open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kilaånin vesistö

**Kilaånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 66) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Kilaånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 432 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Kilaån, jonka pituus on 63 kilometriä. Joki laskee Itämereen noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Vesistö jää kahden suuren päävesistön Norrströmin vesistön (tunnus 61) ja Motalanvirran vesistön (tunnus 67) väliseen taskuun, jossa on neljä pienempää päävesistöä. Kilaånin vesistö on niistä pienin ja se jääkin Nyköpingsånin vesistön (tunnus 65) ja rannikolla mereen laskevien ojien ja purojen pienten valuma-alueiden väliin. Yhteistä vedenjakajaa päävesistön kanssa on vain pohjoispuolella sijaitsevan Nyköpingsånin vesistön kanssa.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (30,4&nbsp;%), turve (8,7&nbsp;%), kalliomaa (23,0&nbsp;%), hiekka ja sora (7,2&nbsp;%), multamaa (10,2&nbsp;%), savimaa (14,6&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (0,9&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (68,9&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (2,3&nbsp;%), viljelymaita (17,1&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (2,4&nbsp;%) sekä joutomaita (5,3&nbsp;%). Näiden lisäksi on 4,0&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Kilaånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,35&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 19&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,33&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3,1&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 12&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 16,1&nbsp;m³/s on mitattu huhtikuussa 1985 ja pienin 0,1&nbsp;m³/s monenakin kuukautena useina vuosina. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulvan huippu ajoittuisi huhtikuulle ja kesäisin olisi vähäsateista.

## Vesivoima
Vesistössä on yksi vesivoimalaitos Kilån, joka tuottaa sähköä 0,2 megawattin teholla noin 0,3 gigawattituntia vuodessa.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Jouluolut

**Jouluolut** on kausiluonteinen olut, jota valmistetaan jouluna. Jouluoluen juonti Pohjoismaissa on vanha perinne, sillä jo viikingit joivat sitä aikoinaan. Jouluoluet ovat yleensä tummia. Jouluoluet maustetaan yleensä vahvoilla mausteilla, kuten kanelilla, neilikalla ja vaniljalla.

Jouluoluen suosion selittää se, että olut sopii esimerkiksi joulupöytään ja moniin muihin eri makuihin. 

## Historia
Sveitsiläinen jouluolut Samichlaus Bier pääsi vuonna 1982 Guinnessin ennätysten kirjaan maailman vahvimpana oluena. Sen alkoholipitoisuus on 13,7–14,0 tilavuusprosenttia. Suomessa Sinebrychoff toi vuonna 1987 markkinoille wieniläistyylisen lagerin jouluoluena veroluokassa IVA. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Keminmaan kotiseutumuseo

**Keminmaan kotiseutumuseo** eli Keminmaan pitäjämuseo on toinen Keminmaan kahdesta paikallismuseosta Valmarin museon ohella. Kemijoen rannassa Keminmaan vanhan kivikirkon, Pyhän Mikaelin kirkon, vieressä sijaitseva Keminmaan kotiseutumuseo on alun perin Kemin pitäjän manttaalikunnan lainajyvämakasiini, joka on otettu käyttöön 1849. Museossa on esillä Keminmaan elinkeinoista ja historiasta kertovia esineitä, joiden kautta esitellään mm. Kemijoen vanhaa jokikalastusperinnettä. Museota ylläpitää Keminmaa-seura ry.
## Lähteet

## Aiheesta muualla:
*Keminmaan kotiseutumuseo Keminmaa-seuran sivuilla 
*Keminmaan museot Tornionlaakson museon sivuilla
*Keminmaan kotiseutumuseo Keminmaan kunnan sivuilla
Kirjallisuusvuosi 1788

**Kirjallisuusvuosi 1788** käsittelee vuoden 1788 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Ruotsin Dramaten-teatteri (Kungliga Dramatiska Teatern, Kuninkaallinen draamateatteri) perustettiin Tukholmassa 10. toukokuuta.
* *Magyar Museum*, ensimmäinen unkarinkielinen lehti alkoi ilmestyä.

## Julkaisuja
* Christfried Ganander &ndash; *Maan-Miehen Huone- ja Koti-Aptheeki*
* Johann Wolfgang von Goethe &ndash; *[[Egmont (näytelmä)|Egmont]]* (näytelmä)
* Immanuel Kant &ndash; *Kritik der Praktischen Vernunft* (*[[Käytännöllisen järjen kritiikki]]*) 
* Immanuel Kant &ndash; *Über den Gebrauch teleologischer Principien in der Philosophie*
* Adolph Knigge &ndash; *Über den Umgang mit Menschen*
* Antoine de Rivarol & Champcenetz &ndash; *Petit Almanach de nos grands hommes* (satiiri ajan kuuluisuuksista)
* Mary Wollstonecraft &ndash; *Mary : A Viction*	(esikoisromaani)
*Yuan Mei – *What the Master Would Not Discuss*

## Palkintoja

## Lähteet
Vindånin vesistö

**Vindånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 69) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Vindånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 304 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Vindån. Joki laskee Itämereen alle 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Vindånin vesistö sijaitsee suuren Motalanvirran vesistön (tunnus 67) itäpuolella. Motalanvirta laskee Itämereen pohjoisessa sijaitsevaan 50 kilometriä pitkään Bråvikenin lahteen, jolloin etelämpänä merenrannikon ja Motalanvirran vesistön väliin jää runsaasti tilaa kuudelle pienelle päävesistölle. Vindånin vesistö sijaitsee heti toisena Motalanvirran eteläpuolella ja se on näistä vesistöistä pienin. Tämän vuoksi se mahtuukin kahden naapurinsa Söderköpingsånin vesistön (tunnus 68) ja Storånin vesistön (tunnus 70) väliin. Merenrannikolla on lisäksi mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on Vindånin vesistön kanssa yhtä suuri.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (27,7&nbsp;%), turve (4,5&nbsp;%), kalliomaa (31,2&nbsp;%), hiekka ja sora (1,5&nbsp;%), multamaa (8,7&nbsp;%), savimaa (14,5&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (2,0&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (67,4&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (0,5&nbsp;%), viljelymaita (15,6&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,1&nbsp;%) sekä joutomaita (6,4&nbsp;%). Näiden lisäksi on 9,9&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Vindånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 1,98&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 7,53&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,42&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 1,9&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 6,7&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 12,7&nbsp;m³/s on mitattu toukokuussa 1985 ja pienin 0,2&nbsp;m³/s syksyllä 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi maaliskuusta huhtikuuhun ja sen huippu ajoittuisi huhtikuulle.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Holland (sukunimi)

