open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jörg Widmann

**Jörg Widmann** (s. 19. kesäkuuta 1973 München) on saksalainen säveltäjä, klarinetisti ja kapellimestari.

Widmann opiskeli klarinetinsoittoa Münchenin musiikkiyliopistossa Gerd Starken ja Juilliard Schoolissa Charles Neidichin johdolla. Hän sai sävellysopetusta ensin 11-vuotiaasta lähtien Kay Westermannilta, sitten Wilfried Hilleriltä ja Hans Werner Henzeltä (1994–1996) sekä Heiner Goebbelsilta ja Wolfgang Rihmiltä (1997–1999).

Widmann on klarinetistina esiintynyt muiden muassa Daniel Barenboimin, Tabea Zimmermannin, Heinz Holligerin, András Schiffin, Kim Kashkashianin ja Hélène Grimaud'n kanssa. Hän on menestynyt myös orkesterien solistina Saksassa ja ulkomailla. Hänelle ovat omistaneet teoksia muut säveltäjät, kuten Wolfgang Rihm, Aribert Reimann ja Heinz Holliger. Widmann toimi Freiburgin musiikkiyliopiston klarinetinsoiton professorina vuosina 2001–2015 ja otti vastaan myös sen sävellysprofessorin tehtävät vuonna 2009. Vuonna 2017 hänestä tuli Barenboim–Said-akatemian professori Berliinissä. Hän on Irlantilaisen kamariorkesterin pääkapellimestari.

Säveltäjänä Widmannin tuotannossa keskeisellä sijalla ovat jousikvartetot, joista ensimmäinen on vuodelta 1997. Hänen kvartettojaan ovat esittäneet Arditti-, Vogler- ja Artemis-kvartetit. Viidennessä kvartetissa (lisänimeltään *Versuch über die Fuge*) on mukana osuus sopraanolle, jona Artemis-kvartetin pitämässä kantaesityksessä toimi Juliane Banse.

Widmannin tuotantoon kuuluu myös kaksi orkesteritrilogiaa, joista ensimmäinen koostuu teoksista *Lied* (2003/2007), *Chor* (2004) ja *Messe* (2005). Toisen trilogian osat ovat *Labyrinth* (2005), *Zweites Labyrinth* (2006) ja *Drittes Labyrinth* (2013/2014). Vuonna 2007 Christian Tetzlaff kantaesitti Widmannin ensimmäisen viulukonserton. Samana vuonna Pierre Boulez johti Widmannin *Armonica*-teoksen kantaesityksen, jonka pitivät Wienin filharmonikot. Teoksessa orkesterisoitinten äänet yhdistetään lasiharmonikan väreihin. Muita orkesteriteoksia ovat *Con brio*, huilukonsertto *Flûte en suite*, pianokonsertto *Trauermarsch*, alttoviulukonsertto (2015) ja toinen viulukonsertto (2018).

Näyttämömusiikin alalla Widmann on säveltänyt oopperan *Das Gesicht im Spiegel*, jonka kantaesityksen *[[Opernwelt]]* valitsi kauden 2003/04 tärkeimmäksi. Muita näyttämöteoksia ovat *Am Anfang* (2009) ja *Babylon* (2011/2012, uusi versio 2019). Ensin mainittu on toteutettu yhteistyössä kuvataiteilija Anselm Kieferin kanssa. Suurimuotoisen oratorion *ARCHE* (2016) kantaesitti Kent Naganon johtama Hampurin filharmoninen valtionorkesteri tammikuussa 2017.

Widmann on saanut sävellyksillään monia palkintoja, kuten Arnold Schönberg - (2004) ja Robert Schumann -palkinnot (2018). Hänellä on ollut monien orkesterien säveltäjäresidenssit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut ,
Thomas Füri

**Thomas Füri** (22. heinäkuuta 1947 Bern – 23. heinäkuuta 2017) oli sveitsiläinen viulisti.

Füri syntyi musikaaliseen perheeseen ja sai varhaisimmat viulutuntinsa Erich-isältään. Hän aloitti yhteistyön Camerata Bern -orkesterin kanssa jo 20-vuotiaana ilman konservatorion diplomia ja toimi myöhemmin sen johtajana vuosina 1979–1993. Hän suoritti muodolliset opintonsa Bernin musiikki- ja teatterikorkeakoulussa Max Rostalin ja Juilliard Schoolissa Ivan Galamianin johdolla. Füri toimi Camerata Bernin johdossa luomansa uran ohella muiden sveitsiläisorkesterien konserttimestarina. Hän levytti Camerata Bernin kanssa Deutsche Grammophonille ja sai palveluksistaan musiikin alalla Bernin kantonin musiikkipalkinnon. Hän toimi Baselin kaupungin musiikkiakatemian viulunsoiton professorina ja opetti myös Winterthurin konservatoriossa sekä Zürichin taidekorkeakoulussa. Hän teki vaimonsa kanssa opetusmatkan vähäosaisten lasten pariin Londrinaan brasilialaisviulisti Roney Marczakin kutsusta. 

Füri nähtiin vuoden 1997 *[[Titanic (vuoden 1997 elokuva)|Titanic]]*-elokuvassa soittajana. Elokuvassa esiintyi hänen kanssaan kvintetti *I Salonisti*, jossa Füri soitti vuosina 1985–2000. Füri perusti vuonna 1994 Baselissa toimineen Aria-kvartetin, joka piti kaupungissa konserttisarjan.

Füri kuoli 70-vuotispäiväänsä seuranneena päivänä pitkään sairastettuaan. Leskeksi jäi sopraano Ursula Füri-Bernhard, jonka kanssa Fürillä oli kaksi tytärtä.

## Lähteet
Voimistelu kesäolympialaisissa 2020 – rytmisen voimistelun yksilökilpailu

**Rytmisen voimistelun yksilökilpailu [[Kesäolympialaiset 2020|Tokion olympialaisissa 2020]]** kilpaillaan 6.–7. elokuuta 2021 Ariake Gymnastics Centressä. Kilpailuun osallistuu 26 voimistelijaa. 

## Karsinnat
Olympiaturnaukseen pääsee 26 voimistelijaa. Näistä 16 valitaan vuoden 2019 MM-kilpailuissa siten, että yksi maa voi saada korkeintaan kaksi maapaikkaa. Vuoden 2020 World Cup Seriesissä on jaossa kolme paikkaa maille, jotka ovat saaneet korkeintaan yhden paikan MM-kilpailuissa siten, että yksittäinen maa ei voi saada enempää kuin kaksi paikkaa. Viisi maapaikkaa jaetaan alueellisissa mestaruusturnauksissa sellaisille. Näitä kautta paikan voi saada vain sellaiset maat, jotka eivät ole saaneet paikkaa MM-kilpailujen tai World Cup Seriersin kautta. Isäntämaa Japani saa yhden kiintiöpaikan, jos sen urheilijat eivät pääse muita karsintareittejä pitkin olympialaisiin. Viimeinen paikka täytetään erillisellä kutsulla. 

### Karsiutuneet maat

### Osallistuvat urheilijat

## Kilpailu
Kilpailu koostuu kahdesta osasta, karsinnoista ja loppukilpailusta. Kummassakin osassa urheilijat tekevät 75–90 sekunnin ohjelman jokaisella neljästä välineellä.

### Karsinnat

### Loppukilpailu

## Lähteet
Voimistelu kesäolympialaisissa 2020 – rytmisen voimistelun joukkuekilpailu

**Rytmisen voimistelun joukkuekilpailu [[Kesäolympialaiset 2020|Tokion olympialaisissa 2020]]** kilpaillaan 7.–8. elokuuta 2021 Ariake Gymnastics Centressä. Kilpailuun osallistuu 14 joukkuetta.

## Karsinnat
Olympiaturnaukseen pääsee 14 joukkuetta. Näistä kolme joukkuetta valittiin vuoden 2018 MM-kilpailujen ja viisi joukkuetta vuoden 2019 MM-kilpailujen perusteella. Viisi maapaikkaa jaetaan alueellisissa mestaruusturnauksissa sellaisille. Isäntämaa Japani saa yhden kiintiöpaikan, jos se ei ole saanut paikkaa muita reittejä pitkin. 

### Karsiutuneet maat

### Osallistuvat urheilijat

## Kilpailu
Kilpailu koostuu kahdesta osasta, karsinnoista ja loppukilpailusta. Kummassakin osassa joukkue tekee kaksi sarjaa, jotka kestävät 2 minuuttia 15 sekuntia – 2 minuuttia 30 sekuntia.

## Lähteet
Talvikylä

**Talvikylä** on asumismuoto, jota ovat käyttäneet erityisesti kolttasaamelaiset mutta myös saamelaiset laajemmin 1400-luvulta 1600-luvun alkuun ainakin Utsjoella, Inarissa, Sodankylässä ja Savukoskella–Pelkosenniemellä.

Muina vuodenaikoina kuin talvisin koltat elelivät lähinnä perhekunnittain muun muassa kalastusmahdollisuuksien mukaan eri paikoilla, mutta talvisin koltta-alueen siidat kokoontuivat talvikyliinsä. Talvikylissä vietettiin kaamosta, pidettiin kyläkokouksia, vaihdettiin kuulumisia ja harjoitettiin muun muassa ajoporoja.

Kolttasaamelaisten siidat, joilla oli oma talvikylänsä, olivat Hirvas, Muotka, Nuortijärvi, Näätämö, Paatsjoki, Petsamo ja Suonikylä. Näistä Näätämö on kuulunut Norjan kuningaskuntaan, muut joko suoraan Venäjän keisarikunnan alaisuuteen tai Suomen suuriruhtinaskuntaan. Tarton rauhassa 1920 Paatsjoen, Petsamon ja Suonikylän siidat tulivat Suomen tasavallalle, loput Neuvostoliitolle. Rauhansopimuksen myötä kolttien perinteiset vuosikiertoreitit hankaloituivat. Pariisin rauha vahvisti Petsamon siirtymisen Neuvostoliitolle, ja kun alueen koltat evakuoitiin Suomen puolelle vuoteen 1952 mennessä, talvikyläperinne oli tullut tiensä päähän. Neuvostoliiton puolella koltat ovat siirtyneet tai siirrettiin enimmäkseen Luujärven keskustaajamaan. Kyläkokoukset tosin jatkuvat Suomessa.

## Lähteet
Maghar

**Maghar** (, ) on kylä Israelissa Pohjoisella hallintoalueella. Kylän asukkaiden enemmistö on druuseja ja vähemmistö kristittyjä ja muslimeja. Kylän asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 22&nbsp;609.

## Maantiede

Maghar sijaitsee Israelin pohjoisosassa Tiberiaan kaupungin luoteispuolella Hazonvuoren rinteellä. Kylän korkeus merenpinnasta on noin 354  metriä.

## Historia
Maghar sai alueen lukuisiin luoliin viittaavan nimensä mahdollisesti jo Rooman- tai Bysantin valtakunnan kausilla. Juutalaisessa historiankirjoituksessa se on liitetty joskus talmudissa esiintyviin paikannimiin *Ma’ariyyah* tai *Me’arot*, jotka mainitaan pappissukujen kotipaikkana. Kylä tunnetaan nykyisin esimerkiksi kahdesta kiinanjujubapuusta, joista toista pitävät pyhänä druusit ja toista muslimit. Druuseille kylä on ollut myös yksi pysähdyspaikka pyhiinvaelluksilla al-Nabi Sabalanin pyhätölle.

## Väestö
Magharin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 22&nbsp;609. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 17&nbsp;900 ja vuonna 1969 5&nbsp;750. Vuonna 2002 kylän asukkaista 57&nbsp;% oli druuseja, 23&nbsp;% kristittyjä ja 20&nbsp;% muslimeja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Travis Dermott

**Travis Dermott** (s. 22. joulukuuta 1996) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Edmonton Oilersia. Toronto Maple Leafs varasi Dermottin vuoden 2015 varaustilaisuuden toisella kierroksella 34. varausvuorolla. Dermott on pelipaikaltaan puolustaja ja hän laukoo vasemmalta.

Lokakuussa 2020 hän teki Maple Leafsin kanssa yksivuotisen ja noin 874 000 dollarin arvoisen sopimuksen. Heinäkuussa 2021 Dermott teki Maple Leafsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä kolmen miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Maaliskuussa 2022 Maple Leafs kauppasi Dermottin Vancouver Canucksiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2022 varaustilaisuudessa.

Heinäkuussa 2023 Dermott teki vapaana pelaajana Arizona Coyotesin kanssa yksivuotisen ja 800 000 dollarin sopimuksen.

Syyskuussa 2024 Dermott siirtyi koesopimuksella Edmonton Oilersiin. Lokakuussa hän solmi joukkueen kanssa vuoden mittaisen ja 775 000 dollarin arvoisen kaksisuuntaisen sopimuksen.

Joulukuussa 2024 Oilers asetti hänet siirtolistalle jola Minnesota Wild poimi hänet joukkueeseensa. Helmikuussa 2025 Wild asetti Dermottin siirtolistalle, josta Oilers poimi hänet takaisin joukkueeseensa.

## Lähteet

* https://www.nhl.com/player/travis-dermott-8478408?stats=career-p-nhl&season=null
* http://www.hockeydb.com/ihdb/stats/pdisplay.php?pid=159226

## Aiheesta muualla
*
Inuksuk

**Inuksuk** (inuitiksi monikossa **inuksuit**) tarkoittaa Pohjois-Amerikan pohjoisosien ja Grönlannin kansojen rakentamia kiviröykkiöitä. Inuksukeilla oli alun perin useita tarkoituksia. Sittemmin niistä on tullut myös yksi pohjoisten kansojen symboleista.

Pohjois-Amerikan pohjoisosien kansat ovat rakentaneet inuksukeja jo esihistorialliselta ajalta lähtien. Esimerkiksi Baffininsaarella joitakin inuksukeja on rakennettu 2&nbsp;400- tai 1&nbsp;800-luvuille ennen ajanlaskun alkua ajoitettujen arkeologisten paikkojen yhteyteen. Niitä rakennuttivat inuitit, inupiatit, kalaalliitit ja yupikit. 

Inuksukeja rakennettiin esimerkiksi osoittamaan metsästys- ja kalastusalueita, karibulaumojen sijaintia tai leiripaikkoja. Inuksukin yhteyteen saatettiin tehdä myös esimerkiksi ruoka- tai esinekätkö. Joihinkin inuksukeihin on tulkittu liittyvän myös uskonnollisia piirteitä ja palvontaa. Muodoltaan ne ovat yksinkertaisimmillaan vain kivikasoja, samaan tapaan kuin Suomessa merenkulkijoille rakennetut kummelit. Inusukien muoto riippuu huomattavasti lähialueella saatavilla olevista kivistä.

Inuksukin erityistyyliksi erotetaan kuitenkin niin sanottu ihmisten muotoinen inuksuk, *inunnguaq*, vaikkakin jo sana inuksuk tarkoittaa suomeksi ihmisen näköistä. 

