open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Roman Wick

**Roman Wick** (s. 30. joulukuuta 1985 Zuzwil, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. 

Wickin pääsarjaura alkoi kaudella 2002–2003 kun hän pääsi pelaamaan Kloten Flyersin edustusjoukkueessa yhdeksän runkosarjaottelua. Kauden 2003–2004 Wick pelasi vielä Klotenissa ennen siirtymistään Pohjois-Amerikkaan WHL:n Red Deer Rebelsiin.  Ottawa Senators varasi Wickin NHL:ään viidennellä kierroksella varausvuorolla 156.  Ensimmäisellä kaudellaan Red Deerissä Wick teki tehot 32+38=70 66:ssa ottelussa. 

Kaudella 2005–2006 Wick siirtyi kesken kauden Red Deeristä Lethbridge Hurricanesiin. Wick pelasi Lethbridgessä 38 ottelua tehoilla 14+17=31. Kaudeksi 2006–2007 Wick palasi takaisin Kloteniin. 

Vuonna 2010 Wick siirtyi Pohjois-Amerikan ammattilaissarjoihin. Hän aloitti kauden 2010–2011 AHL:n Binghamton Senatorsissa, ja ensimmäisen NHL-ottelunsa hän  pelasi 25. helmikuuta 2011, jolloin Ottawa kohtasi Buffalo Sabresin. Wick edusti Ottawaa lopulta NHL:ssä seitsemässä ottelussa. Pääosan kaudesta hän pelasi Binghamtonissa, joka voitti keväällä 2011 sarjan mestaruuden, Calder Cupin. Wick päätti yhden Senators-kauden jälkeen palata Eurooppaan, kun hän teki sopimuksen Klotenin kanssa.

Wick on edustanut Sveitsin maajoukkuetta vuosien 2008 ja 2009 MM-kisoissa. 

## Lähteet
* 
*  

### Viitteet
Augustus Tholey

**Augustus Tholey** (?–1898) oli ranskalaissyntyinen litografi, joka teki myös pastelleja. Hän muutti Yhdysvaltoihin Philadelphiaan Alsace-Lorrainesta 1848.

Tholey teki muun muassa romantisoidun kuvan Kaarle XII:sta ja Benderin kalabaliikista.

## Lähteet
Nicolaas Johannes Diederichs

**Nicolaas Johannes Diederichs** (17. marraskuuta 1903 – 21. elokuuta 1978) oli eteläafrikkalainen taloustieteilijä ja poliitikko. Hän toimi maansa valtiollisena presidenttinä vuosina 1975–1978. Diederichs väitteli tohtoriksi Leydenin yliopistosta ja nousi 1930- ja 1940-luvuilla merkittäväksi hahmoksi afrikaanerinationalistisissa piireissä.  

Vuosina 1953–1975 Diederichs oli Kansallispuolueen kansanedustaja maan parlamentissa ja toimi talousministerinä vuosina 1958–1967, kaivosministerinä 1961–1964 ja valtiovarainministerinä 1967–1975. Vuodesta 1975 kuolemaansa asti hän toimi maan valtiollisena presidenttinä.

Teoksessa ”Nationalismi maailmankatsomuksena ja sen suhde internationalismiin” Diederich esitti, että Jumala oli luonut kansakunnat ja näillä kansakunnilla oli jumalallinen oikeutus olemassaoloon toisistaan erillisinä. Tämän vuoksi afrikaanereilla oli oikeus hylätä brittien muodostama Etelä-Afrikka, jossa afrikaanerit joutuisivat elämään muiden etnisten ryhmien rinnalla vähemmistönä.

## Lähteet
Anne Benjaminsen

**Anne Irene Benjaminsen** (o.s. **Veijalainen**, s. 25. maaliskuuta 1964) on suomalainen hiihtosuunnistaja ja viestisuunnistuksen maailmanmestari. Seuratasolla hän edusti Hämeenlinnan Suunnistajia.

Kuopion MM-kilpailuissa 1988 Benjaminsen voitti viestikultaa ja sijoittui normaalimatkalla viidenneksi ja lyhyellä matkalla kahdeksanneksi. Viestissä hän hiihtosuunnisti keskimmäisen osuuden Sirpa Kukkosen aloittaessa ja Virpi Juutilaisen lopettaessa viestin. Pohjoismaiden mestaruuskisoista hän voitti viestikultaa vuosina 1987 ja 1989.

Hänen puolisonsa Vidar Benjaminsen on hiihtosuunnistuksen moninkertainen maailmanmestari.

## Lähteet
K. F. Wahlman

**Karl Fredrik (K. F.) Wahlman** (28. lokakuuta 1834 Huittinen – 2. maaliskuuta 1904 Kustavi) oli suomalainen opettaja ja runoilija.

Wahlmanin kirjoittamia runoja julkaistiin *[[Sanomia Turusta]]* ja *[[Uusi Suometar]]* -lehdissä.

## Lähteet
* Suomen kirjailijat -tietokanta
Oware

**Oware** on Mancala-peleihin kuuluva afrikkalainen lautapeli. Pelistä käytetään myös nimityksiä: Abapa, Wari, Warri ja Awele.

Oware on kahden hengen peli, jossa ei ole sattumaa. Pelissä pärjääminen riippuu pelaajan keskittymiskyvystä ja laskutaidosta. Pelilaudassa on kaksi kuuden kolon / kupin riviä. Lisäksi laudassa voi olla isot päätykupit siementen säilyttämistä varten, mutta niillä ei ole merkitystä itse pelin kannalta. Pelissä on käytössä 48 siementä, jotka jaetaan 12 kuppiin tasaisesti eli 4 kuhunkin kuppiin / koloon. Pelaajat asettuvat laudan molemmin puolin. Kumpikin pelaaja hallitsee oman puolensa kuuden kolon rivistöä. Tavoite on voittaa yli puolet siemenistä eli vähintään 25 siementä kylvämällä siemeniä omista kupeista ja ryöstämällä siemeniä vastustajan kupeista. Peli voi päättyä myös tasapeliin.

## Pelin kulku

Pelaajat arpovat aloittajan. Jos peliä pelataan useampi kierros, aloitetaan vuoron perään.

Aloittaja poimii valitsemastaan oman puolen kupista kaikki siemenet ja kylvää ne yksi kerrallaan vastapäivään seuraaviin kuppeihin / koloihin. Jos laudassa on pääty- / varastokupit, ne hypätään yli. Kylvö voi ylettyä ympäri pelilaudan. Tässä tapauksessa kuppi, josta kylvö alkoi hypätään yli.

Pelaaja ryöstää vastustajan siemeniä seuraavissa tapauksissa:
*Kylvön viimeinen siemen päätyy kuppiin, jossa on ennestään 1 tai 2 siementä. Tällöin kuppiin tulee 2 tai 3 siementä.
*Jos kylvön viimeinen siemen saa aikaan ryöstön, myös sen viereiset peräkkäiset kupit ryöstetään saman ehdon täyttyessä.
*Ryöstö tapahtuu vastustajan puoleisella laudan osalla.

Pelaaja siirtää ryöstämänsä siemenet eteensä alustalle tai oikeankäden puoleiseen varastokuppiin.

Kylvön jälkeen on seuraavan pelaajan vuoro kylvää.

Pelin aikana on pakko kylvää kupista, jonka siemenet on ottanut käteensä. Siemeniä ei saa siirtää laskeakseen montako niitä kupissa on. Jos vastustajan kolot tyhjenevät pelin kuluessa, on niihin kylvettävä, jos mahdollista.

## Pelin päättyminen

Peli päättyy seuraavissa tapauksissa:
*Laudalla on niin vähän siemeniä ettei ryöstö ole mahdollinen.
*Jos pelaaja ei kykene kylvämään vastustajan tyhjentyneelle puolelle.
*Pelaajat ovat yksimielisiä siitä, ettei peliä kannata jatkaa.
*Jompikumpi pelaaja on saanut yli puolet siemenistä ryöstettyä.

Turnauksissa peliä pelataan yleensä periaatteella paras viidestä. Eli kumpi pelaaja voittaa ensin kolme peliä on voittaja.

## Lähteet

### Kirjat
*

### Verkko
*Mancalaworldin säännöt
*Viralliset turnaussäännöt
Martina Ratej

**Martina Ratej** (s. 2. marraskuuta 1981) on slovenialainen keihäänheittäjä.

Ratej karsiutui loppukilpailusta alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2000 ja Göteborgin EM-kilpailuissa 2006. Hän sijoittui toiseksi heittolajien Euroopan talvicupissa Splitissä 2008 Slovenian ennätystuloksella 63,16. Pekingin olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. 

Ratej saavutti 2009 pronssia Välimeren kilpailuissa Pescarassa tuloksella 59,08 sekä oli kymmenes Berliinin MM-kilpailuissa ja seitsemäs . Hän voitti Euroopan talviheittocupin maansa tuolloisella ennätyksellä 65,96 Arles'ssa 2010. Hän heitti ennätyksensä ja Slovenian ennätyksen 67,16 Dohassa 14. toukokuuta 2010. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 ja Daegun MM-kilpailuissa 2011 Ratej sijoittui kuudenneksi. Ratej voitti Euroopan talviheittocupin Montenegron Barissa 2012 tuloksella 63,59. Hän karsiutui samana vuonna loppukilpailusta Helsingin EM-kilpailuissa.  

Lontoon olympialaisissa Ratej sijoittui alun perin seitsemänneksi. Hänen suorituksensa kuitenkin hylättiin myöhemmin dopingin takia. Hänen Lontoon olympialaisissa antamansa dopingnäyte tutkittiin uudelleen vuonna 2020, ja siitä löytyi merkkejä klostebol-nimisen anabolisen steroidin käytöstä. Ratej sai kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 9.3.2020–8.3.2022 ja hänen tuloksensa hylättiin aikaväliltä 9.8.2012–9.8.2014. Hylättyihin tuloksiin sisältyi vuoden 2013 Välimeren kilpailuiden voitto (tuloksella 60,28), Moskovan MM-kilpailuiden karsiutuminen ja vuoden 2014 Euroopan talviheittocupin kolmossija.

Zürichin EM-kilpailuissa Ratej sijoittui kuudenneksi. Hän voitti Euroopan talviheittocupin Leiriassa 2015 tuloksella 62,43. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui loppukilpailusta. Seuraavana vuonna hän sijoittui kuudenneksi Amsterdamin EM-kilpailuissa ja karsiutui loppukilpailusta Rio de Janeiron olympialaisissa.

Ratej voitti heittolajien Euroopan talvicupin Las Palmasissa 2017 tuloksella 60,66. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui yhdeksänneksi, Berliinin EM-kilpailuissa 2018 neljänneksi ja Dohan MM-kilpailuissa 2019 kymmenenneksi. Kilpailukieltonsa jälkeen hän oli viides Münchenin EM-kilpailuissa 2022. Hän karsiutui loppukilpailusta Budapestin MM-kilpailuissa 2023.

## Huomautukset

## Lähteet
Stefan Borgman

**Stefan Dan Ole Borgman** (s. 17. syyskuuta 1965 Sipoo) on suomalainen hiihtosuunnistaja ja viestisuunnistuksen maailmanmestari. IF Sibbo-Vargarnaa edustavaa Borgmania valmensi hänen veljensä Ingemar Borgman.

Pontalierin MM-kilpailuissa 1992 Borgman voitti viestikultaa ja sijoittui lyhyellä matkalla 17:nneksi. Viestin aloitti Eero Haapasalmi, Borgman hiihtosuunnisti toisen osuuden, Anssi Juutilainen kolmannen osuuden ja Vesa Mäkipää viimeisen osuuden. Pohjoismaiden mestaruuskisoista Borgman voitti hopeaa viestistä vuosina 1987 ja 1989 ja pronssia 1991.

Suomen-mestaruuskilpailuissa Borgman sai kultaa viestistä vuosina 1989, 1991 ja 1992 sekä hopeaa henkilökohtaisella matkalla 1987.

## Lähteet
Vanhala

**Vanhala** on suomenkielinen nimi, joka esiintyy sekä sukunimenä että paikannimenä.

## Paikannimi

* Vanhala, kylä Mikkelissä
* Vanhala, kylä Vihdissä

## Sukunimi

* Jari Vanhala (s. 1965), suomalainen jalkapalloilija
* Juho Vanhala (s. 1994), suomalainen pikajuoksija
* Keijo Vanhala (1940–2003), suomalainen nykyaikainen viisiottelija ja miekkailija
* Markus Vanhala (s. 1981), suomalainen kitaristi
* Matti Vanhala (1946–2004), suomalainen talousvaikuttaja
* Minna Vanhala-Harmanen (s. 1969), suomalainen juristi, yritysjohtaja ja elinkeinoelämän vaikuttaja
* Mauno Vanhala (s. 1949), suomalainen yleislääketieteen professori
* Petri Vanhala (s. 1963), suomalainen ammattiyhdistysvaikuttaja
* Sinikka Vanhala, Helsingin kauppakorkeakoulun professori
* Tuomas Vanhala (1872–1959), suomalainen maanviljelijä ja kansanedustaja (kokoomus)
* Verner Jalmari Vanhala (1897–1957), suomalainen jääkärivääpeli
* Ville Vanhala (s. 1965), suomalainen kirjailija

## Fiktiossa
* Vanhala, henkilöhahmo Väinö Linnan romaanissa Tuntematon sotilas
Oskar Toppelius

**Oskar August Toppelius** (31. tammikuuta 1828 Oulu – 30. kesäkuuta 1904 Helsinki) oli suomalainen lehtori ja kirjallisuudentutkija.

Toppeliuksen vanhemmat olivat Oulun kaupunginlääkäri, professori Gustaf Toppelius (1786–1864) ja Maria Calamnius. Hänen isoisänsä oli kuuluisa kirkkomaalari Mikael Toppelius. Toppelius pääsi ylioppilaaksi vuonna 1843. Filosofian kandidaatiksi hän valmistui vuonna 1850 ja lisensiaatiksi sekä tohtoriksi 1857. Hän toimi Helsingin yliopiston estetiikan ja uudemman kirjallisuuden dosenttina 1861–1869 ja Helsingin yliopiston kirjaston amanuenssina 1867–1869. Viimeksi Toppelius oli Vaasan lukion ja myöhemmin lyseon kreikan kielen lehtori 1869–1892.

Toppelius oli innokas teatterin harrastaja ja hän toimi muun muassa teatterikriitikkona. Hän oli lisäksi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran runoustoimikunnan jäsen 1865−1870 sekä 1897−1902.

Toppelius, joka kuoli naimattomana, testamenttasi suurimman osan omaisuudestaan Pohjois-Suomen kouluille, varsinkin suomenkielisille.

## Teoksia
* *Ludvig Holbergs komedier*, väitöskirja. 1856
* *Folkvisorna om marsk Stig*, väitöskirja. 1861
* *Achilleus i 9. sången af Iliaden*. 1867

Toppeliuksen kirjoittamaa viisinäytöksistä *Konungens läkäre* -huvinäytelmää, jota esitettiin Helsingissä ja Tukholmassa, ei koskaan painettu.

## Lähteet
* Suomen kirjailijat -tietokanta
* 
* Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesmatrikkeli 1640–1917
*  Sivu 773.
* Backmanin Sukuseura ry sukutaulut: Oskar August Toppelius
Alonso Edward

**Alonso Reno Edward Henry** (s. 8. joulukuuta 1989 Panama, Panama) on panamalainen pikajuoksija.

Edward sai Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa São Paulossa 2007 pronssia miesten 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä ja kultaa alle 20-vuotiaiden 100 metrillä. Vuonna 2008 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän jäi 100 metrin juoksussa alkueriin. Vuonna 2009 hän voitti Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa 100 ja 200 metriä.

Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Edward juoksi 200 metrillä toiseksi tuloksella 19,81 s. Kilpailun voitti Usain Bolt maailmanennätysajalla 19,19 s. Edwardin aika oli uusi Etelä-Amerikan ennätys ja hänestä tuli nuorin MM-mitalisti miesten 200 metrillä. Hänestä tuli myös Usain Boltin jälkeen toinen alle 20-vuotias, joka on juossut 200 metriä alle 20 sekunnin.

Edward voitti Panaman Keski-Amerikan kisoissa 2010 kultaa 100 metrillä ajalla 10,24. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän selviytyi 200 metrillä loppukilpailuun, jossa hän ei kuitenkaan päässyt maaliin asti. Hän voitti 200 metrin Keski-Amerikan mestaruuden Managuasa 2012. Hänet hylättiin samalla matkalla Lontoon olympialaisten alkueräjuoksussa.

Edward voitti kultaa Keski-Amerikan kisojen 200 metrillä San Joséssa 2013. Moskovan MM-kilpailuissa hän karsiutui saman matkan välierissä. Hän voitti 200 metriä maanosien cupissa 2014 ajalla 19,98 ja sai pronssia Pan-Amerikan kisoissa 2015 ajalla 19,90. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui neljänneksi ajalla 19,87. Rion olympialaisissa 2016 hän oli seitsemäs juosten ajan 20,23. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 200 metrin alkuerissä.

Edward voitti Etelä-Amerikan kisoissa 2018 kultaa 100 metrillä Panaman ennätysajalla 10,01. Saman vuoden Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa hän sai 200 metrillä pronssia. Hän voitti 2018 Maanosien cupissa 200 metriä. Pan-Amerikan kisoissa 2019 hän sijoittui 200 metrillä neljänneksi. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän keskeytti 200 metrin välieräjuoksun. Hän karsiutui saman matkan alkuerissä Eugenen MM-kilpailuissa 2022. Hän saavutti 200 metrillä vuonna 2023 pronssia Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa sekä hopeaa Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa, mutta karsiutui alkuerissä Budapestin MM-kilpailuissa.

Edwardilla on Panaman ennätykset 100 metrillä (10,01) ja 200 metrillä (19,81).

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 100 metriä: 10,01 (2018)
* 200 metriä: 19,81 (2009)

## Lähteet
* 

### Viitteet
Herzenin pedagoginen yliopisto

**Herzenin pedagoginen yliopisto**, virallisesti **A. I. Herzenille nimetty Venäjän valtion pedagoginen yliopisto** () on Pietarissa Venäjällä toimiva korkeakoulu. Yliopisto on nimetty filosofi Aleksandr Herzenin mukaan.

Yliopisto on saanut alkunsa vuonna 1918 perustetusta Pietarin kolmannesta pedagogisesta instituutista. Vuosina 1921–1925 siihen liitettiin joukko opettajankoulutuslaitoksia, joista muodostettiin *Herzenille nimetty Leningradin valtiollinen pedagoginen instituutti* (ven. ЛГПИ им. Герцена, *LGPI im. Gertsena*). Vuonna 1991 instituutti muutettiin yliopistoksi.

Nykyään yliopisto on yksi Venäjän suurimmista. Siihen kuuluu yli 20 tiedekuntaa ja sata ainelaitosta sekä useita täydennyskoulutuslaitoksia, keskuksia ja instituutteja. Asiantuntijoita koulutetaan yli 30 alalla, joihin kuuluu mm. kasvatustiede, luonnontieteet, venäjän kieli ja vieraat kielet, historia ja yhteiskuntatieteet, musiikki ja kuvataiteet. Yliopistossa harjoitetaan myös korkeatasoista tieteellistä tutkimusta.

Herzen-yliopiston vakinainen opettajakunta käsittää yli 1700 henkilöä. Opiskelijoita on noin 20&nbsp;000. Yliopistoon kuuluu ainutlaatuinen Peräpohjolan kansojen tiedekunta, joka kouluttaa opettajia ja muita asiantuntijoita Venäjän pieniä kansoja varten. Se jatkaa vuonna 1930 perustetun Pohjoisten kansojen instituutin toimintaa. Vuosittain yliopistossa opiskelee yli 500 ulkomaalaista opiskelijaa, joiden joukossa on perinteisesti myös suomalaisia.

Yliopiston päärakennus on Pietarin keskustassa Moikan rantakadulla sijaitseva Razumovskin palatsi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Herzenin pedagogisen yliopiston sivusto ,
Aila Flöjt

**Aila Tuulikki Flöjt** (o.s. **Jaakola**, s. 1946) on suomalainen hiihtosuunnistaja ja viestisuunnistuksen maailmanmestari.

Hyvinkään MM-kilpailuissa 1975 Flöjt voitti viestikultaa ja sijoittui henkilökohtaisella matkalla seitsemänneksi. Viestissä hän hiihtosuunnisti keskimmäisen osuuden Raili Sallisen aloittaessa ja Sinikka Kukkosen lopettaessa viestin. Velingrad MM-kilpailuissa 1977 Flöjt uusi viestikultansa ja sijoittui henkilökohtaisella matkalla viidenneksi. Viestin aloitti Kaija Halonen, Flöjt hiihtosuunnisti toisen osuuden ja Sinikka Kukkonen viimeisen osuuden.

Hänen miehensä Heikki Flöjt oli ampumahiihdon MM-hopeamitalisti.

## Lähteet
Eero Haapasalmi

**Eero Juhani Haapasalmi** (s. 29. tammikuuta 1959 Lahti) on suomalainen hiihtosuunnistaja ja viestisuunnistuksen maailmanmestari. Lahden Suunnistajia edustavaa Haapasalmea valmensi Antero Vauhkonen.

Skellefteån MM-kilpailuissa 1990 Haapasalmi sijoittui normaalimatkalla kymmenenneksi ja lyhyellä matkalla 19:nneksi. Pontalierin MM-kilpailuissa 1992 hän voitti viestikultaa ja sijoittui kahdeksanneksi lyhyellä matkalla ja yhdeksänneksi normaalimatkalla. Haapasalmi aloitti viestin, Stefan Borgman hiihtosuunnisti toisen osuuden, Anssi Juutilainen kolmannen osuuden ja Vesa Mäkipää viimeisen osuuden. Val di Nonin MM-kilpailuissa 1994 Haapasalmi sijoittui 17:nneksi normaalimatkalla. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Haapasalmi voitti viestihopeaa 1991.

## Lähteet
Nipsinginoja

**Nipsinginoja** on eräs Limingan lakeuden metsien, soiden ja peltomaiden kautta virtaava, alultaan itsestään syntynyt luonnonoja. Sitä on kanavoitu ja perattu vastaamaan suurten peltoalueiden veto-ojan tarpeita.

Se yhtyy Ala-Temmeksellä noin 80 kilometrin mittaiseen Temmesjokeen, joka laskee vetensä Pohjanlahden Liminganlahteen. Siihen yhtyvät alempana ennen merta Tyrnävän- ja Ängeslevänjoet. Nipsinginoja matkaa Limingan, entisen Temmeksen sekä Tyrnävän kuntien alueilla. Alkuperäinen Nipsinginoja kulki latva-alueillaan esimerkiksi Tyrnävän Korvenkylässä, Sääskelän niityn takaa kohden Leppi- eli Järvinevaa. Nipsinginojassa sijaitsi pieniä lampeja, ”poukamia”, joissa eli haukea. Poukamat kuivuivat metsäojituksien ja Nipsinginojan kanavointien myötä. Latva-alueilla on nykyisin mahdotonta löytää alkuperäisen, luonnonvaraisen Nipsinginojan kulkureittejä.

Järvi- eli Leppinevalla sijaitsi pieni Leppijärvi. Se kuivattiin valtion työttömyystöinä vuosina 1953–1955 niin sanotulla Leppiojan kanavoinnilla. Osaltaan Leppijärveä tai oikeammin Leppinevaa kuivattanutta Nipsinginojankanavaa on kaivettu, etupäässä peltoalueiden kohdilta, kaivinkoneilla, ennen niin sanotuilla ”Hullu–Jusseilla”. Ala-Temmeksellä sijaitsevan Lakeuden kuntainliiton omistaman kunnalliskoti Marttilan kookkaan metsäsaran reunaan, Tyrnävän Korvenkylässä kanava kaivettiin työttömyystöinä vielä lapiopelillä.

