open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Markiisi de Sade

**Donatien-Alphonse-François de Sade** (2. kesäkuuta 1740 Pariisi, Ranskan kuningaskunta – 2. joulukuuta 1814 Charenton, Ranskan kuningaskunta), joka tunnetaan paremmin nimellä **markiisi de Sade**,  oli ranskalainen aristokraatti ja kirjailija. 

Sadea pidetään valistusfilosofina, mutta filosofina hän on varsin kiistelty hahmo. Joillekin hän edustaa valistukseen kuuluneen sosiaalisen emansipaation äärimmäistä huipentumaa kirjoittaessaan neuvoja siitä, miten ulostetta voidaan käyttää avuksi seksuaalisessa kanssakäymisessä. Toiset taas pitävät hänen filosofiansa merkitystä vähäisenä tai nimittävät hänen kirjallista tuotantoaan pelkäksi pornografiaksi, koska niissä käsitellään seksuaalisuutta ja perversioita hyvin räiskyvällä otteella. Myös Saden oma elämä oli täynnä irstailua, minkä johdosta hän joutui viettämään suuren osan elämästään vankilassa. Hän kirjoittikin useimmat kirjoistaan vankeudessa.

Markiisi de Saden nimestä on johdettu sana sadismi. Saden filosofiassa korostuu vahvasti nihilismi sekä uskonnonvastaisuus. Hän kritisoi uskontoa ankarasti todeten sen olevan ihmisen luoma harha. Näissä kohdissa Sade muistuttaa 1800-luvun lopulla kirjoittanutta Friedrich Nietzscheä. Myös Sade pitää kristinuskon moraalia luonnonvastaisuutena. Hänen mielestään ihminen ei ole eläimiä ja kasveja kummempi, vaan on pelkästään osa luonnon kiertokulkua. Kenties tärkeimmäksi Saden pilkan kohteeksi joutuu kuitenkin perhe ja lisääntymiseen tähtäävä sukupuolimoraali. Saden ajattelussa sosiaalisista normeista vapaa nautinnon hakeminen ja vihollisuus elämää kohtaan ovat korkeimpia päämääriä.

## Sodoman 120 päivää

Markiisi de Saden *Sodoman 120 päivää* kuuluu eroottisen kirjallisuuden klassikoihin. Se on herättänyt pahennusta seksuaalisen hyväksikäytön, väkivallan ja kidutuksen kuvauksillaan. Käsikirjoituksen historia on merkillinen, ja se julkaistiin ensimmäisen kerran vasta 1900-luvulla. Markiisi de Sade kirjoitti teoksensa vuonna 1785 ollessaan vankina Pariisin Bastiljissa. Hän laati sen noin 12 metriä pitkälle ja 11 senttimetriä leveälle paperirullalle. Vuonna 2021 muutamia päiviä ennen Ranskan kansallispäivää eli niin kutsuttua Bastiljin vapauttamisen muistopäivää, Ranskan valtio osti korkeaan hintaan kirjan alkuperäiskäsikirjoituskäärön, jonka markiisi oli piilottanut Bastiljiin lähtiessään sieltä vain vähän ennen sen vapauttamista. Ranskan valtio perusteli ostosta tekona ilmaisun vapauden puolesta.

## Suomennettu tuotanto
* 
* 
* 

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla

* Markiisi de Saden teoksia Gutenberg-projektissa 
* Œuvres du Marquis de Sade 
* 
* Parikka, Jussi: Markiisi de Sade ja modernin perverssi kulttuurihistoria
* 
* Martti-Tapio Kuuskoski: Pahat pojat materialistit. Yliopisto 20/2003.
* Petri Immonen: Paheiden käsikirja irstailijoille. Helsingin Sanomat 27.12.2010.
Googol

**Googol** on luku 10100, jossa numeroa 1 seuraa sata nollaa. Luvulle nimen keksi amerikkalainen matemaatikko Edward Kasner kuullessaan sanan yhdeksänvuotiaalta sisarenpojaltaan Milton Sirottalta. Kasner julkaisi termin kirjassaan *Mathematics and the Imagination* (1940). 

Googolilla ei ole juuri käyttöä muualla kuin matematiikan opetuksessa. Kasner loi sen esittääkseen äärettömyyden ja käsittämättömän suuren luvun välistä eroa. Vertailukohtina voidaan todeta, että tunnetussa maailmankaikkeudessa on noin 1085 atomia, ja shakissa tiedetään olevan mahdollisia pelitilanteita 10123 kpl.

:1 googol = 10100 = 10 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000

Googlen nimeksi oli alun perin tarkoitus tulla Googol.

## Katso myös
*Googolplex on 10 potenssiin googol.

## Lähteet
Qarqarin taistelu

**Qarqarin taistelu** käytiin vuonna 853 eaa., Assyrian kuninkaan Salmanassar III:n ja Damaskoksen kuninkaan johtaman kahdentoista kuninkaan liittouman välillä.

Taistelu tunnetaan Salmanassarin myöhemmin laatimasta tekstistä. Siinä luetteloidaan häntä vastassa olleet joukot.
* Hadadezer itse johti 1&nbsp;200 sotavaunua, 1&nbsp;200 ratsuväkeä ja 20&nbsp;000 jalkaväkeä.
* Hamathin kuningas Iruleni johti 700 sotavaunua, 700 ratsuväkeä ja 10&nbsp;000 jalkaväkeä.
* Israelin kuningas Ahab lähetti taisteluun 2&nbsp;000 sotavaunua ja 10&nbsp;000 jalkaväkisotilasta.
* Kizzuwadne (Byblos) lähetti 500 sotilasta.
* Musri lähetti 1&nbsp;000 sotilasta
* Kuningas Irqanata lähetti 10 sotavaunua ja 10&nbsp;000 sotilasta
* Arwadin kuningas Matinu-ba'lu lähetti 200 sotilasta
* Kuningas Usannata lähetti 200 sotilasta
* Shianun kuningas Adunu-ba'lu lähetti 30 sotavaunua ja ”tuhansia” sotilaita
* Arabian kuningas Gindibu lähetti 1&nbsp;000 kameliratsuväkeä
* Ammonilaisten kuningas Ba'asa, Ruhubin poika, lähetti ”satoja” sotilaita

Itse taistelun kulusta ei ole säilynyt tietoja. Oman ilmoituksensa mukaan assyrialaiset voittivat, mutta ilmoitus on kyseenalainen, sillä taistelun jälkeen assyrialaiset eivät edenneet voitettujen vihollistensa maille, kuten heillä oli tapana, eivätkä he vieneet mukanaan sotasaalista. On todennäköistä, että taistelu on päättynyt ratkaisemattomana.
Mantšut

**Mantšut** (; ) ovat kansa, jonka perinteinen kotialue on Mantšuria, joka sijaitsee nykyisin Kiinassa. Mantšujen oma kieli, mantšun kieli, on uhanalainen kieli, sillä nykyiset mantšut puhuvat pääosin äidinkielenään kiinaa. Kiinan vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan heitä asui maassa yhteensä 10&nbsp;387&nbsp;958. Mantšut ovat yksi Kiinan kansantasavallan 55 virallisesti rekisteröidystä vähemmistökansallisuudesta, mikä takaa heille tiettyjä etuuksia. Esimerkiksi yhden lapsen politiikka ei koskenut vähemmistökansallisuuksia.

## Historia

Mantšut polveutuvat tunguusikansoista, jotka ovat asuttaneet Mantšuriaa ainakin 300-luvulta eaa. Tunguusit taas olivat jakautuneet useisiin eri pienempiin heimoihin. Mantšut muodostuivat omaksi ryhmäkseen varsinaisesti vasta 1600-luvun paikkeilla. Tuolloin džurtšenien hallitsija Nurhaci muodosti oman valtakuntansa, jonka pääkaupunki oli Mukdenissa. Mantšu-nimitystä käytettiin alun perin tämän valtakunnan asukkaista. Myöhemmin 1600-luvulla mantšut valloittivat valtakunnastaan käsin koko Kiinan alueen muodostaen mantšujen hallitseman Qing-dynastian. Koska mantšuja toimi valtakunnan eri hallinnollisissa tehtävissä, heitä levisi eri puolille Kiinaa.

