open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Type 63 (panssarivaunu)

**Type 63** on kiinalaisvalmisteinen ilmatorjuntapanssarivaunu, jota käytettiin ja valmistettiin myös Vietnamissa. Type 63 kehitettiin Kiinassa, joka poti liikkuvan ilmatorjuntakaluston puutetta. Vaunu ei kuitenkaan täyttänyt perimmäistä käyttötarkoitustaan maajoukkojen it-suojana. Siinä on ylhäältä avonainen torni, joka suojasi vain heikosti tykkimiehistöä, eikä siinä ole tutkaa. Lisäksi ammusten jakelu jouduttiin tekemään käsin. Nämä johtivat pienen tulinopeuden ohella alhaiseen tuhoamistodennäköisyyteen (kill ratio/kill probablity). Vaunun ongelmat tekivät siitä suhteellisen helpon kohteen, esimerkiksi matalalla nopeasti lentäville vihollisen lentokoneille.

Philip Trewhitt esitti ihmetyksensä panssaroituja ajoneuvoja käsitelleessä kirjassaan viitaten Type 63:n pitkään käyttöikään, vaikka se soveltui jokseenkin heikosti käyttötarkoitukseensa. Kiinassa it-psv-asetta käytettiin 1980-luvun lopulle saakka. Asetyyppi on osallistunut Vietnamin sotaan, jolloin sitä käyttivät Vietkongin sissit.

Vaunumiehistön lukumäärä on 6 henkeä. Vaunun runkorakenne pohjautui Neuvostoliiton T-34:ään, jota vietiin Kiinaan suuria määriä ennen 1950-luvulla tapahtunutta maiden välistä välirikkoa. V-12 dieselmoottori on 500 hv (373 kW) tehoinen ja sallii 55 km/h enimmäisnopeuden tieolosuhteissa. Pääaseet ovat kaksi avonaisessa tykkitornissa sijaitsevaa 37 mm kanuunaa.

## Lähteet
*Trewhitt, Philip: *Panssarivaunut ja panssaroidut ajoneuvot*, Karisto Oy, Hämeenlinna, 2009, suom. Petri Kortesuo  (s. 242)

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*http://www.fas.org/man/dod-101/sys/land/row/type-63-aaa.htm
*http://tanknutdave.com/the-chinese-pgz88-spaag/#
*http://www.army-guide.com/eng/firm64.html
*http://www.militaryfactory.com/armor/detail.asp?armor_id=94
Uji

**Uji** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Kioton prefektuurissa. Se sijaitsee aivan Kioton eteläpuolella Ujijoen varrella Kioton allaslaakson kaakkoisosassa. Ujissa on 188&nbsp;457 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 67,54 neliökilometriä.

Uji kehittyi Kioton ja Naran välille liikenteellisesti merkittävään paikkaan, jonne rakennettiin Ujijoen ylittävä silta eli Ujibashi. Heian-kaudella Ujista tuli keisarin sijaishallitsijoina toimineiden Fujiwarojen huvila-aluetta; huviloista on nykyaikaan saakka säilynyt Byōdō-inin temppelin feeniks-halli, joka on valittu Unescon maailmanperintöluetteloon yhdessä Ujigamin pyhäkön kanssa osana kohdetta ”muinaisen Kioton historialliset monumentit”. Loisteliaan hovikulttuurin myötä Uji toimiikin monien japanilaisen kirjallisuuden klassikoiden, *[[Genjin tarina]]n*, *[[Heike monogatari]]n* ja *[[Man’yōshū]]n*, tapahtumien näyttämönä. Muromachi-kaudelta lähtien kaupunki on ollut tunnettu korkealuokkaisesta teestään (*[[Uji-cha]]*). Kaupunkioikeudet Japanin nykyisen kuntalaitoksen puitteissa Uji sai vuonna 1951. 1960-luvulta lähtien se on kasvanut voimakkaasti Kioton asuinlähiönä.

Ujia palvelevat JR Nishi-Nihonin Nara-linja, Keihan-rautateiden Uji-linja, Kintetsu-rautateiden Kioto-linja ja Kioton metron Tōzai-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Ujigami-jinja, honden.jpg|Ujigamin pyhäkön päähalli
Tiedosto:Uji city center area Aerial photograph.1987.jpg|Uji vuonna 1987


Tiedosto:The River Bridge at Uji - Google Art Project.jpg|Ujijoen silta eli Ujibashi 1500-luvun sermimaalauksessa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin internetsivut
Kleopatra (EP)

**Kleopatra** on suomalaisen rockyhtyeet Herra Ylpön & Ihmisten EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Sony BMG. EP sisältää nimikkoraidan ohella ennen julkaisemattoman kappaleen "*Vampyyri"*, live-esiintymisissä taltioidut versiot kappaleista "TV:stä tuttu" ja "Loppu" sekä cover-version Hassisen Koneen kappaleesta "Jurot nuorisojulkkikset”.

Nimikkokappale *Kleopatra* oli myös TV-sarjan *[[Suojelijat]]* tunnusmusiikki.

## Kappaleet
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Herra Ylppö – laulu
* Hamid Moeini – kitara
* Jami Westergård – basso
* Jukka Kröger – rummut

## Lähteet
Calabrianpaimenkoira

**Calabrianpaimenkoira** (*Cane da Pastore Calabrese*) on todennäköisesti sukupuuttoon kuollut italialainen koirarotu, joka ei koskaan ehtinyt saavuttaa FCI:n tunnustusta. Joidenkin lähteiden mukaan se olisi yhä elossa, joten sen varsinaista statusta ei ole varmistettu.

## Ulkonäkö
Calabrianpaimenkoira on hieman keskikokoista kookkaampi, musta laumanvartija. Sen runko on lihaksikas ja rakenteeltaan tiivis, ja sen luusto on tasapainoinen. Karvapeite on pitkä eikä sen tule olla aaltoileva, ja se muuttuu kesäisin kuumimman sään aikana sävyltään hieman punertavaksi. Säkäkorkeus vaihtelee 63–65 cm välillä.  

## Luonne ja käyttäytyminen
Rodulle on tyypillistä äärimmäinen rohkeus ja pelottomuus - ominaisuudet, joita lammaslaumaa susilta puolustavalta koiralta vaaditaan. Laumanvartijana se on erittäin valpas ja luotettava, ja on omistajaansa kohtaan hyvin uskollinen.

## Alkuperä
Calabrianpaimenkoiran esi-isät olivat joidenkin asiantuntijoiden mukaan Calabriaan saapuneiden kreikkalaisten koiria, mahdollisesti kreikanpaimenkoiria tai epeiroksenmolosseja. Joka tapauksessa rotu on hyvin vanha, ja sitä esiintyi kotiseudullaan vuosisatojen ajan. 1800- ja 1900-luvuilla sitä on kuvattu alueen kirjallisuudessa. Vuonna 1972 Cosenzassa järjestettiin koiranäyttely, jonne seitsemän rodunedustajaa tuotiin esitteille siinä toivossa, että calabrianpaimenkoira saisi Italiassa kansallisen tunnustuksen. Rodun lukumäärä alkoi kuitenkin jyrkästi laskea susien hävittyä alueelta, ja se saattaa hyvinkin olla jo sukupuuttoon kuollut.

## Lähteet
Sepelsorsa

**Sepelsorsa** (*Speculanas specularis*) on eteläamerikkalainen sorsalintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sepelsorsia on jäljellä alle 10&nbsp;000 yksilöä.

## Koko ja ulkonäkö
Sepelsorsa on keskikokoinen sorsalintu, sen pituus on 46–64&nbsp;cm. Sepelsorsan tärkein tuntomerkki on sen niskan valkoinen seppel ja posken valkoinen läikkä. Muuten sen pää on tummanruskea. Linnun vartalo on vaaleamman ruskeansävyinen. Melkein mustissa siivissä on purppuranpunainen peili.

## Levinneisyys
Sepelsorsia tavataan Andeilla Chilessä ja Argentiinassa.

## Elinympäristö
Useimmat sepelsorsat elävät nopeasti virtaavien jokien varrella metsäisillä vuorenrinteillä 1&nbsp;800 metrin korkeuteen asti. Niitä tavataan myös kosteikoilla, lammilla ja järvillä varsinaisen metsän ulkopuolella.

## Lisääntyminen
Sepelsorsat munivat loka-marraskuussa. Tarhalintujen on havaittu hautovan noin 30 päivää.

## Ravinto
Sepelsorsat syövät vesikasvien siemeniä, lehtiä ja varsia, vaihtelevassa määin vesihyönteisiä ja joskus myös kuivan maan kasvien lehtiä.

## Lähteet
Matti J. Kaleva

**Matti J. Kaleva** (s. 1943) on suomalainen valokuvaaja, valokuvauksen opettaja ja graafinen suunnittelija.

Kaleva opiskeli 1960-luvulla mainostoimistotyön ohessa aamuisin Mainosgraafikkojen koulussa ja töiden jälkeen Ateneumin iltalinjalla graafista suunnittelua. Koska hänellä jo tuolloin oli kokemusta sekä valokuvauksesta että visualistin työstä, hänet nimitettiin 1960-luvun lopulla työpaikkansa, mainostoimisto Liikemainonta-McCannin kuvausosaston päälliköksi. Pian toimiston oma kuvaustoiminta siirrettiin Kalevan omistamalle yritykselle, joka sai yhä toimia toimiston tiloissa. Samoihin aikoihin Kaleva aloitti valokuvaopinnot Taideteollisessa korkeakoulussa, mutta käytännössä jo hankitun kokemuksen ansiosta opiskelu vaihtui pian opetustyöksi paitsi Helsingissä, myös Lahden muotoiluinstituutin valokuvaajalinjalla. Valokuva-alan taiteellisiin ja poliittisiin riitoihin 1970-luvulla kyllästyneenä Kaleva suuntautui koulutustyössään taidevalokuvauksesta ”käyttökuvan” kuten mainos- ja muotokuvauksen ja graafisen suunnittelun pariin ja perusti Valokuvaviestinnän instituutin (VAVI) 1982 ja Visuaaliviestinnän instituutin (VVI) 1988.

Opetustyön ja mainosvalokuvauksen lisäksi Kaleva on ollut aktiivisesti mukana valokuva-alan järjestöissä, kuten Suomen Valokuvaajain Liitossa (nykyään Suomen Ammattivalokuvaajat ry ja Finnfotossa. Kaleva toimi Suomen mainosvalokuvaajat ry:n puheenjohtajana 1977. Vuosina 1997–2000 hän toimi irlantilaisen Dublin Institute of Technologyn kansainvälisenä valokuvatutkinnon tarkastajana.

Matti J. Kaleva on tunnettu myös veneily- ja veneenrakennusharrastuksestaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Matti J. Kalevan blogi
4 × 800 metrin viestijuoksu

**4 × 800 metrin viestijuoksu** on yleisurheilun viestikilpailu, jossa viestinviejä juoksee 800 metriä kuljettaen viestikapulaa ja lopuksi antaa kapulan seuraavalle juoksijalle. Viimeinen eli neljäs juoksija juoksee maaliin.

Matkaa ei juosta MM-kilpailuissa tai olympialaisissa, mutta IAAF pitää kirjaa maailmanennätyksistä. Miesten ennätys on 7.02,43, ja sen juoksi Kenian joukkue (Joseph Mwengi Mutua, William Yiampoy, Ismael Kipngetich Kombich, Wilfred Bungei) Brysselissä 25. elokuuta 2006. Naisten ennätyksen 7.50,17 teki Neuvostoliiton joukkue (Nadežda Olizarenko, Ljubov Gurina, Ljudmila Borisova ja Irina Podjalovskaja) Moskovassa 5. elokuuta 1984.

## Lähteet
Carnianajokoira

**Carnianajokoira** (*Segugio Carnico*) on italialainen koirarotu, jota FCI ja Italian Kennelliitto eivät kumpikaan ole hyväksyneet. 

## Alkuperä
Rotu on kotoisin Friuli-Venezia Giulian autonomiselta alueelta, tarkemmin sanottuna Friulissa sijaitsevasta Carniasta. Sen keskeisintä elinseutua ovat paikalliset vuoret ja kukkulat. Vaikka 1970-luvulla se oli seudulla erittäin yleinen, nykyisin elossa arvioidaan olevan enää 50 yksilöä.

## Lähteet
### Viitteet
Ulfborg-Vemb

**Ulfborg-Vemb** oli vuoteen 2007 kunta Tanskassa Länsi-Jyllannissa entisessä Ringkøpingin amtissa.

Sen pinta-ala oli 225&nbsp;km², ja asukkaita siellä oli 7&nbsp;101 (1996). Kunnan nähtävyyksiä olivat Nørre Vosborgin kartano, St. George -museo Thorsmindessä Bøvnin klintillä.

Ulfborg-Vembin kunta muodostettiin vuoden 1970 kuntauudistuksessa seuraavista pitäjistä:
* Bur (Hjermin kihlakunta)
* Gørding (Hjermin kihlakunta)
* Husby (Ulfborgin kihlakunta)
* Madum (Ulfborgin kihlakunta)
* Staby (Ulfborgin kihlakunta)
* Sønder Nissum (Ulfborgin kihlakunta)
* Ulfborg (Ulfborgin kihlakunta)
* Vemb (Hjermin kihlakunta)
 
Vuoden 2007 kuntauudistuksessa se liitettiin Holstebron kuntaan.

## Lähteet
Hattuša

**Hattuša** oli muinaisen heettiläisen valtakunnan pääkaupunki myöhäispronssiajalla. Se sijaitsi nykyisen Turkin keskiosissa Çorumin maakunnassa. Se tuhoutui ja hylättiin noin 1200 eaa., mutta Fryygian aikana paikalle rakennettiin uudelleen kaupunki. Tällöin sitä kutsuttiin nimellä Pteria. Hattuša on tunnettu myös nimellä Boğazkale. Hattušan raunioalue on ollut Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 1986.

Ernst Chantre aloitti alueella kaivaukset vuosina 1893–1894. Saksalaiset arkeologit tutkivat aluetta vuonna 1906 ja edelleen vuosina 1913–1931 sekä 1940–1951, tosin maailmansodat aiheuttivat työssä keskeytyksiä.

## Ympäristö

Kaupunkia ympäröivät aikoinaan pellot ja laitumina käytetyt kukkulat. Alueella kasvoi muinaisina aikoina metsää, josta asukkaat saivat niin poltto- kuin rakennuspuutakin. Viljelykasveista tunnettiin vehnä, ohra ja kylvövirvilä. Myös pellavaa kasvatettiin, vaikka villa olikin vaatteiden pääasiallinen raaka-aine. Lihaa saatiin etupäässä kotieläimistä. Alueella liikkuneiden hirvieläinten metsästäminen oli todennäköisesti varattu ainoastaan ylhäisön huviksi. Kaupungin lähistöllä virtaavat joet ovat pieniä ja purjehduskelvottomia. Lähellä sijaitsee rotko nimeltä Yazilikaya ja Büyükkalen kukkula, jonka päällä sijaitsee kuninkaallinen asuinpaikka.
## Historiaa
Heettiläisten hallitsijat siirsivät hallituspaikkansa Hattušaan noin vuonna 1600 eaa. Kuninkaana oli tuolloin perimätiedon mukaan Labarna. Kuningas Mursili I rakennutti kaupunkiin kuninkaanlinnan arviolta vuonna 1620 eaa. ja noin vuonna 1500 eaa. kaupunki ympäröitiin muurilla. Asuintalot rakennettiin terassin päälle ja niissä oli useita huoneita ja muutamista on löydetty savinen kylpyamme.

Kaupunkia kohtasi onnettomuus vuoden 1420 eaa. paikkeilla. Tuolloin kaskalaiset heimot hyökkäsivät kaupunkiin, ryöstelivät sitä ja hävittivät sitä perusteellisesti. Heettiläisten suurvallan aikana 1300–1200 luvuilla eaa. kaupunki kasvoi ja sitä ympäröinyttä muuria laajennettiin.

Viimeisimmän tutkimuksen mukaan heettiläisiä kohtasi kolmevuotinen kuivuus 1198-1196 eaa. Asia selvisi tutkimalla Hattušasta löytyneitä katajarunkoja, jotka olivat hautakammion seinämissä. Vuosirenkaat osoittivat asian.

Lopullisen katastrofin Hattuša koki merikansojen vaelluksen yhteydessä noin vuonna 1190 eaa. Merikansat hyökkäsivät luultavasti yhdessä kaskalaisten heimojen kanssa kaupunkiin ryöstellen, hävittäen ja surmaten sen väestöä. Lähes jokaisessa löydetyssä rakennuksen jäänteessä on havaittavissa jälkiä tulipalosta.  Uuden tutkimuksen mukaan kaupunki oli sen tuhoutuessa jo lähes hylätty. Asukkaat olivat ottaneet mukaansa kaiken arvokkaan ja yleensä kaiken minkä saattoi mukanaan. Alueelle tuli uutta asutusta, mutta mitään merkittävää paikkakuntaa sen sijoille ei enää noussut. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla

* http://www.pbase.com/dossen/bogazkale
* http://www.visitturkeynow.com/cities/c.hattusas.htm
Simo Jaatinen

**Simo Tuomas Johannes Jaatinen** (28. lokakuuta 1924 Huittinen – 31. toukokuuta 1999) oli Vesihallituksen pääjohtaja. Hän oli koulutukseltaan diplomi-insinööri. 

Jaatinen oli Tie- ja vesirakennushallituksen ylijohtaja 1965–1970, vesihallituksen pääjohtaja vuodesta 1970. Hänen johdollaan vesihallitus pyrki toiminnassaan avoimuuteen, jota edistettiin muun muassa perustamalla tarpeen mukaan toimikuntia ja pitämällä tiedotustilaisuuksia. Jaatinen jäi virastaan eläkkeelle vuonna 1990.

Jaatisen puoliso oli Pirkko Valpasuo-Jaatinen, joka toimi 1970-luvulla vesihallituksen tiedotussihteerinä mutta siirtyi myöhemmin maatalouden vesiensuojelun tehtäviin.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Kauppi, Lea 1999. Pääjohtaja Simo Jaatinen, vesivarojen hoidon uudistaja. *Vesitalous* 4/1999.
Jukka Kröger

**Jukka "Kosmo" Kröger** (s. 1979 Helsinki) on suomalainen muusikko, joka on toiminut HIM-yhtyeen ja Herra Ylpön & Ihmisten rumpalina ja Maple Crossin kitaristina. Kröger oli vuonna 1999 alternative metal&nbsp;-yhtye FM2000:n perustajajäseniä. Kröger jätti yhtyeen vuonna 2010 päätettyään keskittyä Herra Ylppö & Ihmiset&nbsp;-yhtyeeseen. Hänen ensiesiintymisensä HIM:ssä tapahtui 25. heinäkuuta 2015 Qstock-festivaaleilla. Marraskuussa 2017 Krögerin ilmoitettiin liittyneen Rytmihäiriöön. 

Kröger valmistui muusikoksi Jyväskylän ammattiopistosta keväällä 2007.

## Lähteet
Martti I. Jaatinen

**Martti Ilmari Jaatinen** (30. toukokuuta 1934 Sortavalan maalaiskunta – 21. helmikuuta 2025 Mikkeli) oli suomalainen arkkitehti, tekniikan tohtori ja professori. Hän valmistui arkkitehdiksi 1965 Teknillisestä korkeakoulusta. Hän työskenteli Arkkitehtitoimisto Kaija ja Heikki Sirenin arkkitehtina 1960–1965 ja sen jälkeen vuodesta 1966 puolisonsa sisustusarkkitehti Anna-Maija Jaatisen kanssa arkkitehtuuritoimisto Anna-Maija ja Martti I.
Jaatisen johtajana.

Jaatisen merkittäviä töitä ovat:
* Hotelli Waskia (Vaasa) 1972
* Rantasipi Sveitsi (Hyvinkää) 1972, laajennus 1976
* Hotelli Korpilampi (Espoo) 1977 yhdessä Anna-Maija Jaatisen kanssa

## Julkaisuja
* *Kerrostalon kuolema* (2003) 
* *Karjalan kartat* (1997)  
* *Tie suomalaisessa maisemassa*. WSOY, 1967

## Lähteet
Tohtori Uni

**Tohtori Uni** (*Doctor Sleep*) on yhdysvaltalaisen kirjailijan Stephen Kingin vuonna 2013 julkaistu kauhuromaani, joka on jatkoa vuoden 1977 kirjalle *[[Hohto]]*. Kirjan suomennos ilmestyi vuonna 2014, ja sen on suomentanut Ilkka Rekiaro. Kirjan pohjalta on tehty myös elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 2019.

## Juoni

*Hohdon* pikkupoika Dan Torrance on kasvanut aikuiseksi, mutta edelleen Overlook-hotellissa tapahtuneet lapsuuden kokemukset vaivaavat häntä. Dan tapaa 12-vuotiaan tytön, jolla on sama hohtamisen lahja kuin Danilla. Hänen perässään on joukko yliluonnollisia hirviöitä, jotka tarvitsevat tytön hohtoa elääkseen. Danin menneisyyden piinaama elämä saa suunnan: hänen täytyy pelastaa tyttö.
Kōhei Kameyama

**Kohei Kameyama** (, s. 28. joulukuuta 1988 Miyagi) on japanilainen telinevoimistelija. Hän edustaa Tokushukai Gymnastic Clubia ja hänen päävalmentajanaan toimii Isao Yoneda ja apuvalmentajana Tomoharu Suno.

Kameyama voitti hevosvoimistelun maailmanmestaruuden Antwerpenissa 2013 pistein 15,833. Hän kukisti hopean jakaneet Daniel Corralin ja Max Whitlockin 0,2 pisteellä. Karsintakilpailussa Kameyama oli ollut kahdeksas, viimeinen finaaliin selviytynyt. Hän saavutti joukkuekilpailun MM-hopeaa Nanningissa 2014.

## Lähteet
Papuansorsa

**Papuansorsa** (*Salvadorina waigiuensis*) on harvinainen sorsalintu, joka on Uudessa-Guineassa kotoperäinen laji. Se on sukunsa ainoa laji.

## Koko ja ulkonäkö
Papuansorsa kasvaa 38–43&nbsp;cm pitkäksi ja painaa 400–525 grammaa. Sillä on pitkulainen vartalo ja ruskeansävyinen juovikas höyhenpeite. Nokka on kirkkaankeltainen. Koiraan ja naaraan voi erottaa silmien väristä: koiraan silmät ovat punaiset, naaraan taas ruskeat.

## Levinneisyys
Papuansorsaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa.

## Lähteet
Lloyd’s List

**Lloyd’s List** on lontoolainen meriliikenteen uutisia välittävä lehti. Se on perustettu vuonna 1734, ja se on näin yksi maailman vanhimmista yhtäjaksoisesti ilmestyneistä sanomalehdistä. Lehti lopetti paperille painetun version julkaisun joulukuussa 2013.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut
Daniel Corral

**Daniel Corral Barron** (s. 25. tammikuuta 1990 Ensenada, Baja California, Meksiko) on meksikolainen telinevoimistelija. Hän edustaa Club de Gimnasia de Ensenada -seuraa ja hänen päävalmentajanaan on Oscar Aguirre ja apuvalmentajana Ernesto González Castillo.

Corral voitti Pan-Amerikan kisoissa Guadalajarassa 2011 kultaa nojapuilla ja hevosella. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui nojapuilla viidenneksi. Kazanin universiadeissa 2013 hän oli hevosella toinen. Saman vuoden Antwerpenin MM-kilpailuissa hän jakoi hevosen hopean Max Whitlockin kanssa pistein 15,633.

## Lähteet
Cornelius Stewart

**Cornelius Stewart** (s. 7. lokakuuta 1989) on saintvincentläinen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan laitahyökkääjä. 

Hän on edustanut kauden vaasalaista Veikkausliiga-seuraa VPSa kaudella 2014 ja kemiläistä PS Kemiä kaudella 2016. Stewart on aikaisemmin esiintynyt muun muassa Vancouver Whitecapsin riveissä USSF Division 2 -liigassa. Kaudella 2011 hänellä oli sopimus Pohjois-Amerikan MLS-liigaan siirtyneen Vancouver Whitecaps FC:n kanssa, mutta Stewart pelasi koko kauden seuran reservijoukkueessa.

Cornelius Stewart tuli Suomeen Ykkösessä pelanneeseen oululaiseen OPS:ään. Hän pelasi hyvän kauden oululaisseurassa. Näillä näytöillä hän siirtyi pelaamaan Veikkausliigaa vaasalaisen VPS:n riveissä kaudella 2014.  Loukkaantumisten sävyttämän Veikkausliigakauden jälkeen hän siirtyi Ykköseen nousseeseen kemiläiseen PS Kemiin. Stewart pelasi PS Kemi kaksi kautta eli myös seuran ensimmäisen Veikkauliigakauden.

Kaudeksi 2017 Stewart siirtyi Malediiveille T.C. Sports Club-seuraan.

Hän on edustanut Saint Vincent ja Grenadiinien U20 ja miesmaajoukkuetta 39 kertaa ja tehnyt pelaamissaan otteluissa 22 maalia. Stewart kuului Saint Vincentin joukkueeseen myös vuosien 2010 ja 2012 Karibian mestaruusturnauksissa. Viimeisimmät maaottelut Stewart on pelannut vuoden 2018 MM-karsinnoissa. 

## Lähteet

## Asiasta muualla
*Stewart transfermarkt-sivuilla
*Stewart soccerpunter-sivuilla
Tammisaaren keskuskenttä

**Tammisaaren keskuskenttä** (sponsorinimiltään  ja ) on Raaseporissa Tammisaaressa sijaitseva yleisurheilu- ja jalkapallostadion. Stadion toimii Veikkausliigassa pelaavan EIF:n kotikenttänä. Stadionin kapasiteetti on 1 200 katsojaa.

Vuonna 2024 keskuskenttää remontoitiin yli miljoonalla eurolla jalkapalloliigan olosuhteita vastaavaksi. Samalla keskuskentän sponsorinimeksi tuli Ekenäs Sparbank Arena, suomeksi Tammisaaren Säästöpankki Areena, viiden vuoden sopimuksella.

## Lähteet
Saurio (talo)

**Saurio** on Ylöjärven Soppeenmäessä sijaitseva seurantalo, joka rakennettiin vuonna 1903 Ylöjärven raittiusyhdistyksen taloksi. Rakennushankkeen käynnistäjä oli Antti Penjami Mäkikylä ja suunnittelija oli arkkitehti Yrjö Sadenius (myöh. Sadeniemi). Taloa käyttivät raittiusyhdistyksen lisäksi muutkin yhdistykset. Ylöjärven Työväenyhdistyksellä oli Sauriossa paljon toimintaa, että joissain asiakirjoissa rakennuksen nimeksi on merkitty Saurion Työväenyhdistys. Rakennusta käyttivät myös kiertokoulu sekä yksityiset ylöjärveläiset mm. hääpaikkana. Vuonna 1918 Ylöjärven punakaartin esikunta toimi Sauriossa. Muutamaa kuukautta myöhemmin se muutettiin lastenkodiksi sotaorvoille.

Vuodesta 1959 alkaen Sauriossa oli lastenkodin ohella päiväkotitoimintaa, ja vuonna 1968 lastenkoti lakkautettiin kokonaan. Kun Saurion päiväkodille rakennettiin uudet tilat vuonna 1978, vanha Saurio jäi tyhjilleen ja vuotavan katon takia alkoi nopeasti rapistua. Vuonna 1980 rakennus päätettiin korjata toimitaloksi Ylöjärven Työväenopistolle. Kun Ylöjärven  Koulutuskeskus Valo valmistui vuonna 2012, Työväenopisto siirtyi sinne ja Ylöjärven kaupunginhallitus teki päätöksen Saurion purkamisesta. Ylöjärveläiset ryhtyivät puolustamaan talon suojelua, eikä sitä purettu.

Taloa ylläpitää Kulttuuriosuuskunta Saurio, jonka perustivat vuonna 2019 Rantajätkät, Ylöjärvi-Seura, Ylöjärven taideyhdistys ja Takamaan Poplaivue. Osuuskunnan tarkoituksena on Saurion talon suojelu, ylläpito ja kehittäminen juhla- ja kulttuuritaloksi. Suurimpia vuotuisia musiikkitapahtumia on kesäkuussa järjestettävä musiikkitapahtuma Pöheikön pölläys.

## Lähteet
* Helena Honka-Hallila, Ylöjärvi 1869-1994, Ylöjärven kunta 1996
* Martti Tyrkkö, Ylöjärven historiaa v. 1866-1965, Ylöjärven kunta 1967
* Eija Teivas, Huviloita pyyntimailla, Ketoja kaupungin kupeessa, Ylöjärven kulttuuriympäristöohjelma, Ylöjärven kaupunki
* A-Insinöörit Suunnittelu Oy ja Selvitystyö Ahola, Ylöjärven ydinkeskustan osayleiskaavan muutos, Selvitys historiallisen ajan maisemasta ja rakennetusta kulttuuriympäristöstä, 2011
* Juha Mäki-Ketelä: Joku muistaa aina. Murhenäytelmä Ylöjärveläiseen tapaan. Ylöjärvi 2013.
* Saurio - Visit Ylöjärvi https://www.visitylojarvi.fi/saurio/
## Aiheesta muualla
* Ylöjärveläisiä herätellään puolustamaan Saurion opistotaloa http://yle.fi/uutiset/ylojarvelaisia_heratellaan_puolustamaan_saurion_opistotaloa_ja_tyovaentaloa/6170544
* Sauriolle puuhataan uutta elämää http://ylojarvenuutiset.fi/2013/06/22/sauriolle-puuhataan-uutta-elamaa/
Curtis Mitchell

**Curtis Mitchell** (s. 11. maaliskuuta 1989) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Hän saavutti pronssia 200 metrillä Moskovan MM-kilpailuissa 2013 ajalla 20,04. Hän oli samalla matkalla neljäs alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Bydgoszczissa 2008. Hänen ennätyksensä 200 metrillä on 19,97&nbsp;s ja 100 metrillä 10,25&nbsp;s.

## Lähteet
* http://www.iaaf.org/athletes/united-states/curtis-mitchell-243044#personal-bests
* http://www.iaaf.org/athletes/united-states/curtis-mitchell-243044#honours

### Viitteet
Nick Symmonds

**Nick Symmonds** (s. 30. joulukuuta 1983) on yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija, Hän saavutti hopeaa 800 metrillä Moskovan MM-kilpailuissa 2013 ajalla 1.43,55.  Lisäksi Symmonds on sijoittunut viidenneksi Daegun MM-kilpailuissa 2011 ja Lontoon olympialaisissa 2012 sekä kuudenneksi Berliinin MM-kilpailuissa 2009 ja Valencian MM-hallikilpailuissa 2008. Symmondsin ennätys 800 metrillä on 1.42,95 ja 1500 metrillä 3.34,55.

## Lähteet
* http://www.iaaf.org/athletes/united-states/nick-symmonds-201635#personal-bests
* http://www.iaaf.org/athletes/united-states/nick-symmonds-201635#honours

### Viitteet
Kai Nordberg (valokuvaaja)

**Kai Albert Juhani Nordberg** (s. 1936 Helsinki) on suomalainen valokuvaaja.

Nordberg kiinnostui poikaiässä valokuvauksesta kemian ja fysiikan kokeiluja tehdessään. Äidin lapsuudenystävä, valo- ja elokuvaaja Björn Soldan asui Lontoossa, yöpyi joskus Suomen-vierailuillaan Nordbergien kotona ja kiinnitti huomiota Kai-pojan kuvaajanlahjoihin. 

Nordberg pääsi ylioppilaaksi 1956, yritti työn ohella opiskella valtiotieteitä Helsingin yliopistossa ja valmistui merkonomiksi 1961. Hän toimi jo 1953–1956 valokuvaajaharjoittelijana Matti A. Pitkäsen johdolla Finlandia-Kuva Oy:ssä ja sitten Pitkäsen studiossa, sekä valokuvaajana Allotria-Filmissä ja Aho & Soldan Oy:ssä. Vuonna 1958 hän toimi jonkin aikaa yhteisessä studiossa Jouko Levannon kanssa, sitten freelancerinä kunnes 1965 perusti Kai Nordberg Ky:n.

Nordberg kuuluu Suomen valokuvataiteen museon säätiön ja Finnfoton perustajajäseniin ja on toiminut molempien puheenjohtajana. Nordberg toimi Suomen mainosvalokuvaajat ry:n puheenjohtajana 1972–1976 ja on yhdistyksen kunniajäsen.Vuonna 2000 Nordberg valittiin eurooppalaisten valokuvaajien ammatillista eturyhmää edustavan Pyramide Europen puheenjohtajaksi. Valokuva-lehden päätoimittajana hän toimi 1989–1990.

Nordberg sai taiteilija-apurahan 1979 ja taiteen valtionpalkinnon 1985.

## Näyttelyt
**Katuja ja kujia* 1981. 
**Kirjailijoita* 1983, 1984, 1987, 1989. 
**À Paris* 1986. 
**Paris encore* 1990. 
**Paris vu par Kai Nordberg* 1990.

## Teoksia
*Uki Kiviranta (teksti), Kai Nordberg (valokuvat): *Kankaanpää: kuvia ja kertomuksia pitäjästä, joka syntyi erämaahan, kasvoi kaupungiksi ja jossa käden taitoa ja osaamista arvostetaan, se on Eurooppaa.* Kustannuskiila 1990. .
*(toim. yhdessä Tuomo-Juhani Vuorenmaan kanssa): *Valokuvaajan tekijänoikeusopas.* Finnfoto, Musta Taide 2006. . Teoksen verkkoversio (pdf)

## Lähteet
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1992

**Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1992** oli Suomen naisten jalkapallon korkeimman sarjatason kausi. Mestaruuden voitti Helsingin Jalkapalloklubi, hopeaa Tampereen Ilves ja pronssia Kontulan Urheilijat.

Kausi pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Toiseksi viimeinen joukkue pelasi yksinkertaisen karsintasarjan I divisioonan kolmen lohkovoittajan kanssa, mistä kaksi parasta selvisi SM-sarjaan. Viimeinen joukkue putosi suoraan I divisioonaan. Kaudella otettiin käyttöön pistelaskujärjestelmä, missä voitosta sai kolme pistettä.

Edelliskaudella sarjassa pelannut Turun Palloseura luopui sarjapaikastaan, tilalle nostettiin Turun Toverit.

## Sarjataulukko

## Karsintasarja

## Lähteet
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1993

**Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1993** oli Suomen naisten jalkapallon korkeimman sarjatason kausi. Mestaruuden voitti Kontulan Urheilijat, hopeaa Helsingin Jalkapalloklubi ja pronssia Tampereen Ilves.

Kausi pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Toiseksi viimeinen joukkue pelasi yksinkertaisen karsintasarjan I divisioonan kolmen lohkovoittajan kanssa, mistä kaksi parasta selvisi SM-sarjaan. Viimeinen joukkue putosi suoraan I divisioonaan.

Edelliskaudella sarjassa pelanneet Herttoniemen Toverit ja Mikkelin Palloilijat luopuivat sarjapaikastaan, tilalle nostettiin FC Kuusysi ja Porrassalmen Urheilijat -62.

## Sarjataulukko

## Karsintasarja

## Lähteet
Pyhän Mikaelin kirkko (Tallinna)

**Ruotsalainen Pyhän Mikaelin kirkko** on kirkko Tallinnassa. Luostari perustettiin vuonna 1249 ja se toimi reformaatioon asti. Rakennus oli keskiajalla sisterssiläisen nunnaluostarin sairaala erityisesti köyhiä ja kodittomia varten. Vanhassa sairaalassa oli paljon pikku syvennyksiä seinissä, jotta sinne mahtui enemmän ihmisiä. Kaupungin köyhille rakennetusta uudesta, Pyhän Johanneksen hospitaalista, vaivaistalosta, tuli ruotsalaisen seurakunnan kirkko vuonna 1631.

Kirkkona rakennus toimi toiseen maailmansotaan ja ruotsinkielisen vähemmistön joukkopakoon saakka. Se ehti toimia myös urheiluhallina Neuvostoaikaan. Urheiluhallissa oli kolme huonetta, yhdessä huoneessa oli painisali, toisessa nyrkkeilysali ja kolmannessa pingissali. Urheiluhallina käytetty kirkko on vihitty uudelleen käyttöön ja restauroitu vuonna 2002. Nykyään kirkossa on 225 istumapaikkaa.

Nykyisin Tallinnan kaupungille kuuluva Pyhän Nikolauksen museokirkko (Niguliste kirik) oli luostarin pääkirkko. Pohjois-Viro kuului 1560-luvulla Ruotsin suurvaltaan. Tallinnan ruotsalais-suomalainen seurakunta kokoontui Pyhän Mikaelin kirkossa yhdessä nunnien kanssa. Kirkko jäi reformaation jälkeen seurakunnalle. Seurakunnan papit tulivat useimmin Suomesta.

Kirkon merkittäviä nähtävyyksiä ovat Joachim Armsbrustin suunnittelema barokkityylinen alttari, saarnastuoli ja ainutlaatuinen kastekappeli (Christian Ackermann, 1680).

Jumalanpalveluksia järjestävät ruotsalaisen seurakunnan lisäksi suomalainen ja saksalainen seurakunta. Kirkko sijaitsee Tallinnan vanhassa kaupungissa Pyhän Nikolaoksen kirkon (Niguliste) vieressä.


Tiedosto:St. Michael's Church in Tallinn.JPG|Pyhän Mikaelin kirkko Tallinnassa
Tiedosto:St.Michael's Church in Tallinn 15..JPG
Tiedosto:St.Michael's Church in Tallinn 12..JPG
Tiedosto:St.Michael's Church in Tallinn 13..JPG|Kirkossa on yli 50 kuvaa tai patsasta enkeleistä.
Tiedosto:St.Michael's Church in Tallinn 10..JPG|Saarnastuolin katto
Tiedosto:St.Michael's Church in Tallinn 11..JPG|Yksi jäljelle jääneistä laivoista, joista osa varastettiin.
Tiedosto:St.Michael's Church in Tallinn 7..JPG|Kuvia on papin saarnastuolin kyljistä
Tiedosto:St.Michael's Church in Tallinn 5..JPG|
Tiedosto:St.Michael's Church in Tallinn 6..JPG|
Tiedosto:St.Michael's Church in Tallinn 2..JPG|Seinien syvennykset, jotka tehtiin tilanahtauden vuoksi, ovat nykyään täynnä näyttäviä patsaita, jotka kertovat Jeesuksesta.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*http://www.stmikael.ee/index.php/en/
*http://www.eelk.ee/~ktalsoome/suomi/yhteystiedot.htm 
* Suomalaisen seurakunnan toiminta Tallinnassa
** http://www.finland.ee/public/default.aspx?nodeid=40619&contentlan=1&culture=fi-FI
** http://www.eelk.ee/tallinna.soome/
Michael Rimmer

**Michael John Rimmer** (s. 3. helmikuuta 1986 Southport, Englanti) on brittiläinen keskimatkojen juoksija. Hän saavutti hopeaa 800 metrin juoksussa Barcelonan EM-kilpailuissa 2010. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän oli kahdeksas. Hän on edennyt välieriin olympialaisissa Pekingissä 2008 ja Riossa 2016 sekä MM-kilpailuissa Osakassa 2007, Berliinissä 2009 ja Moskovassa 2013.

