open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Whittaker Chambers

**Jay Vivian** (David Whittaker) **Chambers** (1. huhtikuuta 1901 Philadelphia – 9. heinäkuuta 1961 lähellä Westminsteriä, Maryland) oli yhdysvaltalainen kirjailija, toimittaja ja Yhdysvaltain kommunistisen puolueen entinen jäsen, joka nousi julkisuuteen syyttäessään 1940-luvun lopussa ulkoministeriön virkamies Alger Hissiä vakoilusta Neuvostoliiton hyväksi ja paljastaessaan samalla vapaaehtoisesti myös oman osallisuutensa vakoiluun 1930-luvulla.

Columbian yliopistossa opiskellut Chambers liittyi kommunistipuolueeseen 1920-luvun puolivälissä ja toimi muutamia vuosia kommunistisen *[[Daily Worker]]in* sekä 1930-luvun alussa *The New Masses* -nimisen lehden toimittajana. Hän kuului 1930-luvun puolivälissä Baltimoressa toimineeseen kommunistien salaiseen soluun, tehtävänään pitää yhteyttä Yhdysvaltain hallitukseen Washingtonissa soluttautuneisiin kommunisteihin. Petyttyään Neuvostoliittoon Stalinin vainojen myötä hän erosi kommunistipuolueesta huhtikuussa 1938 ja ryhtyi myöhemmin ilmiantamaan kommunisteja Yhdysvaltain viranomaisille. Vuodesta 1939 Chambers työskenteli *[[Time]]*-lehdessä.

Ollessaan elokuussa 1948 kongressin epäamerikkalaista toimintaa tutkivan valiokunnan (HUAC) kuultavana Chambers ilmoitti Alger Hissin olleen yksi seitsemästä Washingtonin virkamiehestä, jotka olivat kuuluneet 1930-luvun puolivälissä kommunistien vakoojarenkaaseen. Kun Chambers toisti väitteensä hieman myöhemmin julkisesti *[[Meet the Press]]* -radio-ohjelmassa, ilman kongressin tutkinnan tuomaa syytesuojaa, Hiss haastoi hänet oikeuteen kunnianloukkauksesta ja vaati 75&nbsp;000 dollarin korvauksia. Kun Hissin lakimiehet vaativat Chambersia todistamaan väitteensä, hän toi julkisuuteen salaisten asiakirjojen kopioita, jotka hän kertoi saaneensa Hissiltä kymmenen vuotta aiemmin. Niin sanotut ”Baltimoren asiakirjat” käsittivät kuutisenkymmentä sivua kirjoituskoneella kirjoitettuja kopioita ulkoministeriön asiakirjoista ja ”kurpitsa-asiakirjat” mikrofilmirullia, jotka Chambers oli kätkenyt maatilallaan Marylandissa ontoksi kovertamaansa kurpitsaan. Hiss sai lopulta tuomion väärästä valasta. Ratkaisevana todisteena olivat ”Baltimoren asiakirjat”, joka tunnistettiin Hissin käsialalla ja hänen kirjoituskoneellaan kirjoitetuiksi. Chambersia vastaan ei nostettu syytteitä, sillä itse vakoilun osalta rikos oli jo vanhentunut.

Chambers julkaisi vuonna 1952 myyntimenestykseksi muodostuneen omaelämäkerran nimellä *Witness*. Hän työskenteli vielä myöhemmin *[[National Review]]* -lehden toimittajana. Chambers sai presidentti Ronald Reaganilta postuumisti Presidential Medal of Freedom -palkinnon vuonna 1984. Vuonna 1988 hänen kotitilansa merkittiin National Register of Historic Places -rekisteriin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*WhittakerChambers.org
Philipp Stamma

**Philip Stamma** (n. 1705 Aleppo - n. 1755 Lontoo) oli merkittävä syyrialainen shakkipelin edistäjä ja huomattava pelaaja Lontoossa Slaughter's Coffee Housessa, joka oli Englannin shakkielämän keskus 1700-luvulla. Hän kirjoitti yhden maailman ensimmäisistä shakkikirjoista: *Essai sur le jeu des échecs* vuonna 1737 Pariisissa. Kirjasta tuli englanninkielinen käännös 1745 nimellä *The Noble Game of Chess*. Kirjassa on muun muassa käsitelty 74 shakkiavausta. Stamma toi myös loppupeliin huomattavia Lähi-idän näkökantoja eurooppalaiseen shakkiin, erityisesti loppupeliin. Hän toi myös merkitsemistapaan kirjaimet ja numerot. Kuningasgambiitin muunnosta kutsutaan toisinaan nimellä Stamman gambiitti: 1.e4 e5 2.f4 exf4 3.h4.

Stamma pelasi kuuluisan turnauksen Fran&ccedil;ois-André Danican Philidoria vastaan Lontoossa 1745. Kymmenestä pelistä Philidor voitti kahdeksan, Stamma yhden ja yksi päättyi tasan. Pelit eivät ole säilyneet jälkipolville.

Muuten Stammasta tiedetään, että hän oli kuningas Yrjö II:n palveluksessa tehden itämaisten kielten käännöstöitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Red Orchestra: Ostfront 41–45

**Red Orchestra: Ostfront 41–45** on Tripwire Interactiven kehittämä ja Bold Gamesin julkaisema toiseen maailmansotaan perustuva ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin maaliskuussa 2006 Microsoft Windowsille.

*Red Orchestra: Ostfront 41–45* on joukkuepohjainen sotapeli, joka on tarkoitettu ensisijaisesti pelattavaksi Internetissä moninpelinä, mutta peliä on mahdollista pelata myös yksinpelinä botteja vastaan. Pelin julkaisija on Bold Games, mutta digitaalisesti peliä jakelee myös Valve Corporation Steam-palvelun välityksellä.

## Taistelukentät
*Red Orchestra: Ostfront 41–45* sisältää tällä hetkellä 16 virallista karttaa. Näiden karttojen lisäksi pelin yhteydessä saatava kehitystyökalu on tuottanut monia pelaajien itse tekemiä karttoja.

*Red Orchestra: Ostfront 41–45* pelin kartat voidaan jakaa kolmeen päätyyppiin. Jalkaväkikartat keskittyvät ainoastaan jalkaväkisodankäyntiin, panssarivaunukartat tankkien välisiin taisteluihin ja kolmas päätyyppi yhdistelee edellä mainittujen ominaisuuksia.

## Aiheesta muualla
* Red Orchestra: Ostfront 41–45:n virallinen kotisivu  
* Tripwire Interactive
Khalifa ibn Zayid ibn Sultan Al Nahyan

**Khalifa ibn Zayid ibn Sultan Al Nahyan** (; 1948 Al-Ain – 13. toukokuuta 2022) oli Arabiemiirikuntien presidentti, mutta hänen arvonimensä oli tittelistään huolimatta šeikki. Hän astui valtaan 3. marraskuuta 2004. Hänen edeltäjänsä oli hänen isänsä Zayid ibn Sultan Al Nahyan, joka kuoli päivää ennen poikansa valtaan nousua. Khalifa oli vanhin isänsä 19 pojasta.

Khalifa syntyi vuonna 1948 Al-Ainin keidaskaupungissa. Hänen isänsä Zayid ibn Sultan Al Nahyan oli tuleva itsenäisten Arabiemiirikuntien ensimmäinen hallitsija, ja hänen äitinsä oli Hassa bint Mohammed Al Nahyan. Al-Ain sijaitsee Abu Dhabin emiirikunnassa, joka oli tuolloin yksi Britannian kanssa protektoraattisopimuksen tehneistä emiirikunnista.

Khalifa opiskeli Britanniassa Sandhurstin kuninkaallisessa sotakorkeakoulussa ja palasi Abu Dhabiin vuonna 1966, kun Britannia oli asettanut vallankaappauksen jälkeen tämän isän uudeksi emiiriksi. Khalifa alkoi työskennellä isänsä alaisuudessa, ja hänenkin asemasta tuli merkittävämpi, kun Zayedista tuli 1971 itsenäistyneiden Arabiemiirikuntien ensimmäinen johtaja. Khalifa vastasi muun muassa öljyvirastosta, joka vastasi öljyrikkaan valtion öljypolitiikasta.

Khalifsta tuli Arabiemiirikuntien toinen presidentti hänen isänsä kuoltua vuonna 2004. Khalifan valtakauden aikana Arabiemiirikuntien talous on kasvanut voimakkaasti. Samalla myös Abu Dhabin emiirikunnan vaikutusvalta on kehittynyt, ja se on noussut merkityksessään Dubain emiirikunnan rinnalle. Khalifa tuki Dubaita kuitenkin sen talousvaikeuksissa ja ohjasi sinne liittovaltion taloudellisen pelastuspaketin. Dubai nimesi kiitoksena maailman korkeimman rakennuksen uudestaan Burj Dubaista Burj Khalifaksi.

Arabiemiirikunnissa ei ollut arabikevään aikana samanlaisia protestiaaltoja kuin monissa muissa arabivaltioissa. Khalifa tiukensi tästä huolimatta otettaan valtiosta ja tukahdutti opposition toimintaa, mikä herätti kritiikkiä kansainvälisiltä ihmisoikeusjärjestöiltä.

Khalifa sai aivohalvauksen vuonna 2014, ja hän oli tämän jälkeen enää harvoin julkisuudessa. Hän jatkoi silti Arabiemiirikuntien presidenttinä, mutta hänen velipuolensa Mohammed oli käytännössä *[[de facto]]* -halltisija, joka teki kaikki merkittävimmät ulkomaanpoliittiset päätökset.

Khalifa ibn Zayid ibn Sultan Al Nahyan kuoli 13. toukokuuta 2022. Hänen seuraajaksi valittiin hänen velipuolensa Mohammed.

## Lähteet
Arkhe

**Arkhē** () tarkoitti antiikin kreikkalaisessa filosofiassa alkua tai alkuperustetta, kaikkein ensimmäistä prinsiippiä. Sen etsiminen oli tyypillistä erityisesti esisokraattisille filosofeille.

*Arkhē* on ennen kaikkea Aristoteleen käyttämä termi, jolla hän luonnehti erityisesti joonialaisten luonnonfilosofien materiaalista monismia. Tosin sanan ensimmäiseksi käyttäjäksi ’perusprinsiippi’-merkityksessä usein mainitaan Anaksimandros. Tämä tieto perustuu Simplikioksen mainintaan, joka on pelkkä arvaus, sillä noin tuhat vuotta aiemmin eläneen Anaksimandroksen tuotanto oli säilynyt vain katkelmina myöhemmissä lähteissä.

Ajatuksen tällaisesta alkuperusteesta toi filosofiaan mahdollisesti ensimmäisenä Thales. Hän esitti, että kaikkien asioiden alkuperuste oli vesi. Thaleen teoria perustui havaintoihin siitä, että kaikissa paikoissa, joissa on elämää, on kosteutta. Teoria sopi myös yhteen sen kanssa, että maan katsottiin kelluvan veden päällä.

Thaleen teorian kyseenalaisti hänen seuraajansa ja mahdollinen oppilaansa Anaksimandros. Hänen mukaansa vesi ei voinut olla alkuperuste, koska se ei voinut synnyttää vastakohtaansa tulta. Hän katsoi, että mikään klassisista alkuaineista (maa, vesi, ilma, tuli) ei voinut olla alkuperuste tästä samasta syystä. Sen sijaan hän esitti, että oli olemassa *[[apeiron]]*, ”rajaton”, jonkinlainen loputon ja ominaisuudeton periaate, josta kaikki asiat syntyivät ja johon ne palasivat.

Anaksimandroksen oppilas Anaksimenes esitti uuden teorian. Hän palasi teoriaan alkuaineista, mutta katsoi puolestaan ilman olevan veden sijasta alkuperuste. Hän katsoi kaiken saaneen alkunsa ilmasta joko tihentymisen tai ohentumisen kautta. Ohentumalla ilmasta tuli tulta; tihentymällä siitä tuli ensin tuulta, sitten pilvi, vettä, maata ja kiveä.

## Katso myös
* Kosmogonia
Tuomas Santavuori

**Tuomas Santavuori** (s. 24. tammikuuta 1985 Savonlinna) on suomalainen jääkiekkoilija.

## Ura
Santavuori syntyi Savonlinnassa, mutta perhe muutti Lahteen hänen ollessaan yksivuotias ja hän aloitti jääkiekon pelaamisen Lahdessa (Pelicans, Kiekko-Reipas). Ensimmäisen miesten sarjapelinsä hän pelasi Pelicansissa jo kaudella 2002–2003, jolloin hän teki yhdessä ottelussa kaksi maalia. Nuori pelaaja ei seuraavien kahden kauden aikana pystynyt kuitenkaan vakiinnuttamaan paikkaansa Pelicansin edustusjoukkueen kokoonpanosta. Kaudella 2003–2004 Santavuori pelasi kahdeksan ja kaudella 2004–2005 yhdeksän ottelua, mutta muuten hän pelasi A-nuorissa.

Paikkansa Pelicansin edustusjoukkueessa Santavuori varmisti kaudella 2005–2006, jolloin hän teki 56 ottelussa 31 pistettä. Seuraavien kolmen kauden aikana Santavuori sai paljon vastuuta ja teki tasaisesti noin 30 pistettä joka kausi. Kausi 2009–2010 oli Santavuorelle vaikea ja hän teki kauden aikana vain 14 pistettä. Kauden jälkeen hän teki sopimuksen Ässien kanssa.

Santavuori rikkoi piste-ennätyksensä heti ensimmäisellä Ässät-kaudellaan 2010–2011, jolloin hänelle merkittiin peräti 42 pistettä. Seuraavalla kaudella hän sai kuitenkin vain 25 pistettä. Kauden jälkeen hän kirjoitti kaksivuotisen sopimuksen HPK:n kanssa.

Hän pelasi kauden 2012–2013 ja alkukauden 2013–2014 HPK:ssa, mutta siirtyi marraskuussa 2013 loppukaudeksi lainaan Pelicansiin.

Santavuori on edustanut Suomea nuorisomaajoukkueissa. Hän pääsi pelaamaan 18-vuotiaiden MM-kisoihin ja oli lähellä paikkaa myös 20-vuotiaiden turnaukseen. Suomen maajoukkueessa Santavuori pääsi pelaamaan ensimmäistä kertaa keväällä 2008.

## Tilastot

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Tuomas Santavuori Jatkoaika.comissa
Super Size Me

**Super Size Me** on vuonna 2004 tehty dokumenttielokuva, joka on kuvattu kokonaisuudessaan helmikuussa 2003. Dokumentti kertoo elokuvaohjaaja Morgan Spurlockista, joka aikoo elää 30 päivää syöden vain McDonald’sin ruokaa.

Aluksi kolme asiantuntijaa mittaa, punnitsee ja tutkii hänet tarkasti. Myöhemmin he osoittavat hänen ruokailutottumustensa fyysiset ja psyykkiset seuraukset odotettua järkyttävämmiksi. Testin aikana Spurlock matkustaa ympäri Yhdysvaltoja haastatellen tavallisia ihmisiä ja laitosten edustajia heidän ruokailutottumuksistaan. Elokuvan väitetään saaneen McDonald’sin luopumaan Super Size -kampanjastaan, vaikka McDonald’s ei myönnäkään elokuvan olleen syynä tähän. Spurlock haastattelee ihmisiä ympäri Yhdysvaltoja syömisen lomassa.

Elokuvan Suomen ensi-ilta oli 10. syyskuuta 2004, ja sen levittäjänä toimi Sandrew Metronome.

