open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rakkauden viimeinen siirto

**Rakkauden viimeinen siirto** (*The Luzhin Defence*) on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Marleen Gorrisin ohjaama elokuva, jonka pääosissa nähdään John Turturro ja Emily Watson. Tämä Vladimir Nabokovin tarinaan perustuva elokuva sijoittuu 1920-luvulle ja kertoo mieleltään järkkyneen shakkimestarin rakkaudesta Italiassa tapaamaansa nuoreen naiseen.

## Lähteet
Marie-Jon kaksi rakastajaa

**Marie-Jon kaksi rakastajaa** (*Marie-Jo et ses 2 amours*) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Robert Guédiguianin ohjaama elokuva.

## Lähteet
Kunnian kukkula (muistomerkki)

**Kunnian kukkula** (, ) on 35 metriä korkealla keinotekoisella mäellä sijaitseva, 70,6 metriä ympäristöään korkeammalle kohoava muistomerkki neuvostosotilaille, jotka olivat mukana toisessa maailmansodassa. Muistomerkki sijaitsee 21 kilometrin päässä Valko-Venäjän pääkaupungista Minskistä itään, Smaljavitšyn piirissä
Minskin kansainväliselle lentoasemalle (Minsk-2) johtavan valtatien M2 varrella. 

Muistomerkin suunnittelivat kuvanveistäjät A. Bembel ja A. Artimovitš, arkkitehdit O. Stahovitš ja L. Mitsevitš sekä insinööri V. Laptsevitš. Muistomerkin rakentaminen aloitettiin vuonna 1967 ja muistomerkki valmistui vuonna 1969, jolloin oli kulunut 25 vuotta siitä, kun puna-armeija oli vapauttanut Valko-Venäjän saksalaisilta. Maata mäelle tuotiin eri puolilta Valko-Venäjää ja symbolisesti myös Sevastopolin, Odessan, Moskovan ja Kiovan sankarikaupungeista ja Brestin sankarilinnoituksesta, Volgogradin Äiti synnyinmaa-patsaan alustana toimivana Mamajevin kurgaanilta sekä Pietarin Piskarevskojen hautausmaalta.

## Katso myös
* Štyki-muistomerkki

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jan Kaus

**Jan Kaus** (s. 22. tammikuuta 1971) on virolainen kirjailija. Hän on opiskellut kasvatusoppia ja filosofiaa Tallinnan yliopistossa.

Kaus toimi Viron kirjailijaliiton puheenjohtajana 2004–2007. Hän on mukana järjestämässä vuosittain pidettävää Tallinnan kansainvälistä runofestivaalia, kuuluu Viron elokuvatoimittajien liittoon ja on myös kuvataiteilija. Hän soittaa bassokitaraa undergroundyhtye Dreamphishissä, jonka albumilla *Happiness Happens* on hänen sävellyksiään ja sanoituksiaan. 

Kaus on virontanut Sofi Oksasen teokset *[[Puhdistus]]* ja *[[Kun kyyhkyset katosivat]]*.

## Teokset
### Runot
*"Öösel näeb halvemini kui päeval" (1994, salanimellä **Kalle Kilokalor**)
*"Õigem Valem" – mukana myös Juku-Kalle Raid, Kalju Kruusa ja Fagira D. Morti (2000)
*"Enam Vähem" – mukana myös Juku-Kalle Raid, Kalju Kruusa ja Fagira D. Morti (2003)
*"Aeg on vaha" (2005)
* "Asjaõigusest" - mukana myös Indrek Koff ja Raido Mürk (2012)

### Novellikokoelmat
*"Üle ja ümber" (2000)
*"Õndsate tund" (2003)
*"Miniatuurid" (2009) suom. *Tähtiä ja neonvaloja*, suom. Raija Hämäläinen, NyNorden, 2010
**novelli "Ovien takana" (suom. Raija Hämäläinen) sisältyy antologiaan *Tallinnasta pois – groteskia virolaista proosaa*  (Absurdia, 2003).

### Romaanit
*"Maailm ja mõni" (2001)
*"Tema" (2006)
*"Hetk" (2009)
*"Koju" (2012)

## Lähteet
Silk Road

**Silk Road** oli kauppapaikka netissä, joka toimi Tor-piilopalveluna. Sivu tuli tunnetuksi siitä, että pääosa myydyistä tuotteista oli huumeita. Sivusto oli Tor-verkossa toimivan darknetin suurimpia kauppapaikkoja yli 1,2 miljardin Yhdysvaltain dollarin myynnillään (alkuperäinen Silk Road). Siellä myytiin myös esimerkiksi väärennettyjä henkilöllisyysasiakirjoja ja laittomia palveluja kuten tietomurtoja ja jopa palkkamurhia.

Kaupankäynti sivulla tapahtui bitcoin-virtuaalivaluutan avulla. Ostokset toimitettiin asiakkaalle useimmiten postin välityksellä. Silk Roadilla oli käytössä julkisten Internet-huutokauppojen tapaan palautejärjestelmä, jota pystyi käyttämään apuna myyjän luotettavuuden arvioimisessa. Sivuston ylläpito otti myyntituloista kymmenen prosenttia itselleen. Ostaminen vaati käyttäjätilin, joka kuitenkin oli ilmainen. Sivustolle pääsi myös tor2web-palvelun kautta. Se on tunnettu Yhdysvalloissa esimerkiksi huumeiden, varastettujen maksukorttien ja laittomien käsiaseiden kaupastaan.

Yhdysvaltojen viranomaiset sulkivat Tor-verkossa toimineen kauppapaikan 2. lokakuuta 2013. Silk Roadilla myytiin useita laittomia tuotteita ja palveluita. Alkuperäisen Silk Roadin perusti yhdysvaltalainen ohjelmistoinsinööri Ross Ulbricht. Hänet pidätettiin syksyllä 2013. Ulbricht tuomittiin elinkautiseen vankeuteen toukokuussa 2015, mutta hänen arvioitiin valittavan tuomiostaan.Presidentti Donald Trump armahti hänet vuonna 2025.

## Silk Road 2 ja sen kilpailijat
Silk Roadin sulkemisen jälkeen osa alkuperäisen Silk Roadin kaupankäynnistä siirtyi pian nimellä *Silk Road 2* avattuun kauppapaikkaan, mutta osa kaupasta siirtyi yleisille hakukoneille näkymättömän internetin (deep webin eli syvän webin) muihin kauppapaikkoihin kuten *Black Market Reloaded* -nimiselle osto- ja myyntisivustolle, joka samaten toimii Tor-verkossa. FBI sulki Silk Road 2.0 -kauppapaikankin 5. marraskuuta 2014. Tähän liittyen FBI pidätetti muun muassa nimimerkkiä DoctorClu käyttäneen Silk Road 2:n ylläpitäjän (oikealta nimeltään Brian Richard Farrell).

## Silk Road 3
Jo muutama tunti Silk Road 2.0:n sulkemisen jälkeen toinen pimeän verkon (Tor-verkossa toiminut) kauppapaikka muutti nimensä muotoon *Silk Road 3 Reloaded* ja valtasi osan aiemmista Silk Roadin asiakkaista itselleen. Uutta nimeään lukuun ottamatta tämä kauppapaikka ei ollut kytköksissä aiempien Silk Road -kauppapaikkojen kanssa. Silk Road 3:n kaupankäynnin paljolti laittomaan luonteesta viittasi se, että kesäkuun 2015 alussa listatuista 50&nbsp;920 myyntinimikkeistä yli 30&nbsp;508 lukeutui otsikon Drugs (lääkeaineet ja huumeet) alle. Darknetissä (Tor-verkkoa muistuttava darknet voi perustua myös esimerkiksi I2P-ohjelmistoon) on kuitenkin tunnistettu kaupankäynnin jakautuminen yhä useampiin virtuaalisiin kauppapaikkoihin. Osa näistä perustuu luottamusverkkoihin, jolloin kauppapaikalle pääsy edellyttää kutsua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Astetta vahvempaa habboa?  Voima 6/2011
*"Traveling the Silk Road: A measurement analysis of a large anonymous online marketplace" 28.12.2012
*Tutkijat: Silk Roadin laiton bisnes vähensi väkivaltaa verrattuna perinteiseen huumekauppaan  MikroPC 4.6.2014
The Last Supper (Black Sabbath)

***The Last Supper*** on Black Sabbath-yhtyeen konsertti-videojulkaisu vuodelta 1999. Se on kuvattu yhtyeen alkuperäiskokoonpanon Yhdysvaltain kiertueella samana vuonna. Konserttimateriaalin ohessa nähdään yhtyeen ja sen jäsenten haastatteluja. 

## Kappaleet

#"War Pigs"
#"N.I.B."
#"Electric Funeral"
#"Fairies Wear Boots"
#"Into the Void"
#"Sweet Leaf"
#"Snowblind"
#"After Forever"
#"Dirty Women"
#"Black Sabbath"
#"Iron Man"
#"Children of the Grave"
#"Paranoid"

## Muusikot

*Ozzy Osbourne - laulu
*Tony Iommi - kitara
*Geezer Butler - basso
*Bill Ward - rummut

*Geoff Nicholls - kosketinsoittimet
Jaka Hvala

**Jaka Hvala** (s. 15. heinäkuuta 1993) on slovenialainen mäkihyppääjä. Hän edustaa Ssk Ponikve -seuraa.

Hvala saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia joukkuemäessä Hinterzartenissa 2010 ja hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa Erzurumissa 2012. Hän voitti tammikuussa 2013 Liberecissä käydyissä nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa sekä henkilökohtaisen kullan että joukkuekullan Slovenian joukkueessa.

Ensimmäisessä maailmancup-kilpailussaan Zakopanessa tammikuussa 2012 Hvala sijoittui 29:nneksi. Seuraavassa kilpailussaan Lahden normaalimäessä Hvala oli yhdeksäs. Kaudella 2012-2013 hän sijoittui viidenneksi Engelbergissä joulukuussa 2012.

Helmikuussa 2013 Hvala voitti ensimmäistä kertaa urallaan maailmancupin osakilpailun Saksan Klinghenthalissa johdettuaan kilpailua jo ensimmäisen kierroksen jälkeen. Continental Cupissa hän on saavuttanut marraskuuhun 2012 mennessä yhden kakkos- ja kaksi kolmossijaa.

## Maailmancupin osakilpailuvoitot

## Lähteet
HMS Terrible (1895)

**HMS Terrible** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Powerful-luokan ensimmäisen luokan risteilijä. 

## Valmistus

Alus tilattiin J. & G. Thomsonilta Clydebankistä ja sen köli laskettiin vuonna 1894. Alus laskettiin vesille 27. toukokuuta 1895 ja se valmistui 24. maaliskuuta 1898.

## Palvelus
Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1932.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Taivaljärven kaivos

**Taivaljärven kaivos** on Sotkamossa sijaitseva hopeakaivos, joka aloitti toimintansa . Kaivoshankkeen takana on ruotsalais-suomalaisessa omistuksessa oleva Sotkamo Silver Oy.

Taivaljärven hopeaesiintymä löytyi vuonna 1980. Kajaani Oy teki alueella valtauksen saman vuoden syksyllä ja tutki aluetta vuoteen 1988 saakka. Vuosina 1988–1991 esiintymää tutki Kajaani Oy:n ja Outokumpu Oy:n perustama *Taivalhopea*-niminen työyhteenliittymä. Alueella tehtiin yhteensä 46 kilometriä kairausta sekä rakennettiin 2 600 metriä pitkä tutkimustunneli 350 metrin syvyyteen.

Myöhemmin esiintymän valtasi vuonna 2006 perustettu *Silver Resources Oy*, joka oli ostanut Taivalhopean tutkimusaineiston. Silver Resources Oy muutti myöhemmin nimekseen *Sotkamo Silver Ab* yhdistyttyään 2010 GEXCO Ab:n kanssa. Yhtiön kotipaikka on Ruotsissa mutta omistuksesta on 70 % suomalaisilla sijoittajilla. Vanha tutkimustunneli tyhjennettiin vedestä 2010, ja vuosina 2010–2011 alueelle tehtiin vielä 6,3 kilometriä lisäkairauksia. Kaivospiirin maa-alue ostettiin 2011, ja kaivoskirja saatiin 2012.

Taivaljärven esiintymän mineraalivarat ovat 3,5 miljoonaa tonnia. Malmi sisältää keskimäärin 91 g/t hopeaa ja lisäksi 0,7 % sinkkiä ja 0,4 % lyijyä sekä 0,3 g/t kultaa. Kaivoksen suunniteltu louhintamäärä on 45 000 kiloa hopeaa vuodessa, ja nykyisin tunnetuilla varoilla kaivos voisi toimi 6–7 vuotta. Louhinta on tarkoitus tehdä aluksi avolouhoksesta mutta myöhemmin pääosin maan alta. Kaivoksen on laskettu tuottavan toiminta-aikanaan 2,5 miljoonaa kuutiometriä rikastushiekkaa ja 1,2 miljoonaa tonnia sivukiveä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Katsaus Taivaljärven kaivoshankkeen nykytilaan, Kestävä kaivostoiminta – seminaari Kajaani, Ilkka Tuokko 19.1.2012
Tunturihiippasammal

**Tunturihiippasammal** (*Orthotrichum pellucidum*) on lehtisammallaji hiippasammalten heimossa (Orthotrichaceae). Lajin on kuvannut ensimmäisen kerran Sextus Otto Lindberg vuonna 1867.

Tunturihiippasammalta esiintyy harvinaisena Maan pohjoispuoliskon vuoristoalueilla, erityisesti arktiselle vyöhykkeellä. Eniten lajia esiintyy Pohjois-Amerikassa Kalliovuorten pohjoisosissa. Pohjoismaissa on vain muutamia tunnettuja kasvupaikkoja. Suomen alueella tunturihiippasammal kasvaa Pohjois-Lapissa Enontekiön suurtuntureilla ja Koillismaalla. 
Kasvupaikat ovat avoimia ja valoisia tuntureiden kalkkikallioita ja kalkkipahtoja. Suomen uhanalaisuusluokituksessa tunturihiippasammal on äärimmäisen uhanalainen (CR). Sitä uhkaa ilmaston lämpeneminen.

## Lähteet
* Syrjänen, K. 2009: *Orthotrichum pellucidum* – erittäin uhanalainen. Ympäristöopas Suomen uhanalaiset sammalet. Toim. Laaka-Lindberg, Sanna, Anttila, Susanna & Syrjänen, Kimmo. Suomen ympäristökeskus (SYKE).
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3

### Viitteet
HMS Philomel (1890)

**HMS Philomel** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Pearl-luokan kolmannen luokan (panssarikansi)risteilijä. 

## Valmistus

Alus tilattiin Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 8. toukokuuta 1889. Alus laskettiin vesille 28. elokuuta 1890 ja valmistui 11. marraskuuta 1891.

## Palvelus
Alus luovutettiin 1914 Uudelle-Seelannille. Aluksen miehistö upotti aluksensa 1946.

## Lähteet
*

### Viitteet
Pikkutihkusammal

**Pikkutihkusammal** (*Oncophorus wahlenbergii*) on lehtisammallaji kärpänsammalten heimossa (*Rhabdoweisiaceae*). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon havumetsävyöhykkeellä, arktisilla alueilla ja vuoristoissa. Suomen alueella lajia esiintyy koko maassa, se on pohjoisosassa yleinen. Uhanalaisuusluokituksessa laji on elinvoimainen (LC).

Pikkutihkusammal kasvaa vesistöjen rannoilla ja tulvaisissa korvissa lahopuulla, lisäksi myös kostealla maalla ja märillä kivipinnoilla. Laji vaatii vähintään mesotrofisen (keskiravinteisen) kasvupaikan.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*  Kuvia.
Norkkusammal

**Norkkusammal** (*Antitrichia curtipendula*) on lehtisammallaji oravisammalten heimossa (*Leucodontaceae*). Sitä esiintyy Maan pohjois- ja eteläpuoliskolla. Suomen alueella lajin levinneisyys on painottunut eteläosaan, sitä esiintyy melko laajasti Etelä-Suomessa ja harvinaisena Koillismaan korkeudelle.

Norkkusammalen pääverso kasvaa hyvin pitkäksi ja siitä kasvaa kymmenestä 20:een senttimetriä pitkiä sivuhaaroja jotka ovat edelleen haaroittuneet sulkamaisesti. Sammalen väri vaihtelee ruskehtavasta kirkkaanvihreään. Varsi on punainen. Lehdet ovat kolmikulmaiset, poimuiset, kärjestä pitkäsuippuiset. Kärjessä on teräviä väkäsmäisiä hampaita. Itiöpesäkkeitä kasvaa harvoin. Niissä on noin yhden senttimetrin pesäkeperä.

Norkkusammal kasvaa puolivarjoisilla, varjoisilla kallioseinämillä ja vanhojen lehtipuiden (jalojen) rungoilla.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Jahns, Hans Martin 1982: Sanikkaiset Sammalet Jäkälät Pohjois-, Keski- ja Länsi-Euroopassa (Farne, Moose, Flechten Mittel-, Nord- und Westeropas). Helsinki Otava.
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3
### Viitteet
Lehtokivisammal

**Lehtokivisammal** (*Grimmia hartmanii*) on lehtisammallaji kivisammalten heimossa (*Grimmiaceae*). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä. Se on Skandinavian eteläosassa yleinen ja harvinaistuu pohjoiseen. Suomessa laji on melko yleinen, elinvoimainen (LC) ja levinneisyydeltään eteläinen. Sitä esiintyy Pohjois-Hämeen ja Pohjois-Karjalan korkeudelle, erillisesti myön Inarin Lapissa.

Lehtokivisammal kasvaa lehdoissa varjoisilla silikaattikallioilla ja sisävesien rantakallioilla. Se on sammaleksi keskikokoinen ja kasvaa tuppaina. Itiöpesäkkeitä on harvoin. Itiöiden sijasta syntyy usein itujyväsiä lehtien kärjissä.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3

## Aiheesta muualla
Kuvalinkit:
* The British Bryological Society Field Guide. ''Grimmia hartmanii'', Hartman's Grimmia
Foetida – Use Your Illusion III

**Foetida – Use Your Illusion III** on rap-artisti Asan 7. joulukuuta 2012 julkaistu studioalbumi ja Foetida-mixtapesarjan kolmas osa. Toisin kuin edelliset osat, *Foetida – Use Your Illusion III* on albumi, eikä mixtape.

Albumilta on julkaistu kolme musiikkivideota: "Murheen musta mieli" 28. marraskuuta 2012 , "Loveen lankeus" 3. joulukuuta 2012  ja "Matelija sisällä" 7. joulukuuta 2012 . Albumi nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan viidennelle sijalle.

## Kappaleet
# Silmä aukeaa
#* tuotanto: DJPP & Polarsoul
#* basso ja sello: Dyny Helminen
#* rummut: Sami Kuoppamäki
#* koskettimet: Pekka Gröhn
#* viulu: Pekka Niemi
# Matelija sisällä
#* tuotanto: Polarsoul
#* rummut: Arwi Lind
#* basso: Pekka Gröhn
#* lapsteel: Tero Holopainen
#* jouhikko: Pekko Käppi
# Loveen lankeus
#* tuotanto: Polarsoul & Arwi Lind
#* rummut: Arwi Lind
#* basso: Pekka Gröhn
#* kitara: Sami Kukka & Josafat
#* pillit: Samuli Karjalainen
#* perkat: Antti Norisalo
# Esteitse
#* tuotanto: Sami Kukka & Arwi Lind
#* kitara: Sami Kukka
#* basso ja koskettimet: Pekka Gröhn
#* rummut: Arwi Lind
#* haitari, melodika & perkat: Rasmoose
# Puusaarna
#* tuotanto: Polarsoul & Tero Holopainen
#* basso: Olli Puolakka
#* kitara: Tero Holopainen
#* rummut: Sami Kuoppamäki
#* pillit: Samuli Karjalainen
#* koskettimet: Pekka Gröhn
# Sisään ja ulos
#* tuotanto: Tero Holopainen
#* kitara ja basso: Tero Holopainen
#* rummut: Lassi Ylönen
#* saksofoni: Aku Kolari
#* trumpetti: Jarkko Pellikka
#* viulu: Pekka Niemi
#* laulu: Puppa J
# Sairaus nimeltä viha
#* tuotanto: Polarsoul
#* rummut: Sami Kuoppamäki
#* basso: Kari Hulkkonen
#* koskettimet: Pekka Gröhn
#* räpit: Jani Rhyi & Julma Henri
# Pirunpihka
#* tuotanto: Polarsoul & Tero Holopainen
#* rummut: Lassi Ylönen
#* kitara ja basso: Tero Holopainen
#* jouhikko: Pekko Käppi
#* saksofoni: Aku Kolari
#* trumpetti: Jarkko Pellikka
# Murheen musta mieli
#* tuotanto: Sami Kukka & Pekka Gröhn
#* kitara: Sami Kukka
#* basso: Pekka Gröhn
#* rummut: Arwi Lind
#* viulu: Pekka Niemi
# Säteet ja säkeet
#* tuotanto: Tero Holopainen & Polarsoul
#* rummut: Lassi Ylönen
#* basso: Ari Autio
#* kitara: Tero Holopainen
#* kitara: Samuli Lepola
# Harhat
#* tuotanto: Arttu Tolonen & Abdissa Assefa
#* kitara & basso: Arttu Tolonen
#* rummut: Abdissa Assefa
#* torvet: Hepa Halme

## Lähteet
Paljakka-ahmansammal

**Paljakka-ahmansammal** (*Kiaeria glacialis*) on lehtisammallaji kynsisammalten heimossa (*Dicranaceae*). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla arktisilla alueilla ja vuoristoissa. Suomen alueella laji on pohjoinen tunturikasvi, jota esiintyy Kittilän, Sompion, Enontekiön ja Inarin Lapissa. Se on melko harvinainen.

Paljakka-ahmansammal kasvaa tunturipaljakalla keskipaljakan korkeudelle muun muassa lumenviipymillä, kuruissa, kivikoissa ja puroilla kostealla maalla tai kivipinnalla.

Laji muistuttaa kynsisammalia, sen voi sekoittaa turkkikynsisammaleen (*Dicranum fuscescens*) tai kivikynsisammaleen (*Dicranum scoparium*).

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* The British Bryological Society Field Guide. ''Kiaeria glacialis'', Snow Fork-moss
HMS Phoebe (1890)

**HMS Phoebe** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Pearl-luokan kolmannen luokan (panssarikansi)risteilijä. 

## Valmistus

Alus tilattiin Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 23. huhtikuuta 1889. Alus laskettiin vesille 1. heinäkuuta 1890 ja valmistui 1. joulukuuta 1892.

## Palvelus
Alus myytiin 1906 romutettavaksi.

## Lähteet
*

### Viitteet
Lukinsammal

**Lukinsammal** (*Platydictya jungermannioides*) on lehtisammallaji palmikkosammalten heimossa (*Hypnaceae*). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla. Skandinaviassa lajia kasvaa yleisimmin tunturialueilla. Suomessa lajia esiintyy suurimassa osassa maata paikoittaisesti kalkkiseuduilla.

Lukinsammal on pienikokoinen ja sen versot ovat hyvin hentoja ja kalpean vihreitä. Itiöpesäkkeitä kehittyy hyvin harvoin. Itujyväsiä on toisinaan.

Lukinsammal kasvaa kalkkikallioiden koloissa ja varjoisilla tyvillä kostealla kalkkipitoisella maalla.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kuvalinkit:
* The British Bryological Society Field Guide. ''Platydictya jungermannioides'', Spruce's Leskea
Haisumarrassammal

**Haisumarrassammal** (*Tayloria tenuis*) on lehtisammallaji sompasammalten heimossa (*Splachnaceae*). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuolisko, etenkin havumetsävyöhyke ja vuoristot, lisäksi Keski-Afrikka. Suomen alueella lajia esiintyy pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta koko maassa ei-yleisenä.

Haisumarrassammal on vihreä tai tummanvihreä ja kasvaa noin kaksi senttimetriä korkeaksi pieninä tuppaina. Itiöpesäkkeitä kasvaa yleisesti, pesäkkeiden perä on punainen ja pesäke pitkähkö, kapea. Itiöt ovat pieniä.

Haisumarrassammal kasvaa korvissa, puronvarsilla ja rannoilla kasvualustana lanta, lahopuu ja kostea typpipitoinen metsämaa. Lajin elinympäristöt ovat taantuneet Suomessa. Uhanalaisuusluokituksessa se on silmälläpidettävä laji (NT).

## Lähteet
* 
* 
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Haisumarrassammal (''Tayloria tenuis'')
Jokisivun kaivos

**Jokisivun kaivos** on Huittisten Jokisivulla toimiva kultakaivos, jonka omistaa Dragon Mining Oy.

Kaivos aloitti toimintansa kesällä 2009. Vuotuinen tuotanto on 300–400 kiloa (noin 10&nbsp;000 unssia) kultaa. Jokisivun kaivos työllisti 45 henkilöä vuonna 2011. Kaivos ulottuu syvimmillään noin 500 metrin syvyyteen.

Ensimmäiset viitteet kullasta saatiin lohkarenäytteestä jo 1964 ja varsinainen malmiesiintymä löytyi Outokumpu Oy:n kairauksissa 1985. Polar Mining Oy jatkoi alueen tutkimuksia vuodesta 2003 alkaen ja kaivostoiminta alkoi kesällä 2009. Malmioita on kaksi, Kujankallio ja Arpola, joita molempia louhittiin ensin avolouhoksena. Alun perin malmin arveltiin riittävän vuoteen 2017 asti ja työllistävän 15 henkilöä. Vuonna 2010 alettiin valmistella maanalaista louhintaa, joka käynnistyi vinotunnelin valmistuttua loppuvuonna 2011.

Kaivoksesta louhitaan malmia noin 10&nbsp;000 tonnia kuukaudessa. Malmi kuljetetaan rikastettavaksi Sastamalan rikastamolle, jossa rikastettiin aiemmin myös Oriveden Kutemajärven kultakaivoksen malmi.

Keväällä 2015 kaivoksesta pääsi luontoon uraania. Helmikuussa 2021 kaivoksessa tapahtui kaasuvuoto, jonka seurauksena 13 työntekijää altistui kaasulle ja joutui sairaalaan tarkistettavaksi.

Tammikuussa 2025 kaivos sai luvan laajentaa aluettaan. Tuolloin kultamalmin arveltiin riittävän ainakin vuoteen 2031 asti.

## Lähteet

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* GTK: Jokisivu
Kalifornia-Keke

__NOTOC__
**Kalifornia-Keke** (oikealta nimeltään **Niko Liinamaa**) on helsinkiläinen rap-artisti, DJ ja tuottaja.

## Diskografia

### Sooloalbumit
* 
* 
* Kalifornia-Keke & Tommishock: 
* 

### Singlet
* ”Kultaa!” (2014) 
* ”Beamaa mut ylös” (2014)
* ”Kummituxia” (2015)
* ”Hullu rakkaus” (2016)
* ”Timanttei” (2017)

### Niko & Tapsa
* 
* 
* 

### Jesse
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Tuottajana
* Ruger Hauer: 
* Ruger Hauer: 
* Paperi T: 
* *[[Kesken]]* (useita kappaleita)

## Arvostelut
* Rumba: 4/5 Mies, jonka ansiosta nykyisen suomirapin kerma kuulostaa niin hyvältä
*Soundi: 3/5 Levyarvio: Jesse - Tum Tum Tum sekä Kalifornia-Keken haastattelu 

## Aiheesta muualla
*Facebook: https://www.facebook.com/Kalifornia-Keke-235331639963775/
*Soundcloud: https://soundcloud.com/highkulture/ 

## Lähteet
* Monsp Records julkaisut: Kalifornia-keke 2011-2013 
* YleX: Uutiset
Lettomarrassammal

**Lettomarrassammal** (*Tayloria lingulata*) on lehtisammallaji sompasammalten heimossa (*Splachnaceae*). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla havumetsävyöhykkeestä arktisille alueille ja vuoristoissa. Suomen alueella lajia esiintyy keski- ja pohjoisosassa Keski-Pohjanmaalta ja Pohjois-Karjalasta pohjoiseen Lappiin. Se kasvaa letoilla ja puronvarsissa.

Lettomarrassammal muistuttaa ulkonäöltään samaan heimoon kuuluvien raatosammalten (*Tetraplodon*) ja sompasammalten (*Splachnum*) lajeja. Tunnusomaisia ovat viisi millimetriä pitkät leveät tylpät lehdet. Itiöpesäkkeet ovat yleisiä, itiöt melko isoja. Pesäke on soikea ja kasvaa pitkän, kolmesenttimetrisen pesäkeperän päässä.

## Lähteet
* The British Bryological Society Field Guide. ''Tayloria lingulata'', Marsh Collar-moss 
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus.
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3
### Viitteet
Kenosammal

**Kenosammal** (*Amblyodon dealbatus*) on lehtisammallaji nuijasammalten heimossa (*Meesiaceae*) ja yksilajisessa kenosammalten (*Amblyodon*) suvussa. Sitä 
esiintyy Maan pohjoispuoliskolla varsinkin viileällä vyöhykkeellä, Etelä-Afrikassa ja Etelä-Amerikan Tulimaassa. Suomen alueella kenosammal on harvinainen kalkkialuiden laji, jota kasvaa Varsinais-Suomessa, Oulun Pohjanmaalla, Perä-Pohjanmaalla, Koillismaalla ja Enontekiön Lapissa. Aiemmin lajia on ollut Uudellamaalla ja Ahvenanmaalla, mistä se on hävinnyt. Suomen
uhanalaisuusluokituksessa laji on uhanalainen, vaarantunut (VU).

Kenosammal on jokseenkin lyhytikäinen. Versot ovat hiirensammalen kaltaisia. Itiöpesäkkeitä kasvaa yleisesti. Ne ovat hyvin yksilöllisen näköisiä, epäsymmetrisiä, pystyjä mutta vähän vinoja. Kenosammal kasvaa kosteissa kalkkiympäristöissä kuten lettosoilla paljaalla maalla.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3
* The British Bryological Society Field Guide. ''Amblyodon dealbatus'', Short-tooth Hump-moss 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* The British Bryological Society Field Guide. ''Amblyodon dealbatus'', Short-tooth Hump-moss
Neliön symmetriaryhmä

**Neliön symmetriaryhmä** on ryhmä, jonka muodostavat kahdeksan tapaa kiertää ja peilata neliö itselleen. Se on siis neliön diedriryhmä.

Ryhmän alkiot ovat neljä erilaista kiertoa 90 asteen kerrannaisilla R_0, R_{90}, R_{180}, R_{270} (joista R_0 on identiteettikuvaus) sekä neljä erilaista peilausta H, V, D, D' eri akselien suhteen. Ryhmää voidaan siten merkitä


\Big (\{R_0, R_{90}, R_{180}, R_{270}, H, V, D, D'\}, \circ \Big ),


missä laskutoimitus \circ on yhdistetty kuvaus.
Palloliiton Maakuntasarjan kausi 1946–1947

**Palloliiton Maakuntasarja 1946–1947** oli Palloliiton kolmanneksi korkein sarjataso Suomen jalkapallossa kaudella 1946–1947. Työväen Urheiluliiton seurat pysyivät edelleen poissa Palloliiton sarjoista ja ne pelasivat omia sarjojaan. Maakuntasarja pelattiin 16 lohkossa.

## Maakuntasarja
*Koti- ja vierasjoukkue ei selviä käytetystä lähteestä, joten ne on valittu lähteen ilmoittamalla tavalla, ylempi on syyskierroksen ja alempi kevätkierroksen ottelu.*

### Pohjola

### Pohjanmaa

### Saimaa

(0–0) pisteet SaPKo:lle vastalauseen jälkeen.

### Savo

### Karjala

### Keski-Suomi

### Satakunta

### Tampere

### Varsinais-Suomi

### Länsi-Uusimaa

### Kymenlaakso pohjoinen

(0–0) luovutusvoitto Kajastukselle

### Kymenlaakso eteläinen

(0–0) Pallo-Peikot luovutti Orakselle ja sai vastaavasti luovutusvoiton Visasta.

### Häme läntinen

(0–0) Luovutusvoitto Pallo-Sepoille.

### Häme itäinen

(0–0) Luovutusvoitto Tor'ille.

### Helsinki 1

### Helsinki 2

(0–0) DIF luovutti Makkabille ja DIK:lle. Akilles luovutti Makkabille.

## Suomensarjan karsinnat

### 1. kierros

### 2. kierros

## Lähteet

* Suomen Palloliiton toimintakertomus 1947 
* Suomen Palloliiton toimintakertomus 1947 jatkoa 
* 

### Viitteet
Dinamo Riika (1946–1995)

**Dinamo Riika** oli pitkään Latvian ainoa ja maan historian menestyksekkäin jääkiekkoseura. Se pelasi kulta-aikoinaan Neuvostoliiton mestaruussarjassa 1973–1991. Parhaimmillaan Dinamo sijoittui sarjassa toiseksi vuonna 1988.

## Historia
Dinamo Riika perustettiin vuonna 1946 täyttämään toisen maailmansodan synnyttämän aukon. Sodan aikana latvialaiset jääkiekkoseurat olivat lakkauttaneet toimintansa. Se liittyi vastaperustettuun Neuvostoliiton jääkiekon mestaruussarjaan samana vuonna. Seura sai vuonna 1949 uuden nimen *Daugava Riika*.

Vuonna 1958 seura putosi Pervaja Ligaan, jossa se kilpaili kaksi kautta nimellä *RVR Riika* kunnes se otti nimen Daugava jälleen käyttöönsä. Seura menestyi kehnosti vuoteen 1967 saakka, jolloin Viktor Tihonovista tuli seuran päävalmentaja. Joukkue nimettiin uudelleen Dinamo Riiaksi ja Tihonovin johdolla se nousi takaisin mestaruussarjaan kaudella 1972–1973.

Dinamo pelasi mestaruussarjassa sen lopettamiseen saakka 1991. Dinamosta tuli ensimmäinen latvialainen ammattilaisjoukkue vuonna 1976, ja siitä tuli ponnahduslauta useille latvialaisille jääkiekkoilijoille sen kulta-aikoina. Kaudella 1987–1988 Dinamo selvisi sarjan finaaliin saakka, jossa se hävisi Moskovan Dynamolle. Hopea jäi seuran parhaaksi saavutukseksi.

Neuvostoliiton romahdettua Dinamon menetys hupeni. Sen tähtipelaajat lähtivät Pohjois-Amerikkaan ja seura oli ajautumassa talousvaikeuksiin. Sponsorisopimusten myötä seuran nimi oli kaudella 1991–1992 *Stars Riika*, ja seuraavina vuosina *Pārdaugava Riika*. Seura pelasi neljä kautta ssa, kunnes seura teki konkurssin ja se lakkautettiin 1995.

Seuran junioritoiminta jatkoi Dinamon perinnettä perustamalla joukkueen Juniors Riika uuteen Itä-Euroopan jääkiekkoliigaan. Vuonna 2008 Venäjällä perustettiin monikansallinen KHL-liiga, johon haettiin ulkomaisia seuroja. Latviassa luotiin uusi Dinamo Riika osallistumaan tuohon sarjaan.

## Tunnettuja pelaajia

*Harijs Mellups
*Helmuts Balderis
*Artūrs Irbe
*Sergejs Žoltoks
*Kārlis Skrastiņš
*Sandis Ozoliņš
*Grigorijs Panteļejevs

*Harijs Vītoliņš
*Viktors Ignatjevs
*Kaspars Astašenko
*Raitis Ivanāns
*Herberts Vasiljevs

## Lähteet
Länsiterminaali 1

**Länsiterminaali 1** oli Helsingin Jätkäsaaressa sijainnut punatiilinen matkustajaterminaali, joka oli osa Länsisatamaa. 
Gunnar Taucherin suunnittelema rakennus valmistui satamavarastoksi vuonna 1941. Vuonna 1992 rakennus päätettiin muuttaa Tallinnan laivaliikennettä palvelevaksi matkustajaterminaaliksi, ja se avattiin vappuna 1995. Terminaalista liikennöivät Tallink ja Eckerö Line.

Rakennus oli kahdesta Länsiterminaalista vanhempi ja tunnettiin alun perin pelkkänä Länsiterminaalina. Helmikuussa 2017 valmistunut Länsiterminaali 2 toi satama-alueelle kaksi uutta laivapaikkaa, ja sen avaaminen johti Länsiterminaali 1:n käytön hiipumiseen. Vuoden 2017 jälkeen rakennus seisoi tyhjillään. Helsingin kaupunkiympäristölautakunnan mukaan rakennus oli liikenteen tarpeisiin liian pieni, ei vastannut kaivattua palvelutasoa ja lisäksi elinkaarensa päässä.

Terminaalin maihinnoususiltoja ja katoksia alettiin purkaa joulukuussa 2024. Itse rakennuksen purkutyöt aloitettiin maaliskuussa 2025, ja purku valmistui saman vuoden syyskuussa. Se korvataan uudella, korkeammalla terminaalirakennuksella, Merikeskuksella, jonka neliömääräksi on ilmoitettu noin 55&nbsp;000. Uuden terminaalin alle suunnitellaan Jätkäsaaren tunnelia, jonka on arvioitu olevan liikennekelpoinen vuonna 2032.

## Purkutyöt ja materiaalit
Länsiterminaalin purkutöistä arvioitiin kertyvän yhteensä noin 500 kuorma-autollista purkujätettä. Terminaalin noin 100&nbsp;000 tiiltä on tarkoitus hyödyntää uuden Merikeskuksen seinärakenteissa. Samoin hyödynnetään vanhat teräsrakenteet ja lasi uusioraaka-aineena. Rakennuksen teräsbetonirunko murskataan ja hyödynnetään täyttömateriaalina muualla.
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Naton pääsihteeri

**Naton pääsihteeri** (, ) on Naton korkein virkamies, joka vastaa järjestön päätöksenteosta ja päätösten toimeenpanosta toimien muun muassa Pohjois-Atlantin neuvoston kokousten puheenjohtajana.

Pääsihteerin nimittävät Naton jäsenmaat nelivuotiselle toimikaudelle. Perinteisesti pääsihteerin tehtävää ovat hoitaneet eurooppalaiset valtiomiehet. Ensimmäisenä pääsihteerinä toimi brittiläinen kenraali Hastings Ismay.

Vuonna 2023 pääsihteerin kuukausipalkka oli 26&nbsp;878 euroa.

## Luettelo Naton pääsihteereistä

Lähde:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dezső Földes

**Dezső Földes** (30. joulukuuta 1880 Miskolc &ndash; 27. maaliskuuta 1950 Cleveland, Yhdysvallat) oli unkarilainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hän edusti uransa aikana seuratasolla Fless Vívóiskola és Sport Clubia ja Magyar Atlétikai Klubia. 

Földes voitti urallaan kaksi olympiakultaa, jotka hän sai säilän joukkuekilpailusta Lontoon kisoista 1908 ja Tukholmasta 1912. Hän pääsi säilän henkilökohtaisessa kilpailussa välierälohkoihin saakka 1908 ja oli neljää vuotta myöhemmin kahdeksanneksi paras. Földes miekkaili myös kalvalla ja floretilla, jolla hän oli Tukholman olympialaisissa 1912 välierävaiheessa ennen kuin keskeytti kilpailun. 

Juutalainen Földes muutti vuonna 1912 Yhdysvaltoihin ja perusti köyhille suunnatun klinikan Clevelandin kaupunkiin. 

## Lähteet
Jääkiekko talviolympialaisissa 2002 – naisten kokoonpanot

## 

* **Päävalmentaja:**  Danièle Sauvageau

## 
* **Päävalmentaja:**  Benjamin Smith

## 
* **Päävalmentaja:** Christian Yngve

## 
* **Päävalmentaja:**  Jouko Lukkarila

## 
* **Päävalmentaja:** Viacheslav Dolgushin

## 
* **Päävalmentaja:**  Rainer Nittel

## 
* **Päävalmentaja:**  Yao Naifeng

## 
* **Päävalmentaja:**  Aleksandr Maltsev

## Lähteet
* IIHF: Kokoonpanot naiset
Matkalla seikkailuun

**Matkalla seikkailuun** on Yrjö Nortan ohjaama ja ruotsalaisen Gösta Rodinin käsikirjoittama jännityskomedia vuodelta 1945.

Saman käsikirjoituksen pohjalta tehtiin myös ruotsalainen elokuva *[[Biljett till äventyret]]*, jonka ohjasi käsikirjoituksen tehnyt Gösta Rodin. Sen ensiesitys oli 1945 Örebrossa. Se sai kuitenkin pian uuden nimen *Botte i farten*, jolla se tuli 1951 ensi-iltaan Tukholmassa.

## Juoni
Pienen ja rauhallisen maaseutukaupungin kemianalan tehtaalla kehitetään hormonivalmiste, jonka kustannuksista johtaja Suurkari on henkilökohtaisessa vastuussa. Näin hän ainakin kertoo luotettavuuden ja suoraselkäisyyden perikuvalle, kirjanpitäjä Lehtoselle, joka ihmettelee johtajan yksityistilin suuruutta. Hieman epäilyttävää on se, että Suurkari lähettää Lehtosen Helsinkiin muka työtehtäviin juuri päivää ennen kuin tilintarkastaja on saapumassa. Suurkari pyytää Lehtosta olemaan vaiti asiasta eikä kerro tälle, mitä tämän matkaan annettu lukittu salkku sisältää: tilikirjan ja pullon hormonivalmistetta.

Lehtonen on tietämätön sekä Suurkarin tekemisistä että tehtaalla työskentelevän ja johtajan kanssa salaa seurustelevan Veran yrityksistä saada valmiste käsiinsä. Juttuun sekaantuvat vielä konttorin henkilökuntaan kuuluvat nuoret Pertti ja Inkeri sekä valmisteen kehittänyt tohtori Hellner. Vera ja hänen veljensä Manne vaativat salkkua, mutta Pertti ja Lehtonen lukitsevat heidät ikkunattoman asunnon huoneeseen. Heidän etsiessään salkkua hotellissa sattuu monenlaisia kommelluksia.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
Arvostelijat ottivat teoksen vastaan varovaisen myötämielisesti. Eräs kriitikko luonnehti elokuvaa seuraavasti: ”Aihe vaikuttaa hiukan etsityltä ja ohuelta, mutta käsikirjoittaja Gösta Rodin on laittanut joitakin hauskoja vuorosanoja ja muutamia lystikkäitä tilanteita, jotka suuresti huvittivat yleisöä.” Toisen arvostelijan mukaan elokuvan menestyksestä saa ensisijaisesti kiittää näyttelijöitä, joiden ansiosta elokuva on ”iloinen puolentoista tunnin hupailu.” Näyttelijöistä juuri Aku Korhonen nähtiin elokuvan ”koossapitävänä voimana”. Myös Tapio Ilomäen musiikki kriitikoiden mukaan ”tiivisti elokuvan tunnelmia”.

## Lähteet
Flashback (romaani)

**Flashback** () on Dan Simmonsin vuonna 2011 ilmestynyt dystopia- ja rikosromaani. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 2012 Liken kustantamana Einari Aaltosen käännöksenä.

Teoksessa lähitulevaisuuden Yhdysvallat on romahduksen partaalla, mutta suurin osa väestöstä ei välitä ollessaan addiktoituneita huumeeseen nimeltä *flashback*. Teoksen maailmassa isoa osaa planeetasta hallitsee islamilainen Kalifikunta.

## Vastaanotto

*[[Tähtivaeltaja]]*-lehden päätoimittaja Toni Jerrman luonnehti teosta kehnoksi ja äärioikeistolaisia mielipiteitä huokuvaksi.

Savon Sanomien arvostelun mukaan kirja latistuu loppua kohden kuten kirjailijan itsensä kritisoimat Hollywood-tuotokset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seppo Turunen: Tarkkoja näkyjä lähitulevaisuudesta. *Kainuun Sanomat* 17.12.2012.
* Petja Savoila: Flashback . *Savon Sanomat* 5.1.2013.
* Erkki Kanerva: Poliittinen manifesti viihteenä . *Turun Sanomat* 20.1.2013.
* Toni Jerrman: Vihapuhetta tieteisdekkarin valepuvussa. *Helsingin Sanomat* 23.2.2013.
Siimaskorpionit

**Siimaskorpionit** (Thelyphonida, aikaisemmin yhdessä Schizomidan kanssa Uropygi) on pieni hämähäkkieläinten lahko, jonka noin 15 sukuun kuuluu kaikkiaan noin sata eri lajia. Siimaskorpioneja tavataan Pohjois-Amerikan eteläosista Etelä-Amerikkaan, Länsi-Afrikassa sekä Etelä-Aasiasta Oseanian saarille. Joitakin lahkon lajeja pidetään terraarioeläiminä.

Varhaisimmat tunnetut siimaskorpionien fossiilit *[[Geralinura]]* ja *[[Proschizomus]]* ovat kivihiilikaudelta.

## Piirteitä
Siimaskorpionit ovat ulkonäöltään hieman oikeita skorpioneja muistuttavia litteäruumiisia eläimiä, joiden ruumis muodostuu selvästi erillisestä etu- ja takaruumiista. Koko ruumiin pituus vaihtelee 25 mm ylöspäin *[[Mastigoproctus giganteus]]* -lajin saavuttaessa jopa 85 mm pituuden. Leveyttään pitemmän eturuumiin sivuilla on neljä paria raajoja. Ensimmäinen raajapari on muuntunut ohuiksi ja huomattavan pitkiksi tunnusteluelimiksi, ja niissä on kuusi jaoketta, joista uloin (eli nilkka) on edelleen jakaantunut yhdeksään pienempään jaokkeeseen. Kolmessa muussa raajaparissa on seitsemän jaoketta. Eturuumiin etuosassa sijaitsevat pedipalpit ovat voimakkaat ja niiden kärkiosassa on pihtien tapaan toimiva tarttumaelin. Suun vieressä sijaitsevat pienet kelikerit, joissa ei ole pihtimäistä rakennetta. Aivan eturuumiin etuosassa on vierekkäin kaksi pistesilmää ja molemmilla sivuilla kolmen pistesilmän ryhmät. Takaruumiissa on 12 jaoketta, joista kolme takimmaista ovat selvästi muita pienempiä ja aivan kärjessä on tuntoelimenä toimiva, kauttaaltaan ohuiden sukasten peittämä siima.

Hengityseliminä toimii kaksi paria lehtikeuhkoja, jotka avautuvat takaruumiin etuosan vatsapuolelle.

Siimaskorpionit voivat uhattuina suihkuttaa takaruumiin kärkiosan rauhaisista väkevää etikkahappoa uhkaajaa kohti. Muuten siimaskorpionit eivät ole myrkyllisiä.

## Elinympäristö ja elintavat
Kaikki siimaskorpionit ovat öisin saalistavia petoja, jotka viettävät päivät piilotellen koloissa tai karikkeen joukossa. Ne käyttävät ravinnokseen erilaisia selkärangattomia, mutta kookkaimmat lajit myös pieniä selkärankaisia kuten sammakoita. Saaliinsa siimaskorpionit tappavat pitämällä siitä kiinni pedipalppien kärkipihdeillä ja murskaamalla sen palppien tyvessä olevia piikikkäitä kyhmyjä vasten.

Parittelu käynnistyy kosiomenoilla, joiden päätteeksi koiras asettaa tuottamansa spermapaketin useiksi tunneiksi naaraan sukuaukkoa vasten. Paritellut naaras kaivaa erityisen pesäkammion, munii siellä tuottamalleen kalvolle ja kuljettaa tuottamiaan munia mukanaan takaruumiin alapintaan kiinnitettyinä. Kuoriutuneet poikaset kiinnittyvät emonsa selkäpuolelle. Poikaset kasvavat hitaasti ja niiden aikuistuminen kestää jopa kolme vuotta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Edinburgh University Collections: Whip scorpion 
* European Society of Arachnology: Uropygi (Whip Scorpion)
Black Rebel Motorcycle Club

**Black Rebel Motorcycle Club** (lyh. **BRMC**) on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka perustettiin San Franciscossa, Kaliforniassa vuonna 1998. BRMC on tunnettu garage rock, blues, folk revival, neo-psykedeelisestä soundistaan.
 
## Jäsenet
* Peter Hayes – laulu, kitara, basso, syntetisaattori  (1998–) 
* Robert Levon Been – laulu, basso, kitara, piano  (1998–) 
* Leah Shapiro – rummut, lyömäsoittimet (2008–)

### Entiset jäsenet
* Nick Jago – rummut, lyömäsoittimet 1998–2004, 2005–2008) 
* Peter Salisbury – rummut, lyömäsoittimet  (2002) 
* Michael ”Spike” Keating – live aikana Howl kiertueella, basso, kitara, (2005–2007)

## Diskografia
### Studioalbumit
* *[[B.R.M.C.]]* (2001)
* *[[Take Them On, On Your Own]]* (2003)
* *[[Howl (albumi)|Howl]]* (2005)
* *[[Baby 81]]* (2007)
* *[[The Effects of 333]]* (2008)
* *[[Beat the Devil's Tattoo]]* (2010)
* *[[Specter at the Feast]]* (2013)
* *[[Wrong Creatures]] (2018)

=== Livealbumit ===
* *Black Rebel Motorcycle Club Live* (2009)
* *LIVE in London* (2010)
* *LIVE in Paris* (2015)
* *Live At Levitation* (2023)

=== EP:t ===
* *Screaming Gun EP* (2001)
* *Spread Your Love EP* (2002)
* *Howl Sessions EP* (2005)
* *Napster Live Session* (2007)
* *American X: Baby 81 Sessions EP* (2007)
* *Kings of Leon/Black Rebel Motorcycle Club split EP* (2008)
* *Black Tape EP'' (2024)
Anni Punttila

**Anni-Maria Punttila** (s. 20. marraskuuta 1970) on entinen suomalainen moukarinheittäjä. Uransa ajan hän edusti Jaalan Voimaa ja hänen valmentajanaan toimi Esko Punttila. Kalevan kisoista Punttila on saavuttanut moukarinheitosta kaksi kultaa ja yhden hopean. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1996 jälkeen.

## Lähteet
Operation IVY (yhtye)

**Operation IVY** oli vuosina 1987-1989 toiminut ska punk/hardcore punk-yhtye Kalifornian Berkeleysta. Yhtyeen musiikki on pääosin sekoitus ska -ja hardcore punkia. Yhtyeen ainoa studioalbumi *[[Energy (Operation IVYn studioalbumi)|Energy]]* on ska punkin klassikoita.

Kitaristi Armstrong sekä Matt Freeman perustivat Rancid-nimisen punkyhtyeen Operation IVyn hajottua.
## Kokoonpano
* Jesse Michaels &ndash; laulu
* Tim Armstrong &ndash; kitara
* Matt Freeman &ndash; bassokitara
* Dave Mello &ndash; rummut

## Diskografia
### Studioalbumit
* 

### EP:t
* 

## Aiheesta muualla
Operation IVY rateyourmusic.comissa 
Operation IVY discogs.comissa
Reino Suuripää

**Reino Kalevi Suuripää** (20. maaliskuuta 1936 Ruovesi – 8. maaliskuuta 1997) oli suomalainen moukarinheittäjä. Uransa ajan hän edusti Tampereen Poliisi-Urheilijoita. Kalevan kisoista Suuripää voitti kultaa vuosina 1959 ja 1964, hopeaa 1965 ja pronssia 1960. Painonheitossa hän saavutti SM-kultaa vuonna 1963 ja pronssia vuonna 1966.

## Lähteet
Bermudan jalkapallomaajoukkue

**Bermudan jalkapallomaajoukkue** on Bermudan jalkapalloliiton hallinnoima joukkue, joka edustaa Bermudaa kansainvälisissä otteluissa. 

Bermudan jalkapalloliitto on perustettu vuonna 1928 ja se on Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n sekä Pohjois-Amerikan, Keski-Amerikan ja Karibian alueen jalkapalloliiton CONCACAFin jäsen. Bermuda pelasi ensimmäisen jalkapallomaaottelunsa vuonna 1964 kohdatessaan Islannin Reykjavikissa.

Bermudan suurin menestys on selviytyminen vuoden 1967 Pan-Amerikan kisojen loppuotteluun Meksikoa vastaan. Vuonna 2007 Bermuda sijoittui Kansainvälisten saarikisojen jalkapalloturnauksessa neljänneksi, voittamalla alkulohkossa muun muassa Ahvenanmaan.

MM-kisojen lopputurnaukseen tai CONCACAFin mestaruusturnaukseen Bermuda ei ole selviytynyt kertaakaan.

Suomi ja Bermuda ovat kohdanneet kerran. Marraskuussa 1979 Bermudan pääkaupungissa Hamiltonissa pelatun ottelun voitti Suomi maalein 2-0.

## Arvokisat
### Maailmanmestaruuskilpailut
*1930–1966 - ei osallistunut
*1970 - ei selviytynyt karsinnoista
*1974–1990 - ei osallistunut
*1994 - ei selviytynyt karsinnoista
*1998 - luopui karsinnoista
*2002–2014 - ei selviytynyt karsinnoista
### CONCACAF Gold Cup
*1963–1967 - ei osallistunut
*1969–1971 - ei selviytynyt karsinnoista
*1973–1996 - ei osallistunut
*1998–2000 - ei selviytynyt karsinnoista
*2002 - luopui karsinnoista
*2003 – ei osallistunut
*2005–2009 - ei selviytynyt karsinnoista
*2011 - ei osallistunut
*2013- ei selviytynyt karsinnoista
*2015 - ei osallistunut

## Lähteet
*Bermudan jalkapalloliiton kotisivut
Aaro Laine

**Aaro Anshelm Laine** (5. maaliskuuta 1908 Viipuri – 28. syyskuuta 1986) oli suomalainen urheilutoimittaja ja pituushyppääjä.

Laine toimi Helsingin Sanomien urheilutoimituksen päällikkönä vuosina 1947–1962, SVUL:n pääsihteerinä 1963–1973 ja Urheilutoimittajain Liiton puheenjohtajana 1957–1962. Hän sai sosiaalineuvoksen arvonimen.

Urheilu-urallaan Laine voitti Kalevan kisoista pituushypyssä kultaa vuosina 1935, 1936, 1937 ja 1939, hopeaa vuosina 1932 ja 1934 sekä pronssia 1933 ja 1938. Hänen ennätyksensä oli 744 cm. Hän edusti urallaan Kelkkalan Kisailijoita ja Viipurin Urheilijoita.

## Lähteet
Pitsihietakyyhky

**Pitsihietakyyhky** (*Pterocles lichtensteinii*) on hietakyyhkylaji.

## Tuntomerkit
Pitsihietakyyhky on 22-25 senttimetriä pitkä. Sen koko ruumiissa on tiheässä mustia poikkiraitoja, jotka koiraalla ovat tummempia ja tiheämmässä kuin naaraalla. Koiraalla on otsassa musta ja valkea poikkivyö ja rinnassa ja siivillä ruosteenkellertävää väriä sekä oranssi nokka. Naaraalta koiraan pään ja rinnan kuvioinnit puuttuvat ja sen nokka on harmaa.

## Levinneisyys
Pitsihietakyyhkyjä elää Pohjois-Afrikassa, Itä-Afrikan pohjoisosissa, Arabian niemimaalla sekä Iranissa ja Pakistanissa.

## Elinympäristö
Pitsihietakyyhkyt pesivät karuissa ympäristöissä, joissa on joitakin yksittäisiä puita, mutta ei kuitenkaan puoliaavikolla. Ne käyvät iltaisin juomapaikoilla melko pienissä, alle 50 yksilön, parvissa.

## Lähteet
Punaparatiisimonarkki

**Punaparatiisimonarkki** (*Terpsiphone rufiventer*) on laajalla alueella läntisessä ja keskisessä Afrikassa elävä varpuslintu. Lajin nykyistä populaation kokoa ei tiedetä, mutta sen uskotaan olevan laskussa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on luokitellut punaparatiisimonarkin elinvoimaiseksi lajiksi.

## Esiintyminen ja elinympäristö

Punaparatiisimonarkki elää laajalla alueella läntisen ja keskisen Afrikan kosteissa alankometsissä. Lajia tavataan Angolassa, Beninissä, Burkina Fasossa, Gabonissa, Gambiassa, Ghanassa, Guineassa, Guinea-Bissaussa, Kamerunissa, Keniassa, Keski-Afrikan tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Kongon tasavallassa, Liberiassa, Malissa, Nigeriassa, Norsunluurannikolla, Päiväntasaajan Guineassa, Sambiassa, Senegalissa, Sierra Leonessa, Tansaniassa, Togossa ja Ugandassa. Punaparatiisimonarkin alalaji *Terpsiphone rufiventer smithii* laskettiin aiemmin omaksi lajikseen. Se on São Tomén saaresta lounaaseen sijaitsevan pienen Päiväntasaajan Guinealle kuuluvan Annobónin saaren kotoperäinen laji.

Annobónilla elävän *Terpsiphone rufiventer smithii* -alalajin elinympäristöä saattavat uhata metsien raivaaminen ja muuttaminen öljypalmun, sokeriruo’on ja hedelmien viljelyä varten.

## Lähteet
Giovanni Giorgio Trissino

**Giovanni Giorgio Trissino** (22. heinäkuuta 1877 Vicenza – 22. joulukuuta 1963 Milano), kreivi, oli italialainen esteratsastaja ja olympiavoittaja. Trissino osallistui Pariisin olympialaisissa 1900 sekä korkeus- että pituushyppyyn, joista hän voitti korkeushypyssä jaetun kullan tuloksella 185 ja pituushypyssä hopeaa tuloksella 570. Hänestä tuli samalla Italian ensimmäinen olympiavoittaja. 

## Lähteet
Risto Ivanoff

**Risto Juhani Ivanoff** (s. 5. heinäkuuta 1945 Turku) on suomalainen yleisurheilija, joka edustaa nykyisin Turun Senioriurheilijoita. Hän on saavuttanut Kalevan kisoista seiväshypyssä kultaa vuosina 1966 ja 1967, hopeaa 1969, 1970 ja 1973 ja pronssia 1968 ja 1972 sekä pronssia kymmenottelussa 1966. Sisäratojen SM-kilpailuista Ivanoff on saavuttanut kaksi kultaa, kaksi hopeaa ja kolme pronssia seiväshypyssä. Hän on myös edustanut Suomea Yleisurheilun EM-kisoissa seiväshypyssä vuosina 1966, 1969 ja 1971.

## Lähteet
Zhou

**Zhou** voi tarkoittaa seuraavia:

## Kiinan dynastiat

* Zhou-dynastia, Kiinaa 1046–256 eaa. hallinnut dynastia
** Läntinen Zhou-dynastia, osa Zhou-dynastiaa, hallitsi 1046–771 eaa.
** Itäinen Zhou-dynastia, osa Zhou-dynastiaa, hallitsi 770–256 eaa.
* Pohjoinen Zhou-dynastia, osaa Pohjois-Kiinasta 557–571 jaa. hallinnut dynastia

## Muita henkilöitä

* Zhou Chunxiu (s. 1978), kiinalainen kestävyysjuoksija
* Zhou Dunyi (1017–1973), kiinalainen filosofi
* Zhou Enlai (1898–1976), kiinalainen kommunistipoliitikko, Kiinan pääministeri
* Zhou Guanyu (s. 1999), kiinalainen moottoriurheilija
* Zhou Jian Nan (s. 1980), kiinalainen muusikko
* Zhou Jieqiong, *Kyulkyung* (s. 1998), kiinalainen laulaja ja näyttelijä
* Zhou Libo (1908–1979), kiinalainen kirjailija
* Zhou Long (s. 1953), kiinalais-yhdysvaltalainen säveltäjä
* Zhou Qi (s. 1996), kiinalainen koripalloilija
* Zhou Qunfei (s. 1970), kiinalainen yritysjohtaja ja miljardööri
* Zhou Xuan (1918–1957), kiinalainen näyttelijä ja laulaja
* Zhou Yan (s. 1982), kiinalainen curlingpelaaja
* Zhou Yan (s. 1979), kiinalainen softballpelaaja
* Zhou Yongkang (s. 1942), kiinalainen poliitikko
* Zhou Youguang (1906–2017), kiinalainen kielitieteilijä
* Nancy Zhou (s. 1993), yhdysvaltalainen viulisti
* Qiyu Zhou (s. 2000), kiinalais-kanadalainen shakin naisten suurmestari
* Vic Zhou (s. 1981), taiwanilainen näyttelijä, laulaja, malli ja valokuvaaja.
Verkko (romaani)

**Verkko** on Anna-Kaari Hakkaraisen esikoisromaani, joka ilmestyi Tammen kustantamana 2011. Teos sijoittuu vaihtoehtohistoriaan, jossa Suomi on neuvostotasavalta.

## Vastaanotto

*Verkko* sai ristiriitaisen vastaanoton. *Pohjalaisen* Mirjam Silvén kiitteli Hakkaraisen kieltä ja *Helsingin Sanomien* Antti Majander totesi, että kirja on hyvin kirjoitettu mutta sanottava ei riitä täyttämään sivumäärää. *[[Portti (lehti)|Portin]]* Markku Soikkeli kirjoitti teoksen olevan keskeneräinen. Kirjassa ei näy erityistä historiallista asiantuntemusta eikä sitä voi suositella myöskään spekulatiivisuutensa puolesta. Historiaa kuvataan romaanissa ”siten kuin se olisi vinksahtanut moraalisesti tarkoituksenmukaiselta raiteeltaan” ja historia ”edustaa metafysiikkaa tavalla, joka on kovasti tuttua nationalistisessa retoriikassa”. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Helena Miettinen: Verkko . Savon sanomat 8.1.2012.
* Elina Kela: Sukupolvia kahlehtiva ketju. Kiiltomato.net 29.2.2012.