open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
66652 Borasisi

**66652 Borasisi** on Neptunusta kauempana Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli transneptuninen kohde. Se kuuluu Kuiperin vyöhykkeeseen ja on cubewano. Borasisin löysivät C. A. Trujillo, J. X. Luu ja D. C. Jewitt vuonna 1999. Ennen nimeämistään Borasisi tunnettiin väliaikaisella tunnuksella ****. Borasisilla on myös kuu nimeltä Pabu. Borasisi ja Pabu saivat nimensä Kurt Vonnegutin kirjassa *[[Kissan kehto]]* esiintyviltä fiktiivisiltä Auringon ja Kuun jumaluuksilta, joista Borasisi on Aurinko.

## Ominaisuudet

Borasisin seuralainen Pabu on siihen itseensä verrattuna varsin suurikokoinen, ja täten ne muodostavatkin yhdessä kaksoispikkuplaneetan. Borasisi ja Pabu kiertävät toistensa ympäri elliptisillä radoilla, joiden inklinaatio ekliptikaan nähden on noin 54°. Borasisin Aurinkoa kiertävän radan inklinaatio on kuitenkin hyvin pieni, vain noin 0,56°. Systeemin massa on  (Borasisin arviolta  ja Pabun ), tiheys noin 1000 kg m-3 ja albedo 477 nanometrissä 0,12 +/-0,01.

## Lähteet
Jääpallon SM-sarja 1945

**Jääpallon Suomen mestaruudesta 1945** pelattiin muutaman vuoden tauon jälkeen jälleen sarjamuotoisesti. Sarjaan osallistui 20 joukkuetta ja ne jaettiin neljään lohkoon, joiden voittajat pelasivat cup-muotoisen loppukilpailun mitaleista. Urheilun harrastaminen oli sodan jälkeisenä pula-aikana hankalaa kun kaikista varusteista oli pulaa, mutta erityisen hankala tilanne oli evakkoseuroille jotka menettivät sodassa kotikaupunkinsa. SM-sarjassa oli evakkoseuroja neljä. Viipurin Toverit ja Sudet asettuivat Helsinkiin. Viipurin Ilves siirtyi Tampereelle ja otti käyttöönsä nimen Ilves-Kissat. Ensolainen Ylä-Vuoksen Palloseura jatkoi toimintaansa Imatralla. Sarjamuotoisessa kilpailussa oli ensi kertaa mukana myös neljä TUL:n seuraa, Viipurin Toverit, Turun Pyrkivä, Pietarsaaren Into ja Varkauden Työväen Palloilijat. TUL:n seurat sijoitettiin eri lohkoihin. Viipurin Toverit oli ainoa joka pärjäsi omassa lohkossaan Palloliiton seuroja vastaan.

Lohkovoittajiksi selviytyivät HIFK, Hukat, WP-35 ja OPS. Helsingissä pelatussa välierässä OPS yllätti ennakkosuosikki HIFK:n. Varkaudessa pelatussa ottelussa WP-35 voitti Hukat. Loppuottelu pelattiin Oulussa, WP-35 ei antanut OPS:n yllättää vaan voitti toisen mestaruutensa. Oululaisille mitali oli ensimmäinen.

## Mestaruussarja
### Etelälohko 1

### Etelälohko 2

### Itälohko

### Pohjoislohko

Lohkossaan viimeiseksi jäänyt Lappeenrannan Urheilu-Miehet säilytti sarjapaikkansa voitettuaan karsinnassa joulukuussa 1945 Mikkelin Palloilijat 14-0. Sarjasta pudotettiin TUL:n joukkueet.

## Mitaliottelut
### Välierät

### Pronssiottelu

### Loppuottelu
25.2.1945 Oulu

## Lopulliset sijoitukset

### Kokoonpanot
**WP-35:n joukkue:** Pentti Antikainen (mv), Veikko Eronen, Artturi Jussila, Kauko Immonen, Aarni Sutinen, Heikki Karikoski, Martti Vepsäläinen, Arvo Heiskanen, Väinö Markkanen, Viljo Eronen, Vilho Kantanen, Veikko Tuomainen, Yrjö Jussila, Leo Huupponen ja Erkki Immonen. Valmentajana oli Hugo Hirki.

**OPS:n joukkue:** Olavi Haapakoski, Olavi Pyykkö, Leevi Leiviskä, Raine Vilen, Kalle Sohlo, Reino Arvola, Pentti Kamppila, Veikko Sohlo, Lauri Halonen, Joju Kilponen ja Toivo Suomalainen.

## Suomen-sarja

*Pääartikkeli: [[Jääpallon Suomensarja 1945]]*

Lohkojen voittajiksi selvisivät Helsingin Palloseura, Kuopion Pallo-Toverit ja Porin Kärpät. Näiden lisäksi myös Rauman Iirot nousivat mestaruussarjaan, josta pudotettiin vain TUL:n joukkueet Viipurin Toverit, Turun Pyrkivä, Pietarsaaren Into ja Varkauden Työväen Palloilijat.

## TUL:n loppuottelu

## Lähteet
* Urheilumme kasvot 3
* Urheilun Pikkujättiläinen, 1958.
* 
* Veiterä uutiset 
* Suomen Palloliiton toimintakertomus 

### Viitteet
Helokat

**Helokat** (*Pholiota*) on helttasienisuku, jonka taksonomia on melkoisesti elänyt. Kyseessä on kuitenkin pääasiassa kannoilla kasvavia lahottajia. Suomessa arvioidaan kasvavan ainakin parikymmentä helokkalajia. Monet ovat suomuisia ja renkaallisia. Varsinaisia ruokasieniä ne eivät ole.

## Lajeja
*Aarnihelokka (*P. squarrosoides*)
*Kalvashelokka (*P. gummosa*)
*Koivuhelokka (*P. tuberculosa*)
*Kultahelokka (*P. aurivella*)
*Leppähelokka (*P. alnicola*)
*Limahelokka (*P. lenta*)
*Mesihelokka (*P. limonella*)
*Oksahelokka (*P. curvipes*)
*Palohelokka (*P. carbonaria*) tai (*P. highlandensis*)
*Pörhösuomuhelokka (*P. squarrosa*)
*Suohelokka (*P. myosotis*)
*Tahmahelokka (*P. spumosa*)
*Tulihelokka (*P. flammans*)
*Tuoksuhelokka (*P. heteroclita*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Pholiota
* UniProt, Taxonomy: Pholiota 
* Mushroom Expert: The Genus Pholiota
Schalke 04 Basketball

**Schalke 04 Basketball** on saksalainen koripalloseura Gelsenkirchenissä. Seura toimii FC Schalken alaisuudessa.

## Historia
Seura syntyi 1960-luvulla, jolloin ASC Buer ja BG Buer yhdistyivät BG Eurovia Bueriksi. Vuonna 1974 Eurovia Buer siirtyi Schalken alaisuuteen. Schalke voitti koripallon 2. Bundesliigan vuosina 1977, 1982 ja 1984, mutta seura ei onnistunut nousemaan karsintojen kautta pääsarjaan. Vuonna 1988 seura nousi pääsarjaan, mutta putosi heti yhden kauden jälkeen. Tiukentuneen talouden takia Schalke putosi edelleen Regionalligaan vuonna 1994 ja myöhemmin vielä 2. Regionalligaan. 2000-luvulla seura nousi takaisin Regionalligaan ja vuonna 2004 Schalke pelasi jälleen 2. Bundesliigassa. Seura pelasi vielä kaudella 2008–2009 Pro A:ssa, mutta tippui kauden jälkeen Pro B:hen. Schalke ei ottanut pelipaikkaa Pro B:ssä vastaan, vaan siirtyi pelaamaan alasarjoihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen kotisivu
Jääpallon SM-sarja 1944

**Jääpallon Suomen mestaruudesta vuonna 1944** pelattiin jatkosodasta huolimatta. Asemasotavaihe mahdollisti cup-muotoisen kilpailun järjestämisen. Kilpailuun osallistui 21 joukkuetta. Mukana oli myös yksi joukkue TUL:stä, Viipurin Toverit. Takaisin vallatussa Viipurissa voitiin taas järjestää otteluita, ja Ilves ja Sudet saivat pelata kotikaupungissaan vielä yhden kauden. Viipurilaisjoukkueista Viipurin Toverit ja Sudet kuitenkin putosivat cupista jo ensimmäisellä kierroksella. Ilves selvisi välieriin voittamalla kotonaan Helsingin Hukat, joka koostui pääasiassa vanhoista Viipurin Palloseuran pelaajista. Ilveksen ja Hukkien ottelu jäi viimeiseksi Viipurissa pelatuksi jääpallo-otteluksi. Välierissä HIFK voitti Ilveksen 4-1.  HIFK:n vastustaja loppuottelussa oli WP-35, Varkaudessa pelatun loppuottelun voitti jatkoajalla HIFK.

## Alkukierrokset

## Puolivälierät

## Välierät

## Loppuottelu
20.helmikuuta 1944 Varkaus

## Lopulliset sijoitukset

## Suomen-mestarit
**HIFK:n joukkue** Herbert Lundström (mv), Pehr Lindholm, Frans Karjagin, Odert Forsstedt, Erik Åberg, Lars Green, Lasse Tiivola, Hans Byman, Leo Karjagin, Walter Svanström,  Torsten Svanström, Paul Wanner, Sture Svanström ja Nils Öhrnberg.

## Lähteet

* Urheilumme kasvot 3
Shy

**Shy** oli englantilainen hard rock -yhtye.

## Historia

Yhtye toimi **Trojan** -nimen alla vuoteen 1983 asti, jonka jälkeen kitaristi Steve Harris muutti sen. Shyn perustajajäseniä Harrisin lisäksi olivat laulaja Tony Mills, basisti Mark Badrick, rumpali  Alan Kelly ja kosketinsoittaja Paddy McKenna. Yhtyeen debyyttialbumi *Once Bitten... Twice Shy* julkaistiin vuonna 1983. Julkaisun jälkeen uusi basisti Roy Davies korvasi Badrickin.

Vuonna 1985 Shy teki levytyssopimuksen RCA Recordsin kanssa ja julkaisi toisen studioalbuminsa *Brave the Storm*. Albumi oli menestys Englannissa ja Shy lähti kiertueelle Bon Jovin ja Twisted Sisterin kanssa. Shy teki kolmannen studioalbuminsa tuottaja Neil Kernonin kanssa Alankomaissa. *Excess All Areas* julkaistiin vuonna 1987 ja se nousi Top-75 -listalle kotimaassa.  *Excess All Areas* on Shyn parhaiten menestynyt albumi. Neljäs studioalbumi *Misspent Youth* tehtiin yhteistyössä uuden levy-yhtiön, MCA Recordsin kanssa vuonna 1990. Mills jätti yhtyeen vuonna 1994, ja Jon Francis liittyi yhtyeeseen uudeksi laulajaksi, mutta lähti muutaman keikan jälkeen. Seuraavan albumin *Welcome to the Madhousen* lauluosuudet teki John Ward. Albumi julkaistiin vain Japanissa.

Vuonna 2000 Mills palasi takaisin ja kaksi vuotta myöhemmin *Unfinished Business* -albumi julkaistiin. Kelly oli lähtenyt yhtyeestä, joten hänet korvasi Bob Richards. *Sunset and Vine* albumi vuonna 2005 toi yhtyeeseen toisen kitaristin Ian Richardsonin ja uuden kosketinsoittaja Joe Baskettsin. Mills jätti yhtyeen toisen kerran vuonna 2006, kun hän liittyi norjalaisen hard rock -yhtye TNTn riveihin. Kolmen vuoden päästä Shyn uudeksi laulajaksi oli valittu Lee Small. Viimeiseksi jäänyt studioalbumi *Shy* julkaistiin Escape Musicin kautta vuonna 2011. Steve Harris menehtyi aivokasvaimeen lokakuussa 2011. Yhtyeen mukaan Harris on korvaamaton, ja hänen tilalleen ei etsitä uutta kitaristia. Myös nykyinen kokoopano jäi yhtyeen viimeiseksi. Shy soitti viimeisen keikkansa lokakuussa 2014 Firefest -festivaaleilla, Englannissa. Keikalla esiintyi alkuperäinen laulaja Tony Mills.
Mills menehtyi myöhemmin haimasyöpään 18. syyskuuta 2019.

## Diskografia

### Studioalbumit

**Once Bitten... Twice Shy* (1983)
**Brave the Storm* (1985)
**Excess All Areas* (1987)
**Misspent Youth* (1990)
**Welcome to the Madhouse* (1994)
**Unfinished Business* (2002)
**Sunset and Vine* (2005)
**Shy* (2011)

## Aiheesta muualla
*Shyn virallinen sivusto

## Lähteet
Soikkoratamo

**Soikkoratamo** (*Plantago media*) on ratamokasveihin (Plantaginaceae) kuuluva monivuotinen ruoho. Sen lehdet kasvavat ruusukkeena maata vasten, ja kukka- ja siemenvarsi nousee pystynä noin 20–50 cm:n korkeuteen.

Jokseenkin harvinainen. Esiintyy niityillä, tienvierillä ja nurmikoilla. Kukat ovat lähes valkoisia. Vana on liereä. Lehdet ovat tavallisesti puikeita tai soikeita, ehyt- tai hieman hammaslaitaisia, ja pehmeäkarvaisia. Tähkä on palleromainen tai lieriömainen. Heteiden ponnet ovat valkoisia tai punertavia ja palhot ovat punertavia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* LuontoPortti: Soikkoratamo (''Plantago media'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Plantago media'' - soikkoratamo
* ITIS: ''Plantago media'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Plantago media'' 
* Flora of China: ''Plantago media''
Jääpallon SM-sarja 1946

**Jääpallon Suomen mestaruudesta 1946** pelattiin 20 joukkueen nelilohkoinen sarja, jossa lohkovoittajat lopuksi ratkaisivat mitalien kohtalon. Palloliitto ja Työväen Urheiluliitto eivät jatkaneet enää yhteistyötään, ja TUL:n joukkueet oli pudotettu pois sarjasta. Uusina joukkueina niiden  tilalle oli Suomensarjasta noussut Porin Kärpät, Rauman Pallo-Iirot, Helsingin Palloseura ja Kuopion Pallotoverit. 
WP-35 voitti kolmannen mestaruutensa. Loppuottelussa se voitti HJK:n, jolle mitali on sen jääpallohistorian viimeisin.

## Mestaruussarja
### Etelälohko 1

### Etelälohko 2

### Itälohko

### Pohjoislohko

Lohkojen viimeiset putosivat sarjasta. Tilalle nousivat Pargas IF, Hämeenlinnan Pallokerho, Vaasan Pallo-Veikot ja Mikkelin Palloilijat.

## Mitaliottelut
### Välierät

### Pronssiottelu

### Loppuottelu
24.2.2012 Helsinki

## Lopulliset sijoitukset

### Mestarijoukkue
**WP-35:n joukkue:** Pentti Antikainen (mv), Väinö Markkanen, Viljo Eronen, Arttu Jussila, Aarni Sutinen, Veikko Eronen, Martti Nyyssönen, Yrjö Jussila, Vilho Kantanen, Kauko Immonen, Martti Vepsäläinen, Veikko Tuomainen ja Arvo Heiskanen. Valmentajana oli Hugo Hirki.

## TUL:n loppuottelu

### Mestarijoukkue
Leo Einesalo, Kalervo Tirri, Toivo Lievonen, Pentti Saares, Väinö Puhakka, Veikko Tarkiainen, Unto Rytkönen, Aarre Lievonen, Viljo Salakka, Niilo Miettinen, Eero Tuullas.

## Lähteet
* Urheilumme kasvot 3
* Pekka Anttinen: Sata vuotta helsinkiläistä jääpalloa, 2007.
* 
* Suomen Palloliiton toimintakertomus 
* TUL:n toimintakertomus 1946
Augustinus Tumaole Bane

**Augustinus Tumaole Bane** OMI (s. 14. elokuuta 1947) on lesotholainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 23. tammikuuta 1977 ja nimitettiin Leriben hiippakunnan piispaksi 30. kesäkuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paul Khoarai, jota avustivat Evaristus Thatho Bitsoane ja Bernard Mohlalisi.

## Lähteet
Gerard Tlali Lerotholi

**Gerard Tlali Lerotholi** OMI (s. 12. helmikuuta 1954) on lesotholainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 3. tammikuuta 1982 ja nimitettiin Maserun arkkihiippakunnan arkkipiispaksi 30. kesäkuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernard Mohlalisi, jota avustivat Evaristus Thatho Bitsoane ja Sebastian Koto Khoarai.

Lerotholi on seminaarin ja Lesothon kansallisen yliopiston professori.

## Lähteet
Vata

**Vata** (*Stellaria aquatica*, usein käytetty synonyymi *Myosoton aquaticum*) on kosteitten paikkojen valkokukkainen kohokkikasvi. Vata on luokiteltu oman vatojen (*Myosoton*) sukunsa ainoaksi lajiksi, mutta siirretty uusimmassa luokittelussa sädetähtimöiden (*Stellaria*) sukuun.

## Ulkonäkö ja koko

Yksi- tai monivuotinen vata kasvaa 15–40 cm korkeaksi. Hauras kasvi on rento tai koheneva ja usein runsashaarainen. Varsi on alaosasta kalju, yläosasta nystykarvainen. Tummanvihreät lehdet ovat leveitä, 2–8 cm pitkiä, hertta- tai tylppätyvisiä ja varren yläosassa ruodittomia ja nystykarvaisia. Kukinto on harsu, tukilehdet ovat vihreitä. Sekä verhiö että teriö ovat viisilehtisiä. Verholehdet ovat tylppiä, kauttaaltaan nystykarvaisia ja himmeitä. Valkoiset, lähes tyveen asti kaksihalkoiset terälehdet ovat verholehtiä pitempiä. Emiö on tavallisesti viisivartaloinen, heteitä on 10 kappaletta. Suomessa vata kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on kota, joka aukeaa viidellä matalasti halkoisella liuskalla.

Vata muistuttaa suuresti toista kohokkikasvilajia, lehtotähtimöä (*Stellaria nemorum*).

## Levinneisyys
Vataa tavataan koko Euroopassa lukuun ottamatta Irlantia, Skotlantia, Islantia sekä Fennoskandian ja Venäjän pohjoisosia. Aasian puolella levinneisyysalue on hajanaisempi. Siellä sitä tavataan muun muassa Länsi-Siperiassa, Iranissa, Turkissa, Kiinassa, Korean niemimaalla ja Japanissa. Vata on levinnyt ihmisen mukana myös Yhdysvaltain koillisosiin. Suomessa vata on jokseenkin harvinainen laji. Varmimmin sitä tapaa Etelä-Suomessa, jossa se on alkuperäislaji. Tulokaslajina vataa on tavattu myös Pohjanlahden rannikkokaupungeissa ja Kainuussa.

## Elinympäristö
Vataa esiintyy lehtokorvissa, rantapensaikoissa ja sorarannoilla, toisinaan tulokkaana myös ojanvarsilla, jouto- ja viljelymailla, kaatopaikoilla ja satamissa.

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
* *Suuri Pohjolan kasvio*. Toim. Mossberg, Bo & Stenberg, Lennart. Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 2005 (2003).
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2021: Vadan (''Stellaria aquatica'') levinneisyys Suomessa.
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Stellaria aquatica'' – vata
Jääpallon SM-sarja 1947

**Jääpallon Suomen Palloliiton mestaruudesta 1947** pelattiin 20 joukkueen nelilohkoinen sarja, jossa lohkovoittajat lopuksi ratkaisivat mitalien kohtalon. Mestaruuden voitti WP-35.  Ensimmäisen kerran Suomen mestaruus ratkaistiin liittojen Palloliitto-Työväen Urheiluliitto mestareiden välisessä loppuottelussa. WP-35 voitti ottelussa Porin Pallo-Toverit ylivoimaisesti.

## Palloliiton mestaruussarja
### Etelälohko 1

### Etelälohko 2

### Itälohko

### Pohjoislohko

## Mitaliottelut
### Välierät

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

## Lopulliset sijoitukset

## TUL:n loppuottelu

## Liittojen välinen mestaruusottelu
 

## Lähteet
* Pekka Anttinen: Sata vuotta helsinkiläistä jääpalloa, 2007.
* Urheilumme kasvot 3
* 
* Martti Jukola: Urheilun Pikku jättiläinen, 1951
* Veiterä uutinen 
* Suomen Palloliiton toimintakertomus 

### Viitteet
Gualtiero Sigismondi

**Gualtiero Sigismondi** (s. 25. helmikuuta 1961) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1986 ja nimitettiin Folignon hiippakunnan piispaksi 3. heinäkuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giuseppe Chiaretti, jota avustivat Giuseppe Betori ja Arduino Bertoldo. Sigismondi asetettiin virkaansa 5. lokakuuta.

## Lähteet
Vyömessinkiyökkönen

**Vyömessinkiyökkönen** eli **messinkiyökkönen** (*Diachrysia chrysitis*) on keskikokoinen, varsin yleinen yöperhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Vyömessinkiyökkönen on helposti tunnistettava perhonen. Siiven poikki kulkee kaksi leveää, metallinhohtoisen vihreää ja kiiltäväpintaista vyötä. Niiden väliin jäävä alue on vaalean ruskea, ja siinä erottuvat hyvin reunoiltaan tummanruskeat munuais- ja rengastäplät. Myös siipisuonet näkyvät helposti. Siiven kärkiosa on vaaleanruskea. Takasiivet ovat tasaisen harmaanruskeat. Keskiruumiin päällä on pitkistä karvoista muodostuva ruskea kaulus. Pää on oranssinruskea. Siipiväli on 34&ndash;40&nbsp;mm.

Vyömessinkiyökkösen voi sekoittaa poikkimessinkiyökköseen (*Diachrysia tutti*).

## Levinneisyys ja lentoaika
Vyömessinkiyökkösen levinneisyysalue ulottuu läntisestä Euroopasta ainakin Länsi-Siperiaan. Levinneisyysalueen itäraja on epäselvä, sillä Aasiassa esiintyy muutamia hyvin samankaltaisia lajeja. Suomessa vyömessinkiyökköstä tavataan ainakin Etelä-Lapin korkeudelle saakka, pohjoisempana se tosin harvinaistuu. Perhoset lentävät kesäkuun puolivälistä elokuun puoleen väliin. Toisen sukupolven yksilöitä voidaan tavata lokakuulle saakka.

## Elinympäristö ja elintavat
Laji viihtyy hyvin monenlaisissa elinympäristöissä, mutta etenkin kulttuuriympäristöissä kuten pihoilla, puutarhoissa ja viljelysmailla. Vyömessinkiyökkönen on huomattavan runsaslukuinen, ja perhosia voi sopivalla paikalla tavata erittäin runsaasti. Vuotuista vaihtelua yksilömäärässä on, mutta huonoinakin vuosina laji on yleinen. Toukka koteloituu kasvillisuuteen tai maanpinnalle tekemänsä vaalean kotelokopan sisään. Keskenkasvuinen toukka talvehtii.

## Ravintokasvi
Toukka syö erityisesti nokkosta (*Urtica dioica*), mutta kelpuuttaa myös monet muut ruohovartiset kasvit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Messinkiyökkönen (''Diachrysia chrysitis'')
* Suomen Perhoset: Messinkiyökkönen
* Ötökkätieto: Vyömessinkiyökkönen (''Diachrysia chrysitis'')
* lepiforum.de 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
* Pherobase: Semiochemicals of Diachrysia chrysitis, the Burnished brass
Perttu Hietanen

**Perttu Pekka Juhani Hietanen** (s. 1950) on suomalainen säveltäjä.

Porvoolainen Hietanen tunnetaan erityisesti Eino Leinon runoihin 1970-luvulla tekemistään sävellyksistä. Vesa-Matti Loiri levytti laulut kolmelle albumille vuosina 1978, 1980 ja 1985. Hän on säveltänyt paljon myös elokuvamusiikkia, etenkin porvoolaisen elokuvantekijän Petteri Saarion dokumentteihin.

Perttu Hietasen töitä ovat myös Porvoossa esitetyt *Balladi Suomen sodasta* (2004), joka sisältää J. L. Runebergin *[[Vänrikki Stoolin tarinat|Vänrikki Stoolin tarinoiden]]* runoja porvoolaisten laulajien ja muusikoiden tulkitsemina sekä *Niin muistan* (2007), joka sisälsi useiden suomalaisten runoilijoiden tekstejä lähinnä Suomen sisällissodan ajalta ja aiheista.

## Aiheesta muualla
* 
* Perttu Hietasen elokuvasävellystuotanto Elonetissä
Fuengirolan rautatieasema

**Fuengirolan rautatieasema** on Cercanías Málaga -lähijunien asema Fuengirolassa Espanjan Andalusiassa. Se on Málagasta Fuengirolaan kulkevan linjan C-1 pääteasema, mutta linjaa on suunniteltu jatkettavaksi länteen Esteponaan. Fuengirolan asema on maanalainen.

## Aiheesta muualla
Antti Hassi

**Antti Vilhelm Hassi** (28. joulukuuta 1931 Jämsä – 23. tammikuuta 2019 Helsinki) oli Taideteollisen korkeakoulun professori.

## Henkilöhistoria
Hassin vanhemmat olivat maanviljelijä Emil Hassi, aiemmin Granberg, ja postinhoitaja Hilja Maria (Maija) Norrgård. Hänen veljiään olivat professori Osmo Hassi ja metsäneuvos Yrjö Hassi.

Antti Hassi toimi kuvaamataidon opettajana ja taidemaalarina vuosina 1953–1971. Hän aloitti periodiopettajana Yleisradion ammattiopistossa 1962 ja toimi Helsingin ja Tampereen yliopistoissa vuoteen 1985. Hän toimi Taideteollisen oppilaitoksen eli nykyisen Taideteollisen korkeakoulun maalauksen, piirustuksen ja yleisen sommittelun tuntiopettajana sekä taiteellisen johtajan assistenttina vuosina 1958–1962. Taideteollisen oppilaitoksen yliopettaja hän oli 1971–1973 ja Taideteollisen korkeakoulun taidekasvatuksen professori 1973–1983. Hassi vaikutti Lahden Muotoiluinstituutin perustamiseen ja toimi Lahden taideoppilaitosten suunnittelijana 1970–1971 ja Muotoiluinstituutin rehtorina 1983–1994.

Urallaan Hassi työskenteli määrätietoisesti muotoilun ja taidekasvatuksen aseman vahvistamiseksi. Eläkkeelle muista tehtävistä jäätyään hän toimi vielä Muotoilun tutkimuslaitoksen johtajana vuosina 1995–2000. Hassi palkittiin Taideteollisen korkeakoulun kunniajäsenyydellä vuonna 2009. 
	
## Julkaisuja
* *Hassin paperi*, omakustanne 2020  (postuumisti julkaistut muistelmat)

## Lähteet
Amor-asteroidit

**Amor-asteroidit** ovat joukko radallansa Maan lähelle tulevia asteroideja, joiden pienin etäisyys Auringosta on enemmän kuin Maan keskietäisyys, mutta vähemmän kuin Marsin. Amor-asteroidien radat eivät leikkaa Maan rataa, mutta ne tulevat silti melko lähelle Maata. Amorit ovat saaneet nimensä  vuonna 1932 löydetyn 1221 Amorin mukaan, vaikka joitain ryhmän jäseniä oli löydetty jo ennen sitä. 433 Eros oli  esimerkiksi löydetty jo vuonna 1898. Suurin Amor-asteroidi on 1036 Ganymed, jonka läpimitta on noin 32 kilometriä. Sen keskietäisyys Auringosta on noin 2,66 AU:ta. Joillain Amor-asteroideilla, kuten 3122 Florencella on omia kuitaan.

## Joitain Amor-asteroideja

Oheisessa taulukossa on lueteltuna muutamia merkittäviä Amor-ryhmän asteroideja.

## Lähteet
*What Are Atens, Apollos and Amors?  
*JPL Small-Body Database Browser 
*JPL Small-Body Database Browser: 1036 Ganymed (1924 TD)  
*Mineralogical Characterization of Near Earth Amor Asteroid 1036 Ganymed 
*JPL Small-Body Database Browser: 433 Eros (1898 DQ) 
*JPL Small-Body Database Browser: 3122 Florence (1981 ET3) 
*Radar Reveals Two Moons Orbiting Asteroid Florence 

### Viitteet
Takauma (narratologia)

**Takauma** eli **takautuma** on romaanissa, elokuvassa tai muussa fiktiossa jakso, jossa kerronnassa siirrytään ajassa taaksepäin. Takaumaa voidaan käyttää esimerkiksi syventämään taustatarinaa tai jonkin henkilöhahmon luonnetta.

## Takauma elokuvassa
Eripituiset takaumat () ovat elokuvakerronnassa tavallisia. Joskus valtaosa teoksesta kerrotaan takauman muodossa, ympärillään vain lyhyt kehyskertomus tarinan alussa ja ehkä myös lopussa. Elokuvissa tavallisin siirtymä kehyskertomuksesta takaumaan on sellainen, missä henkilöhahmo kertoo menneisyydestään, ja siitä leikataan ajassa taaksepäin muistelmaosuuteen esimerkiksi niin, että hahmon puhe jatkuu takauman kertojanäänenä. Lopussa kehyskertomukseen eli elokuvan nykyhetkeen voidaan palata, kuten Billy Wilderin elokuvassa *[[Nainen ilman omaatuntoa]]* (1944) tai Rob Reinerin lapsuusmuistelossa *[[Stand by Me – viimeinen kesä]]* (1986).

David Bordwell jakaa takaumat *hahmokeskeisiin* ja *ulkopuolisiin* takaumiin. Hahmokeskeinen eli subjektiivinen takauma on henkilökohtainen muisto, jonka henkilöhahmo kokee tai kertoo elokuvan aikana. Subjektiivisuus edellyttäisi, ettei takaumassa näytetä asioita, mitä takaumaa kertova hahmo ei ole ollut todistamassa, mutta näin kuitenkin usein tehdään. Ulkopuolinen eli objektiivinen takauma ei ole sidottu mihinkään hahmoon vaan siinä tarina vain siirtyy ajassa taaksepäin.

Subjektiivisen takauman muunnelma on *valheellinen takauma*, joka osoittautuu tarinan edetessä epätodeksi. Alfred Hitchcockin elokuvassa *[[Esirippu laskee]]* (1950) todistaja kertoo rikoksesta, joka nähdään hänen subjektiivisena takaumanaan. Lopussa paljastuu, että nähty takauma olikin valhetta. Akira Kurosawan *[[Rashomon – paholaisen portti|Rashomon]]* (1950) rakentuu neljän eri silminnäkijän erilaisista kertomuksista samasta menneestä tapahtumasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Takauma Tieteen termipankissa.
*
Hiukkajärvi

**Hiukkajärvi** on Kauhajoella Päntäneen kylässä sijaitseva järvi. Kooltaan se on varsin pieni, vain 0,15&nbsp;km2. Järvi kuuluu Kyrönjoen vesistöalueeseen. Järven ympäristö on kaikkineen luonnoltaan karu kangasmaisemaan sijoittuva järvi, mutta silti hyvän hiekkarannan johdosta se on asiallisessa kunnossa halukkaiden käyttöön. Hiukkajärven rannassa sijaitsee myös Päntäneen metsästysseuran omistama maja, mutta se ei ole esteenä yksityishenkilöiden virkistyskäytölle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Hiukkajärvi matkailupohjanmaa.fi-sivustolla
*Hiukkajärvi järviwiki.fi-sivustolla
Cubus

**Cubus** on norjalainen vuonna 1979 Sandnesissä perustettu vaatekauppaketju. Ketjun omistaa Varner-Gruppen, johon kuuluu myös Dressmann, Dressmann XL, Bik Bok, Solo, Urban, Vivikes, Volt ja Carlings. Cubus toimii niin sanotun pikamuodin kentällä, jonka muita toimijoita ovat muun muassa Gina Tricot, H&M ja Zara.

Cubuksella on noin 300 myymälää kolmessa eri maassa sekä verkkokauppa. Suomessa ketju toimii ainakin toistaiseksi pääosin naistenvaatteiden alalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Cubus Finland
Cegeka Arena

**Cegeka Arena** on jalkapallostadion, joka sijaitsee Belgiassa Genkissä. Stadion on avattu 1999 ja sitä on kunnostettu ja laajennettu kertaalleen vuonna 2007. Sen nykyinen yleisökapasiteetti on 24&nbsp;956 ja se toimii paikallisen jalkapalloseura KRC Genkin kotikenttänä.

Stadion on isännöinyt myös Belgian maajoukkueen otteluita.

## Aiheesta muualla
* Stadionin esittely
Bulldozer (yhtye)

**Bulldozer** on speed metal- ja thrash metal -yhtye Milanosta, Italiasta, joka oli aktiivinen 1980-luvulta 1990-luvulle. Pitkän tauon jälkeen yhtye on jatkanut toimintaansa vuodesta 2008 eteenpäin.

## Jäsenet
### Nykyiset
* Alberto "A.C. Wild" Contini – laulu, basso (1983–1990, 2008–)
* Andy Panigada – kitara (1980–1981, 1983–1990, 2008–)
* Manu – rummut (2008–)
* Ghiulz Borroni – kitara (2009–)

### kiertuejäsenet
* G. C. – koskettimet (2009–)
* Pozza – basso (2011–)

### Entiset
* Don Andras – rummut (1983–1987)
* Dario Carria – laulu, basso (1980–1981)
* Erminio Galli – rummut (1980–1981)
* Rob K. Cabrini – rummut (1987–1990)

## Diskografia
### albumit
* The Day of Wrath (1985, Roadrunner Records)
* The Final Separation (1986, Roadrunner)
* IX (1987, Discomagic Records)
* Neurodeliri (1988, Metal Master Records)
* Alive... in Poland (live, 1990, Metal Master)
* Unexpected Fate (2009, Scarlet Records)
* The Neurospirit Lives... (2012, Scarlet)
* The Exorcism (2014, Foad Records)

### EP:t
* Dance Got Sick! (EP, 1992, Build Records)

### Kokoelmat
* 1983–1990: The Years of Wrath (1999, Sound Cave Records)
* Regenerated in the Grave (box set, 2006, Metal Mind Productions)

## Aiheesta muualla
Ville Ylinen

**Ville Ylinen** (s. 5. heinäkuuta 1984 Seinäjoki) on suomalainen jalkapalloilija. Hänen viimeinen joukkueensa oli Apollo FC.

Pelaajauransa hän aloitti TP-Seinäjoen riveissä. Sieltä hän siirtyi VIFK:n vahvuuteen kaudeksi 2006 ja pelasi kaudet 2007–2008 Veikkausliigaa Vaasan Palloseurassa. Kaikkiaan hän pelasi Veikkausliigassa 28 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Veikkausliigassa vietettyjen kahden kauden jälkeen hän siirtyi FC Kiiston kautta takaisin kotikaupunkiinsa ja pelasi viimeksi Kakkosessa SJK:n riveissä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ylinen VPS:n kotisivuilla
* Ylinen SJK:n kotisivuilla
Phyllis Haver

**Phyllis Haver**, oikealta nimeltään **Phyllis O’Haver**, (6. tammikuuta 1899 Douglass, Kansas – 19. marraskuuta 1960 Canaan, Connecticut) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

## Elämä ja ura
### Varhaiset vuodet
Phyllis Haver syntyi Phyllis O’Haveriksi Douglassissa, Kansasissa James Hiram Haverin (1872–1936) ja tämän vaimon Rose Gunterin (1879–1920) lapseksi. Kun Phyllis oli nuori, hänen perheensä muutti silloiseen vähän yli puolen miljoonan asukkaan Los Angelesin kaupunkiin, Kaliforniaan. Haver kävi Los Angeles Polytechnic High Schoolia. Valmistuttuaan koulusta Haver säesti pianolla uusia mykkäelokuvia paikallisissa elokuvateattereissa.

### Ura
Haver koekuvattiin komediaelokuvaa varten tuottajan Mack Sennettin hetken mielijohteesta. Sennett palkkasi Haverin hänen alkuperäisiin *Bathing Beautiesiin*. Seuraavina vuosina hän näytteli naispääosia Sennett Studiosin mykkäelokuvissa. Hänestä oli tullut vuoteen 1917 mennessä johtavia komedienneja.

Sennett Studiosilla Haver näytteli ensimmäistä kertaa Roxie Hartin roolia *Chicago*-näytelmän elokuvaversiossa *Intohimojen syleilyssä*, joka ilmestyi vuonna 1927. Hänen vastanäyttelijänään oli unkarilainen elokuvanäyttelijä Victor Varconi. Yksi kriitikko kehui hänen näyttelysuoritustaan ”hämmästyttävän hienoksi” ja lisäsi vielä, että Haver ”tekee tästä tragedian ja komedian yhdistelmästä viihdyttävimmän teoksen”.

Haver esiintyi vuoden 1928 komediaelokuvassa *Sukupuolten taistelu*, jonka ohjasi D. W. Griffith. Seuraavana vuonna Haver näytteli Lon Chaneyn kanssa tämän viimeisessä mykkäelokuvassaan *[[Chicagon pikajuna n:o 2329]]*.

Haver vetäytyi varhaiseläkkeelle 31-vuotiaana elokuvateollisuudesta kahden äänielokuvan jälkeen vuonna 1930. Haverin viimeiseksi elokuvaksi jäi romanttinen draama *She Couldn’t Say No*. Haver esiintyi omana itsenään 24 vuotta myöhemmin uransa päätyttyä televisiossa, sarjassa *[[This Is Your Life]]* vuonna 1954.

### Yksityiselämä ja kuolema
Phyllis Haver meni vihille newyorkilaisen miljonääri William Seemanin kanssa vuonna 1929. Heidän häissään vieraili New Yorkin silloinen pormestari James J. Walker. He erosivat vuonna 1945 16 aviovuoden jälkeen. Heillä ei ollut lapsia.

Haver vietti loppuelämänsä eläkettään viettäen Sharonin kaupungissa, Connecticutissa. Hän kuoli 61-vuotiaana barbituraattimyrkytykseen eli unilääkkeiden yliannostukseen kotonaan Canaanin kaupungin Falls Villagessa, Connecticutissa 19. marraskuuta 1960. Viranomaisten mukaan hän oli tehnyt itsemurhan. Haver tuhkattiin ja tuhkat siroteltiin ympäri New Yorkin kaupunkia.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisio

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* Haverin hauta
Suomentähtimö

**Suomentähtimö** eli **idänluhtatähtimö** (*Stellaria fennica*, syn. *S. palustris* var. *fennica*) monivuotinen, valkokukkainen kohokkikasvilaji. Suomessa suomentähtimö on luokiteltu silmälläpidettäväksi lajiksi.

## Ulkonäkö ja koko
Suomentähtimö kasvattaa 10–30 cm korkean hennon, kohenevan ja karhean varren. Väriltään kasvi on vihreä, kellanvihreä tai hennosti sinivihreä. Lehtilaidoissa on karheita nystermiä. Muodoltaan lehdet ovat lähes tasasoukkia, ulospäin ja yläviistoon siirottavia, ja ne ovat 5–25 mm pitkiä. Kukinto on kaksihaarainen, pitkä, harsu viuhko, jossa kukkia on tavallisesti 2–12 kappaletta. Joskus viuhko on muuntunut yksikukkaiseksi. Kukinnon tukilehdet ovat kaljuja. Sekä verhiö että teriö ovat viisilehtisiä. Verholehdet ovat 3–5 mm pitkiä, kaljuja ja leveälti kalvolaitaisia. Valkoiset terälehdet ovat syvään halkoisia ja 4,7–7 mm pitkiä. Heteiden ponnet ovat 0,4–0,8 mm pitkiä, emiö on kolmilehtinen. Suomessa suomentähtimö kukkii kesä-elokuussa. Hedelmä on kuusiliuskaisesti avautuva, lyhyt kota. Siemenet ovat 0,9–1,2 mm pitkiä.

Suomentähtimö muistuttaa suuresti luhtatähtimöä (*Stellaria palustris*), ja aikaisemmin se luokiteltiinkin tämän muunnokseksi tai alalajiksi. Suomentähtimö risteytyy toisinaan toisen lähilajin, heinätähtimön (*Stellaria graminea*) kanssa.

## Levinneisyys
Suomentähtimö on mantereinen taigakasvi. Sen levinneisyysalue ulottuu Fennoskandian itäosista Keski-Siperiaan. Lisäksi sitä tavataan myös Altain alueella. Suomessa lajia tavataan Järvi-Suomen alueella Etelä-Karjalasta ja Keski-Suomesta aina Keski-Lappiin. Runsaimmin lajia tavataan Kemijokivarressa Keski-Lapissa sekä pohjoisessa Keski-Suomessa Pihtiputaalla ja Viitasaarella. Varsinkin Lapissa esiintyy runsaasti lajin risteymää heinätähtimön kanssa. Suomentähtimö on todennäköisesti Suomessa tunnettua yleisempi, sillä monet esiintymät on tunnettu varsin lyhyen aikaan. Esimerkiksi pohjoisen Keski-Suomen yli 60 esiintymästä lähes kaikki on tehty 1990-luvulla tai myöhemmin.

## Elinympäristö
Suomentähtimö kasvaa jokien ja järvien luhtarannoilla ja -pensaikoissa, lähdepurojen varsilla, ojissa ja turvekuopissa. Kasvupaikat ovat hyvin usein avoimia ja ravinteita tuoville tulvilla alttiita.

## Lähteet
* Raatikainen, Mikko: *Suomentähtimö*. Teoksessa *Uhanalaiset kasvimme*. Toim. Ryttäri, Terhi & Kettunen, Taina. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 253
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998
*
*
* Uusitalo, Anna: *Kylien kaunokit, soiden sarat. Keski-Suomen uhanalaiset kasvit*. Keski-Suomen ympäristökeskus, Jyväskylä 2007

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2018: Suomentähtimön levinneisyys Suomessa
* Den virtuella floran: Finnstjärnblomma (''Stellaria fennica'')
Paul Eriksson (jääkiekkoilija)

**Paul Eriksson** (s. 26. huhtikuuta 1991 Gävle, Ruotsi) on ruotsalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustajaö. Eriksson laukoi oikealta ja oli pelityyliltään hyökkäävä puolustaja. Urallaan Eriksson pelasi lähinnä Ruotsin, Suomen ja Venäjän alasarjoissa, mutta myös kauden Kazakstanin mestaruussarjassa.

Erikssonin vahvuuksiin kuuluivat kiekollinen peli ja pelirohkeus. Hänen heikkouksiin kuuluivat ajoittainen yli-innokas hyökkäyspään pelaaminen, eikä Eriksson ole myöskään kovin isokokoinen. Juhani Tamminen on verrannut häntä Sami Vataseen. Erikssonin isä on ruotsalainen ja äiti venäläinen.

## Ura
Eriksson aloitti jääkiekon omien sanojensa mukaan noin neljävuotiaana Djurgårdens IF:ssä. Hän voitti joukkueessa J18 Allsvenskanin mestaruuden vuonna 2008, jonka jälkeen Eriksson siirtyi Södertälje SK:hon kaudeksi 2008–2009. Seuraavalla kaudella 2009–2010 hän pelasi myös neljän ottelun verran IF Björklövenin J20-joukkueessa. Helmikuussa 2010 Eriksson siirtyi I-divisioonaan ja Lycksele SK:n joukkueeseen, jossa hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä.

Kaudeksi 2010–2011 Eriksson siirtyi Timrå IK:n J20-joukkueeseen, jonka tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 7+17=24. Eriksson sijoittui J20 SuperElitin puolustajien pistepörssissä kuudenneksi Djurgårdens IF:n Carl Ackeredin kanssa. Samalla kaudella hän pelasi myös kaksi ottelua Timrån Elitserien-joukkueessa sekä yhden ottelun lainalla I-divisioonajoukkue Kovlands IF:ssä marraskuussa 2010.

Heinäkuussa 2011 Eriksson siirtyi try-outille Mestis-joukkue TuToon. Hän sai elokuussa "training campin" jälkeen kauden 2011–2012 kattavan jatkosopimuksen. Eriksson ei kuitenkaan vastannut häneen kohdistuneisiin odotuksiin ja lähti joukkueesta joulukuussa 2011. Tammikuussa 2012 Eriksson siirtyi loppukaudeksi Venäjän nuorten jääkiekkosarjassa pelaavaan Olimpija Kirovo-Tšepetskiin. Saman vuoden elokuussa hän teki try-out -sopimuksen Mestiksen nousijajoukkue HC Keski-Uusimaan kanssa.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Lumouksen haihtuminen

**Lumouksen haihtumisella** (, ) tarkoitetaan yhteiskuntatieteissä mystiikan kulttuurista rationalisointia ja devalvaatiota, joka ilmenee nykyaikaisessa yhteiskunnassa. Termin kehitti alun perin Max Weber kuvaamaan modernisoitua, byrokraattista ja maallistunutta länsimaista yhteiskuntaa, jossa tieteellinen ymmärrys on paljon arvostetumpaa kuin uskomus, ja missä prosessit on suunnattu kohti rationaalisia tavoitteita.
Craig Thomson

**Craig Thomson** on seuraavien henkilöiden nimi:

* Craig Thomson (s. 1964), australialainen poliitikko
* Craig Thomson (s. 1991), skotlantilainen jalkapalloilija
* Craig Thomson (s. 1972), skotlantilainen jalkapallotuomari.

## Katso myös
*Craig Thompson, yhdysvaltalainen sarjakuvantekijä
Kevin Korjus

**Kevin Korjus** (s. 9. tammikuuta 1993 Tallinna, Viro) on virolainen moottoriurheilija. Hän on toiminut aikaisemmin Lotus F1 Team -tallin testikuljettajana. Korjuksen isä Aivar Korjus oli sidecarcross-kuljettaja. 

## Ura
Hän aloitti uransa kartingissa vuonna 2006 sijoittuen kuudenneksi Rotax Max Euro Challenge -sarjassa. Seuraavana vuonna hän voitti Viron sarjan mestaruuden, Baltic Junior -mestaruuden ja Rotax Max -finaalin. Hän myös sijoittui toiseksi Euro Challenge -luokassa. Vuonna 2008 Korjus voitti Euro Challenge -sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän kilpaili Suomen Formula Renault -sarjassa sijoittuen toiseksi ja Formula Renault North European Zone -sarjassa sijoittuen kolmanneksi. Hän myös sijoittui neljänneksi Viron Formula Renault -sarjassa. Vuonna 2009 Korjus sijoittui viidenneksi FR2.0 NEC -sarjassa. 

Vuonna 2010 Korjus voitti Eurocup Formula Renault -sarjan mestaruuden Koiranen Motorsport -tallissa. Hän myös sijoittui kahdeksanneksi NEC-sarjassa. Vuonna 2011 Korjus kilpaili Formula Renault 3.5 -luokassa ja sijoittui sarjan kuudenneksi. Korjus testasi marraskuussa Renaultin F1-autoa Abu Dhabin nuorten kuljettajien testeissä. Hänestä tuli näin ollen Marko Asmerin jälkeen toinen virolainen, joka on testannut F1-autoa. Hän ajoi samana vuonna myös Auto GP-sarjassa kaksi kilpailua. Korjus jatkoi FR 3.5 -sarjassa kaudella 2012. Hän vaihtoi Tech 1 Racing -tallista kesken kauden Lotus Charouz -tiimiin. Hän sijoittui sarjan 10:nneksi. 

Vuonna 2013 Korjus siirtyi GP3-sarjaan ajaen Koiranen GP -tallissa. Hän ajoi heti avausviikonlopun aika-ajoissa nopeimmin, mutta hän oli saanut 10 lähtöruudun rangaistuksen, eikä hän päässyt lähtemään paalupaikalta. Toisessa kilpailussa hän ajoi maaliin toisena. Silverstonessa Korjus ajoi itsensä paalupaikalle, mutta jäi kilpailussa lopulta toiseksi. Korjus saavutti kaiken kaikkiaan neljä palkintosijaa sijoittuen loppupisteissä seitsemänneksi. Samana vuonna Korjus ajoi kolme kilpailua Euroopan Formula 3 -sarjassa saavuttamatta pisteitä.

Vuonna 2014 Korjus siirtyi European Le Mans Series -sarjaan.

## GP3-tulokset

## Aiheesta muualla
Uhrilampaat (romaani)

**Uhrilampaat** () on Thomas Harrisin kirjoittama toinen Hannibal Lecter -aiheinen teos, joka julkaistiin vuonna 1988 ja suomennettiin vuonna 1989. Kirja on palkittu vuonna 1988 Bram Stoker -palkinnolla ja vuonna 1989 Anthony-palkinnolla.

Kirjasta on tehty myös samanniminen elokuva, joka voitti viisi Oscar-palkintoa.

## Juoni
Romaani sijoittuu 1980-luvun alkuun. Jack Crawford pyytää nuorta FBI-harjoittelijaa, Clarice Starlingia laatimaan psykologisen profiilin sarjamurhaajasta ja sosiopaatista nimeltä Hannibal Lecter. Crawford uskoo, että Lecterin näkemys auttaa saamaan kiinni sarjamurhaajan lempinimeltään ”Buffalo Bill”. Tutkimuksen aikana, Starling käy Lecterin luona hankkimassa lisätietoa. Lecter antaa Starlingille arvoituksellisia vihjeitä vastineeksi Claricen lapsuusmuistoista.

Buffalo Billin kaapatessa seitsemännen uhrinsa, senaattorin tyttären, Catherine Baker Martinin Tennesseen osavaltiossa Lecter neuvottelee itselleen siirron pois Baltimoresta tarjoamalla tietoa Buffalo Billista. Lecter kuitenkin suostuu paljastamaan murhaajan henkilöllisyyden vain Catherinen äidille, senaattori Ruth Martinille.

Starling näkee Lecterin vielä kerran ennen kuin tämä siirretään pois erityissellistä. Lecter antaa Starlingille vihjeen: ”Me himoitsemme sitä mitä näemme päivittäin” ja vaatii kuulla Claricen pahimman muiston lapsuudestaan. Starling paljastaa, että jäätyään orvoksi hän asui jonkin aikaa serkkunsa karjatilalla ja eräänä yönä hän näki tämän teurastavan lampaita. Myöhemmin Clerice päättelee Lecterin vihjeestä, että Buffalo Bill tunsi ensimmäisen uhrinsa. Siirtonsa aikana Lecter kuitenkin pakenee.

Starling etsii Buffalo Billin vihjeen avulla ja pelastaa Catherinen. Hän valmistautuu FBI-akatemiasta ja saa pian onnittelusähkeen Lecteriltä, jossa Lecter toivoo karitsojen viimein vaienneen. 

### Henkilöitä
*Clarice Starling: Nuori FBI-harjoittelija, jolle kehittyy läheinen suhde Hannibal Lecterin kanssa.
*Hannibal Lecter: Sarjamurhaaja, joka avustaa Buffalo Billin kiinnisaamisessa
*Jack Crawford: FBI-profiloija.
*”Buffalo Bill”: Sarjamurhaaja, jonka kaappaa ylipainoisia naisia ja pitää heitä muutamia päiviä nälässä ennen kuin tappaa ja irrottaa heidän ihonsa.
*Catherine Baker Martin: Senaattorin tytär.
*Ruth Martin: Catherinen äiti.

## Vastaanotto
Romaania pidettiin menestyksenä heti sen julkaisemisen jälkeen. Kirjailija Clive Barker kuvaili teosta veitsenteräväksi viihteeksi, kauniisti rakennetuksi ja kirjoitetuksi, kun taas The Washington Post ylisti Thomas Harrisia. Kirjaa ovat kehuneet myös muun muassa
The Independent ja Roald Dahl.

## Lähteet
Vankileiri Colditz

**Vankileiri Colditz** (*Colditz*) on BBC:n vuosina 1972–1974 tuottama brittiläinen televisiosarja. Se kuvaa saksalaisessa Colditzin linnassa toisen maailmansodan aikana sijainnutta vankileiriä brittiläisten sotavankien päiväkirjojen pohjalta. Sarjan 28 jaksoa kertovat vankien vaiheista vuodesta 1940 aina sodan loppuun ja Colditzin vapauttamiseen. Sarjassa nostetaan myös esille saksalaisten upseerien ja brittiupseerien välille syntynyt molemminpuolinen kunnioitus. Sarjan mukaan saksalaisten komendantti pelasti niskuroineen yhdysvaltalaisen sotilaan sotaoikeudelta aivan sodan lopussa. Sotaoikeuden tuomiona olisi todennäköisesti ollut kuolemanrangaistus, sillä vangin niskurointi oli rikoksista pahimpia. Sarjaa esitettiin viimeksi Suomessa vuonna 1996.

Sarjan näyttelijöitä ovat muun muassa David McCallum, Willie Rushton, Ray Barrett, Robert Wagner, Dan O’Herlihy ja Ed Bishop.

Sarjan ensiesityksen aikoihin vuonna 1974 *Helsingin Sanomien* televisiokriitikko Jukka Kajava moitti sarjan niukan perusidean aiheuttavan paikoillaan polkevaa kerrontaa jaksosta toiseen. Hän myös ironisoi vankileirin suorastaan ylellisiksi kuvattuja oloja omine räätäleineen, baarikaappeineen ja väärennettyjä henkilöpapereita suoltavine painokoneineen: ”Mukavaa, että vankilan isäntäväeksi sattuikin tällaisia herrasmiehiä.” Uusintaesityksen aikaan keväällä 1996 saman lehden Pertti Avola vertasi sarjan peruskonfliktin käsittelytapaa hyvinsyöneiden koulupoikien pyrkimykseen pois etelänmatkan yhteismajoituksesta. Hän piti sarjan studioilmettä jo tuolloin vanhentuneena.

## Lähteet
Janne Ahola

**Janne Ahola** (s. 1. kesäkuuta 1987 Seinäjoki) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on maalivahti. Juniorivuosinaan hän aloitti jalkapallon pelaamisen Sepsi-78:n ja TP-Seinäjoen riveissä. Hän on pelannut myös A-nuorten SM-sarjaa VIFK:n riveissä. Aikuisten tasolla hän ehti pelata yhden kauden TP-Seinäjoen riveissä Kakkosta, jonka jälkeen hän liittyä VPS:n miehistöön kaudeksi 2007. Pelaavaan kokoonpanoon hän on päässyt vain harvoin, mutta pääsi kokeilemaan Veikkausliigan tunnelmaa heti ensimmäisellä kaudellaan vaasalaisseuran riveissä. Ahola on myös päässyt edustamaan Suomea nuorten maajoukkueessa.

## Aiheesta muualla
* Aholan pelaajakortti VPS:n kotisivuilla
Toni Hahto

**Toni Hahto** (s. 7. huhtikuuta 1982 Vaasa) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitalinkki, mutta on pelannut myös laitapuolustajana.

Hahto on edustanut suurimman osan urastaan Vaasan Palloseuraa. Hän on pelannut Veikkausliigassa kaikkiaan 115 ottelua ja tehnyt niissä 6 maalia.

## Aiheesta muualla
* Hahto VPS:n kotisivuilla
* Hahto futismaailma.com-sivustolla
Idäntähtimö

**Idäntähtimö** (*Stellaria hebecalyx*) on valkokukkainen, Euraasiassa tavattava kohokkikasvilaji. 

## Ulkonäkö ja koko
Monivuotinen idäntähtimö kasvaa 15–40 senttimetriä pitkäksi. Varsi on koheneva, kalju ja sileä. Harmahtavanvihreät lehdet ovat tasasoukkia tai soikean suikeita ja ruodittomia. Lisäksi ne ovat usein hieman käyriä ja tyven laidoilta ripsisiä. Kukinto on kaksihaarainen, vähäkukkainen ja harsu viuhko. Toisinaan se on muuntunut yksikukkaiseksi. Kukinnon tukilehdet ovat kalvomaisia ja tavallisesti karvalaitaisia. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verholehtien laidat sekä ulkopinta ovat ainakin kärkiosasta tiheäkarvaisia. Valkoiset, kaksijakoiset terälehdet ovat 4–8 mm pitkät eli noin verholehtien pituisia. Heteiden ponnet ovat 0,5–0,7 mm pitkiä, emiö on kolmilehtinen. Suomessa idäntähtimö kukkii kesä-elokuussa. Hedelmä on kuusiliuskaisesti aukeava kota. Siemenet ovat kooltaan 1,1–1,2 mm.

Idäntähtimö muistuttaa suuresti lähilaji heinätähtimöä (*S. graminea*).

## Levinneisyys
Idäntähtimö on alun perin kotoisin Pohjois-Venäjältä ja Siperiasta. Suomessa lajia on tavattu aivan Venäjän rajan pinnassa Inarissa, Suomussalmella ja Kuhmossa.

## Elinympäristö
Suomessa idäntähtimö on hyvin harvinainen tienvarsiniityillä tavattava sotatulokas toisen maailmansodan ajalta.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2020: Idäntähtimön levinneisyys Suomessa
Colditz (täsmennyssivu)

**Colditz** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Colditz, kaupunki Saksassa
* Colditzin linna, Colditzin kaupungissa sijaitseva linna
* *[[Vankileiri Colditz (kirja)|Vankileiri Colditz]]* (The Colditz Story), brittimajuri Patrick Robert Reidin kirja vuodelta 1952, suom. 1974
* *[[Sankareiden vankileiri]]* (The Colditz Story), brittiläinen elokuva vuodelta 1955
* *[[Pako hakaristin varjosta]]* (Colditz: Escape of the Birdmen / The Birdmen), brittiläinen elokuva vuodelta 1971
* *[[Vankileiri Colditz]]* (Colditz), brittiläinen televisiosarja 1972–1974
* *[[Colditz (elokuva)|Colditz]]*, brittiläinen televisiosarja vuodelta 2005
* *[[Colditz – The Legend]]*, brittiläinen dokumenttielokuva vuodelta 2010.
Rodolfo Cetoloni

**Rodolfo Cetoloni** (s. 3. tammikuuta 1946) on italialainen fransiskaaneihin kuuluva roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Ferdinando Fulgencio Pasini 26. kesäkuuta 1973, ja hän sai 25. maaliskuuta 2000 nimityksen Montepulciano-Chiusi-Pienzan hiippakunnan piispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Silvano Piovanelli, jota avustivat Luciano Giovannetti ja Alberto Giglioli.

Cetoloni sai 28. toukokuuta 2013 uuden nimityksen Grosseton piispaksi.

## Lähteet
Jane Says

**Jane Says** on  Jane's Addictionin kappale, joka löytyy yhtyeen vuoden 1988 albumilta Nothing's Shocking. Kappale julkaistiin singlenä vuonna 1988 ja uudestaan vuonna 1997. Kappale kuuluu niihin yhtyeen kappaleisiin, jotka Perry Farrell ja Eric Avery kirjoittivat vuonna 1985, pian yhtyeen perustamisen jälkeen. Kappale nauhoitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1986, Radio Tokyo-studiossa, Los Angelesissa.

## Kappale
Kappale on yksi yhtyeen tunnetuimmista. Se kertoo Farrelin entisestä huonetoverista, Jane Bainterista, jolla oli ongelmia huumeiden ja poikaystävänsä kanssa. Farrel tapasi Janen vuonna 1984, kun Farrel vuokrasi itselleen talon Hollywoodista. Farrelin ja Janen lisäksi samassa asunnossa asui monta muutakin henkilöä. Farrelin mukaan Janen  haaveena oli matka Eurooppaan, mihin kappaleessa viittaa säe: *"Jane says/I'm going away to Spain, when I get my money saved"*. Lisäksi kappaleessa viitataan Janen poikaystävään nimeltä Sergio, jonka kanssa hänellä oli vaikea suhde: *"Jane says/I’m done with Sergio/He treat me like a rag-doll"*.

## Single
Kappale julkaistiin ensimmäisen kerran singlenä vuonna 1988. Toinen versio julkaistiin vuonna 1997. Jälkimmäisessä versiossa käytettiin kappaleen live-versiota vuoden 1991 Lollapalooza-kiertueelta. Tästä versiosta tehtiin myös musiikkivideo, joka sisältää materiaalia vuoden 1997 konsertista New Yorkissa. Videolla bassoa soittaa Red Hot Chili Peppers-yhtyeen basisti Flea, vaikka kappaletta nauhoittaessa bassoa soitti Eric Avery.

### Kappaleet
**Jane Says (1998)**
# 

**Jane Says (live)**
# Jane Says (live)
# Jane Says (albumiversio)

## Listasijoitukset

## Lähteet
Luciano Giovannetti (piispa)

**Luciano Giovannetti** (26. heinäkuuta 1934 – 29. kesäkuuta 2024) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Arezzon hiippakuntaan 15. kesäkuuta 1957 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Zaban titulaaripiispaksi 15. helmikuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Telesforo Giovanni Cioli, jota avustivat Giuseppe Franciolini ja Angelo Scapecchi.

27. toukokuuta 1981 Giovannetti sai nimityksen Fiesolen hiippakunnan piispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 6. heinäkuuta. Hän jäi eläkkeelle 13. helmikuuta 2010.

## Lähteet