open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Burkina Fason jalkapallomaajoukkue

**Burkina Fason jalkapallomaajoukkue**, lempinimeltään *Orit*, edustaa Burkina Fasoa kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Burkina Fason jalkapalloliitto, Fédération Burkinabé de Foot-Ball. Joukkue oli vuoteen 1984 *[[Ylä-Volta]]n jalkapallomaajoukkue*. Joukkueen paras sijoutus Afrikan-mestaruuskilpailuissa tuli vuonna 2013, jossa maa saavutti hopeaa. Sitä ennen paras sijoitus oli neljäs vuonna 1998, kun joukkue isännöi kisoja.

## Menestys maailmanmestaruuskilpailuissa

* 1930-1974 - *ei osallistunut*
* 1978 - *ei selvinnyt karsinnoista*
* 1982 - *ei osallistunut*
* 1986 - *ei osallistunut*
* 1990 - *ei selvinnyt karsinnoista*
* 1994 - *vetäytyi*
* 1998–2018 - *ei selvinnyt karsinnoista*

## Menestys Afrikan-mestaruuskilpailuissa

* 1957-1965 - *ei osallistunut*
* 1968 - *ei selvinnyt karsinnoista*
* 1970 - *vetäytyi*
* 1972 - *vetäytyi*
* 1974 - *ei selvinnyt karsinnoista*
* 1976 - *ei osallistunut*
* 1978 - 1. kierros (Ylä-Volta)
* 1980 - *ei osallistunut*
* 1982 - *ei selvinnyt karsinnoista*
* 1984-1988 - *ei osallistunut*
* 1990 - *ei selvinnyt karsinnoista*
* 1992 - *ei selvinnyt karsinnoista*
* 1994 - *vetäytyi kesken karsintojen*
* 1996 - 1. kierros
* 1998 - neljäs (Isäntämaana)
* 2000 - 1. kierros
* 2002 - 1. kierros
* 2004 - 1. kierros
* 2006-2008 - *ei selvinnyt karsinnoista*
* 2010 - 1. kierros
* 2012 - 1. kierros
* 2013 - **Hopeaa**
* 2015 - 1. kierros
* 2017 - **Pronssia**
* 2019 - *ei selvinnyt karsinnoista*
* 2021 - neljäs

## Merkittäviä pelaajia

*Abdoulaye Cissé 
*Amadou Coulibaly
*Moumouni Dagano
*Yssouf Koné 
*Siaka Ouattara
*Kassoum Ouédraogo
*Rahim Ouédraogo 
*Lamine Traoré 

## Entisiä valmentajia

*  Paulo Duarte
*  Gernot Rohr

## Lähteet
Tulennielentä

**Tulennielentä** tarkoittaa palavan soihdun viemistä suuhun ja suun sulkemista sen ympärille siten, että liekki tukahtuu ja sammuu. Tulennielentä on suosittu ohjelmanumero sirkuksessa sekä katutaiteilijoiden keskuudessa.

Tulennielentä on eri asia kuin tulenpuhallus, jossa luodaan suuria lieskoja puhaltamalla suuhun laitettua sytytysnestettä palavaan soihtuun.

## Historia

Tulennielentä oli yleinen osa hindujen, sadhujen ja fakiirien esityksissä todistamassa hengellistä saavutuksia. 1880-luvun loppupuolella tulennielentä alkoi yleistyä sirkuslaisten keskuudessa.

Tulen käsittelyyn liittyvien turvallisuusohjeiden ja fysiikan lakien (kuten "kuuma ilma nousee ylöspäin") lisäksi tulennielennässä on hyvin vähän salaisuuksia. Ei ole olemassa niin sanottua "kylmää liekkiä", eikä esiintyjän suussa ole mitään erityistä ainetta syljen lisäksi. Sirkuslainen Daniel Mannix kirjoitti vuonna 1951 muistelmateoksen *Step right up!*, jossa hän kertoi tulennielennän "salaisuudeksi" kivun kestämisen; tulennielijän täytyy kestää polttelu kielessään, huulissaan ja kurkussaan.

## Tulennielentätemppuja

### Höyrytemput
höyrytempuissa polttoaineista syntyvää höyryä pidetään suussa joko ennen tulennielentää tai sen aikana.

* Savuke sytytetään ihmiskynttilällä.
* Ihmiskynttilä: höyryllä muodostetaan liekki, joka on saman kokoinen kuin kynttilässä.
* Höyryn siirto - sytytä soihtu toisen soihdun höyryllä
* Tulivuori: syttyviä höyryjä syöstään suoraan ylöspäin

### Siirrot
Liekkiä siirretään alueelta toiselle käyttäen vartaloa tai muuta alustaa.

* Vartalosiirto: liekki siirretään soihdusta toiseen käyttämällä jotakin ruumiinosaa.
* Sormisiirto: liekki siirretään soihdusta toiseen sormella.
* Lattiasiirto: liekki siirretään soihdusta toiseen lattian kautta.
* Kämmensiirto: liekki siirretään soihdusta toiseen kämmenen avulla.
* Sylkemissiirto: liekki siirretään soihdusta toiseen sylkemällä pieni lieska tulennielennän aikana
* Kielisiirto: liekki siirretään soihdusta toiseen kielen avulla
* Pudotus ja sammutus -siirto: soihtu pudotetaan lattialle jolloin liekki "hyppää" toiseen soihtuun.
* Palavan soihdun pitely hampaiden välissä.

### Sammutukset
Soihtuja voi sammuttaa lukuisilla erilaisilla näyttävillä keinoilla.
* Kaksinkertainen tulennielentä: tulennielijä sammuttaa kaksi soihtua yhtä aikaa
* Tuli sammutetaan kämmenellä
* Palavan puuvillapallon sammutus suussa samalla tavoin kuin soihtu sammutetaan
* Soihdun sammutus nuuskimalla sitä käden avulla
* Perinteinen tulennielentä: soihtu sammutetaan työntämällä se suuhun
* Kolminkertainen tulennielentä: kolme soihtua sammutetaan samaan aikaan
* Pudotussammutus: soihtu vedetään liekistä poispäin jolloin se sammuu

## Aiheesta muualla

* North American Fire Arts Association 
* Fire Eating  World-wide fire eating trainers & performers.
* Fire Eating Safety Guideline 
* Mannix, Daniel P.: *Step right up!* (1st ed.), Harper 1951
M/S TransJorund

**M/S TransJorund** () on Astromare Bereederungin omistuksessa oleva konttialus. Alus on rakennettu vuonna 2007 IHDA Shipbuilding Servicen telakalla, Alankomaissa. *TransJorund* on rekisteröity Kyproksen lipun alle ja sen kotisatama on Limassol. Nykyisin TransJorundilla liikennöi ruotsalainen Rederi AB Transatlantic reitillä Oulu–Kemi–Tornio–Hampuri–Bremerhaven.

TransJorundin sisaralus on M/S TransAnund.

## Käyttöhistoria

Maaliskuussa 2007 alus valmistui alankomaalaiselta telakalta. Aluksen ensimmäinen nimi oli *Astromare* ja myöhemmin alus sai nimen *TransJorund*. Huhtikuussa TransJorund aloitti liikennöinnin reitillä Oulu–Hampuri–Bremerhaven ja korvasi näin reitillä olleet pienemmät M/S Ute S:n ja M/S Hennyn.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Transatlantic: TransJorund 
*Transatlantic: Aluksen sijainti
Daniel Pipes

**Daniel Pipes** (s. 9. syyskuuta 1949 Boston, Massachusetts) on Lähi-idän tutkimukseen erikoistunut yhdysvaltalainen historioitsija. Hän syntyi juutalaiseen sukuun Richard Pipesin poikana; molemmat vanhemmat olivat muuttaneet Puolasta.

Pipes on Middle East Forumin johtaja. Hän on yhtenä maansa tunnetuimmista islamtutkijoista saanut ajatuksillaan osakseen sekä ylistystä että ankaria vastalauseita. Hänelle myönnettiin vuoden 2006 Guardian of Zion Award.

Pipes on tullut tunnetuksi ääri-islamin äänekkäänä kriitikkona. Hän on kirjoituksissaan useasti maininnut ilmiön olevan "ongelma" ja maltillisen islamin "ratkaisu".

## Aiheesta muualla
* Kotisivut
Jouko Innanen

**Jouko Innanen** (29. lokakuuta 1952 Ristiina – 1. lokakuuta 2019 Savonlinna) oli suomalainen pilapiirtäjä ja kuvittaja, joka käytti piirtäjänimimerkkejä **Jouko** ja **Joke**. Innasen piirroksia julkaistiin ''Iltalehdessä'', ''Turun Sanomissa'', ''Länsi-Savossa'', ''Itä-Savossa'', ''Länsiväylässä'', ''Nykypäivässä'', ''Taloussanomissa'', ''Helsingin Uutisissa'', ''Vantaan Sanomissa'', ''Reserviläisessä'' ja *Hyvä Kauppa* -lehdessä. *Länsiväylään* hän piirsi myös *Into*-strippisarjakuvaa sekä kuvitti Kari Valtosen kolumneja poliitikkoja esittävillä karikatyyreillä. Lisäksi Innanen piirsi *Herra Kaaranen* -nimistä sarjakuvaa autoalan ammattilehteen *RVK-uutisiin*. Hän myös kuvitti usean vuoden ajan *[[Mitä Missä Milloin]]* -vuosikirjoja.

Ristiinassa syntynyt Innanen vietti lapsuus- ja nuoruusvuotensa Lappeenrannassa. Hän muutti Helsinkiin armeijan jälkeen vuonna 1973 ja opiskeli iltakoulussa ylioppilaaksi. Lisäksi Innanen työskenteli elokuvateattereiden koneenhoitajana ja Yleisradion filmiarkistoapulaisena sekä filmitarkkailijana. Vuonna 1976 Innanen alkoi opiskella arkkitehdiksi Teknillisessä korkeakoulussa. Hän työskenteli opiskeluaikana muutamissa arkkitehtitoimistoissa.

Opinnot kuitenkin jäivät pilapiirtämisen ja sarjakuvien kiinnostaessa enemmän. Innanen voitti vuonna 1973 *[[Sarjis]]*-lehden sarjakuvakilpailun luomallaan sarjakuvalla *Yrkki Yksinäinen*. Sen pohjalta syntyi *Into*, joka alkoi ilmestyä *Länsiväylässä* vuonna 1981. Ensimmäisen pilapiirroksensa Innanen piirsi *Länsiväylään* samana vuonna. Vuonna 1984 hän alkoi piirtää ''Uuteen Suomeen'' ja *Iltalehteen*. Vuonna 1987 Innanen siirtyi freelanceriksi ja muutti Mikkeliin. Vuonna 1992 hänet valittiin Vuoden mikkeliläiseksi ja vuonna 1997 hänelle myönnettiin Onni V. Tuiskun säätiön juhlavuoden apuraha. Innanen saattoi piirtää jopa kolme pilapiirrosta päivässä eri lehtiin. Saavutettuaan eläkeiän hän piirsi tammikuusta 2016 alkaen ainoastaan *Iltalehteen*. Vuonna 2018 hän sai sairaskohtauksen, josta ei enää toipunut.

Innanen asui Sulkavalla entisessä kyläkoulussa.

## Julkaisuja
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jouko Innasen kotisivu
* Pilapiirtäjän pitää olla valpas ja nopea Yle Uutiset. 23.11.2011.
Recklinghausenin piirikunta

**Recklinghausenin piirikunta** () on piirikunta saksalaisessa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa. Piirikunta kuuluu Münsterin hallintopiiriin, ja sen hallintokaupunkina toimii Recklinghausen. Piirikunnan pinta-ala on 761,31 neliökilometriä, ja sen väkiluku oli 619&nbsp;732 vuoden 2022 lopussa. Piirikunnan nykyiset rajat ovat peräisin vuodelta 1976.

Recklinghausenin piirikuntaan kuuluu 10 kuntaa, joista kaikki ovat kaupunkeja.

## Kaupungit

* Castrop-Rauxel
* Datteln
* Dorsten
* Gladbeck
* Haltern am See
* Herten
* Marl
* Oer-Erkenschwick
* Recklinghausen
* Waltrop

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Piirikunnan verkkosivusto
Richard Pipes

**Richard Edgar Pipes** (11. heinäkuuta 1923 – 17. toukokuuta 2018) oli historioitsija. Hän syntyi Puolassa juutalaiseen perheeseen, mutta muutti vuonna 1940 Yhdysvaltoihin, jonka kansalainen hän oli vuodesta 1943.

Pipes opetti vuosikymmeniä Harvardissa. Hän tuli tunnetuksi kirjoituksillaan Venäjän historiasta ja johti 1970-luvulla Team B:tä, joka pyrki selvittämään Neuvostoliiton toimia ja väitettyjä Yhdysvaltoihin kohdistettuja uhkia.

Vuodesta 1981 lähtien Pipes toimi presidentti Ronald Reaganin turvallisuuspoliittisena avustajana, ja hänellä oli keskeinen vaikutus Reaganin johdolla toteutettuun ulkopolitiikkaan. Hänen vaikutuksestaan Yhdysvallat luopui George Kennanin vuonna 1947 hahmottelemasta patoamispolitiikasta, joka oli tarkoittanut, että Yhdysvaltain ja sen liittolaisten oli estettävä Neuvostoliiton vallan laajeneminen, kunnes neuvostojärjestelmä luhistuisi omaan mahdottomuuteensa. Pipesin ja Reaganin mielestä ei pitänyt jäädä odottamaan Neuvostoliiton sisäistä luhistumista ja kommunismin häviötä, vaan ryhtyä jouduttamaan sitä.

Pipes on American Academy of Arts and Sciencesin jäsen ja vuoden 2007 National Humanities Medalilla palkittu. Hänen poikansa on Lähi-itä-spesialisti Daniel Pipes.

## Lähteet
Nebi Mustafi

**Nebi Mustafi** (, s. 21. elokuuta 1976 Šemševo, Makedonia, Jugoslavia) on entinen albanialais-pohjoismakedonialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut urallaan seurajoukkueita Pohjois-Makedoniassa, Kreikassa, Sveitsissä ja Suomessa sekä Pohjois-Makedonian maajoukkuetta.

Mustafin veli Nuri Mustafi on myös jalkapalloilija.

## Lähteet
* Veikkausliigan Hall of Fame
* National Football Teams 

## Aiheesta muualla
* Mustafi Veikkausliigan sivustolla
* Mustafi Pohjois-Makedonian jalkapalloliiton sivustolla
Fraunhoferin viivat

**Fraunhoferin viivat** ovat sarja spektriviivoja, jotka on nimetty saksalaisen fyysikon Joseph von Fraunhoferin (1787–1826) mukaan. Ne havaittiin alun perin absorptioviivoina auringon värispektrissä.

Englantilainen kemisti William Hyde Wollaston oli vuonna 1802 ensimmäinen, joka havaitsi Auringon spektrissä tummia viivoja. Vuonna 1814 myös Fraunhofer löysi ne itsenäisesti, ja aloitti systemaattisen tutkimuksen sekä viivojen aallonpituuden huolellisen mittauksen. Kaiken kaikkiaan hän kartoitti yli 570 viivaa, ja nimesi vahvimmat kirjaimilla A:sta K:hon. Nykyisellä tekniikalla auringonvalosta voidaan havaita useita tuhansia viivoja.

Gustaf Kirchhoff ja Robert Bunsen totesivat 45 vuotta myöhemmin, että jokaiseen alkuaineeseen liittyivät tietyt spektriviivat, ja päättelivät, että aukot Auringon spektrissä johtuivat näiden aineiden aiheuttamasta absorptiosta Auringon ylimmissä kerroksissa kuten fotosfäärissä. Jotkut Auringon spektrin aukoista johtuvat myös hapen aiheuttamasta absorptiosta maan ilmakehässä.