Inuksukista on tullut nykyisin Amerikan pohjoisten alueiden kansojen symboli. Inuksuk esiintyy esimerkiksi Nunavutin ja Nunatsiavutin lipuissa. Vancouverin talviolympialaisten tunnus 2010 oli *inunnguaq*. Monet inuitit yhdistävät kivikasat esi-isiinsä, ja niitä mainitaan esimerkiksi matkalauluissa (*aya-yait*).

## Lähteet
Säihkyhännyskolibri

**Säihkyhännyskolibri** (*Aglaiocercus coelestis*) on kolibreihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta Andeilta.

## Koko ja ulkonäkö

Säihkyhännyskolibrikoiras voi kasvaa jopa 18&ndash;21 cm pitkäksi ja tästä pyrstön osuus on 10&ndash;15 cm. Naaras kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Säihkyhännyskolibrikoiraan pää ja selkä ovat väriltään vihreät ja otsassa on kiiltävänsininen laikku. Yläperä ja hyvin pitkä ja voimakkaasti haarautunut pyrstö ovat väriltään kiiltävän sinivioletit. Rinta ja vatsa ovat kellertävät. Lajin naaras on päästään ja selästään  vihreä. Otsassa on sininen laikku, ja kurkku ja rinta ovat valkoiset vihrein täplin. Naaraslinnun vatsa on punertavanruskea. Säihkyhännyskolibrin nokka on lyhyehkö ja suora.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Säihkyhännyskolibria tavataan Kolumbiasta ja Ecuadorista. Sen elinympäristöä ovat kosteat pilvimetsät tyypillisimmin 900&ndash;2&nbsp;100 metrin korkeudella. Laji elää yleensä yksittäin. Säihkyhännyskolibrin ravintoa on pääasiallisesti kukkien mesi, mutta se pyydystää myös hyönteisiä. Linnun pesimäkausi on lokakuulta helmikuulle, ja säihkyhännyskolibri rakentaa kupolikattoisen pesän sammalista ja hämähäkinseiteistä.

## Lähteet
Kaarnahukat

**Kaarnahukat** (*Corticeus*) on pimikkökuoriaisten (Tenebrionidae) heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Sukuun kuuluvien lajien määrä vaihtelee eri lähteissä. Suomessa suvusta on tavattu ainakin kuusi lajia. Suvun edustajia löytyy erityisesti Euroopasta sekä Pohjois- ja Keski-Amerikasta.

## Sukuun kuuluvia lajeja
*Corticeus unicolor
*Pitkähukka (*Corticeus longulus*)
*Isohukka (*Corticeus fraxini*)
*Corticeus pini
*Juovahukka (*Corticeus suturalis*)
*Kirjohukka (*Corticeus bicolor*)
*Corticeus bicoloroides
*Corticeus fasciatus
*Soukkahukka (*Corticeus linearis*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Kaarnahukat (''Corticeus'')
*iNaturalist: Kaarnahukat (''Corticeus'')
*UniProt: Taxonomy ''Corticeus'' 
*Bug Guide: Genus ''Corticeus'' 
*Pherobase: Semiochemicals of Genus ''Corticeus''
Camilla Pentti

**Camilla Pentti** (s. 1979 Turku) on suomalainen kuvittaja ja graafinen suunnittelija.

Pentti sai vuonna 2007 Rudolf Koivu -palkinnon kuvituksestaan Tomi Kontion kirjoittamaan lastenkirjaan *Lehmä, jonka kyljessä oli luukku*. Freelancerina useiden kustantamojen kanssa työskentelevä Pentti on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa graafisen suunnittelun koulutusohjelmassa.

## Lähteet
Hyun-Jin Ryu

**Hyun-jin Ryu** (; ääntäminen koreaksi: ; s. 25. maaliskuuta 1987 Incheon) on eteläkorealainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan aloittava syöttäjä, joka edustaa Major League Baseball (MLB) -sarjan Toronto Blue Jaysia. Vuosina 2013–2019 hän edusti Los Angeles Dodgersia. Hän liittyi Dodgersiin vuonna 2013 vietettyään seitsemän vuotta Korean KBO Leaguen Hanwha Eaglesissä. Kaudella 2018 hänestä tuli ensimmäinen World Series -ottelun aloittanut korealaispelaaja.

Ryu valittiin kaudella 2019 ensimmäistä kertaa urallaan un. Tuolla kaudella hän johti koko sarjaa vastuujuoksuarvossa (ERA) tuloksella 2,32. Ryun sopimus Dodgersin kanssa päättyi kauteen 2019 ja hänestä tuli vapaa pelaaja. Joulukuussa 2019 hän teki neljävuotisen 80 miljoonan dollarin sopimuksen Toronto Blue Jaysin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hyun-Jin Ryu MLB.comissa
Diana Douglas

**Diana Douglas** (alk. **Diana Love Dill**, myöhempiä sukunimiä **Darrid** ja **Webster**; 22. tammikuuta 1923 Devonshire, Bermuda – 3. heinäkuuta 2015 Los Angeles, Yhdysvallat) oli bermudalainen näyttelijä.

Douglas esiintyi pitkän uransa aikana lukuisissa elokuvissa. Televisiorooleja hänellä oli esimerkiksi sarjoissa *[[Cannon]]*, *[[Dallas (televisiosarja)|Dallas]]*, *[[Dynastia (vuoden 1981 televisiosarja)|Dynastia]]*, *[[Knots Landing]]*, *[[Teho-osasto (televisiosarja)|Teho-osasto]]*, *[[Todistettavasti syyllinen]]*, *[[Tohtori Ben Casey]]*, *[[Waltonin perhe]]* ja *[[West Wing]]*. Douglas näytteli myös Broadwaylla.

Hän oli näyttelijä Kirk Douglasin entinen puoliso ja näyttelijä Michael Douglasin äiti. Vuonna 2003 kolmikko esiintyi yhdessä elokuvassa *[[It Runs in the Family]]*.

## Elokuvia

* *[[Pyhä liekki]]* (*Keeper of the Flame*, 1943)
* *[[Oinaksen merkeissä]]* (*The Sign of the Ram*, 1948)
* *[[Muukalaisten talo]]* (*House of Strangers*, 1949)
* *[[Myrsky Tiibetissä]]* (*Storm over Tibet*, 1952)
* *[[Monsoon (elokuva)|Monsoon]]* (1952)
* *[[Kahden tulen välissä]]* (*The Indian Fighter*, 1955)
* *[[Rakkautta (elokuva)|Rakkautta]]* (*Loving*, 1970)
* *[[Aamunkajon tuolla puolen]]* (*Alexander: The Other Side of Dawn*, 1977)

* *[[Uhka taivaalta]]* (*A Fire in the Sky*, 1978)
* *[[King Cobra]]* (1981)
* *[[Päiväsi ovat luetut]]* (*The Star Chamber*, 1983)
* *[[Vauhdilla Chicagoon]]* (*Planes, Trains and Automobiles*, 1987)
* *[[Cold Heaven (elokuva)|Cold Heaven]]* (1991)
* *[[A Town Torn Apart]]* (1992)
* *[[It Runs in the Family]]* (2003)

## Yksityiselämä
Douglas, silloiselta nimeltään Diana Love Dill, tutustui tulevaan puolisoonsa Kirk Douglasiin kouluttautuessaan näyttelijäksi New Yorkissa. He olivat opiskelutovereita American Academy of Dramatic Artsissa. Pari meni naimisiin vuonna 1943 ja sai kaksi lasta: Michael syntyi vuonna 1944 ja Joel vuonna 1947. Diana ja Kirk Douglas erosivat vuonna 1951.

Diana Douglasin toinen aviomies oli näyttelijä Bill Darrid. He olivat naimisissa vuodesta 1956 vuoteen 1992 asti, jolloin Darrid kuoli. Kolmannen liittonsa Douglas solmi Donald Websterin kanssa vuonna 2002, ollessaan 79-vuotias.

Diana Douglas Webster kuoli syöpään 92-vuotiaana kesällä 2015.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Marcello Giordani

**Marcello Giordani** (25. tammikuuta 1963 Augusta, Sisilia – 5. lokakuuta 2019 Augusta, Sisilia) oli italialainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. Hän esiintyi yli 240 kertaa Metropolitan-oopperassa kaikkiaan 27:ssä roolissa.

Giordani syntyi vanhempiensa neljästä pojasta nuorimpana. Hänen alkuperäinen sukunimensä oli Guagliardo, mutta hän otti pian kansainvälisen uransa aloitettuaan käyttöön helpommin kirjoitettavan vaihtoehdon. Hän ei alun perin saanut konservatoriokoulutusta vaan hankki oppinsa kokemuksen kautta. Giordani saavutti menestystä esiintymällä Giuseppe Verdin *[[Rigoletto]]ssa* vuonna 1986 Spoletossa. Kaksi vuotta myöhemmin hän teki ensimmäiset esiintymisensä La Scalassa (Giacomo Puccini: *[[La bohème]]*) ja Yhdysvalloissa, jossa hänet nähtiin Portlandin oopperassa Nadirin roolissa Georges Bizet'n *[[Helmenkalastajat|Helmenkalastajissa]]*. Vuonna 1993 Giordani nähti ensimmäistä kertaa Metropolitan-oopperassa Gaetano Donizettin *[[Lemmenjuoma]]n* esityksessä. Hän esiintyi Metropolitan-oopperassa myöhemmin muiden muassa Verdin, Puccinin, Pjotr Tšaikovskin, Hector Berlioz'n, Jules Massenet'n, Bizet'n ja Richard Straussin teosten tuotannoissa. Giordani esiintyi lisäksi muiden muassa Lontoon Royal Opera Housessa, Pariisin oopperassa ja Carnegie Hallissa.

1990-luvulla Giordani päätti suorittaa muodollisia opintoja Bill Schumanin johdolla, koska hän piti ääntään liian tummana ja jo vanhalta kuulostaneena. Hän piti koulutusta myöhemmin tuloksekkaana. 2010-luvun alussa hän perusti Marcello Giordani -yhdistyksen nuorten laulajien kouluttamiseen.

Giordani kuoli 56-vuotiaana sydänkohtaukseen. Leskeksi jäi Wilma Ahrens, jonka kanssa tenorilla oli kaksi poikaa.

## Lähteet
Saamenmaansara

**Saamenmaansara** (*Carex* × *saamica*) on pullosaran (*Carex rostrata*) ja aapasaran (*Carex rotundata*) välinen risteymä.

Saamenmaansara muodostaa pitkärönsyisen juurakon, josta kohoaa useita varsia, ja saamenmaansara voi muodostaa laajojakin kasvustoja. Varret ovat pystyjä, sileitä sekä kolmisärmäisiä ja voivat kasvaa 20–50 cm korkeiksi. Varsien tyviltä kasvaa yksi tai kaksi pystyä lehteä, jotka ovat varrenpituisia tai pidempiä. Tyvitupet ovat ruskeanharmaita. Saamenmaansara on erilaistähkäinen sara ja sen kukinto koostuu 1–3 emitähkästä sekä niiden yläpuolella olevista 1–3 hedetähkästä. Tavallisesti emitähkiä on kaksi tai kolme ja hedetähkiä yksi tai kaksi. Emitähkät ovat 2–3,5 cm pitkiä ja hedetähkät 1–3 cm pitkiä. Emitähkistä alin on tavallisesti suurin ja hedetähkistä ylin on tavallisesti suurin.

Saamenmaansaraa esiintyy Suomessa eri puolilla Lappia, lähinnä Pohjois-Lapissa, joskin havaintoja on tehty myös Pohjois-Pohjanmaalta.

## Lähteet
* Elven, R., Pedersen, A. T. M. & Bjorå, C. S., The nomenclature of two hybrid taxa in *Carex* sect. *Vesicariae* (Cyperaceae) currently assigned as *Carex rostrata* var. *borealis* and *Carex stenolepis* — *Phytotaxa* 324, 1:63–72. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Carex'' × ''saamica''
Lonsdaleiitti

**Lonsdaleiitti** on timanttia hyvin läheisesti muistuttava mineraali ja hiilen allotrooppi, joka tietokonemallinnuksen mukaan on puhtaana jopa 58 prosenttia timanttia kovempaa. Timantista se eroaa kuusikulmaisella rakenteellaan timantin neliömäiseen rakenteeseen verrattuna. Painaumakovuuden numeerinen arvo on 152 gigapascalia. 

## Lähteet
Parkash Singh Badal

**Parkash Singh Badal** (; 8. joulukuuta 1927 – 25. huhtikuuta 2023) oli intialainen poliitikko, joka toimi viisi kautta Punjabin pääministerinä. Hän aloitti poliittisen uransa vuonna 1947, jolloin hänet äänestettiin kotikylänsä johtajaksi. Kymmenen vuotta myöhemmin hän tuli valituksi Punjabin osavaltion lainsäätäjäksi kongressipuolueen ehdokkaana. Badal ei tullut toimeen puolueeseensa kuuluneen Punjabin pääministerin kanssa ja liittyi sikhiläiseen Shiromani Akali Daliin. Badal toimi maansa nuorimpana ja vanhimpana osavaltiopääministerinä vuosina 1970 ja 2012. 

Badal sai vuonna 2011 palkinnon ansioistaan politiikassa ja sikhiläisyyden hyväksi tehdystä työstä. Vuonna 2015 hänestä tuli ensimmäinen osavaltionpääministeri, joka palkittiin Padma Vibhushan -palkinnolla. Padma Vibhushanin lisäksi hän sai samana vuonna myös Maharashtran pääministeriltä *Sant Namdev National Award* -palkinnon työstään rauhan eteen. 

Badalin ura Punjabin pääministerinä päättyi vuonna 2017, jolloin Shiromani Akali Dalin ja Intian kansanpuolueen liittouma hävisi kongressipuolueelle Punjabin osavaltiovaaleissa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vähä Romlampi

**Vähä Romlampi** on metsälampi luoteisessa Espoossa Iso Romlammen ja Kolmuslammen välissä. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Siikajärven kaupunginosassa. Vähä Romlampi kuuluu Mankinjoen valuma-alueeseen, joka on osa Suomenlahden rannikkoalueen päävesistöä. Vähä Romlammen ympäristössä on useita järviä ja lampia. Pohjoisessa sijaitsevat Iso Romlammen ohella muun muassa Kolmikulmalampi, Mustalampi ja Valklampi. Etelässä on Siikajärvi ja Idässä Nuuksion Pitkäjärvi.

Vähä Romlammen ja Kolmuslammen välinen kannas on runsaat sata metriä leveä. Kolmuslammen pinta on noin kaksitoista metriä Vähä Romlampea alempana.

Vähä Romlampea ja Iso Romlampea kutsutaan yhteisnimellä Romlammit. Nimi johtuu Romvuoreksi kutsutusta kallioalueesta. Romvuori eli Rombergen sijaitsee Nuuksion Pitkäjärven luoteisrannalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Paikkatietoalusta: Vähä Romlampi
Samsung Galaxy Tab 3 10.1

**Samsung Galaxy Tab 3 10.1** on Samsungin kesäkuussa 2013 julkaisema tabletti. Siinä on Android 4.2.2 Jelly Bean -käyttöjärjestelmä. Siinä on 10,1 tuuman näyttö ja kaksiydinprosessori. Keskusmuistia on 1 gigatavu ja tallennustilaa on  16 tai 32 gigatavua. Laite tukee enintään 64 gigatavun microSD-kortteja. Akkua on 6&nbsp;800 milliampeerituntia. Takakamera on 3,15 megapikseliä ja etukamera on 1,3 megapikseliä.

## Lähteet
Patrizio Lainà

**Patrizio Lainà** (s. 1985 Köln, Länsi-Saksa) on STTK:n pääekonomisti. Aiemmin hän on työskennellyt SAK:n ja Suomen Pankin ekonomistina. Lainà edustaa taloustieteen jälkikeynesiläistä koulukuntaa.

Lainà on syntynyt Kölnissä vuonna 1985. Hänen äitinsä on suomalainen ja isänsä italialainen.

Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2018. Hänen väitöskirjansa otsikko on *Full-Reserve Banking: Separating Money Creation from Bank Lending*. Aiemmin hän valmistui kauppatieteiden maisteriksi Aalto-yliopistosta.

Lainà toimi vasemmistoliiton hallitusneuvottelijana Rinteen hallitusta muodostettaessa. Lainà on vasemmistoliiton jäsen, ja hänestä taloustieteilijöiden olisi hyvä kertoa avoimemmin arvoistaan.

## Teoksia
* Lainà, Patrizio (toim.); Lauri Holappa, William Mitchell, Katarina Sehm Patomäki, Antti Ronkainen & Yanis Varoufakis.: *Eurosta ulos vai euro uusiksi?*  Vasemmistofoorumi, 2016.  
* Lainà, Patrizio: *Keskuspankkitili kaikille*. Helsinki: Vasemmistofoorumi, 2015. Ladattavissa verkosta
* Lainà, Patrizio: *Full-Reserve Banking: Separating Money Creation from Bank Lending*. Helsingin yliopiston väitöskirja, 2018. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lainàn kotisivut
Petäjärvi (Kirkkonummi)

**Petäjärvi** on Uudellamaalla Kirkkonummen luoteisosassa Kylmälässä, lähellä Siuntion ja Vihdin rajaa, sijaitseva järvi. Petäjärven  etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin kolmetoista kilometriä pohjoiseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 32 kilometriä länsiluoteeseen.

## Maantietoa
Petäjärvi on 1,7 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 93 hehtaaria. Se on muodostunut mäkisen maaston laajaan painaumaan. Suuri niemi jakaa järven luoteiseen ja kaakkoiseen järvialtaaseen. Niemen eteen jää 70 metriä leveä ja paikoin alle metrin syvä salmi. Salmen lounaisrannassa mäki kohoaa 33 metrin korkeuteen. Kaakkoinen lahti on 1,3 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä, luoteinen järvenosa on 1,2 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari, jonka nimi on Rajasaari. Sen pinta-ala on kartasta mitattuna 40 aaria. Järvi on luodattu vuonna 2002 ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 1,35 miljoonaa kuutiometriä, jolloin sen keskisyvyydeksi tulee 1,5 metriä. Järven syvyys on 4,6 metriä ja tämä kohta sijaitsee luoteisosan pohjoispuoliskossa . Petäjärven rantaviiva on mutkitteleva ja sen pituus on 7,2 kilometriä ja ne ovat puoliksi peltomaata ja metsämaata. 

## Luontoarvoja
Petäjärven valuma-alueella on runsaasti peltoja (erityisesti järven itäpuolella), jonkin verran metsää ja asutusta. 	
Järven ravinnekuormitus on suurimmaksi osaksi peräisin valuma-alueen pelloilta ja itäpuolella olevasta rehevästä Heparijärvestä. Järvelle on toteutettu erilaisia kunnostustoimia kuten esimerkiksi laskeutumisaltaat, keinotekoiset kosteikot, veden hapettaminen.  	
Petäjärvi soveltuu virkistyskäyttöön, mutta sen rehevyys voi haitata virkistyskäyttöä esimerkiksi leväkukintojen aikana. Se luokitellaankin runsasravinteiseksi järveksi.

## Vesistösuhteet
Petäjärvi sijaitsee Siuntionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 22), jonka Harvsån valuma-alueeseen (22.008) järvi kuuluu. Sen valuma-alueen pinta-ala on 9,7 neliökilometriä ja veden laskennallinen viipymä on 1970-luvulla arvioitu olevan 7 kuukautta. Petäjärveen laskee useita pelto-, metsä- tai suo-ojia. Niistä suurimmat tulevat Riitsuolta, Alhonsuolta ja Ahvenlammelta. Myös laskuojaton Falklampi katsotaan kuuluvan Petäjärven valuma-alueeseen. Itäpuolella sijaitseva Hepari laskee kaakkoisen lahden pohjoispäähän. Petäjärven laskujoki Kvarnån alkaa järven eteläpäästä. Se laskee viiden kilometrin jälkeen Stora Lonoksiin. Järven vedenpinnan korkeus on 36,7 metriä mpy (N2000), joten Kvarnånin pudotukseksi tulee 7,7 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kirkkonummen sanomat: Kirkkonummen uimarannat: Hoitokalastus pelastaa rehevöityneen vesistön (21.10.2016)
Hepari

**Hepari** on Uudellamaalla Kirkkonummella Kylmälässä ja Toukolassa sijaitseva järvi. Heparin etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin kolmetoista kilometriä pohjoiseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 31 kilometriä länsiluoteeseen

## Maantietoa
Hepari on 1,2 kilometriä pitkä, 900 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 60 hehtaaria. Se on muodostunut savipohjaiseen ja loivasti syvenevään painaumaan. Itäpuolella kohoava maasto moreenipohjaista matalaa ylänköä, jossa kalliot ovat paljastuneet Kopunmäellä. Järvi on munuaisen muotoinen ja järvelle työntyy leveä Haukniemi sen luoteisrannasta. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria. Hepari on luodattu vuonna 2002 ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Se on tasapohjainen järvi. Järven tilavuudeksi on määritetty 1,07 miljoonaa kuutiometriä, jolloin sen keskisyvyydeksi tulee 1,8 metriä. Järven syvyys on 3,6 metriä ja tämä kohta sijaitsee järven pohjoisosassa . Järven rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä. Itärannat ovat metsämaata ja länsirannat kosteikkoa tai peltomaata. Sen rannoille on rakennettu lähes 30 vapaa-ajan tai kiinteästi asuttua asuntoa. Niille tulee tie yhdystieltä 11233, joka on Veikkolan ja Lapinkylän välinen kylätie.

## Luontoarvoja
Järven rannat ja vesialue on luonnonsuojelualuetta. Hepari luokitellaan runsasravinteiseksi järveksi, joka kuormittuu peltomaiden ja haja-asutuksen hulevesistä. Järveä on kunnostettu jonkin verran. Eri hankkeissa on vesikasvia niitetty, järven vettä on hapetettu, laskuojille on rakennettu laskeutusaltaita, ojia on perattu, järven vedenpintaa on nostettu ja järvellä on toteutettu hoitokalastusta.

## Vesistösuhteet
Hepari sijaitsee Siuntionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 22), jonka Harvsån valuma-alueeseen (22.008) järvi kuuluu. Sen valuma-alueen pinta-ala on 2,99 neliökilometriä ja sen veden viipymäksi arvioitiin 1980-luvun lopulla olevan 1,5 vuotta. Järveen on johdettu pelto- ja metsäojia sekä pohjoisessa sijaitsevan lammen laskuoja. Heparin laskuoja alkaa etelärannasta ja se laskee 300 metrin päässä Petäjärveen. Järven vedenpinnan korkeus on 37,7 metriä mpy (N2000), joten laskuojalle kertyy pudotusta metrin verran.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vesientila.fi: Hepari / Tutkimukset
Dead Rising 4

**Dead Rising** 4 on Capcomin kehittämä selviytymiskauhupeli, joka on neljäs osa *[[Dead Rising (pelisarja)|Dead Rising]]* -pelisarjassa. Peli julkaistiin vuonna 2016 Windowsille ja Xbox Onelle vuoden mittaisena yksinoikeusjulkaisuna, kunnes se seuraavana vuonna julkaistiin myös PlayStation 4:lle nimellä *Dead Rising 4: Frank’s Big Package*.

Pelin päähahmona on journalisti Frank West, joka on jo toisen kerran jumissa Willametten pikkukaupungissa ja haluaa päästä sieltä pois. *Dead Rising 4* sai huomattavasti huonomman vastaan oton kuin edeltäjänsä, koska peli ei ollut täysin valmis.

## Lähteet
Arnold Cooke

**Arnold Atkinson Cooke**  (4. marraskuuta 1906 Gomersal, Yorkshire – 13. elokuuta 2005 Five Oak Green, Kent) oli brittiläinen säveltäjä.

Cooke aloitti lapsena ensin pianonsoiton. Vuonna 1921 hän aloitti sellonsoiton opinnon ja sai varhaisimman sävellysopetuksensa. Vuonna 1925 hän pääsi Gonville and Caius Collegeen, jossa hän luki historiaa ja suoritti taiteiden maisterin arvonsa. Tämän jälkeen hän keskittyi musiikin opiskeluun ja lähti vuonna 1929 Berliiniin sävellys- ja piano-opintoja varten. Hän sai siellä opetusta Paul Hindemithiltä. Palattuaan kotimaahansa hän toimi muun muassa Royal Manchester College of Musicin sävellyksen, harmonian ja kontrapunktin professorina ennen muuttamistaan Lontooseen vuonna 1938. Cooke palveli laivastossa toisessa maailmansodassa.

Vuonna 1947 Cooke aloitti työskentelyn professorina Lontoon Trinity College of Musicissa, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 1978. Hän sai tohtorinarvonsa Cambridgen yliopistosta vuonna 1948. Cooke jatkoi sävellystyötä eläkkeellä ollessaan. Hän sai aivoverenkiertohäiriön vuonna 1993, mutta toipui ja loi vielä viimeisen teoksensa, joka on vuonna 1996 kuolleen sopraano Tracey Chadwellin muistolle sävelletty *Song of Innocence* lauluäänelle ja nokkahuilulle. Cooke asui kumppaninsa Billy Morrisonin kanssa, kunnes tämä kuoli vuonna 1988.

Cooken teosten joukossa ovat kuusi sinfoniaa, baletti *Jabez and the Devil* (1961), eri soolosoittimille sävelletyt konsertot, kamarimusiikkiteokset eri kokoonpanoille ja kaksi pianosonaattia. Hän sävelsi myös oopperaa. Mahdollisesti hänen suosituin orkesteriteoksensa on oboekonsertto vuodelta 1955. Cooken sellokonsertto oli BBC:n vuonna 1975 tilaama työ, jonka soitti solistina Thomas Igloi. Cooke sävelsi myös Cheltenhamin festivaalille, jonka kanssa hänen yhteistyönsä alkoi Gervase de Peyerin vuonna 1957 soittamalla klarinettikonsertolla. Eräs Cooken uran juonne oli hänen keskittymisensä uruille säveltämiseen. Lisäksi hän oli nokkahuilulle sävelletyn vakavan musiikin pioneeri.

## Lähteet
Janne Jokinen

**Janne Jokinen** (s. 7. lokakuuta 1999 Janakkala) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Mestis-joukkue Kajaanin Hokkia. Hän toimii joukkueen kapteenina. Jokinen on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.

## Ura
### Seuraura
Jokinen on Hämeenlinnan Pallokerhon kasvatti. Hän toimi kaudella 2014–2015 seuran C-nuorten kapteenina. Jokinen oli C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 7+11=18 joukkueensa paras pistemies ja hän jakoi HPK:n sisäisen syöttöpörssin voiton Olli Maansaaren kanssa. Jokinen pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla Valkeakosken Kiekko-Ahman B2-nuorissa. Kaudella 2016–2017 hän toimi HPK:n B-nuorten kapteenina. Kaudella 2017–2018 Jokinen oli seuran A-nuorten toiseksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 17+19=36. Pudotuspeleissä hän oli tehoilla 3+2=5 joukkueen paras maalintekijä ja Jokinen jakoi HPK:n sisäisen pistepörssin voiton Erkka Seppälän kanssa.

Kesäkuussa 2018 Jokinen teki 1+1-vuotisen juniorisopimuksen HPK:n SM-liigajoukkueen kanssa. Hän pelasi kauden 2018–2019 lähes kokonaan seuran A-nuorissa. Jokinen ei tehnyt kuitenkaan vielä liigadebyyttiään, mutta hän debytoi kuitenkin miesten peleissä pelattuaan lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa kaksi runkosarja- ja kaksi Suomen Cupin ottelua. Kaudella 2019–2020 Jokinen nousi HPK:n A-nuorten varakapteeniksi. Hän oli 17 osumallaan joukkueen paras maalintekijä Jere Jokisen kanssa. Janne Jokinen pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen miesten pääsarjaottelunsa Mestarien liigassa 8. lokakuuta 2019 tanskalaista Rungsted Seier Capitalia vastaan, kun CHL:ssä jatkomahdollisuudet menettänyt HPK antoi ottelussa mahdollisuuden kolmelle debytantille. Hänet merkittiin joukkueen nelosketjun vasempaan laitaan Mikko Lahtelan sekä toisen debytantin, Santtu Hakasen viereen. Jokinen sai ottelussa jääaikaa 11.48 minuuttia.

Jokinen siirtyi kaudeksi 2020–2021 yksivuotisella sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue Forssan Palloseuran riveihin. Hänen varsinainen tulokaskautensa sarjassa toi 28 runkosarjaottelussa tehot 5+4=9. Kaudeksi 2021–2022 Jokinen siirtyi jatkamaan Mestis-pelejään vuoden mittaisella sopimuksella Kajaanin Hokkiin. Hän oli 11 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä Samu Pyykkösen kanssa. Toukokuussa 2022 Jokinen teki Hokin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen, kuten taas kesäkuussa 2023.

Kaudella 2023–2024 Jokinen jakoi 12 osumallaan Hokin sisäisen maalipörssin voiton Juuso Aaltosen kanssa. Karsintasarjassa hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 2+6=8. Toukokuussa 2024 Jokinen teki Hokin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudeksi 2024–2025 hänet nimettiin joukkueen kapteeniksi.

### Maajoukkueura
Jokinen on pelannut 17 nuorten maaottelua.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Mäkihypyn maailmancup 2019–2020

**[[Mäkihypyn maailmancup]] 2019–2020** alkoi 23. marraskuuta 2019 Puolan Wisłassa ja päättyi Norjan Lillehammerissa 10. maaliskuuta 2020. Miesten kilpailukalenterissa on 30 henkilökohtaista osakilpailua sekä kuusi joukkuekilpailua, naisilla kilpailuja on 21 ja kaksi joukkuekilpailua.

## Osakilpailut

### Miehet

### Naiset

## Maailmancupin pistetilanteet
### Miehet
Lähde: FIS

### Naiset
*Tilanne 14/21 kilpailun jälkeen*

## Lähteet
Abigail Washburn

**Abigail Washburn** (s. 10. marraskuuta 1977) on yhdysvaltalainen muusikko ja laulaja. Hän soittaa banjoa clawhammer-tyylillä. Washburn esiintyy ja levyttää sekä solistina että yhdessä old-time-yhtyeiden Uncle Earl ja Sparrow Quartet kanssa, kokeellisen ryhmän The Wu Force kanssa ja duona miehensä Béla Fleckin kanssa.
Sunderland Albion FC

**Sunderland Albion FC**, oli jalkapalloseura Sunderlandista, Englannin koillisosasta. 

Sunderland Albionin perusti James Allan vuonna 1888. Allan oli mukana perustamassa Sunderland AFC:tä 1879, mutta riitaantui seuran kanssa, kun se ryhtyi palkkaamaan ammattilaispelaajia. Allan vastusti ajatusta ja erosi. Hän vei Sunderlandista mukanaan kuusi edustusjoukkueen pelaajaa uuteen seuraan. Seuroista tuli katkeria kilpailijoita ja esimerkiksi kaudella 1888–1889 Sunderland AFC vetäytyi FA Cupista ettei sen vastustajaksi arvottu Albion saisi lipputuloja.

Sunderland Albion oli yksi Football Alliancen perustajajäsenistä. Seura sijoittui sarjassa kolmanneksi 1890 ja toiseksi 1891. Kaudeksi 1891–1892 Albion luopui sarjasta kustannusten vuoksi ja keskittyi pelkästään Northern Leaguen otteluihin. Seura yritti myös päästä Englannin liigaan, mutta se jäi valitsematta. Football Alliance yhdistyi Englannin liigaan 1892 ja Sunderland Albion yritti päästä mukaan, mutta sen hakemus hylättiin jälleen. Samaan aikaan seuraa tukenut The Wear Glass Company meni konkurssiin. Rahoituksen loppuminen ajoi Albionin niin pahoihin vaikeuksiin että seura lopetti toimintansa.

## Lähteet
Deltics

**Deltics** on Chris Rean toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1979. Se oli hänen ensimmäinen albuminsa UK Albums Chart:lla, missä se saavutti 54. sijan. Albumi oli tuottanut Gus Dudgeon, joka on kuuluisin siitä, että hän on tuottanut suurimman osan Elton Johnin albumeista.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Chris Rea.

## Kokoonpano
*Chris Rea – laulu, kitara, kosketinsoitin
*Robert Ahwai – kitara
*Eoghan O’Neill – basso
*Kevin Leach – kosketinsoitin
*Max Middleton – kosketinsoitin
*Dave Mattacks – rummut
*Adrian Rea – rummut
*Martin Ditcham – lyömäsoittimet

## Arvostelut
* Allmusic: 

## Lähteet
As (Unix)

**as** () on Unix-käyttöjärjestelmän assembler-kääntäjän nimi.

Ohjelman ensimmäisen version Unixia varten teki Ken Thompson PDP-7:lle käyttöjärjestelmän kehityksen varhaisessa vaiheessa. Ensimmäinen versio oli hyvin minimalistinen, joka tuotti kiinteällä nimellä (a.out) ohjelman joka oli suoraan ajettavissa. Myöhempi PDP-11:n alustalle tehty versio noudatti DEC:in PAL-11R-kääntäjän syntaksia.

Unixia siirrettäessä Interdata 8/32&nbsp;-tietokoneelle assembler-kääntäjä oli yksi asia, joka ei ollut siirrettävissä: muun muassa tavujärjestys ja liukulukumuoto poikkesivat PDP-11:ssä käytetystä ja kääntäjän piti toimia eri tavoin riippuen siitä, kummalla alustalla sitä ajettiin.

VAX-11:ssä toteutetun Berkeley Unixin (BSD) as:n pääasiallinen käyttötapaus oli kääntää C-kielen kääntäjän tuottamaa ohjelmakoodia, ja se sisälsi vain vähän myönnytyksiä ihmisten kirjoittaman koodin tuelle.

as käyttää niin sanottua AT&T-syntaksia, jota myös useat muut assembler-kääntäjät tukevat, mutta joka eroaa Intelin käyttämästä syntaksista.

Vaihtoehtoisia toteutuksia ovat muun muassa GNU-projektin GNU Assembler ja nasm. Merkittäviä eroja syntaksissa ovat muun muassa:
* lähde- ja kohdeoperandin järjestys
* välittömät arvo-operandit: `$`-merkin käyttö AT&T-syntaksissa (`movl $4, %eax`)
* rekisterioperandien etumerkki: `%`-merkin käyttö AT&T-syntaksissa (`movl $4, %eax`)
* operaation muuttujan koko: `b`, `w` ja `l` -liitteiden käyttö operaatiokoodin perässä (esim. `movl`)
* välittömien hyppykäskyjen muoto: `$section, $offset`

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* What is int 80h? 
* Introduction to UNIX assembly programming 
* PAL-11R Assembler Programmer's Manual (PDF)
Baba au rhum

**Baba au rhum** eli **rommibaba** on tyypillisesti rommilla kastettu ranskalainen hiivakakku.

Baba au rhum on peräisin Ranskasta ja sen tarkempaan alkuperään on liitetty useita legendoja. Nimi *baba* on johdettu slaavilaisten kielten vanhaa naista tarkoittavasta sanasta. Tšekissä ja Puolassa suurin piirtein samalla nimellä on valmistettu erilaisia leivonnaisia jo keskiajalta lähtien. Ranskassa nimitystä alettiin käyttämään tarinan mukaan 1700-luvulla tarinan eri versioiden mukaan joko karkotetun Puolan kuningas Stanisław Leszczyńskin, tai hänen kuningas Ludvig XV:n naineen tyttärensä Marie Leszczyńskan mukanaan tuomana. Useista tarinoista huolimatta kumpikaan tuskin lienee varsinaisesti keksinyt itse leivonnaista, mutta he ovat saattaneet tehdä sen suosituksi Versailles’ssa. Tarinan joidenkin muiden versioiden mukaan leivonnaisen kehitti kondiittori Nicolas Stohrer.

Teos *Nouveau grand dictionnaire françois, latin et polonois et sa place dans la lexicographie polonaise* kuvailee leivonnaisen *baba ciasta* keltaisena kakkuna. Alun perin kakku on ollut kuiva ja sen kostuttamisesta rommilla tuli yleistä vasta 1800-luvulla. Alkuperäinen leivonnainen lienee ollut hyvin samankaltainen, kuin esimerkiksi saksalainen gugelhupf. Nimi * au rhum* alkaa esiintyä 1840-luvulla.

Baba au rhum tuli 1800-luvulla erityisen suosituksi nykyisen Italian Napolissa. Ranskalainen keittiö oli suosittua tuon ajan Napolin yläluokan keskuudessa. Baba au rhum on edelleen paljon suositumpaa Napolissa, kuin varsinaisesti sen kotimaassa Ranskassa. Leivonnainen on tyypillinen myös esimerkiksi amerikanitalialaisille leipomoille Yhdysvalloissa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Barfi

**Barfi** on intialainen makeinen.

Nimi *barfi* tarkoittaa urdussa ja persiassa lunta. Barfi valmistetaan sokerista ja maidosta valmistettavasta khoasta. Khoaa ja sokeria keitetään hitaasti samalla jatkuvasti sekoittaen. Lopulta seoksesta tulee tarpeeksi paksua ja se levitetään astialle. Seoksen jäähdyttyä se leikellään esimerkiksi neliön tai ympyrän muotoisiksi paloiksi.

Barfin perusraaka-aineiden lisäksi saatetaan käyttää esimerkiksi meloninsiemeniä, guavaa, porkkanaa ja kookosta. Maustamiseen voidaan käyttää esimerkiksi sahramia, ruusuvettä, vaniljaa, mangoa tai kardemummaa.

