open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Esaias Tegnér

**Esaias Tegnér** (13. marraskuuta 1782 – 2. marraskuuta 1846) oli ruotsalainen kirjailija, professori ja piispa. Hänen kuuluisin teoksensa on runoteos *Frithiofs saga* (1825, suom. *Fritiofin satu*, 1872, ja *Fritiofin taru*, 1932). Teos kertoo viikinkisoturi Fritiofin elämänvaiheista ja ilmentää kirjoittajan ihailua Ruotsin muinaisuutta kohtaan.

Tegnér toimi kreikan kielen professorina vuodesta 1812 ja Växjön piispana vuodesta 1824. Häntä pidetään yhtenä varhaisimmista skandinavismin kannattajista.

Tegnér teki läpimurtonsa Suomen sodan vaiheilla. Sodan aikana hän kirjoitti venäläisvastaisen runon *Krigssång för svenska lantvärnet* ja sen jälkeen ruotsalaista isänmaallisuutta kohottavan runon *Svea*. Sittemmin hän keskittyi eeppisiin runoihin, joissa hän kuvasi skandinaavista muinaisuutta. Hän ihaili Napoleonia vielä tämän kukistumisen jälkeen. Runotyylissään hän tavoitti kirkkaan, värikkään ja tulisen sanoman ja retoriikan. Tegnér nousikin Ruotsissa kansallisrunoilijan asemaan.

Tegnérin ja hänen aikansa tutkimusta ja tuntemusta edistämään on Lundissa perustettu Tegnérsamfundet.

## Teoksia
*Frithiofs sagasta* on neljä suomennosta:
**Frithiofin satu : runoelma*; suom. kokenut E. J. Blom. 1872.
**Frithiofin satu : runoelma*; suom. Em. Tamminen. 1885.
**Fritiofin satu*; suom. Valter Juva. 1905. 
**Fritjofin taru*; suom. Uuno Kailas. 1932.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla

* Vapaasti ladattavia Esaias Tegnérin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta
Habib Miyan

**Habib Miyan** oli intialainen mies, joka oli omien sanojensa mukaan syntynyt joko vuonna 1869, 1872 tai 1878. Eläketodistuksensa mukaan hän on syntynyt 20. toukokuuta 1878. Hänen väitetään kuolleen 19. elokuuta 2008 satakolmekymmentävuotiaana. 

Guinnessin ennätysten kirja ja itsenäiset tutkijat eivät ole kyenneet todistamaan Miyanin ikää. Mikäli Miyanin ikä pitää paikkansa, hän oli tiettävästi maailman kaikkien aikojen vanhin ihminen. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1938. 

Miyan oli muslimi ja teki vuonna 2004 pyhiinvaellusmatkan Mekkaan. Hän asui Jaipurissa, Rajasthanissa ja oli sokea viimeiset viisikymmentä vuotta. Hän soitti nuorena klarinettia Jaipur State Bandissa.

## Lähteet
My slavim tebja, Pridnestrovje

**My slavim tebja, Pridnestrovje** () on Transnistrian kansallishymni. Sen on säveltänyt Boris Aleksandrov ja sanat laatineet Boris Parmenov, Nikolai Božko ja Vitali Pištšenko.

## Venäjänkieliset sanat
:Мы славу поем Приднестровью,
:Здесь дружба народов крепка,
:Великой сыновней любовью
:Мы спаяны с ним навека.
:Восславим сады и заводы,
:Поселки, поля, города -
:В них долгие славные годы
:На благо Отчизны труда.

:Припев

:Пронесем через годы
:Имя гордой страны
:И Республике свободы
:Как правде, мы будем верны.

:II

:Мы славим родные долины,
:Седого Днестра берега.
:О подвигах помним былинных,
:Нам слава отцов дорога.
:Восславим мы всех поименно,
:Погибших за наш отчий дом.
:Пред памятью павших священной
:Отечеству клятву даем.

:Припев

:Пронесем через годы
:Имя гордой страны
:И Республике свободы
:Как правде, мы будем верны. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://pridnestrovie.net/nationalanthem.html
Bonnie Tyler

**Bonnie Tyler** (synt. **Gaynor Hopkins**; s. 8. kesäkuuta 1951 Skewen) on walesilainen laulaja.

Tyler on tunnettu käheästä äänestään. Hänen kansainvälisiä menestyskappaleitaan ovat ”It's a Heartache” (1978), ”Total Eclipse of the Heart” (1983) ja ”Holding Out for a Hero” (1984). Tyler edusti Isoa-Britanniaa Euroviisuissa vuonna 2013.

## Ura

Bonnie Tyler syntyi Walesissa kuusilapsiseen perheeseen. Hänen alkuperäinen nimensä oli Gaynor Hopkins.

Tyler aloitti laulajanuransa paikallisessa kykykilpailussa ja voitti yhden punnan sijoittumalla toiseksi. Hän alkoi esiintyä Etelä-Walesin pubeissa ja yökerhoissa, aluksi Bobby Wayne & The Dixies -nimisen yhtyeen ja myöhemmin Imaginationin laulusolistina. Tyler levytti ensimmäisen singlensä ”My! My! Honeycomb” vuonna 1975. Seuraavana vuonna kykyjenetsijä Roger Bell löysi hänet Swanseasta esiintymässä taiteilijanimellä Sherene Davis, ja Tyler sai levytyssopimuksen RCA:lle.

Tyler kävi vuonna 1976 leikkauksessa, jossa häneltä poistettiin äänihuulten kyhmyjä. Leikkauksen seurauksena hän sai tunnusomaisen käheän äänensä.

RCA:lla Tyler sai lauluntekijäkseen ja tuottajakseen Ronnie Scottin. Single ”Lost in France” nousi brittilistan top-10:een ja myi miljoonia myös Yhdysvalloissa. Esikoisalbumi *The World Starts Tonight* (1977) ei kuitenkaan myynyt hyvin. Tylerin seuraava single ”It’s a Heartache” oli maailmanlaajuinen menestys ja edelleen Tylerin eniten myynyt single.

Vuonna 1983 Tyler aloitti yhteistyön Jim Steinmanin kanssa, ja tuloksena oli Tylerin ainoa ykkössingle, voimaballadi ”Total Eclipse of the Heart”. Steinmanin tuottama albumi *Faster than the Speed of Night* nousi suoraan Britannian listaykköseksi. Seuraavina vuosina Tyler julkaisi vielä muutaman hittialbumin ja -singlen, kuten *Secret Dreams and Forbidden Fire* ja ”Holding out for a Hero”. Niiden jälkeen Tyler ei enää ole saanut suuria listahittejä, mutta hän on jatkanut albumien julkaisemista ja konsertointia.

Tyler edusti Britanniaa Euroviisuissa 2013 kappaleella ”Believe in Me”. Hän sijoittui 19:nneksi.

## Yksityiselämä

Tyler avioitui 1973 miesystävänsä Robertin kanssa. Pariskunta on edelleen naimisissa. Heillä ei ole lapsia: uransa tähden Tyler lykkäsi lapsentekoaan 39-vuotiaaksi ja tuli tuolloin raskaaksi, mutta raskaus päättyi keskenmenoon. Sen jälkeen raskaaksituleminen ei enää onnistunut lukuisista yrityksistä huolimatta. Sisarusten lapsia Tylerillä sitä vastoin on kuusitoista (tilanne vuonna 2012).

## Diskografia

* 
* , 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

;VHS, DVD
* 
* 
* 
* 
* 
* , 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut
Musiikkiopisto Juvenalia

**Musiikkiopisto Juvenalia** on Espoossa toimiva taiteen perusopetuksen musiikin laajaa oppimäärää antava musiikkiopisto. Sen päätoimipisteet sijaitsevat Leppävaaran Sellossa sekä Karatalossa Karakalliossa. Lisäksi musiikkiopisto järjestää päiväkotimuskareita eri puolilla Espoota. Se perustettiin vuonna 1977.

Juvenaliassa panostetaan yksilölliseen opetukseen sekä musiikin ilon löytämiseen jokaisen oppilaan omista lähtökohdista käsin. Juvenalia onkin yksi monipuolisimmista ja suurimmista musiikkiopistoista Suomessa.

Opistossa on laaja instrumenttivalikoima, johon kuuluu piano, kitara, viulu, puhaltimet ja lyömäsoittimet. Juvenalialla on myös kuoro- ja orkesteritoimintaa, sekä musiikkiteatteria. 

## Lähteet
Espoon musiikkiopisto

**Espoon musiikkiopisto** eli **EMO** on Espoon kaupungissa toimiva yksityinen musiikkiopisto. Se perustettiin vuonna 1963. Opiston päätoimipiste sijaitsee Espoon kulttuurikeskuksessa Tapiolassa, joka rakennettiin 1989. Emon rehtorina on toiminut vuoden 2007 alusta Paula Jordan. Tätä aiemmin rehtorina toimi Timo Veijola.

Espoon musiikkiopistossa voi opiskella pääaineena kaikkia akustisia länsimaisia soittimia, yksinlaulua, sävellystä ja sähkökanteletta. Lisäksi opistossa on pop- ja jazzmusiikin linja, Ebeli.

Ennen musiikkiopiston perustasoa on mahdollista osallistua pienryhmissä tapahtuvaan orientoivaan soitinvalmennukseen. Soitinvalmennus on suunnattu lähinnä 5–7-vuotiaille lapsille. Muita aineita Espoon musiikkiopistossa ovat musiikkileikki, musiikin teknologia, rytmiikka, musiikinteoreettiset aineet, orkesteri- ja yhtyesoitto sekä kuorolaulu. 

Espoon musiikkiopiston yhteydessä toimii myös vuonna 2000 perustettu kamarikuoro EMO Ensemble. Opiston tiedotuslehti *PRiMA ViSTA* ilmestyy kolmesta neljään kertaa vuodessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
* Pop/Jazzlinja Ebelin internetsivut http://www.emo.fi/fi/ebeli
Metusalah

**Metusalah** (nykyisessä raamatunsuomennoksessa **Metuselah**; tunnetaan myös muodossa **Metusalem**) on Raamatussa mainituista henkilöistä pitkäikäisin ja näin ollen Raamatun mukaan maailman historian vanhin mies. Hän eli Raamatun mukaan 969 vuotta. Hän oli profeetta Hanokin poika, Lemekin isä ja Nooan isoisä.

## Sukupuu
Metuselahin sukupuu Raamatun mukaan.

## Lähteet
### Viitteet
Jack Nance

**Jack Nance**, oik. **Marvin John Nance**, (21. joulukuuta 1943 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat – 30. joulukuuta 1996 South Pasadena, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa David Lynchin elokuvissa, joissa hän oli usein sivuroolissa jokseenkin eksentrisenä hahmona.

## Elämänura
Nance syntyi 21. joulukuuta 1943 Massachusettsin osavaltiossa Bostonissa nimellä Marvin John Nance, ja hän vietti lapsuutensa Dallasissa. Lynchiin Nance tutustui 1970-luvulla, kun hänet valittiin pääosaan Lynchin ensimmäiseen täyspitkään elokuvaan *[[Eraserhead]]*. Nancen roolityö Henry Spencerinä elokuvassa on jäänyt monien elokuvaharrastajien mielestä elämään jonkinlaisena kulttihahmona. Yhteistyö jatkui vuosien varrella, ja Nance näytteli useissa David Lynchin elokuvissa, ei tosin enää pääroolissa. Niihin kuuluvat *[[Dyyni (elokuva)|Dyyni]]* (*Dune*, 1984), *[[Blue Velvet – ja sinisempi oli yö]]* (*Blue Velvet*, 1986), *[[Villi sydän]]* (*Wild at Heart*, 1990) ja *[[Lost Highway (elokuva)|Lost Highway]]* (1997). Nance oli myös Pete Martellin roolissa Lynchin ja Mark Frostin luomassa televisiosarjassa *[[Twin Peaks]]* 1990–1991.

## Epäselvä kuolema
Nance kuoli South Pasadenassa Kalifornian osavaltiossa 30. joulukuuta 1996. Hänen kerrotaan olleen osallisena donitsikaupan edessä puhjenneessa tappelussa. Nance myönsi ystävilleen myöhemmin saaneensa ilkeännäköiset ruhjeet juuri siinä tappelussa. Nance löydettiin asunnostaan kuolleena seuraavana aamuna, ja kuolinsyyksi osoittautui aivojen kovakalvonalainen verenvuoto, joskin kuoleman tarkat olosuhteet jäivät epäselviksi. Nancen elämästä tehtiin myöhemmin elämäkerrallinen dokumentti *I Don’t Know Jack* (2002), jossa haastatellaan Nancen perhettä, ystäviä ja kollegoja.

## Aiheesta muualla

* 
* I Don’t Know Jack -dokumentin sivusto
Tsunami Bomb

**Tsunami Bomb** oli punk rock -yhtye, joka perustettiin Petalumassa, Kaliforniassa vuonna 1998 ja hajosi lokakuussa 2005. Yhtyeen perusti basisti ja lauluntekijä Dominic Davi, joka pestasi naisvokalistiksi Kristin McRoryn. Davi tapasi McRoryn loppuvuodesta 1997, jolloin tämä aloitti Headboard-yhtyeen vokalistina.

Davi ja McRory jättivät Headboardin helmikuussa 1998, ja tekivät ensiesiintymisensä Tsunami Bombina 26. kesäkuuta 1998 Fatty Mochassa Mercedissä, Kaliforniassa.
Tsunami Bombin kappale "Lemonade" soitettiin ensimmäisessä show'ssa, jonka Davi kirjoitti vastaukseksi tunteilleen Headboardin jättämisestä. Lemonade jäi yhtyeen tunnetuimmaksi ja konserteissa toivotuimmaksi lauluksi. Yhtye tosin usein kieltäytyi soittamasta sitä myöhempinä vuosina, sillä heidän musiikkityylinsä oli vaihtunut lähes täysin ajasta, jolloin Limonaadi kirjoitettu.

## Diskografia
### EP:t
* B-Movie Queens (1999)
* Mayhem on the High Seas (1999)
* The Invasion from Within! (2001)
* Prologue (2004)
* Lullaby For The End Of The World/Naysayers (2018)
### Albumit
* The Ultimate Escape (2002)
* The Definitive Act (2004)
* The Spine That Binds (2019)

### Singlet
* Lemonade (2000)
* Take the Reins (2002)
* Dawn On A Funeral Day (2004)
### Videot
* Take the Reins (2002)
* Live at the Glasshouse (2005)
* Dawn On A Funeral Day (2004)
### Kokoelmat
* Punk Rock Strike (1997)
* You Call This Music?! Volume 1 (2000)
* Warped Tour 2001 Tour Compilation (2001)
* Punk Rock Is Your Friend: Kung Fu Records Sampler (2002)
* Warped Tour 2002 Tour Compilation (2002)
* Warped Tour 2003 Tour Compilation (2003)
* Punk Rock is Your Friend: Kung Fu Records Sampler No. 4 (2003)
* The Rocky Horror Punk Rock Show (2003)
* Punk Rock is Your Friend: Kung Fu Records Sampler No. 5 (2004)
* The Razor - Vol. 10 (2004)
* Warped Tour 2005 Tour Compilation (2005)
* Punk Rock is Your Friend: Kung Fu Records Sampler No. 6 (2005)
* Trust No One (2016)
Säimenjärvi

**Säimenjärvi** eli *Säimen* sijaitsee Savonlinnassa noin 65 kilometriä pohjoiseen kuntakeskuksesta. Järvi on 79 metriä merenpinnan yläpuolella ja laskee eteläosastaan Saimaan vesistöön kuuluvaan Oriveteen. Laskujoen rannalla sijaitsee myllymuseo ja Säimenen kyläkeskus. Pohjoispuolella sijaitsee Leivolan kylä. Järven rannoilla on enimmäkseen loma-asutusta.

## Lähteet
Talkoopelimannit

**Talkoopelimannit** on Kokkolassa vuonna 1981 perustettu pelimanniyhtye, jonka vetäjänä toimii säveltäjä-muusikko Markku Tunkkari. 

## Diskografia
* Suvituulia 1986
* Kartanon katrilli 1993
* Muistot 2002 (Karpalot ja Talkoopelimannit)
Dodge Omni

**Dodge Omni** on Chryslerin Dodge-merkillä vuosina 1977–1990 valmistama alemman keskiluokan automalli, joka oli Pohjois-Amerikan markkinoilla myyty versio Talbot Horizonista. Mallia myytiin myös nimellä **Plymouth Horizon**. Omnin seuraajaksi tuli Dodge Shadow.

Omni ja Horizon olivat ensimmäiset Chryslerin valmistamat etuvetoiset automallit. Etujousitus erosi eurooppalaisesta versiosta, sillä Omnissa käytettiin vääntösauvajousituksen sijaan MacPherson-joustintukia. Moottorina ei myöskään käytetty Talbot Horizonin 1,6-litraista työntötankomoottoria, vaan Volkswagenilta peräisin olevaa 1,7-litraista (75&nbsp;hv), jossa oli kannen yläpuolinen nokka-akseli. Voimansiirtona oli Volkswagenin nelivaihteinen manuaalivaihteisto tai Chryslerin kolmeportainen *TorqueFlite*-automaattivaihteisto.

Vuonna 1981 tuli saataville Chryslerin 2,2-litrainen (84&nbsp;hv) moottori. 1,7-litrainen korvattiin PSA-konsernin 1,6-litraisella (62&nbsp;hv) vuonna 1983, ja vuodesta 1987 lähtien 2,2-litrainen oli mallin ainoa moottorivaihtoehto.

Eurooppalaiseen Horizoniin verrattuna edistyksellistä oli viimeisien vuosimallien autoissa ollut kuljettajan turvatyyny.

Suorituskykyisin malli oli Shelbyn virittämä Omni GLH (*Goes Like Hell*), jonka turboahdettu 2,2-litrainen moottori tuotti tehoa 146 hevosvoimaa. Voimansiirtona oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto. Lisäksi perusmalliin verrattuna GLH:n jousitus oli jäykempi ja maavara matalampi. Shelby valmisti autosta myös 500 kappaleen rajoitetun erän GLHS-nimistä mallia. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Reijo Tunkkari

**Reijo Tunkkari** on kokkolalainen viulisti, joka toimii konserttimestarina Keski-Pohjanmaan kamariorkesterissa ja I-viulistina Kokkola-kvartetissa. Hän myös opettaa viulunsoittoa Keski-Pohjanmaan konservatoriossa ja Kaustisen musiikkilukiossa. 

Tunkkari aloitti viulunsoiton opintonsa Kokkolassa, Keski-Pohjanmaan musiikkiopistossa opettajinaan Juha Kangas ja Kaija Saarikettu, jonka jälkeen hän jatkoi opintojaan Tukholmassa, Ruotsin Radion musiikkikoulussa. Solistidiplomin hän suoritti vuonna 1989 soittamalla Ruotsin Radion sinfoniaorkesterin solistina sekä pitämällä oman soolokonsertin Tukholmassa. Hän on vuosien saatossa osallistunut useille mestarikursseille opettajinaan monet kuuluisuudet, kuten Igor Bezrodnyi, Eli Goren, Peter Manning sekä Andras Mihaly.

Marraskuussa 2010 Reijo Tunkkari voitti Yle Radio 1:n musiikkiaiheisen Pähkinänsärkijä-tietokilpailun parinaan taidegraafikko Esa Riippa.
Julio Ricardo Cruz

**Julio Ricardo Cruz** (s. 10. lokakuuta 1974 Santiago del Estero, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka pelasi seuratasolla kotimaansa lisäksi Alankomaissa ja Italiassa sekä kuului Argentiinan maajoukkueeseen. 190 senttimetriä pitkä Cruz pelasi hyökkääjänä.

Fyysisestä pelistään tunnettu Cruz aloitti ammattilaisuransa Banfieldissä vuonna 1993, ja vuonna 1996 hän siirtyi yhteen Etelä-Amerikan tunnetuimmista ja parhaista joukkueista, River Plateen. Vuonna 1997 hän muutti Eurooppaan, alankomaalaisen Feyenoordin joukkueeseen, jossa hän esitteli maalintekotaitoaan tekemällä maalin keskimäärin joka toisessa ottelussaan. Italialainen Bologna hankki Cruzin vuonna 2000. Hänellä oli jonkin verran sopeutumisvaikeuksia italialaiseen pelityyliin, mutta alkuvaikeuksien jälkeen hän nousi omalle tasolleen. Siitä huolimatta  maalimäärät jäivät pienemmiksi kuin Feyenoordissa.

Vuonna 2003 Cruz siirtyi milanolaiseen huippuseura Interiin. Interissä peliaika oli alusta lähtien kortilla, ja Cruz sai tyytyä varamiehen tai vaihtomiehen rooliin. Ensimmäisten kahden kauden aikana hän tekikin vain 12 maalia. Tilaisuuden saatuaan hän oli kuitenkin tehokas. Tästä on hyvänä esimerkkinä 1. marraskuuta 2005 pelattu Mestarien liigan ottelu Portoa vastaan. Adrianon tilalle vaihdettu Cruz käänsi kahdella maalillaan 0-1 -tappioaseman 2-1 -voitoksi puolessa tunnissa. 

Vuoden 2005 talvella Cruz oli siirtohuhujen kohteena, koska hänen sopimuksensa oli päättymässä. Muun muassa Romaan yhdistetty Cruz kuitenkin katkaisi huhuilta siivet allekirjoittamalla helmikuussa kesään 2008 ulottuvan jatkosopimuksen.

31.7.2009 Cruz siirtyi Lazioon tehden kahden vuoden sopimuksen. 8. elokuuta 2009 Cruz voitti Lazion paidassa Italian Super Cupin vanhaa seuraansa Interiä vastaa käydyssä ottelussa, joka päättyi Lazion 2-1 voittoon, hän tuli kentälle vaihdosta ottelun 72. minuutilla. Loukkaantumisista kärsien Cruz ja Lazio purkivat sopimuksen kesällä 2010. Cruz on vapaa pelaaja.

Argentiinan maajoukkueessa Cruz on pelannut 17 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Maajoukkuedebyyttinsä hän teki 2. huhtikuuta 1997 ottelussa Boliviaa vastaan. Cruz oli mukana MM-kisoissa 2006. Hänet vaihdettiin kisoissa kentälle alkulohko-ottelussa Alankomaita vastaan ja puolivälieräottelussa Saksaa vastaan. Yhteensä Cruz pelasi noissa otteluissa runsaat 60 minuuttia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Cruz 2006 MM-kisojen sivuilla 
*Cruz FootballDatabase-tietokannassa 
*Cruz Internazionalen sivuilla
Rover CityRover

**CityRover** on Roverin valmistama pieni hatchback-tyyppinen henkilöauto. Sen valmistus aloitettiin vuonna 2003. CityRover on periaatteessa uudelleennimetty intialainen Tata Indica.

CityRoverin käyttökustannukset ovat edullisia, mutta ostohinta liian kallis parempiin kilpailijoihin, kuten Fiat Pandaan verrattuna. Rover ei toimittanut BBC:n Top Gear -ohjelmalle CityRoveria koeajettavaksi, joten juontaja James May meni valeasussa liikkeeseen ja haki CityRoverin koeajettavaksi ja totesi koeajon jälkeen sen olevan huonoin auto, millä on koskaan ajanut. 

