open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Unto Mielonen

**Unto Oskar Mielonen** (5. tammikuuta 1915 Viipuri – 6. tammikuuta 1976 Hollola) oli suomalainen kenraalimajuri. Hän oli Savo-Karjalan sotilasläänin komentaja 1971–1974.

Unto Mielosen vanhemmat olivat kaupanhoitaja Oskar Aleksander Mielonen ja Hilda Maria Puustell ja puoliso vuodesta  1940 Kaisu Maria Gustava Posti. Mielonen kirjoitti ylioppilaaksi 1934 ja valmistui Kadettikoulusta 1937 ja Sotakorkeakoulusta 1950. Hän palveli puolustusvoimissa nuorempana upseerina 1937–1939. Mielonen osallistui talvisotaan 1. divisioonan tykistötoimiston päällikkönä ja jatkosotaan patteristoupseerina. Sodan jälkeen hän jatkoi toimistoupseerina tykistöön liittyneissä tehtävissä. Mielonen oli vuosina 1957–1958 puolustusministerin adjutanttina, 1959–1961 puolustusministeriön sotilasasiainosaston päällikkönä, 1961–1965 Suomen sotilasasiamiehenä Washingtonissa ja Ottawassa, 1965–1970 Pohjanmaan tykistörykmentin komentajana ja 1971–1974 Savo-Karjalan sotilasläänin komentajana.  Jäätyään eläkkeelle puolustusvoimista hän oli tehtaan isännöitsijänä Hollolassa.

Mielonen ylennettiin reservin vänrikiksi 1935, vänrikiksi 1937, luutnantiksi 1939, kapteeniksi 1941, majuriksi 1944, everstiluutnantiksi 1954 ja everstiksi 1959. Kenraalimajuriksi hänet ylennettiin 1970.

## Lähteet
Jon Krakauer

**Jon Krakauer** (s. 12. huhtikuuta 1954 Brookline, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija ja vuorikiipeilijä, joka tunnetaan muun muassa vuorikiipeilyä käsittelevästä teoksestaan, Mount Everestillä tapahtunutta kiipeilyonnettomuutta mukana olleen näkökulmasta raportoivasta kirjasta Jäätäviin korkeuksiin.

Jon Krakauer syntyi kolmantena Lewis Joseph Krakauerin ja Carol Ann Krakauerin (o.s. Jones) viidestä lapsesta. Krakauer pelasi opiskeluvuosinaan tennistä Corvallis High Schoolin joukkueessa. Vuorikiipeilyyn hän tutustui isänsä opastuksella jo kahdeksanvuotiaana.

Kraukauer suoritti tutkinnon ympäristötieteissä Hampshire Collegessa Massachusettsissa valmistuen vuonna 1976. Krakauer tutustui Linda Mariam Mooreen, joka on entinen vuorikiipeilijä. He menivät naimisiin vuonna 1980.

## Journalistinen työ
Jon Krakauer tunnetaan journalistina erityisesti hänen artikkeleistaan Outside-, Architectural Digest -, National Geographic -,  Rolling Stone - ja Smithsonian-lehdissä. Päätoimisena kirjoittajana hän on työskennellyt vuodesta 1983 toimittuaan sitä ennen kirjoitustöiden ohella  kalastajana ja kirvesmiehenä. 

## Kirjailijan ura
Kirjailijanuransa Krakauer aloitti vuonna 1996 teoksella *Into the Wild* (suomennettu nimellä Erämaan armoille). Kirja kertoo Christopher McCandlessista, joka opiskelunsa päätettyään ryhtyi Yhdysvaltain länsiosissa vaeltavaksi kulkuriksi. 

Nimellä Jäätäviin korkeuksiin suomennettu *Into thin Air* (1997) kertoo Rob Hallin johtamasta Mount Everest -retkikunnasta, jossa Krakauer itse oli mukana. Teos perustuu Outside-lehdessä edellisvuonna julkaistuun Krakauerin artikkeliin.

Vuonna 2003 ilmestynyt *Under the Banner of Heaven* käsittelee mormonismia, erityisesti sen fundamentalistisia suuntauksia.

Syksyllä 2009 julkaistu *Where Men Win Glory: The Odyssey of Pat Tillman* kertoo NFL-liigassa jalkapalloa pelanneen ja Afganistanissa Yhdysvaltain joukoissa kaatuneen Pat Tillmanin tarinan hänen kirjeidensä ja uutislähteiden kautta.

## Aiheesta muualla
*
Janne Schäfer

**Janne Schäfer** (s. 28. toukokuuta 1981 Henstedt-Ulzburg, Schleswig-Holstein, Länsi-Saksa) on saksalainen uransa jo päättänyt naisuimari. 190 senttimetriä pitkä Schäfer edusti aktiiviurallaan TV Jahn Wolfsburgia ja kilpaili pääosin rintauinnissa.

## Ura
Schäfer saavutti lyhyen radan MM-kilpailuista hopeaa sekauintiviestistä vuodelta 2000. Pitkän radan EM-kilpailuista hän saavutti kultaa vuodelta  2008 ja pronssia vuodelta 1999 50 metrin rintauinnista. Lyhyen radan EM-kilpailuista Schäfer saavutti peräti kuusi kultamitalia, viisi hopeamitalia ja neljä pronssimitalia. Mitaleista kaksi kultaa ja kolme hopeaa ovat tulleet viesteistä, loput ovat henkilökohtaisia mitaleita. Schäferillä on kesäuniversiadeista kulta vuodelta 2007 ja pronssi vuodelta 2005 50 metrin rintauinnista.

Schäfer lopetti uransa vuonna 2010. Hän on opiskellut psykologiaa muun muassa Bathin yliopistossa Englannissa.

## Lähteet
Polacanthus

**Polacanthus** oli linnunlantioisten lahkoon kuulunut dinosaurusten suku. Se oli 4 metriä pitkä kasvinsyöjä. Sillä oli piikkejä selässään ja jalkojen yläosaa peitti panssari. Näiden suojusten lisäksi se pystyi käyttämään myös häntää apunaan puolustautumiseen. *Polacanthuksen* jäänteitä on löydetty Britteinsaarilta.

Joidenkin lähteiden mukaan sen nimesi Richard Owen 1865, ja toisten mukaan Thomas Henry Huxley 1867.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://dinosaurs.about.com/od/herbivorousdinosaurs/p/polacanthus.htm 
* http://www.abc.net.au/dinosaurs/fact_files/sky/polacanthus.htm
Kaarlo Miettinen

**Kaarlo Olavi Miettinen** (9. helmikuuta 1916 Kuopio – 22. helmikuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen insinöörikenraalimajuri ja diplomi-insinööri, joka toimi puolustusvoimien pääinsinöörinä vuosina 1966–1974.

Miettinen valmistui upseeriksi Merisotakoulusta vuonna 1939, aseteknikoksi Sotakorkeakoulusta vuonna 1953 ja diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1958. Hän osallistui talvi- ja jatkosotaan patterin päällikkönä. Sodan jälkeen hän palveli merivoimissa vuoteen 1950 sekä pääesikunnan meripuolustus- ja rannikkotykistötoimistossa vuosina 1953–1966, viimeksi sen päällikkönä. Hän sai insinöörikenraalimajurin arvon vuonna 1968.

Kaarlo Miettisen poika on tanssitaiteen tohtori Jukka O. Miettinen.

## Lähteet
Martti Miettinen (kouluneuvos)

**Martti Erik Miettinen** (28. lokakuuta 1903 Kymi – 13. syyskuuta 1985 Lohja) oli merkittävä lestadiolainen vaikuttaja. Hän oli teologian tohtori ja työskenteli Kouluhallituksen kouluneuvoksena 1957–1966.

Miettinen valmistui ylioppilaaksi Kallion yhteiskoulusta vuonna 1921 ja hänet vihittiin papiksi Oulussa vuonna 1926. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1935, teologian kandidaatiksi 1938 ja väitteli teologian tohtoriksi vuonna 1942. Hän toimi sotilaspastorina eri joukko-osastoissa vuosina 1926–1931, Suomen Lähetysseuran matkasaarnaajana vuosina 1931–1938, ylimääräisenä pappina Hirvensalmella vuosina 1939–1942, Vehkalahdella vuosina 1942–1943 ja Helsingin Töölön seurakunnassa vuosina 1943–1945. Vuosina 1945–1957 hän työskenteli Helsingin tyttönormaalilyseossa uskonnon, sielutieteen ja filosofian alkeiden vanhempana lehtorina.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Martti Vuollo, *Martti E. Miettinen : periaatteen mies*, Uusi tie, 2003 
* Martti Vuollo, *Jyrisevä kouluneuvos - tunnollinen pedagogi : Martti E. Miettinen kasvattajana ja opettajana*, Lapin yliopisto, kasvatustieteiden tiedekunta, 2006 (väitöskirja) Sarja: Acta Universitatis Lapponiensis, 0788-7604; 100
Kaskisten kirkko

**Kaskisten kirkko** on  arkkitehti, professori Erik Kråkströmin suunnittelema Kaskisiin tiilestä ja puusta rakennettu suorakulmainen tornillinen kirkko. Se rakennettiin vuosina 1964–1965 tontille, joka oli varattu kirkkorakennusta varten asemakaavassa jo kaksisataa vuotta aiemmin, 1767. Kirkkosaliin on liitettävissä viereinen seurakuntasali. Kirkkoa on korjattu vuonna 1974, sen pinta-ala on 460 neliötä ja istumapaikkoja siellä on kirkkosaliin liitettävissä olevat tilat mukaan lukien 275 hengelle. Alttaritaulun *Kristuksen otto ristiltä* on maalannut Åke Hellman 1965, vanhan kirkkosalin Turusta vuonna 1928 ostettu alttaritaulu *Ehtoollinen* on kirkon kerhosalissa. Kirkon 12-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1966. Vanhan kirkon 1833 rakennettu ja 1904 korjattu kellotapuli on siirretty hautausmaalle, sen kellot ovat vuosilta 1752 ja 1846. 

Kirkon kantavat rakenteet ovat puupilareita ja -palkkeja. Puuosat ovat painekyllästettyjä ja niiden ulkopinta on petsattu. Seinäpinnat ovat tiiltä ovikorkeuteen saakka, myös kirkon lattia on tiiltä.

## Lähteet
Miinoa

**Miinoa** () oli kylä Venäjän Karjalassa Miinoanjärven rannalla, Kuhmosta koilliseen, noin 10 kilometriä Suomen ja Venäjän rajalta. Kylä oli ”karjalankävijöiden” suosima paikka Vienan Karjalaan menevän, paljon käytetyn kulkutien varrella. Elias Lönnrot kävi Miinoassa kolmannella ja seitsemännellä runonkeruumatkallaan.

Varhaisin maininta Miinoan kylästä on vuodelta 1678, jolloin se kuului Repolan pogostan Miinoan volostiin (*volost Minezerskaja*). 1700-luvulla kylä kuului Repolan, sitten Kolvaisjärven ja myöhemmin Kiimasjärven volostiin. 1900-luvun alkupuolella kylä kuului Rukajärven volostiin ja vuodesta 1922 jälleen Kiimasjärveen. Vuosien 1926–1928 hallintouudistuksessa Miinoa siirrettiin Rukajärven piirin Luvajärven kyläneuvostoon. Toisen maailmansodan jälkeen Miinoa kuului Kiimasjärven kyläneuvostoon vuoteen 1958 asti, jolloin kylä lakkautettiin.

## Katso myös
*Miinoan kivi

## Lähteet
Fleminginkivi

**Fleminginkivi** (*Flemings sten*) on Pohjan kunnassa vanhan Turun-Viipurin maantien varrella noin kilometrin verran Pohjan keskiaikaisesta kirkosta Perniöön päin sijaitseva siirtolohkare jonka luona kerrotaan Viipurista Turkuun matkalla olleen Suomen käskynhaltijan Klaus Flemingin saaneen sairauskohtauksen ja kuolleen 13. huhtikuuta 1597 jossakin lähitalossa. Mikrokliinigraniittinen lohkare on kooltaan 2x3x4 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Henrik Ekberg, Pojo 650 år: Klas Flemings ändalykt, Västnyländska årsboken 2009–2010 s. 73
Saana ja Olli

**Saana ja Olli** on suunnittelijapariskunta Saana Sipilän ja Olli Sallisen muodostama muotoiluyritys.

Yritys suunnittelee ja valmistuttaa tekstiilituotteita, joiden materiaalina on eurooppalainen hamppukangas. Saana ja Ollin tuotteiden valmistus tapahtuu Suomessa.

Oman mallistonsa lisäksi Saana ja Olli on suunnitellut tuotteita mm. Liptonille, japanilaiselle Dantolle, ruotsalaiselle Boråstapeterille, japanilaiselle Isetanille, Amnesty Internationalille ja Novitalle.

Saana ja Ollin Yö metsässä -mallisto palkittiin Aller Median Muotogaalassa vuoden sisustustekstiiliksi 2012. Monocle-lehti on valinnut heidät Top 25 Global Homeware -listalleen.

Saana ja Olli on osallistunut muotoilunäyttelyihin mm. Japanissa, Saksassa, Venäjällä, Espanjassa, Nigeriassa, Ranskassa ja Belgiassa. Saana ja Olli -tuotteita myydään Suomen lisäksi 11 maassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Saana ja Olli kotisivu.
* Saana ja Olli Apartment Therapy -sivustolla.
Siipyyn kirkko

**Siipyyn kirkko** on Erik Kråkströmin suunnittelema Kristiinankaupungin Siipyyssä sijaitseva, kunnan itsenäisyyden viimeisenä vuotena 1972 tiilestä ja puusta rakennettu kahdeksankulmainen kirkko. Muuten tasakattoisen kirkon keskustassa on viistolappeinen katto-osa. Sisäkatteen muoto noudattelee ulkokaton muotoa. Kirkkosaliin voidaan liittää sekä seurakuntasali että erillinen tarjoiluhuone. Kirkon pinta-ala on 410 neliötä ja istumapaikkoja siellä on 350 hengelle.  Alttarin puuveistoksen *Risti purjeiden välissä* on suunnitellut Erik Kråkström. Kirkon 14-äänikertaiset urut on valmistanut Hans Heinrich 1972. Tulipalossa 1969 tuhoutuneen edellisen kirkon vuonna 1831 rakennettu kellotapuli on uuden kirkon vieressä, sen kellot ovat vuosilta 1786, 1846 ja 1862.
## Muuta
Kirkon pihamaastossa on kellotapulin lisäksi myös sotien aikainen sankarihautausmaa.

## Kuvia

File:Sidebyn tapuli.jpg|Siipyyn vanhan kirkon kellotapuli.
File:Sideby sankarit.jpg|Kansalaissodassa kaatuneiden muistomerkki Siipyyn sankarihautausmaalla.


## Lähteet
Osmankivi

**Osmankivi** on Leppävirran kunnassa Osmajärvessä sijaitseva siirtolohkare jota on pidetty Pähkinäsaaren rauhan rajakivenä. Kivi kohoaa pystysuorana noin 2,5 metriä vedenpinnan yläpuolelle, ja sen itäreunalla on metrin korkeudella penkkimäinen tasanne, jota on käytetty nuotiopaikkana. Kivessä on kerrottu olleen myös hakattuja merkkejä, jotka nykyisin ovat kuitenkin rapautuneet pois. Kansanperinteessä kivi liitetään lähellä asuneeseen Osma-jättiläiseen, ja kerrotaan, että paikalla on aikoinaan hukuttautunut Osmo-niminen mies.

Maanmittari Jonas Nicklinin vuonna 1740 piirtämän kartan selityksissä mainitaan että kivi olisi ollut muinaisina aikoinaan venäläisten rajapaikkana. Kustavi Grotenfeltin Leppävirralta 1889 hankkiman tiedon mukaan kivessä oli ollut aikoinaan rajamerkkejä, mutta Ruotsin hallitus hakkautti ne pois. Kustaa Vilkuna on arvellut että venäläiset hakkasivat kiveen rajamerkit vuoden 1500 tienoilla suorittaessaan rajantarkistusta ja että merkit olisi hakattu pois Täyssinän rauhan jälkeen jolloin raja siirtyi idemmäksi. 

## Lähteet
Benoît Paul Émile Clapeyron

**Benoît Paul Émile Clapeyron** (26. helmikuuta 1799 Pariisi – 28. tammikuuta 1864 Pariisi) oli ranskalainen insinööri ja fyysikko. Hän oli yksi termodynamiikan luojista.

Clapeyronin panos  nykyaikaisen termodynamiikan kehitykseen alkoi hänen vuonna 1834 julkaisemallaan artikkelilla "Mémoire sur la puissance motrice de la chaleur" eli "Muistiinpanoja lämmön liikuttavasta voimasta". Teoksessaan Clapeyron täydensi ja täsmensi kaksi vuotta aiemmin kuolleen Nicolas Léonard Sadi Carnotin työtä. Carnot oli aloittanut analyysin yleisestä lämpövoimakoneesta, mutta päätynyt soveltamaan siihen kalorikkiteoriaa.

Insinöörinä Clapeyron erikoistui höyryvetureiden suunnitteluun.

Clausius–Clapeyronin yhtälö on nimetty Clapeyronin ja Rudolf Clausiuksen mukaan.

## Lähteet
Johannes Kastajan skiitta (Ivíron)

**Ivíronin Johannes Kastajan skiitta** ( eli Ιβηριτική, *Iviritikí*, myös *Johannes Edelläkävijän skiitta*, *Ivíronin skiitta*) on ortodoksinen Ivíronin luostarin alaisuuteen kuuluva skiitta eli sivuluostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Se on Athoksen kreikkalainen Johannes Kastajalle omistettu skiitta, siinä missä alueen toinen Johannes Kastajan skiitta on romanialainen.

Johannes Kastajan skiitta on perustettu vuonna 1730. Skiitan kirkko (*kyriakon*) rakennettiin vuonna 1779 ja sen seinämaalaukset ovat vuodelta 1799. Kirkko on omistettu Johannes Kastajan mestaukselle.

Skiitassa noudatetaan idiorytmistä kilvoittelutapaa ja se koostuu kahdeksasta erillisestä asunnosta, jotka muodostavat luostariyhdyskunnan. Näistä kuitenkin vain yksi on nykyään käyttökunnossa. Vuonna 2011 skiitassa oli neljä asukasta.

## Lähteet
Neitsyt Marian ilmestyksen skiitta

**Neitsyt Marian ilmestyksen skiitta** ( eli Ξενοφωντινή, *Xenofontiní* tai *Ksenofontiní*, myös *Jumalansynnyttäjän ilmestyksen skiitta*) on ortodoksinen Xenofónin luostarin alaisuuteen kuuluva skiitta eli sivuluostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Se on nimensä mukaisesti omistettu Neitsyt Marian ilmestykselle.

Neitsyt Marian ilmestyksen skiitta perustettiin vuonna 1766. Sen perustajat olivat pappismunkki Silvestros sekä munkit Efraim ja Agapios. Skiitan kirkko (*kyriakon*) rakennettiin vuonna 1766. Tuolloin tehtiin myös sen seinämaalaukset.

Skiitassa noudatetaan idiorytmistä kilvoittelutapaa. Se koostuu 22 erillisestä asumuksesta, jotka muodostavat luostariyhdyskunnan. Vuonna 2011 skiitassa oli seitsemän asukasta. Skiitan kirjastossa on 360 käsikirjoitusta.

## Lähteet
Profeetta Elian skiitta

**Profeetta Elian skiitta** () on ortodoksinen Pantokrátorin luostarin alaisuuteen kuuluva skiitta eli sivuluostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa.

Profeetta Elian skiitta syntyi virallisesti vuonna 1839. Sen paikalla oli aiemmin useita keljoja. Skiitta kasvoi voimakkaasti 1900-luvun alkupuolelle saakka. Skiitan kirkko vihittiin vuonna 1903. Siihen kuuluu myös kolme kappelia sekä laaja kirjasto.

Skiitassa noudatetaan kinobioottista kilvoittelutapaa. Vuonna 2011 skiitassa oli kymmenen asukasta.

## Lähteet
Pyhän Andreaan skiitta

**Pyhän Andreaan skiitta** ( eli Σαράι, *Sarái*) on ortodoksinen Vatopédin luostarin alaisuuteen kuuluva skiitta eli sivuluostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa.

Pyhän Andreaan skiitta sijaitsee aivan Athoksen hallinnollisen keskuksen Karyéen kylän pohjoispuolella. Skiitta on suurikokoinen ja sillä on skiitan asema lähinnä siksi, ettei Athoksen alueelle ole lupaa perustaa uusia varsinaisia luostareita. 1900-luvun alussa skiitassa asui jopa 700 munkkia. Skiitan kirkko on rakennettu vuonna 1867. Se on koko Athoksen suurin kirkko ja sen suurin korkeus on 30 metriä ja pituus 60 metriä.

Skiitassa noudatetaan kinobioottista kilvoittelutapaa. Vuonna 2011 skiitassa oli 46 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Pyhän Andreaan skiitta. Kaikkien Athosvuoren Pyhien Perintösäätiö.
Pyhän Annan skiitta

**Pyhän Annan skiitta** ( eli Αγιάννα, *Agiánna*) on ortodoksinen Suuren lavran alaisuuteen kuuluva skiitta eli sivuluostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Se on omistettu Pyhälle Annalle.

Pyhän Annan skiitta on perustettu 1600-luvun lopulla. Se on Athoksen vanhin ja suurin skiitta. Skiitta perustettiin säilyttämään Pyhän Annan vasemmaksi jalaksi uskottua pyhäinjäännöstä, joka tuotiin Athokselle vuonna 1686. Skiitan kirkko on rakennettu vuonna 1754. Skiitta sijaitsee 340 metrin korkeudessa lähellä Athoksen niemimaan lounaiskärkeä.

Skiitassa noudatetaan idiorytmistä kilvoittelutapaa. Vuonna 2011 skiitassa oli 92 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Pyhän Annan skiitta. Kaikkien Athosvuoren Pyhien Perintösäätiö.
Viipurinkivi

**Viipurinkivi** on Helsingin itäpuolella Villingissä sijaitseva siirtolohkare, jota on pidetty yhtenä Suomen vanhimmista tunnetuista merimerkeistä. Kivi sijaitsee meressä Turun ja Viipurin välisen ikivanhan rannikkoväylän varrella ja se on katsottu sijainneen näiden kaupunkien välisen merimatkan puolivälissä. 

Kiven läheisyydessä kerrotaan Venäjän laivaston alusten odottaneen taistelukäskyä isonvihan aikana vuonna 1713. 

## Lähteet
Johannes Kastajan skiitta (Suuri lavra)

**Johannes Kastajan skiitta** (, , myös *Johannes Edelläkävijän skiitta*, *Prodromoksen skiitta*) on ortodoksinen Suuren lavran alaisuuteen kuuluva skiitta eli sivuluostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Se on Athoksen romanialainen Johannes Kastajalle omistettu skiitta, kun taas alueen toinen Johannes Kastajan skiitta on kreikkalainen.

Johannes Kastajan skiitta oli alun perin kreikkalainen kelja. Se myytiin romanialaisille munkeille vuonna 1857, jolloin siitä tuli skiitta. Skiitta sijaitsee Suuren lavran ja Pyhän Kolminaisuuden skiitan välissä. Skiitan kirkko (*kyriakon*) on rakennettu vuonna 1866.

Skiitassa noudatetaan kinobioottista kilvoittelutapaa. Vuonna 2011 skiitassa oli 41 asukasta. Skiitan kirjastossa on 130 käsikirjoitusta ja noin 5&nbsp;000 painettua kirjaa, joista suuri osa romaniaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Prodromoksen skiitta. Ortodoksi.net.
* Pyhän Johannes Kastajan skiitta. Kaikkien Athosvuoren Pyhien Perintösäätiö.
Bogoroditsan skiitta

**Bogoroditsan skiitta** (, ) eli *Neitsyt Marian skiitta* () on ortodoksinen Pyhän Panteleimonin luostarin alaisuuteen kuuluva skiitta eli sivuluostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Se on Athoksen bulgarialainen skiitta ja omistettu Neitsyt Marialle.

Bogoroditsan skiitta sijaitsee metsäisellä alueella Vatopédin ja Pantokrátorin luostarien välissä. Paikalla sijaitsi aiemmin Xylourgóksen luostari. Skiitan kirkko (*kyriakon*) on omistettu Neitsyt Marian taivaaseenottamiselle.

Skiitassa noudatetaan kinobioottista kilvoittelutapaa. Vuonna 2011 skiitassa oli kaksi asukasta.

## Lähteet
Pyhän Kolminaisuuden skiitta

**Pyhän Kolminaisuuden skiitta** () eli **Kafsokalývían skiitta** (Καυσοκαλύβια, *Kafsokalývia* tai Καυσοκαλυβίων, *Kafsokalyvíon*; myös *Kausokalivian skiitta*, *Kausokalivia*) on ortodoksinen Suuren lavran alaisuuteen kuuluva skiitta eli sivuluostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa.

Skiitassa noudatetaan idiorytmistä kilvoittelutapaa. Vuonna 2011 skiitassa oli 29 asukasta. Skiitan toinen nimi *Kafsokalyvíon* on suomeksi ”Poltetut majat”.

## Lähteet
Pyhän Panteleimonin skiitta

**Pyhän Panteleimonin skiitta** ( eli Κουτλουμουσιανή, *Koutloumousianí*) on ortodoksinen Koutloumoúsin luostarin alaisuuteen kuuluva skiitta eli sivuluostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Se on omistettu Pyhälle Panteleimonille.

Pyhän Panteleimonin skiitta on perustettu vuonna 1785 varhaisemman keljan paikalle. Skiitan perusti pappismunkki Kharalampos (Haralampos, Charalampos). Skiitan kirkko rakennettiin vuonna 1790 ja sen seinämaalaukset ovat vuodelta 1868.

Skiitassa noudatetaan idiorytmistä kilvoittelutapaa ja se koostuu 23 erillisestä asunnosta, jotka muodostavat luostariyhdyskunnan. Vuonna 2011 skiitassa oli 17 asukasta.

## Lähteet
Uusi skiitta

**Uusi skiitta** ( eli Σκήτη Θεοτόκου, *Skíti Theotókou*, *Neitsyt Marian skiitta*) on ortodoksinen Pyhän Paavalin luostarin alaisuuteen kuuluva skiitta eli sivuluostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa.

Uusi skiitta perustettiin 1700-luvulla. Skiitta sijaitsee meren rannalla Pyhän Paavalin luostarin ja Pyhän Annan skiitan välissä. Paikalla on arkeologisten löydösten perusteella sijainnut joku Athoksen niemimaan antiikin aikaisista kaupungeista. Skiitan kirkko on rakennettu vuonna 1760 ja omistettu Neitsyt Marian syntymälle.

Skiitassa noudatetaan idiorytmistä kilvoittelutapaa ja se koostuu 40 erillisestä asunnosta, jotka muodostavat luostariyhdyskunnan. Vuonna 2011 skiitassa oli 45 asukasta. Skiitan kirjastossa on 200 käsikirjoitusta ja 500 vanhaa painettua kirjaa.

## Lähteet
Jordan Oesterle

**Jordan Oesterle** (s. 25. kesäkuuta 1992) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Nashville Predatorsissa. Hän pelaa pääasiassa AHL-joukkue Milwaukee Admiralsissa. 

## Ura
Varaamattomaksi pelaajaksi jäänyt Oesterle pelasi yliopistokiekkoa vuosina 2010–2014. Tämän jälkeen hän siirtyi vapaana agenttina kahden vuoden tulokassopimuksella Edmonton Oilersiin.

Ammattilaistason debyyttikaudellaan 2014–2015 Oesterle pelasi pääosin AHL:ssä Oklahoma City Baronsissa. Hän teki 21 pistettä 49 pelissä ennen 20. helmikuuta 2015 tullutta ensimmäistä kutsua NHL:n puolelle. Seuraavana päivänä hän teki debyyttinsä ottelussa Anaheim Ducksia vastaan. 

Maaliskuussa 2025 Bruins asetti Oesterlen siirtolistalle, jolta Nashville Predators poimi hänet joukkueeseensa.

## Lähteet
Tyler Bunz

**Tyler Bunz** (s. 11. helmikuuta 1992) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Edmonton Oilersin organisaatiossa. Pääosin hän on pelannut ECHL:ssä Stockton Thunderissa. Hän on Edmontonin viidennen kierroksen varaus .

## Ura
19. maaliskuuta 2012 Edmonton Oilers kiinnitti Bunzin kolmen vuoden tulokassopimuksella. 

22. maaliskuuta 2014 Bunz sai kiekon kurkkuunsa. Hän pystyi toipumaan tästä ilman leikkausta ja pystyi jatkamaan uraansa. 

2. huhtikuuta 2015 Bunz teki debyyttinsä NHL:ssä Los Angeles Kingsiä vastaan. Hän korvasi maalissa kolmannen erän alussa viisi maalia päästäneen Ben Scrivensin. Bunz päästi kolme maalia 12 laukauksesta, kun Edmonton hävisi ottelun 8–2.
Lars Mikander

**Lars Torstenson Mikander** (15. marraskuuta 1917 Loviisa – 11. lokakuuta 1999 Porvoo) oli suomalainen yritysjohtaja, koulutukseltaan diplomi-insinööri. Hän sai vuorineuvoksen arvonimen 1975 ja tekniikan kunniatohtorin arvon 1978. Hän oli A. Ahlström Oy:n pääjohtaja 1973–1981. Vuodesta 1977 hän Metsäteollisuuden Keskusliiton hallituksen puheenjohtaja. Hänen seuraajansa Ahlströmin johdossa oli Krister Ahlström.

## Lähteet
Pyhän Demetrioksen skiitta (Lákkos)

**Lákkoksen Pyhän Demetrioksen skiitta** ( eli Λακκοσκήτη, *Lakkoskíti*; ; myös *Lakkoksen skiitta*, *Lakkoun skiitta*) on ortodoksinen Pyhän Paavalin luostarin alaisuuteen kuuluva skiitta eli sivuluostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Se on Athoksen romanialainen Demetrios Mirhanvuodattajalle omistettu skiitta, siinä missä toinen Pyhän Demetrioksen skiitta on kreikkalainen.

Pyhän Demetrioksen skiitta perustettiin 900-luvulla. Sen perustajat olivat moldovalaisia munkkeja. Skiitta on rakennettu 280 metrin korkeuteen. Skiitan kirkko (*kyriakon*) on rakennettu vuosina 1898–1899.

Skiitassa noudatetaan idiorytmistä kilvoittelutapaa. Vuonna 2011 skiitassa oli 58 asukasta.

## Lähteet
Pyhän Demetrioksen skiitta

**Pyhän Demetrioksen skiitta** ( eli Βατοπεδινή, *Vatopediní*; myös *Pyhän Demetrios Mirhanvuodattajan skiitta*) on ortodoksinen Vatopédin luostarin alaisuuteen kuuluva skiitta eli sivuluostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Se on Athoksen kreikkalainen Demetrios Mirhanvuodattajalle omistettu skiitta, siinä missä alueen toinen Pyhän Demetrioksen skiitta on romanialainen.

Pyhän Demetrioksen skiitta on ollut skiitan asemassa 1700-luvulta lähtien. Skiitan kirkko (*kyriakon*) on rakennettu 1100-luvulla ja sen seinämaalaukset ovat vuodelta 1755.

Skiitassa noudatetaan idiorytmistä kilvoittelutapaa. Se koostuu 21 erillisestä asumuksesta, jotka muodostavat luostariyhdyskunnan. Vuonna 2011 skiitassa ei ollut yhtään vakituista asukasta.

## Lähteet
Viimeinen koukkaus

**Viimeinen koukkaus** on kuusiosainen suomalainen televisiosarja vuodelta 1989. Risto Karlssonin 1986 julkaistuun veijariromaaniin perustuvan komedian käsikirjoitti Elina Halttunen, ohjasi Sina Kujansuu ja tuotti Peppi Kajanne. Finnkino Oy on julkaissut sarjan DVD:nä.

Neljä toisen maailmansodan veteraania päättää ratkaista rahapulansa omintakeisesti: he varastavat suuren lastin voipaketteja ja myyvät sen tarjousvoille persoille maalaisemännille. Kylän pankinjohtaja yrittää saada miehet satimeen ja oman lusikkansa soppaan työntää tanssijatar Olivia, johon yksi veteraaneista rakastuu.

## Juoni
Kyläpahanen jossain päin Suomea 1980-luvulla. Neljä rahapulaansa kyllästynyttä toisen maailmansodan veteraania, Jukarainen, Airo, Kytö ja Savulaakso, yrittävät pankkiryöstöä. Pankinjohtaja, joka haluaisi lunastaa veteraaneille kuuluvan kartanon, tunnistaa miehet, mutta ei tee rikosilmoitusta. Veteraanit saavat uuden idean ja toteuttavat sen: he varastavat täyden rekkalastillisen puolen kilogramman voipaketteja ja myyvät niitä syrjäkylillä hintaan 10 mk per paketti. Lasti menee kaupaksi tuossa tuokiossa. Tarinaan tulee käänne, kun Savulaakso ihastuu keski-ikäiseen stripteasetanssija Olivia Asikaiseen.

Veteraanit tekevät hyvän tilin, tosin pankinjohtaja Sutinen suhtautuu epäillen heidän rahojensa alkuperään. Sen kummemmin aikailematta veteraanit ostavat paremmat vaatteet sekä uuden auton ja ajavat Helsinkiin, missä he astuvat Tukholmaan vievään Viking Linen Mariella-autolauttaan. Olivia ja hänen sutenöörinsä matkaavat samassa aluksessa. Savulaakso onnistuu hurmaamaan Olivian. Tosin Oliviasta on tilitettävä sievoinen summa sutenöörille, ennen kuin hän pääsee irti tämän hallinnasta.

Laivalla sattuu olemaan myös emäntä ja isäntä, jotka ostivat voita veteraaneilta tarinan alussa. Myös pankinjohtaja on paikalla, ja pariskunta kertoo hänelle tarjousvoita myyneistä veteraaneista. Johtaja huomaa heti yhteyden varastetun voierän ja veteraaninelikon äkkivaurastumisen välillä. Laiva lähtee illankuhjeessa takaisin Suomeen. Helsingissä veteraanit ottavat yhteyttä Suomen pääministeriin: heidän hallussaan on arkaluontoinen videotallenne, jonka avulla he kiristävät ministeriltä alibin itselleen.

Veteraanit palaavat kotikyläänsä Olivia mukanaan. Pankinjohtaja ja nimismies yrittävät saada heidät vastuuseen voivarkaudesta, mutta ministerin antama alibi suojaa heidät syytöksiltä. Lopussa juhlitaan Savulaakson ja Olivian häitä.

## Muuta
*Viimeisen koukkauksen* kuvasi Kauko Nord ja lavasti Kristine Elo. Musiikista vastasi Jorma Panula.

## Näyttelijät

## Jaksoluettelo

## Lähteet
**Viimeinen koukkaus* -DVD-julkaisu
*Elonet, *Viimeinen koukkaus*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Elokuvauutiset.fi
Vuorovesi-Venus

**Vuorovesi-Venus** tarkoittaa planeettaa, jolla on voimakas kasvihuoneilmiö vuorovesivoimien aiheuttaman tulivuoritoiminnan takia. Näin ollen planeetta muistuttaa Aurinkokuntamme Venusta. Tulivuoret ovat purkaneet planeetan kaasukehään valtavat määrät hiilidioksidia ja muita kasvihuonekaasuja. Suurin osa planeetan vedestä on hävinnyt avaruuteen.

Tutkimusten mukaan vuorovesi-Venuksia ei ole kirkkailla punaisilla kääpiöillä, jos planeettojen radat ovat ympyrämäisiä ja massat pieniä.

Vuorovesi-Venuksia on, jos keskustähden massa on alle 0,3 Auringon massaa.

Jos punaisen kääpiön massa on alle 0,15 Auringon massaa ja planeetan massa on 10 Maan massaa, ja kiertää soikealla yli 0,25 e radalla, todennäköisesti planeetta on vuorovesi-kasvihuoneilmiön takia asuinkelvoton.

## Lähteet
Genealogy

**Genealogy** on armenialainen kuusihenkinen superyhtye, joka perustettiin Armenian edustajaksi vuoden 2015 Eurovision laulukilpailuun. Yhtyeen jäsenet ovat ympäri maailmaa asuvia etnisiä armenialaisia. Yhtye kilpaili vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa kappaleella Face the Shadow ja sijoittui finaalissa sijalle 16.

## Jäsenet
*Essaï Altounian ()
*Inga Arshakyan ()
*Mary-Jean O'Doherty Basmadjian ()
*Tamar Kaprelian ()
*Vahe Tilbian ()
*Stephanie Topalian ()


File:20150511 ESC 2015 Genealogy 4207.jpg|Essaï Altounian
File:Mary-Jean O'Doherty, Paris Opera Awards 2013.jpg|Mary-Jean O'Doherty Basmadjian
File:20150511 ESC 2015 Genealogy 4206.jpg|Tamar Kaprelian
File:20150511 ESC 2015 Genealogy 4218.jpg|Vahe Tilbian


## Lähteet

*http://www.viisukuppila.fi/esittelyssa-armenia-genealogy-face-the-shadow/

### Viitteet
Leijat (kappale)

**Leijat** on suomenkielinen versio Hal Hackadyn ja Lee Pockrissin kirjoittamasta kappaleesta ”Kites”. Sen sanoitti Pertti Reponen ja levytti ensimmäisenä Kirka vuonna 1968. Yö-yhtye julkaisi kappaleesta oman versionsa vuonna 1986. 

## Kirkan versio
Kirkan versio äänitettiin 13. toukokuuta 1968 ja julkaistiin samana vuonna ”Jos vain voit luottaa” -singlen b-puolena. Se nousi Suomessa listalla kuudenneksi. Kappale julkaistiin vuonna 1969 Kirkan nimikkoalbumilla.



## Yön versio

Yö julkaisi kappaleen singlenä vuonna 1986. Nimikappale oli julkaistu jo viikkoa aikaisemmin yhtyeen edellisen singlen *[[Lasisilmä (kappale)|Lasisilmä]]* B-puolella. Se on versio Kirkan vuoden 1968 käännöshitistä Kites, jonka alkuperäinen esittäjä on brittiläinen Rooftop Singers. Toisena kappaleena puolestaan on *Tuhat kilometriä luotasi*, joka on mukana vuoden 1985 albumilla *[[Myrskyn jälkeen (Yön albumi)|Myrskyn jälkeen]]*.

### Muusikot
*Olli Lindholm – laulu
*Markku Petander – kitara
*Jani Viitanen – kitara
*Juha Rauäng – basso 
*Veikko Lehtiranta – rummut

### Kappaleet
;A-puoli
# 
;B-puoli
# 

## Lähteet
*YÖ: Leijat Finnmusic.

### Viitteet
Martti Miettinen

**Martti Miettinen** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Martti Miettinen (1903–1985), kouluneuvos ja lestadiolainen vaikuttaja
* Martti Miettinen (1903–1976), kenraaliluutnantti ja Mannerheim-ristin ritari
* Martti Miettinen (1922–1996), Korkeimman oikeuden jäsen, oikeusneuvos
* Martti Miettinen (1934–2018), laulaja (taiteilijanimi Ilkka Rinne)
Bob Ostertag: All the Rage

**Bob Ostertag: All the Rage** on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin albumi, joka julkaistiin vuonna 1993 levymerkillä Nonesuch Records. Levy sisältää Bob Ostertagin sävellyksen ja Sara Milesin libretton.

## Kappaleet
#  

## Kokoonpano
* David Harrington – viulu
* John Sherba – viulu
* Hank Dutt – alttoviulu
* Joan Jeanrenaud – sello
* Eric Gupton – lukeminen

## Arviot
* Allmusic: 

## Aiheesta muualla
* ''Bob Ostertag: All the Rage'' discogs.com -sivustolla

## Lähteet
72 (luku)

**72** (**seitsemänkymmentäkaksi**) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 71 ja seuraa luku 73.

## Matematiikassa
* 72 on yhdistetty, runsas ja puolitäydellinen luku.
* 72 on ”erittäin runsas luku” (), koska sen tekijöiden summa (195) on suurempi kuin millään pienemmällä luvulla.
* 72 on ”käytännöllinen luku” (), koska kukin luonnollinen luku sen tekijöiden summaan (195) saakka voidaan muodostaa sen eri tekijöiden summana.
* 72 on pienin luku, joka on (vähintään) neljän luonnollisen luvun tapauksessa kunkin tekijöiden summa. (Nämä luvut ovat 30, 46, 51, 55 ja 71.)
* 72 on jaollinen tekijöidensä määrällä (12).
* 72 on Harshad-luku binääri-, oktaali- ja kymmenjärjestelmässä.
* 72 on palindromi viisijärjestelmässä (2425).
* 72 kuuluu Ulamin lukuihin.
* 72 on pienin luku, jonka viides potenssi voidaan muodostaa viiden pienemmän luonnollisen luvun viidensien potenssien summana: 72^5 = 67^5+47^5+46^5+43^5+19^5.
* 72 voidaan muodostaa kahden peräkkäisen luonnollisen luvun tulona: 8 \cdot 9.
* 72 voidaan muodostaa kahden eri kuutioluvun summana: 4^3+2^3.
* 72 voidaan muodostaa neljän peräkkäisen alkuluvun summana: 13+17+19+23.
* 72 voidaan muodostaa kuuden peräkkäisen alkuluvun summana: 5+7+11+13+17+19.
* 72 on alkulukuparin  keskiarvo.
* 72 on kahden peräkkäisen alkuluvun (5179 ja 5189) keskiarvon neliöjuuri.
* Säännöllisen viisikulmion ulkokulman suuruus on 72°.
* Typistetyssä kuboktaedrissa (katso Arkhimedeen kappale) ja sen duaalikappaleessa disdyakis-dodekaedrissa (katso Catalanin kappale) on 72 särmää.

## Luonnontieteissä
* Jaksollisessa järjestelmässä 72 on hafniumin järjestysluku.
* Germanium-72 on germaniumin vakaa isotooppi.
* Tina-122 on tinan vakaa isotooppi, jonka neutroniluku on 72.
* Antimoni-123 on antimonin vakaa isotooppi, jonka neutroniluku on 72.
* Telluuri-124 on telluurin vakaa isotooppi, jonka neutroniluku on 72.
* Ksenon-126 on ksenonin vakaa isotooppi, jonka neutroniluku on 72.
* 72 Feronia on pikkuplaneetta.
* Messier 72 on pallomainen tähtijoukko.

## Muissa yhteyksissä
* Typografinen piste on 1/72 tuumaa.
* Eurooppatie E72 kulkee Ranskassa.
* Kantatie 72 kulkee Mikkelin ja Suonenjoen välillä.

## Lähteet
Lasisilmä (kappale)

**Lasisilmä** on 1986 ilmestynyt Yön single, joka julkaistiin 12-tuumaisena maxisinglenä. Sen B-puolella on yhtyeen tulkinta Kirkan vuoden 1968 käännöshitistä *Leijat* sekä Yön oma kappale *Anna mulle voimaa*. Singlestä on olemassa myös seitsentuumainen levyautomaatteihin tarkoitettu versio, jonka toisella puolella on vain jälkimmäinen kappale. Kyseessä on ensimmäinen singlelohkaisu yhtyeen marraskuussa 1986 ilmestyneeltä albumilta *[[Äänet]]*. Yön edellisen singlen tapaan myöskään *Lasisilmä* ei noussut myyntilistoille.

Levyn nimikappale on merkitty Olli Lindholmin sanoittamaksi. Todellisuudessa tekstin on kuitenkin tehnyt hänen ideansa pohjalta Juice Leskinen, joka kehotti Lindholmia merkitsemään sen omiin nimiinsä. Levyn kannen on yhtyeen kanssa suunnitellut radiotoimittaja Johnny-Kai Forssell.

## Muusikot
*Olli Lindholm – laulu
*Markku Petander – kitara
*Jani Viitanen – kitara
*Juha Rauäng – basso 
*Veikko Lehtiranta – rummut

## Kappaleet
;A-puoli
# 
;B-puoli
# 
# 

## Lähteet
*YÖ: Lasisilmä Finnmusic.

### Viitteet
Mesto Tampere

**Mesto Tampere** on tamperelainen naislentopalloseura, joka pelaa kaudella 2015-2016 Lentopallon Mestaruusliigassa.  

## Historia
Mesto Tampere ry syntyi keväällä 2013, kun tamperelainen Messukylän Toverit ry eriytti ykkössarjatoiminnan uuteen organisaatioon. Operaatiolla oli kaksi päämäärää: antaa tilaa junioreille emoseurassa ja rakentaa mahdollisuudet naisten edustusjoukkueelle nousta korkeimmalle sarjatasolle. Kaksi vuotta myöhemmin, tavoite saavutettiin, kun Mesto Tampere voitti 1-sarjan ja ansaitsi oikeuden anoa Mestaruusliiga-paikkaa kaudelle 2015-2016. 

## Ottelut
Mesto pelaa kotiottelunsa Kaukajärven vapaa-aikatalolla Tampereella.

## Aiheesta muualla
* Mesto Tampere kotisivut 
* Lentopallon Mestaruusliiga
* Facebook
Proxion

**Proxion** on vuonna 2005 perustettu raideliikenteen asiantuntijapalveluita tuottava konserni. Proxion on erikoistunut raideinfrastruktuurin projekteihin. Se toimii rautateiden, infrastruktuurin, rakentamisen, konsultoinnin ja liikenteen alueilla.

## Historia
Vuodenvaihteessa 2014–2015 Proxion osti Destia Rail Oy:ltä koulutusta tarjoavan Rataopiston liiketoiminnan. Lokakuussa 2014 konserniin kuulunut Proxion Train sai uudet omistajat ja muutti nimensä Fenniarailiksi. Helmikuussa 2015 kerrottiin Proxionin ostaneen oululaisen CC-infra Oy:n.

Huhtikuussa 2024 WSP Global kertoi ostavansa Proxion Plan Oy:n ja Proxion Pro Oy:n.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Proxion kotisivut
Ur Cool

”**Ur Cool**” on suomalaisen videobloggaajan ja laulajan Sara Maria Forsbergin kappale, joka julkaistiin hänen ensimmäisenä singlenään 21. huhtikuuta 2015. Forsbergin artistinimi hänen musiikkiurallaan on SAARA. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Ronald Jackson, Harmony Smith, Carmen Reece sekä Joelle Hadjia. Kappaleen on tuottanut yhdysvaltalainen Ronald ”Jukebox” Jackson.

Kappaleella samplataan Vine-palveluun ladattua videota, jolla puhuu Elliott Smith -niminen lapsi. Pojan äiti Harmony latasi videon palveluun tammikuussa 2014.

Heinäkuussa 2015 yksi Yhdysvaltojen tunnetuimmista bloggareista ja tv-persoonista Perez Hilton kehui kappaletta nettisivuillaan.

## Kappaleet
#

## Musiikkivideo
Kappaleesta julkaistiin Brainbow’n ohjaama lyriikkavideo 21. huhtikuuta 2015. Videolla leikitään eri kielillä, ja myös suomi on mukana. Lyriikkavideosta julkaistiin 6. toukokuuta myös kokonaan suomenkielinen versio. Lyriikkavideosta on suomenkielisen version jälkeen julkaistu versiot myös espanjaksi, englanniksi, ranskaksi sekä arabiaksi.

Virallinen musiikkivideo kappaleesta julkaistiin 11. kesäkuuta 2015. Videon on ohjannut Vanessa Marzaroli.

## Listamenestys
”Ur Cool” nousi julkaisupäivänään Suomen kuunnelluimmaksi kappaleeksi Spotifyssa. Sitä kuunneltiin palvelussa päivän aikana yli 64&nbsp;000 kertaa. Alle kuukausi kappaleen julkaisusta sitä oli kuunneltu Spotifyssa yli miljoona kertaa. Kappale nousi suoraan myös Suomen latauslistan kolmanneksi torstaina 23. huhtikuuta julkaistulla listalla, vaikka kappale oli julkaistu vasta saman viikon tiistaina.

Touko–kesäkuun vaihteessa 2015 Radio Disney soittolistasi kappaleen, jonka myötä se nousi kuulijoiden toivotuimmaksi kappaleeksi kesäkuun alussa. Radio Disney tavoittaa viikossa noin 50&nbsp;miljoonaa alle 16–vuotiasta kuulijaa Yhdysvalloissa. Indonesiassa kappale on soinut 20 eri radiokanavalla. Se on saanut radiosoittoa myös Saksassa ja Ranskassa.

Britanniassa ”Ur Cool” nousi Spotifyn viraalilistalla kuudenneksi ja Irlannin viraalilistan seitsemänneksi.

### Listasijoitukset

## Lähteet
Dan Piraro

**Dan Charles Piraro** (s. 1958, Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen pilapiirtäjä, maalari ja kuvittaja, jonka tunnetaan parhaiten palkitusta pilakuvajulkaisusta nimeltä Bizarro.

Bizarro pilakuvista on (vuoteen 2012 mennessä) julkaistu 16 pilakuvakirjasta. Piraro on myös kirjoittanut kertomakirjallisuutta, sekä julkaissut pilakuviaan suoraan internetissä.

Vuonna 2014 Piraro juonsi Fox-kanavan Utopia-tositelevisiosarjaa.

## Poliittiset näkemykset
Piraro kuvaa itseään "poliittisesti vapaamieliseksi ja edistykselliseksi". Hänen pilakuvansa ovat joskus aiheuttaneet valituksia poliittisten tai muiden erinlaisten arvojen takia:
* 2005 hän tuki homoavioliittoja.
* 2002 hänestä tuki vegaanini ja eläinoikeuksien puolustajia.

## Palkinnot
Piraro on voittanut National Cartoonists Societyn Panel Cartoon Award -palkinnon vuosina 1999, 2000 ja 2001 sekä Reuben-palkinnon vuonna 2010.

## Lähteet
* Double Trouble for Syndicated Cartoonist
### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Dan Piraron kotisivut 
* Dan Piraro National Cartoonists Societyn sivuilla
Lauderdale-riitti

**Lauderdale-riitti** on yksi Vanhan ja Hyväksytyn Skottilaisen Riitin (Ancient & Accepted Scottish Rite) monista versioista, joka on käytössä kansainvälisessä Le Droit Humain vapaamuurarijärjetössä kautta maailman. Muita järjestössä käytössä olevia riittejä ovat ainakin Emulation, Georges Martin, Irish, Skottilainen (perinteinen) ja Verulam.

Lauderdale-riitin synty sijoittuu 1900-luvun alkuun, jolloin Englantilaiset teosofi-henkiset jäsenet halusivat palauttaa riittiin uskon Jumalaan ja/tai Korkeampaan voimaan. Kun Ranskasta oli saatu tähän lupa, valmistui vuonna 1904 nk. Dharma-riitti, joka tunnettiin myös muokkaajiensa Annie Besanttin ja Charles Webster Leadbeaterin mukaisesti nimellä Besant-Leadbeater. Tässä uudistetussa riitissä yritettiin palauttaa vapaamuurariuden esoteerisia ja mystisiä puolia takaisin. Tämän myötä Le Droit Humain -järjestöä alettiin kutsumaan ennen kaikkea henkiseksi järjestöksi, ja niinpä sitä on kutsuttu myös joskus okkultiseksi vapaamuurariudeksi. Lopulta historian hämärään jääneistä syistä Dharma-riittiä alettiin kutsumaan nimellä Lauderdale.

Perimmältään Skottilaisena riittinä, Lauderdale käsittää luonnollisesti 33-astetta, jakautuen kuitenkin esim. Suomen Muinaisesta ja Oikeutetusta Riitistä poiketen neljään eri kategoriaan, joita kutakin symboloi väri:

**Vertauskuvalliset eli siniset loosit (sininen muurarius)**
: 1. Hyväksytty Vapaamuurarioppipoika
: 2. Vapaamuurariammattilainen 
: 3. Mestari-Muurari
**Punaiset työpajat eli kapitulit (punainen muurarius)**
: 4. Salainen Mestari
: 5. Täydellinen Mestari 
: 6. Uskottu Sihteeri
: 7. Tuomari 
: 8. Rakennusten Valvoja 
: 9. Yhdeksän Valitsema Mestari
: 10. Viidentoista Valitsema Mestari 
: 11. Ylevä Valittu Ritari
: 12. Mestari-Arkkitehti
: 13. Eenokin Kuninkaallinen Kaari
: 14. Pyhän Haudan Skottilainen Suur-Ritari eli Suuri, Valittu, Täydellinen ja Ylevä Muurari
: 15. Idän ja Miekan Ritari
: 16. Jerusalemin Ruhtinas 
: 17. Idän ja Lännen Ritari 
: 18. Heredomin Ruusuristi-Ritari
**Filosofiset työpajat eli areopagit (musta muurarius)**
: 19. Suur-Ylipappi eli Ylevä Skottilainen Ritari
: 20. Ylevä Ruhtinas eli Ikuinen Mestari
: 21. Noakiitti eli Preussilainen Ritari 
: 22. Libanonin Ruhtinas eli Kuninkaallinen Kirves
: 23. Tabernaakkelin Päämies 
: 24. Tabernaakkelin Ruhtinas 
: 25. Vaskisen Käärmeen Ritari 
: 26. Laupeuden Ruhtinas 
: 27. Temppelin Hallitseva Komentaja 
: 28. Auringon Ritari eli Vihitty Ruhtinas
: 29. Pyhän Andreaksen Ylhäinen Skottilainen Ritari
: 30. Ylhäinen Valittu Kadosh-Ritari 
**Hallinnolliset asteet (valkoinen muurarius)**
: 31. Suur-Inkvisiittori Komentaja 
: 32. Kuninkaallisen Salaisuuden Ylevä Ruhtinas
: 33. Suur-Ylitarkastaja

## Lähteet
* 

* 

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* LE DROIT HUMAIN International
2-kloori-6-nitrotolueeni

**2-kloori-6-nitrotolueeni** eli **6-kloori-2-nitrotolueeni** C7H6ClNO2) on tolueenin kloorattuihin ja nitrattuihin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään väriaineiden ja lääkkeiden valmistuksessa. 2-kloori-6-nitrotolueeni on 2-kloori-4-nitrotolueenin ja 4-kloori-2-nitrotolueenin isomeeri.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa 2-kloori-6-nitrotolueeni on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin.

## Valmistus ja käyttö
2-kloori-6-nitrotolueenia valmistetaan klooraamalla o-nitrotolueenia. Katalyyttinä reaktiossa käytetään rauta(III)kloridia. 2-kloori-6-nitrotolueenin lisäksi reaktiossa muodostuu hieman myös 2-kloori-4-nitrotolueenia ja nämä isomeerit voidaan erottaa toisistaan tislaamalla alennetussa paineessa.

2-kloori-6-nitrotolueeni voidaan pelkistää vedyttämällä, jolloin muodostuu 6-kloori-o-toluidiinia, jota käytetään atsovärien, 2,6-diklooritolueenin ja 2,6-diklooribentsaldehydin valmistamiseen. Yhdistettä käytetään myös eräiden lääkeaineiden kuten pindololin synteeseissä.

## Lähteet
Tyrel Jackson Williams

**Tyrel Jackson Williams** (s. 16. maaliskuuta 1997 Westchester County, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Disney XD -kanavan sarjassa *[[Lab Rats]]* Leo Dooleya. Hän on vieraillut myös Disney-sarjoissa *[[Kaksi kunkkua]]* ja *[[Onnea matkaan, Charlie!]]*.  

Williamsin perhe on taustaltaan afroamerikkalainen. Näyttelijä Tyler James Williams on hänen isoveljensä, ja hänen pikkuveljensä on nimeltään Tylen Jacob Williams, joka on niin ikään ollut lapsinäyttelijä.

Williams aloitti näyttelemisen hyvin nuorena. Lapsena hän esiintyi lastenohjelmassa *[[Backyardigans]]* ja teki myös roolin elokuvassa *[[Muuttohaluton poikamies]]*. Hän näytteli Chris Rockia lapsena komediasarjan *[[Lapsuuteni luuserina]]* (*Everybody Hates Chris*) parissa jaksossa, ja teini-ikäistä Chrisiä esitti hänen isoveljensä Tyler.

## Aiheesta muualla
*
Amstel Gold Race 2015

**Amstel Gold Race 2015** oli järjestyksessään 50. maantiepyöräilyn Amstel Gold Race -kilpailu. Se käytiin 258 kilometrin reitillä Maastricht – Berg en Terblijt 19. huhtikuuta 2015. Michał Kwiatkowski voitti kilpailun oltuaan loppukirissä paras ennen Alejandro Valverdea ja Michael Matthewsia.

## Tulokset
Lähde: Pro Cycling Stats

## Osallistuneet joukkueet
Kilpailussa olivat mukana seuraavat 25 joukkuetta:
*UCI Pro -joukkueet: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, BMC Racing Team, Cannondale-Garmin, Etixx-Quick Step, FDJ, Giant-Alpecin, IAM Cycling, Katjuša, Lampre-Merida, Team LottoNL-Jumbo, Lotto Soudal, Movistar Team, Orica-GreenEDGE, Team Sky, Team Tinkoff-Saxo, Trek Factory Racing
*UCI Continental Circuits -joukkueet: Bardiani-CSF, CCC Sprandi Polkowice, Cult Energy Pro Cycling, MTN Qhubeka, Nippo - Vini Fantini, Team Roompot Oranje Peloton, Topsport Vlaanderen - Baloise, Wanty - Groupe Gobert

## Lähteet
Nathan Wilmot

**Nathan James Wilmot** (s. 13. joulukuuta 1979 Sydney) on australialainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja. 183 senttimetriä pitkä ja 64 kilogrammaa painava Wilmot edustaa Middle Harbour Yacht Club -seuraa ja kilpailee 470-luokassa.

## Ura
Wilmot voitti Malcolm Pagen kanssa olympiakultaa 470-luokasta vuoden 2008 kesäolympialaisista Pekingistä. Vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa Page ja Wilmot sijoittuivat sijalle 12. MM-kilpailuista Wilmot ja Page ovat saavuttaneet 470-luokasta kolme kultaa, kaksi hopeaa ja yhden pronssin. He ovat yksi historian menestyneimmistä kaksikoista 470-luokasta. Kesäolympialaisten 2008 jälkeen Page siirtyi kilpailemaan Mathew Belcherin kanssa. Wilmot tunnetaan myös valtameripurjehtijana.

Wilmotin isä Jamie ja setä Bob ovat kumpikin kilpailleet purjehduksessa olympiatasolla. Wilmot on naimisissa ja hänen valmentajanaan toimii Victor Kovalenko.

## Lähteet
Jan Ø. Jørgensen

**Jan Østergaard Jørgensen** (s. 31. joulukuuta 1987 Aalborg) on tanskalainen sulkapalloilija. 185 senttimetriä pitkä ja 74 kilogrammaa painava oikeakätinen Jørgensen edustaa Skovshoved-seuraa. Hän on ollut sulkapallon maailmanrankingissa parhaimmillaan sijalla kaksi.

## Ura
Vuoden 2015 MM-kilpailuista Jakartasta Jørgensen saavutti pronssia kaksinpelistä. Jørgensen on saavuttanut EM-kilpailuiden kaksinpelistä kultaa vuodelta 2014, hopeaa vuodelta 2010 sekä pronssia vuosilta 2008 ja 2012. Sekajoukkueiden EM-kilpailuista Jørgensen on saavuttanut kolme kultaa ja yhden hopean. Hän oli mukana myös vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän oli yhdeksäs.

Jørgensen on saavuttanut urallaan kuusi turnausvoittoa, jos EM-kulta lasketaan mukaan. Hän on voittanut kerran mm. Saksan ja Ranskan avoimet. 

## Lähteet
La Flèche Wallonne 2015

**La Flèche Wallonne 2015** oli järjestyksessään 79. maantiepyöräilyn La Flèche Wallonne -kilpailu. Se käytiin 206 kilometrin reitillä Waremme – Mur de Huy 22. huhtikuuta 2015. 

Alejandro Valverde uusi edellisvuoden voittonsa kukistettuaan Julian Alaphilippen 3-4 pyöränmitalla, Michael Albasini sijoittui kolmanneksi.

## Tulokset
Lähde: Pro Cycling Stats

## Osallistuneet joukkueet
Kilpailussa olivat mukana seuraavat 25 joukkuetta:
*UCI Pro -joukkueet: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, BMC Racing Team, Cannondale-Garmin, Etixx-Quick Step, FDJ, Giant-Alpecin, IAM Cycling, Katjuša, Lampre-Merida, Team LottoNL-Jumbo, Lotto Soudal, Movistar Team, Orica-GreenEDGE, Team Sky, Team Tinkoff-Saxo, Trek Factory Racing
*UCI Continental Circuits -joukkueet: Bretagne-Séché Environnement, Cofidis,  Team Europcar, MTN Qhubeka, Team Roompot Oranje Peloton, Topsport Vlaanderen - Baloise, Unitedhealthcare, Wanty - Groupe Gobert

## Lähteet