open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Uljanovsk

**Uljanovsk** (, entinen Simbirsk, Симби́рск) on kaupunki Volgaan padotun Kuibyševin tekojärven rannalla Venäjällä, 890 kilometriä Moskovasta itään. Se on Uljanovskin alueen pääkaupunki, jonka asukasluku oli 614&nbsp;786 (2010). Uljanovskissa on merkittävää teollisuutta, kuten maastoajoneuvoja valmistavan UAZ:in tehtaat ja Aviastarin lentokonetehdas sekä instrumenttiteollisuutta. Se on myös tärkeä tiede-, koulutus- ja kulttuurikeskus, jossa on muun muassa 15 korkeakoulua, 43 kirjastoa, seitsemän elokuvateatteria ja sinfoniaorkesteri.

Uljanovsk on nimetty kaupungissa syntyneen Vladimir Leninin alkuperäisen sukunimen (Uljanov) mukaisesti. 

## Historia
Simbirskin linnoitus rakennettiin alun perin 1648 Volgan länsirannan kukkulalle suojaamaan Venäjää nogailta. Muutama vuosikymmen myöhemmin se kesti Stenka Razinin kuukauden mittaisen piirityksen. Kun Venäjän raja siirtyi itään, Simbirsk menetti merkityksensä linnoituksena ja kasvoi kaupungiksi. Kaupunginoikeudet se sai 1796. Volgan yli rakennettiin rautatiesilta 1912–1916. Leninin kuolinvuonna 1924 kaupunki nimettiin uudelleen Uljanovskiksi.

## Kaupunkikuva

Kun Kuibyševin pato ja vesivoimalaitos rakennettiin 200 km etelään Uljanovskista 1955–1957, Volga leveni 3–6 kilometriin kaupungin lähellä. Tuolloin joen yli kulkevaan siltaan lisättiin kaksi autokaistaa. Silta on ainoa Volgan ylityspaikka 400 km:n matkalla Kazanista Toljattiin.
Uuden sillan rakennustyöt aloitettiin 1986 ja lähes 13-kilometrinen silta vihittiin käyttöön marraskuussa 2009.  Suuri osa Uljanovskista sijaitsee yhä tekojärven ja Volgan pintaa alempana patovallien suojaamana.

Neuvostoaikana Uljanovskista purettiin lähes kaikki vanhat rakennukset, kuten Pyhän kolminaisuuden katedraali (rakennettu 1827–1841). Vain harvoja vallankumousta edeltäviä rakennuksia on jäljellä – merkittävimpänä talo, jossa Lenin asui 1870–1887. Pyhän kolminaisuuden katedraalin uudelleenrakentaminen on käynnissä.

## Urheilu
Jääpalloseura Volga pelaa Venäjän jääpallon superliigaa. Jalkapalloseura FC Volga pelaa Venäjän jalkapallon 2. divisioonassa.

## Kuuluja asukkaita
Leninin ja hänen vanhempiensa ohella kuuluja kaupungin asukkaita ovat kirjailija Ivan Gontšarov, historioitsija Nikolai Karamzin ja väliaikaisen hallituksen puheenjohtaja Aleksandr Kerenski.
Myös Ivan Ozhogin, venäläinen ooppera- ja musikaalilaulaja, syntyi Uljanovskissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Slovjansk

**Slovjansk** (, ) on kaupunki Itä-Ukrainassa, Donetskin alueen pohjoisosissa. Aluekeskus Donetskiin on 114 kilometriä. Slovjanskin kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 113&nbsp;196, koko kaupunkipiirissä asukkaita oli (vuonna 2017). Kaupunkipiiriin kuuluu Slovjanskin kaupungin ohella Svjatohirskin pikkukaupunki (4&nbsp;504 as.). 

Vielä vuonna 2013 kaupunkipiirissä arvioitiin asuvan 137&nbsp;783 ihmistä; tällöin alueeseen kuului myös Mykolajivkan kaupunki (15&nbsp;684 as., 2013), mutta piirirajoja on sittemmin muutetettu. Kaupunkipiirin väkiluku oli laskenut edellisinä vuosikymmeninä, sillä vuonna 1989 asukkaita oli vielä noin 157&nbsp;300 ja vuonna 2001 146&nbsp;600.

## Historia

Ensimmäinen kirjallinen maininta asutuksesta Torin suolajärven lähistöllä on vuodelta 1622. Vuonna 1676 kaupungin nykyiselle paikalle perustettiin linnoitus nimeltä Tor, joka sai nimensä Donetsin sivujoen Kazenyi Toretsin aiemman nimen mukaan. Lähistöllä on useita suolajärviä. Suolantuotanto ja kalastus olivat aluksi merkittäviä elinkeinoja. Vuosina 1676–1784 paikkakunnan nimi viittasi suolaan (). Vuonna 1784 kaupunki sai nykyisen nimensä.

Kaupungissa ja sen lähistöllä käytiin kovia taisteluja Itä-Ukrainan kriisin aikana huhti-heinäkuussa 2014, koska se oli yksi separatistien keskuspaikoista ja kuului "Donetskin kansantasavallalle". Slovjanskin kaupungin otti haltuunsa 12. huhtikuuta "Donetskin kansantasavallan" joukkoihin kuuluvaksi ilmoittautunut *kansansuojeluskunta*. Ukrainan joukot saivat kaupungin jälleen haltuunsa 5. heinäkuuta 2014, jolloin "Donetskin kansantasavallan" joukot perääntyivät Kramatorskin suuntaan ja jatkoivat sieltä Horlivkaan (?) ja Donetskiin. Kaupunkiin jäivät taistelujen jälkeen aluepuolustuspataljoonat Kyjiv-1, Prikarpatje ja Harkov-2.

## Talous ja liikenne

Kaupungissa on muun muassa kemian- ja keramiikkateollisuutta, kalusteiden valmistusta, ompelimo, kalankasvatusta, kylpylöitä. Slovjanskissa Ukrainan rautateiden poikittaiselta Pultavasta Harkovan alueen Lozovan kautta itään kohti Horlivkaa johtava pääradalta lähtee sivurata pohjoiseen Krasnyi Lymaniin.

Ukraina solmi Koillis-Ukrainan Dneprin-Donetskin altaan liuskekaasukentän erään osan, eli Juzovskan esiintymän osalta 50-vuotisen tuotanto-osuussopimuksen Shell-yhtiön kanssa vuoden 2013 alussa. Juzovskan esiintymän ydinalueet osuvat juuri Donetskin alueen Slovjanskin ja Harkovan alueen Izjumin seudulle.


Нове річище Казенного Торця.jpg|Kazenyi Torets -joki Slovjanskissa.
Одне з солоних озер.jpg|Uimaranta suolajärven rannalla.
Sloviansk Railway Station.jpg|Rautatieasemaa.
Sloviansk standoff - 18-20 April 2014 - 04.jpg|”Donetskin tasavallaksi” itseään kutsuvan, laittoman ja aseistetun separatistiryhmittymän katusulku kaupungissa huhtikuussa 2014.
Slovyansk Voskresenska church.jpg|Kristuksen ylösnousemuksen kirkko Slovjanskissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gasti

**Gasti** tarkoittaa muuta miehistönjäsentä kuin kipparia purjealuksessa. Se on lainasana saksan kielen sanasta "Gast", joka tarkoittaa "vieras".
Kilpapurjeveneessä gastilla on useasti hyvin rajattu rooli, jolloin gastit voidaan jakaa tehtävien mukaan mm. keulagasteihin, pianisteihin, trimmaajiin, taktikoihin, navigaattoreihin, perämiehiin. Yhdellä gastilla voi olla monta tehtävää.

Kipparit ja veneiden omistajat etsivät gasteja ja purjehtijat gastipaikkoja ns. gastipörsseissä. Kipparit hakevat miehistöä sekä yksittäisiin siirtopurjehduksiin että vakituista miehistöä kilpapurjehdusjoukkueisiin. Gastipörssit toimivat nykyisin Internetissä useilla eri purjehdusaiheisilla keskusteluryhmillä, mutta edelleen näkee myös ilmoituksia seurojen telakointialueiden ilmoitustauluilla. Gastipörssejä ylläpitävät tapahtumien ja kilpailujen järjestäjät, pursiseurat ja luokkaliitot.

## Keulagasti
Keulagasti toimii purjeveneen kannella maston etupuolella ja hänen tehtävinään on mm. etupurjeiden vaihdot ja spinaakkerijiipissä spinaakkeripuomin käsittely.

## Pianisti
Tehtävään kuuluu kajuutan katolla rivissä olevien nostin- ja säätököysien hoito. Pianisti huolehtii myös köysien siisteydestä ja selkeydestä kannella ja istuinkaukalossa.

## Perämies
Ohjaa venettä peräsimellä. Perämies tunnetaan myös pinnamiehenä.

## Taktikko
Tehtävänä on selvittää nopein mahdollinen reitti huomioiden kilpapurjehdussäännöt, olosuhteiden muutokset ja muut kilpailijat.

## Trimmaaja
Tehtäviin kuuluu venevauhdin rakentaminen purjeita säätämällä.
Lohduta minua surussani

**Lohduta minua surussani** () on Jumalanäidin ikoneihin kuuluvan ikonityypin nimi Venäjällä. 

Ikonin varhaishistoriaa ei tunneta, mutta alkuperäinen ikoni oli Moskovassa Pupyšin Pyhän Nikolain kirkossa jo 1640. Sitä on kunnioitettu ihmeitätekevänä ikonina 1760 tapahtuneesta ihmeparantumisesta lähtien. 

Ikoni on pyhän Nikolai Odrinon luostarissa Karatševin alueella. Ikonin omisti alkuaan kreivi Nikolai Borisovits Samoilov ja hän lahjoitti sen sitten luostarille 1700-luvun lopulla.

Ikonin kunniaksi Venäjällä vietetään ortodoksisessa kirkossa muistopäiviä kaksi kertaa, toinen tammikuun 25. päivänä ja toinen lokakuun 9. päivänä.

## Lähteet
Stavropol

**Stavropol** () on vajaan 400&nbsp;000 asukkaan kaupunki Lounais-Venäjällä, Pohjois-Kaukasiassa Stavropolin aluepiirissä.

## Historiaa

Stavropol perustettiin 1777 Venäjän–Turkin sodan 1768&ndash;1774 jälkeen sotilasleiriksi ja nimitettiin kaupungiksi 1785. Grigori Potjomkin rakensi Stavropolin Katariina Suuren määräyksestä yhdeksi kymmenestä linnoituksesta Asovanmeren ja Mozdokin välille ja oli tärkeässä osassa myös kaupungin synnyssä. Terekin kasakat asettuivat Stavropolin ja Georgijevskin ympäristöön suojelemaan keisarikunnan rajoja. Kaupungin strateginen sijainti auttoi myös Venäjän imperiumin pyrkimyksiä Kaukasian valloituksessa.

Nimi Stavropol on venäläinen versio kreikkalaisesta nimestä *Stauropolis*, ristin kaupunki. Siitä tuli piispanistuin 1843 ja kuvernementin pääkaupunki 1847.

Venäjän sisällissodan aikana kaupunki oli vuoroin puna-armeijan ja Anton Denikinin johtamien valkoisten joukkojen omistuksessa. Vuonna 1935 kaupunki nimettiin Vorošilovskiksi Kliment Vorošilovin mukaan, mutta entinen nimi palautettiin jo 1943. Toisen maailmansodan aikana, 3. elokuuta 1942 – 21. tammikuuta 1943 kaupunki oli saksalaisten miehittämä.

## Nykyään
Stavropolissa toimivia korkeakouluja ovat on Stavropolin valtionyliopisto, Pohjois-Kaukasian valtion polyteknillinen yliopisto, maatalousyliopisto ja Stavropolin valtiollinen lääketieteellinen akatemia. Kaupunkiin on tullut runsaasti muuttajia Venäjän epävakailta reuna-alueilta Kaukasiasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Flash-OFDM

**Flash-OFDM** (Fast Low-latency Access with Seamless Handoff, Orthogonal Frequency Division Multiplexing) on OFDM-modulointiin perustuva teknologia, joka on suunniteltu tiedonsiirtoon. Tekniikan kehitti Flarion, jonka Qualcomm osti 11. elokuuta 2005. Flash-OFDM-verkko kilpaili 3G-verkkojen kanssa. Flash-OFDM-tekniikan etuihin kuuluu muun muassa lyhyet vasteajat ja kustannustehokkuus. Flash-OFDM kaavailtiin erityisesti haja-asutusalueille korvaamaan perinteiset ADSL-kaapelipohjaiset yhteydet.

Ensimmäisen laajan Flash-OFDM-verkon perusti syksyllä 2005 Slovakiaan T-Mobile Slovakia, jonka ylläpitämässä verkossa tilaaja saa 1&nbsp;Mb–256&nbsp;kb -tasoiset langattomat yhteydet.

Suomessa valtakunnallisista lähetys- ja siirtoverkoista vastaava Digita rakensi yhdessä Siemensin kanssa Flash-OFDM-teknologialla 450 MHz:n taajuudella toimineen täysin IP-pohjaiseen tiedonsiirtoon perustuvan @450-nimellä markkinoidun matkaviestinverkon. Verkko toimi vuonna 2002 lakkautetun NMT450-verkon taajuudella ja mahdollisti tiedonsiirtonopeuden 2,7 Mbit/s myötäsuuntaan ja 780 kbit/s vastasuuntaan. Digitan testeissä keskimääräiseksi tiedonsiirtonopeudeksi on saatu myötäsuuntaan 1 Mbit/s ja vastasuuntaan 520 kbit/s. Verkko saatiin vuonna 2009 koko valtakunnan kattavaksi niin että 99 prosenttia suomalaisista asui sen peittoalueella. Verkon suosio ei kuitenkaan kasvanut odotusten mukaisesti, ja Digita ilmoitti kesäkuussa 2010 luopuvansa verkon ylläpidosta. Se etsi pitkään verkolle jatkajaa, kunnes joulukuussa 2010 Digita ilmoitti myyvänsä @450 verkon Finnet-yhtiöihin kuuluvalle Datame Oy:lle. Verkon tekninen ylläpito jäi edelleen Digitan hoidettavaksi. Flash-OFDM -teknologian käyttö @450-verkossa päättyi vuonna 2012, jolloin se korvattiin CDMA-teknologiaan perustuvalla järjestelmällä. Palvelu suljettiin lopullisesti kun @450-verkkoa ylläpitänyt Datame Oy meni konkurssiin joulukuussa 2013.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Prosessori-lehti 6-7/2007 Flash-OFDM entisessä matkapuhelinverkossa - Laajakaistapalvelut alkavat 450 megahertsillä
*Digita: 450 MHz -taajuusalueen digitaalisen matkaviestinverkon suunnittelu käynnissä 
*Tietoviikko: Suomeen maanlaajuinen langaton laajakaista 
*Digita http://www.digita.fi/digita_dokumentti.asp?path=1840;3793;1973;8407  Digita ja Siemens rakentavat yhteistyössä maanlaajuisen langattoman laajakaistaverkon, 9. lokakuuta 2006
*Prosessori http://www.prosessori.fi/uutiset/uutinen.asp?id=49266 , Digita avaa @450-verkon huhtikuussa, Jari Peltoniemi,  9. lokakuuta 2006
*Tietoviikko http://www.tietoviikko.fi/doc.ot?d_id=252241  Slovakia ehti langattomaan laajakaistaan ennen Suomea, Aleksi Kolehmainen, 18. lokakuuta 2005
*Newswireless.net http://www.newswireless.net/index.cfm/article/2458 T-Mobile Delivers World's First Nationwide Commercial Rollout of FLASH-OFDM in Slovakia
*T-Mobile Slovakia http://www.t-mobile.sk/sk/!pages.get?id=popissluzby&follow=%3F936&partner=c1 : Flash-ODM
Cartoon Tree

**Cartoon tree** on 17. helmikuuta 1996 Ylivieskassa perustettu power pop -yhtye.

## Jäsenet
* Harri "Huuki" Huuhtanen – laulu, kitara (muut yhtyeet: Ben's Diapers, Jukka Takalo)
* Jari Kangaskorte – laulu, kitara (muut yhtyeet: SaintPolis, Sadetta, Jadecroon, Epilä, Jukka Takalo, Calvin Pussy)
* Maako Härönen – laulu, basso (muut yhtyeet: Aknestik, Minkki, Epilä, Russian Love, Jukka Takalo)
* Rane Hirvelä – rummut (muut yhtyeet: SaintPolis, Escape Whale, Pablo Heraldez)

### Entiset jäsenet
* Pentti Ruotsi – laulu, rummut (muut yhtyeet: Amazing Tails)
* Olli Linna – laulu, rummut, basso (muut yhtyeet: Time Flies, Elliot Scale)
* Tomi Korhonen – basso (muut yhtyeet: Ethel Suspense, Time Flies)

## Diskografia
### Studioalbumit
* 

### Muut albumit
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Cartoontree.net
Fukuokan lentoasema

**Fukuokan lentoasema** ()  on kotimaanliikenteen ja kansainvälisen liikenteen lentoasema Fukuokassa, Japanissa. Se on virallisesti toisen luokan lentoasema. Lentoasema toimii tällä hetkellä täydellä kapasiteetillaan, eikä sitä voida laajentaa. Lennot loppuvat kello 22:00, jotta paikalliset saavat yörauhan ja jatkuvat taas aamulla kello 07:00.

