Olivier Messiaen

**Olivier Eugène Prosper Charles Messiaen** (10. joulukuuta 1908 Avignon – 27. huhtikuuta 1992 Clichy-la-Garenne) oli ranskalainen säveltäjä, urkuri ja ornitologi. Messiaen oli pianonsoitossa itseoppinut ja aloitti säveltämisen 8-vuotiaana. 11-vuotiaana hän pääsi Pariisin konservatorioon, jossa hänen opettajiaan olivat muun muassa Marcel Dupré ja Paul Dukas. Vuonna 1931 hänet nimitettiin urkuriksi Pariisin Pyhän Kolminaisuuden (La Trinité) kirkkoon; tässä virassa hän pysyi yli 60 vuotta kuolemaansa saakka. Vuonna 1936 Messiaen kuului ranskalaisen avantgarden ”La jeune France” -säveltäjäryhmän perustajiin, ja hän opetti École Normale de Musique -koulussa ja Schola Cantorumissa vuosina 1936–1939, jolloin hän kirjoitti myös useita opetuskäyttöön tarkoitettuja, edelleen julkaisemattomia kappaleita.

Messiaen vieraili Suomessa keväällä 1966 ja esitti Helsingissä pitämässään konsertissa kahdelle pianolle säveltämänsä teoksen *Les Visions de l'Amen* yhdessä puolisonsa pianisti Yvonne Loriod'n kanssa. Vuonna 1971 Messiaen sai Wihurin kansainvälisten palkintojen rahaston myöntämän Sibelius-palkinnon. Koreografi Marjo Kuusela laati Messiaenin toisen maailmansodan aikana keskitysleirillä säveltämän teoksen *[[Quatuor pour la fin du temps]]* pohjalta baletin *Aikojen lopun kvartetto*, joka kantaesitettiin Lahden Ristinkirkossa vuonna 1988.

## Tuotannosta
Ollessaan sotavankina Saksassa 1940–1942 Messiaen sävelsi kvarteton *Quatuor pour la fin du temps* (*Ajan lopun kvartetto*) viululle, klarinetille, sellolle ja pianolle. Vapauduttuaan hän ryhtyi opettamaan Pariisin konservatorion professorina ja saavutti kansainvälistä mainetta. Hänen oppilainaan olivat muun muassa nuoret Karlheinz Stockhausen ja Pierre Boulez. Tässä virassa hän pysyi vuoteen 1978 saakka.

Useiden urkuteosten lisäksi hänen keskeiseen tuotantoonsa kuuluvat noin kaksituntinen pianosarja *Kaksikymmentä katsahdusta Jeesus-lapseen* (*Vingt regards sur l'Enfant-Jésus*) (1944), 10-osainen *[[Turangalîla-sinfonia|Turangalîla]]* (1948), sinfonia ondes Martenot’lle, pianolle, orkesterille ja eksoottisille lyömäsoittimille, 14-osainen *[[La Transfiguration de Notre-Seigneur Jésus-Christ]]* (1969) kuorolle, soolosoittimille, orkesterille ja laajalle lyömäsoitinryhmälle, 12-osainen *Kanjoneista tähtiin* (*[[Des canyons aux étoiles...]]*, 1974) orkesterille ja soolosoittimille sekä ooppera *[[Franciscus Assisilainen (ooppera)|Franciscus Assisilainen]]* (*Saint François d'Assise*, 1983).

Messiaenin musiikin perusta on syvä katolinen mystiikka, ja hänen teoksensa tuovat julki tämän individualistis-uskonnollisen näkemyksen. Toisin kuin useimpien länsimaisten säveltäjien tuotanto Messiaenin musiikki ei perustu dynaamiseen kehittymisen ideaan: esimerkiksi sonaattimuotoa Messiaen ei käyttänyt lainkaan. Musiikki on suhteellisen helposti messiaenilaiseksi tunnistettavaa, paikallaan pysyvää, modaalista, äänenväriin ja rytmiikkaan perustuvaa, ja rakentuu monenlaisesta epätavallisesta materiaalista: kaikkea gregoriaanisesta laulusta ja itämaisesta modaliteetista ja rytmistä sarjallisuuteen, elektronimusiikkiin ja lintujen lauluun (josta hän kirjoitti tutkielman ja pitkän pianosarjan "Catalogue d'oiseaux"). Ominaista on ennen kaikkea hienostunut, monimutkainen ja tarkka rytmiikka ja hyvin kehittynyt äänenvärin käyttö.

Kaikkien aikojen ensimmäinen kokonaan sarjallinen sävellys on *Modes de valeurs et d'intensités* vuodelta 1949. Messiaen käytti joissakin teoksissaan myös vuonna 1928 keksittyä sähköistä ondes Martenot -soitinta.

Messiaen kirjoitti paljon säveltämistyönsä teoriasta ja tekniikasta.

## Modaalisen musiikin uusi tuleminen

Tonaalinen musiikki (pääasiassa 1700- ja 1800-luvun musiikki) erotuksena aiemmasta modaalisesta ja uudemmasta atonaalisesta musiikista kirjoitettiin kiinteään viitekehykseen, jota sanottiin sävellajiksi. Sävellajeja on vain kaksi, duuri ja molli, jotka voidaan transponoida eri sävelaloihin.

Vaikka Messiaen luonnehtikin käsitteitä *tonaalinen*, *modaalinen*, *sarjallinen* jne. harhaanjohtaviksi analyyttisiksi mukavuuksiksi, hän loi sävellysten viitekehykseksi määrältään rajoitettujen transpoosien modaliteetin. Tämän perustana oli kahdentoista sävelen kromaattinen sävelasteikko: C, Cis, D, Dis, E, F, Fis, G, Gis, A, Ais, H, C, mutta kysymys ei kuitenkaan ollut dodekafoniasta. Messiaenin ensimmäinen moodi on kokosävelasteikko: C, D, E, Fis, Gis, Ais, C. Kun tämä transponoidaan (puolisävelaskeleen verran ylemmäs tai alemmas), saadaan toinen kokosävelasteikko Cis, Dis, F, G, A, H, Cis, ja kun tämä transponoidaan edelleen, saadaan sama asteikko josta lähdettiin. Transpoosien määrä on kaksi. Toisen moodin kaava on neljä kertaa (puoliaskel, kokoaskel), kuten C, Cis, Dis, E, Fis, G, A, Ais, C. Tämä asteikko, joka tunnetaan myös oktatonisena asteikkona, voidaan transponoida puoliaskelin kahdesti joko ylöspäin tai alaspäin päätymättä samaan asteikkoon. Transpoosien määrä on kolme. Kolmannen moodin kaava on kolme kertaa (kokoaskel, puoliaskel, puoliaskel) kuten: C, D, Dis, E, Fis, G, Gis, Ais, H, C. Moodeja voidaan generoida aina seitsemänteen saakka, mutta kiintoisampia ovat toinen ja kolmas moodi.

Messiaen oppi käsittelemään moodejaan sekä melodisesti että harmonisesti. Kysymys on atonaalisesta musiikista, sillä mitään säveltä ei voida käsitellä perussävelenä.

## Teoksia

*1917 *La dame de Shalott* – piano
*1921 *Deux ballades de Villon* – laulu ja piano
*1925 *La tristesse d'un grand ciel blanc* – piano
*1927 *Esquisse modale* – urut
*1928 *Fugue en ré mineur* – orkesteri
*1928 *L'hôte aimable des âmes* – urut
*1928 *La banquet eucharistique* – orkesteri
*1928 *Le banquet céleste* – orkesteri
*1928 *Variations écossaises* – orkesteri
*1928–29 *Préludes* – 8 kappaletta pianolle
*1930 *Diptyque* – urut
*1930 *La mort du nombre* – sopraano, tenori, viulu, piano
*1930 *Les Offrandes oubliées* – orkesteri
*1930 *Les Offrandes oubliées* – pianoversio
*1930/35 *Offrande au Saint Sacrement* – urut
*1930 *Simple chant d'une âme* – orkesteri
*1930 *Trois mélodies* – laulu ja piano
*1931 *Le Tombeau resplendissant* – orkesteri
*1932 *Apparition de l'Église éternelle* – urut
*1932 *Fantaisie Burlesque* – piano
*1932 *Hymne au Saint Sacrament* – orkesteri
*1932 *Thème et variations* – laulu ja piano
*1932–33 *L'Ascension* – orkesteri
*1933 *Fantaisie* – viulu ja piano
*1933 *Messe* – 8 sopraanoa ja 4 viulua
*1933–34 *L'Ascension* – urut
*1934 5 *Leçons de Solfège è chanter* – laulu ja piano
*1934 *Morceau* – piano
*1935 *La Nativité du Seigneur* – urut
*1935 *Pièce pour le tombeau de Paul Dukas* – piano
*1935 *Vocalise* – laulu ja piano
*1936 *Poèmes pour Mi* – sopraano ja piano
*1937 *O sacrum convivium* – laulukvartetti/sopraano ja urut
*1937 *Poèmes pour Mi* – sopraano ja orkesteri
*1937 *Fêtes des Belles Eaux* – ondes Martenot't
*1938 *Chants de terre et de ciel* – laulu ja piano
*1938 *Deux monodies en quarts de ton* – ondes Martenot't
*1939 *Les Corps glorieux* – urut
*1940–41 *Quatuor pour la fin du temps* – viulu, klarinetti, sello, piano
*1941 *Choeurs pour une Jeanne d'Arc* – kuoro
*1942 *Musique de scène pour un Oedipe* – elektroniikka
*1943 *Rondeau* – piano
*1943 *Visions de l'Amen* – 2 pianoa
*1943–44 *Trois Petites liturgies de la présence divine* – kuoro, solistit, orkesteri
*1944 *Vingt regards sur l'Enfant Jésus* – piano

*1945 *Harawi* – sopraano ja piano
*1945 *Pièce* – oboe ja piano
*1945 *Tristan et Yseult: Théme d'Amour* – urut
*1946 *Chant des déportés* – laulu ja orkesteri
*1946–48 *[[Turangalîla-sinfonia]]* – orkesteri
*1948 *Cinq Réchants* – 12 laulajaa
*1949 *Cantéyodjayâ* – piano
*1949–50 *Messe de la Pentecôte* – urut
*1949–50 *Quatre Études de Rhythme* – 4 kappaletta pianolle
*1951 *Le merle noir* – huilu ja piano
*1951 *Livre d'orgue* – urut
*1952 *Timbres-durées* – elektroniikka
*1953 *Réveil des oiseaux* – orkesteri
*1955–56 *Oiseaux exotiques* – orkesteri
*1956–58 *Catalogue d'oiseaux* – piano
*1959 *Conférence de Bruxelles* – teksti
*1959–60 *Chronochromie* – orkesteri
*1960 *Verset pour la fête de la Dédicace* – urut
*1962 *Sept haïkaï* – orkesteri
*1963 *Couleurs de la Cité Céleste* – orkesteri
*1963 *Monodie* – urut
*1964 *Et expecto resurrectionem mortuorum* – orkesteri
*1964 *Prélude* – piano
*1965–69 *La Transfiguration de Notre Seigneur Jésus* – kuoro, orkesteri
*1969 *Méditations sur le mystère de la Sainte Trinité* – urut
*1970 *La fauvette des jardins* – piano
*1971 *Le tombeau de Jean-Pierre Guezec* – torvi
*1971–74 *[[Des canyons aux étoiles...]]* – orkesteri
*1975–83 *[[Franciscus Assisilainen (ooppera)|Franciscus Assisilainen]]* – ooppera, solistit, kuoro, orkesteri
*1977 *Conférence de Notre-Dame* – teksti
*1984 *Livre du Saint Sacrament* – urut
*1985 *Petites esquisses d'oiseaux* – piano
*1985 *Conférence de Kyoto* – teksti
*1986 *Un vitrail et des oiseaux* – orkesteri
*1986 *Chant dans le Style Mozart* – klarinetti ja piano
*1987 *La ville d'En-haut* – orkesteri
*1988–92 *[[Éclairs sur l’au-delà...]]* – orkesteri
*1989 *Un Sourire* – orkesteri
*1990–91 *Concert à Quatre* – orkesteri
*1991 *Pièce pour piano et quatuor à cordes* – piano, jousikvartetti
**Feuillets inédits* – ondes Martenot, piano* – julkaistu 2001
*vuonna 1997 löydettiin 1928 sävelletty *Prélude'' – urut

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Olivier Messiaen.  Sibelius-akatemia.
* Olivier Messiaen muhi.uniarts.fi