## Aiheesta muualla
*
Sivettieläimet

**Sivettieläimet** (Viverridae) on petoeläinten heimo, johon kuuluvat muun muassa sivettikissat, genetit ja linsangit. Kaikki lajit ovat pieniä tai keskikokoisia petoeläimiä, jotka elävät Etelä-Euroopassa, Afrikassa, Madagaskarilla ja Aasiassa. Useimmilla on pitkä ja notkea ruumis, pitkä kallo, lyhyet jalat ja pitkä häntä. Jokaisessa jalassa on yleensä viisi kynttä, jotka ovat osaksi sisäänvedettäviä. Monet lajit erittävät perärauhasistaan voimakastuoksuista eritettä, sivettiöljyä eli sivettiä, jonka aktiivista ainesosaa *civettonea* käytetään hajuvesiteollisuudessa.

Sivettieläimet ovat sopeutuneet monenlaisiin elinympäristöihin, kuten avoimeen savanniin ja tiheään metsään, kun taas jotkut lajit ovat puoliksi vesieläimiä. Urokset ja naaraat ovat yleensä samannäköisiä, joskin urokset ovat hieman suurempia ja painavampia.

Sivettieläinlajeja ovat muun muassa:

* Afrikanlinsanki (*Poiana richardsoni*)
* Tiikerilinsanki (*Prionodon linsang*)
* Naamaripalmunäätä (*Paguma larvata*)
* Vesigenetti (*Osbornictis piscivora*)
* Afrikansivettikissa (*Civettictis civetta*)
* Malabarinisosivettikissa (*Viverra civettina*)
* Genetti (*Genetta genetta*)
* Karhukissa (*Arctictis binturong*)
* Saukkonäätä (*Cynogale bennetti*)
* Beletti (*Hemigalus derbyanus*)

## Lähteet
Kirjoahvenet

**Kirjoahvenet** (Cichlidae) on makeissa vesissä elävien kalojen heimo, josta tunnetaan eri arvioiden mukaan 1&nbsp;300–2&nbsp;000 lajia. Ne jaetaan 112–226 sukuun. 

## Koko ja ulkonäkö
Kirjoahventen koko vaihtelee pari senttiä pitkistä lähes metrisiin. Vartalonmuodoissa on eroja, mutta yleisin vartalonmuoto on pystysuuntaan melko litteä (esimerkkilajina lehtikala).

## Levinneisyys
Kirjoahventen luonnolliseen levinneisyysalueeseen kuuluu Afrikka (ainakin 900 lajia), Etelä-Amerikka (291 lajia), Keski-Amerikka ja Länsi-Intia, Lähi-itä sekä Etelä-Intia ja Sri Lanka. Pohjois-Amerkassa elää yksi alkuperäinen laji, teksasinkirjoahven.  Eurooppa ja Australia ovat saaneet kirjoahvenkantansa villiintyneistä, muualta tuoduista lajeista.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Kaikki kirjoahvenet huolehtivat jälkikasvustaan jollakin tavalla. Ne hoitavat ja vartioivat mätiä, ja usein myös pieniä poikasia. 

Kirjoahvenet voidaan jakaa alustakutijoihin ja suuhautojiin. Ensin mainitut laskevat mädin puhdistetulle, kiinteälle alustalle kuten kivelle tai kasvin lehdelle, vartioivat sitä ja usein löyhyttelevät hapekasta vettä kehittyville mätimunille. Suuhautojat pitävät mätiä ja tai vastakuoriutuneita poikasia suojassa suussaan. Suuhautojat voidaan edelleen jaotella useampiin luokkiin sen mukaan, missä vaiheessa mätimunat poimitaan suuhun ja mikä on kummankin vanhemman rooli tässä. Tutkijat ovat päätelleet, että  suuhautominen on kehittynyt itsenäisenä käyttäytymismuotona monessa evoluution haarassa.

## Ravinto
Kirjoahvenissa on kaikkien eri ruokavalioiden edustajia: puhtaita kasvinsyöjiä, raadonsyöjiä ja ahnaita petoja.

## Käyttö
Valkoleukatilapiaa (*Tilapia mossambica*) kasvatetaan ruokakalaksi. Monia muita lajeja pidetään akvaariossa. Tunnetuimpiin akvaarion kirjoahveniin kuuluvat lehtikala, kiekkokalat, tulisuu, riikinkukkokirjoahven ja helmikirjoahven.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
* The Tropical Tank 
* North East Aquatics 
* Ciklidistit ry
Itsehillinnän mestari

**Itsehillinnän mestari** on Sanoma Magazines Finlandin kustantama Disneyn eläinmaailman ankkasarjoja käsittelevän *[[Ankantekijät]]*-sarjan kolmas teos. Teoksen tarinoiden piirrokset ovat chileläisen ankkapiirtäjän Vicarin käsialaa. Kirja julkaistiin vuonna 2004.

## Tarinat
* **Aprillia!**
** Käsikirjoitus Pat ja Carol McGreal
** Ei julkaistu aiemmin Suomessa

* **Rämäpäiset riippuliitäjät**
** Käsikirjoitus Carl Barks ja Tom Anderson
** Julkaistu aiemmin Roope-setä-lehdessä 12B/1989

* **Avaruusankkojen paluu**
** Käsikirjoitus Edele Kenner
** Julkaistu Aiemmin Aku Ankka -lehdessä 32/1978

* **Talvisia älynväläyksiä**
** Käsikirjoitus Vicar
** Julkaistu aiemmin Aku Ankka -lehdessä 5/1986

* **Aku Ankka sarjakuvapiirtäjänä**
** Käsikirjoitus Gorm Transgaard
** Julkaistu aiemmin Aku Ankka -lehdessä 7/1998

* **Kadonneen lapion metsästäjät**
** Käsikirjoitus Gail Renard ja Tom Anderson
** Julkaistu aiemmin Aku Ankka -lehdissä 33–35/1982

* **Kaktuslaakson karjavarkaat**
** Julkaistu aiemmin Aku Ankka -lehdissä 27–29/1978

* **Itsehillinnän mestari**
** Käsikirjoitus Patsy Trench ja Bob Bartholomew
** Julkaistu aiemmin Aku Ankka -lehdessä 42/1984 ja Koulu-Aku-albumissa nimellä *Kiukkupussin koulu*

* **Aku Ankka ja nuoruuden lähde**
** Käsikirjoitus Stefan Printz-Påhlson ja Tom Anderson
** Julkaistu aiemmin Aku Ankka -lehdessä 25/1981

* **Vaimoke**
** Käsikirjoitus Bob Bartholomew
** Julkaistu aiemmin Aku Ankka -lehdessä 1/1987

* **Paljon melua höyhenestä**
** Käsikirjoitus Donne Avenell
** Julkaistu aiemmin Aku Ankka -lehdessä 13/1985

* **Puujalkainen avaruusolento**
** Käsikirjoitus Mauri Kunnas
** Julkaistu aiemmin Aku Ankka -lehdessä 30/1974

* **Tunne outo rinnassani...
** Käsikirjoitus [[Kari Korhonen]]
** Julkaistu aiemmin Aku Ankka -lehdessä 14/1999

* **Nopein voittakoon**
** Käsikirjoitus Salla Lehmus sekä Hanna ja Elina Vellonen
** Julkaistu aiemmin Aku Ankka -lehdessä 50/2003

* **Kiven sisällä'''
** Käsikirjoitus Paul Halas
** Ei julkaistu aiemmin Suomessa

## Lähteet
Pelle Svensson

**Per Oskar ”Pelle” Svensson** (6. helmikuuta 1943 Sollefteå – 17. joulukuuta 2020 Sundsvall) oli ruotsalainen asianajaja ja kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän oli Juha Valjakkalan (myöh. Nikita Joakim Fouganthine) asianajaja ja kirjoitti tapauksesta kirjan *Utan nåd*, joka aiheutti suuren kohun Ruotsissa. 

Painissa Svensson oli olympiahopeamitalisti Tokion olympialaisista 1964 sarjassa alle 97 kg sekä maailmanmestari vuosilta 1970 ja 1971. Hän oli moninkertainen Ruotsin mestari vuosilta 1962–1974.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

*
Tituksen riemukaari

**Tituksen riemukaari** () on Rooman keskustassa Forum Romanumin kupeessa sijaitseva Jerusalemin valtauksen muistoksi pystytetty muistomerkki. Sen rakennutti keisari Domitianus edesmenneen  veljensä ja edeltäjänsä Tituksen kunniaksi vuonna 82 . Riemukaaren läpi johtaa voitonparaateihin käytetty katu Sacra via, ja kaari sijaitsee sen korkeimmalla kohdalla.

## Arkkitehtuuri

Tituksen riemukaari on varhaisin tunnettu esimerkki roomalaisten kehittämästä *kompositatyylistä*, joka on yhdistelmä korinttilaisesta ja joonialaisesta pylväsjärjestelmästä. Kaariaukon sisäseinillä on Jerusalemin temppelin ryöstösaalista vievää kulkuetta ja Tituksen yhdessä isänsä Vespasianuksen  kanssa juutalaisista saavutetun voiton kunniaksi pitämää triumfia kuvaavat reliefit . Holvin kasetoituun kattoon on kuvattu Tituksen jumalaksi julistaminen . Pahoin rapistunut riemukaari, joka oli keskiajalla osa Frangipanien linnoitusta, restauroitiin paavi Pius VII:n aloitteesta täydellisesti 1817–1821. Arkkitehti Giuseppe Valadier purki monumentin osiin ja kokosi sen käyttäen puuttuviin attikan ja pilareiden ulommaisiin kulmiin uusia kivilohkareita travertiinista . Alun perin kokonaisuudessaan valkeasta Pentelin marmorista rakennettu yksiaukkoinen riemukaari on 15,4 m korkea, 13,5 m leveä ja 4,75 m syvä .

## Piirtokirjoitukset

Riemukaaren Colosseumin puoleisen julkisivun attikassa on suurikokoinen latinankielinen omistuskirjoitus:

Forum Romanumille päin antavan fasadin piirtokirjoitus ei ole säilynyt meidän päiviimme. Sen sijaan toisella puolella on moderni muistokirjoitus restauroinnista:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Samuel Ball Platner, "A Topographical Dictionary of Ancient Rome": Arch of Titus
*Tituksen riemukaari René Seindalin sivuilla
Monniset (suku)

**Monniset** (*Corydoras*) on monnisten (Corydoradinae) alaheimoon kuuluva kalasuku. Suuressa osassa seura-akvaarioita uiskentelee jokin pieni monnislaji. Yleisin lienee kuparimonninen.

## Suvut
Corydoras-monniset ovat yksi monnisten (Corydoradinae) alaheimon kolmesta suvusta. Muut suvut ovat soukkamonniset (*Aspidoras*) ja *[[Scleromystax]]*.

Corydoras-monnisia on kuvattu yli 130 lajia, ja ainakin noin 50 tuntematonta lajia on kuvattujen lisäksi jo esiintynyt akvaariokaupan piirissä. 

Tyypillisiä monnislajeja ovat mm. korumonninen (*Corydoras elegans*), kuparimonninen (*Corydoras aeneus*), täplämonninen (*Corydoras paleatus*) ja kirjomonninen (*Corydoras schwartzi*).

## Koko ja ulkonäkö
Monnisilla ei ole muille kaloille tyypillisiä suomuja, vaan luulevyistä muodostunut panssari. Monniset jäävät pieniksi. Pääosa monnislajeista on 4-7&nbsp;cm:n mittaisia, lähes kaikki alle 10-senttisiä.

## Alkuperä
Monniset ovat kotoisin Etelä-Amerikasta ja ovat levinneet ylhäältä maanosan pohjoisosasta alas Argentiinan pohjoisosaan saakka.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Monniset oleskelevat mieluiten pohjassa, jonka hiekan (ei soran) pitää olla pienirakeista ja pyöreää ilman teräviä reunoja.

## Vesiolot ja ravinto
Monniset ovat useimmiten kotoisin yläjuoksulta ja viileämmästä vedestä n. 22 Celsius-asteen ollessa usein optimaalinen. Monniset syövät peruskuivaruokaa. Ne tonkivat ruokaa soran joukosta, jonne ruoka helposti muuten jäisi pilaantumaan, ja ovat näin ollen hyviä "roskisdyykkareita".

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* ITIS: ''Corydoras''
Yule

**Yule** (engl.) on muinainen germaanien talvijuhla. Kuukalenterin vuoksi yulen paikka vaihteli joulukuun alusta tammikuun alkuun. Kristinuskon leviämisen myötä Yulen sisältö korvattiin kristillisellä sisällöllä, mutta juhlan nimi säilyi Yulesta suomennettuna jouluna. Myös suomen *juhla*-sana on samaa kantaa, joskin sen lainautumisreitti on erilainen ja lainautumisajankohta vanhempi kuin *joulu*-sanalla.

Yulea viettävät nykyisin monet uuspakanat ja wiccalaiset. Juhlan ajankohta on tällöin pohjoisella pallonpuoliskolla talvipäivänseisauksen mukaan noin 21. joulukuuta..

## Yule ja joulu
Sanalla *joulu* tarkoitetaan nykyään yleensä kristillistä joulujuhlaa, aiemmin germaanista yule-juhlaa.

Englannin kielessä sanaa *yule* käytetään joskus nimityksen *Christmas* (”Kristusmessu”) rinnalla tai asemesta. Suomessa kaikki keskitalven juhlaperinteet ovat olleet joulu-nimellä. Suomen kielen sana *joulu* on skandinaavinen lainasana, joka juontuu keskitalven juhlan muinaisgermaanisesta nimestä.

### Etymologia: esikristillinen yule
Sanaa *yule* käytettiin ennen kristinuskoa ensisijaisesti muinaisnorjassa, jossa se yhdistettiin muinaisnorjalaisiin jumaliin. Jumalten kuningas Odinilla oli lukemattomia nimiä, mukaan lukien   ("Yule yksi"). 1100-luvulla kootussa -historiikissa -sanan tulkittiin tulevan Odinin -nimestä, joka on läheistä sukua muinaisnorjan -sanalle, jumalten runolliselle nimitykselle. Muinaisnorjalaisessa runoudessa sanaa käytettiin "juhlan" synonyyminä, esimerkiksi  (→ 'korpin juhla').

Suomen kielen sanat *joulu* ja *juhla* ovat ruotsalaisia tai skandinaavisia lainasanoja. Sana *joulu* tulee alun perin ennen kristinuskoa vietetyn talvipäivänseisauksen juhlan muinaisgermaanisesta yule-nimestä. Suomen kielen sana *joulu* on rautakautinen lainasana muinaisskandinaavisista kielistä noin 500–650-luvuilta ja samaa perua kuin norjan, tanskan ja ruotsin kielen *jul* ja viron *jõulud*. Muinaispohjoismainen sana joululle oli *jól*, mikä on käytössä vielä islannissa. Joidenkin kielentutkijoiden mukaan se tarkoitti käännöstä tai uudelleensyntymistä. Alun perin sana *joulu* on tarkoittanut keskitalven pakanallista juhlaa, ja sen kanssa samaa kantaa on jo aiemmin germaanisista kielistä suomen kieleen tullut sana *juhla*.

## Luonnonuskontojen yule
Uuspakanat ja wiccat juhlivat yulea muun muassa polttamalla kynttilöitä ja muita tulia auringon paluun vertauskuvana. Kotia saatetaan koristella vihreillä koristeilla ja voidaan valmistaa yule-halko. Luonnonuskovien juhlatavat on muodostettu vanhoista perinteistä kullekin yksilölle sopivaksi. Jotkut wiccat viettävät yulea ja talvipäivänseisausta perhejuhlana, toiset taas pitävät sen uskonnollisena juhlana ja viettävät perhejuhlaa jouluaattona. Wiccalaisten vuodenkierron juhlamenojen tarkoituksena on auttaa ihmistä tuntemaan yhteyttä luonnon kiertokulkuun ja juhlistaa sen käännekohtia. Auringon kierron juhlia järjestetään myös kesäpäivänseisauksena, kevätpäiväntasauksena ja syyspäiväntasauksena. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Joulun pimeä menneisyys Ylen Elävä arkisto.
Voltti (täsmennyssivu)

**Voltti** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* voltti, SI-järjestelmän mukainen jännitteen yksikkö
* voltti, akrobaattinen liike
* Voltti, kylä Kauhavalla, entisessä Alahärmän kunnassa
* *[[Voltti (lehti)|Voltti]]*, entinen suomalainen aikakauslehti
*
Markkinakorko

**Markkinakorko** tarkoittaa viitekorkoa, jonka suuruus määräytyy kysynnän ja tarjonnan mukaan. Lainoja, joista maksetaan markkinakorkoa, hankkivat pankit, yritykset sekä valtio ja kunnat tilapäisiin rahoitusongelmiin. 

Pitkät markkinakorot tunnetaan valtion joukkolainojen noteerauksina, ja ne liikkuvat talousuutisten tahdissa. Lyhyitä markkinakorkoja ovat euriborit. Niitä käytetään usein viitekorkoina asunto- ja autolainoissa.

## Katso myös
*Viitekorko
*Euribor
*Helibor

## Lähteet
* Lukion taloustieto ()
Muhammad Naji al-Utri

**Muhammad Naji al-Utri** (s. 1944 Aleppo) on entinen Syyrian pääministeri. Hänet nimitettiin virkaan 10. syyskuuta 2003. Hän erosi huhtikuussa 2011 Arabimaiden levottomuuksien aikana.

## Lähteet
Sodan kukat

**Sodan kukat** (, ) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut ranskalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Elie Chouraqui. Elokuvan pääosissa esiintyvät Andie MacDowell, David Strathairn, Brendan Gleeson ja Adrien Brody. 

Elokuva kertoo yhdysvaltalaisen *[[Newsweek]]*-aikakauslehden sotavalokuvaajan Harrison Floydin katoamisesta entisen Jugoslavian alueelle vuonna 1991, jolloin maassa vallitsi sotatila. Valokuvaajan vaimo Sarah  ei usko miehensä kuolleen ja lähtee etsimään tätä keskeltä rintamalinjoja. Etsinnässä häntä avustavat miehensä kollegat Marc Stevenson ja Kyle Morris.

## Näyttelijät
Marskin Maja

**Marskin Maja** eli **Suomen Marsalkka Mannerheimin Metsästysmaja** on nykyisin museona ja ravintolana toimiva rakennus Lopella. Alun perin maja pihapiireineen rakennettiin 14. divisioonan syntymäpäivälahjaksi Mannerheimille vuonna 1942 ja sijaitsi Lieksajärvellä.

Marskin majaan kuuluvat kelohongasta rakennettu metsästysmaja, kalamaja ja sauna. Maja rakennettiin jatkosodan aikana vuonna 1942 ja se oli alkujaan kenraalimajuri Erkki Raappanan komentaman 14. divisioonan sotilaiden lahja 75 vuotta täyttävälle ylipäällikölle, marsalkka Mannerheimille. Alkuperäinen sijaintipaikka oli Lieksajärven rannalla Keihäsniemessä Repolassa Suomen miehittämässä Itä-Karjalassa. Majan suunnittelijana toimi arkkitehti, luutnantti Eino Pitkänen. Pitkänen suunnitteli myös majan sisustuksen, tekstiilejä lukuun ottamatta. Maja luovutettiin lahjakirjalla Mannerheimille 5. kesäkuuta 1942.

Majan rakentamiseen osallistui joukko taitavia kirvesmiehiä divisioonan kaikista komppanioista. Tykistö huolehti rakentamiseen tarvittujen kelohirsien kaatamisesta ja kuljetuksesta. Majan sisustukseen ja irtaimiston hankkimiseen osallistui 200 lottaa. 

Jatkosodan lopussa maja purettiin ja sen kaikki materiaali kuljetettiin ja varastoitiin Suomen puolelle Lieksaan. Majalle etsittiin uutta paikkaa tulevan valtakunnanrajan länsipuolelta. Sille ehdotettuja sijoituspaikkoja olivat muun muassa eräs Koitereen saari sekä hiekkarantainen alue Keurusselällä, mutta lopulta se päädyttiin pystyttämään Leppäniemen kartanon alueelle, Punelian rannalle Lopelle. Sieltä Mannerheim osti 4,18 hehtaarin laajuisen alueen, jonka kartanon omistaja olisi ollut valmis lahjoittamankin, mutta Mannerheim mieluummin päätti maksaa siitä 50&nbsp;000 markkaa. Sinne majan alkuperäiset rakentajat pystyttivät rakennuksen uudelleen  touko- ja kesäkuun aikana 1945. Mannerheim saapui ensimmäisen kerran majalle 21. kesäkuuta 1945, jolloin kenraalimajuri Raappana luovutti juhlallisesti majan avaimet sen isännälle. Hoitamiensa tasavallan presidentin tehtävien ja heikentyneen terveytensä vuoksi marsalkka vieraili majalla sen uudessa sijaintipaikassa tiettävästi vain kahdeksan kertaa, viimeisen kerran syyskuussa 1948.

Mannerheim lahjoitti itselleen tarpeettomaksi käyneen majan vuonna 1948 Suomen Metsästäjäliitolle, jolla ei kuitenkaan ollut käyttöä sille. Lopulta vuonna 1957 neljä upseerijärjestöä perusti yhdessä Marsalkka Mannerheimin metsästysmaja ry -nimisen yhdistyksen, joka hankki majan tontteineen ja kunnosti sen museoksi. Marskin Maja on ollut avoinna yleisölle kesäisin vuodesta 1959 alkaen. Siellä voidaan myös järjestää erilaisia juhlia, kokouksia ja muita tapahtumia.

Majassa on avokuisti, iso pirtti takkoineen, keittiö, marsalkan makuuhuone sekä huoneet adjutanteille ja läheteille. Päärakennuksen lisäksi alueella on sauna ja kalamaja.  Majassa oli alun perin turvekatto, joka korvattiin myöhemmin nykyisellä malkakatolla.

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Marskin Maja
*Marskin Majan historiasta kertovat sivut
Lelukaupan häät

**Lelukaupan häät** on suomalaisen Miljoonasade-yhtyeen kuudes studioalbumi. Se julkaistiin 11. maaliskuuta 1992.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Heikki Salo.

#  (säv. Ari Laaksonen & Heikki Salo, sov. Miljoonasade & Janne Louhivuori)
#  (säv. Olli Heikkinen, sov. Miljoonasade)
#  (säv. Laaksonen, sov. Miljoonasade & Louhivuori)
#  (säv. Matti Nurro, sov. Miljoonasade)
#  (säv. Heikkinen, sov. Miljoonasade)
#  (säv. Salo, sov. Miljoonasade & Louhivuori)
#  (säv. Nurro, sov. Miljoonasade)
#  (säv. Jarmo Hovi, sov. Miljoonasade)
#  (säv. Nurro, sov. Miljoonasade)
#  (säv. Heikkinen, sov. Miljoonasade)
#  (säv. Salo, sov. Miljoonasade & Louhivuori)
#  (säv. Nurro, sov. Miljoonasade)
#  (säv. Nurro, sov. Miljoonasade)
#  (säv. & sov. Nurro)

## Kokoonpano
* Olli Heikkinen
* Jarmo Hovi
* Ari Laaksonen
* Matti Nurro
* Heikki Salo

### Tuotanto
* Dan Tigerstedt – äänittäjä, miksaaja
* Pauli Saastamoinen – masteroija
* Janne Louhivuori – tuottaja
* Michael Aston – kansikuva
* Eero Heikkinen – layout
* Eiliset lelut – kannen lelukauppa

## Aiheesta muualla
* Lelukaupan häät Discogsissa
Beyond the Apocalypse

**Beyond the Apocalypse** on norjalaisen black metal -yhtyeen 1349:n toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2004. Levystä on julkaistu muutamakin eri LP-versio, muun muassa 666 kappaleeseen rajoitettu tupla-LP, joka sisälsi Slayer-coverin "Haunting the Chapel".

## Kappaleluettelo
# "Chasing Dragons" (06:31)
# "Beyond the Apocalypse" (04:01)
# "Aiwass Aeon" (03:32)
# "Nekronatalenheten" (04:30)
# "Perished in Pain" (03:57)
# "Singer of Strange Songs" (07:30)
# "Blood is the Mortar" (03:52)
# "Internal Winter" (07:41)
# "The Blade" (05:58)

## Muusikot
* Ravn - laulu
* Archaon - kitara
* Tjalve - kitara
* Seidemann - basso
* Frost - rummut

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Imperiumi: 8/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Korroosio.fi-arvio 
* Imperiumi.fi-arvio 
*
Kaarimonninen

**Kaarimonninen** *(Corydoras arcuatus)* on panssarimonneihin kuuluva kalalaji. Sitä pidetään akvaariokalana.

## Koko ja ulkonäkö
Kaarimonninen 4–5&nbsp;cm pitkä ja väriltään valkoinen. Sen selässä on musta kaari, josta nimi ”Kaarimonninen” tulee.

## Alkuperä
Kaarimonninen on kotoisin Etelä-Amerikasta.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Kuten muut monniset, laji oleilee mieluiten pohjalla. Liikkuu luonnossa satojen yksilöiden parvissa. Myös akvaariossa kaarimonnista tulee pitää parvessa, vähintään 6–10 yksilöä on suotava määrä. Tonkii herkillä viiksillään pohjamateriaalia ravinnon toivossa, joten pohjahiekan tulee olla pienijakoista. Kaarimonnisen elinikä on usein 5–8 vuotta, mutta muutamat yksilöt ovat eläneet jopa 20-vuotiaiksi.

Kaarimonnisen viljely on melko vaikeaa. Kutua voi helpottaa vaihtamalla veden useasti ja laskemalla akvaarion lämpötilaa toistuvasti.

## Vesiolot
Kaarimonnisen vaatima lämpötila on 22–26&nbsp;°C ja pH 6–8. Akvaarion vähimmäiskoko on 100 litraa. Vesi pehmeästä keskikovaan (°dH 2–25).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*www.scotcat.com
Nidoran

**Nidoran** tarkoittaa seuraavia hahmoja:

*Nidoran♂, koiraspuolinen Pokémon-hahmo
*Nidoran♀, naaraspuolinen Pokémon-hahmo.
Markku Juhola

**Markku Tauno Antero Juhola** (s. 2. marraskuuta 1947 Ylivieska) on entinen pikajuoksija ja kymmenottelija.

Markku Juhola aloitti yleisurheilu-uransa kymmenottelijana, jossa hän saavutti ensimmäisen SM-mitalinsa vuoden 1968 SM-kisoissa. Suomen ennätyksen Pariisissa 14. kesäkuuta 1970 tuloksella 7 670 pistettä.
voitti kymmenottelun Suomen mestaruuden vuonna 1971. Hän taisteli arvokisamitalista samana vuonna Helsingissä järjestetyissä Euroopan mestaruuskilpailuissa, mutta loukkaantumisen takia hän joutui tuolloin keskeyttämään kilpailun. 

Loukkantumisensa jälkeen Juhola siirtyi pikajuoksun pariin, ja hän oli Münchenin olympialaisissa 1972. Hän eteni 200 metrillä toisiin alkueriin juoksemalla alkuerässään myötätuuleen 20,98, mutta toisissa alkuerissä juoksemansa 21,19 ei riittänyt enää jatkoon. Henkilökohtaisen juoksunsa lisäksi Juhola oli juoksemassa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestijuoksun Suomen ennätystä 39,30. Aika säilyi Suomen ennätyksenä vuoteen 2010 asti. Hän oli myös vuoden 1974 Rooman EM-kisoissa 4 x 100 metrin viestijoukkueessa, joka jäi kuitenkin alkueriin. 

Münchenin olympialaisissa Juhola todisti lähietäisyydeltä olympiakisoissa tapahtunutta tragediaa, jossa Musta syyskuu-ryhmään kuuluneet terroristit murtautuivat olympiakylään 5. syyskuuta 1972 ja ottivat 11 israelilaista olympiajoukkueen henkilöä panttivangiksi. Juhola näki 20-30 metrin päästä, kun huppupäiset miehet heiluivat kiväärit olalla viereisen talon parvekkeella. Kisat keskeytettiin vuorokaudeksi. Tilanne päättyi 11 israelilaisen panttivangin, viiden terroristin ja yhden saksalaispoliisin surmaaan.

Juhola edusti Suomea maaotteluissa kolmella vuosikymmenellä eli 1960-, 70- ja 80-luvuilla. 

Juhola on toiminut liikunnanopettajana Tampereella Poliisiammattikorkeakoulussa.

## Saavutukset
* SM-mitalit 10-ottelussa: kultaa 1971, pronssia 1968 ja 1970 
* SM-mitalit 100 metrillä: hopeaa 1978 
* SM-mitalit 200 metrillä: pronssia 1974 
* SM-mitalit hallikisojen 60 metrillä: pronssia 1972
* SM-mitalit pikaviestissä Tampereen Pyrinnön joukkueessa: kultaa 1974 ja 1975, hopeaa 1977, pronssia  1981
* SM-mitalit 4 x 400 metrillä Tampereen Pyrinnön joukkueessa: kultaa 1974 ja 1975
* Maaotteluedustuksia yhteensä 27 vuosina 1969–1980

## Lähteet
* 

## Viitteet
Vieraalla maalla (albumi)

**Vieraalla maalla** on suomalaisen Miljoonasade-yhtyeen kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin 7. maaliskuuta 1994.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Heikki Salo ja sovittanut Miljoonasade, ellei toisin mainittu.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Antti Heerman
* Olli Heikkinen
* Jarmo Hovi
* Ari Laaksonen
* Markku Kivelä
* Matti Nurro
* Pekka Nättinen
* Mari Rantasila
* Heikki Salo
* Ilpo Viitala

### Muuta
* Timo Lindström – vastaava tuottaja
* Risto Närhi – äänittäjä 
* Antti Kirvesmäki – äänittäjä, miksaaja (kappale 1)
* Dan Tigerstedt – miksaaja
* Pauli Saastamoinen – masteroija (Finnvox)
* Birgit Pulkkinen – layout

## Aiheesta muualla
* Vieraalla maalla Discogsissa
Scottie Pippen

**Scottie Maurice Pippen** (s. 25. syyskuuta 1965 Hamburg, Arkansas) on yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Pippen on 203&nbsp;cm pitkä ja painaa 104 kiloa. Pippen pelasi uransa suurimmaksi osaksi Chicago Bullsissa mutta myös Houston Rocketsissa 1998–1999 sekä Portland Trail Blazersissä 1999–2003. Chicago Bullsissa Pippen tuli tunnetuksi Michael Jordanin luotettavana "adjutanttina". Huippuvuosinaan moni piti häntä maailman parhaana yleispelaajana. Hänen uransa kesti 18 vuotta. 

## Uran alku

Pippen pelasi Arkansas’n yliopistojoukkueessa. 

### Ura NBA:ssa
NBA:n vuoden 1987 varaustilaisuudessa Pippenin varasi viidennellä vuorolla Seattle SuperSonics. Bulls hankki samana päivänä Pippenin pelaajaoikeudet vaihdossa Olden Polyniceen ja muutamaan tulevien vuosien varausvuoroon: Bullsin manageri Jerry Krause kun oli huomannut yliopistollisen yleispelaajan kyvyt.

Pippen oli 1990-luvun parhaita pelaajia Michael Jordanin ja Dennis Rodmanin tähdittämässä Chicagossa saavuttaen huomattavaa menestystä. Kun Chicagon unelmajoukkue hajosi 90-luvun lopussa, Pippen myytiin Rocketsiin ja jo puoli vuotta myöhemmin Trail Blazersiin, missä hän oli mukana taistelemassa vielä kerran NBA-mestaruudesta sitä kuitenkaan saavuttamatta. Vuonna 2003 hän yritti vielä uudestaan Bullsissa, mutta ikääntynyt Pippen ei ollut enää nuoruutensa vedossa ja vetäytyi kauden loputtua pelikentiltä.

## Ennätykset

Pippen on 40:nä kaikkien aikojen pisteissä sekä neljäntenä riistoissa. Hänet rankattiin ensimmäiseksi 664:n kolmen pisteen heiton hallitsijaksi Chicago Bullsissa. Hänen yhden ottelun piste-ennätyksensä on 47 pistettä.

## Ura NBA:n jälkeen
Lopetettuaan uransa NBA:ssa Pippen toimi vähän aikaa Chicago Bullsin analysoijana. Hän on toiminut myös Los Angeles Lakersin apulaisvalmentajana.

Pippen pelasi 4.–5. tammikuuta 2008 Torpan Poikien paidassa Korisliigassa näytösluontoisesti kaksi ottelua: Porvoon Tarmoa vastaan kotona ja Honkaa vastaan vieraissa. 

## Perhesuhteet

Pippen oli naimisissa Larsa Pippenin (o.s. Younan) kanssa 19 vuotta, mutta he erosivat lokakuussa 2016. Heillä on neljä yhteistä lasta, Sophia-niminen tyttö ja pojat Justin, Scottie Jr. ja Preston. Hänellä on lisäksi kolme muuta lasta, Antron, Sierra ja Taylor aiemmista avioliitoista ja suhteista.

## Muuta

Pippen on tehnyt myös lastenkirjan Reach Higher (Kurkota korkeammalle), joka julkaistiin vuonna 1997. Hän harrastaa golfia ja veneilyä.

## Palkintoja ja saavutuksia

* kuusi kertaa NBA-mestari 1991–1993 ja 1996–1998
* seitsemän kertaa NBA:n tähdistöjoukkueessa
* olympiakisoissa 1992 (kultaa) ja 1996 (kultaa)
* valittu NBA:n kautta aikain 50 parhaan pelaajan joukkoon
* Chicago Bulls on jäädyttänyt Pippenin pelipaidan numero 33

## Lähteet
*Pippen NBA:n sivuilla

### Viitteet
Miikka Hast

**Miikka Hast** (s. 18. toukokuuta 1981 Nokia) on suomalainen lumilautailija. 

Hast edusti Rukan Lumilautailijoita. Hän asuu Rovaniemellä.

Hast kilpaili lumilautailun maailmancupissa vuosina 2002–2007. Hän ylsi maailmancupin kilpailuissa palkintosijoille viisi kertaa. Vuoden 2002 tammi-maaliskuussa hän oli kolmas Kreischbergin halfpipessa, toinen Sapporon big airissa ja kolmas Rukan halfpipessa. Hän sijoittui kolmanneksi joulukuussa 2003 Stonehami big airissa ja syyskuussa 2005 Valle Nevadon halfpipessa.

Hast aijoittui MM-kilpailujen halfpipessa kahdeksanneksi Kreischbergissä 2003 ja 45:nneksi Whistlerissä 2005. Hänet valittiin Suomen lumilautajoukkueen kotiin jääväksi varamieheksi Torinon talviolympialaisiin 2006.

## Lähteet
Luettelo Parman herttuoista

**Parman herttuat** hallitsivat Parman herttuakuntaa Italiassa vuosina 1545–1802 ja 1814–1860. Parman herttua oli myös Piacenzan herttua, lukuun ottamatta Ottavio Farnesen hallituskauden alkuvuosia (1549–1556) ja Napoleonin herttuoiden aikaa (1808–1814), jolloin titteleillä oli eri haltijat. Parman herttualle kuului useimmiten myös Guastallan herttuan arvo vuodesta 1735 – jolloin Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Kaarle VI valtasi Piacenzan Mantovalta – vuoteen 1847, jolloin alue luovutettiin Modenalle. Napoleonin herttuoiden aikana Piacenzan herttuattaren titteli oli Napoleonin sisaren Paulinen hallussa.

Nykyisin Parman herttuan arvo kuuluu Bourbon-suvulle, joka pitää hallussaan myös Espanjan kruunua. Siten Parman herttua on mukana Espanjan kruununperimysjärjestyksessä, vaikkakaan ei ensimmäisten joukossa; itse asiassa Parman nykyinen herttua Carlos Hugo tavoitteli Espanjan kruunua 1970-luvulla.

## [[Farnese (suku)|Farnese-suku]] 1545–1731
*Pier Luigi 1545–1547
*Ottavio 1547–1586
*Alessandro 1586–1592
*Ranuccio I 1592–1622
*Odoardo 1622–1646
*Ranuccio II 1646–1694
*Francesco 1694–1727
*Antonio 1727–1731

## [[Bourbon (suku)|Bourbon-suku]]
*Kaarle I 1731–1735 (Espanjan Filip V:n ja Elisabet Farnesen vanhin poika)

## [[Habsburg|Habsburg-suku]]
*Kaarle VI 1735–1740
*Maria Teresia 1740–1748

## Bourbon-suku
*Filip 1748–1765 (Espanjan Filip V:n ja Elisabet Farnesen kolmas poika)
*Ferdinand 1765–1802 (edeltäjän poika)
*Ludvig 1802–1803 (edeltäjän poika)

## [[Napoleon I|Napoleonin]] herttuat
*Jean Jacques Régis de Cambacérès, *Duc de Parme* eli Parman herttua 1808–1814
*Charles-François Lebrun, *Duc de Plaisance* eli Piacenzan herttua 1808–1814
*Eivät hallinneet Parman tai Piacenzan aluetta, mutta heillä oli perinnöllinen arvonimi duché grand-fief.*

## Habsburg-suku
*Marie Louise 1814–1847

## Bourbon-suku
*Kaarle II 1847–1848
*Kaarle III 1848–1854
*Robert I 1854–1860

## Bourbon-suku vuodesta 1860 (nimellisesti)
*Robert I 1860–1907
*Henrik 1907–1939 (edeltäjän poika)
*Joosef 1939–1950 (edeltäjän nuorempi veli)
*Elias 1950–1959 (edeltäjän nuorempi veli)
*Robert II 1959–1974 (edeltäjän poika)
*Xavier 1974–1977 (edeltäjän setä)
*Carlos Hugo 1977– (edeltäjän poika)
Soini (täsmennyssivu)

**Soini** voi viitata seuraaviin:

## Yleisnimi
* soini, huovi eli ratsumies historiallisissa yhteyksissä.
* soini, kuninkaan palvelija keskiajalla. Myöhemmin käytettiin termiä paaši.

## Paikannimi
* Soini, Suomen kunta.
## Etunimi
*Soini, suomenkielinen miehen etunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
**Soini Andersin (1906–1985), nyrkkeilijä
**Soini Kalervo Friman (s. 1947), liikemies, kunnallispoliitikko ja urheiluvaikuttaja
**Soini Hellstén, linja-autoliikennöitsijä
**Soini Mikkonen (1911–1944), Mannerheim-ristin ritari
**Soini Nevanlinna (1882–1951), korkeimman oikeuden oikeusneuvos
**Soini Nikkinen (1923–2012), keihäänheittäjä
** Soini Palasto (1912–2002), suurlähettiläs

## Sukunimi
*Soini, suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
** Anton Soini (1888–1961), näyttelijä
** Aug. H. Soini (1874–1919), liikemies, kunnallispoliitikko ja toimitusjohtaja
** Eero Soini (1923–1996), yritysjohtaja, teollisuusneuvos
** Elsa Soini (1893–1952), kirjailija
** Emilia Soini (s. 1995), squashinpelaaja
** Fiona Soini (s. 2003), pesäpalloilija
** Hannu Soini (s. 1948), kasvatuspsykologian tohtori ja yliassistentti
** Heli Vuori-Soini (1920–2005), koru- ja tekstiilitaiteilija
** Jouko Soini (s. 1956), jalkapalloilija
** Juha-Pekka Soini (s. 1974), pesäpalloilija
** Kaija Soini (s. 1942), kanttori, urkuri ja kuoronjohtaja
** Kaisa Soini (s. 2007), pesäpalloilija
** Kalle Soini (1884–1946), Kokoomuksen kansanedustaja
** Kasper Soini (s. 2003), jääkiekkoilija
** Lauri Soini (1875–1919), kirjailija ja lehtimies
** Lauri Kustaa Soini (1895–1960), juristi, pankinjohtaja ja virkamies
** Miika Soini (s. 1973), elokuvaohjaaja
** Miska "Aksim" Soini, rap-artisti ja -tuottaja
** Oiva Soini (1893–1971), oopperalaulaja
** Pekka Soini (1941–2004), biologi, Perun Amazonian luonnon tutkija
** Pekka Soini (1957–2025), yritysjohtaja
** Sebastian Soini (s. 2006), jääkiekkoilija
** Seth Soini (1923–1996), liikemies
** Timo Soini (s. 1962), Sininen tulevaisuus -puolueen poliitikko ja ministeri
** Toivo Soini (1889–1941), jääkäriluutnantti
** Tuulikki Soini (1929–2023), kirjailija
** Ville Soini (s. 2005), pesäpalloilija
** Voitto Soini (s. 1938), jääkiekkoilija
** Wilho Soini (1854–1934), kirjailija, sanomalehtimies ja pankinjohtaja
** Yrjö Soini (1896–1975), kirjailija, nimimerkki Agapetus

## Muita
* Soini, yksi Kalevanpojista suomalaisessa mytologiassa

## Katso myös
*Hoffrén, jotkut suomentaneet nimensä Soiniksi
Peltola (Turku)

**Peltola** on kaupunginosa Turun eteläosassa. Peltolassa sijaitsee siirtolapuutarha, Turun ammatti-instituutin Peltolan koulutalo ja Turun ammattikorkeakoulun sosiaali- ja terveysalan oppilaitos. Alue on pääosin omakotitaloaluetta, jolla on hieman teollisuutta. Vuonna 2016 Peltolan väkiluku oli 736. Alueen väestöstä 13,0 % on alle 15-vuotiaita ja 31,4 % yli 65 vuotiaita. Suomea puhuu äidinkielenään 87,9 % väestöstä ja ruotsia 8,3 %. Muun kielisiä on 3,8 %. Peltolan lähialueita ovat Koivula, Luolavuori ja Ilpoinen. Alueen pohjoisreunassa on Petreliuksen lähiö, joka jatkuu edelleen Luolavuoren puolelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Peltolan koulutalo
Joulutarina

**Joulutarina** on suomalainen jouluelokuva, joka kertoo tarinan Joulupukin lapsuudesta ja siitä, kuinka hänestä tuli Joulupukki. Suomen ensi-ilta oli 16. marraskuuta 2007.

Elokuvan käsikirjoittaja on Marko Leino, joka oli aiemmin kirjoittanut muun muassa elokuvat *[[Vares – yksityisetsivä|Vares]]* ja *[[Matti (elokuva)|Matti]]*. Elokuva pohjautuu Juha Wuolijoen, Marko Leinon ja Aku Louhimiehen alkuperäistarinaan. Juha Wuolijoki toimi myös ohjaajana ja tuottajana. 

*Joulutarina* oli valtava yleisömestys ilmestyessään vuonna 2007 ja oli sen vuoden ylivoimaisesti katsotuin kotimainen elokuva. *Joulutarina* on kerännyt katsojia jo yli 270 000. Elokuva herätti myös suurta kansainvälistä kiinnostusta ja se on myyty yli 120 maahan, ollen maailmalle laajimmin levitetty suomalainen näytelmäelokuva.

*Joulutarina* palasi elokuvateattereihin vielä uudestaan marraskuussa 2008 ja 2009. Elokuva palasi historiallisesti elokuvateattereihin myös jouluna 2025.

Elokuva ilmestyi DVD:lle 26. marraskuuta 2008.

## Tarina

Elokuva sijoittuu vuosisatojen takaiseen Lappiin, jossa Nikolas-poika jää orvoksi vanhempien ja pikkusisko Aadan hukuttua järveen joulun alla. Tämän jälkeen hän joutuu asumaan vuorotellen kylän eri perheissä aina vuoden kerrallaan, joulusta seuraavaan jouluun. Ensimmäisen vuoden aikana hän ystävystyy Eemelin kanssa, josta tulee hänen paras ystävänsä. Nikolas alkaa tehdä kiitokseksi puuleluja perheitten lapsille joululahjoina. Nälkävuosien koittaessa hän joutuu Iisakki-nimisen erakko puusepän oppipojaksi, ja he alkavat yhdessä vaalia joululahjaperinnettä. 

### Rooleissa

## Vastaanotto
*Joulutarina* oli Suomessa ylivoimaisesti vuoden 2007 katsotuin kotimainen elokuva. Viisi viikkoa ensiesityksensä jälkeen elokuva oli kerännyt lähes 220&thinsp;000 katsojaa.  Yhteensä *Joulutarina* on kerännyt jo yli 284&thinsp;000 katsojaa.

*Joulutarinasta* tuli vuonna 2008 kaikkien aikojen laajimmalle levinnyt suomalainen näytelmäelokuva: sen levityssopimus kattoi lähes sata maata. *Joulutarina* dubattiin englanniksi, mukana muun muassa John Turturro Iisakin roolissa sekä Noah Emmerich ja Michael Badalucco. Yhdysvalloissa se on ollut katseltavissa muun muassa Amazon Prime -suoratoistopalvelussa.

### Palkinnot
*Joulutarina* voitti Jussi-palkinnon parhaasta kuvauksesta sekä yleisö-Jussin vuonna 2008. Huhtikuussa 2008 se voitti yleisöpalkinnon parhaana ulkomaisena elokuvana Sarasotan elokuvajuhlilla Floridassa.

## Televisioesitykset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Joulutarinan'' tuotantoyhtiön Snapper Filmsin Internet-sivut
* Lehtonen, Veli-Pekka: Uusi kotimainen elokuva tahtoo palauttaa joulupukin suomalaisille *Helsingin Sanomat* 28.11.2006 (arkistoitu versio sivusta)
Puolikarhut

**Puolikarhujen** (Procyonidae) heimoon kuuluu 18 lajia, jotka kaikki asuvat Amerikan lauhkeissa ja trooppisissa osissa. Niillä on pitkä ruumis ja ne ovat aktiivisia eläimiä, joiden otaksutaan sivuavan koirien ja karhujen evoluutiolinjaa. Puolikarhut ovat hyviä kiipeilijöitä ja viettävät suuren osan ajastaan puissa. Koiraat ovat naaraita suurempia, mutta muutoin molemmat sukupuolet ovat samannäköisiä.

Puolikarhuja ovat muun muassa:

* Pesukarhu (*Procyon lotor*)
* Olingo (*Bassaricyon gabbi*)
* Punakoati (*Nasua nasua*)
* Kinkaju eli kierteishäntäkarhu (*Potos flavus*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tietoa puolikarhuista ja karhuista 
*ITIS: ''Procyonidae''
Isabelle Brasseur

**Isabelle Brasseur** (s. 28. heinäkuuta 1970) on kanadalainen taitoluistelija.

Hän aloitti luistelemisen Lloyd Eislerin kanssa vuonna 1987 ja he luistelivat yhdessä 17 vuotta. Olympialaisissa he saavuttivat pronssia Albertvillessä 1992 ja Lillehammerissa 1994. MM-kilpailuissa he voittivat kultaa vuonna 1993, hopeaa vuosina 1990, 1991 ja 1994 sekä pronssia vuonna 1992. He lopettivat uransa vuonna 1994.

Brasseur on kirjoittanut kirjan *Brasseur & Eisler : To Catch a Dream* vuonna 1996 ja sille jatkoa *Brasseur & Eisler: The Professional Years*.

## Lähteet