**Holland** on sukunimi, joka on ainakin seuraavilla henkilöillä:

* Adam Holland (s. 1971), yhdysvaltalainen soutaja
* Agnieszka Holland (s. 1948), puolalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja ja -käsikirjoittaja
* André Holland (s. 1979), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Bill Holland (1907–1984), yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja
* Dave Holland (s. 1946), brittiläinen basisti
* Dave Holland (1948–2018), englantilainen rumpali
* Derek Holland (s. 1974), irlantilainen soutaja
* Dexter Holland (*Bryan Keith Holland*, s. 1965), yhdysvaltalainen punk-kitaristi ja laulaja
* James Holland (s. 1989), australialainen jalkapalloilija
* Jevon Holland (s. 2000), kanadalais-yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
* Jim Holland (s. 1967), yhdysvaltalainen mäkihyppääjä
* John Holland (1926–1990), uusiseelantilainen aitajuoksija
* Jools Holland (s. 1958), brittiläinen kosketinsoittaja ja televisiojuontaja
* Julie Holland (s. 1965), Julie Holland on yhdysvaltalainen psykiatri ja kirjailija
* Ken Holland (s. 1955), kanadalainen jääkiekkomaalivahti ja Detroit Red Wingsin toimitusjohtaja
* Kevin Crossley-Holland (s. 1941), englantilainen lasten- ja nuortenkirjailija ja runoilija
* Koby Holland (s. 1974), yhdysvaltalainen kilpa-ampuja
* Lewis Holland (s. 1993), uusiseelantilainen rugbypelaaja
* Maree Holland (s. 1963), australialainen pikajuoksija
* Marika Holland, yhdysvaltalainen geotieteilijä, jään tutkija
* Matt Holland (s. 1989), brittiläinen vesipalloilija
* Mike Holland (s. 1961), yhdysvaltalainen mäkihyppääjä
* Nancy Holland (s. 1942), kanadalainen alppihiihtäjä
* Nate Holland (s. 1978), yhdysvaltalainen lumilautailija
* Patrick Holland (s. 1992), kanadalainen jääkiekkoilija
* Peter Holland (s. 1991), kanadalainen jääkiekkoilija
* Randy Holland (s. 1951), kanadalainen lakimies ja pokeriammattilainen
* Ron Holland (s. 1947), uusiseelantilainen kilpapurjehtija ja purjeveneiden suunnittelija
* Sidney Holland (1893–1961), Uuden-Seelannin pääministeri 1949–1957
* Stephen Holland (s. 1958), australialainen uimari
* Steve Holland (1954–2020), yhdysvaltalainen kitaristi, lauluntekijä ja Molly Hatchetin perustajajäsen
* Thomas Holland (1908–1999), brittiläinen katolinen piispa
* Todd Holland (s. 1961), yhdysvaltalainen televisio-ohjaaja ja -tuottaja
* Tom Holland (s. 1943), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja
* Tom Holland (s. 1996), brittiläinen näyttelijä
* Vicki Holland (s. 1962), australialainen taitoluistelija
* Vicky Holland (s. 1986), englantilainen triathlonisti
* Willa Holland (s. 1991), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
* William Holland (1874–1930), yhdysvaltalainen pikajuoksija
* Holland (Go Tae Seob) (s. 1996), eteläkorealainen laulaja.
Lipnica

**Lipnica** on maalaiskunta Bytówin piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 5&nbsp;216.

Bytówin piirikunnan asukkaista 6,6 prosenttia asuu Lipnican kunnassa ja sen pinta-alasta 14,1 prosenttia kuuluu Lipnican kuntaan. Kylät kunnassa ovat Borowy Młyn, Borzyszkowy, Brzeźno Szlacheckie, Brzozowo, Gliśno Wielkie, Karpno, Kiedrowice, Lipnica, Luboń, Łąkie, Mielno, Ostrowite, Osusznica, Prądzona, Upiłka, Wierzchocina, Wojsk sekä Zapceń.	

Vuoden 2019 lopussa 48,7 prosenttia Lipnican asukkaista oli naispuolisia ja 51,3 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 21,1 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 61,4 prosenttia ja eläkeikäiset 17,5 prosenttia väestön keski-iän ollessa 38,2 vuotta. Vuonna 2019 Lipnican kunnassa syntyi 63 lasta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 58,8 prosenttia puhui kašubin kieltä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Gmina Wiejska Lipnica Gdańskin tilastokeskus.
Joulu Japanissa

**[[Japani]]n [[joulu]]** sai alkunsa jo 1500-luvulla. Siitä tuli kuitenkin osa japanilaisten elämää vasta toisen maailmansodan jälkeen. Koska Japanin väestöstä vain noin 1&ndash;2 prosenttia on kristittyjä, joulua ei pidetä uskonnollisena juhlana tai lomana. Koulut ovat kuitenkin suljettuina joulupäivänä.

