open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Illusionismi

** illusionismi** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

*illusionismi, filosofiassa näkemys, jonka mukaan monet keskeiset käsityksemme ovat vain harhaa
*illusionismi, kuvataiteissa teokset, jotka pyrkivät luomaan aidon tilavaikutelman illuusion
Voittaja-näyttely

**Voittaja-näyttely** on Suomen Kennelliiton vuosittain järjestämä koiranäyttely ja Suomen suurin koiratapahtuma. Näyttelyssä jaetaan Voittaja-titteleitä kunkin rodun parhaalle urokselle ja nartulle. Lisäksi junioriluokassa voittaneet, erinomaisen laatuarvostelun saaneet koirat saavat Juniorivoittaja-tittelin. Esimerkiksi vuonna 2009 ansaittu Voittaja-titteli merkitään koiran ansioluetteloon lyhenteellä V-09. Vastaavasti Juniorivoittaja merkitään JV-09.

Näyttely järjestetään yleensä joulukuussa Helsingissä. Vuonna 2009 näyttelyyn osallistui 8600 koiraa 19 eri maasta. Näyttelykilpailun lisäksi tapahtuman aikana järjestetään yleisöesityksiä, kuten agility-näytöksiä.

Vuoden 2009 voittaja-näyttely televisioitiin, ja se näytettiin Urheilukanavalla kahta viikkoa myöhemmin. Vuoden 2014 näyttelystä välitettiin suora internet-lähetys Junior Handler -kilpailusta, ryhmäkilpailuista ja parhaan koiran valinnasta.

## Best in Show -voittajat

Kuten koiranäyttelyissä yleensä, myös Voittaja-näyttelyssä valitaan koko näyttelyn paras koira, joka saa Best in Show -tittelin. Vuodesta 2005 lähtien näyttelyssä on parhaiten menestynyt FCI 9 -ryhmä, eli seura- ja kääpiökoirat. Roturyhmästä Lhasa Apso on voittanut näyttelyn peräti kolme kertaa vuosina 2012, 2011 ja 2007, ja kaikilla kerroilla koira on ollut Chic Choix -kennelistä.

## Lähteet
Frans Österblom

**Frans Österblom** (16. syyskuuta 1870 Kemiö – 29. kesäkuuta 1907 Kemiö) oli suomenruotsalainen kansakoulunopettaja ja runoilija.

Österblomin vanhemmat olivat puuseppä F: M: Österblom ja Erika Lindholm. Hän kävi neljä vuotta kansakoulua ja opiskeli sitten 1887–1891 Uudenkaarlepyyn opettajaseminaarissa valmistuen kansakoulunopettajaksi. Österblom toimi vuodesta 1891 opettajana Kemiön Vestlaxin koululla. Hänet tunnetaan ennen kaikkea ruotsinkielisen kotiseutulaulun *Min hembygd* sanoittajana.

Frans Österblom kuoli tapaturmaisesti kesäkuussa 1907 salaman iskettyä hänen työhuoneensa ikkunaan. Österblomin muistokivi on pystytetty Kemiön Vestlaxin kylään.

## Teoksia
* *Skum och bubblor : rimmad vers*.    Söderström, Helsingfors 1900
* *Dagrar i dalen* : dikter.    Mariehamn 1904
* *Dikter i urval*.    Bro, Åbo 1951

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Nykarlebyvyer: 'Min hembygd''-laulun sanat
Fanny Lybecker

**Franziska Christina Lovisa (Fanny) Lybecker** (25. tammikuuta 1845 Helsinki – 20. maaliskuuta 1907 Porvoo) oli suomenruotsalainen runoilija. Hän käytti myös nimimerkkejä *Fransiska*, *Franziska* ja *Louise*.

Fanny Lybeckerin vanhemmat olivat kenraalimajuri Georg Henrik Lybecker ja Lybeckerin koulun perustajana tunnettu raahelainen Sofia Lybecker.  

## Teoksia
Omalla nimellä:
* *Fridshymner*.    Författare, Borgå 1904
Nimimerkillä *Fransiska*:
* *Hemlandsröster*.   Författare, Borgå 1896
* *Minnen från min vandringsstig*.    Författare, Borgå 1898
* *Evighetsvinkar*.    Författare, Borgå 1899
* *Ljusglimtar*.    Författare, Borgå 1901
* *Blommor vid lifvets väg*.   Författare, Borgå 1902
* *Inför Gud : sånger af Fransiska*.    Författare, Borgå 1906
Nimimerkillä *Louise*:
* *Stilla stunder*.    Författare, Borgå 1893

## Lähteet
*
Michaël Llodra

**Michaël Llodra** (s. 18. toukokuuta 1980 Pariisi) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 21 toukokuussa 2011 ja nelinpelissä sijalle kolme marraskuussa 2011. Miesten nelinpelissä hän on voittanut kaksi kertaa Australian avoimet Fabrice Santoron parina ja kerran Wimbledonin Arnaud Clémentin parina. Kaiken kaikkiaan hän on voittanut viisi ATP-turnausta kaksinpelissä ja 23 ATP-turnausta nelinpelissä. Davis Cupissa hän on edustanut Ranskaa 22 maaottelussa vuosina 2002–2011.

## Lähteet
* 
### Viitteet
Sigrid Wasastjerna

**Sigrid Maria Wasastjerna** (28. kesäkuuta 1862 Helsinki – 28. kesäkuuta 1909 Helsinki) oli suomenruotsalainen runoilija. 

## Teoksia
* *Mammas fångar*, bearbetning från franskan af Sigrid Wasastjerna.    W. Hagelstam, Helsingfors 1896
* *Dikter*.    Författare, Helsingfors 1910

## Lähteet
*
Flegon

**Flegon** () on antiikin kreikkalainen nimi, joka voi viitata seuraaviin:

* Flegon Marathonlainen (ensimmäinen vuosisata), varhaiskristillinen piispa, yksi seitsemästäkymmenestä apostolista
* Flegon Tralleislainen (100-luku), historioitsija
* Flegon, kreikkalaisessa mytologiassa yksi auringonjumala Helioksen vaunujen neljästä hevosesta
Black Star (hajuvesi)

**Black Star** on laulaja Avril Lavignen luoma hajuvesi. Tuote tuli markkinoille vuonna 2009. Hajuvesi tuoksuu hibiscus-nimiselle kukalle, tummalle suklaalle ja mustalle luumulle
Natriumjodaatti

**Natriumjodaatti** (NaIO3) on natriumkationien ja jodaattianionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Luonnossa natriumjodaattia tavataan Chilen salpietarin eli natriumnitraatin yhteydessä. Yhdiste on voimakas hapetin.

## Valmistus
Natriumjodaattia voidaan valmistaa hapettamalla natriumjodidiliuosta elektrokemiallisesti. Natriumjodaattia voidaan tuottaa myös jodin ja kuuman natriumhydroksidiliuoksen välisellä reaktiolla. Tällöin sivutuotteena muodostuu myös natriumjodidia.
:3 I2 + 6 NaOH → NaIO3 + 5 NaI + 3 H2O

## Käyttö
Chilen salpietari sisältää noin 0,2&nbsp;% natriumjodaattia. Natriumjodaatti voidaan erottaa ja käyttää jodin valmistukseen. Valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa vetysulfiitti-ionit reagoivat jodaatti-ionien kanssa, jolloin muodostuu jodidi- ja vetysulfaatti-ioneita. Jodidianionit reagoivat edelleen jodaatti-ionien kanssa, jolloin tuotteena muodostuu jodia.
:IO3- + HSO3- → I- + HSO4-
:IO3- + I- + 6 H+ → I2 + 3 H2O

Natriumjodaattia käytetään myös antiseptisena aineena, desinfioinnissa ja lisäaineena eläinten ruuissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Sodium iodate 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Sodium iodate
Nicolas Berthelot

**Nicolas Berthelot** (s. 26. heinäkuuta 1964 Pariisi) on ranskalainen pistooliampuja ja olympiamitalisti.

Olympialaisissa Berthelot on kilpaillut kahdesti, ollen neljäs vuonna 1984 ja hopealla vuonna 1988. MM-kilpailuissa hän on edustanut maataan vain vuonna 1989, ollen henkilökohtaisessa kilpailussa kuudes ja voittaen joukkuekultaa. Maailmancupissa Berthelot on saavuttanut kolme pronssia ja osallistunut kahdesti maailmancupin finaaliin.

