open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ohjelmistoliiketoiminta

**Ohjelmistoliiketoiminta** on tietojenkäsittelytieteen tutkimusala, jossa tutkimuskohteena ovat ohjelmistot liiketaloudellisesta näkökulmasta, eli ohjelmistomarkkinat, -yritykset, -tuotteet ja -palvelut. Ohjelmistoliiketoimintaa harjoittavat myös monet muut kuin varsinaiset yritykset ohjelmistotoimialalla.

## Opetus- ja tutkimustoiminta
Sekä tutkimus- että opetuskohteena ohjelmistoliiketoiminta on vielä hyvin nuori, ensimmäinen alan suomenkielinen oppikirja julkaistiin vasta vuonna 2003. Ohjelmistoliiketoiminnasta väitelleitä tutkijoita on Suomessa kymmenkunta vuonna 2007. Ensimmäinen ohjelmistoliiketoiminnan virkaan nimitetty professori aloitti Oulun yliopistossa vuonna 2000.

Ohjelmistoliiketoiminta on yleensä jaettu yrityksen tarjooman mukaisesti perustyyppeihin:
* ohjelmistokehityspalvelut
* ohjelmistotuotteet
* toimialasovellukset
* sulautetut ohjelmistot.

Viime aikoina tutkijat ovat kuitenkin esittäneet myös ohjelmistoliiketoiminnan jäsentämistä liiketoimintaverkoston arvoa tuottavan toiminnan mukaisesti. Sekä sovellus- että infrastruktuuritarjoomat jaettaisiin kehitys-, integrointi- ja operointitoimintaan. 

Ohjelmistoliiketoimintamalleja on tutkittu melko paljon, mukaan lukien avoimeen lähdekoodiin ja sovellusvuokraukseen perustuva liiketoiminta. Myös ulkoistamisen tai ohjelmistoalihankinnan tutkimukset ovat lisääntyneet, sekä laadulliset että määrälliset. 

## Aiheesta muualla
* Commercial software (Viitattu 20.1.2009)
* Software business dot fi  (Viitattu 20.1.2009)
* Software Business Community  (Viitattu 20.1.2009)

## Kirjallisuutta
* Hyvönen, E. (toim.) 2003. Ohjelmistoliiketoiminta. WSOY. .
* Roeding, C.R., Purkert, G., Kindner, S.K., Muller, R., Hoch, D.J. 1999. Secrets of Software Success. Harvard Business School Press. 
* Messerschmitt, D.G., Szyperski, C. 2003. Software Ecosystem: Understanding an Idespensible Technology and Industry. The MIT Press. .
* Cusumano, M.A., 2004. The Business of Software. Free Press. 
* Rajala, R., Rossi, M., Tuunainen, V.K. & Korri, S. 2001. Software Business Models - A Framework for Analyzing Software Industry. Technology Review. Teknologian kehittämiskeskus.
Chathaminmerimetso

**Chathaminmerimetso** (*Phalacrocorax onslowi*) on merimetsoihin kuuluva lintu. Chathaminmerimetso on äärimmäisen uhanalainen lintu, sitä on jäljellä vain 270 paria, ja nekin elävät pienellä alueella Populaatio on pienentynyt pääosin maanviljelyn ja villien eläinten takia.

## Koko ja ulkonäkö
Chathaminmerimetso on mustavalkoinen 63 cm pitkä merimetso, jolla on metallinkiiltoisen musta pää, niskan takaosa, selkämys ja pyrstön päällys. Linnun alapuoli on valkoinen, ja sen jalat ovat vaaleanpunaiset. Linnun nokan ympärys on oranssinvärinen. 

## Levinneisyys
Lajia tavataan ainoastaan Chathamsaarilla, Uudessa-Seelannissa, ja sieltäkin se on häviämässä, sillä vuonna 1997 löydettiin 842 paria, 16 vuotta myöhemmin 2003–2004 chathaminmerimetsoja oli jäljellä vain 271 paria. Chathaminmerimetsot viihtyvät usein avoimilla merialueilla ja kivikkoisilla rannoilla.

## Lisääntyminen ja ravinto
Chathaminmerimetso pesii suurissa kolonioissa, yleensä korkealla, paljaiden kivien päällä saaren korkeimmissa kohdissa tai jyrkänteiden reunalla. Chathaminmerimetso syö pääosin kalaa.

## Lähteet
Henry Boardman Conover

**Henry Boardman Conover** (18. tammikuuta 1892 Chicago – 5. toukokuuta 1950 Chicago) oli yhdysvaltalainen sotilas ja amatöörilintutieteilijä.

Hänen vanhempansa olivat pääjohtaja Charles Hopkins Conover (s. 12. heinäkuuta 1847) ja Della Louise Boardman Conover (s. 31. lokakuuta 1859). Hänellä oli kolme vanhempaa siskoa, Elinor Conover Owen, Della Boardman Talbot ja Margaret Boardman Conover.

Conover opiskeli Sheffield Scientific Schoolissa Yalessa. Hän oli kiinnostunut luonnosta pienestä pitäen ja keräsi lintuja. Hän oli innokas urheilumies koko ikänsä. 1920 hän matkusti Venezuelaan Wilfred Hudson Osgoodin kanssa. He keräsivät näytteitä Chicagon kenttämuseolle (*Field Museum of Natural History in Chicago*). He palasivat Etelä-Amerikkaan 1922 ja vierailivat Chilessä ja Argentiinassa. 1926 Conover matkusti Itä-Afrikkaan.

Conover lahjoitti lähinnä riistalinnuista koostuneen 18&nbsp;000 näytteen kokoelmansa Chicagon museolle. Hän auttoi suuresti Carl Edward Hellmayria *The Catalogue of Birds of the Americas* -teoksen kirjoittamisessa. Hän oli museon tutkimusapulainen vuodesta 1924 ja 1941 hänet valittiin museon johtokuntaan.

Conover nimesi ja kuvaili joitakin lintulajeja ja alalajeja, muun muassa mustatinamin (*Tinamus osgoodi*). Hänen kunniakseen on nimetty kolumbianjuoksukyyhky (*Leptotila conoveri*).

## Lähteet
E.M.D.

**E.M.D.** on ruotsalainen poikabändi, jonka muodostavat Erik Segerstedt, Mattias Andréasson ja Danny Saucedo. He kaikki ovat tulleet tunnetuiksi *[[Idol]]*-kykyjenetsintäohjelman kautta. Yhtyeen nimi muodostuu jäsenten etunimien alkukirjaimista.

E.M.D.:n ensimmäinen albumi *[[A State of Mind]]* julkaistiin toukokuussa 2008 ja se nousi Ruotsin albumilistan kärkipaikalle. Albumilta julkaistiin kolme singleä, *All for Love*, *Jennie Let Me Love You* ja *Alone*, jotka nousivat kaikki listaykkösiksi Ruotsin singlelistalla. Lisäksi albumista julkaistiin kolme uutta kappaletta sisältänyt erikoispainos. Erikoispainoksen kahdesta singlestä toinen, Melodifestivaleniin osallistunut *Baby Goodbye* nousi sekin singlelistakärkeen.

Loppuvuodesta 2009 E.M.D. julkaisi toisen albuminsa, joululevyn *[[Välkommen hem]]*.

## Diskografia

### Albumit
* *[[A State of Mind]]* (2008)
* *[[Välkommen hem]]* (2009)
* *Rewind* (2010)

### Singlet
* *All for Love* (2007)
* *Jennie Let Me Love You* (2008)
* *Alone* (2008)
* *Baby Goodbye* (2009)
* *Youngblood* (2009)
* *Välkommen hem* (2009)
* *Save Tonight* (2010)
* *What Is Love* (2010)
* *There's a Place for Us* (2010)
* *Lemon Tree* (2011)	
* *Anywhere is Paradise* (2011)
Natalie Minnevik

**Natalie Alexandra Minnevik** (s. 13. heinäkuuta 1991 Huddingen kunta) on ruotsinsuomalainen näyttelijä.  Hän on näytellyt muun muassa pääosaa Klaus Härön elokuvassa *[[Näkymätön Elina]]* (2002).  

## Elämä ja ura
Minnevik syntyi Ruotsissa korpilahtelaistaustaiselle äidille ja puhuu suomea toisena äidinkielenään. Suomalaisen Klaus Härön elokuvan *[[Näkymätön Elina]]* pääosaan haettiin suomea ja ruotsia osaavaa lapsinäyttelijää, ja siitä tuli Minnevikin ensimmäinen rooli. Hän sai roolistaan muun muassa Tapperin Taiteilijaseuran mitalin ja Palm Springs International Film Festivalin parhaan lapsinäyttelijän palkinnon.  

Vuonna 2003 Minnevik näytteli Richard Hobertin elokuvassa *[[Kolme aurinkoa]]*. Minnevik on myös esittänyt vuonna 2005 Sara Bruckia *[[Wallander (elokuvasarja)|Wallander]]*-sarjan jaksossa *Pimeys*, vuosina 2012–2014 Matildaa televisiosarjassa *[[Hubotit – melkein ihmisiä]]* ja vuonna 2015 Ida Jankowiczia *[[Arne Dahl (televisiosarja)|Arne Dahl]]* -televisioelokuvissa.

Minnevik opiskeli oikeustiedettä Örebron yliopistossa ja valmistui vuonna 2017. Samana vuonna hän aloitti opinnot teatterikorkeakoulussa Göteborgissa ja valmistui vuonna 2020.

Minnevik on esiintynyt teatterissa vuodesta 2018 lähtien ja toiminut myös radiojuontajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Empty the Vaults – The Rarities

**Empty the Vaults – The Rarities** on Uriah Heep -yhtyeen kesäkuussa 2001 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää harvinaisuuksia.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#
San Marinon Grand Prix 1982

**San Marinon Grand Prix 1982** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 25. huhtikuuta 1982 Imolan radalla Italiassa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Didier Pironi, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.

McLaren, Williams, Brabham, Ligier, Lotus, March, Arrows, Fittipaldi, Ensign ja Theodore vetäytyivät kilpailusta protestina Nelson Piquet'n ja Keke Rosbergin hylkäämiselle Brasilian GP:ssa. Kilpailun aikana johdossa olivat Rene Arnoux, Gilles Villeneuve ja Didier Pironi. Pironin ja Villeneuven välit kylmenivät mykkäkouluksi kilpailun jälkeen, koska Pironi ei noudattanut tallimääräystä ja hän voitti kilpailun Villeneuven sijasta.

## Tulokset

## Muuta

*Paalupaikka: René Arnoux – 1.29,765
*Nopein kierros: Didier Pironi – 1.35,036 (kierroksella 44)
*Manfred Winkelhock hylättiin alipainoisen auton takia.
*Eliseo Salazarin paras sijoitus (5. sija)
*Teo Fabin ja Riccardo Palettin ensimmäinen Grand Prix
*Michele Alboreto ensimmäinen palkintosija
*Osellan ensimmäiset MM-pisteet
*Renault'n 20. paalupaikka
*ATS-tallin autolla ajettu paras sijoitus (5. sija)

## Lähteet
Vuoden koripalloilija

**Vuoden koripalloilija** on vuosittain valittava koripallopalkinto, joka annetaan vuoden parhaalle suomalaiskoripalloilijalle.

Palkinnon saajan valitsevat vuosittain suomalaiset urheilutoimittajat. Vuoden koripalloilija on valittu vuodesta 1948 lähtien. Eniten valintoja ovat saaneet Hanno Möttölä sekä Lauri Markkanen, jotka on valittu vuoden koripalloilijaksi kahdeksan kertaa. Kolme kertaa vuoden koripalloilijaksi on valittu nainen. Ensimmäisen naisvalinnan saavutti Hilkka Hakola, joka valittiin vuoden koripalloilijaksi vuonna 1956. Viimeisin palkinnon saaja on Lauri Markkanen (2024).

## Vuoden koripalloilijat

## Tilasto
### Pelaajittain

## Lähteet
*Vuoden koripalloilijat (1948–2011) Suomen Koripalloliiton sivuilla (arkistoitu versio)

### Viitteet
Pintapelastaja

**Pintapelastaja** tarkoittaa helikopterin miehistön jäsentä, joka tarvittaessa lasketaan vinssin avulla pelastustoimiin tai pelastusaluksen miehistön jäsentä, joka yleensä hyppää aluksesta veteen uhrin kannalta tuulen yläpuolelta, jolloin tuuli auttaa pelastajaa pääsemään pelastettavan luokse.

Suomalaiset meripelastushelikopterit toimivat Suomen rajavartiolaitoksen alaisuudessa. Vuodesta 1981 asti Rajavartiolaitoksen alainen Vartiolentolaivue on vastannut meripelastuskopteritoiminnasta. Pelastusaluksia eli SAR-yksiköitä on Suomessa Rajavartiolaitoksella sekä Meripelastusseuralla, joka on vapaaehtoisista koostuva järjestö.

## Lähteet
*http://www.raja.fi/vllv    
*http://www.pintapelastajat.net 
*http://www.raja.fi/rvl/vllv/home.nsf/pages/61014F81A09BFE63C2257029002D6C4F 

## Aiheesta muualla
Josef Blösche

**Josef Blösche** (12. helmikuuta 1912 – 29. heinäkuuta 1969) oli SS:n Rottenführer ja tuomittu sotarikollinen. Blösche tunnetaan parhaiten eräistä Varsovan gheton tapahtumia kuvaavista valokuvista, joissa hän muun muassa poseeraa SS-kenraali Stroopin vieressä seuraamassa Varsovan gheton tuhoamista.

Hän työskenteli nuoruudessaan maatilalla ja liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen 1938 sen jälkeen kun Saksa oli vallannut Sudeettimaan. Blösche toimi saksalaisten valtaamassa Puolassa vuodesta 1940, jolloin hän liittyi turvallisuuspalvelu Sicherheitsdienstin (SD) SS-divisioonaan ja palveli Varsovan ghetossa kesällä 1942 jolloin alkoivat juutalaisten joukkosiirrot Treblinkaan. Hän toimi Varsovan ison ja pienen gheton yhdistävän puusillan vahtina. Hänen toimiaan kuvataan muun muassa elokuvassa *[[Pianisti]]*, jossa hän ampuu naisen joka erehtyy kysymään Blöscheltä minne heitä ollaan kuljettamassa.

Blösche tunnettiin Varsovan Frankensteinina sadistisista tavoistaan kohdella juutalaisia. Hänen tiedetään raiskanneen ja ampuneen naisia. Natsit palkitsivat hänet mitaleilla ansioistaan Varsovan kansannousun kukistamisessa.

Toukokuussa 1945 Blösche joutui Neuvostoliittoon sotavankeuteen ja oli lyhyen aikaa pakkotyössä työleirillä. Vuoden 1946 alussa hänet palautettiin Saksan demokraattiseen tasavaltaan. Elokuussa 1946 hänen kasvonsa vaurioituivat pahoin työtapaturmassa, mikä myöhemmin esti hänen tunnistamisensa. Vuonna 1947 Blösche pääsi vapaaksi ja eli normaalia elämää, meni naimisiin ja sai kaksi lasta.

Blösche tunnistettiin ja pidätettiin vuonna 1967. Hän joutui Erfurtissa Saksassa oikeuteen ja todettiin syylliseksi noin 300&nbsp;000 juutalaisen kuljetuksen järjestämiseen keskitysleirille ja mahdollisesti 2&nbsp;000 murhaan.