Japanilaiseen joulupöytään kuuluu yleensä joulukakku, joka on mansikoilla ja kermavaahdolla koristeltu täytekakku. Joulupäivänä on 1970-luvulta lähtien yleisesti syöty kanaa. Perinne johtuu yhdysvaltalaisen pikaruokaketju Kentucky Fried Chickenin (KFC) kampanjasta, jossa uppopaistetusta kanasta lanseerattiin japanilaiseen jouluun vastine yhdysvaltalaiselle joulukalkkunalle. Ilmiön suosion vuoksi KFC:n ravintoloihin voi joutua tekemään varauksen kuukausia etukäteen, jotta sellaiseen pääsee nauttimaan jouluna kana-aterian.

Joulupukki () tuo Japanissa lahjoja vain lapsille, ei aikuisille. Yleensä joulupukki antaa vain yhden lahjan ja tämänkin lasten nukkuessa.

## Historiaa
Japanissa vietettiin joulua ensimmäisen kerran vuonna 1552, eli kolme vuotta sen jälkeen, kun kristinusko tuli Japaniin. Japanin varhaiset joulujuhlat olivat tyypillisiä ja yleisiä paikkoja antaa usein hammastahnaa lahjaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Söderköpingsånin vesistö

**Söderköpingsånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 68) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Söderköpingsånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 882 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Söderköpingsån, jonka pituus on 25 kilometriä. Joki laskee Itämereen alle 0,2 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Söderköpingsånin vesistö sijaitsee suuren Motalanvirran vesistön (tunnus 67) itäpuolella. Motalanvirta laskee Itämereen pohjoisessa sijaitsevaan 50 kilometriä pitkään Bråvikenin lahteen, jolloin etelämpänä merenrannikon ja Motalanvirran vesistön väliin jää runsaasti tilaa kuudelle pienemmälle päävesistölle. Söderköpingsånin vesistö sijaitsee heti ensimmäisenä Motalanvirran eteläpuolella ja sen eteläpuolelle jää pienempi Vindånin vesistö (tunnus 69). Näiden lisäksi on merenrannikolla mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on yhtäsuuri kuin Söderköpingsånin vesistö.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (27,5&nbsp;%), turve (5,6&nbsp;%), kalliomaa (18,7&nbsp;%), hiekka ja sora (2,2&nbsp;%), multamaa (7,1&nbsp;%), savimaa (13,2&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (4,1&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (52,3&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (1,0&nbsp;%), viljelymaita (18,4&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (2,2&nbsp;%) sekä joutomaita (5,2&nbsp;%). Näiden lisäksi on 20,9&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Söderköpingsånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 2004–2019. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 5,39&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 23,5&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 1,22&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 5,45&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 23&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 24&nbsp;m³/s on mitattu huhtikuussa 2010 ja pienin 0,49&nbsp;m³/s syyskuussa 2016. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi maaliskuusta huhtikuuhun ja sen huippu ajoittuisi huhtikuulle.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Marströmmenin vesistö

**Marströmmenin vesistö** (, vesistöaluetunnus 72) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Marströmmenin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 496 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Marströmmen.Joki laskee Itämereen noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Marströmmenin vesistö sijaitsee suuren Motalanvirran vesistön (tunnus 67) itäpuolella. Motalanvirta laskee Itämereen pohjoisessa sijaitsevaan 50 kilometriä pitkään Bråvikenin lahteen, jolloin etelämpänä merenrannikon ja Motalanvirran vesistön väliin jää runsaasti tilaa kuudelle pienemmälle päävesistölle. Marströmmenin vesistö on niistä toiseksi eteläisin. Se sijaitsee kahden pienemmän päävesistön Botorpsströmmenin vesistön (tunnus 71) ja Virånin vesistön (tunnus 73) välissä. Vain pieni osa läntisestä vedenjakajasta kuuluu myös Motalanvirran vesistölle. Rannikolla on sen joensuun ympäristössä ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on Marströmmenin vesistön kokoinen.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (18,0&nbsp;%), turve (4,9&nbsp;%), kalliomaa (62,2&nbsp;%), hiekka ja sora (0,6&nbsp;%), multamaa (2,7&nbsp;%), savimaa (4,7&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (1,4&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (82,8&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (1,0&nbsp;%), viljelymaita (7,1&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,2&nbsp;%) sekä joutomaita (3,6&nbsp;%). Näiden lisäksi on 5,4&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Marströmmenin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,73&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 19&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,4&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3,1&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 13,9&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 24,9&nbsp;m³/s on mitattu huhtikuussa 1985 ja pienin 0,1&nbsp;m³/s viimeksi vuonna 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulvan huippu ajoittuisi huhtikuulle.

## Vesivoimaa
Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 10 patoa, joilla ei säännöstellä vesistön jokien virtaamia.

Vesistössä on yksi vesivoimalaitos Ölvedals Kvarn, joka tuottaa sähköä 0,3 megawattin teholla noin 0,7 gigawattituntia vuodessa.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Virånin vesistö

**Virånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 73) muodostuu Itämeren Kalmarinsalmeen laskevan Virånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 588 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Virån, joka on 10 kilometriä pitkä. Nimikkojoki muodostuu, kun kaksi jokea yhtyy yhdeksi alajuoksun uomaksi. Joki laskee Itämereen noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Virånin vesistö jää kahden suuremman vesistön Motalanvirran vesistön (tunnus 67) ja Emånin vesistön (tunnus 74) väliseen taskuun, missä sillä on pitkä yhteinen vedenjakaja pohjoispuolella sijaitsevaan yhtä suureen Marströmmenin vesistön (tunnus 72) kanssa. Virånin joensuun ympäristössä on mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on saman kokoinen kuin Virånin vesistöllä.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (26,3&nbsp;%), turve (4,0&nbsp;%), kalliomaa (54,5&nbsp;%), hiekka ja sora (0,6&nbsp;%), multamaa (3,1&nbsp;%), savimaa (4,3&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (0,8&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (81,4&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (1,0&nbsp;%), viljelymaita (7,7&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,4&nbsp;%) sekä joutomaita (3,1&nbsp;%). Näiden lisäksi on 6,4&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Virånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 4,42&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 19,8&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,58&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3,6&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 15&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 24,9&nbsp;m³/s on mitattu toukokuussa 1985 ja pienin 0,2&nbsp;m³/s syyskuussa 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulvan huippu ajoittuisi huhtikuulle.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Botorpsströmmenin vesistö

