open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Garage punk

**Garage punk** on garage rockista ja punkista kehittynyt musiikin tyylilaji. Garage punkille ovat tyypillisiä nopea tahti ja rauhattomat kitarasoolot. Garage punk ei ole saavuttanut erityistä suosiota, mutta jotkin garage punk -yhtyeet, kuten The Hives, ovat menestyneet.
Ignazio Abate

**Ignazio Abate** (s. 12. marraskuuta 1986 Sant'Agata de' Goti) on italialainen jalkapalloilija. Laitapuolustajana pelaava Abate on edustanut Serie A:ssa AC Milania sekä lyhyempiä aikoja muitakin joukkueita, uransa alkuvuosina myös alemmilla sarjatasoilla. Hän pelasi myös Italian maajoukkueessa.

## Seuraura
Abate aloitti jalkapalloilun junioritasolla Rescaldinassa, josta hän siirtyi vuonna 1999 AC Milanin junioreihin. Hän voitti seuran riveissä opiskelijoiden Serie A mestaruuden kaudella 2002–2003.

### Milan
Kaudella 2003–2004 Abate nousi AC Milanin edustukseen ja pelasi ensimmäisen ottelunsa 3. joulukuuta 2003 Italian cupin ottelussa Sampdoriaa vastaan. Muutamaa päivää myöhemmin 9. joulukuuta Abate pelasi myös Mestarien liigassa ensimmäistä kertaa Celta Vigoa vastaan. Hänestä tuli ottelun myötä AC Milanin nuorin Mestarien liigassa pelannut 17 vuoden ja 27 päivän iässä. Vuosia myöhemmin Bryan Cristante rikkoi Abaten ennätyksen 6. joulukuuta 2011.

Yhden kauden jälkeen Abate siirtyi lainalle Napoliin Serie C1 tasolle kaudeksi 2004–2005. Abate kävi myös kesän ajan lainalla Sampdoriassa, jossa hän ei kuitenkaan saanut lainkaan peliaikaa. Kaudeksi 2005–2006 Abate siirtyi lainalle Piacenzaan, jossa hän pelasi kolmetoista ottelua Serie B:ssä. Abate pelasi lainalla myös kauden 2006–2007 tällä kertaa Modenassa. Hän nousi joukkueen avausmiehistöön pelattuaan 38 ottelua Serie B:ssä, joissa syntyi myös yksi maali.

### Empoli ja Torino
Abate siirtyi kaudeksi 2007–2008 Milanista Empoliin yhteisomistuksella. Hän pelasi ensimmäisen kautensa Serie A:ssa ja nousi joukkueessa keskikentän laidalle normaalin laitapuolustajan sijaan. Hän pelasi kauden aikana 24 ottelua Serie A:ssa ja teki ensimmäisen maalinsa sarjassa 27. huhtikuuta 2008 Genoaa vastaan. Empoli kuitenkin putosi kauden päätteeksi Serie B:hen.

16. kesäkuuta 2008 Milan osti Abaten takaisin, mutta myi hänet jo heinäkuussa 2008 yhteisomistuksella Torinoon. Abaten kausi ei kuitenkaan sujunut toivotulla tavalla, sillä hän loukkaantui 15. lokakuuta 2008 ottelussa Atalantaa vastaan. Hän oli sivussa kaksi kuukautta. Abate pelasi kauden aikana 25 ottelua Serie A:ssa ja onnistui kerran maalinteossa. Torino putosi kauden päätteeksi Serie B:hen.

### Milan
Abate palasi takaisin Milaniin 24. kesäkuuta 2009, jossa silloinen valmentaja Leonardo peluutti häntä omalla paikallaan laitapuolustajana. Abate nousi Milanin avaukseen Massimo Oddon ja Gianluca Zambrottan loukkaantumisten myötä. Hyvin sujuneen kauden myötä Abate allekirjoitti Milanin kanssa jatkosopimuksen kesäkuuhun 2014 saakka.

## Maajoukkueura

Abate pelasi Italian maajoukkueessa 22 ottelua ja teki maalin marraskuussa 2013 ystävyysottelussa Saksaa vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2012, missä Italia saavutti hopeaa, ja MM-kilpailuissa 2014. Italian olympiajoukkueessa hän pelasi Pekingin olympialaisissa 2008.

## Lähteet
Menato Boffa

**Menato Boffa** (4. tammikuuta 1930 Benevento, Italia – 28. syyskuuta 1996) oli italialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui ainoastaan vuoden 1961 Italian GP:hen. Hän ei kuitenkaan saapunut paikalle eikä ollut mukana harjoituksissakaan. Hän osallistui myös neljään MM-sarjaan kuulumattomaan kilpailuun, joissa hänen parhaimmat sijoituksensa olivat viides Wienin GP:ssä ja yhdeksäs Syrakusan GP:ssä. Hän keskeytti Napolin GP:ssä ja Modenan GP:ssä hän karsiutui.

Boffa kilpaili Formula Junior -luokassa vuonna 1960.

## Lähteet
Leikatkaamme hiuksemme sosialistisen elämäntavan mukaisiksi

**Leikatkaamme hiuksemme sosialistisen elämäntavan mukaisiksi** (, *Sahoejuuijeoksaenghwallyangsige matge meoridanjangeul haja*) on pohjoiskorealainen viisiosainen televisiosarja ja osa hallinnon kampanjaa, jonka tavoitteena oli vaikuttaa pohjoiskorealaisten miesten hiustyyliin. Sarjaa esitettiin Pohjois-Korean kansallisella Korean Central Television -televisiokanavalla, ja se alkoi syksyllä 2004. Sarjassa miehiä kehotettiin leikkaamaan hiuksensa 1–5 senttimetrin mittaisiksi joka viidestoista päivä, jotta se näyttäisi ”sosialistiseen elämäntapaan sopivalta”. Yli 50-vuotiaat miehet saivat kasvattaa hiuksensa korkeintaan 7 senttimetrin mittaisiksi peittääkseen kaljuutensa.

Kampanjan mukaan pitkät hiukset ovat epähygieenisiä ja porvarien suosimia. Liiallisen hiustenkasvun väitettiin myös kuluttavan ylimääräisiä ravintoaineita päästä, millä on negatiivisia vaikutuksia älykkyyden kehittymiseen. Kampanjan aikana Pjongjangissa kuvattiin myös toista ohjelmaa, jossa haastateltiin kadulla miehiä, joilla oli sopimattoman pitkä tukka. Tavallisesta käytännöstä poiketen ohjelmassa kerrottiin näiden miesten nimet ja osoitteet varoitukseksi muille kansalaisille. Tavallisesti Pohjois-Korean mediassa henkilö mainitaan nimeltä vain, jos hän on toiminut kommunistisen aatteen suhteen esimerkillisesti.

## Lähteet
There's plenty of room at the bottom

**”There’s plenty of room at the bottom”** (vapaasti suomennettuna ”pohjalla on tilaa yllin kyllin”) on fyysikko Richard Feynmanin vuonna 1959 pitämä esitelmä. Feynman piti esitelmänsä American Physical Societylle 29. joulukuuta California Institute of Technologyn yksityisessä yliopistossa Pasadenassa, Kaliforniassa. Feynman piti mahdollisuutta käsitellä yksittäisiä atomeja suoraan muita käytössä olleita tapoja parempana synteettisen kemian muotona.

## Esitelmä fiktiossa
Yhdysvaltalaisessa matematiikkaan perustuvassa draamasarjassa *[[Num3rot]]* viitataan useasti Feynmanin pitämään esitelmään. Esimerkiksi kolmannen tuotantokauden jaksossa ”Burn Rate” teknologiakehitystä vastustava kirjepommittaja käyttää pommeissaan tunnusta *RF59*, joka viittaa sanoihin *Richard Feynman 1959*.

