open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ann Taylor

**Ann Taylor** (30. tammikuuta 1782 – 20. joulukuuta 1866) oli englantilainen runoilija ja kirjallisuuskriitikko. Hän oli yksi tunnetun kaivertajan Isaac Taylorin tyttäristä ja osa tunnettua kirjallisuusperhettä. 

Tunnettu lastenlaulu Tuiki, tuiki, tähtönen perustuu Ann Taylorin ja hänen sisarensa Jane Taylorin kirjoittamaan runoon *The Star*, joka ilmestyi vuonna 1806 kokoelmassa *Rhymes for the Nursery*.

Suonion eli Julius Krohnin suomennosmukaelma *Minun äitini. Pienille lapsille* suositusta Ann Taylorin runosta *My Mother* (1804) ilmestyi ensimmäisen kerran Suomessa Suonion lastenrunoja -sarjassa vuonna 1875 englantilaisperäisin kuvin. 

## Suomennetut teokset
* *Minun äitini. Pienille lapsille.* (Alkuperäisteos My mother : or, the child's affection : a poem, that should be read by all good children, 1804) Suonion lastenrunoja. Värssyt kirj. J. Krohn. Helsinki : Hufvudstadsblad'in kirjapaino, 1875
* *Minun äitini. Pienille lapsille.* (Alkuperäisteos My mother : or, the child's affection : a poem, that should be read by all good children, 1804) Suonion lastenrunoja. Mukaillen suomentanut Julius Krohn. Kuvat piirtänyt Hilkka Finne. Otava 1923.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
* Ann Taylorin tuotanto verkossa 
* Ann Taylorin suomennettu teos 'Minun äitini: pienille lapsille' Dorian julkaisuarkistossa
Induksenkohistani

**Induksenkohistani** on Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan provinssin Kohistanin piirikunnassa Indus-joen länsirannalla, Induksen ja Swatin yläjuoksujen vuoristokylissä puhuttava dardilainen kieli. Kielellä arvioidaan olevan noin 200&nbsp;000 tai 220&nbsp;000 puhujaa. Induksenkohistania kirjoitetaan arabialaisilla kirjaimilla.

Puhujilla itsellään ei ole yhtenäistä nimitystä kielelleen. Toisinaan käytetään nimitystä *abasin kostayn* (induksenkohistani), mutta yleensä eri asutuskeskuksissa asuvat kutsuvat kieltään oman alueensa nimellä. Esimerkiksi Jijalissa asuvat kutsuvat kieltään nimellä *jijali* ja Seossa asuvat nimellä *seois*. Naapurikansat sekä šinojen keskuudessa asuvat kanjavalin murteen puhujat kutsuvat kieltä *kohistaniksi*.

Induksenkohistani kuuluu dardilaisten kielten itäiseen ryhmään, ja sen läheisiä sukukieliä ovat katarkalai, tirahi ja torwali.. Se toimii etupäässä yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä, mutta viime aikoina sille on laadittu urduun perustuva kirjoitusjärjestelmä.

## Lähteet
Rohingyan kieli

**Rohingya** eli **rohinja** (omakielinen nimi: *Ruwainggya*) on rohingya-kansan puhuma indoarjalainen kieli, jota puhutaan Myanmarin Rakhinen osavaltiossa ja Bangladeshin Chittagongin alueella. Sillä arvioidaan olevan noin 1,8 miljoonaa puhujaa, mutta alueen levottomuuksien johdosta puhujamäärästä ei ole tarkkaa tietoa. Noin miljoonan rohingyan puhujan arvioidaan lähteneen Myanmarista pakolaisiksi Bangladeshiin, joskin osa heistä on sittemmin muuttanut takaisin.

Rohingya luokitellaan indoarjalaisten kielten itäiseen ryhmään yhdessä muun muassa bengalin ja assamin kanssa. Rohingyaa pidetään samankaltaisena kuin chittagongin kielen etelämurteet. Chittagongia puolestaan pidetään bengalin kielen murteena, vaikka nämä kielet eivät ole keskenään ymmärrettäviä. Eri kaupungeissa ja jokilaaksoissa asuvilla rohingyan puhujilla ei ole juurikaan kontakteja keskenään ja keskinäinen ymmärrettävyys ei ole selvä.

## Kirjoitusjärjestelmä
Kieltä voidaan kirjoittaa arabialaisilla tai latinalaisilla kirjaimilla. Lisäksi voidaan käyttää omaa rohingya hanifi -aakkostoa. Viimeksi mainittua alettiin kehitellä 1980-luvulla. Varhaisimmat rohingyankieliset tekstit ovat peräisin 1800-luvulta ja niissä käytettiin arabialaista kirjaimistoa.

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Kaikki vokaalit voivat esiintyä myös nasaalisina. Lisäksi vokaalit voivat esiintyä sekä lyhyinä että pitkinä.

Lähde:

## Lähteet
Vihtavuoren rautatieasema

**Vihtavuoren rautatieasema** on rautatieliikennepaikka Jyväskylä–Haapajärvi-radalla Laukaan Vihtavuoressa. Asema avattiin Ahlbacka-nimellä samannimisen talon viereen vuonna 1898. Vihtavuoreksi nimi muutettiin vuonna 1925. Vuonna 1923 läheinen asetehdas sai oman radan, ja lähistöllä toimi myös ruutitehdas vuodesta 1926. Vuosina 1958–65, kun Suolahden rataa parannettiin, asema rakennettiin 600 metriä sivuun. Henkilöliikenne lopetettiin koko radan myötä vuonna 1987 ja tavaraliikenne vuonna  2002. Aseman tuntumaan syntyi 2&nbsp;000 asukkaan taajama.

## Lähteet
Suffren-luokka (fregatti)

**Suffren-luokka** oli Ranskan laivaston kahden ilmatorjuntafregatin muodostama alusluokka, joka oli suunniteltu suojaamaan laivasto-osastoja ilmauhalta, torjumaan pinta-aluksia ja sukellusveneitä sekä antamaan tarvittaessa tulitukea maakohteisiin. Alusluokka oli ensimmäinen ranskalainen ohjusalusluokka.

## Suunnittelu
Luokka suunniteltiin saattamaan Clemenceau-luokan lentotukialuksia ja pohjautui samoihin oletuksiin kuin Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 82 hävittäjät. Laivaston tyyppimerkintä oli FLE 60. Alusten tärkeimpinä aseina olivat 48 kappaletta Masurca-ilmatorjuntaohjuksia, jotka laukaistiin puolikannelta kahden ohjuksen alustalta. Tulenjohdon apuna oli 3D-tutka DRBI 23, joka oli sijoitettu massiiviseen radomiin. Sukellusveneidentorjuntaan aluksella oli Malafon-sukellusveneidentorjuntaohjusjärjestelmä, johon kuului 13 ohjusta sekä torpedoputket. Exocet-ohjukset asennettiin 1977-1979, jolloin ne korvasivat Malafon-järjestelmän.

## Alukset

## Lähteet

*

### Viitteet
FS Suffren (1872)

**Suffren** oli Ranskan laivaston vuonna 1872 vesillelaskettu puurunkoinen Océan-luokan panssarifregatti.

## Valmistus

Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin heinäkuussa 1865. Alus laskettiin vesille 25. joulukuuta 1872 ja se valmistui 5. elokuuta 1873. Alus sijoitettiin välittömästi reserviin ja se otettiin palvelukseen vasta 1. maaliskuuta 1876.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa aluksesta tehtiin Cherbourgiin sijoitetun osaston lippulaiva. Alus palautettiin vuonna 1881 reserviin, mistä se palautettiin palvelukseen 23. elokuuta 1884 liitettynä pohjoiseen laivueeseen. Alus siirrettiin vuonna 1888 Välimeren laivueeseen, missä se oli palveluksesta poistoonsa saakka.

Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1895 ja se poistettiin alusluettelosta 15. heinäkuuta 1897.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Adirondack Flames

**Adirondack Flames** oli jääkiekkoliiga AHL:n joukkue ja toimi NHL:ssä pelaavan Calgary Flamesin farmiseurana. Kaudella 2015-2016 Seura siirrettiin ECHL:ään ja muutti Stocktoniin, vaihtaen nimekseen Stockton Heat. Adirondack Thunder pelasi kotiottelunsa Glens Fallsin Civic Centerissä, joka oli kaupungista pois muuttaneen AHL-joukkue Lehigh Valley Phantomsin kotiareena edellisellä kaudella. Seuran logo oli lähes samanlainen kuin Calgary Flamesin edeltäjällä Atlanta Flamesilla.

## Lähteet
FS Guyenne (1865)

**Guyenne** oli Ranskan laivaston vuonna 1865 vesillelaskettu Provence-luokan panssarifregatti.

## Valmistus

Alus tilattiin Rochefortin laivastontelakalta, missä köli laskettiin maaliskuussa 1861. Alus laskettiin vesille 6. syyskuuta 1865 ja otettiin palvelukseen 15. huhtikuuta 1866.

## Palvelus
Saksan–Ranskan sodan uhatessa alus palautettiin reservistä palvelukseen ja oli sodan aikana Ranskan Itämeren laivastossa.

Alus poistettiin alusluettelosta 19. lokakuuta 1882 Toulonissa ja sijoitettiin myyntilistalle vuonna 1883. Alus romutettiin vuonna 1887.

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
FS Magnanime (1864)

**Magnanime** oli Ranskan laivaston vuonna 1864 vesillelaskettu Provence-luokan panssarifregatti.

## Valmistus

Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 27. helmikuuta 1861. Alus laskettiin vesille 19. elokuuta 1864 ja se otettiin palvelukseen 1. marraskuuta 1865.

## Palvelus
Saksan–Ranskan sodassa alus oli Ranskan Pohjanmeren laivastossa vara-amiraali Fourichonin lippulaivana.

Alus poistettiin alusluettelosta 19. kesäkuuta 1882 ja se romutettiin vuonna 1885.

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
FS Revanche (1865)

**Revanche** oli Ranskan laivaston vuonna 1865 vesillelaskettu Provence-luokan panssarifregatti.

## Valmistus

Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin maaliskuussa 1861. Alus laskettiin vesille 28. joulukuuta 1865 ja se otettiin palvelukseen 1. toukokuuta 1867.

## Palvelus
Saksan–Ranskan sodassa alus oli Ranskan Pohjanmeren laivastossa.

Alus oli vuosina 1889-1891 liitettynä Toulonin laivastoaseman majoitusasemaan *Provencaleen* ja se oli vuonna 1892 Algerissa liikkuvien puolustusjoukkojen () esikunta-aluksena. Alus poistettiin alusluettelosta 10. tammikuuta 1893 ja se romutettiin vielä samana vuonna.

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
FS Savoie (1863)

**Savoie** oli Ranskan laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu Provence-luokan panssarifregatti.

## Valmistus

Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin maaliskuussa 1861. Alus laskettiin vesille 29. syyskuuta 1863 ja se otettiin palvelukseen 25. maaliskuuta 1865.

## Palvelus
Alus poistettiin Cherbourgissa alusluettelosta 19. marraskuuta 1888 ja se romutettiin vuonna 1889.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
The Roommate

**The Roommate** on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut Christian E. Christiansenin ohjaama yhdysvaltalainen trillerielokuva. Se on uudelleenfilmatisointi jännityselokuvasta *Nuori naimaton nainen* (1992). Se oli avausviikonloppunaan Yhdysvaltojen katsotuin elokuva.

## Juoni
Yliopiston asuntolaan muuttava muotisuunnittelijalupaus Sara saa huoneeseensa herttaisen kämppiksen, Rebeccan. Pian tästä kuitenkin paljastuu pimeä puoli, kun selviää hänen olevan pakkomielteessä Saraan.

## Näyttelijät

## Tuotanto
Elokuva oli tarkoitus kuvata New Yorkissa, mutta se filmattiin lopulta Los Angelesissa ja Etelä-Kalifornian yliopistolla. Pienissä rooleissa nähtävät Frances Fisher ja Billy Zane nähtiin 13 vuotta aiemmin yhdessä *[[Titanic (vuoden 1997 elokuva)|Titanic]]*-elokuvassa.

## Vastaanotto
Elokuvan alkuperäisen julkaisupäivän piti olla 17. syyskuuta 2010, mutta se siirtyi helmikuulle 2011. Negatiivisista arvioista huolimatta *The Roommate* oli kaupallinen menestys ja se sai palkintoehdokkuudet MTV Movie Awardin ja Tee Choice Awardin kategorioissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Dean Macey

**Dean Macey** (s. 12. joulukuuta 1977 Rochford, Englanti) on isobritannialainen uransa jo päättänyt yleisurheilija, joka kilpaili kymmenottelussa. Macey on voittanut kaksi MM-mitalia, hopeisen vuodelta 1999 ja pronssisen vuodelta 2001. Hän on sijoittunut myös kahdesti neljänneksi kesäolympialaisissa. Macey voitti kultaa Englannin väreissä vuoden 2006 Kansainyhteisön kisoissa Melbournessa. Ennätyspisteensä 8603 Macey otteli vuoden 2001 MM-kisoissa, joista tuloksena oli pronssi. 

Yleisurheilu-uran loputtua vuonna 2008 loukkaantumisen takia Macey aloitti rattikelkkailun. Hänen tavoitteenaan oli päästä vuoden 2010 talviolympialaisiin Vancouveriin yhdessä entisen pikajuoksijan Jason Gardenerin kanssa, mutta tämä tavoite ei täyttynyt.

## Ennätykset lajeittain

*100 metrin juoksu - 10.69 (1999)
*400 metrin juoksu - 46.21 (2001)
*1 500 metrin juoksu - 4.23.45 (2000)
*110 metrin aitajuoksu - 14.34 (2001)
*korkeushyppy - 215 (2001, 2004)
*seiväshyppy - 480 (2000)
*pituushyppy - 777 (2000)
*kuulantyöntö - 15.83 (2006)
*kiekonheitto - 48.34 (2004)
*keihäänheitto - 64.03 (1999)
*kymmenottelu - 8603 (2001)

## Lähteet
*
Anton Haus

**Anton Haus** (13. kesäkuuta 1851 Tolmein – 8. helmikuuta 1917 Pulan satama) oli itävaltalainen suuramiraali ja Itävalta-Unkarin laivaston komentaja ensimmäisen maailmansodan aikana.

Haus liittyi Itävalta-Unkarin laivastoon vuonna 1869. Hän toimi opettajana Fiumen laivastoakatemiassa ja julkaisi merkittävän oppikirjan oseanografiasta ja merisään tutkimisesta. Hän komensi itävaltalaista korvettia, joka osallistui vuonna 1901 kansainvälisen liittouman mukana Kiinan boksarikapinan kukistamiseen. Hän oleskeli sen jälkeen miehitysjoukkojen mukana Pekingissä vuoteen 1902. Haus ylennettiin 1907 vara-amiraaliksi, ja hän osallistui Itävalta-Unkarin edustajana toiseen Haagin konferenssiin samana vuonna. Vuonna 1912 hänestä tehtiin laivaston tarkastaja ja helmikuussa 1913 sotaministeriön laivasto-osaston johtaja. Hän sai samanaikaisesti myös laivaston komennettavakseen. Samassa yhteydessä hänet ylennettiin amiraaliksi.

Ensimmäisen maailmansodan aikana Haus toimi Itävalta-Unkarin laivaston komentajana. Häntä pidettiin taitavana strategina. Saksalaisten arvostelusta huolimatta hän pitäytyi näkemyksessään, jonka mukaan Itävalta-Unkarin taistelulaivastoa ei pitäisi vaarantaa lähtemällä hyökkäykseen, vaan säilyttää se ensisijaisesti ympärysvaltojen pelotteena Välimerellä. Muutkin merivoimien komentajat tukivat hänen linjaansa. Haus antoi kuitenkin kevyempien alusten suorittaa hyökkäyksiä Italian ja Albanian rannikoille pääosan laivastosta suojatessa Itävallan omaa rannikkoa Adrianmeren pohjukassa. Hän oli myös yksi harvoja itävaltalaisia komentajia, jotka tukivat Saksan ajatusta rajoittamattomasta sukellusvenesodasta. Haus ylennettiin huhtikuussa 1916 suuramiraaliksi. Hän kuoli helmikuussa 1917 keuhkokuumeeseen Pulan satamaan ankkuroidulla taistelulaiva SMS ''Viribus Unitisilla''. Hänen seuraajakseen laivaston johtoon tuli amiraali Maximilian Njegovan.

## Lähteet
Juho Jokinen

**Juho Jokinen** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

*Juho Jokinen (1878–1918), Tampereen punakaartin komppanianpäällikkö
*Juho Jokinen (s. 1976), suomalainen jääkiekkoilija
*Juho Jokinen (s. 1986), suomalainen jääkiekkoilija
*Juho Heikki Jokinen (1870–1918), valtiopäivämies ja poliitikko
Tšamin kieli

**Tšam** on Kambodžassa, Vietnamissa ja Thaimaassa puhuttu malaijilais-polynesialainen kieli. Se jaetaan itä- ja länsimurteeseen, joiden puhujat eivät ymmärrä toisiaan ja jotka näin ollen voidaan luokitella eri kieliksi. Länsi- eli kambodžantšamia puhuu äidinkielenään 250&nbsp;000 ihmistä, ja Vietnamissa puhutulla itätšamilla on noin 70&nbsp;000 puhujaa.

Tšamilla on oma kirjoitusjärjestelmänsä, brahmi-kirjoituksesta kehittynyt tšamilainen kirjaimisto. Kieltä voidaan lisäksi kirjoittaa myös latinalaisilla ja arabialaisilla kirjaimilla.

## Lähteet
Tausugin kieli

**Tausug** (tausugiksi بَهَسَ سُوگ, *bahasa sūg*) on Filippiineillä, Malesiassa ja Indonesiassa puhuttu malaijilais-polynesialainen kieli, jota puhuu äidinkielenään hieman yli miljoona ihmistä. Se on yksi Filippiinien 19 kansalliskielestä.

## Lähteet
Tetratsoli

**Tetratsoli** (CN4H2) on typpeä sisältävä aromaattinen heterosyklinen orgaaninen yhdiste.

## Ominaisuudet ja valmistus

Tetratsolin heterosyklinen ja aromaattinen rengas koostuu yhdestä hiiliatomista ja neljästä typpiatomista. Tetratsoli esiintyy kahtena eri tautomerisena muotona 1H-tetratsolina ja 2H-tetratsolina ja nämä eroavat siten onko vetyatomi sitoutunut 1- vai 2-asemassa sijaitsevaan typpiatomiin. Tautomeereista 1H-tetratsoli on vallitseva liuoksissa ja 2H-tetratsoli on susitumpi muoto kaasufaasissa. Huoneenlämpötilassa tetratsoli on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on suhteellisen stabiili, mutta voi räjähtää kuumennettaessa yli 180 °C:n lämpötilaan. Se liukenee hyvin veteen ja polaarisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja asetoniin, mutta huonommin poolittomiin liuottimiin kuten bentseeniin tai dietyylieetteriin. Tetratsolin pK<sub>a</sub>-arvo on noin 5, mikä tekee siitä yhtä happaman kuin useat karboksyylihapot. se kykeneekin muodostamaan eräiden metallien kanssa suoloja, joissa esiintyy negatiivisesti varautunut tetratsolidi-ioni. Tetratsoli reagoi elektrofiilien kanssa joko 1- tai 2-asemassa sijaitsevalla typpiatomilla.

Tetratsolia voidaan valmistaa vetysyanidin ja vetyatsidin tai amidratsonin ja typpihapokkeen välisellä reaktiolla. Yhdistettä voidaan käyttää 5-aminotetratsolin kanssa autojen turvatyynyissä, koska se kuumentuessa voidaan saada kontrolloituessa räjähtämään vapauttaen typpikaasua.

## Lähteet
Naurun tasapaino

**Naurun tasapaino** on suomalainen televisio-ohjelma, jossa kymmenen stand up -koomikkoa kisaa voitosta. Sitä on tehty kolme kautta, joista ensimmäinen esitettiin Yle TV2 -kanavalla vuonna 2013, toinen kausi 2014 ja viimeisin käynnistyi syksyllä 2015.

Ohjelmaa on juontanut kaikilla kausilla Sanna Stellan. Ohjelmassa koomikot vierailevat erilaisissa paikoissa, joista heidän on löydettävä aiheita 5 tai 10 minuutin esityksiinsä. Pudotuksista päättää finaaliin asti kolmihenkinen tuomaristo, joka koostuu kahdesta vakiotuomarista sekä yhdestä vierailevasta tuomarista. Finaalissa, johon selviää kolme kisaajaa, katsojat äänestävät voittajan. Ohjelma perustuu brittiläiseen formaattiin *Show Me the Funny*.

## Kaudet
### Ensimmäinen kausi (2013)
Ensimmäinen kausi esitettiin Yle TV2 -kanavalla kesällä 2013. Tuomareina toimivat Ilari Johansson ja Janne Ruusuvaara. Jokaisessa jaksossa nähtiin myös yksi vieraileva tuomari.

Kauden finaalin, joka esitettiin suorana lähetyksenä Helsingin Peacock-teatterista, voitti Robert Pettersson. Toiseksi tuli Tommi Tuominen ja kolmanneksi Tomi Walamies. Muut kilpailijat olivat Johanna Tohni, Joonatan Pitkänen, Marju-Nella Kivimäki, Jaakko Suomala, Nickolay Antonov, Mika Kivinen ja Joonas Korhonen. Pääpalkinto oli 20 000 euroa sekä Suomen-kiertue.

### Toinen kausi (2014)
Toinen kausi esitettiin Yle TV2 -kanavalla 4. syyskuuta 2014 alkaen. Ruusuvaaran tilalle toiseksi vakiotuomariksi tuli stand up -kriitikko Liisa Kukkola. Kilpailijoina olivat Henric Chezek, Tomi Haustola, Risto Koo Järvinen, Iikka Kivi, Päivi Kuuva, Arimo Mustonen, Aatu Raitala, Peter Sapiano, Jussi Simola ja Janne Westerlund. Voittajaksi selviytyi Iikka Kivi. Toiseksi sijoittui Jussi Simola ja kolmanneksi Tomi Haustola.

### Kolmas kausi (2015)
Kolmas kausi alkoi Yle TV2:lla 11. syyskuuta 2015. Tuomariston puheenjohtajana jatkoi Ilari Johansson. Uutena vakiotuomarina toimi käsikirjoittaja-ohjaaja Anna Dahlman.
Kilpailijoina olivat Fathi Ahmed, David Fagerudd, Petri Hankonen, Toni Jyvälä, Saana Peltola, Matti Patronen, Mebe, Helena Pöllänen, Heikki Vilja ja Pietari Vihula.

Vuoden 2015 Naurun tasapainon ja samalla 20 000 euron pääpalkinnon voitti Matti Patronen. Yleisö äänesti hänet Helsingin Suvilahdessa pidetyssä finaalissa voittajaksi. Toiseksi eniten ääniä keräsi Toni Jyvälä ja kolmanneksi Heikki Vilja. Finaalikolmikko suuntasi 2016 koko Suomen kattavalle kiertueelle.

## Katso myös
* Get Up, Stand Up!

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Naurun tasapaino Twitterissä
* Naurun tasapaino Facebookissa
* Naurun tasapaino Yle Areenassa (1. kausi) 
* Naurun tasapaino Yle Areenassa (2. kausi)
Laukaan rautatieasema

**Laukaan rautatieasema** (lyh. Lau) on rautatieliikennepaikka Laukaan kunnan alueella rataosuudella Jyväskylä–Haapajärvi. Asema avattiin vuonna 1898 Äänekosken maantien risteykseen. Kerrotaan, että Laukaan seurakunnassa toiminut rovasti Stenroth olisi pelännyt, että rautatie vie kirkolta rauhan, ja rata olisi tästä syystä rakennettu muutama kilometri kirkonkylästä länteen alkuperäisistä suunnitelmista poiketen. Laukaan asemarakennus rakennettiin Bruno Granholmin suunnitteleman V-luokan aseman tyyppipiirustuksen mukaan. Rakennusta on myöhemmin laajennettu. Aseman luokse syntyi teollisuutta ja pientaloasutusta, mutta kirkonkylä on edelleen suurempi taajama.

Henkilöliikenne lopetettiin koko radalta vuonna 1987, ja samana vuonna Laukaan aseman miehitys loppui. Tällä hetkellä se toimii välisuojastuspisteenä. Paikalla on yksi sivuraide, jota on ajoittain käytetty ratatöiden varastointi- ja huoltoalueena. Asemalta johdettu soraraide on purettu vuonna 2000.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vaunut.org: Kuvia Laukaan asemalta
Od

**Od** tai **OD** voi tarkoittaa seuraavia:

* Odin kieli, Pakistanissa puhuttu indoarjalainen kieli
* Od, kylä ja entinen kunta Herrljungassa, Ruotsissa
* OD, Libanonin ilma-alusten maatunnus
* Od-voima, *odylinen voima*, Karl von Reichenbachin 1800-luvulla olettama luonnonvoima
* Od Magic, Patricia A. McKillipin fantasiaromaani vuodelta 2005
* OD Kokemus, oik. *Olli Ahti* (s. 1994), suomalainen rap-artisti
*OD, *oculus dexter* eli oikea silmä, merkintä silmälasireseptissä
*OD, Orphei Drängar, ruotsalainen akateeminen mieskuoro.
Buccaneerin saaristo

**Buccaneerin saaristo** on Länsi-Australiassa sijaitseva saaristo. Saaria on noin tuhat ja niihin kuuluvia saaria ovat muun muassa Cockatoo ja Koolan. Edellä mainituilla saarilla toimii rautamalmikaivoksia.

Saaristo on irtaantunut mantereesta viimeisen jääkauden jälkeisenä aikana veden pinnan noustessa. Saariston suurimmassa osassa kasvillisuus on harvaa ja on vain joitakin metsäkaistaleita, joissa kasvillisuus on runsaampaa. Näillä metsälaikuilla on mangrove- ja sademetsää. Saaristossa on hiekkarantoja ja vuorovesi-ilmiö, jota kutsutaan Talbot Bayn vaakasuoraksi vesiputoukseksi. Saaristossa elää useita matelija- ja lintulajeja
sekä pussinäätiä ja kalliorottia. Saaria ympäröivissä vesissä esiintyy koralleja, haita, simpukoita, ja pieniä kaloja kuten miekkakaloja.

## Lähteet
Håtunan kirkko

**Håtunan kirkko** () on Ruotsissa Upplands-Bron kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Kirkko on rakennettu kivestä 1100-luvun lopussa. Luultavasti paikalla on sijainnut puinen kirkko jo 1000-luvulla ja sen jälkeen paikalle rakennetun harmaakivikirkon jäänteitä on nykyisen kirkon luoteiskulmassa.

Kirkkoa on laajennettu 1300-luvulla, jolloin tehtiin muun muassa sakaristo. Myöhemmin rakennettiin tiiliholvit ja tehtiin seinämaalaukset, jotka kalkittiin piiloon, mutta on sittemmin palautettu osittain näkyviin. 1400-luvulla kirkkoon rakennettiin asehuone.

Noin vuonna 1700 kirkon torni hajosi myrskyssä ja sitä ei rakennettu uudelleen. Kellotapuli oli halvempi ratkaisu ja sellainen rakennettiin kirkon lounaispuolella olevalle kukkulalle vuonna 1735.

Kirkon lähellä sijaitsee kaksi melkein kokonaista riimukiveä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Bebyggelseregistret
Miten elämästä kertoisin

__NOTOC__
**Miten elämästä kertoisin** on laulaja Maarit Hurmerinnan 18. studioalbumi. Se julkaistiin 25. lokakuuta 2013 levymerkillä Sony Music.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano

;Muusikot
* Maarit – laulu, piano
* Heikki Laine – bassokitara
* Mikko Kaakkuriniemi – rummut
* Antti Ikola – kosketinsoitin
* Kari Lindsted – sello
* Abdissa Assefa – lyömäsoittimet
* Pentti Lahti – saksofoni, huilu
* Kasperi Sarikoski – pasuuna
* Timo Paasonen – trumpetti, flyygelitorvi
* Heikki Vehmanen – alttoviulu
* Heikki Hämäläinen – viulu
* Seppo Rautasuo – viulu
* Antti Ikola – taustalaulu
* Janna Hurmerinta – taustalaulu
* Manna Borg – taustalaulu
* Marika Tuhkala – taustalaulu

;Tuotanto
* Sami Hurmerinta – tuottaja, kitara, guitalele, mandoliini, taustalaulu
* Matti Mikkola – tuottaja, lyömäsoittimet
* Knipi – tuottaja, taustalaulu
* Jetro Vainio – äänittäjä
* Arttu Peljo – miksaaja
* Svante Forsbäck – masteroija
* Elf Control – kansikuva
* Mikko Harma – valokuvat
* Gabi Hakanen – A&R
* Pete Eklund – A&R

## Arvostelut
* Savon Sanomat: *positiivinen*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Miten elämästä kertoisin'' discogs.com -sivustolla
Odin kieli

**Od** eli **oad** tai **odki** on Pakistanin Sindhin provinssissa puhuttu indoarjalainen kieli. Se muistuttaa läheisesti marathia ja siihen on otettu aineksia myös muun muassa gudžaratista, marwarista ja pandžabista. Odia kirjoitetaan arabialaisilla kirjaimilla.

Odia puhui vuonna 1998 äidinkielenään 50&nbsp;000 ihmistä.

## Lähteet
Grampiansin kansallispuisto

**Grampiansin kansallispuisto** on Australiassa, Victorian länsiosassa vuoristossa sijaitseva kansallispuisto. Alue on saanut nimensä alueen vuoristosta, joka on nimeltään Grampiansvuoret. Tämä vuoristo on osa Australian Kordillieerien vuoristoketjua. Vuoristoon kuuluvia vuoria ovat Mount William ja Mount Abrupt. Kansallispuisto on kooltaan 1700 km2. Alueen metsissä kasvaa eukalyptuksia ja corymbioita sekä joillakin alueilla subalpiinista kasvillisuutta. Alueella on myös niittyjä ja rämeitä. Alueen eläimistöön kuuluvat koalat, opossumit, pussiliito-oravat, kärsänokkasiilit, emu ja useita kengurulajeja. Alueella on Mackenzien vesiputoukset. Alueella harrastetaan pyöräilyä, kalliokiipeilyä, sekä vesistöissä melontaa ja koskien laskemista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://cocoaetsimassa.blogspot.fi/2012/12/great-ocean-road-ja-grampiansin.html
Maailma loppuu tänään

”**Maailma loppuu tänään**” on suomalaisartisti Titan kappale. Sony Music ja Mökkitie Records julkaisivat kappaleen artistin esikoissinglenä 11. kesäkuuta 2014. Kappaleen ovat säveltäneet Niko Lith sekä Janne Rintala, joka on myös sanoittanut kappaleen. Sanoitus kertoo kolmenkympin kriisistä.

Miika Ullakon ohjaama musiikkivideo kappaleesta sai ensiesityksensä Iltalehden IL-TV:ssä 13. kesäkuuta 2014. Videolla näytetään kohtauksia kuinka artisti juhlii Helsingin keskustassa sekä siitä kun hän on joutunut putkaan. Videopalvelu YouTubessa musiikkivideo julkaistiin 17. kesäkuuta 2014.

## Kappaleet
#

## Lähteet
Bang Bang

”**Bang Bang**” on brittiläislaulaja Jessie J:n, yhdysvaltalaislaulaja Ariana Granden sekä yhdysvaltalaisräppäri Nicki Minajin kappale. Kappaleen julkaisivat Lava Records ja Republic Records 29. heinäkuuta 2014 singlenä, jolla kaikki esiintyjät ovat johtavina artisteina. Kappale on johdantosingle Jessie J:n kolmannella studioalbumilla *[[Sweet Talker]]* ja se on mukana myös Granden toisen studioalbumin *[[My Everything (albumi)|My Everythingin]]* 25. elokuuta 2014 julkaistussa erikoispainoksessa. Vaikka kappale on virallisesti julkaistu 29. heinäkuuta, se vuoti internetiin muutamaa tuntia ennen suunniteltua julkaisuaan. 

”Bang Bang” sai sekä kuuntelijoiden että kriitikoiden keskuudessa pääosin positiivisen vastaanoton, jotka yllättyivät Jessien ja Granden laulusta Minajin räppäämisen rinnalla. Kaupallisesti kappale menestyi hyvin, debytoiden Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan kuudennella sijalla, jossa se on saavuttanut parhaimmillaan neljännen sijan, muodostuen Jessie J:n korkeimman sijoituksen saavuttaneeksi kappaleeksi kyseisellä listalla. ”Bang Bang” on myynyt nelinkertaisesti platinaa, ja kappale saavutti sijoituksia kymmenen parhaan joukossa myös Kanadassa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja Bulgariassa. Kappale tulee olemaan osa Just Dance 2015-peliä.

## Lähteet
SOE Busproduction

**SOE Busproduction Finland Oy** oli 1. toukokuuta 2014 perustettu Scanian omistama suomalainen linja-autojen korinvalmistaja. Yhtiö jatkaa Lahden Autokorin konkurssipesän toimintaa Lahdessa. Kirjainlyhenne SOE tulee sanoista Scania OmniExpress, joka on Scanian bussimalli, jota Lahden Autokori valmisti ennen konkurssiaan. Yhtiö työllistää tehtaassaan 342 henkilöä. Maanantaina 21.9.2020 Scania ilmoitti lopettavansa tuotannon Lahden-tehtaallaan käytännössä kokonaan. Samassa yhteydessä kaupunkilinja-autojen tuotanto Suomessa päättyy. Uusien linja-autojen tuotekehitys sekä varaosavalmistus Suomessa jatkuu edelleen, työllistäen n. 90 henkilöä Lahdessa. Yrityksen toiminta loppui syyskuussa 2024. 

## Tuotannossa olleet linja-automallit
*Scania Interlink LD
*Scania Interlink MD
*Scania Interlink HD
*Scania Citywide LE Suburban
*Scania Lahti Scala

## Lähteet
Netta Laurenne

**Netta Laurenne** (ent. **Dahlberg**, o.s **Eklund**, s. 1980 Pirkkala) on suomalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Hän on esiintynyt suomalaisilla albumeilla joko vierailijana tai tausta­laulajana ja julkaissut myös soolo­materiaalia. Hän on lisäksi säveltänyt ja sanoittanut kappaleita muille artisteille, kuten Suvi Teräsniskalle ja ''The Voice of Finland'' -finalisti Kim Koskiselle. Vuonna 2021 hän ääninäytteli supersuosion saaneessa *[[Encanto]]*-elokuvassa fiktiivistä hahmoa Pepa Madrigalia.

## Ura

Pirkkalassa varttunut Laurenne on koulutukseltaan muotoilun artenomi, ammattikorkeakoulusta valmistunut jalkine­suunnittelija. Hän on opiskellut myös viini­asiantuntijaksi eli sommelieriksi ja viinin­tuottajaksi, jota osaamistaan hän hyödyntää omassa pien­tuottaja­viinien maahan­tuonti­yrityksessä. Laurenne on opiskellut klassista laulua Tampereen konservatoriossa ja pop/jazz­laulua Pirkanmaan musiikkiopistossa. Hän on hankkinut lisä­oppia Taideyliopiston Sibelius-Akatemian täydennys­koulutuksessa opiskelemalla jazz­laulua, perinne­musiikkia ja yrittäjyyttä. Laurenne kasvoi nuorena yrittäjyyteen työskennellessään vanhempiensa omistamassa graafisen alan perhe­yrityksessä. Hänet palkattiin studio­laulajaksi ensimmäisen kerran 18-vuotiaana.

Metalli­musiikin laulaminen on Laurenteesta puhdistava kokemus, sillä siinä saa laulaa sekä rumasti että kauniisti ja rääkyä miten huvittaa. Hän on julkaissut nimellä Netta soolo­albumit *Lost & Found* (2010) ja *Albumi A:lla* (2012), joista jälkimmäinen on tribuutti Juice Leskiselle. Hän on cover­yhtye Run for Coverin laulu­solisti. Yhtyeen muita jäseniä ovat Rolf Pilve (Stratovarius), Teemu Mäntysaari (Wintersun), Tuomas Yli-Jaskari (Tracedawn) ja Vili Itä­pelto (Trace­dawn). Sama kokoonpano muodostaa myös yhtyeen Smack­bound, joka julkaisi ensimmäisen singlensä heinä­kuussa 2019. Laurenne on toiminut radio­juontajana ja ollut äänitys­studio Sonic Pump Studiosin toimitus­johtaja.

Laurenne on esiintynyt näyttelijänä televisio­sarjoissa *[[Jarin ja Karin kesäloma]]*, *[[Modernit miehet]]* ja *[[Sorjonen]]*. Hän on tehnyt myös musiikkiteatteria ja esiintynyt muun muassa turkulaisen Linnateatterin *[[Tell Me on a Sunday]]* -musikaalin pää­osassa. Tampereella hän näytteli Juicen vaimoa Musiikki­teatteri Palatsin musikaalissa *Juice – Taiteilija­elämää*.

Laurenne aloitti huhti­kuussa 2017 Veikkauksen lotto­lähetysten juontajana.

## Yksityiselämä

Laurenteen puoliso on musiikki­tuottaja Nino Laurenne.

## Diskografia

* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Vittingen kirkko

**Vittingen kirkko** () on Ruotsissa Hebyn kunnassa sijaitseva kirkkorakennus.

Alkuperäinen kirkkorakennus on rakennettu ennen 1300-lukua. Runkohuoneen holvit maalauksineen on tehty 1400-luvulle tyypilliseen tapaan, mutta läntisessä osassa kirkkoa ei ole maalauksia ja siellä on puiset tynnyriholvit. Holvien rakentamisen jälkeen kirkkoa on laajennettu länteen päin, todennäköisesti 1500- tai 1600-luvulla. Myös sakaristo on myöhempi lisärakennus ja se on tehty ennen keskiajan loppua.

Vuosina 1892–1894 tehtiin restaurointi, jolloin holvien ja pilarien maalaukset otettiin esille. Viimeisin remontti on tehty 1970–1971, jolloin maalaukset puhdistettiin ja kirkon penkit saivat nykyisen vihreän värinsä.  

## Lähteet
* Vittinge församling: Vittinge kyrka 

## Aiheesta muualla

* Uplandia.se
Ystävyyden kunniamerkki

**Ystävyyden kunniamerkki** () on Venäjän valtion 1994 perustama kunniamerkki venäläisille ja niille ulkomaalaisille, jotka työskentelevät suhteiden parantamiseksi Venäjän valtioon ja sen kansaan. Ystävyyden kunniamerkkiä voi pitää suorana seuraajana Neuvostoliiton aikaiselle Kansojen ystävyyden kunniamerkille.

## Historia ja myöntämisperusteet
Kunniamerkki on perustettu presidentin asetuksella 442, joka annettiin 2. maaliskuuta 1994. Kunniamerkkiä koskevia lisäasetuksia on annettu myöhemmin presidentin asetuksella 19 (6. tammikuuta 1999), asetuksella 1099 (7. syyskuuta 2010), asetuksella 1631 (16. joulukuuta 2011) ja asetuksella 308 (16. maaliskuuta 2012).

Ystävyyden kunniamerkki voidaan myöntää Venäjällä myös ulkomaalaisille henkilöille, jotka ovat esimerkiksi tehneet jotain erityistä rauhan, ystävyyden ja kansojen välisen yhteisymmärryksen lujittamiseksi. Perusteluissa mainitaan, että kunniamerkin voi saada myös kansojen välisen kulttuuriyhteistyön lujittamisesta sekä Venäjän historian ja kulttuuriperinnön vaalimisesta.

Merkki on korkein mahdollinen ulkomaalaiselle myönnettävä Venäjän valtiollinen kunniamerkki.

## Kunniamerkin kuvaus
Kunniamerkin pohjana oli viisisakarainen tähti, jonka sisällä on maailmankartan kuva. Kunniamerkin koko on 44 mm. Nauha on väriltään vihreä sinisillä reunuksilla:

*  nauha

## Kunniamerkin suomalaiset saajat
1994:
* Aimo Randen, Suomen metsästäjä- ja kalastajaliiton kunniapuheenjohtaja
2000:
* Jussi-Pekka Alanen, Suomi-Venäjä-seuran puheenjohtaja
* Markus Lyra, Suomen Moskovan suurlähettiläs
2001:
* Pekka Herlin, Kone Oy:n hallituksen puheenjohtaja
2004:
* Merja Hannus, Suomi-Venäjä-seuran pääsihteeri
* Seppo Sarlund, Suomi-Venäjä-seuran puheenjohtaja
2005:
* Kari Laine, Lapin taidetoimikunnan pääsihteeri
* Alexander Marschan, professori
* Eva-Riitta Siitonen, Helsingin ylipormestari
2007:
* Paavo Lipponen, ent. pääministeri ja eduskunnan puhemies
2008:
* Eino Siuruainen, Oulun läänin maaherra
2009:
* Osmo Jussila, professori
* Reino Paasilinna, ent. Yleisradion pääjohtajana
2010:
* Arto Mustajoki, professori
2012:
* Mikael Aro, VR-Yhtymän toimitusjohtaja
* Antti Jaatinen, VR-Yhtymän henkilöliikennedivisioonan johtaja
2013:
* Elena Timtshenko, Gennadi Timtshenkon puoliso
* Ksenia Frank, Gennadi Timtshenkon tytär
* Matti Klinge, emeritusprofessori
* Arvo Tuominen, tv-toimittaja
2014:
* Vladimir Agopov, säveltäjä
* Heikki Talvitie, ent. suurlähettiläs ja Suomi–Venäjä-Seuran puheenjohtaja
* Pauli Saapunki, ent. kansanedustaja
* Jussi Nuorteva, valtionarkistonhoitaja
* Timo Vihavainen, professori
* Ilpo Kokkila, EK:n hallituksen puheenjohtaja
2016:
* Pekka Viljakainen, liikemies,Venäjän hallituksen neuvonantaja
* Vladimir Agopov, säveltäjä
2017:
* Paula Lehtomäki, valtiosihteeri, ent. Suomi–Venäjä-Seuran puheenjohtaja 
* Eero Heinäluoma, kansanedustaja (ilmoitti heittäneensä maaliskuussa 2022 kunniamerkin jätekeräykseen vastalauseena Venäjän hyökkäyksestä Ukrainaan).
2018:
* Roman Rotenberg, liikemies
2022:
*Tuomas Sammelvuo, lentopallovalmentaja

## Lähteet
Jee jee (Teflon Brothersin kappale)

”**Jee jee**” on suomalaisyhtye Teflon Brothersin kappale heidän kolmannelta, *[[Valkoisten dyynien ratsastajat]]* -nimiseltä studioalbumilta. Johanna Kustannus julkaisi kappaleen albumin neljäntenä singlenä kesäkuussa 2013. 

Tom Hakalan ja Jan-Erik Olinin ohjaama musiikkivideo kappaleesta julkaistiin yhtyeen Vevo-kanavalla YouTubessa 25. kesäkuuta 2013. Iltalehti kuvaili videolla esiintyvän Mira Luodin tyylin olevan tyly silmälappuineen ja nahkatakkeineen.

Kappale ei sijoittunut listoille.

## Kappaleet
#

## Lähteet
Vampyyrien sukua

**Vampyyrien sukua** () on yhdysvaltalainen The CW Television Networkin draamasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin 3. lokakuuta 2013. Sarja on *[[Vampyyripäiväkirjat|Vampyyripäiväkirjojen]]* spin-off, ja siinä seurataan maailman ensimmäisten vampyyrien tarinaa New Orleansissa.

Tammikuussa 2014 Joseph Morgan palkittiin roolistaan parhaan uutuussarjan miespääosan People’s Choice -palkinnolla, ja sarja on ollut ehdolla myös Emmy-palkinnon saajaksi.

Sarjaan tilattiin toinen tuotantokausi, jonka ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 6. lokakuuta 2014. Suomessa sarjan esitys aloitettiin Subin myöhäisillassa sunnuntaina 14. syyskuuta 2014.

Sarjan finaalijakso esitettiin Yhdysvalloissa 1. elokuuta 2018.

## Jaksot
### Kausi 1 (2013)

### Kausi 2 (2013)

### Kausi 3 (2015)

### Kausi 4 (2016-2017)

### Kausi 5 (2017-2018)

## Juoni
Mikaelsonin sisarukset Niklaus (Joseph Morgan), Elijah (Daniel Gillies) ja Rebekah (Claire Holt) ovat maailman ensimmäisiä ja alkuperäisiä vampyyreita. Klaus on lisäksi hybridi, eli vampyyrin ja ihmissuden risteytys.

Sarja käynnistyy, kun sisarukset palaavat New Orleansiin – kaupunkiin, jota he olivat 300 vuotta sitten rakentamassa. Sisarukset olivat joutuneet pakenemaan kaupungista sata vuotta sitten heidän kostonhaluisen isänsä takia. Heidän poissa ollessaan kaupungin on ottanut haltuunsa Klausin entinen suojatti ja oppipoika, vampyyri Marcel (Charles Michael Davis).

Marcel on ajanut ihmissudet pois kaupungista ja alistanut noidat valtaansa. Noidat ovat yrittäneet taistella vampyyreita vastaan huonolla menestyksellä, ja juuri he houkuttelivat alkuperäiset vampyyrit takaisin New Orleansiin. He haluavat, että Klaus peittoaa Marcelin hirmuvallan. Ihmissusi Hayley (Phoebe Tonkin) odottaa Klausin lasta, ja noidat uhkaavat hänen henkeään jos heitä ei auteta. Klaus päättää taistella saadakseen kaupungin takaisin omalle perheelleen.

## Rooleissa

## Kaudet
*Vampyyripäiväkirjojen* neljännen tuotantokauden kahdeskymmenes jakso ”Klausin juuret vereslihalla” (*The Originals*) oli samalla sarjan spin-offin ensimmäisen tuotantokauden esinäytös ja pilottijakso. Jakso esitettiin Yhdysvalloissa keväällä 2013, ja siinä Klaus matkustaa entiseen kotikaupunkiinsa New Orleansiin tutkimaan saamaansa tietoa juonesta häntä vastaan.

Vuorokausi jakson esittämisen jälkeen kanava vahvisti, että se tekee jakson tapahtumien pohjalta uuden spin-off-sarjan, jonka pääosassa ovat myös *Vampyyripäiväkirjoista* tutut hahmot: vampyyrisisarukset Klaus, Elijah ja Rebekah sekä ihmissusi Hayley. Spin-offin aloitusjakso esitettiin Yhdysvalloissa samana päivänä kuin sisarsarjansa viidennen tuotantokauden aloitusjakso eli 3. lokakuuta 2013. Spin-offin aloitusjakso sisälsi pääpiirteissään samat tapahtumat kuin keväällä esitetty pilottijakso, mutta tällä kertaa tapahtumat esitettiin Elijahin näkökulmasta.

## Palkinnot

## The Originals: The Awakening
**The Originals: The Awakening** on websarja, jossa seurataan Kol Mikaelsonin elämää vuodesta 1914 nykypäivään. Sarjan jaksot ovat kaksiminuuttisia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Sarjan viralliset kotisivut 
* Sarjan suomenkieliset kotisivut
Rochefortais-luokka

**Rochefortais-luokka** tai **Pertuisane-luokka** oli Ranskan laivaston neljän Rochefortin laivastontelakan valmistaman hävittäjän muodostama alusluokka.

## Alukset
Normandin suunnitelmiin pohjautuva alusluokka tilattiin 8. kesäkuuta 1899 vuoden 1899 budjetissa Rochefortin telakalta. Alusten koeajot suoritettiin helmikuusta 1902 heinäkuuhun 1903. Alusten ero Durandal-luokassa valmistettuun *Fauconneauhun* oli savuhormien kallistaminen taaksepäin.

## Lähteet

*
*
*
*

### Viitteet
Hugo Karsten

**Hugo Karsten** (16. tammikuuta 1875 Föglö – 1. kesäkuuta 1954) oli suomalainen meteorologi, everstiluutnantti ja filosofian tohtori.

Karstenin vanhemmat olivat kirkkoherra Klaes Adolf Karsten ja tämän neljäs vaimo Anna Katarina Lagerbom. Karsten valmistui Haminan kadettikoulusta 1897. Hän palveli vuodesta 1897 aliluutnanttina 1. Uudenmaan tarkk-ampujapataljoonassa ja oli komennettuna Venäjälle 1898-1900. Karsten erosi luutnanttina armeijan palveluksesta 1903 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1903, lisensiaatiksi 1906 ja tohtoriksi 1907. 

Karsten toimi Helsingin yliopiston fysikaalisen laitoksen assistenttina 1903–1911, yliopiston valmistavaa kurssia luennoivana 
meteorologina 1906–1925, maanviljelysfysiikan dosenttina 1913–1925, valtion maatalouskoelaitoksen maanviljelysfysiikan assistenttina 1909–1919 sekä Teknillisen korkeakoulussa ylimääräisenä fysiikan lehtorina vuodesta 1908. Hän hoiti Teknillisessä korkeakoulussa  myös fysiikan professorin virkaa 1914–1920.

Karsten palasi uudelleen armeijan palvelukseen 1923, kun hänet nimitettiin ensimmäisenä vasta perustettuun tykistömeteorologin virkaan. Hänestä tuli kapteeni 1930, majuri 1923 ja everstiluutnatti 1927. Hän luennoi ballistiikkaa ja meteorologiaa sotakorkeakoulussa ja laati suunnitelmat puolustuslaitoksen sääpalvelun uudelleen järjestämiseksi. Karsten erosi vakinaisesta palveluksesta 1933. Hän toimi 1938–1940 sotilasilmatieteellisen toimiston vt. päällikkönä.

Hugo Karsten oli naimisissa 1897-1946 Olga Dahlbergin (1876–1946) kanssa. 

## Teoksia
* *Öfver värmeutvecklingen i atmosferisk luft genom en positivt elektriskt spetsström*, väitöskirja. 1905
* *Öfver åskvädren i Finland år 1903*. Suomen Tiedeseura 1907
* *Untersuchungen über die Eisverhältnisse im Finnischen Meerbusen und im nördlichen Teile der Ostsee. 1, Beobachtungen während der Winter 1897-1902*. Finnländische hydrographisch-biologische Untersuchungen N:o 6. Finska Vetenskapssocieteten, Helsingfors 1911
* *Skyddsmedel mot frostskada* ; kirj. Arthur Rindell, Hugo Karsten. Meddelanden till landtmän N:o 23. Senaten, Helsingfors 1914
* *Sur l'influence de la couleur sur le pouvoir du sol d'absorber et d'émettre les rayons calorifiques*. Agrikultur-ekonomiska försöksanstaltens i Finland vetenskapliga publikationer 4. Helsingfors 1916
* *Värmeomsättningen i ler- och sandblandad kärrjord*. Agrikultur-ekonomiska försöksanstaltens årsbok. Helsingfors 1916
* *Beiträge zur Kenntnis der Temperaturverhältnisse in den untersten Luftschichten*. Agrikultur-ekonomiska försöksanstaltens i Finland vetenskapliga publikationer 12. Helsingfors 1921
* *Terrängföremålens inverkan på luftens temperatur*. Agrikultur-ekonomiska försöksanstaltens i Finland vetenskapliga publikationer 16. Helsingfors 1922
* *Sur la température des couches atmosphériques voisines du sol*. Suomen maataloustieteellisen seuran julkaisuja 26. Helsinki 1932

## Lähteet
* Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesmatrikkeli 1640-1917, osa H-O
* Kuka kukin on 1954 (Projekt Runeberg)
* Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesmatrikkeli 1640-1917 : Maanviljelystaloudellinen osasto

### Viitteet
Framée-luokka

**Framée-luokka** oli Ranskan laivaston neljän hävittäjän muodostama alusluokka. 

## Suunnittelu
Alusten valmistuksessa käytettiin Normandin telakan suunnitelmia. Rakennusmateriaalina oli teräs, jossa oli kolme prosenttia nikkeliä. Durandal-luokasta poiketen aluksissa oli neljä savuhormia eikä kahta kaukana toisistaan olevaa savuhormiparia.

## Alukset

## Lähteet

*
*
*

### Viitteet
Schadewitz

**Schadewitz** on ollut muiden muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Einar Schadewitz (1917-1981), Mannerheim-ristin ritari
* Leo Harmaja (vuoteen 1906 *Schadewitz*, 1880-1949), kansantaloustieteilijä

## Katso myös
* Harmaja

## Aiheesta muualla
*
Satu Itkonen

**Satu Itkonen** (s. 21. huhtikuuta 1964 Helsinki) on suomalainen tietokirjailija, taidearvostelija ja museopedagogi. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri. Itkonen on selkokielen asiantuntija ja kouluttaja.

## Lähteet

## Teoksia
* 
*
HC Merano

**Hockey Club Meran/Merano** on italialainen jääkiekkojoukkue Meranon kaupungista. Joukkue on perustettu vuonna 2001 ja se pelaa monikansallisessa Alps Hockey Leaguessa.

## Joukkue kaudella 2025–2026
*(Tilanne 18. marraskuuta 2025)*

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet
Marja Manninen

**Marja Manninen** (s. 21. joulukuuta 1953 Sippola) on suomalainen toimittaja. Hän työskenteli Yleisradiossa vuosina 1978–2016. Manninen jäi eläkkeelle 2016.

Manninen on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta. Hän toimitti vuodesta 1986 valtakunnallisia tv-uutisia, ensin Helsingissä ja vuodesta 1990 Lappeenrannassa. Myöhemmin toimialue laajeni Kaakkois-Suomesta Venäjän lähialueille. Manninen sai Suomen Kuvalehden journalistipalkinnon vuonna 2007. Vuosina 2010–2015 hän toimi Ylen Moskovan kirjeenvaihtajana. Vuonna 2014 Mannista kritisoitiin *[[Ilta-Sanomat|Ilta-Sanomissa]]* Krimiä koskevassa uutisoinnissa venäjämielisestä propagandasta.

Manninen on naimisissa Paavo Mannisen kanssa ja heillä on yksi lapsi.

## Lähteet
Pehr Hansinpoika Häggström

**Pehr (Petter) Hansinpoika Häggström (Högström, Höggström)** (24. marraskuuta 1734 Lappeenranta – 25. tammikuuta 1817 Hauho) oli kolmannen sukupolven maanmittari, joka vaikutti erityisesti isoonjakoon, mutta toimitti myös merkittäviä kanava- ja koskenperkaustöihin liittyviä mittauksia ja vaaituksia.  

Häggströmin vanhemmat olivat maanmittari Hans Häggström ja Margareta Wikar. Häggströmin isän kuoltua vuonna 1737 ja äidin muutettua Ruotsiin vuonna 1742 hän jäi ensin Suomeen äidinisänsä kirkkoherra Wikarin luokse, mutta muutti Ruotsiin vuonna 1744 ja palasi takaisin vasta äitinsä kuoltua 1747. Häggström meni Vaasan triviaalikouluun vuonna 1749 ja Turun akatemiaan vuonna 1752 papiksi opiskelemaan. Isoisänsä kuoleman jälkeen vuonna 1753 hän ryhtyi kuitenkin lukemaan geometriaa, tarkoituksenaan ryhtyä maanmittariksi. Käytännön kokemusta maanmittarin tehtävistä hän sai Turun akatemiasta vuonna 1756 valmistuttuaan Pohjanmaan komissiomaanmittari Erik Tulindbergin opastuksessa. Maanmittarin tutkinnon Häggström suoritti vuonna 1757 ja valtakirjan komissiomaanmittariksi hän sai vuonna 1759. Akaan isonjaon ja siihen liittyvät geometriset mittaukset Häggström teki vuonna 1760 ja Vanajan vastaavat työt vuonna 1780. Monien muiden tehtävien ohella hän toimitti vaaituksia, mittauksia ja kartoituksia useita kanavia ja vesireittejä varten, kuten Päijänteen ja Hauhon väliselle reitille vuonna 1775 ja Pirkkalassa suunnitellulle kanavalle vaaituksen ja maastoon merkitsemisen vuonna 1777. Häggströmille myönnettiin ylitarkastajan arvonimi vuonna 1782.    

Häggströmin puoliso vuodesta 1762 oli Margaretha Elisabeth Blåfield (1735–1809). Heidän poikansa Carl Gregor ja Anders Ulrich opiskelivat geometriaa tarkoituksenaan seurata isäänsä maanmittarin ammatissa neljännessä polvessa, mutta he eivät kuitenkaan koskaan suorittaneet vaadittua ammattitutkintoa. 

## Lähteet
Bayard-luokka

**Bayard-luokka** oli Ranskan laivaston kahden puurunkoisen  aluksen barbetteristeilijäluokka. Alusten yläkannet olivat terästä ja alukset oli varustettu törmäyskeulalla. 

## Alukset

## Lähteet
*

### Viitteet
FS Surveillante (1864)

**Surveillante** oli Ranskan laivaston vuonna 1864 vesillelaskettu Provence-luokan panssarifregatti.

## Valmistus

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 28. tammikuuta 1861. Alus laskettiin vesille 18. elokuuta 1864 ja se otettiin palvelukseen 21. lokakuuta 1867.

## Palvelus
Saksan–Ranskan sodan uhatessa alus palautettiin reservistä palvelukseen ja se oli sodan aikana Ranskan Itämeren laivaston komentajan amiraali Louis-Edouard Bouët-Willaumezin lippulaivana.

Alus poistettiin Brestissä alusluettelosta 13. toukokuuta 1887 ja se sijoitettiin reservin esikunta-alukseksi Cherbourgiin. Alus romutettiin vuonna 1898.

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
FS Valeureuse (1864)

**Valeureuse** oli Ranskan laivaston vuonna 1864 vesillelaskettu Provence-luokan panssarifregatti.

## Valmistus

Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 23. toukokuuta 1861. Alus laskettiin vesille 18. elokuuta 1864 ja se otettiin palvelukseen helmikuussa 1867.

## Palvelus
Saksan–Ranskan sodassa alus oli Ranskan Pohjanmeren laivastossa.

Alus poistettiin Brestissä alusluettelosta 26. helmikuuta 1886 ja se romutettiin vuonna 1888.

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
FS Héroïne (1863)

**Héroïne** oli Ranskan laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu Provence-luokan panssarifregatti.

## Valmistus

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 10. kesäkuuta 1861. Alus laskettiin vesille 10. joulukuuta 1863 ja se otettiin palvelukseen heinäkuussa 1865.

## Palvelus
Saksan–Ranskan sodassa alus oli Ranskan Pohjanmeren laivastossa kontra-amiraali Jauréguiberryn lippulaivana.

Alus poistettiin alusluettelosta 10. tammikuuta 1893, jolloin sen höyrykone poistettiin. Alus lähti purjehtimaan 1. helmikuuta 1894 Dakariin, minne se oli määrätty asema-alukseksi ja kelluvaksi työpajaksi. Alus oli kelluva linnake tammikuusta 1898 tammikuuhun 1901. Miehistö upotti aluksen Dakarin edustalla 29. joulukuuta 1901 keltakuume-epidemian jälkeen.

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
Kirjeitä myllystäni

**Kirjeitä myllystäni 1-2** on Urho Kekkosen kirjoittama kirjasarja. Kirjat on kustantanut Otava, toimittajina Maarit Tyrkkö ja Keijo Korhonen.

Osa 1 (1976) sisältää Kekkosen eri henkilöille lähettämiä myllykirjeitä vuosilta 1956–1967.  Osa 2:n kirjeet ovat vuosilta 1968–1975.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kekkosen myllykirjeitä Finna-kokoelmassa: https://www.finna.fi/Search/Results?sort=callnumber&lookfor=arto.888553&type=ParentID