Rimmerin ennätys 800 metrillä on 1.43,89 ja 1&nbsp;500 metrillä 3.38,91.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Pseudosuchia

**Pseudosuchia** on arkosaureihin kuuluva eläinryhmä, johon kuuluvat nykyiset krokotiilieläimet sekä niiden sukupuuttoon kuolleet sukulaiset. Nimellä "Pseudosuchia" ("valekrokotiilit") viitattiin aluksi eräisiin triaskautisiin krokotiilinkaltaisiin eläimiin, mutta myöhemmin se määriteltiin fylogeneettisesti. Täten myös krokotiilieläimet kuuluivat ryhmään sillä ne polveutuvat ryhmään määritelmän mukaan kuuluneista eläimistä. Nimitystä Crurotarsi oli kuitenkin suosittu näille eläimille paremman nimen vuoksi kunnes kyseisen ryhmän määritelmässä käytetyt phytosaurit (Phytosauria/Parasuchia) osoittautuivat olevan kaikkien arkosaurien sisarryhmä, eivätkä siis krokotiilieläinten lähisukulaisia. Tästä syystä nimitys Pseudosuchia on nykyisin käytössä, sillä sen määritemä kattaa vain krokotiilieläinten lähisukulaiset. Pseudosuchia määritellään kattavimmaksi kladiksi joka sisältää krokotiilieläimet (Crocodylia) mutta ei lintuja (Aves).

## Kladogrammi

## Lähteet
Phytosauria

**Phytosauria** on triaskaudella, 229–200 miljoonaa vuotta sitten, elänyt Archosauromorpha-ryhmään kuuluva matelijalahko. Phytosaurit muistuttivat jonkin verran krokotiilieläimiä, mutta eivät olleet niiden lähisukulaisia. Nimi Phytosauria ("kasviliskot") tulee siitä että ensimmäisenä löytyneen fossiilin leuassa olleita kivettyneitä mutatäytteitä erehdyttiin luulemaan kasvinsyöjän hampaiksi. Myöhempi tutkimus ja paremmin säilyneet fossiilit kuitenkin selvästi osoittivat phytosaurien olleen terävähampaisia lihansyöjiä. Phytosaureista on myöhemmin (tosin vähemmässä määrin) käytetty myös paremmin kuvaavaa nimeä **Parasuchia** ("krokotiilien ohella").

Phytosaurit olivat krokotiilieläimien tavoin nelijalkaisia puolittain vedessä eläviä petoja, mutta toisin kuin krokotiilieläimillä (joiden sieraimet ovat kuonon kärjessä) phytosaurien sieraimet sijaitsivat lähellä silmiä. Phytosaurien panssarointiin kuului luulevyjä selässä, kolmiomaisia luulevyjä sivuilla ja pyöreämpiä jaloissa. Niillä oli myös luulevypanssarointia kurkussa. Phytosaura-lahkon eläimien jalkojen rakenne lisäksi erosi krokotiilieläinten jaloista. Phytosaurien fossiileja on löydetty Pohjois-Amerikasta, Euroopasta, Intiasta, Pohjois-Afrikasta, Brasiliasta, Thaimaasta ja Madagaskarilta, mutta ei Etelä-Amerikassa, Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, Australiassa tai Etelämantereella.


Tiedosto:Machaeroprosopus mccauleyi.jpg|*Pseudopalatus mccauleyi*, löydetty Petrified Forest National Parkista.
Tiedosto:Mystriosuchus westphali skull.JPG|*[[Mystriosuchus]]*-phytosaurin fossiili paleontologisessa museossa Tübingenissä.
Tiedosto:Phytosaur Ghost Ranch.jpg|Phytosaurin fossiili, Paleontologian museossa Ghost Ranchissa, Abiquiu, New Mexico, USA.


## Luokittelu
Phytosauria luokiteltiin aiemmin krokotiilieläinten kehityslinjaan kuuluvien arkosaurien ryhmäksi, mutta uusimpien tutkimusten mukaan ne eivät ole arkosaureja ollenkaan vaan niiden sisarryhmä Archosauromorphaan kuuluvassa Archosauriformes-ryhmässä. 

## Lähteet
*Phytosauria 
*The Early Evolution of Archosaurs: Relationships and the Origin of Major Clades 
*Re: Even more last papers for 2005  
*A primitive parasuchid (Phytosaur) from the upper triassic maleri formation of India 
*A giant phytosaur (reptilia: Archosauria) skull from the redonda formation (upper triassic: apachean) of East-Central New Mexico 
### Viitteet
Martin Karplus

**Martin Karplus** (15. maaliskuuta 1930 – 28. joulukuuta 2024) oli itävaltalais-yhdysvaltalainen teoreettinen kemisti. Karplus tunnetaan erityisesti NMR-spektrometriaan ja tietokoneavusteiseen laskennalliseen kemiaan liittyvistä tutkimuksistaan. Karplus sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2013 yhdessä Michael Levittin ja Arieh Warshelin kanssa monimutkaisten kemiallisten systeemien mallintamisesta. Karplus, Levitt ja Warshel ovat tutkimuksissaan onnistuneet yhdistämään klassillisen fysiikan ja kvanttikemian menetelmiä kemiallisten reaktioiden ennustamisessa Karplus oli Harvardin yliopiston ja Strasbourgin yliopiston professori.

Karplus on tunnettu nimeään kantavasta Karplus-yhtälöstä ja Karplus-käyrästä, jonka avulla voidaan ennustaa protonien kytkentävakioita NMR-spektrometriassa. Karplus-yhtälö ilmaisee kytkentävakioiden riippuvuuden protonien diedrikulmasta Θ yhdisteessä. Karplus-yhtälön avulla saadaan tietoa molekyylin rakenteesta ja sen konformaatiosta. Karplus julkaisi yhtälön vuonna 1959 työskennellessään Illinoisin yliopistossa. 1970-luvun alussa Karplus työskenteli Harvardin yliopistossa ja suunnitteli Arieh Warshalin kanssa ohjelman, joka kykeni laskemaan π-elektronisysteemien spektrejä ja useiden tasomaisten yhdisteiden värähtelyspektrejä erittäin tarkasti. Ohjelma käytti ydinten ja yhdisteiden σ-sidosten laskemiseen yksinkertaisia klassisen fysiikan malleja ja π-elektronisysteemien laskemiseen kvanttikemiaan perustuvaa Pariser–Parr–Pople-menetelmää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Fotometria

**Fotometria** on optiikan osa-alue, jossa tutkitaan valonlähteisiin ja niiden valaisemiin pintoihin liittyviä suureita. Fotometria pyrkii ottamaan huomioon ihmissilmän vaihtelevan herkkyyden erilaisille valon aallonpituuksille. Fotometria eroaa radiometriasta, missä puolestaan mitataan sähkömagneettisen säteilyn energiaa absoluuttisesti.