Mantšujen päästyä vallankahvaan heidän oma kulttuuriinsa alkoi hävitä kiinan alkaessa korvata mantšua. Mantšutaustainen Qing-dynastia pysyi vallassa vuoteen 1911 saakka, jolloin valtaan nousivat tasavaltalaiset. Väliaikainen kulttuurillinen nousukausi koettiin jälleen vuonna 1931 kun Japani valloitti Mantšurian ja perusti alueelle Mantšukuon nimellisesti itsenäisen alueen. Maata hallitsi Pu Yi, Qing-dynastian keisareista viimeinen. Mantšukuon loppu tuli toisen maailmansodan päättymisen myötä 1945, kun Kiina sai alueen takaisin.

Nykypäivänä mantšut ovat pitkälti sulautuneet ympäröivään han-kiinalaiseen kulttuuriin. Jotkut tutkijat ovatkin sitä mieltä, että heitä ei edes pitäisi laskea enää erilliseksi etniseksi ryhmäkseen. Mantšut ovat keskittyneet Liaoningin alueelle ja merkittäviä määriä on myös Jilinin ja Heilongjiangin alueilla. Hajanaisia yhteisöjä löytyy myös eri puolilta Kiinaa Hebein, Gansun, Shandongin, Ningxian ja Sisä-Mongolian alueilta, sekä suurissa kaupungeissa kuten Pekingstä, Chengdusta, Xianista ja Guangzhousta. Varsinaista enemmistöä he eivät muodosta mistään. Mantšun kieli on jo lähes hävinnyt ja sitä puhuu enää muutama henkilö vanhemmasta ikäpolvesta. Kielen viimeiset saarekkeet ovat Sanjiazin kaupungissa Heilongjiangissa, sekä Dawujian kaupungissa Anhuissa.

## Kulttuuri

Merkittävä elinkeino mantšuille jo vuosisatojen ajan on ollut maanviljelys. Aikanaan sen ohella on harjoitettu merkittävissä määrin myös metsästystä ja keräilyä. Maanviljelystä harjoittaa yli 80&nbsp;% Liaoningin, Heilongjiangin, Jilinin ja Hebein mantšuista. Viime aikoina myös puuteollisuus on kasvattanut merkitystään. Mantšut eivät vielä Qing-dynastian aikana saaneet toimia kauppiaina, mutta tämäkin ala on kasvattanut sittemmin suosiotaan. Aikanaan tärkeän sosiaalisen järjestelmän muodostivat isälinjaiset klaanit. Klaanit säilyivät olemassa Qing-dynastian loppuun saakka. Mantšujen perinteinen usko oli šamanismi.

## Lähteet
Järviradio

**Järviradio** on vuonna 1987 perustettu kaupallinen radiokanava. Alun perin se oli vain Etelä-Pohjanmaan Järviseudun paikallisradio, mutta sittemmin sen kuuluvuusalue on hyvin paljon laajentunut. Nykyään se kuuluukin jo valtaosassa Suomea. Järviradio on mukana kuuluvuusalueen tapahtumissa ja soittaa myös paikallisten artistien musiikkia - profiililtaan Järviradio on paikallinen viihdyttäjä ja tiedonvälittäjä. Sen ohjelmistoon kuuluu paljon myös hengellisiä ohjelmia kuten evankelisluterilaisia jumalanpalveluksia, vanhoillislestadiolaisten seuroja, vapaiden suuntien tilaisuuksia sekä hengellisen musiikin toivekonsertteja.

Vuoden 2014 alussa Järviradion Helsingin tilapäiseksi taajuudeksi tuli 107,4 MHz ja Ouluun Järviradion taajuudeksi tuli 98,1 MHz. Helmikuussa 2014 Tampereen lähetin siirrettiin Nokialle Järviradion saadessa pitkäaikaisen toimiluvan aiemmin Radio Mantan Ylöjärvellä käytössä olleelle taajuudelle 107,4 MHz. Nokian lähetinasema lähettää 18. helmikuuta 2014 alkaen 2 kW:n erp teholla. Järviradiolle on myönnetty toimilupalaajennus 5. marraskuuta 2015 alkaen Ouluun, Parkanoon, Riihimäelle, Saloon ja Savonlinnaan. Oulussa ja Riihimäellä Järviradio on lähettänyt aikaisemmin lyhytaikaisilla luvilla. Elokuussa 2021 kuuluvuusalue laajeni Asikkalaan ja Nivalaan.

Alajärvellä sijaitsevan päästudion lisäksi Järviradio käyttää eri ohjelmantekijöiden etästudioita, joita on mm. Kemissä sekä Riihimäellä, jossa tuotetaan myös paikallista ohjelmaa. Pirkanmaalla toimii Järviradio Pirkanmaa Tampereella, Parkanossa sekä Kankaanpäässä.

Järviradion soittolistaton musiikkitarjonta keskittyy pääasiallisesti kotimaiseen iskelmämusiikkiin, mutta myös muille musiikkityyleille on omia erikoisohjelmia; edustettuina ovat mm. pop, rock, country, jazz ja klassinen. 

Kanava selvitti mahdollisuuksia toimia Venäjä Tänään -mediayhtiön kumppanina Suomessa syksyllä 2014, mutta vetäytyi hankkeen saaman negatiivisen julkisuuden vuoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Järviradion virallinen sivusto
*Järviradion nettiradio
*Järviradio Pirkanmaa
Swan TV Jyväskylä

**Swan TV Jyväskylä** (aiemmin **TV Jyväskylä**) oli yksityisomistuksessa oleva paikallistelevisiokanava. Kanava näkyi Jyväskylän ja Muuramen alueella kaapelitelevisioverkossa. Näkyvyysalueella asui runsaat 100&nbsp;000 mahdollista katsojaa. TV Jyväskylän ohjelmia pystyi katsomaan myös kanavan internetsivuilla.

Kanava kuului vuoteen 2006 asti Elisa Oyj:lle sekä siihen yhdistyneelle kaapelitelevisio-operaattorille Jyväsviestintä Oy:lle. Vuonna 2006 Elisa myi paikalliskanavansa uudelle yksityiselle yhtiölle TV Jyväskylä Ky:lle, koska katsoi, ettei kanava kuulu Elisan ydinliiketoimintaan. TV Jyväskylä Ky:n taustalla toimivat kanavan entiset työntekijät sekä kulttuurimesenaatti Kauko Sorjonen. 

## Ohjelmisto
TV Jyväskylä lähetti ohjelmaa lähinnä iltaisin ja viikonloppuisin. Muulloin kanavalla pyöri paikallinen ruutukehä. Kanavalta oli voinut seurata muun muassa paikallisten urheiluseurojen, kuten Muuramen Lentopallon kotiotteluita. Kanava näytti lisäksi erilaisiin teemoihin keskittyviä sarjoja.

TV Jyväskylän tuottamia ohjelmia esitettiin myös muiden kaapelitelevisioyhtiöiden yhteisessä vaihto-ohjelmaringissä. Mukana olivat TurkuTV, BotniaTV Vaasasta ja K5 Joensuusta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Swan TV Jyväskylän kotisivut
William Safire

**William Safire** (17. joulukuuta 1929 – 27. syyskuuta 2009) oli yksi Yhdysvaltain kuuluisimpia konservatiivisia kolumnisteja. Hän kirjoitti New York Times -lehteen.

Safine kävi Syracuse Universitya, mutta jätti sen kesken. Ennen kolumnistin uraansa hän toimi puheenkirjoittajana Yhdysvaltain presidentti Richard Nixonille sekä tämän varapresidentille Spiro Agnew’lle. Hän aloitti New York Timesissa 1973 ja sai vuonna 1978 Pulitzerin palkinnon.

Safire tunnettiin muun muassa siitä, että hän oli Bill Clintonin hallinnon johtavia kriitikoita. Erityisesti hänen hampaissaan oli Hillary Clinton, jota hän kutsui ”synnynnäiseksi valehtelijaksi”. Hänen kolumninsa ovat järjestelmällisesti Israelin puolella asiassa kuin asiassa.

Oikeakielisyys ja englannin kielen sävykäs käyttö olivat lähellä hänen sydäntään. Hän kirjoitti *On Language* -nimistä kolumnia New York Times Magazineen. 

## Aiheesta muualla
* Columnist Biography: William Safire, NYT
* ARTICLES BY WILLIAM SAFIRE, NYT
Scary Movie 3

**Scary Movie 3** on David Zuckerin ohjaaman komediaelokuvasarjan kolmas osa. Elokuva jatkaa edellisten osien tapaan muiden elokuvien kustannuksella naurattamista, ja pilaa on tehty ainakin seuraavista elokuvista: *[[Ring (elokuva)|Ring]]*, *[[8 Mile]]*, *[[Signs]]* ja *[[Matrix Reloaded]]*. Lisäksi George W. Bushista ja Michael Jacksonistakin on tehty pilaa.

## Rooleissa

## Lähteet
Showtanssi

**Showtanssi** on monipuolinen esittävän tanssin laji, jossa voivat yhdistyä mitkä tahansa tanssin lajit ja tyylit. Perinteinen showtanssi on alun perin irtautunut jazztanssista, johon sekoittui muun muassa discotanssia, hip hopia, balettia, latinalaisia tansseja, katutanssia ja afrotanssia. 

Showtanssi ei ole vain tanssimista, vaan nimensä mukaisesti kyse on show`sta. Tanssisarjoja tehostetaan eläytymällä esitykseen ja pukeutumalla huomiota herättävästi. Suoritus saa sisältää akrobaattisia liikkeitä, nostoja ja muita teatraalisia elementtejä. Tärkeää on kokonaisuus, jossa yhdistyvät koreografia, tanssi, suorituksen ajatus ja esiintymisasut. Showtanssi on ennen kaikkea myös tarinaa, jota kerrotaan yhden tai useamman tanssijan liikesarjojen ja kehon liikkeiden, koko ryhmän sisäisen voiman sekä erilaisten tunnetilojen avulla. Asusteet ja musiikki auttavat tukemaan tanssin sisäistä voimaa, joka kohdistuu myös katsojien tunnetiloihin.

Showtanssia voivat harrastaa kaikenikäiset. Showtanssissa oppii hyvin tanssin perusteita kuten piruetin, erilaisia hyppyjä sekä erilaisia hyppy- ja askelsarjoja. Suomessa lähes kaikissa tanssikouluissa on mahdollisuus harrastaa showtanssia. Kyseisen lajin mestaruuskilpailuja järjestetään aina MM-kisoihin asti, joten laji on myös kansainvälinen. Antton Laine ja Katja Törmälä ovat voittaneet showtanssin MM-hopeaa 1992, 1994, 1996, sekä MM-kultaa vuonna 2000. Lisäksi showohjelmilla on pärjätty myös jazztanssin MM-kilpailuissa 2006, jolloin muodostelmajoukkue Team F voitti maailmanmestaruuden ja 2007, jossa Suomi on pärjännyt hyvin. Suomessa ensimmäisenä showtanssia opettaneena tanssikouluna pidetään tanssikoulu Hot Clubia Lahdesta. Lajin Suomen mestaruuskisat järjestettiin Tampereella vuonna 2009, Oulussa vuonna 2010, vuonna 2011 kisat järjestettiin Espoossa, vuonna 2012 Tampereella.
ja 2013 Lahdessa.
Internointi

**Internointi** tarkoittaa ihmisten eristämistä turvallisuussyistä asumaan muista erossa, turvasäilöön tai eristysleiriin. Henkilöt voivat olla yleisvaarallisia, viholliskansalaisia sotatilan aikana, tai hallinnon vihollisia totalitaristisessa maassa.

## Syyt
Kiinni ottamiseen ei tarvita yksilölliseen tekoon liittyvää syytä, vaan vain ryhmään kohdistuva epäilys siihen kuuluvien mahdollisesti tuottamasta vaarasta. Internointi toimeenpannaan muun muassa silloin, kun maat ajautuvat sotatilaan, eikä vihollismaan kansalaisten anneta enää toimia vapaasti toisen osapuolen hallussa olevilla alueilla. Puolueettomat maat internoivat sodan osapuolten sotilaita ja sotakalustoa vakuuttaakseen kummankin osapuolen siitä, ettei puolueeton maa suosi tai salli sotatoimia omalta alueeltaan toista osapuolta vastaan.

## Historia
Laajan internoinnin aloittivat buurisodan aikana britit, jotka aitasivat vastustajan siviiliväestöä piikkilangoin eristettyihin keskitysleireihin.

Ensimmäisen maailmansodan aikana vuosina 1914–1920 Euroopan sotaa käyvissä maissa internoitiin yli 400&nbsp;000 viholliskansaan kuulunutta siviiliä.

Toisen maailmansodan aikana Yhdysvallat internoi yli 100&nbsp;000 amerikanjapanilaista sekä saksalaisia. Kanadassa internoitiin maailmansotien aikana yli 30&nbsp;000 vihollismaan kansalaista, joista yli 20&nbsp;000 oli kanadanjapanilaisia toisessa maailmansodassa.

Japanilaisilla oli Itä-Aasiassa yli 350 internointileiriä, joissa säilytettiin yli 130&nbsp;000:ta liittoutuneiden maiden siviiliä. Useimmat vangit olivat Alankomaiden kansalaisia, jotka asuivat Alankomaiden Itä-Intiassa. Vangeista yli 14&nbsp;000 kuoli aliravitsemukseen tai tauteihin.

Suomessa internoitiin valvontakomission määräyksestä jatkosodan päätyttyä Saksan ja Unkarin kansalaisia. Suomalaiset internointileirit olivat toiminnassa kesään 1947 saakka, jolloin loput internoidut karkotettiin Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeelle Saksaan.

Yhdysvaltojen Guantanamo Bayn vankileiri ja Kiinan uudelleenkoulutusleirit Xinjiangissa ovat esimerkkejä uuden vuosituhannen internoinnista.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Mikko Määttälä, *Vihollisina vangitut. Internointileirit neuvostosuhteiden välikappaleina 1944–1947*, Atena 2011. 
*Niklas Jensen-Eriksen, Saksan ja Unkarin kansalaisten sekä heidän suomalaisten puolisoidensa internointi 1944-1947, Kansallisarkisto, 2009. ISBN 978-951-53-3200-42009

## Aiheesta muualla
Feodalismi

**Feodalismi** tai **feodaalinen järjestelmä** (latinan sanasta *feudum*) on keskiajalle tyypillinen sotilaallinen, hallinnollinen ja taloudellinen järjestelmä. Euroopassa feodalismi kehittyi Länsi-Rooman hajoamisen jälkeen, 700- ja 800-luvuilla. Järjestelmä perustui läänitysperiaatteelle, joka on tunnettu myös muualla maailmassa, Aasiassa (Kiina ja Japani) sekä Afrikassa.

Oikeushistoriallisesti suuntautuneet tutkijat samaistavat usein feodalismin ja läänityslaitoksen. Näin määritellyn feodalismin peruspilari on lääninherran suojelu ja ylläpito vastapalkkiona alamaisen verosuorituksesta, ylempänä (lääninherrojen välillä) ylemmän suojelu vastikkeena alemman herran uskollisuudesta ja palveluksesta. Vasallin uskollisuus koski vain lähintä herraa, jolle hän oli vannonut uskollisuutta. Ylläpitovelvollisuus ilmeni useimmiten niin, että herra antoi vasallilleen maa-alueen, joka tunnetaan läänityksenä. Läänityksiä käytettiin sotilasluokan palkan korvikkeena.

Myös Japanissa esiintyi järjestelmä, jota usein verrataan eurooppalaiseen feodalismiin. Se tunnettiin nimellä bakuhan taisei (幕藩体制).

Feodalismi-termin käytöstä on käyty historioitsijoiden kesken paljon keskustelua. Kyseessä on, kuten historiallisessa käsitteenmuodostuksessa usein, anakronistinen ilmaisu, joka luo käsityksen yhtenäisestä järjestelmästä. Niinpä tutkijat puhuvat nykyään usein mieluummin **feodaalisesta yhteiskunnasta** kuin feodalismista.

## Historia
Feodalismi syntyi sodankäynnissä tapahtuneen kehityksen tuloksena 800-luvulla. Ratsusotilaista tuli ylivoimaisia jalkaisin taisteleviin sotilaisiin nähden jalustimen keksimisen myötä. Keskiajan ritari syntyi, kun ratsumiehet ja heidän hevosensa suojattiin haarniskoilla. Tämän jälkeen jokainen kuningas halusi ritareita omiin sotajoukkoihinsa.

Ongelmana oli rahan puuttuminen, sillä ilman sitä ritarille ei voitu maksaa sotapalveluksesta. Ratkaisuna rahatalouden puuttumiseen oli maa-alueen eli läänityksen antaminen ritarille vastineeksi sotapalveluksesta. Aluksi läänitys siirtyi takaisin läänityksen antajalle, jos lääninherran alainen – vasalli – kuoli tai lopetti ratsupalveluksen, mutta myöhemmin läänitykset olivat perinnöllisiä. Kuninkaiden oli yhä enemmissä määrin läänitettävä maitaan saadakseen enemmän ritareita.

Aikaa myöden kuninkaat olivat pirstoneet koko valtakuntansa läänityksiksi, ja samalla he olivat luovuttaneet pois valtaansa: ritarit muodostivat kuninkaan armeijan ytimen, ja mikäli he päättivät kieltäytyä tottelemasta kuningasta, ei tällä ollut voimaa, jonka nojalla hän voisi pakottaa ritarit tottelemaan häntä.

## Katso myös
* Maaorjuus
* Talonpoikaiskapina

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
Elämänkatsomus

**Elämänkatsomus** tai **elämänkäsitys** on määritelty muun muassa kokonaiskäsitykseksi ihmiselämän merkityksestä. Elämänkatsomuksella saatetaan tarkoittaa samaa kuin maailmankatsomus. 

Elämänkatsomustiedon opintoaineistoa toimittanut Erkki Hartikaisen mielestä *elämänkäsitys* on parempi sana kuin elämänkatsomus. Kun ihminen alkaa puhua, hän ei yleensä aloita sanoilla ”Minun katsomukseni on..” vaan ”Minun käsitykseni on...”. Sana ”katsomus” viittaa vain näköaistiin. Koska elämä on todellisuuden osa, elämänkäsitys on osa todellisuuskäsitystä. Ihmisen käsitysten kokonaisuus muodostaa todellisuuskäsityksen. Inhimilliset käsitykset todellisuudesta ovat karkeistuksia ja usein virheellisiä. Yksilöllä on käsitys omista arvoista ja tavoitteista. Tämä käsitys on osa yksilön todellisuuskäsitystä, vaikka arvot ja tavoitteet eivät ole tosia tai epätosia.

## Elämänkatsomuksen vapaus

Ajatuksenvapauden periaatteen ilmaisevat kansainväliset ihmisoikeussopimukset, kuten Yhdistyneitten kansakuntien ihmisoikeuksien julistus ja Kansalais- ja poliittisia oikeuksia koskeva yleissopimus. Ajatuksen, uskonnon ja elämänkatsomuksen vapaus koskee sekä uskonnollisia että ateistisia käsityksiä. 

## Katso myös

* Elämänfilosofia
* Elämän tarkoitus
* Maailmankatsomus
* Maailmankuva

## Lähteet
Annam

**Annam** (安南), eli *Rauhoitettu etelä* on alue Keski-Vietnamissa. Kiinalaiset valtasivat sen 111 eaa. (Han-dynastia) ja antoivat alueelle tämän nimen (mandariiniksi Ānnán). Paikallisesti alue tunnetaan nimellä *Trung Bộ* (中圻) eli ”Keskeinen rajamaa”. Se oli aiemmin kuningaskunta, jonka pääkaupunki oli Huế. Ranskalaiset olivat vallanneet sen vuonna 1884.

Annamilaiset ovat etnisesti lähellä kiinalaisia, mutta heillä on yhteyksiä myös malaijeihin. Alueen länsiosissa ylängöllä eläneistä etnisistä kansoista on kollektiivisesti käytetty ranskan kielestä juontuvaa nimitystä *montagnards*, ”vuoristolaiset”, (joskus ”moi-kansa”). Montagnards-kansojen kulttuuri on nyttemmin sulautunut valtaväestöön. 

Muut kaksi Vietnamin aluetta, jotka olivat ensin Kiinan ja Ranskan-Kiinan sodan jälkeen Ranskan vallassa, olivat Kotšinkiina ja Tonkin.

Alueesta kertoo vuonna 1335 julkaistu ensimmäinen Vietnamista kertova kirja, 20-osainen *An Nam Chí Lược* (*Lyhennetyt Annamin asiakirjat*, 《安南志略》), jonka kirjoitti Lê Tắc (黎崱).

Nimi on myös polveutunut Laosin ja Vietnamin rajalla olevan, 1&nbsp;100 kilometriä pitkän, korkeimmillaan 2&nbsp;958 metrin korkeuteen nousevan vuoriston, Annamin ylängön, ranskankieliseksi nimeksi *la Chaîne Annamitique*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Risiini (kasvi)

**Risiini** (*Ricinus communis*) on Itä-Afrikasta ympäri maailmaa levinnyt tyräkkikasvi (*Euphorbiaceae*), jonka papumaisista hedelmistä saadaan puristamalla risiiniöljyä ja syanidiakin voimakkaampaa risiini-myrkkyä. Risiinin kukat ovat pienet ja terälehdettömät ja lehdet ovat väriltään joko punertavat tai tummanvihreät. Sormiosaisten lehtien halkaisija on jopa 30 cm.

## Muita nimityksiä
* Brasilia: Carrapateiro, mamona
* Nicaragua: Higuera, higueria
* Portugali: Figueira do Diabo
* Etiopia: Gulo

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Risiini (''Ricinus communis'')
*Puutarha.net: Risiini (''Ricinus communis'')
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Ricinus communis  


Kuva:Castor beans.jpg|Risiinin siemeniä
Kuva:Ricinus_communis_DSC_0022.JPG|*Ricinus communis* (La Gomera)
Keskiluku

**Keskiluku** on tunnusluku, joka kuvaa aineiston keskikohtaa. Keskikohdan kuvaamiseen ei ole yksiselitteistä menetelmää, ja paras tunnusluku vaihtelee tilanteen mukaan. Yleisimmin käytettyjä keskilukuja ovat:

*Aritmeettinen keskiarvo on havaintojen summa jaettuna havaintojen lukumäärällä. Puhekielessä keskiarvo tarkoittaa juuri aritmeettista keskiarvoa. Keskiarvo on mielekäs keskiluku, kun mittaus on tehty vähintään intervalliasteikolla.
 
*Moodi eli tyyppiarvo on aineistossa useimmin esiintyvä arvo. Kun mittaus on tehty luokitteluasteikolla, moodi on ainoa mahdollinen keskiluku.

*Mediaani on järjestetyn aineiston keskimmäinen luku. Jos havaintoja on parillinen määrä, valitaan mediaaniksi usein kahden keskimmäisen luvun keskiarvo. Näin ollen puolet havainnoista on mediaania pienempiä ja puolet suurempia. Mediaania voidaan käyttää keskilukuna, kun mittaus on tehty järjestysasteikolla. 

*Geometrinen keskiarvo on N:n havainnon tulon N:s juuri.
*Harmoninen keskiarvo on käänteislukujen aritmeettisen keskiarvon käänteisluku. 
*Painotettu keskiarvo on aritmeettinen keskiarvo, jossa havaintoja on painotettu valitun säännön mukaan.
*Neliöllinen keskiarvo eli tehollisarvo

## Esimerkki: lukujoukon {1, 1, 2, 3, 6, 7, 8} keskilukuja

Tämän esimerkin helpoin laskettava keskiluku on **moodi**: lukua 1 on enemmän kuin mitään muuta (2 kappaletta, kun kaikkia muita on vain 1), joten moodi on 1.

Esimerkkijoukon **mediaania** varten luvut järjestetään suuruusjärjestykseen, jolloin keskimmäiseksi asettuu luku 3. Tätä pienempiä (1, toinen 1 ja 2) ja suurempia (6, 7 ja 8) lukuja on yhtä paljon. Lukujen mediaani on siten 3.

Joukon lukujen summa on 28, joka jaettuna lukujen määrällä (7) on 4. **Keskiarvo** on siis 4.

Lukujen **geometrinen keskiarvo** on 7:s juuri lukujen tulosta 2016. Tulos on likiarvoltaan noin 2,9653. Nähdään, että tuloksen suuruusluokka on oikein, sillä se on lähellä lukua 3 ja 3*3*3*3*3*3*3 (3 potenssiin 7) = 2187, joka puolestaan on lähellä lukujen tuloa 2016.

Esimerkkijoukon **harmoninen keskiarvo** on joukon käänteislukujen keskiarvon käänteisluku
\frac{1}{[(
\frac{1}{1}+
\frac{1}{1}+
\frac{1}{2}+
\frac{1}{3}+
\frac{1}{6}+
\frac{1}{7}+
\frac{1}{8})/7]}
. Tämä on noin 2,142.

**Neliöllinen keskiarvo** = \sqrt {(1^2+1^2+2^2+3^2+6^2+7^2+8^2)/7} ≈ 4,84.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Keskiarvo

**Keskiarvo** tarkoittaa lukua, joka ilmaisee keskimmäisyyttä. Tällainen 'keskimmäisyys' on kuitenkin lavea käsite, joten on olemassa useita tapoja laskea keskiarvo. Tavallisin niistä on aritmeettinen keskiarvo, joka ilmaisee lukujen summaa jaettuna lukujen määrällä.

## Pythagoraan keskiarvot

Pythagoraan keskiarvoilla tarkoitetaan aritmetiikassa ja geometriassa niitä keskiarvoja, joita käytettiin jo muinaisissa Babyloniassa, Egyptissä ja antiikin Kreikassa. Niitä käsitteli ja kehitti tuolloin eteenpäin Pythagoras tutkielmassaan verrannoista. Hän esitteli siinä ensin aritmeettisen keskiarvon lisäksi geometrisen keskiarvon ja harmonisen keskiarvon ja niiden perään vielä seitsemän uutta "keskiarvoa" verrantojen avulla.

### Aritmeettinen keskiarvo

*Aritmeettinen keskiarvo* (lyhenne ka.) tai lyhyesti *keskiarvo* on lukujen summa jaettuna niiden lukumäärällä. Puhuttaessa keskiarvosta tarkoitetaan yleensä juuri tätä aritmeettista keskiarvoa.

Aritmeettinen keskiarvo lasketaan käyttäen kaavaa:
:\bar{x} = \frac{x_1+\cdots+x_n}{n} = \frac1n\sum_{i=1}^n x_i,
jossa n on yhteenlaskettavien lukujen lukumäärä.

### Geometrinen keskiarvo

Positiivisten lukujen x_1, x_2, \ldots, x_n \  *geometrinen keskiarvo* g(\mathbf{x}) kuvaa lukujen keskiarvoa logaritmisella asteikolla.

Geometrinen keskiarvo lasketaan kaavalla:
:g(\mathbf{x}) = (x_1 \cdot x_2 \cdot \ldots \cdot x_n)^{\frac{1}{n}} = \sqrt[n]{x_1 \cdot x_2 \cdot \ldots \cdot x_n}.

Jos lukuja on vain kaksi, niiden geometrisesta keskiarvosta käytetään myös nimitystä *keskiverto*.

### Harmoninen keskiarvo

Positiivisten lukujen x_1, x_2, \ldots, x_n *harmoninen keskiarvo* h(\mathbf{x}) on:
h(\mathbf{x}) = \frac{n}{\sum_{k=1}^n \frac{1}{x_k}}.

Toisin sanoen harmoninen keskiarvo on lukujen käänteislukujen aritmeettisen keskiarvon käänteisluku.

### Pythagoraan keskiarvojen vertailu
Kun positiivisista luvuista lasketaan Pythagoraan keskiarvot, niin aritmeettinen keskiarvo (AM) on suurin, geometrinen keskiarvo (GM) kahden muun välissä ja harmoninen (HM) keskiarvo on pienin. Tätä voidaan merkitä epäyhtälöillä:
: \mathrm{AM} \ge \mathrm{GM} \ge \mathrm{HM} \, 
Näistä ensimmäistä kutsutaan Aritmeettis-geometriseksi epäyhtälöksi ja jälkimmäistä Geometris-harmoniseksi epäyhtälöksi.

## Yleistetty keskiarvo
Yleistetty keskiarvo tarkoittaa positiivisille luvuille x_1, \dots, x_n määriteltyä keskiarvoa:
:M_p(x_1, \dots, x_n) = \left( \frac{1}{n} \sum_{i=1}^n x_i^p \right)^{1/p}.
jossa p\in\mathbb{R}\setminus \{0\}. Se voidaan jatkaa myös äärettömyyspisteisiin -\infty, +\infty sekä pisteeseen 0.

Yleistetyn keskiarvon eräitä erikoistapauksia on kirjattu oheiseen taulukkoon.

## Katso myös
* Painotettu keskiarvo
* Liukuva keskiarvo

## Lähteet
Vought F4U Corsair

**Chance Vought V-166 (F4U Corsair)** oli yhdysvaltalainen yksimoottorinen, yksitasoinen ja yksipaikkainen hävittäjä toisessa maailmansodassa ja Korean sodassa. Vought-yhtiön lisäksi koneita valmistivat Goodyear, jonka valmistamat koneet saivat tunnuksen **FG**, sekä Brewster Aeronautical Corporation, jonka valmistamat koneet saivat tunnuksen **F3A**. Konetta valmistettiin vuosina 1941–1952 noin 12&nbsp;500 kappaletta.

Kyseessä oli lentotukialushävittäjä, jota ei haluttu huolia lentotukialuskäyttöön. Se oli tehokas, epävakaa ja äärimmäisen kiikkerä Zeron tappaja, jossa oli suurin saatavissa oleva tähtimoottori istutettuna kevyeen runkoon. Pitkä nokka esti näkyvyyden eteenpäin nousuissa ja laskuissa. Moottorin raju vääntötaipumus teki koneesta vaarallisen nousuissa. Siipien niksauksella ”käänteinen lokkisiipi” -konfiguraatiolla saatiin lisää maavaraa suurelle potkurille.

Kone oli nopea, äärimmäisen ketterä ja siinä oli hyvä aseistus, mutta Corsairia pidettiin hyvin vaikeana lentokenttäkäsittelyominaisuuksiltaan. Niinpä Yhdysvaltain laivaston sijaan Corsair päätettiin sijoittaa merijalkaväkeen, jossa se korvasi Grumman F4F Wildcatit vuodesta 1943 alkaen. Myös Britannian laivaston ilmavoimat alkoi 1943 saada Corsair-kalustoa Lend-Lease-toimituksina. Britannian laivaston ilmavoimat kuitenkin kehitti käytännöt, joilla koneesta saatiin hyvä lentotukialushävittäjä. Kone menestyi alusta alkaen merijalkaväen operaatioissa ja hyväksyttiin lopulta myös laivastolle. Vuodesta 1945 alkaen se korvasi Grumman F6F Hellcatin laivaston standardihävittäjä- ja rynnäkkökoneena.

Corsair oli palveluskäytössä 1950-luvulle. Korean sodassa komentajakapteeni Guy Bordelon saavutti viisi ilmavoittoa F4U-5N Corsair&nbsp;-yöhävittäjällä. Hondurasin ilmavoimien kapteeni Fernando Soto Henriquez  pudotti 17. heinäkuuta 1969 El Salvadorin ilmavoimien Cavalier P-51D Mustangin ja kaksi Goodyear FG-1D Corsairia jalkapallosodassa.

Eniten ilmavoittoja, 25 kappaletta, Corsairilla saavutti kapteeni Robert Hanson merijalkaväen VMF-215 "Fighting Corsairs". Majuri Gregory Boyington (VMF-214 "Black Sheep") saavutti Corsairilla 22 ilmavoittoa, joista viisi yhtenä päivänä. Hänen kokonaisilmavoittomääränsä oli 28, joka oli eniten merijalkaväen lentäjistä. Eniten laivaston Corsair-lentäjistä ilmavoittoja, 16 ilmavoittoa, saavutti luutnantti Ira Kepford (VF-17 "Jolly Rogers"). Britannian kuninkaallisella laivastolla oli yksi Corsair-ässä, luutnantti D. J. Sheppard (5 voittoa). Kapteeniluutnantti Ronnie Hay saavutti 13 voitostaan 4 Corsairilla.

## Tekniset tiedot

## Lähteet
*Mondey, David: *The Hamlyn Concise Guide to American Aircraft of World War II*,  (ensipainos 1982, englanniksi) (s. 234–238)
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
*
Kiinan–Japanin sota (1894–1895)

**Kiinan–Japanin sota (1894–1895)** tai **Kiinan ja Japanin ensimmäinen sota** (, ), käytiin Japanin ja Kiinan välillä vuosina 1894–1895 pääosin Korean niemimaan hallinnasta.

Korea (jossa vallitsi Joseon-dynastia) oli perinteisesti ollut Kiinan vasallivaltio. Vuonna 1875 Kiinan Qing-dynastia ei puuttunut asiaan kun Japani avasi Korean ulkomaalaisille. Vuonna 1882 Koreassa tapahtuneen vallankaappauksen ja samassa yhteydessä tapahtuneen Japanin lähetystön polttamisen jälkeen sekä Kiina että Japani lähettivät laivastonsa Koreaan. Kiinalaisia sotilaita jätettiin Koreaan, komentajana Yuan Shikai.

Korean hallituksessa kiinalaismieliset olivat enemmistönä. Kiinan sotiessa Ranskaa vastaan japanilaismieliset yrittivät vallankaappausta, mihin Yuan Shikai puuttui. Kiina ja Japani sopivat, että molemmat pitävät joukkonsa poissa Koreasta, josta tulisi molempien maiden protektoraatti. Kuitenkin pian tämän jälkeen myös Venäjä ja Yhdistynyt kuningaskunta osoittivat mielenkiintoa Koreaa kohtaan, minkä seurauksena Japanikin kaipasi Kiinan läsnäoloa siellä ja Yuan Shikai lähetettiin takaisin.

Koreassa oli ulkovaltojen vaikutusta vastustava Tonghak-kapina vuonna 1894, minkä tukahduttamiseen Korean kuningas pyysi Kiinalta apua. Japani päätti tulla mukaan tapahtumiin kapinoitsijoiden puolelle ja valtasi Soulin kuninkaallisen palatsin 8. kesäkuuta 1894. Sota Kiinan ja Japanin välillä julistettiin virallisesti 1. elokuuta 1894, vaikkakin laivastot olivat ottaneet yhteen jo ennen sitä.

Kiinan osalta taisteluun osallistui vain Beiyangin laivasto muiden Kiinan laivastojen pysytellessä puolueettomina. Keltaisellamerellä käydyssä meritaistelussa Japanin kevyet torpedoveneet ja hävittäjät voittivat Kiinan raskaista taistelulaivoista koostuneen taisteluosaston. Japanin taktiikka perustui enemmän liikkuvuuteen kuin tulivoimaan. Lisäksi Japanin laivaston alukset olivat uudempia kuin Kiinan laivaston.

Myös sodan johto kiinalaisten puolelta oli sekaisin, kun taas Japanin armeija oli huomattavasti uudenaikaisempi ja paremmin johdettu. Japanin maavoimat olivat aseistetut nykyaikaisilla kivääreillä, kun taas Kiinan armeijalla oli taisteluissa mukana jopa perinteisillä bambukeihäillä aseistautuneita osastoja. Niinpä Japani voitti helposti vallaten Port Arthurin, Dalianin ja Weihaiwein. Japanin sotamenestyksen taustalla olivat ennen kaikkea parempi aseistus, parempi sodanjohto ja paremmin koulutettu armeija kuin Kiinalla. Japani käytti armeijansa koulutukseen runsaasti ulkomaalaisia kouluttajia 1800-luvun lopulla. Maavoimia kouluttivat pääosin saksalaiset upseerit ja merivoimia brittiupseerit.

Kiina lähetti Li Hongzhangin Japanin Shimonosekiin neuvottelemaan rauhasta. Rauha saavutettiin, mutta Kiinan kannalta katastrofaalisella rauhansopimuksella. Japani sai Taiwanin ja joitakin muita alueita, Korea julistettiin itsenäiseksi, Weihaiwei jäi japanilaisille takuuksi sotakorvausten maksamisesta, Kiinan kaupunkeja avattiin ulkomaalaisille ja ulkomaalaiset saivat oikeuden perustaa tehtaita Kiinan sopimussatamiin. Kiinassa rauhansopimuksen solmiminen herättikin laajaa vastustusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Paroksetiini

**Paroksetiini** (Suomessa valmistenimillä Optipar, Paroxetin Orion ja Seroxat) on selektiivinen serotoniinin takaisinoton estäjä (SSRI), jolla lääkitään masennusta, pakko-oireista häiriötä, paniikkihäiriötä, johon liittyy tai ei liity julkisten paikkojen pelko, sosiaalisten tilanteiden pelkoa, yleistynyttä ahdistuneisuushäiriötä ja traumaperäistä stressireaktiota. Se on todettu tehokkaaksi yleistyneen ahdistuneisuushäiriön hoidossa.

Paroksetiinin määritelty vuorokausiannos (DDD) on 20&nbsp;mg. Alle 18-vuotiaiden ei tule käyttää paroksetiinia, sillä haittavaikutukset ovat heillä voimakkaampia. Yhdysvaltain oikeusministeriö nosti paroksetiinin kehittäjää Glaxo Smith Klinea vastaan haasteen 2011, koska GSK vastoin teettämiensä lääketestausten antamaa näyttöä markkinoi lääkettä erityisesti alle 18-vuotialle. GSK sopi haasteen 2012 ja maksoi sopimuksen mukaisesti kolmen miljardin dollarin korvaukset. Sopimuksen piirin kuului haasteita myös usean muun sen lääkkeen virheellisesti kohdistetusta mainonnasta.

## Haittavaikutukset
Useammalla kuin yhdellä kymmenestä käyttäjästä esiintyy seksuaalisia toimintahäiriöitä, keskittymisvaikeuksia ja pahoinvointia.

1−10&nbsp;%:lla ilmenee voimattomuutta, vapinaa, näön hämärtymistä, lihomista, kolesterolitason nousua, heitehuimausta, päänsärkyä, unettomuutta, uneliaisuutta, kiihtyneisyyttä, poikkeavia unia ja painajaisia, oksetusta, ripulia, ummetusta, suun kuivumista, ruokahaluttomuutta, haukottelua ja hikoilua.

Yhdellä käyttäjällä 100−1&nbsp;000:sta ilmenee sekavuutta, ekstrapyramidaalisia häiriöitä, ihon ja limakalvojen mustelmia, aistiharhoja, muuttunutta glykeemisen tilan hallintaa (diabeetikoilla), sydämen tiheälyöntisyyttä, verenpaineen muutoksia, matalasta verenpaineesta johtuvaa huimausta seisomaan noustessa, virtsaamishäiriöitä, kutinaa ja ihottumaa.

Yhdellä käyttäjällä 1&nbsp;000−10&nbsp;000 esiintyy kouristuksia, persoonallisuusmuutoksia, kohonneita maksan entsyymiarvoja,  sydämen harvalyöntisyyttä, veren natriumpitoisuuden alenemista (etenkin iäkkäillä), liikkumispakkoa, nivel- ja lihassärkyä, levottomat jalat -oireyhtymää, maanisuutta, levottomuutta, ahdistusta, paniikkikohtauksia, veren kohonnutta prolaktiinipitoisuutta, maitovuotoa ja silmäterien laajenemista.

Harvemmalla kuin yhdellä 10&nbsp;000 käyttäjästä on huomattu serotoniinimyrkytys (oireina kiihtyneisyys, sekavuus, hikoilu, aistiharhat, heijasteiden vilkkaus, lihasnykimätauti, tärinä, vapina ja nopea sydämensyke), vakavia ja mahdollisesti kuolemaan johtavia allergisia reaktioita, vakavia ihoreaktioita, ruoansulatuskanavan verenvuotoa, maksasairauksia, verihiutaleiden vähäisyyttä, antidiureettisen hormonin erityshäiriötä, äkillistä silmänpainetautia, kestoerektiota, raajojen turvotusta, nokkosihottumaa ja valoyliherkkyyttä.

Yleisyydeltään tuntemattomia haittavaikutuksia ovat itsemurha-ajatukset, aggressiivisuus, alttius luunmurtumille ja tinnitus.

## Lähteet
* 
### Viitteet
Koivuhiiri

**Koivuhiiri** (*Sicista betulina*) on hyppyrottien heimoon (*Dipodidae*) kuuluva pienikokoinen jyrsijälaji, joka elää harvinaisena myös Suomen luonnossa.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Koivuhiirtä tavataan yhtenäisesti Etelä-Suomesta ja Baltiasta itään suureen osaa Pohjois-Aasiaa, muttei kuitenkaan Kaukoidässä. Laikuttain sitä esiintyy myös Skandinaviassa ja Keski-Euroopan itäosassa.

Suomessa koivuhiirtä tavataan Etelä- ja Keski-Suomesta Oulun korkeudelle asti: lajia esiintyy linjan Lohja-Tampere-Jyväskylä-Ilomantsi kaakkoispuolella. Suomessa laji on vähälukuinen ja rauhoitettu. Se on aiemmin toiminut uhanalaisten lehtojen bioindikaattorina.

Koivuhiiren elinympäristöä ovat lehdot ja reheväkasvuiset pensaikot. Vuodenaikojen mukaan laji voi vaihdella elinpaikkaansa. Loppukesästä koivuhiiri ilmaantuu viljelyksille jyviä etsimään, mutta sen voi huomata myös heinittyneiltä hakkuualueilta.

## Tuntomerkit
Koivuhiiren ruumis on 5–7,5 senttiä pitkä, häntä 7,5–11 senttiä. Koivuhiiri on pienikokoinen ja painaa 5–15&nbsp;g. Selvin tuntomerkki on musta juova selässä sekä siimamainen ruumista pidempi häntä. Väritys on tasaisen ruskea ja selässä on leveähkö tumma juova. Etu- ja takajalan uloin varvas voi tarttuessaan kääntyä muita varpaita vastaan – tämä on sopeutuma kiipeilyyn.

Koivuhiiri muistuttaa ulkonäöltään Suomessa huomattavasti yleisempää peltohiirtä, mutta on sitä pienempi ja pitkähäntäisempi. Lajit eivät ole läheistä sukua toisilleen, sillä koivuhiiri kuulu eri heimoon kuin varsinaiset hiiret.

## Ravinto
Koivuhiiri käyttää ravinnokseen siemeniä, marjoja ja hyönteisiä.

## Elintavat
Koivuhiiret kiipeilevät korsissa ja pensaistossa etsimässä ravintoa. Ilman lämpötila vaikuttaa hiiren liikkumiseen. Kesälläkin viileällä säällä se pysyy heinillä vuoratussa pesässään. Koivuhiiret viettävät horroksessa lokakuusta touko-kesäkuuhun puunkolossa tai maanalaisessa onkalossa. Horroksen aikana koivuhiiren paino voi laskea 50&nbsp;%.

## Lisääntyminen
Koivuhiiren elinikä on kaksi talvea, mutta se voi elää jopa 5-vuotiaaksi. Koivuhiirellä on hidas lisääntymisrytmi ja naaras tuottaa yhden poikueen vuodessa. Poikaset syntyvät maanpinnalle heinistä rakennettuun kesäpesään. Jälkeläisiä poikueessa on 1–11 kappaletta. Koivuhiiri lisääntyy suppeina yhdyskuntina, ja yksilö on sukukypsä noin vuoden iässä.

## Lähteet
Peltohiiri

**Peltohiiri** (*Apodemus agrarius*) on jyrsijälaji, joka kuuluu varsinaisten hiirten ja rottien alaheimoon ja samaan sukuun metsähiiren kanssa.

## Ulkonäkö ja koko
Peltohiiri on yleisväriltään kellanruskea, selkää pitkin hännän tyvestä päälaelle kulkee tumma juova. Sen ruumiin pituus on 8,5–12&nbsp;cm ja häntä on noin 7–9&nbsp;cm.

Peltohiiri muistuttaa ulkonäöltään Suomessakin harvinaisena tavattavaa koivuhiirtä, mutta on sitä suurempi ja lyhythäntäisempi. Lajit eivät ole läheistä sukua toisilleen, sillä koivuhiiri kuuluu eri heimoon kuin varsinaiset hiiret.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Peltohiiren levinneisyysalue muodostuu kahdesta erillisestä osasta. Eurooppalainen levinneisyysalue ulottuu Saksasta ja Balkanilta itään Venäjälle. Ruotsissa peltohiirtä ei tavata. Suomessa peltohiiren levinneisyys ulottuu Nurmes–Pernaja-linjan kaakkoispuolelle. Erillinen levinneisyysalue on Kiinan itärannikolla Himalajan itäpuolella.

Laji elää avoimessa maatalousmaisemassa ja kosteilla niityillä, varsinkin jos läheisyydessä on metsiköitä, lehtoja ja metsänreunoja, jonne ne voivat piiloutua talvisin. Metsähiiren tavoin peltohiirikin kaivaa laajan käytäväverkoston maahan ja rakentaa sinne pesä- ja varastokammiot. Se voi myös kaivautua lumen alle, missä se syö sammalta, juuria, jyviä ja viljan korsia.

Peltohiiri on Suomessa rauhoitettu laji.

## Elintavat
Peltohiiri on tasalämpöinen. Jos lämpötila laskee miinusasteille, se voi vaipua lyhytkestoiseen talvihorrokseen. Peltohiiri on päiväaktiivinen. Peltohiiren lisääntymisaika kestää huhtikuulta lokakuulle ja naaras saa 2–3 poikuetta kesässä. Sen raskaus kestää 21 päivää, jonka jälkeen se synnyttää 3–9 poikasta ja imettää niitä kaksi viikkoa.

## Ravinto
Peltohiiri syö pääasiassa siemeniä ja viljoja. Se käyttää myös eläinravintoa, esimerkiksi loukkuun jäänyttä lajitoveriaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: Apodemus agrarius
Mustarotta

**Mustarotta** (*Rattus rattus*) on pitkähäntäinen *[[Rotat|Rattus]]*-suvun jyrsijälaji. Laji on peräisin Aasiasta, josta se levisi ensin Lähi-itään ja saapui Eurooppaan 700-luvulla. Mustarotta on toinen Suomessa esiintynyt rottalaji isorotan eli rotan lisäksi, joskin isorotan syrjäyttämänä luonnosta sukupuuttoon hävinnyt 1920-luvulla. Nykyisin sitä tavataan satunnaisesti satamakaupungeista. Esimerkiksi Helsingin Katajanokan makasiineissa on joskus ollut tilapäisiä esiintymiä.

## Ulkonäkö ja koko

Nimestään huolimatta lajia tavataan useina värimuunnoksina. Väri vaihtelee tavallisesti mustasta vaaleanruskeaan, ja vatsapuoli on vaaleampi. Keskipituus on noin 20 cm ja häntä on suunnilleen muun ruumiin pituinen. Tyypillinen paino on noin 200 grammaa. Mustarotta on erittäin ketterä kiipeilemään ja pyrkii pakenemaan ylöspäin. Mustarotta ei ole erityisen hyvä uimaan. Mustarotta elää noin nelivuotiaaksi. Rotat elävät laumoissa, joissa voi olla jopa 60 jäsentä.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Mustarotta on alkujaan peräisin Aasiasta, mahdollisesti Intian ja Indokiinan alueelta. Ne ovat levinneet vieraslajina ihmisten mukana, ja asuttavat etenkin rannikkoseutuja. Siksi niitä kutsutaan joskus laivarotiksi. Mustarotta on yleinen trooppisilla alueilla, mutta lauhkeassa ilmastossa isorotta on monin paikoin syrjäyttänyt sen. Tropiikissa mustarotat ovat paikoitellen aiheuttaneet paljon vahinkoa alueiden alkuperäiselle luonnolle, ja lajia pidetäänkin yhtenä maailman sadasta haitallisimmasta vieraslajista.

## Mustarotta ja ihminen
Rottia on kautta aikojen pidetty länsimaisessa kulttuurissa inhottavina ja likaisina olentoina. Ne ovat tuhoeläimiä ja ovat olleet ainakin osasyyllisiä tappavien kulkutautien leviämisessä. Euroopassa 1300-luvulla riehunut keuhko- ja paiserutto musta surma levisi oletettavasti mustarotissa eläneiden kirppujen puremien kautta. Kiinalaisessa kulttuurissa rottaa on kuitenkin pidetty pyhänä. Se on jumala Gandeshin esiintymishahmo. Lisäksi se on kiinalaisen horoskoopin ensimmäinen merkki. Sanotaan myös, että rotta toi riisin lahjaksi ihmisille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ARKive 
*Laji.fi: Mustarotta (''Rattus rattus'')
*Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Rattus rattus (black rat) 
*Pherobase: Semiochemicals of Rattus rattus, the House rat
Vaivaishiiri

**Vaivaishiiri** (*Micromys minutus*) on pienikokoinen jyrsijälaji, jota tavataan Euroopassa ja Aasiassa. Se on **vaivaishiirten** (*Micromys*) suvun ainoa laji.

Vankeudessa kasvatettuja vaivaishiiriä pidetään joskus lemmikkieläiminä. Luonnonvaraiset vaivaishiiret ovat Suomessa rauhoitettuja.

## Tuntomerkit

Vaivaishiiri on ruskea ja sillä on valkoinen mahan alus. Ruumiin pituus on n. 5–7&nbsp;cm ja häntä 5–6&nbsp;cm pitkä. Vaivaishiiri painaa neljästä kuuteen grammaa. Pitkää häntäänsä vaivaishiiret käyttävät tarttumaelimenä kiipeillessään.

Vaivaishiiren sanotaan toisinaan olevan maailman pienin jyrsijä, mutta joidenkin lähteiden mukaan 6 gramman painoinen kääpiöhiiri (*Mus minutoides*) ja ruumiinpituudeltaan 4-senttiset kääpiöhyppyrotat (*Salpingotus*) olisivat sitäkin pienempiä.

## Levinneisyys

Vaivaishiiren levinneisyysalue ulottuu Länsi- ja Keski-Euroopasta Aasiaan aina Koreaan ja Japaniin sekä Etelä-Kiinaan asti. Fennoskandiassa laji elää Etelä- ja Keski-Suomessa, Tanskassa sekä paikoin Ruotsissa. Vaivaishiiri on levinnyt Suomeen vasta 1900-luvun kuluessa. Suomessa se on levinnyt Oulun ja Kuusamon korkeudelle saakka. Leviämisen syynä pidetään vaivaishiirten kulkeutumista heinä- ja olkikuormien mukana. Vaivaishiiri on Pohjolassa tyypillinen viljelysmaiseman asukas. Se elää viljapelloilla, ruohostoissa ja pensaikkoalueilla, mutta myös ruohikkoisissa avoimissa metsissä.

## Elintavat

Vaivaishiirtä esiintyy pelloilla ja heinikoissa. Vaivaishiiri kiipeilee taiturimaisesti, ja se elää enimmän elinajastaan maanpinnan yläpuolella korsistossa. Korren ympärille kietaistu häntä toimii hiiren tukena ja turvavyönä. Vaivaishiiri rakentaa pallomaisen pesän heinänkorsien tai ruohojen varaan 40–80&nbsp;cm:n korkeudelle ja saa näin tehokkaan suojan pikkupedoilta. Pesä on muodoltaan soikea tai pyöreä, ja sen läpimitta on noin 10&nbsp;cm. Talvisin vaivaishiiri käyttää hyödykseen muiden pienjyrsijöiden tekemiä käytäviä ja koloja. Vaivaishiiri selviää talvesta etsimällä talvehtimispaikan esimerkiksi ladosta tai sänkipellolta. Suurin osa kannasta kuitenkin kuolee talven aikana.

Vuonna 2001 Wimbledonin tennisturnauksessa käytetyt tennispallot lahjoitettiin vaivaishiiren tekopesiksi. Kyseessä oli Ison-Britannian Wildlife Trustin hoitama vaivaishiiren suojeluohjelma. Pallon sisus on riittävän suuri vaivaishiiren pesäpaikaksi, kylkeen porattu 16&nbsp;mm:n reikä sen sijaan liian pieni petoeläinten kuljettavaksi.

## Ravinto

Vaivaishiiri syö jyviä ja muita siemeniä sekä toisinaan hyönteisiä, marjoja, hedelmiä ja nuoria versoja.

## Lisääntyminen

Vaivaishiiret eivät lisäänny talvisin. Naaras saa joka vuosi 2–3 poikuetta, joista ensimmäiset syntyvät touko-kesäkuussa. Emon tiineysaika on 21 päivää. Poikueessa on kerralla 2–10 jälkeläistä. Poikaset syntyvät sokeina ja karvattomina. Poikaset kasvavat nopeasti ja selviytyvät omin avuin jo kahden viikon ikäisinä ja 6-viikkoisina niistä tulee sukukypsiä.

## Lähteet