open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sharpevillen verilöyly

**Sharpevillen verilöyly** tapahtui Sharpevillen townshipissä nykyisen Gautengin provinssin alueella 21. maaliskuuta 1960, kun Etelä-Afrikan poliisi avasi tulen aseistautumattomia mustia mielenosoittajia vastaan. Verilöylyssä kuoli 69 ihmistä ja yli 180 haavoittui. Sharpevillen verilöylyn vuosipäivää vietetään Etelä-Afrikassa nykyisin kansallisena ihmisoikeuksien päivänä. Siitä on tullut YK:n Kansainvälinen päivä rotusyrjinnän poistamiseksi. Tämä aloittaa rasisminvastaisen viikon, jota vietetään Suomessa muun muassa kouluissa.

Vuonna 1959 Robert Sobukwen johtama ryhmittymä pakotettiin pian eroamaan ANC:stä ja he perustivat uuden järjestön *Pan-Africanist Congressin*, PAC:n. Heti perustamisensa jälkeen PAC ryhtyi organisoimaan kampanjaa passilakeja vastaan. He kehottivat ihmisiä kerääntymään poliisiasemien eteen ilman passejaan ja vaatimaan poliisia pidättämään heidät.

21. maaliskuuta 1960 eräs tämänkaltainen mielenosoitus Sharpevillen townshipissä Johannesburgin eteläpuolella päättyi verisesti, kun poliisi avasi tulen väkijoukkoon ja ampui 40 sekunnin aikana yli 700 laukausta tappaen 69 ja haavoittaen 180:tä. Suurinta osaa kuolleista ja haavoittuneista oli ammuttu selkään väkijoukon paetessa tulitusta. Tapahtuma sai aikaan suuria protestimielenosoituksia, jotka huipentuivat 30&nbsp;000 ihmisen mielenosoitukseen parlamenttitalon edessä Kapkaupungissa.  Pääministeri Hendrik Verwoerd vastasi mielenosoituksiin julistamalla hätätilan, pidättämällä 18&nbsp;000 mielenosoittajaa ja julistamalla sekä ANC:n että PAC:n laittomiksi järjestöiksi.

## Lähteet
Prokuraattori

**Prokuraattori** voi tarkoittaa lukuisia eri virkamiehiä eri aikoina ja eri yhteiskunnissa. Termi on lähtöisin Rooman valtakunnasta, jossa senaatti saattoi nimittää virkamiehen toimimaan kuraattorin valtuuksin mutta ilman virallista virkaa (*pro curator*).

Suomen suuriruhtinaskunnan aikana prokuraattori oli virkamies, joka valvoi lakien noudattamista ja oli ylin virallinen syyttäjä, kuten oikeuskansleri nykyään. Hän oli virkahierarkiassa erittäin korkealla, usein kenraalikuvernöörin apulainen.

Yliprokuraattori oli Venäjän keisarikunnassa ortodoksisen kirkon hallinnosta vastanneen pyhän synodin päällikkönä toiminut virkamies.

## Katso myös

* Prokuraattori (Suomi)
Imusarja

**Imusarjaksi** kutsutaan kanavistoa polttomoottorissa, josta tuore ilma-polttoaineseos virtaa palotilaan. Tiettyyn rajaan asti moottorista saadaan sitä enemmän tehoa, mitä enemmän se saa imuvaiheen aikana jokaiseen sylinteriin polttoaine-ilmaseosta.

Jokaisen sylinterin imukanavan tulisi myös olla samanpituinen, jotta moottorin käynti olisi tasaista. Imusarjan pituudella voidaan myös vaikuttaa moottorin vääntömomenttikäyrään ja sitä kautta kierrosalueeseen, jolla enimmäisteho saavutetaan. Periaatteena pidetään, että pidemmällä imusarjalla saadaan tehoaluetta siirrettyä matalille kierrosalueille ja lyhyellä taas korkeammille kierroksille. Yleisimmin imusarjat ovat nykyään muovia tai alumiinia. 1990-luvun alkupuolella imusarjat valmistettiin vielä valuraudasta tai kevytmetalliseoksista.
Inertiavirtaus

**Inertiavirtaus**, **inertialiike** tai **inertiaalinen oskillaatio** on virtausmekaniikan ilmiö, jossa suurten vesialtaiden virtaukset kääntyvät Coriolis-ilmiön vaikutuksesta ympyräradoille, jos ulkoisia voimia ei ole. Se vastaa jatkavuuden lakia eli Newtonin ensimmäistä lakia pyörivällä alustalla. Nimi inertiavirtaus on historiallista perua ja harhaanjohtava, koska ratojen kiertyminen inertiaympyröiksi johtuu nimenomaan Coriolis-ilmiöstä.

Inertiaympyröiden synty edellyttää, että nestepartikkeli on vaakasuuntaisessa liikkeessä Maan pinnan suhteen. Jos liikkeen aiheuttaneet voimat (esimerkiksi tuuli) lakkaavat vaikuttamasta eikä hidastavia voimia ole, kappale jatkaa liikettään jatkavuuden lain mukaisesti. Maan pinnalla planeetan pyörimisestä aiheutuva Coriolis-ilmiö vaikuttaa kuitenkin kappaleeseen ja saa sen radan kiertymään. Coriolis-voima on liikkeen suuntaa vastaan kohtisuoraan vaikuttava näennäisvoima, joka syntyy kun tilannetta tarkastellaan pyörivästä koordinaatistosta eli Maan pinnalta. 

Ympyrän koko on verrannollinen nestepartikkelin nopeuteen ja Coriolis-parametrin *f* suuruuteen (*f* = 2 &Omega; sin &phi;, missä &Omega; on Maan kulmanopeus ja &phi; leveysaste). Kiertoaika riippuu ainoastaan Coriolis-parametrista:

:T = \frac{2\pi}{\left|f\right|} = \frac{\pi}{\left|\Omega sin \phi \right|}.

Ympyrän kehän pituus 2&pi;R saadaan kappaleen alkunopeuden *q<sub>0</sub>* ja jaksonajan *T* tulosta:

:2 \pi R = \left|q_0\right|T, 

missä *R* on ympyrän säde.

Käytännössä nesteen sisäinen kitka vaimentaa ympyräliikkeen vähitellen. Näin syntyy spiraalimainen pienenevien ympyröiden ketju, jollaisia havaitaan usein merissä ja suurissa järvissä. Matalissa vesissä pohjakitka jarruttaa liikettä ja estää ympyröiden synnyn. Ensimmäisen kerran ilmiö havaittiin 1930-luvulla Itämerellä.

Inertiavirtaus tapahtuu pohjoisella pallonpuoliskolla myötäpäivään, eteläisellä vastapäivään.
Agglutinatiivinen kieli

**Agglutinatiiviset** eli **agglutinoivat kielet** ovat kielitieteessä sellaisten kielien luokka, joissa sanan vartaloon liittyy (useita) päätteitä ja muita affikseja. Tämä ilmiö on nimeltään agglutinaatio. Tyypillisimpiä esimerkkejä agglutinoivista kieliryhmistä ovat uralilaiset kielet, kuten suomi, ja altailaiset kielet, kuten turkki.

Äärimmäistapauksessa kaikilla kielen affikseilla olisi vain yksi muoto ja näitä voitaisiin liimata mekaanisesti peräkkäin muodostaen toisiaan vastaavia merkityksiä. Käytännössä yksikään tunnettu luonnollinen kieli ei kuitenkaan ole täysin agglutinoiva, sillä niin sanavartaloissa kuin päätteissäkin tapahtuu monenlaista assimilaatiota ja muita äännevaihteluita.

Esimerkiksi suomen kielessä kantaan *talo* voidaan mekaanisesti liittää monikon tunnus /i/ sekä inessiivin sijapääte /ssa/, jolloin saadaan sanan muoto *talo-i-ssa*. Mikäli sama säännönmukaisuus säilyisi kaikkien sanojen muodostamisessa, kieltä voisi kutsua puhtaasti agglutinoivaksi. Esimerkki suomen kielen epätäydellisestä agglutinaatiosta on se, että kannasta *kissa* äännevaihtelun vuoksi muodostuu *kisso-i-ssa* eikä **kissa-i-ssa*.

Kielitieteilijä Juha Janhusen mukaan uralilais-altailaiset kielet ovat agglutinatiivisia kuten suomen lisäksi myös turkki, mongoli, tunguusi, korea ja japani. Monissa agglutinatiivisissa kielissä on vokaalisointu. Kielten rakennetyypistä johtuen suomella ja turkilla on samantapaisia piirteitä, kuten agglutinoiva (päätteitä liimaileva) morfologia ja vokaalisointu.

## Agglutinoivia kieliä
*japani
*ainu
*korea
*altailaiset kielet kuten turkki
*monet tiibetiläis-burmalaiset kielet
*baski
*dravidakielet
*monet uralilaiset kielet, esimerkiksi suomi, pohjoissaame, unkari ja viro
*inuktitut
*bantukielet
*malaiji
*koillisen, luoteisen ja eteläisen Kaukasuksen kielet
*jotkin Keski-Amerikan ja Pohjois-Amerikan kielet, nahuatl, huasteekki ja salish

### Muinaisista kielistä

*sumeri
*elam
*hurri
*urartu
*hatti
*guti
*lullubi
*kassiitti

## Katso myös
*Indouralilaiset kielet
*Uralilais-altailaiset kielet

## Lähteet
Irish Cream

**Irish Cream** on yleisnimi irlantilaiseen viskiin perustuville kermalikööreille, joista ensimmäinen oli vuonna 1974 markkinoille tullut Baileys Irish Cream. Likööri saavutti nopeasti suuren suosion, ja sittemmin myyntiin on tullut useita samankaltaisia tuotteita. Irish Cream sisältää tyypillisesti 14–17 tilavuusprosenttia alkoholia.
The Chronicles of Life and Death

**The Chronicles of Life and Death** on Good Charlotten kolmas levy. Se ilmestyi 5. lokakuuta 2004.  Siltä on julkaistu singlet "Predictable", "I Just Wanna Live", "The Chronicles of Life and Death" ja "We Believe". Levy alkaa introlla, jossa on japaninkielisellä laululla höystettyä fantasiahenkistä musiikkia.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Desibeli.net: 

## Lähteet
Ryynimakkara

**Ryynimakkara** on tavallisesti ohraryyneistä, lihasta, vedestä ja suolasta valmistettu ruokamakkara. Siitä on käytetty aikoinaan myös vanhahtavaa nimeä *käristemakkara*. Ryynimakkarassa on huomattavasti alhaisempi rasvapitoisuus kuin muissa makkaroissa.

Ryynimakkaran läheisiä sukulaisia ovat erilaiset verimakkarat, Kotivaran valmistama Kärkkäri, Tampereelta lähtöisin oleva mustamakkara ja turkulainen laukkamakkara. Lisäksi hämäläislähtöinen perunamakkara on sukua ryynimakkaralle, jossa käytetään perunoita ohrasuurimoiden tilalla. 

## Lähteet
Graduale Aboense

**Graduale Aboense** (”Turun graduaali”) on Turun hiippakuntaa varten keskiajalla, 1300- ja 1400-lukujen vaihteessa valmistettu graduaali eli messulaulukirja. Se on kirjoitettu käsin pergamentille. Gradualiin oli koottu katolisen kirkon pyhäpäivien messuissa käyttämät liturgiset laulut. Suurin osa lauluista oli *proprium*-lauluja, jotka vaihtuivat pyhäpäivän mukaan.

Teoksesta on säilynyt joitakin epätäydellisiä kappaleita, jotka on koottu voutien tilikirjojen kansissa säilyneistä irtosivuista. Säilyneistä osista on julkaistu näköispainos vuonna 2002.

## Katso myös
* *[[Codex Aboensis]]*
* *[[Manuale Aboense]]*
* *[[Missale Aboense]]*
* Palmsköldin katkelma
* Turun tuomiokirkon Mustakirja
*Aitolahden koodeksi
Konselji

**Konselji** tarkoittaa neuvostoa tai neuvoskuntaa, jonka puheenjohtajana toimii *konseljipresidentti*.

Suomen suuriruhtinaskunnan ylin hallintoelin oli vuonna 1809 Turkuun perustettu *hallituskonselji*, jonka nimeksi vaihtui vuonna 1816 Suomen senaatti.

Ruotsin kuningaskunnassa konselji tarkoittaa hallituksen kokousta, johon valtionpäämies eli kuningas tai kuningatar osallistuu. Konselji voidaan nykylain mukaan pitää hallituksen vaihtuessa tai hallituksen tiedottaessa kuninkaalle valtakunnan asioista.

## Lähteet
Nousukausi (elokuva)

**Nousukausi** on Johanna Vuoksenmaan 28. helmikuuta 2003 ensi-iltansa saanut esikoisohjaus. Elokuva voitti 2003 parhaan elokuvan, parhaan musiikin (Kerkko Koskinen) ja parhaan käsikirjoituksen (Mika Ripatti) Jussi-palkinnon. Jussi-ehdokkuuksia *Nousukausi* keräsi kymmenen kappaletta.

## Juoni
Elokuvassa Janne Saari (Petteri Summanen) ja Katri Saari (Tiina Lymi) päättävät lähteä ennen Jannen uuden työn alkua ennen kokemattomalle extreme-lomalle työttömäksi Koillis-Helsingin Jakomäkeen. Elämä ei aika ajoin ole helppoa pelkän työttömyyspäivärahan turvin maleksiessa. Elokuvan käännekohdassa matkanjärjestäjä Ilpo Heino (Antti Virmavirta) osoittautuu kaiken päälle huijariksi, joka on sopimushetkellä vienyt Jannen ja Katrin henkilöpaperit ja koko omaisuuden. Miehen jäljille pääseminen on vaikeaa, ja koska rahat ovat aivan lopussa, ei Jannella ja Katrilla ole varaa kunnon asianajajaan, vaan pelkästään änkyttävään Oikkoseen. Jannen tuleva työnantaja, säälimätön ja kaksinaamainen Erik Sten ei hänkään ota herkkäuskoista Jannea firmaansa, kun kuulee huijauksesta. Jakomäessä näennäisesti vähäpätöiset ja hiukan laitapuoliset naapurit ovat päinvastoin mukavia ja mutkattomia ihmisiä, jotka – varsinkin Katriin ihastunut Kari – antavat Katrille ruokaa. Vyyhti purkautuu pikku hiljaa Jannen löydettyä pitsalähettikeikallaan oman autonsa, jonka rattiin astelee, kukas muukaan kuin Ilpo Heino.

## Rooleissa

## Tuotanto

Elokuvaa oli alun perin tarkoitus kuvata jo kesällä 2001, mutta koska Olli Soiniolla oli muita elokuvia rahoitettavana ja käsikirjoitus kaipasi vielä hiomista, tuotanto siirtyi kesäksi 2002. Sillä aikaa käsikirjoittaja Mika Ripatti ehti hioa käsikirjoitusta ja lähiö ehti vaihtua Myllypurosta Jakomäeksi.

## Lähteet
Hattara (mytologia)

**Hattara** on suomalainen taruolento. Kristfried Gananderin Mythologia Fennican mukaan hattara on toisaalta paha hattara, satujen noita-akka, samanlainen olento kuin ajattarot ja Lemmas, toisaalta taas taivaalla asuva uppiniskainen jättiläinen ja taivaanvaltaaja.

Mythologia Fennican runokatkelmassa hattarat valtaavat taivaan miten tahtovat, eikä jumalakaan voi niitä estää. Ei tiedetä, ovatko hattarat tässä taivaallisia olentoja vai pelkästään pilviä.

## Lähteet
* Ganander, Kristfrid (toim. Juha Pentikäinen): Mythologia Fennica. Salakirjat 2016. 
### Viitteet
Sutela (Kotka)

**Sutela** on kaupunginosa Kotkan länsiosassa. Kaupunginosa rajoittuu idässä Kymijoen Langinkoskenhaaraan, etelässä valtatiehen 7 ja pohjoisessa Kaukolaan. Alue on pääosin jokilaaksoa. Sutelan poikki kulkee Kuninkaantie, joka Sutelan kohdalla on suurelta osin yhä käytössä. Tie kulkee niin sanottua Väkinäisten siltaa pitkin Kyminlinnan puolelle.

Sutelan alueella on useita vanhoja suuritonttisia omakotitaloja. Itäosassa on peltoja Langinkoskenhaaran varrella. Sutelan kauppakeskittymä johon kuuluu Automarket Prisma sekä muita palveluita, sijaitsee valtatien 7 ja seututien 170 välissä. Kaupunginosan länsiosassa on Hakamäen pienteollisuusalue ja Petäjäsuon asuinalue.

## Lähteet
Archer (panssarintorjuntavaunu)

**Archer** (virallisesti *Self Propelled 17pdr, Valentine, Mk I, Archer*) oli brittiläinen toisen maailmansodan aikainen panssarintorjuntavaunu.

Vaunu on rakennettu Valentine-panssarivaunun modifioidulle alustalle. Taistelukäyttöön se tuli loppuvuodesta 1944. Archer oli siinä mielessä erikoinen ratkaisu, että torni sijoitettiin alustan takaosaan ikään kuin väärin päin, eli siten että tykki osoitti moottoritilan ylitse taakse. Vaunun ajaessa eteenpäin tykki osoitti siis taakse. Tämän vuoksi Archer piti peruuttaa tuliasemaan. Toisaalta tällöin tuliasemasta poistuttaessa voitiin ajaa eteenpäin. Tykin sivusuuntausala oli 45 astetta (22,5 astetta kumpaankin suuntaan keskiviivasta). Käyttäjät pitivät matalasta siluetista ja hyvin järjestetystä taisteluosastosta, mutta eivät pitäneet ohuesta panssarista, puutteellisesta yläsuojasta ja pakokaasusavusta, joka paljasti heidät asemaa vaihdettaessa. 

Pääaseena oli englantilainen 76,2 mm Ordnance QF 17-pounder Mk. II -panssarintorjuntakanuuna, joka pystyi läpäisemään pelätyn saksalaisen Tiger I:n etupanssarin yli 1&nbsp;000 metrin päästä. Pantherin etupanssaria tykki ei välttämättä läpäissyt panssarin kaltevuudesta johtuen. Myöskään Tiger II:n tai Jagdtigerin etupanssareita 17-naulainen ei läpäissyt, mutta oli joka tapauksessa eräs toisen maailmansodan tehokkaimmista panssarintorjuntakanuunoista. 

Archerin taistelutila oli päältä avoin ja se oli muutenkin hyvin heikosti panssaroitu. Rungon ja tornin panssarointi oli vain 20 mm paksu. Kansi- ja pohjapanssarit olivat vieläkin heikompia, ne olivat nimittäin vain 10-millisiä. Vaunu oli kuitenkin ilmeisesti suhteellisen toimiva siinä käytössä mihin se oli tarkoitettukin, eli liikkuvana panssarintorjuntatykkinä.

Toisen maailmansodan jälkeen Archerit olivat sotatoimissa Egyptin ja Jordanian armeijoissa Israelia vastaan.
## Lähteet
* 
* 
## Aiheesta muualla
* wwiiequipment.com - Archer Tank Destroyer 
* - Tank Chats #88 | Valentine Archer | The Tank Museum by David Fletcher 
* - Archer - Inside The Chieftains Hatch - Part 2 by Nicholas Moran
Sukiminen

**Sukiminen** eli **suinti** on turkin harjaamista tai silittämistä tai turkin tarkkaa tutkimista sormin. Monet eläimet sukivat toisiaan. Myös ihmiset sukivat eläimiä, toisia ihmisiä ja itseäänkin, esimerkiksi kammatessaan. 

Linnut sukivat itseään rasvatakseen ja asetellakseen höyhenpukunsa vedenpitäviksi.

Apinoiden sukimisella tarkoitetaan turkin tarkkaa sormeilua, hellävaraista nyppimistä ja kaivelua. Apinat etsivät sukimalla sekä kuollutta ihoa että syöpäläisiä syödäkseen. Ennen kaikkea sukiminen on kuitenkin sosiaalinen toimitus. Useammin laumahierarkiassa alempiarvoiset sukivat ylempiarvoisia kuin toisin päin.

## Katso myös
*Paijaaminen
*Nuoleminen
Oulu-lehti

**Oulu-lehti** oli Oulun seudulla 1958–2020 ilmestynyt kaupunkilehti. Lehden ensimmäinen numero jaettiin kokeilumielessä oululaisiin koteihin syksyllä 1958. Kokeilun onnistuttua lehden julkaisemista päätettiin jatkaa. Lehden julkaisupäiviksi vakiintuivat torstai ja sunnuntai. Sunnuntain lehti painettiin lauantai-iltapäivänä. Lehteä tehtiin koeluonteisesti kolmipäiväisenä lyhyen aikaa 1969. Lehteä julkaisi 30. syyskuuta 2018 saakka Joutsen Media Oy (aiempi kustantajan nimi oli Oy Liitto) ja sen jälkeen lehteä julkaisi Kaleva365 Oy, joka kuuluu Kaleva-konserniin. 

Lehti ilmestyi loppuaikoina keskiviikkoisin ja sen jakelualueeseen kuuluivat Oulun kaupungin lisäksi Iin, Kempeleen, Tyrnävän, Limingan, Lumijoen ja Muhoksen kunnat. Lehden jakoi Oulu-Suorajakelu. Lehden levikki oli noin 100&nbsp;000, ja sen lukijapeitto jakelualueella oli 72&nbsp;% (vrt. sanomalehti *[[Kaleva (sanomalehti)|Kalevan]]* lukijapeitto 79&nbsp;%).  

Kesäkuussa 2018 Kaleva Oy osti *Oulu-lehden* oululaiselta Joutsen Medialta.

*Oulu-lehti* yhdistettiin Kalevan *[[Forum24]]*-kaupunkilehteen maaliskuussa 2020. Lehden viimeinen päätoimittaja oli Susanna Eksymä. Häntä ennen päätoimittajina ehtivät toimia Paavo Kekkonen, Jussi Matela, Joni Skiftesvik, Reijo Perälä ja Alpo Merilä. 

*Oulu-lehden* viimeinen numero ilmestyi keskiviikkona 25. maaliskuuta 2020.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden kotisivut
* Sähköinen näköislehti
* Oulu-lehti 30.1.2008
Pertti Lehtonen

**Pertti Leo Jorma Lehtonen** (s. 18. lokakuuta 1956 Helsinki) on pelaajauransa lopettanut suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.

## Peliura

Lehtosen ura alkoi Helsingin IFK:n junioreissa, mutta hän pelasi ensimmäisen kautensa SM-sarjassa Karhu-Kissoissa kaudella 1973–1974. Seuraavalla kaudella hän siirtyi takaisin HIFK:hon.

Lehtonen pelasi koko uransa kotimaisessa SM-liigassa, jossa hän edusti HIFK:ta kaikkiaan 22 kautta. Lehtonen ehti pelata SM-sarjassa/-liigassa ennätykselliset 864 peliä, joka pysyi ennätyksenä aina kauteen 2005–2006, jolloin Erik Hämäläinen nousi pelien määrässä ohi. Pelaajauransa Lehtonen päätti kolmanteen mestaruuteensa vuonna 1998, jonka jälkeen HIFK jäädytti hänen pelinumeronsa (23). Lehtonen edusti Suomen jääkiekkomaajoukkuetta neljä kertaa MM-kisoissa ja vuoden 1984 talviolympialaisissa. 

