open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pietro Pomponazzi

**Pietro Pomponazzi** (16. syyskuuta 1462 – 18. toukokuuta 1525) oli italialainen filosofi, lääketieteilijä ja psykologi, joka tunnetaan myös latinalaisella nimellään **Petrus Pomionatius**.

Pomponazzi syntyi Mantovassa ja aloitti siellä opintonsa. Hän jatkoi opintojaan Padovassa, jossa valmistui lääketieteen tohtoriksi 1487. Hän pääsi saman tien filosofian ylimääräiseksi professoriksi, ja luennoi ensin Padovassa, myöhemmin Ferrarassa kunnes hänet kutsuttiin 1512 Bolognaan. Siellä hän vietti loppuelämänsä ja kirjoitti kaikki merkittävät teoksensa.

Jo Ferrarassa, ja vielä enemmän Bolognassa, hän siirtyi lääketieteestä pohtimaan psykologisia ja teologisia asioita. Vuonna 1516 ilmestyi hänen tutkielmansa *Sielun kuolemattomuudesta*, *De immortalitate animi*, joka sai aikaan vakavia uskonriitoja. Tutkielma poltettiin Venetsiassa, ja Pomponazzi itse oli kuolemanvaarassa katolisten keskellä. Kaksi myöhempää tutkielmaa julkaistiin vasta Pomponazzin kuoleman jälkeen Baselissa, Sveitsissä.

Pomponazzi on kiinnostava ennen kaikkea lähestyvän renessanssin airuena. Hän syntyi aikana jolloin Aristoteleen kirjoitukset ja Tuomas Akvinolaisen tulkinnat niistä olivat sanasta sanaan noudatettavia dogmeja, joista keskusteleminenkin oli harhaoppisuuden rajalla.

## Lähteet
Md30-lämpötila

**Md<sub>30</sub>-lämpötila**  on materiaalin muovattavuuteen suuresti vaikuttava lämpötila. Se lasketaan austeniittisen ruostumattoman teräksen koostumuksesta. Se kuvaa austeniitin stabiilisuutta kylmämuokkauksessa ja muovausprosesseissa. Mitä positiivisempi arvo, sitä korkeammassa lämpötilassa austeniitti transformoituu martensiitiksi.

Määritelmän mukaan lasketussa Md30-lämpötilassa 30 prosentin muokkausasteella kylmämuokatusta austeniitista 50 prosenttia muuttuu &alpha;&acute;-martensiitiksi. Kaikki austeniittiin liukenevat seosaineet laskevat Md30-lämpötilaa eli stabiloivat austeniittia - myös &delta;-ferriittiä suosivat seosaineet pii, kromi ja molybdeeni. Laskentaan on perinteisesti käytetty Angelin kaavaa. Uudempi kaava on Noharan julkaisema.

## Md30 Angelin kaava
**Md<sub>30</sub> (<sup>o</sup>C) = 413 - 462([[Hiili|C]] + [[Typpi|N]]) - 9.2[[Pii (alkuaine)|Si]] - 8.1[[Mangaani|Mn]] - 13.7[[Kromi|Cr]] - 9.5[[Nikkeli|Ni]] - 18.5[[Molybdeeni|Mo]]**

## Md30 Noharan kaava
**Md<sub>30</sub> (<sup>o</sup>C) = 551 - 462(C + N) - 9.2Si - 8.1Mn - 13.7Cr - 29Ni - 18.5Mo - 29[[Kupari|Cu]] - 68[[Niobium|Nb]] - 1.42(GS[ASTM] - 8)**

Kaava ottaa huomioon myös raekoon (GS ASTM E112) vaikutuksen: pienirakeinen austeniitti on stabiilimpaa kuin suurirakeinen. Raekoon vaikutus huomioidaan, kun se poikkeaa tavallisesta raekoosta 8.

Uuden standardin EN10088-1 opastavissa tiedoissa (Liite C) on julkaistu Noharan kaava, jossa käytetään Md30-lämpötilalle tunnusta MNA.

## Aiheesta muualla
* Effect of Cold Work and Temperature on Martensite Formation (Archive.org)
Reggie Fils-Aimé

**Reginald "Reggie" Fils-Aimé** (s. 25. maaliskuuta 1961) on *[[Nintendo]] of American* entinen toimitusjohtaja. Fils-Aimé tuli Nintendolle töihin vuonna 2003, ja oli vastuussa Nintendon myynti- ja markkinointitoiminnasta Pohjois-Amerikassa. 2006 hänet ylennettiin toimitusjohtajaksi.

Reggie Fils-Aimén tie ihmisten tietoisuuteen alkoi toukokuussa 2004 E3-messuilla, joilla hän aloitti Nintendon lehdistötilaisuuden virkkeillä: ”*My name is Reggie. I’m about kicking ass, I’m about taking names, and we’re about making games.*” Hän saavutti pian kulttitoimintaa ympärillensä internetiin, jossa rupesi leviämään flash-animaatioita ja kuvia. Fils-Aimé on joidenkin mielestä vastuussa Nintendon PR:n panemisesta uuteen uskoon Pohjois-Amerikassa, ja jotkut fanit ja lehdistön jäsenet kutsuvatkin Reggien tuloa Nintendolle ”Reggielutioniksi” (viittaa Nintendon Wii-konsoliin, joka tunnettiin koodinimellä ”Revolution").  

Ennen Nintendolle töihin tuloa Fils-Aimé on toiminut muun muassa Procter & Gamblella brändinhallintaohjelmassa ja Pizza Hutin kansainvälisen markkinoinnin johtajana.

Helmikuussa 2019 Fils-Aimé ilmoitti jäävänsä eläkkeelle 15. huhtikuuta 2019. Fils-Aimén paikan Nintendo of American toimitusjohtajana ottaa Doug Bowser.

Elokuussa 2019 Fils-Aimé ilmoitti, että hänet oli otettu Cornellin yliopiston Charles H. Dyson School of Applied Economics and Managementin ensimmäiseksi Leader in Residence -johtajaksi lokakuusta 2019 alkaen. Fils-Aimé oli jo ennen tätä nimitystä ollut Dysonin sekä Cornellin viestinnän laitoksen neuvoa-antavassa toimikunnassa, ja Cornell lähestyi häntä tilaisuudesta pian eläkkeelle jäämisestä ilmoittamisensa jälkeen. Lisäksi Fils-Aimé liittyi New Yorkin videopelikriitikkojen piirin johtokuntaan ja hänestä tuli Washingtonin Kirklandissa sijaitsevan pääomasijoitusyhtiön Brentwood Growth Partnersin johtava osakas.

Fils-Aimé on osallistunut *[[The Game Awards]]* -palkintogaalaan sen alusta vuodesta 2015 lähtien, ja toimi juontajana vuoden 2019 gaalassa. *[[GameStop]]* nimesi Fils-Aimén kahden muun henkilön ohella hallitukseensa maaliskuussa 2020 korvaamaan johtajia, jotka olivat lähdössä osana yrityksen pyrkimyksiä kääntää kannattavuutensa nousuun. Hän ja useat GameStopin hallituksen jäsenet erosivat kesäkuussa 2021 Yhdysvaltain arvopaperi- ja pörssikomission ilmoitusten perusteella. Hänet myös nimitettiin *Spin Masterin* hallitukseen toukokuussa 2020. 

Koronapandemian aikana Fils-Aimé ilmoitti perustavansa podcastin *Talking Games with Reggie and Harold* videopelitoimittaja Harold Goldbergin ja New Yorkin videopelikriitikkojen kanssa. Podcastin tarkoituksena on kerätä hyväntekeväisyysvaroja voittoa tavoittelemattomalle ryhmälle, jotta se voisi auttaa mentoroimaan pandemian vaikutuksen kohteeksi joutuneita New Yorkin alemman tulotason ja heikomman aseman opiskelijoita. 27. lokakuuta 2020 Fils-Aimé lisättiin Brunswick Corporationin johtokuntaan, ja myöhemmin hän kirjoitti kirjan *Disrupting the Game: From the Bronx to the Top of Nintendo*, joka julkaistiin huhtikuussa 2022. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fast Companyn Artikkeli: "Reggie Who?"
*''The Nintendo Reggie-Lution'', IGN-sivustolta
Concertgebouw-orkesteri

**Kuninkaallinen Concertgebouw-orkesteri** () on Alankomaiden tunnetuin sinfoniaorkesteri ja sitä pidetään yhtenä maailman kuuluisimmista: esimerkiksi 2008 Gramophone-lehti valitsi sen maailman parhaaksi klassisen musiikin orkesteriksi. Se on nimetty Concertgebouw-rakennuksen () mukaan, jossa orkesteri pitää konserttinsa. Kuningatar Beatrix myönsi orkesterille kuninkaallisuuden arvon vuonna 1989.

## Historiaa
Konserttitalon avajaiskonsertti pidettiin 11. huhtikuuta 1888, mutta Concertgebouw-orkesterin ensimmäinen konsertti oli hieman myöhemmin, 3. marraskuuta 1888, ja sitä johti orkesterin ensimmäinen pääkapellimestari Willem Kes. 

Vuonna 1895 Willem Mengelbergistä tuli pääkapellimestari, ja hänen kautensa kesti peräti puoli vuosisataa. Hänen ansiokseen lasketaan orkesterin tason nostaminen kansainväliselle tasolle. Vuosina 1945–1949 orkesterin pääkapellimestarina toimi Eduard van Beinum. Hänen kuoltuaan äkillisesti Bernard Haitink ja Eugen Jochum ottivat hoitaakseen toimen, ja Haitink olikin orkesterin pääkapellimestarina aina vuoteen 1988 asti.

Riccardo Chailly oli pääkapellimestari vuodet 1988–2004: hän oli ensimmäinen ei-alankomaalainen tässä tehtävässä. Vuosina 2004–2015 orkesteria johti latvialainen Mariss Jansons. Hänen jälkeensä pääkapellimestarina on toiminut Daniele Gatti vuosina 2016–2018. Gatti joutui eroamaan Me Too -kampanjan tuloksena..

Orkesterin asema ja ikä huomioon ottaen on ainutlaatuista, että Concertgebouw-orkesterilla on ollut vain seitsemän musiikillista johtajaa, mikä on ollut yksi niistä tekijöistä, jotka ovat muodostaneet orkesterin persoonalliseen sointimaailmaan, jota on toisinaan luonnehdittu tyypillisen hollantilaiseksi. Concertgebouw-orkesteri on vakiinnuttanut asemansa yhtenä harvoista huippuorkestereista maailmalla, ja lähes tuhat orkesterin levytystä ovat myös tuoneet osan tästä maineesta.

Kesäkuussa 2022 orkesterin johtajaksi nimitettiin Klaus Mäkelä. Mäkelän muut työt Oslossa ja Pariisissa aiheuttivat järjestelyn, että hän toimii Amsterdamissa orkesterin taiteellisena partnerina ja viiden vuoden kuluttua elokuussa 2027 orkesterin ylikapellimestarina.

## Pääkapellimestarit

*  Willem Kes (1888–1895)
*  Willem Mengelberg (1895–1945)
*  Eduard van Beinum (1945–1959)
*  Bernard Haitink (1963–1988)
*  Riccardo Chailly (1988–2004)
*  Mariss Jansons (2004–2015)
*  Daniele Gatti (2016–2018)

## Katso myös
*Concertgebouw

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Concertgebouw-orkesterin sivustot
Putulankulma

**Putulankulma** on kolmen Hämeenkosken kylän, Hyrkkälän, Putulan ja Järvenpään muodostama yhteenliittymä. Niistä yhdessä tuli 2003 seitsemäs Päijät-Hämeen vuoden kylä, Putulankulma.

## Aiheesta muualla
*Kartta 
*Putunkulman verkkosivut 
*Kuvia
Oliver Reed

**Robert Oliver Reed** (13. helmikuuta 1938 Wimbledon, Britannia – 2. toukokuuta 1999 Valletta, Malta) oli englantilainen näyttelijä, joka tunnettiin machoimagostaan niin valkokankaalla kuin sen ulkopuolellakin. Hän oli urheilujournalisti Peter Reedin ja tämän vaimon Marcia Reedin poika. Oliverin isoisä oli näyttelijä Herbert Beerbohm Tree (Peter Reed oli Treen ja tämän rakastajattaren May Pinney Reedin poika). Oliver Reed väitti polveutuvansa aviottomasti Venäjän tsaari Pietari Suuresta.

Oliver Reedillä ei ollut näyttelijäkoulutusta eikä paljon teatterikokemustakaan, mutta hän näytteli yli sadassa elokuvassa. Näyttelijäuran huippu oli 1960- ja 1970-luvuilla, mutta suosio hiipui 1980-luvulla.

Reed kärsi pahasta alkoholiongelmasta. Kerran hänet jouduttiin poistamaan television keskusteluohjelmasta hänen saavuttuaan humalassa ja yritettyään suudella feministiaktivisti Kate Millettia. Reedin juomisesta kiertää lukuisia anekdootteja, kuten Reedin ja 36 ystävän "illallinen"; 60 gallonaa olutta, 32 pulloa skottilaista, 17 pulloa giniä, neljä laatikkoa viiniä sekä pullo englantilaista kuohuviiniä. Reed väitti juoneensa 106 pinttiä olutta kahden päivän putkessa ennen vihkiäisiä Josephine Burgen kanssa.

Reed kuoli Vallettassa Maltalla sydänkohtaukseen kesken *[[Gladiator|Gladiaattorin]]* kuvausten. Puuttuvissa kahdessa kohtauksessa jouduttiin käyttämään sijaisnäyttelijää, jonka kasvojen paikalle siirrettiin digitaalisesti Reedin kasvot, sekä ylimääräistä kuvamateriaalia.

## Valikoitu filmografia
**[[Kirotut]]* (1963)
**[[Nainen ja saalistaja]]* (1966)
**[[Mikä hänen nimensä nyt olikaan]]* (1967)
**[[Oliver! (vuoden 1968 elokuva)|Oliver!]]* (1968)
**[[Rulettia venäläisittäin, Madame?]]* (1969)
**[[Rakastavaisia]]* (1969)
**[[Paholaiset]]* (1971)
**[[Muskettisoturien seikkailut]]* (1973)
**[[Tommy (elokuva)|Tommy]]* (1975)
**[[Suljettu ovi]]* (1976)
**[[The Brood]]* (1979)
**[[Erämaan leijona]]* (1981)
**[[Aution saaren unelma (elokuva)|Aution saaren unelma]]* (1986)
**[[Rangaistuspartio]]* (1987)
**[[Paroni von Münchhausenin seikkailut (vuoden 1988 elokuva)|Paroni von Münchhausenin seikkailut]]* (1988) 
**[[Gladiator]]* (2000)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*  (Archive.org)
Johannes Argyropulos

**Johannes Argyropulos** (, , 1415–1487) oli bysanttilainen filosofi. Hän muutti Italiaan 1456 Cosimo Medicin kutsusta, ja luennoi Firenzen yliopistossa Aristoteleen opetuksista sekä kreikan kielestä ja kirjallisuudesta. 

Hän pohti sielun kuolemattomuutta. Marsilio Ficino oli Argyropuloksen oppilas.

## Lähteet
Badenin kulttuuri

**Badenin kulttuuri** oli noin vuosina 3600–2800 eaa. vallinnut kuparikautisen itäisen Keski-Euroopan kulttuuri, joka mitä luultavimmin liittyy indoeurooppalaisiin. Badenin kansa on mahdollisesti itaalisten kansojen ja kelttien edeltäjä. Kulttuurin ihmiset elivät maataloudella. Asutukset olivat yleensä kukkuloilla, mutta yleisimmin linnoittamattomia. Kulttuuriin liittyy savisten vaunumallien löytöjä, mutta jäänteitä oikeista vaunuista ei ole löydetty.

Kulttuuriin liittyi polttamattomia ja polttohautauksia. Kulttuuri rakensi linnoitettuja asumuksia, muun muassa Vucedolin. Kulttuuri levisi Tšekin Moraviaan, Unkariin, Slovakiaan ja itäiseen Itävaltaan. Badenin keramiikkaa, joka levisi kenties kaupan kautta, on löydetty myös Saksasta ja Sveitsistä.

Kulttuuri oli myöhäisen suppilopikarikulttuurin, varhaisen nuorakeraamisen ja palloamforakulttuurin aikalainen ja oli osin samalla alueella palloamforakulttuurin kanssa.

Kulttuuri kehittyi myöhäisestä Lengyelin kulttuurista Karpaattien altaassa.

## Kulttuurin vaiheet

## Katso myös
*Uneticen kulttuuri
Ferrara

**Ferrara** on kaupunki Italiassa, Emilia-Romagnan hallinnollisella alueella, 50 kilometriä Bolognasta koilliseen. Kaupungissa on runsaat 130&nbsp;000 asukasta. Ferrarassa on leveitä katuja ja loisteliaita palatseja maineensa päiviltä 1300-luvulta, jolloin Este-suku piti siellä hoviaan. Ferrara on Ferraran maakunnan pääkaupunki.

## Historiaa
Ferraran historia alkaa 700-luvulta, ja se oli itsenäinen valtio noin vuodesta 1000 vuoteen 1597, jolloin se liitettiin Kirkkovaltioon. Vuonna 1859 se liittyi Italian kuningaskuntaan. 1400-luvulla sen yliopisto oli kuuluisa renessanssifilosofien opinahjo.

Kaupungissa on yhdeksän kilometriä muureja, enimmäkseen 1400- ja 1500-luvuilta. Sen keskellä on vallihautojen ympäröimä Este-suvun linna vuodelta 1385.

Ferrara ympäristöineen on Unescon maailmanperintökohde.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Palloamforakulttuuri

**Palloamforakulttuuri** (3400–2800 eaa.) oli kivikauden kulttuuri, joka oli nuorakeraamisen eli vasarakirveskulttuurin aikalainen Keski-Euroopassa. Se ilmestyi suunnilleen aikaisemman suppilopikarikulttuurin alueelle. Kulttuuri ulottui Elbeltä Veiksel-joelle Puolassa, etelässä ja idässä Dnjeprille ja 
Dnjestrille eli Koillis-Saksasta Keski- ja Pohjois-Puolaan sekä
läntisimpään Ukrainaan ja pohjoisimpaan Romaniaan.

## Katso myös
* Suppilopikarikulttuuri
* Nuorakeraaminen kulttuuri
* Badenin kulttuuri
* Lengyelin kulttuuri
Ricen yliopisto

**William Marsh Rice University** (yleensä kutsutaan nimellä **Rice University**) on yliopisto Yhdysvalloissa, Texasin Houstonissa. 

Ricessa yhdistyvät pieni liberal arts -aineita korostava opetusyliopisto sekä tutkimusyliopisto, joka tunnetaan muun muassa nanoteknologian tutkimuksesta. Fullereenin keksiminen vuonna 1985 toi vuoden 1996 Nobelin kemian palkinnon kahdelle Ricen yliopiston tutkijalle.  

Noin neljän miljardin dollarin varoillaan Rice on Yhdysvaltain viidenneksi rikkain yliopisto. Opiskelijoita on alle 5&nbsp;000. Varojen anteliaasta käytöstä johtuen lukukausimaksut ovat kohtuulliset ja Rice onkin arvioitu korkealle yliopistojen välisessä hinta-laatusuhteessa.

Rice listattiin vuonna 2006 Yhdysvaltain 17. parhaaksi yliopistoksi. Yliopiston sisäänpääsyprosentti on 22&nbsp;%. Yliopiston lukukausimaksu on noin 30&nbsp;000 dollaria. Suurin osa Ricen opiskelijoista valitsee kaksi pääainetta. 77 prosenttia opiskelijoista asuu yliopiston kampuksella ja suuri määrä opiskelijoita ottaa osaa yliopiston urheilutoimintaan. Ricen opiskelijoille annetaan luottamusvakuutuksen perinteeseen (*Honor code*) nojautuen erilaisia vapauksia, kuten mahdollisuus tehdä kotitenttejä. 

Tunnetuimpia Ricen yliopistosta valmistuneita ovat muun muassa Larry McMurtry, Howard Hughes ja Candace Bushnell.

## Historia

Yliopisto perustettiin vuonna 1891 nimellä The William Marsh Rice Institute for the Advancement of Letters, Science and Art. Yliopiston perustaja oli William Marsh Rice. Yliopisto avattiin kuitenkin vasta vuonna 1912. Rice valitsi oppilaikseen sekä naisia että miehiä, joka oli tuohon aikaan poikkeuksellista. Ensimmäinen luokka, joka aloitti opiskelun, koostui 48 miehestä ja 29 naisesta. Vuonna 1960 Ricen instituutti uudelleennimettiin Ricen yliopistoksi. Vuonna 1962 Rice lahjoitti suuren osan maaomaisuudestaan NASAlle. Samana vuonna Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedy piti Ricen yliopiston stadionilla kuuluisan puheensa, jossa hän julkisti Yhdysvaltain aikeen laskeutua kuuhun ennen vuosikymmenen päättymistä. Ricen yliopisto ja NASA tekevät nykyäänkin tiivistä yhteistyötä.

Rice alkoi periä lukukausimaksuja vuodesta 1965 lähtien.  G8-maiden tapaaminen pidettiin Ricessa vuonna 1990.

## Tiedekunnat

* Arkkitehtuuri (Rice School of Architecture)
* Tekniikka (George R. Brown School of Engineering) 
* Humanistiset tieteet (School of Humanities) 
* Musiikki (Shepherd School of Music) perustettu vuonna 1974
* Luonnontieteet (Wiess School of Natural Sciences) 
* Sosiaalitieteet (School of Social Sciences) perustettu vuonna 1979
* Kauppatieteet (Jesse H. Jones Graduate School of Management) perustettu vuonna 1974
* Aikuisopiskelu (Susanne M. Glasscock School of Continuing Studies)
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.rice.edu/
Lauri Eriksson

**Lauri Eriksson** (s. 23. syyskuuta 1965 Helsinki) on suomalainen valokuvaaja. Eriksson on opiskellut yhteiskuntapolitiikkaa ja taidehistoriaa Helsingin yliopistossa, josta valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi ja filosofian maisteriksi. Hän valokuvasi 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa muotokuvia sekä kotimaisiin että ulkomaisiin aikakaus- ja sanomalehtiin.

Erikssonin teoksissa vuorottelevat maisemat, muotokuvat ja arkistodokumentit. Hän on julkaissut kirjoja, pitänyt valokuvanäyttelyitä ja kirjoittanut artikkeleita kuvataiteesta muun muassa Taide-lehteen. Hänen näyttelynsä *Suomi Pictures* ja valokuvakirja tarkastelivat lähiösukupolven elämää. *22 tapausta asunnottomuudesta* -näyttelyssä oli muotokuvia pitkään asunnottamana olleista miehistä. Eriksson kysyi miehiltä, miten he arvioivat elämäänsä, kykyjään ja mahdollisuuksiaan, sekä onko heillä muun muassa sosiaalisia verkostoja. *22 tapausta asunnottomuudesta* valittiin 2016 Fotofinlandia-finalistiksi. *Suomi Pictures* -valokuvanäyttely nähtiin Designmuseon lisäksi Tokiossa sijaitsevassa Rocket-galleriassa 2002. Syksyllä 2024 Erikssonin valokuvat olivat esillä Emil Aaltosen museossa, ja samalla julkaistiin  valokuvateos *Muodonmuutoksia*. Kirja sisältää Erikssonin ja Joel Karppasen kirjoittamat esseet.  

Erikssonin vuonna 2021 ilmestynyt valokuvakirja *Sumunhimmeä maisema – Polaroideja lähiluonnosta* esiteltiin Helsingin Sanomissa yhtenä kuudesta kiinnostavasta vuoden aikana ilmestyneestä taidekirjoista. Kirja sisältää valokuvien lisäksi Erikssonin esseen Polaroid-valokuvista, toisen kirjan esseen on kirjoittanut taidehistorian professori Ville Lukkarinen. Erikssonin Polaroid-valokuvia nähtiin myös Suomen valokuvataiteen museon Polaroid-ryhmänäyttelyssä 2012.  

Eriksson on toiminut vierailevana luennoitsijana Aalto-yliopistossa ja Lahden ammattikorkeakoulussa.
Hänen isä oli alkoholitutkija Kalervo Eriksson ja isoisänsä heraldikko Olof Eriksson.

## Julkaisuja
* Eriksson, Lauri (2024) Muodonmuutoksia. Parvs: Helsinki
* Eriksson, Lauri (2021) Sumunhimmeä maisema – Polaroideja lähiluonnosta. Parvs: Helsinki
* Suomi Pictures (2001) Nemo: Helsinki
* Bitter & Sweet (2006) Nemo: Helsinki 
* Hirvenvasa ja kerjäläinen – Ihminen ja eläin Suomen muinaisesineissä, Lauri Eriksson, Visa Immonen ja Markus Hiekkanen, Kustannusosakeyhtiö Nemo, 2017
* Eriksson, Lauri (2022) Modernin ytimessä piirtyy sormien marssi: Kimmo Kaivannon yhteiskunnallinen taide 1968–1972. Kimmo Kaivanto: Näkökulmia. Lammi, T. (ed.). Helsinki: Parvs
* Joukkoliikenteen kasvot 2013 - (Vuosikirjatyön kuvitus Vuoden huiput -palkinto)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lauri Erikssonin verkkosivut
* Lauri Eriksson Helsingin yliopiston tutkimusportaalissa
* Lauri Eriksson Otavan sivuilla
*
Svenska Privatskolan i Uleåborg

**Svenska Privatskolan i Uleåborg** on yksityinen ruotsinkielinen peruskoulu ja lukio Oulun kaupungissa Vanhatullin kaupunginosassa. Lukiossa oli 18 aloituspaikkaa syksyllä 2010. Lukio on yleislukio, jolla on kuitenkin yhteistyötä Oulun seudun urheiluakatemian kanssa. Peruskoulussa ja lukiossa on yhteensä 200 oppilasta ja 25 opettajaa.

Koulun omistaa Skolgarantiföreningen r.f. Yhdistys sai koulua varten valtionosuutta 539&nbsp;465 euroa vuodelle 2010.
	 
## Historiaa
Koulun perusti Marie Junnelius alun perin yksityisenä kaksiluokkaisena tyttökouluna 1850-luvun puolivälissä, mutta taloudellisten syiden takia valtio otti koulun haltuunsa vuonna 1859. Koulun nimeksi tuli *Svenska fruntimmersskolan i Uleåborg*. Kun Oulun ruotsinkielisen poikalyseon oppilasmäärä laski, yhdistettiin koulut vuonna 1904 *Realläroverket för gossar och flickor i Uleåborg* -nimiseksi kouluksi. Kouluun perustettiin vuonna 1907 kolme yliopistoon johtavaa yksityistä jatkoluokkaa. Vuosina 1914–1933 koulu toimi keskikouluna nimellä *Svenska mellanskolan i Uleåborg*. Eduskunta päätti, että keskikoulun valtionapu loppuisi vuonna 1933. 

Samana vuonna 1. syyskuuta Svenska Privatskolan i Uleåborg, yksityinen yliopistoon johtava oppikoulu perustettiin. Vuonna 1974 Oulun ruotsalainen kansakoulu ja oppikoulu yhdistettiin ja nimeksi otettiin Svenska Privatskolan i Uleåborg. 

Jatkosodan pommituksissa 21. helmikuuta vuonna 1944 tuhoutui Privatskolanin koulutalo. Uuden koulutalon suunnitteli arkkitehti Gustav Strandberg, ja opetus pääsi alkuun uusissa tiloissa syyslukukaudella vuonna 1946. Myöhemmin samalle tontille Torikadun ja Sepänkadun kulmalle on rakennettu lisärakennuksia vuosina 1951 ja 1998. Niin sanottu Weckmanin talo Kirkkokadun ja Sepänkadun kulmassa remontoitiin ja otettiin käyttöön vuonna 2009, koulun täyttäessä 150 vuotta. Vuotta aikaisemmin Svenska Kulturens Vänner i Uleåborg r.f. oli ostanut kiinteistön Stora Ensolta hieman alle kolmella miljoonalla eurolla ja päätti keskittää siihen koulun kaikki toiminnot. Uusituissa tiloissa toimii myös Oulun ruotsinkielinen päiväkoti, *Svenska barnträdgården i Uleåborg*.

## Koulun johtajat ja rehtorit

## Tunnettuja oppilaita

## Lähteet
* 
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Koulun viralliset sivut
* Suomen yksityisten oppikoulujen digitaalinen matrikkeli
Valeri Samarin

**Valeri Samarin** (s. 6. toukokuuta 1979) on venäläinen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa maan pääsarjassa murmanskilaisessa AMNGR-Murmanin joukkueessa.

Samarin on murmanskilaisen jääpallokoulun kasvatti. Aikuisten tasolla hän esiintyi ensimmäisen kerran Arktik-Servis Murmanskin joukkueessa ja pelasi vuosina 1996–1999 Montšegorsk-Severonikelissä 36 ottelua, joista 21 korkeimmalla sarjatasolla. Otteluissa hän teki kaksi maalia, joista toisen ylimmällä sarjatasolla. Vuodesta 1999 lähtien hän on pelannut kolmesta joukkueesta, AMNGR:sta, Arktikista ja Murmanista, kootussa yhdistelmäjoukkueessa eli nykyisessä seurassaan. Joukkueessa hän on saavuttanut Venäjän toiseksi korkeimman sarjatason pronssia kausina 2002/2003 ja 2003/2004.

## Lähteet
*Murmanbandy.net
Rössenin kulttuuri

**Rössenin kulttuuri** n. 4500–4000 eaa. oli nauhakeraamisen kulttuurin seuraaja suunnilleen Etelä- ja Keski-Saksassa sekä Keski-Ranskassa. Se oli Tonavan maanviljelykulttuurin laajenemisen huippu. Ihmiset asuivat taloissa, jotka olivat hieman muuntuneita Tonavan kulttuurin pitkätaloja. Rössenin kulttuurin uskotaan olleen Irlannin ja Ison-Britannian neoliittisten kulttuurien seuraaja.
Pussioravat

**Pussioravat** (Pseudocheiridae) on pussieläinheimo harvaetuhampaisten lahkossa. Heimoon kuuluu kuusi sukua ja yhteensä 17 lajia. Ne ovat läheistä sukua pussiliito-oraville.

Pussioravat ovat kooltaan 20–48 senttimetriä pitkiä ja painavat 0,7–2 kilogrammaa. Pussioravat ovat sopeutuneen hyvin elämään puussa. Niillä on karvattoman tarttumahännän lisäksi kaksi ”peukaloa”, sillä kaksi eturaajan varpaista on kääntynyt vastakkaiselle puolelle parantamaan otetta, kuten koalalla. Pussioravien turkki on pehmeä ja selkäpuolelta yleensä harmaa tai ruskea ja vatsasta kellertävä.

