open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Robert von Greim

**Robert Ritter von Greim** (22. kesäkuuta 1892 – 24. toukokuuta 1945) oli saksalainen marsalkka, lentäjä, armeijan upseeri ja Saksan ilmavoimien (Luftwaffen) viimeinen komentaja toisen maailmansodan aikana. 

Greim oli syntynyt Bayreuthissa, baijerilaisen santarmikapteenin poikana. Hän oli armeijan kadetti ennen ensimmäistä maailmansotaa ja palveli tykistössä ennen kuin hänet siirrettiin Saksan ilmavoimiin yksikköön (Fliegertruppe) 1915. Hän lensi muun muassa Punaisen paronin, Manfred von Richthofenin laivueessa. Greim ammuttiin alas kerran, mutta hän selvisi pakkolaskusta. Sodan lopussa hänellä oli useita kunniamerkkejä ja 28 ilmavoittoa. Greim nimitettiin ritariksi, jolloin hän lisäsi nimeensä Ritter von -liitteen (). Ritter von Greim siirtyi pian Kiinaan kouluttamaan maan ilmavoimia Tšiang Kai-šekin hallinnolle. Vuonna 1933 Hermann Göring pyysi häntä rakentamaan Saksan ilmavoimia, ja 1934 von Greim nimitettiin ensimmäisen lentäjäkoulun komentajaksi. Koulun toiminta tosin oli salaista Versailles’n rauhansopimuksen takia. 

Toisen maailmansodan alussa von Greim sai komentoonsa lentolaivaston ja hän osallistui Puolan, Norjan, Yhdistyneen kuningaskunnan ja operaatio Barbarossan ilmataisteluihin. Adolf Hitler palkitsi von Greimin rautaristin ritariristillä miekoin ja tammenlehvin, joka teki hänestä yhden arvostetuimmista natsi-Saksan upseereista. Myöhään vuonna 1942 hänen poikansa Hubert Greimin pommikone ammuttiin alas Tunisiassa, ja tämä vietti loppusotansa yhdysvaltalaisella sotavankileirillä. Kurskin taistelussa von Greimin lentokoneet kunnostautuivat niin hyvin, että ne toivat hänelle miekat rautaristiin. Sodan loppuvaiheessa 25. huhtikuuta 1945 von Greim ja hänen rakastajattarensa Hanna Reitsch lensivät saarrettuun Berliiniin. He tapasivat Hitlerin Führerbunkerissa, jossa von Greim ylennettiin sotamarsalkaksi, ja hänet nimitettiin myös petturuudesta syytetyn Hermann Göringin tilalle uudeksi Luftwaffen ylipäälliköksi. Von Greim ja Reitsch onnistuivat vielä lentämään pois Berliinistä, mutta joutuivat Salzburgissa yhdysvaltalaisten vangeiksi. Ritter von Greim tappoi itsensä syanidilla 24. toukokuuta Salzburgissa sotasairaalassa, jossa häntä hoidettiin Berliiniin laskeutumisessa saamiensa vammojen takia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Muumio: Lohikäärmekeisarin hauta

**Muumio: Lohikäärmekeisarin hauta** () on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut kolmas ja viimeinen osa Stephen Sommersin aloittamasta ''Muumio''-trilogiasta. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 1. elokuuta 2008. ja Suomessa 8. elokuuta 2008. Rachel Weisziä ei nähdä elokuvassa juuri syntyneen poikansa vuoksi.

## Juoni

Brendan Fraser palaa elokuvassa löytöretkeilijä Rick O'Connellina kamppaillakseen henkiin herännyttä Qin-keisaria (Jet Li) vastaan, joka johtaa O'Connellin katakombeista Kiinan Himalajalle.

Rick joutuu seikkailuun poikansa Alexin, (Luke Ford), vaimonsa Evelynin (Maria Bello) ja Evelynin veljen, Jonathanin (John Hannah) kanssa. Mukaan liittyvät myös Alexin kautta Lin (Isabella Leong) ja tämän äiti Zi Yuan (Michelle Yeoh), joka on kuolematon noita. Keisari konsultoi Zi Yuania saavuttaakseen kuolemattomuuden, mutta Zi kiroaa tämän terrakottapatsaaksi. 

## Näyttelijät

## Lähteet
Gustav Wagner

**Gustav Franz Wagner** (18. heinäkuuta 1911 Wien, Itävalta – lokakuu 1980 Itabia, Brasilia) oli SS-upseeri ja Sobibórin keskitysleirin varapäällikkö Puolassa, missä yli 200&nbsp;000 ihmistä kaasutettiin Operaatio Reinhardin aikana.

Sodan jälkeen hänet tuomittiin Nürnbergin oikeudenkäynneissä poissaolevana kuolemaan, mutta hän pakeni toisen natsisotarikollisen Franz Stanglin kanssa Brasiliaan. Wagnerille myönnettiin vuonna 1950 Brasiliassa pysyvä turvapaikka, ja hän asui siellä Günther Mendel -nimisenä pidätykseensä 30. toukokuuta 1978. Luovutuspyyntöjä tuli Israelista, Itävallasta (jonka kansalainen Wagner oli ollut) ja Puolasta, mutta Brasilian viranomaiset torjuivat pyynnöt. 22. toukokuuta 1979 Brasilian korkein oikeus hylkäsi myös Länsi-Saksan luovutuspyynnön. BBC haastatteli Wagneria 1979, eikä hän ilmaissut lainkaan katumusta sodan aikaisista teoistaan. Lakimiehensä mukaan Wagner teki itsemurhan lokakuussa 1980. Hän oli ilmeisesti työntänyt veitsen rintaansa. 

## Lähteet
James Stirling (arkkitehti)

**James Frazer Stirling** (22. huhtikuuta 1926 Glasgow – 25. kesäkuuta 1992 Lontoo) oli brittiläinen arkkitehti. Hän oli yksi huomattavimmista postmodernismin arkkitehdeista.

Stirling opiskeli vuodesta 1945 vuoteen 1950 arkkitehtuuria Liverpoolin yliopistossa. Vuonna 1956 hän perusti yhdessä James Gowanin kanssa arkkitehtitoimisto Stirling & Gowanin. Kaksikon tiet erosivat vuonna 1963. Vuonna 1971 Michael Wilfordista tuli toimiston osakas. Wilford oli työskennellyt toimistossa jo vuodesta 1960 lähtien. Stirlingin kuoltua vuonna 1992 Wilford otti arkkitehtitoimiston ohjat käsiinsä.

Stirlingin maine oli 1970-luvulle tultaessa jo vakiintunut, mutta Britanniassa hän ei juurikaan saanut työtehtäviä. Niinpä hän alkoi laajentaa repertuaariaan teräksen ja betonielementtien käyttöön. Hän käytti niitä Skotlannin Andrewsin yliopiston ja Runcornin asuntolan (Cheshire, Englanti) rakennuksissa, mutta joutui silti ensi sijassa suuntautumaan ulkomaille, 198-luvulla erityisesti Yhdysvaltoihin. Näissä töissä hän kiinnitti suurta huomiota uusien rakennusten sopeuttamiseen entisten joukkoon. 

Stirlingille myönnettiin vuonna 1978 Alvar Aalto -mitali. Yhden maailman arvostetuimmista arkkitehtipalkinnoista, Pritzker-palkinnon, Stirling sai vuonna 1981. Hänet lyötiin ritariksi vuonna 1992.

## Töitä
* Leicesterin yliopiston teknillisen tiedekunnan rakennus, Leicester (1959–1963)
* Cambridgen yliopiston historian tiedekunnan kirjasto, Cambridge (1964–1967)
* Neue Staatsgalerie ja Kammertheater, Stuttgart (1979–1984)
* Harvardin yliopiston Arthur M. Sackler Museum, Cambridge (1979–1985)
* Tate Gallery, Liverpool (1984–1988)
* Staatliche Hochschule für Musik und Darstellende Kunst, Stuttgart (1993–1994)

## Lähteet
Rob Krier

**Rob Krier** (oikealta nimeltään *Robert Krier*, 10. kesäkuuta 1938 Grevenmacher – 2023) oli luxemburgilainen arkkitehti, kaupunkisuunnittelija ja kuvanveistäjä. 

Krier opiskeli arkkitehtuuria Münchenin teknillisessä yliopistossa 1959–1964. Valmistuttuaan hän työskenteli Oswald Mathias Ungersin kanssa Kölnissä ja Berliinissä vuosina 1965–1966 sekä Frei Otton kanssa Berliinissä ja Stuttgartissa 1966–1970. Vuodesta 1973 vuoteen 1975 Krier oli Stuttgartin yliopiston arkkitehtuurin opettajana. Vuosina 1976–1998 hän oli arkkitehtuurin professorina Wienin teknillisessä yliopistossa. Oman arkkitehtitoimistonsa Krier perusti vuonna 1976 ja piti sitä vuoteen 1994 saakka. Sen jälkeen hän suunnitteli muun muassa yhdessä saksalaisen Christoph Kohlin kanssa.

## Lähteet
Norberto Rivera Carrera

**Norberto Rivera Carrera** (s. 6. kesäkuuta 1942) on meksikolainen katolisen kirkon kardinaali. Kardinaalina hän on toiminut vuodesta 1998 ja Méxicon arkkipiispana vuodesta 1995. 

Nuoruudessaan Carrera on opiskellut muun muassa filosofiaa ja teologiaa paikallisessa pappisseminaarissa ja myöhemmin myös Roomassa. Kyseisessä kaupungissa hän sai myös pappisvihkimyksensä vuonna 1966 paavi Paavali VI:lta. Myöhemmin hän palasi kotiseudulleen seminaarin opettajaksi, ja 1985 silloinen paavi Johannes Paavali II kohotti hänet Tehuacánin piispaksi. 

Vuoden 2005 konklaavissa Carrera mainittiin yhtenä mahdollisena paavikandidaattina, mutta hän ei tullut valituksi. Hän osallistui kardinaalin asemassa uuden paavin valintaan, ja lopulta konklaavi päätyi saksalaiseen Joseph Ratzingeriin, joka otti paavilliseksi nimekseen Benedictus XVI:n.
Hans-Georg von Friedeburg

**Hans-Georg von Friedeburg** (15. heinäkuuta 1895 – 23. toukokuuta 1945) oli amiraali, natsi-Saksan sukellusvenelaivaston sijaiskomentaja ja Kriegsmarinen viimeinen päällikkö.

Huolimatta juutalaisesta isoäidistään, Friedeburg oli varhainen natsien kannattaja, ja Heinrich Himmler suojeli häntä mahdollisilta juutalaisvastaisilta toimilta. Friedeburg teki lupaavan uran laivastossa ensimmäisen maailmansodan jälkeen, ja hänet nimitettiin natsien U-sukellusvenelaivaston sijaiskomentajaksi syyskuussa 1941. Hän valvoi U-veneiden harjoittelua ja sukellusvenetukikohtia Ranskassa ja järjesteli myöhemmin U-veneiden vartiolinjoja Keski-Atlantille, jossa niiden oli tarkoitus etsiä ja tuhota liittoutuneiden saattueita. Hänet ylennettiin vara-amiraaliksi vuonna 1942. Friedeburg sai U-venelaivaston komennukseensa seuraavan vuoden helmikuussa. Hänet palkittiin ritariristillä 17. tammikuuta 1945. Hän seurasi Karl Dönitziä Kriegesmarinen komentajana, kun tästä tuli Saksan valtakunnanpresidentti Adolf Hitlerin itsemurhan jälkeen (kuten Hitlerin testamentissa määrättiin). Friedeburg ylennettiin kenraaliamiraaliksi 1. toukokuuta 1945.

Friedeburg sai käskyn Dönitziltä varhain toukokuussa 1945 neuvotella liittoutuneiden kanssa. Hän saapui kenraali Bernard Montgomeryn päämajaan Lüneburgissa Saksassa 2. toukokuuta, ja allekirjoitti virallisen asiakirjan antautumisesta koko Saksan laivaston, saksalaisten johtajien ja joukkojen puolesta Pohjois-Euroopassa. Antautuminen tuli voimaan keskiyöllä 8.–9. toukokuuta 1945. 

23. toukokuuta 1945 liittoutuneet ilmoittivat Friedeburgille, että hänet pidätetään sotavankina muiden Saksan korkeimman sotilasjohdon upseerien lailla. Hän teki itsemurhan ottamalla myrkkyä vielä samana päivänä.

## Lähteet
Wolf Roth

**Wolf Roth** (s. 22. elokuuta 1945 Torgau, Saksin osavaltio, Itä-Saksa) on saksalainen pitkänlinjan näyttelijä, joka on näytellyt mm. sarjoissa Kettu, Kahden keikka, Siska ja Derrick. 

Roth on naimisissa Barbara Mayn kanssa. Heillä on yksi poika.

## Lähteet
### Yleiset lähteet
* Deutsches Bühnenjahrbuch 1968 und 1969 (de)

### Viitteet
Gunnel Lindblom

**Gunnel Märtha Ingegerd Lindblom** (18. joulukuuta 1931 Göteborg – 24. tammikuuta 2021) oli ruotsalainen näyttelijä ja ohjaaja. Lindblom näytteli monissa Ingmar Bergmanin elokuvissa. Elokuvien lisäksi Lindblom näytteli myös teatterissa sekä televisiossa.

Kuninkaallisessa draamateatteri Dramatenissa Tukholmassa hän ohjasi yli 20 näytelmää. Myös Ruotsin kansallisessa tv-yhtiö SVT:ssä Lindblom ohjasi lukuisia näytelmiä.

Lindblom oli kaksi kertaa naimisissa ja hänellä on kolme lasta. 

## Valikoitu filmografia

* ''Seitsemäs sinetti'' (1957)
* *[[Mansikkapaikka]]* (1957)
* *[[Neidonlähde]]* (1960)
* ''Talven valoa'' (1962)
* ''Hiljaisuus'' (1963)
* ''Kohtauksia eräästä avioliitosta'' (1973)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gunnel Lindblom Ingmar Bergman -sivustolla 
*
Oumar Kalabane

**Oumar Kalabane** (synt. 8. huhtikuuta 1981, Conakry , Guinea) on guinealainen jalkapalloilija, joka pelasi urallansa Tunisian, Ranskan, Turkin ja Azerbaidžanin pääsarjoissa sekä joissakin alemmissa sarjoissa.

Kalabane edusti Guineaa Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2006 ja 2008. Jälkimmäisessä turnauksessa hän teki joukkueen avausottelussa maalin Ghaanaa vastaan.

## Lähteet
* 
*
Kéné Ndoye

**Kéné Ndoye** (20. marraskuuta 1978 – 13. helmikuuta 2023) oli senegalilainen yleisurheilija, jonka päälaji oli kolmiloikka.

Ndoye voitti Afrikan-mestaruuskilpailuissa Yaoundéssa 1996 kultaa kolmiloikassa ja pronssia pituushypyssä. Kaksi vuotta myöhemmin Dakarin Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän sai pronssia kolmiloikassa. Hän oli samassa lajissa kolmas myös Johannesburgin Afrikan kisoissa 1999, mutta karsiutui saman vuoden Sevillan MM-kisoissa tuloksella 13,90. Seuraavana vuonna hän voitti Alger'ssa Afrikan-mestaruuden pituushypyssä ja sijoittui kolmiloikassa kolmanneksi, mutta karsiutui Sydneyn olympialaisissa loikittuaan 13,94. Vuonna 2002 hän sai Radésin Afrikan-mestaruuskisoissa hopeaa kolmiloikassa ja pituushypyssä sekä pronssia 100&nbsp;metrin aitajuoksussa.

