open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Projekti 651

**Projekti 651** () oli Neuvostoliiton laivaston 1950-luvun dieselkäyttöisten ohjussukellusveneiden (SSG) sarja. Se oli Neuvostoliiton ensimmäinen varta vasten ohjusveneeksi rakennettu sukellusvene ja kantoi neljää ydinkärkistä risteilyohjusta. Veneitä rakennettiin 16 vuosina 1962–1968.

Ohjuksia oli jo koitettu sijoittaa projekti 613:n sukellusveneisiin ja sen jatkokehitelmiin, aluksi säiliöihin rungon päälle. Projekti 651:ssa ohjukset on sijoitettu runkoon tornin etu- ja takapuolelle vierekkäin, josta ne nousevat laukaisua varten noin 25 asteen kulmaan. Ohjusten laukaisu onnistuu vain pinnalta noin 4,5 minuutissa sukellusveneen liikkuessa korkeintaan 4 solmua. Ohjusten lisäksi veneessä on kymmenen torpedoputkea. Ohjuksena oli aluksi P-5 (). Tarkoituksena oli uhata Yhdysvaltain itärannikkoa ydinkärkiohjuksin.
Projekti 651:tta seurasi on ydinkäyttöinen projekti 675, johon mahtui kahdeksan ohjusta.
Myöhemmin ballistiset ohjukset jättivät tällaiset veneet vanhentuneiksi ja ne varustettiin P-6 () -ohjuksin ja myöhemmin P-500 Bazalt () -ohjuksin, tarkoituksena hyökätä Yhdysvaltain laivaston lentotukialuksia vastaan.

Yksi veneistä, eri lähteissä *K-77* tai *K-81*, myytiin 1994 Jari Komulaiselle kelluvaksi ravintolaksi. Sitä yritettiin myydä eBayssa ja käytettiin myös elokuvan K-19 – The Widowmaker kuvauksissa. Vene upposi Providencessa Providencejokeen huhtikuussa 2004 ollessaan Saratoga-museon kokoelmissa.

Juliett-luokan vene *U-461* on ollut museoituna Peenemündessa vuodesta 1998.

## Lähteet

* Project 651 / Juliett

### Viitteet
Everytime

"**Everytime**" on yhdysvaltalaisen poplaulajan Britney Spearsin kappale hänen neljänneltä studioalbumiltaan *[[In the Zone]]* (2003). Se julkaistiin 17. toukokuuta 2004 albumin kolmantena singlenä. Kun Spears päätti suhteensa Justin Timberlaken kanssa hän ystävystyi taustalaulajaansa Annette Artaniin. Spears sävelsi kappaleen melodian pianollaan ja kirjoitti kappaleen yhdessä Artanin kanssa Italiassa. Kappaleen on huhuttu olevan Spearsin vastaus Timberlaken kappaleeseen "Cry Me a River", mutta Spears ei ole myöntänyt eikä kieltänyt huhuja. 

"Everytime" nousi musiikkilistoilla useimmissa maissa top 5:een ja nousi listaykköseksi Australiassa, Unkarissa, Irlannissa ja Isossa-Britanniassa. Spears on esittänyt kappaleen useissa live esiintymisissä sekä kahdella kiertueellaan: pianon kanssa The Onyx Hotel Tourilla (2004) ja istuen suuressa sateenvarjossa The Circus Starring Britney Spears -kiertueella (2009). Kappaletta ovat versioineet muun muassa Glen Hansard ja Jackie Evancho.

## Musiikkivideo
Kappaleen musiikkivideossa toimittajat ja paparazzit seuraavat poikaystävän ja henkivartijoiden suojelemaa Spearsia. Hotellihuoneeseen päästyään Spears riitelee poikaystävänsä kanssa. Spears päättää mennä kylpyyn, jossa huomaa päässään olevan avohaava, jonka seurauksena hän pyörtyy veteen. Tästä hiukan myöhemmin poikaystävä tulee kylpyhuoneeseen ja huomaa Spearsin olevan pyörtyneenä veteen. Spears kiidätetään ambulanssilla sairaalaan valokuvaajien ympäröimänä. Videossa ei suoraan näytetä kuinka hänelle käy, mutta annetaan kuitenkin ymmärtää Spearsin menehtyneen. Videon lopussa Spears herää kylvystä hymyillen. 

## Kappaleet
;CD-single (Iso-Britannia)
#"Everytime" &mdash; 3:53
#"Everytime" [Hi-Bias Radio Remix] &mdash; 3:29 
#"Everytime" [Above & Beyond Radio Mix] &mdash; 3:47 
#"Everytime" [The Scumfrog Vocal Mix] &mdash; 9:53

;DVD-single (Iso-Britannia)
#"Everytime" Video 04.04
#"Breathe on Me" Live From "Britney Spears: UK Special" Video

;12" -vinyyli (Iso-Britannia) 
***A-puoli:**
#"Everytime" [Hi-Bias Radio Remix] &mdash; 3:29 
#"Everytime" [Above & Beyond Radio Mix] &mdash; 3:47
***B-puoli:**
#"Everytime" [The Scumfrog Vocal Mix] &mdash; 9:53

; CD-single (Eurooppa)
#"Everytime" &mdash; 3:53
#"Everytime" [Hi-Bias Radio Remix] &mdash; 3:29 
#"Everytime" [Above & Beyond Radio Mix] &mdash; 3:47 
#"Everytime" [The Scumfrog Vocal Mix] &mdash; 9:53

;Limited Edition Single (Eurooppa)
#"Everytime" &mdash; 3:53
#"Everytime" [Hi-Bias Radio Remix] &mdash; 3:29 
#"Everytime" [Above & Beyond Radio Mix] &mdash; 3:47
#"Don't Hang Up" &mdash; 4:02

;CD-single (Japani)
#"Everytime" &mdash; 3:53
#"Everytime" [Hi-Bias Radio Remix] &mdash; 3:29 
#"Everytime" [Above & Beyond Radio Mix] &mdash; 3:47 
#"Everytime" [The Scumfrog Vocal Mix] &mdash; 9:53

;Promo
#"Everytime" &mdash; 3:53

;12" -vinyyli (USA)
***A-puoli:**
#"Everytime" [The Scumfrog Vocal Mix] &mdash; 9:53 
#"Everytime" [Valentin Remix] &mdash; 3:25 
***B-puoli:**
#"Everytime" [Above & Beyond's Club Mix] &mdash; 8:46 
#"Everytime" [Dr. Octavo's Translucent Mixshow Edit] &mdash; 5:15

### Listasijoituksia
Assemblies of God

**World Assemblies of God Fellowship** eli **Assemblies of God** on vuonna 1914 Arkansas'ssa perustettu kansainvälinen helluntailainen kirkkokunta. Assemblies of God on maailman suurin kansainvälinen helluntaikirkkokunta. Kirkkokunnalla on maailmanlaajuisesti yli 65 miljoonaa jäsentä.

Helluntailiikkeen eri oppisuuntauksista Assemblies of God on merkittävin.

Aktiivista lähetystyötä tekevä Assemblies of God -kirkko on levinnyt laajasti eri puolille maailmaa.

Assemblies of God -kirkon opinkohdat esitellään sen kuudentoista perustavanlaatuisen totuuden luettelossa. Kirkon erottavat (muista) konservatiivisista protestanttisista suuntauksista selkeimmin kohdat 8 ja 12. Ne liittyvät kielilläpuhumiseen ja parantamiseen, joiden merkitystä liikkeessä korostetaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Assemblies of God USA
Kamov Ka-27

**Kamov Ka-27** on Neuvostoliiton laivastolle kehitetty sukellusveneentorjuntaan tarkoitettu helikopteri.

Helikopterin kehitystyö aloitettiin 1970 korvaamaan edeltäjäänsä Kamov Ka-25:ia. Kopterien ulkonäkö on samanlainen, mikä johtuu tarpeesta mahduttaa kopteri samaan hangaaritilaan laivoilla kuin edeltäjänsä. Prototyyppi lensi joulukuussa 1974 ja otettiin käyttöön 1982.

Kopterin muunnoksia ovat Ka-29 joukkojen kuljetukseen, vientiversio Ka-28 ja siviiliversio Ka-32.

Laivastokäytössä varustuksena ovat mereen pudotettavat kuuntelulaitteet ja aseistuksena yksi kevyt torpedo.

## Lähteet
Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa

**[[Suomi]]** on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman Euroopan-mestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1934 kisoista alkaen. Myös erillisinä järjestetyissä ensimmäisissä naisten EM-kilpailuissa vuonna 1938 oli mukana yksi suomalaisedustaja. Kolmissa ensimmäisissä kisoissa vuosina 1934–1946 Suomi oli kisojen menestyneimpiä maita mutta 1990-luvulta lähtien se on saavuttanut yksittäisissä kisoissa 1–3 mitalia, lukuun ottamatta vuoden 2018 mitalittomia ja vuoden 2022 neljän mitalin kisoja, ja sijoittunut mitalitilastossa yhdeksännen ja kuudennentoista sijan väliin sekä pohjanoteerauksina jaetulle 24. sijalle vuonna 2010, jaetulle 26. sijalle kotikisoissa vuonna 2012 ja jaetulle 27. sijalle 2016. EM-kilpailujen kaikkien aikojen mitalitilastossa maa on yhdeksäntenä kerättyään 105 mitalia, joista 35 on kultaisia. Ilman mitaleja Suomi on jäänyt vain Budapestissä 1966 ja Berliinissä 2018. EM-kilpailujen isäntämaana se on toiminut kolmesti: Helsinki oli kisakaupunkina vuosina 1971, 1994 ja 2012.

Yleisurheilun kaikkien aikojen ensimmäinen Euroopan-mestari oli Suomea edustanut korkeushyppääjä Kalevi Kotkas. Suomalaisurheilijoista Euroopan-mestaruuden on voittanut 26 mies- ja viisi naisurheilijaa. Maan ainoat kaksinkertaiset Euroopan-mestarit ovat 1930-luvulta kestävyysjuoksija Ilmari Salminen ja keihäänheittäjä Matti Järvinen, 1950-luvulta seiväshyppääjä Eeles Landström sekä vuoden 1971 kotikisoissa kaksi kultamitalia voittanut kestävyysjuoksija Juha Väätäinen.

## Suomen EM-mitalit ja joukkueen koko kisoittain

## Suomen menestyneimmät EM-kisaurheilijat

## Lähteet

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Torkkila

**Torkkila** on kylä entisen Angelniemen kunnan alueella Etelä-Halikossa. Kylä sijaitsee Pöyläntien varrella edelleen vanhan kylämäen päällä. Torkkilaa ympäröivät Pöylä, Antola, Kanamäki ja Sauvon kunta.

Torkkilan kyläalueen maasto koostuu metsäisistä mäistä, joita tasaiset peltoalueet ympäröivät. Kylässä on edelleen jäljellä lakkautettu vanha Angelniemen VPK:n palotalli.

Torkkila kuuluu Halikon alueen myöhäisempään kyläkantaan. Naantalin luostari omisti useita tiloja kylästä 1520-luvulla. Kylän kantatilaluku oli kuitenkin 1560-luvulla vain kaksi taloa. Hallinnollisesti Torkkila kuului 1700-luvulle asti Sauvon hallintopitäjään. Torkkilan kansakoulu aloitti toimintansa 1904 ja lopetti vaihdelleen toimintansa vuonna 1964. Koulua vastapäätä Angelniemen kunta rakennutti VPK:n rakennuksen vuonna 1937. Torkkila kasvoi 1900-luvun alkupuolella torppien itsenäistyttyä ja pienimuotoisen siirtoväen asutuksen myötä. Sittemmin kylä on jäänyt kunnan kehityksestä syrjään ja alkanut hiljentyä.

## Lähteet
Adler’s Appetite (EP)

**Adler's Appetite** on Adler’s Appetite -nimisen yhtyeen ensimmäinen julkaisu vuodelta 2005. Albumi on viisikappaleinen EP-levy, ja sen julkaisijana toimi Fantasy Records. Levyn tuotti yhtyeen rumpali Steven Adler.

## Kappaleet
#Suicide – 03:58 (Adler, Crane, Kelli, Pearl)
#99 – 03:32 (Adler, Crane, Kelli, Pearl)
#Empty – 04:06 (Kelli)
#Hollywood (Thin Lizzy -cover) – 03:55 (Gorham, Lynott)
#Little Dancer – 03:14 (Pearl)
#Draw The Line (Aerosmith -cover) – 03:37 (Perry, Tyler)

## Kokoonpano
* Jizzy Pearl – laulu
* Keri Kelli – soolo,- rytmikitara, taustalaulu
* Robbie Crane – basso, taustalaulu
* Steven Adler – rummut, taustalaulu
Afrikanharlekiini

**Afrikanharlekiini** (*Smithornis capensis*) on pieni afrikkalainen varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 13 cm ja paino noin 25 g. Afrikanharlekiini on pieni mutta roteva. Se istuu tähystyspaikalla (oksalla tai ruohokasvin lehdellä) matalalla tiheän kasvillisuuden seassa. Sen höyhenpuku on alapuolelta valkea, tummaraitainen, ja päältä ruskea. Yläperä on valkoinen ja pyrstö lyhyehkö. Sen nokka on tukevatekoinen ja leveä, hyönteisten pyydystämiseen kehittynyt. Sukupuolet ovat hieman erivärisiä. 

## Esiintyminen
Afrikanharlekiini elää Afrikassa Saharan ja Sahelin eteläpuolella Keniasta Norsunluurannikolle, etelässä Angolaan ja Nataliin saakka. Lajin esiintymisalueen laajuus on noin 3,1 miljoonaa neliökilometriä ja se on ainakin paikoin runsas.

## Elinympäristö
Afrikanharlekiinit elävät monenlaisissa metsissä, pusikoissa ja taimikoissa.

## Lisääntyminen
Pesintä tunnetaan puutteellisesti. Laji on yksiavioinen. Pesä rakennetaan korkealle lehtipuun latvukseen, missä se on piilossa oksien ja lehvien alla. Valkoisia munia on 1–3.

Afrikanharlekiinin soidinkäyttäytyminen on lajityypillistä. Lintu lentelee tähystyspaikkansa ympärillä pientä ympyrää, jolloin sen siiveniskuista syntyvä hurina kuuluu metrien päähän.

## Ravinto
Afrikanharlekiini syö lähes pelkästään lentäviä hyönteisiä, joita se pyydystää nopeilla lentopyrähdyksillä, kuten siepot.

## Lähteet
* Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto - Maailman linnut. Otava. Italia.
Keri Kelli

**Keri Kelli** (oikealta nimeltään **Kenneth Fear**; s. 7. syyskuuta 1971 Huntington Beach, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Alice Cooperin yhtyeen kitaristina. Kelli on soittanut lisäksi muun muassa yhtyeissä Ratt, Warrant, Skid Row, Slash’s Snakepit, L.A. Guns ja Adler’s Appetite, minkä lisäksi hän on soittanut muun muassa Mötley Crüen laulajan Vince Neilin ja Warrantin laulajan Jani Lanen soolotuotannolla. Kelli soittaa kitaraa myös Night Rangerin uusimmalla, vuonna 2021 julkaistulla albumilla *A.T.B.P.O.*. Kelli paikkasi Skid Row’n kitaristia Dave Saboa yhtyeen Euroopan-kiertueella vuonna 2005 tämän oltua loukkaantuneena. Kitaran soittamisen lisäksi Kelli on toiminut myös taustalaulajana, sanoittajana, tuottajana ja miksaajana. Kellistä käytetään lempinimiä ”KK” ja ”The Kook”.
 
## Diskografia
* 1997: Dad’s Porno Mag – *Dad’s Porno Mag*
* 2000: Shameless – *Queen 4 a Day*
* 2001: Warrant – *[[Under the Influence (Warrantin albumi)|Under the Influence]]*
* 2002: Jani Lane – *Back Down to One*
* 2002: Shameless – *Splashed*
* 2003: Shameless – *Super Hardcore Show*
* 2003: Shameless – *KISS Tribute Undressed*
* 2004: L.A. Guns – *[[Rips the Covers Off]]*
* 2005: Adler’s Appetite – *[[Adler’s Appetite (EP)|Adler’s Appetite]]*
* 2007: Shameless – *Famous 4 Madness*
* 2007: *Too Fast for Love – A Millennium Tribute to Mötley Crüe*
* 2008: Saints of the Underground – *Love the Sin, Hate the Sinner*
* 2008: *[[Lick It Up – A Millennium Tribute to Kiss]]*
* 2008: Alice Cooper – *[[Along Came a Spider (albumi)|Along Came a Spider]]*
* 2011: Pushking – *The World as We Love It*
* 2011: Shameless – *Dial S for Sex*
* 2012: Tuff – *What Comes Around Goes Around Again*
* 2012: *No More Tears – A Millennium Tribute to Ozzy Osbourne 1971-2012*
* 2013: Shameless – *Life’s a Gas*
* 2013: Shameless – *Beautiful Disaster*
* 2021: Night Ranger – *A.T.B.P.O.*

## Lähteet
Projekti 611

**Projekti 611** () oli Neuvostoliiton laivastolle toisen maailmansodan jälkeen valmistetun 26 sukellusveneen muodostama alusluokka, jossa toteutiin Saksan laivaston tyyppi XXI:n ominaisuuksia.

## Suunnittelu
Projekti 611 toteutti samat ominaisuudet kuin kehittyneimmät sodanaikaiset saksalaiset sukellusveneet. Se pystyi 16 solmun nopeuteen veden alla ja oli varustettu snorkkelilla. Miehistöllä oli käytössään mukavuudet pitkän matkan operaatioihin. Veneiden aseistuksena oli kymmenen torpedoputkea, joista kuusi oli edessä ja neljä takana.

## Alukset
Neuvostoliitto ei ryhtynyt sodan jälkeen merkittävään varusteluun, joten vain 26 sarjan venettä rakennettiin vuosina 1949–1958. Yhdysvallat oli pelännyt Neuvostoliitolla olevan jo 1950 käytössään 300 vastaavaa venettä. Sukellusveneitä valmistettiin Sudomekhin telakalla Leningradissa yksi vuonna 1952, seuraavana vuonna viisi ja sen jälkeen kuusi kahtena seuraavana vuonna.

## Variantit
1950-luvulla tehtiin kokeita veneiden aseistamiseksi ohjuksilla sekä erilaisiin käyttötarkoituksiin. Muunnoksia olivat erikoiskoulutusversio 611RU, asejärjestelmätesteihin A611 ja AB611 sekä kantaman lisäämiseksi AB611U. Lisäksi tehtiin AB611K laivueenjohtaja, AB611E propulsiojärjestelmätesteihin, miinanlaskukykyinen AB611D, AB611RE ohjuskokeisiin, AB611S pelastusalus ja P611 tankkeri. Näiden lisäksi kaksi veneistä valmistui merentutkimuskäyttöön *Lara* ja *Vega*.

Yhteen veneeseen lisättiin vesitiiviiseen säiliöön R-11FM-ohjus (), joka pystyi kuljettamaan ydinkärjen. Ensimmäinen ohjuslaukaisu sukellusveneestä tehtiin 16. syyskuuta 1955. Konstruktion onnistuttua viisi venettä varustettiin kahdella ohjuksella (). Nestepolttoaineinen ohjus kuljetettiin vaaka-asennossa ja nostettiin pystyyn ennen laukaisua, joka onnistui vain pinnalla. Ohjuksen kantomatka oli 520 kilometriä.

## Lähteet
*
* Project 611 Zulu class, Globalsecurity

### Viitteet
Salonkylä

**Salonkylä** voi tarkoittaa seuraavia:

*Salonkylä, entisen Saloisten kunnan kirkonkylä
*Salonkylä, kylä Alavudella
*Salonkylä, kylä Kaustisella
*Salonkylä, kylä Suojärvellä
*Salonkylä, kylä Lopella, viralliselta nimeltään Salo
*Salonkylä, kylä entisessä Rymättylän kunnassa, nykyisessä Naantalin kaupungissa
*Salon kylä, kylä Salossa
*Salonkylä, kylä Suojärvellä Neuvostoliitolle luovutetulla alueella
*Salo (myös: *Salonkylä*), kylä Laitilassa

## Katso myös
*Salo (täsmennyssivu)
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa

**[[Suomi]]** on osallistunut yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuihin joka kerta lukuun ottamatta ensimmäisiä, vuoden 1966 ja kolmansia, vuoden 1968 kisoja eli kaikkiaan 39 kertaa. Joukkueen koko on vaihdellut kahdesta urheilijasta kahteenkymmeneenviiteen. Parhaiten maa on menestynyt vuoden 1978 kisoissa, joissa kolme suomalaisurheilijaa voitti mestaruuden. Kaikkiaan Suomella on 37 mitalia, joista 13 on kultaisia. Ilman mitalia se on jäänyt 19 kertaa.

Suomen ensimmäinen sisäratojen EM-mitalisti oli pikajuoksija Jarkko Tapola vuoden 1970 kisoissa. Ensimmäinen naisurheilija oli Tuula Rautanen vuonna 1972 ja ensimmäiset naismitalistit Sisko Hanhijoki ja Ringa Ropo vuoden 1989 kisoissa. Menestyneimmät suomalaisurheilijat ovat kolme mestaruutta voittanut kuulantyöntäjä Reijo Ståhlberg ja kahteen mestaruuteen yltänyt aitajuoksija Arto Bryggare.

## Suomen EM-mitalit ja joukkueen koko kisoittain

## Suomen EM-mitalistit

## Lähteet
* 
* 
* 
* Suomen Urheiluliiton tulospalvelu
* Kansainvälisen yleisurheiluliiton tilastopalvelu
Abaza

**Abaza** () on kaupunki Hakassian tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee vuorten keskellä Abakan-joen yläjuoksulla. Novokuznetskin ja Abakanin väliseltä rautatieltä haarautuu Askizin asemalla kaupunkiin johtava sivuraide. Asukkaita on 16&nbsp;500 henkeä (vuonna 2013).

Kaupunki sijaitsee viiden kilometrin päässä vuonna 1856 löydetystä Abakanin rautamalmiesiintymästä. Vuonna 1867 paikalle perustettiin rautatehdas, joka toimi vuoteen 1926 saakka. Tehtaan asutus sai nimen Abaza, joka on lyhenne nimestä **Aba**kanski **za**vod (”Abakanin tehdas”). Esiintymää ryhdyttiin hyödyntämään uudelleen vuonna 1957. Vuonna 1966 Abazan taajamasta tuli kaupunki.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Abazan kaupungin sivusto
Abinsk

**Abinsk** () on kaupunki Krasnodarin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Krasnodarin ja Krymskin välisen rautatien varrella (Abinskajan asema) 75 kilometriä Krasnodarista lounaaseen. Kaupunki on Abinskin piirin keskus. Asukkaita on 34&nbsp;900 henkeä (vuonna 2010).

Abinin kylässä asuneet adygeit karkotettiin vuonna 1834 Turkkiin ja paikalle perustettiin venäläinen linnoitus ja kasakkakylä. Vuonna 1963 Abinskista tuli kaupunki.

Kaupunki on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta. Lähellä sijaitsee maeotien muinainen asuinpaikka.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Abinskin piirin sivusto
Joe Jonas

**Joseph Adam (Joe) Jonas** (s. 15. elokuuta 1989 Casa Grande, Arizona) on veljiensä Nick ja Kevin Jonaksen kanssa Jonas Brothers -nimisessä yhtyeessä. Bändi hajosi vuonna 2013, mutta palasi yhteen vuonna 2019. Vuonna 2011 hän julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa *[[Fastlife]]*. Joe tunnetaan myös pop-yhtye DNCE:n laulajana.

## Yksityiselämä
Hänen vanhempansa ovat Denise ja Paul Kevin Jonas sr. Hänet kasvatettiin Wyckoffissa, New Jerseyssä ja hänessä on irlantilaista, italialaista, saksalaista ja cherokee-intiaanien verta. 

Joe on seurustellut Taylor Swiftin kanssa vuonna 2008, mutta jätti tämän puhelimitse. Joe on myös seurustellut Demi Lovaton kanssa, mutta pari erosi toukokuussa 2010.

Vuonna 2016 Jonas alkoi seurustella näyttelijä Sophie Turnerin kanssa, ja lokakuussa 2017 he kihlautuivat. He avioituivat ensin Las Vegasissa toukokuussa 2019 ja toistamiseen Etelä-Ranskassa kuukautta myöhemmin. Vuoden 2020 heinäkuussa pariskunta sai esikoistytön.

## Ura

### ''[[Jonas Brothers]]''
Jonasin suunnitelmat tulevaisuuden kannalta olivat erilaiset kuin veljiensä, sillä hän halusi ennen laulajan uraansa koomikoksi. Vuonna 2005 Joe veljineen äänitti ensimmäisen kappaleensa, "Please Be Mine". Columbia Recordsin johtaja Steve Greenberg päätti solmia heidän kanssaan levytyssopimuksen nimellä Jonas Brothers. Vuoteen 2013 asti Joe oli yhtyeen päälaulaja, kunnes yhtye hajosi. Vuonna 2019 yhtye teki paluun kappaleella "Sucker". Hän soittaa yhtyeessä myös tamburiinia ja kitaraa.

### ''[[DNCE]]''
Vuonna 2015, Jonas Brothersin hajoamisen jälkeen, Joe aloitti uuden musiikkiprojektin ja päätti perustaa yhtyeen ystäviensä Jack Lawlessin, JinJoo Leen sekä Cole Whittlen kanssa. He julkaisivat ensimmäisen singlensä "Cake By The Ocean" sekä EP:n "Swaay" vuonna 2015. Marraskuussa 2016 yhtye julkaisi *DNCE*-nimisen albumin.

### Näyttelijän ura
Jonas näyttelee Shane Gray -nimistä poikaa elokuvassa ''Camp Rock'' (2008) ja sen jatko-osassa ''Camp Rock 2: The Final Jam'' (2010). Hän näyttelee myös Disney Channelin tv-sarjassa *[[JONAS]]*, jossa esiintyvät kaikki veljekset, Frankie mukaan lukien. Vuonna 2010 Joe Jonas, Nick Jonas ja Kevin Jonas näyttelivät ''Jonas L.A.'' -sarjassa.

## Lähteet
* http://www.imdb.com/name/nm2679438/bio 
* 
* 

### Viitteet
Sandy Duncan

**Sandra Kay "Sandy" Duncan** (s. 20. helmikuuta 1946 Henderson, Teksas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä.

Hän on esiintynyt televisiossa vuodesta 1964. Hänellä oli myös 1970-luvun alussa oma televisio-show (*[[The Sandy Duncan Show]]*, 1972).

Duncan on ollut kolmesti naimisissa. Hänen ensimmäinen aviomies oli Bruce Scott (1968–1972), toinen Thomas Calcaterra (1973–1979) sekä nykyinen Don Correia (1980–), jonka kanssa hänellä on kaksi lasta, Jeffrey (s. 1983) ja Michael (s. 1984).

Hänellä on ollut lukuisia tunnettuja rooleja, joista yksi on sarjassa *[[The Hogan Family (televisiosarja)|The Hogan Family]]* jossa hän näytteli vuosina 1987–1991 Sandy Hogan -nimistä naista.

Vuonna 1971 hän esiintyi komediasarjassa *[[Funny Face (komediasarja)|Funny Face]]* esittäen Sandy Stocktonia.
Kansankulttuuri

**Kansankulttuuri** eli kansanomainen kulttuuri tarkoittaa kansaksi määritellyn ryhmän elämäntapoja. Kansankulttuuri sisältää kansanomaistuneet eli kansalle tavanomaiseksi muodostuneet kulttuuri-ilmiöt. Kansankulttuurin vastakohta on korkeakulttuuri. Korkeakulttuurin tai sivistyneistön piirissä voidaan kuitenkin ihannoida kansankulttuuria (esim. kansallisromantiikka, työväenkulttuuri).

Kansanperinne on vanhaa ja perinteistä kansankulttuuria. Vanha kansankulttuuri on voinut olla yksinomaan suullista ja esineellistä. Nykyaikaista kansankulttuuria ovat esimerkiksi monet populaarit (rahvaan keskuudessa suositut, laajalle levinneet) kulttuuri-ilmiöt. Kansankulttuuri on jakautunut useisiin alakulttuureihin.

## Katso myös

* Kansanperinne
* Työväenkulttuuri
* Suomalainen kansanperinne

## Lähteet
Azov

**Azov**  eli **Asova** () on satamakaupunki Rostovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin vasemmalla rannalla 7 kilometrin päässä paikasta, jossa se laskee Asovanmeren Taganrogin lahteen. Azovissa on Donin Rostovin ja Bakun väliseltä rautatieltä haarautuvan sivuradan pääteasema ja merisatama.

Kaupunki muodostaa oman kaupunkipiirinsä, mutta on myös ympäröivän Azovin piirin keskus. Asukkaita kaupungissa oli 82&nbsp;937 henkeä ja ympäröivässä piirissä 93&nbsp;579 (vuonna 2010).

## Historiaa
Ajanlaskun alussa seudulla on sijainnut kaksi maeotien tai skyyttien asutusta, jotka Ptolemaios mainitsee nimillä Paniardis ja Patarva. 900–1100-luvulla paikalla sijaitsi slaavien asutus, joka kuului muinaisvenäläiseen Tmutarakanin ruhtinaskuntaan. Vuoden 1067 tienoilla, kun kumaanit valloittivat Asovan meren rannat, seudulla sai surmansa heidän ruhtinaansa Azun, josta venäläisen Azov-nimityksen arvellaan olevan peräisin. Toisen näkemyksen mukaan paikannimi juontuu turkkilaisesta joen suistoa tarkoittavasta sanasta. Historiankirjoituksessa ja vanhoissa kartoissa kaupungista on käytetty Azovin lisäksi nimiä Azak ja usein myös Tana, joka oli Azovin läheisyydessä olleen genovalaisten perustaman kauppakeskuksen ja siirtokunnan nimi.

1200-luvulla paikalle syntyi Azakin kaupunki, jossa risteytyivät Kiinaan ja Volgan Bulgariaan kulkevat kauppareitit. Vuonna 1395 Timur Lenkin joukot hävittivät kaupungin. 1400-luvun alussa se menetti merkitystään kansainvälisen kaupan keskuksena. Vuonna 1471 sen valtasivat turkkilaiset, jotka rakensivat paikalle linnoituksen. Vuosina 1641–1641 kasakat valtasivat ja hävittivät linnoituksen, jonka turkkilaiset myöhemmin rakensivat uudestaan. Venäläiset valtasivat sen vuonna 1696. Vuodesta 1708 lähtien Azov oli samannimisen läänin keskus ja se sai kaupungin aseman, mutta Venäjän–Turkin sodan 1710-11 hävinnyt Venäjä luovutti sen jälleen turkkilaisille Prutin rauhansopimuksen mukaan. Venäläiset valtasivat sen uudelleen vuonna 1736, mutta Belgradin rauhansopimuksen mukaan Azovista ja Taganrogista tuli puolueettomia alueita, joiden linnoitukset hävitettiin. Venäläiset valtasivat kaupungin jälleen vuonna 1769, ja vuoden 1774 rauhassa se liitettiin lopullisesti Venäjään. Vuosina 1776–1782 Azov oli samannimisen läänin pääkaupunki, mutta se menetti kaupunginoikeutensa vuonna 1801. Vuonna 1926 Azovista tuli jälleen kaupunki.

Turkkilaisesta linnoituksesta on säilynyt osia korkeista maavalleista ja muutamia venäläisajan rakennuksia. Sen lähellä on muinainen skyyttien asuinpaikka. Kaupungin uusi keskusta syntyi 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa.

Kuva:Храм иконы Казанской Божией Матери. Ростовкая обл., г. Гуково..jpg|Kazanin jumaläidin ikonille omistettu kirkko Gulkovossa.
Kuva:Храм Святителя Николая Чудотворца. Ростовкая обл., хутор Гуково..jpg|Toinen kirkko.


## Lähteet

### Muut lähteet
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla

* Azovin piirin sivusto  
* Azovin kotiseutumuseon sivusto
Aavikkojärvi

**Aavikkojärvi** tai **playa** on kuiva tai väliaikaisesti vedellä täyttyvä järviallas tai jäänne muinaisesta sisäisestä valuma-alueesta. Järven pohja koostuu usein hienojakoisesta sedimentistä, jonka seassa on emäksisiä suoloja. Jos pinta muodostuu pääasiassa suoloista aluetta kutsutaan suolajärveksi, -pannuksi tai -tasangoksi.

Aavikkojärvien pinta on yleensä kuiva, kova ja tasainen kuivana aikana, mutta kostea ja pehmeä sadekauden aikana. Aavikkojärvet voivat olla pieniä ja pyöreitä painaumia. Järvi syntyy, kun sadevesi täyttää kuopan. Aavikkojärviä voi muodostua myös pohjaveden pinnan ulottuessa maanpinnalle asti ja veden tihkuessa järveen.

Aavikkojärviä tavataan tyypillisesti maailman puolikuivilla ja kuivilla alueilla. Maailman suurin aavikkojärvien keskittymä on Yhdysvalloissa Texasin eteläosassa ja itäisessä New Mexicossa. Suurin osa aavikkojärvistä on melko pieniä. Maailman suurin suolatasanko Salar de Uyuni sijaitsee Boliviassa.
## Katso myös
*Luettelo aavikkojärveistä
Abdulino

**Abdulino** () on kaupunki Orenburgin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Surmet-joen rannalla Samaran ja Ufan välisen rautatien varrella (Abdulinon asema). Kaupunki on Abdulinon piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Asukkaita on 20&nbsp;900 henkeä (vuonna 2008).

Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1795. Vuonna 1923 siitä tuli kaupunki. Abdulinossa on rautatieliikennettä palvelevia yrityksiä, elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Työväenkulttuuri

**Työväenkulttuuri** muodostui, kun teollistumisen myötä (Suomessa noin vuosina 1870–1950) syntyi tehdastyöväestö ja kun se alkoi työväenliikkeen myötä saada vähitellen oikeuksia. Korjattiin pahimpia työväen kokemia epäkohtia, kuten lapsityötä ja ylipitkää työaikaa. Lisääntynyt vapaa-aika synnytti tehdaspaikkakunnille omaehtoista kulttuuria työväentalojen piirissä teattereineen, iltamineen ja symboleineen. Tämä työväenliike antoi vähävaraisille mahdollisuuden osallistua erilaisiin taide- ja liikuntamuotoihin.

## Historia
### Tausta ja työväenkulttuurin synty
Työväestön henkisen kulttuurin edelläkävijöitä Suomessa olivat nimettömät köyhälistörunoilijat ja -laulajat 1700- ja 1800-luvun vaihteesta sekä työväestön järjestötoiminta luku-, laulu-, soitto- ja näytelmäseurojen merkeissä 1860- ja 1870-luvuilta lähtien. Omaleimainen joukkoilmiö työväenkulttuurista syntyi 1800- ja 1900-luvun vaihteessa, jolloin marxilais-sosialistiset opit levisivät Suomeen, itsenäinen työväenpuolue syntyi ja työväenliike saavutti suurlakon myötä joukkoliikkeen luonteen. Ominaista liikkeelle oli yhtenäinen luokkaluonne. 

### Liikkeen jakautuminen
Vuoden 1918 sisällissodan jälkeen työväenliike jakautui marxilais-reformistiseen (SDP) ja marxilais-leniniläiseen (SKP, vasemmistososialistit) suuntaan, joista kumpikin julistautui työväenluokan ainoaksi edustajaksi. Liikkeen jakautuminen merkitsi myös työväen kulttuuritoiminnan kahtiajakoa. Kahtiajakoa syvensi vielä myös se, että äärivasemmisto oli 1920-luvulla osin ja 1930–1944 kokonaisuudessaan julistettu laittomaksi. Vaikka kommunistit saivat vuonna 1944 täydet toimintaoikeudet takaisin, se ei pystynyt palauttamaan kulttuuritoiminnan yhtenäisyyttä.

## Kuvaus
Työväenkulttuuri jakautuu kolmijakoisesti, mutta sen myöhemmän ajanjakson tarkastelua vaikeuttaa liikkeen sisäinen jakautuminen, joka oli ajoittain hyvinkin vihamielistä. Työväenkulttuuriin on luettu työväenliikkeessä harjoitettu sivistystoiminta eri tasoineen sekä sen aatemaailmasta nousseet luovan kulttuurin, ajattelun ja taiteen ilmiöt.

Alkuaan tehtaan työnantaja muodosti holhoavan ja läheisen (patriarkaalisen) suhteen työntekijöihinsä. Se ilmeni niin, että työnantaja oman etunsa mukaisesti kustansi ’omille’ työntekijöilleen asuntoja, kouluja ja  terveydenhoitoa. 1890-luvulta alkaen tämä suhde alkoi murtua, ja huolenpito siirtyi yhteiskunnalle ja työntekijän omalle vastuulle. Työväestö halusi ottaa vastuun ja vallan päättää asioistaan.

Työväenkulttuuri on osa kansankulttuuria. Maaseudun kansankulttuuri pysyi työväenkulttuurin osana, mutta työväestö vieraantui siitä vähitellen. Työväellä oli voimakas halu sivistää ja kehittää itseään. Se ei kuitenkaan omaksunut eikä hyväksynyt yläluokan tai keskiluokan ajatusmaailmaa, vaan työväenkulttuuri oli niille rinnakkainen tai vastakkainen (vastakulttuuri tai alakulttuuri). Työväestö ei mielellään liittynyt esimerkiksi porvarillisiin urheiluseuroihin, vaan perusti työväen urheiluseuran.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Tmutarakan

**Tmutarakan** () on Tamanin niemimaalla  Mustaanmerta ja Asovanmerta yhdistävän Kertšinsalmen rannalla sijainnut muinaisvenäläinen kaupunki, joka oli vahvimmillaan 900–1000-luvuilla. Se sijaitsi nykyisen Tamanskajan kylän lähellä.

Ennen ajanlaskun alkua paikalla oli sijainnut kreikkalainen Hermonassan siirtokunta. 700–800-luvulla paikalla oli kasaarien valtakuntaan kuulunut Tamatarhan asutus. Sen jälkeen kun Kiovan ruhtinas Svjatoslav Igorevitš oli vuonna 965 hävittänyt kasaarien valtakunnan, paikalle syntyi Tmutarakanin kaupunki, josta tuli samannimisen ruhtinaskunnan keskus, huomattava kauppapaikka ja satama. Kaupunki toimi venäläisten ruhtinaskuntien, Pohjois-Kaukasian kansojen ja Bysantin välittäjänä. Asukkaina oli venäläisiä, kreikkalaisia, armenialaisia sekä nykyisten adygejen ja osseettien esi-isiä. Ruhtinas Mstislav Vladimirovitšin aikana vuonna 1023 rakennettiin Jumalansynnyttäjän kirkko, josta tuli myöhemmin Tmutarakanin hiippakunnan keskus. Kumaanien hyökkäysten takia Tmutarakanin ruhtinaskunnan yhteydet muuhun Venäjään katkesivat, ja se menetti itsenäisyytensä.

## Lähteet
John Harkes

**John Harkes** (s. 8. maaliskuuta 1967) on entinen jalkapalloilija. Hän oli ensimmäinen Yhdysvalloissa syntynyt pelaaja, joka pelasi Englannin pääsarjassa eurooppalaista jalkapalloa. Hän pelasi keskikentällä Sheffield Wednesdayssä 82 ottelua, ja kuului kokoonpanoon 1993 kun Sheffield oli FA Cupin finaaleissa. Lisäksi Harkes teki pitkän uran Yhdysvaltojen maajoukkueessa, jossa hän pelasi 90 ottelua ja teki kuusi maalia vuosina 1987–2000. 

## Lähteet
* Soccertimes 

### Viitteet
Viherharlekiini

**Viherharlekiini** (*Calyptomena viridis*) on kaakkoisaasialainen leveänokkaharlekiinien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 17–20 cm. Viherharlekiinikoiraan höyhenpuku on kirkkaanvihreä, mikä on mainio suojaväri hämärässä lehvästössä. Naaras on hailakamman värinen ja keskimäärin suurempi kuin koiras. Otsan höyhenet kasvavat leveähkön nokan päälle, ja lintu näyttää hyvin pyöreäpäiseltä ja lyhytnokkaiselta. Pyrstö on lyhyehkö.

## Esiintyminen
Viherharlekiini elää Kaakkois-Aasiassa Myanmarin eteläosissa, Lounais-Thaimaassa, Malesiassa ja Indonesian pohjoisilla saarilla Borneolla, Sumatralla ja pikkusaarilla. Sumatralla tapahtuvat valtaisat metsien hakkuut ovat uhka lajin esiintymiselle.

Lajista tunnetaan kolme alalajia: nimialalaji *viridis* sekä alalajit *caudacuta* ja *siberu*.

## Elinympäristö
Viherharlekiinit elävät monenlaisissa metsissä ja taimikoissa, sekä alavilla mailla että vuoristojen rinteillä.

## Lisääntyminen
Lajin pesintä tunnetaan puutteellisesti. Naaras rakentaa kasvikuiduista punomalla päärynämäisen, riippuvan pesän matalalle ruohokasvillisuuden varaan lähelle maanpintaa. Valkeahkoja munia on 2–3. Poikaset jättävät pesän 22–23 päivän ikäisinä.

## Ravinto
Viherharlekiini syö lähes pelkästään viikunoita ja niiden siemeniä.

## Lähteet
* Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto - Maailman linnut. Otava. Italia.
Aksai

**Aksai** () on kaupunki Rostovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin ja sen alajuoksun sivu-uoman Aksain yhtymäkohdassa 18 kilometriä Donin Rostovista koilliseen. Kaupunki on Aksain piirin keskus. Sen läpi kulkee Šahtyn ja Donin Rostovin välinen rautatie. Asukkaita on 41&nbsp;969 henkeä (vuonna 2010).

Paikalla sijainnut Aksaiskajan kasakkakylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1569. 1600-luvun lopulta lähtien Donin kasakoiden keskuksen, noin 20 kilometriä idempänä sijaitsevan Tšerkasskin etuvartiona. Vuonna 1957 perustettiin Aksain kaupunki.

## Lähteet

### Lähteet, joihin ei viitata
*
Alapajevsk

**Alapajevsk** () on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Uralin itäreunalla Alapaiha- ja Neiva-jokien yhtymäkohdassa 180 kilometriä Jekaterinburgista koilliseen. Kaupunki on Alepajevskin piirin keskus sekä Jekaterinburgista Seroviin ja Nižni Tagiliin johtavien rautateiden risteyspaikka. Asukkaita on 37&nbsp;857 henkeä (vuonna 2015).

Paikalla sijainnut Alapaihan kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1639. Vuonna 1704 paikkakunnalle ryhdyttiin rakentamaan metallitehdasta. Vuonna 1781 Alapajevskista tuli kaupunki. 

Kaupungissa on metalli- ja koneenrakennusteollisuutta. Kotiseutumuseon lisäksi Alapajevskissa toimii siellä lapsena asuneelle säveltäjä Pjotr Tšaikovskille omistettu museo.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Alapajevsk Sverdlovskin alueen sivustolla
Kiiltosirppisammal

**Kiiltosirppisammal** (*Hamatocaulis vernicosus*) on harvinainen sammallaji. Se on Euroopan luontodirektiivin liitteen II laji, jonka päävastuu kuuluu Ruotsille ja Suomelle. Suomessa se on vaarantunut. 

## Ulkonäkö

Kiiltosirppisammal on keskikokoinen ja haaroo säännöllisesti. Sen verson kärki on sivulle koukistunut. Sen lehdet ovat kiiltävät ja pitkittäispoimulliset. Sen keskisuoni ulottuu lehden puolivälin ohi. Se muistuttaa ulkonäöltään lettosirppisammalta, lapinsirppisammalta ja luhtasirppisammalta.

## Levinneisyys

Lajia tavataan ympäri pohjoista pallonpuoliskoa boreaalisella vyöhykkeellä. Sitä pidettiin aiemmin yleisempänä, mutta mikroskooppiset tarkastelut ovat erottaneet sen lähilajeistaan. Se esiintyy koko Suomessa harvinaisena ja monet esiintymät ovat hävinneet viime aikoina soiden ojituksen vuoksi. Näin on käynyt muun muassa Turun Pomponrahkalla.

## Elinympäristö

Kiiltosirppisammal kasvaa emäksisillä ja ruosteisilla lettosuoalueilla. Laji esiintyy Suomessa runsasimmillaan rimpisillä koivuletoilla sekä meso-eutrofisilla rimpinevoilla Perä-Pohjolan alueella.   

## Lähteet
Aleksandrov

**Aleksandrov** () on kaupunki Vladimirin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Šerna-jokeen laskevan Seraja-joen rannalla 125 kilometriä Vladimirista luoteeseen ja 120 kilometriä Moskovasta koilliseen. Kaupunki on Aleksandrovin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Jaroslavlin välinen rautatie, johon kaupungin alueella yhtyy Orehovo-Zujevosta tuleva rata (rautatieasemat Aleksandrov I ja II). Asukkaita on 63&nbsp;000 henkeä (vuonna 2008).

Kaupunki mainitaan ensimmäisen kerran 1300-luvulla nimellä *Aleksandrovskaja sloboda*. Vuosina 1564–1581 se oli Iivana IV:n asuinpaikka ja Venäjän poliittinen, taloudellinen ja kulttuurin keskus. Vuonna 1578 Ivan Fjodorovin oppilas Andronik Timofejev Neveža perusti Aleksandrovskaja slobodaan Venäjän ensimmäisen kirjapainon. Vuonna 1778 kaupungista tuli Vladimirin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1800-luvulla paikkakunnalle syntyi tekstiiliteollisuutta.

Nykyään kaupungissa on lähinnä elektroniikkateollisuutta. Nähtävyyksiä ovat vuonna 1513 rakennettu monumentaalinen Kolminaisuuden katedraali, Pokrovan kirkko (1500-luvun puoliväli), Ristiinnaulitun kirkko (1560-luku) ja Neitsyt Marian taivaaseen astumisen kirkko (1500-luvun alku). Kolminaisuuden katedraalissa on ainutlaatuiset 1300-luvun messinkiovet, jotka Iivana IV:n aikana tuotiin Novgorodista ja Tveristä. Pokrovan kirkossa on säilynyt 1500-luvun freskoja. Kotiseutumuseon kokoelmissa on 1400–1600-lukujen ikoneja ja 1500–1700-lukujen koristetaidetta. Kaupunki on yksi Venäjän kultaisen renkaan matkailukohteista.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla

* Aleksandrovin kaupungille omistettu sivusto 
* Aleksandrovin museon sivusto  ,
Altranstädt

**Altranstädt** on Markranstädtin kaupunginosa Leipzigin piirikunnassa Saksin osavaltiossa Saksassa. Kaupunginosa sijaitsee Markranstädtin ja Bad Dürrenbergin kaupunkien välillä kymmenen kilometriä Leipzigista länteen. Paikkakunnalla on solmittu kaksi sopimusta.

August II Väkevä kruunattiin Puolan kuninkaaksi 15. syyskuuta 1697. Syksyllä 1699 hän muodosti allianssin Venäjän ja Tanskan kanssa Ruotsia vastaan. Tämä johti toiseen pohjan sotaan. Ruotsin kuningas Kaarle XII voitti nopeasti Venäjän ja Tanskan armeijat vuonna 1700, jonka jälkeen hyökkäsi Puolaan. Syksyllä 1705 ruotsalaiset sotajoukot hyökkäsivät Saksiin, jonka jälkeen vuonna 1706 August II Väkevä oli pakotettu hyväksymään ensimmäisen Altranstädtin sopimuksen. Stanisław Leszczyński nousi hallitsijaksi. Venäjän armeija murskasi ruotsalaiset Pultavan taistelussa heinäkuussa 1709, jonka jälkeen August II Väkevä nousi jälleen Puolan kuninkaaksi.

Toisen Altranstädtin sopimuksen allekirjoittivat Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Joosef I ja Ruotsin kuningas Kaarle XII 31. elokuuta 1707. Sopimuksessa Joosef I takasi uskonnonvapauden Sleesian protestanteille sekä Kaarle XII puolestaan lupasi olla liittoutumatta Ranskan kanssa.

Vuonna 1952 Altranstädtistä tuli osa Leipzigia (). Myöhemmin Altranstädtistä tuli Großlehnan kunnan osa (). 1. tammikuuta 2006 Großlehna ja Altranstädt siinä samalla liittyivät Markranstädtin kaupunkiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Altranstädtin linna
Jevgenija Setšenova

**Jevgenija Ivanovna Setšenova** (, 17. elokuuta 1918 Sevastopol – 25. kesäkuuta 1990 Moskova) oli neuvostoliittolainen pikajuoksija, joka voitti urallaan kuusi mitalia EM-kilpailuissa.

Setšenova oli vuoden 1946 Oslon EM-kilpailujen paras pikajuoksija. Hän voitti kultaa 100 metrillä ajalla 11,9&nbsp;s ja 200 metrillä ajalla 25,4&nbsp;s. Lisäksi hän sai pronssia 4 × 100 metrin viestijuoksussa, jossa Neuvostoliiton joukkueen loppuaika oli 48,7&nbsp;s. Setšenova juoksi ensimmäisen osuuden.

Lontoon 1948 olympialaisiin Neuvostoliitto ei vielä osallistunut. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän sijoittui kaukana Fanny Blankers-Koenin takana hopealle sekä 100 metrillä (12,3&nbsp;s) että 200 metrillä (24,8&nbsp;s). Viestissä, jossa Setšenova juoksi viimeisen osuuden, sijoittui Neuvostoliitto jälleen pronssille (47,5&nbsp;s).

Helsingin 1952 olympialaisissa Setšenova ei päässyt henkilökohtaisilla matkoilla loppukilpailuun. Viestissä hän juoksi toisen osuuden ja Neuvostoliitto sijoittui neljänneksi ajalla 46,3&nbsp;s.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Aleksandrovsk (Permin aluepiiri)

**Aleksandrovsk** () on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Uralin länsirinteellä Lytva-joen rannalla 185 kilometriä Permistä koilliseen. Kaupunki on Aleksandrovskin piirin keskus. Sen ohi kulkee Permin ja Solikamskin välinen rautatie (Kopin asema). Asukkaita on 15&nbsp;000 henkeä (vuonna 2010).

Aleksandrovsk on saanut alkunsa vuonna 1805 toimintansa aloittaneen metallitehtaan asutuksesta. Kaupunki siitä tuli vuonna 1951. Tärkeimmät tuotantolaitokset ovat konepaja ja tiilitehdas.

## Lähteet
*
Aleisk

**Aleisk** () on kaupunki Altain aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Obiin laskevan Alei-joen rannalla 125 kilometriä Barnaulista lounaaseen. Kaupunki on Aleiskin piirin keskus. Sen läpi kulkee Barnaulin ja Semipalatinskin välinen rautatie (Aleiskajan asema). Asukkaita on 28&nbsp;500 henkeä (vuonna 2008).

Vuonna 1939 perustettu kaupunki on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarviketeollisuutta.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Aleiskin kaupungin sivusto 
* Aleiskin kaupunki Altain aluepiirin sivustolla
Håkan Lidman

**Håkan Lidman** (31. tammikuuta 1915 – 6. kesäkuuta 2000) oli ruotsalainen pika-aitajuoksija.

Lidman sijoittui Berliinin 1936 olympialaisten 110 metrin aitajuoksussa neljänneksi ajalla 14,4&nbsp;s. Hän oli juoksussa toiseksi paras eurooppalainen. Pariisin EM-kilpailuissa 1938 hän saavutti hopeaa ajalla 14,5&nbsp;s. Hänen edellään oli vain olympiahopeamitalisti Donald Finlay.

Lidman jatkoi juoksu-uraansa toisen maailmansodan jälkeen ja voitti Oslon EM-kilpailuissa 1946 ylivoimaisesti kultaa ajalla 14,6&nbsp;s. Lontoon 1948 olympialaisissa hän pääsi ainoana eurooppalaisena loppukilpailuun, mutta jäi siinä kuudenneksi eli viimeiseksi.

Vuonna 1940 hän sai yhdessä kestävyysjuoksija Henry Kälarnen kanssa arvostetun Svenska Dagbladetin kultamitalin onnistuneen vuoden tuloksena.

## Lähteet
* 
*
Aleksandrovsk-Sahalinski

**Aleksandrovsk-Sahalinski** () on kaupunki Sahalinin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Sahalinin länsiosassa Tatariansalmen rannalla 561 kilometriä Južno-Sahalinskista pohjoiseen. Siellä on huomattava satama, josta on laivayhteys Vaninoon ja Nikolajevsk-na-Amuriin.

Kaupunki muodostaa oman kaupunkipiirinsä, jonka asukasluku oli 13&nbsp;404 (vuonna 2010). Heistä 10&nbsp;613 asui varsinaisessa Aleksandrovsk-Sahalinskin kaupungissa.

Aleksandrovskajan kylä tunnetaan vuodesta 1862 lähtien ja Aleksandrovskin tukikohta vuodesta 1881. Vuodesta 1884 lähtien se oli Sahalinin hallinnollinen keskus. Vuonna 1917 Aleksandrovskista tuli kaupunki ja vuodesta 1926 lähtien sen nimenä on ollut Aleksandrovsk-Sahalinski. Vuosina 1918–1920 kaupungissa majailivat amiraali Aleksandr Koltšakin joukot, vuosina 1920–1925 se oli Japanin miehittämä. Vuosina 1932–1947 kaupunki toimi Sahalinin alueen pääkaupunkina.

Nykyään Aleksandrovsk-Sahalinski on kivihiilen tuotannon keskus. Kaupungissa toimii teatteri, kotiseutumuseo sekä siellä vuonna 1890 käyneelle Anton Tšehoville omistettu kirjallisuusmuseo.

## Maantiede
### Ilmasto



## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin sivusto
* Epäviralliset sivut kaupungista
Sivistyneistö

**Sivistyneistö** tarkoittaa suomalaisessa kielenkäytössä korkeasti koulutettua tai sivistynyttä kansanosaa tai yhteiskuntaluokkaa. Sivistyneistöllä on hieman eri merkitys kuin *[[älymystö]]llä*, älymystö-termissä painottuu aatteellisuus; sivistyneistö-termissä koulutus tai sivistystaso, sekä myös kiinnostus korkeakulttuuriin. Pelkkä korkea koulutustaso, *lukeneistoon* kuuluminen, ei vielä tee ihmisestä kumpaakaan. Monissa muissa kielissä ei näitä termejä ole eroteltu. 

Moderneissa yhteiskunnissa on sivistyneistö. Sivistyneistö on monien aatteiden ja keksintöjen taustalla.

Jo muinaisissa korkeakulttuureissa on ollut koulutettu kansanosa, jota on tarvittu esimerkiksi hallinnon tehtäviin.
Holy Smoke

**Holy Smoke** on Iron Maidenin single albumilta *[[No Prayer for the Dying]]*. Se on ensimmäinen single, jolla Iron Maidenin uusi kitaristi Janick Gers esiintyi. "Holy Smoke" on yhtyeen 21. single.

Kappale on yhtyeelle epätyypillinen lyhyen pituutensa vuoksi. Kappaleen alku on pop-rock -tyylinen. Singlen b-puolina ovat yhtyeen omat esitykset Strayn "All in Your Mind" ja Golden Earringin "Kill Me Ce Soir"-kappaleista.

## Sanoitukset ja viittaukset
Kappaleen sanoitus kertoo tv-saarnaajien ahneudesta ja tekopyhyydestä. Kappaleen sanoissa viitataan myös useisiin tv-skandaaleihin, joita on tapahtunut yhdysvaltojen televisiossa. Esimerkiksi sanoituksiin kätketty Jimmy the Reptile (viittaa Jimmy Swaggartiin) ja The TV Queen (suom. *tv:n kuningatar*, viittaus Tammy Fae Bakkeriin). Kappaleessa on myös uskonnollisia viittauksia. 

## Musiikkivideo
Kappaleella on humoristinen video, jossa kaikki yhtyeen jäsenet ovat kuvattu Steve Harrisin (joka ohjasi videon) farmilla pelaamassa jalkapalloa ja ajamassa traktorilla päivänvalossa. Vaaleapunaiseen t-paitaan pukeutunut Bruce Dickinson pomppii naurismaalla. Yhtyeen tuottaja Martin Birch näkyy videolla yllään sadomasokismi-puku. Myös Steve Harrisin tytär Lauren esiintyy videolla. Yhtyettä on kuvattu videolle myös studiolla.

## Kappaleet
# 
#  Stray cover
#  Golden earring -cover

## Soittajat
*Bruce Dickinson – laulu
*Dave Murray – kitara
*Janick Gers – kitara
*Steve Harris – bassokitara, taustalaulu
*Nicko McBrain – rummut

## Lähteet
Jauhopunkki

**Jauhopunkki** (*Acarus siro*) on kääpiöpunkkien (*Astigmata*) lahkoon kuuluva tuholainen. Se on noin 0,3– 0,7&nbsp;mm pitkä, väriltään vaalea ja karvainen. Jauhopunkki on hidasliikkeinen ja sillä on neljä paria punertavia raajoja. Jauhopunkki elää vilja- ja siemenvarastoissa ja syö muun muassa viljassa, viljatuotteissa, rehuissa ja kuivatuissa hedelmissä kasvavia homesieniä. Jauhopunkin pilaamissa jauhoissa voi olla äitelä maku ja haju ja sellaisen syöminen voi aiheuttaa myrkytysoireita.

## Aiheesta muualla
*Hyönteismaailma: Jauhopunkki (''Acarus siro'')  Oy Transmeri Ab
*Rentokil: Jauhopunkki (''Acarus siro'') 
*UniProt, Taxonomy: Acarus siro 
*Pherobase: Semiochemicals of Acarus siro, the Flour mite 
*Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Acarus siro (flour mite)
John Archer

**John Archer** (10. elokuuta 1921 – 29. heinäkuuta 1997) oli brittiläinen pikajuoksija ja olympiamitalisti.

Archer voitti Oslon EM-kilpailuissa 1946 kultaa 100 metrin juoksussa ajalla 10,6&nbsp;s. Hän juoksi viimeisen osuuden 4 × 100 metrin viestijuoksussa, jossa Britannian joukkue sijoittui viidenneksi ajalla 42,4&nbsp;s. Lontoon 1948 olympialaisissa hän sai hopeaa viestissä, jossa hän juoksi avausosuuden. Britannian loppuaika oli 41,3&nbsp;s. Yhdysvallat tuli maaliin 0,7 sekuntia nopeampana mutta hylättiin vaihtorikkeen vuoksi, ja Yhdysvaltain virallisesta vastalauseesta huolimatta palkintojenjako pidettiin ja briteille jaettiin kultamitalit. Kolme päivää myöhemmin kilpailua filmeiltä tarkastellut jury hyväksyi kuitenkin vastalauseen, joten Archer ja muut britit joutuivat luopumaan kultamitaleistaan.

## Lähteet
* 
* 
*
Ragnar Lundberg

**Ragnar ”Ragge” Torsten Lundberg** (22. syyskuuta 1924 Madesjö, Ruotsi – 10. heinäkuuta 2011 Kalmar, Ruotsi) oli ruotsalainen seiväshyppääjä ja pika-aitajuoksija.

Lundberg sijoittui Lontoon 1948 olympialaisissa päälajissaan seiväshypyssä viidenneksi tuloksella 410&nbsp;cm. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän voitti seiväshypyssä kultaa tuloksella 430&nbsp;cm ja sai 110 metrin aitajuoksussa hopeaa ajalla 14,7&nbsp;s. Tämän jälkeen hän keskittyi jälleen seiväshyppyyn ja saavutti Helsingin 1952 olympialaisissa parhaana eurooppalaisena pronssia tuloksella 440&nbsp;cm. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän saavutti hopeaa samalla tuloksella (440&nbsp;cm) voittajan, suomalaisen Eeles Landströmin kanssa. Melbournen 1956 olympialaisissa Lundberg sijoittui viidenneksi tuloksella 425&nbsp;cm ja Tukholman EM-kilpailuissa 1958 kymmenenneksi tuloksella 420&nbsp;cm.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Aleksejevka

**Aleksejevka** () on kaupunki Belgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Doniin laskevan Tihaja Sosna -joen rannalla 306 kilometriä Belgorodista itään. Kaupunki on Aleksejevkan piirin keskus. Sen läpi kulkee Liskin ja Valuikin välinen rautatie (Aleksejevkan asema). Asukkaita on 39&nbsp;000 henkeä (vuonna 2010).

Aleksejevkan kylä tunnetaan vuodesta 1685 lähtien. Vuonna 1829 paikallinen maaorja keksi tavan puristaa auringonkukkaöljyä, ja vuonna 1833 kylään perustettiin Venäjän ensimmäinen öljynpuristamo. 1800-luvun lopussa Aleksejevka oli väkiluvultaan Venäjän suurimpia kyliä. Vuonna 1954 siitä tuli kaupunki. Nykyään kaupungissa on elintarvike- ja koneenrakennusteollisuutta.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Aleksejevkan kaupungin sivusto
Luettelo poliittisista syistä Suomessa vangituista kansanedustajista

Tämä on **luettelo Suomessa poliittisista syistä vangituista entisistä, istuvista ja tulevista kansanedustajista**.

## Autonomian aikana majesteettirikoksesta vangitut tai Siperiaan karkotetut

## Vuonna 1918 vangitut ja teloitetut istuvat ja entiset kansanedustajat
### Vuonna 1918 teloitetut

### Vankileirillä kuolleet

### Muut vuonna 1918 vangitut kansanedustajat

## Itsenäisessä Suomessa poliittisista syistä vangitut entiset, istuvat ja tulevat kansanedustajat

### Vuonna [[1923]] vangitut [[Suomen sosialistinen työväenpuolue|Suomen sosialistisen työväenpuolueen]] kansanedustajat

### Muut

## Katso myös
* Luettelo Venäjällä poliittisista syistä vangituista suomalaisista kansanedustajista
* Sotasyyllisiksi tuomitut

## Lähteet