open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jules Joseph Lefebvre

**Jules Joseph Lefebvre** (14. maaliskuuta 1836 Tournain-en-Brie – 24. helmikuuta 1911 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari, opettaja ja teoreetikko. Tyylisuunnaltaan hän edusti akateemista taidetta.
## Elämänvaiheita
Lefebvren isä oli leipuri, ja pojan piti olla jo varhain mukana ansaitsemassa rahaa perheelle. Isä kuitenkin kannusti taiteellisesti lahjakasta poikaansa pyrkimään taiteilijaksi. Hän  kannusti poikaansa hakemaan kotikaupungin taideopiskelijoille myöntämää avustusta, jonka turvin opiskelu olisi mahdollista. Avustus oli 1000 frangia vuodessa viiden vuoden ajan. 16-vuotias Lefebvre sai avustuksen ja saattoi sen turvin muuttaa Pariisiin. 

Lefebvre aloitti taideopintonsa vuonna 1852, ja hänen opettajanaan oli Léon Cogniet. Arvostetun Prix de Romen hän voitti kolmannella yrityksellä vuonna 1861. Palkinnon turvin Lefebvre saattoi muuttaa Roomaan, missä opiskeli antiikin Rooman ja renessanssin kulttuuria. Hänen maalauksensa tuona aikana olivat lähinnä naisia esittäviä alastontutkielmia. Seuraelämä vaikuttaa olleen Rooman-vuosina vilkasta, ja Lefebvre ystävystyi monen nuoren taiteilijan, kuten Léon Bonnat’n, Albert Giraud’n ja Tony Robert-Fleuryn kanssa. Roomaan hän vastaan otti suruviestejä: hänen vanhempansa ja yksi sisaristaan kuolivat. Tämä laukaisi Lefebvressä masennuksen. 

Palattuaan Pariisiin Lefebvre päätti omistautua työlleen ja tulla kuuluisaksi taidemaalariksi. Hän piti näyttelyn Pariisissa vuonna 1868. Näyttely herätti myönteistä huomiota, kuten myös vuosien 1869 ja 1870 näyttelyt. Vuoden 1870 näyttelyssä huomiota herätti hänen maalauksensa *La Vérite* (Totuus), jossa poseerasi alastomana tunnettu näyttelijätär Sophie Croizette. 

Opetustyön Lefebvre aloitti Pariisin Académie Julianissa vuonna 1870. Hän oli oppilaidensa keskuudessa arvostettu ja pidetty. Académie Julian hyväksyi 

oppilaikseen myös naisia, mikä oli ajan oloissa edistyksellistä. Ranskan valtiollinen akatemia otti naisia oppilaikseen vasta vuonna 1897. Oppilailleen hän painotti erityisesti hyvän piirustustaidon merkitystä. Hänellä oli myös paljon suhteita taidemaailmaan ja taidekeräilijöihin, ja hän jakoi mielellään neuvoja siitä, miten aloittelija voi saada itselleen aseman taidemaailmassa.

1870-luvun lopulla Lefebvre alkoi saada tunnustusta. Hän pääsi Académie des Beaux-Artsin hallintoneuvostoon, hänet palkittiin mitaleilla ja hänen työnsä palkittiin vuoden 1889 maailmannäyttelyssä. Hänet nimitettiin myös kunnialegioonan jäseneksi. 

Uransa varrella Lefebvre maalasi 72 muotokuvaa, joista ei tiedetä kovinkaan paljon, sillä ne ovat yksityiskokoelmissa. Hän maalasi joitakin suurikokoisia töitä mytologisista hahmoista, mutta maineeseen hän pääsi alastontutkielmillaan. Kriitikot ylistivät niitä ja tunnustivat myös niiden eroottisuuden. Toisin kuin Manet’n työt, ne eivät herättäneet pahennusta, sillä ne eivät kuvailleet todellisuutta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://eclecticlight.co/2019/02/22/the-women-in-the-life-of-jules-joseph-lefebvre-2/
* http://www.artrenewal.org/Artist/Index/188
* http://www.metmuseum.org/art/collection/search/436866
Etyylimetyylieetteri

**Etyylimetyylieetteri** eli **metoksietaani** on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön, helposti syttyvä kaasu, jolla on lääkkeenomainen makeahko haju. Sen kemiallinen kaava on C3H8O ja rakennekaava CH3OCH2CH3. Se on etanolin metyylieetterijohdannainen.


Methoxyethane-3D-balls.png|Metyylietyylieetterin pallomalli


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://pubchem.ncbi.nlm.nih.gov/compound/Ethyl-methyl-ether
* https://cameochemicals.noaa.gov/chemical/702
Juhani Reinilä

**Eero Juhani Reinilä** (4. joulukuuta 1904 Oulu – 19. toukokuuta 2002 Oulu) oli sosiaalineuvos, rovasti ja päätoimittaja sekä Oulun Diakonissalaitoksen johtaja lähes 30 vuotta.    

## Henkilöhistoria
Juhani Reinilän vanhemmat olivat eläinlääkäri Lennart Ernest Reinilä ja Tyyne Maria Heikel ja puoliso vuodesta 1935 sairaanhoitaja Eeva Ruut Paulamäki. Reinilä tuli ylioppilaaksi 1929 ja suoritti teologian erotutkinnon 1934. Valmistuttuaan hän oli Oulussa J. A. Mannermaan apulainen, sitten Kittilän yhteiskoulun uskonnonopettaja 1938–1940 ja myös Kittilän vt. kirkkoherra sekä Kemin kaupunkiseurakunnan kappalainen ja Kemin yleisen sairaalan pastori 1940–1945. Oulun Diakonissakodin, myöhemmin Diakonissalaitoksen järjestyksessä toinen päätoiminen johtaja enonsa Albert Heikinheimon jälkeen Reinilä oli vuodesta 1945 aina vuoden 1973 loppuun asti eli 28 vuotta. *[[Rauhan Tervehdys|Rauhan Tervehdyksen]]* päätoimittajana hän työskenteli 1948–1962  ja *Palvelun Poluilta* -lehden 1954–1958. Rovastin arvon Reinilä sai 1956 ja sosiaalineuvoksen 1971. Sotiin Reinilä osallistui sotilaspappina, sotilasarvoltaan hän oli majuri.

## Julkaisuja
* *Jahven asuinpaikka Vanhassa testamentissa*, 1934
* *Lääkärin, sairaanhoitajan ja papin yhteistyö*, 1949, Allari Seppä, Mervi Ahla, Juhani Reinilä 
* *Kuusi vuosikymmentä Pohjois-Suomen diakoniaa: (Oulun Diakonissakoti 1896–1956)*, 1957, julkaisussa *Seurakunta palvelee: Suomen diakonissalaitosten liiton vuosikirja*, ss. 27–38 
* *Varsitien varrelta*, 1991
* *Missä Oulussa on Santaholman talo?*, 1994, *Kaleva*, 22.11.1994, s. 22
* *Sodanjälkeisinä vuosina mentiin yhdessä läpi vaikka harmaan kiven*, 1996, julkaisussa *Diakonaatti*, 1996: 12, s. 3

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* *Sosiaalineuvos Juhani Reinilä 1910–2002: Oulun Diakonissalaitoksen johtaja oli myös Rauhan Tervehdyksen päätoimittaja*, 2002, Hannu Mustakallio,  *Rauhan Tervehdys*, 30.5.2002, s. 13
Vammelvuo

**Vammelvuo** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Alpo Vammelvuo (1923–1963), mainostoimittaja ja elokuvanäyttelijä
* Anja Vammelvuo (1921–1988), runoilija ja prosaisti
* Hanno Vammelvuo (s. 1947), tanssija ja tanssikriitikko, suomentaja
Andrei Durnovtsev

**Andrei Jegorovitš Durnovtsev** (; 14. tammikuuta 1923 – 24. lokakuuta 1976) oli Neuvostoliiton ilmavoimien lentäjä. Hän lensi vuonna 1961 Tupolev Tu-95 -lentokonetta, jonka kyydissä oli Tsar-bomba-vetypommi. Kone starttasi matkaansa Kuolan niemimaalta Olenjan lentotukikohdasta. Lempinimen *Iso Iivana* (engl. *Big Ivan*) omannut pommi räjäytettiin noin neljän kilometrin korkeudessa Novaja Zemljan saaristossa. Durnovtsev oli sotilasarvoltaan everstiluutnantti ja hänet palkittiin Neuvostoliiton sankarina.

## Lähteet
*https://www.thisdayinaviation.com/tag/andrey-ergorovich-durnovtsev/
*https://www.airspacemag.com/daily-planet/king-of-the-bombs-121188632/
*https://www.bbc.com/future/article/20170816-the-monster-atomic-bomb-that-was-too-big-to-use

### Viitteet
Koíli

**Koíli** () on kylä ja kyläyhdyskunta (*koinótita*) Páfoksen alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on  (2011). 

Koílin kylä sijaitsee Kyproksen lounaisosassa noin 11,5 kilometriä pohjoiskoilliseen Páfoksen kaupungista ja noin kolme kilometriä luoteeseen Tsádasta. Se on rakennettu 560 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän nimi tarkoittaa suomeksi ”Painaumaa” tai ”Laaksoa”. Sitä on selitetty paitsi alueen maantieteellä myös sillä, että seudun alkuperäiset asuttajat olisivat tulleet Peloponnesoksen Kyllenestä, jonka nimi olisi muuntunut nykyiseen muotoon. Koílin läheltä virtaa Mavrokólympos-joki. Seudun pääelinkeino on maanviljelys.

Kylän tärkeimmät kirkot on omistettu Neitsyt Maria (*Panagía*) *Khryseleoúsalle*, Pyhälle Dometiokselle (*Ágios Dométios*) ja Pyhälle Mamakselle (*Ágios Mámas*). Lähellä on kaksi raunioitunutta luostaria, Pyhän Georgioksen (Pyhä Yrjö, *Ágios Geórgios*) luostari ja Johannes Kastajan (*Tímios Pródromos*) luostari.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bankuran piirikunta

**Bankuran piirikunta** on yksi Intian Länsi-Bengalin osavaltion piirikunnista.

Piirikunta sai nykyiset rajansa ja nimensä vuonna 1881, jota ennen se tunnettiin Länsi-Burdwanin piirikuntana ja sen alueeseen sisältyivät vain nykyisen piirikunnan itäosat.

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnan väkiluku on 3&nbsp;596 674 asukasta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Robert Campbell

**Robert "Bob" Campbell** (s. Renton, Skotlanti) oli skotlantilainen jalkapallovalmentaja.

Campbell toimi ensin Sunderlandin sihteerinä vuodesta 1889 alkaen. Hänestä tuli Sunderlandin valmentaja Tom Watsonin lähdettyä seurasta 1896. Campbellin nuorempi veli, John Campbell, pelasi Sunderlandissa samaan aikaan. Mestaruuksia Watsonin johdolla voittanut Sunderland ei ollut enää entisensä veroinen, mutta vaikean ensimmäisen kauden jälkeen Campbell johdatti seuran Englannin liigassa toiseksi.

Vuonna 1899 Campbell siirtyi Bristol Cityn valmentajaksi. Vuonna 1903 hänestä tuli Bradford Cityn ensimmäinen valmentaja. Campbell toimi tehtävässä vuoteen 1905 asti.

## Lähteet
Maurice Denis

**Maurice Denis** (25. marraskuuta 1870 Granville – 13. marraskuuta 1943 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari, joka oli tärkeä henkilö, kun maalaustaide muuttui impressionismiista modernismiksi. Impressionismiin petyttyään hän otti paljon vaikutteita Paul Gaguinilta. 

## Valikoituja teoksia

File:115 Maurice Denis Portrait de l'artiste à l'âge de 18 ans.jpg|*Omakuva 18-vuotiaana* (1889)
File:Maurice denis, la dama nel giardino (nudo con bouquet di violette), 1894 (cropped).JPG|*Alaston ja orvokkikimppu* (1894)
File:Paris - Église du Saint-Esprit 22.jpg|Alttari Église du Saint-Esprit- kirkossa, Pariisissa. 


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.musee-mauricedenis.fr/
Club Athletico Paranaense

**Club Athletico Paranaense**  (tunnetaan myös nimellä **Athletico-PR-** tai **Athletico** ja jonka kirjainlyhenne on **CAP)** on jalkapalloseura Brasilian Curitibasta. Se perustettiin 26. maaliskuuta 1924, kun International Foot-Ball Club ja América Futebol Clube yhdistyivät.  

Seuran värit ovat musta ja punainen, joka on antanut sille lempinimen ”puna-musta”. Seura pelaa ottelunsa Joaquim Américo Guimarãesa-areenalla (tunnetaan paremmin nimellä Arena da Baixada).   

## Seuran saavutukset

* Levain Cup / CONMEBOL: 2019 
* Etelä-Amerikan Cup: 2018 
* Brasilian mestaruus: 2001 
* Brasilian Cup: 2019 
* Seletiva para a Libertadores: 1999 
* Serie B:n voitto: 1995 
* Paranaensen mestaruus: 1925, 1929, 1930, 1934, 1936, 1940, 1943, 1945, 1949, 1958, 1970, 1982, 1983, 1985, 1988, 1990, 1998, 2000, 2001, 2002, 2005, 2009, 2016, 2018, 2019 
* Paraná Cup: 1998

## Lähteet
Turun Palloseuran SM-liigakausi 2009–2010

**Turun Palloseuran SM-liigakausi 2009–2010** oli TPS:n järjestyksessään 63. pääsarjakausi. Palloseura sijoittui Liigan runkosarjassa kuudenneksi ja tuli pudotuspelien jälkeen koko Liigan mestariksi voittaen Hämeenlinnan Pallokerhon finaaleissa otteluvoitoin 4–1. TPS:n valmentajana toimi Kai Suikkanen.

## Runkosarja
Turun Palloseura teki runkosarjassa 169 maalia ja päästi myös 169 maalia. Pisteitä se keräsi yhteensä 89, kolme enemmän kuin seitsemänneksi tullut Tappara mutta kaksi vähemmän kuin viides Hämeenlinnan Pallokerho. TPS:n paras pistemies Ilari Filppula keräsi 58 otteluun tehot 12+37=49 ja sijoittui koko Liigan pistepörssissä yhdeksänneksi. Myös Palloseuran Ville Vahalahti ylsi pistepörssin kärkikymmenikköön. Maalivahdeista TPS:n Atte Engren sijoittui Liigan torjuntaprosenttitilastossa neljänneksi tuloksella 92,09 %.

## Pudotuspelit
Jääkiekon SM-liigan pudotuspeleissä 2010 Turun Palloseura kohtasi puolivälierässä runkosarjassa kolmanneksi tulleen Rauman Lukon ja voitti sarjan puhtaasti 4–0. Välierissä TPS kaatoi runkosarjan ykkösen JYPin 4–2 ja finaalisarjassa Hämeenlinnan Pallokerho kaatui 4–1. Palloseuran Ilari Filppula sijoittui pudotuspelien pistepörssin kolmanneksi saldollaan 2+12=14. Lee Sweatt voitti pudotuspelien puolustajien pistepörssin tehoilla 7+6=13.
Kuukala

**Kuukala** (*Monodactylus argenteus*) on kuukalojen heimoon kuuluva kalalaji. Se on levinneisyydeltään indopasifinen, Punaiseltamereltä Samoalle ja Australiaan ulottuvalla alueella.

Kuukala on yleensä noin 12 senttimetrin pituinen ja korkeintaan 27-senttinen. Se on parvikala, joka elää rannikon lähellä meri- ja murtovedessä, ja tavataan esimerkiksi Mekongjoen alajuoksullakin. Kuukaloja on pidetty akvaariossa.

## Lähteet
Union pour la république et la démocratie

**Union pour la république et la démocratie** eli URD on poliittinen puolue Malissa.

Soumaïla Cisséä vuoden 2002 presidentinvaalissa kannattaneet Adéma-PASJ:n entiset jäsenet perustivat URD:n vuonna 2003. Poliittiseen keskustaan lukeutuva puolue kannattaa sekularismia ja taloudellisia uudistuksia. URD osallistui Malin kansalliskokouksen vaaleihin ensimmäisen kerran vuonna 2007, jolloin se sai 34 edustajanpaikkaa. Moriba Samakén johtama Parti malien pour le progrès social liittyi URD:hen vuonna 2008.

Soumaïla Cissé oli URD:n presidenttiehdokas vuosina 2013 ja 2018. Vuoden 2013 kansalliskokousvaaleissa URD sai 17 edustajanpaikkaa. Kahden pienpuolueen, PARENA:n ja PRVM:n kanssa se muodosti parlamentin oppositioryhmän Vigilance républicaine et démocratiquen eli VRD:n, jolla on yhteensä 21 paikkaa. URD:n puheenjohtaja on Soumaïla Cissé ja pääsihteeri Madanie Traoré. Parlamenttiryhmä VRD:n puheenjohtaja on Mody N’Diaye.

Huhtikuussa 2021 Amadou Sankaré seuraa Soumaila Cissét puolueen presidenttinä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* URD:n sivusto
Seepraseisojatetra

**Seepraseisojatetra** (*Abramites hypselonotus*) on seisojatetrojen heimoon kuuluva kalalaji. Se elää Etelä-Amerikassa Orinoco-joessa, Amazon-joessa, Paraguayssa ja Parana-joen alajuoksulla. Seepraseisojatetra voi kasvaa enintään 14 senttimetrin mittaan. Sen ravintoa on muun muassa toukat, hyönteiset ja äyriäiset.

## Lähteet
Jim Peebles

**Phillip James Edwin Peebles** (s. 25. huhtikuuta 1935) on kanadalais-yhdysvaltalainen astrofyysikko ja teoreettinen kosmologi, joka on työskennellyt Princetonin yliopistossa. Hänelle myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 2019 teoreettisesta työstä kosmologian alalla.

Kosminen taustasäteily mikroaaltoalueella havaittiin vuonna 1964, mutta Peebles yhteistyökumppaneineen oli ennustanut sen olemassaolon teorian pohjalta jo aikaisemmin. Peebles on tutkinut myös pimeää ainetta ja kosmisia rakenteita.

## Lähteet
Minami-Satsuma

**Minami-Satsuma** (, ’Etelä-Satsuma’) on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Kagoshiman prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin lounaisosassa Satsuman niemimaan lounaiskärjessä Itä-Kiinan meren rannikolla. Kaupungin luoteisosiin ulottuu Fukiagehama, yksi Japanin pisimmistä hiekkarannoista. Kaupunkiin kuuluvat myös Itä-Kiinan meressä sijaitsevat Ujisaaret ja Kusagakisaaret. Minami-Satsumassa on 33&nbsp;942 asukasta (syyskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 283,59 neliökilometriä.

Hallinnollisena yksikkönä Minami-Satsuman kaupunki on suhteellisen uusi: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Kasedan kaupunki sekä Kasasan, Ōuran, Bōnotsun ja Kinpōn maaseutukaupungit. Kaupungin keskusta sijaitsee Kasedassa, joka on vanha linnanaluskaupunki. Se kehittyi vuodesta 1539 lähtien Satsuman daimiokunnan ydinalueena, kunnes pääkaupunki siirtyi Kagoshimaan. Bōnotsu oli vuorostaan keskiajalla tärkeä satamapaikkakunta. 

Minami-Satsuman merkittävimpiä elinkeinoja ovat maanviljely, joka tuottaa esimerkiksi riisiä, kasviksia ja sitrushedelmiä, karjankasvatus ja kalastus. Kaupungissa on kalatuotteiden, shōchūn ja soban valmistusta. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Bōnotsun historiallinen satama ja Noman niemimaan eteläpuolinen rikkonainen rannikkoalue.

## Kuvia

Tiedosto:Takeda shrine.JPG|Takeda-jinja
Tiedosto:Minamisatsuma City Hall.jpg|Minami-Satsuman kaupungintalo
Tiedosto:Fukiagehama Sunset Bridge.jpg|Fukiagehaman ”Sunset Bridge”


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Bob Stokoe

**Bob Stokoe** (21. syyskuuta 1930 – 1. helmikuuta 2004) on englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja. Hän voitti FA Cupin pelaajana Newcastle Unitedissa ja valmentajana Sunderlandissa.

Pääasiassa puolustajana pelannut Stokoe siirtyi paikallisesta pikkuseurasta Newcastle Unitediin 1947. Hän teki debyyttinsä edustusjoukkueessa 1950. Stokoe pelasi Newcastlessa kaikkiaan 287 ottelua ja suurimpana saavutuksenaan voitti FA Cupin 1955. Vuonna 1961 Stokoe siirtyi Buryyn, jossa hän toimi pelaamisen ohella myös valmennustehtävissä. Stokoe pelasi seurassa 81 ottelua kunnes päätti pelaajauransa.

Vuonna 1965 Stokoe valittiin Charlton Athleticin päävalmentajaksi. Charltonin jälkeen hän valmensi Rochdalea, Carlisle Unitedia ja Blackpoolia. Blackpoolin Stokoe johdatti kahdesti Coppa Anglo-Italianan loppuotteluun, joista toisen se voitti ja toisen hävisi. Vuonna 1972 Stokoe valittiin 2. divisioonassa pelanneen Sunderlandin päävalmentajaksi. Stokoe onnistui kääntämään vaikeuksissa olleen seuran kurssin ja FA Cupissa Sunderland eteni yllättäen loppuotteluun. Finaalissa pääsarjan Leeds United oli ylivoimainen ennakkosuosikki, mutta Sunderland voitti ottelun 1–0 ensimmäisenä alemman sarjatason seurana yli 40 vuoteen. Stokoe onnistui nostamaan Sunderlandin 1. divisioonaan 1976, mutta erosi kun seuraava kausi alkoi surkeasti. Sunderlandin jälkeen Stokoe valmensi uudelleen Buryä, Blackpoolia, Rochdalea ja Carlisle Unitedia. Viimeisenä valmennuspestinään Stokoe toimi Sunderlandin väliaikaisena päävalmentajana 1987. Uransa päättyessä Stokoe oli liigassa pisimpään toiminut päävalmentaja.

Stokoe kuoli vuonna 2004 73-vuotiaana sairastettuaan useita vuosia dementiaa.

## Lähteet
PBAN

**Polybutadieeni&shy;akryyli&shy;nitriili** (**PBAN**) on kiinteänä ajoaineena käytetty kopolymeeriyhdiste. PBANia on käytetty muun muassa Titan-kantorakettien UA120-boostereissa ja avaruussukkulan SRB-boostereissa. Molemmat olivat kooltaan valtavat, mikä teki PBAN-pohjaisista seoksista edelleen vuonna 2019 valmistetuimman kiinteän rakettipolttoaineseoksen.

Akryylinitriiliryhmät (CH3CHCN) muodostavat PBAN-polymeerien välisiä verkkosidoksia, joiden syntymisen lisäämiseksi PBAN-kappaleet kovetetaan korkeassa lämpötilassa ja paineessa. PBANin kovettamisessa käytetään epoksipohjaista kovetetta.

