open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hr. Ms. Zuiderkruis (A832)

**Hr. Ms. Zuiderkruis** (runkonumero A832) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston tukilaiva, joka otettiin palvelukseen 1975 ja poistettiin palveluksesta 15. joulukuuta 2011.

## Valmistus
Alus tilattiin Verolme Shipyardsin Alblasserdamin telakalta, missä köli laskettiin 16. heinäkuuta 1973. Alus laskettiin vesille 15. lokakuuta 1974 ja otettiin palvelukseen 27. kesäkuuta 1975. Aluksen suunnittelu perustui *[[Hr. Ms. Poolster (A835)|Hr. Ms. Poolsterista]]* saatuihin kokemuksiin.

## Palvelus
Alus lähti 8. helmikuuta 1982 Den Helderistä *[[Hr. Ms. Tromp (F801)|Hr. Ms. Trompin]]*, *[[Hr. Ms. Callenburgh (F808)|Hr. Ms. Callenburghin]]*, *[[Hr. Ms. Van Speijk (F802)|Hr. Ms. Van Speijkin]]*, *[[Hr. Ms. Piet Hein (F811)|Hr. Ms. Piet Heinin]]* ja *[[Hr. Ms. Overijssel (D815)|Hr. Ms. Overijsselin]]* kanssa Yhdysvaltoihin osallistuakseen maiden välisen 200-vuotisen historian juhlistamiseen. Alus palasi osaston mukana Den Helderiin 19. toukokuuta 1982.

Vuonna 1988 alus teki *[[Hr. Ms. Jan van Brakel (F825)|Hr. Ms. Jan van Brakelin]]*, 'Hr. Ms. Kortenaerin* ja *Hr. Ms. Witte de Within* kanssa koulutuspurjehduksen Kaukoitään ja Australiaan.

Alus lähti 19. marraskuuta 1991 *Hr. Ms. Jacob van Heemskerckin* ja *Hr. Ms. Philips van Almonden* kanssa Persianlahdelle vapauttamaan alueella partioivat Alankomaiden laivaston alukset; jotka oli lähetetty alueelle Irakin hyökättyä Kuwaitiin. Alukselle asennettiin HVO telakalla Vlaardingenissa Goalkeeper CIWS.

Alus lähti Itämerelle koulutuspurjehdukselle aikana alus *Kortenaerin* ja *Hr. Ms. Abraham Crijnssenin* kanssa. Osasto vieraili [[Karlskrona]]ssa, josta ne jatkoivat [[Helsinki]]in. Helsingissä osasto oli 19.-20. kesäkuuta 1994 avoinna yleisölle ennen matkan jatkamista Riikaan 21. kesäkuuta.

Alus pelasti 25. huhtikuuta 1996 neljätoista srilankalaista pakolaista Adrianmerellä. Pelastetut laskettiin maihin [[Bari]]ssa Italiassa.

Itämerellä tehdyn koulutuspurjehduksen aikana alus kiinnittyi 26. kesäkuuta 1998 *Trompin* kanssa Helsingin Munkkisaaren laituriin. Alukset olivat viikonlopun avoinna yleisölle ja lähtivät paluumatkalle 29. kesäkuuta.

Belgialais-Alankomaalainen laivue lähti 17. helmikuuta 2003  koulutuspurjehdukselle Atlantille. Laivueeseen kuuluivat *Zuiderkruisin* lisäksi fregatit *Jacob van Heemskerck*, *Van Speijk*, *Hr. Ms. Van Galen* ja [[Belgian merivoimat|Belgian laivaston]] *Wandelaar*. Osasto vieraili satamissa Britteinsaarilla, Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Se palasi kotisatamaansa huhtikuussa.

Alus osallistui 28. kesäkuuta 2005 [[Trafalgarin taistelu]]n 200-vuotisjuhlallisuuksiissa järjestettyun laivastokatselmukseen Spitheadissä *Hr. Ms. Rotterdamin* ja *Hr. Ms. Uranian'' kanssa.

Huhtikuussa 2011 ilmoitettiin laivasto leikkauksista, minkä seurauksena alus poistettiin palveluksesta 10. helmikuuta 2012. Aluksen varastot tyhjennettiin ja käyttökelpoiset järjestelmät poistettiin, minkä jälkeen se lähti 21. helmikuuta 2014 Den Helderistä romutettavaksi Turkkiin.

## Lähteet
*

### Viitteet
Hr. Ms. Amsterdam (A836)

**Hr. Ms. Amsterdam** (runkonumero A836) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston tukilaiva.

## Valmistus
Alus tilattiin Koninklijke Schelde Groepilta Vlissingenistä, missä köli laskettiin 25. toukokuuta 1992 telakkanumerolla 374. Alus laskettiin vesille 11. syyskuuta 1993 ja valmistui 2. syyskuuta 1995.

## Palvelus
Alus oli Lähi-idässä operaatio Enduring Freedomissa vuosina 2005-2006, jolloin se avusti kahta merirosvojen 18. maaliskuuta 2006 hyökkäyksen kohteeksi joutunutta Yhdysvaltain laivaston alusta.

Alus oli joulukuussa 2010 Norsunluurannikolla presidentin vaalien aiheuttaman rauhattomuuden vuoksi ja seuranneen mahdollisen eurooppalaisten alueelta evakuoinnin vuoksi.

Alus poistettiin palveluksesta 2014. Perun hallitus lunasti heinäkuussa aluksen, joka liitettiin Perun laivastoon 4. joulukuuta 2014 nimellä *BAP Tacna* runkonumerolla ARL-158.

## Lähteet
Viola Kuoksa

**Lempi Maria Viola Kuoksa-Wave** (1. kesäkuuta 1904 Calumet – 31. lokakuuta 1995 Rovaniemi) oli suomalainen opettaja, hammaslääkäri ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä *Hannu Taro*.

Kuoksan vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Vilho Kuoksa ja Briita Kustaava Leiviskä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1923 Lahden yhteiskoulusta ja valmistui kansakoulun opettajaksi Raahen opettajaseminaarista 1925.  Kuoksa opiskeli sitten hammaslääkäriksi Helsingin yliopistossa ja suoritti odontologian lisensiaatin tutkinnon 1933.

Kuoksa toimi kansakoulun opettajana Rovaniemellä, Karungissa ja Alatorniossa 1923–1927 sekä opettajana Lahden ylemmässä kansanopistossa 1927–1928 ja suomen kielen opettajana Tallinnassa 1931. Hän toimi viimeksi hammaslääkärinä Rovaniemellä vuodesta 1933 lähtien.

Viola Kuoksa oli naimisissa 1934–1959 metsänhoitaja Arvo Gunnar Waven (ent. Wavén; 1903–1959) kanssa.

## Teoksia
### Nimellä ''Viola Kuoksa''
* *Kotipirtti: Peräpohjalainen kertomus.* Pellervo-seura, Helsinki 1945
### Nimellä ''Viola Kuoksa-Wave''
* *Totto 1*. Toimittaneet Viola Kuoksa-Wave, Seija Suoja ja Antti Ruokanen. Kotiseutuyhdistys Rovaniemen Totto r.y:n julkaisu. Rovaniemi 1952, näköispainos 1981
* *Levoton virta: Romaani.* Pellervo-seura, Helsinki 1956
* *Juhannushäät 1810-luvun tapaan Rovaniemellä: Näytelmä.* 1970
* *Häät Kapernaumissa: Näytelmä.* Rovaniemen teatteri 1974
* *Kettuturkki: Komedia taiteen tukemisesta ja arvostuksesta.* 1979

## Lähteet
* 
* Kirjasampo.fi: Viola Kuoksa-Wave.
Oja (sukunimi)

**Oja** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi. Henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.

* Aulis Oja (1910–1976), historiantutkija
* Eduard Oja (1905–1950), virolainen säveltäjä, kuoronjohtaja, musiikkikriitikko ja musiikkipedagogi
* Erkki Oja (s. 1948), tietojenkäsittelytekniikan professori
* Hannu Oja (s. 1950), biometrian professori
* Heikki Oja (s. 1945), tähtitieteilijä ja Helsingin yliopiston Almanakkatoimiston johtaja
* Iris Oja (s. 1977), virolainen laulaja
* Marja Oja (1918–2015), pianisti
* Marjatta Oja (s. 1962), kuva- ja uusmediataiteilija
* Matti Oja (1865–1934), maalaisliittolainen poliitikko
* Niilo Oja (1904–1990), australiansuomalainen kirjailija
* Onni Oja (1909–2004), taiteilija, kirjagraafikko ja professori
* Peeter Oja (s. 1960), virolainen näyttelijä
* Pääru Oja (s. 1989), virolainen näyttelijä
* Ronja Oja (s. 1992), yleisurheilija ja vammaisurheilija
* Simo Oja (s. 1939), lääkäri ja professori
* Tarmo Oja (1934–2024), virolainen tähtitieteen professori
* Vesa Oja (1953–2026), valokuvaaja ja kuvajournalisti.

## Katso myös
* Bruno O'Ya (syntyjään *Bruno Oja*, 1933–2002), virolais-puolalainen elokuvanäyttelijä
* Öja, entinen Suomen kunta
* 5080 Oja, päävyöhykkeen asteroidi.
Håkan Tollet

**Håkan Conrad Constantin Tollet** [to'let] (20. lokakuuta 1904 Viipuri – 24. marraskuuta 1980 Nacka) oli suomalainen toimittaja, kääntäjä ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.

Tolletin vanhemmat olivat toimittaja Jussi Tollet ja  Ella Leeping. Hän pääsi ylioppilaaksi 1925 ja opiskeli Helsingin yliopistossa 1925–1928. Tollet oli Hufvudstadsbladetin toimittajana vuodesta 1928 alkaen.

Håkan Tollet käänsi myös ruotsin kielelle englanninkielistä kaunokirjallisuutta yhdessä Elsie Tolletin kanssa.

## Teoksia
Omalla nimellä:
* *Resa i Balkanluft*. Bonnier, Stockholm 1933
* *Peter Surfinger, adress: Hjältegraven, Blåstad*. Söderström, Helsingfors 1934
* *Desertör*. Söderström, Helsingfors 1935
* *Motsols med Vespan : ett slags reseskildring med gubbar av förf.*. Söderström, Helsingfors 1953
* *Med Hannibal mot gröna hav : en rapport med gubbar av författaren om en motorcykelfärd till Jugoslavien*. Söderström, Helsingfors 1955
Nimimerkillä *Ivar Bleke*:
* *Vackra Marianne bjuder på vin* ; ill. av Signe Hammarsten-Jansson. Söderström, Helsingfors 1938

## Lähteet
* 
* Projekt Runeberg : Svenskt författarlexikon 1. 1900-1940 A-Ö  

### Viitteet
Ojanen

**Ojanen** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Aki Ojanen (s. 1961), yritysjohtaja
* Eero Ojanen (s. 1954), filosofi ja tietokirjailija
* Eero Ojanen (s. 1943), säveltäjä, kapellimestari ja jazzpianisti
* Eino Ojanen (1924–2010), koripallovalmentaja
* Feliks Ojanen (1898–1970), taidemaalari
* Heikki Ojanen (s. 1952), kirjailija
* Ilmari Ojanen (1940–2025), juristi, KHO:n jäsen
* Janne Ojanen (s. 1968), jääkiekkoilija
* Jarmo Ojanen (s. 1961), kirjailija
* Kaarle Ojanen (1851–1927), valtiopäivämies, talonpoikaissäädyn puhemies ja kansanedustaja
* Kaarle Ojanen (1918–2009), shakinpelaaja
* Kusto Ojanen (1862–1951), tukkukauppias ja kauppaneuvos
* Markku Ojanen (s. 1944), psykologian professori
* Marko Ojanen (s. 1973), jääkiekkoilija
* Mikko Ojanen, tietokirjailija ja yritysvalmentaja
* Mirja Ojanen (s. 1967), hiihtosuunnistaja, viestisuunnistuksen maailmanmestari
* Muusa Ojanen, o.s. *Vahros* (s. 1936), kielentutkija, professori
* Raimo Ojanen (s. 1947), jalkapalloilija
* Rauli "Pole" Ojanen (1947–1986), rockmuusikko, laulaja ja säveltäjä
* Rauno Ojanen (s. 1965), jalkapallovalmentaja
* Reijo Ojanen (s. 1939), jääkiekkoilija
* Reijo Ojanen (1931–2019), sisustusarkkitehti
* Risto Ojanen (1927–1997), Finnairin toimitusjohtaja
* Risto Ojanen (s. 1949), toimittaja
* Risto Ojanen (s. 1983), jalkapalloilija
* Sanna Ojanen (s. 1969), golfaaja
* Sanni Ojanen (s. 2000), jalkapalloilija
* Simo Ojanen (1940–2021), kirjailija ja käsikirjoittaja
* Sinikka Ojanen (1933–2024), kasvatustieteilijä, professori
* Tuomas Ojanen (s. 1966), valtiosääntöoikeuden professori
* Ville Ojanen (1893–1938), toimittaja ja kommunistipoliitikko.
Rotterdam-luokka

**Rotterdam-luokka** on Alankomaiden kuninkaallisen laivaston kahden maihinnousualuksen () muodostama alusluokka. 

## Suunnittelu
Luokan alukset suunniteltiin yhteistyössä Espanjan kanssa. Aluksilla on suuri helikopterikansi sekä telakka maihinnousukaluston veteen saamiseksi. Alukset on varustettu sairaalalla, johon kuuluu leikkausosasto sekä tehohoitoyksikkö. Sen varustukseen kuuluu myös vedenpuhdistamo, joka kykenee tuottamaan merivedestä juomavettä.

*Hr. Ms. Rotterdam* kykenee kuljettamaan telakkakannellaan kaksi LCU:ta ja kolme pienempää LCVP:tä. *Hr. Ms. Johan de Witt* kykenee kuljettamaan telakkakannella kaksi LCU:ta ja neljä taavetteihin sijoitettua LCVP:tä. Aluksilla voidaan kuljettaa myös 170 panssaroitua miehistönkuljetusajoneuvoa tai 33 panssarivaunua. Niillä on majoitustilat 611 merijalkaväen sotilaalle.

Alusten omasuojana on kaksi Goalkeeper CIWS järjestelmää, joita täydentävät konekiväärit. Alusten hangaareihin sopii kuusi Agusta Westland Lynx tai NH90-helikopteria.

## Alukset

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Ales Bjaljatski

**Ales Bjaljatski** (, s. 25. syyskuuta 1962 Värtsilä, Sortavalan piiri) on valkovenäläinen ihmisoikeusaktivisti, joka on tullut tunnetuksi muun muassa työstään Valko-Venäjällä ihmisoikeuksia kunnioittavan kansalaisyhteiskunnan kehittämiseen pyrkivän Ihmisoikeuskeskus Vjasnan parissa.

Bjaljatski on Vjasnan puheenjohtaja. Hänelle langetettiin marraskuussa 2011 yhteensä 4,5 vuoden vankeusrangaistus kiistämiensä verorikosten takia. Amnesty International julisti Bjaljatskin mielipidevangiksi. Hän vapautui vuonna 2014. Hänet pidätettiin vilpillisten Valko-Venäjän presidentinvaalien 2020 jälkeisten mielenosoitusten aikana uudelleen. Lokakuussa 2022 hän oli yhä valkovenäläisessä vankilassa ilman, että oikeudenkäyntiä olis edes järjestetty. Hänet vapautettiin joulukuussa 2025. Vapautus liittyy Valko-Venäjän ja Yhdysvaltojen kauppapoliittisiin suhteisiin.

Tunnustuksena totalitaarisessa maassa tehdystä tärkeästä ihmisoikeustyöstä ja työn vaatimasta henkilökohtaisesta uhrauksesta toisinajattelija, mielipidevanki Ales Bjatjatskille on myönnetty useita tunnustuksia ja ihmisoikeuspalkintoja. Häntä on muistettu esimerkiksi Pariisin kaupungin taholta (2012), hän on saanut norjalaisen sananvapauspalkinnon (2012), Yhdysvaltain Ulkoministeriön ihmisoikeuspuolustajan 2011 palkinnon (2012), Václav Havelin ihmisoikeuspalkinnon (2013) ja kansainvälisen Civil Rights Defenders -järjestön vuoden 2014 ihmisoikeuspuolustajan palkinnon. Koska Valko-Venäjä piti Ales Bjatjatskia yhä vangittuna huhtikuussa 2014, hänen vaimonsa nouti palkinnon Tukholmasta vangitun toisinajattelijan sijaan. Vuonna 2020 hänelle ja Vjasnalle myönnettiin Right Livelihood -palkinto ihmisoikeuksien ja demokratian edistämisestä Valko-Venäjällä. Vuonna 2022 hän oli yksi Nobelin rauhanpalkituista.

## Suomennettuja tekstejä
* Vankilapäiväkirjoista. Ruskea päiväkirja. Suomennos Arja Pikkupeura.
* Unet

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Ihmisoikeuskeskus Vjasna  (spring96.org)
*International Federation for Human Rights (FIDH): Belarus : Political prisoners in critical situation and restricted freedom for 40 activists (Oct/2013)  (fidh.org)
*Support political prisoners in Belarus: List of the accused and convicted in Belarus. (sis. linkin lyhytfilmiin Ales Bjaljatskista/ Den norske Helsingforskomité)   (nhc.no)
*Vjasna: List of political prisoners  (spring96.org)
*Freedom House report 2013: Belarus - Not Free   (freedomhouse.org)
Oksala

**Oksala** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Aina Oksala, o.s. Sirén (1875–1949), opettaja ja suomentaja
* Ali Oksala (s. 1980), painonnostaja.
* Arvi Oksala (1891–1949), diplomi-insinööri, kansanedustaja ja puolustusministeri
* Arvo Oksala (1920–1993), silmätautien professori, Arvi Oksalan poika
* Erkki Oksala (1930–2016), hammaskirurgian professori Turun yliopistossa
* Ilkka Oksala (s. 1965), järjestöjohtaja, kokoomuslainen poliitikko ja valtiosihteeri
* Kaarle Oksala (1873–1949), kasvatusopin professori, Kasvatusopillisen korkeakoulun rehtori
* Ohto Oksala (1905–1984), työpsykologian ja työnjohto-opin professori
* Pekka Oksala (1942–2016), televisiotoimittaja
* Päivö Oksala (1907–1974), professori, antiikin tutkija ja kirjallisuuden kääntäjä
* Tarvo Oksala (1915–1982), sytologi, perinnöllisyystieteen professori Turun yliopistossa  
* T. T. Oksala (1958–2010), musiikkituottaja ja kitaristi
* Teivas Oksala (1936–2018), filologian professori, antiikin tutkija ja kirjallisuustieteilijä
* Unto Oksala (1915–1995), Mannerheim-ristin ritari.
Riku Lehtopolku

**Riku Lehtopolku** (s. 1985 Ulvila) on suomalainen tanssija ja Kuopio tanssii ja soi -festivaalin taiteellinen johtaja. Lehtopolku valittiin tehtävään kesäkuussa 2019 Jorma Uotisen päätettyä 18-vuotisen kautensa saman vuoden festivaalien yhteydessä. 

Lehtopolku aloitti tanssiopinnot Liisa Nojosen tanssikoulussa 4-vuotiaana ja suoritti myöhemmin tanssialan perustutkinnon Tampereen konservatoriossa. Vuodesta 2001 lähtien hän on ollut kiinnitettynä Pori Dance Companyyn. Vierailevana tanssijana hän on toiminut muun muassa Suomen Kansallisbaletin, Kansallisoopperan, Skånes Dansteaterin sekä Oulun ja Lahden kaupunginteattereiden tuotannoissa.

Ulkomailla Lehtopolku on esiintynyt Ruotsin lisäksi Etelä-Koreassa, Venäjällä, Skotlannissa, Tanskassa sekä Vietnamissa ja Keski-Euroopan maissa. 

Hän on myös ollut Jorma Uotisen assistenttina Kansallisbaletissa ja Tanskan kuninkaallisessa baletissa. Lisäksi Lehtopolku tekee opetustöitä Kansallisbaletissa sekä sen balettikoulussa.

## Lähteet
*Tanssi.fi, Kuukauden tanssitaiteilija – toukokuu 2010 
* 

### Viitteet
Margit Niininen

**Helene Margaretha (Margit) Törnudd** (o.s. **Niininen**; 18. tammikuuta 1905 Turku –  14. tammikuuta 1993 Helsinki) oli Helsingin lastenhuoltotoimiston toimistopäällikkö, filosofian tohtori ja ruotsinkielinen kirjailija.

## Elämänvaiheet
Törnuddin kasvattivanhemmat olivat kirjanpitäjä Johan Robert Niininen ja Alexandra Grönmark. Hän valmistui ylioppilaaksi 1923 ja filosofian kandidaatiksi 1930. Törnudd oli Helsingin kaupungin palveluksessa lastensuojelutyössä vuodesta 1939 alkaen. Hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1956. Väitöskirja käsitteli Helsingin lastensuojelulautakunnan huostaanottamien lasten huostaanottojen syitä, hoitomuotoja ja sekä lasten tulevaa sosiaalista selviytymistä. Törnudd jäi eläkkeelle lastenhuoltotoimiston toimistopäällikön tehtävästä vuonna 1968. Hän käytti lastensuojelutyössä saamiaan kokemuksia pohjana novellikokoelmissa *Ensamma ansikten* (1942)  ja *Sin egen verklighet* (1949).

Niininen avioitui vuonna 1930 filosofian maisteri Allan Törnuddin (1889–1961) kanssa. Politiikan tutkija ja diplomaatti Klaus Törnudd (s. 1931) ja valtiotieteilijä Patrik Törnudd (1935–2015) ovat heidän lapsiaan.

Niininen istui yli kaksi vuotta vankilassa 1920-luvun lopussa. Hän ampui miehen Turun Vartiovuorenmäellä vuonna 1927, ja hänet tuomittiin syylliseksi alentuneesti syyntakeisena tehtyyn tahalliseen tappoon. 

## Teokset
### Nimellä Margit Niininen
* *Bakom gallret: Skisser*. Bonnier, Stockholm 1930, 3. uppl. 1931.
* *Sökare och syndare*. Schildt, Helsingfors 1931.
* *Tora Markman och hennes syster: Roman.* Bonnier, Stockholm 1936, 2. uppl. 1937.
* *Ensamma ansikten: Noveller.* Schildt, Helsingfors 1942.
* *Huset med den gröna gardinen*. Schildt, Helsingfors 1944.
* *Laitakaupungin talo*. Smia, Helsinki 1945.
* *Sin egen verklighet: Noveller.* Schildt, Helsingfors 1949.

### Nimellä Margit Törnudd
* *Värnlösa barn i samhällets vård: En undersökning rörande värnlösa barn som omhändertagits för varaktig samhällsvård av Helsingfors stads barnskyddsnämd*. Diss. Helsingfors universitet, Helsingfors 1956.

## Palkinnot
* Granbergin palkinto 1937

## Lähteet
Hietasimpukat

**Hietasimpukat** (Myidae) on Myida-lahkoon kuuluva, merissä elävien erilaishampaisten simpukoiden heimo. Hietasimpukoiden heimoon luetaan kuusi sukua ja noin 40 lajia. Suomen rannikoillakin Itämeressä esiintyy näistä hietasimpukka *Mya arenaria*. Etelä-Itämeressä elää myös toinen laji, *Mya truncata*.

## Lähteet
Pola (Parfinon piiri)

**Pola** () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Novgorodin alueen Parfinon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Polajoen varrella 12 kilometriä Parfinosta itään. Taajamassa on 2&nbsp;300 ja kunnassa 3&nbsp;500 asukasta (vuonna 2009).

Polan kunnan pinta-ala on 762,32 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä ja pohjoisessa Parfinon piirin Fedorkovon kuntaan, idässä ja kaakossa Demjanskin piiriin sekä lounaassa Staraja Russan piiriin. Pinta-alasta 71,2 % on metsää ja 23,3 % maatalousmaata.

Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 46 kylää: Baryšovo, Beglovo, Berezka, Bolšaja Obša, Bolšije Lovasitsy, Bolšije Rogi, Bolšoi Zahod, Bolšoje Jablonovo, Bolšoje Ladyškino, Bolšoje Stepanovo, Borki, Bytškovo, Dubki, Dvorets, Gorodok, Jartsevo, Kljutši, Košeljovo, Kozino, Kuzminskoje, Lebedskoje,  Lorinka, Malaja Obša, Maloje Jablonovo, Maloje Ladyškino, Maloje Stepanovo, Malyi Zahod, Malyje Lovasitsy, Naljutši, Novaja Derevnja, Požalejevo, Presljanka, Rjabtšikovo, Rosino, Seltso, Srednjaja Obša, Stantsija Beglovo, Štšetškovo, Toloknjanets, Topoljovo, Tšapovo, Turno, Vasiljevštšina, Vasilkovo, Vypolzovo ja Zamoška. Kylistä suurin on reilun 400 asukkaan Novaja Derevnja. Kymmenessä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.

Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1896 perustetusta rautatieasemasta. Vuosina 1927–1932 ja 1939–1963 se oli Polan piirin keskus.

Kunnan läpi kulkee Bologojen ja Dnon välinen rautatie (Polan ja Beglovon asemat). Polasta on maantieyhteys Parfinoon ja Staraja Russaan. Puolet työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (18,6 %), julkiset palvelut (17,7 %) ja rakentaminen (14,8 %).

Keskustaajaman palveluihin kuuluu keskikoulu, lasten taidekoulu, kulttuuritalo, kirjasto, käsityö- ja kansanperinnekeskus, piirisairaala, yleinen sauna, posti ja pankki. Seudulla on lukuisia muinaisia hautakumpuja sekä kaksi muinaislinnaa. Muita nähtävyyksiä ovat toisen maailmansodan muistomerkit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Polan kunnan sivusto
Tampereen konservatorio

**Tampereen konservatorio** on toisen asteen ammatillista koulutusta sekä musiikin ja tanssin perusopetusta antava yksityinen oppilaitos Tampereen Pyynikinrinteellä. Konservatoriossa voi suorittaa ammatillisen perustutkinnon muusikon tai tanssijan koulutusohjelmassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tampereen konservatorion verkkosivusto
Antti Tuomento

**Antti Valtteri Tuomento** (s. 1968 Renko) on suomalainen sirkus- ja kuvataiteilija. Hän on Suomen tunnetuin nuorallakävelijä. Taiteessaan Tuomento on keskittynyt ympäristötaiteeseen.

## Nuorallakävely
Köyliöstä kotoisin oleva Tuomento aloitti nuorallakävelyn 13-vuotiaana. Kolme vuotta myöhemmin hän oli mukana ensimmäisellä kiertueellaan sirkuksen kanssa. Tuomento on esiintynyt muun muassa Sirkus Finlandiassa. Hän oli pitkään Suomen ainoa nuorallakävelijä. Tuomento on toiminut myös taikurina.  

Hän on ylittänyt muun muassa kahdesti Imatrankosken, Kokemäenjoen Porin keskustan kohdalla sekä Lahden mäkimontun Salpausselän kisojen yhteydessä. Lisäksi Tuomento on ajanut Vilppulankosken ylitse moottoripyörällä nuoraa pitkin. Kalmarin Unionin 600-vuotisjuhlissa vuonna 1997 hän ylitti kaupungin keskustassa olevan kanaalin.

## Ympäristötaide
Antti Tuomennolla on kotipaikassaan Köyliön Tuiskulassa *Pelimanninmäki*-niminen taidematkailukohde. Se muodostuu erilaisista kierrätysmateriaaleista tehdyistä teoksista. Tuomennon öljyvärimaalauksia on ollut esillä muun muassa Keravan taidemuseossa. Hän on esiintynyt myös pienessä roolissa Pirjo Honkasalon elokuvassa Tulennielijä vuonna 1998.

## Lähteet
*Antti Tuomennon kotisivut
*Suomen taiteilijaseuran kuvataiteilijamatrikkeli
John Nunn (soutaja)

**John Hamann Nunn** (s. 12. lokakuuta 1942 Terre Haute) on yhdysvaltalainen entinen soutaja ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Detroit Boat Clubia. 

Nunn opiskeli Cornellin yliopistossa ja sousi jo ollessaan siellä, mutta hänen uransa puhkesi kukkaan vasta yliopistoaikojen jälkeen. Hän voitti vuonna 1967 maansa mestaruuden yksiköissä ja sai samassa lajissa hopeaa Pan-Amerikan kisoissa kyseisenä vuonna. Nunn kilpaili Bill Maherin kanssa Méxicon olympialaisissa 1968 pariairokaksikoissa, joissa he voittivat pronssia, ja Nunn sai myöhemmin lajista pronssia Thomas McKibbonin kanssa Pan-Amerikan kisoissa. 

Nunn perusti soutu-uransa jälkeen yrityksen, joka myi avaruusteollisuudelle työstettyjä metalleja. 

## Lähteet

* Nunnin profiili sports-reference.com -sivustolla
Piikkikrotti

**Piikkikrotti** (*Centrophryne spinulosa*) on krottikaloihin kuuluva laji, jota tavataan lämpimien valtamerien syvistä vesistä. Se on ainoa laji **piikkikrottien** heimossa (*Centrophrynidae*).

## Koko ja ulkonäkö
Piikkikrotin sukupuolet eroavat kooltaan toisistaan huomattavasti. Naaras voi saavuttaa 23 cm:n pituuden koiraan jäädessä tyypillisesti korkeintaan 1,3&ndash;1,6 cm pitkäksi. Koiras elää aikuisena kiinnittyneenä naaraaseen, mutta ei kuitenkaan naaraan loisena. Naaras on ruumiinrakenteeltaan pitkulainen ja pää on kookas. Etumaisen selkäevän ruoto on pidentynyt ja sen päässä on valoa tuottava elin, jolla kala huokuttelee saaliinsa. Lajin selkä- ja peräevät ovat lyhyehköt ja pehmeät. Piikkikrottikoiraan ja poikasten tyypillinen piirre on kurkun säie. Toisin kuin monilla muilla kaloilla, piikkikrottinaaraalla on vain yksi munasarja. Piikkirkottien ihossa on pieniä piikkejä ja kala on väriltään punainen tai musta.

## Levinneisyys
Piikkikrottia tavataan lämpimistä vesistä Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät meso- ja bathypelagisessa kerroksessa yleensä yksittäin.

## Lähteet
Sorja (rakennus)

**Sorja** on Tampereen kaupungin omistama ja Tampereen Kesäsiirtolayhdistys ry:n hallinnoma Rautaveden rannalla Sastamalan kaupungissa Karkun kylässä sijaitseva rakennus. Se on alun perin valmistunut piirilääkärin asunnoksi ja on sittemmin toiminut lottaopistona ja nykyisin kesäsiirtolana. Sorjan rakennutti piirilääkäri Otto Meurman vuonna 1907. Otto Meurman oli Agathon Meurmanin poika.

Alkuaikoina Meurmanit pitivät kesäisin Sorjalla lepokotia, ilmeisesti kattaakseen rakennuksesta aiheutuneita kuluja. Sinne tuli enimmäkseen vanhempia säätyläisrouvia. Otto Meurmanin 1929 tapahtuneen kuoleman jälkeen Aina-vaimo ja Heikki-poika muuttivat Helsinkiin. Tällöin Sorja jäi Yrjö-pojan kesänviettopaikaksi. Kesämajaa vuokrattiin edelleen vieraille. Talvisodan aikana Sorjalla oli lyhyen aikaa evakkoja.

Sotien aikaan Sorja vuokrattiin Lotta Svärd -järjestön käyttöön ja tunnettiin nimellä Karkun siirtolottakoti. Syksyllä 1940 Otto Meurmanin perikunnan kannalta ei tuntunut mahdolliselta toteuttaa lottien vaatimia kunnostuksia, mm. keskuslämmityksen asentamista. Tällöin Lotta Svärdin keskusjohtokunta, Porin piirijohtokunta ja Satakunnan paikallisosastot ostivat Sorjan kurssitarkoitukseen. Vuosina 1941-44 Sorja toimi järjestön toisena lottaopistona Syvärannan ohella. Pääasiassa Sorjalla järjestettiin viestialan koulutusta. Vuonna 1944 Sorja päätyi lottien perilliselle, Suomen Naisten Huoltosäätiölle ja toimi toipilaskotina vähävaraisille ja varattomille lotille. Sen johtajana toimi Lotta Svärdin toiminnassa näkyvänä hahmona ollut Saima Laurila.

Vuonna 1952 Sorja myytiin Tampereen kaupungille kesäsiirtolatoimintaa varten. Kaupunki kunnosti tilan ja vuokrasi sen Tampereen Kansakoululasten Kesäsiirtolayhdistykselle. Vuonna 1959 Sorja siirtyi takaisin kaupungin hallintaan, koska uusi kansakoululaki teki kesäsiirtolatoiminnasta kuntien velvollisuuden. 1990-luvun alussa ympyrä sulkeutui, kun Tampereen Kesäsiirtolayhdistys alkoi järjestää toimintaa. Ensimmäinen leiri 1992 mahdollistui keräyksen avulla. 1993 kaupunki lopetti oman kesäsiirtolatoiminnan ja vuokrasi Sorjan järjestölle. Kesäsiirtolatoiminta Sorjalla jatkuu edelleen.  

## Lähteet
*Rakennuksen pihassa oleva opastetaulu Sorjan historiasta. Osoite Mörrintie 4, 38100 Sastamala.
## Viitteet

## Aiheesta muualla
* Tampereen Kesäsiirtolayhdistys ry
Klovaharun

**Klovaharun** (myös **Klovharu**  tai **Haru**) on saari ulkosaaristossa Pellingin edustalla Porvoossa.

Pieni, kallioinen luoto oli kolmekymmentä vuotta kirjailija Tove Janssonin ja hänen kumppaninsa graafikko Tuulikki Pietilän kesäpaikkana. Aiemmin Jansson ja hänen perheensä olivat viettäneet kesiään läheisellä Bredskärillä, mutta kesäasutuksen lisääntyessä ympärillä syntyi tarve löytää rauhallisempi paikka. Saareen rakennettiin vuonna 1964 mökki, jossa Jansson ja Pietilä viettivät kesiään aina vuoteen 1992. Mökin suunnittelivat Tuulikki Pietilän veli Reima Pietilä ja tämän puoliso Raili Pietilä, jotka olivat kuuluisa arkkitehtipariskunta. Mökin alla sijaitsee pieni sauna. Kesän 1992 jälkeen Tove Jansson ja Tuulikki Pietilä eivät enää koskaan käyneet Klovaharunissa eivätkä edes Pellingissä. 

Tove Jansson lahjoitti mökin vuonna 1995 Pellingin kotiseutuyhdistykselle, joka vuokraa sitä kesäisin ylläpitokustannusten kattamiseksi. Itse Klovaharunin saari ei ollut Janssonin omistuksessa, vaan se kuuluu Österbyn ja Söderbyn kylien yhteismaihin. 

Saaresta kerrotaan Janssonin ja Pietilän vuonna 1996 ilmestyneessä kirjassa *Haru, eräs saari*.

Pellingin kotiseutuyhdistys järjestää joka vuosi Klovharunilla avoimien ovien viikon, jolloin yksityishenkilöillä on mahdollisuus vierailla saarella omilla veneillään. Saarella he voivat osallistua päivittäin järjestettäviin opastettuihin retkiin. Saarella on koko viikon ajan yhdistyksen edustaja, joka voi kertoa vierailijoille pyydettäessä Pellingistä, Tove Janssonista ja Klovharusta suomeksi, ruotsiksi tai englanniksi.

## Lähteet
Bufo (yritys)

**Oy Bufo Ab** on vuonna 2007 perustettu elokuvatuotantoyhtiö. Yhtiön perustivat tuottajat Misha Jaari ja Mark Lwoff sekä käsikirjoittaja Vesa Virtanen. Yhtiön ensimmäinen pitkä elokuva oli Jörn Donnerin draama *[[Kuulustelu (elokuva)|Kuulustelu]]*. Yhtiö on tuottanut ja osatuottanut toistakymmentä pitkää elokuvaa sekä useita lyhytelokuvia. 

Bufon ohjaajin ovat kuuluneet Jörn Donner (''Kuulustelu'', ''Armi elää''), Pirjo Honkasalo (''Betoniyö''), Zaida Bergroth (''Hyvä poika''), Aki Kaurismäki (Toivon tuolla puolen), Veiko Õunpuu (*[[Viimeiset]]*) ja Ilja Rautsi (lyhytelokuvat *[[Helsinki Mansplaining Massacre]]* ja *[[Night of the Living Dicks]]*).

Bufon elokuvista *[[Betoniyö (elokuva)|Betoniyö]]* sekä *[[Tyhjiö (elokuva)|Tyhjiö]]* ovat voittaneen parhaan elokuvan Jussi-palkinnon.

Bufo-konserniin kuuluu myös elokuvien levitysyhtiö B-Plan Distribution Oy, joka on levittänyt elokuvateattereihin valtaosin kotimaisia elokuvia.

## Valikoitu filmografia

* *[[Kuulustelu (elokuva)|Kuulustelu]]* (2009)
* *[[Hyvä poika]]* (2011)
* *[[Betoniyö (elokuva)|Betoniyö]]* (2013)
* *[[Korso (elokuva)|Korso]]* (2014)
* *[[Ruotsalainen hetki]]* (2014)
* *[[Armi elää!]]* (2015)
* ''Perkele 2! - Kuvia Suomesta vuonna 2016'' (2017)
* *[[Toivon tuolla puolen]]* (2017)
* *[[Tyhjiö (elokuva)|Tyhjiö]]* (2018)
* *[[Ihmisen osa (elokuva)|Ihmisen osa]]* (2018)
* *[[Viimeiset]]* (2020)

* *[[Dinosaurus (dokumenttielokuva)|Dinosaurus]]* (2020)
* *[[Näkemiin Neuvostoliitto]]* (*[[Näkemiin Neuvostoliitto|Hüvasti, NSVL]]*, 2020)
* *[[Donner – Privat|Donner - Privat]]* (2021)
* *[[Guled & Nasra]]* (2021)
* *[[Veden vartija]]* (2022)
* *[[Kuolleet lehdet (elokuva)|Kuolleet lehdet]]* (2023)
* *[[Shadowland]]* (2024)
* *[[Orenda]]* (2025)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Bufon kotisivut
Helvi Aunio

**Helvi Raakel Aunio**, o. s. *Heikkilä*  (21. syyskuuta 1909 Elimäki – 22. tammikuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija.

Aunio opiskeli keskikoulun jälkeen laulua Sibelius-Akatemiassa ja näyttelijäntyötä Bertha Lindbergin Opistolassa. Hän näytteli Lohjan työväennäyttämöllä 1937–38, sitten Helsingin Työväenteatterissa vuoteen 1942 saakka. Aunio lauloi Suomalaisen Oopperan kuorossa 1942–1947 ja toimi useiden harrastajateatteriryhmien ohjaajana 1950–1960-luvuilla. Hän ohjasi kuunnelmia Yleisradioon ja lauloi operettituotannoissa.

Aunio esiintyi sivuosissa 30 suomalaisessa elokuvassa, ensimmäinen niistä oli *[[Herrat ovat herkkäuskoisia]]* 1939 ja viimeinen *[[Runoilija ja muusa (elokuva)|Runoilija ja muusa]]* 1978.

## Näytelmiä
* *Pikku Tipsun seikkailu* : yksinäytöksinen satunäytelmä. Seuranäytelmiä 591. Karisto 1960

## Lähteet
* 

### Viitteet
Edit Vallinharju

**Edit Vilhelmina Vallinharju**  (o.s. **Ikäheimonen**; 28. syyskuuta 1906 Viitasaari – 1. syyskuuta 1998) oli suomalainen näytelmäkirjailija. 

Vallinharju kävi kansakoulun ja muutettuaan 18-vuotiaana Helsinkiin toimi ompelijana muutamissa liikkeissä. Tavattuaan tulevan puolisonsa (vuodesta 1930) Vallilan Työväenteatterin amatöörinäyttelijän ja myöhemmän näytelmäkirjailijan ja teatteriohjaajan Karl Viljam Wallinin (vuodesta 1935 Vallinharju) joutui Edit Vallinharju teatteriharrastusten piiriin, ensin näyttämölle näyttelijänä, sittemmin näytelmien kirjoittamisen alalle. Vallinharju toimi sihteerinä Kulttuurityö ry yhdistyksessä 1946–1952 ja siivousemäntänä osuusliike Elannossa 1953–1969.

Vallinharjun vanhemmat olivat metsätyönjohtaja Ville Ikäheimonen ja Ida Sohvia (o.s. Jantunen). Vallinharju asui Vantaalla.

## Teoksia
* *Leikkivaimo* : näytelmä. Helsingin Kansanteatteri 1938
* *Perjantaiheila* : näytelmä. Uusi teatteri, Helsinki 1940
* *Uusi kevät* : näytelmä. Helsingin Kansanteatteri 1942 
* *Tuli, joka ei koskaan sammu* : kaksinäytöksinen näytelmä. Tammen näytelmiä 26. Tammi 1945
* *Elämän valhe*. Valistuskeskus, Helsinki 1946
* *Valinta* : 2-osainen huvinäytelmä ; kirj. *Vaaka*. Valistuskeskus, Lahti 1948
* *Onko joulupukki olemassa?* : lastennäytelmä. 1973
* *Mille karhun pelastus* : lastennäytelmä. 1974

## Lähteet
* 
* Kopioston tekijähakemisto

### Viitteet
The Last One for Life

**The Last One for Life** on suomalaisen sinfonisen death metalin yhtyeen Eternal Tears of Sorrowin single. Se on julkaistu vuonna 2001.

## Kappaleet
#
#

## Aiheesta muualla
*
Mut hei

**Mut hei** on suomalaisen heavy metal -yhtyeen Waltarin toinen EP-levy. Se on julkaistu vuonna 1990 levymerkillä Stupido Records.

## Kappaleet
;A-puoli
#
#

;B-puoli
#
#

## Kokoonpano
* Kärtsy Hatakka – laulu, basso, kosketinsoitin
* Sami Yli-Sirniö – kitarat
* Jariot Lehtinen – kitarat
* Janne Immonen – kosketinsoitin
* Sale Suomalainen – rummut

## Aiheesta muualla
* 
* Mut hei discogs.com -sivustolla
Valfrid

**Valfrid** tai **Walfrid** on alun perin saksalainen miehen etunimi. Nimen muinaissaksalainen alkumuoto *Walefried* merkitsee *taistelutantereen turvaa*.

Suomessa nimi Valfrid on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 4260 henkilölle. Nimen muunnoksina ovat Suomessa käytössä Vallu ja Valle, Pohjanmaalla myös Valfriiti ja Friiti. Nimeä tai mitään sen muunnosta ei ole suomenkielisessä kalenterissa, mutta suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Valfridin nimipäivä on 12. lokakuuta.
 
## Tunnettuja Valfrid- ja Walfrid-nimisiä

* Valfrid Ahonen (1893–1939), suomalainen näytelmäkirjailija
* Walfrid Alhainen (1869–1947), suomalainen kansanedustaja
* Valfrid August Vilhelm Blåfield, suomalainen kihlakunnantuomari, senaattori ja oikeusneuvos
* Valfrid Leopold Brehmer (1818–1887), suomalainen vuorihallituksen intendentti ja valtioneuvos
* Valfrid Eskola (1889–1961), suomalainen asutusneuvoja, kunnallisneuvos ja kansanedustaja
* Valfrid Hedman (1872–1939), suomalainen kirjallisuuden suomentaja
* Walfrid Hellman (1883–1952), ruotsalainen ampuja
* Valfrid Jalo (k. 1918), suomalainen punakaartin rintamapäällikkö
* Valfrid Karlson (1855–1935), ruotsalainen arkkitehti
* Walfrid Kauhanen (1881–1940), suomalainen taidemaalari
* Walfrid Lehto, *Volpi Leuto* (1896–1946), amerikansuomalainen oopperalaulaja
* Valfrid Nykänen (1894–1918), suomalainen sotilaslentäjä
* Valfrid Paavo-Kallio (1887–1908), suomalainen kirjakauppias ja kirjailija
* Valfrid Perttilä (1878–1953), suomalainen kommunistipoliitikko
* Valfrid Resch, *Valle Resko* (1910–1988), suomalainen nyrkkeilijä, pesäpalloilija, nyrkkeilyvalmentaja ja -tuomari ja urheilujohtaja
* Knut Robert Karl Walfrid Spåre (1831–1903), suomalainen upseeri ja senaattori
* Walfrid Suhonen (1871–1938), suomalainen virkamies, upseeri ja vt. maaherra
* Oskar Valfrid Vappula (1895–1967), suomalainen kansakoulunopettaja ja näytelmäkirjailija
* Valfrid Vasenius (1848–1928), suomalainen kirjallisuudentutkija
* Valfrid Åkerlund (s. 1955), suomalainen gospelmuusikko, laulaja, laulujentekijä ja musiikinsovittaja

## Lähteet
Avala-torni

**Avala-torni** () on 204,5 metriä korkea televisio- ja radiotorni Serbiassa. Avala-torni sijaitsee Avala-vuoren päällä Belgradin kaupungissa Serbiassa. Alkuperäinen torni valmistui vuonna 1965, mutta se tuhoutui Naton joukkojen pommittaessa kaupunkia vuonna 1999 Kosovon sodan aikana.  Tornin jälleenrakentaminen aloitettiin 21.12.2006 ja se valmistui 21.4.2010. Avala-torni on Serbian korkein torni.

Tornin suunnitelivat arkkitehdit Uglješa Bogdanović ja Slobodan Janjić. Alkuperäisen tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 1961 ja se valmistui vuonna 1965. Alkuperäinen torni oli 202,87 metriä korkea kun taas uusi torni on 204,5 metriä korkea.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Betoniyö (elokuva)

**Betoniyö** on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Pirjo Honkasalon ohjaama draamaelokuva. Se on elokuvatuotantoyhtiö Bufon tuottama ja se perustuu Pirkko Saision samannimiseen romaaniin vuodelta 1981.

Elokuvan maailmanensi-ilta oli Toronton elokuvajuhlilla 7. syyskuuta 2013. Suomessa sen ensiesitys oli Rakkautta ja anarkiaa -festivaaleilla 22. syyskuuta 2013. Teatterilevitykseen elokuva tuli 1. marraskuuta 2013. Sitä on esitetty lukuisilla elokuvajuhlilla.

*Betoniyö* valittiin syyskuussa 2014 Suomen ehdokkaaksi parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon kategoriaan. Se ei kuitenkaan päässyt listalle, jolta vieraskielisen elokuvan Oscarin saaja valitaan. 

## Juoni
Betoniyö kertoo kahdesta veljeksestä ja yhdestä vuorokaudesta Helsingissä. Vanhempi veli on lähdössä kärsimään vankeusrangaistustaan ja viettää viimeiset hetkensä vapaana 14-vuotiaan pikkuveljensä kanssa. Suomen elokuvasäätiön mukaan "rohkea ja analyyttinen kaupunkielokuva kertoo unenomaisen tarinan hauraasta mielestä ja viattomuuden kadottamisesta."

## Tuotanto
Elokuvan tuottivat Bufolle Misha Jaari ja Mark Lwoff. Elokuvan yhteistuottajia olivat ruotsalainen Plattform Produktion ja tanskalainen Magic Hour Films.

Elokuvaa rahoittivat Suomen elokuvasäätiö (800&nbsp;000 eurolla), Yleisradio, Nordisk Film & TV Fond, Svenska Filminstitutet, Det Danske Filminstitut ja Danske Radio. Elokuvan levityksestä Suomessa vastasi Cinema Mondo.

## Näyttelijät

## Palkintoja
Betoniyö sai kuusi Jussi-palkintoa: elokuva, ohjaus, äänisuunnittelu, leikkaus, lavastus ja kuvaus.

Elokuva oli ehdolla Pohjoismaiden neuvoston elokuvapalkinnon saajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto (Archive.org)
* Makkonen, Velipekka: ”Ihmisiä Betoniyössä”, Pirjo Honkasalon haastattelu ja oheisjuttu ”Valoa yössä”, *Filmihullu* 6/2013.
Gibraltarpedia

**Gibraltarpedia** on Gibraltarin ja sen lähialueiden rakennusten, henkilöiden, eläinten ja kasvien kattamiseen Wikipediassa tähtäävä projekti, joka aloitettiin heinäkuussa 2012. Projekti pohjautuu aiemmin toteutettuun saman tyyliseen projektiin Monmouthpedia, jossa katettiin walesilaiseen Monmouthin kaupunkiin liittyneitä artikkeleita. Projekti herätti kiinnostusta, mutta myös kritiikkiä mediassa. Kritiikki kohdistui Wikimedia UK:n eli Yhdistyneen kuningaskunnan Wikimedian entisen hallituksen jäsenen vastaanottamiin palkkioihin projektiin liittyen.

## Projekti

Gibraltarpedian tarkoituksena on kattaa Gibraltariin ja sen lähialueisiin Espanjassa ja Marokossa liittyviä aiheita Wikipediassa. Projektia tekemässä on vapaaehtoisten lisäksi Gibraltarin hallinto, Gibraltarin museo ja turismilautakunta. Alkuperäisen idean projektista sai Tyson Lee Holmes, joka kuultuaan Monmouthpediasta uskoi samanlaisen projektin olevan hyödyllinen Gibraltarille. Hän otti yhteyttä Gibraltarin museon Stewart Finlaysoniin, joka puolestaan otti edelleen yhteyttä Wikimedian Yhdistyneen kuningaskunnan osastoon. Monmouthpedian alullepanijat kutsuttiin Gibraltarille keskustelemaan projektista. Gibraltarilla projekti nähtiin keinona tukea alueen turismia ja Gibraltarin turismista vastaava ministeri Neil Costa järjesti muun muassa kiertoja historiallisissa kohteissa Wikipediasta kutsutuille henkilöille. Gibraltar solmi myös sopimuksen konsultaatiosta Wikimedian jäsen Roger Bamkinin kanssa konsultaatiosta QR-koodien käytöstä ja projektiin osallistuvien neuvonnasta. QR-koodeja on tarkoitus laittaa esille Gibraltarilla, jolloin älypuhelinten käyttäjät voivat paikanpäällä lukea koodin ja päästä paikkaa tai asiaa koskevaan Wikipedia-artikkeliin omalla kielellään.

Gibraltarpedian projektiin osallistuvat Wikipedian käyttäjät saavat pisteitä uusista artikkeleista, hyviksi tai suositelluiksi arvioiduista artikkeleista ja kuvien lisäämisestä Wikipedia Commonsiin. Pisteitä saa myös "Tiesitkö että..." listalle päässeistä artikkeleista. Projekti jakaa palkintoja käyttäjien keräämien pisteiden perusteella. Pääpalkinto on matka Gibraltarille, jonka lisäksi jaetaan useita pienempiä palkintoja. BBC:n artikkelin mukaan projektiin osallistuvat tuottivat noin 20 uutta artikkelia päivittäin useilla eri kielillä.

## Vastaanotto

Projekti herätti kritiikkiä ensin Wikipedian yhteisön sisällä ja sitten myös mediassa kun Bamkinia syytettiin "Tiesitkö, että..." toiminnon väärinkäytöstä asiakkaidensa hyväksi. Fox Newsin mukaan Gibraltar oli saanut toiminnan seurauksena satoja miljoonia artikkelien lukukertoja. Asiaa käsiteltiin myöhemmin myös muun muassa Forbesissa, Le Mondessa, The Daily Telegraphissa ja Helsingin Sanomissa. Jimmy Wales otti kantaa asiaan sanomalla, että Wikipedian virallisissa toimissa toimivan henkilön on vastuutonta ottaa asiakkailta rahaa paremman näkyvyyden saamiseksi Wikipediassa. Bamkin itse kiisti muokanneensa Wikipediaa maksua vastaan. Hän kuitenkin erosi tehtävistään Wikimediassa syyskuussa 2012. Myös Gibraltar kiisti maksaneensa Bamkinille Gibraltarin näkyvyyden kohottamisesta Wikipediassa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tripartite-luokka

**Tripartite-luokka** on Ranskan, Alankomaiden ja Belgian yhdessä suunnittelema miinantorjunta-alusluokka, jonka suunnittelun lähtökohtana käytettiin Ranskan merivoimien Circé-luokkaa. Sopimukseen sisältyi, että kukin maa valmistaisi omien alustensa suunnitelman mukaisen rungon. Ranska toimitti kaikkiin aluksiin miinantorjuntajärjestelmät sekä elektroniikan, Alankomaat voimansiirtojärjestelmän koneistoineen ja Belgia miinantorjuntajärjestelmien koneistot sekä sähkön tuottamiseen tarvittavat laitteet.

Runko, kansi ja laipiot muodostavat yhden kokonaisuuden, jonka seinämän paksuus vaihtelee kahdestakymmenestä neljäänkymmeneen millimetriin. Rakenne on jäykistetty trapetsirakentein ja kiinnitykset on tehty lasikuitunastoin. Vahvisteena on käytetty teräsrakeita. Voimansiirto vastaa Circé-luokan voimansiirtoa, johon on lisätty keulaan suihkumoottorit. Keulan ohjauksella on saatu lisää hallittavuutta miinantorjunnan aikana. Sähköiset aktiiviset peräsimien ja keulasuihkujen  voimanlähteenä on kolme Astazou IVB kaasuturbiinikonetta, joista kukin tuottaa 150 kilowattia. Neljäs dieselgeneraatroti tuottaa 160 kW, mikä toimii risteilymoottorina sekä sähkön tuottoon aluksella. Aluksen pääakseli pyörittää viisilapaista CP-potkuria.

Miinantorjuntakaikuluotain DURM 21B on pienempi ja tehokkaampi kuin edeltäjänsä ja se kykenee havaitsemaan miinan 80 metrin syvyydestä. Kaikuluotain voidaan nostaa rungon sisään ajon aikana. Alusten varsinainen raivauskyky on heikohko ja niille on asennettu ainoastaan kevyt torjuntakalusto.

## Ranska
Ranskan laivasto oli tarkoitus tilata 15 Éridan-luokan alusta, mutta määrä pienennettiin budjettisyistä kymmeneen.

## Belgia
Belgia tilasi kymmenen Aster-luokan alusta. Belgialla oli aluksi ongelmia runkojen valmistamisessa ja tilaukset siirrettiin helmikuussa 1981 Béliardilta.

## Alankomaat
Alankomaat tilasi 15 Alkmaar-luokan alusta.

## Pakistan
Pakistan tilasi Ranskasta DCN:ltä kolme alusta tammikuussa 1992. Ranskan laivasto toimitti jo marraskuussa yhden aluksen *Munsifiksi* nimetyn *Sagittaren*, jonka tilalle valmistettiin uusi Lorientin telakalla uusi samalla nimellä ja runkonumerolla. Toinen alus *Muhafiz*  laskettiin vesille 8. heinäkuuta 1995 Lorientin telakalta ja kolmas *Mahmood* valmistettiin Karachin laivastontelakalla DCN:n tuella.

## Lähteet
*
### Viitteet
Syrjäytymisvaikutus

**Syrjäytymisvaikutuksella** tarkoitetaan ekspansiivisen finanssipolitiikan aiheuttamaa korkojen nousua, jolloin yksityinen kysyntä ja investoinnit supistuvat. Toisin sanoen, kun valtio lisää kulutusta, yksityiset investoinnit ja kulutus syrjäytyvät.

Muutokset finanssipolitiikassa siirtävät IS-käyrää, joka kuvaa tasapainoa hyödykemarkkinoilla. Ekspansiivinen finanssipolitiikka siirtää IS-käyrää oikealle kohdasta IS1 kohtaan IS2. Lisäksi, ekspansiivinen finanssipolitiikka siirtää reaalitulojen tasapainotilaa kohdasta Y1 kohtaan Y2 ja korkotasoja kohdasta i1 kohtaan i2. Korkotason pysyessä kohdassa i1, korkeammat valtion menot kasvattavat kokonaiskysyntää. Tämä kysynnän kasvun tulee näkyä tuotoksessa. Korkotason noustessa, reaalitulojen tasapainon on noustava valtion tulojen ja kertoimen (multiplier) tulon verran.

Jos korko i1 pysyy vakiona, hyödykemarkkinat ovat tasapainossa, niin että suunniteltuja menoja vastaa tuotos, mutta rahoitusmarkkinat eivät ole enää tasapainossa. Tulo lisääntyy, ja sen vuoksi rahan kysyntä lisääntyy. Koska kysyntää on ylenmäärin, korot kasvavat. Yritysten suunnitellut menot supistuvat korkeiden korkojen vuoksi ja siten kokonaiskysyntä supistuu. Tämän vuoksi tasapainotila on korkeammilla koroilla. Tämän vuoksi koron muutos ja sen vaikutus kokonaiskysyntään vaimentaa ekspansiivisen finanssipolitiikan ja valtion kulutuksen vaikutusta.

## Katso myös
*Sääntelyhäiriö
*Leikkaus (talouspolitiikka)

## Lähteet
*Roger W. Spencer & William P. Yohe, 1970. «The 'Crowding Out' of Private Expenditures by Fiscal Policy Actions», Federal Reserve Bank of St. Louis *Review*, October, pp. 12-24
Jenni Farley

** Jennifer "Jenni" Farley "Jwoww"** (oik. Jennifer, syntynyt 27. helmikuuta 1986), tunnetaan myös nimellä JWoww, on yhdysvaltalainen televisioalan henkilö. Hän tuli julkisuuteen yhtenä kahdeksasta päähenkilöstä Music Television (MTV) -kanavan tositelevisiosarjassa Jersey Shore. Hän teki myös useita esiintymisiä muissa ohjelmissa, kuten TNA Impact!:ssa ja Disaster Datessa. Hän omistaa rusketustuotesarjan Australian Goldin kanssa. Farley sai kihlattunsa Roger Mathewsin kanssa tyttären, Meilani Alexandra Mathewsin, 13. heinäkuuta 2014. Farleyn ja Mathewsin häitä juhlittiin 18. lokakuuta 2015 ja samaisessa tilaisuudessa he ilmoittivat odottavansa toista lastaan.

Farley kävi Columbia Hight Schoolia East Greenbushissa, New Yorkissa. Hän on espanjalais-irlantilaista syntyperää. Ennen uraansa TV:ssä hän toimi lastenhoitajana.

Ennen Jersey Shorea Farley omisti graafisen suunnittelun yrityksen nimeltä Jenni Farley Desings Inc. Joulukuussa 2009 Farley esiintyi ensi kertaa Jersey Shoressa, jossa hän sekä seitsemän hänen kämppäkaveriaan viettivät kesän Seaside Heightsissa, New Jerseyssä. Toinen tuotantokausi kuvattiin Miamissa, Floridassa, ja kolmas tuotantokausi jälleen New Jerseyssä. Sarjan neljäs tuotantokausi kuvattiin Italian Firenzessä. Vaikka huhuttiin, etteivät sarjan tähdet kirjoittaisi uusia sopimuksia ennen kuin heidän palkkiotaan korotettaisiin, kaikki kahdeksan pääesiintyjää tekivät lopulta sopimuksen uuden kauden kuvaamisesta.

Farley julkisti mallistonsa "Filthy Couture" Las Vegasissa, Nevadassa muotinäytöksessä heinäkuussa 2010. Neljän toimintakuukauden jälkeen malliston myyminen lopetettiin lokakuussa 2010 uhkaavan tavaramerkkioikeussyytteen takia. Farley ilmoitti, ettei tuotemerkkiä lopetettaisi ja uusi mallisto julkistettaisiin. Huhtikuussa 2011 MTV ilmoitti tilanneensa kaksi Jersey Shoren spin-off-sarjaa, joista toisessa esiintyisivät Farley ja Nicole Polizzi. Ensimmäinen tuotantokausi sisältäisi 12 jaksoa. Vuonna 2010 Farley julkaisi kirjan nimeltä "The Rules According to JWOWW: Shore-Tested Secrets On Landing a Mint Guy, Staying Fresh To Death, and Kicking the Competition to the Curb". Hänet on parhaillaan haastettu oikeuteen hänen kuvattuaan useita jaksoja tositelevisio-ohjelmaansa asunnossaan, väitetysti ilman vuokraisäntänsä lupaa.

Vuonna 2012 Farley ja Nicole Polizzi, joka esiintyi myös Jersey Shoressa, esiintyivät 12-jaksoisessa spin-off-sarjassa nimeltä Snooki & JWoww, joka tuli ensi-iltaan MTV:llä 21. kesäkuuta 2012. Sarja kuvattiin kuuden viikon ajanjakson aikana kaksikerroksisella, entisellä paloasemalla lähellä Grove streetiä ja Mercer streetiä Jersey Cityssä, New Jerseyssä. Sarja seuraa Polizzin ja Farleyn muuttoa kämppäkavereiksi ja sitä on kuvailtu nykypäivän Laverne & Shirleyksi.

Lokakuussa 2011 JWoww julkaisi henkilökohtaisen sivustonsa JWOWW.com jakaakseen kunkin hetkiset kiinnostuksenkohteensa ja tarjotakseen vinkkejä faneilleen parisuhde-, kauneus- ja kuntoiluongelmiin.

## Aiheesta muualla
*
Szczecin-Świnoujścien satama

**Szczecin-Świnoujścien satama** (, , LOCODE: PL SZZ (Szczecin) ja PL SWI (Świnoujście)) on Puolan länsirajan tuntumassa sijaitsevien Szczecinin ja Świnoujścien kaupunkien yhteinen, vuonna 1996 perustettu satamalaitos. 

## Kahden kaupungin satamia

### Świnoujścien satama

Itämeren äärellä sijaitseva Świnoujścien satama pystyy ottamaan vastaan aluksia, joiden syväys on enintään 13,2 metriä ja joiden pituus ei ylitä 270 metriä. Satamaan kuuluu Puolan suurin kuivabulkin käsittelyterminaali (erityisesti hiiltä ja rautamalmia) sekä lauttaterminaali. Kaupunki toimi jo 1700-luvun puolivälissä Szczecinin (tuolloin Stettin) ulkosatamana.

### Szczecinin satama
Mereltä 65 kilometriä sisämaahan päin sijaitsevaan Szczecinin satamaan saavat tulla syväykseltään korkeintaan 9,15-metriset ja pituudeltaan 215-metriset alukset. Satama on yleissatama.

### Nesteytetyn kaasun (LNG) terminaali
Szczecinin syväsatama-alueen Itämeren-puoleiselle rannalle rakennettiin uusi aallonmurtaja ja sen suojaan aluksi suuruudeltaan 2,5 miljardin kuutiometrin (bmc) vuosikapasiteettiin kykenevä LNG-terminaali. Vuonna 2017 uutisoitiin tarpeesta kasvattaa tämän sataman tällöin jo 5,0 miljardin kuutiometrin LNG-vuosikapasiteettia edelleen 7,5 miljardiin kuutiometriin. Esimerkiksi Puolan valtion kontrolloima maakaasuyhtiö PGNiG oli suunnitellut tuovansa jatkossa Qatarista 2,9 miljardia kuutiometriä nesteytettyä maakaasua vuosittain sataman kautta. Maakaasuyhtiö oli käynyt keskusteluja myös Yhdysvalloista tuotavan LNG:n määrän lisäämiseksi.

### Vapaa-alueet
Sekä Świnoujścien että Szczecinin satama-alueilla on erilliset vapaa-alueet EU:n tullialueen ulkopuolista varastointia ja liiketoimintaa varten.

## Rahdin määrä
Vuonna 2011 satama oli rahtitonneissa mitattuna Puolan toiseksi suurin satama Gdańskin sataman jälkeen, ja konttirahtitonnien osalta 3. suurin Gdynian sataman jälkeen.

**Szczecin-Świnoujścien sataman vuosittainen rahtimäärä:**

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Szczecinin sataman kotisivut    (port.szczecin.pl)
*Webkameroja satama-alueelta  (port.szczecin.pl)