open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jaime Arbós

**Jaime Arbós Serra** (s. 29. helmikuuta 1952 Terrassa) on espanjalainen entinen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän pelasi seuratasolla Atlètic Terrassa HC:ssa.

Arbós pelasi neljissä olympialaisissa vuosina 1972&ndash;1984. Hän oli kentällä kahdeksassa pelissä Münchenin kisoissa 1972, joissa Espanja oli seitsemäs, ja oli voittamassa kultaa Barcelonan EM-kilpailuista 1974. Vuoden 1976 olympialaisissa Espanja oli kuudes ja Arbós teki yhden maalin seitsemässä ottelussa. Hän oli voittamassa hopeaa Moskovan kisoista 1980 ja osallistui vielä Los Angelesin olympialaisiin 1984, joissa hän teki neljä maalia.

## Lähteet
Laura Asadauskaitė

**Laura Asadauskaitė** (s. 29. helmikuuta 1984 Vilna) on liettualainen nykyaikainen viisiottelija ja olympiavoittaja.

Asadauskaitė aloitti aikuisten tasolla kilpailemisen vuonna 2003, jolloin hän oli muun muassa EM-kilpailujen 21. paras. Hän sai MM-kisojen henkilökohtaisesta kilpailusta pronssia vuonna 2007, mutta sijoittui vasta viidenneksitoista Pekingin olympialaisissa 2008. Asadauskaitė voitti vuonna 2008 EM-kultaa viestistä ja sai henkilökohtaisesta kilpailusta hopeamitalin. Hän voitti hopeaa myös seuraavan vuoden MM-kilpailujen henkilökohtaiselta matkalta.

Asadauskaitė on naimisissa Andrejus Zadneprovskisin kanssa ja jätti kauden 2010 väliin, sillä hän synnytti lapsen. Hän oli vuonna 2011 maailmancup-finaalin toinen ja sai Euroopan-mestaruuskilpailuista pronssia sekä henkilökohtaisesta kisasta että viestistä. Asadauskaitė valittiin samana vuonna Liettuan vuoden naisurheilijaksi.

Asadauskaitė voitti Lontoon olympialaisissa 2012 nykyaikaisen viisiottelun olympiakultaa.

## Lähteet
Peter Clodt von Jürgensburg

**Peter Clodt von Jürgensburg** (tunnetaan myös nimellä **Pjotr Karlovitš Klodt**, , 8. kesäkuuta (J: 24. toukokuuta) 1805 Pietari – 20. marraskuuta (J: 8. marraskuuta) 1867 Rantamäki, Suomen suuriruhtinaskunta) oli keisari Nikolai I:n suosikkikuvanveistäjä. Hän kuului alun perin baltiansaksalaiseen vapaaherralliseen Clodt von Jürgensburg -aatelissukuun. Hänen veljentyttärensä oli Elisabeth Clodt von Jürgensburg, joka avioitui suomalaisen Alexander Järnefeltin kanssa, ja jonka lapsia olivat muiden muassa kirjailija Arvid Järnefelt ja taidemaalari Eero Järnefelt.

Clodt von Jürgensburg on suunnitellut myös Helsingin Santahaminassa olevan muistomerkin Viaporin pommituksessa 1855 menehtyneille Venäjän laivaston sotilaille.

## Teokset


Kuva:Horseman.jpg|Yksi Anitškovin sillan hevospatsaista
Kuva:Klodt anichkov.jpg|Yksi Anitškovin sillan hevospatsaista
Kuva:Klodt 03.jpg|Yksi Anitškovin sillan hevospatsaista
Kuva:Monument Nikolay I 01.JPG|Nikolai I:n ratsastajapatsas
Kuva:Narva Triumphal Gate.jpg|Narvan riemukaari
Kuva:Нарвские ворота - центральная композиция (центральный фрагмент).jpg|Narvan riemukaari (yksityiskohta)
Kuva:Krylov summer garden.jpg|Ivan Krylovin monumentti Pietarin Kesäpuistossa
Kuva:Nicolai gift.jpg|Pronssiratsastaja Napolin kuninkaallisessa palatsissa


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Brian Lentz

**Brian Pavia Lentz** (s. 29. helmikuuta 1968 Glostrup) on tanskalainen entinen nyrkkeilijä. Hän edusti seuratasolla kööpenhaminalaista IK99:ä.

Lentz sijoittui EM-kilpailuissa 1991 alle 75-kiloisten sarjan viidenneksi. Hän kilpaili samassa painoluokassa myös Barcelonan olympialaisissa 1992, joissa hän putosi toisen kierroksen jälkeen ja oli jaetulla yhdeksännellä sijalla. Lentz oli vuonna 1996 jälleen EM-kisojen viides, tällä kertaa alle 81-kiloisissa.

## Lähteet
Nigerin vaakuna

**Nigerin vaakuna** on Nigerin tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Vaakuna on otettu käyttöön vuonna 1962.

Vaakunan kilven keskellä on Aurinko. Sen vasemmalla puolella on hirssin tähkiä, oikealla puolella keihäs ja kaksi tuaregimiekkaa. Auringon alla on puhvelin pää.

Hirssintähkät kuvaavat maanviljelystä ja puhvelinpää karjankasvatusta. Keihäs ja miekat kertovat alueella aiemmin sijainneista valtioista.

Kilven molemmin puolin on kaksi Nigerin lippua. Kilven alapuolella olevassa nauhassa on maan virallinen ranskankielinen nimi *République du Niger*.

## Lähteet
*
Nuijasara

**Karttusara**, aiemmin **nuijasara**, (*Carex buxbaumii*) on tuulipölytteinen monivuotinen kasvilaji sarojen suvussa.

## Taksonomia
Karttusara on jaettu eri alalajeihin. Suomessa tavatut kaksi alalajia ovat rantanuijasara (*C. buxbaumii* subsp. *buxbaumii*) ja lapinnuijasara (*C. buxbaumii* subsp. *mutica*). Nykyisin alalajeja ei tunnisteta, vaan rantanuijasara luokitellaan karttusaran synonyymiksi ja lapinnuijasara eri lajiksi vuomasara (*Carex adelostoma*). Karttusara ja vuomasara muodostavat yhdessä karttusararyhmän (*Carex buxbaumii* -ryhmä).

## Ulkonäkö ja koko
Karttusara kuuluu valeyhtäläistähkäisten kolmiluottisten sarojen ryhmään. Se kasvaa 20–80 senttimetriä korkeaksi.

Juurakko on pitkä. Varsi on pysty, jäykkä ja täyteinen. Tyvitupet ovat tumman punertavat, usein ripsilaitaiset. Lehdet ovat ruodittomat, tupelliset ja vartta lyhyemmät. Lehtilapa on 2–4 millimetriä leveä, jäykkä ja sinivihreä. Kukinto on 3–10 senttimetriä pitkä, harsu ja koostuu 3–6 tähkästä. Tähkät ovat 10–25 mm pitkiä, ja emi- ja hedekukat ovat yleensä eri tähkissä. Latvatähkä on nuijamainen, kärjestä emikukkainen, tyvestä hedekukkainen. Alemmat tähkät ovat pallomaisia tai pitkulaisia ja emikukkaisia. Tähkäsuomut ovat suippoja tai otakärkisiä ja mustia, keskisuoni on vihreä. Pullakot ovat 2–4,5 mm pitkiä, luumunmuotoisia, litteähköjä, himmeitä ja vaaleanvihreitä, pullakon suuota on hyvin lyhyt. Karttusaralla voi esiintyä harvinaista nokisientä karttusarannokea (*Anthracoidea buxbaumii*).

## Karttusara Suomessa
Lajia tavataan melko suuressa osassa Suomea, ei kuitenkaan aivan lännessä. Etelä-Suomessa karttusara on harvinainen ja Lapissa jokseenkin yleinen. Suomessa karttusara kasvaa ohutturpeisilla letoilla, suoniityillä, rannoilla ja puronvarsilla.

Karttusara on rauhoitettu Ahvenanmaalla.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas: Karttusaran (''Carex buxbaumii'') levinneisyys Suomessa.
* ITIS: ''Carex buxbaumii'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Carex buxbaumii''
Aristides de Sousa Mendes

**Aristides de Sousa Mendes do Amaral e Abranches** (19. heinäkuuta 1885 – 3. huhtikuuta 1954) oli portugalilainen diplomaatti. Hän pelasti yli 30 000 henkilöä kansallissosialistien vainolta toimiessaan maansa konsulina Bordeaux’ssa Ranskassa. Pelastetuista 12 000 oli juutalaisia. Toimintansa takia Aristides Sousa de Mendes joutui Portugalin diktaattorin António de Oliveira Salazarin epäsuosioon ja menetti virkansa, palkkansa ja eläkkeensä. Monien ihmisten auttaja joutui elämään loppuelämänsä köyhyydessä.

## Aiheesta muualla
* Aristides de Sousa Mendes  - Yad Vashem.
Lee Gi-Yeol

**Lee Gi-Yeol** (; s. 29. helmikuuta 1940) on eteläkorealainen entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän osallistui Tokion olympialaisissa 1964 alle 87-kiloisten sarjaan, jossa hän putosi toisen kierroksen jälkeen. 

## Lähteet

* Leen profiili sports-reference.com -sivustolla
Törrösara

**Törrösara** (*Carex muricata*) on monivuotinen kasvilaji sarojen suvussa.

## Ulkonäkö
Törrösara muistuttaa suuresti hakarasaraa (*Carex spicata*) ja kuuluu yhtäläistähkäisten kaksiluottisten sarojen ryhmään. Se kasvaa 15–60 senttimetriä korkeaksi. Törrösaran varsi on roteva ja yläosastaan hyvin karhea. Lehdet ovat 3–4 mm leveitä ja niiden kielekkeen kaari on tylppä, erona hakarasaraan. Kukintona on 2–3,5 cm pitkä tähkistö, joka koostuu 4–7 tähkäosasta. Niistä alimmat ovat toisistaan erilliset ja siirottavat. Pullakot ovat kiiltäviä, eri suuntiin kääntyneitä, 3–4,5 mm pitkiä ja niiden suuota on lyhyt. 

## Levinneisyys
Törrösara esiintyy alkuperäisenä useimmissa Euroopan maissa ja Aasian länsipuoliskolla.

## Törrösara Suomessa
Suomessa törrösaraa tavataan melko yleisenä eteläosassa, etenkin Ahvenanmaalla ja Varsinais-Suomessa. Lounais-Suomessa lajia pidetään alkuperäisenä, muuten muinaistulokkaana. Sen kasvupaikkoja ovat kuivat niityt ja pientareet. 

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2022: Törrösaran (''Carex muricata'') levinneisyys Suomessa.
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Törrösara (''Carex muricata'')
* ITIS: ''Carex muricata'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Carex muricata''
Revonsara

**Revonsara** (*Carex otrubae*) on monivuotinen kasvilaji sarojen suvussa.

## Ulkonäkö
Revonsara kuuluu yhtäläistähkäisten kaksiluottisten sarojen ryhmään. Se muistuttaa ulkonäöltään paljon ketunsaraa (*Carex vulpina*), johon verrattuna alimman tähkän alla on selvä tukilehti ja varsilehtien kielekkeen kaari on pidempi, yli 5 millimetriä pitkä.

## Revonsara Suomessa
Suomessa revonsaraa tavataan ainoastaan Ahvenanmaalla. Aiemmin se on kasvanut myös kahdessa paikassa Varsinais-Suomen rannikolla, mutta laji on nykyisin hävinnyt manner-Suomesta. Uhanalaisuusluokituksessa revonsara on vaarantunut (VU). Laji on rauhoitettu Ahvenanmaalla.

Revonsaran kasvupaikkoja Suomessa ovat saviset merenrantaniityt ja kosteat niityt.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Revonsara (''Carex otrubae'')
* Kasviatlas 2022: Revonsaran (''Carex otrubae'') levinneisyys Suomessa.
Svilen Rusinov

**Svilen Alidov Rusinov** (; s. 29. helmikuuta 1964 Pleven) on bulgarialainen entinen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla TsSKA Sofiaa.

Rusinov voitti vuonna 1986 pronssia MM-kisoissa alle 91-kiloisten sarjassa ja sai seuraavana vuonna vastaavasta sarjasta pronssia EM-kilpailuista. Hän osallistui vuonna 1988 Soulin olympialaisiin, joissa hän oli raskaan sarjan jaetulla yhdeksännellä tilalla hävittyään toisen kierroksen ottelunsa. Rusinov sai EM-pronssia yli 91-kiloisten sarjasta vuosina 1989 ja 1991. 

Rusinov voitti yli 91-kiloisten MM-hopeaa Sydneyssä 1991 hävittyään loppuottelussa Kuuban Roberto Baladolle. Hän sai seuraavana vuonna superraskaan sarjan olympiapronssia ja hävisi vuonna 1993 toistamiseen MM-finaalin Baladolle. Rusinov ryhtyi myöhemmin ammattilaiseksi, mutta otteli vain kerran ennen kuin lopetti uransa vuonna 1999.

## Lähteet
Curtis Leschyshyn

**Curtis Leschyshyn** (s. 21. syyskuuta 1969 Thompson, Manitoba, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.

## Ura

Quebec Nordiques varasi Leschyshynin  ensimmäisellä kierroksella varausnumerolla 3. Leschyshyn pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa Nordiquesissa kaudella 1988–1989, tätä ennen hän edusti juniorina WHL:n Saskatoon Bladesia. Leschyshyn pelasi Quebecissa yhteensä seitsemän kautta ennen kuin Nordiques muutti Coloradon Denveriin vaihtaen nimensä Colorado Avalancheksi. Kaudella 1991–1992 hän pelasi NHL:n lisäksi kuusi ottelua AHL:n Halifax Citadelsissa. Coloradossa Leschyshyn voitti Stanley Cupin kaudella 1995–1996. Stanley Cupin voiton jälkeisellä kaudella Leschyshyn kaupattiin Washington Capitalsiin yhdessä Chris Simonin kanssa vaihdossa Keith Jonesiin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoroon. Vain kahden Capitalsissa pelatun ottelun jälkeen Leschyshyn kaupattiin uudestaan, tällä kertaa Hartford Whalersiin vaihdossa Andrei Nikolišiniin. Kauden jälkeen Whalers muutti Pohjois-Carolinaan ja vaihtoi nimensä Carolina Hurricanesiksi. Kolmen Hurricanesissa pelatun kauden jälkeen NHL:n laajennusjoukkue Minnesota Wild varasi hänet vuoden 2000 laajennusdraftissa. 

Kaudella 2000–2001 Leschyshyn ehti pelata 54 ottelua Wildissä ennen kauppaamistaan Ottawa Senatorsiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon. Leschyshyn pelasi Ottawassa kolme kautta ennen kuin teki sopimuksen NHL:n työsulun jälkeen Colorado Avalanchen kanssa. Paluu Coloradoon oli kuitenkin lyhytaikainen sillä Leschyshyn ilmoitti lopettavansa uransa ennen kautta 2005–2006. 

Leschyshyn pelasi NHL:n runkosarjassa 1&nbsp;033 ottelua tehopistein 47+165=212, jäähyminuutteja hän keräsi 669.

## Tilastot

## Lähteet
* 
* 
*
Onni pyörii

**Onni pyörii** on Toivo Särkän ohjaama elokuva vuodelta 1942. Mika Waltarin käsikirjoitus perustuu Matti Jurvan ja Tatu Pekkarisen lauluun "Väliaikainen".

Päähenkilö Kauko Maja (Tauno Palo) on kasvanut tynnyrissä ja orpokodista päästyään sotkeutuu tahtomattaan puuhiin, joista ei seuraa hyvää. 

## Arviot
Aikalaiskriitikoilla oli ennakkomainonnan ja tuotantoyhtiön aiempien elokuvien perusteella elokuvan suhteen odotuksia, mutta he joutuivat pettymään, sillä kyse ei ollut satufantasiasta, vaan "pesunkestävästä tosikertomuksesta". Elokuvan pelastajana pidettiin Paloa.

Myöhemmän tv-esityksen yhteydessä on elokuvassa erään kriitikon mukaan pari suomalaisen elokuvan surrealistisinta kohtausta. Lumikinosten taakse piiloutuvat mukamas humoristiset väkivaltakohtaukset ovat toisen kriitikon mukaan maamerkkejä suomalaisen elokuvan väkivallankuvauksesta.

## Näyttelijät

## Lähteet
Toni Harjajärvi

**Toni Harjajärvi** (s. 1982 Kuusamo) on suomalainen näyttelijä. Hän on ollut kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatteriin vuodesta 2009. Harjajärvi on näytellyt myös erinäisissä televisiotuotannoissa, kuten Yle TV2:n draamasarjassa *[[Taivaan tulet (televisiosarja)|Taivaan tulet]]*.

## Ura

Harjajärvi aloitti näyttelijän työnsä Kuusamon Näyttämöllä vuonna 2002. Hän opiskeli teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopiston näyttelijätyön laitoksella (Näty) vuosina 2004–2009. Harjajärvi on työskennellyt Tampereen Työväen Teatterissa syksystä 2009.

Opiskeluvuosinaan Harjajärvi näytteli muun muassa kappaleissa *Kipinähai* ja *Saari jolla ei ole rantoja*. TTT:ssa hänellä on ollut näyttämötehtäviä muun muassa teoksissa *Tyynymies* / *The Pillowman* (rooli: Katurian) ja *Suden morsian* (Priidik). Minna Canthin klassikkonäytelmään perustuvassa musikaalissa *Anna Liisa* hän on näytellyt Johannesta.

## Filmografia
*Punahilkka (2007) (televisioelokuva)
*Helppo elämä (2009) (televisiosarja)
*Siinä näkijä missä tekijä (2012) (televisiosarja)
*Tehdas (2012) (televisiosarja)
*Sata lasissa (2013) (televisiosarja)
*Taivaan tulet (2013) (televisiosarja)
*Aikuisten poika (2014) (elokuva)
*Päin seinää (2014) (elokuva)
*Roba (2015) (televisiosarja)
*Koukussa (2015) (televisiosarja)
*Karkurit (2021) (televisiosarja)
*Hotel Swan Helsinki (2021) (televisiosarja)
*Aallonmurtaja (2021) (televisiosarja)

## Lähteet
*Ttt-teatteri.fi 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Aveartists.com
*Aviisi.fi
*Teatterikärpänen.vuodatus.net
Sep Vanmarcke

**Sep Vanmarcke** (s. 28. heinäkuuta 1988 Kortrijk, Belgia) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Topsport Vlaanderen-Mercator -joukkueessa 2010. Hän edusti Garmin-tallia 2011–2012, Belkin Pro Cycling Team / Team LottoNL-Jumbo -joukkuetta 2013–2016, EF Education Firstiä 2017–2020 ja viimeisinä ammattilaisvuosinaan 2021–2023 Israel Start-Up Nation / Israel - Premier Tech -joukkuetta. Aktiiviuransa jälkeen hän on työskennellyt apulaisjoukkueenjohtajana Israel - Paemier Techissä.

Vanmarcke on menestynyt etupäässä yhden päivän kilpailuissa. Hän sijoittui Bernhard Eiselin jälkeen toiseksi vuoden 2010 Gent–Wevelgem-klassikossa. Hän voitti Omloop Het Nieuwsblad -kilpailun 2012. Hän sijoittui toiseksi Pariisi–Roubaix-suurklassikossa 2013 hävittyään loppukirissä irtiottokumppanilleen Fabian Cancellaralle. Flanderin ympäriajossa 2014 hän sijoittui neljän ajajan loppukirissä kolmanneksi. Vuoden 2016 Gent–Wevelgemissä hän sijoittui Peter Saganin jälkeen toiseksi neljän miehen loppukirissä.. Hän voitti Bretagne Classic Ouest-Francen 2019.

## Saavutuksia

Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
;2009
:Tour du Haut Anjou (alle 23v), 1. etapin voitto 
;2010
:Gent–Wevelgem, toinen
;2011
:E3 Harelbeke, neljäs
;2012
:Omloop Het Nieuwsblad, voitto
:E3 Harelbeke, viides
;2013
:Pariisi–Roubaix, toinen
:Grote Prijs Impanis-Van Petegem, voitto
;2014
:Kuurne–Bryssel–Kuurne, kolmas
:E3 Harelbeke, viides
:Gent–Wevelgem, neljäs
:Flanderin ympäriajo, kolmas
:Pariisi–Roubaix, neljäs
:Norjan ympäriajo, 3. etapin voitto
:Tour of Alberta, 3. etapin voitto
;2015
:Strade Bianche, neljäs
:E3 Harelbeke. viides
:Gent–Wevelgem, kuudes
;2016
:Gent–Wevelgem, toinen
:Flanderin ympäriajo, kolmas
:Pariisi–Roubaix, neljäs
:Ster ZLM Toer, kokonaiskilpailun ja 4. etapin voitto
;2017
:Omloop Het Nieuwsblad, kolmas
:Itävallan ympäriajo, pistekilpailun voitto
:Prudential RideLondon-Surrey Classic, neljäs
:Bretagne Classic Ouest-France, neljäs
;2018
:Omloop Het Nieuwsblad, kolmas
:Dwars door Vlaanderen, kolmas
:Pariisi–Roubaix, kuudes
;2019
:Tour du Haut Var, 1. etapin voitto
:Pariisi−Roubaix, neljäs
:Bretagne Classic Ouest-France, voitto
;2021
:Omloop Het Nieuwsblad, kolmas
:Flanderin ympäriajo, viides
:Settimana Ciclistica Italiana, kokonaiskilpailussa toinen
;2022
:Maryland Cycling Classic, voitto
;2023
:Gent–Wevelgem, kolmas

## Lähteet
Oxfordin rautatieasema

**Oxfordin rautatieasema** on yliopistostaan tunnetun Oxfordin kaupungin päärautatieasema Oxfordshiressä Englannissa. Se sijaitsee vajaan kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Asemaa ylläpitää First Great Western, minkä lisäksi asemalla pysähtyy CrossCountryn ja Chiltern Railwaysin junia. Kaukojunaliikennettä on muun muassa Lontoon Paddingtonin rautatieasemalle sekä Newcastlen ja Manchesterin suuntiin.


Tiedosto:Oxford railway station MMB 02 165123 165114.jpg|First Great Westernin juna saapuu Oxfordiin
Tiedosto:Oxford Railway Station at dusk Nov 2011.jpg|Aseman laiturialuetta
Tiedosto:Oxford station, with Up local train geograph-2548581-by-Ben-Brooksbank.jpg|Asema vuonna 1963


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Oxfordin rautatieasema National Railin sivuilla
Louisiana Red

**Louisiana Red**, oikealta nimeltä **Iverson Minter** (23. maaliskuuta 1932 Bessemer, Alabama, Yhdysvallat – 25. helmikuuta 2012 Hannover, Saksa) oli Yhdysvalloissa syntynyt bluesmuusikko. Hän vaikutti suuren osan urastaan, 30 vuotta, Saksassa.

Red levytti ensimmäisen levynsä 1947 Chessille taiteilijanimellä Rocky Fuller. Silloin, kuten pitkään sen jälkeenkin, hän työskenteli terästehtailla, autotehtailla ja rautateillä, sillä muusikontulot eivät riittäneet elantoon. 1950-luvulla hän soitti pari vuotta John Lee Hookerin kanssa.

Hän esiintyi Euroopassa 1970-luvun lopulta ja muutti Saksaan 1980-luvun alussa, ja ura alkoi kääntyä tässä vaiheessa nousuun. Lähes 50 albumistaan hän levytti suurimman osan Saksassa. Suomessa hän ehti esiintyä nelisenkymmentä kertaa, viimeksi 2010, yleensä kokkolalaisen yhtyeen Wentus Blues Bandin kanssa. Hän esiintyi myös yhtyeestä tehdyssä konserttifilmissä *[[Family Meeting]]* (2007), ja hänestä itsestään tehdyssä dokumentissa Mississippi-Alaveteli (2001).

## Lähteet
Unkarinsara

**Unkarinsara** (*Carex melanostachya*) on monivuotinen kasvilaji sarojen suvussa. Sitä tavataan alkuperäisenä Keski-Euroopasta Keski-Aasiaan. Suomessa unkarinsara on hyvin harvinainen uustulokas.

## Ulkonäkö
Unkarinsara kasvaa löyhästi mätästäen 40–45 senttimetriä korkeaksi. Kasvin pitkästä suikertavasta juurakosta kasvavat pystyt varret, joiden tyvitupet ovat punertavia. Vaaleanvihreät 2–3 millimetriä leveät lehdet ovat varren pituisia tai hieman lyhyempiä. Unkarinsaran kukinnossa on kahdesta kolmeen hedetähkää ja kaksi emitähkää. Pullakot ovat noin 5 mm pitkiä, leveän munanmuotoisia ja kypsinä uurteisia. Tähkäsuomut ovat pullakoita pidempiä. Pullakoiden kärki on pitkä ja syvästi halkoinen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Unkarinsara (''Carex melanostachya'')
* Kasviatlas 2020: Unkarinsaran (''Carex melanostachya'') levinneisyys Suomessa.
Kanariantaateli

**Kanariantaateli** (*Phoenix canariensis*) on Kanariansaarilla alkuperäisesti kasvava taatelien suvun palmulaji. Sitä viljellään myös koristekasvina muun muassa Välimeren maissa.

## Ulkonäkö ja koko

Kanariantaateli kasvaa vähitellen suureksi ja puumaiseksi. Sen haaraton, tasapaksu runko on melko sileä. Runko on yleensä 10–14 metriä korkea ja jopa 75–90 senttimetriä paksu. Vanhojen lehtikantojen jäänteet varisevat ajan myötä pois rungosta, jättäen runkoon kauniin ruutumaisen kuvioinnin. Lehtilatvus on vanhemmiten 6–10 metriä halkaisijaltaan. Lehdet ovat hienoja, sulkamaisia, jäykästi kaarevia ja väriltään himmeän tummanvihreitä. Tyypillisesti ne ovat kuutisen metriä pitkiä, mutta voivat kasvaa jopa kymmenen metrin mittaisiksi. Lehdessä on lehdyköitä 300–400 kappaletta. Lehden keskiosassa ne ovat 30–40 cm pitkiä ja 2 cm leveitä. Tyviosan lehdykät ovat muuttuneet teräviksi oraiksi. Kukat ovat keltaisia. Ne sijaitsevat lehtien lomassa olevissa oranssinpunaisissa, runsashaaraisissa ja usein yli metrin pituisissa kukinnoissa. Kanariantaateli on kaksikotinen. Hedelmä on läpimitaltaan noin 2 cm pitkä, oranssi, mauton luumarja.

Kanariantaatelin hedelmät eivät kelpaa ihmiselle syötäviksi toisin kuin sen paljon viljelty lähilaji välimerentaateli eli taatelipalmu (*Phoenix dactylifera*).

## Levinneisyys
Nimensä mukaisesti kanariantaateli on alun perin kotoisin Kanariansaarilta. Nykyään sitä kasvatetaan laajalti Välimeren alueen maissa. Lajia on istutettu paljon myös mm. Kaliforniaan ja Floridaan. Se menestyy myös pohjoisempana ja lajia voi Euroopassa tavata kasvatettuna Etelä-Englantia myöten.

## Käyttö
Kanariantaateli on suosittu kadunvarsi- ja puistopuu. Se on olennainen osa Välimeren alueen kaupunkiarkkitehtuuria. Lajia istutetaan myös lintujen pesimispuiksi. Esimerkiksi Etelä-Espanjassa merkittävä osa mustarastaskannasta pesii kanariantaatelien suojaa antavissa, oraisissa lehtiruusukkeissa. 

## Lähteet
* *Lomakasvio. Trooppisten kasvien tunnistusopas*. Toim. Tran Minh, Mirjami & Laaka-Lindberg, Sanna & Junikka, Leo. 2. tarkistettu painos. Kustannusosakeyhtiö Moreeni, 2014.
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: ''Phoenix canariensis''
Iskelmä Sastamala

**Iskelmä Sastamala** on Iskelmä-ketjuun 1. tammikuuta 2012 liittynyt paikallisradio, jonka omistaa Kustannusliike Aluelehdet Oy. Asema kuuluu Pirkanmaalla Sastamalan ja Hämeenkyrön sekä Satakunnassa Kankaanpään seudulla. Ennen vuoden 2011 loppua asema toimi nimellä Radio Manta. Iskelmän-ohjelmiston lisäksi asemalta voi kuunnella arkisin paikallisuutisia (kello 9.26, 11.26, 13.30, 15.26), paikallistunti (kello 13-14), jumalanpalveluksen Tyrvään kirkosta sunnuntaisin (kello 10:00) ja Mantan matkassa -ohjelmaa joka kuukauden ensimmäisenä perjantaina (kello 19:00). Iskelmä Sastamala selostaa myös VaLePan ja Kankaanpään Mailan vieraspeliotteluita. Iskelmä Sastamalan toimitus on Alueviesti-lehden yhteydessä Sastamalassa Hopunkatu 1:ssä Kustannusliike Aluelehdet Oy:n rakennuksessa. Asema tekee myös markkinointiyhteistyötä Iskelmä Satakunnan kanssa.

## Taajuudet
Sastamala: 101,2 MHz

Kankaanpää: 105,3 MHz

Hämeenkyrö: 96,9 MHz

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Iskelmä Sastamalan verkkosivut
* Iskelmä Sastamalan Facebook-sivut
* Iskelmä Sastamalan Twitter-sivut
* Iskelmä Sastamala Iskelmä.fi:ssä
Carlo Borromeo

**Carlo Borromeo** (2. lokakuuta 1538 Arona – 3. marraskuuta 1584 Milano) oli katolisen kirkon kardinaali, Milanon arkkipiispa ja yksi vastauskonpuhdistuksen merkittävimmistä hahmoista. Paavi Paavali V kanonisoi Carlo Borromeon pyhimykseksi vuonna 1610. Hänen muistopäivänsä on 4. marraskuuta. Hän on Salzburgin yliopiston kuten myös pastoreiden ja seminaristien suojeluspyhimys.
Richard Neutra

**Richard Joseph Neutra** (8. huhtikuuta 1892 Wien, Itävalta-Unkari – 16. huhtikuuta 1970 Wuppertal, Saksan liittotasavalta) oli itävaltalais-yhdysvaltalainen arkkitehti. Neutra tunnetaan etenkin funktionalismin välittäjänä Euroopasta Yhdysvaltoihin. Neutran tunnetuimpiin rakennuksiin kuuluvat maastoa myötäilevät, keveärakenteiset huvilat, kuten Kaufmann House Palm Springsissä (1947) sekä Lowell House Los Angelesissa (1929).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mäkiarho

**Mäkiarho** (*Arenaria serpyllifolia*) on yksivuotinen, kuivien kasvupaikkojen pienikokoinen kohokkikasvi.

## Ulkonäkö ja koko

Mäkiarho kasvaa 5–20 cm korkeaksi. Kasvi on lyhytkarvainen, ja sen varsi on pysty tai koheneva sekä tavallisesti hyvin haarova. Vastakkain olevat, lähes ruodittomat lehdet ovat 3–6 mm pitkiä ja väriltään harmahtavanvihreitä. Muodoltaan lehdet ovat kolmiomaisen puikeita ja suippoja sekä yksisuonisia. Kukkien valkoiset terälehdet ovat kynnettömiä, ehyitä ja kooltaan 3–4 mm pitkiä. Verholehdet ovat terälehtiä pitempiä. Emiö on kolmelehtinen, ja heteitä on 8–10 kappaletta. Suomessa mäkiarho kukkii kesä-elokuussa. Hedelmä on kuusiliuskaisesti aukeava pulleatyvinen kota. Siemenet ovat nystermäisiä ja rasvalisäkkeettömiä.

