open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ota tai jätä (kappale)

**Ota tai jätä** on Rauno Lehtisen säveltämä ja Sauvo Puhtilan nimimerkillä Timjami sanoittama kappale, jonka sanat alkavat ”Tuijotusta absinttiin, kai äsken riideltiin...”. Tamara Lund osallistui sillä Suomen euroviisukarsintaan vuonna 1965.  Se ei päässyt finaaliin, mutta menestyi Nacke Johanssonin sovittamana singlejulkaisuna varsin hyvin, kääntöpuolellaan niin ikään Lehtisen säveltämä ”Miller-tango”. Kappaleen ”Ota tai jätä” levytti vuonna 1965 myös Carola, ja tämän singlen kääntöpuolella on Lasse Mårtensonin ja Sauvo Puhtilan kappale ”Mä tahdon pojan”.

## Lähteet
USS Roanoke

**USS Roanoke** voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
**USS Roanake*, 7-tykkinen kuunari
*USS Roanoke (1855), potkurifregatti
*USS Roanoke (ID-1695), miinalaiva ex -*El Dia*
*USS Roanoke (PF-93), Tacoma-luokan fregatti
*USS Roanoke (CL-114), Fargo-luokan kevyt risteilijä
*USS Roanoke (CL-145), Worcester-luokan kevyt risteilijä
*USNS Roanoke (T-AOR-155), tankkeri
*USS Roanoke (AOR-7), Wichita-luokan tankkeri.
Miller-tango

**Miller-tango** on Rauno Lehtisen säveltämä ja Sauvo Puhtilan nimimerkillä Timjami sanoittama tangokappale, joka alkaa sanoin ”Kuin hiipien soi sävel onnellinen tuon Miller-tangomme eilisiltaisen...”.

”Miller-tango” oli aluksi instrumentaalisävellys, jonka levytti ensimmäisenä Ronnie Kranckin orkesteri vuonna 1964. Se sai nimensä Glenn Millerin tyylisestä sovituksestaan, mutta Sauvo Puhtila mainitsee kappaleen nimen myös sen sanoituksen alussa. Lauletun version levytti ensimmäisenä Tamara Lund vuonna 1965, ja singlen kääntöpuolella oli Lehtisen ”Ota tai jätä”. ”Miller-tangon” ovat levyttäneet myös muun muassa Sauli Lehtonen (1994) ja Eino Grön (1995). Instrumentaaliversioita ovat Ronnie Kranckin lisäksi tehneet Esa Katajavuori (1973), Esko Könönen (1976) ja säveltäjä Lehtinen itse (1976).

## Lähteet
Srul Irving Glick

**Srul Irving** (s. *Israel*) **Glick** (8. syyskuuta 1934 Toronto – 17. huhtikuuta 2002 Toronto) oli kanadalainen säveltäjä. Hänen venäjänjuutalainen isänsä David muutti Kanadaan, asettui Torontoon vuonna 1924 ja työskenteli useissa kaupungin synagogista. Hänen veljensä Norman on klarinetisti. 

Glick opiskeli sävellystä Toronton yliopistossa. Muualla häntä opettivat myös Darius Milhaud, Louis Saguer ja Max Deutsch. Hän toimi useiden vuosikymmenten ajan CBC:n tuottajana. Hänestä tuli musiikin teorian ja sävellyksen opettaja, joka myös toimi muun muassa Beth Tikvah -synagogan kuoronjohtajana ja nimikkosäveltäjänä. Hänen varhaiselle sävellystuotannolleen leimallista on emotionaalinen lyyrisyys, joka säilyy myös 1970-luvun alussa omaksuttua aiempaa modernimpaa sävelkieltä ilmentävissä teoksissa. Ajoittain hän hyödynsi jazzvaikutteita. Erityisen maineikkaaksi Glick tuli kuoromusiikin säveltäjänä. Hän sai useita palkintoja ja tunnustuksia, kuten Kenraalikuvernöörin mitalin (1993) ja Kanadan ritarikunnan jäsenyyden (1994).

Glick meni naimisiin pianisti Dorothy Sandler Glickin ja sittemmin Sara Wunchin kanssa.

## Lähteet
Chrístos Sartzetákis

**Chrístos Sartzetákis** (, 6. huhtikuuta 1929 Thessaloniki, Kreikka – 3. helmikuuta 2022 Ateena, Kreikka) oli kreikkalainen juristi ja poliitikko, joka toimi Kreikan presidenttinä 29. maaliskuuta 1985 – 4. toukokuuta 1990.

## Elämä ja ura

Sartzetákis syntyi Thessalonikissa Kreikan Makedoniassa. Hän opiskeli oikeustiedettä Thessalonikin Aristoteles-yliopistossa ja jatkoi opintojaan Pariisissa. Sartzetákis toimi tuomarina vuodesta 1955. Hän nousi julkisuuteen vuonna 1963 vasemmistopoliitikko Grigóris Lamprákiksen salamurhan oikeuskäsittelyn yhteydessä. Vuoden 1967 sotilasvallankaappauksen jälkeen hänet erotettiin tuomarinvirasta vuonna 1968, vangittiin ilman oikeudenkäyntiä ja kidutettiin. Juntan kaaduttua vuonna 1974 hän sai palata virkaansa.

Sartzetákis valittiin presidentiksi 29. maaliskuuta 1985 sen jälkeen, kun edeltäjä Konstantínos Karamanlís oli eronnut protestina suunnitelmille presidentin valtaoikeuksien vähentämisestä. Väliaikana virkaatekevänä presidenttinä toimi Ioánnis Alevrás. Sartzetákis oli poliitikkona sitoutumaton. Karamanlís toimi uudelleen presidenttinä Sartzetákiksen jälkeen.

Sartzetákis oli naimisissa Éfi Sartzetákin (o.s. Argyríou) kanssa, ja heillä oli yksi tytär. Sartzetákis julkaisi useita teoksia oikeustieteen ja politiikan alalta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Χρήστος Α. Σαρτζετάκης. Sartzetákiksen kotisivut.
Adi Hütter

**Adolf ”Adi" Hütter** (s. 11. helmikuuta 1970 Hohenems) on itävaltalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. 

## Ura pelaajana

Hütter aloitti pelaajauransa SC Rheindorf Altachin junioriorganisaatiossa ja pelasi kauden 1988/89 seuran edustusjoukkueessa. Vuonna 1989 Hütter siirtyi Grazeriin, jossa pääsi pelaavaan kokoonpanoon. Hütter edusti Grazerin lisäksi LASK Linziä, kunnes palasi SCR Altachin kautta takaisin Grazeriin kaudeksi 1992/93. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Austria Salzburgiin, jossa pelasi seuraavien seitsemän kauden aikana yli 200 Itävallan Bundesliigan ottelua ja voitti kolme liigamestaruutta. Debyyttikaudellaan hän oli myös mukana UEFA Cupin finaalissa, jossa Salzburg hävisi Internazionalelle yhteismaalein 2–0.

Hütter jätti Salzburgin kauden 1999/2000 jälkeen ja edusti vielä Grazeria ja Kapfenbergeriä, kunnes palasi Salzburgin organisaatioon. Hän pelasi uransa kaksi viimeistä kautta Red Bull Salzburgin reservijoukkueessa ja lopetti uransa vuonna 2007.

## Ura valmentajana

Hütterin valmennusura alkoi Red Bull Salzburgissa reservijoukkueen valmennustiimissä ensin apulaisvalmentajana ja kaudella 2008/09 päävalmentajana. Kesällä 2009 hän siirtyi SC Rheindorf Altachin päävalmentajaksi. Joukkue taisteli Hütterin alaisuudessa noususta takaisin Itävallan Bundesliigaan sijoittuen kaudella 2009/10 kolmanneksi ja kaudella 2010/11 toiseksi. Kaudella 2011/12 joukkue oli jälleen kärkitaistelussa mukana, kunnes Hütter sai potkut tehtävistään huhtikuun alussa 2012.

Kesällä 2012 Hütterin ura jatkui SV Grödigin päävalmentajana. Joukkue voitti hänen alaisuudessaan Erste Ligan mestaruuden kaudella 2012/13 ja nousi pääsarjaan. Pääsarjakausi sujui erinomaisesti ja joukkue selvitti Hütterin johdolla tiensä Eurooppa-liigan karsintoihin kaudeksi 2014/!5. Hütterin johdolla Young Boys pelasi Eurooppa-liigan lohkovaiheessa kahteen otteeseen. Kaudella 2017/18 Hütter luotsasi Young Boysin kahden kakkossijan jälkeen Sveitsin liigamestariksi 32 vuoden tauon jälkeen ja päätti FC Baselin kahdeksan mestaruuden putken. Menestyskauden jälkeen Hütter jätti Young Boysin ja siirtyi Saksan Bundesliigan Eintracht Frankfurtin päävalmentajaksi. Kauden 2020/21 jälkeen Hütter siirtyi Borussia Mönchengladbachin päävalmentajaksi. Seura ja Hütter purkivat sopimuksensa kauden jälkeen. 

## Saavutukset
### Pelaajana
* Itävallan mestaruus (3): 1994, 1995, 1997
* Itävallan Cup: 2002
* Itävallan Supercup (3): 1994, 1995, 1997

### Valmentajana
* Itävallan mestaruus: 2015
* Itävallan Cup: 2015
* Sveitsin mestaruus: 2018
* Erste Liga: 2013

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mikael Jantunen

**Mikael Jantunen** (s. 20. huhtikuuta 2000 Helsinki) on suomalainen koripalloilija. Hän on pelannut vuodesta 2021 lähtien ulkomailla Belgiassa, Italiassa, Ranskassa ja Turkissa. Hän on pelannut Suomen A-maajoukkueessa vuodesta 2018.

## Ura
### Seurajoukkueet

Lapsena aluksi jalkapalloa pelannut Jantunen huomasi olevansa joukkueessaan poikkeuksellisen pitkä ja alkoi 11-vuotiaana pelata koripalloa. Wartti Basketin kasvatti Jantunen pelasi vuodet 2014–2016 kasvattajaseuransa joukkueessa B-poikien SM-sarjaa. Ensimmäisellä kaudellaan hän saavutti ikäluokan SM-pronssia, ja jälkimmäisellä kaudellaan hän teki sarjan kärkikeskiarvoja muun muassa levypalloissa. Vuosina 2016–2019 Jantunen pelasi HBA-Märskyssä miesten I-divisioona A:ta. Vuosina 2019–2021 hän pelasi yhdysvaltalaisessa Utahin yliopistossa.

Huhtikuussa 2021 Jantunen ilmoitti keskeyttävänsä yliopistouransa ja siirtyvänsä ammattilaiseksi. Heinäkuussa 2021 hän valitsi muutamasta joukkuevaihtoehdosta ja teki yksivuotisen sopimuksen Belgian pääsarjassa ja Mestarien liigassa pelanneen BC Oostenden kanssa. Hän voitti vuonna 2022 Belgian liigamestaruuden. Ranskalaisessa Paris Basketballissa Jantunen voitti Eurocupin vuponna 2024 ja Ranskan liigamestaruuden vuonna 2025.

### Maajoukkue

Jantunen on pelannut kymmeniä nuorten maaotteluita. Hän kuului Suomen turnauskokoonpanoihin vuoden 2016 U17-MM-kilpailuissa, U16-EM-kilpailuissa 2016 ja U18-EM-kilpailuissa 2017. Suomen miesten maajoukkueessa Jantunen debytoi Viroa vastaan 21. kesäkuuta 2018 tehden neljä pistettä. Elokuussa hän teki miesten maajoukkueuransa ensimmäisen tupla-tuplan.

Jantunen on edustanut Suomea EM-kilpailuissa 2022, MM-kilpailuissa 2023 ja EM-kilpailuissa 2025.

## Pelityyli ja ominaisuudet

Jantunen on varsinkin laitahyökkääjäksi erinomainen hyökkäyslevypallojen ottaja. Hänen sylivälinsä on 206–207 senttimetriä. Jantunen pystyy pelaamaan sekä ison että pienen laitahyökkääjän pelipaikalla. Hän on kertonut kehittävänsä kaukoheittojensa tarkkuutta. Jantusen peliälyä, muun muassa sijoittumista kentällä, on arvostettu.

## Lähteet
* Mikael Jantunen Suomen Koripalloliitto
* Maajoukkuetilastot Suomen Koripalloliitto

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Mikael Jantunen basketball profile eurobasket.com
Konstantínos Tsátsos

**Konstantínos Tsátsos** (, 1. heinäkuuta 1899 Ateena, Kreikka – 8. lokakuuta 1987 Ateena, Kreikka) oli kreikkalainen oikeustieteilijä ja poliitikko, joka toimi Kreikan presidenttinä 19. heinäkuuta 1975 – 15. toukokuuta 1980.

## Elämä ja ura

Tsátsos syntyi Ateenassa ja siellä oli hänen Kreikan-kotinsa koko hänen elämänsä ajan. Hän opiskeli oikeustiedettä Ateenan yliopistossa. Opintojensa yhteydessä hän perehtyi myös klassiseen kreikkaan ja latinaan sekä nykykreikan kirjallisuuteen. Tsátsos julkaisi runoja ja näytelmiä salanimellä *Ývos Delfós* (Ύβος Δελφός) eli *Yves Delfos*.

Tsátsos toimi ensimmäisen maailmansodan jälkeen diplomaattina Pariisissa ja osallistui Sèvresin rauhansopimuksen neuvotteluihin. Hän suoritti jatko-opintoja Heidelbergin yliopistossa ja palasi tämän jälkeen Ateenaan. Tsátsos väitteli vuonna 1929 ja vuonna 1932 hänestä tuli Ateenan yliopiston oikeustieteen professori. Ioánnis Metaxáksen diktatuurin aikana vuonna 1941 hänet pidätettiin ja erotettiin, ja vuonna 1944 hän lähti maanpakoon Lähi-itään.

Tsátsos palasi Kreikkaan vuonna 1945, aluksi yliopistolle ja myöhemmin Liberaalipuolueen tehtäviin. Hän toimi sisäministerinä vuodesta 1945, ja vuonna 1949 hänestä tehtiin opetusministeri. Hän toimi myös varaministerinä Sofoklís Venizéloksen hallituksessa vuonna 1951. Vuonna 1956 hän liittyi vastaperustettuun Ethnikí Rizospastikí Énosis (ERE) -puolueeseen ja tuli valituksi Kreikan parlamenttiin. Hän toimi ministerinä Konstantínos Karamanlísin hallituksissa 1961 ja 1963 sekä oikeusministerinä Panagiótis Kanellópouloksen hallituksessa 1967.

Vuonna 1974 siviilihallintoon siirtymisen aikaan Tsátsos siirtyi Uusi demokratia -puolueeseen. Hänestä tuli ensin kansanedustaja ja kulttuuriministeri. Parlamentti valitsi Tsátsoksen presidentiksi 20. kesäkuuta 1975. Hän sai tuolloin 210 ääntä läsnä olleesta 295:stä. Tsátsos toimi presidenttinä vuoteen 1980.

Tsátsoksen puoliso oli Ioánna Tsátsou (o.s. Seferiádou), ja heillä oli kaksi tytärtä. Tsátsos julkaisi monia tutkimusartikkeleita sekä oikeustieteellisiä ja filosofisia teoksia. Vuonna 1961 hänet valittiin Ateenan akatemiaan, ja myöhemmin hänestä tuli ensin sen varapuheenjohtaja ja sitten puheenjohtaja. Hän oli jäsen myös monien muiden maiden akatemioissa, muun muassa Ranskan akatemiassa, sekä Sorbonnen yliopiston kunniatohtori.

## Lähteet
Heorhi Žylin

**Heorhi Semenovytš Žylin** (, , 18. elokuuta 1925 Kiova, Ukrainan SNT – 12. syyskuuta 1997 Kiova, Ukraina) oli Neuvostoliittoa edustanut soutaja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.

Žilin voitti pariairokaksikossa olympiahopeaa Helsingissä 1952 ja perämiehellisessä kaksikossa olympiapronssia Melbournessa 1956. Hän saavutti myös EM-mitaleja.

## Lähteet
* Heorhiy Zhylin Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Slava Amiragov

**Slava Lvovitš Amiragov** (, 24. maaliskuuta 1926 Minsk, Valko-Venäjän SNT – 3. syyskuuta 1990) oli Neuvostoliittoa edustanut soutaja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.

Amiragov saavutti kahdeksikossa olympiahopeaa Helsingissä 1952. Hän kilpaili myös Melbournessa 1956. Hän saavutti myös Euroopan mestaruuksia.

## Lähteet
* Slava Amiragov Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Klotiatsepaami

**Klotiatsepaami** (myydään tuotenimillä **Clozan**, **Distensan**, **Trecalmo**, **Rize**, **Rizen** ja **Veratran**) on tienodiatsepiinijohdannainen lääkeaine, joka on bentsodiatsepiinijohdannainen. Klotiatsepaamimolekyyli eroaa bentsodiatsepiineista siten että sen bentseenirengas on korvattu tiopeenirenkaalla.

Klotiatsepaamilla on ahdistusta poistavia, lihaksia rentouttava, kouristuksia ehkäisevä ja sedatiivinen vaikutus.

2-vaiheen NREM-univaihe korostuu huomattavasti klotiatsepaamilääkitystä käytettäessä.

## Käyttö
Klotiatsepaamin on todettu olevan voimakkaasti ahdistusta poistava lääke lyhytaikaisessa käytössä. Ranskassa ja Japanissa sitä käytetään myös esilääkityksenä pienten leikkausten yhteydessä. Näissä maissa kyseistä lääkettä markkinoidaan tuotenimilla **Veratran** ja **Rize**.

Sen yleisimmät haittavaikutukset ovat sekavuus ja väsymys, ja myös lääkitysperäistä hepatiittia on raportoitu. Kyseistä lääkettä on myös käytetty väärin.

Klotiatsepaami ei ole Suomessa kaupan.

## Lähteet
Faídon Gkizíkis

**Faídon Gkizíkis** ( [ˈfeðon ɟiˈzicis], 16. kesäkuuta 1917 – 27. heinäkuuta 1999) oli kreikkalainen kenraali, joka toimi Kreikan presidenttinä sotilasjuntan aikana vuosina 1973–1974. Hänen presidenttikautensa valmisteli maata siviilihallintoon paluuseen.

Gkizíkis opiskeli sotilasakatemiassa, ja osallistui Italian–Kreikan sotaan Albanian rintamalla vuonna 1940, ja sisällissotaan hallituksen joukoissa. Hän jatkoi sotilasakatemiaan ja omaksui siellä pelon kommunistien vallankaappauksesta. Hän ei kuulunut alkuperäiseen vallankumouskolmikkoon joka kaappasi vallan vuonna 1967. Kun prikaatinkenraali Dimítrios Ioannídis syrjäytti Geórgios Papadópouloksen presidentin virasta, hän nimitti tilalle suhteellisen tuntemattoman Gkizíkiksen. Oli selvää, että todellinen valta olisi Ioannídiksella.

Ioannídiksen järjestettyä Kyproksen sotilasvallankaappauksen vuonna 1974 ja turkkilaisten hyökättyä saarelle Kreikan piti siirtyä siviilivaltaan. Gkizíkiksen toiminta johti Ioannídiksen vallan menettämiseen. Gkizíkis jatkoi presidenttinä 18. joulukuuta 1974 asti.

## Lähteet
Randolph Peters

**Randolph Peters** (s. 28. joulukuuta 1959 Winnipeg) on kanadalainen säveltäjä ja pianisti. Hän aloitti pianonsoiton opiskelun 5-vuotiaana ja opiskeli musiikin lisäksi myös Manitoban yliopistossa fysiikkaa sekä teologiaa. Hän jatkoi samalla musiikin opiskelua ja pääsi Indianan yliopiston suorittamaan sävellyksessä maisterin ja tohtorin tutkinnot. Hänen opettajanaan Indianassa oli pääasiassa John Eaton. Vuonna 1986 Peters matkusti Intiaan, Nepaliin, Bangladeshiin, Egyptiin ja Gaboniin äänittämään paikallista musiikkia. Hän palasi Kanadaan vuonna 1987.

Peters voitti vuonna 1989 Music Inter Alia -sävellyskilpailun teoksellaan *Analogia*, joka oli myös edennyt finaaliin CBC:n nuorten säveltäjien kilpailussa 1984. Hänen muuhun tuotantoonsa kuuluu muun muassa orkesteriteos *Free Fall* ja ensimmäinen ooppera *Nosferatu*, jonka hän sävelsi ollessaan Canadian Opera Companyn nimikkosäveltäjänä. Vuosina 1996–2001 Peters oli Winnipegin sinfoniaorkesterin nimikkosäveltäjänä. Winnipegin sinfoniaorkesterille tilattiin vuonna 2006 Gwen Hoebigin kantaesittämä Petersin viulukonsertto, ja tilaustyönä Québecin sinfoniaorkesterille valmistui *Butterfly Wings and Tropical Storms* (2002). Peters on omistanut myös aikaansa televisio- ja elokuvamusiikin säveltämiselle.

## Lähteet
Zimbabwen kansalliskirjasto

**Zimbabwen kansalliskirjasto** () on Zimbabwessa toimiva, maan kansallisen kirjastolaitoksen eli Zimbabwen kansallisen kirjasto- ja dokumentointipalvelun (, lyh. NLDS) 
osana toimiva kansalliskirjasto.

Kansalliskirjasto sijaitsee maan toiseksi suurimmassa kaupungissa Bulawayossa ja tehtävää hoitaa vuonna 1945 perustettu **National Free Library of Zimbabwe**. Se toimii sekä kansallisena julkisena kirjastona että  kansallisena kirjastojen välisten lainojen keskuksena.  National Free Library of Zimbabwen aiempi itsenäinen organisatorinen asema purettiin Zimbabwen parlamentin NLDS:n perustamisesta vuonna 1985 antamalla säädöksellä ja Bulawayossa toimivasta kirjastosta tuli osa Hararesta käsin johdettua NLDS:ää. 

Bulawayossa toimii myös Zimbabwen vanhin julkinen kirjasto, vuonna 1896 avattu Bulawayon yleinen kirjasto (*Bulawayo Public Library*). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*National Library and Documentation Services (NLDS)  (facebook.com)
Kongon tasavallan kansalliskirjasto

**Kongon tasavallan kansalliskirjasto** (, tai ) on  Kongon tasavallan pääkaupungissa Brazzavillessä toimiva kansalliskirjasto. Se on maan kulttuurin ja taiteen ministeriön alainen valtionlaitos.  Kansalliskirjaston johtajana eli kansalliskirjastonhoitajana toimi François Onday-Akiera (10/2017).

Kirjasto on perustettu 27. syyskuuta 1971. Kirjasto vastaa maassaan esimerkiksi julkaisujen ISBN- ja ISSN-numeroinnista. Kongon tasavallassa ei ollut vielä vuonna 2007 lakia vapaakappaleista, mutta sellaista valmisteltiin maan parlamentissa. Vuonna 2013 kansalliskirjaston kokoelmissa oli noin 15&nbsp;000 kirjaa.

Yli 15-vuotiaista Kongon tasavallan asukkaista lukutaitoisia oli YK:n kehitysohjelma UNEPin mukaan 79,3 prosenttia vuonna 2015.

## Lähteet

   
## Aiheesta muualla
*Marcel Lajeunesse & Henri Sène (2004) Legislation for library and information services in French-speaking Africa revisited. (Abstrakti; The International Information & Library Review, 36 (4), Dec. 2004, pp. 367-380)  (sciencedirect.com)
*VÉRITÉ 242: Congo,Brazzaville , la bibliothèque nationale de Brazzavile (15.2.2017)  (youtube.com)
Louis Waizman

**Louis Waizman** (6. marraskuuta 1863 Salzburg – 24. elokuuta 1951 Toronto) oli itävaltalaissyntyinen, kanadalaistunut säveltäjä, pianisti, pasunisti, alttoviulisti ja sellisti. Hän opiskeli Joseph Rheinbergerin johdolla ja valmistui Mozarteumista vuonna 1884. Hän vietti kymmenen vuotta Itävallan armeijan yhtyeessä, jonka jäsenenä hän kiersi Eurooppaa ja Afrikkaa. Vuonna 1893 hän asettui Kanadaan, jossa hän ensin vietti kymmenen vuoden ajan Ottawassa ja siirtyi sitten Torontoon. Torontossa hän toimi yhtyeen pasunistina sekä teatterimuusikkona ja opetti sekä musiikin teoriaa että sävellystä. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Leslie Bell, Percy Faith, Robert Farnon, Samuel Hersenhoren, Charles Jordan, Paul Scherman ja Morris Surdin.

Waizman toimi vuosina 1923–1932 Toronton uuden sinfoniaorkesterin alttoviulistina ja vuosina 1923–1946 sen kirjastonhoitajana. Hänestä tehtiin kunniakirjastonhoitaja vuonna 1946, ja hän oli tässä asemassa vuoteen 1949. Hänen omien sävellystensä joukossa on *Suit de Ballet*, joka omistettiin Luigi van Kunitsille. Hänen muihin teoksiinsa kuuluu pianotrioja, kantaatti, orkesterisarjoja ja kapriisi pianolle sekä muita pianokappaleita.

## Lähteet
Naïm Sliti

**Naïm Sliti** (, s. 27. heinäkuuta 1992 Marseille, Ranska) on tunisialainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Sliti edustaa Saudi-Arabian Valioliigassa pelaavaa Ettifaq FC:tä.

## Seurajoukkueura
Sliti siirtyi Sedanin nuorten joukkueesta edustukseen kaudella 2011–2012. Joukkue pelasi Ligue 2:ssa, jossa Sliti pelasi 28 sarjaottelua tehden kaksi maalia. Hän pelasi myös seuraavankin kauden Sedanissa tällä kertaa 20 ottelun verran, joissa syntyi yksi maali.

### Paris FC
Sliti siirtyi kaudeksi 2013–2014 Paris FC:hen, joka pelasi National-sarjatasolla. Hän pelasi kauden aikana vain neljä ottelua tekemättä maaliakaan.

### Red Star
Yhden kauden jälkeen Pariisissa Sliti siirtyi Red Star FC:hen. Avauskausi 2014–2015 National-sarjassa oli menestyksekäs, kun Red Star voitti sarjan ja nousi seuraavaksi kaudeksi Ligue 2:een. Sliti pelasi 28 sarjaottelua ja teki kahdeksan maalia. Kaudella 2015–2016 Sliti pelasi Ligue 2:ssa 36 ottelua, tehden niissä neljä maalia. Kolmantena kautena Red Starissa Slitin peliaika jäi vähäiseksi ja hän pelasi vain kaksi ottelua kauden alkupuolella.

### Lille
Sliti siirtyi lainasopimuksella Lilleen kesäkuussa 2017, jossa hän pelasi 16 ottelua Ranskan pääsarjassa. Sliti onnistui maalinteossa kerran 29. marraskuuta 2016 SM Caenia vastaan, jossa hän myös syötti Lillen kaksi maalia, ottelun päättyessä 4–2. Kauden päätyttyä Sliti allekirjoitti sopimuksen Lillen kanssa heinäkuussa 2017, mutta valmentaja Marcelo Bielsa antoi hänet lainalle Dijoniin.

Dijonissa Sliti pelasi kaudella 2017–2018 31 sarjaottelua Ligue 1:ssä ja onnistui maalinteossa seitsemän kertaa. Hän teki muun muassa kaksi maalia kotiottelussa Lyonia vastaan, jolle Dijon hävisi 2–5.

## Maajoukkueura
Sliti pelasi ensimmäisen maaottelunsa 3. kesäkuuta 2016 Afrikanmestaruuskarsintaottelussa Djiboutia vastaan. Hän teki samassa ottelussa myös ensimmäisen maajoukkuemaalinsa.

Sliti pelasi ensimmäiset arvokisansa 2017 Afrikanmestaruuskisoissa. Hän oli maansa paras maalintekijä kahdella maalilla. Hän teki 2–0 maalin Algeriaa vastaan, jonka Tunisia voitti alkulohkossa 2–1. Toinen maali tuli lohkon viimeisessä ottelussa Zimbabwea vastaan, jossa Sliti teki ottelun avausmaalin. Tunisian kisat päättyivät puolivälieriin.

Kesäkuussa 2018 Sliti valittiin Tunisian maajoukkueeseen 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle.

## Lähteet
Anguta

**Anguta** on inuiittien mytologiassa meren ja merenelävien jumalattaren Sednan yksisilmäinen isä. Anguta oli alun perin luojajumala, mutta hallitsee nyt Sednan kanssa adlivunia, onnettomien vainajien maata. Siellä jokaisen kuolleen sielun on maattava vuoden ajan Angutan vierellä ja kärsittävä hänen nipistyksiään.

## Lähteet
* Cotterell, Arthur: Maailman myytit ja tarut. WSOY 1996. 

### Viitteet
Bobby Hales

**Robert Arthur "Bobby" Hales** (9. elokuuta 1934 Avonlea, Saskatchewan – 15. lokakuuta 2016 Port Coquitlam, Brittiläinen Kolumbia) oli kanadalainen trumpetisti, orkesterinjohtaja, sovittaja ja säveltäjä.

Hales opiskeli trumpetinsoittoa lyhyesti Reginassa ennen muuttoaan Chilliwackiin Brittiläiseen Kolumbiaan vuonna 1947. Hän opiskeli Westlake College of Modern Musicissa Los Angelesissa vuosina 1955–1957. Siellä hänen opettajinaan toimivat Ollie Mitchell ja Dick Groves. Tämän jälkeen hän työskenteli päätoimisesti Vancouverissa, jossa hän muun muassa soitti Dave Robbinsin big bandissa ja teki sille sovituksia. Hän teki lisäksi televisiotyötä CBC:lle. Vuonna 1988 hän sävelsi *The Beginning of the End* -sarjan talviolympialaisten 1988 (Calgary) loppuseremonioita varten.

Vuonna 1965 Hales perusti oman big bandinsa, jonka solisteihin kuuluivat Stew Barnett, Don Clark, Hales itse, Fraser MacPherson, Dave Quarin, Wally Snider, Jack Stafford, Oliver Gannon, Bob Doyle ja George Ursan.

## Lähteet
NBA:n varaustilaisuus 2018

**NBA:n vuoden 2018 ** järjestettiin 21. kesäkuuta.

Phoenix Sunsilla oli ensimmäinen varausvuoro historiansa ensimmäisen kerran. Joukkue varasi odotusten mukaisesti Deandre Aytonin, josta tuli historian toinen bahamalainen ykkösvaraus 40 vuotta aikaisemmin varatun Mychal Thompsonin jälkeen. Kolmantena varatusta slovenialaisesta Luka Dončićista tuli maansa historian pienimmällä varausnumerolla varattu pelaaja.

Tämä vuosi oli viimeinen vanhoilla todennäköisyyksillä järjestetty: vuodelle 2019 huonoimman joukkueen todennäköisyys ykkösvaraukselle laski 25:stä 14 prosenttiin.

## Tulokset

## Lähteet
* 2018 NBA Draft nba.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* NBA:n varaustilaisuuden viralliset kotisivut
Aérospatiale Gazelle

**Aérospatiale Gazelle** (tunnukset **SA 340**, **SA 341** ja **SA 342**) on Aérospatialen valmistama kevyt monikäyttöinen helikopteri. Helikopterin ensilento oli 7. huhtikuuta 1967.

Mallikoodi SA340 oli käytössä prototyyppiversiolle. Malliversioita ovat SA 341B, SA 341C, SA 341D HT3, SA 341E, SA 341F, SA 341G ja SA 341H, sekä SA 342M.

Kopteri on käytössä vielä vuonna 2017 ja kopterilla on käyttäjiä 23 maassa. 

Kopteria on valmistanut myös Westland Helicopters.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pierre Souvairan

**Pierre Julien Arnold Souvairan** (30. heinäkuuta 1911 Montreux – 28. maaliskuuta 2000 Evolène) oli syntyperältään ranskalainen pianisti ja musiikkipedagogi. Hän sai Sveitsin kansalaisuuden vuonna 1931 ja Kanadan kansalaisuuden 1959. Hänen opettajiaan olivat Sveitsissä ja Ranskassa André de Ribaupierre, Robert Teichmüller, Alfred Cortot ja Rudolf Serkin.

Souvairanin omien oppilaiden joukossa olivat Walter Delahunt, Mary-Nan Dutka, Anne Eggleston, Ralph Elsaesser, Leslie Kinton, Valery Lloyd-Watts, Mari-Elizabeth Morgen, Ann Southam ja Philip Thomson. Pianistina hänen ohjelmistoonsa kuului sellaisten säveltäjien kuin Oskar Morawetzin, Robert Turnerin, Murray Adaskinin, Ludwig van Beethoven]in, Gabriel Faurén, Maurice Ravelin ja Robert Schumannin teoksia.

## Lähteet
Avioimpexin lento 110

**Avioimpexin lento 110** oli Avioimpexin tilauslento Sveitsin Genevestä Skopjeen, Pohjois-Makedoniaan (tai tuolloiseen Makedonian tasavaltaan). Lennolla 5. maaliskuuta 1993 käytetty Saratov Airlinesilta vuokrattu Jakovlev Jak-42D törmäsi vuoreen lähellä Ohridia Pohjois-Makedoniassa. Lennolla oli 108 matkustajaa ja kahdeksan miehistön jäsentä, jotka kaikki kuolivat onnettomuudessa. Se on Pohjois-Makedonian historian pahin lento-onnettomuus ja toiseksi pahin Jakovlev Jak-42:lle sattunut onnettomuus.

## Tapahtumat
Koneen oli tarkoitus lentää Skopjeen, mutta siellä olleen lumimyrskyn vuoksi se joutui kääntymään kohti varakenttää Ohridia. Ensimmäinen lähestymisyritys Ohridin lentoaseman kiitotielle 02 epäonnistui, ja miehistö teki ylösvedon. Turvallinen lentoreitti olisi ollut suoraan eteenpäin samalla ylöspäin nousten, mutta radioliikenteen epäselvyyksien ja väärinymmärryksien vuoksi miehistö kääntyi sivuun ja alkoi tehdä uutta laskukierrosta. Kone joutui vuoristoiselle alueelle ja törmäsi Trojanivuoreen noin kahden kilometrin päässä lentoasemalta itään. Maaston läheisyydestä varoittava GPWS-laite hälytti seitsemän sekunnin ajan ennen törmäystä.

Kone tuhoutui törmäyksessä täysin ja syttyi sen jälkeen tuleen. Onnettomuudesta selvisi elossa vain 23-vuotias matkustaja Rade Jevremovic, joka loukkaantui vakavasti. Hän kuitenkin kuoli 2. joulukuuta 1993 tulematta koskaan tajuihinsa.

## Matkustajat ja miehistö
Koneen 108 matkustajasta noin 80 prosenttia oli viranomaisten mukaan Jugoslavian kansalaisia, etniseltä taustaltaan pääosin albaaneja. Muut matkustajat olivat Makedonian tasavallasta ja nelihenkinen ohjaamomiehistö Venäjältä. Matkustajien joukossa oli myös ranskalainen Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestön viranomainen Pierre Ollier.

## Onnettomuuden syyt
Onnettomuuden pääasiallinen syy oli makedonialaisten tutkijoiden mukaan miehistön virhe: he eivät seuranneet lentoaseman ympäristöön määritettyjä lentoreittejä ja jatkoivat lähestymistä, vaikka eivät tarkkaan tienneet sijaintiaan. Lisäksi onnettomuuden syntyyn vaikutti se, että Ohridin lentoaseman suunnistukseen käytetty radiomajakka ei onnettomuuden aikaan ollut toimintakunnossa. Sen sijaan venäläisten tutkijoiden mukaan onnettomuuden aiheutti venäjää ja englantia puhuneiden lentäjien ja makedoniaa puhuneen lennonjohtajan välillä tapahtunut väärinymmärrys.

## Seuraukset
Onnettomuus oli kolmas vakava lentoturma Makedonian tasavallassa 16 kuukauden aikana. Maan siviili-ilmailustakin vastannut kaupunkisuunnittelun, rakennustöiden, viestinnän ja ekologian ministeri Antoni Pesev erosi onnettomuuden seurauksena tehtävästään.

## Lähteet
Tigrero – elokuva joka ei valmistunut

**Tigrero – elokuva joka ei valmistunut** on Mika Kaurismäen ohjaama pitkä dokumenttielokuva vuodelta 1994. Elokuvassa ohjaaja Samuel Fuller palaa 40 vuoden jälkeen karajá-intiaanien kylään Amazonin sademetsään yhdessä nuoremman kollegansa Jim Jarmuschin kanssa. He näyttävät kyläläisille Fullerin 40 vuotta aikaisemmin kuvaamaa elokuvamateriaalia ja haastattelevat kylän nykyisiä asukkaita.

*Helsingin Sanomien* Helena Ylänen kuvaili *Tigreroa* avaraksi ja viisaaksi dokumenttielokuvaksi, josta Kaurismäen varmuus ohjaajana tekee moniulotteisen. Muutkin arvostelut olivat yleissävyltään myönteisiä.

Elokuva palkittiin Golden Key -pääpalkinnolla Slovakian Art Film -elokuvajuhlilla
.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Aitio, Tommi: ”Paluu Amazoniin”, *Filmihullu* 3/1994.
Covert Affairs

**Covert Affairs** on yhdysvaltalainen Matt Cormanin ja Chris Ordin luoma toiminta-draamasarja, jonka pääosissa näyttelevät Piper Perabo ja Christopher Gorham. Sarjan esittäminen alkoi Yhdysvalloissa USA Networkin kanavalla 13. heinäkuuta 2010.

Tammikuussa 2015 USA Network ilmoitti sarjan jäävän viiden tuotantokauden mittaiseksi.

## Näyttelijät

## Tuotanto
*Covert Affairs* lisättiin USA Networkin tuotantolistalle heinäkuussa 2008. Pilottijakson käsikirjoittivat Matt Corman ja Chris Ord. Ensimmäinen sarjaan kiinnitetty näyttelijä, oli CIA-agentti Annie Walkerin roolin saanut Piper Perabo.

Tammikuussa 2010 sarjasta tilattiin kymmenen jakson pituinen ensimmäinen kausi. Sarjaa kuvattiin Kanadassa Torontossa, mutta muita kuvauspaikkoja olivat muun muassa Yhdysvalloissa Washington ja New York.

USA Network kertoi lopettavansa sarjan viidenteen kauteen 6. tammikuuta 2015.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Covert Affairs'' USAnetworkin sivustolla 
* 
* ''Covert Affairs'' TV.comissa
Wendell Carter

**Wendell Andre Carter jr.** (s. 16. huhtikuuta 1999 Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen koripalloilija.

## Pelaajaura

Isona laitahyökkääjänä tai sentterinä pelaava Carter pelasi yliopistokoripalloa Duke Universityssä kauden 2017–2018 yhdessä muun muassa Marvin Bagleyn kanssa. Chicago Bulls varasi Carterin NBA:han seitsemännellä varausvuorolla . Carterin odotettiin täydentävän ominaisuuksillaan, kuten fyysisyydellä ja levypallopelillä, Lauri Markkasen tähdittämää Bullsin etukenttää.