Lentoasema sijaitsee edullisesti Fukuokan kaupungin sisällä, Hakata-kun alueella kaakkoon kaupungin keskustasta. Se on yhteydessä muuhun kaupunkiin metrolla ja moottori- ja paikallisteillä, ja matka kentältä liiketoiminta-alueille kestää alle 10 minuuttia. Kuitenkin lentoaseman sijainti lähellä kaupunkia on herättänyt kysymyksiä sen turvallisuudesta.

Fukuokan kaupunki on harkinnut kentän siirtämistä kauemmas sisämaahan tai keinotekoiselle saarelle saadakseen enemmän liikennettä mahtumaan kentälleen. Syitä tähän ovat niin turvallisuus, kuin Fukuokan haave tulla Itä-Aasian talouden ja matkustamisen keskuspisteeksi ja pormestari Hirotaro Yamasakin epäonnistunut haave tehdä Fukuokasta olympiakaupunki vuonna 2020.

## Fukuokan metro

Fukuokan metron Kūkō-linjan toinen pääteasema sijaitsee lentoaseman alla. Fukuokan kaupungin keskusta on vain 10 minuutin metromatkan päässä lentoasemasta.

## Lentoyhtiöt ja kohteet

### Kotimaa
* All Nippon Airways (Nagoya, Okinawa, Osaka Itami, Osaka Kansai, Sapporo, Tokio Haneda, Tokio Narita)
:: Air Nippon (Fukue, Fukushima, Ishigaki, Komatsu, Niigata, Sendai, Toyama, Tsushima)
* Amakusa Airlines (Amakusa)
* Japan Airlines (Nagoya, Okinawa, Osaka Itami, Osaka Kansai, Tokio Haneda, Tokio Narita)
:: Japan Air System (Aomori, Hanamaki, Kagoshima, Matsumoto, Nagano, Matsuyama, Miyazaki, Niigata, Sapporo, Sendai)
:: Japan Transocean Air (Okinawa)
:: J-Air (Izumo)
:: Japan Air Commuter (Izumo, Kagoshima, Kōchi, Takamatsu, Tokushima)
* Oriental Air Bridge (Fukue, Kamigoto, Ojika)
* Skymark Airlines (Tokio Haneda)

### Ulkomaat
* All Nippon Airways
:: Air Nippon (Taipei-Taoyuan)
* Air China (Peking, Chengdu, Dalian, Shanghai-Pudong)
* Asiana Airlines (Busan, Jeju, Soul-Incheon)
* Cathay Pacific Airways (Hongkong, Taipei-Taiwan Taoyuan)

* China Airlines (Taipei-Taiwan Taoyuan)
* China Eastern Airlines (Peking, Shanghai-Pudong, Qingdao, Xi'an)
* China Southern Airlines (Dalian, Kanton, Guilin, Haikou, Shenyang, Wuhan)
* Continental Airlines 
:: Continental Airlines operated by Continental Micronesia (Guam)
* EVA Air (Taipei-Taiwan Taoyuan)
* Finnair (Helsinki)
* Garuda Indonesia (Denpasar/Bali)
* Japan Airlines (Shanghai-Pudong)
** JALways (Honolulu)
* Korean Air (Busan, Soul-Incheon)
* Philippine Airlines (Manila)
* Singapore Airlines (Singapore)
* Thai Airways International (Bangkok)
* Vietnam Airlines (Hồ Chí Minhin kaupunki)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Fukuoka Airport Map  
* About Fukuoka Airport  
* Fukuoka Airport Building Co.,Ltd
Sileeni

**Sileenit** (kreikaksi *silenoi*) ovat kreikkalaisessa mytologiassa luonnonhenkiä – puoliksi ihmisiä ja puoliksi hevosia poiketen siten satyyreista, jotka ovat puoliksi vuohia. Sileenit ovat yleensä ihmishahmoisia, mutta heillä on hevosen jalat, takapää, häntä ja korvat. Kentaureista sileenit eroavat kuitenkin siten, että heillä oli ainoastaan hevosen takajalat – vieläpä hyvin ihmismäiset sellaiset – hevosen koko kaulan alapuolisen ruumiin sijaan.

Sileenit viihtyivät viininjumala Dionysoksen seurassa, ja heidät kuvattiinkin usein kaljupäisiksi ja pyöreämahaisiksi juopottelijoiksi.

Joissain yhteyksissä sileeneiksi nimitetään yleensäkin vanhempia satyyreja. Molempien heimojen kantaisä on Silenos.  

## Lähteet
Limetinvihreä

**Limetinvihreä** (usein myös **limenvihreä**) on kellanvihreä, limettiä muistuttava väri. Limen vihreä on hyvin kirkas väri, joskus hieman vaalea.

## Värikoordinaatit
* heksadesimaalimuodossa *#9fFF05*
Sakaramiina

**Sakaramiina** on jalkaväkimiina, jonka tarkoituksena on rikkoa pyöräajoneuvon rengas tai silpoa kehon osa, mutta ei surmata miinaan astunutta. Sakaramiina 65-98 kuuluu painevaikutteisten polkumiinojen ryhmään. Suomessa on käytössä sakaramiina SM 65-98, jossa räjähdysaineena käytetään 60 grammaa tiiviiksi puristettua trinitrotolueenia. SM 65-98 laukaistaan yleissytytin 65:llä ja sakaralaukaisin 98:lla. SM 65-98 kuuluu tietyt jalkaväkimiinat kieltävän Ottawan sopimuksen piiriin. 

## Lähteet
Juan Fernándezin saaret

**Juan Fernándezin saaret** on Chilelle kuuluva eteläisen Tyynenmeren saaristo noin 650 kilometrin päässä Chilen rannikolta. Saaret muodostavat oman kuntansa, jota hallitaan osana Valparaíson aluetta.

Juan Fernándezin saarten yhteenlaskettu pinta-ala on 99,67 km². Suurimmat saaret ovat Robinson Crusoe ja Alejandro Selkirkin saari, joiden lisäksi ryhmään kuuluvat Santa Clara ja Juananga. Vain Robinson Crusoella on ihmisasutusta. Väkiluku on 900, josta noin 800 asuu pääkaupunki San Juan Bautistassa.

Espanjalainen Juan Fernández löysi saaret vuonna 1563 ja asui siellä muutamia vuosia. Hänen jälkeensä saarilla käytiin vain satunnaisesti, kunnes skottilainen niskoitteleva merimies Alexander Selkirk hylättiin Bahía Cumberlandille vuosiksi 1706–1709. Hänen tarinansa uskotaan innoittaneen Daniel Defoen kirjoittamaan Robinson Crusoe -romaanin. Vuonna 1966 Chilen hallitus nimesi Isla Más Afueran uudelleen Alejandro Selkirkin saareksi ja Isla Más a Tierran Robinson Crusoeksi.

Vuodesta 2018 saaria ympäröivä merialue on luonnonsuojelualue.