Hänet teloitettiin ampumalla niskaan Leipzigissa 29. heinäkuuta 1969.
Gallushappo

**Gallushappo**  on fenoliyhdiste, jonka bentseenirenkaaseen on liittynyt kolme OH-ryhmää ja yksi COOH-ryhmä. Se on luonnon parkkiaineiden, tanniinien rakenneosa. Aine on palavaa normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää, valkoisia, hygroskooppisia (itseensä kosteutta imeviä) kiteitä. Sen kemiallinen kaava on C7H6O5 ja rakennekaava C6H2(OH)3COOH. Gallushaposta käytetään myös nimitystä *3,4,5-trihydroksibentsoehappo*.

Gallushapon moolimassa on 170,1 g/mol, sulamispiste 210 °C, härmistymislämpötila 210 °C, tiheys 1,7 g/cm3 ja CAS-numero 149-91-7. Aine liukenee vateen 20 °C:n lämpötilassa 1,1 g/100 ml. Edellä esitetyt tiedot kuuluvat gallushapon anhydridille eli vedettämälle muodolle. Gallushapolla on myös monohydraatti eli C7H6O5· H2O, jonka moolimassa on 188,14 g/mol, sulamispiste 251 °C ja CAS-numero 5995-86-8. Gallushapon monohydraattia liukenee vateen 20 °C:n lämpötilassa 1,5 g/100 ml.

Gallushappoa esiintyy useissa kasveissa ja sitä on esimerkiksi teessä ja punaviinissä. Luonnossa gallushappoa syntyy karikkeen hajotuksessa ja se on yksi tärkeimmistä humuksen lähtöaineista.

Gallushappoa kuumentamalla voidaan valmistaa pyrogallushappoa eli pyrogallolia (C6H6O3).

Gallushappo muodostaa Fe(III)-ionien kanssa sinimustia kompleksiyhdisteitä, joita on käytetty musteissa.

Gallushapon suoloja ja estereitä kutsutaan gallaateiksi. Gallaatteja on esimerkiksi elintarvikkeiden hapettumisenestoaineina käytetyt E 310 propyyligallaatti, E 311 oktyyligallaatti ja E 312 dodekyyligallaatti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*PubChem: Gallic Acid 
*Human Metabolome Database (HMDB): Gallic acid 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Gallic acid 
*ChemBlink: Gallic acid 
*ChemBlink: Gallic acid monohydrate 
*Liber Herbarum II: Luettelo gallushappoa sisältävistä kasveista
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Gallic acid
Ryoji Ikeda

**Ryoji Ikeda** (s. 1966) on japanilainen kokeellisen musiikin artisti ja äänitaiteilija, joka työskentelee ja asuu New Yorkissa. 

Ikeda käyttää musiikkinsa elementteinä usein koruttomia ääniä, kuten valkoista kohinaa ja siniaaltoa. Ikedan musiikkia voidaan kutsua minimalistiseksi tai elektroakustiseksi, mutta hän ottaa vaikutteita myös muista tyylilajeista, kuten teknosta. Ikeda on voittanut Prix Ars Electronica -kilpailussa Golden Nica -palkinnon teoksellaan *matrix* vuonna 2001. Hän on myös toiminut sooloartistina ja säveltäjänä poliittisessa "Dumb Type" -taideryhmittymässä.

## Tuotanto

; Albumit

* (1995) *1000 fragments* (Cci recordings)
* (1997) *+/-* (Touch)
* (1998) *Time and Space* (Staalplaat)
* (1998) *0°C* (Touch)
* (2001) *matrix* (Touch)
* (2003) *op.* (Touch)
* (2005) *dataplex* (Raster-Noton)
* (2008) *Test Pattern* (Raster-Noton)
* (2010) *Dataphonics* (Dis Voir)
* (2013) *Supercodex* (Raster-Noton)

; DVD/kirja

* (2005) *formula* (Forma)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen web-sivusto
* Biografia
Britannian merentakaiset alueet

**Britannian merentakaiset alueet** () ovat 14 Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsemaa aluetta ympäri maailmaa.

## Alueet
Lähde lipulle, erillisalueelle, sijainnille, motolle, väkiluvulle ja pääkaupungille: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pixmania

**Pixmania** oli ranskalainen kuluttajaelektroniikkaan keskittynyt vähittäismyyntiyritys, joka toimi pääosin internetissä. Vuonna 2000 perustettu Pixmania toimi 26:ssa Euroopan maassa, mutta sen toimitilat sijaitsivat pääosin Ranskassa ja muualla Lounais-Euroopassa.

Pixmania kuului Fotovista-konserniin, josta suurimman osan omisti brittiläinen elektroniikkajätti DSG internationalplc.  Suomessa DSG international tunnetaan myös kodinelektroniikkaliike Gigantin omistajana. Pixmanialla oli neljä miljoonaa asiakasta, 1400 työntekijää ja yli 35&nbsp;000 tuoteartikkelia. Maaliskuussa 2006 päättyneenä tilikautena sen liikevaihto oli 450 miljoonaa euroa ja liikevoitto ennen veroja 7.6 miljoonaa euroa.

## Kritiikkiä
Pixmania on Suomessa kerännyt osakseen erittäin voimakasta kritiikkiä internetin keskustelupalstoilla hitaiden toimitusten, puutteellisen asiakaspalvelun ja monimutkaisen palautus/takuujärjestelmän vuoksi. Mikrobitin suuressa nettikauppatestissä tammikuussa 2007 Pixmania sijoittui 27 liikkeen vertailussa toiseksi viimeiselle sijalle, mutta yrityksen asiakaspalvelua kehuttiin ystävälliseksi.

Toisaalta Pixmania saa suomalaisessa Hintaseuranta-palvelussa hyvät arvostelut Hintaseurannan käyttäjiltä. 

Ruotsissa Pixmania on lukuisien valitusten vuoksi päätynyt mm. kuluttajasivuston mustalle listalle ja sen toimintaa on tutkittu SVT2:n kuluttaja-asiaohjelma PLUS:ssa.

Vaikka Pixmania toimittaa tavaransa Suomen ulkopuolelta, asiakas joutuu maksamaan mm. kiintolevyihin liittyvän hyvitysmaksun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Pixmania.com (pääsivu)
*Pixmania.fi  (Pixmania Suomi)
Rephlex Records

**Rephlex Records** on Richard D. Jamesin ja Grant Wilson-Claridgen 1991 perustama levy-yhtiö, joka on julkaissut monien merkittävien elektronisen musiikin artistien musiikkia. Rephlex aloitti julkaisemalla acid housea ja teknoa, ja nykyään se suuntautuu laajaan skaalaan kokeellista elektronista musiikkia. Levy-yhtiö itse kutsuu julkaisemaansa musiikkiaan *braindanceksi*. 

## Artisteja
*AFX
*Bogdan Raczynski
*Ceephax Acid Crew
*Cylob
*DMX Krew
*The Kosmik Kommando
*Luke Vibert
*Aleksi Perälä

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
* Rephlex-julkaisut 
* The Rephlex Manifesto 
* Rephlex Records Discogs.com:issa
* a&d  Rephlex 'a&d' revolution
Arvid Henrikinpoika Horn

**Arvid Henrikinpoika Horn** af Kanckas (s. ennen vuotta 1577 – k. 1606) oli Pohjanmaan käskynhaltija ja valtaneuvos. Hänen vanhempansa olivat Henrik Klaunpoika Horn ja Elin Arvidintytär Stålarm.
Arvid Horn oli kirjoilla Frankfurtin yliopistossa 1574 ja hän oli päälippueen ratsumiehenä 1579. Luutnantti hänestä tuli 1583. Hän matkasi Sigismundin seurueessa 1587 Puolaan. Horn oli Ivangorodin käskynhaltijana. Hänet vangittiin 1590, jolloin hänen veljensä Kaarle oli Ivangorodin, Kaprion ja Jaman käskynhaltijana. Hänet vapautettiin 1592.

Horn sai 17. syyskuuta 1594 läänityksekseen Muurlan Kaninkolan. Hän osallistui 1595 Turun aateliston kokoukseen, ja hänet nimitettiin 27. toukokuuta 1602 valtaneuvokseksi. Vuonna 1605 hänet nimitettiin Pohjanmaan käskynhaltijaksi ja edelleen 18. helmikuuta samana vuonna rauhanneuvottelijaksi. Hän kuoli joko 1606 tai 1607.

Arvid Horn avioitui Ingeborg Ivarintytär kanssa. Vaimon vanhemmat olivat kenttäeversti Ivar Månsson Stiernkors ja Elin Jönsdotter Kurck. Parilla oli neljä lasta:
* Elin (n. 1602 – 1690), aviopuoliso majuri Johan Gyldenär
* Erik Horn (n. 1603 – 1626), luutnantti
* Kristiina Horn (1604 – 1673), aviopuolisot Torsten Stålhandske ja Jöns Knutsson Kurck
* Ingeborg (1606 – 1671), puoliso Mauritz Horn af Åminne.

## Lähteet
*
Avdat

**Avdat** tai **Ovdat** () on arkeologinen kohde Israelissa ja nabatealaisten muinainen kaupunki. Se sijaitsee Negevin autiomaassa ja se on rakennettu 580 metriä korkean kukkulan päälle vartioimaan kauppareittiä. 

Avdat on suojeltu kansallispuistona ja se lisättiin kolmen muun kaupungin kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2005.

## Historia
Nabatealaisten perustivat tieaseman 200-luvulla eaa. luultavasti nimellä Oboda kuningas Oboda I:sen mukaan. Makkabealaiskuningas Aleksanteri Jannaios valtasi vauraana kauppapaikkana tunnetun Obodan luultavasti ensimmäisellä vuosisadalla eaa., minkä seurauksena kaupunki hylättiin. 

Oboda III:nnen aikana Avdat rakennettiin uudelleen muutama vuosikymmen ennen ajanlaskun alkua . Kuningas haudattiin myös kaupunkiin, mistä tulee myös kaupungin nykyinen nimi, sillä Abdah on Obodan arabialainen nimi . Aretas IV:nnen (9 eaa. – 40) aikana Avdat saavutti vaurautensa huipun, jolloin kaupungin akropolis linnoitettiin ja sinne rakennettiin suuri temppeli. Obodan ja Aretaksen aikoina Avdat oli kotieläinten jalostuksen keskus. 

Ensimmäisen vuosisadan puolessa välissä kauppa alueella pieneni ja nabatealaiset vaihtoivat elinkeinonsa kaupankäynnistä ja maatalouteen. Hieman myöhemmin alue kärsi pahoin arabialaisten hyökkäyksissä. Roomalaiset valloittivat nabatealaisten alueet vuonna 106, minkä jälkeen Avdatista kehittyi myös merkittävä roomalaiskeskus. Avdat kuului valtakunnan etelärajan puolustusketjuun ja siellä asui paljon sotilaita, jotka olivat saaneet maata palvelusvuosiensa kunniaksi. Roomalaisaikana kaupunkiin rakennettiin myös monia uusia rakennuksia ja asuinalueita. 

Kristinusko levisi Avdatiinkiin 300-luvun puolivälissä ja kaupunkiin rakennettiin kirkko ja luostari. Asutus siirtyi hieman tuona aikana kukkulan länsirinteelle ja maanviljelysalueita laajennettiin. Viinintuotannosta tuli merkittävä elinkeino. Lopulta Bysantin heikentyessä Avdat jäi paimentolaisheimojen armoille. Kaupunki tuhoutui osittain 600-luvulla persialaisten ja arabien valloitusten jälkeen ja lopulta hylättiin kokonaan 900-luvulla. 

Merkittävimmät kaivaukset Avdatissa suoritettiin 1958–1961. Tämän jälkeen alueella on ollut useita pienempiä arkeologisia kaivauksia. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Avdat Unescon sivuilla  
*Kuvia Avdatista
Kajaanin Palloilijat

**Kajaanin Palloilijat** (**KaPa**) on vuonna 1924 perustettu kajaanilainen jalkapalloseura. Sen edustusjoukkue pelaa Kolmosessa.

Seura on pelannut korkeimmalla sarjatasolla Mestaruussarjassa yhden kauden 1953. Myöhemmin se pelasi I- ja II-divisioonissa. Vuonna 2006 KaPa ja toinen kajaanilaisseura FC Tarmo perustivat uuden seuran AC Kajaanin, jonka suojiin keskitettiin seurojen edustusjoukkuetoiminta. AC Kajaani on sittemmin lopetettu.

KaPan tunnetuimmat kasvatit ovat maajoukkuepelaajat Olli Huttunen ja Ari Heikkinen.

Vuonna 2024 seura voitti Suomen Regions’ Cupin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kajaanin Palloilijoiden sivusto
Lääketieteellinen tekniikka

**Lääketieteellinen tekniikka** on tekniikan ala, jossa kehitetään teknis-tieteellisiä menetelmiä ja ratkaisuja lääketieteen ja terveydenhuollon tarpeisiin. Lääketieteellinen tekniikka on suhteellisen uusi tieteenala, ja sille on tyypillistä monien muiden tieteen ja tekniikan alojen soveltaminen. Yleisimpiä sovellettavia aloja ovat sähkötekniikka, tietotekniikka ja materiaalitekniikka.

Käytännön esimerkkejä lääketieteellisen tekniikan sovellutuksista ovat muun muassa sydämentahdistin, keinoelimet ja magneettikuvaus.

Alan professuureja on Aalto-yliopistossa, Itä-Suomen yliopistossa, Oulun yliopistossa,Tampereen teknillisessä yliopistossa ja Turun yliopistossa. Alalla toimii Lääketieteellisen fysiikan ja tekniikan yhdistys LFTY, jonka vuosittain järjestämät LFT-päivät pidetään vuorollaan eri yliopistoissa. LFT-päivillä esitellään alan kehitystä, paikallista alan tutkimusta ja yritystoimintaa sekä alan opinnäytetöitä.

## Lääketieteellisen tekniikan osa-alueita
* Biofysiikka – elävän kudoksen fysikaalisten ilmiöiden tutkimista
* Bioinformatiikka
* Biomateriaalitekniikka ja kudostekniikka
* Biomekaniikka
* Fysiologisten järjestelmien matemaattinen mallintaminen
* Lääketieteellinen signaalinkäsittely – fysiologisten signaalien ja kuvien käsittelyä sekä analysointia
* Lääketieteelliset laitteet
* Lääketieteelliset mittaukset – instrumentit, anturit, mittaustekniikka
* Terveydenhuollon tietotekniikka
* Radiologinen kuvantaminen – laitteistot ja fysikaalinen perusta

## Aiheesta muualla
* Itä-Suomen yliopiston sovelletun fysiikan laitos
* Aalto-yliopiston lääketieteellisen tekniikan ja laskennallisen tieteen laitos 
* Tampereen teknillisen yliopiston biolääketieteen tekniikan laitos
* Oulu School of Biomedical Engineering 
*”Lonkkasi muistuttaa himmeliä” – potilailta ja jopa lääkäreiltä pimitetään lääkinnällisiin laitteisiin liittyviä vaaratilanteita Yle, 2018

## Opiskelumahdollisuudet Suomessa
Itä-Suomen yliopiston sovelletun fysiikan laitos
Eksaktit tieteet

**Eksaktit tieteet** tarkoittavat tieteitä, joissa havainnoissa, ennusteissa ja tuloksissa saavutetaan tarkasti mitattavia arvoja. Eksakteissa tieteissä käytetään usein huolellisesti järjestettyjä kokeita ja järjestelmällisiä menetelmiä virheellisten hypoteesien karsimiseksi. Eksaktiuden vaatimus sisältää ajatuksen, että eksaktin tieteen tulokset ovat testattavia ja siten luotettavia. Tyypillisiä esimerkkejä eksakteista tieteistä ovat luonnontieteet fysiikka, kemia ja biologia. Matematiikan laskemisesta tieteiden joukkoon on eri kantoja johtuen sen perustumisesta aksioomille eli peruslauseille pikemminkin kuin havainnoille, mutta ainakin eksaktit tieteet hyödyntävät matematiikkaa menetelmänä. Eksaktien tieteiden ulkopuolelle lasketaan usein jäävän ainakin humanistiset tieteet ja yhteiskuntatieteet. Englanniksi tiedettä tarkoittava sana *science* viittaa vahvasti eksakteihin tieteisiin kun taas muista Suomessa tieteiksi kutsutuista aloista käytetään usein sanaa *art*. 