Nipsinginojan seutua nelostien vieressä Ala-Temmeksellä on uudemmalle ajalle asutettu Limingan kunnan kunnallisena asuntoalueena. Sinne on kaavoitettu lisäalue asuntoja varten. Tyrnävän kirkonkylän ja Ala-Temmeksen välillä kulkeva seututie 827 kulkee Nipsingin kautta. Nipsinkiin on tehty kaavoitussuunnitelmia Tyrnävän kunnan teollisuuskylää varten.

## Lähteet
* http://www.ymparisto.fi/download.asp?contentid=81308&lan=sv
* http://www.edu.liminka.fi/netdays/temmes.htm 
* http://www.tyrnava.fi/kaavoitus/kaavoitus_alueittain/kirkonkyla/documents/Tyrnava_Nipsinki_oas.pdf
* http://www.liminka.fi/tiedostot/ymparistoosasto/Ala-Temmes%20asemakaava.pdf
* http://www.kalasaalis.com/kalastushaku/Temmesjoki/ 
* http://maps.google.fi/maps?q=leppij%C3%A4rvi%20tyrn%C3%A4v%C3%A4&hl=fi&um=1&ie=UTF-8&sa=N&tab=wl
Nestepaine

**Nestepaine Oy** on suomalaisomisteinen hydrauliikan komponenttien, tarvikkeiden ja järjestelmien toimittaja.

## Yritys
Nestepaine Oy on Etola-yhtiöiden päätoimija hydrauliikan alalla. Nykyisin yli 50 hengen ja noin 20 miljoonan euron liikevaihdon omaava Nestepaine aloitti vuonna 1973 kolmen hengen autotalliyrityksenä.

Nestepaine tarjoaa asiakkailleen hydrauliikan kokonaispalvelua. Sillä on omaa valmistusta, suunnittelupalveluita ja noutomyymälä.

Toimipisteet sijaitsevat Vantaalla, Tampereella, Seinäjoella, Raumalla ja Kokkolassa. Varastossa on 12 000 aktiivista nimikettä.

## Katso myös
* Etola

## Aiheesta muualla
*Yrityksen kotisivut
Sanomia Turusta

**Sanomia Turusta** oli Turussa vuosina 1850–1903 ilmestynyt sanomalehti.

*[[Turun Wiikko-Sanomat|Turun Wiikko-Sanomien]]* lakattua Turku jäi kahdeksi vuosikymmeneksi vaille suomenkielistä sanomalehteä. Uuden lehden perusti *[[Åbo Underrättelser]]iä* julkaissut J. W. Lillja. Vuoden 1850 kieliasetuksen rajoittama *Sanomia Turusta* oli aluksi hyvin vaatimaton pieni lehti, joka sisälsi lähinnä maatalousvalistusta ja uskonnollista aineistoa. Vuonna 1853 toimittajaksi tuli G. E. Eurén, joka teki siitä hyvin toimitetun uutislehden. 1860-luvulla *Sanomia Turusta* oli läntisen Suomen maaseudun valtalehti, jonka levikki hipoi *[[Suometar (sanomalehti)|Suomettaren]]* lukuja.

*Sanomia Turusta* oli linjaltaan maltillisen suomenmielinen. Poliittisesti värittömänä uutislehtenä sen suosio kääntyi 1870-luvulla jyrkkään laskuun. G. W. Wilenin vuodesta 1863 lähtien julkaisema lehti vuokrattiin vuonna 1900 sen toimitussihteerille Kaarle Hemmille. Turun perustuslailliset nuorsuomalaiset ottivat sen haltuunsa vuoden 1902 lopulla. Viranomaiset eivät kuitenkaan hyväksyneet sille uutta päätoimittajaa, minkä takia lehden oli lakattava. Sen tilalle nuorsuomalaiset perustivat *[[Turun Sanomat]]*.

Lehti ilmestyi vuosina 1851–1852 joka toinen viikko, vuodesta 1853 lähtien kerran, vuodesta 1876 kahdesti, vuodesta 1880 kolmesti, vuodesta 1882 neljästi ja vuodesta 1884 kuudesti viikossa. Vuonna 1902 ilmestyi myös viikkopainos ja vuonna 1903 kolmipäiväinen painos. Levikki kohosi vuonna 1855 yli tuhannen, vuonna 1863 kahden tuhannen, vuonna 1875 kolmen tuhannen ja oli suurimmillaan lähes 4&nbsp;500 kappaletta vuonna 1878. 1880- ja 1890-luvuilla levikki vakiintui kahden ja kolmen tuhannen välille. Päätoimittajina työskentelivät Fredrik Bergstadi (1851–1853), Gustaf Erik Eurén (1853–1857), Antti Liljefors (1857–1862 ja 1864–1870), J. Aulén (1863), Paavo Salonius (1871–1873), Erkki Almberg (1873–1875), Johan Aksel Malmgren (1875–1886 ja 1888–1901), Simo Hirvonen (1887), Kaarlo Hemmi (1901–1903) ja Hugo K. Eneberg (1903).

Vuonna 1857 lehdessä julkaistiin ensimmäinen suomennettu sarjakuva, sveitsiläisen Rodolphe Töpfferin *[[Herra Koipeliini]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Sanomia Turusta'' digitoituna kansalliskirjastossa
Jaakko Tuomikoski

**Vieno Jaakko Tuomikoski** (28. heinäkuuta 1885 Liminka – 14. kesäkuuta 1971 Tampere) oli suomalainen toimittaja, joka oli Tampereella ilmestyvän Aamulehden päätoimittajana 25 vuotta. Tuomikoski myös suomensi kirjallisuutta.

Tuomikosken vanhemmat olivat kunnallisneuvos Antti Tuomikoski ja Vilhelmiina Tuorila. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun suomalaisesta lyseosta 1904 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1907 ja maisteriksi 1910. Hän teki opintomatkoja Englantiin, Saksaan ja Itävaltaan.

Tuomikoski aloitti toimittajan uransa vuonna 1905 Mikkelin Sanomien aputoimittajana. Tuomikoski oli kirjankustannusalalla 1908 ja 1911–1912, Vaasa-lehden päätoimittajana 1913–1924, Uuden Suomen päätoimittajan apulaisena 1924–1927 sekä Iltalehden päätoimittajana 1927–1930. Aamulehden päätoimittajana hän oli vuosina 1931–1956. 1930-luvulla Tuomikoski vaikutti toiminnallaan siihen, ettei Aamulehti lähentynyt Lapuan liikkeen ja IKL:n linjaa. Tuomikosken päätoimittajakaudella Aamulehden levikki kasvoi tasaisesti niin, että se oli 1950-luvun puolivälissä jo yli 80&nbsp;000.

Tuomikoski kuului Suomalaisen Sanomalehtimiesliiton johtokuntaan ja oli sen puheenjohtajana sekä Syväranta-säätiön jäsenenä. Hän oli myös mukana perustamassa Vaasan Sanomalehtimiesyhdistystä ja Vaasan Yhteiskouluyhdistystä.

## Teoksia
* *Helsinkiläinen Lontoossa*. Kirja, Helsinki 1927
* *Kirjoitusohjeita Aamulehteä varten*, tekijät Jaakko Tuomikoski ja Uuno Sinisalo. Tampere 1940

## Suomennoksia
* John Keats : *Runoelmia* ; suomentanut Jaakko Tuomikoski. WSOY 1917
* Ernst von Feuchtersleben : *Sielun hoitoa* ; saksasta suomentanut Jaakko Tuomikoski. Elämän arvoja, ajattelulukemisto 20-vuosisadan ihmisille 3. Karisto 1919
* Georg Brandes : *Cajus Julius Caesar*, edellinen ja jälkimmäinen osa, tekijän luvalla tanskankielestä suom. Jaakko Tuomikoski. Karisto 1922
* Immanuel Kant : *Ikuiseen rauhaan* : valtio-oikeudellinen tutkielma ; suom. ja johdannolla varustanut Jaakko Tuomikoski. Kariston klassillinen kirjasto 21. Karisto 1922, 2. painos 1955, 3. painos 1989, 4. painos 2000. (alkuteos *Zum ewigen Frieden*)
* Oskar F. Walzel : *Saksalainen romantiikka* ; 3. painoksesta suomentanut Jaakko Tuomikoski. Kariston tietokirjoja 18. Karisto 1927
* P. B. Shelley : *Shelleyn runoja* ; suomentanut Jaakko Tuomikoski. Kustannusosakeyhtiö Kirja, Helsinki 1929

## Lähteet
* 
* Projekt Runeberg : Aikalaiskirja 1934
* Tiina Aisla: Aamulehden historiaa 1940–1960, Koskesta voimaa -sivusto

## Viitteet

## Aiheesta muualla
* Jaakko Tuomikosken elämäkerta Kansallisbiografiassa
Intendentti

**Intendentti** ( 'jännittää, innokkaasti harjoittaa jotakin' > ransk. *intendant* >  ’laitoksen tai osaston johtaja’) on tiede- tai taidelaitoksen johtajan virka tai orkesterin hallinnollisen ja usein myös taiteellisen johtajan virka. Eri aikoina intendentuuri on merkinnyt erilaisia esimiehen, valvojan tai tarkastajan tehtäviä. Intendentuuri on ollut useimpien maiden armeijan hallinto- ja huolto-osaston aikaisempi nimitys. Intendentuuri vastasi joukkojen huollosta ja sotatarvikkeiden sekä muonan hankinnasta.

Suomeen perustettiin 1800-luvulla Yleisten rakennusten intendentinkonttori johtamaan ja valvomaan valtion rakennustöitä. Konttorin päällikkö oli virkanimikkeeltään intendentti. Pääesikunnan taloushuolto-osaston nimi oli vuoteen 1960 saakka intendenttiosasto, ja talouspäällikön nimike oli intendentti. Sen vuoksi varusteissa luki SA int., josta tuli puolustusvoimien puhekielinen nimitys *intti*. Ranskassa intendentti puolestaan oli ennen vallankumousta hallituksen korkein edustaja maakunnissa.

Myös Suomen toiseksi vanhin pursiseura NJK perusti intendentin viran: tehtävänä oli toimia seuran paviljongin vastaavana hoitajana, nykytermein isännöitsijänä.

Aluksi Korkeasaaren eläintarhan toimintaa johti intendentti, mutta nimike muutettiin vuonna 1988.

## Intendentin arvonimi

Intendentti on myös suomalainen arvonimi.

## Lähteet
*Aikio, Annukka ja Vornanen, Rauni: Uusi sivistyssanakirja. Kustannusosakeyhtiö Otava 1993. .
### Viitteet
Pistesija

**Pistesija** on kilpailuissa sijoitus, joka oikeuttaa pisteiden saamiseen. 

Yleisurheilun arvokilpailuissa, kuten EM- tai MM-kilpailuissa, lasketaan mitalitaulukon lisäksi pistetaulukkoa, jossa jokaisesta sijoituksesta kahdeksan parhaan joukkoon saa pisteitä. Voitosta saa kahdeksan pistettä ja seuraavista sijoista aina yhden pisteen vähemmän niin että sijasta kahdeksan saa yhden pisteen.

Yleisurheilun Suomi–Ruotsi-maaottelussa lajeista jaetaan pisteitä sijoitusten mukaan kaavalla 7–5–4–3–2–1. Viesteissä voittajamaa saa 5 ja häviäjä 2 pistettä. Ilman tulosta jääneille ei pisteitä jaeta.

Eri lajien maailmancupeissa tai MM-sarjoissa jaettujen pisteiden määrä vaihtelee. Ampumahiihdon maailmancupissa pisteitä jaetaan 40 parhaalle (yhteislähtökilpailussa 30 parhaalle) ja maastohiihdon maailmancupissa pisteitä on kaudesta 2022–2023 lähtien jaettu 50 parhaalle, kun sitä ennen pisteitä jaettiin 30 parhaalle.

Formula 1:n osakilpailuissa pisteet on vuodesta 2010 lähtien jaettu kymmenelle parhaalle kaavalla 25–18–15–12–10–8–6–4–2–1.

Eurovision laulukilpailussa jokainen osallistujamaa antaa pisteitä tuomaristo/puhelinäänestyksessään kymmenelle eniten ääniä saaneelle maalle, vuodesta 1975 lähtien kaavalla 12–10–8–7–6–5–4–3–2–1.

## Lähteet
Mertsi-Ilmari Laurikainen

**Mertsi-Ilmari Laurikainen** (4. marraskuuta 1916 Lappee – 22. lokakuuta 1984 Lappeenranta) oli suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija.

## Teoksia
* *Kerttu Ketterän seikkailuja*, satukirja.   Kuva ja sana 1960
* *Kerttu Ketterä ja Jeppe Kapotti*, satukirja.  Kuva ja sana 1961
* *Onnimanni ja Kukkaliina*, lastenkirja. Kuvitus Risto Mäkinen.  Valistus 1965
* *Jääkiekkosolisti*, nuortenkirja.  Karisto 1972

## Lähteet
*
Laurikainen

**Laurikainen** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Aune Laurikainen (1909–1989), kommunisti, Suomi-Kiina-seuran pääsihteeri 1959–1969
* Bengt Laurikainen (1748–1816), lautamies, valtiopäivämies ja Suomen lähetyskunnan talonpoikaisedustaja
* Eetu Laurikainen (s. 1993), jääkiekkoilija
* Fanny Laurikainen, *Fanny Pajula*  (1857–1918), suomalainen opettaja, kansanrunouden kerääjä ja ylioppilasaktiivi
* Joonas Laurikainen (s. 1983), jalkapalloilija ja futsal-pelaaja
* Kalervo Vihtori Laurikainen (1916–1997), ydin- ja hiukkasfyysikko
* Kauko Laurikainen (1924–1993), näyttelijä ja teatteriohjaaja
* Mertsi-Ilmari Laurikainen (1916–1984), lasten- ja nuortenkirjailija
* Mika Laurikainen (s. 1963), jalkapallovalmentaja
* Tuomas Laurikainen (1841–1904), maakauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies, Fanny Laurikaisen puoliso.
Filosofien perimysjärjestykset

**Filosofien perimysjärjestykset** () oli usean hellenistisellä ajalla kirjoitetun teoksen nimi. Teosten tarkoituksena oli kuvata eri koulukuntien filosofeja osana jotain opettaja-oppilas-perimysjärjestystä. 

200-luvun eaa. ja ensimmäisen vuosisadan eaa. välisenä aikana oli olemassa  *Perimysjärjestykset* (, *Diadokhai*) ainakin sellaisilta henkilöiltä kuin Antigonos Karystoslainen, Sotion, Herakleides Lemboslainen (Sotionin teoksen tiivistelmä), Sosikrates, Aleksandros Polyhistor, Iason Nysalainen, Antisthenes Rhodoslainen ja Nikias Nikaialainen. Ne kaikki ovat kadonneet. Nykyaikaan säilynyt Diogenes Laertioksen *[[Merkittävien filosofien elämät ja opit]]* on käyttänyt tämän tradition teoksia lähteenään.

Näiden lisäksi tunnettiin yksittäisten koulukuntien historioita. Tällaisia kirjoittivat muun muassa Fanias Eresoslainen (*Sokraatikoista*), Idomeneus Lampsakoslainen (*Sokraatikoista*), Sfairos (*Eretrialaisista filosofeista*) ja Stratikles (*Stoalaisista*). Papyrusten huvilasta Herculaneumista löydettyjen papyrusten joukosta on löydetty stoalaisten, akatemialaisten ja epikurolaisten perimysjärjestyksiä käsitteleviä teoksia. Myöhemmällä ajalla Plutarkhos kirjoitti teokset *Ensimmäisistä filosofeista ja heidän seuraajistaan* sekä *Kyreneläisistä*, ja Galenos teokset *[[Platon]]in lahkosta* sekä *Hedonistisesta lahkosta* (eli epikurolaisista). Lisäksi kirjoitettiin yksittäisten filosofien elämäkertoja, joihin kuului myös seuraajien suppea käsittely. Tällaisia olivat Aristoksenoksen *Pythagoraan elämä*, Andronikoksen *Aristoteleen elämä*, Ptolemaioksen *Aristoteleen elämä* ja Iamblikhoksen *Pythagoraan elämä*.

## Lähteet
Ville Vuoksinen

**Ville Vuoksinen** (sukunimi aik. **Akkanen**; 12. maaliskuuta 1894 Jääski – 22. heinäkuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hän kirjoitti nimimerkeillä *Ville Jääskeläinen*, *A. Vuoksinen* ja *V. Vuoksinen*.

## Teoksia
* *Kun naiset pelkäävät* : 1-näytöksinen huvinäytelmä.  Seuranäytelmiä n:o 117.  Karisto 1912, 7. painos 1950  (nimellä *Ville Akkanen*)
* *Nikoteemuksen kosijat* : 2-näytöksinen huvinäytelmä.  Seuranäytelmiä n:o 147.  Karisto 1912, 6. painos 1947 (nimellä *Ville Akkanen*)
* *Kun naiset miehistyvät* : yksinäytöksinen pila.  Seuranäytelmiä n:o 195.  Karisto 1916, 2. painos 1923 (nimellä *Väinö Jääskeläinen*)
* *Karjalaa vapauttamassa* : kaksinäytöksinen näytelmä vapaussodasta.  Näytelmäkirjasto 167.   Kirja, Helsinki 1923  (nimellä *Ville Akkanen*)
* *Elämän naamiohuvit*.  WSOY 1929 (nimellä *A. Vuoksinen*)
* *Eros ja puuhevonen*, romaani.  WSOY 1930 (nimellä *A. Vuoksinen*)

## Lähteet
* Suomen kirjailijat-tietokanta
Katso ihmistä

**Katso ihmistä** voi tarkoittaa seuraavia:

* *[[Katso ihmistä!]]*, Michael Moorockin tieteisromaani vuodelta 1966
* *[[Katso ihmistä (Lahtela)|Katso ihmistä]]: Johdatus tieteelliseen ihmiskäsitykseen ja politiikkaan*, Markku Lahtelan tietokirja vuodelta 1972
* *[[Katso ihmistä (televisiosarja)|Katso ihmistä]]*, suomalainen televisiosarja vuodelta 2008
* ”Katso ihmistä”, CMX:n single vuodelta 2017.

## Katso myös
* Ecce homo, latinalainen Raamatusta peräisin oleva sanonta, jolla on useita merkityksiä
* Älä katso ihmistä, Aivolävistyksen albumi
Sinikka Vanhala

**Sinikka Vanhala** (s. 1948) on suomalainen professori Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun johtamislaitoksella.

Vanhala on ma. Organisaatiot ja johtaminen -aineen professori. Hän vastaa Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun henkilöstöjohtamisen opetuksesta ja tutkimuksesta. Kiinnostuksen kohteina hänellä ovat strateginen henkilöstöjohtaminen ja henkilöstökäytännöt sekä niiden vaikutukset organisaatio- ja yksilötasolla, työhyvinvointi, organisaatiokäyttäytyminen, organisaatiokulttuuri, naisten asema työmarkkinoilla ja naisjohtajuus.

## Lähteet
Ebberød Bank

**Ebberød Bank** on tanskalainen näytelmä, jonka kantaesitys oli Nørrebron teatterissa Kööpenhaminassa 19. tammikuuta 1923. Näytelmän ovat kirjoittaneet Axel Frische ja Axel Breidahl. Näytelmän pankki maksaa talletuksille kahdeksan prosentin koron ja ottaa korkoa vain neljä prosenttia. Ebberød Bank kuvaa toimintaa, jolla tarkoitetaan hyvää mutta joka on huonosti toteutettu ja taloudellisesti järjetön.

Näytelmä esitettiin Ruotsissa ensimmäisen kerran Södra Teaternissa Tukholmassa 1. syyskuuta 1923. Sigurd Wallén vastasi ohjauksesta ja näytteli pääroolin räätäli Vipperupina.

Näytelmä on filmatisoitu Tanskassa vuonna 1943 ja Ruotsissa kolmasti vuosina 1926, 1935 ja 1946 nimellä *Ebberöds bank*.
Barcelonan metron linja 4

**Barcelonan metron linja 4** on Transports Metropolitans de Barcelonan liikennöimä metrolinja Barcelonan kaupungissa Espanjan Kataloniassa. Se koostuu 22 asemasta, jotka palvelevat lähinnä kaupungin pohjoisia osia. Nykyiset pääteasemat ovat Trinitat Nova ja La Pau, mutta linjaa on suunniteltu laajennettavaksi. Linja 4 avattiin vuonna 1973, mutta sen käytössä on myös muutamia 1920-luvun Gran Metro de Barcelona-järjestelmästä peräisin olevia asemia. Linjan avaamisen jälkeen se kulki Jaume I:n ja Joanicin välillä. 1980-luvulta alkaen linja kulki La Pausta aina Badalonan Pep Venturaan saakka, mutta vuonna 2002 se siirrettiin linjan 2 ajettavaksi ja linja lyhennettiin jälleen La Pauhun. Linja merkitään metrokartoissa keltaisella värillä.

## Asemat
Asemien yhteydessä näkyvät vaihtomahdollisuudet muihin metrolinjoihin, Trambesòs-pikaraitiotiehen ja Renfen juniin. Myös rakennusvaiheessa olevat metrolinjat 9 ja 10 on merkitty.

* Trinitat Nova  
* Via Júlia
* Llucmajor
* Maragall 
* Guinardó  
* Alfons X
* Joanic
* Verdaguer 
* Girona
* Passeig de Gràcia   
* Urquinaona 
* Jaume I
* Barceloneta
* Ciutadella-Vila Olímpica 
* Bogatell
* Llacuna
* Poblenou
* Selva de Mar 
* El Maresme-Fòrum 
* Besòs Mar
* Besòs 
* La Pau 

## Aiheesta muualla

*Linja 4 Trens de Catalunya -sivustolla
Kyynikkojen kirjeet

**Kyynikkojen kirjeet** on kokoelma antiikin aikaisia kirjeitä, jotka antavat esityksen kyynisen filosofian periaatteista ja käytännöistä. Kirjeet ovat epäperäisiä: ne on kirjoitettu Rooman keisariajalla, mutta ne esittävät olevansa paljon varhaisempien kyynikkofilosofien kirjoittamia. Kirjeet liittyvät uuskyynisen liikkeeseen, joka sai alkunsa toisella ja ensimmäisellä vuosisadalla eaa.

## Kirjeet ja ajoitus

Niin kutsuttujen Kyynikkojen kirjeiden kaksi pääryhmää ovat 51 Diogenes Sinopelaisen nimiin laitettua kirjettä sekä 36 Krates Thebalaisen nimiin laitettua kirjettä. Mitkään niistä eivät ole aitoja. Suurin osa Diogeneen nimiin laitetuista kirjeistä on todennäköisesti kirjoitettu ensimmäisellä vuosisadalla eaa., kun taas Kraateen nimiin laitetut kirjeet, joista osa vaikuttaa perustuvan Diogeneen kirjeisiin, ovat todennäköisesti peräisin ensimmäiseltä vuosisadalta jaa. Kirjeiden kirjoittajia ei tunneta, mutta kirjoittajia vaikuttaa olleen useita. Kirjeet on kirjoitettu koinee-kreikaksi, ja ne ovat harvoja kyynisen koulukunnan kirjoituksia, joita Rooman valtakunnan ajalta on säilynyt.

