open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Venäjä olympialaisissa

**Venäjä** osallistui **olympialaisiin** ensimmäisen kerran II olympiadin kisoissa 1900 Pariisissa. Venäjän olympiakomitea kuitenkin purkautui bolsevikkivallankaappauksen myötä 1917. Vuodesta 1922 maa oli osa Neuvostoliittoa, jonka olympiakomitea perustettiin ja tunnustettiin 1951. Neuvostoliitto osallistui ensi kerran olympiakisoihin XV olympiadin kisoissa 1952 Helsingissä, pääkaupunki Moskova isännöi XXII olympiadin kisat 1980 ja valtion hajottua 1991 sen olympiakomitean urheilijat kuuluivat vuoden 1992 olympialaisissa *yhdistettyyn joukkueeseen* koostuen talvikisoissa Itsenäisten valtioiden yhteisön 6 maan sekä kesäkisoissa yhteisön kaikkien 11 maan ja Georgian urheilijoista.

Venäjän olympiakomitea perustettiin uudelleen 1989 ja tunnustettiin 1993, minkä jälkeen maa on ollut mukana XVII talviolympiakisoista 1994, joissa maa oli mitalitilaston ensimmäinen ja on sen jälkeenkin kuulunut kärkipään menestyjiin. XXII talviolympiakisat 2014 järjestettiin Venäjän Sotšissa.

Venäjä on olympiakisojen kaikkien aikojen mitalitilastossa kymmenes ja sen olympiamenestys on ollut laaja-alaista. Nykyisin olympiaohjelmaan kuuluvista urheilumuodoista se on jäänyt ilman mitaleja vain ratsastuksessa ja triathlonissa sekä useissa palloilulajeissa, joissa mitaleja on hyvin vähän jaossa. Eniten kultamitaleja sillä on yleisurheilusta, painista ja voimistelusta. Maan ensimmäinen olympiavoittaja oli taitoluistelun erikoiskilpailun IV olympiadin kisoissa 1908 Lontoossa voittanut Nikolai Panin. Menestyneimmät urheilijat ovat neljä kultaa voittaneet maastohiihtäjä Larisa Lazutina (lisäksi yksi kulta yhdistetyssä joukkueessa), telinevoimistelija Aleksei Nemov sekä taitouimarit Anastasija Davydova ja Anastasija Jermakova. Kolme kultamitalia Venäjälle ovat voittaneet maastohiihtäjät Ljubov Jegorova (lisäksi kolme kultaa yhdistetyssä joukkueessa) ja Julija Tšepalova, miekkailija Stanislav Pozdnjakov (lisäksi yksi kulta yhdistetyssä joukkueessa), vapaapainija Buvaisar Saitijev, taitouimarit Olga Brusnikina ja Marija Kiseljova sekä kaukalopikaluistelija Viktor An (lisäksi kolme kultaa Etelä-Korean joukkueessa).

## Mitalit

**Venäjän mitalit kesäolympialaisissa**

**Venäjän mitalit talviolympialaisissa**

**Venäjän kokonaismenestys olympiakisoissa**

**Venäjän olympiamitalit urheilumuodoittain**

## Lähteet

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Juho Aula

**Juho Lauri Aula** (30. kesäkuuta 1897 Uusikirkko Tl – 11. kesäkuuta 1958) oli suomalainen jääkäriyliluutnantti ja isännöitsijä. Hänen vanhempansa olivat  urkuri Juho Henrik Veranen ja Aleksandra Sofia Aula. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1932 Sylvi Vilhelmiina Virtasen kanssa.

## Opinnot
Aula oli käynyt kansakoulun ja sahateollisuuskoulun, jonka hän suoritti vuosina 1923–1924.

## Jääkäriaika

Aula liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 29. helmikuuta 1916. Myöhemmin hänet komennettiin pataljoonan ratsuosastoon. Aula otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella.

## Suomen sisällissota
:*Katso myös: [[Suomen sisällissota]]*
Aula saapui Vaasaan jääkäreiden pääjoukon mukana vääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan varavahtimestariksi ja joukkueenjohtajaksi Karjalan ratsujääkärirykmenttiin 2. eskadroonaan. Eskadroonan mukana hän osallistui taisteluihin Suomen sisällissodassa Viipurin seudun taisteluihin, haavoittuen Kuolemajärvellä 24. huhtikuuta 1918.

## Sisällissodan jälkeinen aika
Sisällissodan jälkeen Aula palveli samassa joukko-osastossa, josta sodan jälkeen muodostettiin Hämeen ratsujääkärirykmentti. Hänet komennettiin 16. joulukuuta 1918 – 3. maaliskuuta 1919 väliseksi ajaksi Nurmekseen rajavartiopalvelukseen. Armeijasta hän erosi 15. maaliskuuta 1919 ja siirtyi Huittisten suojeluskuntajärjestön palvelukseen ratsuosaston päälliköksi 7. huhtikuuta 1919, josta tehtävästä hän siirtyi samana vuonna, 1. elokuuta Pirkkalan suojeluskunnan paikallispäälliköksi. Metsäalalle hän siirtyi 1. elokuuta 1921, toimien eri yrityksissä työnjohtajana ja piiripäällikkönä. Vuoden 1931 kesällä hän osallistui Loviisan kalastus Oy:n Islannin vesille kohdistuneelle kalastusretkikuntaan. Myöhemmin hän toimi Helsingissä liikemiehenä.

## Talvi- ja jatkosota
Aula osallistui talvisotaan koulutusupseerina Hämeenlinnan panssarintorjuntakoulutuskeskuksessa ja jatkosodan alussa hän oli samassa tehtävässä, mutta myöhemmin hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi Jääkärirykmentti 4:n 1. erilliseen panssarintorjuntakomppaniaan, jossa hän osallistui taisteluihin Karjalankannaksella. Vuonna 1941 hänet komennettiin hankintapäälliköksi Itä-Karjalan sotilashallinnon Aunuksen Rakennuspiiriin.

## Luottamustoimet
Jääkäriliiton johtokunnan jäsenenä hän oli vuosina 1939–1955 ja sihteerinä vuosina 1955–1958, Jääkärisuojeluskunnan esikunnan jäsen ja viimeinen paikallispäällikkö. Hän toimi myös  Hallan säätiön hallituksen jäsenenä vuosina 1952–1958. Hän oli myös mukana Marsalkan ratsastajapatsasvaltuuskunnassa.

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .

### Viitteet
Metaneira

**Metaneira** () oli kreikkalaisessa mytologiassa Eleusiin kuningatar ja Keleoksen, Attikan kuninkaan, puoliso. Demeterin etsiessä tytärtään Persefonea vanhan naisen hahmossa Keleos otti hänet vastaan vieraanvaraisesti. Vastapalvelukseksi kuningas, joka ei tunnistanut jumalaista vierastaan, pyysi Demeteriä hoitamaan kahta poikaansa, Demofonia ja Triptolemosta.