## Katso myös
* Demarkaatio-ongelma
* Kova ja pehmeä tiede
* Tieteenfilosofia

## Aiheesta muualla

*Eksaktisten tieteiden seura
Idolatria

**Idolatria** on kuvien, esineiden, asioiden, ajatusten ynnä muiden sellaisten uskonnollista palvontaa. Idolatrian kohde on jumalankuva eli idoli, joka nykykielessä on alkanut tarkoittaa varsinaista palvontaa arkisemman ihannoinnin kohdetta. Sanan juurena on kreikan *eidololatria*, joka on yhdistetty sanoista *eidolon* ’kuva, hahmo’ ja *latreia* ’palvonta’. Varhaisempi kanta saattaa olla heprean *avodat elilim*.

*Epäjumala* on leimaava ja halventava nimitys toisen uskonnon jumaluudesta tai tällaisen kuvasta tai patsaasta. Epäjumala tarkoittaa jumalaa, jota ei ole omassa uskonnossa (jumalana) olemassa, mutta jota jotkut muut palvovat. Epäjumala saattaa kuitenkin olla muutoin olemassa, esimerkiksi esineenä kuten jumalankuvana tai joskus harvemmin jumalaa mitättömämpänä pahana henkenä. Suomen sana epäjumala on ollut käytössä lähes yksinomaan kristityssä merkityksessä, mutta viime aikoina myös jonkin verran islamilaisessa.

## Monoteismi ja idolatria

Sana *idolatria* sisältää usein kielteisen sävyn, sillä sitä on käytetty kuvaamaan juutalais-kristillisessä perinteessä synnillistä esineiden, asioiden ja kuvitelmien palvontaa oikeana pidetyn jumalan sijaan. Se minkä palvominen on uskontoa ja minkä idolatriaa, vaihtelee uskonnosta toiseen. Esimerkiksi kristinusko, islam ja juutalaisuus leimaavat kaikki muut jumalat kuin Jahven epäjumaliksi. Näissä yhteyksissä käsitykset epäjumalista on toisinaan pelkistetty siihen, että kaikki muut jumalat ovat pelkkiä esineitä, joita palvotaan. Tämän käsityksen mukaista väitettyä toimintaa nimitetään myös kuvainpalvonnaksi ja ennen kaikkea epäjumalan palvonnaksi. Kuitenkin suurin osa eri uskontojen jumalankuvista tai muista pyhistä kuvista ovat vain vertauskuvallisia, samaan tapaan kuin esimerkiksi kristittyjen krusifiksit. Kuvia ei siis palvota niiden itsensä vuoksi, vaan niiden olentojen tai asioiden vertauskuvina, joita ne edustavat.

## Agricolan epäjumalien luettelo

Mikael Agricola kirjoitti suomentamansa Vanhan testamentin psalmikokoelman eli Psalttarin (1551) esipuheeseen runomuotoisen luettelon suomalaisista ”epäjumalista” eli palvotuista henkiolennoista. Sana *epäjumala* saattoi olla Agricolan omaa keksintöä. Hän luetteli yhteensä 24 epäjumalaa, 12 karjalaisilta ja 12 hämäläisiltä. Suurin osa näistä on myös uudemman tutkimuksen mukaan ollut suomalaisten uskomusolentoja.

Hän aloittaa luettelonsa näin:
:*Epejumalat monet tesse muinen palveltin caucan ja lesse.*
”Epäjumalat monet tässä muinoin palveltiin kaukana ja läsnä”

Hän lisää: 
:*Eikö se Cansa wimmattu ole joca neite wsko ja rucole.*
”Eikös se kansa vimmattu ole joka näitä uskoo ja rukoilee?”

## Katso myös
* Fetišši

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Epäjumala suomenkielisessä Raamatussa (1933/1938).
Avoveteen (elokuva)

**Avoveteen** on Orvo Saarikiven ohjaama suomalainen urheiluelokuva vuodelta 1939. Se perustuu Urho Karhumäen romaaniin *[[Avoveteen]]*.

Käsikirjoituksen pohjana ollut Karhumäen romaani palkittiin kultamitalilla vuoden 1936 Berliinin olympialaisten taidekilpailussa.

## Tarina
Päähenkilö on Yrjö Niemelä, joka tulee Helsinkiin hakemaan työtä. Siellä hän kiinnostuu juoksemisesta ja aloittaa kilpailemisen. Menetettyään rahansa Helsingin yössä, hän palaa tyttöystävänsä ja hänen vanhempiensa maatilalle, jossa asuu myös hänen ja hänen tyttöystävänsä poika. Hän viljelee siellä maata, mutta alkaa taas harjoitella juoksemista, kun hän kuulee, että Suomen maajoukkueelta puuttuu juoksijoita. Hän osallistuu Helsingin olympialaisiin 1940, jossa hän voittaa pitkän matkan juoksun loppusuoralla. (Todellisuudessa olympialaiset siirtyivät sodan takia ja järjestettiin Helsingissä vasta 1952.)

## Näyttelijät

## Arviot
Tv-kriitikko Arto Pajukallio on luonnehtinut elokuvaa moraalisessa suoraselkäisyydessään hellyttävän humoristiseksi..

## Lähteet
Kalle Hakala

**Kalle Juhonpoika Hakala** (18. maaliskuuta 1880 Lempäälä – 16. toukokuuta 1947 Mikkeli) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1911–1918, 1924–1933 ja 1934–1947. Hän oli muun muassa Mikkelissä ilmestyneen *[[Vapaus (Mikkeli)|Vapaus]]*-sanomalehden päätoimittaja sekä Valtakunnanoikeuden ja sotasyyllisyysoikeuden jäsen.

## Elämä
Lempäälässä syntyneen Kalle Hakalan vanhemmat olivat torppari Juho Hakala (1851−1924) ja Wilhelmina Myllymäki (1850−1909). Hakala aloitti työnteon 15-vuotiaana renkinä, jonka jälkeen hän oli vuoden Hämeenlinnassa värjärin opissa käyden samalla käsityöläiskoulun iltakurssin. Myöhemmin Hakala työskenteli konepajoilla Tammelassa, Äetsässä, Tampereella ja Helsingissä. Työväenliikkeeseen Hakala lähti vuonna 1904 liittymällä Helsingin Työväenyhdistyksen levyseppien ammattiosastoon. Vuonna 1906 hän sai työpaikan Mikkelistä Sjöströmin konepajalta, josta siirtyi keväällä 1907 *Vapauden* toimittajaksi. Hän oli myös lehden päätoimittaja vuosina 1911–1921.

Hakala valittiin kansanedustajaksi vuoden 1911 eduskuntavaaleissa. Sisällissodan käynnistyessä Hakala valittiin Työväen pääneuvoston varajäseneksi, mutta hän ei osallistunut sen toimitaan. Hakala liittyi punaisiin vasta helmikuun lopussa, jolloin hän aloitti kansanvaltuuskunnan asutushallituksen ja maatalousasianosaston palveluksessa. Maaliskuun lopussa Hakala nimitettiin myös lainvalmistelukomitean jäseneksi. Huhtikuun alussa kansanvaltuuskunta evakuoitiin Viipuriin, josta Hakala palasi parin päivän kuluttua Helsinkiin. Hakala vangittiin pari viikkoa myöhemmin ja lokakuussa hän sai 8 vuoden tuomion valtiopetoksesta.

Hakala kärsi tuomiotaan Tammisaaren pakkotyölaitoksessa, josta hän vapautui armahduslakien nojalla vuonna 1921. Hakala työskenteli Mikkelin Työväen Osuuskaupan konttoristina, kunnes hänet valittiin jälleen kansanedustajaksi 1924. Kolmannen kerran Hakala nousi eduskuntaan vuonna 1934 Oskari Salosen jätettyä paikkansa. Kansanedustajan tehtäviensä ohessa Hakala työskenteli *Vapaus*-lehden toimittajana ja päätoimittajana 1933–1947. Jatkosodan jälkeen Hakala oli eduskunnan nimittämänä jäsenenä Valtakunnanoikeudessa sekä sotasyyllisyysoikeudessa, jossa hän oli yksi neljästä kaikkien syytteiden hylkäämistä kannattaneesta jäsenestä. Hakala kuului myös Mikkelin kaupunginvaltuustoon ja oli presidentin valitsijamiehenä 1931, 1937, 1940 ja 1943. 

Hakala kuoli pitkäaikaiseen sairauteen kesken kansanedustajakautensa toukokuussa 1947. Hänen tilalleen eduskuntaan nousi Antti Tossavainen. Hakala on haudattu Mikkeliin Harjun hautausmaalle.

## Perhe
Hakalan ensimmäinen puoliso oli Alma Maria Purhonen (1882−1927), jonka kanssa hän oli naimisissa vuodesta 1911. Pariskunnalla oli seitsemän lasta. Vuonna 1928 hän avioitui Alina Partin (1888−1956) kanssa.

## Teoksia
*
*
*

## Lähteet
Väinö Pastell

**Väinö Elias Pastell** (14. toukokuuta 1881 Sääminki – 8. syyskuuta 1949 Lempäälä) oli suomalainen kunnallisneuvos ja tilanomistaja joka toimi kokoomuksen kansanedustajana 1920-luvun lopulla.

Pastellin vanhemmat olivat talollinen Kustaa Adolf Pastell ja Amanda Ali-Kartano. Hän kävi kansakoulun ja valmistui maanviljelyskoulusta 1901. Pastell oli aluksi Hovilan meijeri- ja karjakkokoulun opettajana 1901–1903 ja sen jälkeen tilanomistajana Kalvolassa 1903–1909. Vuonna 1909 hän osti Lempäälästä Innilän kartanon ja hoiti sitä kuolemaansa saakka.

Pastell oli kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1927–1929 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Pastell osallistui kunnallispolitiikkaan toimien Lempäälän kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hän oli myös MTK:n liittoneuvoston jäsen ja Pohjois-Hämeen kansallisliiton puheenjohtaja. Pastell sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1944. 

Pastell oli naimisissa vuodesta 1911 Hilja Ala-Pynnösen kanssa. 

## Lähteet
*
Kuuvan kanava

**Kuuvan kanava** on Inarijärven koillisosassa Pisterniemessä, Partakosta itään Vasikkaselän ja Suolisvuonon välillä sijaitseva kanava. Se on Suomen pohjoisin kanava. Tämän noin 200 metriä pitkän ja vähintään neljä metriä leveän kanavan kaivoi yksistään lapiolla inarilainen Matti Kuuva 1900-luvun alussa. Kanava on kaksiosainen, sillä kannaksen keskellä on pitkähkö lampi, jonka molemmista päistä kanava jatkuu. Kanavan kaivutyöhön meni aikaa noin kymmenen vuotta, ja Kuuva ryhtyi urakkaansa, koska kanava lyhensi valmistuttuaan hänen edestakaista venematkaansa noin 20 kilometrillä. Myöhemmin Kuuva hankki tuloja keräämällä maksuja kanavan muilta käyttäjiltä.

Nykyisin kanava on edelleen päivittäisessä käytössä ja ajettavissa läpi moottoriveneelläkin. Kanavan kunnostamista on harkittu.

## Lähteet
*
* Suomen kanavat - Kuuva
* Merja Ukkola: Surnujärvi - Inarijärvi - Nitsijärvi kanootilla: Kuuvan kanava
Khoren I

**Khoren I Muratbekian** (8. joulukuuta 1873 – 10. huhtikuuta 1938) toimi Armenian katolikoksena vuosina 1932–1938. Hän oli kotoisin Tiflisistä ja oli hyvin kansallismielinen. Venäjän keisarikunnan aikaan hänet oli karkotettu Arkangeliin hänen vastustettuaan kirkon omaisuuden takavarikointia. Hänen palattuaan kansa valitsi hänet vuonna 1910 Jerevanin vikaariksi ja samana vuonna hänet vihittiin myös piispaksi. Katolikoksena ollessaan hän järjesti esimerkiksi armeniankielisen raamatunkäännöksen 1500-vuotisjuhlan. Hänen pyrkimyksensä kirkon uudistamiseksi kuitenkin epäonnistuivat, sillä Stalinin järjestämät puhdistukset hävittivät parhaat johtajat kirkosta, kuten myös älymystöstä ja armeijasta.

Khoren itse ei suostunut alistumaan, mistä aiheutui luultavasti se, että hänet kuristettiin 10. huhtikuuta 1938. Hänet haudattiin kaikessa hiljaisuudessa merkitsemättömään hautapaikkaan. Hautapaikka kuitenkin muistettiin, ja vuonna 1996 ruumiin jäännökset kaivettiin ylös ja haudattiin muitten katolikosten joukkoon. Khorenia seurasi katolikoksena Gevorg VI, vaikkakin aluksi vain arkkipiispana.

## Lähteet
* Munkki Serafim, Araratista itään, Kirjapaja 2007
S/S Heinrich

**S/S Heinrich** (käytti myös nimeä **S/S Klara**) oli saksalainen pirtulaiva joka ajautui karille Kemin edustalla 16. syyskuuta 1924.

100 rekisteritonnin S/S Heinrich oli ollut koko kesän 1924 Perämerellä Marjaniemen edustalla. Suomen aluevesirajan ulkopuolelle ankkuroituneesta aluksesta oli kuljetettu pirtua Suomen rannikolle veneillä. Syyskuun puolivälissä laivan ankkuriköysi katkesi kovassa myrskyssä ja se lähti ajelehtimaan tuulen mukana samalla kun myös aluksen koneet menivät epäkuntoon. Parin päivän kuluttua Heinrich törmäsi noin 12 kilometrin päässä Kemistä Valkeankarin ja Pohjantähden välillä olevalle Ulommaisen karille. Laivan 1000 litran pirtulasti oli jo tätä ennen heitetty mereen ja kuusihenkinen miehistö poistui karille jääneestä alukseen ohikulkeneeseen toiseen laivaan. Karille jäänyt laivan hylky romuttui lopullisesti seuraavana talvena ahtojäiden musertamana. Haaksirikkopaikkaa alettiin kutsua *Pirtukariksi*.

Vuonna 2002 Kemin Urheilusukeltajat irrottivat ja nostivat ylös Heinrichin potkurin museoon sijoitettavaksi. Laivan kappaleita, muun muassa sen höyrykattila, on edelleen hajallaan meren pohjassa.