## Lähteet
Tauno Tönningin Säätiö

**Tauno Tönningin Säätiö sr** on rakennusneuvos Tauno Tönningin ja hänen puolisonsa Tuovin perustama säätiö.

## Perustaminen
Säätiö perustettiin 24. toukokuuta vuonna 1972. Tauno Tönningin ja hänen vaimonsa Tuovin lisäksi tuolloinen Oulun yliopiston rehtori, professori Markku Mannerkoski, maaherra Niilo Ryhtä ja Oulun Osuuspankin toimitusjohtaja Paavo Saari muodostivat säätiön ensimmäisen hallituksen. Säätiön tarkoitukseksi kirjattiin teknistieteellisen ja muun taloudelliseen kasvuun tähtäävän tieteellisen tutkimustoiminnan tukeminen. Säätiön alkupääoma oli  vain 30 000 markkaa,  mutta jo ensimmäisen vuoden aikana se vastaanotti yli 900 000 markan lahjoitukset. Tönningin yhtenä tavoitteena oli hankkia 1000 hehtaaria metsää, ja yksityisesti hankkimansa metsät hän lahjoitti säätiölle. Tauno Tönning menehtyi 10. lokakuuta 1985 sairauskohtaukseen Korpilahdella juuri säätiön metsäasioita käsitelleessä kokouksessa.  

## Apurahat ja palkinnot
Vuoden 2001 päättyessä eli säätiön 30. toimintavuonna sen taseen loppusumma oli 36,7 miljoonaa markkaa eli 6,17 miljoonaa euroa.  Säätiön ensimmäisten 20 vuoden aikana eli vuosina 1972−92 myönnettiin 490 apurahana yhteensä 813 300 euroa. Seuraavien kymmenen vuoden aikana apurahoja myönnettiin 417 hakijalle 1,5 miljoonaa euroa. Säätiö on myös jakanut palkintoja tunnustuksena erityisen huomattavasta työstä, jota on tehty säätiön tukemilla aloilla Pohjois-Suomen kehittämisen hyväksi, mm. professori Matti Otalalle hänen ansioistaan elektroniikka-alan alan tutkimuksen ja tuotannon käynnistämisessä ja kasvussa Pohjois-Suomessa.

## Muu toiminta
Vaikka taiteen tukeminen ei varsinaisesti kuulu säätiön toimintaan, se hankki 1982 Lontoosta Stradivariuksen oppilaan Alessandro Gaglianon vuonna 1704 rakentaman antiikkiviulun. Se luovutetaan määrävuosiksi lahjakkaalle, taitonsa jo osoittaneelle pohjoissuomalaiselle viulistille. Ensimmäinen viulun haltija oli Päivyt Rajamäki. 

Säätiö on lisäksi harjoittanut pienimuotoista kustannustoimintaa. Rakennusneuvos Tönning kirjoitti itse muistelmateokset *Ollutta ja mennyttä* sekä *Herrojen kanssa marjassa*, samoin kuin elämäkerrallisen pakinateoksen *Hasardin päiväkirja*. Säätiön 30. toimintavuonna ilmestyi Esko Vesalan kirjoittama Pyykön tilahistoria. Utajärven kunnan Niskan kylässä sijaitseva ja säätiön omistuksessa oleva Pyykkö on yksi Oulujoen yläjuoksun vanhimmista tiloista.

## Lähteet
*Tauno Tönningin Säätiö

## Kirjallisuutta
* Tönning, T. 1981. Ollutta ja mennyttä. Omakustanne. Painopaikka: Forssan Kirjapaino, Forssa. 236 s. + kuvaliite 17 s. . 
*  Tönning, T. 1982. Herrojen kanssa marjassa. Omakustanne. Painopaikka: Forssan Kirjapaino, Forssa. 180 s. + kuvaliite 18 s.  . 
* Tönning, T. 1985. Hasardin päiväkirja. Omakustanne. Painopaikka: Liiton kirjapaino, Oulu. 188 s. . 
* Vesala, E. 2002. Iso Pyykkö. Utajärven Niskankylän Hyryn eli Pyykön tilan n:o 10 historia. Kustantaja: Tauno Tönningin Säätiö. 284 s.
Jyrki boy

**Jyrki boy** on Juice Leskisen säveltämä ja sanoittama kappale vuodelta 1974. Kappaleen teksti kertoo ystävyyden särkymisestä, ja se alkaa sanoilla: *Me ennen kimpassa kuljettiin, mutta sinä pääsit parempaan kyytiin.* Laulun ”Jyrki” on yhdistetty Suosikin pitkäaikaiseen päätoimittajaan Jyrki Hämäläiseen. Leskinen itse on kuitenkin korostanut, että kappaleessa on laajempi näkökulma: ”Kyllä tommoisia Jyrkejä on joka ihmisellä.”

”Jyrki boy” oli Coitus Int -yhtyeen toisen singlen A-puoli; B-puolella oli ”Napoleonin mopo”. Singlen kustansi levy-yhtiö Love Records, ja se äänitettiin Finnvoxin studiolla Helsingin Pitäjänmäessä. Tuottajia olivat Atte Blom ja Juice Leskinen. Kappaleen esittivät Juice Leskinen (laulu), Mikko Alatalo (taustalaulu), Pena Penninkilampi (urut ja taustalaulu), Eetu Tuominen (sähkökitara ja taustalaulu), Juuso Nordlund (basso) ja Juke Aronen (rummut ja lehmänkello). ”Jyrki boy” nousi Suomen singlelistan ykköseksi marraskuussa 1974 – yhtyeen edellisen singlen ”Marilynin” tilalle – ja pysyi ykkösenä helmikuuhun 1975.

Studiossa Leskinen lauloi kappaleen vain yhden kerran. Kun häneltä kysyttiin, haluaisiko hän kuunnella osuutensa ja mahdollisesti laulaa sen uudelleen, hän vastasi: ”Kuuntelen sen seuraavan kerran radiosta.”

## Lähteet
Tatra V 799

**Tatra V 799** oli tšekkoslovakialaisen Tatran valmistama maastoauton prototyyppi vuodelta 1937. Auto suunniteltiin Tšekkoslovakian puolustusministeriön V 750 -mallista antaman palautteen pohjalta.

## Teknisiä tietoja

Autossa oli voimanlähteenä nelisylinterinen, nelitahtinen ilmajäähdytteinen rivimoottori, joka oli varustettu kannen yläpuolisella nokka-akselilla.

Voimansiirrossa oli nelivaihteinen vaihteisto ja kaksiportainen alennusvaihde, joka tuplasi vaihteiden määrän. Sekä etu- että taka-akseli olivat vetäviä. Kantavana rakenteena oli Tatralle tunnusomaisesti keskusputkirunko.

Autossa hyödynnettiin runsaasti muiden Tatra-mallien komponentteja. Moottorissa oli käytetty T92-mallin ja akselistoissa T87-mallin osia.

V 799 suunniteltiin viidelle hengelle ja avomallisessa teräskorissa oli puinen kehikko. Ovia ei ollut. Päällä oli irrotettava kangaskatto. Sivuilla oli varapyörät, jotka oli asetettu suunnilleen etu- ja taka-akselien puoliväliin. Auto oli tarkoitettu vetämään yksiakselista V 407 -mallista perävaunua, jonka kantavuus oli 140 kg. Huippunopeus perävaunun kanssa oli 82 km/h, ilman perävaunua 90 km/h.

## Prototyypit

Prototyypeistä ensimmäinen valmistettiin Tšekkoslovakian asevoimille ja se luovutettiin vuoden 1937 loppupuoliskolla. Sen tuotantomallinimeksi tuli **T79**. Auto kävi läpi perinpohjaiset testit, joissa tutkittiin sen maastokelpoisuutta. Lokakuussa asevoimilta tuli tilaus 50 ajoneuvosta. Seuraavana vuonna Tšekkoslovakian sudeettialueet, mukaan lukien Tatran tehtaat Kopřivnicessa, siirtyivät kansallissosialistisen Saksan haltuun, joten tilaus peruttiin. Prototyyppi kuitenkin onnistuttiin siirtämään turvaan ennen saksalaisten saapumista. Toinen prototyyppi, joka oli tehty Romanian asevoimia varten, jäi Tatran tehtaalle.