Mainittujen kirjeiden lisäksi kirjeisiin lukeutuu 10 Anakharsiksen ja 9 Herakleitoksen nimiin laitettua kirjettä. Anakharsiksen kirjeet saattavat olla kirjoitetut 200-luvulla eaa., kun taas Herakleitoksen kirjeet ovat todennäköisesti peräisin ensimmäiseltä vuosisadalta eaa. Kumpikin eli ennen kyynisen koulukunnan syntyä, mutta kyynikot pitivät heitä koulukuntansa ihanteiden edelläkävijöinä. Lisäksi kokoelmaan kuuluu 30 ”sokraattista kirjettä”, jotka esitetään Sokrateen tai hänen seuraajiensa (Antisthenes, Aristippos, Aiskhines, Ksenofon jne.) kirjoittamina. Myös näistä kirjeistä monet olivat peräisin kyyniseen filosofiaan taipuvaisen kirjoittajan kynästä, vaikkakin kirjoittaja tunsi enemmän sympatiaa Aristipposta kuin kyynisen koulukunnan perustajaa Antisthenestä kohtaan. Kokoelmaan voidaan lukea myös muita epäperäisiä, kuten Hippokrateen nimiin laitettuja, kirjeitä.

## Sisältö

Kyynikkojen kirjeet käsittelevät enemmän eettisiä kuin uskonnollisia asioita: niiden tarkoituksena on etsiä eettisesti puhdasta elämää irtautumalla sosiaalisista normeista ja käytännöistä askeettisella elämällä. Kirjeiden sisältö ei ole erityisen omaperäistä, mutta ne todennäköisesti palvelivat kyynisen maailmankatsomuksen levittämisessä. Kirjeet käsittelevät kyynisen elämäntavan ja sen harjoittamisen (*askesis*) eri puolia. Tämän vuoksi kirjeissä annetaan ohjeita siitä ketä jäljitellä ja ketä ei, ja kuinka viisauden eri puolia hankitaan ja osoitetaan. Lisäksi kirjeet sisältävät polemiikkia niitä vastaan, jotka eivät noudata näitä ihanteita.

Kirjeiden sisältämät moraaliset anekdootit ovat todennäköisesti esimerkkejä tuon ajan kyynisten katusaarnaajien käyttämistä. Kuten suuressa osassa roomalaisajan kyynistä ajattelua, myös Kyynikkojen kirjeissä on nähtävissä stoalaisen ja muiden koulukuntien ajattelun vaikutusta.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

*  - kreikankielinen teksti englanninkielisellä käännöksellä

## Aiheesta muualla

* Molari, Juha: Varhaisen keisariajan dokumentit kyynikoista 2.3.2005
Ville Vanhala

**Ilkka Ville Vanhala** (s. 12. syyskuuta 1965 Kotka) on suomalainen kirjailija. Vanhala on julkaissut kolme romaania ja yhden runoteoksen.

## Teokset
*Käpykaartilaisen kauhu, Pohjoinen, 1992 
*Napataatta : romaani, Pohjoinen, 1995 
*Kuolemanpaikka, Pohjoinen, 1996 

### Runot
*Surmanajajan tuliaiset : runoja, Pohjoinen, 1993 
*Pikku-Politska pesee jalkansa suihkulähteessä, Aviador, 2021 

## Lähteet
Madison

**Madison** voi viitata ainakin seuraaviin:

## Henkilöitä

* Sukunimenä:
** Bailee Madison (s. 1999), yhdysvaltalainen näyttelijä
** Britney Madison (1984–2005), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä
**Dolley Madison (1768–1894), Yhdysvaltojen presidentti James Madisonin puoliso
** Guy Madison (1922–1996), yhdysvaltalainen näyttelijä
** Helene Madison (1913–1970), yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja
** Holly Madison (s. 1979), yhdysvaltalainen malli ja televisiokasvo
** Jaak Madison (s. 1991), virolainen poliitikko ja kansanedustaja
** James Madison (1751–1836), Yhdysvaltojen presidentti 1809–1817
** Martha Madison (s. 1977), yhdysvaltalainen näyttelijä
** Mikey Madison (s. 1999), yhdysvaltalainen näyttelijä
** Sarah Danielle Madison, oik. *Goldberg* (1974–2014), yhdysvaltalainen näyttelijä
** Tianna Bartoletta, o.s. Madison (s. 1985), yhdysvaltalainen yleisurheilija ja rattikelkkailija
* Etunimenä:
** Madison Beer (s. 1999), yhdysvaltalainen laulaja
** Madison Bowey (s. 1995), kanadalainen jääkiekkoilija
** Madison Brengle (s. 1990), yhdysvaltalainen tennispelaaja
** Madison Bumgarner (s. 1989), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
** Madison Cawthorn (s. 1995), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko
** Madison De La Garza (s. 2001), yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä
** Madison Grant (1865–1937), yhdysvaltalainen lakimies, historioitsija ja antropologi
** Madison Hubbell (s. 1991), yhdysvaltalainen taitoluistelija
** Madison Iseman (s. 1997), yhdysvaltalainen näyttelijä
** Madison Ivy (s. 1989), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä
** Madison Keys (s. 1995), yhdysvaltalainen tennispelaaja
** Madison Lintz (s. 1999), yhdysvaltalainen näyttelijä
** Madison Pettis (s. 1998), yhdysvaltalainen näyttelijä

### Kuvitteellisia henkilöitä
* Billy Madison, Adam Sandlerin samannimisen elokuvan päähenkilö

## Kaupunkeja
*Madison, suurin Madison-niminen kaupunki, Wisconsinin pääkaupunki
*Madison, Alabama
*Madison, Arkansas
*Madison, Kalifornia
*Madison, Connecticut
*Madison, Florida
*Madison, Georgia
*Madison, Illinois
*Madison, Indiana
*Madison, Kansas
*Madison, Maine
*Madison, Minnesota
*Madison, Mississippi
*Madison, Missouri
*Madison, Nebraska
*Madison, New Hampshire
*Madison, New Jersey
*Madison, New York
*Madison, Pohjois-Carolina
*Madison, Ohio
*Madison, Pennsylvania
*Madison, Etelä-Dakota
*Madison, Tennessee
*Madison, Virginia
*Madison, Länsi-Virginia
*Madison Lake, Minnesota

## Muita
* Madison, polkupyörä
*Madison, joki Yhdysvalloissa
**[[Madison (elokuva)|Madison]]*, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2005
**[[Madison (televisiosarja)|Madison]]*, kanadalainen televisiosarja
*Madison, *Lost*-televisiosarjassa esiintynyt koira
*Madison, suomalainen rockyhtye
*Madison, surface-lävistys
*Madison Avenue, katu New Yorkissa; myös metonyyminä: New Yorkin mainostoimiala
*Madison Square, aukio ja puisto New Yorkissa
*Madison Square Garden, areena New Yorkissa
*Madison Dearborn Partners, yhdysvaltalainen pääomasijoitusyhtiö
*Madisonin piirikunta, useita piirikuntia Yhdysvalloissa
*Ashley Madison, verkkosivusto
*Lost Madison, suomalainen hard rock -yhtye
* Madison Park, yhdysvaltalainen Electronicaa soittava yhtye

## Katso myös
*Maddison
Lierosammalet

**Lierosammalet** (*Scorpidium*) on palmikkosammalten lahkoon kuuluva suku, johon kuuluu kolme Suomessa esiintyvää lajia. Kaikki lajit ovat elinvoimaisia ja ne esiintyvät lähes koko Suomessa.

## Suomessa esiintyvät lierosammallajit

* *Scorpidium cossonii* - lettosirppisammal
* *Scorpidium revolvens* - rimpisirppisammal
* *Scorpidium scorpioides* - lettolierosammal

## Lähteet
Madeiran lippu

**Madeiran lippu** on Portugalille kuuluvan Madeiran itsehallinnollisen saariryhmän tunnus. Se hyväksyttiin 12. syyskuuta 1978.

Se on malliltaan trikolori ja sen värit ovat vasemmalta oikealle sininen, keltainen ja sininen. Lipun värit symboloivat saaria ympäröivää merta (sininen) sekä Madeiran saarta ja sen ilmastoa (keltainen). Lipun keskellä on Kristuksen veljeskunnan puna-valkoinen risti. Tämä viittaa Madeiran löytäjiin Tristão Vaz Teixeiraan ja João Gonçalves Zarcoon, jotka kuuluivat veljeskuntaan.
Azorien lippu

**Azorien lippu** on Portugalille kuuluvan Azorien itsehallinnollisen saariryhmän tunnus. Se hyväksyttiin 10. toukokuuta 1979.

Lipun sini-valkoinen pohja perustuu Portugalin kuningaskunnan lippuun. Lipun yläkulmaan on kuvattu Portugalin vaakuna ja lipun keskelle on kuvattu kultainen kanahaukka (), josta saaret on saaneet nimensä. Yhdeksän kultaista tähteä kanahaukan yläpuolella symboloivat Azorien saaria, jotka ovat São Miguel, Terceira, Faial, Pico, São Jorge, Santa Maria, Graciosa, Flores ja Corvo.

## Lähteet
Panttikirja

**Panttikirja** on Suomessa todistus vahvistetusta kiinnityksestä. Panttikirjaan merkitään muun muassa kiinnityksen kohde, kiinnityksen rahamäärä ja hakemuksen vireilletulopäivä. Kiinteistön omistaja luovuttaa panttikirjan tyypillisesti velkojalle lainan vakuudeksi. Panttioikeuden haltijalla on oikeus saada saatavilleen suoritus kiinteistön arvosta panttikirjaan merkittyyn rahamäärään asti. Panttikirja on voimassa ikuisesti tai kunnes se kuoletetaan.

Panttikirja valmistettiin aikaisemmin esipainetuille lomakkeille. Kesäkuusta 2017 lähtien panttikirjan on saanut vain sähköisenä versiona.

## Lähteet
Bruno Kivisalo

**Bruno (Bruuno) Kivisalo** (27. marraskuuta 1904 Pietari – 7. tammikuuta 1993 Espoo) oli suomalainen diplomi-insinööri, joka toimi Teknillisen korkeakoulun sillanrakennusopin professorina vuosina 1956–1969.

Kivisalo kirjoitti ylioppilaaksi Terijoen suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1923 ja valmistui insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1928. Hän työskenteli lyhyen aikaa Hämeenlinnan kaupungininsinöörin apulaisena, kunnes siirtyi Tie- ja vesirakennushallituksen siltaosastolle 1930, jossa Kivisalo hoiti eri tehtäviä vuoteen 1956 saakka. Hän oli ennen sotavuosia alansa johtavia suunnittelijoita, joka piirsi kymmeniä teräs- ja puurakenteisia siltoja. Kivisalo oli varsinkin teräksen käytön taitaja. Hänet nimitettiin Teknillisen korkeakoulun professoriksi ainoana hakijana heinäkuussa 1956. Kivisalo jäi eläkkeelle elokuussa 1969.

## Kivisalon suunnittelemia siltoja
* Harjavallan silta
* Jorvaksen silta
* Jännevirran silta (valmistui 1951, purettiin 2019 uuden sillan valmistuttua)
* Koskenniskan silta
* Kulosaaren silta
* Louhunsalmen riippusilta
* Tornion maantiesilta

## Teokset
*
*

## Lähteet
Kivisalo

**Kivisalo** on suomenkielinen sukunimi.
Tunnettuja Kivisaloja ovat muun muassa:
*Bruno Kivisalo (1904–1993), Teknillisen korkeakoulun sillanrakennusopin professori
*Otto Kivisalo (1875–1945), runoilija
*Väinö Kivisalo (vuoteen 1903 *Paavi*, 1882–1953), sosialidemokraattinen kansanedustaja
Kauhajärvi (Lapua)

**Kauhajärvi** on Lapualla sijaitseva kylä samannimisen järven rannalla. Lapuan ydinkeskustaan kylästä on matkaa noin 30 kilometriä. Kylässä sijaitsee Kauhajärven kirkko.

Kylä kuului 1500-luvulla Pietarsaaren seurakuntaan ja vuodesta 1637 Lappajärven seurakuntaan. 1700-luvun puolessa välissä se siirrettiin Alajärven seurakuntaan ja vuonna 1780 takaisin Lappajärven seurakuntaan. Lappajärven kunnan perustamisesta 1865 asti se kuului osaksi Lappajärven kuntaa, ja vuodesta 1938 kylä on kuulunut Lapuaan.

## Lähteet
Choron-kastike

**Choronkastike** eli **choron-kastike** () on vaaleanpunainen emulsiokastike. Se on nimetty kehittäjänsä ranskalaisen keittiömestarin Alexandre Étienne Choronin (1772–1834) mukaan. Tätä kastiketta tarjotaan erityisesti grillatun kalan, keitettyjen kananmunien ja tournedospihvien kera. 

Kastike valmistetaan keittämällä punaviiniä, etikkaa, hienonnettua sipulia, tomaattisosetta ja rakuunan varsia. Liemen annetaan kiehua puoleen alkuperäismäärästä, jonka jälkeen se jäähdytetään. Liemeen sekoitetaan kananmunan keltuaisia, ja seos keitetään uudelleen. Seoksen kypsyttyä (sisälämpötila n. 82–84&nbsp;°C) kattila siirretään pois liedeltä, ja joukkoon sekoitetaan kuutioitu voi.

Kastikkeen voi tehdä myös béarnaisekastikkeesta lisäämällä siihen tomaattisosetta ja jättämällä kirvelin pois.

## Lähteet
Nikolai Rukavišnikov

**Nikolai Nikolajevitš Rukavišnikov** (; 18. syyskuuta 1932 Tomsk – 19. lokakuuta 2002 Moskova) oli neuvostoliittolainen kosmonautti, joka teki kolme avaruuslentoa.

Rukavišnikov opiskeli Bauman-instituutissa Moskovassa josta valmistuttuaan insinööriksi hän pääsi Sergei Koroljovin suunnittelutoimistoon. Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1967. Hän lensi Sojuz 10, Sojuz 16 ja Sojuz 33 -avaruusaluksilla. Näihin kuului kaksi lentoa, jolloin telekointi Saljut-avaruusasemiin epäonnistui. Hän siirtyi eläkkeelle vuonna 1987 siirtyen Energija-yhtiöön. Hän kuoli sydänkohtaukseen.
Mustatapakulo

**Mustatapakulo** (*Scytalopus latrans*) on pienikokoinen, lähes musta eteläamerikkalainen varpuslintu. 
__NOTOC__
## Esiintyminen
Mustatapakulot elävät Etelä-Amerikan luoteisosassa Ecuadorissa, Perussa, Kolumbiassa ja Venezuelassa noin 220&nbsp;000&nbsp;neliökilometrin alalla. Harmaatapakulo (*Scytalopus unicolor*) jaettiin eli splitattiin kolmeen lajiin vuonna 2005: harmaatapakulo, mustatapakulo ja livertäjätapakulo (*Scylatopus parvirostris*).

## Lisääntyminen
Mustatapakulon pesä sijaitsee maassa tai lähellä maanpintaa. Se on pallomainen ja rakennettu juurista ja muista kuiduista.

## Ravinto
Pesäpoikasia ruokitaan hyönteisillä.

## Lähteet
* Parental Care of the Blackish Tapaculo (Scytalopus Latrans) in Northeastern Ecuador (Ornitologia Neotropical 16: 283–286, 2005)  
* Yanayacu Biological Station (kuvat aikuisesta mustatapakulosta ja poikasista)   

### Viitteet
Peace Sells

**Peace Sells** on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtyeen Megadethin kappale samannimiseltä studioalbumilta. Se on levyn tunnetuimpia kappaleita singlen *Wake Up Dead* ohella. Kappaleen alussa kuuluvaa bassoriffiä käytettiin pitkään MTV Newsin tunnusmusiikkina. Mustaine väittää, ettei koskaan saanut mitään rojalteja kappaleen käytöstä. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo.

VH1 rankkasi kappaleen sijalle 11# listallaan *40 Greatest Metal Songs* ja sijalle 51# listallaan parhaista hard rock-kappaleista.

Kappale on myös mukana peleissä NHL 10, Grand Theft Auto: Vice City, True Crime: Streets of LA ja soitettavana pelissä Rock Band 2.

## Kokoonpano
* Dave Mustaine – kitara, laulu
* David Ellefson – basso, taustalaulu
* Chris Poland – kitara
* Gar Samuelson – rummut