Pedon syleily

**Pedon syleily** on vuonna 1999 ilmestynyt Ilkka Remeksen jännitysromaani. Teos on Remeksen kolmas, mutta hän suunnitteli sitä jo esikoisteosta kirjoittaessaan ja olisi ollut valmis julkaisemaan tämän esikoisena, mihin kustantaja ei kuitenkaan suostunut. Teos sai vuoden 1999 Olvi-palkinnon.

## Juoni

Kirja alkaa vuodesta 1938, kun GRU:n huippukoulutettu agentti, Pavel Semjonov, ottaa peitehenkilöllisyyden sveitsiläisenä valokuvaajana Marc Denantouna ja saa tehtäväkseen muuttaa Helsinkiin tarkkailemaan Suomen ja Saksan yhteistyötä. Laivamatkallaan hän tapaa hotellialan yrittäjän tyttären Anna Helteen, joka on ollut vierailemassa sotaan valmistautuvassa Saksassa miehensä kanssa asuvan isosiskonsa, Kaarinan, luona. Anna on tuolloin kihloissa Hannes Vahteran kanssa, mutta rakastuu Marciin ja jättää Hannesin tämän vuoksi. Anna ja Marc menevät naimisiin ja Anna tulee raskaaksi. Ennen kuin Marc kuulee asiasta, hän joutuu vaientamaan Annan isän ja lapsensa isoisän annettuaan tälle vihiä vakoilijataustastaan.

Lapsi syntyy välirauhan ajan alettua keväällä 1940 ja tapahtumat hyppäävät jatkosotaan keväällä 1942. Marc käy Tukholmassa muka työmatkalla tapaamassa todellista esimiestään Neuvostoliitosta ja saa tältä tehtäväkseen marsalkka Mannerheimin salamurhan. Annan sokea veli Eero on alkanut epäillä Marcin taustoja ja varjostaa tätä apulaistensa avulla. Ennen lähtöään Mikkeliin suorittamaan tehtäväänsä Marc käy tämän luona Helteiden sukutalossa Kulosaaressa, vie aseella uhatuksi luulleenna veneeseen ja telkee hänet vajaan eräälle syrjäiselle saarelle Helsingin edustalle.

Samaan aikaan natsien hallitsemassa Saksassa Annan siskon mies, Julius Graf, työskennellessään koodinmurtajana Abwehrissä, Natsi-Saksan sotilastiedustelussa, onnistuu murtamaan Saksassa toimivan laajan vakoilurenkaan käyttämän viestisalauksen ja saa eräästä viestistä tietää Marcin, vaimonsa siskon miehen, olevan vakooja. Hänen tietämättä Kaarina on toiminut jo useamman vuoden kyseisen vakoilurenkaan palveluksessa ja juuri hän järjesteli salaa Marcin ja Annan yhteen. Kaarinan ja Juliuksen lapsen, Evan, isä onkin todellisuudessa yksi vakoilurenkaan johtajista, Otto Begas. Juliuksen saatua aikaan koodimurron Kaarina joutuu tästä kuultuaan ampumaan Juliuksen. Muutama päivä myöhemmin Kaarina, Otto ja useat muut vakoilurenkaan osapuolet pidätetään ja tuomitaan kuolemaan Valtakunnan sotaoikeudessa. Kaarina toivoo Evan saavan kasvaa Juliuksen sukulaisten luona, mutta teloituksen jälkeen lapsi saa sydämen pysäyttävän ruiskeen.

Lähtiessään Mikkeliin Marc luovuttaa Annalle eräitä salaisia dokumentteja luovutettavaksi yhteyshenkilölleen muka valokuvaajan työhön liittyvinä papereina. Tätä kautta Suomen vastavakoiluviranomaiset pääsevät Annan jäljille ja pidättävät tämän. Anna joutuu oikeuteen vihollisen hyväksi vakoilusta syytettynä ja tuomitaan kuolemaan. Annan entinen miesystävä, Hannes Vahtera, alkaa kuumeisesti etsimään todisteita Annan vapauttamiseksi. Hän tietää Eeron epäilyt Marcia kohtaan ja kutsuu kaikki Helteiden sukututtavat etsimään tätä. Annan tädin mies, Albert, löytää Eeron saaresta, johon Marc tämän vangitsi, mutta kuolee sydänkohtaukseen heidän soutaessaan takaisin päin. Eero soutaa sokeana takaisin mantereelle ja ehtii juuri ennen teloitusta todistamaan Annan puolesta, ja tämä selviää elossa.

Samoihin aikoihin Mikkelissä Marcin tehtävä perutaan ja hänen uudeksi tehtäväkseen tulee ampua Hitler, joka on tulossa vierailulle Mannerheimin syntymäpäiville. Marc soluttautuu valokuvaajana tilaisuuteen ja on juuri saamassa tilaisuuden ampua tämän, kun Annan kuulustelun kautta hänen jäljilleen päässeet vastavakoilun viranomaiset estävät hänet. Epäonnistunut Marc tekee samalla sekunnilla itsemurhan suussaan olevalla myrkkykapselilla, ja hänet haudataan Hietaniemeen Marc Denantouna. Kirjan lopussa Anna on mennyt naimisiin Hannes Vahteran kanssa, kun Marc Denantoun veli vierailee hänen luonaan ja kertoo Marcin valokuvan nähtyään, ettei Anna ole koskaan tavannut oikeaa Marc Denantouta. Anna tajuaa olleensa neljä vuotta naimisissa henkilön kanssa, josta ei tiedä todellisuudessa yhtään mitään.

## Lähteet
*Ilkka Remes