open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tarsianjärvi

**Tarsianjärvi**  on Pirkanmaalla Kihniössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Tarsianjärvi on osa Nerkoonjärven valuma-aluetta.

## Maantietoa
Järven pituus on 1000 metriä, leveys 730 metriä ja sen pinta-ala on 53 hehtaaria. Se sijaitsee lähellä Kihniön keskustaa. Järveen laskee Myllyjoki, joka tuo vettä Nerkoonjärven valuma-alueelta, jonka pinta-ala on 162 km2. Myös Sulkuejärvi laskee Tarsinjärveen 100 metristä ojaa myöten. Nämä joen tuovat lähes kaikki vedet, sillä muut laskuojat ovat vain lyhyitä metsäojia. Rantaviivan pituus on 4,4 kilometriä. Peltomaata on rannassa vain Tarsian kohdalla. Vapaa-ajan asuntoja on toistakymmentä.

## Lähteet
Sven Segerstråle

**Sven Gustaf Segerstråle** (9. elokuuta 1899 Porvoon maalaiskunta – 24. joulukuuta 1994 Kauniainen) oli suomalainen eläintieteilijä ja meribiologi. Hän sai professorin arvon 1961.

Segerstråle väitteli filosofian tohtoriksi 1939. Hän toimi 1929–1944 biologian ja maantiedon opettajana Tölö svenska samskolassa ja 1926–1969 Suomen tiedeseuran vesibiologisessa laboratoriossa (vuodesta 1955 Merentutkimuslaitoksen biologinen osasto), vuodesta 1944 sen johtajana. Vuosina 1940–1967 hän työskenteli Helsingin yliopiston eläintieteellisessä museossa, vuodesta 1958 yleisen osaston kustoksena. Hän teki uraauurtavaa tutkimusta Itämeren synnystä, suolapitoisuuden merkityksestä kasvi- ja eläinkunnalle sekä merilajien levinneisyydestä. Hän tutki Suomen merenrantaeläimistöä ja vesien eläimistön jääkautista historiaa.

Hän julkaisi biologian oppikirjan *Det underbara livet* (1949, käännetty useille kielille, suom. *Ihmeellinen elämä*), sekä uskonnonfilosofisen teoksen *Elämän arvoitus* (1968), joka herätti keskustelua Segerstrålen puolustaman luomisteorian vuoksi.

Segerstrålen vanhemmat olivat opettaja, valtiopäivämies Knut Albert Segerstråle ja taiteilija Hanna Frosterus-Segerstråle. Hänen veljensä oli Lennart Segerstråle ja sisarensa Solveig von Schoultz ja arkkitehti Ellen Segerstråle.

## Lähteet
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1989

**Pesäpallon naisten Mestaruussarja kaudella 1989** pelattiin 10 joukkueen 2-kertaisena sarjana, jonka päätteeksi neljä parasta pelasivat mitaleista.

## Runkosarja

## Karsintasarja

Manse PP säilyi.

## Mitaliottelut
*Välierissä Viinijärvi voitti Ikaalisen otteluin 2-0 (9-2, 15-14) ja Kiri Hyvinkään 2-0 (12-5, 15-6). Mestaruusotteluissa Kiri peittosi Viinijärven yhteisjuoksuin 23-9 (17-6, 6-3). Pronssit vei Ikaalinen voitettuaan niukasti Hyvinkään 12-11 (6-4, 6-7).

## Mestarijoukkue

Jyväskylän Kiri: Merja Meriläinen, Riitta Saarenketo, Tiina Paananen, Inkeri Valkonen, Armi Ahola, Sanna Hänninen, Hanna Airaksinen, Riikka Nieminen, Riitta Jalonen, Riikka Punnonen, Katja Saunalahti, Leena Renko, pelinjohtaja Petri Kaijansinkko, valmentaja Riitta Jalonen.

## Palkinnot

Urheilulehden arvopelaajat: Tiina Tammiruusu ja Vesa Mikkola.

## Lähteet

* Urheilu-Tieto 1990 ()
* Pesäpalloliitto: Pesäpallon vuosikirja 1990
Aleksandr Možaiski

**Aleksandr Fjodorovitš Možaiski** (, 21. maaliskuuta 1825 Ruotsinsalmi – 1. huhtikuuta 1890 Pietari) oli venäläinen kontra-amiraali ja ilmailun edelläkävijä.

Aleksandr Možaiski valmistui Pietarin merisotakoulusta vuonna 1841. Sen jälkeen hän palveli Venäjän sotalaivastossa ja työskenteli välillä talonpoikaisreformin parissa vuosina 1862–1879. Možaiski erosi laivaston palveluksesta kenraalimajurina vuonna 1882. Vuonna 1886 hän sai kontra-amiraalin arvon.

Možaiski kiinnostui ilmailusta 1850-luvulla. Vuonna 1876 hän rakensi hevosvaljakon vetämän purjelentokoneen, jolla hän nousi kahdesti ilmaan. Seuraavina vuosina hän esitteli jousimekanismilla ja potkurilla varustettuja malleja. Vuonna 1881 Možaiski sai Venäjän ensimmäisen lentokoneen pantentin. Samana vuonna hän toi Britanniasta kaksi höyrykonetta, joita oli tarkoitus käyttää koneen voimanlähteinä. Možaiski ryhtyi rakentamaan lentokonettaan Pietarin lähellä Kraasselassa kesällä 1882. Seuraavana kesänä valmistunut höyrykoneella toiminut kolmipotkurinen yksitaso oli Venäjän ensimmäinen kokeiluvaiheeseen yltänyt lentokone. Kaksi vuotta kestäneen kokeilu- ja viimeistelyvaiheen jälkeen Možaiskin kone oli valmis nousemaan ilmaan heinäkuussa 1885. Puisia kiskoja pitkin kiihdyttäessään kone kallistui ja sen siipi särkyi. Možaiskin tarkoituksena oli jatkaa kokeita ja asentaa koneeseen kolme 15 kilowatin höyrykonetta, mutta kuolema keskeytti hänen aikeensa.

Stalinin Neuvostoliitossa Možaiskia pidettiin lentokoneen keksijänä. Myöhemmin Možaiskin konetta luonnehdittiin yhdeksi ensimmäisistä yrityksistä rakentaa ihmisen ohjaama lentokone. Tuutarin taajama nimettiin keksijän kunniaksi Možaiskiksi vuonna 1950. Pietarissa on kaksi hänelle omistettua muistomerkkiä.

## Lähteet
Munch (BDSM)

**Munch** (sanoista "burger munch") on rento sosiaalinen kokoontuminen ihmisille, jotka ovat kiinnostuneita BDSM:stä. Muncheja järjestetään usein ravintoloissa, baareissa tai kahviloissa, ja pääasiallinen tarkoitus on keskustella rennossa ilmapiirissä samanmielisten ihmisten kanssa aiheesta kuin aiheesta. Pukukoodi näissä tapahtumissa on useimmiten normaalit eli "katuvaatteet", ellei erikseen ole muuta ilmoitettu.
Panjin

**Panjin** (, pinyin: Pánjǐn Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Liaoningin maakunnan keskiosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 140 kilometriä maakunnan pääkaupunki Shenyangista lounaaseen. Prefektuurin pinta-ala on 4&nbsp;084 neliökilometriä ja väkiluku 1,39 miljoonaa (2010).

Kaupunki rajoittuu lännessä ja pohjoisessa Jinzhoun, idässä Anshanin ja Yingkoun prefektuuritason kaupunkeihin. Etelässä naapurina on Bohainmeri.

## Hallinnollinen jako
Piirikuntatasolla kaupunki jaetaan kolmeen kaupunkipiiriin ja yhteen piirikuntaan.

## Galleria

盘锦市东部天际线（拍摄于广厦新城写字楼C座）.jpg|Kaupunkimaisemaa.
盘锦红海滩.JPG|Punainen ranta Panjinissa.
盘锦芦苇荡.JPG|Ruokolahti Panjinissa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1988

**Kaudella 1988** naiset pelasivat pesäpallon Suomenmestaruudesta 10 joukkueen 2-kertaisena sarjana, jonka päätteeksi kaksi parasta kohtasivat kaksiosaisessa finaalissa.

## Naisten Mestaruussarja

Kerava ja Kokemäki putosivat. 

**SM-loppuottelut**

Lapuan Virkiä: Virpi Hautala, Anu Ketola, Mari Klemettilä, Maarit Kuivila, Maarit Lehtimäki, Teija Linna, Tiina Mattila, Katriina Peltola,  Tarja Pöntinen, Jaana Sippola, Tiina Sissala, Tiina Turunen, Saara Rantavaara, Merja Vainionpää, Marjo Valkama, Kirsi Valo, Niina Välkkilä. Pelinjohtaja Paavo Lakaniemi.

## Palkinnot

## Lähteet

*Markku Siukonen - Matti Ahola: Urheilu Tieto 1989 ()
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1987

Naiset pelasivat **pesäpallon Mestaruussarjassa 1987** 10 joukkueen 2-kertaisena sarjana, jonka päätteeksi kaksi parasta kohtasivat kaksiosaisessa finaalissa.

## Naisten Mestaruussarja

Oulu ja Siilinjärvi putosivat. 

**SM-loppuottelut**

Ikaalisten Tarmo: Minna Hannonen, Anne Herttua, Katja Holopainen, Kirsti Lamminen, Päivi Lehteenmäki, Minna Marjamäki, Johanna Nieminen, Päivi Suikkanen, Katja Varis, Kirsi Virtanen, Päivi Virtanen. Pelinjohtaja: Markku Lähteenmäki, valmentaja: Timo Ranta.

## Palkinnot

## Lähteet

* http://pesis-fi.directo.fi/@Bin/352189/msu1987.txt
*Markku Siukonen - Matti Ahola: Urheilu Tieto 1988 ()
Markku Hillilä

**Markku ”Make” Hillilä** (s. 6. lokakuuta 1960 Helsinki) on suomalainen rumpali ja lääkäri. Muusikkona hän esiintyy myös taiteilijanimillä **Tohtori Hillilä** ja **Doc Hill**. 

Hillilä kasvoi Pakilassa ja kävi koulua Oulunkylän yhteiskoulussa. Siellä eräs hänen opettajistaan oli Klaus Järvinen, joka oli tuolloin juuri perustanut Oulunkylän Pop & Jazz -opiston, jota kutsuttiin myös Ogelin opistoksi. Siellä Hillilä alkoi opiskella rumpujen soittoa yksityisoppilaana, opettajanaan Upi Sorvali. Tämä järjesti Hillilälle hänen ensimmäisen levytyssession, levyä ''Aurinko ja tuuli'' varten.

Vuosina 1982–1988 Hillilä opiskeli lääketiedettä. Hän erikoistui gastroenterologiaan ja väitteli tältä alalta tohtoriksi vuonna 2010. Hänen tutkimuksensa aiheena oli ärtyvän suolen oireyhtymä. Hillilä oli arvellut, että hankkimalla konventionaalisen ammatin soittaminen voisi olla nautittavampaa, kun ei olisi taloudellisia paineita eikä riippuvaisuuksia. “Siinä olin oikeassa”, hän sanoo.

Hillilä soitti pitkään Hasse Wallin Afro-Linessa ja sen jälkeen vuoden Sakari Kukon Piirpaukessa, kunnes hän kohtasi Tuomari Nurmion vuonna 1986. Siitä lähtien hän on soittanut viimemainitun yhtyeissä ja usein duona Nurmion kanssa. “Onnekseni Hande ei ole koskaan ollut keikkafriikki. Siksi olen pystynyt sovittamaan nämä kaksi työtä yleensä yhteen aika hyvin ja säilyttämään kiinnostukseni molempiin.”

## Diskografia
* Oulunkylän Yhteiskoulun ja H:gin Uuden Yhteiskoulun Nuorisokuoro ja OYK:n Orkesteri – Musiikkia ihmisille (Love Records, 1976)
* Mattijuhani Koponen ja Upi Sorvali – Aurinko ja tuuli (Aurinkolaiva, 1980)
* Hasse Walli, Hassan Bah & Afro-Line – Dakar Nights (Digelius Music, 1984)
* Tuomari Nurmio – Käytettyä rakkautta (Megamania, 1986)
* Hasse Walli, Hassan Bah & Afro-Line – Close To The Line (Digelius Music, 1987)
* Tuomari Nurmio – Kuu (Megamania, 1988)
* Tuomari Nurmio & Hugry Tribal Marching Band – Radiomafia Live (YLE, 1992)
* Tuomari Nurmio – Hullu puutarhuri (Herodes, 1992)
* The Barnhill Boys – Hillbilly Spacecraft (Parlophone, 1994)
* Tuomari Nurmio – 1999 (Megamania, 1999)
* Tuomari Nurmio ja Korkein Oikeus – Tuomari Nurmio ja Korkein Oikeus (Megamania, 2002)
* Tuomari Nurmio & Alamaailman Vasarat – Kinaporin Kalifaatti (Pyramid, 2005)
* Tuomari Nurmio & Kongontien Orkesteri – Tangomanifesti (Pyramid, 2006)
* Judge Bone & Doc Hill – Big Bear's Gate (Bone Voyage, 2008)
* Tuomari Nurmio – Dumari ja Spuget (Ratas, 2013)
* Tuomari Nurmio – Dumari ja Spuget bailaa! (Ratas, 2014)
* Tuomari Nurmio – Dumarillumarei (Sony Music, 2017)
*Dumari ja Spuget – Usvaa putkeen (Vallila Music House, 2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hillilän diskografia Discogs-sivustolla
Liaoyang

**Liaoyang** (, pinyin: Liáoyáng Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Liaoningin maakunnan keskiosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 60 kilometriä maakunnan pääkaupunki Shenyangista etelälounaaseen. Prefektuurin pinta-ala on 4&nbsp;741 neliökilometriä ja väkiluku 1,86 miljoonaa (2010).

Kaupunki rajoittuu pohjoisessa Shenyangin, idässä Benxin, kaakossa Dandongin, etelässä ja lännessä Anshanin prefektuuritason kaupunkeihin.

## Hallinnollinen jako

Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan 7 osaan seuraavasti (numerointi kuten oheisessa kuvassa):

; Kaupunkipiirit (5)
* 1. Baita (白塔区)
* 2. Wensheng (文圣区)
* 3. Hongwei (宏伟区)
* 4. Gongchangling (弓长岭区)
* 5. Taizihe (太子河区)
; Piirikuntatason kaupunki (1)
* 6. Dengta (灯塔市)
; Piirikunta (1)
* 7. Liaoyang (辽阳县)



## Galleria

Wahrzeichen von Liaoyang.JPG|Valkoinen pagodi (Baita) Liaoyangissa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Claudius jumala ja hänen vaimonsa Messalina

**Claudius jumala ja hänen vaimonsa Messalina** () on Robert Gravesin vuonna 1934 ilmestynyt historiallinen romaani. Teos on jatkoa samana vuonna ilmestyneelle romaanille *[[Minä, Claudius]]*. Se ilmestyi Frithiof J. Pennasen suomennoksena vuonna 1936. 

Yhdessä edeltäjänsä kanssa *Claudius jumala* on yksi tunnetuimpia Gravesin teoksia. BBC on tuottanut molempiin teoksiin pohjautuvan menestyksekkään televisiosarjan *[[Minä, Claudius (televisiosarja)|Minä, Claudius]]*.

## Romaanin otsikko
Teokseen viitataan usein lyhyellä nimellä *Claudius jumala*, jossa muodossa otsikko esiintyy myös kirjan kansipaperissa. Kirjan nimiösivulla ilmaistu täysi otsikko alanimikkeineen on *Claudius jumala ja hänen vaimonsa Messalina : Rooman keisarin Tiberius Claudius Caesarin, (joka syntyi vuonna 10 e.Kr. ja kuoli A. D. 54) vaivalloinen hallitus hänen itsensä kuvaamana ynnä hänen murhansa surkean kuuluisan Agrippinan (keisari Neron äidin) käden kautta ja hänen sen jälkeen tapahtunut jumalaksi julistamisensa muiden kuvaamina* ().

## Tarina
Kirja on toinen osa Rooman keisari Claudiuksen fiktiivistä omaelämäkertaa. Minäkertoja-muotoisessa tarinassa kuvataan Claudiuksen aikaa keisarina alkaen hänen valtaannousustaan vuonna 41 ja päätyen hänen kuolemaansa vuoteen 54. Kirjan lopussa on kolme kertomusta Claudiuksen kuolemasta kirjoittajinaan kuuluisat antiikin Rooman aikalaishistorioitsijat Suetonius, Tacitus ja Dion Kassios sekä Senecan satiiri *Claudiuksen kurpitsoituminen* (*Apokolokyntosis*).

Tarinan keskeisiä tapahtumia ovat Claudiuksen pyrkimykset korjata edellisen keisarin Caligulan virheitä ja hänen ystävyytensä Juudean kuninkaan Herodes Agrippan kanssa, pitkällisen yrittämisen jälkeen onnistunut Britannian valloitus osaksi Rooman keisarikuntaa sekä Claudiuksen avioliitot ensin Messalinan ja myöhemmin keisari Neron äidin Agrippinan kanssa.

## Historiallinen tarkkuus
Robert Graves toteaa kirjan alussa tekijän huomautuksena, että jotkut *[[Minä, Claudius]]* -romaanin arvostelijoista ovat uskoneet kirjailijan käyttäneen lähteenään ainoastaan Tacituksen *[[Keisarillisen Rooman historia|Annaaleja]]* ja Suetoniuksen *[[Rooman keisarien elämäkertoja|Kaksitoista Caesaria]]* -teosta. Kirjailijan mukaan molempien romaanien lähdeteosten määrä on kuitenkin huomattavasti monipuolisempi käsittäen muun muassa Dion Kassioksen, Pliniuksen, Varron, Senecan ja itse Claudiuksen tekstejä sekä apokryfiset *[[Nikodemuksen evankeliumi]]* ja *[[Jaakobin evankeliumi]]*. Gravesin mukaan kaikki romaaneissa esiintyvät henkilöt ovat todellisia ja vain hyvin harvoilla romaanien tapahtumista ei ole uskottavaa historiallista tukea.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Claudius jumala ja hänen vaimonsa Messalina Kirjasampo-verkkosivulla
Toisenlaiset äidit

**Toisenlaiset äidit** on tositelevisio-ohjelma, jossa seurataan äitien arkea ja valmistautumista uuden perheenjäsenen vastaanottoon. Juontajana toimii Piritta Hagman. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Liv-kanavalla 20. elokuuta 2014. Toinen tuotantokausi alkoi 2. syyskuuta 2015 ja kolmas tuotantokausi 12. syyskuuta 2016.

## Lähteet
Vanhakaupunki (täsmennyssivu)

**Vanhakaupunki**, **vanhakaupunki** tai **vanha kaupunki** yleisnimenä sekä **Vanhakaupunki** erisnimenä tai etuliite "**Vanha**" erisnimissä kaupungin nimen edellä voivat viitata ainakin seuraaviin:
## Yleisnimi
### Vanhakaupunki
* vanhakaupunki, yleisnimenä nimitys, jota käytetään useiden kaupunkien vanhoista osista. Tällaisia ovat muiden muassa:
**Bratislavan vanhakaupunki 
**Jerusalemin vanhakaupunki
**Kaunasin vanhakaupunki
**Korfun vanhakaupunki
**Krakovan vanhakaupunki
**Lijiangin vanhakaupunki
** Pláka, Ateenan vanhakaupunki
**Staré Město, Prahan vanhakaupunki
**Riian vanhakaupunki
**Ródoksen vanhakaupunki
**Tallinnan vanhakaupunki
**Tukholman vanhakaupunki
**Vilnan vanhakaupunki
**Vanha Rauma, Rauman kaupungin vanha keskusta
**Vanha Porvoo, Porvoon kaupungin vanha keskusta

### Vanha kaupunki
* vanha kaupunki, epävirallinen nimitys ennen vuotta 1959 perustetuille Suomen kaupungeille

## Erisnimi
* Vanhakaupunki, kaupunginosa Helsingissä, Helsingin kaupungin entinen sijaintipaikka
* Vanhakaupunki, kaupunginosa Loviisassa
* Etuliite "Vanha" kaupungin nimen edessä. Tämä voi tarkoittaa:
** Kaupungin entistä sijaintipaikkan nykyisen kaupungin keskustan ulkopuolella. Tällaisia ovat muiden muassa:
***Vanha Vaasa, kaupunginosa Vaasassa, Vaasan kaupungin entinen sijaintipaikka
***Vanha Uppsala, pitäjä ja entinen kunta Ruotsissa, Uppsalan kaupunkia edeltänyt vanha keskuspaikka
** Kaupungin vanhaa keskustaa eli vanhaakaupunkia nykyisen kaupungin keskustan sisällä. Tällaisia ovat muiden muassa:
***Vanha Porvoo, Porvoon vanha keskusta
***Vanha Rauma, Rauman vanha keskusta

## Katso myös
*Luettelo Suomen entisistä kaupungeista
Emilie Kristoffersen

**Emilie Kristoffersen** (s. 13. heinäkuuta 1991) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Alta IF:ää.

Kristoffersen hiihti ensimmäisen kilpailunsa maailmancupissa 17. maaliskuuta 2013 keskeyttäen Oslossa 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun. Hänen paras saavutuksensa maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa on 35. sija Oslossa 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 15. maaliskuuta 2015.

Kristoffersen kilpaili alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Liberecissä 2013 ja Val di Fiemmessä 2014. Hänen paras saavutuksensa näissä kilpailuissa oli seitsemäs sija yhdistelmäkilpailussa 2013.

## Lähteet
Pertti Santalahti

**Pertti Juhani Santalahti** (18. joulukuuta 1941 Helsinki – 4. joulukuuta 2015 Humppila) oli suomalainen muotoilija.

Santalahti opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa veistotaiteen osastolla. Hän valmistui muotoilijaksi vuonna 1962. Yrityksiä joille hän on muotoillut, ovat Kupittaan Savi, Nuutajärven Lasi, Alsterforsin Lasitehdas (Ruotsi), Arabian keramiikkatehdas ja Hackman Iittala. Vuosina 1971–1981 hän oli Humppilan lasitehtaan tuotekehittelijä ja vuodesta 1974 tehtaan taiteellinen johtaja.

Santalahden töitä on ollut esillä yhteisnäyttelyissä, muun muassa Suomen Lasimuseossa, Nykytaiteen museossa Tampereella ja Marjatta Galleriessa Oslossa. Hänen töitään on monissa kokoelmissa, esimerkiksi Suomessa Helsingin kaupungin taidekokoelmissa, Suomen Lasimuseossa, Nykytaiteen Museossa Tampereella, Taideteollisuusmuseossa ja ulkomailla Kunstsammlungen der Veste Coburgissa, (Coburgissa Saksassa), The British Crafts Centerissä Lontoossa.

## Lähteet
HMS Bellona (1760)

**HMS Bellona** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1760 vesillelaskettu Bellona-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin 28. joulukuuta 1757 Chathamin telakalta, missä rakennustöistä vastasi John Lock. Köli laskettiin 10. toukokuuta 1758. Alus laskettiin vesille 19. helmikuuta 1760 ja valmistui 6. helmikuuta, jolloin valmistuskustannukset olivat 43&nbsp;391 puntaa 11 shillinkiä ja neljä pennyä.

## Palvelus
Alus romutettiin 1814.

## Lähteet
*

### Viitteet
HMS Dragon (1760)

**HMS Dragon** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1760 vesillelaskettu Bellona-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin 28. joulukuuta 1757 Deptfordin telakalta, missä töistä vastasi Adam Hayes. Köli laskettiin 28. maaliskuuta 1758. Alus laskettiin vesille 4. maaliskuuta 1760 ja valmistui 19. huhtikuuta, jolloin valmistuskustannukset olivat 38&nbsp;118 puntaa ja kuusi shillinkiä.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta maaliskuussa 1783 ja myytiin 1. kesäkuuta 1784 Portsmouthissa 620 punnalla.

## Lähteet
*

### Viitteet
Skandinavia Cup

**Skandinavia Cup** on Kansainvälisen hiihtoliiton järjestämä maastohiihtokilpailujen sarja, jossa kilpailevat hiihtäjät Latviasta, Norjasta, Ruotsista, Suomesta ja Virosta. Myös muiden maiden edustajat voivat osallistua, mutta heitä ei huomioida sarjan kokonaiskilpailussa. Skandinavia Cup on osa maailmancupia seuraavaa tasoa, ja sen kautta on mahdollisuus ansaita osallistumisoikeus maailmancupiin.

## Kokonaiskilpailun tulokset

### Miehet

### Naiset

## Lähteet
Sammallahti

**Sammallahti** on muun muassa seuraavien merkittävien suomalaisten sukunimi:

* Heikki Sammallahti (1886–1954), voimistelija
* Kiureli Sammallahti (s. 1975), laulaja-lauluntekijä ja harmonikansoittaja
* Pekka Sammallahti (s. 1947), saamen professori
* Pentti Sammallahti (s. 1950), valokuvaaja
* Tere Sammallahti (s. 1981), insinööri, tubettaja, bloginpitäjä ja kokoomuslainen poliitikko ja kansanedustaja
* Hildur Larsson Sammallahti (1882&ndash;1952), rovaniemeläinen valokuvaaja ja yksi varhaisista Suomen Lapin kuvaajista.
Pierre Sancan

**Pierre Sancan** (24. lokakuuta 1916 Mazamet, Ranska – 20. lokakuuta 2008 Pariisi) oli ranskalainen pianisti, säveltäjä, kapellimestari ja musiikkipedagogi.

Mazamet syntyi Etelä-Ranskassa Tarnin departementissa ja opiskeli musiikkia ensin Marokon Meknesissä ja Toulousen konservatoriossa ja sitten Pariisin konservatoriossa muun muassa Charles Münchin johdolla. Hän sai Ranskan valtion Prix de Rome -stipendin 1943 kantaatillaan *La légende d’Icare* (”Ikaroksen legenda”) ja teki sitten pitkän uran Pariisin konservatorion pianoprofessorina 1956–1985.

Säveltäjänä Sancan ei ole kovin tunnettu, vaikka hän kirjoitti muun muassa kolme balettia ja oopperan. Hänen sävellystyylinsä perustuu ranskalaiseen modernismiin. Hänen sävellyksistään on esitetty lähinnä vain huilusonatiinia.

## Teoksia
**La légende d’Icare*, kantaatti (1943)
**Ondine, fille de la forêt*, ooppera (1962)
**Reflet*, baletti (1963)
**Les fourmis*, baletti (1966)
*Sinfonia jousiorkesterille (1961)
*Pianokonsertto (1957)
*Viulukonsertto (1958)
*Concertino pianolle ja kamariorkesterille (1966)
*Toccata A-duuri pianolle (1943)
*Sonatiini huilulle (1946)
*Sonaatti alttoviululle ja pianolle (1961)
*Sonaatti sellolle ja pianolle (1961)
**Suite fantasque* cembalolle (1966)
**Petite mains* pianolle (1967)
**Rapsodie* trumpetille ja pianolle (1970)
*Lamento ja rondo saksofonille ja pianolle (1973) 
*Teema ja variaatioita harpulle (1975)
**Ballade* käyrätorvelle ja pianolle (1982)

## Lähteet
Sulkuejärvi

**Sulkuejärvi**  on Pirkanmaalla Kihniössä sen keskustassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Sulkuejärvi on osa Nerkoonjärven valuma-aluetta.

## Maantietoa
Järven pituus on 1,8 kilometriä, leveys 1,0 kilometriä ja sen pinta-ala on 105 hehtaaria. Se sijaitsee Kihniön keskustan länsipuolella. Järveen laskee ojia ympäröivistä metsistä. Pohjoisesta laskee oja Korhoskylän eteläpuolisista alueista, missä sijaitsee myös Kakkurilampi. Kivistönkankaan takaa laskee lyhyt pelto-oja järven eteläpäähän. Nevalankylältä laskee Palolammen laskuoja Sulkuejärven kaakkoispäähän. Palolammen kautta laskee Syyslampi ja siihen vuorostaan Rajalampi. Kaikki ojat tämän ojan ympärillä laskevat siihen. Järven oma laskujoki on vain 100 metriä pitkä uoma Tarsianjärveen. Rannan tuntumaan on rakennettu saostusallas. Rantaviivan pituus on 6,2 kilometriä. Järven länsiranta on metsää tai ojitettua suota ja itäranta on Kihniön taajamaa. Itä- ja etelärannat ovat tiheästi rakennetut. Länsirannalla on yksi maatila ja muutama vapaa-ajan asuntoja. Keskustasta lähtevät yhdystiet 13341 ja 2790 sivuavat järven etelä- ja länsirantoja. Järven pohjois- ja länsipuolella kiertää yhdysteitä yhdistävä kylätie.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Paskolampi (Kihniö)

**Paskolampi**  on Pirkanmaalla Kihniössä keskustan lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Paskolampi on osa Nerkoonjärven valuma-aluetta.

## Maantietoa
Lammen pituus on 300 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 3,2 hehtaaria. Se sijaitsee Tarsianjärvestä Syväjärveen laskevan joen vieressä kangasmaastossa. Siihen laskee yksi suo-oja Kakkurinnevalta ja sen oma laskuoja laskee 600 metrin pituisena Syväjärveen. Rantaviivan pituus on 750 metriä. Lammen lähellä sijaitsee Lehtolan maatila ja lammen rannalla on yksi vapaa-ajan asunto. Sinne pääsee yhdystieltä 13341 Kihniön keskustasta.

## Lähteet
Kamajoen autotehdas

**Kamajoen autotehdas** tai **Kamajoen kuorma-autotehdas** on Venäjän Tatarstanissa, Volgan sivujoella sijaitseva autotehdas, joka rakennettiin Neuvostoliittoon. Se oli valmistuessaan maailman suurin autotehdas, ja tehdasalueen pinta-ala oli 57 neliökilometriä. Neuvostoliitolla ei kuitenkaan ollut riittävää osaamista tehtaan toteuttamiseksi, ja se hankki osaamista ja osia länsimaista.

## Tausta

Kamajoen autotehdas perustettiin vuonna 1969 Neuvostoliiton kommunistisen puolueen päätöksellä raskaiden kuorma-autojen valmistamiseksi. Neuvostoliitossa ei ollut riittävästi kuorma-autoja maataloustuotteiden kuljettamiseen. Lisäksi Neuvostoliitto tarvitsi kuorma-autoja teollisuuden kehittymiseksi. Samaan aikaan rakennettiin henkilöautotehdasta Toljattiin.

## Suunnitelma

Autotehdas suunniteltiin 150&nbsp;000 kuorma-auton ja 250&nbsp;000 dieselmoottorin vuosittaiselle tuotantokapasiteetille. Alkuperäisen suunnitelman mukaan tehdas olisi tuottanut 150&nbsp;000 kuorma-autoa vuodessa jo vuoden 1974 loppuun mennessä. Valmistuessaan tehdas olisi ollut maailman suurin autotehdas, jonka tehdasalue olisi 57 neliökilometriä, alue jakaantuisi seitsemään osaan ja rakennuksia olisi 150. Länsisaksalaisen autonvalmistaja Daimler Benzin kanssa neuvoteltiin tuotantoteknologian toimittamisesta. Tehtaan kustannukseksi arvioitiin 2,5 miljardia ruplaa (3,29 miljardia US-dollaria) vuonna 1974. Alueen kehittämisen arvioitiin vaativan lisäksi 1,5 miljardia ruplaa (1,97 miljardia US-dollaria). Tehtaan rakentaminen alkoi 13. joulukuuta 1969, ja ensimmäinen auto valmistui 16. helmikuuta 1976.

Ensimmäinen valmistettu kuorma-auto perustui ZiL-170-kuorma-auton insinöörityöhön.

## Ulkomaiset sopimukset

Ulkomaisille toimittajille tarjottavien sopimusten arvo oli miljardi Yhdysvaltain dollaria, ja sopimuksista yhdysvaltalaiset yritykset saivat 40 prosenttia. Sopimuksista 65 solmittiin yhdysvaltalaisten yritysten kanssa, ja näistä kahdeksan yrityksen sopimusten arvo oli yli 10 miljoonaa dollaria. Suurin yhdysvaltalainen sopimuskumppani oli Swindell-Dressler, joka oli Pullman-yhtiön tytäryritys. Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton välisen Kamajoen autotehdasta ja muita projekteja koskeneen kauppasopimuksen allekirjoitti George P. Shultz.

Yli 700 kansainvälistä yritystä toimitti osia tehtaan rakennusprojektissa, esimerkiksi Swindell-Dressler, Holcroft, CE-Cast, Ingersoll Rand, Ex-Cello (Yhdysvallat), Hueller-Hille, Liebherr (Länsi-Saksa), Morando, Fata (Italia), Renault (Ranska), Sandvik (Ruotsi), Kamatsu ja Hitachi (Japani).

## Myöhemmin

Neuvostoliitto käytti Kamajoen tehtaalla valmistettuja kuorma-autoja Afganistanin sodassa vuonna 1979.

## Katso myös
*KamAZ
*Gorkin autotehdas

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Pipes, Richard (1984). *Survival Is Not Enough: Soviet Realities and America's Future*. Simon & Schuster. 

## Aiheesta muualla
*The Dispatch: Soviets claim new truck plant will be largest in the world, Jul 17. 1974
Petteri Lotila

**Petteri Lotila** (s. 24. maaliskuuta 1978 Pyhäranta) on norjansuomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän lopetti uransa vuoteen 2011.

## Ura
Lotila aloitti Rauman Lukon C-junioreissa kaudella 1993–94 ja tämän jälkeen portaittain B- ja A-juniorieiden joukkueissa 2–3 vuotta per taso. Kaudella 1999–2000 oli aika debytoida Lukon liigajoukkueessa. Ensimmäinen liigakausi tuotti vain kaksi tehopistettä 49 ottelussa. Kaikkiaan Lotila pelasi Lukon liigajoukkueessa kolme kautta piipahtaen välillä sekä Kajaanissa ja Uudessakaupungissa pelaamassa Mestistä. Kauden 2002–03 alussa Lotila pelasi viisi Mestis-ottelua Kajaanissa ja Ukissa ennen siirtymistään loppukaudeksi Norjan II tason Stavanger Oilersiin.
Kauden 2003–04 Lotila pelasi Englannissa EIHL-liigan Manchester Phoenixin riveissä, jossa teki yhden kauden henkilökohtaisen piste-ennätyksensä 7+10. Manchester Phoenix kuitenkin suljettiin sarjasta taloudellisten ongelmien vuoksi kauden jälkeen joten Lotila palasi takaisin Stavangeriin.
Stavangerissa Lotila pelasi aina kevääseen 2011 asti. Stavangerin vuosilta palintokaappiin tuli myös yksi Norjan mestaruus kaudelta 2010 

## Muuta
Lotila otti Stavangerissa pelatessaan Norjan kansalaisuuden, jotta ei veisi yhtä paikkaa joukkueen ulkomaalaiskiintiöstä.
Lotilan perheeseen kuuluu norjalainen vaimo, joka työskentelee nuorisotyöntekijänä ongelmanuorten keskuudessa sekä kolme lasta.

## Tilastot

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Manchester Phoenixin virallinen sivusto

## Lähteet
Mattenschanze Kollersweid

**Mattenschanze Kollersweid** on kolmen hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Wildhausissa Wildhaus-Alt St. Johannin kunnassa Sveitsissä.

## Historia
Ensimmäinen hyppyrimäki rakennettiin Wildhausiin vuonna 1910. Wildhausissa on ollut monia hyppyrimäkiä 1960-luvulle asti eri puolilla kuntaa.  

Mattenschanze Kollersweid avattiin vuonna 1977. Hyppyrimäkien rakentamista edesauttoi Walter Steiner, joka oli kotoisin Wildhausista. Vuonna 2003 rakennettiin K10 -hyppyrimäki aloitteleville mäkihyppääjille.

Menestynein hyppääjä Wildhausista on Walter Steiner, jonka mukaan suurin mäki nimettiin. Viereisen Unterwasserin kylän Simon Ammann aloitti mäkihyppäämisen Kleine Schanzesta.

## Walter Steiner Schanze
### Mäkiennätyksen kehittyminen
Mäkiennätyksen 41,0 metriä on hypännyt Manuel Fuchs.

### Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Kesämäkiennätyksen 43,5 metriä on hypännyt Felix Trunz.

### Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten kesämäkiennätyksen 41,0 metriä on hypännyt Rea Kindlimann.

## Lähteet
*Kollersweid skisprungschanzen.com
HMS Kent (1762)

**HMS Kent** oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1762 vesillelaskettu Bellona-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin 13. joulukuuta 1758 Deptfordin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Adam Hayes. Köli laskettiin 24. huhtikuuta 1759. Alus laskettiin vesille 23. maaliskuuta 1762 ja valmistui 8. heinäkuuta, jolloin valmistuskustannukset olivat 39&nbsp;756 puntaa 18 shillinkiä ja kolme pennyä.

## Palvelus
Huhtikuussa 1762 alus otettiin palvelukseen päällikkönään Robert Faulknor ja poistettiin palveluksesta maaliskuussa 1763. Alus varustettiin Plymouthissa vartiolaivaksi ja valmistui lokakuussa. Alus palautettiin palvelukseen syyskuussa päällikkönään Edward Le Cras ja poistettiin palveluksesta huhtikuussa 1766.

Alus katsastettiin 12. heinäkuuta 1770, missä havaitut viat korjattiin Plymouthissa. Alus palautettiin palvelukseen tammikuussa 1771 vartiolaivana päällikkönään Stephen Colby. Aluksen päällikkyyden vastaanotti 1772 Charles Feilding. Se osallistui 22. kesäkuuta 1773 kuninkaan katselmukseen. Aluksen kannella tapahtui 4. heinäkuuta räjähdys.

Alus osallistui kesän purjehduksiin 1773 ja 1774. Vuonna 1775 aluksen päällikkönä oli John Jervis, kun se poistettiin palveluksesta elokuussa. Alus varustettiin Plymouthissa merentakaiseen palvelukseen, mutta sitä ei miehitetty. Alus siirrettiin myytäväksi kesäkuussa 1784 ja myytiin 5. elokuuta Portsmouthissa 600 punnalla.

## Lähteet
*

### Viitteet
Viktor Strandfält

**Viktor Strandfält** (21. huhtikuuta 1887 Föglö – 11. elokuuta 1962 Maarianhamina) oli Ahvenanmaan maakuntahallituksen toinen varapuhemies vuosina 1935–1937 ja ensimmäinen varapuhemies vuonna 1938. Siviiliammatiltaan hän oli kansakoulunopettaja.

## Lähteet
Marjo Korander

**Marjo Korander** (ent. Korander-Taavitsainen, s. 19. marraskuuta 1981) on suomalainen entinen maastohiihtäjä. Hän edusti Vihdin Viestiä.

Korander hiihti ensimmäisen kilpailunsa maailmancupissa 2. maaliskuuta 2002 ollessaan 43:s Lahdessa 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Yhteensä hän hiihti vuosina 2002–2006 maailmancupissa 14 kilpailua, jotka kaikki olivat henkilökohtaisia ja joista 12 järjestettiin Suomessa ja kaksi Norjassa. Ainoan kerran hän hiihti pistesijalle eli 30 parhaan joukkoon Oslossa 12. maaliskuuta 2005, kun hän sijoittui 30:nneksi 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa.

SM-kilpailuissa Korander saavutti 2005 pronssia viiden kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja 2006 pronssia perinteisen 30 kilometrin kilpailussa. Vihdin Viestin joukkueessa hän saavutti viestissä yhden SM-hopean ja kolme SM-pronssia sekä sprinttiviestissä yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia.

Korander valmistui psykologian maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 2010.

## Lähteet
Elokuva Suomessa 2000-luvulla

**Elokuva Suomessa 2000-luvulla** käsitteli paljon nuorisoa ja historiallisia aiheita. Myös lastenelokuvia tehtiin.

Vuosituhannen vaihteen keskeinen suunta oli paluu kansalliseen perinteeseen ja identiteetin etsintään. Tämä näkyy Jatkosotaa käsittelevissä elokuvissa Olli Saarelan *Rukajärven tie*, Taru Mäkelän *Pikkusisar* tai Lauri Törhösen *[[Hylätyt talot, autiot pihat]]* (2000). Menneisyyden maalaisnostalagiaa edustivat Markku Pölösen *[[Badding (elokuva)|Badding]]* (2000) ja *[[Koirankynnen leikkaaja (elokuva)|Koirankynnen leikkaaja]]* (2004). Menneitä taiteilijasuuruuksia muisteltiin elämäkertaelokuvissa, kuten Timo Koivusalon *Kulkuri ja joutsen*, *[[Rentun ruusu (elokuva)|Rentun ruusu]]* (2001) ja *[[Sibelius (elokuva)|Sibelius]]* (2003) sekä Jari Halosen *[[Aleksis Kiven elämä]]* (2002).

Nuoret nousivat pääosaan uuden vuosituhannen yhteiskunnasta kertovissa elokuvissa Jarmo Lampelan *[[Joki (vuoden 2001 elokuva)|Joki]]* (2001), *[[Eila (elokuva)|Eila]]* (2003), Johanna Vuoksenmaan *[[Nousukausi (elokuva)|Nousukausi]]* (2003), Auli Mantilan *[[Ystäväni Henry]]* (2004), Aku Louhimiehen *[[Paha maa]]* (2005) ja Claes Olssonin *[[Onnen varjot]]* (2005). Nuorten tarinoita löytyi niin urheilusta kuten Simo Halisen *[[Cyclomania]]* (2001) ja Joona Tenan *[[FC Venus]]* (2005), rakkaudesta kuten Aku Louhimiehen *[[Levottomat]]* (2000) ja *[[Kuutamolla (elokuva)|Kuutamolla]]* (2002) tai kasvusta kuten Matti Ijäksen *[[Haaveiden kehä]]* (2002), Arto Koskisen *[[Kahlekuningas (elokuva)|Kahlekuningas]]* (2002) ja Dome Karukosken *[[Tyttö sinä olet tähti]]* (2005) tai nuorisorikollisuudesta kuten Aleksi Mäkelän *[[Pahat pojat (vuoden 2003 elokuva)|Pahat pojat]]* (2003) tai Perttu Lepän *[[Helmiä ja sikoja]]* (2003). Uudella vuosituhannella nähtiin myös lastenelokuvia kuten Olli Saarelan *[[Rölli ja metsänhenki]]* (2001), Kaisa Rastimon *[[Heinähattu ja Vilttitossu (elokuva)|Heinähattu ja Vilttitossu]]* (2002), Klaus Härön *[[Näkymätön Elina]]* (2003) ja Liisa Helmisen *[[Pelikaanimies]]* (2004).

## Lähteet
Oluf Wold-Torne

**Oluf Wold-Torne** (1867–1919) oli norjalainen taidemaalari, joka maalasi muoto- ja henkilökuvia, maisemia, eläinaiheita ja asetelmia. Värit hänet töissään ovat enimmäkseen vahvoja, täyteläisiä, valovoimaisia. Hän opiskeli Kööpenhaminassa ja Pariisissa, missä sai impressionistisia vaikutteita. Pariisissa hänen tyyliinsä vaikuttivat ainakin van Gogh ja Césanne. Wold-Tornen uran lopulla hänen taiteessaan alkoi korostua aikaisempaa enemmän koristeellinen piirre. Hän vaikutti myös taideteollisuuden alalla. Hänen toimintansa sai aikaan herätteitä ainakin tekstiili-, keramiikka-, lasimaalaus- ja kirjansomistustaiteen alalla. Vuonna 1912 hänestä tuli yliopettaja Oslon Handsverk- og kunstindustriskolessa.

## Lähteet
Suomalainen kauhuelokuva

**Suomalainen kauhuelokuva** on yksi suomalaisen elokuvan lajityypeistä.

Ensimmäinen kauhuelementtejä sisältänyt suomalainen elokuva oli Teuvo Puron ohjaama *[[Noidan kirot]]* vuodelta 1927. Sitä ennen oli jo Carl Fager ohjannut goottilaista kauhukuvastoa hyödyntävän yritelmän *[[Rautakylän vanha parooni]]* (1923). Muita varhaisia lajityyppiä vähintään sivuavia suomalaiselokuvia olivat *[[Linnaisten vihreä kamari]]* (1945), *[[Valkoinen peura]]* (1952), *[[Noita palaa elämään (elokuva)|Noita palaa elämään]]* (1952) ja *[[Kummituskievari]]* (1954). *Valkoista peuraa* lukuun ottamatta näissä elokuvissa yliluonnollinen saa yleensä jonkinlaisen rationaalisen selityksen.

Vuonna 1988 valmistuneen *[[Kuutamosonaatti (elokuva)|Kuutamosonaatin]]* on katsottu aloittaneen suomalaisen kauhuelokuvan ”uuden aallon”. Se hyödyntää varsinkin 1970-luvulla suosittua kauhuelokuvan aihetta syrjäseuduilla elävästä degeneroituneesta perheestä (esimerkiksi *[[Texasin moottorisahamurhat (vuoden 1974 elokuva)|Texasin moottorisahamurhat]]*). *Kuutamosonaatin* jatko-osa *[[Kadunlakaisijat]]* sai ensi-iltansa 1991. Vuonna 2008 valmistunut suomalainen kauhuelokuva *[[Sauna (vuoden 2008 elokuva)|Sauna]]* sai peräti seitsemän Jussi-ehdokkuutta ja lopulta kolme Jussi-palkintoa.

Viime vuosina suomalaisia kauhuelokuvia ovat tehneet erityisesti erilaiset omaehtoiset ja riippumattomat tuotantoryhmät. Esimerkkejä tällaisista pienellä tai jopa olemattomalla tuotantobudjetilla tehdyistä kauhuelokuvista ovat *Bunny the Killer Thing (2015)* ja *Lääkekoe (2018).*

Suomalaisissa elokuvissa ei ole ollut miehisiä vampyyrejä eikä ihmissusia, vaan yliluonnolliset voimat ovat ilmenneet naisissa, mikä on suomalainen erikoisuus.

## Elokuvia

* Rautakylän vanha parooni (1923)
* Noidan kirot (1927)
* Linnaisten vihreä kamari (1945)
* Noita palaa elämään (1952)
* Valkoinen peura (1952)
* Kummituskievari (1954)
* Kuutamosonaatti (1988)
* Kuutamosonaatti II: Kadunlakaisijat (1991)
* Silmä silmästä (1999)
* Kohtalon kirja (2003)
* The Kin (2004)
* Kuolleiden talvi (2005)

* Dark Floors (2008)
* Sauna (2008)
* Skeleton Crew (2009)
* Bodom (2016)
* Kyrsyä – Tuftland (2017)
* Vihanpidot (2020)
* Pahanhautoja (2022)
* The Twin – Paha kaksonen (2022)
* Koputus (2022)
* Tuomion saari (2023)

## Lähteet
*

### Viitteet
HMS Superb (1760)

**HMS Superb** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1760 vesillelaskettu Bellona-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin 28. joulukuuta 1757 Deptfordin telakalta, jossa töistä vastasi Adam Hayes. Köli laskettiin 12. huhtikuuta 1758. Alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1760 ja valmistui 19. joulukuuta, jolloin valmistuskustannukset olivat 39&nbsp;802 puntaa ja kuusi shillinkiä.

## Palvelus
Alus haaksirikkoutui 7. marraskuuta 1783 Tellicherry Toadsissa Bombayssa.

## Lähteet
*

### Viitteet
Ole Malmstén

**Ole Georgsson Malmstén** (23. syyskuuta 1925 Helsinki – 23. toukokuuta 1981 Helsinki) oli teollisuusneuvos ja perustamansa Kuntek Oy:n toimitusjohtaja.

Hän syntyi esikoisena Georg Malmsténin perheeseen, jossa musiikki näytteli keskeistä osaa. Ole Malmstén oli isänsä silmäterä ja innoittaja hänen tekemilleen lauluille.

Ole Malmsténin nuoruus loppui talvisodan sytyttyä 1939. Hän ei ikänsä puolesta kelvannut rintamalle, mutta hän suoritti varusmiespalveluksensa jatkosodan aikana 1943–1944. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1945. Sodan järkytysten jälkeen hän ei vielä osannut päättää, mikä hänestä ”tulee isona”, joten hän lähti hakemaan seikkailuja ja kokemuksia meriltä. Tämän jälkeen hän palasi Suomeen ja aloitti opiskelun Tekniska Läroverket’issä, josta valmistui insinööriksi 1950.

Heti valmistumisensa jälkeen hän sai töitä Oy Putkisto Ab:sta, josta hän siirtyi tekniseksi johtajaksi tiivisteitä ja suojelutarvikkeita myyneelle Ikas Oy:lle. 

Hän ei kuitenkaan viihtynyt palkkatyössä, vaan halusi itsenäiseksi yrittäjäksi. Hän perusti 1958 tiiviste- ja eristealalla toimivan Kunnallisteknillisen Insinööritoimiston, joka muuttui myöhemmin Kuntek Oy:ksi. Vähitellen hänestä tuli teollisuuseristysalan uranuurtaja Suomessa. Hän perusti myös tytäryhtiöt Brasiliaan, Argentiinaan ja Kanadaan.

Yrittäjätoiminnan lisäksi hän toimi aktiivisesti monissa teollisuuden järjestöissä. Hän oli mukana monissa työmarkkinaneuvotteluissa metalliteollisuuden työnantajapuolen edustajana. Lisäksi hän oli Suomen Ulkomaankauppaliitossa vienninedistämistehtävissä ja mukana myös eri maiden välisissä kauppayhdistyksissä. Vapaa-aikanaan hän harrasti intohimoisesti veneilyä ja ilmailua.

Hänelle myönnettiin 1979 teollisuusneuvoksen arvonimi. Tässä vaiheessa yrittäjän ja liikemiehen kuluttava elämänrytmi oli jo alkanut uuvuttaa häntä, ja hän sairastui vakavasti. Hän kuoli 1981 vain kaksi päivää ennen isäänsä Georg Malmsténia. Kuntek Oy:n toiminta jatkui vielä 1980-luvun loppupuolelle.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Aika härdelli!

**Aika härdelli!** () on kanadalainen TV-animaatiosarja. Sarjan on tuottanut DHX Media studioillaan Torontossa ja Vancouverissa. Suomessa sitä on esittänyt Yle TV2-kanavalla 2. tammikuuta 2016 lähtien.

## Hahmot
* **Luru Mäki** ()
* **Temo Jerkko Junior** ()
* **Ami** ()

* **Sara** ()

* **Valmentaja** ()

* **Pirjo** ()
* **Jesse** ()
* **Kilu** ()
* **Pertsa** ()

## Äänirooleissa

### Suomenkieliset äänet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Looped . DHX Media.
* Aika härdelli. Yle
* Aika härdelli. Yle Areena.
Skandinavia Cup 2015–2016

**Skandinavia Cup 2015–2016** oli maastohiihtokilpailu Skandinavia Cupin 11. joulukuuta 2015 Suomen Vuokatissa alkanut ja 13. maaliskuuta Viron Otepäässä päättynyt kilpailukausi. Niin miesten kuin naistenkin sarjassa oli yhdeksän osakilpailua.

## Kilpailut

### Miehet

### Naiset

## Pisteet

### Miehet

### Naiset

## Lähteet
Skandinavia Cup 2014–2015

**Skandinavia Cup 2014–2015** oli maastohiihtokilpailu Skandinavia Cupin kilpailukausi, joka käsitti kymmenen osakilpailua. Kilpailupaikkoina olivat Vang Norjassa, Falun Ruotsissa, Madona Latviassa ja Joulumäe Virossa.

Kokonaiskilpailun voitti miehissä Norjan Hans Christer Holund ja naisissa Norjan Kathrine Rolsted Harsem.

## Kilpailut

### Miehet

### Naiset

## Pisteet

### Miehet

### Naiset

## Lähteet
Johann Heinrich Voss

**Johann Heinrich Voss** [fos] (1751–1826) oli saksalainen runoilija mutta erityisen merkittävä kääntäjänä. Hän oli yksi Göttingenin koulukunnan perustajista. Vuonna 1782 hänestä tuli koulunrehtori Eutigiin ja vuonna 1805 professori Heidelbergiin. Hän saksansi kreikkalaista kirjallisuutta, teki muun muassa 1781 *[[Odysseia]]n* ja vuonna 1793 *[[Ilias|Iliaan]]* saksankieliset käännökset, joita pidetään filologisesti tarkkoina ja tyylillisesti ansiokkaina ja joilla oli käänteentekevää merkitystä. Voss saksansi myös Rooman kirjallisuutta ja Shakespearen näytelmiä. Hänen tunnetuimmat omat runonsa ovat "Der siebzigste Geburtstag" ja "Luise".

Voss oli Hainbundin runoilijoita ja ryhmän johtaja. Vossilta saivat vaikutteita monet aikalaiskirjailijat. J. W. von Goethe kirjoitti eepoksen *Hermann und Dorothea* hänen innoittamanaan. Hän vaikutti myös Runebergiin ja Esaias Tegnériin, erityisesti runollaan "Luise".

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Ludlow’n linna

**Ludlow’n linna** () on keskiaikainen, nykyään raunioitunut linna Ludlow’n kaupungissa Englannin Shropshiren kreivikunnassa.

Linnan on luultavasti perustanut Walter de Lacy noin vuonna 1075. Walter de Lacy nuoremman kuoltua vuonna 1241 linna siirtyi de Genevillen suvun omistukseen ja 1300-luvun alussa avioliiton kautta Roger Mortimerille. Viimeisen miespuolisen Mortimerin kuoltua linna päätyi Yorkin herttuan Rikhard Plantagenetin omistukseen. Lancasterien joukot ryöstivät linnan ruusujen sodassa.

## Arkkitehtuuri

Linna sijaitsee helposti puolustettavalla kallionkielekkeellä Temejoen mutkassa. Sisemmän sisäpihan pohjoispäädyssä sijaitsee Pyhän Maria Magdalenan kappeli, jonka pyöreä ulkomuoto on hyvin epätavallinen.

Asuinrakennus, joka on kiinni luoteistornissa ja pohjoismuurissa, on kolme kerrosta korkea ja sen lattiat ovat hävinneet.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Linnan virallinen sivu
Justin Florek

**Justin Jacob Florek** (s. 18. toukokuuta 1990 Marquette, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa New York Islandersin organisaatiossa. Hän on Boston Bruinsin viidennen kierroksen varaus .

## Ura
Florek teki viimeisen yliopistokautensa jälkeen tulokassopimuksen Boston Bruinsin kanssa 25. maaliskuuta 2012. Hän siirtyi loppukaudeksi Bostonin AHL-farmiseura Providence Bruinsiin.

Florek osallistui Bruinsin harjoitusleirille ennen kauden 2012–2013 alkua, mutta hänet lähetettiin takaisin Providenceen 14. syyskuuta 2012. Florek pelasi 71 peliä Providencessa tehden 11 maalia ja 27 tehopistettä runkosarjassa sekä 11 pudotuspeliottelua, joissa teki yhden maalin ja kaksi syöttöpistettä, kun Providence eteni konferenssifinaaleihin, joissa Wilkes-Barre/Scranton Penguins tiputti heidät.

22. syyskuuta 2013 Florek lähetettiin jälleen Providenceen aloittamaan kautta 2013–2014, mutta hän pääsi kauden aikana pelaamaan neljä ottelua myös NHL:ssä. 4. tammikuuta 2014 Florek teki debyyttinsä Bostonin voittaessa Winnipeg Jetsin lukemin 4–1. Hänet lähetettiin seuraavana päivänä AHL:ään. Florek teki ensimmäisen NHL-maalinsa 9. tammikuuta 2014 ohittaessaan Los Angeles Kingsin maalivahti Jonathan Quickin.

Vuoden 2014 pudotuspelien avauskierroksella Florek teki ensimmäisen playoff -maalinsa 20. huhtikuuta Detroit Red Wingsiä vastaan.

2. heinäkuuta 2015 Florek jätti Bruinsin siirtyen vapaana agenttina yhden vuoden mittaisella kaksisuuntaisella sopimuksella New York Islandersiin.

## Tilastot

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Jaakko Enkovaara

**Jaakko Samuel Enkovaara** (vuoteen 1937 Engelberg (27. kesäkuuta 1917 Juankoski – 27. maaliskuuta 1981 Helsinki) oli kauppaneuvos, joka teki elämäntyönsä isänsä perustamassa Eho-perheleipomossa, ensin työntekijänä ja myöhemmin toimitusjohtajana sekä hallituksen puheenjohtajana.

## Elämäkerta
Hän suoritti keskikoulun päästötodistuksen Helsingin koelyseossa 1934 ja alkoi samana vuonna työskennellä Ehossa, jonka hänen isänsä Gunnar Engelberg oli perustanut vuonna 1923. Sodan jälkeen vuonna 1949 hän suoritti kondiittori- ja leipurimestarin tutkinnon, ja isän kuoltua 1952 hänestä tuli aikaisemmin osakeyhtiöksi muutetun Oy Eho Ab:n toimitusjohtaja.

Enkovaaran johdolla Eho lähti kasvuun. Konditoriamyymälöiden lukumäärä lisääntyi kymmeneen ja kahviloiden kahteentoista 1960-luvun loppuun mennessä. Lisäksi perustettiin tytäryhtiöt Esi Oy, Tit-Bit Oy, Cafetria Oy, Herttoniemen Ravintotalo Oy ja ulkomaan yhteyksiä hoitamaan tuontiliike Cofco Oy. Uudenaikainen suurleipomo valmistui 1963. Henkilökuntaa yhtymässä oli 1960-luvun lopussa noin 300 henkilöä. 

Enkovaara oli Kahvilaravintolaliiton puheenjohtaja. Hänen aikanaan liiton jäsenmäärä nousi nopeasti, perustettiin myös kolme uutta yhdistystä ja aluejärjestö. Hän kehitti alan ammattikoulutusta, muun muassa aloittamalla esimieskurssit 1965. Työntekijöille pidettiin tarjoilu- ja ruuanvalmistuskursseja, ja liiton kurssikeskuksessa Helsingin Ruskeasuolla koulutettiin kahvila- ja ravintola-alan esimiehiä. Alan väelle rakennettiin vanhainkoti Säästömaja Ruskeasuolle 1963.

Enkovaara kutsuttiin kauppa- ja teollisuusministeriön nimeämään komiteaan, jonka tehtävänä oli muokata majoitus- ja ravitsemusliikkeille uutta asetusta. Hän oli myös mukana neuvottelemassa keskioluen vapauttamisesta ja sen anniskelukorvauksista. 

Hänen jäsenyyksistään ja luottamustoimista mainittakoon Leipurien Tukku Oy:n hallitus, Kulosaaren Ostokeskus Oy:n hallitus ja puheenjohtajuus, Vanhainkoti Säästömaja Oy:n hallitus ja Keskinäisen vakuutusyhtiö Pohjan hallintoneuvosto. Lisäksi hän oli Mannerheimintien Yhteiskoulun kannatusyhdistyksen hallituksessa sekä Herttoniemen Rotaryklubin jäsen.

Hänelle myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi 1969.

Hän luopui Oy Eho Ab:n toimitusjohtajan tehtävistä 1979 ja jatkoi yhtiön hallituksen puheenjohtajana. Hänen poikansa Juhani Enkovaara jatkoi isänsä työtä toimitusjohtajana. Eho jatkoi suvun omistuksessa, mutta kilpailu ja ketjuuntumisen paine koveni. Ehon Leipomo Oy myytiin vuonna 2008 Perheleipurit-ryhmälle, koska suvussa ei ollut halukkaita jatkajia. Taustatekijänä oli kaupan keskittyminen. Markkinointiketjujen avulla tuotteita pystyttiin toimittamaan kaikkiin kaupan valtakunnallisiin ketjuihin. Ehon tuotteita ryhdyttiin markkinoimaan koko Suomeen. 

Jaakko Enkovaara kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen Meilahden sairaalassa 63-vuotiaana. Hänet on haudattu Kulosaaren hautausmaalle.

## Lähteet
*
Raef LaFrentz

**Raef Andrew LaFrentz** (s. 29. toukokuuta 1976 Hampton, Iowa) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Denver Nuggets varasi sentterinä ja isona laitahyökkääjänä pelanneen LaFrentzin NBA:han kolmannella vuorolla . Kaudella 2001–2002 hän oli 2,7 koriinheiton torjunnan keskiarvollaan sarjan toiseksi paras Ben Wallacen jälkeen. LaFrentz pelasi NBA:ssa yhteensä 11 kautta neljässä eri seurassa.

LaFrentz edusti Yhdysvaltain miesten maajoukkuetta vuoden 2002 MM-kilpailuissa, jotka pelattiin Yhdysvalloissa mutta joissa Yhdysvallat jäi kuudenneksi.

## Lähteet
* Raef LaFrentz NBA Stats  Basketball-Reference.com 
* Raef LaFrentz Stats College Basketball at Sports-Reference.com 
* Profiili  nba.com 
* Profiili archive.fiba.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Pokémon DP: Battle Dimension

**Pokémon DP: Battle Dimension** on ''Pokémon''-animesarjan yhdestoista tuotantokausi sekä *Diamond & Pearl* -sarjan toinen kausi.

Kausi nähtiin Suomessa ensimmäisen kerran keväällä ja kesällä 2009 Jetixillä, joka vaihtoi syksyllä nimensä Disney XD:ksi. Kausi alkoi 14. helmikuuta 2009 jaksolla *Pelon kyyneleitä* ja päättyi jaksoon *Uneton Canalave Cityssä*. Myöhemmin kesällä 2010 kausi näytettiin myös MTV3 Katsomossa.

Yhdysvalloissa kausi alkoi Cartoon Networkilla 12. huhtikuuta 2008 jaksolla *Tears for Fears!*. Yhdestoista tuotantokausi käsitti 52 jaksoa ja päättyi jaksoon *Sleepless In Pre-Battle!* 2. toukokuuta 2009.

## Jaksot

## Äänirooleissa

### Japaninkieliset äänet

### Englanninkieliset äänet

### Suomenkieliset äänet