Barfi on erityisen suosittua Pohjois-Intiassa ja etenkin hindulaisen valonjuhla diwalin aikana. *Mysore pak* on barfin muoto Etelä-intiassa. Barfia tarjoillaan joskus myös muiden juhlallisuuksien, kuten häiden yhteydessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lassi Vasarainen

**Lassi Vasarainen** (s. 30. maaliskuuta 2001 Kitee) on suomalainen pesäpalloilija. Hän edustaa miesten Superpesiksessä pelaavaa Kiteen Palloa. Hänen pituutensa on 200 cm. Sisäpelissä hän toimii kotiuttajana ja ulkopelissä kopparina. Hän on saavuttanut A-poikien SM-kultaa 2019 ja B-poikien SM-hopeaa 2019.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Englannin 1. divisioonan kausi 1912–1913

**Englannin 1. divisioonan kausi 1912–1913** oli 25. kausi, jossa ratkottiin The Football Leaguen mestaruus. Mukana 1. divisioonassa oli 20 joukkuetta. Sarjan voitti Sunderland, jolle mestaruus oli viides. Sarjan kaksi viimeistä joukkuetta, Notts County ja Woolwich Arsenal, putosivat suoraan 2. divisioonaan.

## Sarjataulukko

Kaksi viimeistä joukkuetta putosivat 2.divisioonan. Tilalle nousivat Preston North End ja Burnley.

## Lähteet
Return in Bloodred

**Return in Bloodred** on saksalaisromanialaisen power metal -yhtyeen Powerwolfin esikoisalbumi vuodelta 2005.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Attila Dorn – laulu
* Matthew Greywolf – kitara
* Charles Greywolf – basso ja rytmikitara
* Stéfane Funèbre – rummut
* Falk Maria Schlegel – koskettimet
* Tom Diener – rummut
* Marcel Sude – puhe
* Mellika Meskine – laulu (kappaleessa 9)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Sananjalat

**Sananjalat** (*Pteridium*) ovat suuria saniaisia. Saniaiset (*Pteridophyta*) ovat putkilokasveja, jotka tuottavat itiöitä. Sananjaloilla on suuret jakautuneet lehdet. Niitä esiintyy kaikilla mantereilla, paitsi Etelämantereella ja kaikissa ympäristöissä, paitsi aavikoilla. Suvun levinneisyys on todennäköisesti laajin kaikista maailman saniaisista.

Kuten muutkaan saniaiset, sananjalat eivät tee siemeniä tai hedelmiä.

Evolutiivisesti sananjalkoja voidaan pitää yhtenä menestyneimmistä saniaisista. Se on myös yksi vanhimmista saniaisista, yli 55 miljoonan vuoden ikäisiä fossiileja on löydetty. Kasvi kasvattaa suuret, kolmiomaiset lehdet vaakasuorasta maavarresta ja se voi muodostaa tiheitä kasvustoja.

Sieniä, kuten keltajalkahiippoa, löytyy sananjalkakasvustojen alta. Sekä *[[Camarographium stephensii]]* että saniaispahkula (*Typhula quisquiliaris*) puolestaan kasvavat pääasiassa kuolleilla sananjaloilla.

Sananjalkojen tiedetään tuottavan ja vapauttavan allelopaattisia kemikaaleja, mikä on tärkeä tekijä sen estäessä muiden kasvien kasvua. Sen erittämät kemikaalit, varjostus ja paksu karike estävät muita kasvilajeja vakiintumasta. Sirkkataimien kasvu on heikkoa maaperässä, jossa on aiemmin kasvanut sananjalkoja, ilmeisesti siksi, että aktiiviset kasvin toksiinit jäävät maaperään.

## Lajeja
Aiemmin suvun lajit niputettiin yhdeksi lajiksi, *Pteridium aquilinum*, mutta viimeaikainen suuntaus on jakaa se noin kymmeneen lajiin.

* sananjalka eli metsäsananjalka (*Pteridium aquilinum* (L.) Kuhn) (aiempi nimi myös kuolleenkoura)
** taigasananjalka (*Pteridium aquilinum* subsp. *pinetorum*, syn. *P. pinetorum*), kasvaa myös Suomessa.

Muualla maailmassa esiintyviä sananjalkalajeja:
* lännensananjalka (*Pteridium aquilinum* subsp. *aquilinum* = *Pteridium aquilinum* *sensu stricto*)
* *[[Pteridium brownseyi]]* Fraser-Jenk.
* *[[Pteridium capense]]* (Thunb.) Krasser
* *[[Pteridium caudatum]]* Maxon
* *[[Pteridium centrali-africanum]]* (Hieron. ex R.E.Fr.) Alston
* *[[Pteridium decompositum]]* (Gaudich.) Christenh.
* *[[Pteridium esculentum]]* (G.Forst.) Cockayne
* *[[Pteridium falcatum]]* Ching ex S.H.Wu
* *[[Pteridium feei]]* (Schaffn. ex Fée) Maxon ex Faull
* *[[Pteridium latiusculum]]* Hieron.
* *[[Pteridium lineare]]* Ching ex S.H.Wu
* *[[Pteridium pseudocaudatum]]* (Clute) Christenh.
* *[[Pteridium pubescens]]* (Underw.) Christenh.
* *[[Pteridium revolutum]]* (Blume) Nakai
* *[[Pteridium semihastatum]]* (S.B.Andrews) S.B.Andrews
* *[[Pteridium yunnanense]]* Ching & S.H.Wu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: ''Pteridium'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Pteridium''
M. Stanley Whittingham

**M. Stanley Whittingham** (s. 22. joulukuuta 1941 Iso-Britannia) on brittiläinen kemisti. Hän on keskittynyt erityisesti materiaalitutkimukseen ja kiinteän olomuodon kemiaan, muun muassa litiumioniakkuihin. Whittingham sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2019 litiumioniakkujen kehittämisestä ja hän jakoi palkinnon yhdessä John B. Goodenoughin ja Akira Yoshinon kanssa.

## Ura
Whittingham opiskeli kemiaa Oxfordin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1968. Öljykriisi 1970-luvulla sai monet yhtiöt etsimään vaihtoehtoisia energian lähteitä ja Whittingham toimi vuosina 1972–1984 Exxonin tutkimusyksikössä. Titaanidisulfidi oli materiaali, jonka Walter Rudolff osoitti vuonna 1965 olevan rakenteeltaan huokoinen. Whittingham tutki titaanidisulfidin ja litiumionien muodostamia interkalaatioyhdisteitä ja niiden sähkökemiallisia ominaisuuksia. Vuonna 1973 hän ehdotti, että tällaisia materiaaleja voitaisiin käyttää akkujen katodeina. Ensimmäinen tällainen akku rakennettiin vuonna 1976 ja sen katodina oli litiumtitaanisulfidia, anodina metallista litiumia ja elektrolyyttinä litiumheksafluorofosfaattia. Tämä akku antoi suuren virran, mutta sen huonona puolena on anodina toimivan litiummetallin suuri reaktiivisuus ja räjähdysherkkyys. Whittingham tutki litiumioniakkuja Exxonilla vuoteen 1984 asti. Hänen tutkimuksensa ovat luoneet perustan litiumioniakkujen kehittämiselle.

Vuosina 1984–1988 Whittingham työskenteli tutkijana Schlumbergerille, ja vuodesta 1988 hän on toiminut kemian professorina New Yorkin osavaltionyliopistoon kuuluvassa Binghamton Universityssa ja vuodesta 2011 alkaen myös samaan yliopistokompleksiin kuuluvassa Stony Brook Universityssä. Whittinghamin ja hänen ryhmänsä tutkimuksen kohteena ovat uudet oksidimateriaalit, niiden ominaisuudet ja erityisesti käyttö energianvarastointisovellutuksiin, esimerkiksi akkuihin.

## Lähteet