open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Čahbahar

**Čahbahar** on satamakaupunki Iranin Sīstānin ja Balūchestānin provinssissa. Sen asukasluku oli vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan 106&nbsp;739.

## Maantiede

Čahbahar sijaitsee Iranin Sīstānin ja Balūchestānin provinssissa Makranin rannikolla. Kaupunki on samannimisellä matalalla lahdella. Lahti on puoliympyrän muotoinen ja suultaan noin 13 kilometriä leveä. Ympäröivä seutu on alavaa.

Lämpötila alueella on 25,5–44,5 °C ja vuotuinen sadanta 125–150&nbsp;mm. Monsuunikaudella puhaltavat etelä-kaakkoissuuntaiset tuulet.

## Historia

Hieman nykyisestä Čahbaharista pohjoiseen sijaitsevat historiallisen Tizin kaupungin rauniot. Tiz saattaa olla jo antiikin aikaisissa lähteissä mainittu Tesa. Vielä 900-luvulla se oli koko Makranin alueen suurin kaupunki ja satama. Alue käännytettiin islamiin bujidien valtakaudella. Vuonna 1581 portugalilainen laivasto-osasto hyökkäsi satamaan ja tuhosi sen. Vanhan kaupungin nimi on säilynyt läheisen kylän nimenä.	

Makran oli sittemmin varsin erillään Iranin muista tapahtumista sen syrjäisyyden ja vaikeakulkuisuuden takia. Alueella vaikuttivat useat eri heimopäälliköt. Vuonna 1784 Kalatin kaani Nasir Khan I antoi Gwadarin sataman Čahbaharista itään Omanin sulttaanille. Vuonna 1792 omanilaiset valtasivat yllätyshyökkäyksellä myös Cahbaharin ja hallitsivat sitä lyhyin keskeytyksin vuoteen 1872 saakka. 

1800-luvulla alueella kasvattivat vaikutusvaltaansa britit. Hieman Čahbaharin eteläpuolelta kulki heidän rakennuttamansa lennätinlinja Istanbulista Karachiin. Persian qajarit olivat myös alkaneet vuonna 1864 vaatia aluetta itselleen. Britit ja Persia sopivat oman rajansa kulusta vuonna 1872, mutta britit pitivät Čahbaharia edelleen osana Omania. Sen asukasluku oli vuonna 1867 noin 900. Ebrahim Khanin johtamat qajarien joukot valtasivat sen vuonna 1872 lyhyen taistelun jälkeen. 

Kaupunki on ollut sittemmin osa Irania. Paikallisten hallitsijoiden jatkuvat kiistat saivat britit kuitenkin perustamaan varuskunnan kaupunkiin, josta he lähtivät vasta vuonna 1921. Samaan aikaan rakennettiin myös kaupungin pääkatu ja Čahbaharista tuli yksi Makranin pääasiallisista satamista. 1900-luvun alussa sen asukasluku oli noin 2&nbsp;300. Venäjän keisarikunta kaavaili jonkin aikaa rautatien rakennuttamista Čahbahariin, mutta heidän aikeensa päättyivät tappioon Japanin vastaisessa sodassa. 1930-luvulla kaupungista tehtiin Iranin Makranin hallinnollinen keskus, mikä johti kaupungin kasvuun. 1960-luvulla aloitettiin suuria infrastruktuurihankkeita sen sataman kehittämiseksi.

## Talous

Čahbaharin satama on yksi Iranin merkittävimmistä satamista. Nykyisen sataman toiminta alkoi vuonna 1983. Sen yhteydessä on vapaakauppa- ja teollisuusalue.	Sataman kehittämiseen on sijoittanut paitsi Iran, mutta myös Intia. Čahbahar on myös oman lähialueensa taloudellinen keskus.

## Väestö
Čahbaharin asukasluku oli vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan 106&nbsp;739. Paikalliset ovat balucheja, ja he puhuvat baluchin kieltä.

## Lähteet
Nättrabyånin vesistö

**Nättrabyånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 81) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Nättrabyånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 444 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Nättrabyån. Joen kokonaispituus on 60 kilometriä. Joki laskee Itämereen noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Nättrabyånin vesistö sijaitsee kahden keskikokoisen vesistön Emånin vesistön (tunnus 74) ja Mörruminjoen vesistön (tunnus 86) välisessä taskussa, jossa on yksitoista pienempää päävesistöä. Vesistö on pieni, joten se jää kahden viereisen päävesistön Lyckebyånin vesistön (tunnus 80) ja Ronnebyånin vesistön (tunnus 82) väliin. Näiden kanssa on vain vähän yhteistä vedenjakajaa, mutta enemmän sitä on mereen laskevien ojien ja purojen pienillä valuma-alueilla, jotka sijaitsevat sen joensuun ympäristössä.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (64,5&nbsp;%), turve (3,9&nbsp;%), kalliomaa (13,1&nbsp;%), hiekka ja sora (1&nbsp;%), multamaa (7,8&nbsp;%), savimaa (2,1&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (1,4&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (77,6&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (0,7&nbsp;%), viljelymaita (10,4&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (1,0&nbsp;%) sekä joutomaita (4,4&nbsp;%). Näiden lisäksi on 6,0&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Nättrabyånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,36&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 12,9&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,34&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3,3&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 14,7&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,2&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 14,3&nbsp;m³/s on mitattu huhtikuussa 2006 ja pienin 0,2&nbsp;m³/s syyskuussa 2002. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan vaatimaton kevättulva ajoittuisi huhtikuulle.

## Vesivoima
Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 13 patoa, joilla ei säännöstellä jokien virtaamia.

Vesistössä on yksi Alnarydin vesivoimalaitos, joka tuottaa sähköä 0,2 megawattin teholla noin 0,9 gigawattituntia vuodessa.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Kaliumferraatti

**Kaliumferraatti** on kaliumin ja raudan kemiallinen yhdiste, jonka kaava on K2FeO4. Tämä punertava suola on paramagneettinen ja on harvinainen esimerkki raudan +6 hapetusluvun yhdisteestä. Suurimmassa osassa rautayhdisteitä raudan hapetusluku on +2 tai +3 (se muodostaa ionin Fe2+ tai Fe3+). Korkean hapetuslukunsa vuoksi ferraatti-ioni (FeO42−) on voimakas hapetin.

Kaliumferraatti on mustaa jauhetta, joka liukenee veteen punaiseksi liuokseksi.

Yhdisteellä on käyttöä raudan +5 yhdisteiden tuotannossa radiolyysillä, "super-rauta" paristoissa ja jätevesien puhdistuksessa.

