Türkıstanin alue

**Türkıstanin alue** (; ) on hallintoalue Kazakstanin eteläosassa. Sen hallinnollinen keskus on Türkıstanin kaupunki. Alueen pinta-ala on 116&nbsp;086 neliökilometriä. Vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan siellä oli 2&nbsp;054&nbsp;021 asukasta. 

Türkıstanin alue käsittää 4,3 prosenttia Kazakstanin pinta-alasta. Se rajoittuu lännessä Qyzylordan, pohjoisessa Ūlytaun ja idässä Jambylin alueeseen, kaakkoisnurkassaan Kirgisiaan ja etelässä Uzbekistaniin. Türkıstanin alueen keskellä sijaitsee Şymkentin kaupunkialue.

Alue sijaitsee Turanin alangon itäosassa ja Tienšanin länsirinteillä ja on pinnanmuodoiltaan etupäässä kumpuilevaa tasankoa. Lounaassa on Kyzylkumin ja pohjoisessa Moiynqūmin hiekka-aavikko. Eteläisin osa kuuluu Nälkäaroon ja pohjoisin Betpaqdalan aavikkoon. Keskiosassa kohoavat Qaratauvuoret ja kaakossa Talasin Alataun länsireuna, Qarjantau ja Ögemvuoret. Hyötykaivannaisiin kuuluvat monimetallimalmit, ruskohiili, rautamalmi, uraani, vermikuliitti, talkki, baryytti, kipsi, tulenkestävä savi, marmori ja kvartsi.

Seudulla vallitsee kuiva mannerilmasto. Kesät ovat pitkiä, kuivia ja kuumia ja talvet lyhyitä, leutoja ja lähes lumettomia. Tammikuun keskilämpötila on pohjoisessa –11 ja etelässä –2 astetta. Heinäkuun keskilämpötilat vaihtelevat pohjoisen ja lounaan 26–29 asteesta kaakon 19–25 asteeseen. Vuotuinen sademäärä on tasangolla 100–400, vuorten reuna-alueilla 400–800 ja vuorilla jopa yli 1&nbsp;000 millimetriä.

Suurin joki on alueen läpi etelästä luoteeseen virtaava Syrdarja, jonka varrella on Şardaran tekojärvi. Syrdarjan ja sen sivujokien vettä käytetään laajasti maatalouden keinokasteluun. Pohjoisessa virtaa Şujoki, joka ehtyy Moiynqūmin hiekkaan. Syrdarjan laaksossa ja Şun alajuoksulla on paljon pieniä järviä, joista jälkimmäisten vesi on suolaista.

Tasangoilla on aavikoiden heinä- ja pensaskasvillisuutta, jokien varsilla niittyjä ja paikoin rantametsiä. Vuorten kasvillisuusvyöhykkeet ulottuvat aavikosta alppiniittyihin ja jäätiköihin. Eläinkuntaan kuuluvat aavikoiden matelijat ja jyrsijät sekä vuorten siperianvuorikauriit, argaalit, karhut ja lumileopardit. Rantametsissä elää susia, kettuja, kärppiä, villisikoja ja fasaaneja.

Etelä-Kazakstanin alueena vuonna 1932 perustettu hallintoyksikkö kuului vuosina 1962–1964 laajempaan Etelä-Kazakstanin aluepiiriin. Se tunnettiin sen jälkeen Şymkentin alueena, kunnes vuonna 1992 se nimettiin jälleen Etelä-Kazakstanin alueeksi. Şymkentin kaupunki erotettiin alueesta vuonna 2018, ja sen hallinnolliseksi keskukseksi tuli Türkıstan. Samalla muutettiin myös alueen nimi.

Alue jakautuu Bäidıbekin, Jetısain, Kelesin, Maqtaaralin, Ordabasyn, Otyrarin, Qazyğūrtin, Sairamin, Şardaran, Saryağaşin, Sauranin, Sozaqin, Tülkıbasin ja Töle Bin piireihin sekä Arysin, Kentaun ja Türkıstanin kaupunkipiirikuntiin. Muut kaupungit ovat Jetısai, Leñgır, Saryağaş ja Şardara.

Kaupunkiväestön osuus on 24,3 prosenttia. Asukkaista 74,9 on kazakkeja, 18,4 prosenttia uzbekkeja, 1,9 prosenttia tadžikkeja, 1,3 prosenttia venäläisiä ja 1,1 prosenttia azereja (vuonna 2025). Uzbekit muodostavat enemmistön Sairamin ja Sauranin piireissä.

Alueen pääelinkeino on maatalous. Kaivosteollisuus tuottaa uraania ja öljyä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Alueen sivusto