Kiitokseksi vieraanvaraisuudesta Demeter päätti tehdä Demofonista kuolemattoman polttamalla tämän kuolevaisen sielun pois perheen tulisijalla joka yö. Metaneira kuitenkin yllätti jumalattaren eräänä yönä pitämässä poikaansa tulessa ja keskeytti rituaalin huutamalla kauhusta, jolloin hänen poikansa paloi tuhkaksi. Demeter paljasti tällöin itsensä, ja opetti Triptolemokselle maanviljelyn taidon.

## Lähteet
Oerlikon 20 mm

**Oerlikon 20 mm** -tyyppimerkintä käsittää useita Oerlikon Contraves -yhtiön valmistamia ilmatorjuntakanuunoita, jotka perustuvat alkuperäiseen Reinhold Beckerin suunnittelemaan malliin vuodelta 1914. Useita sen versioita käytettiin toisessa maailmansodassa ja yhä nykyäänkin.

Reinhold Becker kehitti 20 mm automaattikanuunan ensimmäisen maailmansodan aikana, jossa sitä käytettiin vähäisessä määrin lentokoneissa ja ilmatorjunta-aseena sodan loppuun. Aseen patentti myytiin 1919 Seebach Machinenbau Aktien Gesellschaft -yhtiölle Sveitsiin. Hyvin pian Werkzeug Maschinenfabrik Oerlikon osti edellä mainitun yhtiön itselleen.

## Katso  myös
*MG FF

## Aiheesta muualla
Johannes Alaranta

**Johannes Alaranta** (14. marraskuuta 1895 Alahärmä – 15. tammikuuta 1979) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Juho Alaranta ja Sanna Rjörkholm. Hänen puolisonsa oli Suoma Römpötti. 

## Opinnot
Hän kävi kansakoulun. Taistelukoulun kanta-aliupseerikurssin jalkaväkilinjan hän suoritti vuonna 1929. 

## Jääkärikausi

Tämä Alahärmäläinen maanviljelijä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 11. helmikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 23. syyskuuta 1917 4. komppaniaan. Johannes Alaranta otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella, Schmardenissa ja Aa-joella. 

## Suomen sisällissota
:*Katso myös: [[Suomen sisällissota]]*
Johannes Alaranta saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) aliupseeriksi ylennettynä jääkärien etujoukon mukana 18. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin Vähänkyrön–Kauhajoen suojeluskuntakomppaniaan vähäkyröläisten joukkueenjohtajaksi. Sisällissodassa hän osallistui Ikaalisten taisteluun, jossa hän haavoittui Kilvakkalan kylässä 10. maaliskuuta 1918. Hänen haavojaan hoidettiin Vaasan sotilassairaalassa ja parannuttuaan hänet komennettiin 2. jääkärirykmentin täydennyspataljoonan 1. komppaniaan koulutusaliupseeriksi. 

## Sisällissodan jälkeinen aika
Hänet siirrettiin 8. heinäkuuta 1918 Pioneerikoulutuspataljoonan 1. komppaniaan. 29. marraskuuta 1918 hänet siirrettiin Panssarijuna n:o 1:een, josta hänet siirrettiin 25. huhtikuuta 1919 Pioneeripataljoona 1:een, Rautatiepataljoonaan hänet komennettiin 1. marraskuuta 1923 ja Tampereen rykmenttiin 8. syyskuuta 1927, missä hänet määrättiin ensin 8. komppaniaan ja 1. marraskuuta 1928 aliupseerikouluun koulutusaliupseeriksi.

## Talvi- ja jatkosota

Talvisodassa hän toimi joukkueenjohtajana Talouskoulussa, osallistuen Taipaleen taisteluun. sotien välisen ajan hän toimi komppanianvääpelinä 7. prikaatin 2. pataljoonassa. Jatkosodassa hän toimi Jalkaväkirykmentti 28:ssa joukkueenjohtajana ja osallistui Tyrjän ja Ristilahden taisteluihin. Hän haavoittui Kojolanjärvellä 24. helmikuuta 1942. Haavoista parannuttuaan hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi jalkaväenkoulutuskeskus 19:ään. Koulutuskeskuksesta hänet siirrettiin työleirin päälliköksi Sotavankileiri 6:een, jossa hän toimi vuodet 1942–1944. Sotavankileiri 1:n päällikkönä hän toimi vuonna 1944. 

## Sotien jälkeinen aika
Hän jäi eläkkeelle armeijasta vuonna 1945. Eläkkeellä ollessaan hän osallistui miinanraivaukseen, jossa tehtävässä haavoittui 8. heinäkuuta 1946. Haavoistaan toivuttuaan hän työskenteli Helsingissä Soinne ja K:ni Oy:n palveluksessa vuosina 1949–1967.

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, *Suomen jääkärien elämäkerrasto*, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, *Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975*, Vaasa 1975 .

### Viitteet
Juho Alanko

**Juho Iivari Alanko**  (28. syyskuuta 1892 Ilmajoki – 21. maaliskuuta 1943) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Juho Alanko ja Elisabeth Korpi-Kahma. Hänen puolisonsa oli Ida Olivia Kaukonen.  

## Opinnot
Juho Iivari Alanko kävi kansakoulun, kauppa-apulaiskurssin ja yhden luokan Vaasan kauppakoulua. 

## Jääkärikausi

Tämä Ylistarossa ja Vaasassa työskennellyt liikeapulainen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 24. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin 12. joulukuuta 1916 haupitsipatteriin ja 18. huhtikuuta 1917 uudelleen 1. komppaniaan. Juho Iivari Alanko otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. 

## Suomen sisällissota
:*Katso myös: [[Suomen sisällissota]]*
Hän saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) varavääpeliksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin vääpeliksi 9. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa Viipurin valloitukseen. 

## Sisällissodan jälkeinen aika
Juho Iivari Alanko palveli sodan jälkeen vääpelinä ja joukkueenjohtajana Kajanin sissipataljoonassa, sekä lyhyen ajan myös pataljoonan aseupseerina. Enne eroaan puolustusvoimista hän toimi pataljoonan rahastonhoitajana. Puolustusvoimista eroamisensa jälkeen syksyllä 1919 hän toimi liikemiehenä Tampereella, hoitaen samalla Tampereen suojeluskunnan Pyynikin pataljoonan komentajan tehtäviä. Vuonna 1922 hän muutti Vaasaan, jossa hän työskenteli Rautakauppa oy Teräksen palveluksessa. Suojeluskuntatyötä hän ei Vaasassakaan unohtanut, vaan hoiti Vaasan suojeluskunnan paikallispäällikön tehtäviä vuosina 1923 – 1924. Liikkeenharjoittajana hän toimi vuodet 1928 - 1932, Kuolemajärven jääkärikodissa hän oli vuodet 1934 - 1939.  

## Talvi- ja jatkosota
Talvisotaan hän osallistui Uudenkaarlepyyn koulutuskeskuksessa ja jatkosotaan jalkaväenkoulutuskeskus 18:ssa sekä Huoltoupseerina Äänislinnan aluemetsätoimistossa. Juho Iivari Alanko on haudattu Vaasaan. 

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .

### Viitteet
Ferrari 166

**Ferrari 166** on italialaisen autovalmistaja Ferrarin vuosina 1948–1953 valmistama automalli.

## Formula 1 -tulokset
Linda Bresonik

**Linda Bresonik** (s. 7. joulukuuta 1983 Essen) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut naisten maajoukkueessa 84 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2003 ja 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2001 ja 2009. Pekingin 2008 olympialaisissa hän saavutti pronssia.

Bresonikin ammattilaisseurana oli vuoteen 2005 FCR 2001 Duisburg. Sen jälkeen hän on pelannut SC 07 Bad Neuenahrissa ja SG Essen-Schönebeckissä mutta palasi vuonna 2008 Duisburgiin. Vuodesta 2012 lähtien hän on edustanut ranskalaista Paris Saint-Germainia.

## Lähteet
*
Gustaf von Essen

**Gustaf Robert von Essen** (3. marraskuuta 1882 Jepua – 10. tammikuuta 1957) oli suomalainen jääkäriluutnantti ja apulaisjohtaja. Hänen vanhempansa olivat tehtailija Carl Jonathan von Essen ja Aina Johanna von Essen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1940 Eva Meta Helena Strömin kanssa.

## Opinnot
Essen kävi kahdeksan luokkaa Vaasan suomalaista reaalilyseota ja yhden vuoden Helsingin kauppaopistoa. Hän toimi liikemiehenä ja harjoitti kieliopintojaan Hampurissa vuosina 1907–1909 ja Ranskassa aina vuoteen 1915 saakka. 

## Jääkäriaika

Essen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 1. syyskuuta 1916, josta hänet siirrettiin 29. toukokuuta 1917 pataljoonan 1. konekiväärikomppaniaan ja 10. heinäkuuta 1917 edelleen 2. konekiväärikomppaniaan. Hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon.

## Suomen sisällissota
:*Katso myös: [[Suomen sisällissota]]*
Essen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi aluksi 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan ja 8. maaliskuuta 1918 alkaen 4. jääkärirykmentin 9. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, jonka mukana otti osaa taisteluihin Viipurissa. 

## Sisällissodan jälkeinen aika
Sisällissodan jälkeen Essen palveli 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 4:ssä, jolla sittemmin on ollut nimet Jääkäripataljoona n:o 2, Pohjolan jääkäripataljoona ja Kajaanin sissipataljoona, jonka konekiväärikomppaniassa hän toimi joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä. Hän erosi armeijasta 9. syyskuuta 1919 ja siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja toimi 20. syyskuuta 1919 – 1. tammikuuta 1920 piiriesikunnan kansliapäällikkönä Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiirissä ja 1. tammikuuta 1920 – 15. helmikuuta 1921 piiripäällikkönä. Suojeluskuntajärjestöstä lähtönsä jälkeen hän toimi Jepuan villakehruutehdas oy:n konttoripäällikkönä ja apulaisjohtajana vuosina 1928–1932 sekä myöhemmin yksityisenä liikemiehenä. Hänet on haudattu Jepualle. 

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .
* 

### Viitteet
Kynttilänjalka

**Kynttilänjalka** tai **kynttelikkö** on kynttilöille tarkoitettu alusta. Sen tarkoitus on pitää kynttilä pystysuorassa. Kynttilänjalan toinen tehtävä on estää sulaneen steariinin leviäminen tai tippuminen kynttilän ympärille alustaan.

Kynttilänjalkaan asetetaan kynttilä tai kynttilöitä. Kynttilä voi olla asetettu jalustassa olevan vastikeosan sisään. Lukkomekanismilla toimiviakin esiintyy. Oma keksintönsä on kynttilänjalka, johon voidaan liittää minkä hyvänsä tapainen pystykynttilä, sen vyötärömitasta riippumatta. On olemassa myös turvakynttilöitä, jotka sammuvat itsestään, kun ovat palamassa vaarallisen lyhyiksi, mikä saattaa suojella sekä palovaaralta että myös pintaa, jolle kynttilänjalka on asetettu, saamasta epätoivottuja vaurioita lämmöstä.

Kynttilänjaloissa on usein koristeita.

Juutalaisuuden yksi symboli on seitsenhaarainen kynttelikkö eli menorah.
Kerstin Stegemann

**Kerstin Stegemann** (s. 29. syyskuuta 1977) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa 191 ottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. 

Stegemann esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 17-vuotiaana huhtikuussa 1995. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2003 ja 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 1997, 2001, 2005 ja 2009. Hän saavutti olympiapronssia vuosina 2000, 2004 ja 2008.

Seuratasolla Stegemann edustaa FSV Gütersloh 2009:ää. Vuonna 2000 hän voitti Saksan mestaruuden FCR 2001 Duisburgin joukkueessa.

## Lähteet
*
Marsha Ivins

**Marsha Sue Ivins** (s. 15. huhtikuuta 1951 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen NASAn astronautti, siviiliammatiltaan insinööri.

Ivins valmistui Coloradon yliopistosta vuonna 1973 ja aloitti työt NASA:lla Lyndon B. Johnson Space Centerissä. Hän on ollut mukana viidellä avaruussukkulalennolla ja viettänyt avaruudessa yhteensä 55 päivää, 21 tuntia ja 48 minuuttia.
Puerto de Mogán

**Puerto de Mogán** on kylä Gran Canarian saarella. Hallinnollisesti se kuuluu Mogánin kuntaan. Kylää kutsutaan 'Pieneksi Venetsiaksi'. Kylä on suosittu turistikohde ja siellä on useita hotelleja. Kylässä on pieni satama huviveneille ja lautoille. Satamasta on säännöllinen laivayhteys Puerto Ricoon ja Arguineguín'iin. Kylässä on useita ravintoloita ja baareja rannan ja pienvenesataman alueilla, sekä perjantaisin markkinat, jotka tuovat myös paikallista väkeä koko saaren alueelta kylään. Gran Canarian saaren eteläreunaa myötäilevä moottoritie GC-1 ulottuu Puerto de Mogániin saakka.
Oslo Nye Teater

**Oslo Nye Teater** on Oslossa Norjassa sijaitseva teatteri. Se on yksi Norjan suosituimmista teattereista. Teatteri perustettiin vuonna 1959, kun Det Nye Teater ja Folketeatret yhdistettiin. Se käsittää neljä näyttämöä: Oslo Nye Hovedscenen, Oslo Nye Centralteatret, Oslo Nye Trikkestallen ja Oslo Nye Caféscenen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Teatterin kotisivut
Attila Ábrahám

**Attila Ábrahám** (s. 29. huhtikuuta 1967) on unkarilainen meloja ja olympiavoittaja. Hän voitti yhden olympiamitalin jokaista väriä: Soulin olympialaisissa 1988 hän oli mukana Unkarin joukkueessa sekä nelosten 1&nbsp;000 metrin että kaksikkojen 500 metrin kilpailuissa ja voitti näistä lajeista kultaa ja pronssia. Neljä vuotta myöhemmin Barcelonassa Ábrahám oli vielä voittamassa hopeaa nelosten 1&nbsp;000 metrin kilpailussa. 

