open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Erien piirikunta (New York)

**Erien piirikunta** on piirikunta New Yorkin osavaltion länsiosassa Eriejärven rannalla.

## Maantiede
Piirikunnan pinta-ala on 3 180 km2.

## Väestö
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 919&nbsp;040 henkeä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 80,0%, mustiin (13,5%), ja aasialaisiin (2,6%).

Köyhyysrajan alapuolella oli 13,9 % asukkaista vuonna 2010.

## Lähteet
Abiža

**Abiža** (, paikallisesti myös *Аби́жка* eli **Abižka**) on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava 14 kilometriä pitkä joki, joka laskee Peipsijärveen.

## Joen kulku
Joka alkaa kilometri Kuprovštšinan () kylästä koilliseen. Joen alkukilometrit ovat koneellisesti suoraksi kaivettua pelto-ojia ja vasta kolmen kilometrin päässä, joen sukellettua metsään, se alkaa mutkitella siellä luontisesti. Joen pohjoisrannasta pohjoiseen päin on kasvanut suuri asuinalue, joka jää pienen Strukovon () kulmakunnan pohjoispuolelle. Strukovossa jokeen yhtyy etelästä lyhyt sivuoja ja sen jälkeen joki saapuu Obižan () kylään. Joen laajat mutkat johtavat sen Peipsijärven rantaan, jossa sijaitsee joensuun eteläpuolella Molgovon () rantakylä. Obižan kylän alapuolelta alkaen virtaa joki viimeiset viisi kilometriä noin 100–150 metriä leveässä jokilaaksossa. Lähellä Peipsijärven rantakosteikon reunaa yhtyy jokeen vielä yksi lyhyt sivuoja.

## Valuma-alue ja sivujoet
Abiža sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Peipsijärven alueella. Joki laskee Peipsijärven eteläpäähin Pihkovanjärven itärantaan. Vesireitti jatkaa järven pohjoispäästä alkavana Narvanjokena pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Abižan valuma-alue sijaitsee Pihkovan alueella Pihkovan piirissä.

## Hallintoalue
Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (). Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen. Joen vesistörekisterin numero on 01030000312102000027619 .

## Huomautuksia

## Lähteet
Moloževka

**Moloževka** ( ,  ) on Virossa Võrumaalla ja Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava 14 kilometriä pitkä joki, joka laskee Peipsijärveen.

## Joen kulku
Joki alkaa Venäjän puolella puoli kilometriä Viron vastaiselta rajalta. Valtioiden raja seuraa sitten jokea 7,6 kilometriä . Noin kaksi kilometriä on jokea levennetty patojärveksi (Pattina järv, 6,5 hehtaaria ), joka myös seuraa rajaa. Patojärvi on padottu jokilaakson painaumaan Virossa Setomaalla Saatsen ja Venäjällä Ljadinkan () kylien väliin. Joki jatkaa Ljadinkasta kohti Moložvaa (), jonka läpi se virtaa Peipsijärven rantakosteikolle. Siellä se laskee Pihkovanjärven länsirantaan.

## Valuma-alue ja sivujoet
Moloževka sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Peipsijärven alueella. Joki laskee Peipsijärveen, mistä järven pohjoispäästä alkava Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Joen valuma-alueen pinta-alasta ei ole tietoa. Virolaiset viranomaislähteet ilmoittavat sen suuruudeksi 16,9 neliökilometriä, mutta toisaalta Pattina järven valuma-alueeksi ilmoitetaan 34,3 neliökilometriä . Koska joen valuma-alueesta yli puolet sijaitsee Venäjän puolella, ei annetuista luvuista voi arvioida valuma-alueen lopullista kokoa. Viron puolella on joen pisin sivuoja Suränka oja. Sen vastapuolelta yhtyy jokeen pitkä suo-oja, joka alkaa muutaman kilometrin päässä sijaitsevasta Tšisikin () suolta. Toinen, mutta lyhyempi on Podelikusuun oja, joka laskee Viron puolelta Süväoro lumpiin. Viimeiseksi, joen alajuoksulla peltoalueen kuivatusojien johto-oja yhtyy jokeen ennen Moložvaa.

## Hallintoalue
Venäjän valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (). Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen. Joen vesistörekisterin numero on 01030000312102000029552 . Viron viranomaisten antama rekisterinumero on VEE1000100 ja joki kuuluu Virossa Peipsijärven alavesistöalueeseen, joka on osa Itä-Viron vesistöaluetta.

## Huomautuksia

## Lähteet
Reinhold Peter Nasacken

**Reinhold Peter (P. R.) Nasacken** (28. elokuuta 1831 Pietari – 4. tammikuuta 1885 Helsinki) oli suomalainen juristi, virkamies ja moninkertainen valtiopäivämies. 

Nasackenin vanhemmat olivat  Venäjän keisarillisen armeijan kenraalimajuri Reinhold Johan Nassokin ja Lovisa Karolina Gustava Bergenstråle ja puoliso vuodesta 1860 Hedvig Aina Fanny Johanna Cronstedt (k. 1898). Nasacken tuli ylioppilaaksi 1850 ja suoritti tuomarintutkinnon 1853 ja kameraalitutkinnon 1854. Varatuomarin arvon hän sai 1857. Nasacken oli ensin Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari ja sitten senaatissa talousosaston ylimääräinen kopisti vuodesta 1854, ylimääräinen kamarikirjuri ja sotilastoimituskunnan kopisti vuodesta 1858, yleisen kanslian kanslisti vuodesta 1861 ja sotilastoimituskunnan protokollasihteeri 1867–1873. Hän oli samalla Suomen kaartin vt. sotatuomari 1859–1885. Nasacken oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878 ja 1882.

## Lähteet
Johan Frans Sahlberg

**Johan Frans Sahlberg** (10. lokakuuta 1828 Turku – 10. elokuuta 1891 Alavus) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. 

Sahlbergin vanhemmat olivat veistämötyömies Johan Michelsson Sahlberg ja Eva Kristina Sjöblom ja puolisot vuodesta 1858 Adolfina Vilhelmina Elmgren (k. 1860) ja vuodesta 1863 Josefina Charlotta Indrenius (k. 1909). Sahlberg tuli ylioppilaaksi 1850 ja suoritti teologisen erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1852. Hän oli ensin Kiikalan kirkkoherran apulainen, vt. kirkkoherra ja armovuodensaarnaaja ja sitten  Halikon pitäjänapulainen vuodesta 1855, Ulvilan kirkkoherran apulainen vuodesta 1861 ja Porin vuodesta 1867. Ylihärmän kirkkoherran virkaa hän hoiti vuodesta 1869 ja Alavuden vuodesta 1878. Sahlberg oli vt. lääninrovasti vuodesta 1875 ja  vakinainen vuodesta 1879.   Hän oli edustaja valtiopäivillä 1885 ja 1888. 

## Lähteet
Karataş

**Karataş** on pieni kaupunki ja piirikunta Adanan maakunnassa, Turkissa. Karataş on 47 kilometrin päässä Adanan kaupungista. Vuonna 2019 alueen väkiluku oli 23 678.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lucy Lee-Robbins

**Lucy Lee-Robbins** (1865 New York, Yhdysvallat – 1943 Pariisi, Ranska) oli yhdysvaltalaistaustainen, Ranskassa asunut ja uransa luonut taidemaalari.  

Varakkaan pankkiiriperheen tytär muutti perheineen jo varhain Ranskaan ja pääsi opiskelemaan taidetta. Hän oli Carolus-Duranin suosikkioppilas opiskellessaan taidetta, itse asiassa huhuttiin, että hän oli opettajansa rakastajatar. Huhun laittoivat liikkeelle yhdysvaltalaiset Pariisissa oleskelleet taideopiskelijat. Ranskan valtio osti kokoelmiinsa hänen maalauksensa "Three Fates" ja hän pääsi ensimmäisenä naisena Société Nationale des Beaux-Arts`n jäseneksi.   

Yhdysvaltalaiset taidepiirit kritiosoivat Lee-Robbinsia siitä, että tämä valitsi usein maalaustensa aiheiksi alastomia naisia. Katsottiin, että tämä ei ole mitenkään soveliasta nuorelle, varakkaalle ja naimattomalle naiselle. Vaikka hänen toimintansa olisikin hyväksyttävää Ranskassa, se ei mitenkään sopisi yhdysvaltalaiseen käytöskulttuuriin. 

Vuonna 1895 Lee-Robbins solmi avioliiton myöskin yhdysvaltalaistaustaisen taidemaalarin, Hendrik-George van Rinkhuyzenin kanssa. 

Lee-Robbinsin taide on nykyään paljolti unohdettua, vaikka se oli hänen elinaikanaan tunnettua. 2000-luvulla hänen töitään on tullut huutokauppoihin ja niiden hinnat ovat vaihdelleet noin 300–6700 dollarin välillä.  
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.artnet.com/artists/lucy-lee-robbins/
Jussi Nevanlinna

**Jussi Nevanlinna** (s. Helsinki) on suomalainen pokeriammattilainen, joka on aiemmin kilpaillut myös tenniksessä. 

## Pokerinpelaajana
Nevanlinna aloitti pokerin pelaamisen vuonna 2006 ja ryhtyi ammattilaiseksi vuoden pelattuaan. Hän pelaa nettipokeria enimmäkseen korkeiden panosten käteispeleissä, mutta on menestynyt myös liveturnauksissa. Hän on Suomen kaikkojen aikojen rahalistalla sijalla 7. rahastettuaan yli 2,4 miljoonaa dollaria liveturnauksista pokeriuransa aikana. Nevanlinnan suurin yksittäinen turnausvoitto on vuodelta 2015, jolloin hän peittosi kaikki vastustajana Master Classics of Poker  (MCOP) turnausviikon pääturnauksessa rahastaen voitostaan tasan 300&nbsp;000. Tämä turnaus pelattiin No Limit Texas Hold'em formaatissa ja turnauksen sisäänosto oli 4&nbsp;000 € + 250 €.

Vuosittain Las Vegasissa järjestettävissä World Series of Poker turnauksissa Nevanlinna on ollut rahasijoilla yhteensä 12 kertaa. WSOP turnauksista kahdessa hän on yltänyt myös finaalipöytään asti, vuosina 2015 ja 2012. Ensimmäisen WSOP finaalipöytänsä hän saavutti Cannesissa pelatussa WSOP Europe Pot Limit Omaha turnauksessa rahastaen 33&nbsp;765 €. Kaikkien aikojen rahalistalla koko maailmassa Nevanlinna sijoittuu reilusti tuhannen parhaan pokerinpelaajan joukkoon. Parhaimmillaan hän on ollut 635. sijalla, pitäen 19. marraskuuta sijaa 712.

Pokerinpelaajat voivat joutua erilaisten kyberhyökkäysten kohteeksi peleissä liikkuvien suurten rahasummien vuoksi. Nevanlinna kertoo menettäneensä satoja tuhansia euroja vuonna 2013, kun hänen tietokoneellensa murtauduttiin. Nevanlinna toimitti tietokoneensa F-Securelle tutkittavaksi. Hänen kannettavasta tietokoneestaan löytyi näissä tutkimuksissa haittaohjelma, joka mahdollisti ruutukaappauksen lähettämisen toiseen laitteeseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Amsterdam's Jussi Nevanlinna's Luckiest City World Poker Tourin toimittaja Remko Rinkema haastattelee Jussi Nevanlinnaa hänen menestyksestään Amsterdamissa järjestetyissä livepokeriturnauksissa.
Järventie

**Järventie** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

* Emil Järventie (s. 2006), jääkiekkoilija
* Martti Järventie (s. 1976), jääkiekkoilija
* Pentti Järventie (1928–2006), näyttelijä
* Roby Järventie (s. 2002), jääkiekkoilija, Martti Järventien poika.
Wąbrzeźnon piirikunta

**Wąbrzeźnon piirikunta** () on Puolan piirikunta Kujavia-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 34&nbsp;194. Piirikunta jakautuu hallintokeskus Wąbrzeźnon kaupunkikuntaan ja neljään maalaiskuntaan (Dębowa Łąka, Książki, Płużnica sekä Wąbrzeźno).

Wąbrzeźnon piirikunnan pinta-alasta arviolta 8,4 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Wąbrzeźnon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 11,4 prosenttia. Luku on huomattavan suuri koko Puolan työttömyysasteeseen verrattuna.

Vuoden 2019 lopussa Wąbrzeźnon piirikunnassa oli 34&nbsp;194 asukasta, joista 50,7 prosenttia naispuolisia ja 49,3 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 35&nbsp;271 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 28&nbsp;436 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 18,2 prosenttia, työikäisten 61,2 prosenttia ja eläkeikäisten 20,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,2 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 317 lasta.

## Lähteet
Ruandan luterilainen kirkko

**Ruandan luterilainen kirkko** on Afrikan Ruandassa toimiva luterilainen kirkko.

Ruandan luterilaisella kirkolla on 7 200 jäsentä. Se kuuluu Luterilaiseen maailmanliittoon.

## Lähteet
Lunglei

**Lunglei** on Intian Mizoramin osavaltiossa sijaitseva noin 57&nbsp;000 asukkaan kaupunki, joka toimii samannimisen piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Sieltä on noin 211 kilometrin matka osavaltion pääkaupunki Aizawliin. Kaupungin suurin väestöryhmä ovat mizot ja valtauskonto on kristinusko.

Intian vuoden 2011 väestönlaskennassa Lunglein väkiluku oli 57&nbsp;011 henkeä. Kristittyjen osuus oli 91 prosenttia, jonka jälkeen toiseksi suurin uskonto oli hindulaisuus melkein seitsemällä prosentilla. Lukutaitoisten osuus väestöstä oli 98&nbsp;%.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mannan diskografia

Tämä artikkeli on Mannan diskografia.

## Studioalbumit

* *[[Sister (Mannan albumi)|Sister]]* (2007)
* *[[Songs of Hope and Desire]]* (2009)
* *[[Shackles]]* (2011)
* *[[Blackbird (Mannan albumi)|Blackbird]]* (2014)
* *Liminaali* (EP) (2020)

## Singlet

* "Sing for You" (2007)
* "I Gave In" (2007)
* "Just For Tonight" feat. Ville Valo (2007) (promo)
* "Some Girls / Some Boys" (2009)
* "Truth Song" (2009)
* "Holy Dirty Game" (2009)
* "Lead Me" (2011)
* "Battleships" (2011)
* "Shackles" (2011)
* "Troublebirds" (2014)
* "Mobile" (2014)
* "Äiti" (2018)
* "Kai sekin jotain rakkautta on" (2018)
* "Ai tämä oli taivas" (2020)

## Musiikkivideot

* "I Gave in" (ohjaus Pekka Hara) (2007)
* "Some Girls/ Some Boys" (ohjaus Miikka Lommi) (2009)
* "She Moves" (ohjaus Paola Suhonen) (2010)
* "Holy Dirty Game" (ohjaus Lawrence Dolkart) (2010)
* "Battleships" (ohjaus Jaani Kivi) (2011)
* "Shackles" (ohjaus Nina Merikallioi) (2011)
* "Troublebirds" (2014) 
* "Äiti" (2018)

### Mukana musiikkivideoilla

* The Rasmus – ”Liquid”
* The Flaming Sideburns – ”Flowers”
* Egotrippi – ”Koivuniemenherra”
Gustaf Robert Böök

**Gustaf Robert Böök** (27. huhtikuuta 1830 Heinola – 20. syyskuuta 1895 Hämeenlinna) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. 

## Henkilöhistoria
Böökin vanhemmat olivat  lääninviskaali Karl Johan Böök ja Ulrika Gustava Blylod ja puoliso vuodesta 1858 Henrika Adolfina Lyra (k. 1905). Böök tuli ylioppilaaksi 1850, opiskeli teologiaa ja vihittiin papiksi 1854. Hän toimi pappina Kurkijoella, Rautjärvellä, Ruokolahdella, Ristiinassa, Nastolassa, Kärkölässä ja Hollolassa. Hämeenlinnan lääninvankilan saarnaaja hän oli vuodesta 1872 ja rangaistusvankilan saarnaaja vuodesta 1884, sekä samalla 7. Hämeenlinnan tarkk'ampujapataljoonan saarnaaja vuodesta 1882. Böök oli synodaaliväitöksen respondentti pappeinkokouksessa Porvoossa 1866. Hän oli edustaja valtiopäivillä 1882, 1885 ja 1891. 

## Kirjallisuutta
* *Om arfsynden: theser, hvilka, enligt uppdrag af biskopen öfver Borgå stift, vid allmänt prestmöte*, 1866, Otto Ferdinand Hofdahl, respondentteina Ulrik Siegberg, Gustaf Robert Böök, Anders Johan Hougberg

## Lähteet
Exit (täsmennyssivu)

**Exit** voi tarkoittaa seuraavia:
* Exit, suomalainen gospel-yhtye
* Exit, Exit-yhtyeen ensimmäinen albumi
* Exit, Rotten Sound -yhtyeen albumi
* Exit, norjalainen draamasarja
* Exit, suomalainen draamasarja
Scola

**Scola** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Angelo Scola  (s. 1941), italialainen kardinaali
* Ettore Scola (1931–2016), italialainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
* Fulvio Scola (s. 1982), italialainen maastohiihtäjä
* Luis Scola (s. 1980), argentiinalainen koripalloilija.
Kuuliska oja

**Kuuliska oja** (myös **Määsovitsa oja**, ) on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella ja hieman myös Virossa Võrumaan puolella Setomaan kunnassa virtaava 8 kilometriä  pitkä joki, joka laskee Peipsijärveen.

## Joen kulku
Joki alkaa suolta, joka lienee ilmavalokuvien perusteella jokilaakson soistunut uoma. Heti yläjuoksulla kokonaan Venäjän puolella sijaitsee uoman painaumassa Määsovitsa järv (32 hehtaaria ) eli Mjacovitskoje ozero (). Järven itärannalla sijaitsee kylä Kulinsko (). Joen uoma tulvii usein Peipsijärven vedestä ja se piirretään karttoihin aina leveänä virtamaisena uomana. Leveä uoma sijaitsee Peipsijärven kosteikkorannikolla. Uoma päättyy sivu-uomaan, jonka yläpäässä sijaitsee Dalnevon () kylä. Tästä katsotaan alkavan Pihkovanjärven lahti Kulje laht , jonka pohjoisrannalla sijaitsee Kuljen kylä () ja etelärannalla Podmotsan kylä . Kylien lähellä on lahden ylittävä 250-metrinen silta. Joki toimii osan pituudestaan valtioiden välisenä rajajokena ja mikäli lahtikin luetaan joeksi, on vesistöt valtionrajana 5,8 kilometrin matkalta.

## Valuma-alue ja sivujoet
Kuuliska oja sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Peipsijärven alueella. Joki laskee Peipsijärven eteläosaan Pihkovanjärveen. Vesireitti jatkuu pohjoispäästä alkavalla Narvanjoella pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Kuuliska ojan valuma-alue sijaitsee Pihkovan alueella ja Petserin piirissä. Joen valuma-alueella on pieniä järviä. Määsovitsa järven kaakkoispuolella on Jastrevskojen () järvi, josta tulee oja Määsovitsaan.

## Hallintoalue
Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (). Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen. Viron viranomaisten joelle antama rekisterinumero on VEE1002500 ja sen kuuluu Virossa Peipsijärven alavesistöalueeseen, joka on osa Itä-Viron vesistöaluetta.

## Huomautuksia

## Lähteet
José López Portillo

**José López Portillo y Pacheco** (16. kesäkuuta 1920 – 17. helmikuuta 2004) oli meksikolainen juristi, taloustieteilijä ja kirjailija sekä poliitikko, joka toimi Meksikon presidenttinä 1976–1982.

López Portillo nousi valtaan aikana, jolloin Meksiko oli juuri valumassa pitkään poliittisten ja taloudellisten kriisien kauteen. Hänen edeltäjänsä jätti jälkeensä inflaation, epävakaan valuutan, epäluuloisen yksityisen sektorin ja poliittisen popullismin perinteen. López Portillon toivottiin tuovan asioihin parannusta. Hän onnistui saamaan elinkeinoelämän puolelleen, ja virkakauden viimeiseen vuoteen asti talous näytti vakautuvan, mutta 1982 seurasi jälleen devalvaatio, ja maan johtava teollisuusyritys Grupo Industrial AIFA huojui konkurssin partaalla. Valtionvelka nousi ennätyslukemiin. Epätoivoinen presidentti päätti kansallistaa pankit, mikä horjutti kansalaisten uskoa entisestään.

Portillon kauden talouskasvu nojasi Veracruzin ja Tabascon osavaltioista vasta löydettyjen öljyvarojen hyödyntämiseen. Vientituloja kuitenkin haaskaantui taitamattomasti johdetuissa valtionyhtiöissä sekä poliitikkojen ja ammattiyhdistysliikkeen laajamittaiseen korruptioon.

López Portillo yritti puoluejärjestelmän ja vaalijärjestelmän uusimista, mutta ei saanut uudistuksiaan läpi. Pelätessään Keski-Amerikasta tulevan pakolaisvirran aiheuttavan levottomuuksia hän kasvatti sotavoimien kokoa ja budjettia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hedvig Karakas

**Hedvig Karakas** (s. 21. helmikuuta 1990 Szolnok) on unkarilainen judon Euroopan-mestari ja MM-mitalisti. Hän on edustanut Budapest Honvédia ja Újpesti TE -seuraa. Hän on pituudeltaan 167&nbsp;cm.

## Nuorten arvokisat
Karakas voitti 52&nbsp;kg:n painoluokassa alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2005 ja 2006. Hän sai pronssia Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla ja alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2005. Hän saavutti 57-kiloisissa alle 20-vuotiaiden EM-hopeaa 2007 ja 2008. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan- ja maailmanmestaruuden 57&nbsp;kg:n sarjassa 2009.

## Aikuisten arvokisat
Karakas saavutti pronssia Debrecenin EM-joukkuekilpailussa 2005. Hän sai 57&nbsp;kg:n sarjassa pronssia Tbilisin EM-kilpailuissa ja Rotterdamin MM-kilpailuissa 2009 sekä Wienin EM-kilpailuissa 2010. Tokion MM-kilpailuissa 2010 hän oli seitsemäs. Vuonna 2012 hän sijoittui samassa painoluokassa seitsemänneksi Tšeljabinskin EM-kilpailuissa ja viidenneksi Lontoon olympialaisissa. Hän oli EM-kilpailuissa viides Budapestissa 2013 ja seitsemäs Montpellier'ssä 2014.

Karakas saavutti Bakun Euroopan kisoissa 2015 hopeaa 57&nbsp;kg:n painoluokassa hävittyään loppuottelussa Portugalin Telma Monteirolle. Saman vuoden Astanan MM-kilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi. Hän oli 57-kiloisissa seitsemäs myös Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja Tel Avivin EM-kilpailuissa 2018. Hän voitti 57&nbsp;kg:n sarjan Euroopan-mestaruuden Prahassa 2020 kukistettuaan loppuottelussa Telma Monteiron.

## Muut kilpailut
Karakas on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa kaksi voittoa, viisi kakkossijaa ja 19 kolmossijaa. Maailmancupeista / Continental Open -kilpailuista hänellä on viisi turnausvoittoa ja viisi kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten tasolla kuusi Unkarin-mestaruutta.

## Lähteet
XX (Elonkerjuun albumi)

**XX** on Elonkerjuu-yhtyeen albumi, joka julkaistiin 13. syyskuuta 2019.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Odette Giuffrida

**Odette Giuffrida** (s. 12. lokakuuta 1994 Rooma) on italialainen judon olympiamitalisti sekä maailman- ja Euroopan-mestari. Hän edustaa roomalaista CS Esercito -seuraa ja on pituudeltaan 160&nbsp;cm.

## Nuorten arvokilpailut
Giuffrida saavutti 48&nbsp;kg:n sarjassa vuonna 2009 alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden, kultaa Euroopan nuorten olympiafestivaaleilta Tampereelta sekä hopeaa alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuista. Hän voitti saman ikäluokan Euroopan-mestaruuden 48-kiloisissa jälleen 2010 sekä saavutti alle 23-vuotiaiden EM-pronssia 2011.

Giuffrida saavutti 52&nbsp;kg:n sarjassa alle 23-vuotiaiden EM-pronssia 2012. Hän sai alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa kultaa ja MM-kilpailuissa pronssia 2013. Saman vuoden alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän oli kolmas. Hän voitti alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden jälleen 2014. Lisäksi hän sai pronssia joukkuekilpailussa. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuista hän oli niin ikään kolmas 2014.

## Aikuisten arvokilpailut
Giuffrida sijoittui 52&nbsp;kg:n painoluokassa viidenneksi Budapestin EM-kilpailuissa 2013. Bakun Euroopan kisoissa 2015 hän sijoittui niin ikään viidenneksi ja sai pronssia joukkuekilpailusta. Saman vuoden Astanan MM-kilpailuissa hän oli viides. Hän saavutti olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 hävittyään loppuottelussa Kosovon Majlinda Kelmendille. Varsovan EM-kilpailuissa 2017 hän oli viides. Hän saavutti hopeaa Tarragonan Välimeren kilpailuissa 2018. Minskin Euroopan kisoissa 2019 hän sijoittui viidenneksi. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Prahassa 2020 kukistettuaan loppuottelussa romanialaisen Andreea Chițun. Seuraavana vuonna hän sai EM-hopeaa Lissabonissa. 

Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Giuffrida sai 52&nbsp;kg:n painoluokassa pronssia. Sofian EM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui seitsemänneksi. Hän saavutti MM-pronssia 52-kiloisissa Dohassa 2023. Hän sai sekajoukkuekilpailussa pronssia Krakovan Euroopan kisoissa 2023. Saman vuoden Montpellier'n EM-kilpailuissa hän oli viides. Hän saavutti EM-hopeaa 52&nbsp;kg:n sarjassa Zagrebissa 2024. Hän voitti samana vuonna maailmanmestaruuden Abu Dhabissa kukistettuaan loppuottelussa uzbekistanilaisen Dijora Keldijorovan. Pariisin olympialaisissa 2024 hän sijoittui 52-kiloisissa viidenneksi. Podgorican EM-kilpailuissa 2025 hän saavutti hopeaa sekä 52&nbsp;kg:n sarjassa että sekajoukkuekilpailussa.

## Muut kilpailut
Giuffrida on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa seitsemän turnausvoittoa, kuusi kakkossijaa ja 14 kolmossijaa. Maailmancupeista / Continental Open -kilpailuista hänellä on kaksi voittoa, yksi kakkossija ja yksi kolmossija. Hän on voittanut aikuisten sarjassa yhden Italian-mestaruuden. 

## Lähteet
Bob Goodlatte

**Robert William "Bob" Goodlatte** (s. 22. syyskuuta 1952 Holyoke, Massachusetts) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.

Goodlatte valmistui vuonna 1977 oikeustieteen tohtoriksi Washington and Lee Universitysta, Lexingtonista. Hän työskenteli yksityisellä sektorilla juristina. Vuosina 1977–1979 hän kuului Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenen M. Caldwell Butlerin henkilökuntaan. Tammikuussa 1993 Goodlatte aloitti ensimmäisen oman kautensa Virginian edustajana edustajainhuoneessa, jonka jäsenenä istui tammikuuhun 2019. Vuonna 2009 edustajainhuone nimitti hänet yhdeksi tuomari Samuel B. Kentin virkasyytteen käsittelijöistä. Goodlatte toimi 108. ja 109. Yhdysvaltain kongresseissa maatalouskomitean ja 113.–115. kongresseissa oikeuskomitean puhemiehenä. Vuonna 2018 hän ei asettunut enää ehdolle 116. kongressin valinnoissa.

## Lähteet
Reşit Karabacak

**Reşit Karabacak** (5. heinäkuuta 1954 Erzurum – 19. marraskuuta 2020 Bursa) oli turkkilainen vapaapainija, joka kilpaili vuoden 1984 kesäolympialaisissa. 

Karabacak tuli Euroopan mestariksi vuonna 1983 Budapestissa ja voitti 82 kg:n sarjan loppuottelussa bulgarialaisen etnisen turkkilaisen Efraim Kamberovin (Efraim Kamberoğlu). Hän saavutti EM-kilpailuissa myös hopeaa 74-kiloisissa Bursassa 1977 sekä pronssia 74 kg:n painoluokassa Sofiassa 1978 ja 90-kiloisissa Leipzigissa 1985 ja Veliko Tărnovossa 1987. Lisäksi hän oli EM-kilpailuissa neljäs 68-kiloisissa 1974 ja 82-kiloisissa 1979 sekä kuudes 74&nbsp;kg:n sarjassa 1976. 

Karabacak sijoittui MM-kilpailuissa neljänneksi 74&nbsp;kg:n painoluokassa 1977 ja viidenneksi 82-kiloisissa 1983. Hän saavutti Välimeren kilpailuissa kultaa 82&nbsp;kg:n sarjassa Casablancassa 1983 ja 90-kiloisissa Latakiassa 1987.

Karabacak kuoli 19. marraskuuta 2020 COVID-19:ään 66-vuotiaana.

## Lähteet
Silt’en kieli

**Silt’e** on Etiopiassa asuvien silt’ejen puhuma seemiläinen kieli. Vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan sitä puhui äidinkielenään 881&nbsp;000 henkeä.

Silt’et asuvat etupäässä Eteläisten kansojen alueen Silt’en vyöhykkeellä, jonka pääkaupunki on Worabe. Silt’et luetaan yleensä guragekansoihin, mutta islamilaisen identiteettinsä takia he pitävät itseään erillisenä kansana.

Silt’e kuuluu etiopianseemiläisten kielten etelähaaran itäguragelaiseen ryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat wolane ja zay. Silt’e on amharan, tigrinjan ja tigren jälkeen puhujamäärältään neljänneksi suurin etiopianseemiläinen kieli.

Silt’eä on aikaisemmin kirjoitettu jonkin verran arabialaisella kirjaimistolla, mutta nykyään käytetään etiopialaista tavukirjoitusta. Kirjakielen kehitys alkoi aikuisten lukutaitokampanjasta Etiopian kommunistihallinnon aikana. Silt’e toimii nykyään alakoulujen opetuskielenä. Yläluokilla opetus tapahtuu englanniksi tai amharaksi ja silt’eä opetetaan aineena. Silt’en käyttö tiedotusvälineissä on hyvin vähäistä, ja hallintokielenä toimii amhara.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Benedek Virág

**Benedek Virág** (1754 Dióskál, Unkari – 30. tammikuuta 1830 Buda, Unkari) oli unkarilainen runoilija, joka kirjoitti Horatiuksen henkeen klassillisin runomuodoin. Häntä on sanottu "Unkarin Horatiukseksi". Hänen tuotannossaan on isänmaallisia runoja, jotka olivat lentolehtisinä tuttuja yleisölle jo ennen kuin hänen kootut runonsa *Virág Benedek poétai munkáji* ilmestyivät 1799. Virágin muusta tuotannosta on merkittävä täydellinen Horatiuksen käännös sekä Mohácsin taisteluun asti ulottuva Unkarin historia *Magyar századok* 1. osa (1808), 2. osa (1816) ja Ferenc Toldyn julkaisema 3. osa (1863).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Keltapäätanssija

**Keltapäätanssija** (*Chloropipo flavicapilla*) on tanssijoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Etelä-Amerikasta.

## Koko ja ulkonäkö
Keltapäätanssija on pienikokoinen lintu ja voi kasvaa noin 12&ndash;13&nbsp;cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat pääosin ulkonäöltä toisiaan. Keltapäätanssijakoiraan päälaelta niskaan ulottuu keltainen juova. Naama, kurkku ja rinta ovat väriltään kellertävänvihreät. Lajin selkä ja siivet ovat oliivinvihreät ja vatsa keltainen. Naaraslintu muistuttaa muuten koirasta, mutta on hieman ruskehtavampi.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Keltapäätanssijaa tavataan Kolumbiasta ja Ecuadorista. Lajin elinympäristöä ovat vuoristometsät useimmiten 1&nbsp;200&ndash;2&nbsp;400 metrin korkeudella. Se liikkuu metsien ala- ja keskikerroksissa ja liittyy joskus sekaparviin. Keltapäätanssijan ravintoa ovat hedelmät. Kannan kooksi arvioidaan noin 10&nbsp;000 yksilöä ja se luokitellaan vaarantuneeksi. Kantaa uhkaa metsien kaataminen maatalousmaaksi.

## Lähteet
Feke

**Feke** on pieni kaupunki ja piirikunta Adanan maakunnassa, Turkissa. Vuonna 2019 Feken väkiluku oli 4 609.

Fekestä löytyy linna, joka sijaitsee kuuden kilometrin päässä Feken keskustasta. Linnan rakensi Bysantin valtakunta 1100-luvulla. Linna on rakennettu suorakulmion muotoiseksi ja siinä on kahdeksan linnaketta ja näkötorni.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Alueen kotisivut
Alfred Eder

**Alfred Eder** (s. 28. joulukuuta 1953 Piesendorf, Salzburg, Itävalta) on itävaltalainen ampumahiihdon MM-mitalisti. Hän edusti aktiivivuosinaan Heeressportverein Saalfelden -seuraa, ja on pituudeltaan 200&nbsp;cm.

Eder saavutti MM-pronssia pikakilpailussa (10 km) Antholz-Anterselvassa 1983 ja normaalimatkalla (20 km) Oslossa 1986. Lisäksi hän sijoittui pikakilpailussa neljänneksi Ruhpoldingissa 1985, kymmenenneksi Oslossa 1986, 12:nneksi Oslossa 1990 ja 14:nneksi Lahdessa 1981. Normaalimatkalla hän oli yhdeksäs Feistritz an der Draussa 1989 ja kahdestoista Antholz-Anterselvassa 1983. 4&nbsp;×7,5&nbsp;kilometrin viestissä hän sijoittui Itävallan joukkueessa parhaimmillaan kuudenneksi Lake Placidissa 1987 ja joukkuekilpailussa neljänneksi Borovetsissa 1993.

Eder osallistui kuusiin olympialaisiin vuosina 1976–1994, Hän sijoittui parhaimmillaan 20 kilometrillä kymmenenneksi Lillehammerissa 1994 sekä viestissä neljänneksi Calgaryssa 1988 ja kuudenneksi Lake Placidissa 1980.

Eder sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa neljänneksi kaudella 1984–1985, viidenneksi 1985–1986 ja kymmenenneksi kaudella 1988–1989. Hän voitti maailmancupin osakilpailun pikakilpailussa Antholz-Anterselvassa kaudella 1984–1985. Lisäksi hän sijoittui maailmancupin osakilpailuissa kaksi kertaa toiseksi ja kahdeksan kertaa kolmanneksi.

Myös Alfred Ederin poika Simon Eder on ampumahiihdon arvokisamitalisti.

## Lähteet
Kaunotar ja Kulkuri (vuoden 2019 elokuva)

**Kaunotar ja Kulkuri** () on vuonna 2019 Disney+-tilausvideopalvelussa julkaistu Charlie Beanin ohjaama romanttinen elokuva. Se perustuu Disneyn samannimiseen animaatioelokuvaan vuodelta 1955. Elokuvan käsikirjoittajina toimivat Andrew Bujalski ja Kari Granlund.

Elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa Disney+:aan sen avajaispäivänä 12. marraskuuta 2019 ja Suomessa 20. marraskuuta 2020.

## Näyttelijät

Muissa suomenkielisissä rooleissa muun muassa: Hanna Kaila, Aku Laitinen, Petri Hanttu ja Ilari Hämäläinen.

Suomenkielisen version on ohjannut Katja Sirkiä ja kääntänyt Aki Heinlahti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
İmamoğlu

**İmamoğlu** on kaupunki ja piirikunta Välimeren alueella Adanan maakunnassa, Turkissa. Piirikunta sijaitsee Adanan ja Kozanin välissä. Vuonna 2020 alueen väkiluku oli 19 518.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Shirine Boukli

**Shirine Boukli** (s. 24. tammikuuta 1999) on ranskalainen judon olympiavoittaja ja Euroopan-mestari.

Boukli saavutti alle 18-vuotiaiden EM-joukkuekilpailussa kultaa 2016 ja pronssia 2015. Hän saavutti 48&nbsp;kg:n painoluokassa nuorten EM- ja MM-hopeaa 2019. Hän voitti 48-kiloisten Euroopan-mestaruuden Prahassa 2020 kukistettuaan loppuottelussa serbialaisen Andrea Stojadinovin. Budapestin MM-kilpailuissa 2021 hän oli seitsemäs. Hän voitti 48&nbsp;kg:n Euroopan-mestaruuden Sofiassa 2022. Hän saavutti 48-kiloisissa MM-hopeaa Dohassa 2023. Hän voitti samana vuonna Euroopan-mestaruuden Montpellier’ssä kukistettuaan loppuottelussa Catarina Costan. Pariisin olympialaisissa 2024 hän sai kultaa sekajoukkuekilpailussa ja pronssia 48&nbsp;kg:n sarjassa. Hän voitti 48&nbsp;kilogramman sarjan Euroopan-mestaruuden jälleen Podgoricassa 2025 kukistettuaan loppuottelussa Costan. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän oli viides.

Boukli on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa kuusi voittoa, kolme kakkossijaa ja neljä kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hän on saavuttanut yhden turnausvoiton ja sijoittunut kahdesti kolmanneksi. Hän on voittanut yhden aikuisten Ranskan-mestaruuden.

