open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oliver Zaugg

**Oliver Zaugg** (s. 9. toukokuuta 1981 Lachen) on sveitsiläinen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Saunier Duval-Prodir -tallissa 2004–2006, edusti Gerolsteineria 2007–2008, Liquigasta 2009–2010, Team Leopard-Trekiä 2011, RadioShack-Nissan-Trek-joukkuetta 2012, Team Saxo-Tinkoffia / Team Tinkoff-Saxoa 2013–2015 sekä viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2016 IAM Cyclingia.

Zaugg sijoittui Espanjan ympäriajossa 15:nneksi 2007 ja 11:nneksi 2008. Hän voitti Lombardian ympäriajon 2011 karattuaan kärkiryhmästä Villa Verganon nousussa kymmenen kilometriä ennen maalia. Lombardian ympäriajossa 2012 hän oli kahdeksas. Espanjan ympäriajossa 2014 hän sijoittui 14. etapilla toiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
David Sklansky

**David Sklansky** (22. joulukuuta 1947 Teaneck, New Jersey – 23. maaliskuuta 2026 Las Vegas, Nevada) oli yhdysvaltalainen pokeriammattilainen ja pokerikirjailija. Sklansky voitti kolme World Series of Poker -ranneketta. Sklansky kirjoitti useita pokerioppaita ja pelien teoriaa käsitteleviä kirjoja.

## Sklansky-dollarit
Sklansky-dollarit on pokeriterminologiassa käytetty termi, joka on saanut nimensä David Sklanskyn mukaan. ”Sklansky-dollarit” kertovat sen rahamäärän, jonka pelaaja voi odottaa voittavansa pelattavasta kädestä oman kätensä sen hetkisen pottiosuuden (voitto-osuuden) mukaan. Oikeat dollarit kertovat kuinka paljon todellisuudessa voitit tai hävisit potista, ”Sklansky-dollarit” kertovat kuinka paljon sinun olisi pitänyt todennäköisyyksien mukaan voittaa.

## Kirjat
Sklansky kirjoitti useita kirjoja uhkapeliteoriasta ja pokerista. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*http://www.twoplustwo.com Two Plus Two's official site.
*Hendon Mob -turnaustulokset
*World Poker Tour -profiili
*PokerListings.com -pelaajaprofiili
*LePoker.TV -haastattelu
Cyril Tommasone

**Cyril Tommasone** (s. 4. heinäkuuta 1987 Villeurbanne) on ranskalainen telinevoimistelija.

Tommasone on saavuttanut hevosella MM-hopeaa Tokiosta 2011 ja MM-pronssia Nanningista 2014. EM-hopeaa samalla telineellä hän saavutti Berliinissä 2011 ja Szczecinissä 2019. Birminghamissa 2010 ja Glasgow'ssa 2018 Tommasone voimisteli Ranskan EM-pronssille yltäneessä joukkueessa. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli hevosella viides ja Rio de Janeirossa 2016 samalla telineellä neljäs. Välimeren kisoissa 2018 hän saavutti hevosella kultaa ja joukkuekilpailussa pronssia.

## Lähteet
* Tommasone Cyril FIG 
* Gymnastics - Cyril TOMMASONE the-sports.org
Mežgorje

**Mežgorje** () on suljettu kaupunki Baškortostanin tasavallassa Uralvuoriston eteläosassa Venäjällä.
 Asukkaita kaupungissa oli väestönlaskennan mukaan 17&nbsp;352 (2010).

Kaupunki sijaitsee noin 140&nbsp;km tasavallan pääkaupungista Ufasta kaakkoon ja 40 km Beloretskin länsipuolella. Se on jakautunut kahteen osaan ja sijaitsee Etelä-Uralin luonnonpuiston alueella lähellä Jamantau-vuorta. Kaupunkia ei löydä omalla nimellään aina uusiltakaan maantiekartoilta. Kartoille on sen sijaan merkitty kaupungin kaksi toisistaan maanteitse noin 28 kilometrin etäisyydellä sijaitsevaa kaupunginosaa: eteläisempi **Tatly** (, ) ja pohjoisempi **Solnetšnyi** (Солнечный, ent. Kuzjelga / Кузъелга; koordinaatit kaupungin tietolaatikossa). Esimerkiksi kaupunginjohdon toimitilat ja kulttuuritalo sijaitsevat näistä jälkimmäisessä.

Paikkakunta perustettiin 1979. Neuvostoliiton aikana se tunnettiin alkuun peitenimillä **Ufa-105** ja **Belorezk-16**. Kaupungin (Solnetšyi) arveltiin liittyvän vuoren sisään rakennettuihin jättimäisiin puolustusjärjestelmiin. Mežgorje-nimen ja kaupungin statuksen se sai 1995.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupunginhallinnon sivut 
*Mežgorje *mojgorod.ru* 
*Yamantau globalsecurity.org
Juan Lindo

**Juan Nepomuceno Fernández Lindo y Zelaya** (16. toukokuuta 1790 Tegucigalpa – 23. huhtikuuta 1857 Gracias, Honduras) oli Hondurasissa syntynyt lakimies ja poliitikko, joka oli uransa aikana sekä El Salvadorin että Hondurasin presidentti.

## Elämä
Lindo syntyi Tegucigalpassa toukokuussa 1790. Hän valmistui 1814 lakimieheksi San Carlos de Guatemalan yliopistosta. Lindo siirtyi politiikkaan Hondurasissa ja oli yksi Keski-Amerikan Meksikon keisarikuntaan liittymisen alulle panijoista. Hän oli Keski-Amerikan liittovaltion aikana Hondurasin parlamentissa. Hän kuului myös heinäkuussa 1838 muodostettuun perustuslakia säätävään kokoukseen, jossa hän edisti Hondurasin itsenäistymistä liittovaltiosta.

Lindo matkusti 1840 El Salvadoriin kenraali Francisco Malespínin tukemana. Hänet nimettiin lokakuussa 1840 valtionhoitajaksi ja valittiin tammikuussa 1841 virkaatekeväksi valtionpäämieheksi. Helmikuussa El Salvador erosi virallisesti Keski-Amerikan liittovaltiosta, ja Lindosta tuli maan ensimmäinen presidentti 28. kesäkuuta. Hän oli presidenttinä helmikuulle 1842, ja hän perusti valtakaudellaan El Salvadorin yliopistoa ja määräsi jokaiseen yli 100 asukkaan kylään koulun. Hondurasiin Lindo palasi 1842 ja asettui Comayaguaan.

Hondurasissa Lindo oli neuvottelemassa rauhaa El Salvadorin kanssa, ja sopimus allekirjoitettiin marraskuussa 1845. Francisco Ferrera valittiin kolmannen kerran presidentiksi tammikuussa 1847, mutta hän erosi 12 päivän päästä ja antoi vallan Lindolle. Ensimmäisen kautensa aikana Lindo osoitti tukeaan Meksikolle julistamalla sodan Yhdysvalloille Meksikon–Yhdysvaltain sodan aikana.

Lindo valittiin helmikuussa 1848 toiselle kaudelle. Maltillisia konservatiiveja edustaneen Lindon aikana Hondurasin sisäiset olot rauhoittuvat hetkeksi, kunnes ulkoministeri José Santos Guardiola yritti vallankaappausta 1850. José Trinidad Cabañasin elsalvadorilaisten joukkojen tuella Lindo pystyi kukistamaan kaappausyrityksen. Lindo liittoutui liberaalin Cabañasin ja El Salvadorin presidentin Doroteo Vasconcelosin kanssa ja pyrki yhdessä kukistamaan Guatemalan Rafael Carreran. Carrera voitti liittoutuneet joukot San José La Aradassa 27. helmikuuta 1851.

Lindo ei suostunut enää kolmannelle kaudella ja antoi kongressin valita Cabañasin seuraajakseen. Lindo vetäytyi eläkkeelle Graciakseen, missä kuoli 1857.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kōji Yamamuro

**Kōji Yamamuro** (, s. 17. tammikuuta 1989) on japanilainen telinevoimistelija.

Yamamuro sai Lontoon olympialaisissa 2012 hopeaa joukkuekilpailussa. Hän on saavuttanut MM-kilpailuista joukkuekilpailun hopeaa Rotterdamista 2010 ja Tokiosta 2011. Lisäksi hän saavutti Tokiosta pronssia kuusiottelussa ja renkailla.

## Lähteet
* Yamamuro Koji FIG
Vindictus

**Vindictus** on devCATin kehittämä kehittämä toimintapeli, jonka on julkaissut Nexon Corporation. Peli on ilmaispeli massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli (MMORPG), joka käyttää Source-pelimoottoria. 

## Pelaaminen
Vindictuksessa on seitsemän pelattavaa hahmoa: Evie, Fiona, Lann, Karok, Kai, Vella ja Arisha. Pelin tapahtumat perustuvat Vindictus-fantasiamaailmaan Colhen-kaupunkiin, josta pääsee kenttiin taistelemaan hirviöitä vastaan.

## Aiheesta muualla
*Tietoa Vindictuksesta
Makoto Okiguchi

**Makoto Okiguchi** (, s. 22. marraskuuta 1985 Osakan prefektuuri) on japanilainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti.

Okiguchi on voittanut Japanin joukkueen jäsenenä joukkuekilpailun olympiahopeaa Pekingin kesäolympialaisissa 2008 ja kaksi MM-hopeamitalia. Lisäksi hän voitti hypyn MM-pronssia Tokiossa 2011.

## Lähteet
* Okiguchi Makoto FIG 
* Makoto Okiguchi Biography and Olympic Results  Olympics at Sports-Reference.com
Syberia II

**Syberia II** on Microïdsin kehittämä ja XS Gamesin julkaisema seikkailupeli. Peli julkaistiin vuonna 2004 Windowsille, PlayStation 2:lle, Xboxille ja älypuhelimelle. Peli on jatkoa kaksi vuotta aiemmin julkaistulle *[[Syberia]]lle*. Pelisarjaan on sittemmin julkaistu kaksi osaa lisää: *[[Syberia III]]* vuonna 2017 ja ** vuonna 2022.

## Juoni
Kate Walkerin, Hans Voralbergin ja Oscar-robotin matka mammuttien löytämiseksi jatkuu. Romansburgin kaupungissa Kate täyttää höyryveturin uusilla hiilillä. Hans kuitenkin sairastuu ja tarvitsee hoitoa. Läheisestä luostarista Kate löytää muistikirjan, jonka avulla hän kehittää yrttiperäisen lääkkeen ja parantaa Hansin. Ennen lähtöä kaupungista Katea pyydetään korjaamaan ravintolassa olevat mekaaniset hevoset. Samalla Ivan- ja Igor-nimiset miehet varastavat junan, kaappaavat Oscarin sekä Hansin ja lähtevät kohti Syberiaa tarkoituksenaan löytää mammutteja ja käyttää niitä taloudellisesti hyödyksi. Kate seuraa varkaita resiinan kaltaisella kulkuneuvolla, jota pitää liikkeessä ”youkiksi” kutsuttu hylkeen ja karhun risteytys.

Kate on saamassa varkaita kiinni, mutta juna ylittää sillan ja sorruttaa sen, jättäen Katen toiselle puolelle. Kate ylittää joen, selviytyy kohtaamisesta karhun kanssa ja kohtaa aikaisemmin Komkolzgradissa tapaamansa Boriksen, joka on pakkolaskeutunut lentoaluksellaan keskelle erämaata. Boris antaa Katen käyttää lentoaluksen heittoistuinta, jotta tämä saavuttaisi Ivanin ja Igorin. Kate pääsee junalle, mutta miehet ottavat Hansin vangiksi ja pakenevat moottorikelkalla. Kate ja Oscar irrottavat junan matkustajavaunun ja takaa-ajavat varkaita. Kate saa varkaat kiinni pienellä kukkulalla ja joutuu näiden kanssa kahakkaan. Jää Katen alla sortuu, ja tämä putoaa pimeyteen.

Kate palaa tajuihinsa jäisessä, maanalaisessa Youkol-ihmisten kylässä. Rasittunut Hans lepää vuoteella ja on kuolemaisillaan, jolloin Oscar romutetaan ja hänestä muodostetaan Hansille eräänlainen tukiranka. Kate käyttää junaa sulattaakseen jäätyneen veneen, minkä jälkeen hän jatkaa matkaansa Hansin ja Youkin kanssa kohti Syberian saarta. Salamatkustaja Ivan keskeyttää merimatkan ja käskee Katea jättämään veneen. Kate kuitenkin hämää Ivania ja tönäisee miehen jäälautalle, jossa tämä joutuu poikasiaan puolustavien pingviinien surmaamaksi. Kun laiva saapuu Syberiaan, Kate aktivoi Youkol-torven ja soittaa mammutteja kutsuvan äänen. Mammutit saapuvat ja ottavat Hansin mukaansa. Kate tajuaa auttaneensa Hansia saavuttamaan unelmansa ja jää katselemaan kohti auringonlaskua vaeltavia mammutteja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Susan Chilcott

**Susan Chilcott** (8. heinäkuuta 1963 – 5. syyskuuta 2003) oli brittiläinen lyyrinen sopraano, joka ansioitui varsinkin Benjamin Brittenin ja Leoš Janáčekin tulkitsijana. Hän opiskeli Guildhall School of Music and Dramassa, mutta hänen tärkein opettajansa ja tukijansa oli Mollie Petrie, joka aloitti työskentelyn Chilcottin kanssa tämän ollessa 12-vuotias.

Chilcott teki läpimurtonsa vuonna 1994 Ellen Orfordin roolissa Brittenin *[[Peter Grimes]]issa* La Monnaiessa. Kapellimestarina toimi Antonio Pappano. Muita oopperoita, joissa Chilcott esiintyi, olivat *[[Otello (Verdi)|Otello]]*, *[[Così fan tutte]]*, *[[Ruuvikierre (ooppera)|Ruuvikierre]]*, *[[Falstaff]]*, *[[A Midsummer Night's Dream (ooppera)|A Midsummer Night's Dream]]*, *[[Rusalka]]*, *[[Katja Kabanova]]*, *[[Patarouva]]* ja *[[Jenůfa]]*. Chilcott loi Hermionen roolin Philippe Boesmansin *[[Wintermarchen]]issa*. Hän teki esiintymisiä myös konserttisalissa muiden muassa Bernard Haitinkin ja Esa-Pekka Salosen kanssa.

Chilcott sai hoitoa rintasyöpään ensi kertaa vuonna 2001. Hän pääsi jatkamaan uraansa vuonna 2002, mutta hänen sairautensa uusiutui kesällä 2003 ja johti hänen kuolemaansa saman vuoden syyskuussa. Hänellä oli yksi poika.

## Lähteet
Karbamaatit

**Karbamaatit** ovat karbamiinihaposta (NH2COOH) johdettuja suoloja tai estereitä. Karbamaattiestereitä nimitetään myös **uretaaneiksi**.

Karbamaattiestereitä valmistetaan isosyanaattien ja alkoholien ja klooriformiaattien ja amiinien reaktiolla.

Karbamaatteja käytetään monipuolisesti muun muassa hyönteismyrkkyinä ja lääketieteessä.

Karbamaatit ovat koliiniesteraasi-inhibiittoreita eli ne heikentävät hermosoluissa toimivan koliiniesteraasin toimintaa. Karbamaatit eivät rikastu vaan ne hajoavat helposti. Torjunta-aineina karbamaatteja pidetään hieman turvallisempina verrattuna organofosfaatteihin, koska ensimmäisten myrkytysoireiden ja tappavan annoksen väli on pidempi.

## Karbamaatteja
*Aldikarbi (C7H14N2O2S), CAS-numero 116-06-3
*Karbaryyli (C12H11NO2), CAS-numero 63-25-2
*Karisoprodoli (C12H24N2O4), CAS-numero 78-44-4
*Metyylikarbamaatti (C2H5NO2), CAS-numero 598-55-0
*Etyylikarbamaatti (C3H7NO2), CAS-numero 51-79-6
*Propyylikarbamaatti (C4H9NO2), CAS-numero 627-12-3
*Butyylikarbamaatti (C5H11NO2), CAS-numero 592-35-8
*Pentyylikarbamaatti (C6H13NO2), CAS-numero 638-42-6
*Heksyylikarbamaatti (C7H15NO2), CAS-numero 2114-20-7
*Heptyylikarbamaatti (C8H17NO2), CAS-numero 4248-20-8
*Oktyylikarbamaatti (C9H19NO2), CAS-numero 2029-64-3
*Nonyylikarbamaatti (C10H21NO2), CAS-numero 6319-49-9
*Dekyylikarbamaatti (C11H23NO2), CAS-numero 39819-61-9
*Bentsyylikarbamaatti (C8H9NO2), CAS-numero 621-84-1

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Biomi.org: Ympäristömyrkyt
*Medicina.fi: Torjunta-aineet, Orgaaniset ympäristömyrkyt, Karbamaatit  (pdf)
Jan Śrutwa

**Jan Śrutwa** (s. 1. joulukuuta 1940) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Lublinin hiippakuntaan Piotr Kałwa 31. toukokuuta 1964, ja hänet nimitettiin Lublinin vihkipiispaksi sekä Liberalian titulaaripiispaksi 25. heinäkuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Józef Glemp, jota avustivat Boleslaw Pylak ja Piotr Hemperek.

Śrutwa sai 25. maaliskuuta 1992 nimityksen Zamość-Lubaczówin hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 5. elokuuta 2006.

## Lähteet
Mariusz Leszczyński

**Mariusz Leszczyński** (s. 3. huhtikuuta 1957) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Marian Jozef Rechowicz 28. kesäkuuta 1983, ja hänet nimitettiin Zamość-Lubaczówin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Bassianan titulaaripiispaksi 10. kesäkuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Józef Kowalczyk, jota avustivat Józef Michalik ja Jan Śrutwa.

## Lähteet
Józef Kowalczyk

**Józef Kowalczyk** (28. elokuuta 1938 – 20. elokuuta 2025) oli puolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki Warmiaan diakoniksi Tomasz Wilczyński 18. maaliskuuta 1961 ja papiksi Józef Drzazga 14. tammikuuta 1962. Hänet nimitettiin 26. elokuuta 1989 Heraclean titulaariarkkipiispaksi ja apostoliseksi nuntiukseksi Puolaan. Piispaksi konsekroinnin suoritti 20. lokakuuta paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Edward Idris Cassidy ja Francesco Colasuonno.

8. toukokuuta 2010 Kowalczyk sai nimityksen Gnieznon arkkihiippakunnan arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 26. kesäkuuta.

## Lähteet
Bolesław Pylak

**Bolesław Pylak** (20. elokuuta 1921 – 6. kesäkuuta 2019) oli puolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Lublinin hiippakuntaan Stefan Wyszyński 29. kesäkuuta 1948, ja hänet nimitettiin Lublinin vihkipiispaksi sekä Midican titulaaripiispaksi 14. maaliskuuta 1966. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Piotr Kałwa, jota avustivat Ignacy Tokarczuk ja Jan Mazur.

Pylak sai 27. kesäkuuta 1975 nimityksen Lublinin piispaksi. 25. maaliskuuta 1992 hiippakunta korotettiin arkkihiippakunnaksi ja Pylakista tuli sen arkkipiispa. Hän jäi eläkkeelle 14. kesäkuuta 1997.

## Lähteet
Pyaasa

**Pyaasa** (, , , suomeksi ”Jano”) on Guru Duttin ohjaama ja tuottama intialainen draamaelokuva vuodelta 1957. Se pääsi *[[Time]]*-lehden 100 kaikkien aikojen parhaan elokuvan listalle. Se valittiin myös *Timen* 10 romanttisimman elokuvan listalle ystävänpäivänä 2011.

Elokuva kertoo Vijaysta; runoilijasta, joka yrittää tehdä runojaan tunnetuksi itsenäistyneessä Intiassa. Hyväsydäminen prostituoitu Gulabo auttaa häntä saamaan teoksiaan julkaistuksi.

## Näyttelijät

## Musiikki
Elokuvan musiikin sävelsi S. D. Burman.

* ”Jaane Kya Tune Kahi” (Geeta Dutt)
* ”Hum Aapki Aankhon Mein” (Geeta Dutt, Mohammed Rafi)
* ”Jane Who Kaise Log” (Hemant Kumar)
* ”Sar Jo Tera Chakraye” (Mohammed Rafi)
* ”Aaj Sanam Mohe Ang Lagalo” (Geeta Dutt)
* ”Jinhen Naaz Hai” (Mohammed Rafi)
* ”Yeh Duniya Agar Mil Bhi Jaye To Kya Hai” (Mohammed Rafi)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Havin’ a Party with Southside Johnny

** Havin' a Party with Southside Johnny** on yhdysvaltalaisen Southside Johnny & the Asbury Jukes -yhtyeen kokoelma-albumi vuodelta 1979. Albumilla on kuitenkin yksi uusi kappale, Sam Cookelta lainattu nimikappale "Havin' a Party". Suuri osa kappaleista on Southside Johnnyn pitkäaikaisten ystävien Bruce Springsteenin ja Steve Van Zandtin tekemiä. Äänitykset ovat vuosilta 1976, 1977, 1978 ja 1979.

Albumin on tuottanut Steve Van Zandt. Levy-yhtiö on CBS ja levymerkki Embassy, joka on CBS United Kingdom -yhtiön tavaramerkki.

## Kappaleet

; Sivu 1

1. I Don't Want to Go Home (S. Van Zandt) – 3:40
: Blue Midnight Music 
2. Broke Down Piece of Man (S. Cropper – J. Shamwell) – 3:26
: East / Memphis Music Corp. / Pronto Music, Inc.
3. Talk to Me (Springsteen) – 4:00
: Bruce Springsteen 
4. Love on the Wrong Side of Town (B. Springsteen – S. Van Zandt) – 3:11
: Nightshift Music / Blue Midnight Music 
5. The Fever (B. Springsteen) – 5:06
: Laurel Canyon Music Ltd.

; Sivu 2

1. Trapped Again (Springsteen – Lyon – Van Zandt) – 4:18
: Blue Midnight Music / Bruce Springsteen 
2. Without Love (I.J. Hunter – C. Franklin) – 4:31
: Insa Music Corp. / Prob II Music, Inc.
3. When You Dance (B. Springsteen – S. Van Zandt) – 5:24
: Nightshift Music / Blue Midnight Music 
4. This Time It's for Real (S. Van Zandt) – 4:06
: Blue Midnight Music 
5. Havin' a Party (S. Cooke) – 6:49
: Kags Music Corp.

## Lähteet

* Southside Johnny & the Asbury Jukes LP *Havin' a Party with Southside Johnny* (CBS Embassy EMB 31772) 1979
Southside Johnny

**Southside Johnny** (oik. Johnny Lyon; s. 4. joulukuuta 1948 Neptune, New Jersey) on yhdysvaltalainen laulaja ja huuliharpisti.

Hän aloitteli muusikonuraansa samanaikaisesti Steven Van Zandtin ja Bruce Springsteenin kanssa esiintymällä näiden tavoin New Jerseyn Asbury Parkissa sijaitsevassa klubissa nimeltään The Upstage Club. Kolmikolla oli myös yhteisiä yhtyeviritelmiä: The Sundance Blues Band ja Dr. Zoom and the Zonic Boom.

Springsteenin ja Van Zandtin perustettua The E Street Bandin Johnnyn yhtye oli aluksi Blackberry Booze Band ja vuonna 1975 nimenvaihdoksen jälkeen Southside Johnny and The Asbury Jukes.

Van Zandt on edistänyt Southside Johnnyn uraa hankkimalla tälle ensimmäisen levytysopimuksen Epic-yhtiölle sekä tuottamalla yhtyeen levyjä. Lisäksi Van Zandt on tehnyt Johnnylle kappaleita samoin kuin Springsteen.

Southside Johnny on esiintynyt Suomessa ainakin Lahden Jokimaalla 1984 , Rauma Blues -tapahtumassa 1993  sekä Helsingin Tavastialla 2012 ja 2019 .

## Southside Johnny and The Asbury Jukes

Kokoonpano esikoisalbumilla:

* Southside Johnny, laulu ja huuliharppu
* Alan Berger, basso
* Kevin Kavanaugh, kosketinsoittimet, laulu
* Carlo Novi, saksofoni
* Kenny Pentifallo, rummut
* Billy Rush, kitara, laulu

Myöhempiä jäseniä:

* Steve "Bam Bam" Becker, rummut, laulu
* Gene Boccia, basso
* Rick Gazda, trumpetti
* Joel Gramolini, kitara, laulu
* Ed Manion, saksofoni
* Richard "La Bamba" Rosenberg, vetopasuuna, laulu
* Mike Spengler, trumpetti
* Joey Stann, saksofoni

## Levytyksiä

1976 *I Don't Want to Go Home* 
1977 *This Time It's for Real* 
1978 *Hearts of Stone* 
1979 *The Jukes* 
1979 *[[Havin' a Party with Southside Johnny]]* 
1980 *Love Is a Sacrifice* 
1981 *Reach Up and Touch the Sky* 
1983 *Trash It Up* 
1984 *In the Heat* 
1986 *At Least We Got Shoes* 
1991 *Better Days* 
2000 *Messin' with the Blues* 
2002 *Going to Jukesville* 
2004 *Missing Pieces* 
2005 *Into the Harbour* 
2007 *Jukebox* 
2010 *Pills and Ammo* 

## Lähteet

* 

## Aiheesta muualla

* Southside Johnny and The Asbury Jukes -yhtyeen viralliset kotisivut
Ferdinand von Schirach

**Ferdinand von Schirach** (s. 1964 München, Länsi-Saksa) on saksalainen kirjailija ja juristi.

Schirach tunnettiin Saksassa jo ennen kirjailijanuraansa Saksan yhdistymisen yhteydessä järjestettyjen oikeudenkäyntien vuoksi. Hänen suvussaan on ollut useita tunnettuja juristeja. Von Schirachin isoisä oli Hitler-Jugendin johtaja ja Wienin gauleiter Baldur von Schirach. 

Teoksissaan von Schirach käsittelee syyllisyyttä ja syyttömyyttä, hyvää ja pahaa sekä ihmisen moraalista vastuuta. Niissä tavallinen ihminen voi yhtäkkiä joutua rikoksen uhriksi tai syyllistyä raskaisiin rikoksiin. Ne perustuvat usein todellisiin rikostapauksiin.

## Teokset
* *Verbrechen*, Piper, 2009; suomeksi: *Rikoksia*, suomentanut Raija Nylander, Atena 2011
* *Schuld*, Piper, 2010; suomeksi: *Syyllisyys*, suomentanut Raija Nylander, Atena 2014
* *Der Fall Collini*, Piper, 2011; suomeksi: *Collinin tapaus*, suomentanut Raija Nylander, Atena 2013

## Palkinnot ja tunnustukset
* *Stern des Jahres für Literatur*, müncheniläinen lehti Abendzeitung, 2010
* Kleist-palkinto novellikokoelmasta *Verbrechen*, 2010
* ehdokkuus Deutscher Reporterpreis esseesarjassa, 2011
* Berliner Bär kirjallisuussarjassa, 2011

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ferdinand von Schirachin kotisivu.
Jan Mazur

**Jan Mazur** (5. kesäkuuta 1920 – 26. syyskuuta 2008) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Lublinin hiippakuntaan Zdzisław Goliński 26. kesäkuuta 1949, ja hänet nimitettiin Lublinin vihkipiispaksi sekä Bladian titulaaripiispaksi 25. huhtikuuta 1961. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Piotr Kałwa, jota avustivat Zdzisław Goliński ja Tomasz Wilczyński.

Mazur sai 24. lokakuuta 1968 nimityksen Siedlcen hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 25. maaliskuuta 1996.

## Lähteet
Benjamin Mokulu

**Benjamin Mokulu Tembe** (s. 11. lokakuuta 1989) on belgialainen jalkapalloilija, ja pelaa Sporting Lokerenissa. Hän on kotoisin Kongosta. 

## Lähteet
Gökşin Sipahioğlu

**Gökşin Sipahioğlu** (28. joulukuuta 1926 Izmir, Turkki – 5. lokakuuta 2011 Pariisi, Ranska) oli turkkilaissyntyinen Ranskassa työskennellyt valokuvaaja, joka perusti uutiskuvatoimisto Sipa Pressin.

Sipahioğlu työskenteli urheilutoimittajana ja ryhtyi myös valokuvaajaksi. Hän työskenteli eri lehdissä kunnes ryhtyi freelanceriksi. Tärkeä kohta uralla oli Egyptin ja Israelin sotiessa 1956 Siinailla. Toinen oli ohjuskriisi 1962, jolloin hän oli Kuubassa ainoa länsimainen toimittaja, joka sai tehdä vapaasti työtä. Tšekkoslovakian miehityksen aikana 1968 hän haastatteli ensimmäisenä neuvostosotilaita, jotka olivat turkinkielisiä azereita.

Sipahioğlu teki kuvat alkuun kotona Pariisissa, jonne hän oli asettunut. Apuna hänellä oli tuleva vaimonsa, amerikkalainen toimittaja Phyllis Springer. Sipa perustettiin 1973, ja se alkoi tuottaa arvostettua kuvajournalismia ja menestyi kilpailijoidensa Sygman ja Gamman rinnalla. 1990-luvulla hän sai ostotarjouksia yhdysvaltalaisilta toimistoilta, mutta torjui ne. Yritys joutui kuitenkin vuosituhannen vaihteessa taloudellisiin vaikeuksiin, ja sen osti 2001 ranskalainen toimisto Sud Communication. Sipahioğly joutui pois parin vuoden kuluttua. Vuonna 2011 Sipa siirtyi saksalaisen DADP:n omistukseen. Toimiston päämaja on yhä Pariisissa. Sen arkistoon kuuluu 30 miljoonaa kuvaa, ja kirjeenvaihtajia ympäri maailman on 600.

## Lähteet
Zdzisław Goliński

**Zdzisław Goliński** (27. joulukuuta 1908 – 6. heinäkuuta 1963) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Lublinin hiippakuntaan Adolfo Giuseppe Jelowicki 28. kesäkuuta 1931, ja hänet nimitettiin Lublinin koadjuuttoripiispaksi sekä Hemerian titulaaripiispaksi 28. maaliskuuta 1947. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Stefan Wyszyński, jota avustivat Stanislao Czajka ja Michal Klepacz.

22. huhtikuuta 1951 Goliński sai nimityksen Częstochowan hiippakunnan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 17. kesäkuuta. Hän kuoli virassa 54-vuotiaana.

## Lähteet
Thomas Dabre

**Thomas Dabre** (s. 23. lokakuuta 1945) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bombayn arkkihiippakuntaan 31. lokakuuta 1971 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Arae in Numidian titulaaripiispaksi 2. huhtikuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Simon Ignatius Pimenta, jota avustivat Longinus Gabriel Pereira ja Ferdinand Joseph Fonseca.

Dabre sai 22. toukokuuta 1998 nimityksen Vasain ja 4. huhtikuuta 2009 Poonan hiippakunnan piispaksi.

## Lähteet
Miia Lindström

**Miia Aino Kaarina Lindström** (s. 19. huhtikuuta 1972 Pori) on suomalainen näyttelijä.

Lindström kirjoitti ylioppilaaksi Riihikedon lukiosta vuonna 1991, jonka jälkeen hän kävi Lahden kansanopiston näyttämötaiteen linjan. Sen jälkeen hän opiskeli Teatterikorkeakoulussa vuosina 1994–1998, josta valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1998.

Hän on tehnyt monia roolitöitä etenkin teattereissa. Vuosina 1998–2000 hän oli kiinnitettynä Lahden kaupunginteatterissa. Häntä on nähty myös Koko-teatterissa, Linnateatterissa sekä Porin Teatterissa. Hänen "kotiteatterinsa" on kuitenkin Rakastajat-teatteri, jossa häntä on nähty jo vuodesta 1996.

Teatterirooliensa lisäksi hän on tehnyt töitä myös elokuvissa, televisiossa ja kuunnelmissa. Hän työskenteli vuosina 2017–2018 juontajana Yleisradion toimituksessa Porissa.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

### Kuunnelmat

## Lähteet
* http://www.imdb.com/name/nm0512518/
* https://www.elonet.fi/fi/henkilo/1086115
* http://www.kirjurin.fi/miialindstrom.php

## Aiheesta muualla
* 
*
Sipa Press

**Sipa Press** on ranskalainen kuvatoimisto, jonka perusti 1973 turkkilainen valokuvaaja, toimittaja Gökşin Sipahioğlu. Toimiston päämaja on Pariisissa.

Sipahioğlu myi toimiston vuonna 2001 Sud Communicationille, jonka omistaa ranskalainen lääketeollisuudessa toimiva Pierre Fabre. Hän luopui Sipan puheenjohtajuudesta joulukuussa 2003.

Vuonna 2006 Sipa Pressin verkostoon kuuluu 4&nbsp;000 kuvareportteria. Sipa myy kuukaudessa 500 reportasia yli 40 maahan. Toimisto toimii tiiviissä yhteistyössä uutistoimisto Associated Pressin kanssa.

Vuonna 2011 Sipa siirtyi saksalaisen DADP:n omistukseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sipa Pressin sivusto
Alexander Peya

**Alexander Peya** (s. 27. kesäkuuta 1980 Wien) on itävaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 92 huhtikuussa 2007 ja nelinpelissä sijalle 17 maaliskuussa 2012. Vuoden 2004 Yhdysvaltain avoimien kaksinpelissä hän selviytyi kolmannelle kierrokselle. Vuoden 2011 Wimbledonin nelinpelissä hän selviytyi välieriin Christopher Kasin kanssa. Heinäkuussa 2011 hän voitti Saksan avoimen tennisturnauksen nelinpelin ja tammikuussa 2012 Heineken Openin nelinpelin yhdessä Oliver Marachin kanssa.

## Lähteet
*  
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Bernhard Rieger

**Bernhard Rieger** (17. joulukuuta 1922 – 10. huhtikuuta 2013) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. heinäkuuta 1951 ja nimitettiin Rottenburg-Stuttgartin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tigavan titulaaripiispaksi 20. joulukuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. helmikuuta 1985. Pääkonsekraattorina toimi Georg Moser, jota avustivat Anton Herre ja Franz Josef Kuhnle.

Rieger jäi eläkkeelle 31. heinäkuuta 1996.

## Lähteet
Ruunaan savotat

**Ruunaan savotat** on laulaja Pekka Himangan single vuodelta 1980. Himankaa säestää Jaakko Salon orkesteri. Salo on myös sovittanut singlen kappaleet. Levymerkki on Rondo ja luettelotunnus ROS 52.

Singlen kappaleet ovat Himangan albumilta *[[Kostamuksen tyttö]]* (Rondo ROLP 43, 1980). Nimikappale on myös kokoelma-albumilla *[[Maailman valot]]*.

## Kappaleet
;A-puoli
# 

;B-puoli
# 

## Lähteet
* Singlen tiedot äänitetietokanta Fono.fi:n sivustolla

## Aiheesta muualla
* Nimikappaleen voi kuunnella musiikkipalvelu Spotifyn sivustolla.
Geremias Steinmetz

**Geremias Steinmetz** (s. 26. helmikuuta 1965) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Palmas-Francisco Beltrãon hiippakuntaan 9. helmikuuta 1991 ja nimitettiin Paranavaín hiippakunnan piispaksi 5. tammikuuta 2011. Hänet konsekroi piispaksi Dadeus Gringsin ja Fernando Panicon avustama José Antônio Peruzzo 25. maaliskuuta 2011.

## Lähteet
Tammettu virta

**Tammettu virta** on Kalle Päätalon *[[Juuret Iijoen törmässä]]* -sarjan toinen osa. Teos on ilmestynyt vuonna 1972 Gummeruksen kustantamana. Kirjassa kuvataan Päätalon elämänvaiheita kansakouluajoilta.

Kirjan nimi tarkoittaa padottua virtaa, ”tammi” (ruots. *damm*) on murteellinen sana padolle.

## Kirjan tapahtumat
Koti, isä ja kansakoulu ovat hallitsevia asioita Jokijärven pojan laajenevassa elämänpiirissä. Koulu on järven takana, mutta suurempi ongelma kuin ylitettävä järvi on jokapäiväinen pärjääminen koulun ja vastarannan vaativassa maailmassa, jossa herkän ja pätemisenhaluisen Kalle-pojan on yritettävä ”monen herran” palvelemista.

Vielä tärkeämpää – ja paljon vaativampaa – kuin opettajan miellyttäminen on isojen poikien suosio. Siksi numerot yhä vain huononevat kermapullosta ja pikku kantelusta huolimatta. Ongelmia todella riittää, sillä veronsa vaatii myös pojan heräävä sukupuolisuus – ja kaiken kukkuraksi on korttipiru, suvun miesten perinteinen vainooja, ottanut hänet pauloihinsa.

Kotona mielialoja hallitsee Hermanni-isä, joka savotoilla viipyessäänkin on voimakkaasti läsnä Kallioniemen tuvassa ja Kalle-pojan ajatuksissa. Isän luonne on voimakas ja ristiriitainen, ja hänen vaikutuksensa pojan elämässä on yhtä aikaa kotiin sulkeva ja maailmaa räjähdysmäisesti avaava. Pojan varttuessa selkosten, erämaan maailma avautuu hänelle. Isän asema työnjohtajana avaa Kallelle savottatyömaat ja niiden värikkäät ihmiset, joiden kautta tulee myös tieto laajemmista yhteiskunnallisista ongelmista, pula-ajasta ja kärjistyvistä luokkatunteista. Niiden merkkinä riippuu Jokijärvelläkin jo joidenkin talojen seinällä suojeluskuntakivääri – ja yhtä merkitsevästi se Hiltu-Jakin, railakaspuheisen naapurin seinältä puuttuu.