MM-kilpailuissa Ábrahám voitti viisi kultamitalia ja sai viisi muuta mitalia kaksikoissa ja nelosissa. Plovdivissa 1989 hän voitti kultaa kaksikkojen 10&nbsp;000 metrillä ja nelosten 1&nbsp;000 metrillä. Poznańissa 1990 hän voitti kultaa nelosten 1&nbsp;000 metrillä ja sai pronssia nelosten 500 metrillä. Pariisissa 1991 hän voitti kolmannen kerran kultaa nelosten 1&nbsp;000 metrillä ja sai hopeaa nelosten 500 metrillä. Kööpenhaminassa 1993 kaksikkojen 10&nbsp;000 metriltä tuli kultaa, nelosten 1&nbsp;000 metriltä hopeaa ja nelosten 500 metriltä pronssia. Duisburgissa 1995 hän meloi vielä hopealle nelosten 1&nbsp;000 metrillä.

## Lähteet
Louis Dutens

**Louis Dutens** (15. tammikuuta 1730 – 23. toukokuuta 1812 Lontoo) oli ranskalainen kirjailija. Hän syntyi Toursissa protestanttiseen perheeseen.

Dutens muutti Lontooseen, jossa hänen setänsäkin asui. Siellä hän pääsi tuutoriksi erääseen perheeseen. Dutens oppi kreikkaa, italiaa, espanjaa sekä muutamaa muuta kieltä ja matematiikkaa. Hän pääsi kappalaiseksi ja sihteeriksi Torinon oikeuteen syksyllä 1758.

Vuonna 1775 Dutensista tuli Ranskan kaiverrusakatemian jäsen.

Dutens oli kolmesti Torinon asiainhoitaja.

## Lähteet
* Encyclopædia Britannica Eleventh Edition
Mirko Cvetković

**Mirko Cvetković** (, s. 16. elokuuta 1950, Zaječar) on serbialainen taloustieteilijä ja Serbian entinen pääministeri vuosina 2008-2012. 

Hän on suorittanut Belgradin yliopiston taloustieteen tiedekunnassa maisterin ja tohtorin tutkinnot.

Hän on työskennellyt kaivosinstituutissa kymmenen vuotta ja talousinstituutissa kuusi vuotta, sekä CES Meconissa konsulttina. 1980-luvulla hän oli Maailmanpankin konsultti projekteissa Pakistanissa, Intiassa ja Turkissa. Vuosina 1998–2001 hän oli kaivosinstituutin talouskonsulttina.

Tammikuusta 2001 Cvetković talouden ja yksityistämisen varaministerinä Zoran Đinđićin hallituksessa ja 2003–2004 yksityistämisviraston johtaja. Hän oli Vojislav Koštunicain hallituksen talousministeri toukokuusta 2007 heinäkuuhun 2008.

Kesäkuussa presidentti Boris Tadić nimitti Cvetkovićin hallituksenmuodostajaksi. Hän ei kuulu mihinkään puolueeseen, mutta sosiaalidemokraattien ja liberaalien euromyönteinen *Za evropsku Srbiju* tukee häntä.

Cvetković piti tärkeimpänä tehtävänään Euroopan unionin vakaus- ja assosiaatiosopimuksen ratifiointia ja Venäjän kanssa tehdyn energiasopimuksen vahvistamista. Hän ei myöskään hyväksy Kosovon yksipuolista itsenäiseksijulistautumista.
Cvetković on ilmoittanut että Serbia anoo EU:n jäsenyyttä, vaikka lähestymissopimus ei tulisi täytäntöön.

Cvetković on naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta. Hän puhuu myös englantia.

## Lähteet
*Ko je Mirko Cvetković, kandidat za premijera

### Viitteet
Iisak Kuusisto

**Iisak Einar Kuusisto** (15. syyskuuta 1892 Lapin kunta – 18. tammikuuta 1962) oli suomalainen jääkärikapteeni ja liikemies. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Samuel Kuusisto ja Vilhelmiina Mattila. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1924 Katri Aleksandra Piipanojan kanssa, josta hän erosi vuonna 1947.  

## Opinnot
Hän kävi kansakoulun ja Rauman kauppakoulun iltalinjan vuonna 1912. Hän suoritti viidennen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1922. 

## Jääkäriaika
Tämä Tyrvääläinen liikemies liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 7. huhtikuuta 1916 ja sijoitettiin pataljoonan 3. komppaniaan, josta hänet komennettiin etappi- ja värväystehtäviin Suomeen 4. toukokuuta 1916. Hän toimi aluksi värväystehtävissä Ikaalisten seudulla ja myöhemmin hän siirtyi itäiselle etapille ja sijoitettiin Rannan etappiaseman hoitajaksi. Takaisin Saksaan komppaniaansa hän palasi 10. huhtikuuta 1917. 

## Suomen sisällissota
Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 varavääpeliksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 2. Jääkäripataljoonan esikuntaan aseupseeriksi. Hänet siirrettiin 8. huhtikuuta vääpeliksi pataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä ja Kämärällä sekä Viipurissa. 

## Sisällissodan jälkeinen aika
Sisällissodan jälkeen hänet siirrettiin armeijan uudelleenjärjestelyn yhteydessä Kaartin jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet komennettiin 8. heinäkuuta 1918 Vaasan aseseppäkouluun ja määrättiin 19. joulukuuta 1918 Kuopion aseseppäkoulun johtajaksi. Keski-Suomen rykmenttiin hänet siirrettiin 1. toukokuuta 1919 ja edelleen 5. helmikuuta 1920 Käkisalmen läänin rykmenttiin aseupseeriksi. Käsiaseiden tarkastajan toimistoupseeriksi sotaväen esikuntaan hän sai siirron 20. huhtikuuta 1921.  Suojeluskuntain yliesikunnan taisteluvälineosaston päälliköksi hänet nimitettiin 10. lokakuuta 1923 ja 1. tammikuuta 1926 teknilliseksi tarkastajaksi. Armeijasta hän erosi 6. joulukuuta 1927, jonka jälkeen hän on hoitanut vuosina 1928–1930 omistamiaan Kärsämäen kartanoa ja tiilitehdasta. Hän on myöhemmin toiminut liikemiehenä sekä ulkomailla että Suomessa. Vuosina 1939–1942 hän toimi Helsingissä Oy M. Waltosen tekstiililiikkeessä myymälänhoitajana. Hän toimi Pystykorvakiväärin kehittelijänä ja kehitti sen lopulliseen muotoonsa.

## Talvi- ja jatkosota
Talvisotaan hän osallistui 6. Asevarikko-osaston päällikkönä ensin Rovaniemellä ja myöhemmin Viipurinlahdella. Jatkosotaan hän osallistui Helsingin suojeluskuntapiirin ja Kotijoukkojen esikunnassa. Hänet kotiutettiin vuonna 1942, jonka jälkeen toimi Waltosen tekstiililiikkeessä aina vuoteen 1947 saakka. Myöhemmin hän toimi edustajana Lauttakylässä. Hänet on haudattu Mikkeliin.

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .

### Viitteet
Keleos

**Keleos** () oli kreikkalaisessa mytologiassa Eleusiin kuningas. Demeterin etsiessä tytärtään Persefonea vanhan naisen hahmossa Keleos otti tämän vastaan vieraanvaraisesti. Vastapalvelukseksi kuningas, joka ei tunnistanut jumalaista vierastaan, pyysi Demeteriä hoitamaan kahta poikaansa, Demofonia ja Triptolemosta, jotka hän oli saanut vaimonsa Metaneiran kanssa. Tämän lisäksi heillä oli tyttäret Diogenia, Pammerope ja Saisara.

Kiitokseksi vieraanvaraisuudesta Demeter päätti tehdä Demofonista kuolemattoman polttamalla tämän kuolevaisen sielun pois perheen tulisijalla öisin vähän kerrallaan. Metaneira kuitenkin yllätti jumalattaren eräänä yönä pitämässä poikaansa tulessa ja keskeytti rituaalin huutamalla kauhusta, jolloin Demofon paloi tuhkaksi. Demeter paljasti tällöin itsensä, ja haluten korvata perheen menetyksen, opetti Triptolemokselle maanviljelyn taidon.

Keleos oli yksi alkuperäisista Demeterin papeista, joka yhtenä ensimmäisistä ihmisistä oppi Demeterin kultin salaiset menot, Eleusiin mysteerit. Hänen tyttäriestään tuli Demeterin papittaria.

Ovidiuksen versiossa Keleos ei ollut kuningas vaan vanha maalaismies, joka otti Demeterin vastaan vaatimattomassa majassaan.

## Lähteet
Marek Sapara

**Marek Sapara** (s. 31. heinäkuuta 1982 Košice, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Sapara edustaa turkkilaista Gaziantepsporia.

Sapara on edustanut uransa aikana myös VSS Košicea, Krásna nad Hornádomia (2000), MFK Košicea (2000–2002) ja Ružomberokia (2002–2006). Rosenborgiin hän siirtyi vuonna 2006 ja voitti Norjan mestaruuden samana vuonna.

Slovakian maajoukkueessa Sapara teki ensiesiintymisensä vuonna 2005. Hän on pelannut 14 A-maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.

## Lähteet
Arne Ilander

**Arne Alver Bruno Ilander** (28. tammikuuta 1888 Inkoo – 21. joulukuuta 1967) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat kauppias Johan Mauritz Ilander ja Amanda Aurora Damén. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Thais Garoffin kanssa. 

## Opinnot
Hän kävi viisi luokkaa Helsingin ruotsalaista reaalilyseota ja opiskeli musiikkia Weimarissa vuosina 1911–1914 ja toimi sen jälkeen muusikkona Helsingissä.  

## Jääkärikausi

Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 7. joulukuuta 1915, jossa hänet siirrettiin pataljoonan 1. komppaniaan 23. syyskuuta 1917. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän loukkaantui Tilsitissä sattuneessa junaonnettomuudessa 18. tammikuuta 1918. Hän kuului myös pataljoona soittokuntaan ja orkesteriin. 

## Suomen sisällissota
:*Katso myös: [[Suomen sisällissota]]*
Hän saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) varavääpeliksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin vääpeliksi 2. Jääkärirykmentin 6. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodassa taisteluihin Tampereella jossa hän haavoittui vaikeasti Kalevankankaalla 28. maaliskuuta 1918 ja oli sen jälkeen hoidettavana Vaasan sotilassairaalassa. 

## Sisällissodan jälkeinen aika
Sairauslomalta palattuaan hän palveli 3. lokakuuta 1918 alkaen Itämeren 1. jalkaväkirykmentti n:o 1:n yhdeksännessä komppanian vääpelinä, josta hänet siirrettiin 12. joulukuuta 1918 rykmentin esikuntavääpeliksi. Armeijasta hän erosi 11. helmikuuta 1919 ja liittyi suojeluskuntajärjestöön 15. helmikuuta 1919 ja sijoitettiin paikallispäälliköksi Degerbyn suojeluskuntaa jossa hän palveli 15. lokakuuta 1919 saakka. Hän astui uudelleen armeijan palvelukseen 15. lokakuuta 1919 ja sijoitettiin Autojoukkoihin (myöh. nimi Autopataljoona), missä hän toimi adjutanttina ja komppanianpäällikkönä. Uudelleen hän erosi armeijasta 24. toukokuuta 1922 ja liittyi suojeluskuntajärjestöön 1. marraskuuta 1922 ja sijoitettiin päälliköksi Vaasan suojeluskuntapiirin 4. alueelle, missä tehtävässä palveli 11. marraskuuta 1923 saakka, jonka jälkeen hän toimi eri autoliikkeitten palveluksessa Helsingissä.  

## Talvi- ja jatkosota
Talvisotaan hän osallistui Ryhmä Talvelan esikunnassa ja osallistui taisteluihin Värtsilässä. Jatkosotaan hän osallistui yhdysupseerina 36. Armeijakunnan esikunnassa ja osallistui taisteluihin Sallassa. Esikuntatehtävistä hän siirtyi myöhemmin kotirintamalle väestönsuojelutehtäviin. Hänet on haudattu Helsingin Kaartin hautausmaahan. 

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .

### Viitteet
Tuomas Kansikas

**Tuomas Kansikas** (s. 15. toukokuuta 1981 Valkeala) on suomalainen uransa kauteen 2013 päättänyt jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitapuolustaja.

Kansikas on Susien, FC Kouvolan ja Kumu JT:n kasvatti. Hän pelasi FC Kuusankoskessa Ykköstä ja Kakkosta kausina 1999–2003. Veikkausliigassa Kansikas edusti Myllykosken Palloa 2004–2007 ja Helsingin Jalkapalloklubia 2008–2013. Kymmenellä kaudella Kansikas esiintyi yhteensä 169 pääsarjaottelussa ja teki niissä yhden maalin. Hän edusti myös Suomen B-maajoukkuetta viidessä ottelussa 2006–2008.

## Saavutukset
* Suomen mestaruus 2005, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013
* Suomen Cup 2004, 2008, 2011

## Lähteet
Lilly Truscott

**Lillian Josephine "Lilly" Truscott** on kuvitteellinen hahmo televisiosarjasta *[[Hannah Montana]]*. Häntä esittää Emily Osment ja hänen suomalainen ääninäyttelijä on Annituuli Kasurinen. 

Lillyn paras ystävä on sarjan päähenkilö, Miley Stewart. Hänen ystäviinsä kuuluu myös Oliver Oken. Lilly on urheilullinen ja harrastaa muun muassa skeittailua, surffausta, jääkiekkoa ja cheerleadingiä.  

Lilly asuu Malibussa äitinsä, Heatherin kanssa. Hänen vanhempansa ovat eronneet ja Lillyn isä, Ken on kirjanpitäjä. Kun Heather muuttaa työn perässä Atlantaan, muuttaa Lilly Stewartin perheen luo asumaan. Sarjan lopussa Lilly menee opiskelemaan Stanfordin yliopistoon.  

Lillyn yleinen sanonta on "Ooh! Lilly Like!". 

