open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Batiikki

**Batiikki** (jaavaksi *batik*) on Indonesiasta peräisin oleva kankaiden värjäystekniikka. Siinä kangas värjätään vahavärjäysmenetelmällä tai solmujen avulla, josta kuvio kankaaseen syntyy. Solmubatiikki on suosittua Länsi-Afrikassa ja Intiassa. Afrikan batiikeissa on hyvin voimakkaita värejä ja kuviot ovat kooltaan isoja kun taas Intiassa kuviot ovat paljon pienempiä ja yksityiskohtaisempia. 

## Solmubatikki
Solmubatikissa eli makaju-värjäyksessä kangas tai vaatekappale solmitaan esimerkiksi käyttämällä kuminauhoja tai narua. Solmimisen jälkeen kangas värjätään. Väri ei imeydy solmukohtiin yhtä hyvin kuin solmimattomaan kankaaseen ja lopputuloksena on erilaisia abstrakteja kuvioita. Tuttu esimerkki solmubatiikista on hippien t-paita, jonka kuviona on monivärinen ympyrä. Solmubatiikkia on menetelmänä mahdotonta hallita täysin, ja jokainen värjäyskerta tuo mukanaan erilaisen lopputuloksen.

## Vahabatikki

Vahabatikissa kangas kuvioidaan ensin vahalla. Värjääjä voi käyttää siveltimiä tai todella pientä, varrellista kannua. Kangas peitetään mallin mukaan muotoillulla ohuella vahakerroksella. Kuvioinnin jälkeen kangas värjätään. Väri ei imeydy vahan peittämälle alueelle. Kun kangas on kuivunut, vaha poistetaan sulattamalla se käyttämällä esimerkiksi silitysrautaa. Sula vaha imeytetään vaikkapa talouspaperiin. Kuvat voidaan tehdä monivärisiksi käyttämällä useita eri värjäyskertoja, joissa kullakin kerralla on peitetty ne alueet, joille ei haluta värin imeytyvän. Värjätessä vaha murtuu ja vahabatiikkivärjäämiselle tyypillistä onkin kuvioiden raidallisuus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sauria

**Sauria** on matelijoiden kladi joka sisältää kaikki nykyiset diapsidit sekä niiden yhteisen esi-isän ja kaikki sen hävinneet jälkeläiset. Saurian esi-isä eli permikaudella ja oli todennäköisesti pieni liskomainen matelija. Termillä "Sauria" viitataan perinteisesti liskojen alalahkoon. Nykyisen määritelmän antoi Gauthier 1984.

Sauria luokitellaan kallon ja luurangon yksityiskohtien perusteella. Se käsittää kaksi suurta ryhmää, Lepidosauromorpha, joka sisältää liskot ja käärmeet, sekä Archosauromorpha, joka sisältää krokotiilieläimet, lentoliskot ja dinosaurukset (myös linnut). Jotkut tutkijat sisällyttävät Sauriaan myös kilpikonnat (Testudines), jotka perinteisesti luokitellaan anapsideihin.

## Lähteet
Rahola (täsmennyssivu)

**Rahola** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

;paikkoja:
* Rahola, Tampereen kaupunginosa
* Raholan seisake, entinen rautatieliikennepaikka Tampere–Pori-radalla
* Raholan koulu, koulu Raholan kaupunginosassa Tampereella
* Raholan kartano, kartano Tampereen Raholassa
* Raholanjärvi, metsäjärvi Juuassa
;henkilöitä
* Eero Rahola (1897–1976), suomalainen kontra-amiraali
* Ilmari Rahola (1899–1968), suomalainen opetusneuvos ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, Eero Raholan veli
* Jaakko Rahola (1902–1973), suomalainen professori ja kansliapäällikkö, Eero Raholan veli
* Jaakko Rahola (1936–2016), elintarvikkeisiin liittyvän *[[Raholan syötäviä sanoja]]* -sanaston kokooja
* Kaija Rahola (1920–1962), suomalainen näyttelijä
* Ulla Rahola (s. 1955), suomalainen arkkitehti.
Oktoekhos

**Oktoekhos** (kreik. οκτοηχος, *oktô*, kahdeksan ja *êkhos*, ääni) on bysanttilaisen musiikin käyttämä moodijärjestelmä, joka pohjautuu antiikin Kreikan musiikinteoriaan. 

Oktoekhokseksi kutsutaan myös Kreikan ortodoksisessa kirkossa käytössä olevaa jumalanpalvelustekstejä sisältävää kirjaa, joka sisältää sunnuntaipäivien ylösnousemustekstit, jotka vaihtuvat kahdeksan viikon jaksoissa. Slaavilaisessa perinteessä oktoekhos sisältää kaikkien viikonpäivien jumalanpalvelustekstit ja vastaa kreikkalaisten parakletiki-kirjaa.

## Aiheesta muualla
*[Oktoehoksen tekstit suomeksi.](http://www.ortodoksi.net/index.php/Oktoehos_(tekstit)) Ortodoksi.net
*Oktoehos. Ortodoksi.net
Sylvesteri

**Sylvesteri** (myös **Sylvester**) on ''Looney Tunes'' -animaatioiden kissahahmo, joka usein ajaa takaa Tipi-lintua. Nimi on sanaleikki kissojen latinalaisesta suvun nimestä, silvestris. Sylvesterin loi Friz Freleng.

Hahmo esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1945 lyhytanimaatiossa *Life with Feathers*. Vuonna 1947 Sylvesteri kohtasi Tipin piirretyssä *Tweetie Pie*, tosin Sylvesteri-hahmon nimi oli tuolloin kylläkin vielä Thomas.

Sylvesterin tavaramerkki on veltto lespaaminen. Äänenä oli Mel Blanc. Blanc on paljastanut omaelämäkerrassaan, että Sylvesterin ja Repe Sorsan äänet olivat identtiset, Repen ääntä vain nopeutettiin jälkituotannossa. Sylvesterin lempitoteamus englanniksi on *”Suffering succotash!”*. Suomessa Sylvesteriä ovat näytelleet Seppo Pääkkönen ja Heikki Sankari.  

Sylvesteri on tuttu myös sarjakuvalehti ''Nakke Nakuttajasta''.
Umberto Giordano

**Umberto Giordano** (28. elokuuta 1867 Foggia – 12. marraskuuta 1948 Milano) oli italialainen säveltäjä, jonka tunnetuimmat teokset ovat oopperoita.

Giordano opiskeli Napolin konservatoriossa. Hän kirjoitti ensimmäisen oopperansa, *Marinan*, sävellyskilpailuun. Tämän jälkeen Giordano kirjoitti *[[Mala vita]]n*, verismo-oopperan työläisestä, joka vannoo auttavansa prostituoidun uuden elämän alkuun, jos hänet parannetaan tuberkuloosistaan. Teos aiheutti skandaalinpoikasen esityksensä jälkeen Roomassa 1892. Giordano koetti seuraavassa teoksessaan, *Regina diaz* (1894), romanttisempaa lähestymistapaa, mutta ooppera oli floppi – sen esitykset jäivät kahteen.

Säveltäjä siirtyi Milanoon ja palasi verismoon, johon kuuluu myös hänen tunnetuin teoksensa, ranskalaisen runoilijan André Chénier'n elämään pohjautuva *[[Andrea Chénier]]*. Vuoden 1898 *[[Fedora (ooppera)|Fedora]]* oli niin ikään menestys ja sitä esitetään edelleen. Hänen myöhemmät teokset eivät ole yhtä tunnettuja, mutta niitäkin on silloin tällöin elvytetty uudelleen esitettäviksi.

## Teoksia
**[[Andrea Chénier]]* (1896)
**[[Fedora (ooppera)|Fedora]]* (1898)
**Il Voto* (1902)
**Siberia* (1903, uusi versio 1927)
**Marcella* (1907)
**Mese mariano* (1910)
**Madame Sans-Gêne* (1915)
**La cena delle beffe* (1924)
**Il Re* (1929)
**La festa del Nilo* (jäi kesken)
Arbeit macht frei

**Arbeit macht frei** on saksankielinen fraasi, joka merkitsee ”työ vapauttaa” tai ”työ tuo vapauden” (kirjaimellisesti ”työ tekee vapaaksi”). Se on mahdollisesti johdettu Raamatusta: ”Totuus tekee teistä vapaita”. Protestanttisen työetiikan myötä lauseesta kehittyi saksalaisten ja sveitsiläisten talonpoikien sanonta. Nykyään se on tunnettu ennen kaikkea natsiaikaisten keskitysleirien sisäänkäyntien iskulauseena.

Vuonna 1872 saksalainen kirjailija Lorenz Diefenbach käytti sanontaa romaanin nimenä, minkä vuoksi lause tuli tunnetuksi Saksan nationalistipiireissä. Weimarin hallitus käytti sitä työttömyysohjelmansa tunnuslauseena vuonna 1928. Sanonnan käyttöä jatkoi Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue noustuaan valtaan vuonna 1933.

Suomessa Patentti- ja rekisterihallitus hyväksyi toukokuussa 2021 yritysnimen ”Oy Arbeit Macht Frei Ltd.” Marraskuussa 2021 nimi tajuttiin hyvän tavan vastaiseksi, ja nimen poistamista aiotaan hakea korkeimmasta hallinto-oikeudesta.

## Keskitysleirit
Lause ”Arbeit macht frei” on nykyään etupäässä tunnettu natsien keskitysleireistä, mistä johtuu sen saama erittäin kielteinen sävy. Iskulause sijoitettiin yleensä leirin pääportille, joko halveksunnan osoituksena juutalaista kulttuuria kohtaan, ironisena pilana tai vankien työmoraalin kohottajana. Historioitsija Harold Marcuse jäljittää käytännön Theodor Eickeen, Dachaun keskitysleirin komentajaan, joka tiettävästi ensimmäisenä määräsi moton näin käytettäväksi.

Auschwitzin keskitysleirin ensimmäinen komendantti Rudolf Höss kuvaili vankilassa vuonna 1946 kirjoittamassaan omaelämäkerrassa *Auschwitzin komendantti* henkilökohtaista tulkintaansa lauseesta. Moton voi ymmärtää osana keskitysleirin ”kasvatustavoitetta” samalla tavalla kuin Heinrich Himmlerin ”kuuliaisuus, ahkeruus, rehellisyys, järjestys, siisteys, raittius, totuudenmukaisuus, uhrautuvaisuus ja rakkaus isänmaahan”. Nämä sanat oli kirjoitettu suurin kirjaimin ainakin Dachaun, Sachsenhausenin, Neuengammen ja mahdollisesti myös Buchenwaldin sekä Auschwitzin rakennusten seiniin tai katoille. Kirjoituksia ei ole säästynyt muuten kuin valokuvina.

Iskulauseen ”Arbeit macht frei” voi yhä nähdä Dachaun, Gross-Rosenin, Sachsenhausenin ja Theresienstadtin keskitysleirien pääporteissa. Buchenwaldin keskitysleirissä käytettiin poikkeuksellisesti fraasia ”Jedem das Seine” (), joka on lainaus Raamatusta ( II Aikakirja 6:30, 1 Kun 8:39).

Auschwitzin Arbeit macht frei -kyltti katosi joulukuussa 2009. Kyltti oli ruuvattu irti toisesta päästä ja revitty irti toisesta. Se löydettiin palasiksi katkottuna Pohjois-Puolasta kolme päivää myöhemmin.

## Lähteet
THL

Lyhenne **THL** voi tarkoittaa seuraavia:

*Terveyden ja hyvinvoinnin laitos, valtion tutkimus- ja kehittämislaitos, joksi Stakes ja Kansanterveyslaitos yhdistyivät 1. tammikuuta 2009
*Terveydenhuollon lisensiaatti, vanha terveystieteellinen jatkotutkintonimike
*Transhumanistiliitto, filosofinen ja kulttuurinen liike, joka pyrkii edistämään ihmisten oikeuksia kehittää itseään älyllisesti ja fyysisesti paremmiksi
Suomen Lehtiyhtymä

**Suomen Lehtiyhtymä** oli suomalainen kustannusyhtiö. Sen perusti keravalainen yrittäjä ja kansanedustaja Eero Lehti.

Suomen Lehtiyhtymän omistuksessa oli lukuisia ilmaisjakelu- ja tilattavia lehtiä ympäri Suomen. Yhtymä omisti viisi lehtipainoa Tuusulassa, Riihimäellä, Lohjalla, Porvoossa ja Hämeenlinnassa.

Keskisuomalainen osti Suomen Lehtiyhtymän vuonna 2013. Yhtiön toiminta päättyi vuoden 2014 lopussa, kun se yhdistettiin Etelä-Suomen Mediaan.

## Historiaa
Suomen Lehtiyhtymä alkoi muodostua, kun vuoden 1979 alussa Eero Lehti ja silloinen toimitusjohtaja Jukka Virta ostivat enemmistön Keski-Uusimaa-lehtiyhtiöstä ja alkoivat alalle silloin epätyypilliseen tapaan laajentua hankkimalla omistukseensa muita alueen pieniä tilattavia ja ilmaisjakelulehtiä. Syksyllä 2004 Keski-Uusimaa osti ulkomaisen sijoitusyhtiön käsiin päätyneen, Kai Mäkelän ja Kai Öhmanin 1992 perustaman Jantonin sen omistamaa City-lehteä lukuun ottamatta.

Lehtiyhtymä vaihtoi nimensä elokuussa 2005 Keski-Uusimaa-konsernista Suomen Lehtiyhtymäksi ja yhtiöitti kaupunki- ja tilattavat lehtensä 2009 SLY-Kaupunkilehdet Oy:ksi ja SLY-Paikallislehdet Oy:ksi. 

Suomen Lehtiyhtymä siirtyi Keskisuomalaisen omistukseen maaliskuussa 2013 noin 26,1 miljoonalla eurolla. Kaupassa Keskisuomalaiselle siirtyi 95 prosenttia Lehtiyhtymän osakkeista. Myös kolmella vähemmistöomistajalla olleista 3,5 prosentista osakkeita tehtiin kaupat 26.3.2013.

## Suomen Lehtiyhtymän tilattavat lehdet
*Aamuposti (Hausjärvi, Hyvinkää, Loppi, Nurmijärvi, Riihimäki)
*Keski-Uusimaa (Järvenpää, Kerava, Tuusula)
*Länsi-Uusimaa Lohjan ympäristö
*Sipoon Sanomat
*Uusimaa (Porvoo, Askola, Pukkila, Myrskylä, Loviisa)

## Suomen Lehtiyhtymän ilmaisjakelulehtiä

*Helsingin Uutiset
*Tuusulanjärven Viikkouutiset
*Hyvinkään Viikkouutiset
*Iltalohja (nyt: Länsi Uusimaa Ilta.)
*Imatralainen
*Karkkilalainen
*Lappeenrannan Uutiset
*Länsiväylä (Espoo, Kirkkonummi)
*Mäntsälän Viikkouutiset
*Nurmijärven Uutiset
*Riihimäen seudun Viikkouutiset
*Tamperelainen (Tampere)
*Turkulainen (Turku)
*Tuusulanjärven Viikkouutiset
*Vantaan Sanomat
*Vihdin Uutiset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Suomen Lehtiyhtymän kotisivut
*Martti Puronen: *Haastaja: Keski-Uusimaa Oy:n kasvu Suomen Lehtiyhtymäksi.* Suomen Lehtiyhtymä 2008. .
Saimax

**Saimax**-nimitystä käytetään laivasta, joka mahtuu kulkemaan Saimaan kanavan suluista. Laivan suurin koko määräytyy sulkukammioiden koon ja kanavan syvyyden perusteella. Saimax-termin otti käyttöön Stora Enson logistiikkajohtaja Antti Vehviläinen. Tämän termin esikuvana on merenkulussa yleisesti käytetty Panamax-luokittelu, jolla tarkoitetaan laivaa, joka voi kulkea Panaman kanavassa. Vanhimmat Saimaan kanavan sulkujen mittojen mukaan rakennetut alukset ovat 1900-luvun alusta. Näistä Saimaan tervahöyryistä ei vain käytetty tyyliltään kansainvälistä Saimax-nimitystä.

## Mitat
Merenkulkulaitos antaa määräyksiä siitä millaiset vaatimukset Saimaan kanavaa käyttävien alusten ja puutavaralauttojen tulee täyttää. Alusten enimmäismitat ovat seuraavat:

* Pituus 82,50 metriä. Sulkukammiossa hinaajan ja puutavaralautan kokonaispituus saa olla enintään 84 metriä. Avokanavassa yhteispituus saa olla enintään 240 metriä. Hinaajan ja hinattavan aluksen kokonaispituus saa olla sulkukammiossa enintään 82,50 metriä. Sama koskee työntökytkyettä.
* Leveys 12,60 metriä.
* Suurin korkeus veden pinnasta 24,50 metriä.
* Syväys 4,35 metriä; hinattavan aluksen syväys saa olla 4,50 metriä.

Jos aluksen mitat ylittävät sallitut mitat jonkin verran, niin alukselle voidaan myöntää lupa kanavassa kulkemiseen. Tällöin tutkitaan soveltuuko alus tai sen poikkeuksellinen kuorma muuten kanavaliikenteeseen.

Myös alusten varusteista on annettu määräyksiä. Esimerkiksi lepuuttajia tulee olla riittävän monta. Kauppa-alusten valonheittimistä annetaan myös määräyksiä. Näissä aluksissa tulee olla myös AIS-laite ja kaksi VHF-puhelinta.

## Lähteet
* Merenkulkulaitoksen määräykset
* Etelä-Saimaa 11.1.2004
* Vesitiet joulukuu 2004 sivu 16
Avarian kaanikunta

**Avarian kaanikunta** oli Dagestanin keskiosassa 1100-luvun lopusta 1800-luvulle saakka sijainnut feodaalivaltio. Sen keskuspaikkana toimi Hunzahin kylä. Avaarit kutsuivat valtiota *Hunzahin kaanikunnaksi*.

Kaanikunta syntyi varhaiskeskiaikaisen Seririn kuningaskunnan tilalle. 1500-luvulta lähtien se oli yksi Dagestanin voimakkaimmista valtioista. Kuuluisin hallitsija oli vuonna 1634 kuollut Umma-kaani, jonka valta ulottui Carin ja Balakənin alueelle nykyisen Azerbaidžanin luoteisosaan. Hänen aikanaan laadittiin kaanikunnan lakikokoelma. Maassa ei ollut yhtenäistä hallintojärjestelmää, vaan kaani ratkaisi itse kaikki sisäiset ja ulkoiset kysymykset sekä toimi myös tuomarina.

1700-luvulla Avarian kaanit tekivät jatkuvia ryöstöretkiä Taka-Kaukasiaan. Vuosina 1776–1801 hallinneen Umma-kaani II:n aikana Širvanin, Şəkin, Quban, Bakun ja Derbentin kaanit, Georgian kuningas Erekle II sekä turkkilaisten asettama Akhaltsikhen pašša maksoivat hänelle veroa turvatakseen alueensa. Venäläiset löivät Umma II:n joukot Iorijoen rannalla vuonna 1800. Hänen seuraajansa Sultan-Ahmed vannoi vuonna 1803 uskollisuudenvalan Venäjän keisarikunnalle.

Venäjän Kaukasian-armeijan komentajan Aleksei Jermolovin kovaotteinen politiikka nostatti vuonna 1818 Dagestanin hallitsijat Sultan-Ahmedin johtamaan kapinaan, joka kukistettiin verisesti. Jermolov asetti kaaniksi Sultan-Ahmedin serkun Surhain. Hunzahin vallannut imaami Gamzat-bek surmasi hänet perheineen Kaukasian sodan aikana vuonna 1834. Šamilin johtaman Dagestanin ja Tšetšenian imaamikunnan kukistuttua vuonna 1859 venäläiset perustivat kaanikunnan uudelleen ja nimittivät sen hallitsijaksi entisten kaanien sukulaisen Ibrahimin. Kaanikunta lakkautettiin vuonna 1864 ja sen alueesta muodostettiin Avarian piirikunta.

Nykyään Avaria-nimitystä käytetään avaarien ja heidän sukukansojensa asuttamasta Dagestanin vuoristoseudusta. Vastaava avaarinkielinen nimitys on *Avaristan* (Аваристан).

## Lähteet
Seawaymax

**Seawaymax**-nimitystä käytetään laivoista, jotka mahtuvat kulkemaan St. Lawrence -laivareitillä olevista suluista. Laiva saa olla enintään 226 metrin pituinen, 24 metriä leveä ja syväykseltään 7,9 metriä. Suuremmat rahtilaivat voivat kulkea kyllä kulkea Pohjois-Amerikan Suurilla järvillä, mutta ne eivät pääse Atlantin valtamerelle. Useimmat alueella käytettävistä uusista aluksista rakennetaan näiden mittojen mukaan, jotta niitä voidaan käyttää monipuolisesti.
Suezmax

**Suezmax**-nimitystä käytetään laivoista, jotka mahtuvat kulkemaan Suezin kanavassa. Kanavan läpi voivat kulkea vain alukset, joiden syväys on alle 20,1 metriä ja korkeus enintään 68 metriä. Monet öljyä kuljettavat supertankkerit joutuvat suuren syväyksensä vuoksi kiertämään siksi Afrikan ympäri. Kanavassa kulkevien alusten korkeutta rajoittava silta valmistui vuonna 2001. Kulkusyvyys kasvoi nykyiseen vuonna 2009 aikaisemmasta 18 metristä.
Victoria de los Ángeles

**Victoria de los Ángeles** (katalaaniksi **Victòria dels Àngels**, 1. marraskuuta 1923 – 15. tammikuuta 2005) oli katalonialainen sopraano ja oopperalaulaja. Hänen lyyrinen sopraanonsa oli tunnettu kauneudestaan. De los Angelesin tunnetuimpia rooleja olivat Rossinin *[[Sevillan parturi]]n Rosina* ja Puccinin *[[La bohème]]n Mimi*. De los Angelesilla oli vahva lavakarisma. 

Eräs de los Ángelesin tunnetuimpia levytyksiä on vuonna 1958 äänitetty Heitor Villa-Lobosin itsensä johtama *Bachianas Brasileiras* *L'Orchestre National de la Radiodiffusion Francaisen* kanssa.

De los Ángeles opiskeli Barcelonan konservatoriossa laulua ja pianonsoittoa. Hän esiintyi Ars Musicae -muusikkoryhmän kanssa ja teki tammikuussa 1945 oopperadebyyttinsä Barcelonan Liceu-oopperassa Mozartin *[[Figaron häät|Figaron häiden]]* kreivittären roolissa. Vuonna 1947 hän voitti ensimmäisen palkinnon Geneven kansainvälisessä laulukilpailussa. Vuonna 1948 hänellä oli rooli BBC:n tuottamassa Manuel de Fallan *La vida breve* -oopperassa. Vuonna 1949 hän debytoi Pariisin oopperassa Charles Gounod'n *[[Faust (Gounod’n ooppera)|Faust]]*-oopperan Margueritena, ja samaa teosta hän pääsi laulamaan New Yorkin Metropolitan-oopperassa kaksi vuotta myöhemmin. Milanon La Scalassa hänen ensimmäinen oopperaesiintymisensä oli Richard Straussin oopperassa *Ariadne auf Naxos*.

## Lähteet
Pumppauslemma

**Pumppauslemma** on keino osoittaa jokin formaali kieli epäsäännölliseksi. Koska kaikki säännölliset kielet ovat tunnistettavissa äärellisillä automaateilla, on kyseisten automaattien pakko sisältää jokin itseään toistava osa. Pumppauslemma perustuu tähän ajatukseen, mutta sillä ei kuitenkaan voida todistaa mitään kieltä säännölliseksi.

Pumppauslemma voidaan formalisoida seuraavasti: Jos kieli L on säännöllinen, on olemassa p > 0 siten, että mikä tahansa x, joka kuuluu kieleen L, missä |x| \geq p, voidaan kirjoittaa muotoon x = uvw siten, että |uv| \leq p, |v| \geq 1 ja u v^i w kuuluu kieleen L kaikilla i.

Esimerkiksi kieli L = \{ a^n b^n \, | \, n \geq 0 \} voidaan todistaa epäsäännölliseksi olettamalla, että kieli on säännöllinen, eli pumppauslemma on voimassa. Valitaan x = a^p b^p, jolloin |x| = 2p \geq p, koska p > 0, joten x voidaan jakaa osiin (kun x = uvw), siten että |uv| \leq p, |v| \geq 1.

Valitaan u = a^m, v = a^n ja w = a^{p-(m+n)} b^p, missä m \leq n - 1, n \geq 1 ja pumpataan 0 kertaa, eli i = 0. Tällöin saadaan merkkijono a^m a^{p-(m+n)} b^p = a^{p-n} b^p ja koska n \geq 1, tämä merkkijono ei selvästikään kuulu kieleen L. Päädyttiin ristiriitaan, joten oletus oli virheellinen. Siispä kieli L on saatu osoitettua epäsäännölliseksi.
Memnon Rhodoslainen

**Memnon Rhodoslainen** (, noin 380–333 eaa.) oli rhodoslainen sotilas, joka johti kreikkalaisia palkkasotilaita, jotka olivat Persian kuninkaan Dareios III:n alaisena. Hän johti joukkojaan, kun Aleksanteri Suuri hyökkäsi Persiaan vuonna 334 eaa. 

## Elämä

Memnonin ura alkoi hänen veljensä Mentorin alaisena. Mentorista oli tullut persialaisten joukkojen ylipäällikkö lännessä ja hän oli mennyt naimisiin satraappi Artabazoksen tyttären Barsinen kanssa. Artabazos meni myös naimisiin veljesten erään siskon kanssa. Kun Artabazos alkoi kapinoida Artakserkses III:ta vastaan, asettuivat veljekset hänen puolelleen. Artabazos kuitenkin kukistettiin ja Memnon pakeni Makedoniaan kuningas Filippos II:n hoviin. Artakserkses kuitenkin armahti Mentorin ja pian myös Memnon sai palata. Kun Mentor kuoli vuonna 340 eaa., meni Memnon naimisiin Barsinen kanssa. Artakserkses ei kuitenkaan uskaltanut nimittää Memnonia ylipäälliköksi. 

Vuonna 336 eaa. Filippos lähetti Parmenionin Vähään-Aasiaan tekemään esivalmisteluja Filippoksen suurelle hyökkäykselle Persian valtakuntaa vastaan. Memnon kukisti kuitenkin Parmenionin Magnesian lähettyvillä.

Vuonna 334 eaa. Filippoksen poika Aleksanteri aloitti sotaretkensä Persian valtakuntaa vastaan. Memnon uskoi, etteivät persialaiset pystyisi voittamaan makedonialaisia taistelussa ja yrittikin suostutella toisia persialaisia päällikköjä käyttämään mieluummin poltetun maan taktiikkaa. Näin ei kuitenkaan käynyt ja Aleksanteri kukisti persialaiset satraapit Granikosjoen taistelussa.

Granikoksen jälkeen Dareios III nimitti Memnonin ylipäälliköksi ja lähetti Persian laivaston Aigeianmerelle. Aleksanteri valloitti Vähän-Aasian länsirannan, mutta Memnon piti hyvin linnoitetun Halikarnassoksen hallussaan. Aleksanteri päätti alkaa piirittää kaupunkia. Halikarnassoksen piirityksessä makedonialaiset menettivät monia sotilaita, ja kun he lopulta saivat kaupungin vallattua, pääsivät persialaiset pakenemaan meritse ilman merkittäviä tappioita.

Halikarnassoksen menetyksen jälkeen Memnonin tarkoitus oli vallata Aigeianmeren saaristo ja edetä Hellespontille asti. Hän yritti myös saada Spartan kuninkaan Agiksen hyökkäämään Makedoniaa vastaan. Jos hän olisi onnistunut, olisi Aleksanterin ollut pakko luopua hyökkäyksestään ja palata Makedoniaan. Aleksanterin onneksi Memnon kuitenkin menehtyi elokuussa 333 eaa.

Memnonin vaimosta Barsinesta tuli myöhemmin Aleksanteri Suuren rakastajatar ja he saivat vuonna 327 eaa. pojan, Herakleen.
Anneli Sari

**Anneli Sari** (oik. **Anneli Valtonen** o.s. **Lundberg**; s. 8. maaliskuuta 1947 Taivassalo) on suomalainen laulaja, joka on esittänyt 1960-luvulta lähtien erityisesti iskelmämusiikkia, romanimusiikkia ja ranskalaisia chansoneita. Sari on kuuluisimpia suomalaisia romaneja. Iskelmälevytysten lisäksi hän on myös laulanut Helsingin operettiteatterissa ja opiskellut laulua Pariisin konservatorion klassisella linjalla.

## Ura
Sarin laulu-ura alkoi jo 17-vuotiaana, jolloin säveltäjä-tuottaja Toivo Kärki vakuuttui hänen taidoistaan koelauluissa.   Sarin ensimmäiseksi menestyskappaleeksi nousi *Liian nuori rakkauteen*, joka oli suomenkielinen versio vuoden 1964 Italian euroviisuvoittajasta *Non ho l'età*, jonka alun perin esitti samanikäinen Gigliola Cinquetti. 1960-luvulla Sari levytti enimmäkseen perinteisiä iskelmiä ja tangoja. Muita menestyslauluja olivat mm. käännöskappale *Sait multa kukkaset toukokuun*, Toivo Kärjen *Sirpale onnea* (san. Tuula Valkama)  ja *Poski poskea vasten* (san. Reino Helismaa).  

Vuonna 1966 Sari lopetti tanssilavakiertueet, ja siitä lähtien hän on keskittynyt esiintymään enimmäkseen suurissa konserttisaleissa ja ravintoloissa. Hän on keskittynyt estraditaiteeseen enemmän kuin muut suomalaiset laulajat.

Sari palasi vuonna 1974 takaisin levytysstudioihin. Hän levytti muun muassa Hortto Kaalo -yhtyeen kanssa kokonaisen LP:n mustalaismusiikkia. Perinteisempiä iskelmiä edustivat mm. laulut *Menin raiteiltain* (orig. *Lost in France*), *Akropolis nyt jää* (*Akropolis adieu*) ja *Näin on käynyt sorry*. Sari osallistui myös lukuisiin laulukilpailuihin: Suomen euroviisukarsinnoissa hänet nähtiin kahdesti: vuonna 1974 Kaj Chydeniuksen säveltämällä ikivihreällä *Jäähyväiset*-laululla sekä 1976 Dezső Baloghin laululla *Mustalaiskaravaani*. Syksyn Sävelessä Sari sijoittui vuonna 1978 toiseksi Reino Markkulan sävellyksellä *Luonnonlapset*. Myös sävelmä *Pieni laulu* esitettiin Syksyn Sävel karsitut -ohjelmassa.

Nykyään Sari esiintyy konserteissa chansoneja sekä Suomessa että Ranskassa laulaen muun muassa. 

Vuonna 2003 Anneli Sari lauloi Vääksyssä Maarit Niiniluodon vetämän Toivo Kärki -tapahtuman konsertissa vanhan bravuurinsa  *Sirpale onnea*, joka oli saanut yhä lisää loistokkuutta.  

Syksyllä 2011 Sari osallistui MTV3:n Tanssii tähtien kanssa televisiosarjaan parinaan Marko Keränen.

Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2019.

## Yksityiselämä
Sari on ollut naimisissa muusikko Ari Valtosen kanssa, ja heillä on kaksi lasta, esikoinen ex-Miss Skandinavia Maria Valtonen ja nuorempi Ira Valtonen. Sari on myös isoäiti. Hän asuu avoliitossa ranskalaisen taidemaalarimiehen kanssa Pariisissa.

Sari on laulaja Amadeus Lundbergin täti. Hänen veljiään ovat muusikot Taisto Lundberg ja Feija Åkerlund.

## Diskografia
### Albumit
* Kasvot kertoo kaiken (1975)
* Luonnonlapsi (1978)
* Valkoakaasiat (1978)
* Luokses nyt jään (1981)
* Tunteita (1991)
* Kultaiset korvarenkaat (1993)
* Les chansons... (2000)

### Kokoelmia
* Anneli Sari (1975, kokoelma 1960-luvun levytyksiä)
* Kauneimmat rakkauslaulut (1989)
* 20 suosikkia – Valkoakaasiat (1996)
* 20 suosikkia – Luonnonlapsi (1997)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Mehmed VI

**Mehmed VI**, oikealta nimeltään **Mehmed Vahdettin** tai **Mehmed Vahideddin**, (14. tammikuuta 1861 – 16. toukokuuta 1926) oli Turkin viimeinen sulttaani, joka hallitsi vuosina 1918–1922. 

## Sulttaanina
Mehmed nousi sulttaaniksi 4. heinäkuuta 1918 ja pyrki käyttämään valtaa henkilökohtaisesti edeltäjänsä tavoin.

Ensimmäinen maailmansota merkitsi tuhoa Turkin sulttaanikunnalle. Britannian joukot miehittivät sodan aikana Bagdadin ja Jerusalemin, ja useita Turkin maa-alueita Euroopassa joutui Britannian liittolaisten alaisuuteen. San Remon konferenssissa huhtikuussa vuonna 1920 Syyria annettiin Ranskan mandaattialueeksi ja Britannia sai Palestiinan ja Mesopotamian (nykyinen Irak) omiksi mandaattialueikseen. Mehmed allekirjoitti Sèvresin sopimuksen, jossa Turkki luopui Palestiinasta, Mesopotamiasta, Anatoliasta ja İzmirista 10. elokuuta 1920. Sopimuksessa Hijazin kuningaskunnasta (nykyisessä Saudi-Arabiassa) tuli itsenäinen valtio.

Turkkilaiset nationalistit olivat tyytymättömiä sulttaanin hallintoon, joten uusi Turkin hallitus kokoontui Mustafa Kemalin johdolla vuonna 1920 Ankarassa. Uusi hallitus ilmoitti 23. huhtikuuta, että väliaikainen perustuslaki oli luotu ja valta oli siirretty sulttaanilta Turkin hallitukselle.

## Maanpako ja viimeiset vuodet
Tasavaltalaiset tarjosivat Mehmedille mahdollisuutta toimia kalifina ilman sulttaanin titteliä, mutta Mehmed kieltäytyi suojellakseen kunniaansa. Mehmed VI luopui kruunustaan 1.11.1922 ja 18. marraskuuta astui brittiläiseen taistelulaivaan, joka vei hänet Maltan saarelle. Hän yritti myöhemmin vielä nousta Hijazin kalifiksi, mutta tämä epäonnistui. 

Sulttaani asui jonkin aikaa maanpaossa Maltalla, kunnes muutti myöhemmin Italian Rivieralle, jonne Italian kuningas, ja sulttaanin vanha tuttu, Vittorio Emanuele III oli tämän kutsunut. Pitääkseen entistä sulttaania silmällä Turkin tasavalta avasi konsulaatin Genovaan. Hän uskoi monarkian palauttamiseen, mutta Turkin tasavallan lakkautettua kalifaatin loputkin sulttaaniperheen jäsenet ajettiin maanpakoon. Mehmed masentui ja rahojen loputtua hän päätyi myymään mitalinsa. Sulttaani kuoli 15. elokuuta vuonna 1926 Sanremossa, Italiassa. Hänen tyynynsä alta löytyi reseptejä lääkkeisiin, joita hän ei rahan puutteen vuoksi voinut hankkia. Mehmedin hauta-arkku haettiin takaisin maksamattomien velkojen takia, mutta lopulta paikalliset keräsivät rahaa arkkuvelan maksamiseen. 

Hänen vanhimmasta serkustaan kruununprinssi Abdul Mejidista tuli Turkin kalifi, joka otti nimekseen Abdul Mejid II 9. marraskuuta 1922. Kalifi oli vallassa vuodesta 1922 vuoteen 1924, mutta todellinen valta oli Turkin uudella hallituksella.

## Kunnianosoituksia

*  Osmanin kuningashuoneen ritarikunta (Osmanien valtakunta)
*  Loiston ritarikunta (Osmanien valtakunta)
*  Imtiaz-mitali (Osmanien valtakunta)
*  Osmanin ritarikunta (Osmanien valtakunta)
*  Medjidie-ritarikunta (Osmanien valtakunta)
*  Mustan kotkan ritarikunta (Saksan keisarikunta, 1917)

Lähde:

## Lähteet
Luettelo natsien keskitysleireistä

Seuraavassa on lueteltu **[[Natsi-Saksan keskitysleirit|saksalaisten perustamat keskitysleirit]]** toisen maailman­sodan aikana.

## Saksalaisten ylläpitämät leirit


Tiedosto:Birkenau gate.JPG|Birkenaun tuhoamis­leirin portti
Tiedosto:KZDachau1945.jpg|Dachaun keskitysleirin portti vuonna 1945
Tiedosto:Treblinka Memorial 05.jpg|Treblinkan tuhoamis­leirillä sijaitseva muisto­merkki
Tiedosto:Auschwitz - Barracs in the concentration camp.jpg|Parakkeja Auschwitzin keskitysleirissä
Tiedosto:Kz osthofen 12.jpg|Rakennus Osthofenin keräys­paikalla
Tiedosto:Bergen-belsen.jpg|Muisto­merkki Bergen-Belsenin keskitys­leirissä


## Muiden ylläpitämät leirit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sakariini

**Sakariini** on vanhin keinotekoinen makeutusaine. Sen kehittivät Ira Remsen ja Constantin Fahlberg vuonna 1879 Johns Hopkinsin yliopistossa Baltimoressa tutkittuaan kivihiilitervan johdannaisia. Löytö oli sattumaa, sillä Fahlberg huomasi makeuden vasta siirryttyään kiireessä aterioimaan laboratoriotyöskentelynsä päätteeksi, unohtaen pestä kätensä.

Kemialliselta rakenteeltaan sakariini on aromaattinen kaksoisrengas, joka sisältää rikkiä ja typpeä. Makeudeltaan sakariini on noin 300–500-kertainen sakkaroosiin nähden.  Sakariini ei sinänsä ole erityisen vesiliukoinen, ja siksi sitä käytetään lähinnä natriumsuolana eli natriumsakariinina. 

Sakariinia käytetään makeutusaineena urheilijoille tarkoitetuissa proteiinivalmisteissa. 

Nimi sakariini juontuu kreikan kielen sokeria tarkoittavasta sanasta &sigma;&alpha;&kappa;&chi;&alpha;&rho;&omicron;&nu; (sakharon). 

Sakariinista käytetään myös nimiä sakkariini, bentsosulfimidi, 3-okso-2,3-dihydrobentso(d)isotiatsoli-1,1-dioksidi ja 1,2-bentsoisotiatsoli-3(2H)-oni-1,1-diaksidi. Sen kemiallinen kaava on C7H5NO3S, moolimassa 183,1845 g/mol, sulamispiste 226–230&nbsp;°C ja CAS-numero 81-07-2. 

Sakariinin E-koodi on E954. Samalla E-koodilla ovat myös sakariinin suolat natriumsakariini, kaliumsakariini ja kalsiumsakariini. Näiden aineiden päivittäinen enimmäismäärärajoitus eli ADI-arvo on 5 mg/kg/vrk. 

## Lähteet
*Rauno Tirri, Juhani Lehtonen, Risto Lemmetyinen, Seppo Pihakaski, Petter Portin: Biologian sanakirja, Uudistetun laitoksen toinen painos, Helsinki, Otava, 2003, 
*Euroopan unionin virallinen lehti 9.12.2006
### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Terveysportti: Sakariini
*PubChem SID: Saccharin 
*KEGG: Saccharin 
*ChemBlink: Saccharin
Abdul Mejid II

**Abdul Mejid II** (29. toukokuuta 1868 – 23. elokuuta 1944) oli Turkin viimeinen kalifi (19. marraskuuta 1922 – 2. maaliskuuta 1924). Abdul Mejid II:lla oli vain muodollinen valta.

Abdul Mejid syntyi Dolmabahçe-palatsissa Istanbulissa sulttaani Abd-ul-Azizin poikana. Abdul Mejid sai yksityistä koulutusta. Abdul Mejidin vanhimmasta serkusta Mehmed VI:sta tuli Turkin sulttaani 4. heinäkuuta 1918. Samaan aikaan Abdul Mejidista tuli kruununprinssi. Kun Turkin sulttaani Mehmed VI luopui kruunusta 1. marraskuuta 1922, Turkin sulttaanikunta lakkasi virallisesti olemasta. 19. marraskuuta 1922 Abdul Mejidista tuli kalifi, joka oli ollut sulttaaneiden uskonnollinen arvonimi. Abdul Mejid syrjäytettiin ja hänen perheensä karkotettiin Turkista 3. maaliskuuta 1924.

Abul Mejid oli naimisissa monta kertaa ja hänellä oli kaksi lasta:

* Abul Mejidin ensimmäinen vaimo oli Shahsuvar Bash Kadin Effendi (s. 2. maaliskuuta 1881, Istanbul - k. 1945, Pariisi). Naimisissa 23. joulukuuta vuonna  1896. Heillä oli yksi poika prinssi Shehzade Ömer Faruk Effendi (s. 27. helmikuuta 1898 – k. 1969/1971).
* Abul Mejidin toinen vaimo oli Hair un-nisa Kadin Effendi (s. 2. maaliskuuta Panderma - k. 3. syyskuuta 1936, Nizza).  Naimisissa vuodesta 1902. Heillä oli yksi tytär prinsessa Hadice Hayriye Ayshe Dürrühsehvar (s. 26. tammikuuta 1914 - k. 7. helmikuuta 2006).
* Abul Mejidin kolmas vaimo oli Atiya Mihisti Kadin Effendi (s. 27. tammikuuta 1892, Adapazarı -k. 1964, Lontoo). Naimisissa 16. huhtikuuta 1912. 
* Abul Mejdin neljäs vaimo oli Bihruz Kadin Effendi (s. 24. maaliskuuta, 1903, İzmir). Naimisissa 24. maaliskuuta 1924.

Abdul Medid II harrasti taiteita ja maalasi ainakin 60 eri teosta, joista kaksi on alastonmaalauksia. Karkottamisensa jälkeen hän aloitti myös valokuvaamisen.

Abdul Mejid II kuoli asunnossaan Boulevard Suchetilla Pariisissa. Hänet on haudattu Haram-i-Sharifiin, Medinaan, Saudi-Arabiaan..

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mediatiede

**Mediatiede** on aikalaiskriittinen tiede simulaatiokulttuurin aikakaudella. Mediatiedettä sovelletaan muun muassa mediasuunnittelussa. Suomessa mediatiedettä opetetaan omana oppiaineenaan Lapin yliopiston taiteiden tiedekunnan audiovisuaalisen mediakulttuurin koulutusohjelmassa.

Mediatiede on kokeileva oppiala tieteen, taiteen ja teknologian välimaastossa. Se pyrkii ymmärtämään ja selittämään mediateknologioiden roolia nyky-yhteiskunnassa. Siihen kuuluu myös historiallinen näkökulma, jonka kautta voidaan ymmärtää tyylien, välineiden ja muotojen perinteen nykypäivän median taustalla. Ensi sijassa mediatiede on kuitenkin kiinnostunut tulevaisuudesta ja tietokoneperustaisen uusmedian eri sovellutuksista.

Mediatiede on oppiala, josta käsin jäsennetään muutosta, luodaan uusia ammattikäytäntöjä ja menetelmiä. Mediatieteessä kehitetään välineen sisältöä. Keskeisimpiä tämänhetkisiä haasteita on luoda multimediaalisia tietosisältöjä verkkoympäristöön yhteydessä palveluihin ja sähköiseen asiointiin.

Taiteen ja uusimman mediateknologian suhde muodostaa sekä mediatieteen tutkimuskohteen että sen tutkimuksellisen toimintaympäristön. Mediateknologiaa käytetään tutkimuksen apuna ja tutkimusta taiteellisten sovellutusten tukena. 

## Lähteet
Agulin kieli

**Agulin kieli** (aguliksi агъул чӀал, *agul č’al*) on agulien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Venäjällä Dagestanin tasavallan Agulin ja Kurahin piirien kylissä. Osa aguleista on muuttanut vuoristosta tasangolle Derbentin ja Kajakentin piireihin, Dagestanin kaupunkeihin, Bakuun ja Stavropolin aluepiiriin. Agul on yksi Dagestanin virallisista kirjakielistä.

Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan Neuvostoliitossa oli 19&nbsp;900 agulia, joista 13&nbsp;800 Dagestanissa. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan Venäjällä oli 29&nbsp;400 agulin puhujaa, joista 25&nbsp;400 Dagestanissa. Dagestanin aguleista 98,5 % osaa agulia ja 89,5 % venäjää. Osa aguleista puhuu myös lezgiä, azeria ja tabasarania.

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 29&nbsp;300 agulin puhujaa.

Agul kuuluu dagestanilaisten kielten lezgiläiseen ryhmään, jossa se muodostaa lezgin ja tabasaranin kanssa itälezgiläisen alaryhmän. Kieli jakaantuu varsinaisagulin, Kušanin ja Kerenin päämurteisiin, joiden välillä on foneettisia, sanastollisia ja osittain myös kieliopillisia eroja. Sanastossa on muinaisia iranilaisia lainoja, jotka kertovat agulien eläneen aikaisemmin huomattavasti etelämpänä.

Agulit käyttävät sivistyskielenään venäjää. 1930–1950-luvuilla kouluopetus tapahtui lezgiksi. 1990-luvun alussa luotiin kyrilliseen kirjaimistoon perustuva kirjakieli, jota käytetään opetuskielenä koulujen alaluokilla. Dagestanin muiden kielten tapaan venäjästä poikkeavia äänteitä merkitään erilaisilla kirjainyhdistelmillä sekä merkin Ӏ avulla. Agulin piirin Tpigin kylässä ilmestyy vuonna 1993 perustettu agulin- ja venäjänkielinen sanomalehti *Vesti Agula*.

## Lähteet
Työttömyyseläke

**Työttömyyseläke** on suomalainen eläkelaji, jonka voivat saada ennen vuotta 1950 syntyneet työttömät, jos kaikki ehdot täyttyvät. Ehtoina on, että henkilö on täyttänyt 60 vuotta, hänelle on maksettu työttömyyspäivärahaa 500 päivän enimmäismäärä, on työnhakijana työvoimatoimistossa ja on kerryttänyt työeläkettään vähintään viiden vuoden ajan edeltävän 15 vuoden aikana. Työskentelyn on pitänyt tapahtua Suomessa tai muissa EU- tai ETA-maissa, Sveitsissä tai sosiaaliturvasopimuksen Suomen kanssa tehneissä maissa.

## Aiheesta muualla
*Työeläke.fi
Työkyvyttömyyseläke

**Työkyvyttömyyseläke** eli **sairauseläke** on pitkäaikainen etuus, jota maksetaan Suomessa henkilölle, jonka työkyky on merkittävästi heikentynyt sairauden, loukkaantumisen tai vamman vuoksi, yleensä vähintään vuoden ajaksi, ennen kuin henkilö saavuttaa vanhuuseläkkeelle jäämisen iän.

## Katso myös
*Työkyvyttömyys

## Lähteet
ACCESS.bus

**ACCESS.bus** on Philipsin ja DECin vuonna 1985 kehittämä sarjaliitäntäprotokolla, jolla voidaan liittää tietokoneeseen oheislaitteita. ACCESS.bus on samankaltainen kuin USB-liitäntä; sen avulla voidaan tietokoneeseen liittää oheislaitteita sammuttamatta konetta välillä.

Vaikka ACCESS.bus ilmestyi aikaisemmin kuin USB, ei siitä koskaan tullut suosittua lähinnä yritysten tuen puutteen takia.
LKAB

**LKAB** eli *Luossavaara-Kiirunavaara Aktiebolag* on Ruotsin valtion kokonaan omistama kaivosyhtiö, jonka päätoimiala on rautamalmin louhinta Kiirunan ja Malmbergetin rautaesiintymistä.

Osa malmista käsitellään valmiiksi tuotteeksi kaivospaikkakunnalla ja kuljetetaan Malmbanan-rautatietä pitkin raskailla tavarajunilla joko Luulajan tai Narvikin satamiin laivausta varten. Liikenteenharjoittajana toimii LKAB:n tytäryhtiö Malmtrafik i Kiruna AB (MTAB). Osa Luulajassa laivattavasta malmista kuljetetaan Rautaruukin Raahen terästehtaalle.

LKAB:n pääkonttori sijaitsee Luulajassa.

## Historia

LKAB perustettiin vuonna 1890, ja vuonna 1907 Ruotsin valtio osti puolet siitä. Vuonna 1957 valtiosta tuli enemmistöosakas ja 1976 se osti loputkin LKAB:n osakkeet. Yhtiön tuotantoennätys on vuodelta 1974, jolloin se tuotti 30 miljoonaa tonnia rautamalmia.

Vuonna 2004 Kiirunan keskusta päätettiin siirtää LKAB:n kaivostoiminnan aiheuttaman sortumisvaaran tieltä.

Tammikuussa 2023 LKAB ilmoitti löytäneensä Pohjois-Ruotsista yli miljoonan tonnin esiintymän harvinaisia maametalleja.

## Lähteet
Karjalan armeija

**Karjalan armeija** (Kar. A) oli Suomen maavoimien sotatoimiyhtymä jatkosodassa.

## Joukko-osastot
Armeijaan kuului kaksi armeijakuntaa ja yksi erillinen taisteluryhmä.

* VII armeijakunta
* VI armeijakunta
* Ryhmä Oinonen

Armeijakuntiin kuului yhteensä viisi jalkaväkidivisioonaa. Ryhmä Oinoseen kuului Ratsuväkiprikaati sekä 1. ja 2. jääkäriprikaatit. Myöhemmin myös Saksan 163. jalkaväkidivisioona liitettiin armeijaan.

## Tausta
Sodanjulistus annettiin 26. kesäkuuta 1941 ja Karjalan armeija perustettiin 29. kesäkuuta komentajanaan kenraaliluutnantti Erik Heinrichs ja esikuntapäällikkönä eversti K. A. Tapola. Armeijan joukot oli ryhmitetty puolustukseen rajalle.

## Jatkosodan hyökkäysvaihe

Karjalan armeija aloitti hyökkäyksen Laatokan Karjalaan 10. heinäkuuta 1941. Tarkoituksena oli vallata talvisodassa menetetyt alueet takaisin, mutta hyökkäystä jatkettiin yli vanhan rajan Neuvostoliiton puoleiseen Itä-Karjalaan, kun raja oli elokuussa saavutettu. Armeijan pohjoista sivustaa tuki 14. divisioona, ja etelässä Laatokka erotti sen Kannaksella toimivista joukoista. Syyskuussa armeijalle perustettiin oma radioasemansa, Aunuksen Radio. Armeija eteni ripeästi käyttäen hyökkäyksen kärkenä kevyitä jääkärijoukkoja. Lokakuussa vallattiin Petroskoi, jonka nimi muutettiin Äänislinnaksi.

## Asemasota
Karjalan armeija lopetti hyökkäyksensä 7. joulukuuta 1941 ja siirtyi puolustusryhmitykseen linjalle Laatokka-Syväri-Ääninen-Maaselkä. Kenraaliluutnantti Heinrichs siirrettiin 29. tammikuuta 1942 yleisesikunnan päälliköksi ja väliaikaisena komentajana oli kenraaliluutnantti Lennart Oesch 1. maaliskuuta 1942 saakka, jolloin Karjalan armeija lakkautettiin ja Päämajan alaisuuteen muodostettiin kolmen kannaksen ryhmät; Aunuksen ryhmä, Kannaksen ryhmä ja Maaselän ryhmä.

## Lakkauttaminen
Päämaja antoi käskyn Karjalan armeijan lakkauttamisesta ja nimen muuttamisesta Aunuksen ryhmäksi (Aun. R) 25. helmikuuta 1942. II armeijakunta sille alistettuine taistelu- ja huoltojoukkoineen erotettiin Karjalan armeijasta ja siitä muodostettiin suoraan Päämajan alainen Maaselän ryhmä (Maa. R). Aunuksen ryhmään käskettiin V, VI ja VII armeijakunta sekä 163. divisioona. Ryhmien väliseksi rajaksi määrättiin silloinen II ja VII armeijakunnan välinen raja. Käskyssä toimeenpanohetkeksi oli määrätty 1. maaliskuuta 1942 kello 12.00.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tapola, Päivi: Ajan paino. Jalkaväenkenraali K. A. Tapolan elämä. Tammi, Helsinki, 2004.  K. A. Tapolan teksti Karjalan armeijan hyökkäysoperaatiosta.
Thais

**Thais** (; 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen hetaira, joka oli kotoisin Ateenasta.

Thaisin sanotaan liittyneen mukaan Aleksanteri Suuren sotaretkelle itään, tai ainakin hän oli paikalla eräissä aikakauden tapahtumissa. Hänet muistetaan ennen kaikka siitä, että hän olisi yllyttänyt Aleksanterin Persepoliissa vietetyn suuren voitonjuhlan yhteydessä sytyttämään Persian kuninkaiden palatsin tuleen. Ajatus tästä on tullut kuolemattomaksi John Drydenin kirjoittaman oodin *Alexander's Feast* myötä, mutta antiikin lähteistä se vaikuttaa perustuvan pelkästään Kleitarkhokseen, joka on yksi epäluotettavimpia Aleksanterin sotaretken historioitsijoista. Siksi kertomuksen todenperäisyyttä on epäilty.

Aleksanterin kuoleman jälkeen Thais liittyi Ptolemaioksen seuraan. He saivat kaksi poikaa nimiltään Leontiskos ja Lagos, sekä tyttären nimeltä Eirene. Athenaioksen mukaan Thais ja Ptolemaios olisivat olleet jopa naimisissa, mutta tämä on kyseenalaista. Joka tapauksessa heidän välinsä vaikuttavat olleen läheiset ja Ptolemaios kohteli heidän lapsiaan kuin laillisina lapsina. Thaisin älykkyydestä ja nokkelista vastauksista kerrotaan useita anekdootteja, ja hän vaikuttaa olleen niistä yhtä tunnettu kuin kauneudestaan.

Thaisista on saanut nimensä Jules Massenet'n oopperan *[[Thaïs]]* (1894) samanniminen päähenkilö, joka on myös kurtisaani, joskin myöhäisantiikin aikana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Veyron

**Veyron** voi tarkoittaa jotakin seuraavista:

*Bugatti Veyron, tehokkain ja kallein sarjavalmisteinen maantiekäyttöön tarkoitettu auto maailmassa
*Pierre Veyron, Grand Prix-kilpakuljettaja
*Chavannes-le-Veyron, kunta Sveitsissä
Przemyślin linnoitus

**Przemyślin linnoitus** on Itävallan, sittemmin Itävalta-Unkarin 1800-luvun puolesta välistä 1900-luvun alkuun rakennuttama ja kehittämä Venäjän vastainen rajalinnoitus Przemyślin kaupungissa. Aikanaan Eurooppaan rakennetuista noin 200 linnoituksesta se oli kolmanneksi suurin. Przemyśl joutui Itävallan haltuun Puolan ensimmäisessä jaossa 1772. Linnoituksen tarkoituksena oli estää Venäjän pääsy Sleesiaan Krakovan suuntaan.

Kaupunkia ympäröi 15 kilometrin puolustuskehä, vallihauta, noin 30 bastionia, linnakkeita ja portteja. Linnoitukseen oli suunniteltu tilat 85&nbsp;000 sotilaalle ja 656 tykille. Itävalta-Unkarin Venäjän kanssa 6. elokuuta 1914 alkaneessa ensimmäisessä maailmansodassa Venäjän 1914 tekemän hyökkäyksen aikana onnistuttiin pysäyttämään Venäjän 300&nbsp;000 sotilaan hyökkäys Sleesiaan Krakovan ja Karpaattien suuntaan.

## Linnoitus kestää syyskuusta 1914 maaliskuun 1915 loppuun

Przemyślin linnoitus joutui kaksi kertaa venäläisten joukkojen saartamaksi. Ensimmäisellä kerralla 24. syyskuuta 1914 Venäjän kolmannen armeijan komentajan Radko Dmitrievin aloittamana. Riittämättömän tykistötuen vuoksi suorat hyökkäykset aiheuttivat vain 40 000 sotilaan tappiot venäläisille. Kenraali Svetozar Boroević von Bojnan joukot riensivät avuksi keventääkseen puolustajiin kohdistuvaa venäläisten painetta.

Piiritystä kesti 11. lokakuuta saakka, kunnes venäläiset joutuivat vetäytymään. Toisen kerran venäläiset piirittivät Przemyślin linnoitus Venäjän kahdeksannen armeijan kenraali Andrei Nikolaevitš Selivanovin komentamina 9. marraskuuta 1914. Radko Dmitrievin joukot olivat vetäytyneet pohjoiseen. Päinvastoin kuin Dmitriev Selivanov ei pyrkinytkään hyökkäämään, vaan saartamalla näännyttämään puolustajat. Helmikuussa 1915 Svetozar Boroevic von Bojna teki toisen hyökkäyksen venäläisiä vastaan auttaakseen puolustajia, mutta se epäonnistui. Helmikuun 1915 loppuun mennessä kaikki yritykset tukea linnoituksen puolustajia epäonnistuivat ja Itävalta-Unkarin armeijan komentaja Conrad ilmoitti linnoitusta komentavalle kenraali Hermann Kusmanekille, ettei apua enää ole tulossa. 13. maaliskuuta murtui puolustus pohjoisessa, mutta muodostettu väliaikainen linja kuitenkin piti vielä. 19. maaliskuuta yrittivät puolustajat murtautua venäläisen saartoketjun läpi, mutta epäonnistuivat. Kusmanek käski tuhota sotilaallisen materiaalin ja antautui 22. maaliskuuta 120&nbsp;000 muun Itävalta-Unkarin sotilaan kanssa venäläisille.

## Katso myös
* Brusilovin hyökkäys

## Lähteet

## Aiheesta muualla

### Sotahistoriallisia yhteisöjä
*Twierdza Przemyśl (puolaksi Przemyślin linnoitus)

### Museo
*Linnoitusmuseon kuvat 

### Kuvia
#Itävaltalaisjoukot saapuvat Przemyśliin 
#Itävaltalainen tykkipatteri lähellä Przemyślin rintamaa 
#Itävaltalaiset husaari kokoavat kaatuneitaan Galitsiassa
Qazbegin piirikunta

**Qazbegin piirikunta** () on piirikunta Mtskheta-Mtianetin hallintoalueella Georgiassa. Sen keskuspaikkakunta on Stepantsmindan kaupunkityyppinen taajama, entiseltä nimeltään Qazbegi. Piirikunnassa on 3&nbsp;795 asukasta (2014) ja sen pinta-ala on 1&nbsp;082 neliökilometriä, joten se on asukasluvultaan maan pienin piirikunta.

Qazbegin alue vastaa historiallista Khevin aluetta. Se rajautuu pohjoisessa Venäjään, idässä Dušetin piirikuntaan, etelässä Akhalgorin piirikuntaan ja lännessä itsenäiseksi julistautuneeseen Etelä-Ossetiaan (Džavan piirikuntaan). Alue on erittäin vuoristoinen ja yksi Kaukasuksen korkeimmista huipuista, 5&nbsp;033 metriä korkea Kazbek (), kohoaa sen pohjoisrajalla. Tergin, Truson ja Snon jokilaaksot halkovat aluetta. Historiallinen Georgian sotilastie kulkee piirikunnan läpi.

Alueella on useita nähtävyyksiä. Gergetin Pyhän kolminaisuuden kirkko rakennettiin 1400-luvulla ja sen luota avautuu vaikuttava maisema alas Stepantsmindan kaupunkiin. Taajamassa on paikkakunnalla syntyneen Aleksandre Qazbegin museo ja pieni vuorikiipeilymuseo. Kuuluisa Darialin sola sijaitsee muutama kilometri taajaman pohjoispuolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kazbegi in the Caucasus
Rekisterimerkintärikos

**Rekisterimerkintärikoksella** tarkoitetaan viralliseen rekisteriin tarkoituksellisesti tehtävää virheellistä merkintää. Tällaisia virallisia rekistereitä ovat mm. kauppa- ja kiinteistörekisteri.
Arlanda Express

**Arlanda Express** on nopea lentokentän raideyhteys Tukholman keskusrautatieaseman ja Arlandan lentoaseman välillä Ruotsissa. Juna on nopeampi, mutta myös kalliimpi kun Flygbussarna-linja-autot.

Junia lähtee neljästä kuuteen kappaletta tunnissa, junan nopeus on 200&nbsp;km/h ja 40 kilometrin matka kestää kaksikymmentä minuuttia. Junat kulkevat osan matkasta Ruotsin itäistä päärataa (Ostkustbanan) ja 20 kilometriä lentokenttäyhteyttä varten rakennettua Arlandabanan-radalla. Tämä rataosuus valmistui vuonna 1999, jolloin Arlanda Express aloitti toimintansa. Vuonna 2015 aikuisten normaali matkalippu junaan maksaa 340 kruunua (noin 32 euroa).

Radalla on kolme asemaa: yksi terminaalin 5 ja toinen terminaalien 2, 3 ja 4 yhteydessä sekä Tukholman keskusrautatieasemalla, josta junat lähtevät raiteilta 1 ja 2. Terminaalien välillä junalla saa matkustaa maksutta.

Arlanda Express -junia liikennöi A-Train AB -niminen yhtiö, joka oli vuosina 2004−2014 australialaisen investointipankin Macquarie Groupin omistuksessa. Vuonna 2014 se myi yhtiön kiinalaisille ja australialaisille sijoittajille.

A-Train AB rakennutti lentokentälle menevän rataosuuden ja sai vastineeksi yksinoikeuden liikennöidä rataosuudella vuoteen 2040 asti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Arlanda Express (ruotsiksi ja englanniksi)