Kallioniemeen rakennetaan uusi pirtti. Kallen isoäiti kuolee ja isoisä, jota kirjassa kutsutaan Ukkeliksi, muuttaa hetkeksi Kallioniemeen. Kirjan loppuvaiheessa Hermanni sairastuu keuhkokuumeeseen ja kotiin päästyään hän alkaa saada mielisairauden piirteitä.

## Sovitukset
Kirjan tapahtumista kertoo Mikko Niskasen elokuva *[[Elämän vonkamies]]* (1986).

## Lähteet
Dadeus Grings

**Dadeus Grings** (s. 7. syyskuuta 1936 Porto Alegre) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Porto Alegren arkkihiippakuntaan Antonio Samorè 23. joulukuuta 1961, ja hänet nimitettiin São João da Boa Vistan hiippakunnan piispaksi 23. tammikuuta 1991. Tomás Vaquero konsekroi hänet 15. maaliskuuta  Alfredo Vicente Schererin ja Aloísio Sinésio Bohnin avustamana.

Grings sai 12. huhtikuuta 2000 nimityksen Porto Alegren koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 7. helmikuuta 2001 hänestä tuli sen arkkipiispa.

## Lähteet
Tomás Vaquero

**Tomás Vaquero** (26. maaliskuuta 1914 – 2. elokuuta 1992) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 12. joulukuuta 1941 ja nimitettiin São João da Boa Vistan hiippakunnan piispaksi 2. heinäkuuta 1963. Paulo de Tarso Campos konsekroi hänet 15. elokuuta Agnelo Rossin ja José Varanin avustamana.

Vaquero osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän toimi hiippakuntansa johdossa, kunnes jäi eläkkeelle 23. tammikuuta 1991.

## Lähteet
José Varani

Dom **José Varani** (14. lokakuuta 1915 – 24. kesäkuuta 1990) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Jaboticabalin hiippakuntaan 23. joulukuuta 1939 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi sekä Altavan titulaaripiispaksi 27. elokuuta 1950. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Augusto Álvaro da Silva, jota avustivat Manoel da Silveira d'Elboux ja Gabriel Paulino Bueno Couto.

Varanista tuli Jaboticabalin piispa 7. helmikuuta 1961, ja hän toimi tässä virassa, kunnes erosi 7. kesäkuuta 1981. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

## Lähteet
Nanny Larsén-Todsen

**Nanny Isadora Larsén-Todsen** (2. elokuuta 1884 Kalmar – 26. toukokuuta 1982 Tukholma) oli ruotsalainen oopperalaulaja (sopraano), joka tunnetaan Richard Wagnerin roolien tulkitsijana. Hän saavutti suosiota varsinkin Bayreuthin musiikkijuhlilla Brünnhildenä ja Isoldena.

Larsén-Todsen esiintyi Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa vuosina 1906–1925, La Scalassa 1925–1927, Metropolitan-oopperassa 1927 ja Bayreuthin musiikkijuhlilla 1927–1931. Hän matkusteli paljon. Viimeisen kerran hän esiintyi Pariisissa vuonna 1937.

Larsén-Todsen sai Litteris et Artibus -mitalin vuonna 1920. Hänet valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemiaan vuonna 1924, ja hän sai hovilaulajan (*Hovsångare*) arvon  vuonna 1925.
Hurjapäät (elokuvasarja)

**Hurjapäät** ( tai lyhyemmin *Fast & Furious*) on yhdysvaltalainen toimintaelokuvasarja. Sarjan ensimmäinen osa *[[Hurjapäät]]* sai ensi-iltansa vuonna 2001. Yhteensä elokuvia on ilmestynyt neljätoista.  Seitsemännen oli alun perin määrä valmistua vuonna 2014, mutta sen valmistuminen viivästyi elokuvan pääosanesittäjän Paul Walkerin kuoleman vuoksi. Elokuva sai ensi-iltansa vuoden 2015 alussa.

Elokuvasarjan useissa osissa ovat näytelleet Walkerin lisäksi Vin Diesel, Michelle Rodríguez, Jordana Brewster ja Sung Kang.

## Elokuvat
### ''Hurjapäät''-elokuvat

### Spin-off-elokuvat

### '' Hurjapäät''-lyhytelokuvat

### Elokuvien kronologinen järjestys
Elokuvasarjaan on julkaistu kaksi lyhytelokuvaa, jotka solmivat elokuvien välissä olevia aikoa paremmin toisiinsa.

## Hahmot

## Lähteet
Bernardo José Bueno Miele

**Bernardo José Bueno Miele** (10. syyskuuta 1923 – 22. joulukuuta 1981) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 8. joulukuuta 1950 ja nimitettiin Campinasin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Bararusin titulaaripiispaksi 22. marraskuuta 1962. Hänet konsekroi piispaksi Antônio Maria Alves de Siqueiran ja Agnelo Rossin avustama Paulo de Tarso Campos 10. helmikuuta 1963.

Bueno Miele sai 25. tammikuuta 1967 nimitykset Ribeirão Preton arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi ja Uppennan titulaariarkkipiispaksi. Hänestä tuli Ribeirão Preton arkkipiispa 12. heinäkuuta 1972, ja hän kuoli virassa 58-vuotiaana. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

## Lähteet
Atlético de Rafaela

**Asociación Mutual Social y Deportiva Atlético de Rafaela** on argentiinalainen jalkapalloseura, joka pelaa tällä hetkellä Argentiinan pääsarjassa. Seura tunnetaan paremmin nimellä Atlético de Rafaela. Se on perustettu 13. tammikuuta 1907.

## Historia lyhyesti

Joukkue perustettiin Rafaelan kaupungissa Santa Fen maakunnassa 1907 nimellä Club Atlético de Rafaela. Nimi muutettiin vuonna 1915 Club Atlético de Rafaelaksi. Vuonna 1988 nimeksi tuli nykyinen nimi Asociación Mutual Social y Deportiva Atlético de Rafaela.

Joukkue nousi Argentiinan 1.divisioonaan vuonna 2003 pelattuaan 14 vuotta 2. divisioonassa. Vierailu pääsarjatasolla jäi kuitenkin lyhyeksi, koska seura putosi takaisin 2.divisioonaan heti ensimmäisen kauden päätteeksi. 2009 seura oli taas lähellä nousua takaisin 1.divisioonaan, mutta nousu toteutui vasta toukokuussa 2011.

## Lähteet

## Aiheesta muualta
* Seuran virallinen sivusto
José Antônio Peruzzo

**José Antônio Peruzzo** (s. 19. huhtikuuta 1960 Cascavel) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Cascavelin arkkihiippakuntaan 22. joulukuuta 1985 ja nimitettiin Palmas-Francisco Beltrãon hiippakunnan piispaksi 24. elokuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Armando Círio, jota avustivat Lúcio Ignácio Baumgaertner ja Agostinho José Sartori.

## Lähteet
Jani Kääriä

**Jani Petteri Kääriä** (s. 24. joulukuuta 1969), taiteilijanimeltään *Kaaria*, on suomalainen taidemusiikin säveltäjä. 

Kääriä on opiskellut Sibelius-Akatemiassa Eero Hämeenniemen, Anders Eliassonin ja Kaija Saariahon johdolla, ja University of Miamissa Dennis Kamin johdolla. Lisäksi hän on opiskellut Magnus Lindbergin ja Anders Hillborgin mestarikursseilla. Vuonna 1998 Kääriä sai ainutkertaisen Einojuhani Rautavaara -stipendin. 

Kääriän tärkein teos on Suomen Kansallisoopperan tilaama modernissa ympäristössä tapahtuva muinaisegyptiaiheinen *Osiris*-ooppera, jonka synopsiksen laatijana ja puolilibretistinä hän oli ja jonka kantaesitys oli vuonna 2003 yhteistyössä Musica Novan kanssa. Hän on säveltänyt orkesterimusiikkia, muun muassa Yleisradion tilauksesta syntyneen orkesteriteoksen *Per-Djet*. Sen kantaesitys oli 2002 Radion sinfoniaorkesterin toisessa 75-vuotisjuhlakonsertissa. Lisäksi hän on säveltänyt sellokonserton "The distance of love" 2012, kantaesitys Heinäveden musiikkipäivät 2020 Helsinki Sinfonietta, neljä kuoroteosta, lukuisia kamarimusiikkiteoksia ja teoksia sooloinstrumenteille. 

Kääriä on sanonut olevansa maailman ensimmäinen säveltäjä, joka on säveltänyt muinaisegyptiläistä uskontoa *a cappella* kuoromusiikiksi. (Egyptian book of the Dead) Vuonna 2007, 2013, ja lopulta vuonna 2015 hän kehitti aiheen oopperalibretosta *Tutankhamun*. Libretto aiheesta on englanniksi mutta myös suomeksi nimellä Tutankhamon. Musiikillisesti hänen kirjoittamansa libretto antaa monipuolisia mahdollisuuksia lyyriseen muotoilevaan ilmaisuun, jossa hengellinen temaattisuus on kauaskantoista.

Sävellystyylissään hän on kehittänyt oman harmonisen tekniikkansa, jossa kolmekin tonaalista tasoa voi esiintyä pyramidimaisesti päällekkäin kehittäen dissonansseja. Tällä tavalla hänen musiikkinsa voi kuulostaa romanttiselta ja modernilta samanaikaisesti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jani Kääriä  – FIMIC Suomalaisen musiikin tiedotuskeskus
Clóvis Frainer

**Clóvis Frainer** (23. maaliskuuta 1931 – 4. huhtikuuta 2017 Caxias do Sul) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki kapusiinien papiksi Alfredo Vicente Scherer 27. maaliskuuta 1955, ja hänet nimitettiin Coximin prelaatiksi 3. tammikuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat Benedito Zorzi ja Antônio Barbosa.

Frainer sai 5. tammikuuta 1985 nimityksen Manausin sekä 22. toukokuuta 1991 Juiz de Foran arkkihiippakunnan arkkipiispaksi, jonka tehtävistä hän erosi 28. marraskuuta 2001.

## Lähteet
Isanosaurus

**Isanosaurus** (nimen merkitys: "Isanin lisko") oli sauropodeihin kuulunut kasvinsyöjädinosaurussuku. Sukuun kuuluu yksi laji, tyyppilaji *I. attavipachi*. *Isanosaurus* eli 216–199 miljoonaa vuotta sitten myöhäistriaskaudella, mikä tekee siitä yhden ensimmäisistä tunnetuista sauropodeista. *Isanosauruksen* fossiileja on löydetty Thaimaasta.

## Nimi
*Isanosaurus* tarkoittaa "Isanin liskoa". Nimi viittaa sen löytöpaikkaan koillis-Thaimaassa. Tyyppilaji *I. attavipachi* on nimetty P. Attavipachin kunniaksi, huomattavasta tuestaan Thaimaan paleontologiselle tutkimukselle.

## Koko ja ulkonäkö
*Isanosauruksen* pituus oli arviolta noin 6,5 metriä. On melko varmaa, että *Isanosaurus* saattoi kasvaa melko paljon suuremmaksi kuin 6,5-metriseksi, jonka arvioidaan olleen holotyypin yksilön pituus. *Isanosaurus* oli yksi pienimmistä sauropodeista.

*Isanosauruksella* oli todennäköisesti pieni pää ja lusikan muotoiset hampaat lehtien jyrsimiseen. *Isanosaurus* käveli neljällä jalalla, mutta luultavasti pystyi nousemaan takajaloilleen ylettyäkseen korkealla oleviin oksiin. *Isanosauruksen* on huomattu olleen yksi ensimmäisistä dinosauruksista, jotka sopeutuivat yksinomaan neljällä jalalla liikkumisen muotoon. Todiste nelijalkaisesta asennosta tulee reisiluusta, joka on *Isanosauruksella* suora, kun taas tunnetuilla sauropodomorfisuvuilla, jotka olivat ainakin osittain kaksijalkaisia, reisiluu on aina kaareva.

## Käyttäytyminen
Muiden sauropodien tavoin, joiden fossiloituneet jäljet osoittavat niiden liikkuneen ryhminä, *Isanosaurus* saattoi elää perheryhmissä tai laumoina turvallisuuden vuoksi.

## Fossiilit
*Isanosaurus* löydettiin Isanin alueelta Thaimaassa. Jäänteet ovat epätäydelliset ja sisältävät vain muutamia selkänikamia, kylkiluita, 65 senttimetrin pituisen reisiluun vasemmasta jalasta, oikean rintalastan ja lapaluun. Niidenkin pohjalta tutkijat pystyvät päättelemään paljon *Isanosauruksesta* vertaamalla sitä lähisukulaisiin. 

On melko turvallista olettaa, että *Isanosauruksen* holotyypin jäänteet kuuluvat nuorelle yksilölle, tai vanhalle esiaikuiselle yksilölle.

## Lähteet
Alick Banda

**Alick Banda** (s. 15. marraskuuta 1963) on sambialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ndolan hiippakuntaan 7. elokuuta 1994 ja nimitettiin Solwezin hiippakunnan piispaksi 30. toukokuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Nicolas Girasoli, jota avustivat Telesphore George Mpundu ja Noel Charles O'Regan.

13. marraskuuta 2009 Banda sai nimityksen Ndolan koadjuuttoripiispaksi, ja 16. tammikuuta 2010 hänestä tuli sen piispa.

## Lähteet
Toribio Ticona Porco

**Toribio Ticona Porco** (s. 25. huhtikuuta 1937) on bolivialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Potosín hiippakuntaan 29. tammikuuta 1967 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Timicin titulaaripiispaksi 5. huhtikuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Santos Abril y Castelló, jota avustivat Edmundo Luis Flavio Abastoflor Montero ja Jesús Agustín López de Lama.

Ticona Porco sai 4. kesäkuuta 1992 nimityksen Corocoron territoriaalisen prelatuurin prelaatiksi.

## Lähteet
Markku Nieminen

**Markku Nieminen** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Markku Nieminen, kulttuurintutkija ja kirjailija
* Markku Nieminen (s. 1987), lentopalloilija
* Markku Nieminen (s. 1956), raviohjastaja
* Markku Nieminen (s.1958), näyttelijä
* Markku S. Nieminen (s. 1948), kardiologi ja professori
Przemysław Niemiec

**Przemysław Krzysztof Niemiec** (s. 11. huhtikuuta 1980 Oświęcim) on puolalainen maantiepyöräilijä. Hän kilpaili Amore & Vita -joukkueessa 2001–2003, Miche-tallissa 2004–2010 ja Lampre / UAE Team Emirates -joukkueessa ammattilaisuransa loppuun 2011−2018.

Niemiec voitti Lagos de Covadongaan päättyneen, vuoristossa ajetun 15. etapin Espanjan ympäriajossa 2014.

## Saavutuksia

Lähteet: Cycling Archives,
;2003
:Giro del Medio Brenta, voitto
;2004
:GP Città di Rio Saliceto e Correggio, voitto
:MM-kilpailut, aika-ajossa 16:s
;2005
:Slovenian ympäriajo, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto
:Giro del Trentino, 1. etapin voitto
:Route du Sud, kokonaiskilpailussa toinen
;2006
:Giro di Toscana, voitto
:Route du Sud, 3. etapin (mäkiaika-ajo) voitto
;2008
:Route du Sud, 3. etapin voitto
:Olympialaiset, maantieajossa 15:s
;2009
:Giro del Trentino, 2. etapin voitto
:Route du Sud, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto
;2010
:Settimana Internazionale di Coppi e Bartali, kokonaiskilpailussa toinen, 3. etapin voitto
:Tour des Pyrénées – Vuelta a los Pirineos, 2. etapin voitto
;2011
:Lombardian ympäriajo, viides
;2012
:Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 15:s
;2013
:Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes, 15. ja 16. etapilla kolmas
;2014
:Giro del Trentino, kokonaiskilpailussa kolmas
:Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides
:Espanjan ympäriajo, 15. etapin voitto
;2016
:Presidential Tour of Turkey, 1. etapin voitto
:Tour of Hainan, kokonaiskilpailussa toinen

## Lähteet
Antonio Racelis Rañola

**Antonio Racelis Rañola** (s. 16. toukokuuta 1932) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Lucenan hiippakuntaan 26. maaliskuuta 1956 ja nimitettiin Cebun arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Claternaen titulaaripiispaksi 24. helmikuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Torpigliani, jota avustivat Ruben T. Profugo ja Angel N. Lagdameo.

Rañola erosi tehtävistään vihkipiispana 2. lokakuuta 2003.

## Lähteet
Risakkaat

**Risakkaat** (*Inocybe*) on helttasienisuku. Risakkaat ovat yleensä ruskealakkisia ja pienehköjä. Ne ovat yleisiä ja runsaita kesästä loppusyksyyn koko Suomessa. Hyviä kasvupaikkoja ovat muun muassa vanhat, sammaloituneet nurmet.

Eräät risakkaat sisältävät muskariini-nimistä hermomyrkkyä, joka aiheuttaa muun muassa ohi menevää pahoinvointia ja hikoilua. Sienten tiedetään aiheuttaneen ainakin yhden kuolemantapauksen. Risakkaita on vaikea sekoittaa ruokasieniin, mutta lapsia ne voivat houkutella.

Risakkaat ovat herkkiä ympäristön muutoksille, ja kolme niistä onkin luokiteltu erittäin uhanalaisiksi. Esimerkiksi niille sopivat kasvupaikat ovat vähentyneet maatalouden muuttuessa. Jotkut risakkaat ovat olleet riippuvaisia kalkkipölystä ja menestyneet sen tuottajan ollessa lähistöllä, mutta tällaiset luokitellaan pikemminkin satunnaisiksi tulokkaiksi.

Risakkaat voi helpoiten sekoittaa tympösiin (*Hebeloma*) tai seitikkeihin (*Cortinarius*).

## Lajeja
Risakkaisiin kuuluvia lajeja:

* Hahtuvarisakas (*Inocybe flocculosa*)
* Hietikkorisakas (*Inocybe impexa*)
* Imelärisakas (*Inocybe godeyi*)
* Isorisakas (*Inocybe leucoblema*)
* Keltasuippurisakas (*Inocybe flavella*)
* Kittirisakas (*Inocybe sindonia*)
* Korpirisakas (*Inocybe lanuginosa*)
* Kääpiörisakas (*Inocybe petiginosa*)
* Liilajalkarisakas (*Inocybe griseolilacina*)
* Liilarisakas (*Inocybe lilacina*)
* Liiturisakas (*Inocybe umbratica*)
* Mantelirisakas (*Inocybe muricellata*)
* Mukularisakas (*Inocybe praetervisa*)
* Myrkkyrisakas (*Inocybe erubescens*)
* Nipukkarisakas (*Inocybe acuta*)
* Nororisakas (*Inocybe leptocystis*)
* Nuppijalkarisakas (*Inocybe napipes*)
* Olkirisakas (*Inocybe cookei*)
* Piennarrisakas (*Inocybe curvipes*)
* Pohjanrisakas (*Inocybe rivularis*)
* Polkurisakas (*Inocybe lacera*)
* Poronrisakas (*Inocybe argenteolutea*)
* Päärynärisakas (*Inocybe fraudans*)
* Rusotäplärisakas (*Inocybe whitei*)
* Seitarisakas (*Inocybe diabolica*)
* Siilirisakas (*Inocybe hystrix*)
* Sinityvirisakas (*Inocybe calamistrata*)
* Sirorisakas (*Inocybe cincinnata*)
* Suippurisakas (*Inocybe rimosa*)
* Tihkurisakas (*Inocybe subexilis*)
* Tummahelttarisakas (*Inocybe dulcamara*)
* Tuoksurisakas (*Inocybe bongardii*)
* Täplärisakas (*Inocybe maculata*)
* Valkorisakas (*Inocybe geophylla*)
* Viinirisakas (*Inocybe adaequata*)
* Viirurisakas (*Inocybe grammata*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: risakkaat (''Inocybe'' spp.)
*[ftp://193.166.3.2/pub/sci/bio/life/fungi/basidiomycotina/cortinariales/cortinariaceae/inocybe/index.html Funet: Risakkaat (*Inocybe*)]
*MushroomExpert: Genus Inocybe
Suomen Urheilukuninkuuskilpailut 1902

**Suomen urheilukuninkuudesta** kilpailtiin ensimmäisen kerran Helsingissä 3. elokuuta 1902. Näissä Ponnistuksen järjestämissä kymmenottelukilpailuissa käytettiin karsintajärjestelmää, jossa ensimmäisen lajin 10 parasta pääsi jatkamaan ja tämän jälkeen kussakin lajissa viimeiseksi jäänyt putosi kilpailusta, kunnes mukana oli enää kaksi urheilijaa, jotka ratkaisivat mestaruuden painiotteluissa.

## Lopputulokset

Lajit järjestyksessä: Pituus, keihäs, 100 m, kolmiloikka, kuula, 250 m kävely, korkeus, kiekko, aitajuoksu (40 m edestakaisin) ja paini. Hyppy- ja heittolajit suoritettiin molemmilla käsillä/jaloilla.

## Lähteet

* 
*   
* Yleisurheilu tilastoja (käytetty nimitäsmennyksiin)

### Viitteet
Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut 2011

**Vuoden 2011 [[Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut|seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut]]** pelattiin Japanissa 8.–18. joulukuuta 2011 ja ne olivat järjestykseltään kahdeksannet. Japani isännöi kilpailut kahden vuoden tauon jälkeen, vuosien 2009 ja 2010 kilpailut pelattiin Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa.

## Joukkueet

1

## Pelipaikat
Ottelukaupunkeina toimivat Toyota ja Jokohama.

## Ottelut

Turnauksen arvonta suoritettiin 17. marraskuuta 2011 Nagoyassa, Japanissa.

Jos ottelu päättyy tasatulokseen normaalin peliajan jälkeen:
* Pudotuspeleissä normaalin peliajan jälkeen pelataan jatkoaika. Mikäli ratkaisua ei ole syntynyt vielä jatkoajan jälkeenkään, seuraa rangaistuspotkukilpailu, jossa voittaja selvitetään.
* Viidennen sekä kolmannen sijoituksien otteluissa jatkoaikaa ei pelata, vaan otteluissa siirrytään normaalin peliajan jälkeen suoraan rangaistuspotkukilpailuun.

*Kellonajat paikallista-aikaa ([[UTC]]+9).*

### Karsintaottelu

### Puolivälierät



### Sijat 5–6

### Välierät



### Pronssiottelu

### Loppuottelu

## Parhaat maalintekijät

## Lähteet