Pussioravat ovat kasvinsyöjiä ja hakevat ruokaa lähinnä öisin. Päivällä ne ovat suojassa puussa tai kivikoissa.

## Lähteet
Tommi Viksten

**Tommi Viksten** (s. 22. marraskuuta 1966 Helsinki) on suomalainen kitaristi. Hän on soittanut lukuisilla albumeilla ja kokoonpanoissa, ja toiminut myös tuottajana muun muassa Kauko Röyhkä & Nartun, Sami Saaren, J. Karjalaisen, Tuomari Nurmion, Jukka Pojan, Anssi Kelan, Värttinän, Vesa-Matti Loirin ja Pave Maijasen levyillä. Hän on tehnyt sävellystyötä myös elokuviin.

Viksten on soittanut Juha Tapion orkesterissa vuodesta 2015.

Viksten on Emma-palkittu vuoden tuottaja 1996. Hän on sovittanut Leonard Cohenin musiikkia Hämeenlinnan Kaupunginteatterin esitykseen *Tänä iltana kaikki hyvin*, missä hän toimi myös kapellimestarina ja esiintyjänä (2007). Vikstenillä on duo The Munsons Melrose-yhtyeen Tokelan kanssa. Viksten on tehnyt sanoituksia ja sävellyksiä useille artisteille.

Tommi Viksten on naimisissa muusikko Henna Dolkin kanssa ja heillä on kaksi lasta.

## Lähteet
Petri Saarela

**Petri Tapani Saarela** on suomalainen muusikko, säveltäjä ja sanoittaja. Hän on Kultakuume-yhtyeen laulaja-kitaristi ja lauluntekijä. Kultakuume voitti Rockin SM-kilpailut vuonna 1987. Petri Saarela on julkaissut myös soololevyn *Pulu* (1994) sekä singlet *Kymmenen lasta ja omenapuu* (1994), *ABC-kirja* (2018), *Family Man* (2018), *Delfiini* (2018), *Kellot* (2018) ja *Suuri silmä*(2019). Saarela on kirjoittanut kappaleita myös muille artisteille, esimerkiksi Eero Raittisen levyttämän *Kuin enkeli*. (1992).

## Diskografia
### Albumit
* *Pulu* (1994)

### Singlet
* *Kymmenen lasta ja omenapuu* (1994)
* *ABC-kirja* (2018)
* *Family Man* (2018)
**Delfiini* (2018)
**Kellot* (2018)
**Suuri silmä* (2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto 
* 
* 
*
Pohjois-Carolinan yliopisto Chapel Hillissä

**Pohjois-Carolinan yliopisto Chapel Hillissä** () on yhdysvaltalainen yliopisto, joka sijaitsee Chapel Hillin kaupungissa Pohjois-Carolinan osavaltiossa. Se on Yhdysvaltojen arvostetuimpia yliopistoja. Yliopisto on osa Pohjois-Carolinan yliopistojärjestelmää, johon kuuluu kaikkiaan kuusitoista julkista paikallisyliopistoa.

Yliopistossa opiskelee yli 31 500 opiskelijaa, joista runsas 19 700 opiskeli alempaa korkeakoulututkintoa ja noin 11 800 maisteri- tai tohtoritutkintoa.  Opiskelijat ovat Pohjois-Carolinan kaikista sadasta piirikunnasta, muista osavaltioista ja noin 50 muusta maasta. Henkilökuntaan kuuluu kaikkiaan runsas 9 000 ihmistä, joista runsas 4 000 kuuluu vakituiseen opettajakuntaan (faculty).

Koska yliopisto on osavaltion rahoittama, osavaltion lain mukaan yliopiston opiskelijoista on oltava pohjoiscarolinalaisia vähintään 82 prosenttia.

Yliopistorankingeissa Chapel Hill on pärjännyt hyvin. Esimerkiksi tieteellisiin saavutuksiin pohjautuvassa kiinalaisessa ARWU-vertailussa Chapel Hill sijoittui vuonna 2021 sijalle 29 maailman parhaimpien yliopistojen joukossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Pohjois-Carolinan yliopisto Chapel Hillissä 
*Virallinen urheilusivu
Sa’ud ibn Abdilaziz

**Sa’ud ibn Abdilaziz** (, 15. tammikuuta 1902 – 23. helmikuuta 1969) oli Saudi-Arabian kuningas 1953 – 2. marraskuuta 1964.

## Elämäkerta

Hän oli Ibn Sa’udin vanhin henkiin jäänyt poika, hänen äitinsä oli Wadhba bint Muhammad al-Hazzam. Pian Saudi-Arabian perustamisen jälkeen hänet julistettiin kruununperijäksi, isän veljien sijaan. Hän oli kruununprinssinä 20 vuoden ajan, ja sen jälkeen kuninkaana 11 vuotta.

Sa’ud järjesti hallitukseen lukuisia ministeriöitä ja perusti  Kuningas Saudin yliopiston Riadiin (toimi aluksi nimellä *Riadin yliopisto*). Sa’udin suku oli tyytymätön Sa’udin valtaan. Hänellä oli lukuisia lapsia, enemmän kuin isällään, 54 poikaa ja 57 tytärtä, ja hän pyrki saamaan oman poikansa seuraajakseen valtaistuimelle ja asetti heidät korkeisiin valtion virkoihin.

Sa’ud piti aluksi yllä lämpimiä suhteita Egyptiin vastustaakseen Irakin ja Jordanian hašimidien valtaa, mutta myöhemmin pelkäsi Egyptin liiallista vaikutusvaltaa arabimaailmassa ja väitteiden mukaan järjesti juonen salamurhata Nasser. Saudit tukivat rojalisteja Pohjois-Jemenin sisällissodassa, Egypti taas tasavaltalaisia.

Hänen velipuolensa pelkäsivät asemansa puolesta, eivätkä sietäneet Sa’udin rahantuhlausta omiin ja perheensä menoihin. Sa’udin huhuttiin myös käyttävän alkoholia. Huhujen mukaan hänelle määrättiin 1960-luvun alussa konjakkia lääkkeeksi, kuningas piti siitä ja käytti lopulta pullollisen päivässä.

Vuoden 1964 alussa hallitus, hovi ja uskonnolliset johtajat olivat sitä mieltä että  Sa’udin käytös ei ole kuninkaalle ja imaamille sopivaa. Hänen veljestään Faisalista päätettiin tehdä pääministeri, ja Sa’ud sai aluksi pitää kuninkaan arvonimen mutta ilman valtaoikeuksia. Sa’ud pyrki kaikin keinoin pääsemään takaisin valtaan, ja Faisal joutui pakenemaan Riadista Jeddaan. Lokakuussa 1964 hän palasi Riadiin ja tällöin Sa’ud päätettiin syrjäyttää kokonaan.

Vaikka Muhammad ibn Abdilaziz Al Sa’ud oli ensimmäisenä perimysjärjestyksessä, kuninkaaksi kutsuttiin Faisal. Sa’ud meni maanpakoon Geneveen. Vuonna 1966 Nasser kutsui hänet asumaan Egyptiin. Sa’ud kuoli Ateenassa 1969. Saudi-Arabian ulkoministeriön virallisten sivujen mukaan hän oli luopunut vallasta hoitaakseen terveyttään ulkomailla.
Syrjäyttämisensä jälkeen hänestä ei paljon Saudi-Arabiassa kuultu, ja hänen nimensä poistettiin historiankirjoista ja hänen mukaansa nimettyjen instituuttien nimistä. Hänen poikansa jäivät myös marginaaliseen asemaan hovissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* King Saud  *King Saud Foundation*
Pussimuurahaiskarhu

**Pussimuurahaiskarhu** eli **numbatti** (*Myrmecobius fasciatus*) on pussipetojen lahkoon kuuluvan pussimuurahaiskarhujen heimon (*Myrmecobiidae*) viimeinen elossa oleva edustaja. Aiemmin laajalle levinnyt pussimuurahaiskarhu on nykyään erittäin uhanalainen.