## Lähteet
* Kemin urheilusukeltajat: Pirtulaiva Heinrich
Heinähäntä

**Heinähäntä eli haravakuljetin** () on heinien siirtoon tarkoitettu maataloustyökalu, joka kiinnitetään traktorin perään ja jossa on kymmenkunta järeää piikkiä. 

Toisenlainen, myös heinähännäksi 1960-1970-luvuilla sanottu, traktorityökalu oli hyvin suurikokoinen, kehämäinen pihtien ja hangon välimuoto, jolla voitiin purkaa heinäkuormia ja siirrellä suuria heinätaakkoja ladossa. Tällainen heinähäntä kiinnitettiin ladossa vaijerilla ja rissalla orteen, ja sen voimanlähteenä käytettiin traktoria. Tätä heinähäntää oli varsin hankala ohjailla, eikä siitä ollut suurtakaan hyötyä, ja se jäi melko pian pois käytöstä. 

Traktorin perään kiinnitettävän varsinaisen heinähännän käyttöön on kaksi tapaa: 

# Heinät voidaan kasata käsin hangolla tuoreena tai luo'oilla kuivaneina poikittain piikkien päälle ja täyttää heinähäntää heinäkärryjen tapaan.  
# Heinien seiväskuivatukseen perustuvassa korjuuketjussa heinäseipäät heinineen voidaan heinien kuivuttua kaataa riviin erityisellä kaatoterällä varustetulla kangella. Tämän jälkeen ensin tapit ja sitten itse seipäät vedetään pois, ja traktorilla peruuttamalla kootaan heinä suoraan heinähäntään. 

Jälkimmäinen tapa vaatii traktorinkuljettajalta taitoa mutta säästää työtä huomattavasti. Ladossa traktorin kuljettaja voi samoin tyhjentää heinähännän vain vapauttamalla heinähännässä olevasta vivusta sen sivu- ja päälihaarukat.

Yhdessä seiväskairan kanssa heinähäntä kuuluu vasta traktoritekniikan käyttöönoton mahdollistamiin, heinän seiväskuivatuksessa käytettyihin maatalouskoneisiin.

Heinähännän kanssa ei saa periaatteessa ajaa maantiellä, koska sitä on vaikea merkitä kunnolla.

## Katso myös
*Luettelo maatalouskoneista vuodenkierron mukaan
Kaisa Hiilelä

**Amanda Katariina (Kaisa) Hiilelä** (vuoteen 1936 **Hildén**, 23. lokakuuta 1891 Lempäälä &ndash; 4. huhtikuuta 1977 Tampere) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1930–1958.

## Elämä
Hiilelän vanhemmat olivat muonarenki Johan Kustaa Hildén (1853-1932) ja Johanna Paunu (1859-1938). Yhdeksänlapsisen perheen viidentenä lapsena syntynyt Hiilelä kävi kansakoulun ja työskenteli kotiapulaisena, kunnes sai paikan Finlaysonin kutomosta Tampereelta vuonna 1907. Myöhemmin Hiilelä työskenteli Tampereen työväenyhdistyksen rahastonhoitajana 1916–1919 sekä Suomen Paperiteollisuustyöväen Liiton taloudenhoitajana ja liittosihteerinä 1920–1946.

Vuonna 1908 sosialidemokraattiseen puolueeseen liittynyt Hiilelä valittiin kansanedustajaksi 1930. Eduskunnassa hän keskittyi lasten ja naisten aseman parantamiseen sekä tasa-arvokysymyksiin. Hiilelä toimi presidentin valitsijamiehenä vuosina 1931, 1950 ja 1956. Hän oli myös Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen sekä toimi muun muassa Takon kartonkitehtaan ammattiosaston puheenjohtajana 1920-30-luvuilla. Tampereen työväentalossa on esillä Hugo Ehon vuonna 1951 maalaama Hiilelän muotokuva.

## Perhe
Kaisa Hiilelällä oli adoptiotytär. Hänen sisarensa oli kansanedustaja Iida Vihuri. Opetusministeri Reino Oittinen oli heidän sisarenpoikansa.

## Lähteet
85P/Boethin

**85/Boethin** on lyhytjaksoinen komeetta, jonka löysi pastori Leo Boethin 4. tammikuuta 1975. Komeetan kiertoaika on 11,20 vuotta ja kirkkaus perihelissä on ollut 12–8 magnitudia.

Komeetan radan laski ensimmäisenä IAUn *Central Bureau for Astronomical Telegrams*in (CBAT) tutkija Brian Marsden 12. helmikuuta 1975 edellisen kuukauden aikana tehdyistä karkeista havainnoista. Julkaistu rata oli paraabeli, minkä perusteella komeetta ei palaisi takaisin Aurinkokunnan sisäosiin. Havaintojen epätarkkuuden vuoksi Marsden huomautti kuitenkin komeetan olevan mahdollisesti silti lyhytjaksoinen ja julkaisikin kuukautta myöhemmin vaihtoehtoisen, elliptisen radan, jonka kiertoaika oli 12,41 vuotta. Vuonna 1975 komeetan kirkkaus oli 10–11 magnitudin luokkaa.

Varmuus radan luonteesta saatiin vuodenvaihteessa 1985/1986, jolloin komeetta palasi Auringon lähelle. Kirkkauden oli tällä kertaa ennustettu jäävän 12 magnitudiin, mutta komeetta kirkastuikin odotettua voimakkaammin, ja kirkkaus nousi lopulta tammikuun alussa 8 magnitudin asti. Se kuitenkin himmeni nopeasti, ja viimeinen havainto komeetasta saatiin 1. maaliskuuta 1986.

Kolmannen kerran 85P/Boethinin odotettiin näyttäytyvän vuonna 1997, jolloin se tarkentuneiden ratalaskelmien mukaan olisi ollut perihelissään 17. huhtikuuta. Yrityksistä huolimatta komeetasta ei onnistuttu saamaan ensimmäistäkään havaintoa.

Lokakuussa 2006 NASA ilmoitti, että 85P/Boethin tulee olemaan yksi komeettoja tutkimaan lähtevän Deep Impact -luotaimen kohteista. Suunnitellusta ohilennosta kuitenkin luovuttiin marraskuun 2007 alussa, sillä komeetta Boethinistä ei ollut edelleenkään saatu havaintoja. Luotaimen uudeksi kohteeksi valittiin varasijalla ollut komeetta 103P/Hartley 2.

On mahdollista, että 85P/Boethin on vuoden 1986 jälkeen hajonnut pienemmiksi kappaleiksi, jotka kooltaan jäävät alle havaintojen vaatiman rajan. Tämä on kuitenkin epätodennäköistä, sillä näin täydellisen hajoamisen tiedetään tapahtuneen vain kerran (komeetta LINEAR S4). Luultavampaa on, että komeetta on hajonnut muutamaan osaan (kuten 73P/Schwassmann-Wachmann 3), jotka ovat jääneet huomattavasti jälkeen siitä, missä ehjän komeetan pitäisi olla. Toinen mahdollisuus on, että komeetan rata tunnetaan liian huonosti. Komeetta Boethin on havaittu Aurinkokunnan sisäosissa vain kahdesti, eivätkä näillä kerroilla tehdyt havainnot ehkä ole olleet riittävän tarkkoja mahdollistaakseen radanmäärityksen sellaisella tarkkuudella, että komeetta ennusteen pohjalta onnistuttaisiin havaitsemaan.

## Lähteet
Sotavaunu

**Sotavaunu** oli muinainen asejärjestelmä. Se koostuu kulkuneuvosta, vaunusta, jota veti yleensä kaksi hevosta, ja miehistöstä. Sotavaunuja käytettiin sodankäyntiin pronssi- ja rautakaudella. Ratsuväen yleistymisen jälkeen sotavaunut poistuivat käytöstä. Tämän jälkeen niitä käytettiin matkustamiseen, kulkueissa ja kilpailuissa, vaikka sotilaallisesti ne olikin jo syrjäytetty.