## Lähteet
Osmo Ala-Honkola

**Osmo Juhani Ala-Honkola** (12. toukokuuta 1939 Kuortane – 14. marraskuuta 2020 Vaasa) oli suomalainen urheiluampuja. Hän kilpaili vuoden 1968 kesäolympialaisissa ja vuoden 1972 kesäolympialaisissa. Hän sijoittui 300 metrin vapaakiväärin kolmiasentokilpailussa 19:nneksi Méxicossa 1968 ja 25:nneksi Mûnchenissä 1972.

Ala-Honkola saavutti MM-kilpailuissa kuusi joukkuemitalia. Phoenixissa 1970 hän sai vapaakiväärin 300 metrin makuuasentokilpailussa joukkuepronssia. Soulissa 1978 hän sai saman lajin joukkuekilpailuissa makuuasentokilpailussa hopeaa sekä kolmiasentokilpailussa, polviasennosta ja pystyasennosta joukkuepronssia. Lisäksi hän sai pronssia vakiokiväärin 300 metrin kolmiasentokilpailun joukkuekilpailusta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Creator Awards Finland

**Creator Awards Finland** on vuonna 2020 ensimmäisen kerran järjestetty YouTube-aiheinen tapahtuma. Tubettajia palkittiin Helsingin Kulttuuritehdas Korjaamolla järjestetyssä gaalassa 21 kategoriassa, ja tapahtuma näytettiin suorana YouTubessa.

Creator Awards Finland -tapahtumassa vuoden vaikuttajana palkittiin Mmiisas. Vuoden parhaaksi esiintyjäksi valittiin Jaakko Parkkali, ja vuoden viihdekanavana palkittiin Iha Just Imus. Vuoden tulokas -kategorian voitti Väinö Mäkelä.

## Viitteet

## Aiheesta muualla

* Creator Awards Finlandin kotisivu
Karvaiset kaverit

**Karvaiset kaverit** () on TV-Loonlandin sekä Studio B:n tuottama kanadalais-brittiläinen piirrossarja. Se perustuu brittiläisen lastenkirjailijan Kathryn Caven kirjoittamaan ja kuvittaja Chris Riddellin kuvittamaan kirjaan *Something Else*. Sarja kertoo Viljamista ja Kärsämistä, jotka asuvat kuvitteellisessa Sateenvarjomaassa (), jossa kuljetaan paikasta toiseen sateenvarjolla lentäen. Suomessa sarjaa on esitetty Yle TV2:lla vuonna 2004.

## Sarjan hahmoja
* Viljami (), hieman apinaa muistuttava sininen otus, joka on luonteeltaan siisti ja hemmoteltu. Hän on myös hyvin yksinäinen. Viljami jopa syleilee Epeä, jota hän pitää pehmolelunaan.
* Kärsämi (), oranssinvärinen norsumainen otus, jolla on kärsä. Hän on luonteeltaan seikkailunhaluinen, sottaisa ja hassu. Hän myös rakentaa erilaisia keksintöjä. Kärsämi tykkää tosi paljon ruuasta.
* Herra Niksi, Sateenvarjomaassa asuva kissa, joka kasvattaa uusia sateenvarjoja Kärsämin tapaan.
* Reima ja Hörö-Mari, jänispariskunta, jotka pitävät hätävarakauppaa Sateenvarjomaassa. He kuuluvat Korvasen perheeseen, koska heillä on sukunimensä mukaan pitkät korvat.
* Raisu (engl. Handful), yllä mainittujen tyttölapsi, joka on nimensä mukaan luonteeltaan raisu ja vilkas. Hänellä on samanlainen isompi askel, kuten isälläänkin. 
* Viikari ja Hoppuli, kaksi haikaraa, jotka ovat luonteltaan ylimielisiä ja muita halveksuvia.

* Pitkäsen perhe eli kolme eripituista kirahvia: äiti, tytär ja poika.

## Jaksot
# Varjofarmari
# Aikataulu
# Matka
# Kasvatus
# Patikkamatka
# Liimapulmia
# Tuplapulmia
# Sieväset
# Tyylikoulu
# Synttäriylläri
# Hurja remontti
# Täsmäputsaaja
# Muuttokuorma
# Unipulmia
# Sointuva tuuli
# Muhkea meloni
# Kummitusnäytelmä
# Kärsämi keräilee
# Eino-nukke
# Koristelukisa
# Epe eksyksissä
# Aivastusvitsaus
# Mykkäkoulu
# Pinkki kuu
# Lakossa
# Hengenpelastajana

## Suomenkielinen toteutus

Suomenkielisen jälkiäänityksen suomensi ja ohjasi Annika Rinne.

## Lähteet
Dâmbovița (joki)

**Dâmbovița** on joki Romaniassa. Se on Argeș-joen suurin sivujoki. Se on 286 kilometriä pitkä. Dâmbovițan piirikunta on ehkä nimetty tämän joen mukaan.

## Lähteet
Kuolemanmarssi

**Kuolemanmarssi** on jonkin ihmisryhmän eliminoimistarkoituksessa määrätty marssi, johon miehittäjävalta tai muu hallinto pakottaa ihmisryhmän heidän kansallisuutensa, uskontonsa, kielensä tai kulttuurinsa perusteella. Sodassa marssittamista on käytetty myös sotavankien näännyttämiseen.

Historian tunnetuimpia kuolemanmarsseja:
* armenialaisten kuolemanmarssi Turkin suorittaman armenialaisten kansanmurhan yhteydessä vuonna 1915 
* japanilaisten määräämät amerikkalaisten ja filippiiniläisten kuolemanmarssit Tyynenmeren sodassa vuonna 1942 
* natsien määräämät keskitysleirivankien kuolemanmarssit toisen maailmansodan lopulla talvella 1944–1945 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vammaisfoorumi

**Vammaisfoorumi ry** on vuonna 1999 perustettu 29 valtakunnallisen vammaisjärjestön yhteistyöjärjestö.

Vammaisfoorumi edustaa Suomen vammaisjärjestöjä kansallisessa ja kansainvälisessä yhteistyössä, erityisesti Euroopan vammaisfoorumissa. Foorumin kotimainen vaikuttamistoiminta keskittyy vammaisten yhdenvertaisen osallistumisen turvaamiseen.

## Vaikuttamistyön tavoitteet ja toiminnot
Vammaisfoorumin tavoitteena on vammaisten henkilöiden aseman ja oikeuksien turvaaminen muuttuvassa toimintaympäristössä. Tärkeää on YK:n vammaissopimuksen toimeen­panoon vaikuttaminen aktiivisesti niin, että vammaisten ihmisten osallisuus toteutuu edistäen samalla kestävän kehityksen Agenda 2030 tavoitteita. YK:n vammaissopimuksen toteutumisen seurantamenettelyä kehitetään, johon liittyy tiedon kokoaminen rinnakkaisraportointia varten. Vammaisfoorumi vaikuttaa niin, että yhteiskunnan esteettömyys ja saavutettavuus lisääntyy rakennetussa ympäristössä, tiedonsaannissa, joukkoliikenteessä ja palveluissa. Vammaisten henkilöiden itsenäisen elämän, arjesta selviytymisen ja asumisen kannalta tärkeiden palvelujen saatavuutta ja laatua seurataan ja edistetään. Vammaisfoorumi edistää vammaisten henkilöiden koulutusta, työllisyyttä ja yrittäjyyttä.

## Jäsenjärjestöt

* Aivoliitto 
* Aivovammaliitto
* Autismiliitto
* Epilepsialiitto 
* FDUV
* Finlands Svenska Handikappförbund 
* Förbundet Finlands Svenska Synskadade
* Harvinaiset-verkosto
* Hengityslaitepotilaat
* Heta – Henkilökohtaisten Avustajien Työnantajien Liitto

* Invalidiliitto 
* Jaatinen – vammaisperheiden monitoimikeskus 
* Kehitysvammaisten Tukiliitto
* Kehitysvammaliitto
* Kuuloliitto
* Kuurojen Liitto
* Kynnys (järjestö)
* Lihastautiliitto 
* Mielenterveyden keskusliitto
* Muistiliitto

* Neuroliitto 
* Näkövammaisten liitto
* Sams – Samarbetsförbundet kring funktionshinder
* Selkäydinvammaiset Akson 
* Suomen CP-liitto
* Suomen Kuurosokeat 
* Suomen Polioliitto
* Suomen Reumaliitto 
* Tapaturma- ja Sairausinvalidien Liitto

## Lähteet

### Viitteet
Guragekielet

**Guragekielet** ovat Etiopian eteläosassa asuvien guragekansojen puhumien etiopianseemiläisten kielten ryhmä.

Gurage on etiopianseemiläisiä kieliä puhuvien kansojen asuttama alue noin 160 kilometriä Addis Abebasta etelään. Se rajoittuu Ison hautavajoaman järviin idässä, Awashjokeen pohjoisessa sekä Gibejokeen lännessä ja lounaassa. Alueen etiopianseemiläiset muodostavat kuušilaisten ja omoottisten kielten puhujien ympäröimän saarekkeen. Nykyään Gurage jakautuu Eteläisten kansojen alueen Guragen ja Silt’en vyöhykkeisiin.

Guragen etiopianseemiläiset lienevät muuttaneet alueelle pohjoisesta Etiopian keisarikunnan valloitusten ja asutustoiminnan seurauksena. Vain osa alueen kansoista kutsuu itseään gurageiksi, mutta nimitys on laajentunut koskemaan kaikkia sen asukkaita.

Guragekielten puhujia oli vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 2&nbsp;363&nbsp;000 henkeä. Aikaisemmin guragekieliä pidettiin saman kielen murteina, mutta nykyään ne katsotaan erillisiksi kieliksi tai niiden murteiksi. Itäguragekielet kuten silt’e ovat lähempänä hararia kun muita guragekieliä, kun taas pohjois- ja länsiguragekielet luetaan ulkoeteläetiopianseemiläisten kielten eri alaryhmiin. Kielten luokittelu on kuitenkin vielä osin epävarmaa. Guragekieliä voidaan pitää myös alueryhmänä, jolla on yhteisiä naapurikielistä lainattuja typologisia piirteitä.

Robert Hetzron on luokitellut eteläetiopianseemiläiset kielet seuraavaan tapaan:
*ulkoeteläetiopianseemiläiset kielet
**n-ryhmä
***gafat (†)
***kistane-dobbi: kistane, dobbi, gälila (†)
**tt-ryhmä
***muher
***länsigurage
****mäsqan
****keski- ja ulkolänsigurage
*****keskilänsigurage: chaha, ezha, gumär, gura
*****ulkolänsigurage: inor, enär, endegeñ, gyeto, mesmes (†)
*poikkieteläetiopianseemiläiset kielet
**keskiryhmä: amhara, argobba
**itäryhmä
***harari
***itägurage: silt’e, wolane, zay.

Guragekielten puhujista suuri osa asuu tai työskentelee alueen ulkopuolella. He osaavat yleensä myös amharaa, oromoa tai muita Etiopian kieliä. Kouluopetuksen kielenä käytetään vain silt’eä, mutta viime aikoina eräillä muillakin guragekielillä on laadittu kirjallisuutta etiopialaista kirjaimistoa soveltaen.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Sukupuolierottelu

**Sukupuolierottelu** tarkoittaa miesten ja naisten pitämistä toisistaan erillään, tai toisen sukupuolen poissulkemista.

Yhdysvaltalainen tutkija David S. Cohen jakaa Yhdysvalloissa harjoitettavan sukupuolierottelun neljään tyyppiin. Pakollinen sukupuolierottelu on laissa määrättyä, ja se voi koskea julkisia tai yksityisiä paikkoja. Hallinnollinen sukupuolierottelu on myös virallista, mutta se ei perustu lakiin. Salliva sukupuolierottelu tarkoittaa sellaista erottelua, jonka laki nimenomaisesti sallii tietyssä yhteydessä. Vapaaehtoista sukupuolierottelua harjoittavat ei-viralliset tahot ja ilman lain nimenomaisesti antamaa lupaa.

Esimerkkejä nykyisin harjoitettavasta sukupuolierottelusta:

* koulutus: poikakoulut ja tyttökoulut
* urheilu: naisten omat sarjat
* uskonto: jumalanpalvelukset islamissa ja vanhoillisessa juutalaisuudessa, uskonnolliset koulut ym.
* järjestöt: miesten ja naisten sekä poikien ja tyttöjen omat järjestöt tai kerhot ym.
* WC:t ja pukuhuoneet
* vankilat
* armeija
* kuntoklubit
* asuntolat
* elokuvanäyttelijöiden palkintokategoriat
* kulkuvälineet, kuten naisten omat junanvaunut joissain maissa

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Friedrich Theodor Vischer

**Friedrich Theodor Vischer**, salanimi **Mystifizinsky**, (30. kesäkuuta 1807 Ludwigsburg, Württemberg – 14. syyskuuta 1887 Gmunden Itävalta-Unkari) oli saksalainen esteetikko. Vischerin poika oli Robert Vischer.

Vischer suunnitteli nuorena ryhtyvänsä taidemaalariksi, mutta joutui valitsemaan teologian ja oli vuodesta 1831 opettajana Maulbronnin luterilaisessa pappisseminaarissa. Hän keskittyi opinnoissaan filosofiaan. Hän luopui pappisurasta 1836 ja sai ylimääräisen estetiikan ja saksalaisen kirjallisuuden professorin viran Tübingenin yliopistosta. Vuosina 1839–1840 ja 1843 hän opiskeli taidetta Italiassa ja Kreikassa.

Vakinaisen professorin viran Vischer sai 1844, ja virkaanastujaispuheessaan hän esitteli panteistisia näkemyksiään. Kirkollinen väki arvosteli häntä siitä niin voimakkaasti, että hänet hyllytettiin kahdeksi vuodeksi. Laajan teoksensa *Æstethik oder Wissenschaft des Schönen* (1846–1857) ansiosta Vischer oli hegeliläisyyden ja koko aikakauden merkittävimpiä esteetikkoja.

Vischer valittiin 1848 maltillisen vasemmiston jäsenenä Saksan parlamenttiin Frankfurt am Mainiin, ja hän oli yksi niistä, jotka parlamentin hajottuakin 1849 jatkoivat istuntoja Stuttgartissa. Hän joutui kireisiin väleihin hallituksen kanssa ja otti siksi 1855 professuurin Polytechnikumissa Zürichissä. Hän palasi 1866 Tübingenin yliopistoon, ja lisäksi hän luennoi kesäaikaan polyteknikumissa Stuttgartissa. Vischer sai 1870 henkilökohtaisen aatelisarvon, ja 1877 hän erosi professorinvirasta.

Vischerin kuoleman jälkeen hänen poikansa Robert Vischer julkaisi kaksi sarjaa *Vorträge* (1898–1903), joihin sisältyät *Das schöne und die Kunst, Zur Einführung in die Ästhetik* sekä *Shakespearevorträge*.

## Teokset (valikoima)
* *Über das Erhabene und Komische*, 1837
* *Kritische Gänge*, 1844
* *Faust. Der Tragödie 3. Theil*, 1862 (salanimellä Mystifizinsky, satiiri Goethen "Faustin" toisen osan selityksistä)
* *Epigramme aus Baden-Baden*, 1867, anonyymisti
* *Mode und Cynismus*, 1878
* *Auch Einer. Eine Reisebekanntschaft*, 1879
* *Lyrische Gänge*, 1882
* *Das Symbol*, 1887

## Lähteet

## Aiheesta muualla
The Divide (elokuva)

***The Divide*** on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut Xavier Gensin ohjaama yhdysvaltalainen kauhu- ja tieteiselokuva jonka tapahtumat sijoittuvat New Yorkiin, Fifth Avenue ja 29th Streetin kulmassa sijaitsevaan asuinkerrostalon kellariin jonne asukkaat ovat paenneet ydiniskua.

## Juoni
New York joutuu yllättävän ydiniskun kohteeksi, ja Fifth Avenue ja 29th Streetin kulmassa sijaitsevaan asuinkerrostalon asukkaat pakenevat kellariin, joka on sen isännöitsijän Mickeyn (Michael Biehn) hallinnassa. Viikkojen kuluttua kellarissa olevien asukkaiden tarvikkeet, ruoka- ja vesivarastot alkavat loppumaan, ja he muodostavat keskenään joukkoja jotka kääntyvät toisiaan vastaan.

## Näyttelijät

Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Humanitaarinen interventio

**Humanitaarinen interventio** tarkoittaa valtion asevoimien tunkeutumista toisen valtion alueelle, jotta siellä tapahtuvat vakavat ihmisoikeuksien loukkaukset saataisiin estettyä. Humanitaarisessa interventiossa ihmisyksilöiden oikeuksilla perustellaan valtion suvereniteetin loukkaus.

Humanitaarisia interventioita tai sellaisiksi väitettyjä ovat olleet esimerkiksi:

* Intian interventio Bangladeshin sodassa 1971 
* Vietnamin interventio Kambodžassa 1978 punaisten khmerien syrjäyttämiseksi 
* Tansanian interventio Ugandassa 1979 Idi Aminin syrjäyttämiseksi 
* Naton pommitukset Jugoslaviassa 1999 
* Afganistanin miehitys 2001 
* Irakin sota 2003–2011 
* sotilasinterventio Libyassa 2011 

Humanitaarisia interventioita on arvosteltu muun muassa "liberaaliksi imperialismiksi", länsimaisten oikeuskäsitysten pakottamiseksi muihin kulttuureihin sekä geopoliittisista tai taloudellisista motiiveista. Arvostelijat ovat huomauttaneet, että humanitaarista interventiota ei suoritettu Ruandan kansanmurhan estämiseksi, koska siitä ei olisi ollut kenellekään poliittista tai taloudellista hyötyä.

## Katso myös
* Suojeluvastuun periaate

## Lähteet
Adolfo Ruiz Cortines

**Adolfo Ruiz Cortines**  (30. joulukuuta 1889 Veracruz – 3. joulukuuta 1973 México) oli meksikolainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä 1952–1958. Hänen keskeisiä arvojaan olivat kohtuus ja yhtenäisyys. Hänen kaudellaan Meksikon taloudella meni hyvin, osittain vastikään löydettyjen öljy- ja maakaasuvarojen ansiosta. Hän palautti kansalaisten luottamuksen poliittiseen järjestelmään ja toi maahan ennennäkemättömän yhtenäisyyden.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
August Reinhold von Willebrand

**August Reinhold von Willebrand** (21. heinäkuuta 1829 Ulvila – 1. kesäkuuta 1896 Helsinki) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies. 

Willebrandin vanhemmat olivat tilanomistaja, kapteeni Gustaf Jakob von Willebrand ja Lovisa Charlotta Frenckell ja puoliso vuodesta 1864 Viktoria Fahler (k. 1919). Von Willebrand tuli ylioppilaaksi 1849 ja suoritti tuomarintutkinnon ja kameraalitutkinnon 1854. Hän oli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari ja senaatin talousosaston ylimääräinen kamarikirjuri vuodesta 1854 ja valtiovaraintoimituskunnan kopisti vuodesta 1858 ja kanslisti vuodesta 1863. Uudenkaupungin tullinhoitaja hänestä tuli 1865 ja Turun vt. tullinhoitaja 1871. Von Willebrand oli läntisen tullipiirin piiripäällikkö 1876–1881, Porin tullinhoitaja vuodesta 1881, Turun vuodesta 1887 ja Helsingin vuodesta 1892. Samalla hän toimi päätullijohtokunnan asessorina vuodesta 1881. Von Willebrand oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864,  1877–1878 ja 1894. 

Turun kunnallispormestari Reinhold Alexander von Willebrand ja tullinhoitaja August von Willebrand olivat August Reinhold von Willebrandin poikia.

## Lähteet
Dalsvikin kartano

**Dalsvik** on historiallinen kartanonpaikka ja entinen kartano Laaksolahden kaupunginosassa itäisessä Espoossa Pitkäjärven rannalla. Sen päärakennus purettiin 1970-luvulla.

## Historia
Dalsvikin kantatila sijaitsi alun perin Pitkäjärven länsirannalla ja se kuului Gammelgårdin kylään. Kantatilan nimi oli Sveins, sen ensimmäinen tunnettu omistaja oli Per Mårtensson vuodelta 1540. Seuraavalla vuosisadalla Sveinsin tila oli tarpeeksi varakas ratsupalveluksen suorittamiseen. Vuonna 1682 Sveinsistä tehtiin vakituinen ratsutila. Isonjaon aikana kartano siirrettiin Pitkäjärven itärannalle. Uudella paikalla oli vanhastaan Dalsvikin rakuunatorppa, jonka nimi siirtyi ratsutilalle. Dalsvikista liitettiin puolet Kilon kartanoon 1823.

Dalsvikissa asui 1840-luvulla Aurora Karamzinin sisar Emilie Musin-Puškin, jonka kuoltua 1846 Dalsvik liitettiin Träskändan kartanoon. Vuosina 1867–1902 kartanon päärakennus toimi vanhainkotina. Vuonna 1906 Dalsvikin osti pankinjohtaja Henrik Kihlman, joka kehitti siitä edistyneen maanviljelystilan. Dalsvik myytiin pankille 1950-luvulla ja 1960-luvulla sen maille alettiin rakentaa lähiötä, joka sai nimekseen Lähderanta.

Dalsvikin uusi, 1840-luvulla rakennettu goottilaisvaikutteinen päärakennus on purettu. Myös vanha päärakennus on purettu. Talousrakennuksista on säilynyt harmaakivinavetan ulkoseinä osana monitoimitaloa. Dalsvikin villiintyneessä puistossa on vanhan huvimajan ja näköalatornin rauniot. Kartanon puutarhurin talo oli pitkään Espoon kaupungin omistuksessa, kunnes partiolippukunta Pitkäjärven Vaeltajat osti sen vuonna 2023.

Sveinsin mailla Pitkäjärven itärannalla on ollut kalkkikivilouhos, joka oli jo 1600-luvulla iäkäs. Sen alkuvaiheiden on oletettu liittyneen Espoon keskiaikaisen kivikirkon rakentamiseen, ja sieltä on viety kalkkia kenties myös Suomenlinnan rakentamiseen. Louhoksen laajamittainen käyttö lienee hiipunut 1800-luvun puolivälissä. Päälouhoksen läheiset pienet louhokset jäivät 1900-luvulla uuden asutuksen alle.

Kaivosmies Josef Hammar löysi Sveinsin metsästä rautamalmiesiintymän poikansa kanssa 1846. Kilon ja Sveinsin tilojen omistajat valtasivat esiintymän jo samana vuonna. Sveinsin malmi osoittautui köyhäksi, joten kaivostoiminta kesti vain lyhyen ajan.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Hagerlund.net: Kadonnut Espoo: Dalsvikin kartano