open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Haukijärvi (Ulvila)

**Haukijärvi** on Satakunnassa Ulvilassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Harjunpäänjoen valuma-alueen *Kaasmarkun alueeseen*. Ulvilassa on toinenkin Haukijärvi.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 3,4 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 100 metriä. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 4,3 kilometriä pitkä *Haukioja*, joka laskee Harjunpäänjokeen *Rankhuhdassa*.

Järven rantaviiva on kilometrin pituinen ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsä- ja suomaastoa. Ranta on rakentamaton eikä sinne johda tietä.

## Historiaa
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimenä oli "Haukjärvi". Kartassa järvi vaikuttaa pitemmältä, mikä viittaa osittaiseen järvenlaskuun. Tätä puoltaa nykyisen kartan viereinen suo, jonka paikalle on Kalmbergin karttaan merkitty järvi. Fransinoja saattaa olla näiltä ajoilta peräisin.

## Lähteet
Pavel Tšistjakov

**Pavel Petrovitš Tšistjakov** (; 5. heinäkuuta (J: 23. kesäkuuta) 1832 Prudy, Tverin kuvernementti – 11. marraskuuta 1919 Detskoje Selo) oli venäläinen taidemaalari ja useiden muiden tunnettujen taidemaalarien opettaja.

Tšistjakov syntyi talonpoikaisperheeseen Tverin kuvernementissa. Hän opetteli nuorena piirtämään, valmistui hyvin arvosanoin koulusta ja pääsi vuonna 1849 oppilaaksi Pietarin taideakatemiaan. Tšistjakovin läpimurto oli vuonna 1861 taideakatemian lopputyöksi valmiin aiheen pohjalta tehty keskiajalle sijoittuva historiamaalaus *Suuriruhtinatar Sofia Vitovtovna Vasili Sokean häissä*, jossa hän näki paljon vaivaa luodakseen yksityiskohdista autenttisia ja henkilöistä uskottavia. Taideakatemia hankki maalauksen ja lähetti sen vuoden 1862 Lontoon maailmannäyttelyyn. Tšistjakov sai yhtenä kolmesta taiteilijasta kultamitalin ja oikeuden kuuden vuoden opintomatkaan ulkomaille. Hän opiskeli Roomassa ja vietti useita vuosia Italiassa, jossa hän maalasi maisemia ja henkilökuvia tavallisista ihmisistä. Palattuaan Venäjälle Tšistjakov toimi vuodesta 1872 Pietarin taideakatemian opettajana. Hän keskittyi enemmän opetustyöhönsä kuin maalaamiseen ja monet hänen maalauksistaan jäivät keskeneräisiksi. Lisäksi opiskeluvuosina alkanut toistuva sairastelu teki hänen maalaustyöstään katkonaista ja vaikeaa. Tšistjakov joutui etenevän kroonisen sairauden vuoksi vähitellen luopumaan kokonaan maalaamisesta elämänsä viimeisen neljänkymmenen vuoden ajaksi.

Tšistjakovia pidettiin koko taideakatemian parhaana opettajana ja suurena pedagogina. Hän halusi tarjota opetusta mahdollisimman monelle halukkaalle ja pyrkiä harjaannuttamaan oppilaissaan itsenäistä ”taiteilijan silmää” sekä kehittämään kunkin yksilöllisiä vahvuuksia pelkän tiukan ohjauksen tai valmiiden teosten kopioimisen sijaan. Samaan aikaan hän painotti kuitenkin myös teknisen osaamisen ja teoreettisen tiedon merkitystä maalaustaiteelle. Tšistjakov kirjoitti myös viisiosaisen opaskirjan maalaustaiteesta ja sen opettamisesta. Tšistjakovin oppilaita olivat muun muassa Viktor Vasnetsov, Mihail Nesterov, Ilja Repin, Vasili Surikov, Vasili Polenov, Andrei Rjabuškin, Valentin Serov, Mihail Vrubel ja Eero Järnefelt.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Pavel Tšistjakovin kotimuseo Puškinissa   (sama sivu venäjäksi )
André Antoine

**André Antoine** (31. tammikuuta 1858 Limoges, Ranska – 19. lokakuuta 1943 Le Pouliguen, Ranska) oli ranskalainen näyttelijä, teatterinjohtaja, elokuvaohjaaja ja kriitikko.

## Elämä
André Antoine syntyi Limogesissa 1858. Hän pyrki nuorena opiskelemaan CNSAD-draama-akatemiaan. Hän ei päässyt kouluun, mutta päätyi teatterialalle harrastelijanäyttelijänä. Antoine omisti lähes koko vapaa-aikansa harrastajateatteriseurueelleen. Päivisin hän työskenteli Pariisin kaasulaitoksen konttoristina. Vuonna 1887 hän perusti *[[Théâtre Libre]]* -nimisen teatterin, jolle hän vuokrasi Montmartrelta 342-paikkaisen salin. Antoine rahoitti teatterin toiminnan aluksi omista säästöistään, mutta niiden vähetessä hän perusti keräystilin. Teatterin avattiin yleisölle 20. maaliskuuta 1887.

Antoine esitti teatterissa sekä aiemmin esittämättömiä tunnettujen kirjailijoiden näytelmiä ja uusien nuorten näytelmäkirjailijoiden teoksia. Katsojat pitivät aluksi monia esityksiä järkyttävinä ja jopa loukkauksina Comédie-Françaisea kohtaan. Kahden tuotantokauden jälkeen teatteri joutui muuttamaan isompiin tiloihin Théâtre Menus Plaisirsiin. *Théâtre Libre* oli ensimmäinen pariisilainen teatteri, joka esitti muun muassa Henrik Ibsenin, August Strindbergin, Leo Tolstoin ja Gerhart Hauptmannin teoksia. Lisäksi sen ohjelmistossa oli nuorten ranskalaisten näytelmiäkirjailijoiden, kuten Eugène Brieux’n, Maurice Donnayn ja Henri Bataillen, näytelmiä. *Théâtre Libressä* esitettiin vuonna 1890 Ibsenin *[[Kummittelijoita]]*, jossa Antoine näytteli Osvaldia, ja sen jälkeen muun muassa Ibsenin *[[Villisorsa]]n* ja Strinbergin *[[Neiti Julie (näytelmä)|Neiti Julien]]*.

Teatterihanke osoittautui kuitenkin kalliiksi, ja monet seurueen jäsenistä hakeutuivat hiljalleen paremmin palkattuihin teatterihin. Velat kasvoivat lopulta yli 100&nbsp;000 frangiin. Konkurssi pakotti vuonna 1894 Antoinen sulkemaan teatterinsa. Hän avasi sen kuitenkin uudelleen vuonna 1897 nimellä Théâtre Antoine. Hän sai vuonna 1906 paikan Théâtre de l'Odéonista ja tuotti siellä vuosien 1906–1914 aikana yli 360 näytelmää. Hänen tuottamiensa näytelmien joukossa oli muun muassa William Shakespearen, Carlo Goldonin, Jean Racinen, Pierre Corneillen ja Richard Brinsley Sheridanin teoksia.

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Antoine toimi monien nuorten kirjailijoiden, kuten Georges Duhamelin ja Jules Romainsin, rohkaisijana. Lisäksi hän kirjoitti näytelmä- ja elokuva-arvosteluita. Hän on käsitellyt kirjoituksissaan neljännen seinän ajatusta.

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
Phillip Sjøen

**Phillip Sjøen** (s. 24. joulukuuta 1995) on norjalainen mäkihyppääjä.

Sjøen edusti seuratasolla Bækkelaget SK:ta. Hän oli ikäluokkansa lupaavimmista mäkihyppääjistä. Hänellä on nuorten maailmanmestaruuskilpailuista joukkuemäen kultamitali vuodelta 2012 ja normaalimäen pronssi vuodelta 2015.

Paha polvivamma piti Sjøenin sivussa koko kauden 2012–2013.

Sjøen lopetti uransa mäkihyppääjänä vuonna 2016.

## Lähteet
NHL:n tähdistöottelu 1948

Toinen **NHL:n tähdistöottelu** pelattiin vuonna **1948** Chicago Black Hawksin kotikenttänä toimineella Chicago Stadiumilla 3. marraskuuta 1948. Ottelussa kohtasivat  tavoin Toronto Maple Leafs sekä muiden NHL-joukkueiden parhaimmistosta koottu NHL:n tähdistöjoukkue. Tähdistöjoukkue voitti ottelun lukemin 3-1.

## Ottelun yhteenveto

* **Päätuomari:** Bill Chadwick
* **Linjatuomarit:** Sammy Babcock ja Mush March.

## Joukkueiden kokoonpanot
Lucius Tarquinius Collatinus

**Lucius Tarquinius Collatinus** oli toinen Rooman tasavallan ensimmäisistä konsuleista. Hän kuului kreikkalaislähtöiseen Tarquiniuksen sukuun. Hänen isänsä oli Egerius ja isoisänsä Arruns, kuningas Tarquinius Priscuksen veli. Collatinus asui Collatian kaupungissa, jonka kuvernööriksi hänen isänsä oli nimitetty Tarquinius Priscuksen vallattua kaupungin sabiineilta 585 eaa. Nimityksen myötä Egerius oli muuttanut perheensä sukunimen muotoon Collatinus.

Collatinus meni naimisiin Lucretian kanssa, jonka kuningas Tarquinius Superbuksen poika Sextus Tarquinius häpeällisesti raiskasi 509 eaa. Murheen murtama Lucretia teki itsemurhan mutta vannotti sitä ennen isäänsä ja aviomiestään kostamaan puolestaan. Junius Brutuksen johdolla miehet nostivat kansan kapinaan ja syrjäyttivät itsevaltaisen kuninkaan. Tämän jälkeen Rooman tasavalta perustettiin ja Collatinus ja Brutus valittiin sen ensimmäisiksi konsuleiksi. Rooman kansa kuitenkin vihasi Tarquiniuksen sukua niin syvästi, että Collatinus joutui eroamaan konsulin virasta ja viettämään lopun elämäänsä Laviniumin kaupungissa. Hänen tilalleen valittiin uudeksi konsuliksi Valerius Publicola.

## Lähteet
Jim Neilson

**James Anthony ”Chief” Neilson** (28. marraskuuta 1940 – 6. marraskuuta 2020) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajaurallaan New York Rangersissa, California Golden Sealsissa, Cleveland Baronsissa ja Edmonton Oilersissa. Taustaltaan hän kuului Pohjois-Amerikan alkuperäiskansoihin.

NHL-urallaan Neilson pelasi 1&nbsp;023 ottelua, joissa hän teki 69 maalia ja saavutti 299 syöttöpistettä. Kaudesta 1962–1963 kauteen 1977–1978 asti Neilson pelasi NHL:ssä ennen kuin päätti uransa WHA:ssa kauden 1978–1979 päätteeksi. 

Vuonna 2009 Neilson sijoitettiin New York Rangersin kaikkien aikojen 42:nneksi parhaaksi pelaajaksi John Wiley & Sonsin kirjassa *100 Ranger Greats*.

## Lähteet

## Katso myös
* Luettelo tuhat ottelua pelanneista NHL-pelaajista
Pompejin viimeinen päivä

**Pompejin viimeinen päivä** on venäläisen taidemaalarin Karl Brjullovin vuosina 1830–1833 maalaama suuri historiamaalaus, joka esittää roomalaisen Pompejin kaupungin tuhoutumista Vesuvius-tulivuoren purkauksessa vuonna 79. Teos herätti valmistuessaan paljon huomiota. Se on Brjullovin tunnetuin työ.

Antiikin historiasta kiinnostunut Brjullov oli matkustanut 1820-luvulla Italiaan venäläisen Taiteilijain kannustamisyhdistyksen varoilla ja asettunut työskentelemään Roomaan. Pompejin kaupungista hänet sai kiinnostumaan hänen veljensä Aleksandr Brjullov, joka oli jo aiemmin viettänyt siellä paljon aikaa maalaten kuvia raunioista. *Pompejin viimeisen päivän* innoittajana toimi mahdollisesti Giovanni Pacinin säveltämä samanniminen ooppera. Brjullov valmisteli maalausta neljän vuoden ajan, vaikka maalasikin lopullisen version yhdessä kuukaudessa.

*Pompejin viimeinen päivä* edustaa romantiikan kaudelle tyypillistä dramatisointia, mutta Brjullov pyrki myös rekonstruoimaan todelliset tapahtumat silminnäkijäkuvauksen ja arkeologisten löytöjen pohjalta. Hän käytti lähteenään Plinius nuoremman kuvausta ihmisten käyttäytymisestä Vesuviuksen purkautumisen aikana. Osa maalauksen hahmoista, esimerkiksi oikean reunan nuoripari, on kuvattu samanlaisiin asentoihin kuin Pompejin tuhkan alta löydetyt ihmisten jäännökset. Brjullov hyödynsi jopa tietojaan fysiikasta kuvatessaan eri suuntiin sortuvia rakennuksia ja patsaita.

Plinius nuorempi on itse maalauksessa vanhaa naista eli omaa äitiään pystyyn auttava nuori mies. Maalauksessa on myös mukana kaksi iäkästä miestä, joista toinen kantaa kristinuskon ja toinen roomalaisten pakanallisen uskon symboleita. Brjullov antoi joillekin maalauksen hahmoista aikalaistensa tunnistettavat kasvot. Taiteilijan työvälineitä päänsä päällä kannatteleva mies esittää häntä itseään.

Teosta hallitsee kolme valopistettä. Värien käytössä näkyy selvästi italialaisen renessanssitaiteen vaikutus. Maalauksen korkeus on 456,5 ja leveys 651 senttimetriä. Se kuuluu nykyään Pietarin Venäläisen museon kokoelmiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Levajärvi

**Levajärvi** on Satakunnassa Ulvilan Kullaassa Levanpellon kylässä sijaitseva järvi.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 16,0 hehtaaria, ja sen pituus on 1,1 kilometriä ja leveys 340 metriä. Järvi sijaitsee tasaisella savimaalla, jonka alla kulkee hiekanotosta päätellen matala harjujakso. Harju muodostaa veteen kaksi niemeä järven vastakkaisille rannoille ja aikaan saa järvelle kaksi avovesiallasta. Järvi on hyvin matala ja siksi vesikasvillisuuden valtaama. Järven rantaviiva on 2,6 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin hiekka- ja savipitoista maata. Järven koillisranta rajautuu metsään. Rannan läheisyydessä on kolme maatilaa, mutta ei vapaa-ajan asuntoja. Tiloille tulee tiet Kokemäen ja Kullaan väliseltä yhdystieltä 2460.

Levajärvi on varsin matala ja umpeenkasvanut vesistö. Järven yleisilme on muuttunut voimakkaasti 1950-luvun ajoista, jolloin järven pintaa laskettiin 20–30 senttimetriä. Suurimman muutoksen on aiheuttanut vuonna 1996 toteutettu Häyhtiönojan perkaus, jonka tavoite oli kuivattaa järven eteläpuoliset viljelysalueet paremmin. Kuivatus vaati syvempiä ojia, jolloin Häyhtiönoja jouduttiin kierrättämään ohi Levajärven, sillä järven pinta olisi ollut muuten ojan pintaa korkeammalla, mikä olisi johtanut järven nopeaan kuivumiseen. Järven valuma-alue on ollut 16,28 neliökilometriä vuosina 1996–2012, jolloin vesi virtasi järveen Häyhtiönojaa pitkin. Sen jälkeen, kun Häyhtiönoja ohitti järven, on se ollut enää 2,55 neliökilometriä.