## Fotometriset suureet
Fotometriassa tarvitaan useita eri suureita mittaamaan sekä valonlähteen että valaistuksen kohteen ominaisuuksia.
* Valovirta, *Φ* – yksikkö luumen, lm (= cd·sr)
* Valomäärä, *Q*
* Valovoima, *I* – yksikkö kandela, cd (= lm/sr)
* Luminanssi, *L* – yksikkö kandelaa neliömetriä kohti, cd/m²
* Valaistusvoimakkuus, *E* – yksikkö luksi, lx (=lm/m²)
* Valotus, *H*
* Valotehokkuus – yksikkö luumenia wattia kohti, lm/W

## Katso myös
* Valo
* Fotometria (tähtitiede)

## Aiheesta muualla
* Hyperphysics Photometry Concepts
Pekka Soini (yritysjohtaja)

**Pekka Antero Soini** (18. toukokuuta 1957 Savonlinna – 14. tammikuuta 2025 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja. Hän työskenteli 35 vuotta Sanoman palveluksessa.

Soini aloitti Sanomalla noin vuonna 1980. Hän toimi urallaan muun muassa Sanoma Newsin toimitusjohtajana. Lokakuussa 2013 hänet valittiin perustettavan Sanoma Media Finlandin toimitusjohtajaksi, jona hän toimi vuodesta 2014 maaliskuuhun 2015 asti.

Soinin panosta Sanoma-yhtiön oikea-aikaisessa siirtymisessä printtimedioista digitaalisuuteen on kiitetty. Mainos- ja markkinointialan piirissä Soinia on luonnehdittu suomalaisen mainonnan 1990-luvun huippuvuosien keskeiseksi vauhdittajaksi. Graafisen suunnittelun järjestö Grafia palkitsi Soinin postuumisti mainostajayritysten edustajille jaettavalla Vuoden asiakashuippu -palkinnolla Vuoden huiput -gaalassa huhtikuussa 2025. 

## Lähteet
Jari Kinnunen

**Jari Kinnunen** on seuraavien henkilöiden nimi:

*Jari Kinnunen (s. 1960), rikosylikomisario ja kansanedustaja (Kokoomus)
*Jari Kinnunen (s. 1962), urheilujohtaja ja -vaikuttaja
*Jari Kinnunen (s. 1966), jalkapalloilija
Michael Levitt (biologi)

**Michael Levitt** (s. 9. toukokuuta 1947 Pretoria, Etelä-Afrikka) on brittiläis-yhdysvaltalainen biofyysikko. Levitt tunnetaan erityisesti proteiineja koskevista laskennallista tutkimuksista. Levittille myönnettiin vuoden 2013 Nobelin kemianpalkinto yhdessä Martin Karplusin ja Arieh Warshelin kanssa monimutkaisten kemiallisten systeemin mallintamisesta. Levitt on laskennallisen rakennebiologian professori Stanfordin yliopistossa.

Levitt on tutkinut erityisesti proteiinien laskostumiseen vaikuttavien seikkojen mallintamista laskennallisesti. Työssään hän on kehittänyt erityisesti tehokkaita *ab initio* -menetelmiä proteiinien rakenteeseen vaikuttavien seikkojen laskemiseksi. Proteiinien lisäksi Levitt on tutkinut myös DNA:n ja RNA:n rakennetta. Tutkimuksissaan Levitt on tehnyt yhteistyötä muun muassa Arieh Warshelin kanssa. Tutkimuksistaan Levitt on saanut muun muassa FEBSin (Federation of European Biochemical Societies) vuosittain myöntämän palkinnon vuonna 1986. Levitt on ollut Yhdysvaltain tiedeakatemian jäsen vuodesta 2013.

## Lähteet
Arieh Warshel

**Arieh Warshel** (; s. 20. marraskuuta 1940 Sde-Nahum, Israel) on israelilais-yhdysvaltalainen biokemisti. Warshel tunnetaan monimutkaisten biomolekyylien rakenteiden laskennallisesta tutkimuksesta. Warshel jakoi Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2013 Martin Karplusin ja Michael Levittin kanssa monimutkaisten kemiallisten systeemien mallintamisesta. Warshel on kemian ja biokemian professori Etelä-Kalifornian yliopistossa.

Warshel on tehnyt yhteistyötä muun muassa Martin Karplusin ja Michael Levittin kanssa. Karplusin kanssa he kehittivät 1970-luvun alussa ohjelman, joka laskennallisesti kykeni tarkasti ennustamaan muun muassa tasomaisten yhdisteiden värähtelyspektrejä käyttäen hyväksi sekä klassisen fysiikan että kvanttikemian menetelmiä. Levittin kanssa Warshel on tutkinut muun muassa proteiinien laskostumisen mallintamista laskennallisesti. Warshelin tutkimuskohteita ovat muun muassa entsyymien katalysoimat reaktiot, biologisten makromolekyylien reaktiot liuoksissa, makromolekyylien väliset elektrostaattiset efektit, joilla on merkitystä muun muassa lääkeainetutkimuksessa ja makromolekyylien välisissä vuorovaikutuksissa ja proteiinien laskostumisen mallintaminen laskennallisesti. Warshel on Yhdysvaltain tiedeakatemian jäsen.

## Lähteet
Greenwood

**Greenwood** voi tarkoittaa seuraavia:

;paikkoja:
*Greenwood, Brittiläinen Kolumbia, Kanada
*Greenwood, Arkansas, Yhdysvallat
*Greenwood, Delaware, Yhdysvallat
*Greenwood, Etelä-Carolina, Yhdysvallat
*Greenwood, Florida, Yhdysvallat
*Greenwood, Illinois, Yhdysvallat
*Greenwood, Indiana, Yhdysvallat
*Greenwood, Louisiana, Yhdysvallat
*Greenwood, Maine, Yhdysvallat
*Greenwood, Minnesota, Yhdysvallat
*Greenwood, Mississippi, Yhdysvallat
*Greenwood, Missouri, Yhdysvallat
*Greenwood, Nebraska, Yhdysvallat
*Greenwood, New York, Yhdysvallat
*Greenwood, Wisconsin, Yhdysvallat
*Greenwoodin piirikunta, Etelä-Carolina, Yhdysvallat

;henkilöitä:
* Alex Greenwood (s. 1993), englantilainen jalkapalloilija
* Bruce Greenwood (s. 1956), kanadalainen näyttelijä
* Charlotte Greenwood (1890–1977), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Clarence Greenwood, *Citizen Cope* (s. 1968), yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä
* Colin Greenwood (s. 1969), englantilainen rockmuusikko, Radiohead-yhtyeen jäsen
* Dave Greenwood (s. 1978), brittiläinen Formula 1 -talli-insinööri
* David Greenwood (1957–2025), yhdysvaltalainen koripalloilija
* Ed Greenwood (s. 1959), kanadalainen kirjailija
* James Greenwood (1931–1927), englantilainen kirjailija ja toimittaja
* Jonny Greenwood (s. 1971), englantilainen kitaristi ja kosketinsoittaja, Radiohead-yhtyeen jäsen
* Mason Greenwood (s. 2001), englantilainen jalkapalloilija
* Nimrod Greenwood (1929–2016), australialainen soutaja
* Ron Greenwood (1921–2006), englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja.
Yksinkertainen monikulmio

**Yksinkertainen monikulmio** on geometriassa monikulmio, joka ei leikkaa itseään. Eräs täsmällinen tapa ilmaista asia on sanoa, että ainoat yhteiset pisteet kahden sivun välillä ovat kärkipisteet. Yksinkertaisella monikulmiolla on vain yksi selkeä sisäosa, jonka erottaa ulkopuolisesta osasta suljettu murtoviiva eli monikulmion piiri. Usein etumääre yksinkertainen jätetään pois, jos jo monikulmio määritellään samoilla määreillä kuin tässä ja jos itseään leikkaavia monikulmioita ei luokitella monikulmioiksi ollenkaan.

* Yksinkertainen monikulmio sulkee alueen piirinsä sisälle. Aluetta kutsutaan sisäosaksi ja sille voidaan määrittää pinta-ala. Monikulmio toteuttaa silloin Jordanin käyrälauseen.
* Murtoviivan janat, joista piiri muodostuu, kohtaavat toisensa vain päätepisteessään. Näitä pisteitä kutsutaan kärjiksi tai väljemmin kulmiksi.
* Jokaisessa kärjessä kohtaa tasan kaksi sivua toisensa.
* Sivujen lukumäärä on sama kuin kärkien, ja sivujen, lukumäärä.
Yleensä vaaditaan, että sivujen välinen kulma on eri kuin oikokulma eli 180°. Jos ne muodostavat oikokulman, voidaan kaksi sivua pitää yhtenä pitempänä sivuna.

Yksinkertaiset monikulmiot voidaan edelleen luokitella konveksiksi- (kupera ) tai konkaaviksi (kovera ) monikulmioksi.
## Lähteet
*

### Viitteet
Alberto Moreno

**Alberto Moreno Pérez** (s. 5. heinäkuuta 1992 Sevilla, Sevillan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa seuratasolla Villarrealia. Hän palasi kotimaahansa vuonna 2019 pelattuaan viisi kautta Englannin Valioliigan Liverpoolissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

## Seurajoukkueura
Moreno on andalusialaisseura Sevillan junioriakatemian kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen täyspainoisen kautensa seuran reservijoukkueessa kaudella 2011–2012 Segunda División B:ssä. Hän teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa 8. huhtikuuta 2012 pelatussa ottelussa Athletic Bilbaoa vastaan.

Helmikuussa 2013 Moreno nostettiin pysyvästi edustusjoukkueen kokoonpanoon. Hän pelasi kauden 2013−2014 loppuun mennessä kaikkiaan 45 Primera Divisiónin ottelua, joissa teki kolme maalia. Kaudella 2013−2014 hän pelasi myös 12 Eurooppa-liigan ottelua, mukaan lukien voittoisan loppuottelun Benficaa vastaan.

Moreno siirtyi Englannin Valioliigan Liverpooliin 18 miljoonan euron siirtosummalla elokuussa 2014. Hän pelasi tulokaskaudellaan 28 valioliigaottelua ja viisi ottelua Mestarien liigassa. Seuraavalla kaudella hän pelasi Valioliigassa 32 ottelua. Eurooppa-liigassa hän pelasi 13 ottelua, myös tappiollisen loppuottelun entistä seuraansa Sevillaa vastaan.

Morenon peliaika väheni huomattavasti kaudella 2016−2017. Hän pelasi Valioliigassa ainoastaan 12 ottelussa ja näistä vain kahdessa avauskokoonpanossa. Syyskaudella 2017 hän avasi 12 pääsarjaottelua ja pelasi myös kaikissa Mestarien liigan alkulohkon otteluissa. Joulukuussa hän sai nilkkavamman, josta  toipui tammikuun lopulla, muttei vallannut enää vakituista avauskokoonpanon paikkaa takaisin. Seuraavalla kaudella hän pelasi kaikissa kilpailuissa yhteensä vain viisi ottelua. Liverpoolin voittoon päättyneessä Mestarien liigassa hän pelasi kahdeksan minuuttia lohkovaiheen ottelussa Belgradin Punaista Tähteä vastaan.

## Maajoukkueura
Moreno pelasi neljä ottelua Espanjan voittaessa alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2013. Hän sai 4. lokakuuta 2013 ensimmäisen kutsunsa Espanjan maajoukkueeseen. Hän teki ensiesiintymisensä maajoukkueessa 15. lokakuuta 2013 pelatussa  Georgiaa vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Alberto Morenon tilastot BDFutbol-sivustolla
Toiminnan teoria

**Toiminnan teoria** on kokoava käsite joukolle sosiaalitieteellistä tutkimusta, jonka juuret ovat neuvostoliittolaisessa
psykologisessa toiminnan tutkimuksessa, jonka keskeisiä käynnistäjiä olivat Aleksei Leontjev ja Sergei Rubinstein. Toiminnan teoriaan pohjaava tutkimus käynnistyi Neuvostoliiton ulkopuolella ensiksi Suomessa. 

Leontjevin ja Rubinsteinin työn tavoitteena oli inhimillisen toiminnan ymmärtäminen systeemisenä, monimutkaisena ja sosiaalisiin tilanteisiin kytkeytyvänä ilmiönä. Kehittelyn alkuaikoina toiminnan teorian luojien tavoitteena oli haastaa tuolloin neuvostoliittolaisessa psykologiassa vallinneet refleksologian suuntaus, jota edusti Vladimir Bekhterjev, sekä Ivan Pavlovin koulukunnan tulkinta korkeammista hermostollisista toiminnoista, psykoanalyysi ja behaviorismi. Toiminnan teoriasta kehittyi merkittävä suuntaus neuvostoliittolaiseen teoreettiseen ja sovellettuun psykologiaan. Sitä hyödynnettiin esimerkiksi opetuksen ja kasvatuksen, ammattikäytäntöjen ja niihin liittyvän koulutuksen, ergonomian ja työpsykologian tutkimuksessa.

Neuvostoliiton ja sittemmin Venäjän ulkopuolella toiminnan teorian tutkimusta ja soveltamista harjoitettiin aluksi etenkin Suomessa. Ensimmäinen toiminnan teorian kansainvälinen konferenssi järjestettiin vuonna 1986. Nykyään toiminnan teoriaa pidetään yhtenä osana kehittymässä olevaa ihmisen älykästä toimintaa ja sen historiallisesti kehittyneitä, kulttuurisia välineitä painottavaa tutkimuksen paradigmaa.
## Toiminnan keskeiset ominaisuudet
Kulttuurihistoriallisen teorian näkemänä toiminta on (a) johonkin kohdistuvaa ja jotakin tavoittelevaa, siis ei umpimähkäistä, (b) kulttuuristen välineiden avulla välittynyttä sekä (c) ristiriitaista. Ristiriitaisuus ei tarkoita tässä loogista ristiriitaisuutta vaan erilaisten tavoitteiden ja etujen kesken muodostuvia dialektisia ristiriitoja. 

## Sovelluksia
Toiminnan teoriaa pidetään hyödyllisenä laadullisen tutkimuksen metodologioiden (kuten etnografian ja tapaustutkimuksen) tarkastelun näkökulmana. Se tarjoaa välineitä ymmärtää ja analysoida ilmiöitä sekä tehdä päätelmiä niiden sisältämän interaktion ja sisäisen kielen kannalta. Toiminnan erityinen muoto on subjektin tarkoituksellinen, kohteellinen toiminta (goal-directed, purposeful) välineiden avulla.

Välineet ovat mentaalisten prosessien ilmentymiä fyysisissä tai psyykkisissä rakenteissa. Kognitiiviset prosessit sisäistetään ja ulkoistetaan toiminnan teorian mukaan välineiden käytön kautta. Toimintaan liittyy osatekijöiden välisen interaktion tuottamaa kohteiden muuntumista tai kehittymistä.
## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Mun ainoot 30 minsaa

**Mun ainoot 30 minsaa** on 12-osainen suomalainen draama-komediasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin 3. lokakuuta 2013 Yle TV2-kanavalla. Sarjan jokaisen jakson tapahtumat sijoittuvat sarjan esitysaikaan, eli torstai-iltaan kello 21.
__NOTOC__
## Juoni

35-vuotias Jaana on ollut jo vuosikaudet töissä pienellä paikkakunnalla sijaitsevalla LoveBurger-pikaruokaravintolassa. Jaanan työkaverit ovat kymmenen vuotta nuorempia ja pitävät Jaanaa "*harmaana hiirulaisena*". Ensimmäisessä jaksossa LoveBurgeriin saapuu Ville, joka on ohikulkumatkalla Ouluun tapaamaan sairasta pikkusiskoaan. Molemmat kuitenkin tekevät toisiinsa vaikutuksen ja Ville palaa LoveBurgeriin viikosta toiseen.

## Rooleissa

## Jaksot

## Lähteet