**Botorpsströmmenin vesistö** (, vesistöaluetunnus 71) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Botorpsströmmenin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 999 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Botorpsströmmen, jonka pituus on 75 kilometriä. Joki laskee Itämereen noin 0,2 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Botorpsströmmenin vesistö sijaitsee suuren Motalanvirran vesistön (tunnus 67) itäpuolella ja niillä on pitkä yhteinen vedenjakaja. Motalanvirta laskee Itämereen pohjoisessa sijaitsevaan 50 kilometriä pitkään Bråvikenin lahteen, jolloin etelämpänä merenrannikon ja Motalanvirran vesistön väliin jää runsaasti tilaa kuudelle pienemmälle päävesistölle. Niihin kuuluu eteläpuolella sijaitseva Marströmmenin vesistö (tunnus 72). Botorpsströmmenin joensuun ympäristössä on mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on Botorpsströmmenin vesistön kanssa lähes yhtä suuri.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (21,8&nbsp;%), turve (5,0&nbsp;%), kalliomaa (49,0&nbsp;%), hiekka ja sora (0,9&nbsp;%), multamaa (4,5&nbsp;%), savimaa (6,9&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (2,1&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (74,9&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (0,7&nbsp;%), viljelymaita (10,2&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,6&nbsp;%) sekä joutomaita (3,8&nbsp;%). Näiden lisäksi on 9,8&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Botorpsströmmenin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 6,13&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 19,6&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 2,07&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 6&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 17&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 38,3&nbsp;m³/s on mitattu toukokuussa 1985 ja pienin 0,7&nbsp;m³/s syksyllä 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan vaatimaton kevättulva ajoittuisi huhtikuulle.

## Vesivoima
Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 39 patoa, joista 29,4&nbsp;% säännöstellään vesistön jokien virtaamia. Patojen säännöstelykapasiteetti on 56,9&nbsp;miljoonaa kuutiometriä.

Botorpsströmmenin pääuomassa on 10 vesivoimalaitosta: Skaftet, Tovehult, Brunsö, Botorp, Svarteström, Ankarsrum, Odensvi, Havets kvarn, Tyllinge (Wattengropen) ja Totebo. Voimaloiden yhteisteho on 5,8 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 16,9 gigawattituntia.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Storånin vesistö

**Storånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 70) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Storånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 522 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Storånin vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Storån. Joki laskee Itämereen noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Storånin vesistö sijaitsee suuren Motalanvirran vesistön (tunnus 67) itäpuolella. Motalanvirta laskee Itämereen pohjoisessa sijaitsevaan 50 kilometriä pitkään Bråvikenin lahteen, jolloin etelämpänä merenrannikon ja Motalanvirran vesistön väliin jää runsaasti tilaa kuudelle pienemmälle päävesistölle. Storånin vesistö sijaitsee Motalavirran vesistön itäpuolella ja  Söderköpingsånin vesistön (tunnus 68) ja Vindånin vesistön (tunnus 69) eteläpuolella. Etelä- ja itäpuolella on näiden lisäksi mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on pienempi kuin Storånin vesistöllä.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (28,8&nbsp;%), turve (5,9&nbsp;%), kalliomaa (37,1&nbsp;%), hiekka ja sora (1,4&nbsp;%), multamaa (6,6&nbsp;%), savimaa (8,2&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (1,3&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (71,6&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (0,7&nbsp;%), viljelymaita (10,9&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (1,6&nbsp;%) sekä joutomaita (4,9&nbsp;%). Näiden lisäksi on 10,4&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Storånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,91&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 13,3&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,68&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3,4&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 11&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 18,1&nbsp;m³/s on mitattu toukokuussa 1985 ja pienin 0,9&nbsp;m³/s syksyllä 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan vaatimaton kevättulva ajoittuisi huhtikuulle.

## Vesivoima
Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 40 patoa, joista 23,2&nbsp;% säännöstellään vesistön jokien virtaamia. Patojen säännöstelykapasiteetti on 28,6&nbsp;miljoonaa kuutiometriä.

Storån pääuomassa on 6 vesivoimalaitosta: Edsbruk, Melby, Forsa ström nedre, Forsa ström övre, Åtvidaberg ja Kvarntorp. Voimaloiden yhteisteho on 3,4 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 6,2 gigawattituntia.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Kirjallisuusvuosi 1787

**Kirjallisuusvuosi 1787** käsittelee vuoden 1787 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Britannian kuningas Yrjö III antoi julistuksen *Proclamation for the Discouragement of Vice*, joka tähtäsi epäsiveellisten julkaisujen kieltämiseen.	
* Friedrich Schillerin näytelmän *Don Karlos, Infant von Spanien* kantaesitys oli Hampurissa 29. elokuuta. Tunnetuin versio näytelmästä on Giuseppe Verdin viisinäytöksinen ranskankielinen ooppera Don Carlos vuodelta 1867.

## Julkaisuja
* Pierre Beaumarchais &ndash; *[[Tarare (ooppera)|Tarare]]*
* Johann Wolfgang von Goethe &ndash; *Der Zauberlehring* (suom. *[[Noidan oppipoika]]*, runoelma)
* Johann Wolfgang von Goethe &ndash; *Iphigenie auf Tauri* (suom. *Ifigenia Tauriissa*, näytelmä)
* Ottobah Cugoano &ndash; *Thoughts and Sentiments on the Evil and Wicked Traffic of the Slavery and Commerce of the Human Species*
* Antoine Lavoisier & Louis-Bernard Guyton-Morveau & Claude Louis Berthollet & Marie-Françoise Dubois &ndash; *Méthode de nomenclature chimique* (kemian nimikkeistön periaatteet)
* Markiisi de Sade &ndash; Justine
* Friedrich Schiller &ndash; *Don Karlos, Infant von Spanien*
* Mary Wollstonecraft &ndash; *Thoughts on the Education of Daughters*

## Palkintoja

## Lähteet
Margery Allingham

**Margery Allingham** (1904 Lontoo, Englanti – 1966 Colchester, Englanti) oli brittiläinen salapoliisikirjailija. Hänen esikoisteoksensa on 1923 ilmestynyt merirosvoromaani *Blackerchief Dick*. Myöhemmissä teoksissa päähenkilöksi noussut Albert Campion oli ensimmäisen kerran mukana teoksessa *The Crime at Black Dudley* (1928). Viimeinen teos oli osin kesken jäänyt *Cargo of Eagles* (1968), jonka hänen puolisonsa Philip Youngman Carter viimeisteli.

## Suomennetut teokset
* *[[Kuolema kulkee sumussa]]* (*The Tiger in the Smoke*); suom. Arto Tuovinen, WSOY 1960. Sarja: Sapo 49
* *Kohtalokas kotiopettajatar* (*The China governess*); suom. Eeva Heikkinen ja Pirkko Haljoki, WSOY 1968. Sarja: Sapo
;Novelleja
* Meille se on aivan sama, antologiassa: *Murha maaseudulla: 22 englantilaista kartanomysteeriä* (*English country house murders*), Thomas Godfrey (toim.), Hyvinkää: Book studio 1990 Sarja: Jännityksen mestarit, 39. 
* Rahaa poltettavaksi asti (Money to burn), antologiassa: *Murhan viisi vuosikymmentä. 1* (*Fifty years of the best of Ellery Queen's Mystery Magazine*), suom. Annika Eräpuro. Hyvinkää: Book Studio 1991 Sarja: Jännityksen mestarit, 49 

## Lähteet
Saajan

**Saajan** (suomeksi ”Rakastettu”) on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen draamaelokuva, jonka ohjasi Lawrence D’Souza. Pääosia näyttelivät Sanjay Dutt, Madhuri Dixit ja Salman Khan. Se oli vuoden eniten tuottanut hindinkielinen elokuva.

## Juoni
Runoilija Aman (Sanjay Dutt) ja hänen veljensä Akash (Salman Khan) rakastuvat samaan naiseen, Poojaan (Madhuri Dixit).

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Palkinnot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kobolttiheksasyanoferraatti

**Kobolttiheksasyanoferraatti** (Co[Fe(CN)6]) on koboltti- ja ferrosyanidi-ionien [Fe(CN)6]- muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. 

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Yhdiste osoittaa palautuvasti elektrokromismia vihertävän ruskeasta tummanvihreään.

Kobolttiheksasyanoferraattia nanopartikkeleina on valmistettu sekoittamalla kaliumferrisyanidia K3[Fe(CN)6] kobolttikloridin CoCl2 kanssa.

Kobolttiheksasyanoferraattia on tutkittu käytettäväksi vedyn varastointiin, akkujen elektrodien materiaalina ja välituotteena bioantureiden valmistuksessa. Sovelluksissa sitä käytetään usein niin, että jokin alkalimetalli, kuten natrium, kalium tai litium, on siihen kelatoituneena. Samoin usein käytetään läheisiä yhdisteitä, kuten kobolttiheksasyanoferraatti(II) tai koboltti(II)heksasyanoferraatti(II). Kaliumkobolttiheksasyanoferraatti(II):ta K2CoFe(CN)6 on tutkittu käytettäväksi ioninvaihtomenetelmässä radioaktiivisen cesiumin erotteluun ydinjätteestä.

## Lähteet
Alsterånin vesistö

**Alsterånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 75) muodostuu Itämeren Kalmarinsalmeen laskevan Alsterånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 1&nbsp;525 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Alsterån, jonka pituus on 125 kilometriä. Joki laskee Itämereen alle 0,4 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Alsterånin vesistö sijaitsee sitä suuremman Emånin vesistö (tunnus 74) eteläpuolella. Näiden välinen yhteinen vedenjakaja on pääasiassa itä-länsi-suuntainen. Alsterånin vesistön länsipuolella sijaitsee Mörruminjoen vesistö (tunnus 86), joka vaihtuu Alsterånin eteläpuolella itään päin mentäessä ensin Ronnebyånin vesistöksi (tunnus 82), sitten Lyckebyånin vesistöksi (tunnus 80), ja lopuksi vielä Ljungbyånin vesistöksi (tunnus 77) ja Snärjebäckenin vesistöksi (tunnus 76). Alsterånin joensuun ympäristössä on mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on myös pieni.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (60,2&nbsp;%), turve (9,7&nbsp;%), kalliomaa (18,0&nbsp;%), hiekka ja sora (0,8&nbsp;%), multamaa (2,8&nbsp;%), savimaa (1,9&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (1,4&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (85,5&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (1,7&nbsp;%), viljelymaita (5,0&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,9&nbsp;%) sekä joutomaita (2,1&nbsp;%). Näiden lisäksi on 4,9&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Alsterånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 11,7&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 35,7&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 2,33&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 11,3&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 45&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 1,45&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 72&nbsp;m³/s on mitattu toukokuussa 1985 ja pienin 0,7&nbsp;m³/s syyskuussa 1983. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva ajoittuisi huhtikuulle.

## Vesivoimaa
Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 46 patoa, joista 3,8&nbsp;% säännöstellään vesistön jokien virtaamia. Patojen säännöstelykapasiteetti on 12,8&nbsp;miljoonaa kuutiometriä.