## Luonto

Harjusta on otettu hiekkaa ja sen jäljiltä järven välittömässä läheisyydessä on useita hiekkakuoppia, joista seitsemässä on pysyvästi vettä. Järvi on hieman rehevöitynyt ja ruohottunut niillä rannoilla, jossa on myös umpeen kasvun myötä syntynyt vähän avosuota. Hiekkaharjun niemessä on lähde ja lintutorni. Kyläläiset käyvät hiekkakuopissa uimassa.

## Vesistösuhteita
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;35) Kokemäenjoen alueen&nbsp;(35.1) Harjunpäänjoen valuma-alueella (35.14), johon Kullaan alue (35.142) kuuluu. Levajärven valuma-alue on ojajärjestelyiden takia vain 255 hehtaaria. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 2,1 kilometriä pitkä Levaoja, joka yhtyy Kullaanjokeen. Järveen laskee useita pelto- ja metsäojia. Pisin niistä on Häyhtiönmaanoja, joka virtaa järvelle kaakosta Häyhtiönmaan kylältä. Idästä laskeva oja on läheisen Keijärven laskuoja. Keijärven pohjoispuolelta on ohjattu Hämeensuon vedet Levajärveen Keijärven laskuojaa myöten. Järven vedenpinnan korkeus on 31,2 metriä ja Kullaanjoella yhtymäkohdassa on noin 28 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta noin 3 metriä.

## Historiaa
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven ympäristössä oli laaja suo, joka on kuivatettu pelloksi. Järven rantaviiva on muuttunut kovasti, joten kuivattamisen yhteydessä myös järven vedenpinnan korkeutta on laskettu. Tämä tapahtui vuoden 1927 jälkeen, kun kullaalainen Paavo Lähteenlahti ryhmineen haki lupaa laskea ja perata järven.

## Lähteet
* 

### Viitteet
NHL:n tähdistöottelu 1947

Ensimmäinen **NHL:n tähdistöottelu** pelattiin vuonna **[[1947]]** Toronto Maple Leafsin kotikentällä Maple Leaf Gardensilla 13. lokakuuta 1947. Ottelussa Maple Leafs pelasi ottelun numeroin 4-3 voittanutta tähdistöjoukkuetta vastaan. 

## Perustaminen
Tähdistöottelu oli alun perin pelaajien komitean idea, joka hyväksyttiin 23. toukokuuta 1947. Ottelun järjestäjäksi hakivat Toronto sekä Chicago, joka toimi järjestäjänä . Sovittiin myös, että tapahtuman tuloista kolmasosa Toronton hyväntekeväisyyteen ja loput kaksi kolmasosaa Players Emergencyn rahastoon. Myöhemmässä kokouksessa syyskuussa 1947 pelaajat päättivät perustaa eläkekassan, johon menee 900 dollari jokaiselta pelaajalta ja 25 senttiä jokaisesta myydystä pudotuspeliottelulipusta. Myös kaksi kolmasosaa tähdistöottelun tuloista menee rahastoon.

## Pelin tapahtumat
Tähdistöjoukkue pelasi punaisissa paidoissa, joissa oli valkoiset raidat ja valkoisia tähtiä rintakehässä NHL-logon yläpuolella. Erotuomareilla oli tummansiniset paidat ja Leafsin pelaajilla valkoiset.

Joukkueet pelasivat ottelun tosissaan ja fyysisesti. Ken Reardonille annettiin iso rangaistus hänen vahingoitettua Bob Goldhamia päähän ruman poikittaisen mailan jälkeen. Reardon oli myös mukana välikohtauksessa, jossa hän sekä Bill Ezinicki ja Gus Mortson huitoivat toisiaan mailoilla. Maurice Richard asetettiin pelaamaan samassa hyökkäysketjussa Ted Lindsayn kanssa. Richard ja Lindsay tappelivat usein keskenään tavallisissa otteluissa ja Richardin mukaan he eivät vaihtaneet tähdistöottelun aikana sanaakaan.

### Yhteenveto

* **Erotuomari**: King Clancy
* **Linjatuomarit**: Jim Primeau ja Ed Mepham
* **Yleisö**: 14,169

* **Lähde**: Podnieks (2000), s. 25.

## Joukkueet

* **Lähde**: Podnieks (2000), s. 25
Jonas Hector

**Jonas Hector** (s. 27. toukokuuta 1990 Saarbrücken) on saksalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen puolustaja. Hän edusti vuosina 2010–2023 1. FC Kölniä ja oli pitkään joukkueen kapteeni. Hän pelasi Bundesliigassa kahdeksana kautena yhteensä 228 ottelua ja Saksan A-maajoukkueessa 43 ottelua.

## Seurajoukkueissa
Hector pelasi Oberligan SV Auersmacherissa 34 ottelua, joissa teki yhdeksän maalia kaudella 2009–2010. Hän siirtyi Kölniin vapaalla siirrolla 2010. Hän pelasi vuonna 2023 päättyneellä urallaan Bundesliigassa 228 ottelua, joissa hän teki 12 ja syötti 21 maalia. 2. Bundesliigassa hän teki Kölnin joukkueessa 86 ottelussa kahdeksan maalia ja antoi kuusi maalisyöttöä. Eurooppa-liigassa hän pelasi yhden ottelun kaudella 2017–2018 ja Konferenssiliigassa neljä ottelua kaudella 2022–2023. Kölnin kakkosjoukkueessa hän pelasi Regionalligassa 63 ottelua, joissa hän viimeisteli viisi ja alusti 17 maalia.

## Maajoukkueessa
Debyyttinsä Saksan jalkapallomaajoukkueessa Hector teki marraskuussa 2014 EM-karsintaottelussa Gibraltaria vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Italiaa vastaan maaliskuussa 2016 sekä toisen ja kolmannen MM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan marraskuussa 2016. Hän pelasi Saksan kaikki kuusi ottelua alusta loppuun ja syötti yhden maalin EM-kilpailuissa 2016, kun Saksa ylsi välieriin. Maajoukkueen mukana hän voitti vuonna 2017 Maanosaliittojen cupin. Hän pelasi kaksi ottelua MM-kilpailuissa 2018. 

Hector pelasi 43 maaottelua, joissa hän teki kolme maalia ja oli avauskokoonpanossa 42 kertaa. Hän on pelasi kahdeksan MM- ja kahdeksan EM-karsintaottelua. Hänen viimeinen maaottelunsa oli marraskuussa 2019 EM-karsinnassa Pohjois-Irlantia vastaan. Hän ilmoitti kesällä 2020 jättävänsä maaottelutehtävät.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Viipurin postitalo

**Viipurin postitalo** sijaitsee kaupungin keskustassa Sovjetskaja Ulitsan (ent. Tuomiokirkonkatu) varrella. Arkkitehti Jacob Ahrenbergin suunnittelema rakennus valmistui Viipurin pääpostiksi vuonna 1914 ja se on edelleen alkuperäisessä käytössään.

## Rakennuksen historiaa
Viipurin vanha postitalo sijaitsi Katariinankadun alkupäässä 1700-luvun puolivälistä peräisin olleessa rakennuksessa, johon vuonna 1891 tehtiin muutostöitä kaupunginarkkitehti E. A. Kranckin johdolla. Uusi postitalo päätettiin 1910-luvun alussa rakentaa silloisten Katariinan- ja Possenkatujen (myöh. Linnan- ja Tuomiokirkonkadut) kulmaan vastapäätä vuonna 1893 valmistunutta Viipurin tuomiokirkkoa.

Postitalon kustannukset olivat noin 550 000 silloista markkaa, joka oli Suomen oloissa poikkeuksellisen suuri summa. Ruotsin historiallisesta arkkitehtuurista kiinnostunut Ahrenberg käytti rakennuksen esikuvana Tukholmassa sijaitsevaa Drottningholmin linnaa. Uusrenessanssityylistä postitaloa pidetäänkin yhtenä hänen merkittävimmistä töistään. Pääsisäänkäynti tuli Possenkadun puolelle ja toinen Katariinankadulle. Viipurin pääpostikonttorin lisäksi rakennuksessa oli Posti- ja Lennätinlaitoksen sekä Katariinankadun puolella toimineet Viipurin tie- ja vesirakennuspiirin tilat.

## Muuta
Suomen sisällissodan loppuvaiheessa huhtikuussa 1918 Viipurin postitalossa toimivat Suomen kansanvaltuuskunnan työasiain osasto ja punaisten postineuvosto. Vallatessaan Viipurin valkoiset teloittivat 29. huhtikuuta talon sisäpihalla kuusi postineuvoston jäsentä. Heidän joukossaan olivat runoilijana tunnettu Kössi Ahmala sekä Theodor Alexejeff ja Juho Valo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kuvia ja rakennuspiirustuksia Viipurin postitalosta
Timothy Chandler

**Timothy Chandler** (s. 29. maaliskuuta 1990 Frankfurt am Main, Länsi-Saksa) on saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea puolustaja. Hän on edustanut vuodesta 2014 lähtien Bundesliigassa pelaavaa Eintracht Frankfurtia, joka on myös hänen kasvattajaseuransa.

Chandler on edustanut Bundesliigassa myös 1. FC Nürnbergiä.

## Maajoukkueura

Chandler teki debyyttinsä Yhdysvaltain maajoukkueessa maaliskuussa 2011. Hänen isänsä on yhdysvaltalainen sotilas, joka palveli Saksassa. Pojan vanhemmat erosivat kuitenkin pian hänen syntymänsä jälkeen, ja Chandler eli äitinsä luona Frankfurtissa.

Chandler oli mukana Yhdysvaltain joukkueessa vuoden 2014 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa, muttei pelannut minuuttiakaan lopputurnauksessa oikean pakin roolin kuuluttua Fabian Johnsonille ja tämän loukkaannuttua DeAndre Yedlinille.

Chandler on pelannut yhteensä 29 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. MM-kilpailuissa 2014 hän oli mukana vaihtopelaajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pertti Tuomala

**Pertti Kalevi Tuomala** (24. elokuuta 1931 Iitti – 5. kesäkuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen vuorineuvos. Hän toimi Keskusosuusliike Hankkijan ja sen seuraajan Novera Oy:n pääjohtajana.  

Tuomalan vanhemmat olivat maanviljelijä Toivo Tuomala ja Hilja Ahola. Hän valmistui ekonomiksi 1956, kauppatieteen kandidaatiksi 1964 ja maisteriksi 1966. Osuuspankkien Keskuspankin OKOn osastopäälliköksi Tuomala tuli 1956 ja johtokunnan sihteeriksi 1965. OKOn varatoimitusjohtajana hän työskenteli 1967–1970 ja sen jälkeen Teollistamisrahaston toimitusjohtajana 1970–1985. Hankkijan pääjohtaja Tuomalasta tuli 1986 Jorma Järven jälkeen, jolloin Hankkija oli jo suurissa taloudellisissa vaikeuksissa. Tuomala saneerasi Hankkijaa ja siirsi maataloustavarakaupan erilliseen yhtiöön, josta 1988 tuli SOK:n kanssa yhteinen maatalous- ja konekauppa. Vuonna 1990 Keskusosuusliike Hankkija yhtiöitettiin Novera Oy:ksi, ja se siirtyi Tuomalan johdolla yhä enemmän rakennustoimintaan, muun muassa yrityskauppojen avulla. Lama-aikana toteutetut toimet osoittautuivat kuitenkin epäonnistuneiksi, 1990 vuorineuvoksen arvon saanut Tuomala joutui eroamaan maaliskuussa 1992, ja heinäkuussa 1992 Novera Oy ajautui konkurssiin.

Tuomalan ensimmäinen puoliso vuodesta 1956 (ero) oli Anja Näsäkkälä ja toinen vuodesta on 1989 Mariitta Meurman.

## Lähteet
Mies van der Rohe -palkinto

**Mies van der Rohe -palkinto** on Euroopan unionin nykyarkkitehtuuripalkinto.

Palkinto jaetaan normaalisti joka toinen vuosi, ja ehdokkaat tulevat Euroopan arkkitehtiliiton jäsenyhdistysten kautta. Palkinnon saajan valitsee asiantuntijoista koostuva raati. Palkinto on 60&nbsp;000 euroa. Lisäksi jaetaan erikoismaininta, jossa palkintona on 20&nbsp;000 euroa. Se jaetaan rakennuksessa käytettävästä uudesta konseptista, menetelmistä tai teknologioista. Marraskuussa 2020 viestittiin, että vuoden 2021 sijaan palkinto lykätään vuoteen 2022 ja että arvioinnissa tarkastellaan tuolloin kahta edellisvuotta pidemmän aikavälin aikana (lokakuun 2018 ja huhtikuun 2021 välillä) valmistuneita rakennuksia.

Osa ehdokkaista valitaan kilpailusta laadittavaan luetteloon ja kiertonäyttelyyn.

## Palkitut

## Lähteet
Oiva Turunen

**Oiva Antero Turunen** (19. marraskuuta 1910 Ilomantsi – 23. syyskuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja Turo Oy:n perustajia ja yhtiön pitkäaikainen toimitusjohtaja 1938–1962.  

Turusen vanhemmat olivat kauppias Antti Turunen ja Hanna Vappu Tahvanainen. Hän kävi kauppakoulun Joensuussa 1928 ja pääsi vain 17-vuotiaana Lassila & Tikanojan myyntimieheksi, ensin Helsingissä ja sitten koko Lounais-Suomessa. 1936 hänestä tuli Birger Hallmanin tukkuliikkeen vaatetustehtaan johtaja Kuopiossa ja 1938 hän perusti Veikko Räsäsen ja Veijo Taskisen kanssa Turo Oy:n. Toimitusjohtajan työnsä ohella Turunen toimi silti myös yhtiönsä myyntiedustajana. Talvisodassa Turunen palveli komppanianpäällikkönä Kollaalla, mutta jatkosodan aikana hän johti välillä yritystään ja samalla opiskeli. Ylioppilaaksi Turunen valmistui 1944 ja ekonomiksi 1947. Sota-ajan jälkeen Turo Oy kasvoi niin, että 1950 sen tuotanto oli nelinkertaistunut sotia edeltävään aikaan verrattuna, ja Korean sota lisäsi yhä Turon pukineiden kysyntää 1950-luvulla. 1960-luvun alussa tehtiin tärkeä päätös miesten pukujen valmistamisesta. Vuotta ennen Turusen eläköitymistä eli 1961 Turon liikevaihto oli lähes 2 miljardia tuolloista markkaa ja yhtiössä oli yli 500 työntekijää. Vuonna 1962 teollisuusneuvoksen arvon saanut Turunen jatkoi yhtiön johtokunnan päätoimisena puheenjohtajana. Hän oli myös toisen kauden Kokoomuksen kansanedustajana 1962–1966, ensimmäinen kausi oli ollut 1948–1951. Turunen toimi lisäksi Kuopion kaupunginvaltuutettuna sekä useiden eri yhtiöiden johtokunnissa.  