Sotavaunujen kehittämiseen vaikutti puolapyörä, jonka ansiosta pystyttiin valmistamaan kevyitä vaunuja hevosten vedettäviksi. Hevosista kuitenkin jalostettiin jatkossa suurempia ja vahvempia, minkä seurauksena ratsuväki korvasi sotavaunut armeijoissa.

Varhaisimmat puolapyörillä varustetut sotavaunut ovat noin vuodelta 2000 eaa. Niiden käyttö oli huipussaan noin vuonna 1300 eaa., jolloin käytiin Kadešin taistelu. Sotavaunujen sotilaallinen merkitys loppui viimeisenä Intiassa 700-luvulla jaa., mutta ne olivat käytössä muualla sodankäynnin ulkopuolella. Esimerkiksi kilpa-ajot olivat suosittuja Konstantinopolissa 500-luvulle saakka.

## Ensimmäiset sotavaunut
Pyörän keksiminen muutti pronssiajan sodankäyntiä voimakkaimmin. Mesopotamiassa kehitettiin ensimmäiset sotavaunut: niissä oli kahdesta tai useammasta lankusta tehdyt umpipyörät ja niitä vetivät onagerit. 3500 eaa. paikkeilta lähtien tällaiset sotavaunut olivat tavallinen asejärjestelmä lähi-Idässä. Ensimmäisissä sotavaunuissa oli pyöriä kahdesta neljään ja niitä veti neljä onageria. Vaunun miehistönä oli ajaja ja sotilas, joka oli aseistettu keihäin ja heittokeihäin. Taistelussa vaunulla rynnäköitiin vihollista kohti tavoitteena aiheuttaa pakokauhua. Keskipitkältä matkalta käytettiin heittokeihäitä, ja läheltä keihäitä. Tällaiset raskaat hitaat onagerien vetämät vaunut eivät olleet erityisen ketteriä ja niillä oli mentävä lähelle vihollista, jotta asevaikutus oli tehokasta.

Sumerissa oli käytössä raskas, isompi ja hitaampi sotavaunu. Siinä oli neljä pyörää ja miehistönä neljä miestä. Ajaja, soturi ja kaksi kilvenkantajaa. Soturi oli aseistettu keihäillä ja heittokeihäillä.

Sotavaunuja käytettiin laajasti mesopotamiassa 3000-2500 eaa. Kevyempi, liikkuvampi kaksipyöräinen, kahden miehen vaunu ilmestyi vasta vuosisatojen kehityksen jälkeen.

## Varsinaiset sotavaunut
Myöhemmin, vuosien 2000–1500 eaa. aikana, syntyi paljon tehokkaampi kevyt vaunu: kaksi puolapyörää ja taka-akseli, miehistönä kaksi miestä ja vetoeläiminä hevoset. Kun tällaiset vaunut yhdistettiin yhdistelmäjouseen, alkoi sodankäynnin vallankumous, ja kyseinen uusi asejärjestelmä levisi nopeasti Babyloniasta yli Etu-Aasian, Egyptin, Kreetan ja Kreikan.

## Katso myös
* Sotavaunut Euraasian aroilla
* Sotavaunut Intiassa
* Sotavaunut Kreikassa
* Kelttien sotavaunut

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Sotavaunujen historia, suunnittelu ja käyttö
MS Roslin

**MS Roslin** oli saksalainen pirtulaiva, joka ajoi karille Kokkolan lähellä lokakuussa vuosien 1930–1932 välillä. 

Roslin oli kolmella moottorilla varustettu entinen Saksan laivaston alus, jossa oli teräsrunko ja tammipuinen vuoraus. Kolmekymmentä metriä pitkä kapearunkoinen alus oli hyvin nopea ja sopi siksi pirtun salakuljetukseen. Alus oli matkalla Virosta Kemiin, ja se jätti matkan varrella pirtulastia eri paikkoihin Suomen rannikolla. Laivassa oli 20 hengen virolainen miehistö ja kaksi päällikköä, joista toinen, virolainen, kulki maitse sopimassa pirtulastien luovutuksista ja toinen, saksalainen, oli itse aluksella. Laivalla arvellaan olleen sen lähtiessä matkaan Virosta noin 250&nbsp;000 litran pirtulasti. 

Roslin ajoi Kokkolan seudulla kovassa pohjoistuulessa Krunnin edustalla oleviin Kuolemankiviin ja sai vuodon ollessaan parhaillaan valmistelemassa pirtuerän luovutusta kuljetettavaksi maihin paikallisten kalastajien veneellä. Vuoto pysyi kuitenkin pumppujen avulla hallinnassa ja laiva päätettiin ohjata läheisen Päiväniemen Kuolinlahteen. Muutaman sadan metrin päässä rannasta se ajoi kuitenkin vedenalaiseen kiveen kapealla väylällä ja sai uuden, pahan vuodon. Laivan miehistö päätti hylätä aluksen, mutta ennen lähtöään he hakkasivat lisää reikiä aluksen pohjaan ja sytyttivät hylyn palamaan.  

Hylkyyn oli jäänyt 30&nbsp;000 litraa pirtua kymmenen litran peltikanistereissa ja parin seuraavan päivän aikana lähiseudun asukkaat keräsivät tätä lastia ja piilottivat sitä eri paikkoihin. Poliisi sai kuitenkin vihiä asiasta ja pidätti osan lastin piilotukseen osallistuneista, jotka kuulusteluissa paljastivat kanistereiden piilopaikat. Lisäksi poliisi haltuun jäi palaneeseen hylkyyn vielä jäänyt pirtu.

Roslinin virolainen miehistö nousi Helsingissä laivaan, joka ajoi Suomenlahdella sodanaikaiseen miinaan ja upposi vieden virolaiset mukanaan. Laivan saksalainen kapteeni pelastui, koska hän ei ollut lähtenyt samassa laivassa.

Kokkolan sukelluskerhon urheilusukeltajat löysivät Roslinin hylyn toukokuussa 1970. Hylystä on nostettu jonkin verran esineistöä, muun muassa pari kansiluukkua. 

## Lähteet
* Annikki Wiirilinnan artikkeli "Merellistä tarinaa, eli kun pirtulaiva löysi kohtalonsa Päiväniemen Kuolinlahdessa", ilmestynyt Keskipohjanmaa-lehdessä 25.3.1973
Luke Simpkin

**Luke Simpkin** (s. 5. toukokuuta 1979 Derby, Englanti) on uransa lopettanut brittiläinen raskaansarjan nyrkkeilijä. 

Simpkin on oikeakätinen, eli nyrkkeilytermein Orthodox, ja hän on 1,88 metriä pitkä.

## Ura

Simpkin aloitti paidattomana nyrkkeilyn vuonna 1998. Ensimmäisessä ottelussaan hän kohtasi debyyttiotteluaan tekevän Simon Taylorin. Heti seuraavassa ottelussaan hän joutui Crish P. Bacona, jonka ura oli tuolloin lukemissa 6–0, vastaan. Simpkin osoitti kuitenkin olevansa taistelija, eikä antanut helpolla periksi. Hän joutui kuitenkin nöyrtymään häviten ottelun lopulta pistein.

Seuraavassa ottelussaan Simpkin palasi voittojen tielle. Yksipuolinen ottelu Jason Flisheriä vastaan päättyi Simpkinin voittoon 5. erän jälkeen.

Luken ura on tällä hetkellä lukemissa 11 (8 KO) 31 (9 KO) 3 = 45.

Simpkin on otellut Prizefighterissä.

## Lähteet
*http://www.boxrec.com/list_bouts.php?human_id=9099&cat=boxer