasta 1. heinäkuuta 1980. Vuonna 1980 englanninkielisiin sanoihin lisättiin uskonnollinen viittaus.

Vuosina 1867–1980 *O Canada*, *[[God Save the Queen]]* ja *[[The Maple Leaf Forever]]* kilpailivat epävirallisen kansallislaulun asemasta. 1960-lukuun mennessä *O Canada* päätyi selvästi suosituimmaksi. Viralliseksi kansallislauluksi se tuli vuonna 1980 parlamentin päätöksellä ja kenraalikuvernööri Edward Schreyer vahvisti lain samana vuonna. Monet kanadalaiset yllättyivätkin kun laulusta tehtiin virallinen kansallislaulu, koska he uskoivat sen jo olevan virallinen. *God Save the Queen* on Kanadan kuninkaallinen hymni ja *The Maple Leaf Forever* lähes unohdettu.

Laulun aiemmassa englanninkielisessä sanoituksessa laulettiin "true patriot love in all thy sons command." Sukupuolineutraalista sanoituksesta oli puhuttu pitkään, ja vuodesta 2018 alkaen on laulettu virallisissa yhteyksissä "true patriot love in all of us command". Ranskankielistä sanoitusta ei muutettu.

## Sanat
Julkisissa tilaisuuksissa lauletaan usein ensimmäiset kaksi riviä englanniksi, seuraavat neljä ranskaksi ja loppu englanniksi. Muitakin tapoja on. Nunavutissa kansallislaulu lauletaan englanniksi, ranskaksi ja inuktitutin kielellä. Laulun nimi on inuktitutiksi *O’Kanata*.

## Aiheesta muualla

* Kuuntele laulu (instrumentaalinen) 
* Ilmainen sovellus Android. Karaoke + käännös 10 kielellä

## Lähteet
Luonnonfilosofia

**Luonnonfilosofialla** voidaan tarkoittaa seuraavia asioita:

* Luonnontiede ja sen esimuodot antiikin kreikasta 1800-luvulle nykyaikaisen tieteen kehittymiseen asti 
** Antiikin luonnonfilosofia
*** Esisokraattinen luonnonfilosofia
*** Aristoteelinen luonnonfilosofia
** Keskiajan luonnonfilosofia
** Islamilainen luonnonfilosofia
** Uuden ajan luonnonfilosofia (katso tieteellinen vallankumous)
* Luontoa eli fysikaalista tai biologista maailmaa käsittelevä filosofian osa
** Romanttinen luonnonfilosofia (), Friedrich von Schellingin perustama filosofinen liike, jonka edustajia olivat muun muassa Hegel ja Goethe
** Mekanistinen luonnonfilosofia, filosofinen näkemys, jonka mukaan kaikki luonnonilmiöt voidaan ymmärtää mekaanisia lakeja noudattavien hiukkasten liikkeenä
* Luonnonfilosofian seura, suomalainen filosofian ja luonnontieteen vuoropuhelua edistävä seura
* Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica (), Isaac Newtonin pääteos

## Katso myös
* Tieteen historia
** Fysiikan historia
** Lääketieteen historia
** Tähtitieteen historia
* Tieteenfilosofia
** Fysiikan filosofia
** Biologian filosofia
* Metafysiikka
* Naturalismi

## Aiheesta muualla
Liettuan kieli

**Liettua** (omakielinen nimi: *lietuvių kalba*) on balttilainen kieli, ja se kuuluu indoeurooppalaiseen kielikuntaan. Sen sukukieliä ovat latvia ja sammunut muinaispreussi. 

Liettuassa kielen puhujia on noin 3 miljoonaa (80 % väestöstä), Liettuan ulkopuolella noin miljoona (merkittäviä vähemmistöjä mm. Norjassa, Saksassa, Yhdysvalloissa ja Venäjällä). Se on Liettuan virallinen kieli. Puolassa liettualla on virallinen vähemmistökielen asema. Lisäksi se on yksi Euroopan unionin virallisista kielistä. 

Kielessä on kaksi päämurretta, yläliettualainen murre (*aukštaičių tarmė*) ja alaliettualainen murre (*žemaičių tarmė*). Murre-ero saattaa vaikeuttaa keskinäistä ymmärtämistä.

## Fonologia

### Konsonantit

Kaikki konsonantit lukuun ottamatta /j/ voivat esiintyä myös palatalisoituneina.

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

## Ortografia
Liettuaa kirjoitetaan latinalaisin aakkosin, eräitä erikoismerkkejä käyttäen. Aakkosia on 32 kappaletta:

Vanhin painettu liettuankielinen kirja on katekismuksen käännös vuodelta 1547. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan liettuaksi vuonna 1735.

## Kielioppi
Liettua on inflektoiva kieli, eli verbien ja nominien taivutusmuodot ovat tärkeitä ilmausten muodostamisessa. Nominien sijamuotoja on 7, sukuja kaksi, lukuja kaksi (mutta murteissa esiintyy myös duaali eli kaksikko). Verbeillä on neljä yksinkertaista aikamuotoa sekä niitä vastaavat yhdistetyt aikamuodot ja neljä tapaluokkaa; lisäksi verbien nominaalitaivutus on hyvin rikas. Liettua on SVO-kieli: lauseenjäsenten tavanomainen järjestys on subjekti–predikaatti–objekti.

Liettuassa ääntämyksessä ja kieliopissa on paljon arkaaisia piirteitä, toisin sanoen kielessä on säilynyt indoeurooppalaisen kantakielen ominaisuuksia, jotka muista kielistä ovat hävinneet. Se onkin kaikkein vanhakantaisin kaikista nykyään puhutuista indoeurooppalaisista kielistä. Tämän tähden sillä on poikkeuksellisen merkittävä sija indoeurooppalaisessa vertailevassa kielentutkimuksessa.

## Kielinäyte

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lithuanian (lietuvių kalba)
*https://web.archive.org/web/19970416061607/http://www.lmp.ucla.edu/profiles/profl03.htm
* Liettualais-ranskalainen sanakirja
Sorbi

**Sorbin kieli** (myös: *vendin kieli*) kuuluu länsislaavilaisiin kieliin. Kieltä puhutaan Lausitzissa (sorb. *Lužica*), joka sijaitsee Brandenburgin ja Saksin alueella Saksan itärajalla ja sivuaa sekä Tšekkiä että Puolaa. Kieli jakaantuu ylä- ja alasorbiin, joilla molemmilla on oma kirjakielensä.

Tšekin, puolan ja sorbin välinen sukulaisuus on ilmeinen, mutta niiden keskinäinen ymmärrettävyys on silti heikko.

## Asema ja levinneisyys
Yläsorbin kieltä (hornjoserbšćina tai hornjoserbska rěč) käytetään Ylä-Lausitzissa nykyisessä Saksin osavaltiossa. Sitä puhuu äidinkielenään noin 15&nbsp;000 henkeä. Alasorbi (dolnoserbšćina tai dolnoserbska rěc) on noin 7&nbsp;000 puhujan äidinkieli, ja sitä käytetään lähinnä Ala-Lausitzissa, nykyisessä Brandenburgin osavaltiossa. Lisäksi sorbin osaajia on useita kymmeniä tuhansia, mutta heidän pääkielensä on saksa. Kaikki sorbin puhujat osaavat myös saksaa. Saksan kieli on vaikuttanut sekä sanastoon että lauseoppiin.

Sekä ylä- että alasorbin asema vähemmistökielenä on tunnustettu Saksassa. Lausitzin eli Lužican kaksikielisyys on taattu Saksin ja Brandenburgin laeissa. Useissa kymmenissä alueen kouluissa sorbi on oppiaineena; eräissä kouluissa muutamia aineita opetetaan sorbiksi. Ylempää opetusta ei sorbiksi juuri ole tarjolla. Yliopistotasolla sorbia tutkitaan ja opetetaan ennen kaikkea Leipzigissa. 

Yläsorbiksi ilmestyy sanomalehti *[[Serbske Nowiny]]*, alasorbiksi (ja saksaksi) ilmestyy viikkolehti *[[Nowy Casnik]]*. 

Arkielämässä, kuten viranomaisten kanssa asioitaessa, sorbinkieliset käyttävät yleensä saksaa. Kielen säilyminen ei ole välittömästi uhattuna, joskin puhujamäärä saattaa olla laskussa.

Kielellä on myös jonkin verran puhujia Yhdysvalloissa Texasin Leen piirikunnassa, jossa ilmestyi vielä hiljattain sorbinkielinen sanomalehti.

## Kielinäyte

## Katso myös
*Sorbit

## Lähteet
*Sorbiyhdistys (sorbiksi)

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Riippumaton sorbinkielinen verkkolehti 
*Moniääninen Eurooppa: Sorbivähemmistö katoavien hiilikaivosten naapurissa *Yle* 24.4.2021
Cerium

**Cerium** on kemiallinen lantanoideihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on **Ce** () ja järjestysluku 58 sekä CAS-numero 7440-45-1. Sen tiheys on 6,75&nbsp;g/cm3, sulamispiste 1&nbsp;071&nbsp;K (798&nbsp;°C) ja kiehumispiste 3&nbsp;699&nbsp;K (3&nbsp;464&nbsp;°C).

Cerium on teräksenharmaa, kiiltävä metalli, joka hapettuu kosteassa ilmassa. Hapot ja kuuma vesi reagoivat ceriumin kanssa, jolloin kehittyy vetyä. Puhdas cerium todennäköisesti syttyy, jos sitä raaputtaa veitsellä.

Ceriumia käytetään pyroforisissa metalliseoksissa, muun muassa sytyttimien kivissä. Lisäksi ceriumia on käytetään myös itsepuhdistavissa uuneissa ja kestomagneeteissa.

Ceriumin löysivät Jöns Jacob Berzelius, Wilhelm von Hisinger ja Martin Heinrich Klaproth vuonna 1803. Nimensä alkuaine sai kääpiöplaneetta Cereksen mukaan, joka oli löydetty pari vuotta aikaisemmin. Cerestä pidettiin alkuaineen nimeämisen aikaan vielä planeettana.

## Ceriumyhdisteitä
Cerium(IV)oksidia lisätään eräisiin lasilaatuihin, joita käytetään esimerkiksi ydinvoimaloissa, röntgenlaitteissa ja televisioissa. Ceriumoksidi suojaa lasia röntgen- ja ultraviolettisäteilyltä. Ceriumoksidia käytetään myös autojen katalysaattoreissa.

Ceriumsulfidia käytetään punaisena väriaineena, jolla värjätään laatikoita, leluja ja kotitaloustavaroita.

Ceriumnitraattia lisättiin aikoinaan kaasuvalojen sukkaan, jotta kaasu paloi puhtaammin.

## Isotoopit
Luonnossa esiintyvä cerium koostuu neljästä isotoopista: pysyvästä 140Ce (osuus 88,48&nbsp;%) ja kolmesta radioaktiivisesta, jotka ovat 142Ce (11,08&nbsp;%), 138Ce (0,25&nbsp;%) ja 136Ce (0,19&nbsp;%). Alkuaineella on yhteensä 38 tunnettua radioaktiivista isotooppia, joiden massaluvut vaihtelevat välillä 119–157 ja joiden puoliintumisajat vaihtelevat 1,02 sekunnista (151Ce) 5×1016 vuoteen (142Ce).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Helsingin Sanomat, Alkuaineet: Cerium, Punainen vihreiden metalli 
* Periodictable: Technical data for Cerium 
* WebMineral: Mineral Species containing Cerium (Ce) 
* Mindat: The Mineralogy of Cerium 
* Mindat: Cerium 
* WebElements: Chemical reactions of Cerium 
* ChemBlink: Cerium 
* 
* The Royal Society of Chemistry (RSC): Cerium 
* PeriodicTable: Cerium (Ce) 
* PubChem: Cerium 
* Human Metabolome Database (HMDB): Cerium 
* Food Component Database (FooDB): Cerium 
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Cerium
Darmstadtium

**Darmstadtium** (aiemmin *ununnilium* tai *eka-platina*) on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on **Ds** ja järjestysluku 110. Sen isotooppien massaluvut ovat välillä 267–281. Darmstadtium on keinotekoisesti valmistettu radioaktiivinen alkuaine, joka hajoaa nopeasti. Sen oletetaan olevan metallinen ja kiinteä. Darmstadtiumin tunnettujen isotooppien puoliintumisaika vaihtelee 10 mikrosekunnin (267Ds) ja 14 sekunnin (281Ds) välillä

## Historia
Ensimmäiseksi ainetta luotiin Darmstadtissa, Saksassa vuonna 1994. Ainetta ei ole koskaan nähty ja sitä on luotu vain joitain atomeja. Alkuaineen nimi hyväksyttiin virallisesti vuonna 2003. Darmstadtiumin nimeksi ehdotettiin myös policiumia, sillä alkuaineen järjestysluku 110 on myös Saksan poliisin hätänumero. Darmstadtiumia valmistettiin pommittamalla nikkeliatomeja lyijyllä:
: {208 \atop 82}\mathrm{Pb}+{62 \atop 28}\mathrm{Ni}\quad\rightarrow\quad{269 \atop 110}\mathrm{Ds}+{1 \atop 0}\mathrm{n} \; 

## Isotoopit
Darmstadiumilla ei ole pysyviä tai luonnossa esiintyviä isotooppeja. Sille tunnetaan yhdeksän radioaktiivista isotooppia, joiden massaluvut ovat välillä 267–281. Massalukujen 268, 272, 274–276 ja 278 isotooppeja ei tunneta. Isotoopeista vakain on 281Ds, jonka puoliintumisaika on noin 14 sekuntia. Seuraavaksi stabiileimmat ovat 280Ds, jonka puoliintumisajaksi on mitattu noin 11 sekuntia, ja 280mDs (noin 1&nbsp;s). Kaikkien muiden isotooppien puoliintumisajat ovat selvästi alle yhden sekunnin. Lisäksi darmstadiumilla on kolme tai neljä meta­stabiilia ydinisomeeria.

Darmstadiumin isotoopit hajoavat useimmiten alfahajoamisella ja joskus spontaanilla fissiolla. Suuren atomimassan isotoopeilla 279Ds:sta alkaen spontaani fissio on tosin pääasiallinen hajoamistapa. Taulukossa on kaikki tunnetut isotoopit, joiden olemassaolo ja puoliintumisaika on pystytty kokeellisesti varmentamaan (vuonna 2016):

## Huomautukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
* The Royal Society of Chemistry (RSC): Darmstadtium 
* PeriodicTable: Darmstadtium (Ds) 
* PubChem: Darmstadtium
Rannikkotykistö

**Rannikkotykistö** on meritse (tai muuten vesitse) tapahtuvien hyökkäysten torjuntaan tarkoitettu rannikolle sijoitettu asejärjestelmä. Rannikkotykistö on ollut osa asevoimia useimmissa Euroopan maissa, Saksassa, Skandinavian maissa, Venäjän keisarikunnassa ja Neuvostoliitossa. Rannikkotykistö on osa rannikkopuolustusta, johon osallistuvat merivoimat ja liikkuvat rannikkojoukot (muun muassa rannikkojääkärit) ilmavoimien tukemina.

Rannikkotykistön kulta-aikaa erillisenä aselajina oli 1900-luvun alku. Sen rungon muodostivat kiinteät, suurikokoiset, pitkäkantamaiset tykit ja kanuunat, jotka ampuivat räjähtäviä ammuksia. Tykkeihin liittyi monimutkainen järjestelmä liikkuviin maaleihin tähtäämiseksi. Suomessa tätä kehitysvaihetta edustaa muun muassa Helsingin edustalla Kuivasaaressa sijaitseva 12-tuumainen (305 mm) rannikkotykki (ks. Suomenlinnan Rannikkotykistökilta) ja vastaavat tykit Örössä. Toisen maailmansodan jälkeen kiinteän tykistön alttius ilma- ja ohjushyökkäyksille on vähentänyt sen merkitystä. Tykistön etu verrattuna ohjuksiin on sen edullisuus. Lisäksi tykistöä voidaan käyttää myös varoitustulen antamiseen. Kuitenkin kiinteiden asemien haavoittuvuus ja staattisuus, pieni kantama verrattuna ohjuksiin (joiden kantama jopa yli 200 km) ja suhteellinen tehottomuus ovat johtaneet siihen, että kiinteän rannikkotykistön aika on loppumassa.

## Katso myös
* Suomen rannikkotykistö

## Lähteet
*http://search.eb.com/eb/article?tocId=9024515&query=coastal%20artillery&ct=

## Aiheesta muualla
Varhaiset korkeakulttuurit

**Varhaiset korkeakulttuurit** olivat ihmisyhteisöjä, johon kehittyi muita monimutkaisempi yhteiskuntajärjestelmä jo varhain, neoliittisen kauden alussa. Niille on yhteistä kaupunkimaisen asutuksen syntyminen, mutta niistä voidaan tunnistaa seitsemän muutakin yleistä piirrettä: järjestäytynyt hallinto, monimutkainen uskonto, eriytyneitä ammatteja, yhteiskuntaluokkia, taidetta ja arkkitehtuuria, julkisia laitoksia ja kirjoitusjärjestelmä. Varhaisin korkeakulttuuri syntyi Etelä-Mesopotamiassa Sumerissa, nykyisessä Etelä-Irakissa noin 3500 eaa. missä alettiin käyttää kuvakirjoitusta.  Muita tunnettuja varhaisia korkeakulttuureja ovat faaraoiden Egypti, Indus-kulttuuri, Kiina sekä Amerikan mantereella Perun ja Mesoamerikan intiaanikulttuurit. 

Varhaisen korkeakulttuurin tuntomerkkejä ovat esimerkiksi
* Kaupunki kaupan ja vallan keskus
* Yhteiskuntaluokat, esimerkiksi kuningas, papisto, sotilaat, virkamiehet, talonpojat, orjat
* Kirjoitustaito viestinnässä
* Järjestäytynyt yhtenäinen uskonto
* Ammatillinen eriytyminen, tehtävien mukainen työnjako

## Varhaisia korkeakulttuureja

Mesopotamiassa, nykyisen Etelä-Irakin alueella oli Sumerin kulttuuri n. 3500–2000 eaa. Sitä edeltsivät Ubaidin kulttuuri ja Hassuna-, Halaf- ja Samarra-kulttuuri. Sumer-kulttuuria seurasivat myös Elamin (Iran n. 3000–570 eaa.), Akkadin (Keski-Irak n. 2500–2200 eaa.), Assyrian (n. 2000–700 eaa.) ja Babylonian kulttuurit (n. 1800–500 eaa.). Egyptissä oli ensin Naqada-kulttuuri noin 3600–3000 eaa. ja myöhemmin muinainen Egypti dynastioineen noin 3100–539 eaa.

Intiassa oli ensin esiharappalaiset kulttuurit noin 3500 eaa. ja myöhemmin  Indusjoen laaksossa oli Indus-kulttuuri eli Harappan kulttuuri n. 2500–1800 eaa..  

Kiinassa oli varhain Erlitoun kulttuuri, johon kuuluivat Xia-dynastia n. 2200–1700 eaa. ja Shang-dynastia n. 1700–1050 eaa.. Erlitoun seuraajia olivat Zhou-dynastia n. 1040–221 eaa. ja Han-dynastia n. 206 eaa.–220 jaa.

Keski-Andien varhaisimpia korkeakulttureja olivat inkoja edeltävät kulttuurit, joihin kuuluivat Caral-kulttuuri (n. 3000–2800 eaa.), Moche-kulttuuri ja Nazca-kulttuuri.

Mesoamerikan eli Keski-Amerikan varhaisimpia suuria korkeakulttuureja olivat olmeekkien, zapoteekkien ja mayojen kulttuurit.

## Katso myös
*Hedelmällinen puolikuu
*Muinainen Lähi-itä
*Neoliittinen vallankumous
*Päällikkökunta

## Lähteet
### Kirjallisuutta
* 
*
*

### Viitteet
Dubnium

**Dubnium** (ennen **hahnium** tai **unnilpentium**) on keinotekoinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on **Db** ja järjestysluku 105. Dubnium on äärimmäisen radioaktiivinen alkuaine, jonka pysyvimmän isotoopin 268Db puoliintumisaika on noin 29 tuntia.

Ainetta syntetisoitiin ensimmäiseksi vuonna 1968 venäläisessä Dubnan kaupungissa olevassa ydintutkimuskeskuksessa pommittamalla amerikiumia neonilla. Samana vuonna myös Albert Ghiorson tutkimusryhmä Kalifornian yliopistossa valmisti dubniumia pommittamalla kalifornium-249 kohdetta typpi-15 isotoopin ioneilla:

:249Cf + 15N → 260Db + 4 n

IUPAC katsoo kuitenkin vuoden 1970 varsinaiseksi löytövuodeksi, ja nämä molemmat tutkimusryhmät uuden alkuaineen löytäjiksi. Aineen nimeämisestä oli kiistaa, ja IUPAC valitsi pysyvän nimen *dubnium* vasta 1997. Ennen tätä dubniumia kutsuttiin myös hahniumiksi (Ha) saksalaisen fyysikon Otto Hahnin mukaan.

## Isotoopit
Dubniumilla ei ole pysyviä tai luonnossa esiintyviä isotooppeja. Sille tunnetaan 13 radioaktiivista isotooppia, joiden massaluvut ovat välillä 255–270. Näistä vakain on 268Db, jonka puoliintumisaika on 29±4 tuntia. Seuraavaksi stabiileimmat ovat 270Db, jonka puoliintumisajaksi on mitattu 2,0±1,3 tuntia, 267Db (puoliintumisaika 1,67±1&nbsp;h) ja 266Db (puoliintumisaika 80±70&nbsp;min). Kaikkien muiden isotooppien puoliintumisajat ovat alle minuutin, useimmiten vain joitain sekunnin murto-osia. Dubniumilla arvellaan olevan ainakin yhdestä kolmeen meta­stabiilia ydinisomeeriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* PubChem: Dubnium 
* Mindat: The Mineralogy of Dubnium 
* 
* The Royal Society of Chemistry (RSC): Dubnium 
* PeriodicTable: Dubnium (Db)
Isokylä

**Isokylä** voi viitata:

* Isokylä, kylä Eurajoella
* Isokylä, kylä Halikossa
* Isokylä, kylä Hyvinkäällä
* Isokylä, kylä Iitissä
* Isokylä, kylä Karstulassa
* Isokylä, kylä Kemijärvellä
* Isokylän rautatieasema Kemijärvellä
* Isokylä, kylä Kiikalassa
* Isokylä, , kylä Kokkolassa
* Isokylä, kylä Laihialla
* Isokylä, kylä (myös kulmakunta) Laitilassa
* Isokylä, kylä Mäntsälässä
* Isokylä, kylä Naantalissa
* Isokylä, kylä Pajalassa Ruotsissa
* Isokylä, kylä Pieksänmaalla
* Isokylä, kylä Rantsilassa
* Isokylä, kaupunginosa Salossa
* Isokylä, kylä Salossa
* Isokylä, kylä Vetelissä
* Isokylä, kylä Ylistarossa.
Erbium

**Erbium** on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on **Er** () ja järjestysluku 68 sekä CAS-numero 7440-52-0. Erbium on harvinaisiin maametalleihin, lantanideihin, kuuluva harvinainen alkuaine, jonka Carl Gustav Mosander löysi 1843 gadoliniitista Ytterbystä, Ruotsista. Erbiumin tiheys on 9,05 g/cm³, sulamispiste 1&nbsp;712 K (1&nbsp;522 °C) ja kiehumispiste 3&nbsp;136 K (3&nbsp;409 °C).

Erbiumin suolat ovat ruusunpunaisia, ja alkuaine antaa tunnusomaisen absorptiospektrin näkyvässä, ultra­violetissa ja lähi-infrapunavalossa. Erbiumilla ei ole biologista merkitystä, mutta sen on arveltu voivan kiihdyttää aineenvaihduntaa.

Luonnossa esiintyvä erbium koostuu kuudesta pysyvästä isotoopista: 166Er (osuus 33,5&nbsp;%), 168Er (26,98&nbsp;%), 167Er (22,87&nbsp;%), 170Er (14,91&nbsp;%), 164Er (1,6&nbsp;%) ja 162Er (0,14&nbsp;%). Alkuaineella on yhteensä 30 tunnettua radioaktiivista isotooppia joiden massaluvut vaihtelevat välillä 142&ndash;177 ja jotka ovat verraten epävakaita koska niiden puoliintumisajat ovat lyhyitä yhdestä sekunnista (145Er) 9,4 vuorokauteen (169Er) saakka.

Erbiumia käytetään valokuvaussuotimissa, metallurgisena lisäaineena, halvoissa koruissa ja ydinteknologiassa neutronien absorbaattorina. Erbium­oksidia käytetään lasin­puhaltajien suoja­laseissa sekä vaalean­punaisena väri­aineena aurinko­laseissa.  Sitä käytetään myös optisissa kuiduissa signaalien vahvistamiseksi, sillä se muuttaa muita aallon­pituuksia informaatiota kuljettavan signaalin aallon­pituudelle.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Periodictable: Technical data for Erbium 
*Webmineral: Mineral Species containing Erbium (Er) 
*Mindat: The Mineralogy of Erbium 
*
* The Royal Society of Chemistry (RSC): Erbium 
* PeriodicTable: Erbium (Er) 
* PubChem: Erbium 
* Human Metabolome Database (HMDB): Erbium 
* Food Component Database (FooDB): Erbium
Fermium

**Fermium** on keinotekoisesti valmistettu alkuaine, jonka kemiallinen merkki on **Fm** (), järjestysluku 100 ja CAS-numero 7440-72-4. Fermium on hyvin radioaktiivinen, metallinen aktinoidisarjaan kuuluva transuraaninen alkuaine. Vain pieniä määriä fermiumia on tuotettu ja eristetty, joten sen kemiallisista ominaisuuksista tiedetään vähän. Fermiumin arvellaan olevan hopeanhohtoista tai harmaata metallia. Se on nimetty fyysikko Enrico Fermin mukaan.

Fermiumia valmistetaan pommittamalla plutoniumia neutroneilla. Fermium on järjestysluvultaan korkein alkuaine, jota voidaan valmistaa reaktoreissa. Sitä raskaampia ytimiä, samoin kuin niitä fermiumin isotooppeja, joiden massaluku on suurempi kuin 257, saadaan vain hiukkaskiihdyttimistä. Fermiumista tunnetaan yhteensä 19 isotooppia, joista pysyvin on 257Fm. Sen puoliintumisaika on 100,5 päivää.

Fermium löydettiin ensimmäisen kerran vetypommiräjähdyksen jäljiltä Marshallinsaarilla vuonna 1952. Lähiatollilla analysoitiin laskeumaa, josta löytyi kahta uutta alkuainetta. Ne nimettiin einsteiniumiksi ja fermiumiksi. Fermiumia syntyi vain parisataa atomia. Näitä uusia raskaita alkuaineita syntyi, kun uraanin 238U-isotoopin atomiytimet kaappasivat räjähdyksessä neutroneja.

Tällä hetkellä fermiumille ei ole mitään tunnettua käyttöä. Isotooppia 255Fm kuitenkin tutkitaan mahdollisena syövän säteilyhoidon välineenä.

## Isotoopit
Fermiumille tunnetaan yhteensä 19 isotooppia. Niiden massaluvut ovat 242–260 välillä.

Lähde: (247a-merkitystä isotoopista ei tiedetä, onko se perustilan nuklidi vaiko isomeeri)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* PubChem: Fermium 
* Periodictable: Technical data for Fermium 
* Mindat: The Mineralogy of Fermium 
* The Royal Society of Chemistry (RSC): Fermium 

*
Nenä

**Nenä** on elin, jossa selkärankaisten kuten ihmisen hajuaistin sijaitsee ja joka toimii hengitystienä. Nenään kuuluu ulkoinen osa ja sisäinen osa. Ihmisen nenä sijaitsee keskellä kasvoja.

## Tehtävät
Nenällä on useita tehtäviä. Nenän kautta voi hengittää, ja nenä lämmittää, puhdistaa ja kosteuttaa sisäänhengitysilman. Nenä haistaa ilmassa leijuvat hajut. Ääni voimistuu, kun uloshengitysilma resonoi nenäontelossa. Nenän sierainten arvellaan vuorottelevan hypotalamuksen määräämässä tahdissa joidenkin tuntien välein, mikä suojannee nenää kuivumiselta ja tautien aiheuttajilta.

## Rakenne

Nenän uloin ja näkyvä osa muodostuu ylempänä olevista nenäluista ja sen alapuolisesta nenärustosta. Nenän alaosassa on kaksi ruston ja sidekudoksen ympäröimää aukkoa eli sierainta. Kummankin sieraimen takana on eteinen, jonka seinämistä kasvaa nenäkarvoja. Ne pysäyttävät suuret kappaleet, kuten hyönteiset, ennen kuin ne pääsevät nenän sisään.

Sisempänä nenässä on nenäontelo, joka jakautuu väliseinällä vasempaan ja oikeaan puoliskoon. Nenäontelo on melko ahdas, joten sen kautta kulkeva ilma on kosketuksissa ontelon lämpimiin ja kosteisiin seinämiin. Epäpuhtaudet ja taudinaiheuttajat tarttuvat nenäontelon limakalvojen erittämään limaan, ja sisäänhengitysilma lämpenee ja kosteutuu. Osa limakalvojen soluista tuottaa limaa, ja osa soluista siirtää sitä taaemmas, jotta se niellään pois.

Nenäontelon yläosan hajuepiteelin aistinsolut keräävät molekyylejä, jotka hajuaisti tulkitsee hajuiksi.

Nenässä on paisuvaiskudosta, joka paisuu 30–60 minuutin välein vuorotellen eri puolilla nenää. Tällöin ilma kulkee etupäässä vain toisesta sieraimesta sisään ja ulos, ja sulkeutunut puoli saa aikaa kosteutua uudelleen.

Nenän takaosassa on kaksi aukkoa, jotka ovat yhteydessä nieluun.

## Sairauksia ja oireita
Nenästä voi vuotaa verta, jos väliseinä vaurioituu.

Nuha tarkoittaa vuotavaa tai tukkoista nenää. Se on hyvin usein esimerkiksi flunssan tai allergian oire. Tunnetuimpia nenän sairauksia ovat muun muassa nenäsyöpä ja nenän polyyppi. Anosmia taas merkitsee hajuaistin puutetta. Nenän agenesia on äärimmäisen harvinainen tila, jossa nenä on synnynnäisesti osittain tai kokonaan puuttunut.

## Katso myös
* Kärsä
* Nenähuuhtelu
* Nenän kaivaminen
* Nenäsumute

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sormi

**Sormet** (lat. *digitus manus*, mon. *digiti manus*) ovat kädellisillä käden päässä olevia ulokkeita, joiden tärkein käyttötarkoitus on tarttuminen. Ihmisellä on syntyessään yleensä viisi sormea kummassakin kädessään, kämmen alaspäin katsottuna sisimmästä uloimpaan peukalo, etusormi, keskisormi, nimetön ja pikkusormi.

## Rakenne

Peukalo koostuu kahdesta sormiluusta, ja lopuissa neljässä sormessa on kolme luuta, kärjestä lukien sormen kärkiluu, sormen keskiluu ja sormen tyviluu.

Sormien luiden ympärillä ei ole lihaksia, vaan sormia liikuttavat kyynärvarressa sijaitsevat sormien ojentajalihakset ja sormien koukistajalihakset. Peukaloa liikuttavat omat lihaksensa, joista peukalon lyhyt loitontajalihas sijaitsee kämmenessä peukalon tyvessä.

Sormia päällystää iho. Sormenpään ihon uurteet muodostavat jokaiselle sormelle yksilöllisen sormenjäljen, joiden avulla ihminen voidaan tunnistaa. Sormissa on tuntoaisti, joka helpottaa esineisiin tarttumista ja voiman arviointia. Sokeille ja näkövammaisille sormet ovat lukemisen apuväline.

Sormien päissä on kynnet, joita ympäröi kynsinauha.

## Populaarikulttuurissa
Useissa sarjakuvissa ja animaatioissa (muun muassa Aku Ankka, Family Guy ja  Simpsonit) ihmisillä ja eläimillä on neljä sormea.

## Katso myös
* Sormus
* Polydaktylia, monisormisuus/-varpaisuus
* Syndaktylia, sormien/varpaiden kasvaminen yhteen
* Sormilla laskeminen

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Puolan lippu

**Puolan lippu** on Puolan tunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Se on ollut käytössä 1800-luvun alkupuolelta asti. Valtiolippuun kuuluu vaakuna keskellä valkoista osaa. Lipun mittasuhteet ovat 5:8.

7. marraskuuta 1831 kansannousun aikana Sejm päätti Puolan kansallisvärien olevan samat kuin Puola-Liettuan vaakunassa, valkoisen ja punaisen. Itsenäisen Puolan lippu otettiin käyttöön nykymuodossaan 1. elokuuta 1919.

Puolan lipun päivää on juhlittu 2. toukokuuta vuodesta 2004 alkaen. Päivä on vapaapäivä.

## Muita lippuja

Kuva: Naval_Ensign_of_Poland.svg|Sotalippu merellä (10:21)
Kuva:Naval_Jack_of_Poland.svg|Rainelippu
Kuva: POL_Border_Guard_flag.svg|Rajavartioston lippu
Kuva: Flag of the President of Poland.svg|Tasavallan presidentin lippu (5:6)


## Katso myös
* Luettelo valtioiden historiallisista lipuista

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Onoff

**Onoff** oli ruotsalainen kodinkoneiden vähittäisketju, joka syntyi Hans Westin johdolla, kun Telecall osti Sigges Radion 1982. Yritys meni konkurssiin 2011.

Onoff-nimellä toimii vielä virolainen verkkokauppa ja seitsemän myymälää Virossa sikäläisen toimitusjohtajan ostettua toiminnot konkurssipesältä itselleen.

## Historia
Onoff lähti liikkeelle Hans Westin radioliikkeestä, joka myi japanilaisia stereolaitteita. Yritystoiminta oli tuolloin erittäin pientä. Liiketoiminta kannatti ja Hans Westin perusti 1973 liikkeen nimeltä Telecall. Liike sijaitsi Tukholman lähellä Åkersbergassa. Varsinainen myymälän Hans aukaisi 1976 ja pian aukaistiin kaksi muuta liikettä.

Liikeketju syntyi 1982, ja sillä oli seitsemän myymälää. Vuonna 1985 rakennettiin pääkonttori. Onoff osti Resurs-ketjun 1990-luvun lopulla ja vuonna 1997 Axlin-ryhmän sekä Ljud & Bildin. Suuren oston yritys teki ostettuaan BIG-ketjun 1999. Kaikkiaan ketjulla oli tuolloin yli 80 liikettä ympäri Pohjoismaita. Ruotsissa sen markkinaosuus kodinkonekaupasta oli noin 30 prosenttia.

Suomeen Onoff saapui vuonna 2001, kun se avasi kolme myymälää pääkaupunkiseudulle: Vantaalle Retail Park Vantaanporttiin, Espoon Isoon Omenaan ja Helsingin Itäkeskukseen. Vuonna 2005 ketju laajeni vasta-avattuihin Kampin ja Sellon kauppakeskuksiin.

Keväällä 2009 Onoff sulki Kampin, Itäkeskuksen sekä Sellon myymälänsä. Samaan aikaan yhtiö vähensi yt-neuvotteluissa henkilöstöään reilusta sadasta työntekijästä 25:een.

Kesällä 2011 yhtiö hakeutui konkurssiin Tukholmassa. Viikko konkurssiin ilmoittautumisen jälkeen norjalainen Expert-kodinkoneketju kertoi ostaneensa yhtiön Ruotsissa sijaitsevat liikkeet sekä keskusvaraston. Suomen ainoa jäljellä ollut Onoff-myymälä Vantaan Tammistossa suljettiin 21. heinäkuuta 2011. Verkkokauppa suljettiin hieman aiemmin.

## Lähteet
Ammonios Sakkas

**Ammonios Sakkas** (, ; n. 175–242) oli antiikin kreikkalainen filosofi, jota pidetään uusplatonistisen koulukunnan perustajana.

## Elämä

Ammonios Sakkas oli kotoisin Aleksandriasta. Hän oli alun perin kantaja, hänen lempinimensä "Sakkas" tulee sanasta *sakkoforos*, "säkinkantaja". Hänen elämänsä yksityiskohdista ei tiedetä paljoakaan. Pitkien opiskelujen ja meditaatioiden jälkeen hän avasi filosofikoulun Aleksandriassa. Hänen tunnetuimpia oppilaitaan olivat Herennios, Origenes, Kassios Longinos ja Plotinos.

Ammonios ei itse kirjoittanut mitään, ja pyrki pitämään opetuksensa salaisena pythagoralaisten tavoin. Hänen opetuksistaan tiedetään ainoastaan Plotinoksen kirjoituksista. Tutkijat, kuten Eduard Zeller, ovat kuitenkin sitä mieltä, että hänen näkemyksensä olisivat kuitenkin olleet lähempänä alkuperäisiä platonilaisia, kuin Plotinoksen ajatuksia. Hierokles, joka kirjoitti 400-luvulla, sanoo hänen keskeisimmän opetuksensa olleen eklektistä eli eri oppisuuntia yhdistävää. Hän yhdisti lähinnä platonismia ja aristotelismiä. Hänen ihailijansa sanoivat hänen saattaneen näiden koulukuntien ajatukset sopusointuun keskenään.

Ammonioksen sanotaan kuolleen joskus vuosien 240 ja 245 välillä.

## Toinen, kristitty Ammonios Sakkas?

Ammonios Sakkaksen elämän yksityiskohdat ovat niin hämärän peitossa, että hänet sekoitetaan joskus samannimiseen kristittyyn filosofiin. Eusebius sanoo *Kirkkohistoriassaan*, että tämä olisi syntynyt kristittynä ja pysyi uskossa koko elämänsä, ja olisi jopa kirjoittanut kaksi teosta, *Mooseksen ja Jeesuksen harmonia* ja *[[Diatessaron]]* (*Neljän evankeliumin harmonia*). Hieronymus tukee Eusebiusta tässä ajatuksessa. Porfyrios, jota Eusebius käytti lähteenä, sanoo kuitenkin hänen luopuneen uskostaan myöhemmällä iällä, jättämättä jälkeensä yhtään kirjoituksia. Tästä voidaan päätellä, että Eusebius viittaa johonkin toiseen, kristittyyn filosofiin.
From Wishes to Eternity

**From Wishes to Eternity** on Nightwish-yhtyeen ensimmäinen DVD, jonka Spinefarm Records julkaisi vuonna 2001. Levyn rungon muodostaa Tampereen Tullikamarin Pakkahuoneella 29. joulukuuta 2000 kuvattu ja äänitetty konsertti. Konsertti on julkaistu myös CD- ja VHS-muodossa.

## Yhtyeen kokoonpano
*Tarja Turunen – laulu
*Tuomas Holopainen – koskettimet
*Emppu Vuorinen – kitara
*Sami Vänskä – basso
*Jukka Nevalainen – rummut

## Kappalelista
#The Kinslayer
#She Is My Sin
#Deep Silent Complete
#The Pharaoh Sails to Orion (feat. Tapio Wilska)
#Come Cover Me
#Wanderlust
#Instrumental (Crimson Tide / Deep Blue Sea)
#Swanheart
#Elvenpath
#FantasMic, Part 3
#Dead Boy's Poem
#Sacrament of Wilderness
#Walking in the Air
#Beauty and the Beast (feat. Tony Kakko)
#Wishmaster

### Bonus-materiaali

DVD sisältää myös:
* Tarja Turusen ja Tuomas Holopaisen haastattelun
*Poistettuja kohtauksia
*Kaksi promo- ja livevideota
**Promo: ”The Carpenter” ja ”Sleeping Sun”
**Live: ”The Kinslayer” ja ”Walking in the Air”
*Kuvagallerian
*Diskografian
PSP

**PSP** tarkoittaa seuraavia asioita:

* PaintShop Pro, PSP, kuvankäsittelyohjelma
* PSP, kuvatiedostomuoto
* PlayStation Portable, PSP, Sonyn kädessäpidettävä pelikonsoli
* Postisäästöpankki, PSP, entinen Suomen valtion omistama pankki
* Progressiivinen supranukleaarinen halvaus, PSP, aivosairaus
* Personal Software Process, PSP, henkilökohtainen ohjelmistoprosessi
* Payment Service Provider, PSP, maksupalvelun tarjoaja.
Keskimaa

**Keskimaa** voi tarkoittaa seuraavaa:

* Keski-Maa, J. R. R. Tolkienin luoma fantasiamaailma 
* Osuuskauppa Keskimaa, Keski-Suomessa toimiva S-ryhmän alueellinen osuuskauppa 
* Oy Keskimaa, sanomalehti *[[Keskisuomalainen|Keskisuomalaista]]* julkaisevan osakeyhtiön nimi vuoteen 1963
* Midgård, "Keskimaa", ihmisten asuttama maailma skandinaavisessa tarustossa
* Kiinasta itsensä kiinalaisten käyttämä ilmaisu
* Sveitsin Mittelland, "Keskimaa", maantieteellinen alue
* Keskimaa, paikannimi eri puolilla Suomea, muun muassa kylä Punkalaitumella
* Keskimaa, suomalainen sukunimi.