Amerikancockerspanieli

**Amerikancockerspanieli** (), joka tunnetaan Yhdysvalloissa pelkästään nimellä **cockerspanieli** () kehitettiin Yhdysvalloissa Britanniasta tuoduista spanieleista. 1930-luvulla rotu erosi brittiläisistä spanieleista jo niin paljon, että se rekisteröitiin omaksi rodukseen.

Rotu ei ihan yltänyt vuonna 2025 sadan suosituimman koirarodun joukkoon Suomessa. Vuosina 2020–2025 Suomessa syntyi joka vuosi noin sata amerikancockerspanielia.

## Ulkonäkö

Amerikancockerspanielin paino on nartuilla noin 9 kg ja uroksilla 11–12 kg, ja sen ihannesäkäkorkeus on nartuilla 35,5 cm ja uroksilla 38 cm, +/– 1,5cm vaihtelut sallittuja. Koiran turkki voi olla musta, kermanvärinen eli buff, punainen, suklaanruskea, black&tan tai kirjava. Sallittuja kirjavia väriyhdistelmiä ovat ns. tricolour (eli valko-musta-ruskea), jolla saa lisäksi olla ruskeat tan-merkit silmien päällä, hännän alla, kuonossa ja tassuissa, mustavalkoinen, punavalkoinen sekä suklaanruskeavalkoinen.

Rodun tyypillisiä tuntomerkkejä ovat kupolimainen pää, suuret tummat silmät ja lyhyt syvä kuono. Turkki on roikkuva, pitkä, silkkimäinen ja runsas. Pitkät, rönsyilevän hyöhenmäiset korvat ovat rodulle tunnusomaiset. Turkin ei tulisi olla kihara.

Amerikancockerspanielin turkki vaatii runsaasti hoitoa, rotumääritelmän vastainen turkki enemmäin kuin oikeanlaatuinen. Se on pestävä ja föönattava viikoittain, ja trimmaus tulisi suorittaa noin neljän viikon välein.

## Luonne ja käyttäytyminen

Rodun luonne on iloinen, luottavainen ja älykäs. Ihanteellinen amerikancockerspanielin luonne on iloinen, avoin ja miellyttämishaluinen. Ne ovat usein luonteeltaan pehmeitä, eikä niille siten sovi kova tai rankka koulutus. Amerikancockerspanieli on yleensä ystävällinen ja luotettava lasten seuralainen. Vaikka rodun tunnetuin harrastus on koiranäyttelyt, sopii rotu myös muihin koiraharrastuksiin.

## Alkuperä

Rotu on alunperin kehitetty lehtokurpan metsästykseen. Yhdysvalloissa rotu on rekisteröity nimellä cockerspanieli, joka tarkoittaa "tavallista" cockerspanielia Suomen lisäksi myös Britanniassa, mikä saattaa aiheuttaa sekaannuksia. 1930-luvulla rotu erosi jo niin paljon vastaavasta brittiläisestä rodusta, että se rekisteröitiin omaksi rodukseen. Nykyisin amerikancockerspanieli on useimmiten perheen lemmikki tai näyttelykoira, harvemmin metsästyskoira.

## Terveys

Rodun keskimääräinen elinikä on noin 10 vuotta, kun tarkastellaan vuosina 2011–2025 kuolleita rodun edustajia. Tyypillisimmät kuolinsyyt ovat vanhuus, syöpäsairaudet, maksan ja ruoansulatuskanavan sairaudet. Amerikancockerspanielin tyypillisimmät terveysongelmat ovat lonkkaniveldysplasia, patellaluksaatio, selkäongelmat, muutamat silmäsairaudet, atopia ja allergiat.

Eriasteista patellaluksaatiota esiintyy noin 9 %:lla rodun edustajista, kun tarkastellaan vuosina 2015–2025 tutkittuja amerikancockerspanieleita. Patellaluksaatio saattaa vaatia leikkaushoitoa. Luuston sairauksista huolestuttavin on lonkkaniveldysplasia. Vain noin 46 %:lla amerikancockerspanieleista on terveet lonkat (Suomen Kennelliiton arvosteluasteikolla A tai B), kun taas kohtalaista tai vaikeaa lonkkaniveldysplasiaa esiintyy 8 %:lla rodun edustajista (Suomen Kennelliiton arvosteluasteikolla D tai E).

Erilaisista silmäsairauksista rodulla esiintyy ylimääräisiä ripsiä (distichiasis), puutteellista kyynelkanavan aukkoa, silmäluomen kiertymistä ulospäin ja perinnöllistä kaihia. Amerikancockerspanielin PEVISA-ohjelmassa on pakollinen lonkkakuvauslausunto, polvilausunto ja silmälausunto.

Amerikancockerspanieli on kondrodystrofinen koirarotu. Retrogeeni 2-FGF4 (CDDY) aiheuttaa välilevyjen varhaista rappeutumista, mikä tekee niistä alttiita vaurioille. Pitkälle edennyt rappeutuminen johtaa välilevyjen kalkkeutumiseen, joita voidaan nähdä röntgenkuvista. Kalkkeutuneet välilevyt ovat alttiita tyräytymään, mikä voi pahimmillaan johtaa halvaantumiseen ja eutanasiaan. Periytyminen on vallitsevaa, joten välilevysairauden riski kasvaa jo yhden geenikopion myötä. Valtaosa amerikancockerspanieleista on homotsygootteja eli kantaa kahta kopiota 12-FGF4 retrogeenistä.

Rodulla esiintyy jonkun verran atopiaa ja ruoka-aineyliherkkyyttä. Molemmissa elimistön puolustusmekanismi reagoi normaalista poikkeavalla tavalla tavallisiin, useimmiten vaarattomiin asioihin (allergeeni). Atopia ja ruoka-aineyliherkkyys ovat elinikäisiä vaivoja, jotka ovat usein kontrolloitavissa, mutta eivät parannettavissa. Oireina ovat usein ihon kutina ja punoitus ja usein koira nuolee tai raapii kutisevia alueita. Korvatulehdukset ovat yleisiä atopiasta kärsivillä koirilla sekä myös tassujen ihotulehduksia voi esiintyä.

Amerikacockerspanielit ovat keskimääräistä rotukoiraa sisäsiittoisempia. Geenitutkimuksessa vähiten sisäsiittoinen koirarotu oli sekarotuinen ja sen jälkeläisen sisäsiittoisuusluku oli 0,04. Serkusten jälkeläisen sisäsiittoisuusluku on 0,0625 ja täyssisarusten jälkeläisellä luku on 0,25, mikä on melkein sama kuin keskimääräisellä rotukoiralla. Amerikancockerspanieleiden jälkeläisen luku on peräti 0,30. Yleisellä tasolla sisäsiittoisuus lisää sairastavuutta ja heikentää rodun elinvoimaa.

## Katso myös
* Cockerspanieli
* Fieldspanieli
* Walesinspringerspanieli
* Englanninspringerspanieli

## Lähteet
*Amerikancockerspanielit ry
*Amerikancockerspanielin rotumääritelmä 
*KoiraNet-jalostustietojärjestelmä 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Cocker Spaniel Online Magazine 
* Yhdistyksiä ja kerhoja:
**American Spaniel Club, Inc. 

* Oppaita ja lisätietoa:
**Amerikancockerspanielin rotuesittely
**American Cocker Spaniel Information Page  
**Dog Breed Information Center Page 
**Dogs In Depth Page 
**The Cocker Spaniel Owner's Guide