open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Yhdysvaltain hätätilavirasto

**Yhdysvaltain hätätilavirasto** (, lyh. **FEMA**) on Yhdysvaltojen hallituksen nopean toiminnan virasto ihmisten tai luonnon aikaansaamien tuhojen varalle. Se on osa kotimaan turvallisuusvirastoa ja toimii turvallisuudesta vastaavan ministerin alaisuudessa.

FEMA koordinoi liittovaltion, osavaltion ja paikallistason viraston toimintaa vastaten tulvan, hirmumyrskyn, maanjäristyksen ja muihin luonnontuhoihin liittyvästä toiminnasta. Se tarjoaa taloudellista apua yksittäisille ihmisille ja rakentaa asuntoja, taloutta sekä julkista infrastruktuuria.

FEMAn vastuut on määritelty neljään pääasialliseen hätätehtävään:

* Lievennys: vähentää tuhojen vaikutuksia tai niiden todennäköisyyttä.
* Valmius: varmistaa valmius onnettomuuden hoitoon.
* Vastata: reagoida välittömästi säästääkseen ihmishenkiä, omaisuutta ja taloutta.
* Elvyttäminen: tuhoutuneen omaisuuden, työpaikkojen ja palveluiden jälleenrakentaminen.

## Historia
FEMA perustettiin vuonna 1979 presidentti Jimmy Carterin kaudella. Maaliskuussa 2013 siitä tuli osa kotimaan turvallisuusvirastoa.

## Lähteet
* rationalwiki.org/wiki/Federal_Emergency_Management_Agency

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* FEMA:n verkkosivusto
Vaalivalvojaiset

**Vaalivalvojaiset** tarkoittavat vaalien ääntenlaskennan valmistumisen ja tulosten julkistamisen odottelua sekä erityisesti jonkin ehdokkaita asettaneen ryhmän tätä varten järjestämää tilaisuutta. Valvojaisissa jännitetään mahdollisesti oman ehdokkaan läpipääsyä tai sitä, kuinka monta paikkaa oman ehdokkaan puolue saa.

Nykyisin useimmissa maissa alustava vaalitulos saadaan selville jo vaalipäivän iltana tai sitä seuraavana yönä, mikä tekee yhtäjaksoisten valvojaisten järjestämisen mielekkääksi. Suomessa ennen 1990-luvun loppupuolta valvojaiset olivat todellisia yöhön asti jatkuvia odotteluja. Tasaväkisissä vaalitaistoissa jännitys saattaa jatkua viime hetkiin asti. Yleensä vaalivalvojaisten pääohjelmana on tulosiltalähetyksen seuraaminen televisiosta. Joissakin valvojaisissa voi ehdokas tai puolueen johtaja pitää lyhyen puheen kannattajilleen tulosten selvittyä.

Suomen eduskuntavaaleihin liittyen puolueet pitävät vaalivalvojaiset tavallisesti omalla puoluetoimistollaan tai jossain Helsingin ravintoloista.
Kiveskukkaro

**Kiveskukkaro** on pehmeä pallonmuotoinen väline, joka sulkee peniksen ja kivespussit sisäänsä.

Bondage-käyttöön suunnitellut kiveskukkarot tehdään yleensä nahasta, PVCstä tai kumista. Kukkaron suulla on hihna, jolla se voidaan kiristää kivesten juuren ympärille. Tämä hihna saattaa olla lukittavissa. Useimmat kiveskukkarot ovat juuri ja juuri kyllin suuria, jotta lepotilassa oleva penis mahtuu sisään ja ne on suunniteltu tekemään erektiosta epämukava. Jotkin mallit sisältävät sukuelimiä venyttäviä painoja.

## Katso myös
* Kalukukkaro
Talousjäte

**Talousjätteellä** tarkoitetaan (koti)taloudessa syntyvää jätettä. Jäte on se osa elintarvikkeista, jota ei voi syödä tai se osa tuotteista, jota ei voida enää hyödyntää kotitaloudessa. Talousjäte on kiinteää. Nestemäiset jätteet kaadetaan yleensä viemäriin tai hävitetään muulla tavalla (myrkyt).

Jätteen määrää vähentää kierrätys. Talousjätteen yhteiskunnallista haittavaikutusta pyritään vähentämään lajittelulla. Lajittelussa samantyyppiset jätteet kerätään yhteen paikkaan. Lajittelulla voidaan esimerkiksi sanomalehtipaperit saada uusiokäyttöön, kun jätteenä on vain sellaista ainesta, jota voidaan uudelleenkäsittelyllä jalostaa raaka-aineiksi uusiin tuotteisiin.

Tyypillisiä talousjätteitä ovat muun muassa tyhjät maitopurkit, kahvinporot, suodatinpussit, kananmunankuoret, ruoantähteet, leivänpalat, sipulinkuoret ja pakkauskartongit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* HSY
Weberin piste

**Weberin piste** tarkoittaa väestöllistä keskipistettä, johon määritellyn alueen – esimerkiksi valtion – asukkaiden yhteenlaskettu etäisyys on lyhin.

Käsite on nimetty 1900-luvun alun saksalaisen tilastomaantieteilijän Alfred Weberin mukaan. Weberin piste ei ole väestön painopiste.

1970-luvulla Suomen Weberin piste oli Rautajärven kylässä, Luopioisten kunnassa, jossa sille pystytettiin myös muistomerkki. Sille on pystytetty muistomerkki myös Hauhon Sappeen kylään, jossa piste sijaitsi vuonna 1995. Vuonna 2021 piste sijaitsi Hauhon Keson kylässä.

Suurten kaupunkien väestönkasvun vuoksi piste liikkui aiemmin etelämmäksi noin kilometrin vuodessa, mutta viime vuosina liike on hidastunut nopeasti ollen vuonna 2021 enää alle 500 metriä. Väestöennusteiden mukaan Weberin pisteen liikkeen kohti etelää on aiemmin ennakoitu jatkuvan entisellä nopeudella vuosien 2040–2050 tienoille saakka. Tämä merkitsisi sitä, että piste siirtyisi Hämeenlinnasta Janakkalan puolelle aikavälillä 2040–2045.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Weberin pisteet vuodesta 1985 alkaen
Avioton lapsi

**Avioton lapsi**  (lyh. **au-lapsi**) on käsite, jolla viitataan avioliiton ulkopuolella syntyneeseen lapseen eli lapseen, jonka vanhemmat eivät ole olleet keskenään naimisissa lapsen syntyessä.

Avioliiton ulkopuolella syntyneillä lapsilla on ollut heikko asema monessa eurooppalaisessa, myös suomalaisessa yhteiskunnassa vielä 1900-luvun alussa. Joissakin kulttuureissa aviottomiin lapsiin suhtaudutaan edelleen halveksivasti, jopa vihamielisesti. Muinaisaikoina avioliiton ulkopuoliset lapset on ajoittain jopa surmattu jo vastasyntyneinä. Keskiajalla aatelinenkin saattoi olla *äpärä*, jos toinen vanhemmista oli aatelinen, joka oli tunnustanut avioliiton ulkopuolella syntyneen lapsensa. Silloin hänen aatelisvaakunassaan oli niin sanottu bastardijänne.

Suomen eduskunta hyväksyi vuonna 1922 lain avioliiton ulkopuolella syntyneistä lapsista, ja sen nojalla kaikkiin kuntiin nimettiin lastenvalvojat valvomaan aviottomien lasten ja heidän äitiensä etuja.

## Avioliiton ulkopuolella syntyneen lapsen nimityksiä suomen kielessä

Suomen kielessä muita nimityksiä avioliiton ulkopuolella syntyneestä lapsesta ovat *äpärä* ja *lehtolapsi*. Nykyään nimitykset ovat halventavia mutta eivät välttämättä ole olleet aina. Lapissa ja Pohjois-Pohjanmaalla on äpärällä aiemmin tarkoitettu surmatun lapsen haamua.

Äpärä tai äpäre on aiemmin merkinnyt kansanomaisessa kielenkäytössä myös niitylle niittämisen jälkeen kasvanutta heinää eli odelmaa. Kirjateollisuuden puhekielessä äpärällä on viitattu taittovirheeseen, jossa kappaleen loppurivi tulee sivun tai palstan ensimmäiseksi riviksi.

## Lähteet
Kylähullu

**Kylähullu** on ihminen, jonka käyttäytyminen ja olemus poikkeavat sosiaalisen yhteisönsä normistosta. Poikkeava elämäntapa, pukeutuminen, erikoislaatuiset teot tai ajatukset ovat tehneet henkilöstä kylähullun, ja siten yhteisön kiinnostuksen ja kertomusten kohteen. Kylähulluus on yhteisössä sosiaalisesti tuotettu ilmiö. Nimestään huolimatta kylähulluus ei ilmiönä rajoitu vain kyliin tai maalaisympäristöön.

Kylähulluudella on aiemmin ollut kielteissävytteinen leima, mutta nykyään kylähullu on arvonimi kylien ja maaseudun asioita kehittäneelle tai muuten ansioituneelle henkilölle. Suomessa valitaan Valtakunnan virallinen kylähullu kahden vuoden välein. Viimeksi valittu kylähullu nimeää raadin, joka on valinnut "Valtakunnan virallisen kylähullun" vuodesta 1990 lähtien kahden vuoden välein.

Kylähulluuden arvostuksen noususta kertoo myös ilmiön uudet nimitykset, kuten kyläboheemi ja kyläoriginelli. Kylähullut ovat olleet yhteisönsä merkkihenkilöitä, joiden kautta on kanavoitu monenlaisia tunteita. He ovat olleet oman paikkakuntansa tunnetuimpia ja hauskimpia nähtävyyksiä, legendoja jo eläessään.

*Kylähullu* on myös Koijärven kylien alueen lehti.

## Katso myös
* Hulluus
* Neurodiversiteetti

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Karvinen Vesa 2009: *Mänty-Miinasta Hankala-Kalleen : tarinoita Keski-Suomen kyläpersoonista*. Leikkimieli-kustannus. .
*  
* Mauno Moilanen: Kylähullu (), Myllylahti Oy
* Rantala, Pälvi 2009: Erilaisia tapoja käyttää kylähullua: Kalkkimaan pappi aatteiden ja mentaliteettien tulkkina 1800-luvulta 2000-luvulle (väitöskirja). Lapin yliopisto. PDF 

## Aiheesta muualla
*''Seinähulluista sisupusseihin: Minne katosivat kylähullut?'' Yle Areena, 2022, 2022. Podcast-sarjan jakso kylähulluudesta suomalaisessa kirjallisuudessa ja yleisemminkin suomalaisessa kulttuurissa. Audio 19 min.
*''Suomalaiset kylähullut – pieruja, pelleilyä ja psyyken haavoittuvaisuutta'' Yle Areena 2024. Elävä historia -radiosarjan jakso, toim. Nadja Mikkonen. Audio 48 min.
Suolapatsas

**Suolapatsas** on vertauskuva, jota käytetään merkitsemään liikkumattomana, paikalleen jähmettyneenä olemista: ”Seisoi kuin suolapatsas”.

Raamatussa kerrotaan, että Lootin vaimo muuttui suolapatsaaksi. Jumala käski Lootia lähtemään Sodomasta ennen kaupungin tuhoa. Loot pakeni perheineen, ja Jumala tuhosi Sodoman ja Gomorran kaupungit. Matkalla Lootin vaimo jäi Jumalan kiellosta huolimatta katselemaan tuhoa. Hän muuttui Jumalan tuomion mukaisesti suolapatsaaksi.

Vanhan testamentin apokryfikirjoihin kuuluva Viisauden kirja mainitsee suolapatsaan epäuskoisen sielun muistomerkkinä.

Jordanin laaksossa sijaitsee Lootin vaimon suolapilarina pidetty vuorisuolasta muodostunut patsas tai pilari.

## Leikki
Suolapatsas on kolmen hengen leikki. Leikissä yksi seisoo kahden muun välissä jalat maassa kuin suolapatsas. Kaksi muuta työntävät häntä puolelta toiselle ja ottavat kiinni.

## Lähteet
Heprealaiset numerot

**Heprealainen numerojärjestelmä** on lukujärjestelmä, jossa numeroita vastaavat heprealaisen kirjaimiston kirjaimet.

Nykyään myös hepreassa käytetään arabialaista standardinumerojärjestelmää, jolloin luvut luetaan muusta tekstistä poiketen vasemmalta oikealle. Heprealaisia numeroita käytetään lähinnä heprealaisen kalenterin päivien ja vuosien merkitsemiseen, numeroiduissa listoissa ja juutalaisessa numerologiassa eli gematriassa.

## Lukujen merkitseminen

Järjestelmässä ei ole lainkaan merkkiä nollalle. Lukuja (1, 2, ..., 9) vastaa kutakin oma kirjainmerkki, kymmeniä (10, 20, ..., 90) omansa ja satoja (100, 200, ..., 900) omansa. Yksittäisten kirjainten numeroarvot lasketaan yhteen kokonaisluvun saamiseksi. Esimerkiksi luku 177 merkitään &#1511;&#1506;&#1494;.

Lukuja 15 ja 16 merkitään poikkeuksellisesti &#1496;&#1493; &#x200e;(9+6) ja &#1496;&#1494; &#x200e;(9+7), ei siis &#1497;&#1492; ja &#1497;&#1493;. Jälkimmäiset kirjainyhdistelmät ovat osa Jumalan pyhää nimeä (יהוה, JHVH) eikä niitä siksi voida käyttää.

Järjestelmä edellyttää 27 merkin käyttöä, joten 22-kirjaimista heprean aakkostoa laajennetaan viidellä *sofit*- eli lopetuskirjaimella. Vaihtoehtoisesti viimeistä kirjainta tavia (jolla on arvo 400) käytetään yhdistelmänä itsensä tai muiden kirjainten kanssa qofista (100) eteenpäin. Näin saadaan merkittyä 500 ja tätä suuremmat sataluvut.

Koska numerot ovat tällä tavoin ilmaistuina kirjainyhdistelmiä, ne voivat sekoittua sanoihin. Siksi tekstin keskellä luvun viimeisen (vasemmanpuoleisen) kirjaimen eteen lisätään usein *geršajim*-merkki (״, samantapainen kuin lainausmerkki) osoittamaan, että kirjainyhdistelmä on numero eikä sana. Jos luku koostuu vain yhdestä merkistä, käytetään *gereš*-merkkiä (׳, yksinkertainen heittomerkki). Esimerkiksi ב׳ = 2 ja רמ״ו = 246.

Tuhannet ja sitä suuremmat luvut (yli 999) kirjoitetaan erillisinä ryhminä, joiden arvot kerrotaan tuhannella, miljoonalla ja niin edelleen. Siten esimerkiksi luku 1&nbsp;234&nbsp;567 kirjoitetaan hepreaksi א רלד תקסז tai א׳ רל״ד תקס״ז. Tästä voi seurata ongelmia luvuissa, joissa jonkun ryhmän arvo on nolla. Tällöin puuttuva ryhmä voidaan ilmaista sanallisesti.

## Lähteet
Jod

**Jod** on heprealaisen, foinikialaisen ja aramealaisen kirjaimiston kymmenes kirjain. Se on kreikkalaisen iootan, latinalaisen I:n ja J:n sekä kyrillisen І:n edeltäjä. Kirjaimen nimi tulee kättä tarkoittavasta sanasta (käsi onkin yhä hepreaksi יד, *jad*).

## Jod hepreassa

Heprean kielessä jod ääntyy [j]. Sanan keskellä se voi olla myös diftongin tai pitkän vokaalin merkki (ns. *[[mater lectionis]]*). Jod on muiden heprealaisten kirjainten tavoin konsonantti, mutta periytyessään kreikkalaiseen aakkostoon siitä tuli vokaalin merkki. Kieliopillisesti jod toimii substantiivin lopussa yksikön ensimmäisen persoonan omistusliitteenä, verbin edessä se muodostaa puolestaan futuurin yksikön kolmannessa persoonassa.  

Jumalan nimi kirjoitetaan joskus kahdella peräkkäisellä jod-kirjaimella, jolloin se luetaan *Adonai* (אֲדֹנָי, Herra) tai *Hašem* (השם, "se nimi"). Heprealaisessa numerojärjestelmässä jodilla on lukuarvo kymmenen. 

Esimerkkejä:
* ירושלים jerušalajim: Jerusalem 
* ישראל jisra'el: Israel
* ישוע ješúa': Jeesus
* בייבי beibi (lainasanassa on kaksi jod-kirjainta peräkkäin ei-diftongin merkkinä)

## Koodit

## Lähteet
Tioman

**Pulau Tioman** on noin 20 kilometriä pitkä ja noin 12 kilometriä leveä saari Malesian itärannikolla, Etelä-Kiinan meressä. Se sijaitsee noin 55 kilometriä Mersingistä koilliseen. Saaren kasvillisuus on pääosin varsin tiheää sademetsää. Saari on suurimmilta osin asumaton, mutta saarella sijaitsee kuitenkin useita kyliä, joista suurin on Kampung Tekek. Saarelle pääsee veneellä Malesian rannikolta ja Singaporesta Changin lentokentän eteläpuolelta tai lentämällä Kuala Lumpurista ja Singaporesta.
 
Saaren pääelinkeino on matkailu, sillä saaren hiekkarannat ja laajat koralliriutat ovat tehneet siitä suositun matkailu- ja sukelluskohteen. Myös se, että 1970-luvulla *[[Time]]*-lehti valitsi saaren yhdeksi maailman kauneimmista saarista, on lisännyt saaren suosiota matkailijoiden joukossa.

Saareen tutustuminen tapahtuu veneellä. Tiestön puuttuminen on auttanut saaren luonnon säilymistä entisessä tilassaan matkailusta huolimatta. Samoin majoituksen määrä on saaren kokoon nähden edelleen rajallinen. 

Tiomania ympäröi kirkas vesialue johtuen saaren sijainnista melko kaukana Malesian niemimaan itärannikosta. Tiomanin sukelluskohteista useat sijaitsevat saaren länsipuolella. Kohteista erityisesti Malang Rocks ja Pulau Tulali soveltuvat myös snorklaukseen. Tekekin yhteyteen on päätetty rakentaa suuri satama, jonka pelätään kasvattavan voimakkaasti saaren matkailijavirtoja ja näin tuhoavan sen luonnon, idyllisyyden ja sukelluskohteet. Uloimmissa sukelluspaikoissa, jotka ovat lähellä avomerta, voi maaliskuussa nähdä valashaita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Esiroomalainen rautakausi

**Esiroomalainen rautakausi** tarkoittaa Keski- ja Pohjois-Euroopan varhaista rautakautta. Keski-Euroopassa vaiheeseen ajoittuu muun muassa La Tènen kulttuuri. Esiroomalainen rautakausi päättyi Rooman valtakunnan tekemiin valloituksiin. Pohjoismaissa esiroomalainen rautakausi ajoittuu noin vuosiin 500 eaa. – 1 jaa. 

## Esiroomalainen rautakausi Suomessa
Esiroomalaisella rautakaudella monet myöhäisen pronssikauden kehityskulut jatkuivat. Rannikkoseuduilla väestö täydensi kalastukseen ja hylkeenpyyntiin perustuvaa talouttaan karjanhoidolla ja maanviljelyllä. Vainajat haudattiin röykkiöhautoihin tai kiviarkkuihin. Metalliesinelöytöjä tunnetaan ajalta vähän, mutta raudanvalmistustaito levisi Suomeenkin. Kulttuurikontaktit ulottuivat sekä Skandinaviaan että Baltiaan. Rannikkoväestö valmisti Morbyn keramiikkaa. Sisämaasta tunnetaan Luukonsaaren keramiikkaa Järvi-Suomen alueella ja epämääräistä Kalmistonmäen keramiikkaa Kaakkois-Suomessa. Toistaiseksi varhaisimmat tunnetut todisteet raudanvalmistuksesta on hieman yllättäen löydetty Pohjois-Suomesta.

Esiroomalaisen rautakauden lopulla yleistyy metalliesineiden laittaminen hautoihin. Tärkeitä löytöpaikkoja on muun muassa Espoon Taavinkylässä (Dåvits) ja Uudellamaalla Pohjan Järnvikissa.

## Kirjallisuutta
* Meinander, C. F.: Dåvits. En essä on förromersk järnålder. *Finskt Museum* 1969.
Vanhempi roomalainen rautakausi

**Vanhempi roomalainen rautakausi**, jota tutkimuskirjallisuudessa kutsutaan myös **rautakauden B-periodiksi**, on Keski-Euroopan ja Pohjoismaiden esihistoriaan liittyvä ajanjakso, joka vallitsi noin vuosina 1–150/200 jaa. Rooman valtakunta on tällöin työntänyt rajansa Reinille ja Tonavalle saakka. Voimakkaat roomalaisvaikutteet ulottuvat pohjoismaihin asti.

## Vanhempi roomalainen rautakausi Suomessa

Esinelöydöt keskittyvät Uudellemaalle, Varsinais-Suomeen, Kokemäenjoen suuseudulle ja Etelä-Pohjanmaalle. Näillä alueilla hautoihin laitettiin metalliesineitä. Asutusta oli muuallakin rannikkoseuduilla sekä sisämaassa. Järvi-Suomen alueella eli niin sanottua Luukonsaaren keramiikkaa valmistavaa metsästäjä-kalastajaväestöä. Rannikkoseuduillakin harjoitettiin pyyntielinkeinoja, mutta myös maanviljelystä ja karjanhoidosta on selkeitä viitteitä.

Uudellamaalla ja Kokemäenjoen suulla esiintyy niin sanottuja tarhakalmistoja, jotka viittaavat yhteyksiin nykyisen Viron ja Pohjois-Latvian alueiden kanssa.

Varsinais-Suomessa, Piikkiöstä Laitilaan ulottuvalla alueella, esiintyy monenlaisia hautamuotoja, joiden vastineet löytyvät Itä-Ruotsista. Professori Unto Salon vuonna 1968 esittämän tulkinnan mukaan alueelle oli saapunut germaanisia miesjoukkoja, jotka hankkivat turkiksia Veikseljoen kauppareittiä ("meripihkatie") varten. Haudoissa on paljon aseita, mikä Salon tulkinnan mukaan viittaa tulokkaiden sotaisiin ihanteisiin ja turkisten hankintaan verottamalla. Laitilan Sonkkilan kalmistosta tunnetaan roomalainen viinikauha sekä kullan ja hopean sekoitusta oleva sormus. Veikselin kauppareitin kukoistus päättyy markomannisotaan keisareiden Marcus Aurelius ja Commodus valtakausilla, mikä ehkä selittää Suomessa todetun niukkalöytöisen vaiheen vanhemman ja nuoremman roomalaisen rautakauden taitteessa.

Etelä-Pohjanmaalla on röykkiöhautoja tältä ajalta.

**Kuuluisia vanhemman roomalaisen rautakauden löytöpaikkoja:**
*Porvoon Pikkulinnanmäki
*Karjaan Kroggårdsmalmen
*Piikkiön Koskenhaka
*Turun (ent. Maaria) Kärsämäki ja Saramäki
*Laitilan Sonkkila, Untamala ja Savemäki
*Nakkilan Penttala

## Kirjallisuutta
* Salo, Unto: *Die frührömische Eisenzeit in Finnland*. Suomen Muinaismuistoyhdistyksen Aikakauskirja 1968.
Arthur Lindfors

**Arthur Richard Lindfors** (17. maaliskuuta 1893 Hyrylä Skavarböle, Tuusula – 21. syyskuuta 1977 Porvoo) oli suomalainen painija ja olympiamitalisti.

Lindfors saavutti kreikkalais-roomalaisessa painissa olympiahopeaa kahdesti. Painiuransa jälkeen hän toimi Suomen Painiliiton johtotehtävissä, painituomarina, Porvoon Akilleksen puheenjohtajana, Porvoon kaupunginvaltuustossa ja leipomoalan järjestötehtävissä.

## Saavutuksia

* olympiahopeaa Antwerpen 1920 ja Pariisi 1924 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 75 kg)
* Pohjoismaiden mestari 1919 ja 1920 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 82,5 kg)
* Suomen mestari 1918, 1919 ja 1920 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 82,5 kg), hopeaa 1916 ja pronssia 1914

Arthur Lindfors oli ammatiltaan leipuri. Hän perusti yhdessä muiden urheilijoiden kanssa Porvoseen vuonna 1924 leipomon. Lisäksi hän kuului myöhemmin aktiivina leipomoalan järjestötoimijana.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Roomalainen rautakausi

**Roomalainen rautakausi** viittaa seuraaviin ajanjaksoihin:

* vanhempi roomalainen rautakausi, noin vuodesta 1 vuoteen 200
* nuorempi roomalainen rautakausi, noin vuodesta 175 tai 200 vuoteen 375 tai 400.
Rakugo

**Rakugo** () on japanilaista kerronnallista komiikkaa. Se on eräänlainen sekoitus stand up -komiikkaa ja teatteria. Esiintyjät istuvat yleisön edessä tyynyllä ja kertovat ja näyttelevät istualtaan humoristisia tarinoita. Apunaan esiintyjät käyttävät japanilaista viuhkaa ja kangaspalaa, joiden avulla pyritään havainnollistamaan tarinaan liittyviä elementtejä. Esimerkiksi viuhka saattaa muuttua esityksen aikana syömäpuikoiksi ja kangaspala kulholliseksi nuudeleita.

Ennen rakugo-sanan vakiintumista laji tunnettiin Edossa (nyk. Tokio) nimellä *otoshibanashi* (落し噺). Tämä tarkoittaa tarinaa, jossa on *ochi* (落ち, ’(koominen) huipentuma’, kirjaimellisesti ’pudotus’). Rakugo-sanan kirjoitusasu koostuu otoshibanashi-sanan ensimmäisestä merkistä 落 ja kerrontaa tai kieltä tarkoittavasta 語-merkistä; ääntämys puolestaan vastaa näiden merkkien kiinalaisperäistä lukutapaa. Tokiossa Shitayan pyhäkössä vuonna 1798 rakugoa esitettiin maksua vastaan ensimmäisen kerran tavalliselle kansalle.

Kansaissa otoshibanashista käytettiin nimeä *karukuchibanashi* (軽口噺, ’kevyt tarina’).

## Katso myös
* Kyōgen
* Manzai

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* “Rakugo” (The Art of Storytelling)
Seem

**Seem** (*שֵׁם*) oli Raamatun Vanhassa testamentissa Nooan poika. Hänestä sanotaan juontuneen seemiläisiä kieliä puhuvat seemiläiset kansat, eli assyrialaiset, babylonialaiset, kaldealaiset, aramealaiset, kanaanilaiset, heprealaiset eli juutalaiset, foinikialaiset, arabialaiset ja etiopialaiset.

Seemille syntyneistä lapsista on Raamatussa mainittu viisi: Elam, Assur, Arpaksad, Lud ja Aram. Seem eli kaiken kaikkiaan 600 vuotta.

## Sukupuu
Seemin jälkeläiset on lueteltu yksityiskohtaisesti 1. Mooseksen kirjan 10. luvun kansojen taulussa. Hänen sukupuuhunsa kuuluu merkittäviä henkilöitä, kuten Eber, josta termi *heprealainen* on peräisin. Seemin sukuluetteloa käsitellään tarkemmin 1. Moos. 11:10-26:ssa, jossa sukulinja jäljitetään Abramiin (myöhemmin Abraham), joka on Raamatun kertomuksen keskeinen hahmo: ”Tämä on luettelo Seemin jälkeläisistä. Seem oli satavuotias, kun hänelle syntyi Arpaksad. Tämä tapahtui kaksi vuotta vedenpaisumuksen jälkeen.” (1. Moos. 11:10).

Seemin sukupuu Raamatun mukaan:

## Lähteet
### Viitteet
Haam

**Haam** () oli Raamatun Vanhassa testamentissa Nooan poika. Hänestä sanotaan juontuneen haamilaisia kieliä puhuvat haamilaiset, pohjois- ja itäafrikkalainen kansanryhmä, johon kuuluvat berberit, tuaregit, egyptiläiset, bedžat, gallat, somalilaiset, masai-kansa. Haamilaiskieliä ovat muun muassa berberikielet, muinaisegypti ja kuušilaiset kielet (Etiopiassa ja sen ympäristössä).

Haamilla oli neljä poikaa: Kus, Misraim, Put ja Kanaan. Kus tarkoittaa Nubiaa, Misraim Egyptiä ja Put Libyaa.

## Sukupuu
Haamia on perinteisesti pidetty useiden muinaisten kansojen ja kansakuntien kantaisänä. Ensimmäisen Mooseksen kirjan 10. luvun kansojen taulussa luetellaan Hamin jälkeläisiksi Kus, Misraim, Put ja Kanaan. Nämä nimet liittyvät Afrikan ja Lähi-idän alueisiin ja kansoihin.

* Kus yhdistetään usein Afrikan alueisiin, erityisesti Etiopiaan ja Sudaniin.
* Misraim on hepreankielinen nimi Egyptille, mikä viittaa siihen, että Haamin jälkeläiset asettuivat tälle alueelle.
* Put yhdistetään Libyaan ja osaan Pohjois-Afrikkaa.
* Kanaan liittyy Kanaaninmaahan, josta tuli myöhemmin israelilaisten luvattu maa.

Haamin sukupuu Raamatun mukaan:

## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Haam suomenkielisessä Raamatussa (1933/1938)
RealPlayer

**RealPlayer** on mediasoitin, jonka on kehittänyt RealNetworks. Soitin toistaa useita eri mediaformaatteja, kuten RealAudiota, RealVideota, MP3, MPEG-4, QuickTime, Windows-formaatteja jne. Soittimessa voi mm. koota mediakirjastoja sekä polttaa CD-levyjä.

Ensimmäiset versiot RealPlayeristä ilmestyivät huhtikuussa vuonna 1995. RealPlayer oli suosittu suoratoiston mediasoitin internetin alkuaikoina, mutta sittemmin Adobe Flashiin perustuvat verkkosivuille upotettavat videotoistimet ja myöhemmin HTML5-video ovat syrjäyttäneet sen.
RealPlayerin kilpailijoiksi kehittivät Microsoft Windows Media Playerin ja AppleiTunesin. Esimerkiksi Ylen radiouutislähetykset toimitettiin verkkoon aiemmin RealAudio-muodossa.

RealPlayeristä on kaksi versiota, ilmainen ja maksullinen, joista maksullinen tarjoaa enemmän ominaisuuksia.

## Katso myös
* Luettelo mediasoittimista
Taiska

**Taiska** (oik. **Hannele Aulikki Kauppinen**, o.s. **Suominen**, s. 9. kesäkuuta 1955 Imatra) on suomalainen laulaja ja teatteriohjaaja. Hän nousi suosioon vuonna 1975 levyttämänsä ”Mombasa”-kappaleen myötä. Kauppinen on myöhemmin toiminut teatteriohjaajana.

## Ura
Taiskan ura alkoi vuonna 1975 Suomen Iskelmälaulumestaruus -kilpailusta. Hän sai levytyssopimuksen Finnlevyn kanssa ja lokakuussa 1975 äänitettiin kappale ”Mombasa”. Lapin eksotiikkaa tihkuva kappale ”Haltin häät” tuli tunnetuksi Syksyn sävelestä 1976. Vuonna 1978 Taiska voitti ylivoimaisesti Suomen interviisukarsinnat Arto Alaspään ja Hannu Seppäsen tekemällä kappaleella ”Miksi näin”, mutta ei tuntemattomasta syystä lähtenyt kilpailuun Sopotiin. 

Taiskan muita kappaleita olivat muun muassa ”Moi moi vain”, ”Boogie-mies”, ”Lällärit pois”, ”On uusi päivä huominen” ja ”Rannalla”. Vuonna 1980 ilmestyneellä levyllä *[[Villi vapaudenkaipuu|Villi vapauden kaipuu]]* oli myös coverversio Tommy R. Shawn kirjoittamasta kappaleesta "Boat on the River". Raul Reimanin suomennos oli nimeltään "Aamulla yksin*"*. 13 vuotta myöhemmin Riki Sorsa levytti saman kappaleen Pia Partasen suomennoksena nimellä "Joki*"*. Vuonna 1981 Taiska osallistui Eurovision laulukilpailun Suomen-karsintaan Raul Reimanin säveltämällä ja sanoittamalla laululla ”Hiroshima”. Vuonna 1983 Taiskalta ilmestyi kappale ”Lahjan sain”, joka oli käännös samana vuonna Eurovision laulukilpailun voittaneesta kappaleesta ”Si la vie est cadeau”.

Vuonna 1986 Taiska lopetti tanssilavakeikkailun päästyään Teatterikorkeakouluun opiskelemaan ohjaajaksi. 2000- ja 2010-luvuilla hän on työskentellyt Kemin seudulla teatteripiireissä, mutta on jatkanut jälleen esiintymisiä muun muassa Finnhits-kiertueella yhdessä muiden aikalaistensa Dannyn, Markku Aron, Kisun ja Einin kanssa. Hän on esiintynyt usein myös Einin konserttien vierailevana tähtenä. 

Vuonna 2005 Taiskan tuotannosta julkaistiin tupla-cd *[[Matkalla (Taiskan albumi)|Matkalla]]*. 22 vuoden levytystauon jälkeen albumilla oli kaksi uutta kappaletta, ”Marenkiranta” ja ”Saat saattaa mua” jotka ovat Taiskan käsialaa. Kappaleet löytyvät myös *[[Taiska - Hitit]]* -levyltä josta löytyy Taiskan tekemät kappaleet "Lähellä jokainen sydän" ja "Milloin etsit lastasi". 

Taiska palasi jälleen soittolistoille vuonna 2016 kappaleella "Maailman ääriin", joka on tunnuskappale TV1 Futisvanhemmat-ohjelmalle. Kappaleen on sanoittanut Mariska sekä säveltänyt myös Mariska yhdessä Mikko Tammisen kanssa.
Keikkailun ohella Taiska teki uutta musiikkia. 

## Yksityiselämä
Taiska avioutui muusikko Pekka Kauppisen kanssa vuonna 1984, mutta erosi hänestä 1991. Heillä on vuonna 1983 syntynyt Elias-niminen poika, joka on muusikko ja nykyään keikkailee äitinsäkin kanssa. Taiska asuu avoliitossa Ilpo Postin kanssa omakotitalossa Kemissä.

## Diskografia

* Mombasa (1977)
* Taiska (1978)
* Villi vapaudenkaipuu (1980)
* Oma tie (1982)

## Lähteet

## Katso myös
* Luettelo Taiskan kappaleista

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* 
*
Nuorempi roomalainen rautakausi

**Nuorempi roomalainen rautakausi** tarkoittaa Pohjoismaiden esihistoriassa noin vuosia 200–400 jaa. Rooman valtakunta heikkeni tällöin, mutta se oli yhä voimatekijä, jonka vaikutus ulottui voimakkaana Itämerelle saakka. Aikakausi oli sotaisa ja kuohuva. Esimerkiksi Tanskan alueelta tehdyt kuuluisat sotasaalislöydöt kertovat kovista taisteluista Skandinavian muodostumassa olleiden, aikaisempaa kiinteämpien yhteiskuntien välillä.

## Nuorempi roomalainen rautakausi Suomessa

Arkeologisia löytöjä tunnetaan lähinnä Uudenmaan, Varsinais-Suomen ja Etelä-Pohjanmaan rannikon läheisiltä seuduilta, joissa metalliesineitä (aseita ja koruja) laitettiin hautoihin. Hautalöytöjä tunnetaan myös Pirkanmaalta, Kanta- ja Päijät-Hämeestä, Keski-Pohjanmaalta ja jopa Keski-Suomesta (Viitasaari). Oululaiset arkeologit ovat 1980-luvulta lähtien löytäneet kalmistoja (hautapaikkoja) myös Perämeren rannikoilta (Oulun Kaakkuri, Raahen (Saloisten) Tervakangas, Tornion Rakanmäki). Muissakin maan osissa asuinpaikkalöydöt kertovat asutuksesta (mm. Luukonsaaren keramiikka Järvi-Suomessa).

Suomen rannikkojen väestö ylläpiti yhteyksiä sekä Skandinaviaan että Baltiaan, minkä lisäksi joitakin esineitä saapui myös Keski-Venäjän suomensukuisten väestöjen asuinalueilta. 

Rikkaat hautalöydöt mm. Laitilan Soukaisissa ja Salon (ent. Uskela) Ketohaassa kertovat jonkinlaisen yhteiskunnallisen "yläluokan" muodostumisesta. Soukaisten röykkiöhaudasta löytyi kaksi rinnakkaista kiviarkkua, joista toinen sisälsi keihäänkärkiparin. Rikkaammassa kiviarkussa oli keihäänkärkipari, kilpi, miekka hopeahelaisessa tupessa sekä lasinen juomasarvi ja pronssisanko, jotka oli valmistettu Rooman valtakunnan alueella. Professorit Ella Kivikoski ja Unto Salo ovat tulkinneet hautojen kuuluvan Gotlannista tulleelle mahtimiehelle, jopa "ruhtinaalle", ja tämän aseenkantajalle. Arkeologi Christian Carpelan puolestaan on nähnyt haudassa myös paikallisia piirteitä ja pitänyt sitä todisteena moneen eri suuntaan ulottuvista yhteyksistä. Ketohaan röykkiöhaudasta tunnetaan kultaisen kaularenkaan kappaleita, jotka viittaavat korkean tason yhteyksiin Skandinaviaan. Nousiaisista on jo 1700-luvulla löydetty kuuluisa kultainen kaularengas, jota säilytetään Tukholmassa.

## Katso myös
* Vanhempi roomalainen rautakausi

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Keskitalo, Oiva: *Suomen nuoremman roomalaisen rautakauden löydöt*. Helsingin yliopiston arkeologian laitos, Moniste N:o 22. 1979.
*Schauman-Lönnqvist, Marianne: *Iron Age Studies In Salo III*. Suomen muinaismuistoyhdistyksen aikakauskirja 89:2. Helsinki 1988.
Luettelo mediasoittimista

Tämä on **luettelo mediasoitinohjelmistoista**.

## Aktiivisessa kehityksessä

## Kehitys päättynyt

## Katso myös
* Comparison of video player software
Pimeys

**Pimeys** on näkyvän valon puuttumista.

## Yön pimeys maapallolla
Tähtitieteellisen pimeyden katsotaan vallitsevan silloin, kun Aurinko on yli 18 astetta horisontin alapuolella. Silloin Auringon valoa ei siroa ilmakehän molekyyleistä juuri lainkaan ja yötaivaan kirkkaus on vain 1/400 000-osa siitä, mitä se on Auringon ollessa juuri horisontissa. Kun Aurinko on 12–18 astetta horisontin alapuolella, vallitsee *tähtitieteellinen hämärä*, jolloin on käytännössä myös jo täysin pimeää.

Suomessa ei tule missään täyttä pimeyttä toukokuun ja heinäkuun välillä. Suomessa kaikkein pimeimmät yöt esiintyvät alkusyksyllä elokuun lopun ja syyskuun aikana. Silloin maa on tumma ja lumeton, ja puiden lehdet vähentävät ulkovalaistuksen leviämistä taivaalle. Päiväntasaajalla pimeys (astronominen hämärä mukaan lukien) kestää joka yö vuoden ympäri vähän yli 10 tuntia.

## Uskomukset
Babylonialaiset ja assyrialaiset pelkäsivät pimeän aikana niin paljon pahoja henkiä, että tuskin uskalsivat poistua asunnoistaan auringonlaskun jälkeen.

## Katso myös
*Hämärä
*Valosaaste
*Nyktofobia

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Anna Paljakka: Pimeässä pelottavat möröt ja hörhöt . Helsingin Sanomat 20.11.2006.
Mediasoitin

**Mediasoitin**, **mediatoistin** tai **multimediakiintolevy** on laite, jolla voidaan toistaa digitaalisesti tallennettua musiikkia,  videoita tai valokuvia television ja stereoiden kautta. Laite voi toistaa median joko suoraan verkosta, tai laitteen omalta tallennusmedialta.

## Toimintaperiaate
Soitin kytketään järjestelmään joko langallisesti Ethernet, USB- tai FireWire-liitäntää käyttämällä, tai langattomasti WLANin tai Bluetoothin yli. Ohjelmat voidaan toistaa esimerkiksi DLNAn avulla. Osa laitteista sisältää kiintolevyn, jolloin multimediatiedostot voidaan ladata tietokoneelta, jossa levy näkyy kiintolevyasemana kuten mikä tahansa muukin ulkoinen kiintolevy. Jos kiintolevyä ei ole, tiedostot toistetaan soittimeen kytketystä ulkoisesta kiintolevystä tai muusta USB-massamuistista. Joissain malleissa laitteeseen on integroitu audiotehovahvistin ja musiikkikäyttöön tarkoitetut laitteet saattavat itsenäisesti osata toistaa Internet radioasemien ohjelmia.

Soitinta käytetään kaukosäätimen välityksellä, kuten muitakin useimpia viihde-elektroniikkalaitteita. Soittimen käynnistyttyä mallista riippuen soittimen omaa valikkoa tai kiintolevyn kansioita selaillen toistetaan haluttu tiedosto. Yleensä soitin tukee kappaleita (eng. chapters) videon toistossa, joiden avulla tietyn kohtauksen / kohdan etsiminen videosta on helppoa. Kuten optisissa elokuvalevyissä, useat ääniraidat sekä tekstitykset tiedostossa ovat mahdollisia, ja ne valitaan soittimesta. Kappaleet, ääniraidat sekä tekstitykset "muxataan" esim. matroska kääreeseen. Yleensä soitin tukee resoluutiota 1080p tarkkuuteen asti.

## Liitännät
Audiokäyttöön tehdyissä laitteissa on vähintään linjatasoinen RCA-liitin vahvistimeen ja yleensä myös optinen digitaalinen liitäntä.  

Multimediasoittimessa on lisäksi yleensä vähintään HDMI- ja CVBS-liitännät televisioon (tai muuhun näyttölaitteeseen) liittämistä varten. Soittimessa voi olla myös USB-liitin sekä muistikorttipaikka tiedostojen toistoa varten. USB-liitintä voidaan käyttää mahdollisesti myös Firmware-päivitykseen, jolla saadaan parannettua soittimen ominaisuuksia ja/tai toimintaa. Joissain multimediakiintolevyissä on myös Ethernet-liitin internetyhteyttä varten, jolloin soittimen kautta voidaan katsoa esim. YouTube videoita. Samaan tarkoitukseen soittimessa voi olla myös langaton yhteys, kuten Wi-Fi.

## Tiedostomuodot
Tässä on lueteltu tiedostomuodot tai koodeekit, joita multimediakiintolevyt yleensä tukevat.

### Video
* MPEG 1/2/4
* MKV
* AVI
* H.264
* MJPEG

### Audio
* WAV
* OGG
* AAC
* MP3
* AC3

### Tekstitykset
* SRT
* SSA
* SUB
* SMI

### Kuvat
* BMP
* GIF
* JPEG
* PNG
* TIFF

## Tuotemerkkejä
Yleisimpiä mediasoittimien valmistajia.
* LaCie
* Asus
* Sling Media
* Western Digital
* Syabas
* Synology

## Katso myös
* Mediasoitinohjelmisto
Säyneinen

**Säyneinen** (aik. ) on Pohjois-Savossa sijainnut entinen Suomen kunta. Se itsenäistyi Kaavin pitäjästä vuonna 1924 ja liitettiin vuonna 1971 Juankosken kuntaan. Säyneinen on ollut vuoden 2017 alusta alkaen osa Kuopiota.

Säyneisen naapurikunnat olivat Juankoski, Juuka, Kaavi, Muuruvesi, Nilsiä ja Rautavaara.

Kirkonkylällä eli Säyneisen taajamassa on kotiseutumuseo, urheilukenttä, kaukalo, sivuapteekki, kirkko, nuorisoseurantalo ja ulkoilmanäyttämö. Säyneisessä toimi alakoulu kesään 2015 asti, viimeisen lukuvuoden aikana 2014–2015 koulussa oli 16 oppilasta. Kuopion kaupunki päätti vuonna 2020 purkaa koulurakennuksen.

## Kyliä
Hirvisaari, Koskenala, Likosaari, Siikajärvi, Säyneinen, Tuohisaari, Viitaniemi, Venäänaho, Konttimäki, Pisankoski ja Losomäki. Koskenala ja Tuohisaari ovat maarekisterissä olevia termejä, eivät varsinaisia eläviä kyliä.

Vuosien 1960 ja 1970 taajamarajausten mukaan Säyneisessä ei ollut lainkaan taajamia. Vuosina 1990–2011 Säyneisen kirkonkylä laskettiin taajamaksi, mutta ei enää vuonna 2014.

## Väestö
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Säyneisen väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1930–1960.

Säyneisen seurakunta muodostettiin vuonna 1921 erottamalla Kaavista alue, jolla oli 2 583 asukasta.

## Kirkko
Säyneisen kirkon ovat suunnitelleet Sakari Honkavaara ja Esko Suhonen. Se on rakennettu vuosina 1939–1940. 350-istumapaikkainen Säyneisen kirkko edustaa 1940-luvun funktionalismin romanttista tyylisuuntaa. Alttaritaulun paikalla on risti, mutta myös entisöity vanha alttaritaulu palautettiin vuonna 2002 näkyville kirkkosaliin. Kirkkorakennuksen yhteydessä on myös seurakuntasali.

## Lähteet
* Säyneisen seurakunta 
*  Virheellinen: 951-997492-8-4

### Viitteet
NR-30

**NR-30** oli neuvostoliittolainen monissa Neuvostoliiton ja Varsovan liiton lentokoneissa käytetty konetykki. Sen suunnittelijat olivat Aleksandr Emmanuilovitš Nudelman ja Aron Abramovitš Rihter ja se otettiin käyttöön vuonna 1954.

NR-30 oli yksiputkinen, lukkorekyyliperiaatteella toimiva 30 mm tykki. Ase oli periaatteelliselta ratkaisultaan suurennettu versio vuonna 1949 käyttöön tulleesta samojen suunnittelijoiden käsialaa olevasta 23 mm NR-23-tykistä. Tykin tehokas patruuna ja siitä johtuvat suuret rekyylivoimat edellyttivät suujarrun käyttöä, tarkoituksena estää ampuvan koneen rungon vaurioituminen ammuttaessa.

NR-30 tykkiä käytettiin MiG-19 -koneessa, joissakin MiG-21 malleissa, Suhoi Su-7 -koneessa ja Suhoi Su-17 -koneessa. Se oli käytössä myös Shenyang J-6 -koneessa, joka oli Kiinan kansantasavallan kopio MiG-19:stä. Kiinalaiset valmistivat myös omaa versiotaan, *Type-30*, joka oli ominaisuuksiltaan hiukan erilainen, mutta käytännössä toiminnaltaan samanlainen kuin NR-30.

Tykkiä saatettiin käyttää myös Almaz-sarjan sotilasavaruusasemissa.

## Tekniset tiedot
* Tyyppi: yksiputkinen konetykki
* Kaliiperi: 30 mm
* Patruuna: 30 × 155B
* Ampumatarviketyypit: sirpale- ja panssarikranaatteja (yms.)
* Toiminta: lyhyt putkirekyyli
* Pituus: 2 153 mm
* Putkipituus: 1 600 mm
* Paino: 66 kg
* Tulinopeus, teoreettinen: 850–1 000 ls/min
* Lähtönopeus: 780–800 m/s 
* Ammuksen paino: 410 g
Kaf

**Kaf** on monen seemiläisen kielen aakkoston 11. kirjain. Se sisältyy muun muassa heprealaiseen, foinikialaiseen, arabialaiseen ja aramealaiseen kirjaimistoon. Se on kreikkalaisen kapan, latinalaisen K:n ja kyrillisen К:n edeltäjä. Kirjaimen nimi tulee kättä tarkoittavasta sanasta: sana tarkoittaa yhä kämmentä sekä nykyhepreassa että -arabiassa.

## Kaf hepreassa

Heprean kielessä kaf ääntyy [k], jos sen sisällä on piste (*[[dageš|dageš lene]]*). Kirjaimella on myös pisteetön muoto, jolloin se ääntyy kuten ḥet (foneettisessa merkinnässä /x/), samankaltaisena kurkkuäänteenä kuin saksan 'ch' esimerkiksi sanassa *ich*. Sanan alussa kaf on aina pisteellinen. 

Kaf on myös yksi niistä heprean kirjaimista, jotka kirjoitetaan eri tavalla sanan lopussa: sillä on *sofit*- eli loppumuoto **kaf sofit**. Heprealaisessa numerojärjestelmässä kafilla on lukuarvo 20. Kaf sofitin lukuarvo on 500.

Kieliopillisesti kaf toimii sanan alussa prepositiona, joka voi tarkoittaa muun muassa *niin kuin*, *kuten* tai *mukaan*. Se on lyhennys sanasta כּמו (*kəmo*). Kaf sofit puolestaan on sanan lopussa yksikön toisen persoonan omistusliite ja objektimuoto. 

Esimerkkejä:
* כינרת *kinneret*: Genesaret

## Koodit

## Lähteet
Juuda

**Juuda** on Vanhassa testamentissa Jaakobin ja Lean poika, josta Juudan heimon sanotaan polveutuneen.

Juudan heimo oli alkujaan vain yksi Israelin 12 heimosta, mutta se kasvoi vähitellen niistä ylivoimaisesti suurimmaksi ja merkittävimmäksi. Sen mukaan ovatkin juutalaiset saaneet nimensä. Juudan heimon mukaan sai nimensä myös Juudan kuningaskunta, joka syntyi, kun Israelin kuningaskunta Salomon kuoleman jälkeen jakautui kahtia.

## Aiheesta muualla
* Juuda suomenkielisessä Raamatussa (1933/1938)
Leevi

**Leevi** (*לֵוִי*) on Raamatun Vanhassa testamentissa Jaakobin ja Lean poika. Hän esiintyy Raamatussa sekä Leevin heimon että leeviläisen pappissäädyn, leeviläisten, kantaisänä. Hänen poikiaan olivat Gerson, Kehat ja Merari. 

## Aiheesta muualla

*Leevi Raamatussa
Koro

**Koro** heraldiikassa tarkoittaa muotoiltua reunaa. Se on yleensä ornamenttimainen yksinkertainen toistokuvio.

## Koroja

## Lähde
*
Loot

**Loot** () oli Raamatun Ensimmäisen Mooseksen kirjan mukaan Abrahamin veljenpoika. Hän vaelsi Kaldean Urista Kanaaninmaahan ja asettui Abrahamista erottuaan Jordaniaan asumaan lakeudelle.

Loot pakeni perheineen Sodoman ja Gomorran hävitystä. Kertomus Lootin vaimosta, joka paetessaan katsoi taakseen ja muuttui suolapatsaaksi, kuvastaa useiden kristittyjen mukaan käsitystä siitä, että Jumalan toimien tarkastelu on kuolemansynti.

Lootin tyttäret harrastivat juopuneen Lootin kanssa sukurutsaa, jonka seurauksena syntyivät pojat Ben-Ammi ja Moab.

## Sukupuu
Lootin sukupuu Raamatun mukaan:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Loot suomenkielisessä Raamatussa (1933/1938)
Dominick Arduin

**Dominick Arduin** (7. helmikuuta 1960 Pariisi – kadonnut maaliskuussa 2004) oli Suomessa vuodesta 1988 asunut ranskalainen seikkailija, joka katosi 6. maaliskuuta 2004 yritettyään ensimmäisenä naisena matkata yksin maantieteelliselle Pohjoisnavalle. Arduin asui elämänsä viimeiset 15 vuotta Lapissa toimien muun muassa Suomen Ladun tunturioppaana Kiilopäällä Urho Kekkosen kansallispuiston alueella.

Dominick Arduin oli kiinnostunut luonnosta, ja seikkailu oli hänen intohimonsa. Arduin oli hankkinut liikunnanohjaajan koulutuksen, ja hänellä oli monipuolinen urheilullinen ja liikunnallinen tausta. Arduin työskentelikin häntä kiinnostavissa ammateissa. Arduin saavutti eläessään myös urheilullisia voittoja, hän on muun muassa melonnan juniorien Ranskan mestari.

## Katoaminen

Arduin katosi matkallaan maantieteelliselle Pohjoisnavalle maaliskuussa 2004. Yleisesti uskotaan, että hiihtäen liikkunut Arduin on hukkunut maaliskuun 2004 aikana pudottuaan railoon tai vajottuaan heikkoihin jäihin. Viimeiset löydetyt jäljet päättyivät suuren railon reunalle luoteeseen Komsomoletsin saaren pohjoiskärjestä, josta Arduin oli lähtenyt hiihtäen matkaan. Marraskuussa 2004 Dominick Arduinin suomalainen edunvalvoja pyysi Helsingin käräjäoikeudelta ranskalaisseikkailijan julistamista kuolleeksi. Päätöstä kuolemasta ei voitu tuolloin antaa, koska käräjäoikeus katsoi, ettei tapaus täyttänyt kuolleeksi julistamisen ehtoja.

Dominick Arduin julistettiin lopulta kuolleeksi Lapin käräjäoikeuden 9. syyskuuta 2005 tekemällä päätöksellä. Kuolleeksi julistamista hakivat Arduinin edunvalvoja, varatuomari Sami Tervahauta ja Arduinin sisarukset.

## Sven Pahajoen kirja Arduinista

Syyskuussa 2004 julkaistiin pohjoissuomalaisen toimittajan Sven Pahajoen kirja Dominick Arduinista. Kirja *Dominick Arduin, Seikkailijan salaisuus* (Revontuli 2004) käsitteli Arduinin elämää – Pahajoki sai tutkiessaan naisen taustoja selville, että hän oli Suomessa asuessaan pitkälti sepittänyt oman elämäntarinansa toimittajille ja ystäville.
Sven Pahajoki on julkisuudessa esittänyt arvailuja, että Arduin on saattanut lavastaa oman kuolemansa.
Pahajoki johti Jatulin Tarhat -yhdistystä, joka oli mukana rahoittamassa Arduinin etsintöjä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ylen Elävä arkisto: Dominick Arduin katosi yrittäessään hiihtää pohjoisnavalle
* Seura.fi: Kadonneen naparetkeilijän mysteeri: Kuka vastasi puhelimeen vuosia myöhemmin?
* Seura.fi: Kadonneen naparetkeilijän salaisuus: Koko elämäntarina oli pelkkää huijausta
* Mtvuutiset.fi: Suomalainen seikkailija katosi oudosti lähes 15 vuotta sitten – kuka vastasi naisen puhelimeen vuosia myöhemmin?
* Apu.fi: 43-vuotias Dominick Arduin katosi Jäämerellä vuonna 2004: Avun toimittaja Eve Hietamies muistelee tragedian taustoja
Tyviö

**Tyviö** (vanhentuneelta nimitykseltään **tyvikenttä**) on heraldiikassa varsinainen airutkuvio, joka viittaa kilven alaosaan. Se ulottuu kilven reunasta reunaan ja käsittää vajaan kolmanneksen kilven alasta. Tyviön reuna ei ole aina tasainen, vaan se voi olla esimerkiksi aalto- tai sahakoroinen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Airutkuvio

**Airutkuvioilla** tarkoitetaan heraldiikassa tiettyjä vakiintuneita tapoja kuvioida vaakunakilpeä. Ne ovat geometrisia kuvioita ja ulottuvat kilven reunoihin asti. Suomessa airutkuviot sijoitetaan aina kilvelle, ei kilpeen. Ne ovat siis plastisessa vaakunassa kohokuvioita. Monessa muussa maassa airutkuvioita tai ainakin osaa niistä pidetään kilven jakoina.

Airutkuvioiden alkuperän on arveltu olevan eri muotoihin asetelluissa puisissa ja rautaisissa tangoissa, joita on käytetty kilven osien kiinnittämiseen ja kilven vahvistamiseen.

## Varsinaiset airutkuviot

Tiedosto:Fess demo.svg|Hirsi
Tiedosto:Barrulet demo2.svg|Varras
Tiedosto:Pale demo.svg|Paalu
Tiedosto:Pallet demo.svg|Riuku
Tiedosto:Bend demo.svg|Palkki
Tiedosto:Bendlet demo2.svg|Jänne
Tiedosto:Bend Sinister demo.svg|Vastapalkki
Tiedosto:Bendlet Sinister demo.svg|Vastajänne
Tiedosto:Chevron demo 3.svg|Polviorsi
Tiedosto:Kaksoispolviorsi demo.svg|Kaksoispolviorsi
Tiedosto:Chief demo.svg|Lakio
Tiedosto:Champagne demo.svg|Tyviö
Tiedosto:Side demo.svg|Pieli
Tiedosto:Side Sinister demo.svg|Vastapieli
Tiedosto:Cross demo.svg|Risti
Tiedosto:Saltire demo.svg|Vinoristi
Tiedosto:Pall demo.svg|Haaruristi
Tiedosto:Pall Reversed demo.svg|Kaateinen haaruristi
Tiedosto:Blason ville fr Verzeille (Aude).svg|Lakiopaalu
Tiedosto:Tyviöpaalu demo.svg|Tyviöpaalu


## Airutkuvioiden lähisukulaiset

Tiedosto:Blason ville fr Villebazy (Aude).svg|Kärki
Tiedosto:Pointe.png|Kiila
Tiedosto:Säde demo.svg|Palkittainen kiila
Tiedosto:Vasensäde demo.svg|Vastapalkittainen kiila
Tiedosto:Kumosäde vasemmalle demo.svg|Palkittainen kumokiila
Tiedosto:Kumosäde oikealle demo.svg|Vastapalkittainen kumokiila
Tiedosto:Lozenge demo2.svg|Ruutu
Tiedosto:Rustre demo2.svg|Kairattu ruutu
Tiedosto:Mascle demo2.svg|Lävistetty ruutu
Tiedosto:Bordure demo.svg|Reunus
Tiedosto:Orle demo.svg|Kehä
Tiedosto:Double Tressures demo.svg|Kaksoiskehä
Tiedosto:Canton demo.svg|Kolkka
Tiedosto:Quarter demo.svg|Neliö
Tiedosto:Lakineliö demo.svg|Lakineliö
Tiedosto:Gyron demo2.svg|Viiri


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anders Celsius

**Anders Celsius**  (27. marraskuuta 1701 Uppsala – 25. huhtikuuta 1744 Uppsala) oli ruotsalainen tähtitieteilijä. Celsius toimi Uppsalan yliopiston tähtitieteen professorina vuosina 1730–1744. Anders Celsiuksen tutkimukset kohdistuivat lähinnä meteorologiaan, revontuliin ja Maan magnetismiin.

## Lapsuus
Celsius kuului Hälsinglandista kotoisin olevaan sukuun, jossa oli paljon tiedemiehiä. Hänen isänsä Nils oli tähtitieteilijä ja hänen äitinsä Gunilla oli tähtitieteilijän tytär. Hänen molemmat isoisänsä olivat professoreita Uppsalassa.

## Ura tiedemiehenä
Anders Celsius toimi Uppsalan yliopiston tähtitieteen professorina vuosina 1730–1744, ja vuonna 1740 hän perusti Uppsalan observatorion. Siihen aikaan Pohjoismaissa ei vielä ollut kunnon observatorioita, joten Celsius tutustui ensin Manner-Euroopan kuuluisiin tähtitieteellisiin observatorioihin ja vieraili Nürnbergissä, Roomassa ja Pariisissa.

Celsius vaikutti Maupertuis’n astemittausretken suuntautumiseen Tornionjokilaaksoon ja oli retkellä mukana.

Celsius tutki myös magneettikenttien muutoksia revontulten aikana ja pyrki mittaamaan tähtien kirkkautta.

## Celsius-asteikko
1700-luvun alussa oli erilaisia lämpötila-asteikkoja käytössä yli kolmekymmentä, mutta nykyään kaikkialla maailmassa paitsi Yhdysvalloissa käytetään Celsius-asteikkoa, joka on saanut nimensä Anders Celsiukselta. Hän esitti asteikon ensimmäisen kerran Ruotsin tiedeakatemialle vuonna 1742. Asteikossa veden jäätymispiste oli 100  ja kiehumispiste 0 astetta. Myöhemmin Carl von Linné käänsi asteikon toisin päin, nykyiseen muotoonsa. 

Anders Celsius kuoli tuberkuloosiin vuonna 1744 Uppsalassa.

## Julkaisuja
* *Arithmetica eller räknekonst* (1727)
* *Nova methodus distantiam solis a terra determinandi* (1730)
* *Tankar om kometernes igenkomst* (1735)
* *Bref om jordens figur* (1736)
* *Memorial om calendarii förbättrande hvad påskens rätta firande angår* (1738)
* *De observationibus pro figura telluris determinanda* (1738)
* Almanakkoja vuosilta 1728–1737, 1740, 1741 ja 1743–1745

## Muuta
Celsiuksen kuva on ollut maalattuna Norwegian Air Shuttlen kahden sittemmin käytöstä poistetun Boeing 737–800 -koneen pyrstöön.

Asteroidi 4169 Celsius on nimetty hänen muistokseen.

## Katso myös
* Käymäjärven kivi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* 
*