Sarjan alussa Lilly ei tiedä Mileyn salaisuudesta. Lilly tunkeutuu Hannah Montanan pukuhuoneeseen, jolloin Mileyn salaisuus paljastuu hänelle. Tämän jälkeen Lilly on usein mukana Hannah Montanan keikoilla ja esiintyy nimellä Lola Luftnagle tai Lola LaFonda. Lillyn esittäessä Lolaa tämän tunnusmerkkejä ovat räikeät peruukit ja korut. Lilly himoitsee todella paljon kaikkia Hannahin vaatteita.

Lilly ja Oliver alkavat seurustella sarjan kolmannella kaudella.
Oliver Oken

**Oliver Oken**  on kuvitteellinen henkilö Disney Channelin televisiosarjassa Hannah Montana ja on yksi päähenkilöistä tuotantokausilla 1–3. 4. tuotantokaudella Oliver on sivuhenkilö. Häntä näyttelee Mitchel Musso ja suomeksi dubatuissa jaksoissa hahmoa ääninäyttelee Oskari Tamminen.

## Hahmo
Oliver Oken on Mileyn ja Lillyn paras ystävä. Oliver on kuvattu luonteeltaan hassuksi, hieman huolimattomaksi, muuta ystävälliseksi teini-ikäiseksi pojaksi. Häntä ei pidetä erityisen fiksuna, koska hänen koetuloksensa eivät ole kovin hyviä. Hän kutsuu välillä itseään nimellä 'Smoken Oken'. Oliverin eräs lempipuuha on surffaus ja hän on myös kiinnostunut skeittauksesta ja eri urheilulajeista. Hän oli ollut ihastunut Hannah Montanaan, mutta sai tietää Mileyn olevan Hannah Montana sarjan ensimmäisellä tuotantokaudella. Oliver kutsui itseään Mike Standley III, kun hän oli valepuvussa Hannah Montanan keikalla, kuten Lola Luftnagle (Lilly Truscott). 3. tuotantokaudella Oliver eroaa tyttöystävästään Joanniesta, ja alkaa myöhemmin seurustella Lillyn kanssa. Oliver on erittäin deittaileva. Sarjassa Oliverila on monia tyttöystäviä. Oliver inhoaa purukumia ja siihen onkin pätevä selitys: nimittäin, kun Oliver oli vauva hänen mumminsa sylkäisi vahingossa purukumin hänen suuhunsa. Oliver on myös eräässä jaksossa töissä rantabaarissa.
Heinz G. Konsalik

**Heinz G. Konsalik**, oikealta nimeltään **Heinz Günther**, (s. 28. toukokuuta 1921 Köln, Saksa – 2. lokakuuta 1999 Salzburg, Itävalta) oli saksalainen kirjailija. Hän julkaisi noin 160 romaania, joita on myyty maailmanlaajuisesti ainakin 83 miljoonaa kappaletta.

## Suomennoksia

## Lähteet
Valter Wisén

**Valter Wisén** (20. helmikuuta 1891 Vaasa – 12. helmikuuta 1934) oli suomalainen jääkäriyliluutnantti (kapteeni). Hänen vanhempansa olivat kauppias, raatimies Johan Albert Wisén ja Maria Aleksandra Huldén. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Ruth Anna Elvira Bengterin kanssa.  

## Opinnot
Hän kävi viisi luokkaa Vaasan ruotsalaista reaalilyseota ja Vaasan kauppakoulun. 

## Jääkärikausi

Wisén liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavalle Pfadfinder-kurssille, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 1. maaliskuuta 1915 ja hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahden rannikkoasemissa. Hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 4. lokakuuta 1916 ja edelleen takaisin 1. komppaniaan 1. lokakuuta 1917. Hän osallistui Libaussa järjestetyille sotakoulun A-kursseille vuonna 1917.

## Suomen sisällissota
Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 yliluutnantiksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan komppanianpäälliköksi 4. Jääkärirykmentin 9. Jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, jonka päällikkönä otti osaa Viipurin valloitukseen. 

## Sisällissodan jälkeinen aika
Sisällissodan jälkeen hän toimi komppanianpäällikkönä edellä mainitusta rykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 4:ssä, jonka nimi muuttui myöhemmin Pohjolan jääkäripataljoonaksi. Hänet siirrettiin 4. syyskuuta 1918 pataljoonan täydennyskomppanian päälliköksi. Armeijasta hän erosi 14. marraskuuta 1918 ja toimi liikemiehenä Vaasassa. Hän toimi Vaasan suojeluskuntapiirin 2. sotilasohjaajana 16. huhtikuuta 1926 - 30. huhtikuuta 1927 välisen ajan. Hän kuoli keuhkotautiin 12. helmikuuta 1934.

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .

### Viitteet
Robby Ray Stewart

**Robby Ray Stewart** on televisiosarjan *[[Hannah Montana]]* hahmo, jota näyttelee Billy Ray Cyrus ja ääninäyttelee Aku Laitinen. Robby on Miley Stewartin ja Jackson Stewartin isä. Hän on Mileyn manageri kun Miley on Hannah Montanana. Hän on ylpeä lapsestaan. Robby eräässä jaksossa oli treffeillä Lillyn äidin kanssa. Robbyn ensimmäinen vaimo kuoli. Hän ei osaa kylläkään ikinä valita syntymäpäivälahjoja Mileylle, joka todettiin jaksossa *It’s a Mannequin’s World*.
Marokon dirhami

**Marokon dirhami** (; kansainvälinen valuuttatunnus **MAD**) on Marokon rahayksikkö. Se on myös Länsi-Saharan rahayksikkö. Marokon dirhami jakautuu 100 santimiin (). 11. tammikuuta 2023 Marokon dirhamin arvo oli 0,091 euroa, eli yksi euro oli 10,97 dirhamia.

Marokon dirhamista tuli Marokon rahayksikkö 17. lokakuuta 1959. Se korvasi Marokon frangin. Frangi pysyi käytössä vuoteen 1974, jolloin santimista tuli dirhamin jaettava yksikkö.

Marokossa on käytössä 10, 20, 50, 100 ja 200 dirhamin setelit, ½, 1, 2, 5 ja 10 dirhamin kolikot sekä 1, 5, 10, 20 ja 50 santimin kolikot. Kolikoita käytetään paljon erityisesti markkinoilla (*souk*) ja katukaupassa, joissa hinnat eivät ole kiinteitä. Niillä maksetaan esimerkiksi taksimatkoista, juomista ja muista arkipäivän ostoksista. Seteleissä on kuvattu Hassan II, Muhammad VI ja Muhammad V.

Marokon dirhami ei ole vapaasti vaihdettava valuutta, ja sen tuonti sekä vienti on lailla säädelty Marokon valuuttaviranomaisen toimesta. Käytännössä tullin ja poliisin tarkastukset ovat harvinaisia, ja yleensä jopa 1&nbsp;000 dirhamin tuonti ja vienti hyväksytään. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Le Grau-du-Roi

**Le Grau-du-Roi** on rannikkokaupunki ja kunta Gardin departementin alueella eteläisessä Ranskassa. Kaupunki sijaitsee Välimeren rannalla niin sanotun Camarguen alueen lounaisosassa. Siellä on arviolta 8&nbsp;421 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 54,73 neliökilometriä. 

Le Grau-du-Roin kunnan toinen taajama Port Camargue on rantalomakohde, jossa on myös isohko matkailusatama.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Port Camarguen sivut
Stuart Kahan

**Stuart Kahan** on yhdysvaltalainen lehtimies, jolta ilmestyi 1988 Otavan kustantama teos "Kremlin susi", romaani joka kertoo Stalinin eräästä lähimmästä miehestä, Lazar Kaganovitšistä. Vuonna 1987 englanniksi ilmestyneen teoksen alkuperäinen nimi oli *Wolf of the Kremlin: The First Biography of L.M. Kaganovich, the Soviet Union's Architect of Fear*. Kirjassa väitetään muun muassa, että Stalin olisi myrkytetty antamalla hänelle pitkän ajan kuluessa arsenikkia.
Jackson Stewart

**Jackson Stewart** on kuvitteellinen henkilö Disney Channelin televisiosarjassa Hannah Montana. Häntä näyttelee Jason Earles. Jacksonin suomalainen ääninäyttelijä on Samuel Harjanne.

Jackson on kotoisin Tennesseesta, mutta tällä hetkellä hän asuu Kaliforniassa siskonsa Miley Stewartin ja isänsä Robby Stewartin kanssa. Luonteeltaan Jackson on hieman hassu ja ärsyttävä, mutta joskus myös huolehtiva. Hän pitää itseään naistenmiehenä. 

Kun Stewartin perhe muutti Malibuun Kaliforniaan, Jacksonin arvosanat paranivat ja hän oppi surfaamaan. Jackson joutuu yleensä viemään Mileyn muotinäytöksiin ja elokuvien ensi-iltaan omalla autollaan, jos he unohtavat tilata limusiinin. Mileyllä ja Jacksonilla on välillä erimielisyyksiä eivätkä he aina tule toimeen, mutta yleensä he pitävät yhtä. Jackson on töissä Rico's-nimisessä surffikaupassa.
Fermon maakunta

**Fermon maakunta** () on maakunta Marchen hallintoalueella Keski-Italiassa Adrianmeren rannalla.

Fermon maakunnan pinta-ala on 863&nbsp;km2 ja asukasluku noin 175&nbsp;000. Maakunta muodostuu 40 kunnasta, ja sen pääkaupunki on Fermo.

Fermon maakunnan perustamisesta päätettiin vuonna 2004, mutta päätös tuli voimaan lopullisesti 1. tammikuuta 2009.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
Christina Otzen

**Christina Otzen** (s. 4. lokakuuta 1975 Gentofte) on tanskalainen purjehtija ja olympiamitalisti. Hän saavutti pronssia Ateenan olympialaisista 2004 yngling-luokasta Dorte Jensenin ja Helle Jespersenin kanssa.

## Lähteet
Komministeri

**Komministeri** (: 'kanssapalvelija', 'apulainen') on Ruotsissa, Ruotsin kirkossa vakinaisen papin virkanimike. Jokaisessa seurakunnassa on kirkkoherran virka ja sen lisäksi voi siellä olla yksi tai useita komministerin virkoja.

Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa komministeria vastaa kappalainen. Suomessakin on aiemmin ollut kaupunkiseurakunnissa komministerin virkoja. Myöhemmin niiden tilalle tuli kappalaisenvirat. Yksi Suomen ev. lut. kirkon viimeisiä komministereja oli Joensuun seurakunnassa, komministeri Eelis Manninen (vuosina 1936–1967).

## Lähteet
Pilpasuo

**Pilpasuo** on Oulun laajin, 367 hehtaarin suuruinen suoalue Sanginsuun suuralueella Lapinkankaan, Sanginsuun ja Sanginjoen kaupunginosissa. 

## Sijainti ja yhteydet
Pilpasuo sijaitsee Oulun kaupungissa keskustan itäpuolella, Oulujoen pohjoispuolella siihen laskevan Sanginjoen suusta viitisen kilometriä linnuntietä koilliseen. Pilpasuolle on yhteys Sanginjoen varresta Sanginjoentieltä eroavalta metsäautotieltä, johon suon länsiosassa yhtyy myös suota kiertävä luontopolku.

## Luonto
### Suon syntyminen ja kehitys
Pilpasuo on pääosin kehittynyt liki 3&nbsp;000 vuotta vanhan merenrantaniityn, muinaisen Oulujoen suistohaaran eli jokiuoman alueelle. Suon laidalla olevan Pilpakankaan reunamilla näkyy yhä rantadyynivalleja, ja kankaalta sekä suota ympäröiviltä moreenikumpareilta purkautuu siihen  paljon pohjavettä. Suolta virtaa Suo-oja -niminen puro Sanginjokeen Vääräkosken kohdalle. Suoluonnon kehittyminen ei ole pysähtynyt, vaan osa siitä muuttuu aapasuoksi ja osa keidassuoksi ja suolle jää yhä vähemmän rimpiä. Tätä nykyä suon keskustan yleisin suotyyppi on neva, laidoilla on sekä korpia että rämeitä. Sieltä on löydetty yhteensä peräti 23 erilaista suotyyppiä, kuten isovarpuräme, tupasvillaräme, ruohokorpi, nevakorpi, keskiravinteinen saraneva, lyhytkorsineva, luhtaneva ja letto.

### Suojelualue
Suon pohjoisin Pahalammen tienoon kolkka ja itäinen Pilpakankaan ja Ala-Korkiakankaan välinen alue ovat Natura-aluetta, joka on merkitty suojelualueeksi sekä Pohjois-Pohjanmaan seutukaavassa että Oulun yleiskaavassa. Suota kiertää noin seitsemän kilometrin mittainen luontopolku. Sen varrella suon länsilaidalla olevan lähteen kohdalla Pilpakankaalla on nuotiopaikka ja laavu. Telttailu alueella on kielletty, mutta laavulla yöpyminen on sallittu. Suojelualueeseen sisältyvän Pilpasuota idässä rajaavan Ala-Korkiakankaan keskellä on lapinraunio. Luontopolku ylittää suon pitkospuita Pilpakankaan ja Ala-Korkiakankaan välisen pienen Siltasaaren kautta.

### Kasvit ja eläimet
Suon kasveihin kuuluvat muun muassa lapinleinikki ja lettorikko. Suolla voi nähdä lentelevän kurkia ja liroja sekä vaeltelevan hirviä.

## Lähteet

* Oulun kaupunki: Pilpasuo (Viitattu 27.3.2013)
* Ympäristökeskus (Viitattu 1.1.2009)
* Retkikartta, suon sijainti (Viitattu 1.1.2009)
* Väre, H., Ulvinen, T., Vilpa, E. & Kalleinen, L. 2005: Oulun kasvit – Piimäperältä Pilpasuolle. – Norrlinia 11:1-512. .
Kun savukkeet on loppuneet

**Kun savukkeet on loppuneet** on Kaija Koon esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1986. Albumin kappaleet ovat kokonaan Risto Asikaisen käsialaa. 

## Kappaleet
#### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
#### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Johann Ludwig von Cobenzl

**Johann Ludwig Joseph von Cobenzl** (21. marraskuuta 1753 Bryssel – 22. helmikuuta 1809 Wien) oli itävaltalainen diplomaatti, kreivi ja poliitikko.

