Tartuffe

**Tartuffe** () on viisinäytöksinen komedia, jonka on *Tartuffe* nimisenä kirjoittanut ranskalainen kirjailija Molière vuonna 1664 kolminäytöksisenä ja se sai kantaesityksensä 12. toukokuuta 1664 Versailles'n palatsin teatterissa, suurten juhlallisuuksien (Les fêtes des plaisirs de l'ile enchantée) yhteydessä. Näytelmä julkaistiin ja esitettiin uusintaversiona nimellä *Le Tartuffe; ou, l’imposteur* vuonna 1669. 

Komedia kertoo tekopyhyydestä. Sen nimihenkilö on kiihkeältä uskovaiselta vaikuttava tekopyhä lurjus Tartuffe, joka äärimmäistä hurskautta teeskennellen hyödyntää häikäilemättömästi rikkaan herra Orgonin vieraanvaraisuutta. Perheen hengellisten ja moraalisten tarpeiden hoitamisen varjolla hän manipuloi omaksumaan tiukan, puritaanisen elämäntavan ja melkein tuhoaa Orgonin perheen. Orgonin uhrautuessa Tartuffen hyväksi Orgonin lähipiiri joutuu kärsimään, ja alkaa ensimmäisenä huomata Tartuffen tekopyhyyden. Orgonin vaimo Elmire näkee Tartuffen ilkeän tekopyhyyden läpi ja paljastaa hänet kun tämä yrittää takavarikoida Orgonin omaisuuden ja uhkailla hänen perhettään.

Näytelmä on Molièren kuuluisimpia. Siinä kirjailija ruoskii armotta kaikenlaista tekopyhyyttä, ja sana *Tartuffe* on saanut teeskentelijää tarkoittavan sivumerkityksen ranskan kielessä. Päähenkilö on lihan himojen palvoja sekä kiihkeä uskonnon harjoittaja ja on onnistunut pääsemään varakkaan porvari Orgonin ystäväksi.

Orgon haluaa tyttärensä Marianen ja Tartuffen menevän naimisiin, mutta tytär näkee Tartuffen tekohurskauden läpi ja inhoaa tätä. Poikansa Damisin Orgon tekee perinnöttömäksi ja tarjoaa perinnön Tartuffelle, joka ottaa sen vastaan puhtaasta lähimmäisenrakkaudesta. Onhan olemassa vaara, että poika tuhlaisi isänsä ansiot. Lopulta Tartuffe yrittää vietellä Orgonin vaimon Elmiren. Onhan kunnon rouvalle parempi, että tämän viettelee hurskas hengenmies kuin tylsä porvari.
Viisinäytöksinen versio *Tartuffesta* nimellä *L’Imposteur (Teeskentelijä)* esitettiin 5. elokuuta 1667 Palais-Royalin teatterissa — päähenkilön nimi oli muutettu Panulpheksi — mutta vain kerran: Pariisin virkaatekevä poliisipäällikkö Guillaume de Lamoignon ja arkkipiispa Hardouin de Péréfixe kielsivät sen kirkonkirouksen uhalla. Molièren vastaus vedota kuninkaaseen toistuvasti, joka oli Espanjan ja Ranskan välisessä sodassa 1667–1668 Flanderissa. Siinä hän korosti, että näytelmän konna ei ole vilpitön uskovainen vaan nimenomaan teeskentelijä ja tekopyhä ja julkaisi puolustuksen näytelmälleen nimeltä *Lettre sur la comédie de l'Imposteur.*

Vaikka ei ole mitään syytä ajatella, että Ludvig XIV olisi vastustanut Molièren kuvausta uskonnosta ja uskonnollisesta tekopyhyydestä, näytelmä joutui osaksi paljon laajempaa taistelua uskonnollisesta ja poliittisesta auktoriteetista. Ludvig XIV:n valtaa uhkasivat Rooman paavi ja Ranskassa jansenistit, jotka eivät tunnustaneet kuninkaan oikeutta puuttua yksilön omantunnon asioihin.

Kirkonmiehet tuomisivat *Tartuffen* ilmestymisen jälkeen Molièren jyrkin sanankääntein. Hänestä levitettiin juoruja, ja hänet vaadittiin jopa poltettavaksi roviolla. Muuan kirkonmies vaati kirjailijan surmaamista perustellen vaatimustaan keisari Augustuksen antamalla kuolemantuomiolla Juppiteria solvanneelle ilveilijälle. Ainoastaan Ludvig XIV:n suojelu pelasti Molièren. Aurinkokuningas myönsi Molièrelle eläkkeen, joka turvasi hänen taloutensa. Kirkko voitti vaateensa siinä, että näytelmän esittäminen kiellettiin viideksi vuodeksi.

Helmikuun 5. päivänä 1669 *Tartuffe* saatiin viimein esittää nimellä *Le Tartuffe; ou, l’imposteur*. Näytelmän loppu oli kirjoitettu uudestaan. Se päättyy kuninkaan välituloon, deus ex machinaan. Tartuffen voitto kääntyykin odottamattomaksi tappioksi, kun oikeamielinen kuningas näytelmän ulkopuolelta puuttuu tapausten kulkuun.

## Elokuvat
*Tartuffesta* on tehty elokuvasovitukset vuosina 1925 ja 1984. 

Vuoden 1925 Carl Mayerin käsikirjoittaman mykkäfilmi version *Herr Tartuffe* ohjasi saksalainen Friedrich Wilhelm Murnau ja tuotti Ufa – Universum Film AG. Pääosissa Emil Jannings, Lil Dagover ja Werner Krauss. 

Vuoden 1985 ranskalaisen version *Le tartuffe* ohjasi suoraan Molièren tekstiin Gérard Depardieu, pääosissa Depardieu, Elisabeth Depardieu ja François Périer.  

## Keskeiset hahmot

## Lähteet

 
## Aiheesta muualla