open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lenokki

**Lenokki** (*Brachymystax lenok*) on pohjoisen Aasian kylmissä jokivesissä elävä hidaskasvuinen lohikala. Se tulee sukukypsäksi noin 40 senttimetrin pituisena ja kasvaa usein 55 sentin mittaiseksi. Painoennätys on kahdeksan kiloa. Kutuaikaan kala muuttuu tummanpunaiseksi ja selkä- ja rintaevät monivärisen kirjaviksi. 

Lenokin levinneisyysalue kattaa lähes koko Siperian pohjoiseen virtaavat joet Obilta Kolymalle sekä Venäjän Kaukoidän Tyyneenmereen laskevat joet, muun muassa Amurin. Levinneisyysalue ulottuu Korean, Pohjois-Kiinan ja Mongolian puolelle. Lenokki ei vaella mereen.

## Lähteet
* 
* B. lenok (Pallas, 1773) – ленок  Позвоночные животные России. Sevin.ru
Arokirvinen

**Arokirvinen** (*Anthus hellmayri*) on eteläamerikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Perun kaakkoisosan Andien itäpuolella ja sieltä edelleen itään Argentiinaan, Kaakkois-Brasiliaan, Kaakkois-Paraguayhin, Uruguayhin ja mahdollisesti Chilen eteläosiin. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Ernst Hartert kuvaili lajin holotyypin Río Salílta Tucumánista Argentiinasta 1909. Laji on nimetty Carl Edward Hellmayrin kunniaksi.

## Lähteet
Viking (satelliitti)

**Viking** oli Ruotsin ensimmäinen satelliitti, jonka päätehtävänä oli tutkia magnetosfäärin ja ionosfäärin
plasmailmiöitä. Satelliitti laukaistiin avaruuteen 22. helmikuuta 1986 Ariane 1 -kantoraketilla Ranskan Guayanassa sijaitsevasta Kouroun avaruuskeskuksesta.

## Satelliitin rakenne ja rata

Tämä pieni 286&nbsp;kg:n painoinen Viking-satelliitti laukaistiin hyvin elliptiselle radalle 814–13&nbsp;530&nbsp;km:n korkeuteen, josta se pystyi tehokkaasti tutkimaan ilmakehän yläosia. Satelliitin kiertoaika maapallon ympäri on 261,2 minuuttia.

Muodoltaan Viking on kahdeksankulmainen kappale, jonka halkaisija on 1,9 m ja korkeus 0,5 m.

## Mittalaitteet

Satelliitti varustettiin viidellä mittalaitteella, joiden toteuttamiseen osallistui tutkijoita Norjasta, Tanskasta, Ranskasta, Kanadasta, Yhdysvalloista ja Saksasta.

* **Electric Fields Experiment:** ilmakehän yläosien sähkökenttien mittaaminen (Royal Institute of Technology, Ruotsi)
* **Magnetic Field Experiment:** magneettikentän tutkiminen (Applied Physics Laboratory, Johns Hopkins University, Yhdysvallat)
* **Particle Experiment:** spektrometrejä ilmakehän yläosien sähköisten hiukkasten tutkimiseen (Kiruna Geophysical Institute, Ruotsi)
* **Wave Experiment:** magnetosfäärin hiukkasten tutkiminen (Swedish Institute of Space Physics, Danish Space Research Institute)
* **UV Imaging Experiment:** revontulien ultraviolettisäteilyn tutkiminen (University of Calgary, Kanada)

## Hankkeen tulokset ja toteutuminen

Viking-satelliitin toimintaiäksi suunniteltiin 240 päivää, mutta käytännössä se jatkoi mittauksia pidempään yhteensä 444 päivän ajan. Satelliitin toiminta päättyi 12. toukokuuta 1987. Satelliitin avulla saatiin merkittävää tietoa ilmakehän yläosien ominaisuuksista ja revontulista.

Hankkeen toteuttajana toimi Swedish Space Corporation. Hankkeen kokonaiskustannukset olivat 20 miljoonaa dollaria (vuoden 1986 mukaan). Satelliitin valmisti Saab-Scania yhdessä amerikkalaisen Boeing-yhtiön kanssa.

## Aiheesta muualla

*Viking-satellite
*VIKING – Sweden's first satellite
Andienkirvinen

**Andienkirvinen** (*Anthus bogotensis*) on eteläamerikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Andien alueen Venezuelan luoteisosista Boliviaan ja Luoteis-Argentiinan Tucumániin. Philip Lutley Sclater kuvaili lajin holotyypin Kolumbian Santa Fe de Bogotásta 1855.

## Lähteet
Tom Utley

**Tom Utley** on brittiläinen toimittaja, joka tällä hetkellä toimii Daily Mailin kirjoittajana. Hän toimi aikaisemmin The Daily Telegraphin kirjoittajana, mutta erosi vuoden 2006 alussa kun Daily Mail tarjosi 120 000 punnan palkaa. Tom Utley on roomalaiskatolilaisen toimittaja Peter Utleyn poika. Utley vastustaa tupakanvastaisia kampanjoita.
Most Wanted

**Most Wanted** voi viitata ainakin seuraaviin:

*Poliisien listat etsityimmistä rikollisista:
**FBI Ten Most Wanted Fugitives
**FBI Most Wanted Terrorists
**United States Secret Service Most Wanted Fugitives
**U.S. Marshals 15 Most Wanted Fugitives
**List of most wanted fugitives in Italy
**Saudi Arabia's most wanted list
*The World's 10 Most Wanted, Forbes-lehden julkaisema lista
**[[Need for Speed: Most Wanted]]*, videopeli
**[[Most Wanted (Hilary Duffin albumi)|Most Wanted]]*, Hilary Duffin kokoelma-albumi vuodelta 2005
**[[Most Wanted (Hunterzin albumi)|Most Wanted]]*, Hunterzin albumi vuodelta 2003
**[[Most Wanted (Kane & Abelin albumi)|Most Wanted]]*, Kane & Abelin albumi vuodelta 2000
**[[Most Wanted (vuoden 1997 elokuva)|Most Wanted]]*, elokuva vuodelta 1997, pääosassa Keenen Ivory Wayans
**[[Most Wanted (vuoden 2020 elokuva)|Most Wanted]]*, elokuva vuodelta 2020, pääosassa Josh Hartnett
**[[Most Wanted (televisiosarja)|Most Wanted]]*, vuosina 1976–1977 lähetetty televisiosarja, pääosissa Robert Stack, Jo Ann Harris ja Shelly Novack
**[[MTV’s Most Wanted]]*, vuoden 1992 televisiosarja MTV Europella
*”Most Wanted”, *[[Beavis ja Butt-head]]* -animaatiosarjan jakso.
**[[Most Wanted (pilottijakso)|Most Wanted]]*, Marvel Televisionin julkaisematon televisiopilotti.
3T

**3T** on yhdysvaltalainen R&B-yhtye, jonka ovat perustaneet poptähti Michael Jacksonin veljen Tito Jacksonin pojat Tariano Adaryll Jackson II, Taryll Adren Jackson ja Tito Joe Jackson. Yhtyeen ensimmäisen studioalbumin, Brotherhood, tuottivat yhdessä Michael Jackson ja Kenneth Komisar ja se julkaistiin Jacksonin perustaman "MJJ Music" -yhtiön alaisuudessa. Albumia myytiin maailmanlaajuisesti noin kuusi miljoonaa kappaletta. Yhtyeen toinen studioalbumi, Identity, julkaistiin vuonna 2004.

## Diskografia
### Albumit
*1995: *[[Brotherhood (3T:n albumi)|Brotherhood]]*
*2004: *[[Identity (3T:n albumi)|Identity]]*
*2015: *[[Chapter III]]*

### Singlet
*1995: "Anything"(#2 UK, #15 US)
*1995: "24/7" (#11 UK)
*1996: "Tease Me" (#103 US)
*1996: "Why" (featuring Michael Jackson) (#2 UK, #112 US)
*1996: "I Need You" (featuring Michael Jackson) (#3 UK)
*1996: "Gotta Be You" (#10 UK)
*1997: "ETERNAL FLAME" by *[[Tomoya Nagase|Tomoya]] with 3T* (#12 Japan)
*2003: "Stuck on You" (#14 UK)(#3 NL)
*2004: "Sex Appeal"
*2005: "If You Leave Me Now" (T-Rio featuring 3T)
*2009: "We Are the World 25" (useidein artistien kanssa)
*2015: The Story of Love
*2015: Power of Love

### Muut
*1993: "Didn't Mean To Hurt You" (appears on the *[[Free Willy]]* soundtrack)
*1995: "What Will It Take" (appears on the *[[Free Willy 2]]* soundtrack)
*1997: "Waiting For Love" (appears on the *[[Men in Black]]* soundtrack)
*1999: "Thinkin' " (appears on the *[[Trippin' (film)|Trippin']]* soundtrack)
C1 (höyryveturi)

**C1** eli **Bristollari** oli Valtionrautateiden (VR) ensimmäinen varsinainen tavarajuniin tarkoitettu höyryveturi, jota käytettiin tosin myös sekajunissa ja myöhemmin vaihtotyöhönkin varikoilla Helsingissä, Pietarissa, Riihimäellä ja Turussa. Veturin vetovoima oli 3&nbsp;200&nbsp;kp.

C1-veturi numero 30 jäi vuonna 1918 Venäjälle, josta sitä ei palautettu koskaan takaisin Suomeen. Veturit hylättiin 1920-luvulla, mutta numero 21 säilyi ja kunnostettiin. Se on saanut paikkansa Suomen toiseksi vanhimpana säilyneenä veturina Suomen rautatiemuseossa Hyvinkäällä syksystä 1987 alkaen.

## Lähteet
*
Katkenneita kukkasia

**Katkenneita kukkasia** (*Broken Blossoms or The Yellow Man and the Girl*, Suomessa myös nimellä *Murskattuja kukkia*) on D. W. Griffithin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä draamaelokuva vuodelta 1919. Elokuva perustuu Thomas Burken novelliin ”The Chink and the Child”. Elokuvan pääosia näyttelevät  Lillian Gish ja Richard Barthelmess.

*Katkenneita kukkasia* pidetään yhtenä Griffithin parhaimmista elokuvista ja joidenkin kriitikoiden mielestä se on hänen mestariteoksensa.

Griffithiä oli syytetty rasismista *[[Kansakunnan synty|Kansakunnan synnyssä]]* 1915. *[[Suvaitsemattomuus]]* (1916) oli vastaus rasismisyytteille ja *Katkenneita kukkasia* jatkoi rasisminvastaista linjaa, sillä elokuva kertoo nuoren englantilaistytön ja kiinalaisen rakkaustarinan – todennäköisesti ensimmäistä kertaa yhdysvaltalaisessa elokuvassa.

## Rooleissa

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* Mykkäelokuvasivusto
Pattijoen vesitorni

**Pattijoen vesitorni** on Raahen Vesi Oy:n omistama vesitorni Pattijoella Kamutanmäen alueella Raahessa. Suunnitteluvaiheessa sijoitusvaihtoehtona pidettiin Kuuselanmäkeä. Vuonna 1988 valmistuneen tornin on suunnitellut arkkitehtuuri- ja insinööritoimisto Alasaarela. Tornin vesitilavuus on 1&nbsp;100&nbsp;m³. Tornin rakennutti silloisen Pattijoen kunnan vesiyhtiö, jonka toimitusjohtajana toimineen Pentti Hannelinin mukaan vesitornia kutsuttiin leikillisesti ”Hannelinin ufoksi”.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Chemnitzer FC

**Chemnitzer FC** on saksalainen jalkapalloseura Chemnitzistä.

## Historia
Chemnitzer FC:n edeltäjänä pidetään vuonna 1945 perustettua *SG Chemnitz Nordia*. Tällä nimellä seura pelasi kolme kautta, jonka jälkeen nimeksi vaihdettiin *BSG Fewa Chemnitz*. Seura pelasi kyseisellä nimellä kaksi kautta, jonka jälkeen uudeksi nimeksi otettiin *BSG Chemie Chemnitz*. Vuonna 1951 kaupungin nimeksi vaihdettiin Karl-Marx-Stadt, jonka takia seuran nimeä vaihdettiin uudelleen. Vuonna 1966 otettiin käyttöön tunnetuin nimi *FC Karl-Marx-Stadt*, jolla seura saavutti myös eniten menestystä. Kaudella 1966–1967 seura voitti ensimmäisen ja samalla ainoan Itä-Saksan mestaruutensa.

Kaudeksi 1970–1971 Karl-Marx-Stadt putosi DDR-Ligaan, mutta nousi heti yhden kauden jälkeen. 1980–luvun lopulla joukkue sijoittui kerran sarjan toiseksi ja kolmanneksi, jotka jäivät sen historian parhaimmiksi sarjasijoituksiksi DDR-Oberligassa. Kesällä 1990 seuran nimeksi vaihdettiin nykyinen *Chemnitzer FC*. Kauden 1990–1991 päätteeksi seura sijoittui pääsarjan viidenneksi ja pääsi suoraan 2. Bundesliigaan. Chemnitzer FC onnistui säilyttämään sarjapaikkansa viiden kauden ajan sijoittuen parhaimmillaan neljänneksi. Kausiksi 1999–2001 seura nousi takaisin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, mutta putosi sen jälkeen Regionalligaan. Chemnitzer FC nousi kauden 2010–2011 päätteeksi 3. Ligaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen kotisivu
Eyjafjallajökull

**Eyjafjallajökull** (; ) on jäätikkö Islannin eteläosassa. Sen alla on jäätikön mukaan nimetty Eyjafjallajökull-niminen tulivuori, joka on purkautunut vuosina 920, 1612, 1821–1823 ja 2010.

Jäätikkö kuuluu Islannin korkeimpiin; sen korkein huippu kohoaa 1&nbsp;666 metriin. Alas vuoren pohjoisreunaa ulottuu kaksi pitkää kielekettä: Gígjökull ja Steinsholtsjökull.

Vuoden 2010 purkauksessa ilmakehään levisi laaja tuhkapilvi, jonka vuoksi lähes koko Euroopan lentoliikenne jouduttiin pysäyttämään muutamaksi päiväksi.  Purkauksen jälkeen läheistä Katla-tulivuorta tarkkailtiin, koska näillä kahdella on ollut taipumus aktivoitua samoihin aikoihin.

## Etymologia
Nimi *Eyjafjallajökull* on yhdyssana, joka koostuu sanoista: 
**eyja* (monikon genetiivi sanasta **ey**: saari kuten englannin eyot, ’pieni saari joessa’, tai sanan island (”ey-land”, ’saari’) alkuosa)
**fjalla*  (monikon genetiivi sanasta **fjall**, jonka nominatiivin monikko on **fjöll**, tunturit tai vuoret) ja
**jökull* (tarkoittaa jäätikköä, samaa alkuperää kuin englannin sanan icicle (”ice-icle”, ’jääpuikko’) loppuosa).

Kirjaimellinen käännös olisi ”saarivuorten jäätikkö”. Nimi Eyjafjöll kuvaa tulivuoren massiivin eteläistä puolta pienine vuorineen, jotka muodostavat tulivuoren alaosan. Skógarin kylä ja museo ovat Eyjafjallajökullin alapuolisella alueella.

Islannissa puhutaan jäätiköstä ja tulivuoresta samalla nimellä, sillä tulivuoria syntyy tällä Pohjois-Amerikan ja Euraasian mannerlaattojen rajavyöhykkeellä monenlaisiin paikkoihin, eivätkä ne muuta paikan nimeä. Kraatterit voidaan tarvittaessa nimetä myöhemmin.

## Kuvia


Kuva:Iceland Eyjafjallajökull from Sólheimajökull.JPG|Näkymä Sólheimajökull-jäätiköltä, Katlan suunnasta.
Kuva:Eyjafjallajökull glacier in Iceland 2005 1.JPG|
Kuva:Þórsmörk Eyjafjallajökull 2 Iceland.JPG|Þórsmörk ja Eyjafjallajökull; näkymä pohjoisesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kultakirvinen

**Kultakirvinen** (*Tmetothylacus tenellus*) on västäräkkien heimoon kuuluva itäafrikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue ulottuu Sudanin kaakkoisosista ja Ugandan koillisosista etelään Tansanian koillis- ja keskiosiin. Jean Cabanis kuvaili lajin holotyypin Taitasta, Kenian kaakkoisosasta vuonna 1878.

## Lähteet
International Launch Services

**International Launch Services** (ILS) on vuonna 1995 perustettu alun perin venäläis-yhdysvaltalainen ja vuodesta 2008 lähtien venäläinen rakettien myyntiyhtiö, joka myy Proton-laukaisuja Baikonurin kosmodromilta. Sen omistajat Lockheed Martin (sittemmin myynyt osuutensa Space Transport Inc.-yhtiölle, joka myi osuutensa Hrunitšev v. 2008), Hrunitšev ja Energija .

Yrityksen toimipaikka on Restonissa, Virginiassa. Sillä on 60 työntekijää. 

Yhtiö on tehnyt noin 60 Proton-laukaisua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ILS Website
* Proton rocket's commercial marketer begins new era, Spaceflight Now, November 8, 2006
Tagul

**Tagul** (, yläjuoksulla *Malyi Tagul*, Ма́лый Тагу́л) on Jenisein vesistöön kuuluvan Birjusan sivujoki Irkutskin alueella Venäjällä. Sen pituus on 300 kilometriä, valuma-alueen laajuus 7&nbsp;990 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama 12 kilometrin päässä joen suusta 104 kuutiometriä sekunnissa.

Joki saa alkunsa itäisten Sajanvuorten pohjoisrinteiltä ja virtaa kapeassa laaksossa muodostaen putouksia ja koskia. Se jäätyy loka-marraskuussa ja vapautuu jäistä toukokuussa.

## Lähteet
Kan

**Kan** (, yläjuoksulla *Diki Kan*, Дикий Кан) on Jenisein sivujoki Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Sen pituus on 629 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 36&nbsp;900 neliökilometriä.

Kan saa alkunsa itäisten Sajanvuorten pohjoisrinteiltä. Suurimmat sivujoet ovat Agul ja Rybnaja. Joen varrella sijaitsee Kanskin kaupunki.

## Lähteet
Näsinsilta

**Näsinsilta** on tiesilta Tampereella. Se sijaitsee Tammerkosken yläjuoksun ja Näsijärven yhtymäkohdassa rautatiesillan pohjoispuolella.
 
Näsinsilta muodostuu kahdesta sillasta. Silloista vanhempi on vuonna 1975 valmistunut pohjoinen silta. Se on 225 metriä pitkä ja 14,25 metriä leveä. Eteläinen silta valmistui vuonna 1997, ja se on 218 metriä pitkä ja 12,1 metriä leveä. Molemmat sillat ovat 5-aukkoisia teräspalkkisiltoja, joissa on teräsbetonikansi. Pohjoisen sillan kantava rakenne on kotelopalkki ja eteläisen sillan liittopalkki.

## Sillan käyttö
Sillan yli kulki alun perin Tampereen keskustan pohjoispuolinen ohikulkutie, valtatiehen 12 sisältyvä Paasikiven–Kekkosentie. Ohikulkuliikenne silloilla loppui 15. marraskuuta 2016, jolloin liikenne siirtyi vastavalmistuneeseen rantatunneliin.

Liikenteen loppumisen jälkeen siltoja on käytetty Ranta-Tampellan rakentajien työmaaliikenteeseen sekä jalankulun ja pyöräilyn väylänä. Ranta-Tampellan katuverkon rakentumisen yhteydessä eteläinen silta otetaan osaksi Tampereen kaupungin katuverkkoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ilmapanoraamakuva Näsinsillasta - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
*Näsinsilta ylittää Tammerkosken, ilmakuva; Kansalaisen karttapaikka
Sotilaspartiohiihto talviolympialaisissa 1928

**[[Talviolympialaiset 1928|Vuoden 1928 talviolympialaisissa]]** järjestettiin **[[sotilaspartiohiihto]]** näytöslajina Sankt Moritzissa, Sveitsissä. Joukkueita oli yhdeksän yhdeksästä eri maasta. Tapahtuma käytiin sunnuntaina, 12. helmikuuta 1928.

## Tulokset
Pihamittari

**Pihamittari** (*Scotopteryx chenopodiata*) on niittymäisten alueiden ja pihojen yleinen mittariperhonen.

## Koko ja ulkonäkö
Pihamittarin koiras on väritykseltään lämpimänruskea, kun taas naaraiden ruskeaan väritykseen liittyy kuluneen harmaa vivahde. Molemmilla sukupuolilla etusiiven poikki kulkee leveä, tumma, harmaanruskea vyö, jonka molemmin puolin on kapeammat, tummanruskeat kaistaleet. Harmaanruskean vyön sisällä on musta siipitäplä. Kuluneet yksilöt voivat olla lähes tasaisen ruskeita. Pihamittarin etusiiven kärki on terävä ja tätä vaikutelmaa vielä korostaa siiven kärjen vinottainen tumma täplä. Takasiivet ovat harmaanruskeat. Siipiväli on 29&ndash;33&nbsp;mm.

## Levinneisyys ja lentoaika
Pihamittari on koko Euroopan alueella hyvin yleinen laji, ja sitä esiintyy Suomessa Etelä-Lappiin asti. Lentoaika on kesäkuun lopulta elokuun loppupuolelle.

## Elinympäristö ja elintavat
Pihamittari on nimensä mukaisesti pihapiireissä viihtyvä laji, jonka varsinaista elinympäristöä ovat erilaiset avoimet maastot. Perhonen on aktiivinen hämärässä, mutta voi häirittynä lentää päivälläkin. Talvehtii keskenkasvuisena toukkana.

## Ravintokasvi
Toukka elää hernekasveilla, erityisesti niittynätkelmällä (*Lathyrus pratensis*) ja hiirenvirnalla (*Vicia cracca*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*The Moths of Suffolk: Shaded Broad-bar
Sotilaspartiohiihto olympialaisissa

**[[Sotilaspartiohiihto]]** on järjestetty talviolympialaisissa kerran virallisena lajina ja kolme kertaa näytöslajina. Virallisena lajina se oli vuonna 1924 ja näytöslajina vuosina 1928, 1936 ja 1948. Pitkään myös vuoden 1924 tapahtumaa pidettiin näytöslajina, mutta vuonna 2006 Kansainvälinen olympiakomitea vahvisti lajin olleen virallisena kisalajina 1924. Sotilaspartiohiihdon ainoan virallisen kultamitalin voitti Sveitsi. Sotilaspartiohiihdon moderni versio ampumahiihto otettiin olympiaohjelmaan vuonna 1960. 

## Tapahtumat

** (n) = [[näytöslaji]]*

## Mitalistit

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Agul

**Agul** (, yläjuoksulla *Bolšoi Agul*, Большо́й Агу́л) on Jenisein vesistöön kuuluvan Kanin sivujoki Irkutskin alueella ja Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Sen pituus on 347 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 11&nbsp;600 neliökilometriä.

Joki saa alkunsa itäisiltä Sajanvuorilta ja virtaa kohti pohjoista. Tärkein sivujoki on Kungus.

## Lähteet
Suuren oopperan kummitus (vuoden 1925 elokuva)

**Suuren oopperan kummitus**, esitetty myös nimellä *Oopperan kummitus* (*The Phantom of the Opera*) on Rupert Julianin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuvan klassikko vuodelta 1925. Se perustuu Gaston Leroux'n romaaniin *[[Oopperan kummitus]]*. Elokuvan pääosia näyttelevät Lon Chaney, Sr., Mary Philbin, Norman Kerry, Arthur Edmund Carewe ja Gibson Gowland.

## Tuotanto ja vastaanotto
*Suuren oopperan kummitus* kärsi ongelmista jälkituotantonsa aikana. Monia kohtauksista kuvattiin ja leikattiin uudelleen. Elokuvan ohjaajaksi on merkitty Rupert Julian, mutta kohtauksia ohjasivat myös Edward Sedgwick ja Lon Chaney. Lavasteista vastasi Ben Carré, joka suunnitteli pariisilaisen oopperan lavasteet Universalin tontille.

Elokuva ennakkoesitettiin tammikuussa 1925 Los Angelesissa. Tuottaja Carl Laemmle ei ollut tyytyväinen, ja määräsi uudelleenkuvauksia. Paremmin komediaohjaajana tunnettu Edward Sedgwick valittiin ohjaamaan elokuvalle uuden lopun ja muutamia muita kohtauksia. *Suuren oopperan kummitus* oli uudessa ennakkoesityksessä huhtikuussa, mutta Laemmle ei ollut edelleenkään tyytyväinen palautteeseen. Vain uusi loppukohtaus säilytettiin lisäyksistä, ja tämän jälkeen kuvattiin jälleen uusia kohtauksia, joita ei kuitenkaan valittu lopulliseen versioon.

Ensi-iltansa elokuva sai lopulta 6. syyskuuta, ja se oli valtaisa menestys. Elokuvan tekemiseen oli mennyt noin 630&nbsp;000 dollaria, joista noin 50&nbsp;000 lisäotoksiin. Se kuitenkin tuotti hieman yli kaksi miljoonaa dollaria.

## Näyttelijät

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
*
*Suuren oopperan kummitus vapaasti ladattavissa Internet Archivessa 
*Mykkäelokuvasivusto
Sotilaspartiohiihto talviolympialaisissa 1936

**[[Talviolympialaiset 1936|Vuoden 1936 talviolympialaisissa]]** järjestettiin **[[sotilaspartiohiihto]]** näytöslajina Garmisch-Partenkirchenissa, Saksassa. Joukkueita oli yhdeksän. Sotilaspartiohiihto järjestettiin 14. helmikuuta 1936.

## Tulokset
Berninasola

**Berninasola** (, ) on alppisola kaakkoisessa Sveitsissä Graubündenin kantonissa. Tämä 2&nbsp;328 metriä korkea sola yhdistää pohjoisen Engadinin ja eteläisen Val Poschiavon laaksot. 

Solassa kulkee maantie ja rautatie (valtatie 29; Rhätische Bahn, Berninan rautatie / Berninabahn). Solan korkeimmalla kohdalla sijaitsee Ospizio Berninan rautatieasema ja hotelli. Sola on merkittävää vedenjakaja-aluetta: solassa sijaitseva Lej Nair -järvi laskee Innjoen kautta Mustaanmereen, mutta toisen järven, Lago Biancon, vedet valuvat etelään, Pojoen kautta Adrianmereen.


Kuva: Berninabahn zwischen Lagalb und Ospizio Bernina im Winter.jpg|RhB:n juna lähellä Ospizio Berninaa
Kuva: CH bernina  pass2.jpg|Maantie lähellä Ospizio Berninaa
Kuva: Lago Bianco and Lej Nair.jpg|Bernina-sola ja järvet: Lago Bianco (vasemmalla) ja Lej Nair (oikealla)


## Lähteet
* 
*
Baseball-pallo

**Baseball-pallo** on baseballissa käytettävä pallo. Pallossa on kuminen tai korkista valmistettu ydin, joka on ympäröity langalla. Pallo on verhoiltu nahalla. Pallon koko on ympärysmitaltaan 9-9,25 tuumaa (22,86&nbsp;cm &ndash; 23,50&nbsp;cm). Pallon ytimen ympärille voi olla kiedottuna jopa 1,5 kilometrin verran lankaa.
Tongue web

**Tongue web** on kielen alla olevassa jänteessä oleva lävistys.
Lävistys tehdään 1,2 mm:n lävistysneulalla. Kaikilla tätä jännettä ei ole, tai se saattaa olla liian pieni tai kapea lävistettäväksi. Liian kapeasta jänteestä koru kasvaa myös helposti ulos.

Jänteessä ei kulje hermostoja tai tärkeitä verisuonia, joten sen lävistäminen on turvallista ja jänteen kudostyypin takia melko kivutonta ja helppoa. Lävistys paranee muutamassa viikossa täysin, ja se on helppo pitää puhtaana käyttämällä alkoholipitoista suuvettä ja vaihtamalla koru vuosittain. Sijaintinsa takia lävistyksen takaisin laittaminen tai korunvaihto voi olla hankalaa. Tongue web on melko huomaamaton lävistys, joka näkyy vain osittain puhuttaessa tai haukotellessa.
Suuren oopperan kummitus (vuoden 1943 elokuva)

**Suuren oopperan kummitus** () on vuonna 1943 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, joka perustuu Gaston Leroux’n romaaniin *[[Oopperan kummitus]]*. Elokuvan ohjasi Arhur Lubin ja siinä näyttelivät muun muassa Nelson Eddy, Susanna Foster ja Claude Rains.

*Suuren oopperan kummitus* sai kaksi Oscar-palkintoa, parhaasta lavastuksesta ja kuvauksesta. Lisäksi se oli ehdolla parhaasta musiikista ja äänityksestä.

## Näyttelijät

## Lähteet
Intiankyttyrädelfiini

**Intiankyttyrädelfiini** (*Sousa chinensis*) on ryhädelfiineihin kuuluva delfiinilaji, joka elää Kaakkois-Aasiassa. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on **kyttyrädelfiini**. Intiankyttyrädelfiinin uhanalaisuusluokitus on vaarantunut. Intiankyttyrädelfiini on joskus väritykseltään vaaleanpunainen. Sillä on yksi sukulaislaji, afrikankyttyrädelfiini (*Sousa teuszii*). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Kyttyrädelfiini (''Sousa chinensis'')
* ITIS: Sousa chinensis 
* University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Sousa chinensis, Indo-Pacific humpbacked dolphin 
* Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO): Sousa chinensis 
* Kuvia lajista www.hkdcs.org -sivustolla
Sotilaspartiohiihto talviolympialaisissa 1948

**[[Talviolympialaiset 1948|Vuoden 1948 talviolympialaisissa]]** järjestettiin **[[sotilaspartiohiihto]]** näytöslajina Sankt Moritz'ssa, Sveitsissä. Jokaisesta osumasta vähennettiin yksi minuutti joukkueen tuloksesta. Joukkueita oli kahdeksan. Tapahtuma käytiin 8. helmikuuta 1948.

## Tulokset
Areopagitica

**Areopagitica**, koko nimeltään **Areopagitica: A speech of Mr. John Milton for the liberty of unlicensed printing to the Parliament of England** on vuonna 1644 julkaistu poleeminen traktaatti. Sensuurinvastaisen teoksen kirjoitti John Milton. *Areopagitica* on yksi vaikutusvaltaisimmista ja intohimoisimmista sananvapauden puolustamiseksi kirjoitetuista teoksista. Sitä pidetään myös yhtenä kaunopuheisimmista lehdistönvapauden puolustuksista.

## Julkaisu
Teos julkaistiin 23. marraskuuta 1644 Englannin sisällissodan aikana. Teos on nimetty antiikin kreikkalaisen Isokrateen kirjoittaman *Areopagitika*-nimisen puheen mukaan (Areiopagi on Ateenassa sijaitseva kukkula, jolla toimi samanniminen tuomioistuin). Kuten Isokrateella, myöskään Miltonilla ei ollut tarkoituksena välittää sanomaansa suullisesti. Sen sijaan se jaettiin pamfletteina.

Milton oli parlamentin kannattaja, mutta puhui voimakkaasti vuoden 1643 lisensointilakia vastaan. hän huomautti, että sensuuri ei ollut ollut osa antiikin Kreikan tai Rooman yhteiskuntia. Teoksessa on runsaasti viittauksia Raamattuun joiden avulla Milton pyrkii vahvistamaan argumenttiaan. Hän joutui itse kärsimään sensuurista, joten asia oli hänelle henkilökohtaisesti läheinen.

## Aiheesta muualla
* Milton, John: *[http://www.gutenberg.org/etext/608 Areopagitica]* Gutenberg-projektissa.
Mölnlycke

**Mölnlycke** on Härrydan kunnan keskustaajama Länsi-Ruotsissa, Länsi-Götanmaan läänissä lähellä Göteborgia. Mölnlycke kuuluu pääosin Härrydan kuntaan, mutta osittain myös Mölndalin kuntaan. Taajamassa oli vuoden 2010 lopussa 15 608 asukasta.

## Media
Mölnlyckessä on verkkolehti Härryda-Postenin toimitus.

## Väestönkehitys

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Härrydan kunta
*Wendelsberg
Ospedale di Santa Maria della Scala

**Ospedale di Santa Maria della Scala** on museo- ja kulttuurikeskus Italian Sienassa. Se ehti toimia Sienan sairaalana yli 800 vuotta. 

Ospedale perustettiin 1000-luvulla pyhiinvaeltajille, jotka kulkivat Via Francigenaa. Reitti kulki Keski-Euroopasta Roomaan ja kiersi Sienan ohi. Tästä Ospedale kehittyi hyväntekeväisyyslaitokseksi, joka auttoi sienalaisia vaikeina aikoina, sekä orpokodiksi ja sairaalaksi. Se sai paljon lahjoituksia ja 1400-luvulla sitä johtaneella säätiöllä oli varaa koristella sairaalakirkko sekä sairaalan käytävät ja potilassalit.

Ospedalesta tuli Sienan tärkein sairaala. Tässä tehtävässä se jatkoi vuoteen 1995, jolloin avattiin uusi sairaala. Freskot esiteltiin heti yleisölle ja valtavasta sairaalarakennuksesta on tarkoitus kehittää Sienan johtava museo- ja kulttuuritila. Siellä toimii jo *Museo Archeologico*, missä järjestetään vaihtuvia näyttelyitä. *Pinacoteca Nazionale* siirretään myöhemmin Ospedaleen.

## Sala del Pellegrinaio

Tämä vuoden 1380 paikkeilla rakennettu suuri sairaalasali koristeltiin 1400-luvun jälkipuoliskolla freskoilla, jotka kertovat Ospedalen historiasta ja sen toiminnasta hyväntekeväisyyslaitoksena. Taiteilijat olivat Lorenzo di Pietro, alias Vecchietta, ja Domenico di Bartolo. Isoja freskoja on kahdeksan, neljä kummallakin seinällä, ja päätyseinässä on lisäksi kolme freskoa. Aiheet ovat lähes kauttaaltaan maallisia, mikä oli 1400-luvulla erittäin harvinaista. Maalauksissa on paljon yksityiskohtia sienalaisten elämästä.  Vasen seinä esittelee Ospedalen historiaa ja oikea seinä sairaalan hyväntekeväisyystoimintaa. Sairaalan nimi *Dell Scala* tulee taivaaseen johtavista portaista (*scala*).

## Cappella del Sacro Chiodo

Vecchiettan vuosina 1446-1449 maalauksin koristelema sairaalan kappeli on nimetty pyhän naulan (*chiodo*) mukaan, jonka väitetään olevan pyhäinjäännös kappelissa aikoinaan pidetystä krusifiksista. Vecchiettan maalausten hieman vaikeaselkoiset aiheet ovat Vanhasta testamentista. Freskot ovat sikäli Sienassa poikkeuksellisia, ettei niissä keskitytty Neitsyt Mariaan. Alttaritauluna on kuitenkin Domenico di Bartolon *Madonna della Misericordia*, jossa Maria suojele sienalaisia viitallaan.

## Lähteet

*Firenze ja Toscana, Tammi 2007
Ágioi Theódoroi

**Ágioi Theódoroi** (, ”Pyhät Theodorokset”) voi viitata seuraaviin kohteisiin Kreikassa:

* Ágioi Theódoroi, kylä ja entinen kunta Loutráki-Ágioi Theódoroin kunnassa Korinthian alueyksikössä
* Ágioi Theódoroi, kylä Kreetan saarella Malevízin kunnassa Iraklionin alueyksikössä
* Ágioi Theódoroi, kylä Sámoksen saarella Dytikí Sámoksen kunnassa Pohjois-Egean saarten alueella
* Ágioi Theódoroi, saari Chanián kunnassa Kreetan saaren edustalla
* Pyhien Theodorosten kirkko (*Naós Agíon Theodóron*), useita kirkkoja
Metsävästäräkki

**Metsävästäräkki** (*Dendronanthus indicus*) on itäaasialainen varpuslintu. Se on sukunsa ainoa laji, ja liikuttaa pyrstöänsä muista västäräkeistä poiketen sivusuunnassa. Metsävästäräkin elinympäristö ulottuu Venäjän Kaukoidästä etelään Kiinan etelä- ja kaakkoisosiin, Japanin eteläosiin (Lounais-Honshu, Luoteis-Kiushu), sekä paikoin Intian koillisosiin. Johann Friedrich Gmelin kuvaili lajin holotyypin Intiasta 1789.

## Lähteet
Viola Malmi

**Viola Malmi** (14. maaliskuuta 1932 Kontupohja, Karjalan ASNT – 15. maaliskuuta 2010 Petroskoi) oli petroskoilainen balettimestari, kansantanssinopettaja ja perinteentutkija. Viola Malmi omisti elämänsä karjalaiselle kulttuurille. Karjalan kansantanssien elvyttäjänä häntä nimitettiin tanssialan Lönnrotiksi, sillä hän keräsi talteen karjalaista tanssi-, juhla- ja leikkiperinnettä ja julkaisi niitä käsitteleviä kirjoja Venäjällä ja Suomessa.

Viola Malmin äiti oli Karjalan tanssitaiteen ja Kantele-yhtyeen perustajien joukkoon kuulunut balettimestari Helmi Malmi. Näyttelijäksi Viola Malmi valmistui vuonna 1957 Leningradin valtiollisesta teatteri-instituutista. Oltuaan melkein kymmenen vuotta Riian nuorisoteatterin ja Petroskoin venäläisen draamateatterin näyttämöllä hän aloitti opinnot Leningradin konservatorion balettimestariosastolla. 

Malmi oli petroskoilaisten yhtyeiden Karjala ja Karjalainen Gornitsa perustaja. Karjalaa hän johti vuosina 1973–1988 ja Gornitsaa 1988–2001. Hän on ohjannut tansseja muun muassa Suomalaisen teatterin näytelmissä ''Kalevala'' ja ''Kanteletar''. Hän elvytti muun muassa Kižin saaren kansanperinnejuhlat ja Kintahankylän perinnejuhlat ja johti niitä. Malmi elvytti inkeriläisia röntyskä-tansseja ja toi Röntyskä-ryhmän esiintymään Suomeenkin.

Suomessa hän toimi muun muassa Oriveden kansantanssikurssien opettajana. Hän oli 1990-luvulla vietettyjen Kontiolahden Taikayö-tapahtumien sielu ja oli järjestämässä kansanperinteeseen pohjautuvia laskiaisjuhlia Kontiolahdella ja Tohmajärvellä. Hän ohjasi Joensuussa Motoran 25-vuotisjuhlaesityksen *Karjalan neidot* 1994. Gornitsa ja Ranuan Kalevala-ryhmä tekivät vuosina 1995–2004 seitsemän Kalevalaan pohjautuvaa suurproduktiota, jotka Malmi käsikirjoitti ja ohjasi.

## Tunnustuksia
*Karjalan hallituksen Sampo-kulttuuripalkinko 1999
*Venäjän tunnustuspalkinto Venäjän Sielu 2008
*Suomen Kansantanssin Ystävien SKY kunniajäsen 2001 
*Malmin kotitalon seinään Petroskoin Lenininkatu 25:een kiinnitettiin 20.9.2020 hänestä kertova muistolaatta.

## Teoksia
*Junno, Sauli – Malmi, Viola– Riikonen, Rauni – Riikonen, Sakari: Leikkilipas. Leikkejä ja tansseja Karjalasta ja Suomesta. Toim. Tellervo Riikonen. Keuruu: Ilias Oy. 130 s. 2003
*Viola Malmi. Elämäni tanssi - Karjalaisen kansantanssin arkea ja juhlaa - Virtain kulttuurintutkimusaseman raportteja, Tutkivi 3.2005
*Viola Malmi: Karjalaisen kansantanssin lähteillä. 1993.
*Malmi, Viola: Karjalaisia kansantansseja; Ritva Sabellin suomennoksen pohjalta toimittaneet Pirkko-Liisa Rausmaa, Esko Rausmaa. Helsinki: Suomalaisen kansantanssin ystävät, 1982. 95 s. . Alkuteos: Narodnyje tantsy Karelii.

## Lähteet
Suvantovästäräkki

**Suvantovästäräkki** (*Motacilla capensis*) on västäräkkien sukuun kuuluva afrikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää mantereen eteläosan Kongosta, Lounais-Ugandasta ja Länsi-Keniasta Etelä-Afrikkaan. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Hyväntoivonniemeltä vuonna 1766.

## Lähteet
Suuren oopperan kummitus

**Suuren oopperan kummitus** voi viitata seuraaviin elokuviin:
**[[Suuren oopperan kummitus (vuoden 1925 elokuva)|Suuren oopperan kummitus]]*, (*The Phantom of the Opera*), yhdysvaltalainen mykkäelokuva vuodelta 1925
**[[Suuren oopperan kummitus (vuoden 1943 elokuva)|Suuren oopperan kummitus]]*, (*Phantom of the Opera*), Arthur Lubinin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1943
**[[Suuren oopperan kummitus (vuoden 1962 elokuva)|Suuren oopperan kummitus]]*, (*The Phantom of the Opera*), Terence Fisherin ohjaama brittiläinen kauhuelokuva vuodelta 1962

## Katso myös
*Oopperan kummitus (täsmennyssivu)
Madagaskarinvästäräkki

**Madagaskarinvästäräkki** (*Motacilla flaviventris*) on Madagaskarin kotoperäinen varpuslintu. Gustav Hartlaub kuvaili lajin holotyypin Madagaskarin Bombetoke Baysta vuonna 1860.

## Lähteet
Koskivästäräkki

**Koskivästäräkki**, aikaisemmalta nimeltään **afrikanvuorivästäräkki** (*Motacilla clara*) on afrikkalainen varpuslintu. Toisin kuin useimmat västäräkit, koskivästäräkki elää hyvin metsäisillä alueilla, mutta sekin viihtyy vesien läheisyydessä. Linnun elinalue käsittää pääosan Sahelin eteläpuolista Afrikkaa Malista ja Sierra Leonesta itään Etiopian ylängöille, ja etelään Etelä-Afrikkaan ja Swazimaahan. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Richard Bowdler Sharpe kuvaili lajin holotyypin Simienvuorilta Etiopiasta 1908.

## Lähteet
La Carrière de Suzanne

**La Carrière de Suzanne** on Éric Rohmerin lyhytelokuva vuodelta 1963. Se *on sarjan [[Six contes moraux]]* toinen elokuva. Elokuvaa ei ole esitetty julkisissa teatterinäytännöissä. 

Elokuvan keskushenkilö on opiskelija Bertrand, joka on toivoton tapaus suhteessaan toiseen sukupuoleen, silti rakkaus ja halu ovat hänelle moraalinen ongelma. 16 mm:n filmille kuvattu mustavalkoinen elokuva on teknisesti heikompi kuin hänen myöhemmät moraalitarinansa, mutta Rohmerin dialogi ja kyky esittää elävän elämän tilanteina elokuvana on kuitenkin taidokasta.

## Näyttelijät

## Lähteet
Vahakabinetin arvoitus

**Mystery of the Wax Museum** on yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1933. Sen ohjasi Michael Curtiz, ja siinä näyttelivät muun muassa Lionel Atwill, Fay Wray, Glenda Farrell ja Frank McHugh.

*Mystery of the Wax Museum* oli ensimmäisiä värillisiä kauhuelokuvia ja ensimmäinen, jota levitettiin teattereissa laajalti. Siinä käytettiin 2-komponenttista Technicolor-järjestelmää.

Elokuvaa luultiin pitkään kadonneeksi, mutta alkuperäinen kinofilmi löytyi Jack Warnerin kotoa 1969. Elokuvasta oli tätä ennen tehty uusintaversio vuonna 1953, *[[Vahakabinetti (elokuva)|Vahakabinetti]]*, jossa pääosaa esitti Vincent Price. *Vahakabinetti* oli myös yksi ensimmäisiä 3D-elokuvia.

Valtion filmitarkastamo kielsi elokuvan kokonaan heti tuoreeltaan vuonna 1933 eikä elokuva ole koskaan saanut Suomessa virallista ensi-iltaa valkokankaalla.

## Näyttelijät

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Lai Châu

**Lai Châu** on  kaupunki Vietnamin pohjoisosassa, samannimisen maakunnan pääkaupunki. Vuonna 1999 kaupungissa oli noin 11&nbsp;600 asukasta.
 
## Lähteet
SKP:n tukisäätiö

**SKP:n tukisäätiö** oli Suomen Kommunistisen Puolueen varallisuutta hallinnoinut säätiö. Tukisäätiö perustettiin vuonna 1986, ja se teki konkurssin 1992. Sääntöjensä mukaan säätiön tarkoituksena oli edistää SKP:n, sen piirijärjestöjen ja osastojen sekä koko kansandemokraattisen liikkeen toimintaa. Säätiön hallitus valittiin SKP:n poliittisen toimikunnan jäsenistä.

Tukisäätiö perustettiin vuonna 1986, kun SKP uudisti taloudenhoitonsa. Säätiölle siirrettiin miljoonien omaisuus, joka oli syntynyt varsinkin Koiton talon ja muiden kiinteistöjen myynnistä. Säätiön johto oli tiukasti SKP:n enemmistöjohdon käsissä, ja yksi järjestelyjen tarkoituksista oli pitää varallisuus puolueen taistolaisen opposition ulottumattomissa. Neuvostoliiton kommunistinen puolue lopetti SKP:n enemmistön avustamisen samana vuonna. Tukisäätiö sai rahat Sosialististen maiden yhteistyöyhdistyksen (SSYY, myöhemmin Sinistra) kautta. SSYY:lle omaisuudet tulivat Fexima Oy:ltä ja sen sisaryrityksiltä. Säätiö sai 10 miljoonaa vuonna 1987, 26,8 miljoonaa 1988 ja 3,5 miljoonaa 1989. Tukisäätiö lahjoitti varoja SKP:lle säännöllisesti. Vuonna 1987 säätiö jakoi puolueelle 9,6 miljoonaa, 1988 23,3 miljoonaa, 1989 3,5 miljoonaa ja 1990 17 miljoonaa. Muille siirtyi 1990 7 miljoonaa markkaa.

1990-luvun alussa SKP pyrki siirtämään varallisuutensa Vasemmistoliitolle. Vasemmistoliitto sai tukisäätiöltä 26 miljoonaa vuosina 1990–1992. Tukisäätiön lisäksi varoja siirrettiin monien muiden organisaatioiden kautta. Kirjavat järjestelyt ja sijoitukset epäonnistuivat pian lamakauden alkamisen myötä, ja markat hupenivat niin, ettei pian ollut enää mitään jaettavaa. Säätiö meni konkurssiin SKP:tä seuraten loppuvuonna 1992. SKP:n järjestöt ja yhtiöt olivat taanneet velkojaan ristiin ja samassa yhteydessä kaatuivat myös muun muassa Helsingin Kulttuuritalo Oy ja Kansan Keskus-Kassa. Säätiö oli tuolloin 12 miljoonaa velkaa Postipankille, ja sillä oli 300 000 markan arvosta omaisuutta. Konkurssiasiaa käsiteltiin oikeudessa vielä vuonna 2001.

Säätiön asiamiehenä toimi vuonna 1990 SKP:n taloudenhoitaja Ossi Viljakainen. Hallituksen jäseniä olivat Jarmo Wahlström, Aarno Aitamurto, Heljä Tammisola, Tatjaana Huhtala, Erkki Kauppila, Timo Laaksonen, Tanja Lehmuskoski, Pekka Peltola ja Mirja Ylitalo.

## Lähteet
The Wolfman

**The Wolfman** on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut uudelleenfilmatisointi vuoden 1941 kauhuelokuvasta *[[Ihmissusi (vuoden 1941 elokuva)|Ihmissusi]]*. Juonta on kuitenkin muutettu huomattavasti.

Joe Johnstonin ohjaaman elokuvan keskeisissä rooleissa esiintyvät Benicio del Toro, Anthony Hopkins, Emily Blunt, Hugo Weaving ja Geraldine Chaplin.

## Näyttelijät

Lähde: 

## Arvioita
Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä kolme kriitikkoa antoi elokuvalle pistekeskiarvon 2,3.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
La Boulangère de Monceau

**La Boulangère de Monceau** on Éric Rohmerin lyhytelokuva vuodelta 1962. Se on ensimmäinen Rohmerin moraalielokuvien sarjassa Six contes moraux. Siinä on jo nähtävissä Rohmerin tuleva tyyli: luonnollinen kuvaus, minä-muotoinen ironen kerronta ja kuva "tuntemattomasta" naisesta.

Pääosaa, lainopiskelijaa esittää elokuvan tuottaja Barbet Schroeder. Opiskelija yrittää tavoittaa leipomon kauniin työntekijän huomion.

## Näyttelijät

## Lähteet
Intianlootus

**Intianlootus** (*Nelumbo nucifera*) on tunnettu Aasiassa kasvava vesikasvilaji, joka kuuluu lootuskasvien heimoon. Intianlootus on toinen reliktisen heimon sisältämästä, vain kahdesta jäljellä olevasta lajista, toinen on pohjoisamerikkalainen amerikanlootus (*Nelumbo lutea*). Lootukset on ulkonäkönsä perusteella aiemmin sijoitettu jopa samaan sukuun lumpeiden (*Nymphaea*) kanssa, vaikka nykyisen taksonomian mukaan ne kuuluvat eri lahkoihinkin, lootukset *[[Proteales]]*-lahkoon ja lumpeet *[[Nymphaeales]]*-lahkoon.

## Ulkonäkö
Intianlootuksella on suuret kilpimäiset, vettähylkivät lehdet. Lootuksenkukat ovat suuret, punertavat ja kovakuoriaispölytteiset. Spiraalimaisesti sijaitsevia terälehtiä on 22–30, keltaisia heteitä on 200–300. Hedelmät ovat pähkinämäiset ja ne kehittyvät laajentuneeseen kukkapohjukseen uponneena.

## Levinneisyys
Intianlootuksen luontainen levinneisyysalue kattaa Etelä- ja Kaakkois-Aasian, Iranista Koreaan ja Pohjois-Australiaan ulottavan alueen. Se sisältää muun muassa Intian, Etelä-Kiinan ja Indokiinan.

## Hyötykäyttö
Intianlootus on merkittävä hyötykasvi. Esimerkiksi sen juurta ja siemeniä käytetään ravintona aasialaisissa keittiöissä. Intianlootus on myös suosittu laji kasvitieteellisissä puutarhoissa. Suomessa lootuksen voi nähdä ainakin Helsingin yliopiston kasvitieteellisen puutarhan kasvihuoneen lummehuoneessa, missä se kasvaa muun muassa parananjättilumpeen (*Victoria cruziana*) kanssa.

Lisäksi intianlootus on suosittu koristekasvi. Sen kuivattuja kukkapohjuksia käytetään kukka-asetelmissa.

Intianlootus on Intian ja Vietnamin kansalliskukka.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Palautusnumero

**Palautusnumero** ( tai  on viitenumero tai koodi, jonka tavarantoimittaja antaa ostajalle virheellisen tai puutteellisen tuotteen palautusta varten. Palautusnumeron saaminen edellyttää sopimusta ostajan ja tuotteen myyjän välillä siitä, että myyjä lupaa korjata tai korvata tuotteen sen palautusta vastaan. Palautusnumeroa käytetään erityisesti postimyynnissä.
Ratamonhaituhärmä

**Ratamonhaituhärmä** (*Podosphaera plantaginis*) on kotelosienten ryhmään lukeutuva härmäsieni, joka Suomessa esiintyy heinäratamon (*Plantago lanceolata*) sienipatogeeninä. Kasvukauden aikana, kesällä, patogeeni alkaa näkyä kasvin lehdellä muistuttaen jauhomaista pölyä. Härmäsieni hankkii ravintonsa kasvista ulottamalla syömäjuurensa, haustoriansa, kasvin epidermin soluihin. Hyödyntämällä kasvin ravintovarastoa härmäsieni vähentää isäntänsä fotosynteesitehokkuutta, ehkäisee kasvua ja pienentää tuottoa sekä yhdessä muiden ympäristön stressitekijöiden kanssa saattaa aiheuttaa isäntäyksilöiden kuolemia.

Härmäsieni talvehtii kasvissa joko lepoitiöinä tai rihmastona kasvin leposilmuissa. Joka talvi paikallinen härmäsienipopulaatio romahtaa. Paikallinen epidemia alkaa kesäkuun lopulla tai heinäkuun alussa ja leviää kuromaitiöiden avulla. Syyskuuhun mennessä suurin osa kasveista populaation sisällä voi olla infektoituneita. Härmäsienen infektoimia heinäratamon populaatioita voidaan löytää yli sadalta kasvupaikalta Ahvenanmaalta, ja sen esiintymisellä on huomattavia vuotuisia vaihteluita.

## Lähteet
Zeppelin-museo

**Zeppelin-museo** on Friedrichshafenissa sijaitseva ilmalaivamuseo, joka avattiin vuonna 1996.

Museon ydin on 33-metrinen kopio LZ 129 Hindenburg -ilmalaivasta, jonka rakensi Zeppelin GmbH. Museossa on aitoja osia eräistä ilmalaivoista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Zeppelin Museum Friedrichshafenin sivut
Meriratamo

**Meriratamo** (*Plantago maritima*) on monivuotinen merenrannikoiden ruohokasvi ratamokasvien (*Plantaginaceae*) heimossa.

## Ulkonäkö ja koko

Meriratamo kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Lehtien keskeltä nouseva vana on tavallisesti lehtiä pidempi, kaarevatyvinen ja tiuhaan lyhyt- ja myötäkarvainen. Möyheitä, kaljuja lehtiä on lukuisia. Lehtien lapa on tasasoukka tai tasasoukan suikea, 2–15 mm leveä. Lehdet ovat väriltään harmahtavanvihreitä ja ovat joskus harvahampaisia. Kukinto on tavallisesti pitkä lieriömäinen tähkä, mutta joskus tähkä on lyhyt tai jopa palleromainen. Meriratamo kukkii Suomessa kesä–elokuussa. Hedelmä on kota, jossa on 2–4 siementä.

Meriratamon voi sekoittaa samoilla kasvupaikoilla usein esiintyvään merisuolakkeeseen (*Triglochin maritima*).

## Levinneisyys
Meriratamoa tavataan Euroopassa merenrannikolla Pohjois-Espanjasta Vienanmerelle, Itämeren rannoilla sekä Britteinsaarilla. Lajia tavataan Keski- ja Etelä-Euroopassa myös paikoin sisämaassa. Meriratamon alalajeja tavataan laajalla alueella Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Suomessa meriratamo on yleinen merenrannikon kasvi kaikilla rannikkoalueilla. Runsaimmin lajia esiintyy Etelä-Suomessa. Satunnaisesti sitä tavataan myös sisämaasta.

## Elinympäristö
Meriratamo viihtyy merenrantojen niityillä, kivikoissa ja kallioraoissa. Laji on levinnyt vähitellen myös valtateiden varsille, jossa se hyötyy maanteiden suolaamisesta. Ilmiö on Suomessa suhteellisen uusi, esimerkiksi Oulussa ensimmäiset havainnot meriratamon leviämisestä valtateiden varsia myöten sisämaahan tehtiin 1980-luvulla.

## Lähteet
* *Oulun kasvit. Piimäperältä Pilpasuolle.* Toim. Kalleinen, Lassi & Ulvinen, Tauno & Vilpa, Erkki & Väre, Henry. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Norrlinia 11 / Oulun kaupunki, Oulun seudun ympäristövirasto, julkaisu 2/2005. Yliopistopaino, Helsinki 2005.
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
* *Ålands flora*. Toim. Hæggström, Carl-Adam & Hæggström, Eeva. Ålandstryckeriet, Mariehamn 2008.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2020: Meriratamon levinneisyys Suomessa.
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Meriratamo (''Plantago maritima'')
* Luontoportti: Meriratamo (''Plantago maritima'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Plantago maritima'' - meriratamo
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Plantago maritima''
Alberta Highway 69

**Alberta Highway 69** on lyhyt valtatie koillisessa Albertassa, Kanadassa. Tie erkanee Fort McMurrayn eteläpuolella Alberta Highway 63 -tiestä ja johtaa Fort McMurrayn lentoasemalle, Saprae Creek Estates -asuinalueelle ja päättyy Fort McMurrayn rautatien päätepisteessä sijaitsevalle Canadian National -rautatieyhtiön terminaalille, josta tukkipuuta siirretään kuljetettavaksi rautatietä pitkin etelään.

## Reitti
Gurzuf

**Gurzuf** () on vuonna 2005 toimintansa aloittanut, monipuolisesti eri tyylilajeja (kuten kansanmusiikkia, punkkia, hiphoppia, hard rockia, konemusiikkia ja maailmanmusiikin vaikutteita) hyväksikäyttävä, lähinnä instrumentaalisesti esiintyvä valkovenäläinen folkrockduo. Yhtyeen muodostavat bajan-harmonikkataituri Egor Zabelov ja rumpali Artem Zalessky.  

Yhtye on keikkaillut kotimaansa ohella laajalti Euroopassa, muun muassa Belgiassa, Isossa-Britanniassa, Hollannissa, Liettuassa, Portugalissa, Puolassa, Ranskassa, Saksassa, Suomessa, Sveitsissä, ja Venäjällä. Yhtyeen ensiesiintyminen Suomessa tapahtui Korjaamolla 20.3.2010 osana Tusovskarock-festivaalia. 

Yhtyeen nimi viittaa Ukrainan Krimillä Jaltan lähistöllä sijaitsevaan paikkakuntaan ja lomakohteeseen.

## Diskografia

### Albumit
* *[[non-existent movie (albumi)|Non-existent movie]]* (2007)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Skotlannin naisten jalkapallomaajoukkue

**Skotlannin naisten jalkapallomaajoukkue** edustaa Skotlantia kansainvälisissä naisten jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Se toimii Skotlannin jalkapalloliiton alaisuudessa. Skotlanti pelasi ensimmäisen kerran virallisessa EM-lopputurnauksessa vuonna 2017 ja MM-lopputurnauksessa vuonna 2019.

Vuoden 2017 EM-lopputurnauksessa Skotlanti hävisi alkulohkossaan Englannille 0–6 ja Portugalille 1–2 sekä voitti Espanjan 1–0 mutta ei selviytynyt jatko-otteluihin. Joukkueen maalintekijät olivat Erin Cuthbert ja Caroline Weir.

Vuoden 2019 MM-lopputurnauksessa Skotlanti hävisi alkulohkossaan Englannille ja Japanille 1–2 sekä pelasi Argentiinan kanssa tasan 3–3 johdettuaan ottelua 70 minuutin pelin jälkeen kolmella maalilla. Skotlanti jäi alkulohkonsa viimeiseksi eikä selviytynyt jatkoon. Joukkueen maalintekijät olivat Englantia vastaan Claire Emslie, Japania vastaan Lana Clelland sekä Argentiinaa vastaan Kim Little, Jennifer Beattie ja Erin Cuthbert. Joukkueen valmentajana toimi Shelley Kerr.

## Saavutukset
### [[Jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut|MM-kilpailut]]
*1991 : *Ei selviytynyt kisoihin*
*1995 : *Ei selviytynyt kisoihin*
*1999 : *Ei selviytynyt kisoihin*
*2003 : *Ei selviytynyt kisoihin*
*2007 : *Ei selviytynyt kisoihin*
*2011 : *Ei selviytynyt kisoihin*
*2015 : *Ei selviytynyt kisoihin*
*2019 : Alkulohko (1 tasapeli, 2 tappiota)

### [[Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut|EM-kilpailut]]
*Epäviralliset EM-kilpailut:
**1984 : Selviytyi lohkovaiheeseen
**1987 : Selviytyi lohkovaiheeseen
**1989 : Selviytyi lohkovaiheeseen
*EM-kilpailut:
**1991 : *Ei osallistunut*
**1993 : *Ei selviytynyt kisoihin*
**1995 : *Ei selviytynyt kisoihin*
**1997 : *Ei selviytynyt kisoihin*
**2001 : *Ei selviytynyt kisoihin*
**2005 : *Ei selviytynyt kisoihin*
**2009 : *Ei selviytynyt kisoihin*
**2013 : *Ei selviytynyt kisoihin*
**2017 : Alkulohko (1 voitto, 2 tappiota)

## Katso myös
* Luettelo vähintään 50 maaottelua Skotlannin maajoukkueessa pelanneista jalkapalloilijoista

## Lähteet
Victor Capesius

**Victor Capesius** (7. helmikuuta 1907 Reußmarkt, Siebenbürgen – 20. maaliskuuta 1985 Göppingen) oli saksalainen apteekkari, kansallissosialisti, SS-majuri ja Auschwitzin pääapteekkari vuosina 1944–1945.

Victor Capesius teki yhteistyötä pahamaineisen tohtori Josef Mengelen kanssa, joka teki lääketieteellisiä kokeita leirivangeilla Auschwitz-Birkenaussa. Capesius tuomittiin vuonna 1965 yhdeksäksi vuodeksi vankeuteen osasyyllisenä murhiin ja vainajien omaisuuden kavaltamisesta, josta hän vapautui kärsittyään rangaistuksesta vain kaksi ja puoli vuotta vuonna 1968.

## Kirjallisuutta
* Dieter Schlesak: Capesius, der Auschwitzapotheker. Dietz, Bonn 2006, .

* Patricia Posner: The Pharmacist of Auschwitz. The Untold Story, 2017, .

## Aiheesta muualla
* Biografie und Bild von Capesius
* Capesius in Auschwitz  (PDF; 72 kB)
Saprae Creek Estates

**Saprae Creek Estates** (usein lyhennetään: **Saprae Creek**) on vuonna 1987 perustettu 864 asukkaan (2008) taajama Kanadassa, Albertan provinssissa, Wood Buffalon kunnassa. Saprae Creek sijaitsee maantietä pitkin noin 25 kilometriä kaakkoon Fort McMurraysta ja noin kolme kilometriä pohjoiseen Alberta Highway 69 -tieltä. Alueen tontit ovat tavallista suurempia ja sisältävät vapaan käyttöoikeuden alueella sijaitsevaan Vista Ridgen talviurheilukeskukseen, joka on nimetty vuoristojen ulkopuolella sijaitsevista talviurheilukeskuksista Albertan parhaimmaksi. Alueen oppilaat kuljetetaan linja-autoilla Fort McMurrayn kouluihin, ja alueen asukkaat käyttävät Fort McMurrayn terveyspalveluita.

## Lähteet