open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Amerikan Suomalainen (Hancock)

**Amerikan Suomalainen** (vuoteen 1896 saakka *Kuparisaaren Sanomat*) oli Michiganin Hancockissa vuosina 1894–1899 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.

Emil Hendricksonin perustama viikkolehti *Kuparisaaren Sanomat* oli vuonna 1881 lakanneen *[[Sankarin Maine]]en* jälkeen seuraava Hancockissa ilmestynyt suomenkielinen sanomalehti. Se siirtyi oston kautta Victor Burmanille, joka muutti lehden nimeksi *Amerikan Suomalainen*. Vuonna 1899 Burman myi lehden calumetilaiselle yhtiölle, joka alkoi julkaista sitä nimellä *[[Suometar (Yhdysvallat)|Suometar]]*.

*Amerikan Suomalainen* -nimellä on ilmestynyt myös toinen lehti Massachusettsin Fitchburgissa vuosina 1926–1930.

## Lähteet
Jouni Aikio

**Jouni Aikio** eli **Kaapin Jouni** (9. maaliskuuta 1875 Inari – 22. kesäkuuta 1956) oli Sotkajärvellä nykyisen Lemmenjoen kansallispuiston alueella asunut saamelainen poromies, joka oli aikanaan hyvin tunnettu myös Lapin ulkopuolella. Hän esiintyi elokuvissa, esitti joikuja radiossa, pääsi Suomen Kuvalehden kansikuvaan, ja hänen luonaan vierailivat muun muassa presidentti Urho Kekkonen ja Lapin läänin maaherra Kaarlo Hillilä.

Kaapin Jounin vanhemmat olivat Annan Kaapi eli Gabriel Aikio ja Vuolabin Ella. Perhe oli alun perin kotoisin Inarista, mutta Jounin syntymän aikoihin he asuivat Utsjoen Pulmangissa. Perhe palasi kuitenkin takaisin Inariin 1800-luvun lopulla porolaidunten kulumisen takia. Sotkajärvelle Kaapin Jouni asettui vuonna 1905.

Kaapin Jouni tapasi Inarin kirkonkylässä vuonna 1935 käyneen presidentti Pehr Evind Svinhufvudin, luovutti tälle saamelaisten anomuskirjelmän ja sai kutsun vierailla Helsingissä. Vuonna 1936 hän matkusti perheineen yhdessä noin 30 muun poromiehen kanssa Helsingissä pidetyille poroviikoille ja tapasi Helsingissä Svinhufvudin ohella myös silloisen oikeusministerin Urho Kekkosen ja Rovaniemen kauppalanjohtajan Kaarlo Hillilän. Myöhemmin Kekkonen ja Hiililä tekivät myös vastavierailun Kaapin Jounin luokse. Jouni sai vuonna 1940 Suomen Valkoisen Ruusun Ritarikunnan ristin.

Kaapin Jouni sai pääasiallisen elantonsa poroista, ja hän myi poronlihaa ja muuta ruokatavaraa muun muassa Lemmenjoen alueen kullankaivajille ja sotavuosina saksalaisille joukoille. Kerrotaan, että hänellä oli parhaimmillaan yli 3&nbsp;000 poroa. Lapin sodan aikana Kaapin Jouni joutui perheineen lähtemään evakkoon Pohjanmaalle, mutta hänen tilansa rakennukset säilyivät sodan tuhoilta.

Sotkajärven pohjoispäässä sijaitsevan Kaapin Jounin entisen asuinpaikan eli Kaapin Jounin kentän ensimmäinen asukas oli 1800-luvun lopulla paikalle asettunut Menes-Antti eli Karhu-Antti, oikealta nimeltään Antti Juhaninpoika Morottaja (1853–1907). Tila oli asuttuna yhtäjaksoisesti kevääseen 2004 saakka, jolloin viimeinen Kaapin Jounin suvun edustaja Pauli Aikio muutti pois tilalta. Tila oli tätä ennen hankittu valtiolle vuonna 2002 ja liitettiin Lemmenjoen kansallispuistoon vuonna 2004. Kentän rakennuksiin kuuluvat 1900-luvun alussa valmistunut hirsinen päärakennus, jonka nykyinen ulkoasu on peräisin 1970-luvulta, yhdistetty karja- ja heinäsuoja, useita aittoja, kaksi saunaa, maakellari ja ulkokäymälät. Asuinkenttää ympäröi riukuaita. Tilan rakennukset entisöitiin vuosina 2008–2011 matkailukäyttöön.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Armas Launis : Kaapin Jouni ja hänen joikunsa, Suomen Kuvalehti, 14.03.1936, nro 11, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

* Aaro A. Nuutinen : Kaapin Jouni kotioloissaan, Helsingin Sanomat, 30.04.1939, nro 115, s. 35, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Amerikan Uutiset (1893–1914)

**Amerikan Uutiset** oli vuosina 1893–1914 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.

Minnesotan Minneapolisissa perustettua viikkolehteä toimittivat Fred Karinen ja August Edwards, joiden joukkoon liittyi Kalle Haapakoski. Yhdistyksen julkaiseman lehden omistus siirtyi pian Kariselle, joka muutti sen jo vuonna 1893 Michiganin Calumetiin. Siellä *Amerikan Uutisiin* sulautui Hannes Helan vuonna 1890 perustama *[[Kalevan Kaiku]]*. Calumetin siihen aikaan laajalevikkisimmän lehden toimittajana jatkoi teräväkynäinen Haapakoski, joka vastusti etenkin Suomi-Opistoa ja raittiusseuroja.

*[[Amerikan Uutiset]]* on myös nykyään ilmestyvä lehti, joka perustettiin Minnesotan New York Millsissä vuonna 1932 nimellä *Minnesotan Uutiset*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Amerikan Uutiset'' digitoituna Kansalliskirjastossa
Hein Vanhaezebrouck

**Hein Vanhaezebrouck** (s. 16. helmikuuta 1964) on belgialainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Joulukuusta 2020 lähtien hän on toiminut KAA Gentin päävalmentajana.

## Ura

Vanhaezebrouck pelasi koko uransa ajan kotimaansa Belgian sarjoissa saavuttamatta merkittävää menestystä. Ura kesti kuitenkin 16 vuotta ja hän lopetti ammattilaisena 36-vuotiaana KSC Lokerenin paidassa vuonna 2000.

Valmennusura alkoi heti peliuran loputtua Lokerenin apuvalmentajana. Vanhaezebrouck työskenteli vuosina 2000–2002 Georges Leekensin ja Paul Putin aisaparina. Päävalmentajakokemusta hän kerrytti maan alasarjoissa Sporting Westissä ja WS Lauwessa, kunnes nousi vuonna 2006 KV Kortrijkin päävalmentajaksi. 

Vanhaezebrouckin läpimurto valmentajana tapahtui juuri Kortrijkissa, joka voitti hänen johdollaan Belgian 2. divisioonan mestaruuden kaudella 2007/08 ja nousi liigaan. Ensimmäinen pääsarjakausi sujui nousijajoukkueelta hyvin ja sarjapaikka säilyi. Kesällä 2009 Vanhaezebrouck nousi KRC Genkin päävalmentajaksi.  Huonojen tulosten vuoksi hän sai kuitenkin potkut jo marraskuun lopussa. 

Kesällä 2010 Vanhaezebrouck palasi KV Kortrijkin peräsimeen.  Seura menestyi jälleen hyvin ja kaudella 2011/12 se eteni historiallisesti Belgian cupin finaaliin. Mestaruus karkasi kuitenkin KSC Lokerenille, mutta kauden jälkeen Vanhaezebrouck palkittiin Belgian parhaana jalkapallovalmentajana.