## Lähteet
Ruskomäntypistiäinen

**Ruskomäntypistiäinen** (*Neodiprion sertifer*) on keskikokoinen, ruskea pistiäislaji ja huomattava metsätalouden tuholainen. Mäntypistiäistoukat aiheuttivat huomattavia vahinkoja kesällä 2009 ja vahinkojen odotetaan jatkuvan vuonna 2010.

## Koko ja ulkonäkö

Ruskomäntypistiäisen sukupuolet ovat huomattavan erinäköisiä. Naaras on kellanruskea, 7&ndash;10&nbsp;mm pitkä pistiäinen jolla on mustat tuntosarvet. Koirasyksilöt ovat mustankiiltäviä ja niiden raajat sekä takaruumiin vatsapuoli ovat ruskeat. Koiraiden tuntosarvet ovat näyttävän sulkamaiset.

Täysikasvuiset toukat ovat noin 25&nbsp;mm pitkiä, harmaanvihreitä ja niissä on pitkittäisjuovia. Pää on musta. Elävät männyissä suurina ryhminä.

## Levinneisyys ja lentoaika
Euraasialainen laji, joka on levinnyt myös Pohjois-Amerikkaan. Aikuiset pistiäiset lentävät elokuusta lokakuuhun.

## Elinympäristö ja elintavat
Laji viihtyy kaikenikäisissä mäntymetsissä. Pistiäisnaaras munii männynneulasten sisälle ja munintakohdassa neulasen pinnalla näkyy kellertävä laikku. Toukat kuoriutuvat touko-kesäkuun vaihteessa ja syövät männyt suurelta osin neulasettomiksi kesä-heinäkuun aikana. Mäntypistiäistoukat eivät yleensä kajoa saman kesän aikana kehittyneisiin neulasiin, minkä seurauksena toukkien valtaaman puun oksien kärkiin jää neulasia. Kuivina ja lämpiminä kesinä muodostuu massaesiintymiä ja noin 20&ndash;30 vuoden välein laji aiheuttaa erityisen suuria tuhoja. On arvioitu, että mäntypistiäinen aiheuttaa kymmenen vuoden aikana puuston kasvussa noin 40&nbsp;% menetykset. Noin 4&nbsp;% puista kuolee toukkien aiheuttaman puun kunnon heikkenemisen ja sitä seuraavien ytimennävertäjien sekä pikikärsäkkäiden hyökkäyksen seurauksena. Kotelot ovat maassa.

Talvehtii pääasiassa munana, mutta osa yksilöistä viettää talven kotelossa lähtien lentoon vasta seuraavana kesänä.

Ruskomäntypistiäisen saalistajia luonnossa ovat ainakin seuraavat: rahkakurekiitäjäinen (*Agonum ericeti*), Aranea ventricosa, metsämyyrä (*Clethrionomys glareolus*), samettimuurahainen (*Formica cinerea*), Formica exsectoides, kaljukekomuurahainen (*Formica polyctena*), Misumenops tricuspidatus, ilveshämähäkki (*Oxyopes ramosus*), Pardosa hyperborea, Pardosa sphagnicola, talitiainen (*Parus major*), hiirakkoseppä (*Prosternon tessellatum*), kosteikkosysikiitäjäinen (*Pterostichus nigrita*), idänpäästäinen (*Sorex caecutiens*) ja Xysticus audax.

## Katso myös
*Pilkkumäntypistiäinen (*Diprion pini*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Ruskomäntypistiäinen (''Neodiprion sertifer'')
*METLA: Ruskomäntypistiäinen on torjuttavissa 
*Ötökkätieto: Ruskomäntypistiäinen (''Neodiprion sertifer'')
*Valokuva lajista
*European Pine Sawfly 
*ITIS: Neodiprion sertifer 
*Plantwise: European pine sawfly (''Neodiprion sertifer'')  
*Pherobase: Semiochemicals of Neodiprion sertifer, the European pine sawfly
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1904

**Jalkapallon olympiaturnaus** pelattiin toista kertaa vuoden 1904 St. Louisin olympialaisissa. Jalkapallo oli mukana alun perin näytöslajina eikä mitaleita jaettu, mutta Kansainvälinen olympiakomitea muutti tapahtuman myöhemmin viralliseksi. FIFA ei laske turnausta viralliseksi, sillä turnaukseen osallistuivat seurajoukkueet.

Turnaukseen osallistui kolme joukkuetta, joista yksi tuli Kanadasta ja kaksi Yhdysvalloista. Yhdysvaltain joukkueet olivat molemmat olympiakaupunki St. Louisin joukkueita. Turnauksen voitti kanadalaisjoukkue Galt FC.

## Tulokset

Galt FC Kanadasta voitti turnauksen. Yhdysvaltalaisjoukkueet jäivät taistelemaan turnauksen kakkossijasta. Turnauksen kakkossijan ratkaisemiseksi tarvittiin kaksi uusintaottelua.

## Lähteet
Aavikon kukka

**Aavikon kukka** on Sherry Hormanin vuonna 2009 ensi-iltaan tuotu elämäkertaelokuva, joka pohjautuu Waris Dirien omaelämäkerralliseen teokseen *[[Aavikon kukka (kirja)|Aavikon kukka]]*. Elokuva kertoo Dirien tiestä köyhästä somalialaistytöstä kansainväliseksi huippumalliksi. 

Dirie pakeni kotoaan teini-ikäisenä välttääkseen pakkoavioliiton vanhan miehen kanssa. Hän asui ensin sukulaistensa luona Mogadishussa, mistä hän muutti Lontooseen äitinsä sukulaisten kotiapulaiseksi. Tämän suurlähettiläsperheen palattua takaisin Somaliaan Dirie jäi yksin Lontooseen vailla mitään omaisuutta tai edes voimassa olevaa passia. Elokuvassa kerrotaan myös siitä, kuinka Dirien sukupuolielimet silvottiin perinnäistapojen mukaan hänen ollessaan vasta lapsi, ja miten hän myöhemmin toi asian julkisuuteen. Dirie kutsuttiin YK:n hyväntahdonlähettilääksi ja hän on toiminut aktiivisesti sukupuolielinten silpomista vastaan.

## Arvioita
*Turun Sanomien* Päivi Valotien mielestä haparoivasti toteutettu epätasainen elokuva dramatisoi kiusallisen kevyesti alistetun afrikkalaistytön matkan ja kasvun arvostetuksi YK:n erityislähettilääksi. Lopputulos maistuu hänestä jokseenkin falskilta.

## Lähteet
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1908

**Vuoden 1908** kesäolympialaisissa pelattiin ensimmäistä kertaa jalkapallon olympiaturnaus maajoukkueiden kesken, kun vuosien 1900 ja 1904 olympialaisissa esiintyivät seurajoukkueet. Jalkapallo oli alun perin vuosien 1900 ja 1904 olympialaisissa näytöslajina, ja vuonna 1908 oli alun perin ensimmäinen virallinen jalkapallon olympiaturnaus. Kansainvälinen olympiakomitea muutti kuitenkin myöhemmin myös aiempien turnausten tulokset virallisiksi. FIFA luokittelee Lontoon vuoden 1908 olympiaturnauksen ensimmäiseksi viralliseksi turnaukseksi.

Turnaukseen ilmoittautui kahdeksan joukkuetta, joista kuusi lopulta osallistui. Unkari ja Böömi vetäytyivät turnauksesta. Virallinen kisaraportti ilmoitti maiden poisjäännin syyksi Balkanin alueen poliittiset ongelmat. Ranska osallistui turnaukseen kahdella joukkueella.

Turnauksen loppuottelussa kohtasivat Tanska ja Iso-Britannia, jotka etenivät loppuotteluun voittamalla alkuerien vastustajansa selvin numeroin. Suurinumeroisin voitto nähtiin välieräottelussa, jossa Tanska voitti Ranskan maalein 17–1. Tanskan Sophus Nielsen viimeisteli ottelussa 10 maalia, mikä on edelleen olympiaennätys. Tappion masentamat ranskalaiset eivät lähteneet enää pronssiotteluun, vaan paikan siinä sai puolivälierissä pudonnut Ruotsi.

Loppuottelun voitti Iso-Britannia maalein 2–0. Alankomaat saavutti pronssia.

## Ottelut

### 1. kierros

### Välierät

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

 

## Ottelukaavio

## Maalintekijät
;11 maalia
*  Sophus Nielsen

;8 maalia
*  Vilhelm Wolfhagen

;6 maalia
*  Harold Stapley

;4 maalia
*  Clyde Purnell

;3 maalia
*  Nils Middelboe
*  Vivian Woodward

;2 maalia

*  Harald Bohr
*  August Lindgren

*  Frederick Chapman
*  Robert Hawkes

;1 maali

*  Émile Sartorius
*  Arthur Berry
*  Jops Reeman

*  Edu Snethlage
*  Gustaf Bergström

## Lähteet
Isabella de Urgel

**Isabella de Urgel** oli Aragonian kuningatar. Hän oli Urgelin kreivin Ermengol III:n ainoa tytär, ja hänen äitinsä oli Ermengol III:n ensimmäinen vaimo Adelaide. Isabella meni vuonna 1065 naimisiin Aragonian ja Navarran kuninkaan Sancho I:n kanssa. Tämän avioliiton seurauksena Isabellasta tuli Aragonian kuningatar (kuningatarpuoliso). Pari sai yhden pojan:
*Pietari I, oli isänsä seuraaja, mutta ei saanut eloon jääneitä jälkeläisiä avioliitoistaan Agnes de Aquitainen eikä Berthan kanssa.

Pari erosi vuonna 1071, ja Sancho meni uudelleen naimisiin, Felicia de Roucyn kanssa, vuonna 1076. Tästä avioliitosta syntyi kaksi poikaa, jotka olivat Pietari I:n seuraajia: Alfonso I ja Ramiro II.
Steve McCurry

**Steve McCurry** (s. 24. helmikuuta 1950) on yhdysvaltalainen kuvajournalisti. McCurry on keskittynyt pitkällä urallaan Etelä- ja Kaakkois-Aasian kuvaamiseen. Hänen tunnetuin teoksensa on valokuva *Afgaanityttö* Sharbat Gulasta vuodelta 1984. Kuva julkaistiin alun perin National Geographic -aikakauslehdessä.

McCurry syntyi Philadelphiassa, Pennsylvaniassa. Hän alkoi opiskella elokuvan historiaa ja elokuvausta Pennsylvanian valtionyliopistossa vuonna 1968. McCurry teki loppututkinnon elokuvataiteista vuonna 1974. McCurry innostui valokuvaamisesta työskennellessään valokuvaajana kaksi vuotta pennsylvanialaisessa sanomalehdessä *The Daily Collegian*. 

McCurryn kuvajournalistin ura alkoi 1970-luvun lopulla alkaneen Afganistanin sodan reportaasista. Hän kuvasi mujahideen-sissien joukoissa neuvostoliittolaisten tunkeutumista maahan. Hän voitti reportaasista kultamitalin sotavalokuvaaja Robert Capan nimeä kantavassa valokuvauskilpailussa sarjassa *Best Photographic Reporting from Abroad*. 

Afganistanin sodan jälkeen McCurry jatkoi konfliktien kuvaamista. Hän kuvasi muun muassa Irakin–Iranin sotaa, Libanonin sisällissotaa, Kambodžan sisällissotaa, Persianlahden sotaa ja nykyistä Afganistanin sotaa. McCurryn töitä on julkaistu lehdissä maailmanlaajuisesti ja hän toimittaa säännöllisesti kuvia *National Geographic* -aikakauslehdelle. McCurry on ollut Magnum Photos -kuvatoimiston jäsen vuodesta 1986 lähtien. McCurry on voittanut useita merkittäviä palkintoja, muun muassa neljä ensimmäistä palkintoa World Press Photo -kilpailussa. 

McCurry sai käyttöönsä viimeisen Kodakin valmistaman Kodachrome 64 filmirullan. Hän teki kesällä 2010 kuusiviikkoisen matkan, jolla hän otti kuvia, joissa tiivistyy hänen uransa. National Geographic -televisiokanava on tehnyt matkasta vuonna 2011 valmistuneen dokumentin.

McCurryn valokuvista koottu laaja näyttely oli esillä Helsingin Taidehallissa kesällä 2013.

## Teoksia
* *The Unguarded Moment*, Phaidon Press, 2009, 
* *In the Shadows of Mountains*, Phaidon Press, 2007, 
* *Looking East*, Phaidon Press, 2006, 
* *The Path to Buddha*, Phaidon Press, 2003, 
* *Sanctuary*, Phaidon Press, 2002, 
* *South Southeast*, Phaidon Press, 2000, 
* *Portraits*, Phaidon Press, Berlin 2000, 
* *Monsoon*, 1988
* *The Imperial Way*, 1985

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Steve McCurryn virallinen sivusto
* Steve McCurryn haastattelu Ylen elävässä arkistossa
*Viimeisen Kodachrome-rullan kuvat Vanity Fair -lehdessä
*National Geographic: The Last Roll of Kodachrome Dokumenttivideo, 31 min
Naantalin väylä

**Naantalin väylä** on Korppoon Utöstä Paraisilla Naantalin satamaan johtava meriväylä. Sen kulkusyvyys on 15,3 metriä ja se on yksi Suomen merialueen syvimmistä väylistä, sekä pisin meriväylä 120 kilometrin pituudellaan. Väylä oli vuoteen 2009 saakka kulkusyvyydeltään 13-metrinen. 13 metrin väylä valmistui vuonna 1986.

Väylä alkaa Formansbådanin reunamerkin läheisyydestä Utön eteläpuolelta ja jatkuu 15,3 metrin väylänä Saaristomeren läpi Naantalin satamaan. Väylällä on linjoja yhteensä 19 kappaletta.

## Väylän syvennys 15,3 metriin

Väylä on pääosin luontaisesti syvä, ja sitä ei tämän vuoksi ruopattu kokonaan. 120 kilometrin matkalla ruopattiin 24 kohdetta. Väylähankkeen lupaprosessi kesti kauan ja välillä ruoppaukset jouduttiin keskeyttämäänkin. Väylän viimeiset ruoppaustyöt saatiin valmiiksi Naantalin sataman edustalla joulukuussa 2009, mutta erillisen Nesteen Naantalin jalostamon edustalla sijaitsevan Motonmatalan ruoppausta jatkettiin kevääseen 2010. Ruoppaustöitä tehtiin ympäri vuorokauden.

Uuden kulkusyvyyden käyttöönotto tarkoittaa lähinnä sitä, että Naantalin jalostamolle suuntaavat suuret öljytankkerit M/T ''Mastera'' ja M/T ''Tempera'' pystyvät hyödyntämään koko kapasiteettinsa 105&nbsp;000 dwt, kun aiemmin ne joutuivat ajamaan vajaalla lastilla 80&nbsp;000 dwt.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Naantalin väylän hankearviointi (pdf) *Merenkulkulaitoksen julkaisuja 6/2001*. 22.10.2001. Merenkulkulaitos.
*
Timo Luukkanen

**Timo Luukkanen** on suomalainen muusikko, joka on toiminut Betoniporsas-yhtyeessä.

Luukkanen on toiminut muun muassa Warner-Chappellin palveluksessa A&R:nä. Nykyisin hän opettaa musiikkibisnestä Tampereen ammattikorkeakoulussa Virroilla. Hän on kotoisin Heinolasta.
Rahalla saa (elokuva)

**Rahalla saa** on Jens Lapiduksen samannimiseen bestseller-dekkariin pohjautuva elokuva ja niin sanotun Tukholma noir -trilogian ensimmäinen osa. Elokuvan jatko-osat ovat *[[Rahalla saa 2]]* (2012) ja *[[Rahalla saa - Luksuselämää]]* (2013). 

## Rooleissa

## Lähteet
Viimeinen asema

**Viimeinen asema** (*The Last Station*) on Michael Hoffmanin ohjaama saksalainen elämäkertaelokuva vuodelta 2009. Se perustuu vuonna 1990 ilmestyneeseen Jay Parinin elämäkerralliseen romaaniin Leo Tolstoista.

Pääosissa Christopher Plummer esittää Leo Tolstoita ja Helen Mirren hänen vaimoaan Sofja Tolstajaa.

## Näyttelijät

Lähde: 

## Arvioita
Tv-Nytissä kolme kriitikkoa antoi elokuvalle tähtiä keskiarvolla 3,0.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
David Clapham

**David Philip Clapham** (17. toukokuuta 1931 Rawmarsh, Yhdistynyt kuningaskunta – 22. lokakuuta 2005) oli eteläafrikkalainen Formula 1 -kuljettaja ja moottoriurheilutoimittaja. Hän osallistui vuoden 1965 Etelä-Afrikan GP:hen, mutta vetäytyi kilpailusta eikä osallistunut lainkaan kisaviikonloppuun. Hän kilpaili myös MM-sarjaan kuulumattomassa Randin GP:ssä vuosina 1963–1964, joissa keskeytti. Clapham kilpaili myös Formula Vee, Formula Ford, Etelä-Afrikan F1- ja Saloon Cars sarjoissa.

Clapman kirjoitti myös kolumneja ja artikkeleita Etelä-Afrikan moottoriurheilulehteen. Hän kuoli vuonna 2005 pitkällisen sairauden uuvuttamana.

## Lähteet
UCI World Ranking 2010

**UCI World Ranking 2010** oli toinen kausi, jolloin Kansainvälisen pyöräilyliiton kehittämä maantiepyöräilyn UCI World Ranking -pisteytys oli käytössä. Rankingpisteet määräytyivät UCI ProTour -sarjan kilpailujen sekä sarjasta pois jääneiden merkittävimpien etappi- ja yhden päivän kilpailujen tulosten perusteella. Kausi alkoi Tour Down Under -etappikilpailulla tammikuussa ja päättyi Lombardian ympäriajoon lokakuussa.

## UCI ProTour -kilpailut
Lähde: UCI

## Muut UCI World Rankingiin kuuluneet kilpailut
Lähde: UCI

## UCI World Ranking
*Lopullinen pistetilanne*

## Pro-tallit 2010
Lähde: UCI
* Ag2r-La Mondiale
* Astana Team
* Caisse d'Epargne
* Euskaltel-Euskadi
* Footon-Servetto
* Française des Jeux
* Garmin-Transitions
* Katjuša
* Lampre-Farnese Vini
* Liquigas-Doimo
* Omega Pharma-Lotto
* Quick Step
* Rabobank
* Team Sky
* Team HTC-Columbia
* Team Milram
* Team RadioShack
* Team Saxo Bank

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kansainvälisen pyöräilyliiton sivusto
Xavier Tondó

**Xavier Tondó Volpini** (5. marraskuuta 1978 Valls, Tarragona – 23. toukokuuta 2011) oli espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän edusti Cervélo TestTeamia 2010, ja Team Movistar -tallia vuonna 2011.

Tondó edusti vuonna 2003 alkaneen ammattilaisuransa aikana useita alemman tason ammattilaistalleja. Hän voitti vuonna 2007 Portugalin ympäriajon kokonaiskilpailun 56 sekunnin erolla Candido Barbosaan. Vuonna 2010 hän voitti Pariisi–Nizza-ajon kuudennen etapin. Saman vuoden Katalonian ympäriajossa hän voitti kolmannen osuuden ja sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi kymmenen sekuntia Joaquim Rodríguezille hävinneenä.

Hän kuoli 23. toukokuuta 2011 kotonaan Granadassa autotallin oven kaaduttua hänen päälleen.

## Saavutuksia
Lähde: Cycling Archives

;2002
:Tour of Qinghai Lake, etapin 7 voitto
;2005
:Volta ao Alentejo, kokonaiskilpailun ja etapin 4 voitto
:Vuelta a Asturias, etapin 3 voitto
;2007
:Troféu Joaquim Agostinho, kokonaiskilpailun, prologin ja etapin 2 voitto
:Portugalin ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto
;2008
:Subida al Naranco, voitto
;2009
:Tour de San Luis, etapin 5 voitto
:Vuelta a Andalucia, prologin voitto
:Vuelta a Burgos, kokonaiskilpailussa toinen
;2010
:Pariisi–Nizza, etapin 6 voitto
:Katalonian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, etapin 3 voitto
:Italian ympäriajo, kolmas etapilla 8
:Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides, kolmas etapilla 11
;2011
:Katalonian ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides
:Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides
:Vuelta a Castilla y León, kokonaiskilpailun voitto

## Lähteet
Laakirchen

**Laakirchen** on Gmundenin piirissä Ylä-Itävallassa sijaitseva 9&nbsp;781 asukkaan kaupunki. Se kuuluu myös Salzkammergutin matkailualueeseen.

## Kulttuuri
### Nähtävyydet
Itävallan paperinvalmistusmuseo on ainutlaatuinen vanhaan paperitehtaaseen rakennettu museo. Yksi sen päänähtävyyksistä on toiminnassa oleva kopio maailman ensimmäisestä paperikoneesta. Museon kokonaispinta-ala on yli 3&nbsp;000 neliömetriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin verkkosivusto
Valkonaamasirkku

**Valkonaamasirkku** (*Melozone biarcuata*) on Keski-Amerikassa tavattava sirkkuleihin kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Kooltaan valkonaamasirkku on 14&ndash;15&nbsp;cm. Lintujen ulkonäkö vaihtelee alalajeittain. *M. b. cabanisi* -alalajin päälaki on musta, niska ja pään sivut ovat ruosteenruskeat. Silmien ympärillä on valkoinen alue ja nokasta alaspäin lähtee musta viiksijuova. Selkä on vaalean oliivinruskea. Vatsa on väriltään valkoinen ja rinnassa on musta laikku. *M. b. biarcuata* -nimialalajilla pään valkoinen alue on laajempi ja viiksijuovat sekä rintalaikku puuttuvat. 

## Levinneisyys ja elinympäristö
Valkonaamasirkkua tavataan alueelta, joka ulottuu Meksikosta Costa Ricaan. Lajin elinympäristöä ovat metsien pensaikkoinen aluskasvillisuus ja kahviplantaasit. Elinympäristöt sijaitsevat yleensä 600&ndash;2&nbsp;000 metrin korkeudella meren pinnasta.

Valkonaamasirkut liikkuvat yleensä yksin tai pareittain. Ravintonaan linnut käyttävät hyönteisiä, joita ne etsivät maasta lehtiaineksen joukosta.

## Lähteet
Could I Have This Kiss Forever

**Could I Have This Kiss Forever** on Enrique Iglesiaksen ja Whitney Houstonin laulama duetto vuodelta 2000. Laulu julkaistiin ensimmäistä kertaa Iglesiaksen *[[Enrique]]* albumilla ja se menestyi hyvin monessa maassa. Se oli esimerkiksi sijalla yksi sekä Eurochart Hot 100 että Espanjan singlelistalla, ja sitä myytiin pelkästään Saksassa 150 000 kappaletta.

## Raidat
### Ison-Britannian versio
# "Could I Have This Kiss Forever" (Metromix)
# "Could I Have This Kiss Forever" (Tin Tin Out -mix)
# "I'm Your Baby Tonight" (Dronez-mix)

### Euroopan versio
# "Could I Have This Kiss Forever" (Metromix)
# "Could I Have This Kiss Forever" (Alkuperäinen versio)
# "Could I Have This Kiss Forever" (Tin Tin Out -mix)
# "If I Told You That" (Johnny Douglas -mix)
# "I'm Every Woman" (Clivilles ja Cole -mix)
# "Queen of the Night" (CJ Mackintosh -mix)
Pohjaslahden vaakuna

**Pohjaslahden vaakuna** oli Pohjaslahden kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa Salussärkän luonnonnähtävyyteen.

Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä vastapalkki, jonka kummastakin sivusta kasvaa kolme havunoksaa; kaikki hopeaa.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Pohjaslahden kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 3. marraskuuta 1960. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 20. huhtikuuta 1961.

Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1973, kun Pohjaslahti jaettiin Vilppulan ja Virtain kuntien kesken.

## Lähteet
* 
*
Rob Slotemaker

**Rob ”Sloot” Slotemaker** (13. kesäkuuta 1929 Batavia, Alankomaiden Itä-Intia (nyk. Jakarta, Indonesia) – 16. syyskuuta 1979 Zandvoort, Alankomaat) oli hollantilainen F1-kuljettaja, joka osallistui vuoden 1962 Hollannin GP:hen, mutta hänen autonsa ei ollut valmis kilpailuun mennessä, ja hänen paikkansa annettiin Wolfgang Seidelille. Slotemaker kuoli vuonna 1979 Circuit Park Zandvoortin radalla jouduttuaan onnettomuuteen, jossa hän mursi niskansa. Hän kuoli sairaalassa samana päivänä.
Luettelo Suomen albumilistan ykkösistä vuonna 1972

Tämä on **luettelo Suomen albumilistan ykkösistä** vuonna 1972. On huomioitava, että ennen vuotta 1994 Suomessa ei ollut yhtä virallista albumilistaa.

Tämä luettelo perustuu Mitä Suomi soittaa -albumilistaan, jota kokosi samaisen vuoden heinäkuun tilastoihin asti Suosikki Suomen Musiikkikauppiasliitto ry:n valtuuttamana. Lista ilmestyi kuukausittain. Elokuusta 1972 alkaen Suomen Musiikkikauppiasliitto alkoi koota Mitä Suomi soittaa -listaa itse.

## Katso myös

## Lähteet

*Lassila, Juha: Mitä Suomi Soittaa? - Hittilistat 1954-87 (Jyväskylän yliopisto: nykykulttuurin tutkimusyksikkö, 1990)
*Suomi soi 4: Suuri suomalainen listakirja (Tammi, 2005; toim. Jake Nyman)
Alfasekretaasi

**Alfasekretaasi** on nimitys kalvoproteiiniryhmälle, joka yhdessä beeta- ja gammasekretaasien kanssa pilkkoo amyloidiprekursoriproteiinejä (APP). Alfasekretaasit ADAM9, ADAM10, ADAM17 ja ADAM19 kuuluvat solujen pinnalle kiinnittyviin ADAM proteiineihin.

Amyloidiprekursorin kulkeutuessa solupinnan läpi sekretaasit leikkaavat sen kolmeen osaan; solun ulkopuoliseen osaan (sAPP tai APPs-alfa), beeta-amyloidiksi (Aβ) ja solun sisäpuoliseen osaan. Alfa- ja beetasekretaasit leikkaavat ensin amyloidiprekursorin kahtia. Gammasekretaasi puolestaan erottaa amyloid-prekursorin solun sisäpuolisesta osasta irti Aβ:n, ylimääräisen, joka päätyy solun ulkopuolelle.

Beeta-amyloidien muodostama amyloidiplakki liittyy Alzheimerin taudin kuvaan ja oireisiin.

## Lähteet
Luettelo Suomen albumilistan ykkösistä vuonna 1973

Tämä on **luettelo Suomen albumilistan ykkösistä** vuodelta 1973, joka sisältää Suomen Musiikkikauppiasliiton kerran kuussa kokoaman Mitä Suomi soittaa -listan ensimmäiselle sijalle yltäneet levyt.

Vuoden 1972 elokuusta vuoteen 1994 Suomen Musiikkikauppiasliitto kokosi Mitä Suomi soittaa -listan itse, koska ennen vuotta 1994 Suomessa ei ollut yhtä virallista albumilistaa.

## Katso myös

## Lähteet

*Lassila, Juha: Mitä Suomi Soittaa? - Hittilistat 1954-87 (Jyväskylän yliopisto: nykykulttuurin tutkimusyksikkö, 1990)
*Suomi soi 4: Suuri suomalainen listakirja (Tammi, 2005; toim. Jake Nyman)
Antonio Álvarez

**Antonio Álvarez** tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

* Antonio Álvarez, venezuelalainen baseballpelaaja
* Antonio Álvarez Alonso, espanjalainen pianisti
* Antonio Álvarez Desanti, costaricalainen poliitikko
* Antonio Álvarez Giráldez, espanjalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
* Antonio Álvarez Jonte, argentiinalainen poliitikko
* Antonio Álvarez Pereyra, portugalilainen upseeri
* Antonio Álvarez de Toledo y Beaumont, Alban herttua
* Antonio Álvarez de Toledo y Pérez de Guzmán, Villafranca del Bierzon ja Vélezin markiisi
* Ito (oik. Antonio Álvarez Pérez), espanjalainen jalkapalloilija.
Be with You

**"Be with You"** on Enrique Iglesiaksen *[[Enrique]]*-albumilta toisena julkaistu single. Laulun ovat kirjoittaneet Iglesias itse, Mark Taylor ja Brian Rawling. Single menestyi hyvin, erityisesti Yhdysvalloissa.

## Raidat
### Ison-Britannian versio
# "Be With You" (albumin versio)
# "Be With You" (Thunderpuss 2000 radio -mix)
# "Be With You" (Fernando Garibay's club mix)
# "Rhythm Divine" (musiikkivideo)

### Yhdysvaltojen versio
# "Be With You" (LP-versio)
# "Be With You" (videoversio)
# "Sólo Me Importas Tú"

### Espanjan versio
# "Sólo Me Importas Tú"
# "Sólo Me Importas Tú" (Mijangos club mix)
# "Sólo Me Importas Tú" (Fernando's club mix)
# "Sólo Me Importas Tú" (Mijangosin radioversio)
# "Sólo Me Importas Tú" (Fernandon radioversio)
Sahalahden vaakuna

**Sahalahden vaakuna** oli Sahalahden kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa puhuvasti kunnan nimeen, joskin vaakunassa on käytetty sudenhammaskoroa sahakoron sijaan selvyyden vuoksi.

Vaakunan selitys on ”kilpi sudenhammaskoron vastalohkoisesti jakama punaiseen ja hopeaan.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Sahalahden kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 8. joulukuuta 1961. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 10. huhtikuuta 1962.

Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2005, kun Sahalahti liittyi Kangasalan kuntaan.

## Lähteet
* 
*
Pyhän Ristin hautausmaa

**Pyhän Ristin hautausmaa** on Lohjan Karjalohjalla sijaitseva vanha hautausmaa, jossa on jäljellä kymmenen hautaa tai niihin liittyvä kiveä. 

Hautausmaan alueella on sijainneet kirkot rakennettiin vuosina 1647 ja 1745. Nykyisin niiden paikalla on muistomerkki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Lattahihna

**Lattahihna** tai **moniurahihna** on tehonsiirtoon käytetty hihna. Lattahihnoja käytetään esimerkiksi teollisuuden hihnakuljettimissa, koneiden voimansiirrossa ja auton moottorin lisälaitteiden käytössä.

## Lattahihnan ominaisuuksia
Lattahihna on yksinkertaisimmillaan vain vetävästä materiaalista rakennettu hihna. Nykyisin valmistetaan pääosin kerrosrakenteisia lattahihnoja, jotka koostuvat kitkakerroksesta, vetävästä kerroksesta ja pintakerroksesta. Lattahihnan kitkapinta on tavallisesti tasainen tai uritettu ja valmistettu kumista tai krominahasta. Urittamatonta lattahihnaa käyttävän hihnapyörän pinta voi olla hieman kupera, ettei hihna vaeltaisi pois hihnapyörältä, kuten kävisi täysin sylinterimäisellä hihnapyörällä. Kuperan hihnapyörän pinta poistaa hihnan ohjausrullien tarpeen. Lattahihna sallii kiinteät akselivälit, ja hihna voidaan liimata yhteen asennuspaikalla. Hihnan venymä on vähäistä, joten alkuperäinen kireys säilyy vuosia.

Kiilahihnaan verrattuna lattahihna vaatii vähemmän huoltoa, mutta on herkempi epäpuhtauksille ja kosteudelle. Lattahihnakäytössä pyritään suuriin kehänopeuksiin eli suuriin hihnapyöriin. Lattahihna ei pysty akselien tahdistukseen, vaan siihen tarkoitukseen käytetään hammashihnaa.

Lattahihna kiristetään hihnapyörille, ja vetovoima syntyy kitkapinnan puristusvoimasta. Samalla syntyy akseleille taivutuskuormitus. Hihnan kireys tarkistetaan painamalla hihnapyörien väliseltä alueelta hihnaa annetulla voimalla alaspäin ja mittaamalla painuman suuruus. Liian kireä hihna aiheuttaa ylimääräistä kuormitusta akselin laakeroinnille, liian löysä voi luistaa. Kitkapinnalle pääsevä vesi tai lika huonontavat herkästi lattahihnan kitkaominaisuuksia, ja hihna alkaa luistaa. Löysä hihna voi pudota pois hihnapyöriltä tai palaa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Paavin tiara

**Paavin tiara**, joskus myös **Kolmitiara** (), on paavin kruunu ja yksi paavillisista tunnusmerkeistä. Paavillisia tiaroja on ollut olemassa useita kappaleita keskiajalta alkaen. Jotkut paavit ovat kierrättäneet edeltäjiensä tiaroja kun taas jotkut ovat käyttäneet omiaan. 

## Historia
Tiaran historia on osittain tuntematon, mutta paavi Gregorius I:n (virassa 590–604) tiedetään käyttäneen muodoltaan nykyistä tiaraa muistuttavaa päähinettä. Tämä malli oli vielä yksinkertainen tiara. Toinen tiara lisättiin päähineeseen paavi Bonifatius VIII:n virkakauden (1294–1303) aikana.

Kirkollisista maalauksista tiedetään paavi Klemens V:n (virassa 1305–1314) käyttäneen nykyisen mallista kolmikerrallista tiaraa.

## Käyttö
Perinteisesti paavi on käyttänyt tiaraa kruunajaisissaan ja ei-kirkollisissa juhlamenoissa. Paavi Paavali VI (1963–1978) on toistaiseksi viimeinen kolminkertaisella tiaralla kruunattu paavi. Paavali VI oli saanut uuden tiaransa lahjoituksena ja kruunajaisten jälkeen hän määräsi tiaransa myytäväksi ja saadut rahat annettavaksi hyväntekeväisyyteen. Kyseinen tiara on nykyään näytillä Perisynnittömän sikiämisen kansallispyhäkköbasilikassa Washingtonissa. Hänen mukaansa tiara ei ollut sopiva päähine kirkon johtajalle. 

Nykyään tiara esiintyy mm. Vatikaanin vaakunassa, lipussa ja sinetissä. 

## Katso myös

*Mitra

## Lähteet
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1920

**Jalkapallo** oli vuoden 1920 Antwerpenin olympialaisten ohjelmassa yhden olympiadin tauon jälkeen, sillä vuoden 1916 olympialaisia ei järjestetty ensimmäisen maailmansodan takia.

Olympiaturnaukseen osallistui 14 maata. Turnaukseen ilmoittautunut Sveitsi vetäytyi turnauksesta ennen otteluiden alkua. Ensimmäisenä ei-eurooppalaisena maana jalkapallon olympiaturnauksessa esiintyi Egypti. Turnaus pelattiin Bergvallin karsintajärjestelmän mukaan, jolloin ottelun hävinneet joukkueet pelasivat vielä turnauksen kakkossijasta.

Jo avauskierroksella koettiin yllätyksiä, kun Norja päihitti Ison-Britannian ja parhaita pelaajiaan säästellyt Tanska kompastui Espanjaan. Isäntäjoukkue Belgia selvisi loppuotteluun kukistamalla sekä Espanjan että Alankomaat luvuin 3–1. Tšekkoslovakia teki selvää jälkeä Jugoslaviasta, Norjasta ja Ranskasta.

Loppuottelussa kohtasivat Belgia ja Tšekkoslovakia 35&thinsp;000-päisen yleisön edessä. Turnaus päättyi skandaaliin, kun Tšekkoslovakian joukkue marssi ulos kentältä kesken loppuottelun ja tuli diskatuksi. Peli karkasi täysin brittiläisen erotuomarin John Lewisin käsistä. Ottelua luonnehdittiin kovaksi, jossa pelattiin enemmän miestä kuin palloa. Belgialaishyökkääjä runnoi Tšekkoslovakian maalivahdin Klapkan tajuttomaksi, mutta tuomari ei katkaissut peliä ennen kuin tšekkoslovakialaispuolustaja tarttui käsin palloon, jolloin tuomiona oli rangaistuspotku ja 1–0-johtomaali Belgialle. Belgian toinen maali puolestaan syntyi paitsiotilanteesta, ja kun erotuomari vielä ajoi kentältä tästä huomauttaneen tšekkipelaajan, kuohahtivat tunteet kunnolla ja joukkue lähti pois kentältä. Belgian lippu nostettiin voittosalkoon ja raakalaismaisesti käyttäytynyt yleisö repi Tšekkoslovakian lipun palasiksi. Tšekkoslovakia teki ottelusta protestin, mutta se hylättiin ja maa tuli diskatuksi turnauksesta kentältä poistumisen vuoksi. Hopealle sijoittui Espanja.

## Ottelut
### Ensimmäinen kierros

----

----

----

----

----

### Puolivälierät

----

----

----

### Välierät

----

### Loppuottelu

### Ottelut 2. sijasta
#### 1. kierros

----

#### 2. kierros

#### Hopeaottelu

#### Ottelu sijoista 8.–9.

## Ottelut

### Ottelut hopeasta ja pronssista

Egyptin turnaus päättyi voittoon, koska se oli aiemmin hävinnyt Italialle. Diskatulle Tšekkoslovakialle hävinnyt Ranska olisi ollut oikeutettu pelaamaan hopeamitaleista, mutta joukkue oli jo matkustanut pois kisapaikalta.

## Lähteet
Pihkakääriäinen

**Pihkakääriäinen** (*Retinia resinella*) on männyissä elävä pieni perhonen.

## Koko ja ulkonäkö

Pihkakääriäinen on pienikokoinen, yleisväritykseltään huomattavan tumma perhonen, jonka lähes mustissa etusiivissä on nähtävissä harmaankiiltävää kuviointia. Takasiivet ovat tummanruskeat. Siipiväli 16&ndash;22&nbsp;mm.

Aikuista perhosta huomattavasti useammin näkee toukan männynversoihin aiheuttamia äkämiä. Pihkakääriäisen aiheuttama äkämä on noin sormenpään kokoinen, muodostuu kasvin omasta pihkasta sekä toukan eritteistä ja se muistuttaa ulkoisesti oksaan kiinnittynyttä, pihkasta muodostunutta palleroa. Punertava toukka elää äkämän sisällä ja saattaa aiheuttaa äkämän yläpuolisen verson osan kuoleman.

## Levinneisyys ja lentoaika
Eurooppalainen laji, joka on esiintymisalueellaan varsin yleinen. Suomessa kääriäistä tavataan koko maassa. Aikuisia perhosia tavataan toukokuulta heinäkuulle.

## Elinympäristö ja elintavat
Pihkakääriäinen viihtyy erityisesti taimikoissa. Aikuinen perhonen munii männynversojen kärkiin, missä toukat kuoriutuvat, kaivautuvat oksan sisään ja aiheuttavat lajille tyypillisen pihkakasvaimen syntymisen. Äkämän yläpuolella sijaitseva verson osa voi kuolla tai vioittua, mikä saattaa aiheuttaa laadullista haittaa kasvista saatavalle puutavaralle. Laji talvehtii toukkana kaksi kertaa ja koteloituu äkämän sisälle.

Aikuiset yksilöt ovat yöaktiivisia ja lentävät valolle

## Ravintokasvi
Toukan ravintokasvi on metsämänty (*Pinus sylvestris*).

## Katso myös
*Männynversokääriäinen (*Rhyacionia buoliana*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Pihkakääriäinen (''Retinia resinella'')
*Pherobase: Semiochemicals of Retinia resinella, the Pine resin-gall moth
Vitali Šumbarets

**Vitali Ihorovytš Šumbarets** (; s. 14. heinäkuuta 1983, Kremenets, Ukraina) on ukrainalainen mäkihyppääjä. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on 25:s sija Planicasta lentomäestä vuodelta 2009. Shumbarets oli myös mukana Vancouverin olympialaisissa sijoittuen normaalimäessä sijalle 45.

## Aiheesta muualla
*Vitali Šumbarets FIS:n sivuilla
Queluzin palatsi

**Queluzin palatsi** () on portugalilainen 1700-luvulta peräisin oleva palatsi, joka sijaitsee Queluzin kaupungissa, Sintrassa. Palatsi, yksi Euroopan viimeisistä rokokoo-rakennuksista, suunniteltiin Portugalin kuninkaalle Pietari III:lle kesänviettopaikaksi. Pietarin kuoleman jälkeen palatsi oli kuningatar Maria I:n vankipaikkana, kun hän sairastui äkillisesti mielisairauteen. Myöhemmin, kun Ajudan kansallispalatsi tuhoutui tulipalossa vuonna 1794, Queluzin palatsista tuli Juhana VI:n ja tämän perheen virallinen asuinpaikka. He asuivat siellä vuoteen 1807 saakka, jolloin Juhana VI pakeni muun kuningasperheen kanssa Brasiliaan Ranskan miehitettyä Portugalin.

Arkkitehti Mateus Vicente de Oliveira aloitti palatsin suunnittelun vuonna 1747. Rakennusta verrataan usein Versaillesin palatsiin, vaikka se onkin selvästi pienempi.

Vuonna 1826 palatsin suosio Portugalin hallitsijoiden keskuudessa laski, ja vuonna 1908 siitä tuli valtion omaisuutta. Vuonna 1934, vakavan tulipalon seurauksena, palatsin sisustus tuhoutui. Se kuitenkin entisöitiin ja nykyään palatsi on avoinna turisteille ja onkin yksin alueen päänähtävyyksistä.

Yksi palatsin siivistä, rakennettu vuosina 1785–1792, on nykyään muiden maiden valtionpäämiehien majoituspaikkana.

## Arkkitehtuuri

Queluzin arkkitehtuuri edustaa Portugalin kulttuurin ylellisyyden aikakauden loppupuolta. 1700-luvun alusta Portugalissa työskenteli monia ulkomaalaisia taiteilijoita ja arkkitehteja, jotka toivat mukanaan klassisia arkkitehtuurisia ideoita, jotka polveutuivat renessanssista. Queluz kapinoi tyylillään aiempaa, raskaampaa, italialaisvaikutteista barokkia, joka edelsi rokokoota.

Queluzin palatsia verrataan usein Versaillesin palatsiin, mikä ei ole perusteltua. Versaillesin on sanottu säteilevän majesteettisuutta, kun taas Queluzin on sanottu olevan "ennemminkin hieno kuin upea" ja näyttävän "erittäin kalliilta syntymäpäiväkakulta". Queluzin tyyli heijastaa Portugalin senaikaisen kuningasperheen elämäntyyliä.

## Lähteet
Pirttikylän vaakuna

**Pirttikylän vaakuna** oli Pirttikylän kunnan tunnus. Vaakunan aiheen viisikulmiot lipukkeineen, jotka esitetään vuorovärisinä, antavat kuvan pirtin päädystä, jonka kuvajainen heijastuu veden pinnasta. Tämä puolestaan voidaan yhdistää suoraan kunnan nimeen.

Vaakunan selitys on ”sini-hopeakatkoisessa kentässä kaksi tasakylkistä viisikulmiota, joista kumpikin yhdellä sivullaan koskettaa pitkin toista erottavaa koroa; kuviossa lipuke; kaikki vuorovärisiä.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Pirttikylän kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 6. elokuuta 1963. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 26. marraskuuta samana vuonna.

Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1973, kun Pirttikylä liitettiin Närpiön kuntaan.

## Lähteet
* 
*
Leino Hassinen

**Leino Pekka Päiviö Hassinen** (30. kesäkuuta 1924 Sortavala  – 16. marraskuuta 2015 Tuusula) oli pappi, joka teki pitkän uran Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa. Eläkkeelle jäätyään hän toimi Inkerin evankelis-luterilaisessa kirkossa eri tehtävissä, viimeiseksi kirkon piispana (1993–1996).

## Henkilöhistoria
Hassinen vihittiin papiksi 9. tammikuuta 1949 Tampereella. Ensimmäinen papinpaikka oli Vihdin seurakunnan nuorisopastorina 1949–1951. Teologian lisensiaatin tutkinnon Hassinen suoritti Ruotsissa Lundin yliopistossa 1951–1954. Jurvassa hän oli virallisen apulaisen tehtävissä 1954–1956. Kirkkoherrana Hassinen toimi Värtsilässä 1956–1959, Karkkilassa 1966–1968 ja Vihdissä 1977–1987. Hassinen oli uutena virkana perustetun Teknillisen Korkeakoulun ja Helsingin Kauppakorkeakoulun korkeakoulupastorina 1959–1966. Asemapaikkana oli Espoon Otaniemi. Hassinen toimi kirkon johtavan sanomalehden Kotimaan päätoimittajana 1969–1977.

Eläkkeellä oleva Hassinen kutsuttiin juuri uudelleen itsenäistyneen Inkerin luterilaisen kirkon palvelukseen 1989. Hassinen koulutti uusia pappeja inkeriläisseurakuntiin. Hallinnollisesti Viron evankelis-luterilaiseen kirkkoon kuuluneen Inkerin rovastikunnan lääninrovastina hän toimi 1990–1992. Inkerin kirkon piispana Hassinen palveli 1993–1996. Hassinen jäi pois piispan tehtävästä Aarre Kuukaupin aloittaessa tehtävässä.

Talvisodan aikana Hassinen asui Sortavalassa. Kun Neuvostoliitto 2.2.1940 pommitti kaupunkia, Hassinen katseli kotitalonsa ikkunasta, kun palopommit iskivät läpi Sortavalan luterilaisen kirkon peltikaton ja kirkko paloi. Viisikymmentä vuotta myöhemmin hän pääsi vihkimään Sortavalan uutta kirkkoa Inkerin kirkon piispana.

### Tutkinnot
* Sacri minister kandidaatti (SMK), 1948
* Pappisvihkimys, 1949
* Teologian lisensiaatti (Lund), *Luthers syn på ekonomiska frågor*, 1954
* Teollisuusseminaari, 1958
* Ylempi pastoraalitutkinto, 1959

### Tunnustukset
* Rovasti, 1973
* Valkoisen Ruusun I lk risti, 1982
* Teologian tohtori, h.c., Concordia Theological Seminary, Fort Wayne, Indiana, USA, 1996
* Pyhän Henrikin risti, Suomen ev.lut kirkko, 2010

## Teokset
* *Kristinusko ja kommunismi*, 1967, Kirjayhtymä
* *Nyt on kirkon aika*, 1969, Kirjapaja
* *Huomisesta loistaa kirkkaus*, 1979, SLEY-kirjat
* *Aikuiskatekismus*, 1984, Kirjapaja
* *Idän uusi aamu, Inkerin kirkon nousun vuodet*, 1997, Ajatus

## Lähteet
Ed Roberts

**Henry Edward ”Ed” Roberts** (13. syyskuuta 1941 – 1. huhtikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen tietokoneinsinööri. Hänet tunnetaan Altair 8800 -kotitietokoneen kehittäjänä.

## Aiheesta muualla
*Creator of First Personal Computer Dies Wired.com 2.4.2010