open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gardabanin piirikunta

**Gardabanin piirikunta** () on piirikunta Kvemo Kartlin hallintoalueella Georgiassa. Piirikunnassa on noin 116&nbsp;400 asukasta (vuonna 2006) ja sen pinta-ala on 1&nbsp;304 neliökilometriä. Piirikunnan asukkaista noin 53 prosenttia on georgialaisia ja 44 prosenttia azereita. Sen keskus on Gardabanin kaupunki. 

Gardabanin piirikunta rajautuu Tbilisin ja Rustavin kaupunkeihin, idässä Sagaredžon, pohjoisessa Mtskhetan, lännessä Tetri tsqaron ja Marneulin piirikuntiin sekä etelässä Azerbaidžaniin. Sen pohjoiset alueet ovat vuoristoisia, eteläiset taas alavampaa aluetta; Gardabanin korkeimmat vuoret ovat yli 1400 metriin kohoavat Sanišno ja Udzo. Mtkvari-joki virtaa piirikunnan halki. 

Gardabanin merkittävin teollisuudenala on energiantuotanto: vuonna 1963 rakennettu Gardabanin voimala on Etelä-Kaukasuksen suurin. Muita teollisuudenaloja ovat elintarvikkeiden ja rakennusaineiden tuotanto. Piirikunnan nähtävyyksiin kuuluvat Martkopin luostari 500-luvulta, Betanian luostari 1100&ndash;1200-luvuilta ja useat linnoitukset. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tsalendžikhan piirikunta

**Tsalendžikhan piirikunta** () on piirikunta Samegrelo ja Zemo Svanetin hallintoalueella Georgian länsiosassa Abhasian rajalla. Piirikunnassa on noin 26&nbsp;158 asukasta (2014) ja sen pinta-ala on 647 neliökilometriä. Sen keskus on Tsalendžikhan kaupunki.

Tsalendžikhan kaupungissa on vuonna 2001 perustettu historiallis-etnografinen museo ja keskiaikainen Tsalendžikhan katedraali 1100–1300-luvuilta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Helmut Rellergerd

**Helmut Rellergerd** (s. 25. tammikuuta 1945 Dahle) on saksalainen kirjailija, joka on tullut tunnetuksi kirjailijanimellä **Jason Dark.** Tätä pseudonyymiä ovat tosin käyttäneet muutkin kirjailijat. Kirjailijan tuotantoon kuuluu mm. Jerry Cotton ja Yöjuttu -sarjat.

Rellergerd muutti syntymäkaupungistaan Dortmundiin, missä hän vietti poikavuotensa ja kävi koulunsa. Hän kokeili lehtimiehen uraa, mutta päätyi lopulta vanhempiensa toiveitten mukaisesti laborantiksi. Työnsä ohella hän kuitenkin kirjoitti. Vuonna 1973 hän jätti lopullisesti laboratoriotyönsä ja antautui kirjailijanuralle.

1973 hän kirjoitti kustantaja Bastei-Verlagin kauhusarjaan *Gespenster-Krimi* aave-etsivä -tarinan *Die Nacht des Hexers* (suom. *Noidan yö*, *Yöjuttu* 7/1985), joka oli ensimmäinen *John Sinclair* -kertomus. 50. tarinan jälkeen John Sinclair sai oman nimikkolehtensä *Geisterjäger John Sinclair* vuonna 1978. Sarjan 1616. numero ilmestyi 30.06.2009. Rellergerd on kirjoittanut sarjan kaikki osat muutamaa alkuaikojen poikkeusta lukuun ottamatta. John Sinclair -sarjaa on julkaistu Suomessa nimellä Yöjuttu.

Rellergerd on kertonut pitävänsä Dan Brownin romaaneista ja John Carpenterin elokuvista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jason Darkin kotisivu  
* Jason Darkin haastattelu  
* Jason Darkin haastattelu 
* Helmut Rellergerdin radiohaastattelu (2006)
Locum tenens

**Locum tenens** (latinaa, suomeksi *paikan pitäjä, sijan pitäjä, sijainen*) on henkilö, joka väliaikaisesti täyttää ja suorittaa jonkun toisen virallisen henkilön tehtävät ja velvollisuudet. Hän toimii siis enemmänkin sijaisena kuin varahenkilönä. Käsite sivuaa termiä virkaa tekevä.

Termiä käytetään muun muassa lääketieteessä, jossa poissa olevalla lääkärillä voi olla *locum tenens* hoitamassa poissa olevan potilaita, sekä teologiassa, jossa esimerkiksi joku piispoista saattaa hoitaa *locum tenens* toisen alueen piispan tehtäviä.

*Locum tenens* sanana on samaa alkuperää kuin sotilastermi luutnantti.
Jännityslukemisto

**Jännityslukemisto** oli suomalainen lukemisto, joka ilmestyi vuosien 1935–1965 aikana.

Lehti alkoi ilmestyä vuonna 1935 Ilmarisen kustantamana. Vuonna 1958 sen nimi vaihtui muotoon ***Jännityslukemisto-Seikkailukertomuksia***, kun siihen yhdistettiin Ilmarisen lehti *[[Seikkailukertomuksia]]* (1936–1957). Vuonna 1963 lehden nimi kääntyi toisin päin muotoon ***Seikkailukertomuksia jännityslukemisto***. Lehti lopetettiin vuonna 1965.

Lehdessä julkaistiin sekä käännöstarinoita että suomalaisten (Marton Taiga, Matti Hälli, Outsider) kirjoittamia tarinoita.

Lehdessä oli myös sarjakuvia, kuten *Pantterityttö* ja *Iskevä Salama* (Flash Gordon). 

Rautatiekirjakaupan irtonumeromyynnissä *Jännityslukemisto* oli kaikista lehdistä vuonna 1943 sijalla 19, vuonna 1953 sijalla 10 ja vuonna 1963 (nimellä *Seikkailukertomuksia*) sijalla 52.

## Katso myös
* Viikonloppu
* Yllätyslukemisto

## Lähteet
Luettelo suomalaisista tähtitaivaan kohteiden nimityksistä

Tämä on **luettelo suomalaisista tähtitaivaan kohteiden nimityksistä**. Nimitykset eivät ole kansainvälisiä, vaan ovat alkuperältään suomalaisia. Osan näistä tunsi jo kansantietous. Suurimmalla osalla tähtikuvioista on suomalainen nimi, tosin suuri osa näistä on uudehkoja käännöksiä.

## Tähdet
* Kalevan tähti (Sirius)
* Pohjantähti eli Pohjannaula

## Planeetat
* Kointähti (Venus)
* Aamutähti (Venus)
* Iltatähti (Venus)

## Tähtikuviot
### Kansanperinteen tuntemat
* Otava
* Pieni Otava (Pieni karhu)
* Väinämöisen viikate, Väinämöisen vyö, Kalevan miekka (Orionin kolme keskeistä tähteä)
* Seulaset, Väinämöiset eli Väinämöisen virsut

### Standardisoidut tähdistöt
Katso: tähdistö

## Muut
*Linnunrata
*Kuu
*Aurinko, päivyt eli päivänkehrä
Bielefeld

**Bielefeld** on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltion itäosissa Saksassa Teutoburgin metsän reunalla. Vuoden 2022 lopussa siellä oli 338&nbsp;332 asukasta. Bielefeld muodostaa oman kaupunkipiirinsä (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista.

Bielefeld on Westfalenin itäosan voimakas kulttuuri- ja talouskeskus. Se on myös merkittävä yliopisto- ja kongressikaupunki.

Saksassa yleisesti tunnetun Bielefeld-salaliiton mukaan kaupunkia ei olisi oikeasti olemassa. Vuonna 2019 kaupunki tarjosi miljoonan euron palkkion sille, joka kykenisi todistamaan, ettei Bielefeldia ole olemassa.

