José Maria Eça de Queiroz

**José Maria Eça de Queiroz** tai **Eça de Queirós** (25. marraskuuta 1845 Póvoa de Varzim, Portugali – 16. elokuuta 1900 Pariisi, Ranska) oli portugalilainen romaanikirjailija. Hän käytti sukunimestään muotoa Eça de Queiroz, joka nykyään portugalin kielellä kirjoitettaisiin Queirós. Hänen teostensa kannessa käytetään muotoa Queiroz. Häntä pidetään 1800-luvun ja ehkä koko Portugalin historian merkittävämpänä romaanikirjailijana.

## Nuoruus ja opiskelu
José Maria Eça de Queiroz syntyi Póvoa de Varzimissa. Hänen syntymätodistukseensa on merkitty vain hänen isänsä nimi. Äiti oli 19-vuotias ja naimaton. Josén vanhemmat menivät myöhemmin naimisiin ja saivat kuusi lasta. José asui vanhempiensa luona ensimmäistä kertaa 21-vuotiaana. Häntä olivat kasvattaneet imettäjä ja isovanhemmat. Hän asui osan ajasta isovanhemmillaan ja osan ajasta portolaisessa sisäoppilaitoksessa.

Josén isä oli merkittävä poliisituomari. Hän maksoi poikansa opinnot sekä sisäoppilaitoksessa että Coimbran yliopistossa.

## Ura
Vaikka Eça de Queiroz toimi asianajajana, hän oli enemmän kiinnostunut kirjallisuudesta. Hänen novellejaan ja esseitään julkaistiin pian *[[Gazeta de Portugal]]* -lehdessä. Eça de Queiroz oli 1870-luvun alussa mukana ryhmittymässä, jonka tavoitteena oli yhteiskunnalliset ja taiteelliset uudistukset.

Eça de Queiroz hakeutui diplomaattiselle uralle ja toimi 1870-luvun alussa kuuden kuukauden ajan Leirian kunnallishallinnossa. Hänen sai ensimmäisen konsulin pestinsä Havannaan. Siellä hän toimi vuodet 1872–1874. Sen jälkeen hän oli konsulina Newcastlessa (1874–1879) ja Bristolissa (1879–1888). Bristolin-kaudellaan Eça de Queiroz meni naimisiin Emília de Castron kanssa. Pariskunta sai neljä lasta.

Eça de Queiroz teki tunnetuimmat teoksensa toimiessaan diplomaattina. Vuonna 1876 julkaistu *O Crime do Padre Amaro*, joka käsittelee selibaattivaatimuksen tuhoavaa vaikutusta heikkoon pappiin ja fanaattisuuden vaaroja. *O Primo Basílio* (1878) on puolestaan satiiri intohimon romanttisesta ideasta. Teosta *Os Maias* (1888) pidetään Eça de Queirozin mestariteoksena, jossa hän kertoo portugalilaisen yhteiskunnan dekadenssista.

Eça de Queiroz toimi myöhemmin Portugalin pääkonsulina Ranskassa. Hän asui Neuilly-sur-Seinessa ja jatkoi samalla kirjallista uraansa. Hän kuoli tuberkuloosiin vuonna 1900. Eça de Queirozin viimeiset romaanit olivat tunteellisia, kuten hänen kuolemansa jälkeen julkaistu *A Cidade e as Serras* (1901).

Eça de Queirozin teoksia on käännetty noin 20 kielelle.

## Teokset
Näytteitä Eça de Queirozin tuotannosta on teoksessa *[[Maailmankirjallisuuden kultainen kirja|Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja]]* (WSOY 1954).
*A Capital
*A Cidade e as Serras (1901)
*A Ilustre Casa de Ramires (1900)
*A Relíquia (1887)
*A Tragédia da Rua das Flores
*As Farpas
*As Minas de Salomão
*Adão e Eva no Paraíso
*Alves & C.a (1925)
*Cartas de Inglaterra
*Cartas Familiares e Bilhetes de Paris
*Contos
*Correspondência de Fradique Mendes (1900)
*Ecos de Paris
*Notas Contemporâneas
*O Conde d'Abranhos
*O Crime do Padre Amaro (1875, uudistettu 1876 ja 1880)
*O Egipto (1926)
*O Mandarim
*O Tesouro
*O Mistério da Estrada de Sintra
*O Primo Basílio (1878)
*Os Maias (1888)
*Prosas Bárbaras (1903)
*Últimas Páginas
*Uma Campanha Alegre

## Lähteet
*Jull Costa, Margaret: ”Introduction”. Teoksessa 
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla