open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aleš Razým

**Aleš Razým** (s. 19. elokuuta 1986 Plzeň) on tšekkiläinen maastohiihtäjä. Hän edustaa Dukla Liberec -seuraa.

Liberecin MM-kilpailuissa 2009 Razým sijoittui sprintissä kuudenneksi ja parisprintissä 12:nneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 Razým sijoittui sprintissä 44:nneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui parisprintissä kuudenneksi.

Maailmancupissa Razým kilpaili ensimmäisen kerran Nové Městossa tammikuussa 2005. Maailmancupin pisteille hän sijoittui ensimmäisen kerran Nové Měston vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2005 oltuaan 28:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 11:nneksi Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2008.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Aleš Razým Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com  
* Aleš Razýmin kotisivut
Hannu Hannunpoika (Erthel)

**Hannu Hannunpoika Erthel** (ruots. *Hans Hansson till Monikkala*) (k. 1605) oli suomalainen upseeri ja Pohjamaan vouti.

Hannu Hannunpojan vanhemmat olivat Harvialan Karin Göransdotter Stiernsköld ja preussilainen aatelismies Hans Erthel. Hän syntyi todennäköisesti aviottomana lapsena. Hannu Hannunpoika avioitui Monikkalan Brita Eriksdotter Boijen kanssa. Boije oli Monikkalan Johan Knutinpojan leski. 

Hannu Hannunpoika osallistui ratsumestarina Venäjän sotaan mutta riitaantui Klaus Flemingin kanssa ja lähti vuonna 1595 Ruotsiin. Kaarle-herttuan määräyksestä hänestä tuli Pohjanmaan rajankäyntikomission jäsen ja vuonna 1596 Suomen talonpoikien valituksia tutkivan lautakunnan jäsen. Kaarle lähetti hänet 1597 puolustamaan Pohjanmaata Fleminingiä vastaan. Hän jäi vuonna 1598 Sigismundin kannattajien vangiksi, mutta hän vapautui, kun Viro antautui 1600. Hänet mestattiin 1605 syytettynä juonittelusta Kaarle-herttuaa vastaan.

Hän sai Monikkalan kartanon vuonna 1600 Kaarle-herttualta läänityksenä. 

## Lähteet

* Impola, Henrik: *Frälset och dess rusttjänst i Finland på 1500-talet*. Helsinki: Genealogiska samfundet i Finland, 2011.
* Koskinen, Ulla: *Soturiaatelin aika Suomessa - Arvid Tawastin perheen elämä 1500-luvulla*. Helsinki: Into kustannus, 2022.
* Luukko, Armas: *Etelä-Pohjanmaan historia 2 - Keskiaika ja 1500-luku*. Seinäjoki: Etelä-Pohjanmaan maakuntaliitto, 1987.
* Ylikangas, Heikki: *Nuijasota*. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1996.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Erthel, Frälsesläkter i Finland intill stora ofreden
Hohenthal

**Hohenthal** on sukunimi seuraavilla henkilöillä:

* Arno Hohenthal (1884–1953), yritysjohtaja ja kauppaneuvos
* Lennart Hohenthal (1877–1951), ampui vuonna 1905 prokuraattori Eliel Soisalon-Soinisen
* Petri Hohenthal (1946–2005), suomalainen muusikko
* Rolf Hohenthal (1916–1982), yritysjohtaja ja kauppaneuvos
* Sebastian Hohenthal (s. 1984), ruotsalainen moottoriurheilija
* Samuli Harima (vuoteen 1936 *Hohenthal*, 1879–1962), kauppaneuvos
* Veli Hohenthal (1880–1966), everstiluutnantti, viisiottelija.
Samuli Harima

**Samuli Albert Harima** (vuoteen 1936 **Hohenthal**, 4. syyskuuta 1879 Veteli – 2. toukokuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen kauppaneuvos ja talouselämän vaikuttaja, jonka kauppiasura alkoi Keski-Pohjanmaan Osuuskaupan piiristä ja ulottui kansainväliseen kauppakamaritoimintaan.

Samuli Hariman vanhemmat olivat suntio, kirjuri ja maanmittari Juho August Hohenthal ja lukkarintytär Maria Jokelin. Samuli oli kuudesta aikuisikään selviytyneestä pojasta vanhin. Hän avusti jo nuorena isäänsä tämän tehtävissä eri puolilla pitäjää ja tunsi jo kiinnostusta kaupankäyntiin. Hän pääsi Tampereen kauppaoppilaitokseen, josta valmistui vuonna 1900.

1900-luvun alussa hän oli perustamassa Keski-Pohjanmaan Osuuskauppaa Kokkolassa ja siirtyi sieltä Vaasaan tukkuliike Oy Laurell & Lahtinen Ab:n toimitusjohtajaksi 1909. Vuonna 1918 hän siirtyi Suomen Valtamerentakainen Kauppa Oy:n johtotehtäviin Helsinkiin ja teki 1920-luvun alussa pitkän liikematkan Brasiliaan, Uruguayhin ja Argentiinaan.

Varsinaisen elämäntyönsä Samuli Harima teki tukkuliike Talous-Osakekaupan pääosakkaana ja johtajana 1922–1943 sekä johtokunnan puheenjohtajana kuolemaansa 1962 saakka. Samuli Harima oli perustamassa Suomen Tukkukauppiaiden liittoa, jonka puheenjohtajana toimi vuoteen 1946. Harima oli Pohjoismaiden tukkukauppiasliittojen keskusneuvoston puheenjohtaja parikymmentä vuotta sekä jäsen Kansainvälisen tukkukauppiasliittojen keskusneuvostossa. Hän oli myös Suomalais-neuvostoliittolaisen kauppakamarin pitkäaikainen puheenjohtaja sen perustamisesta 1946 lähtien. Muista luottamustehtävistä mainittakoon Aero Oy, Kansallis-Osake-Pankki, Vakuutusosakeyhtiö Pohjola, Uusi Suomi, Liikesivistysrahasto, Suomen Ilmapuolustusliitto ja Suomen Höyrylaiva Oy. Kauppaneuvoksen arvo hänelle myönnettiin 1924. Vuosina 1932–1935 hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen.

Samuli Hariman puoliso vuodesta 1907 oli Anna Matilda o.s. Björklund. Heidän kahdesta lapsestaan Jorma Harima (1908–1963) toimi isänsä tavoin Talous-Osakekaupan johdossa. Samuli Hariman tytär oli taidemaalari Ilona Harima.

## Lähteet
* Harima, S. A.: *Myötä- ja vastatuulta.* Helsinki: WSOY 1957.
* Hoffman, Kai: *Harima, Samuli Albert (1879-1962).* Suomen kansallisbiografia, osa 3 (2004) Päätoim. Matti Klinge. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
* *Kauppaneuvos S. A. Harima kuollut* [muistokirjoitus]. Uusi Suomi 1962: no.18, s.5.

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Kai Hoffman, Samuli Harima Biografiasampo.fi (maksuton)
* Järvinen, Kyösti: *Talous-Osakekauppa 1902–1942. Neljä vuosikymmentä suomalaisen suurliikkeen vaiheita.* Helsinki 1942.
* Kangas, Lasse: *Läpi harmaan kiven. Kauppaneuvos Samuli Harima 1879-1962.* Helsinki: Verbatum 2017. .
* Talous-Osakekauppa Pörssitiedon netissä
Razan Taha

**Razan Taha** (; s. 29. joulukuuta 1991 Amman) on jordanialainen uimari. Hän kilpaili vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä ja jäi siellä naisten 50 metrin vapaauinnissa 56. sijalle.

## Lähteet
Stefanie Moser

**Stefanie Moser** (s. 23. huhtikuuta 1988) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa WSV Reith im Alpbachtal -seuraa.

Vuoden 2008 nuorten MM-kilpailuissa Formigalissa Moser saavutti pronssia supersuurpujottelussa.

Moser kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Altenmarkt-Zauchenseen superalppiyhdistetyssä tammikuussa 2007 sijoittuen 17:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Garmisch-Partenkirchenin supersuurpujottelussa helmikuussa 2012 oltuaan yhdeksäs. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa viidenneksi Lake Louisen syöksylaskussa marraskuussa 2012.

## Lähteet
Max Hartmann

**Max Hartmann** (1876–1962) oli saksalainen biologi, Kaiser-Wilhelm-Institutin, myöh. Max-Planck-Institutin, biologisen osaston johtaja vuodesta 1914 Berliinissä ja 1944–1955 Hechingenissä ja Tübingenissä. Hän tutki lisääntymistä, hedelmöitystä ja sukupuolisuutta ja myös filosofisia kysymyksiä.

## Lähteet
Antennimonnit

**Antennimonnit** (Pimelodidae) on monnikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan luonnonvaraisina makeista vesistä  Keski- ja Etelä-Amerikasta. Useita antennimonnilajeja pidetään myös akvaariokaloina.

## Lajit ja anatomia
Antennimonnien heimoon kuuluu 29 sukua ja noin 93 lajia. Heimon taksonomia on muuttunut aikaisemmasta ja useat lajit, jotka aiemmin katsottiin kuuluvaksi tähän heimoon ovat sittemmin siirretty joko pimeloiden (Heptapteridae) tai mehiläismonnien heimoon.

Antennimonnilajit vaihtelevat kooltaan huomattavasti, tyypillisimmin ne ovat noin 20&ndash;80&nbsp;cm pitkiä. Pienimmät lajit ovat vain muutamia senttimetrejä pitkiä, kun suurin laji jättilapamonni (*Brachyplatystoma filamentosum*) voi saavuttaa jopa 3 metrin pituuden. Tyypillisiä piirteitä ovat usein litteähkö pää, kuonon 3 pitkää viiksisäieparia, jotka voivat olla jopa pidempiä kuin kalan ruumis, hyvin kookas rasvaevä, voimakkaasti haarautunut pyrstöevä ja suomuton iho. Suurin osa antennimonneista on pohjaväriltään harmaita, ruskeita tai mustia ja ruumiissa voi olla vaaleampia tai tummempia pilkkuja, läikkiä tai juovia.

## Levinneisyys ja elintavat
Antennimonnilajeja tavataan Meksikosta Etelä-Amerikkaan. Ne elävät järvissä sekä voimakkaastikin virtaavissa kirkas- tai tummavetisissä joissa ja puroissa. Eniten heimon lajeja esiintyy Amazonian alueella. Heimon suurimmat lajit saalistavat ravinnokseen pienempiä kaloja, kun pienemmät lajit syövät eläinplanktonia, äyriäisiä, vesihyönteisiä tai hedelmiä. Eräät lajit kuten kultalapamonni (*Brachyplatystoma flavicans*) ja hopealapamonni (*B. vaillanti*) ja *Pseudoplatystoma*-suvun lajit ovat Etelä-Amerikassa kaupallisestikin merkittäviä ruokakaloja. Akvaarioissa ovat suosittuja muun muassa *Pimelodus*- ja *Sorubim*-sukujen lajit sekä panssaripäämonni (*Phractocephalus hemioliopterus*) ja seepralapamonni (*Merodontotus tigrinus*).

## Lähteet
Hartmann

**Hartmann** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Andreas Hartmann (s. 1980), sveitsiläinen yhdistetyn hiihtäjä
* Eduard von Hartmann (1842–1906), saksalainen filosofi
* Erich Hartmann (1922–1993), saksalainen hävittäjälentäjä
* Erich Hartmann (1920–2020), saksalainen kontrabasisti ja säveltäjä
* Franz Hartmann (1838–1912), saksalainen okkultistinen kirjailija ja teosofi 
* J. P. E. Hartmann (1805–1900), tanskalainen säveltäjä
* Karel Hartmann (1885–1944), tšekkoslovakialainen jääkiekkoilija
* Karl Amadeus Hartmann (1905–1963), saksalainen säveltäjä
* Max Hartmann (1876–1962), saksalainen biologi
* Nicolai Hartmann (1882–1950), saksalainen filosofi
* Nikola Hartmann (s. 1975), itävaltalainen painija
* Paul Hartmann (1878–1974), norjalainen poliitikko ja ministeri
* Thom Hartmann (s. 1951), yhdysvaltalainen kirjailija, radiotoimittaja
* Thomas de Hartmann (1885–1956), ukrainalais-venäläinen säveltäjä
* William Kenneth Hartmann (s. 1939), yhdysvaltalainen planeettatutkija, taiteilija ja kirjailija.

## Muita
* Hartmann von Aue (Owe) (n. 1160 – n. 1210), keskiyläsaksalainen runoilija
* 3341 Hartmann, päävyöhykkeen asteroidi

## Katso myös
* Haartman, suomalainen suku
* Hartman
Julius Hartman

**Karl Julius Hartman** (14. huhtikuuta 1861 Kristiinankaupunki – 11. huhtikuuta 1936 Turku) oli suomalainen historioitsija, lyseon lehtori ja vakuutusjohtaja. 

Hartmanin vanhemmat olivat kontrollööri Gustaf Fredrik Hartman ja Anna Lovisa Björker. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan ruotsalaisesta lyseosta 1879 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1882, filosofian maisteriksi 1886 sekä filosofian lisensiaatiksi 1888. Hartman sai professorin arvon 1930. 

Hartman oli Turussa kansakoulunopettajana 1892–1902, Turun ruotsalaisen lyseon historian, maantiedon ja ruotsin kielen lehtorina vuodesta 1892, vakuutusyhtiö Sammon toimitusjohtajana 1908–1926, Suomen merimiesten tapahturmavakuutuslaitoksen toimitusjohtajana 1904–1927 ja vakuutusyhtiö Verdandin (nyk. Veritas Eläkevakuutus) toimitusjohtajana vuodesta 1905.

Julius Hartman oli naimisissa vuodesta 1888 Aina Sofia Hjeltin kanssa. 

## Julkaisuja
Nimellä *K. J. Hartman*:
* *[[Pietari Suuri|Tsar Peters]] underhandlingar 1716 om landgång i Skåne*, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsingfors 1887
* *Åländska kongressen och dess förhistoria 1, Förspelet 1716-1717*. Acta Academiae Aboensis, Humaniora 2, 1. Åbo Akademi, Åbo 1921
* *Åländska kongressen och dess förhistoria 2, Förberedelser: kongressen[s] första månad*. Acta Academiae Aboensis, Humaniora 3, 5. Åbo Akademi, Åbo 1922
* *Ålandskongressen 1718 i dess viktigaste skede*; käsikirjoitus. Åbo 1924
* *Åländska kongressen och dess förhistoria 3, Fredstraktaternas tillkomst (juni-aug. 1718)*. Acta Academiae Aboensis, Humaniora 4, 3. Åbo Akademi, Åbo 1925
* *Åländska kongressen och dess förhistoria 4, Den gottorp-hessiska dragkampen*. Acta Academiae Aboensis, Humaniora 5, 3. Åbo Akademi, Åbo 1928
* *Om förhållandet mellan [[Kaarle XII|Karl XII]] och [[Georg Heinrich von Görtz|Görtz]] på utrikespolitikens område efter konungens hemkomst från Turkiet till hans död (1716-1718)*; Övertryck ur Historisk tidskrift för Finland. Helsingfors 1929
* *Åländska kongressen och dess förhistoria 5: 1, Minor och kontraminor*. Acta Academiae Aboensis, Humaniora 7, 1. Åbo Akademi, Åbo 1930
* *Åländska kongressen och dess förhistoria 5: 2, Minor och kontraminor*. Acta Academiae Aboensis, Humaniora 8, 1. Åbo Akademi, Åbo 1931
* *Randanteckningar i anledning av [[Harald Hjärne]]s uppsats: "Karl XII, hans livsverk från riksförsvarets synpunkt" i [[Samuel E. Bring]]s arbete: Karl XII, till 200-årsdagen av hans död*. Åbo 1932
* *Karl XII och hans förnämsta tromän*; särtryck ur Historiallinen arkisto XL. Helsingfors 1933
* *Några inlägg i diskussionen om Karl XII -problemen*. Acta Academiae Aboensis, Humaniora 9, 3. Åbo Akademi, Åbo 1934
* *Karl XII och Hessarna*. Acta Academiae Aboensis, Humaniora 10, 1. Åbo Akademi, Åbo 1935
* *Karl XII och släktarvet*; övertryck ur Hufvudstadsbladet den 14 och 28 februari 1935. Åbo 1935

## Lähteet
Nokia 6510

**Nokia 6510** on Nokian vuonna 2002 julkaistu matkapuhelin.

## Ominaisuudet
*ennakoiva tekstinsyöttö
*äänitallennus
*äänikomennot
*profiilit
*pelit: Snake II, Pairs II, Space Impact, Bumper
*värit: beige

## Katso myös
*Luettelo Nokian tuotteista

## Lähteet
* Nokia 6510 - GSMArena 

## Aiheesta muualla
* Käyttöohjeet
Sinistra Ecologia Libertà

**Sinistra Ecologia Libertà** (SEL) on italialainen syksyllä 2009 perustettu vasemmistolainen puolue. Puolueen johtaja on Nichi Vendola.

Vuoden 2013 parlamenttivaaleissa puolue oli mukana koalitiossa Demokraattisen puolueen kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sinistra Ecologia Libertà
Ueli Schnider

**Ueli Schnider** (s. 29. maaliskuuta 1990) on sveitsiläinen maastohiihtäjä, joka edustaa seuratasolla Gardes Frontiere -seuraa. Schnider on erikoistunut sprintteihin. 

Schnider osallistui ensimmäistä kertaa maastohiihdon maailmancupiin joulukuussa 2010 Davosissa ollen 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 68:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Schnider saavutti tammikuussa 2013 ollen Liberecin sprintissä 23:s. Schniderin paras maailmancup-sijoitus on 13. sija Drammenin perinteisen sprintissä maaliskuussa 2015.

Schnider osallistui myös vuoden 2013 MM-kisoihin Val di Fiemmessä ollen ainoalla matkallaan, perinteisen sprintissä 47:s. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli perinteisen hiihtotavan sprintissä kahdeksas.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ueli Schniderin kotisivut
2C-TFM

**2C-TFM** (**2C-CF<sub>3</sub>**) on psykedeelinen fenetyyliamiini joka kuuluu 2C-ryhmään. Se syntetisoitiin ensimmäisen kerran David E. Nicholsin laboratoriossa.

2C-TFM:n psykoaktiiviseksi annokseksi on raportoitu 3–5 mg. Aineesta on hyvin vähän tietoa olemassa, eikä sen myrkyllisyydestä ole tietoa, mutta sen psykedeelisten vaikutusten on raportoitu kestävän 8–16 tuntia.

2C-TFM on luokiteltu Suomessa kuluttajamarkkinoilta kielletyksi psykoaktiiviseksi aineeksi.

## Katso myös
* Trifluorimeskaliini
* NBOMe
* Psykedeeliset tryptamiinit‎
* Lysergihapon amidit
* Luettelo YK:n yleissopimusten mukaisista huumeista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Erowid – käyttäjäkokemuksia 
* isomerdesign.com
Ala-Kintaus

**Ala-Kintaus** on Jämsän reittiin kuuluva pienehkö järvi Kintauden kylässä Petäjävedellä Keski-Suomessa. Se on karu ja lievästi humuspitoinen järvi, johon on istutettu kuhaa, järvitaimenta, kirjolohta, siikaa, planktonsiikaa, järvisiikaa ja muikkua. Kalastukselle ei ole haettu erillisiä rajoitteita Järven vedenkorkeutta säännöstellään Koskensaaren Oy:n patojen avulla. Yläjuoksulla oleva Ylä-Kintaus laskee vetensä Välijokea myöten Ala-Kintauteen, josta ne laskevat edelleen Huhtiaan ja Karikkoselkään ja lopulta Jämsän kautta Päijänteeseen. Ala-Kintauden kolme suurinta saarta ovat Räihänsaari, Ellilänsaari ja Kuoliosaari.

Jämsän reitin Kintauden haara, suluissa korkeus metreinä merenpinnan yläpuolella:

Ylä-Kintaus (154,5) → Ala-Kintaus (154,4) → Kipponen (151,3) → Rautajalka (128,1) → Huhtia-Pyhäjärvi (127,8) → Könkköjoki → Könkönkoski → Pitkäkoski → Karikkokoski → Myllykoski → Sahakoski → Jämsänvesi–Petäjävesi (111,1).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
2C-T

**2C-T** on psykedeelinen ja hallusinogeeninen fenetyyliamiini 2C-ryhmästä. Jotkut käyttävät sitä enteogeenina. Sillä on samankaltaisuuksia rakenteessa ja farmakologisissa ominaisuuksissa meskaliiniin ja 2C-T-2:een verrattuna.

Sen kehittivät ja sitä tutkivat David E. Nicholas ja Alexander Shulgin yhteistyössä.

2C-T alkaa vaikuttamaan noin 75–150&nbsp;mg annoksilla, ja sen vaikutuksia on kuvailtu samankaltaisiksi meskaliinin ja MDMA:n kanssa, ja vaikutukset voivat kestää jopa 6 tuntia.

2C-T:n myrkyllisyyttä ei ole juurikaan dokumentoitu, mutta se on huomattavasti vähemmän voimakas kuin sille sukua olevat aineet, kuten esimerkiksi 2C-T-7. Oletettavasti sillä on samankaltainen myrkyllisyys verrattuna muihin 2C-T-ryhmän päihteisiin, jos sitä otetaan suurempia annoksia.

## Katso myös
* 2C-T-2
* NBOMe
* Psykedeeliset tryptamiinit‎
* Lysergihapon amidit
* Luettelo YK:n yleissopimusten mukaisista huumeista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* PiHKAL-kirja osoitteessa Erowid 
* isomerdesign.com
Spartacuksen poika

**Spartacuksen poika** (, suomeksi myös **Rooman kotkat**) on vuonna 1962 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Historia-aiheista peplumia edustavan filmin on ohjannut Sergio Corbucci. Sen pääosaa näyttelee yhdysvaltalainen kehonrakentaja Steve Reeves.

## Juoni
Julius Caesar lähettää vuonna 48 eaa. nuoren kenturio Randuksen tutkimaan konsuli Crassuksen toimia. Matkalla Randuksen laiva ajautuu karille, hänet vangitaan ja myydään orjaksi. Randuksen johtamat orjat nousevat kapinaan. Amulettinsa perusteella hänet tunnistetaan kaksikymmentä vuotta sitten kuolleen kapinajohtaja Spartacuksen pojaksi. Perille päästyään Randus tapaa Crassuksen, tämän rakastajattaren Claudian ja jälkimmäisen soturiveljen Vertiuksen. Randus jatkaa isänsä työtä ja johtaa salaa orjuutetun kansan kapinaa julmaa Crassusta vastaan. Claudia paljastaa Randuksen, joka vangitaan. Orjat vapauttavat hänet ja tappavat Crassuksen. Claudia karkotetaan autiomaahan ja Vertius saa surmansa kaksinkamppailussa Randuksen kanssa. Paikalle saapuva Caesar tuomitsee Randuksen kuolemaan, mutta koko kansa vetoaa hänen puolestaan ja Caesar armahtaa hänet.

## Näyttelijät

## Tuotanto
*Spartacuksen poika* on paras Stanley Kubrickin ''Spartacuksen'' (1960) innoittamista jäljitelmistä. Se on toimiva seikkailuelokuva, joka ei kuitenkaan nouse esikuvansa tasolle. Sergio Corbuccin ohjaus on sujuvaa, Steve Reeves on vaatettunakin karismaattinen sankari ja Gianna Maria Canale tuo elokuvaan seksuaalista jännitettä.

Eastmancolor-väreissä Cinemascope-laajakangastekniikalla toteutettu suuren budjetin filmi on kuvattu Titanuksen studioilla Roomassa ja Misr Guizehin studiossa Kairossa. Ulkokuvissa näkyvät muun muassa Gizan pyramidit ja sfinksi. Piero Piccionin musiikki on lainattu samojen tekijöiden elokuvasta ''Romulus ja Remus''. Yhdysvalloissa *Spartacuksen poikaa* esitettiin nimellä *The Slave* (”Orja”).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Karl Hasselqvist

**Karl Hasselqvist** (1600-luvulla – 19. syyskuuta 1727) oli herännäisyyden johtohenkilöitä. Hän opiskeli teologiaa Turun akatemiassa ja tutustui enonsa Petrus Schaeferin johtamaan yltiöpietistiseen piiriin. Hän siirtyi 1713 Tukholmaan ja nousi sikäläisten pietistipiirien johtoon. Häntä syytettiin niin sanotussa Sicklan jutussa, ja todennäköisesti hänen siinä laatimansa puolustuskirjelmä tuli myöhemmin vanhemman ruotsalaisen pietismin uskonopiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sicklamålet, Svenska kyrkans historia
Barthold Rudolf Hast

**Barthold Rudolf Hast** (9. huhtikuuta 1724 Vaasa – 27. elokuuta 1784 Vaasa) oli suomalainen lääkäri, joka edisti rokotuksia erityisesti isorokkoa vastaan. 
 
Hastin vanhemmat olivat välskäri Herman Henrik Hast ja Anna Kristiina Råberg ja puolisot vuodesta 1751 Briitta Heleena Peldan (k. 1771) ja vuodesta 1773 Margareeta Katariina Bladh, liikemies Petter Johan Bladhin sisar. Hast tuli ylioppilaaksi Turussa 1740 ja aloitti siellä lääketieteen opinnot, joita hän täydensi Uppsalan yliopistossa 1744–1747. Hast  väitteli siellä tohtoriksi 1747 ja oli ensimmäinen suomalainen, joka sai Ruotsissa lääketieteen tohtorin oppiarvon. Hän oli Etelä-Suomen lääninlääkäri asemapaikkanaan Helsinki vuoteen 1749 ja Suomen ensimmäinen piirilääkäri Vaasassa vuoteen 1783. Hast hankki apteekin 1760 ja 1762 Vaasaan ja Ouluun ja otatti mainituissa kaupungeissa käyttöön terveyslähteet 1750 ja 1760. Vaasaan hän myös perusti sairaalan, jonka toimintaa hän johti 1768–1777. Hänen ansiostaan Pohjanmaalla aloitettiin rokottaminen. Oman kertomansa mukaan Hast rokotti 1768–1784 yhteensä 15 848 lasta. Hänelle myönnettiin asessorin arvonimi 1762.

## Lähteet
Hugo Viidakkoseikkailu

**Hugo Viidakkoseikkailu** () on televisiopeli (ks. SMS-TV-peli). Pelistä on julkaistu versio Windowsille.

## Juoni

Peli sijoittuu kaukaiseen viidakkoon, jossa, kuten aina, Hugo yrittää pelastaa perheensä Scyllan kynsistä.

Ilkeä Skylla on kyllästynyt normaaliin elämäänsä ja kaipaa vaihtelua. Kuin tilauksesta noidan postiluukusta kolahtaa sisään matkaesite kaukaisesta Tulivuorisaaresta ja sen viidakosta. Skylla keksii ovelan juonen: hän kaappaa jälleen Hugon perheen, mutta oman luolansa sijasta vie nämä vangiksi saaren tulivuoren huipulle. Skylla liittoutuu saaren entisen kuninkaan Don Krokon kanssa ja tekee tästä ja lukuisista tyhmistä apinoista orjansa. Hugo on palaamassa kävelyltä kotiinsa. Kun perhe ei ole paikalla heräävät epäilykset Skyllasta. Hugo menee Skyllan luolalle, mutta se on tyhjä. Pöydällä lojuu kuitenkin matkaesite. Hugo tajuaa tapahtuneen ja matkaa heti lentokoneellaan viidakkoon. Skylla on kuitenkin varautunut ja ampuu Hugon alas ananaskranaatilla. Hugon pudottua hän tapaa kaksi uutta ystävää: Fernando-tukaanin ja Janne-apinan. Yhdessä ystävät ryhtyvät taistoon Skyllaa vastaan.

## Viidakkoseikkailun loppukohtaus

Jokaisen Viidakkoseikkailun pelin lopuksi tulee loppukohtaus, jossa Hugon täytyy yrittää vapauttaa Hugolina ja lapset. Viidakkoseikkailun loppukohtauksessa pitää valita oikea kahva. Jos valitsee oikein Hugo vapauttaa perheen, mutta jos valitsee väärin niin Hugo lennätetään pois tulivuorelta.

## TV Esitysmaat
* Puola

## Lähteet
* Hugo Viidakkoseikkailu 1
* Hugo Viidakkoseikkailu 2

### Viitteet
Ylä-Kintaus (järvi)

**Ylä-Kintaus** on Jämsän reitin latvavesiin kuuluva, puhdas mutta lievästi rehevä järvi Petäjävedellä. Se on suosittu mökkijärvi, koska se on lähellä Jyväskylää ja sen monet pienet lahdelmat tarjoavat suojaisia paikkoja lomailijoille. Vesistöön on istutettu kuhaa, siikaa, planktonsiikaa, peledsiikaa ja muikkua. Ylä-Kintaus muodostaa yhteisen vesialueen Ala-Kintauden kanssa.

Jämsän reitin Kintauden haara, suluissa korkeus metreinä merenpinnan yläpuolella:

**Ylä-Kintaus** (154,5) → Ala-Kintaus (154,4) → Kipponen (151,3) → Rautajalka (128,1) → Huhtia-Pyhäjärvi (127,8) → Könkköjoki → Könkönkoski → Pitkäkoski → Karikkokoski → Myllykoski → Sahakoski → Jämsänvesi–Petäjävesi (111,1).

## Lähteet
Amelia (Italia)

**Amelia** on kunta Ternin maakunnassa Umbrian hallintoalueella Keski-Italiassa. Kaupungissa on noin 12&nbsp;000 asukasta.

Kaupungin ympärille rakennettu etruskiaikainen muuri on kaupungin tärkeimpiä nähtävyyksiä.

## Lähteet
Berndt Johan Hastfer

**Berndt Johan Hastfer** (2. toukokuuta 1737 Taivassalo – 1809 Valko-Venäjä) oli suomalainen eversti, ruukinpatruuna ja tilanomistaja. Hän järjesti kuningas Kustaa III:n toimeksiannosta Kustaa III:n sodan alkusyynä olleen valehyökkäyksen Puumalassa, mutta hakeutui sitten yhteistyöhön Anjalan liiton miesten kanssa ja joutui tuomituksi maankavalluksesta.

## Elämä
Hastfehrin vanhemmat olivat vapaaherra ja Porin läänin jalkaväkirykmentin eversti Johan Hastfer (k. 1769) sekä Margareta Elisabeth Stackelberg, jonka isä oli sotamarsalkka B. O. Stackelberg. Hastferin suku oli baltiansaksalaista alkuperää. Hastfer pääsi ylioppilaaksi Turussa 1748, ja jonkin aikaa yliopistossa opiskeltuaan hän siirtyi sotilasuralle. Hänestä tuli Jämtlandin rakuunarykmentin kersantti ja vänrikki 1753 sekä luutnantti 1754. Hastferista tuli Deux Ponts -rykmentin kapteeni Ranskassa 1757 sekä Porin läänin jalkaväkirykmentin luutnantti 1760 ja kapteeni 1762. Hän oli Jämtlandin rakuunarykmentissä majurina vuodesta 1763 ja everstiluutnanttina vuodesta 1774. Hastfer siirtyi sitten 1774 Turun läänin jalkaväkirykmenttiin, jossa hänestä tuli eversti 1777. Hänet nimitettiin vuonna 1781 Savon prikaatin komentajaksi.

Hastfehr perusti vuonna 1771 Leineperin (Fredriksforsin) ruukin Kullaalle rakennettuaan sinne kaksi vasarapajaa. Vuonna 1781 hän perusti parin kilometrin päähän Fredriksbergin ruukin. Hastfer oli valtiopäivämiehenä kahteen otteeseen, 1765–1766 ja 1769–1770.

Hastfer oli Kustaa III:n uskottu ja hän järjesti vuosien 1788–1790 sodan aiheuttaneen provokaation, kun muutamat Hastfehrin venäläisiksi sotilaiksi pukemat savolaiset talonpojat tekivät hyökkäyksen rajan yli Suomen puolelle Puumalan Vuolteensalmella. Hastfehr ilmoitti tästä raportissaan, ja kuningas Kustaa III sai hyökkäyksestä aiheen sodan julistamiseen Venäjälle. Sodan alettua Hastfer ryhtyi 2. heinäkuuta 1788 piirittämään Venäjälle kuulunutta Olavinlinnaa, mutta oli sitten yhteydessä Anjalan liittoon kuuluneiden Ladaun, Ramsayn ja Glasenstjernan kanssa ja perääntyi 20. elokuuta Savonlinnan edustalta. Sitten Hastfer aloitti neuvottelut venäläisten ja venäläisten puolelle siirtyneen Georg Magnus Sprengtportenin kanssa ja ilmoitti haluavansa edistää Suomen itsenäistymistä Ruotsin vallasta. Hän menetti komentajanvirkansa, ja hänet tuomittiin 19. huhtikuuta 1790 kuolemaan maankavaltajana. Kuningas Kustaa III armahti kuitenkin Hastfehrin. Armahduksen syynä lienee ollut se, että Hastfehr oli järjestänyt sodan aloittaneen valehyökkäyksen kuninkaan antamien salaisten ohjeiden perusteella.

Armahduksen jälkeen Hastfehr oleskeli ensin sukulaistensa luona Skånessa, kunnes siirtyi vuonna 1791 ulkomaille. Hän asui Kööpenhaminassa, Lontoossa, Hampurissa ja viimeksi Venäjällä. Venäjällä Hastfehr nimitettiin prikaatinkenraaliksi. Hän kuoli 1809 Valko-Venäjällä.

## Puoliso
Hastfer oli naimisissa vuodesta 1765 Fredrika Brigitta Bonden (k. 1814) kanssa, jonka isä oli Uppsalan yliopiston kansleri, valtaneuvos, kreivi Gustaf Bonde.

Kreivi Robert Wilhelm de Geer oli Hastferin vävy.

## Lähteet
Lugnano in Teverina

**Lugnano in Teverina** on kunta Ternin maakunnassa Umbrian hallintoalueella Keski-Italiassa. Kunnassa on noin 1&nbsp;500 vakinaista asukasta.

Kunnan nähtävyyksiä on puhdaslinjainen romaanisen tyylin Santa Maria Assuntan kirkko.

## Lähteet
Hans Hausen

**Hans Magnus Hausen** (12. elokuuta 1884 Helsinki – 16. kesäkuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen geologi.

Hausen pääsi ylioppilaaksi 1904 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1909 ja filosofian lisensiaatiksi 1914. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1913 ja toimi valtiongeologina Argentiinassa 1914–1917. Vuosina 1927–1951 hän oli Åbo Akademin geologian professori. Hän teki tutkimusmatkoja eri puolille maailmaa ja eläkkeelle jäätyään hän asettui Espanjaan ja tutki siellä Kanariansaarten geologiaa. Hän kirjoitti kansantajuisia ja tieteellisiä teoksia ja Suomen mineralogian historian vuosilta 1828–1918 *History of geology and mineralogy in Finland 1828–1918* (1968).

Hausenin vanhemmt olivat historioitsija, valtionarkistonhoitaja Reinhold Hausen ja Anna Julia Reinholdina Böning. Hän oli naimisissa vuodesta 1927 Margit Svea Grandellin kanssa. Heidän tyttärensä oli taidehistorioitsija Marika Hausen

## Lähteet
Nokia 6670

**Nokia 6670** on Nokian vuonna 2004 julkaistu matkapuhelin.

## Ominaisuudet
*ennakoiva tekstinsyöttö
*äänikomennot
äänimuistiinpanot
*värit: tummansininen, alumiininharmaa

## Katso myös
*Luettelo Nokian tuotteista

## Lähteet
* Nokia 6670 - GSMArena 

## Aiheesta muualla
* Nokia 6670 - Tuki
* Käyttöohjeet
2C-F

**2C-F** on vähemmän tunnettu psykedeeli 2C-ryhmästä. Sen syntetisoi ensimmäisen Alexander Shulgin, ja kirjassaan PiHKAL, hän määrittelee pienimmäksi vaikuttavaksi annokseksi 250 mg. 2-CF on ruskeahkoa öljymäistä ainetta ja sitä saa myös hydrokloridisuolana joka on jauhemaista ja valkoista.

2C-F:n farmakologisista ominaisuuksista, myrkyllisyydestä tai metaboliasta tiedetään vain hyvin vähän. 250 mg:n annoksella 2C-F aiheuttaa vähäisiä näköharhoja ja väsymystä.

## Katso myös
* NBOMe
* Psykedeeliset tryptamiinit‎
* Lysergihapon amidit
* Luettelo YK:n yleissopimusten mukaisista huumeista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* PiHKAL-kirja osoitteessa Erowid 
* isomerdesign.com
Virkki-käsityömuseo

**Virkki-käsityömuseo** on Tyyne-Kerttu Virkin 1977 perustama käsityön säätiöpohjainen erikoismuseo, jota ylläpitää vuonna 1978 perustettu samanniminen säätiö. Tyyne-Kerttu Virkki -säätiön tehtävänä on ylläpitää museon toimintaa sekä vaalia kansallista käsityö- ja perinnekulttuuria.

Virkki-käsityömuseon noin 3000:n objektin kokoelma koostuu pääosin käsityö- ja kotiteollisuustuotteista sekä käsityön työvälineistä. Kokoelma painottuu Karjalan alueelta kerättyihin tekstiileihin, ja sen perustan muodostaa Tyyne-Kerttu Virkin itse keräämä esinekokoelma Aunuksesta. Kokoelmaan kuuluu myös ulkomaista käsityöesineistöä mm. Virosta, Meksikosta ja Kyprokselta.

Museo toimi alkuvuosinaan 1977-1995 perustajansa Tyyne-Kerttu Virkin kotitalon kellarikerroksessa Helsingin Taivallahdessa osoitteessa Merikannontie 3. Vuonna 1995 museokokoelmat siirrettiin Karjala-talolle Käpylään, jossa aktiivista museo- ja näyttelytoimintaa harjoitettiin vuoteen 2010 saakka. Vuonna 2010 museokokoelmat liitettiin osaksi Jyväskylässä toimivan Suomen käsityön museon kokoelmia, jossa ne muodostavat oman samannimisen erilliskokoelman. Museokokoelman digitaalinen tietokanta, kirjasto ja arkisto sekä Virkin kotimuseo toimivat edelleen Virkki-säätiön alaisuudessa . 

Tyyne-Kerttu Virkin Merikannontien kotimuseo avattiin yleisölle 29. syyskuuta 2004, josta asti tämä 1950-1960-lukujen asuun palautettu kotimuseo on ollut avoinna yleisölle tilauksesta.

Tyyne-Kerttu Virkki -säätiö järjestää vuosittain perustajansa muistoa ja elämäntyötä vaalivia tapahtumia, näyttelyitä ja seminaareja. Vuodesta 2001 lähtien järjestetyt Tyyne-Kerttu Virkki -seminaarit ovat käsitelleet laajasti käsityökulttuuria ja -perinnettä:
*2001 Käsityö ajattelun ja luovuuden kehittäjänä
*2002 Käsityö kulttuurin kantajana
*2003 Käsityö - nykyaika ja tulevaisuus
*2004 Käsityö ja tulevaisuus - kansainvälinen näkökulma
*2005 Perinnetekstiilimme tänään
*2006 Nainen ja käsityö
*2007 Tyyne-Kerttu Virkki 100 vuotta -juhlaseminaari
*2008 Kulttuuriaarteita keräämässä, Tyyne-Kerttu Virkin Aunuksen aika 1941–1944 
*2009 Bysantin perinteessä
*2010 Turkin tekstiiliperinne ja opetus
*2011 Kirjonnan taito ja taide
*2012 Unkari - käsityön maa
*2013 Perinne elää!
*2014 Käsityön museot ja kokoelmat - käsityön merkitys eilen ja tänään
*2015 Pinnalla! - näkökulmia monimateriaaliseen pintaan
*2016 Monimuotoinen käsityöperintö
*2017 Taidetta käsityön kosketuksella
*2018 Kirkkotekstiilit
*2019 Suomalainen Ryijy
*2020 Kohti kestävää kehitystä. Ympäristöystävällisiä perinteitä ja tulevaisuuteen katsovaa kunnianhimoa näkökulmana tekstiili
*2023 Kohti kestävää kehitystä - tekstiilin tarina uudistuu 

## Lähteet

*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Nokia 6700 classic

**Nokia 6700 Classic** on Nokian vuonna 2009 julkaistu matkapuhelin.

## Ominaisuudet
*ennakoiva tekstinsyöttö
*äänikomennot
*värit: kulta, valko-kulta, hopea-metalli, matta-metalli, musta-metalli

## Katso myös
*Luettelo Nokian tuotteista

## Lähteet
* Nokia 6700 Classic - GSMArena 

## Aiheesta muualla
* Nokia 6700 Classic - Tuki
* Käyttöohjeet
Sormio

**Sormio** eli manuaali on useissa kosketinsoittimissa sormin soittamiseen käytettävän koskettimiston nimitys. Yksi sormio on yksi rivi koskettimia, joka tavallisesti (mutta ei välttämättä aina) kattaa soittimen äänialan alimmasta ylimpään sävelkorkeuteen. Sormioita voi soittimessa olla yksi tai useampia. Sormio-nimitystä käytetään yleensä vain silloin, kun  soittimessa on myös jalkio tai jalkio puuttuu, mutta sormioita on kaksi tai useampia. Usean sormion tapauksessa eri sormioilla yleensä soitetaan soittimen eri äänikertoja.

## Yleistä sormioista
Sormio tai useampia on mm. uruissa, cembalossa, sähköuruissa ja urkuharmonissa sekä joissain vanhemmissa, harvinaisemmissa kosketinsoittimissa. Pianon koskettimistoa ei yleensä sanota sormioksi, koska pianossa koskettimistoja on vain yksi eikä jalkiota tavallisesti ole (joskin joissain pianoissa jalkiota on käytetty).

Tavanomaisimmassa sormion tyypissä kromaattisen sävelasteikon sävelet c, d, e, f, g, a ja h ovat valkoisia koskettimia (isot koskettimet), sävelet cis/des, dis/es, fis/ges, gis/as ja ais/b mustia koskettimia (pienet koskettimet). Erityisesti uruissa ja cembaloissa värit ovat joskus päinvastaiset. 

Sormio on yleensä mekaanisessa, mutta joissain soittimissa sähköisessä tai pneumaattisessa yhteydessä soittimen soivan osan (kieli, pilli jne.) soimisen aikaansaavaan osaan. Esimerkiksi uruissa koskettimen painallus avaa erilaisista vivuista ja tangoista muodostuvan mekanismin tai ilmaputken tai sähkön välityksellä urkupilliin johtavan paineilmaventtiilin.

## Kuvia erilaisista sormioista eri soittimissa

Tiedosto:Organ manuals.jpg|Urut, kolme sormiota, isot koskettimet valkeita ja pienet mustia
Tiedosto:Organ pazardjik manuals.jpg|Urut, kaksi sormiota, isot koskettimet mustia ja pienet valkeita
Tiedosto:Hammond B2 (closeup).jpg|Sähköurut, molempia väriyhdistelmiä saman soittimen sormioissa
Tiedosto:Yamaha Electone A-55 keyboards.jpg|Sähköuruissa sormiot ovat usein oktaavin verran eri kohdassa toisiinsa nähden
Tiedosto:Hellig Kors Kirke Copenhagen quire organ keyboard.jpg|Urut, joissa vain yksi sormio
Tiedosto:OrgueAtlanticCityConventionAll.jpg|Toinen ääripää: seitsemän sormiota, yhdet maailman suurimmista uruista, Atlantic City Convention Hall, Yhdysvallat 
Tiedosto:Harpsichord musical instrument with candles.jpg|Cembalo, kaksi sormiota


## Katso myös
*Jalkio

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Urkujen soittopöydän kuvaus Sibelius-akatemian sivuilla
Jalkio

**Jalkio** eli pedaali on useissa kosketinsoittimissa jaloin soittamiseen käytettävän koskettimiston nimitys. Jalkio on rivi koskettimia ja kattaa tavallisesti matalan pään sävelten osan soittimen äänialasta. Kaikissa kosketinsoittimissa ei ole jalkiota, mutta jos sellainen on, niitä on vain yksi, koska useampi jalkio olisi jaloilla soittamiseen epäkäytännöllinen (toisin kuin sormio, joita voi olla useampia).

## Ominaisuuksia
Jalkio on usein (muttei välttämättä aina) mm. uruissa ja sähköuruissa, joskus myös cembalossa. Myös pianosta on joskus tehty jalkiollisia versioita, jotka kuitenkin ovat jääneet lähinnä kuriositeeteiksi. Jalkiolliselle pianolle musiikkia on säveltänyt erityisesti Charles-Valentin Alkan. Tavanomaisia pianon kaiku- ja muita pedaaleja ei kutsuta jalkioksi.

Jalkio on useimmiten valmistettu puusta, ja sekä kromaattisen sävelasteikon sävelet c, d, e, f, g, a ja h että sävelet cis/des, dis/es, fis/ges, gis/as ja ais/b ovat puunvärisiä koskettimia. Jälkimmäiset voivat olla myös pianokoskettimiston tapaan mustiksi tai tummiksi värjättyjä tai esimerkiksi valmistettu tummemmasta puulajista. 

Jalkio on yleensä mekaanisessa, mutta joissain soittimissa sähköisessä tai pneumaattisessa yhteydessä soittimen soivan osan (kieli, pilli jne.) soimisen aikaansaavaan osaan. Esimerkiksi uruissa jalkiokoskettimen painallus avaa urkupilliin johtavan paineilmaventtiilin.

## Jalkiomalleja
Jalkioiden muoto vaihtelee maittain, urkurakentajittain, aikakausittain ja tapauskohtaisesti mieltymyksen mukaan. Jalkio voi olla ylhäältä katsottuna suora, jolloin jalkiokoskettimet ovat keskenään yhdensuuntaisia, tai säteittäinen, jolloin koskettimet ovat viuhkamaisesti eli soittopöydän puoleisesta päästään ulompana toisistaan kuin toisesta päästään. Jalkio voi olla lattiatasosta katsoen tasainen, jolloin keskimmäisestä koskettimesta vasemmalle ja oikealle mentäessä koskettimet ovat samalla korkeudella, tai kovera, jolloin keskimmäisestä koskettimesta vasemmalle ja oikealle koskettimet nousevat korkeammalle. Jalkio voi myös olla mikä tahansa edellä mainittujen yhdistelmistä, kuten yhdensuuntainen ja tasainen, yhdensuuntainen ja kovera, säteittäinen ja tasainen tai säteittäinen ja kovera.

*Liitejalkio* on jalkiokoskettimisto, jolla ei ole omia urkupillejä, vaan se on yhdistetty sormion alimpiin koskettimiin. Liitejalkiota käytetään joissakin positiiveissa.


Tiedosto:Pedalierago.jpg|Kovera säteittäinen, versio 1 (AGO = American Guild of Organists)
Tiedosto:Pedalierbdo2.jpg|Kovera säteittäinen, versio 2 (BDO = Bund Deutscher Orgelbaumeister)
Tiedosto:Pedalierbdo1.jpg|Kovera yhdensuuntainen  (BDO = Bund Deutscher Orgelbaumeister)
Tiedosto:Mypedalboard.jpg|Tasainen hiukan säteittäinen
Tiedosto:VarnaOrganPedal.JPG|Tasainen yhdensuuntainen (Jens Steinhoff -urut, Varna, Bulgaria)


## Katso myös
* Sormio

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Urkujen soittopöydän kuvaus Sibelius-akatemian sivuilla
* Musiikkia jalkiollisella cembalolla
Paavo Arni

**Kaarle Paavo Armas Arni** (vuoteen 1933 *Forsström*, 20. huhtikuuta 1905 Viipuri – 28. toukokuuta 1969 Helsinki) oli yli-insinööri ja Yleisradion teknillinen johtaja. 

## Työura ja henkilöhistoria
Arni oli radio- ja televisiotoiminnan studiotekniikan uranuurtaja Suomessa, mutta myös akustiikan erikoisasiantuntija ja akustiikan alan edistäjä Suomessa. Hän suunnitteli useita akustisia tiloja, kuten Turun konserttitalon salin akustiikan, joka oli Suomen ensimmäinen konserttitarkoituksiin rakennettu sali, sekä Helsingin kauppakorkeakoulun päärakennuksen, Helsingin Kulttuuritalon ja Lahden konserttitalon akustiikat. 

Arnin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Emil Forsström ja Fanny Kyander. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1924 ja valmistui sähkötekniikan alalta diplomi-insinööriksi 1930. Arni toimi Yleisradiossa radioteknikkona 1931–1934, studiopäällikkönä vuodesta 1934, yli-insinöörinä vuodesta 1952 ja teknillisenä johtajana vuosina 1964–1969. Vuonna 1952 hän oli myös Yleisradion olympiaosaston päällikkö. Arni oli meluntorjuntakomitean sihteeri vuodesta 1945 ja myöhemmin komitean puheenjohtaja. Hän myös opetti akustiikkaa useita vuosia Teknillisessä korkeakoulussa.

Paavo Arni oli naimisissa 1934–1949 radiotoimittaja Vuokko Arnin o.s. Knuutila kanssa. Avioeron jälkeen hän meni naimisiin 1949 Maire Harlinin kanssa.

## Julkaisuja
* 
* 
* *Särövääristymä sekä akustinen amplitudi- ja jaksolukumodulatio ja niiden merkitys ohjelmansiirrossa*, 1954.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* P. Arni : Åånikin pannaan varastoon, Suomen Kuvalehti, 04.05.1935, nro 18, s. 32, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Liian suuri suu

**Liian suuri suu** on suomalaisen Kadotetut-yhtyeen toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1985. 

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Ahti Pelttari sekä sovittanut Kadotetut.

### A-puoli
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Henrik Duncker – rummut, lyömäsoittimet, kansikuva
* Ari Fagerström – kitara, lyömäsoittimet, laulu
* Kimmo Helistö – saksofoni, lyömäsoittimet
* Ahti Pelttari – laulu, basso, kansikuva
* Sanna Salmenkallio – viulu, laulu

+

* Kari Kalén – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, kansikuva

## Aiheesta muualla
* Liian suuri suu discogs.com -sivustolla
Olemme kaikki syyllisiä

**Olemme kaikki syyllisiä** on Aarne Tarkaksen ohjaama elokuva vuodelta 1954. Käsikirjoituksen on tehnyt Tarkas Onni Hallan romaanin *Oudot virrat* (1949) pohjalta. 

Tarkas on saanut elokuvaan vaikutteita ranskalaisen ohjaajan André Cayatten ohjauksesta *Hiipivät askeleet*, jonka alkuperäisnimi *Nous sommes tous les assassins* on suomeksi 'Olemme kaikki murhaajia'. Tarina saa alkunsa, kun Helsingin Kaivopuistosta löytyy nuoren naisen ruumis. Pian paljastuu tekijä, ja seuraa oikeuskäsittely.

## Näyttelijät

## Arviot

Aikalaisarvioijat näkivät elokuvassa niin onnistuneita puolia kuin heikkouksiakin. Käsikirjoitusta pidettiin toisaalta rohkeaotteisena mutta toisaalta kysyttiin, mistä Tarkas oikein syyttää yhteiskuntaa. Myös ohjauksessa nähdtiin nuorta ja rohkeaa yrittämisenhalua, mutta toiselta puolelta havaittiin, että Tarkas toistaa entisiä puutteitaan. Kuvaus sai yleisesti kiitosta

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Mark Rummukainen

**Mark Rummukainen** (s. 19. helmikuuta 1982 Canberra, Australia) on australialainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa AIHL-joukkue Canberra Knightsissa. Isokokoinen Rummukainen laukoo oikealta. Hänen isänsä on lähtöisin Suomesta.

## Ura
### Seuraura
Rummukainen pelasi AIHL-liigaa Canberra Knightsin mukana ensimmäisen kerran vuonna 2000. Kaudella 2002–2003 Rummukainen kävi pelaamassa Suomessa II-divisioonaa vaasalaisen HC Stormin joukkueessa, mutta hän palasi siellä pelatun kauden jälkeen Knightsiin. Vuosina 2005–2007 Rummukainen pelasi Brisbane Blue Tonguesin riveissä, mutta tämän jälkeen hän palasi taas Knightsiin.

### Maajoukkueura
Rummukainen edusti Australiaa II-divisioonan MM-kilpailuissa joka vuosi vuosina 2001–2011, paitsi vuonna 2009, jolloin Australia pelasi I-divisioonassa. Hän voitti lohkokultaa vuosina 2008 ja 2011, lohkohopeaa vuosina 2005, 2007 ja 2010 sekä lohkopronssia vuosina 2001 ja 2006. Vuonna 2012 Rummukainen edusti Australiaa sarjatasoa ylempänä I-divisioonan B-lohkossa, mutta joukkue putosi kuitenkin turnauksen päätteeksi takaisin II-divisioonaan. Kahdessa viimeisimmässä MM-turnauksessa hän on toiminut Australian varakapteenina.

Rummukainen pelasi myös alle 20-vuotiaiden D-sarjan MM-kilpailuissa vuonna 2000 ja III-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2001.

## Tilastot

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Kadotetut (albumi)

**Kadotetut** on suomalaisen Kadotetut-yhtyeen esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1984. 

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Ahti Pelttari sekä sovittanut Kadotetut.

### A-puoli
#
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Henkku Duncker – rummut
* Ari Fagerström – laulu, kitara
* Kimmo Helistö – saksofoni
* Ahti Pelttari – laulu, bassokitara
* Sanna Salmenkallio – viulu, laulu, piano

### Muut tekijät
* Kari Kalén – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, layout, yhtyekuva
* Hessu Iso-Ahola – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
* Jykle – valokuvat
* Anna – kansikuvan teksti
* Kadotetut – tuottajat, valokuvat

## Aiheesta muualla
* Kadotetut discogs.com -sivustolla
Friisilän koulu

**Friisilän koulu** on Raision keskustassa sijaitseva pieni alakoulu, jossa on myös erityisopetusta. Koulussa on noin 280 oppilasta.

## Aiheesta muualla
*Friisilän koulun sivut
Nokia 6800

**Nokia 6800** on Nokian vuonna 2003 julkaistu matkapuhelin.

## Ominaisuudet
*ennakoiva tekstinsyöttö
*sekuntikello
*profiilit
*muunnin
*FM-radio
*Ladattavat polyfoniset soittoäänet
*Infrapunaportti
*WAP
*Kaksi peliä (Triple Pop, Bounce)

## Lähteet
* Nokia 6800 - GSMArena 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Käyttöohje
Lonely Hearts Killers

**Lonely Hearts Killers** (*Lonely Hearts*) on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Todd Robinsonin ohjaama elokuva. Tositapahtumiin perustuva tarina kertoo 1940-luvun sarjamurhaajapariskunnasta. Elokuvan pääosissa nähdään Jared Leto, Salma Hayek, John Travolta, James Gandolfini, Laura Dern ja Scott Caan.

## Lähteet
Zapa!

**Zapa!** on suomalaisen Kadotetut-yhtyeen kolmas albumi. Se julkaistiin vuonna 1987. 

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Ahti Pelttari sekä sovittanut Kadotetut ja Junior Simola, ellei toisin mainittu.

### A-puoli
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Ahti Pelttari – laulu, basso, kansikuva
* Ari Fagerström – kitara
* Arto Häkkänen – rummut
* Tapio Kojo – piano

### Vierailevat muusikot
* Antero Priha – trumpetti
* Petri Rantala – congat

### Muut tekijät
* Junior Simola – tuottaja, miksaaja
* Timo Toikka – äänittäjä, miksaaja

## Aiheesta muualla
* Zapa! discogs.com -sivustolla
Nokia 6810

**Nokia 6810** on Nokian vuonna 2003 julkaisema matkapuhelin.

## Ominaisuudet
*Ennakoiva tekstinsyöttö
*Äänimuistiinpanot

## Lähteet
* Nokia 6810 – GSMArena 

## Aiheesta muualla
* Käyttöohje
Raine Nuutinen

**Raine Tauno ”Ati” Nuutinen** (8. kesäkuuta 1931 Helsinki – 5. elokuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen koripalloilija.

Nuutinen pelasi Suomen pääsarjassa vuodet 1952–1965 voittaen useita Suomen mestaruuksia. Hän pelasi myös menestyksekkäästi Suomen maajoukkueessa, jossa pelasi muun muassa Helsingin kesäolympialaisissa 1952 ja viisissä Euroopan-mestaruuskilpailuissa.

Nuutinen kuoli 81 vuoden iässä 5. elokuuta 2012.

## Lähteet
* Raine Nuutinen baskethotel.com
* Maajoukkuetilastot  baskethotel.com
* Raine Nuutinen Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Lliam Webster

**Lliam Webster** (s. 19. helmikuuta 1986 Melbourne, Victoria, Australia) on australialainen jääkiekkoilija. Webster on pelannut pääosan urastaan AIHL-joukkue Melbourne Icessa ja on ollut neljä kautta joukkueen kapteenina. Webster on myös Australian jääkiekkomaajoukkueen kapteeni.

## Ura
### Seuraura
Webster on pelannut kotikaupungissaan Melbournessa joka kausi. Hän pelasi Melbourne Jetsin joukkueen mukana ensimmäisen kerran 15-vuotiaana vuonna 2001. Kausina 2003–2004 ja 2004–2005 Webster kävi pelaamassa myös Pohjois-Amerikassa MJHL-liigaa Selkirk Steelersissä sekä OPJHL-liigaa Aurora Tigersissä ja Thornhill Thunderbirdsissä. Hän voitti AIHL:ssä Melbourne Icen sisäisen pistepörssin vuosina 2005, 2006 ja 2008 ja 2010.

Australian ulkopuolella Webster pelasi kausina 2005–2006 ja 2006–2007 Suomessa Vaasan Sportin A-nuorissa. Hän voitti jälkimmäisen kauden päätteeksi A-nuorten I-divisioonan hopeaa. Webster voitti myös 81 minuutillaan loppusarjan jäähypörssin. Hän pelasi myös molempina Sportissa vietettyjen kausien aikana yhden Mestis-ottelun. Kaudella 2008–2009 Webster pelasi Saksan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Regionalligan EC Hannover Pferdeturm Towersissa. Australian sarja pelataan vasta kesällä, joten hän palasi kotimaahansa Melbourne Iceen Saksan kauden jälkeen ja jatkoi pelaamista Australiassa.

Vuodesta 2009 lähiten Webster on edustanut Melbourne Icea. Vuosina 2010, 2011, 2012 ja 2017 Ice voitti liigan mestaruuden. Webster toimi vuosina 2010, 2014, 2015 ja 2016 Icen kapteenina.

### Maajoukkueura
Webster edusti Australiaa II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2010 ja 2011. Hän voitti lohkokultaa vuosina 2008 ja 2001, lohkohopeaa vuosina 2005 ja 2007 sekä lohkopronssia vuonna 2006. Webster oli vuoden 2010 turnauksessa joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 7+2=9. Vuoden 2008 turnauksessa hän jakoi viidellä osumallaan koko B-lohkon maalipörssin voiton joukkuetoverinsa Greg Oddyn kanssa. Webster pelasi myös sarjatasoa ylempänä I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2012. Hän oli jälkimmäisessä turnauksessa tehoilla 2+2=4 Australian paras pistemies. Joukkue putosi kuitenkin takaisin II-divisioonaan. Webster toimi kahdessa viimeisimmässä MM-turnauksessaan Australian varakapteenina.

Webster pelasi myös alle 20-vuotiaiden II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2006 sekä alle 18-vuotiaiden III-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2003, jolloin hän voitti A-lohkon kultaa ja oli Australian paras pistemies tehoilla 5+4=9.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet