open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Peach-Pit

**Peach-Pit** on japanilainen naismangaka-duo, johon kuuluvat Banri Sendō () ja Shibuko Ebara (). Heidän kuuluisimmista töistään, Rozen Maidenistä ja DearSistä, on tehty myös animeversiot.

## Teoksia

*Prism Palette (2001)
*DearS (2002–2005)
*Rozen Maiden (2002–2007, 2008–)
*Zombie-Loan (2003–2011)
*Shugo Chara! (2006–)
*Illustlation (2008–2009)
*Ōkami Kakushi (2009)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Momo no tane , virallinen sivusto
Sahara (vuoden 2005 elokuva)

**Sahara** on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen seikkailuelokuva, joka perustuu Clive Cusslerin kirjoittamaan *[[Dirk Pitt]]* -romaaniin. 

Elokuva sai keskinkertaiset arvostelut, mutta keräsi kansainvälisesti paljon katsojia. Ensi-iltaviikonloppunaan elokuva tuotti Yhdysvalloissa 18 miljoonaa dollaria. 130 miljoonan dollarin budjetilla valmistunut elokuva keräsi yhteensä 119 miljoonan lipputulot. Elokuva on kerännyt myös vuokraus- sekä DVD-myyntituloja tarpeeksi kattaakseen budjettinsa.

## Juoni
Meritutkija ja tutkimusmatkailija Dirk Pitt (Matthew McConaughey) matkustaa Maliin etsimään paikallisten ”Kuoleman laivaksi” kutsuman Yhdysvaltain sisällissodan aikaisen taistelualus *CSS Texasin* hylkyä. Yhdessä ystävänsä Al Giordinon (Steve Zahn) kanssa Pitt onnistuu tekemään tyhjäksi tohtori Eva Rojasiin (Penélope Cruz) kohdistuvan salamurhayrityksen. Rojas kertoo tutkivansa alueella raivoavaa tappavaa tautia. Taudin aiheuttajaksi paljastuu myrkky, joka uhkaa aiheuttaa globaalin katastrofin. Pitt yhdessä National Underwater and Marine Agencyssa työskentelevien ystäviensä kanssa saa tehtäväkseen etsiä myrkkypäästöjen lähteen ja sulkea sen.

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kai Nieminen (kirjailija)

**Kai Tapani Nieminen** (s. 11. toukokuuta 1950 Helsinki) on runoilija ja japanilaisen kirjallisuuden suomentaja. Esikoisrunokokoelma *Joki vie ajatukseni* ilmestyi 1971. Kai Niemiselle on myönnetty useita kirjallisuuspalkintoja sekä käännöstöistä että runoista.

Työ japanilaisen runouden parissa on heijastunut varsinkin hänen omaan alkuvaiheen tuotantoonsa. Nieminen suomentaa *[[Genjin tarina]]a* uudestaan. Aiempi, kolmasosan teoksesta käsittävä, suomennos on Marutei Tsurusen, siihen Nieminen suomensi runot. Nieminen sai osuudestaan Kääntäjien valtionpalkinnon 1991. 

Nieminen toimi kirjailijoiden sananvapausjärjestö Suomen PENin puheenjohtajana vuosina 1991–1994.

Niemisen isä oli runoilija ja kiinalaisen kirjallisuuden suomentaja Pertti Nieminen.

## Tuotanto
### Runokokoelmat
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Suomennoksia
* 
* 
* 
* Yukio Mishima: ”Erään naamion tunnustuksia” (Kamen no kokuhaku; katkelma). Teoksessa 
* 
* 
* Sei Shōnagon: ”Päänaluskirja” (Makura no sōshi 1, 133). Teoksessa 
* Naoya Shiga: ”Sielunvaellus” (Tensei). Teoksessa *Sana ja ruokokynä*, Weilin+Göös 1988.
* 
* 
* 
* 
* Ihara Saikaku: ”Unten teillä kirkastunut päälaki”; ”Toivoton rakkaus rasiassa”; ”Kotonsoittoa maalaismajassa”. Teoksessa 
* Yukio Mishima: ”Marttyyri”. Teoksessa *Miesten kesken*, Otava 1993,
* Alfred Birnbaum & Riku Kanmei: *Zenin viikset ja häntä*; aforismeja, Tammi 1993
* *Itämaisen elämänviisauden kirja*; toim. Pertti Seppälä, Japanin osuus (n. 150 sivua), WSOY 1994
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Anselm Hollo: *Corvus*; WSOY 2002
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Palkintoja ja tunnustuksia
* Kirjallisuuden valtionpalkinto suomennoksesta *Kesän pimeys* (1978)
* Kirjallisuuden valtionpalkinto suomennoksesta *Kapea tie pohjoiseen* (1982)
* Kirjallisuuden valtionpalkinto runokokoelmasta *En minä tiedä* (1986)
* Kirjallisuuden valtionpalkinto runokokoelmasta *Keinuva maa* (1990) 
* Kirjallisuuden valtionpalkinto suomennoksesta *[[Genjin tarina|Genjin tarina 4]]* (1991)
* Eino Leinon palkinto 1999 
* Mikael Agricola -palkinto 2003
* Pro Finlandia -mitali 2016
* Eeva-Liisa Manner -runopalkinto 2016

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Itä-Uudenmaan kirjailijat: Kai Nieminen .
* Kai Niemisen haastattelu.
Moneca Stori

**Moneca Stori**, myös **Monica Gemmer**, (s. Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen ääninäyttelijä. Hän tehnyt englanninkielisen version Kagome Higurashin roolista *[[Inuyasha]]nssa*. *Inuyashassa* ja *[[Hamtaro]]ssa* Storin roolihahmona on Cathy Weseluckin roolihahmon tytär.

## Filmografia
* Inuyasha - Kagome Higurashi
* Hamtaro - Laura Haruna
* Junkers Come Here - Yoko Inoue
* Gundam Wing - Sally Po (ep 3, 8, 12), Catherine Bloom
* Dragonball Z - Videl
* Monster Rancher - Michelle (ep. 60)
* Ranma ½ - Princess Ori
* Megaman NT Warrior Axess - Silk
* X-Men: Evolution - Amanda Sefton

## Aiheesta muualla
* Moneca Stori Crystalacids.comissa
Sankki

**Sankkipannu** on suustaladattavissa tuliaseissa, musketeissa, pistooleissa sekä suustaladattavissa tykeissä piipun peräosan sivuun tai päälle tehty pieni, laakea syvennys. Siihen annosteltu **sankki[[ruuti]]** sytytetään lunttu-, ratas- tai piilukon antamalla kipinällä ja sankkiruudin leimahdus sytyttää **sankkireiän** välityksellä panoskammioon mitatun ruutipanoksen, jonka palokaasut työntävät ammuksen liikkeelle. 

## Periaate
Sankkipannu sijaitsee aseen perässä iskurin ja liipaisimen läheisyydessä. Se täytettiin joko ruutisarvesta lataamisen jälkeen tai paperipatruunasta sen jälkeen, kun suurin osa sisällöstä oli kaadettu piippuun. Sankkipannun idea oli suhteellisen sama kaikissa aseissa, joissa se oli käytössä, mutta sankkiruudin sytytystekniikka vaihteli. Varhaisimmassa suustaladattavassa käsiaseessa, 1400–1500-luvuilla käytössä olleessa muskettityyppisessä hakapyssyssä, ruuti sytytettiin köydenpätkällä eli *luntulla*, jonka kytevä pää työntyi iskurin heilahduksesta tai käsin työntämällä sankkipannuun. Rataslukkoaseissa oli iskurina metallinen pieni ratas ja vastakappaleena rikkikiisun palanen. Liipaisimen painalluksesta ratas pyörähti iskien rikkikiisusta kipinäsuihkun, joka lennähti sankkipannuun sytyttäen sankkiruudin. Rataslukkoaseet olivat suhteellisen kalliita ja piilukko syrjäyttikin tämän asetyypin halvempana ratkaisuna 1600-luvulla. Piilukossa iskurissa oli pieni piikivi, joka iskeytyessään metalliseen vastakappaleeseen, tulirautaan, iski kipinän sankkipannuun. 

## Sankkipannun korvanneet tekniikat
1800-luvun alussa kehitetyn nallin johdosta sytyttimenä toimi ensi kertaa aseesta erillään oleva osa. Nalli räjähti iskurin osuessa siihen sytyttäen näin sankkiruudin. Nallilukko itse asiassa syrjäytti sankkipannun nallitapilla, josta johti tulikanava suoraan ruutikammioon ilman, että sankkiruutia tarvittiin sytyttimenä, mutta se säilyi ainakin joissain nallikäyttöisiksi modifioiduissa piilukoissa. Sankkipannu oli nykyaikaiseen aseteknologiaan verrattuna kömpelö ratkaisu. Siinä oleva ruuti kastui helposti ja ase oli käyttäjälleen usein vaarallinen mm. ruudin liiallisten määrien takia. Sankkipannu siirtyi pois käytöstä, kun nallilukolliset aseet, siis mm. kivääri ja revolveri, korvasivat epätarkat ja kömpelöt, rihlattomat musketit ja pistoolit  

## Lähteet
* Virtanen, M. 1977. Vanhoja aseita Suomen metsästys- ja riistanhoitomuseon kokoelmista. Painopaikka: Uusimaa Oy, Porvoo. 

## Aiheesta muualla
Kai Nieminen (muusikko)

**Kai Nieminen** (s. 17. maaliskuuta 1953) on suomalainen kitaristi, säveltäjä ja  musiikkipedagogi. Hän on opiskellut Jyväskylän yliopistossa, Keski-Suomen konservatoriossa ja Sibelius-Akatemiassa sekä erilaisilla kesä- ja mestarikursseilla opettajinaan muun muassa Štěpán Rak, Leo Brouwer ja Julian Bream. Nieminen on kuulunut Roomassa pidettävän Fernando Sor -kitarakilpailun tuomaristoon jo vuodesta 1981 ja toiminut mestarikurssiopettajana Karjaan kansainvälisillä kitarafestivaaleilla.

Hän on säveltänyt musiikkia kitaran lisäksi erilaisille kamarimusiikkikokoonpanoille sekä sinfonia- ja kamariorkesterille. Hän on säveltänyt erityisesti lyyrisiä konserttoja (mm. huilukonsertto *Palomar*, klarinettikonsertto *Through Shadows I Can Hear Ancient Voices* ja alttoviulukonsertto *La Serenissima*). Niemisen teosluetteloon kuuluu myös lukuisia sooloteoksia. Kai Niemisen musiikkia on levytetty Pilfink- ja Naxos -levymerkeille.

## Aiheesta muualla
* Fennica Gehrmanin Kai Nieminen -kotisivu ääninäytteineen
* Finnish Music Information Centre – Kai Nieminen
* kainieminen.net
Andrea Montermini

**Andrea Montermini** (s. 30. toukokuuta 1964 Sassuolo, Italia) on italialainen entinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui 28 Formula 1 -sarjan osakilpailuun. Hän aloitti uransa korvaamalla juuri kuollutta Roland Ratzenbergeriä. Kuitenkin ensimmäisen kilpailun harjoituksissa hän ajoi kolarin ja loukkasi vasemman jalan kantapäänsä ja oikean jalkansa. Hän palasi formuloihin seuraavalla kaudella ja ajoi Pacific-tallissa. Vuonna 1996 hän ajoi Forti-tallissa maanmiehensä Luca Badoerin tallikaverina kunnes Forti lopetti formuloissa Ison-Britannian kilpailuun vuonna 1996. Koko uransa aikana hän ei saavuttanut yhtään pistettä eikä koskaan päässyt ajamaan kärkipään talleihin. Montermini osallistui CART-sarjaan vuosina 1994 ja 1999.

## Formula 1 -tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*montermini.com, viralliset sivut
VTEC

**VTEC** (lyhenne sanoista **''V**ariable **V**alve **T**iming and Lift **E**lectronic **C**ontrol'') on Hondan patentoima venttiilien ohjausjärjestelmä. SOHC VTEC -systeemissä imuventtiilien, sekä DOHC VTEC -systeemissä imu- sekä pakoventtiilien aukioloaikaa ja nousua muutetaan erityisellä suuremman venttiilinnoston ja aukiolon aikaansaavalla nokka-akselin nokalla. Hondan VTEC-järjestelmästä on olemassa vastaavanlaisia versioita eri autovalmistajilla, kuten BMW:n Vanos/Valvetronic, Nissanin VVL, Toyotan VVTL-i ja Volvon VVT.

Suuremmilla venttiilienaukioloilla ja -nostoilla saavutetaan moottorin korkeammilla kierrosnopeuksilla parempi sylinterien täytösaste, mikä parantaa moottorista saatavaa tehoa/vääntömomenttia. Toisaalta VTEC-järjestelmä mahdollistaa tasaisemman tyhjäkäynnin ja paremman ala-alueen toiminnan käyttämällä siihen soveltuvia pienemmän venttiilienaukiolon sekä -noston aikaansaavia nokkia matalammilla moottorin kierrosnopeuksilla.

Tämä niin sanottu VTEC-nokka kytkeytyy toimintaan moottorin saavuttaessa tietyn kierrosnopeuden ja myös muiden kriteerien täyttyessä samalla (moottorin riittävä lämpötila ja kuormitustaso). Nokkien toimintaa ohjataan solenoidiventtiilillä, joka säätää öljynpaineen pääsyä venttiilikoneistolle suorittaen VTEC-nokkien kytkeytymistä päälle/pois päältä.
Marko Tervaportti

**Marko Sakari Tervaportti** (s. 12. heinäkuuta 1969 Helsinki) on Helsingin katolisen hiippakunnan viestintäjohtaja ja ''Katolisen hiippakuntalehti Fideksen'' päätoimittaja.

Hän kirjoitti ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta 1988 ja opiskeli sen jälkeen matematiikkaa, germanistiikkaa ja filosofiaa Helsingin yliopistossa sekä Paavillisessa Angelicum-yliopistossa Roomassa. Hän on työskennellyt muun muassa Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan koulutuspoliittisena sihteerinä sekä suunnittelijana opetusministeriön rahoittamassa Opetusaineistot verkossa -projektissa Helsingin yliopiston opiskelijakirjastossa. Hänen luottamustoimiinsa ovat kuuluneet muun muassa Helsingin yliopiston konsistorin jäsenyys, Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen jäsenyys (kansainväliset asiat), Kokoomuksen opiskelijaliitto Tuhatkunnan liittohallituksen jäsenyys ja eurooppalaisen *Erasmus Student Network* -lehden päätoimittajan virka.

Tervaportti on toiminut vuoden 2001 elokuusta alkaen Helsingin katolisen hiippakunnan *Fides*-lehden päätoimittaja sekä Katolisen tiedotuskeskuksen tiedottajana. Vuodesta 2004 alkaen Tervaportti on toiminut myös Katolisen tiedotuskeskuksen johtajana. Helsingin hiippakunnan organisaation uudistuessa keväällä 2018 Tervaportista tuli hiippakunnan viestintäjohtaja, samalla hän jatkaa hiippakuntalehden päätoimittajana.

*Fides*-lehden toukokuun 2006 artikkelissa ”Usko koetuksella?” Tervaportti tuomitsee *[[Da Vinci -koodi]]* -kirjan siteeraten uskonopin kongregaation sihteerin, arkkipiispa Angelo Amaton lausuntoa, joka vaati elokuvaa boikottiin ja sanoo että kristittyjen pitäisi olla aktiivisempia ”vihaa ja loukkauksia” vastaan. Tervaportti pitää myös suomeksi käännetyn Juudaksen evankeliumin markkinointia sensaatiohakuisena ja arvostelee saksalaisella musiikkikanavalla esitettyä *[[Popetown]]*-sarjaa.

Tervaportti valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta keväällä 2008. Hän on naimisissa urkuri-cembalisti Pilvi Listo-Tervaportin kanssa. Perhe asuu Helsingin Kalliossa.

## Lähteet
Helsingin julistus

Maailman lääkäriliiton **Helsingin julistus** on yksi keskeisiä lääketieteen etiikan perusteita erityisesti ihmisillä tehtävän lääketieteellisen tutkimuksen osalta. Julistus on alun perin hyväksytty Maailman lääkäriliitossa kesäkuussa 1964. Sitä on päivitetty useita kertoja hyväksymisen jälkeen, viimeksi vuonna 2013.

Yksi Helsingin julistuksen keskeinen periaate on, että lääketieteelliseen tutkimukseen osallistuvalta koehenkilöltä täytyy olla hankittuna tietoon perustuva suostumus ennen kuin tutkimukseen voidaan ryhtyä. Lisäksi tutkimukselle tulee laatia ennakkosuunnitelma, joka tulee toimittaa riippumattomalle eettiselle toimikunnalle. Helsingin julistus asettaa yksityiskohtaisia vaatimuksia sille, mitä tietoinen suostumus tarkoittaa - esimerkiksi tutkimuksen rahoitus ja tutkijan mahdolliset eturistiriidat tulee kertoa koehenkilölle.

## Katso myös
* Nürnbergin säännöstö
* Ihmiskoe
* Tieteen etiikka
* Tietoon perustuva suostumus
* Tutkimusetiikka

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Helsingin julistus suomeksi Suomen lääkäriliiton sivulla
Ferdinand Fabra

**Ferdinand Fabra** (8. lokakuuta 1906 Geseke, Preussi, Saksa – 22. joulukuuta 2007 Hampuri, Saksa) oli saksalainen jalkapallovalmentaja, joka toimi Suomen maajoukkueen ensimmäisenä kokopäiväisenä päävalmentajana. Hänet pestattiin tehtävään Berliinin olympialaisia (1936) varten. Fabra valmensi Suomea kahdeksassa ottelussa, joista Suomen ainoaksi voitoksi jäi 2–0 Norjaa vastaan Oslossa 6. syyskuuta 1936. Olympialaisissa Suomi pelasi vain yhden ottelun, häviten siinä 3–7 Perulle. Myöhemmin Fabra valmensi vuosina 1946–1948 Borussia Dortmundia voittaen Länsi-Saksan mestaruuden. Valmentajauransa jälkeen Fabra toimi vuosina 1957–1978 lukion lehtorina Lippstadtin kaupungissa. Viimeiset vuotensa 101-vuotiaaksi elänyt Fabra asui Hampurissa poikansa luona.

## Ottelut Suomen maajoukkueen päävalmentajana

*1 voitto, 1 tasapeli, 7 tappiota. Maaliero 9–30.*

## Lähde
* IS Veikkaaja, numero 39, 3. lokakuuta 2006
Ihmiskoe

**Ihmiskoe** on ihmisen käyttöä tieteellis-teknisessä kokeessa kohdistamalle ihmiseen ärsykkeitä (kemikaaleja, ääniä, informaatiota, lääkkeitä tai muita olosuhteita) ja tarkkailemalla ärsykkeen vaikutuksia.

Ihmiskokeilla testataan esimerkiksi lääkkeitä ja ravintoaineita. Näitä kokeita säännellään muun muassa lääketieteellistä tutkimusta koskevan lain perusteella.

## Ihmiskokeisiin liittyvä lainsäädäntö Suomessa

Ihmiskokeiden suorittamista säädellään Suomessa muun muassa tutkimuslain ja kudoslain avulla. Ihmisellä tehtävää lääketieteellistä tutkimusta ei saa aloittaa ilman eettisen toimikunnan puoltavaa lausuntoa.

## Katso myös
* Eläinkoe
* Helsingin julistus
* Hyvä tieteellinen käytäntö
* Lääketieteen etiikka
* Nürnbergin säännöstö
* Tieteen etiikka
* Tutkimusetiikka
* Tutkimusvilppi

## Lähteet
Trump Tower

**Trump Tower** on New Yorkin Manhattanilla osoitteessa 725 Fifth Avenue sijaitseva, Donald Trumpin rakennuttama 58-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Rakennus on 202 metriä korkea. Pilvenpiirtäjä toimii Trumpin yrityksen, Trump Organizationin, pääkonttorina. Rakennuksen omistaa Donald Trump. Sen kattohuoneisto on hänen henkilökohtaisessa käytössään. 

Rakentaminen aloitettiin vuonna 1979 ja avajaisia vietettiin marraskuussa 1983. Avajaisten aikaan rakennus oli Manhattanin korkein asuinrakennus. Rakennuksen ensimmäisissä kerroksissa on vesiputous ja kauppakeskus. Ylemmissä kerroksissa on toimistotiloja sekä asuntoja. Rakennuksesta on tullut yksi New Yorkin käydyimmistä turistikohteista.


Tiedosto:Trump Tower Atrium.jpg|Trump Towerin valopiha.
Tiedosto:Trump Tower - the atrium.jpg|Valopiha ylhäältä katsottuna.
Tiedosto:New York City Mai 2009 PD 044.JPG|Tornin pääsisäänkäynti.
Tiedosto:Trump Tower - Gucci.jpg|Guccin liike Trump Towerissa.
Tiedosto:Trump Tower - lower part.jpg|Trump Towerin alimmat kerrokset.
Tiedosto:Clock in front of the Trump Tower.jpg|Kello tornin edessä.
Tiedosto:Trump-center-wiki.jpg|Aulan vesiputous.
Tiedosto:Trump Tower (5062678906).jpg|Trump Towerin hissit.


## Lähteet
The Alice Cooper Show

**The Alice Cooper Show** on Alice Cooperin albumi vuodelta 1977. Se on nauhoitettu Las Vegasissa Alice Cooperin vuoden 1977  "King of the Silver Screen" -kiertueen aikana ja julkaistu joulukuussa 1977.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#
Keskeneräisten tarujen kirja

**Keskeneräisten tarujen kirja** () on vuonna 1980 julkaistu kokoelma J. R. R. Tolkienin kirjoittamia tarinoita ja esseitä. Sen kokosi ja julkaisi hänen poikansa Christopher Tolkien, joka myös kirjoitti kirjan selittävät johdannot ja loppuviitteet. *Keskeneräisten tarujen kirja* sisältää nimensä mukaisesti enemmän tai vähemmän keskeneräisiksi jääneitä tarinoita Keski-Maasta ja Númenorista. Tarinat eivät liity juuri toisiinsa, joten ne eivät muodosta Christopher Tolkienin aiemmin koostamasta *[[Silmarillion]]ista* poiketen yhtenäistä kokonaisuutta. Kirja sisältää myös paljon materiaalia, jota missään muualla ei kerrota.

Teos voitti vuoden 1981 Mythopoeic-palkinnon.

## Kirjan sisällys
***Ensimmäinen osa: Ensiaika**
** I: Tuorista ja hänen tulostaan Gondoliniin
** II: *Narn i Hîn Húrin*

***Toinen osa: Toinen aika**
** I: Númenorin saari
** II: Aldarion ja Erendis
** III: Elrosin perilliset
** IV: Galadrielin ja Celebornin tarina

***Kolmas osa: Kolmas aika**
** I: Kurjenmiekkakenttien murhenäytelmä
** II: Cirion ja Eorl
** III: Ereborin-retki
** IV: Sormuksen etsinnät
** V: Taistelu Rautkymin Kahlaamolla

***Neljäs osa**
** I: *Drúedain*
** II: *Istari*
** III: *Palantíri*

## Lähteet
Viuhkasalama

**Viuhkasalama** on harvinainen yläsalamatyyppi. Viuhkasalama tunnettiin aikaisemmin mm. lentäjien kertomuksista, mutta sen olemassaolo varmistui avaruussukkulasta 21. lokakuuta 1989 kuvatulta videofilmiltä. Viuhkasalama iskee tyypillisesti ukkospilven aktiivisesta keskiosasta, eikä sen iskuilla näytä olevan yhteyttä pilvestä maahan tapahtuvaan salamointiin.

Viuhkasalaman muodostaa pilvestä ylöspäin, yleensä noin 15 asteen levyisenä kartiona nouseva suihkumainen, sininen valoilmiö.  Viuhkasalama etenee noin 100 km/s ja sen isku kestää alle sekunnin. Tänä aikana salama etenee tyypillisesti 40 &ndash; 50 kilometrin korkeuteen maan pinnasta. Vuonna 2002 Etelä-Kiinan meren yläpuolella havaittiin valtavia, yli viidenkymmenen kilometrin korkeuteen nousevia puumaisesti haarautuvia jättiläisviuhkasalamoita. Tyypillisessä viuhkasalamaniskussa arvellaan olevan energiaa noin 30 miljoonaa joulea. Viuhkasalaman syntymekanismi on toistaiseksi täysin tuntematon.

Suomessa viuhkasalama kuvattiin ensimmäisen kerran 23.8.2010 Mikkelissä.

Viuhkasalama on hitautensa vuoksi helpoimmin paljain silmin nähtävä yläsalamatyyppi, joskin sen havaitsemista vaikeuttaa esiintyminen pilvien keskiosien yläpuolella.

## Katso myös
*Keijusalama
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kuva viuhkasalamasta 
*Alaskan yliopiston tietoisku viuhkasalamoista
*Jättiläisviuhkasalama
*Tietoa yläsalamoista
Esgaroth

**Esgaroth** eli **Järvikaupunki** on fiktiivinen kaupunki J. R. R. Tolkienin kirjoissa. 

Esgaroth on rakennettu paalujen päälle Pitkäjärveen Yksinäisen vuoren Ereborin lähelle. Lohikäärme Smaugin vallattua Ereborin kääpiöiltä Esgarothin asukkaat ovat asuneet jatkuvasti pelon vallassa. Thorinin, Bilbo Reppulin ja kahdentoista muun kääpiön tullessa Ereborille Smaug hyökkää Esgarothiin ja tuhoaa sen. Bard Jousimies tappoi Smaugin ampumalla nuolen ainoaan paljaaseen kohtaan sen iholla. Tämän jälkeen Esgarothin kansalaiset, jotka selvisivät Smaugin hyökkäyksestä, suuntasivat kohti Ereboria, koska he ajattelivat, että kääpiöt olivat lähettäneet Smaugin niiden kylään. He kokosivat myös Synkmetsän metsänhaltiat ja lähtivät taisteluun kääpiöitä vastaan. Myöhemmin kävikin niin, että hiidet olivat kuulleet Smaugin kuolemasta ja olivat tulossa hakemaan kaikki aarteet, jolloin kääpiöt, haltiat ja ihmiset taistelivat niitä vastaan. Kun taisto oli ohi, kääpiöt antoivat aarteista suuren osan Esgarothin kansalle, jotta he pystyisivät rakentamaan kaupunkinsa uudelleen.
Comedy Central

**Comedy Central** on yhdysvaltalainen kaapelitelevision maksullinen kanava. Comedy Centralin omistaa Paramount Domestic Media Networks, joka on osa Paramount Global-konsernia. Nimensä mukaisesti kanava keskittyy komedia- ja huumoriohjelmistoon. Kanava sekä ostaa ohjelmia että tuottaa niitä itse. Comedy Central on vuoden 2006 lopusta alkaen laajentunut eri puolille maailmaa paikallisten kanavien voimin.

Comedy Central teki läpimurron Yhdysvalloissa vuoden 1997 aikana South Park -animaatiosarjan alettua kanavalla. South Parkista tuli kanavan siihen asti kaikkien aikojen katsotuin ohjelma. South Park ei sopinut lapsille ja sarja houkutteli Comedy Centralille mainostajia sekä lisää tilaajia.

## Kanavan ohjelmistoa
Comedy Central on kasvanut viime vuosina pienestä kanavasta yhdeksi suosituimmista kaapelikanavista. Esimerkkeinä ohjelmistosta mainittakoon South Park, Chappelle's Show ja "Roast of N.N." -ohjelmat, joissa ohjelman keskipisteenä on julkisuuden henkilö N.N. (esimerkiksi näyttelijä), jota ohjelman muut vierailijat pilkkaavat mitä erilaisin vitsein ja usein lapsille sopimattomalla kielenkäytöllä.

* South Park
* Chappelle's Show
* Futurama (7. tuotantokaudesta lähtien)
* The Daily Show with Trevor Noah
* The Colbert Report
* Reno 911
* Mind of Mencia
* Drawn Together

## Comedy Central Suomessa
Suomen valtioneuvosto myönsi 5. tammikuuta 2017 toimiluvat 6 uudelle kanavalle, ja Comedy Central oli yksi ilmaiskanavista listalla. Lupaehtojen mukaisesti Comedy Centralilla oli toukokuusta lähtien puoli vuotta (6 kuukautta) aikaa aloittaa lähetyksensä, mutta koska lähetyksiä ei 17.11.2017 mennessä ollut aloitettu, kanavan toimilupa raukesi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Comedy Centralin virallinen sivusto
Tänään (Anita Hirvosen albumi)

__NOTOC__
**Tänään** on Anita Hirvosen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1976. Albumin on äänittänyt Pekka Nurmikallio.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut Jörgen Petersen.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Aiheesta muualla
* ''Tänään'' discogs.com -sivustolla
* ''Tänään'' iTunesissa
Monotypia

**Monotypia** on teknisesti yksinkertaisin taidegrafiikan muoto, jossa tasaiselle laatalle tai lasilevylle maalatusta tai telatusta kuvasta saadaan painettua ainoastaan yksi ainutkertainen vedos.

Tummapohjaisella menetelmällä saadaan aikaan kuva telaamalla väripinta suoraan laatalle, ja poistamalla siitä ylimääräinen väri esimerkiksi rättiä, sivellintä tai puutikkua avuksi käyttäen. Vaaleapohjaisella menetelmällä kuva maalataan suoraan laatalle. Molemmat menetelmät vedostetaan joko prässillä tai käsien hiertäen.  

## Monotypioita tehneitä kuuluisia taiteilijoita
Muun muassa William Blake,  Paul Gauguin ja Pablo Picasso tekivät monotypioita. Suomalaisista taiteilijoista monotypioita ovat tehneet Ellen Thesleff, Alvar Cawén ja  
Visa Norros.

## Monotypioita

Kuva:Giovanni Benedetto Castiglione 002.jpg|Giovanni Benedetto Castiglione, *Parrakkaan itämaisen miehen pää*, 1655.
Kuva:William Blake - Nebuchadnezzar (Tate Britain).jpg|William Blake, *Nebukadnessar*, 1795.
Kuva:Degas monotype Sleep.jpg|Edgar Degas, *Uni*, 1883-85.
Kuva:Gauguin Aha Oe Feii monotype.jpg|Paul Gauguin, *Reo Mā`ohi: Aha Oe Feii?* (Mitä, oletko mustasukkainen?), 1894. 
Kuva:Paul Gauguin, Eve (The Nightmare), 1899–1900 monotype.jpg|Paul Gauguin, *Ilta (Painajainen)*, 1899-1900.
Kuva:Two Marquesans monotype Gauguin.jpg|Paul Gauguin, *Kaksi marguesalaista*, 1902.


## Aiheesta muualla

* Patricia Sennott, Spontaneous Color Blends with Monotypes , Daniel Smith.com.
Cowper-uuni

**Cowper-uuni** /ˈkuː.pər/- on laite, jolla masuunin huipulta kerättävä runsaasti hiilimonoksidia sisältävä masuunikaasu poltetaan hiilidioksidiksi. Reaktio on eksoterminen, ja samalla vapautuu lämpöä.

: 2 CO + O2 → 2 CO2

Cowper-uuniin syötettävä masuunikaasu on noin 500 °C:n lämpötilassa. Kaasu kerätään masuunin huipulta ja johdetaan ensin pölynpoistimeen (sykloniin) ja puhdistimeen; tämän jälkeen se poltetaan Cowper-uunissa. Tuotteena saadaan kaasua, jonka lämpötila on noin 1000&nbsp;°C. Se puhalletaan kompressoreilla masuuniin. Kuuma puhallusilma sytyttää koksin. Tällöin kehittyy hiilidioksidia, joka kulkiessaan koksikerroksen jälkeen pelkistyy hiilimonoksidiksi. Koska Cowper-uunista tulevassa kaasussa itsessäänkin on runsaasti hiilidioksidia, tästä saadaan masuuniin lisää hiilidioksidia, joka masuunissa vallitsevassa lämpötilassa pelkistyy *Boudouardin tasapainoreaktio*n mukaisesti hiilimonoksidiksi.

: 2 CO2 → 2CO + O2

Näin masuunin koksinkulutus pienenee huomattavasti ja energiatalous paranee merkittävästi.

Cowper-uuni toimii siis sekä masuunikaasun jälkikäsittelimenä että puhallusilman esilämmittimenä.

Nimensä Cowper-uuni on saanut keksijänsä Edward Alfred Cowperin (1865) mukaan. Cowper-uunissa on lämpöä varaavia keraamisia harkkoja järjestettyinä shakkilaudan tavoin kerroksittain niin, että harkkojen välinen ilmatila on yhtä suuri kuin harkon tilavuus. Masuunikaasu ja palamisilma syötetään uuniin alapäästä, ja masuunikaasun hiilimonoksidi palaa hiilidioksidiksi. Syntyvä kuuma kaasu palaessaan luovuttaa Cowper-uunin läpi kulkiessaan lämpöenergiaa keraamisiin harkkoihin, ja jäähtyy. Kun masuunia aletaan reaktiokierron alussa puhaltaa, puhallusilma johdetaan Cowper-uuniin, jolloin palokaasujen lämmittämät keraamiset harkot luovuttavat lämpöenergiansa ja kuumentavat kompressoreista tulevan puhallusilman noin 1000&nbsp;°C:een. Periaate on sama kuin Siemens-Martin -uunin regeneraattorikammiossa.

Masuuneissa käytetään Cowper-uuneja aina kolmittain niin, että kun yksi on käytössä masuunin puhallukseen, toista lämmitetään ja kolmas on varalla.
Taiteen keskustoimikunta

**Taiteen keskustoimikunta** oli opetus- ja kulttuuriministeriön hallinnonalaan kuuluva asiantuntijaelin, jonka tehtävänä oli koordinoida valtion taidetoimikuntien taiteen edistämistyötä ja jakaa se valtion harkinnanvarainen taidetuki, jota ei ole osoitettu valtion taidetoimikuntien jaettavaksi. Taiteen keskustoimikunnan ja valtion taidetoimikuntien jäsenet nimitettiin kolmen vuoden määräajaksi taidealan järjestöjen ja taidelaitosten esityksistä. 

Vuoden 2013 alussa aloitti toimintansa taiteen edistämiskeskus ja syyskuun alussa 2013 taideneuvosto.

## Katso myös
* Alueelliset taidetoimikunnat
* Taiteilija-apuraha

## Lähteet
Ammoniumnitraatti

**Ammoniumnitraatti** (NH4NO3) on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä, hygroskooppista (ilmasta kosteutta helposti imevää), valkoista kiinteää ainetta. Se on typpihapon (HNO3) ammoniumsuola. Ammoniumnitraattia käytetään kylmäpusseissa, sillä se reagoi veden kanssa endotermisesti, lämpöä sitoen, jolloin sen lämpötila laskee.

## Käyttö
Ammoniumnitraatin massasta on 34&nbsp;% typpeä. Suuren typpipitoisuutensa vuoksi se on erityisen hyvä typpilannoite, ja sitä käytetään erityisesti sellaisilla mailla, joissa on jo entuudestaan fosforia riittävästi tai johon sitä saadaan karjanlantaa levittämällä. Pelkästään lannoitteena sitä käytetään maailmanlaajuisesti noin 20 miljoonaa tonnia vuodessa.

## Vaarat
Kuumennettaessa ammoniumnitraatti hajoaa kaasumaisiksi aineiksi, jolloin vapautuu myös happea ja typpioksiduulia. Se onkin voimakas hapetin, ja jos se joutuu kosketuksiin palavan orgaanisen aineen kanssa, seurauksena voi olla räjähdys. 

Räjähdysvaaran vuoksi lannoitteena käytettävää ammoniumnitraattia usein laimennetaan sekoittamalla siihen muita aineita, jolloin typpipitoisuus vähenee 28&nbsp;%:iin. Puhtaalle ammoniumnitraatille Tukes on antanut ankaria varastointimääräyksiä.

Kuuluisia onnettomuuksia on muun muassa 1947 tapahtunut Texas Cityn onnettomuus, jossa ammoniumnitraattilastissa ollut laiva räjähti. Beirutin satamassa 4. elokuuta 2020 tapahtunutta suuronnettomuutta epäillään johtuvaksi siitä, että 2&nbsp;750 tonnia ammoniumnitraattia räjähti. Myös Suomessa on Oulun silloisilla Typpi Oy:n tehtailla tapahtunut ammoniumnitraatin syttymisestä johtunut Typpi Oy:n räjähdysturma.

## Katso myös
* Ajoaine (raketti)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Hintsala, Juha. *Yle Uutiset*: Kohtalokkaasta tehdasräjähdyksestä 55 vuotta – koko Oulun kaupunki vavahteli ja uhreja on vieläkin kateissa. 9.1.2018.
* 
* OVA-ohje 
* PubChem: Ammonium nitrate 
* Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Ammonium nitrate 
* *Yara*: Lannoitteiden käyttöturvallisuus
Kaliumnitriitti

**Kaliumnitriitti** on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan valkoista tai kellertävää, hygroskooppista kiinteää ainetta. Kaliumnitriitti voi räjähtää kuumentuessaan yli 530 °C. 

Elintarvikkeissa kaliumnitriittia käytetään lihavalmisteiden säilöntäaineena ja estämään värimuutoksia. Kaliumnitriitin E-koodi on E249. Yhdistettä valmistetaan pelkistämällä kaliumnitraattia. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Onnettomuuden vaaraa aiheuttavat aineet (OVA-ohje): Kaliumnitriitti
*Food Component Database (FooDB): Potassium nitrite 

## Katso myös
*Nitriitti
Valeri Tokarev

**Valeri Ivanovitš Tokarev** (, s. 29. lokakuuta 1952 Kapustin Jarissa, Astrahanin alueella, Venäjän SFNT:ssä, Neuvostoliitossa) on venäläinen kosmonautti. 

Tokarev valmistui hävittäjälentäjäksi vuonna 1973 Stavropolin sotilaskoulusta. Vuonna 1982 hän suoritti koelentäjän tutkinnon Akhtubinskissa sijaitsevassa koelentokoulussa. Hän on koelentänyt sekä Neuvostoliiton ilmavoimien että Neuvostoliiton laivaston tukialusten lentokoneita. 

25.1.1989 hänestä tuli kosmonautti tarkoituksena osallistua Buran-avaruussukkulan koelentoihin. Koulutus kesti maaliskuusta 1989 huhtikuuhun 1991. Hän suoritti tutkinnon Gagarinin nimeä kantavasta ilmavoimien akatemiasta vuonna 1993. Tokarevin ensimmäinen avaruuslento tapahtui NASAn Avaruussukkulalla 6. kesäkuuta 1999. Lento oli ISS-avaruusaseman . Hän lensi Sojuz TMA-7 -lennolla ISS-avaruusasemalle 3. lokakuuta 2005. Tällä lennolla hän suoritti kaksi avaruuskävelyä. Kaikkiaan hänellä on avaruuslentoaikaa 199 vuorokautta. Siirtyi eläkkeelle 10. kesäkuuta 2008.

Tokarev Venäjän ilmavoimien eversti (evp). Hän suoritti vuonna 1997 valtiotieteen maisterin tutkinnon.

Tokarev asuu Tähtikaupungissa, Moskovan lähellä. Hän on naimisissa Irina Nikolajevnan kanssa. Perheessä on kaksi lasta, Olja ja Ivan. Harrastuksia autot, lentokoneet ja metsästys. 23.3.2008 hänet valittiin vaaleilla poliittiseen virkaan Rostovissa.

## Aiheesta muualla
* NASA: Valeri Tokarev 
* Spacefacts: Valeri Tokarev 
* Kadikoyweb.com
Pikkukiuru

**Pikkukiuru** (*Alaudala rufescens*) on kiurua muistuttava pieni varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 13–14,5 cm ja paino 17–22 g. Puvultaan se muistuttaa pientä kiurua, mutta nokka on lyhyt ja tukeva. Kiurun tavoin se voi nostaa päälaen höyhenensä töyhdöksi. Koiras laulaa lennossa. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

## Esiintyminen
Euroopassa laji esiintyy vain osissa Espanjaa, Romaniaa ja Ukrainaa sekä Kaukasuksella. Euroopan populaation koko on 3,1–8 miljoonaa yksilöä. Euroopan ulkopuolella laji esiintyy Turkista itään kapeahkona vyöhykkeenä läpi Aasian Koreaan saakka, Pohjois-Afrikassa ja Kanariansaarilla. Lajista tunnetaan noin 10 alalajia. Se on paikkalintu esiintymisalueen länsiosissa ja muuttolintu alueen itäosissa.

Suomessa pikkukiuru on tavattu kolmasti vuoden 2006 loppuun mennessä: Turku 18. marraskuuta 1962, Järvenpää 16. tammikuuta–1. helmikuuta 1975 ja Hailuoto 25.–26. syyskuuta 2004.

## Elinympäristö
Arot, suola-aavikot ja muut matalakasvustoiset avomaat. Pesimäajan jälkeen pikkukiurut liikkuvat parvissa, joissa voi joskus olla jopa 2&nbsp;000 yksilöä. Suurimmat parvet tavataan juomapaikoilla ja siellä, missä siemenravintoa on tarjolla runsaasti.

## Lisääntyminen

Pesä on maassa mättäässä tai kasvillisuuden suojassa. Munia on 2–5, tavallisimmin 3 tai 4, joita naaras enimmäkseen hautoo. Molemmat emot huolehtivat poikasista, jotka jättävät pesän lentokyvyttöminä noin 9 päivän ikäisinä.

## Ravinto
Siemensyöjä, joka kesäaikaan syö pääasiassa hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lampolahti, Janne 1985: Pikkukiuru *Calandrella rufescens** tavattu Porissa. – Lintumies 6.1985 s. 312. LYL.
*
Hannu Saha

**Hannu Simo Paavali Saha**  (s. ) on suomalainen musiikintutkija, säveltäjä ja kansanmuusikko, jonka pääinstrumentti on kantele.

## Ura
Saha on koulutukseltaan filosofian tohtori. Tampereen yliopistossa hyväksytyn väitöskirjan nimi on *Kansanmusiikin tyyli ja muuntelu* (1996).

Saha on työskennellyt Kaustisella toimivan Kansanmusiikki-instituutin toiminnanjohtajana 1985–2002 ja etnomusikologian määräaikaisena professorina Tampereen yliopistossa 2002–2003. Vuosina 2004–2009 Saha toimi Taiteen keskustoimikunnan päätoimisena puheenjohtajana. 

Saha toimi kansanmusiikin professorina Sibelius-Akatemiassa 2009–2014. Taideyliopisto ei uusinut Sahan määräaikaista professuuria kiistanalaisen hakuprosessin jälkeen. Saha kanteli asiasta eduskunnan oikeusasiamiehelle, joka antoi yliopistolle moitteet.

Vuodesta 2015 Saha on toiminut Musiikin edistämissäätiön johtajana. 

Kantelemestarin kanteleprojekti julkaistiin nimellä *Mahla*. Saha soittaa kuutta eri kannelta ja vastaa suurimmasta osasta sävellyksiä. Soittokavereina Hannulla on mm. Sanna Kurki-Suonio ja Aija Puurtinen (laulu), Matti Mäkelä (viulu), Andrew Cronshaw (tamburiini), Arto Järvelä (viulu, avainviulu), Ville Kangas (buzukit), Timo Myllykangas (basso), Kimmo Pohjonen (haitari) ja Hasse Walli (sähkökitara)

Saha on soittanut muun muassa yhtyeissä Primo, Fedja Happo ja Salamakannel. Nuoruudessaan hän soitti yhtyeissä Mummi Kutoo ja Suistomaan Pojat. Hän on julkaissut soitto-oppaita ja kolmattasataa artikkelia tieteellisissä ja musiikkialan julkaisuissa.

Sahalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 2021.

## Levytettyjä sävellyksiä
*Anteron valssi
*Arndt
*Dagahm dahm (Salamakannel, 1990)
*Eeli (Salamakannel, 1990)
*Herra zheng
*Kaustinen
*Kirposi tulikipuna
*Koivunrunkorakkautta
*Lempo soikoon (Mummi Kutoo, 1975)
*Lepo
*Markunkoski
*Mataleena
*Mataleena ( pitkä sekoitus )
*Matias 7 v (Mummi Kutoo, 1975)
*Pakenee pienet (Mummi Kutoo, 1975)
*Plimprovisaatio
*Plässi
*Prassai
*Rykälintu
*Salamakannel (salamakannel, 1987)
*Sekatyylipolkka (Värttinä, 1987)
*Silloin kuutamo poltti rantaa (Salamakannel, 1992)
*Tiernapoika (Mummi Kutoo, 1975)
*Tiiroo (Salamakannel, 1984)
*Toijala mielessään (Mummi Kutoo, 1975)
*Unelmia (Mummi Kutoo, 1975)
*Valamon kirkonkellot (Salamakannel, 1990)
*Varilan kiirutta (Salamakannel, 1990)
*Viikonloputon isä (Primo, 1984)
*Virsi 1986 (Pokela-Saha, 1986)
*Yö pööskalliolla (Salamakannel, 1992)

## Äänitykset
*Mahla, Hannu Saha, 2000
*Koivunrunkorakkautta, Salamakannel, 1992
*Väinön paluu, Salamakannel,1990
*Soittimella, Pokela Martti - Saha Hannu, 1986
*Salamakannel, Salamakannel, 1984
*Haltian opissa, Primo, 1984
*Mummi Kutoo, Mummi Kutoo, 1975 (osa levyn kappaleista Hannun säveltämiä ja sanoittamia)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Opetusministeriön verkkolehti 2004 
* 
*
Villitsee mun

__NOTOC__
**Villitsee mun** on Anita Hirvosen toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1977. Albumi uudelleenjulkaistiin vuonna 1980 nimellä **Sydän rakastaa**, uudessa painoksessa avausraidaksi valittiin "Sydän rakastaa", joka on ajan saatossa noussut yhdeksi Anita Hirvosen suurimmista menestyskappaleista.

## Kappaleet

### Alkuperäinen painos
#Villitsee mun
#Sydän rakastaa
#Välimeren välimailla
#Hupimes
#Elän elämääni huoleti niin
#Olen valmis aikoihin parempiin
#Lady Soleil
#Jäi korfuun sielu sydänkin
#Kuin unta
#Sen kulta sulta mä sain
#Ken tuo nainen oikein on
#Milloin saavut

### Vuoden 1980 uusintapainos
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Saližan Šaripov

**Saližan Šakirovitš Šaripov** (, s. 24. elokuuta 1964 Uzgen, Kirgiisien SNT, Neuvostoliitto) on kirgisialainen kosmonautti.

Šaripov valmistui sotilaslentäjäksi vuonna 1987. Tämän jälkeen hän toimi lennonopettajana. Šaripov valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1990. Hän suoritti vuonna 1994 Moskovan valtiollisessa yliopistossa kartografian tutkinnon.

Šaripov lensi avaruudessa ensi kerran STS-89-lennolla 22.–31.&nbsp;tammikuuta 1998, joka oli Mir-avaruusaseman huoltolento. Hän lensi myös Sojuz TMA-5 -lennolla ISS-avaruusasemalle.

Šaripov syntyi nykyisen Kirgisian alueella ja on Venäjän kansalainen. Hän on naimisissa Nadežda Šaripovan kanssa. Perheessä on yksi tytär ja yksi poika.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Saližan Šaripovin esittely Roskosmosin sivustolla  
* Saližan Šaripovin esittely NASAn sivustolla
Ellinghamin diagrammi

**Ellinghamin diagrammi** on metallurgiassa käytettävä diagrammi, jossa abskissana eli x-akselilla on lämpötila ja ordinaattina eli y-akselilla Gibbsin energia. Ellinghamin diagrammi kuvaa aineen muodostumisenergiaa lämpötilan funktiona. Metallurgiassa Ellinghamin diagrammia käytetään ennustettaessa tasapainolämpötilaa metallioksidin ja pelkistyneen metallin ja hapen välillä.

Metallurgiassa yleisesti käytettävissä lämpötiloissa metalli ja metallioksidi ovat kiinteitä tai nesteitä, ja happi kaasufaasissa. Le Châtelier'n periaatteen mukaisesti lämpötilan nostaminen siirtää reaktion tasapainoa endotermisen reaktion puolelle. Tällöin metallioksidin muodostumisen &Delta;G laskee lämpötilan funktiona ja eksoterminen hapettumisreaktio hidastuu. Kun lämpötila nousee riittävän korkeaksi, reaktio voi kääntyä ja oksidi pelkistyä spontaanisti metalliksi.

Jos läsnä on kaksi metallia, on myös kaksi tasapainotilaa, ja metalli, jonka &Delta;G on pienempi, pelkistyy toisen hapettuessa.

Teollisissa prosesseissa pelkistimenä käytetään yleensä hiiltä, joka on halpaa ja saatavina helposti pelkistyneenä alkuaineena koksina.

Hiilen reagoidessa hapen kanssa se muodostaa kaasumaisia oksideja, hiilimonoksidia ja hiilidioksidia, joten sen dynamiikka on erilainen kuin metallien. Hiilen &Delta;G kasvaa lämpötilan kasvaessa, mutta hiilidioksidin muodostumisentalpia on lämpötilan suhteen vakio, kun taas hiilimonoksidilla se kasvaa; hiilimonoksidi on Le Châtelier'n periaatteen mukaisesti vallitseva hiilen oksidi korkeissa lämpötiloissa, ja *Boudouardin tasapainoreaktion* mukaisesti hiilidioksidi hajoaa hiilimonoksidiksi ja hapeksi korkeissa lämpötiloissa. Hiili siis kykenee pelkistämään metalleja ja riistämään oksideista hapen sekä kiinteässä faasissa että hiilimonoksidina. Tätä ominaisuutta voidaan käyttää metallien pelkistämiseen kaksoisredoxreaktiona suhteellisen alhaisissa lämpötiloissa.

## Katso myös
*Kellogg-diagrammi

## Aiheesta muualla
*Eetu-Pekka Heikkinen: Ellinghamin diagrammit, Oulun yliopisto, Prosessimetallurgian tutkimusryhmä, 2014 (pdf)
*Massachusetts Institute of Technology (MIT): Ellingham Diagrams (pdf)
Juri Šargin

**Juri Georgijevitš Šargin** (, s. 20. maaliskuuta 1960 Engels, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kosmonautti. Hän valmistui Leningradissa sijainneesta sotilasakatemiasta. Hän on Venäjän avaruusjoukkojen everstiluutnantti. Šargin valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1996. Hän on toiminut lentoinsinöörinä Sojuz TMA-5 -lennolla ISS-avaruusasemalle.

## Aiheesta muualla

* Spacefacts: Juri Šargin
Svenska Akademien (yhtye)

**Svenska Akademien** on ruotsalainen reggae/hip hop/ragga -yhtye. Yhtyeen perustivat vuonna 1999 Carl-Martin Vikingsson, Simon Vikokel ja Kristoffer Hellman. 

Yhtye on julkaissut viisi albumia ja viisi singleä. 

## Jäsenet
* Kenneth Björklund - rummut
* Johan ”Räven” Pettersson – kosketinsoitin ja laulu
* Ivan ”General Knas” Olausson-Klatil - laulu
* Carl-Martin ”Sture Allén d.y” Vikingsson - laulu
* Lars ”Lars på bas” Thörnblom - basso
* Agnes Olsson – kosketinsoitin ja laulu
* Simon ”Don Cho” Vikokel – kitara ja laulu

## Diskografia
### Albumit
* 2001 - Snapphaneklanen (EP)
* 2002 – Med anledning av
* 2004 – Tändstickor för mörkrädda
* 2005 – Resa sig opp
* 2005 – Upphovsmännen till den skånska raggan
* 2007 - Gör det ändå!

### Singlet
* 2001 – Snapphaneklanen
* 2002 – Rötter
* 2004 - Psalm för mörkrädda
* 2005 - Du vill så du kan 
* 2007 - Vakna

## Aiheesta muualla
* Svenska Akademien kotisivut
Potsdamer Platz

**Potsdamer Platz** on aukio, joka sijaitsee noin kilometrin Brandenburgin portista etelään Berliinin keskustassa, Tiergartenin kaupunginosassa. Se on saanut nimensä Potsdamin kaupungin mukaan.

Ennen toista maailmansotaa Potsdamer Platz oli Berliinin sydän ja eräs koko Euroopan vilkasliikenteisimmistä aukioista. Se kuitenkin tuhoutui maailmansodan aikana lähes maan tasalle ja jäi sen jälkeen vuosikymmenien ajaksi hylätyksi jättömaaksi. Berliinin muuri jakoi aukion kahtia eikä Länsi- ja Itä-Berliinin välistä rajavyöhykettä jälleenrakennettu kylmän sodan aikana. Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Potsdamer Platzia ympäristöineen alettiin rakentaa uudelleen vuodesta 1994 alkaen. Se oli 1990-luvun lopulla Euroopan suurin rakennustyömaa ja alue on nyttemmin rakennettu lähes täysin uudestaan.

Nykyisin Potsdamer Platzin aluetta halkovat pilvenpiirtäjät ja mielikuvitukselliset rakennukset kuten Helmut Jahnin suunnittelema Sony Center. Aluetta ovat suunnitelleet tunnetut arkkitehdit ja sitä pidetäänkin tärkeänä modernin arkkitehtuurin luomuksena. Renzo Pianon johtama arkkitehtiryhmä suunnitteli Daimler-Chrysler-yhtiölle 19 rakennusta käsittävän korttelin aukion laidalle. Siihen kuuluu muun muassa pelikasino, musikaaliteatteri ja elokuvateatteri. Kolmas huomiota herättävä rakennus on Hans Kollhoffin suunnittelema tiilinen tornitalo. Aukion vanhoista rakennuksista ainoastaan Grand Hotel Esplanadesta on osa jäljellä, sekin Sony Centerin sisälle siirrettynä.

Alueella sijaitsee yksi Berliinin keskeisistä maanalaisista rautatieasemista. Asemalta liikennöivät muun muassa metrolinja U2 sekä Nord-Süd-Tunnelin linjat S1, S2 sekä S25.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sofian maailma

**Sofian maailma** (*Sofies verden*) on Jostein Gaarderin romaani filosofian historiasta ja samanaikaisesti kertomus 14-vuotiaan Sofian sijoittumisesta maailmanjärjestykseen aikuistumisen ohella. Kirja esittelee teini-ikäisen tytön saamien kirjeiden avulla filosofian historiaa antiikin filosofeista 1900-luvun loppupuolelle asti. 

*Sofian maailma* julkaistiin ensimmäistä kertaa norjan kielellä nimellä *Sofies verden* vuonna 1991, ja teos on sen jälkeen käännetty 54 kielelle. Teoksen suomenkielinen käännös julkaistiin vuonna 1994. *Sofian maailma* oli vuonna 1995 eniten myynyt kaunokirjallinen teos maailmanlaajuisesti, ja sitä on painettu yli 40 miljoonaa kappaletta. Teoksen pohjalta on tehty elokuva, televisiosarja, musikaali ja videopeli.

## Juoni

Romaanin alussa Sofia on tavallinen norjalainen 14-vuotias koulutyttö, joka saa kaksi nimetöntä kirjettä. Ensimmäisessä kysytään "Kuka sinä olet?" ja toisessa "Mistä maailma on peräisin?". Lisäksi hän löytää postikortin, joka on osoitettu tuntemattomalle tytölle. Osoite kuitenkin kertoo tytön asuvan hänen luonaan. Pian hän saa postitse filosofian kurssipaketin. Näiden salaperäisten yhteydenottojen kautta Sofiasta tulee viisikymppisen filosofin, Alberto Knoxin, oppilas. Alberto opettaa Sofialle filosofian historiaa, ja Sofia oppii muun muassa Platonista ja Simone de Beauvoirista. Monet Alberton filosofian tehtävistä alkavat kysymyksellä, johon Sofia yrittää löytää vastauksen. Pian Sofialle selviää outoja asioita tutuksi luullusta maailmastaan.

### Henkilöt

* Sofia Amundsen
* Helene Amundsen, Sofian äiti
* Alberto Knox
* Hilde Møller Knag
* Albert (Majuri) Knag
* Jorunn Ingebritsen, Sofian ystävätär
* Jorunnin isä, rahoitusneuvoja Ingebritsen
* Jorunnin äiti Cecilie Ingebritsen

## Lähteet
Gennadi Padalka

**Gennadi Ivanovitš Padalka** (, s. 21. kesäkuuta 1958 Krasnodar, Krasnodarin aluepiiri, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kosmonautti ja pisimpään avaruudessa oleskellut ihminen. 

Padalka on Venäjän ilmavoimien eversti.
Vuosina 1979&ndash;1984 hän palveli Itä-Saksassa ja 1984&ndash;1988 Kaukoidässä. Padalkalla yli 1200 lentotuntia L-29, MiG-15UTI, MiG-17, Su-7U/BM ja Su-24 -koneilla. Lisäksi hän on tehnyt 300 laskuvarjohyppyä.
Padalka valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1989. 

Padalka on naimisissa Irina Anatolijevnan kanssa ja heillä on kolme tytärtä.

Vuonna 2005 Padalka lensi ilmapallolla Pohjoisnavalle.

## Avaruuslennot
Hän on lentänyt seuraavat lennot:

* Mir EO-26 – Sojuz TM-28 (1998–1999)
* ISS (Retkikunta 9) – Sojuz TMA-4 (2004)
* ISS (Retkikunta 19 ja Retkikunta 20) – Sojuz TMA-14 (2009)
* ISS (Retkikunta 31 ja Retkikunta 32) – Sojuz TMA-04M (2012)

26. maaliskuuta 2009 Padalka laukaistiin lennolla Sojuz TMA-14 kohti kansainvälistä avaruusasemaa (ISS). Hän toimi ISS:n Retkikuntien 19 ja 20 komentajana.

Toukokuussa 2012 hänet laukaistiin lennolla Sojuz TMA-04M ISS-asemalle Retkikunta 31:n lentoinsinööriksi.

Hän on tehnyt kahdeksan avaruuskävelyä yhteensä 27 tunnin ajan. Padalka rikkoi 30. kesäkuuta 2015 Sergei Krikaljovin ennätyksen oleskeltuaan avaruudessa 803 päivää. Hän palasi maahan syyskuussa, jolloin hän oli viettänyt avaruudessa yhteensä 879 päivää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* NASA: Gennadi Padalka 
* Spacefacts.de: Gennadi Padalka 
* Retkikunta 31:n lentoa edeltävä Nasan haastattelu  (20.3.2012) 
*Retkikunta 19:n lentoa edeltävä Nasan haastattelu  (9.3.2009)
Aleksandr Kaleri

**Aleksandr Jurjevitš "Saša" Kaleri** (, s. 13. toukokuuta 1956 Jūrmala, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kosmonautti. 

Kaleri valmistui Moskovan fysiikan ja teknologian instituutista. Hän toimi vuoteen 1979 asti Mir-avaruusaseman kehitystyössä. Vuonna 1984 hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen. Hän lensi kolme pitkää lentoa Mir-avaruusasemalla vuosina 1992, 1996–1997 ja 2000. Hän työskenteli Kansainvälisellä avaruusasemalla 2003–2004 ja 2010–2011. Hän palasi Maahan lennolla Sojuz TMA-01M 16. maaliskuuta 2011. Hänellä on 769 vuorokautta kokemusta avaruuslennoista mukaan lukien lähes vuorokausi avaruuskävelyä.

Kaleri on naimisissa ja perheessä on yksi lapsi.

## Lennot

* Mir EO-11Sojuz TM-14 (1992)
* Mir EO-22Sojuz TM-24 (1996–1997)
* Mir EO-28Sojuz TM-30 (2000)
* ISS:n Retkikunta 8Sojuz TMA-3 (2003–2004)
* 7. lokakuuta 2010 Sojuz TMA-01M:lla avaruuteen liittyäkseen Retkikunta 25:n/Retkikunta 26:n miehistöihin (- 16.03.2011)

## Aiheesta muualla

* Spacefacts: Aleksandr Kaleri 
* NASA: Aleksandr Kaleri
Lapin Helvetti

**Lapin Helvetti** voi tarkoittaa:

* *[[Pakasaivo|Lapin Helvetti]]* eli *Pakasaivo*, rotkojärvi Muoniossa
* Lapin Helvetti, yhtye
** *[[Lapin Helvetti (Lapin Helvetin albumi)|Lapin Helvetti]]*, yhtyeen esikoisalbumi vuodelta 2017.
* *[[Lapin Helvetti (Terveiden Käsien albumi)]]*, 2015
Varjostinkuusi

**Varjostinkuusi** (*Sciadopitys verticillata*) on havupuulaji, joka on varjostinkuusikasvien (*Sciadopityaceae*) heimon ainoa nykyisin elävä edustaja. Kansainvälisessä uhanalaisuusluokittelussa varjostinkuusi on määritelty silmälläpidettäväksi. Se kasvaa tavallisesti noin 20–30 metriä korkeaksi. Sen kävyt ovat 4,5–10 senttimetriä pitkiä. Neulasmaisten lehtien pituus on jopa yli 10 senttimetriä. Ne kasvavat 10–30 neulasen muodostamissa sateenvarjomaisissa valekiehkuroissa. Jokainen neulanen koostuu joidenkin kasvitieteilijöiden mukaan itsessään kahdesta yhdiskasvuisesta lehdestä. Toisten tieteilijöiden mukaan neulaset ovat muuntuneita lehtivihreällisiä versoja eli laakavarsia.

## Luokittelu
Varjostinkuusi on heimonsa ainoa elävä laji. Se on endeeminen laji Kaakkois-Japanissa Honshun vuoristometsissä. Eurooppaan varjostinkuusen toi ensimmäisen kerran John Gould Veitch syyskuussa vuonna 1860. Laji on elävä fossiili, jolla ei ole lähisukulaisia. Heimon esiintymiä tunnetaan jo triaskaudelta. Vanhimmat löydetyt fossiilit ovat 230 miljoonan vuoden takaa.


Sciadopitys verticillata bark.JPG|Nuoren puun runko.
Sciadopitys_verticillata2.jpg|Versoja.
Sciadopitys verticillata cones.jpg|Käpyjä.


## Lähteet
### Viitteet