Neljän Kortrijk-kauden jälkeen Vanhaezebrouck siirtyi kesällä 2014 KAA Gentin päävalmentajaksi.  Debyyttikausi Gentissä oli menestyksekäs, kun Vanhaezebrouck luotsasi seuran historialliseen liigamestaruuteen.  Kaudella 2015/16 Vanhaezebrouck luotsasi Gentin sensaatiomaisesti Mestarien liigan pudotuspeleihin ensimmäisenä belgialaisjoukkueena 15 vuoteen. 

Joulukuussa 2015 Vanhaezebrouck palkittiin Raymond Goethals -palkinnolla.  Vain muutama päivä eroilmoituksensa jälkeen hän allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen RSC Anderlechtin kanssa. Vanhaezebrouck luotsasi Anderlechtin Belgian liigan runkosarjan kuudenneksi, mutta ylemmässä loppusarjassa vahvat esitykset nostivat joukkueen kolmanneksi. Vanhaezebrouckin pesti Anderlechtissä päättyi potkuihin joulun alla 2018, kun joukkue oli liigassa neljäntenä 11 pistettä KRC Genkiä perässä. Lisäksi joukkue putosi Eurooppa-liigasta jo lohkovaiheen jälkeen.

Joulukuun alussa 2020 Vanhaezebrouck palasi KAA Gentin päävalmentajaksi.

## Meriitit

* Belgian mestaruus: 2015
* Belgian 2. divisioona: 2008
* Belgian vuoden valmentaja: 2012
* Raymond Goethals -palkinto: 2015

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* HEIN VANHAEZEBROUCK
Lappeenrannan vesitorni

**Lappeenrannan vesitorni** on vesitorni Lappeenrannassa Taikinamäen kaupunginosassa. Sen korkeus on 45 metriä ja tilavuus 3&nbsp;500 kuutiometriä. Torni on rakennettu kahdessa eri osassa. Ensimmäinen osa valmistui vuonna 1927. Vuonna 1955 tornia laajennettiin, jolloin se sai nykyisen ulkoasunsa. 

Vuonna 2000 tornissa oli peruskorjaus, jolloin tornin lasit vaihdettiin lämpöeristetyiksi. Tornissa on ollut kahvila, mutta se lopetettiin turvallisuussyistä. Myöskään tornin hissi ei vastaa turvallisuusmääräyksiä. Kahviota on yritetty avata uudelleen, mutta remontti maksaisi kuitenkin liikaa.

Vesitornin näköalatasanne avattiin uudelleen 8.7.2022. Pääsymaksu on 6 euroa ja näköalatasanteelle noustaan 160 porrasta pitkin. 

## Lähteet
Mark Heap

**Mark Heap** (s. 13. toukokuuta 1957 Intia) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan televisiosarjoista *[[Avaruuden tuntua]]*, *[[Vikatikki]]*, *[[Brass Eye]]*, *[[Big Train]]*, *[[Candlefordin postineiti]]*, *[[Jam (televisiosarja)|Jam]]*, *[[Spy - isä agenttina]]*,  *[[Friday Night Dinner]]*, *[[Tohtori Intiasta]]* sekä *[[Komisario Maigret (televisiosarja)|Komisario Maigret]]*.

## Yksityiselämä
Heapin isä on brittiläinen ja äiti amerikkalainen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Gheorghe Gruia

**Gheorghe Gruia** (2. lokakuuta 1940 Bukarest – 9. joulukuuta 2015 México, Meksiko) oli romanialainen käsipalloilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.

Gruia voitti Romanian joukkueessa olympiapronssia Münchenissä 1972. Lisäksi hän saavutti maajoukkueessa kaksi maailmanmestaruutta. Gruia muutti Meksikoon vuonna 1978. Hän kuoli saatuaan sydäninfarktin Méxicossa 75-vuotiaana 9. joulukuuta 2015.

## Lähteet
* Gheorghe Gruia Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Robert J. Walker

**Robert John Walker** (19. tai 23. heinäkuuta 1801 Northumberland, Pennsylvania – 11. marraskuuta 1869 Washington (DC)) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän toimi Mississippin edustajana Yhdysvaltain senaatissa vuosina 1835–45, Yhdysvaltain valtiovarainministerinä presidentti James Knox Polkin kabinetissa vuosina 1845–49 ja Kansasin territorion kuvernöörinä huhti-joulukuussa 1857.

Mississippin senaattorina Walker kannatti Texasin liittämistä Yhdysvaltoihin ja onnistui tekemään Yhdysvaltain laajenemisesta yhden vuoden 1844 presidentinvaalien pääteemoista. Presidentinvaalien jälkeen laajenemista kannattanut ja kiitollisuudenvelassa ollut uusi presidentti James Knox Polk teki Walkerista Yhdysvaltain valtiovarainministerin. Valtiovarainministerinä Walker rahoitti Meksikon–Yhdysvaltain sodan, vei läpi Walker Tariff Act -lain (jonka tarkoituksena oli lepytellä Britanniaa Oregonissa käydyn rajakiistan jälkeen) ja valmisteli asetuksen, joka myöhemmin johti Yhdysvaltain sisäministeriön luomiseen. Vuoden 1857 huhtikuusta joulukuuhun Walker toimi Kansasin territorion kuvernöörinä ja joutui tässä virassa keskelle aluetta repinyttä orjuuskiistaa. Walkerin kausi kuvernöörinä jäi alle vuoden mittaiseksi, kun hän joutui eroamaan hylättyään orjuutta kannattaneiden ehdotuksen Kansasin perustuslaiksi.

## Lähteet
Relentless

**Relentless** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* *[[Relentless (Dawn of Azazelin albumi)|Relentless]]*, Dawn of Azazelin albumi
* *[[Relentless (Jackylin albumi)|Relentless]]*, Jackylin albumi
* *[[Relentless (Mortificationin albumi)|Relentless]]*, Mortificationin albumi
* *[[Relentless (Natalie Grantin albumi)|Relentless]]*, Natalie Grantin albumi
* *[[Relentless (Pentagramin albumi)|Relentless]]*, Pentagramin albumi
* *[[Relentless (Willie D:n albumi)|Relentless]]*, Willie D:n albumi
* *[[Relentless (Yngwie Malmsteenin albumi)|Relentless]]*, Yngwie Malmsteenin albumi
* *[[Relentless (The Pretendersin albumi)|Relentless]]*, The Pretendersin albumi
* *[[Relentless (Young MC:n albumi)|Relentless]]*, Young MC:n albumi
* *[[Kaksintaistelu erämaassa]]* (*Relentless*), George Shermanin ohjaama elokuva vuodelta 1948
* *[[Säälimätön]]* (*Relentless*), William Lustigin ohjaama elokuva vuodelta 1989
* Relentless Records, levy-yhtiö.
Australianliitohaukka

**Australianliitohaukka** (*Elanus axillaris*) on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintu. Sen esiintymisaluetta on Australia. Sen populaation suuruudeksi on arvioitu 100&nbsp;000 yksilöä, joista 10&nbsp;000 paria pesii Kiinassa ja 100 paria Taiwanilla.

Lajin tieteellinen nimi oli aiemmin *E. notatus*.

Sille sopiva elinympäristö on lisääntynyt maanviljelysmaan laajenemisen ja saaliseläinten, kuten hiirien, populaatioiden kasvaessa.
Sen elinpiiriä ovat viljelysmaat, arot, savannit ja sisämaan kosteikot. Uhkatekijöitä ovat ilmastonmuutos ja ankarat sääolot.

Australianliitohaukan pituus on 35–38&nbsp;cm ja siipiväli 80–95&nbsp;cm, ja se painaa keskimäärin 291 grammaa. Aikuinen on hyvin vaalean harmaa, pää valkoinen ja alapuoli valkoinen. Siiven sisäpuolen reunassa on mustaa. Niiden istuessa ne näyttävät kuin niillä olisi mustat ”hartiat”. Silmät ovat punaiset ja niiden ympärillä on mustaa joka yltää silmien taakse. Pyrstö on neliömäinen, ja ruumis on hyvin virtaviivaisen aerodynaaminen. Nokka on lyhyt ja sen kärki on terävä ja yläleuka koukkuinen. Sieraimet ja vahanokka ovat keltaiset ja nokka musta. Myös jalat ovat keltaiset, ja niissä on kolme varvasta eteenpäin ja yksi taakse.

## Lähteet
Lavola (Kivennapa)

**Lavola** oli kylä Kivennavalla Karjalankannaksella. Se oli rykelmä taloja tien varressa Pitkäjärven ja Joutselänjärven välissä, Kivennavan pitäjän eteläosassa. Terijoen asemalle oli matkaa 12 kilometriä, Kivennavan kirkolle saman verran. Joutselkä oli parin kilometrin päässä Joutselänjärven ja Mutasuon takana. Talvisodan syttyessä Lavolassa oli kahdeksan taloa. 

Ennen Suomen itsenäistymistä Pitkäjärven ja sen lähellä sijaitsevan Kaukjärven rannat olivat täynnä venäläisiä huviloita, joiden asukkaille lavolalaiset myivät kaikkia maan antimia. Melkein joka talosta isännät toimivat ajureina. Talvella ajettiin rahtia Lintulan sahoilta Terijoelle, kesällä kyydittiin huvila-asukkaita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* VirtuaaliKivennapa
Pikkuhaukka

**Pikkuhaukka** (*Gampsonyx swainsonii*) on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintu. Sitä tavataan seuraavissa maissa: Argentiina, Bolivia, Brazil, Kolumbia, Ecuador, Ranskan Guyana, Guayana, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, Suriname, Trinidad ja Tobago ja Venezuela. Metsien hävitys Pohjois-Kolumbiassa, kuten myös Amazonian alueella, on luonut sille suotuisia oloja leviämiselle.

Populaation suuruudeksi on arvioitu 1&nbsp;000–10&nbsp;000 yksilöä, mikä vastaa 670–6&nbsp;700 aikuista yksilöä.

Sen elinpiiriä ovat lähinnä kuivat savannit, mutta myös subtrooppiset ja trooppiset metsät ja alueet, joilta metsät on hävitetty sekä pensastot ja arot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Pikkuhaukka (''Gampsonyx swainsonii'')
Caroline Harrison

**Caroline Harrison** (o.s. **Scott**; 1. lokakuuta 1832 Oxford, Ohio – 25. lokakuuta 1892 Washington) oli Yhdysvaltain ensimmäinen nainen ja presidentti Benjamin Harrisonin vaimo. He menivät naimisiin 20. lokakuuta 1853 ja olivat naimisissa aina Carolinen kuolemaan asti.

Caroline Harrisonin äiti oli Mary Potts Neal Scott ja isä John Scott, joka työskenteli collegen opettajana ja pappina. Caroline Harrison pääsi nuorena hyviin kouluihin ja hän pärjäsi poikkeuksellisen hyvin koulussa, osoittaen erityistä lahjakkuutta musiikissa ja kuvataiteissa. Caroline tapasi Benjaminin tämän opiskellessa Carolinen isän koulussa. Pari meni naimisiin ja sai kaksi lasta vuosina 1854 ja 1858. Miehensä edetessä poliittisella urallaan Caroline Harrison toimi kotiäitinä ja osallistui aktiivisesti vapaaehtoistyöhön. Harrison toimi muun muassa edelleen toiminnassa olevan Daughters of the American Revolution -järjestön ensimmäisenä puheenjohtajana ja keräsi rahaa Johns Hopkinsin yliopiston uutta lääketieteellistä linjaa varten.

Caroline Harrison sairastui tuberkuloosiin Benjamin Harrisonin ensimmäisen presidenttikauden lopulla, kun Benjamin oli aloittamassa kampanjointiaan seuraavia presidentinvaaleja varten. Vaimonsa sairastumisen takia hänen kampanjointinsa jäi vähäiseksi. Caroline Harrison kuoli Valkoisessa talossa 25. lokakuuta 1892, vain kaksi päivää ennen vaaleja. Benjamin Harrison hävisi vaalit Grover Clevelandille ja meni neljä vuotta myöhemmin uusiin naimisiin Mary Dimmickin kanssa.

## Lähteet
Junior MasterChef Suomi

**Junior MasterChef Suomi** on suomalainen ohjelma, jossa 8–13-vuotiaat lapset kilpailevat ruoanlaitossa. *Junior MasterChef* -kisan voittaja saa palkinnoksi 5 000 euroa, ammattilaiskokkien veitsisarjan ja Viking Linen lahjakortin. Juontajina ja tuomareina ensimmäisellä ja toisella tuotantokaudella toimivat Tomi Björck ja Meri-Tuuli Väntsi. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Nelonen-kanavalla 19. elokuuta 2012, toinen tuotantokausi alkoi 27. elokuuta 2013 ja kolmas tuotantokausi alkoi Nelosella 5. syyskuuta 2017. Uudistuneeseen tuomaristoon kuuluivat Tomi Björck, Sara La Fountain ja Henri Alén.

## Ensimmäinen tuotantokausi

**Kilpailijat**

## Toinen tuotantokausi
**Kilpailijat**

## Kolmas tuotantokausi
**Kilpailijat**

## Lähteet

## Katso myös
*MasterChef Suomi
Tauno Saarela

**Tauno Kalevi Saarela** (s. 28. helmikuuta 1952 Oulu) on suomalainen valtiotieteen tohtori, dosentti ja Helsingin yliopiston poliittisen historian lehtori. Hän on tutkinut suomalaista ja kansainvälistä työväenliikettä ja kommunismia. Saarela väitteli tohtoriksi vuonna 1996. Hänen väitöskirjansa aiheena oli suomalaisen kommunismin synty 1918–1923.

## Teoksia
* *Pleunan kundit – 50 vuotta ammattiyhdistystoimintaa Helsingin rakennusviraston konekorjaamolla 1935-1985*. Helsinki 1985
* *Vanhuksista eläkeläisiksi – Eläkeläiset r.y. 30 vuotta 1959-1989*. Eläkeläiset r.y., Helsinki 1989
* *Suomalaisen kommunismin synty 1918-1923*, väitöskirja. Kansan Sivistystyön Liitto, Helsinki 1996
* *Kansan Tahto. Pohjolan työtätekevien lehti*. Yrjö Mäkelin -seura, Oulu 2006
* *Suomalainen kommunismi ja vallankumous 1923-1930*. Historiallisia tutkimuksia 239. Suomalaisen kirjallisuuden seura, Helsinki 2008
* *Finnish communism visited*. The Finnish Society for Labour History, Papers on Labour History VII Helsinki 2015 (Teos saatavissa myös Heldassa)

## Toimitustöitä
* *Talonpoikainen sosialisti – [[Santeri Mäkelä]] poliittisena toimijana ja kirjailijana*. Työväen historian ja perinteen tutkimuksen seura, Helsinki 1997
* *Communism: National and International* ; edited by Tauno Saarela and Kimmo Rentola. Tampere 1998
* *Aave vai haave* ; toimittaneet Tauno Saarela, Joni Krekola, Raimo Parikka, Anu Suoranta. Työväen historian ja perinteen tutkimuksen seura, Saarijärvi 1998
* *”Kallis toveri Stalin!” – Komintern ja Suomi* ; toimittaneet Natalia Lebedeva, Kimmo Rentola ja Tauno Saarela. Edita, Helsinki 2002
* *Коминтерн и Финляндия 1919–1943*. Под редакцей Н. С. Лебедевой, К. Рентолы, Т. Саарелы. Hayka, Москва 2003
* *Kuinka eräs karaistui. Kirjeitä Kimmolle* ; toim. Mikko Lehtonen, Petri Repo ja Tauno Saarela. Helsinki 2013
* *Kulkijapoika on nähnyt sen. Kirjoituksia nykyhistoriasta* ; toimittaneet Kimmo Rentola ja Tauno Saarela. Työväen historian ja perinteen tutkimuksen seura, Helsinki 2014 (Teos on saatavissa myös Heldassa)

## Lähteet
MasterChef VIP

**MasterChef VIP** on televisio-ohjelma, jossa 12 julkisuuden henkilöä kokkaa *[[MasterChef]]* *VIP* -kisan voitosta. Kisan voittaja saa palkinnoksi 10 000 euron rahasumman, jonka hän luovuttaa itse valitsemaansa hyväntekeväisyyskohteeseen. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Nelonen-kanavalla 10. helmikuuta 2015.

Toinen tuotantokausi alkoi helmikuussa 2021 ja sitä tuomaroivat Tomi Björck, Sikke Sumari ja Kari "Kape" Aihinen.

## Ensimmäinen tuotantokausi
**Kilpailijat**

* Laila Snellman
* Anni Hautala
* A.W. Yrjänä
* Kaisa Liski (voittaja) 
* Martina Aitolehti
* Emma Kimiläinen
* Sakari Kuosmanen
* Mikko von Hertzen
* Ville Niinistö
* Kim Herold
* Jyrki Anttila
* Manuela Bosco
* Veeti Kallio
* Mikko Kivinen
* Mikaela Ingberg
* Jussi Chydenius
* Eva Louhivuori
* Jyrki 69

## Toinen tuotantokausi
**Kilpailijat**

* Minna Kuukka (voittaja) 
* Max Seeck
* Jarmo Koski
* Miska Haakana 
* Voli 
* Anna Perho 
* Olga Temonen
* Joel Harkimo
*Perttu Sirviö
*Seksikäs-Suklaa

## Lähteet
Liikola

**Liikola** oli Kivennavan pitäjän kylä Kivennapa-Kanneljärvi maantien varressa. Liikolassa oli talvisodan alkaessa parikymmentä taloa. Kylää kutsuttiin myös Keski-Voipeelaksi tai Hyyteläksi, jotta sitä ei sekoitettaisi pitäjänrajan toisella puolella olevaa Kanneljärven Liikolaan. Tuota Kanneljärven Liikolaa, joka oli selvästi suurempi kylä, kutsuttiin samasta syystä Turkkilaksi. Kivennavan Liikola oli yksi Kolmikyläksi nimitetyn kylärykelmän kokonaisuudesta. Muut olivat Voipiala eli Etu-Voipeela ja Kaukolempiälä eli Perä-Voipeela.

Nykyisin näistä kolmesta kylästä asutusta on vain Kaukolempiälässä. Liikolan kohdalla on peltoaukea ja tienristeys. Risteyksestä lähtevä pitkähkö hiekkatie johtaa pellon halki ja metsän läpi yksittäiselle maatilalle, mutta Liikolan kylän kohdalla asutusta ei ole. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* VirtuaaliKivennapa
Serbian sosialistinen puolue

**Serbian sosialistinen puolue** (, lyh. **СПС**, *SPS*) on serbialainen poliittinen puolue. Puolueen perusti 17. heinäkuuta 1990 Slobodan Milošević.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto
Lintula (Kivennapa)

**Lintula** (vuodesta 1948 ) oli ennen toista maailmansotaa Suomeen kuulunut kylä Kivennavalla Karjalankannaksella. Sodan jälkeen se jäi Neuvostoliitolle luovutetulle alueelle ja Neuvostoliiton hajottua kuuluu nykyisin Venäjälle. 

Lintulassa toimi ennen sotaa Lintulan luostari, joka oli Suomen ainoa ortodoksinen naisluostari. Luostarin perusti venäläinen salaneuvos Feodor Neronov vuonna 1894. Se sijaitsi 14 km Terijoen asemalta koilliseen Lintulanjoen varressa. Sitä ympäröi Lintulan entisen lahjoitusmaa alueen samanniminen hovitila. Luostari oli kylän keskipiste ja se lahjoitusmaa historioineen vaikutti syvästi kylän elämään. 

Lintulan Terosenmäellä luostarin alueesta Terijoelle päin asui ennen talvisodan syttymistä jokunen pienviljelijätilallinen, seppä, kauppias ja autoilija. Yhteensä taloja oli alle kymmenen. Erillään luostarista sijaitsi vielä mylly ja saha, jonka yhteydessä oli myös asuinrakennuksia. Varsinaisessa Lintulan luostarissa elettiin hyvin eristettyä elämää erillään Lintulan pienestä kylästä. 

Luostari perustettiin uudelleen ja sijaitsee nykyään samannimisenä Heinävedellä Palokin kylässä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* VirtuaaliKivennapa
Storoževoin kapina

**Storoževoin kapina** oli Neuvostoliiton laivaston Storoževoi-fregatilla tapahtunut miehistön kapina vuonna 1975. Kapina on yksi kylmän sodan dramaattisimmista laivastokapinoista.

## Tausta
Storoževoi oli Neuvostoliiton Itämeren laivaston sukellusveneentorjunta-alus, jonka asemapaikka oli Riika. Kapinan taustalla olivat kurinpidolliset ongelmat, jotka johtivat miehistön lomien peruuttamiseen marraskuussa 1975. Kapinan alullepanija oli aluksen poliittinen upseeri, 36-vuotias kapteeniluutnantti Valeri Sablin, joka uskoi Neuvostoliiton kommunistisen johdon, erityisesti Leonid Brežnevin, pettäneen vallankumouksen ihanteet.

## Kapinan kulku
Kapina alkoi 8. marraskuuta 1975, lokakuun vallankumouksen 58. vuosipäivän juhlallisuuksien aikana Riiassa. Sablin sai osan miehistöstä puolelleen, ja kahdeksan upseeria äänesti kapinan puolesta. Aluksen kapteeni ja seitsemän vanhinta miehistön jäsentä, jotka vastustivat kapinaa, lukittiin hyttiin pääkannen alle. Sablin suunnitteli purjehtivansa Storoževoilla Leningradiin, "vallankumouksen kehtoon", sytyttääkseen uuden kommunistisen liikkeen. Alus lähti Väinajokea pitkin kohti Itämerta. Yksi upseereista kuitenkin pakeni ja hälytti viranomaiset, minkä jälkeen Neuvostoliiton laivasto ja ilmavoimat mobilisoitiin takaa-ajoon. Brežnev antoi käskyn upottaa alus, mutta Kuurinkurkun sumu suojasi sitä hetkellisesti. Ilmavoimien hävittäjien pommitus ja tulitus vaurioittivat aluksen ohjauslaitteita, pakottaen sen pysähtymään ennen Neuvostoliiton aluevesiltä poistumista. Storoževoi vallattiin laskuvarjojääkärien toimesta, ja kapinalliset antautuivat.

## Seuraukset
Kapinalliset kuljetettiin takaisin Riikaan, ja Sablin pidätettiin ja vietiin Moskovaan Lefortovon vankilaan. Hänet tuomittiin sotaoikeudenkäynnissä maanpetoksesta ja teloitettiin vuonna 1976 eikä hänen hautapaikkaansa paljastettu edes perheelle. Miehistö hajotettiin ja rangaistiin, mutta aluksen vauriot korjattiin, ja se lähetettiin uudella miehistöllä näytöskierrokselle Itämerelle ulkomaiden silmien hämäämiseksi. Neuvostoliitto kielsi kapinan olemassaolon 15 vuoden ajan.

## Vaikutus ja jälkimainingit
Tapaus herätti laajaa huomiota länsimaiden lehdistössä, mutta Neuvostoliitossa sitä ei virallisesti tunnustettu. Storoževoin kapina jäi historiaan yhtenä kylmän sodan merkittävimmistä laivastokapinoista, kuvastaen Neuvostoliiton sisäisiä jännitteitä ja vallankumouksellisia ihanteita.

## Lähteet
Valvoja (Yhdysvallat)

**Valvoja** (myös *Walwoja*) oli Michiganin Calumetissa vuosina 1915–1957 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti. Taustaltaan se oli lestadiolainen.

Lestadiolaisten suurseuralaisten perustama *Valvoja* oli kahdesti tai kolmesti viikossa ilmestynyt, poliittiselta linjaltaan republikaaninen uutislehti. Sen toimittajina työskentelivät vuoteen 1931 saakka John Turja ja Into Johannes Teljo. Toimituskuntaan kuuluivat eri aikoina myös Jussi Hinkkanen, Yrjö Sjöblom ja koko 1920-luvun ajan John Gustav Tuira. Vuonna 1931 päätoimittajaksi tuli Reino W. Suojanen, jonka pitkäaikaisena työtoverina oli Emil Arvid Millen (Haikola).

*Valvojan* lukijakunta käsitti lestadiolaisten lisäksi Suomi-synodin ja Kansalliskirkon kannattajia ja se saavutti melko suuren levikin, 9&nbsp;000 kappaletta vuonna 1921. Lestadiolaisten sisäisten ristiriitojen takia sen kilpailijaksi perustettiin vuonna 1930 uusi lehti *[[Opas]]*, mutta *Valvojan* levikki pysyi vielä 1930-luvulla 8&nbsp;000 kappaleen tasolla. Vuonna 1954 levikki oli enää 2&nbsp;200, eikä kahden samaan herätysliikkeeseen kuuluvan lehden julkaiseminen samassa kaupungissa ollut enää järkevää. *Valvoja* ja *Opas* yhdistettiin kesällä 1957 *Pohjolan Sanomat* -nimiseksi lehdeksi, jonka toimittajaksi tuli pian Niilo Mikael Lapinoja. Vuonna 1959 *Pohjolan Sanomat* muutettiin *Amerikan Sanomat* -nimiseksi viikkolehdeksi, joka lakkasi kesäkuussa 1960. Samalla päättyi myös Calumetin suomalaisten sanomalehtien historia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Valvoja'' digitoituna Kansalliskirjastossa
Opas

**Opas** oli Michiganin Calumetissa vuosina 1930–1957 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti. Taustaltaan se oli lestadiolainen.

Vanhoillislestadiolaiset perustivat *Oppaan* samassa kaupungissa ilmestyneen *[[Valvoja (Yhdysvallat)|Valvojan]]* kilpailijaksi, koska jälkimmäistä oli syytetty tiettyjen lestadiolaisryhmien suosimisesta. Kolmesti tai kahdesti viikossa ilmestyneen, puoluekannaltaan republikaanisen lehden levikki oli yli 6&nbsp;500 kappaletta vuonna 1935. *Valvojan* tapaan *Oppaan* lukijoina oli lestadiolaisten lisäksi myös Suomi-synodin ja Kansalliskirkon kannattajia. Toimittajina työskentelivät Victor Burman, Reino W. Suojanen, Kalle Ruuttila ja Walter Törölä .

Vuonna 1954 *Oppaan* levikki oli laskenut 2&nbsp;000 kappaleeseen eikä kahden lehden ylläpitäminen ollut enää järkevää. *Opas* ja *Valvoja* yhdistettiin kesällä 1957 *Pohjolan Sanomat* -nimiseksi lehdeksi, jonka toimittajaksi tuli pian Niilo Mikael Lapinoja. Vuonna 1959 *Pohjolan Sanomat* muutettiin *Amerikan Sanomat* -nimiseksi viikkolehdeksi, joka lakkasi kesäkuussa 1960. Samalla päättyi myös Calumetin suomalaisten sanomalehtien historia. 

## Lähteet
Embassy of Silence

**Embassy of Silence** on suomalainen, progressiivissävytteistä rockia/metallia soittava kokoonpano. Yhtyeen perustivat vuonna 2007 Tero Kalliomäki (kitara) ja Ines Lukkanen (laulu). 

## Historia
Lukkanen vieraili Kalliomäen toisen yhtyeen, Saattueen levyllä jolloin idea tunnelmallisesta ja genrerajoja rikkovasta rock-yhtyeestä syntyi. Yhtyeen vahvuuksia ovat Lukkasen monipuolinen laulutyyli ja Kalliomäen vahvat sävellykset. 
Ensimmäisessä kokoonpanossa vaikuttivat myös Samu Lahtinen (basso) ja Harri Lampinen (kitara). Ensimmäisellä vuonna 2008 julkaistulla promolla “Wendigo Winter” rumpuja soitti Teemu Laitinen. Toinen julkaisu oli samana vuonna tehty “Pristine” -ep, ja samaan aikaan yhtyeen kokoonpanoon oli saatu vahvistukseksi rumpali Mikael Ahlsten ja kitaristi Harri Lampinen. Molemmat levyt äänitettiin Klaukkalassa D-Studiolla Jarno Hännisen johdolla.

Ensimmäinen kokopitkä albumi, “Euphorialight” julkaistiin vuonna 2010 ruotsalaisen Supernovan kautta. Levy äänitettiin jälleen D-Studiolla, masteroinnista vastasi Björn Engelmann Cutting room -studiolla Ruotsissa. Albumia ennen yhtyeen rumpaliksi vaihtui Jaakko Hauru, ja toinen kitaristi Harri Lampinen jäi pois kokoonpanosta. Toinen albumi “Antler Velvet” julkaistiin 2012 brittiläisen Ravenheart Recordsin kautta. Albumin aikaan yhtyeeseen vakinaistui toinen kitaristi Jarno Suodenjoki, ja albumin äänitysten aikana yhtyeen vakituiseksi rumpaliksi vaihtui Make Lievonen, vaikka kyseisellä levyllä rumpuja soitti vielä Jaakko Hauru. 

Kolmas albumi “Verisimilitude” julkaistiin vuonna 2015 Inverse Recordsin kautta. Albumi äänitettiin rumpuja lukuun ottamatta Teron “KillHill”-studiolla ja miksattiin D-Studiolla. Kosketinsoittaja Harri Koskelan jäätyä pois kokoonpanosta ennen äänityksiä, kosketinosuuksista vastasi levyllä useampi henkilö; Tero Kalliomäki, Jarno Hänninen sekä Juha Eskola.

Yhtye on tehnyt Tšekin kiertueen ja soittanut Virossa. Yhtyeen levyillä ja keikoilla on useasti vieraillut sellisti Aapo Romu.

Virallisia musiikkivideoita yhtyeellä on neljä; Passion and Savagery, Unconverted, Straight up Crazy Amazon (virallinen naisten amerikkalaisen jalkapallon MM-kisabiisi)  ja Shame, Spin and Click, jonka ohjasi Anne Rajala. 

## Jäsenet
### Nykyinen kokoonpano
*Tero Kalliomäki (kitara, sävellykset)
*Ines Lukkanen (laulu)
*Samu Lahtinen (basso)
*Jarno Suodenjoki (kitara)
*Make Lievonen (rummut)

### Entisiä jäseniä
*Harri Lampinen (kitara 2008 - 2009)
*Mikael Ahlsten (rummut 2007 - 2009)
*Jaakko Hauru (rummut 2010 - 2012)
*Harri Koskela (koskettimet 2009 - 2015)

## Diskografia
### Albumit
* 
* 
* 

### EP-levyt
* 

### Muut
*Wendigo Winter (demo) 2008

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*http://embassyofsilence.net/ 
*https://www.facebook.com/embassyofsilence/
*http://www.mikseri.net/artists/embassyofsilence.101716.php
*http://www.soundi.fi/artistit/embassy-of-silence/
Siirtolainen (lehti)

**Siirtolainen** oli Yhdysvalloissa vuosina 1893–1937 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.

*Siirtolainen* sai alkunsa Adolf Riipan, Alex Ketosen ja Jacob E. Saaren Oregonin Astoriassa vuonna 1891 perustamasta *Lännetär*-viikkolehdestä. Kannattamaton lehti siirrettiin vuonna 1893 uudella nimellä Wisconsinin Superioriin, jossa toimituskuntaan liittyi vastikään Suomesta saapunut Antero Riippa. Vuonna 1894 kustantajat sopivat G. A. Grönlundin *[[New Yorkin Lehti|New Yorkin Lehden]]* yhdistämisestä *Siirtolaiseen*, ja lehti muutettiin New Yorkin Brooklyniin, jossa sen päätoimittajaksi tuli Akseli Järnefelt-Rauanheimo ja vuonna 1896 Esa Eetu Takala. Tänä aikana *Siirtolainen* oli Amerikan luetuin suomenkielinen lehti.

Grönlundin kirjapainon tehtyä konkurssin lehden kustantajaksi tuli J. E. Saaren omistama Finnish American Publishing Company. Vuonna 1901 Saari ja Antero Riippa muuttivat lehden painokoneineen Michiganin Kalevan maanviljelysiirtokuntaan, jonne Saari houkutteli suomalaisia eri puolilta maata. Kalevassa toimitukseen liittyivät Aaro Jalkanen ja Kaapo Murros, jotka pian muuttivat Calumetiin. Riipan aputoimittajina työskentelivät myös Eenokki Lehtinen, Evert Määttälä ja Artturi Pelto.

Vuonna 1910 Saari muutti *Siirtolaisen* Minnesotan Duluthiin, jonne vuonna 1914 siirtyi myös hänen Calumetista ostamansa *[[Päivälehti (Yhdysvallat)|Päivälehti]]*. Samana vuonna Finnish American Publishing Company siirtyi raittiusliikkeen edustajien ja kahta vuotta myöhemmin Carl H. Salmisen omistukseen. *Siirtolainen* ilmestyi eräänlaisena *Päivälehden* viikkoliitteenä vuoteen 1937 saakka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Siirtolainen'' digitoituna kansalliskirjastossa
Amerikan Suometar

**Amerikan Suometar** oli luterilaisen Suomi-Synodin Michiganin Hancockissa vuosina 1899–1962 julkaisema amerikansuomalainen sanomalehti.

*Amerikan Suomettaren* perustamisen syynä oli muiden amerikansuomalaisten lehtien kriittinen suhtautuminen Suomi-Synodin tarkoitusperiin ja toimintaan. Sen ensimmäinen toimittaja oli N. J. Ahlman. Pappien ja maallikkojen julkaisema lehti siirtyi vuonna 1900 *[[Paimen-Sanomat|Paimen-Sanomien]]* ja *[[Lasten Lehti|Lasten Lehden]]* tavoin Suomalaisen Luterilaisen Kustannusliikkeen omaisuudeksi. Kristillisessä hengessä toimitetun lehden tarkoituksena oli tukea Suomi-Synodin, sen papiston ja raittiusliikkeen toimintaa, säilyttää ja edistää suomalaista kansallishenkeä, kulttuuria ja opetusta sekä kertoa Suomen, Yhdysvaltojen ja amerikansuomalaisen yhteisön sekä mahdollisuuksien mukaan myös muun maailman tapahtumista.

Lehden tilaajamäärä oli 4&nbsp;000 vuonna 1903, 5&nbsp;300 vuonna 1913 ja enimmillään 7&nbsp;000 vuonna 1917. Sen ilmestymistiheys laajeni viikkolehdestä kolmeen kertaan viikossa vuonna 1913. Toimittajat olivat alkuvaiheessa sivutoimisia ja vaihtuivat useasti. Vuosina 1908–1911 toimittajana työskenteli John Parkkila ja vuodesta 1913 Emil Saastamoinen. Linjaltaan konservatiivinen lehti vastusti sosialisteja ja riiteli jatkuvasti samassa kaupungissa ilmestyneen *[[Työmies (Yhdysvallat)|Työmiehen]]* kanssa. Sen kovin koetus oli Kuparisaaren kaivoslakko vuosina 1913–1914, jolloin *Suometarta* syytettiin suuryritysten ja lakonmurtajien tukemisesta.

*Amerikan Suomettaren* levikki keskittyi Yhdysvaltojen Keskilännen valtioihin. Yritykset laajentaa sen tilaajakuntaa maan itärannikolla eivät ilmeisesti koskaan tuottaneet tulosta. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen kustannusliike perusti haarakonttorin länsirannikolle Oregonin Astoriaan, joka alkoi julkaista erillistä *[[Lännen Suometar]]* -lehteä. Astorian epäonninen lehtiyritys ja Hancockiin perustettu kirja- ja paperikauppa veivät kustannusliikkeen konkurssin partaalle, mutta vuoteen 1958 mennessä se oli jälleen velaton. Viimeisinä vuosinaan *Amerikan Suomettaren* tilanne heikkeni nopeasti, eikä Suomi-Synodi pystynyt tukemaan sitä rahallisesti. Sen ilmestyminen lakkasi vuoden 1962 lopussa, jolloin kirkkokunta liitettiin Amerikan luterilaiseen kirkkoon. Lehden tilaajaluettelon osti *[[Amerikan Uutiset]]*, josta tuli eräänlainen suomenkielisen kirkollisen toiminnan äänenkannattaja. 

Nimellä *Amerikan Suometar* on ilmestynyt myös J. W. Lähteen New York Millsissä vuosina 1889–1890 toimittama lehti.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* ''Amerikan Suometar'' digitoituna Kansalliskirjastossa
*
Alone in the Universe

**Alone in the Universe** on brittiläisen Electric Light Orchestran kolmastoista studioalbumi. Se julkaistiin 13. marraskuuta 2015.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 22.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Deluxe Edition
#
#
#

## Kokoonpano
* Jeff Lynne – laulu, kaikki instrumentit (paitsi shaker ja tamburiini)
* Steve Jay – shaker, tamburiini, äänittäjä
* Laura Lynne – taustalaulu (kappaleet "Love and Rain" ja "One Step at a Time")

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Classic Rock: 9/10
* Metacritic: 78/100
* Pitchfork Media: 6.3/10
* Soundi: 

## Aiheesta muualla
* ''Alone in the Universe'' discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Fosfoniumsuolat

**Fosfoniumsuolat** ovat yhdisteitä, joiden yleinen kaava voidaan ilmaista muodossa [R4P+]X−, missä R on protoni tai orgaaninen ryhgmä ja X on epäorgaaninen tai orgaaninen anioni. Fosfoniumsuolat ovat hyödyllisiä välituotteita orgaanisen kemian synteeseissä. Fosfoniumsuolat ovat analogisia ammoniumsuolojen kanssa.

## Ominaisuudet
Tyypillisesti fosfoniumsuolat ovat huoneenlämpötilassa stabiileja valkoisia kiteisiä aineita. Fosfoniumsuolat liukenevat hyvin sekä veteen että orgaanisiin liuottimiin, minkä vuoksi niitä käytetään pinta-aktiivisina aineina ja faasinsiirtokatalyytteinä. Stabiilimpia fosfoniumsuoloja ovat niin kutsutut kvaternääriset fosfoniumsuolat, joissa positiivisesti varautuneeseen fosforiin on sitoutunut neljä orgaanista ryhmää. Kuumennettaessa fosfoniumsuoloja emäksisissä olosuhteissa ne reagoivat fosfiinioksideiksi. Hyvin vahvat emäkset voivat poistaa fosforiin sitoutuneelta hiileltä protonin, jolloin fosfoniumsuolasta muodostuu fosfoniumylidi.

## Valmistus ja käyttö
Tyypillisin tapa valmistaa fosfoniumsuoloja on primääristen, sekundääristen tai tertiääristen fosfiinien reaktio primääristen tai sekundääristen alkyylihalogenidien kanssa polaarisissa liuottimissa. Ryhmän yhdisteitä voidaan syntetisoida myös fosfiinien ja karbonyyliyhdisteiden kuten aldehydien välisellä reaktiolla tai fosfiineista ja alkeeneista.
:

Fosfoniumsuolat ovat käytettyjä reagensseja orgaanisen kemian synteeseissä esimerkiksi valmistettaessa alkeeneja Wittig-reaktiolla. Niitä käytetään myös faasinsiirtokatalyytteinä, sekä katalyytteinä valmistettaessa etikkahappoa, polysiloksaaneja ja isosyanuraattiestereitä. Fosfoniumsuoloja voidaan käyttää myös biosideinä teollisissa jäähdytysvesissä ja tekstiilien palonestokemikaalien valmistuksessa.

## Lähteet
Kansan Lehti (Ironwood)

**Kansan Lehti** oli Michiganin Ironwoodissa vuosina 1903–1904 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.

Vastikään perustettu amerikansuomalainen Kansalliskirkko julkaisi vuodesta 1901 lähtien uskonnollista viikkolehteä *Todistusten Joukko*, jonka rinnalle perustettiin pian myös lastenlehti *Lasten Ystävä*. Kirkkokunta osti niitä varten Ironwoodista kirjapainon, joka helmikuussa 1903 alkoi julkaista *Kansan Lehti* -nimistä viikoittaista uutislehteä. Sen toimittajina työskentelivät myöhemmin kirjailijana tunnetuksi tullut Aku Päiviö ja E. Kristianson. Kannattamattomana lakanneen lehden tilalle perustettiin vuoden 1906 alussa *[[Auttaja]]*.

## Lähteet
Terapeuttinen tutkimus

**Terapeuttinen tutkimus** on psykologinen arviointitapa. Siinä missä normaalissa psykologisessa arvioinnissa palaute tuloksista annetaan arvioinin päätteeksi, tässä mallissa tutkittava osallistuu aktiivisesti arviointiin alusta alkaen.  

Idea ei ole vain kerätä tietoa tutkittavasta, vaan antaa tälle mahdollisuus itse oivaltaa oma tilantansa . Täten se nivoutuu selkeämmin osaksi terapeuttista hoitoa ja pelko tietojen käyttämättömyydestä vähenee.

Käsitteen "Therapeutic Assessment" (TA) loi Stephen E. Finn vuonna 1993  .

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
*
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2017

**Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2017** olivat järjestyksessään 40:nnet koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut. Toisen kerran peräkkäin turnauksen alkulohkot pelattiin neljässä eri maassa elo–syyskuussa 2017.

EM-lopputurnauksen logo julkistettiin toukokuussa 2016.

A-alkulohkon isäntämaa Suomen avausottelun yleisömäärä 12&nbsp;167 rikkoi Suomen 51 vuotta vanhan koripallomaajoukkueiden katsojaennätyksen.

## Kisajärjestäjän valinta

Kisajärjestäjät julkistettiin Saksan Münchenissä 12. joulukuuta 2015. Rohkaistuneena historian ensimmäisen kerran neljän maan kesken jaetuista vuoden 2015 EM-kilpailuista myös vuoden 2017 EM-lopputurnaus jaettiin neljän maan kesken. Yhden alkulohkon isännäksi nimettiin Turkki, joka isännöi myös pudotuspelivaiheen. Turkki isännöi miesten EM-lopputurnausta kahdesti aikaisemmin, edellisen kerran vuonna 2001, ja lisäksi se järjesti muun muassa miesten vuoden 2010 ja naisten vuoden 2014 MM-kilpailut. Vuosi 2017 on Suomen itsenäisyyden satavuotisjuhlavuosi, ja miesten EM-kilpailut on järjestetty maassa kerran aikaisemmin, itsenäisyyden 50-vuotisjuhlavuonna 1967. Romania ja Israel isännöivät miesten EM-lopputurnausta ensimmäisen kerran.

## 14 maajoukkueen sulku-uhka EM-turnauksesta

Huhtikuussa 2016 FIBA Europe uhkasi sulkea 14 lajiliittoaan ulos miesten vuoden 2017 EM-turnauksesta, koska maiden lajiliittojen alaisia seurajoukkueita oli ilmoittautunut ULEBin seurajoukkueturnauksiin FIBAn omien Koripallon Mestarien liigan ja FIBA Europe Cupin sijasta. Sulku-uhan piiriin kuuluivat myös kisaisännät Turkki ja Israel.

## #Eurobasket2017-teos
Elokuussa 2016 turnauksen kunniaksi pystytettiin neljässä isäntämaassa massiiviset #EuroBasket2017-teokset, jotka muistuttavat tulevissa kisakaupungeissa ohikulkijoita arvoturnauksesta. Suomessa teos pystytettiin Helsingin Rautatientorille, mutta myöhemmin se siirrettiin sieltä Kansalaistorin laidalle, Kiasman taakse.

## Areenat

Pudotuspelivaihe järjestettiin Istanbulissa Sinan Erdem Domella, ja yksi alkulohko myös Istanbulissa Abdi İpekçi Arenalla. Suomen alkulohko pelattiin Hartwall Arenalla.





## Joukkueet

Alkulohkoarvonta suoritettiin 22. marraskuuta 2016.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Alkulohkovaihe
### Lohko A (Helsinki)

### Lohko B (Tel Aviv)

### Lohko C (Cluj-Napoca)

### Lohko D (Istanbul)

## Pudotuspelit

### Turnauspuu

## Sijoitukset

## Televisiointi
Suomessa kisoja esittivät kanavillaan sekä Yle että Viasat Urheilu. Yle näytti televisiossa suorana Suomen pelit, molemmat välierät ja loppuottelun. Viasat puolestaan esitti jokaisena pelipäivänä kaksi peliä suorana.

Ylellä pelejä selosti TV:hen suomeksi Antti-Jussi Sipilä, asiantuntijanaan Pieti Poikola ja ruotsiksi Alf Strömberg. Ylen studiota juonsivat Inka Henelius ja Tapio Suominen. Viasatin selostajana kisoissa toimi Kristian Palotie.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen turnaussivusto
Sanjeev Bhaskar

**Sanjeev Bhaskar** (s. 31. lokakuuta 1963 Ealing, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen koomikko ja näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjasta *[[Tohtori Intiasta]]* (2010–2013), jossa hän näytteli päähahmoa tohtori Prem Sharmaa, sekä rikoskomisario Sunny Khanin roolista rikossarjassa *[[Minkä taakseen jättää (televisiosarja)|Minkä taakseen jättää]]* (2015–).

Bhaskarille myönnettiin Brittiläisen imperiumin upseerin (OBE) arvo vuonna 2006.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Amerikan Uutiset

**Amerikan Uutiset** on Floridan Lake Worthissa ilmestyvä amerikansuomalainen sanomalehti. Vuosina 1932–1960 sen nimenä oli *Minnesotan Uutiset*.

Kirjapainonomistaja Carl Parta ja toimittaja Adolph Lundquist perustivat *Minnesotan Uutiset* New York Millsissä syyskuussa 1932. Sen julkaisijana toimi Northwestern Publishing Co -niminen yhtiö, joka pian osti myös Frans Tuomen New York Millsissä vähän aikaa julkaiseman *Keskilännen*. *Minnesotan Uutiset* ilmestyi aluksi kahdesti ja pian kolmesti viikossa. Lindquist toimitti lehteä kuolemaansa saakka vuonna 1948, minkä jälkeen se siirtyi kokonaan Carl Parran ja hänen poikansa Russel O. Parran omistukseen. Toimittajana työskenteli vuoteen 1956 saakka Carl E. Davidson ja hänen jälkeensä Edward I. Riippa. *Minnesotan Uutisten* levikki oli vuonna 1954 7&nbsp;280 kappaletta, enemmän kuin millään muulla amerikansuomalaisella lehdellä. Lehden kustannusyhtiö julkaisi myös englanninkielistä *New York Mills Herald* -viikkolehteä.

Carl Parta kuoli vuonna 1955, minkä jälkeen *Minnesotan Uutisten* julkaisijana toimi Russell O. Parta. Vuonna 1960 se muutettiin kahdesti viikossa ilmestyneeksi *Amerikan Uutisiksi*. Nimenmuutoksen taustalla oli pyrkimys tavoittaa koko maan suomenkielinen lukijakunta. Vuosina 1969–1984 päätoimittajana työskenteli Toivo A. W. Halonen. Vuonna 1986 *Amerikan Uutiset* muutti Floridaan ja vuonna 1996 siihen liitettiin Eero Erkon perustama *[[New Yorkin Uutiset]]*.

Nykyään *Amerikan Uutiset* ilmestyy Lake Worthissa joka toinen viikko keskiviikkoisin. Sen pääasiallinen kieli on suomi, mutta lehdellä on myös englanninkielisiä kirjeenvaihtajia. *Amerikan Uutiset* kertoo amerikansuomalaisten, Etelä-Floridan, Suomen ja maailman tapahtumista sekä käsittelee taloutta, kulttuuria, urheilua ja uskonnollisia kysymyksiä. Sen tilaajia asuu Yhdysvaltojen jokaisessa osavaltiossa, Kanadassa ja Suomessa. Päätoimittajana työskentelee Mikko Koskinen ja toimittajana Aleksi Koskinen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Amerikan Uutisten'' sivusto
*
* Sari Vähäsarja, Niina Koskela: Mies joka pelasti pääministerille radion, turvasi siirtolaisten uutiset ja moikkaa yhä Stingiä Yle Uutiset 22.5.2014 (Sakri Viklund toimittajana vuodesta 1991) 
*Esa Järvi: Amerikan uutiset. Blogimuistoja aiheesta vuosilta 1970-2000.
Rovaniemen maatalousoppilaitos

**Rovaniemen maatalousoppilaitos** oli maatalousalan oppilaitos Rovaniemellä Metsäruusuntie 18:ssä. Sen linjoja olivat esimerkiksi 1980-luvun alkupuolella maatilatalouden peruslinja, erikoistumislinjoina viljelijä- ja viljelijä-koneenkorjaajalinja. Lisäksi oppilaitoksessa oli puutarhakoulu ja ylioppilaspohjainen viljelijälinja. Siihen liittyi Posiolla toiminut maamieskoulu. Erikoistumisjaksoina olivat viljelijä- ja teknillinen linja. 

Maatalousaoppilaitoksen historia yltää vuoteen 1937, jolloin koulutilan alue ostettiin Yliojan perikunnalta tai Rovaniemen maalaiskunnalta (lähteestä riippuen). Koulutustoiminta alkoi, kun tilalle perustettiin seuraavana vuonna pienviljelijäkoulu. Kotieläinten pito päättyi 1990-luvun alussa, ja tuotantosuunta muuttui kasvintuotantotilaksi. 1995 oppilaitos siirtyi Rovaniemen ammattikoulutuskuntayhtymän omistukseen. Oppilaitos liittyi vuonna 2006 perustettuun Lapin ammattiopistoon, ja tiloissa on ollut sen puutarha-alan opetustilat. Tiloista ollaan luopumassa, ja luonto- ja ympäristöalan koulutus siirtyi syksyllä 2015 Jänkätien toimipisteeseen.

## Oppilaitokset nimet
* Rovaniemen pienviljelijäkoulu (1938–1960)
* Rovaniemen pienviljelijä- ja maamieskoulu (1960–1963)
* Rovaniemen maatalousoppilaitos (1963–1987)
* Rovaniemen maatalous- ja puutarhaoppilaitos (1987–1992)
* Lapin maaseutuopisto (1992–1994)
* Lapin maaseutu- ja kotitalousopisto (1994–1995)

## Lähteet
Aarne Kokkonen

**Aarne Johannes Kokkonen** (5. helmikuuta 1898 Tuusula  &ndash; 5. elokuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen lakimies, joka toimi korkeimman oikeuden jäsenenä ja Itä-Suomen hovioikeuden presidenttinä.

Kokkosen vanhemmat olivat ylikonduktööri Juho Kokkonen ja Fanny Maria Diktonius ja puoliso vuodesta 1930 kassanhoitaja Dagmar Armida Maria Lindblom (s. 1899). Hän tuli ylioppilaaksi 1917 Turun suomalaisesta lyseosta. Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa opiskellessaan rautatieläisperheen poika työskenteli virkamiesharjoittelijana Valtionrautateillä kaksi vuotta. Hän suoritti oikeustutkinnon 1922 ja sai varatuomarin arvon 1925, mutta oli jo sitä ennen toiminut Lohtajalla nimismiehenä ja Vaasan hovioikeuden ylimääräisenä virkamiehenä. Sittemmin hän oli Vaasan hovioikeuden kanslisti, notaari ja aktuaari, vuodesta 1933 Vaasan hovioikeuspiirin valtionsyyttäjä ja Vaasan hovioikeuden asessori vuodesta 1938. Talvisodassa Kokkonen toimi upseerina, jatkosodan aikana ja jälkeen sotatuomarina 1942-1946. Turun hovioikeuden oikeusneuvos hänestä tuli 1946 ja korkeimman oikeuden jäsen ja oikeusneuvos 1949.  Itä-Suomen hovioikeuden presidentiksi hänet nimitettiin 66-vuotiaana, vuonna 1964, ja eläkkeelle hän siirtyi juuri ennen 70-vuotispäiväänsä vuonna 1970. Kokkosella oli Vaasan aikana useita kirkollisia luottamustoimia, valokuvaus ja kielet kuuluivat hänen harrastuksiinsa.

## Lähteet
Heikki Nurmio (patsas)

**Heikki Nurmion patsas** on Turun Vartiovuoren puistossa sijaitseva veistos, jonka on tehnyt Kalervo Kallio vuonna 1962.

Punaisesta graniitista veistetyn pylvään päässä on pronssista valettu jääkärieversti Heikki Nurmion rintakuva. Nurmio tunnetaan Sibeliuksen Jääkärimarssin sanoittajana, ja ote laulun sanoista on luettavissa patsaan jalustasta.

Veistoshankkeen takana 1960-luvun alussa olivat Jääkäriliitto, Helsingin yliopiston Varsinaissuomalainen osakunta ja varsinaissuomalaiset jääkärit.

Veistos sijaitsee pienessä puistikossa Vartiovuorenmäen lounaisosassa, kiinteistön Kaskenkatu 4 lähellä.

## Lähteet