open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Malaijanmuurahaiskäpy

**Malaijanmuurahaiskäpy** (*Manis javanica*) on Kaakkois-Aasiassa elävä muurahaiskäpylaji. Lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on ehdotettu malesianmuurahaiskäpyä.

Malaijanmuurahaiskävyn pääasialliset saalistajat ovat tiikeri ja puuleopardi.

Malaijanmuurahaiskäpy painaa 3–10 kg. Sen pää ja vartalo ovat yhteensä 40–65 cm pitkät, häntä 35–58 cm. Se on punaruskeiden suomujen peitossa.

Malaijanmuurahaiskäpy elää laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa. Sen levinnäisyysalue ulottuu Myanmarista etelään Thaimaahan, Laosiin, Vietnamiin, Kambodžaan, Malesiaan ja Singaporeen. Sitä tavataan myös Sumatralla, Jaavalla Borneolla ja niiden lähisaarilla.

Malaijanmuurahaiskäpy on äärimmäisen uhanalainen. Sitä metsästetään aasialaisen lääketieteen tarpeisiin, ja sen lihaa tarjoillaan paikoin eksoottisena herkkuna. Monissa lajin asuttamissa metsissä harjoitetaan ansapyyntiä, joka vaarantaa kaikkien maassa liikkuvien eläinlajien hengen. Sopivien elinalueiden supistuminen metsien hävityksen takia on toissijainen uhka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: ''Manis javanica''
Insomnia

**Insomnia** voi tarkoittaa seuraavia:

* Unettomuus, unihäiriö
* *[[Insomnia (vuoden 1997 elokuva)|Insomnia]]*, vuoden 1997 elokuva
* *[[Insomnia (vuoden 2002 elokuva)|Insomnia]]*, vuoden 2002 elokuva
* Insomnia, Porissa järjestettävä verkkopelitapahtuma
*Musiikissa
**Insomnia, kiiminkiläinen thrash metal -yhtye
** Insomnia, Insomnia-yhtyeen julkaisema EP vuodelta 1991
** ”Insomnia”, Faithlessin singlekappale vuodelta 1995
** ”Insomnia”, Koop Arposen singlekappale vuodelta 2008
** ”Insomnia”, Megadethin kappale vuodelta 1999
** ”Insomnia”, Anssi Kelan kappale vuonna 2005 ilmestyneeltä *[[Rakkaus on murhaa]]* -albumilta.
** "Insomnia" Kamelotin kappale vuodelta 2015.
**"Insomnia" Stray Kidsin kappale vuodelta 2018
*
Matkus

**Matkus** on 60 hehtaarin yritysalue Kuopion eteläosassa, Hiltulanlahden kaupunginosassa, ja sinne on maanteitse noin neljä kilometriä Petosen keskustasta. Yritysalueen nimi tulee sen vieressä olevasta Matkusjärvestä. Alueen läpi kulkee valtatie 5:n moottoritie ja sitä rajaavat koillisessa ja lounaassa vesialueet Pitkälahti ja Matkus. Pitkälahden ranta on lisäksi Natura-aluetta.

Keväällä 2009 Matkuksen yritysalue oli ympäristöministeriön tietojen mukaan kerrosalan perusteella (150&nbsp;000m2) Suomen viidenneksi suurin kaupan hanke.

## Alueen toimijat
*Ikea Kuopio
*Kauppakeskus Matkus Kuopio
*Postin jakelukeskus
*Juustoportti liikenneasema
*McDonald's pikaruokaravintola
*Junttan Oy

Matkuksen päävetonaula on vuonna 2012 valmistunut Ikean Ikano -ostoskeskus (33&nbsp;500m<sup>2</sup> Ikea + 30–40&nbsp;000m2 ikano). Ikean ostama, viitostien länsipuolella sijaitseva tontti on laajuudeltaan 22 hehtaaria. Tontilla on liikerakennusoikeutta 90 000 kerrosneliömetrille. Moottoritien itäpuolelle valmistui kuitenkin ensimmäisenä keväällä 2010 Itellan noin 20 miljoonaa euroa maksanut, 20&nbsp;000 neliömetrin postinlajittelukeskus..

## Liikenne
Aluetta varten rakennettiin uusi eritasoliittymä Viitostieltä alueelle. Lisäksi vanhalta viitostieltä pääsee alueelle alikulkutunnelia pitkin. Alueelle on rakennettu kattava jalankulun ja pyöräilyn väylien järjestelmä ja Kuopion keskustasta liikennöi linja-autovuoro 25 Matkukseen.

## Tulevaisuus
Matkuksesta tulee valmiina noin 1&nbsp;000–1&nbsp;300 hengen työssäkäyntialue. Noin 1&nbsp;000 työpaikan nettolisäys tuo kaupunkiin 22,5 miljoonan euron ostovoimalisäyksen palkkatuloina. Kunnallisverokertymä nousee yli 3 miljoonalla vuodessa. Yritysten maksama vuotuinen kiinteistövero kaupungille on noin 2 miljoonaa euroa. Kaupunki investoi alueeseen 12 miljoonaa euroa, mutta saa kaupallisten tonttien 170&nbsp;000 kerrosneliön myynnistä jo noin 20 miljoonaa, ja investointituista noin 3 miljoonaa euroa. Koko alueen rakennusinvestoinnit ovat valmiina arviolta 150–200 miljoonan euron luokkaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Matkus Shopping Center
Slummiutuminen

**Slummiutuminen** eli **urbaani rappeutuminen** on kaupunginosan, usein keskustan, rakennusten ja infrastruktuurin rappeutumista. Slummiutumisen tyypillisiä piirteitä ovat väestön väheneminen, kasvava työttömyys, omaisuuden väheneminen, perheiden sirpaloituminen, poliittisten oikeuksien ja vaikutusmahdollisuuksien väheneminen, kasvava rikollisuus sekä kaupunkimaiseman autioituminen ja koventuminen.

Slummiutumisen taustalla on talous- ja luokkarakenteen murros, jonka takia asukkaat joko köyhtyvät tai rikastuvat ja muuttavat paremmille alueille esikaupunkeihin. Jälkimmäisessä tapauksessa tilalle tulee köyhiä asukkaita, mikä heikentää alueen rakennusten ja infrastruktuurin ylläpitoa. Syitä siihen on usein useita, esimerkiksi kaupunkisuunnittelu, asukkaiden palveluiden hinnanmuutokset, köyhyys, teiden ja raiteiden sijoittaminen, muuton rajoitukset ja rasismi aiheuttavat usein slummiutumista.

Slummiutuminen oli Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa erityisen laajaa 1970- ja 1980-luvuilla. Yhdysvalloissa se on lähes aina tapahtunut kaupungin keskusta-alueilla () (esimerkiksi Harlem). 

Slummit ruokkivat harvoin optimismia ja usein niitä ei paranneta muuten kuin ulkopuolisen intervention, kiinteistökeinottelijan tai julkisen vallan avulla. Kynnelle kykenevät usein muuttavat slummeista pois, sen sijaan että yrittäisivät parantaa elinympäristöään. Teollisuusmaissa on kuitenkin viime aikoina yleistynyt tilanne, jossa varakkaat ihmiset alkavat muuttaa takaisin slummeihin, esimerkiksi niiden hyvän sijainnin vuoksi, ja kohentaa niitä (gentrifikaatio). Tämän seurauksena alueen hintataso nousee, minkä takia vanhat köyhät asukkaat joutuvat muuttamaan pois.

## Katso myös
* Rikkinäisten ikkunoiden teoria

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hannelore Elsner

**Hannelore Elsner** (oik. Hannelore Elstner; 26. heinäkuuta 1942 Burghausen, Baijeri, Saksa – 21. huhtikuuta 2019) oli saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten rikossarjasta *[[Etsivä Lea Sommer]]* (), jossa hän esitti samannimistä pääosahenkilöä vuosina 1994–2006. Hän näytteli myös elokuvissa *[[Iwanow]]* (1971), *[[Elsa (elokuva)|Elsa]]* (1991), *[[A Girl Colled Rosa Marie]]* (1996), *[[Ei tulevaisuutta]]* (2000), *[[Ende der Saison]]* (2001), *[[Mein letzer Film]]* (2002), *[[Go For Zucker]]* (2004) ja *[[Cherry Blossoms]]* (2008).

## Palkinnot
* Honorary Award of the Bavarian Minister President (2006)
* Hessian TV Award (2003)
* Film Award in Gold (2000, 2003)
* Adolf Grimme Award of Gold (2002)
* Bambi (2002)
* Bavarian Film Award (2001)
* Special Mention Istanbul International Film Festival (2001)
* Silver Hugo Chicago International Film Festival (2000)
* Tele Star (1995)
* Silver Nymph Monte Carlo Film Festival (1991)
* Goldene Kamera (1971)

## Ehdokkuudet
* Film Award in Gold (2005, 2008)
* Golden Lion (1997)

## Yksityiselämä
Hannelore Elsner oli kaksi kertaa naimisissa, joista molemmat ovat päättyneet eroon. Hänellä on yksi poika (s. 1981) ohjaaja Dieter Wedelin kanssa. Hän seurusteli viimeksi Gunter Blambergerin kanssa. Elsner valmistui Burghausenin draamakoulusta vuonna 1962.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Hannelore Elsnerin fanisivut
Eastern Goldfields Railway

**Eastern Goldfields Railway (EGR)** on  Northamin, Coolgardien ja Kalgoorlien yhdistävä rautatieosuus Länsi-Australian osavaltiossa Australiassa.

Rautatie rakennettiin alun perin 1800-luvulla yhdistämään sisämaassa sijaitsevat rikkaat kultakaivosalueet Perthin rannikkokaupunkiin. Tuolloin käytössä oli jo kapearaiteinen rautatie, Eastern Railway, joka yhdisti Perthin ja Northamin. Eastern Goldfields Railway rakennettiin tämän rataosuuden jatkoksi halki puoliaavikkoalueiden. Sen rinnalla sijaitsi myös Goldfields Water Supply Scheme -vesijohto. Sekä rautatien että vesijohdon pääsuunnittelijana toimi C. Y. O'Connor.

Vuonna 1917 Eastern Goldfields Railway yhdistettiin vastavalmistuneeseen Trans-Australian Railwayhin. Koska rautateillä oli käytössä eri raideleveydet, oli matkustajien vaihdettava junaa ja rahti siirtokuormattava Kalgoorliessa.

Liikenteellisesti Eastern Goldfields Railway oli päärataosuus, joka yhdisti Leonoraan ja Esperanceen johtavat sivuradat.

Vuonna 1968 rautatie leveäraiteistettiin normaaliraideleveydelle, ja raideleveyden vaihdon yhteydessä useita osia siitä rakennettiin kokonaan uudelleen. Uusi normaaliraiteinen rataosuus kulki pääasiassa vanhan kapearaiteisen rautatien pohjoispuolella. Uuden rataosuuden myötä myös Koolyanobbingissä sijaitseva rautakaivos sai raideyhteyden.

## Kuvia


## Peruskunnostus
Marraskuussa 2005 julkaistiin rahoituksen myöntäminen rataosan peruskunnostusta varten, mukaan lukien:

* 33,1 miljoonaa Australian dollaria puisten ratapölkkyjen betonisiksi vaihtoa varten Koolyanobbingin ja Kalgoorlien välisellä 76 kilometrin pituisella osuudella.
* 12 miljoonaa dollaria kahdeksan junakohtauspaikan sivuraiteiden pituuden kasvattamiseksi vähintään 1&nbsp;800&nbsp;metriin. Kohtauspaikat ovat Bodallin, Darrine, Wallaroo, Lake Julia, Grass Valley, Bungulla, Booraan ja Seabrook.

## Lähteet
HCJB

**HCJB** eli **La Voz de los Andes**, ”Andien ääni”, on Ecuadorissa toimiva kristillinen radioasema.

HCJB Global, virallisesti World Radio Missionary Fellowship, Inc., on Coloradossa Yhdysvalloissa päämajaansa pitävä ja Ecuadorin Quitossa toimiva evankelikalistien ilosanomaa levittävä radioasema, jonka kansainväliseen tunnukseen HCJB kätkeytyy lause *Heralding Christ Jesus Blessing* tai *Hoy Cristo Jesús Bendice*.

HCJB aloitti toimintansa Quitossa joulupäivänä vuonna 1931. Sen perustajia olivat Clarence W. Jones ja Reuben Larson sekä joukko muita amerikkalaisia evakelikalisteja. Asema oli ensimmäinen Ecuadorissa toimiva ja maailman ensimmäinen kristillinen lähetysasema. 1970-luvulla asema lähetti ohjelmia Quitosta yhteensä 450 kW:n lähettimillä, pääasiassa lyhytaalloilla, nykyisin myös keskiaalloilla ja FM-aalloilla.

HCJB on toisinaan lähettänyt lyhyitä, lähinnä DX-kuuntelijoille suunnattuja ohjelmia myös suomeksi.

## Lähteet
* Frost, J.M. 1976: World Radio TV Handbook 1976. Billboard Publications Inc. 
* HCJB:n kotisivu
Insomnia (Faithlessin kappale)

**Insomnia** on Faithlessin kappale, joka julkaistiin vuonna 1995. Se on julkaistu singlenä ja yhtyeen albumilla *[[Reverence]]*. Kappale nousi singlelistan kärkeen Suomessa, Norjassa ja Sveitsissä. Suomessa se oli listaykkösenä yhteensä kahdeksan viikkoa.

Kappaleesta tehtiin vuonna 2005 uusi versio. **Insomnia 2005** ei menestynyt yhtä hyvin kuin alkuperäinen versio.

## Kappaleet
### UK single 1
#
#
#
#
#

## Listasijoitukset

### Alkuperäinen single
* Norja: 1.
* Suomi: 1. 
* Sveitsi: 1 
* Belgia (Flanderi): 2.
* Iso-Britannia: 3.
* Ruotsi: 4.
* Itävalta: 5.
* Belgia (Vallonia): 6.
* Ranska: 7.
* Alankomaat: 13.
* Australia: 16.
* Uusi-Seelanti: 39.

### Vuoden 2005 painos
* Iso-Britannia: 17.
* Sveitsi: 29. 
* Alankomaat: 54.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Discogs
Etnometodologia

**Etnometodologia** on sosiologinen Harold Garfinkelin vuonna 1954 luoma käsite ja suuntaus, jossa tarkastellaan yksilöiden arkielämässään noudattamia sääntöjä.. Etnometodologiasta jalostui omaksi tutkimusalakseen 1960- ja 1970-luvuilla keskustelunanalyysi, jossa tutkitaan sosiologisia normeja, jotka säätelevät interaktiota. Alun tälle uudelle suuntaukselle antoi Harold Garfinkelin oppilas *Harvey Sacks*.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Robert G. L. Waite

**Robert G. L. Waite** (18. helmikuuta 1919 Manitoba, Kanada – 4. lokakuuta 1999 Glastonbury, Connecticut) oli yhdysvaltalainen historioitsija. 

Waite syntyi köyhään kanadalaisen papin perheeseen, joka kiersi pieniä seurakuntia. Hän opiskeli Macalester Collegessa St. Paulissa stipendin turvin valmistuen 1941. Hän palveli Yhdysvaltain armeijassa 1942–1945 ja valmistui filosofian tohtoriksi Harvardin yliopistosta 1949. Waite liittyi Williams Collegen opettajakuntaan 1950-luvun alussa. Hän tutki Saksan 1900-luvun alkupuolen historiaa ja kirjoitti aiheesta useita teoksia. 

Hän oli merkittävä Hitler-tutkija, joka uskoi Hitlerin motiivien selviävän soveltamalla psykologiaa historiantutkimukseen. Hänen kuuluisin teoksensa oli psykohistoriallinen Hitler-tutkimus *The Psychopathic God: Adolf Hitler*. Vaikka hänen freudilainen ja ajoittain pitkälle viety psykologinen lähestymistapansa on herättänyt välillä arvostelua, hänen tutkimukseensa on usein nojattu seuranneessa Hitler-tutkimuksessa.

## Teoksia
* *Vanguard of Nazism: The Free Corps Movement in Postwar Germany, 1918-1923* (1953)
* *The Psychopathic God: Adolf Hitler* (Basic Books, 1977)
* *Kaiser and Führer: A Comparative Study of Personality and Politics* (1998)
* *Haringey at War*
* *A History of the Weimar Republic From the Collapse of the Empire to Hindenburg's Election*
* *Hitler, the Kaiser, and Me: an Academic's Procession* (1999, muistelmat)

## Lähteet
Oulun Kärppien miesten joukkueen ottelut kaudella 2008–2009

Tähän artikkeliin on koottu kaikki **Oulun Kärppien miesten joukkueen ottelut kaudella 2008–2009**.

## Harjoitusottelut

## SM-liiga, runkosarja

### Syyskuu

### Lokakuu

### Marraskuu

## SM-liiga, pudotuspelit

## Mestarien liiga

## Lähteet
Pro Dance

**Pro Dance ry** on klassisen ja modernin tanssitaiteen ihailijoiden ja tanssitaiteilijoiden kannustajien yhdistys.  Yhdistystoiminnan avulla Pro Dance on kerännyt stipendejä tanssitaiteen nuorille huipuille ja uran kynnyksellä oleville lupauksille tähän mennessä jo yli 250 000 euron arvosta.

Yhdistys järjestää tapahtumia, jakaa tietoa ja nostaa esille tanssin tekijöitä sekä nuoria lahjakkuuksia. Yhdistyksen vuosittainen päätapahtuma on Pro Dance -gaala. Taiteilijat ja yhdistyksen jäsenet esiintyvät Pro Dance -tilaisuuksissa ilmaiseksi.

Pro Dance ry perustivat keväällä 1972 aktiiviset tanssitaiteen tukijat ja ihailijat. Ensimmäinen puheenjohtaja oli primaballerina Mary Paischeff. Hänen jälkeensä oli puheenjohtajana lyhyen ajan Ludvig Nyholm. Vuodesta 1977 vuoteen 2010 Pro Dance ry:n puheenjohtajana toimi Teija Sopanen. Kantavia voimia ja menestyksentekijöitä yhdistyksessä ovat olleet myös tanssitaiteilijat Maj-Lis Rajala, Heikki Värtsi. Yhdistyksen nykyisenä puheenjohtajana toimii Maija Nikkonen-Hilli.

## Lähteet
* Pro Dance ry:n tiedote
Lom

**Lom** voi tarkoittaa

;paikkoja:
*Lom, saari Paraisilla
*Lom, kaupunki Bulgariassa.
*Lom, kunta Norjassa.

;henkilöitä:
*Herbert Lom (1917-2012), tšekkiläissyntyinen näyttelijä
Lom (Norja)

**Lom** on Norjan kunta Gudbrandsdalenissa Innlandetin läänissä. Sen rajanaapureita ovat luoteessa Skjåk, pohjoisessa Lesja, idässä Vågå, etelässä Vang ja lounaassa Luster. Kunnan nimi pohjautuu *Loarin* tasamaa-alueeseen Lomin sauvakirkon ympärillä. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 2&nbsp;212 asukasta.

Kuntakeskuksen nimi on Fossbergom, jossa useimmat ansaitsevat elantonsa matkailusta, kaupasta ja palveluista. Muutoin kunnan pääelinkeino on maa- ja metsätalous. Muita asutuksia ovat Garmo ja Bøverdalen. Kunnan läpi kulkee tie numero 15, ja Fossbergomista alkaa tie numero 55 Sognefjelletin ylitse. Lomissa sijaitsevat Norjan korkeimmat vuorenhuiput Galdhøpiggen ja Glittertind sekä puolet Jotunheimenin kansallispuistosta.

## Kuvia

Lom stave church.jpg|Lomin sauvakirkko
River Bøvra in Lom.JPG|Bøvra-joki


## Tunnettuja henkilöitä
* Richard Andvord (1839–1913), liikemies
* Olav Aukrust (1883–1929), kirjailija
* Tor Jonsson (1916–1951), kirjailija ja toimittaja
* Johan Storm (1836–1920), filologi

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*VisitLom
Herbert Girton Deignan

**Herbert Girton Deignan** (5. joulukuuta 1906 East Orange, New Jersey – 1968) oli yhdysvaltalainen Thaimaan linnustoon erikoistunut lintutieteilijä.

Herbert Deignanin vanhemmat olivat Harry Francis Deignan ja Anna Galena (Warren) Deignan. Hän opiskeli englantia ja muita eurooppalaisia kieliä sekä kirjallisuutta Princetonin yliopistossa ja valmistui sieltä lokakuussa 1928. Hän tutustui yliopiston eläinkokoelmien kuraattoriin Charles H. Rogersiin, jonka ohjauksessa hänen kiinnostuksensa lintumaailmaan syveni. Hän näki Thaimaan luonnosta kertovan elokuvan *Chang the elephant boy*. Elokuva teki häneen valtavan vaikutuksen, eikä hän saanut ajatuksiaan irti tuosta maanosasta. 

Pian valmistumisensa jälkeen Deignan haki ja sai paikan englanninopettajana "Prince Royal's Collegessa" Chiang Maissa Thaimaan pohjoisosassa. Hän opetti siellä neljä vuotta, 1928–1932, keräten samalla kokoelman lintuja. Hän lähetti kokoelman Princetoniin, jossa se on osa laajempaa kokoelmaa. Vuonna 1932 Deignan palasi Yhdysvaltoihin laman keskelle. Hän teki huonosti palkattuja töitä, toimien muun muassa marraskuusta 1933 helmikuuhun 1934 osapäiväisenä avustajana Smithsonian-instituutin kansallismuseossa Alexander Wetmoren alaisena.

Vuonna 1935 Deignan palasi Chiang Maihin ja viipyi siellä vuoden 1937 lopulle. Tohtori Wetmoren aloitteesta Kansallismuseo palkkasi hänet keräämään näytteitä ja hän toimittikin laajan kokoelman lintuja sekä muita eliöitä Kansallismuseoon. Deignan oli nyt niin perusteellisesti perehtynyt Thaimaan linnustoon, että palattuaan Yhdysvaltoihin alkuvuonna 1938 hän sai tutkimusapulaisen viran Kansallismuseon lintuosastolla. Seuraavana vuonna hän sai Bacon-stipendin, jonka turvin hän matkusti tutkimaan Euroopan museoiden kaakkoisaasialaisten lintujen kokoelmia.

1939 Deignan avioitui tohtori Stella M. A. Lechen kanssa. Toisessa maailmansodassa Deignan palveli "Office of Strategic Services" osastolla, enimmäkseen eteläisessä Aasiassa. 1948 hän osallistui Pohjois-Australian tutkimusmatkalle ja 1952–1953 Thaimaahan suuntautuneelle retkelle Guggenheim-stipendin turvin. 1959 hän sai kuraattorin viran. Vuonna 1961 Deignan edusti Smithsoniaa kymmenennessä Tyynenmeren tieteellisessä kongressissa Honolulussa. 1962 Deignan luopui virastaan muuttaakseen Sveitsiin. Samana vuonna hän kuitenkin osallistui Smithsonian tutkimusretkelle Madagaskariin, missä hän keräsi museolle lintuja. Tämä oli hänen viimeinen maastotutkimusretkensä. Hän jatkoi työskentelyä Euroopassa, konsultoiden Lontoon ja Pariisin museoita ja laatien Maailman lintujen nimistöluetteloa.

Deignan liittyi American Ornithologists' Unioniin 1923 ja toimi yhdistyksen sihteerinä 1959–1961. Hänen kirjallinen tuotantonsa oli laaja. Hän nimesi uuden lintulajin, thaimaantimalin (*Stachyris rodolphei*) 1939, ja useita alalajeja.

## Lähteet

* Muistokirjoitus (''The Auk'')
Tibor Sekelj

**Tibor Sekelj** () (14. helmikuuta 1912 Spišská Sobot, Poprad silloinen Itävalta-Unkari nyk. Slovakia – 20. syyskuuta 1988 Subotica, Jugoslavia) oli juutalaissyntyinen tutkimusmatkailija esperanton harrastaja, kirjailija ja asianajaja. Hän syntyi Spišská Sobotassa Popradissa silloisessa Itävalta-Unkarissa, nykyisessä Slovakiassa. Sekelj kuoli Suboticassa entisessä Jugoslaviassa. Hänen vaimonsa nimi oli Erzsébet Sekelj.

Sekelj teki tutkimusmatkoja Etelä-Amerikassa, Aasiassa ja Afrikassa. Hän puhui unkarin ja kroatian kielten lisäksi sujuvasti saksaa, espanjaa, englantia, ranskaa ja esperantoa. Hän oli Esperanto-akatemian jäsen ja kirjoitti useita teoksia esperantoksi. 

## Elämäkerta

Sekeljin isä oli eläinlääkäri, ja perhe muutti usein. Hänen ollessaan muutaman kuukauden ikäinen perhe muutti Ceneihin nykyisen Romanian alueelle. Vuonna 1922 perhe muutti Kikindaan Serbiaan, jossa Sekelj kävi koulun loppuun. Lukion hän suoritti Nikšićissä, Montenegrossa. Tämän jälkeen hän muutti Zagrebiin, jossa hän opiskeli lakia. 

Sekelj työskenteli valmistumisensa jälkeen toimittajana. Vuonna 1939 hän matkusti Argentiinaan raportoimaan Jugoslaviasta tulleiden siirtolaisten elämästä. Hän vietti Argentiinassa seuraavat 15 vuotta työskennellen toimittajana ja tutkimusmatkailijana. Vuonna 1944 hän kiipesi Amerikan mantereen korkeimmalle vuorelle Aconcagualle. Matkan innoittamana hän kirjoitti ensimmäisen teoksensa, romaanin *Tempestad sobre el Aconcagua* (Myrsky Aconcagualla, ei suom.). Sekelj palasi Jugoslaviaan vuonna 1954 ja asettui asumaan Belgradiin. Vuodesta 1972 hän asui Suboticassa ja toimi kaupungissa sijaitsevan museon johtajana. Hän kuoli Suboticassa, ja hänet on haudattu Subotican hautausmaalle.
Red Sonja

**Red Sonja** (”Punainen Sonja”) on miekka ja magia -lajityypin elokuva vuodelta 1985. Sen on ohjannut Richard Fleischer. Pääosissa näyttelevät Brigitte Nielsen ja Arnold Schwarzenegger ja muissa osissa Sandahl Bergman, Paul L. Smith, Ernie Reyes Jr., Ronald Lacey ja Pat Roach.

Elokuva perustuu Marvel-kustantamon Conan barbaari -sarjakuvien samannimiseen hahmoon, jonka Roy Thomas kehitti 1970-luvulla. Thomasin luoma hahmo pohjautuu löyhästi Robert E. Howardin novellissa ”The Shadow of the Vulture” esiintyvään Red Sonya of Rogatinoon.

## Juoni

Sonjan (Brigitte Nielsen) elämä menee pirstaleiksi, kun kuningatar Gedren (Sandahl Bergman) tappaa hänen vanhempansa. Kuningatar hallitsee terrorismillaan ja kantaa talismaania, jonka avulla hän voi tuhota koko planeetan. Sonja päättää kostaa vanhempiensa kuoleman ja saa erikoisia voimia mysteerisen näyn kautta. Hänen täytyy kuitenkin vannoa vala, että hän saa rakastua mieheen vain, jos tämä on häntä voimakkaampi. Matkallaan kuningatar Gedren ja hänen assistenttinsa Ikolin (Ronald Lacey) luo hän tapaa Kalidorin (Arnold Schwarzenegger), muukalaisen, joka on epätavallisen voimakas.

## Rooliluettelo

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Kari Salminen pitää *Red Sonjaa* huonoimpana kolmesta Dino De Laurentiisin tuottamasta barbaarieepoksesta. Hän antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.

## Lähteet
Jalkaväkirykmentti 64 (talvisota)

**Jalkaväkirykmentti 64** oli Kemissä joulukuussa 1939 perustettu talvisodan sotilasyksikkö.

Rykmentti muodostettiin Suomen Valkoisen kaartin ja Pohjan rykmentin alokkaista sekä Tampereen, Seinäjoen ja Kokkolan seutujen reserviläisistä. Rykmentin komentajaksi määrättiin everstiluutnantti Uno Fagernäs. Rykmentin varustus oli aluksi hyvin puutteellinen. Aseistuksena oli muun muassa Berdan-kiväärejä.

Rykmentti keskitettiin aluksi Suomussalmelle Hjalmar Siilasvuon komentamaan 9. divisioonaan. Divisioonan mukana rykmentti oli mukana Suomussalmen taistelussa. Tammikuun alkupuolella rykmentti siirrettiin Laatokan Karjalaan kenraalimajuri Woldemar Hägglundin komentamaan IV armeijakuntaan.

## Pataljoonat
* Ensimmäinen pataljoona (I/JR 64) komentajanaan kapteeni Reino Mankonen ja 7. tammikuuta 1940 alkaen ratsumestari Ahti Paavola.
* Toinen  pataljoona (II/JR 64) komentajanaan kapteeni Lauri Räsänen.
* Kolmas  pataljoona (III/JR 64) komentajanaan kapteeni Paavo Simelius.

## Taistelut
* Suomussalmen taistelu
* Laatokan Karjalan mottitaistelut

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Luettelo vuoden 1996 miehittämättömistä avaruuslennoista

Tämä on **luettelo vuoden 1996 miehittämättömistä avaruuslennoista**. Vuonna 1996 tehtiin 66 onnistunutta miehittämättömän aluksen laukaisua, jotka kuljettivat noin sata avaruusalusta radoilleen. Laukaisuista epäonnistui 7. Täten kantorakettien luotettavuus oli edelleen vain noin 90%: joka kymmenes laukaisu päätyi sekä kantoraketin että sen kuljettamien satelliittien tuhoon. 

## Onnistuneet laukaisut

## Epäonnistuneet laukaisut
* 14.2.1996, Intelsat 708-tietoliikennesatelliitti, Pitkä marssi CZ-3B, Xichang. Tämä epäonnistuminen loi Yhdysvalloissa paineen hallitusta kohtaan estää tietoliikennesatelliittien laukaisu Kiinasta. Väitettiin, että Kiinan tiedustelu tutki tuhoutuneen satelliitin ja sai siitä käsiinsä huipputeknologiaa, joka oli vientikieltojen alaista. Kyse oli pikemminkin yhdysvaltalaisen rakettitekniikan heikosta hintakilpailukyvystä laukaisumarkkinoilla, se vetäytyikin siviilimarkkinoilta 2000-luvulla. Samaan aikaan teknologiaa siirrettiin Kiinaan lännestä siirtämällä elektroniikan valmistusta sinne. 
* 14.5.1996, Kosmos (2333a) (Yantar-1KFT #18, Kometa #18),  Venäjä, Sojuz-U Baikonurin kosmodromi
* 4.6.1996, Cluster FM1, Cluster FM2, Cluster FM3 ja Cluster FM4, tiedesatelliittiparvi (maan magnetosfääri), ESA, Ariane-5G-ensilento, Kourou. ESAn tiedeohjelma pyrki saamaan tiedesatelliittinsa halvalla taivaalle laukaisten ne koelaukaisun mukana. Epäonnistumisen jälkeen ohjelman budjetista löytyi rahoitus sekä satelliiteille että niiden tiedelaitteiden rakentamiselle uudelleen.    
* 20.6.1996 Kosmos (2333b) (Yantar-4K2 #(74), Kobalt #(74)), Sojuz-U Plesetskin kosmodromi
* 4.11.1996 Argentiinan  SAC B ja  NASA HETE 1:n laukaisu epäonnistui osin. Laukaisimena oli Pegasus-XL ja laukaisupaikka oli Wallops Island. HETE:lle rakennettiin kaksoiskappale, myös SAC-C-satelliitti on toteutettu. HETEssä oli suomalaisen Metorexin röntgendetektorit.
* 16.11.1996, Mars 8 eli Mars-96, Venäjän tiedeakatemian Mars-luotain,  Proton-K Blok-D-2, Baikonurin kosmodromi. Laukaisua on kuvattu eräissä tietokannoissa osittaisena epäonnistumisena - luotain putosi Etelä-Amerikan rannikolle, joten missio epäonnistui täysin. Luotaimessa oli lukuisia eurooppalaisia instrumentteja ja tämä johti siihen, että ESA toteutti Mars Express-luotaimen, jolla monet ko. laitteista lennätettiin Marsin kiertoradalle.

## Aiheesta muualla
*Güntherin avaruussivun Chronology-kohdasta laukaisujen historia (päälähde)
*Kanadalainen avaruushistoriasivusto (toinen päälähde)
*Russian Space Web
*Jonathan McDowellin avaruussivusto 
*NASA Jet Propulsion Laboratoryn avaruuslennot
*Miehittämättömien lentojen englanninkielinen keskustelusivu
Elna Kiljander

**Elna Julia Sofia Kiljander** (4. marraskuuta 1889 Sortavala – 21. maaliskuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja sisustussuunnittelija. Hän valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä Korkeakoulusta vuonna 1915 ja lähti sen jälkeen opettamaan graafista suunnittelua Povenetsin kaupunkiin Venäjän Karjalaan, josta palasi Suomeen vuonna 1916. Kiljander suunnitteli keittiöitä koteihin ja kouluihin, kuten  Järvenpään Kotitalousopettajaopistoon. Vuonna 1932 valmistuneeseen Eduskuntataloon Helsingissä Kiljander suunnitteli paljon julkisuutta saaneen modernin suurkeittiön. 1934 Kiljander perusti Marianne Strengellin kanssa *Koti–Hemmet*-sisustusliikkeen, joka myi muun muassa Alvar Aallon suunnittelemia huonekaluja jo ennen kuin ensimmäinen Artek-liike avattiin 1936. Kiljander suunnitteli Helsinkiin Ensikotien liiton toimitalon, joka valmistui sodan keskellä vuonna 1942, ja 1940-luvun lopulla Poriin vastaavan rakennuksen, jota ei kuitenkaan koskaan rakennettu.

Kiljander oli naimisissa kuvanveistäjä Gunnar Finnen kanssa 1918–1926. Gunnar Finnen pikkuserkku Jalmari Finne kirjoitti lastenkirjasarjan Kiljusen herrasväestä. Kiljanderin suvussa kulkevan suullisen perimätiedon mukaan Jalmari Finne nimesi hullunkurisen perheensä Kiljusiksi, koska hän ei pitänyt Elna Kiljanderin sukulaisista. Finnen elämäkerrassa mainitaan perheen esikuvaksi Finnen kouluajalta tuntema lehtori Kiljander ja tämän kaksi poikaa.

Kiljanderin polyteknikkoveli Mauritz Alarik Herman Kiljander (1886–1922) kuului Helsingissä 1905–1906 toimineeseen lyseolaisten salaseuraan ja venäläistämisvastaiseen terroristiryhmään Verikoirat. Kiljanderien äiti Julia Svensson (1853–1924) oli kotoisin Katthamran kartanosta Gotlannin Östergarnissa.

## Töitä
* Kotitalousopettajaopiston keittiö, Järvenpää, 1928
* Eduskuntatalon huonekaluja, Helsinki, 1932.
* Pojan huone, Pariisin maailmannäyttely, 1937 (ei esitelty).
* Ensikotien liiton toimitalo, Helsinki, 1942
* Ensikotien liiton toimitalo, Pori, 1951 (ei rakennettu).

## Lähteet
* Lagus-Waller, Märta: Elna Kiljander – arkitekt och formgivare
* Nikula, Riitta; Jallinoja, Riitta; Kivinen, Paula: Profiles, Pioneering Women Architects from Finland
* Kanerva, Unto: Jalmari Finne – Työn ja mielikuvituksen mies

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Muotoilun mestarit Elna Kiljander
* To live and learn
* International Archive of Women in Architecture
* Helsinkiläisteinien ryhmä teki poliittisia murhia viime vuosisadan alussa 
* Kiljusen herrasväki täyttää 100 vuotta – Jalmari Finne avasi tien Tatulle ja Patulle
Nummirahkasammal

**Nummirahkasammal** (*Sphagnum molle*) on maailmanlaajuisesti harvinainen keskikokoinen sammal. Se kuuluu *[[Sphagnaceae]]*-heimoon ja rahkasammalten sukuun.

Nummirahkasammal suosii merellistä ilmastoa.

## Ulkonäkö

Nummirahkasammal on pienehkö ja hento. Väriltään se on vaaleanvihreä ja joskus punertava. Sillä on tavallisesti itiöpesäkkeitä.

## Levinneisyys

Suomessa nummirahkasammalen runsain esiintymisalue on Kauhajoen ja Karvian rajalla sijaitseva Kauhaneva.

Pohjois-Amerikassa kasvia tavataan mantereen itä- ja etelärannikoilta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*eFloras.org: ''Sphagnum molle'' 
*ITIS: Sphagnum molle
Södermanland-luokan sukellusvene

**Södermanland-luokka** on Ruotsin laivaston kahden sukellusveneen alusluokka.

## Yleistä
Södermanland-luokan alukset ovat entisiä Västergötland-luokan aluksia. Vuosina 1987&ndash;1990 rakennettiin neljä Västergötland-luokan alusta, joista kaksi Kockums-yhtiö modernisoi vuosina 2003 ja 2004 Södermanland-luokan aluksiksi. Niihin lisättiin muun muassa stirlingmoottori-tekniikkaan perustuva ilmasta riippumaton propulsio-osasto (). Modernisoinnin ansiosta aluksia voidaan käyttää seuraavat 20 vuotta.

## AIP-yksiköt
Kockumsin AIP-yksiköt polttavat puhdasta happea ja dieselöljyä paineistetussa palotilassa. Nestehappi varastoidaan kryogeenisissä tankeissa. AIP-yksiköiden ansiosta sukellusvene voi olla sukelluksissa viikkoja. Sukelluksissaolon pituus riippuu ensisijaisesti mukana kuljetettavan nestehapen määrästä..

## Modernisointi 2003&ndash;2004
AIP-osastoa varten alus katkaistiin  ja väliin liitettiin valmiiksi rakennettu AIP-osasto. Aluksen AIP-osastoon sisältyy kaksi stirlingmoottoria, nestehappea sisältävät tankit ja elektronisia laitteita.

Alukset voivat modernisoinnin jälkeen toimia lämpimämmissä ja enemmän suolapitoisissa vesissä esimerkiksi kansainvälisissä rauhanturvatehtävissä. Ennen modernisointia alusten jäähdytys hoidettiin suoraan kylmän meriveden avulla; nyt aluksessa on täysin uusi jäähdytysjärjestelmä.

Aluksen ohjaus- ja komentojärjestelmät uudistettiin ajan tasalle ja alusten stealth-ominaisuuksia parannettiin. Sukeltajia varteen rakennettiin ilmalukko.

## Lähteet
*

### Viitteet
ICalendar

**iCalendar** on tietokoneiden tietomuoto, joka mahdollistaa kokouskutsujen ja tehtävien lähetyksen Internet-käyttäjien välillä sähköpostitse tai .ics -tiedostoja jakamalla. iCalendar tiedoston vastaanottajat
(joilla on sähköpostiohjelma tai kalenterisovellus) voivat vastata lähettäjälle helposti tai ehdottaa toista
kokouspäivää/aikaa esimerkiksi Microsoft Outlook kalenterin kanssa.
iCalendaria käytetään laajalti eri tuotteissa. iCalendar-tietoa välitetään usein perinteisellä sähköpostilla.

## Historia ja kehitys
The Internet Engineering Task Force (IETF) kalenterien ja aikatauluttamisten työryhmä (Open Text Corporationin Anik Gangulyn johtamana) kehitti kalenterimuodon. Varsinaiset tekijät olivat Frank Dawson Lotus Development Corporation -yhtiöstä ja Derik Stenerson Microsoft Corporationista. iCalendar perustuu vahvasti aiempaan Internet Mail Consortiumin (IMC ) kehittämään vCalendar-muotoon. iCalendar tiedostot ovat perustekstitiedostoja.

Sen jälkeen kun iCalendar julkistettiin, Internet Mail Consortium lausui, että se "toivoo, että kaikki vCalendar-kehittäjät ottaisivat käyttöön nämä uudet avoimet standardit ja tekisivät heidän sovelluksensa yhteensopiviksi kummankin standardin vCalendar 1.0 ja iCalendar kanssa.

## Tekniset ominaisuudet
### Kalenterilaajennokset
vCalendar ja iCalendar tukevat yksityisiä laajennoksia "X-" -prefiksillä, jotka ovat yleisessä käytössä. Tässä joitakin niistä:
* X-RECURRENCE-ID - vCalendar 1.0 -laajennos, joka matkii iCalendar 2.0:n RECURRENCE-ID -kenttää (Nokia S60 3rd Edition)
* X-EPOCAGENDAENTRYTYPE - määrittelee client-kalenterin tyypin
* X-FUNAMBOL-AALARMOPTIONS
* X-FUNAMBOL-ALLDAY - Koko päivän kestävän tapahtuman ilmaisin
* X-MICROSOFT-CDO-BUSYSTATUS - Microsoft Outlook tilatieto
* X-WR-CALNAME
* X-WR-CALDESC
* X-WR-RELCALID
* X-WR-TIMEZONE
* X-PUBLISHED-TTL

### vCalendar 1.0
iCalendarin kehittäminen perustuu aiempaan Internet Mail Consortiumin (IMC) kehittämään tiedostomuotoon vCalendar. Tässä on esimerkki kalenteritiedosta vCalendar-muodossa:

```
BEGIN:VCALENDAR
 VERSION:1.0
 BEGIN:VEVENT
 CATEGORIES:MEETING
 STATUS:TENTATIVE
 DTSTART:19960401T033000Z
 DTEND:19960401T043000Z
 SUMMARY:Ehdotuksesi
 DESCRIPTION: Matti ja Pekka esittelemään uusinta kehitysmateriaalia
 CLASS:PRIVATE
 END:VEVENT
 END:VCALENDAR
```


## Validointi
Validoinnilla voidaan tarkistaa, että tiedon muoto on spesifikaatioiden mukainen. ICalendar-muodon validaattori löytyy osoitteesta:

http://severinghaus.org/projects/icv/ 

Palvelussa voi validoida ICalendar-tietoa URL-osoitteena, lähetettävänä tiedostona tai koodisnippettinä.

## Katso myös
* hCalendar

## Lähteet
Lindsey Van

**Lindsey Van** (s. 27. marraskuuta 1984 Grosse Pointe, Michigan) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä ja maailmanmestari. Hänen seuransa oli National Sports Foundation ja valmentaja oli Casey Colby. Hänen henkilökohtainen pituusennätys on Vikersundissa vuonna 2004 hyppätty 171,0 metriä, joka on samalla Pohjois-Amerikan ennätys.

Van voitti Liberecissä helmikuussa 2009 ensimmäisen naisten mäkihypyn maailmanmestaruuden. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli viidestoista. Maailmancupin osakilpailuissa hän on sijoittunut kerran toiseksi ja kerran kolmanneksi.

## Lähteet
*https://data.fis-ski.com/dynamic/athlete-biography.html?sector=JP&listid=&competitorid=75534

### Viitteet
Ulrike Gräßler

**Ulrike Gräßler** (s. 17. toukokuuta 1987 Eilenburg) on saksalainen mäkihyppääjä. Hänen seuransa on VSC Klingenthal.

Gräßler on yksi taitavimmista Saksan joukkueen jäsenistä. Hän voitti Saksan mestaruuden vuonna 2003. Hänen pisin hyppynsä on 107 metriä.

Ensimmäisessä naisten maailmanmestaruuskilpailussa Liberecissä 2009 Gräßler saavutti hopeaa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli mukana Saksan pronssia voittaneessa sekajoukkuemäen joukkueessa. Continental cupissa hän on voittanut 15 osakilpailua sekä sijoittunut kokonaispisteissä toiseksi kausilla 2006–2007 ja 2009–2010 sekä kolmanneksi 2008–2009. Maailmancupin osakilpailuissa hän on sijoittunut kaksi kertaa kolmanneksi.

## Lähteet
*Ladies Skijumping
*
Daniela Iraschko-Stolz

**Daniela Iraschko-Stolz** (s. 21. marraskuuta 1983 Eisenerz) on itävaltalainen mäkihyppääjä ja maailmanmestari. Seuratasolla hän edustaa WSV Eisenerziä.

Iraschko voitti kultaa Oslon MM-kilpailuissa 2011. Kaksi vuotta aiemmin Liberecissä hän sijoittui ensimmäisissä arvokilpailuissaan neljänneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän saavutti hopeaa ja Falunin MM-kilpailuissa 2015 pronssia. Lahdessa 2017 hän oli yhdeksäs ja sai sekajoukkuemäessä hopeaa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui kuudenneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti hopeaa ensimmäistä kertaa arvokisaohjelmassa olleessa naisten joukkuemäessă ja sekajoukkuemäessä. Henkilökohtaisessa normaalimäen kilpailussa hän sai pronssia. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän voitti joukkuemäen kultaa ja sekajoukkuemäen pronssia. Normaalimäessä hän oli kahdeksas ja suurmäessä yhdeksäs. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui normaalimäessä 12:nneksi.

Continental Cupissa hän on voittanut yhteensä 50 osakilpailua ja kokonaiskilpailun kausilla 2009–2010, 2010–2011 ja 2011–2012. Maailmancupissa Iraschko-Stolz on voittanut 17 osakilpailua, sijoittunut 24 kertaa toiseksi ja 12 kertaa kolmanneksi (27.11.2021 mennessä). Kokonaiskilpailun voiton hän on saavuttanut kerran, kaudella 2014–2015. Lisäksi hän oli toinen kausilla 2011–2012 ja 2015–2016, viides kausilla 2013–2014, ja 2020–2021, kuudes 2016–2017 ja 2019–2020, seitsemäs 2017–2018, kahdeksas 2018–2019 ja kymmenes kaudella 2012–2013.

Iraschkon henkilökohtainen pituusennätys on Kulmissa 29.1.2003 hypätty 200 metriä, joka on samalla naisten maailmanennätys.

## Maailmancupin osakilpailuvoitot

## Lähteet
*Ladies-Skijumping.com
*

## Aiheesta muualla

* Daniela Iraschko-Stolzin kotisivut
Västergötland-luokan sukellusvene

**Västergötland-luokan sukellusveneet** (Tyyppi A17) olivat Ruotsin merivoimien vuosina 1983&ndash;1987 rakennettuja sukellusveneitä.

## Suunnittelu ja rakentaminen
Alukset valmistettiin korvaamaan Draken-luokan sukellusveneet. Ne suunnitteli Kockumsin Malmön telakka ja alukset tilattiin vuonna 1981. Kockums valmisti alusten keskirungon ja Karlskronan telakka keulan ja perän. Aluksen aseistuksena olleet kuusi 533 millimetrin ja niiden alapuolella kolme 400 millimetrin torpedoputkea on sijoitettu keulaan. Alukset voivat lisäksi kuljettaa rungon sisällä olevissa säiliöissä 22 miinaa.

Alusten pinta käsiteltiin kaikumittaimen kaikuja vaimentavalla materiaalilla ja niiden varustuksiin kuuluu todennäköisesti Näcken-luokassa käyttöönotettu ilmasta vapaa polttokennojärjestelmä (AIP). Nimikkoaluksen perinteinen periskooppi korvattiin televisiojärjestelmällä. Alusten elektroniset järjestelmät koostuvat Terman-tutkasta, Atlas CSU83 -kaikuluotaimesta sekä omasuojajärjestelmästä Argo AR-700-S5.

## Alukset

*HMS Östergotland* vaurioitui koeajoissa 7. marraskuuta 1989 tapahtuneessa törmäyksessä. *HMS Södermanland* ja *HMS Östergötland* modernisoitiin vuosina 2003&ndash;2004 Södermanland-luokan sukellusveneiksi. Loput kaksi alusta on myyty Singaporelle ja ne tullaan modernisoimaan Södermanland-luokkaa vastaaviksi.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Kinkaju

**Kinkaju** eli **kierteishäntäkarhu** (*Potos flavus*) on Keski- ja Etelä-Amerikan sademetsissä elävä puolikarhulaji. Laji on joskus luokiteltu virheellisesti puoliapinaksi tai sivettieläimeksi.

## Koko ja ulkonäkö

Kinkajut painavat täysikasvuisina 2–4,6 kiloa. Niillä on paksu hunajanruskea turkki, josta tosin eri alueilla voi olla eri värimuotoja. Karva on lyhyttä. Ruumis on pitkähkö ja jalat ovat lyhyet. Pyöreässä päässä ovat suuret silmät, pyöreät korvat ja pieni kuono. Sukupuolet ovat lähes samannäköiset. Ruumiin pituus on 42–57&nbsp;cm ja hännän pituus 40–56&nbsp;cm. Kinkajusta tunnetaan seitsemän alalajia.

Laji sijoitettiin aiemmin kädellisiin ja luokiteltiin nimellä *Lemur flavus* ominaisuuksiensa pohjalta. Se elää puissa ja sillä on paljon kädellisille ominaisia piirteitä, kuten pitkä häntä, kynnelliset sormet ja täysin kääntyvät takajalat. Kinkajut ovat hyviä kiipeilijöitä, jotka hyödyntävät raajojensa liikkuvuutta hankkiessaan ruokaa oksistosta. Lajin keho joustaa 180° lantion ja pään välillä, mikä erottaa sen lähimmistä sukulaisistaan, koateista ja pesukarhuista.

## Levinneisyys
Kinkajun levinneisyysalue yltää pohjoisessa Meksikossa eteläisen Tamaulipasin neotrooppisista metsistä aina eteläisen Brasilian ja Bolivian sademetsiin saakka.

## Elinympäristö ja ravinto
Kinkaju elää erilaisissa metsissä, kuten kuivissa trooppisissa metsissä, hakatuissa metsissä, Amazonasin sademetsissä, Atlantin rannikkometsissä, trooppisissa ikivihreissä metsissä ja Surinamen savannialueen metsissä. Elinympäristövaatimuksia ei ole täysin tutkittu.

Laji syö useita kasvi- ja hedelmälajeja. Tärkein yksittäinen ravinnonlähde on viikuna, joka voi kattaa jopa puolet ruokavaliosta. Kinkajulla on pitkä kieli, minkä perusteella lajin arvellaan syövän myös pieniä hyönteisiä, kasvien mettä ja kukkia. Muurahaiset muodostavat kausittain tärkeän ravinnonlähteen.

## Lisääntyminen
Kiima-aika kestää noin 17 päivää, josta 2 päivää on paritteluaikaa. Tyypillisesti naaraat pariutuvat kahden tai useamman koiraan kanssa. Lisääntymiskausi vaihtelee alueittain. Naaras synnyttää 1–2 pentua, jotka painavat keskimäärin 175 grammaa. Pennuista pitää huolen pääasiassa naaras. Kantoaika on 98–120 päivää, keskimäärin 109 päivää. Imetysaika on kahdeksan viikkoa ja pentu vieroitetaan noin 4 kuukauden ikäisenä. Naaras saavuttaa sukukypsyyden 820 päivän, koiras 550 päivän ikäisenä. Kinkaju voi elää tarhaoloissa jopa 23-vuotiaaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kierteishäntäkarhu nalle.fi -sivustolla
Paratiisikaija

**Paratiisikaija** (*Psephotellus pulcherrimus*) oli Australiassa elänyt paratiisikaijoihin kuulunut kaijalaji. Sen viimeinen elossaoleva yksilö nähtiin vuonna 1927 ja lajin on sittemmin tulkittu kuolleen sukupuuttoon.

Paratiisikaijat olivat värikkäitä, pitkäpyrstöisiä lintuja, jotka olivat pituudeltaan 27–30 cm. Niiden esiintymisaluetta olivat Etelä- ja Keski-Queenslandin ja pohjoisen Uuden Etelä-Walesin savannimetsät ja puustoiset ruohomaat. Paratiisikaijojen ravintoa olivat ruohonsiemenet. Lajin pariutumisaika sijoittui elo–huhtikuuhun ja naaraiden tiedetään munineen kolmesta viiteen munaa. Paratiisikaijat liikkuivat yleensä 7–8 yksilön parvissa, jotka koostuivat mahdollisesti sukulaisista.

Paratiisikaijan sukupuuton arvellaan johtuneen kuivuuden, ylilaiduntamisen ja pensaspalojen aiheuttamasta ruohokasvillisuuden tuhoutumisesta, sekä munien keruusta, pyydystyksestä ja taudeista. Myös viikunaopuntian leviämisen ja petojen harjoittaman saalistuksen arvellaan antaneen oman osansa lajin häviämiselle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 3D-valokuvia täytetystä paratiisikaijasta
Berthar

**Berthar** (k. 688) oli Neustrian ja Burgundin major domus eli käskynhaltija 686–687. Hän seurasi major domuksen virassa Warattonia, jonka tyttären Anstruden kanssa hän oli mennyt naimisiin.

Waratton oli solminut vuonna 681 rauhan Austrasian voimakkaan major domuksen Pipin Heristalilaisen kanssa. Berthar kuitenkin rikkoi appensa solmiman rauhan ja ryhtyi sotaan Austrasiaa vastaan. Pipin löi Bertharin ja kuningas Teoderik III:n johtamat joukot Tertryssä 687, ja Berthar ja Teoderik vetäytyivät Pariisiin. Pipin pakotti heidät rauhansopimukseen, joka määräsi Bertharin eroamaan virastaan. Sopimusehdot aiheuttivat riidan, jonka päätteeksi Berthar surmasi anoppinsa Ansfleden ja pakeni sitten. Bertharin vaimo meni tapauksen jälkeen naimisiin Pipinin vanhimman pojan Drogon kanssa, ja Pipinistä tuli myös Neustrian ja Burgundin major domus.

Berthar kuoli ilmeisesti syksyllä 688.
Bardejov

**Bardejov** on kaupunki Koillis-Slovakiassa. Kaupungin väkiluku on noin 33&nbsp;000. Ensimmäiset maininnat kaupungista ovat vuodelta 1241. 

Kaupunki on UNESCOn maailmanperintökohde, sillä se on hyvin säilynyt linnoitettu keskiaikainen kaupunki. Siellä on jäljellä myös pieni juutalaiskaupunginosa ja 1700-luvun synagoga.

## Väestö

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Bardejovin kaupungin kotisivut
*UNESCO.org
Sasori

**Sasori** (蠍) on Naruto-mangasarjassa esiintyvän Akatsuki-rikollisjärjestön jäsen.

## Nuoruus
Sasori eli nuoruutensa isoäitinsä hoivissa sen jälkeen kun Hatake Sakumon (eli Konohan valkea raateluhammas) tappoi hänen vanhempansa. Isoäiti opetti hänelle kaiken nukeista, joita voi käyttää taisteluissa. Sasori teki ensimmäiset nukkensa vanhempiensa näköisiksi, sillä hän tahtoi tuntea uudestaan vanhempiensa rakkauden. Lähtiessään kotikylästään hän hylkäsi myös nukkensa.

## Akatsuki
Liittyessään Akatsukiin Sasori sai Orochimarun parikseen. Orochimarun pettäessä ja lähtiessä Akatsukista Sasori otti tehtäväkseen etsiä hänet, selvittää hänen suunnitelmansa ja lopulta tuhota hänet. Sasorilla oli hieman parempi suhde uuteen työkumppaniinsa Deidaraan, joka ihaili parinsa kykyjä. Vaikka heillä oli melko erilaiset käsitykset taiteesta, Deidara kohteli Sasoria mestarinaan loppuun asti.

## Nuket
Sasorin omasta ruumiista valmistettu nukke-Sasori oli erikoistunut valmistamaan nukkeja kuolleista ihmisistä. Hiruko oli Sasorin eniten käyttämä nukke, jonka sisällä Sasori usein oli. Taistelutarkoitukseen hän käytti suosikkinukkeaan Kolmatta Kazekagea, josta hän oli tehnyt nuken. Koska Kolmas oli ollut elävä nukkea tehtäessä, hänen kykynsä säilyivät vahingoittumattomina ja Sasori pystyi käyttämään niitä hyödykseen. Sasorin monipuolisin nukke oli kuitenkin hän itse. Koska nuket eivät ikäänny, hän pysyi teini-ikäisen näköisenä, vaikka hän oli oikeasti jo yli kolmenkymmenen. 

Koska Sasori tarvitsee osan alkuperäisestä kehostaan, jotta voisi hallita nukkeja, hän säilöi sydämensä rintaansa lieriön muotoiseen osaan. Sasori selviytyy mistä tahansa hyökkäyksestä, kunhan hänen sydämensä pysyy vahingoittumattomana. Hän pystyy jopa siirtämään itsensä uuteen nukkeen sydäntä siirtämällä. Hän kykenee hallitsemaan yhtä aikaa satojakin nukkeja, ja siksi hän on kova vastus. 

Kaikissa aseissa, joita Sasorin nuket käyttävät, on hänen itse tekemäänsä myrkkyä. Myrkky ottaa nopeasti hallinnan uhrinsa kehosta ja tappaa tämän lopulta muutaman päivän päästä. Ainakin Haruno Sakura osaa kuitenkin valmistaa tehokasta antibioottia, joka kumoaa myrkyn vaikutuksen mutta jonka valmistamiseen vaaditaan hyvin harvinaisia kasveja. 

Myös Kankuron nuket Karasu (Korppi), Sanshouuo (Salamanteri) ja Kuroari (Musta Muurahainen) ovat Sasorin käsialaa, ja osaksi siksi hän voitti nuorukaisen helposti näiden taistellessa.

## Kuolema
Sasorin kukistivat pitkän taistelun jälkeen hänen isoäitinsä ja Haruno Sakura. Viimeisinä hetkinään hän koki vanhempiensa rakkauden, nimittäin juuri heitä esittävät Chiyon käyttämät nuket lävistivät hänen sydämensä. Hän kuitenkin kertoo vielä sopimastaan tapaamisesta Orochimarun alaiseksi soluttautuneen vakoojansa kanssa Maan ja Taivaan sillalla kolmen päivän kuluttua. Akatsukissa Sasorin korvaa Tobi.
Waltakunnalliset Weteraanikonepäivät

** Waltakunnalliset Weteraanikonepäivät ** ovat vuosittain kaksi viikkoa juhannuksesta Oulaisissa järjestettävä tapahtuma, jossa on näytteillä vanhoja voima- ja höyrykoneita, maamoottoreita, traktoreita, mopoja sekä automobiileja. Näytteillä olevat koneet ovat suurelta osin alan harrastajien ympäri Suomea tapahtumaa varten paikalle tuomia ja lähinnä suurimmat koneet, kuten 25 tonnia painava voimakone Rathbun-Jones järjestävän seuran weteraanimoottorikerho Wanhan Woiman omistuksessa. Tapahtuma pidettiin ensimmäisen kerran vuonna 1993 ja sitä voidaan pitää yhtenä merkittävimmistä ja suurimmista alan tapahtumista Suomessa. Kävijöitä tapahtuma kerää vuosittain n. 15000-20000.

## Lähteet
*
Jussi Aarnio

**Jussi Eero Juhani Aarnio** (20. lokakuuta 1932 Tampere – 24. tammikuuta 2009 Tampere) oli suomalainen televisiotoimittaja ja -tuottaja, taiteilija ja graafinen suunnittelija. 

## Ura
Aarnion ensimmäinen työpaikka oli Aaltosen kenkätehtaalla 14–15-vuotiaana. Hän jätti kesken Klassillisen lyseon ja meni töihin Kustannus-Lehmukseen yhdessä Kimmo Kaivannon kanssa. Mainostoimistotyö johti piirtämisen pariin, ja Aarnio työskenteli sitten muun muassa Yle TV2:lle, jonne hän pääsi freelanceriksi Matti Kuuslan avustuksella. 

Aarnio suunnitteli myös ravintoloiden ulkoasuja, pakkauksia sekä piirsi ”karakteerikuviksi” kutsumiaan karikatyyrejä mm. Jarmo Porolasta, Hannu Lemisestä ja Pepsi Paloheimosta. Aarnio teki myös käsiohjelmia ja kutsuja teatterille ja oli mukana perustamassa Hymy-lehteä yhdessä Urpo Lahtisen kanssa. 

Aarnio on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle Tampereelle.

## Perhe
Jussi Aarnion isä oli radiokorjaaja. Aarnio oli naimisissa Kirsti Tuomisen kanssa, jonka tapasi toimiessaan somistajana tavaratalo Sandbergilla. 

## Teoksia

* 
* *Nauru sodalle II*, Kustannus Oy Lehmus, 1961 (kuvitus).
* *Nauru Suomelle*, Kustannus Oy Lehmus, 1962 (kuvitus).
* *Tänä päivänä: Suuret asiat lapsuuden arjessa*, Artko, 1967 (kuvitus).
* *[[Ilkamat]]: Kuluneet ja ennen kulumattomat vitsit ja sketsit samannimisestä televisio-ohjelmasta*, Artko, 1970 (kuvitus).
* *Tapaus [[Ritva Valkama]]*, tv-sarja, Yle TV2, 1972 (tuotanto)
* *Kirkko keskellä kylää*, tv-sarja, Yle TV2, 1986 (ohjaus).
* *[[Hannu Leminen]] - Kakkosen patruuna*,  YLE TV2, 1987 (ohjaus)

## Lähteet
Wetmorella

***Wetmorella*** on huulikalojen suku. Siihen kuuluu kolme lajia, jolla on useita synonyyminimiä.

Wetmorellat kuuluvat huulikaloista pienimpiin, sillä ne kasvavat vain noin viisi senttimetriä pitkiksi. Ne ovat pohjaväriltään tiilenpunaisia; lajit voi erottaa toisistaan pystyraitojensa muodon ja värin sekä silmäkuvioidensa avulla. Ne piileskelevät koralliriuttojen koloissa ja elävät yli 20 metrin syvyydessä, usein alueilla, joissa on paljon pehmeitä, paikallaan pysyviä selkärangattomia, kuten koralleja ja sienieläimiä.

## Lajit
**[[Wetmorella albofasciata]]* (valkoraitainen)
**[[Wetmorella nigropinnata]]* (keltaraitainen)
**[[Wetmorella tanakai]]* (pienikokoinen)

## Lähteet

*ITIS: Wetmorella 

### Viitteet
Michael Cole

**Sean Michael Coulthard** (s. 8. joulukuuta 1968), tunnettu paremmin nimellä Michael Cole, on amerikkalaisen showpainin selostaja. Hän on selostanut WWE:n kaikissa brändeissä (Raw, SmackDown ja NXT).. Hän loi uraa ennen showpainin alalle siirtymistä uutistoimittajana.

## Heel turn
Michael Cole muuttui vihatuksi estäessään Jerry Lawleria saamasta WWE Championship-kultavyötä TLC matsissa The Miziä vastaan. Tämän seurauksena The Miz voitti ottelun ja säilytti kultavyönsä. Näin Michael Colelle ja Jerry Lawlerille syntyi lyhyehkö vihanpito ja Michael Colesta tuli vihattu.

## Lähteet