Vuonna 1800 Cobenzlista tuli Itävallan ulkoministeri. 

## Lähteet
Sinikka Vuola

**Sinikka Vuola** (s. 13. tammikuuta 1972 Rauma) on suomalainen kirjailija ja kirjoittamisen opettaja.

## Elämä ja ura

Vuola on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän opiskeli pääaineena yleistä kirjallisuustiedettä ja sivuaineena kotimaista kirjallisuutta. Vuola on työskennellyt muun muassa tietokirjatoimittajana ja tiedottajana.

Vuolan esikoisteos, runokokoelma *Orkesteri jota emme kuule*, ilmestyi keväällä 2007. Se oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi, ja sille myönnettiin Kalevi Jäntin palkinto. Runokokoelma *Maailman vaikein kieli* (2013) oli Yleisradion Tanssiva karhu -runopalkintoehdokas 2014. Vuolan esikoisromaani *Replika* (2016) oli Runeberg-palkintoehdokas. Vuolan yhdessä Laura Lindstedtin kanssa kirjoittama teos *101 tapaa tappaa aviomies : menetelmällinen murhamysteeri*  oli ehdolla Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi. 

Vuola on toimittanut myös laajan suomenkielisen eroottisen nykyrunouden antologian *Olet täyttänyt ruumiini tulella* (2017). Yhdessä Tommi Melenderin kanssa hän on kirjoittanut romaanitaidetta ja romaanien lopetuksia käsittelevän dialogisen esseeteoksen *Maailmojen loput* (2018). Vuolan runoja on käännetty kreikaksi, liettuaksi, albaniaksi, ukrainaksi, italiaksi ja venäjäksi sekä lyhytproosaa englanniksi. Hän on proosan keinoja tutkivan Mahdollisen Kirjallisuuden Seuran jäsen.

## Teokset
### Proosa

* 
*  (master);  (henkilökohtainen versio)
* 
* *Myrskyn anatomia*. Romaani. Helsinki: WSOY, 2024. .

### Runokokoelmat

* 
* 
* 

### Esseeteokset

* 

### Antologiat

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Novelli antologiassa *Kevät ilman kosketusta*, toim. Jan Erola et al. Helsinki: Aula & Co, 2021. .
* Essee antologiassa *Kasvukausia – kirjoituksia äitiydestä*, toim. Ida Pimenoff. Helsinki: WSOY, 2022. .
* Essee antologiassa *Yövartiossa - esseitä unettomuudesta*, toim. Esa Mäkijärvi. Helsinki: WSOY, 2025. 

### Muut

* 
* Koivisto, Päivi & Vuola, Sinikka (toim.): *Kirjoita vuosi — 12 matkaa kirjoittamisen taitoon*. Helsinki: Art House, 2025. 

## Palkinnot ja ehdokkuudet

* Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkintoehdokas 2024https://yle.fi/a/74-20075937
* Runeberg-palkintoehdokas 2017
* Tanssiva karhu -palkintoehdokas 2014
* Kalevi Jäntin palkinto 2007
* Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas 2007

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sinikka Vuola Tammen sivuilla
* Ratia, Taina: Kielen ja puhujan välissä Arvostelu teoksesta *Maailman vaikein kieli*. Turun Sanomat 12.3.2013.
* Ratia, Taina: Aistikasta liikettä säkeitä pitkin Arvostelu teoksesta *Orkesteri jota emme kuule*. Turun Sanomat 28.11.2007.
Carl Hindenburg

**Carl Friedrich Hindenburg** (1741–1808) oli saksalainen matemaatikko ja filosofian sekä fysiikan professori.

Hindenburg syntyi Dresdenissä tukkukauppiaan perheeseen.

Hänen työnsä keskittyivät kombinatoriikkaan ja todennäköisyyslaskentaan. Hän julkaisi tutkimuksensa kirjassa *Kombinatorische Mathematik*.

Hindenburg myös tutki Turkkilaisen, shakkia näennäisesti pelaavan automaatin, keskusteluja ja julkaisi niitä kirjassaan *Über den Schachspieler des Herrn von Kempelen und dessen Nachbildung*.

## Lähteet
Ralph Broome

**Ralph Howard Broome** (5. elokuuta 1889 – 25. tammikuuta 1985) oli brittiläinen rattikelkkailija, joka kilpaili 1920-luvun alkupuolella.

Broome syntyi sotilasperheeseen Himalajan juurella ja oli ensimmäinen aasialaissyntyinen talviolympialaisten mitalisti. Hän palveli Ensimmäisessä maailmansodassa Britannian armeijan panssarijoukoissa ja oli sodan loppuun mennessä ylentynyt majuriksi.

Vuoden 1924 talviolympialaisissa Broome voitti hopeaa neljän miehen kelkasta ajalla 5.48,83 yhdessä Thomas Arnoldin, Alexander Richardsonin ja Rodney Soherin kanssa.

## Lähteet
Sven Riederer

**Sven Riederer** (s. 27. maaliskuuta 1981) on sveitsiläinen triathlonisti, olympiamitalisti. Olympiamitalinsa hän saavutti Ateenasta 2004 uusiseelantilaisten Hamish Carterin ja Bevan Dochertyn jälkeen kokonaisajalla 1.51.33,26. Lisäksi hän voitti vuonna 2001 juniorien Euroopan mestaruuden ja seuraavana vuonna alle 23-vuotiaiden MM-hopeaa.

## Aiheesta muualla
*Kotisivut
Virginia City (Nevada)

**Virginia City** on Nevadan osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva historiallinen kaivoskaupunki, jossa Mark Twain aloitti uransa lehtimiehenä vuonna 1863. Virginia City on statukseltaan epäitsenäinen *[[unincorporated community]]* ja Storeyn piirikunnan keskus. Virginia Cityssä on alle tuhat asukasta, ja sen kaupunkikuva, joka muodostaa *Virginia City Historic Districtin*, on julistettu suojelukohteeksi.

Virginia City on Nevadan vanhimpia asutuskeskuksia, joka syntyi kultaryntäyksessä lähes yhdessä yössä 1859, kun Comstockin hopea- ja kultarikas malmijuonne löydettiin. Löytö houkutteli paikalle tuhansia kaivajia, ja enimmillään kaupungin asukasluku lähenteli 30&nbsp;000 ihmistä. Kaupunki kuihtui nopeasti, kun kaivostoiminta tyrehtyi Comstockin suonen ehdyttyä 1898.

Virginia City sijaitsee 1&nbsp;896 metrin korkeudella merenpinnasta Mt. Davidson -vuoren kupeessa.

*[[Bonanza]]*-televisiosarjan keskiössä olevan kuvitteellisen Ponderosan maatilan sanotaan sijaitsevan Virginia Cityn lähistöllä.


Tiedosto:Virginia City Nevada USA.jpg|Virginia Cityn vanhoja rakennuksia.
Tiedosto:Birds Eye View Virginia City 1875 drawing.JPG|Virginia City 1875.


## Katso myös
*Tahoejärvi

## Aiheesta muualla

*Virginia Cityn viralliset sivut