Ndoye sai kolmiloikan MM-pronssia Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 tuloksella 14,72. Myöhemmin samana vuonna hän voitti samassa lajissa kultaa Abujan Afrikan kisoissa, sijoittui Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa kymmenenneksi ja  kahdeksanneksi. Ndoye karsiutui Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 kolmiloikassa. Hän voitti samana vuonna Afrikan-mestaruuskisoissa kultaa pituushypyssä tuloksella 664 ja hopeaa kolmiloikassa. Ateenan olympialaisissa hän karsiutui pituushypyssä ja sijoittui kolmiloikassa neljänneksitoista. Seuraavana vuonna hän loikki Helsingin MM-kisoissa kuudenneksi. Ndoye karsiutui Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 2006 kolmiloikassa ja voitti myöhemmin samana vuonna hopeaa Bambousin Afrikan-mestaruuskisoissa sekä pituushypyssä että kolmiloikassa.

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 100 metrin aitajuoksu: 13,79 (2002)
* Pituushyppy: 664 (2004)
* Kolmiloikka: 15,00 (2004)

## Lähteet
Wayne’s World

**Wayne’s World** on Mike Myersin käsikirjoittama komediaelokuva, jossa hän myös näyttelee toista nimiosaa. Vuonna 1992 ensi-iltansa saanut elokuva kertoo kaveruksista Waynestä ja Garthista, jotka kuvaavat kellarissa ohjelmaansa *Wayne’s World*. Elokuva sai myös jatko-osan *[[Wayne’s World 2]]*. Elokuvan ohjauksesta vastasi Penelope Spheeris.

Elokuva pohjautuu Saturday Night Livessä esitettyyn samannimiseen sketsiin. Elokuvassa on useita cameo-rooleja, mm. Meat Loaf ja Alice Cooper. Elokuvassa esiintyy myös Robert Patrick, joka parodioi rooliaan elokuvassa *[[Terminator 2]]*. Vuonna 1993 elokuvan pohjalta tehtiin videopeli NES:lle, SNES:lle, Sega Mega Drivelle ja Game Boylle.

## Juoni

Elokuva kertoo kahdesta nuoresta kaveruksesta, jotka kuvaavat omaa tv-show'taan kellarissa. Poikien elämä on helppoa ja koulun lomassa he vain lorvailevat. Kaikkien yllätyksesi eräs tuottaja, Benjamin Kane näkee poikien lähetyksen. Kane kiinnostuu ohjelmasta oitis ja ehdottaa pojille sopimusta. Empimättä pojat suostuvat ja Wayne saa jopa kauniin Cassandran ihastumaan häneen. Kuitenkin bisnesmaailmassa meno on vaikeampaa ja totisempaa kuin omassa kellarissa.

## Näyttelijät

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Olavi Similä sanoo elokuvaa ratkiriemukkaaksi kohellukseksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.

## Lähteet
Lehtonoidanlukko

**Lehtonoidanlukko** (*Botrypus virginianus*) kuuluu isonoidanlukkojen (*Botrypus*) sukuun ja käärmeenkielikasvien heimoon. Aiemmin sen ajateltiin kuuluvan noidanlukkojen (*Botrychium*) sukuun. Se on pääasiassa Euraasian ja Pohjois-Amerikan lauhkeilla vyöhykkeillä tavattava saniaislaji. Suomessa se on erittäin uhanalainen ja rauhoitettu laji.

## Ulkonäkö ja koko

Lehtonoidanlukko on suurin Suomessa tavattavista noidanlukoista. Sillä on mehevä juurakko, josta nousee itiöitä levittävä, 20–50 cm korkeaksi kasvava lehtivarsi. Steriilit yksilöt jäävät pienemmiksi. Lehdet ovat pehmeät ja kellanvihreät. Leveän kolmiomainen, 2–3 kertaa parilehdykkäinen ja lähes ruoditon lehtilapa jakaantuu lehtivarren puolivälissä. Itiöpesäkkeistö on kapean kartiomainen, monihaarainen ja pitkäperäinen. Kaikkiin yksilöihin ei kehity itiöpesäkkeistöä. Suomessa lehtonoidanlukon itiöt kypsyvät heinä-elokuussa. Lehtonoidanlukon lehtilapa muistuttaa erehdyttävästi koiranputkea (*Anthriscus sylvestris*). 

## Levinneisyys
Lehtonoidanlukkoa tavataan laajalla alueella pohjoisen pallonpuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä, mutta sen esiintymisalue on laikukkainen. Lajin pääesiintymisalue on Pohjois-Amerikassa, jossa sitä kasvaa mantereen itä-, keski- ja pohjoisosissa. Euroopassa lajia tavataan kapealla vyöhykkeellä Alppien ja Karpaattien välisellä alueella, ja sieltä edelleen Puolaan, Pohjois-Ukrainaan ja Luoteis-Venäjälle. Pohjoismaissa lehtonoidanlukkoa tavataan ainoastaan Suomesta ja Ruotsista. Euroopasta levinneisyysalue jatkuu Keski-Siperiaan saakka. Paikoitellen sitä tavataan myös muualta Aasiassa, muun muassa Japanissa.  Suomessa lehtonoidanlukon esiintymisalue on kaksijakoinen. Sitä tavataan toisaalta Varsinais-Suomen ja Länsi-Uudenmaan kalkkialueilta ja toisaalta Perämeren alueelta aina Rovaniemelle saakka. Laji on kaikkialla harvinainen. Ahvenanmaalta laji lienee kadonnut.

## Elinympäristö
Lehtonoidanlukko on kalkinvaatija. Se kasvaa varjoisissa ja puoliavoimissa lehdoissa ja kuusivaltaisissa rehevissä metsissä. Sitä tavataan myös vanhojen kalkkikuoppien reunamilla. Laji ilmeisesti vaatii uusiutuakseen myrskytuhoja, metsäpaloja tai jopa metsänhakkuita. Lehtonoidanlukko on harvinaistunut pellonraivauksen, voimakkaan metsänhoidon ja kalkinlouhinnan seurauksena. 

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
* Ryttäri, Terhi: *Lehtonoidanlukko*. Teoksessa *Uhanalaiset kasvimme*. Toim. Ryttäri, Terhi & Kettunen, Taina. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 85–86.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2010: Lehtonoidanlukon levinneisyys Suomessa
* Pohjolan kasvien pauloissa: Botrypus virginianus - lehtonoidanlukko
* USDA (myös kuvia)
Marion Dewar

**Marion Dewar** CM (17. helmikuuta 1928 – 15. syyskuuta 2008) oli kanadalainen Uuden demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Ottawan pormestarina vuosina 1978–1985 ja Kanadan parlamentin jäsenenä vuosina 1986–1988.

Dewar syntyi Montréalissa ja kouluttautui sairaanhoitajaksi. Hän meni vuonna 1951 naimisiin puolisonsa Kenin kanssa, ja hänellä oli viisi lasta, joista Paul Dewar tuli vuoden 2006 vaaleissa valituksi parlamentin jäseneksi.

Dewarista tehtiin vuonna 2002 Order of Canadan jäsen.
Identtiset kaksoset (elokuva)

**Identtiset kaksoset** () on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Elokuvan pääosissa nähdään Arnold Schwarzenegger ja Danny DeVito.

## Juoni

Julius Benedict (Arnold Schwarzenegger) on geneettisen laboratorion kokeessa jalostettu huippuihminen. Hän saa tietoonsa, että hänellä on kaksoisveli. Hän ei ole ikinä tavannut veljeään ja lähteekin häntä etsimään suureen kaupunkiin. Veljeksi paljastuu Vincent Benedict (Danny DeVito), joka on gangstereille veloissa. Aluksi lihavampi veli ei voi sietää Juliusta, mutta Julius jatkaa kanssakäymistä ja veljekset ystävystyvät. Tämän seurauksena kaksikko lähtee etsimään äitiään. Apunaan kaksosilla on äidinhakureissussa kaksi naista, joista toinen on Vincentin naisystävä ja tämän sisko, joka rakastuu Juliukseen.

## Näyttelijät

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Esko Rautakorpi piti elokuvaa toteutukseltaan yhtä hulvattomana kuin juoneltaan ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

## Lähteet
Pieter Bourke

**Pieter Bourke** on australialainen muusikko ja säveltäjä, joka on toiminut pääasiassa elektronisen musiikin parissa. Bourke on tehnyt yhteistyötä muun muassa Dead Can Dance -yhtyeen ja sen entisen jäsenen Lisa Gerrardin kanssa. Bourke on myös saavuttanut mainetta yhteistyöstään australialaisen David Thrussellin kanssa, jonka kanssa Bourke on tehnyt musiikkia yhtyeissä Snog ja Soma.

Pieter Bourke ja Lisa Gerrard ovat myös saavuttaneet kaksi parhaan musiikin Golden Globe -ehdokkuutta. Ensimmäisen he saivat elokuvasta *[[The Insider – sisäpiirissä]]* vuonna 2000 ja toisen elokuvasta *[[Ali (elokuva)|Ali]]* vuonna 2002.

## Lähteet

*
*
* 

### Viitteet
Jean Bobet

**Jean Bobet** (22. helmikuuta 1930 – 29. heinäkuuta 2022) oli ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän voitti Pariisi–Nizza-ajon vuonna 1955.

Bobet syntyi Saint-Méen-le-Grandissa.

## Lähteet
Hommell

**Hommell** on ranskalainen autonvalmistaja, joka aloitti toimintansa vuonna 1990. Sen Perusti Michel Hommell. Tehtaan automallit olivat  Hommell Berlinette, Berlinette RS ja avomalli Barquette.

## Aiheesta muualla
*Michel Hommellin ''Manoir de l'Automobile''
Kokin-wakashū

**Kokin-wakashū** (, "muinaisen ja nykyajan waka-kokoelma"), lyhennetty usein **Kokin-shū** (), on japanilainen varhainen Heian-kauden waka-runojen keisarillinen antologia. Sen pani alulle keisari Uda (hallitsi 887–897) ja sen tilasi hänen poikansa keisari Daigo (hallitsi 897–930) noin vuonna 905. Sen valmis muoto on noin vuodelta 920, vaikka useiden historiallisten lähteiden mukaan viimeinen runo lisättiinkin kokoelmaan vuonna 914. Antologian kokoajat olivat neljä hovirunoilijaa: tehtävän johtaja Ki no Tsurayuki, Ki no Tomonori (joka kuoli ennen teoksen valmistumista), Ōshikōchi Mitsune ja Mibu no Tadamine. 

## Merkitys
*Kokin-shū* on ensimmäinen 21:stä keisarin pyynnöstä kootusta japanilaisen runouden kokoelmasta (). Se oli aikansa runouden vaikutusvaltaisin teos, joka säänteli japanilaisen runouden muotoa aina 1800-luvun loppuun saakka. Se oli ensimmäinen antologia, joka jakautui vuodenaika- ja rakkausrunoihin. *Kokin-shūn* aloittama vuodenaikarunojen johtoasema jatkuu nykyäänkin haiku-perinteessä. 

Ki no Tsurayukin japaninkieliset alkusanat merkitsivät myös japanilaisen kirjallisuuskritiikin alkua, erillisenä ajan kirjallisuuspiireissä yleisemmästä kiinankielisestä poetiikasta (antologiassa oli myös perinteinen kiinalainen Ki no Tomonorin kirjoittama esipuhe). Ajatus sekä vanhojen että uusien runojen sisällyttämisestä kokoelmaan oli toinen merkittävä keksintö, joka otettiin myöhemmin laajalti käyttöön muissa teoksissa, sekä proosassa että runoudessa. *Kokin-shūn* runot järjestettiin ajan mukaan; esimerkiksi rakkausrunot, jotka olivat monien eri runoilijoiden eri aikoina kirjoittamia runoja, järjestettiin niin, että lukija ymmärtäisi niiden kuvaavan hovissa tapahtuvan rakkausjutun etenemistä ja tapahtumia. Yhden runon assosiointi toiseen on tehnyt antologiasta renga- ja haikai-runoperinteiden esiäidin.

## Rakenne
Kokoelman runojen tarkasta määrästä on kiistaa. Internet-versiossa on 1&nbsp;111 runoa. Kokoelma jakautuu kahteenkymmeneen osaan, mikä heijastelee vanhempia teoksia, kuten *[[Man'yōshū]]ta*, ja erilaisia kiinalaisia antologioita. Aiheiden järjestely kuitenkin eroaa kaikista varhaisimmista malleista. Sitä seurasivat kaikki myöhemmät viralliset kokoelmat, vaikka jotkin niistä, kuten *[[Kin'yō-wakashū]]* ja *[[Shika-wakashū]]*, koostuvat vain kymmenestä osasta. 

Seuraavassa taulukossa *Kokin-shūn* kappaleista on niiden japaninkieliset nimet, niiden modernit lukutavat ja niiden suomenkieliset käännökset.

Kokoajat liittivät jokaiseen runoon sen tekijän nimen ja runon aiheen () tai inspiraation, jos mahdollista. Merkittäviä *Kokin-shūn* runoilijoita olivat Ariwara no Narihira, Ono no Komachi, Henjō ja Fujiwara no Okikaze, kokoajien lisäksi. Pääsy mihinkään keisarilliseen kokoelmaan, ja erityisesti *Kokin-shūhun*, oli suuri kunnia.

## Lähteet
M/S Ship I

**M/S ''Ship I*** oli vuonna [[1975]] rakennettu 177,2-metrinen [[junalautta]]. Laivan rakensi Rickmers Rhederei GmbH Rickmers Werftin telakka [[Bremerhaven]]issa [[Saksa]]ssa. Alun perin alus oli nimeltään *Railship I*. Alus romutettiin syyskuussa [[2001]] [[Alang]]issa [[Intia]]ssa. 

== Käyttöhistoria ==

Alus laskettiin vesille 6. syyskuuta 1974 ja 10. helmikuuta 1975 alus sai nimen *Railship I*. Seuraavana päivänä alus luovutettiin Partenreederei m.s. "Railship I":n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Saksan lipun alle. Kotipaikaksi tuli [[Lyypekki]]. *Railship I* aloitti 15. helmikuuta liikennöinin junalauttana Saksan [[Travemünde]]n ja Suomen [[Hanko|Hangon]] välillä. Elokuussa 1979 alus oli pidennettävänä 27,18 metrillä A.G. Weserin telakalla [[Bremen]]issä Saksassa. [[Railship|Railship Oy AB]] osti aluksen 5. huhtikuuta 1994 ja rekisteröi sen Suomen lipun alle. Kotipaikaksi tuli Hanko. Vuonna 1995 alus siirtyi Travemünden ja [[Turku|Turun]] välille. Heinäkuussa 2001 Blue Admiral Group Ltd. osti aluksen ja rekisteröi sen *Ship I* -nimisenä Komorien lipun alle. *Ship I* saapui [[Alang]]iin Intiaan romutettavaksi 1. syyskuuta 2001.

== Katso myös ==

*[[M/S Baltijsk|M/S *Baltijsk*]]
*[[M/S Runner|M/S *Runner*]]

== Lähteet ==



== Aiheesta muualla ==
*[http://www.faktaomfartyg.se/railship_I_1975.htm Fakta om Fartyg – M/S *Railship I'']
Henri Cornet

**Henri Cornet** (4. elokuuta 1884 – 18. maaliskuuta 1941) oli ranskalainen maantiepyöräilijä, jonka uran merkittävin saavutus oli Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailun voitto vuonna 1904. Hän voitti 2&nbsp;388 kilometrin pituisen kilpailun keskinopeudella 24,292 km/h.

Cornet saavutti vielä kahdeksannen sijan vuonna 1908. Hän kilpaili Ranskan ympäriajossa viimeisen kerran vuonna 1912, jolloin hän sijoittui 28. sijalle.

Ranskan ympäriajon ulkopuolella Cornet voitti Paris-Roubaix'n 1906. Hän kuoli 56-vuotiaana.

## Lähteet
Annina Holmberg

**Annina Holmberg** (s. 1964 Helsinki) on suomalainen kirjailija. Hän on opiskellut kirjallisuutta ja teatterialaa. Holmberg on kirjoittanut nuortenkirjoja ja käsikirjoittanut muun muassa televisiosarjaa *[[Sydänten akatemia]]*. Lisäksi hän on tehnyt tv-kirjoituksia, konserttisanoituksia lapsille ja nuorille sekä näyttelyiden dramaturgioita. 

Hänen isänsä oli ohjaaja Kalle Holmberg ja äitinsä dramaturgi-ohjaaja Ritva Holmberg.

## Teoksia
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

Nimellä **Maria Kupias**:
* *Operaatio Aquamarina*, WSOY 2001
* *Operaatio Summertime*, WSOY 2002
* *Operaatio Uusikuu*, WSOY 2003
* *Operaatio Sirkus*, WSOY 2004
* *Operaatio Mistral*, WSOY 2005
* *Operaatio Hollywood*, WSOY 2006
* * Operaatio Hevoskuiskaaja*, WSOY 2007

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Annina Holmberg Suomen nuorisokirjailijoiden nettimatrikkelissa 
* Annina Holmberg Helsingin kaupunginkirjaston Sanojen ajassa 
* Annina Holmberg WSOY:n sivulla 
* Annina Holmberg Siltalan sivulla
* Irmeli Haapanen: Annina Holmberg vangitsee arjen taikaa. Turun Sanomat 19.10.1997.
* Milla Autio: ”Salama iskee, miekkailevat, kuolee”. Helsingin Sanomat 9.11.2006.
Panoz

**Panoz** on yhdysvaltalainen automerkki, jonka perusti vuonna 1989 Don Panoz.

## Malleja

*Panoz (AIV) Roadster
*Panoz Esperante
*Panoz GTR-1
 
## Aiheesta muualla

*Panoz Auto Development  
*Panoz Racing School
Al Lewis

**Al Lewis** (oik. **Albert Meister**, s. 30. huhtikuuta 1923 New York – 3. helmikuuta 2006 New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan ehkä parhaiten ”isoisän” roolista 1960-luvun televisiosarjassa *[[Me hirviöt (televisiosarja)|Me hirviöt]]*. Isoisän ulkonäkö oli saanut vaikutteitta Bela Lugosin 1930-luvulla esittämästä Draculasta. Hän oli aiemmin työskennellyt sirkuksessa, burleskissa ja vaudevillessä. Ennen esiintymisuraansa hän oli ollut myyjä, myymäläetsivä ja opettaja, ja hän oli suorittanut tohtorin tutkinnon lastenpsykologiassa Columbian yliopistossa 31-vuotiaana.  

*Me hirviöt* -sarjan päättymisen jälkeen hän perusti Greenwich Villageen *Grandpa's* -nimisen italialaisen ravintolan, mutta jatkoi esiintymistään television viihdesarjoissa. Vuonna 1998 hän asettui vihreiden ehdokkaaksi New Yorkin osavaltion kuvernööriksi kampanjoiden ankaria huumelakeja ja kuolemanrangaistusta vastaan ja sai yli 52 000 ääntä.  

Lewisin toinen jalka amputoitiin sydänleikkauksen komplikaatioiden takia vuonna 2003. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Daniel Stern (näyttelijä)

**Daniel Jacob Stern** (s. 28. elokuuta 1957 Bethseda, Maryland, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Sternin tunnetuimpia elokuvia ovat *[[Kaupunkicowboyt]]* ja *[[Yksin kotona]]*. Hän on näytellyt myös televisiossa ja off-Broadwaylla.

## Elämä ja ura
Sternin isä työskenteli presidentti Kennedyn ja presidentti Johnsonin hallinnoissa. Hänen äitinsä piti päivähoitolaa. Sternin veli on käsikirjoittaja David M. Stern.

Sternin ensimmäinen elokuva oli vuoden 1979 elokuva *[[Fillarijengi]]*. Hän on näytellyt myös useissa televisiosarjoissa sekä ääninäytellyt esimerkiksi sarjoissa *[[Kesä 68]]* ja *[[Dilbert (animaatiosarja)|Dilbert]]*. Vuonna 1993 Stern ohjasi ensimmäisen elokuvansa *[[Katapultti-Henry – vuoden tulokas]]*, jonka lisäksi hän on ohjannut *Kesä 68* -sarjan jaksoja. 

Stern työskentelee myös kuvanveistäjänä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Louis Trousselier

**Louis Trousselier** (29. kesäkuuta 1881 – 24. huhtikuuta 1939) oli ranskalainen maantiepyöräilijä, joka muistetaan parhaiten Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailun voitosta 1905. Hän voitti 2&nbsp;975 kilometrin pituisen kilpailun keskinopeudella 27,284 km/h. Hän sijoittui kolmanneksi 1906 ja voitti uransa aikana kaikkiaan toistakymmentä etappia.

Trousselier tuli tunnetuksi myös muista kilpailuista. Hän voitti muiden muassa Paris-Roubaix'n 1905 ja Bordeaux-Parisin 1908. 

Trousselier vetäytyi kilpa-ajosta juuri ensimmäisen maailmansodan alkuvaiheissa ja kuoli Pariisissa vuonna 1939.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Louis Trousselier -artikkeli velofilo.fr-sivustolla
René Pottier

**René Pottier** (5. kesäkuuta 1879 – 25. tammikuuta 1907) oli ranskalainen maantiepyöräilijä. Pottierin kuuluisin saavutus on vuoden 1906 Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailun voitto. Hän voitti 4&nbsp;637 kilometrin pituisen kilpailun keskinopeudella 24,463 km/h. Lisäksi hän oli muun muassa Bol d'Or -ajon voittaja samana vuonna.

Pottier teki itsemurhan hirttäytymällä 27-vuotiaana.

## Saavutuksia
*Ranskan ympäriajo:
**1905 toinen etapilla 2, kolmas etapilla 1
**1906 kokonaiskilpailun sekä etappien 2, 3, 4, 5 ja 13 voitto, toinen etapeilla 6, 11 ja 12, kolmas etapilla 8
*Bordeaux-Pariisi: 1903 amatöörien kilpailun voitto, 1905 ammattilaisten kilpailussa toinen
*Pariisi-Roubaix: 1905 toinen, 1906 kolmas
*Pariisi-Provins-Pariisi: 1904 voitto
*Bol d'Or -ajo, 24 tunnin kilpailu Vélodrome Buffalo'lla Pariisissa: 1906 voitto tuloksella 925,29 kilometriä

## Lähteet
*René Pottier Memoire du cyclisme -tietokannassa  

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*René Pottier -artikkeli velofilo.fr-blogissa
Johan Van Summeren

**Johan Van Summeren** (s. 4. helmikuuta 1981 Lommel) on belgialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2004–2016. Hän on Pariisi–Roubaix'n voittaja.

Van Summeren ajoi vuonna 2002 harjoittelijana Domo-Farm Frites -tallissa. Seuraavalla kaudella hän kilpaili 3. divisioonan Quick Step-Davitamon-Latexco -joukkueessa ja saavutti Hamiltonin MM-kilpailuissa hopeaa alle 23-vuotiaiden maantieajossa. Vuonna 2004 Van Summeren ajoi Relax-Bodysol -joukkueessa.

Vuosina 2005–2009 Van Summeren edusti Davitamon/Predictor/Silence-Lotto -joukkuetta. Vuonna 2005 hän sijoittui neljänneksi Tour Down Under -etappikilpailussa ja voitti seuraavana vuonna Britannian ympäriajon sprinttikilpailun. Syyskuussa 2007 Van Summeren voitti ProTour-sarjaan kuuluvan Puolan ympäriajon. Hän voitti lisäksi kilpailun seitsemännen etapin.

Van Summeren voitti Pariisi–Roubaix-klassikon vuonna 2011 karattuaan kärkiryhmästä 15 kilometriä ennen maalia. Hän sijoittui lisäksi vuonna 2008 kahdeksanneksi ja 2009 viidenneksi. Vuosina 2010–2014 hän edusti yhdysvaltalaista Garmin-joukkuetta ja viimeisinä ammattilaisvuosinaan 2015–2016 ranskalaista Ag2r-La Mondialea.

## Lähteet
*Johan Van Summeren trap-friis.dk-tietokannassa 
*Esittely cyclingarchives.com-sivustolla 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
Toonsylvania

**Toonsylvania** on yhdysvaltalaisen DreamWorksin vuonna 1998 tuottama 19-osainen animaatiosarja, joka palkittiin vuonna 1999 Golden Reel-palkinnolla. Se kertoo tohtori Vic Frankensteinista ja hänen apulaisestaan Igorista, jotka luovat erilaisia kokeita vaihtelevin tuloksin ja usein koomisin seurauksin. Toonsylvania oli myös poikkeuksellinen Steven Spielbergin tuottama animaatiosarja hahmojen suhteen, sillä suurimmaksi osaksi sarjaa siinä esiintyi samat hahmot, toisin kuin esimerkiksi Animaanisissa. Yksi sarjan keskeisimpiä teemoja oli muun muassa television kaukosäädin, jossa tuntui olevan joka jaksossa erilainen vika, jota Igor yritti korjata.

Suomessa sarjaa on esitetty Subilla helmikuussa 2009.

## Juoni

Sarja seuraa päähahmoa tri Vic Frankensteinia ja hänen apulaistaan Igoria, jotka tekevät erilaisia kokeita synkässä linnassa. Igor on usein sarjan aikana osoittanut olevansa kaksikosta se todellinen nero. Puolestaan tri Frankenstein ja heidän hirviönsä Phil osoittavat olevansa tyhmempiä, kuin he antavat ymmärtää.

## Äänirooleissa

## Aiheesta muualla
* Voice Chasers
Feldkirch

**Feldkirch** on kaupunki Vorarlbergin osavaltiossa, Itävallassa. Se on Itävallan läntisin kunta ja sijaitsee Sveitsin ja Liechtensteinin rajalla. Se on Vorarlbergin toiseksi suurin kaupunki Dornbirnin jälkeen. Vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 33&nbsp;862 asukasta. Sen pinta-ala on 34,3 neliökilometriä. Kaupungin väestötiheys on noin 990 asukasta neliökilometriä kohden.

Nykyisen Feldkirchin kaupungin alueella on sijainnut asutusta jo Rooman valtakunnan ajoilta lähtien. Varhaisin maininta Feldkirchistä kaupunkina on peräisin vuodelta 1218. Vuonna 1925 kaupunkiin liitettiin Levisin, Altenstadtin, Gisingenin, Nofelsin, Tostersin ja Tisisin kunnat.

Feldkirch on useiden itävaltalaisten instituutioiden kotipaikka. Kaupungin suurimpiin nähtävyyksiin lukeutuu sen hyvin säilynyt vanhakaupunki. Kaupungilla on ystävyyskaupunkitoimintaa Kanadan Whitbyn ja Saksan Sigmaringenin kanssa.

Feldkirchiläinen jääkiekkoseura VEU Feldkirch on saavuttanut menestystä niin Itävallan kuin Euroopankin tasolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin verkkosivusto
François Faber

**François Faber** (26. tammikuuta 1887 – 9. toukokuuta 1915) oli luxemburgilainen maantiepyöräilijä. Hän voitti vuonna 1909 Ranskan ympäriajon, johon oli osallistunut ensimmäistä kertaa jo 1906. Vuoden 1909 ympäriajon voitossa hänen keskinopeutensa oli 4&nbsp;497 kilometrin mittaisessa kilpailussa 28,658 kilometriä tunnissa.

Uransa aikana Faber voitti paitsi yhdeksäntoista Tour-etappia, myös kokonaiskilpailuja Pariisi-Brysselissä (1909), Bordeaux-Parisissa (1911), Paris-Toursissa (1909, 1910), Paris-Roubaix'ssa (1913) ja Lombardian ympäriajossa (1908).

28-vuotias Faber kuoli ensimmäisessä maailmansodassa ollessaan palvelemassa Muukalaislegioonassa Ranskassa.

## Lähteet
Wolfsberg (Kärnten)

**Wolfsberg** on kaupunki Kärntenin osavaltiossa, eteläisessä Itävallassa. Se sijaitsee Lavant-joen laaksossa. Kaupungin asukasluku on 25&nbsp;042 (2017). Varhaisin tunnettu maininta Wolfsbergistä on peräisin vuodelta 1007. Wolfsbergille myönnettiin kaupunginoikeudet vuonna 1331. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin verkkosivusto
Lucien Petit-Breton

**Lucien Petit-Breton** (oik. **Lucien Georges Mazan**; 18. lokakuuta 1882 – 20. joulukuuta 1917) oli ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän syntyi Loire-Atlantiquessa, Ranskassa, mutta muutti kuusivuotiaana vanhempineen Argentiinan pääkaupunkiin Buenos Airesiin.

Petit-Bretonin pyöräilyura alkoi hänen voitettuaan pyörän arpajaisissa. Hänen isänsä halusi poikansa tekevän "oikeita töitä", niinpä Lucien Mazan alkoi käyttää salanimeä Lucien Breton. Myöhemmin hän muutti nimen Petit-Bretoniksi, koska oli olemassa toinenkin Lucien Breton -niminen pyöräilijä.

Petit-Breton oli ensimmäinen Ranskan ympäriajon kahdesti voittanut kilpailija; hän voitti 4&nbsp;488 kilometrin pituisen kilpailun vuosina 1907–1908.

Petit-Breton voitti myös muita huomionarvoisia kilpailuja: Bol d'Orin (1904), Pariisi-Toursin (1906), Milano–San Remon (1907) ja Pariisi-Brysselin (1908). Hän kuoli 35-vuotiaana liikenneonnettomuudessa lähellä Troyesia Ranskassa palvellessaan armeijassa ensimmäisessä maailmansodassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Wolfsberg

**Wolfsberg** on useiden maantieteellisten paikkojen nimi.

* Wolfsberg, kaupunki Kärntenin osavaltiossa Itävallassa
* Wolfsberg im Schwarzautal, kunta Steiermarkin osavaltiossa Itävallassa
* Wolfsberg, kunta Thüringenin osavaltiossa Saksassa
* Wolfsberg, vuori Saksin osavaltiossa Saksassa.
Ismaël Bangoura

**Ismaël Bangoura** (s. 2. tammikuuta 1985 Conakry, Guinea) on guinealainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan liigassa pelaavaa Stade Rennes'tä. 

Bangoura oli mukana vuoden 2006 Afrikan mestaruus-kilpailuissa. Myös hänen veljensä Ousmane ja Sambégou ovat maajoukkuetason jalkapalloilijoita.

Seuratasolla Bangoura on pelannut Ranskassa ja Ukrainassa. Stade Rennes maksoi hänestä heinäkuussa 2009 FK Dynamo Kiovalle 11 miljoonaa euroa. 

## Lähteet
Gustave Garrigou

**Gustave Garrigou** (24. syyskuuta 1884 – 28. tammikuuta 1963) oli ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän menestyi erinomaisesti Ranskan ympäriajossa, jonka kokonaiskilpailun voittajaksi hän selviytyi vuonna 1911. Hän voitti 5&nbsp;544 kilometrin pituisen kilpailun keskinopeudella 27,322 kilometriä tunnissa.

Garrigou voitti myös Lombardian ympäriajon (1907), Pariisi-Brysselin (1907) ja Milano–San Remon (1911). Paris-Roubaix'ssa hän ylsi toiselle sijalle vuonna 1912.

## Saavutuksia
*Ranskan ympäriajo:
**1907 kokonaiskilpailussa toinen, voitto etapeilla 10 ja 12, toinen etapilla 8, kolmas etapeilla 9, 11 ja 13
**1908 kokonaiskilpailussa neljäs, toinen etapeilla 3, 4 ja 12, kolmas etapilla 9
**1909 kokonaiskilpailussa toinen, voitto etapilla 12, toinen etapeilla 3 ja 5, kolmas etapeilla 4, 7 ja 10
**1910 kokonaiskilpailussa kolmas, voitto etapilla 13, toinen etapeilla 2 ja 14, kolmas etapeilla 3 ja 12
**1911 kokonaiskilpailun sekä etappien 1 ja 13 voitto, toinen etapeilla 6 ja 10, kolmas etapeilla 2, 3, 4, 5, 8 ja 15
**1912 kokonaiskilpailussa kolmas, toinen etapeilla 2 ja 7, kolmas etapeilla 3, 5 ja 11
**1913 kokonaiskilpailussa toinen, voitto etapilla 8, toinen etapeilla 10 ja 14, kolmas etapilla 6
**1914 kokonaiskilpailussa viides, voitto etapilla 11, kolmas etapilla 1
*Belgian ympäriajo: 1908 kokonaiskilpailussa toinen, voitto etapeilla 2 ja 3
*Lombardian ympäriajo: 1907 voitto, 1909 kuudes
*Milano–San Remo: 1907 toinen, 1911 voitto, 1912 toinen
*Pariisi-Roubaix: 1907 neljäs, 1908 kahdeksas, 1909 seitsemäs, 1911 neljäs, 1912 toinen
*Pariisi-Bryssel: 1907 voitto, 1909 toinen
*Bordeaux-Pariisi: 1907 kolmas, 1911 toinen, 1912 kolmas
*Sedan-Bryssel: 1909 toinen
*Pariisi-Liège: 1909 kolmas
*Circuit de Brescia (joukkuekilpailu): 1910 voitto
*Ranskan maantiepyöräilymestari: 1907, 1908 

## Lähteet
*Gustave Garrigou Memoire du cyclisme -tietokannassa  

### Viitteet
Odile Defraye

**Odile Defraye** (14. heinäkuuta 1888 – 21. elokuuta 1965) oli belgialainen maantiepyöräilijä. Hänestä tuli maansa ensimmäinen Ranskan ympäriajon mestari, kun hän ylsi kokonaiskilpailun voittoon vuonna 1912. Hän voitti 5&nbsp;229 kilometrin pituisen kilpailun keskinopeudella 27,894 kilometriä tunnissa.

Defraye voitti myös Belgian Tourin (1912) ja Milano–San Remon (1913). Hän jatkoi kilpauraansa 1920-luvulle saakka ja kuoli 77 vuoden ikäisenä.

## Lähteet
Mike Paradinas

**Mike Paradinas**, taiteilijanimi: **µ-Ziq** (lausutaan "music"), (1971 Lontoo, Englanti) on englantilainen elektronisen musiikin tekijä. µ-Ziq -nimen lisäksi Paradinas on tehnyt musiikkia myös useilla muilla taiteilijanimillä, kuten **Tusken Raiders**, **Kid Spatula**, **Rude Ass Tinker**, **Jake Slazenger**, **Gary Moscheles** ja **Diesel Mi**.

Paradinas on tehnyt yhteistyötä useiden IDM-artistien ja muiden tunnettujen muusikoiden kanssa. Paradinaksen yhteistyökumppaneihin kuuluvat muun muassa Aphex Twin eli Richard D. James ja Björk. Paradinasilla on myös oma levy-yhtiö Planet Mu, jolle levyttävät monet elektronisen musiikin tekijät, kuten Capitol K, Datach'i, Luke Vibert ja Venetian Snares.

## Albumit
### µ-Ziq
* *Tango N' Vectif* (1993)
* *Bluff Limbo* (1994)
* *In Pine Effect* (1995)
* *Lunatic Harness* (1997)
* *Royal Astronomy* (1999)
* *Bilious Paths* (2003)
* *Duntisbourne Abbots Soulmate Devastation Technique* (2007)
* *Chewed Corners* (2013)

### Tusken Raiders / Rude Ass Tinker
* *Bantha Trax* (1995)
* *Bantha Trax Vol. 2* (1999)
* *The Motorbike Track* (1999)
* *Imperial Break* (2001)

### Jake Slazenger
* *Makesaracket* (1995)
* *Megaphonk* (1995)
* *Nautilus* (1996)
* *Das Ist Ein Groovybeat, Ja* (1996)
* *Pewter Dragon* (2006)

### Kid Spatula
* *Spatula Freak* (1995)
* *Full Sunken Breaks* (2000)
* *Meast* (2004)

### Gary Moscheles
* *Shaped to Make Your Life Easier* (1996)

## Lähteet
* Discogs: Mike Paradinas
* The Milk Factory: Paradinasin levyjen arvosteluja 
* Planet Mu -levy-yhtiön sivut
Philippe Thys

**Philippe Thys** (8. lokakuuta 1890 – 16. tammikuuta 1971) oli belgialainen maantiepyöräilijä, josta tuli Ranskan ympäriajon kolminkertainen mestari. 

Ensimmäiset Tour-voittonsa Thys saavutti vuosina 1913 ja 1914. Kyseessä olivat viimeiset ajot ennen ensimmäisen maailmansodan aiheuttamaa katkoa kilpailun pitämisessä.

Kolmanteen Tour-voittoonsa Thys ylsi vuonna 1920. Thys on varhaisin Ranskan ympäriajon kolmesti voittanut kilpailija. Muiden voittojen joukossa olivat mestaruudet Paris-Toursilla (1917) ja Lombardian ympäriajossa (1917).

## Lähteet
Juhani Lohikoski

**Juhani Lohikoski** (s. 7. lokakuuta 1972 Helsinki) on Rakennusliiton koulutuspäällikkö. Hän toimi aiemmin Rakennusliiton ylläpitämän Siikaranta-opiston rehtorina ja luottamusmiesaineiden opettajana. Sitä ennen hän on työskennellyt historian ja yhteiskuntaopin opettajana sekä rakennuksilla ja postissa.

Lohikoski on keravalainen toisen kauden kaupunginvaltuutettu ja Vasemmistoliiton valtuustoryhmän puheenjohtaja.

Lohikoski kiinnostui politiikasta peruskoulun kymmenennellä luokalla, jolloin hän alkoi tehdä kaverinsa kanssa musiikkiin keskittynyttä pienlehteä. Punk-musiikin kautta Lohikoski kiinnostui anarkismista ja hän meni mukaan Antifan toimintaan. Juhani Lohikoski on 1990-luvulla ja 2000-luvun alkupuolella vaikuttanut useissa eri kansalaisliikeissä. Hän oli Sosialistiliiton Murros-lehden päätoimittaja ja järjestön keskeisiä aktiiveja. Lohikoski oli mukana järjestämässä Irakin sodanvastaisia suurmielenosoituksia, sekä perustamassa Pysäyttäkää sota -verkostoa Suomeen. Lohikoski toimi myös globaalia oikeudenmukaisuutta ja solidaarista verotusta ajavan Suomen Attacin puheenjohtajana kaksi kautta vuosina 2002-2004.

Eduskuntavaaleissa 1999 Lohikoski oli sitoutumattomana ehdokkaana SKP:n listalla ja hän sai 111 ääntä. Kunnallisvaaleissa 2004 Lohikoski oli yksi Sosialistiliiton kolmesta ehdokkaasta Asukkaiden Helsinki -listalla ja sai 101 ääntä.

Lohikosken vaimo Pia Lohikoski on vasemmistoliittolainen kansanedustaja ja kaupunginvaltuutettu Keravalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Blogi
Octave Lapize

**Octave Lapize** (24. lokakuuta 1887 Montrouge, Ranska – 14. heinäkuuta 1917 Toul, Ranska) oli ranskalainen maantie- ja ratapyöräilijä. Hän voitti pronssia ratapyöräilyn sadan kilometrin kilpailussa vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa sekä vuoden 1910 Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailun. Ranskan ympäriajon voitossa hän saavutti 4&nbsp;700 kilometrin pituisessa kilpailussa 28,680 kilometrin keskituntinopeuden.

Lapize ylsi muihin merkittäviin voittoihin Pariisi–Roubaix'ssa (1909, 1910, 1911), Pariisi–Toursissa (1911) ja Pariisi–Brysselissä (1911, 1912, 1913).

Lapize kuoli ensimmäisessä maailmansodassa 29-vuotiaana.

## Lähteet
Firmin Lambot

**Firmin Lambot** (14. maaliskuuta 1886 – 19. tammikuuta 1964) oli belgialainen maantiepyöräilijä. Hän voitti Ranskan ympäriajon vuosina 1919 ja 1922; jälkimmäisellä kerralla hän oli jo 36 vuoden ikäinen. Hän on yhä vanhimpana kilpailun koskaan voittanut urheilija.

## Saavutuksia
*Ranskan ympäriajo:
**1911 kokonaiskilpailussa 11.
**1912 kokonaiskilpailussa 18., kolmas etapilla 7
**1913 kokonaiskilpailussa neljäs, voitto etapilla 9, kolmas etapilla 12
**1914 kokonaiskilpailussa kahdeksas, voitto etapilla 6, kolmas etapilla 10
**1919 kokonaiskilpailun ja etapin 14 voitto, toinen etapilla 6, kolmas etapeilla 7 ja 10
**1920 kokonaiskilpailussa kolmas, voitto etapeilla 5 ja 6, toinen etapilla 11, kolmas etapilla 12
**1921 kokonaiskilpailussa yhdeksäs, voitto etapilla 9, toinen etapeilla 4 ja 8
**1922 kokonaiskilpailun voitto, kolmas etapeilla 5, 6 ja 7

*Liège-Bastogne-Liège: 1920 viides

## Lähteet
*Firmin Lambot Memoire du cyclisme -tietokannassa
Puuterilumi

**Puuterilumi** tarkoittaa vastasatanutta irtonaista, tiivistymätöntä lunta. Puuterilunta muodostuu yleensä tyynellä ilmalla ja kovalla pakkasella. Puuterilumen tiheys ja kosteus voi vaihdella suuresti: Rannikkoseuduilla ja alueilla, joilla vallitsee korkeampi ilmankosteus, puuterilumi on yleensä raskaampaa kuin vastaavan paksuinen lumikerros kuivemmassa ilmastossa. Kevyt, kuiva (vesipitoisuus 4-7% tilavuudesta) puuterilumi on erityisesti lumilautailijoiden ja laskettelijoiden suosiossa. Puuterilunta esiintyy usein esimerkiksi Yhdysvaltain Kalliovuorilla ja Japanin Nisekossa.

## Lähteet
Henri Pélissier

**Henri Pélissier** (22. tammikuuta 1889 – 1. toukokuuta 1935) oli ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän loi merkittävän uran 1910–1920-luvuilla ja voitti muun muassa Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailun vuonna 1923. Vuonna 1924 hän voitti kaikkien aikojen ensimmäisen Baskimaan ympäriajon.

Pélissier ylsi muihin mestaruuksiin Bordeaux-Parisissa (1919), Lombardian ympäriajossa (1911, 1913, 1920), Milano–San Remossa (1912), Paris-Roubaix'ssa (1919, 1921) ja Paris-Toursissa (1922). Hänen veljensä Francis Pélissier voitti Ranskan ympäriajossa kaksi etappia. 

Pélissier joutui naisystävänsä Camillen surmaamaksi 46-vuotiaana. Hän ei suinkaan ollut ensimmäinen väkivaltaisesti kuollut Ranskan ympäriajon voittaja; René Pottier teki itsemurhan 25. tammikuuta 1907, ja ensimmäinen maailmansota vaati omat uhrinsa.
Ottavio Bottecchia

**Ottavio Bottecchia** (1. elokuuta 1894 – 14. kesäkuuta 1927) oli maantiepyöräilijä. Hän voitti Ranskan ympäriajon kokonaiskilpailun kahdesti, vuosina 1924 ja 1925 ja sen ensimmäinen italialainen mestari.

Bottecchia syntyi yhdeksänlapsiseen perheeseen Veneton alueella. Hän meni myöhemmin naimisiin ja sai kolme lasta. Hän oli ensimmäisen maailmansodan veteraani.

Bottecchian ennenaikaisesta kuolemasta tuli pitkään esillä pysytellyt arvoitus. Hänet löydettiin tiedottomana ja verissään tien varresta. Virallisesti se kirjattiin onnettomuudeksi, mutta murhahuhut elivät sitkeinä.

## Lähteet
Sergei Tšavain

**Sergei Grigorjevitš Tšavain** (; 6. lokakuuta 1888 Koramas – 11. marraskuuta 1937) oli marilainen runoilija ja näytelmäkirjailija. Hän valmistui 1908 opettajaksi Kazanin opettajaseminaarista. Tšavain tapettiin Stalinin puhdistuksissa 1937 porvarillisena nationalistina, mutta hänen maineensa palautettiin 1950-luvulla.

Sergei Tšavain kirjoitti ensimmäisen marinkielisen runoteoksen *[[Lehto (runo)|Lehto]]* (Ото), joka ilmestyi 1905. Hän kirjoitti useita näytelmiä, joista monet saivat vaikutteita yhteiskunnallisista aiheista, kuten tsaarin hallinnosta tai lokakuun vallankumouksesta. Hänen ensimmäinen näytelmänsä oli *Villisorsa* (1912). Vallankumouksen jälkeen hän kirjoitti marilaisten kiertävälle teatterille näytelmiä, kuten *Autonomia* (1920), *Aurinko nousee, sadepilvet katoavat* (1921). Myöhemmin hän kirjoitti näytelmiä kiinteälle mariteatterille. Tämän ajan näytelmiä ovat  *Jamblatin silta* (1927), komedia *Sadan ruplan myötäjäiset* (1927), musiikkinäytelmä *Mehiläistarha* (1928), *Kugujar* (1929), joka on omistettu Venäjän vuoden 1905 vallankumoukselle, *Elävä vesi* kolhoosien perustamisen kunniaksi, *Saha* (1930) kollektivisoinnille, *Marikomppania* (1934) Kazanin vuoden 1918 taistelulle, *Akpatyr* (1935) marien osallistumiselle Donin kasakka Jemeljan Pugatšovin kapinaan. *Kolikon valo * (1936) oli marien kansanuskomuksiin perustuva komedia. 

Hän kirjoitti myös romaaneja ja käänsi joitakin venäläisiä näytelmiä marin kielelle. Romaaneja ovat *Kuuluu metsän ääni*, joka käsittelee vuoden 1905 vallankumousta, ja *Elnet* jonka aiheena on vallankumousta edeltävän ajan marikylä.

Tšavainin teoksista ei ole suomennettu muita kuin romaani *[[Ilet|Elnet]]*, joka ilmestyi suomeksi 2008. Se on ensimmäinen suomeksi ilmestynyt marilaisromaani. Hänen teokselle kirjoittamansa jatko-osa katosi hänen kuolemansa jälkeen mutta löytyi 1960-luvulla ja on liitetty suomennokseen Teos oli alkujaan tarkoitettu neliosaiseksi.

Hänen mukaansa on myöhemmin nimetty Marin tasavallan valtionpalkinto.

## Teokset
### Suomennetut teokset
*Elnet, Faros-kustannus, 2008 suom. Arto Moisio

## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Näytelmä ''Akpatyr'' M. A. Castrénin seuran sivuilla
Souleymane Youla

**Souleymane Youla** (s. 29. marraskuuta 1981 Guinea) on guinealainen jalkapallohyökkääjä, joka pelasi ammattilaisena 1999–2016. Hän pelasi muun muassa Belgian, Turkin, Ranskan ja Unkarin pääsarjoissa sekä joillakin alemmilla sarjatasoilla. Hän oli 2006 voittamassa Turkin Cupia Beşiktaşissa.

Youla pelasi Guinean maajoukkueessa 40 ottelua. Youla oli Guinean mukana vuosien 2004 ja 2008 Afrikan-mestaruuskilpailuissa.

## Lähteet
* 
*