Fraunhoferin viivojen avulla tähtitieteilijät ovat saaneet paljon tietoa Auringon sisälämpötilasta ja kemiallisesta koostumuksesta. Muita tähtiä voidaan myös tarkastella niiden spektreihin piirtyneitä absorptioviivoja. Tutkimalla niiden samalaisuuksia ja erilaisuuksia Fraunhoferin viivoihin, tähdistä voidaan sanoa kuinka samankaltaisia ne ovat Aurinkomme kanssa.

## Merkinnät
Suurimmat Fraunhofferin viivat, sekä aineet josta ne muodostuvat, löytyvät alla olevasta taulukosta:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Ritva Kinnunen

**Ritva Kinnunen** (nyk. **Ritva Sammalkorpi**, s. 4. maaliskuuta 1937 Oripää) on suomalainen laulaja. Hän on laulaja Laila Kinnusen sisar.

## Ura

Ritva Kinnunen aloitti keikkailun vuonna 1959 Pentti Tiensuun orkesterissa ja siirtyi sen jälkeen solistiksi Kullervo Linnan orkesteriin. Ensilevytys "Milord" ilmestyi vuonna 1960, ja alun perin Edith Piafin levyttämästä kappaleesta tuli heti hitti, jonka laulaja esitti myös elokuvassa Tähtisumua. Ritva Kinnunen on itse myöhemmin kertonut, että "Milordista" tuli hänelle jopa taakka: hän ei voinut aloittaa yhtäkään esiintymistään ilman tätä kappaletta. Koska kyseessä ei ole tanssikappale, yleisö ei tanssilavalla suostunut lähtemään parketille ennen kuin laulaja oli esittänyt sen.

Vuosina 1960–1963 levytetty tuotanto sisälsi myös duettoja Laila Kinnusen kanssa. Näistä sisarusten levytyksistä tunnettuja ovat muun muassa ”Pojat”, ”Lauantai” ja ”Rinnakkain”.

Ritva ja Laila Kinnunen esiintyivät duona lähinnä radiossa ja televisiossa. Vuonna 1962 valmistui TV-ohjelma *Sisarukset*, jonka tuottivat Jukka Virtanen, Aarre Elo ja Matti Kuusla.

Ritva Kinnunen lopetti esiintymiset 1960-luvun puolivälissä. Hän työskenteli yli 30 vuotta WSOY:n mainossihteerinä.

## Diskografia
### [[Single]]t
* *Milord* (Ritva Kinnunen) / *Tekokukkia* (Sinikka Lehtevä) 1960
* *Hampurin tyttö / Mä olen nainen* (1961)
* *Pojat / Muistojen päiväkirja* (Ritva Kinnunen ja Laila Kinnunen) (1962)
* *Lauantai / Sä kaunehin oot* (Ritva Kinnunen ja Laila Kinnunen) (1962)
* *Rinnakkain / Oi Josef Josef* (Ritva Kinnunen ja Laila Kinnunen) (1963)

### [[EP-levy]]t
* *Iltajuttelua* (Ritva Kinnunen) / *Milord* (Ritva Kinnunen) / *Pajunköyttä* (Sinikka Lehtevä) / *Tekokukkia* (Sinikka Lehtevä) (1960)
* *Hampurin tyttö* (Ritva Kinnunen) / *Mä olen nainen* (Ritva Kinnunen) / *[[Vihreät niityt (kappale)|Vihreät niityt]]* (Olavi Virta) / *Meren kuisketta* (Olavi Virta) (1961)
* *Pojat* (Ritva Kinnunen ja Laila Kinnunen) / *Muistojen päiväkirja* (Ritva Kinnunen ja Laila Kinnunen) / *Lalaika* (Ann Christine ja Four Cats) / *Kun twistataan* (Ann Christine) (1962)
* *Lauantai* (Ritva Kinnunen ja Laila Kinnunen) / *Sä kaunehin oot* (Ritva Kinnunen ja Laila Kinnunen) / *Huomata sitä ei saa* (Four Cats) / *Renatta* (Four Cats) (1962)
* *Rinnakkain* (Ritva Kinnunen ja Laila Kinnunen) / *Oi Josef Josef* (Ritva Kinnunen ja Laila Kinnunen) / *Oskari* (Laila Kinnunen) / *Täydenkuun juhla* (Ritva Kinnunen) (1963)

### Mukana mm. kokoelmilla
* *Sanat: Saukki* (1999)
* *40 iskelmähittiä. Vol. 1* (1999)
* *Toiveiskelmiä. 2 : Kitara ja meri* (1998)
* *Kultainen 60-luku. 1 : 20 listahittiä vuosilta 1960–1961* (1995)
* Lisäksi Ritva Kinnusen ja Laila Kinnusen duettoja löytyy monilta Laila Kinnusen kokoelmilta.

## Lähteet
* Latva, Tony; Tuunainen, Petri: Iskelmän tähtitaivas: 500 suomalaista viihdetaiteilijaa. WSOY, 2004
* 
* Helmet-verkkokirjasto

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Sirdal

**Sirdal** on Norjan kunta Agderin läänin luoteisosassa. Sen rajanaapureita ovat lännessä Lund, Bjerkreim, Sandnes ja Eigersund Rogalandin läänissä, pohjoisessa Bykle, idässä Bygland ja Kvinesdal, ja etelässä Flekkefjord. Kunnan kohta *Urddalsknuten* on 1&nbsp;434 metriä merenpinnan yläpuolella. Sirdalin hallinnollinen keskus ja ainoa taajama on Tonstad.

Matkailusta on tullut Sirdalissa merkittävä tulonlähde. Kunnassa on runsaasti suosittuja retkeilyreittejä ja tunturihuvila-alueita.

Vuoden 2024 alussa Sirdalissa oli 1&nbsp;873 asukasta.

## Kuvia

Tonstad kirke.JPG|Tonstadin kirkko
Sirdal skiloeyper.jpg|Hiihtolatuja


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Honka-liitto

**Honka-liitto** eli **Honka-rintama** oli Suomessa kuuden puolueen organisoima hanke presidentti Urho Kekkosen uudelleenvalinnan estämiseksi ja oikeuskansleri Olavi Hongan valitsemiseksi tasavallan presidentiksi vuoden 1962 presidentinvaaleissa. Honka luopui ehdokkuudestaan noottikriisin seurauksena marraskuussa 1961, eikä siten ollut ehdolla lopullisessa vaalissa.

## Tapahtumat
### Tausta
Kuusi puoluetta (Suomen Sosialidemokraattinen Puolue (SDP), Kansallinen Kokoomus, Suomen Kansanpuolue, Ruotsalainen kansanpuolue (RKP), Suomen Pientalonpoikien Puolue (SPP) ja Vapaamielisten Liitto) päättivät yhteisessä neuvonpidossaan 16. maaliskuuta 1961 muodostaa niin sanotun Honka-liiton ja asettaa Olavi Hongan presidenttiehdokkaakseen vuoden 1962 presidentinvaaliin istuvaa presidenttiä Urho Kekkosta vastaan. Tämän jälkeen SDP:n puoluevaltuuskunta ja kokoomuksen puoluekokous vahvistivat valinnan. 

Suurelle yleisölle melko tuntematon ja poliittisesti kokematon Honka oli nimenomaan SPP:n puheenjohtajan Veikko Vennamon löytö hajanaisen rintaman yhteiseksi ehdokkaaksi. Ensimmäisenä Honkaa olivat pyytäneet ehdokkaakseen SDP:n edustajat 22. helmikuuta 1961 puheenjohtaja Väinö Tannerin johdolla.

### Ehdokkuudesta luopuminen
Honka luopui kuitenkin ehdokkuudesta ennen valitsijamiesten vaalia noottikriisin yhteydessä. Hongalla ei ollut aikaisempaa poliittista kokemusta, mitä moni piti kuitenkin jopa hyvänä asiana. Hänen veljensä, entinen kansanedustaja Aarne Honka, oli toiminut kokoomuksen puoluesihteerinä vuosina 1942–1946.

Hongan luopuminen ehdokkuudestaan ei ilahduttanut Kekkosta, joka olisi halunnut käydä täysin normaalin vaalikamppailun. Kekkonen kirjoitti Hongalle vaalien jälkeen, ettei hänellä ollut missään vaiheessa ollut epäilyksiä tämän vilpittömyydestä ulkopolitiikan suhteen, mutta sanoi ymmärtävänsä Hongan ratkaisua, koska vaalikampanjan aloittajat olivat vetäneet Hongan ehdokkuuden ylle ”valitettavan varjostuksen”, jota ”ei voinut millään todistelulla torjua”.

### Seuraukset
Muistelmissaan Honka on kuvannut myös Honka-liiton eräänlaisen jälkinäytöksen. Honka ilmoittautui vuonna 1962 avoimeksi tulleeseen oikeusministeriön lainvalmistelukunnan vanhemman jäsenen virkaan, mutta häntä ei valittu tähän tehtävään. Hongan käsityksen mukaan silloinen pääministeri Ahti Karjalainen esti hänen valitsemisensa.

## Lähteet
Burtzin talo

**Burtzin talo** Helsingin Senaatintorin etelälaidalla sijaitseva historiallinen rakennus, joka valmistui vuonna 1775. Osoitteessa Aleksanterinkatu 22 sijaitseva rakennus kuuluu Torikortteleiden alueeseen, tarkemmin Leijonan kortteliin ja on yksi kaupungin vanhimmista taloista. Bockin talo eli Vanha raatihuone on Burtzin talon itäpuolella ja Helleniuksen talo länsipuolella. Talo on kolmikerroksinen ja vaaleankeltainen.

Taloa alkoi rakennuttaa Helsingin pormestari ja kauppias Nils Burtz vuonna 1762 silloiselle Isokadulle. Se lienee ollut kaupungin ensimmäinen kolmikerroksinen rakennus. Burtz kuoli ennen talon valmistumista ja hänen leskensä Elisabet saatti rakennustyöt loppuun. Talo valmistui lopulta vuonna 1775. Se oli alun perin satulakattoinen ja edusti kustavilaista klassismia, mutta muutettiin empiretyyliseksi Jean Wikin suunnitelmien mukaan vuonna 1836. Talo siirtyi poliisilaitoksen haltuun vuonna 1892, mutta talossa oli kauppa- ja asuinhuoneistoja vielä 1900-luvun alkuun saakka. Rakennus peruskorjattiin vuosina 1985–1987 ja sen pohjakerroksessa on nykyään liikehuoneistoja ja ylemmissä kerroksissa kaupunginkanslian tiloja. Viimeisin remontti katutason liiketilassa valmistui vuonna 2016, jolloin tila remontoitiin ravintolakäyttöön.

## Lähteet
Changhua

** Changhua** (myös Zhanghua, Jhanghua; )  on kaupunki Taiwanin länsiosassa. Vuoden 2018 arvion mukaan siellä asui 232&nbsp;729 asukasta.

Changhua tunnetaan suuresta Buddhan patsaastaan. Betonista tehty patsas on 30 metriä korkea, ja sijaitsee Baguavuoren huipulla. Se näkyy selkeällä säällä koko kaupunkiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Taoyuan

**Taoyuan** () on kaupunki ja suoraan keskushallinnon alaisuudessa oleva kunta Taiwanin pohjoisosassa, noin 40 minuutin junamatkan päässä Taipeista etelään. Vuonna 2014 kunnan alueella eli yli kaksi miljoonaa asukasta, joista oli noin 417&nbsp;366 asui varsinaisen kaupungin alueella.
Kaupungin nimi tarkoittaa persikankukkia. Alueella kasvaakin paljon hedelmäpuita, mutta varsinaisesti se tunnetaan Taiwanin teknologian keskuksena, jossa toimii mm. BenQ -tietokonefirman pääkonttori. 

Kaupungissa vuodesta 1917 asti toiminut Kainanin teknillinen oppilaitos sai vuonna 2006 teknillisen yliopiston arvon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tainan

**Tainan** () on kaupunki Taiwanin lounaisosassa. Vuoden 2018 arvion mukaan sen alueella asui 1&nbsp;883&nbsp;831 asukasta, mikä tekee Tainanista Taiwanin kuudenneksi suurimman kaupungin.

Tainan oli Taiwanin pääkaupunki vuosina 1683–1885. Itse asiassa se antoi nimensä koko saarelle. Kaupungissa on paljon historiallisia rakennuksia Qing-dynastian ajalta.

## Lähteet
Zhonghe

**Zhonghe** (myös Chunghe tai Jhonghe; ) on yksi Taiwanilla sijaitsevan Uuden-Taipein kaupunkipiireistä. Vuoden 2006 lopulla siellä eli 411&nbsp;011 asukasta. Tämä tekee siitä Taiwanin kuudenneksi suurimman kaupungin. Jhonghe sijaitsee Shindina-joen varrella eri puolella jokea kuin Taipei. Alueella vallitsee lämmin ja kostea ilmasto, keskilämpötila on 23,7 astetta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kalevan kisat 1947

**[[Kalevan kisat]]** järjestettiin vuonna 1947 Tampereella 16.–18. elokuuta. Kilpailupaikka oli Pyynikin kenttä. Kalevan maljan voitti Tampereen Pyrintö. Naisilla oli omat  yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut Kouvolassa 17. elokuuta.

## Mitalistit

## Naisten yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut 1947
Kilpailut järjestettiin Kouvolassa 17. elokuuta.
### Mitalistit

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kalevan kisat 1948

**[[Kalevan kisat]]** järjestettiin vuonna 1948 Vaasassa 21.–22. elokuuta. Kilpailupaikka oli Hietalahden kenttä. Kentällä ei ollut vesiestettä, joten estejuoksu kilpailtiin Helsingin Olympiastadionilla. Kalevan maljan voitti Tampereen Pyrintö. Naisilla oli omat yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut Tampereella 15. elokuuta. 

## Mitalistit

## Naisten yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut 1948
Kilpailut järjestettiin Tampereella 15. elokuuta. Kilpailupaikka oli Pyynikin kenttä. 
### Mitalistit

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kalevan kisat 1964

**[[Kalevan kisat]]** järjestettiin vuonna 1964 Oulussa 15.–16. elokuuta. Kilpailupaikka oli Raatin kenttä. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot. 

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kalevan kisat 1999

**[[Kalevan kisat]]** järjestettiin vuonna 1999 Seinäjoella 5.–8. elokuuta. Kilpailupaikka oli Seinäjoen keskuskenttä. Kalevan maljan voitti Turun Urheiluliitto. 

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
* 

### Viitteet
Paul-Henri Mathieu

**Paul-Henri Mathieu** (s. 12. tammikuuta 1982 Strasbourg, Ranska) on ranskalainen tennispelaaja. Hän on vuonna 1999 alkaneella urallaan ehtinyt voittaa neljä ATP-turnausta kaksinpelissä ja yhden nelinpelissä. Genevessä, Sveitsissä asuvaa oikeakätistä Mathieuta valmentaa tällä hetkellä Olivier Malcor.

Parhaimmillaan Mathieu on ollut maailmanlistan sijalla 12 kaksinpelissä (huhtikuussa 2008) ja sijalla 103 nelinpelissä (syyskuussa 2008). Hän on voittanut kaksinpelin ATP-turnauksen vuonna 2002 Moskovassa ja Lyonissa sekä vuonna 2007 Casablancassa ja Gstaadissa. Syyskuussa 2008 hän voitti Bukarestin nelinpeliturnauksen parinaan Nicolas Devilder.

Grand Slam -turnauksissa Mathieu on parhaimmillaan yltänyt neljännelle kierrokselle; tämä häneltä onnistui Australian avoimissa vuosina 2006 ja 2008, Ranskan avoimissa vuosina 2002 ja 2008 sekä Wimbledonissa vuosina 2007 ja 2010. Yhdysvaltain avoimissa hän on parhaimmillaan edennyt kolmannelle kierrokselle vuosina 2004 ja 2010.

## Lähteet
*Paul-Henri Mathieu ATP:n sivuilla
Kara Edwards

**Kara Edwards** (s. 17. helmikuuta 1977 Lubbock, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen radiojuontaja ja ääninäyttelijä, joka palkittiin vuosina 2007 ja 2008 Voicey-palkinnolla.

## Biografia
Edwards aloitti uransa radion parissa 19-vuotiaana heti high schoolin jälkeen. Ensimmäisiä lähetyksiä hän teki ABC radiolle Dallasissa ja erityisesti Disney radiolle. Vuotta myöhemmin Edwards oli muun muassa yhteisisäntänä radio-ohjelmassa "Squeege and Kara Show". Samalla hän teki myös mainosjuontoja. 2000-luvun alussa Edwards aloitti työskentelemään radion ohella ääninäyttelemissä animaatioissa ja erityisesti FUNimationilla.

Ensimmäiset ääniroolit hän teki vuonna 2001 dubattuaan Dragon Ball Z:taa, jonka aikana ääniohjaaja Christopher Sabat oli vakuuttunut Edwardsin ääninäyttelemisestä ja tarjosi hänelle suuremman roolin samasta sarjasta Gotenin, Videlin ja Gotenksin ääninä. Hän myös dubbasi samat roolit animeen liittyvissä videopeleissä Dragon Ball Z: Budokai ja Dragon Ball Z: Budokai Tenkaichi.

Keväällä 2002 Edwards palkattiin tuottajaksi Pohjois-Karolinan radiokanavan WSSS:n ohjelmaan "Sander Walker in the Morning", joka kesti syksyyn 2003 asti. Helmikuussa 2004 hän palasi takaisin radion pariin yhteisisännäksi Pohjois-Karolinan WSOC -radiokanavan "Jeff Roper Morning Show" ohjelmaan. Tammikuussa 2005 hänen juontaja parinsa Jeff Roper vaihtoi työpaikkaa ja hänen tilalleen palkattiin Rob Tanner, joka työskenteli Kara Edwardsin kanssa uudessa "Tanner in the Morning" radio-ohjelmassa. Ohjelma oli sekoitus paikallista huumoria ja parodiaa, jonka myötä se oli yksi aamun kuunnelluimmista ohjelmista Charlottessa. Edwards jatkoi radiojuontamista aktiivisesti vielä kaksi vuotta, jonka aikana hän teke edelleen äänirooleja FUNimationille. Edwards tapasi myös tulevan aviomiehensä Charlottessa Chris Suchanin, joka työskenteli meteorologina WBTV:lle. Pari meni naimisiin huhtikuussa 2006.

## Aiheesta muualla
* Anime News Network
* Voice Chasers 
* Crystalacids
* TV.com
Paul J. Flory

**Paul John Flory** (19. kesäkuuta 1910 Sterling − 9. syyskuuta 1985 Big Sur) oli yhdysvaltalainen kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1974 työstään makromolekyylien parissa.

Flory valmistui filosofian tohtoriksi Ohion osavaltionyliopistosta vuonna 1934. Hänen ensimmäinen työpaikkansa oli DuPontilla. Siellä hän työskenteli yhdessä Wallace Carothersin kanssa.

Floryn ensimmäiset työt koskivat polymerointireaktion mekanismeja. Vaiheittaisessa polymerointireaktiossa hän huomasi, että makromolekyylin loppupään reaktiivisuus väheni sitä mukaa kuin molekyylin koko kasvoi. Liittymisreaktioon hän kehitti ketjunvaihtoteorian.

Kun Carothers kuoli vuonna 1938 Flory siirtyi Cincinnatin yliopistoon. Cincinnatissa hän kehitteli matemaattisen teorian molekyylien, joilla on enemmän kuin kaksi funktionaalista ryhmää, polymeroinnista.

Vuonna 1940 Flory siirtyi Standard Oilin laboratorioon Lindeniin. Siellä hän kehitti teorian liittyen useiden polymeerien seoksiin.  Vuonna 1945 hän aloitti työt Goodyearin laboratoriossa polymeerejä tutkivan ryhmän johtajana. Keväällä 1948 Peter Debye kutsui Floryn pitämään oppitunteja Cornellin yliopistoon.

Flory teki useita tutkimuksia ja kehitti muun muassa polymeerien liukoisuutta käsittelevän Flory-Hugginsin -teorian yhdessä Maurice Loyal Hugginsin kanssa.

## Aiheesta muualla
*Floryn omaelämäkerta Nobel-säätiön sivuilla
Fasilitointi

**Fasilitointi**-käsitettä käytetään kuvaamaan toimintaa, jonka tarkoituksena on helpottaa muiden toimintaa. 

* Fasilitoinnilla tarkoitetaan organisatorisissa ja liiketoiminnallisissa yhteyksissä onnistuneiden ryhmäprosessien suunnittelua ja toteutusta.
* Ekologinen fasilitointi kuvaa kuinka organismi hyödyntää muiden organismien läsnäoloa.
* Fasiloitu kommunikaatio tarkoittaa vaikeavammaisen kommunikointia fasilitoijan välityksellä niin, että fasilitoija pitää avustettavaa kiinni kädestä ja kirjoittaa käden liikkeitä noudattaen näppäimistölle.

Henkilöä, joka helpottaa muiden toimintaa, kutsutaan fasilitaattoriksi tai fasilitoijaksi.
Nelson Freire

**Nelson José Pinto Freire** (18. lokakuuta 1944 Boa Esperança, Minas Gerais, Brasilia – 1. marraskuuta 2021 Rio de Janeiro) oli brasilialainen pianisti. Hän aloitti soittamisen kolmivuotiaana ja piti ensimmäisen julkisen resitaalinsa neljän iässä. 

Freire opiskeli musiikkia kotimaassaan sekä Itävallassa, jossa Bruno Seidlhofer toimi hänen opettajanaan. Aloitettuaan kansainvälisen uransa vuonna 1959 Freire on esiintynyt lukuisien maailmanluokan orkesterien sekä kapellimestarien kanssa. Vuonna 1964 hän voitti jaetun ensimmäisen palkinnon Portugalissa Vianna da Motta -kilpailussa. Hänet tunnetaan muun muassa Frédéric Chopinin teosten levytyksistä; hän on soittanut myös nelikätisesti ja kahdella pianolla Martha Argerichin kanssa. Vielä syksyllä 2019 hän esiintyi Helsingin kaupunginorkesterin solistina. 

Freiren kuolinsyytä ei tuntemattomasta syystä ilmoiteta.
## Lähteet
Hsinchu

**Hsinchu** (; Pha̍k-fa-sṳ: *Sîn-chuk-sṳ*) on kaupunki Taiwanin eli Kiinan tasavallan luoteisosassa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 lopussa 476&nbsp;273.

## Maantiede

Hsinchu sijaitsee Taiwanin eli Kiinan tasavallan Taiwanin saaren luoteisosassa noin 10 kilometriä Taipein kaupungista lounaaseen. Kaupunkiin kuuluvan hallinnollisen alueen koko on 104,1&nbsp;km² ja sen alueeseen kuuluu 17 kilometriä rantaviivaa. Kaupunki jaetaan kolmeen piiriin, joita ovat pohjoinen ja itäinen piiri, sekä Xiangshanin piiri.

Taiwanilla Hsinchu tunnetaan hyvin tuulisesta säästään, joka korostuu etenkin monsuunikausilla. Tuulta voimistavat alueen maanpinnanmuodot ja paikallinen lempinimi kaupungille on ”Tuulten kaupunki”. Vuoden lämpimimmän kuun heinäkuun keskilämpötila on 29&nbsp;°C ja kylmimmän kuun tammikuun 15,5&nbsp;°C.

## Historia

Nykyisen Hsinchun alueen alkuperäisasukkaita olivat taokat. Taokat tunsivat seudun nimellä *Tek-kham*, josta myös nykyinen nimi on johdettu. Kiinalainen vaikutus alueella alkoi vuonna 1661, jolloin Ming-dynastian keisari Yongli määräsi sotilasretkikunnan perustamaan alueelle varuskunnan. Ensimmäiset kiinalaiset siirtolaiset saapuivat puolestaan Qing-dynastian keisari Kangxin valtakaudella vuonna 1718. Varsinaisen kaupungin ilmeen paikka alkoi saada 1800-luvun puolella. Kaupunginmuurin rakentaminen aloitettiin vuonna 1826. Nykyisin vanhasta kaupunginmuurista on kuitenkin jäljellä enää sen itäinen portti.

Hallinnollisesti Hsinchunista tuli oma kaupunkinsa vasta Taiwanin Japanin siirtomaakaudella vuonna 1930. Japanin kaudella Hsinchu oli tärkeä sotilastukikohta ja kaupunki sai myös suurin piirtein sen nykyisen ilmeen. Kaupunkiin myös liitettiin viereisiä paikkakuntia. Japanilainen kausi päättyi vuoteen 1945, jolloin japanilaiset joukot luovuttivat hallinnon Kiinan tasavallalle. Nykyisin olemassa oleva piirikuntatason kaupunki perustettiin 1. joulukuuta 1951.

## Talous

Hsinchu on oman alueensa kaupan ja jakelun keskus. Ympäröivällä maaseudulla kasvatetaan esimerkiksi riisiä, teetä ja sitrushedelmiä. Paikallisiin teollisuudenaloihin lukeutuvat esimerkiksi paperi-, sementti-, lasi- ja tekstiiliteollisuus. Vuonna 1980 kaupunkiin perustettiin erityisesti korkeaan teknologiaan keskittynyt teollisuuspuisto.

Kaupungin kautta kulkee pohjois-eteläsuunnassa saaren rannikkoa pitkin kulkeva maantie ja rautatie.

## Väestö
Hsinchun asukasluku oli vuoden 2010 lopussa yhteensä 476&nbsp;273.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jim Leyland

**James Richard ”Jim” Leyland** (s. 15. joulukuuta 1944) on yhdysvaltalainen baseballvalmentaja. Hän on toiminut päävalmentajana Pittsburgh Piratesissa (1986–1996), Florida Marlinsissa (1997–1998), Colorado Rockiesissa (1999) ja Detroit Tigersissä (2006–2013).

Leyland on voittanut *Manager of the Year Awardin*, parhaan päävalmentajan palkinnon, National Leaguessa vuosina 1990 ja 1992 sekä American Leaguessa vuonna 2006.

## Lähteet
M/S Marin

**M/S Marin** () on ranskalaisen MARFRET Compagnie Maritimen omistama  ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuosina 1990–1991 yhteensä kolmella eri telakalla Norjassa. *Marin* on rekisteröity Luxemburgin lipun alle.

## Käyttöhistoria
### 1989–2004

8. toukokuuta 1989 alus tilattiin. 1. syyskuuta 1990 aluksen runko laskettiin vesille norjalaisella Nordfjord Skipsindustri A/S:n telakalla Nordfjordeidissa, josta runko hinattiin Hjørungavaag Verksted A/S:n telakalle Hjørungavågiin loppuun rakennettavaksi. Telakka meni kuitenkin konkurssiin ja alus lopulta saatiin valmiiksi Hellesøy Skipsbyggeri AS:n telakalla Løfallstrandissa. Viimein 27. syyskuuta 1991 alus luovutettiin ahvenanmaalaisen Rederi Ab Lillgaardin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Suomen lipun alle nimellä *Ann-Mari*. Kotisatamaksi tuli Maarianhamina. Tämän jälkeen suomalainen Transfennica aloitti liikennöinnin aluksella Suomen ja Manner-Euroopan välillä. 1. tammikuuta 1995 alus aikarahdattiin Finncarriersin liikenteeseen linjalle Helsinki–Kotka–Hanko–Oslo–Göteborg–Helsingborg–Århus–Kööpenhamina. 5. tammikuuta 1997 Ann-Mari siirtyi Polfinin liikenteeseen reitille Helsinki–Kotka–Gdynia–Szczecin. 20. tammikuuta 1997 alus siirtyi reitille Suomi–Ruotsi–Norja.

Elokuussa 1997 suomalainen OY Rettig AB Bore osti aluksen ja nimesi sen *Finnbeaveriksi*. Lippuvaltiona säilyi Suomi; vain kotipaikka muuttui Turuksi. Omistajan vaihtumisen jälkeen alus aloitti liikennöinnin reitillä Helsinki–Kotka–Göteborg–Oslo. Toukokuussa 2002 alus sai nimen *Bore-Mari*, jonka jälkeen siirtyi Britannian Hullin ja Puolan Gdynian väliseen liikenteeseen. Myöhemmin toukokuussa Bore-Mari aikarahdattiin Bornholmstrafikkenin liikenteeseen reitille Køge–Rønne. Rahtaus päättyi lokakuussa 2003. Tammikuusta huhtikuuhun 2004 alus oli aikarahdattuna ruotsalaisen Stena Linen Göteborgin ja Travemünden väliseen liikenteeseen. Kesäkuussa 2004 Bore-Mari aikarahdattiin P&O Ferriesin liikenteeseen reitille Hull–Rotterdam/Zeebrugge.

### 2005–

Marraskuussa 2004 kreikkalainen Attica Enterprise ilmoitti ostavansa aluksen. Tammikuussa 2005 alus luovutettiin ostajalle, joka rekisteröi sen Kreikan lipun alle nimellä *Marin*. Kotisatamaksi tuli satamakaupunki Pireus. Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin Suomen Uudenkaupungin ja Saksan Rostockin välillä. Tammikuussa 2007 liikennöinti tällä reitillä loppui ja 10. helmikuuta Marin siirtyi Välimerelle Patraksen ja Porto Margheran (Venetsia) väliseen liikenteeseen. 4. tammikuuta 2008 aluksen ilmoitettiin olevan myyty ranskalaiselle MARFRET Compagnie Maritimelle. Luovutus tapahtui 13. helmikuuta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fakta om Fartyg – M/S Ann-Mari
Kırıkkale

**Kırıkkale** on kaupunki Turkissa, noin 80 kilometriä Ankarasta itään. Se on samannimisen maakunnan pääkaupunki. Vuonna 2000 Kırıkkalessa oli 205&nbsp;078 asukasta.

Kırıkkaleen perustettiin 1950-luvulla suuret terästuotantolaitokset, joiden ansiosta aikaisempi pikkukylä kasvoi merkittäväksi kaupungiksi. 1960-luvulla kaupunkiin tuli myös kemian teollisuutta. Vuodesta 1992 alkaen siellä on toiminut myös yliopisto.

## Lähteet

www.kirikkalehaberleri.gen.tr 

## Aiheesta muualla

* Kaupungin verkkosivusto
Bikaner

**Bikaner** on kaupunki Rajasthanin osavaltiossa Intiassa, vajaat 200 kilometriä Delhistä länteen. Vuonna 2011 siellä oli 647&nbsp;804 asukasta, mikä teki siitä osavaltion neljänneksi suurimman kaupungin.

Bikaner oli aikaisemmin Bikanerin ruhtinaskunnan pääkaupunki. Sen perusti Rao Bika vuonna 1486. Se sijaitsee keskellä Tharin autiomaata, joten lämpötilaolot ovat äärevät (kesällä yli 50 astetta, talvella pakkasta) ja sademäärät vähäiset.
Alueelle 1900-luvulla vedetyt kastelukanavat ovat kuitenkin tehneet alueesta merkittävää maanviljelysseutua, jossa kasvaa sinappia, puuvillaa ja vehnää. Lisäksi seudulla tuotetaan villaa ja louhitaan teollisuusmineraaleja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jodhpur

**Jodhpur** () on kaupunki Rajasthanin osavaltiossa Intiassa Tharin autiomaan laidalla. Vuonna 2011 siellä oli 1,03 miljoonaa asukasta, ja se oli osavaltion toiseksi suurin kaupunki. Kaupungin perusti Rao Jodha vuonna 1459. Sen aiempi nimi on Marwar.

Jodhpur on suosittu turistikohde ja siellä on paljon historiallisia rakennuksia. Näihin kuuluvat marmorinen Umaid Bhawan palatsi, Mehrangarhin linnoitus, Jaswant Thadan muistomerkki ja Osiyan temppeli. Kaupungissa on omaleimaisia sinisen sävyisiä taloja, jotka on kalkittu indigonsekaisella kalkilla. Aluksi sininen väri erotti bramiinit muista yhteiskuntaluokista, mutta värin sanottiin viilentävän ja karkottavan kärpäsiä, ja tyyli levisi muidenkin käyttöön. Vanhaa kaupunkia kiertää tukeva kivimuuri.

Käsityöt on vielä matkailuakin suurempi työllistäjä. Maatalouden päätuotteet alueella ovat vehnä ja chili.

Jodhpurissa on ilmavoimien lentokenttä ja koulutuskeskus, oma yliopisto ja Rajathstanin yliopiston lääketieteellinen yksikkö. Delhiin pääsee yöjunalla (11 t matka)


Mehrangarh Fort.jpg|Mehran linnoitus Jodhpurissa
Jodhpur, India, Houses.jpg|Sinisiä taloja
Jodhpur, India, Jodhpur Clock Tower (Ghanta Ghar).jpg|Kellotorni Ghanta Ghar
Jodhpur, India, Mehrangarh Fort, Roof.jpg|Mehran linnoitus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Udaipur

**Udaipur** () on kaupunki Rajasthanin osavaltion eteläosassa Intiassa, 625 kilometriä Mumbaista pohjoiseen. Vuonna 2001 siellä oli 389&nbsp;438 asukasta, mikä teki siitä osavaltion kuudenneksi suurimman kaupungin. Kaupunki sijaitsee vuoristojärvien rannalla Aravalli-vuorten juurella noin 600 metrin korkeudessa, Tharin aavikon reunalla. 

## Nähtävyyksiä
Udaipur on ollut oman ruhtinaskuntansa pääkaupunki, ja siellä on jäljellä upeita palatseja ja hindutemppeleitä, jotka houkuttavat turisteja. Kaupunki on ympäröity muurilla. Kukkuloiden juurella, keinotekoisen järven rannalla on 1500-luvulla rakennettu maharadžan palatsi. Toinen palatsi, *Järvipalatsi* (jossa kuvattiin osia Octopussy-elokuvasta) on muutettu ylelliseksi hotelliksi.
 
## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Marie-France Pisier

**Marie-France Pisier** (10. toukokuuta 1944 Đà Lạt, Vietnam – 24. huhtikuuta 2011 Saint-Cyr-sur-Mer, Var, Ranska) oli ranskalainen näyttelijä. Hänen ensiroolinsa oli  elokuvan *[[Rakkautta 20-vuotiaana]]* François Truffaut'n osuudessa "Antoine et Colette". 

Muita Pisierin rooleja olivat muun muassa François Truffaut'n elokuvassa *[[Rakkaus karkuteillä]]* (1979 ja Luis Bunuelin elokuvassa *[[Vapauden aave]]*. Hän sai parhaan naissivuosan César-palkinnot vuosina 1976 (Jean-Charles Tacchellan ohjaus *[[Hellyyden aika]]*, 1975, ja André Téchinén ohjaus *[[Ranskalaisia muistoja]]*, 1975) ja 1977 (André Téchinén ohjaus *[[Barocco]]*, 1976). Hän siirtyi sittemmin Hollywoodiin, jossa hän näytteli pääosassa elokuvassa *[[Sydänyön tuolla puolen]]*.

Pisier löydettiin hukkuneena uima-altaasta. Hän syntyi Đà Lạtissa Vietnamissa, jossa hänen isänsä oli siirtomaahallinnon kuvernöörinä. Hänen veljensä, matemaatikko Gilles Pisier on Ranskan akatemian jäsen. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Marie-France Pisierin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
*
Jean-Pierre Léaud

**Jean-Pierre Léaud** (s. 5. toukokuuta 1944) on ranskalainen näyttelijä. Léaudia pidetään eräänä ranskalaisen uuden aallon elokuvan merkittävimmistä avainnäyttelijöistä.

Hän esiintyi Antoine Doinelin roolissa François Truffaut'n elokuvissa *[[400 kepposta]]* (1959),  *[[Antoine ja Colette]]* (lyhytelokuva, 1962), *[[Varastettuja suudelmia]]* (1968), *[[Nuoripari]]* (1970) ja *[[Rakkaus karkuteillä]]* (1979). Näiden lisäksi Léaud esiintyi muissa rooleissa Truffaut'n elokuvissa *[[Englantilaiset naiset]]* (1971) ja *[[Amerikkalainen yö]]* (1973).

Léaud on nähty myös muiden merkittävien ohjaajien elokuvissa, kuten Jean-Luc Godardin elokuvissa *[[Hullu Pierrot]]* (1965), *[[Maskuliini feminiini]]* (1966), *[[Made in USA]]* (1966), *[[Kiinatar]]* (1967), *[[Week End]]* (1967), Bernardo Bertoluccin elokuvassa *[[Viimeinen tango Pariisissa]]* (1972), Jean Eustachen elokuvassa *[[Äiti ja huora]]* (1973) sekä Olivier Assayasin elokuvassa *[[Irma Vep]]* (1996).

Léaud on esiintynyt myös Aki Kaurismäen elokuvissa *[[I Hired a Contract Killer]]* (1990) ja *[[Boheemielämää (elokuva)|Boheemielämää]]* (1992). Lisäksi hänellä on rooli Kaurismäen elokuvassa *[[Le Havre (elokuva)|Le Havre]]* (2011).

Hän on saanut muun muassa Berliinin Hopeisen karhun (1966), Thessalonikin elokuvajuhlien parhaan näyttelijän palkinnon (1996), kunnia-Césarin (2000) sekä Cannesin elokuvajuhlien Fipresci-palkinnon (2001).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Kota (Intia)

**Kota** () on kaupunki Rajasthanin osavaltiossa Intiassa. Kaupunki on osavaltion kolmanneksi suurin kaupunki asukasluvultaan, siellä asui 1&nbsp;001&nbsp;694 ihmistä vuonna 2011. 

Kaupunki sijaitsee Chambaljoen rannalla, Delhistä Gujaratiin kulkevan reitin varrella. Se on perinteinen kauppapaikka, missä maataloustuotteet, tekstiilit ja metalliesineet ovat vaihtaneet omistajaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tähtisarja – 30 suosikkia (Seitsemän seinähullua veljestä)

**Tähtisarja – 30 suosikkia** on Seitsemän seinähullua veljestä -yhtyeen kokoelmalevy vuodelta 2008. Levy on osa *[[Tähtisarja – 30 suosikkia]]* -kokoelmalevysarjaa.

## Kappaleet

### CD 1
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### CD 2
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Katso myös
* Tähtisarja – 30 suosikkia -sarjan muut levyt.

## Lähteet
Zebrahead (albumi)

**Zebrahead** on samannimisen yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1998.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Justin Mauriello – rytmikitara, laulu 
* Ali Tabatabaee – laulu 
* Greg Bergdorf – soolokitara
* Ben Osmundson – bassokitara
* Ed Udhus – rummut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Zebrahead discogs.com -sivustolla
Sankt Pauli

**Sankt Pauli** on kaupunginosa Hampurissa Saksassa. Siellä sijaitsee Saksan ehkä tunnetuin katu Reeperbahn, joka on Hampurin yöelämän keskus ja punaisten lyhtyjen alue. Sankt Paulissa on noin 27&nbsp;000 asukasta (2002). Se sijaitsee aivan Elbe-joen rannalla Hampurin sataman läheisyydessä.

