open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dödöö ja meikkii

**Dödöö ja meikkii** on suomalaisartisti Linda Vinkin debyyttialbumi. Suomen Musiikki julkaisi sen digitaalisesti ladattavana 21. helmikuuta 2014 ja CD-levynä 14. maaliskuuta 2014.

Albumilta on julkaistu singleinä kappaleet "Vink Vink" ja "Pussauskoppiin".

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
Yrjö Nikkola

**Yrjö Antero Nikkola** (8. joulukuuta 1884 Seinäjoki – 14. elokuuta 1963) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä *Vilho Peitsi* ja *Sonsar*.

Nikkolan vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Nikkola ja Serafina Jouppila. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan reaalilyseosta 1905 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1909 ja maisteriksi 1910. 

Nikkola kuului aluksi Uuden Suomettaren toimitukseen ja hän työskenteli sen jälkeen toimittajana Hämeenlinnassa ja Vaasassa. Vuosina 1913–1918 hän kuului Suomen Tietotoimiston toimituskuntaan. Vuonna 1918 hän oli muutamia kuukausia silloin viikkolehtenä ilmestyneen Kauppalehden toimitussihteerinä ja vuosina 1918–1919 hän oli liikealalla. Nikkola toimi Helsingin Sanomain kotimaanosaston toimittajana 1920–1926 sekä Uudessa Suomessa kotimaanosaston toimittajana 1926–1932 ja ulkomaanosaston toimittajana 1932–1957. Päätoimensa ohella hän toimitti useita vuosia Kiinteistölehteä sekä avusti tai toimitti muitakin viikko- ja kuukausilehtiä.

Nikkola kuului Helsingin Sanomalehtimiesyhdistyksen johtokuntaan. Hän teki valtion ja Kordelinin säätiön stipendeillä opintomatkoja Ruotsiin, Saksaan ja Ranskaan.

Yrjö Nikkola oli naimisissa vuodesta 1927 Katri Siviä Alénin (1887–1961) kanssa.

## Julkaisuja
Nimimerkillä *Vilho Peitsi*:
* *Napoleon marssii Wieniin: seikkailuja Ranskan-Itävallan sodassa v. 1809*. Gummerus 1935
Nimimerkillä *Sonsar*:
* *SKSK: satavuotisillanvietto ravintola Adlonissa lauantaina, syyskuun 17 p:nä 1949 klo 19: pöytälaulut*. SKSK Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran Kirjapaino, Helsinki 1949

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Jääpallon pohjoismaisen sarjan kausi 1938–1939

**Jääpallon pohjoismaisen sarjan kausi 1938–1939** oli vuonna 1938 perustetun Pohjoismaisen sarjan ainoa sarjakausi. Pohjoismaiseen sarjaan osallistui Suomesta neljä ja Ruotsista neljä parasta jääpallojoukkuetta, jotka kaikki pelasivat neljä ottelua toisen maan joukkueita vastaan. Pohjoismaisen sarjan kausi oli kaksitalvinen. Pohjoismaiden sarjaa sanktioivat Suomen Palloliitto ja Ruotsin jääpalloliitto, mutta käytännön järjestelyistä vastasi osallistuvien seurojen asettama toimikunta.

Pohjoismaisen sarjan voitti karlstadilainen IF Göta.

## Historia

Pohjoismainen sarja perustettiin ruotsalaisen jääpallovaikuttaja Erik "Pampen" Borgströmin aloitteesta, minkä johdosta sarjaa kutsuttiin myös Pampen Borgströmin sarjaksi. Talvisodan alkamisen vuoksi sarjan pelaamista ei jatkettu seuraavana talvena.

## Joukkueet

## Sarjataulukko

Lähde: Suomen Palloliiton toimintakertomukset 1938 ja 1939

## Ottelut

### Vuoden 1938 ottelut

Lähde: Suomen Palloliiton toimintakertomus 1938

### Vuoden 1939 ottelut

Lähde: Suomen Palloliiton toimintakertomus 1939

## Lähteet

*Suomen Palloliiton toimintakertomus 1938 
*Suomen Palloliiton toimintakertomus 1939 
*
Sulo Sinisalo

**Sulo Adolf Sinisalo**, sukunimi aik. *Lindroos* (1. tammikuuta 1884 Mäntsälä – 26. joulukuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen uskonnollinen kirjailija ja metodistipappi.

## Teoksia
* *Laula! : valikoima uusia hengellisiä lauluja* ; toim. Sulo A. Sinisalo. Sulo A. Sinisalo, Tampere 1912
* *Huomenkellot : runokokeita nuoruusvuosien murrosajoilta*. G. M. Giescke, Tampere 1914
* *Hengen ikävä : valikoima uskonnollisia runoja*. Lehti ja kirja, Helsinki 1933
* *Elämän ovet*. Lehti ja kirja, Helsinki 1942
* *Äitien muisto : Suomen uskollisille ja sankarillisille äideille omistettuja kirjoitelmia ja runoja* ; koonnut ja julkaissut S. A. S. Lehti ja kirja, Käpylä 1945
* *Varhain aamulla...*. Lehti ja kirja, Helsinki 1946
* *Uranuurtaja : piirteitä pastori [[K. J. Lindborg]]in elämästä*. Kuopion kansallinen kirjapaino, Kuopio 1950
* *Armonsointuja : uusia lauluja koteja ja hartaushetkiä varten* ; toim. S. Sinisalo. S. Sinisalo, Helsinki 1960
* *Armonaika : Runoja : Luettavia, laulettavia, lausuttavia : Valikoima vuosilta 1902-1970*. Tekijä, Lahti 197o

## Suomennoksia
* *"Pikku kapteeni" : kertomus mereltä* ; kirj. A. J. C. ; suom. S. A. S. Rauhan sanomain kustannusliike, Mikkeli 1922
* Karl Hurtig : *Seurakuntayhteydestä* ; suom. S. A. S. Rauhan sanomain kustannusliike, Mikkeli 1923
* Theodor Arvidson : *Hengen täyteys ja hengen lahjat*. Lehti ja kirja, Helsinki 1951 
* Odd Hagen : *Kirkko ja sakramentit* ; suom. S. A. S. Metodistikirkon kirjatoimi, Helsinki 1958

## Lähteet
*  (Arkistoitu linkki)

### Viitteet
Samara-Kurumotšin lentoasema

**Samara-Kurumotšin lentoasema** (, ) on Venäjän Samaran aluetta palveleva kansainvälinen lentoasema. Se sijaitsee noin 45 kilometriä Samaran kantakaupungista pohjoiseen ja Kurumotšin () taajaman itäpuolella, hieman M5-valtatien pohjoispuolella. Lentokenttä palvelee myös noin 55 kilometrä kentän länsipuolella sijaitsevaa Toljattia.  

Matkustajamäärältään Kurumotšin lentoasema on keskisuuri venäläinen lentoasema. Vuonna 2013 sen kautta kulki yhteensä 2&nbsp;167&nbsp;728 lentomatkustajaa. Heistä 914&nbsp;262 oli kansainvälisen lentoliikenteen matkustajia. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Samara (Kurumotš), meždunarodnyi aeroport  (aviapages.ru)
*Skyvector aeronautical charts: UWWW Samara  Kurumoch Airport  (skyvector.com)
Sandhja

**Sandhja** [sandia] (oikealta nimeltään **Sandhja Kuivalainen**, s. 16. maaliskuuta 1991 Helsinki) on suomalais-guyanalainen poplaulaja.

## Ura
Sandhja julkaisi ensimmäisen singlensä, ”Hold Me”, 15. marraskuuta 2013. YleX-radiokanavan toimittaja Pirita Pykäläinen nosti kappaleen kanavan *Viikon teho* -kappaleeksi ja se voitti myös kanavalla olleen *Rytmibarometri*-äänestyksen. Myöhemmin kappale nostettiin myös kanavan soittolistalle. Kappaleesta on julkaistu Ville Nuorahon ohjaama musiikkivideo, joka on kuvattu Israelissa. Toinen single, ”Gold”, sai radioensisoittonsa YleX-kanavan *Uuden musiikin iltavuorossa*, kun toimittaja Venla Kokkonen soitti sen ohjelmassa 24. helmikuuta 2014. Artistin esikoisalbumi *[[Gold (Sandhjan albumi)|Gold]]* julkaistiin 23. toukokuuta 2014.

Keväällä 2016 Sandhja voitti Uuden Musiikin Kilpailun kappaleellaan ”Sing It Away” ja edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa Tukholmassa. Hän oli kymmenen eri aloja edustaneen kansalaisraadin suosikki, mutta yleisöäänestyksessä vasta kolmas. Kappale sijoittui ensimmäisen semifinaalin 15:nneksi saaden 51 pistettä, eikä siten päässyt kilpailun finaaliin. ”Sing It Away” sisältyy myös artistin huhtikuun 2016 lopussa julkaistulle toiselle studioalbumille, *[[Freedom Venture]]*.

## Yksityiselämä
Sandhja on valmistunut vuonna 2015 sairaanhoitajaksi Metropolia Ammattikorkeakoulusta. Hän on työskennellyt sairaanhoitajana muun muassa Jorvin ja Meilahden sairaaloissa.

Sandhjan isä on suomalainen ja hänen äitinsä on kotoisin Guyanasta. Hänen äitinsä vanhemmat ovat puolestaan alun perin kotoisin Intiasta.

## Diskografia
### Albumit

### Singlet

### Musiikkivideot
* *Hold Me* (2013 – ohj. Ville Nuoraho)
* *Gold* (2014 – ohj. Sami Joensuu)
* *My Bass* (2015 – ohj. Jukka Rouhuvirta)
* *Sing It Away* (2016 – ohj. Alex Ghassan) 

### Vierailijana

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Viralliset kotisivut 
*Virallinen Facebook-sivusto
1499 Pori

**1499 Pori** (myös **1938 UF**) on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän 16. lokakuuta 1938 löytämä päävyöhykkeen asteroidi. Hän nimesi sen Porin kaupungin mukaan.

Kohde kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään  ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin  ja pyörähdysaika akselin ympäri on . Albedo on  ja magnitudi .

## Katso myös
* Luettelo Yrjö Väisälän löytämistä asteroideista

## Lähteet
*JPL Small-Body Database Browser NASA Jet Propulsion Laboratory

### Viitteet
Samsung Galaxy S5

**Samsung Galaxy S5** on korealaisen Samsung Electronicsin helmikuussa 2014 esittelemä ja huhtikuussa julkaisema älypuhelin. Käyttöjärjestelmä oli julkaisuhetkellä Android 4.4.2 KitKat, alkuvuodesta 2015 lähtien siihen on saanut ladattua päivityksen 5.0 Lollipop -versioon. Kesästä 2016 lähtien siihen on ollut mahdollista ladata versio 6.0.1. Puhelin saapui maailmalla myyntiin 11.4.2014 Laitteen suositushinta oli julkaisuhetkellä Suomessa 699 euroa.

## Ominaisuudet
Puhelimesta löytyy 2,5 gigahertsin neliydinsuoritin, kaksi gigatavua RAM-muistia ja 2&nbsp;800 milli­ampeeri­tunnin vaihdettavissa oleva akku. Sisäistä tallennustilaa Galaxy S5:ssä on mallista riippuen joko 16 tai 32 gigatavua. Puhelimesta löytyy myös MicroSD -korttipaikka, joka tukee jopa 128&nbsp;Gt muistikortteja.

Galaxy S5 sisältää 16 mega­pikselin takakameran ja 2,1 megapikselin etukameran. Kamerasovellus mahdollistaa muun muassa kuvien tarkennuksen jälkikäteen ja sisältää reaaliaikaisen HDR-tilan. Videoiden kuvaaminen onnistuu 4K-tarkkuudella. Näyttönä on 1&nbsp;920&nbsp;×&nbsp;1&nbsp;080 -resoluution Super AMOLED -kosketusnäyttö. Puhelin on IP67-sertifioitu, eli pölyn- ja vedenkestävä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Samsung Galaxy S5 - Ominaisuudet
Miss Saigon

**Miss Saigon** on Claude-Michel Schönbergin ja Alain Boublilin säveltämä musikaali, jonka libreton kirjoittivat Boublil ja Richard Maltby. Se perustuu Giacomo Puccinin säveltämään oopperaan Madama Butterfly.

Musikaali kertoo amerikkalaisen sotilaan Chrisin ja vietnamilaisen tytön Kimin rakkaustarinan Vietnamin sodan loppuvaiheissa ja traagiset vaiheet sen jälkeen. He tutustuvat ja seurustelevat Saigonissa, kunnes Chris evakuoidaan Yhdysvaltoihin. Tämä luulee menettäneensä Kimin ja menee amerikkalaisen Ellenin kanssa naimisiin. Chrisin ystävä Joh kertoo että Kim on elossa ja synnyttänyt Chrisin lapsen. Kim tulee Thaimaahan tapaamaan Chrisiä ja Elleniä, antaa lapsen heille ja surmaa itsensä.

Keskeiset roolit ja niiden äänialat:
* Christopher Scott, amerikkalainen sotilas – tenori
* Kim, vietnamilainen tyttö – sopraano (belting -laulutapa)
* Pioneeri – baritoni
* Ellen – mezzosopraano
* John – baritoni
* Thuy – tenori
## Lähteet
Sirkusprinsessa

**Sirkusprinsessa** on Emmerich Kálmánin säveltämä operetti vuodelta 1926. Libreton kirjoittivat Julius Brammer ja Alfred Grünwald. Siinä on kolme näytöstä, joista kaksi ensimmäistä sijoittuvat Pietariin, kolmas hotelliin Wienissä.

## Lähteet
Intel Westmere

**Intel Westmere** (myös **Nehalem-C**) on Intelin kehittämä suoritinarkkitehtuuri, jonka yhtiö julkaisi 7. tammikuuta 2010. Arkkitehtuuriin perustuvat suorittimet valmistetaan 32 nanometrin tekniikalla, mutta niiden sisäänrakennetut grafiikkaohjaimet valmistetaan vanhemmalla 45 nanometrin prosessilla. Arkkitehtuuri kehitettiin vanhemman Nehalem-arkkitehtuurin seuraajaksi. Westmeren korvasi myöhemmin Sandy Bridge -arkkitehtuuri.

## Ominaisuudet
Prosessoreiden ensimmäiset työpöytäversiot tunnettiin Clarkdale-koodinimellä ja ne asentuivat Socket 1156 -suoritinkantaan kuten vanhemmat Nehalem-suorittimet. Suorittimet tukivat Nehalemeille tyypillisiä Turbo Boost - ja HyperThearding -toimintoa. Uutena ominaisuutena Westermere-prosessoreissa oli suorittimen kanssa samaan kotelointiin yhdistetty grafiikkaohjain. Westermere-suorittimissa suoritinydin ja grafiikkaohjain olivat erillisiä piirejä, jotka on yhdistetty saman koteloinnin alle. Grafiikkaohjain on suorittimen kanssa yhteydessä QPI-väylän kautta. Westermeret toivat uutena ominaisuutena myös käskykantauudistuksia, joista kuusi kehitettiin AES-algoritmin nopeuttamiseksi. Seitsemäs käskykantauudistus kohdistettiin kryptauksen nopeuttamiseksi. Westmere-arkkitehtuuriin pohjautuneissa kuusiytimisissä Gulftown-suorittimissa piisiru sisälsi 1,17 miljardia transistoria ja sen pinta-ala oli 240 neliömillimetriä. Westmereen pohjautuneissa kaksiytimisissä Clarkdale-suorittimissa oli 384 miljoonaa transistoria ja niiden pinta-ala oli 81 neliömillimetriä.

## Lähteet
Booritrikloridi

**Booritrikloridi** (BCl3) on boorin ja kloorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä käytetään puolijohdeteollisuudessa, orgaanisissa synteeseissä katalyyttinä ja muiden booriyhdisteiden valmistukseen.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa booritrikloridi on väritön ja ilmaa tiheämpi kaasu. Yhdiste savuaa ilmassa ilman kosteuden vuoksi. Booritrikloridi reagoi veden kanssa eksotermisesti muodostaen vetykloridia ja boorihappoa. Muiden boorihalogenidien tavoin myös booritrikloridi on vahva Lewis-happo ja muodostaa additiotuotteita Lewis-emästen, kuten halogenidi-ionien, amiinien, tiolien ja fosfori- ja happinukleofiilien kanssa. Nämä additiotuotteet eivät hydrolysoidu yhtä helposti kuin booritrikloridi ja niitä käytetään usein booritrikloridin lähteenä orgaanisissa reaktioissa.
:BCl3 + 3 H2O → B(OH)3 + 3 HCl

## Valmistus ja käyttö
Teollisesti booritrikloridia valmistetaan kolmella tapaa. Yhdistettä saadaan klooraamalla booraksin ja raakaöljyn seosta kloorilla korkeassa lämpötilassa, pelkistämällä booritrioksidia hiilellä kloorin läsnä ollessa tai boorikarbidin ja kloorin välisellä reaktiolla. Pelkistettäessä booritrioksidia hiilellä kloorin läsnä ollessa muodostuu sivutuotteena usein fosgeenia, jonka erottaminen booritrikloridista on vaikeaa.
::B2O3 + 3 C + 3 Cl2 → 2 BCl3 + 3 CO

Laboratoriomittakaavassa yhdistettä voidaan valmistaa alumiinikloridin ja booritrifluoridin tai tetrafluoroboraattien välisellä reaktiolla tai klooraamalla boraattiestereitä fosforyyli- tai tionyylikloridilla.

Booritrikloridia voidaan käyttää hyvin puhtaiden boorikuitujen valmistamiseen kemiallisella kaasufaasipinnoitusmenetelmällä. Reaktiossa pelkistimenä käytetään vetyä. Puolijohdeteollisuudessa yhdistettä käytetään douppaamaan piitä. Muita käyttökohteita ovat karbidien ja nitridien poistaminen metalliseoksista, teräksen etsaus ja muiden booriyhdisteiden valmistaminen. Orgaanisessa synteesissä booritrikloridia käytetään katalyyttinä Friedel–Crafts-alkyloinneissa ja -asyloinneissa, alkeenien kuten eteenin, propeenin, isobuteenin ja vinyylikloridin polymeroinneissa ja epoksidoitumisissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
OVV Asuntopalvelut

**OVV Asuntopalvelut** on suomalainen vuokra-asuntojen välittämiseen erikoistunut ketju, joka toimii franchising-periaatteella 12 paikkakunnalla: Helsingissä, Hyvinkäällä, Joensuussa, Jyväskylässä, Lahdessa, Lappeenrannassa, Kouvolassa, Kuopiossa, Oulussa, Porissa, Tampereella ja Turussa. 

Nykyisin OVV kuuluu Investors House -konserniin.

## Historia
OVV Asuntopalvelut aloitti toimintansa Turussa vuonna 1994 välittämällä aluksi asuntoja opiskelijoille. Alkuvaiheessa yritys tunnettiin nimellä Opiskelijoiden vuokravälitys, josta myös kirjainlyhenne OVV tulee. Ydinliiketoimintana on alusta lähtien ollut asuntojen vuokravälitys ja vähitellen OVV on laajentunut usealla paikkakunnalla toimivaksi franchising-ketjuksi. Vuonna 2016 pörssinoteerattu Investors House Oyj osti OVV Asuntopalvelut -ketjun liiketoiminnan.

## Organisaatio
OVV Asuntopalvelut toimii franchising-periaatteella, ja sen aluetoimistot ovat itsenäisten yrittäjien omistamia. Toimistoja on 12 paikkakunnalla.

## Kokonaispalvelu
OVV Asuntopalvelut on pyrkinyt kehittämään vuokravälitysalaa perinteisestä asuntojen vuokrauksesta kohti konaisvaltaisempaa palvelukokonaisuutta, joka kattaa koko vuokrasuhteen. Tästä esimerkkinä OVV Asuntopalvelut oli ensimmäinen vuokravälittäjä Suomessa, joka tarjosi täyden takuun vuokran maksusta koko vuokrasuhteen ajalta. 

## Lähteet
*http://www.ovv.com/etusivu
*https://www.ovv.com/ovv/
*https://www.ovv.com/vuokranantaja/ovv-kokonaispalvelu/

### Viitteet
Emilia Appelgren

**Emilia Appelgren** () oli suomalainen maisemamaalari. Maisemamaalarina Appelgren oli poikkeus ajan maalaustaiteessa, sillä tuolloin naistaiteilijoiden aiheita olivat lähinnä henkilökuvat, joita tunnetaan muutamia myös hänen tuotannossaan. Hän aloitti uransa 1850–1860-lukujen vaihteessa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Rönkkö, Pekka: *Maisemamaalari Emilia Appelgren (1840–1935). Varhaisimmat rekrytoitumiset kuvataideammattiin pohjoisimmassa Suomessa*. Ars Nordica 12. Jyväskylä: Pohjoinen, 2001. .

## Aiheesta muualla
Piotr Stokowiec

**Piotr Stokowiec** (s. 25. toukokuuta 1972) on puolalainen jalkapallovalmentaja. 

## Ura

Stokowiecilla ei ole takanaan omaa pelaajauraa, vaan hän aloitti valmentajana 34-vuotiaana Wigry Suwałkissa vuonna 2006. Hän valmensi seuraa yhden kauden ja palasi valmennustehtäviin jälleen kesällä 2010 Polonia Varsovan apuvalmentajana. Poloniassa Stokowiec toimi José Mari Bakeron, Theo Bosin ja Paweł Janasin apuvalmentajana. Maaliskuussa 2011 hän toimi yhdessä ottelussa seuran päävalmentajana. Jacek Zielińskin noustua seuran päävalmentajaksi, Stokowiec jatkoi pelaajatarkkailijana. Heinäkuussa 2011 hän siirtyi Polonian II-joukkueen päävalmentajaksi.

Heinäkuussa 2012 Stokowiecista tuli Polonian edustusjoukkueen päävalmentaja.  Hän luotsasi seuran Ekstraklasassa kuudenneksi, mutta seura putosi konkurssin vuoksi liigasta. Stokowiec jätti seuran ja siirtyi Jagiellonia Białystokin päävalmentajaksi.  Hän sai potkut huhtikuun alussa 2014. 

Toukokuussa 2014 Stokowiecin ura jatkui Zagłębie Lubinin päävalmentajana.  Stokwiec luotsasi Lubinin kaudella 2014/15 Puolan I ligan voittoon ja joukkue nousi takaisin pääsarjaan. Kaudella 2015/16 joukkue sijoittui liigassa kolmanneksi. Menestyksekkään paluukauden jälkeen tulokset heikentyivät ja lopulta Stokowiec sai potkut seurasta marraskuussa 2017. Stokowiec jätti Gdánskin elokuussa 2021. Viisi perättäistä liigatappiota ja putoaminen cupista johtivat Stokowiecin potkuihin marraskuussa 2022.Piotr Stokowiec przestał pełnić funkcję trenera I zespołu 

## Meriitit

* Puolan cup: 2019
* Puolan supercup: 2019
* Puolan I liga: 2015

## Lähteet
* Piotr Stokowiec (transfermarkt.co.uk)
* Piotr Stokowiec (90minut.pl)

### Viitteet
Hortonomien Yhdistys

**Hortonomien Yhdistys ry** on perustettu vuonna 1925. Yhdistys on puutarhaopistoista ja alan ammattikorkeakouluista valmistuneiden hortonomien aatteellinen yhdistys. Sen tarkoituksena on edistää jäseniensä ammatillisia tietoja ja taitoja järjestämällä kursseja, kustantamalla julkaisuja ja lehteä. Yhdistys valvoo kannanotoin koulutuksen, työolojen ja palkkauksen kehittymistä.  Hortonomien Yhdistykseen voi liittyä hortonomiksi opistosta tai ammattikorkeakoulusta valmistunut hortonomi tai ammattikorkeakoulussa opiskeleva tuleva hortonomi.

## Historia
Perustettaessa vuonna 1925 yhdistys sai nimekseen Suomen Puutarhateknikkojen Seura ry. Vuonna 1956 oli nimenmuutoksen aika. Hortonomi-nimi otettiin käyttöön opistotason tutkinnon suorittaneista ja puutarhateknikko-nimi jäi toisen asteen tutkinnon suorittaneiden käyttöön. Yhdistyksen nimeksi tuli siis Hortonomien Yhdistys ry. Hortonomien Yhdistys ry. on yksi Suomen vanhimpia puutarha-alan ammattilaisten muodostamia yhdistyksiä. 

## Yhdistyksen toiminta
Hortonomien Yhdistys valitsee vuosittain ansioituneen hortonomin Vuoden Hortonomiksi. Yhdistys hallinnoi myös stipendirahastoa, josta myönnetään vuosittain stipendejä yhdistyksen jäsenten ammatilliseen kehittämiseen, kuten kurssien tai opintomatkojen suorittamiseen. Lisäksi yhdistys osallistuu julkiseen keskusteluun hortonomia koskettavista asioista ja antaa kannanottoja esimerkiksi alan koulutusta, palkkausta tai työoloja koskeviin asioihin. 

Hortonomien Yhdistys järjestää kurssitoimintaa jäsenilleen, tukee jäsentensä verkostoitumista Hortoklubeissa sekä julkaisee Hortonomi-lehteä, joka ilmestyy 2 kertaa vuodessa. Yhdistyksen toiminnasta vastaa johtokunta, johon kuuluu puheenjohtaja ja kahdeksan jäsentä.
Viheltäjämesikko

**Viheltäjämesikko** (*Meliphaga mimikae*) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Viheltäjämesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu yleisestä runsaslukuiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Tammimesikko

**Tammimesikko** (*Meliphaga orientalis*) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Tammimesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on kuvattu olevan yleinen korkeissa korkeuksissa ja harvinaisempi matalammalla. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Tagulanlaulumesikko

**Tagulanlaulumesikko** (*Meliphaga vicina*) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Tagulanlaulumesikkoa tavataan kotoperäisenä Tagulan saarella Papua-Uudessa-Guineassa. Laji on huonosti tunnettu, eikä siitä ole tehty kannanarvioita. Tagulanlaulumesikon uskotaan elävän alankojen metsissä ja metsänreunoilla 800 metrin korkeuteen asti. Metsien hakkuut saattavat olla sille uhka.

## Lähteet
Alvin

**Alvin**, Saksassa *Alwin*, on miehen etunimi. Alvinin nimipäivä on suomenruotsalaisessa almanakassa 9. maaliskuuta.

Nimen alkuperästä on erilaisia selityksiä. Se saattaa olla muunnos latinalaisesta nimestä Albin, joka merkitsee valkoista. Toisaalta se saattaa olla peräisin muinaisenglantilaisesta nimestä Adelvin tai Æðelwine, jotka merkitsevät jalosukuista ystävää.

Suomessa nimi Alvin on maaliskuuhun 2026 mennessä annettu noin 850 henkilölle, joista yli puolet on 2010- ja 2020-luvuilla syntyneitä.

## Tunnettuja Alvineja

* Alvin Aaron, *Abe Aaron* (1910–1970), kanadalainen jazzklarinetisti ja -saksofonisti
* Alvin Ailey (1931–1989), yhdysvaltalainen tanssija ja koreografi 
* Alvin L. Barry (1931–2001), yhdysvaltalainen pappi ja Missouri-synodin presidentti
* Alvin Batiste (1932/1937–2007), yhdysvaltalainen jazzklarinetisti 
* Alwin Berger (1871–1931), saksalainen maisemapuutarhuri, kasvitieteilijä ja mehikasvien tutkija
* Alvin Burke Jr., *Montel Vontavious Porter* (s. 1973), yhdysvaltalainen showpainija
* Alvin Ceccoli (s. 1974), australialainen jalkapalloilija
* Alvin Dark (1922–2014), yhdysvaltalainen baseballpelaaja 
* Alvin Goldman (1938–2024), yhdysvaltalainen filosofian professori
* Alvin Greene (1977–2026), yhdysvaltalainen sotilas ja poliitikko
* Alwin Albert Hafner (1930–2016), sveitsiläis-madagaskarilainen katolinen piispa
* Alvin Harrison (s. 1974), yhdysvaltalainen pikajuoksija
* Alwin Jacobi (1854–1905), saksalais-ruotsalainen rakennusinsinööri ja arkkitehti
* Alvin Nathaniel Joiner, *Xzibit* (s. 1974), yhdysvaltalainen rap-muusikko
* Alvin Kamara (s. 1995), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
* Alvin Kraenzlein (1876–1928), yhdysvaltalainen yleisurheilija 
* Alvin Lee (1944–2013), englantilainen blues- ja rock-kitaristi
* Alvin Loftes (1890–1971), yhdysvaltalainen maantiepyöräilijä 
* Alvin Martin (s. 1958), englantilainen jalkapalloilija
* Alvin Miller (s. 1968), englantilainen nyrkkeilijä
* Alvin Plantinga (s. 1932), yhdysvaltalainen analyyttinen filosofi
* Alvin Robertson (s. 1962), yhdysvaltalainen koripalloilija
* Alvin E. Roth (s. 1951), yhdysvaltalainen taloustieteilijä, yhdysvaltalainen taloustieteilijä, Nobelin taloustieteen palkinnon saaja 
* Alvin Sargent (1927–2019), yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja
* Alvin Stardust (1942–2014), englantilainen laulaja ja näyttelijä
* Alvin Tehau (s. 1989), tahitilainen jalkapalloilija 
* Alvin Toffler (1928–2016), yhdysvaltalainen tulevaisuudentutkija ja tietokirjailija
* Alvin Ulbrickson (1930–2012), yhdysvaltalainen soutaja
* Alvin Williams (s. 1974), yhdysvaltalainen koripalloilija
* Alvin C. York (1887–1964), yhdysvaltalainen kersantti ja sotasankari

## Kuvitteellisia Alvineja
* Alvin, kuvitteellinen laulajahahmo virtuaaliyhtyeessä Alvin and the Chipmunks sekä muun muassa siihen liittyvässä animaatiosarjassa *[[Alvin ja pikkuoravat (animaatiosarja)|Alvin ja pikkuoravat]]*

## Muita Alvineja
* DSV Alvin, yhdysvaltalainen pienoissukellusvene

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Katja Lukin

**Katja Lukin** (s. 1974 Kemi) on suomalainen laulaja. Hän on tullut tunnetuksi Dannyn taustalaulajana D’Voices-yhtyeessä. Hän on esiintynyt taustalaulajana myös lukuisten muiden suomalaisten artistien levytyksillä. 

Lukin syntyi Kemissä mutta varttui Keminmaassa. Lukin on valmistunut nuoriso- ja vapaa-ajanohjaajaksi Peräpohjolan Opistosta. Myöhemmin hän on käynyt esiintymisalan jatkokoulutusta myös Oulussa. Lukin on saavuttanut sittemmin myös luokanopettajan pätevyyden Helsingin yliopistossa.

Lukin aloitti soolouransa vuonna 2003 julkaisemalla singlen ”Vitamiini”. Sittemmin hän on julkaissut useita kappaleita, jotka ovat muun muassa olleet Radio&nbsp;Suomen soitetuimpien listalla.

Lukin on palkittu Vuoden Tanssihitti -palkinnolla Tampereella 16. syyskuuta 2012 kappaleestaan ”Kaipaan Yyteriin”.

Vuonna 2020 presidentti Sauli Niinistö myönsi Lukinille tunnustuksena Suomen Valkoisen Ruusun I luokan mitalin kultaristein.

## Lähteet
*http://www.danny.fi/dvoices_files/katja/bio.phtml
*http://www.danny.fi/dvoices_files/katja/index.phtml

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
*"Katja Lukin sai Ann-Christinen studioon yli 40 vuoden tauon jälkeen", *Väylän Pyörre*, 22.11.2012.
*Katja Lukin: ''Keminmaa'', YouTube.
*Katja Lukin: ''Kaipaan Yyteriin'', YouTube.
*Katja Lukin: ''Löysin viimein paikan kaivatun'', YouTube.
Pensasmesikko

**Pensasmesikko** (*Meliphaga albonotata*) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Pensasmesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan harvinainen, vaikkakin paikallisesti melko yleinen. Sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Ilmavalvonta-aluekeskus

**Ilmavalvonta-aluekeskus** oli Suomessa talvisodan jälkeinen keskus, jonne koottiin ilmahälytyksiä ja torjuntahälytyksiä varten tieto ilmavalvonta-asemilta. Ilmavalvonta-aluekeskukset olivat 17. kesäkuuta 1940 alkaen ilmapuolustusaluekeskusten seuraajia.

Aluekeskuksen alaisten havaintoasemien, ilmavalvonta-asemien, määrävahvuinen miehitys oli 1+8 tai, mikäli asema oli Lotta Svärdin ylläpitämä niin sitten 1+1 ja 12 lottaa. Rintamantakaisille ilmavalvonta-aluekeskuksen ilmavalvonta-asemille ei ollut sallittua määrätä reserviläisiä eikä ensimmäisen luokan nostoväkeä (nykyään lisäreservi).

Ilmavalvonta-asemien päälliköiksi ja varapäälliköiksi pyrittiin sijoittamaan suojeluskuntien jäseniä tai invalideja. Valvontaa suorittamaan kutsuttiin lottia ja suojeluskuntapoikia, joita saattoi olla puolet vahvuudesta.

Uloimman valvontalinjan ja epäedullisten alueiden ilmavalvonta-asemat sai miehittää rintamapalvelukseen soveltumattomilla reserviläisillä ilmavalvonta-aluekeskuksissa ja ilmavalvonta-aluekeskusten esikunnissa ainoastaan päällikkö, valvontapäällikkö, radiomestari sekä radio- ja valvonta-aliupseeri voivat olla reserviläisiä. Henkilöstöä varattaessa pyrittiin siihen, että valittiin ilmavalvonta-aseman alueella toimivan ja jo ilmavalvontatehtävissä olleiden saamiseen ilmavalvonta-asemille.

## Lähteet
*kadettialikersantti Jussi Pajusen tutkielma, maanpuolustuskorkeakoulu, liite 27

### Viitteet
Ilmavalvonta-asema

**Ilmavalvonta-asema** on yksittäinen näköhavaintopaikka ilmavalvontahavainnoille. 

## Suomen talvisodassa

Suomen talvisodan aikaan ilmavalvonta-asemalla oli yleensä yksi tai kaksi lottaa kahden tunnin valvontavuoroissa. Tavallisimmat ilmavalvonta-asemat oli perustettu kirkontorneihin, kellotapuleihin, tehtaiden katoille. Yksi kuuluisimmista ilmavalvonta-asemista oli Lahden kaupungintalon tornissa, joka menetettiin tammikuun 1940 pommituksessa. Sen jälkeen havaintopaikka siirrettiin urheilukentän katolle ja lopuksi hyppyrimäelle.

Kullakin ilmavalvonta-asemalla oli nelinumeroinen peiteluku, jonka perusteella ne erotettiin toisistaan sijaintipaikkaa paljastamatta. Näillä tiedoilla asemien sotapäiväkirjat on edelleen jäljitettävissä sota-arkistosta.
Katja Sirkiä

**Katja Sirkiä **(s. 1974) on suomalainen näyttelijä ja laulaja.

Sirkiä valmistui näyttelijäksi vuonna 1999 ja opiskeli alaa vuonna 2004 New Yorkissa The Actors Studiolla. Hän on suorittanut lauluopintoja muun muassa Sibelius-Akatemiassa sekä Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa. Sirkiä on äänialaltaan korkea sopraano.

Sirkiä on myös tunnettu ääninäyttelijänä useissa elokuvissa, tv-sarjoissa ja mainoksissa. Hän on myös ohjannut dubbauksia. Sirkiä on toiminut suomalaisen Contemporary Dead Finnish Music Ensemble -yhtyeen solistina vuodesta 2009. Sirkiä ääninäyttelee esim. Hän ääninäyttelee Rainbow Dash -nimistä Pegasos-ponia animaatiosarjassa *[[My Little Pony: Ystävyyden taikaa]]* sekä hän ääninäyttelee myös sarjoissa *Halinallet, Tomi Traktori, Kauhula* yms. Katja Sirkiä esiintyy myös *[[Frozen – huurteinen seikkailu]]* ja *[[Frozen II]]* -elokuvissa kuningatar Elsan ääninäyttelijänä. Sirkiä ääninäyttelee myös Martta-nimistä koiraa *[[Martta puhuu]]* -animaatiosarjassa.

## Teatteri

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Katja Sirkiän profiili Näyttelijäliiton sivuilla 
*
Kiova-Žuljanyn kansainvälinen lentoasema

**Kiova-Žuljanyn kansainvälinen lentoasema** (, )) on Ukrainan pääkaupunki Kiovan lounaisosissa, 8 kilometrin päässä ydinkeskustasta sijaitseva kansainvälinen lentoasema. Lentoasemalla on yksi 2,31 kilometriä pitkä kiitotie. Juridisesti lentoasema on Kiovan kaupungin hallitsema liikeyritys.

Vuonna 2013 Kiova-Žuljany oli matkustajamäärän perusteella Ukrainan toiseksi vilkkain lentoasema maan suurimman lentoaseman, Boryspilin kansainvälisen lentoaseman jälkeen. Kiova-Žuljanyn kansainvälistä lentoasemaa käytti vuonna 2013 kaikkiaan 1 838 393 lentomatkustajaa.


Kuva:Kiev - Zhulyany (IEV - UKKK) AN2326841.jpg|Kiova-Žuljanyn lentoasemaa.
Kuva:Kiev - Zhulyany (IEV - UKKK) AN2250734.jpg|Kiova-Žuljanyn terminaalirakennus.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kiev (Žuljany), meždunarodnyi aeroport  (aviapages.ru)
*Skyvector aeronautical charts: UKKK Kiev/Zhuliany Airport  (skyvector.com)
Tarja Koskelo

**Tarja Vappu Helena Koskelo** (s. 23. huhtikuuta 1961 Tyrvää) on suomalainen yleisurheilija. Hän edusti Vammalan seudun Voimaa.

Pituushypyssä Koskelo oli ulkoratojen Suomen mestari vuonna 1981 ja kolmas vuonna 1980. Sadalla metrillä hän oli pronssilla vuonna 1981. Sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa Koskelo voitti pituushypyn vuosina 1981 ja 1982. 60 metrin juoksussa hän sai hopeaa vuonna 1982 ja pronssia vuonna 1977.

Aikuisten maaotteluissa Koskelo edusti Suomea vuosien 1977–1982 välisenä aikana.

## Lähteet
Suomi, sotavangit ja ihmisluovutukset 1939-1955

Kansallisarkiston **Suomi, sotavangit ja ihmisluovutukset 1939-1955** -tutkimushankkeessa kerättiin tietoja talvisodan ja jatkosodan aikana kuolleista neuvostoliittolaisista ja saksalaisista sotavangeista sekä Itä-Karjalassa ja Miehikkälässä sijainneilla siviilileireillä kuolleista. Tiedot koottiin avoindata.fi-sivustolle ja Zenodoon.

## Aiheesta muualla
* Suomi, sotavangit ja ihmisluovutukset 1939-1955 -tietokanta (zenodo.org)
Ingmar Pörn

**Gustav Ingmar Pörn** (19. elokuuta 1935 Runsor, Mustasaari – 8. helmikuuta 2014 Tölby, Mustasaari) oli suomenruotsalainen filosofi, joka toimi filosofian professorina Helsingin yliopistossa vuosina 1978–1998.

Ingmar Pörn syntyi Mustasaaressa Runsorin kylässä maanviljelijäperheen keskimmäiseksi pojaksi. Hän pääsi oppilaaksi Vaasan ruotsinkieliseen lyseoon, alun perin vain nuoremman veljensä seuraksi. Tultuaan ylioppilaaksi keväällä 1955 hän tutustui sattumalta Erik Steniuksen kirjaan *Tankens gryning* päätti ryhtyä opiskelemaan filosofiaa Steniuksen johdolla Åbo Akademissa. Lisäksi hän opiskeli sosiologiaa, matematiikkaa, teologiaa ja kreikan kieltä. Opiskeluaikanaan hän toimitti myös *Studentbladet*-lehteä. Hän suoritti kandidaatintutkinnon vuonna 1960 aiheena John Locke.

Suoritettuaan asevelvollisuutensa vuonna 1961 Pörn lähti Oxfordin yliopistoon suorittamaan filosofian jatko-opintoja Alfred Ayerin ja William Knealen johdolla. Lisensiaatintutkinnon Pörn suoritti Åbo Akademissa vuonna 1964, ja vuonna 1965 hän siirtyi Birminghamin yliopistoon lehtoriksi. Siellä hän suoritti myös tohtorintutkintonsa vuonna 1968. Toisen tohtorintutkinnon hän suoritti Uppsalan yliopistossa vuonna 1978. Pörn opetti Birminghamissa lähes neljätoista vuotta. Hänelle tarjottiin Birminghamista professuuria, mutta hän kaipasi kotimaahansa, ja Helsingin yliopistosta järjestyi ruotsinkielinen professuuri; hän hoiti virkaa Pohjanmaalta käsin. Pörnin erityisaloihin kuuluivat logiikka sekä terveyden ja lääketieteen filosofia.

Jäätyään eläkkeelle Pörn ohjasi edelleen jatko-opiskelijoita ja toimi asiantuntijana professorinimityksissä.

Ingmar Pörnin puoliso oli Margaret Cooper 1960-luvulta tämän kuolemaan saakka 2005.
__NOTOC__
## Tutkimuksia
* Studier i John Lockes filosofi. 1960.
* John Locke om den mänskliga kunskapen. 1964.
* The Logic of Power. 1970.
* Elements of Social Analysis. 1971.
* Action Theory and Social Science: Some Formal Models. 1977.
* The Philosophy of Erik Stenius: Special Issue Edited by Ingmar Pörn. 1984.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Neuman, Yrsa: Intervju med professor emeritus Ingmar Pörn.  3.11.2006.
*
WebCite

**WebCite** on arkistointipalvelu, joka on tarvittaessa käytettävissä säilyttämään Internetin tieteellisesti ja koulutuksellisesti  tärkeää aineistoa. Palvelu säilyttää nettisivun sisällön sellaisena kuin nettisivu oli bloggaajan, tutkijan tai Wikipedia-käyttäjän viitattua tai siteerattua nettisivua. Säilytyspalvelu mahdollistaa lähdeviitteiden toimivuuden senkin jälkeen kun nettisivuja on uudistettu, poistettu tai ne ovat muusta syystä hävinneet, toisin sanottuna sivusto ehkäisee linkkimätää.

## Katso myös
* Internet Archive

## Aiheesta muualla
* WebCite
Unholy (Altarian albumi)

__NOTOC__
**Unholy** on Altarian neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 28. elokuuta 2009. Albumi on ensimmäinen, jolla laulajana toimii Marco Luponero.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano

### Yhtye
* Marco Luponero – laulu, bassokitara, kansikuva, design
* Petri Aho – kitara, taustalaulu, äänittäjä
* Juha-Pekka Alanen – kitara, äänittäjä
* Tony Smedjebacka – rummut

### Tuotanto
* Ronny Forsman – äänittäjä
* Esa Orjatsalo – miksaaja, masteroija
* Fredrik Pelin – kansikuva, design, valokuvat
* Sandra Devezeau – valokuvat
* Rainer Kalwitz – logo

## Arvostelut
* Rockrealms: 
* Imperiumi.net: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Leonid Kutšuk

**Leonid Stanislavovitš Kutšuk** (, , s. 27. elokuuta 1959) on valkovenäläinen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.

## Ura pelaajana

Kutšuk aloitti pelaajauransa FK Dinamo Minskissä, mutta pelasi urallaan pisimpään FK Gomelin paidassa 1980–1988. Seura pelasi tuolloin Neuvostoliiton sarjajärjestelmässä kolmannella sarjatasolla. Kutšuk urakoi seurassa 249 sarjaottelua, kunnes siirtyi kolmeksi kaudeksi KIM Vitebskiin. Neuvostoliiton romahdettua Kutšuk edusti vielä pienempiä seuroja Valko-Venäjän sarjoissa, kunnes lopetti uransa vuonna 1998.

## Ura valmentajana

Kutšuk aloitti valmennusuransa jo pelaajana toimien lyhyen aikaa pelaajavalmentajana KIM Vitebskissä, FK Dinamo-93 Minskissä ja FK Molodetšnossa. Pelaajauransa jälkeen hän toimi vuonna 2003 lyhyen aikaa FK SKVITš Minskin päävalmentajana. Varsinaisesti valmennusura sai tuulta alleen, kun Kutšukista tuli FC Sheriff Tiraspolin päävalmentaja tammikuussa 2004. Kutšukin johdolla Sheriff voitti kuusi perättäistä Moldovan mestaruutta. Seura pelasi hänen alaisuudessaan säännöllisesti eurokentillä ja saavutti europelihistoriansa suurimman voiton heinäkuussa 2008, kun se voitti FK Aktoben 4-0. Hän erosi seuran palveluksesta tammikuussa 2010.  Hän sai huonojen tulosten vuoksi potkut 1. divisioonan hännille juuttuneesta seurasta jo elokuussa 2010.  Hän luotsasi seuraa kauden loppuun ja joukkue sijoittui Venäjän valioliigassa viidenneksi. Kauden jälkeen Kutšuk jätti tehtävänsä ja siirtyi FK Lokomotiv Moskovan päävalmentaja.  Hän sai potkut syyskuussa 2014 kehnosti alkaneen liigakauden takia.

Marraskuussa 2014 hän palasi FK Kuban Krasnodarn päävalmentajaksi. Kutšukin johdolla Kuban romahti Venäjän liigassa kärkipään kahinoista kymmenenneksi. Hän sai potkut toukokuun lopulla 2015. Kutšukin johdolla Rostov aloitti kautensa kohtalaisesti ja elokuun voittoputken myötä joukkue oli liigassa parhaimmillaan kolmantena. Kauden edetessä Rostov ajautui tappiokierteeseen ja pelasi 11 perättäistä ottelua ilman voittoa. Hän erosi tehtävästään joulukuun alussa 2017.

## Meriitit valmentajana

* Moldovan mestaruus (6): 2004 – 2009
* Moldovan cup (3): 2006, 2008, 2009
* IVY-cup (2): 2003, 2009
* Valko-Venäjän vuoden valmentaja: 2013

## Lähteet

* The profile for Leonid Kuchuk

### Viitteet

|-

|-
Kristiina Kuningas

**Lenita Kristiina Kuningas** (aik. *Lartio*) (o.s. *Kuningas*; 19. joulukuuta 1958 Helsinki – 19. helmikuuta 2019) oli suomalainen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa televisiosarjoissa *[[Ruusun aika]]*, *Huomenna on paremmin* ja *Kellarikaarti*. Hänen isänsä oli näyttelijä Martti Kuningas ja äitinsä oli näyttelijä Leni Katajakoski.

Kuningas tuli ylioppilaaksi vuonna 1977. Hänellä oli opintoja Sibelius-Akatemiassa 1980–1982 ja Teatterikorkeakoulussa 1982–1986. Teatteri Jurkassa hänellä oli tehtäviä näytelmissä *Pakotie* vuonna 1986 ja *Juuso ja Leppäpölkky* vuonna 1987 sekä *Rotat* 1988, ja  Turun Kaupunginteatterissa näytelmässä *Käärmeenjälki* vuonna 1990.

Kuningas palautti sukunimensä vuonna 1977 sukunimestä *Lartio* syntymäsukunimeensä *Kuningas*. Kuninkaan puoliso oli ohjaaja Hanno Eskola vuodesta 1983 ja hänen tyttärensä on näyttelijä Iida Kuningas.

Kuningas on haudattu Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle äitinsä isäpuolen Valdemar Baroninin sukuhautaan.    

## Lähteet
* 

### Viitteet
Revinnäiskirjonta

**Revinnäiskirjonta** on kirjontaa, jossa kankaasta poistetaan lankoja ja jäljelle jääneet langat vahvistetaan pistettävän langan avulla erilaisiksi ryhmiksi ja aukoista muodostuviksi kuvioiksi. Aukkoja voidaan myös täyttää langalla muodostaen erilaisia koristekuvioita. Revinnäistä kirjontaa kutsutaan usein myös **reikäompeluksi**. Siihen liittyvät taidot lienevät harrastelijoille tunnetuimpia sukkien parsimisen kautta.

Reikäompeleisiin kuuluvat kuitenkin myös haastavammat leikkaukset, kuten kapeat reikäraidat, joissa kankaasta ei poisteta lankoja lainkaan tai niitä poistetaan yhdestä kahteen. Pakotetussa reikäompeleessa reikäkuviot saadaan aikaiseksi kankaaseen ommeltuja pistoja kiristämällä, jolloin kankaan langat siirtyvät muodostaen reikiä. Sama työtapa on käytössä myös harvassa pohjaompelussa, jossa kangas koristellaan kiristämällä kankaan lankoja erilaisia pistoja käyttäen pitsimäiseksi pinnaksi. Pohjaompelusta käytetään myös nimitystä kiristysompelu.  Karjalan alueella sekä revinnäistä että pakotettua reikäompelua on kutsuttu myös nyhdännäiskirjonnaksi .

Revinnäisessä lankoja voidaan purkaa joko kuteen tai loimen suuntaan tai molempiin suuntiin. Yhteen suuntaan puretun revinnäisen leveys vaihtelee kapeasta reikäraidasta monta kymmentä senttiä leveään revinnäispintaan. Sekä kude- että loimilankoja purkamalla aikaan saatuja revinnäistyyppejä kutsutaan ristikkorevinnäisiksi. Vahvistamattomissa ristikkorevinnäisissä malli ommellaan suoraan puretulle ristikkopohjalle. Vahvistetuissa ristikkorevinnäisissä purettu ristikkopohja vahvistetaan ryhmittelemällä jäljelle jätetyt loimi- ja kudelangat luotospistojen avulla selkeäksi ruudukoksi ja vasta tämän jälkeen ruudukko koristellaan erilaisin pistoin ja pujotuksin.

Suomessa revinnäisompelua käytettiin tekstiilien koristeluun yleisesti jo 1700–1800-lukujen taitteessa. Vaikutteet revinnäiskoristeluihin ovat tulleet sekä idästä että etelästä. Läntisen Suomen alueella etenkin Pohjanmaalla mm. naisten ja miesten paitojen etumusten ja kaulusten sekä liinavaatteiden koristelussa käytettiin leveää yhteen suuntaan purettua sidepistorevinnästä, ns. Pohjanmaan revinnäistä. Sidepistorevinnäinen koostuu luotospistoin päällystetyistä lankapylväistä, jotka on yhdistetty toisiinsa sidepistoin. Idässä revinnäiskirjonta on ollut runsaampaa ja komeita ristikkorevinnäisiä ommeltiin mm. lakanan pitkälle sivulle, käspaikkoihin, naisten päähineisiin  sekä paitojen kauluksiin ja hihansuihin. Ristikkorevinnäisissä aiheena on ollut mm. linnut, ihmiset, elämänpuut, kasvit tai ratsastaja-aiheet sekä selkeinä geometrisina pintoina että tyyliteltyinä rikasmuotoisina aiheina. Etelä-Karjalassa ommeltiin muista poikkeavaa vahvistamatonta ristikkorevinnäistä, Joutsenon ristikkorevinnäistä, jossa revinnäisreikien väliin jätettiin kangasneliöitä ja reikiä voitiin täyttää sidepistoristikoilla tai paulapistoilla.

## Katso myös
* Hardanger-kirjonta

## Lähteet
Rambo: The Video Game

**Rambo: The Video Game** on Teyonin kehittämä ja Reef Entertainmentin julkaisema ammuntapeli. Peli julkaistiin helmikuussa 2014 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Peli perustuu elokuviin *[[Taistelija]]* (1982), *[[Rambo – taistelija 2]]* (1985) ja *[[Rambo – taistelija 3]]* (1988). 

## Pelaaminen
*Rambo: The Video Game* on valopistooli-/raideräiskintäpeli (). Pelaajan ohjaama John Rambo liikkuu ruudulla automaattisesti ensimmäisen persoonan kuvakulmassa. Pelaajan tehtävä on taistella vihollisia vastaan ampumalla ja esimerkiksi heittämällä veitsiä. Rambo kykenee suojautumaan erilaisten esineiden ja maastojen taakse väistääkseen vihollistulitusta. Peliä on mahdollista pelata myös kaksinpelinä yhteistyönä.

## Kehitys
Elokuussa 2011 Reef Entertainment osti *Rambo*-pelin kehitys- ja julkaisuoikeudet StudioCanalilta. Tuolloin neljä *Rambo*-elokuvaa olivat tuottaneet yhteensä yli 600 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Pelin julkaisuajankohdaksi asetettiin vuosi 2012, mutta lokakuussa pelin ilmoitettiin myöhästyvän. Lopulliset julkaisualustat varmistettiin jo elokuussa 2011. 

Pelin päähahmoja, Ramboa ja Trautmania varten ei hankittu ääninäyttelijöitä, vaan hahmojen äänet otettiin suoraan elokuvista. Vaikka Sylvester Stallone olisi suostunut ääninäyttelemään, Trautmanin ääni ei olisi ollut autenttinen, sillä hahmon näyttelijä Richard Crenna menehtyi vuonna 2003.

## Vastaanotto
*Rambo: The Video Game* on yleisesti ottaen saanut negatiivisia arvosanoja. Peliä on kritisoitu pääasiassa rail shooter -tekniikasta, vanhentuneista grafiikoista ja *[[quick time event]]* -kohtauksien suuresta määrästä. Pelin hiiviskely- ja lähitaisteluosuudet toimivat *quick time event* -tekniikalla. Gamereactorin mukaan pelissä on kaksi kokonaista tasoa, jotka läpäistään pelkillä *quick time eventeillä*. Gamereactorin Topias Garsten kritisoi pelin äänimaailmaa, pelirakennetta ja -mekaniikkaa, kerrontaa sekä grafiikoita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Anna-Elina Lyytikäinen

**Anna-Elina Lyytikäinen** (s. 29. maaliskuuta 1971 Kuopio) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Vuonna 2022 hänet valittiin Hämeenlinnan Teatterin johtoon. Hän toimi Tampereen Teatterin pääohjaajana 2016–2021.

Lyytikäinen pyrki Teatterikorkeakoulun näyttelijäntyön koulutusohjelmaan, vaikka ilmaisupainotteiset lukio-opinnot olivat kesken. Hän pääsi opiskelijaksi 1989 ja valmistui näyttelijäksi 1993. Kokopäiväisten näyttelijänopintojen rinnalla hän tentti puuttuvat lukion aineet. Lyytikäisellä oli näyttelijäkiinnitys Lahden kaupunginteatterissa 1993–1994 ja Helsingin Kaupunginteatterissa 1994–1997. Hän pääsi Teatterikorkeakoulun ohjaajantyön koulutusohjelmaan vuonna 1997. Ohjaajaksi Lyytikäinen valmistui 2000 ja hänestä tuli yksi ensimmäisistä taiteen tuplamaistereista Suomessa. Sen jälkeen hän työskenteli freelanceohjaajana ja -näyttelijänä vuodet 2000–2015.

Teatteriurallaan Lyytikäisen työt ovat ulottuneet musikaaleista ihmissuhdedraamoihin. Erityisesti hän pitää töistä, joissa voi tutkia ja perehtyä perusteellisesti taustoihin. Lyytikäinen on asunut Tampereella vuodesta 2005. Hän on opiskellut myös esittävien taiteiden johtamista.

Ohjaamisen ja näyttelemisen ohessa Lyytikäinen on kirjoittanut neljä näytelmää:
* *Armon varassa*, 2007
* *Hämähäkkimiehen kosto*, 2011
* *Sylityksin*, 2015
* *1918 – Teatteri taistelussa*, 2018

Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa *[[Ruusun aika]]* ja *[[Pappia kyydissä]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Luettelo pikkuplaneetoista: 385001–386000

Tämä on **luettelo** Aurinkokunnan numeroiduista **[[pikkuplaneetta|pikkuplaneetoista]]** numerojärjestyksessä alkaen
385001:stä ja päättyen 386000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.

## 385001-385100

## 385101-385200

## 385201-385300

## 385301-385400

## 385401-385500

## 385501-385600

## 385601-385700

## 385701-385800

## 385801-385900

## 385901-386000

## Lähteet
*Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*JPL Small-Body Database Browser 
*Lists and Plots: Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*
Luettelo pikkuplaneetoista: 386001–387000

Tämä on **luettelo** Aurinkokunnan numeroiduista **[[pikkuplaneetta|pikkuplaneetoista]]** numerojärjestyksessä alkaen
386001:stä ja päättyen 387000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.

## 386001-386100

## 386101-386200

## 386201-386300

## 386301-386400

## 386401-386500

## 386501-386600

## 386601-386700

## 386701-386800

## 386801-386900

## 386901-387000

## Lähteet
*Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*JPL Small-Body Database Browser 
*Lists and Plots: Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*
Hobart’s Funnies

**Hobart’s Funnies** () oli lempinimi joukolle erikoisvarusteltuja panssariajoneuvoja, jotka brittiläinen insinööri ja kenraalimajuri Percy Hobart kehitteli käytettäväksi Normandian maihinnousussa.

## Armoured Vehicle, Royal Engineers eli AVRE


Tiedosto:The British Army in the United Kingdom 1939-45 H29043.jpg|Churchill AVRE harjoituksessa, 14. huhtikuuta 1943.
Tiedosto:D-day - British Forces during the Invasion of Normandy 6 June 1944 B5095.jpg|Jalkaväkeä panssarivaunujen suojassa Sword Beachillä.
Tiedosto:AVRE 03.jpg|Churchill AVRE varustettuna ohuista puunrungoista sidotulla nipulla, jolla voitiin täyttää oja tai taisteluhauta sen ylittämisen helpottamiseksi.
Tiedosto:AVRE 04.jpg|Churchill AVRE Italiassa, 19. joulukuuta 1944
Tiedosto:Churchill AVRE carpet-layer with bobbin, 79th Armoured Division, March-April 1944. H37411.jpg|*Bobbiniksi* kutsuttu Churchill AVRE, varustettuna pellavakangaskelalla. Jäljessä seuranneet ajoneuvot saattoivat ajaa kankaan päällä upottavassa maastossa.
Tiedosto:Churchill AVRE Petard.jpg|Churchill AVRE –tankki ampui 18-kiloisia kranaatteja, joita kutsuttiin *lentäviksi roskakoreiksi* niiden ulkomuodon vuoksi.


## Churchill Crocodile
*Churchill Crocodile* oli liekinheittimellä varustettu Churchill Mark VII –panssarivaunu. Siihen sijoitettu liekinheitin saattoi syöstä liekin yli sadan metrin päähän. Polttoainetta riitti 80:een sekunnin kestoiseen heittoon.


Kuva:Flamethrowers in Action, August 1944 TR2313.jpg|Churchill Crocodile toiminnassa.
Kuva:Churchill Crocodile 02.jpg|Churchill Crocodile, 25. elokuuta 1944.
Kuva:Churchill Crocodile 03.jpg|Lähikuva liekinheittimestä.


## Duplex Drive
Lempinimellä *Donald Duck* () tunnettu Duplex Drive -amfibiotankki (tai DD-tankki) oli purjekankaisin kellukkein varusteltu Sherman-panssarivaunu.

## Sherman Crab
Tämän erikoisvarustellun Sherman-panssarivaunun etuosaan oli rakennettu voimallisesti pyörivät kettingit, jotka pieksivät maata, laukaisten siihen haudattuja miinoja jopa 25 senttimetrin syvyydestä.

## Lähteet