Vesistössä on yksi vesivoimalaitos Hornsö, joka tuottaa sähköä 2,5 megawattin teholla noin 8,3 gigawattituntia vuodessa.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Luca Guadagnino

**Luca Guadagnino** (s. 10. elokuuta 1971 Palermo, Sisilia) on italialainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja. Hänen tunnetuimmat ohjauksensa lienevät *[[Call Me by Your Name]]* (2017) ja *[[Suspiria (vuoden 2018 elokuva)|Suspiria]]* (2018). *Call Me by Your Namestä* Guadagnino sai parhaan elokuvan Oscar-ehdokkuuden.

Guadagnino on homoseksuaali. Vuodesta 2009 vuoteen 2020 asti Guadagnino oli parisuhteessa italialaisen elokuvantekijän, Ferdinando Cito Filomarinon kanssa.

## Valikoitu filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Snärjebäckenin vesistö

**Snärjebäckenin vesistö** (, vesistöaluetunnus 76) muodostuu Itämeren Kalmarinsalmeen laskevan Snärjebäckenin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 285 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Snärjebäcken. Joki laskee Itämereen alle 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Snärjebäckenin vesistö sijaitsee Alsterånin vesistön (tunnus 75) ja Ljungbyånin vesistön (tunnus 77) välissä ja nämä vesistöt saartavat sen lännestä päin. Itäpuolella sijaitsee mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on suurempi kuin Snärjebäckenin vesistöllä.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (74,3&nbsp;%), turve (9,6&nbsp;%), kalliomaa (2,3&nbsp;%), hiekka ja sora (3,4&nbsp;%), multamaa (5,1&nbsp;%), savimaa (2,4&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (2,2&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (86,8&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (1,6&nbsp;%), viljelymaita (7,4&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,8&nbsp;%) sekä joutomaita (2,9&nbsp;%). Näiden lisäksi on 0,5&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Snärjebäckenin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 1,67&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 13,1&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,2&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 1,8&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 12,5&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 16,3&nbsp;m³/s on mitattu huhtikuussa 1985 ja pienin 0,1&nbsp;m³/s viimeksi vuonna 2006. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi maaliskuusta huhtikuuhun ja sen huippu ajoittuisi huhtikuulle.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Valmarin museo

**Valmarin museo** on toinen Keminmaan paikallismuseoista Keminmaan kotiseutumuseon ohella. Museon päärakennus on rakennettu 1800-luvun alussa, jolloin pihapiirissä oli myös vanhempi päärakennus, sekä kolme aittaa, jotka kaikki on myöhemmin purettu. Nykyisin museon pihapiiriin kuuluu päärakennuksen lisäksi lohikellari ja aitta-navettarakennus. Museo on sisustettu 1920- ja 1930-lukujen tyyliin. Kaikki esillä olevat esineet ovat talon alkuperäistä esineistöä, sillä talo myytiin irtaimistoineen museoksi 1985. Kemijokisuussa sijaitsevalla Valmarinniemessä on ollut asutusta jo keskiajalla, ja Valmarin suku on asuttanut niemellä kolmea tilaa. Niemessä sijaitsi myös Kemin seurakunnan vanhin kirkko. Valmarin tilan elanto on tullut maanviljelyksestä, kaupasta ja kalastuksesta.
{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {"title": "Valmarin museo",
        "marker-symbol": "museum",
    "marker-color": "0050d0"},
      "geometry": {
        "type": "Point",
        "coordinates": [
          24.515746148435394,
          65.78731656879746
        ]
      }
    }
  ]
}

## Lähteet
Albert Heikel

**Albert Heikel** (24. joulukuuta 1812 Oulu – 14. maaliskuuta 1880 Ylitornio) oli suomalainen kirjastonhoitaja, opettaja, rehtori, pappi ja valtiopäivämies. 

## Henkilöhistoria
Heikelin vanhemmat olivat  kihlakunnantuomari Henrik Jakob Heikel ja Anna Margareta Laurin ja puoliso vuodesta 1842 Albertina Kristina Levón (k. 1887). Heikel tuli ylioppilaaksi 1830, valmistui filosofian kandidaatiksi 1836 ja vihittiin papiksi 1838. Rovastin arvon hän sai 1864. Heikel oli Pohjalaisen Osakunnan kirjastonhoitaja vuoteen 1839 ja ylimääräinen kirjaston amanuenssi 1836–1838, Turun triviaalikoulun vt. alempi kollega 1839 ja Pietarsaaren pedagogion vt. rehtori 1840. Pietarsaaren ala-alkeiskoulun rehtoriksi Heikel tuli  1842 ja Oulun yläalkeiskoulun konrehtoriksi 1845. Hän oli Ylitornion kirkkoherra vuodesta 1849 ja tämän ohella Tornion ala-alkeiskoulun tarkastaja vuodesta 1858. Lapinmaan rovastikunnan vt. lääninrovastina Heikel toimi 1872–1875. Hän oli pappissäädyssä  valtiopäiväedustaja 1863. 

Kirkkoherra Karl Abiel Heikel oli Albert Heikelin poika. Pappi, opettaja valtiopäivämies Henrik Heikel oli puolestaan hänen veljensä.

## Julkaisuja
* *Wielä muutama sana hengellisistä liikunnoista Lapissa ja Pohjanmaalla*, 1874

## Lähteet
Kirjallisuusvuosi 1785

**Kirjallisuusvuosi 1785** käsittelee vuoden 1785 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* The *Daily Universal Register* (myöhempi *[[The Times]]*) alkoi ilmestyä Lontoossa.
* Markiisi de Sade kirjoitti vankeudessa ollessaan teoksen *[[Sodoman 120 päivää]]*. Se julkaistiin vasta vuonna 1904.
* Oxford University Press alkoi käyttää Raamattujen painamisessa erittäin ohutta raamattupaperia, jota tuotiin Kiinasta.
* Ruotsin painovapautta rajoitettiin siten, että aikakauskirjallisuus asetettiin riippuvaksi ennakkoluvasta, joka voitiin milloin tahansa peruuttaa. Eräitä asioita ei aikakauslehdissä saanut käsitellä ollenkaan.

## Julkaisuja

* Denis Diderot &ndash; *Jacques le fataliste et son maître* (suom. *[[Jaakko Fatalisti ja hänen isäntänsä]]*, 1992)
* Immanuel Kant &ndash; *Grundlegung zur Metaphysik der Sitten* (suom. Moraalin metafysiikan perustus)
* William Paley &ndash; *The Principles of Moral and Political Philosophy*
* Rudolf Erich Raspe &ndash; *Baron Munchausen's Narrative of his Marvellous Travels and Campaigns in Russia* (suom. Paroni von Münchhausen)
* Friedrich Schiller &ndash; *Ode an die Freude* (runo)
* Thomas Thorild &ndash; *Passionerna* (vuoden 1781 kirjoituskilpailuun osallistunut runoteos)
* Karl Gottlieb von Windisch &ndash; *Sammlung christlicher Lieder und Gesänge zum Gebrauche evangelischer Religionsverwandten*
* *[[Lunkentus]]*, ruotsalainen kansankirja

## Lähteet
Ljungbyånin vesistö

**Ljungbyånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 77) muodostuu Itämeren Kalmarinsalmeen laskevan Ljungbyånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 758 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Ljungbyån, jonka pituus on 62 kilometriä. Pääuoman kokonaispituus on 77 kilometriä, kun huomioidaan pisin sivujoki. Se alkaa Bullaflyn suolta , joka sijaitsee 219 metriä mpy. Joki laskee Itämereen noin 0,15 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Ljungbyånin vesistö sijaitsee kahden keskikokoisen vesistön Emånin vesistön (tunnus 74) ja Mörruminjoen vesistön (tunnus 86) välisessä taskussa, jossa on yksitoista pienempää päävesistöä. Sen kanssa on yhteinen vedenjakaja on neljällä päävesistöllä. Pisin yhteinen vedenjakaja on eteläpuolisella Hagbyånin vesistöllä (tunnus 78), jonka länsipuolella sijaitsevatLyckebyånin vesistön (tunnus 80) ja Alsterånin vesistön (tunnus 75) lyhyet vedenjakajat. Alsterånin viereinen vesistö Snärjebäckenin vesistö (tunnus 76) on pinta-alaltaan pieni, mutta merenrannikolla on mereen laskevien ojien ja purojen pienien valuma-alueiden yhteispinta-ala on Ljungbyånin vesistöä paljon suurempi.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (69,3&nbsp;%), turve (8,1&nbsp;%), kalliomaa (1,1&nbsp;%), hiekka ja sora (3,7&nbsp;%), multamaa (9,4&nbsp;%), savimaa (3,4&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (3,7&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (77,7&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (1,6&nbsp;%), viljelymaita (13&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (2,6&nbsp;%) sekä joutomaita (4,4&nbsp;%). Näiden lisäksi on 0,7&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Ljungbyånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 4,97&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 29,8&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,74&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 4,9&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 28&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 24,9&nbsp;m³/s on mitattu huhtikuussa 1985 ja pienin 0,2&nbsp;m³/s marraskuussa 1982. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan vaatimaton kevättulva kestäisi maaliskuusta huhtikuuhun ja sen huippu ajoittuisi huhtikuulle.

## Vesivoimaa
Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 38 patoa, joilla ei säännöstellä jokien virtaamia.

Ljungbyånin pääuomassa on 2 vesivoimalaitosta: Kölby ja 
Djupafors. Vesistön sivu-uomissa on vielä Weinen voimala. Voimaloiden yhteisteho on 0,1 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 0,2 gigawattituntia.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Mazda C -pohjalevy

**Mazda C -pohjalevy** on Mazdan kehittämä pohjalevy etu- ja nelivetoisille ylemmän keskiluokan automalleille. Se on kehitetty Mazdan G-pohjalevyn perustalta.

## CA

* Mazda Xedos 6 / Eunos 500 (1992–1999)

## CB
Viisiovista Mazda Lantista myytiin Euroopassa osana 323-mallistoa nimellä 323F. Muut 323-korimallit perustuivat B-pohjalevylle.

* Mazda Lantis / 323F (1993–1998)

## CG
CG-pohjalevyä käytettiin yksinomaan Japanin markkinoille suunnitellussa Mazda Capellassa (myytiin myös Ford Telstarina). Auto oli suunniteltu alle 1&nbsp;700 millimetriä leveäksi verotussyistä.

* Ford Telstar II (1994–1997)
* Mazda Capella (CG) (1994–1997)

## CP

* Ford Ixion (1999–2005)
* Mazda Premacy (CP) (1999–2004)

## CW

* Mazda5 (CW) (2010–2018)
* Nissan Lafesta (B35) (2011–2017)
Kirjallisuusvuosi 1786

**Kirjallisuusvuosi 1786** käsittelee vuoden 1786 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Kuningas Kustaa III perusti Ruotsin akatemian.
* Johan Christopher Frenckell toimi kirjanpainajana Turussa vuodesta 1785 alkaen ja Turun akatemian kirjanpainajana vuodesta 1786. Hän perusti 1789 Frenckellin kirjakaupan Turkuun ja toimi lisäksi kirjankustantajana. 
* Johann Wolfgang von Goethe aloitti Italian-matkan, jota hän kuvasi vuosina 1816–1817 julkaisemassaan teoksessa *Italienische Reise*.

## Julkaisuja
* William Beckford &ndash; *The History of Caliph Vathek* (suom. *[[Hirmuvaltias]]* 1923, kauhuromaani)
* Christfried Ganander &ndash; *Runo-kirja : joka sisällänsä pitää 1. K. Salomonin Korkia weisun. 2. K. Dawidin 96:dennen 100:s psalmit. 3. Hjobin kirjan 3:mas ja 7:mäs luku. 4. Runot, luu-karsinan kirkko-maan ja haudan ylitse. 5. Kaxi kiwi-pijrrosta, ja 6. Dawidin 133 psalmi, weisattawaxi wirrexi laadittu. Runot taitaan weisatta tawallisella runo-nuotilla, nijnkuin Suomen maasa, erinomattain Pohjan-maalla, Carjalasa ja Sawon maasa wanhasta, ja wieläkin tuttu ja totuttu on; ne taitaan myös wijsi-kjelisellä kanteleella somahasti soitettaa*
* Immanuel Kant &ndash; *Was heisst: Sich im Denken orientiren?*
* Immanuel Kant &ndash; *Metaphysische Anfangsgründe der Naturwissenschaft*
* Isabelle de Montolieu &ndash; *Caroline de Lichtfield, ou Mémoires extraits des papiers d'une famille prussienne*
* Friedrich Schiller &ndash; *Der Geisterseher*
* Sarah Trimmer &ndash; *Fabulous Histories* (myös nimellä *The Story of Robin*)

## Palkintoja

## Lähteet
Torhild

**Torhild** on pohjoismainen naisen etunimi. Se on muinaisskandinaavinen nimi, jonka alkuosa merkitsee Tor-jumalaa ja loppuosa ’taistelua’.

Suomessa Torhild on varsin harvinainen etunimi. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on vuoteen 2025 mennessä ollut virallisena nimenä noin 50–70 naisella.

## Nimipäivät
Torhild-nimi lisättiin suomenruotsalaiseen almanakkaan vuonna 1950. Nimipäivä on 5.&nbsp;marraskuuta.

Norjassa Torhildin nimipäivä on 16.&nbsp;kesäkuuta. Vuosina 1986–1992 Torhildilla oli nimipäivä myös Ruotsin almanakassa 17.&nbsp;kesäkuuta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Torhild (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Hagbyånin vesistö

**Hagbyånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 78) muodostuu Itämeren Kalmarinsalmeen laskevan Hagbyånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 468 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Hagbyån.

## Vesistön valuma-alue
Hagbyånin vesistö sijaitsee kahden keskikokoisen vesistön Emånin vesistön (tunnus 74) ja Mörruminjoen vesistön (tunnus 86) välisessä taskussa, jossa on yksitoista pienempää päävesistöä. Se jää siellä kahden vesistön Ljungbyånin vesistön (tunnus 77) ja Lyckebyånin vesistön (tunnus 80) väliin niin, että niiden yhteinen vedenjakaja ympäröi Hagbyånin vesistön lähes kokonaan. Sen eteläpuolelle jää vielä eräitä mereen laskevien ojien tai purojen pieniä valuma-alueet, joiden yhteispinta-alakin on pieni.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (71,6&nbsp;%), turve (8,8&nbsp;%), kalliomaa (3,1&nbsp;%), hiekka ja sora (1,8&nbsp;%), multamaa (6,4&nbsp;%), savimaa (4,6&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (1,5&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (80,7&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (1,7&nbsp;%), viljelymaita (10,8&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,7&nbsp;%) sekä joutomaita (4,1&nbsp;%). Näiden lisäksi on 1,9&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Hagbyånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 2004–2019. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 2,31&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 10,4&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,39&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 2,6&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 16&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 11,9&nbsp;m³/s on mitattu huhtikuussa 2006 ja pienin 0,295&nbsp;m³/s syyskuussa 2016. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Luettelo BTS:n saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

Tämä on luettelo **[[BTS (yhtye)|BTS:n]] saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista**.

BTS on ollut ehdolla 342 palkintoon ja on voittanut niistä 222.

## Muut ennätykset ja saavutukset
Axel Emanuel Berner

**Axel Emanuel Berner** (1. heinäkuuta 1810 Mäntyharju – 1. joulukuuta 1884 Pieksämäki) oli suomalainen opettaja, pappi ja valtiopäivämies.

Bernerin vanhemmat olivat kapteeni Emanuel Berner ja Hedvig Pernberg ja puoliso vuodesta 1839 Katarina Olivia Pesonius (k. 1900). Berner tuli ylioppilaaksi 1829 ja vihittiin papiksi 1832, varapastorin arvon hän sai 1853. Berner toimi pappina Joroisissa ja Mäntyharjulla ja oli Viipurin lukion vt. ruotsin kielen opettaja 1837, vt. 2. matematiikan lehtori 1841 ja 2. teologian lehtori 1842. Mäntyharjun kappalainen hänestä tuli 1851, astuen virkaan 1853, ja Pieksämäen kirkkoherra 1863, astuen virkaan 1865. Berner oli lääninrovasti 1870–1872 ja 1875–1884. Hän oli pappissäädyssä valtiopäiväedustaja 1872.

Bernerin poika oli pankinjohtaja, kihlakunnantuomari Emanuel Saloheimo.

## Lähteet
Claes Gustaf Beyrath

**Claes Gustaf Beyrath** (17. toukokuuta 1812 Iisalmi – 27. marraskuuta 1873 Puumala) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. 

Beyrathin vanhemmat olivat kappalainen Johan Erik Birath, myöhemmin Beyrath, ja Helena Katarina Wialén ja puoliso vuodesta 1849 Amanda Karolina Ehrström (k. 1881). Beyrath tuli ylioppilaaksi 1829 ja vihittiin papiksi 1836, varapastorin arvon hän sai 1853. Beyrath toimi pappina Leppävirralla, Heinävedellä, Laukaassa, Jämsässä ja Kronstadtissa. Johanneksen kappalainen hänestä tuli 1850 ja Jääsken 1855. Beyrath toimi Helsingin virolaislättiläisen sotilasseurakunnan saarnaajana vuodesta 1865 ja Puumalan kappalaisena vuodesta 1870. Hän oli pappissäädyssä  valtiopäiväedustaja 1863.

## Lähteet