Turusen puoliso vuodesta 1934 oli Kerttu Lammervuo (1911–1993). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Vivint Solar

**Vivint Solar** on yhdysvaltalainen aurinkoenergiaan erikoistunut yritys, joka asentaa aurinkopaneeleita rakennusten katoille. Se toimii Yhdysvalloissa 20 osavaltiossa. Vivint Solarin liiketoimintamalli on samankaltainen kuin SolarCityllä, mutta Vivint Solar hyödyntää merkittävästi kotimyyntiä (). Vivint Solarilla ei ole omaa aurinkokennotuotantoa, vaan se ostaa aurinkokennot markkinoilta. Vivint Solar on listattu pörssiin vuonna 2014. Vivint Solar on eriytetty Vivint-yhtiöstä, jonka pääomasijoittaja Blackstone Group oli aikaisemmin ostanut. Blackstone on Vivint Solarin suurin omistaja. SunEdisonin oli tarkoitus ostaa Vivint Solar vuonna 2015, mutta yrityskauppa kariutui maaliskuussa 2016.

## Katso myös
* SolarCity
* Sunrun

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vivint Solarin viralliset kotisivut 
* Markets Insider: VSLR Stock – VIVINT SOLAR Stock Price Today
Vivint

**Vivint Smart Home** on yhdysvaltalainen yritys, joka on erikoistunut kodin turvalaitteisiin, automaatioon ja energianhallintaan. Yhtiö kuuluu nykyään NRG Energy -nimiseen yhtiöön, joka osti Vivintin vuonna 2022 2,8 miljardilla dollarilla.

Vivintistä on eriytetty Vivint Solar -niminen yhtiö, joka oli itsenäinen pörssinoteerattu yhtiö. Vivint Solar kuuluu nykyisin Sunrun-yhtiölle, joka osti sen vuonna 2020.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vivintin viralliset kotisivut 
*Vivint Security toinen verkkosivusto
Markkalan rautatieasema

**Markkalan rautatieasema** (lyh.Mrk) on rautatieliikennepaikka Suonenjoen Markkalassa rataosuudella Kouvola-Iisalmi. Markkalan seisake avattiin vuonna 1933 samannimisen kylän liepeille. Vuonna 1955 seisaketta siirrettiin noin puoli kilometriä pohjoisemmaksi, ja seisakkeesta tuli miehitetty ja paikalle rakennettiin myös sivuraiteet junakohtauksia varten. Henkilöliikenne lopetettiin vuonna 1988, mutta liikennepaikalla on edelleen sivuraiteet. Vanha asemarakennus on purettu ja paikalle on rakennettu tiilinen asetinlaiterakennus.

## Lähteet
Keijärvi (Ulvila)

**Keijärvi** on Satakunnassa Ulvilan Levanpellossa sijaitseva järvi.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 9,2 hehtaaria, ja sen pituus on 530 metriä ja leveys 230 metriä. Se on autio metsäjärvi, jolla ei ole saaria. Järven rannat ovat alavaa metsämaata, joka on koillis- ja kaakkoisrannassa soistunutta metsämaata. Järven rantaviiva on 1,3 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Suurimmat suota ovat molemmat Hämeensuot, jotka sijaitsevat vastakkaisilla ilmansuunnilla. Järvelle pääsee metsätietä pitkin kävellen Levanpellon kylästä.

## Vesistösuhteita
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;35) Kokemäenjoen alueen&nbsp;(35.1) Harjunpäänjoen valuma-alueella (35.14), johon Kullaan alue (35.142) kuuluu. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa 1,3 kilometriä pitkä metsän läpi mutkitteleva laskuoja. Metsäpuro on padottu muodostamaan lampareen ennen kuin se laskee Levajärveen. Järven vedenpinnan korkeus on 44,5 metriä ja Levajärvellä 31,2 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta 13,3 metriä.

## Historiaa
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimenä oli Kejujärvi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Levanpellon pienviljelijäin yhdistys ry: Levanpellon kyläsuunnitelma 2005-2013 , Karhuseutu, 2005
Valakian vallankumous 1848

**Valakian vallankumous 1848** oli Euroopan hullun vuoden innoittama vallankumous Valakian ruhtinaskunnassa nykyisen Romanian eteläosassa.

## Aiheesta muualla
Herbert Huber

**Herbert Huber** (4. joulukuuta 1944 Kitzbühel, Itävalta – 15. heinäkuuta 1970 Kitzbühel) oli itävaltalainen alppihiihtäjä ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa pujottelussa talviolympialaisissa 1968 Grenoblessa Ranskassa.

## Lähteet
Miten menestyä liike-elämässä yrittämättä liikaa

**Miten menestyä liike-elämässä yrittämättä liikaa** (*How to Succeed in Business Without Really Trying*) on David Swiftin ohjaama yhdysvaltalainen musikaalielokuva vuodelta 1967. Se perustuu vuonna 1961 kantaesityksensä saaneeseen menestysmusikaaliin *[[Miten menestyä vaivatta liike-elämässä]]*, jonka sävelsi Frank Loesser ja kirjoittivat Abe Burrows, Jack Weinstock ja Willie Gilbert.

Musikaalin pääosia, ikkunanpesijästä pääjohtajaksi ylenevää J. Pierrepont Finchiä ja yhtiön omistajaa herra Biggleyä, esittävät elokuvassa Robert Morse ja Rudy Vallee, jotka tekivät samat roolit myös musikaalin alkuperäistuotannossa Broadwayllä 1961.

## Vastaanotto
*Helsingin Sanomien* Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1990 sen olevan selvästi oman aikansa tuote. Swift ohjasi myös Broadway-version, ja niinpä Fräntistä hänen ohjauksensa tahtoo olla filmattua teatteria ilman suurempia elokuvallisia vaihteluita tai kekseliäisyyttä.

## Lähteet
Liikkeenkaappaus

**Liikkeenkaappaus** () on tekniikka, jolla kaapataan ja muutetaan liikkuvan kohteen liikkeet digitaaliseen muotoon. Kaapattua liikedataa tutkitaan tai käytetään digitaalisten hahmojen ja esineiden liikuttamiseen. Tekniikka otettiin käyttöön ensimmäisenä lääketieteen ja armeijan sovelluksissa, nykyään sitä käytetään myös viihteessä ja urheilussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kike (futsalpelaaja)

**Enrique Boned Guillot** (taiteilijanimeltään **Kike**; s. 4. toukokuuta 1978 Valencia) on espanjalainen futsalpelaaja, joka edustaa ElPozo Murciaa ja Espanjan futsalmaajoukkuetta. Pelipaikaltaan Kike on puolustaja eli fixo. 

Hän on voittanut kahdesti MM-kilpailut, vuosina 2000 ja 2004, sekä saanut kahdesti MM-hopeaa, 2008 ja 2012. Vuoden 2012 MM-kisoissa Kike palkittiin Silver Ballilla eli kisojen toiseksi parhaan pelaajan palkinnolla. EM-kultaa Kike on voittanut viidesti, vuosina 2001, 2005, 2007, 2010 ja 2012. Vuoden 2012 EM-kisoissa hänet valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi. Seuratasolla hän on voittanut neljä Espanjan mestaruutta. 

Vuodesta 2001 asti Kike on pelannut ElPozo Murciassa. Kike valittiin vuonna 2009 maailman parhaaksi futsalpelaajaksi. Hän on osallistunut neljiin MM-kilpailuihin. 

## Lähteet
* http://www.fifa.com/worldfootball/statisticsandrecords/players/player=180083/index.html
Vahid Shamsaei

**Vahid Shamsaei** (; s. 21. syyskuuta 1975 Teheran) on uransa jo päättänyt iranilainen futsalpelaaja. Shamsaei oli pelipaikaltaan hyökkääjä eli pivot. Hän pitää nimissään futsalin ennätystä tehtyään 189 maaottelussaan Iranin futsalmaajoukkueen paidassa 392 maalia. Tuo maalimäärä on koko maailman suurin maajoukkueissa. Nykyisin Shamsaei toimii kotimaansa Tasisat Daryaein valmentajana. 

Shamsaei edusti vuodesta 1999 vuoteen 2014 kestäneellä urallaan kymmentä eri futsalseuraa, joista tunnetuin on italialainen SS Lazio. Iranin maajoukkuetta Shamsaei edusti vuodet 1999-2012. Hän voitti kahdeksasti futsalin Aasian-mestaruuden ja kerran Confederations Cupin. Shamsaei valittiin viidesti urallaan Aasian vuoden pelaajaksi. Vuonna 2013 alkaneella valmentajanurallaan Shamsaei on jo valittu Iranin liigan parhaaksi valmentajaksi kaudella 2013-2014. Hän osallistui pelaajaurallaan kolmiin MM-kilpailuihin.

## Lähteet
* http://www.fifa.com/worldfootball/statisticsandrecords/players/player=180390/index.html
Tero Määttälä

**Tero Määttälä** (s. 2. toukokuuta 1988) on suomalainen jääpalloilija. Hän edustaa Bandyliigassa pelaavaa Botniaa.

## Pelaajaura

Tero Määttälä on helsinkiläispelaaja, joka aloitti Bandyliigauransa Botnia-69:n riveissä, jossa hän pelasi kuusi kautta kevääseen 2009 asti. Sen jälkeen hän pelasi kaksi kautta Porvoon Akilleksessa, kauden vielä Botnia-69:ssä ja kauden Veiterässä. Sen jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2013 Ruotsin Allsvenskanissa pelanneeseen haaparantalaiseen HT Bandyyn.

Määttälä on tehnyt ennen Haaparannan HT Bandyyn siirtymistään kahdeksalla Bandyliiga-kaudellaan 119 runkosarjamaalia. Veiterä-kautenaan 2012–2013 hän oli Bandyliigan maalikuningas 40 maalillaan.,  

Yhden Allsvenskan-kauden jälkeen Määttälä palasi takaisin Lappeenrannan Veiterään. Allsvenskan-kaudella hän teki 22 ottelussa 31 maalia ja maalintekijätilaston kuudes Allsvenskanin Pohjoisessa lohkossa. Määttälän ura Veiterässä oli vain kauden mittainen. Hän oli voittamassa pronssia Veiterässä. Sen jälkeen hän palasi kahdeksi kaudeksi kasvattajaseuraansa Botnia-69:ään, jossa hän oli ensimmäisenä kautena voittamassa Suomen mestaruutta., 

Syksyllä 2017 Määttälän tie vei takaisin Ruotsiin. Tällä kertaa seura oli Allsvenskanin Örebro SK.

## Maajoukkueura
 
Tero Määttälä on pelannut vuosia eri juniorimaajoukkueasteissa ja pelasi ensimmäiset maaottelunsa lokakuussa 2013.

## Saavutukset

* SM-kultaa: 2016
* SM-pronssia: 2015
* Bandyliigan maalinkuninkuus 2012–2013

## Lähteet
*Määttälä International Bandy Databasessa

### Viitteet
Inter FS

**Inter Fútbol Sala** (tunnetaan nimellä **Inter Movistar Fútbol Sala** tai **Inter Movistar** pääsponsori Movistarin mukaan) on vuonna 1977 perustettu futsalseura Alcalá de Henaresista, Espanjasta. Seuran kotikenttä on Pabellón Caja Madrid. Kaudella 2014-15 se pelaa Primera División de Futsalissa ja sen päävalmentaja on Jesús Velasco.

## Historiaa
Seura perustettiin vuonna 1977 nimellä Hora XXV, ja se pelasi silloin vain hyväntekeväisyysotteluita. Vuonna 1979 se pelasi ensimmäistä kertaa maan futsal-liigassa nimellä Interviú Hora XXV. Seura on historiansa aikana voittanut yhdeksän kertaa, viimeksi kaudella 2013-14 Primera Divisiónin sekä kolmesti UEFA Futsal Cupin. Viimeksi seuran nimi muuttui vuonna 2008 Interviú Fadesasta Inter Movistariksi Movistarin tultua seuran pääsponsoriksi.

### Seuran nimet
* 1977-1979: Hora XXV
* 1979-1981: Interviú Hora XXV
* 1981-1991: Interviú Lloyd's
* 1991-1996: Interviú Boomerang
* 1996-1999: Boomerang Interviú
* 1999-2000: Airtel Boomerang
* 2000-2002: Antena3 Boomerang
* 2002-2007: Boomerang Interviú
* 2007-2008: Interviú Fadesa
* 2008-    : Inter Movistar

## Nykyinen joukkue

* **1** (g)  Luis Amado
* **27** (g)  Jesús Herrero
* **25** (g)  Pablo Turrado
* **4** (f)  Lolo
* **14** (f)  Rafael
* **23** (f)  Carlos Ortiz
* **7** (a)  Pola
* **8** (a)  Mario Rivillos
* **10** (a)  Ricardinho
* **11** (a)  Rubén Orzáez
* **12** (a)  Borja
* **20** (a)  David Pazos
* **19** (p)  Cardinal

### Merkkien selitykset
* (g) = goleiro
* (f) = fixo
* (a) = ala
* (p) = pivot

## Lähteet
* http://www.intermovistar.com/index.php?option=com_content&view=category&layout=blog&id=187&Itemid=296
Iivana Julma ja hänen poikansa Ivan 16. marraskuuta 1581

**Iivana Julma ja hänen poikansa Ivan 16. marraskuuta 1581** () on Ilja Repinin vuonna 1885 maalaama historiamaalaus. Se esittää tilannetta, jossa Venäjän tsaari Iivana Julma on kiivaan riidan tuoksinnassa iskenyt poikansa, tsarevitš Ivan Ivanovitšin kuoliaaksi. Maalaus kuvaa omasta teostaan järkyttyneen isän tuskaa. Suuri psykologinen kontrasti kahden hahmon ilmeissä – pojan tyynen rauhalliset ja isän poikkeuksellisen ahdistuneet kasvot – luo työhön voimakkaan jännitteen. Maalausta hallitsee punainen väri.

Repin kertoi saaneensa innoituksen maalaukseen oltuaan seuraamassa tsaari Aleksanteri II:n murhasta tuomittujen vallankumouksellisten julkista teloitusta Pietarissa vuonna 1881. Teos kuuluu Moskovassa toimivan Tretjakovin gallerian kokoelmiin. Gallerian perustaja Pavel Tretjakov osti sen Repiniltä jo maalauksen valmistumisvuonna. Repin teki maalauksesta vuonna 1909 toisen version, joka tunnetaan nimellä *Pojanmurhaaja*. Sen omistaa nykyään Voronežin taidemuseo.

Maalausta on vandalisoitu kahdesti. Ensin vuonna 1913 Abram Balašov -niminen mielisairas vanhauskoinen ikonimaalari hyökkäsi sen kimppuun veitsen kanssa ja teki siihen kolme viiltoa, jotka vaurioittivat kangasta hahmojen kasvojen kohdalta. Teos saatiin pian kunnostettua entisen näköiseksi. Repin osallistui itse korjaustyöhön ja yritti samalla muuttaa maalausta, mutta muut restauroijat palauttivat sen alkuperäiseen asuunsa. Toukokuussa 2018 juopunut venäläismies hyökkäsi galleriassa maalauksen kimppuun metallisen kaidetolpan kanssa ja onnistui vahingoittamaan sitä. Kangas repeytyi kolmeen osaan ja kehykset vaurioituivat. Mies ilmoitti teon syyksi maalauksen ”historiallisten faktojen epäuskottavuuden”. Hänet tuomittiin kahden ja puolen vuoden vankeuteen ”kulttuurillisesti arvokkaan teoksen vahingoittamisesta”. Maalaus palautettiin Tretjakovin galleriaan yleisön nähtäville joulukuussa 2024 yli kuusi vuotta kestäneen kunnostuksen jälkeen.

Öljymaalauksen korkeus on 199,5 ja leveys 254 senttimetriä.

## Kuvagalleria

Répine Ivan le Terrible et son fils ivan deuxième version 1909.jpg|thumb|*Pojanmurhaaja*, vuoden 1909 versio maalauksesta.
Ivan the Terrible & son - destroyed.jpg|Vuoden 1913 vandalisoinnin jäljet.
Ivan the Terrible killing his son 2018 vandalism damage.jpg|Vuoden 2018 vandalisoinnin jäljet.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Oceana

**Oceana Mahlmann** (s. 23. tammikuuta 1982 Hampuri) on saksalainen laulaja. Hänen genreihinsä kuuluvat soul, pop, R&B, reggae ja dance-pop. Oceanan äiti on saksalainen suunnittelija ja isä martiniquelainen DJ.

Oceanan ensimmäinen albumi *Love Supply* julkaistiin vuonna 2009. Kappale sisälsi kolme singleä, joista ensimmäinen oli *Cry Cry*. Kappale on menestys ja se oli tuon vuoden myydyin kappale Puolassa. Vuonna 2012 Oceana julkaisi Embassy Musicin kanssa toisen albuminsa, *My Housen*. Tuo albumi sisälsi muun muassa vuoden 2012 jalkapallon EM-kisojen tunnuskappaleen *Endless Summerin* ja kaksi muuta singleä. Oceanan itse kirjoittamaa Endless Summeria katsottiin YouTubessa yli 60 miljoonaa kertaa ja laulu itse myi monta kertaa kultaa tai platinaa monessa Euroopan maassa.
Taiteilijoiden artteli

**Taiteilijoiden artteli** () oli venäläinen taiteilijayhteisö, jonka perusti joukko Pietarin taideakatemiasta erotettuja opiskelijoita vuonna 1864.

Arttelin perustaminen sai alkunsa Ivan Kramskoin johtaman neljäntoista opiskelijan ryhmän kiistasta taideakatemian johdon kanssa. Opiskelijat eivät hyväksyneet professori Fjodor Lvovin määräystä, jonka mukaan vuoden 1863 lopputyön aiheena olisi skandinaavisesta mytologiasta poimittu ”pidot Valhallassa”. He vaativat ensin aiheen vapaavalintaisuutta ja sitten mahdollisuutta valmistua ilman lopputyön suorittamista. Taideakatemian johto päätti evätä niskoittelevilta opiskelijoilta kokonaan mahdollisuuden valmistua akatemiasta. Neljäntoista ryhmään kuuluivat Kramskoin ohella muun muassa Bogdan Venig, Aleksandr Grigorjev, Nikolai Dmitrijev-Orenburgski, Firs Žuravlev, Aleksei Korzuhin, Kirill Lemoh, Konstantin Makovski, Mihail Peskov, Nikolai Šustov ja Vasili Kreitan, jotka olivat taideakatemian lahjakkaimpia opiskelijoita. He muodostivat tästä alkaen tiiviin ryhmän ja perustivat seuraavana vuonna taiteilijajärjestö Arttelin. Noihin aikoihin radikaalien kielenkäytössä yleistynyt sana *[[artel]]* tuli muinaisvenäjän kielen uskollisuudenvalaa merkitsevästä sanasta. Arttelin ainoaksi jäänyt yhteisnäyttely pidettiin Nižni Novgorodissa 1865. Artteli hajosi vuonna 1870 keskinäisiin ristiriitoihin, mutta osa sen jäsenistä osallistui samana vuonna vaeltajien taiteilijaryhmän perustamiseen Moskovassa.

## Lähteet
Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 2014

**Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut** järjestettiin vuonna 2014 12. kerran. Kilpailut käytiin Qatarin Dohassa 3.–7. joulukuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi kansainvälinen uimaliitto FINA. Kisojen menestynein maa oli kymmenen mitalia (seitsemän kultaa, yksi hopea, kaksi pronssia) saavuttanut Brasilia.

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

### Sekajoukkueet

## Mitalitaulukko

## Lähteet
*Tulokset 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset kisasivut
Syvinkisalmen lossi

**Syvinkisalmen lossi** oli Ruoveden kunnassa Tarjanneveden ja Ruoveden välissä olevassa Syvinkisalmessa liikennöinyt lossi.

## Historia
Syvinkisalmen lossi oli toiminnassa vuodesta 1870 lähtien vuoteen 1995, jolloin paikalle rakennettiin lossin korvannut silta. Matka rannalta toiselle oli 80 metriä. Lossi rakennettiin helpottamaan Ruoveden kirkonkylän sekä Haapamäen ja Vilppulan rautatieaseman välistä liikennöintiä. 125 vuoden aikana losseja oli kaikkiaan yksitoista, joista puulosseja oli seitsemän ja metallilosseja neljä. Metallilosseista ensimmäinen oli käsikäyttöinen ja loput kolme moottorikäyttöisiä. Lossareita oli tuona aikana yhdeksän, joista kaksi naisia. Lossarit asuivat rannalla olevissa tuvissa. 

## Kirjallisuutta
* *Rannalta rannalle. Syvinkisalmen lossit ja lossarit 1870─1995*, Jussi Kulla, 2014.

## Lähteet
Oksa

**Oksa** (kasvitieteessä **ramus**) on puun tai pensaan rungosta lähtevä, yleensä monihaarainen haarauma, jossa puun tai pensaan lehdet ja kukat kasvavat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bataceae

**Bataceae** on yhden suvun (*[[Batis (kasvisuku)|Batis]]*) käsittävä kasviheimo, joka kuuluu koppisiemenisten Brassicales-lahkoon.

## Tuntomerkit
Heimon kasvit ovat meheviä pikkupensaita, joilla on möyheät, pienet, ehyet ja vastakkaiset lehdet. Niissä on vähäpätöiset korvakkeet, jotka kiinnittyvät joko ruodin sisäpuolelle tai varteen. Kasvien yksineuvoiset kukat sijaitsevat joko samassa tai eri yksilöissä. Kukinto on tiheän tähkämäinen ja sijaitsee tavallisesti lehtihangassa. Siinä on pieniä kukkia, joissa ei ole mesiäisiä. Hedekukissa verhiö sulkee sisäänsä koko kukan tai se koostuu neljästä yhteen kasvaneesta verholehdestä. Terälehdet ovat kynnellisiä, ja heteet sijaitsevat niihin nähden vuorottaisesti. Hedekukassa ei ole emiön jäännettä (pistillodia). Emikukat ovat teriöttömiä ja joutoheteettömiä. Sikiäin on neljälokeroinen, ja luotit vaihtelevat pallomaisista pensselimäisiin. Hedelmä on joko useamman sikiäimen yhteenkasvusta muodostunut tai luumarja, jossa on neljä kiveä (pyreniota). Siemenen kuori on kalvomainen.

## Levinneisyys
Bataceae-heimon ainoan suvun (*[[Batis (kasvisuku)|Batis]]*) kaksi lajia kasvavat Pohjois-Australiassa ja Uuden-Guinean eteläosissa, trooppisessa Amerikassa sekä Galápagossaarilla.

## Elinympäristö
Kasvit ovat halofyyttejä eli suosivat suolapitoisia kasvupaikkoja.

## Luokittelu
Heimo on Salvadoraceae-heimon rinnakkaishaara Brassicales-lahkon evoluutiopuussa. Niiden muodostamaa kladia luonnehtivat muun muassa vastakkainen lehtiasento, enemmän tai vähemmän kourasuoniset lehdet, kukinnon ylälehtien kärjissä olevat erityskarvat, kaksi siemenaihetta kussakin emilehdessä, pohjaistukka, siemenen ravintovaraston eli endospermin puuttuminen ja enemmän tai vähemmän suora alkio. Heimot ovat melko samanlaisia morfologialtaan ja anatomialtaan, vaikka ulkonäöltään poikkeavatkin toisistaan paljon. Kukkien rakenne on näissä heimoissa vaikeasti tulkittavissa, mutta yhteistä niille ovat ainakin lievä vastakohtaisuus (disymmetrisyys), asento kukintolapakkoon nähden ja verhiön putkimaisuus.

## Lähteet
* Stevens, P. F. 2001 –: Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/.

### Viitteet
Lönnrotin petäjä

**Lönnrotin petäjä** eli **Kainulaisen suvun uhrimänty** on Kesälahdella Hummovaaran kylässä sijaitseva mänty. Ensimmäisellä runonkeruumatkallaan ollut Elias Lönnrot taltioi puun juurella kesäkuussa 1823 Juhana Kainulaisen lausumia runoja, kansanuskomuksia ja loitsuja. Lönnrot merkitsi Kainulaiselta muistiin kahden päivän aikana yhteensä 2&nbsp;551 säettä ja 59 erillistä runoa, joista suurin osa oli loitsuja. Nämä runot muodostivat merkittävän osan Lönnrotin vuonna 1833 julkaisemasta runoelmasta *Runokokous Väinämöisestä* eli niin sanotusta *[[Kalevala#Kalevalan runojen kerääminen ja julkaiseminen|Alku-Kalevalasta]]*. Niihin kuului muun muassa Sampo-runoja ja Lemminkäisen virsi.

Petäjä sijaitsi Kainulaisen kotitalon Kainulan pihapiirissä, ja nykyään puu on nähtävyys. Paikalla on myös talonpohja ja kellarikuoppa. Petäjästä tuli Kainulaisen suvun uhripuu. Metsästäjänä tunnettu Juhana Kainulainen vei kaatamiensa karhujen pääluun mäntyyn loitsuja lukien.

Lönnrotin petäjästä puoli kilometriä itään sijaitsee Pirunpöytänä tunnettu kuppikivi, joka on aikoinaan toiminut Kainulaisen suvun uhrikivenä. Lönnrotin petäjän vieressä sijaitsee vuonna 1989 valmistunut karjalaistyylinen hirsirakennus Juhanantupa, jossa on esillä muun muassa puuveistoksia.

## Lähteet
* Hummovaara - Historiaa  *Hummovaaran kotisivut*. Hummovaaran kyläyhdistys ry.
* Isien ”pyhä perintö”: Juhana Kainulainen  *Kalevalan kulttuurihistoria*. 2008. Kalevalaseura.
* Ritva Kovalainen, Sanni Seppo: Tietoja pyhistä puista  *Puiden kansa*. 2014.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Lönnrotin petäjä Kesälahden Humuvaaralla, Suomen Kuvalehti, 25.08.1923, nro 34, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
FS Bévéziers (S621)

**Bévéziers** (runkonumero S621) oli Ranskan laivaston Agosta-luokan sukellusvene.

## Valmistus

Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 17. toukokuuta 1973. Se laskettiin vesille 14. kesäkuuta 1975 ja valmistui 29. heinäkuuta 1977.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1998.

## Lähteet
*

### Viitteet
FS La Praya (S622)

**La Praya** (runkonumero S622) oli Ranskan laivaston Agosta-luokan sukellusvene.

## Valmistus

Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1974. Se laskettiin vesille 15. toukokuuta 1976 ja valmistui 9. maaliskuuta 1978.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta alkuvuodesta 2000.

## Lähteet
*

### Viitteet
Salvadoraceae

**Salvadoraceae** on pieni kasviheimo koppisiemenisten Brassicales-lahkossa.

## Tuntomerkit
Kasvit ovat melko rentokasvuisia, pienilehtisiä ja kaksikotisia, sekasopuisia (polygaamisia) tai kukiltaan kaksineuvoisia pensaita tai pieniä puita. Lehdet ovat vastakkaisesti ja melko nahkeita. Kukat ovat neljälukuisia, so. kukkalehtien perusluku on neljä. Niissä on silmuasennossaan kierteinen eli kontortti verhiö, joka koostuu tavallisesti kahdesta, kolmesta tai neljästä, harvoin viidestä verholehdestä ja on tyveltään kasvanut yhteen. Myös teriö voi olla kontortti, harvoin yhdislehtinen. Kukassa on toisinaan mesirauhasia. Heteet sijaitsevat kohdakkain verholehtien kanssa, ovat erillisiä paitsi tyveltään yhteen kasvaneita tai teriöön kiinnittyneitä. Sikiäin on joskus gynoforin päässä eli varrellinen ja yksi-, kaksi- tai nelilokeroinen, kahdesta emilehdestä muodostunut. Luotti on lyhyehkön vartalon päässä ja enintään hiukan liuskainen. Hedelmä on marja tai luumarja.

Salvadoraceae-kasvit ovat tanniinittomia, ja niiltä puuttuvat Brassicales-lahkolle ominaiset myrosiinisolut. Johtojänteissä on puusolukon ympäröimiä nilasaarekkeita. Kutikulan vaha on levymäisinä kiteinä. Siitepölyhiukkasessa on kolme pyöreää itureikää, ja sen pinta on verkkokuvioinen. Siemenaiheiden siitereikä eli mikropyle on joko ulomman, sisemmän tai molempien kalvojen muodostama. Ulkokalvo on 10–15 solukerroksen paksuinen, sisäkalvo kolmesta viiteen solukerrosta paksu. Siemenkuoren solukerroksista ulommaisin (eksotesta) on pylvästylppymäinen, ja sen soluseinät ovat hieman paksuuntuneet ja osittain limautuvia ja kiteitä sisältäviä; kuoren sisäosan eli tegmenin ulkokerroksen solut ovat syymäisiä mutteivät ligniinipitoisia. Alkion alkeislehdet ovat paksuja.

## Levinneisyys
Heimo kasvaa Afrikassa, Madagaskarilla, Lähi-idässä ja Etelä-Aasiassa.

## Elinympäristö
Salvadoraceae-heimon lajit ovat enimmäkseen kuivien kasvupaikkojen kasveja.

## Luokittelu
Läheisin sukulaisheimo on Bataceae, jonka kanssa Salvadoraceae kuuluu yhteiseen kladiin Brassicales-lahkon evoluutiopuussa.

Salvadoraceae-heimossa on kolme sukua, joissa on yhteensä 11 lajia. Niistä viisi lajia on hammastikkupuita (*Salvadora*). Suvut ovat:
* *[[Azima]]* Lam. (synonyymit: *Actegeton* Blume, *Monebia* L'Her.)
* *[[Dobera]]* Juss. (synonyymit: *Platymitium* Warb. *Schizocalyx* Hochst. *Tomex* Forssk.)
* *[[hammastikkupuut|Salvadora]]* L. – hammastikkupuut

## Lähteet
* Stevens, P. F. 2001–: Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Salvadoraceae