Juan Fernándezin saarilla vallitsee subtrooppinen ilmasto. Vuosittainen sademäärä on keskimäärin 1081 mm, ja vuoden keskilämpötila on 15,4 °C. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Curt Segerstråle : Langustikalastajain parissa Robinson Crusoen saaressa, osa I, Helsingin Sanomat, 08.01.1933, nro 6, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Curt Segerstråle : Langustikalastajain parissa Robinson Crusoen saaressa, osa II, Helsingin Sanomat, 15.01.1933, nro 13, s. 27, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Robinson Crusoen saari, Suomen Kuvalehti, 14.11.1936, nro 46, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kylkimiina

**Kylkimiina** on kevyesti panssaroitujen tai panssaroimattomien ajoneuvojen tuhoamiseen tarkoitettu miina. Kylkimiinan teho perustuu ontelopanoksen räjähtäessä muodostuvaan iskumassaan, joka puhkaisee ajoneuvon kyljen ja irrottaa samalla panssarista tappavia sirpaleita ajoneuvon sisälle.

Suomessa ovat käytössä KM 87 ja KM 81. KM 87:n räjähdysaineen massa on 1,6 kg sekä teräksenläpäisykyky 30 millimetriä 30 metrin etäisyydeltä laukaistuna. Kylkimiinan räjäyttämiseen voidaan käyttää laukaisijana laukaisulankaa, vetosytytintä tai sähkölaukaisinta. Sitä voidaan käyttää myös tähysmiinana.

Toinen suomalainen kylkimiinatyyppi on KM 81, joka on tarkoitettu erikoispanssarivaunujen torjuntaan. Sekin soveltuu tähysmiinaksi, ja sen räjähdysaineen massa on 12 kg. Teräksenläpäisykyky on 100 mm 30 m:n etäisyydeltä. Miina laukaistaan sähkösytytyksellä.

Koska kylkimiinat sopivat hyvin sähkö- tai vetosytytyksellä laukaistavina tähysmiinoiksi, ovat ne Suomessa etenkin väijytystaktiikkaa käyttäville sissijoukoille pääasiallisin taisteluväline.
San’yō Shinkansen

**San'yō Shinkansen** () on Shinkansen-suurnopeusjunalinja Japanissa. Se yhdistää Osakan ja Fukuokan, Länsi-Japanin kaksi suurinta kaupunkia, Shin-Ōsakan asemalta Osakassa Fukuokaan Hakatan asemalle. Yhteys palvelee myös muita suuria kaupunkeja linjan varrelta, esimerkiksi Kōbe, Himeji, Okayama, Hiroshima ja Kitakyūshū. Linjaa hoitaa West Japan Railway Company, ja se jatkuu Shin-Osakasta Tōkaidō Shinkansen-linjana joka kulkee Osakasta Tokioon. San'yō shinkansen matkustaa Hakatan ja Osakan välillä kahdessa ja puolessa tunnissa, ja 300 km/h maksiminopeudellaan se on yksi nopeimmista matkustajajunalinjoista maailmassa. Jotkin linjan Nozomi-junat jatkavat Osakasta suoraan Tokioon yhdistäen Hakatan ja Tokion viidessä tunnissa.

## Historia

San'yō shinkansenin rakentaminen Shin-Osakan ja Okayaman välille hyväksyttiin 9. syyskuuta 1965 ja se alkoi 16. maaliskuuta 1967. Okayaman ja Hakatan välisen radan rakennus alkoi 10. helmikuuta 1970.

Shin-Osaka - Okayama väli avattiin 15. maaliskuuta 1972, loput linjasta avattiin 10. maaliskuuta 1975. Ensimmäiset 0-sarjaa käyttävät Hikari-junat kulkivat Osaka-Hakata välin kolmessa tunnissa, 44:ssä minuutissa. Tämä aika lyheni kahteen tuntiin 59:än minuuttiin vuonna 1986 kun linjan maksiminopeutta nostettiin 220 km/h. 100-sarjan Shinkansen junat, jotka aloittivat liikenteen 1989, lisäsivät nopeuden 230 km/h ja lyhensivät matka-ajan kahteen tuntiin 49:än minuuttiin.

Tokio-Hakatan väliä palvellut Nozomi aloitti toimintansa 18. maaliskuuta 1993, käyttäen 300-sarjan Shinkansen junia. Osaka-Hakata väli kulki nyt maksiminopeudella 270 km/h ja kesti kaksi tuntia 32 minuuttia. 500-sarjan Shinkansen junat alkoivat kulkea Shin-Osakan ja Hakatan väliä 22. maaliskuuta 1997, lyhentäen matkan kahteen tuntiin 17:n minuuttiin 300 km/h maksiminopeudella.

700-sarjan Nozomi esiteltiin 13. maaliskuuta 1999 yhdessä Asan aseman avajaisten kanssa. 11. maaliskuuta 2000 uudet 700-sarjan junat aloittivat liikennöinnin Hikari Rail Star servicellä.

Ōgorin asema nimettiin Shin-Yamaguchin asemaksi 1. lokakuuta 2003.

Nykyään San'yō Shinkansen vastaa noin 40 prosenttia JR Westin matkustajatuloista – saman verran kuin koko Osaka-Kioto-Kōbe lähiliikenne. Kuitenkin linja joutuu jatkuvasti kilpailemaan kovasti lentoliikenteen kanssa, erityisesti Fukuoka-Tokio ja Fukuoka-Osaka linjojen kanssa. Seurauksena JR West on laskenut linjojen hintoja toistuvasti vuosikymmenten aikana ja ottanut käyttöönsä muita keinoja kilpailla lentoyhtiöitä vastaan, esimerkiksi tarjoamalla lyhyempiä junia tiheämpään.

## Aiheesta muualla
Lemppu

**Lemppu** on Kankaanpään Ala-Honkajoen kylän keskusalue. Nimi liittyy kylän asutuksen syntyyn 1600-luvun lopulla. Nimi Ala-Honkajoki vakiintuu käyttöön 1800-luvun jälkipuoliskolla, siihen saakka lähinnä osa laajempaa aluetta nimeltä Jokkis (Jockis). On epäselvää, tarkoittaako Lemppu aluetta, henkilöä vai vanhaa taloa.

## Historiaa

Nykyisen Ala-Honkajoen alueen ensimmäinen uudisasukas Juho Matinpoika, joka perusti Koivukosken eli Koukun talon. Koivukosken uudisasutus, ja siis Ala-Honkajoen kylä, on perustettu mahdollisesti jo v. 1688. 
Toiseksi vanhimmaksi taloksi on katsottava Kovaluoma, sillä Yrjö Tuomaanpoika ja Maalin on merkitty sinne jo vuosina 1696–1697. 

Kolmas talo, talo joka varmaan perustettiin juuri vielä 1600-luvun puolella oli Kortteisto eli Lemppu. Sen perustivat Erkki Tuomaanpoika ja Anna Joosepintytär. 
Lemppu-nimi näyttää liittyvän enemmän paikkaan kuin henkilöön, sillä myös Kortteiston seuraavasta isännästä käytettiin tätä nimeä.

## Aiheesta muualla
* Pentti Luodetlahti 1998: Lempusta ja lemppulaisista 
*
Mossin kieli

**Mossi** eli **moore** on Burkina Fasossa sekä Ghanan ja Togon pohjoisosissa asuvien mosien puhuma kieli. Se kuuluu nigeriläis-kongolaisten kielten gurilaiseen eli voltalaiseen ryhmään. Puhujia arvioidaan olevan lähes neljä miljoonaa henkeä.

Mossia puhuu äidinkielenään noin 40 prosenttia Burkina Fason väestöstä. Se toimii myös alueen kansojen lingua francana. Kieli jakautuu useisiin murteisiin, joista suurimmat ovat alueidensa mukaan Ouagadougoun, Koupelan, Ouahigouyan ja Koudougoun murteet. Togossa puhutaan Yanan murretta.

Kielellä julkaistaan kirjallisuutta Burkina Fasossa ja Ghanassa. Kirjoitusjärjestelmä perustuu latinalaiseen kirjaimistoon.

## Lähteet
Bolesław Piasecki

**Bolesław Bogdan Piasecki** (alias Leon Całka, Sablewski; 18. helmikuuta 1915 Łódź – 1. tammikuuta 1979 Varsova) oli puolalainen poliitikko ja kirjailija, toisen maailmansodan jälkeisen Puolan johtomiehiä ja katolisen PAX-järjestön johtaja. Piasecki oli Sejmin jäsen vuodesta 1965 ja Puolan hallituksen jäsen vuosina 1971–1979.

Piasecki oli puolalaisen nationalistipuolueen ONR:n johtaja. Hän oli vangittuna Bereza Kartuskassa. Vapauduttuaan hänestä tuli laittoman oikeistoliikkeen ONR-Falagan johtaja. Tämä liike suosi ”katolista totalitarismia” ja koostui henkilöistä, jotka olivat olleet fasistiliikkeessä. Piasecki oli puolalaisessa vastarintaliikkeessä ja johti Konfederacja Naroda -liikettä taistelussa Gestapoa vastaan toisen maailmansodan aikana. Piasecki oli Neuvostoliiton NKVD:n pidättämänä ja kuulusteltavana sodan jälkeen. 

Vuonna 1945 hän muodosti uudelleen ”katolisen sosiaalis-edistyksellisen liikkeen” yhteistoimintaan Puolan kommunistisen hallituksen kanssa ja perusti sen ympärille viikoittaisen julkaisun *Dzis i Jutro*. Piasecki perusti PAX-järjestön Stalinin käskystä ja oli järjestön johdossa kuolemaansa asti. Stalinismin jakson aikana vuoteen 1956 asti järjestö oli yksi tärkeimmistä kommunistien ”työvälineistä” katolisen kirkon vaikutuksen vähentämiseksi Puolassa. Se oli myös vuoteen 1956 saakka ainoa hallituksen hyväksymä väylä tuoda julki katolista uskoa Puolassa. PAX-järjestön merkittävyys väheni vuoden 1956 jälkeen, vaikka järjestö säilyikin vuoteen 1989 asti. 

## Lähteet
Phongsali

**Phongsali** on Laosin pohjoisin provinssi. Pinta-ala 16&nbsp;270 neliökilometriä. Vuoden 2015 väestönlaskennassa maakunnassa oli   178&nbsp;000 asukasta.
Asukkaita yhdellä neliökilometrillä on 12. Provinssin pääkaupunki on nimeltään Phôngsali. Phongsalissa toimii lukuisia kiinalaisia yrityksiä, sillä se sijaitsee aivan Kiinan rajalla.

Phongsali sijaitsee melko korkealla vuoristossa (400–1&nbsp;800 m merenpinnan yläpuolella).

## Lähteet
Näätämö

**Näätämö** (, , ,  ja aik. ) on kylä Inarissa, Lapissa. Se on myös Suomen ja Norjan rajanylityspaikka. Näätämöstä kaakkoon sijaitsevan Kalattomanjärven läheltä, rajamerkkien 352A ja 352B puolivälistä on linnuntietä lyhin matka Suomesta Pohjoiselle jäämerelle, Näätämönvuonon perukkaan, Uutuanvuonoon vajaa 12,5 kilometriä.

Norjan puolella Etelä-Varangin kunnassa, kohdassa, jossa Näätämöjoki laskee mereen, sijaitsee norjalainen Näätämön kylä. Etelä-Varangin ja Inarin Näätämoiden välimatka on noin 12 kilometriä.

Näätämön seutu on historiallista Koltanmaata. Norjan puoleisessa Näätämössä sijaitsee myös kulttuurihistoriallinen kolttasaamelaismuseo *[[Äʹvv]]*. 

St 971 Näätämö.JPG|Suomen Näätämö kantatien 92 varrella.
Neiden panorama.jpg|Näätämöjoki Norjan Näätämössä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sevettijärven-Näätämön alue  Retkikohteet, Luontoon.fi
* https://yle.fi/aihe/artikkeli/2018/12/22/naatamo-kyla-kuin-suoraan-tarantinon-elokuvasta Näätämö - kylä kuin suoraan Tarantinon elokuvasta, Yle.fi
Grethe & Jørgen Ingmann

**Grethe Ingmann** & **Jørgen Ingmann** olivat tanskalainen muusikkopariskunta, jonka duetto "Dansevise" voitti Eurovision laulukilpailun vuonna 1963. Voitto oli Tanskan ensimmäinen ja toista saatiin odottaa aina vuoteen 2000 asti. 

Pari tapasi vuonna 1955, menivät naimisiin 1956 ja erosivat vuonna 1975. Sen jälkeen kumpikin aloitti soolouran. Jørgen keskittyi myöhemmin kitaramusiikkiin, kunnes lopetti esiintymiset vuonna 1984. 

Jørgen Ingmann syntyi 26. huhtikuuta 1925 Kööpenhaminassa Tanskassa ja kuoli 21. maaliskuuta 2015. Grethe Ingmann (o.s. Clemmensen) taas syntyi 17. kesäkuuta 1938 Tanskassa ja kuoli syöpään 18. elokuuta 1990 Tanskassa 52-vuotiaana. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elämäkerta saksaksi
Harri Saksala

**Harri Uolevi Saksala** (s. 22. tammikuuta 1948 Helsinki) on suomalaisen pop- ja jazzmusiikin monitoimimies, joka on esiintynyt 1960-luvun pop-yhtyeessä, laulanut poliittisia lauluja, esiintynyt trubaduurina ja radiojuontajana sekä ollut ehdokkaana kunnallis- ja eduskuntavaaleissa (SDP).

## Elämä

Saksala kirjoitti ylioppilaaksi 1967, opiskeli Helsingin yliopiston musiikkitieteen laitoksella 1967–1969 ja oikeustieteellisessä tiedekunnassa 1969–1975 suorittaen oikeustieteen kandidaatin tutkinnon 1975. Hän toimi Love Recordsin musiikin kustannuspäällikkönä 1975–1976, Love Kustannuksen toimitusjohtajana 1976–1984, UMO Jazz Orchestran asiamiehenä 1975–1978, taiteilijoiden tili- ja lakiasiaintoimisto TATI:n lakimiehenä 1984–1985, Vantaan konserttitalo Martinuksen toiminnanjohtajana 1986–1996, radio Stadin toimittajana 1996–1998 ja radio Groove FM:n ohjelmajohtajana 1999–2001. Vuodesta 2004 Saksala on toiminut Humanistisen ammattikorkeakoulun kulttuurituotannon lehtorina. Hän on ollut Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2001, Helsingin ympäristölautakunnan varapuheenjohtaja vuodesta 2005 sekä Stadin slangi ry:n puheenjohtaja 2002–2004 ja uudelleen vuodesta 2017.
 
Harri Saksala opiskeli soittamista Helge Pahlmanin johdolla 1955–1960. Hän aloitti muusikonuransa laulamalla ja soittamalla saksofonia Topmost-yhtyeessä vuonna 1965. Yhtyeen muut jäsenet olivat Gugi Kokljuschkin (laulu), Eero Lupari (kitara), Heimo Holopainen (bassokitara), Arto ”Poku” Tarkkonen (kosketinsoittimet)  ja Kisu Jernström (rummut). Harri Saksala jätti Topmostin vuonna 1968 ja liittyi laulusolistiksi ”Edward” Vesalan ja ”Paroni” Paakkunaisen Soulset-yhtyeeseen sen solistin Al Sharpin kadottua yllättäen ulkomaille. Vuonna 1969 oli vuorossa Apollo-yhtye, jonka tarina oli lyhyehkö. Tämän jälkeen Saksala on esiintynyt laulajana, huuliharpistina ja harmonikan soittajana eri yhteyksissä, muun muassa useilla Hectorin levyillä.

## Yhtyeet
* Topmost 1965–1968 ja 1988–
* Soulset 1968–1969
* Apollo 1969–1971
* Kalevala 1972–1973
* Punainen lanka 1974–1977
* Conjunto Baron 1978–1982
* Albert Järvinen Band 1985–1987
* Harri Saksala & Kadunmiehet 1993–1995
* duo Harri Saksala & Pepe Husu 1994–
* Stadin Juhlaorkesteri 2004
* duo Harri Saksala & Yrjänä Sauros 2004–
* yhteistyötä pariisilaisyhtye Tangoneonin kanssa 1990–

## Levyt
* Vaellan vaellan (Lobo Records 1979)
* Kymmenen laulua (Lobo Records 1980)
* Tänä yönä (Karhu 1981)
* Hassu Haitarimies (Karhu 1981)
* Trubaduurin kyynel (Euros 1983)
* Hassu Haitarimies ja uudet ystävät (Euros 1983), vuoden lastenlevy -palkinto
* Laulajan muotokuva (Euros 1983)
* Aleksis Kivi (Puistomusiikki 1984)
* Julma hellyys (Euros 1985)
* Muistikirja (Pyramid 1986)
* Le Tango (Lobo Records 1990)
* Laulut ja balladit (Lobo Records 1992)
* Elämä on väkevää (Olarin Musiikki 1996)
* Lauluja, vuosia, elämää - Osa 1 (Rocket Records 2014)
* Lauluja, vuosia, elämää - Osa 2 (Rocket Records 2014)

## Salanimet
* A. Isku

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Vuohijärvi (taajama)

**Vuohijärvi** on kylä ja kaupunginosa Kouvolan Valkealassa, Vuohijärven etelärannalla. Vuohijärvi kuului vuoteen 2008 asti Valkealan kuntaan. 
Taajaman kautta kulkee Savon rata, ja siellä on ollut Vuohijärven rautatieasema ja Horpun seisake. Vuohijärven kaupunginosan järjestysnumero on 49.

Vuohijärvi lakkasi olemasta tilastollinen taajama 2000-vuosikymmenen alussa, sillä sen väkiluku laski alle kahdensadan. 
Vuoden 2024 lopussa Vuohijärven postinumeroalueella (47900 Vuohijärvi) asui 205 ihmistä. Alueeseen kuuluu kylän lisäksi hieman sen ympäristöä.

## Historia
Taajama on syntynyt teollisuuslaitosten ympärille. Ensimmäinen teollisuuslaitos oli 1806 rakennettu vesisaha Siikakoskella, muutamia kilometreja Vuohijärveltä länteen.

Pohjanmaalta 1910-luvulla saapuneet veljekset Gustaf Walter, John Artur ja Oscar Helmer Sjöblom aikoivat perustaa Vuohijärvelle Pohjoismaiden suurimman nahka- ja kenkätehtaan ja hankkivat itse tehdasta varten Okaniemestä Siikakosken sahan, koskiosuuksia sekä maata. Kolmikerroksisen tiilisen tehdasrakennuksen pystytys alkoi 1916, mutta rakennustyö jäi kesken, kun sisällissodan aikana punaiset pidättivät veljekset ja heidät ammuttiin Korian sillalla 28. huhtikuuta 1918. Sodan jälkeen perustettu *Oy Siikakoski Ab* jatkoi sahan ja voimalaitoksen toimintaa mutta nahkatehtaan kesken jääneet rakennukset purettiin rakennustarpeiksi.

Vuonna 1934 perustettiin Kalso Oy:n vaneritehdas järven rannalle, rautatien varrelle. Eri nimillä toimineen tehtaan omistaa 1996 lähtien UPM. Kalson viilutehdas tuottaa sorvattua kuusiviilua, jota käytetään muun muassa parketin taustaviiluna. Tehdas työllistää noin 120 henkilöä (2014).

Vuohijärvellä sijaitseva Vuohijärven kirkko myytiin kulttuuritaloksi toukokuussa 2014. Vuohijärvellä on asiamiesposti ja kauppa. Vuohijärvi on lähinnä Repoveden kansallispuistoa sijaitseva merkittävä taajama.

## Lähteet
Johan Gustav Hedman

**Johan Gustav (Gustaf) Hedman** (25. syyskuuta 1800 Pietarsaari &ndash; 12. helmikuuta 1866 Vaasa) oli erityisesti Lapin kirkkotaiteen kannalta merkittävä suomalainen taidemaalari.

Hedmanin vanhemmat olivat maalarimestari Gustaf Erik Hedman ja Margaretha Elisabeth (Greta Lisa) o.s. Store. Hänen puolisonsa oli Catharina Christina o.s. Granholm. Hedman opiskeli Tukholman Kuninkaallisessa taideakatemiassa vuosina 1818–1821. Valmistuessaan hänet palkittiin Tessin-mitalilla. Hedman sai maalarimestarin oikeudet Oulussa 1822 ja keskitti toimintansa alttaritaulujen maalaamiseen Oulun palon jälkeen. Vaasan lyseon ja teknillisen opiston lehtorina hän toimi vuodesta 1847 alkaen, mutta muutti Vaasan palon jälkeen lyseon mukana takaisin Pietarsaareen 1852 ja kuoli Vaasassa vuonna 1866.

Oulun kaupungin kokoelmien vanhimpia tauluja on Hedmanin *Oulu ennen paloa 1822*.

## Johan Gustav Hedmanin maalaamia alttaritauluja
Kuusamo 1824 , Kajaani 1824, Pudasjärvi 1825, Hietaniemen kirkko 1826 (Hedenäset, Ylitornion kunta Ruotsissa), Ylitornio 1827, Purmo 1828, Karunki, Tornio 1829, Hyrynsalmi 1830, Säräisniemi,  Vaala, Tervolan vanha kirkko 1831, Kuhmo 1831 (paloi 1989 Lentiiran kirkon mukana),    Kittilä 1831,  Kolarin vanha kirkko 1832, Keminmaa 1837, Rantsila 1840,  Himanka 1845, Luoto 1849, Honkajoki 1856, Rymättylä 1857 (varastoituna).

## Lähteet
*
*Saarnio, Runar (ed.): Hedman. Särtryck ur Släktbok, Ny följd II:5. Arbetet avslutat 28.12.1973.

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Johan Gustav Hedmanin alttaritauluja Olli Aumalan www-sivuilla
Hakatan asema

**Hakatan rautatieasema** () on Fukuokan kaupungin päärautatieasema. Se on suurin ja ruuhkaisin asema Kyūshūlla ja on Honshūlta tulevien matkustajien portti muualle Kyūshūn. Hakatan asema on myös Osakasta alkavan San'yō Shinkansen -linjan pääteasema.

Asemalla sijaitsee myös Hakatan metroasema sekä Nishitetsun bussiterminaali.

## Linjat

### Junalinjat
* Fukuhoku-Yutaka-linja
* Hakata-Minami-linja
* Kyushu Shinkansen (rakenteilla)
* San'yō Shinkansen

### Metrolinjat
* Fukuoka Kūkō-linja
* Fukuoka Nanakuma-linja

## Historia

* 11. joulukuuta 1889: Asema avattiin. Alkuperäinen asema sijaitsi noin 600 metriä pohjoiseen nykyisestä asemasta.
* 1. joulukuuta 1963: Asema rakennettiin nykyiseen muotoonsa korotettuna katutasosta.
* 10. maaliskuuta 1975: San'yō Shinkansen -linja avattiin.
* 22. maaliskuuta 1983: Väliaikainen Hakatan metroasema avattiin.
* 3. maaliskuuta 1985: Nykyinen Hakatan metroasema avattiin.
Anne-Marie David

**Anne-Marie David** (s. 23. toukokuuta 1952, Arles, Ranska) on ranskalainen laulaja. 

Davidin ura alkoi vuonna 1972, kun hän esitti Maria Magdalenaa ranskalaisessa versiossa musikaalista *Jesus Christ Superstar*. Vuotta myöhemmin hän voitti Grand Prix international du disque -palkinnon kappaleella *Aimer*. 

David voitti Luxemburgin edustajana vuoden 1973 Eurovision laulukilpailun kappaleella ”Tu te reconnaîtras”. Taakse jäivät Espanjan Mocedadesin ”Eres tú”, josta tuli iso hitti muun muassa Yhdysvalloissa, sekä Cliff Richardin kappale ”Power to All Our Friends”. Luxemburg voitti tuolloin Euroviisut toisen kerran peräkkäin. Samana vuonna hän sai myös palkinnon Tokion World Popular Song Contest -kilpailussa.

Euroviisuvoiton jälkeen hän teki kiertueen Lähi-idässä ja saavutti erityisesti suosiota Turkissa. Vuosina 1974 ja 1975 hän voitti *Oscar de la variété* -palkinnon. Vuonna 1979 David edusti Ranskaa kappaleella ”Je suis l'enfant soleil”. Kappale sijoittui kolmanneksi Israelin voittaessa Euroviisut toisen kerran peräkkäin. 