## Tuntomerkit

Pussimuurahaiskarhun vartalo on enintään 30 ja häntä 15 senttimetriä pitkä. Painoltaan eläin kasvaa enintään puoleen kiloon. Pussimuurahaiskarhun ominaispiirteitä ovat pitkä kieli, musta raita huulilta korville, kuusi tai seitsemän valkoista raitaa vartalon takaosassa ja tuuhea häntä. Sen turkki on lyhyttä ja karkeaa ja väriltään harmaanruskea tai joskus punertava.

## Ravinto

Päiväaktiiviset pussimuurahaiskarhut käyttävät suuren osan päivästään ruoan etsimiseen. Ne syövät pääasiassa termiittejä, mutta myös muurahaiset ja muut hyönteiset käyvät ravinnoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Fauna of Australia: Myrmecobiidae (pdf)
Ravi Varma

**Ravi Varma** (29. huhtikuuta 1848 Kilimanoor, Travancore – 5. lokakuuta 1906 Attingal, Travancore) oli radža ja intialainen taidemaalari, joka teki maalauksia Mahabharatasta ja Ramayanasta. Hänen töitään pidetään yhtenä parhaimmista esimerkeistä intialaisten perinteiden sulautumisesta eurooppalaisen akateemisen taiteen kanssa.

Varman elämäntyöstä on esitetty myös kriittisiä arvioita. Hän oli paitsi lahjakas, myös varakas, ja vaikutusvaltansa ansiosta hän elvytti muotokuvamaalaustyylin, joka Euroopassa oli jo jäänyt syrjään.

## Elämäkerta
Ravi Varman vanhemmat olivat Umayamba Thamburatty ja Ezhumavil Neelakanthan Bhattatiripad. Hänen kotipaikkansa oli Kilimanoorin kuninkaallinen palatsi, joka sijaitsee 20 kilometriä nykyisen Keralan osavaltion pääkaupungista Thiruvananthapuramista (Trivandrum). Kun Varma oli 14-vuotias, palatsin taiteilija Rama Swami Naidu opetti häntä. 
Myöhemmin hänelle opetti öljyvärimaalausta brittiläinen taiteilija Theodore Jensen.

## Teoksia
* *Village Belle*
* *Lady Lost in Thought*
* *Damayanti Talking to a Swan*
* *The Orchestra*
* *Arjuna and Subhadra*
* *Lady with Fruit*
* *The Heartbroken*
* *Swarbat Player*
* *Shakuntala*
* *Lord Krishna as Ambassador*
* *Jatayu, a bird devotee of Lord Rama is mauled by Rawana*
* *Victory of Meghanada*
* *A Family of Beggars*
* *A Lady Playing Swarbat*
* *Lady Giving Alms at the Temple*
* *Lord Rama Conquers Varuna*
* *Romancing Couple*
* *Draupadi Dreading to Meet Kichaka*
* *Shantanu and Matsyagandha*
* *Shakuntala Composing a Love Letter to King Dushyanta*
* *Girl in Sage Kanwa’s Hermitage (Rishi-Kanya)*

## Kuvia

Image:Raja Ravi Varma - Mahabharata - Shakuntala.jpg|*Shakuntala*
Image:Nair Lady Adorning Her Hair.jpg|*Nair Lady Adorning Her Hair*
Image:Raja Ravi Varma, There Comes Papa (1893).jpg|*There Comes Papa*
Image:Raja_Ravi_Varma,_Galaxy_of_Musicians.jpg|*Galaxy of Musicians*
Image:Ravi Varma-Dattatreya.jpg|*Dattatreya*
Image:Ravi Varma-Arjuna and Subhadra.jpg|*Arjuna and Subhadra*
Image:Raja_Ravi_Varma,_Dhruv_Narayan.jpg|*Dhana Narayana*
Image:Ravi Varma-Shakuntala.jpg|*Shakuntala and Friends*
Image:Raja_Ravi_Varma,_The_Milkmaid_(1904).jpg|*The Milkmaid*
Image:Raja_Ravi_Varma,_In_Contemplation.jpg|*Lady Lost in Thought*


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo suomalaisista olympiaratsastajista

Tämä artikkeli erittelee **suomalaiset olympiaratsastajat** eli kaikki olympialaisten ratsastuslajeihin osallistuneet suomalaiset hevosineen ja sijoituksineen. 

Nykyiset ratsastuksen olympialajit (kouluratsastus, rataesteratsastus ja kenttäratsastus) ovat kaikki olleet mukana kesäolympialaisissa Tukholman olympialaisista 1912 lähtien. Suomalaisratsukoita ei lainkaan osallistunut vuosien 1912, 1932, 1960, 1964, 1968, 1972, 1976 eikä 2004 kesäolympialaisiin.

## [[Kesäolympialaiset 1920]], [[Antwerpen]]

## [[Kesäolympialaiset 1924]], [[Pariisi]]

Kouluratsastuksessa kultaa voittanut Ernst Linder oli syntynyt Suomessa, mutta edusti Ruotsia jonne oli nuorena muuttanut. Olympialaisiin lähti myös kenttäkilpailuratsukko Viljo Forssell / Amor, joka kuitenkaan ei voinut kilpailla hevosen ontumisen takia.

## [[Kesäolympialaiset 1928]], [[Amsterdam]]

## [[Kesäolympialaiset 1936]], [[Berliini]]

## [[Kesäolympialaiset 1948]], [[Lontoo]]

## [[Kesäolympialaiset 1952]], [[Helsinki]]

## [[Kesäolympialaiset 1956]], [[Melbourne]] ([[Tukholma]])
Australian tiukkojen eläinkaranteenisäännösten vuoksi ratsastuslajeissa kilpailtiin erillisissä "ratsastusolympialaisissa" Tukholmassa.

## [[Kesäolympialaiset 1980]], [[Moskova]]

## [[Kesäolympialaiset 1984]], [[Los Angeles]]

## [[Kesäolympialaiset 1988]], [[Soul (kaupunki)|Soul]]

## [[Kesäolympialaiset 1992]], [[Barcelona]]

Kyra Kyrklundin menestyksekäs ratsu *Matador II* oli myyty edellisenä vuonna Japaniin, ja se päätyi uuden ratsastajansa Yoshinaga Sakurain kanssa 41. sijalle.

## [[Kesäolympialaiset 1996]], [[Atlanta]]

Piia Pantsulla olisi hevosellaan *Cyna* ollut osallistumisoikeus kenttäratsastukseen, mutta hevosen loukkaantumisen vuoksi hän ei voinut lähteä olympialaisiin.

## [[Kesäolympialaiset 2000]], [[Sydney]]

Kouluratsastukseen oli tarkoitus lähettää nelihenkinen joukkue. Kyra Kyrklundin hevonen *Lillemarkens Arkibal* kuitenkin sairastui karanteeniaikana eikä voinut matkustaa olympialaisiin, ja Janne Bergh hevosellaan *Chimkent* joutui jäämään pois kilpailusta hevosen loukkaannuttua kilpailupaikalla.

## [[Kesäolympialaiset 2004]], [[Ateena]]
Kyra Kyrklundin (*Andiamo Tyme*) oli tarkoitus osallistua kouluratsastukseen ja Piia Pantsun (Ypäjä Karuso) kenttäratsastukseen, mutta molemmat joutuivat jäämään pois olympialaisista hevosen loukkaantumisen takia.

## [[Kesäolympialaiset 2008]], [[Peking]]

## [[Kesäolympialaiset 2012]], [[Lontoo]]

## [[Kesäolympialaiset 2016]], [[Rio de Janeiro]]

## [[Kesäolympialaiset 2020]], [[Tokio]]

## [[Kesäolympialaiset 2024]], [[Pariisi]]

## Lähteet
*Antti O. Arponen: *Olympiakisat Ateenasta Atlantaan* (1998)
*Erkki Vasara: *Suomen ratsastusurheilun historia* (1987)
*Full Olympians: Equestrianism 
*Finland in Equestrian Dressage Olympedia (kouluratsastus)
*Finland in Equestrian Eventing Olympedia (kenttäratsastus)
*Finland in Equestrian Jumping Olympedia (esteratsastus)

### Viitteet
Äänitasomittari

**Äänitasomittari** (melumittari, desibelimittari) on laite, jolla mitataan äänen voimakkuutta.

## Toiminta ja komponentit

Äänitasomittari muuntaa ääniaallot sähköisiksi signaaleiksi ja näyttää käyttäjälle mitatun voimakkuuden lukeman. Laite koostuu kuudesta perusosasesta: 

* Mikrofoni havaitsee äänen paineaallot ja muuntaa painevaihtelut sähköisiksi jännitteiksi.
* Syötevahvistin kasvattaa äänen aiheuttaman sähköisen signaalin voimakkuutta.
* Painotusympäristö (A, B, C ja D), jolla voidaan määritellä laitteen ominaistaajuus.
* Ulostulovahvistin.
* Tasasuuntaajalla määritellään rms-arvo.
* Asteikko, jonka näyttämä esittää mitatun äänen voimakkuuden.

## Käyttö

Mittaria käytetään meluntorjunnan tutkimiseen ja sitä kautta kuulovaurioiden ennaltaehkäisyyn, esimerkiksi mitataan työntekijän melualtistusta työpaikalla, ja myös tapahtumien lupaehtoihin kuten mittaamaan ulkoilmatapahtumien häiriövaikutusta lähialueille. 

Yksittäisten laitteiden aiheuttaman melun mittauksessa käytetään nykyään ns. A-suodinta (=taajuuspainotus, vanhemmat suotimet C ja Z) kuvaamaan ihmiskorvan toimintaa. Normaali mittausetäisyys on 1&nbsp;m laitteesta.

## Katso myös
* Äänenpainetaso
* Äänitaso

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Desibeli- ja VU-mittarit 
* Korva.net, kuulovauriot ja niiltä suojautuminen
Starčevon kulttuuri

**Starčevon kulttuuri** (Starčevo-Körösin kulttuuri, Starčevo-Crişin kulttuuri) oli varhainen maatalouskulttuuri.

Kulttuurin tunnetuin löytöpaikka on Starčevon kylä Belgradin lähellä. Vaikka Starčevon kulttuurissa viljeltiin vehnää, erityisesti emmervehnää, ja kasvatettiin lampaita, karjaa ja sikoja, metsästys oli silti merkittävä ravinnonlähde. Kulttuurista on löydetty muutamia asuinpaikkoja, ja talot ovat olleet kahta eri tyyliä. Toiset talot ovat 3–5 metriä pitkiä ja 2–4 metriä leveitä ja toiset neliömäisiä.

## Genetiikka
Starcevon kulttuurista löydettyjen hautojen  isälinjan haplotyypit ovat H2 ja G2a2, sekä äitilinjan haplotyypit T1a, N1a1a1, K1a4 ja W5.

## Katso myös
*Neoliittinen Eurooppa
*Neoliittinen Balkan
*Sesklon kulttuuri
*Vinčan kulttuuri

## Lähteet
Thiruvananthapuram

**Thiruvananthapuram** (), aikaisemmin tunnettu nimellä **Trivandrum**, on Keralan osavaltion pääkaupunki ja Thiruvananthapuramin seudun keskus Etelä-Intiassa Arabianmeren rannalla. Kaupungissa asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 752&nbsp;490 asukasta.

Intian isä Mahatma Gandhi ehdotti tämän kukkulaisen rantakaupungin suunnitelmaksi "Intian vihreä kaupunki".

## Ilmasto
Thiruvananthapuramin lämpötila pysyy ympäri vuoden 23 °C:n ja 30 °C:n välillä. Kylmin kuukausi on tammikuu, jolloin alin keskimääräinen lämpötila on 22 °C. Kuumimmat kuukaudet ovat maaliskuu ja huhtikuu, jolloin ylin keskimääräinen lämpötila on 32 °C. Sateisin kuukausi Thiruvananthapuramissa on kesäkuu, jonka aikana sataa noin 340 millimetriä. Kuivimmat kuukaudet ovat tammikuu, helmikuu ja maaliskuu. Niiden aikana sataa yhteensä noin 80 millimetriä. Vuosittainen sadanta on noin 1&nbsp;800 millimetriä.

## Talous
Thiruvananthapuramin talous perustuu palveluihin. 70 prosenttia kaupungin työvoimasta työskentee hallitukselle. Suuret teolliset laitokset ovat vähäisiä verrattuna muihin Etelä-Intian pääkaupunkeihin, kuten Chennaihin tai Bangaloreen.

Teknologiapuisto Technoparkin vuoden 1995 perustamisesta lähtien Thiruvananthapuram on kasvanut kilpailukykyiseksi tietotekniikan keskukseksi. Technoparkissa on kansainvälisiä suuryrityksiä, kuten Infosys, TCS, McKinsey & Co., Ernst & Young, Allianz Cornhill ja US Technologies.

Thiruvananthapuramin kaupungista 10 kilometriä luoteeseen sijaitsee luotainrakettien laukaisukeskus, Thumban rakettikeskus‎.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Smirnoff

**Smirnoff** on tunnettu alkoholijuomamerkki. Alun perin yhtiön perusti 1860-luvulla Pjotr Smirnov Moskovassa.

## Historia
Hänen tislaamonsa käytti ensimmäisenä maailmassa tislauksessa hiilimenetelmää. Pjotr Smirnov kuoli vuonna 1910, ja hänen seuraajakseen tuli Vladimir Smirnov. Lokakuun vallankumouksen aikana tehdas kuitenkin kaapattiin, ja perhe joutui pakenemaan maasta. Vladimir Smirnov käynnisti tehtaan toiminnan uudestaan 1920 Istanbulissa, Osmanien valtakunnassa. Neljä vuotta myöhemmin hän muutti Lviviin, Puolaan ja alkoi myydä vodkaa siellä nimellä *Smirnoff*. Uusi tuote oli menestys, ja 1930-luvun loppuun mennessä sitä vietiin kaikkiin Euroopan maihin. Toinen tehdas perustettiin Pariisiin vuonna 1925.

Suuri lama pakotti vuonna 1934 Vladimir Smirnovin kuitenkin myymään tuotemerkin yhdysvaltalaiselle Rudolph Kunettille, joka muutti yhtiön Yhdysvaltoihin. Vodkacocktailien suosion ja menestyneiden mainoskampanjoiden vuoksi Smirnoff-vodka on nykyisin maailman myydyin vodkamerkki. Nykyisin sen omistaa brittiläinen juomajätti Diageo.

Smirnoff-vodka on tuotesijoittelun ansiosta vilahtanut vuosien varrella monissa James Bond -elokuvissa, ensimmäisestä *[[Salainen agentti 007 ja tohtori No]]* -elokuvasta lähtien. Alkuperäisissä Ian Flemingin romaaneissa Bond kuitenkin suosi nimetöntä puolalaista tai venäläistä vodkaa.

1990-luvulla Smirnoff esitteli uusia nuorille suunnattuja juomia Britanniassa, myöhemmin Manner-Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa.

## Lähteet

## Katso myös
* Smirnoff Ice

## Aiheesta muualla
* Smirnoff
* Diageo
Hollolan keskiaikatapahtuma

**Hollolan keskiaikatapahtuma** on Hollolan kirkonkylässä parillisina vuosina järjestettävä keskiaikatapahtuma, jonka teemat vaihtelevat. Sen järjestää Hollolan keskiaikaseura *Medium Aevum Hollolense ry*.

Vuoden 2014 tapahtuma järjestettiin kymmenennen kerran Se järjestettiin 25.–27.7.2014.

## Keskiaikatapahtumat
*1997
*1998
*2000
*2002
*2004 teemana Pyhä Olavi, Olavi Haraldinpoika
*2006 teemana Pyhä Yrjänä
*2008 teemana Pyhä Hubertus
*2010 teemana Pyhä Katariina Aleksandrialainen
*2012 teemana Pyhä Lauri
*2014 teemana Pyhä Kristoforos
*2016
*2018

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vuoden 2000 tapahtumasta 24 kuvaa 
* Keskiaika.fi
Autopommi

**Autopommi** on autoon asetettu pommi, joka voidaan laukaista kauko-ohjaimella tai ajamalla räjähteillä täyteen lastattu auto haluttua kohdetta päin riittävällä nopeudella. Autopommi voi olla myös säädetty laukeamaan tietyssä ajonopeudessa tai ajastetusti.

Ensimmäinen autopommia muistuttava laite oli Wall Streetin pommi-iskussa New Yorkissa 16. syyskuuta 1920 käytetty hevosen vetämä vaunu. 30 ihmistä kuoli räjähdyksessä ja kymmenen vammoihinsa myöhemmin. Vakavasti loukkaantuneita oli 143 ja uhreja kaiken kaikkiaan satoja. Syyllistä ei saatu selville, mutta pommin asettajana pidetään italialaista anarkistia Mario Budaa (1883–1963).

Autopommi-iskuja käytetään usein salamurhien, terrorismin tai sissisodankäynnin välineenä. Tavoitteena voi olla ajoneuvossa tai lähellä olijoiden surmaaminen tai vahingon aiheuttaminen rakennuksille ja muulle omaisuudelle. Autopommi toimii itse omana kuljetusmekanisminaan, ja siihen voi sijoittaa suuren määrän räjähteitä sen herättämättä epäilyksiä.

## Autopommeja
*Beirutin autopommi-isku, 1983
*Oklahoma Cityn pommi-isku, 1995
*Kampin autopommi, 2002
*Oslon autopommi-isku, 2011
*Mogadishun isku, 2017

## Lähteet
* 
*  
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Hollolan kirkonkylä

**Hollolan kirkonkylä** on taajama ja Hollolan entinen kuntakeskus. Taajamassa oli vuoden 2011 lopussa 563 asukasta. Hollolan nykyinen kuntakeskus, joka perustettiin Lahden seudulle suuntautuneen suuren muuttoliikkeen aikana 1960-luvun lopulla, sijaitsee Salpakankaalla.

Hollolan kirkonkylä sijaitsee kunnan länsiosassa Vesijärven rannalla. Kirkonkylän alueen länsi- ja eteläpuoli kuuluu Uskilan kylään. Kirkonkylässä on Kapatuosian linnavuori, jonka huipulla on kesäisin auki oleva puinen näkötorni, jota käytetään lintuhavaintojen tekemiseen.

Kirkonkylässä sijaitsevia rakennuksia ovat muun muassa Hollolan keskiaikainen kivikirkko, vanha pappila, kunnan entinen hallintorakennus, kunnantupa ja kauppa. Hollolan kivikirkon itäpuolella Vesijärven niin sanotussa Pappilanrannassa on venelaitureita. Museoita on kolme: kotiseutumuseo, Hollolan kotiseutumuseo ja Hentilän talomuseo. Kirkonkylältä löytyy lisäksi Kunnantupa-niminen lounasravintola, Katinhäntä-niminen baari ja taideateljee, joka toimii entisen osuuskaupan rakennuksessa.

Parinpellontien varrella ennen Hollolan seurakunnan leirikeskusta tien pohjoispuolella on vakaumuksensa puolesta kaatuneiden pyramidia muistuttava hautamuistomerkki myös niiden muistoksi, jotka teloitettiin antautumisen jälkeen metsässä ja joita ei haudattu esivaltaa vastaan nousseina kapinallisina silloin Hollolan hautausmaalle.

Hollolan kirkonkylällä järjestetään Hollolan keskiaikatapahtuma kesäisin parillisina vuosina.

2016 avattiin Hollolan kirkonkylällä viidentoista metrin pienoishöyryjunarata.  Hollolan kirkonkylän keskustassa on kolme lounasruokalapaikka: Hollolan vanha kunnantupa, Kapatuosian lähellä oleva *Kunnantupa* - niminen lounasravintola, mikä piti aikaisemmin toimintaansa  Hollolan vanhalla kunnantuvalla ja Hollolan vanha pappila, mikä on kesäkuukaudet auki yleisesti ja muita kuukausina tilausravintolana. Holloan vanhan kunnantuvan ja entisen osuuskaupa välillä on kesäkioski, jonka edellinen Hollolan maatalousnaisten rakennus on siirretty Kärkölän Huovilan puistoon. Kirkkotielle päin keskustasta on Osuuskauppa Hämeenmaan Sale Hollola.

Kirkonkylälle liikennöidään Lahden bussiliikenteen linjoja 11A, joka kiertää Kirkonkylän myötäpäivään, ja 11B, joka kiertää Kirkonkylän vastapäivään. Lisäksi myös joitakin Hollolan kouluvuoroja liikennöidään Kirkonkylälle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hollolan keskiaikaseura ''Medium aevum Hollolense''
Keskiaikatapahtuma

**Keskiaikatapahtumat** ovat kulttuuritapahtumia, joissa esitellään keskiaikaista elämää. Suomessa nämä tapahtumat ovat syntyneet 1990-luvulla, ja niiden teemat ulottuvat viikinkiajalta aina katolisen keskiajan loppuun. Keskiaikatapahtumien keskiaikaisuus on yleensä melko viitteellistä. Täsmällistä historiallista aitoutta tärkeämpinä pidetään tunnelmaa ja yleisön viihtymistä.

## Keskiaikatapahtumien historiaa
Vanhin ja valtakunnallisesti kuuluisin suomalainen keskiaikatapahtuma on Turun keskiaikaiset markkinat, jotka kestävät useita päiviä, ne järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1996. Turku oli keskiajan Suomen tärkeimpiä keskuksia.

Toinen hallinnon keskuspaikkoihin liittyvä laaja tapahtuma on Hämeen keskiaikafestivaalit, jotka pidettiin ensimmäisen kerran vuonna 1997. Myös Hämeen linna on ollut keskiaikainen hallinnon keskus.

Muita keskiaikaan liittyviä tapahtumia ovat Saltvikin viikinkimarkkinat ja Hollolan keskiaikatapahtuma, jonka järjestää parillisina vuosina Hollolan keskiaikaseura *Medium Aevum Hollolense*.

Suomen lähialueilla laajoja keskiaikatapahtumia järjestetään muun muassa Viron Tallinnassa Tartossa ja Visbyssä Gotlannin saarella.

## Keskiaikatapahtumia
* Auttikönkään muinaismarkkinat
* Hollolan keskiaikatapahtuma
* Hämeen keskiaikafestivaali
* Imatran Bullerborg-keskiaikatapahtuma
* Tallinnan vanhankaupungin päivät, Tallinnan kaupunki
* Turun keskiaikaiset markkinat, Turun Suurtorin keskiaika ry
* Ulvilan keskiaikaiset Hansamarkkinat
* Saltvikin viikinkimarkkinat
* Visbyn keskiaikaviikko

## Katso myös
* Luettelo Suomessa järjestettävistä historianelävöitystapahtumista

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*