open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Max Valier

__NOTOC__
**Max Valier** (9. helmikuuta 1895 – 17. toukokuuta 1930) oli itävaltalainen amatöörirakettitutkija ja kirjailija, joka edisti rakettien käyttämistä avaruusaluksissa ja kehitteli rakettikulkuneuvoja Opel-yhtiölle vuosina 1927–1929.

## Opinnot ja sota

Valier syntyi Bolzanon kaupungissa Itävalta-Unkarin eteläosissa Etelä-Tirolissa (nykyisin osa Italiaa). Hän opiskeli vuodesta 1913 lähtien Innsbruckin yliopistossa fysiikkaa, meteorologiaa, tähtitiedettä ja matematiikkaa. Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä Valier määrättiin palvelukseen Itävalta-Unkarin armeijaan. Sodan aikana Valier haavoittui. Sodan jälkeen hän ei enää palannut opintojensa pariin, mutta kirjoitteli tiedeaiheisia artikkeleita lehtiin.

## Rakettitutkimuksen pariin

Vuonna 1923 Valier innostui Hermann Oberthin kirjasta *Die Rakete zu den Planetenräumen* (Raketti planeettainväliseen avaruuteen). Valier oli mukana perustamassa Saksaan maan ensimmäistä raketti- ja avaruustekniikkayhdistystä nimeltä Verein für Raumschiffahrt, VfR () 

Vuonna 1927 Valier esitti autotehtailija Fritz von Opelille rakettikäyttöisten autojen kehittämistä. Opel oli tuolloin Saksan suurin autonvalmistaja. Von Opel palkkasi Valierin ja seuraavat vuodet Valier keskittyi avaruusrakettien sijasta rakettikäyttöisten Opel RAK&nbsp;-maakulkuneuvojen ja lentokoneiden kehittelyyn. Parissa vuodessa onnistuttiin tekemään maailman ensimmäinen rakettikäyttöinen auto, useita autojen nopeusennätyksiä, maailman ensimmäinen rakettilentokone, maailman ensimmäinen rakettijuna ja raidekulkuneuvojen nopeusennätys. Kehitystyö jatkui hyvin tiiviinä, kunnes vuoden 1929 pörssiromahdus aiheutti Opelin myymisen General Motorsille.

Opel-yhteistyön jälkeen 1930 Valier lennätti Heylandtin kentällä rakettilantokonetta, ja kokeili myöhemmin samana vuonna Valier-Heylandt Rak 7 -nimistä rakettiautoa.

## Äkillinen kuolema
Valier kuoli rakettimoottorikokeessa Berliinissä, kun alkoholikäyttöinen koemoottori räjähti. Valierin rintaan sinkoutui sirpale, ja hän menehtyi välittömästi.

## Katso myös
* Opel RAK

## Lähteet
Kognitiivinen oppipoikamalli

**Kognitiivinen oppipoikamalli** on pedagoginen malli, jossa tarkoituksena on oppia asiantuntijoiden käyttämiä ajattelu- ja toimintatapoja. Toiminta muistuttaa vanhan ajan mestarin ja oppipojan yhteistyötä. Kognitiivisessa oppipoikamallissa painotetaan oppimisen ja tiedon toiminnallista, situationaalista ja sosiaalista luonnetta. Oppija havainnoi ja harjoittelee asiantuntijan ohjauksessa. Hän oppii alan ammattilaiselle ominaisen tavan toimia ja ajatella. Oppimisprosessi pyritään muokkaamaan aidoksi toiminnaksi autenttisissa tilanteissa, jolloin opitaan käytännön tietoja ja taitoja.  

Tietojen karttuessa kehittyy myös tapa käyttää tietoa. Oppimisprosessi on vastavuoroinen: esimerkiksi opettaja opettaa strategian tai mallin, jonka jälkeen oppija tekee itse oppimisen kohteena olevan asian. Opettaja ohjaa oppipoikaa muodostamaan oppimista edistäviä kysymyksiä opittavasta asiasta. Hän seuraa ja ohjaa opiskelijaa. Mallia käytetään ammatillisessa koulutuksessa, musiikin opiskelussa, työssäoppimisessa ja henkilöstökoulutuksessa, varsinkin perehdyttämisessä. Oppipoikamallissa mallinnetaan, ohjataan, tuetaan ja reflektoidaan. Kognitiivisessa oppipoikamallissa toiminnan ohjaaminen, tukeminen ja reflektointi vaatii oppimisprosessin jatkuvaa havainnointia. Mallin ideana on asiantuntijoiden hiljaisen tiedon ja kokemuksen näkyväksi tekeminen. 

Ammatin oppiminen on kiinteästi sidoksissa työn sisältöön ja toimintaympäristöön. Opiskelu aidossa ympäristössä edistää tehokkaasti oppimista. Tietojen oppiminen edellyttää, että opiskelijalla on mahdollisuus pureutua työn sisältöön ja ammatilliseen toimintaan, jotta hän voi sisäistää työsuorituksen vaiheet ja harjaantua sujuvaan toimintaan. 

## Kirjallisuutta

* Eteläpelto, A. & Tynjälä, P. (toim.) 1999. Oppiminen ja asiantuntijuus, työelämän ja koulutuksen näkökulmia. Porvoo: Wsoy.
* Koli, H. & Silander, P. 2003. Verkko-opetuksen työkalupakki – oppimisaihiosta oppimisprosessiin. Helsinki: Finn Lectura Oy Ab
* Ruohotie, P. & Honka, J. 2003. Skills. Ammatillinen huippuosaaminen. Kompetenssitutkimuksen avaama näkökulma huippuosaamiseen, sen kehittämiseen ja johtamiseen. Saarijärvi: Saarijärvi Offset. Oy. 
* Tynjälä, P. 2000. Oppiminen tiedon rakentamisena – Konstruktivistisen oppimiskäsityksen perusteita. Tampere: Tammer-Paino Oy.

## Aiheesta muualla

* Apprentice
* Education Theory of Apprenticeship
* Mestari ja oppipoika -kampanja 
* Jyväskylän yliopisto 
* Suomen Yrittäjät ry:n Mestarikiltaneuvosto
*HAMK:n ammatillisen opettajakorkeakoulun opiskelijat soveltavat kognitiivista oppipoikamallia kestävän kehityksen opettamiseen
*Kognitiivisen oppipoikamallin soveltaminen tietotekniikan työpaikkaohjaukseen
*HAMK:n ammatillisen opettajakorkeakoulun opiskelijat demonstroivat kognitiivista oppipoikamallia senteiden opettamiseen. "Ollin oppipoikamallia" sovelletaan hätävarjelun liioitteluun (YouTube)
Snookerin ammattilaisturnaukset

Snookerin ammattilaiskausi (Main Tour, pääkiertue) alkaa vuosittain loppukesällä ja päättyy seuraavan vuoden keväällä maailmanmestaruusturnaukseen. Kausi koostuu ranking- ja kutsuturnauksista.

Maailmanlistan 16 ensimmäisellä pelaajalla on automaattisesti osallistumisoikeus MM-turnaukseen ja he sijoitetaan 32 parhaan pelaajan kaavioon. Nykyisin suurimpaan osaan turnauksista kaikki pelaajat osallistuvat karsintaturnaukseen, aikaisemmin maailmanlistan 16 parasta sijoitettiin automaattisesti 32 pelaajan pääkaavioon. Ammattilaiskiertueen järjestämisestä vastaa ''World Snooker Association'', jonka hallinnossa toimii muun muassa huippupelaaja Peter Ebdon.

Perinteisesti ammattilaiskauden on aloittanut World Open -turnaus. Kausi 2005–2006 kuitenkin alkoi kutsuturnauksella Northern Ireland Trophy, joka on kaudesta 2006–2007 lähtien ranking-turnaus. Kausi 2007−2008 aloitettiin elokuussa 2007 Kiinassa Shanghai Masters -turnauksella. Loppuvuodesta pelataan syyskauden lopettava, kauden toiseksi arvostetuin turnaus UK Championship. Muita kauden aikana pelattavia ranking-turnauksia ovat viime vuosina olleet muun muassa Malta Cup, Welsh Open, China Open sekä kauden arvostetuin turnaus, maailmanmestaruusturnaus (World Snooker Championship). 

Kutsuturnauksista arvostetuin on The Masters, joka on koko kauden kolmanneksi arvostetuin turnaus heti maailmanmestaruus- ja UK Championship -turnausten jälkeen. Mastersiin kutsutaan maailmanlistan 16 parasta pelaajaa. Kauden aikana pelataan myös useita muita kutsuturnauksia, joihin huippupelaajat vuosittain osallistuvat. 

Useiden turnauksien nimissä on myös sponsorin nimi mukana. Turnaukset pelataan pääsääntöisesti cup-menetelmällä, joissa ottelun häviäjä putoaa turnauksesta ja voittaja jatkaa. Poikkeuksiakin on, esimerkiksi vuonna 2006 pelattu Grand Prix, jossa alkulohkot pelattiin  täyskierroskilpailuna. Tätä turnausmuotoa käytettiin myös kauden 2007−2008 kevätpuoliskolla palatussa Malta Cup -turnauksessa, joka ei tällä kerralla ollut ranking-turnaus.

## Ranking-turnausten karsinnat

Ranking-turnausten karsinnat pelataan yleisemmin snookerakatemiassa (*World Snooker Academy at the English Institute of Sport*). Akatemiassa harjoittelevat monet, ja erityisesti nuoret huippupelaajat. Varsinainen pääturnaus alkaa yleensä vaiheesta, jossa on 32 parasta pelaajaa ja mahdollisesti yksi villi kortti kierros. Poikkeuksena ovat turnaukset, joissa käytetään aluksi lohkomuotoista turnausmuotoa, jolloin pelaajat pelaavat lohkossaan yksinkertaisen sarjan, jonka jälkeen 16 parasta pelaajaa jatkavat perinteisellä cup-menetelmällä. Tällöin pelaajia on pääturnauksen alkuvaiheessa mukana enemmän.

## Turnauksia

          





## Lähteet
John Leekley

**John Leekley** on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja.

## Filmografia
### Ohjaukset
* *[[Prince of Central Park]]* (2000)

### Käsikirjoitukset
**In the Company of Darkness* (1993)
**[[Knight Rider 2010]]* (1994)
**She Fought Alone* (1995)
**The Omen* (1995)
**Buried Secrets* (1996)
**Kindred: The Embraced* (1996)
**Night Sins* (1997)
**Wolf Lake* (2001)

## Aiheesta muualla
* 
* Kotisivut
100th Window

**100th Window** on Massive Attackin neljäs albumi, jonka julkaisi Virgin Records vuonna 2003. Se on tyyliltään elektronista musiikkia ja pitkälti Robert Del Najan yksinään ideoima ja kirjoittama. Albumilla laulavat Del Najan lisäksi myös Horace Andy ja Sinéad O'Connor.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Aiheesta muualla
* Albumi Discogs-sivustolla
Roniel

**Roniel** on heprean kielestä tuleva nimi, joka tarkoittaa iloa, riemua (*Roni*) sekä Jumalaa, Herraa (*El*). El on lyhenne sanasta Elohim (Jumala).
Colorado (täsmennyssivu)

**Colorado** (espanjaa, ) voi tarkoittaa seuraavia:

*Colorado, Yhdysvaltain osavaltio
*Colorado, suomalainen lännenlukemisto
*Chevrolet Colorado, lava-auto
*Coloradojoki, virtaa Yhdysvalloista mm. Grand Canyonissa ja laskee Kalifornianlahteen
*Coloradojoki, Teksasissa
*Coloradojoki, Argentiinassa
*Coloradon aavikko, Kaliforniassa
*Colorado-puolue Paraguayssa
*Colorado-puolue Uruguayssa
*coloradon kieli, jota puhutaan Ecuadorissa
*Sport Club Internacional, brasilialaisen jalkapallojoukkueen lempinimi on Colorado
*USS Colorado, yleinen Yhdysvaltojen sotalaivan nimi
**USS Colorado (SSN-788), Virginia-luokan ydinsukellusvene 
*Garmin Colorado, GPS-paikannin
Herttakuningatar

**Herttakuningatar** (, myös **Punainen kuningatar** ()) on kirjailija-matemaatikko Lewis Carrollin luoma hahmo, joka esiintyy kirjassa *[[Liisan seikkailut ihmemaassa]]*. Hän on ihmemaan tyrannimainen hallitsija ja hänen miehensä Herttakuningas on ihmemaan kuningas. Herttakuningatar kuvataan helposti malttinsa menettävänä ja kuolemantuomioita jakavana henkilönä, jonka yleisin repliikki on ”Pää(t) poikki!” ().

Herttakuningatar pelaa usein krokettia käyttäen flamingoja mailana ja siilejä palloina. Romaanissa Liisan kohdatessa Herttakuningattaren tämä kysyy häneltä kuka korteista makaa maassa ja Liisan oltua kykenemätön vastaamaan kysymykseen koska kaikki kortit näyttivät samoilta, Herttakuningatar turhautui ja määräsi Liisan mestattavaksi, mutta Herttakuningas estää sen sanomalla Liisan olevan vasta lapsi. Romaanin lopussa Herttakuningatar tuomitsee uudelleen Liisan mestattavaksi tämän puolustettua Herttasotilasta, mutta Liisa jälleen onnistui välttämään tuomion.

Disneyn vuoden 1951 ''Liisa Ihmemaassa'' -elokuvassa Liisa kohtaa Herttakuningattaren, joka välittömästi määrää kolme pelikorttia mestattavaksi heidän maalatessa ruusuja punaisiksi. Liisan myöhemmin kieltäydyttyä vastaamasta Herttakuningattaren esittämään kysymykseen, tämä määräsi Liisan osallistumaan hänen kanssaan krokettipeliin. Peli päättyi kuningattaren kompastuttua Irvikissan tekojen seurauksena, mistä hän syytti Liisaa ja hänen miehensä Herttakuningas ehdotti oikeudenkäyntiä, mihin Herttakuningatar suostui vastahakoisesti. Oikeudenkäynnin aikana Herttakuningas vahingossa löi Herttakuningatarta nuijalla, joka päätyi Liisan käsiin. Herttakuningatar määräsi Liisan mestattavaksi, mutta Liisa syötyään taikasieniä kasvoi jättiläiseksi ja haukkui Herttakuningatarta lihavaksi huonohermoiseksi tyranniksi ja palattuaan normaaliin kokoonsa hän onnistui pakenemaan ihmemaasta Herttakuningatarta ja tämän joukkoja.

Herttakuningatar esiintyi *[[Olipa kerran (televisiosarja)|Olipa kerran]]* -sarjan ensimmäisellä, toisella ja viidennellä kaudella ja spin off-sarjassa *Once Upon a Time in Wonderland*. Herttakuningatar nähtiin myös *[[Mikin klubi]]* -sarjassa. Romaanissa *[[Descendants: Isle of the Lost]]* paljastettiin, että Herttakuningatar on karkotettu tekojensa seurauksena Isle of the Lostille. Herttakuningatar pitää saarella Queen of Hearts’ Salon -nimistä hiussalonkia, jonka vakioasiakkaita Cruella de Vil on.
Luettelo Madonnan konserttikiertueista

Tämä on **luettelo** yhdysvaltalaisen poptähti **[[Madonna]]n konserttikiertueista**.

## Kiertueet

## Promo kiertueet

## Muita suuria konsertteja
Giovanni Battista Pescetti

**Giovanni Battista Pescetti** (16. lokakuuta 1704 – 20. maaliskuuta 1766) oli italialainen säveltäjä, cembalisti ja urkuri. Hän työskenteli paitsi kotikaupungissaan Venetsiassa, myös Lontoossa.

Pescetti oli tuottelias oopperasäveltäjä, mutta tuli tunnetuksi myös soitinmusiikillaan.

## Lähteet
Olivia Thirlby

**Olivia Jo Thirlby** (s. 6. lokakuuta 1986 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa *[[Juno (elokuva)|Juno]]* (2007), *[[The Darkest Hour]]* (2011) ja *[[Dredd]]* (2012).

## Yksityiselämä
28. joulukuuta 2014 Thirlby meni naimisiin Jacques Pienaarin kanssa. He tapasivat toisensa *Dredd*-elokuvan kuvauksissa.

Thirlby on biseksuaali.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Haltijakirja

**Haltijakirja** on Holly Blackin ja Tony DiTerlizzin fantasiakirja vuodelta 2003. Kirja kuuluu Spiderwickin kronikat -sarjaan, ja se on sarjan ensimmäinen osa. Kirja julkaistiin Suomessa vuonna 2004. Kirjan suomensi Ulla Lempinen ja sen julkaisi WSOY. 

## Juoni
Vastaeronnut rouva Grace muuttaa lastensa Jaredin, Simonin, ja Malloryn kanssa Spiderwickin eli Lukkivyöryn kartanoon.

Jared löytää talosta aiemman omistajan Arthur Spiderwickin *Luonto-opas - ihmeellinen maailma ympärillämme* -oppaan. Kirjan kannessa varoitetaan, ettei kirjaa saisi lukea, mutta hän jättää varoituksen huomioitta.

Samalla alkavat oudot tapahtumat, kun peikot ja erilaiset menninkäiset yrittävät saada kirjaa itselleen. 

## Aiheesta muualla
Risingshadow.net: Kirjan tietoja
Dee Hsu

**Hsu Hsi-Ti** eli **Dee Hsu** (; s. 14. kesäkuuta 1979) on taiwanilainen laulaja ja televisiojuontaja. Hänet tunnetaan muun muassa ohjelmasta *Kangxi Lai Le*, jota hän alkoi vuonna 2004 juontaa yhdessä Kevin Tsain kanssa.

Musiikkialalla Hsu on työskennellyt duossa siskonsa Barbie Hsun kanssa.
Silmikivi

**Silmikivi** () on Holly Blackin ja Tony DiTerlizzin kirjoittama lasten fantasiakirja vuodelta 2003. Se on *[[Haltijakirja]]sta* alkaneen Spiderwickin kronikat -sarjan toinen osa. WSOY julkaisi Ulla Lempisen tekemän suomennoksen vuonna 2004.

## Aiheesta muualla
* Risingshadow.fi: Kirjan tietoja
Kevin Tsai

**Kevin Tsai** (; s. 1. maaliskuuta 1962) on taiwanilainen televisiojuontaja. Hänet tunnetaan varsinkin ohjelmasta *Kangxi Lai Le*, jota hän alkoi vuonna 2004 juontaa yhdessä Dee Hsun kanssa.

Tsai on myös useita teoksia julkaissut kirjailija.
Lucindan salaisuus

**Lucindan salaisuus** on Holly Blackin ja Tony DiTerlizzin kirjoittama fantasiakirja, joka julkaistiin 1. lokakuuta 2003. Kirja on Spiderwickin kronikat -sarjan kolmas osa. Kirja julkaistiin Suomessa heinäkuussa 2004. Kirjan suomensi Ulla Lempinen ja sen julkaisi WSOY.

## Juoni
Lapset haluavat lisää tietoa Haltijakirjasta, jota erikoiset olennot tavoittelevat. Paras – ja ainoa – tietolähde on mielisairaalaan teljetty Arthur Spiderwickin tytär Lucinda. Hän varoittaa lapsia, mutta ottavatko lapset siitä opikseen?

## Aiheesta muualla
*
Rautapuu (kirja)

**Rautapuu** on Holly Blackin ja Tony DiTerlizzin kirjoittama fantasiakirja, joka julkaistiin 4. huhtikuuta 2004. Kirja on Spiderwickin kronikat -sarjan neljäs osa. Se julkaistiin Suomessa lokakuussa 2004. Kirjan suomensi Ulla Lempinen ja sen julkaisi WSOY.

## Aiheesta muualla
* Risingshadow.fi: Kirjan tietoja
Glenn Stokes

**Glenn Stokes** (s. 29. elokuuta 1976) on yhdysvaltalainen koripalloilija. 170-senttinen Stokes on pelipaikaltaan takamies. Hän on American Universityn kasvatti. Stokes voitti SM-koriksen pistetilaston kaudella 2003–04 BC Jyväskylän riveissä. Kaudella 2007–2008 hän edusti Korisliigassa UU-Korihaita.

Stokes palasi pelaamaan Suomeen syksyllä 2015, kun hän liittyi 39-vuotiaana I-divisioona A:ssa pelanneeseen HoNsUun. Hän pelasi HoNsUssa 13 ottelua 19,7 pisteen keskiarvolla ja toimi myös joukkueen apuvalmentajana. Tammikuussa 2016 Stokes lähti yllättäen seuraavaa ottelua edeltäneenä yönä Suomesta tehden sopimusrikkomuksen. Hänen uskottiin haluavan siirtyä pelaamaan takaisin Meksikon pääsarjaan. Siirto meksikolaiseen Gigantesiin julkistettiin saman kuukauden aikana.

## Lähteet
* Glenn Stokes Suomen Koripalloliitto
* Glenn Stokes baskethball profile eurobasket.com 

### Viitteet
Haimon

**Haimon** (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Theban kuninkaan Kreonin ja Eurydiken poika.

Oidipuksen luovuttua Theban kuninkuudesta, hänen poikansa Eteokles ja Polyneikes jakoivat valtaistuimen ja sopivat, että he hallitsisivat vuorovuosin. Ensimmäisen vuoden jälkeen Eteokles kuitenkin kieltäytyi luopumasta vallasta, jolloin Polyneikes hyökkäsi liittolaisineen kaupunkia vastaan. Taistelussa, joka tunnetaan nimellä seitsemän Thebaa vastaan, molemmat pojat saivat surmansa. Theba voitti yhteenoton ja luovutti kuninkuuden jälleen kerran Kreonille, joka palveli nyt sijaishallitsijana Eteokleen pojan Laodamaan puolesta.

Kreon myönsi Eteokleelle täydelliset ja kunnialliset hautajaiset mutta määräsi kuolemanrangaistuksen uhalla jättämään Polyneikeen ruumiin mätänemään taistelukentälle rangaistukseksi petturuudesta. Kuitenkin Antigone, Oidipuksen ja Iokasten tytär, joka oli kihlautunut Haimonin kanssa, uhmasi Kreonia ja hautasi veljensä, ja rangaistukseksi Kreon määräsi hänet suljettavaksi hautaan elävältä. Kreon lopulta leppyi ennustaja Teiresiaan neuvosta, mutta Antigone oli tällä välin jo hirttäytynyt ja Haimon puolestaan tavattuaan kihlattunsa kuolleena heittäytyi surusta miekkaansa. Uutisen kuultuaan myös Kreonin puoliso Eurydike tappoi itsensä miekalla menetettyään molemmat poikansa – Menoikeuksen taistelun alussa ja Haimonin taistelun jälkeen.

Hyginuksen versiossa Antigone jäi kiinni Polyneikeen ruumiin viemisestä samaan hautarovioon Eteokleen ruumiin kanssa, jolloin hänet tuodaan Kreonin eteen. Tämä antoi Antigonen poikansa Haimonin surmattavaksi, mutta Haimon antoi rakkaudesta Antigonen paimenten huostaan ja väitti isälleen surmanneensa tämän. Antigone sai tänä aikana pojan, joka vartuttuaan osallistui Theban kisoihin. Kreon kuitenkin tunnisti hänet spartien jälkeläisten merkistä, jolloin valheesta kiinni jäänyt Haimon tappoi itsensä ja Antigonen.

Apollodoros kertoo Haimonin kohtalosta täysin poikkeavan version. Siinä Haimonin surmaa Thebaa piinannut sfinksi jo ennen kuin Oidipus tietää vastauksen sen esittämään arvoitukseen ja nousee kaupungin kuninkaaksi.

## Haimon, Thoaan poika

Haimon oli myös Thoaan pojan nimi. Hänen poikansa Oksylos johti herakleidit voitokkaasti takaisin Peloponnesokselle ja sai palkkioksi avustaan Eliin.

## Lähteet
Angel: After the Fall

**Angel: After the Fall** on yhdysvaltalaiseen vuosina 1999–2004 esitettyyn *[[Angel (televisiosarja)|Angel]]*-televisiosarjaan pohjautuva sarjakuva, joka ilmestyi vuosina 2007–2011. Sen ensimmäinen osa julkaistiin 21. marraskuuta 2007. Sarjakuvaa käsikirjoitti muun muassa Brian Lynch ja piirsi Franco Urru. Myös alkuperäisen *Angel*-televisiosarjan toinen luoja Joss Whedon oli mukana ideoimassa sarjakuvaa. Sarjaa julkaisi IDW Publishing.

Sarjakuva sijoittuu *Angelin* viimeisen jakson jälkeiseen aikaan, ja sen oli tarkoitus vastata sarjan kuudetta tuotantokautta. Sarjakuvasta on julkaistu myös niin sanottua spin-off-sarjakuvaa ”Aftermath” sekä minisarjoja: *Spike: After the Fall*, ”Angel: Only Human”, ”Spike: The Devil you know” ja ”Illyria: Haunted”. Lisäksi on julkaistu yksittäiset osat ”Angel Annual #1: Last Angel in hell” ja ”Angel/Lorne Special: Music of the Spheres”. *Spike: After the Fall* seuraa vampyyri Spiken tarinaa. Myös *Spike*-sarjakuvaa käsikirjoitti Brian Lynch ja piirsi Franco Urru.

## Lähteet
Joe Cheng

**Joe Cheng** (; s. 19. kesäkuuta 1982) on taiwanilainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi rooleistaan useissa televisiosarjoissa, joiden joukossa ovat *[[It Started with a Kiss]]* ja *[[They Kiss Again]]*.
Walter Dornberger

**Walter Dornberger** (6. syyskuuta 1895 Gießen, Saksa – 27. kesäkuuta 1980 Baden-Württemberg, Saksa) oli Saksan toisen maailmansodan aikaisen V2-ohjuksen kehitystyötä johtanut tykistön upseeri. Vuonna 1943 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi.

Dornberger osallistui ensimmäiseen maailmansotaan ja oli muun muassa ranskalaisten sotavankina. Hän luki sodan jälkeen konetekniikan  diplomi-insinööriksi ja valmistui vuonna 1930. Hänelle myönnettiin vuonna 1935 tekniikan kunniatohtorin arvo. Vuonna 1930 Dornberger määrättiin tutkimaan sotilaskäyttöön ja massatuotantoon sopivan nestekäyttöisen raketin kehittämistä tykistöön. Keväällä 1932 Dornberger vieraili Saksan avaruuslentoyhdistyksen VfR:n rakettien lennätyspaikalla *Raketenflugplatzissa*. Saman vuoden joulukuussa yhdistyksen Dornbergerille lupaama rakettikoe epäonnistui, mutta Dornberger uskoi rakettitutkijoiden tulevaisuudessa onnistuvan kokeissaan. Vuonna 1933 VfR:n toiminta lakkasi, ja monet sen jäsenet kuten Wernher von Braun jatkoivat toimintaansa armeijan rakettitutkimuskeskuksessa Kummersdorfissa. Vuonna 1937 tutkimuspaikka siirrettiin Itämeren rannalle Peenemündeen. Syksyllä 1942 Dornberger koordinoi lentävän pommin V1:n ja ohjusraketti V2:n tuotantoa.

Maaliskuussa 1945 Dornberger, von Braun ja viisi muuta johtavaa saksalaista rakettimiestä pyöräilivät saksalaisten puolelta yhdysvaltalaisten luokse. Tämän jälkeen Dornberger joutui Isossa-Britanniassa pariksi vuodeksi vankilaan, koska hänen johtamansa V-aseita valmistavat tehtaat olivat käyttäneet orjatyövoimaa. Dornberger joutui Yhdysvaltain armeijan operaatio Paperclipin mukana Yhdysvaltain ilmavoimien töihin. Vuodesta 1950 vuoteen 1965 hän työskenteli Bell Aircraft Corporationilla konsultoiden muun muassa X-20 Dyna-Soarin suunnittelua. Eläkkeelle jäätyään hän muutti takaisin Saksaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*http://www.specialcamp11.co.uk/Generalmajor_Dr_Walter_Dornberger.htm
Laryngoskooppi

**Laryngoskooppi** eli kurkunpään tähystin on lääketieteellinen instrumentti, jota käytetään intubaatiossa auttamaan näkyvyyden saamisessa kurkunpäähän ja äänihuuliin. Tavallisimmin käytettävässä jäykässä laryngoskoopissa on pariston tai akun sisältävä varsiosa ja siihen kiinnitettävä kieliosa. Kielessä on toisella puolella valonlähteen sisältävä kanava ja toisella puolella ohjainkanava, joka pitää intubaatioputken paikoillaan vietäessä se äänihuulten välistä. 

Kieliä on saatavilla eri kokoisina ja mallisina. Yleisimmät mallit ovat kaareva Macintosh-mallinen kieli ja suora Miller- tai Robertshaw-kieli. Kaarevalla kielellä intuboidessa kielen kärki sijaitsee kurkunkannen etupuolella ja nostaa sen pois intubaatioreitiltä. Suoran kielen kärki työnnetään kurkunkannen takapuolelle, jolloin äänirako ja äänihuulet  tulevat näkyviin. Muita malleja ovat muun muassa Magill-, Wisconsin- ja McCoy-tyyppiset kielet. McCoy-kielessä on liikkuva kärki, jonka avulla kurkunkansi voidaan nostaa pois tieltä vaikeissa intubaatioissa.

## Historia

Varhaisen laryngoskoopin edeltäjän, eräänlaisen kurkunkannen tähystimen, kehitti Benjamin Guy Babington vuonna 1829. Espanjalaista musiikin professoria Manuel Garcíaa (1805–1906) pidetään laryngoskopiatoimenpiteen keksijänä, sillä hän pystyi hammaspeilin ja heijastetun auringonvalon avulla ensimmäisenä näkemään oman kurkunpäänsä. Useat henkilöt kehittivät toimenpidettä eteenpäin, mutta kyseisenä aikakautena ei vielä ollut olemassa riittävän hyviä valonlähteitä näkyvyyden saamiseksi äänihuuliin. Varsinaisen laryngoskoopin keksi vuonna 1895 saksalainen Alfred Kirstein. Kyseisessä jäykässä laryngoskoopissa kädensijassa olevan lampun valo ohjautui linssin ja prisman avulla. Instrumenttia kehitti edelleen yhdysvaltalainen Chevalier Jackson. Vuonna 1941 Robert Miller kehitti suoran Miller-tyyppisen laryngoskoopin kielen, ja käyrän Macintosh-tyyppisen kielen keksi englantilainen anestesiologi Robert Reynolds Macintosh vuonna 1943.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gheorghe Vitanidis

**Gheorghe Vitanidis** (1. lokakuuta 1929 – 25. marraskuuta 1994) oli romanialainen elokuvaohjaaja. Hänen töidensä joukossa on *Ciulinii Baraganului* (1958), jonka hän ohjasi yhdessä ranskalaisen Louis Daquinin kanssa. 

## Aiheesta muualla
*
Richard Norman

**Richard Norman** on brittiläinen filosofi ja moraalifilosofian professori emeritus. Hän on opettanut useita vuosia Kentin yliopistossa teoreettista ja käytännöllistä etiikkaa sekä yhteiskuntafilosofiaa. Hän on julkaissut etiikkaa, vapautta, tasa-arvoa, oikeudenmukaisuutta ja humanismia käsitteleviä teoksia ja toiminut British Humanist Associationin varapuheenjohtajana. 

## Teoksia

*  
**Sisältö: Introduction: Ethics and its history – Plato: The health of the personality – Aristotle: The rationality of the emotions – Egoism and altruism – Hume: Sympathy – Kant: Respect for persons – Mill: The greatest happiness – Hegelian ethics: Self-realization – Nietzsche: Beyond morality – Facts and values – Utilitarianism and its rivals – The ethical world
*
Roope Suonio

**Roope Samuli Suonio** (s. 4. elokuuta 1982 Lahti) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän pelasi Korisliigassa yhteensä 13 kautta pelintekijän sekä heittävän takamiehen pelipaikoilla. Suonio on pituudeltaan 176 cm ja kuului siten Korisliigan lyhimpiin pelaajiin. Suonio on yksi Korisliigan kaikkien aikojen tarkimmista vapaaheittäjistä: hänen Korisliiga-uransa vapaaheittotarkkuus runkosarjan otteluissa ennen paluuta oli 87,1&nbsp;%.

Suonio valittiin Korisliigan parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi kausina 2007–2008 ja 2008–2009. Hän oli mukana miesten suomenmestaruuden voittaneessa Namika Lahden joukkueessa kaudella 1999–2000. Suonio edusti Korisliigassa kasvattajaseuraansa Namika Lahtea sekä Pussihukkia, Team Componentaa ja Kouvoja.

Suonio joutui lopettamaan koripalloilijan uransa kesken kautta 2012–2013 lonkkavamman vuoksi. Hän teki paluun Korisliigaan marraskuussa 2013.

Tammikuussa 2016 Suonio aloitti Lahti Basketballin täysipäiväisenä toiminnanjohtajana.

## Saavutukset
### Henkilökohtaiset saavutukset
* Korisliigan paras kuudes pelaaja 2008 ja 2009

### Joukkuesaavutukset
* Suomen mestaruus 2000
** SM-hopeaa 2002, 2004 ja 2008
** SM-pronssia 2001
* Suomen cup 2000
** Suomen cupin hopeaa 2008

## Katso myös
* Luettelo 500 syöttöä saavuttaneista Korisliiga-pelaajista

## Lähteet
* Roope Suonio  Suomen Koripalloliiton tilastopalvelu

### Viitteet
Mulgaratin raivo

**Mulgaratin raivo** on Holly Blackin ja Tony DiTerlizzin kirjoittama fantasiakirja, joka julkaistiin 7. syyskuuta 2004. Kirja on Spiderwickin kronikat -sarjan viides ja viimeinen osa. Se julkaistiin Suomessa 7. helmikuuta 2005. Kirjan suomensi Ulla Lempinen ja sen julkaisi WSOY.

## Aiheesta muualla
* Risingshadow.fi: Kirjan tietoja
Ryvässipuli

**Ryvässipuli** eli **jakosipuli** (*Allium cepa* Aggregatum-ryhmä) on ruokasipulin lajikeryhmä. Se on tavallista kepasipulia selvästi pienempi ja lisääntyy jakaantumalla usean sipulin rypääksi. Sen maku ja käyttö muistuttavat salottisipulia, mutta ryvässipuli on lähisukulaistaan salottisipulia voimakkaamman makuinen.

Perinteinen viljelykasvi ryvässipuli on tullut Suomeen Venäjältä. Sitä viljellään paljon myös Virossa.

## Lähteet
Hämyvälskäri

**Hämyvälskäri** (*Ctenochaetus tominiensis*) on kala.

## Koko ja ulkonäkö
Hämyvälskäri on heimonsa kaloista pienimpiä ja jää noin 12–15&nbsp;cm:n pituiseksi. Se on pohjaväliltään ruskeansävyinen, nuorena sinisen, keltaisen ja valkoisen kuviollinen. Kalan aikuistuessa sen vartalon väri tasaantuu, pyrstö muuttuu siniseksi ja selkä- ja vatsaevien takakulma muuttuu keltaiseksi. 

## Alkuperä
Hämyvälskäri on kotoisin läntisen Tyynenmeren keskiosista. Aiemmin sen luultiin elävän vain Tominin lahdella.

## Käyttäytyminen
Hämyvälskäriä pidetään sukunsa vaativimpana akvaariohoidokkina.
Se on usein aggressiivinen rauhallisempia kaloja kohtaan.

## Ravinto
Hämyvälskäri syö kasvispitoista sekaruokaa.

## Lähteet
Louis Daquin

**Louis Daquin** (30. toukokuuta 1908 Calais – 2. lokakuuta 1980 Pariisi) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän ohjasi romanialaisen Gheorghe Vitanidiksen kanssa elokuvan *Ciulinii Baraganului* (1957), joka oli ehdolla Kultainen palmu ehdokkaana Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1958.

Daquin oli usissa eri ammateissa ennen hänestä tuli kun vuonna 1932 apulaisohjaaja. Vuonna 1938 hän teki esikoisohjauksensa *[[Peluri (elokuva)|Peluri]]* (*Le Joueur*). Hän liittyi vuonna 1941 Ranskan kommunistisen puolueeseen ja liittyi heti sen jälkeen vastarintaliikkeseen jonka toiminnassa hän oli toisen maailmansodan aikana mukana. Yhtenä Daquinin merkittävimmistä töistä pidetään elokuvaa *Le Point du jour* (1949) joka kertoo hiilikaivosteollisuudessa työskenelevistä ihmisistä joista osa on alaikäisiä. Hänellä oli radikaalien ajatuksiensa takia vaikeuksia saada Ranskassa rahoitusta elokuvilleen 1950-luvulla, ja hän teki vuosikymmenen loppupuolella elokuvia Romaniassa, Itävallassa ja Länsi-Saksassa.

## Valikoitu filmografia
* *[[Peluri (elokuva)|Peluri]]* (*Le Joueur*, 1938)
* *[[Kuolleen arvoitus]]* (*Le Voyageur de la Toussaint*, 1942)
* *[[Premier de cordée]]* (1943)
* *[[Patrie]]* (1945)
* *[[Le point de jour]]* (1949)
* *[[Bel-Ami]]* (*Bel Ami*, 1954)
* *[[La Foire aux cancres]]* (1963)
* *[[Ciulinii baraganului]]* (1957)
* *[[Viimeinen mahdollisuus (vuoden 1960 elokuva)|Viimeinen mahdollisuus]]* (*Trübe Wasser*, 1960)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  
*
Saïdan maakunta

**Saïdan maakunta** () eli wilaya on hallintoalue Algerian luoteisosassa. Sen keskus on Saïdan kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 6&nbsp;765,40 neliökilometriä. Asukkaita on 415&nbsp;400 henkeä (vuonna 2020, arvio).

Saïdan maakunta rajoittuu pohjoisessa Mascaran, idässä Tiaretin, etelässä El Bayadhin ja lännessä Sidi Bel Abbèsin maakuntiin. Luonnonalueita ovat Tellin Atlakseen kuuluvat Daïavuoret pohjoisessa, Saïdajoen laakso keskiosassa, ylätasankojen arot etelässä ja Chott Ech Cherguin suolajärvi maakunnan kaakkoisrajalla. Lähes neljäsosa alueesta on metsää. Vuotuinen sademäärä on 350 millimetriä. Kesät ovat kuumia ja kuivia ja talvet viileitä.

Maakunta jakautuu hallinnollisesti kuuteen piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 16 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Aïn El Hadjar, El Hassasna, Ouled Brahim, Saïda, Sidi Boubekeur ja Youb.

Maakunnan pääelinkeinot ovat etupäässä vihanneksia tuottava maanviljely, karjanhoito ja metsätalous. Lisäksi on muun muassa elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta. Saïda on tunnettu kivennäisvesistään. Kaupungissa toimii yliopisto. Matkailukohteita ovat metsät, vesiputoukset ja luolat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ponte Vecchio

**Ponte Vecchio** on keskiaikainen Arno-joen ylittävä silta Firenzessä Italiassa. Se yhdistää Arno-joen rannat kapeimmalta kohdalta. Paikalla on ollut silta roomalaisten ajoista lähtien. Nykyisen sillan suunnittelivat Neri di Fioravante ja Taddeo Gaddi ja se rakennettiin vuosina 1335–1345. Silta on suosittu nähtävyys, koska sillä on molemmin puolin paljon myymälöitä, etenkin kultasepänliikkeitä.

## Historia
Ponte Vecchio, *"Vanha silta"*, on nimensä mukaisesti Firenzen vanhin silta ja ainoa, jota ei räjäytetty toisen maailmansodan aikana. Sillalla työskentelivät alkuaikoina teurastajat, nahkurit ja sepät, mutta hajun ja metelin vuoksi heidät häädettiin vuonna 1593. Tilalle tulivat kultasepät, joita sillalla edelleenkin pitää kauppaansa useita. Keskellä siltaa on myös Firenzen kuuluisimman kultasepän Benvenuto Cellinin (1500–1571) rintakuva.

Katutason yläpuolella kulkee *[[Vasari käytävä|Vasarin käytävä]]* (*"Corridoio Vasariano"*), joka rakennettiin vuonna 1565 Palazzo Vecchion ja Palazzo Pittin välille. Sitä pitkin valtaapitävät Medicit pääsivät kulkemaan paikasta toiseen joutumatta laskeutumaan rahvaan joukkoon. Käytävällä on kuuluisien taiteilijoiden kuten Rembrandtin ja Rubensin omakuvia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Livekuvaa Ponte Vecchiolta
Homer Bailey

**David Dewitt ”Homer” Bailey, Jr.** (s. 3. toukokuuta 1986) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan aloitussyöttäjä. Bailey syntyi La Grangessa, Teksasissa, ja valmistui La Grange High Schoolista vuonna 2004. Cincinnati Reds varasi Baileyn vuoden 2004 varaustilaisuudessa ensimmäisen kierroksen seitsemäntenä varauksena. Bailey teki MLB-debyyttinsä seuran riveissä 8. kesäkuuta 2007. Hänen pelipaitansa numero Cincinnati Redsissä on 34. 

## Lähteet
Kampus Kustannus

**Kampus kustannus** on vuonna 1979 perustettu Jyväskylän yliopiston ylioppilaskunnan julkaisusarjana aloittanut pienkustantamo. Kustannustoiminnan aloittamisen taustalla olivat Jyväskylässä 1970-luvun lopussa vaikuttanut sivistysyliopistoliike sekä yliopiston historian laitoksen kotiseutukirjasarja. Kampus kustannus -nimi otettiin käyttöön vuonna 1996. Kaikkiaan julkaisusarjassa on ilmestynyt noin 80 teosta. Vuoden 2009 loppuun mennessä kustantamo on julkaissut 81 teosta.

Julkaisujen painopisteinä ovat olleet erityisesti yhteiskunta- ja humanistiset tieteet. Kustantamon julkaisemia historian alan tietokirjoja ovat esimerkiksi *Outi Merisalon Manu Scripta: Länsimaisen kirjan historia keskiajalla* (2003) sekä jyväskyläläisten historioitsijoiden koostama *Vanhojen käsialojen lukukirja* (2002). Filosofisiin julkaisuihin kuuluvat muun muassa Pertti Tötön *Pirullinen positivismi* (1997) ja uusintapainos J. E. Salomaan *Filosofian historiasta* (WSOY, 1935/36). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kotisivut 
* Kampus Kustannus: Korkeatasoista kirjallisuutta pienellä budjetilla. Tiedonjyvä 2012.
Musta veljeskunta

**Musta veljeskunta** () on saksalaisen Lisa Tetznerin (1894–1963) kirjoittama lasten- ja nuortenkirja, joka kertoo 1800-luvulla orjakaupan uhreiksi joutuneista sveitsiläispojista. Heidät myydään italialaiseen Milanon kaupunkiin nuohoojamestareiden apulaisiksi eli nokipojiksi. Kovien ja järkyttävien kokemustensa kautta pojat perustavat salaisen veljeskunnan. Heitä yhdistää pettämätön luottamus ja toveruus. Vaarallisen karkumatkan ja seikkailujen jälkeen he pelastautuvat kotimaahansa Sveitsiin ja kotikyläänsä Ticinon kantoniin.

Kirjan on suomentanut Hannes Korpi-Anttila, ja se ilmestyi vuonna 1956 WSOY:n kustantamana. Suomennos oli jaettu kahdeksi niteeksi. Alkuteos ilmestyi vuonna 1941.

Teznerin kirjasta on tehty myös näytelmä *Nokipoika*. Sen on näyttämölle dramatisoinut Jonas Cornell ja sen Suomen kantaesitys oli Viialan teatterissa 2002.

## Lähteet
Harri Raitis

**Harri Raitis** (s. 13. huhtikuuta 1944 Turku) on suomalainen kirjailija, joka asuu Turussa. Hän on ollut vuodesta 1994 lähtien vapaa kirjailija.

Raitis debytoi vuonna 1970 nuortenromaanilla *Hävinnyt hattu*. Sen jälkeen häneltä on ilmestynyt romaaneja, varhaisnuorten kirjoja, esseitä ja artikkeleita useissa kirjoissa, näytelmiä ja oopperalibrettoja. Hän on myös toimittanut useita kirjoja. Hän toimi vuosina 1985–1999 Lounais-Suomen Kirjailijat-Sydvästra Finlands Författare ry:n puheenjohtajana. Vuosina 1994-2012 hän toimi valtakunnallisen Runo-Kaarina runokilpailun toimikunnan puheenjohtajana ja vuodesta 1999 Turun Aleksis Kivi -kerhon sihteerinä.

Kirjailijan työnsä ohella Raitis on myös Suomen Viro-yhdistysten liitto ry:n puheenjohtaja. Mikael Agricola -seuran puheenjohtajana hän toimi vuosina 2006–2008. Ansioistaan maakunnallisessa kulttuurityössä hänet on palkittu Varsinais-Suomen liiton Aurora-mitalilla.

## Tuotanto
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Isänmaan nyrkki. Yhdessä Boris Hurtan kanssa, Turku. Turbator. 2012. 
* Iso-Parta ja Partaharju, Yhdessä Paula Raittiin kanssa 2013. 
* Armas Puolimatka, Ison rakentajan vahva elämä. Turku.Rauno Puolimatka 2014. .
* Kultaa meren yli. Yhdessä Boris Hurtan kanssa. Turku: Enostone, 2015. 
* Auervaara on karannut. Yhdessä Boris Hurtan kanssa. Turku: Enostone, 2016. 

### Elokuvakäsikirjoitukset
* *Tarkastuskäynti* (1987)
* *Kuninkaan merkki* (1989)
* *Ajan arvoitus* (työryhmässä, 1989)
* *Kirkon mies* (1991)
* *Elämän sinfonia* (työryhmässä, 1992)

### Näytelmät
* *Sorolainen palaa kotiin* (näytelmä, 1993)
* *Taivaan kuningattaren kaupunki* (1997)
* *Kyl määki Turus* (työryhmässä, 1997–1998)
* *Jokamies* (yhdessä Jarkko Laineen kanssa, 1998)
* *Mies ja tuli* (2002)
* *Armonlaakson aarre* (2007)
* "Villikarju viinitarhassa (2013)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Emanuele Sella

**Emanuele Sella** (s. 9. tammikuuta 1981 Vicenza) on italialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2004–2015. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2004 ja edusti vuoteen 2008 saakka tallia, joka tunnettiin aiemmin nimellä Ceramica Panaria ja sittemmin CSF Group Navigare.

## Kilpaura
Sella voitti vuoden 2004 Italian ympäriajon 11. etapin irtioton jälkeen. Hän saapui Cesenassa sijainneeseen maaliin 30 sekuntia ennen Cristian Morenia. Italian ympäriajon kokonaiskilpailussa hän oli kahdestoista. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Trofeo Città di Castelfidardo -kilpailun.

Vuonna 2005 Sella voitti Brixia Tour -etappiajon kokonaiskilpailun ja 2 b -etapin. GP Lugano -kilpailussa hän sijoittui kolmanneksi ja Italian ympäriajon kokonaiskilpailussa kymmenenneksi. Seuraavana vuonna Sella oli Coppa Placci -kilpailussa toinen, Giro del Laziossa kolmas ja Italian ympäriajon 12. etapilla kolmas.  

Sella sijoittui vuonna 2007 Giro del Laziossa toiseksi ja Italian ympäriajossa yhdenneksitoista. Lisäksi hän voitti 2 b -etapin Brixia Tourissa. Vuonna 2008 hän voitti viidennen osuuden Settimana Ciclistica Internazionale Coppi-Bartali -kilpailussa. 

Italian ympäriajossa Sella sijoittui seitsemännellä etapilla kolmanneksi. Kilpailun 14. osuudella hän kuului 13 ajajan kärkiryhmään, josta irtautui 55 kilometriä ennen maalia voittaen useita pitkiä nousuja sisältäneen vuorietapin lähes viidellä minuutilla ennen Vasil Kiryjenkaa . Seuraavana päivänä hän voitti kilpailun 15. etapin, joka oli myös vaativa vuorietappi, niin ikään sooloajon jälkeen. Tämän jälkeen Sella oli vielä 16. osuudella, mäkiaika-ajossa, toinen Franco Pellizottin jälkeen sekä voitti vuoristossa ajetun 20. etapin. Sella voitti mäkikilpailun johdettuaan sitä alusta loppuun, kokonaiskilpailussa hän sijoittui kuudenneksi. 

### Doping
5. elokuuta 2008 julkisuuteen tuli tieto, jonka mukaan Sella on antanut 23. heinäkuuta positiivisen dopingnäytteen kilpailun ulkopuolisessa testissä. Sella oli 8. elokuuta Italian olympiakomitean kuultavana tapauksen johdosta ja hän myönsi käyttäneensä EPO-hormonia. Sella tuomittiin doping-rikkomuksesta vuoden kilpailukieltoon normaalin kahden vuoden sijasta, sillä hän teki yhteistyötä viranomaisten kanssa ja myönsi rikkomuksensa. Kilpailukielto alkoi takautuvasti elokuusta 2008.

### Paluu
Sella palasi kilpailuihin Carmiooro-A-Style-joukkueessa kesällä 2009 ja voitti kolmannen etapin Cinturó de l'Empordà -kilpailussa. Hän jatkoi 2010 samassa tallissa, uudelta nimeltään Carmiooro NGC. Hän sijoittui toiseksi GP Kanton Aargau Gippingen -kilpailussa ja kolmanneksi Itävallan ympäriajossa. Viimeisillä ammattilaiskausillaan 2011–2015 hän edusti Androni Giocattoli -joukkuetta. Hän voitti 2011 Settimana Internazionale Coppi e Bartali -ajossa sekä kokonaiskilpailun että kolmannen etapin. Vuonna 2012 hän voitti Coppa Agostonin ja GP Industria & Commercio di Prato -kilpailun.

## Lähteet
*Emanuele Sella trap-friis.dk-tietokannassa 
*Emanuele Sella cyclingarchives.com-tietokannassa 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Fanisivusto
All My Loving

**All My Loving** on brittiläisen The Beatles -yhtyeen albumilla *[[With the Beatles]]* julkaistu kappale vuodelta 1963. Kappaleen sävelsi ja sanoitti Paul McCartney, vaikkakin sen tekijäksi on yhtyeen tavan mukaisesti merkitty Lennon/McCartney. McCartney kertoo saaneensa laulun sanat päähänsä runona partaa ajaessaan ja sävellystyön hän teki vasta myöhemmin. 

Kappale julkaistiin singlenä vain muutamassa maassa, Pohjoismaat mukaan lukien, ja se nousikin listaykköseksi Suomessa. 

Suomenkieliset sanat lauluun nimellä ”Kaikki rakkauteni” teki Kari Kuuva, ja sen levyttivät ensimmäisinä Eero & Jussi. Oman parodisen versionsa siitä tekivät Teijo Joutsela ja Kullervo Linnan Humppa-Veikot.

Sairaalassa potilaana olleen silminnäkijän mukaan All My Loving soitettiin sairaalan radiosta juuri kun John Lennonin oli kuollut.

## Lähteet
Marjut Maristo

**Marjut Emilia Maristo** (s. 1985) on suomalainen näyttelijä ja teatteripedagogi. Hän on valmistunut Helsingin yliopistosta kasvatustieteen maisteriksi vuonna 2014 ja Taideyliopistosta taiteen maisteriksi vuonna 2017. Maristo on näytellyt sekä teatterissa että elokuvissa ja työskennellyt teatteriopettajana.

## Filmografia
* *[[Koti-ikävä]]*, 2005 Tarju
* *[[Musta jää (elokuva)|Musta jää]]*, 2007 tyttö naamiaisissa
* *[[Tummien perhosten koti (elokuva)|Tummien perhosten koti]]*, 2008 Vanamo
* *[[Kielletty hedelmä (elokuva)|Kielletty hedelmä]]*, 2009 Raakel
* *[[Pussikaljaelokuva]]*, 2011 Laura
* *Valtatie 13*, 2012 (televisioelokuva)
* *[[Metsämiehen laulu]]*, 2012 (lyhyt)
* *[[Käräjävuorentie]]*, 2012 Suvi Koskinen
* *[[Tellus (televisiosarja)|Tellus]]*, 2014 Sara Leikas / Sara Leikala
* *[[Roba]]*, 2016–2019 Jenni Myllymies

## Lähteet
Ruth Matso

**Ruth Matso** (oik. **Meriläinen**; 7. joulukuuta 1931 Tampere – 1. maaliskuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen tanssija ja koreografi, tamperelaisen taidetanssin uranuurtaja. Hän yhdisti koreografioissaan tanssia ja nykymusiikkia.

## Yksityiselämä
Matso syntyi suomenjuutalaiseen perheeseen. Hänen puolisonsa oli säveltäjä Usko Meriläinen. Heidän tyttärensä on näyttelijä Lena Meriläinen ja poikansa tuottaja Ari Meriläinen, joka on kirjailija ja poliitikko Rosa Meriläisen isä.

Matso on haudattu puolisonsa viereen Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.

## Ura
Matso opiskeli Liisi Hallaksen (1941–1953), Kari Karnakosken ja Elsa Sylvesterssonin balettikouluissa 1953–1954 ja lisäksi hän opiskeli ulkomailla Pariisissa, Zürichissä, Tukholmassa ja Lontoossa tunnettujen taiteilijoiden johdolla.

Matso aloitti tanssijauransa tamperelaisissa teattereissa sekä Svenska Teaternissa Helsingissä, mutta siirtyi sitten koreografiksi ja opettajaksi. Hän toimi Tampereen ylioppilasteatterin liikunnanohjaajana. Hän teki myös musikaali- ja teatterikoreografioita. Hänellä oli oma balettikoulu Tampereella 1957–1982. Koreografina hän käytti usein musiikkina suomalaisten säveltäjien, kuten Erik Bergmanin ja puolisonsa Usko Meriläisen sävellyksiä.

Matsolle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1985. 

## Koreografioita
* Kaamos ja yötön yö (1978)
* Virta (1979)
* Ku-gu-ku (1980, säv. Usko Meriläinen)
* Psyche (säv. Usko Meriläinen)
* Alasin (säv. Usko Meriläinen)
* Suden vuosi (1982)
* Oratorio Picassolle ja kolmelle naistanssijalle (1984)
* Pidetään pitkiä pitoja (1985)
* Rakkautta (1990)

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* Jyrkkä, Hannele (toim.): *Tanssintekijät.*
National Lacrosse League

**National Lacrosse League** (NLL) on pohjoisamerikkalainen sisätiloissa pelattavan haavipallon eli sisälacrossen miesten ammattilaissarja. Sarjassa pelaa kolme kanadalaista ja yhdeksän yhdysvaltalaista joukkuetta, jotka on jaettu Itäiseen ja Läntiseen divisioonaan.

National Lacrosse Leagueta pelataan muiden haavipallosarjoista poiketen talvella. Runkosarjassa joukkueet pelaavat 16 ottelua, minkä jälkeen molempien divisioonien neljä parasta joukkuetta pelaavat pudotuspeleissä. Pudotuspeleissä on turnaussysteemi, jossa vain voittaja etenee aina jatkoon. Sarjan mestaruuspalkinto on nimeltään Champion's Cup.

## Joukkueet

## Mestarit

* 1987: Baltimore Thunder
* 1988: New Jersey Saints
* 1989: Philadelphia Wings
* 1990: Philadelphia Wings
* 1991: Detroit Turbos
* 1992: Buffalo Bandits
* 1993: Buffalo Bandits
* 1994: Philadelphia Wings
* 1995: Philadelphia Wings
* 1996: Buffalo Bandits
* 1997: Rochester Knighthawks
* 1998: Philadelphia Wings

* 1999: Toronto Rock
* 2000: Toronto Rock
* 2001: Philadelphia Wings
* 2002: Toronto Rock
* 2003: Toronto Rock
* 2004: Calgary Roughnecks
* 2005: Toronto Rock
* 2006: Colorado Mammoth
* 2007: Rochester Knighthawks
* 2008: Buffalo Bandits
* 2009: Calgary Roughnecks
* 2010: Washington Stealth

* 2011: Toronto Rock
* 2012: Rochester Knighthawks
* 2013: Rochester Knighthawks
* 2014: Rochester Knighthawks
Paletti

**Paletti** voi tarkoittaa:

* paletti, maalin järjestämiseen ja sekoittamiseen tarkoitettu alusta eli värilautanen tai maalauksen yleinen väriasteikko
* paletti, tuotantoteollisuudessa kuljettimella kulkeva kuljetusalusta
* Paletti Oy, postikorttien kustannusyhtiö
* Paletti, kauppakeskus Kyyjärvellä
* Paletti, Veikkauksen monipelikone
* paletti, leipomossa käytettävä työväline

## Katso myös
* palettikala, värikäs kirjoahven
* Riccardo Paletti, F1-kuljettaja
* Autodromo Riccardo Paletti, moottorirata
Mietje Baron

**Mietje "Marie” Baron** (5. helmikuuta 1908 Rotterdam – 23. heinäkuuta 1948 Rotterdam) oli alankomaalainen uimari ja uimahyppääjä. Hän osallistui urallaan vuosien 1924 ja 1928 kesäolympialaisiin.

Pariisissa 1924 Baron sijoittui kuudenneksi 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin vapaauintiviestissä. Hän osallistui myös 200 metrin rintauinnin alkueriin, jossa hänet hylättiin. 

Neljä vuotta myöhemmin Amsterdamissa Baron voitti olympiahopeaa 200 metrin rintauinnissa. Hän osallistui myös uimahypyissä kymmenen metrin kerroshyppyihin, joissa hän sijoittui neljänneksi.

## Lähteet
Paletti (maalaustaide)

**Paletti** (< , 'värilautanen, paletti') on taidemaalarin työväline, jonka pinnalla hän järjestää maalit ja sekoittaa värit. Paletti on tavallisesti puusta, vanerista, metallista, muovista, posliinista, lasista tai pahvista valmistettu tasainen levy, jossa on yleensä aukko peukaloa varten ja jonkinlainen muotoilu kädessä pitämisen helpottamiseksi. Palettia käytetään yleensä ei-juoksevia maaleja, kuten öljy- ja akryylimaaleja järjestettäessä ja sekoittaessa.

Jotta öljymaali ei imeytyisi palettiin, puiset paletit kyllästetään pellavaöljyllä, polyuretaanivernissalla tai selluloosalakalla.

Paletin kanssa voidaan käyttää palettiveistä. Sillä siirretään ja sekoitetaan maalia paletilla sekä raaputetaan paletti puhtaaksi maalaamisen jälkeen. Paletin reunaan voidaan kiinnittää nipistimillä palettikuppeja, joissa säilytetään maalausnestettä, ohennetta tai liuotinta.

Paletiksi kutsutaan palettityövälineen mukaan myös tietyn maalauksen tai kuvan yleistä väriskaalaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ateneumin taidemuseo, Ateneum-opas, Puhtaan paletin aika
12 askelta

__NOTOC__
**12 askelta** on Yarin studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1999 levymerkillä Pyramid.

Kansikuva on Petri Tolppasen sarjakuva-albumista *Takana*.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Yari, ellei toisin mainittu.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#  (Bonuskappale)

## Kokoonpano
* Yari – laulu, kitara, koskettimet, lyömäsoittimet
* Eeva Koivusalo – basso
* Heikki Tikka – rummut

### Vierailevat muusikot
* Koiton Laulu – kuoro (kappale ”Kotini”)
* Antero Priha, Markku Renko, Timo Paasonen – trumpetti (kappale ”Kotini”)
* Pekka Laukkanen, Matti Lappalainen, Mikko Mustonen – pasuuna (kappale ”Kotini”)

## Aiheesta muualla
* ''12 askelta'' discogs.com -sivustolla
Kummalliset unet – Hectorin lauluja

**Kummalliset unet – Hectorin lauluja** on suomalaisen laulajan Mari Rantasilan cover-albumi. Se julkaistiin 22. lokakuuta 2008. Levy sisältää uusia versioita Hectorin kappaleista. Rantasila suunnitteli levyttävänsä Hectorin lauluja jo vuonna 2006.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 20, ja se pysyi listalla yhteensä kolme viikkoa.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#  (alkup. Streets of London)
# 
# 
#  (alkup. Annie’s Song)
# 

## Lähteet
* http://www.elvisry.fi/022006/rantasila.html 
* http://www.epes.fi/fi/product_details.php?p=11879 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Edel Recordsin albumisivu