open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eduskuntavaalit 1908

**Suomen toiset eduskuntavaalit** järjestettiin 1.–2. heinäkuuta 1908 sen jälkeen, kun keisari Nikolai II oli 6. huhtikuuta hajottanut edus­kunnan ennen­aikaisesti. 

Syynä hajottamiseen oli sosiaalidemokraattien eduskunnalle antama ponsi, joka koski senaatin kyvyttömyyttä puolustaa Suomen autonomiaa ja parantaa vähänvaraisten asemaa Suomessa ja joka hyväksyttiin eduskunnassa.

Valituista vaalikauden 1908 II kansanedustajista ensikertalaisia olivat muun muassa SDP:n Matti Airola, Evert Eloranta, Hilda Herrala, Anton Huotari, Aura Kiiskinen, Vilho Korhonen, Otto Wille Kuusinen, Yrjö Mäkelin ja Santeri Saarikivi, Maalaisliiton Ivar Lantto, Suomalaisen puolueen Taave Junnila, Nuorsuomalaisten Theodor Homén, Tekla Hultin, Juho Kaskinen, Otto Stenroth, Kaarlo Juho Ståhlberg ja August Tanttu, RKP:n John Hedberg, Vera Hjelt ja Hedvig Sohlberg, sekä KTL:n Matti Helenius-Seppälä ja Antti Kaarne. Ehdolla eivät olleet enää muun muassa SDP:n Emil Perttilä, Jenny Upari ja N. R. af Ursin eikä Maalaisliiton Juhani Leppälä.

## Tulokset

!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Puolue
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Edustajat
!style="background:#e3e3e3" colspan=4|Äänet
|-
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|Osuus
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|Lukumäärä
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
| 83
| +3
| 38,40 %
| +1,4
| 310 826
| &minus;19 120
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Suomalainen puolue
| 54
| &minus;5
| 25,44 %
| &minus;1,9
| 205 892
| &minus;37 681
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Nuorsuomalainen Puolue
| 27
| +1
| 14,23 %
| +0,6
| 115 201
| &minus;6 403
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Ruotsalainen kansanpuolue
| 25
| +1
| 12,74 %
| +0,1
| 103 146
| &minus;9 121
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Maalaisliitto
| 9
| --
| 6,39 %
| +0,6
| 51 756
| +514
|- align=right
|style="width: 10px" bgcolor= align="center" |
|align=left|Kristillinen työväenliitto
| 2
| --
| 2,33 %
| +0,8
| 18 848
| +5 058
|- align=right
|style="width: 10px" bgcolor=grey align="center" |
|align=left|Muuta
| 
| 
| 0,47 %
| &minus;1,6
| 3 772
| &minus;14 796
|- bgcolor="efefef" align=right
|style="width: 10px" bgcolor=grey align="center" |
|align=left|**Yhteensä**
| **200**
|
| **100 %**
| 
| **809 441**
| **&minus;81 549**
|- bgcolor="e3e3e3"
| align=left colspan=11 |a Kristillismieliset (9 ehdokasta), Radikalis-Sosialistinen vaaliliitto (”Kaikille työtä ja työntekijöille työn hedelmät”) (3), Maalaistyöväki (3), Kreikanuskoisten valitsijayhdistys ”Herätköön kansallistunto” (3), ”Oikeutta kaikille” (3), ”Bibeln folkets ljus och kraft” (1).
|}

## Valituksi tulleet

## Lähteet
Eduskuntavaalit 1909

**Suomen kolmannet [[eduskuntavaalit]]** järjestettiin 1. ja 3. toukokuuta 1909. Keisari Nikolai II oli hajottanut edus­kunnan ja määrännyt uudet vaalit toimitettavaksi sen vuoksi, koska edus­kunnan puhe­mies P. E. Svinhufvud oli valtiopäivien avajais­puheessa huomauttanut Venäjän hallituksen Suomeen kohdistamista laittomista toimen­piteistä.
 
Näissä vaaleissa valituista ensikertalaisia olivat mm. SDP:n Nestori Aronen, Ville Boman, Mimmi Hämäläinen, Anton Kotonen, Eetu Salin, Taneli Typpö ja Ville Vainio, Maalaisliiton Kalle Lohi ja Antti Junes, Suomalaisen puolueen Walter Andersin, Valde Hirvikanta, Mauri Honkajuuri ja Juho Malkamäki, Nuorsuomalaisen puolueen Arthur Castrén, Aleksanteri Fränti, Edvard Hannula, Elias Sinkko ja Onni Talas, sekä RKP:n Rafael Colliander, Jenny af Forselles ja Wilhelm Roos. Ehdolla eivät olleet enää mm. Suomalaisen puolueen Hannes Gebhard, Hedvig Gebhard ja Ernst Palmen. Eduskuntaan palasi mm. Maalaisliiton Santeri Alkio.

## Tulokset

!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Puolue
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Edustajat
!style="background:#e3e3e3" colspan=4|Äänet
|-
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|Osuus
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|Lukumäärä
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
| 84
| +1
| 39,89 %
| +1,5
| 337 685
| +26 859
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Suomalainen puolue
| 48
| &minus;7
| 23,62 %
| &minus;1,8
| 199 920
| &minus;5 972
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Nuorsuomalainen Puolue
| 29
| +3
| 14,50 %
| +0,3
| 122 770
| +7 569
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Ruotsalainen kansanpuolue
| 25
| +1
| 12,31 %
| &minus;0,4
| 104 191
| +1 045
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Maalaisliitto
| 13
| +3
| 6,73 %
| +0,3
| 56 943
| +5 187
|- align=right
|style="width: 10px" bgcolor= align="center" |
|align=left|Kristillinen työväenliitto
| 1
| &minus;1
| 2,75 %
| +0,4
| 23 259
| +4 411
|- align=right
|style="width: 10px" bgcolor=grey align="center" |
|align=left|Muut
| 
| 
| 0,20 %
| &minus;0,3
| 1 703
| &minus;2 069
|- bgcolor="efefef" align=right
|style="width: 10px" bgcolor=grey align="center" |
|align=left|**Yhteensä**
| **200**
| 
| **100 %**
| 
| **846 471**
| **+37 030**
|- bgcolor="e3e3e3"
|  colspan=8 align=left | Lähde: Tilastollinen päätoimisto
|}

## Lähteet
Eduskuntavaalit 1910

**Suomen neljännet [[eduskuntavaalit]]** järjestettiin 1.–2. helmikuuta 1910. Keisari Nikolai II oli edellisen vuoden marras­kuussa hajottanut eduskunnan ja määrännyt pidettäväksi uudet vaalit, koska edus­kunta oli suhtautunut torjuvasti Venäjän vaatimiin sotilas­miljooniin eli korvauksiin siitä, ettei Suomessa sovellettu yleistä ase­velvollisuutta.

Uusia kansanedustajia olivat muun muassa SDP:n Juho Kautto, Kustaa Kopila, Heikki Kääriäinen, Kullervo Manner ja Emil Saarinen, Maalaisliiton Eero Hatva, Antti Junes, Oskari Lahdensuo, Lauri Kristian Relander ja Filip Saalasti, Suomalaisen puolueen Hugo Rautapää, Nuorsuomalaisen puolueen Matti Kekki ja Tilda Löthman-Koponen, sekä RKP:n Viktor Magnus von Born, Leo Mechelin ja Rabbe Wrede.

## Tulokset

!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Puolue
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Edustajat
!style="background:#e3e3e3" colspan=4|Äänet
|-
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|Osuus
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|Lukumäärä
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
| 86
| +2
| 40,04 %
| +0,2
| 316 951
| &minus;20 734
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Suomalainen puolue
| 42
| &minus;6
| 22,07 %
| &minus;1,6
| 174 661
| &minus;25 259
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Nuorsuomalainen Puolue
| 28
| &minus;1
| 14,44 %
| &minus;0,1
| 114 291
| &minus;8 479
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Ruotsalainen kansanpuolue
| 26
| +1
| 13,53 %
| +1,2
| 107 121
| +2 930
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Maalaisliitto
| 17
| +4
| 7,60 %
| +0,9
| 60 157
| +3 214
|- align=right
|style="width: 10px" bgcolor= align="center" |
|align=left|Kristillinen työväenliitto
| 1
| 
| 2,19 %
| &minus;0,6
| 17 344
| &minus;5 915
|- align=right
|style="width: 10px" bgcolor=grey align="center" |
|align=left|Muut
| 
| 
| 0,13 %
| &minus;0,1
| 1 034
| &minus;669
|- align=right bgcolor="efefef"
|style="width: 10px" bgcolor=grey align="center" |
|align=left|**Yhteensä**
| **200**
| 
| **100 %**
| 
| **791 559**
| **&minus;54 912**
|}

## Lähteet
Bleidit

**Rullaluistinbleidit** ovat inline-rullaluistimet, joilla tehdään erilaisia temppuja. Harrastepaikkoja ovat rullalautapuistot, vertit sekä erilaiset kaupunkiympäristössä sijaitsevat temppujen tekemiseen soveltuvat paikat. Huomattavimmat rakenteelliset erot tavallisiin rullaluistimiin ovat vankempi rakenne ja pienemmät renkaat.

**Laskettelubleidit** ovat keskimäärin noin puolet tavallisia laskettelusuksia lyhyemmät, mutta taas aavistuksen paksummat. Ne soveltuvat kohtuullisen pieneen hyppimiseen, mutta eivät aja samaa asiaa kuin kilpahypyissä käytetyt sukset. Bleidin monot eivät irtoa kaaduttaessa, jolloin pahimmassa tapauksessa se aiheuttaa kivuliaita venähdyksiä tai harvemmin luunmurtumia.

Lasketteluun tehdyissä bleideissä on myös käyristykset molemmissa päissä, mahdollistaen laskemisen myös takaperin.

## Katso myös
* Freestylerullaluistelu
* Rullaluistelu
* Laskettelu
Eduskuntavaalit 1911

**Eduskuntavaalit 1911** järjestettiin 2.–3. tammikuuta. Venäjän keisari Nikolai II oli hajottanut edus­kunnan ja määrännyt uudet eduskuntavaalit pidettäviksi ennenaikaisesti, koska puhe­mies P. E. Svin­hufvud oli kieltäytynyt esittelemästä edus­kunnalle Venäjän lakiin pohjautuvia esityksiä yhden­vertaisuus­laista ja ase­velvollisuus­korvauksista eli sotilas­miljoonista.

Valitut kansanedustajat muodostivat eduskunnan ensimmäisen kokoonpanon, joka istui säännöllisen vaalikauden ajan eli tuolloin kolme vuotta. Kausi päättyi helmikuussa 1914, vaikka jo puoli vuotta aikaisemmin oli järjestetty uudet eduskuntavaalit 1913 elokuussa.

Valituista uusia olivat mm. SDP:n Kalle Hakala, Juho Kananen, Taavetti Lapveteläinen, Armas Paasonen, Samuli Tervo ja K. H. Wiik, Suomalaisen puolueen Oskari Herttua, Juho Mannermaa, Leonard Typpö ja Lauri Yrjö-Koskinen, sekä Ruotsalaisten August Tåg.

## Tulokset

!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Puolue
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Edustajat
!style="background:#e3e3e3" colspan=4|Äänet
|-
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|Osuus
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|Lukumäärä
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
| align=center | 86
| align=center | 
| 40,03 %
| &minus;0,0
| 321 201
| +4 250
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Suomalainen puolue
| align=center | 43
| align=center | +1
| 21,71 %
| &minus;0,4
| 174 177
| &minus;484
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Nuorsuomalainen Puolue
| align=center | 28
| align=center | 
| 14,88 %
| +0,4
| 119 361
| +5 070
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Ruotsalainen kansanpuolue
| align=center | 26
| align=center | 
| 13,31 %
| &minus;0,2
| 106 810
| &minus;311
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Maalaisliitto
| align=center | 16
| align=center | &minus;1
| 7,84 %
| +0,2
| 62 885
| +2 728
|- align=right
|style="width: 10px" bgcolor= align="center" |
|align=left|Kristillinen työväenliitto
| align=center | 1
| align=center | 
| 2,15 %
| &minus;0,0
| 17 245
| &minus;99
|- align=right
|style="width: 10px" bgcolor=grey align="center" |
|align=left|Muut
| align=center | 
| align=center | 
| 0,09 %
| &minus;0,0
| 708
| &minus;326
|- align=right bgcolor="efefef"
|style="width: 10px" bgcolor=grey align="center" |
|align=left|**Yhteensä**
| align=center | **200**
| align=center | 
| **100 %**
| 
| **802 387**
| **+10 828**
|}

## Lähteet
Primordial

**Primordial** on irlantilainen metalliyhtye, joka on musiikilliselta tyyliltään lähellä folk- ja black metalia.

Primordialin 1995 julkaistu debyyttialbumi *Imrama* voidaan laskea melodiseksi black metalliksi. Seuraavilla levyillään yhtye rikastutti äänimaailmaansa käyttäen mandoliineja ja huiluja ja muokaten musiikillista ilmaisuaan eeppisempään suuntaan. Myöhemmin *The Burning Season* ja *Spirit the Earth Aflame* sisälsivät folk- ja black metal sekä kelttimusiikin vaikutteita.

Primordial on esiintynyt myös Suomessa, Nummirockissa kesällä 2005, Lutakossa 2007, Tuskassa 2008, Helsingissä kesällä 2009, Lammilla Pellavarockissa kesällä 2009, Hammer Open Airissa Liedossa kesällä 2011, Hyvinkäällä Steelfestissä 2014, Tuskassa 2016, Nosturissa 2017 ja Steelchaosissa 2018.

## Jäsenet
* A.A. Nemtheanga (laulu)
* Ciáran MacUiliam (kitara)
* Michael O'Floinn (kitara)
* Pól MacAmlaigh (basso)
* Simon O'Laoghaire (rummut)

## Tuotanto
* *How It Ends* (2023)
* *Exile Amongst the Ruins* (2018)
* *Where Greater Men Have Fallen* (2014)
* *Redemption at the Puritan's Hand* (23. huhtikuuta 2011)
* *To The Nameless Dead* (19. marraskuuta 2007)
* *The Gathering Wilderness* (2005)
* *Storm Before Calm* (2002)
* *Spirit the Earth Aflame* (2000)
* *The Burning Season* (1999)
* *A Journey's End* (1998)
* *Split 10" EP [[Katatonia (yhtye)|Katatonia]]n kanssa* (1996)
* *Imrama* (1995)
* *Dark Romanticism (demo)* (1993)

## Aiheesta muualla

* Primordialin virallinen kotisivu
A Bridge Too Far

**A Bridge Too Far** on Cornelius Ryanin kirjoittama, vuonna 1974 julkaistu sotaromaani, joka käsittelee operaatio Market Gardenia (”Kauppapuutarha”). Toisessa maailmansodassa liittoutuneet yrittivät syyskuussa 1944 tunkeutua Arnhemin kautta natsi-Saksaan. Arnhem sijaitsi miehitetyissä Alankomaissa.

Kirjassa operaatio Market Gardenin tapahtumat kuvataan eri osapuolten, liittoutuneiden, saksalaisten ja alankomaalaisten, kertomana. Kirjan nimi on otettu brittiläisen kenraaliluutnantin Frederick Browningin, liittoutuneiden 1. laskuvarjoarmeijan varakomentajan, toteamuksesta kenraali Bernard Montgomerylle operaation alkaessa: ”Minusta yritämme yhtä siltaa liikaa.” () 

## Muissa medioissa
Kirjasta tehtiin Richard Attenboroughin ohjaama samanniminen elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1977. Elokuvassa oli useita päärooleja ja niissä nimekkäitä näyttelijöitä.

Kirjaa on käytetty myös pohjana joillekin videopeleille:
**[[Close Combat: A Bridge Too Far]]* on *[[Close Combat]]* -sarjan toinen osa. Pelin tapahtumat seuraavat operaatio Market Gardenin tapahtumia.
* *[[Medal of Honor: Frontline]]ssa* liikutaan *A Several Bridges Too Far* -nimisessä toimeksiannossa tiukasti operaatio Market Gardenissa, ja suurin osa sen tapahtumista/tapahtumapaikoista on lainattu suoraan elokuvasta. Esimerkiksi kapea käytävä siviilien asuinalueella, Nijmegen silta sekä raunioitunut Arnhemin kaupunki ovat viittauksia elokuvaan.
* ''Battlefield 1942'':ssa on operaatio Market Gardeniin liittyvä kenttä, jossa yhdysvaltalaisten tavoitteena on valloittaa Arnhemiin vievä silta. Ajan teknisistä rajoituksista johtue Arnhem kuvataan pelissä muutamana talona. Kenttä on historiallisesti epätarkka, sillä todellisuudessa britit yrittivät vallata Arnhemin siltaa. Yhdysvaltalaiset valtasivat Nijmegen sillan, joka elokuvassa näytetäänkin.

## Lähteet
*
Eduskuntavaalit 1916

**Eduskuntavaalit 1916** järjestettiin 1. ja 3. heinäkuuta. Vaalit voitti 103 kansanedustajaa saanut Suomen Sosialidemokraattinen Puolue (SDP). Kyseessä on ainoa kerta, jolloin yksi puolue on saanut enemmistön eduskuntapaikoista. SDP ei kuitenkaan saanut enemmistöä annetuista äänistä. 

## Merkitys
Valitut kansanedustajat kokoontuivat ensimmäisen kerran vasta yhdeksän kuukauden kuluttua vaaleista, huhtikuussa 1917. Ennenaikaisten, eduskuntavaalien 1917 myötä vaalikausi päättyi jo lokakuussa ja on hieman alle seitsemällä kuukaudella eduskunnan lyhyin.

Uusia kansanedustajia olivat muun muassa SDP:n Olli Hiltunen, Evert Huttunen ja Otto Toivonen, Maalaisliiton Juho Niukkanen, Suomalaisen puolueen Toivo Ikonen ja Elias Tukia, sekä Ruotsalaisten Alexander Frey ja Kristian Åkerblom. Eduskunnan jätti muun muassa Suomalaisen puolueen J. R. Danielson-Kalmari. SDP:n Juho Pihlman kuoli ennen eduskunnan kokoontumista, ja hänen tilalleen tuli varaedustajana Heikki Väisänen.

Vaalien tuloksella ei vuonna 1916 ollut vaikutusta käytännössä, koska Suomella oli eduskunnasta täysin riippumaton sotatilalakien sitoma venäläistetty senaatti. Vuonna 1917 eduskuntavaalien perusteella muodostettiin Tokoin senaatti.  

## Tulokset

!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Puolue
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Edustajat
!style="background:#e3e3e3" colspan=4|Äänet
|-
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|Osuus
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|Lukumäärä
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
| align=center | 103
| align=center | +13
| 47,29 %
| +4,2
| 376 030
| +63 816
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Suomalainen puolue
| align=center | 33
| align=center | &minus;5
| 17,49 %
| &minus;2,4
| 139 111
| &minus;4 871
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Nuorsuomalainen Puolue
| align=center | 23
| align=center | &minus;6
| 12,50 %
| &minus;1,6
| 99 419
| &minus;2 894
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Ruotsalainen kansanpuolue
| align=center | 21
| align=center | &minus;4
| 11,76 %
| &minus;1,3
| 93 555
| &minus;1 117
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Maalaisliitto
| align=center | 19
| align=center | +1
| 9,00 %
| +1,1
| 71 608
| +14 631
|- align=right
|style="width: 10px" bgcolor= align="center" |
|align=left|Kristillinen työväenliitto
| align=center | 1
| align=center | +1
| 1,84 %
| +0,1
| 14 626
| +1 776
|- align=right
|style="width: 10px" bgcolor=grey align="center" |
|align=left|Muut
| align=center | 
| align=center | 
| 0,11 %
| &minus;0,1
| 860
| &minus;436
|- bgcolor="efefef" align=right
|style="width: 10px" bgcolor=grey align="center" |
|align=left|**Yhteensä**
| align=center | **200**
| align=center | 
| **100 %**
| 
| **795 209**
| **+70 905**
|- bgcolor="e3e3e3"
|  colspan=8 |
|}

## Lähteet
I Wanna Be Adored

**I Wanna Be Adored** rock-yhtye The Stone Rosesin kolmas singlejulkaisu albumilta *[[The Stone Roses (albumi)|The Stone Roses]]*. Kappale on yhtyeen esikoisalbumin avausraita ja kertoo halusta olla palvottu ja ihailtu.

## Kappaleet
#
#
#
#
Jeavestone

**Jeavestone** on Kalajoelta kotoisin oleva, vuonna 1999 perustettu taiderock -yhtye. Yhtyeen jäsenet käyttävät taiteilijanimiä. Kokoonpanoon kuuluvat Tommy Glorioso (basso), Jim Goldworth (kitara, laulu), Kingo (rummut, lyömäsoittimet) sekä Mickey Maniac (kitara, taustalaulu, melodica). Jeavestonen musiikki on yhtyeen jäsenten itse tekemää. Yhtyeen esikoisalbumi ilmestyi Suomessa, mutta toinen levy julkaistiin myös Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä. Yhtye on esiintynyt kotimaan lisäksi Saksassa, Ruotsissa, Tanskassa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa.

Jeavestone yhdistelee eklektisessä tyylissään vaikutteita 1970-luvun progressiivisen rockin mestareilta nykyrockiin postmodernilla tavalla. Yhtye on pyrkinyt jatkuvasti laajentamaan soitinvalikoimaansa ja sen toisella albumilla kuullaan perinteisten rock-instrumenttien lisäksi mm. jousikvartettia ja useita puupuhaltimia. Akustisten instrumenttien käytön lisäksi sähköistä soundia laajennetaan moniäänisellä laululla.

Yhtye saavutti huomattavaa medianäkyvyyttä syksyllä 2010 annettuaan iltapäivälehtien ymmärtää basisti Tommy Glorioson voittaneen lotossa jättipotin. Voitto paljastui pian huiputukseksi.

## Julkaisut

### EP:t ja singlet
* *Jeavestone* (2001, EP, omakustanne)
* *Crazy Madness / Beauty Contest* (2005, Wolfgang Records)
* *Plastic Landscaper* (2007)
* *Hot Summer Fun / Mirror Monologue* (2009, Presence Records)
* *Repiphany* (2013)
* *Human Games / The Leap of Faith* (2014, Taajuusvarjostin)

### Albumit
* *Mind the Soup* (2005, Wolfgang Records)
* *Spices, Species and Poetry Petrol* (2008, Presence Records)
* *1+1=OK* (2010, Presence Records)
* Human Games (2016, Presence Records)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kotisivut
*Jeavestone MySpacessä
Silverchair

**Silverchair** oli australialainen vuosina 1992-2011 toiminut grungea ja vaihtoehtorockia soittava yhtye. Se oli AC/DC:n ohella yksi tunnetuimmista australialaisista raskaan rockin yhtyeistä. Yhtye on Suomessa melko tuntematon, mutta on muun muassa kotimaassaan julkaissut lukuisia hittejä ja tunnetaan hyvin Yhdysvalloissakin. Silverchair on myynyt yli 10 miljoonaa levyä maailmanlaajuisesti.

## Kokoonpano

*Daniel Johns (laulu, kitara)
*Chris Joannou (basso)
*Ben Gillies (rummut)

*Paul Mac (syntetisaattori), mukana kiertueilla

## Diskografia
### Albumit

**Frogstomp* (1995)
**Freak Show* (1997)
**Neon Ballroom* (1999)
**The Best of Vol.1* (2000), kokoelma
**Diorama* (2002)
**Live from Faraway Stables* (2003)
*''Young Modern (2007)

### Singlet

*Tomorrow (1994)
*Pure Massacre (1995)
*Israel's Son (1995)
*Shade (1995)
*Freak (1997)
*Abuse Me (1997)
*Cemetery (1997)
*The Door (1997)
*Anthem For The Year 2000 (1999)
*Ana's Song (Open Fire) (1999)
*Miss You Love (1999)
*The Greatest View (2002)
*Without You (2002)
*Love Your Life (2002)
*Across The Night (2003)
*After All These Years (2003)
*Straight Lines (2007)
*Reflections of a Sound (2007)
*If You Keep Losing Sleep (2007)
*Mind Reader (2008)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen sivu 
*Fanisivu 
*Silverchair
Eduskuntavaalit 1913

**Eduskuntavaalit 1913** järjestettiin 1.–2. elokuuta, sillä Venäjän keisari Nikolai II oli hajottanut edus­kunnan ja määrännyt uudet vaalit pidettäviksi. Vaalien äänestysprosentti (51,1) on pienin kaikista eduskuntavaaleista. Ainoan kerran naisista alle puolet (46,7 %) äänesti, ja miestenkin aktiivisuus oli ennätyksellisen heikkoa (55,9 %). Toisen sortokauden vuoksi vaaleilla ei ollut suurta merkitystä, sillä eduskunnan valtaa oli supistettu merkittävästi. 

Valitut kansanedustajat kokoontuivat ensimmäisen kerran vasta puolen vuoden kuluttua vaaleista, helmikuussa 1914. Pari kuukautta yli säännöllisen ajan (tuolloin kolme vuotta) kestänyt vaalikausi päättyi huhtikuussa 1917, vaikka jo yhdeksän kuukautta aikaisemmin oli järjestetty uudet eduskuntavaalit 1916 heinäkuussa.

## Kansanedustajat
Valituista kansanedustajista uusia olivat muun muassa: SDP:n Vihtori Huhta, Jussi Tolonen ja Jukka Tuomikoski; Maalaisliiton E. Y. Pehkonen; Suomalaisen puolueen Mikko Jaskari, Edvard Kilpeläinen, Antti Tulenheimo ja Paavo Virkkunen; Nuorsuomalaisten Rudolf Holsti ja Heikki Ritavuori; sekä Ruotsalaisten Annie Furuhjelm. Eduskunnan jätti vapaaehtoisesti mm. Suomalaisen puolueen J. K. Paasikivi.

## Tulokset

!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Puolue
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Edustajat
!style="background:#e3e3e3" colspan=4|Äänet
|-
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|Osuus
!style="background:#e3e3e3" colspan=2|Lukumäärä
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
| align=center | 90
| align=center | +4
| 43,11 %
| +3,1
| 312 214
| &minus;8 987
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Suomalainen puolue
| align=center | 38
| align=center | &minus;5
| 19,88 %
| &minus;1,8
| 143 982
| &minus;30 195
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Nuorsuomalainen Puolue
| align=center | 29
| align=center | +1
| 14,13 %
| &minus;0,8
| 102 313
| &minus;17 048
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Ruotsalainen kansanpuolue
| align=center | 25
| align=center | &minus;1
| 13,07 %
| &minus;0,2
| 94 672
| &minus;12 138
|- align=right
| style="background: "|&nbsp;
|align=left|Maalaisliitto
| align=center | 18
| align=center | +2
| 7,87 %
| +0,0
| 56 977
| &minus;5 908
|- align=right
|style="width: 10px" bgcolor= align="center" |
|align=left|Kristillinen työväenliitto
| align=center | 
| align=center | &minus;1
| 1,77 %
| &minus;0,4
| 12 850
| &minus;4 395
|- align=right
|style="width: 10px" bgcolor=grey align="center" |
|align=left|Muut
| align=center | 
| align=center | 
| 0,18 %
| +0,1
| 1 296
| +588
|- bgcolor="efefef" align=right
|style="width: 10px" bgcolor=grey align="center" |
|align=left|**Yhteensä**
| align=center | **200**
| align=center | 
| **100 %**
| 
| **724 304**
| **&minus;78 083**
|- bgcolor="e3e3e3"
|  colspan=8 |
|}

## Lähteet
Kari Heusala

**Kari Heusala** on fysioterapeutti ja Suomen seksologisen seuran jäsen. Hän on kirjoittanut niin miehen kuin naisenkin seksuaalisuudesta viisi eri teosta. Lisäksi Heusala on vastaillut lukijoiden lähettämiin kysymyksiin''Helsingin Sanomien'' Elämä ja terveys -palstalla. Heusala on kirjoittanut artikkeleita MTV3:n miehille suunnatulla sivustolla, Oivassa. Sexpo ry valitsi Heusalan kirjan *Penis – asento ja lepo* seksuaalivalistuksen alalla vuoden kirjaksi 1998.

## Teokset

* 
* 
* 
* 
*
Jenny Wilhelms

**Jenny Wilhelms** (s. 1974) on suomalainen muusikko. Hän on laulaja kansanmusiikkiyhtye Gjallarhornissa sekä soittaa myös viulua ja hardangerviulua.

Wilhelms on opiskellut klassista ja kansanmusiikkia useissa pohjoismaissa, muun muassa Sibelius-Akatemian kansanmusiikkiosastolla Helsingissä.

Wilhelms sovittaa ja säveltää kansanmusiikkia kuoroille ja erilaisille laulukokoonpanoille.
Törö

**Törö** (*Gobio gobio*) on pienikokoinen särkikalalaji, joka on sopeutunut elämään virtavesien pohjalla.

## Koko ja ulkonäkö

Pohjalla elävä törö on muodoltaan matala ja poikkileikkaukseltaan pyöreähkö. Kala on ruskeasävyinen tai vihertävän harmaa, ja sen kyljillä on 6–12 tumman täplän rivi. Hevosenkengän muotoinen suu on alaspäin suuntautunut, ja sen sivuilla viiksisäikeet. Kylkiviivalla 39–42 suomua. Silmät ovat lähellä päälakea. Peräevässä on yleensä 6 haarautuvaa eväruotoa, rintaevät ovat suurehkot.  Törön pituus on tavallisesti 8–12 cm, paino 5–30 g. Suomen dokumentoidusti suurin törö oli 17,2 senttimetriä pitkä yksilö, joka pyydettiin syyskuussa 2010 Vantaanjoesta.

Sukupuolet erottaa siitä, että koirailla on suuremmat silmät ja rintaevät kuin naarailla. Kutuvalmiilla koirailla on lisäksi kyhmyjä päässä ja etuselässä. Naaraat kasvavat hieman koiraita nopeammin.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Törön levinneisyysalue ulottuu Euroopasta yli Siperian Tyyneenmereen laskeviin vesiin saakka. Suomessa sitä esiintyy monissa Suomenlahteen sekä Saaristomereen laskevissa joissa ja ilmeisesti pohjoisimpana Kokemäenjoessa.

Euroopassa törö suosii kirkasvetisiä hiekka- tai sorapohjaisia jokia ja järviä. Tästä poiketen Suomessa töröä esiintyy lähinnä sameissa puroissa ja joissa. Kalaa tavataan myös joissakin Etelä-Suomen järvissä ja joskus Itämeren rannikkovesissä, mutta näissäkin tapauksissa kala esiintyy miltei aina jokisuiden lähellä.

## Ravinto ja elintavat

Töröt syövät erityisesti surviaissääskien ja muiden hyönteisten pohjalla olevia toukkia. Näiden lisäksi törölle kelpaavat myös muut pienet eläimet, kuten kotilot,  simpukat, vesikirput ja madot. Vähäisemmissä määrin törö syö levää, kalanmätiä ja detritusta eli eloperäisen aineksen hajoamistuotteita.

Töröt elävät pienissä parvissa, jotka ovat kirkkaissa vesissä suurempia kuin sameissa. Töröt elävät luultavasti korkeintaan seitsemän tai kahdeksan vuoden ikäisiksi. 

## Lisääntyminen

Kutukypsyyden törö saavuttaa tavallisesti kahden vuoden iässä. Kutupaikka on matalassa sorapohjaisessa vedessä. Veden täytyy olla vähintään 16–17-asteista. Vaaleankeltaiset, halkaisijaltaan 0,8–1,0 millimetrin kokoiset mätimunat tarrautuvat pohjaan ja juuriin sekä muihin kasvinosiin. Veden lämpötilasta riippuen mätimunien kehittyminen poikasiksi kestää yhdestä kolmeen viikkoa. Törö kutee kaksi tai kolme kertaa kesän aikana, yhteensä 4&nbsp;000–8&nbsp;000 mätimunaa naarasta kohden.

## Käyttö
 
Suomessa töröä ei juuri käytetä ruokakalana, toisin kuin Isossa-Britanniassa ja ranskankielisessä Euroopassa, jossa sitä myös viljellään ihmisravinnoksi. Törö on tunnettu mainiona syöttikalana, siihen tarkoitukseen sitä on jopa viljelty Belgiassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Luontoportti: Törö (''Gobio gobio'')
*Suomen Lajitietokeskus: Törö – ''Gobio gobio''
*
Ole Torvalds

**Ole Torvald Elis Torvalds** (4. elokuuta 1916 Tammisaari – 8. helmikuuta 1995 Turku) oli suomenruotsalainen toimittaja ja runoilija. Hän oli Nils Torvaldsin isä ja Linus Torvaldsin isoisä.

Torvaldsin nimi oli Ole Torvald Elis Saxberg, ja hänet tunnettiin myös nimellä Karanko isäpuolensa Toivo Karangon mukaan. Hän muutti nimensä Torvaldsiksi muutettuaan Helsinkiin opiskelemaan 1935. Vuonna 1944 Torvalds sai Svenska Dagbladetin kirjallisuuspalkinnon (jaettu palkinto Harry Martinsonin, Lars Ahlinin ja Elly Jannesin kanssa). Hän sai Åbo Akademin kunniatohtorin arvon 1978.

Toimittajan uransa Torvalds aloitti Västra Nylandissa toimittajana ja oli sen päätoimittaja 1941–1945 Hän asui tuolloin Tammisaaressa, missä hän asui aina toiseen maailmansotaan saakka. Hän työskenteli Kokkolassa ilmestyvän Österbottningenin toimittajana 1947–1948. Myöhemmin hänestä tuli Åbo Underrättelserin toimittaja, ja hän työskenteli lehdessä 1948–1981.

Ole Torvalds käänsi ruotsiksi Mika Waltarin pääteoksen *[[Sinuhe egyptiläinen]]*.

Torvalds oli naimisissa Märta von Wendtin kanssa, ja he saivat kolme lasta. He erosivat, ja hän avioitui 1948 Elin Margareta Gyllenbergin (Meta Torvalds) kanssa.

## Teoksia
* *Vi sjunger inte för dem*, 1939
* *Ointagligt land*, runoja, 1942
* *Hemligt medansvar*, runoja, 1944
* *Svår glädje*, novelleja, 1946
* *Strängar av aska*, runoja, 1954
* *Mellan is och eld*, runoja, 1957
* *Vid källorna*, 1961
* *Speglingar i en å*, 1972
* *Livstecken*, runoja, 1986
* *Vågmärken*, runoja 1937&ndash;1987, 1988

## Lähteet

## Kirjallisuutta

*
At the Drive-In

**At the Drive-In** on yhdysvaltalainen post-hardcore-yhtye, joka perustettiin El Pasossa, Texasissa vuonna 1993.

Yhtye hajosi vuonna 2001, ja jäsenet jakautuivat kahteen yhtyeeseen, The Mars Voltaan ja Spartaan. Jakautuminen kahtia johtui Cedric Bixlern ja Omar Rodriguezin halusta tehdä progressiivisempaa musiikkia, kun taas muut halusivat soittaa suorempaa vaihtoehtorockia.

Yhtye teki kuitenkin jälleenpaluukiertueen vuosina 2011-2012. Lisäksi bändi julkaisi pitkästä aikaa myös uutta materiaalia, kun *In•ter a•li•a* päätti yhtyeen seitsemäntoista vuotta kestäneen levytystauon.

## Diskografia

### Studioalbumit
* *Acrobatic Tenement* (1996) (Flipside)
* *In/Casino/Out* (1998) (Fearless)
* *Relationship of Command* (2000) (Grand Royal)
* *In•ter a•li•a* (2017) (Rise)

## Aiheesta muualla

* Yhtyeen virallinen sivusto
Schwyz (kantoni)

**Schwyz** on yksi Sveitsin 26 kantonista. Kantonin pääkaupunki on Schwyzin kaupunki. Asukkaita kantonissa on runsaat 160&nbsp;000. Sveitsin valtio on saanut nimensä Schwyzin kantonin mukaan. Lisäksi Sveitsin lippu on johdettu kantonin vaakunasta.

## Historiaa
Schwyz on Urin ja Unterwaldenin ohella yksi alkuperäisistä kantoneista, jotka perustivat Sveitsin valaliiton vuonna 1291.

## Sijainti
Kantoni sijaitsee keskisessä Sveitsissä. Lounaassa se rajoittuu Vierwaldstätterseejärveen, luoteessa Zuginjärveen ja pohjoisessa Zürichinjärveen. Naapurikantoneita ovat pohjoisessa Zug, Zürich ja Sankt Gallen, idässä Glarus, etelässä Uri sekä lännessä Nidwalden ja Luzern.

Kantonin eteläinen osa on vuoristoa, Schwyzin Alppeja. Tuottamattoman maa-alan osuus on 20 prosenttia. Kantonin korkein kohta on Bös Fulen (2&nbsp;802 m mpy.) Glarusin rajalla. Matalin kohta on Zürichinjärvi (406 m mpy.).

## Hallinto
Schwyz koostuu 30 kunnasta (vuodesta 2003 alkaen), jotka muodostavat kuusi hallintoaluetta (). Kantonissa on viisi väkiluvultaan yli 10&nbsp;000 asukkaan kuntaa eli kaupunkia (tilanne 31.12.2019):

## Asukkaat ja kieli
Schwyz on virallisesti saksankielinen kantoni. Saksaa puhuu 90 prosenttia kantonin vakituista asukkaista (tilanne vuonna 2017). Noin 60 prosenttia väestöstä on katolisia.

## Talous
Valtaosa (69 %) työpaikoista on palvelualalla (vuonna 2016). Teollisuudessa on 25 prosenttia sekä maa- ja metsätaloudessa viisi prosenttia työpaikoista.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Olli Keskinen

**Olli Juhani Keskinen** (s. 18. joulukuuta 1966 Tampere) on suomalainen televisiovaikuttaja, yrittäjä ja puhuja. Keskinen tunnetaan yhtenä ''Kummeli''-sketsisarjan luojista ja ryhmän alkuperäisjäsenistä. *Kummelin* lisäksi hän on esiintynyt televisiossa urheilu- ja viihdeohjelmien juontajana.

## Ura
### Kummelin perustaminen (1991–)
Keskinen perusti *[[Kummeli (televisiosarja)|Kummelin]]* yhdessä Heikki Silvennoisen kanssa vuonna 1991, ja ohjelmasta tuli nopeasti menestys. Hänen tunnetuin hahmonsa *Kummelissa* oli juontaja ja toimittaja Eero Kakko, joka esiintyi sarjassa ensimmäisestä jaksosta lähtien. Keskinen erosi Kummeli-ryhmästä vuonna 1994, mutta esiintyi siinä jälleen 1999–2000 sekä saman tuotantoryhmän ''Mankeli''-sarjassa vuosina 2000–2001. Hän on lisäksi toiminut käsikirjoittajana ja tuottajana muissa Yleisradion, MTV:n, Nelosen ja Canal+:n televisio-ohjelmissa. Keskinen on ollut esimerkiksi tietokilpailujen, kuten *Lätkäneron*, ''Olympianeron'' ja ''Onnenruutujen'' juontajana ja tuottajana. Keskinen toimi Yleisradiossa studio-osuuksien juontajana Helsingin yleisurheilun EM-kilpailuissa vuonna 1994, kisastudion isäntänä jääkiekon MM-kisoissa 1995 ja 1996, sekä Atlantan kesäolympialaisissa vuonna 1996 Suomen kisastudion isäntänä. Keskinen kirjoitti sanat Heikki Silvennoisen *[[Mature and Cool]]* -levyn kappaleisiin yhtä lukuun ottamatta.

### Televisioalalta yrityselämään
Keskinen toimi valmennuskonsulttina Trainers’ Housessa vuosina 2003–2013. Hän on valmentanut yli 10&nbsp;000 esimiestä ja työntekijää lähes 800:ssa valmennustilaisuudessa, minkä lisäksi hän on toiminut juontajana muun muassa yritystapahtumissa ja puhujana seminaareissa.

Keskinen teki paluun televisioon alkuperäisen Kummeli-ryhmän kanssa lokakuussa 2021, jolloin julkaistiin *Kummeli 30 v* -erikoisjakso. Samana syksynä hän oli vastaanottamassa Kummeli-ryhmän kanssa Tampereen kaupungin myöntämää palkintoa ansiokkaasta toiminnasta Tampereen kulttuurielämän hyväksi.

## Yksityiselämä
Keskinen asuu nykyään Helsingissä ja hänellä on kolme aikuisikäistä poikaa. Keskinen on näyttelijä Mikko Leppilammen eno. Loppuvuodesta 2024 lähtien Keskinen on seurustellut kirjailija ja näyttelijä Anna-Leena Härkösen kanssa.

Keskinen on kertonut harrastavansa muun muassa jääkiekkoa ja tennistä, ja on intohimoinen Tapparan kannattaja.

## Filmografia ja julkaisut
### TV-sarjat
* *[[Kummeli (televisiosarja)|Kummeli]]* (1991–)
* *[[Lihaksia ja luoteja]]* (1996)
* *[[Mankeli (televisiosarja)|Mankeli]]* (2000–2001)

### Kirjat
* *Ajattelua halvalla* (1995)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Johann Georg Albrechtsberger

**Johann Georg Albrechtsberger** (3. helmikuuta 1736 Klosterneuburg – 7. maaliskuuta 1809 Wien) oli itävaltalainen säveltäjä ja musiikinopettaja. Hän opiskeli nuorena musiikkia ja filosofiaa. Vuodesta 1755 lähtien Albrechtsbergerillä oli useita virkoja urkurina. 1790-luvulla Albrecthsberger opetti Ludwig van Beethovenia. Albrecthsbergerin sävellyksiin kuuluu muun muassa pasuunakonsertto.

## Aiheesta muualla
*
Sébastien Grosjean

**Sébastien René Grosjean** (s. 29. toukokuuta 1978 Marseille, Ranska) on ranskalainen entinen tennispelaaja.

Nykyään Boca Ratonissa, Floridassa, asuva Grosjean aloitti ammattilaisuransa vuonna 1996. Vuonna 2001 hänestä tuli maansa ykköspelaaja, ja hän oli ensimmäinen ranskalainen maailmanlistan kymmenen parhaan joukossa sitten Cédric Piolinen, joka oli maailman huipulla vuonna 1993. Grosjean eteni Wimbledonin tennisturnauksen semifinaalivaiheeseen vuosina 2003 ja 2004. Grosjean oli parhaimmillaan ATP:n kaksinpelirankingin sijalla neljä, noin vuoden sen jälkeen kun hän nousi rankingin top 10:een.

Grosjean ilmoitti uransa lopettamisesta toukokuussa 2010.

## Lähteet
Ladislav Kohn

**Ladislav Kohn** (s. 4. maaliskuuta 1975 Uherské Hradiště, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkohyökkääjä. Hän pelasi urallaan 18 vuotta kestäneellä ammattilaisurallaan NHL-liigassa ja Suomessa, Venäjällä, Tšekissä sekä Sveitsissä.

## Pelaajaura
Kaudella 1993–1994 hän pelasi Kanadan junioriliigaa WHL:ää Brandonin ja Swift Currentin joukkueissa. Junioriliigakausia kertyi Kohnille kaksi, kunnes siirtyi Calgary Flamesin NHL-joukkueen organisaatioon. Hän ei saanut joukkueestaan vakiopaikkaa, joten hän siirtyi Toronto Maple Leafsiin ja pelasi siellä yhden kauden. Sen jälkeen Kohn pelasi vielä Anaheimissa, ja Atlantassa, kunnes saapui Suomeen, ja Espoo Bluesiin. Yhden Blues-vuoden jälkeen, Kohn palasi NHL:ään, mutta palasi Bluesin paitaan kaudelle 2003–2004. Keväällä 2004 Kohn vastasi maalinteosta lähes yksin Jan Čalounin lähdön jälkeen. Kohn teki keväällä 2005 kahden vuoden jatkosopimuksen Bluesin kanssa.

Maaliskuussa 2007 Kohn teki espoolaista jääkiekkohistoriaa tehdessään Bluesille sadannen runkosarjamaalinsa virallisissa otteluissa. Näin Kohn ohitti Joonas Jääskeläisen, jonka aikaisempi ennätys oli 99 maalia runkosarjassa. Kausi 2006–2007 jäi Kohnin viimeiseksi Bluesissa, sillä hän teki kesäkuussa vuoden sopimuksen venäläisen TsSKA Moskovan kanssa. Kauden jälkeen hän siirtyi toiseen venäläisseuraan, Neftehimik Nižnekamskiin. Pelattuaan kauden Neftehimikissä, Kohn siirtyi pelaamaan kotimaahansa ensimmäisen kerran 16 vuoteen. Hän teki vuonna 2009 sopimuksen Tšekin Extraligassa pelaavan HC Ocelaři Třinecin kanssa.

Ensimmäisellä kaudellaan Třinecissä Kohn teki 54 pistettä 51 ottelussa ja oli koko liigan kolmanneksi paras pistemies. Seuraavalla kaudella Kohnin pisteet tippuivat runkosarjassa, mutta pudotuspeleissä hän teki 18 ottelussa 15 pistettä ja oli auttamassa joukkuettaan Tšekin mestaruuteen. Kohn vapautettiin sopimuksestaan tammikuussa 2012 kesken kolmannen Třinec-kauden. Hän siirtyi saman tien Sveitsin NLA:n HC Ambrì-Piottaan. Sveitsissä Kohn pelasi vain kauden loppuun ja siirtyi seuraavaksi kaudeksi lainasopimuksella takaisin Extraliigaan České Budějovice riveihin. Kohn päätti uransa kauden 2012–2013 päätteeksi.

## Saavutukset

Alle 18-vuotiaiden EM-pronssi 1993. Pelannut yhdet 20-vuotiaiden MM-kisat 1995.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Ladislav Kohn jatkoaika.com:issa
Onutė Narbutaitė

**Onutė Narbutaitė** (s. 1956) on liettualainen säveltäjä. Hän valmistui konservatoriosta vuonna 1979 ja 1980-luvun alusta lähtien hän on työskennellyt Vilnassa vapaana säveltäjänä. Narbutaitėn sävellyksiin kuuluu muun muassa vuonna 1996 valmistunut *Sinfonia col triangolo* triangeleille ja jousille, joka omistettiin Keski-Pohjanmaan kamariorkesterille.

## Lähteet
Jari Halonen

**Jari Juhani Halonen** (s. 30. syyskuuta 1962 Helsinki) on suomalainen elokuva- ja teatteriohjaaja. Halonen on tunnettu kärkevänä kapinasieluna ja omaleimaisena ohjaajana. Elokuvansa hän on tavallisesti kirjoittanut itse ja ollut niissä merkittävissä sivuosissa. Halonen on ohjannut viisi pitkää elokuvaa, joista teatterielokuvia *[[Back to the USSR – takaisin Ryssiin]]* (1992), *[[Lipton Cockton in the Shadows of Sodoma]]* (1995), *[[Joulubileet]]* (1996), *[[Aleksis Kiven elämä]]* (2002) ja *[[Kalevala – Uusi aika]]* (2013). Halonen on julkaissut myös musiikkia.

## Jumalan teatteri
Halonen osallistui vuonna 1987 paljon julkisuutta saaneeseen Jumalan teatterin tapaukseen, jossa hän ja kolme muuta Teatterikorkeakoulun opiskelijaa heittivät ilotulitteita ja ulosteita oululaisen teatteriyleisön päälle protestoidakseen teatteritaiteen tasoa vastaan.

## Ura
Hän on näytellyt joissain muiden elokuvaohjauksissa, tunnetuimpana sivurooli Aleksi Mäkelän elokuvassa *[[Vares – yksityisetsivä|Vares]]* (2004) gangsteripomo Miesmannina.

Vuonna 2005 Halonen teki Yle Teema -televisiokanavalle keskusteluohjelman *Halosen harharetket*. Kymmenosaisen sarjan aiheina olivat muun muassa Teuvo Tulio, Pentti Linkola ja mies. Alkuvuodesta 2009 Yle TV1 esitti Halosen 11-osaisen *Jerry Halloween* -viihdeohjelman, jossa Halonen toimi juontajana, Jerry Halloweeninä. Keskustelun lisäksi ohjelmassa oli musiikki- ja tanssiesityksiä. Vierailevien laulajien lisäksi myös Halonen itse esitti kappaleita.

Halosen vuodesta 2008 työstämä elokuva *[[Kalevala – Uusi aika]]* sai ensi-iltansa 15. marraskuuta 2013. Kalevala - Uusi aika julkaistiin myös televisiossa, kolmiosaisena sarjana 22.2. - 8.3.2015.

## Musiikki
Halonen laulaa *Pyhä asetus* -nimisessä kollektiivissa, joka julkaisi debyyttilevynsä vuonna 2018. Pyhän asetuksen yhteistyökappale "Valtaeliitti" rap-artisti Jontin kanssa julkaistiin joulukuussa 2023.

## Rikostuomio
Helsingin hovioikeus tuomitsi syyskuussa 2018 Halosen pahoinpitelystä 180 euron sakkoihin. Välikohtaus tapahtui huhtikuussa 2016 raitiovaunussa Haapaniemen ja Sörnäisten pysäkkien välillä Helsingissä. Oikeus piti Halosen toimintaa hätävarjelun liioitteluna. Myös toinen osapuoli määrättiin 180 euron sakkoihin. Alun perin käräjäoikeus oli tuominnut Halosen 1 050 euron sakkoihin.

## Elokuvaohjaukset
* *[[Huolehtivainen rakastaja]]* (televisioelokuva, TV3, 1990)
* *[[Back to the USSR – takaisin Ryssiin]]* (1992)
* *[[Lipton Cockton in the Shadows of Sodoma]]* (1995)
* *[[Joulubileet]]* (1996)
* *[[Aleksis Kiven elämä]]* (2002)
* *[[Kalevala – Uusi aika]]* (2013)

## Televisiotuotantoja
* *Halosen harharetket* (Yle Teema, 2005)
* *Jerry Halloween* (Yle TV1, 2009)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Ylen Elävä arkisto – Jumalan teatteri puhuu
* Ylen Elävä arkisto – Persona non grata: Jari Halonen (otteita)
* Ylen Elävä arkisto – Miten minusta tuli minä, Jari Halonen
* Ylen Elävä arkisto – Jerry Halloween
Jyllands-Posten

**Morgenavisen Jyllands-Posten** on Tanskan suurin sanomalehti ja on perustettu vuonna 1871. Sen levikki on arkisin 84&nbsp;000 kappaletta vuonna 2014. Lehti on toimitukselliselta linjaltaan liberaali tai keskusta-oikeistolainen. Lehti julkaisi vuonna 2005 12 profeetta Muhammadia esittävää pilakuvaa, ja tapauksen vuoksi tanskalaiset tuotteet joutuivat muslimimaissa boikottiin.

## Historia
Jyllands-Posten on perustettu 1871. Se suhtautui 1920- ja 1930-luvuilla myönteisesti fasismiin.Jyllands-Postenin mukaan lehden linja ei kuitenkaan eronnut muista tuon aikaisista eurooppalaisista sanomalehdistä. Lehti teki 1930-luvulla yhteistyötä *[[Times]]* ja *[[Daily Telegraph]]* lehtien kanssa. Vuonna 1938 lehti julkaisi kuitenkin Kaj Munkin fasismin ja juutalaisvainojen vastaisen avoimen kirjeen Benito Mussolinille. Munk teloitettiin saksalaismiehityksen aikana vuonna 1944. 1938 se lopetti yhteistyönsä puolueiden kanssa ja julistautui riippumattomaksi oikeistolaiseksi lehdeksi. Gerhard Eriksenin mukaan Jyllands-Postenin kriittiset kirjoitukset saivat vuonna 1959 Nikita Hruštšovin perumaan vierailunsa Tanskaan. 100-vuotispäivänään Jyllands-Posten otti lainan kahdelta pankilta ja osti itsensä. Se sai maksettua lainan pois vuonna 1977 joka jälkeen lehti on luokitellut itsensä riippumattomaksi libraaliksi, jolla ei ole kytköksiä talouselämään eikä puolueisiin.

Päätoimittajan lisäksi myös Jyllands-Postenin kulttuuritoimitus on ollut aktiivinen ajankohtaisessa keskustelussa. Vuonna 1957 kulttuuritoimittaja Jens Kroose ylisti pornografisena pidettyä kirjaa, mitä hän perusteli lehden liberaalilla linjalla. Jyllands-Posten kannatti sosiaalidemokraattisen Rasmussenin vaihtamista konservatiivi Rasmusseniin pääministerinä, mikä onnistuikin 2001 parlamenttivaaleissa.

### Muhammad-pilapiirroskohu

Jyllands-Posten tuli maailmankuuluksi julkaistuaan syyskuussa 2005 islamilaista maailmaa kohahduttaneet, kulttuuritoimittaja Flemming Rosen 40 pilapiirtäjältä tilaamat 12 profeetta Muhammadia esittäneet pilakuvat. Muslimimaiden johtajat vaativat Jyllands-Postenilta ja Tanskan hallitukselta anteeksipyyntöä pilakuvien johdosta. Tanskan hallitus kieltäytyi vetoamalla sananvapauteen. Siitä koitui vaikeuksia Tanskan viennille islamilaisissa maissa, missä tanskalaiset tuotteet, muun muassa Arla, joutuivat boikottiin. Vuonna 2006 Tanskan silloinen ulkoasiainministeri Uffe Ellemann-Jensen ehdotti, että lehden päätoimittaja Carsten Justen tulisi erota Muhammad-pilapiirrosjupakan vuoksi, mistä tämä kieltäytyi.

Lehti on ollut sen jälkeen jihadistien kohteena. Syyskuussa 2010 pidätettiin Tanskassa pommimies, jolla oli lehden toimituksen osoite. Joulukuussa 2010 Tanskan ja Ruotsin poliisit pidättivät neljä henkeä epäiltynät aikeesta iskeä lehden toimitukseen.
Ruotsalaiset Munir Awad, Omar Abdalla, Mounir Dhahri ja Sahbi Zalouti tuomittiin terrorismista ja laittomasta aseiden hallussapidosta. Heillä oli hallussaan ”konekivääri” [sic], äänenvaimennin ja 9 mm ammuksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jyllands-Posten 
* 
*
Aku-Palat

**Aku-Palat** on sarjakuva-albumisarja, joka sisältää aiemmin *[[Aku Ankka (lehti)|Aku Ankka]]* -lehdessä julkaistuja tarinoita. Vuosina 1983–1998 sarjan nimi oli *Aku Ankan karuselli*, mutta vuonna 1999 nimi muuttui Aku-Paloiksi. Ilmestyminen loppui vuonna 2004, koska aineisto alkoi käydä vähiin. Kyseiset albumit (sekä vuonna 1999 ilmestyneet *Joulu-Aku* ja *Koulu-Aku*) sisälsivät alun perin sarjakuvien lisäksi tehtäviä, mutta jo kymmenennen albumin kohdalla lähes pelkkää sarjakuvaa. *Aku-Palojen* lisäksi on ilmestynyt melkein samannäköisiä ja -kokoisia albumeita: *Jatkopalat*, *Pikkupalat*, *Kesäpalat*, *Vauhtipalat* (lisäksi hieman poikkeavat *Joulu-Aku*, *Koulu-Aku* ja *Punkkapomppu*). Alla olevassa taulukossa albumit on esitelty lyhyesti.

## Aku-Palat

|}

## Jatkopalat

|}

## Pikkupalat

|}

## Kesäpalat

|}

## Vauhtipalat

|}

## Joulu-Aku

|}

## Koulu-Aku

|}

## Punkkapomppu

|}

## Parhaat palat

|}

## Lähteet
* Inducks-tietokanta
Daniel Aranzubia

**Daniel "Dani" Aranzubia Aguado** (s. 18. syyskuuta 1979 Logroño, Logroñon maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapallomaalivahti.

## Ura

Aranzubian kasvattajaseura on bilbaolainen Athletic, jota hän on myös edustanut suurimman osan ammattilaisurastaan. Kaudella 1996–1997 hän pelasi ensimmäiset ottelunsa seuran B-joukkueessa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Kauden 1997–1998 hän pelasi kokonaisuudessaan C-joukkue Basconiassa neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa ennen paluutaan B-joukkueeseen.

Athleticin edustusjoukkueeseen Aranzubia nousi kaudella 2000–2001, ja ensiesiintymisensä korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa hän teki 10. kesäkuuta 2001 ottelussa Real Sociedadia vastaan. Kahdeksan kauden aikana Aranzubia pelasi Athleticin edustusjoukkueessa 162 Espanjan pääsarjan ottelua, 23 Espanjan cupin Copa del Reyn ottelua ja 4 UEFA Cupin ottelua. Useana kautena hän jakoi torjuntatehtävät samoihin aikoihin seuran junioreista nousseen Iñaki Lafuenten kanssa. Kesällä 2008 Aranzubia siirtyi vapaana pelaajana acoruñalaisen Deportivon riveihin, ja teki seuran kanssa kolmevuotisen sopimuksen.

20. helmikuuta 2011 Aranzubiasta tuli ensimmäinen maalivahti Primera Divisiónin historiassa, joka on onnistunut tekemään maalin pelitilanteessa. Hän tasoitti Almeríaa vastaan pelatun vierasottelun lisäajalla, puskien pallon maaliin kulmapotkusta.

Aranzubia oli voittamassa nuorten maailmanmestaruutta vuonna 1999 ja olympiahopeaa vuonna 2000. Hän pelasi molemmissa turnauksissa joukkueensa ykkösmaalivahtina. Toistaiseksi ainoan esiintymisensä Espanjan A-maajoukkueessa Aranzubia teki harjoitusottelussa Andorraa vastaan 5. kesäkuuta 2004. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 2004 EM-kilpailuissa, jossa hän toimi Iker Casillasin ja Santiago Cañizaresin varamiehenä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Aranzubian esittely Deportivon sivustolla
Bronius Kutavičius

**Bronius Vaidutis Kutavičius** (13. syyskuuta 1932 Molainiai, Panevėžys, Liettua – 29. syyskuuta 2021 Vilna, Liettua) oli liettualainen säveltäjä. Hän opiskeli vuosina 1959–1964 sävellystä Antanas Raciunasin johdolla. Kutavičius sävelsi muun muassa kamari- ja orkesterimusiikkia. Hän myös opetti musiikkia, ja hänen oppilaisiinsa kuuluivat muun muassa Onutė Narbutaitė ja Žibuoklė Martinaitytė.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Joseba Etxeberria

**Joseba Etxeberria Lizardi** (s. 5. syyskuuta 1977 Elgoibar, Guipúzcoan maakunta, Espanja) on espanjalainen baskisukuinen jalkapalloilija. Laitahyökkääjänä pelannut Etxeberria edusti bilbaolaista Athleticia suurimman osan urastaan, jonka kapteeninakin hän toimi. Vuodesta 2018 hän on toiminut Segunda Divisiónissa pelaavan Tenerifen päävalmentajana.

Etxeberrian ensimmäinen seura oli CD Elgoibar, johon hän liittyi 9-vuotiaana. Elgoibarista hän siirtyi pian sansebastiánilaisen Real Sociedadin riveihin käytyään näytillä myös Athleticissa. Ensimmäisen aikuisten ottelunsa Realissa Etxeberria pelasi seuran B-joukkueessa keväällä 1994, ja 29. tammikuuta 1995 hän debytoi edustusjoukkueessa Espanjan pääsarjan Primera Divisiónin ottelussa Españolia vastaan. Jo seuraavana kesänä Athletic osti tuolloin 17-vuotiaan Etxeberrian 550 miljoonalla pesetalla.

Athleticissa Etxeberria pelasi yhtäjaksoisesti kaudesta 1995–1996 lähtien. Yksi seurajoukkueuran kohokohdista oli sijoittuminen Espanjan pääsarjan toiseksi kaudella 1997–1998, minkä myötä joukkue pääsi seuraavan kauden Mestarien liigaan. Etxeberria on toiseksi eniten Espanjan pääsarjan otteluita Athleticin paidassa pelannut pelaaja José Ángel Iribarin jälkeen. Hän päätti uransa 15 Athletic-vuoden jälkeen kauteen 2009–2010, jonka hän pelasi poikkeuksellisesti palkatta kiitoksena seuralle ja sen kannattajille.

Etxeberria voitti alle 20-vuotiaiden MM-turnauksen maalikuninkuuden vuonna 1995, ja nousi pian myös Espanjan A-maajoukkueeseen. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1998 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2000 ja 2004 EM-kilpailuissa. Hän on pelannut 53 maaottelua ja tehnyt niissä 12 maalia. Epävirallisessa Baskimaan maajoukkueessa Etxeberria on pelannut kymmenen ottelua ja tehnyt kaksi maalia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Joseba Etxeberrian sivusto