open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Olavi Koponen

**Olavi Koponen** (s. 1951) on suomalainen arkkitehti, joka on erikoistunut puuarkkitehtuuriin.

Olavi Koponen syntyi vuonna 1951, ja hän valmistui vuonna 1993 arkkitehdiksi Tampereen teknillisestä korkeakoulusta. Hän oli opiskellut myös yhteiskuntatieteitä Moskovassa.

Koposen suunnittelemaa Kolinportin liikenneasemaa (1992) Juuassa on sanottu aikakautensa kenties merkittävimmäksi lajityyppinsä edustajaksi ja se on määritelty maakunnallisesti arvokkaaksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Rakennuksen purkamista suunnitellaan.

Koponen alkoi herättää huomiota 2000-luvun alussa puusta rakennetuilla pientaloilla ja loma-asuinnoilla. Koposen puutöitä pidetään persoonallisina, ja hän on itse kuvannut niitä tulkinnoiksi luonnon ja ihmisen suhteesta. Koposen 2000-luvun alun suunnitelmia on muun muassa Espoossa oleva Kotilo-talo. Se rakennettiin vuoden 2006 Kauklahden asuntomessualueelle ja palkittiin seuraavana vuonna puuarkkitehtuurin Puupalkinnolla.

Koponen muutti vuonna 2010 Ranskan Grenobleen, missä hän on työskennellyt R2k Architecte -toimistossa. Koposen partneri toimistossa on ranskalainen Veronique Klimine. Ranskassa Koponen on jatkanut puuarkkitehtuurin parissa, ja hänen suunnitelemiaan ovat muun muassa Limeil-Brévannesin koulukeskus ja tenciniläinen päiväkoti.

Koponen palkittiin Arkkitehtuurin valtionpalkinnolla vuonna 2020.

## Lähteet
Tapani Tammenpää

**Tapani Rainer Tammenpää** (s. 21. huhtikuuta 1934 Isokyrö) on suomalainen yleisurheilija ja taidegraafikko. Yleisurheilussa hänen päälajinsa oli 110 metrin aitajuoksu. Hän edusti aktiiviurallaan Vaasan Vasamaa. Hän on pituudeltaan 177&nbsp;cm.

Tammenpää voitti 110 metrin aitajuoksun Suomen-mestaruuden Lahdessa 1956 ajalla 15,1. Hän saavutti samassa lajissa SM-hopeaa 1955 ja 1958.

Tammenpää osallistui 110 metrin aitajuoksuun kuudessatoista aikuisten maaottelussa vuosina 1954–1958. Parhaimmillaan hän sijoittui toiseksi Tukholmassa 1957 ennätyksekseen jääneellä ajalla 14,8.

Urheilu-uransa jälkeen Tammenpää teki pitkän uran teleteknikkona ja taidegraafikkona.

Tammenpään poika Juha Tammenpää on myös kuvataiteilija.

## Lähteet
Tiibetin taiteen keskus

**Tiibetin taiteen keskus** on Loimaan Alastarolla sijaitseva taidemuseo. Museo sijaitsee Ylhäisten vanhan kansakoulurakennuksen tiloissa. Taidekeskuksen yhteydessä toimii myös dharmakeskus, jossa opetetaan meditaatiota ja joogaa. Keskuksen taustalla toimii Buddhalainen Dharmakeskus -yhdistys, jonka kotipaikkakunta on Helsinki. 

Taidekeskuksen esineistö koostuu tiibetiläistä thangka-maalauksista, erilaisista rituaalisista esineistä sekä patsaista ja koruista. Kaikki näytteillä olevat esineet ovat pääsääntöisesti peräisin Nepalista ja niitä on hieman yli 200. Kokoelman kullatut patsaat on valmistettu pronssista. Kokoelman keräämisen aloitti taiteilija, muusikko ja meditaatio-opettaja Pekka Airaksinen vuonna 1974. Itse taidekeskus on avattu kesäkuussa 2017. Dharmakeskus on sijainnut samassa rakennuksessa jo kauemmin, mutta se piti pitkään matalaa profiilia osittain kirkon negatiivisten asenteiden vuoksi, vaikkei ollutkaan täysin suljettu ulkopuolisilta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tiibetin taiteen keskuksen kotisivut
Markus Kuotesaho

**Markus Kuotesaho** (s. 1959 Oulu) on suomalainen romukauppias, transvestiitti ja keskustan kunnanvaltuutettu Siikajoelta, joka on esiintynyt muun muassa tv-ohjelmissa ''Markus vs. maailma'' ja *[[Markus vs. kansa|Markus vastaan kansa]].* Kuotesaho oli vuonna 2020 ehdolla Kultainen Venla -palkinnon voittajaksi kategoriassa Paras esiintyjä. Hän asuu Siikajoella Revonlahdella.

## Ura julkisuudessa
Kuotesaho nousi julkisuuteen vuonna 2014 esiinnyttyään *[[Seiska (lehti)|Seiska]]*-lehdessä. Suurelle yleisölle hän tuli kuitenkin tunnetuksi Yle TV1:n näyttämästä lyhytdokumentista *[[Minun tieni, perkele]]*, joka palkittiin Tampereen elokuvajuhlilla kunniamaininnalla. Dokumentin jälkeen Kuotesaho nähtiin saman kanavan *[[Perjantai (televisio-ohjelma)|Perjantai]]*-ohjelmassa esitetyissä lyhyissä videoissa. Tämän jälkeen Kuotesaho on esiintynyt muun muassa Ylen sarjoissa *Markus vs. maailma* ja *Markus vastaan kansa*. 

Kuotesahosta julkaistiin syyskuussa 2020 Kirsi-Maria Hiltusen kirjoittama elämäkertateos *Markus Kuotesaho – Legenda jo eläessään.*

## Politiikka
Kuotesaho oli ehdolla omalta listaltaan vuoden 2019 eduskuntavaaleissa, mutta ei tullut valituksi. Hän sai Oulun vaalipiirissä 4&nbsp;002 ääntä. Vuoden 2021 kuntavaaleissa hänet valittiin Siikajoen kunnanvaltuustoon keskustan ehdokkaana.
Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa hän oli keskustan ehdokas Uudenmaan vaalipiirissä.

## Lähteet
Nokimaa

**Nokimaa** on nuotion polttamisessa syntyvä palamisjäännösten ja maa-aineksen sekoitus. Nokimaa eroaa tuhkasta siitä, että siihen on sekoittunut erilaisia orgaanisia tai epäorgaanisia maa-aineksia sekä maa- ja kallioperän teknisiä ominaisuuksia.
Pekka Vesaaja

**Pekka Johan Vilhelm Vesaaja** (12. maaliskuuta 1932 Lahti – 25. heinäkuuta 2024 Lahti) oli suomalainen pikajuoksija ja keskimatkojen juoksija. Hän oli pituudeltaan 183&nbsp;cm.

Vesaaja voitti 800 metrin juoksun Suomen-mestaruuden Lahdessa 1956 ajalla 1.52,3. Hän sai samalla matkalla SM-hopeaa 1958 ja SM-pronssia 1955. 400 metrin juoksussa hän saavutti SM-pronssia 1955. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestissä kultaa 1955, hopeaa 1957 sekä pronssia 1956, 1959 ja 1962. 4&nbsp;×&nbsp;800&nbsp;metrin viestissä hän voitti Suomen-mestaruuden 1955, 1956 ja 1959 sekä sai SM-hopeaa 1957 ja 1958. 4&nbsp;×&nbsp;1&nbsp;500&nbsp;metrin viestissä hän saavutti SM-pronssia 1958.

Vesaaja kilpaili aikuisten maaotteluissa vuosina 1955–1957. Hän sijoittui 800 metrin maaottelujuoksussa toiseksi Tallinnassa kesäkuussa 1957.

Vesaaja juoksi 400 metrin ennätyksensä 49,6 Turussa 20. heinäkuuta 1955, 800 metrin ennätyksensä 1.50,4 Dresdenissä 30. syyskuuta 1956 ja 1&nbsp;500&nbsp;metrin ennätyksensä 3.52,8 Lahdessa 25. heinäkuuta 1956.

## Lähteet

¨
Meiri Mikkola

**Meiri Katri Dorotea Mikkola** (myöh. **Laukkanen**, 8. marraskuuta 1939 Helsinki – 14. joulukuuta 2014) oli suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 80 metrin aitajuoksu. Hän edusti Viipurin Urheilijoita.

Mikkola voitti 80 metrin aitajuoksun Suomen-mestaruuden Kauniaisissa 1958 tuulituloksella 12,3. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestissä hopeaa 1958 ja pronssia 1959. Ainoassa maaottelujuoksussaan hän sijoittui 80 metrin aitajuoksussa neljänneksi Jönköpingissä 1958.

Mikkola juoksi 80 metrin aitajuoksuennätyksensä 12,6 Helsingissä 10. heinäkuuta 1958.

## Lähteet
Riikka Hannula

**Riikka Maria Helena Hannula** (s. 20. maaliskuuta 1990) on suomalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä. Hannula pelaa FC Hongassa.

## Lähteet
Suomi kesäparalympialaisissa 1960

**Suomi** osallistui historian ensimmäisiksi kutsuttuihin kesäparalympialaisiin, jotka järjestettiin Roomassa 1960. Suomella oli kisoissa mukana kolmen hengen joukkue. Tauno Valkama voitti kultaa 50 m vapaauinnissa.  

## Mitalit

Kulta, Tauno Valkama, 50 m vapaauinti

## Suomen joukkue

Lähde

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Erkki Rantala (juoksija)

**Erkki Antero Rantala** (28. huhtikuuta 1935 Kortesjärvi – 7. syyskuuta 2021 Jämsä) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti aktiiviurallaan Kortesjärven Järvi-Veikkoja, IF Drottia ja Kaipolan Virettä. Hän oli pituudeltaan 170&nbsp;cm.

Rantala juoksi 10 000 metrin Suomen ennätyksen 29.21,0 Helsingissä 13. syyskuuta 1959. 3&nbsp;000&nbsp;metrillä hänen ennätyksensä oli 8.10,2 (Imatra 20. heinäkuuta 1962) ja 5&nbsp;000&nbsp;metrillä 14.08,4 (Helsinki 1. heinäkuuta 1957).

Rantala voitti 10 000 metrin Suomen-mestaruuden Helsingissä 1959 ajalla 30.28,6. Hän saavutti samalla matkalla SM-hopeaa 1957, 1960 ja 1965. 5&nbsp;000&nbsp;metrillä hän sai SM-hopeaa 1957 ja SM-pronssia 1959.

Viestijuoksun SM-kilpailuissa Rantala saavutti 4&nbsp;×&nbsp;1&nbsp;500&nbsp;metrin viestissä kultaa 1957 ja 1959, hopeaa 1963 sekä pronssia 1956 ja 1961.

Rantala voitti maastojuoksun pitkän matkan (10/11 kilometriä) Suomen-mestaruuden 1956, 1957 ja 1958 sekä sai SM-pronssia 1959. Hän voitti joukkuekilpailun Suomen-mestaruuden pitkällä matkalla 1956, 1957, 1958, 1959, 1962 ja 1964 sekä lyhyellä matkalla (6 km) 1965.

Rantala edusti Suomea aikuisten maaotteluissa 5&nbsp;000 ja 10&nbsp;000&nbsp;metrillä vuosina 1957–1965. Hän voitti 10&nbsp;000&nbsp;metriä Suomi–Ruotsi-maaottelussa Tukholmassa 1957. Hän sai Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa pronssia 10&nbsp;000&nbsp;metrillä 1965.

Ammatiltaan Rantala oli rakennusmestari.

## Lähteet
Tawang

**Tawang** on Intian Arunachal Pradeshin osavaltiossa sijaitseva noin 11&nbsp;000 asukkaan kaupunki, joka toimii samannimisen piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Kaupungissa on vuonna 1681 perustettu buddhalaisluostari, jonka ympärille Tawangin kaupunki aikaa myöten rakentui. Tawangin luostari on kooltaan Aasian toiseksi suurin buddhalaisluostari Lhasassa sijaitsevan jälkeen. Kuudes dalai-lama Tsangyang Gyatso syntyi kaupungin lähellä sijaitsevassa Urgyellingin kylässä.

Kiinalla ja Intialla on rajakiistoja Arunachal Pradeshin hallinnasta. Tawangilla on uskonnollisen merkityksensä vuoksi huomattava strateginen merkitys Kiinan Tiibetin politiikalle, koska dalai lama nimittää Tawangin luostarin johtajan. Dalai lama Tenzin Gyatson vierailut kaupungissa ovat aiheuttaneet suuttumusta Kiinan johdossa. Tawangissa sijaitsee vuonna 1962 soditun Kiinan–Intian sodan muistomerkki ja intialaiselle sotamies Jaswant Singh Rawatille omistettu pyhäkkö.

Intian vuoden 2011 väestönlaskennassa Tawangin asukasluku oli 11&nbsp;202 henkeä. Heistä noin 52 prosenttia oli uskonnoltaan hindulaisia, 30 prosenttia buddhalaisia ja 10 prosenttia sikhejä.

## Kuvia

Tiedosto:War_Memorial_Tawang.JPG|Sotamuistomerkki
Tiedosto:Statue_of_Rifleman_Jaswant_Singh_of_4_Garhrif,_MVC_(posthumous_"Who_laid_down_his_life_on_17_November_1962_for_the_defense_of_Huranang"),_No._4039009_(cropped).JPG|Jaswant Singhin patsas
Tiedosto:Tsangyang_Gyatso_birth_place.jpg|Kuudennen dalai laman syntymäpaikka
Tiedosto:Sakyamuni_Buddha.jpg|Buddha-patsas Tawangin luostarissa


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lahden visuaalisten taiteiden museo Malva

**Lahden visuaalisten taiteiden museo Malva** yhdisti aikaisemmin itsenäisesti toimineet Lahden Julistemuseon ja Lahden taidemuseon uudeksi museokokonaisuudeksi. Museo sijaitsee Mallasjuoman entisen tehtaan tiloihin avatussa Malski-keskuksessa, Lahdessa. Museo aukesi vuoden 2022 keväällä.

## Näyttelytoiminta
Museo pyrkii olemaan kansainvälisesti kiinnostava museo. Museon ensimmäinen näyttely on Lahden kansainvälinen julistetriennaali. Museossa on sekä kotimaisia, että kansainvälisiä näyttelyitä, joissa hyödynnetään uutta esitysteknologiaa.

Malva on Päijät-Hämeen aluetaidemuseo, joka tutkii ja tallentaa alueen taidetta ja ilmiöitä.

## Kokoelmat
Museon kokoelmissa on 9000 taideteosta ja 70000 julistetta. Museolla on Suomen suurin julistekokoelma. Osa taidekokoelmasta on julkaistu ja nähtävissä Finnassa. Kokoelmaan kuuluu myös museon aulatilassa oleva Ekho Collectiven vuorovaikutteinen Ahto-teos.

## Perustaminen
Museo on rakennettu uudisrakennukseen Mallasjuoman vanhan tehtaan yhteyteen. Museon aulassa sijaitsee museokauppa jossa myydään museon kokoelmissa olevista taideteoksista tehtyjä tuotteita. Museon työskentelytilat sekä pedagogiset opetustilat sijaitsevat uudisrakennuksen kellarissa.

Museon tilat oli sovittu luotutettavaksi 1.5.2021, jonka jälkeen aloitettiin tarvittavan museotekniikan asennus ja tilojen käyttöönotto. Tilojen oli tarkoitus valmistua jo vuonna 2020, mutta koronaviruspandemia keskeytti rakennustyöt. 

Nimiehdotuksia uudelle museolle haettiin vuoden 2020 syksyllä nettikyselyllä, jossa saatiin yli 500 ehdotusta. Museon nimeksi valittiin Malva. Nimessä yhdistyy Malskin tehdaskiinteistö ja tulevan museon kansainvälisyydestä kertova visual arts -termi  Museon työnimi oli LAD (Lahti Art & Design).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset verkkosivut
Eino Simelius

**Eino Armas Simelius** (14. joulukuuta 1931 Karijoki – 12. tammikuuta 2015) oli suomalainen korkeushyppääjä ja kiekonheittäjä. Hän edusti Helsingin Kisa-Tovereita vuoteen 1959 ja sittemmin Helsingin Kiri-60 -seuraa. Hän oli pituudeltaan 187&nbsp;cm.

Simelius voitti korkeushypyn Suomen-mestaruuden Lahdessa 1956 tuloksella 190&nbsp;cm. Hän saavutti samassa lajissa SM-hopeaa 1957 ja 1959 sekä pronssia 1955. Kiekonheitossa hän sai SM-kilpailuissa pronssia 1953 ja 1954.

Simelius osallistui korkeushyppyyn kuudessa maaottelussa vuosina 1956–1957, ja voitti maaottelun korkeuskilpailun Tallinnassa kesäkuussa 1957.

Simelius teki korkeushyppyennätyksensä 206&nbsp;cm Karhulassa 28. heinäkuuta 1962. Hallissa hän hyppäsi parhaimmillaan 195 Otaniemessä huhtikuussa 1960. Simeliuksen kiekonheittoennätys oli 47,40 Helsingistä syyskuulta 1953.

## Lähteet
Virtuaalilentoyhtiö (harrastus)

**Virtuaalilentoyhtiö** on lentosimulaattoriharrastuksen ohessa toimiva virtuaalinen lentoyhtiö, jonka avulla on tarkoitus simuloida ja mallintaa lentoyhtiön ylläpitoa ja hallintaa virtuaali-ilmailun avulla. Virtuaalilentoyhtiöitä on maailmassa satoja, jotka toimivat pääosin verkkolentämiseen tarkoitetuissa verkoissa, kuten Vatsimissa.

Jokainen virtuaalilentoyhtiö eriää toisistaan realistisuutensa suhteen. Esimerkiksi jokaisen yhtiön hallinnollinen rakenne voi olla erilainen, lentämiseen vaadittava kokemus ja koulutuksen taso voi olla eri.

## Lähteet
Malski-keskus

**Malski-keskus** on Lahden keskustassa sijaitseva luovan talouden yritysten ja kulttuurin keskus. Se on rakennettu Mallasjuoman entisen tehtaan tiloihin. Keskuksessa sijaitsee Lahden visuaalisten taiteiden museo Malva, Tapahtumasali Sammio, ravintola, paahtimo-kahvila ja panimopubi. Keskuksessa toimii yli 40 yritystä mukaan lukien ravintolat.

Tilojen rakentajana ja vuokranantajana toimii Kielo Trio 4 Oy. Malski-keskuksen avajaisia vietettiin 5.9.2020. Malvan tilat luovutettiin 30.4.2021, jonka jälkeen aloitetaan sisäasennukset ja tilojen käyttöönotto. Tilojen oli tarkoitus valmistua vuonna 2020, mutta koronaviruspandemia keskeytti rakennustyöt. Taidemuseon on tarkoitus avautua vuonna maaliskuussa 2022. Museo on rakennettu uudisrakennukseen Mallasjuoman vanhan tehtaan yhteyteen.

Keskus pyrkii saamaan aikaan paikallisia ajankohtaisia tapahtumia ja kohtaamisia paikallisten kesken. Tapahtumia voidaan järjestää Sammio-salissa, jonne mahtuu 500 ihmistä. Keskuksen tilat ovat esteettömät. Rakennuksen seinässä on Laura Lehtisen ja Maikki Rantalan toteuttama muraali.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Malski-keskuksen kotisivut
Tomi Rantamäki

**Tomi Rantamäki** (s. 18. syyskuuta 1968 Ähtäri) on suomalainen curlingpelaaja. Rantamäki osallistui vuoden 2018 talviolympialaisten sekaparikilpailuun Oona Kausteen kanssa. He sijoittuivat kilpailussa seitsemänneksi.

Rantamäki on toiminut Suomen Curlingliiton valmennuspäällikkönä. Vuosina 2019–2022 hän valmensi Kiinassa. Hän toimi Pekingin olympialaisissa Kiinan sekaparijoukkueen valmentajana.

## Lähteet
Jack Kornfield

**Jack Kornfield** (s. 1945) on yhdysvaltalainen kirjailija ja theravadabuddhalaisen vipassana-meditaation opettaja. Hän opiskeli buddhalaiseksi munkiksi Thaimaassa, Myanmarissa ja Intiassa, ensin thaimaalaisen metsäbuddhalaisuuden mestari Ajahn Chahin ja burmalaisen Mahasi Sayadawin oppilaana. Hän on opettanut meditaatiota ympäri maailmaa vuodesta 1974 lähtien ja hän on yksi tärkeimmistä opettajista, jotka ovat tuoneet buddhalaisia tietoisuusharjoituksia länsimaihin. Vuonna 1975 hän perusti Insight Meditation Society -yhdistyksen Barreen, Massachusettsiin Joseph Goldsteinin ja Sharon Salzbergin kanssa ja vuonna 1987 Spirit Rock Meditation Center -retriittikeskuksen Woodacreen, Kaliforniaan. Kornfield on toiminut myös rauhanaktivistina ja johtanut kansainvälisiä buddhalaisten opettajien tapaamisia dalai-laman kanssa.

## Elämä
Kornfield syntyi juutalaisille vanhemmille ja hänellä on kolme veljeä. Hänen isänsä oli biofyysikko, mikä sai hänet kiinnostumaan luonnontieteistä, lääketieteestä ja auttamistyöstä. Hän lähti opiskelemaan lääketiedettä Dartmouth Collegeen, mutta käytyään tohtori Wing-tsit Chanin aasialaisen filosofian kurssilla hän vaihtoi pääainettaan buddhalaisuuden ja Aasiantutkimukseen.

Valmistuttuaan vuonna 1967 Kornfield liittyi Rauhanjoukkoihin ja hänet lähetettiin Thaimaahan, jossa hän työskenteli trooppisen lääketieteen parissa Mekongin jokilaaksossa. Siellä hän tapasi munkin ja tunnetun metsäbuddhalaisuuden mestarin Ajahn Chahin, ja Kornfield ryhtyi itsekin munkiksi hänen oppilaanaan. Myöhemmin hän opiskeli Mahasi Sayadawin oppilaana Burmassa. Kornfield palasi Yhdysvaltoihin vuonna 1972 ja kesällä 1974 hän oli mukana perustamassa Naropa Universityä. Hän tapasi Joseph Goldsteinin ja Sharon Salzbergin, joiden kanssa hän perusti Insight Meditation Society -yhdistyksen Barreen, Massachusettsiin vuonna 1975. Hän perusti Spirit Rock Meditation Center -retriittikeskuksen Woodacreen, Kaliforniaan vuonna 1987.

Kornfield on toiminut myös rauhanaktivistina, opettanut meditaatiota meditaatiokeskuksissa ympäri maailmaa ja johtanut kansainvälisiä buddhalaisten opettajien tapaamisia dalai-laman kanssa. Hän on suorittanut tohtorin tutkinnon kliinisestä psykologiasta Saybrook Institutesta.

Hänellä on yksi tytär, joka valmistui lakitieteestä Berkeley Lawissa. Hänen entinen vaimonsa Liana Chenoweth on taiteilija ja terapeutti. Hänen nykyinen vaimonsa on meditaatio-opettaja Trudy Goodman, InsightLA-yhteisön perustaja ja pääopettaja.

## Bibliografia
### Suomennetut teokset
*
*

## Aiheesta muualla
*Viralliset kotisivut

## Lähteet
Hafnium(IV)kloridi

**Hafnium(IV)kloridi** (HfCl4) on hafniumin ja kloorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä käytetään hafniumin ja muiden hafniumyhdisteiden valmistuksessa ja katalyyttinä.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa hafnium(IV)kloridi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on monokliininen. Yhdiste hydrolysoituu veden vaikutuksesta hafniumkloridioksideiksi ja hafnium(IV)oksidiksi. Kuumennettaessa se sublimoituu ennen sulamispistettään. Hafnium(IV)kloridi on Lewis-happo ja muodostaa kompleksiyhdisteitä esimerkiksi kloridien kanssa heksaklorohafnaatti(IV)ionin ([HfCl6]2-)]. Hafnium(IV)kloridi voidaan pelkistää metalliseksi hafniumiksi magnesiumin avulla tai hafnium(II)- tai hafnium(III)klorideiksi kuumentamalla hafniumin kanssa.

## Valmistus ja käyttö
Hafnium(IV)klorida voidaan valmistaa kuumentamalla hafniumia ja klooria yli 320 °C:n lämpötilaan. Tavanomaisempi on kuitenkin hafniumdioksidin, kloorin ja hiilen välinen reaktio 900 °C:n lämpötilassa tai hafniumdioksidin ja tetrakloorimetaanin välinen reaktio 450 °C:n lämpötilassa.
:Hf + 2 Cl2 → HfCl4
:HfO2 + 2 Cl2 + C → HfCl4 + CO2
:HfO2 + 2 CCl4 → HfCl4 + 2 COCl2

Koska hafnium(IV)kloridi sublimoituu suhteellisen helposti, käytetään tätä ominaisuutta erottamaan hafnium malmeistaan. Hafnium(IV)kloridi pelkistetään tämän jälkeen puhtaaksi hafniumiksi. Yhdistettä käytetään myös muiden hafniumyhdisteiden kuten hafniumkarbidin ja organohafniumyhdisteiden valmistamiseen. Ainetta käytetään myös katalyyttinä ja katalyyttien valmistamiseen.

## Lähteet
Niklas Hyvärinen

**Niklas Hyvärinen** (s. 1979) on entinen ammattinyrkkeilijä, joka on otellut yli 30 ottelua Thaimaassa ja voitti WBL-liiton mestaruusvyön vuonna 2015.
Hyvärisellä on ollut elokuva-alaan liittyviä töitä, esim. Hymyilevä mies.

Niklas Hyvärisellä on Thaimaan Pattayalla kannabiskahvila Weed Gallery.

## Lähteet
Luettelo vuonna 1934 kuolleista henkilöistä

## Tammikuu
* 1. tammikuuta – Juho Kanervo, suomalainen taidemaalari (s. 1891)
* 16. tammikuuta – Tokihiko Okada, japanilainen näyttelijä (s. 1903)
* 27. tammikuuta – Wladimir Schohin, suomalainen kauppias ja valokuvaaja (s. 1862)

## Helmikuu
* 10. helmikuuta – Fedor von Zobeltitz, saksalainen kirjailija, toimittaja ja sotilas (s. 1857)
* 15. helmikuuta – Ai Xia, kiinalainen näyttelijä (s. 1912)
* 15. helmikuuta – Johan Teodor Isotupa, suomalainen liikemies (s. 1877)
* 17. helmikuuta – Albert I, belgialaisten kuningas 1909–1934 (s. 1875)
* 19. helmikuuta – Koloman Wallisch, itävaltalainen poliitikko (s. 1889)
* 21. helmikuuta – Aleksi Korvenranta, suomalainen maanviljelijä, valtiopäivämies ja herastuomari (s. 1862)

## Maaliskuu
* 7. maaliskuuta – John Campbell Hamilton-Gordon, skotlantilainen aatelismies, Kanadan kenraalikuvernööri 1893–1898 ja Irlannin loordiluutnantti 1886 ja 1905–1915 (s. 1847)
* 16. maaliskuuta – Aukusti Aho, suomalainen poliitikko, kauppa- ja teollisuusministeri 1922–1924 (amm.) ja Mikkelin läänin maaherra 1917–1918 (s. 1867)

## Huhtikuu
* 17. huhtikuuta – Ivar P. Tveiten, norjalainen poliitikko (s. 1850)

## Kesäkuu
* 11. kesäkuuta – Ester Almqvist, ruotsalainen taidemaalari (s. 1869)
* 30. kesäkuuta – Viktor Aarne, suomalainen jalokiviseppämestari (s. 1863)

## Elokuu
* 1. elokuuta – J. E. Forsman, suomalainen kivenveistäjä ja Forsmanin kiviveistämön perustaja (s. 1857)
* 15. elokuuta – Ernst Ahlbom, ruotsalais-suomalainen teatterinjohtaja ja näyttelijä (s. 1866)
* 22. elokuuta – Aleksi Uginelainen (oik. Aleksis Medvedkov), venäläis-ranskalainen emigranttipappi ja pyhimys (s. 1867)
* 30. elokuuta – Ernst von Wolzogen, saksalainen kulttuurikriitikko, kirjailija ja kirjallisen kabareen perustaja (s. 1855)

## Syyskuu
* 29. syyskuuta – Ilmari Aalto, suomalainen taidemaalari (s. 1891)

## Lokakuu
* 9. lokakuuta – Aleksanteri I, Jugoslavian kuningas 1921–1934 ja henkirikoksen uhri (s. 1888)

## Marraskuu
* 5. marraskuuta – Hulda Garborg, norjalainen kirjailija (s. 1862)
* 8. marraskuuta – Gustaf Rönnholm, suomalainen eläinlääkäri (s. 1858)
* 16. marraskuuta – Carl von Linde, saksalainen insinööri (s. 1842)
* 21. marraskuuta – Axel Alfthan, suomalainen agronomi, maatalousalan opettaja, yritys- ja pankinjohtaja, hevoshoidon asiantuntija, tietokirjailija ja valtiopäivämies (s. 1862)

## Joulukuu
* 12. joulukuuta – Thorleif Haug, norjalainen urheilija ja olympiavoittaja, joka kilpaili hiihdossa, yhdistetyssä ja mäkihypyssä (s. 1894)
* 23. joulukuuta – Georg Elias Müller, saksalainen psykologi (s. 1850)
* 30. joulukuuta – Gertrud Månsson, ruotsalainen poliitikko (s. 1866)

## Tuntematon päivämäärä
* A. E. Forsman, suomalainen toimittaja ja poliitikko (SDP, SSTP, SKP) (s. 1891)

## Katso myös

* 
* Wikiprojekti:Henkilöartikkeleiden syntymä- ja kuolinvuosiluokat
*
Suomi kesäparalympialaisissa 1968

**Suomi** osallistui yhden hengen joukkueella Tel Avivissa järjestettyihin kolmansiin kesäparalympialaisiin. Veikko Puputti sijoittui 22:nneksi selkäydinvammaisten keihäänheiton karsinnassa tuloksella 13,05 m. 

## Lähteet
Iben diskografia

Tämä on suomalaisen rap-artisti **[[Ibe|Iben]]** diskografia. 

## Studioalbumit

## Singlet

## Vierailevana artistina

## Musiikkivideot

* *Monologi (2016)* 
* *Eurovisioit (2017)*
* *Tärykalvomurha (2017)*
* *Rakastuminen (2017)*
* *PIENEMPI KUIN KOLME (2017)*
* *Sokeri feat. Cledos (2017)*
* *VIRAALI (2018)*
* *KUU UKKO (2018)*
* *BULI (2018)*
* *SUDET (2018)*
* *MUOTOKUVA (2018)*
* *NONSENSE feat. VEGE (2018)*
* *KERRO MULLE (2018)*
* *BULI feat. VERSACE HENRIK (2018)*
* *ONLINE - OFFLINE (2018)*
* *Oma iTT3s (2018)*
* *Kaikki (2018)*
* *iClout (2019)*
* *39N (2019)*
* *TIEN PÄÄL (2019)*
* *VOLKSWAGEN (2019)*
* *Luota Muhun (2019)*
* *molemmat (2020)*
* *Rare Tour 2020 (2020)*
* *huuto (2020)*
* *e-girl (2020)*
* *Kaikki kerrat kun me tavattiin (2021)*
**ei roudareit (2021)*
**itsekäs (2021)*
**West Side Baby (2021)*
**Minä vs Maailma (2021)*
**ViO, the MOViE (2022)*
**Kesäst kesään (kesäbiisi) (2022)*
**X5 (2022)*
**FAMOUS (2022)*
**Shoppaa feat. baka (2023)*
**BLONDINA (2023)*
**W (2023)*
**DIIPIMPÄÄ (2023)*
*MASIINA (2025)

## Lähteet
XXXTentacionin diskografia

Yhdysvaltalaisen rap-artisti XXXTentacionin diskografia. 

## Albumit

### Studioalbumit:

### Mixtapet

### Muut albumit:

* *The Nobodys (2015)*
* *Members Only Vol.1 (2015)*
* *Members Only Vol.2 (2015)*
* *Members Only Vol.3 (2017)*
* *Members Only Vol.4 (2019)*
* *Look at Me: The Album* (2022)

### EP-levyt:

* *Ice Hotel (2014)*
* *The Fall (2014)*
* *Rare (2014)*
* *Heartbreak Hotel (2015)*
* *ItWasntEnough (2016)*
* *Willy Wonka Was A Child Murderer (2016)*
* *A Ghetto Christmas Carol (2017)*

## Singlet
Tuure Nieminen

**Thure Aksel ”Tuure” Nieminen** (19. helmikuuta 1894 Helsinki – 17. lokakuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen mäkihyppääjä. Nieminen osallistui vuoden 1924 talviolympialaisiin sijoittuen 13:nneksi. Hänet oli ilmoitettu myös yhdistettyyn, mutta hän ei osallistunut kilpailuun. Mäkihypyn Suomen mestaruuden Nieminen voitti kolme kertaa, 1915, 1917 ja 1922.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Miesjoki

**Miesjoki** on Oulujoen vesistöön kuuluva noin 20 kilometrin mittainen joki Kainuussa Paltamon kunnan itäosassa. Se on hyvin kangasmetsäinen ja mutkitteleva. Sen yläjuoksulla on pienehköjä lampimaisia muodostelmia, joista suurimmat ovat noin kahden kilometrin läpimittainen Miesjärvi ja Nuottijärvi. Miesjoki virtaa Kontiomäen taajaman ja Vartiuksen radan pohjoispuolitse, alittaa kosken kohdalla Valtatien 5 ja laskee Oulujärven Mieslahden pohjukkaan Mieslahden kylän itäpuolella. Miesjoessa on luonnostaan muun muassa taimenta ja harjusta sekä kutevaa siikaa, mutta taimenta on merkittävässä määrin istutettu. Joen alapuolella on harvaa asutusta ja luonnonsuojelualue. Ylävirrassa on Pukkokosken kämppä. Voimayhtiö Fortum on suorittanut joella kunnostustöitä kalanpoikastuotannon lisäämiseksi.    

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*[Järviwiki: Miesjoen valuma-alue (59.36)](https://www.jarviwiki.fi/wiki/Miesjoen_valuma-alue_(59.36))
Kaarlo Hildén (dekaani)

**Kaarlo Hildén** on ollut Taideyliopiston rehtori vuodesta 2020. Hänen toinen kautensa päättyy 30. marraskuuta 2029.

Koulutukseltaan Hildén on musiikin maisteri Sibelius-Akatemiasta. Hän on aiemmin työskennellyt Taideyliopiston Sibelius-Akatemian dekaanina 2017–2020 ja klassisen musiikin osaston dekaanina 2010–2017. Tätä ennen Hildén työskenteli ohjelmajohtajana Hanasaaren ruotsalais-suomalaisessa kulttuurikeskuksessa, koulutusjohtajana Metropolia Ammattikorkeakoulussa ja lehtorina Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa. Hän on toiminut myös pianonsoiton, vapaan säestyksen ja musiikinteorian opettajana Sibelius-Akatemiassa ja Helsingin konservatoriossa.

Hildénillä on toiminut useissa luottamustehtävissä ja ollut erilaisten kansainvälisten organisaatioiden hallituksissa sekä auditointi- ja selvitysryhmissä. Hän on ollut muun muassa Taiteen perusopetusliiton hallituksen puheenjohtajana sekä Sivistysala ry Sivistan ja Taideyliopiston tukisäätiön hallituksen jäsenenä. 

Hildén on toiminut myös Norjan valtiollisen musiikkikorkeakoulun hallituksen jäsenenä ja Suomen säveltaiteen tukisäätiön hallituksen puheenjohtajana.

## Lähteet
Eniwa

**Eniwa** () on Japanin kaupunki Hokkaidōn saarella Hokkaidōn prefektuurissa. Se sijaitsee Ishikarin kehitystoimiston alueella Sapporon ja Chitosen välissä. Kaupunki on rakentunut Ishikarin tasangon eteläreunalle, ja lännessä sen alue nousee Izarijoen vartta pitken Eniwavuoren pohjoisrinteelle. Eniwassa on 70&nbsp;120 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 294,65 neliökilometriä.

Eniwan nimi on peräisin Eniwavuorelta ja sitä kautta ainun kielestä. Ensimmäiset japanilaiset uudisasukkaat saapuivat alueelle 1870-luvun alussa. Japanilaisasutuksen alkuvaiheissa metsätalous oli tärkeä elinkeino. Toisen maailmansodan jälkeen Eniwaan rakennettiin kaksi Japanin itsepuolustusvoimien tukikohtaa, ja paikkakunta alkoi kasvaa voimakkaasti Sapporon esikaupunkina. Kaupunkioikeudet Eniwa sai vuonna 1970. Kaupunkiin on sijoittunut muun muassa metalli- ja elintarviketeollisuutta. Chitosen lentoaseman läheisyys on avittanut kaupungin teollistumista. Maaseutumaisilla alueilla tuotetaan riisiä ja maitoa. 

Osa Eniwan vuoristoalueista kuuluu Shikotsun–Tōyan kansallispuistoon. Seudulla on esimerkiksi useita vesiputouksia. Eniwaa palvelee JR Hokkaidōn Chitose-linja.

## Ilmasto

## Kuvia

Tiedosto:Eniwa helicopter 01 contrast.jpg|Eniwa helikopterista
Tiedosto:Sapporo Beer Factory Eniwa 02.jpg|Sapporo Beerin tehdas
Tiedosto:Bunkyo-north03.jpg|Bunkyō-yliopiston torni
Tiedosto:Toyosaka eniwa1.jpg|Toyosaka-jinja
Tiedosto:Eniwa Station-east.JPG|Eniwan rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Go-Ahead Group

**The Go-Ahead Group plc** on brittiläinen joukkoliikennealan yhtiö, jolla on toimintaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Irlannissa, Singaporessa, Norjassa ja Saksassa.

## Aiheesta muualla
* Go-Ahead Groupin virallinen sivusto
Anders Oskar Törnudd

**Anders Oskar Törnudd** (19. joulukuuta 1824 Toholampi – 29. kesäkuuta 1898 Lapua) oli suomalainen pappi ja moninkertainen valtiopäivämies.

## Henkilöhistoria
Törnuddin vanhemmat olivat kappalainen Anders Gustaf Törnudd, kirkkoherra ja runoilija Anders Törnuddin poika ja Katarina Albertina Birling ja puoliso vuodesta 1855 Augusta Vilhelmina Rönnbäck (k. 1912). Törnudd tuli ylioppilaaksi 1845 ja vihittiin papiksi 1847. Varapastorin arvon hän sai 1865 ja rovastin arvon 1883. Törnudd toimi pappina Ruovedellä, Multialla, Kalvolassa, Keuruulla, Toholammilla, Lapualla ja Ylistarossa. Vimpelin kappalaiseksi hän tuli 1863 ja Tampereen kaupunginsaarnaajaksi 1870, astuen virkaan 1873. Virolahden kirkkoherraksi Törnudd tuli 1878 ja Lapuan kirkkoherraksi 1882. Hän oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1872, 1877, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894 ja 1897.

Piirustuksen- ja käsityönopettaja Lilli Törnudd ja säveltäjä, musiikinopettaja Aksel Törnudd olivat Anders Oskar Törnuddin lapsia.

## Julkaisuja
* *Lunastuksen tarkoituksesta ja sovituksesta*, 1873, Johan Christian Bring, suom. A. O. Törnudd
* *Kuka saa nähdä Herran kunnian?*, 1879

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* *Anders Oskar Törnudd pietismin arvostelijana*, 1940, Kaarlo Österbladh
Nancy Simons

**Nancy Joan Simons** (myöh. **Peterson**, s. 20. toukokuuta 1938 Oakland, Kalifornia) on yhdysvaltalainen uimari ja olympiamitalisti. Simons edusti Yhdysvaltoja Melbournen kesäolympialaisissa 1956, joissa hän karsiutui 100 metrin vapaauinnissa välierissä ja saavutti hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä.

## Lähteet
Josef Frans Oskar Idestam

**Josef Frans Oskar Idestam** (11. syyskuuta 1828 Helsinki – 5. maaliskuuta 1908 Hämeenlinna) oli suomalainen juristi, asianajaja, virkamies ja  valtiopäivämies. 

Idestamin vanhemmat olivat vuorimestari Gustaf Idestam ja Anna Sofia Trapp ja puoliso vuodesta 1857 Selma Sofia Utter (k. 1901). Idestam tuli ylioppilaaksi 1846 ja suoritti tuomarintutkinnon 1851, varatuomarin arvon hän sai 1854. Hän oli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari vuodesta 1851 ja Hämeen läänin varalääninsihteeri vuodesta 1855 ja lääninsihteeri 1866–1882. Hämeenlinnassa Idestam toimi myös asianajajana. Hän oli aatelissäädyssä valtiopäiväedustaja  1872. 
 
Idestamin poikia olivat oikeusraatimies Eugen Idestam ja oikeusneuvos Gunnar Idestam.

## Lähteet
Ojasorsimo

**Ojasorsimo** (*Glyceria fluitans*) on heinäkasvien heimoon ja sorsimoiden sukuun  kuuluva eurooppalainen kasvilaji. Se on Suomen sorsimoista yleisin.

## Ulkonäkö ja koko
Ojasorsimo on monesti vedessä kasvava monivuotinen ruohokasvi, jonka korret voivat kasvaa jopa metrin korkuisiksi. Leveät lehdet voivat kasvaa hyvin pitkiksi varsinkin kelluessaan veden pinnalla; myös kasvin tieteellinen lajinimi *fluitans* tarkoittaa kelluvaa.

Ojasorsimo kukkii kesä-heinäkuussa. Suuri röyhykukinto voi olla jopa puoli metriä pitkä; sen kolmen senttimetrin mittaisissa haaroissa voi olla yli kymmenen kukkaa. Tavallisesti violetit heteet ovat kahden millimetrin mittaisia.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Ojasorsimo kasvaa kosteassa maaperässä, kuten rannoilla, lammikoissa ja ojissa. Se esiintyy suurimmassa osassa Eurooppaa. Laji on yleinen Etelä-Suomessa ja esiintyy Oulun korkeudelle saakka.
## Käyttö
Ojasorsimon jyvät ovat maukkaita ja niitä on käytetty mannasuurimoina.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Ojasorsimo (''Glyceria fluitans'')
* iNaturalist: Ojasorsimo (''Glyceria fluitans'')
* Luopioisten kasvisto: Ojasorsimo (''Glyceria fluitans'')
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Glyceria fluitans'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Glyceria fluitans'' 
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): ''Glyceria fluitans''
Dorrit

**Dorrit** on naisen etunimi. Se on lyhentymä kreikkalaisesta nimestä Dorotea, joka merkitsee ’Jumalan lahjaa’.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2025 mennessä tilastoitu noin 260–270 Dorrit-nimistä naista. Dorritin nimipäivä on suomenruotsalaisessa almanakassa 6.&nbsp;helmikuuta.

## Tunnettuja Dorriteja
* Dorrit von Fieandt (1927–2021), suomalainen keramiikkataiteilija 
* Dorrit Hoffleit (1907–2007), yhdysvaltalainen tähtitieteilijä
* Dorrit Moussaieff (s. 1950), Islannin presidentin Ólafur Ragnar Grímssonin puoliso
* Dorrit Willumsen (s. 1940), tanskalainen kirjailija

## Nimen muita merkityksiä
* 3416 Dorrit, päävyöhykkeen asteroidi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Dorrit (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Paolo Tommasini

**Paolo Tommasini** (s. 5. syyskuuta 1968 Sanremo, Imperia) on italialainen ratameloja.

Tommasini kilpaili Barcelonan kesäolympialaisissa 1992, joissa Italia karsiutui 1&nbsp;000 metrin kajakkinelosessa välierissä. Joukkueeseen kuuluivat Tommasinin lisäksi Matteo Bruscoli, Enrico Lupetti ja Iduino Santoni. MM-kilpailuissa Tommasini saavutti Beniamino Bonomin kanssa Dartmouthissa 1997 hopeaa 200 metrin kajakkikaksikossa. Välimeren kilpailuissa Tommasini voitti yhden hopeamitalin Barissa 1997.

Tommasini on pituudeltaan 187-senttimetrinen ja painaa 90 kilogrammaa.

## Lähteet
Ingela

**Ingela** on naisen etunimi. Se on alkuaan saksalainen hellittelymuoto naisennimestä Inge.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on tilastoitu huhtikuuhun 2024 mennessä noin 340–350 Ingela-nimistä naista. Heistä suurin osa on syntynyt 1960- tai 1970-luvulla.

## Nimipäivät
Ingelalla on suomenruotsalaisessa almanakassa nimipäivä 23.&nbsp;tammikuuta. Nimi lisättiin almanakkaan vuonna 1995.

Ruotsissa Ingela on sisältynyt almanakkaan vuodesta 1986 alkaen. Nimipäivänä on 7.&nbsp;marraskuuta.

## Tunnettuja Ingeloita
* Ingela Forsman (s. 1950), ruotsalainen laulaja ja sanoittaja
* Ingela Thalén (s. 1943), ruotsalainen poliitikko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Ingela (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Vincent Massey

**Charles Vincent Massey**, (20. helmikuuta 1887 – 30. joulukuuta 1967) oli kanadalainen poliitikko, joka toimi Kanadan kenraalikuvernöörinä vuosina 1952-1959. Tässä tehtävässä hän oli ensimmäinen Kanadassa syntynyt.

## Lähteet
Łobezin piirikunta

**Łobezin piirikunta** () on Puolan piirikunta Länsi-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 36&nbsp;696. Piirikunta jakautuu viiteen maalaiskuntaan, jotka ovat Dobra, Łobez, Radowo Małe, Resko sekä Węgorzyno. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Łobezin kaupunki.

Łobezin piirikunta perustettiin vuonna 2002, mihin asti siihen nykyisin kuuluvat kunnat kuuluivat Gryficen, Goleniówin tai Stargardin piirikuntiin.

Łobezin piirikunnan pinta-alasta 31,8 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Łobezin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 19,1 prosenttia. Luku on huomattavan suuri koko Puolan työttömyysasteeseen verrattuna.

Vuoden 2019 lopussa Łobezin piirikunnassa oli 36&nbsp;696 asukasta, joista 50,1 prosenttia naispuolisia ja 49,9 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 38&nbsp;483 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 27&nbsp;829 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 17,5 prosenttia, työikäisten 60,4 prosenttia ja eläkeikäisten 22,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 292 lasta.

## Lähteet
K1 (näyttelytila)

**K1** oli Suomen valokuvataiteen museon näyttelytila Kämp Galleriassa. Valokuvataiteen museon näyttelytila K1:n tarjonta painottui kansainväliseen valokuvaan ja popkulttuuriin.

Nimi K1 tuli näyttelytilan sijainnista Kämp-galleria-ostoskeskuksen K1-pohjakerroksessa. Näyttelytilan vieressä toimi ravintola. Näyttelytilassa oli vuokrattava Kamera-niminen näyttelytila.

K1:n visuaalinen tunnus oli K-kirjain, jossa oli pikselöitynyt alasakara. Tämä viittasi portaisiin, jotka toivat alas näyttelytilaan, sekä myös pikseleihin, joita nykyvalokuvissa on.

K1:n avajaisnäyttelynä toimi Douglas Kirklandin ottamat valokuvat Marilyn Monroesta ja Coco Chanelista. Kuvat asettuivat aikaan, jolloin valokuvista syntyi globaalin massakulttuurin edistäjä. Lisäksi esillä oli Liisa Vääriskosken internetkulttuurissa luotu hahmo Munalissu. Keväällä 2021 museossa oli uudelleen esillä Suomen valokuvataiteen museon kaikkien aikojen suosituin näyttely Vivian Maierin kuvista.

K1-tila oli laajuudeltaan noin kolmesataa neliötä. Tila avattiin vuonna 2020. Vuonna 2023 K1:ssä vieraili 86 000 kävijää ja vuonna 2024 kävijöitä oli 104 000, mikä oli moninkertaisesti enemmän kuin Suomen valokuvataiteen museon päätiloissa Helsingin Kaapelitehtaalla. Suurista kävijäluvuista huolimatta K1 ei onnistunut täyttämään vuokranantajan tulostavoitteita. Valokuvataiteen museon suunnitelmat korvaavasta tilasta kaatuivat. K1:n toiminta päättyi helmikuun lopulla. 

## Lähteet
Ketokeltto

**Ketokeltto** (*Crepis tectorum*) on asterikasvien heimoon ja kelttojen sukuun kuuluva kasvilaji.

## Ulkonäkö ja koko
Ketokeltto on 10–40 senttimetrin korkuiseksi kasvava yksi- tai kaksivuotinen ruoho, jolla on kalju, maitiaisnesteellinen varsi. Lehdet ovat tyviruusukkeena ja varrella kierteisesti; lehtilapa on suikea tai lähes tasasoukka.

Ketokeltto kukkii kesä-syyskuussa; pölyttäjinä toimivat kärpäset, perhoset ja pistiäiset. Sen mykerömäisten kukintojen leveys on 1–2 senttimetriä. Kukat ovat kalvakankeltaisia ja kielimäisiä. Heteitä on viisi. Emiö on yhdislehtinen, yksivartaloinen ja kaksiluottinen. Litteän pähkylähedelmän kärjessä on valkoisia hapsihaivenia.

## Levinneisyys
Ketokelttoa kasvaa alkuperäisenä Euraasiassa. Se on levinnyt myös Pohjois-Amerikkaan ja Grönlantiin.

## Elinympäristö
Alkuperäisenä ketokeltto kasvaa Suomessa avoimilla, ravinteisilla kallioilla, jyrkänteillä, kuivilla kedoilla ja lintuluodoilla. Se on kuitenkin huomattavasti yleisempi uutena tulokkaana ihmisen elinpiirissä pelloilla, kesannoilla, sorakuopissa, joutomailla, tienvarsilla ja ratapihoilla, minne se on todennäköisesti levinnyt heinänviljelyn myötä.

## Luokittelu
Ketokeltolla on Suomessa kaksi alalajia kallioketokeltto (subsp. *tectorum*) ja pahtaketokeltto eli pahtakeltto (subsp. *nigrescens*), joista jälkimmäinen on rauhoitettu koko Suomessa. Sen eroja nimialalajiin ovat muun muassa pienempi koko, leveätyvisemmät lehdet ja isommat mykeröt. Varsinainen pahtaketokeltto kasvaa Suomessa vain kahdessa paikassa Utsjoella ja Sallassa.

## Lähteet
* LuontoPortti: Ketokeltto (''Crepis tectorum'')

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Ketokeltto (''Crepis tectorum'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Crepis tectorum'' subsp. ''tectorum'' – ketokeltto subsp. kallioketokeltto
* iNaturalist: Ketokeltto (''Crepis tectorum'')
* Luopioisten kasvisto: Ketokeltto (''Crepis tectorum'')
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Crepis tectorum (narrowleaf hawksbeard)
Amanda Rantanen

**Amanda Rantanen** (s. 11. toukokuuta 1998) on suomalainen jalkapalloilija. Hän pelaa hyökkääjänä Kansallisen Liigan Pallokerho-35:ssä ja debytoi Suomen maajoukkueessa joulukuussa 2020.

## Pelaajaura
Rantasen kasvattajaseura on helsinkiläinen Pallokerho-35. Kauden 2015 jälkeen tuolloin B-juniori-ikäinen Rantanen siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin, jossa hän pelasi 11 Naisten Liigan ottelussa kausina 2016–2017.

Kaudeksi 2018 Rantanen palasi Naisten Ykkösessä pelanneeseen PK-35:een. Hänet valittiin samalla kaudella Ykkösen parhaaksi pelaajaksi, ja seuraavalla kaudella 2019 hän oli nostamassa 18 maalillaan ja kapteenina joukkuetta korkeimmalle sarjatasolle. Kaudella 2020 hän teki PK-35:lle liigassa 10 maalia.

Suomen nuorisomaajoukkueissakin pelannut Rantanen pelasi ensimmäistä kertaa naisten maajoukkueessa Edinburghissa 1. joulukuuta 2020 EM-karsintaottelussa Skotlantia vastaan. Lisäajalla kentälle päässyt Rantanen teki ottelun voittomaalin. Maali pääsi ehdolle Urheilugaalan Vuoden sykähdyttävin hetki -kategoriassa. Toisen kerran Rantanen pääsi naisten maaotteluissa vaihdosta kentälle helmikuussa 2021 EM-karsintaottelussa Portugalia vastaan.

Rantanen ei ole pystynyt pelaamaan sitten toukokuun alun 2023 säärien rasitusmurtumien vuoksi.

## Yksityiselämä
Rantasen molemmat vanhemmat ovat entisiä jalkapalloilijoita ja nykyisiä jalkapallovalmentajia: äiti Anne-Maria Weckström pelasi SM-tasolla ja isä Rami Rantanen ammattilaisena Suomessa ja Ruotsissa sekä Suomen maajoukkueessa. Myös hänen enonsa John Weckström ja veljensä Daniel Rantanen ovat jalkapalloilijoita.

Rantanen sairasti vuosina 2016–2017 syömishäiriötä.

Rantanen ja jääkiekkoilija Kristian Vesalainen ilmoittivat tammikuussa 2025 odottavansa lasta, jonka on määrä syntyä kesällä 2025.

## Lähteet
Fukagawa

**Fukagawa** () on Japanin kaupunki Hokkaidōn saarella Hokkaidōn prefektuurissa. Se sijaitsee Sorachin yleiskehitystoimiston alueella Hokkaidōn keskiosassa. Kaupunki on rakentunut Ishikarin tasangon pohjoisreunalle, ja sen läpi virtaavat Ishikari- ja Uryūjoet. Fukagawassa on 20&nbsp;105 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 529,42 neliökilometriä.

Fukagawan nimi (’syväjoki’) lienee käännös ainun kielen sanasta *memu*, jolla on samantyyppinen merkitys. Japanilaisten uudisasutus alueella alkoi 1890-luvulla. 1900-luvun alkupuolella alueelle rakennettiin kastelukanavia, joiden ansiosta siellä voitiin viljellä riisiä. Sen lisäksi Fukagawassa tuotetaan vihanneksia ja hedelmiä, kuten omenoita ja kirsikoita, ja harjoitetaan karjataloutta. Kaupunkioikeudet Fukagawalle myönnettiin vuonna 1963, kun Fukagawan maaseutukaupunkiin liitettiin kolme kyläkuntaa. Kaupunkiin on sijoittunut elintarviketeollisuutta ja maatalouskoneiden tuotantoa. 

Fukagawaa palvelevat JR Hokkaidōn Hakodate-päälinja ja Rumoi-päälinja.

## Kuvia

Tiedosto:CLARK Memorial International High School.jpg|Clarkin kansainvälinen lukio
Tiedosto:Osamunai Tondem Heioku.jpg|*Tondenhei*-asuttajakolonialistien historiallinen talo
Tiedosto:Fukagawa City Hall.jpg|Fukagawan kaupungintalo
Tiedosto:JR Hakodate-Main-Line・Rumoi-Main-Line Fukagawa Station building.jpg|Fukagawan rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Teuvo Virtanen

**Teuvo Henrik Virtanen** (10. elokuuta 1935 – 13. lokakuuta 2016) oli suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksu. Hän edusti vuoteen 1955 Marttilan Murtoa ja sittemmin Turun Urheiluliittoa. Hän oli pituudeltaan 172&nbsp;cm.

Virtanen voitti 3 000 metrin estejuoksun Suomen-mestaruuden Helsingissä 1959 ajalla 8.56,2. Hän saavutti samassa lajissa SM-hopeaa 1960, 1961 ja 1962 sekä SM-pronssia 1957. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 4&nbsp;×&nbsp;1&nbsp;500&nbsp;metrin viestissä hopeaa 1961 ja 1962 sekä pronssia 1963 ja 1965. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti lyhyellä matkalla 1960 pronssia ja joukkuekilpailussa hopeaa. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän sai 1&nbsp;500&nbsp;metrin estejuoksussa hopeaa 1962.

Virtanen edusti Suomea viidessätoista 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksun maaottelukilpailussa ja kahdesti Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa vuosina 1959–1963. Hän voitti maaottelujuoksun Helsingissä elo- ja syyskuussa 1959, Pariisissa syyskuussa 1960 ja Tarttossa kesäkuussa 1963.

Virtanen teki 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksuennätyksensä 8.46,6 Helsingissä 6. heinäkuuta 1962.

## Lähteet
Northern soul

**Northern soul** on 1960-luvun loppupuolella pohjoisessa Englannissa ja Midlandsin alueella syntynyt liike, joka yhdistelee musiikkia, klubikulttuuria ja tanssia. Alkuaikojen northern souliin kuuluivat erityisesti harvinaiset ja tuntemattomat 1960-luvun puolivälin yhdysvaltalaiset soul-levyt, jotka olivat usein nopeatempoisia ja imitioivat Motown-yhtiön levytyksiä. Northern soul -DJ:t kilpailivat keskenään hankkimalla harvinaisia julkaisuja, joten useammat northern soul -klassikoiksi nousseet kappaleet olivat ennestään varsin tuntemattomia. 

1960-luvun mod-kulttuurista kehittyneen northern soulin ympärille kasvoi vilkas klubikulttuuri. Klubeilla järjestetyt tapahtumat kestivätkin usein läpi yön. Tunnettuja northern soul -klubeja olivat esimerkiksi Wiganin Casino, Manchesterin Twisted Wheel, Stoke-on-Trentin The Torch sekä Blackpoolin Mecca. Klubeilla olennaista osaa näyttelivät northern soulille ominainen tanssityyli, amfetamiinin käyttö ja tietynlainen pukeutuminen.

Vaikka northern soulin suosio väheni 1980-luvulle tultaessa ja monet klubit sulkeutuivat, alakulttuurin suosio on edelleen vahva ja northern soul -tapahtumia järjestetään ympäri maailmaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nowell, David: *The Story of Northern Soul: A Definitive History of the Dance Scene That Refuses to Die*. Portico, 2011. .
Raimo Koivu

**Raimo Samuli Koivu** (20. joulukuuta 1933 Äänekoski – 28. heinäkuuta 2023 Riihimäki) oli suomalainen yleisurheilija, jonka päälajit olivat aktiiviaikana 110 metrin aitajuoksu ja kymmenottelu. Hän edusti Koiviston Kipinää, Äänekosken Urheilijoita ja Riihimäen Kiskoa. Hän oli pituudeltaan 188&nbsp;cm.

Koivu voitti 110 metrin aitajuoksun Suomen-mestaruuden Hämeenlinnassa 1960 ajalla 15,2 ja Mikkelissä 1961 ajalla 14,8. Hän sai SM-kilpailuissa hopeaa 1959 sekä pronssia 1956, 1958 ja 1962. Kymmenottelussa hän sijoittui SM-kilpailuissa parhaimmillaan neljänneksi 1958.

Koivu saavutti Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa 110 metrin aitajuoksussa hopeaa Oslossa 1961. Hän kilpaili kahdeksassatoista 110 metrin aitojen maaottelujuoksussa vuosina 1956–1962, ja saavutti voiton Helsingissä käydyissä maaotteluissa heinäkuussa 1960 sekä elokuussa 1962, jolloin teki Suomen ennätyksen 14,4. Hän kilpaili kerran kymmenottelumaaottelussa sijoittuen seitsemänneksi.

## Lähteet
Tellervo Toppila

**Aili Irja Tellervo Nordman** (o.s. *Toppila*; s. 17. heinäkuuta 1938 Oulu) on suomalainen yleisurheilija ja opettaja, jonka päälajit olivat 80 metrin aitajuoksu, pituushyppy ja viisiottelu. Hän edusti Oulun Pyrintöä ja on pituudeltaan 175&nbsp;cm.

## Urheilu-ura

Toppila voitti 80 metrin aitajuoksun Suomen-mestaruuden Hämeenlinnassa 1960 ajalla 12,2. Hän sai samassa lajissa SM-hopeaa 1958 ja 1959. Viisiottelussa hän saavutti SM-pronssia 1958. Pituushypyn SM-kilpailussa hän oli parhaimmillaan viides 1958.

Toppila edusti Suomea maaotteluissa viisi kertaa 80 metrin aitajuoksussa ja kerran 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestissä vuosina 1958–1960. Hän sijoittui maaottelujen aitajuoksuissa toiseksi Lappeenrannassa kesäkuussa 1958 ja Oslossa elokuussa 1960.

Toppila teki 80 metrin aitajuoksuennätyksensä 12,1 Helsingissä 15. syyskuuta 1959. Pituutta hän hyppäsi parhaimmillaan 524&nbsp;cm vuonna 1960 ja viisiotteluennätyksensä 2787 pistettä hän teki Pieksämäellä 1958.

## Muuta

Toppila tuli ylioppilaaksi Oulun yhteislyseosta vuonna 1959. Hän valmistui Helsingin yliopistosta voimistelunopettajaksi vuonna 1962 pääaineenaan kasvatusoppi. Toppila toimi Riihimäen tyttölyseon voimistelun virkaatekevänä nuorempana lehtorina vuodet 1965–1966 ja Oulunkylän yhteiskoulun ja Karjalan yhteiskoulun voimistelunopettajana vuodesta 1966. Vuodet 1969–1972 Toppila vietti Yhdysvalloissa. Palattuaan Suomeen Toppila toimi lastentarhan opettajana Helsingissä vuodesta 1973.

Toppilan puoliso on ollut kauppatieteiden kandidaatti Tom Erik Nordman vuodesta 1962. Tellervo Toppilan vanhemmat olivat Veli Teuvo Toppila ja Elvi Johanna (o.s. Haapala).
 
## Lähteet
Ossi Ojala (kymmenottelija)

**Ossi Olavi Ojala** (s. 18. heinäkuuta 1936 Lammi) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli kymmenottelu. Hän edusti Evon Metsäpoikia ja vuodesta 1959 Lammin Säkiää. Hän on pituudeltaan 184&nbsp;cm.

Ojala voitti kymmenottelun Suomen-mestaruuden Valkeakoskella 1961 pistein 6483. Hän sai samassa lajissa SM-pronssia 1959 ja 1960. Kolmiloikassa hän oli Kalevan kisoissa parhaimmillaan kahdeksas, 110 ja 400 metrin aitajuoksuissa hän karsiutui alkuerissä.

Ojala saavutti kymmenottelun Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa pronssia Porissa 1959. Hän kilpaili vuosina 1959–1961 neljässä kymmenottelumaaottelussa sijoittuen parhaimmillaan neljänneksi Dresdenissä 1960 ennätyspisteillään 6640.

## Lähteet