open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Höyryjarru

**Höyryjarru** on höyryvetureissa käytetty, veturin tuottamalla höyryllä toimiva ainejarru. 

Höyryjarrun muodostaa käyttöventtiili putkistoineen sekä yleensä veturin etupäähän nokikaapin alle sijoitettu käyttösylinteri. Käyttösylinterin mäntään on kytketty varsinainen jarruvivusto, joka siirtää sylinterin tuottaman voiman pyörien sivuilla oleviin jarrukenkiin. Jarrua käytettäessä veturinkuljettaja laskee käyttöventtiilillä painetta käyttösylinteriin, jolloin jarrukengät puristuvat pyöriä vasten. Jarrun käyttö vaatii kuljettajalta taitoa, koska liian äkkinäinen jarrutus voi lukita jarrut ja aiheuttaa pyörien loveutumisen; näin kävi mm. Vr4 Mullikuhnuri -vetureissa joiden alkuperäinen höyryjarru oli toiminnaltaan liian äkkinäinen. 

Isommissa vetureissa joissa on ilmapumppu suoratoimintajarruja varten, kyseinen jarru toimii paineilmalla. 

Höyryjarrun erityispiirre on, että se vaatii kuljettajan jatkuvaa huomiota pysyäkseen päällä tai ollakseen vaihtoehtoisesti jumittumatta; siksi monessakin veturissa on erillinen mekaaninen seisontajarru, usein ruuvijarru, ja höyryjarrua käytetään vain käyttöjarruna.

## Lähteet
* Mikko Ivalo: Höyryveturit ja niiden hoito
Särimner

**Särimner** tai **Sæhrímnir** on skandinavisessa mytologiassa esiintyvä Valhallan pitojen villisika, jonka lihalla Einherjar-soturit juhlivat päivittäisten Ragnarökiin valmistavien harjoituksiensa jälkeen. Sian erityisominaisuus on että leikattiinpa lihaa miten tai mistä vain, poistetut osat kasvoivat takaisin.
Valegaviaali

**Valegaviaali** eli **sundagaviaali** (*Tomistoma schlegelii*) on kaakkoisaasialainen krokotiili. Se pyytää kaloja ravinnokseen.

## Koko ja ulkonäkö

Valegaviaali on yleensä 3,5–4 metrin pituinen. Joskus valegaviaalilla on pitkä kuono ja se muistuttaa paljon gaviaalia. Se kuuluu kuitenkin krokotiilien heimoon. Valegaviaalin leuat ovat pitkät, kapeat ja hennot. Valegaviaalin silmäterä on kellanruskea, kun muilla krokotiileilla se on tumma. Valegaviaalin jalat ovat pitkät ja hentorakenteiset. Hampaita sillä on 76–84 kappaletta ja väritykseltään se on suklaanruskea.

## Levinneisyys ja elinympäristö

Valegaviaali elää vain Indonesiassa, Malesiassa ja Bruneissa. Indonesiassa se elää Sumatrassa ja Kalimantanissa Borneossa. Malesiassa Malakan niemimaalla ja Sarawakissa. Thaimaasta ei ole havaintoja 1970-luvun jälkeen. Valegaviaalista on tehty havaintoja myös Sulawesista, Jaavasta ja Vietnamista.

Valegaviaali elää joissa, makeanveden järvissä ja suoalueilla. Se myös viihtyy ajoittain tulvan valtaamilla alueilla. Laji on nykyään uhanalainen elinalueiden häviämisen vuoksi. Lisääntymisikäisiä yksilöitä arvioidaan olevan jäljellä enää alle 2&nbsp;500. Tilannetta on yritetty parantaa tarhauksella, metsästyskiellolla ja elinalueiden suojelulla. Valegaviaaleja elää muun muassa Negaran kansallispuistossa, Indonesiassa.

## Elintavat

Valegaviaalin elintavat tunnetaan huonosti. Laji kalastaa seuraamalla saaliskalaa ja nappaa sen takaapäin leukoihinsa. Se syö kalan lisäksi myös muutakin. Valegaviaalien tiedetään napanneen veden varaan joutuneita apinoita.

Naaraat tulevat lisääntymisikään, kun ne ovat kasvaneet 2,5–3 metrin pituisiksi. Ne rakentavat lehdistä, turpeesta ja muusta maa-aineksesta pesäkeon, joka on noin 60 senttimetriä korkea. Emo munii pesään 20–60 munaa, jotka hautuvat pesässä 90 päivän ajan. Vastakuoriutuneet poikaset ovat oliivinvihreitä, ja niiden selkää ja pyrstöä koristavat mustat poikkijuovat. Niiden kyljissä on mustia täpliä. Emon huolenpidosta huolimatta poikaskuolleisuus on suuri ja useimmat joutuvat petojen, tai jo munina pesärosvojen saaliiksi.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Tenderi

**Tenderi** eli *hiilivaunu* on pitkän matkan ajoon käytettävien höyryvetureiden yhteydessä oleva erillinen polttoaine- ja vesivaunu.

Tenderin käyttö teki pitkät yhtäjaksoiset linja-ajot mahdollisiksi, sillä tenderiin mahtui veturin ajoaineita moninkertainen määrä veturin kiinteisiin säiliöihin verrattuna. Huomattava osa linja-ajossa käytetyistä höyryvetureista oli juuri tenderivetureita.

Kapearaiteisilla rautateillä, joilla matkat olivat lyhyempiä, veturityyppi oli hiukan harvinaisempi. Nykyisin ainoa ajokuntoinen kapearaiteinen tenderiveturi Suomessa on Jokioisten Museorautatiellä ajossa oleva entinen Loviisan–Vesijärven rautatien LWR6-veturi.

Tenderissä saattaa olla läpikulku, jonka ansiosta voidaan veturimiehistö vaihtaa pitkissä linja-ajoissa pysähtymättä. Suomessa tätä ratkaisua ei ole käytetty. 

Halkopolttoisen höyryveturin tenderin metallitangoista muodostuvaa korotusta kutsutaan *halkohäkiksi*.  Hiilipolttoisten vetureiden vastaavaa yhtenäisistä peltilevyistä tehtyä korotusta kutsutaan *hiililaidoiksi*.

## Lähteet
* Resiina-lehdet: 4/2010: Äänekoskella olevan Hv3 numero 995:n tenderistä, 4/2007: Rovaniemellä olevan Tk3 numero 1148:n kunnostuksesta. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Injektori

**Injektori** eli imuri on höyrykattilan kattilaveden syöttölaite, joka toimii kattilan itse tuottamalla höyryllä. Käyttöhöyry voi tulla suoraan kattilasta (tuorehöyry) tai se voi olla höyrykoneen poistohöyryä.

Imureissa ei ole muita varsinaisia liikkuvia osia kuin käyttöventtiilit. Ne imevät vettä ejektoriperiaatteella höyrysuihkun avulla. Höyryn tiivistyessä imettyyn veteen sen höyrystymislämpöä vastaava energia siirtyy veteen. Tämä nostaa veden painetta niin, että se voittaa kattilan paineen ja vesi työntyy kattilaan. Vesi myös lämpiää jonkin verran, mikä vähentää haitallisia jännityksiä kattilan rakenteissa verrattuna täysin kylmän veden syöttämiseen. Jos imuri toimii poistohöyryllä, myös polttoaineen kulutus pienenee. Imureissa ei käytetä tiivisteitä, vaan osat hiotaan tarkasti yhteen sopiviksi. Imureita on höyryvetureissa aina kaksi ja ne ovat toisistaan riippumattomia häiriömahdollisuuden varalta. Kumpi tahansa riittää yksinään hoitamaan koko vedensyötön. 