## Historia
Ensimmäiset kirjalliset maininnat kaupungista ovat 1000-luvun ensimmäiseltä vuosisadalta. Se sai kaupunkioikeudet ilmeisesti vuonna 1214. 1300-luvulla se liittyi Hansaliittoon. Vuonna 1647 se siirtyi Brandenburgin alaiseksi. Kaupunki vaurioitui toisessa maailmansodassa pahoin, mutta tuhoutuneet osat on rakennettu uudelleen.

Kaupungissa on perinteisesti tuotettu pellavaa. Saksan ensimmäiset mekaaniset pellavankehruukoneet tulivat sinne vuonna 1851.

Kaupunki kasvoi kuntaliitosten avulla 1973. Sen jälkeen rakennettu metro on parantanut liikenneyhteyksiä.

## Ystävyyskaupungit
Bielefeldillä on seitsemän ystävyyskaupunkia:
* Concarneau, Ranska
* Enniskillen, Yhdistynyt kuningaskunta
* Estelí, Nicaragua
* Nahariya, Israel
* Novgorod, Venäjä
* Rochdale, Yhdistynyt kuningaskunta
* Rzeszów, Puola

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin verkkosivut
Teutoburgin metsä

**Teutoburgin metsä** () on metsäinen kukkula-alue Saksassa Ala-Saksin ja Nordrhein-Westfalenin osavaltioissa. Teutoburgin metsä on kuuluisa Teutoburgin taistelusta, joka käytiin vuonna 9 jaa. germaaniheimojen ja roomalaisten välillä. 1800-luvun historiantutkijat paikansivat taistelun tälle alueelle, ja aluetta ryhdyttiin kutsumaan antiikin lähteistä tunnetulla nimellä Teutoburgin metsä. Nykyisin kuitenkin pidetään lähes varmana, että paikannus oli väärä. 

Teutoburgin metsä on keskisen Euroopan ylänköjen pohjoinen jatke, joka rajoittuu idässä Weser-joelle, pohjoisessa Osnabrückin kaupunkiin ja kaakossa Paderborniin. Sen jakaa laakso, jossa Bielefeldin kaupunki sijaitsee, pohjoiseen ja eteläiseen Teutoburgin metsään. Eteläisen metsän korkein kohta on Velmerstot (468 m) ja pohjoisen Dörenberg (331 m). Ems-joen alkulähde sijaitsee eteläisessä Teutoburgin metsässä.

## Historia

Tacituksen kuvauksen mukaan vuoden 9 jaa. taistelu, jossa yhdistyneet germaaniheimot tuhosivat kolme roomalaista legioonaa, käytiin *Teutoburgin metsässä*. Käsitteen uskottiin pitkään tarkoittavan tämän artikkelin käsittelemää aluetta. 1800-luvulla taistelu otettiin saksalaisen nationalismin symboliksi. Vuonna 1875 germaanien johtajalle Arminiukselle (*Hermannille*) pystytettiin metsään monumentti Detmoldin kaupungin lähelle paikkaan, jota silloisten teorioiden mukaan pidettiin taistelun todennäköisimpänä tapahtumapaikkana. Vasta tämän jälkeen nimitys Teutoburgin metsä alkoi vakiintua alueen yleiseksi nimitykseksi.

Taistelun tarkka sijaintipaikka löytyi kuitenkin 1980-luvulla arkeologisten tutkimusten jälkeen Kalkriesen seudulta Osnabrückin läheltä, lähes sadan kilometrin päässä Teutoburgin metsästä. Tämä tekee alueen nimestä historiallisesti katsoen virheellisen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Familiar to Millions

**Familiar To Millions** on brittiläisen rock-yhtye Oasiksen konserttitallennealbumi, joka julkaistiin 13. marraskuuta 2000. Se on taltiointi konsertista, joka pidettiin 21. heinäkuuta 2000 Lontoon Wembley-stadionilla. Albumi on saatavana tupla-CD-, CD-, DVD- ja VHS-versioina. DVD:llä on mukana dokumentti show'n rakentamisesta ja valmistelusta, ohjauksen seurausta, yleisön kommentteja ja katsomotunnelmia sekä Gallagherin veljesten haastattelut. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti noin 1,5 miljoonaa kappaletta ja parhaimmillaan se nousi Ison-Britannian albumilistan sijalle 5, joka on todella korkea sijoitus livealbumille. Albumin kannen on suunnitellut kansitaiteilija Simon Halfon.

## Kappaleet

Kaikki kappaleet on kirjoittanut Noel Gallagher, ellei toisin mainita.

### CD1
# Fuckin' In The Bushes (intronauha) - 3:02
# Go Let It Out - 5:29
# Who Feels Love? - 6:02
# Supersonic - 4:31
# Shakermaker - 5:13
# Acquiesce - 4:17
# Step Out (Crosby/Gallagher/Moy/Wonder) - 3:52
# Gas Panic! - 8:15
# Roll With It - 4:43
# Stand by Me - 5:48

### CD2
# Wonderwall - 4:43
# Cigarettes & Alcohol - 6:55
# Don't Look Back In Anger - 5:27
# Live Forever - 5:07
# Hey Hey, My My (Young) - 3:45
# Champagne Supernova - 6:36
# Rock 'n' Roll Star - 7:23
# Helter Skelter (Lennon/McCartney) - 6:30

*Helter Skelter* on äänitetty 16. huhtikuuta 2000 Riverside Theatressa, Milwaukeessa Wisconsinissa Yhdysvalloissa. (Vain CD-julkaisuissa.)

## Katso myös

* Familiar to Millions DVD
Refluksitauti

**Ruokatorven refluksitauti** on sairaus, jossa mahalaukun hapan sisältö virtaa väärään suuntaan eli ruokatorveen ja aiheuttaa närästysoireen ja joskus myös ruokatorven tulehduksen eli esofagiitin. Refluksitauti on krooninen sairaus, joka huonontaa siitä kärsivän elämänlaatua.

Lapsilla refluksitaudin oireet voivat poiketa aikuisten oireista, ja heidän sairautensa saattaa olla vaikeampi tunnistaa. 

Barrettin ruokatorvi kehittyy 6–14 %:lle refluksitautia sairastavista henkilöistä. Barrettin ruokatorvesta jo kärsivien potilaiden elinikäinen sairastumisvaara syöpään on suunnilleen 0,5 %/vuosi.

## Hoito
Närästyksen voi poistaa välittömästi nauttimalla vatsan happamuuden neutraloivaa ainetta, esimerkiksi kalsiumin ja magnesiumin karbonaattisuoloja sisältävää lääkettä. Pidempiaikaisia vaikutuksia saa lääkkeillä, jotka hillitsevät mahalaukun parietaalisolujen haponmuodostusta, kuten ranitidiinilla.

Refluksitautia epäiltäessä voidaan tehdä gastroskopia eli mahalaukuntähystys. Siinä nähdään ruokatorven, mahalaukun ja ohutsuolen alkuosan limakalvojen tila. Refluksitaudin hoidossa voidaan vaikeassa tapauksessa käyttää leikkausta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.hus.fi/default.asp?path=1,32,818,1733,1992,1952
Gurdžaanin piirikunta

**Gurdžaanin piirikunta** () on piirikunta Kakhetin hallintoalueella Georgiassa. Piirikunnassa on noin 54&nbsp;337 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 846 neliökilometriä. Piirikunnan keskuksena toimii Gurdžaanin kaupunki.

Gurdžaani kuuluu Georgian viininviljelyalueeseen. Piirikunnan merkittävimpiin nähtävyyksiin kuuluu Qvelatsmindan 700-luvulla rakennettu, Georgian ainoa kaksikupolinen kirkko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karelin piirikunta

**Karelin piirikunta** () on piirikunta Šida Kartlin hallintoalueella Georgiassa. Piirikunnassa asuu noin 40&nbsp;700 asukasta (vuonna 2021) ja sen pinta-ala on 687,9 neliökilometriä. Piirikunnan keskus on Karelin kaupunki. Osa piirikunnasta sijaitsee itsenäiseksi julistautuneen Etelä-Ossetian alueella.

Kareli sijaitsee Mtkvari-joen ja Tbilisin–Batumin rautatien varrella. Piirikunnan merkittävimpiin monumentteihin kuuluu Qintsvisin luostari, joka on tunnettu 1100–1200-luvuilla rakennetun Pyhän Nikolaoksen kirkon huomattavasta seinämaalauksesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kansainvälisen jalkapalloliiton vuoden pelaaja

**Kansainvälisen jalkapalloliiton vuoden pelaaja** () oli Fifan vuosittain jakama palkinto maailman parhaalle mies- ja naisjalkapalloilijalle. Palkinnon voittajasta päättivät jalkapallomaajoukkueiden päävalmentajat ja kapteenit.

Miesten palkinto jaettiin vuosina 1991–2009, ja naisten palkinto jaettiin vuosina 2001–2015. Vuonna 2010 tehtiin päätös yhdistää miesten palkinto ja *[[France Football]]in* jakama Kultainen pallo uudeksi Kansainvälisen jalkapalloliiton Kultainen pallo -palkinnoksi, jota jaettiin 2009–2015. Vuodesta 2016 FIFA on jakanut uusia The Best Fifa Men’s Player ja The Best Fifa Women’s Player -palkintoja.

## Voittajat
### Miehet

### Naiset

## Eniten voittoja
### Miehet
***Pelaajittain**:  Lionel Messi (6)
***Kansalaisuuksittain**:  (8)
***Seuroittain**:  Barcelona (7)
***Sarjoittain**:  Espanja (11)

### Naiset
***Pelaajittain**:  Marta (5)
***Kansalaisuuksittain**:  ja  (5)
***Seuroittain**:  Frankfurt (4)
***Sarjoittain**:  Saksa ja  (5)

## Katso myös
*Puskás-palkinto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Voittajat Fifan sivustolla
Colin Chapman

**Anthony Bruce Colin Chapman** (9. toukokuuta 1928 Richmond upon Thames, Lontoo – 16. joulukuuta 1982 Ketteringham Hall, Norfolk) oli brittiläinen insinööri, joka tunnetaan erityisesti Lotus-urheiluautoja valmistavan yrityksen perustajana ja Formula 1-autourheilun kehittäjänä.

Formulapiireissä Chapman tunnetaankin keksijänä, sillä hän kehitti autoihin monta parannusta joista suuri osa on yhäkin käytössä. Hän kehitti muun muassa ensimmäisen itsekantavaa monokokkirakennetta käyttävän sekä ensimmäisen Formula 1 -auton, jossa moottori on osa kantavaa rakennetta. Chapman oli myös kehittämässä muiden suunnittelijoiden kanssa maavaikutusta käyttävää avorenkaista autoa, jossa vaikutus imi autoa tien pintaan.

Lontoossa syntynyt Chapman opiskeli rakennetekniikkaa yliopistossa. Opintojensa jälkeen Chapman työskenteli hetken aikaa Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimissa.

Chapmanin ja John Cooperin kehittelemät ensimmäiset monokokkirunkoiset Formula 1 -autot olivat aikanaan vallankumouksellisia. Vaikka nämä autot olivat merkittävästi heikkotehoisempia kuin muiden tallien autot, Chapmanin ja Cooperin autot olivat ajettavuudeltaan huomattavasti parempia. Lotukset kuljettajanaan Jim Clark voittivatkin monia kilpailuja 1960-luvulla.

## F1-tulokset

## Kunnianosoitukset
Colin Chapman on kunniajäsengalleriassa International Motorsports Hall of Famessa (vuosi 1994) ja Motorsports Hall of Fame of Americassa (vuosi 1997).

## Yksityiselämä
Chapman ja hänen Hazel-vaimonsa menivät naimisiin vuonna 1954 (he olivat tapailleet toisiansa jo vuodesta 1944 lähtien), jonka kanssa hän perusti ja johti Lotus-autokonserninsa yrityksiä ja joiden johtotehtävissä Hazel jatkoi miehensä kuoleman jälkeen ollen tämän ohella merkittävä tekijä yrityksen julkisuuskuvalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kudos

**Kudos** muodostuu vierekkäisistä, samalla tavoin toimivista soluista ja soluväliaineesta. Näiden perusteella kudokset luokitellaan usein neljään päätyyppiin: epiteelikudos, tukikudos, hermokudos ja lihaskudos. Monesti veri ja imuneste katsotaan omiksi ryhmikseen, joiden erikoispiirre on että soluväliaine on nestemäistä. Yhteen liittyneet kudokset muodostavat elimiä. Kudoksia tutkii kudosoppi eli histologia.

## Kudosten päätyypit

Epiteelikudosta esiintyy elimistön vapailla pinnoilla, ihossa ja limakalvoissa sekä rauhasina syvällä elimistön sisällä. Epiteelikudoksessa on runsaasti soluja mutta vain vähän soluväliainetta eikä lainkaan verisuonia.

Tukikudosta ovat sidekudos, rasvakudos, luukudos ja rustokudos. Tukikudokset muodostavat tukirakenteita eri elimille. Tukikudoksessa on runsaasti soluväliainetta kuten säikeitä.

Hermokudoksessa on varsinaisia hermosoluja ja niiden tukisoluja eli gliasoluja. Hermokudos välittää viestejä hermoimpulsseina hermosolusta toiseen.

Lihaskudos muodostaa lihakset. Sille on ominaista supistumiskyky, ja soluväliainetta siinä on vain vähän. Poikkijuovainen lihaskudos muodostaa luissa kiinni olevia ja tahdonalaisesti säädeltäviä lihaksia. Sileää lihaskudosta esiintyy muun muassa sisäelinten seinämissä, ja sydänlihasta esiintyy sydämessä.

## Muodostuminen

Eri kudosten solut erilaistuvat sikiön kehityksessä alkiorakkulan sisäsolumassan erilaistumattomista soluista. Hermokudos ja epiteelikudos ovat pääasiassa peräisin ektodermistä, tukikudos ja lihaskudos mesodermistä. Osa epiteelikudoksesta, kuten suolen ja hengitysteiden pintakerros, on peräisin endodermistä.

## Paraneminen

Vaurioitunut kudos kykenee parantumaan uudistumalla eli regeneroitumalla. Vauriokohtaan voi myös kasvaa sidekudoksinen arpi. Kudosta kohdanneen vaurion jälkeen kudoksissa olevat kantasolut voivat aktivoitua tuottamaan uutta kudosta vaurioituneen tilalle. Nopeimmin uusiutuu sidekudos, sillä se on kudoksista vähiten erikoistunut. Myös epiteelikudos ja luukudos paranevat melko nopeasti. Huonoimmin paranevat poikkijuovainen lihaskudos, hermokudos ja rustokudos.

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Äteritsiputeritsipuolilautatsijänkä

**Äteritsiputeritsipuolilautatsijänkä** on suo Savukoskella Lapin maakunnassa. Se sijaitsee Ylikemissä, Värriöjoen ja Kemijoen välisellä kannaksella.

Äteritsiputeritsipuolilautatsijängän nimessä on 35 kirjainta, joten se on pisin suomenkielinen paikannimi. Suomen seuraavaksi pisin suomenkielinen paikannimi on Vanhainpiikainmarkkinaplassi Ikaalisissa. Useat pisimmistä paikannimistä ovat Pohjois-Suomessa mutta joitakin myös eteläisemmässä Suomessa.

Nimen merkitys ei ole ilmeinen, mutta se on aito paikannimi, jonka kartantekijöille vahvisti Värriöjoen varrella asunut Albert Ikäheimo. Erään arvion mukaan nimi viittaisi puolisen eli lounaan syömiseen, mutta todennäköisemmin se ei varsinaisesti tarkoittaisi mitään vaan olisi merkityksetön hokema tai huumorimielessä tehty kehitelmä. Pirjo Vuotovesi arvioi pro gradu -työssään, että nimen olisivat antaneet rajavartijat sillä perusteella, että kaikilla paikoilla on oltava erisnimi. Kuitenkin Vuotovesi listaa nimen alkuosan myös yhdeksi mahdollisista "lappalaisperäisistä" nimielementeistä.

Saamelaiskielten tutkija Taarna Valtonen pitääkin perustellumpana nimen saamelaista alkuperää koska se täyttää kaikki substraattinimen tuntomerkit ja päättelee sen siksi perustuvan alueella aiemmin puhutun keminsaamen kielen paikalliseen varianttiin. Tätä tukevat myös alueella esiintyvät muut alkuperältään saamelaiset paikannimet. Muihin samoja elementtejä sisältäviin paikannimiin vertailemalla Valtonen esittää nimelle saamelaiskieliin perustuvan rekonstruktion: *[[jänkä]]* Pohjois-Suomen murteissa vakiintuneena maastosanana tunnetusti tarkoittaa suota, *lauttanen* (myös esim. nimessä Kakslauttanen) tarkoittaa  yhden tolpan varaan rakennettua säilytyslavaa, ripustustelinettä tai pientä aittaa. Nimen alkuosan kolmelle elementille: *Äteri=tsi|puteri=tsi|puoli* Valtonen esittää tulkinnaksi saamelaisen patronyyminimen: */*adderidži pjedaridži puoꞷ<sup>e</sup>li/* eli *Adderin pojan Pjedarin poika Puavali*. Näin nimen merkitykseksi saadaan: ’Adderisen Pjotorisen Puavalin Lauttasjänkä’  

## Äteritsiputeritsipuolilautatsi-baari

Naapurikunnassa Sallassa toimi Äteritsiputeritsipuolilautatsi-baari, jolla oli pisin suomenkielinen yrityksen nimi. Yrittäjä päätti nimetä baarin jängän mukaan sen jälkeen, kun useita tavallisempia nimiehdotuksia oli patentti- ja rekisterihallituksessa hylätty jo käytössä olevina. Puhelimeen yrityksessä vastattiin: *Äteritsi-baari*. Vuonna 1980 avattu kahvila-ravintola lopetti toimintansa huhtikuussa 2006.

## Lähteet
* Valtonen, Taarna: "Äteritsiputeritsipuolilautatsijänkä". Suomen pisimmän paikannimen etymologiaehdotus. Teoksessa: 
### Viitteet
And the Glass Handed Kites

**And the Glass Handed Kites** on tanskalaisyhtye Mewin syyskuussa 2005 julkaisema neljäs albumi. Yhtyeen edellisen albumin *[[Frengers]]*in nostaessa yhtyeen suosioon, odotettiin *And the Glass Handed Kitesilta* paljon. Se onkin lunastanut odotuksia, vaikka tyyliltään albumi poikkeaakin hieman Frengersistä. Sitä on vaikea kategorisoida mihinkään tiettyyn musiikkityyliin, sillä siinä on vivahteita sekä popmusiikista että progressiivisesta rockista.

*And the Glass Handed Kites* on kuin yhtä suurta kappaletta, sillä raitojen vaihtumiset ovat häivytetty tehokkaasti. Albumin voi tavallaan jakaa kahteen eri puoliskoon, sillä ensimmäiset seitsemän kappaletta ovat popimpaa sisältäen mm. hitit "Apocalypso", "Special" ja "Zookeeper's Boy". Jälkimmäinen puolisko taas on rauhallisempaa ja hieman kokeellisempaa musiikkia. 

## Kappaleet
#"Circuitry Of The Wolf" - 2:45
#"Chinaberry Tree" - 3:33
#"Why Are You Looking Grave?" 3:50
#"Fox Cub" 1:15
#"Apocalypso" - 4:46
#"Special" - 3:12
#"The Zookeeper's Boy" - 4:43
#"A Dark Design" - 3:29
#"Saviours Of Jazz Ballet (Fear Me, December)" - 3:18
#"An Envoy To The Open Fields" - 3:40
#"Small Ambulance" - 1:05
#"The Seething Rain Weeps For You (Uda Pruda)" - 4:18
#"White Lips Kissed" - 6:45
#"Louise Louisa" - 7:20

## Singlet

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Soundi: 

## Lähteet
Charas

**Charas** on intialaista, käsinvalmistettua hasista. Sitä kasvatetaan runsaasti Himalajalla ja se on paikallisille merkittävä tulolähde.

## Historia
Charas on kauan ollut tärkeä osa intialaista kulttuuria ja on yhdistetty hindujumala Shivaan. Charasia on käytetty tuhansia vuosia ja sitä on myyty valtionkin kaupoissa (oopiumin muassa) britti-imperiumin aikaan. 

Huolimatta charasin pitkistä kulttuurijuurista, se julistettiin lainvastaiseksi 1980-luvulla, mikä aiheutti vastarintaa. Vielä enemmän vastarintaa kohtasi 10 vuoden vankilatuomiolla uhkaava laki. Nämä lait ovat nykyään löyhempiä, mutta Intian poliisit hyödyntävät yhä toisinaan vankilatuomiouhkaa ja kiristävät polttamisesta kiinnijääneitä.

Charas on yhä suosittu nautinto etenkin Intian sadhujen keskuudessa. Kenties suosituin tapa nauttia charasia on polttaa sitä chillumissa. 

## Paikallinen viljely

Laadukkain intialainen charas tulee vuoristosta. Paras charas on valmistettu korkealla ja sitä kutsutaan 'creamiksi' (=kerma).

Korkeassa ympäristössä kasvatettu hamppu on vaikutukseltaan erityisen voimakasta. Korkealla ultraviolettisäteily on vahva ja sille altistunut hamppu tuottaa huomattavasti enemmän THC:ta (tetrahydrokannabinoli, kasvin pääasiallinen psykoaktiivinen ainesosa). 

Charasia valmistetaan hieromalla hampun kukkaa käsien välissä ja on pitkäjännitteisyyttä vaativaa työtä. Hartsi tarttuu hierojan kämmeniin ja yhden työpäivän aikana valmistuu 8-9 grammaa charasia. Mitä nopeammin charas valmistetaan, sitä huonolaatuisempaa siitä tulee. Täten aidon kerman valmistus edellyttää hidasta työtä, joka suo hyvin vähän tuotetta.

## Vaikutukset

Charasia poltetaan yleensä chillumista, ja vaikutukset voivat (tupakkaan sekoittamisesta huolimatta) olla hyvin vahvat, toisinaan jopa psykedeeliset. Charas on länsimaista hasista huomattavasti puhtaampaa.
Sagaredžon piirikunta

**Sagaredžon piirikunta** () on piirikunta Kakhetin hallintoalueella Georgian itäosassa. Piirikunnassa on noin 51&nbsp;761 asukasta (2014) ja sen pinta-ala on 1&nbsp;491 neliökilometriä. Sen keskus on Sagaredžon kaupunki.

Piirikunta sijaitsee Kakhetin länsiosassa Tbilisin lähistöllä. Se rajautuu idässä Gurdžaanin ja Sighnaghin, pohjoisessa Telavin, Akhmetan ja Tianetin ja lännessä Gardabanin piirikuntiin sekä etelässä Azerbaidžaniin. Iori-joki ja Tbilisin ja Dedoplistsqaron välinen rautatie kulkevat maakunnan halki. Sagaredžon kaupungissa asukkaita on yli 12&nbsp;000. Se sijaitsee 500–700 metrin korkeudella merenpinnasta Tvaltkhevi-joen rannalla. Kaupungin vanha nimi oli *Tvali* ("silmä"). Koska se kuului ympäröivien kylien kanssa Davit Garedžan luostarin maihin, se sai 1700-luvun lopussa nykyisen nimensä, joka tarkoittaa "Garedža[n alue]".

Piirikunnan alueella on useita nähtävyyksiä. Ninotsmindan katedraali perustettiin 400-luvulla ja se oli keskiajalla merkittävä kulttuurikeskus. Davit Garedžan luostari vuorostaan sijaitsee Azerbaidžanin rajalla. Se perustettiin 500-luvun alkupuolella ja toimi Georgian hengellisenä keskuksena useita vuosisatoja. Kolmas merkittävä kohde on Udžarman linnoitus, joka oli 300–700-luvuilla Georgian toinen pääkaupunki ja kilpailee merkittävyydessään Mtskhetan kanssa. Lisäksi piirikunnan alueella sijaitsevat esimerkiksi Botšorman ja Tšailurin linnoitukset. Sagaredžon kaupungissa on paikallishistorian museo ja Patardzeulin kylässä Giorgi Leonidzen talomuseo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sagaredžon internetsivut
Terdžola

**Terdžola** () on kaupunki Terdžolan piirikunnassa Imeretin hallintoalueella Georgian länsiosassa. Se sijaitsee Imeretin alangolla Tškhara-joen oikealla rannalla, Tbilisin ja Kutaisin välisellä tiellä 190 kilometriä Tbilisistä ja 14 kilometriä Zestaponista luoteeseen. Kaupungin väkiluku on noin 4&nbsp;644 (2014).

Terdžola mainitaan ensimmäisen kerran 1600-luvun lähteissä. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1983. 

Terdžolan kaupungin ympäristössä on useita historiallisia ja kulttuurisia muistomerkkejä, kuten Skanden linnoitus, Gognin linnoituksen ja kirkon rauniot sekä Tškhaltin kirkkokompleksi, jonka arvoesineitä on näytteillä museoissa ympäri Georgiaa.

## Lähteet
Hyadit (tähtijoukko)

**Hyadit** (kr. Υάδες, **Hyades**) on tunnettu avoin tähtijoukko Härän tähdistössä, tunnetuin Plejadien jälkeen. Hyadit on läheisin avoin tähtijoukko Auringon lähellä. Hyadeja lähempänä on tähtivirta Otavan ryhmä. Hyadien keskiosa sijaitsee 151 valovuoden päässä tähtijoukkoon kuulumattoman Aldebaranin lähellä taivaanpallolla. Hyadeissa on noin 300 tähteä, joista suurin osa ei näy paljain silmin. Tähtien valtaosa kuuluu pääsarjaan, jättiläistähtiä on vähän.

Hyadeita on legendan mukaan viisi, mutta paljain silminkin näkyy 15 ja kiikareilla tusinoittain. Yli 130 on kirkkaampia kuin magnitudi 9 joten pimeissä olosuhteissa ne näkee kiikareilla.

Tunnettu nuori muuttuva tähti T Tauri kuuluu Hyadeihin.

## Hyadien tähtiä

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Freestylehiihdon maailmanmestaruuskilpailut

**Freestylen maailmanmestaruuskilpailut** ovat kansainvälisen hiihtoliiton järjestämät kilpailut, joissa kilpaillaan joka toinen vuosi freestylehiihdon maailmanmestaruuksista. Kisoja on järjestetty vuodesta 1986, jolloin kisat pidettiin Tignesissä, Ranskassa. Tällöin kilpailtiin kumparelaskussa, hypyissä, baletissa ja yhdistetyssä. Yhteensä maailmanmestaruuskisat on pidetty 17 kertaa. Kilpailumaina ovat olleet Ranska (2 kertaa), Kanada, Saksa, Yhdysvallat (3 kertaa), Itävalta (2 kertaa), Japani (2 kertaa), Sveitsi, Suomi, Italia, Norja ja Espanja.

Suomessa kisat järjestettiin Kuusamon Rukalla keväällä 2005. Tällöin ensimmäistä kertaa oli MM-kisojen ohjelmistossa 5 lajia, jotka olivat kumpareet, hypyt, half pipe, ski cross ja parikumpareet. Rukalla Suomen ainoan mitalin saavutti Sami Mustonen sijoittumalla parikumpareissa toiseksi.

Nykyisin MM-kisojen ohjelmassa on 6 lajia, jotka ovat; kumparelasku, parikumparelasku, hypyt, half-pipe, slopestyle, skicross.

Vuodesta 2015 alkaen freestylehiihdon ja lumilautailun MM-kilpailut on käyty yhtä aikaa samassa paikassa.

Ensimmäinen suomalainen MM-kisamitalisti on Martti Kellokumpu, joka voitti kumpareissa pronssia Tignesissä 1986. Muita menestyneitä suomalaisia MM-kisamitalisteja ovat kaksinkertainen maailmanmestari Mikko Ronkainen, Janne Lahtela, Lauri Lassila, Sami Mustonen, Tapio Luusua ja Jouni Pellinen. Vuoden 1999 Sveitsin MM-kisoissa suomalaiset ottivat kolmoisvoiton miesten kumparelaskussa järjestyksessä Lahtela, Lassila ja Mustonen. Kaiken kaikkiaan Suomi on saavuttanut 3 kultaa, 5 hopeaa, 4 pronssia maailmanmestaruuskisoissa.

Menestynein maa maailmanmestaruuskisoissa on Kanada.

## Kilpailut

* 1986:  Tignes
* 1989:  Oberjoch
* 1991:  Lake Placid
* 1993:  Altenmarkt im Pongau
* 1995:  La Clusaz
* 1997:  Nagano
* 1999:  Hasliberg

* 2001:  Whistler
* 2003:  Deer Valley
* 2005:  Ruka
* 2007:  Madonna di Campiglio
* 2009:  Inawashiro

* 2011:  Deer Valley
* 2013:  Voss
* 2015:  Kreischberg
* 2017:  Sierra Nevada
* 2019:  Park City/Deer Valley

* 2021:  Zhangjiakou Siirrettiin Idreen, Almatyyn ja Aspeniin.
* 2023:  Bakuriani

## Aiheesta muualla
* fis-ski.com
Janne Saarinen

**Janne Johannes Saarinen** (s. 28. helmikuuta 1977 Espoo) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja tai keskikenttäpelaaja.

## Pelaajaura
Lahjakkaana tunnettu Saarinen on Helsingin Jalkapalloklubin kasvatteja, ja hän nousikin seuran edustusmiehistöön vuonna 1993 vain 16-vuotiaana. Läpimurtokausi hänellä kuitenkin oli vuonna 1996. Tämän jälkeen hän siirtyi HJK:sta ruotsalaiseen IFK Göteborgiin. Loukkaantumiset kuitenkin pilasivat ajan Göteborgissa ja hän pääsi pelaamaan vain kolmessa ottelussa. Saarisen kolmivuotisen IFK-sopimuksen viimeistä kautta ei tullut ja näin Saarinen siirtyi takaisin HJK:hon vuonna 1999.

Paluukausi oli kuitenkin pettymys. Saarinen oli jälleen loukkaantuneena ja seurakin menetti mestaruuden viimeisessä ottelussa. Seuraavaa kautta varten Saarinen harjoitteli kovaa. Pieni šokki oli kuitenkin taas edessä. Valmentaja Jyrki Heliskoski päätti siirtää hyökkäävänä pelaajana tunnetun Saarisen laitapuolustajaksi. Se hämmästytti Saarista, mutta paikka kuitenkin sopi hänelle ja Saarinen nousi maajoukkueeseenkin asti. Hyvin menneen kauden 2000 jälkeen Saarinen päätti siirtyä norjalaiseen Rosenborgiin. Tätä ennen hän oli kuitenkin ratkaissut Suomen Cupin voiton HJK:lle vapaapotkumaalillaan.

Rosenborgissa Saarinen pääsi mm. pelaamaan Mestarien liigassa ja samalla hän vakiinnutti myös paikkansa maajoukkueen vasempana puolustajana. Vuonna 2003 Saarinen siirtyi Rosenborgista Bundesliigan 1860 Müncheniin. Asiat eivät kuitenkaan menneet hyvin. Seura putosi liigasta pois eikä Saarisen omatkaan esitykset häikäisseet. Näin hän siirtyi pois Saksasta tanskalaiseen FC Kööpenhaminaan.

Tammikuussa 2006 Saarinen purki sopimuksensa Kööpenhaminan kanssa ja teki sopimuksen Veikkausliigaan nousseen FC Hongan kanssa kaudesta 2006. Syyksi sopimukseen Hongan kanssa Saarinen ilmoitti halun pelata puolustajan sijasta hyökkäävämmässä roolissa. Saarinen oli hankkimassa Hongalle sen ensimmäistä mitalia miesten tasolla, kun joukkue hävisi Tampere Unitedille Suomen Cupin finaalin 11. marraskuuta 2007. Saarinen tasoitti ottelun jatkoajalla vapaapotkumaalilla, mutta epäonnistui rangaistuspotkukilpailussa.

Kaudeksi 2008 Saarinen siirtyi Ruotsiin BK Häckeniin. Häckenistä hän palasi kotimaahan ja edusti kaudella 2010 HJK:ta. Kaudella 2011 hän ei enää pelaa, sillä kipinää ei löytynyt.

## Meriitit
* Veikkausliigan herrasmiespelaaja 2006
* Kolme Norjan mestaruutta Rosenborgissa
* Tanskan mestaruus FC Kööpenhaminan riveissä
* Kaksi pohjoismaisen Royal Leaguen voittoa
* Mestarien liigassa 15 ottelua
* 42 A-maaottelua
* Kaksi Suomen cupin voittoa
* Suomen mestaruus 2010

## Lähteet
*Janne Saarinen ripusti nappulakengät naulaan, Palloliitto

## Aiheesta muualla
* Pelaajakortti Veikkausliigan sivuilla
Godfrey de Saint Adhemar

**Godfrey de Saint Adhemar** (myös **Godfrey de Saint-Omer**, **Godefroi de St Amour** tai **Geoffroy Saintomerilainen)**; (20. huhtikuuta 1065 – n. 1135) oli flaamilainen ritari, joka yhdessä Hugues de Paynesin sekä seitsemän muun ritarin kanssa perusti temppeliherrain ritarikunnan vuonna 1119. 

Saint-Adhemar oli Temppeliherrain toinen perustajaritari, perustaja Hugues de Payensin alapuolella ja André de Montbardin yläpuolella.
Tarinoiden mukaan Godfrey de Saint Adhemarilla ja Hugues de Payensilla oli ritarikunnan perustamisvaiheessa yhteinen hevonen, sillä kummallakaan ei ollut varaa omaan hevoseen. Ritarikunnan sinetti, jossa on kuva kahdesta ritarista hevosen selässä, lienee saanut innoituksensa näistä tarinoista.
Baphomet

**Baphomet** on pakanallinen tai gnostisen jumaluus, jota temppeliritareiden väitettiin palvoneen kokouksissaan ja jonka myöhemmin useat okkultistiset ja mystiset kirjoittajat omaksuivat oppeihinsa. Baphomet mainittiin ensimmäisen kerran käsikirjoituksissa 1300-luvulla. Joidenkin käsitysten mukaan ”Baphomet” olisi väännös nimestä ”Mahomet”, joka puolestaan oli keskiaikainen väännös Muhammedista, islamin profeetasta.

Ranskalainen okkultistin Éliphas Lévin vuoden 1855 kirjassa oli sittemmin kuuluisaksi tullut piirros Baphometin hahmosta. Se on hermafrodiittinen siivekäs ihmishahmo, jolla on vuohen pää ja jalat. Vuohen otsalla on pentagrammi ja sarvien välissä palaa älykkyyden tuli. Lévi kertoi piirustuksen symboloivan vastakohtien tasapainoa.

## Sanan historia

Ensimmäinen tunnettu maininta Baphometista oli Anselm II Ribemontilaisen vuonna 1098 kirjoittamassa kirjeessä, joka kuvaa Antiokian piiritystä ensimmäisen ristiretken aikana. Anselmin mukaan turkkilaiset ”kutsuivat äänekkäästi Baphometia” (. Useimpien tutkijoiden mielestä sana viittaa Muhammadiin, islamin perustajaan. Vuonna 1307 Ranskan kuningas Filip IV pidätti kaikki Ranskan temppeliritarit syyttäen heitä muun muassa Baphomet-nimisen parrallisen irtopään palvonnasta. Jotkut tunnustivat kidutuksen aikana palvelleensa tätä olentoa, ja jotkut kielsivät koko hahmon olemassaolon. 1800-luvulta alkaen vapaamuurarien on myös virheellisesti syytetty palvovan Baphometia.

## Okkultismi

Ranskalainen okkultisti Éliphas Lévi esitteli kirjassaan *Dogme et ritual de la haute magie* (1855) Baphometin, josta tuli tunnettu okkultistinen tunnuskuva. Kirjassa on piirros Baphometista, joka Lévi kuvasi ”sapatin vuoheksi”. Se on hermafrodiittinen siivekäs ihmishahmo, jolla on vuohen pää ja jalat, ja se on koristeltu lukuisilla esoteerisilla symboleilla. Lévi kuvasi piirustuksen jokaisen elementin merkityksen ja kertoi piirustuksen symboloivan vastakohtien tasapainoa. Vuohen sarvien välissä palaa älykkyyden tuli.

Brittiläinen okkultisti Aleister Crowley viittasi Baphometiin muun muassa ”gnostisessa messussaan”. 

Yhdysvaltalaisen poliittisen aktivistiryhmän The Satanic Templen Baphometin patsas paljastettiin vuonna 2015 protestina Raamatun kymmentä käskyä esitteleviä, julkisissa tiloissa olevia muistomerkkejä vastaan.

## Katso myös
* Baphometin sinetti

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hiilisäkki

**Hiilisäkki** on Etelän ristin tähtikuviossa oleva tunnettu pimeä sumu, joka erottuu paljain silmin Linnunradan tähtitihentymiä vasten. Hiilisäkki on niin etelässä taivaanpallolla, ettei se näy Suomessa. Hiilisäkin etäisyys on noin 600 valovuotta. Sen havaitsi ensimmäisenä tiettävästi Vicente Yáñez Pinzón.

Hiilisäkki peittää 5 × 7 astetta taivaasta. Hiilisäkki ei ole täysin pimeä, sillä se heijastaa 10 prosenttia saamastaan valosta takaisin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Hevosenpääsumu

**Hevosenpääsumu** on Orionin tähdistössä oleva pimeän sumun osa. Tämä sumu tunnetaan myös nimillä Barnard 33 ja LDN 1630. Hevosenpääsumu tunnistettiin Harvardissa vuonna 1888. Sumun taustalla on punertavaa vetykaasua. Sumussa näkyy vasta muodostuvia tähtiä oransseina täplinä.

## Aiheesta muualla

* The Horsehead Nebula @ The Electronic Sky
* Hubble Observes the Horsehead Nebula
Paikallinen kuuma kupla

Paikallinen kuuma kupla on kuuman ja harvan kaasun alue tähtienvälisessä avaruudessa, jonka sisällä myös Aurinko sijaitsee. Kupla on tietokonesimulaatioiden mukaan syntynyt 10–15 miljoonaa vuotta sitten 14–20 massiivisen tähden räjähdettyä supernovaräjähdyksissä noin miljoonan vuoden aikajänteellä .

Paikallisen kuuman kuplan olemassaolo postuloitiin selittämään pehmeää, diffuusia röntgentaustasäteilyä, joka havaittiin Linnunradan kiekon tasossa. Koska pehmeä röntgensäteily absorboituu helposti tähtienvälisen aineen neutraalin vedyn kanssa, täytyy säteilyn syntyä väistämättä noin 100 parsekin etäisyydellä Auringosta. Säteilyn lähteenä pidetään kuumaa ja harvaa plasmaa. Plasman lämpötila on noin 106 kelviniä ja neutraalin vedyn tiheys noin 5 · 10−3 cm−3 .

Tämän kuuman ja harvan kaasun sisällä sijaitsee monia sitä tiheämpiä (neutraalin vedyn tiheys noin 0,1 cm−3) ja kylmempiä (lämpötila noin 7&nbsp;000 kelviniä) pilviä, joista eniten on tutkittu paikallista tähtienvälistä pilveä, jonka sisällä Auringon ajatellaan sijaitsevan..

Paikallisen kuuman kuplan muotoa on tutkittu kartoittamalla natriumin absorptiota kylmästä (lämpötila noin 1&nbsp;000 kelviniä) ja neutraalista tähtienvälisestä kaasusta, joka ympäröi kuplaa. Kolmiulotteiset kartat kylmästä kaasusta ovat osoittaneet paikallisen kuuman kuplan muodostavan epäsäännöllisen muodon, jonka halkaisija vaihtelee 100–140 parsekin välillä Linnunradan kiekon tasossa . Karttojen mukaan paikallinen kuuma kupla on Linnunradan tasossa yhteydessä viereisiin matalan tiheyden tähtienvälisiin alueisiin (esimerkiksi Plejadien kupla ja Silmukka I) kapeiden tunneleiden kautta, ja se näyttäisi sisältävän tähden Beta Canis Majoris. Linnunradan tasosta poispäin mentäessä paikallinen kuuma kupla ulottuu noin 250 parsekin etäisyydelle Linnunradan haloon, ja kuuma kaasu näyttäisi muodostavan sylinterimäisen alueen Linnunradan kiekon molemmille puolille . Tästä syystä Paikallista kuumaa kuplaa kutsutaan joskus Paikalliseksi savupiipuksi.

Paikallisen kuuman kuplan mallia vastaan on osoitettu myös kritiikkiä . Pehmeää, diffuusia röntgentaustasäteilyä on havaittu syntyvän myös aurinkotuulen vuorovaikuttaessa Maan läheisyydessä sijaitsevan ja planeettojen välisen aineen kanssa . Aurinkotuulen aiheuttama röntgensäteily voi selittää puolet  tai jopa lähes kokonaan pehmeän röntgentaustasäteilyn määrän Linnunradan tasossa . Näin ollen Paikallinen kuuma kupla olisi aiempaa kylmempää kaasua sisältävä alue, joka olisi syntynyt yli miljoona vuotta sitten tähden räjähtäessä supernovana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Erland Stenberg

**Johan Erland Stenberg** (21. syyskuuta 1838 Anttila, Kuivanto, Orimattila – 13. tammikuuta 1896 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja kuvanveistäjä, joka tunnetaan Ouluun Pariisissa tekemästään Frans Mikael Franzénin patsaasta. 

## Elämäkerta
Stenbergin vanhemmat olivat suutari Salomon Stenberg ja Katarina Mikontytär. Hän oli ensimmäinen kotipitäjästään Orimattilasta opiskelemaan päässyt aateliin tai pappissäätyyn kuulumaton poika. Stenberg kävi Heinolan alkeiskoulun ja sitten kaksi luokkaa kolmiluokkaisesta Porvoon kymnaasista. Hän joutui eroamaan kymnaasista isänsä kuoltua vuonna 1861. Stenberg onnistui kuitenkin jatkamaan opiskelua Jyväskylän seminaarissa ja hän valmistui sieltä kansakoulunopettajaksi 1867. Hän muutti valmistuttuaan Ruotsiin ja toimi opettajana kuuromykkien ja sokeiden koulussa Tukholmassa. 

Opettajan työn ohessa Stenberg alkoi opiskella kuvanveistoa Tukholman Kuninkaallisessa vapaiden taiteiden akatemiassa. Hän saikin pian mainetta kuvanveistäjänä ja hän teki Ruotsin tiedeakatemian toimeksiannosta kemian professori Jöns Jacob Berzeliuksen, tähtitieteen professori Pehr Wilhelm Wargentinin sekä kasvitieteilijä Carl von Linnén muotokuvat. Vuonna 1872 Stenberg sai Suomen Taideyhdistyksen apurahan ja lähti sen turvin opiskelemaan ensin Kööpenhaminaan ja sitten Müncheniin, Roomaan ja Firenzeen. Matkoillaan hän sai vaikutteita antiikin taiteesta ja uusklassismista. 

Stenberg teki 1870-luvun lopulla Aleksis Kiven hautamuistomerkin Tuusulaan sekä Frans Mikael Franzénin patsaan Ouluun. Hän palasi samoihin aikoihin Suomeen, asuen suurimman osan ajastaan Helsingissä. Stenberg toimi kuitenkin vielä 1886–1890 Jyväskylän lyseon piirustuksenopettajana sekä 1887–1888 Jyväskylän tyttökoulun piirustuksenopettajana.

Stenbergin puoliso vuodesta 1868 oli Alexandra Augusta Mathilda Bonsdorff (k. 1879).

## Taideopinnot
* Kungliga Akademien för de Fria Konsterna, Tukholma 1869–73
* Det kongelige Akademiet for de Skønne Kunster, Kööpenhamina 1873–74
* Opintoja Italiassa

## Teokset
* Aleksis Kiven hautamuistomerkki Tuusulassa, 1877
* Alexis Kiven muotokuva Suomen Kansallisteatterissa, 1879
* Frans Mikael Franzénin patsas Oulussa, 1879
* Apostoli Paavali, Jyväskylän kaupunginkirkko, 1880-luku

## Lähteet
* Suomen kuvataiteilijat-verkkomatrikkeli
*  Sivu 710.
* Oulun taidemuseo: Frans Michael Franzénin patsas 
* Sirkka Holma: Aleksis Kiven hautamuistomerkki 
* Jyväskylän seurakunnan kotisivu

## Aiheesta muualla
* Erland Stenbergin elämäkerta Kansallisbiografiassa
Retoriikka Aleksanterille

**Retoriikka Aleksanterille** (; ) on Aristoteleen nimiin pantu retoriikkaa käsittelevä teos. Sitä ei tule sekoittaa Aristoteleen tunnetumpaan *[[Retoriikka (Aristoteles)|Retoriikka]]* -nimiseen teokseen.

## Historia

*Retoriikka Aleksanterille* muistuttaa huomattavasti Aristoteleen teoksia, mutta sen tekijää ei tunneta. *Retoriikka* ja *Retoriikka Aleksanterille* voivat olla kirjoitettu suunnilleen samaan aikaan, mutta jälkimmäinen jatkaa vanhempaa retorista perinnettä kuin Aristoteleen esittelemä. Joidenkin mielestä teos olisi kuitenkin huomattavasti myöhäisempää tuotantoa.

Yleisen näkemyksen mukaan teoksen on todennäköisesti kirjoittanut Anaksimenes Lampsakoslainen. Jotkut ovat kuitenkin esittäneet kirjoittajaksi Theodektestä tai Koraksia.

## Sisältö

Teos käsittää tervehdyksen ja neljä kirjaa. Ensimmäinen kirja käsittelee puhetaidon eri lajeja. Toinen kirja käsittelee puheen topiikkaa, todistamista ja tyyliä. Topiikkaan kuuluvat poliittisen, oikeudellisen ja esittävän puheen tyylilajit ja niiden käsittelemät aiheet. Tämä vastaa suoraan Aristoteleen *Retoriikassa* esittelemää puheiden jaottelua. Samoin todistamisen välineet, kuten esimerkkien hyödyntäminen, vastaa *Retoriikkaa*. Teos käsittelee kuitenkin myös Aristoteleelle vieraita asioita, kuten todistamista kidutuksen alaisena.

Tyyliä käsiteltäessä teos ottaa huomioon sellaisia asioita kuin ennakointi, postulaatti, toisto eli kertaaminen, ironia, sekä tekstin pituus ja selkeys. Kolmas kirja käsittelee puheen jaottelua ja järjestämistä. Teos päättyy huomautuksiin ihmisluonteista.

## Lähteet

* Smith, William: *[http://www.ancientlibrary.com/smith-bio/ Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology] * 
* Zulick, Margaret D.: *[http://www.wfu.edu/~zulick/300/handbookchart.html Two Rhetorical Handbooks]* 

## Kirjallisuutta

* Aristotle: *Rhetorica ad Alexandrum*. Teoksessa  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Munasarja

**Munasarja** eli ovaario eli munarauhanen () on naisella munasoluja tuottava mantelin kokoinen ja muotoinen parillinen sukupuolirauhanen. Munasarjat tuottavat myös estrogeeni- ja progesteroni-nimisiä naissukupuolihormoneja. Munasarjat ryhtyvät kehittymään kahdeksannella raskausviikolla. Syntyessään tyttölapsella on noin miljoona munarakkulaa, joista noin 400&nbsp;000 on jäljellä murrosiän alussa. Noin 10–12 kertaa vuodessa tapahtuu ovulaatio, jolloin yleensä yksi munasolu (satunnaisesti kaksi tai useampia, jolloin on mahdollisuus saada kaksosia tai kolmosia) irtoaa munasarjasta ja kulkee munanjohdinta pitkin kohtuun. Mahdollinen hedelmöitys tapahtuu, jos siittiö ja munasolu kohtaavat munanjohtimessa. Kuukautiset alkavat noin 12–14 päivää ovulaation jälkeen mikäli munasolu ei hedelmöity. Aivolisäke säätelee munasarjojen toimintaa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Loire

**Loire** (ääntyy [​], suomalaisittain *"luaar"*) on joki Ranskassa. Sen alkulähde on Ranskan keskiylängöllä Ardèchen departementissa, Rhône-Alpesin alueella, ja se laskee Atlanttiin Saint-Nazairen luona. Loire on pisin kokonaan Ranskassa virtaava joki, pituutta sillä on 1&nbsp;020 kilometriä.

Loire virtaa seuraavien kaupunkien läpi: Le Puy-en-Velay, Roanne, Nevers, Orléans, Blois, Tours, Saumur, Nantes ja Saint-Nazaire. Loiren sivujokia ovat Allier, Cher, Indre ja Vienne sekä Maine, joka muodostaa Sarthe- ja Mayenne-jokien yhteisen alajuoksun.

Loirejoen laakso on tunnettu monista linnoistaan, ja osalta matkaa Loirejoen laakso kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Loirejoki on myös suosittu matkailukohde hienojen maisemien, kuten linnojen ja viinitilojen ansiosta.


Pont-canal de Briare-146-2008-gje.jpg|Pont-canal de Briare
Blois-142-Loire-2008-gje.jpg|Blois
Loire bei Chaumont-116-Pferde-2008-gje.jpg|Chaumont
Château de Saumur-114-Stadt-2008-gje.jpg|Saumur
Loire bei Chênehutte-Trèves-Cunault-118-2008-gje.jpg|Chênehutte
Ile de Nantes.JPG|Nantes


## Lähteet
Aurora (lentokone)

**(SR-91) Aurora** on oletetun uuden sukupolven tiedustelukoneen kutsumanimi. Jos kone on olemassa, se olisi korvannut SR-71 Blackbird -koneet. Virallisen selityksen mukaan SR-71 -operaatiot lopetettiin, koska koneen käyttö oli kallista, ja satelliittien avulla voidaan saada sama tiedusteluaineisto. Toisaalta SR-71 -ohjelman vuosikulut olivat noin 7 % verrattuna tiedustelusatelliittien kustannuksiin, ja ennalta arvattavat satelliitit eivät täysin korvaa tarvittaessa tehtävää tiedustelulentoa.

Yhdysvallat kiistää "Auroran" olemassaolon. Tutkalle näkymätön, alhaalta katsellen kolmion mallinen lentokone olisi kuitenkin hyvä selitys UFO-havainnoille. Vuonna 2006 Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministeriö kuitenkin julkaisi viitetietoja USAFin käytössä mahdollisesti olevasta uudesta huippunopeasta lentokoneesta. Tiedot ovat näköhavaintotietoja, ja brittiviranomaiset kiistävät tietävänsä koneesta. 

Pohjanmeren yllä nähtiin jo vuonna 1989 kolmion muotoinen lentolaite ottamassa polttoainetta KC-135 Stratotanker -säiliökoneesta. Yhdysvaltain ilmavoimien mukaan kyseessä oli kuitenkin KC-135 ja kaksi lähekkäin lentävää F-111-hävittäjäpommittajaa. Lisäksi Aviation Week & Space Technology -lehti uutisoi maaliskuussa 1990, että "mustan erikoiskoneen" rakentamiseen oli budjetoitu Yhdysvalloissa vuodelle 1987 455 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Saman budjetoinnin yhteydessä tuli esiin nimi Aurora, koska vuoden 1987 budjettia oli valmisteltu jo vuonna 1985. 

## Spekulaatioita koneesta

Huhujen mukaan Aurorasta olisi rakennettu 6 erilaista prototyyppiä, ja Blackbirdinkin takana ollut Lockheedin "skunk works"-osaston malli olisi voittanut tarjouskilpailun, ja 10–20 koneen laivasto olisi operatiivisessa käytössä. Arveluiden mukaan koneiden hinta olisi enemmän kuin 1 miljardi Yhdysvaltain dollaria kappaleelta.

Eri lähteiden mukaan koneen matkanopeus olisi 4–6 machia. Aurora-koneiden väitetään käyttävän tukikohtanaan Groom Laken koealuetta Nevadassa. Koealue tunnetaan paremmin nimellä Area 51.

Lisäksi Teksasin osavaltion alueen ihmiset ovat kertoneet poikkeuksellisia havaintoja lentokoneesta, jonka äänijälki on poikennut selvästi tavanomaisista lentoaluksista. Nämä havainnot ovat vuodelta 1992.

## Lähteet
Jokisokeus

**Jokisokeus** (*onkosersiaasia*) on *Onchocerca volvulus* -sukkulamadon aiheuttama sairaus, joka aiheuttaa sokeutta. Jokisokeudelle on altistunut jopa 40 miljoonaa ihmistä Afrikassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Sairauden aiheuttava sukkulamato tarttuu ihmisiin mäkäröiden, hyttysten tai kärpästen välityksellä. Mäkärät elävät lähinnä jokien varsien kosteikoissa. Tästä tauti on saanut nimensä.

Tauti alkaa ihottumana ja ihonalaisena kutinana. Sukkulamadot voivat säilyä loisina ihmisessä jopa 20 vuotta. Ne vahingoittavat ihoa ja silmän pintaa siten, että ihminen sokeutuu. Sukkulamatonaaras voi kasvaa jopa 50-senttiseksi, kun taas uros 4–5-senttiseksi. Sukkulamato aiheuttaa turvotusta muun muassa haarojen alueella, ja ihosta tulee kuiva ja paperinen.

Sukkulamatoa voidaan torjua hyönteismyrkyillä. Jokisokeudelle on olemassa tehokas ja suhteellisen halpa lääke. Muun muassa jokisokeuden puhkeamisen estävän loismatolääkkeen kehittäjät japanilainen Satoshi Omura ja irlantilainen William C. Campbell palkittiin vuoden 2015 lääketieteen Nobel-palkinnolla. Länsi-Afrikassa tauti on lääkkeen avulla saatu voitettua lähes kokonaan, mutta esimerkiksi Keski-Afrikassa tilanne on yhä paha.

Paikoitellen ihmiset välttävät viljavia alueita tartunnan pelossa, ja näin viljelykseen parhaiten soveltuvat alueet jäävät käyttämättä. Tämä pahentaa joidenkin alueiden nälkäongelmaa. Tehokkain tapa estää sairauden leviämistä on kuivattaa mäkäröiden lisääntymispaikkoja. Ihmisiä kehotetaan myös suojaamaan itsensä pitkähihaisilla vaatteilla ja kasvonsa verkkohatuilla sekä hakemaan vettä kuumimpaan aikaan keskipäivällä, jolloin mäkärät eivät liiku.

Myös Ison-Britannian Dorsetissa elää mäkäräislaji *Simulium posticatum*, niin kutsuttu ”blandfordinkärpänen”, jonka purema aiheuttaa turvotusta, kutinaa ja pahoinvointia. Tämä ei kuitenkaan johtune ihmisessä menestyvästä loiseliöstä, toisin kuin jokisokeuden tapauksessa.

## Lähteet