open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Silke Renk

**Silke Renk** (s. 30. kesäkuuta 1967 Erfurt) on saksalainen keihäänheittäjä.

Hän edusti Itä-Saksaa vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa, ja sijoittui viidenneksi. Vuoden 1990 yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui neljänneksi. Vuoden 1991 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Tokiossa hän sijoittui pronssille.

Seuraavissa kesäolympialaisissa Barcelonassa hän voitti keihäänheiton olympiakultaa tuloksella 68,34&nbsp;m. 

## Lähteet
Tessa Sanderson

**Tessa Sanderson** (s. 14. maaliskuuta 1956 Burnt Savannah, Jamaika) on brittiläinen keihäänheittäjä ja seitsenottelija.

Sanderson syntyi Jamaikalla mutta muutti Wolverhamptoniin Englantiin. Hän oli Britannian paras keihäänheittäjä 1970-luvun alusta 1980-luvulle saakka. Hän saavutti hopeaa Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1978 ja voitti samana vuonna ensimmäisen kolmesta Kansainyhteisön-mestaruudestaan.

Sanderson voitti olympiakultaa vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa tuloksella 69,56, ja hänestä tuli ensimmäinen olympiakultaa yleisurheilun heittolajeissa voittanut brittiläinen nainen. Hän osallistui kaikkiaan kuusiin olympialaisiin. Hän sijoittui neljänneksi Barcelonassa 1992 ja kymmenenneksi Montrealissa 1976. Vuosien 1980, 1988 ja 1996 olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta.

## Lähteet
Korean International Circuit

**Korean International Circuit** on 5,62 kilometrin pituinen, Etelä-Korean Jeollanam-don provinssissa, Yeongamin piirikunnassa lähellä Mokpoa sijaitseva autourheilurata. Radalla ajettiin neljä Formula 1 -sarjan osakilpailua vuosina –. Rata on saksalaisen arkkitehdin Hermann Tilken suunnittelema.

Kilpailun järjestämisestä vastaavan KAVOn (Korean Auto Valley Operation) ja Bernie Ecclestonen tekemän sopimuksen arvoksi on kerrottu 264 miljoonaa dollaria. Sopimuksen mukaan rata olisi ollut F1-kalenterissa seitsemän vuoden ajan ja sisältänyt option viidestä lisävuodesta. Lopulta radalla ei ajettu kuin 4 Grand Prix'tä. 

Radan valmistumisajankohdaksi kaavailtiin alun perin heinäkuuta 2010. Elokuun lopulla rata oli kilpailun järjestäjien mukaan 90-prosenttisesti valmis, minkä vuoksi kilpailu ajettiin vasta lokakuun lopussa. Rata sai myös kritiikkiä syrjäisen sijaintinsa takia. 

## Voittajat

## Lähteet
Drakkars de Caen

**Drakkars de Caen** (viralliselta nimeltään **Hockey Club de Caen**) on caenilainen jääkiekkojoukkue, joka pelaa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, FFHG Division 1:ssä.  

## Joukkue kaudella 2025–2026

*Lähde: EliteProspects*

## Seurassa pelanneita suomalaispelaajia
* Juha Virenius, maalivahti
* Kai Rautio, puolustaja
* Tuomo Määttä, hyökkääjä
* Mika Paananen, hyökkääjä
* Antti Urpo, hyökkääjä
* Matias Simontaival, hyökkääjä
* Niko Suoraniemi, puolustaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Joukkueen viralliset kotisivut
Radiumkloridi

**Radiumkloridi** eli RaCl2 on valkoista kiinteää ainetta. Se muodostuu radiumista ja kloorista. Aineesta käytetään myös nimiä *radiumdikloridi* ja *radium(II)kloridi*. Marie Curie käytti radiumkloridia väliaineena metallisen radiumin eristämisessä pikivälkkeestä saadun bariumkloridin ja radiumkloridin seoksesta.

## Lähteet
Ducs de Dijon

**Ducs de Dijon** (viralliselta nimeltään **Dijon Hockey Club**) on dijonilainen jääkiekkojoukkue, joka pelaa Ranskan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla.  

## Joukkue kaudella 2025-2026

## Saavutukset
* Coupe de France -voitto 2006, 2012

## Aiheesta muualla
* Joukkueen viralliset kotisivut
Ihmisyys

**Ihmisyys** voi tarkoittaa seuraavia:

* ihmisyys, synonyymeja inhimillisyys, ihmisystävyys, humaanius, humaanisuus, humaniteetti
* ihmisluonto
* *[[Ihmisyys (kirja)|Ihmisyys]]* (*Humanity*), Jonathan Gloverin tietokirja vuodelta 1999.

## Katso myös
* Ihminen
Épinal Hockey Club

**Épinal Hockey Club** on épinalilainen jääkiekkojoukkue, joka Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla FFHG Division 1:ssa. Joukkue pelasi Ranskan pääsarja Ligue Magnusissa vuosina 1991–1992, 1996–1997 ja 2003–2018. Kaudeksi 2018–2019 Épinal siirtyi taloudellisen selvitystilan vuoksi peräti kolme sarjatasoa alemmas FFHG Division 3:een.

## Joukkue kaudella 2025–2026

*Lähde: EliteProspects*

## Saavutukset
* 2002–2003 : France de Nationale 1 -mestari (nousu pääsarjaan)
* 2006–2007: finaalipaikka *de coupe de France* -cupissa

## Joukkueessa pelanneet suomalaiset
* Jussi Haapasaari
* Jarkko Laiho
* Simo Romo (2007–2008, hyökkääjä)
* Ilpo Salmivirta (2007–2008, hyökkääjä)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Joukkueen viralliset kotisivut
Keniantrappi

**Keniantrappi** (*Lissotis hartlaubii*) on itäafrikkalainen trappi. Osa tutkijoista sijoittaa sen savannitrappeihin (*Eupodotis*). Lajinimi on annettu Gustav Hartlaubin kunniaksi.

## Koko ja ulkonäkö
Keniantrappi on suuri, pitkäkaulainen ja vahvajalkainen lintu, joka lentää raskaasti. Höyhenpuku on pääosin harmaa, vatsa on musta ja päässä sekä kurkussa on mustavalkoinen kuvio. Lennossa erottuvat lähes kokonaan valkoiset siivet.

## Esiintyminen
Keniantrappi elää Itä-Afrikassa Keniassa, Etiopiassa, Ugandassa, Sudanissa, Somaliassa ja Tansaniassa. Sen elinalueen laajuus on noin 610&nbsp;000 neliökilometriä ja lajin kanta on elinvoimainen.

## Elinympäristö
Lajin elinympäristöä ovat avoimet ruohosavannit.

## Lähteet
Softwood Music Under Slow Pillars

**Softwood Music Under Slow Pillars** on Sielun Veljien 5. lokakuuta 1989 julkaistu ja viimeinen yhtyeen toimiessa valmistunut studioalbumi. Levy on yhtyeen ainoa englanninkielinen albumi nimellä Sielun Veljet; yhtye julkaisi *L’Amourder*-nimellä englanninkielisen *Ritual*-mini-LP:n sekä *Shit-Hot* -albumin Keski-Euroopassa vuonna 1987. Myös *Softwood Music* oli suunniteltu julkaistavaksi ulkomailla, mutta yhtyettä ulkomaille vienyt levy-yhtyö ei pitänyt akustista psykedelialevyä ”maailman kovimmalle rock-yhtyeelle” sopivana, ja levy julkaistiin lopulta vain Suomessa ja Ruotsissa. Ruotsissa yhtyeeksi merkittiin *L’Amourder*. 

Levyn psykedeeliseen äänimaisemaan vaikuttivat muun muassa Ismo Alangon Intian-matka ja Jukka Orman aloittama flamencokitara-harrastus. Kansikuva on puolestaan perulaisen taidemaalari Pablo Amaringon taulu, joka kuvaa shamaanien harjoittamaa ayahuasca-rituaalia. 

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Sielun Veljet.

**A-puoli**
#
#
#
#
#
#

**B-puoli**
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Ismo Alanko - laulu, teräskielinen kitara, bouzouki (6), sello (3, 4), taustalaulu
* Alf Forsman - ghunghruu-kellot, gongo-rummut, isorumpu, lyömäsoittimet
* Jouko Hohko - laulu (4), bassobalalaika, taustalaulu
* Jukka Orma - nailonkielinen kitara, laulu (3), taustalaulu

### Vierailevat muusikot
* Karri Koivukoski – alttoviulu (3, 8)
* Sanna Salmenkallio – viulu (3, 8)
* Jaakko Vuormos – viulu (3, 8)

### Tuotanto
* Riku Mattila – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
* Pablo Amaringo – etukannen kuva
* Kari Lahtinen – kansien suunnittelu

## Lähteet
Diables Rouges de Briançon

**Briançon Alpes Provence Hockey Club** () on briançonilainen jääkiekkoseura, joka pelaa Ranskan pääsarjassa, Ligue Magnusissa.

## Joukkue kaudella 2025–2026

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja:** Pierre Bergeron 
* **Apuvalmentaja:** Axel Barnique 
* **Maalivahtivalmentaja:** Lynden Sammartino 
* **Fysiikkavalmentaja:** Bastien Colomban 
* **Huoltopäällikkö:** Florent Leblanc 
* **Toimitusjohtaja:** Christophe Lapointe 

*Lähde: EliteProspects*

## Seurassa pelanneita suomalaispelaajia
* Petri Ylönen, maalivahti (myös Ranskan maajoukkueessa MM- ja olympiakisoissa)
* Juha Jokiharju (2002–2003: toimi myös valmennuksessa)
* Ari Salo (1997–1998)
* Tuomo Määttä (2001–2002)
* Simo Vidgren (2007–2008)
* Mika Kannisto (2003–2004)
* Tommi Satosaari (2008–2009)
* Timo Seikkula (2008–2010)
* Joni Lindlöf (2009–2010)
* Kai Öhberg (2010–2011)
* Jermu Porthén (2011–2012)
* Aleksi Holmberg (2011–2012)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seuran viralliset kotisivut
Philosophia perennis

**Philosophia perennis** (lat., ”pysyvä/ikuinen filosofia”; myös *philosophia perennis et universalis*) eli **perenniaalinen filosofia** on ajatus siitä, että tietyt filosofiset ajatukset toistuvat historiassa aikakaudesta ja kulttuurista riippumatta. Ajatuksen mukaan on olemassa tiettyjä universaaleja ja ikuisia totuuksia, jotka koskevat esimerkiksi todellisuuden luonnetta, ihmisluontoa tai tietoisuutta.

## Historia

Termi *philosophia perennis* esiintyy ensimmäisen kerran 1500-luvulla Agostino Steucon teoksessa *De perenni philosophia libri X* (1540), jossa uusplatonistinen kristillinen filosofia nähdään viisauden huipentumana, jota kohti kaikki muut filosofiset suuntaukset osoittavat tavalla tai toisella. Steucon mukaan ihmiskunnan hallussa on ollut aina jumalallista alkuperää oleva ikuinen viisaus, joka sisältää muun muassa todistukset Jumalan olemassaololle, maailman luomiselle ja sielun kuolemattomuudelle. Kreikkalaiset olivat saaneet tämän filosofian juutalaisilta, egyptiläisiltä ja muilta kansoilta, ja kreikkalaisilta se oli välittynyt edelleen kristilliseen skolastiikkaan.

Myöhemmin ajatuksen omaksui saksalainen matemaatikko ja filosofi Gottfried Leibniz, joka käytti sitä tarkoittamaan yleistä, ikuista filosofiaa, joka on kaikkien uskontojen ja erityisesti niiden sisällä vaikuttavien mystillisten virtausten taustalla. Termin popularisoi myöhemmin Aldous Huxley teoksessaan *The Perennial Philosophy* (1945). Huxleyn mukaan *philosophia perennis* on metafysiikkaa, joka tunnistaa jumalallisen todellisuuden; psykologiaa, joka löytää sielusta jotain yhteistä jumalallisen kanssa; ja etiikkaa, jonka mukaan ihmisen lopullinen päämäärä liittyy tietoon läsnä olevasta ja transsendentistä olemassaolon perustasta. Huxleyn mukaan sen jäänteitä voidaan löytää primitiivisten kansojen taruista joka puolelta maailmaa, ja sen kehittyneempiä muotoja voidaan löytää kaikista korkeammista uskonnoista.

*Philosophia perennis* on ollut keskeinen käsite traditionalistiselle koulukunnalle, ja näkyy muun muassa René Guénonin, Frithjof Schuonin ja Ananda Coomaraswamyn ajattelussa. Nykyisin termiä käyttävät erityisesti uustomistiset filosofit. Esimerkiksi Frederick Coplestonin mukaan *philosophia perennis*, jos on yleensäkään olemassa, ilmenee muun muassa Platonin, Aristoteleen ja Tuomas Akvinolaisen muodostamassa filosofisten perinteiden ketjussa. Coplestonin mukaan tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että tällainen ikuinen filosofia tulisi käsittää staattiseksi joukoksi oppeja tai periaatteita, eikä sitä, ettei nykyaikaisesta filosofiasta voisi oppia jotain joillakin aloilla, kuten luonnonfilosofiassa ja estetiikassa.

Hindulaisuuden uudistusliikkeen *Sanatana Dharma* -käsitteen on nähty vastaavan *philosophia perennistä*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Perennial Philosophy. Mythos and Logos 
*Charles B. Schmitt: Perenniaalinen filosofia Agostino Steucosta Leibniziin. Suom. Ismo Koskinen. *niin & näin* 4/2001, 28–39.
Étoile noire de Strasbourg

**Étoile noire de Strasbourg** (viralliselta nimeltään **Club des sports sur glace - (CSG) Strasbourg - Alsace**) on strasbourgilainen jääkiekkojoukkue, joka pelaa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, FFHG Division 1:ssä.  

## Joukkue kautena 2025–2026

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja:** Daniel Bourdages 
* **Apuvalmentaja:** Michal Důras 
* **Maalivahtivalmentaja:** Raphaël Rossy 
* **Fysiikkavalmentaja:** Anthony Goncalves 
* **Puheenjohtaja:** Jean-Paul Hohnadel 
* **Toimitusjohtaja:** Stéphane Hohnadel 

*Lähde: EliteProspects*

## Saavutukset
* Ranskan ykkösdivisioonan mestari kaudella 2005-06

## Joukkueessa pelanneet suomalaiset
* Sami Äikää, maalivahti
* Jesse Saarinen, puolustaja
* Pasi Petriläinen, puolustaja
* Jouni Saarinen, puolustaja
* Fredrik Vara, puolustaja (2007-2008)
* Esa Hämäläinen, puolustaja (2008-2009)
* Mika Suoraniemi, hyökkääjä
* Tommi Flinck, hyökkääjä
*Timo Kuuluvainen, hyökkääjä 
* Juho Lehtisalo, hyökkääjä (2007-2008)

## Lähteet
* Joukkueen viralliset kotisivut

### Viitteet
Yétis du Mont-Blanc

**Yétis du Mont-Blanc** (viralliselta nimeltään **Hockey Club Mont-Blanc**) on saintgervaislainen jääkiekkojoukkue, joka pelaa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, FFHG Division 1:ssä.  

Seura on kahden aiemman seuran fuusio. Megève (Ranskan mestari 1984) yhdistyi vuonna 1987 Saint-Gervaisiin (Ranskan mestari kausina 1969, 1974, 1975, 1983, 1985 ja 1986).

Seuralla on käytössään kaksi hallia, Megèven ja Saint-Gervaisin halli.

## Joukkue kaudella 2025–2026

*Lähde: EliteProspects*

## Saavutukset
* Ranskan mestari vuosina 1987 ja 1988 (Mont-Blanc)
* Ranskan mestari 1984 (Megève)
* Ranskan mestari 1969, 1974, 1975, 1983, 1985 ja 1986 (Saint-Gervais).

## Joukkueessa pelanneet suomalaiset
* Tuomas Tikkanen
* Markus Laine (→2008-2009 TuTo Hockey)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Joukkueen viralliset kotisivut
Pingouins de Morzine

**Pingouins de Morzine** (viralliselta nimeltään **Hockey Club Morzine-Avoriaz**) on morzinelainen jääkiekkojoukkue, joka pelaa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, FFHG Division 1.  

## Joukkue kautena 2025–2026

## Aiheesta muualla
* Joukkueen viralliset kotisivut
Ours de Villard-de-Lans

**Ours de Villard-de-Lans ** on villarddelansilainen jääkiekkojoukkue, joka pelaa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, FFHG Division 1:ssa.  

Joukkueessa on pelannut Ranskan maajoukkuepelaaja Christian Bozon.

## Joukkue kaudella 2025-2026

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Joukkueen viralliset kotisivut
Ciriaco De Mita

**Luigi Ciriaco De Mita** (2. helmikuuta 1928 Nusco – 26. toukokuuta 2022 Avellino) oli italialainen poliitikko. Hän kuului kristillisdemokraattiseen puolueeseen, jonka johtajana hän toimi vuosina 1982–1989. De Mita oli Italian pääministerinä vuosina 1988–1989.

De Mita valmistui oikeustieteellisestä ja aloitti poliittisen uransa jo 1950-luvulla. Edustajainhuoneeseen hänet valittiin ensimmäisen kerran 1963. Hän nousi vuosikymmenen lopulla kristillisdemokraattisen puolueen johtohenkilöihin. De Mita toimi 1973–1974 teollisuusministerinä, 1974 ulkomaankauppaministerinä ja 1976–1978 Etelä-Italian ministerinä.

De Mita valittiin vuonna 1982 kristillisdemokraattien puoluejohtajaksi ja sai pitää paikkansa, vaikka puolue menetti ennätyksellisesti paikkoja vuoden 1983 vaaleissa ja jopa hävisi europarlamenttivaalit kommunistiselle puolueelle. De Mita oli koko 1980-luvulla niin sanotun *[[pentapartito]]n* sisällä sosialistisen puolueen johtajan Bettino Craxin vastustaja. Lisäksi De Mita oli konfliktissa kristillisdemokraattien Giulio Andreottin ja Arnaldo Forlanin kanssa.

Craxin hallitus erosi maaliskuussa 1987, ja uusissa vaaleissa kristillisdemokraatit ottivat vaali voiton. De Mita ei kuitenkaan heti ottanut puoluejohtajana pääministerin paikkaa. Lyhytaikainen Giovanni Gorian hallituksen jälkeen huhtikuussa 1988 De Mita nousi pääministeriksi. Arnaldo Forlanista tuli helmikuussa 1989 kristillisdemokraattien puoluejohtaja, ja seuraavassa kuussa De Mitan johtama hallitus erosi.

De Mita jatkoi poliittista uraansa vielä 1980-luvun jälkeenkin. Hän istui edustajainhuoneessa vuoteen 1994 asti ja uudestaan 1996–2008, ja europarlamentaarikkona hän toimi 1999–2004 ja 2009–2014. De Mita jätti kristillisdemokraatit vuonna 1994 ja siirtyi Italian kansanpuolueeseen. Vuonna 2001 hänet valittiin parlamenttiin La Margheritan listalta.

De Mita valittiin 2014 kotikaupunkinsa Nuscon pormestariksi ja uudelleenvalittiin vuonna 2019.

De Mita kuoli toukokuussa 2022 hoitokodissa Avellinossa, missä hän oli kuntoutettavana murrettuan reisiluunsa kaaduttuaan kotonaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Sokraattinen ironia

**Sokraattinen ironia** on ironiaa, joka ilmenee jonkun henkilön (yleensä opettajan) teeskennellessä tietämätöntä paljastaakseen toisen (oppilaan) tietämättömyyden. Yleensä ironian havaitsee yleisö, mutta ei itse ironian kohde. Kreikan kielen sanaa  (*eirōneia*; 'ironia, 'iva'; sanasta , *eirōn*; 'teeskentelijä') sovellettiin ennen kaikkea vähättelevään teeskentelyyn.

Sokraattinen ironia on saanut nimensä siitä, että Sokrates esiintyy Platonin varhaisissa dialogeissa käyttämässä sitä osana dialektista kuulustelumenetelmäänsä, sokraattista menetelmää. Sokraattinen ironikko naamioituu tietämättömyyteen, joka peittää skeptisyyden jotain oppia tai yleistä mielipidettä kohtaan, jonka ironikko katsoo olevan vailla järjen tai logiikan pohjaa. Ironikon viattomat kysymykset paljastavat mielipiteen järjettömyyden tai tyhjyyden askel askeleelta. Tällainen ironia viihdyttää niitä sivustaseuraajia, jotka tietävät, että tilanteen ns. Sokrates on viisaampi kuin mitä antaa ymmärtää, ja jotka voivat aavistaa hieman ennakolta, mihin suuntaan mahdollisesti naiiviltakin vaikuttava keskustelu on menossa.

Jotkut ovat katsoneet Sokrateen hyödyntäneen tällaista menetelmää, jotta välttyisi itse joutumasta samanlaisen käsittelyn kohteeksi. Monet ovat kuitenkin tulkinneet Sokrateen esittämän tietämättömyyden enemmän skeptisyytenä kuin ironiana. Sokraattinen ironia ei ole ainoastaan sitä, että kun sanotaan jotain, tarkoitetaan päinvastaista, vaan monimutkaisempaa: sitä, että samaan aikaan sekä tarkoitetaan että ei tarkoiteta sitä, mitä sanotaan. Sokraattinen ironia on näin avointa ja jättää tulkinnan taakan kuulijalleen.

Tanskalainen filosofi Søren Kierkegaard ihaili sokraattista ironiaa ja hyödynsi sen muunnelmia monissa teoksissaan. Kierkegaard käsitteli sokraattista ironiaa erityisesti maisterinväitöksessään *[[Om Begrebet Ironi med stadigt Hensyn til Socrates]]* (1841). Siinä hän ylistää Platonin ja Aristofaneen tapaa käyttää ironiaa, ja katsoo, että Aristofaneen Sokrates-kuva näytelmässä *[[Pilvet (Aristofanes)|Pilvet]]* kuvaa sokraattisen ironian henkeä parhaiten.

## Katso myös
* Sokraattinen dialogi
* Sokraattinen menetelmä

## Lähteet
Louis Kauffman

**Louis H. Kauffman**  (s. 3. helmikuuta 1945) on yhdysvaltalainen matemaatikko ja topologi, joka toimii professorina Illinois'n yliopistossa Chicagossa. Hänet tunnetaan erityisesti solmuteoreetikkona, mutta hänen aloihinsa kuuluvat myös algebra ja kybernetiikka.

Kauffman on Journal of *Knot Theory and its Ramifications* -julkaisusarjan perustaja sekä kahden muun sarjan toimittaja. Hän on toiminut Amerikan kyberneettisen yhdistyksen puheenjohtajana.

Louis Kauffman luennoi Jyväskylän yliopiston 17.kansainvälisessä kesäkoulussa elokuussa 2007. Tapansa mukaan hän havainnollisti teorioita käytännön solmutempuilla..

## Lähteet
Arnaldo Forlani

**Arnaldo Forlani** (8. joulukuuta 1925 Pesaro – 6. heinäkuuta 2023 Rooma) oli italialainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä aikavälin 18. lokakuuta 1980 – 28. kesäkuuta 1981. Hän oli kristillisdemokraattisen puolueen johtajana vuosina 1969–1973 ja 1989–1992.

Forlani syntyi Pesarossa, Marchessa. Hänet valittiin edustajainhuoneeseen ensimmäistä kertaa 1958, ja hän oli ulkoministeri vuosina 1976–1979.

Forlanin seuraajana Italian pääministeriksi astui Giovanni Spadolini.

Vuosina 1989–1994 Forlani vaikutti Euroopan parlamentin Euroopan kansanpuolueen ryhmässä.

Vuonna 1992 alkoi Tangentopoliksi kutsuttu lahjusskandaali, joka johti Forlanin vankeustuomioon. Hän kärsi tuomionsa yhdyskuntapalvelussa Caritas Italiana -hyväntekeväisyysjärjestössä.

## Lähteet
Ekhion (argonautti)

**Ekhion** (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Hermeen ja Antianiran poika ja Eurytoksen veli.

Veljensä kanssa Ekhion otti osaa Kalydonin metsästykseen, ja hänen mainittiin olevan joukon nopein juoksija. Hän oli ensimmäinen, joka heitti keihäänsä kohti villisikaa, mutta keihäs harhautui maalistaan ja osui viereiseen vaahteraan.

Ekhion osallistui myös Iasonin johtamien argonauttien retkeen.

## Lähteet
John Vernon

**Adolphus Raymondus Vernon Agopsowicz** (24. helmikuuta 1932 – 1. helmikuuta 2005) oli kanadalainen näyttelijä.

## Ura
Vernon tuli tunnetuksi näyteltyään usein viekkaita rikollisia ja tunteettomia auktoriteettisiä henkilöitä. Näytelmäroolien lisäksi Vernon teki urallaan myös muutamia äänirooleja 1960-luvun puolenvälin jälkeen. Merkittävimpiä rooleja muun muassa *[[Likainen Harry]]* -elokuvan pormestarina, Ritari Ässä -sarjassa Cameron Zackharyn roolissa ja Batman-animaatiosarjassa Rupert Thornen äänenä. Hän esiintyi myös Clint Eastwoodin lännenelokuvassa *[[Lainsuojaton (elokuva)|Lainsuojaton]]*.
Leslie Groves

**Leslie Richard Groves** (17. elokuuta 1896 &ndash; 13. heinäkuuta 1970) oli Yhdysvaltain armeijan kenraaliluutnantti, joka valvoi Pentagonin rakennustyötä ja johti ensimmäisten atomipommien rakentamiseen johtanutta Manhattan-projektia toisen maailmansodan aikana.

Groves olisi valinnut Kioton atomipommin ensimmäiseksi maaliksi, mutta Yhdysvaltain sotaministeri Henry L. Stimson esti tämän. Stimson oli ainut suoranainen esimies kenraali Grovesille, ennen presidentti Franklin D. Rooseveltia.

West Pointin koulutusakatemian käynyt Groves, sai jo varhain lempinimen ”Armeijan paras kasarminrakentaja”. Hän jäi eläkkeelle kenraaliluutnanttina.

## Lähteet
*Thomas, Gordon & Witts, Max Morgan: *Enola Gay – Pommikone Hiroshiman yllä*. Wsoy, 1981. Suom. Nuuttila, Antti. Alkuteos englanniksi 1976. .
*Iltalehden erikoisteemanumero: *IL-Historia/Atomipommi*, Alma Media Suomi Oy, Helsinki, 2015. 68-s. (s. 23–25 & 31–32)

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Alsos Digital Library for Nuclear Issues -virtuaalikirjaston Leslie Groves  -elämäkerta
Ned Beatty

**Ned Thomas Beatty** () oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka näytteli teatterissa, elokuvissa ja televisiossa. Hänen elokuviansa ovat muun muassa *[[Syvä joki]]*, *[[Nashville (elokuva)|Nashville]]*, *[[Presidentin miehet]]* ja *[[Kasvot kuvaruudussa]]*. Viimeisestä hän oli Oscar-ehdokkaana.

## Lapsuus ja nuoruus

Ned Beatty syntyi Louisvillessä Kentuckyssä. Hänellä on sisar Mary Margaret Beatty. Beatty aloitti esiintymisen kymmenvuotiaana laulamalla paikallisessa kirkossa ja gospel-kvarteteissa. Näyttämöllä Beatty debytoi 19-vuotiaana. Yliopistotutkinnon hän suoritti Berea Collegessa Bereassa, Kentuckyssa.

## Ura

Beatty aloitti uransa näyttelijänä abingdonilaisessa Barter-teatterissa ja jatkoi sen jälkeen teatteriseureissa Eriessä ja Washingtonissa. Beattyn ensimmäinen elokuva oli John Boormanin ohjaama *[[Syvä joki]]*. Siitä hän sai heti kriitikoiden ja yleisön huomion. Beatty näytteli 1970-luvulla neljässä Oscar-ehdokkuuden saaneessa elokuvassa. *Syvän joen* lisäksi hänen elokuviansa olivat *[[Nashville (elokuva)|Nashville]]* (1975), *[[Presidentin miehet]]* (1976) ja *[[Kasvot kuvaruudussa]]* (1976). Beattyn 1970-luvun elokuviin kuului myös *[[Teräsmies (vuoden 1978 elokuva)|Teräsmies]]*, jossa hän näytteli Lex Luthorin apulaista Otista.

Beattyn 1980- ja 1990-luvun elokuvia olivat muun muassa *[[Likaiset lahjukset]]* ja *[[Mikä laulaen tulee...]]* Televisiosta hän oli saanut Emmy-ehdokkuuden jo vuoden 1979 televisioelokuvasta *[[Hiljaiset sankarit]]*. Toisen ehdokkuutensa hän sai perhe-elokuvasta *[[Ainoa joka uskoi]]*. Beatty oli 1990-luvun alussa etsivä Stanley Bolander arvostetussa poliisisarjassa **. Tämän jälkeen hänet nähtiin säännöllisesti muun muassa televisiosarjassa *[[Roseanne]]*. 2000-luvulla hän oli vierailevana tähtenä muun muassa sarjoissa *[[Kova laki]]* ja *[[C.S.I.]]*

Vuonna 1976 Beatty sai Oscar-ehdokkuuden sivuosastaan elokuvassa *[[Kasvot kuvaruudussa]]*. Hän on ollut myös kahdesti ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi ja kerran Golden Globe -ehdokkaana.  Vuoden 2006 maaliskuussa Ned Beatty palkittiin kansainvälisellä RiverRun-elokuvajuhlilla tapahtuman arvostetuimmalla Master of Cinema -palkinnolla.

## Yksityiselämä

Beatty oli neljästi naimisissa, ja hänellä oli kahdeksan lasta.

## Valikoitu filmografia

* *[[Syvä joki]]* (1972)
* *[[Kasvot kuvaruudussa]]* (1976)
* *[[Teräsmies (vuoden 1978 elokuva)|Teräsmies]]* (1978)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
David Gemmell

**David Andrew Gemmell** (1. elokuuta 1948 – 28. heinäkuuta 2006) oli brittiläinen fantasiakirjailija. David Gemmellin vaimo Stella viimeisteli kirjailijan viimeisen, kesken jääneen kirjan. 

## Teokset
### Fantasiakirjat
#### Drenain tarut

* *Legend* (1984), suom. *Legenda*, Karisto 2003)
* *The King Beyond the Gate* (1985), suom. *Varjojen prinssi*, Karisto 2004)
* *Waylander* (1986)
* *Quest for Lost Heroes* (1990)
* *Waylander II: In the Realm of the Wolf* (1992)
* *The First Chronicles of Druss the Legend* (1993)
* *The Legend of Deathwalker* (1996)
* *Winter Warriors* (1996)
* *Hero in the Shadows* (2000)
* *White Wolf* (2003)
* *The Swords of Night and Day* (2004)

#### Rigante -sarja
* *Sword in the Storm* (1999)
* *Midnight Falcon* (2000)
* *Ravenheart* (2001)
* *Stormrider* (2002)

#### Stones Of Power — Sipstrassi — Jon Shannow
* *Ghost King* (1988)
* *Last Sword of Power* (1988)
* *Wolf in Shadow* (1987) 
* *The Last Guardian* (1989)
* *Bloodstone* (1994)

#### Hawk Queen
* *Ironhand's Daughter* (1995)
* *The Hawk Eternal* (1995)

#### Muut
* *Knights of Dark Renown* (1989)
* *Morning Star* (1992)
* *Dark Moon* (1997)
* *Echoes of the great song* (2002)

### Historialliset romaanit

#### Kreikkalaissarja (vaihtoehtohistoria)
* *Lion of Macedon* (1990)
* *Dark Prince* (1991)

#### Troy-sarja
* *Troy: Lord of the Silver Bow* (2005)
* *Troy: Shield of Thunder* (2006)
* *Troy: Fall of Kings* (2007)

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* Jukka Halme: Legenda . Tähtivaeltaja 3/2003.
* John J. Miller: His Mortal Life, Mortal Heroes. Wall Street Journal 23.1.2008. 
* Joanne Hall: David Gemmell Author Spotlight. Fantasy Faction.
Kolibri (yhtye)

**Kolibri** on kuopiolainen tanssiorkesteri, jolla on kokemusta musiikista ja esiintymisistä sekä Suomessa että esimerkiksi Ruotsin laivoilla ja Amerikassa. Kolibrilta on ilmestynyt nyt 5 levyä; *Neiti XL* vuonna 1999, *Kolibri* 1998, *Kaikki anteeks* 1998, *Everstin Ronski-Riitta* 1997 ja *Kolibri* 1994. Tässä kokoonpanossa soittavat Veli-Matti Kurkinen (rummut, laulu), Anssi K. Laitinen (haitari, basso, piano, laulu), Pete Rissanen (kitara, basso, laulu) ja Vexi Väisänen (koskettimet, harmonikka, laulu). Kolibri on esiintynyt useita kertoja myös televisiossa muun muassa suosituissa Kesäillan valssi -tansseissa pääsolistina ja Huomenta Suomi -lähetyksessä, jossa yhtyeen hanuristi Anssi Laitinen teki Guinnesin maailmanennätyksen harmonikan soitossa. http://www.viihdevisiot.fi/kolibri/tietoja.html

## Julkaisut

**Neiti xl* (1999)
#Neiti X (XL-kokoinen)
#Maininki Valssi
#Legenda jo eläessään
**Kolibri* (1998)
#Pullosta korkki me avataan
#Kaikki anteeks
#Everstin Ronski-Riitta
#Ei tuu mittään
#Viheltäin
#Miksi, miksi
#Rasvaa
#Lasolii ja shamppanjaa
#VPK-talolla
#Puhtaat munat ja vilpitön mieli
#Ruma mies
#Elja, Elja
**Kaikki anteeks* (1998) (single)
**Everstin Ronski-Riitta* (1997) (single)
**Kolibri* (1994)
#Miksi miksi juuri minä
#Kanssas vain
#Missä tulee
#Kitara soikoon
Theodor von Heuglin

**Martin Theodor von Heuglin** (20. maaliskuuta 1824 Hirschlanden &ndash; 5. marraskuuta 1876 Stuttgart) oli saksalainen tutkimusmatkailija ja lintutieteilijä.

Hänen isänsä Ludwig Friedrich Heuglin oli protestanttinen pastori, joka kasvatti häntä kaivosinsinööriksi. 15-vuotiaana hän aloitti ammattiin tähtäävät opinnot Ludwigsburgissa. 1842/43 hän opiskeli Stuttgartin polyteknikumissa. Hän oli kuitenkin paljon kiinnostuneempi tutkimaan tuntemattomia seutuja ja siksi hänen opintonsa suuntautuivat luonnontieteisiin, erityisesti eläintieteisiin.

1850 hän matkusti Egyptiin, missä hän opetteli arabiaa ja vieraili Punaisellamerellä ja Siinain niemimaalla. 1852 hän liittyi tohtori Christian Reitzin seuraan tutkimusretkelle Abessiniaan. Reitz oli Itävallan konsuli Khartumissa, Sudanissa. Reitzin kuoltua von Heuglin osoitettiin hänen virkaansa konsulaatissa. Virassa ollessaan hän matkusteli Abessiniassa ja Kordofanissa keräten merkittävän luonnonhistoriallisen lajikokoelman, muun muassa 754 lintulajia. 1855 hän matkusti Wieniin. 1856 hän matkusteli Itä-Sudanissa ja 1857 hän matkusti Punaisenmeren Afrikanpuoleista rannikkoa ja Somalian rannikolla.

1860 hänet valittiin Eduard Vogelin kadonnutta retkikuntaa etsimään lähetetyn retkikunnan johtoon. 1861 retkikunta rantautui Massawaan ja sai ohjeet jatkaa suoraan Khartumiin ja sieltä Ouaddaihin, missä Vogel oli tarkoitus pidättää. Von Heuglin, yhdessä tohtori Hermann Steudnerin kanssa, suoritti laajan kiertoliikkeen Abessinian ja Oromomaan kautta ja sen johdosta retkikunnan johtajuus otettiin häneltä pois. Hän ja Steudner saapuivat Khartumiin 1862 ja liittyivät siellä Alexandrine Tinnén johtamaan seurueeseen. Seurue matkasi ylös Valkoista Niiliä Gondokoroon ja tutki suuren osan Bahr-al-Ghazalista, missä Steudner kuoli kuumeeseen 10. huhtikuuta 1863.

Von Heuglin palasi Eurooppaan loppuvuodesta 1864. Vuosina 1870 ja 1871 hän suoritti useita matkoja Huippuvuorille ja Novaja Zemljalle. 1875 hän matkusti jälleen Koillis-Afrikkaan, Beniin, Ameriin ja Pohjois-Abessiniaan. Hän oli suunnittelemassa tutkimusretkeä Sokotran saarelle, kun hän kuoli Stuttgartissa.

Von Heuglin nimesi lukuisia lintulajeja, muun muassa keniantrapin. Hänen kunniakseen on nimetty naamiotrappi (*Neotis heuglinii*), puistopunatasku (*Cossypha heuglini*), savannitasku (*Oenanthe heuglini*) ja lähdekutoja (*Ploceus heuglini*).

## Teoksia
* *Systematische Übersicht der Vögel Nordost-Afrikas* (1855)
* *Reisen in Nordost-Afrika, 1852–1853* (Gotha, 1857)
* *Syst. Übersicht der Säugetiere Nordost-Afrikas* (Wien, 1867)
* *Reise nach Abessinien, den Gala-Landern, &c., 1861–1862* (Jena, 1868)
* *Reise in das Gebiet des Weissen Nil, &c. 1862–1864* (Leipzig, 1869)
* *Reisen nach dem Nordpolarmeer, 1870–1871* (Braunschweig, 1872–1874)
* *Ornithologie von Nordost-Afrika* (Kassel, 1869–1875)
* *Reise in Nordost-Afrika* (Braunschweig, 1877, 2 osaa).
RPL

**RPL** voi tarkoittaa seuraavia:
* Riihimäen Pallonlyöjät, pesäpalloseura
* RPL, ohjelmointikieli
* Remote Initial Program Load, verkkoprotokolla
* Routing Protocol for Low power and Lossy Networks, verkkoprotokolla
* Reciprocal Public License, ohjelmistolisenssi
Tuomas Lukka

**Tuomas Lukka** (s. 1974) tuli tunnetuksi valmistuttuaan Suomen nuorimmaksi tohtoriksi 20-vuotiaana vuonna 1995 Helsingin yliopistosta. Hänen väitöskirjansa *Some Studies of Molecular Vibration and Vibration-rotation Hamiltonians* käsitteli fysikaalista kemiaa. Vuodesta 2007 alkaen Lukka työskentelee suomalaisessa koneoppimista ja robotiikkaa yhdistelevässä ZenRobotics-yrityksessä (ent. Zendroid), hän on myös yksi yrityksen perustajista. Aiemmin hän on ollut tutkijana Harvardissa, Jyväskylän yliopistossa ja Teknillisessä korkeakoulussa.

Lukan isä on professori emeritus Markku Lukka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ZenRoboticsin verkkosivusto
Trapit

**Trapit** (Otididae) on lintujen heimo, jonka jäseniä elää Aasiassa, Australiassa, Euroopassa ja varsinkin Afrikassa. Kuusitoista heimon 25 lajista on afrikkalaisia.

Trapit ovat kaikkiruokaisia ja pesivät maassa. Ne kävelevät tanakasti vahvoilla jaloillaan. Monilla lajeilla on näyttävät soidinmenot.

## Sukuja
* Kapustatrapit (*Lissotis*)
* Kaulustrapit (*Chlamydotis*)
* Kuningastrapit (*Ardeotis*)
* Mustakaulatrapit (*Afrotis*)
* Mustakurkkurapit (*Heterotetrax*)
* Naamiotrapit (*Neotis*)
* Punatöyhtötrapit (*Lophotis*)
* Savannitrapit (*Eupodotis*)

Trappien heimoon kuuluu myös edellä esitettyihin sukuihin kuulumattomat lajit:
*Bengalintrappi (*Houbaropsis bengalensis*)
*Intianpikkutrappi (*Sypheotides indicus*)
*Isotrappi (*Otis tarda*)
*Pikkutrappi (*Tetrax tetrax*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Otididae
Munalikööri

**Munalikööri** eli **advocaat** on kermaista ja paksua likööriä, joka valmistetaan munankeltuaisesta, sokerista ja alkoholista (yleensä brandy-tisleestä). Likööri maustetaan usein vaniljalla, ja sen alkoholipitoisuus on 14–20 %. Munalikööriä valmistavat muun muassa Bols ja DeKuyper.

Munalikööriä voidaan käyttää leivonnassa ja erilaisten jälkiruokien valmistamiseen. Tunnetuin munalikööridrinkki on *lumipallo*, jossa likööri pidennetään sitruunalimonadilla. Joskus drinkkiin lisätään myös vodkaa.
Weitra

**Weitra** on kaupunki Ala-Itävallassa. Weitra kuuluu Gmündin piiriin ja on osa Itävallan Waldvierteliä.

Weitrassa on Itävallan vanhin toiminnassa oleva olutpanimo. 

## Weitran paikkakunnat
Großwolfgers, Oberbrühl, Oberwindhag, Reinprechts, Spital, St. Wolfgang, Sulz, Tiefenbach, Unterbrühl, Walterschlag, Weitra ja Wetzles

## Kuuluisia weitralaisia
*Alois Tampier (1913-2007), itävaltalainen pappi ja kirjailija
*Klara Hitler, Adolf Hitlerin äiti syntyi Weitrassa 1860. 16-vuotiaana Hitler itse oleskeli vuoden verran keuhkotautitoipilaana Spitalin kylässä äitinsä sukulaisten luona.
*Ludwig Knapp, itävaltalainen Vanhurskas kansakuntien joukossa.  
*Wilhelm Szabo, yksi itävallan merkittävimmistä kirjailijoista 1900-luvulla. Weitrassa on myös hänen kunniakseen nimetty katu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
M/T Stena Alexita

**M/T Stena Alexita** () on norjalaisen P/R Stena Ugland Shuttle Tanker I DA:n omistama öljytankkeri. Alus on rakennettu vuonna 1998 Tsuneishi Shipbuildingin telakalla Tadotsussa, Japanissa. Kuollutta painoa *Stena Alexitalla* on 127&nbsp;466 tonnia. Alus on rekisteröity Norjan lipun alle, ja sen kotisatama on Grimstad. Nykyisin aluksella liikennöi Stena Bulk.

*Stena Alexitan* sisaralus on M/T ''Stena Sirita''.

## Käyttöhistoria

26. elokuuta 1998 vastavalmistunut alus luovutettiin P/R Nordshuttle III DA:n omistukseen (laivan hallinta luovutettiin Ugland Nordic Shipping AS:lle), joka rekisteröi aluksen Norjan lipun alle. Vuonna 2004 P/R Stena Ugland Shuttle Tanker I DA osti *Stena Alexitan*. Uusi omistaja piti aluksen Norjan lipun alla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Fakta om Fartyg – M/T Stena Alexita 
*Stena Bulk
Ludwig Quidde

**Ludwig Quidde** (23. maaliskuuta 1858 – 4. maaliskuuta 1941) oli saksalainen pasifisti, joka sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1927.

## Tausta ja elämä
Ludwid Quidden elämää sävytti elämä neljän eri saksalaisen yhteiskuntajärjestelmän alaisuudessa. Aluksi, vuoteen 1890 saakka, rautakansleri Otto von Bismarck hallitsi yhteiskuntaa, ja sen jälkeen vuoteen 1918 Saksa oli henkilöitynyt Hohenzollernien keisarikuntaan. Sitten vuorossa oli 1918–1933 Weimarin tasavalta, ja lopulta vielä vanhuksena hän sai kokea natsi-Saksan ja Adolf Hitlerin yhteiskunnan. Hän lähti kuitenkin maanpakoon Sveitsiin melkein heti natsien noustua valtaan. 

Ludwig Quidde syntyi hyvinvoivaan porvarilliseen kauppiasperheeseen ja vietti lapsuutena Bremenissä. Hän opiskeli historiaa, ja jo varhain hän aloitti aktiivisen toimintansa Saksan rauhanyhdistyksessä (*Deutsche Friedensgesellschaft*). Jo nuorena hän vastusti kansleri Bismarckin politiikkaa.

Vuonna 1894 hän julkaisi 17-sivuisen kirjasen *Caligula. Eine Studie über römischen Caesarenwahnsinn*, jossa oli 79 alaviitettä. Tässä lyhyessä esseessään hän käsitteli yhteneväisyyksiä Rooman keisarikunnan ja oman aikansa välillä. Kirjoittaja löysi paljon yhtäläisyyksiä keisari Caligulan ja Saksan keisari Vilhelm II:n välillä; molemmille oli tyypillisistä esimerkiksi megalomania. Kirjan jälkiseuraukset olivat tuhoisat, sillä hän oli vaatinut kirjasen julkaisua omalla nimellään. Quidde joutui luopumaan akateemisesta urastaan historioitsijana.

Quidden saatua rauhantyöstään Nobelin rauhapalkinnon vuonna 1927 oli itsestään selvää, ettei hän enää olisi voinut asua voimalla aseistuvassa natsihallinnon Saksassa. Hän lähti maanpakoon vuonna 1933 ja kuoli maanpakolaisuudessa Sveitsissä.

## Keskeiset teokset
* *Caligula: Eine Studie über römischen Cäsarenwahnsinn*. Leipzig, Wilhelm Friedrich, 1894.
* *Der erste Schritt zur Weltabrüstung*. Berliini, Hensel, 1927.
* *European Militarism before the War*, in World Tomorrow, 9 (lokakuu, 1926) 161–162.
* *The Future of Germany*, in Living Age, 321 (huhtikuu 5, 1924) 635–638.
* *Recollections of a Stutterer*, in Living Age, 328 (helmikuu 13, 1926) 360–363.
* *Die Schuldfrage*. Berliini, Schwetschke, 1922.
* *Shall There Be a Germany Irredenta?*, in Living Age, 302 (Syyskuu 6, 1919) 583–585.
* *Sollen wir annektieren? Denkschrift des Bundes Neues Vaterland*. Berliini, 1915.
*Taube, Utz-Friedebert, Ludwig Quidde: *Ein Beitrag zur Geschichte des demokratischen Gedankens in Deutschland*. Kallmünz über Regensburg, Lassleben, 1963. 
*Wehberg, Hans, ed., Ludwig Quidde: *Ein deutscher Demokrat und Vorkämpfer der Völkerverständigung*. Offenbach am Main, Bollwerk, 1948.

## Lähteet
Spital

**Spital** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

;paikkoja:
* Spital am Semmering, kylä Itävallassa.
* Spital, kylä itävaltalaisessa Weitran kunnassa

;henkilöitä:
* Hermann Josef Spital (1925-2007), saksalainen katolinen piispa
Ira Levin

**Ira Levin** (27. elokuuta 1929 New York – 12. marraskuuta 2007 New York) oli yhdysvaltalainen kirjailija sekä lauluntekijä ja näytelmäkirjailija.

## Elämä

Levin suoritti opintonsa Horace Mann Schoolissa ja New Yorkin yliopistossa, jossa hän opiskeli filosofiaa ja englannin kieltä. Yliopiston jälkeen hän kirjoitti opetuselokuvia ja teki käsikirjoituksia televisiolle.

Levinin ensimmäinen tuotantoon päässyt näytelmä oli *No Time for Sergeants*, jonka hän kirjoitti Mac Hymanin romaanin pohjalta. Näytelmästä tehtiin myös elokuva *[[Atomialokas]]* vuonna 1958.

Levinin ensimmäinen romaani *Suudelma ennen kuolemaa* (1953) sai erinomaisen vastaanoton sekä yleisöltä että kriitikoilta ja hän sai vuonna 1954 Edgar-palkinnon parhaasta romaanista. Romaani on tehty kahdesti elokuvaksi, vuonna 1956 ja 1991.

Levinin tunnetuin näytelmä on *Deathtrap* (suomennoksena *Murhaleikki* tai *Murhaloukku*), joka on ollut pisimpään Broadwaylla esitetty trillerikomedia. Näytelmä toi hänelle toisen Edgar-palkinnon. Vuonna 1992 näytelmästä tehtiin elokuvaversio, jossa pääosia näyttelevät Christopher Reeve ja Michael Caine.

Levinin tunnetuin romaani on *Rosemaryn painajainen* (1968), joka toi satanismin ja okkultismin nykyajan Manhattanille. Teos sovitettiin myös elokuvaksi, jonka pääosissa esiintyvät Mia Farrow ja John Cassavetes. Elokuvan käsikirjoiti ja ohjasi Roman Polański.

Myös muita Levinin teoksia on filmattu: *Mengelen pojat* nimellä *[[Brasilian pojat (vuoden 1978 elokuva)|Brasilian pojat]]* 1978; *The Stepford Wives* kahdesti, vuosina 1975 ja 2004; *Taivaansilpoja* (*Sliver*) vuonna 1993.

## Teokset
### Romaanit

* *A Kiss Before Dying*, 1953 (suom. *Suudelma ennen kuolemaa*, 1955)
* *Rosemary's Baby*, 1967 (suom. *Rosemaryn painajainen*, 1968)
* *This Perfect Day*, 1970
* *The Stepford Wives*, 1972
* *The Boys from Brazil*, 1976 (suom. *Mengelen pojat*, 1976)
* *Sliver*, 1991 (suom. *Taivaansilpoja*, 1999)
* *Son of Rosemary*, 1997 (suom. *Rosemaryn poika*, 1999)

### Näytelmät

* *No Time For Sergeants*, 1956
* *Interlock*, 1958
* *Critic's Choice*, 1960
* *General Seeger*, 1962
* *Dr. Cook's Garden*, 1968
* *Veronica's Room*, 1974
* *Deathtrap*, 1978
* *Break a Leg: A Comedy in Two Acts*, 1981
* *Cantorial*, 1982

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ira Levinin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
* 
* Keijo Kettunen: Rosemaryn toinen painajainen. Helsingin Sanomat 24.3.2000.
Pinnallinen pakaralihas

**Pinnallinen pakaralihas** () on kotieläimillä oleva takaraajan lihas, joka hevosella ja lihansyöjillä löytyy erillisenä lihaksena. Muilla kotieläimillä pinnallinen pakaralihas yhdistyy kaksipäiseen reisilihakseen muodostaen musculus gluteobiceps -lihaksen.

## Kiinnittyminen
Pinnallinen pakaralihas lähtee lonkkaluun suoliluusta ja ristinikamien muodostamasta ristiluusta. Lihas päättyy reisiluuhun.

## Toiminta
Lihansyöjillä lihas osallistuu lonkkanivelen ojennukseen ja takaraajan loitontamiseen. Hevosilla lihas puolestaan koukistaa lonkkaniveltä.
Keskimmäinen pakaralihas

**Keskimmäinen pakaralihas** () on laaja, viuhkamainen luurankolihas, joka sijaitsee pakara-alueen sivuosassa. Se sijaitsee suuren pakaralihaksen alla ja pienen pakaralihaksen päällä. Lihas lähtee suoliluun ulkopinnasta etummaisen ja takammaisen pakaraviivan väliseltä alueelta. Se kiinnittyy pääasiassa reisiluun suuremman sarvennoisen sivupinnalle lyhyen jänteen kautta, jota vahvistaa rustokudos. Hermotus tulee ylemmältä pakarahermolta, jonka juuret ovat selkäytimen segmenteissä L4, L5 ja S1. Verenkierto saadaan ylemmältä pakaravaltimolta, joka on sisemmän suoliluusuonen päähaara.

Päätoiminnot ovat lonkkanivelen loitonnus sekä lantion vakautus kävelyn tukivaiheessa. Etummaiset säikeet osallistuvat lonkan sisäkiertoon ja taaemmat ulkokiertoon. Keskimmäinen pakaralihas on keskeinen alaraajojen biomekaniikassa ja asennon hallinnassa. Se toimii yhdessä pienen pakaralihaksen ja leveän sidekaitaan kiristäjän kanssa pitääkseen lantion vaakatasossa jalan toiminnoissa, kuten kävelyssä tai juoksussa. Kävelysyklin alkuvaiheessa lihaksen supistus estää vastakkaisen puolen lantion laskun, mikä takaa tehokkaan painonsiirron ja tasapainon. Lihaksen toimintahäiriö voi heikentää liikkumista ja aiheuttaa kompensaatiota liikeketjussa.

Kliinisesti keskimmäinen pakaralihas on merkittävä, koska se on altis revähdyksille, surkastumiselle ja jännetulehduksille. Näitä esiintyy yleisesti ikääntyneillä ja urheilijoilla. Oireena on usein lateraalinen lonkkakipu tai Trendelenburgin merkki eli lantion kallistus vastakkaiselle puolelle painonvarauksessa, mikä viittaa lihasheikkouteen. Nämä vammat voivat liittyä suuremman sarvennoisen kipuoireyhtymään ja voivat johtua ylirasituksesta, traumasta tai rappeumasta. Ne voivat pahentaa tiloja kuten lonkan nivelrikkoa tai alaraajojen virheasentoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Trairismi

**Trairismi** on romanialaisen filosofin Nae Ionescun kehittämä aate. Siinä yhdistyvät eksistentialismi ja rautakaartiin liittyvät ideat fasistisiin aatteisiin. Aate oli voimissaan maailmansotien välisessä Romaniassa. Karismaattisena tunnetun Ionescun vaikutuspiiriin kuuluivat kansallismieliset oikeistolaiset Constantin Noica, Mircea Eliade, Emil Cioran, Mircea Vulcănescu ja Petre Ţuţea.

## Lähteet
*Mircea Eliade
Robert Smith (poliitikko)

**Robert Smith** (3. marraskuuta 1757 Lancaster – 26. marraskuuta 1842 Baltimore) oli yhdysvaltalainen poliitikko, sotilas ja lakimies.

Smith toimi Yhdysvaltain ulkoministerinä 1809–1811 James Madisonin ollessa presidenttinä. Sitä ennen hän oli toiminut laivastoministerinä (1801-09) ja oikeusministerinä.

Smith istui myös Marylandin osavaltion senaatissa 1793–1795 ja edustajainhuoneessa 1796–1800.

## Lähteet
Margaret Cavendish

**Margaret Cavendish**, Newcastle upon Tynen herttuatar (syntyjään **Margaret Lucas**) (1623 – 15. joulukuuta 1673) oli englantilainen aristokraatti, kirjailija ja filosofi. Hän kirjoitti romanttista proosaa, runoja, esseitä, näytelmiä ja filosofista kirjallisuutta.

Cavendish julkaisi teoksensa omalla nimellään aikana, jolloin suurin osa naiskirjailijoista julkaisi teoksensa anonyymisti. Hänen teoksensa käsittelivät sukupuolta, valtaa, tapoja ja luonnonfilosofiaa. Cavendishin teos *The Blazing World* on varhaisimpia esimerkkejä tieteiskirjallisuudesta. Luonnonfilosofina Cavendish hylkäsi aristotelismin ja 1600-luvun mekanistisen filosofian. 

## Teoksia

* *Poems and Fancies* (1653)
* *Philosophical Fancies* (1653)
* *World's Olio* (1655)
* *Nature's Pictures drawn by Fancies Pencil to the Life* (1656)
* *A True Relation of my Birth, Breeding, and Life* (1656)
* *Orations* (1662)
* *Plays* (1662)
* *Sociable Letters* (1662)
* *Philosophical Letters* (1662)
* *Observations upon Experimental Philosophy* (1666)
* *The Blazing World* (1666)
* *Life,* a biography of William Cavendish (1667)
* *Plays Never Before Published* (1668)
* *The Convent of Pleasure* (1668)

## Aiheesta muualla

* Margaret Cavendishin esseitä, Quotidiana.org 
* The Margaret Cavendish Society 
* 
* Jokinen, Anniina (toim.): Margaret (Lucas) Cavendish, Duchess of Newcastle (1623-1673)
Syvä pakaralihas

**Syvä pakaralihas** () kuuluu pakaralihaksiin yhdessä keskimmäisen pakaralihaksen ja pinnallisen pakaralihaksen kanssa eli se on takajalan lihas. Syvä pakaralihas lähtee lonkkaluun suoliluusta ja päättyy reisiluuhun. Sen tehtävänä on takaraajan loitontaminen.
Leveän peitinkalvon jännittäjälihas

**Leveän peitinkalvon jännittäjälihas** () kuuluu lonkan uloimpiin lihaksiin. Se lähtee lonkasta suoliluun etuyläkärjestä ja kiinnittyy nimensä mukaisesti leveään peitinkalvoon (), joka puolestaan kiinnittyy sääriluun ulkonivelnastaan suoliluu-säärisiteenä. Leveän peitinkalvon jännittäjälihas osallistuu lonkkanivelen koukistamiseen ja polvinivelen ojentamiseen. Lisäksi se tukee polvea abduktiosuuntaan, esimerkiksi kävelysyklin tukivaiheessa kun niveleen kohdistuu polvea sisäänpäin vääntäviä voimia yläpuolisen kehon painosta.

## Hermotus
Leveän peitinkalvon jännittäjälihasta hermottaa superior gluteal hermo, segmentit L4, L5 ja S1.

## Lähteet
Henriikka Tavi

**Henriikka Tavi** (s. 4. tammikuuta 1978) on suomalainen runoilija. Hän sai vuonna 2007 Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon esikoisrunokokoelmastaan *Esim. Esa*. Palkintoraati luonnehti teosta sananveistotaiteeksi ja kiitti sen kokeellisuutta ja leikillisyyttä.

## Elämä ja ura
Tavi on lähtöisin Vehkalahdelta, mistä hän muutti Helsinkiin ja meni Sibelius-lukioon. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa teoreettista filosofiaa, estetiikkaa ja yleistä kirjallisuustiedettä ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2003. Tavi on opiskellut luovaa kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa.

Tavi sai kolmannesta runoteoksestaan *Toivo* (2011) vuoden 2011 Kalevi Jäntin palkinnon ja Yleisradion myöntämän Tanssiva karhu -runopalkinnon. Se oli ehdolla myös vuoden 2014 Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi.

Vuonna 2012 Tavi toteutti 12-projektin, jonka tavoitteena oli julkaista vuoden ajan joka kuukausi yksi runokokoelma. Projekti oli osa hänen Jyväskylän yliopistoon tekeillä ollutta väitöskirjaansa. Ohjaaja Lija Fischer teki runoista monitaiteellisen 12-esityssarjan, jota esitettiin vuoden mittaan.

Tavi on kuulunut runouslehti *[[Tuli & Savu]]n* toimituskuntaan, on toiminut suomen kielen opettajana ja myös kääntänyt kirjallisuutta.  Hän on myös osuuskunta Poesian perustajajäsen

## Teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* *Remu*. Teos, 2023. .

### Suomennokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Palkinnot
* Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinto 2007 teoksesta *Esim. Esa*
* Kalevi Jäntin palkinto ja Tanssiva karhu -palkinto 2011 teoksesta *Toivo*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Henriikka Tavi Teoksen sivuilla
* Henriikka Tavi Poesian sivuilla
* Henriikka Tavin blogi 12-projektista
Puolijänteinen lihas

**Puolijänteinen lihas** () kuuluu takaraajan lihaksiin. Se alkaa lonkkaluun istuinluusta ja ensimmäisestä häntänikamasta sekä sialla ja hevosella myös ligamentum sacrotuberale latumista. Sen päätekohta on sääriluu. Puolijänteinen lihas osallistuu lonkkanivelen ojentamiseen sekä polvinivelen koukistamiseen ja sisäkiertoon.
Puolikalvoinen lihas

**Puolikalvoinen lihas** () kuuluu takaraajan lihaksiin. Se jakantuu lihansyöjillä, märehtijöillä ja sialla kahteen osaan. Puolikalvoinen lihas lähtee lonkkaluun istuinluusta ja se päättyy sääri- ja pohjeluuhun. Lihaksen tehtävänä on lonkkanivelen ojentaminen sekä polvinivelen koukistaminen ja sisäkierto.
Walter Chatton

**Walter Chatton** (n. 1290–1343) oli englantilainen filosofi ja teologi, joka toimi Oxfordin yliopistossa. Hän kiisteli usein yliopistossa samaan aikaan vaikuttaneen Wilhelm Ockhamilaisen kanssa.

Wilhelm Ockhamilainen tunnettiin Occamin partaveitsestään. Chatton esitti sille antipartaveistä:

Chatton siis väitti Occamin partaveistä vastaan esittämällä, että jos selitys ei määrittele väittämän totuutta tyydyttävästi, ja vaikka olisi varma, että selitys on siihen mennessä tosi, tulee vaatia joku toinen selitys. Yksinkertaistetusti, tulee olettaa niin monta entiteettiä kuin asian selittäminen vaatii ilman että selitykseen jää aukkokohtia. Samalla Chattonin voi katsoa esittävän, että totuus määrittyy olemassa oleviin entiteetteihin perustuen, ja että ontologia voidaan tietyissä tapauksissa päätellä väittämistä.

## Teoksia

* *De paupertate evangelica*, tutkielma fransiskaanien köyhyyskiistasta
* *Lectura*, keskeneräinen *[[Sentenssit|Sentenssien]]* kommentaari
* *Reportatio super Sententias* (1321–1323)
* *Sermo de visione beatifica*
* *Quodlibet*, väittelyitä vuosilta 1329–30

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*