Ulkomuodoltaan mäkiarho on varsin monimuotoinen ja vaihteleva, ja se jaetaan useisiin alalajeihin. Mäkiarho muistuttaa ulkonäöltään jonkin verran pienikokoisia tähtimöitä tai härkkejä, esimerkiksi heinätähtimöä (*Stellaria graminea*) tai nurmihärkkiä (*Cerastium fontanum*).

## Levinneisyys
Mäkiarho on levinnyt laajalle, mutta levinneisyysalue on varsin hajanainen. Tavallisin laji on Euroopassa, jossa sitä tavataan koko maanosassa lukuun ottamatta Islantia, Fennoskandian vuoristoja ja pohjoisosia, Pohjois-Venäjää sekä Kaakkois-Euroopan aroalueita. Mäkiarhoa kasvaa myös Pohjois-Afrikassa erityisesti Marokosta Tunisiaan sekä muun muassa Etiopiassa. Aasiassa levinneisyysalue on paljon hajanaisempi. Lajia tavataan paikoitellen Turkissa, Iranissa, Saudi-Arabiassa, eripuolilla Keski-Aasiaa, Kiinassa, Filippiineillä, Korean niemimaalla ja Japanissa. Mäkiarho on levinnyt myös Pohjois-Amerikkaan erityisesti mantereen itä- ja keksiosiin. Lisäksi sitä tavataan paikoitellen myös Etelä-Amerikassa. Ihmisen mukana laji on levinnyt muun muassa Australiaan.

Suomessa mäkiarho on alkuperäislaji Etelä-Suomessa ja on yleinen aina Tampereen korkeudelle saakka. Pohjoisempana sitä tavataan vain satunnaisesti. Pohjoisimmat havainnot ovat Oulun seudulta sekä Keski-Lapista. Runsaimmillaan laji on Ahvenanmaalla.

## Elinympäristö
Mäkiarho on tyypillinen ihmisen muokkaaman kulttuuriympäristön kasvi. Se kasvaa kalkkipitoisilla kallioilla, aukkoisilla kallio-, rinne- ja vallikedoilla, soralaikuilla, hiekkaisilla pientareilla, pihoilla, joutomailla, kesantopelloilla sekä teiden ja rautateiden penkereillä.
 
## Lähteet
* *Kuopion katoava kasvimaailma*. Toim. Renvall, Pertti & Fagerstén, Reino & Knuutinen, Jorma & Vainio, Outi. Kuopion luonnontieteellisen museon julkaisuja 6. Kuopion luonnontieteellinen museo 2002.
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2018: Mäkiarhon (''Arenaria serpyllifolia'') levinneisyys Suomessa
* Luontoportti: Mäkiarho (''Arenaria serpyllifolia'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Arenaria serpyllifolia'' – mäkiarho
* ITIS: ''Arenaria serpyllifolia'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Arenaria serpyllifolia'' 
* Flora of China: ''Arenaria serpyllifolia''
Sigma 50mm f/1.4 EX DG HSM

**Sigma 50mm f/1.4 EX DG HSM** on kiinteäpolttovälinen objektiivi, jota on saatavilla Canonin, Nikonin, Pentaxin, Konica Minoltan, Sonyn ja Four Thirds bajonetilla. 50mm polttovälin ansiosta objektiivi soveltuu yleiskäyttöön, mutta myös muotokuvaukseen. Pieni aukkoarvo mahdollistaa kuvauksen myös epäotollisissa valo-olosuhteissa. HSM ultraäänimoottori mahdollistaa jatkuvan manuaalitarkennuksen automaattitarkennuksen rinnalla.

## Katso myös
*Sigma Corporation
Sykeröpiippo

**Sykeröpiippo** (*Luzula sudetica*) on monivuotinen vihviläkasvilaji piippojen suvussa.

## Ulkonäkö
Sykeröpiippo kasvaa löyhästi mätästävästi 15–20 senttimetriä korkeaksi. Sen kukinto on yleensä tiivis sykeröstö, jossa on viidestä kymmeneen pallomaista lyhytperäistä sykeröä. Kehälehdet ovat mustanruskeita, samoin kotahedelmä. Sykeröpiippo risteytyy kalvaspiipon (*Luzula pallescens*) kanssa.

## Sykeröpiippo Suomessa
Suomessa sykeröpiippo on yleinen ja yksi runsaslukuisimmista piippolajeista kevätpiipon, nurmipiipon ja kalvaspiipon jälkeen. Etelä-Suomessa sykeröpiippo on harvinainen, laji puuttuu kokonaan lounais- ja länsirannikoilta. Se yleistyy noin Keski-Pohjanmaa–Pohjois-Karjala-linjan pohjoispuolella. Sykeröpiippo on aivan tavallinen koko Lapissa, esimerkiksi Utsjoella hyvinkin yleinen. Sykeröpiipon kasvupaikkoja Suomessa ovat etelässä letot ja lähdesuot, pohjoisessa rannat, tuoreet niityt, teiden ja polkujen varret.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2020: Sykeröpiipon (''Luzula sudetica'') levinneisyys Suomessa.
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Sykeröpiippo (''Luzula sudetica'')
* Suomen Lajitietokeskus: Sykeröpiippo (''Luzula sudetica'')
Liassine Cadamuro

**Liassine Cadamuro-Bentaïba** (, s. 5. maaliskuuta 1988 Toulouse, Ranska) on algerialainen jalkapalloilija. Laitapuolustajana pelaava Cadamuro on pelannut Ranskan, Espanjan, Sveitsin ja Romanian sarjoissa.

## Ura
Cadamuro pelasi juniorivuotensa Ranskassa Sochaux'ssa. Sittemmin hän siirtyi pelaamaan joukkueen reserviin Championnat de France amateur eli neljänneksi korkeimmalle tasolle.

Kesällä 2008 Cadamuro siirtyi Espanjaan ja Real Sociedadiin, mutta pelasi aluksi joukkueen reservissä kolme kautta, kunnes joukkueen valmentaja Philippe Montanier nosti hänet edustukseen kaudelle 2011–2012. Cadamuro pelasikin avausottelunsa 10. syyskuuta 2011 FC Barcelonaa vastaan.

## Maajoukkueura
Cadamuro sai ensimmäisen maajoukkuekutsun Algerian maajoukkueeseen 10. helmikuuta 2012 vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisojen karsintaotteluun Gambiaa vastaan. Cadamuro pelasi myös Algerian avauskokoonpanossa.

### Afrikan-mestaruuskisat 2013
Cadamuro pelasi ensimmäiset arvokisansa 2013 Afrikan-mestaruuskisoissa. Hän pelasi turnauksessa yhden ottelun oltuaan avauksessa Tunisiaa vastaan. Algerian kisat päättyivät alkulohkoon.

### MM-kisat 2014
Cadamuro valittiin Algerian joukkueeseen vuoden 2014 MM-kilpailuihin. Hän ei pelannut kisoissa otteluakaan, mutta sai vaihtopelaajana keltaisen kortin alkulohkon ottelussa Venäjää vastaan. Algerian kisat päättyivät neljännesvälieriin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Worldfootball
Davy Jones (näyttelijä)

**Davy Jones** (30. joulukuuta 1945 Manchester, Iso-Britannia – 29. helmikuuta 2012 Martin County, Florida, Yhdysvallat) oli brittiläinen The Monkees -yhtyeen laulaja ja näyttelijä. The Monkees -yhtye tuli kuuluisaksi yhdysvaltalaisen NBC-kanavan esittämästä samannimisestä komediasarjasta, jota lähetettiin vuosina 1966-1968, ja se myi miljoonia levyjä.

Jones kuoli floridalaisessa sairaalassa sydänkohtaukseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Davy Jonesin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Archive.org)
Iskelmä Rovaniemi

**Iskelmä Rovaniemi** on vuonna 2007 Iskelmä-ketjuun liittynyt, Lapin maakunnassa Rovaniemen kaupungin alueella toimiva paikallisradio, jonka omistaa kaupungissa sijaitseva Lapin Klubi ry. Ennen Iskelmä-ketjuun liittymistä aseman nimi oli Rovaniemi Radio. Iskelmä Rovaniemen toimitus sijaitsee Rovaniemellä Valtakatu 19:ssä.

Kanavaa voi myös kuunella Rovaniemen alueella Telian Kaapeli-TV-verkossa taajuudelta 87,7 MHz. 

## Taajuudet
* Rovaniemi: 89,3 MHz (Kaapelissa: 87,7 MHz) 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Iskelmä Rovaniemen verkkosivut 
* Iskelmä Rovaniemi Iskelmä.fi:ssä
Itävalta-Unkarin kompromissi

**Itävalta-Unkarin kompromissi** (, ) oli vuonna 1867 solmittu sopimus, jolla vanha Habsburgien keisarikunta korvattiin personaaliunioniin perustuvalla Itävalta-Unkarin kaksoismonarkialla. 

Kompromissin allekirjoittivat Itävallan keisari Frans Joosef I ja Unkarin delegaation edustaja Ferenc Deák. Tämä kompromissi loi pohjan uudelle poliittiselle järjestykselle, jossa itävaltalaisen Cisleithanian ja unkarilaisen Transleithanian alueita hallinoivat eri parlamentit ja eri pääministerit. Yhtenäisyyden takasivat yhteinen hallitsija, armeija ja useat yhteiset ministeriöt. Kompromissi oli voimassa vuoteen 1918 saakka.

## Tausta
Preussin–Itävallan sodan häviämisen jälkeen Itävallan oli pakko löytää ratkaisu monikansallisen valtakunnan kansallisuusongelmiin. Enää ei voitu ylläpitää Unkarin kuningaskunnan autonomian rajoituksia sisäpolitiikassa vuosien 1848–1849 tukahdutettujen vallankumousten ja vapaussotien takia. Kompromissi hyväksyttiin virallisesti 30. maaliskuuta 1867 Unkarin uudelleen perustetuilla valtiopäivillä.

## Ehdot ja kompromissin kehittyminen
Itävallan keisarikunta ja Unkarin kuningaskunta muodostivat kahdesta autonomisesta yksiköstä kaksoismonarkian. Kummallakin oli oma liberalismin innoittama perustuslakinsa, oma parlamenttinsa ja oma budjetti. Molempien parlamenttien kamarit lähettivät edustajansa eräänlaiseen yhteiseen parlamenttiin äänestämään yhteisestä budjetista. 

Ensimmäinen kompromissi, allekirjoitettu vuonna 1867, määritteli tulevien kompromissien (1877–1887–1900–1907) ehdot. Se määritteli *yhteiset asiat* (ulkopolitiikka, sota, Bosnia-Hertsegovinan hallinnointi vuodesta 1878 alkaen ja näiden tehtävien rahoittaminen), ja asiat ”joiden ratkaisu sopimuksen mukaan oli tarkoituksen mukaista” (tulli- ja rahaliitto, posti, rautatiet).

Kompromissi oli kymmenvuotinen, ja se tuli neuvotella uudelleen joka kymmenes vuosi. Suurin osa neuvotteluista koski osapuolien osallistumista yhteiseen budjettiin; vuonna 1867 Itävalta rahoitti budjetista 70&nbsp;% ja Unkari 30&nbsp;%. Vuoteen 1907 mennessä Unkarin osuus nousi 35&nbsp;%:iin yhteisestä budjetista.

Sopimus päättyi 31. lokakuuta 1918.

## Lähteet
Jouhisara

**Jouhisara** (*Carex lasiocarpa*) on soilla ja rannoilla kasvava monivuotinen saralaji.

## Ulkonäkö ja koko
Jouhisara kasvaa 30–100 senttimetriä korkeaksi. Sen pitkästä suikertavasta juurakosta kasvaa hoikkia, lähes liereitä varsia. Varren kanssa samanpituiset lehdet ovat kouruisia, lähes rihmamaisia, 1–2 millimetriä leveitä, väriltään tumman harmaanvihreitä. Jouhisaran kukinnossa on hede- ja emitähkiä yhdestä kolmeen. Tähkät ovat 1–3,5 cm pitkiä, pystyjä ja tiheäkukkaisia. Munanmuotoiset pullakot ovat enintään 5 millimetriä pitkiä ja tiheästi lyhytkarvaisia, mikä on yksi lajin erityistuntomerkeistä. Usein otakärkiset tähkäsuomut ovat pullakoiden pituisia.

Jouhisara risteytyy joidenkin muiden sarojen kanssa. Suomessa tunnetaan lajin ristemiä vankkasaran (*Carex riparia*), aapasaran (*Carex rotundata*) ja luhtasaran (*Carex vesicaria*) kanssa.

Jouhisaralla voi esiintyä jouhisarannoki (*Anthracoidea intercedens*) ja luhtasarannoki (*Anthracoidea subinclusa*) -nokisieniä.

## Jouhisara Suomessa
Suomessa jouhisara kasvaa yleisenä koko maassa, etenkin itä- ja pohjoisosissa jopa erittäin yleisenä. Sen kasvupaikkoja ovat nevat, letot, korvet ja rannat, harvoin myös rämeet.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2022: Jouhisaran (''Carex lasiocarpa'') levinneisyys Suomessa.
* Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Jouhisara (''Carex lasiocarpa'')
* ITIS: ''Carex lasiocarpa'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Carex lasiocarpa'' 
* Flora of China: ''Carex lasiocarpa''
Mohamed Aoudia

**Mohamed Amine Aoudia** (, s. 6. kesäkuuta 1987 El-Harrach, Alger, Algeria) on algerialainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Aoudia edustaa Saksan 2. Bundesliigassa FSV Frankfurtia.

## Maajoukkueura
Aoudia pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerian maajoukkueessa 17. marraskuuta 2010 harjoitusottelussa Luxemburgia vastaan. Hän oli mukana vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoissa, jossa Algerian kisat päättyivät alkulohkoon.

## Lähteet
Zakaria Labyad

**Zakaria Labyad** (, s. 9. maaliskuuta 1993 Utrecht, Alankomaat) on marokkolainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Labyad edustaa Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaa Ajaxia.

## Maajoukkueura
Labyad aloitti maajoukkueuransa Alankomaiden alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 2009. Kaksi vuotta myöhemmin Labyad siirtyi edustamaan vanhempiensa kotimaata Marokkoa ja pelasi vuoden 2011 aikana kymmenen maaottelua Marokon alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa.

Labyad pelasi ensimmäisen maaottelunsa aikuisten tasolla 29. helmikuuta 2012 Marokon kohdatessa harjoitusottelussa Burkina Fason.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Worldfootball
Jänönsara

**Jänönsara** (*Carex leporina*, syn. *Carex ovalis*) on monivuotinen kasvilaji sarojen (*Carex*) suvussa.

## Ulkonäkö
Jänönsara kuuluu yhtäläistähkäisten kaksiluottisten sarojen ryhmään. Se kasvaa mätästävästi 10–60 senttimetriä korkeaksi. Varret ovat karheasärmäisiä ja kasvavat pystysti tai kohenevasti. Harmaanvihreät lehdet ovat vartta lyhyempiä, 1,5–4 mm leveitä. Jänönsaran kukinnossa on kolmesta kahdeksaan tiheähköä, vaaleanruskeaa–ruskeaa, 5–15 mm pitkää tähkää. Emikukat sijaitsevat tähkän kärjessä. Vaaleanruskeat pullakot ovat enintään 5 mm pitkiä, litteitä ja pitkäotaisia. Jänönsaraa muistuttaa huomattavasti sopulinsara (*Carex macloviana*).

## Jänönsara Suomessa
Suomessa jänönsaraa tavataan yleisenä Pohjois-Pohjanmaan korkeudelle ja edelleen pohjoiseen harvinaisena Rovaniemen korkeudelle. Etelä- ja keskiosissa maata laji on erittäin yleinen. Jänönsaraa pidetään muinaistulokkaana. Sen kasvupaikkoja ovat muun muassa niityt, pientareet ja teiden varret.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Jänönsara (''Carex leporina'')
* Kasviatlas 2022: Jänönsaran (''Carex leporina'') levinneisyys Suomessa.
* Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Jänönsara (''Carex leporina'')
* ITIS: ''Carex ovalis'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Carex ovalis'' 
* Flora of China: ''Carex leporina''
Kolmas sotaleikki

**Kolmas sotaleikki** on runoilija Ville Hytösen runokokoelma, jonka tämä julkaisi keksityn hahmon nimellä **Anna Halmkrona** vuonna 2008. Hytönen esitti Halmkronaa muun muassa verkkoyhteisö Facebookiin tekemällä profiililla ja keskustelemalla julkisesti Halmkronan nimellä. Hytösen mukaan kirjan kustantajakaan ei tiennyt Halmkronan todellisesta henkilöllisyydestä.

Hytönen perustelee Parnassossa Halmkronaa käsitetaiteellisena performanssina, jonka tarkoitus oli osoittaa miten kasvoton kotimainen runoilija näkyy mediassa: "2000-luvun suomalainen esikoisrunoilija tempaistaan mukaan kirjalliseen elämään. - - Hänestä tulee runoilija yhtä lailla kontaktiensa kuin tekstinsä ansiosta."

Anna Halmkrona oli Hytösen teoksessa Britanniassa asuva Keminmaalla syntynyt suomalainen runoilija, joka käytti internetiä päälähteenään. Hytösen mukaan Halmkrona luennoi brittiyliopistoissa muun muassa aiheista *Nouvelle être vs. nouveau être*, *The Ontology of Decamerone* ja *Entities and Sub-entities*.

Hytönen julkaisi Halmkronasta Nuoren Voiman numerossa 2/2009 kollaasiesseen *Koop vai Anna? Siinäpä pulma - Kollaasin kautta syntyvä Anna Halmkronan ääni*, jossa hän käsitteli Halmkronan kielen muodostumista. Kulttuurilehti Kerberoksessa julkaistiin Anna Halmkronan postuumiksi jäänyt essee, *Ei-kenenkään ja kaikkien kirjoittamaa*, jossa hän käsittelee poetiikkaansa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Anna Halmkrona: Kolmas sotaleikki PDF-muodossa Poesia-sarjan sivuilla.
* Anna Halmkronan runoja Nokturno.orgissa.
* Anna Halmkrona kirjailija Anita Konkan blogissa.
* Tuntemuksia Halmkronasta runoilija Miia Toivion blogissa
* Projektin läpikäyntiä Jussi Sutisen blogissa.
* Riina Sydänmaanlakka: Runoilijan kuolema. Taite 2011. (PDF, s. 30)
Pekka Nevalainen

**Pekka Nevalainen** (s. 20. huhtikuuta 1951 Tyrvää, Suomi) on suomalainen taidemaalari, kuvanveistäjä ja taidegraafikko. Hän asuu ja työskentelee Kiskossa.

Pekka Nevalainen on opiskellut maalausta Suomen Taideakatemian koulussa 1969–1974. Hän kuului performanssiryhmä Record Singersiin sekä yhteiskunnan arvoja satirisoineeseen Ö-ryhmään.

Nevalainen aloitti pop-henkisten ja kantaaottavien maalausten parissa. 1970- ja 1980-luvun vaihteessa hän alkoi tehdä installaatio-, maa- ja videotaidetta. Aiheina on ollut myös Kalevala ja muinainen Egypti. Myöhemmin 1990-luvun alkupuolelle saakka teemoina oli myös perhe ja suomalainen maaseutu. ympäristöteoksien jälkeen Nevalainen on tehnyt pienimuotoisempia marmori- ja pronssiveistoksia, sekä väriä ja pintaa käsitteleviä maalauksia.

Nevalaiselle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014.

Kansanedustaja ja ministeri Valde Nevalainen oli Pekka Nevalaisen isä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Pekka Nevalaisen blogi
*
Sara Vilander

**Sara Emilia Vilander** (s. Rovaniemi) on suomalainen laulaja, säveltäjä, sanoittaja, joka tuli tunnetuksi jo hajonneen Minerva-yhtyeen laulusolistina. Minervan jälkeen hän on toiminut laulajana, sanoittajana ja säveltäjänä Sara & Susiraja-yhtyeessä .

Sara aloitti musiikkiuransa 15-vuotiaana hieman sattumalta heitettyään legendaarisen " Ai, tarvitteko te laulajaa" -lausahduksen jo silloin olemassa olleen Minerva-yhtyeen basistille Kimmo Räsäselle. Hän kirjoitti Minervan riveissä ensimmäisen levytyssopimuksen Merceedees tuotannon kanssa vuonna 1999. 

Minerva-yhtyeen hajoamisen jälkeen Sara perusti uuden yhtyeen Sara & Susirajan yhdessä nuoruuden ystäviensä Lasse Rantasen, Timi Härkösen, Jukka Backmanin ja Junde Hietasen kanssa. Sara & Susiraja julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa *Routainen maa* 2007 ja toisen *Matkatavaraa*-nimisen albumin 2010.

Sara Vilander on toiminut musiikin lisäksi aktiivisesti myös muilla taiteen aloilla, kuten teatterin ja animaation parissa. Hän esiintyi teinivuosinaan #KULT#-työryhmän musikaaleissa Hair, Joseph and the Amazing Technicolour Dreamcoat ja West Side Story, joista oli vierailuesityksiä myös Savoy-teatterin ja Svenska Teaternin lavoilla. Hän on toiminut näyttelijänä myös useissa Porvoon teatterin produktioissa mm. Kolme iloista rosvoa, Valtakunnanministeri ja Kissan viikset, sanoi Susu Ou Ou-näytelmissä.

## Lähteet
José María Usandizaga

**José María Usandizaga** (1887–1915) oli espanjalainen säveltäjä. Hän syntyi San Sebastiánissa ja lähti Pariisiin opiskelemaan Vincent d'Indyn ja pianonsoitossa Gabriel Grovlezin johdolla Schola Cantorumiin. Hän hyödynsi työssään kansanomaista baskimusiikkia ja ansioitui varsinkin näyttämömusiikin säveltäjänä. Hänen teostensa joukossa ovat ooppera *Mendy-Mendiyan* (1910) sekä zarzuelat *Las golondrinas* (1914) ja *La llama* (1915).

Usandizaga kuoli tuberkuloosiin.

## Lähteet
HMS Haughty

**HMS Haughty** on ollut neljän Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.

* HMS Haughty (1797), 12-tykkinen Courser-luokan tykkivene
* HMS Haughty (1804), 12-tykkinen Archer-luokan tykkipriki
* HMS Haughty (1856), Albacore-luokan tykkivene
* HMS Haughty (1895), Hardy-luokan hävittäjä
Luettelo Suomen jalkapallomaajoukkueen otteluista

Tämä on **luettelo [[Suomen jalkapallomaajoukkue]]en otteluista** vuosilta 1911–2022. Luettelo sisältää kaikki Suomen Palloliiton virallisiksi A-maaotteluiksi laskemat ottelut, mukaan lukien vuosina 1979–1988 toimineen Suomen olympiajoukkueen ottelut. 

## 1911–1919
**1911**

**1912**

**1914**

**1919**

## 1920–1929
**1920**

**1921**

**1922**

**1923**

**1924**

**1925**

**1926**

**1927**

**1928**

**1929**

## 1930–1939
**1930**

**1931**

**1932**

**1933**

**1934**

[1] *Unkarilla amatöörijoukkue, jonka vuoksi [[Unkarin jalkapalloliitto]] ei laske ottelua A-maaotteluksi.*

**1935**

**1936**

**1937**

**1938**

**1939**

[1] *[[Tanskan jalkapalloliitto|Tanskan jalkapalloliiton]] 50-vuotisjuhlaturnaus.*

## 1940–1949
**1940**

**1941**

**1943**

**1945**

**1946**

**1947**

[1] *[[Suomen Palloliiton 40-vuotisjuhlaturnaus]].*

**1948**

**1949**

[1] *Englannilla B-maajoukkue.*

## 1950–1959
**1950**

**1951**
[1] *Englannilla B-maajoukkue.*

**1952**

[2] *[[Norjan jalkapalloliitto|Norjan jalkapalloliiton]] 50-vuotisjuhlaturnaus.*

**1953**

**1954** 
[3] *[[Ruotsin jalkapalloliitto|Ruotsin jalkapalloliiton]] 50-vuotisjuhlaturnaus.* 

**1955**
[4] *Jugoslavialla B-maajoukkue.*

**1956**

**1957**
[5] *[[Suomen jalkapalloliitto|Suomen jalkapalloliiton]] 50-vuotisjuhlaturnaus.* [6] *Englannilla amatöörimaajoukkue.*

**1958**
[6] *Englannilla amatöörimaajoukkue.*

**1959**

## 1960–1969
**1960**

**1961**

**1962**

**1963**

**1964**

**1965**
[1] *Länsi-Saksalla amatöörimaajoukkue.*

**1966**

**1967**

**1968**

**1969**  [2] *Hollannilla amatöörimaajoukkue.*  [3] *Hollannilla amatöörimaajoukkue.*

## 1970–1979

**1970**  [1] *Länsi-Saksan amatöörimaajoukkue.*  [2] *Englannin amatöörimaajoukkue.*

**1971**

**1972**  [3] *Hollannin amatöörimaajoukkue.*  [4] *Länsi-Saksan amatöörimaajoukkue.*

**1973**  [5] *Englannin amatöörimaajoukkue.*  [6] *Hollannin amatöörimaajoukkue.*

**1974**

**1975** [7] *Hollannin amatöörimaajoukkue.*

**1976**

**1977**

**1978**

**1979**

## 1980–1989

## 1990–1999

## 2000–2009

## 2010–2019

## 2020–
;2020

;2021

;2022

;2023


;2024

;2025



;2026












## Katso myös
*Luettelo Suomen maajoukkueessa A-maaotteluita pelanneista jalkapalloilijoista
*Luettelo Suomen naisten jalkapallomaajoukkueen otteluista
*Suomi–Ruotsi-jalkapallomaaottelu 1911

## Huomiot

## Lähteet
* 
* Suomen Palloliitto 
* European national football team matches database
Fernandes (täsmennyssivu)

**Fernandes** voi tarkoittaa seuraavia:

* Fernandes, japanilainen musiikkilaitevalmistaja
* Fernandes, sukunimi:
** Álvaro Fernandes (1400-luvulla), portugalilainen merenkulkija ja tutkimusmatkailija
** Angelo Innocent Fernandes (1913–2000), intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa
** Aníbal Fernandes (s. 1968), portugalilainen koskimeloja
** Antonino Eugénio Fernandes Dias (s. 1948), portugalilainen roomalaiskatolinen piispa
** António Fernandes (1400-luvulla), portugalilainen tutkimusmatkailija
** Antônio Muniz Fernandes (s. 1952), brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa
** Armando José Fernandes (1906–1983), portugalilainen säveltäjä ja pianisti
** Bernardo Fernandes da Silva (s. 1965), brasilialainen jalkapalloilija
** Bruno Fernandes, *Bruno* (s. 1984), brasilialainen jalkapallomaalivahti
** Bruno Fernandes (s. 1994), portugalilainen jalkapalloilija
** Carlos Fernandes (s. 1979), portugalilais-angolalainen jalkapallomaalivahti
** Collien Fernandes (s. 1981), saksalainen malli
** Daniel Fernandes (s. 1983), portugalilais-kanadalainen jalkapalloilija
** Derek Fernandes (s. 1954), intialainen roomalaiskatolinen piispa
** Edimilson Fernandes (s. 1996), sveitsiläinen jalkapalloilija
** Gelson Fernandes (s. 1986), sveitsiläinen jalkapalloilija
** George Fernandes (1930–2019), intialainen ammattiyhdistysjohtaja ja poliitikko, puolustusministeri 1998–2001 ja 2001–2004
** José Augusto Martins Fernandes Pedreira (1935–2020), portugalilainen roomalaiskatolinen piispa
** José Fernandes Veloso (1916–2006), brasilialainen roomalaiskatolinen piispa
** Joseph Alexander Fernandes (1889–1967), intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa 
** Júlio César Fernandes (s. 1996), brasilialainen jalkapalloilija
** Júnior Fernandes (s. 1988), chileläinen jalkapalloilija
** Lawrie Fernandes (1929–1995), intialainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja
** Luís Miguel Afonso Fernandes (s. 1989), *Pizzi*, portugalilainen jalkapalloilija
** Manuel Fernandes (s. 1986), portugalilainen jalkapalloilija
** Matheus Fernandes (s. 1998), brasilialainen jalkapalloilija
** Mário Figueira Fernandes (s. 1990), brasilialainen jalkapalloilija 
** Oscar Lino Lopes Fernandes Braga (1931–2020), angolalainen roomalaiskatolinen piispa
** Paula Fernandes (s. 1984), brasilialainen countrylaulaja
** Peter Fernandes (1916–1981), intialainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja
** Savio Dominic Fernandes (s. 1954), intialainen roomalaiskatolinen piispa
** Serafim Fernandes de Araújo (1924–2019), brasilialainen kardinaali ja roomalaiskatolinen arkkipiispa
** Stanislaus Fernandes (s. 1939), intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa
** Tony Fernandes (s. 1964), malesialainen liikemies, Air Asia -lentoyhtiön toimitusjohtaja ja Formula 1 -tallipäällikkö
** Vanessa Fernandes (s. 1985), portugalilainen triathlonisti 
** Vânia Fernandes (s. 1985), portugalilainen laulaja

## Katso myös

* Fernández
Ystävättäreni poikaystävä

**Ystävättäreni poikaystävä** (*L'Ami de mon amie*) on Éric Rohmerin ohjaama elokuva vuodelta 1987. Se on viimeinen elokuva Rohmerin kuusiosaisessa sarjassa *Comédies et proverbes*.

Kuten sarjan muutkin elokuvat, tämä on arkea kuvaava keskusteluelokuva. Samanikäiset nuoret aikuiset, kaksi tyttöä ja kaksi poikaa, ajautuvat tilanteeseen, jossa ystävyys on vaakalaudalla, kun ilmassa on parienvaihtoa. Rohmerin tapaan ympäristö kuvastaa henkilöitä. Tapahtumapaikkana on Pariisin nykyaikainen, luonnonläheinen esikaupunki, johon historiaton pienoismaailma asettuu.

Elokuva oli vuonna 1988 César-ehdokkaana parhaan käsikirjoituksen ja Sophie Renoir lupaavan näyttelijän sarjassa.

## Juoni
Blanche on vastikään asettunut Pariisin lähelle muodikkaaseen Cergy-Pontoisen esikaupunkiin. Hänellä on uusi asunto, uusi työpaikka, jossa hän työskentelee itsenäisesti. Hän tutustuu uima-altaalla Léaan ja pian myös tämän tuttavaan Alexandreen, jota hän lähestyy kömpelösti. Elokuva seuraa parinvaihtoa kuvaavaa juonta, jossa Blanche ja Léa vaihtavat poikaystäviä.

## Näyttelijät

## Lähteet