open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Suomen Maallikkotuomarit

**Suomen Maallikkotuomarit ry** (, kevääseen 2013 saakka **Suomen lautamiehet ry**, *Finlands nämndemän rf.*) on vuonna 1971 perustettu, Espoossa kotipaikkaansa pitävä lautamiesten valtakunnallinen edunvalvontajärjestö.

Yhdistys perustettiin 22.3.1971 Annankadun käräjätalossa Helsingissä. Perustamiskokouksessa paikalla oli 13 Espoon ja Helsingin maalaiskunnan eli nykyisen Vantaan kihlakunnan oikeuksien lautamiestä. Yhdistyksen ensimmäinen hallituksen puheenjohtaja oli herastuomari Ragnar Kanerva (Espoo). Yhdistykseen kuuluu kunniajäseniä, henkilöjäseniä, paikallisia lautamiesyhdistyksiä ja -toimikuntia kuten mm. Helsingin Lautamiesyhdistys ry.

Suomen lautamiehet järjesti Helsingissä 24.–25.10.2009 ensimmäisen Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden välisen maallikkotuomariforumin Lay Judge Forum 2009.

Maallikkotuomariyhteistyö EU:n alueella on vuosien saatossa tiivistynyt. Yhteistyön tuloksena eri maiden maallikkotuomarijärjestöjen edustajat allekirjoittivat 11. päivänä toukokuuta 2012 Brysselissä yhteisesti hyväksytyn EU-Maallikkotuomari-perusasiakirjan. Allekirjoituspäivä nimettiin European Day of Lay Judges. Eurooppalainen maallikkotuomareiden yhdistysten verkosto, ENALJ perustettiin vuonna 2012 Berliiniin (Saksa) voittoa tavoittelemattomaksi järjestöksi, joka toi yhteen kansallisten maallikko- ja kunniatuomareiden järjestöt. Yhdistyksen päätavoitteena on turvata ja vahvistaa kansalaisten osallistumista lainkäyttövaltaan "perusperiaatteena missä tahansa demokraattisessa yhteiskunnassa" (Euroopan peruskirja), joka on riippumaton eri oikeusjärjestelmistä. Yhdistyksessä on tällä hetkellä 20 yhdistystä 14 Euroopan maasta.

Yhdistys muutti nimeään vuosikokouksessaan 17.3.2013. Uusi nimi on Suomen Maallikkotuomarit ry.

Yhdistys julkaisee *Maallikkotuomari*-lehteä, joka ilmestyy kaksi kertaa vuodessa.

## Puheenjohtajat

* Ragnar Kanerva 1971–1972
* Kirsti Zilliacus 1973–1979
* Ilmari Tulenheimo 1980–1984
* Heikki Jalo 1985–1990
* Hilkka Isoaho 1991–1994
* Osmo Ranta-aho 1995–1999
* Liisa Temisevä 2000–2005
* Matti Laukkanen 2006–2013
* Jouni Elomaa 2014-2020
*Janne Heilimä 2020-

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Maallikkotuomarit
* Helsingin Lautamiesyhdistys ry
*European Network of Associations of Lay Judges - ENALJ
* Maallikkotuomari-lehti/
Ahmed Best

**Ahmed Best** (s. 19. elokuuta 1973 New York, New York) on yhdysvaltalainen teatterinäyttelijä ja Annie-palkittu ääninäyttelijä, joka tunnetaan Jar Jar Binksin roolista *[[Tähtien sota]]* -aiheisissa elokuvissa ja videopeleissä.

Best päätyi Jar Jar Binksin rooliin esiintyessään STOMP-nimisessä jazzmusikaaliryhmässä, josta roolittaja Robin Gurland löysi hänet. Best on näytellyt myös jedimestari Kelleran Beqia, joka toimi juontajana *Tähtien sota* -aiheisessa peliohjelmassa *Star Wars: Jedi Temple Challenge*. Hahmo esiintyi myös yhden Disney+-sarjan *[[The Mandalorian]]* jakson takaumakohtauksissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Utahin yliopisto

**Utahin yliopisto** (, myös ”the U of U”) on Yhdysvalloissa Utahin osavaltiossa Salt Lake Cityssä toimiva yliopisto. Se on perustettu vuonna 1850. Vuonna 2008 yliopistossa opiskeli perustutkintoa 22&nbsp;149 ja jatko-opintoja 7&nbsp;135 opiskelijaa, joista 85&nbsp;% oli kotoisin samasta osavaltiosta, ja vain 6&nbsp;% ulkomailta.

Utahin yliopistolla on pitkät perinteet tietojenkäsittelyssä, se oli 1960-luvun lopulla yksi neljästä ensimmäisestä solmusta internetin edeltäjässä ARPANETissä. Yliopistosta tuli merkittävä vaikuttaja tietokonegrafiikan kehityksessä. Myös yliopiston tekemä lääketieteellinen tutkimus on arvostettua. Mormonikirkon arkistojen avulla yliopistossa on tehty merkittävää perinnöllisystutkimusta.

Yliopistolla on useita menestyviä urheilujoukkueita etenkin miesten koripallossa ja jalkapallossa ja naisten voimistelussa, jotka pelaavat NCAA:ssa Utah Utesin nimellä. Utahin yliopisto on myös kautta aikojen ainoa, jonka pelaaja on varattu ensimmäisenä sekä  että NFL:ssä samana vuonna. Tämä tapahtui vuonna 2005, kun San Francisco 49ers varasi pelinrakentaja Alex Smithin, ja Milwaukee Bucks varasi sentteri Andrew Bogutin.

## Katso myös
* University of Utah Hospital
* Utahin osavaltionyliopisto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Raimo Honkanen

**Raimo Ilmari Honkanen** (10. elokuuta 1938 Turku – 17. kesäkuuta 2020 Turku) oli suomalainen kilpapyöräilijä.

Honkanen edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Roomassa 1960 hän sijoittui 100 kilometrin joukkueajossa 20:nneksi yhdessä Paul Nymanin, Unto Hautalahden ja Matti Herrosen kanssa sekä henkilökohtaisessa 175,3 kilometrin maantieajossa 55:nneksi. Méxicossa 1968 hän sijoittui joukkueajossa 19:nneksi yhdessä Raimo Suikkasen, Mauno Uusivirran ja Ole Wackströmin kanssa sekä henkilökohtaisessa 196,2 kilometrin maantieajossa parhaana suomalaisena 37:nneksi.

Honkanen edusti Suomea vuosien 1956, 1959 ja 1961 MM-kilpailuissa ratapyöräilyssä. Pohjoismaiden mestaruuden hän saavutti ainoastaan nuorten sarjassa.

Seuratasolla "Rapa" Honkanen edusti Turun Pyöräilijöitä ja Turun Urheiluliittoa. Hän voitti vuosina 1961–1967 yhteensä 17 Suomen-mestaruutta, joista kuusi tuli henkilökohtaisista lajeista. Hän teki Suomen ennätyksiä yhden kilometrin aika-ajossa (1.12,5), neljällä kilometrillä (5.03,8) ja viidellä kilometrillä (6.43,8 ja 6.41,4). Hän voitti Porvoon ajon vuosina 1964 ja 1966 sekä Tunturi–Haka-ajon vuonna 1966.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Suomen LAU-alueet

**LAU:FI** on Euroopan tilastotoimiston Eurostatin Suomen alueesta käyttämä tilastollinen jako. Suomi jaetaan kolmeen NUTS-tasoon, jotka jaetaan edelleen kahteen LAU-tasoon. Ensimmäinen LAU-taso jakaa seutukuntiin ja toinen taso kuntiin.

## LAU-1: Seutukunnat

### Itä-Suomen suuralueen seutukunnat maakunnittain

Itä-Suomen suuralueella (NUTS 2) on 4 maakuntaa, joissa on 14 seutukuntaa.



### Etelä-Suomen suuralueen seutukunnat maakunnittain

Etelä-Suomen suuralueella (NUTS 2) on 6 maakuntaa, joissa on 20 seutukuntaa.



### Länsi-Suomen suuralueen seutukunnat maakunnittain

Länsi-Suomen suuralueella (NUTS 2) on 5 maakuntaa, joissa on 25 seutukuntaa.



### Pohjois-Suomen suuralueen seutukunnat maakunnittain

Pohjois-Suomen suuralueella (NUTS 2) on 3 maakuntaa, joissa on 15 seutukuntaa.



### Ahvenanmaan seutukunnat

Ahvenanmaan suuralueella (NUTS 2) on 1 maakunta, jossa on 3 seutukuntaa.



## LAU-2: Kunnat

## Lähteet
* Lähteenä näihin taulukoihin on käytetty sivulta Eurostatin sivuilta Eurostatin sivuilta löytyvää taulukkoa. Taulukko ei ole täysin ajantasainen; se on päivitetty vuonna 2008.
Kalifornian yliopisto (Irvine)

**Kalifornian yliopisto, Irvine** (, lyhennettynä *UCI* tai *UC Irvine*) on vuonna 1965 perustettu yliopisto Irvinen kaupungissa Kalifornian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Yliopisto kuuluu yhtenä kampuksena Kalifornian yliopistojärjestelmään. Irvinen kaupunki on saanut nimensä yliopistosta, joka puolestaan sai nimensä maata yliopiston rakennuksille lahjoittaneelta Irvine-yritykseltä.

Yliopistossa on yli 27&nbsp;000 opiskelijaa. Kolme sen tutkijoista on voittanut Nobelin – kaksi kemiasta, yksi fysiikasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ole Wackström

**Ole Rafael Wackström** (20. syyskuuta 1932 Porvoon maalaiskunta – 8. huhtikuuta 2015 Porvoo) oli suomalainen kilpapyöräilijä.

Wackström edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Méxicossa 1968 hän sijoittui neljän kilometrin takaa-ajossa 16:nneksi Suomen ennätyksellä 4.50,76, joukkueajossa 19:nneksi yhdessä Raimo Suikkasen, Raimo Honkasen ja Mauno Uusivirran kanssa sekä henkilökohtaisessa maantieajossa 57:nneksi. Münchenissä 1972 hän sijoittui 100 kilometrin joukkueajossa 18:nneksi yhdessä Kalevi Eskelisen, Harry Hannuksen ja Mauno Uusivirran kanssa sekä keskeytti henkilökohtaisessa maantieajossa.

Ole Wackström edusti Suomea vuosien 1959, 1960, 1967 ja 1971 MM-kilpailuissa; vuonna 1971 hän sijoittui joukkueajossa kymmenenneksi. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia joukkueajossa vuosina 1964, 1968 ja 1971. Hän voitti Porvoon ajon vuonna 1968 ja Turun Sanomien kortteliajot vuonna 1969. Vuonna 1955 hän sijoittui Berliinin neljän päivän ajossa neljänneksi.

Seuratasolla Ole Wackström edusti Porvoon Akillesta, jonka kunniajäsen hän on. Hän voitti maantie- ja ratalajeissa vuosina 1955–1974 yhteensä 29 Suomen-mestaruutta, joista kolmetoista tuli henkilökohtaisista lajeista. Hän teki Suomen ennätyksiä muun muassa 5 kilometrillä (6.32,5), 10 kilometrillä (13.20,8), 20 kilometrillä (27.11,6), 30 kilometrillä (41.12,0), 40 kilometrillä (55.13,0) sekä tunnin ajossa (43&nbsp;415 m).

Ole Wackström toimi Suomen pyöräilyjoukkueen valmentajana muun muassa Moskovan olympialaisissa 1980 ja neljä vuotta myöhemmin Los Angelesin kisoissa. Hänen poikansa Patrick ja Sixten Wackström kuten myös veljensä Erik ja Bror Wackström ovat menestyneet pyöräilijöinä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Alexander Kartveli

**Alexander Kartveli** (, 1896–1974) oli georgialaissyntyinen insinööri, joka oli eräs Yhdysvaltain ilmailun pioneeriaikojen insinööreistä.  

Kartveli syntyi Tbilisissä, jossa hän päätti koulunsa vuonna 1914. Hän valmistui Pariisin ilmailukoulusta vuonna 1922. Hän työskenteli vuodet 1922–1927 Louis Bleriot'n lentokonetehtaalla. Tällöin hän suunnitteli "Bernard"- ja "Ferbois"-lentokoneet. Vuonna 1924 eräs hänen suunnittelemistaan koneista saavutti lentonopeuden maailmanennätyksen.

Vuonna 1927 yhdysvaltalainen liikemies Charles Levine palkkasi Kartvelin, joka muutti New Yorkiin. Vuonna 1928 hän meni töihin hollantilaisen Fokkerin tytäryritykseen, Fokker American Companyyn. Vuonna 1931 Kartveli tapasi venäläisen emigrantin, Alexander de Severskyn, joka oli myös kotoisin Georgiasta. Hänestä tuli Seversky Aircraft Corporation -tehtaan tekninen päällikkö. Vuonna 1939 yhtiö amerikkalaisti nimensä muotoon Republic Aviation Company.

Kartveli ja de Seversky suunnitelivat useita sotilaslentokoneita II maailmansodan aikana. Niistä kuuluisin oli Republic P-47. 1950- ja 1960-luvuilla Kartveli suunnitteli muun muassa Republic F-84 Thunderjet ja Republic F-105 Thunderchief -hävittäjälentokoneet.

Kartveli kuoli New Yorkissa vuonna 1974.

## Aiheesta muualla
* Aviation Pioneers - Alexander Kartveli 
* Alexander Kartveli 
*  Alexander Kartveli The Man Behind Legends
The Adicts

**The Adicts** on brittiläinen punk rock -yhtye, joka on toiminut jo vuodesta 1975. Heidät tunnetaan erityisesti Stanley Kubrickin Kellopeliappelsiini-elokuvan *droogeja* (elokuvan keskeisen kaveriporukan) tyyliä jäljittelevästä ulkonäöstä.

## Studioalbumit
* *Songs of Praise* (1981)
* *Sound of Music* (1982)
* *Smart Alex* (1985)
* *Fifth Overture* (1986)
* *Twenty Seven* (1992)
* *Rise and Shine....* (2002)
* *Rollercoaster* (2005)
* *SONGS OF PRAISE 25TH ANNIVERSARY, RE RECORDED.* (2008)
* *Life Goes On* (2009)
* *All the Young Droogs* (2012)
* *And It Was So!* (2017)
Raimo Suikkanen

**Raimo Rainer Suikkanen** (20. elokuuta 1942 Iitti – 22. tammikuuta 2021 Lahti) oli suomalainen kilpapyöräilijä.

Suikkanen edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Méxicossa 1968 hän sijoittui yhden kilometrin aika-ajossa 23:nneksi sekä 100 kilometrin joukkueajossa 19:nneksi yhdessä Raimo Honkasen, Mauno Uusivirran ja Ole Wackströmin kanssa, joskaan itse hän ei ajanut maaliin saakka. Münchenissä 1972 hän sijoittui neljän kilometrin takaa-ajossa 21:nneksi.

Suikkanen edusti Suomea vuosien 1970 ja 1971 MM-kilpailuissa. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia joukkueajossa vuonna 1968 ja sijoittui seitsemänneksi henkilökohtaisessa maantieajossa vuonna 1967. Hän voitti Unkarin kahden päivän ajon vuonna 1968.

Seuratasolla ”Rami” Suikkanen edusti Lahden Pyöräilijöitä. Hän voitti seitsemän Suomen-mestaruutta vuosina 1967–1972. Hän teki ratalajeissa useita Suomen ennätyksiä. Hänet valittiin vuoden suomalaispyöräilijäksi 1969 ja 1970.

Hiihtäjänä Suikkanen edusti Lahden Hiihtoseuraa. Hän sijoittui Ounasvaaran kisojen 15 kilometrillä yhdeksänneksi vuonna 1965 ja Salpausselän Kisojen 50 kilometrillä 15:nneksi vuonna 1966.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kalevi Eskelinen

**Kalevi Eskelinen** (s. 9. lokakuuta 1945 Sonkajärvi) on entinen suomalainen kilpapyöräilijä.

Eskelinen oli Suomen pyöräilyjoukkueen kotimaahan jäänyt varamies Méxicon olympialaisissa 1968. Neljä vuotta myöhemmin Münchenin olympialaisissa hän sijoittui 100 kilometrin joukkueajossa 18:nneksi yhdessä Harry Hannuksen, Mauno Uusivirran ja Ole Wackströmin kanssa sekä keskeytti henkilökohtaisessa maantieajossa.

Eskelinen sijoittui MM-kilpailujen 100 kilometrin joukkueajossa 17:nneksi vuonna 1969 ja 13:nneksi vuonna 1970. Henkilökohtaisessa maantieajossa hän keskeytti vuonna 1969 ja sijoittui 76:nneksi vuonna 1970. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuihin hän osallistui vuosina 1968, 1969 ja 1972. Hän voitti Porvoon ajon ja Rovaniemen kortteliajot vuonna 1971.

Seuratasolla "Kale" Eskelinen edusti Sukevan Kisaa, Sonkajärven Pahkaa ja helsinkiläisseura Pyörä-Tovereita. Hän voitti Suomen-mestaruuden 200 kilometrin maantieajossa vuonna 1969, pariajossa 1970 sekä neljän kilometrin joukkueajossa vuosina 1970 ja 1972. Ammatiltaan Eskelinen on poliisi.

## Lähteet

*
Paul Nyman

**Paul Mauritz Nyman** (3. heinäkuuta 1929 Viipuri – 25. marraskuuta 2020 Tampere) oli suomalainen kilpapyöräilijä.

Nyman edusti Suomea kolmissa olympialaisissa. Helsingissä 1952 hän keskeytti 190 kilometrin maantieajossa sekä sijoittui neljän kilometrin joukkuetakaa-ajon karsinnassa 15:nneksi yhdessä Urho Sirénin, Aimo Jokisen ja Nils Henrikssonin kanssa. Melbournessa 1956 hän sijoittui henkilökohtaisessa maantieajossa 11:nneksi, mikä on edelleenkin paras suomalaissaavutus olympialaisten maantieajossa toisen maailmansodan jälkeen. Yhden kilometrin aika-ajossa hän sijoittui 16:nneksi ja eräajossa hän karsiutui. Roomassa 1960 hän sijoittui henkilökohtaisessa maantieajossa 17:nneksi sekä 100 kilometrin joukkueajossa 20:nneksi yhdessä Unto Hautalahden, Raimo Honkasen ja Matti Herrosen kanssa. Yhden kilometrin aika-ajossa hän oli 21:s ja eräajossa hän karsiutui.

Nyman edusti Suomea kahdeksan kertaa MM-kilpailuissa vuosina 1950–1959. Hän sijoittui maastoajossa 20:nneksi ja maantieajossa 29:nneksi vuonna 1953. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän sijoittui maantieajossa neljänneksi vuonna 1957.

Seuratasolla ”Poli” Nyman edusti tamperelaisseuroja Pyörä-Unionia ja Pyörä-Poikia. Hän voitti vuosina 1950–1960 yhteensä 33 Suomen-mestaruutta, joista 23 tuli henkilökohtaisista lajeista. Hän teki Suomen ennätyksiä 4&nbsp;000 metrillä (5.14,2), 5&nbsp;000 metrillä (6.45,8), 10 kilometrillä (13.52,2), 20 kilometrillä (28.22,4), 30 kilometrillä (43.01,8), 40 kilometrillä (57.42,4) ja tunninajossa (41&nbsp;607 m).

Aktiiviuransa jälkeen Paul Nyman toimi Suomen Pyöräilyliiton johtokunnassa ja pyöräilymaajoukkueen johtajana.

Paul Nyman kuoli Tampereella pitkäaikaissairauteen 25.11.2020.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Unto Hautalahti

**Unto Hautalahti** (11. maaliskuuta 1936 Nivala – 22. joulukuuta 2019) oli suomalainen kilpapyöräilijä.

Hautalahti sijoittui Rooman 1960 olympialaisissa henkilökohtaisessa maantieajossa 59:nneksi sekä 100 kilometrin joukkueajossa 20:nneksi yhdessä Paul Nymanin, Raimo Honkasen ja Matti Herrosen kanssa. MM-kilpailuissa hän sijoittui henkilökohtaisessa maantieajossa 53:nneksi vuonna 1961 ja 50:nneksi vuonna 1962. Hän oli mukana MM-kilpailuissa myös vuonna 1966. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti joukkuehopeaa vuonna 1959 sekä sijoittui henkilökohtaisessa maantieajossa neljänneksi vuonna 1961 ja viidenneksi vuonna 1962. Hautalahti voitti Porvoon ajon vuosina 1960 ja 1961. Hautalahti osallistui amatöörien Ranskan ympäriajoon, Tour de l'Avenir -kilpailuun ja useasti Rauhanajoon.

Lempinimellä ”Nivalan karhu” tunnettu Hautalahti edusti seuratasolla Nivalan Urheilijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden maantieajossa vuosina 1960, 1961 ja 1966 sekä neljän kilometrin joukkueajossa vuonna 1956.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Sito Pons

**Alfonso "Sito" Pons** (s. 9. marraskuuta 1959 Barcelona) on espanjalainen entinen ratamoottoripyöräilijä ja tallipäällikkö. Hän on kaksinkertainen 250cc-luokan maailmanmestari vuosilta 1988 ja 1989. Pons oli ensimmäinen espanjalainen 250-kuutioisten maailmanmestari.

Sito Pons aloitti kilpailemisen juniorisarjoissa vuonna 1977. Hän ei ollut alkuvuosina kovinkaan menestyksekäs, mutta vuonna 1980 tullut nuorille kuljettajille tarkoitetun *Streaker Cupin* voitto oli edistysaskel uralla. Seuraavana vuonna hän pääsi osallistumaan 250cc-luokan MM-sarjan Belgian osakilpailuun villillä kortilla. Tallipaikan 250-kuutioisiin Pons sai kaudeksi 1983, mutta ensimmäinen kausi jäi kesken loukkaantumisen vuoksi. Kaudella 1984 tuli uran ensimmäinen osakilpailuvoitto. Sito Ponsin uran parhaat kaudet olivat 1986-1989. Hän oli neljä kautta peräkkäin MM-sarjan kokonaispisteissä kolmen parhaan joukossa. 500-kuutioisissa Pons kilpaili kolmena kautena, mutta ei päässyt kertaakaan palkintopallille ja oli kokonaispisteissä parhaimmillaan kymmenes.

Sito Pons lopetti kilpauransa kauden 1991 jälkeen ja perusti kaudeksi 1992 *Team Honda Pons* -kilpatallin. Talli kilpaili 500-kuutioissa ja sen kuljettajina oli muun muassa Àlex Crivillé, Carlos Checa, John Kocinski ja Loris Capirossi. Capirossi oli kaudella 2001 MM-sarjan kolmas. Kaudella 2003 talli muutti nimensä *Camel Pramac Pons:ksi*. Sen kuljettajista Max Biaggi oli MM-sarjan kolmas kahdesti. Kaudella 2010 Pons siirtyy tallipäällikköksi uuteen Moto2-sarjaan. *Pons Kalex Team* -tallin kuljettavat tulevat kilpailemaan saksalaisilla Kalexin pyörillä.

Pons on saanut Asturian ruhtinaan säätiön myöntämän Asturian ruhtinaan palkinnon urheilu-urastaan. Säätiön kunniapresidenttinä on Espanjan kruununprinssi Felipe.

Kilpauransa aikana Pons toimi espanjalaisten kuljettajien edustajana kansainvälisissä organisaatioissa.

## Saavutukset kuljettajana
### 250cc-luokka
*Maailmanmestari 1988 ja 1989
*MM-sarjan toinen 1986
*MM-sarjan kolmas 1987
*15 osakilpailuvoittoa, 16 kakkossijaa ja 10 kolmossijaa
*Espanjan mestaruus 1986
*Asturian ruhtinaan palkinto 1990

## Saavutukset tallipäällikkönä
### 500cc-luokka
**Camel Pramac Pons* tallien MM-sarjan toinen 2003
*Loris Capirossi kuljettajien MM-sarjan kolmas 2001
*Max Biaggi kuljettajien MM-sarjan kolmas 2003 ja 2004

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pons Racingin sivut
Matti Herronen

**Raimo Matti Uolevi Herronen** (s. 19. tammikuuta 1933 Kälviä) on suomalainen kilpapyöräilijä.

Herronen sijoittui Rooman 1960 olympialaisissa henkilökohtaisessa maantieajossa 60:nneksi sekä 100 kilometrin joukkueajossa 20:nneksi yhdessä Paul Nymanin, Unto Hautalahden ja Raimo Honkasen kanssa. Hän edusti seuratasolla Kälviän Tarmoa ja voitti maantiejoukkueajon Suomen-mestaruuden vuosina 1958, 1959 ja 1960. Henkilökohtaisissa lajeissa hän saavutti SM-hopeaa maantieajossa vuosina 1958 ja 1959 ja yhden kilometrin aika-ajossa vuonna 1956 sekä SM-pronssia neljän kilometrin takaa-ajossa vuonna 1955. Hän voitti viisi Pyöräilyliiton mestaruutta vuosina 1952–1955.

Aktiiviuransa jälkeen Herronen on toiminut Suomen maajoukkueen mekaanikkona sekä piiritasolla valmentajana ja johtajana.

## Lähteet

*
Suzanne Cloutier

**Suzanne Cloutier** (10. heinäkuuta 1927 – 2. joulukuuta 2003) oli kanadalainen näyttelijä. Hän esiintyi Desdemonan roolissa Orson Wellesin elokuvassa *[[Othello (vuoden 1952 elokuva)|Othello]]* (1952). Cloutier esiintyi myös teatterissa. Hän solmi vuonna 1954 Peter Ustinovin kanssa avioliiton, joka päättyi eroon vuonna 1971. Avioliitosta syntyi kolme lasta. Cloutier kuoli 76-vuotiaana maksasyöpään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Liu Fang

**Liu Fang** (, s. 1974 Kunming, Yunnanin provinssi) on kiinalainen muusikko, joka soittaa pipaa (kiinalainen luuttu) ja guzhengia (kiinalainen kantele). Hän on asunut Montréalissa vuodesta 1996.

## Palkintoja
* Future Generations Millennium Prize, 2001
* Academie Charles Croc Award, 2006

## Levytyksiä
### Sooloalbumeja
* *The soul of pipa, vol. 3* : Pipa Music from Chinese folk traditions, Philmultic, 2006
* *Emerging Lotus* : Chinese traditional guzheng music, Philmultic, 2005
* *The soul of pipa, vol. 2* : Chinese classical Pipa Music: from the ancient to the recent, Philmultic, 2003
* *The soul of pipa, vol. 1* : Chinese Pipa Music from the classical tradition, Philmultic, Canada, 2001
* *Chinese Traditional Pipa Music* : Oliver Sudden Productions Inc, Canada/USA, 1997
### Muita
* *Along the Way - Duo pipa & violin* : Philmultic, 2010
* *Changes - Duo pipa & Guitar* : Philmultic, 2008
* *Le son de soie* : Accords-Croisés/Harmonia Mundi, Paris, 2006
* *Mei Hua - Fleur de prunier* : ATMA Classique, Canada, 2004
* *Arabic and Chinese music* : Liu Fang et Farhan Sabbagh, Philmultic, 2000
* *Musique chinoise* : Solo, duo, et avec orchestre de chambre, Philmultic, 1999

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Viralliset kotisivut 
*  Videoita
George Marshall (täsmennyssivu)

**George Marshall** voi tarkoittaa muun muassa seuraavia henkilöitä:

* George Marshall (1880–1959), yhdysvaltalainen kenraali
* George Marshall (1891–1975), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja
* George Frederick Leycester Marshall (1843–1934), brittiläinen kenraali ja lintutieteilijä
* George Preston Marshall (1896–1969), amerikkalaista jalkapalloa pelaavan Washington Redskins -seuran omistaja.
Tontut toverukset

**Tontut toverukset** on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1949. Elokuvan pohjana oli radiokuunnelmasarja *[[My Friend Irma]]*, ja sen päähenkilöinä olivat Irma Peterson ja Jane Stacy, joita esittivät Marie Wilson ja Diana Lynn, joka korvasi radiossa samaa roolia esittäneen Cathy Lewisin. Yleisön päähuomion saivat kuitenkin sivuosissa esiintyneet uudet näyttelijät Dean Martin ja Jerry Lewis, jotka esittivät laulaja Steve Lairdia ja yksinkertaista ravintolatarjoilija Seymouria. Elokuvan jatko-osassa *[[Tontut toverukset lännessä]]* elokuvan juoni keskittyikin enemmän heidän roolihahmojensa ympärille.

Elokuvassa Irma Petersonin poikaystävä Al, jota esittää John Lund, yrittää auttaa Steve Lairdia laulajanurallaan.

## Roolit

## Lähteet
20/20 (uutisohjelma)

**20/20** on yhdysvaltalaisen ABC:n uutismakasiiniohjelma, jota on esitetty vuodesta 1978 alkaen. Ohjelman nykyisenä juontajana on Elizabeth Vargas.

## Lähteet
Satakielipeukaloinen

**Satakielipeukaloinen** (*Microcerculus marginatus*) on Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava peukaloisiin kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Kooltaan satakielipeukaloinen on noin 11&nbsp;cm. Laji on päälaeltaan ja selästään yksivärisen tummanruskea. Siivissä ja lyhyehkössä pyrstössä ei ole raidoitusta. Vatsa on väriltään valkoinen ja alavatsa ja kyljet ovat ruskehtavat. Andeilla elävillä alalajeilla vatsassa on selkeitä tuhkanharmaita suomukuvioita. Satakielipeukaloinen muistuttaa ulkonäöltään marmoripeukaloista (*Microcerculus bambla*), joka eroaa kuitenkin leveän valkoisen siipijuovansa perusteella.

## Levinneisyys, elinympäristö ja elintavat
Keski-Amerikassa satakielipeukaloista tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Etelä-Amerikassa laji elää Andeilla Venezuelan, Kolumbia, Ecuadorin, itäisen Perun ja Pohjois-Bolivian alueella. Lisäksi lintua tavataan Amazonasin alueella Brasiliassa Amazonjoen eteläpuolella. Satakielipeukaloisen elinympäristöä ovat kosteiden metsien pohjakerrokset. Usein laji elää purojen ja jokien läheisyydessä.

Satakielipeukaloiset elävät yleensä yksinään eivätkä koskaan parvissa. Laji viettää piileskelevää elämää lähellä maata ja se kuullaan useammin kuin nähdään. Eri alueilla elävät linnut laulavat hyvin eri tavoin. Tämä on johtanut arveluihin, että kyseessä ei olisi ainoastaan yksi laji.

## Lähteet
Bardi (sävellys)

**Bardi**, op. 64, on Jean Sibeliuksen vuonna 1913 säveltämä sinfoninen runo.

Keväällä 1913 Sibelius alkoi suunnitella pienelle orkesterille karaktäärikappaletta, jonka nimeksi olisi tullut *Der Ritter und die Najade*. Hänen luonnoksistaan kehittyi kuitenkin lopulta sävelruno *Bardi*, jonka ensiversion säveltäjä johti Filharmonisen orkesterin konsertissa maaliskuun lopussa. Vastaanotto oli orkesterin keskinkertaisuudenkin vuoksi pidättyvä, ja Sibelius muokkasi teosta edelleen. Teoksesta piti tulla kaksiosainen fantasia tai jopa triptyykki, mutta Sibelius päätyi lopulta tekemään alkuperäisversiosta vielä suljetumman kokonaisuuden. 

Sibeliuksen mukaan teoksen otsikko viittaa runonlaulajaan muinaisskandinaavisessa hengessä, ei erityisesti Kalevalan hahmoon. Erik Tawaststjerna arvelee kuitenkin, että Runebergin samanniminen runo on innoittanut säveltäjää. Teoksessa on hyvin vähän teema-aineistoa. Sen orkestraatio on kamarimusiikillista ja harmonia täynnä jännitteitä. Harpulla on teoksessa solistinen osuus. Kappaleen yhtä aikaa juhlalliseen ja pelottavaan huipennukseen Sibeliusta innoitti muinaisskandinaavisen lurin sointi.

## Lähteet
Hemangiooma

**Hemangiooma** eli **verisuoni[[luomi]]** on verisuonirakenteista muodostuva hyvänlaatuinen ja tavallisesti harmiton kasvain, joka voi kehittyä esimerkiksi iholle, suolistoon tai maksaan. Kyseessä on vauvaiän yleisin kasvain. Pian syntymän jälkeen kehittyvät suuriksikin kasvavat hemangioomat häviävät yleensä kouluikään tultaessa. Kavernoottisesta hemangioomasta käytetään myös nimitystä mansikkaluomi.

## Katso myös
* Maksan hemangiooma

## Lähteet
Diddley bow

**Diddley bow** on afrikkalainen kielisoitin. Soitin on tavallisesti kotitekoinen ja yksikielinen, ja sitä soitetaan pullonkaulalla tai muilla vastaavilla slide-soittoon soveltuvilla apuvälineillä kuten esimerkiksi voiveitsellä.  Diddley bow tunnetaan lähinnä bluesmusiikista ja monet bluesartistit ovat aloittaneet lapsena juuri halvalla ja helposti rakennettavalla diddley bow'lla. Monien tunnettujen blueskappaleiden melodia soitetaan kitarallakin yhdellä kielellä, nimenomaan sen takia, että ne ovat saaneet alkunsa diddley bow'lla soitettuna. 

Tunnettu diddley bow'ta pääinstumenttinaan käyttänyt muusikko on mississippiläinen bluesmuusikko Lonnie Pitchford. 

Nykyajan muusikoista diddley bow'ta soittavat esimerkiksi Seasick Steve, One String Willie, One String Sam ja Velcro Lewis. Jack White rakentaa diddley bow'n elokuvan It Might Get Loud alussa. Seasick Steve äänitti tribuuttikappaleen nimeltä "Diddley Bow" omalla diddley bow'llaan vuoden 2009 albumille Man from Another Time. 

## Aiheesta muualla
*Kuva Diddley bowista
*Seasick Steve soittaa Diddley Bowilla
Geoff Muldaur

**Geoffrey Muldaur** (s. 1945 Pelham, New York) on yhdysvaltalainen folk-, blues- ja folk rock -kitaristi sekä laulaja. Geoff Muldaur on yksi useista Cambridgen ja Woodstockin bluesmusiikkipiireistä nousseista artisteista.

Vuonna 1963 vanhan folkmusiikin esittäjä Jim Kweskin kutsui Muldaurin yhtyeeseensä Jim Kweskin Jug Band. Muldaur levytti yhteen kanssa neljässä vuodessa viisi albumia ja meni naimisiin yhtyeen viulistin Maria D'Amaton kanssa. Yhtyeen hajottua pari muutti Woodstockiin, jonne oli kerääntynyt joukko merkittäviä folkmuusikoita mukaan lukien Bob Dylan, The Band ja Paul Butterfield. Parin avioliitto päättyi vuonna 1972.

1970-luvulta alkaen Muldaur on tehnyt ja tuottanut lukuisia blueslevyjä ja säveltänyt musiikkia lukuisiin elokuviin ja televisio-ohjelmiin. Tunnetuin hänen elokuvatöistään on Terry Gilliamin *[[Brazil – tämän hetken tuolla puolen|Brazil]]*-elokuvan (1985) soundtrack. Muldaur on myös voittanut elokuvamusiikistaan Emmy-palkinnon.

Muldaur on konsertoinut Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Saksassa ja Irlannissa ja esiintynyt muun muassa Carnegie Hallissa ja Kennedy Centerissä sekä useilla blues- ja folk-festivaaleilla.

## Levytyksiä
### Sooloalbumit
**Sleepy Man Blues* - Prestige
**Having a Wonderful Time* - Warner Bros/Reprise
**Motion* - Warner Bros/Reprise
**Blues Boy* - Flying Fish
**I Ain't Drunk* - Hannibal
**The Secret Handshake* - HighTone
**Password* - HighTone
**Beautiful Isle of Somewhere *- Tradition & Moderne, Germany
**Private Astronomy - A Vision of the Music of Bix Beiderbecke *- Deutsche Grammophon

### Maria Muldaurin kanssa
**Pottery Pie *- Warner Bros/Reprise
**Sweet Potatoes* - Warner Bros/Reprise

### Amos Garrettin kanssa
**Geoff Muldaur & [[Amos Garrett]] *- Flying Fish
**Live in Japan *- Yupiteru (Japan)

### Jim Kweskin Jug Bandissä
**Jim Kweskin & the Jug Band *- Vanguard
**Jug Band Music *- Vanguard
**See Reverse Side for Title *- Vanguard
**Garden of Joy *- Warner Bros.
**Jug Band Blues ([[Sippie Wallace]]n kanssa)* - Mountain Railroad
**Greatest Hits *- Vanguard

### Paul Butterfield's Better Daysin kanssa
**Better Days *- Warner Bros/Bearsville
**It All Comes Back *- Warner Bros/Bearsville

### Texas Sheiksin kanssa
**Geoff Muldaur and the Texas Sheiks *- Tradition & Moderne

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Official Geoff Muldaurin verkkosivut
Karin Hackl

**Karin Hackl** (s. 14. kesäkuuta 1989 Admont) on itävaltalainen alppihiihtäjä.

28. joulukuuta 2008 hän kisasi ensimmäistä kertaa Alppihiihdon maailmancupissa. Hackl on voittanut 3 Eurooppa-cupin suurpujottelukisaa. Nuorten MM-kisoissa Garmisch-Partenkirchenissä vuonna 2009 Hackl otti hopeaa superyhdistetyssä, pronssia suurpujottelussa, sekä oli 12. pujottelussa, 20. super-g:ssä ja 25. syöksylaskussa.

## Lähteet
Mitja Mežnar

**Mitja Mežnar** (s. 30. kesäkuuta 1988 Kranj, Jugoslavia) on slovenialainen mäkihyppääjä.

Mežnar hyppäsi vuosina 2005 ja 2007 kultaa voittaneessa Slovenian joukkueessa nuorten MM-kisoissa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli neljäs 2007.

Mäkihypyn maailmancupissa Mežnar kilpaili ensimmäisen kerran Engelbergissä vuonna 2007. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on tammikuulta 2011, kun hän oli Sapporon kisassa 16:s. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui suurmäen kilpailussa 29:nneksi ja oli mukana joukkuekilpailussa kahdeksanneksi sijoittuneessa Slovenian joukkueessa. MM-kilpailuihin hän on osallistunut Liberecissä 2009 ja Oslossa 2011. Joukkuekilpailussa hän on sijoittunut Liberecissä seitsemänneksi ja Oslossa kuudenneksi. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hänen paras MM-sijoituksensa on Liberecistä normaalimäen 31. sija.

## Lähteet
Lukáš Hlava

**Lukáš Hlava** (s. 10. syyskuuta 1984 Turnov) on tšekkiläinen mäkihyppääjä, joka edustaa Dukla Libereciä.

Mäkihypyn maailmancupissa Hlava kilpaili ensimmäisen kerran 11. tammikuuta 2003 Liberecissä sijoittuen 47:nneksi. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Vikersundin lentomäessä tammikuussa 2007 oltuaan 27:s. Hlavan paras sijoitus maailmancupissa on kolmas sija Lahdesta 4. maaliskuuta 2012. 

Hlava sijoittui Liberecin MM-kilpailuissa 2009 normaalimäessä 20:nneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli normaalimäessä 38:s ja joukkuekilpailussa seitsemäs. Lentomäen MM-kilpailuissa Vikersundissa 2012 hän sijoittui 16:nneksi.

Hlava lopetti uransa kauden 2018-2019 päätteeksi.

## Lähteet
Ylityökielto

**Ylityökielto** on ammatillisesti järjestäytyneiden työntekijöiden käyttämä työtaistelumuoto, jossa noudatetaan pelkästään säännöllistä työaikaa eikä yli- ja/tai lisätyötä tehdä. Ylityökiellolla pyritään vauhdittamaan neuvotteluja. Kielto annetaan usein keskitetysti koko toimialalle. Se on voimassa toistaiseksi ja koskee kiellon asettaneen liiton jäseniä.

Ylityö on aina vapaaehtoista, joten työnantajalla on velvollisuus pyytää työntekijöiltä suostumus ylityön tekemiseen. Jokaisella työntekijällä on lain mukaan oikeus kieltäytyä ylityön tekemisestä. Tässä suhteessa työsuhteen ehtoja ei rikota ja näin ollen myös muut kuin liiton jäsenet voivat halutessaan kieltäytyä ylitöistä ja tukea sopimuksen syntymistä.

Yleensä työtekijöiden ammattiliitto suosittaa ylityökiellollaan, että sen jäsenet eivät matkustaisi työasioissa säännöllisen työajan ulkopuolella. Tällä tavoitellaan painostustoimien tehokkuutta.

## Ylityökiellosta tiedottaminen
Ylityökiellon antamista eivät sido aika- tai ilmoittamismääräykset, joten se voidaan toimeenpanna nopealla aikataululla. On tavallista, että ammattiliitot ohjeistavat osastojaan, yhdistyksiään ja jäseniään, että työpaikoilla ei tule tehdä erillisiä paikallisia sopimuksia ylityökiellosta ilman liittojen suostumusta.

## Toiminta työpaikalla ylityökiellon aikana
Ylityökiellon aikana työskennellään normaalin työajan puitteissa - ainoastaan ylityöstä kieltäydytään. Henkilöstön edustajien rooli ylityökiellon aikana on esim.:

* tiedottaa ylityökiellosta ja neuvottelujen etenemisestä työyhteisössä,
* seurata, että ylityökieltoa noudatetaan ja
* tiedottaa liitossa järjestöasiantuntijalle tai lakimiehelle kaikista työpaikalla tapahtuvista asioista, niin neuvotteluiden etenemisestä kuin mahdollisista ylityökieltorikkomuksista.

## Työnantajan painostustoimenpiteet ylityöstä kieltäytymisen aikana
Toisinaan erityisesti toimihenkilöitä tai heidän luottamusmiehiään yritetään painostaa ylityökiellon rikkomiseen työtaistelutilanteessa tai eroamaan ammattiliitosta. Menettely on kuitenkin tuomittavaa rikoslain 47 luvun 3 §:n mukaan, sillä työntekijää ei saa asettaa epäedulliseen asemaan ammatillisen toiminnan takia. Työsuhteen aikana epäedulliseen asemaan asettaminen voi ilmetä esimerkiksi töiden tai työmenetelmien järjestelyissä, loma-ajankohtien määräämisessä tai uralla etenemiskehityksessä. Siten työntekijöitä ei ole esimerkiksi sallittua siirtää työtaistelutoimenpiteeseen osallistumisen perusteella huonompiin tehtäviin. Rangaistukseksi em. lain rikkomisesta on määrätty sakkoa tai vankeutta enintään kuusi kuukautta.

On mahdollista, että työtaistelutilanteessa työnantaja tai tämän edustaja estää toimillaan, esimerkiksi uhkaamalla irtisanomisella, toimihenkilöiden osallistumisen ja toiminnan paikallisyhdistyksessä. Tällainen tilanne voi tulla rangaistavaksi rikoslain 47 luvun 4 §:n työntekijöiden järjestäytymisvapauden loukkaamisena. Myös tällaisen teon yritys on rangaistava. Rangaistukseksi on säädetty sakkoa.

## Lähteet
*Ylityökielto, Tietoalan toimihenkilöt
*Rikoslaki , Finlex
Lugoj

**Lugoj** on Länsi-Romaniassa Timișjoen rannalla, Timișin piirikunnassa Baanaatin alueella sijaitseva kaupunki.

## Historiaa
Lugoj oli aikoinaan vahvasti linnoitettu ja nykyistä vaikutusvaltaisempi kaupunki. Elokuussa 1849 kaupungissa oli Unkarin vallankumoushallituksen viimeinen istuin, ja se toimi viimeisenä turvapaikkana Lajos Kossuthille ja useille muille vallankumousjohtajille ennen heidän pakoaan Ottomaanien valtakuntaan.

Nykyisin Lugoj on kuuluisa Dracula-näyttelijä Bela Lugosin kotikaupunkina. Lugosin oikea sukunimi oli Blasko, taiteilijanimi "Lugosi" on adjektiivi sanasta Lugos, joka on kaupungin unkarilainen nimi.

## Väestö

## Merkittäviä lugojlaisia

*Filaret Barbu, säveltäjä 
*Valeriu Braniște, julkaisija, poliitikko
*Caius Brediceanu, diplomaatti
*Coriolan Brediceanu, poliitikko ja journalisti 
*Tiberiu Brediceanu, säveltäjä 
*Aurel Ciupe, taidemaalari
*Georges Devereux, etnopsykologi
*Iosif Constantin Drăgan, liikemies ja kirjailija
*Traian Grozavescu, tenori 
*Elemér Jakabffy, poliitikko, tiedemies
*György Kurtág, säveltäjä
*Béla Lugosi, näyttelijä
*Lavinia Miloșovici, voimistelija
*Victor Neumann, historioitsija
*Dumitru Pirvulescu, painija
*Aurel Popovici, poliitikko
*Josef Posipal,  jalkapalloilija
*Ion Vidu, säveltäjä ja kuoronjohtaja 
*Camelia Voin, sopraano

## Ystävyyskaupunkeja

* Szekszárd
* Orléans
* Jena
* Assos-Lecheo
* Nisporeni
* Vršac
* Monopoli

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* www.primarialugoj.ro
* Lugojul - paikallinen tietosivu
Andreas Wank

**Andreas Wank** (s. 18. helmikuuta 1988 Halle) on saksalainen mäkihyppääjä.

Wank kilpaili Continental Cupissa ensimmäisen kerran elokuussa 2002. Hän on saavuttanut kuusi voittoa Continental Cupissa. Nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2008 Wank voitti kultaa normaalimäessä ja joukkuekilpailussa.

Mäkihypyn maailmancupissa Wank kilpaili ensimmäisen kerran Oberstdorfissa joulukuussa 2004. Hänellä on maailmancupissa kaksi palkintosijaa: hän oli Sapporon suurmäessä toinen 16. tammikuuta 2010 ja kolmas 2013.

Vancouverin olympialaisissa 2010 Wank oli mukana Saksan hopealle sijoittuneessa joukkueessa. Suurmäen kilpailussa hän oli 28:s. Wank oli mukana Saksan hopeajoukkueessa myös Vikersundin lentomäen MM-kilpailuissa 2012. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän kuului Saksan hopeajoukkueeseen joukkuemäessä sekä sijoittui normaalimäessä yhdeksänneksi ja suurmäessä 11:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli mukana Saksan kultaa voittaneessa joukkueessa ja sijoittui normaalimäessä kymmenenneksi.

Wank lopetti uransa mäkihyppääjänä keväällä 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Elävä kirjasto

**Elävä kirjasto** on tanskalaisen nuorisojärjestö Stop the Violencen vuonna 2000 Roskilde-festivaaleille luoma toiminnallinen menetelmä erilaisten ihmisten väliseen kohtaamiseen ja vuoropuheluun. 

Elävä kirjasto pyrkii edistämään erilaisten ihmisten välisen kohtaamisen ja vuoropuhelun kautta moninaisuutta, ihmisoikeuksia ja ihmisarvon kunnioittamista. Elävä kirjasto toimii kuten tavallinenkin kirjasto, paitsi että paperisten kirjojen sijaan elävästä kirjastosta lainataan oikeita ihmisiä keskustelua varten. Elävän kirjaston kirjat edustavat erilaisia vähemmistöjä ja muita ryhmiä, jotka kohtaavat syrjintää, ennakkoluuloja, stereotypioita ja rasismia.

Menetelmää on käytetty yhdenvertaisuus- ja monikulttuurisuustyössä esimerkiksi nuorisotyössä, järjestöissä, seurakunnissa, kirjastoissa ja kouluilla.

Suomessa elävän kirjaston järjestämiseen liittyviä tarpeita, kuten koulutuksia koordinoi Suomen Nuorisoyhteistyö – Allianssin Elävä kirjasto -erillishanke.

## Aiheesta muualla
* Kaikki erilaisia – kaikki samanarvoisia -kampanja: Elävä Kirjasto (arkistoitu versio)
Teatteriseurue Ursus

Kuva:Erika Luoto.
**Teatteriseurue Ursus** on helsinkiläinen ammattiteatteriryhmä, jonka intohimoja ovat visuaaliset ja absurdit esitykselliset maailmat. Seurueen esitysten elementtejä ovat teatterillinen leikki ja logiikka sekä niiden sekoittuminen. Omaleimaisella esittämisen tavalla Ursus haluaa sisällyttää esitystensä aiheisiin mm. aikakautemme mielettömyyttä ja tarjota tilaisuuden loikata maagiseen rinnakkaistodellisuuteen, jossa kaikki on mahdollista. Ursuksen jäsenet ovat helsinkiläisiä freelancereita ja kulttuurialan ammattilaisia.

## Jäsenet
* Eero Erkamo
* Tanja Heinänen
* Jani Hendriksson
* Pertti Huovinen
* Hanna Juvonen
* Arto Lindholm
* Erika Luoto
* Louna-Tuuli Luukka
* Sami Roikola
* Riikka Sarvimäki
* Heli Väätäinen

## Produktiot
* Perturbo (2013)
* Nenä (Galleria ,Forum Box 2013)
* Tyranni (Taiteen Vaihtolava 2011)
* UrsusFest 2011 (Tanssiteatteri Hurjaruuth 2011)
* Suomen kesä ja demonit (Teatteri Universum 2010)
* .dracula (Ursus-off-produktio) (Metropolia-teatteri 2010)
* Hellzapoppin (Höyhentämö 2009)
* Horros-iltamat (Taiteen Vaihtolava 2008)
* Nauruihminen (Stadia 2008)

## Aiheesta muualla
*Seurueen sivusto 
*Skenet.fi
Nestori Veikkola

**Nestori Veikkola** (7. maaliskuuta 1884 Karjalohja – 20. lokakuuta 1961 Lohja) oli suomalainen näytelmäkirjailija.

## Näytelmiä
* *Leipä : 1-näytöksinen näytelmä kovilta ajoilta*. Kansanvallan näytelmistö n:o 30.   Helsinki 1935
* *Hairahdusko* : 1-näytöksinen näytelmä.       Pienviljelijäin liitto, Helsinki 1938
* *Lohjan työväenyhdistys r.y. 1905-1955*.    Lohjan työväenyhdistys, Lohja 1955

## Lähteet
*
The Way You Look Tonight

”**The Way You Look Tonight**” on Jerome Kernin säveltämä ja Dorothy Fieldsin sanoittama laulu vuoden 1936 Hollywood-musikaalista *[[Hääkarkuri]]* (). Elokuvassa sen lauloi Fred Astaire Ginger Rogersille. Kappale voitti vuoden 1936 parhaan laulun Oscar-palkinnon.

Astaire otti kaiken hyödyn irti *Hääkarkurin* suosiosta ja levytti suurimman osan elokuvan kappaleista sen ilmestyttyä. Laulajan taustaorkesterina toimi säveltäjä ja kapellimestari Johnny Greenin orkesteri. ”The Way You Look Tonight” pysyi listaykkösenä kuusi viikkoa, ja myöhemmin sekä ”Pick Yourself Up” että ”A Fine Romance” samasta musikaalista nousivat vuorollaan listojen kärkeen.

Laulusta on tullut pop- ja jazzstandardi. Jazzartisteista kappaleen ovat levyttäneet muun muassa Billie Holiday Teddy Wilsonin orkesterin kanssa vuonna 1936, Benny Goodmanin orkesteri laulaja Peggy Leen kanssa vuonna 1942 sekä Art Blakeyn Jazz Messengers -yhtye vuonna 1954.

Kern kirjoitti ”The Way You Look Tonightin” ja ”A Fine Romancen” melodiat kontrapunktiin. Ne kuullaan yhtä aikaa elokuvan loppukohtauksessa, Astairen laulaessa jälkimmäistä kappaletta ja Rogersin edellistä. Tämä on ainoa kerta kun Astaire ja Rogers, jotka tekivät kymmenen elokuvaa yhdessä, laulavat kontrapunktissa. Elokuvan musiikki oli kokonaisuudessaan Kernin ja Fieldsin kirjoittama, ja kappaleet sisälsivät useita ristiviittauksia toisiinsa niin melodiassa kuin sanoissakin.

## Lähteet
Werowocomoco

**Werowocomoco** oli Virginiassa sijainnut powhatan-intiaanien kylä ja heidän poliitinen keskuksensa 1500–1600-luvuilla. Ensimmäiset kirjalliset lähteet kylästä ovat vuodelta 1608 peräisin olevia tekstejä, jotka kirjoittivat alueelle tulleet englantilaiset siirtolaiset. Näiden tekstien mukaan kylä sijaitsi Yorkjoen rannalla melko lähellä englantilaisten Jamestownin siirtokuntaa.

## Historia
Werowocomocon historiasta ennen siirtolaisten tuloa ei tiedetä paljoa. Sen mahdollisesta sijaintipaikasta Gloucesterin piirikunnasta on merkkejä asutuksesta jo 1200-luvulta ja sinne ilmestyi selviä merkkejä tiheämmästä asutuksesta 1400-luvulla. Werowocomoco toimi powhatanien liittouman perustajan Wahunsunacockin keskuksena jo ennen siirtolaisten tuloa. Powhatanit kutsuivat hallitsemiaan alueitaan nimellä Tsenacommacah. Werowocomocon nimi tulee luultavasti powhatanin kielen sanasta *werowans*, joka tarkoittaa päällikköä, ja sanasta *komakah*, joka tarkoittaa asutusta.

Englantilaiset siirtolaiset rakennuttivat Werowocomocoon saksalaistyylisen talon osana vaihtokauppaa, jossa powhatanit antoivat ruokaa ankaran talven aiheuttamasta nälänhädästä kärsivälle Jamestownin siirtokunnalle. Kun englantilaisten oli tarkoitus lähteä hakemaan ruoka Werowocomocosta 29. joulukuuta 1608, he päättivät John Smithin johtamina varastaa ne. Smith saapui paikalle 12. tammikuuta, ja hänen onnistui yllättää powhatanit ja varastaa ruoka. Pian tapahtuman jälkeen päällikkö Wahunsunacock siirsi keskuksensa Werowocomocosta kylään nimeltä *Orapakes* ja sieltä myöhemmin edelleen *Matchutiin*. Wahunsunacockin kuoltua 1618 hänen seuraajansa Opechancanough piti omana keskuksenaan Matchutin lähellä ollutta *Youghtanundia*.

## Sijainti
Powhatanien hylättyä Werowocomocon tieto sen sijainnista unohtui. Werowocomocon uskottiin pitkään sijainneen paikalla, jolta oli löydetty savupiipun raunio, jonka uskottiin olleen peräisin englantilaisten Werowocomocoon rakennuttamasta talosta. Raunion läheltä ei kuitenkaan löydetty merkkejä muusta asutuksesta. Vuonna 2002 löydettiin Gloucesterin piirikunnasta merkkejä intiaanien asutuksesta ja englantilaisperäisiä tavaroita. Tämän paikan uskotaan olleen historiallinen Werowocomoco.

## Lähteet
Mannerten pallonpuolisko

**Mannerten pallonpuolisko** on maapallolla se pallonpuolisko eli isoympyrän rajoittama alue, jossa mannerten osuus pallonpuoliskon kokonaispinta-alasta on suurin. Mannerten pallonpuoliskon keskipiste sijaitsee Ranskassa lähellä Nantesin kaupunkia Loiren suulla, kohdassa 47° 13′ pohjoista leveyttä ja 1° 32′ läntistä pituutta Greenwichistä. Toista puolta maapallon pinnasta kutsutaan merten pallonpuoliskoksi.

Mannerten pallonpuoliskolla on seitsemän kahdeksasosaa maapallon maapinta-alasta. Siellä sijaitsevat Eurooppa, Afrikka ja Pohjois-Amerikka kokonaisuudessaan sekä suurin osa Aasiaa ja Etelä-Amerikkaa. Silti mannerten pallonpuoliskollakin merta on enemmän kuin puolet eli 53 %. Siellä olevat merialueet käsittävät Pohjoisen jäämeren kokonaisuudessaan, suurimman osan Atlantin valtamerestä sivumerineen sekä osia Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä.

## Lähteet
Simo Suoniemi

**Simo Olavi Suoniemi** (s. 27. maaliskuuta 1952 Vaasa) on suomalainen taidegraafikko ja taidemaalari.

Suoniemi opiskeli Helsingin yliopistossa 1972–1976 pääaineenaan taidehistoria sekä teki lisäopintoja piirustuslaitoksella ja Taideteollisessa korkeakoulussa.

Taiteilija Suoniemellä on ollut esillä maalauksia ja grafiikkaa vuodesta 1972 lähtien sekä Suomessa että ulkomailla, yksityis- ja ryhmänäyttelyissä. Lisäksi Simo Suoniemi on tehnyt kirjankuvituksia, Ex Libriksiä ja grafiikan vedostustöitä.

Simo Suoniemi on jäsenenä Suomen Taidegraafikoiden liitossa, missä hän on toiminut varapuheenjohtajana ja hallituksen jäsenenä, sekä Kiila ry:ssä ja Taidegrafiikan kannatusyhdistyksessä.

Suoniemi oli vuosina 1978–1988 naimisissa taidehistorioitsija Marja Sakarin kanssa.

## Lähteet
* 

## Viitteet
Thousand Islands

**Thousand Islands** on matkailijoiden suosima, luonnonkaunis saariryhmä, joka sijaitsee Ontariojärven ja Saint Lawrencen joen yhtymäkohdassa Yhdysvaltojen ja Kanadan rajalla. Saaret muodostavat joen alkupäähän 80 kilometrin mittaisen ketjun, joka ulottuu Yhdysvaltojen puolella Cape Vincentistä Ogdensburgiin ja Kanadan puolella Kingstonista Cornwalliin. Saint Lawrence on Ontariojärven reunalla vielä 25&nbsp;kilometriä leveä mutta kapenee 8&nbsp;kilometrin levyiseksi Thousand Islandsin päätepisteessä koillisessa. Toisin kuin saariryhmän nimestä voisi päätellä, siihen kuuluu kaikkiaan yli 1&nbsp;800 saarta – lukema sisältää kaikki joen pinnan yläpuolelle pysyvästi jäävät maa-alueet, joilla kasvaa vähintään kaksi puuta.

Thousand Islandsin ensimmäisiä asukkaita olivat irokeesit, jotka kutsuivat sitä *Manatoanaksi* eli 'Suuren Hengen puutarhaksi'. Nykyinen nimi esiintyi ensimmäisen kerran Jean Desbayes’n piirtämässä kartassa vuodelta 1687, jossa saarille oli annettu ranskankielinen nimi *Les Milles Iles* eli ’tuhat saarta’.

Thousand Islandsissa käytiin useita vuoden 1812 sodan ratkaisevista taisteluista. 1870-luvulla joella alkoi risteillä höyrylaivoja ja saarille rakennettiin suuria, ylellisiä hotelleja ja varakkaiden ihmisten kesäasuntoja. Seutu on edelleen suosittu matkailukohde, joka houkuttelee etenkin veneilijöitä ja urheilukalastajia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Merten pallonpuolisko

**Merten pallonpuolisko** on maapallolla se pallonpuolisko eli isoympyrän rajoittama alue, jossa merten osuus pallonpuoliskon kokonaispinta-alasta on suurin. Merten pallonpuoliskon keskipiste sijaitsee Tyynenmeren lounaisosassa lähellä Uuden-Seelannin Bountysaaria, kohdassa 47° 13′ eteläistä leveyttä ja 178° 28′ itäistä pituutta Greenwichistä. Toinen puoli maapallon pintaa on mannerten pallonpuolisko.

Merten pallonpuoliskolla on vain yksi kahdeksasosa maapallon maapinta-alasta, ja sen pinta-alasta yli 90 % on merta. Siellä sijaitsevat kuitenkin Australia ja Etelämanner kokonaisuudessaan sekä Etelä-Amerikan eteläisin osa ja sekä Aasiasta pääosa Indonesian saaristoa. Valtameristä sijaitsevat merten pallonpuoliskolla Eteläinen jäämeri kokonaisuudessaan, suurin osa Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä sekä Atlantin eteläisin osa. 

## Lähteet
Raino Puottula

**Raino Puottula** (27. maaliskuuta 1930 Turku – 17. lokakuuta 2011) oli naantalilainen päätoimittaja ja kotiseutuneuvoksen arvonimellä palkittu kotiseutuhistorioitsija. Hän teki pitkän uran toimittajana sekä päätoimittajana naantalilaisissa paikallislehdissä.

Puottulan perhe muutti Turusta Naantaliin Rainon ollessa kolmevuotias. Puottula voitti 17-vuotiaiden Suomen mestaruuden korkeushypyssä vuonna 1947, ja myöhemmin urheilumiehenä perusti oman vuosina 1955–1960 julkaistun *Hiilimurska*-urheilulehden. Toimittajana *[[Uutis-Valjakko|Uutis-Valjakko]]*-paikallislehdessä vuosina 1963–1965 ja toimitussihteerinä 1966–1975. *Naantalin lehti* -paikallislehden toimittajana lyhyen aikaa vuonna 1965. *[[Rannikkoseutu]]*-paikallislehden päätoimittajana Puottula toimi vuosina 1975–1987 ja kirjoitti myös pakinoita lehteen. Puotula ei osallistunut paikalliseen puoluepolitiikkaan.

Puottula tunnetaan Naantalissa kotiseutuhistorioitsijana, Naantalin tuntijana, ja hän onkin lahjoittanut Naantalin museolle huomattavasta yksityisestä arkistostaan valokuvia ja lähdearkistonsa osia. Puottula oli palauttamassa Naantaliin Tuhkamarkkinaperinnettä. Puottula on kirjoittanut useita Naantalin paikallishistoriaa käsitteleviä kirjoja. Lisäksi Pouttula on kirjoittanut useita historiikkeja, kuten Naantalin Löylyn, Naantalin kylpylän ja Naantalin sähkölaitoksen.

Puottula asui vaimonsa kanssa Naantalin Kuparivuorella yli 57 vuotta. Heillä on kaksi tytärtä. Suomen tasavallan presidentti Tarja Halonen myönsi Puottulalle 27. marraskuuta 2009 kotiseutuneuvoksen arvon. Puottula valittiin Naantalissa vuoden 1995 Unikeoksi.

## Kirjat
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
HMS Acute

**HMS Acute** on ollut kolmen Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.

* HMS Acute (1797), 12-tykkinen tykkipursi (ex- *Gunboat No 6*)
* HMS Acute (1804), 12-tykkinen tykkipriki
* HMS Acute (J106), Algerine-luokan miinanraivaaja
Ilmari Järvenpää

**Ilmari Järvenpää** (s. 26. maaliskuuta 1996) on suomalainen näyttelijä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*