Tammikuussa 2019 Carter loukkasi vasemman peukalonsa ja joutui leikkaukseen sekä kuukausien ajaksi sivuun pelaavasta kokoonpanosta.

Maaliskuussa 2021 Carter siirtyi Orlando Magiciin.

Carter kuului Yhdysvaltain alle 17-vuotiaiden maajoukkueen turnauskokoonpanoon vuoden 2016 MM-kilpailuissa, missä Yhdysvallat voitti maailmanmestaruuden ja Carter valittiin turnauksen tähdistöjoukkueeseen.

## Pelityyli ja ominaisuudet

Carteria pidetään monipuolisena, tunnollisena ja mukautuvana sentterinä, ja häntä on näiden piirteidensä vuoksi verrattu Al Horfordiin. Myös Carterin syöttötaitoa ja hyökkäyslevypallopeliä on kehuttu.

## Lähteet
* Profiili Duke University Blue Devils 
* Wendell Carter Jr. College Stats College Basketball at Sports-Reference.com 

### Viitteet
China Northwest Airlinesin lento 2119

**China Northwest Airlinesin lento 2119** oli China Northwest Airlinesin Kiinan sisäinen reittilento Yinchuanista Pekingiin. Lennolla 23. heinäkuuta 1993 käytetyn BAe 146-300:n lentoonlähtö epäonnistui Yinchuanin lentoasemalla. Koneen nokka ei noussut, vaikka se saavutti rotaationopeuden. Lentäjä nosti tällöin nokkaa väkisin, jolloin koneen pyrstö osui kiitotiehen. Siitä huolimatta kone ei noussut ilmaan, vaan osui maapenkkaan ja päätyi kiitotien päässä olleeseen järveen.

Lennolla oli 108 matkustajaa ja viisihenkinen miehistö. Onnettomuudessa kuoli 55 matkustajaa ja yksi miehistön jäsen. Se on pahin BAe 146:lle sattunut onnettomuus. Onnettomuuden aiheutti laskusiivekejärjestelmään kesken lähtökiidon tullut vika, jonka seurauksena siivekkeet vetäytyivät lentoasentoon ja siipien tuottama noste väheni. Miehistö yritti keskeyttää lentoonlähtöä, mutta kiitotietä ei enää ollut riittävästi jäljellä.

## Lähteet
Riitta Kaarisalo

**Riitta Leena Kaarisalo** (o.s. **Mäkinen**, s. 2. elokuuta 1979 Jämsä) on suomalainen poliitikko. Hän on sosiaalidemokraattien kolmannen kauden kansanedustaja Keski-Suomen vaalipiiristä.

Kaarisalo on suorittanut yhteiskuntatieteiden maisterin tutkinnon Jyväskylän yliopistossa vuonna 2007. Hän nousi eduskuntaan varasijalta vuonna 2018. Aikaisemmin hän toiminut Jyväskylän kaupunginhallituksen puheenjohtajana 2013–2017 ja Jyväskylän kaupunginvaltuuston puheenjohtajana 2017–2020. Hän on toiminut Keski-Suomen maakuntavaltuuston puheenjohtajana vuodesta 2021.

Ennen valintaansa eduskuntaan hän on työskennellyt työllistymistä tukevasssa ja syrjäytymisen vastaista työtä tekevässä järjestössä.

## Elämä ja ura
Kaarisalo valmistui ylioppilaaksi vuonna 1997 Jyväskylän normaalikoulun lukiosta ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2007 pääaineenaan yhteiskuntapolitiikka. Ennen eduskuntaa hän työskenteli työllisyydenhoidon kentällä pitkäaikaistyöttömien parissa. Kaarisalo nousi kansanedustajaksi kesäkuussa 2018 varaedustajan paikalta Susanna Huovisen siirryttyä Keski-Suomen ensi- ja turvakodin toiminnanjohtajaksi. Hänet valittiin eduskuntaan varsinaisena edustajana vuoden 2019 vaaleissa 8 916 äänellä. Kansanedustajana Kaarisalo oli valtiovarainvaliokunnan ja puolustusvaliokunnan jäsen sekä talousvaliokunnan varajäsen. Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Kaarisalo valittiin uudelleen kansanedustajaksi 9 712 äänellä, saaden toistamiseen eniten ääniä vaalipiirissään.

Kaarisalo valittiin Jyväskylän kaupunginvaltuustoon ensimmäisen kerran kunnallisvaaleissa 2008, mitä ennen hän toimi varavaltuutettuna perusturvalautakunnan jäsenenä. Vuonna 2008 hän aloitti perusturvalautakunnan puheenjohtajana. Kunnallisvaaleissa 2012 Kaarisalo sai Jyväskylässä eniten ääniä (1&nbsp;870 ääntä) ja valittiin kaupunginhallituksen puheenjohtajaksi. Kuntavaalien 2017 jälkeen hän siirtyi kaupunginvaltuuston puheenjohtajaksi. Vuoden 2021 kuntavaaleissa Kaarisalo sai SDP:n ääniharavana 1988 ääntä ja valittiin Keski-Suomen maakuntavaltuuston puheenjohtajaksi. Kaarisalo on myös Jyväskylän työväenyhdistyksen puheenjohtaja.

## Näkemykset
### Arvot
Kaarisalo sijoittuu vaalikonevastausten perusteella poliittiseen keskustaan tai keskusta-vasemmistoon. *[[Yle]]n* vaalikoneessa Kaarisalo ei erotu vahvasti konservatiivina tai liberaalina. *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Kaarisalon näkemykset ilmentävät liberaalivihreyttä (GAL). HS:n vaalikoneeseen Kaarisalon antamissa näkemyksissä korostuu voimakkaimmin vasemmistolaiset ja liberaalivihreät mielipiteet.

### Seksuaali- ja sukupuolipolitiikka
Kaarisalo on allekirjoittanut Setan ehdokasitoumuksen eduskuntavaaleissa 2019. Ehdokassitoumuksen allekirjoittajana Kaarisalo on sitoutunut tukemaan sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöjen tavoitteita eduskuntatyössään, vastustamaan syrjintää ja vihapuhetta sekä edistämään näiden ryhmien osallistumista päätöksentekoon.

## Lähteet
Charles Krauthammer

**Irving Charles Krauthammer** (13. maaliskuuta 1950 New York, Yhdysvallat – 21. kesäkuuta 2018) oli yhdysvaltalainen kolumnisti, kirjailija, poliittinen kommentaattori ja psykiatri. Hän kirjoitti kolumneja *[[The Washington Post]]iin* vuodesta 1985 alkaen ja kommentoi poliittisia aiheita Fox Newsin ajankohtaisohjelmissa. Hän käytti ensimmäisenä termiä Reaganin oppi, jolla tarkoitettiin Yhdysvaltain aktiivista ulkopolitiikkaa Neuvostoliiton aseman heikentämiseksi kolmansissa maissa ja tukea antikommunistisille liikkeille. 

Krauthammer sai Pulitzer-palkinnon vuonna 1987. *[[Financial Times]]* nimesi hänet Yhdysvaltain vaikutusvaltaisimmaksi kommentaattoriksi vuonna 2006. Barack Obaman presidenttikaudella hän oli yksi näkyvimmistä presidentin arvostelijoista. Uuskonservatiivisuudestaan huolimatta Krauthammer arvosteli myös republikaaneja ja vastusti Donald Trumpin valintaa republikaanipuolueen presidenttiehdokkaaksi.

Krauthammer kuoli ohutsuolen syöpään kesäkuussa 2018.

## Lähteet
Christophe Pélissier

**Christophe Pélissier** (s. 5. lokakuuta 1965) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Lokakuusta 2022 lähtien hän on toiminut AJ Auxerren päävalmentajana.

## Ura

Pélissierin pelaajaura kului Ranskan alasarjoissa US Revelin, AS Muretin ja FA Carcassonen riveissä. Hän lopetti pitkän pelaajauransa vuonna 2000 ja siirtyi valmennustehtäviin Revelin joukkueeseen. Hän luotsasi joukkuetta Ranskan kuudenneksi korkeimmalla sarjatasolla, josta joukkue nousi kausiksi 2001/02 ja 2003/04 sarjaporrasta korkeammalle. 

Kaudeksi 2006/07 Pélissier siirtyi AS Muret'n peräsimeen ja yhden kauden jälkeen jatkoi uraansa Luzenacissa. Pélissier luotsasi seuran kaudella 2008/09 CFA2:n mestaruuteen ja joukkue nousi Nationaliin, jossa vakiinnutti paikkansa Pélissierin alaisuudessa. Kaudella 2013/14 Luzenac sijoittui sensaatiomaisesti Nationalissa toiseksi ja nousi Ligue 2:een. Joukkueen nousu kariutui kuitenkin taloudellisten syiden vuoksi ja Luzenacilta evättiin sarjapaikka. Joukkue joutui vapauttamaan pelaajansa ja myös valmentaja Pélissierin, ja aloittamaan uudelleen maan seitsemänneltä sarjatasolta.

Joulukuussa 2014 Pélissieristä tuli Amiensin päävalmentaja. Pélissierin johdolla Amiens lähti taistelemaan paluusta Ligue 2:een. Ensimmäinen täysi kausi 2015/16 toi heti täysosuman, kun Amiens sijoittui Nationalissa kolmanneksi ja nousi sarjaporrasta ylemmäs. Kaudella 2016/17 menestyskulku jatkui ja Amiens sijoittui yllättäen Ligue 2:ssa toiseksi nousten ensimmäistä kertaa seuran historiassa pääsarjaan. Kaudella 2017/18 Amiens jatkoi erinomaisia esityksiään ja säilytti pienestä budjetistaan huolimatta sarjapaikkansa ollen liigassa 13. Kaudella 2018/19 Pélissier luotsasi Amiensin sijalle 15 ja joukkue säilytti jälleen pääsarjapaikkansa. Kauden jälkeen Pélissier jätti seuran ja siirtyi FC Lorientin päävalmentajaksi. Pélissier luotsasi Lorientin Ligue 2:n voittoon koronpandemian ennen aikojaan maaliskuussa 2020 päättäneellä kaudella 2019/20 ja seura nousi takaisin pääsarjatasolle. Lorient säilytti Pélissierin johdolla sarjapaikkansa sekä kaudella 2020/21 että 2021/22 sijoittumalla molemmilla kausilla sijalle 16. Kesällä 2022 seura päätti yhteistyön Pélissierin kanssa.

Lokakuun lopulla 2022 Pélissieristä tuli AJ Auxerren päävalmentaja.

## Saavutukset

* Ligue 2: 2020
** Hopeaa: 2017
* National
** Hopeaa: 2014
** Pronssia: 2016
* CFA2:n mestaruus: 2009

## Lähteet
China Northwest Airlinesin lento 2303

**China Northwest Airlinesin lento 2303** oli China Northwest Airlinesin Kiinan sisäinen reittilento Xi’anista Kantoniin. Lennolla 6. kesäkuuta 1994 käytetty Tupolev Tu-154M alkoi autopilottiin tulleen vian vuoksi heilua ja täristä rajusti, kunnes hajosi osiin ja syöksyi maahan 29 kilometrin päässä Xi’an Xianyangin kansainväliseltä lentoasemalta. Onnettomuuden aiheutti autopilotin huollossa tehty virhe.

Lennolla oli 146 matkustajaa ja 14 miehistön jäsentä, ja kaikki 160 kuolivat maahansyöksyssä. Onnettomuus on Kiinan historian pahin.

## Onnettomuus
Lento 2303 lähti Xi’anista pian aamukahdeksan jälkeen. Alle kymmenen minuutin kuluttua lennonjohto menetti yhteyden koneeseen. Kone hajosi ilmassa ja hylyn kappaleet putosivat maahan 29 kilometriä Xianyangin lentoasemalta kaakkoon.

## Onnettomuuden syy
Onnettomuuden aiheutti autopilottiin tullut vika, joka sai autopilotin antamaan vääriä komentoja. Ilmeisesti autopilottia oli edellisenä iltana korjattu epävirallisin menetelmin, ja samalla autopilotti oli kytketty väärin. Kallistumista ja kääntymistä ohjaavat kanavat oli kytketty väärin päin; autopilotin kallistusohjaus käänsi konetta, kun taas sen kääntymisohjaus kallisti konetta.

## Lähteet
Bernard Blaquart

**Bernard Blaquart** (s. 16. elokuuta 1957) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. Hän on toiminut viimeksi Nîmes Olympiquen päävalmentajana vuosina 2015–2020.

## Ura

Blaquart aloitti jalkapalloilijan uransa Girondins Bordeaux'n paidassa debytoiden kaudella 1976/77. Hän edusti joukkuetta viiden kauden aikana pelaten 52 ottelua edustusjoukkueen paidassa. Kaudella 1978/79 hän haki lisää peliaikaa Toulousesta lainapestillä. Blaquart ei lainapestinsä jälkeenkään onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa Bordeaux-kokoonpanossa ja siirtyi seurasta Division 2:ssa pelanneen Sporting Toulon Varin joukkueeseen kesällä 1981. Vastuu jäi vähäiseksi myös Toulonissa, ja Blaquart edusti vielä Stade Françaisia ja GC Lunelia, kunnes lopetti uransa vuonna 1987.

Valmennusuran Blaquart aloitti GC Lunelin pelaajavalmentajana kaudella 1984/85 ja valmensi seuraa kaikkiaan seitsemän vuotta Ranskan amatöörisarjoissa. Hän työskenteli alempien sarjatasojen joukkueiden peräsimessä vuosien ajan. Kaudeksi 2004/05 hän siirtyi Grenoble Footin organisaatioon reservijoukkueen päävalmentajaksi. Maaliskuussa 2006 hän nousi kevätkauden ajaksi seuran edustusjoukkueen päävalmentajaksi ja onnistui säilyttämään seuran Ligue 2:ssa. Kauden jälkeen hän palasi reservijoukkueen peräsimeen.

Kesäkuussa 2010 Blaquart siirtyi Toursin organisaatioon valmennuskeskuksen johtoon. Hän toimi lyhyen aikaa myös reservijoukkueen valmentajana, kunnes nousi elokuussa 2012 Toursin edustusmiehistön päävalmentajaksi. Blaquartin johdolla Tours sijoittui kauden päätteeksi Ligue 2:n keskikastiin kymmenenneksi. Hän jätti tehtävänsä kauden päätteeksi ja siirtyi Nîmes Olympiquen urheilutoimenjohtajaksi.

Marraskuussa 2015 Blaquartista tuli Nîmes'n päävalmentaja. Blaquartin johdolla joukkue säilytti sarjapaikkansa kauden 2015/16 päätteeksi ja Blaquart jatkoi päävalmentajana. Menestystä tuli heti kaudella 2016/17, kun Nîmes sijoittui Ligue 2:ssa kuudenneksi. Sijoitus oli seurahistorian paras sitten kauden 1993/94 neljännen sijan. Blaquart valittiin France Footballin toimesta vuoden 2016 parhaaksi valmentajaksi Ligue 2:ssa sekä pelaajayhdistys UNFP:n toimesta Ligue 2:n parhaaksi valmentajaksi kaudella 2016/17. Blaquartin johdolla Nîmes säilytti sarjapaikkansa ja sijoittui peräti yhdeksänneksi ensimmäisellä pääsarjakaudella 2018/19. Seuraavilla kausilla menestys jäi vaatimattomammaksi ja joukkue sijoittui kahdesti perättäin liigassa sijalle 18 ja säilytti vain niukasti sarjapaikkansa. Blaquart jätti seuran kauden 2019/20 jälkeen luotsattuaan joukkuetta viiden vuoden ajan.Bernard Blaquart n'est plus l'entraîneur de Nîmes, Jérôme Arpinon le remplace L'Equipe. 23.6.2020. Viitattu 18.9.2020. 

