open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jim Allister

**James Hugh ”Jim” Allister** (s. 2. huhtikuuta 1953 Crossgar, Downin kreivikunta, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilainen unionistipoliitikko sekä Traditional Unionist Voice -puolueen perustaja ja puheenjohtaja. Hän oli aiemmin demokraattisen unionistipuolueen jäsenenä Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2004–2009. Allister on koulutukseltaan asianajaja.

Allister syntyi Crossgarissa Downin kreivikunnassa. Hänen vanhempansa olivat Monaghanin kreivikunnasta Irlannin jaon jälkeen Pohjois-Irlantiin muuttaneita protestantteja. Allister opiskeli oikeustiedettä Queen’s-yliopistossa ja valmistui vuonna 1976 asianajajaksi. Hän istui ylioppilaskunnan edustajistossa ja pyrki vuonna 1975 ylioppilaskunnan puheenjohtajaksi. Demokraattiseen unionistipuolueeseen DUP:hen hän oli liittynyt vuonna 1971.

Vuosina 1980–1982 Allister toimi Ian Paisleyn avustajana Euroopan parlamentissa. Vuonna 1982 hänet valittiin silloiseen, vasta perustettuun Pohjois-Irlannin kansalliskokoukseen, jossa hän toimi DUP:n pääpiiskurina kansalliskokouksen lakkauttamiseen vuonna 1986 asti. Vuoden 1983 parlamenttivaaleissa hän pyrki Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneeseen East Antrimin vaalipiiristä, mutta hävisi Ulsterin unionistipuolueen Roy Beggsille 367 äänen erolla.

Allister vastusti vuoden 1985 Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin välistä sopimusta. Hän erosi DUP:stä vuonna 1987, kun hänen ehdokkuutensa parlamenttivaaleissa estettiin. Hän työskenteli asianajajana, ja vuonna 2001 hänet nimitettiin queen’s counseliksi. Hän erikoistui rikosoikeuteen ja toimi useiden terrorismirikoksista epäiltyjen sekä poliitikkojen puolustusasianajajana.

Vuonna 2003 Allister liittyi uudestaan DUP:hen, ja vuoden 2004 europarlamenttivaaleissa hänet valittiin Euroopan parlamenttiin. Hän erosi DUP:stä uudestaan vuonna 2007, koska hän vastusti DUP:n ja nationalistipuolue Sinn Féinin välisiä neuvotteluja. Hän perusti kovemman linjan unionismia ajavan Traditional Unionist Voice -puolueen eli TUV:n, jonka ehdokkaana hän sai vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa lähes 14 prosenttia äänistä, mikä ei kuitenkaan riittänyt hänen uudelleenvalintaansa. Vuoden 2011 Pohjois-Irlannin kansalliskokouksen vaaleissa puolue sai vain 2,5 prosenttia äänistä, ja Allister pääsi kansalliskokoukseen puolueensa ainoaksi edustajaksi.

Vuoden 2024 parlamenttivaaleissa Allister valittiin Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneeseen North Antrimin vaalipiiristä. TUV oli vaaliliitossa Reform UK -puolueen kanssa, ja Reform UK myös ehdotti tuloksetta, että Allister siirtyisi TUV:n edustajasta Reform UK:n edustajaksi alahuoneessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Allisterin kotisivu
*
Britannian kuninkaallinen perhe

**Britannian kuninkaallinen perhe** on käsite, jolla viitataan Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsevaan monarkkiin ja tämän lähisukulaisiin. Tarkkaa muodollista tai lakiin kirjattua määritelmää  kuninkaalliseen perheeseen kuulumisesta ei ole, ja eri yhteyksissä perheeseen voidaankin lukea eri henkilöitä. Kuninkaallisen perheen jäseniksi lasketaan yleensä ainakin ne henkilöt, joista käytetään puhuttelua *hänen majesteettinsa* (*Her/His Majesty*, *HM*), *hänen kuninkaallinen korkeutensa* (*Her/His Royal Highness*, *HRH*) tai *heidän kuninkaalliset korkeutensa* (*Their Royal Highnesses*, *TRH*).

## Kuninkaallisen perheen ydinjäsenet

*Kuningas Charles III ja kuningatar Camilla (kuningas ja tämän vaimo)
** Walesin prinssi William ja Walesin prinsessa Catherine (kuninkaan vanhin poika ja tämän vaimo)
*** Prinssi George (Walesin prinssin vanhin lapsi)
*** Prinsessa Charlotte (Walesin prinssin toinen lapsi)
*** Prinssi Louis (Walesin prinssin kolmas lapsi)
** Prinssi Harry, Sussexin herttua ja Meghan, Sussexin herttuatar (kuninkaan toinen poika ja tämän vaimo)
*** Prinssi Archie (Sussexin herttuan vanhin lapsi)
*** Prinsessa Lilibet (Sussexin herttuan toinen lapsi)
* Prinssi Andrew, Yorkin herttua (kuninkaan veli)
** Yorkin prinsessa Beatrice (Yorkin herttuan vanhin tytär)
** Yorkin prinsessa Eugenie (Yorkin herttuan toinen tytär)
* Prinssi Edward, Edinburghin herttua ja Sophie, Edinburghin herttuatar (kuninkaan veli ja tämän vaimo)
**James Windsor, Wessexin jaarli (Edinburghin herttuan poika)
**Lady Louise Windsor (Edinburghin herttuan tytär)
* Prinsessa Anne, *[[Princess Royal]]* (kuninkaan sisar)
** Peter Phillips (prinsessa Annen poika)
** Zara Tindall (prinsessa Annen tytär)

### Viimeisen 30 vuoden aikana kuolleita kuninkaallisen perheen jäseniä
* Kuningatar Elisabet II (Britannian pitkäikäisin monarkki ja nykyisen kuninkaan äiti)
* Prinssi Philip, Edinburghin herttua (kuningatar Elisabet II:n puoliso ja nykyisen kuninkaan isä)
* Alice, Gloucesterin herttuatar (Gloucesterin herttuan, prinssi Henryn leski ja nykyisen herttuan, prinssi Richardin äiti)
* Kuningataräiti Elisabet (kuningas Yrjö VI:n leski ja kuningatar Elisabet II:n äiti)
* Prinsessa Margaret (kuningatar Elisabet II:n sisar)
* Walesin prinsessa Diana (nykyisen kuningas Charles III ensimmäinen vaimo ja prinssi Williamin ja prinssi Harryn äiti)
Harvasukasmadot

**Harvasukasmadot** (Oligochaeta)  on nivelmatojen alaluokka, johon kuuluvat useimmat madoiksi kutsutut eläimet, kuten kastemadot ja muut lierot. Useimmat lajit elävät maalla tai makeassa vedessä.

Suomessa eläviä harvasukasmatoja on 145 lajia.

Monet harvasukasmadot toimivat makrohajottajina. Virtavesissä elävät lajit ovat tyypillisesti erikoistuneet keräämään ravinnokseen jokiuomien pohjilta hienorakeista, pitkälle hajonnutta orgaanista ainesta, jonka pinnalla elää bakteereja.

## Luokittelu
* **Harvasukasmadot** (Oligochaeta)
** Lahko: Capilloventrida
** Lahko: Crassiclitellata
** Lahko: Enchytraeida
** Lahko: Haplotaxida
** Lahko: Lumbriculida
** Heimo: Rapulaiset (Branchiobdellidae)
** Heimo: Moniligastridae
** Suku: *[[Acestus]]*
** Suku: *[[Aleodrilus]]*
** Suku: *[[Archaeodrilus]]*
** Suku: *[[Eminia (nivelmatosuku)|Eminia]]*
** Suku: *[[Hrabeiella]]*
** Suku: *[[Liodrilus]]*
** Suku: *[[Mesopachys]]*
** Suku: *[[Parascolex]]*
** Suku: *[[Protoscolex]]*
** Suku: *[[Pterochaeta]]*
** Suku: *[[Stuhlmannia]]*
** Suku: *[[Wasawoia]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Harvasukasmadot (Oligochaeta)
* ITIS: Oligochaeta
Taubaté

**Taubaté** on kaupunki Brasilian kaakkoisosassa. Se sijaitsee noin 120 kilometriä São Paulosta koilliseen. Vuonna 2010 siellä asui 273 426 ihmistä. Taubatéssa on autoteollisuutta sekä yliopisto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gabriele Albertini

**Gabriele Albertini** (s. 6. heinäkuuta 1950) on italialainen poliitikko. Hän kuului aluksi Forza Italia -puolueeseen ja vuodesta 2009 Vapauden kansa -puolueeseen (europarlamentissa Euroopan kansanpuolue). Hän toimi Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2004–2013.

Albertini syntyi Milanossa ja suoritti oikeustieteen loppututkinnon vuonna 1974. Hän toimi vuosina 1997–2006 Milanon pormestarina. 

## Lähteet
Alexander Alvaro

**Alexander Nuno Pickart Alvaro** (s. 26. toukokuuta 1975) on saksalainen poliitikko. 

Alvaro syntyi Bonnissa ja elää nykyisin naimattomana Düsseldorfissa. Alvaro valmistui pankkitoimihenkilöksi vuonna 1997. Hän opiskeli sen jälkeen oikeustiedettä, jonka tutkinnon hän suoritti vuonna 2004. Alvaro on Vapaan demokraattisen puolueen jäsen ja vuosina 2004–2014 europarlamentaarikko osana Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmää. 

## Lähteet
ExpressCard

**ExpressCard** on tietokoneissa (etenkin kannettavissa) käytetty laajennuskorttipaikka. ExpressCard korvasi vanhemman PCMCIA -laajennuskorttipaikan ja sen julkisti myös PCMCIA:n taustalla ollut *Personal Computer Memory Card International Association* vuonna 2003. Vuodesta 2007 alkaen enemmistö kannettavien tietokoneiden valmistajista on siirtynyt varustamaan koneensa ExpressCard-paikalla. Alkuperäisen standardin maksiminopeus on 2.6 Gbit/s. Uusimman ExpressCard 2.1:n nopeus on 5.2 Gbit/s.
Khalkiope

**Khalkiope** () oli kreikkalaisessa mytologiassa useamman eri naishahmon nimi.

## Khalkiope, Kolkhiin prinsessa
**Khalkiope** oli Kolkhiin kuninkaan Aieteen tytär, Medeian sisar ja Friksoksen puoliso. 

Friksoksen ja tämän sisaren Hellen äitipuoli Ino vihasi näitä ja teki kavalan suunnitelman päästäkseen heistä eroon. Hän paahtoi kaiken kaupungin siemenviljan niin, etteivät ne kasvaneet, jolloin paikalliset maanviljelijät katoa peläten kysyivät läheiseltä oraakkelilta neuvoa. Ino lahjoi oraakkelin luokse lähetetyt miehet valehtelemaan muille, että oraakkeli vaatisi Friksoksen uhraamista. Ennen kuin häntä ehdittiin surmata alttarilla, Nefele, sisarusten oikea äiti, lähetti kultaisen oinaan pelastamaan hänet ja sisarensa. Helle kuitenkin kuoli matkalla tiputtuaan oinaan selästä, mutta Friksos selvisi pääsi perille saakka Kolkhikseen, missä Aietes otti hänet vastaan ja kohteli häntä ystävällisesti antaen tyttärensä Khalkiopen hänelle vaimoksi. Kiitollisena Friksos antoi kuninkaalle oinaan kultaisen taljan, jonka Aietes ripusti temppeliin. Friksos ja Khalkiope saivat lapset Argos, Melas, Frontis ja Kytisoros.

## Khalkiope, Aigeaan puoliso
**Khalkiope** oli Rheksenorin tytär ja Aigeuksen toinen puoliso. Hän ei kuitenkaan saanut jälkeläisiä tämän kanssa.

## Lähteet
Korvenkylä (Tyrnävä)

**Korvenkylä** on pieni maaseutukylä Tyrnävän kunnassa, joka sijaitsee noin 7 kilometriä kirkonkylältä. Kylä sijaitsee Tyrnävän, Limingan ja entisen Temmeksen kunnan rajamailla, minkä vuoksi välillä on ollut epäselvyyksiä, mihin kuntaan kukin asukas kuuluu. Joissakin taloissa ovat pihapiirin rakennukset voineet sijaita eri kunnan alueella. 

Perimätiedot kertovat, että kylän toisessa päässä Kotakankaalla olisi ollut isonvihan (v. 1714–1721) aikaista asutusta, kodan tai piilopirtin muodossa. Pääosa kylästä on entistä tyrnäväläistä Konttilan talon syrjäniittyä, jossa laidunnettiin kesäisin talon karjaa. Sitä varten oli rakennettu kesänavetta, joka sijaitsi Keskitalo 2:20:n paikalla.

Korvenkylän ympärivuotinen asuminen ajoittuu 1800-luvun lopulle. Silloin muuttivat Tyrnävän Konttilasta Korvenkylän Keskitaloon Iikka Pasanen ja hänen vaimonsa Hilma Pasanen o.s. Konttila sekä Hilman eno Matti Konttila ja Hilma Konttilan äiti Vappu (Valborg) Konttila. Poikamiehenä elänyt Matti Konttila oli ollut Keskitalon ensimmäinen omistaja. Hän myi talonsa Iikka Pasaselle. Keskitalon maista erotettiin sittemmin kolmen talon maat erottamisjärjestyksessä: Uusitalo, Annala ja Alatalo.

Korvenkylän vakituisen asuttamisen alkuaikoina oli asuttu myös Keskitalon naapurissa. Talon ensimmäiset omistajat olivat olleet Tolosia. Isäntä oli ollut entinen seppä. Myöhemmin Korvenkylän talojen määrä lisääntyi hiljalleen. Enimmillään jatkosodan jälkeen kylässä asuttiin 12 talossa. Kylän väkirikkaimpina aikoina oli suunniteltu jopa oman kyläkoulun perustamista.

## Lähteet
*
Jan Andersson (poliitikko)

**Jan Andersson** (s. 17. maaliskuuta 1947) on ruotsalainen sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikko, joka toimi valtiopäivien jäsenenä 1988–1994 ja europarlamentaarikkona vuosina 1995–2009. Hän kuuluu Euroopan sosiaalidemokraattiseen puolueeseen. 

Andersson syntyi Helsingborgissa, Skånen läänissä, ja valmistui opettajaksi.

## Lähteet
EnBW

**EnBW Energie Baden-Württemberg AG** on saksalainen energiayritys. Yritys on julkinen osakeyhtiö, jonka kotipaikka sijaitsee Karlsruhessa Saksassa. EnBW perustettiin 1. tammikuuta 1997 kahden yrityksen fuusioiduttua. Nykyisin se on Saksan kolmanneksi suurin energiayritys. Pääomistajat ovat Électricité de France (EDF) 45 prosentilla ja die Oberschwäbischen Elektrizitätswerke (OEW) myös 45 prosentilla.

## Vesivoima
EnBW:llä on vesivoimala Rheinfeldenissä ja pumppausasemat Glemsissä ja Schluchseessä.

## Fossiilisia polttoaineita käyttävät voimalat
EnBW:lla on fossiilisia polttoaineita käyttävät voimalat Altbachissa, Heilbronnissa, Marbach am Neckarissa, Stuttgart-Gaisburgissa ja Stuttgart-Münsterissä, Karlsruhessa.

## Ydinvoimalat
Yrityksen tuottamasta energiasta 52 prosenttia on ydinenergiaa. EnBW:lla on ydinvoimalat Neckarwestheimissa, Obrigheimissa ja Philippsburgissa.

## Katso myös
* Sähköntuotanto
* Sähkön hinnan määräytyminen
* Uusiutuva energia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Heikki Marttinen

**Heikki Antero Marttinen** (4. marraskuuta 1946 Kärkölä – 5. marraskuuta 2010 Iitti) oli suomalainen teollisuusjohtaja. Hän toimi Imatran Voiman johtajana vuosina 1993–1997 ja pääjohtajana 1997–1998, Fortumin pääjohtajana 1998–2000 ja Eimon toimitusjohtajana 2000–2002. Vuodesta 2001 alkaen hän toimi myös pörssiyhtiö Teklan hallituksen puheenjohtajana.

## Lähteet
* *Suomi-Fakta* (WSOY, 2002)

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* YLEn Elävä arkisto: Heikki Marttisen ajolähtö Fortumista
* YLEn Elävä arkisto: Onko huippujohtaja visionääri ja pelkkä omistajien renki?
Nicholas Stern

**Nicholas Stern** (s. 22. huhtikuuta 1946 Lontoo) on brittiläinen ekonomisti. Nicholas Stern on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Kansainvälisesti hän on kuuluisa muun muassa Isossa-Britanniassa 30.10.2006 julkaistusta ilmastoraportista: Sternin raportti 

Sternin isä oli saksalainen, joka pakeni sodan aikana Englantiin. Nicholas Stern opiskeli Cambridgen yliopistossa ja Oxfordin yliopistossa, josta hän valmistui tohtoriksi 1972. Sen jälkeen hän oli professoreina eri yliopistoissa, muun muassa 1986–93 London School of Economics. 1990-luvulla hän kirjoitti myös Keniasta ja Intian vihreästä vallankumouksesta. Hän oli maailmanpankin pääekonomi 2000–2003. 

## Ilmastonmuutos

Huhtikuussa 2008 Stern kertoi Reutersille, että uusimmat tutkimustulokset osoittavat, että hän on raportissaan aliarvioinut ilmaston lämpenemisen aiheuttaman uhan. Sternin mukaan myös IPCC:n 2007 ennusteet näyttävät jo nyt olevan vanhentuneita. Haastattelun mukaan kasvihuonekaasupäästöt kasvavat nopeammin kuin raportin laatimisen aikaan uskottiin ja erityisen huolestuttava on havainto, että maailman merten kyky imeä itseensä hiilidioksidia onkin selvästi ennustettua heikompi. Stern sanoi, että näistä tekijöistä seuraa, että maapallon ilmasto lämpenee nopeammin kuin he osasivat odottaa. Sternin mukaan kasvihuonekaasujen päästöjä tulee leikata vähintään puolella vuosisadan puoliväliin mennessä. Yhdysvaltain osalta päästöjen vähennystarve on 90 %, Stern arvioi.

Nicholas Sternin mukaan (2009) on yksimielisyys siitä, että teollisuusmaiden on vähennettävä 80 % kasvihuonepäästöjään vuoteen 2050 mennessä vuoteen 1990 verrattuna. Silloin maailmanlaajuisesti vähennys on 50 %. Kun päästöt ovat nyt 59 Gt, määrän on vähennyttävä 2030 35 Gt ja vuonna 2050 20 gigatonniin. Tästä ollaan yhtä mieltä. Se miten leikkaukset tehdään on neuvottelukysymys. Sternin mukaan: Maailmantalous tarvitsee nopeasti tiukkaa ilmastopolitiikan muutosta. Investointeja ilmastonmuutoksen hillintään ei voi lykätä. Kööpenhaminan sopimus on tärkeä sysäys talouskasvulle. Hallitusten päätöksillä vihreät investoinnit ovat houkuttelevia ja tie pois taantumasta. Stern on investoinut itse maalämpöön, rakennuksen tiivistykseen ja tuulisähköön.

## Katso myös
* Ilmaston lämpenemisen vaikutukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Musiikin mestareita

**Musiikin mestareita** on Warner Music Finlandin kokoelmalevysarja. Sarjan kokoelmia julkaistiin 1990- ja 2000-lukujen vaihteessa. Sarjan kokoelmalevyt käsittivät 2–4 CD-levyä tunnetuilta kotimaisilta artisteilta. *Musiikin mestareita*-kokoelmalevysarjaan kuuluvat esimerkiksi Dingon *[[Parhaat (Dingo)|Parhaat]]*, Mamban *[[Vaaran vuodet 1984–1999]]* ja Irwin Goodmanin *[[Rentun Ruusut]]*.
Roberta Alma Anastase

**Roberta Alma Anastase** (s. 27. maaliskuuta 1976 Ploiești) on romanialainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istuu Euroopan parlamentissa Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän jäsenenä.

Anastase aloitti Euroopan parlamentissa maansa liityttyä Euroopan unioniin vuoden 2007 alussa. Hän oli jäsenenä vuoden 2008 loppuun saakka.

## Lähteet
Anssi Mattila

**Anssi Pauli Mattila** (s. 18. lokakuuta 1953 Helsinki) on suomalainen cembalisti, urkuri ja kapellimestari. Hän on vanhan musiikin asiantuntija ja toimi vuosina 1990–2019 Sibelius-Akatemiassa vanhan musiikin lehtorina. Hän on johtanut kapellimestarina barokki- ja varhaisklassista ohjelmistoa Suomessa ja ulkomailla. Hän kirjoittaa musiikista ja on tehnyt Yleisradiolle musiikkinauhoitusten ohella puheohjelmia. Hän on levyttänyt soolocembalomusiikin ohella muun muassa vuonna 1989 perustamansa Kuudennen kerroksen orkesterin (nykyinen Suomalainen barokkiorkesteri) sekä Battalia- ja Avanti!-yhtyeiden kanssa.

Mattila kirjoitti ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta 1972 ja suoritti Sibelius-Akatemiassa urkudiplomin 1979, musiikin teorian opettajan tutkinnon 1979 ja pianonsoitonopettajan tutkinnon 1981. Hän on suorittanut cembalonsoiton diplomin Utrechtin konservatoriossa 1987. Hän on opiskellut Helsingin yliopistossa matematiikkaa, fysiikkaa ja tietojenkäsittelyoppia sekä englantilaista filologiaa.

Mattila on tehnyt vanhoihin musiikkilähteisiin pohjautuvaa nuottimateriaalien kokoamis- ja täydennystyötä. Jean-Féry Rebelin oopperan ”Ulysse” esitysmateriaalit hän kokosi Uppsalan yliopiston kirjastosta löytyneiden vanhojen painosten ja käsikirjoitusten pohjalta. Tämä työ ja Taite-ryhmän esitys kyseisestä oopperasta vuonna 2000 sai Yleisradion ”Vuoden musiikkiteko” -palkinnon. Hän on myös rekonstruoinut kadonneet 2. viulun stemmat Erik Tulindbergin kuuteen jousikvartettoon. Helsingin Sanomien kriitikot valitsivat Rantatie-kvartetin Tulindberg-CD:n ”Vuoden 2007 parhaat levyt” -sarjaan. Levy sai myös vuoden 2008 klassisen Emma-palkinnon.

Viimeisin työ tällä saralla on vuonna 1692 Innsbruckissa esitetty Carlo Agostino Badian ooppera ”Merirosvokuningatar Alvilda”, jonka tapahtumat sijoittuvat Suomen Turkuun. Badian teokseen pohjautuva ”Alvilda in Abo” -ooppera, jonka tapahtumat sijoittuvat Suomen Turkuun, esitettiin Turun linnan pihalla osana Turku kulttuuripääkaupunki 2011 -ohjelmaa.

## Lähteet
* *Kuka kukin on 2007* (Otava, 2006)
Frontiers Music

**Frontiers Music** (vuoteen 2014 asti **Frontiers Records**) on italialainen melodista hard rockia ja metallia julkaiseva levy-yhtiö. Yhtiö perustettiin vuonna 1996, ja se on noussut yhdeksi tunnetuimmista eurooppalaisista raskaan rockmusiikin julkaisijoista. Tunnettuja Frontiersin kautta levyjään julkaisseita yhtyeitä ovat muun muassa Whitesnake, Toto, Journey, Primal Fear, Styx, Pink Cream 69, Michael Kiske, Uriah Heep ja Hardline.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Frontiers Musicin sivusto
Severi Mattila

**Severi Pellervo Mattila** (s. 1935) on suomalainen lääkäri. Mattila on toiminut Helsingin yliopiston kirurgian professorina vuosina 1988–2000. Hän on tutkinut rintaelinkirurgiaa sekä sydämen ja keuhkojen siirtoja. 

Mattila teki Suomessa ensimmäisen sydämensiirron vuonna 1985 Helsingin yliopistollisen keskussairaalan Hyksin Meilahden sairaalassa.

## Lähde
* *Suomi-Fakta* (WSOY, 2002)

### Viitteet
Jaakko Mukula

**Jaakko Antero Mukula** (11. elokuuta 1923 Iitti – 8. elokuuta 1997 Iitti) oli suomalainen maataloudentutkija. Mukula oli Helsingin yliopiston kasvibiologian ja -patologian professorina 1969–1970 ja Maatalouden tutkimuskeskuksen kasvinviljelyosaston johtajana professorin arvolla 1970–1989. Hän tutki muun muassa peltokasvien viljelyä sekä kasvitauteja ja rikkaruohojen torjuntaa.

Mukula palveli jatkosodan aikana viestijoukoissa. Hän valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi vuonna 1948, agronomiksi vuonna 1949 ja väitteli tohtoriksi 1957. Hän työskenteli vuodesta 1956 Maatalouskoelaitoksella ja teki tutkimusta rikkakasvien kemiallisesta torjunnasta, kunnes sai vuonna 1969 nimityksen professoriksi. Mukula oli myös Helsingin yliopiston sovelletun kasviekologian dosentti ja Kymenlaakson Osakunnan inspehtori.

## Lähteet
*Eero Varis: Professori Jaakko Mukula – Kasvintuotannon riskien selvittäjä. Kuolleita: (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 18.8.1997. Viitattu 14.6.2018.
* *Suomi-Fakta* (WSOY, 2002)
Pentti Multanen

**Eero Pentti Multanen** (27. marraskuuta 1920 Nurmes – 14. helmikuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen upseeri ja kenraaliluutnantti. 

Multanen valmistui Kadettikoulusta jatkosodan aikana 1943 ja kävi sodan jälkeen Sotakorkeakoulun 1953. Hän työskenteli mm. Pohjanmaan jääkäripataljoonassa sekä 1.  divisioonan esikunnassa ja opetti taktiikkaa Sotakorkeakoulussa 1961-1966. Multanen toimi Uudenmaan Jääkäripataljoonan komentajana vuodesta 1966,  Taistelukoulun johtajana 1967–1971, jalkaväen tarkastajana 1971–1973, Sotakorkeakoulun johtajana 1973–1975 ja Pääesikunnan koulutuspäällikkönä 1975–1980, josta tehtävästä jäi kenraalikuntaan kuuluvana reserviin.

## Lähteet
* *Suomi-Fakta* (WSOY, 2002)
* https://runeberg.org/kuka/1978/0602.html

### Viitteet
Raimo Matikainen

**Raimo Tapani Matikainen** (s. 1938) on suomalainen tekniikantutkija. Matikainen on ollut Teknillisen korkeakoulun louhintatekniikan professorina 1980–1996 ja Geologian tutkimuskeskuksen ylijohtajana 1997–2003. Hän on tutkinut kalliomekaniikkaa, kaivostekniikkaa ja louhintamenetelmiä.

## Lähteet
Parnavaz II

**Parnavaz II** (, k. 30 eaa.) oli Kaukasian Iberian (eli Georgian itäosan Kartlin) kuningas  Artašesiani-dynastiasta vuosina 63–30 eaa. Antiikin lähteissä hänet tunnetaan nimellä *Pharnabazus*, ja hänet yhdistetään yleisesti keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden nimiin *Bartom* tai *Bratman*. 

Hän nousi valtaistuimelle isänsä Artagin kuoleman jälkeen. Rooman kenraali Pompeius oli voittanut Artagin vuonna 65 eaa. Rooman valta Iberiassa jäi kuitenkin väliaikaiseksi, ja vuonna 36 eaa. Publius Canidius Crassus johti armeijansa Iberiaan. Hän pakotti Parnavazin muodostamaan liiton Zoberia, viereisen Albanian valtakunnan kuningasta vastaan. Canidius ja Parnavaz marssivat Albaniaan ja alistivat sen kansan valtaansa. Mikään georgialainen lähde ei kuitenkaan kerro näistä Dio Cassiuksen teoksessaan *Rooman historia* raportoimista tapahtumista. 

Georgialaiset vuosikirjat keskittyvät vuorostaan Mirian II:n, kuningas Parnadžomin maanpakoon lähetetyn ja Iranissa kasvaneen pojan kotiinpaluuseen. Mirian palasi Kartliin persialaisen armeijan johdossa, tappoi Bartomin (Parnavazin) ja tuli kuninkaaksi. Bartomin sanotaan aiemmin adoptoineen Kartamin, Kudžin pojanpojan (Kudži oli Egrisin väitetty hallitsija Iberian myyttisen ensimmäisen kuninkaan Parnavaz I:n aikaan). Kartam joutui kuitenkin myös tapetuksi taistelussa Miriania vastaan. Tästä huolimatta Kartamin raskaana oleva vaimo – Bartomin tytär – onnistui pakenemaan Armeniaan, jossa hän synnytti Aderki-nimisen pojan.    

## Lähteet
Johan Reinhold Munck

**Johan Reinhold Munck** (; 20. tammikuuta 1795 Hämeenlinna – 26. heinäkuuta 1865 Hausjärvi) oli aateliseen Munck af Fulkila -sukuun kuulunut vapaaherra, sotilas ja hallintoesimies. 

Munckin isä oli maaherra Johan Henrik Munck. Venäjällä palvellut Munck tuli 1843 Haminan kadettikoulun johtajaksi. Yliopiston sijaiskansleriksi hänet nimitettiin 1855. Munck oli suosittu nuorisoa kohtaan osoittamansa ymmärryksen ja humaanisuuden vuoksi. Hän vaikutti J. V. Snellmanin nimittämiseen vuonna 1856 Helsingin yliopiston professoriksi. Munck oli Erkylän kartanon omistaja ja perusti kartanon alustalaisten lapsille Suomen ensimmäisen kansakoulun.

Munck oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1863–1864. Vapaaherra, kartanonomistaja, tutkimusmatkailija ja valtiopäivämies Carl Otto Alexander Munck ja vapaaherra, insinööri, valtiopäivämies Nikolai Adolf Reinhold Munck olivat hänen poikiaan. 

## Lähteet
* *Волков С. В.* Генералитет Российской империи. Энциклопедический словарь генералов и адмиралов от Петра I до Николая II. Том II. Л—Я. М., 2009
* Гоувальт. История лейб-гвардии Павловского полка. СПб., 1852. на сайте Руниверс
* *Пономарёв В. П., Шабанов В. М.* Кавалеры Императорского ордена Святого Александра Невского, 1725—1917: биобиблиографический словарь в трёх томах. Том 2. М., 2009
* *Степанов В. С., Григорович П. И.* В память столетнего юбилея императорского Военного ордена Святого великомученика и Победоносца Георгия. (1769—1869). СПб., 1869

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Mirian II

**Mirian II** (, n. 90–20 eaa.) tai **Mirvan** () oli Kaukasian Iberian (eli Georgian itäosan Kartlin) kuningas vuosina 30&ndash;20 eaa. Hänen hallituskautensa merkitsi Nebrotiani-dynastian eli Parnavaziani-dynastian jatkumon palaamista valtaan. 

Mirian tunnetaan ainoastaan varhaiskeskiaikaisista georgialaisista kronikoista. Niiden mukaan hän oli kuningas Parnadžomin poika. Parnadžom joutui vävynsä prinssi Aršakin murhaamaksi, ja Aršak anasti Iberian kruunun. Mirian kannettiin Iraniin, jonka hovissa hän kasvoi aikuiseksi. Hän palasi Iberiaan persialaisen armeijan kanssa, tappoi Aršakin hallitsevan pojanpojan Bartomin eli Parnavaz II:n taistelussa ja tuli kuninkaaksi. Häntä seurasi hänen poikansa Aršak II.        

## Lähteet
Kaarlo Murto

**Kaarlo (Charles) Arnold Marius Murto** (s. 1949) on suomalainen diplomaatti. 

Murto valmistui 1970 valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta. Ennen diplomaattiuraansa hän toimi harjoittelijana Suomen Paperitehtaitten Yhdistyksessä, Finnpapissa. Murto oli Suomen ulkoasiainhallinnon palveluksessa vuosina 1970–2016. Hän toimi avustajana UM:n protokollassa ja polittisella osastolla 1970–1972, lähetystösihteerinä Madridin suurlähetystössä 1972–1974, lähetystösihteerinä ja va. asiainhoitjana Jakartan suurlähetystössä 1974–1976, jaostosihteerinä UM:n pressissä 1976–1979, I lk:n lähetystösihteerinä Brysselin suurlähetystössä/EC-edustossa 1979–1983, UM:n jaostopäällikönä poliittisella osastolla 1983–1985. Hänet nimitettiin ulkoasiainneuvoksen virkaan ja toimi ulkoasiainministeriön poliittisen osaston sosialististen maiden toimistopäällikkönä 1985–1987, ministerineuvoksena Pariisin suurlähetystössä 1987–1991, suurlähettiläänä Canberran suurlähetystössä 1991–1995 (sivuakkreditoinnit Uuteen-Seelantiin, Fidzille ja Papua-Uuteen Guineaan). Hän toimi UM:n hallinnollisen osaston osastopäällikkönä 1996–2001, suurlähettiläänä Madridissa 2001–2005 (sivuakkreditointi Andorraan), suurlähettiläänä Pariisissa 2005–2009 (sivuakkreditointi Monacoon), turvallisuuspolitiikan suurlähettiläänä poliittisella osastolla 2009–2010, Kansallisen Turvallisuusviranomaisen (NSA) päällikkönä 2010–2012 ja suurlähettiläänä Kanadassa 2012–2016 (sivuakkreditointi Bahamalle). Eläkkeelle hän siirtyi joulukuussa 2016. 

## Lähde
* *Suomi-Fakta* (WSOY, 2002)
Sakari Mustakallio

**Sakari Mustakallio**, vuoteen 1906 **Schwartzberg** (9. tammikuuta 1899 Helsinki – 8. joulukuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori. 

Mustakallion vanhemmat olivat tuomiorovasti Johannes Schwartzberg ja Hanna Rahm ja puoliso vuodesta 1927 ekonomi Lea Lyyli Santaholma. Mustakallio tuli ylioppilaaksi Kuopion suomalaisesta lyseosta 1919 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1929. Tohtoriksi hän väitteli 1934 ja sai 1932 röntgentutkimuksen ja -hoidon erikoislääkärin pätevyyden. Mustakallio toimi uransa alussa sekä Helsingin yliopiston että  Helsingin ja Lahden alueen sairaaloiden palveluksessa. Hän oli Helsingin yliopiston lääketieteen radiologian professori ja Sädehoitoklinikan ylilääkäri 1950–1967. Mustakallio oli sädehoidon johtava kehittäjä Suomessa. Sotilasarvoltaan hän oli lääkintäeverstiluutnantti.
__NOTOC__
## Lähteet
* *Suomi-Fakta*. WSOY, 2002.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Arja Raatikainen

**Arja Anita Raatikainen** (s. 1958) on suomalainen tanssija, tanssinopettaja ja koreografi. Raatikainen on tanssinut muun muassa Anzu Furukawan ja Kenneth Kvarnströmin teoksissa. Opetuksessaan ja teoksissaan hän korostaa tanssijan maahan juurtumista, sisäisiä mielikuvia ja kurinalaisutta. Hänen teoksiaan ovat muun muassa *Valkoinen hymy, Vibrations, Painajainen 2, One way only* ja *Kommentteja*. Raatikainen on toiminut Teatterikorkeakoulun tanssitaiteen laitoksen professorina 1996–1998 ja taiteilijaprofessorina vuodesta 1998.

Vuonna 2009 Raatikainen palkittiin Pro Finlandia -kunniamerkillä. Hänelle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2021.

## Lähteet
* *Suomi-Fakta* (WSOY, 2002)

### Viitteet
Iso Paja

**Iso Paja** () on Helsingin Länsi-Pasilassa sijaitseva toimitalo. Rakennus tunnettiin Yleisradion Pasilan alueen päärakennuksena vuoteen 2017. Rakennus valmistui vuonna 1993. Sen on suunnitellut Ilmo Valjakka. Ylen Eläkesäätiö vuokrasi Ison Pajan VR Groupille vuonna 2016. Rakennus remontoitiin VR:n pääkonttoriksi vuoden 2017 aikana. 

Valmistuessaan vuonna 1993 rakennus yhdisti muut Pasilan radio- ja televisiokeskuksen rakennukset, kuten Radiotalon (nyk. Mediatalo), Studiotalon ja Toimitustalon (nyk. Luovan talon), yhdeksi kokonaisuudeksi. Ylen pääkonttoritoiminnot siirtyivät Isoon Pajaan Kesäkadun rakennuksesta. Yleisradion vaalivalvojaiset lähetettiin Isosta Pajasta vaali-iltaisin presidentinvaaleista 1994 lähtien europarlamenttivaaleihin 2009 saakka. Yleisradio myi Ison Pajan Yleisradion eläkesäätiölle loppuvuodesta 2016.

Yle muutti pois Isosta Pajasta maaliskuussa 2017. Ylen uusi pääsisäänkäynti sijaitsee Mediatalossa. VR Group siirsi pääkonttorinsa Isoon Pajaan toukokuun 2018 alussa.

## Lähteet
Liekomaiset (luokka)

**Liekomaiset** (*Lycopodiopsida*, syn. *Lycopsida*) on sanikkaisiin kuuluva luokka. Sen taksonomisesta luokittelusta on käyty keskusteluja. Integrated Taxonomic Information Systemin (ITIS) mukaan luokkaan kuuluu kolme lahkoa: *[[Isoëtales|Isoetales]]*, *[[Lycopodiales]]* ja *[[Selaginellales]]*. Kuhunkin näistä lahkoista kuuluu vain yksi heimo. 

Liekomaiset muistuttavat varhaisimpia putkilokasveja; niitä voi pitää elävinä fossiileina. Liekomaisia oli runsaasti kivihiilikaudella.

## Lähteet
Jalo Sihtola

**Jalo Toivo Sihtola**, vuoteen 1918 **Aaltonen** (18. toukokuuta 1882 Lammi – 21. syyskuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen teollisuusmies ja taidemesenaatti. Sihtolalle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1967.

Sihtolan vanhemmat olivat kirjansitoja Jaakko Aaltonen ja Amanda Felin. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta 1900 ja valmistui insinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1905.

Sihtola työskenteli metsäteollisuuden parissa. Hän toimi aluksi myyntitehtävissä ja myöhemmin Enso-Gutzeitin Tainionkosken ja Kaukopään tehtaiden paikallisjohtajana (vuosina 1932–1949). Noissa tehtävissä hän joutui matkustelemaan ympäri Eurooppaa, Aasiaa ja Pohjois-Amerikkaa. Vapaa-aikanaan hän sai mahdollisuuden tutustua maalaustaiteeseen, josta tuli hänelle tärkeä harrastus.

Jalo Sihtola avioitui vuonna 1907 Ester Sofia Andersinin (1884–1964) kanssa, jonka vanhemmat olivat merenkulkuneuvos Ernst Andersin (1856–1926) ja Nanny Sahlberg. Ester ja Jalo Sihtola saivat kuusi lasta.

Jalo Sihtola oli kirjailija Mika Waltarin isän Toimi Waltarin nuoruudenystävä. Toimi Waltarin kuoltua Sihtolasta tuli Mika Waltarin sijaisisä. Hän luki Mika Waltarin ensimmäisiä käsikirjoituksia, tuki häntä taloudellisesti, ja he olivat myös kirjeenvaihdossa aina Sihtolan kuolemaan saakka. Myös Waltari aloitti taiteen keräämisen Sihtolan esimerkin vaikutuksesta. 

Sihtolalla oli vaikutusta Waltarin tuotantoon, mm. kirjansa Mikael Hakim (1949) omisteessa Sihtolalle Waltari kirjoittaa: "Jalo Sihtolalle, pieneksi kiitokseksi Espanjankirjeistä, jotka virkistivät tämän kirjan loppuvaiheita, ja tuoreista matkavaikutelmista, jotka sytyttivät jälleen ulkomaiden intoni, sydämellisesti Mika Waltari 9.12.1949."

## Säätiö
Sihtolan ja hänen puolisonsa keräämästä mittavasta suomalaisen ja ulkomaisen taiteen kokoelmasta muodostettiin vuonna 1958 Ester ja Jalo Sihtolan Taidesäätiö, jonka kokoelmasta pääosa on sijoitettu Ateneumin taidemuseoon Helsingissä. Myös Imatran taidemuseo ja Jyväskylän taidemuseo saivat säätiöltä huomattavat lahjoitukset.

## Lähteet
* *Suomi-Fakta* (WSOY, 2002)

### Viitteet
Teema (kirjallisuus)

**Teema** eli perusajatus tarkoittaa kirjallisuudessa sitä, mitä aiheesta sanotaan teoksessa. Teoksen aihe voi esimerkiksi olla murha, mutta teemoina esimerkiksi kosto, rakkaus, mustasukkaisuus, ystävyys tai petos.

Teema kertoo teoksen keskeisen sanoman, eli teema kuvaa teoksen perusideaa. Yksi teos voi sisältää useita eri teemoja, sillä eri lukijat voivat tulkita samaa tekstiä eri tavoin. Etenkin jälkistrukturalistiset kirjallisuudentutkijat ovat vastustaneetkin teeman käsitettä liian rajoittavana, koska lopullista tulkintaa teoksesta ei ole olemassa. Kuitenkin lukija yleensä etsii vaistomaisesti teoksesta jotain eheyttävää, kokonaisuutta selittävää teemaa, vaikka teksti olisikin vaikeasti hahmotettavissa tai tulkittavissa.

Kirjallisuuskritiikissä teeman käsitettä alettiin käyttää 1900-luvulla; sitä ennen oli puhuttu ennemmin esimerkiksi teoksen moraalista, viestistä tai merkityksestä. Teemaa pidettiin vähemmän arvottavana käsitteenä kuin moraali, ja lisäksi sillä on vertailukohta musiikissa. Etenkin englanninkielisessä kirjallisuudentutkimuksessa käytetään usein käsitteitä teema, aihe ja motiivi jokseenkin samassa merkityksessä. Yrjö Hosiaisluoman mukaan teeman ja motiivin ero on kuitenkin siinä, että teema hahmottaa teoksen kokonaisidean, mutta motiivi on pienempi rakenneyksikkö.

## Lähteet
*
Georgs Andrejevs

**Georgs Andrejevs** (30. lokakuuta 1932 – 16. heinäkuuta 2022) oli latvialainen poliitikko. Hän edusti liberaalia Latvijas Ceļš -puoluetta. 

Andrejevs syntyi Tukumsissa. Hän luki itsensä lääkäriksi ja pääsi vuonna 1995 Latvian tiedeakatemian täysjäseneksi. Hän toimi vuosina 1995–1998 maansa suurlähettiläänä Kanadassa ja vuosina 1998–2004 Euroopan neuvostossa. 

Andrejevs oli Latvian ulkoministeri vuosina 1992–1994. Hän on istunut vuosina 2004–2009 Euroopan parlamentissa, jossa hän kuului Euroopan liberaalidemokraattisen puolueen ryhmään.

## Lähteet
Alfonso Andria

**Alfonso Andria** (s. 27. toukokuuta 1952) on italialainen poliitikko, joka on ollut edustajana Euroopan parlamentissa ja Italian senaatissa.

Andria syntyi Salernossa, valmistui lakimieheksi ja oli vuosina 1985–1993 Salernon kaupunginvaltuutettu. Andria edusti 2004–2008 Italiaan europarlamentissa ja kuului siellä Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmään. Italian parlamentin senaattorina Andria toimi 2008–2013.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Esittely Euroopan parlamentin sivuilla
Aršak II

**Aršak II** (, k. vuonna 1) tai **Arsuk** () oli Kaukasian Iberian (eli Georgian itäosan Kartlin) kuningas Nebrotiani-dynastiasta, Parnavaziani-dynastian jatkumosta vuosina 20 eaa.&ndash;1 jaa.

Keskiaikaisten georgialaisten vuosikirjojen myyttisen kertomuksen mukaan hän oli Parnavaz I:n jälkeläinen isänsä Mirian II:n kautta. Hän kuului Aršakuni-dynastiaan äitinsä kautta. Aršak joutui kohtaamaan maanpaosta palaavan Parnavaziani-prinssi Aderkin (kuningas Bratmanin adoptoidun pojan Kartamin pojan). Aderki voitti taistelun ja tuli kuninkaaksi.     

## Lähteet
Inkkareita ja länkkäreitä

**Inkkareita ja länkkäreitä** on suomalaisen laulajan Irwin Goodmanin studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1977. Sen teemana on Villi länsi ja kannessa on teksti "lapsille ja lapsenmielisille".

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Rudolf Holtz, sanoittanut Vexi Salmi nimellä **Emil von Retee** ja sovittanut Paul Fagerlund.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#
# 
# 
# 

## Muusikot
* Irwin Goodman – laulu
* Paul ”Ekke” Fagerlund – kapellimestari, kosketinsoittimet
* Esa Katajavuori – piano (1, 2, 4, 6, 8, 9, 11, 12)
* Juhani Aalto – pasuunat (7, 9)
* Tom Bildo – pasuunat (7, 9), tuuba (5)
* Unto Haapa-aho – saksofonit (7–9, 12), bassoklarinetti (2)
* Pentti Lahti – saksofonit (7–9, 12), huilu (2, 4, 5, 10)
* Eero Jantunen – käyrätorvi (4, 11)
* Markku Johansson ja Simo Salminen – trumpetit (7, 9)
* Tapio Lehtonen – fagotti (1–3, 5, 6, 10)
* Juha Björninen – kitarat (2, 3, 8, 11)
* Heikki Laurila – kitarat
* Mia Englund, Mirka Lindström, Annika Metsäketo, Mira Milan, Nina Tapio ja Petri Tapio – lapsikuoro (1–3, 5, 7, 9)
* Kai Lind, Martti Metsäketo, Irina Milan ja Irma Tapio – taustalaulu (6, 8–10, 12) 
* Tapani ”Nappi” Ikonen – rummut
* tunnistamaton muusikko – lyömäsoittimet (2–5, 10, 11)
* Heikki ”Häkä” Virtanen – basso
¨

## Lähteet
Arsuk

**Arsuk** on 73 asukkaan (2020) kylä Grönlannin eteläosassa. Kylän väkiluku on laskenut 1990-luvulta lähtien tasaisesti. Vuonna 1990 kylässä arvioitiin olevan 333 asukasta, ja vuonna 1998 vain 200 asukasta.

Arsuk on perustettu vuonna 1805. Kyläläiset ansaitsevat elantonsa pääasiassa kalastuksesta ja työstä palvelualalla.

Arsuk on Kangasalan ystävyyspaikkakunta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pekka Ylihurula

**Pekka Ylihurula** on suomalainen pankinjohtaja. Hän oli Suomen ensimmäisen kauppapankin S-Pankin toimitusjohtaja. Aiemmin hän työskenteli Sampo Pankissa muun muassa Itä-Suomen aluejohtajana. Koulutukseltaan Ylihurula on MBA (Master of Business Administration). Ylihurula erosi S-Pankin toimitusjohtajan tehtävästä toukokuussa 2022..

## Lähteet
Roberta Angelilli

**Roberta Angelilli** (s. 1. helmikuuta 1965) on italialainen poliitikko. Hän oli vuosina 1994–2014 Euroopan parlamentin jäsenenä. Hän oli vuoteen 2004 sitoutumattomana, vuosina 2004–2009 Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän jäsen ja vuosina 2009–2014 Euroopan kansanpuolueen ryhmän jäsen. 2010-luvulla hän toimi joitakin vuosia europarlamentin varapuheenjohtajana.

Angelilli on syntynyt Roomassa. Hän suoritti loppututkinnon valtiotieteen alalta vuonna 1993. 

## Lähteet
Laima Liucija Andrikienė

**Laima Liucija Andrikienė** (s. 1. tammikuuta 1958) on liettualainen poliitikko. 

Andrikienė syntyi Druskininkaissa. Hän valmistui Vilnan yliopistosta. Hänelle on vuonna 2000 myönnetty Liettuan itsenäisyysmitali sekä  Britanniassa Kingstonin yliopistosta kunniatohtorin arvo. Andrikienėlle myönnettiin vuonna 1997 Kunnialegioonan suurupseerin arvo. Hän toimi vuonna 1996 Liettuan kauppa- ja teollisuusministerinä ja vuosina 1996–1998 Eurooppa-asiain ministerinä. 

Andrikienė on vuodesta 2004 ollut Euroopan parlamentin jäsen. Hän kuuluu siellä Euroopan kansanpuolueen  ryhmään. 

## Lähteet
Namibian dollari

**Namibian dollari** (valuuttakoodi: **NAD**) on Namibian valuutta vuodesta 1993. Sen lyhenteenä käytetään useasti dollarimerkkiä **$** ja **N$**.

Namibiassa on 5, 10 ja 50 sentin sekä 1 ja 5 dollarin kolikot ja 10, 20, 50, 100 ja 200 dollarin setelit. Lisäksi juhlarahoina on julkistettu muun muassa 30 ja 60 dollarin seteleitä.

Setelisarjat on uusittu vuonna 2012 ja 2025.

## Lähteet
François Hesnault

**François Hesnault** (s. 30. joulukuuta 1956 Neuilly-sur-Seine, Ranska) on entinen ranskalainen moottoriurheilija ja Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui F1-urallaan 21 osakilpailuun saavuttamatta ainuttakaan MM-pistettä. Hesnault selviytyi maaliin parhaimmillaan seitsemäntenä Hollannin GP:ssa 1984.

Hesnault aloitti F1:sissä Ligier-tallissa kaudella . Seuraavalla kaudella tie johti Brabham-talliin, mutta tulokset eivät olleet kovinkaan vakuuttavia ja Hesnault sai lähteä tallista. Hän pääsi vielä ajamaan uransa viimeisen kilpailun Saksan GP:hin 1985 Renault'n kolmannella autolla. Samalla hän oli ensimmäisiä F1-kuljettajia, joiden autoon asennettiin kuljettajan kuvakulmaa seuraava onboard-kamera.

## Lähteet
Markus Helanen

**Markus Helanen** (s. 27. huhtikuuta 1976 Helsinki) on entinen jääkiekkoilija. Maalivahtina liigatasolla pelannut Helanen kohosi julkisuuteen lokakuussa 2007, jolloin hänen elokuussa 2005 harjoitusottelussa saamansa aivovamma ja siitä alkanut korvauskiista vakuutusyhtiön kanssa uutisoitiin. Kiistaa on pidetty eräänlaisena ennakkotapauksena, sillä vaillinainen vakuutusturva voisi olennaisesti vähentää motivaatiota ammattilaisurheiluun.

Harjoitusottelussa venäläistä Pietarin SKA:ta vastaan 20. elokuuta 2005 Helanen törmäsi oman pelaajan kanssa voimakkaasti oman maalin takana. Hän pelasi erän loppuun, mutta alkoi pukukopissa puhua sekavia, minkä lisäksi hänen silmänsä harittivat.

Onnettomuuden jälkeen Helanen kertoo kärsineensä vakavista muistiongelmista sekä keskittymisvaikeuksista. Yksin elävällä Helasella on vaikeuksia selviytyä arkiaskareista, mutta vakuutusyhtiö Pohjolan mukaan hän pystyisi yhä pelaamaan jääkiekkoa pääsarjatasolla. Hänet tutkinut neurologian dosentti Jukka Turkka kuitenkin pitää Markus Helasta täysin työkyvyttömänä kiekkoilijan ammattiinsa.

IS Veikkaaja toi Helasen tarinan julkisuuteen 22. lokakuuta 2007, ja sen jälkeen kiistanalaisiin aivovammatapauksiin perehtynyt juristi Hannu Kokko otti Helasen tapauksen hoitaakseen.

Helasella on urheiluhallinnon kandidaatin koulutus.

SM-liigassa Helanen on edustanut Jokereita, Pelicansia ja Lukkoa sekä pelannut Pohjois-Amerikassa yliopistosarjaa. Siellä hänet valittiin kahdesti yliopistojoukkueensa parhaaksi pelaajaksi kauden päätteeksi. Helanen oli Mestiksen tähtikentällisen maalivahti, ja vuonna 2002 hänellä oli sarjan paras torjuntaprosentti.

## Lähteet
Niin vähän on aikaa

**Niin vähän on aikaa** on suomalaisen Pepe & Paradise -yhtyeen joulukuussa 1972 julkaistu esikoisalbumi. Se sisältää Henrik Otto Donnerin säveltämiä lauluja suomalaisten runoilijoiden teksteihin. Tekstejä ovat kirjottaneet muun muassa Aulikki Oksanen, Matti Rossi ja Pentti Saaritsa.

Albumista on vuosien varrella muodostunut todellinen klassikko ja albumin kosketinsoittajana toiminut Heikki ”Pedro” Hietanen on pitänyt levyä onnistuneimpana levytyksenään.

## Taustaa ja tuotanto
Albumin tuottajana toiminut Henrik Otto Donner toimi 1970-luvun alkupuolella Yleisradion kevyen musiikin päällikkönä ja toimi tuottajana *Runosta lauluksi* -nimisen ohjelmasarjassa. Sarjassa Paradise-yhtyeen jäsenet Pertti ”Pepe” Willberg ja Pekka ”Pave” Maijanen lauloivat suomalaisten runoilijoiden tekstejä, joihin Donner oli tehnyt sävellyksiä. Yhteistyön toimiessa hyvin Donner pyysi Paradisen silloiselta levy-yhtiöltä Finnlevyltä, että yhtye tekisi debyyttialbuminsa Love Recordsille. Finnlevy suostui tähän ja näin yhtye pääsi tekemään ensimmäistä, kokopitkää albumiaan.

Levy äänitettiin Finnvoxin B-studiolla. Äänittäjänä toimi yksi Love Recordsin vakioäänittäjistä Erkki Hyvönen. Kosketinsoittaja Hietanen on kuitenkin muistellut, että Måns Groundstroem olisi työskennellyt jonkinlaisena äänitysassistenttina studiolla. Groundstroemin mukaan tämä väite on täysin mahdollinen, sillä Love Recordsin toimisto sijaitsi Finnvoxin kanssa samassa rakennuksessa ja Groundstroem pyöri useasti studiossa tarkkailemassa tuotantojen edistymistä. Hietasen ja solisti Willbergin mukaan Donnerin positiivinen asenne lisäsi yhtyeen yhteishenkeä ja täten albumi saatiin levytettyä noin viikossa.

## Kappaleet
Kaikki sävellykset ja sovitukset Henrik Otto Donner.

; A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

; B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
Kappaleessa ”Melkein sonetti Lauralle” muusikkoina / laulajina sekä stemmalaulajina ainoastaan Willberg ja Maijanen.
* Pertti ”Pepe” Willberg – laulu, stemmalaulu, kitara
* Pekka ”Pave” Maijanen – sähköbasso (1, 3, 5–7, 9, 10), kontrabasso (2, 8), stemmalaulu
* Heikki ”Pedro” Hietanen – Hammond Spinet -urut (1, 6, 7, 9), Rhodes Suitcase -sähköpiano (2, 5, 8), flyygeli (1, 3, 6, 9), harmonikka (3, 10)
* Markku Johansson – trumpetti, flyygelitorvi
* Erik Dannholm – tenorisaksofoni, huilu
* Erkki ”Unde” Lehtola – baritonisaksofoni, triangeli ja taustalaulu (6)
* Paavo Honkanen – alttosaksofoni, bassoklarinetti
* Antero ”Ande” Päiväläinen – rummut
+
* tunnistamaton jousiryhmä (6)
* Seppo ”Emppu” Peltola – vetopasuuna (10)
Lähde:

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* Discogs
* iTunes
Erikoiset

**Erikoiset** on suomalaisen laulajan Irwin Goodmanin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2001. Albumi sisältää Irwinin harvinaisimpia kappaleita. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikoita
* Antti Hammarberg – laulu, kitara (23)
* Markku Johansson – kapellimestari (7)
* Erik Lindström – basso (23)
* Ilpo Kallio – rummut (23)
* Rauno Lehtinen – viulu (23)

Kappaleen ”Vain ulkomaista” (7) muusikot tunnistamattomia.

## Lähteet
Aristoteleen teologia

**Aristoteleen teologia** () oli Aristoteleen nimiin pantu uusplatonilainen teos, joka koostui tosiasiassa Plotinoksen *[[Enneadit|Enneadien]]* IV-VI materiaalista, sekä Porfyrioksen kommentaarista, jotka oli käännetty arabian kielelle. Teoksella oli suuri vaikutus varhaiseen islamilaiseen filosofiaan, koska islamilaiset oppineet olivat kiinnostuneita Aristoteleen ajattelusta. Muun muassa al-Kindi ja Avicenna saivat vaikutteita teoksesta. Kääntäjä pyrki yhdistämään Aristoteleen ajatuksia Plotinoksen ajatuksiin samalla, kun pyrki tekemään Plotinoksesta yhteensopivan kristinuskon ja islamin kanssa, mistä seurasi ainutlaatuinen synteesi.

*Aristoteleen teologia* muodostaa yhdessä *Kirje jumalallisesta tieteestä* ja *Kreikkalaisen viisaan sanontoja* -nimisten teosten kanssa *Arabialaisen Plotinoksen* (*Plotiniana Arabica*) nimellä tunnettujen kirjoitusten joukon. Eräiden tutkijoiden mukaan ne on koonnut kristitty Ibn Na'ima al-Himsi ja niitä on muokannut islamilainen al-Kindi. *Aristoteleen teologiasta* tunnetaan myös pidempi versio, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Shlomo Pinèsin mukaan se saattaa olla ismailiittien kirjoittama. Paul Fentonin mukaan se saattaa sen sijaan olla peräisin egyptiläisiltä juutalaisilta.

*Aristoteleen teologian* lisäksi aristoteelista ja uusplatonista ajattelua yhdisteltiin myös Aristoteleen *[[Sielusta]]*-teoksesta tehdyssä arabiankielisessä parafraasissa. Näin aristotelismi välittyi varhaiseen islamilaiseen ja varhaiskeskiajan länsimaiseen filosofiaan hyvin uusplatonilaisesti värittyneenä.

## Katso myös

* *[[Liber de causis]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Las Palmas (albumi)

**Las Palmas** on suomalaislaulaja Irwin Goodmanin studioalbumi vuodelta 1972. Levyltä suuriksi hiteiksi nousivat ”Oli simmarit, sammarit, kummarit ja pipo”, nimikappale ”Las Palmas”, ”Vielä yhdet” ja ”Laulajan testamentti”.

Albumi nousi tammikuussa 1973 Suomen albumilistan sijalle kahdeksan. Joulukuussa 1972 albumi oli sijalla 19 ja helmikuussa 1973 sijalla 16. Se on yksi harvoista suomalaisista albumeista, joka on julkaistu myös 8-raitana.

Albumia myytiin noin 35&nbsp;000 kappaletta, mikä oli jokseenkin yhtä paljon kuin edeltäneiden *[[St. Pauli ja Reeperbahn]]*- ja *[[Poing poing poing]]* -albumien luvut.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Irwin Goodman ja sanoittanut Emil von Retee.

# Oli simmarit, sammarit, kummarit ja pipo (2.39)
# Sen aika näyttää (3.33)
# Las Palmas (2.57)
# Hi-li-li-loo hi-li-li-luu (2.39)
# Kehdosta hautaan (3.06)
# Täysin pieleen (2.57)
# Laulajan testamentti (3.03)
# Vielä yhdet (2.18)
# Anteeksi väärä numero (3.02)
# Maine kasvaa vain (3.09)
# Älä välitä (2.23)
# Ääneti vain (3.45)

## Muusikot
* Irwin Goodman – laulu
* Markku Johansson – kapellimestari (1–7, 9–12), trumpetit (1, 7, 8, 10)
* Paul ”Nacke” Johansson – kapellimestari (8), piano (4, 7, 8)
* Kaj Backlund – trumpetit (1, 7, 8, 10)
* Juhani Aalto ja Sointu Huuskonen – pasuunat (3, 8)
* Erik Dannholm ja Erkki Lehtola – saksofonit (1, 7, 10)
* Unto Haapa-aho – saksofonit (8, 11)
* Juhani Aaltonen – saksofonit (11)
* Esa Katajavuori – piano (1, 2, 4, 5, 7, 9–12)
* Aaro Kurkela – harmonikka (2)
* Nono Söderberg – kitarat (1, 2, 4, 7, 9, 10, 12)
* Ilpo Saastamoinen – kitarat (1, 3, 4, 7–9)
* Antero Jakoila – kitarat (3, 6, 8)
* Taisto Wesslin – kitarat (2, 5, 11, 12)
* Heikki Laurila – kitarat (5, 11)
* Ilkka Willman – basso (1, 2, 4, 6, 7, 9, 10)
* Matti Bergström – basso (5, 8, 11)
* Paavo Maijanen – basso (3)
* Ilpo Kallio – rummut ja lyömäsoittimet (1, 2, 4–12)
* Ande Päiväläinen – rummut ja lyömäsoittimet (3)
* Tapani ”Nappi” Ikonen – rummut ja lyömäsoittimet (2, 3, 6, 12)
* Matti Oiling – rummut ja lyömäsoittimet (5, 8, 11)
* Christian Schwindt – rummut ja lyömäsoittimet (1, 4, 7–10)
* Marjukka Gustafsson – taustalaulu (1, 3, 4, 12)
* Kai Lind – taustalaulu (1, 3, 4, 8, 12)
* Irma Tapio – taustalaulu (1, 3, 4, 8, 9, 12)
* Martti Metsäketo – taustalaulu (3, 4, 8, 12)
* Kai Ruohonen – taustalaulu (1, 12)
* Kari Fall ja Maaria Virmavirta – taustalaulu (4)
* Jorma Auvinen ja Markku Laamanen – taustalaulu (8)
* Soila Ahlgren, Keijo Aulanne, Karoly Gáram, Pauli Granfelt, Esko Haapaniemi, Erkki Inkinen, Jorma Juntunen, Pirkko Saukkonen, Tauno Tiikkainen ja Jukka Tirkkonen – jouset (2)

### Tuotanto
* Olavi Kaskisuo – valokuvat
* Aimo Taleva – kansi

## Lähteet
*

### Viitteet
Helminauhasalama

**Helminauhasalama** on harvinainen maasalama, jonka purkauskanava näyttää katkeilevan helminauhan tapaan.

## Lähteet