Jo vuonna 2004, ainoastaan vuosi CityRoverin myyntiin tulemisen jälkeen Rover ilmoitti, että kahden vuoden sisällä sen korvaa kokonaan uusi malli.
Riigivanem

**Riigivanem** eli **valtionvanhin** oli Viron valtionpäämies vuosina 1920–1937. Vuosina 1920–1934 riigivanem hoiti myös pääministerin tehtäviä. 

## Viron tasavallan riigivanemat

Lähde:

## Lähteet
Aurinkovakio

**Aurinkovakio** on Auringosta tulevan sähkömagneettisen säteilyn vuontiheys Maan tai muun planeetan kaasukehän ulkorajalla: toisin sanoen se kuvaa Auringosta tulevan säteilyn tehoa pinta-alayksikköä kohti säteilyä vastaan kohtisuoralla tasolla. Aurinkovakion arvo on 
Maassa noin 1368 W/m². Se vaihtelee Maan kiertäessä radallaan molempiin suuntiin +/- 3,5 %. Aurinkovakiosta ilmoitetaan eri arvoja, yleensä välillä 1350–1390 W/m².
Käytännössä Maahan pääsee ilmakehän läpi säteilyä Auringon suuntaan osoittavalle pinnalle noin 60&nbsp;% eli 800–1000 W/m². Koska maanpinta ei yleensä ole säteilyä vastaan kohtisuorassa, säteilyteho maanpinnan pinta-alaa kohti on pienempi.

Aurinkovakio lasketaan kokonaisvuontiheyden mukaan niin, että arvossa ovat mukana kaikki aallonpituudet – eli Auringosta tulevan sähkömagneettisen säteilyn koko spektri. Aurinkovakion arvo on suhteellisen vakaa; vaihtelu riippuu auringonpilkkujen määrästä.

## Aurinkovakiota

## Katso myös
*Insolaatio
*Maan säteilytase

## Lähteet
Ventelä

**Ventelä** () on Lohjan 24. kaupunginosa, joka sijaitsee kaupungin keskustasta noin neljä kilometriä koilliseen. Lännessä Ventelän Lempolasta erottaa harju, valtatie 25 ja Saukkolantie. Etelässä puolestaan Suitiantie erottaa Ventelän Pappilankorvesta ja idässä Perttilästä Puruskorventie. Nimen Ventelä arvellaan muodostuneen Itämeren slaavilaisten Vendien kauppakansasta, jotka kävivät kauppaa myös Suomen etelärannikolla rautakauden lopussa.

Lohjan kaupungin ja kunnan yhdistymisen jälkeen vuonna 1997 virallisesti muodostettu Ventelän kaupunginosa koostuu nykyisin Mäntynummen, Lohjan Aseman ja Asemanpellon sekä Asemanrinteen asuinalueista. Ennen kuntaliitosta Ventelä-nimellä viitattiin siihen Lohjan kunnan osaan, joka sijaitsi Lohjan kaupungin itäpuolella. Ventelä käsitti tuolloin Asemanrinteen, Asemanpellon, Lempolan, Perttilän, Mäntynummen, Muijalannummen ja Nälköönnummen alueet. 

Ventelässä on Hyvinkää–Karjaa-radan varressa sijaitseva rautatieasema. Henkilöliikenne rataosuudella päättyi 1983, tavaraliikennettä on edelleen. Hanko–Hyvinkää-radan sähköistyksestä tehtiin päätös 2019, jolloin hallitus varasi siihen 62 miljoonaa.

Mäntynummen koulujen lisäksi Ventelässä toimii Asemanpellon alakoulu, jossa on luokat 1-6.

## Mäntynummi
Mäntynummi (ruots. *Tallbacka*) on Ventelän kaupunginosan itäisin asuinalue. Alueella on pääasiassa 1970-luvulla rakennettuja kerrostaloja. Mäntynummessa sijaitsee yksityinen hammaslääkäri, Mäntynummen yhtenäiskoulu, kirjasto, päiväkoti ja terveysasema.

## Lähteet
Doris Dragović

**Doris Dragović** (s. 16. huhtikuuta 1961 Split, Kroatia) on kroatialainen poplaulaja, joka aloitti uransa 1980-luvulla.

Dragović edusti Kroatiaa Eurovision laulukilpailussa 1999 kappaleella ”Marija Magdalena” ja sijoittui neljänneksi. Hän oli osallistunut myös Eurovision laulukilpailuun 1986 Jugoslavian edustajana. Hän sijoittui kappaleella ”Željo moja” yhdenneksitoista. 

## Diskografia
* Željo moja 1986
* Tužna je noć 1987
* Tvoja u duši 1987
* Pjevaj srce moje 1988
* Budi se dan 1990
* Najveći hitovi 1990
*Dajem ti srce 1992 
* Ispuni mi zadnju želju 1993
* Baklje Ivanjske 1995
* Rođendan u Zagrebu 1996
* Živim po svom 1997
* Krajem vijeka 1999
* Lice 2000
* 20 godina s ljubavlju 2001
* Malo mi za sriću triba 2002

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Seinäjoen keskuskenttä

**Seinäjoen keskuskenttä** on Seinäjoella sijaitseva yleisurheilu- ja jalkapallostadion, joka avattiin vuonna 1952. Stadion on toiminut Sepsi-78:n, TP-Seinäjoen ja SJK:n kotikenttänä jalkapallon Mestaruussarjassa ja Veikkausliigassa. Stadionin kapasiteetti on 4 000 katsojaa.

Yleisurheilun suomenmestaruuskilpailut Kalevan kisat on järjestetty stadionilla kolme kertaa, vuosina 1952, 1975 ja 1999.

## Historia

Kenttä on valmistunut 1900-luvun keskivaiheilla. Sitä on myös uudistettu 1970-luvun puolivälissä. Vuonna 1997 kentällä pelattiin jalkapallon Veikkausliigan otteluja TP:n pelatessa liigassa ja kausina 1980–1982 Sepsin pääsarjaotteluja. Amerikkalaisen jalkapallon pääsarjapelejä kentällä on pelattu viimeksi vuonna 2005, kun Crocodilesin kotikenttänä toimivaa Seinäjoen tekonurmea kunnostettiin. Kentällä on järjestetty myös Kalevan kisat vuosina 1952, 1975 ja 1999. Kentällä on pelattu myös maaottelutasolla. Esimerkiksi vuonna 2007 alle 23-vuotiaiden naisten PM-turnauksen ottelu, jossa kohtasivat Englanti ja Saksa, pelattiin Seinäjoella. Olosuhteiden salliessa jalkapallojoukkueista siellä pelasivat vielä vuonna 2007 kotiottelunsa Kakkosen Sepsi-78 ja TP-Seinäjoki, mutta seurojen fuusioitumisen jälkeen keskuskenttä toimi uuden seuran eli Seinäjoen Jalkapallokerhon kotikenttänä. SJK siirtyi pelaamaan kotiottelunsa Seinäjoen jalkapallostadionille kesäkuussa 2016.

## Ominaisuudet

Kentän yleisökapasiteetti on yhteensä 4 000. Katetussa pääkatsomossa on 600 kuppi-istuinta sekä 100 hengen seisomakatsomo. Aurinkokatsomossa on 1 300 kuppi-istuinta. Jalkapallokentän koko on 100 × 64 m. Keskuskentän yleisurheilun suorituspaikoilla on spurtan-pinnoite. Keskuskentän vieressä on myös muita jalkapallokäytössä olevia nurmikenttiä. Kalevan kisoihin 1999 kentälle rakennettiin väliaikaiset katsomot kentän päätyihin, mutta ne purettiin kisojen jälkeen. Vuoden 2013 liiganousun kannalta ratkaisevaan otteluun Hakaa vastaan kentälle järjestettiin 400 hengen lisäkatsomo Kivistön puoleiseen päätyyn ja VIP-katsomo toiseen päätyyn. Lisäksi ottelussa oli tulostaulu molemmissa päissä kenttää, kun otteluun tuotiin siirrettävä valotaulu.

## Ennätykset

Keskuskentän yleisöennätys 6011 katsojaa on jalkapallo-ottelusta SJK – FF Jaro, joka pelattiin 25. lokakuuta 2015. Voittamalla ottelun SJK varmisti Veikkausliigan voiton ja Suomen mestaruuden. Ottelua varten kentän molempiin päihin oli tuotu siirrettävät katsomot tarvittavan yleisömäärän mahduttamiseksi.

## Lähteet
Saar

**Saar** () on Moselin oikeanpuoleinen sivujoki koillis-Ranskassa ja länsi-Saksassa. Se alkaa Vogeesien vuoristosta kahtena latvapurona, joiden nimet ovat *Sarre Rouge* ("Punainen Saar") ja *Sarre Blanche* ("Valkoinen Saar"). Molemmat latvapurot alkavat Vogeesien korkeimmalta huipulta, Alsacen ja Lorrainen rajalta Mont Donon'ilta eri suuntiin, mutta ne yhtyvät toisiinsa Lorquin'issa. Joki on 246&nbsp;km pitkä, ja sen ensimmäiset 126&nbsp;km on Ranskan, loput 120&nbsp;km Saksan puolella. Saar laskee Moseliin Konzissa Saksan Rheinland-Pfalzissa. Sen valuma-alueen pinta-ala on noin 7 300&nbsp;km².

Saarjoen mukaan on saanut nimensä Saksan osavaltio Saarland.

Saar on aikoinaan ollut Saarlandin kivihiili-, rauta- ja terästeollisuuden kannalta hyvin tärkeä laivareitti, jota pitkin on kuljetettu sekä raaka-aineita että valmiita tuotteita. Saaria, Reiniä ja niihin liittyviä kanavia kuten Reinin-Marnen kanavaa pitkin alue on ollut laivaliikenneyhteydessä muun muassa Ruhrin alueelle ja Rotterdamiin. Nykyisin Saar on kuitenkin menettänyt merkityksensä laivareittinä, vaikka sen Saksan-puoleista osaa onkin syvennetty.

Ranskassa Saar kulkee suurimmaksi osaksi Mosellen departementin, osittain kuitenkin Bas-Rhinin alueella. Sen varrella sijaitsevista kaupungeista huomattavimpia ovat Abreschviller Sarre Rougen varrella sekä Lorquin, Sarrebourg, Fénetrange, Sarre-Union, Sarralbe ja Sarreguemines.

Saksassa Saar on osittain Saarlandin ja osittain Rheinland-Pfalzin alueella. Sen varrella sijaitsevat Saarbrücken, Völklingen, Wadgassen, Bous, Saarlouis, Dillingen, Merzig, Saarburg ja Konz.

Saarin varrella sijaitseva Völklingenin rautaruukki on UNESCOn maailmanperintökohde.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*http://www.geoportail.fr 
*Saar Sandren tietokannassa
Luettelo valtioista, joita ei ole tunnustettu

Tämä on luettelo maantieteellisistä alueista, jotka ovat käytännössä itsenäisiä, mutta joiden itsenäisyyttä ei ole yleisesti tunnustettu tai se on tunnustettu vain osittain.

## Käytännössä itsenäiset, mutta yleisesti tunnustamattomat maat

## Osittain tunnustetut valtiot, jotka eivät ole YK:n jäseniä

## Lähteet
Onnellinen luku

**Onnellinen luku** on positiivinen kokonaisluku, jonka numeroiden neliöiden summasta saadaan ennen pitkää luku yksi jatkamalla seuraavaa prosessia: otetaan positiivinen kokonaisluku ja lasketaan sen numeroiden neliöt yhteen. Siitä, saadaanko summaksi 1 vai toistuuko prosessi äärettömiin samanlaisena, ilmenee, onko luku onnellinen.

Esimerkiksi 7 on onnellinen luku, koska
: 7^2 = 49
: 4^2+9^2 = 97
: 9^2+7^2 = 130
: 1^2+3^2+0^2 = 10
: 1^2+0^2 = 1.

Jos luku on onnellinen, myös välivaiheiden summat ovat onnellisia lukuja. Edellisessä tapauksessa siis 49, 97, 130 ja 10 ovat onnellisia.

Kymmenen ensimmäistä onnellista lukua ovat 1, 7, 10, 13, 19, 23, 28, 31, 32 ja 44. Positiiviset kokonaisluvut, jotka eivät ole onnellisia, ovat onnettomia.

Jos jokin luku on onnellinen, kaikki sen luvun numeroista numeroiden järjestystä vaihtamalla tai nollia lisäämällä saadut luvut ovat myös onnellisia lukuja, koska laskujärjestys on yhteenlaskussa merkityksetön ja koska
: n^2+0^2 = n^2.

## Lähteet
Kitara, taivas ja tähdet

**Kitara, taivas ja tähdet** on suomirockia soittavan Eppu Normaali -yhtyeen kappale. Se julkaistiin vuonna 1985 ilmestyneellä *[[Kahdeksas ihme]]* -albumilla ja sitä ennen albumilta irroitettuna singlenä. Kappale kertoo musiikin lohduttavasta vaikutuksesta. Kappale julkaistiin akustiseen muotoon sovitettuna uudelleen vuonna 2011 ilmestyneellä akustisella kokoelmalevyllä *[[Mutala (albumi)|Mutala]]*.

Mikko "Pantse" Syrjä oli tehnyt kappaleesta yli kymmenen erilaista versiota, joista hän valitsi myöhemmin Epen kanssa lopullisen version. Single nousi Suomen virallisen listan ensimmäiselle sijalle.

## Kappaleet
### 7" single
**A-puoli**
# 

**B-puoli**
# 

## Aiheesta muualla
* Kappaleen sanoitukset

## Lähteet
Kotkan rata

**Kotkan rata** on Suomen rataverkon osuus Kouvolasta Kotkan satamaan. Rataosan pituus on 52 kilometriä, ja se on valmistunut vuonna 1890. Osuus Kouvola–Juurikorpi on kaksiraiteinen. Rataosuus on koko matkaltaan sähköistetty. Rataosalla kulkee Lahti–Kouvola–Kotka-lähijunaliikenne, jota liikennöidään jokaisena viikonpäivänä. Viikonloppuisin henkilöjunatarjonta on harvempi. Junat pysähtyvät Myllykoskella, Inkeroisissa, Tavastilassa, Kymissä, Kyminlinnassa, Paimenportilla ja Kotkassa.


Tiedosto:Kouvolan matkakeskus 2023.jpg|Kouvolan rautatieasema
Tiedosto:Kouvolan ratapiha 001.jpg|Kouvolan ratapihaa Kotkan radan alkupisteestä
Tiedosto:Majaoitus Kouvola Rauhala Inn Myllykoski juna asemalla.jpg|Myllykosken seisake
Tiedosto:Inkeroisten asema3.jpg|Inkeroisten rautatieasema
Tiedosto:Tavastilan seisake.JPG|Tavastilan seisake
Tiedosto:Kymi Railway Station in Kotka Finland.jpg|Kymin rautatieasema
Tiedosto:Kyminlinnan seisake 2016-02-08.jpg|Kyminlinnan seisake
Tiedosto:Paimenportti seisake 2025.jpg|Paimenportin seisake
Tiedosto:2017-09-02 HS-Reise Kotka Bahnhof (1399).jpg|Kotkan rautatieasema
Tiedosto:Kotkan rata, Kotkan satama.jpg|Kotkan rataa sen päätepisteessä Kotkan satamassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tony Vairelles

**Tony Vairelles** (s. 10. huhtikuuta 1973 Nancy, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edusti vuonna 2011 päättyneellä pelaajaurallaan useita seuroja. Hän pelasi Ranskan Ligue 1:ssä kaikkiaan 289 ottelua, joissa hän teki 65 maalia. Kotimaansa lisäksi hän pelasi uransa loppupuolella puoli vuotta Belgiassa ja yhden vuoden Luxemburgissa. Hän pelasi myös Ranskan maajoukkueessa. 186 senttimetriä pitkän Vairellesin pelipaikka oli hyökkääjä.

Vairelles on edustanut ennen nykyistä seuraansa useita kotimaansa seuroja; Nancyä, Lensiä, Lyonia, Bordeaux'tä, Bastiaa ja Rennesiä. Hän tuli Toursiin belgialaisesta Liersestä. Kaudella 2001-2002 hän oli Ranskan liigan maalipörssin jaetulla viidennellä sijalla tehtyään Bastian riveissä 14 maalia. Tuo määrä on myös hänen yhden kauden maaliennätyksensä. Vairellesin parhaita saavutuksia ovat Ranskan mestaruudet vuosilta 1998 ja 2003 sekä Ranskan Liigacupin voitto vuodelta 1999. Vuonna 1995 hänet valittiin Ranskan kakkosliigan vuoden pelaajaksi.

Ranskan maajoukkueessa Vairelles pelasi kahdeksan ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä elokuussa 1998 ottelussa Itävaltaa vastaan. Maalin hän teki marraskuussa 1999 ystävyysottelussa Kroatiaa vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vairelles FootballDatabase-tietokannassa
Korkeakoski (Kotka)

**Korkeakoski** (ruots. *Högfors*) on Kotkan kaupunginosa, joka sijaitsee Kymijoen Korkeakoskenhaaran itäpuolella. Korkeakoski oli entisen Kymin kunnan keskeisimpiä kyliä. Asutus Korkeakoskella on pientalovaltaista. Maisemaa hallitsee Kymijoen Korkeakoskenhaara, sekä Korkeakosken putoukseen vuonna 1906 valmistunut vesivoimala. Korkeakoskella sijaitsee Sonoco Alcore Oy:n hylsy- ja kartonkitehdas (Korkeakosken kartonkitehdas) sekä Stora Enso Oyj:n Karhulan tehdas. 

Tilastojen mukaan Korkeakosken alueella on 231 asukasta ja Veikkolassa 580 asukasta (31.12.2012), joten näillä alueilla on yhteensä 811 asukasta. Tilastoalueeseen kuuluu myös kaupunginosan ulkopuolisia alueita Laajakosken kylässä.

## Historia

Korkeakoski on muodostunut kolmen maakirjakylän, eli Laajakosken, Osolan ja Sukulan yhteensulautumisesta. 1550-luvulla Sukula liittyi Osolaan ja 1600-luvun lopulla Osola ja Laajakoski Korkeakoskeksi. Kuninkaantie ylitti Kymijoen Korkeakoskenhaaran Korkeakosken putouksen yläpuolelta. Korkeakosken jyrkässä vesiputouksessa oli luonnontilassaan noin 10 metrin pudotus. Putouksessa on toiminut Kyminkartanon jauhomylly jo ainakin 1550-luvulla ja sinne rakennettiin 1563 sahamylly, joka oli ensimmäinen sahalaitos Kymenlaaksossa.

William Ruthin perustama Korkeakosken puuhiomo aloitti toimintansa vuonna 1888 ja kartongin valmistus alkoi vuonna 1898. Putoukseen valmistui vesivoimala vuonna 1906, joka mahdollisti teollisuuden laajenemisen. Suomen vanhin kuitulevytehdas, Enso-Gutzeitin Insuliittitehdas, aloitti toimintansa 1930-luvun alussa, ja sen läheisyyteen rakennettiin yhtenäinen työväenasuntoalue, niin sanottu Pahvikylä. Tehtaanjohtajan funktionaalinen asuintalo vuodelta 1935 tuhoutui tulipalossa 1990-luvun alussa. Veikkolan asuinalue rakennettiin sotien jälkeen nopeasti asuntopulaa helpottamaan. 

Korkeakosken puuhiomon työläisten lapsille tarkoitettu kansakoulu aloitti toimintansa vuonna 1896. Kymin kunnan perustama Korkeakosken koulu aloitti toimintansa vuonna 1909 Korkeakoskenhaaran toisella puolella Kierikkalassa. Koulurakennus Korkeakosken puolelle valmistui vuonna 1911.

Korkeakoski kuului Kymin kuntaan vuoteen 1950 saakka ja Karhulan kauppalaan vuosina 1951–1976.

## Liikenneyhteydet
Korkeakoskella sijaitsee Kymin rautatieasema, josta on taajamajunayhteydet Kotkan ja Kouvolan suuntiin. Lisäksi Korkeakoskelta on säännölliset paikallisbussiyhteydet Kotkan keskustaan Kotkansaarelle sekä Karhulaan ja Laajakoskelle.

## Palvelut ja vapaa-aika

Pienelle kaupunginosalle tyypillisesti palvelut ovat vähentyneet Korkeakosken ja Kierikkalan alueelta 1990- ja 2000-luvuilla; lähikauppa, apteekki, posti, leipomo ja kolme kioskia on lopetettu. Suurin osa palveluista löytyy Karhulasta 3 kilometrin päästä. Joitakin palveluja on kuitenkin vielä saatavissa (muiden muassa baari, lounasravintola ja pizza-ravintola). Korkeakosken vesivoimalaitoksen alapuolinen alue on suosittua jokikalastusaluetta. Voimalaitospadon alapuolella on Kierikkalan puolella 300 metriä pitkä heittolaituri.

## Lähteet
* 
*Valtakunnallisesti merkittävät kulttuurihistorialliset ympäristöt, Korkeakosken teollisuusympäristö
### Viitteet
Lekotti

**Lekotti** on Savonlinnassa sijaitseva hiihtokeskus. Lekotissa on neljä valaistua rinnettä, kaksi hissiä, pisimmän rinteen pituus on 650 m ja korkeusero 75 m. Lisäksi rinteillä on erityissuorituspaikat lumilautailijoille (mm. snowblade). Lekotin alueella on 1,5 km valaistua hiihtolatua sekä 30 kilometrin retkilatu. Välittömässä läheisyydessä sijaitsevalla Kaitajärvellä on 6 km retkiluistelurata.

## Palveluja

* Langaton nettiyhteys
* Kahvio ja tilausravintola
* Moottorikelkkareitistö yhdistyneenä lähikuntien reitteihin

## Aiheesta muualla
*Lekotin sivut
Sulo Strömberg

**Sulo Gustaf Strömberg** (10. kesäkuuta 1941 Sääminki – 8. lokakuuta 2012 Savonlinna) oli kerimäkeläinen historian ja arkeologian harrastaja. 

Jäätyään 1991 eläkkeelle tielaitoksen työnjohtajan tehtävistä Strömberg omistautui kotiseudun historian tutkimiseen ja tallentamiseen muun muassa haastattelemalla vanhoja paikkakuntalaisia ja nauhoittamalla heidän tarinoitaan.

Strömberg sai useita huomionosoituksia ja kunniamainintoja tekemästään tärkeästä dokumentointityöstä. Tutkimuksen kohteina ovat olleet erityisesti Etelä-Savon ja Karjalan kallioihin ja kiviin hakatut rajamerkit 1500–1800-luvuilta, muistohakkaukset, kuppikivet ja jäätiet. Valokuvanäyttely *Hakattu historia* on kiertänyt eri puolilla Suomea ja jääteistä kertova näyttely *Valkeat tiet* on ollut esillä Savonlinnan maakuntamuseossa. Strömbergin kokoama haastattelu- ja muu aineisto on talletettuna Joensuun yliopiston arkistoissa.

Strömbergin tutkimuksista ja keräämästä aineistosta on julkaistu kolme kirjaa. Hänen kokoamansa *Kerimäen ja Savonrannan kyliä kiertämässä. Tarinoita Paasveden pirusta ja pohuista* ilmestyi 2006. Jorma Julkusen kirja *Sulo Strömbergin matkassa itärajalla - Rajahakkauksia neljältä vuosisadalta* ilmestyi 2011. Jussi Virratvuoren toimittama *Kiveen hakattu historia - Sulo Strömberg Kerimäen ja Puruveden alueen historiatiedon etsijä ja kerääjä* ilmestyi itsenäisyyspäiväksi 2012.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sulo Strömberg toi kartalle Saimaan alueen talvitiet 
* Kerimäen ja Savonrannan kyliä kiertämässä. Tarinoita Paasveen piruista ja pohuista (2006)
* Sulo Gustaf Strömberg (1941-2012), GENi https://www.geni.com/people/Sulo-Str%C3%B6mberg/6000000175816776850
Laajakoski

**Laajakoski** (aiemmin ruots. *Bredfors*) on kylä Kotkan pohjoisosassa Kymijoen Pernoonhaaran itäpuolella. Kylä on peltojen hallitsemaa maaseutualuetta. Rakennuskanta muodostuu omakotitaloista ja muutamista kerros- ja rivitaloista. Laajakosken tilastoalueella on 231 asukasta (tilastoalueen ulkopuolelle jäävät Laajakosken kylän eteläosat). Kylä kuului Kymin kuntaan vuoteen 1976 saakka.

## Historia

Laajakoski on tunnettu maakirjakylänä 1500-luvulta 1600-luvun lopulle, jolloin se yhdessä Osolan kylän kanssa muodosti Korkeakosken kylän.
 
## Luonto

Laajakoskella sijaitseva Laajakoskenjärvi kuuluu Natura 2000 -alueisiin. Koskiensuojelulailla suojellut Pernoonkosket Laajakosken ja Pernoon välillä ovat suosittua koskenlaskualuetta. Kymijoen itäpuolella kulkee osin katkonainen pitkittäisharju, jota on käytetty soranottoon.

## Palvelut ja vapaa-aika

Laajakoskella sijaitsee Kotka–Kymin seurakunnan Laajakosken kappeli ja hautausmaa, joka on otettu käyttöön vuonna 1920. Uusi kappelirakennus valmistui vuonna 2003. Laajakoskella on parhaimmillaan ollut kaksi kyläkauppaa. Palveluja alueella ei nykyisin juurikaan ole. Alueella toimi pitkään Laajakosken sairaala (entiseltä nimeltään Nikelin sairaala), jossa hoidettiin psyykkisesti sairaita potilaita. Laajakosken sairaalan toimintaa on ajettu 2000-luvulla alas, ja kokonaan se lakkautettiin vuoden 2006 alussa Kymenlaakson uuden psykiatrisen sairaalan valmistuttua. Nykyisin kiinteistössä on useiden eri toimijoiden ylläpitämää päihdehuollon ja mielenterveystyön toimintaa.
Laajakoskella sijaitsee myös Laajakosken ampumahiihtokeskus sekä Kymin Koskenpojat r.y.:n omistama Seuratalo Honkala. Hiihdon SM-kilpailut 2006 järjestettiin Laajakoskella Kymin Koskenpojat r.y.:n isännöimänä.

Laajakoskella on ollut parhaimmillaan kaksi kansakoulua, Pernoon koulu ja Kankaan koulu (myöhemmin Kymin koulu), jotka molemmat on lakkautettu. Pernoon kansakoulu perustettiin vuonna 1919. Koulu sijaitsi Kymijoen Laajakosken puoleisella rannalla, vaikka nimi olikin johdettu länsipuolella sijaitsevasta Pernoon kylästä. Kankaan kansakoulu perustettiin vuonna 1953.

## Liikenneyhteydet
Etäisyys Laajakoskelta maanteitse Kotkan keskustaan on noin 16 km ja Karhulaan noin 9 km. Laajakoskelta on arkipäivisin säännöllinen paikallisbussiyhteys Karhulaan. Lakkautetun Pernoon koulun kohdalta kulkee jalankulun ja pyöräilyn riippusilta Kymijoen Pernoonhaaran yli. Riippusillan vierestä kulkee talvisin jäätie joen yli, jos jäätilanne sallii. Noin 6 kilometrin päässä Laajakoskelta Karhulan suuntaan sijaitsee Kymin rautatieasema, josta on päivittäinen taajamajunayhteys Kouvolaan ja Kotkan satamaan.
Korkeakoskella on aikoinaan ollut Laajakosken seisake, joka lakkautettiin 50-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*www.ymparisto.fi
*www.kotkanseurakunnat.fi
Gospićin joukkomurha

**Gospićin joukkomurha** oli Jugoslavian hajoamissotiin kuuluvan Kroatian sodan verinen sivunäytös syksyllä 1991. Kroaatit surmasivat noin 100–120 serbiä pelkän etnisen taustansa takia. Motiivina oli kosto serbeille sekä etninen puhdistus.

## Taustaa
Käynnissä oli Kroatian itsenäistymissota, jossa molemmat osapuolet karkottivat väkeä toistensa alueilta, varsinkin serbit kroaatteja, mutta paikoin kroaatit näyttivät vihansa serbejä kohtaan.

Moni serbi oli muuttanut Gospićin alueelta pois, mutta muutama jäänyt ja jotkut palanneet kotiseuduilleen. Alkuperäinen tarkoitus oli tutkia, ovatko jotkut Gospićin serbit yhteistyössä Serbian ja četnikkien kanssa. Paikallinen tehtävää suorittanut puolisotilaallisten joukkojen komentaja Mirko Norac tulkitsi tämän tappokäskyksi. Hän halusi kostaa serbien kroaatteihin kohdistamia julmuuksia. Serbejä raahattiin ulos pommisuojista, joissa oli kroaatteja.

Gospicin joukkomurhan aikoihin loka-marraskuussa 1991 kaupungissa oli saarrettu serbiarmeijan kasarmi. Gospić oli aivan serbirintaman länsipuolella. Serbit tulittivat kaupunkia ahkerasti, väestö piileskeli pommisuojissa. Kroaatit keräsivät varmuuden vuoksi listan kroaattialueille palanneista serbeistä, joita muun muassa Kroatian hallituksen viralliset radiolähetykset olivat houkutelleet takaisin. Serbeille päätettiin kostaa lähistöllä sattunut 30 kroaattisiviilin surma ja Gospićin katolisen kirkon tuhoaminen.

## Gospićin joukkomurha
Surmat suoritti Kroatian armeijan erikoisyksikkö *"Syksysateet"* eli Kroatian sisäministeriön
Zagrebin ensimmäinen erikoisjoukko-osasto, jota komensi Mirko Norac, alueen sisäministeriön joukkojen komentaja. 16.–18. lokakuuta 1991 joukko ajeli Gospićissa ja läheisissä Karlobagin, Pazarišten ja Lipova Glavican kaupungeissa etsien serbejä pommisuojista, ja vieden heidät kuorma-autoilla teloitettaviksi. Murhissa mukana olleen yksikön jäsenen mukaan 90–100 serbiä murhattiin tarkoituksena puhdistaa alue etnisesti serbeistä, ja murhien kohde oli nimenomaan johtavassa asemassa olevat serbit. Komentaja Norac tappoi itse erään serbinaisen. 

## Julkitulo ja tuomiot
Gospićin murhat tulivat julkisuuteen Kroatiassa jo marraskuussa 1991. Kroatialaiset asiaa tutkineet viranomaiset pitivät pääsyyllisenä Likan maakunnan sihteeriä Tihomir Oreškovićia ja tappoyksikön komentaja Noracia. Orešković oli antanut määräyksen serbien etnisestä puhdistamisesta.

Varsinaiset tutkimukset, tuomio ja pidätykset alkoivat vasta vuonna 2001, kun Kroatian presidentiksi oli noussut Stjepan Mesić, joka halusi tuulettaa Tudjmenin antamaa mustavalkoista kuvaa Kroatian isänmaallisesta sodasta. Muita syytteeseen asetettuja olivat Stjepan Grandić, Ivica Rožić ja Milan Canić. Orešković, Norac ja Grandić joutuivat kukin vähintään kymmeneksi vuodeksi vankilaan, Rožić ja Canić vapautettiin todisteiden puuttuessa. Vuonna 2004 Norac joutui Haagiin tutkituksi Medakin taskun tapahtumista.

## Lähteet

* Slavenka Draculic, *Eivät tekisi pahaa kärpäsellekään - sotarikolliset tuomiolla*, Like 2005 
* Diana Johnstone: *Jugoslavia ja Nato – narrien ristiretki*, suomentaja: Lauri Itäkangas. Like 2007 

### Viitteet
Uniforminen avaruus

Topologiassa (matematiikka), **uniforminen avaruus** on joukko, jolla on tasainen rakenne. Uniformit avaruudet ovat topologisia avaruuksia, joita kuvataan lisäksi rakenteella, jotka määrittävät uniformit (tasaiset) ominaisuudet, kuten täydellisyyden, tasaisen jatkuvuuden ja tasaisen suppenemisen.

Käsitteellinen ero uniformien ja topologisten rakenteiden välillä on, että uniformissa avaruudessa voidaan formalisoida "x on yhtä lähellä a:ta kuin y on b:tä", kun taas topologisessa avaruudessa voidaan vain formalisoida "x on yhtä lähellä a:ta kuin y on a:ta".

Uniformit avaruudet yleistävät metriset avaruudet ja topologiset ryhmät.

## Lähteet
* J. R. Isbell; Uniform Spaces
Korkeakoski

**Korkeakoski**  tai **Korkiakoski** ovat suomenkielisiä erisnimiä, jotka esiintyvät sekä sukuniminä että paikanniminä tai paikanimeen tai sukunimeen perustuvissa muissa nimissä:

## Sukunimi
### Korkeakoski
*Kristiina Korkeakoski-Väisänen, suomalainen arkeologi
*Mikko Korkeakoski (1910–1996), suomalainen sanoittaja ja kirjailija

### Korkiakoski
*Markus Korkiakoski (s. 1992), suomalainen jääkiekkoilija
*Miika Korkiakoski (s. 1967), suomalainen näyttelijä
*Minna Korkiakoski-Västi, hyvinvointialuejohtaja
*Sami Korkiakoski (s. 1978), suomalainen taidemaalari
*Svante Korkiakoski (s. 1939), suomalainen näyttelijä
*Tuukka Korkiakoski (s. 2005), suomalainen jääkiekkoilija

## Paikannimiä tai niihin perustuvia muita nimiä
### Korkeakoski
* Korkeakoski, kylä ja koski Huittisissa
* Korkeakoski, Suomen korkein vesiputous Maaningalla
* Korkeakoski, kyläkunta Säyneisessä Juankoskella
* Korkeakoski, taajama ja koski Juupajoella. Tähän liittyvät:
** Korkeakosken rautatieasema, rautatieasema Juupajoella
** Korkeakosken saha, sahalaitos Juupajoella
** Juupajoen koulukeskus (aiemmin *Korkeakosken koulu*), yhtenäiskoulu Juupajoella
* Korkeakoski, koski Jyväskylän Köyhänojassa
* Korkeakoski (), kaupunginosa Kotkassa. Tähän liittyy:
** Korkeakosken koulu, peruskoulu Kotkassa
** Karhulan kartonkitehdas (myös *Korkeakosken kartonkitehdas*), kartonkitehdas Kotkassa
** Korkeakosken voimalaitos (myös *Korkiakosken voimalaitos*), voimala Kymijoen Korkiakoskenhaarassa
** Korkeakosken teollisuusympäristö, valtakunnallisesti merkittävä kulttuurihistoriallinen ympäristö Kotkassa
* Korkeakoski, kyläkunta Ahlaisissa Porissa
* Korkeakosken harkkohytti, harkkohytti Pielavedellä 1800-luvulla
* Korkeakoski, koski Karkkilassa, josta johtuu Karkkilan ruotsinkielinen nimi Högfors

### Korkiakoski
* Korkiakoski (myös *Korkeakoski*), kyläkunta Yläneellä Pöytyällä 
* Korkiakosken Uistin, riihimäkeläinen uistinten valmistaja

## Katso myös
* Högfors
Oleanteri

**Oleanteri** (*Nerium oleander*) on myrkyllinen pensaskasvi, jota käytetään myös huonekasvina. Kasvi sisältää mm. myrkyllistä sydänglykosideihin kuuluvaa oleandriinia. Oleanteri kuuluu oleanterikasvien (*Apocynaceae*) heimoon ja on *Nerium*-suvun ainoa laji. Siitä on yli 400 viljeltyä lajiketta.

Oleanteri kasvaa luonnonvaraisena Välimeren alueella ja Etelä-Aasiassa. Se kasvaa yli 6 metriä korkeaksi, mutta leikataan usein matalammaksi pensaaksi. Siitä tulee pyöreähkö, noin kolme metriä leveä pensas. Kapeat lehdet ovat eri lajikkeilla 10–25 cm pitkät.

Oleanteria kasvatetaan sen upeiden, usein tuoksuvien suppilomaisten kukkien vuoksi. Kukat tulevat terttuina versojen päihin, ja ne ovat lajikkeen mukaan joko yksinkertaisia, puolikerrannaisia tai kerrannaisia - värit vaihtelevat valkoisesta kermanväriseen, keltaiseen, aprikoosiin, lohen-, kuparin- ja vaaleanpunaiseen tai punaiseen, tummanpunaiseen ja violettiin. Kukan halkaisija voi olla jopa 5&nbsp;cm, ja kukat ovat 6–8 kappaleen ryhmissä. Pienenä oleanteri sopii hyvin aurinkoiselle ikkunalaudalle ja suureksi kasvettuaan sen voi sijoittaa vaikkapa valoisaan kasvihuoneeseen.

## Kasvin hoito
Multa pidetään kunnolla kosteana keväästä syksyyn, mutta talvella se pidetään vain vähän kosteana. Jos mullan annetaan kuivua kukkien muodostumisen aikaan, nuput varisevat. Keväällä ja kesällä kasvia lannoitetaan kahden viikon välein nestemäisellä huonekasvilannoitteella. Keväästä syksyyn oleanteri pidetään tavallisessa huonelämpötilassa, mutta talven lepokaudella lämpötilan tulisi olla alle 15&nbsp;°C, mutta yli 7&nbsp;°C. Kesällä voi ottaa 15 cm:n pituisia latvapistokkaita, jotka juurrutetaan kylvömullassa.

## Lähteet
* Bradley, V., Kukoistavat huonekasvit, Karisto Hämeenlinna 2007, 288 s.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* International Programme on Chemical Safety Poisons Information, Inchem: Nerium oleander 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Oleandrin 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Nerium oleander'' 
* Flora of China: ''Nerium oleander''
Graham Poll

**Graham Poll** (s. 29. heinäkuuta 1963 Tring, Englanti) on englantilainen entinen jalkapalloerotuomari, joka työskenteli Englannin Valioliigassa. 

Pollilla on myös runsaasti kansainvälistä kokemusta. Hänen ensimmäinen maaottelunsa oli Suomen ja Azerbaidžanin välinen MM-karsintaottelu vuonna 1997. Poll tuomitsi UEFA Cupin loppuottelun vuonna 2005. Hän on myös tuominnut otteluita monissa EM- ja MM-lopputurnauksissa. Poll teki kyseenalaisella tavalla MM-kisojen historiaa, kun hän 2006 Saksan MM-turnauksessa antoi tuomitsemassaan Australian ja Kroatian välisessä alkulohko-ottelussa kroatialaiselle Josip Šimunićille epähuomiossa kolme keltaista korttia ennen kuin ajoi tämän ulos kentältä. Englannissa Poll on tuominnut FA Cupin loppuottelun vuonna 2000.

Poll päätti erotuomarinuransa huipputasolla vuonna 2007.

## Aiheesta muualla
* Pollin profiili 2006 MM-kisojen virallisella sivulla