## Saavutukset

* Ligue 2:n paras valmentaja (UNFP): 2017
* Ligue 2:n paras valmentaja (France Football): 2016

## Lähteet
Peter Zeidler

**Peter Zeidler** (s. 8. elokuuta 1962) on saksalainen jalkapallovalmentaja. Kesäkuusta 2018 lähtien hän on toiminut FC St. Gallenin päävalmentajana.

## Ura

Zeidlerillä ei ole taustalla omaa merkittävää pelaajauraa, vaan hän aloitti valmentamisen jo nuorella iällä 22-vuotiaana VfB Stuttgartin organisaatiossa. Hän työskenteli Stuttgartissa 1990-luvun alkuun saakka ja toimi tämän jälkeen SV 03 Tübingenin ja TSV Böbingenin apuvalmentajana, kunnes palasi vuonna 1998 takaisin Stuttgartiin reservijoukkueen apulaisvalmentajaksi. Hän toimi apuvalmentajana Stuttgartin jälkeen VfR Aalenissa, kunnes nousi seuran päävalmentajaksi joulukuussa 2002. Zeidlerin johdolla Aalen sijoittui Regionalligassa kuudenneksi kaudella 2003/04.

Ura jatkui Aalenin jälkeen 1. FC Nürnbergissä reservijoukkueen peräsimessä ja lyhyen Stuttgarter Kickersin päävalmentajan pestin jälkeen hänestä tuli Ralf Rangnickin apuvalmentaja TSG 1899 Hoffenheimiin. Zeidler työskenteli Rangnickin aisaparina Bundesliigassa kolme kautta, kunnes siirtyi Ranskaan Toursin päävalmentajaksi kesällä 2011.

Toursista Zeidlerin ura jatkui FC Lieferingiin, jonka hän nosti debyyttikaudellaan 2012/13 Itävallan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Erste Ligan. Hän luotsasi seuran parhaimmillaan toiseksi kaudella 2014/15. Kauden jälkeen Zeidler siirtyi Red Bull Salzburgin päävalmentajaksi. Zeidler sai potkut joulukuun alussa 2015, kun Salzburg oli Itävallan Bundesliigassa toisena kaksi kierrosta ennen talvitaukoa.

Elokuussa 2016 Zeidler palasi valmennustehtäviin, kun hänestä tuli FC Sionin päävalmentaja. Seura erotti Zeidlerin huhtikuussa 2017 hieman ennen kauden päättymistä. Sion oli Zeidlerin potkujen hetkellä Sveitsin liigassa kolmantena ja oli selvittänyt tiensä cupin loppuotteluun. Zeidlerin johdolla Sochaux sijoittui kaudella 2017/18 Ligue 2:ssa tukevasti keskastiin ja oli lopulta 10:s. Kauden jälkeen Zeidler jätti seuran ja siirtyi FC St. Gallenin päävalmentajaksi. Zeidlerin johdolla St. Gallen eteni Sveitsin cupin loppuotteluun kahdesti perättäin 2021 ja 2022, muttei onnistunut voittamaan kummallaakaan kerralla mestaruutta. Liigassa hän johdatti joukkueen kaudella 2019/20 hopealle. Tammikuussa 2023 hän teki joukkueen kanssa vuoteen 2027 ulottuvan jatkosopimuksen. 

Zeidler jätti St. Gallenin lopulta kauden 2023/24 jälkeen ja siirtyi Saksan Bundesliigaan VfL Bochumiin. Pesti saksalaisseurassa jäi kuitenkin lyhyeksi, kun hän sai surkean alkukauden jälkeen potkut lokakuussa 2024.VfL stellt Cheftrainer Zeidler und Sportdirektor Lettau frei VfL Bochum. 20.10.2024. Viitattu 10.12.2024. 

## Saavutukset

* Itävallan Regionalliga West: 2013

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tom Gardberg

**Tom Gardberg** (s. 22. toukokuuta 1941 Turku) on suomalainen laulaja-lauluntekijä, jota luonnehditaan sanalla ”Åbotrubaduren”, Turun trubaduuri. Hänet tunnetaan kesää, Turun saaristoa ja purjehdusta kuvaavista laulelmistaan, joita on tallennettu albumeille *Kom sommar – Kesä näkemiin* (1977), *Kom visor, kom närma oss, värm oss* (1983) ja kaksois-CD *Natthamn–Yösatama* (2000), joka on kokoelma hänen koko tuotannostaan.

Varsinaisen työuransa Gardberg teki turkulaisen lääketeollisuuden palveluksessa. Musiikkiharrastus alkoi jazzista ja klarinetinsoitosta 14-vuotiaana. Parinkymmenen vuoden iässä hän osti Leningradin-matkalta kitaran ja innostui laulelmista Olle Adolphsonin innoittamana.  Laulelmaura alkoi vuonna 1964, kun Gardberg voitti Turussa ruotsinkielisen kykykilpailun. Seuraavana vuonna hänen kappaleensa ”Natthamn–Yösatama” tuli kolmanneksi laulelmakilpailussa, jossa toisen palkinnon sai Tove Janssonin ja Erna Tauron ”Syyslaulu”. Vuonna 1979 Gardberg voitti Siipyyn laulelmakilpailun laulullaan ”Någon nynnar en vals”, ja vuoden 1989 Kotkan meripäivillä merimieslaulukilvan voitto tuli laululla ”Yöpurjehdus”.

1960-luvun alussa Gardberg oli turkulaisen Harlem Jazz Clubin perustajajäseniä. Vuonna 1966 hän perusti Turkuun yhdistyksen Visans Vänner i Åbo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Gardbergin levytykset Suomen äänitearkiston sivulla
Olle Adolphson

**Gustaf Edvin Olof Adolphson** (2. toukokuuta 1934 – 10. maaliskuuta 2004) oli ruotsalainen säveltäjä, laulaja-lauluntekijä ja kitaristi. Hänen tunnetuimpia laulujaan on kolmiodraamasta naisen näkökulmasta kertova ”Trubbel”, joka tuli Suomessa tunnetuksi Marjatta Leppäsen esittämänä ja Jukka Virtasen sanoittamana nimellä ”Vaikeuksia”.

Vuonna 2001 Adolphsonille myönnettiin Bellman-palkinto. Vuodesta 2005 Ruotsin kuninkaallinen musiikkiakatemia on jakanut Adolphsonin syntymäpäivänä hänen mukaansa nimettyä muistopalkintoa ja stipendiä.

## Lähteet
Lusailin stadion

**Lusailin stadion** (, ) on jalkapallostadion Lusailissa Qatarissa.

Se valmistui marraskuussa 2021 ja se toimi vuoden 2022 maailmanmestaruuskilpailujen loppuottelun pelipaikkana.

## Lähteet
Crazy Beautiful You

**Crazu Beautiful You** on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut filippiiniläinen tagaloginkielinen komediaelokuva, jonka ohjasi Mae Cruz-Alvair.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
*
Vladimir Ivković

**Vladimir Ivković** (, 25. heinäkuuta 1929 Niš – 10. maaliskuuta 1992 Zagreb, Kroatia) oli Jugoslaviaa edustanut vesipalloilija ja olympiamitalisti.

Ivković saavutti Jugoslavian maajoukkueessa olympiahopeaa Helsingissä 1952 ja Melbournessa 1956. Hän saavutti myös EM-hopeaa vuonna 1954.

## Lähteet
* Profiili  Kroatian olympiakomitea 
* Vladimir Ivković Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Elovirta

**Elovirta** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Arja Elovirta (s. 1960), taidehistorioitsija ja Keravan taidemuseon johtaja
*Arto Elovirta (s. 1947), vaatesuunnittelija ja vaatetusalan yrittäjä
*Katriina Elovirta (1961–2018), jalkapalloilija, jalkapallotuomari ja Palloliiton kehityspäällikkö

## Kuvitteellisia henkilöitä

*Valtteri Elovirta, televisiosarjassa *[[Salatut elämät]]*
Autiotalon aarteet

__NOTOC__
**Autiotalon aarteet** on vuonna 2017 julkaistu Dingon kokoelma-albumi.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet