open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Johan Axel Tammelander

**Johan Axel Tammelander** (29. kesäkuuta 1865 Teisko – 13. maaliskuuta 1926 Tampere) oli suomalainen pankinjohtaja ja valtiopäivämies.

Tammelanderin vanhemmat olivat tilanomistaja Johan Fredrik Tammelander ja Aina Eva Elisabet Holmberg ja puolison vuodesta 1896 Florence Armias Campbell von Schoultz. Tammelander pääsi ylioppilaaksi 1883, suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon 1891 ja sai varatuomarin arvon 1894. Hän oli Pohjoismaiden Yhdyspankin Tampereen konttorin varajohtaja 1895–1897, johtaja 1897–1912 ja Tampereen rahatoimikamarin puheenjohtaja 1902–1916. Tammelander edusti Ruoveden tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1894 ja 1897. Tammelander asui vuodesta 1924 syntymäkunnassaan Teiskossa, hoitaen omistamaansa Teiskolan kartanoa. 

Tammelander oli Hämeen museoseuran puheenjohtajana seuran perustamisesta alkaen, Matkailijayhdistyksen Tampereen osaston puheenjohtajana useita kertoja, Mannerheimin lastensuojeluliiton Tampereen osaston puheenjohtajana, Maataloustuottajain liiton toimihenkilönä sekä Tampereen Teknillisen seuran jäsenenä ja toimihenkilönä. Hän toimi lääninmetsälautakunnan puheenjohtajana ja oli tuomiokapitulin nimittämänä pappilain tarkastajana.

Tammelander  oli Tampereen VPK:n puheenjohtajana 1918–1925 ja oli mukana ajamassa Hämeen museon perustamista Tampereelle. Tammelander oli Tampereen Historiallisen seuran jäsen ja tamperelaisten harrastajavalokuvaajien yhdistyksen Fotografiamatörklubben i Tammerfors puheenjohtaja 1909–1913. Hän aloitti valokuvausharrastuksen 1889 ja jatkoi sitä kuolemaansa saakka. Tammelander kuvasi perhettään, Teiskolan kartanoelämää ja Teiskoa yleensä sekä Hatanpään kartanoa. Tammelander otti kuvia myös matkoilaan Suomessa ja ulkomailla. Museokeskus Vapriikin kuva-arkistossa on yli 2&nbsp;000 Tammelanderin ottamaa lasinegatiivia.

Tammelander kuoli 60-vuotiaana maaliskuussa 1926 umpisuolentulehduksesta aiheutuneeseen keuhkokuumeeseen toista viikkoa sairastettuaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kartanon mailla. Axel Tammelanderin valokuvia Teiskolasta-verkkonäyttely
Mike Braun

**Michael Braun** (s. 24. maaliskuuta 1954) on yhdysvaltalainen liikemies ja republikaanipoliitikko. Hänet valittiin Indianan kuvernööriksi vuoden 2024 kuvernöörinvaaleissa. Hän toimi aiemmin vuosina 2019–2025 toisena Indianan senaattoreista.

## Ura
### Ennen politiikkaa
Braun sai MBA-tutkinnon Harvard Business Schoolista vuonna 1978. Valmistuttuaan Braun muutti Jasperiin aloittaakseen uransa. Braun oli osallisena Crystal Farms, Inc.:n perustamisessa vuonna 1979. Braun aloitti Meyer Body Companyllä vuonna 1981 ja hankki yhtiön täyden omistuksen vuonna 1986. Braun siirtyi myöhemmin valmistusalalta jakelumarkkinoille muodostaen Meyer Distributingin.
### Politiikassa
Braun voitti senaatin paikan istuvalta demokraattisenaattorilta Joe Donnellyltä vuoden 2018 senaatin vaaleissa. Hän ei ollut ehdolla jatkokaudelle senaattiin vuoden 2024 senaatin vaaleissa, vaan sen sijasta hän oli ehdolla Indianan kuvernööriksi vuoden 2024 kuvernöörinvaaleissa ja tuli valituksi. Braun on konservatiivi ja hän "uskoo perinteisiin avioliittoon".

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Mike Braunin kotisivut
Malayan yliopisto

**Malayan yliopisto** (; lyh. **UM**; ) on Malesian pääkaupunki Kuala Lumpurissa toimiva julkinen tutkimusyliopisto.

Yliopisto on saanut alkunsa Singaporeen vuonna 1905 perustetusta lääketieteellisestä oppilaitoksesta (King Edward VII College of Medicine). Vuonna 1949 se laajeni liitoksen myötä Malayan yliopistoksi. Vuosikymmen myöhemmin perustettiin toimipiste Kuala Lumpuriin. Vuonna 1960 Malesian hallitus päätti jakaa yliopiston kahdeksi erilliseksi yliopistoksi. Vuonna 1962 Malayan yliopisto Kuala Lumpurissa sai itsenäisen yliopiston aseman ja Singaporen toimipiste nimettiin Singaporen yliopistoksi (nykyinen Singaporen kansallinen yliopisto).

Malayan yliopisto on arvioitu maansa korkeatasoisimmaksi yliopistoksi. Esimerkiksi tuhat tutkimuksen huippuyliopistoa maailmasta kokoava Shanghain yliopistoranking (ARWU) sijoitti sen maailmanlistansa (2020) jaettuun sijaluokkaan 301–400. Tutkimuksen tasolla mitaten Malesian seuraavaksi parhaimmat yliopistot olivat ARWU-listan sijalle 501–600 yltäneet Malesian kansallinen yliopisto ja Malesian tiedeyliopisto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tammelander

**Tammelander** tai **Tamelander** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Carl Adolf Tamelander (1832–1884), suomalainen kuvernööri ja upseeri
*Gustaf Oskar Tamelander (1834–1885), suomalainen kuvernementinsihteeri, kollegisihteeri ja näytelmäkirjailija
*Johan Axel Tammelander (1865–1926), suomalainen varatuomari, pankinjohtaja ja valtiopäivämies
*Marita Tammelander (1903–1953), suomenruotsalainen kirjailija
*Mathilda Tammelander (1837–1928), suomalainen kotiteollisuuden edistäjä ja Naisten käsityökoulun johtaja
Stråhle

**Stråhle** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Eric Stråhle (1785–1836), kauppias, yrittäjä ja laivanvarustaja, kauppaneuvos
**Erik Johan Stråhle (1821–1889), maanviljelijä ja valtiopäivämies, Eric Stråhlen poika
***Erik Johan Stråhle (1850–1900), maanviljelijä ja valtiopäivämies, Erik Johan Stråhlen poika
***Rabbe Stråhle (1856–1895), juristi ja Porvoon pormestari, Erik Johan Stråhlen poika
***Lars Ivar Stråhle (1858–1900), Erik Johan Stråhlen poika
****L. J. G. Stråhle (1894–1965), kanttori-urkuri ja säveltäjä, Lars Ivar Stråhlen poika
***Axel Lennart Stråhle (1863–1929), kirurgi ja professori, Erik Johan Stråhlen poika

## Lähteet
Claude Vignon

**Claude Vignon**, myös: **H. Morel**, oikea nimi **Noémi(e) (Noëmi(e)) Rouvier**, ent. *Constant*, s. *Cadiot* (12. joulukuuta 1832 Pariisi, Ranska – 10. huhtikuuta 1888 Nizza, Ranska) oli ranskalainen kirjailija ja kuvanveistäjä. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Alphonse Constant (taiteilijanimi Éliphas Lévi), toinen poliitikko Maurice Rouvier.

Vignonin psykologiset romaanit noudattavat Honoré de Balzacin esikuvaa. Hänen veistämiään reliefejä on Louvren kirjastossa ja pariisilaisessa St. Michelin suihkukaivossa.


Tiedosto:Escalier Lefuel (Louvre), les génies des sciences et leurs attributs.jpg|*Tieteen nerot ja heidän tunnuskuvansa* (1859), Pariisi, Louvre.
Tiedosto:Escalier Lefuel (Louvre), les génies des arts et leurs attributs.jpg|*Tieteen nerot ja heidän tunnuskuvansa* (1859), Pariisi, Louvre.
Tiedosto:Buste de la Fontaine par Claude Vignon 09182.jpg|*[[Jean de La Fontaine]]* (1874), Château-Thierryn kaupungintalo.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lapin poliisilaitos

**Lapin poliisilaitos** on yksi Suomen poliisin alueellisesta hallintoyksiköistä. Se toimii 21 kunnan alueella, jossa asuu noin 180&nbsp;000 asukasta sekä suuri määrä matkailijoita. Lapin poliisilaitoksen pääpoliisiasema sijaitsee Rovaniemellä. Yhteensä asemia on 16. Lapin poliisilaitos työllistää noin 400 henkilöä. Laitosta johtaa poliisipäällikkö Esa Heikkinen.

Lapissa on kärsitty poliisipulasta, ja avoimia paikkoja on ollut täyttämättä pitkään.

Vuonna 2021 Lappiin tulee 10 uutta poliisin virkaa. Lisäpartiot sijoitetaan Inariin, Muonioon, Pelloon ja Sallaan.

## Lähteet
Jeff Merkley

**Jeff Merkley** (s. 24. lokakuuta 1956) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän on toiminut vuodesta 2009 lähtien toisena Oregonin senaattoreista. Hänen nykyinen kautensa päättyy tammikuussa 2027.

Merkley valmistui kandidaatiksi Stanfordin yliopistosta vuonna 1979 ja sai MPA-tutkinnon Princetonin yliopistosta vuonna 1982.

Merkley toimi Oregonin edustajainhuoneessa vuosina 1999–2008 ja sen puhemiehenä 2007–2008. Merkley oli ainoa demokraattisen puolueen senaattori, joka tuki senaattori Bernie Sandersia entistä ulkoministeriä Hillary Clintonia vastaan Yhdysvaltain demokraattisen puolueen esivaaleissa 2016.

Merkley on naimisissa Mary Sortbergin kanssa ja heillä on kaksi lasta.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Jeff Merkleyn kotisivut
Frank Aarebrot

**Frank Aarebrot** (19. tammikuuta 1947 Bergen, Norja – 9. syyskuuta 2017 Bergen, Norja) oli norjalainen politiikan tutkija ja vertailevan politiikan professori Bergenin yliopistossa. Aarebrot levitti tietoa ja tutkimusta 1970-luvulta lähtien eri tiedotusvälineissä ja tuli tunnetuksi tiedotusvälineiden ja TV-ohjelmien kautta.

## Elämä ja ura
Aarebrot syntyi Bergenissä. Hän oli perheen ainoa lapsi, hänen isänsä oli insinööri. Hän meni Langhaugenin lukioon, ja aloitti Bergenin yliopistossa, jossa hänestä tuli myöhemmin vertailevan politiikan professori. Hän toimi kuitenkin myös tutkimusavustajana tunnetulle yhteiskuntatieteilijälle Stein Rokkanille.

Hän kuoli 9. syyskuuta 2017 Bergenissä sydänkohtauksen takia.

## Lähteet
Ernst Wilhelm Tegengren

**Ernst Wilhelm Tegengren** (22. lokakuuta 1835 Vaasa – 11. marraskuuta 1910 Helsinki) oli suomalainen tuomari ja valtiopäivämies.

## Henkilöhistoria
Tegengrenin vanhemmat olivat kauppias Jakob Fromhold Tegengren ja Katarina Lovisa Ramstedt ja puoliso vuodesta 1868 Alina Irene Borg. Tegengren tuli ylioppilaaksi 1853 ja suoritti tuomarintutkinnon 1857, varatuomarin arvon hän sai 1860. Hän tuli Vaasan hovioikeuteen 1862, toimien asessorina vuodesta 1871 ja oikeusneuvoksena 1882–1899. Tegengren oli porvarissäädyssä Vaasan edustaja valtiopäivillä 1885. Hän oli myös Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen 1882–1893 ja Vaasan kaupungin rahakamaritoimikunnan puheenjohtaja 1876–1880. 

Tegengrenin lapsia olivat geologi Felix Tegengren (1884–1980), kouluneuvos Gustav Tegengren (1871–1951), kirjailija ja pankinjohtaja Jacob Tegengren (1875–1956) sekä kirjailija K. V. Tegengren (1868–1934).
 
## Julkaisuja
* *Om fängelsesystemerna samt fängelsereformers införande i Finland*, 1881
* *Sakregister till Juridiska föreningens i Finland tidskrift: årgångarne 1–20, 1865–1884, jemte bihang*, 1887, G. Cajanus, Ernst Tegengren
* *Bidrag till domstolarnes i Finland historia: Geheimrådet P.Törnqvists anteckningar, bearbetade och delvis kompletterade*, 1899–1900
* *Sakregister till Tidskrift utgifven af Juridiska föreningen i Finland för åren 1885–1899 (årgångarne XXI–XXXV)*, 1901

## Lähteet
Onni Tawaststjerna

**Onni Fredrik Tawaststjerna** (29. tammikuuta 1871 Jyväskylä – 30. elokuuta 1956 Jyväskylä) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies, joka sai professorin arvonimen. 

Tawaststjernan vanhemmat olivat lääninmaanmittari Adolf Fredrik Tawaststjerna ja Sofia Lovisa Sandman ja puoliso vuodesta 1909 Paula Greuling (k. 1940). Tawaststjerna tuli ylioppilaaksi 1890 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1899, lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1905. Oltuaan ensin lääkäri useilla eri paikkakunnilla Tawastsjerna toimi Savonlinnan yleisen sairaalan lääkärinä 1904–1912 ja Hämeenlinnan lääninsairaalan ylilääkärinä 1912–1938 sekä samalla Hämeenlinnan keskusvankilan lääkärinä 1912–1940. Savonlinnan kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1908–1912 ja Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsen 1915–1934, toimien valtuuston puheenjohtajana 1923–1928. Professorin arvonimen Tawaststjerna sai 1931.  Hän edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1897.

Opettaja, historiantutkija ja kuvernööri Werner Tawaststjerna oli Onni Tawaststjernan veli.

## Lähteet
Le fils

**Le fils** (kirjaimellisesti ’Poika’) on Dardennen veljesten ohjaama vuonna 2002 ensi-iltansa saanut belgialainen draamaelokuva. Elokuva kertoo miehestä, joka opettaa puutöitä ongelmanuorille. Hänen oppilaakseen tulee poika, joka pakottaa miehen kohtaamaan itsensä. Elokuva sai ensi-iltansa vuoden 2002 Cannesin elokuvajuhlilla. Elokuvan pääosan esittäjä Olivier Gourmet palkittiin Cannesissa parhaasta miespääosasta. 
## Tuotanto
*Le fils* kuvattiin ohjaajaparin kotikaupungissa Seraingissa lähellä Liègeä. Luc ja Jean-Pierre Dardenne olivat ohjanneet dokumenttielokuvia ennen siirtymistään fiktioelokuvien ohjaajiksi. Dokumenttitausta näkyy myös elokuvassa *Le fils,* joka seuraa direct cineman periaatteiden mukaisesti yhtä tapahtumaa hyvin läheltä rajoitetun ajan. Elokuva on rakenteeltaan pelkistetty. Dokumenttimainen käsivarakamera seuraa päähenkilöä Olivieria ja hänen reaktioitaan koko elokuvan ajan. Näemme tapahtumat Olivierin näkökulmasta, usein myös fyysisesti hänen takaansa kuvattuina. Tapahtumia taustoitetaan tai selitetään hyvin vähän. Elokuvan tarina paljastuu vähitellen. Elokuvan pääosan esittäjä Olivier Gourmet oli näytellyt myös kolmessa aiemmassa Dardenne-veljesten elokuvassa. 

## Juoni
Olivier opettaa hankaluuksiin joutuneille nuorille puutöitä. Hän ahdistuu, kun nuorisokeskukseen tulee uusi nuori. Olivier päättää kuitenkin ottaa uuden nuoren omaan ryhmäänsä. Paljastuu, että uusi tulokas Francis on tappanut Olivierin pojan viisi vuotta aiemmin. 

Tapon seurauksena Olivierin oma avioliitto on hajonnut. Hänen entinen vaimonsa Magali on raskaana uudelle miehelleen. Olivier seuraa Francisia kadulla. Francis suhtautuu Olivierin kuin esikuvaan. Autossa Olivier kysyy mitä poika teki joutuakseen viideksi vuodeksi vankilaan ja Francis kertoo kuristaneensa toisen pojan vain yksitoistavuotiaana. 

Olivier ottaa pojan mukaansa puuvarastolle hakemaan puuta. Kun he sirkkelöivät lankkuja sahalla Olivier paljastaa, että poika, jonka Francis tappoi oli hänen poikansa. Francis pakenee. Olivier saa Franciksen kiinni ja kuristaa tätä, mutta päästää irti. Olivier ja Francis lastaavat puut peräkärryyn.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
Elokuva sai ensi-iltansa vuoden 2002 Cannesin elokuvajuhlilla. Pääosan esittäjä Olivier Gourmet palkittiin parhaasta miespääosasta. Kansainvälisten kriitikkojen mielestä elokuva oli mestariteos. *[[The New York Times]]in* A.O. Scott näki elokuvan haastavan koston ja melodraaman kaltaiset yksinkertaiset ratkaisut, joihin useimmat muut elokuvat sortuvat kuvatessaan samankaltaista moraalista asetelmaa. Hänen mukaansa *Le Fils* ei ole helppo katsomiskokemus, mutta näennäisessä yksinkertaisuudessaan mestariteos. *[[The Guardian]]* -lehden Peter Bradhawn mielestä elokuva oli voimakas ja arvokas kannanotto, joka ei kuitenkaan elokuvana yltänyt aivan odotuksiin. Roger Ebert nosti *Le Filsin* 2000-luvun kymmenen parhaan elokuvan joukkoon. Hän pitää elokuvaa poikkeuksellisena jopa Dardennen veljesten elokuvien joukossa.

## Lähteet
Johan Oskar Terho

**Johan Oskar (Juho Oskari) Terho** (8. heinäkuuta 1870 Turku – 18. joulukuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 

Terhon vanhemmat olivat työmies Johan Johansson ja Johanna Vilhelmiina Liisantytär ja puoliso vuodesta 1898 Alma Nurminen. Tultuaan ylioppilaaksi Terho opiskeli teologiaa, mutta toimi sitten maanviljelijänä Vihdissä. Hän edusti Lohjan tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1905–1906.

## Lähteet
Ersin Tatar

**Ersin Tatar** (s. 7. syyskuuta 1960) on kyproksenturkkilainen ja Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan presidentti. Hänestä tuli Pohjois-Kyproksen pääministeri Tufan Erhürmanin koalitiohallituksen hajottua toukokuussa 2019, ja hän toimi virassa kunnes nousi presidentiksi. Hän on myös Kansallisen yhtenäisyyspuolueen (UBP) johtaja. Tatar valmistui Cambridgen yliopistosta vuonna 1982 ja toimi televisio-ohjelmien tuottajana vuosina 1992–2001.

## Lähteet
Panelian Raikas

**Panelian Raikas** (**PaRa**) on Panelian alueella Euran kunnassa toimiva urheiluseura. Seura perustettiin 8. tammikuuta 1920 yleisurheiluseuraksi, mutta nykyisin sen ainoa laji on jääkiekko, jota on pelattu 1950-luvulta lähtien. Jääkiekossa PaRan miesten edustusjoukkue on pelannut korkeimmillaan 1960-luvun lopulla Maakuntasarjassa, joka oli tuolloin kolmanneksi korkein sarjataso. Naisten edustusjoukkue on pelannut korkeimillaan Mestiksessä. Seuran toimintapaikka on Panelian jäähalli.

Panelian Raikkaan kasvateista maalivahdit Tiina Ranne ja Eveliina Mäkinen ovat kuuluneet Suomen naisten maajoukkueeseen arvokilpailuissa. Maalivahti Oskari Setänen ja puolustaja Roni Sevänen olivat puolestaan voittamassa miesten Suomenmestaruutta Rauman Lukossa vuonna 2021.

## Kasvatit pääsarjatasolla

*Laura Hakala
*Roosa-Maria Kangasniemi
*Hannu Kemppainen
*Feetu Knihti
*Miro Lehtimäki
*Neea Lehtimäki
*Emmi-Sofia Leino

*Rosa-Maria Leino
*Eveliina Mäkinen
*Tiina Ranne
*Oskari Setänen
*Roni Sevänen
*Aleksi Varttinen
*Matias Varttinen

## Lähteet
Naisten Suomi–Norja-yleisurheilumaaottelu 1960

Vuoden **1960 naisten Suomi–Norja-maaottelu** käytiin Norja–Ruotsi-yleisurheilumaaottelun yhteydessä Oslossa Norjassa 3. ja 4. elokuuta.

## Tulokset

## Lisätietoa
* taulukon yksiköt: s (juoksut alle 800 m), min s (800 m), cm (korkeus, pituus), m (muut kenttälajit)
* maaottelun loppupisteet (pisteet: 5, 3, 2, 1 ja viestipisteet: 5, 3): Suomi-Ruotsi 55-62, Suomi-Norja 75-39, Ruotsi-Norja 77-35
* 80 m:n aitajuoksussa Wieslander juoksi uuden Ruotsin ennätyksen
* Keihäänheitossa Thorvaldsen heitti uuden Pohjoismaiden ennätyksen
* Kuulan voitti kilpailun ulkopuolisana kilpailijana mukana ollut Japanin Y. Matsuda tuloksella 13,74 m.
* Pituushypyssä Falck-Jorgensen hyppäsi uuden Norjan ennätyksen
* Korkeushypyssä Soppi hyppäsi uuden Suomen ennätyksen
* Katsojia oli noin 1000

## Lähteet
* Helsingin Sanomat 4.8. ja 5.8. v. 1960
Panamanpallotanssija

**Panamapallotanssija** (*Corapipo altera*) on tanssijoihin kuuluva lintulaji. Toisinaan sitä pidetään pallotanssijan (*Corapipo leucorrhoa*) alalajina. Lajia tavataan Väli- ja Etelä-Amerikasta.

## Koko ja ulkonäkö
Panamanpallotanssija on pienikokoinen lintu voi kasvaa noin 10&nbsp;cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Panamanpallotanssijakoiras on yleisväriltään sinertävän musta. Kurkku ja kaulan sivut ovat valkoiset. Lajin naaras on oliivinvihreä, ja sen kurkku on harmahtava.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Panamanpallotanssijaa tavataan Hondurasista Venezuelaan ulottuvalta alueelta. Lajin elinympäristöä ovat sademetsät ja metsien reunamaat. Useimmiten sitä tavataan metsien ala- tai keskikerroksista. Panamanpallotanssijan ravintoa ovat selkärangattomat eläimet ja hedelmät.

## Lähteet
Find My

**Find My** eli suomeksi *Missä on...* on Applen luoma palvelu, jolla voidaan paikantaa omia, perheenjäsenten, sekä ystävien laitteita. Se toimii iPhoneilla, iPadeilla, Maceilla ja joidenkin oheislaitteiden kanssa, esimerkiksi AirPodsien. Sovellus syntyi vuonna 2019 ja korvasi aikaisemmat Etsi iPhoneni sekä Etsi Ystäväni -palvelut yhdistämällä ne yhteen ja samaan sovellukseen. Jos sovelluksen käyttäjä on perheryhmän jäsen, voi hän paikantaa muiden perheenjäsenien laitteiden sijainnin. Find My -palvelusta voidaan myös laitteesta riippuen soittaa merkkiääni, lukita ja tyhjentää laite etänä, sekä käyttää aktivointilukkoa uusimpien Macien kanssa. Sovelluksen käyttö on maksutonta, ja sitä voi hallinnoida joko jollain Applen laitteella tai iCloudin selainversiossa. 

## Lähteet
Miss Ylöjärvi

**Miss Ylöjärvi** on vuosittain Ylöjärvellä järjestettävä kauneuskilpailu, jonka järjestäjänä toimii mallitoimisto Studio Face. Studio Face on järjestänyt kilpailun ensimmäistä kertaa vuonna 2015.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kilpailun nettisivut/
Armando Silega

**Armando Silega Carbonell** (s. 26. lokakuuta 1962 Santiago de Cuba) on kuubalainen ratameloja.

Silega edusti Kuubaa Barcelonan kesäolympialaisissa 1992, joissa hän kilpaili 500 metrin ja 1&nbsp;000 metrin kanadalaisyksiköissä karsiutuen välierissä. Pan-Amerikan kisoissa Silega saavutti kaksi kultamitalia Havannassa 1991 sekä yhden hopeamitalin Indianapolisissa 1987. Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa hän voitti neljä kultamitalia Méxicossa 1990 ja Poncessa 1993 sekä yhden hopeamitalin Poncessa 1993.

Silega on pituudeltaan 181-senttimetrinen ja painaa 85 kilogrammaa.

## Lähteet
Zhengzhou-Xinzhengin kansainvälinen lentoasema

**Zhengzhou-Xinzhengin kansainvälinen lentoasema** ()  on lentoasema Henanin maakunnan pääkaupunki Zhengzhoussa, Kiinassa. Se sijaitsee Xinzhengin kaupungissa, ja matka Zhengzhoun keskustaan on noin 37 kilometriä.

Lentoaseman IATA-koodi "CGO" tulee Zhengzhoun nimen aiemmasta siirtokirjoitustavasta *Chengchow*.

Vuonna 2019 se oli Kiinan 12. vilkkain lentoasema noin 29,1 miljoonalla matkustajalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen lentoaseman verkkosivusto
Ivar Lindfors

**August Ivar Lindfors** (21. kesäkuuta 1872 Porvoo – 26. huhtikuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen toimitusjohtaja ja kauppaneuvos.

Ivar Lindforsin vanhemmat olivat leipurimestari August Wilhelm Lindfors ja Wilhelmina Saarinko. Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon lyseosta 1891 ja teki useita opintomatkoja ulkomaille.

Lindfors toimi aluksi konttoristina eri yritysten palveluksessa. Hän oli saksalaisen Arthur Koppelin vientiliikkeen haaraosaston johtajana Helsingissä 1899–1918. Liike toi maahan muun muassa kapearaiteisten rautateiden kalustoa. Vuodesta 1918 alkaen Lindfors johti perustamaansa Ab Ivar Lindfors Oy:tä, joka harjoitti metalli- ja rakennusalan kauppaa ja maahantuontia. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1928.

Lindfors johti lisäksi vuodesta 1906 alkaen isänsä perustamaa makeisyritystä Porvoossa ja hän oli vaimonsa suvun omistaman Blomqvistien suklaatehtaan johtajana 1919–1925. Hän toimi Kymin Oy:n etuoikeudettomien saamamiesten edustajana yhtiön hallinnossa 1908–1912. Vuodesta 1925 Lindfors toimi Loviisa–Vesijärven kapearaiteisen rautatieyhtiön toimitusjohtajana, kunnes yhtiö myytiin Lahti Oy:lle 1943. Hän oli myös rautatieyhtiön pääomistaja.

Lindfors oli Helsingin kaupunginvaltuutettuna 1914–1940 ja hän oli valtuuston puheenjohtajana 1929–1935. Lindfors oli myös vuoden ajan Helsingin rahatoimikamarin puheenjohtajana, johti Helsingin satamalautakuntaa sekä vuodesta 1935 alkaen Suomen Satamaliittoa. Hän toimi Keskuskauppakamarin varapuheenjohtajana 1928–1937 ja 1946–1948 sekä puheenjohtajana 1948–1950. Lindfors oli Helsingin Makasiini Oy:n hallintoneuvoston jäsenenä, Helsingin Puhelinyhdistyksen hallituksen jäsenenä 1911–1918 ja Liittopankin hallintoneuvoston jäsenenä 1919–1931. 

Ivar Lindfors oli naimisissa 1894–1940 Ida Louise Blomqvistin kanssa ja vuodesta 1945 päätoimittaja Aili Wessbergin (ent. Theslöf) kanssa. Lindforsin poika Ragnar Lindfors (s. 1896) toimi Ab Ivar Lindfors Oy:n toimintaa vuodesta 1947 jatkaneen Oy Ilfors Ab:n johtajana isänsä jälkeen.

## Lähteet
Sępólnon piirikunta

**Sępólnon piirikunta** () on Puolan piirikunta Kujavia-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 41&nbsp;056. Piirikunta jakautuu neljään maalaiskuntaan, jotka ovat Kamień Krajeński (sisältää Kamień Krajeńskin kaupungin), Sępólno Krajeńskie (sisältää hallintokeskus Sępólno Krajeńskien kaupungin), Sośno sekä Więcbork (sisältää Więcborkin kaupungin).

Sępólnon piirikunnan pinta-alasta arviolta 24,7 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Sępólnon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 11,6 prosenttia. Luku on huomattavan suuri sekä Kujavia-Pommerin voivodikunnan että koko Puolan työttömyyslukuihin verrattuna.

Vuoden 2019 lopussa Sępólnon piirikunnassa oli 41&nbsp;056 asukasta, joista täsmälleen 50 prosenttia naispuolisia ja 50 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 41&nbsp;711 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 36&nbsp;058 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 19,3 prosenttia, työikäisten 60,9 prosenttia ja eläkeikäisten 19,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,6 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 382 lasta.

## Lähteet
Vuorensola

**Vuorensola** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Ahti Vuorensola  (1918–1994), sotilas ja Mannerheim-ristin ritari
* Kauko Vuorensola (1923–2007), näyttelijä, televisio-ohjaaja ja järjestäjä
* Markku Vuorensola (1948–2023), agrologi, MTK:n toiminnanjohtaja ja Keskustan kansanedustaja
* Timo Vuorensola (s. 1979), elokuvaohjaaja, näyttelijä ja muusikko
* Yrjö Vuorensola (1893–1978), näyttelijä.
Ruska (täsmennyssivu)

**Ruska** voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:

Luonto:
* ruska, kesävihantien kasvien syksyinen väriloisto

Paikka:
* Ruska, kylä Länsi-Halikossa Salon kaupungissa

Sukunimi:
* Ernst Ruska (1906–1988), saksalainen fyysikko ja sähköinsinööri
* Ilkka Ruska (1941–2017), suomalainen toimittaja ja virkamies, maanviljelysneuvos
* Wim Ruska (1940–2015), alankomaalainen judoka ja olympiavoittaja

Etunimi:
* Ruska, suomalainen etunimi

Muita merkityksiä:
* Ruska Ensemble, kokkolalainen teatteri
* Ruska, Suomen ilmavoimien pääsotaharjoitus.
Juan Aballí

**Juan Antonio Aballí Delgado** (s. 10. maaliskuuta 1965) on kuubalainen ratameloja.

Aballí edusti Kuubaa Barcelonan kesäolympialaisissa 1992, joissa hän kilpaili 500 metrin ja 1&nbsp;000 metrin kanadalaiskaksikoissa parinaan Fernando Zamora. 500 metrissä Aballí ja Zamora karsiutuivat välierissä ja 1&nbsp;000 metrissä he etenivät loppukilpailuun sijoittuen siellä yhdeksänneksi. Pan-Amerikan kisoissa Aballí saavutti kolme kultamitalia Indianapolisissa 1987 ja Havannassa 1991 sekä kaksi pronssimitalia Indianapolisissa 1987 ja Mar del Platassa 1995. Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa hän voitti viisi kultamitalia Méxicossa 1990 ja Poncessa 1993.

Aballí on pituudeltaan 172-senttimetrinen ja painaa 82 kilogrammaa.

## Lähteet
Ramona Fuhrer

**Ramona Fuhrer** (myöh. **Weisskopf**; s. 13. huhtikuuta 1979 Aarberg, Sveitsi) on sveitsiläinen urallaan hyökkääjänä pelannut jääkiekkoilija. Hän pelasi Sveitsin naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 2006 Torinossa. MM-kilpailuissa hän edusti maajoukkuettaan sen ollessa A-sarjatasolla Kanadassa 1997, Suomessa 1999 sekä Kanadassa 2004 ja sen ollessa B-sarjatasolla Kanadassa 2000, Yhdysvalloissa 2001 ja Ruotsissa 2005. EM-kilpailuissa Fuhrer edusti Sveitsiä Riiassa 1995, jolloin Sveitsi saavutti pronssia.

## Lähteet
Fernando Zamora

**Fernando Zamora Machado** (s. 1. maaliskuuta 1970) on kuubalainen ratameloja.

Zamora edusti Kuubaa Barcelonan kesäolympialaisissa 1992, joissa hän kilpaili 500 metrin ja 1&nbsp;000 metrin kanadalaiskaksikoissa parinaan Juan Aballí. 500 metrissä Zamora ja Aballí karsiutuivat välierissä ja 1&nbsp;000 metrissä he etenivät loppukilpailuun sijoittuen siellä yhdeksänneksi. Pan-Amerikan kisoissa Zamora saavutti kaksi kultamitalia Havannassa 1991 sekä yhden pronssimitalin Mar del Platassa 1995. Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa hän voitti neljä kultamitalia Méxicossa 1990 ja Poncessa 1993.

Zamora on pituudeltaan 175-senttimetrinen ja painaa 72 kilogrammaa.

## Lähteet
Pentti Soinne

**Pentti Sakari Soinne** (6. maaliskuuta 1927 Kuopio – 17. toukokuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen pianisti ja urkuri, Ilmari Hannikaisen ja Enzio Forsblomin oppilas, Liisa ja Paavo Sointeen veli.

Pentti Soinne opiskeli Sibelius-Akatemiassa ja suoritti siellä pianodiplomin vuonna 1949 sekä urkudiplomin vuonna 1961. Pianoensikonserttinsa hän piti vuonna 1961 Helsingissä. Soinne opiskeli myös Helsingin yliopistossa ja valmistui sieltä humanististen tieteiden kandidaatiksi vuonna 1972. Hän kävi Pariisissa opiskelemassa urkujensoittoa Marie-Claire Alainin johdolla.

Soinne opetti Sibelius-Akatemiassa liturgista soittoa ja urkujensoittoa vuodesta 1959 lähtien. Hän työskenteli kanttori-urkurina Helsingin Munkkiniemen seurakunnassa vuodesta 1962 ja Munkkivuoren seurakunnassa vuodesta 1967. Hänelle myönnettiin arvonimet director cantus 1972 ja director musices 1973.

Pentti Sointeen tytär Elina Soinne on viulisti ja hän on tehnyt pitkän uran Keskisen Uudenmaan musiikkiopiston lehtorina.

## Lähteet
* *Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 5*, s. 267. Helsinki 1979. 
*
IIT Madras

**Intian teknillinen korkeakoulu Madrasissa** (, , lyh. **IIT Madras**) on vuonna 1959 perustettu, Intian Tamil Nadun osavaltiossa, Chennain suurkaupungissa toimiva julkinen korkeakoulu. Länsi-Saksa tuki teknisen korkeakoulun perustamista Intiaan merkittävästi osaamisellaan ja talousavullaan.  Jo vuonna 1961 korkeakoulun tärkeys tunnustettiin Intian parlamentin määritellessä sen kansallisesti merkittäväksi instituutiksi.

Korkeakoulun opiskelijamäärä vaihtelee jonkin verran lukukaudesta toiseen; lukuvuoden alkupuolella elokuussa opiskelijoita on kirjoilla yli tuhat vähemmän kuin tammikuussa. Tammikuussa 2020 IIT Madrasissa oli kirjoilla noin 10&nbsp;300 opiskelijaa.

Vuonna 2020 kansainvälinen Shanghain Jiao Tong -yliopiston ARWU-yliopistoranking luokitteli IIT Madrasin sijaluokkaan 601.–700. maailman tasokkaimpien yliopistojen listallaan. Se oli tässä tutkimustyötä painottavassa vertailussa Intian tiedeinstituutin jälkeen Intian toiseksi korkeatasoisimpien yliopistojen jaetulla sijalla samantasoisten Kalkutan ja Delhin yliopistojen kanssa. Intian kansallinen korkeakoulujen paremmuusluokittelu (NIRF) arvotti IIT Madrasin vuosina 2019 ja 2020 Intian korkeatasoisimmaksi yliopistollista opetusta antavaksi oppilaitokseksi kaiken kaikkiaan ja parhaimmaksi tekniseksi korkeakouluksi (sijaluku 1).

Times Higher Education luokitteli IIT Madrasin vuoden 2021 yliopistorankingissaan maailmanlistansa sijaluokkaan 601.–800. Espanjalaisessa Webometrics-rankingissa IIT Madras pääsi vuonna 2020 Aasian korkeakouluista sijalle 106 ja maailmanlistan sijalle 597. IIT Madras kuuluu Intian kärkiyliopistojen kansainvälistymiseksi käynnistetyn Institution of Eminence -ohjelman piiriin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Oulun poliisilaitos

**Oulun poliisilaitos** on yksi Suomen poliisin alueellisista hallintoyksiköistä. Se toimii Kainuun ja Pohjois-Pohjanmaan alueella 38 kunnassa. Alueen asukasluku on noin 480&nbsp;000. Oulun poliisilaitoksen pääpoliisiasema sijaitsee Oulussa. Yhteensä asemia on 15. Laitoksella työskentelee noin 700 henkilöä, joista alle 600 on poliiseja. Laitosta johtaa poliisipäällikkö Mika Heinilä.

Poliisilla on tiloja eri puolilla Oulua. Poliisille ja vankilalle on valmistumassa uudet yhteiset tilat Oulun Ruskonselkään. Vanhassa poliisitalossa Raksilassa oli vakavia sisäilmaongelmia.

## Rikostapaukset
Vuonna 2020 Oulun poliisilaitos irtisanoi lapsipornomateriaalia hallussa pitäneen poliisin.

Tammikuussa 2026 raportoitiin poliisilaitoksen irtisanoneen vanhemman konstaapelin, joka tuomittiin huumeiden ostamisesta alaikäiseltä ja muista rikoksista.

## Lähteet
Mari Rantasilan diskografia

Tämä artikkeli on **[[Mari Rantasila]]n diskografia**.

## Studioalbumit

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Singlet

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Mukana levyillä

* 
* YUP: 
* Samuli Edelman: 
* 
* 

## Katso myös

* Luettelo Mari Rantasilan kappaleista

## Aiheesta muualla

* 
*
Érika Durón

**Érika Durón Miranda** (s. 20. elokuuta 1974) on meksikolainen ratameloja.

Durón edusti Meksikoa Atlantan kesäolympialaisissa 1996, joissa hän kilpaili 500 metrin kajakkiyksikössä karsiutuen alkuerissä ja 500 metrin kajakkinelosessa, jossa Meksiko karsiutui välierissä. Joukkueeseen kuuluivat Durónin lisäksi Renata Hernández, Sandra Rojas ja Itzel Reza.

Pan-Amerikan kisoissa Durón saavutti yhden hopeamitalin Mar del Platassa 1995. Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa hän voitti yhden kultamitalin Méxicossa 1990 sekä kuusi hopeamitalia Méxicossa 1990 ja Poncessa 1993.

## Lähteet
Etuvartiokansojen klubi

**Etuvartiokansojen klubi** oli suomalainen vuosina 1920–1928 toiminut yhdistys, joka pyrki luomaan yhteistyötä Venäjän vähemmistökansojen ja Venäjästä irtautuneiden uusien valtioiden välille. Etuvartiokansoihin luettiin Suomi, Viro, Liettua, Latvia ja Puola sekä lisäksi Unkari, Ukraina ja Romania. Reunavaltiopolitiikkaa ajanut klubi pyrki vaikuttamaan suomalaisiin päättäjiin ja Suomen ulkopolitiikkaan. Klubin geopoliittisena ideologina oli professori Yrjö Ruuth. 

Reunavaltiopolitiikka koki epäonnistumisen kun vuoden 1921 lopulla klubin jäsenenä ollut ulkoministeri Rudolf Holsti ei onnistunut aloittamaan Itä-Karjalan kriisin seurauksena sotilaallista puolustusliittoa koskeneita neuvotteluja Puolan kanssa. Vennolan II hallitus johon Holsti kuului erosi tämän vuoksi talvella 1922.

Yhdistyksen puheenjohtajana toimi koko sen toiminta-ajan kansanrunoudentutkija Viljo Mansikka ja varapuheenjohtajana oli professori Yrjö Jahnsson. Yhdistyksen jäseniä olivat muun muassa ulkoministeri Rudolf Holsti, ulkoministeriön kansliapäällikkö Pontus Artti, heimoaktivistit Martti Haavio ja Niilo Kärki, kansanedustajat Antti Juutilainen, Ilmari Auer, Mikko Erich, Tekla Hultin, Vihtori Vesterinen sekä K. E. Linna, ylijohtaja V. M. J. Viljanen, Yrjö Ruuth, *[[Iltalehti (1919–1930)|Iltalehden]]* ja *[[Uusi Suomi|Uuden Suomen]]* päätoimittajat Yrjö Koskelainen ja Kaarlo Koskimies, lähettiläs Boris Gyllenbögel, ministeri Oskari Mantere ja professorit E. N. Setälä ja J.  J.  Mikkola.

## Lähteet
Itzel Reza

**Itzel Reza** (s. 29. toukokuuta 1979) on meksikolainen ratameloja. Hän edusti Meksikoa Atlantan kesäolympialaisissa 1996, joissa Meksiko karsiutui 500 metrin kajakkinelosessa välierissä. Joukkueeseen kuuluivat Rezan lisäksi Érika Durón, Renata Hernández ja Sandra Rojas.

## Lähteet
Monika Leuenberger

**Monika Leuenberger** (s. 11. huhtikuuta 1973 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläinen urallaan puolustajana pelannut jääkiekkoilija. Hän pelasi Sveitsin naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 2006 Torinossa. MM-kilpailuissa hän edusti maajoukkuettaan sen ollessa A-sarjatasolla Kanadassa 1990, Suomessa 1992, Yhdysvalloissa 1994, Suomessa 1999, Kanadassa 2004, Kanadassa 2007, Kiinassa 2008 sekä Suomessa 2009 ja sen ollessa B-sarjatasolla Yhdysvalloissa 2001 ja Ruotsissa 2005. EM-kilpailuissa Leuenberger edusti Sveitsiä Riiassa 1995, jolloin Sveitsi saavutti pronssia. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut apuvalmentajana Sveitsin naisten ylimmällä jääkiekkosarjatasolla ja päävalmentajana toiseksi ja kolmanneksi korkeimmilla sarjatasoilla.

## Lähteet
Béla Vikár

**Béla Vikár** (1859–1945) oli unkarilainen kirjailija ja kansanrunoudentutkija. Hän toimi vuodesta 1880 pikakirjoittajana ja myöhemmin pikakirjoitusviraston kansliapäällikkönä Unkarin parlamentissa ja vuodesta 1886 pikakirjoituslehden *Gyorsírászati Lapok* toimittajana. Hän oli mukana perustamassa 1891 yhteiskunnallisia uudistuksia ajavaa *Élet* (’Elämä’) aikakauskirjaa, jota hän toimitti ja kustansi myöhemmin yksin. Hän perusti 1894 *West-östliche Rundschau* -nimisen aikakauskirjan, jota ilmestyi Berliinissä kolme vuosikertaa. Hän kirjoitti toimittamiinsa aikakauskirjoihin ja muuallekin poliittisia, yhteiskunnallisia ja kaunokirjallisia kirjoituksia sekä runoja (esimerkiksi *Arany ember*, *Árpád és Habsburg*) ja käänsi unkariksi muun muassa Henrik Ibsenin *Kansanvihollisen*.

Vikárin huomattavimmat saavutukset koskevat kuitenkin kansanrunoutta. Vikár aloitti 1896 Unkarissa kansanlaulujen ja kansansävelmien järjestelmällisen keräämisen fonografin avulla, ja tulokset olivat niin hyvät, että hän oli jo 1901 koonnut Unkarin kansallismuseota varten 500 fonografilieriön suuruisen kokoelman. Hän julkaisi uudesta keräystavastaan selonteon *A népköltési gyüjtés új módszeréröl* (1897). Hän on julkaissut tutkielmia myös kansanrunoustieteen alalta, muun muassa *A szentiváni ének* (’Juhannuslaulu’, Magyar Nyelvör 1901), *Das Lied von der Marie Szücs* (Suomalais-ugrilaisen seuran aikakirja XXIII, 1906) ja *lspiláng, ispilángi rózsa* (Magyar Nyelvör 1907).

Vikár aloitti *[[Kalevala]]n* unkarintamisen 1886–1887 uudestaan. Aiemmin *Kalevalan* oli kokonaisuudessaan kääntänyt Ferdinánd Barna. Tutustuakseen henkilökohtaisesti runonlaulantaan, runonlaulajiin sekä Karjalan maahan ja kansaan Vikár oleskeli 1889 puoli vuotta Suomessa ja Venäjän Karjalassa. Hän julkaisi 1901 unkariksi Lemminkäisrunot (*A Kalevalából. A Lemminkäjnen-rúnók*), 1908 Kullervorunot (*Kullervo énekei*) Julius Krohnin Inkerin runoista lisäämän laitoksen mukaan ja Akseli Gallén-Kallelan kuvittamana loistopainoksena, ja vihdoin 1909 Unkarin tiedeakatemian kustannuksella koko *Kalevalan* unkarinnoksen. Käännöksessä ilmenevät Vikárin perehtyneisyys *Kalevalan* henkeen sekä suomalaiseen ja unkarilaiseen kansanrunouteen, samoin kuin hänen kielenkäyttötaitonsa.

Béla Vikár saapui helmikuun lopulla 1928 vierailulle Suomeen. Hänet oli Kalevala-seuran toimesta kutsuttu pitämään juhlaesitelmä Helsingissä pidetyssä Kalevala-juhlassa. Turussa hän piti Turun yliopiston juhlasalissa esitelmän Unkarin oloista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Landeli Group

**Landeli Group** on suomalainen elintarvikealan yritys. Landelin merkkejä ovat Maalaistuote Vataja, Pajuniemi, Lihatukku Jouni Partanen ja Lihajaloste Korpela.

Lihajaloste Korpela myytiin Landeli Groupille vuonna 2020. Korpelan liikevaihto on ollut noin 30 miljoonaa euroa vuodessa. Perheyritys Korpela oli perustettu vuonna 1958. Yrityksen tehtaat ovat Huittisissa ja Honkajoella sekä myymälät Kankaanpäässä ja Huittisissa. Korpelan osto kaksikertaisti Landelin liikevaihdon. Vuonna 2001 Korpela osti konkurssiin menneen Huittisten Lihapoikien tuotantotilat ja tuotemerkit. 

Yrityksen enemmistön omistaa toimitusjohtaja Sergei Medvedev, joka on Suomen kansalainen. Toinen omistaja on yhtiönsä kautta Dmitry Doykhen, jolla on Maltan ja Israelin kansalaisuus.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Landeli Group > Korpela
Pont au Change

**Pont au Change** on Pariisin keskustassa sijaitseva silta, joka ylittää Seinejoen pohjoisen haaran Île de la Citén saaren kohdalla. Sillan eteläpää on Île de la Citéllä Conciergerien vieressä ja pohjoispää Place du Châtelet -aukion kohdalla. Samassa katulinjassa Île de la Citén eteläpuolella on Pont Saint-Michel -silta. Siltoja yhdistää saaren poikki kulkeva katu Boulevard du Palais.

Pont au Changen pituus on 103 metriä. Se on kolmiaukkoinen holvisilta. Sillan suunnittelivat insinöörit Vaudrey ja Lagalisserie vuonna 1858. Holvikaarien väliin kaiverretut suuret N-kirjaimet viittaavat silloiseen Ranskan keisariin Napoleon III:een. Paikalla on ollut silta jo 800-luvulta alkaen. Sillan nimi (”vaihtosilta”) viittaa rahanvaihtajiin, jotka toimivat vanhalla sillalla vuodesta 1141. Sitä ennen silta tunnettiin nimellä *Grand-Pont* (”iso silta”). Sillan pohjoispäässä oli 1100-luvulta vuoteen 1802 Île de la Citéä suojannut linnoitus Grand Châtelet. Saaren eteläpuolella olivat vastaavasti Petit-Pont (”pieni silta”) ja Petit Châtelet. Alkuperäinen silta tuhoutui tulipalossa vuonna 1621.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Haiharan nukketeatteri

**Haiharan nukketeatteri** on Suomen vanhin yhtäjaksoisesti toiminut nukketeatteri. Se on perustettu syksyllä 1969. Nukketeatterin kotinäyttämö on ollut alusta alkaen Tampereen Kaukajärvellä, Haiharan kartanon entisessä kanalarakennuksessa, joka sijaitsee osoitteessa Haiharankatu&nbsp;30. 

Nukketeatteri on saanut alkunsa kartanonomistaja Gunvor Ekroosin ideasta. Hän perusti Haiharaan 1960-luvulla nukkemuseon ja keksi, että sen yhteyteen sopisi nukketeatteri. Käytännön järjestelyt hoiti Ekroosin ystävä, tekstiilitaiteilija Anneli Kuronen, joka sai teatteritoiminnan käynnistämiseen apua nukketeatteritaiteilija Mona Leolta. Ensimmäisenä näytelmänä nähtiin *[[Prinsessa Ruusunen]]*.

Haiharan nukketeatterin esitykset ovat olleet yleensä lapsille suunnattuja, mutta niitä on tehty välillä myös aikuisyleisölle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Haiharan nukketeatterin kotisivut
Talking Dreams

**Talking Dreams** on yhdysvaltalaisen indie pop -yhtyeen Echosmithin esikoisalbumi, jonka julkaisi Warner Bros. Records 1. lokakuuta 2013.

## Kappaleet

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#*
#*

* Deluxe-painoksen bonusraidat*

## Lähteet
Interstate 280

**Interstate 280** (**I-280**) on Yhdysvaltojen Interstate-järjestelmään kuuluva valtatie joka kulkee etelä-pohjoissuunnassa Kalifornian osavaltion San Franciscon lahden ympäristön kahden suurkaupungin, San Josen ja San Franciscon, välillä.

## Lähteet
Robert Orth

**Robert Orth** (21. tammikuuta 1947 Chicago, Illinois – 12. heinäkuuta 2019 Libertyville, Illinois) oli yhdysvaltalainen ooppera- ja musikaalilaulaja, äänialaltaan baritoni.

Orth valmistui Wheaton Collegesta ja työskenteli tämän jälkeen musiikinopettajana Chicagon kouluissa. Hän teki ammattimaisen oopperadebyyttinsä vuonna 1974 Chicago Opera Theaterissa Guglielmon roolissa oopperassa *[[Così fan tutte]]*. Vuonna 2003 hän teki ensimmäisen esiintymisensä Metropolitan-oopperassa Kromowin roolissa Tim Alberyn tuotannossa *[[Iloinen leski|Iloisesta leskestä]]*. Orth tuli erityisen tunnetuksi esiintymisistään päärooleissa uusissa yhdysvaltalaisissa oopperoissa. Hän loi nimiroolin Stewart Wallacen oopperassa *Harvey Milk* vuonna 1995, Owen Hartin roolin Jake Heggien oopperassa *Dead Man Walking* vuonna 2000 ja Howie Albertin roolin Terence Blanchardin oopperassa *Champion* vuonna 2013. Orth esitti moneen otteeseen myös Richard Nixonin roolin John Adamsin oopperassa *[[Nixon in China]]*.

Orth kuoli heinäkuussa 2019. Hän oli ollut noin viisikymmentä vuotta naimisissa, ja hänellä oli kaksi poikaa.

## Lähteet
Juan Antonio Jiménez Muñoz

**Juan Antonio Jiménez Muñoz** (29. maaliskuuta 1951 Valladolid – 22. lokakuuta 1995 Madrid) oli espanjalainen laulaja-lauluntekijä. Häntä pidetään yhtenä merkittävimmistä espanjalaisista lauluntekijöistä 1970- ja 1980-luvuilla.

Veljekset Emilio ja Julio González Gabarre perustivat Los Chichos -nimisen yhtyeen, johon Jiménez Muñoz liittyi aluksi lyömäsoittajaksi. Yhtyeen ensimmäinen albumi ilmestyi vuonna 1974. Jiménez Muñoz oli yhtyeen pääasiallinen säveltäjä. Los Chichosin levyjen ja kasettien myynti ylittää 20 miljoonaa kappaletta. Hän oli yhtyeen jäsen vuoteen 1989.

Jiménez Muñoz teki noin 200 kappaletta. Julkaisemattomia lauluja on hänen poikansa mukaan satakunta. Musiikissaan hän kuvasi arjen tapahtumia ja parisuhteen ongelmia ja sisällytti sanoituksiinsa huumeiden, rikollisuuden, taloudellisen kurjuuden ja työttömyyden todellisuuden. *Rumba vallecana* (suom. vallecasilainen rumba) on musiikin alatyylilaji, jonka Madridin Vallecasin kaupunginosan romaniyhteisö kehitti 1970-luvun puolivälistä.

Jiménez Muñoz aloitti soolouran nimellä Jeros, joka oli hänen varhainen lisänimensä. Hän teki toisen ja viimeisen sooloalbumin *Agua y veneno* (1992) yhdessä poikansa, muusikko Julio Jiménez Borjan (alias Chaboli) kanssa, mutta albumi ei menestynyt.

Jiménez Muñoz kuoli pudottuaan terassilta toisen kerroksen asunnostaan. Hän oli yrittänyt itsemurhaa useita kertoja.

## Diskografia
### Sooloalbumit
* *Tembló pero no calló* (1990)
* *Agua y veneno* (1992)

## Lähteet
* Discogs Juan Antonio Jiménez
* Discogs Los Chichos

### Viitteet
Tommi Toija

**Tommi-Henrikki Toija** (s. 6. kesäkuuta 1974 Lapua) on helsinkiläinen kuvanveistäjä, joka asuu Lallukan taiteilijakodissa. Hänet tunnetaan humoristisista veistoshahmoista, joissa on myös synkkyyttä. Helsingin Jätkäsaaressa on yhdeksän metriä korkea Bad Bad Boy -betoniveistos, joka esittää pissaavaa poikaa hänelle ominaisella tyylillä veistettynä.

## Julkisia teoksia
Toija valmistui vuonna 2003 Kuvataideakatemiasta taiteen maisteriksi. Hänen taidettaan on esillä julkisilla paikolla muun muassa Riihimäellä, Jyväskylässä ja Kotkassa. Hän on pitänyt lukuisia yksityisnäyttelyitä ja on ollut mukana monissa yhteis- ja ryhmänäyttelyissä. Hänen taidettaan on hankittu museoihin Suomessa, muun muassa Nykytaiteen museo Kiasmaan, Amos Andersonin taidemuseoon, Sara Hildénin taidemuseoon ja Helsingin taidemuseo HAMiin.

Toija tunnetaan erityisesti keraamisista pientä ihmistä esittävistä veistoksista ja niistä rakennetuista installaatioista. Pienet hahmot kuvastavat usein taiteilijan omia tuntemuksia ja ovat monesti humoristisia. Niissä on myös onnistumisen riemua, pelkoa, vihaa, surua ja häpeää. Hänen näyttelyissään on joskus ollut esillä myös hänen tekemiään croquis-piirroksia ja akvarelleja, joita hän on tehnyt surumielisestä ja suurisilmäisestä hahmosta.

### Valokuvia julkisista teoksista

Tiedosto:Tuulen viemää 1.jpg|*Tuulen viemää*, 2011, Kotka.
Tiedosto:Tommi Toija Bad Boy 2013.jpg|*[[Bad Bad Boy]]*, 2013, Helsinki.
Tiedosto:Kuuseen kurkottaja.jpg|*Kuuseen kurkottaja*, 2017, Jyväskylä.
Tiedosto:Tommi Toija Eksynyt 2018.JPG|*Eksynyt*, 2018, Riihimäki.
Tiedosto:Litet paradis by Tommi Toija Porvoo 2021 kuva 1.JPG|*Litet paradis*, 2021, Porvoo.
Tiedosto:Kukkulan kuningas by Tommi Toija 2021 Porvoo.JPG|*Kukkulan kuningas*, 2021, Porvoo


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pontus Wikner

**Carl Pontus Wikner** (19. toukokuuta 1837 Ryr, Dalsland, Ruotsi – 15. maaliskuuta 1888 Kristiania, Norja) oli ruotsalainen filosofi ja uskonnollinen kirjailija.

Wikner oli syntyisin talonpoikaisista vanhemmista. Hän joutui jo koulua käydessään Göteborgissa herännäisyyden vaikutuksen alaiseksi. Päästyään Uppsalan yliopistoon hän alkoi opiskella filosofiaa ja kiinnostui Uppsalassa siihen aikaan vallitsevasta Christopher Jacob Boströmin järjestelmästä, jonka perusta oli panteismi. Hän katsoi saavuttaneensa kristinuskon ja filosofian täydellisen sopusoinnun. Wikneristä tuli 1863 filosofian dosentti yliopistoon, ja yleisesti hänessä nähtiin Boströmin vastainen seuraaja.

Uskonnollisen vakaumuksensa vaatimuksesta Wikner alkoi kuitenkin karttaa panteismia ja poikkesi yhä kauemmaksi Boströmin opista, jolloin hän menetti toiveet saada vakinainen filosofian professuuri. Hänen uusi teistis-kristillinen kantansa ilmeni 1872 julkaistussa teoksessa : *Tankar och frågor inför menniskones son* ( 1894, suom. *Ajatuksia ja kysymyksiä ihmisen pojan edessä*, 2. korj. p., WSOY 1922). Hän tekee siinä Kristukselle osoitetuissa puheissa uskonnollisen tunnustuksen Yleiseltä kannaltaan Wikner oli lähellä Viktor Rydbergiä, jonka teoksesta *[[Viimeinen ateenalainen]]* hän oli saanut voimakkaita vaikutteita. Itsekin hän julkaisi novelleja, esimerkiksi *Min moders testamente* (1869) ja *Mantegnas ängel*, jotka Karl Warburg julkaisi 1888 koottuina nimellä *Vittra skrifter*. Suomeksi on 1901 julkaistu muutamia novelleja nimellä *Kertomuksia*. 

Teoksellaan *Om egenskapen och närgränsande tankeföremål* (1880) Wikner luopui ratkaisevasti Boströmin idealismista ja alkoi kehittää omaa realistista järjestelmää. Kun Wiknerillä ei ollut toiveita saada kotimaassaan vakinaista professorin virkaa, hän haki ja sai 1884 nimityksen filosofian professoriksi Kristianiaan. Juuri ennen kuolemaansa Wikner oli hyväksytty professoriksi Uppsalaan.

## Teokset
* *Religiösa meditationer och föredrag*, I–III (1873–1898)
* *I mensklighetens lifsfrågor*, I–II (1889)
* *Samlade predikningar* (1889).

### Suomennetut teokset
* *Ajatuksia ja kysymyksiä ihmisen pojan edessä*, suom. Maila Talvio. 2. korj. p., WSOY 1922
* *Kertomuksia*, suom. Ilmi Hallsten. Otava 1901
* *Taisteluun ammonilaisia wastaan!*, Sortawala: Sortawalan ewankelinen seura 1897.
* *Psykologisia tunnustuksia*, suom. Eero Balk Kirja verkossa (sisältää kaksi esipuhetta)

## Kirjallisuutta
* L. H. Åberg, *C. P. Wikner, hans lefnad och läror*, 1889
* *Minnesteckning af en tacksam vän*, 1912 Juhlajulkaisu
* Th. Rein, *P. Wiknerin elämä*, johdanto *Kertomuksiin*, Otava 1901
* Matti Perälä, *Ihmiskäsitys Pontus Wiknerin filosofis-teologisessa ajattelussa*, Väitöskirja Helsingin yliopisto, Teologisen kirjallisuusseura 1986

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Frisans

**Frisans** on historiallinen kartanomäki ja entinen kartano Matinkylän kaupunginosan luoteiskulmassa eteläisessä Espoossa välittömästi Länsiväylän eteläpuolella. Sen päärakennus purettiin 1970-luvulla. Alueella tehtiin tarkkuusinventointi keväällä 2014.

## Historia
Frisansin eli Frisbyn kylässä oli vuonna 1540 kaksi taloa, jotka yhdistettiin jo ennen 1600-lukua. Frisansista tehtiin maaratsutila 1644. Samana vuonna rykmentinkirjuri Olof Eriksson oli ostanut Frisansin. Hän laajensi tiluksiaan ostamalla Kaitansin talon ja liittämällä sen Frisansiin. Vakinainen ratsutila Frisansista tehtiin 1682, jolloin sen omisti majuri Filip Sass. Naapuritalo Dystby liitettiin Frisansiin 1680-luvulla. Suhteessa muihin Espoon kartanoihin Frisans oli verraten pieni.

Frisansin päärakennus sijaitsi Tiistinmäen kallion laella. Se oli kaksikerroksinen ja puurakenteinen, rakennettu todennäköisesti 1800-luvun alussa. Kokonaisuuteen kuului myös toinen kaksikerroksinen asuinrakennus. Rinteellä sijaitsi myös tuulimylly, jota käytettiin näkötornina 1970-luvun puoleenväliin.

Frisansin läntisen naapurikartanon Finnon 1700-luvulla rakennettu päärakennus sijaitsi aivan Frisansin päärakennuksen kupeessa. Finnon kartanosta ei ole säilynyt mitään, mutta Frisansista on jäljellä kiviaidan raunioita ja puretun päärakennuksen perustuksia.

Vuoden 2014 tarkkuusinventoinnissa Frisansin historiallisen kylätontin pohjoislaidalta löydettiin pääosin 1800- ja 1900-luvun kulttuurikerroksia, kuten punasavikeramiikkaa. 1800-lukua varhaisempaa aineistoa ei löydetty.

Nykyinen Frisans eli Friisilä on Olarin kaupunginosan pienalue. Matinkylän alueella sijaitsi myös Matinkylän kartano, jonka 1948 valmistunut päärakennus on yhdistyksen käytössä.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Hagerlund.net: Kadonnut Espoo: Frisansin kartano
*Alfons Almi: Muistelmia elämäni vaiheista Helsingin seudulla
Kay Wiestål

**Kay-Arne Arvid Wiestål** (16. lokakuuta 1940 – 14. marraskuuta 2020) oli ruotsalainen jalkapalloilija ja yrittäjä.
Kay Wiestål kuoli 14. marraskuuta 2020 80 vuoden iässä COVID-19:aan.

## Lähteet