## Lähteet
Sabine Meyer

**Sabine Meyer** (s. 30. maaliskuuta 1959 Crailsheim) on saksalainen klarinetisti.

Meyer sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa isältään, klarinetisti Karl Meyeriltä, ja jatkoi opintojaan Otto Hermannin johdolla Stuttgartissa sekä Hans Deinzerin johdolla Hannoverissa. Hän teki ammattimaisen debyyttinsä 16-vuotiaana. Hän liittyi joksikin aikaa Baijerin radion sinfoniaorkesteriin, kunnes Herbert von Karajan nimitti hänet vuonna 1982 Berliinin filharmonikkojen sooloklarinetistiksi. Hän kuitenkin toimi orkesterissa vain vuoden, koska hänen kysyntänsä muiden orkesterien ja kamarikokoonpanojen solistina kasvoi. 

Meyer on esiintynyt säännöllisesti Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Japanissa. Hän on matkustanut esiintymisten merkeissä myös Brasiliaan, Afrikkaan, Israeliin ja Australiaan. Hänen kanssaan yhteistyötä ovat tehneet kamarimusiikin alalla muiden muassa Barbara Hendricks, Gidon Kremer, Tabea Zimmermann, Heinrich Schiff, Oleg Maisenberg ja Lars Vogt. Hän on soittanut Alban Berg -kvartetin sekä muiden jousikvartettien seurassa ja tehnyt vuosina 2001–2002 kiertueen Tokion jousikvartetin kanssa. Vuonna 1983 hän perusti veljensä Wolfgang Meyerin ja miehensä Reiner Wehlen kanssa Trio di Claronen, vuonna 1988 Bläserensemble Sabine Meyerin. Trio di Claronen toiminnan yhteydessä Meyer on levyttänyt jazzklarinetistien Eddie Danielsin ja Michael Riesslerin kanssa. Meyer on saanut levytyksillään lukuisia ECHO-palkintoja. Hänen levyttämiensä teosten joukossa on klarinetin vakiohjelmistoon kuuluvia konsertto-, soolo- ja kamariteoksia, mutta hän on työskennellyt myös nykysäveltäjien kanssa uusien teosten parissa. Hänen palkittu *Modern Works for Wind Ensemble* -albuminsa pitää sisällään tulkintoja Edison Denisovin, Toshio Hosokawan, Niccolò Castiglionin, Michael Obstin ja Aleksandr Raskatovin teoksista. Hän on kantaesittänyt lisäksi Harald Genzmerin, Marc-André Dalbavien ja Manfred Trojahnin teoksia. 

Vuodesta 1993 vuoteen 2022 Meyer oli professorina Lyypekin musiikkiakatemiassa. Hän asuu miehensä ja kahden lapsensa kanssa Lyypekissä, jossa myös kasvattaa hevosia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut ,
Céline Moinet

**Céline Moinet** (s. 1984 Lille) on ranskalainen oboisti.

Moinet valmistui Pariisin konservatoriosta, jossa opiskeli David Walterin ja Maurice Bourguen johdolla. Hän pääsi 23-vuotiaana Staatskapelle Dresdenin soolo-oboistiksi. Sittemmin hän on esiintynyt muiden muassa sellaisten kapellimestarien kuin Christian Thielemannin, Zubin Mehtan, Claudio Abbadon, Andris Nelsonsin, Christoph Eschenbachin ja Fabio Luisin kanssa. Hän on vieraillut säännöllisesti muiden muassa Wienin filharmonikoissa ja Lontoon sinfoniaorkesterissa.

Moinet on levyttänyt eksklusiivisella sopimuksella Harmonia Mundille. Vuonna 2013 hän pääsi Carl Maria von Weber -musiikkiyliopiston professoriksi. Hän on pitänyt mestarikursseja Ranskassa, Saksassa ja Japanissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Goncourt-akatemia

**Goncourt-akatemia** () on ranskalainen kirjallisuusseura, jonka on perustanut ranskalainen kirjailija ja kustantaja Edmond de Goncourt (1822–1896) ranskalaisen kirjallisuuden edistämiseksi ja Ranskan akatemian vastavoimaksi.

Akatemia myöntää Goncourt-palkinnon vuoden parhaan ja omaperäisimmän proosateoksen kirjoittajalle. Lisäksi akatemia jakaa muitakin palkintoja, kuten palkinnon Goncourt des Lycéens.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Site officiel de l'Académie Goncourt
Congrès national d’initiative démocratique

**Congrès national d’initiative démocratique** eli CNID on poliittinen puolue Malissa.

Mountaga Tallin johtama CNID osallistui aktiivisesti Malin demokratialiikkeeseen, joka johti presidentti Moussa Traorén hallinnon kaatumiseen vuonna 1991. Vuoden 1992 kansalliskokousvaaleissa CNID sai yhdeksän edustajanpaikkaa. Presidentinvaaleissa Mountaga Tall tuli kolmanneksi.

Opiskelijajärjestö AEEM:n järjestämät levottomuudet kaatoivat Younoussi Tourén hallituksen huhtikuussa 1993. Uusi pääministeri Abdoulaye Sékou Sow muodosti koalitiohallituksen, johon kuului myös CNID. Myöhemmin puolue liittyi myös helmikuussa 1994 muodostettuun Ibrahim Boubacar Keïtan hallitukseen. CNID:n toisinajattelijat muodostivat vuonna 1995 uuden puolueen Parenan.

1990-luvun kuluessa Tallista tuli radikaalin opposition johtava hahmo. Vuosikymmenen lopussa CNID järjesti vaaliboikotteja ja Tall pidätettiin mellakoiden lietsojana. Myöhemmin puolueen linja pehmeni, ja Tall osallistui vuoden 2002 presidentinvaaleihin. Saman vuoden kansalliskokousvaaleissa CNID sai 13, vuonna 2007 seitsemän ja vuonna 2013 neljä paikkaa. Puolueen edustajat kuuluvat presidentti Ibrahim Boubacar Keïtaa tukevaan Alliance pour le Mali -parlamenttiryhmään.

## Lähteet
Edmond de Goncourt

**Edmond Louis Antoine Huot de Goncourt** (26. toukokuuta 1822 Nancy – 16. heinäkuuta 1896 Draveil) oli ranskalainen kirjailija. Hän kirjoitti teoksensa yhdessä veljensä Jules de Goncourtin kanssa, ja heitä on siten pidettävä yhtenä kirjailijahahmona. Veljekset olivat naturalismin ja impressionismin uranuurtajia ja Gustave Flaubertin ohella naturalismin johtohahmoja. 

Edmond de Goncourt perusti jälkisäädöksellä Goncourt-akatemian (*Académie Goncourt*), joka  myöntää vuosittain Goncourt-kirjallisuuspalkinnon.

## Suomennetut teokset
* Edmond ja Jules de Goncourt, *Nuoren tytön tarina* (*Renée Mauperin*); suomentanut Maija Koskenniemi. Helsinki: Kustannusoy. Kirja 1915. Sarja: 50 pennin kirjasto, n:o 17-19
* Edmond ja Jules de Goncourt, *Sairas sydän* (*Renée Mauperin*); suomentanut Joel Lehtonen, Jyväskylä, Gummerus, 1934

Näytteitä tuotannosta on antologiassa *[[Maailmankirjallisuuden kultainen kirja|Ranskan kirjallisuuden kultainen kirja]]* (WSOY 1934).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Koti Puhtaaksi

**Koti Puhtaaksi Oy** on vuonna 2011 perustettu siivousyritys. Yritys tuottaa kotisiivouspalveluita Uudellamaalla, Pirkanmaalla, Turussa, Oulussa ja Jyväskylässä.

Koti Puhtaaksi on palkittu Suomen parhaana työpaikkana , Pirkanmaan vuoden työnantajana ja vuoden kotityöpalveluyrityksenä.

Vuonna 2018 Stella Kotipalvelut osti Sahera Koti Puhtaaksi Oy:n, mutta yrityskaupat peruttiin. Yritys valittiin Pirkanmaan vuoden työnantajaksi  ja palkittiin Suomen 6. parhaana työpaikkana.

Koti Puhtaaksi Oy myytiin Freska Group Oy:lle vuonna 2022.

Yritys julkaisi vuonna 2023 asiakassovelluksen, joka ilmoittaa kotitalousvähennystiedot verottajalle automaattisesti asiakkaan puolesta ja myöhemmin mobiilisovelluksen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Koti Puhtaaksi -yrityksen verkkosivut
Kiki ja Luonnonlapset

**Kiki ja Luonnonlapset** on helsinkiläinen folk-poppia, jazzia ja progressiivista rockia soittava yhtye, joka on perustettu vuonna 2002. Musiikki on suomen- ja ruotsinkielistä.

Yhtyeen perustivat vuonna 2002 Sir Elwoodin Hiljaiset Värit -yhtyeen basisti-viulisti Riku Järvinen (1967-2004) yhdessä Kiki Raution kanssa. Ensimmäisessä kokoonpanossa soittivat myös kitaristit Jarmo Julkunen ja Vesa Jaakola sekä rumpali Tuomo Lassila. Riku Järvisen tapaturmaisen kuoleman jälkeen yhtyeen basistina toimi Hannu Rantanen. Nykyisessä kokoonpanossa soittavat Raution ja Lassilan lisäksi basisti Timo Tuppurainen ja pianisti Antti Utriainen. Yhtye julkaisi ensimmäisen levynsä 2017 postuumisti Riku Järvisen kuoleman jälkeen. Vuonna 2004 tehdystä demosta hiottiin EP: Sä liu’ut hiljaa pois.

## Lähteet
Riku Järvinen

**Riku Järvinen** (15. marraskuuta 1967 Helsinki – 13. kesäkuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen basisti-viulisti.

Järvinen soitti yhtyeissä Sir Elwoodin Hiljaiset Värit ja Kiki ja Luonnonlapset. Hän kuoli sairaalassa 13.6.2004 sen jälkeen, kun hän oli pudonnut kaiteen yli Helsingin Gloriassa sattuneessa onnettomuudessa. Hän ehti juuri ennen kuolemaansa tehdä demon omasta musiikistaan perustamansa Kiki ja Luonnonlapset -yhtyeen kanssa. Yhtyeen EP, *Sä liu’ut hiljaa pois* julkaistiin postuumisti Järvisen kuoleman jälkeen vuonna 2016. Sir Elwoodin Hiljaiset Värit -yhtyeessä Järvinen soitti vuodesta 1989 kuolemaansa saakka.

## Lähteet
All Over the Place

**All Over the Place** on yhdysvaltalaisen popyhtye The Banglesin 23. toukokuuta 1984 julkaisema debyyttialbumi. Sen tuotti David Kahne. 

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Susanna Hoffs - laulu, kitara
* Vicki Peterson - kitara, taustalaulu
* Debbi Peterson - rummut, taustalaulu
* Michael Steele - basso, taustalaulu

## Aiheesta muualla
* All Over the Place discogs.com -sivustolla.
Theudigisel

**Theudigisel** tai **Teudigisel** oli visigoottien kuningas vuosina 548–549. Hän oli alun perin kenraali, joka löi frankit Zaragozassa vuonna 541. Hänet valittiin kuninkaaksi sen jälkeen, kun hänen edeltäjänsä Theudis oli surmattu. Theudigisel hallitsi vain noin vuoden verran, kunnes hänet murhattiin juhlissa Sevillassa.

## Lähteet
Bikanerin piirikunta

**Bikanerin piirikunta** on yksi Intian Rajasthanin osavaltion 33 piirikunnasta. Se sijaitsee Tharin autiomaassa ja jakautuu kahdeksaan tehsilinä tunnettuun hallinnolliseen yksikköön, jotka ovat Bikaner, Kolayat, Nokha, Sridungargarh, Loonkaransar, Khajuwala, Poongal ja Chhatargarh. 

Piirikunnassa on vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 2&nbsp;363 937 asukasta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Johann Weyer

**Johann Weyer** (myös kirjoitusasussa **Jan Wier**, **Johannes Wier**) (1515 Grave, Brabantin herttuakunta, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta – 1588 Tecklenburg, Ala-Reinin-Westfalenin piiri, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta) oli alankomaalais-saksalainen lääkäri, okkultisti ja demonologi. Hän oli ensimmäisiä noitavainojen vastustajia. Weyerin mukaan noidat olivat mieleltään sairaita vaarattomia vanhoja naisia, eikä heitä tullut kiduttaa tai rangaista. 

Weyer oli varhainen mielenterveydestä kiinnostunut lääkäri, ja vaikutti teoksillaan psykiatrian tieteenalan syntyyn. 

## Elämä
Weyer syntyi kauppiaan poikana Brabantin herttuakunnassa nykypäivän Alankomaissa. Hän aloitti teini-ikäisenä opinnot okkultisti Heinrich Cornelius Agrippan ohjauksessa ja sitten opiskeli lääketiedettä Pariisin ja Orléansin yliopistoissa. Vuonna 1550 hänet nimitettiin Jülich-Kleven herttuan Vilhelmin henkilääkäriksi. Hän kuoli Tecklenburgissa nykypäivän Saksassa 73-vuotiaana vuonna 1588. Hänet haudattiin paikallisen kirkon pihalle, mutta hänen hautapaikkansa sijainti ei enää ole tiedossa.

## Teoria noidista
Weyerin mukaan suurin osa noitatunnustuksista oli ikääntyneiden ja mielenterveydeltään epävakaiden naisten melankolisia harhaluuloja. Hänen päätelmänsä julkaistiin vuonna 1563 teoksessa *De praestigiis daemonum* ('Demonien petoksista') ja uudelleen vuonna 1577 tiivistettynä versiona *De lamiis* ('Noidista'). Hän käytti lääketieteellisiä, oikeudellisia ja teologisia perusteluja osoittaakseen, että paholainen sai ikääntyneet, mielisairaat ja kuvitelmiin taipuvaiset uskomaan tehneensä paholaisen kanssa sopimuksen ja saaneensa tältä ihmeellisiä voimia. 

Weyerin mukaan noidat olivat onnettomia ja vaarattomia paholaisen valheiden uhreja, eikä heitä pitäisi kiduttaa eikä rangaista. Hänen mukaansa kiduttamalla saatiin vääriä tunnustuksia. Weyer ei kiistänyt demonien kanssa tehtyjen sopimusten todellisuutta vaan väitti, että ne olivat pätemättömiä noitien osalta, aivan kuten lapsen ja aikuisen väliset sopimuksetkin. Toisaalta Weyerin mukaan magian harjoittajien (*magi infames*) ja paholaisen väliset sopimukset olivat päteviä, koska nämä pyrkivät tietoisesti saamaan paholaiselta menestystä.

Weyer julkaisi teoksen *De praestigiis daemonum* liiteosana okkultistisen teoksen *Pseudomonarchia Daemonum* ('Demonien näennäismonarkia') tai *Liber officiorum spirituum* ('Kirja henkien viroista'). Se sisältää luettelon demoniruhtinaista ja -kuninkaista sekä selvityksen niiden loitsimiseen parhaiten soveltuvista kellonajoista ja rituaaleista.

## Vastaanotto
Weyer ei uskonut katolisen kirkon riitteihin paholaisen torjumiseksi vaan suositteli helpotuksen hakemista rukouksesta ja kristillisen vakaumuksen vahvistamisesta. Tämä viittaisi Weyerin kannattaneen protestantismia ja uskonpuhdistusta. Katolinen kirkko asetti Weyerin teoksen viipymättä kiellettyjen kirjojen luetteloon. 

Sigmund Freudin mukaan Weyerin kirja kuului kymmenen kaikkien aikojen tärkeimmän julkaistun kirjan joukkoon. 

## Lähteet
Helge Slaatto

**Helge Slaatto** (s. 1952 Oslo) on norjalainen viulisti.

Slaatto opiskeli Maria Lidkan, Sándor Véghin ja Dorothy DeLayn johdolla. Hän on toiminut Odensen sinfoniaorkesterin, Athelas Sinfonietta Copenhagenin ja Randersin kamariorkesterin konserttimestarina. Hän on ansioitunut uuden musiikin tulkitsijana. Vuodesta 1987 hän on toiminut duosoittajana kontrabasisti Frank Reinecken kanssa. Kaksikko on kantaesittänyt kymmeniä teoksia ja saanut Preis der deutschen Schallplattenkritikin (2009). Solistina Slaatto on toiminut useiden kokoonpanojen kanssa ja muun muassa esiintynyt Bergenin festivaalilla.

Slaatto on Münsterin musiikkiyliopiston viulunsoiton professori. Hän on pitänyt mestarikursseja Saksassa, Kreikassa, Tanskassa ja Portugalissa.

## Lähteet
Agila I

**Agila I** oli visigoottien kuningas vuosina 549–554. Hänet valittiin kuninkaaksi vuonna 549, edeltäjänsä Theudigiselin surman jälkeen. Córdoba nousi kapinaan Agilaa vastaan vuonna 550, ja Agila menetti valtion kassavarat, suuren osan armeijastaan sekä poikansa yrittäessään nujertaa vastustajansa. Ahdinkoon joutunut Agila joutui vetäytymään Méridaan. Seuraavana vuonna myös Atanagild nousi Sevillassa kapinaan. Agila marssi Sevillaan, mutta paikalle saapuneet Bysantin joukot estivät häntä valloittamasta kaupunkia. Lopulta visigootit surmasivat Agilan Méridassa.

## Lähteet
Patricia McPherson

**Patricia McPherson** (s. 27. marraskuuta 1954 Oak Harbor, Washington) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan 1980-luvun televisiosarjasta *[[Ritari Ässä (vuoden 1982 televisiosarja)|Ritari Ässä]]*. Hän esitti KITT-auton teknistä asiantuntijaa Bonnie Barstow’ta sarjan ensimmäisellä, kolmannella ja neljännellä tuotantokaudella.

McPhersonilla on ollut rooleja myös sarjoissa *[[Dynastia (vuoden 1981 televisiosarja)|Dynastia]]*, *[[Ihmemies MacGyver]]*, *[[Matlock (televisiosarja)|Matlock]]*, *[[Murhasta tuli totta]]*, *[[Star Trek – uusi sukupolvi]]* ja *[[Warehouse 13]]*.

## Lähteet
Soumaïla Cissé

**Soumaïla Cissé** (20. joulukuuta 1949 Niafunké – 25. joulukuuta 2020) oli malilainen poliitikko.

Montpellierin yliopistosta valmistunut Cissé on ammatiltaan ATK-insinööri. Hän työskenteli ranskalaisissa suuryrityksissä ja palasi vuonna 1984 Maliin puuvillayhtiö CMDT:n palvelukseen.

Adéma-PASJ -puolueeseen kuulunut Cissé nimitettiin vuonna 1992 presidentti Alpha Oumar Konarén pääsihteeriksi. Vuodesta 1993 lähtien hän toimi valtionvarain- ja kauppaministerinä ja vuodesta 2000 kalusto- ja ympäristöministerinä. Hän erosi vuonna 2002 keskittyäkseen presidentinvaalikampanjaan.

Cissé oli Adéma-PASJ:n presidenttiehdokas vuonna 2002. Hän hävisi presidentinvaalien toisen kierroksen Amadou Toumani Tourélle. Vaalien jälkeen itsensä petetyksi kokenut Cissé erosi Adéma-PASJ:sta ja perusti kannattajineen uuden puolueen Union pour la république et la démocratien (URD) vuonna 2003.

Vuosina 2004–2011 Cissé toimi Länsi-Afrikan talous- ja rahaliiton UEMOA:n hallituksen puheenjohtajana. Hän osallistui URD:n ehdokkaana vuoden 2013 presidentinvaaleihin, jotka hän hävisi Ibrahim Boubacar Keïtalle. Vuonna 2018 Cissé hävisi jälleen Keïtalle syyttäen vaalien tulosta väärennetyksi.

Aseistetut miehet kaappasivat Cissén hänen ollessaan kampanjamatkalla Niafunkéssa ennen kevään 2020 kansalliskokousvaaleja. Hänet vapautettiin saman vuoden lokakuussa. Kaappaajien uskotaan kuuluvan Islamilaisen Maghrebin al-Qaidaan.

Cissé kuoli koronaviruksen aiheuttamiin komplikaatioihin 71-vuotiaana.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
DNF (paketinhallintajärjestelmä)

**DNF** (*Dandified YUM*) on RPM-pohjaisiin Linux-jakeluihin tarkoitettu pakettienhallintaohjelmisto. DNF oli mukana koekäytettävässä muodossa Fedora versiossa 18 ja on ollut sen oletuksena versiosta 22 lähtien.

DNF tukee pakettien riippuvuuksien hallintaa sekä pakettivarastosta lataamista.

## Katso myös
* Yum

## Lähteet
DNF

**DNF** voi viitata johonkin seuraavista:

* DNF, paketinhallintajärjestelmä
* Duke Nukem Forever, tietokonepeli
* disjunktiivinen normaalimuoto, engl. Disjunctive Normal Form (DNF)
* Det Nye Folkepartiet, entinen norjalainen puolue
* *did not finish*, kilpailuissa merkintä, että osanottaja ei päässyt maaliin
Vähäsalo

**Vähäsalo**  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjoen Kellosalmella.

## Maantietoa
Saari on 2,7 kilometriä pitkä, 1,8 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 2,3 neliökilometriä . Se sijaitsee Tehinselän länsiosassa Varpusenlinnan selän länsiosassa. Sen erottaa mantereesta Kellosalmi, joka on 150–450 metriä leveä. Viereisestä Virmailansaaresta tulee tie, joka ylittää Vähän Kellosalmen pengertietä ja lyhyttä siltaa pitkin. Vähäsalo on kolmion muotoinen saari, mutta sen keskellä on kaksi vastakkaisilta rannoilla sisäosiin työntyvää lyhyttä lahtea Iso-Vankonen ja Vähä-Vankonen. Niitä yhdistää toisiinsa alava laakso, jonka pohjoispuolelle jää Isoniemi. Vähäsalon rannoilla on pieniä saaria. Niitä on Iso-Vankosen viereisellä lahdella, Vähässä Kellosalmessa ja Kellosalmessa viisi. Luoteessa sijaitsevalla Harmoistenlahdella on vielä Jänsissaaren saariryhmä, Kokonsaari, Iso Salinsaari, Vähä Salinsaari ja Lokinluoto. Vähäsalon korkein kohta sijaitsee keskellä saarta, missä on 67 metrin korkeuteen kohoava kallioinen mäki. Isoniemessä on toinen kalliomäki, joka on 47 metriä korkea, ja itärannassa on lähes yhtä korkea Haukkakallio, jonka jyrkänne putoaa Vähään Kellosalmeen rantaan. Saarella ei ole vakituista asutusta, mutta vapaa-ajan asuntoja on lähes 100. Saaren tiet haarautuvat sillalta näille asunnoille.

## Historiaa
Vuoden 1911 taloudellisessa kartassa saaren nimi kirjoitettiin erikseen ”Vähä Salo”. Saaren pohjoisosan laaksossa ja kaakkoispään niemessä on kartan mukaan pieniä peltopalstoja. Toisessa, vuonna 1947 julkaistussa, taloudellisessa kartassa näkyy samoissa paikoissa peltoja ja lisäksi saaren kaakkoispäässä saaren maatila. Virmailansaaressa tulee maatilan vastaiselle rannalle tie, johon maatila on ollut yhteydessä esimerkiksi veneellä. Maatila on tuolloin saaren ainoa kiinteästi asuttu tila.

Vähäsalon metsämaita hakattiin sotien aikana ja tämän työn suorittivat sotavangit Vapon toimesta. Puita kuljettamaan piti palkata väkeä muualtakin ja puut kasattiin saaren rannoille tukinuittoa varten kahteen ”laaniin”. Tukinuitto oli yleistä vielä koko 1950-luvun. Puita käytettiin erilaisen puutavaran ja polttopuiden valmistukseen.

Vuoden 1965 peruskartassa on pohjoisosan laakson peltomaat metsitetty. Vain saaren kaakkoispäässä on kartassa enää peltopalstoja. Siellä on myös maatila ja kaksi vapaa-ajan asuntoa. Seuraavassa vuoden 1985 peruskartassa on saareen rakennettu tie, joka ylittää Vähän Kellosalmen nykyisestä kohdastaan. Saaren rannat on monesta kohdasta eroteltu tonteiksi, jonne on rakennettu runsaasti vapaa-ajan asuntoja.

## Huomautukset

## Lähteet
We Are Many

**We Are Many** on vuonna 2014 valmistunut brittiläinen dokumenttifilmi 15. helmikuuta 2003 järjestetystä Irakin sodan vastaisesta protestista, joka oli suurin mielenosoitus Ison-Britannian historiassa ja ensimmäinen maailmanlaajuisesti järjestetty mielenosoitus. Lontoossa arvioitiin kaduilla olleen tuolloin 1,5–2 miljoonaa mielenosoittajaa. Muualla maailmassa noin 30 miljoonaa ihmistä osoitti sotaa vastaan samaan aikaan mieltä. Elokuvan nimi perustuu Percy Bysshe Shelleyn The Masque of Anarchy-runon viimeiseen lauseeseen: ”Meitä on monia – heitä on vähän.” Elokuvan tekeminen aloitettiin huhtikuussa 2006 ja ensi-ilta oli Sheffieldin kansainvälisillä dokumenttifestivaaleilla (*Sheffield International Documentary Festival*) 8. kesäkuuta 2014.

Elokuvassa esiintyy monia julkisuuden henkilöitä, aktivisteja tai kuuluisuuksia kuten Danny Glover, Noam Chomsky, Ron Kovic, Susan Sarandon, Harry Belafonte, Jesse Jackson.

## Lähteet
Vähä-Hunkeri

**Vähä-Hunkeri**  on Päijänteen saari Pirkanmaalla Kuhmoisissa.

## Maantietoa
Saari on 330 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,1 hehtaaria .
Se sijaitsee Tehinselän länsiosassa aivan Kuhmoisten kirkonkylän edustalla olevassa saaristoisessa lahdessa Huhtsaarien suojissa. Sen luoteispuolella sijaitsee Iso-Hunkeri. Saariparin välissä on 100 metriä matkaa sekä pieni luoto kivikkoineen. Mantereelle Päivättömanmaahan on matkaa alle 700 metriä. Saariparin ympärillä on joukko pikkusaaria, joita ovat esimerkiksi Laivasaari, Pikku-Hunkerit ja Someronluoto. Saaren keskellä oleva mäenhuippu kohoaa 17 metrin korkeuteen Päijänteestä. Maasto on kallioista metsämaata ja saaren kaakkoisosassa sijaitsee kaksi vapaa-ajan asuntoa.

## Jäänpaksuus
Vähä-Hunkerissa mitataan Päijänteen jään paksuutta.

## Historiaa
Vuoden 1965 peruskartassa saarien karttanimi on ”Hunkarisaaret”. Vähä-Hunkerin eteläosaan on merkitty kaksi rakennusta. Vuoden 1985 kartassa saaren nimi on muutettu nykyiseksi.

## Huomautukset

## Lähteet
Sikhanyiso Dlamini

**Sikhanyiso Dlamini** (s. 1. syyskuuta 1987) on swazimaalainen prinsessa ja poliitikko. Hän on kuningas Mswati III:n vanhin tytär, ja vuodesta 2018 alkaen maansa viestintäministeri. Hän on suorittanut opintonsa ulkomaisissa yliopistoissa Englannissa, Yhdysvalloissa ja Australiassa. Dlamini opiskeli Biola-yliopistossa näyttelemistä ja Sydneyn yliopistossa tietoliikennetekniikkaa. 

Dlamini on aiheuttanut kotimaassaan kohua useaan otteeseen. Vuonna 2004 hän järjesti juhlat ennen ruokotansseja, koska juhlissa juotiin alkoholia ja soitettiin kovaäänistä musiikkia. Prinsessa sai ruumiillisen rangaistuksen hovin virkamiehiltä rikkeidensä vuoksi. Kymmenen vuotta myöhemmin Swazimaan monarkiaa vastustanut Twitter-käyttäjä *SwaziLeaks* julkaisi kuvia juhlivasta aatelistosta, kuvissa esiintyi myös prinsessa Dlamini. Prinsessa sai osakseen myös julkisuutta väittelemällä Twitterissä, maassaan laittoman, *People's United Democratic Movement* -oppositioryhmittymän kanssa, minkä jälkeen hänen Twitter-tilinsä suljettiin. 

Dlamini on mukana teleoperaattori MTN:n hallituksessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alexander Wolter Ramsay

**Alexander ''Wolter'' Ramsay** (11. syyskuuta 1825 Viipuri – 7. elokuuta 1891 Lahti) oli suomalainen teollisuusjohtaja, joka omisti ruukkeja ja oli yksi Tornator-yhtiön perustajista.

Wolter Ramsay kuului aateliseen Ramsayn sukuun. Hänen vanhempansa olivat senaattori Carl August Ramsay ja Beata Fredrika Charlotta af Petersen. Hänen veljensä oli ruukinpatruuna ja muistelmakirjailija Anders Gustaf Ramsay. Ramsay kävi Helsingin yksityislyseota vuosina 1834–1837 ja suoritti Haminan kadettikoulun vuosina 1839–1841. Hän oli oppilaana Nikolain ratsuväkijunkkariopistossa Pietarissa vuosina 1841–1842, mutta luopui sotilasurasta ja kirjoitti ylioppilaaksi Helsingissä vuonna 1843. Ramsay opiskeli Helsingin yliopistossa, mutta ei suorittanut tutkintoa. Hän kävi myös Falunin vuorikoulua Ruotsissa vuosina 1849–1850.

Ramsay omisti vuosina 1855–1867 isältään perimänsä Taalintehtaan ruukin ja siihen liittyneen ruukinkartanon Dragsfjärdissä. Perintömaihin kuuluivat myös Söderlångvikin ja Tolvnäsin ratsutilat. Ramsay uudisti Taalintehdasta, mutta pääasiassa Venäjän vientiin suuntautuneen ruukin toiminta muuttui vuoden 1865 rahauudistuksen seurauksena kannattamattomaksi, kun vientitulot Venäjältä saatiin paperiruplina mutta menot ja velat Suomessa oli maksettava hopeamarkkoina, joiden kurssi oli paperiruplaa korkeampi. Ramsay haki ruukin konkurssiin heinäkuussa 1866, mutta hän sai jatkaa sen johtajana ruukin ollessa ensin konkurssihallinnon ja vuodesta 1870 Jakob Süntzin omistuksessa. Riitauduttuaan Süntzin kanssa Ramsay siirtyi vuonna 1874 yksityisen Hanko–Hyvinkää-rautatien kamreeriksi. Vuonna 1882 Ramsay osti 45&nbsp;000 markalla Kellokosken ruukin Tuusulassa ja omisti sen kuolemaansa asti. Vuonna 1887 hän perusti Lahteen Ab Tornator -lankarullatehtaan ja tuli sen ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi.

Ramsay edusti sukuaan vuosien 1863–1864 säätyvaltiopäivien aatelissäädyssä. Hän kuoli 65-vuotiaana ollessaan matkalla Lahden rautatieaseman lähellä.

Ramsayn puoliso oli vuodesta 1851 ruotsalainen Emmy Beata Katarina Tham. Heidän lapsiaan olivat vuorineuvos Wolter Ramsay, pankinjohtaja ja ministeri August Ramsay ja geologian professori Wilhelm Ramsay. Kenraali ja senaattori Waldemar Schauman sekä toimitusjohtaja Reguel Wolff olivat Ramsayn vävyjä, sukututkija Jully Ramsay oli hänen miniänsä.

## Lähteet
Man’yōgana

**Man’yōgana** on japanin kielessä ennen vanhaan käytetty kana-tavukirjoitusmerkistö, jossa kiinalaisia kirjoitusmerkkejä käytettiin kirjoittamaan japanin kielen tavuja foneettisesti.

Man’yōgana kehitettiin ensimmäisellä vuosituhannella. Kirjoitustaito oli tullut Kiinasta Japaniin 400-luvulla, ja aluksi Japanissa käytettiin kiinan kieltä kaikessa kirjallisessa kommunikaatiossa. Kun japanilaiset halusivat kirjoittaa omaa kieltään, he ottivat käyttöön kiinalaiset kirjoitusmerkit eli kanjit. Kiinan ja japanin kielten erilaisuuden vuoksi ne eivät kuitenkaan riittäneet esimerkiksi japanin kielen partikkelien ja taivutuspäätteiden merkitsemiseen. Japanilaiset alkoivatkin käyttää tiettyjä kanji-merkkejä foneettisesti ilmaisemaan samalla tavoin ääntyviä japanin kielen tavuja. Näitä merkkejä kutsutaan man’yōgana-merkeiksi.

Näin syntynyt sekamuotoinen kirjoitus osoittautui epäkäytännölliseksi, sillä lukija ei aina tiennyt, ilmaisiko merkki kanjin tapaan merkitystä vai man’yōgana-merkin tapaan äännettä. Sen vuoksi man’yōgana-merkeistä kehitettiin Heian-kaudella (794–1183) erillinen, puhtaasti foneettinen kana-tavukirjoitus. Sen jälkeen tämän tavukirjoituksen merkkejä yksinkertaistamalla kehitettiin erilliset hiragana- ja katakana-merkistöt.



## Lähteet
Stanisław Wojciechowski

**Stanisław Wojciechowski** (15. maaliskuuta 1869 – 9. huhtikuuta 1953) oli Puolan toinen presidentti. Hänet valittiin surmatun Gabriel Narutowiczin seuraajaksi. Hän joutui luopumaan presidentin tehtävästä marsalkka Piłsudskin johtaman vallankaappauksen seurauksena.

Wojciechowski opiskeli matematiikkaa Varsovan yliopistossa. Hän toimi Puolan sosialistisessa liikkeessä, jonka vuoksi tsaarin hallinnon venäläinen poliisi vangitsi hänet vuonna 1891 ja uudelleen seuraavana vuonna. Vapauduttuaan hän siirtyi ulkomaille; ensin Zürichiin ja sen jälkeen Pariisiin ja Lontooseen. Ulkomailta käsin Wojciechowski vieraili salaa kotimaassaan Venäjän hallitseman Puolan alueella. Tällöin hän tutustui toiseen puolalaisaktivistiin Józef Piłsudskiin. Hän opiskeli tähän aikaan osuustoimintaa ja toimitti puolalaista sosialistista aikakauslehteä. Palattuaan laillisesti Puolaan vuonna 1906 hän aloitti Puolan osuustoiminnallisen liikkeen kehittämisen.

Vuonna 1914 käynnistyneessä maailmansodassa Wojciechowski piti keisarillista Saksaa Puolan päävihollisena. Venäläisten peräännyttyä Puolasta vuonna 1915 Wojciechowski siirtyi Moskovaan. Vuonna 1917 hänet valittiin Puolalaisen puolueiden yhteistyöjärjestön puheenjohtajaksi. Lokakuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1917 hän irtautui Puolan sosialistisesta liikkeestä ja palasi Varsovaan ja toimi tammikuusta 1919 heinäkuuhun 1920 Puolan toisen tasavallan sisäministerinä Ignacy Paderewskin ja Leopold Skulskin hallituksissa. Vuodesta 1921 lähtien hän oli politiikassa Puolan talonpoikaispuolue Piastin jäsen. Hän oli ehdokkaana presidenttiä valittaessa vuoden 1922 lopulla. Vaalit voittanut Narutowicz murhattiin pian valintansa jälkeen, ja uusissa presidentinvaaleissa Wojciechowski valittiin heti ensimmäisellä sejmin äänestyskierroksella Puolan presidentiksi. Hänen presidenttikautensa aikaan Puolassa oli sisäistä epävakautta ja taloudellisia ongelmia. Presidenttinä hän tuki luotua parlamentaarista järjestelmää.

Presidenttinä ollessaan Wojciechowski joutui poliittiseen ristiriitaan entisen ystävänsä, marsalkaksi kohonneen Puolan kansallissankarin Piłsudskin kanssa, sillä hän kannatti parlamentaarista demokratiaa, kun taas Piłsudski autoritaarisempaa hallitusmuotoa. Tilanne kärjistyi toukokuussa 1926 Wojciechowskin poliittisen kannattajan Wincenty Witosin noustua pääministeriksi. Sen seurauksena marsalkka Piłsudski johti sotilasvallankaappausta, joka syrjäytti niin Wojciechowskin kuin Witosinkin.

Presidenttikautensa jälkeen Wojciechowski siirtyi politiikasta yksityiselämään. Hän toimi Varsovan kauppakorkeakoulun ja maatalouskorkeakoulun dosenttina. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset pidättivät hänen lakimieheksi opiskelleen poikansa, joka kuoli Auschwitzin keskitysleirissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alliance pour la démocratie au Mali – Parti africain pour la solidarité et la justice

**Alliance pour la démocratie au Mali – Parti africain pour la solidarité et la justice** eli Adéma–PASJ on poliittinen puolue Malissa.

Alpha Oumar Konarén johtama Alliance pour la démocratie au Mali oli Malin demokratialiikkeen tärkeimpiä ryhmiä vuodenvaihteessa 1990–1991. Moussa Traorén hallinnon kaaduttua maaliskuussa 1991 se osallistui väliaikaisen hallituksen muodostamiseen. Huhtikuussa 1991 Adéma vaihtoi nimekseen Parti africain pour la solidarité et la justice, mutta säilytti alkuperäisen nimilyhenteensä.

Adéma–PASJ oli 2000-luvulle saakka Malin vaikutusvaltaisin puolue. Se sai kansalliskokousvaaleissa 76 edustajanpaikkaa vuonna 1992, 130 paikkaa vuonna 1997 ja 53 paikkaa vuonna 2002. Puolueen ehdokas Alpha Oumar Konaré valittiin presidentiksi vuosina 1992 ja 1997. Vuoden 2002 presidentinvaaleissa Adéma–PASJ:n ehdokas Soumaïla Cissé hävisi Amadou Toumani Tourélle, minkä seurauksena hänen kannattajansa perustivat seuraavana vuonna uuden puolueen Union pour la république et la démocratien.

Vuoden 2007 vaaleissa Adéma–PASJ muodosti 39 muun puolueen kanssa Alliance pour la démocratie et le progrès -yhteenliittymän, joka tuki presidentti Tourén uudelleenvalintaa. 51 edustajanpaikallaan Adéma–PASJ oli kansalliskokouksen suurin puolue. Sen puheenjohtaja Dioncounda Traoré valittiin myös parlamentin puheenjohtajaksi.

Adéma–PASJ:sta vuonna 2000 eronnut ja oman puolueen Rassemblement pour le Malin perustanut entinen pääministeri Ibrahim Boubacar Keïta voitti presidentinvaalit vuonna 2013. Adéma–PASJ:n ehdokas Dramane Dembélé sai vain 9,6 prosenttia äänistä. Kansalliskokouksen vaaleissa puolue sai 11,5 prosenttia ja 16 edustajanpaikkaa.

Adéma–PASJ:tä on luonnehdittu keskustavasemmistolaiseksi sosiaalidemokraattiseksi puolueeksi. Siitä tuli Sosialistisen internationaalin täysjäsen vuonna 1999.

## Lähteet