Vuonna 1980 David esiintyi Versaillesin Palais des Congrès -salissa ja vuonna 1981 osallistui Euroviisuvoittajien gaalaan Mysenissä, Norjassa. Norjassa hän oli erittäin suosittu ja sai siellä Vuoden paras ulkomainen tulkitsija -palkinnon vuonna 1983. Vuonna 1984 hän esiintyi musikaalissa *Le vent Tourbillon* ja vuonna 1987 Viña del Mar -festivaaleilla Chilessä. Tämän jälkeen hän vetäytyi viihdemaailmasta, mutta palasi vuonna 2004 uuden albumin myötä.

2000-luvulla David on siirtynyt esittämään lähinnä uskonnollisia lauluja.

## Lähteet
Séverine

**Séverine** (s. **Josiane Grizeau**, 10. lokakuuta 1948 Pariisi) on ranskalainen laulaja.

Séverine voitti Monacon edustajana vuoden 1971 Eurovision laulukilpailun kappaleellaan "Un banc, un arbre, une rue*"*. Kappale on levytetty voiton jälkeen italiaksi, saksaksi ja englanniksi. Kappale levytettiin myös suomeksi Carolan laulamana nimellä "Penkki, puu ja puistotie*"*. Séverine on nauttinut voittonsa jälkeen jonkinlaisesta menestyksestä Ranskassa ja Saksassa, mutta ei enää kansainvälisesti.

## Aiheesta muualla
*Viralliset kotisivut 
*
*"Un banc, un arbre, une rue" -käännös
Mentai rock

**Mentai rock** () on nimitys joukolle japanilaisia muusikkoja, jotka saivat suurta huomiota kotimaassaan 1970-luvulla. Suosio jatkui myös 1980-luvun puolelle, eikä artisteilla ollut oikeastaan muuta yhteistä kuin heidän syntymäpaikkansa, Fukuokan Hakata-ku. Nimitys mentai rock on muunnelma paikallisesta herkusta, mentaikosta, joka on tehty turskan mädistä. Monet myös uskoivat heidän musiikissaan olevan yhtäläisyyksiä eri musiikkityylien laajasta määrästä huolimatta.

## Mentai rock -artistit
Johtavia mentai rockin edustajia olivat muun muassa Sheena & the Rokkets, Sunhouse, Accidents ja The Mods.

## Neo mentai rock
Vaikka alkuperäinen mentai rock kuoli 1980-luvun alussa, Fukuokan musiikkiskene on jatkanut uusien, lupaavien muusikkojen kasvattamista. Ayumi Hamasaki, kotoisin juuri Fukuokasta, on Japanin rikkain nainen ja parhaiten palkittu J-pop-artisti kautta aikojen. Muita suosittuja artisteja nykyisin ovat esimerkiksi Shiina Ringo ja Spitz.

Fukuokalaisia tunnettuja artisteja ovat myös:

*Roi Schaider
*Smooth Line
*Sano Masaru 
*Aqua Bomb 
*The Cigavettes
*UFO Beam 
*Nanbanjin 
*The Routes 
*Cut Flowers 
*Limit Break 
*Baobab
*Dr. Funkinstein 

## Aiheesta muualla

* Waster's Lamentin artikkeli
Higashi-ku (Fukuoka)

**Higashi-ku** (, ’itäinen suuralue’) on yksi Japanin Kyūshūn saarella Fukuokan prefektuurissa sijaitsevan Fukuokan kaupungin seitsemästä suuralueesta. Nimensä mukaisesti kaupungin itäosassa sijaitsevan suuralueen pinta-ala on 69,36 neliökilometriä ja siellä on 311&nbsp;580 asukasta (vuonna 2017).

Higashin suuralueella sijaitsevat Kashiin kaupunginosa ja Kyūshūn yliopiston Hakozakin kampus. Suuralueeseen kuuluu Genkainmereen työntyvä Umi no nakamichin kynnäs, joka liittää mantereeseen Shikanoshiman saaren. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Suuralueen internetsivut
Phou Bia

**Phou Bia** (Lao: ພູ ເບຍ; "Oluen vuori") on Laosin korkein vuori, ja se kohoaa 2817 metriä merenpinnan yläpuolelle. Se sijaitsee Xaisombounin erityisalueella.

## Katso myös
*Luettelo maiden korkeimmista kohdista
Saint-Nazaire

**Saint-Nazaire** on kunta, kaupunki ja Loire-Atlantiquen sous-préfecture Loiren varrella Ranskassa lähellä Atlantin rannikkoa. Sen asukasluku on 68&nbsp;838 (2006). Se on merkittävä satama- ja laivanrakennuskaupunki.

Maailman suurimman ja nopeimman risteilijä S/S ''Normandien'' rakennus 1930-luvulla pakotti rakentamaan uuden suuren telakan. Toisessa maailmansodassa Saint-Nazairesta evakuoitiin brittisotilaita etenevien saksalaisten edeltä. Ilmahyökkäyksessä upposi 17. kesäkuuta 1940 joukkojenkuljetusalus *Lancastria*, jolloin 4&nbsp;000 miestä hukkui. Se on pahin brittien kokema yksittäinen menetys koko sodassa. Se jäi kuitenkin sensuurin vuoksi uutisoimatta ja on lähes tuntematon tapaus. Ranskan antauduttua Saint-Nazairesta tuli lähes heti Saksan laivaston sotasatama, jonne rakennettiin yhdeksällä metrillä betonia suojattu sukellusvenetukikohta.

Saint-Nazairen kuivatelakka mahdollisti myös taistelulaivojen *[[taistelulaiva Bismarck|Bismarck]]* ja *[[taistelulaiva Tirpitz|Tirpitz]]* huoltamisen. Brittiläiset kommandot hyökkäsivät 28. maaliskuuta 1942 satamaan (operaatio Sotavaunut) ja onnistuivat tuhoamaan telakan. 28. helmikuuta 1943 pommikoneet tuhosivat lähes puolet evakuoidusta kaupungista. Sukellusvenetukikohtaa lukuun ottamatta kaupunki oli tyhjä sodan loppuun. Normandian maihinnousun jälkeen saksalaisten tukikohta kieltäytyi antautumasta, eivätkä liittoutuneet ryhtyneet valloittamaan sitä. Saint-Nazairen joukot antautuivat vasta 11. toukokuuta 1945 Saksan antautumisen jälkeen.

Talouselämä kärsi 1960- ja 1970-lukujen Euroopan laivanrakennuksen vähenemisestä ja pitkään kaupungissa oli runsaasti työttömyyttä. Nykyisin kaupungissa sijaitsee telakan ohella suuri Airbusin tehdas, jossa valmistetaan lentokoneiden rungon osia. Telakan pääomistaja on nykyään Chantiers de l’Atlantique.

Lähellä sijaitsee Dissignacin kukkula, jolla on megaliittejä. Saint-Nazairen pohjoispuolella sijaitsee La Brièren suoalue, joka on suojeltu vuodesta 1970 luonnonpuistona.

TGV-juna yhdistää Saint-Nazairen Pariisiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kunnan kotisivut
Gordon Cooper

**Leroy Gordon "Gordo" Cooper jr.** (6. maaliskuuta 1927 Shawnee, Oklahoma – 4. lokakuuta 2004 Ventura, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen astronautti.

Leroy Gordon Cooper liittyi Yhdysvaltain ilmavoimiin vuonna 1949. Hän palveli 86. hävittäjälentolaivueessa Münchenissä Länsi-Saksassa lentäen F-84 ja F-86 koneilla neljän vuoden ajan. Palattuaan takaisin Yhdysvaltoihin hän suoritti ilmailualan insinöörin tutkinnon Yhdysvaltain ilmavoimien teknisessä instituutissa (Air Force Institute of Technology AFIT) vuonna 1956.

Tutkinnon suoritettuaan hän siirtyi koelentäjäksi ilmavoimien Edwards Air Force Baseen Kaliforniaan.

## Ura astronauttina

Cooper valittiin yhtenä ensimmäisestä seitsemästä Mercury-astronautista huhtikuussa 1959.

Toukokuun 15.–16. päivänä 1963 hän lensi ensimmäisen avaruuslentonsa "Faith 7" -avaruusaluksella. Avaruuslennon aikana Cooper kiersi maapallon 22 kertaa 34 tuntia ja 20 minuuttia kestäneen lennon aikana. Faith 7 oli viimeinen Mercury-sarjan lento.

Gordon Cooper toimi Gemini 5 -lennon komentajana, yhdessä astronautti Charles "Pete" Conradin kanssa. Gemini 5:n laukaisu tapahtui elokuun 21. päivänä 1965, ja lennon aikana Cooper ja Conrad rikkoivat silloisen pituusennätyksen lentämällä 120 maata kiertävän kierroksen aikana yhteensä 3&nbsp;312&nbsp;993 mailia. Lennon kokonaiskesto oli 190 tuntia 56 minuuttia.

Cooper toimi Gemini 5 lennon jälkeen Gemini 12 ja Apollo 10 -lentojen varakomentajana, muttei enää palannut avaruuteen.

Gordon Cooper erosi ilmavoimien ja NASA:n palveluksesta vuonna 1970 ja siirtyi liike-elämän palvelukseen.

Cooperin sanotaan olleen itsevarmin koko alkuperäisestä astronauttiryhmästä. Tom Wolfen kirjassa *The Right Stuff* ja siihen pohjautuvassa elokuvassa toimittaja kysyy häneltä kuka astronauteista olisi ehdottomasti paras tehtäväänsä. Cooper vastaa:

## Myöhemmät vuodet

Cooper oli kiinnostunut rajatieteestä. Muiden asioiden ohella Cooper väitti, että Yhdysvaltojen hallitus peitteli tietoja UFOista. Cooper väitti nähneensä elämänsä ensimmäisen UFOn Länsi-Saksassa vuonna 1951 ja kirjoitti elämäkertaansa, että hän oli nähnyt muitakin selittämättömiä lentäviä esineitä useita kertoja uransa aikana. Cooper myös vakuutti, että hänen ohellaan olisi myös satoja muita muiden lentäjien tekemiä raportteja, joista monet tulisivat armeijan hävittäjälentäjiltä tutkasta tai silminnähtyinä. Hän oli melko vakuuttunut kuolemaansa asti siitä, että hän oli nähnyt UFOja.

Vuoden 1963 Mercury-lennolta palattuaan Cooper kertoi nähneensä rakennuksia ja auton nostattaman pölypilven Tiibetissä sekä höyryvetureiden vetämiä junia Yhdysvaltain kaakkoisosissa. Hänen aluksensa kiersi Maata yli 160 kilometrin korkeudessa. Nasan tutkimuslautakunnan raportin mukaan havainnot saattoivat olla todellisia. Sää Cooperin mainitsemilla alueilla oli pilvetön ja hänen näkökykynsä oli hyvin tarkka.

## Lähteet

* Gordon Cooperin elämäkerta / NASA
*NASA:n muistokirjoitus Cooperista
* Tom Wolfe: The Right Stuff, , Bantam Books, New York

### Viitteet
Ç

**Ç** (**ç**) eli ”c ja sedilji” on albanian, turkin, azerin, turkmeenin, tataarin, ranskan, portugalin ja kurdin kielissä käytettävä kirjain. Sitä käytetään myös englannin, oksitaanin, katalaanin ja friulin kielissä c-kirjaimen varianttina. Kirjaimessa on c:n alapuolella sedilji-niminen tarke, joka muistuttaa pilkkua.

Kirjain on peräisin visigoottien kirjaimiston z-kirjaimen muodosta, ja sitä käytettiin ensimmäisen kerran varhaisessa espanjan kielessä ilmaisemaan soinnitonta alveolaarista affrikaattaa (). Tämä foneemi oli peräisin vulgaarilatinan - ja -plosiivien joissain tapauksissa tapahtuneesta liudennuksesta. Kirjain osoitti, että kyseisessä kohdassa c ääntyy kuin z. Myöhemmin  muuttui monissa romaanisissa kielissä ja murteissa -äänteeksi. Espanjan kielessä kirjainta ei ole käytetty 1700-luvun ortografisen uudistuksen jälkeen, mutta sitä on sittemmin käytetty monien muiden kielten kirjoittamiseen. Portugalin kielessä ç:tä käytetään soinnittoman s-äänteen ilmaisemiseen vokaalien välissä ennen takavokaalia - s-kirjain vokaalin jälkeen ja ennen takavokaalia ääntyy soinnillisena, samanlaisena kuin englannin tai portugalin z (vrt *caça* , ’metsästys’; *casa* , ’talo’). Ç ei sen sijaan esiinny koskaan sanan alussa eikä sanan lopussa.

Ranskassa *ç* esiintyy joskus a:n, o:n ja u:n edellä s-äänteen merkkinä. Näiden vokaalien edessä tavallinen *c* ääntyy ranskassa aina k:na, e:n ja i:n edellä sen sijaan *s*:nä.  Sanojen perusmuodoissa *ç* on ranskassa melko harvinainen, mutta sitä käytetään *-cer* -loppuisten verbien niissä taivutusmuodoissa, joissa infinitiivin päätteen *-er* paikalla on jokin a:lla tai o:lla alkava pääte. Sellaisia ovat esimerkiksi verbin *lancer* (heittää) muodot *nous lançons* (me heitämme) ja *il lançait* (hän heitti). Puheessa tällaisten verbien kaikissa muodoissa on päätteen edellä *s*-äänne.

Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa  ilmaisee soinnitonta palataalista frikatiivia.
Tampereen yliopiston ylioppilaskunta

**Tampereen yliopiston ylioppilaskunta** (**Tamy**) oli entisen Tampereen yliopiston opiskelijoiden edunvalvonta- ja palveluorganisaatio. Jäseniä sillä oli viimeisinä vuosinaan noin 11&nbsp;000. Tamy oli Suomen ylioppilaskuntien liiton ja Opiskelijan Tampereen jäsenjärjestö.

## Historia
Tamyn historiallisia edeltäjiä ovat 1925 perustettu Kansalaiskorkeakoulun oppilaskunta (joka sittemmin vaihtoi nimensä Yhteiskuntatieteellisen korkeakoulun oppilaskunnaksi) sekä 1945 perustettu Yhteiskuntatieteellisen korkeakoulun ylioppilaskunta. Yhteiskunnallisen korkeakoulun muutettua Tampereelle ja vaihdettua nimensä Tampereen yliopistoksi ylioppilaskunta vaihtoi nimensä Tampereen yliopiston ylioppilaskunnaksi. Se fuusioitui vuoden 2019 alussa Tampereen teknillisen yliopiston ylioppilaskunnan kanssa Tampereen ylioppilaskunnaksi. 

## Yleistä
Tamyn toimisto sijaitsi Tampereen keskustassa Yliopistonkadulla. Tamyssa työskenteli kokopäiväisesti joukko *sektoriasiantuntijoita*, pääsihteeri, toimistohenkilökuntaa sekä Tamyn hallitus. Hallituksessa vuonna 2018 työskenteli puheenjohtajana Sanni Lehtinen, varapuheenjohtajana Paula Saarinen sekä hallituksen jäseninä Nelly Kivinen, Katariina Kojo, Noora Korhonen, Esko Nieminen, Roope Tukia ja Aliisa Toivanen.  Lisäksi tiloista löytyivät ylioppilaslehti Aviisin toimitus sekä Opiskelijan Tampereen toimisto. Tamy tarjosi jäsenilleen erilaisia palveluja ja neuvontaa, kouluttaa järjestötoimijoita sekä hoitaa jäsenistönsä edunvalvontaa paikallisesti ja valtakunnallisesti.

Tamy omisti puolet ravintola- ja julkaisutoimintaa harjoittavasta Juvenes Oy:stä. Lisäksi ylioppilaskunta omistaa täysin kiintestöjen vuokraukseen ja hallintaan erikoistuneen KarPek Oy:n.

## Hallinto
Tamyn ylin päättävä elin oli kahden vuoden välein vaaleilla valittava 40-paikkainen edustajisto. Edustajiston nimittämä hallitus käytti ylintä hallinto- ja toimeenpanovaltaa. Päivittäisestä toiminnasta vastasivat toimistohenkilökunta ja sektorikohtaiset asiantuntijat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tamy verkossa
* Juha Honkonen: Rahvaan oppilaskunta. Aviisi 14/2005.