## Olympialaiset

## Lähteet
*
*
*
Maiherperi

**Maiherperi** oli eräs muinaisen Egyptin aatelisista. Hän eli ilmeisesti Thutmosis IV:n hallituskaudella ja oli niin arvostettu henkilö, että ansaitsi kunnian tulla haudatuksi Kuninkaiden laaksoon (KV36). Maiherperin hauta löytyi vuonna 1899, löytäjä oli Victor Loret. Maiherperin haudasta on löytynyt papyrus, jossa hänet on kuvattu tummaihoisena. Tästä tiedemiehet ovat päätelleet hänen olleen nubialaista syntyperää. Maiherperin nimi tarkoittaa vaanivaa leijonaa.
Niilo Savolainen

**Niilo (Nils) Savolainen** (19. elokuuta 1824 Nilsiä – 21. tammikuuta 1913 Otava) oli suomalainen puuseppä ja runoilija.

Oltuaan maanviljelijänä, lukkarina ja puuseppänä, Savolainen otettiin vuonna 1871 Kuopion maanviljelysseuran kiertäväksi (miesten) käsityönneuvojaksi. Tätä työtä hän teki 31 vuotta, kunnes joutui sen lopettamaan aivohalvauksen takia. Hyvästä työstään Kuopion maanviljelysseura myönsi hänelle kunniamitalin. Savolainen oli myös taitava kivensorvaaja ja sai palkintoja kivitöistään Helsingissä vuosina 1875 ja 1876, Moskovassa 1882 ja Viipurissa 1887. Savolainen tunnettiin kuitenkin vielä paremmin Pohjois-Savossa kansanrunoilijana. Hän oli pidetty puhuja erilaisissa tilaisuuksissa. Puheissaan ja runoissaan hän käytti Kalevalan runomittaa.

Savolaisen vanhemmat olivat lampuoti Paavo Savolainen ja Riitta Katri Iskanius.   

## Teoksia
* *Runoelmia : nuorisolle opiksi ja wanhoille huwiksi*. Backman, Kuopio 1890

## Lähteet
*  (Arkistolinkki)
* Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia : Niilo Savolainen 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Niilo Savolaisen elämäkerta, Virittäjä nrot 2/1903 ja 3/1903 (pdf)
Flegon Tralleislainen

**Flegon Tralleislainen** (, ; 100-luku) oli antiikin kreikkalainen kirjailija ja keisari Hadrianuksen *[[libertus]]* eli vapautettu orja. Hän oli kotoisin Tralleiksesta.

## Teokset

Flegonin merkittävin teos oli *Olympiadit* tai *Olympian voittajat* (), joka oli kuusitoista kirjaa kattanut olympiadeja ja Olympian kisojen voittajia käsittelevä teos. Se kattoi ajan ensimmäisestä olympiadista olympiadiin 229, toisin sanoen vuodet 776 eaa. &ndash; 137 jaa. Teoksesta on säilynyt joitakin osia Eusebioksen teoksessa *[[Kronikka (Eusebios)|Kronikka]]* sekä Fotioksella ja Georgios Synkelloksella. Fotios on ilmeisesti lainannut teoksen samannimistä mutta lyhyempää kahdeksan kirjaa käsittänyttä versiota.

Lisäksi Flegonilta on säilynyt kaksi pienempää teosta:
* *Ihmeistä* (), paradoksografinen teos, joka sisältää tarinoita aaveista, profetioista, hirviömäisistä synnytyksistä (siamilaiset kaksoset) yms.
* *Pitkäikäisistä* (), luettelo yli satavuotiaiksi eläneistä italialaisista, perustuen Rooman valtakunnan väestönlaskentatietoihin.
 
*[[Suda]]n* mukaan Flegon kirjoitti myös seuraavat teokset:
* *Sisilian kuvaus* ()
* *Roomalaisten juhlista* (), 3 kirjaa
* *Rooman paikoista ja niiden nimistä* ()
* *Olympian voittajat*, tiivistelmä (), 2 kirjaa

Joskus Flegonin nimiin on laitettu myös seuraavat teokset:
* *Naisten älystä ja miehuullisuudesta sodissa* () - epäperäinen
* *Hadrianuksen elämä* - teos on kuitenkin keisarin itsensä kirjoittama

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Diels, H.: "Phlegons Androgynenorakel". Teoksessa *Sibyllinische Bücher*, 1890.
* Keller, O: *Rerum naturalium scriptores* i., 1877.
* Müller, Karl Otfried: *Frag. hist. graec.* iii.
* 

## Aiheesta muualla
* Photius: "Bibliotheca" codex 97 - Flegonin teoksia käsittelevä kohta 
* Fragments of Greek Historians: Phlegon 
* Phlegon of Tralles on the passion phenomena . As cited by various Christian authorities.
Asteroids

**Asteroids** on Atarin kehittämä ampumapeli, joka on julkaistu vuonna  kolikkopelinä. Laite käytti vektorigrafiikkaa esittävää näyttötekniikkaa. Ääni- grafiikkalaitteiston on suunnitellut Howard Delman.

Pelin kehittäjiin kuulunut Ed Logg on saanut Academy of Interactive Arts & Sciences -pioneeripalkinnon.

Pelissä pelaaja voi liikuttaa alustaan kaikkiin suuntiin varoen ja tuhoten samalla asteroideja. Tarkoituksena on pisteiden keruu ja elossa säilyminen mahdollisimman kauan. 10&nbsp;000:n pisteen välein pelaaja saa uuden aluksen. Peli on ohi, kun pelaajalla ei enää ole aluksia käytettävänään.

15-vuotias newjerseyläinen Scott Safran rikkoi marraskuussa 1982 *Asteroidsin* maailmanennätyksen saamalla pelissä 41&nbsp;336&nbsp;440 pistettä.

Asteroidsin viralliset jatko-osat ovat Asteroids Deluxe, Space Duel, Blasteroids (julkaistu 1987&ndash;1990) kotitietokoneille ja Super Asteroids (1995) Atari Lynxille. Lisäksi pelistä on tehty runsaasti klooneja eri laitteille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Sangihenriippukaija

**Sangihenriippukaija** (*Loriculus catamene*) on Indonesiassa kotoperäisenä esiintyvä kaijalaji, joka kuuluu riippukaijojen sukuun. Se elää vain Sangihen saaristossa Sulawesin koillispuolella. Lajin holotyypin kuvaili Hermann Schlegel Isolta Sangihelta 1873. Sillä ei ole alalajeja.

## Ulkonäkö
Sangihenriippukaija on noin 12 senttimetriä pitkä nokasta lyhyen pyrstön kärkeen.

Sangihenriippukaija on suurimmaksi osaksi vihreä papukaijalintu. Se on ainoa riippukaija, jolla on punainen alaperä. Pyrstö on myös punainen. Nokka musta, silmät valkoiset tai keltaiset ja jalat vaaleanpunaiset.

Sukupuolet eri näköiset: naaralla on kurkulla hieman punaista ja otsalla vain vähän tai ei ollenkaan. Koiraalla suurempi ja yhtenäisempi kurkkulappu ja punainen otsa.

Nuoret naaraan näköisiä, mutta tummemmat silmät.

## Lähteet
Srilankanriippukaija

**Srilankanriippukaija** (*Loriculus beryllinus*) on Sri Lankan kotoperäinen kaija. Lajin  holotyypin kuvaili Johann Reinhold Forster Sri Lankasta 1781. Sillä ei ole alalajeja. Lajin aiempi nimi oli **ceyloninriippukaija**, nimi muuttui vuoden 2006 nimilistaukseen srilankanriippukaijaksi.

## Ulkonäkö
Srilankanriippukaija on noin 13 senttimetriä pitkä nokasta lyhyen pyrstön kärkeen.

Srilankanriippukaija on suurimmaksi osaksi vihreä papukaijalintu. Sillä on päälaellaan tummanpunainen alue, joka jatkuu niskalle ja selälle ruskehtavana. Yläperä punainen. Nokka oranssi, jalat ruskehtavat, silmä vaalea.

Sukupuolet melko samannäköiset, koiraalla hieman sinisempi kurkku.

Nuoret ovat aikuisia vihertävämpiä ja niillä on tummemmat silmät.

## Lähteet
Viherriippukaija

**Viherriippukaija** (*Loriculus exilis*) on Indonesian Sulawesin kotoperäinen kaija. Lajin  holotyypin kuvaili Hermann Schlegel Tulabulosta Sulawesista 1866. Sillä ei ole alalajeja.

## Ulkonäkö

Viherriippukaija on pieni papukaijalintu, sillä se on vain 11 senttimetriä nokasta lyhyen pyrstön kärkeen.

Se on nimensä mukaisesti suureksi osaksi vihreä. Kurkulla sillä on sinertävää sävyä. Yläperä ja pyrstön yläpuoli punainen. Nokka oranssi/punainen, silmät vaaleat.

Koirailla on kurkullaan pieni punainen pilkku. Naarailta tämä on pienempi tai puuttuu kokonaan.

Nuorilla kurkun punainen puuttuu. Nuorilla on tummat silmät.

## Lähteet
Olympus E-620

**Olympus E-620** on Olympuksen Four Thirds -kiinnitystä tukeva järjestelmäkamera, johon on yhdistetty E-420:n pieni koko, E-520:n kuvanvakain ja E-30:n useita ominaisuuksia. Näitä ovat esimerkiksi uusi 12,3 Megapikselin kenno, suurempi etsin, kääntyvä nestekidenäyttö ja uusi AF-anturi.

## Ominaisuudet
Olympus markkinoi E-620 kameraa maailman pienimpänä järjestelmäkamerana, jossa on sisäänrakennettu kuvanvakain. Kamerarungon ulkomitat ovat 130 mm × 94 mm × 60 mm, ja se painaa 475 grammaa, 533 grammaa akun ja muistikortin kanssa.

Kuten muissa, myös tässä Four Thirds -kamerassa polttovälikerroin on 2,0 eli 50 mm:n Four Thirds -objektiivi vastaa 35 mm:n kameran 100 mm:n objektiivia.

Pelkän kamerarungon lisäksi E-620 on tarjolla kolmen eri objektiivipakkauksen kanssa:
* Zuiko 14–42 f/3.5–5.6,
* 14–42 ja Zuiko 40–150 f/4–5.6 tai
* 25 mm f/2.8 "pannukakulla". 

Toisin kuin E-420 ja E-520 -malleissa, tähän voi liittää HLD-5 tehoakkukahvan. E-620:lle on tehty myös PT-E06-sukelluskotelo, joka on vesitiivis 40 metriin.

## Kuvia

File:Olympus E-620 with battery grip.jpg|HLD-5-kahvalla varustettuna
File:Olympus E-620 without lens.jpg|E-620 runko
File:Olympus E-620 lit up buttons.jpg|Valaistut painikkeet
File:Olympus E-620 swivel screen open.JPG|Nestekidenäyttö avattuna


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* arvostelu Digital Photography Review sivustolla, englanniksi
* Olympus E-620 Olympus.fi-sivustolla
Harmaa-aratti

**Harmaa-aratti** (*Psilopsiagon aymara*) on eteläamerikkalainen papukaija. See elinympäristö käsittää Bolivian pohjois- ja keskiosat sekä Argentiinan luoteisosia. Lajin holotyypin kuvaili Alcide d'Orbigny Sicasicasta, La Pazin eteläpuolelta Boliviasta 1862. 

Lajia on myös erehdyksessä kutsuttu nimellä harmaapääaratti, vaikka harmaapääaratti oli lajinimenä jo toisella lajilla. Se kuului aiemmin *Bolborhynchus*-sukuun, mutta erotettiin nykyiseen sukuunsa *[[Ylänköaratit|Psilopsiagon]]* vuonna 2006 yhdessä ylänköaratin kanssa. Lajia on myös kutsuttu nimellä aymarapapukaija.

## Ulkonäkö
Harmaa-aratti on pitkäpyrstöinen, pienehkö papukaijalintu. Nokasta pyrstön kärkeen se on noin 20 senttimetriä pitkä, ja painaa noin 45 grammaa. 

Suurimmaksi osaksi se on kirkkaanvihreä. Kyljissä vihreä muuttuu kellertäväksi. Vaaleanharmaa, melkein valkoinen rinta ja pää silmän linjasta alaspäin, joka alavatsassa vähitellen muuttuu vihreään. Nimensä mukaan sillä on harmaa pää: päälaella on tummempi, ruskeanharmaa lakki. Nokka on vaalea, samoin jalat. Silmät aikuisenakin tummat, jotka eivät kauas erotu tummasta lakista.

Poikasen värit samankaltaiset, mutta värit ovat haaleammat ja kellertävämmät. Poikasten pyrstö on lyhyempi kuin aikuisilla.

Harmaa-aratilla ei ole alalajeja.

## Lähteet

* World Parrot Trust: Sierra parakeet
Ylänköaratti

**Ylänköaratti** (*Psilopsiagon aurifrons*) on eteläamerikkalainen papukaijalaji. Sen esiintymisalue käsittää mantereen länsiosaa Perussa, Boliviassa, Chilessä ja Argentiinan luoteiskolkassa. Lajin holotyypin kuvaili René-Primevère Lesson Perusta vuonna 1830.

Se kuului aiemmin *Bolborhynchus*-sukuun ja oli lajinimeltään **vuoriaratti**. Lajin nimi ja suku muuttuivat vuonna 2006. Vuoriaratit jäivät yhä sen entisen suvun suomenkieliseksi nimeksi.

Siitä tunnetaan neljä alalajia: *P.a. aurifrons, P.a. robertsi, P.a. margaritae* ja *P.a. rubrirostris.*

## Ulkonäkö

Ylänköaratti on noin 18 senttimetriä pitkä nokasta keskipitkän pyrstön päähän. Se painaa noin 45 grammaa.

Suurimmaksi osaksi ylänköaratti on höyhenpuvultaan vihreä. Koiraalla on kellertäviä merkintöjä kasvoillaan ja kyljissä. 

Nuoret ovat kuin naaraita, mutta niillä on lyhyempi pyrstö.

## Lähteet
Otšor

**Otšor** () on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kaman sivujoen Otšorin varrella 125 kilometriä Permistä länteen. Kaupunki on Otšorin piirin keskus. Asukkaita on 15&nbsp;100 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on syntynyt vuonna 1759 perustetun Stroganovien rautatehtaan yhteyteen. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1950. Nykyään Otšorissa on metalli-, puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta.
Venäjän liittovaltiollinen maahanmuuttovirasto on sijoittanut paikkakunnalle maan ainoan turvapaikanhakijoiden vastaanottokeskuksen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Otšorin piirin sivusto
Markku Lepistö

**Markku Lepistö** (s. joulukuussa 1963 Kuortane) on suomalainen harmonikkataiteilija, säveltäjä ja sovittaja. Hänen soitannollinen uransa alkoi syksyllä 1969 ja ensimmäisinä opettajina olivat pelimannit Kuortaneen Salmen kylässä.

Etelä-Pohjanmaan musiikkiopistosta valmistumisen jälkeen Lepistö opiskeli 1982–1983 Oriveden Opiston musiikkilinjalla. Vuonna 1983 hänet valittiin vastaperustetun Sibelius-Akatemian kansanmusiikin koulutusohjelman ensimmäisten opiskelijoiden joukkoon ja hän valmistui musiikin maisteriksi vuonna 1990 pääsoittiminaan yksi-, kaksi- ja viisiriviset harmonikat. 

Urallaan Lepistö on musisoinut lukuisissa yhtyeissä, jotka ovat edustaneet suomalaisen nykykansanmusiikin kärkeä: mm. Värttinä, Doina Klezmer, duo Lepistö&Lehti, duo Hakala & Lepistö, Progmatics, Pirnales ja Markku Lepistö Company. Perinteisen kansanmusiikin esittämisen lisäksi Lepistö on myös säveltänyt paljon uutta kansanmusiikkia. Eri yhtyeiden albumeja on julkaistu noin 20 kpl ja kaikkiaan Lepistön musisointia löytää yli 50 äänitteeltä. 

Doina Klezmer –yhtyeen Nomada-albumi oli Teosto-palkinnon ehdokkaana vuonna 2004 ja Lepistö&Lehti –duon albumi Helsinki niin ikään Teosto-palkinnon ehdokkaana vuonna 2008. 

Lepistö valmistui musiikin tohtoriksi Sibelius-Akatemiasta vuonna 2016.

## Diskografia

* Markku Lepistö: DUOS 2024
* Markku Lepistö & Eva Jacob: Passages 2024
* Markku Lepistö: Lakeuden kutsu 2021
* Markku Lepistö & Ilpo Laspas: European Soirée 2021
* Petri Hakala & Markku Lepistö: Nordic Route 2020
*Markku Lepistö & Mikko Helenius: Bellows and Pipes 2019
* Markku Lepistö: SOLOS 2018
* Samurai Accordion: TE 2017
* Markku Lepistö, Petri Hakala & Milla Viljamaa: New Voices 2016
* Lepistö & Lehti: Radio Moskova 2011
* Accordion Samurai 2011
* Markku Lepistö: Tupasoitto 2009
* Lepistö & Lehti: Helsinki 2008
* Markku Lepistö: Polku 2006
* Markku Lepistö: Silta 2002

## Kirjallinen tuotanto

* Markku Lepistö: Lakeuden kutsu - ohjelmistoa kaksiriviselle - (Rapusaari Records 2021)
* Markku Lepistö: Tupasoitto - ohjelmistoa kaksiriviselle - (Rapusaari Records 2020)
* Markkinarenkuttimesta Martin Pauliin – Harmonikka kansanvalistuksen ja populaarimusiikin Suomessa 1850–1900 (Taideyliopiston Sibelius-Akatemia 2016)
* Tauno Krossin kaksiriviskirja | The Melodeon Book of Tauno Krossi (Markku Lepistö 2009)
* "Sitähä voi inspiroira" – Tauno Ahon ohjelmistoa 2-riviselle hanurille (Sibelius-Akatemia 1999)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Markku Lepistön kotisivut (arkistoitu versio Wayback Machinessa)
Clarins

**Clarins** on ranskalainen kosmetiikkayritys, jonka tarina on saanut alkunsa vuonna 1954, kun Jacques Courtin avasi ensimmäisen Clarins-hoitolan. 
Hoitolaa seurasi ensimmäinen Clarins-laboratorio, jossa syntyivät varhaisimmat Clarins-tuotteet: kasviraaka-aineisiin pohjautuvat eteeriset öljyt. 1970-luvun alkupuolella Clarins aloitti tuotteidensa myynnin kansainvälisesti. Ensimmäinen Clarins-tytäryhtiö perustettiin Yhdysvalloissa tammikuussa 1981.
Vuonna 1978 Courtin ja hänen kaksi poikaansa lisäsivät yhtiön nimen sukunimeensä.

Clarins-tuotteita myydään 150 maassa yli 19&nbsp;000 myyntipisteessä, ja yrityksellä on noin 6&nbsp;100 työntekijää.

Vuonna 2008 perustajan pojat ostivat yhtiön koko osakekannan itselleen.  Silloin sen arvo oli 2,3 miljardia euroa ja liikevaihto miljardi euroa.

Clarins on yhä perustajasuvun hallussa, ja Clarinsin hallituksen puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2000 yrityksen perustajan poika Christian Courtin-Clarins.

Suomessa Clarinsin tuotteiden maahantuojana toimii Berner Oy.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Clarinsin kansainväliset kotisivut
*Maahantuojan sivut
Mauritiuksensinikyyhky

**Mauritiuksensinikyyhky** (*Alectroenas nitidissima*) oli Mauritiuksella elänyt kyyhkylintu, joka kuoli sukupuuttoon 1820- tai 1830-luvulla. Viimeinen pyydystetty yksilö on vuodelta 1826. Museoissa on säilynyt kolme nahkaa. Lajin holotyypin kuvaili Giovanni Antonio Scopoli vuonna 1786.

## Lähteet
Ohansk

**Ohansk** () on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kaman muodostaman Votkinskin tekojärven rannalla 119 kilometriä Permistä lounaaseen. Kaupunki on Ohanskin piirin keskus. Asukkaita on 7&nbsp;600 henkeä (vuonna 2009).

Paikalla sijainnut Ohanskojen kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1547. Vuonna 1781 siitä tuli kaupunki ja Permin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Asukkaat harjoittivat maanviljelyä, jokiliikennettä ja kalastusta.

Nykyään Ohanskissa toimii ompelimo, elintarviketeollisuutta, sahalaitos ja maatalousyritys. Kaupungissa on kotiseutumuseo ja biologian tutkimusasema.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tšernuška

**Tšernuška** () on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kazanin ja Jekaterinburgin välisen rautatien varrella 231 kilometriä Permistä etelään. Kaupunki on Tšernuškan piirin keskus. Asukkaita on 36&nbsp;300 henkeä (vuonna 2009).

Tšernuška sai kaupunginoikeudet vuonna 1966. Nykyään siellä on elintarvike-, metalli- ja rakennustarviketeollisuutta. Seudulla harjoitetaan öljynporausta. Kaupungissa toimii kotiseutumuseo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tšernuškan kaupungin sivusto
Komoriensinikyyhky

**Komoriensinikyyhky** (*Alectroenas sganzini*) on Intian valtamerellä sijaitsevilla Aldabralla ja Komorien saariryhmään kuuluvilla Ngazidjalla, Ndzuanilla ja Maorella elävä kyyhkylintu. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Sen holotyypin kuvaili Charles Lucien Bonaparte Komoreilta 1854.

## Lähteet
Gatineau (yritys)

**Gatineau** on ranskalainen ihonhoitotuotteita valmistava yritys. Gatineaun on perustanut ranskalainen kosmetologi, manikyristi, kiropraktikko ja fysioterapeutti Jeanne Gatineau. Hän avasi ensimmäisen Gatineau-hoitolan Pariisiin, Boulevard Haussmannille vuonna 1932. Ensimmäiset omat kosmetiikkatuotteensa Gatineau toi myyntiin vuonna 1941.

Muutamassa vuodessa Gatineau laajensi tuotevalikoimaansa. Tuotteiden ja hoitoloiden lisäksi Gatineau avasi vuonna 1950 Pariisiin oman kosmetologikoulunsa. Myöhemmin hän avasi kouluja myös Milanoon, Casablancaan ja Antwerpeniin.

Vuonna 1956 71-vuotias Gatineau luovutti yhtiönsä sekä kosmetologikoulun johdon tyttärelleen. 1979 yhdysvaltalainen kosmetiikkayritys Revlon osti Gatineau-konsernin.

Ensimmäiset Gatineau-tuotteet tulivat Suomeen vuonna 1984. Tuotteiden maahantuojana on Berner Oy.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Gatineaun kansainväliset kotisivut
*Maahantuojan sivut
Madagaskarinsinikyyhky

**Madagaskarinsinikyyhky** (*Alectroenas madagascariensis*) on Madagaskarin itä- ja pohjoisosissa elävä saaren kotoperäinen kyyhkylintu. Sen holotyypin kuvaili Carl von Linné 1766.

## Lähteet
Vereštšagino

**Vereštšagino** () on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Permin ja Kirovin välisen rautatien varella 142 kilometriä Permistä länteen. Kaupunki on Vereštšaginon piirin keskus. Asukkaita on 22&nbsp;800 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on syntynyt 1800-luvun lopulla rautatien rakentamisen yhteydessä. Vuonna 1915 se sai nimen *Vereštšagino* taidemaalari Vasili Vereštšaginin mukaan. Vuonna 1942 Vereštšaginosta tuli kaupunki. Nykyään siellä on rautatieliikenneyrityksiä, elintarviketeollisuutta ja trikootehdas.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vereštšaginon piirin sivusto
Seychelliensinikyyhky

**Seychelliensinikyyhky** (*Alectroenas pulcherrima*) on Intian valtamerellä sijaitsevan Seychellien saariryhmän Praslinilla, Félicitéllä, Silhouettella, Frigatella, Mariannella ja Mahélla elävä kyyhkylintu. Sen holotyypin kuvaili Giovanni Antonio Scopoli Seychelleiltä 1786.

## Lähteet
Magnus Forsström

**Magnus (Mauno) Ernfrid Forsström** (26. lokakuuta 1831 Mäntyharju – 25. marraskuuta 1903 Lepola, Pudasjärvi) oli suomalainen metsänhoitaja ja suomeksi sekä ruotsiksi kirjoittanut kirjailija.

Forsströmin vanhemmat olivat Heinolan kihlakunnan kruununvouti, hovineuvos Karl Magnus Forsström ja Agata Serafia Stiervald. Hänen veljensä oli laamanni Karl Ferdinand Forsström. Magnus Forsström kävi Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1849. Forsström valmistui filosofian kandidaatiksi 1856 ja maisteriksi 1857. Hän lähti 1858 opiskelemaan Tukholman metsäinstituuttiin ja suoritti 1859 metsänhoitajan ja metsäkonduktöörin tutkinnot. Forsström toimi Iin tarkastuspiirin vt. ylimetsänhoitajana vuodesta 1859 ja vakinaisena ylimetsänhoitajana vuodesta 1863. Hän sai hovineuvoksen arvon 1897 ja kamarineuvoksen arvon 1899.

Forsström oli naimisissa vuodesta 1866 Margareta Lievosen kanssa.

## Teoksia
* *Kynäilemisiä*. Tekijä, Oulu 1892 (osittain ruotsin kielellä)

## Lähteet
* 
*  Luettu 23.2.2010.
Ptolemaios Khennos

**Ptolemaios Khennos** (, ; 100-luku) oli antiikin kreikkalainen grammaatikko. Hän toimi Aleksandriassa ja eli Trajanuksen ja Hadrianuksen aikana.

*[[Suda]]n* mukaan Ptolemaios kirjoitti historiallisen näytelmän nimeltä *Sfinksi*, 24 kirjaa käsittäneen eeppisen runoelman nimeltä *Anthomeros*, sekä teoksen *Hämmästyttävä kertomus*. Näistä kaksi ensin mainittua ovat kadonneet. Viimeksi mainittu on todennäköisesti sama kuin kuusi kirjaa käsittävä teos *Uusi kertomus*, jonka Fotios on laittanut Ptolemaios Hefaistionin nimiin. Teoksesta on säilynyt yhteenveto Fotioksen teoksessa *[[Bibliotheke|Bibliothēkē]]*. Teos sisälsi kirjavan joukon kaikenlaisia legendoja ja taruja, jotka sijoittuvat sekä myyttiseen että historialliseen aikaan. Fotios huomautti sarkastisesti sen herkkäuskoisesta tekijästä, että tämä yrittää jopa löytää selityksiä kirjansa sisältämille ihmeellisille jutuille.

Joskus Ptolemaios on yhdistetty henkilöön, joka esiintyy arabiankielisissä teksteissä nimellä Ptolemaios el-Garib, ja joka kirjoitti Aristoteleen elämästä ja teoksista. Nykyisin tutkijat eivät kuitenkaan enää hyväksy tätä.

## Lähteet
Kataisk

**Kataisk** () on kaupunki Kurganin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Obin vesistöön kuuluvan Iset-joen varrella 214 kilometriä Kurganista luoteeseen. Kaupunki on Kataiskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Jekaterinburgin ja Kurganin välinen rautatie. Asukkaita on 14&nbsp;400 henkeä (vuonna 2009).

Vuonna 1655 venäläiset rakensivat Kataiskiin linnoituksen suojaksi paimentolaisten hyökkäyksiltä. 1700–1800-luvuilla sen kautta kulki tärkein Siperian kauppareitti. 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa Kataisk oli huomattava viljantuotannon keskus. Toisen maailmansodan aikana sinne evakuoitiin Melitopolin pumpputehdas. Kaupunginoikeudet Kataisk sai vuonna 1944.

Nykyään Kataisk on maatalousalueen keskus, jossa on pumpputehdas sekä rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kataiskin piirin sivusto
Kurtamyš

**Kurtamyš** () on kaupunki Kurganin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Tobolin sivujoen Kurtamyšin varrella 90 kilometriä Kurganista lounaaseen. Kaupunki on Kurtamyšin piirin keskus. Asukkaita on 17&nbsp;800 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1745. Vuonna 1956 siitä tuli kaupunki. Nykyään Kurtamyš on maatalousalueen keskus, jossa on mm. puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Epävirallinen kaupunkisivusto
Grace Metalious

**Grace Metalious** synt. **Marie Grace de Repentigny** (8. syyskuuta 1924 Manchester, New Hampshire – 25. helmikuuta 1964) oli yhdysvaltalainen kirjailija, jonka myyntimenestykseen *[[Kaupunki nimeltä Peyton Place]]* perustuu televisiosarja  *[[Peyton Place]]*.

Metalious valmistui Manchester Central High Schoolista 1942 ja avioitui seuraavana vuonna George Metaliousin kanssa. Sodan jälkeen George Metalious opiskeli sodassa palvelleille tarkoitetun tuen turvin, ja valmistuttuaan New Hampshiren yliopistosta hän vastaanotti rehtorin viran Gilmantonin kylässä New Hampshiressa. Gilmantonin on sanottu olevan sen kaupungin esikuva, johon Metalious sijoitti vuonna 1956 julkaistun romaaninsa *Kaupunki nimeltä Peyton Place* tapahtumat. Kirja oli myyntimenestys, ja se oli yli vuoden *[[The New York Times]]in* myydyimpien kirjojen listalla. Vuonna 1957 kirjasta tehtiin elokuvaversio *[[Peyton Place – vihan tyyssija]]* ja myöhemmin televisiosarja *Peyton Place*. Metalious kirjoitti kirjalle myös jatko-osan *Paluu Peyton Placeen*.

Metalious kuoli 39-vuotiaana alkoholin aiheuttamaan maksakirroosiin.

## Lähteet
Carl Ferdinand Nordlund

**Carl (Karl) Ferdinand Nordlund** (6. joulukuuta 1820 Luvia – 6. marraskuuta 1905 Porvoo) oli suomalainen rehtori ja kirjailija joka käytti nimimerkkejä *K. Pohjanen* ja *vanha koulumies*.

Nordlundin vanhemmat olivat Luvian kappalainen Isak Nordlund ja Albertina Helena Törnroth. Hän kävi Porin triviaalikoulua ja Turun lukiota päästen ylioppilaaksi 1838. Nordlund valmistui filosofian kandidaatiksi 1843 ja maisteriksi 1844. Hän toimi Turun yläalkeiskoulun vt. kollegana 1843 ja Uudenkaupungin ala-alkeiskoulun vt. rehtorina 1844–1845. Nordlund oli Porin yläalkeiskoulun ja myöhemmin Porin lyseon 1. kollega vuodesta 1845, konrehtori vuodesta 1847 sekä rehtori 1870–1882.

Nordlund oli naimisissa vuosina 1852–1901 Johanna Elisabet von Schantzin (k. 1901) kanssa. Heidän tyttärensä oli taidemaalari ja piirustuksenopettaja Elin Nordlund.

## Teoksia
* *Kouluoloja entisinä aikoina : kertomuksia ja muistelmia vanhalta koulumieheltä*. Holm, Helsinki 1884
* *Kuvaelmia menneitten aikojen eloista ja oloista*, kirjoittanut K. Pohjanen. Holm, Helsinki 1885
* *Ruotsalais-suomalainen käsi-sanakirja*. Holm, Helsinki 1887, koulupainos 1889
* *Svenskt-finskt handlexikon : skolupplaga*. Holm, Helsingfors 1887
* *Venäläis-suomalainen käsi-sanakirja / Русско-финскій ручный словарь*. K. E. Holm, Helsinki 1892
* *Skolförhållanden i äldre tider : skildringar och minnen*. Söderström, Helsingfors 1893

## Aiheesta muualla

* Vapaasti ladattavia Carl Ferdinand Nordlundin (nimimerkki K. Pohjasen) e-kirjoja Project Gutenbergiltä

## Lähteet
* 
*  Luettu 23.2.2010.
Makušino

**Makušino** () on kaupunki Kurganin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kurganin ja Petropavlovskin välisen rautatien varrella 131 kilometriä Kurganista itään. Kaupunki on Makušinon piirin keskus. Asukkaita on 9&nbsp;600 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on perustettu vuonna 1797. Vuonna 1963 siitä tuli kaupunki. Nykyään Makušino on maatalousalueen keskus, jossa toimii mm. konepaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Makušinon piirin sivusto
Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2010

**Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2010** pelattiin kahdessa lohkossa: Luxemburgin Kockelscheuer isännöi A-lohkoa 13-16. huhtikuuta ja Armenian Jerevan B-lohkoa 15-18. huhtikuuta.

A-lohkon joukkueet: , , , 

B-lohkon joukkueet: , , , 

## Lohko A

## Lohko B

*Loppuottelu: Armenia - **Pohjois-Korea** 2-5
*pronssiottelu: **Etelä-Afrikka** - Mongolia 8-3

## Lopulliset sijoitukset

Armenian joukkue diskattiin sen peluutettua edustuskelvottomia pelaajia ja kaikki sen pelit tuomittiin 0–5-tappioiksi.

## Lähteet
* http://www.iihf.com/channels0910/wm-iiia/statistics.html
* http://www.iihf.com/channels0910/wm-iiib/statistics.html
Peltokierto

**Peltokierto** (*Convolvulus arvensis*) on kiertokasvien heimoon kuuluva ruohokasvi, jota tavataan yleisesti Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Puutarhoissa ja viljelyksillä laji on erittäin hankalasti torjuttava rikkakasvi.

## Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen peltokierto kasvattaa 30–80 senttimetriä pitkän, köynneliään ja rennon varren. Kasvi on tavallisesti kalju. Lehdet sijaitsevat varressa kierteisesti ja ovat ruodillisia, pitkulaisia tai joskus kapeita, keihästyvisiä ja ehytlaitaisia. Valkoiset tai vaaleanpunaiset kukat ovat lehtihangoissa yksittäin tai kolmittain. Kukan teriöt ovat noin kaksi senttiä leveitä ja suppilomaisia. Kukkien pienet ja kapeat esilehdet ovat kukkaperän puolivälissä. Suomessa peltokierto kukkii heinä–elokuussa.

Peltokierto kasvattaa hyvin laajan ja usean metrin syvyydelle ulottuvan juurakon. Se leviää helposti pienistäkin juurenkappaleista, mikä tekee siitä erittäin vaikeasti torjuttavan rikkaruohon.

## Levinneisyys
Peltokiertoa tavataan koko Euroopassa lukuun ottamatta Islantia ja mantereen pohjoisosia. Yhtenäinen levinneisyysalue ulottuu Pohjois-Afrikasta läpi Euroopan Keski-Aasiaan ja Etelä-Siperiaan saakka. Ihmisen mukana laji on levinnyt laajalle Pohjois-Amerikkaan sekä mm. Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. Suomessa peltokierto on levinneisyytensä pohjoisrajoilla. Lajia tavataan satunnaisesti lähinnä asutuskeskuksissa Oulun korkeudelle saakka. Suomessa peltokierto on tulokaslaji, joka on levinnyt maahan mm. satamien painolastimaiden tai Venäjältä tuodun viljan ja rehun mukana.

## Elinympäristö
Peltokierto on kulttuuriympäristön kasvi, jota tavataan pihoilla, puutarhoissa, kaupungeissa, tien- ja radanvarsilla, satamissa, joutomailla sekä vanhoilla kasarmi- ja linnoituspaikoilla. Kasvi tukeutuu mielellään tiukalla kierteellä muihin kasveihin. Tuen puuttuessa se kasvaa maan pintaa myöten.

## Lähteet
* *Oulun kasvit. Piimäperältä Pilpasuolle.* Toim. Kalleinen, Lassi & Ulvinen, Tauno & Vilpa, Erkki & Väre, Henry. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Norrlinia 11 / Oulun kaupunki, Oulun seudun ympäristövirasto, julkaisu 2/2005. Yliopistopaino, Helsinki 2005.
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2020: Peltokierron (''Convolvulus arvensis'') levinneisyys Suomessa.
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Convolvulus arvensis'' - peltokierto
* ITIS: ''Convolvulus arvensis'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Convolvulus arvensis'' 
* Flora of China: ''Convolvulus arvensis''
Naval Air Station Alameda

**Naval Air Station Alameda** (**NAS Alameda**) on käytöstä poistettu lentokenttä Alamedan kaupungissa Kaliforniassa. Yhdysvaltain laivasto käytti lentoasemaa vuodesta 1936 vuoteen 1997.

Alueella sijaitsee kaksi kiitotietä: 7–25 (2&nbsp;438 × 61 metriä) sekä 13–31 (2&nbsp;195 × 61 metriä). Kiitoteiden lisäksi alueella on kaksi helikopterien laskeutumispaikkaa sekä lennonjohtotorni.

## Käytön jälkeen
Alamedan Naval Air Stationia on ehdotettu suojelualueeksi merivoimien lopetettua sen käytön vuonna 1997. Alue on rantakosteikkoa, jossa tavataan säännöllisesti 138 lintulajia. Siellä pesivät uhanalaiset amerikanpikkutiiran ja ruskopelikaanin alalajit sekä monia muita lintuja. Muuttohaukka saalistaa alueella, ja siellä on aiemmin havaittu myös mustajalkatyllien pesiä ja yksi  stellerinmerileijona. Kirjohylkeet käyttävät aluetta levähdyspaikkanaan. Suojelualue turvaisi myös Sacramentojoen yläjuoksulla kutevan kuningaslohen matkan merestä kutuvesilleen. Suojelualueen perustamisesta on neuvoteltu jo yli 12 vuotta, koska Merivoimat ja Luonnonsuojeluyksikkö (U.S. Fish and Wildlife Service, FWS) eivät pääse yksimielisyyteen siitä, kenen kuuluu puhdistaa saastuneet maa-alueet.

Lentotukialus USS ''Hornet'' siirrettiin Alamedaan museolaivaksi, minkä lisäksi siellä on kuvattu *[[Myytinmurtajat]]*-televisiosarjaa ja *[[Matrix Reloaded]]* -elokuvaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Šumiha

**Šumiha** () on kaupunki Kurganin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Tšeljabinskin ja Kurganin välisen rautatien varrella 133 kilometriä Kurganista länteen. Kaupunki on Šumihan piirin keskus. Asukkaita on 18&nbsp;600 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1892 perustetusta Siperian radan asemataajamasta. Vuonna 1944 siitä tuli kaupunki. Nykyään Šumiha on maatalousalueen keskus, jossa on mm. konepaja ja elintarviketeollisuutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Šumihan piirin sivusto
Alexandroúpoli

**Alexandroúpoli** (; ) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Αλεξανδρούπολης, *Dímos Alexandroúpolis*), joka sijaitsee Évroksen alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella. Kaupunki on Évroksen hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 1&nbsp;219,9 neliökilometriä ja väkiluku 72&nbsp;959. Varsinaisen Alexandroúpolin kaupungin väkiluku on 57&nbsp;812 (vuonna 2011).

Alexandroúpolin nähtävyyksiä ovat esimerkiksi 1900-luvun alussa valmistunut Pyhän Nikolaoksen katedraali, Alexandroúpolin arkeologinen museo sekä majakka, joka oli toiminnassa ensimmäistä kertaa 1. kesäkuuta 1880. Korkeutta majakalla on 27 metriä merenpinnasta ja sen valo kantaa normaalilla säällä 37 kilometrin päähän. Kunnan luonnonnähtävyyksiin kuuluu Évroksen suiston kansallispuisto. Alexandroúpolin kaupungissa toimii kaksi Traakian Demokritos-yliopiston tiedekunnista (kasvatustieteellinen ja terveystieteellinen tiedekunta).

Nykyinen Alexandroúpolin kunta muodostui, kun Alexandroúpoli, Féres ja Traïanoúpoli yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Alexandroúpolin kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Liikenne

Alexandroúpolista on matkaa Thessalonikiin 350 kilometriä, pääkaupunki Ateenaan 840 km, Turkin rajalle 43 km ja Istanbuliin 300 km. Kaupungissa on Alexandroúpolin kansainvälinen lentoasema, josta liikennöidään päivittäin Ateenaan. Kaupungista kulkee junia Thessalonikiin, Ateenaan ja Orestiádaan. Alexandroúpolista liikennöidään laivoilla Pohjoisen Egean saarille, kuten esimerkiksi Samothrákille. Rantaviivaa kunnalla on 35 kilometriä.

## Väkiluvun kehitys

Alexandroúpolin väkiluvun kehitys vuodesta 1981 vuoteen 2011:	 	 			 	

## Tunnettuja asukkaita

* Chrysopigí Devetzí, yleisurheilija

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Αλεξανδρούπολης. Alexandroúpolin kunnan verkkosivut.
Vladimir Motyl

**Vladimir Jakovlevitš Motyl** () (26. kesäkuuta 1927 Lepel, Valko-Venäjä – 21. helmikuuta 2010) oli neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.

Motylin elokuva *[[Aavikon laki (vuoden 1970 elokuva)|Aavikon laki]]* oli ensimmäinen siinä neuvostoelokuvan lajissa, jonka katsotaan vastaavan Hollywoodin westernejä. Elokuva on ollut kaikkien aikojen suosituimpia neuvostoliittolaisia elokuvia. Siitä huolimatta Motyl sai ensimmäisen virallisen palkinnon vasta Boris Jeltsinin aikaan.

## Lähteet
Sinitatti

**Sinitatti** (*Gyroporus cyanescens*) on Suomessa harvinainen kastanjatatin sukuinen sienilaji. Se on hyvin vaalean-kermanvärinen, lakin pinta hieman kellertävä, epätasaisen poimuinen ja nukkainen samoin kuin paksu lokeroinen jalkakin. Pillit ovat tiheässä. Sieni muuttuu nopeasti vioittuneista kohdastaan indigonsiniseksi. Sitä kehutaan erinomaisen makuiseksi. Suomessa sitä on tavattu enimmäkseen etelärannikolla eikä se ole varsinainen synkkien metsien laji, mutta viihtyy mäntyjen ja jalojen lehtipuiden kanssa.

Sinitatti mainitaan potentiaaliseksi myös sienivärjäyksessä sisältämänsä gyrosyaniinin vuoksi, mutta laji on Suomessa harvinainen.

## Lähteet
Šadrinsk

**Šadrinsk** () on kaupunki Kurganin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Obin vesistöön kuuluvan Iset-joen varrella 146 kilometriä Kurganista luoteeseen. Kaupunki on Šadrinskin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen. Šadrinskin kautta kulkee Jekaterinburgin ja Kurganin välinen rautatie. Asukkaita on 75&nbsp;300 henkeä (vuonna 2009).

Kaupungin paikalla sijainnut asutus mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1644. Vuonna 1662 perustettiin linnoitettu kylä, joka sai nimensä Isetin sivujoen mukaan. Vuonna 1712 siitä tuli kaupunki ja vuonna 1781 Permin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1800-luvulla Šadrinsk oli huomattava kauppa- ja kulttuurikaupunki, johon syntyi myös teollisuutta.

Nykyään Šadrinskissa on mm. kone- ja laite-, elintarvike- sekä rakennustarviketeollisuutta. Kaupungissa toimii kasvatustieteellinen korkeakoulu, teatteri ja kotiseutumuseo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Šadrinskin kaupungin sivusto
Valonesto

**Valonesto** on menetelmä, jolla lintujenkasvattajat säätelevät vangittuina pidettävien lintujen saamaa valoa linnun vuosirytmin muuttamiseksi haluttuun suuntaan. Esimerkiksi lyhentämällä asteittain linnun saamaa päivänvaloa sen sulkasato aikaistuu, ja taas valoa vähitellen lisäämällä saadaan koiraslintu lisääntymisvireeseen, jolloin se alkaa laulaa väärään vuodenaikaan.

## Lähteet
* Birkhead, Tim 2009: Lintujen viisaus. Lintutieteen kuvitettu historia. - readme.fi, Gummerus, Jyväskylä.
Euroopan parlamentin puhemies

**Euroopan parlamentin puhemies** on henkilö, joka johtaa istuntoa Euroopan parlamentissa. Hän myös edustaa parlamenttia Euroopan unionissa ja kansainvälisesti. Useimpien EU-lakien ja EU:n budjetin hyväksyminen vaativat puhemiehen allekirjoituksen. Puheenjohtajakokouksessa puhemies tapaa poliittisten ryhmien puheenjohtajat. Puhemiehen kausi kestää tavallisesti kaksi ja puoli vuotta; viiden vuoden välein valittavan parlamentin kaksi suurinta puoluetta jakavat useimmiten puhemiehyyden.

Nykyinen puhemies on maltalainen Roberta Metsola, joka aloitti virassaan tammikuussa 2022. Hän on vuonna 1952 perustetun parlamentin 30. puhemies. Aiemmin parlamentin puhemiehistä kaksi on ollut naisia. Parlamentti on valinnut puhemiehen europarlamenttivaalien tuloksen perusteella vuodesta 1979 lähtien, jolloin puhemieheksi valittiin liberaalidemokraattien Simone Veil.
## Luettelo puhemiehistä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hoop-La

**Hoop-La** on Frank Lloydin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1933, jonka pääosassa on Clara Bow hänen viimeiseksi jääneessä elokuvaroolissaan. Bow näyttelee karnevaaliesiintyjää, joka yrittää vietellä show'n johtajan pojan voittaakeen vedon. Sivuosia esittävät muiden muassa Preston Foster ja Richard Cromwell. Käsikirjoitus on laadittu Kenyon Nicholsonin näytelmän *The Barkerin* pohjalta. *Hoop-La* kestää 85 minuuttia ja on mustavalkoinen. Tuotantoyhtiönä oli Fox Film Corporation.

Kenyon Nicholsonin näytelmän pohjalta on tehty kaksi muutakin elokuvaa: vuonna 1928 romanttinen draama *[[Valloittaja (vuoden 1928 elokuva)|Valloittaja]]* (engl. *The Barker*), jonka ohjasi George Fitzmaurice, jossa näyttelee muiden muassa Douglas Fairbanks Jr. ja vuonna 1945 musikaali *[[Tanssiva Venus]]* (engl. *Diamond Horseshoe*), jonka ohjasi George Seaton päätähtenä Betty Grable.

## Rooleissa

## Aiheesta muualla
* 
* ''Hoop-La'' TCM Movie Databasessa
Love for Sale (kappale)

”**Love for Sale**” on Cole Porterin kirjoittama musiikkikappale vuodelta 1930. Sen esitti ensimmäisen kerran Kathryn Crawford Broadway-musikaalissa *The New Yorkers*.

Musikaalin alkuperäisversion huippukohdassa Crawfordin esittämä valkoinen prostituoitu lauloi kappaletta kolmen ystävättärensä kanssa New Yorkissa sijaitsevan Reuben's Restaurantin edessä. Yleisö piti kohtausta moraalisesti arveluttavana, ja myöhemmin kirjoittajat päätyivät vaihtamaan kohtauksen ja laulajan toiseksi. Uudessa versiossa musta laulajatar Elizabeth Welch lauloi samaa laulua Harlemin Cotton Clubin edessä.

Kun kappaleen soittaminen radiossa kiellettiin Yhdysvalloissa uskaliaiden sanojen takia, sen suosio ei suinkaan loppunut, vaan levyjä ostava yleisö kiinnostui kappaleesta vieläkin enemmän. Porter itse piti kappaletta yhtenä suosikeistaan, ja oli itse asiassa mielissään siitä, ettei sanoja voitu soittaa radiossa. Kohua herättävän tekstin johdosta kappaletta esitettiinkin usein instrumentaalina. Kappaleesta on tullut myös osa jazzmuusikoiden vakituista repertuaaria; sen ovat levyttäneet muun muassa Dinah Washington, Cannonball Adderley, Ahmad Jamal ja Miles Davis.

## Sävellys

Laulu seuraa ajan popmusiikille tyypillistä AABA-rakennetta, mutta 64 tahdin mittaisena perinteisen 32 tahdin sijaan. Porter kirjoitti loppuun vielä kahdeksan tahdin mittaisen koodan, mutta se jätetään yleensä pois kappaletta esitettäessä. Harmonia vaihtelee jatkuvasti duurin ja mollin välillä. Porter käytti tällaista sävellajin vaihtelua muissakin kappaleissa, kuten "Night and Day" ja "Begin the Beguine", ja kutsui itse näitä sävellyksiä "juutalaisiksi kappaleiksi". Porteria lukuun ottamatta useimmat aikakauden suosituimmista lauluntekijöistä, kuten Richard Rodgers, George Gershwin, Irving Berlin ja Jerome Kern, olivat juutalaisia.

## Lähteet
Markkinaistaminen

**Markkinaistamisella** tarkoitetaan laajasti sellaisen verorahoitteisen palvelujen järjestämistavan muuttamista, jossa hierarkiasta siirrytään markkinasuuntautuneiden toimintatapojen soveltamiseen.

## Lähteet
Buonconvento

**Buonconvento** on kunta ja kylä Italian Toscanassa, noin 27 kilometriä Sienasta etelään. Buonconvento poikkeaa muista seudun kaupungeista siten, että sitä ei ole rakennettu kukkulalle.

## Historia
Buonconvento on osin tiilestä rakennettu markkinakaupunki, jolla oli tärkeä kauppa-asema 1200-luvun puolivälissä. Samalla se oli tärkeä pysähdyspaikka Via Francigenalla, historiallisella pyhiinvaellusreitillä, joka ulottui Englannin Canterburystä Roomaan.

## Nähtävyydet
Buonconventossa on hyvin säilynyt keskiaikainen ydin, jota ympäröi vuosina 1371–1381 rakennettu muuri. Siellä on myös uskonnollisen taiteen museo, Museo d’Arte Sacra, jossa on sienalaisia maalauksia 1300–1600-luvulta. Museossa on mm. Andrea di Bartolon *Marian ilmestys* sekä Luca di Tommen *Madonna del Latte*, joka esittää imettävää Neitsyt Mariaa.

## Lähteet
*Firenze ja Toscana, Tammi 2007

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Näennäismarkkinat

**Näennäismarkkinat**, kvasimarkkinat, pseudomarkkinat tai suunnitellut markkinat tarkoittavat julkisessa hallinnossa muodostunutta hallintotilannetta, jossa luodaan "markkinaolosuhteet" julkisen sektorin sisälle käyttämällä rajoitetusti tai valikoidusti markkinamekanismia ja siirrytään osittaiseen markkinaohjaukseen. Julkisen yksikön (esimerkiksi kunta tai valtio) omistamat tuottajaorganisaatiot kilpailevat samaan julkiseen yksikköön kuuluvan tilaajaorganisaation antamista tilauksista.

Nämä tuottajaorganisaatiot voivat olla joko voittoa tavoittelemattomia tai taloudellista voittoa tavoittelevia yksiköitä. Voitontavoittelu johtaa usein vain tämän sisäisen näennäisvoiton siirtelyyn saman julkisen organisaation eri toimijoiden tai budjettiyksiköiden välillä. Näillä keinotekoisilla markkinoilla voi olla esimerkiksi julkisen sektorin tuottajayksiköitä, joista on muodostettu asemaltaan itsenäisiä, tai ne voivat olla hallinnollisesti samaa tilaajaorganisaatiota. Tavallisimmin näennäismarkkinat toimivat kuitenkin pelkästään julkisen sektorin sisällä esimerkiksi kunnan tai kuntayhtymän "kilpailuttaessa" omia tuotantoyksiöitään. Ajatuksena on hyödyntää kilpailuun liittyviä kannustimia ja tavoitteellisia sopimuksia toiminnan tehostamiseksi.

## Katso myös
*Uusi julkisjohtamisen oppi