Joissakin vetureissa oli lisäksi ns. ojaimuri: se on yleensä veturin kuljettajanpuoleiselle kulkusillalle sijoitettu imuri, jonka avulla veturi voidaan vesittää myös ulkopuolisesta vesilähteestä kuten ojasta, purosta tai järvestä.

Injektori on ranskalaisen insinöörin Henri Giffardin (1825–1882) keksintö.

## Lähteet
* Mikko Ivalo: Höyryveturit ja niiden hoito

### Viitteet
Frans Leppänen

**Frans Leppänen** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Frans Leppänen (1889–1918), suomalainen jääkärialiupseeri
* Frans Johannes Leppänen (s. 1949), suomalainen agrologi, Keskustan ent. kansanedustaja ja vanhoillislestadiolainen saarnaaja
Leninski prospekt (seisake)

**Leninski prospekt** () on rautatieseisake Pietarissa. Se sijaitsee Baltian ja Varsovan asemalta etelään johtavan radan varrella. Seisakkeen jälkeen rata haarautuu etelään päin mentäessä kahtia: lounaiseen suuntautuvat Veimarin ja Hatsinan radat ja kaakkoon Laukaan rata sekä Pietarista etelään johtavia ratoja yhdistävä poikittaisrata. Asemalla on kuusi raidetta, joista neljä on matkustajaliikenteen ja kaksi tavaraliikenteen käytössä. Seisakkeen läheisyydessä on katu nimeltään Leninski prospekt, ja noin kilometrin päässä saman niminen metroasema.

Seisake avattiin vuonna 1969. Vuoteen 1977 saakka sen nimi oli *Prospekt gerojev*.
Strömberg

**Strömberg** tarkoittaa seuraavia:

*Oy Gottfr. Strömberg Ab (myöhemmin Oy Strömberg Ab), suomalainen sähköteknisen alan yritys
*Strömberg Park, teollisuusalue Vaasassa

## Henkilöt
### Sukunimenä
* Adam Teodor Strömberg (1820–1889), ruotsalainen tuomiorovasti, piispa ja poliitikko
* Alina Strömberg (s. 1999), suomalainen seiväshyppääjä
* Anna Strömberg (s. 1982), Miss Suomi 2003
* Carin Strömberg (s. 1993), ruotsalainen käsipalloilija
* Ellen Strömberg (s. 1987), suomenruotsalainen kirjailija
* Georg Strömberg (1823–1906), suomalainen Valtion rautateiden ensimmäinen pääjohtaja
* Gottfrid Strömberg (1863–1938), suomalainen Oy Gottfr. Strömberg Ab:n perustaja
* Holger Strömberg‎ (s. 1936), suomalainen jalkapalloilija
* Johan Strömberg (1839–1916), suomalainen käsityöläinen, kauppias ja valtiopäivämies
* Johan Strömberg (1868–1952), suomalainen maanviljelijä ja kansanedustaja (RKP)
* Johan Victor Strömberg (1863–1932), suomalainen arkkitehti ja opettaja
* Juhani Strömberg (s. 1941), suomalainen kemisti ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos
* Kim Strömberg (s. 1987), suomalainen jääkiekkoilija
* Mika Strömberg (s. 1970), suomalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja
* Mikko Strömberg(s. 1979) , suomalainen jääkiekkomaalivahti
* Sigge Strömberg (1902–1982), suomalainen maanviljelijä ja kirjailija
* Sulo Strömberg (1941–2012), suomalainen historian harrastaja
* Thorvald Strömberg (1931–2010), suomalainen meloja, olympiavoitaja
* Väinö Strömberg (1896–1926), suomalainen jääkärikapteeni

### Entisenä sukunimenä
* Ensio Siilasvuo (vuoteen 1936 *Strömberg*, 1922-2003), suomalainen kenraali, Hjalmar Siilasvuon poika
* Hjalmar Siilasvuo (vuoteen 1936 *Strömberg*, 1892-1947), suomalainen kenraaliluutnantti
Luna 4

**Luna 4** (; malli E-6, projektinumero 2) oli Neuvostoliiton kuuluotain, joka laukaistiin Baikonurin kosmodromista 2. huhtikuuta 1963. Luotain oli yksi Lunaksi (Kuu) kutsutuista, kuun tutkimista varten valmistetuista, vuodesta 1959 lähtien laukaistuista luotaimista.

Luna 4 oli Luna-sarjan toisen vaiheen luotaimiin (Luna 4–Luna 14); nämä Neuvostoliitto oli varustanut lennonaikaiset lentoratakorjaukset mahdollistavilla ohjausraketeilla, joilla kuuluotaimet pyrittiin ohjaamaan Kuun läheiseille lentoradoille. Se kuului E6-sarjan laskeutumisluotaimiin.

Yhteensä 1422 kilogrammaa painaneen luotaimen alkumatka Baikonurista sujui suunnitellusti. Ensin Luna 4 ohjattiin Maan kiertävälle 167x182 kilometrin lentoradalle, josta se singottiin kaartuvasti kohti Kuuta. Maan ja Kuun välisen lennon aikana ilmeisesti luotaimen tähtinavigointijärjestelmä petti, mahdollisesti lämpösuojausongelmien takia, eikä luotainta saatu ohjattua lennon loppuvaihetta varten suunnitellusti. Tietoliikenneyhteydet kuitenkin säilyivät ainakin 7. huhtikuuta saakka. Luotain lensi Kuun ohi noin 8&nbsp;400 km:n päästä 5. huhtikuuta 1963.

Luotaimen aiottua tarkoitusta ei koskaan virallisesti paljastettu, mutta joidenkin arvioiden mukaan luotaimella olisi aiottu yrittää pehmeää laskeutumista Kuuhun, mitä yritettiinkin seuraavilla, Luna 5 ja Luna 6 -luotaimilla. Väitettä tukee tieto, että Moskovan radion 5. huhtikuun illaksi oli suunniteltu radio-ohjelmaa "Iskeytyminen (laskeutuminen) Kuuhun", joka peruttiin. Luotaimen uskottiin päätynee aurinkokeskiselle radalla, jonka suurin etäisyys Maasta on 698&nbsp;455 km, pienin 89&nbsp;801 km ja kiertoaika noin 28&nbsp;365 päivää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Luna - Exploring the Moon  (zarya.info) (Internet Archive)
Scarlet’s Walk

**Scarlet’s Walk** on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Tori Amosin albumi vuodelta 2002. Scarlet's Walk koostuu 18 kappaleesta, jotka muodostavat yhtenäisen tarinan Scarlet-nimisen naisen elämästä ja matkasta halki Amerikan. Amos on säveltänyt yksin kaikki kappaleet. 

*Scarlet’s Walk* nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 7. Se on myynyt Yhdysvalloissa kultaa.
Suomessa albumi oli listasijalla 20.

Kappale ”A Sorta Fairytale”  julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä. ”A Sorta Fairytale” nousi Yhdysvalloissa adult alternative airplay -listan sijalle 2 ja Bubbling Under Hot 100 -listan sijalle 14. Kappale on sittemmin ollut mukana useissa televisiosarjoissa.

DJ Timo Maas teki kappaleesta ”Don’t Make Me Come to Vegas” remixin, joka julkaistiin singlenä. Kappale nousi Yhdysvalloissa dance-kappaleiden listan sijalle 6. Kappaleet ”Taxi Ride” ja ”Strange” olivat radiosinglejä, mutta niitä ei julkaistu myyntiin.

Albumia varten tehtiin oma verkkosivu *Scarlet’s Web*, jolla oli lisämateriaalia kuten bonuskappaleita ja päiväkirjamerkintöjä. Albumilta poisjääneitä kappaleita julkaistiin myös Amosin DVD:n *[[Welcome to Sunny Florida]]* yhteydessä olleella EP:llä *[[Scarlet’s Hidden Treasures]]* (2004).

## Markkinointi ja singlet
”A Sorta Fairytale” julkaistiin ensimmäisenä singlenä 14. lokakuuta 2002. Se oli myynnissä CD:nä, vinyylinä, latauksena ja DVD:nä. DVD:llä on muun muassa kappaleen musiikkivideo. Kappale sai myös radiosoittoa ja nousi Yhdysvalloissa adult alternative airplay -listan sijalle 2 ja Bubbling Under Hot 100 -listan sijalle 14. 

Albumi ilmestyi kaksi viikkoa singlen jälkeen 28. lokakuuta 2002. Siitä julkaistiin standardipainoksen lisäksi rajoitettu painos, jolla oli mukana DVD, valokuvia ja muuta lisämateriaalia.

Kappaleita ”Taxi Ride” ja ”Strange” promottiin lyhyen aikaa radioon. Niitä ei kuitenkaan julkaistu myyntiin fyysisinä tai digitaalisina singleinä.

Kappaleen ”Don’t Make Me Come to Vegas” remix julkaistiin singlenä 27. toukokuuta 2003. Remixin on tehnyt saksalainen DJ Timo Maas. Single julkaistiin vinyylinä, jolla on useita versioita remixistä.
 Kappale pääsi Yhdysvalloissa dance club songs -kappaleiden listalla sijalle 6.

Albumia varten tehtiin oma verkkosivu *Scarlet’s Web*, jota pääsi vain katsomaan laittamalla CD:n tietokoneen levyasemaan. Sivulla oli lisämateriaalia kuten bonuskappaleita, valokuvia, karttoja ja päiväkirjamerkintöjä. Amos lisäsi sivulle sisältöä vielä albumin kiertueen aikana. Sivu on sittemmin poistettu käytöstä. 

## Kappaleet

## Bonuskappaleet
Seuraavat kappaleet jäivät pois albumilta ja julkaistiin singlellä, EP:llä *[[Scarlet’s Hidden Treasures]]* tai verkossa. Kaikki on julkaistu myöhemmin EP:n digitaalisella versiolla.

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Soundi: 

## Listasijoitukset

## Myyntipalkinnot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Scarlet’s Walk Discogs-sivustolla
* Scarlet’s Walk AllMusic-sivustolla
Sileäotsakaimaanit

**Sileäotsakaimaanit** (*Paleosuchus*) on alligaattorien heimoon kuuluva suku, johon kuuluu kaksi lajia, kääpiökaimaani ja sileäotsakaimaani. Ne ovat maailman pienimpiä krokotiilieläimiä. Niiden levinneisyys ulottuu Kolumbiasta Paraguayhin. Pituudeltaan ne jäävät yleensä alle 1,5 metrin, ollen korkeintaan 1,7 metriä pitkiä. Molemmilla on nahassa suojaavia luukilpiä ja sarveistumia, joiden vuoksi niiden nahka on ihmiselle arvotonta. Siten ne ovat välttyneet myös nahkakaupalta.

Sileäotsakaimaanit elävät virtaavissa ja karikkoisissa vesissä. Ne syövät ravinnokseen pienikokoisia selkärankaisia, kaloja, sammakkoeläimiä ja vesilintuja sekä myös hyönteisiä.

## Lähteet
*
Länsi-Intian patriarkka

**Länsi-Intian patriarkka** (lat. *Patriarchatus Titularis Indiarum Occidentiarum*) on eräs harvoista katolisessa kirkossa käytössä olevista patriarkan arvoista. Arvo perustettiin Espanjassa 11. toukokuuta 1524. Länsi-Intian patriarkaatin tarkoituksena oli edistää vasta löydettyjen Amerikan alueiden kristillistämistä ja järjestää siellä tehtävää lähetystyötä Espanjan kruunun alaisilla alueilla. Länsi-Intian patriarkan arvo eroaa muista patriarkaateista siten, että sitä ei ole sidottu mihinkään tiettyyn piispanistuimeen. Edellisen Länsi-Intian patriarkan kuoltua hänen tilalleen nimitettiin joku espanjalaisista piispoista. Muutamia harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta arvonimi myönnettiin Espanjan armeijan kenttäpiispalle.

Länsi-Intian patriarkan arvo on edelleenkin virallisesti olemassa, mutta sitä ole täytetty vuodesta 1963.
Côtes-d’Armor

**Côtes-d’Armor** (, galloksi *Graéy d’Armor*) on Ranskan departementti numero 22. Se sijaitsee Länsi-Ranskassa Bretagnen hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 6&nbsp;878 neliökilometriä ja asukasluvultaan 570&nbsp;864 (vuonna 2006). Sen pääkaupunki on Saint-Brieuc. Côtes-d’Armor on jaettu edelleen neljään arrondissementtiin, 52 kantoniin ja 373 kuntaan.

## Historia
*Côtes-du-Nord* oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Tavoitteena oli päästä eroon vanhan vallan hallintorakenteista, sekä yksinkertaistaa hallintojärjestelmää. Alueen alkuperäinen nimi oli Côtes-du-Nord. Departementin nimen muutosta Côtes-d'Armoriksi alettiin ajaa 1960-luvulla ja uusi nimi sai kannatuksen yleisneuvoston äänestyksessä vuonna 1962. Nimi vaihdettiin kuitenkin vasta vuonna 1990.

## Katso myös
* Luettelo Côtes-d’Armorin kunnista

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Prefecturen kotisivu  
* Turisti-info
Zond-ohjelma

**Zond-ohjelma** (, *luotain*) oli sarja ainakin kahden tyyppisiä neuvostoliittolaisia planeetta- ja kuuluotaimia.

## Luotaimien tehtävät
Zond 1 oli tarkoitus tehdä Venuksen ohilento ja Zond 2 Marsin ohilento. Molemmilla luotaimilla oli kuitenkin radio-ongelmia, minkä vuoksi suuri osa niiden tiedosta jäi saamatta.

Zond 3 lensi Kuun ohi 20. kesäkuuta 1965 ottaen aikaansa nähden hyviä kuvia Kuun pinnasta ja kuvasi 30 % Kuun takapuolesta. Se oli tuon ajan Mars- ja Venus-luotainten tyyppiä. 

Zond 4–8 Neuvostoliiton miehitettyihin kuulentoihin tähtäävän tutkimusohjelman miehittämättömillä Sojuz-alusta muistuttavilla luotaimilla. Niillä tehtiin testejä miehitettyjen kuulentojen tekniikkaa varten, jotta kosmonautit pystyisivät menemään Kuuhun ja palaamaan turvallisesti takaisin. Ne kuitenkin keräsivät samalla tieteellisiä tietoja mikrometeoroideista, auringon- sekä kosmisesta säteilystä, magneettikentistä ja aurinkotuulesta ja valokuvasivat Kuun pintaa. Joillakin lennoilla oli myös eläviä organismeja mukana.

Zond 4:n epäonnistuttua maahan paluussa oli Zond 5 ensimmäinen joka onnistui palaamaan Maahan vuonna 1968. Vaikka tässä uudessa Zond-ohjelmassa saatiinkin edistystä aikaan, Neuvostoliiton miehitettyä kuulentoa ei koskaan tehty.

## Zond-avaruusalukset
### 3MV-planeettaluotaimet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Hannu Kari

**Hannu H. Kari** (s. 11. joulukuuta 1961) on suomalainen tietotekniikan ja tietoturvan tutkija ja langattomien mobiilijärjestelmien (erit. GPRS) kehittäjä. Huhtikuusta 2007 lähtien hän on työskennellyt tutkimusjohtajana Maanpuolustuskorkeakoulussa. Aikaisemmin hän on työskennellyt professorina Teknillisessä korkeakoulussa. 

Kari on tullut julkisuudessa tunnetuksi kollegansa Arto Karilan tavoin UMTS-teknologian kriitikkona ja WLAN-teknologian puolestapuhujana. Kari kritisoi aikanaan erityisesti UMTS-järjestelmän investointeja. Hän sai aikaan myös vilkkaan julkisen keskustelun kommenteillaan Internetin romahtamisesta sen toimintavarmuuden ja tiedon luottamuksellisuuden heikentymisen seuraamuksena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Esittely Teknillisen Korkeakoulun sivuilla
*Talouselämä: "Nokia on auttamattomasti jäljessä" 
*Kari: Internet romahtaa vuonna 2006
LV 217M

**LV 217M** on Yhdysvalloissa valmistettu pataljoonaradio PRC-1077. Se on kehittyneempi versio LV 217:stä, jota on Suomessa valmistettu lisenssillä Oy Nokia Ab:n Oulun-tehtailla vuodesta 1973 alkaen. Siinä on 920 radiokanavan sijasta 2&nbsp;320 kanavaa, koska taajuusalue on hiukan laajempi, mutta pääasiassa koska kanavaväli on puolitettu 50 kHz:sta 25 kHz:iin, jolloin samalla taajuusalueella käytettävien taajuuksien lukumäärä kaksinkertaistuu. Lisäksi radiossa on 150 Hz:n aliäänikohinasalpa ja taajuudesta riippumaton kohinasalpa.

Lisäksi laite on noin kolmanneksen kevyempi kuin LV 217. Levyllä olevien numeroiden asemesta siinä on nestekidenäyttö, ja suurin lähetysteho on 5 W (LV 217:ssa 4 W).

## Tekniset ominaisuudet

## Tavanomaiset varusteet
*marssiantenni
*Antennin tyviosa, taipuisa
*Antennin tyviosa
*Antennielementti
*Kuulopuhelin
*Akkulipas
*Kantolaite
*Varustepussi

## Aiheesta muualla

*Radio Nerds: PRC-1077
*Suomen puolustusvoimien kalustoesittely
* PRC-77 Back Pack Squad Radio 
*Military Radios: AN/PRC-25 and AN/PRC-77 Backpack Radio

### Kirjallisuutta
**Viestimies 2005*, Pieksämäki: Viestiupseeriyhdistys ry, 2005.
Arto Karila

**Arto Tapio Karila** (s. 28. lokakuuta 1957 Helsinki) on suomalainen tietoliikenteen ja tietoturvan tutkija ja asiantuntija. Hän on uransa aikana toiminut muun muassa tietokoneverkkojen ja tietoturvan professorina Teknillisessä korkeakoulussa vuosina 1995–2001. Hän on tullut julkisuudessa tunnetuksi UMTS-teknologian kriitikkona ja WLAN-teknologian puolestapuhujana, sekä tietoturvaan liittyvistä lausunnoistaan.

Karila kirjoitti ylioppilaaksi 1976. Hän valmistui diplomi-insinööriksi 1982, tekniikan lisensiaatiksi 1986 ja väitteli Teknillisessä korkeakoulussa tohtoriksi 1991. Hän on lisäksi suorittanut Atlantassa Georgia Institute of Technologyssa Master of Science -tutkinnon 1985.

Karila toimi Posti- ja telelaitoksen atk-keskuksessa suunnittelijana 1981–1982, teleosaston asiakasjärjestelmäkehityksen apulaisjohtajana 1989–1990 ja palvelukehityksen johtajana 1990–1992. VTT:n palveluksessa hän oli erikoistutkijana 1982–1988. Vuodesta 1987 lähtien hän on ollut konsulttina omassa yrityksessään. Vuodesta 2006 lähtien Karila on ollut sivutoimisesti yksi Tietotekniikan tutkimuslaitoksen (HIIT) johtavista tutkijoista.

Karila oli Jippii Oy:n hallituksen jäsen. 28. toukokuuta 2009 hänet tuomittiin 60 päiväsakkoon arvopaperimarkkinoita koskevasta  tiedottamisrikoksesta. 12. marraskuuta 2010 antamallaan päätöksellä korkein oikeus on poistanut hovioikeuden tuomion, joten voimassa on käräjäoikeuden 31. lokakuuta 2007 antama täysin vapauttava tuomio. Asian käsittely palautuu hovioikeuteen ja jatkuu usean Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen jätetyn valituksen merkeissä.

## Lähteet
* *Kuka kukin on 2007*, Otava 2006

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Esittely Helsingin Tietojenkäsittely-yhdistyksen sivuilla 
*Talouselämä: "Nokia on auttamattomasti jäljessä" 
*Arto Karila vannoo internet-protokollan nimeen
Partiosanomalaite

**Partiosanomalaite m/83** (*Parsa*) on erityisesti tiedusteluyksiköiden käyttöön tehty Sanomalaite M90:n pienennetty malli. Laitteella voi lähettää vapaa- ja määrämuotoisia sanomia, mutta kirjoittaminen on pienemmän näppäimistön takia kömpelömpää kuin sanomalaitteella, esimerkiksi tulikomentoja kirjoittaessa numerot joutuu kirjoittamaan kahta näppäintä yhtä aikaa painamalla.

## Määrämuotoiset sanomat
* 1 TUKOM *tulikomentoja*
* 2 KORJAUS *korjauskomento*
* 3 TUSII *tulensiirto*
* 4 MÄÄRITÄ *tykistön maalinmääritys*
* 5 KT HAV 1 *havainnot iskemistä suhteessa maaliin*
* 6 KT HAV 2 *havainnot suhteessa tulenjohtopaikkaan*
* 7 MAALILUETTELO
* 8 ILMOITTAUTUMINEN *ilmoittautuminen/irtautuminen viestiasemasta*
* 9 TIEDUSTELUTIETOJA
* 0 LIIKENTEENLASKENTA

## Ominaisuudet

* Näppäimistössä 33 merkkiä, joilla saadaan kaikki tarvittavat toiminnot aikaan
* Näyttö 16-merkkinen LED-näyttö
* Lähetysmuisti 2000 merkkiä
* Vastaanottomuisti 8 sanomaa tai 2000 merkkiä
* Voidaan lähettää myös tavallista sähkötystä
* Virtalähteenä 6 AA-paristoa
* Paino n. 1 kg
* Partiosanomalaitteen on suunnitellut ja valmistanut Nokia

## Lähteet
Keskussanomalaite

**Keskussanomalaite** (*KSL*, sotilasslangissa *kösseli* tai *kesla*) toimii Puolustusvoimien käyttämän sanomalaitejärjestelmän keskuksena, joka ottaa vastaan sanomia useilta kanavilta ja välittää niitä eteenpäin annettujen asetusten mukaisesti.

Laitteella voidaan myös ohjata ja valvoa sanomaliikennettä sekä paikantaa verkossa olevia vikoja. 
Keskussanomalaite mahdollistaa samanaikaisen liikenteen usean eri verkkoon yhdistetyn keskussanomalaitteen, sanomalaitteen, partiosanomalaitteen ja tuliasemapäätteen kanssa. Näiden päätelaitteiden käyttäjiä kutsutaan tilaajiksi. Keskussanomalaitteeseen voidaan liittää kirjoitin, laskin ja tietokone.

Keskussanomalaite käyttää siirtotienä tyypillisesti radioyhteyttä, puhelinyhteyttä tai parikaapelia. Radioyhteys on tavallisesti varmentava yhteys tai tukiasema liikkuville tilaajille. Puhelinyhteys voi olla yleisen televerkon yhteys, puolustusvoimien televerkon yhteys tai kenttäteleverkon yhteys ja sillä yleensä muodostetaan yhteys muihin keskussanomalaitteisiin. Parikaapeliyhteyksiä käytetään lähiyhteyksien muodostamiseen tilaajille.

Keskussanomalaiteverkossa kaikki sanomalaiteliikenne on salattua. Järjestelmässä voidaan muodostaa tarpeen mukaan salaamisverkkoja, koska keskussanomalaite pysyy reitittämään sanomia ja uudelleensalaamaan ne toisella avaimella.

Keskussanomalaitteista muodostetaan tyypillisesti silmukoitu verkko, jossa on vähintään kolme keskussanomalaitetta. Silmukoinnin ansiosta jokaisen keskussanomalaitteen välillä on vähintään kaksi eri reittiä. Keskussanomalaite voi lähettää sanomansa tulvahakuna, eli kaikille kanaville yhtä aikaa. Tämän ansiosta yhden, tai laajassa verkossa useamman, yhteysvälin katkeaminen ei vielä estä sanomien perille menoa.

Keskussanomalaitetta käytetään kenttäviestijärjestelmän osana yhtymän viestiverkossa. Keskussanomalaitteet voivat muodostaa sanomalaiteverkon runkoverkon, jolla taataan viestin välittyminen sanomalaitteista toisiin koko verkon runkoverkon alueella.

Keskussanomalaite on tullut Suomen puolustusvoimien palveluskäyttöön 1989 ja on edelleen (2014) käytössä.

## Ominaisuudet
* Kokoonpano: käyttölaite, keskusyksikkö ja linjayksikkö sekä kirjoitin ja tarvittavat kaapelit
* 8 tai 16 sanomalaitekanavaa
* 4 tai 6 sarjaliikennekanavaa
* Siirtonopeus 150 bps, 600 bps tai 1&nbsp;200 bps
* Qwerty-näppäimistö
* Paino noin 35 kg
* Valmistusmaa Suomi

## Lähteet
* Sanomalaitejärjestelmä. Maavoimien kalustoesittely. Mil.fi. Web Archive. Viitattu 22.7.2015.

## Kirjallisuutta
*
Raimo Kantola (professori)

**Raimo Antero Kantola** (16. maaliskuuta 1955 Haukipudas – 26. elokuuta 2024 Vihti) oli suomalainen professori ja tietoliikennetekniikan ja tietoverkkojen tutkija ja erityisesti reitityksen, merkinannon ja tietoturvallisten verkkojen asiantuntija Suomessa.

## Elämä
Kantola työskenteli professorina Teknillisessä korkeakoulussa ja Aalto-yliopistossa vuodesta 1996. Kantola oli kansainvälisen koulutuksen pioneeri Suomessa. Hän johti Suomen ensimmäistä tekniikan alan kansainvälistä (englanninkielistä) maisteriohjelmaa TKK:lla vuodesta 1998. Kantola oli myös tietoliikenne- ja tietoverkkotekniikan laitoksen ensimmäinen vetäjä TKK:lla ja Aallossa vuosina 2008–2010. Vuodesta 2010 alkaen hänen tutkimuksensa keskittyi ohjelmistomääriteltyihin ja tietoturvallisiin verkkoihin ja verkon avustamaan tietoturvaan. Hän esitti puheenvuoroja muun muassa kansallisesta laajakaistastrategiasta, korkeakoulu- ja tiedepolitiikasta ja Internetistä.

Ennen yliopistouraansa Kantola toimi Nokia Tietoliikenneyksikön palveluksessa vuosina 1980–1996 DX 200 -digitaalisen puhelinkeskuksen tutkimus-, kehitys- ja johtotehtävissä. Vuosina 1992–1995 Kantola oli kolme ja puoli vuotta Englannissa ja Yhdysvalloissa Nokian tehtävissä.

Kantola väitteli tohtoriksi Teknillisessä korkeakoulussa vuonna 1995 Nokian digitaalisen puhelinkeskuksen ohjelmiston suorituksen varmentamisesta. Kantolan DI-tutkinto oli Leningradin sähkötekniikan korkeakoulusta vuodelta 1981 ja hän oli suorittanut virallisen kielenkääntäjän tutkinnon (suomi–venäjä–suomi).

Kantola kuoli vuonna 2024 henkirikoksen uhrina kotonaan Vihdissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Esittely Teknillisen Korkeakoulun sivuilla
*Nimitys Tietoverkkotekniikan professorin virkaan
Charles Whitman

**Charles Joseph Whitman** (24. kesäkuuta 1941 Lake Worth, Florida &ndash; 1. elokuuta 1966 Austin, Texas) oli merijalkaväen sotilas ja Texasin yliopiston opiskelija, joka surmasi 1. elokuuta 1966 koulun alueen kellotorniin linnoittautuneena 14 ihmistä ja haavoitti kolmeakymmentäkahta. Ammuskelua edeltävänä yönä hän oli tappanut äitinsä sekä vaimonsa.

Whitman kiipesi raskaasti aseistautuneena koulun torniin aamupäivällä 1. elokuuta 1966, ja alkoi ammuskella sieltä kampusalueella ja muualla lähistöllä olleita ihmisiä. Tapauksen johdosta 13 alueella liikkunutta sivullista sai surmansa. Lisäksi mahaansa luodin saaneen Claire Wilsonin syntymätön lapsi menehtyi. Whitman sai surmansa poliisin ampumista luodeista.

Whitmanilla oli kasvain mantelitumakkeessa, ja hän kärsi tämän johdosta hypergrafiasta ja kovista migreeneistä. Hän sai myös usein raivokohtauksia piristeenä käyttämänsä Dexedrine-lääkkeen takia.

## Tapauksessa surmansa saaneet
*Margaret Whitman, Charlesin äiti, surmattiin kodissaan välikohtausta edeltävänä yönä.
*Kathy Whitman, vaimo, surmattiin nukkuessaan vuoteeseensa välikohtausta edeltävänä yönä.
*Edna Townsley, 47-vuotias kellotornin vastaanottovirkailija.
*Marguerite Lamport, kahden lapsen äiti, ammuttiin portaikossa haulikolla.
*Mark Gabour, 16-vuotias, ammuttiin portaikossa haulikolla.
*Thomas Eckman, 18, kuoli sairaalassa. Sai osuman auttaessaan haavoittunutta Claire Wilsonia.
*Robert Boyer, 33-vuotias professori.
*Thomas Ashton, 22-vuotias, kuoli sairaalassa.
*Thomas Karr, 24-vuotias opiskelija.
*Billy Speed, 22-vuotias poliisi.
*Harry Walchuk, 39-vuotias tohtorin tutkintoa suorittanut jatko-opiskelija, kuuden lapsen isä.
*Paul Sonntag, 18-vuotias, seurusteli Claudia Ruttin kanssa.
*Claudia Rutt, 18-vuotias, sai osuman auttaessaan poikaystäväänsä, kuoli myöhemmin sairaalassa.
*Roy Schmidt, 29-vuotias sähkömies, ammuttiin autonsa viereen.
*Karen Griffith, 17-vuotias, kuoli viikon kuluttua sairaalassa.
*Claire Wilsonin syntymätön lapsi. Mahaansa luodin saanut Claire Wilson selviytyi.

## Haavoittuneita
*David Gunby, haavoittui, mutta joutui dialyysihoitoon. Lopetti omasta tahdostaan hoidon 2001 ja kuoli siitä viikon kuluttua.

## Lähteet
Domino (peli)

**Domino** on peli, jonka pelivälineet ovat paksuja kortteja tai ohuita palikoita. Jokainen kortti muodostuu kahdesta vierekkäisestä neliöstä, joissa on kuva-aihe. Klassisessa dominossa kuva-aihe on pisteiden ("silmien") muodostama numero nollasta kuuteen, mutta lapsille on mm. eläin-dominoita.

Pelin tarkoitus on saada kädessä olevat kortit pois pöydälle. Kortit laitetaan peräkkäin ketjuksi, siten että  samat kuviot tulevat vastakkain. Jos kädessä on parikortti (6-6, 4-4), se asetetaan poikittain, ja pelaaja saa halutessaan laittaa ylimääräisen lisäkortin. Lisäsäännöillä pelistä on useita erilaisia muunnelmia.

## Sääntövariaatioita
Pelaajille voidaan jakaa kaikki dominot kerralla tai tietty määrä dominoita jolloin jää ns. nostokasa, josta pelaaja nostaa *sokkona* lisää, jos hän ei voi kädessä olevista dominoista laittaa mitään peliin.

Dominoa on mahdollista pelata niin, että se voittaa joka pääsee ensin eroon omista dominoistaan tai sitten voidaan pelata pistepeliä ennalta sovittuun pistemäärään asti. Pistepelissä dominoketjun päissä olevat silmäluvut ovat ratkaisevia. Esimerkiksi pelaaja A laittaa tyhjään pöytään dominon 1-4, jolloin hän saa 5 pistettä. Pelaaja B jatkaa ketjua dominolla 1-6, jolloin hän saa 4+6=10 pistettä. Vain viidellä jaollisista luvuista saa pisteet eli 1-4:ään jatkettu 1-3 (=7) ei tuota pelaajalle pisteitä. Kun toinen pelaaja pääsee dominoistaan eroon, lasketaan vastustajan käteen jääneiden dominojen silmäluvut yhteen ja pyöristetään lähimpään viidellä jaolliseen lukuun. Dominoista eroon päässyt pelaaja saa sen verran pisteitä itselleen.

### Ketjun jatkaminen
Peliä voidaan pelata niin, että on vain yksi kahteen suuntaan jatkettava ketju tai että on haaroittuva ketju. Yhden ketjun tapauksessa esimerkiksi tuplaykkönen laitetaan poikittain 2-1:en perään ja tuplaykkösen kyljestä jatketaan taas eteenpäin, mutta tuplaykkösen päihin ei voi laittaa dominoja. Haaroittuvan ketjun tapauksessa tuplaykkösestä voi jatkaa peliä neljään eri suuntaa. Haaroittuvan ketjun tapauksestakin on variaatioita. Voidaan pelata niin että kaikki tuplat toimivat haaroittimina tai niin että vain ensimmäisestä pöytään laitetusta tuplasta voi jatkaa neljään eri suuntaan.

## Dominoefekti

Palikat voidaan asettaa myös kapealle syrjälleen seisomaan, lyhyen matkan päähän toisistaan. Kun tällaisen ketjun viimeinen palikka kaatuu muita vasten, se saa aikaan ketjureaktion, jota kutsutaan *dominoefektiksi*. Sanaa käytetään myös kuvaannollisesti vahvistavista palaute-efekteistä, kuten ilmauksessa dominoteoria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Burton Richter

**Burton Richter** (22. maaliskuuta 1931 – 18. heinäkuuta 2018) oli yhdysvaltalainen fyysikko, joka sai vuonna 1976 Nobelin fysiikanpalkinnon psi-hiukkasen löytämisestä (J/ψ-hiukkanen). Samuel Ting teki vastaavan löydön riippumatta Richteristä, Ting sai Richterin ohella Nobelin samana vuonna.

Richter syntyi New Yorkissa ja opiskeli MIT:ssä, josta hän sai alemman korkeakoulututkinnon vuonna 1952 ja filosofian tohtorin arvon neljä vuotta myöhemmin. Richter työskenteli Stanford Linear Accelerator Centerin johtajana vuosien 1984 ja 1999 välisenä aikana. 

## Lähteet
Hellraiser: Hellworld

**Hellraiser: Hellworld** on vuonna 2005 tehty kauhuelokuva. Elokuvan on ohjannut Rick Bota.

Viisi nuorta kaverusta pelaavat samaa verkkopeliä nimeltä *Hellworld*. Läpäistyään viimeisen tason, he saavat kutsun Hellworldin VIP-juhliin. Saavuttuaan paikalle nuoret aloittavat rajun juhlimisen, mutta eivät vielä tiedä että näiden juhlien järjestäjä onkin itse Pinhead...

## Näyttelijät
Hellraiser – veriviiva

**Hellraiser – veriviiva** () on vuonna 1996 julkaistu kauhuelokuva. Elokuvan ohjasi Kevin Yagher salanimellä Alan Smithee.

## Juoni
On vuosi 2127. Avaruudessa kaukaisella avaruusasemalla Tri. Merchant on päättänyt sulkea helvetin portit lopullisesti, sillä satoja vuosia sitten hänen esi-isänsä rakensi tuon Lemarchandin laatikon, jolla voi avata portit helvettiin ja kutsua paikalle itse Pinheadin. Mutta Pinhead ei aio luopua valtakunnastaan suosiolla, tulevaisuus ja menneisyys kohtaavat tässä helvetillisessä taistelussa.

## Näyttelijät
Juan Carlos Valerón

**Juan Carlos Valerón Santana** (s. 17. kesäkuuta 1975 Arguineguin, Gran Canaria, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija.

Valerón pelasi yleensä keskikentällä hyökkäävässä roolissa pelintekijänä. Hänet tunnettiin erityisesti pelinäkemyksestään ja syöttötaidostaan.

Valerón aloitti ammattilaisuransa Las Palmasin riveissä vuonna 1995. Hän on edustanut myös Mallorcaa ja Atlético Madridia. Deportivoon Valerón siirtyi vuonna 2000. Hän on saavuttanut seuran riveissä yhden Espanjan cupin voiton ja kaksi Espanjan supercupin voittoa.

Valerón on pelannut myös Espanjan maajoukkueessa. Hän on kuulunut Espanjan joukkueeseen vuoden 2000 EM-kisoissa, vuoden 2002 MM-kisoissa ja vuoden 2004 EM-kisoissa.

## Saavutukset
*Espanjan cupin voitto 2002
*Espanjan supercupin voitto 2000, 2002

## Aiheesta muualla
*Profiili Deportivo La Coruñan sivuilla 
*Profiili FootballDatabase-tietokannassa
Sanomalaitejärjestelmä

**Sanomalaitejärjestelmä** on kenttäviestiverkossa toimiva kokonaisuus, jossa sanomalaiteverkon rungon muodostavat toisiinsa kytketyt keskussanomalaitteet. Keskussanomalaitteiden avulla kyetään olemaan yhteydessä toisiin keskussanomalaitteisiin, joita voi keskussanomalaiterunkoverkossa olla yhdeksän, keskussanomalaitteisiin liitettyihin sanomalaitteisiin sekä muihin keskussanomalaiterunkoverkkoihin ja tilaajiin.

Keskussanomalaitteet voivat vastaanottaa ja reitittää tilaajien sanomalaitteiden lähetteitä. Keskussanomalaitteessa voi olla tilaajia varten 29 aikajakoista paikkaa.

## Kirjallisuutta
**Viestimies 2005,* Viestiupseeriyhdistys ry, Pieksämäki 2005
*
Aros

**Aros** on 1200-luvun muinaislinnan rauniot Mullin saarella, Skotlannin länsirannikolla, Sisä-Hebrideillä. Saaren valtauksen aikana linna oli klaanien Clan MacDougall, Clan Donald ja Clan Maclean linnake.

## Lähteet
*Canmore
Real Valladolid

**Real Valladolid Club de Fútbol** on espanjalainen jalkapalloseura Valladolidin kaupungista Kastilia ja Leónista. Seuran edustusjoukkue pelaa kaudella 2025–2026 Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa.

Seuran kotistadion on espanjalaisen runoilijan ja dramaturgin José Zorrillan mukaan nimetty Estadio José Zorrilla. Stadion valmistui vuonna 1982 ja sen kapasiteetti on 26&nbsp;512 istumapaikkaa.

## Historia

Real Valladolid perustettiin 20. kesäkuuta 1928 Real Unión Deportiva de Valladolidin ja Club Deportivo Españolin yhdistyessä.

Seura nousi ensimmäistä kertaa korkeimmalle sarjatasolle Primera Divisióniin kaudeksi 1947–1948 sijoituttuaan edellisellä kaudella Segunda Divisiónin ensimmäiseksi. Kahta kautta myöhemmin vuonna 1950 seura ylsi Espanjan cupin Copa del Generalísimon loppuotteluun, mutta hävisi Athleticille maalein 4–1.

Seuraavat lähes kymmenen kautta seura pelasi korkeimmalla sarjatasolla ennen lyhyttä pudotusta alemmas kaudeksi 1958–1959 ja nousua takaisin ylemmäs seuraavaksi kaudeksi. 1960- ja 1970-luvut olivat seuralle aaltoliikettä eri sarjojen välillä ja kaudella 1970–1971 seura putosi kolmannelle sarjatasolle. Kaudeksi 1980–1981 seura nousi jälleen korkeimmalla sarjatasolle ja pelasi siellä kautta 1992–1993 lukuun ottamatta yhtäjaksoisesti kauteen 2003–2004 asti. Parhaimmillaan seura on sijoittunut Primera Divisiónin neljänneksi kaudella 1962–1963. Seura teki paluun korkeimmalle sarjatasolle kaudeksi 2007–2008 varmistettuaan nousun jo kahdeksan kierrosta ennen kauden 2006–2007 päätöstä. Tällä kertaa seura vietti sarjassa kolme kautta kamppaillen lähinnä alemman keskikastin sijoituksista ja putosi kauden 2009–2010 päätteeksi jälleen Segunda Divisióniin jäätyään kolmanneksi viimeiseksi.

Real Valladolidin suurin saavutus on liigacupin voitto vuodelta 1984. Tuolloin se kukisti kaksiosaisessa loppuottelussa Atlético Madridin yhteismaalein 3–0.

## Entisiä pelaajia

*  Rubén Baraja
*  José Luis Caminero
*  Luis García
*  Gabriel Heinze
*  Fernando Hierro
*  René Higuita
*  Alen Peternac
*  Carlos Valderrama
*  Sergio Asenjo
*  Joseba Llorente
*  Pedro León

## Entisiä valmentajia

*  Javier Clemente
*  Miroslav Đukić
*  Sergije Krešić
*  Gregorio Manzano
*  José Luis Mendilibar
*  Abel Resino

## Saavutukset

* Copa de la Liga: 1984

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Real Valladolidin sivusto
2. Ukrainan rintama

**2. Ukrainan rintama** oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin 20. lokakuuta 1943 Arorintamasta. Rintama uudelleenorganisoitiin 10. kesäkuuta 1945 Odessan sotilaspiiriksi. Puna-armeijan 
1943–1944 talvioffensiivin aikana 2. Ukrainan rintama koostui 5. panssari- sekä 4. ja 53. armeijasta.

2. Ukrainan rintama ylitti talvella 1943–1944 Dneprin Krementšukin kohdalta ja jatkoi etenemistä länteen. Tammikuun toisella viikolla se kääntyi pohjoiseen ja kohtasi Nikolai Vatutinin johtamat panssarijoukot, jotka olivat kääntyneet etelään tunkeutuessaan Puolaan. Näin syntyneeseen mottiin Korsunissa Tšerkasyn länsipuolella jäi kymmenen saksalaista divisioonaa. Adolf Hitler uskoi, että saksalaiset voisivat murtautua motista ja edetä uudelleen Kiovaan, mutta Erich von Manstein pyrki etenemään vain päärintamalla motin reunaan tarkoituksenaan auttaa motin sulauttamisessa päärintamaan. 16. helmikuuta saksalaiset olivat edenneet jo motin ja rintaman erotti vain tulviva Tikitšjoki. Puna-armeijan tankkien ja ratsuväen takaa-ajamana motitetut joukot, muun muassa SS-divisioona Wiking, taistelivat tiensä joen yli menettäen puolet miesvahvuudestaan ja kaiken raskaan kaluston.

Maaliskuussa 1944 rintaman komentajaksi asetettiin Rodion Malinovski, jonka johdolla rintama jatkoi etenemistään kohti etelää. Yhdessä 3. Ukrainan rintaman kanssa se vapautti työnsi saksalaiset pois Neuvostoliiton maaperältä ja jatkoi etenemistään Balkanille miehittäen Romanian ja Bulgarian.

## Komentajat
* 20. lokakuuta 1943 – 21. toukokuuta 1944 Neuvostoliiton marsalkka Ivan Konev
* 22. toukokuuta 1944 – 10. kesäkuuta 1945 Neuvostoliiton marsalkka Rodion Malinovski

## Lähteet
Sergio Omar Almirón

**Sergio Omar Almirón** (s. 18. marraskuuta 1958 Rosario, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Almirón voitti maailmanmestaruuden vuoden 1986 MM-kisoissa Argentiinan joukkueessa, vaikkakaan ei pelannut turnauksessa yhtään ottelua.

Pelaajaurallaan (1978–1993) Sergio Almirón edusti Argentiinassa Newell's Old Boysia (ainakin vuonna 1986) sekä Talleres de Córdobaa, Ranskassa Toursia ja Meksikossa UANL Tigresiä (ainakin vuosina 1989–1991).

## Lähteet
3. Ukrainan rintama

**3. Ukrainan rintama** oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin  Lounaan rintamasta 20. lokakuuta 1943. Rintaman esikunnasta muodostettiin 10. kesäkuuta 1945 puna-armeijan Eteläinen ryhmä.

Kurskin taistelun jälkeisessä puna-armeijan offensiivissa 1. lokakuuta 3. Ukrainan rintama aloitti hyökkäyksen kohti saksalaisia joukkoja Zaporižžjan lähellä. Saksalaisten siirtäessä reservejä torjumaan hyökkäystä iskeytyi 4. Ukrainan rintama samanaikaisesti Saksan 6. armeijaa vastaan ja murtautui sen linjan läpi. 1943–1944 talvioffensiivin aikana 3. ja 4. Ukrainan rintama vapautti suuren osan Ukrainaa mukaan lukien Harkovan ja Odessan kaupungit. Yhdessä 2. Ukrainan rintaman kanssa se työnsi saksalaiset pois Neuvostoliiton maaperältä ja jatkoi etenemistään Balkanille miehittäen Romanian ja Bulgarian. Talvella 1944–1945 rintama eteni luoteeseen kohti Unkaria ja Jugoslaviaa.

## Komentajat
* 20. lokakuuta 1943 – 15. toukokuuta 1944 armeijankenraali Rodion Malinovski
* 15. toukokuuta 1944 – 15. kesäkuuta 1945 Neuvostoliiton marsalkka Fjodor Tolbuhin

## Lähteet
Ville Luho

**Vilhelm (Ville) Bernhard Luho** (alk. * Bernhard Wilhelm Klén*, 17. elokuuta 1911 Suomi – 15. huhtikuuta 1982 Vårby, Huddinge) oli suomalainen arkeologi, koulutukseltaan filosofian tohtori (1956).

Luho opiskeli historiaa ja pääsi Kansallismuseoon töihin 1940, missä hän toimi Aarne Äyräpään assistenttina. Hänestä tuli Muinaistieteellisen toimikunnan esihistoriallisen osaston amanuenssi 1949, sen johtaja 1970, museoviraston esihistorian toimisto toimistopäällikkö 1972–1976. Tutki erityisesti kivikautta. Vuodesta 1964 hän toimi dosenttina. Hän järjesti Kansallismuseossa pitkään esillä olleen esihistorian näyttelyn.

Luho kuoli Ruotsissa vuonna 1982 ja hänet on haudattu S:t Botvidin hautausmaalle Huddingenissa.

## Teokset
* *Alavuden historia 1* : *Alavuden vaiheita esihistoriallisesta ajasta vuoteen 1918* Kojonen, Eero, s. 9-50: ”Alavuden esihistoriallisia vaiheita” kirjoittanut Ville Luho, 1918, 2. p. 1993
* *Askola-kulttuuri Suomen varhaismesoliittinen kivikausi*, 1957
* *Askola-Kultur die frühmesolithische Steinzeit in Finnland*, 1956
* *Helsinge sockens förhistoria*, 1963
* *Helsingin pitäjän esihistoria*, 1965
* *Komsa-Kultur*, 1956
* *Kurikan historia 1* : *Esihistoriasta Suomen sotaan*, Osmo Rinta-Tassi esihistorian osan laat. Ville Luho, 1980
* *Lapuan historia 1* : *Esihistoriallisesta ajasta Suomen sotaan*, Erkki Lehtinen & Ville Luho, 1963
* *Suomen kivikauden pääpiirteet*, 1948
* *Suomusjärvi-Kultur Die mittel- und spätmesolithische Zeit in Finnland*, 1967
* *Suur-Lohtajan historia 1* :  *Esihistoriallisesta ajasta Suomen sotaan*, kirj. Ville Luho, Armas Luukko, 1957
* *Työväen-osakeyhtiö Alku*, 50-vuotiskertomus, 1938
* *Vanhan-Ruoveden historia 1*, Niilo Söyrinki, Ville Luho, Mauno Jokipii, 1959, 2. p. , 1989 7.

## Lähteet
Hyökännummi

**Hyökännummi** on taajama Etelä-Mäntsälässä, Kellokosken pohjoispuolella.
Hyökännummessa on vuonna 2018 valmistunut ala-aste, päiväkoti ja kerhotalo sekä Ohkolan sairaala.
Hyökännummen postitoimipaikka on 04500 Kellokoski.  

Hyökännummen laajin yhtenäinen ulkoilualue on Porakallio, joka on osa Porakallio–Tasalankallio–Lintulankallio-kallioselännettä. Selänteellä sijaitsee Hyökännummen korkein kohta.

## Lähteet
4. Ukrainan rintama

**4. Ukrainan rintama** oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin 20. lokakuuta 1943 Etelän rintamasta. Se hajotettiin 15. toukokuuta 1944. Rintaman komentajana toimi armeijankenraali  Fjodor Tolbuhin.

Kurskin taistelun jälkeisessä puna-armeijan offensiivissa 1. lokakuuta 3. Ukrainan rintama aloitti hyökkäyksen kohti saksalaisia joukkoja Zaporižžjan lähellä. Saksalaisten siirtäessä reservejä torjumaan hyökkäystä iskeytyi 4. Ukrainan rintama samanaikaisesti Saksan 6. armeijaa vastaan ja murtautui sen linjan läpi. 1943–44 talvioffensiivin aikana 3. ja 4. Ukrainan rintama vapautti suuren osan Ukrainaa mukaan lukien Harkovan ja Odessan kaupungit.

## Lähteet
Kerttu Vuolab

**Kerttu Maarit Kirsti Vuolab** (s. 1. toukokuuta 1951 Utsjoki) on saamelainen kirjailija ja kielenkääntäjä. Hän kirjoittaa pohjoissaameksi ja toimii myös kuvittajana. Lisäksi Vuolab on kääntänyt kirjoja saameksi ja tehnyt sanoittajana yhteistyötä Mari Boinen kanssa.

Vuolab on merkittävä kulttuuripoliittinen vaikuttaja. Hänen tavoitteenaan on saamen kielen, kulttuurin ja kertomaperinteen siirtäminen tuleville sukupolville. Vuolab toimi Lapin läänintaiteilijana vuosina 1994–1998.

Kansakoulun Vuolab kävi Outakoskella, jonka jälkeen hän jatkoi Ivalon oppikouluun. Vuolab on suorittanut saamen kielen ja kulttuurin opintoja Tromssan yliopistossa 1978 ja Oulun yliopistossa 1981.

The Finnish Reading Association (FinRA) myönsi Vuolabille vuoden 1995 Aapiskukko-palkinnon. Palkinto myönnetään lukutaitoa edistävästä työstä. Vuonna 2006 Vuolabille myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki. Vuonna 2011 hänen teoksensa *Bárbmoáirras* (2008) () oli ehdolla Pohjoismaisen kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Sama teos voitti vuonna 2017  Lappi-kirjallisuuspalkinnon. Vuonna 2014 hänet palkittiin saamen kielen Gollegiella-palkinnolla työstään pohjoissaamen kaunokirjallisuuden edistäjänä.

## Tuotanto
### Kirjat
* *Golbma skihpáračča* (1979), ilmestynyt myös inarin- ja koltansaameksi. Kirjassa 
* *Ánde ja Risten jági farus* (1990)
* 
* *Čomisteaddjit* (2005, näytelmä yhdessä Sverre Porsangerin kanssa)
* 

### Käännökset
* Antoine de Saint-Exupéry: *Bás prinssaš* (1981, suom. ''Pikku prinssi'')
* Selma Lagerlöf: *Lottežan Niillasa mátkkit* (videonauhat 1999, suom. ''Peukaloisen retket'')
* Tove Jansson: *Moson de geavvá?* (2000, suom. ''Kuinkas sitten kävikään?'')

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Nunnanlahti

**Nunnanlahti** on Juuan kylä. Se sijaitsee Juuan kirkonkylältä 15 kilometriä Joensuuhun päin valtatie 6:n varrella. Nimen alkuosa sisältää saamenkielisen miehennimen Nunná.

Asukkaita kylällä on noin 480. Nunnanlahden koulussa oli 36 oppilasta lukuvuonna 2005–2006. Vuonna 2019 peruskoulun oppilaita oli enää 21. Tämän lisäksi tulevat esiopetuksen oppilaat.

Nunnanlahti tunnetaan kiviteollisuudesta. Siellä on Suomen tunnetuin vuolukivikeskittymä. Siellä toimivat Tulikivi Oyj ja Nunnanlahden Uuni Oy. Suomen Kivikeskus esittelee, tutkii ja opettaa geologiaa monipuolisesti. Kivikeskuksessa on myös Geo-tietokeskus ja vaihtuvia taidenäyttelyitä.

Nunnanlahden Mustanvaaran vuolukivilouhoksella tapahtui 29. elokuuta 1912 onnettomuus, jossa kuoli seitsemän työmiestä. Se on Suomen pahin kaivosonnettomuus.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Ikonen-Graafmans,Tuula; Kärkkäinen, Merja; Martikainen, Tapio; Partanen, Jukka; Vihreäpuu, Aimo (toimituskunta ja kirjoittajat): *Nunnanlahti: kylä kivestä.* Nunnanlahden kyläyhdistys 2022.

## Aiheesta muualla
* Vuolukivi, Helsingin Sanomat, 30.05.1937, nro 142, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Kivi, jota sahataan, höylätään ja vuollaan. Kaukaisen Juuan Nunnanlahdessa on maamme ainoa teollisesti käyttökelpoinen vuolukivivyöhyke, Seura, 10.11.1937, nro 45, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot