open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Victory Through Air Power

**Victory Through Air Power** on Walt Disneyn tuottama elävää kuvaa ja animaatiota yhdistelevä propagandaelokuva vuodelta 1943. Elokuva perustuu Alexander de Severskyn samannimiseen kirjaan. Elokuva pyrki vaikuttamaan siihen, millaista strategiaa Yhdysvallat käyttäisi toisessa maailmansodassa. Seversky tähdensi pitkän kantaman pommikoneiden ja ilmaherruuden merkitystä sekä taisteltaessa natsi-Saksaa vastaan että hyökättäessä Japaniin. Hän piti maavoimia ja laivaston pieniä hyökkäyskoneita siltä osin merkityksettöminä.

Jo ennen kuin Yhdysvallat liittyi toiseen maailmansotaan, The Walt Disney Company oli alkanut tuottaa koulutuselokuvia Yhdysvaltain armeijalle ja laivastolle ja propagandaelokuvia hallitukselle. Syynä olivat paitsi isänmaallisuus, myös työpula ja studion lakonuhka. Disney-studiosta tuli jopa hallituksen haara, elokuvatehdas, jonka tuotannosta 94 prosenttia meni hallitukselle.

Walt Disney halusi vaikuttaa sodan kulkuun. Hän innostui Severskyn kirjasta vuonna 1942 ja vakuuttui sen ideoista. Niinpä hän hankki elokuvaoikeudet ja ryhtyi suunnittelemaan elokuvaa. Asevoimien edustajat eivät innostuneet Severskyn näkemyksistä, ja laivasto jopa lupasi tarjota studiolle niin paljon tilauksia, ettei muiden elokuvien teolle jäisi tilaa. *Victory Through Air Power* ei ollut hallituksen rahoittama vaan studion oma tuotanto, ja sen toivottiin tuottavan voittoa.

Elokuvaa alettiin kuvata lokakuussa 1942, ja siinä yhdistetään piirroselokuvaa ja studiossa kuvattua Severskyn esitelmöintiä.

*Victory Through Air Power* alkaa johdannolla, jossa ylistetään kenraali Billy Mitchelliä. Piirrosjakso ”Ilmailun historiaa” kuvaa huumorin ryydittämänä lentokoneiden vaiheita Yhdysvalloissa alkaen Wrightin veljeksistä aina toisen maailmansodan aikoihin. Johdannon jälkeen Seversky esitelmöi sodan syistä ja siinä käytetyistä strategioista sekä puolustaa strategisia ilmapommituksia. Hänen näkökohtiaan havainnollistetaan piirrosanimaatioilla, jotka ovat välillä ”erittäin kekseliäitä”. Elokuvan päätteeksi esitetään ihannoituna, isänmaallisena ja osin vertauskuvallisena piirroselokuvana tuleva taistelu, joka noudattaa ehdotettua strategiaa: Yhdysvaltain kotka iskee Japanin mustekalan sydämeen.

Elokuva sai arvostelijoilta ristiriitaisen vastaanoton, eikä se menestynyt teattereissa, vaan tuotti noin 400&nbsp;000–500&nbsp;000 dollaria tappiota. Myöhemmin elokuvasta leikatut otteet, varsinkin ”Ilmailun historia”, lopulta kattoivat tappiot. Elokuvan musiikki sai Oscar-ehdokkuuden.

Yhdysvaltain laivasto suhtautui elokuvaan kielteisesti, kun taas Britannian ilmavoimat arvosti sitä. Elokuvan näkivät presidentti Franklin D. Roosevelt ja Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Winston Churchill.

Teatterikierroksen jälkeen elokuvaa ei esitetty yli kuuteenkymmeneen vuoteen. *Victory Through Air Power* julkaistiin Yhdysvalloissa DVD:llä vuonna 2004. Elokuvaa ei ole levitetty Suomessa. Ruotsissa sen esittäminen kiellettiin vuonna 1944.

## Lähteet
Machine of Creation

**Machine of Creation** on puolalaisen metalliyhtyeen Naumachian neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 30. toukokuuta 2015 levymerkillä Via Nocturna.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Soyak – laulu, kitara
* Armand – kitara
* Mortifer – bassokitara
* Astat – rummut
* VX – kosketinsoitin

## Arvostelut
* Chaosvault.com: 

## Aiheesta muualla
* 
* 

## Lähteet
Pekka Kilkki

**Pekka Juhani Kilkki** (7. lokakuuta 1939 Mikkeli – 8. syyskuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen professori, joka uudisti metsätalouden suunnittelumenetelmiä sekä puun- ja metsänmittausmenetelmiä.

## Henkilöhistoria
Kilkin vanhemmat olivat ylikonduktööri Viljo Johan Kilkki ja Helmi Loviisa Silaste. Hän tuli ylioppilaaksi Mikkelin lyseosta 1958 ja valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1965 pääaineenaan metsänarvioimistiede. Jatko-opintoja Kilkki suoritti muun muassa Kalifornian Forestry University -yliopistossa ja tohtoriksi hän väitteli tulotavoitteeseen perustuvasta hakkuulaskelmasta 1968. Helsingin yliopiston metsänarvioimistieteen apulaisprofessorina Kilkki toimi vuodesta 1969. Vuodesta 1975 hän toimi ensin Suomen Akatemian  vanhempana tutkijana ja sitten tutkijaprofessorina, kunnes siirtyi 1982 Joensuun korkeakouluun, joka on nykyisin osa Itä-Suomen yliopistoa. Metsäntutkimuslaitoksen metsänarvioimisen  tutkimusosaston professoriksi Kilkki tuli toimittuaan Joensuussa vuoteen 1988 asti. Hän työskenteli tässä tehtävässä aina kuolemaansa asti. Suomen Metsätieteellisen Seuran vuonna 1991 perustaman Werner Cajanuksen rahaston peruspääoma muodostui Kilkin testamentin turvin. 

## Teoksia
* *Income-oriented cutting budget: Tulotavoitteeseen perustuva hakkuulaskelma*, 1968. Suomen Metsätieteellinen Seura, Acta Forestalia Fennica 91. 
* *Metsätalouden suunnittelu*, 1976. Helsingin yliopisto, Metsänarvioimistieteen laitos.
* *Metsänmittausoppi*, 1984. Joensuun yliopisto, Metsätieteellinen tiedekunta. 
* *[[Werner Cajanus]] 1878–1919: Suomalainen metsäntutkija ja diplomaatti*, 1988. Otava. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Korpilahti, Eeva: Hakkuulaskelmista uuteen metsäsuunnitteluun.  *Metsätieteen aikakauskirja* 1/2006, s. 3–4. (Viitattu 5.12.2015.)
* Pohtila, Eljas: Pekka Kilkki 7.10.1939–8.9.1990 (Muistokirjoitus.) *Metsänhoitaja* 4/1990, s. 36–37.
Anne Suomalainen

**Anne Suomalainen** (s. 20. lokakuuta 1981) on suomalainen salibandyn pelaaja, joka edustaa Salibandyliigassa pelaavaa Classicia ja Suomen salibandymaajoukkuetta. 167 senttimetriä pitkä oikealta laukova Suomalainen on pelipaikaltaan puolustaja.

Suomalainen on edustanut Classicia vuodesta 2007 alkaen ja saavuttanut seitsemän SM-kultaa joukkueen kanssa. SSV:n kanssa Suomalainen on juhlinut myös yhtä SM-kultaa. Classicin ja SSV:n lisäksi Suomalainen on pelannut sveitsiläisessä UHC Dietlikonissa.

Suomalainen on pelannut Suomen salibandymaajoukkueen paidassa seitsemissä MM-kilpailuissa. Hänellä on yksi kulta vuodelta 2001, kolme hopeaa ja kaksi pronssia.

## Lähteet
Graeme Killick

**Graeme Killick** (s. 26. helmikuuta 1989 Fort McMurray, Alberta) on kanadalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, joka edusti Ptarmigan Nordic Ski Clubia.

Sotšin olympialaisissa 2014 Killick sijoittui Kanadan viestijoukkueen mukana 12:nneksi, 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 28:nneksi, 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 44:nneksi ja 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 65:nneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli Kanadan viestijoukkueen mukana kymmenes, 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 19:s ja 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 32:s.

Maastohiihdon maailmancupissa Killick kilpailii ensimmäisen kerran tammikuussa 2011 sijoittuen Otepään 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 60:nneksi. Maailmancupin pisteille hän ylsi ensimmäisen kerran joulukuussa 2015 oltuaan 21:s Lillehammerin 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa.

Killick lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2018.

## Lähteet
Takehiro Watanabe

**Takehiro Watanabe** (s. 13. heinäkuuta 1993 Aizu-Wakamatsu) on japanilainen yhdistetyn hiihtäjä. 

Nuorten MM-kilpailuissa 2013 hän saavutti pronssia joukkuekilpailussa ja saavutti henkilökohtaisissa kilpailuissa sijat viisi ja kuusi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli suurmäen henkilökohtaisessa kilpailussa 28:s. Yhdistetyn maailmancupissa Watanabe kilpaili ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2013. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Lahdessa helmikuussa 2014 oltuaan 27:s. Parhaimmillaan hän on ollut yhdeksäs Trondheimissa helmikuussa 2016.

## Lähteet
Plutoniumpentafluoridi

**Plutoniumpentafluoridi** eli **plutonium(V)fluoridi** (molekyylikaava PuF5) on harvinainen plutoniumin fluoridi. Se on valkeaa kiinteää ainetta. Sen kiderakenne on tetragonaalinen. Plutoniumpentafluoridia, kuten muitakin plutoniumin fluorideja, voitaneen käyttää metallisen plutoniumin valmistamiseen, mutta tällä käyttökohteella ei ole käytännön merkitystä, koska plutoniumpentafluoridia ei ole juuri pystytty eristämään.

Plutoniumpentafluoria voidaan valmistaa valohajottamalla plutoniumheksafluoridia (PuF6) aallonpituudeltaan alle 520 nm:n laservalolla.

## Lähteet
Mauno Mäki-Petäjä

**Mauno Mäki-Petäjä** (s. 1941 Kannus) on suomalainen eläkkeellä oleva ylikonstaapeli ja eräkirjailija. Mäki-Petäjä on kirjoittanut erätarinoita ja pakinoita lehtiin 1950-luvulta alkaen. Hänellä on ollut myös oma pakinapalsta Lestijoki-lehdessä  "Varamies" nimimerkillä.

## Teoksia
* *Mäyrä repussa: Näätä-Arvon tarina*. Kokkola: Kustannusosuuskunta Länsirannikko, 2013.

## Lähteet
Plutoniumheksafluoridi

**Plutoniumheksafluoridi** eli **plutonium(VI)fluoridi** (molekyylikaava PuF6) on plutoniumin fluoridi. Se muodostaa tumman punaisia tai ruskehtavia rombisia kiteitä. Plutoniumheksafluoridia, kuten muitakin plutoniumin fluorideja, voidaan käyttää metallisen plutoniumin valmistukseen. PuF6 on käytännössä tärkein plutoniumin fluoridi, vaikka se onkin voimakkaasti syövyttävänä, epävakaana (mm. itseradiolyysi, alhainen kiehumispiste) ja radioaktiivisena aineena hankalaa käsitellä.

Plutoniumheksafluoridia voidaan valmistaa antamalla fluorikaasun (F2) reagoida plutoniumdioksidin (PuO2) tai plutoniumtetrafluoridin (PuF4) kanssa 600&nbsp;°C:n lämpötilassa:
:PuO2 + 3 F2 → PuF6 + O2
:PuF4 + F2 → PuF6

Myös plutoniumtrifluoridin (PuF3) edelleen fluoraaminen on mahdollista:
:2 PuF3 + 3 F2 → 2 PuF6

Plutoniumheksafluoridia valmisti ensimmäisenä vuonna 1950 Los Alamosissa Alan E. Florin työryhmineen.

Plutoniumheksafluoridi hajoaa plutoniumpentafluoridiksi (PuF5) tai takaisin plutoniumtetrafluoridiksi, jos sitä säteilytetään aallonpituudeltaan alle 520 nm olevalla laservalolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Katja Raunio

**Katja Raunio** (s. 1985 Helsinki) on helsinkiläinen kirjailija, taidehistorioitsija ja filosofian maisteri. Hän voitti esikoisteoksellaan *[[Käy kaikki toteen]]* Kalevi Jäntin palkinnon vuonna 2015. Kirja oli myös ehdokkaana ''Helsingin Sanomien'' esikoiskirjapalkinnon saajaksi.

Raunion toinen romaani *[[Sinun päiväs koittaa]]* julkaistiin vuonna 2020.

Raunio on opiskellut Helsingin yliopistossa taidehistoriaa ja käytännöllistä filosofiaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Katja Raunio - Teos.fi
Christel Lee

**Christel Lee** (s. 1990 Bloomington, Indiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen viulisti. Hän on opiskellut mm. Juilliard-musiikkikoulussa New Yorkissa sekä Kronberg-akatemiassa ja Münchenin Musiikki- ja teatterikorkeakoulussa Saksassa.

Lee voitti 11. kansainvälisen Jean Sibelius -viulukilpailun vuonna 2015.

## Lähteet
Madden NFL 15

**Madden NFL 15** on vuonna 2014 julkaistu amerikkalainen jalkapallo -aiheinen videopeli. Pelin kehitti EA Tiburon ja julkaisi EA Sports. Se julkaistiin PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Xbox 360:lle ja Xbox Onelle. Edellisvuosien tapaan pelin kansikuvaksi valittiin pelaaja äänestyksen kautta, jonka voitti Richard Sherman.

## Vastaanotto ja arvostelu
Madden NFL 15 oli Yhdysvalloissa vuoden 2014 toiseksi myydyin peli heti Call of Duty: Advanced Warfaren jälkeen.

## Lähteet
Twelve Days of Christmas

**Twelve Days of Christmas** on vanha englantilainen joululaulu.

Lorua muistuttavassa laulussa luetellaan lahjoja, joita laulun kertoja on saanut rakastetultaan jokaisena joulunajan 12 päivänä. Jokaiselle päivälle on omistettu yksi säkeistö. Jokaisen päivän lahjat toistuvat myös myöhempinä päivinä, jolloin säkeistöjen pituus jatkuvasti kasvaa. Uusin lahja mainitaan jokaisessa säkeistössä aina ensimmäisenä. Lisäksi jokaista lahjaa annetaan jokaisena päivänä yhtä monta kappaletta kuin miten monentena päivänä se on ensimmäisen kerran mainittu. Ensimmäinen ja ainoana jokaisessa säkeistössä toistuva lahja on ”peltopyy päärynäpuussa” (*a partridge in a pear tree*). Sitä seuraavat ”kaksi turturikyyhkyä” (*two turtle-doves*) ja ”kolme ranskalaista kanaa” (*three French hens*). Viidennen päivän kohdalla ensimmäisen kerran esiintyvä säe *five gold rings* (”viisi kultasormusta”) on tapana laulaa aina muita säkeitä hitaammin.

Laulussa mainitut joulun 12 päivää tarkoittavat päiviä joulupäivästä (25. joulukuuta) aina loppiaista edeltävään päivään (5. tammikuuta). Laulussa annettujen yksittäisten lahjojen kokonaismäärä on 364.

Laulun sanoista on olemassa lukuisia eri versioita, joissa mainitut lahjat vaihtelevat, varsinkin luettelon loppupäässä. Varhaisin painettu versio sanoista sisältyy noin vuonna 1780 Lontoossa ilmestyneeseen kirjaan *Mirth Without Mischief*. Kyseessä on kansanlaulu, jonka alkuperä on mahdollisesti Ranskassa. Lauluun on alkujaan liittynyt lasten leikki, jossa rangaistiin sitä osallistujaa, joka ei muistanut kaikkia säkeitä oikein. On esitetty erilaisia näkemyksiä siitä, mikä vertauskuvallinen merkitys kullakin lahjalla mahdollisesti on. Suositun tarinan mukaan kyseessä olisi katolisille suunnattu laulumuotoinen ”katekismus”, jossa jokainen lahja ja sen lukumäärä viittaisi johonkin kristinuskon keskeiseen käsitteeseen. Tämä teoria on kuitenkin erittäin todennäköisesti perätön ja vasta nykyaikana keksitty.

Juha Vainio ja Jukka Virtanen ovat tehneet laulun sanoista suomenkielisen version *Joulun kaksitoista heilaa*, jossa lahjan antajia on 12. Tämän version levyttivät Maija Hapuoja ja Seitsemän seinähullua veljestä -yhtye vuonna 1986. Suomessa laulu tunnetaan myös sarjakuvapiirtäjä Carl Barksin 1960-luvulla tekemästä sarjakuvatarinasta *Roope-setä jouluostoksilla* (*The Thrifty Spendthrift*), jossa Roope Ankka päättää toteuttaa käytännössä kaikki laulun sanoissa mainitut lahjat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
BK VEF Rīga

**BK VEF Rīga** on koripalloseura Latvian Riiasta. Ensimmäisen kerran se perustettiin vuonna 1958 ja lakkautettiin vuonna 1992. Vuonna 2007 seura herätettiin uudelleen henkiin, ja 2010-luku on ollut sille menestyksekäs. VEF on pelannut maansa pääsarjan lisäksi VTB-liigaa, Baltian liigaa, EuroChallengea ja EuroCupia.

VEF Rīga on voittanut Latvian mestaruuden vuosina 2011, 2012, 2013 ja 2015. Baltian liigassa se sijoittui toiseksi vuonna 2011.

VEF:n Neuvostoliiton ajan pelaajista menestyneimpiä lienevät muun muassa Valdis Valters, Igors Miglinieks, Gundars Vētra, Jānis Krūmiņš, Cēzars Ozers ja Juris Kalniņš. Uudelleen perustamisen jälkeen seuraa ovat edustaneet muun muassa Kristaps Janičenoks, Kaspars Bērziņš ja Mareks Mejeris.

## Lähteet
* Joukkueprofiili eurobasket.com 
* Joukkueen esittely Euroliiga 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
Mercedes-Benz W201

**Mercedes-Benz W201** on Daimler-Benzin vuosina 1982–1993 valmistama ylemmän keskikokoluokan Mercedes-Benz-automalli. Se edusti valmistajalle kokonaan uutta, aiempia malleja pienempää kokoluokkaa. Mallin seuraajaksi tuli uuden C-sarjan aloittanut W202. Joissain yhteyksissä 190-mallia pidetään C-sarjan ensimmäisenä sukupolvena, vaikka mallinimenä ei vielä C-kirjainta käytettykään.

## Mercedes-Benz W201 (1982–1993)

Daimler-Benz aloitti W201-mallin kehityksen vuonna 1974 ja valmis tuotantomalli esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 1982. Suunnitteluprojekti oli ollut kallis ja aikaa vievä. Voimanvälitykseksi oli harkittu käytettävän etuvetoa, mutta suunnittelijat päätyivät kuitenkin perinteisempään takavetoon. Muotoiluun oli haettu paljon vaikutteita S-sarjasta (W126). Korin ilmanvastuskerroin oli saatu laskettua hyvin alas, 0,33:een. Edistyksellisessä monivarsituentaa käyttävässä takajousituksessa on viisi tukivartta ja mallin ajo-ominaisuudet olivatkin luokan parhaimmistoa. Takaistuintilat olivat varsin ahtaat. Pienemmästä koostaan huolimatta 190 oli hinnaltaan lähes yhtä kallis kuin suurempi E-sarja. 

Turvallisuuteen oli kiinnitetty 190-mallin kehityksessä paljon huomiota. Autossa on sivutörmäyssuojat ja kolaritilanteessa matkustamosta poispäin vetäytyvät polkimet. Alusta alkaen lisävarusteina tarjottiin kuljettajan turvatyynyä ja turvavöiden esikiristimiä. Vuodesta 1984 lähtien esikiristimet olivat vakiovaruste, turvatyyny tuli vakioksi vuonna 1992.

Mallivaihtoehtoina olivat aluksi 190 (90&nbsp;hv) ja 190 E (122&nbsp;hv). Heti vuonna 1983 tulivat 2,0-litraisella dieselmoottorilla varustettu 190 D (72&nbsp;hv) ja suorituskykyinen 190 E 2.3-16 (185&nbsp;hv), jonka kehityksessä oli ollut mukana Cosworth.

Syksyllä 1985 esiteltiin 2,6-litrainen 190 E ja 2,5-litrainen 190 D. Kyseisissä malleissa käytettiin uuteen W124-malliin kehitettyjä moottoreja. Syksyllä 1986 markkinoille tuli 2,3-litrainen, joka oli Amerikassa toiminut perusmoottorina alusta alkaen. Syksyllä 1987 esiteltiin turbodiesel 190 D 2,5 Turbo (126&nbsp;hv). Turbodieselin tunnisti oikeassa etukulmassa olevasta ilmanottoritilästä.

190-mallia uudistettiin syksyllä 1988. Kylkiin tuli S-sarjan kaltaiset muovipaneelit. Takaistuimelle tuli muutaman sentin verran lisää polvi- ja pääntilaa. 16-venttiilisen moottorin iskunpituutta pidennettiin hieman, jonka myötä iskutilavuus kasvoi 2&nbsp;498 kuutiosenttimetriin. Suorituskyky ei kuitenkaan parantunut juurikaan. Perusmalliksi 190:n tilalle tuli keväällä 1990 1,8-litrainen 190 E, joka oli aikaisempaa moottoria tehokkaampi ja pienempikulutuksinen. Uutta mallia myytiin moninkertainen määrä aikaisempaan verrattuna. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pentti L. Pullinen

**Pentti L. Pullinen** (k. joulukuussa 2004) oli suomalainen sotakirjailija. Salmin pitäjässä syntynyt Pullinen kertoi kahdessa sotavuosiin sijoittuneissa romaaneissaan suomalaisesta sotilaasta Pasi Toikasta, joka jää haavoittuneena venäläisten vangiksi, joutuu pakkotyöleirille Siperiaan mutta onnistuu palaamaan sieltä takaisin Suomeen.

## Teoksia
* *Karjalassa kadonnut*. Päivä, Hämeenlinna 1997, 2. painos 2001
* *Kadonnut palasi*. Päivä, Hämeenlinna 2005

## Lähteet
Axel Weüdel

**Axel Weüdel** (alk. **Pettersson**, 1867 Kalmar – 1945 Minneapolis, Minnesota) oli ruotsalainen ammattiyhdistysmies ja sosialidemokraatti. Suomessa hänet tunnetaan ruotsinkielisen työväenliikkeen varhaisvuosien organisoijana ja toiminnastaan sortokausien aktivistiliikkeessä.

## Elämä
### Varhaiset vuodet
Kalmarissa syntynyt Weüdel oli ammatiltaan metallimies, joka opiskeli omatoimisesti töidensä ohella. Hän oli yksi kotikaupunkinsa ammatillisen järjestäytymisen alullepanijoita ja ajoi myös aktiivisesti yleistä äänioikeutta. Vuonna 1892 Weüdel käynnisti ensimmäisen oman opintopiirinsä, ja pian hänen toimintansa huomioitiin myös valtakunnallisesti. Weüdel oli mukana ammattiyhdistystoiminnassa vielä Malmössä ja Tukholmassa ennen kuin sosialidemokraattien puheenjohtaja Hjalmar Branting lähetti hänet Suomeen talvella 1898. Weüdelin tehtävä oli agitoida sosialidemokraattista aatetta suomenruotsalaisen työväestön keskuudessa ja auttaa suomalaisia ammattiyhdistysaktiiveja oman ruotsinkielisen työväenjärjestön luomisessa.

### Suomessa
Weüdel oli huhtikuussa 1898 perustamassa Helsingin ruotsalaista työväenyhdistystä Gustaf Wistbackan, Reino Drockilan, Anders Käcklundin ja Jean Boldtin kanssa ja vuotta myöhemmin aloittamassa suomenruotsalaisen Finlands Svenska Socialdemokrater -yhdistyksen toimintaa. Hän kuului myös vuonna 1899 perustetun *[[Arbetaren]]*-sanomalehden ensimmäiseen toimituskuntaan päätoimittaja Reino Drockilan ja toisen avustajan Anders Käcklundin ohella.

Vuonna 1901 Weüdel lähti mukaan aktivistien toimintaan avustamalla Venäjän tsaarinvaltaa vastustavia vallankumouksellisia kielletyn kirjallisuuden ja muiden painotuotteiden salakuljetuksessa. Aluksi hän järjesti uudelleen Suomen kautta kulkeneen Venäjän sosialidemokraattisen työväenpuolueen salakuljetusreitin puolueen kustantamilla varoilla. Hieman myöhemmin Weüdel muutti tehtävää varten Maarianhaminaan, jonne hän viranomaisten harhauttamiseksi perusti pienen metalliverstaan. Weüdelin organisoima salakuljetusreitti kulki Tukholmasta Ahvenanmaan kautta Turkuun, josta vallankumouksellista kirjallisuutta kuljetettiin edelleen Suomen halki Pietariin. Weüdel käytti apunaan värväämiään matkustajalaivojen miehistön jäseniä. Hän organisoi useiden vallankumouksellisten ryhmien, kuten bolševikkien, eserien, juutalaisen Bund-puolueen sekä Puolan ja Liettuan yhdistyneen sosialidemokraattisen puolueen propagandamateriaalin kuljetuksia. Myöhemmin Weüdelin toimintaa jatkoivat suomalaiset aktivistit Konni Zilliacuksen johdolla.

### Viimeiset vuodet
Weüdel joutui pakenemaan Suomesta vuoden 1902 jälkeen. Hän muutti Australiaan ja Uuden Seelannin kautta Yhdysvaltoihin, jonne Weüdel saapui vuonna 1919. Hän asui muun muassa Indianapolisissa ja työskenteli paikallisessa autotehtaassa ja jatkoi samalla myös ammattiyhdistystoimintaansa. Viimeiset elinvuotensa Weüdel vietti Minnesotassa.

## Muistaminen
Kalmarissa on Weüdelin mukaan nimetty katu sekä Axel Weüdelskolan -niminen lukio.

## Lähteet
Vesa Wimmer

**Vesa Wimmer** (s. 11. tammikuuta 1974 Rovaniemi) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.

Wimmer on Rovaniemen Palloseuran kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa 16. heinäkuuta 1992 Veikkausliiga-ottelussa FC Jazzia vastaan. Wimmer pelasi RoPS:ssa seitsemän kautta ja esiintyi yhteensä 103 liigaottelussa, tehden kaksi maalia. Vuonna 1999 hän muutti pääkaupunkiseudulle ja liittyi Ykkösessä pelanneen FC Hongan joukkueeseen. Wimmer pelasi Hongassa 24 sarjaottelussa ennen uransa lopettamistaan kauden päätteeksi.

## Lähteet
Gordon Ramsay – pannu kuumana

**Gordon Ramsay – pannu kuumana** (alkuperäiseltä nimeltä *Gordon Ramsay’s F Word*) on englantilainen ruoanlaittoon keskittyvä tositelevisio-ohjelma, jonka pääosassa on Gordon Ramsay.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nelonen – ''Gordon Ramsay – pannu kuumana''
Oskarin orkesteri

**Oskarin orkesteri** () on brittiläis-ranskalainen vuosina 1994–1996 valmistunut animaatiosarja. Sarjaan valmistui kolme tuotantokautta, ja yhteensä 39 jaksoa. Tuotantoyhtiö oli Collingwood O’Hare.

Suomessa sarja ensiesitettiin suomenkielisellä jälkiäänityksellä vuonna 1997 Yle TV2-kanavalla. Oscar Pianon ääntä esittää Pentti Siimes.

## Juoni
Vuonna ”735 skiljoonaa, 22 miljoonaa, 381 tuhatta, 6 sataa ja 4”, diktaattori Thaddius Vent on kieltänyt musiikin. Sininen flyygeli Oscar muodostaa ystäviensä kanssa vastarintaliikkeen musiikin sallimiseksi.

## Äänirooleissa
### Alkuperäiset

### Suomenkieliset

## Lähteet
EVVK (televisio-ohjelma)

**EVVK** oli suomalainen viihdeohjelma jota esitettiin MTV3-kanavalla vuosina 2004–2005. Ohjelmassa kaksi julkkisjoukkuetta kisaili keskenään ajankohtaisiin puheenaiheisiin liittyvissä tehtävissä, käsiteltiin viikon herkullisimmat aiheet ja kiinnostavimmat henkilöt Suomesta ja maailmalta tavalla tai toisella. Ohjelman juontajana toimi Petteri Ahomaa. Ohjelmassa viikoittain vaihtuvat kilpailijat olivat Katja Ståhl, Jussi Halli, Petri LiskiWallu Valpio, Saimi Nousiainen, Jone Nikula, Teuvo Loman, Oskari Katajisto, Sanna Saarijärvi, Kirsi Salo, Lotta Backlund, Sami Tenkanen, Jussi Lampi, Jyrki Hämäläinen, Anna-Kaisa Hermunen, Lola Odusoga, Hannele Lauri, Maria Kuusiluoma ja Rinna Paatso.

## Ensimmäinen tuotantokausi
Aglona

**Aglona** on kylä Aglonan kunnassa Latgallian maakunnassa Latviassa. Kylä sijaitsee kymmenen kilometriä kaakkoon Rēzeknen ja Daugavpilsin väliseltä valtatieltä, P62-tien varressa kahden järven välisellä kannaksella. Aglona on tunnettu leipämuseosta ja roomalaiskatolisesta basilikasta. Niiden ansiosta kylä on melko vilkas, vaikka kunnan asukasluku on vain noin tuhat henkeä.

Kylä alkoi kehittyä katolisuuden keskukseksi 1700-luvun alussa, kun paikallinen kartanonomistaja ja dominikaanijärjestö perustivat paikalle nunnaluostarin ja koulun. Nykyinen Aglonan kirkko sai basilikan statuksen vuonna 1980. Paavi Johannes Paavali II vieraili Aglonassa vuonna 1993. Basilika kokoaa vuosittain elokuun puolivälissä noin satatuhatta pyhiinvaeltajaa. Tällöin alttariseinältä paljastetaan 1700-luvulta peräisin oleva *Aglonan ihmeidentekijä Neitsyt Marian* maalaus. Pyhiinvaeltajat käyvät myös luostarin sisäpihalla olevalla pyhällä lähteellä, jonka veden uskotaan parantavan sairauksia.

Pyhän veden vastapainoksi Aglonan kunnan alueella, noin 9 kilometrin päässä kirkolta on Paholaisenjärvi (). Se on 1,8 hehtaarin kokoinen, niukkaravinteinen ja kirkkaan sinivihreän veden järvi. Sen syvänteiden on uskottu kätkevän yliluonnollisia voimia.

Kirkon lähellä toimii Aglonan leipämuseo. Sinne on koottu viljanviljelyyn ja leivänvalmistukseen liittyviä esineitä. Museossa on myös leipomo ja leipäkauppa. Leipomista voi itsekin kokeilla.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Juho Tanholin

**Johan (Juho) Tanholin** (1863 – 1928) oli suomalainen Viitasaarella asunut kansanrunoilija ja kansanperinteen kerääjä.

Aviottomana lapsena syntynyt Tanholin oli koko elämänsä ajan sairaalloinen ja eli köyhyydessä. Hän alkoi kerätä kotiseudultaan satuja, runoja, lauluja, loitsuja, taikoja ja sananlaskuja ja lähetti niitä Suomalaisen Kirjallisuuden Seuralle. Tanholin alkoi sittemmin kirjoittaa myös itse runoja ja tarinoita. Tanholin kirjoitti myös runojaan muistiin ja hänen runojaan on säilynyt käsin kirjoitettujen arkkien ja lehtileikkeiden muodossa. Hän kirjoitti maksua vastaan pilkkarunoja joita häneltä tilasivat muun muassa rengit jotka eivät olleet päässeet piikojen aittoihin, pettyneet kilpakosijat ja riidoissa olleet naapurit. Tanholin kirjoitti pilkkarunojen ohella maksusta muitakin tilapäisrunoja ja laati rakkauskirjeitäkin. Hän seurasi myös ajankohtaisia tapahtumia ja teki niistä runoja.

## Kirjallisuutta
* Markku Möttönen ja Päivi Tuohimetsä : *Juho Tanholinin tuotanto ja elämänvaiheet*.  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1980
* Markku Möttönen : *Juho Tanholin, muuan alhainen kansanrunoilija*. Juhon kynäpiiri, Viitasaari 2005

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tenka Issakainen : ''Tavallista taikuutta - Tulkinta suomalaisten taikojen merkityksistä Mikko Koljosen osaamisen valossa'', Turun yliopiston julkaisuja sarja C osa 347, käsittelee Tanholinin kansanperinteen keruuta
Tērveten kunta

**Tērveten kunta** (, ) on kylä ja entinen kunta Zemgalen maakunnassa Latviassa. Tērvetessä sijaitsee luonnonpuisto sekä *Agrofirma Tērveten* panimo, jonka hallussa on tervete.lv-verkkotunnus. Panimon toimintaan ja tuotteisiin pääsee tutustumaan ennakkovarauksella.

Tērveten luonnonpuiston alueella on keskiaikainen linnavuori ja vuonna 1339 rakennetun linnan rauniot. Linnavuoren rakensivat semgalleiksi nimitetyn heimon joukot. Kuninkaansa Namejsin johtamina he puolustautuivat ristiretkeläisiä vastaan. Samalle paikalle valmistui Kalparitariston puinen *Hof zum Berg* -linna vuonna 1339.

Latvian presidenttinä 1930-luvulla toiminut Alberts Kviesis oli syntyisin Tērvetestä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nuori Suomi (täsmennyssivu)

**Nuori Suomi** voi tarkoittaa seuraavia:
* Nuori Suomi, joulualbumi, ilmestyi vuosina 1891–1940
* Nuori Suomi, viikkolehti, ilmestyi vuosina 1905–1907 
* Nuori Suomi, liikunta-alan järjestö, perustettu 1987
Gustavo Adolfo Bécquer

**Gustavo Adolfo Bécquer**, oikea nimi **Gustavo Adolfo Claudio Domínguez Bastida** (17. helmikuuta 1836 Sevilla, Espanja – 22. joulukuuta 1870 Madrid, Espanja) oli espanjalainen runoilija ja prosaisti ja myös lahjakas piirtäjä. Häntä pidetään yhtenä 1800-luvun tärkeimmistä espanjalaisista runoilijoista. Hänen melankoliset teemansa olivat samoja kuin romantiikan ajan runoilijoiden, mutta hänen eleetön tyylinsä oli tietoisen epäromanttista. Häntä on kutsuttu Espanjan ensimmäiseksi moderniksi runoilijaksi.

Bécquerin tunnetuimmat teokset ovat runokokoelma *Rimas* (1871) ja novellikokoelma *Leyendas* (1857–1864).

## Elämä ja ura
Bécquer oli taidemaalari Don José Domínguez Bécquerin poika. Hän jäi kymmenvuotiaana orvoksi ja asui eri sukulaisten luona. Vuonna 1854 Becker muutti Madridiin, jossa asui kuolemaansa asti.

Bécquer tuli pian tunnetuksi Madridin taiteilija- ja kirjailijapiireissä. Hän ihastui muusikko ja kirjallisuustoimittaja Joaquin Espin y Guillenin tyttäreen Juliaan mutta ei saanut vastarakkautta. Saatuaan jonkin verran menestystä *Leyendas*-novellikokoelmallaan hän avioitui 1861 tuberkuloosia hoitaneen lääkärinsä tyttären Casta Esteban y Navarron kanssa. He saivat kolme lasta ennen kuin erosivat.

Bécquer sai toimeentulonsa lehtiartikkeleista, käännöstöistä ja virkamiestehtävistä – hän toimi muun muassa virallisena romaanien sensorina 1864–1868. Hänen runojensa ja novelliensa pääasiallinen julkaisukanava oli sanomalehti *El Contemporáneo*.

Bécquer kuoli 34-vuotiaana tuberkuloosiin Madridissa 1870.

## Suomennettuja runoja
;Lähde
* "Palaavat tummat pääskyt" ("Volverán las oscuras golondrinas"), suom. Aale Tynni, teoksissa: *Parantava runo* (Helsinki: Tammi, 1982) ja *Tuhat laulujen vuotta* (WSOY 1957, 1974, 2004)
* "Sointuja" ("Rimas") X, XIII, LIII, suom. O. J. Tuulio, teoksessa: Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja, WSOY 1954

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vapaasti kuunneltavia äänitiedostoja Bécquerin tuotannosta 
*Bécquerin tekstejä Gutenberg-projektissa 
*Kootut teokset
Raadin kartano

**Raadin kartano** on Virossa Tarton lähettyvillä sijaitseva vanha sukukartano.

## Historia
Kartanon omisti useiden sukupolvien ajan baltiansaksalainen von Liphartin aatelissuku. Siellä oli mittavat taidekokoelmat ja huomattava kirjasto. Kartano toimi linkkinä Tarton yliopiston, koulutettujen baltiansaksalaisten ja Pietarin aatelisten välillä. 1800-luvun alkupuoli oli kartanon loistoaikaa. Tällöin kartanossa vieraili keisari Paavali I:n vaimo Maria Fjodorovna, joka ihastui kartanon puutarhaan. 1900-luvun alkuun tultaessa kartanon loisto oli mennyttä. Ensimmäisen maailmansodan aikana Liphartit lähtivät Virosta ottaen omaisuutensa mukaansa. Vuosina 1922–1944 kartano oli Viron kansallismuseon hallussa. Syksyllä 1940 neuvostojoukot ottivat haltuunsa yli sata hehtaaria Raadin kartanon maita ja tekivät sinne sotilaslentokentän. Toisen maailmansodan aikana vuonna 1944 kartanon päärakennus paloi pommituksissa.

## Viron uusi kansallismuseo
2000-luvun alkupuolella päätettiin kartanon maille rakentaa uusi rakennus Viron kansallismuseolle. Rakennuksesta tuli 356 metriä pitkä ja se rakennettiin vanhan kiitotien päälle. Uuden museon avajaiset pidettiin lokakuussa vuonna 2016. 


Raadi_mõisa_värav.JPG|Raadin kartanon portti
Raadi_mõisa_väravahoone_2013.JPG|Portinvartijan talo
Raadi_mõisa_endine_veetorn.JPG|Kartanon vanha vesitorni
Raadi_mõisa_park_2008-10-17.JPG|Kartanon puisto


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fernando Schmed

**Fernando Schmed** (s. 23. heinäkuuta 1991) on sveitsiläinen alppihiihtäjä. Hän edustaa Grau Hörner Mels -seuraa. Schmed on erikoistunut vauhtilajeihin.

Schmed debytoi maailmancupissa joulukuussa 2012 Bormiossa keskeyttäen syöksylaskukilpailun ensimmäisellä kierroksella. Avauspisteensä Schmed saavutti helmikuussa 2015 Saalbachin syöksylaskusta ollen 26:s. Hänen paras sijoituksensa maailmancupin osakilpailussa on 23:s sija joulukuulta 2015 Beaver Creekin supersuurpujottelusta.

## Lähteet
FK Atlantas

**Futbolo klubas Atlantas** on jalkapalloseura Klaipėdan kaupungista Länsi-Liettuasta. Seura pelaa Liettuan korkeimmalla sarjatasolla A Lygassa. Se on voittanut Liettuan mestaruuden neljästi: 1978, 1980, 1981 ja 1984. Liettuan cupin se on voittanut kahdessti 2001 ja 2003.

## Kausi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* atlantas.lt
* Facebook
* TOPLYGA
FK Žalgiris

**Futbolo klubas Žalgiris** eli **FK Žalgiris** on jalkapalloseura Vilnan kaupungista. Seura pelaa Liettuan korkeimmalla sarjatasolla TOPLYGAssa. Seura on voittanut Liettuan mestaruuden kymmenesti: 1991, 1992, 1999, 2013, 2014, 2015, 2016, 2020, 2021, 2022 ja 2024. Liettuan cupin eli LFF taurėn seura on voittanut neljätoista kertaa; 1991, 1993, 1994, 1997, 2003, 2012, 2013, 2014, 2015, 2015/16, 2016, 2018, 2021 ja 2022. Liettuan Supercupin Žalgiris on voittanut neljästi: 2013, 2016, 2017, 2020.

## Kausi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* fkzalgiris.lt
* Facebook
* TOPLYGA
* soccerway
Erkki Alhanko

**Erkki Alhanko** (28. joulukuuta 1917 – 24. marraskuuta 2015) oli suomalainen diplomaatti. Hän toimi konsulina Kolumbiassa Bogotássa. Hän valmistui ekonomiksi 1943, kauppatieteiden kandidaatiksi 1946 ja samana vuonna hänet vihittiin maisteriksi Helsingin Kauppakorkeakoulun ensimmäisessä promootiossa. 

Alhanko kirjoitti Kauppakorkeakoulun oppikirjana käytetyn teoksen *Teollisuuskirjanpidon näyte- ja harjoitusesimerkkisarjoja* ja myös luennoi aiheesta sekä yksityisesti että Helsingin yliopiston Metsätieteen laitoksella. Alhanko laati väitöskirjan *Pulp and Paper Problem in Colombia*, joka tarkastettiin lokakuussa 1953 Helsingin Kauppakorkeakoulussa mutta kuitenkin hylättiin yllättäen äänin 5–4 opettajaneuvoston kokouksessa vastoin vastaväittäjien ja kustoksen kantaa vasta vuoden kuluttua lokakuussa 1954. (Nykyisin hylkääminen on esitettävä väitöstilaisuudessa.) Väitöskirjan hyväksymistä puolsi voimakkaimmin rehtori Kaarlo Hildén. Hylkäysprosessi on pyyhitty pois kaikista Kauppakorkeakoulun arkistoista, eikä sitä mainita edes hylättyjen väitöskirjojen luetteloissa. Laura Kolbe  luonnehtii tapausta oikeusmurhaksi ja siteeraa myös Hildéniä joka piti sitä "tieteellisenä kuolemantuomiona".

Alhanko julkaisi muistelmansa *Konsulina Kolumbiassa – kauppaa kaukomailla 50 vuotta* (2007).

Alhangon tytär on balettitanssija Anneli Alhanko. Hänen lapsenlapsensa on Miss Ruotsi, näyttelijä Josephine Alhanko.

## Julkaisut
* *Teollisuuskirjanpidon näyte- ja harjoitusesimerkkisarjoja*, Liiketaloustieteellinen tutkimuslaitos, 1947. Sarja: Liiketaloustieteellisen tutkimuslaitoksen julkaisuja; 9
* *Pulp and paper problem in Colombia : an academic treatise*, Kauppakorkeakoulu, 1953
* *Konsulina Kolumbiassa – kauppaa kaukomailla 50 vuotta* Pilot-kustannus, 2007

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Erkki Alhangon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Macx Davies

**Macx Davies** (s. 24. joulukuuta 1992 Calgary) on kanadalainen ampumahiihtäjä. 180 senttimetriä pitkä ja 78 kilogrammaa painava Davies edustaa Canmore Nordic Skiing Clubia ja hänen valmentajanaan toimii Roddy Ward.

Davies debytoi maailmancupissa tammikuussa 2014 sijoittuen 40:nneksi Oberhofin pikamatkalla. Näin ollen hän saavutti heti ensimmäisen maailmancupin pisteensä. Daviesin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on kymmenes tila Östersundin pikamatkalta joulukuulta 2015.

## Lähteet
Irbene

**Irbene** on Neuvostoliiton hylätty sotilastukikohta nykyisessä Latviassa, Ventspilsin kunnassa. Sotilaallisiin tarkoituksiin vuonna 1971 rakennettu suurikokoinen radioteleskooppi on nykyisin Ventspils International Radio Astronomy Center -niminen tiedekeskus. Irbene sijaitsee tien P124 lähistöllä.

Radioteleskooppi rakennettiin seuraamaan länsivaltojen sotilassignaaleja. Sen lautasantenni on 32-metrinen. Tutka-aseman ympärillä oleva Neuvostoliiton armeijan entinen tutkikohta tyhjeni vuonna 1991. Alue käsittää lähes 20 hylättyä betonielementtirakennusta. Niiden alueella pääsi aikaisemmin kulkemaan vapaasti, mutta nykyisin alue on suljettu ja se aiotaan purkaa.
## Lähteet
Luettelo sulkapallon olympiamitalisteista

**Sulkapallo** on ollut olympialaisten lajivalikoimassa virallisena lajina vuodesta 1992. Menestyneimmät maat olympialaisten sulkapallossa ovat Kiina, Etelä-Korea ja Indonesia.
## Mitalitaulukot
### Miesten kaksinpeli

### Miesten nelinpeli

### Naisten kaksinpeli

### Naisten nelinpeli

### Sekanelinpeli

## Lähteet
Kaarle Salmivuori

**Kaarle Frans Aleksander Salmivuori** (28. joulukuuta 1929 Ruskeala – 26. marraskuuta 2015 Hyvinkää) oli suomalainen poliitikko, Järvenpään kaupunginjohtaja ja kansanedustaja. Hänelle myönnettiin kaupunkineuvoksen arvonimi 1990.

Salmivuori kirjoitti ylioppilaaksi 1950 Haapaveden yhteiskoulusta, kansakoulunopettajaksi hän valmistui 1953 Helsingin opettajakorkeakoulusta ja valmistui Suomen liikemiesten kauppaopistosta 1964. Hän oli kansakoulunopettajana Järvenpäässä 1953–1973 ja sen jälkeen Järvenpään kaupunginjohtaja 1973–1992. Salmivuori tuli tunnetuksi myös kiinteistökaupoista, joita hän teki johtamansa Järvenpään kaupungin kanssa toimiessaan virkamiehenä.

Salmivuori oli kansanedustaja sosialidemokraattien eduskuntaryhmässä 1970–1975.

Salmivuoren poika on sijoittaja Ari Salmivuori.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kaarle Salmivuoren muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Mongo Beti

**Alexandre Biyidi Awala**, tunnettu nimillä **Mongo Beti** ja **Eza Boto** (30. kesäkuuta 1932 M’balmayo, Kamerun – 8. lokakuuta 2001 Douala, Kamerun), oli kamerunilainen kirjailija. Marxilainen Beti kirjoitti ranskaksi ja asui suuren osan elämästään maanpaossa Ranskassa.

Beti syntyi pienessä kylässä Afrikan länsirannikon Kamerunissa, joka oli silloin Ranskan merentakainen territorio. Hän kävi paikallisia lähetyskouluja ja sitten lukiota Kamerunin pääkaupungissa Yaoundéssa. Vuonna 1951 hän siirtyi Ranskaan ja opiskeli ensin Aix-en-Provencen yliopistossa ja sitten Pariisin Sorbonnessa. Opintojen jälkeen Beti alkoi opettaa kirjallisuutta, kreikkaa ja latinaa ranskalaisissa oppikouluissa, ja jatkoi opetustyötä läpi kirjailijauransa.

Aix-en-Provencen vuosinaan Beti julkaisi ensimmäisen romaaninsa *Ville cruelle* (1954) salanimellä Eza Boto. Hänen maineensa perustuu etenkin 1950-luvun loppupuolella vuoden väliajoin julkaistuihin kolmeen romaaniin *Le Pauvre Christ de Bomba* (1956), *Mission terminée* (1957) ja *Le Roi miraculé : chronique des Essazam* (1958).

Vakaumuksellisena marxilaisena Beti ei palannut Kameruniin maan itsenäistyttyä 1960, koska vastusti presidentti Ahmadou Ahidjon itsevaltaista hallintoa. Vuonna 1972 Beti julkaisi ”Kamerunin itsenäistymisen ruumiinavauksen”, kriittisen esseen nimeltä *Main Basse sur le Cameroun, Autopsie d’une Décolonisation*.

## Suomennettu tuotanto
* "Ekokot", antologiassa: *Afrikka kertoo*, toim. Per Wästberg. Helsinki: Tammi 1962 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Zelena

**Zelena** on kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa *[[Olipa kerran (televisiosarja)|Olipa kerran]]*, jossa häntä esittää Rebecca Mader. Zelena oli alun perin mukana vain kolmannella kaudella, mutta hahmo palasi neljännen kauden lopussa. 

Zelena kuvaa lännen pahaa noitaa. Hän on Regina Millsin sisko ja Cora Milssin esikoinen, jonka Cora hylkäsi metsään koska halusi tulla kuninkaalliseksi. Zelena syntyi voimakkaana taikavoimilla ja Coran jätettyä hänet metsään, Zelena loi pyörremyrskyn joka vei hänet Ozziin. Siellä hänet löysi pariskunta, jotka ottivat hänet. Myöhemmin Zelenalle paljastui ettei hän ole heidän lapsensa ja hän lähti Ozin velhon luokse joka lähetti hänet Lumottuun metsään. Siellä hän tapasi Tittelintuuren, joka opetti hänen siskopuoltaan Reginaa. Hän oli Reginalle hyvin kateellinen ja muuttui vihreäksi. Tittelintuure ei suostunut opettamaan Zelenaa taiassa ja hän päätti palata Ozziin. Siellä hänestä tuli paha noita joka halusi palata ajassa tappamaan Lumikin äidin Prinsessa Evan. Tämä paljasti Coran petoksen ennen Zelenan syntymää, jonka vuoksi Cora luopui hänestä.

Zelenan isä oli Jonathan niminen puutarhuri, joka työskenteli Kuninkaan puutarhassa. Hän oli huijannut Coraa olevansa prinssi. Myöhemmin Zelena murhasi Tittelintuuren pojan ja yritti viedä Reginan sydämen, Tittelintuuren aivot, Prinssi Uljaan rohkeuden ja vastasyntyneen lapsen, kun yritti toteuttaa aikamatkaloitsunsa mutta epäonnistui. Tittelintuure yritti tappaa Zelenan mutta Regina esti tämän tikarilla. Tittelintuure antoi Bellelle valetikarin ja yritti tappaa Zelenan oikealla tikarilla tämän sellissä mutta Zelenan elämänvoima pakeni hänen ruumiistaan ennen ruumiin tuhoutumista ja aikaportaali aukesi. Zelena palasi menneisyyteen ja tappoi Robin Hoodin vaimon Marianin ja otti hänen kehonsa kostaakseen Reginalle. Storybrookessa Lumikuningatar jäädytti loitsulla Marianin. Kukaan ei silloin tiennyt että tämä oli todellisuudessa Zelena. Myöhemmin asia paljastui ja Zelena odotti Robinin lasta, joka nimettiin Robiniksi Hoodin kuoleman jälkeen. Zelena Rakasti Tuonelan Jumalaa Haadesta mutta joutui tappamaan tämän, koska yritti tappaa Reginan. Ennen tätä Tuonelassa Cora palautti Reginan ja Zelenan muistot heidän lapsuudesta jossa he tapasivat toisensa ensimmäistä kertaa ja olivat siskoksia. Cora oli vienyt tyttöjen muistot ja erottanut heidät. Sen jälkeen Cora pääsi Valoon. Sarjan viimeisellä Kaudella Zelena oli menossa naimisiin miehen kanssa, jonka oli tavannut ollessaan kirottuna ja hänen nimensä oli silloin Kelly.

## Aiheesta muualla
* Zelena ''Once Upon a Time'' Wikissä
Kujanpää

**Kujanpää** on muun muassa seuraavien merkittävien suomalaisten sukunimi:

* Eino Kujanpää (ent. *Syrjänen*, 1904–1980), poliitikko, kansanedustaja (SKDL)
* Heikki Kujanpää (s. 1961), näyttelijä, elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja teatterinjohtaja
* Jarmo Kujanpää (s. 1959), jalkapalloilija
* Mari Kujanpää (ent. *Tammi*, s. 1976), lasten- ja nuortenkirjailija
* Mika Kujanpää (s. 1989), jääkiekkoilija
* Teemu Kujanpää (s. 1973), jalkapalloilija
* Urho Kujanpää (s. 1997), seiväshyppääjä
* Vesa Kujanpää, lentopallovalmentaja
Pekka Pirilä

**Pekka Väinämö Pirilä** (3. heinäkuuta 1945 Helsinki – 24. marraskuuta 2015 Espoo) oli suomalainen professori. Hän väitteli tohtoriksi 1973 Teknillisestä korkeakoulusta ja toimi Teknillisen korkeakoulun energiatalouden professorina 1999–2009 ja sen jälkeen itsenäisenä konsulttina. Hänen isänsä oli lääkäri, professori Veikko Pirilä.

## Lähteet
Mooliosuus

**Mooliosuus** kuvaa seoksen komponentin ainemäärän suhdetta koko seoksen ainemäärään. Kaikkien seoksen komponenttien mooliosuuksien summa on 1. IUPAC suosittelee mooliosuuden tunnuksena kaasuseoksille kirjainta y ja muille seoksille kirjainta x. Mooliosuuden tunnuksena käytetään usein myös kreikkalaisten aakkosten kirjainta χ. Komponentille i määritellään mooliosuus seuraavasti:
::x_i = \frac{n_i}{n_{kok}}

Seoksen komponenttien mooliosuuksilla on merkittävä vaikutus seoksen fysikaalisiin ja kemiallisiin ominaisuuksiin ja se on tärkeä suure erityisesti fysikaalisessa kemiassa. Mooliosuuksista riippuvia ominaisuuksia ovat muun muassa aktiivisuus, höyrynpaine, lämmönjohtavuus, tiheys, pintajännitys sekä partiaaliset moolisuureet.

## Lähteet
Tavajärven luostari

**Tavajärven luostari** oli Kuusamon Itäosassa Tavajärvellä sijainnut ortodoksinen vanhauskoisten luostari. Luostarin perustivat 1800-luvun puolivälissä Venäjän puolelta tulleet vanhauskoiset munkit jotka siirtyivät Suomeen sen jälkeen kun Vienan Karjalassa sijainnut vanhauskoisten Tuoppajärven luostari oli tuhottu vuonna 1852 Venäjän hallituksen toimesta. Munkit ostivat Tavajärvellä sijainneen rappiolla olleen Hautaniemen kruununtilan, rakensivat tilalle kolme rakennusta luostarin käyttöön sekä pystyttivät ortodoksisen ristin lähellä sijainneen Nuorusen tunturin huipulle. Luostarin johtajana toimi munkki Ilja Otso. Luostarin läheisyyteen perustettiin myös munkkikunnan kasvaessa erakkokeljoja muun muassa Kiviniemeen ja Hänniseen erakkoina eläville munkeille joista tunnetuimpia olivat Kiviniemessä elänyt Vasseli eli Vasili Lebedev ja Hännisessä asunut Ivan eli Jaakko Parassejev. Luostarin munkkien kerrotaan tuoneen myös sipulinviljelyn Suomeen. 

Luostarin munkeilla oli tiiviit yhteydet Venäjälle aina vuoteen 1918 saakka jolloin raja sulkeutui eikä luostariin enää tullut uusia asukkaita. Luostarin toiminta alkoi hiipua jo 1800-luvun lopulta alkaen ja viimeiset munkit kuolivat 1920-luvun lopulla. Tavajärven alue luovutettiin talvisodan jälkeen Moskovan rauhansopimuksessa Neuvostoliitolle. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Erakkojen niemi, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 13.03.1932, nro 11, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Samuli Paulaharju : ''Tavajärven erakot'', ilmestynyt teoksessa ''Kuva sieltä toinen täältä kautta Suur-Suomen'', 1944 (Kirjastovirma, Web Archive-linkki)
Aventics

**Aventics GmbH** (oikeinkirjoitus AVENTICS) on vuonna 2013 perustettu pneumaattisten komponenttien ja -järjestelmien valmistaja. Aventicsin toimipaikkoja ovat Laatzen / Hannover, Gronau (Leine), Bonneville (Ranska), Lexington (USA), Eger (Unkari) ja Changzhou (Kiina). Yhtiö on erikoistunut toimittamaan laivojen ohjaus- ja valvontaratkaisuja sekä hyötyajoneuvojen pneumatiikkaa.

## Taustat
Yritys perustettiin vuonna 2013 Bosch-Rexroth-ryhmän pneumaattisen divisioonan myynnin kautta. Joulukuussa 2013 se myytiin rahoitusyrittäjälle Triton ja se on ollut kaupankäynti Aventicsin palveluksessa helmikuusta 2014 lähtien.

Pneumatiikassa käyttää paineilmaa väliaineena. Yritys valmistaa sylintereitä, venttiilejä, venttiilijärjestelmiä sekä paineilmanhuoltoyksiköitä. 

## Historia
Nykyinen yritys voidaan jäljittää takaisin vuonna 1869 perustettuun Westinghouse Air Brake Company -yhtiöön (Wabco). Vuonna 1949 Wabcon pneumatiikkaliiketoiminta siirtyi Rexroth:lle, joka oli tuolloin  Mannesmann-konsernin tytäryhtiö. Lopputuloksena syntyi Mannesmann Rexroth Pneumatik GmbH päätoimipaikkanaan Hannover Saksassa. Vuonna 1991 Mannesmann Rexroth hankki AB Mecman:n (perustettu 1945) ja se liitettiin osaksi pneumatiikkayksikköä ja nimettiin Rexroth Mecman GmbH :ksi. Kun Bosch osti Rexrothin vuonna 2001, Bosch Automation ja Mannesmann Rexroth (Rexroth Mecmanin emoyhtiö) yhdistettiin nykyiseksi Bosch Rexroth:ksi. Pneumatiikkadivisioona eriytettiin syyskuussa 2013 itsenäiseksi yhtiöksi ja nimettiin Rexroth Pneumatics:ksi. Sen jälkeen se myytiin sijoitusyhtiö Triton:lle. Sittemmin yhtiö on toiminut nimellä Aventics. Vuoden 2016 alussa hammasketjuyksikkö myytiin brittiläiselle Renoldille, Maaliskuussa 2017 julkistettiin yrityskauppa, jossa Aventics osti Vector Horizon Technology LLC:n (VHtek) Bowling Green:sta Kentuckysta (USA). VHtek kehittää energiajärjestelmiä, joissa keskitytään päästöjenhallintaan ja kehittyneisiin mekatroniikkalaitteisiin.

Heinäkuussa 2018 julkistettiin yritysosto. Emerson on pneumatiikkatekniikoiden yritys, joka toimittaa kone- ja tehdas automaatiosovelluksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivu
* Engineering Tools
Borsa Matekovits

**Borsa György Matekovits** (21. huhtikuuta 1944 Esztergom, Unkari – 18. lokakuuta 2015 Helsinki) oli unkarilaissyntyinen Suomessa elänyt voimisteluvalmentaja ja liikunnanopettaja. 

Hän toimi Suomen Taitovoimisteluklubin päävalmentajana vuosina 1978–1985 ja jatkoi valmentajana vuoteen 1991 saakka. Lisäksi Matekovits toimi Suomen Voimisteluliiton ja maajoukkueen miesvoimistelijoiden valmentajana muun muassa Münchenin olympialaisissa vuonna 1972 .

## Julkaisut
*Poikien telinevoimistelu*. Raittiuskasvatusliitto 1979.

## Lähteet
María Luisa Bombal

**María Luisa Bombal** (8. kesäkuuta 1910 Viña del Mar, Chile – 6. toukokuuta 1980 Santiago de Chile) oli chileläinen kirjailija, jota pidetään yhtenä kansainvälisesti merkittävimmistä eteläamerikkalaisista naiskirjailijoista. Hänen niukka tuotantonsa irtautui realismin perinteestä ja yhdistää surrealismia ja alitajuisia aineksia feministisiin ja eroottisiin teemoihin.

Bombal syntyi yläluokkaiseen perheeseen, jonka isä oli argentiinalainen mutta ranskalaista sukua, äiti saksalaista. Isä kuoli 1919 kun Bombal oli 8-vuotias, ja muutaman vuoden kuluttua äiti muutti kolmen tyttärensä kanssa Pariisiin. Bombal opiskeli Sorbonnessa ja kiinnostui teatterista paikallisten harrastajaryhmien jäsenenä. Hän pääsi opiskelijaksi Antonin Artaud’n ja Jean-Louis Barrault’n L’Atelier -teatterikouluun, mutta konservatiiviset sukulaiset nostivat asiasta äläkän kun tuttavat kertoivat nähneensä tytön avantgarde-teatterin lavalla. Bombal lähetettiin takaisin Chileen, jonne hänen äitinsä oli palannut jo 1928. Bombal lähti parin vuoden päästä Buenos Airesiin yhdessä ystävänsä Pablo Nerudan ja tämän vaimon kanssa. Neruda oli saanut sieltä paikan Chilen konsulina, ja Bombal asui heidän luonaan ja kirjoitti tekstejään heidän keittiön pöytänsä ääressä. Hän tutustui myös *Sur*-kirjallisuuslehden julkaisijaan Victoria Ocampoon ja sai tekstejään julkaistuksi hänen lehdessään. Buenos Airesin vuosina syntyivät Bombalin merkittävimmät teokset, *La última niebla* (1935) ja *La amortajada* (1938).

Bombal teki lyhyen matkan Yhdysvaltoihin, jossa hän tapasi muun muassa William Faulknerin ja Sherwood Andersonin. Hän palasi Buenos Airesiin, jossa julkaisi kertomuksensa *El árbol* ja *Islas nuevas*. Hän palasi seuraavaksi kotimaahansa Chileen, jossa hän ampui rakastajaansa ja joutui karkotetuksi maasta. Bombal asui sen jälkeen kolmisenkymmentä vuotta New Yorkissa, muttei sinä aikana julkaissut muuta kuin itse tekemänsä englanninnokset kahdesta ensimmäisestä teoksestaan nimillä *The House of Mist* ja *The Shrouded Woman*.

Bombal palasi 1970-luvun alussa yli 60 vuoden iässä Etelä-Amerikkaan, ensin Argentiinaan ja sitten synnyinkaupunkiinsa, Chilen Viña del Mariin. Hän kuoli Santiagossa 1980.

## Teoksia
**La última niebla* (1935)
**La amortajada* (1938)
**El árbol* (1939)
**Islas nuevas* (1939)
**Mar, cielo y tierra* (1940)
**La historia de María Griselda* (1946)
**La maja y el ruiseñor* (1960)

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Adams, Ian. *Three Authors of Alienation: Bombal, Onetti, and Carpentier*. Austin: University of Texas Press, 1975.
*Kostopulos-Cooperman, Celeste. *The Lyrical Vision of María Luisa Bombal*. London: Tamesis Books, 1988.