1600-luvun alussa alkoi Hampurin lähelle kehittyä esikaupunkiasutusta alueelle, jota kutsuttiin nimellä *Hamburger Berg*. Se sijaitsi Hampurin ja nykyisin siihen liitetyn Altonan kaupungin välissä. Vähitellen alueelle siirtyi Hampurin keskusta-alueelta teollisuutta, josta oli aiheutunut melu- ja hajuhaittoja. Myös köysiteollisuus siirtyi alueelle koska sen oli vaikeaa löytää kaupungista tilaa tuotannolleen. Tästä tulee Sankt Paulissa sijaitsevan Reeperbahnin nimi, suomeksi *Köydenpunojankatu*. Kaupunginosan nimeksi tuli myöhemmin Sankt Pauli siellä sijaitsevan kirkon mukaan.

Sankt Paulilla on vuosisataiset perinteet yöelämän keskuksena, sillä läheinen satama toi paikalle lukemattomia merimiehiä. Aikoinaan laivojen lastaus saattoi kestää viikkoja jolloin merimiehillä oli runsaasti aikaa kulutettavanaan maissa. Tämän johdosta alueella prostituutio sai korostuneen aseman.

Sankt Paulilla on huomattavat musiikilliset perinteet. Muun muassa The Beatles asui ja esiintyi siellä ennen kuuluisuuttaan ja alue tunnetaan muun muassa saksalaisen punk-liikkeen tyyssijana.
Suomalaisessa populaarikulttuurissa Sankt Paulin on tehnyt tunnetuksi Irwin Goodman kappaleellaan ”St. Pauli ja Reeperbahn”.

Sankt Pauli on myös tunnettu kulttimaineeseen nousseesta jalkapalloseurastaan FC St. Pauli.
Satahanka

**Satahanka** on 4–6 vuoden välein järjestettävä kansainvälinen meripartiotapahtuma, jonka järjestää Suomen Partiolaiset — Finlands Scouter ry. Satahanka-leirit kestävät tyypillisesti viikon. Vuodesta 1955 järjestetty tapahtuma on meripartiolaisille tärkeä ja keskeinen tapahtuma.

Vuonna 2008 järjestetyn Satahanka XI -leirin teemana oli merelliset ammatit. Leiriläiset pääsivät merelle isoilla purjeveneillä, kevytveneillä, kanooteilla ja moottorialuksilla. Satahanka leireillä toimitaan Suomen Partiolaisten ikäkausissa: Tarpojissa, Samoajissa ja Vaeltajissa. 

Suomen Partiolaisten valtakunnallinen Satahanka XII -leiri järjestettiin vuonna 2013 Kustavissa, Lootholman leirintäalueella, noin 70 km Turusta. 

Kansainvälinen Satahanka XIII järjestetään kesällä 2018 Loviisan merellisessä Rönnäsissä Suomenlahden rannalla. Leiriä korostetaan nyt vahvasti myös ei vielä partiossa oleville. Leiriohjelmaa on luvassa niin merellä kuin maalla. 

## Satahanka-leirit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Satahanka-kotisivut
* Satahanka PartioWikissä
Niko Luoma

**Niko Luoma** (*Mikael Luoma*; s. 20. lokakuuta 1970 Helsinki) on suomalainen valokuvataiteilija.

Luoma on valmistunut Taideteollisesta korkeakoulusta 2003. Hän on opiskellut Yhdysvalloissa Bostonissa School of the Museum of Fine Artsissa 1998 ja New England School of Photographyssa 1995. Hänellä on ollut yksityis- ja yhteisnäyttelyjä Suomessa ja ulkomailla vuodesta 1995, muun muassa Saksassa Galerie Haus Schneiderissa vuodenvaihteessa 2007–2008.

Hänen töitään on julkisissa kokoelmissa muun muassa Suomen ja Ruotsin valtioiden kokoelmissa, Kiasman kokoelmassa, Kourin kokoelmassa, Emil Aaltosen museossa Tampereella, sekä yksityiskokoelmissa Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Hän on tehnyt myös levynkansitaidetta, muun muassa Alamaailman vasarat -yhtyeen albumien kuvat ovat Luoman käsialaa.

Hänen kuviaan oli vuonna 2008 Kiasman näyttelyssä *Kuvan jälkeen*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Nebelwerfer

**Nebelwerfer** () on saksalainen raketinheitin, joka kehitettiin 1930-luvulla ja jota käytettiin toisessa maailmansodassa erityisesti jalkaväkeä vastaan.

Ensimmäisessä versiossa Nebelwerfer 41:ssä oli kuusi putkea, joista jokainen ampui 150 mm:n Wurfgranate 41 -raketteja enintään 6&nbsp;800 metrin päähän. Myöhemmässä versiossa, Nebelwerfer 42:ssa oli 5 kappaletta 210 mm:n putkea, ja sen kantama oli 8&nbsp;000 metriä. Pienikokoinen ja heikko Nebelwerfer ei vaikuttanut panssaroituihin kohteisiin, joten sitä käytettiin pääasiassa panssaroimattomia ajoneuvoja ja jalkaväkeä vastaan. Rakettien aiheuttama melu ja taivaalle piirtämä ”tulivana” toimivat tehokkaana psykologisena aseena.

## Nebelwerfer Suomessa
Suomeen hankittiin Saksasta jatkosodan lopulla vuonna 1944 viisitoista kappaletta Nebelwerfer 41:tä, mutta niitä ei ehditty saada rintamakäyttöön jatkosodassa eikä Lapin sodassakaan muun muassa vetäjien puutteen vuoksi. Nykyään näistä viidestätoista Nebelwerferistä on jäljellä enää yksi, ja se on esillä Museo Militariassa Hämeenlinnassa.

## Lähteet
*Lonesentry.com Nebelwerfer
Mikael Konttinen

**Mikael Konttinen** (s. 23. helmikuuta 1984 Sollentuna, Ruotsi) on suomalainen laulaja.

Konttinen syntyi Ruotsissa mutta varttui Suomen Pylkönmäellä. Nykyisin hän asuu Helsingissä. Konttinen on harrastanut musiikkia ja laulamista pienestä pitäen ja opiskellut Helsingin ammattikorkeakoulun pop/jazz-musiikin koulutusohjelmassa. Vuonna 2006 Konttinen lauloi Seinäjoen Tangomarkkinoiden finaalissa. Varusmiespalvelusaikanaan hän esiintyi solistina useissa Puolustusvoimien varusmiessoittokunnan esityksissä, ja tätä kautta hänet löydettiin laulamaan Suomen itsenäisyyspäivän linnanjuhliin vuonna 2006. Hän teki tällöin vaikutuksen linnan kutsuvieraisiin ja yli kahteen miljoonaan televisionkatselijaan. Juhlien jälkeen Konttinen sai levytyssopimuksen, ja hänen debyyttialbuminsa ilmestyi keväällä 2008. Konttisen musiikkityylissä on elementtejä iskelmästä ja popmusiikista, ja häntä kiinnostaa vanha tanssiorkesteritraditio. Kaksi jo julkaistua singleä *Pilvet* ja *Kerran* ovat menestyneet radiokanavilla hyvin.

Konttinen oli mukana vuoden 2008 Euroviisu-karsinnoissa Kerkko Koskisen säveltämällä kappaleella ”Milloin”. Hän pääsi alkukarsinnoista Suomen finaaliin, muttei tullut valituksi loppukilpailuun Belgradiin.

Konttinen valmistui tammikuussa 2011 liikennelentäjäksi Suomen Ilmailuopistosta.

Konttinen on myös ryhtynyt lauluntekijäksi, sillä osa soolotuotannon kappaleista on Mikaelin säveltämiä. Lisäksi hän on säveltänyt joitakin kappaleita myös Gugille.

Lisäksi Mikael on tehnyt yhteistyötä myös naisartistien kanssa, esimerkiksi Mikaelilla oli oma musiikkisarja nimeltään Mikaelin Naiset, jossa eri naisartistit esittävät Mikaelin kanssa itselleen tärkeitä kappaleita. 
 

## Albumit
* 
* 
**Hurmaavia aamuja* (Universal, 2016)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mikael Konttisen viralliset kotisivut
*