Pertti Lehtonen tuli tunnetuksi kovan lyöntilaukauksensa johdosta, ja saikin lisänimen *Ruoska*. Hänet muistetaan mestaruusmaalistaan Jokerien Rauli Sohlmanin selän taakse SM-liigan viidennessä loppuottelussa 1983.

## Palkinnot
* Suomen mestaruus 1980, 1983 ja 1998
* SM-hopeaa 1986
* SM-pronssia 1982, 1987, 1988 ja 1992
* SM-liigan paras puolustaja 1982
* SM-liigan tähdistökentällisessä 1982 ja 1984
* Suomen Jääkiekkoleijona #114

## Ennätykset
* SM-liigan kautta aikain eniten pisteitä ja maaleja tehnyt puolustaja (230+313=543).
* Eniten kausia SM-sarjassa/-liigassa (23, 1973–1998).
* Eniten playoff-kausia (19).
* Eniten SM-liigaotteluita yhdessä joukkueessa.

## Tilastot

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Lehtosen tiedot Jääkiekkomuseon sivulla
Bongi Makeba

**Bongi Makeba** (20. joulukuuta 1950 – 1985) oli eteläafrikkalainen laulaja-lauluntekijä.

Bongi Makeba oli laulaja Miriam Makeban tytär tämän ensimmäisestä avioliitosta. Vuonna 1980 julkaistu *Bongi Makeba, Blow On Wind* jäi Bongi Makeban ainoaksi albumiksi, kun hän kuoli vuonna 1985. Hänen laulujaan kuultiin silloin tällöin myös hänen äitinsä ohjelmistossa.
Otto von Guericke

**Otto von Guericke** (30. marraskuuta 1602 Magdeburg – 21. toukokuuta 1686 Hampuri) oli saksalainen valtiomies, fyysikko ja insinööri. Hän kehitti tyhjiöpumppua ja oli varhaisia sähköilmiöiden tutkijoita.

Guericke opiskeli Leydenin yliopistossa lakia ja matematiikkaa. Vuonna 1627 hän aloitti poliittisen uransa Magdeburgissa, mutta joutui pakenemaan kolmikymmenvuotisen sodan aikana Ruotsiin, missä palveli insinöörinä Kustaa II Aadolfin armeijassa. Guericke palasi sodan jälkeen Magdeburgiin, ja vuonna 1646 hänet valittiin kaupungin pormestariksi. Hän toimi pormestarina 35 vuotta ja poliittisen uransa ohella tutki fysikaalisia ilmiöitä sekä rakensi kojeita.

Guericke oli tutustunut Gilbertin luonnonfilosofisiin teoksiin. Hän kiinnostui erityisesti tyhjiöön liittyvistä selityksistä. Vuonna 1650 Guericke kehitti tiettävästi ensimmäisen toimivan tyhjiöpumpun. Pumpulla hän järjesti kokeita, jossa tyhjiöön viedyt kynttilät sammuivat, hiiret kuolivat ja ääni vaimeni. Vuonna 1654 järjesti kuuluisaksi tulleen demonstraation, jossa kaksi pallonpuolikasta oli asetettu vastakkain ja niiden välille oli muodostettu tyhjiö. Pallonpuolikkaita ei saatu erotettua toisistaan edes kuudentoista hevosen voimilla.

Gilbertin tutkimus magnetismin ja kappaleiden ominaisuuksien osalta sai Guericken valmistamaan keinotekoisen pallon, jonka hän yritti saada vastaamaan maapalloa koostumukseltaan. Kokeella oli tarkoitus koettaa Gilbertin teoriaa taivaankappaleiden magneettisesta voimasta pysyä taivaalla. Guericke kiinnostui kuitenkin toisesta seikasta, hänen tekemänsä pallo sinkoili kipinöitä, kun sitä hieroi kuivalla kädellä. Hän päätti valmistaa uuden pallon, tällä kertaa puhtaasta rikistä. Rikkipallolla ilmiö voimistui, ja sillä saatettiin tehdä monia sähkökenttiin liittyviä kokeita, joita Guericke ei kuitenkaan pystynyt selittämään. 

Kokeissaan rikkipallon kanssa Guericke käytti höyheniä, lehtiä ja muita pieniä kappaleita sekä pellavalankaa. Hän totesi pallon tuottaman veto- tai karkotusvoiman siirtyvän lankaa pitkin. Näin Guericke oli huomaamattaan keksinyt ensimmäisen johtimen. Havaintojaan hän ei kuitenkaan osannut hyödyntää eikä antaa niille luotettavaa selitystä.

Guericke kirjoitti kokeistaan kirjan *Experimenta Nova Magdeburgica de Vacuo Spacio*, joka ilmestyi 1672. Kirja käsittelee sekä tyhjiöön että staattiseen sähköön liittyviä havaintoja. Kirja sai laajaa huomiota aikanaan, ja rikkipallokokeita toistettiin. Francis Hauksbee kehitti rikkipalloa edelleen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Galdr

**Galdr** oli muinaisskandinaavista loitsulaulua. Se laulettiin korkeassa diskantissa.

Galdreja on muuhun muinaisskandinaaviseen runouteen nähden säilynyt vähän; ne pyrittiin pitämään salassa voiman säilyttämiseksi. Snorri Sturluson on kuitenkin Hattatálissa kuvannut niiden runomittaa, joka oli erityisen vaikea ja johon kuului kolmenlaista riimittelyä. Muun muassa alkusointua käytettiin maagisen tehon lisäämiseksi.
Clarks

**C. and J. Clark Ltd**, paremmin tunnettu nimellä **Clarks**, on brittiläinen korkealaatuisten kalliimman hintaluokan jalkineiden valmistaja. Yhtiön päämaja on Streetin kylässä Somersetissä.

## Historiaa
Vuonna 1830 Cyrys Clark ja hänen veljensä James valmistivat ensimmäiset lampaannahkatossut Streetissä, Englannissa. Tuotanto kasvoi nopeasti vuonna 1856 hankittujen Singer-ompelukoneiden myötä. William Clark kehitti jalan luonnollista muotoa myötäilevän *Hygienic Linen*, josta tuli menestys.

1900-luvun alusta 1940-luvulle kehitettiin uusia tekniikoita ja materiaaleja, joilla pyrittiin saamaan kaikki irti massatuotannosta. Tärkeä merkkipaalu oli myös naisten jalkineiden kehittäminen naisten kapeiden nilkkojen mukaisiksi. Tällöin yhtiön johdossa toimi Alice Clark ja John Roger.

Toisen maailmansodan jälkeen yhtiön kasvu jatkui entisestään sen päästessä maailmanmarkkinoille. 1950-luvun alussa Nathan Clark kehitti *Desert Boots* -erämaanilkkurit, joista tuli myyntimenestys. 1960-luvulla Lance Clark suunnitteli kuuluisan *Wallabee*-mallin, yksinkertaiset mokkasiinit, joista muodostui todellinen klassikko.

Nykyään *Clarks* on maailmanlaajuinen yhtiö, se valmistaa yli 50  miljoonaa paria kenkiä vuodessa,  työllistää  15&nbsp;000 työntekijää, ja jonka vuoden 2012 liikevaihto oli 1,4 miljardia puntaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Clarks ORIGINALS
*Clarks
Kansainvälinen suvaitsevaisuuden päivä

**Kansainvälinen suvaitsevaisuuden päivä** on YK:n vuonna 1996 julistama kansainvälinen vuosipäivä, jota vietetään 16. marraskuuta. Edellinen vuosi 1995 oli YK:n "suvaitsevaisuuden vuosi", jolloin 16. marraskuuta hyväksyttiin YK:n suvaitsevaisuuden periaatteiden julistus.

Suvaitsevaisuuden päivänä YK muistuttaa kaikkia kunnioittamaan ihmisten moninaisuutta, vapautta ja tasa-arvoa ja kannustaa erilaisten kulttuurien, yhteiskuntien ja ihmisten väliseen yhteistyöhön, arvostukseen ja vuorovaikutukseen.

## YK:n suvaitsevaisuuden periaatteiden julistus

Päätös kansainvälisen suvaitsevaisuuden päivän viettämisestä tehtiin YK:n yleiskokouksessa 12.12. vuonna 1996. Päivän ajankohta juontuu siitä, että juuri 16. marraskuuta 1995 Unescon jäsenvaltiot hyväksyivät suvaitsevaisuuden periaatteiden julistuksen (Declaration of Principles on Tolerance).

Unescon julistuksen mukaan suvaitsevaisuus on "meidän maailmamme kulttuureiden, ilmaisutapojemme ja inhimillisten elämänmuotojen rikkaan moninaisuuden kunnioittamista, hyväksymistä ja arvostamista." Julistus myös tarkentaa suvaitsevaisuuden ja ihmisoikeuksien suhdetta:

- Ihmisoikeuksien kunnioittamisen periaatteen mukaisesti suvaitsevaisuuden osoittaminen ei merkitse yhteiskunnallisen epäoikeudenmukaisuuden sietämistä eikä omasta vakaumuksesta luopumista eikä sen heikentämistä. Se merkitsee, että ihminen saa vapaasti pitää kiinni vakaumuksestaan ja hyväksyy sen, että toiset pitävät kiinni omastaan. Se merkitsee sen tosiasian hyväksymistä, että ihmisillä, jotka ovat luonnostaan erilaisia ulkomuotonsa, asemansa, puhetapansa, käyttäytymismuotojensa ja arvojensa puolesta, on oikeus elää rauhassa ja olla sellaisia kuin ovat. Se merkitsee myös, ettei kukaan saa väkisin tyrkyttää näkemyksiään toisille.

Julistuksessa todetaan, että suvaitsevaisuus ei ole vain vaalittava arvo, vaan myös edellytys rauhalle sekä yleiselle taloudelliselle ja sosiaaliselle kehitykselle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kansainvälisen suvaitsevaisuuden päivän tehtäviä koululaisille
System R

**System R** oli IBM:n vuosina 1973-1976 kehittämä maailman ensimmäinen relaatiotietokannan hallintajärjestelmä. Relaatiomallin teoretisoi vuonna 1970 matemaatikko Edgar F. Codd kirjoituksessaan *Relational Model of Data for Large Shared Data Banks*. IBM:n San Jose Research laboratoriossa kehitettiin Coddin ajatuksen pohjalta prototyyppi relaatiomallin toteuttavasta tietokannasta. 

Ensimmäinen käyttäjä oli Pratt&Whitney, jolle järjestelmä asennettiin vuonna 1977.
Kehitys oli tutkimusprojekti, josta julkaistiin kaikki vuoteen 1979 saakka.

Järjestelmää varten kehitettiin myös SQL-kieli.

System R oli pohjana IBM:n myöhemmille tietokannoille SQL/DS:lle ja DB2:lle, joista jälkimmäisellä nimellä toimiva tuote on käytössä ja kehityksen kohteena edelleen. Alun perin relaatiomallia suunniteltiin vain tiedon hakua varten, mutta System R todisti mallin sopivan mainiosti kaikenlaiseen tapahtumankäsittelyyn.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* A History and Evaluation of System R. 
* https://www.hpl.hp.com/techreports/Compaq-DEC/SRC-TN-1997-018.pdf
Drifting

**Drifting** on Japanissa alkunsa saanut autoharrastuksen muoto. Driftingin idea on ajaa sivuluisussa mahdollisimman suuressa kulmassa koko radan leveyttä hyödyntäen niin suurella nopeudella kuin mahdollista. Suomessa driftingissä on kilpailtu vuodesta 2006.

Drifting sai alkunsa Japanissa. Japanilainen kilpa-kuljettaja Kunimitsu Takahashi omasi 70-luvulla todella aggressiivisen ajotavan, jossa hän pyrki viemään auton ylikovaa mutkaan, joka puolestaan johti yliohjautumiseen minkä Takahashi piti yllä mutkan ajan. Takahashin suoritteiden innoittamana Japanin mutkaisilla vuoristoteillä ajetut laittomat Touge-kilpailut alkoivat matkia kyseistä ajotapaa. Tuolloin driftingiä ei kuitenkaan pidetty itsenäisenä kilpailulajina.

Nykymuodossa tunnetuksi kilpailulajiksi drifting muodostui vasta 2000-luvulla, kun Japanin ensimmäinen DMGP järjestettiin vuonna 2001. Tätä ennen kilpailut olivat keskittyneet  yksilösuoritteisiin, kun D1GP toi mukaan pariajofinaalit, tandem-vaiheen. Samalla myös tuomarointiin kirjoitettiin selkeät kriteerit ja lajia voitiin alkaa pitämään vakavasti otettavana moottoriurheilun muotona. Lajina drifting rantautui Suomeen vuonna 2006. Vuonna 2011 AKK Motorsport tunnusti lajin virallisesti myöntämällä sille trophy-arvon. Vuodesta 2011 laji on omannut SM-arvon.

Suomessa järjestetään drifting-kilpailuja muun muassa FPDA:n ja Radalle.com-tapahtumissa.

## Kilpaileminen
Kilpailemisessa ei ratkaise kierrosaika tai maaliin saapumisen järjestys vaan voittajan ratkaisee tuomaristo. Tuomaristo tarkastelee neljää kriteeriä: nopeus ja sulavuus, luistokulma, ajolinjan valinta ja tyyli. Nopeus yksistään ei ratkaise, mutta suuremmalla nopeudella ajaneella on etu tuomariston päätöksessä.

Lähdöstä on tietty matka varattu kiihdytykseen ja merkityn alkukohdan jälkeen on ajettava sivuluisussa. Lisäksi on noudatettava oikeaa ajolinjaa, jonka tuomaristo osoittaa ennen tapahtumaa. Linjaa varten radalle on merkitty tyypillisesti neliskulmaisia alueita joko sisä- tai ulkoreunaan, joista kilpailijoiden on ajettava autoilla. Leikkauspaikoissa on ajettava mahdollisimman läheltä pylvästä.

Hidastaminen ei ole sallittua kuin tietyillä jarrutusalueilla. Jos johtoautoa seuraava auto ei voi väistää jarrutuksen vuoksi syy on tyypillisesti johtoauton. Tämän vuoksi autoissa on jarruvalot edessä ja takana tuomaristolle ja renkaissa on merkintä, josta nähdään pyöriikö rengas.

Karsinta-ajossa kilpailijat ajavat yksin, jolloin voi saada enintään sata pistettä. Ajolinjasta voi saada 60 pistettä, jonka lisäksi enintään 20 pistettä tulee ajokulmasta ja 20 pistettä tyylistä. Tähän vaikuttaa kolme seikkaa: aloittaminen, sulavuus ja päättäväisyys. Varsinainen kilpailu ajetaan pareittain, jossa kilpailijapari vuorottelee johtoauton ja seuraajan rooleissa. Johtoauto pyrkii toistamaan täydellisen karsinta-ajon, mutta ei saa haitata seuraajaa. Seuraajan on matkittava johtoauton liikkeitä täsmällisesti ja mahdollisimman lähellä. Pieni kontakti on myös sallittua.

Kilpailija voi menettää ajosuorituksen pisteet tietyistä virheistä kuten kahden pyörän ajautuessa ulos radalta.

## Lähteet
Walesin cup

**Walesin cup** (, ) on vuosittainen walesilainen cup-muotoinen jalkapallokilpailu.
Cupin järjestää Walesin jalkapalloliitto. Cup on pelattu joka vuosi vuodesta 1876 maailmansotavuosia lukuun ottamatta.

Cupiin saavat osallistua nykyisin vain Walesin sarjoissa pelaavat joukkueet. Ennen vuotta 1996 cupiin saivat ottaa osaa myös Walesin rajan lähellä sijaitsevat englantilaisjoukkueet. Kuitenkin vain vuonna 1992 perustetun Walesin liigan joukkueilla oli mahdollisuus edetä kilpailun voiton kautta UEFA Cupiin (aikaisemmin Cup-voittajien Cupiin). Samalla kiellettiin myös Englannin sarjoissa pelaavien walesilaisjoukkueitten osanotto. Tämän vuoksi perustettiin erillinen FAW Premier Cup, johon Englannissa pelaavat walesilaiset ammattilaisjoukkueet saivat osallistua.

## Loppuottelut

Kausien 1961–1962 ja 1984–1985 välillä loppuottelu oli kaksiosainen. Kauteen 1970–1971 saakka voittaja ratkaistiin ainoastaan pisteiden, ei vierasmaalisäännön tai maalieron perusteella. Jos otteluiden jälkeen pisteet olivat tasan, pelattiin uusintaottelu.
Tiku ja Taku

**Tiku ja Taku** (, johdannos sanasta Chippendale) ovat The Walt Disney Companyn piirroselokuvissa ja -sarjoissa sekä sarjakuvissa esiintyvät kaksi maaoravaa, jotka aiheuttavat kaikenlaista harmia Aku Ankalle, Mikki Hiirelle ja Plutolle. Ensimmäisen kerran maaoravat esiintyivät sotapropagandapiirroselokuvassa *[[Pluto vartiossa]]* (1943), tuolloin vielä nimettöminä ja täysin identtisinä mutta jo valmiiksi kehiteltyinä hahmoina.

Vuonna 1989 Tiku ja Taku pääsivät päätähdiksi sarjaan ''Tikun ja Takun pelastuspartio'', jossa heidän roolinsa on huomattavasti sankarillisempi.

Tikun () tunnistaa mustasta nenästä, kun taas Takun () nenä on punainen ja hänellä on myös pieni hiustupsu päälaella. Monissa jaksoissa Tiku näytetään enemmän järkeä käyttävänä kuin Taku. Omissa lyhyissä klassikoissaan maaoravakaksikko oli toisinaan hyvin ilkikurinen, mutta he eivät varsinaisesti tahtoneet pahaa kenellekään. 

Maailman nisäkkäille suomenkielisiä nimiä laatineen toimikunnan ehdotus maaoravien uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on *tikutakut*. Suomen kielen lautakunta piti muun muassa tätä nimiehdotusta kuitenkin "tyylilajiltaan häiritsevän poikkeavana".

Tikun ja Takun suomenkielisinä ääninä ovat toimineet Susanna Indrén (Tiku) ja Tom Wentzel (Taku) vuodesta 1990.

## Katso myös
* *[[Tikun ja Takun pelastuspartio]]*
* *[[Mikki Hiiren kerhotalo]]*

## Lähteet
Magneettinen fotoni

**Magneettinen fotoni** on hypoteettinen säteilyn välittäjähiukkanen; eräänlainen sähköisen fotonin vastine. Magneettinen fotoni esiintyy joissakin fysiikan teorioissa. Sen olemassaolostaa ei kuitenkaan ole evidenssiä ja monet variaatiot on voitu kokeissa falsifioida. Muiden muassa saksalainen fyysikko Rainer W. Kühne on esittänyt teorian, joka sisältää magneettisen fotonin.

Nobel-palkittu Abdus Salam ennusti 1966 magneettisen fotonin olemassaolon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Possible Observation of a Second Kind of Light – Magnetic Photon Rays
Bioinformatiikka

**Bioinformatiikka** on monitieteinen tutkimusala, joka kehittää ja käyttää erilaisia matematiikan, tietojenkäsittelytieteen sekä tilastotieteen menetelmiä biologisten ongelmien ratkaisuun. Bioinformatiikan määritelmä ei kuitenkaan ole täysin vakiintunut. Usein katsotaan, että bioinformatiikalla on kolme pyrkimystä: Organisoida aineistoa, jotta se saadaan tutkijoiden saataville, kehittää työkaluja ja tietoresursseja näiden aineistojen analysointiin sekä käyttää tietoresursseja ja työkaluja biologisten aineistojen analysointiin siten, että tulokset voidaan tulkita biologisesti mielekkäästi.

Bioinformatiikan tutkimuskohteita ovat muun muassa perimä, geenisekvenssit, proteiinien ja geenien rakenne, ja geenien ilmeneminen sekä niiden toiminta. Bioinformatiikkaa sovelletaan myös evoluutiotutkimuksessa. Esimerkkejä bioinformatiikan menetelmiä soveltavista biologisista tutkimusongelmista ovat tautigeenien paikannus ihmisen genomista, eliöiden perimän kartoitus, eliöiden sukulaisuussuhteiden selvittäminen ja geenien ilmenemisen tutkiminen erilaisissa ihmisen taudeissa. Varsinaista bioinformatiikan tutkimusta leimaa tietokoneohjelmien kehitykseen osallistuminen, algoritmien ja mallien kehitys sekä tiedonlouhintamenetelmien soveltaminen biologisten aineistojen analysointiin.

Erona laskennalliseen biologiaan on se, että laskennallisessa biologiassa hypoteesin testaus on korostunut, kun taas bioinformatiikka asettaa enemmän painoa tiedon hallinnalle ja teknologialähtöisille ratkaisuille.

## Opiskelu Suomessa
Suomessa bioinformatiikkaa voi opiskella yliopistossa. Ainakin Helsingin, Turun ja Tampereen yliopistot ja Aalto-yliopisto tarjoavat mahdollisuuden bioinformatiikan maisteriopintoihin, ja suuntautumisvaihtoehtona bioinformatiikka on olemassa myös Itä-Suomen yliopistossa,  biolääketieteen koulutusohjelmassa. 

Suomen ensimmäinen bioinformatiikan professuuri perustettiin Tampereen yliopistoon, Lääketieteellisen teknologian instituuttiin (Institute of Medical Technology) vuonna 1998. Nykyisin bioinformatiikan professoreita on Suomessa ainakin neljä ja alan tutkimusryhmiä parisenkymmentä. Suomessa toimivia bioinformatiikan alan yrityksiä ja tutkimusryhmiä on koottu Bioverkko-listaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Bioinformatiikan seura ry. 
*Helsingin yliopiston BioInfon sivut
*Bioinformatiikan tutkimus ja koulutus Tampereen yliopistossa 
*Turun ja Tampereen yliopistojen bioinformatiikan maisteriohjelman sivut 
*Kansanterveyslehden artikkeli bioinformatiikasta 
* Tieteen tietotekniikan keskuksen sivut bioinformatiikasta
Doriath

**Doriath** on kuvitteellinen ''sindar''-haltioiden maa J. R. R. Tolkienin kirjassa *[[Silmarillion]]*. Sitä kutsuttiin nimellä Aidattu Maa, koska sen kuningatar, Melian, kohotti suojaavan kilven, jonka läpi ei päässyt muuten kuin kuningas Elu Thingolin luvalla. 

Doriath oli metsäinen valtakunta lähellä Sirion-jokea ja sen alueella oli kolme metsää: Neldoreth (Taur-na-Neldor), Nivrim ja Region, päämetsä. Myös Brethilin ja Nan Elmothin metsät kuuluivat Doriathiin, mutta ne olivat suojaavan kilven ulkopuolella. Doriathin Elu Thingol, Sindarin Korkea Kuningas, katsoi koko Beleriandin omaksi maakseen, Gelionista Belegaeriin.

Haltioiden matkan aikana *vanyar* ja *[[noldor]]* ohittivat sen paikan ja heidät vietiin veden yli Tol Eressëaan, kun *[[teleri]]* saapuivat. Heidän kuninkaansa Elwë katosi Nan Elmothiin, ja kun Ulmo palasi hakemaan heitä, osa heistä jäi paikalleen. Heitä alettiin nimittää nimellä Sindar tai harmaahaltiat, ja kun Thingol palasi, hän ryhtyi heidän kuninkaakseen, ja hallitsi Doriathista.  

Doriathin nimi oli aluksi **Eglador** (Anteeksiannon maa tai Haltioiden maa), mutta Puiden Vuosien viimeisenä vuonna Melkorin örkit alkoivat lisääntyä Beleriandissa, Melian kohotti kilpensä, sulkien sisäänsä Neldorethin, Regionin ja Nivrimin metsät. Thingol kutsui kaikki Sindar-haltiat Doriathiin, mutta moni jäi Erämaahan. Beleriandin ensimmäisen taistelun jälkeen moni Laiquendi siirtyi Doriathiin.

Eöl mustahaltia osti Nan Emrothin Thingolilta, maksaen siitä Anglachel-miekan. Belegostin ja Nogrodin kääpiöt tekivät sopimuksen, jonka mukaan he rakensivat Menegrothin salit, joista tuli Thingolin pääkaupunki.

Kun *noldor* palasivat Keski-maahan Ensimmäisen Ajan alussa, Thingol ei päästänyt heitä Doriathiin, paitsi Finarfinin jälkeläiset, koska nämä olivat hänelle sukua hänen veljensä, Olwën, kautta. 

Kun myöhemmin ihmiset saapuivat Beleriandiin, heiltäkin kiellettiin pääsy Doriathiin, mutta Finrodin pyynnöstä Haladin sai asua Brethilissä. Beren, Barahirin poika, pääsi Melianin kilven läpi, kuten Melian oli ennustanut, ja saapui Neldorethiin. Siellä Thingolin tytär, Lúthien, rakastui tähän. Silmarilin palautuksen jälkeen suuri hukka Carcharoth saavutti myös kilven, mutta Thingol, Beren ja Thingolin kapteenit Beleg ja Mablung metsästivät ja tappoivat pedon.
Túrin lähetettiin Doriathiin, jotta hän eläisi siihen ikään, että voisi lähteä Keski-Maasta. Myöhemmin hänen äitinsä ja sisarensa, Morwen ja Nienor, asuivat siellä, ennen katoamistaan.
Húrin toi Nargothrondin aarteet Doriathiin, kun Finrodin valtakunta oli kaatunut, ja Thingol yhdisti Berenin ja Lúthienin Silmarilin Nauglamiriin, kääpiöiden valmistamaan kaulakoruun. Kääpiöt hyökkäsivät Thingolin kimppuun, surmaten tämän, ja varastivat kaulakorun Doriathin ensimmäisen ryöstön aikana. Tämän takia Melian lähti ja niin kilpi haipui.

Doriathin elvytti vähäksi aikaa Dior, Berenin ja Lúthienin poika, mutta hänet tappoivat Fëanorin pojat. Myöhemmin Doriath pysyi autiona, kunnes se upposi muun Beleriandin mukana.
Remscheid

**Remscheid** on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee noin 15 kilometriä Düsseldorfista itään ja noin 35 kilometriä Kölnistä pohjoiseen. Kaupungissa oli vuoden 2016 lopussa 113&nbsp;611 asukasta. Kaupungin pinta-ala on 74,6 neliökilometriä.

Remscheid muodostaa oman kaupunkipiirinsä (*kreisfreie Stadt*), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista.

Remscheidin ystävyyskaupunkeja ovat Quimper Ranskassa, Wansbeck Englannissa, Prešov Slovakiassa ja Pirna Saksin osavaltiossa.

## Historia

Remscheid on perustettu jo 1100-luvulla, mutta se pysyi pikkukylänä 1800-luvulle asti. Kaupungin nimen varhaisia kirjoitusmuotoja olivat remissgeid (1217), Rymscheyd (1351), Reymscheyd (1487) ja Rembscheid (1639). Koko Reinin-Ruhrin alueen talouskasvu johti Remscheidin väkiluvun kasvuun. Koneenrakennus ja työkalujen valmistus olivat kaupungin pääaloja.

Remscheid tuhoutui lähes täydellisesti ilmapommituksissa toisen maailmansodan aikana 31. heinäkuuta 1943. Sodan jälkeen kaupunki jälleenrakennettiin.

## Tunnettuja Remscheidissa syntyneitä
* Peter Brötzmann, saksofonisti
* Wilhelm Röntgen, fyysikko (syntyi Lennepissä, joka kuuluu nykyään Remscheidiin)
* Wolfgang Tillmans, valokuvaaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin verkkosivu
Jore Marjaranta

**Jorma Olavi ”Jore” Marjaranta** (s. 9. lokakuuta 1961 Kemijärvi) on suomalainen laulaja-lauluntekijä, joka on soolouransa lisäksi tullut tunnetuksi yhtyeistä Leningrad Cowboys ja Guitar Slingers.

## Muusikkoura
Jore Marjaranta julkaisi ensimmäisen levynsä The Clap -yhtyeen kanssa 1980. Suuremmalle yleisölle hän tuli tunnetuksi Leningrad Cowboysin laulusolistina vuosina 1989–1996. Vuosina 1987–1991 Marjaranta toimi laulusolistina Albert Järvinen Bronxissa ja Albert Järvinen Bandissä, jossa hän lauloi Albert Järvisen kuolemaan (24.3.1991) asti. Pian Albert Järvinen Bronxiin liittymisen jälkeen Marjaranta aloitti myös Leningrad Cowboysin laulusolistina. Ennen soolouraansa hän lauloi myös Guitar Slingersissä (1991–1999).

Soolouralle Marjaranta siirtyi vuonna 2000, minkä jälkeen hän on julkaissut seitsemän sooloalbumia. Viides albumi julkaistiin vuonna 2011 ennen hänen keikkataukoaan. Kuudes levy *VI* julkaistiin keväällä 2015. Soolouralla Marjaranta on tehnyt osan kappaleista itse mutta on tehnyt yhteistyötä myös muiden lauluntekijöiden kanssa, esimerkiksi *VI*-levyn kappaleista suurin osa on Marjarannan ja Nalle Ahlstedtin säveltämiä. Lisäksi levyltä löytyy yksi Marjarannan ja Olli Ahvenlahden yhteissävellys. Marjaranta on sanoittanut kaikki levyn kappaleet Lasse Wikmanin kanssa. 

Marjaranta on laulanut useiden elokuvien ja televisiosarjojen tunnusmusiikkia:
* ”Miten pelko lähtee” elokuvassa *[[Minä ja Morrison]]* (2001)
* ”Haaveet kaatuu” elokuvassa *[[Pahat pojat (vuoden 2003 elokuva)|Pahat pojat]]* (2003)
* ”Taas munasin” ja ”Ainoain” elokuvasta *[[Pikku Kananen]]* (2005)
* ”The Leaning Tower” elokuvasta *[[Kalteva torni]]* (2006)
* ”Tunteisiin”-tunnusmusiikki tv-sarjassa *[[Salatut elämät]]* (2002–2004) 
Marjaranta voitti Leningrad Cowboys -yhtyeen kanssa Vuoden yhtye -Emman 1993 ja oli vuoden 2000 Emma-gaalassa ehdokkaana Vuoden pop-rock-tulokkaaksi.

Marjaranta tuli vuonna 2022 mukaan Ylen *[[Elämäni biisi]]* -viihdeohjelmasarjaan yhdeksi vakiosolistiksi.

## Yksityiselämä
Marjaranta on ollut naimisissa kahdesti ja hänellä on kaksi tytärtä, yksi kummastakin avioliitosta. Hän asui Superiorin kaupungissa Coloradossa Yhdysvalloissa kaksi vuotta 2010–2012. Coloradossa hän oli koti-isänä ja kouluttautui joogaopettajaksi. Elokuussa 2012 Marjaranta muutti takaisin Helsinkiin ja sieltä 2020-luvun alussa Tampereelle. Hän työskentelee laulaja-lauluntekijänä, joogaohjaajana ja Asahi-ohjaajana. Lisäksi hän kuuluu myös Speakersforumin puhujiin.

## Diskografia

### Sooloalbumit
* *Eteenpäin* (2000)
* *Aikaa palaa* (2001)
* *Värit* (2003)
* Parhaat / *18 suosikkia* (2005)
* *Pieni ihminen* (2007)
* *Niin kaunis on Helsinki nyt* (2011)
* *VI* (2015)
* *Hetket kuvina* (2016)

Jore Marjarannan soolouran tunnetuimpia lauluja ovat ”Haaveet kaatuu”, ”Miten pelko lähtee”, ”Ikävä”, ”Kävelet tähtiin päin” ja ”Niin kaunis on Helsinki nyt”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
* 
* Jore Marjaranta lauluntekijänä – Fono.fi
Köli (tähdistö)

**Köli** (latinaksi **Carina**, lyhenne **Car**) on tunnettu runsastähtinen eteläisen tähtitaivaan tähdistö. Se kuuluu vanhempaan Argo-laivan (Argo Navis) suurtähdistöön. Tähdistö näkyy leveyasteiden +20° ja -90° välillä, eikä siis näy Suomessa. Se sisältää Canopuksen, tähtitaivaan toiseksi kirkkaimman tähden, ja Eta Carinaen, supermassiivisen tähden, joka sijaitsee Avaimenreikäsumun keskellä ja joka puhaltelee ulkokerroksiaan ulos ja muuttelee kirkkauttaan. Sen arvellaan räjähtävän supernovana tai hypernovana noin 10&nbsp;000−20&nbsp;000 vuoden kuluttua.

Chilessä olevalla Euroopan eteläisen observatorion ESOn VLT-teleskoopilla otetussa vuonna 2012 julkistetussa infrapunakuvassa näkyy Kölin sumussa aivan uusia tähtiä, jotka sumu on aiemmin peittänyt. Kölin sumu sijaitsee noin 7&nbsp;500 valovuoden päässä Maasta Kölin tähdistössä.

## Tähtiä
Tähtiä nimineen:
* (α Car) −0.72 **[[Canopus]]** tai ***Suhail*** [*Suhel*]
** 1 Car]] 4.93; b<sup>2</sup> Car 5.17; c Car 3.84; d Car 4.31; e<sup>1</sup> Car 5.27; e<sup>2</sup> Car 4.84; f Car 4.50; g Car 4.34; h Car 4.08; i Car 3.96; k Car 4.79; l Car 3.69; m Car 4.51; p Car 3.30; q Car 3.39; r Car 4.45; s Car 3.81; t<sup>1</sup> Car 5.08; t<sup>2</sup> Car 4.69; u Car 3.78; w Car 4.58; x Car 3.93; y Car 4.59; z Car 4.62; z<sup>2</sup> Car 5.11; A Car 4.41; B Car 4.74; C Car 5.16; D Car 4.81; E Car 4.66; G Car 4.47; H Car 5.46; I Car 3.99; K Car 4.72; L Car 4.97; M Car 5.15; N Car 4.35; O Car 5.60; P Car 4.65; Q Car 4.93

Tähtiä Flamsteedin nimillä:
* 23 Car 5.14

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Purje (tähdistö)

**Purje** (lat. *Vela, Velorum, Vel*) on Eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva tähdistö, joka ei näy Suomessa. Tähdistö on vanhan Argo Navis-laivan purje.
Tämän jakoi ranskalainen Lacaille osiin 1763. Muut Argo-laivan tähdistöt ovat Köli, Peräkeula ja Kompassi.
Purjeen tähdistö sisältää Delta Velorumin ja Kappa Velorumin jotka muodostavat yhdessä Kölin Iota Carinae ja Epsilon Carinaen kanssa Väärän ristin. Purjeessa on ns "8 purkauksen sumu" ja supernovajäännös jonka keskellä on pulsari.

## Numerotietoja Purjeesta

* ala 500 neliöastetta, 32:s suurin
Valkoinen fosfori

**Valkoinen fosfori** on fosforin eräs allotrooppinen muoto. Se koostuu neliatomisista P4-molekyyleistä. Se on pehmeää, vahamaista ainetta, jonka sulamispiste on 44&nbsp;°C ja CAS-numero 12185-10-3. Se on hyvin reaktiivista ainetta, joka syttyy herkästi itsestään palamaan ja liukenee orgaanisiin liuottimiin. Se on hyvin myrkyllistä ja aiheuttaa iholla vaikeita palovammoja.

## Käyttö
Valkoista fosforia on käytetty muodostamaan savuverhoja tai merkitsemään ja osoittamaan kohteita. Fosforista voidaan tehdä palopommeja sekoittamalla valkoista fosforia ja kautsua.

### Tulitikuissa
Valkoista fosforia käytettiin aikoinaan myös tulitikuissa, mutta työsuojelullisista ja turvallisuussyistä sen käyttö tähän tarkoitukseen lopetettiin ja kiellettiin monissa maissa jo 1800-luvulla. Sen sijasta alettiin käyttää huomattavasti vähemmän vaarallista punaista fosforia

### Savuverhona ja muu sotilaskäyttö
Valkoinen fosfori on tehokkain tunnettu savunmuodostusaine, koska se imee ilmasta tarvittavat ainesosat. Tästä syystä pienehkö fosforimäärä pystyy tuottamaan suuria määriä savua, mistä on ymmärrettävästi hyötyä sotilaskäytössä. Savu muodostuu hyvin nopeasti. Savuverhokäytössä fosforin haittapuolena on se, että koska reaktio tuottaa lämpöä ja lämmin ilma pyrkii nousemaan ylöspäin, lähtee valkoisella fosforilla muodostettu savu helposti nousemaan ylöspäin muodostaen savupilareita, eikä savuverhoja.

Itse savu ei ole erityisen myrkyllistä ja vaikka sen hengittäminen ei olekaan suotavaa, ei savu tyypillisesti aiheuta kuolemantapauksia sotilaskäytössä. Fosforikranaatin sirpaleet aiheuttavat ihmisessä syviä ja kivuliaita palovammoja. Palavaa fosforia on erittäin vaikea sammuttaa, sillä se palaa vedessäkin. Ainoa tapa sammuttaa se on eristää paloalue hapesta. Useimmiten käytetty tapa on haudata se palamattomaan ja hapettomaan aineeseen, kuten hiekkaan.

#### Laillisuus sotilaskäytössä
YK:n "Sopimus eräistä perinteisistä aseista" kielsi napalmin ja muiden polttavien aseiden käytön siviilihenkilöitä vastaan vuonna 1980, mutta useat maat, mukaan lukien Venäjä ja Yhdysvallat, ovat ratifioineet sopimuksen vain osittain ja pidättävät itsellään oikeuden käyttää polttavia aseita. 15. marraskuuta 2005 Yhdysvaltain hallitus myönsi Yhdysvaltain armeijan käyttäneen valkoista fosforia useamman kerran Irakin Fallujahissa linnoittautuneita kapinallisia vastaan. Ihmisoikeusjärjestö Human Rights Watchin mukaan Israel on käyttänyt valkoista fosforia Gazan kaistalla muun muassa 2008/2009 ja Libanonissa.

Eräät kriitikot ovat myös esittäneet näkemyksen, että valkoinen fosfori olisi kemiallinen ase, joiden käyttö on kansainvälisten sopimusten vastaista.

## Katso myös
* sotarikos

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* 
* PubChem: Tetraphosphorus 
* Bristol University School of Chemistry, Molecule of the Month: White Phosphorus 
* World Health Organization (WHO): White phosphorus
Kuvanveistäjä (tähdistö)

**Kuvanveistäjä** (lat. *Sculptor, Scu*) on tähdistö, jossa on himmeitä tähtiä.
Alun perin Nicolas Louis de Lacaille nimesi tähtikuvion kuvanveistäjän työpajaksi (*Apparatus Sculptoris*). Kuvanveistäjässä sijaitsee galaktinen etelänapa, joka on linnunradan tasoa vastaan oleva eteläinen piste Maasta katsottuna. Kuvanveistäjässä on Sculptor-kääpiögalaksi joka on lähellä Linnunrataa ja Sculptorin ryhmä.
Kirkkain tähti Alfa Sculptoris on kirkkaudeltaan 4,31 eli himmeä.

## Tietoja Kuvanveistäjän tähtikuviosta

* ala 475 neliöastetta

## Kuvanveistäjän tähtiä