## Lähteet
Eulemur collaris

**Eulemur collaris** on Madagaskarin kaakkoisosissa tavattava maki. Lajia pidettiin aikaisemmin ruskomakin alalajina ja nykyisin omana lajinaan. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen erittäin uhanalaiseksi lajiksi.

## Taksonomia

Lajia *Eulemur collaris* pidettiin aikaisemmin ruskomakin (*Eulemur fulvus*) alalajina. Nykyisin se on kuitenkin mäöäritelty kokonaan omaksi lajikseen.

## Koko ja ulkonäkö

*Eulemur collaris* on keskikokoinen. Painoa sillä on 2,25–2,5 kiloa. Ruumiin pituus on 390–400&nbsp;mm ja hännän pituus 500–550&nbsp;mm. Urokset ja naaraat poikkeavat toisistaan väritykseltään. Urosten selkäpuoli on ruskeanharmaa ja vatsapuoli hieman vaaleampi. Selkärankaa pitkin kulkee musta raita. Otsa, päälaki ja kuono ovat tummanharmaat tai mustat. Posket ja parta ovat oranssit tai ruosteenruskeat. Naaraiden selkäpuoli on uroksia rukseampi. Pää ja naama ovat harmaat. Poskien karvoitus on harvempaa. Naaraiden ja urosten silmät ovat oranssinpunaiset.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Lajin levinneisyysalue käsittää osia Kaakkois-Madagaskarista. Levinneisyysalueen eteläraja on Ambatotsirongorongon metsä ja pohjoisraja Mananarajoki. Joen tosielta puolelta alkaa lajin *[[Eulemur cinereiceps]]*-levinneisyysalue. Lännessä raja kulkee Kalambatritran metsissä. Pieniä kantoja on Mandenan ja Sainte-Lucen suojelualueilla. 

Lajin elinympäristö käsittää kosteita rannikkometsiä merenpinnan korkeudelta aina 1&nbsp;875 metrin korkeuksille saakka. Kannan tiheys on paikasta riippuen yleensä 16–74 yksilöä per km².

## Elintavat
*Eulemur collaris* on sekä yö-, että päiväaktiivinen. Aktiivisuusaste on riippuvainen valojaksoisuudesta ja öiden valoisuudesta. Ne liikkuvat ryhmissä, joiden koko on tyypillisesti 2–17 yksilöä. Suuremmissa voi olla 22 yksilöä. Yhdessä ryhmässä voi olla useita uroksia ja naaraita. Ryhmä liikkuu kotialueella, jolla on kokoa 21–113 ympäristöstä alueesta riippuen.

Pääasiallisen ravinnonlähteen muodostavat hedelmät. Muita ravinnon lähteitä ovat kukat, tuoreet lehdet ja hyönteiset. Sen ravinnokseen käyttämiä kasvilajeja on 45:stä eri suvusta. Tärkeimpiä niistä ovat *[[Syzigium]]*, *[[Dypsis]]* ja *[[Uapaca]]*.

Naaraat synnyttävät syyskuun ja lokakuun aikana. Tiineys kestää noin 120 päivää.  Poikasia on usein yksi, mutta kaksosetkaan eivät ole harvinaisia.

## Uhat ja suojelu
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt lajin *Eulemur collaris* erittäin uhanalaiseksi lajiksi. Kanta on pienentynyt viimeisen kolmen sukupolven eli noin 24 vuoden aikana arviolta vähintään 50&nbsp;%.

Lajin pääasiallinen uhkatekijä on sen elinympäristön häviäminen kaskiviljelyn ja puuhiilen tuotannon takia. Huomattavan ongelman muodostaa myös ilmeniitin kaivanta ja metsästys. Lajia metsästetään paitsi ruuaksi, mutta myös laitonta lemmikkikauppaa varten.

Laji kuuluu CITES-sopimuksen liitteeseen I. Sitä tavataan kahden kansallispuiston Andohahelan ja Midongy du Sudin alueilla, sekä Kalambatritran, Tsitongambarikan, Mandenan ja Sainte Lucen suojelualueilla. Berentyn yksityisellä suojelualueella on sinne istutettu kanta. Eläintarhoissa yksilöitä on Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa.

## Lähteet
Super League

**Super League** on Englannin ylin rugby league -sarjataso. Siinä on 12 joukkuetta. 

## Joukkueet
* Castelford Tigers
* Catalans Dragons
* Huddersfield Giants
* Hull FC
* Hull Kingston Rovers
* Leeds Rhinos
* Leigh Centurions
* Salford Red Devils
* St Helens
* Wakefield Trinity
* Warrington Wolves
* Wigan Warriors
Lisa Alther

**Lisa Alther** (s. 1944 Kingsport, Tennesee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija. Feministikirjailijan leiman saanut Alther on työskennellyt kustannusvirkailijana, freelance-toimittajana ja sosiaalityöntekijänä.
Esikoisromaani *Elämä keinulaudalla* oli myyntimenestys. Sen aiheena on heroiininkäyttäjän paluu lapsuudenmaisemiin ja suhde näihin muistoihin. Samalla linjalla hän jatkaa kahdessa seuraavassa suomennetussa teoksessaan.

## Suomennetut teokset
* *Elämä keinulaudalla* (*Kinflicks*), suom. Hilkka Pekkanen, Helsinki: Tammi 1979 
* *Nuoruudensyntejä* (*Original sins*), suom. Kristiina Rikman, Helsinki: Tammi 1982  
* *Enkelit lennossa* (*Other women*), suom. Elsa Carroll, Helsinki: Tammi 1985 

## Lähteet
Hjorth

**Hjorth** tai **Hjort** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Arno Hjorth (1883–1932), suomalainen näyttelijä ja tanssitaiteilija, Karl Frans Hjorthin poika
*Axel Einar Hjorth (1888–1959), ruotsalainen huonekalusuunnittelija
*Bror Hjorth (1894–1968), ruotsalainen kuvanveistäjä, taidemaalari, piirtäjä ja professori
*Daniel Hjort (n. 1575–1615), ruotsalainen virkamies, kuningas Kaarle IX:n läheinen avustaja
*Eric Hjorth (s. 2001), ruotsalainen jääkiekkoilija
*Johan Hjort (1869–1948), norjalainen eläintieteilijä ja kalabiologi
*Johan Arvid Hjorth (1848–1898), suomalainen varatuomari, oikeusneuvos, valtiopäivämies ja Porin pormestari 1898
*Karl Frans Hjorth (1857–1919), suomalainen kauppias ja tehtailija
*Luukas Hjorth (1849–1936), suomalainen rakennuspiirtäjä
*Vigdis Hjorth (s. 1959), norjalainen kirjailija.
Kuningassaniaiset

**Kuningassaniaiset** (*Osmunda*) on kuningassaniaiskasvien (Osmundaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu ainakin yhdeksän lajia sekä yksi risteymä, mutta sukuun on kuvattu myös yli 50 muutakin lajia, joiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä. Kuningassaniaisia ei kasva Suomessa luonnonvaraisina ja Euroopassa kasvaa vain yksi sukuun kuuluva laji: kuningassaniainen (*Osmunda regalis*).

Kuningassaniaiset ovat monivuotisia, noin metrin korkuisiksi kasvavia saniaisia, joilla on lyhyt juurakko. Ainakin osa lehdistä on itiöpesäkkeettömiä. Itiöpesäkkeettömät lehdet ovat kahteen kertaan parilehdykkäisiä, ja pikkulehdykät ovat sahalaitaisia. Itiöpesäkkeitä sisältävissä lehdissä itiöpesäkkeet sijaitsevat lehtien yläosissa ja ovat aluksi kellanvihreitä, mutta muuttuvat itiöiden kypsyessä ruskeiksi. Itiöpesäkkeet sijaitsevat kahdessa rivissä ja ovat muodoltaan jokseenkin päärynänmuotoisia.

Kuningassaniaisten suvun tieteellinen nimi (*Osmunda*) tulee Tor-jumalan saksankielisestä nimestä Osmund.

## Lajeja ja risteymiä
* *[[Osmunda abyssinica]]*
* *[[Osmunda angustifolia]]*
* *[[Osmunda claytoniana]]* – kruunusaniainen (syn. *Claytosmunda claytoniana*)
* *[[Osmunda japonica]]*
* *[[Osmunda lancea]]*
* *[[Osmunda mildei]]*
* *[[Osmunda nipponica]]*
* *[[kuningassaniainen|Osmunda regalis]]* – kuningassaniainen
* *[[Osmunda vachellii]]*
* ''Osmunda'' × ''ruggii''

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Kuningassaniaiset (''Osmunda'')
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Osmunda''
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Osmunda'' 
* ITIS: ''Osmunda'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Osmunda'' 
* Flora of China: ''Osmunda''
Iridium(III)kloridi

**Iridium(III)kloridi** (IrCl3) on iridium- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muiden iridiumyhdisteiden valmistukseen ja katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Iridium(III)kloridilla on kaksi eri kidemuotoa eli se on polymorfista. Niistä α-muoto on väriltään ruskehtavan vihreää ja alkeiskopiltaan monokliinistä. Alkeiskopiltaan ortorombinen β-muoto on punaruskeaa. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen trihydraatti (IrCl3·3H2O). Iridium(III)kloridi ei liukene veteen.

Iridium(III)kloridia valmistetaan klooraamalla metallista iridiumia kloorilla 650&ndash;660 °C:n lämpötilassa. Hiilimonoksidin on todettu avustavan reaktiota.
:2 Ir + 3 Cl2 → 2 IrCl3

Iridium(III)kloridi on yleisimmin käytetty lähtöaine valmistettaessa muita iridiumyhdisteitä. Sitä voidaan käyttää myös katalyyttinä esimerkiksi Diels-Alder-reaktioissa, toisiintumisissa ja hapetuksissa	

## Lähteet
Rautaoksalaatti

**Rautaoksalaatti** voi viitata ainakin seuraaviin yhdisteisiin:

* Rauta(II)oksalaatti eli ferro-oksalaatti
* Rauta(III)oksalaatti eli ferrioksalaatti
Ikuisesti sinun (vuoden 2011 elokuva)

**Ikuisesti sinun** on Mia Halmeen ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 2011. Elokuva käsittelee lasten huostaanottoprosessia sekä huostaanotettujen lasten suhdetta vanhempiinsa sekä sijaisperheisiin, joihin heidät on sijoitettu.

Elokuva sisältää kolmen huostaanotetun lapsen tarinat, ensimmäisessä pieni lapsi sijoitetaan vastaanottokotiin, toisessa seurataan teini-ikäisen tytön elämää sijaisperheessä ja viimeisessä tarinassa pitkään sijaisperheessä asuneet sisarukset ovat muuttamassa takaisin äitinsä luokse.

Elokuva osallistui lukuisille kansainvälisille festivaaleille.

## Palkinnot
* Jussi-palkinnot (2012): paras dokumenttielokuva.
* Arktisen upeeta (2012): Ammattilaiskilpailun pääpalkinto.
* Artova Film Festival (2012): Paras pitkä elokuva.
* Visions du Réel (2012): Grand Prix parhaan pitkän dokumenttielokuvan ohjauksesta (Mia Halme).
* Saratov Sufferings (2012): Paras elokuva, paras kuvaus.

## Lähteet
Ari Hursti

**Ari Hursti** on suomalainen radiotoimittaja ja -juontaja. Hursti oli Nelonen Median Helmiradio-kanavalla juontajana joulukuuhun 2020 saakka. Tämän jälkeen hän aloitti työskentelyn Yle Radio Suomen Lapin iltapäiväjuontajana. Hursti on aiemmin työskennellyt toimittajana ja radiojuontajana YleX:llä, Radio Novalla, Radio Aallossa ja HitMixillä. 

## Lähteet
Tunturiängelmänruoste

**Tunturiängelmänruoste** (*Puccinia rhytismoides*) on ruostesienilaji, jota on tavattu harvinaisena Norjassa sekä Suomen Enontekiöllä. Sitä esiintyy nimensä mukaisesti tunturiängelmällä (*Thalictrum alpinum*). Lajin on tieteelle kuvannut Johanson 1886, mutta sen taksonominen asema on epäselvä. Laji ei näytä tarvitsevan useampia väli-isäntiä, vaan pysyy ängelmällä loisena. Sille se aiheuttaa ruskeita tervatäplämäisiä laikkuja ja lehtien kiiltävää epämuotoisuutta. 

Lajinimeksi valikoitunut "rhytismoides" juontuu tervatäplien sienisuvun nimestä *Rhytisma*. 

## Lähteet
Vierydsånin vesistö

**Vierydsånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 83) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Vierydsånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 165 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuoman pääosan muodostaa noin 30 kilometriä pitkä Vierydsån, jonka latvajuoksulle ei kartoissa ole nimeä. Se muodostaa 36 kilometriä pitkän pääuoman, joka alkaa Tjurkenin ja Kalvenin järvistä (127 metriä mpy. Joen keskivirtaama (MQ) on 1,1 kuutiometriä sekunnissa, mikä tekee noin 0,03 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Nättrabyånin vesistö sijaitsee kahden keskikokoisen vesistön Emånin vesistön (tunnus 74) ja Mörruminjoen vesistön (tunnus 86) välisessä taskussa, jossa on yksitoista pienempää päävesistöä. Vierydsånin vesistö on niistä pienin ja sen vuoksi se jääkin kokonaan viereisten päävesistöjen Ronnebyånin vesistön (tunnus 82) ja Bräkneånin vesistön (tunnus 84) väliin. Nättrabyånin joensuun ympäristössä on muutama mereen laskevan ojan tai puron pienin valuma-alue, joiden yhteispinta-alakin on pieni.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (56,9&nbsp;%), turve (2,9&nbsp;%), kalliomaa (19,6&nbsp;%), hiekka ja sora (1,3&nbsp;%), multamaa (8,7&nbsp;%), savimaa (3,7&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (2,1&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (77,4&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (0,4&nbsp;%), viljelymaita (12,3&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,7&nbsp;%) sekä joutomaita (4,6&nbsp;%). Näiden lisäksi on 4,7&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Vierydsånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 1,48&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 7,62&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,15&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 1,1&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 5,6&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 8,7&nbsp;m³/s on mitattu huhtikuussa 2006 ja pienin 0,1&nbsp;m³/s viimeksi vuonna 2009. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva pidentää talven sateista aikaa, mutta kesät olisivat kuivia.

## Lähteet
### Viitteet
No Comments (elokuva)

**No Comments** on Lasse Naukkarisen ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 1985. Elokuva on kuvallinen essee, joka koostuu neljästä osasta ja ei nimensä mukaisesti sisällä lainkaan kommentaaria. 

Elokuva osallistui lukuisille kansainvälisille festivaaleille muun muassa Berliinin elokuvajuhlille (1985) ja Cannesin elokuvajuhlille (1985).

## Palkinnot
* Kettu-mitali (1984]	
* Jussi-palkinnot (1985): paras dokumenttielokuva.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elokuva katsottavissa Yle Areenassa
Hocalar

**Hocalar** on piirikunta Afyonkarahisarin maakunnassa, Turkissa. Vuonna 2019 Hocalarin väkiluku oli 9 496.

## Lähteet
Ann-Charlotte Alverfors

**Ann-Charlotte Alverfors** (1947 Eksjö, Ruotsi – 20. maaliskuuta 2018) oli ruotsalainen kirjailija. Hänen läpimurtonsa oli omaelämäkerrallinen romaanitrilogia *Sparvöga* (1975), *Hjärteblodet* (1976) ja *Snabelros* (1977), mutta jo niitä ennen hän oli julkaissut kaksi runokokoelmaa. Viimeiseksi teokseksi jäi *Vitnäbb* (2015), jonka aiheeseen heijastui se, että hän ja hänen puolisonsa sairastuivat melkein yhtä aikaa syöpään. Vaikka läpimurto toi julkisuutta, myöhemmin häntä ei enää juuri muistettu.

Trilogian pohjalta on tehty televisiosarja *Sparvöga* (1989).

## Lähteet
Inglewood Park Cemetery

**Inglewood Park Cemetery** on vuonna 1905 perustettu hautausmaa Inglewoodissa Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.

Hautausmaalle on haudattu monia tunnettuja henkilöitä, esimerkiksi Robert Kardashian, Walter Lang, Juanita Moore, Cesar Romero ja Big Syke.

## Lähteet
Collectivité européenne d’Alsace

**Collectivité européenne d'Alsace** on 1. tammikuuta 2021 syntynyt alueellinen yhteisö Alsacen seudulla Ranskassa.  Se syntyi departementtien Bas-Rhin ja Haut-Rhin yhdistymisellä. Yhteisö säilyi osana Grand Estin aluetta. Alsacen äänestäjät äänestivät yhtenäisen alueen puolesta vuonna 2013.

Alsacen asema Ranskassa muistuttaa Korsikaa (jolla on ollut alueellisen yhteisön status vuodesta 2018) sekä jossain määrin Ranskan merentakaisten departementtien ja alueiden asemaa. 

## Lähteet
Joulu Italiassa

**Italialaisen [[Joulu|joulun]]** pääosat ovat perhe ja juhla-ateriat. Joulukausi Italiassa alkaa kahdeksan päivää ennen joulupäivää eli 17. joulukuuta. Kausi kestää aina loppiaiseen saakka, Italiassa 6. tammikuuta. Italialaiset pitävät tiukkaa paastoa 23. joulukuuta alkaneesta auringonlaskusta seuraavaan päivään saakka. 

Italiassa on yleistä, ettei lihaa tai maitotuotteita syödä jouluaattona. Italialainen jouluruoka koostuu hyvin paljon merenelävistä: usein he syövät äyriäisiä ja myös kalaruokia, yleensä turskaa ja ankeriasta. Tyypillisiä mereneläviä italialaisessa joulupöydässä ovat simpukat, kalamari ja sardiinit. Joulupäivä on puolestaan lihapohjainen. Koko joulukauden aikana jälkiruoaksi syödään yleensä kakkua, joka on täynnä sokeroituja hedelmiä ja rusinoita. Aterian jälkeen italialaiset lähtevät jouluyön messuun, joka järjestetään Italian kaikissa pääkirkoissa keskiyöllä, mutta messussa voi vierailla myös joulupäivän aamuna.

Joulukoristeita ja kuusi löytyy myös Colosseumin edestä ja Piazza del Duomosta, Milanosta.

Joulupukki () jakaa lahjat joulua edeltävänä iltana. Kiltti vanha Befana-noita vierailee 6. tammikuuta. Befana lentää luudalla jakamassa lahjoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mieånin vesistö

**Mieånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 85) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Mieånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 284 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana alaosa on sen nimikkojoki Mieån. Pääuoma alkaa Hössjönin ja Kalvsjönin seudulla pienestä Svarta Gylistä alkavasta ojasta. Sen vedenpinta sijaitsee 145 metrin korkeudella mpy.. Hössjönistä jatkaa Drevån, joka laskee Mienin järveen (95 metriä mpy.). Järvi on nimikkojoen Mieånin lähdejärvi . Joen kokonaispituus on 50 kilometriä ja se laskee Itämereen alle 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Nättrabyånin vesistö sijaitsee kahden keskikokoisen vesistön Emånin vesistön (tunnus 74) ja Mörruminjoen vesistön (tunnus 86) välisessä taskussa, jossa on yksitoista pienempää päävesistöä. Se on niistä toiseksi pienin vesistö, jonka vuoksi se jää vain Mörruminjoen vesistön ja Bräkneånin vesistön (tunnus 84) väliin. Nättrabyånin vesistö länsipuolella sijaitseva Mörruminjoen vesistö pysyy naapurina lähes merenrantaan asti. Sen sijaan sen itäpuolelle on muodostunut Nättrabyånin vesistön kokoinen alue, jossa on mereen laskevien ojien ja purojen valuma-alueita.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (70,5&nbsp;%), turve (5,4&nbsp;%), kalliomaa (3,3&nbsp;%), hiekka ja sora (2,1&nbsp;%), multamaa (3,8&nbsp;%), savimaa (1,2&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (1,8&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (75,9&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (0,6&nbsp;%), viljelymaita (5,3&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (3,2&nbsp;%) sekä joutomaita (4,2&nbsp;%). Näiden lisäksi on 10,9&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Mieånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 2,66&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 8,44&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,74&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 2&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 6&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 11,3&nbsp;m³/s on mitattu helmikuussa 1995 ja pienin 0,5&nbsp;m³/s syksyllä 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot.

## Vesivoimaa
Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 11 patoa, joista 23,7&nbsp;% säännöstellään vesistön jokien virtaamia. Patojen säännöstelykapasiteetti on 19,9&nbsp;miljoonaa kuutiometriä.

Mieånin pääuomassa on kolme vesivoimalaitosta: Strömma, Granefors ja Dalfors. Voimaloiden yhteisteho on 1,0 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 3,2 gigawattituntia.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Eedenistä pohjoiseen

**Eedenistä pohjoiseen** on Virpi Suutarin ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 2014. Elokuva kertoo pariskunnista, joille puutarhanhoito on muodostunut intohimoksi tarjoten esimerksi terapiaa tai voimaa työlemässä koetun stressin vastapainoksi. Elokuva on kuvattu siinä esiintyvien pariskuntien puutarhoissa. 

Elokuva osallistui lukuisille kansainvälisille festivaaleille .

## Palkinnot
* Tampereen elokuvajuhlat (2014): Ppäpalkinto yli 30-minuuttisten elokuvien sarjassa.
* Jussi-palkinnot (2015): paras dokumenttielokuva, paras musiikki: Sanna Salmenkallio.
* Anjalankosken elokuvapalkinto (2015).
* Seattle International Film Festival (2014): Tuomariston erikoismaininta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Oktakontaani

**Oktakontaani** eli **n-oktakontaani** (C80H162) on 80-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää. Oktakontaanin rakennekaava on CH3(CH2)78CH3, moolimassa 1124,14&nbsp;g/mol, leimahduspiste 790,8&nbsp;°C, taitekerroin 1,465 ja CAS-numero 7667-88-1.

Oktakontaanin sulamispiste on 109,6&nbsp;°C tai 112&nbsp;°C, kiehumispisteeksi (760 mmHg paineessa) on raportoitu 680,1&nbsp;°C tai 672&nbsp;°C. Tiheys on 0,833&nbsp;g/cm3 tai 0,9407&nbsp;g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Octacontane 
*National Institute of Standards and Technology (NIST): Octacontane
Bräkneånin vesistö

**Bräkneånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 84) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Bräkneånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 462 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Bräkneån, joka alkaa Fiskestadsjönistä. Joen kokonaispituus on 84 kilometriä. Sen keskivirtaama (MQ) on 3,1 kuutiometriä sekunnissa, mikä tekee noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Nättrabyånin vesistö sijaitsee kahden keskikokoisen vesistön Emånin vesistön (tunnus 74) ja Mörruminjoen vesistön (tunnus 86) välisessä taskussa, jossa on yksitoista pienempää päävesistöä. Se jää yläjuoksulla Mörruminjoen vesistön (tunnus 86) ja Ronnebyånin vesistön (tunnus 82) väliin puristuksiin. Sen itäpuolella sijaitsevan Ronnebyånin vesistön tilalle vaihtuu alempana Vierydsånin vesistön (tunnus 83). Nättrabyånin vesistön länsipuolella sijaitsevat vielä Mieånin vesistö (tunnus 85) sekä Nättrabyånin joensuun ympäristössä erilaisia mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita. Niiden yhteispinta-ala on Nättrabyånin vesistön pinta-alaan nähden kohtuullisen suuri.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (67,9&nbsp;%), turve (5,5&nbsp;%), kalliomaa (6,1&nbsp;%), hiekka ja sora (1,3&nbsp;%), multamaa (8,3&nbsp;%), savimaa (3,9&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (0,7&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (73,3&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (1,2&nbsp;%), viljelymaita (12,8&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (2,0&nbsp;%) sekä joutomaita (5,0&nbsp;%). Näiden lisäksi on 5,8&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Bräkneånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,62&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 13,1&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,49&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3,1&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 12,5&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,17&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 13,7&nbsp;m³/s on mitattu helmikuussa 2002 ja pienin 0,3&nbsp;m³/s elokuussa 1990. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva jatkaisi vain talven sateista kautta, mutta kesät olisvat kuivempia.

## Vesivoimaa
Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 13 patoa, joista 6,0&nbsp;% säännöstellään vesistön jokien virtaamia. Patojen säännöstelykapasiteetti on 6,0&nbsp;miljoonaa kuutiometriä.

Bräkneånin pääuomassa on kaksi vesivoimalaitosta: HB Växtkraft ja 
Svarveriet. Voimaloiden yhteisteho on 0,1 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 0,2 gigawattituntia.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Emmerdale – Esitysvuosi 2020

Emmerdalen esitysvuoden 2020 esittäminen alkoi MTV3-kanavalla huhtikuussa 2021, ja päättyi tammikuussa 2022.

## Jaksot

## Lähteet
 https://www.mtvpressi.fi/sarja/267691/kausi/298839 https://luokittelu.kavi.fi/public.html#haku/Emmerdale//
Skräbeånin vesistö

**Skräbeånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 87) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Skräbeånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 1&nbsp;006 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Skräbeån, joka on vain 5 kilometriä pitkä ja jonka lähdejärvi on Ivösjön. Joki laskee Itämereen noin 0,26 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Skräbeånin vesistö sijaitsee Mörruminjoen vesistön (tunnus 86) ja Helge ån vesistön (tunnus 88) välisessä taskussa niin, että Helge ånilla on Skräbeånin vesistön kanssa pisin yhteinen vedenjakaja. Sekä Skräbeånin vesistön itäpuoli että sen joensuun ympäristö muodostuu mereen laskevista ojien ja purojen pienistä valuma-alueista, joiden yhteispinta-ala on Skräbeånin vesistön suuruusluokkaa.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (62,3&nbsp;%), turve (6,9&nbsp;%), kalliomaa (3,4&nbsp;%), hiekka ja sora (2,2&nbsp;%), multamaa (8,8&nbsp;%), savimaa (2,5&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (1,4&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (68,5&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (1,1&nbsp;%), viljelymaita (11,5&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (2,5&nbsp;%) sekä joutomaita (4,7&nbsp;%). Näiden lisäksi on 11,8&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Skräbeånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 8,43&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 21,5&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 3,14&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 8,4&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 25&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 2,3&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 30&nbsp;m³/s on mitattu helmikuussa 2002 ja pienin 2,6&nbsp;m³/s lokakuussa 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Emmerdale – Esitysvuosi 2021

Emmerdalen esitysvuoden 2021 esittäminen alkoi MTV3-kanavalla tammikuussa 2022 ja se tulee päättymään keväällä 2023.

## Jaksot
Proton (täsmennyssivu)

**Proton** voi tarkoittaa seuraavia:
* Proton, venäläinen kantoraketti
* Proton, neuvostoliittolainen satelliittisarja
* Proton Holdings, malesialainen automerkki
* ProtonMail, salattu sähköposti
* Proton, belgialainen pankkikortti
* Proton Bank, kreikkalainen sijoituspankki
* Valve Proton, yhteensopivuusohjelmisto.

## Katso myös
* protoni, atomiytimissä esiintyvä hiukkanen.
Valve Proton

**Proton** on Valve Corporationin yhteensopivuusohjelmisto, jolla useat Microsoft Windowsille julkaistut pelit toimivat Linuxissa. Pelejä ei tarvitse ostaa uudelleen ja myös ennestään asennettuja pelejä voi käyttää ilman uudelleen lataamista.

Proton-ohjelmiston myötä uutisointiin yli  Windows-pelin saatavuus Linuxille. Proton rakentuu Wine-ohjelmiston ja DXVK-kirjaston (DirectX over Vulkan) päälle. Lisäksi Proton käyttää muun muassa FAudio- ja Mono-ohjelmistoja. Proton käyttää myös GStreamer-ohjelmistoa. Valve on työskennellyt BattlEye- ja Easy Anti-Cheat -ohjelmistojen kehittäjien kanssa näiden tukemiseksi.
Valve on työskennellyt CodeWeaversin kanssa Protonin kehityksessä. Proton tukee AMD:n FidelityFX Super Resolution (FSR) ja Nvidian DLSS -tekniikoita. FSR skaalaa kuvan pienemmästä näyttöresoluutiosta suurempaan. Vuonna 2025 Valve julkaisi tuen Xalia-ohjelmistolle, jolloin peliohjainta voi käyttää eräissä ohjelmissa, joissa ei ole itsessään mukana tukea peliohjaimelle.

Steam Deck -konsoli sisältää Protonin. Suunnittelija Scott Daltonin mukaan Valven aiemmassa Steam Machine -projektissa oli klassinen "muna ja kana" -ongelma, jossa on oltava riittävästi pelejä alustalle jotta käyttäjillä on kiinnostusta alustaan. Tämä johti Protonin kehitykseen. Steam-palvelu sisältää luokittelun Steam Deck -yhteensopivuudelle.

"Proton Experimental" on "jatkuva betaversio", jossa uudet ominaisuudet ja bugikorjaukset julkaistaan nopeammin kuin normaalissa haarassa. Experimental-version julkaisu alkoi *[[Cyberpunk 2077]]* -pelin julkaisun yhteydessä. Eri versio on mahdollista valita tiettyä peliä varten niin haluttaessa.

Steam Runtime on Protonin ja Steamin suorittamiseen tarkoitettu ajonaikainen ympäristö, jonka uusin versio "sniper" käyttää Linux-nimiavaruuksia (säiliöintitekniikka). Vanhempi ympäristöversio on "soldier", jota käytetään "Steam Linux Runtime" -yhteensopivuuskerroksen kanssa ja natiivien sovellusten kanssa. Vanhin ympäristöversio on "scout", jota on käytetty Steamin ensimmäisessä Linux-versiossa. Uudemmat prototyyppiasteella olevat ovat "medic" (Steam Runtime 4) ja Steam Runtime 5 (steamrt5).

ProtonDB on joukkoistettu epävirallinen palvelu pelien yhteensopivuustiedoille. ProtonDB:ssä oli huhtikuussa 2023 yli 17 tuhannen pelin tiedot ja joulukuussa 2023 yli 19 tuhannen pelin tiedot. ProtonDB sisältää myös luokitusjärjestelmän pelien yhteensopivuudelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://www.protondb.com
* https://github.com/ValveSoftware/Proton
Sulęcinin piirikunta

**Sulęcinin piirikunta** () on Puolan piirikunta Lubuszin voivodikunnassa. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 35&nbsp;193. Se jakautuu viiteen maalaiskuntaan, jotka ovat Krzeszyce, Lubniewice, Słońsk, Sulęcin sekä Torzym. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Sulęcinin kaupunki.

Sulęcinin piirikunnan pinta-alasta 55,4 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Sulęcinin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 5,7 prosenttia.

Vuoden 2019 lopussa Sulęcinin piirikunnassa oli 35&nbsp;193 asukasta, joista 50,3 prosenttia naispuolisia ja 49,7 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 35&nbsp;975 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 29&nbsp;213 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 18,5 prosenttia, työikäisten 61,4 prosenttia ja eläkeikäisten 20,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,9 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 332 lasta.

## Lähteet
Amanda Collin

**Amanda Collin** (Amanda Bjerre-Petersen, s. 4. maaliskuuta 1986) on tanskalainen näyttelijä. Hän valmistui näyttelijäksi William Esper Studiosta vuonna 2011. Collinin ensimmäinen merkittävä elokuvarooli oli elokuvassa *Flaskepost fra P* . Lisäksi hän on esiintynyt tanskalaisissa televisiosarjoissa *Sjit Happens*, *Banken- New Normal* ja *Bedre skilt end aldrig*. Collin sai vuonna 2018 Bodil-palkinnon parhaasta naispääosasta elokuvassa *Kauhea nainen* (*En frygtelig kvinde*).	

Collin esittää androidi Motheria HBO Maxin vuonna 2020–2022 esitetyssä televisiosarjassa *[[Raised by Wolves (televisiosarja)|Raised by Wolves]]*	sekä Jeyne Arryniä *[[House of the Dragon]]* -sarjan toisella tuotantokaudella (2024).

## Filmografia
### Pitkät elokuvat
* *Bastarden*, (2023)
* *Fædre og Mødre*, Julie, (2022)
* *Undtagelsen*, Malene, (2020)
* *Harpiks*, Roald, (2019)
* *[[Kauhea nainen]]*, (*En frygtelig kvinde*), Marie, (2017)
* *Underverden*, Amanda, (2017)
* *The Exception*, Malene, (2016)
* *[[Pullopostia (elokuva)|Pullopostia]]*, (*Flaskepost fra P*), Rakel, (2016)
* *Ækte vare*, Line, (2014)
Lähde: 

## Lähteet
Aliso Viejo

**Aliso Viejo** on kaupunki Orangen piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 52&nbsp;176. Kaupunki perustettiin 1. heinäkuuta 2001.

Aliso Viejon pormestarina toimii Mike Munzing.

## Väestö
Kaupungin asukkaista 70,99 prosenttia on valkoisia, 15,04 prosenttia aasialaisia, 1,96 prosenttia afroamerikkalaisia ja 0,55 prosenttia intiaaneja. 7,92 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 36,8 vuotta.

## Kuvia kaupungista

Tiedosto:Aliso Viejo Town Center, Aliso Viejo, CA, USA crop.png|Aliso Viejon keskustaa.
Tiedosto:Aliso Niguel High School and Chet Holifield Federal Building from Hillview Park.jpg|Aliso Niguel High School.
Tiedosto:Aliso Viejo Library.jpg|Aliso Viejon kaupunginkirjasto.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin kotisivut
Dil

**Dil** (suomeksi ”Sydän”) on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen draamaelokuva, jonka ohjasi Indra Kumar. Päärooleja näyttelivät Aamir Khan ja Madhuri Dixit. Se oli vuoden eniten tuottanut hindinkielinen elokuva. Dixit voitti roolistaan parhaan naispääosan Filmfare Awards -palkinnon. Elokuvasta tehtiin uudelleenfilmatisointeja useilla intialaisilla kielillä.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Palkinnot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Lennonsuunnittelu

**Lennonsuunnitteluksi** kutsutaan ennen lentoa pilottien toimesta täytettyjä lomakkeita, jotka sisältävät suunnitelman miten lento suoritetaan. Lentosuunnittelulomakkeet suositellaan täyttää ennen jokaista matkailulentoa. Lennonsuunnittelulomakkeen käytöstä ansiolentotoiminnassa määrätään ilmailumääräyksessä OPS M3-3.

## Perustiedot
Täytettäviä lomakkeita on kaksi: Lento toteutetaan operatiiviseen lentosuunnitelmalomakkeeseen, eli *Operational Flight Planiin* (OFP:hen), tehdyn suunnitelman mukaisesti. Tämä lomake on ilmailutiedotuksen OPS&nbsp;T1-4:n liitteenä, ja siitä on Suomessa kaksi versiota: yksi näkölentosääntöjen ja toinen mittarilentosääntöjen mukaan lennettäviä lentoja varten. Lennonjohtoa varten täytetään lentosuunnitelmalomake (*ATC Flight plan*). Lennonsuunnittelulomakkeiden täytöllä pyritään ensisijaisesti lisäämään ilmailun turvallisuutta. Ohjeiden mallit sisältävät ne tiedot, jotka on yleensä otettava huomioon normaalin matkalennon valmisteluissa ja jotka tulisi esittää lennonsuunnitelulomakkeella. Lisäksi lomakkeessa on tilaa säätietojen, lennonjohtoselvitysten, muiden muistiinpanojen sekä lennon aikana täytettävien tietojen merkitsemistä varten. 

Lentosuunnitelmien käytön yksityiskohdat vaihtelevat maittain: esimerkiksi Yhdysvalloissa lentosuunnitelma on pakollinen ainoastaan mittarilentosääntöjen mukaisille lennoille, tosin lähdettäessä ja saavuttaessa B-luokan ilmatilaan tarvitaan erillinen selvitys, ja muissa tilanteissa riittää pelkkä yhteydenotto radiolla. Tätä menettelyä vastasi esimerkiksi Euroopassa pitkään *radiolentosuunnitelmamenettely,* jossa VFR-lentosuunnitelman vähimmäistiedot annettiin lennonjohdolle radiolla, eikä lomaketta ollut tarpeen täyttää. Suomessa menettely poistui valtaosin käytöstä lähinnä tietosuojasyistä 2010-luvulla, vaikkakin se oli vielä 2020-luvulla käytössä ainakin Turussa. Euroopassa lentosuunnitelma on lähtökohtaisesti aina pakollinen valvotussa ilmatilassa toimittaessa.

## Lähteet
Afrikan riippumattomat kirkot

**Afrikan riippumattomat kirkot** eli **Afrikan alkuperäiskirkot** tai **AIC-kirkot** edustavat reilusti yli 10&nbsp;000 itsenäistä kristillistä kirkkokuntaa Afrikassa. Afrikan riippumattomia kirkkoja on kaikilla Afrikan alueilla ja kaikissa Afrikan maissa. Erityisen runsaasti niitä on Länsi- ja Etelä-Afrikassa.

Vaikka kirkot ovat tunnustuksellisesti, perinteellisesti ja kielellisesti monimuotoisia, niitä yhdistää niiden perustaminen afrikkalaisten omasta aloitteesta ulkomaisten lähetyssaarnaajien sijaan. Vaikka monilla kirkoista on perinteisest kirkkokunnalliset nimet ja verkostot, eivät nämä perinteet määrittele niitä. Afrikan riippumattomat kirkot korostavat, että ne ovat afrikkalaisten perustamia ja johtamia.

Kaikki AIC-kirkot korostavat vaihtelevassa määrin raamatullista oikeutusta sisällyttää afrikkalaisia kulttuurinormeja jumalanpalvelustapoihin, teologiaan ja käytäntöihin. AIC-kirkot ovat synkretistisiä siinä mielessä, että ne yhdistävät Afrikan alkuperäisuskontoja ja kristinuskoa, mutta tämän toiminnan laajuus vaihtelee runsaasti.

AIC-kirkot luokitellaan usein yhteisten piirteiden, kuten kirkkojen nimien tai perinteiden perusteella. Täten on olemassa anglikaanisia, roomalaiskatolisia, ortodoksisia, helluntailaisia ja metodistisia AIC-perinteitä. Muita luokitteluja ovat esimerkiksi *etiopialainen*, *apostolinen*, *sionistinen* tai *messiaaninen*.

AIC-kirkot ovat myös osoittaneet vahvaa lähetystyön suuntausta, sillä suuri osa kristinuskon leviämisestä koko Afrikassa 1900-luvulla voidaan lukea Afrikan riippumattomien kirkkojen ansioksi.

## Kongon kimbanguistikirkko
Kongon kimbanguistikirkko on yksi Afrikan suurimmista itsenäisistä kirkoista. Se on syntynyt 1900-luvun puolivälissä entisen baptisti Simon Kimbangun perustama. Kimbangu koki profeetallisen näyn ja aloitti saarnaamisen ja ihmisten parantamisen. Kimbanguistikirkon opetus on käytännönläheistä ja moraalipohjaista. Pyhä henki oli tärkeässä osassa oppien muodostumista. Monet opit olivat kuitenkin ristiriidassa monien perinteiden kanssa, ja Belgian siirtomaahallinto koki kongolaisten yhdistymisen uhkana. Näistä syistä Kimbangu joutui yli kolmeksikymmeneksi vuodeksi vankilaan.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Betti Alverin kirjallisuuspalkinto

**Betti Alverin kirjallisuuspalkinto** on virolainen kirjallisuuspalkinto, joka on nimetty kirjailija Betti Alverin kunniaksi. Palkinto myönnettiin ensi kerran vuonna 1990.

## Palkitut
* 1990 – Valeria Ränik, *Orb* (runokokoelma) ja Jaan Undusk, *Kuum* (romaani)
* 1991 – Hannes Varblane, *Mäel, mis mureneb* (runokokoelma)
* 1998 – Kirsti Oidekivi, *Tigudele* (runokokoelma)
* 1999 – Kalju Kruusa, *Meeleolu* (runokokoelma)
* 2000 – Jürgen Rooste, *Sonetid* (runokokoelma)
* 2001 – Mehis Heinsaar, *Vanameeste näppaja* (novellikokoelma)
* 2002 – Ülar Ploom, *Üks ja kogu* (runokokoelma), ja Leo Kunnas, *Sõdurjumala teener* (romaani)
* 2003 – Erkki Luuk, *Ornitoloogi pealehakkamine* (novellikokoelma)
* 2004 – Lauri Pilter, *Lohejas pilv* (romaan lühijuttudes)
* 2005 – Mart Kangur, Ivar Ravi ja Jaak Rand, *Jaak Rand ja teisi jutte* (kertomuskokoelma)
* 2006 – Tiit Aleksejev, *Valge kuningriik* (romaani)
* 2007 – Lemming Nagel, *Tahtetuse triumf* (runo- ja proosakokoelma)
* 2008 – Urmo Mets, *Toimumata tulvade toimik* (runokokoelma)
* 2009 – Sandra Jõgeva, *Draamapunkt* (novellikokoelma), ja Triin Tasuja, *Provintsiluule* (runokokoelma)
* 2010 – Nirti, *Ja anna meile andeks meie võlad* (romaani)
* 2011 – Margus Tamm, *Unesnõiduja* (novellikokoelma)
* 2012 – Eda Ahi, *Maskiball* (runokokoelma)
* 2013 – Helen Kallaste, *Kogutud hetked* (runokokoelma)
* 2014 – Taavi Jakobson, *Tõeline jumalaosake* (romaani)
* 2015 – Piret Jaaks, *Linnalegend* (novellikokoelma)
* 2016 – Andris Feldmanis, *Viimased tuhat aastat* (romaani), ja Silvia Urgas, *Siht/koht* (runokokoelma)
* 2017 – Madli Lippur, *June ǀ Julien* (romaani)
* 2018 – Triin Paja, *Nõges* (runokokoelma), ja Raul Oreškin, *Kui ma vananen...* (kertomuskokoelma)
* 2019 – Øyvind Rangøy, *Sisikond* (runokokoelma)
* 2020 – Taavi Eelmaa, *Electraumur* (runokokoelma)
* 2021 – Aliis Aalmann, "Verihaljas" (runokokoelma)
* 2022 – Sanna Kartau, "Ma hääletan selle sõja poolt oma kehaga" (runokokoelma)
* 2023 – Mirjam Parve, "Varjukeha" (runokokoelma)
* 2024 – Gregor Kulla, "Peenar" (proosarunokokoelma)
* 2025 – Johanna Roos, "Tsükkel" (runokokoelma)

## Lähteet
LILO

**LILO** (*nux ader*) on käynnistyslataaja, jonka BIOS lataa Linux-käyttöjärjestelmän käynnistämiseksi. Koska BIOS pystyy lataamaan vain hyvin pienen ohjelman käynnistyslataaja toimii usein kahdessa vaiheessa. BIOS lataa ensimmäisen vaiheen, jonka tehtävä on lukea osiotaulukko ja ladata toinen vaihe. Toinen vaihe sisältää käyttöliittymän sekä ytimen lataamisen.
LILO tukee yksinkertaista salasanaa käynnistyksessä.

LILO oli usein käytössä ennen vuotta 2001, jolloin Red Hat otti GNU-projektin GRUB-lataajan oletuksena käyttöön.

Vaihtoehtona LILO:lle on ollut muun muassa LoadLin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* lilo(8) - Linux man page 
* Configuring LILO, the Linux Loader
Nybroånin vesistö

**Nybroånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 89) muodostuu Itämeren Juutinraumaan laskevan Nybroånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 316 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Nybroån, joka on 11 kilometriä pitkä. Joki muodostuu kahden joen Fyleånin ja Örupsånin yhtymisestä toisiinsa. Pääuoma, jonka kokonaispituus on noin 40 kilometriä, muodostuu seuraavasti. Se alkaa Fågeltoftasta pelto-ojana, joka jatkaa johto-ojana Trydeånina kohti etelää. Uoma kääntyy lounaaseen päin ja yhtyy Fyledalenissa Fyleåniin. Fyleån on Fyledalenissa virtaava uoma, jonka virtaus ei riitä pääuoman asemaan, joten sen latvaosuus jää pääuoman sivu-uomaksi. Pääuoma kohtaa Nedrabyssä Örupsånin, ja jatkaa Nybroånin nimellä mereen asti. Joki laskee Juutinramaan noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Nybroånin vesistö sijaitsee Skånen eteläkärjessä alueella, jossa on paljon ojien ja purojen pieniä valuma-alueita. Tämä vesistö on valittu päävesistöksi siksi, että sen valuma-alueen pinta-ala ylittää ennalta asetetun 200 neliökilometrin rajan. Kaikki muut sen ympäristössä olevat vesistöt, Höje ån vesistöä (tunnus 91) lukuun ottamatta, eivät ylitä rajaa.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (11,1&nbsp;%), turve (2,5&nbsp;%), kalliomaa (0,2&nbsp;%), hiekka ja sora (6,3&nbsp;%), multamaa (39,4&nbsp;%), savimaa (35,4&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (3,7&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (9,4&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (1,1&nbsp;%), viljelymaita (75,0&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (3,9&nbsp;%) sekä joutomaita (10,6&nbsp;%). Näiden lisäksi on 0,1&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Nybroånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,07&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 19,8&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,32&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 2,95&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 21&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 93,7&nbsp;m³/s on mitattu tammikuussa 2013 ja pienin 0,2&nbsp;m³/s joulukuussa 2005. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot.

### Sivu-uomia

Lähteet: 1 = 

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet