open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jääpallon Ruotsin 1.divisioonan kausi 1957

**Jääpallon Ruotsin Division I:n kausi 1957** pelattiin kahdessa kahdeksan joukkueen lohkossa, joiden voittajat pelasivat loppuottelun vuoden 1957 Ruotsin jääpallomestaruudesta.

Lohkovoittajiksi selviytyivät Örebro SK ja Hammarby IF, Tukholma. Tukholmassa pelattiin 17. helmikuuta loppuottelu, jossa Örebro SK voitti maalein 2-1.

Ruotsi jääpallon pääsarjaa, Division I:stä, laajennettiin seuraavaksi kaudeksi molempien lohkojen osalta kahdella joukkueella. Samalla ei mikään seura pudonnut sarjasta. Yksi selittäjä toiminnalle oli se, että Ruotsin pääsarjan pitkäaikainen seura Västerås SK olisi pudonnut sarjasta. Samaan aikaan Västeråsin oli rakennettu Ruotsin ensimmäinen tekojäärata Rocklundaan, ja näin saatiin uusi rata pääsarjakäyttöön.
## Division I

### Pohjoinen

### Etelä

### Pronssiottelu

### Ottelu Ruotsin mestaruudesta
17.2.1957 Tukholma n. 20 000 katsojaa

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet
* Tabeller och matcher 1930-2001 VSK

### Viitteet
Soudun maailmanmestaruuskilpailut 1997

**[[Soudun maailmanmestaruuskilpailut]] 1997** järjestettiin  1.–7. syyskuuta Aiguebelettessa, Ranskassa. Ohjelmassa oli 14 miesten ja kymmenen naisten luokkaa. Saksa voitti viisi kultamitalia ja Yhdysvallat neljä.

## Lähteet
* 
*
Mount & Blade II: Bannerlord

**Mount & Blade II: Bannerlord** on TaleWorlds Entertainmentin kehittämä ja julkaisema roolipeli, joka julkaistiin vuonna 2020. Peli kuuluu *[[Mount&Blade (pelisarja)|Mount & Blade]]* -pelisarjaan ja sijoittuu keskiaikaan. Pelimaailma sijoittuu samaan kuvitteelliseen Calradia-nimiseen maailmaan kuin pelin aikaisemmat osat, mutta noin 200 vuotta ennen edellisen *[[Mount&Blade: Warband]]* -pelin tapahtumia.

Pelin ennakkojulkaisuversio julkaistiin 30. maaliskuuta 2020. Ennen ennakkojulkaisua peli oli ollut kehityksessä noin seitsemän vuotta.

## Lähteet
Soudun maailmanmestaruuskilpailut 1998

**[[Soudun maailmanmestaruuskilpailut]] 1998** järjestettiin  6.–13. syyskuuta Kölnissä, Saksassa. Ohjelmassa oli 14 miesten ja kymmenen naisten luokkaa. Saksa voitti viisi kultamitalia sekä Iso-Britannia ja Italia kolme.

## Lähteet
* 
*
Tongcheng

**Tongcheng** voi tarkoittaa seuraavia:
* Tongcheng (Anhui): piirikuntatason kaupunki Anqingissa Anhuin maakunnassa Kiinassa
* Tongcheng (Hubei): piirikunta Xianningissa Hubein maakunnassa Kiinassa
Soudun maailmanmestaruuskilpailut 1999

**[[Soudun maailmanmestaruuskilpailut]] 1999** järjestettiin  22.–29. elokuuta St. Catharinesissa, Kanadassa. Ohjelmassa oli 14 miesten ja kymmenen naisten luokkaa. Yhdysvallat voitti kuusi kultamitalia sekä Italia ja Saksa kolme.

## Lähteet
* 
*
Soudun maailmanmestaruuskilpailut 2001

**[[Soudun maailmanmestaruuskilpailut]] 2001** järjestettiin  19.–26. elokuuta Luzernissa, Sveitsissä. Ohjelmassa oli 14 miesten ja kymmenen naisten luokkaa. Saksa voitti viisi kultamitalia ja Iso-Britannia neljä.

## Lähteet
* 
*
Izumi (Osaka)

**Izumi** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Osakan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Sakain eteläpuolella. Kaupungin pohjoisosa on alavaa maata ja tiheään rakennettu, etelässä sen alue nousee vähitellen Izumivuorille ja rajautuu Wakayaman prefektuuriin. Izumissa on 186&nbsp;042 asukasta (helmikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 84,98 neliökilometriä.

Asutus Izumin alueella on vanhaa. Sieltä on löydetty muun muassa suuren Yayoi-kauden kylän jäänteet, Ikegami-Sonen arkeologinen kohde. Myöhemmin Izumissa sijaitsi Izumin provinssin pääkaupunki (*[[kokufu]]*). Sen läpi kulki myös vilkas Kumanoon johtava pyhiinvaellusreitti Kumano-kaidō. Edo-kaudelta lähtien seutu tunnettiin puuvillan viljelystä, ja sinne syntyikin tekstiiliteollisuutta, joka saavutti huippunsa 1960-luvulla. Kaupunkioikeudet Izumille myönnettiin vuonna 1956, kun silloiseen Izumin maaseutukaupunkiin liitettiin kuusi muuta kuntaa. Kaupungin keskiosien kukkuloille alettiin 1960-luvun puolivälissä rakentaa suurta Senboku New Town -lähiötä, jonne vedettiin myös nopea rautatieyhteys. Kaupunkiin on sijoittunut esimerkiksi lasiesineiden ja tekohelmien tuotantoa sekä *[[mikan]]*-mandariinien ja koristekukkien puutarhaviljelyä.

Izumin kulttuuriperintöön kuuluvat useat vanhat pyhäköt ja temppelit, kuten Izumi-Inoue-jinja, jonka päähalli on rakennettu 1605, ja Makiovuorella sijaitseva Sefuku-ji. Sen alue kuuluu Kongō-Ikoma-Kisenin puolikansallispuistoon. Kaupungissa toimii Kubosōn taidemuseo. Izumia palvelevat JR Nishi-Nihonin Hanwa-linja ja Senboku-pikarautatie.

## Kuvia

Tiedosto:Ikegami-sone ruins01s3200.jpg|Ikegami-Sonen arkeologista kohdetta
Tiedosto:View from Kuraiwa (Mount Makio)3.jpg|Näkymä Makiovuorelta
Tiedosto:Hijiri-jinja (Izumi, Osaka) haiden.jpg|Hijiri-jinja
Tiedosto:Sefukuji hondo.jpg|Sefuku-jin päähalli


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Soudun maailmanmestaruuskilpailut 2003

**[[Soudun maailmanmestaruuskilpailut]] 2003** järjestettiin  24.–31. elokuuta Milanossa, Italiassa. Ohjelmassa oli 14 miesten ja kymmenen naisten luokkaa. Saksa voitti neljä kultamitalia sekä Italia, Kanada ja Yhdysvallat kolme.

## Lähteet
* 
*
Soudun maailmanmestaruuskilpailut 2005

**[[Soudun maailmanmestaruuskilpailut]] 2005** järjestettiin  29. elokuuta – 4. syyskuuta Gifussa, Japanissa. Ohjelmassa oli 14 miesten ja yhdeksän naisten luokkaa. Uusi-Seelanti voitti neljä kultamitalia ja Australia kolme.

## Lähteet
* 
*
Soudun maailmanmestaruuskilpailut 2006

**[[Soudun maailmanmestaruuskilpailut]] 2006** järjestettiin  20.– 27. elokuuta Etonissa, Isossa-Britanniassa. Ohjelmassa oli 14 miesten ja yhdeksän naisten luokkaa. Australia, Iso-Britannia, Kiina ja Saksa voittivat kukin kolme kultamitalia.

Naisten pariaironelosen alun perin voittanut Venäjä hylättiin tammikuussa 2007 Olga Samulenkovan positiivisen dopingtestin vuoksi ja mestariksi nousi Ison-Britannian venekunta.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Soudun maailmanmestaruuskilpailut 2007

**[[Soudun maailmanmestaruuskilpailut]] 2007** järjestettiin  26. elokuuta – 2. syyskuuta Münchenissä, Saksassa. Ohjelmassa oli 14 miesten ja yhdeksän naisten luokkaa. Lisäksi ohjelmassa oli paraluokkia. Australia, Uusi-Seelanti ja Yhdysvallat voittivat normaaliluokissa kukin kolme kultamitalia.

## Lähteet
* 
*
Lykkehjulet

**Lykkehjulet** on Wheel of Fortunen tanskalainen versio. Ohjelmaa esitettiin vuosina 1988–2001 ja sitä tehtiin kaikkiaan yli 3 500 jaksoa. Ohjelman esittäminen lopetettiin laskeneiden katsojalukujen ja formaatin epäonnistuneen nykyaikaistamisyrityksen takia.
Brian Goodwin

**Brian Goodwin** (1931–2009) oli kanadalainen matemaatikko ja biologi, joka oli perehtynyt biomatematiikkaan.

Godwin oli yksi teoreettisen biologian perustajista. Se on matemaattisen biologian haara, joka käyttää matematiikan ja fysiikan menetelmiä biologisten prosessien ymmärtämiseen. Viimeisinä vuosinaan hänestä tuli holistisen tieteen johtava puolestapuhuja. Siinä tunteet ja intuitio ovat tasavertaisia luonnonilmiöiden rationaalisen analyysin kanssa. Tavoitteena on johdattaa tiede pois moraalittomasta kontrollin käsitteestä eettiseen osallistumisen tunteeseen Maan elämän tarinan avautumisessa. Omistautuminen holistiselle teorialle ja sen sovelluksille sai hänet lopulta ajamaan luonnontieteiden ja humanististen tieteiden yhdistämistä.

Godwin syntyi Kanadassa, opiskeli biologiaa McGillin yliopistossa Montrealissa ja muutti Britanniaan opiskelemaan matematiikkaa Oxfordissa. Hän suoritti tohtorin tutkinnon Edinburghin yliopistossa, jossa hän teki tutkimusta embryologiassa biologi Conrad Waddingtonin johdolla. Hän opetti matematiikkaa Oxfordin yliopistossa ja myöhemmin Sussexin yliopistossa vuoteen 1983 asti, jolloin hänestä tuli professori Avoimessa yliopistossa. Hän toimi myös tutkijana Massachusetts Institute of Technologyssa ja oli yksi Santa Fe -instituutin perustajajäsenistä New Mexicossa.

Siinä missä darvinismi korosti konfliktia ja kilpailua, Goodwinin ja muiden puolustaman "uuden biologian" mukaan selviytyminen on "yksinkertaisesti sellaisen paikan löytämistä, jossa voi olla oma itsensä". Monet selviytyvät organismit eivät heidän mukaansa ole sukupuuttoon kuolleita parempia. Evoluutio on "kuin tanssi – se ei ole menossa minnekään, se on yksinkertaisesti mahdollisuuksien avaruuden tutkimista", Goodwin kirjoitti suosituimmassa kirjassaan *How the Leopard Changed Its Spots: the Evolution of Complexity* (1994).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Svante Stockselius

**Svante Stockselius** (s. 1955) on ruotsalainen toimittaja. Stockselius toimi Eurovision laulukilpailun valvojana vuosina 2004–2010. Stockselius työskenteli 16 vuotta *[[Expressen]]*-lehden toimittajana.

## Lähteet
Kolmiviiksimade

**Kolmiviiksimade** (*Gaidropsarus vulgaris*) on viiksimateiden (Gaidropsaridae) heimoon kuuluva lauhkeissa merivesissä elävä kalalaji.

## Koko ja ulkonäkö
Kolmiviiksimateen pituus on tavallisesti 25 senttimetrin luokkaa. Maksimissaan se voi kasvaa 60 senttimetrin mittaiseksi. Paino voi kohota parhaimmillaan kahteen kilogrammaan. Lajin ruumis on pitkänomainen ja kapenee tasaisesti päästä taaksepäin. Eturuumiin poikkileikkaus on melko pyöreä. Pää on litteä, leveä ja siinä on kolme viikseä, joista yksi on leuassa ja kaksi otsassa. Suomut ovat hyvin pieniä ja ohuita. Väritykseltään kolmiviiksimade on punaruskea ja sillä on kyljissään ja selässään suklaanruskeita täpliä. Vatsa on vaaleampi mutta ei aivan valkoinen. Selkäevän etuosa on hyvin matala ja sen ensimmäinen ruoto on muita paljon korkeampi. Takaosa on etumaista selvästi korkeampi ja myös pidempi ulottuen rintaevän kohdalta aina pyrstöön asti. Peräevä on pitkä ja suuri. Vatsaevien kärjet ovat terävän muotoisia. Pyrstö on pyöristynyt ja sen varsi on lyhyt. Pohjoisessa elävien kolmiviiksimateiden evissä on havaittu olevan vähemmän tummia laikkuja kuin etelämmässä elävillä. Kylkiviiva kulkee rintaevien kohtaan saakka hyvin korkealla, mutta laskeutuu siinä kyljen keskikohtaan ja kulkee siinä pyrstöön asti.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Kolmiviiksimadetta tavataan Atlantin valtameren koillisosassa, Pohjanmerellä, Välimerellä ja Adrianmerellä. Myös Skagerrakissa ja Kattegatista sitä tavataan usein. Kolmiviiksimade elää pääosin rannikkojen läheisyydessä rakkohaurua kasvavilla kivipohjilla korkeintaan 50 metrin syvyydessä merenpinnasta. Lajia on kuitenkin melko usein syvemmästäkin, lähes 300 metrin syvyisestä vedestä.

## Ravinto ja elintavat
Kolmiviiksimateen ravintoa ovat kaikenlaiset pienet vesieläimet, kuten pienet kalat, katkaravut, nilviäiset, madot ja kymmenjalkaiset. Se kutee Pohjanmeressä tammi-maaliskuussa, etelässä joulu-tammikuussa. Poikaset elävät kuoriuduttuaan vapaassa vedessä kuusisenttisiksi asti. Kolmiviiksimade kasvaa ensimmäisenä elinvuotenaan 18 senttimetriä, toisena viisi ja kolmantena enää neljä.

## Lähteet
Masłów

**Masłów** on kunta Kielcen piirikunnassa Świętokrzyskien voivodikunnassa Puolassa. Sen hallintokeskus on Masłówin kylä.

Vuoden 2019 arvion mukaan kunnan asukasluku oli 11&nbsp;063 ja pinta-ala 85,5 neliökilometriä. Asukkaista 18,9 prosenttia oli 0–17-vuotiaita, 67,5 prosenttia 18–64-vuotiaita ja 13,6 prosenttia yli 64-vuotiaita.

Masłówin kunnan kylät ovat Ameliówka, Barcza, Brzezinki, Ciekoty, Dąbrowa, Dolina Marczakowa, Domaszowice, Mąchocice Kapitulne, Mąchocice-Scholasteria, Masłów, Masłów Drugi, Wiśniówka ja Wola Kopcowa.

## Lähteet
Koło fortuny

**Koło Fortuny** on Wheel of Fortunen puolalainen versio. Ohjelmaa esitettiin ensin 2. lokakuuta 1992 – 1. syyskuuta 1998. Toinen esityskausi alkoi 29. lokakuuta 2007 ja päättyi vuonna 2009 ja kolmas alkoi 10. syyskuuta 2017.
Masłów (kylä)

**Masłów** on kylä Masłówin kunnassa Kielcen piirikunnassa Świętokrzyskien voivodikunnassa Puolassa. Se on Masłówin kunnan hallintokeskus. Kylä sijaitsee noin yhdeksän kilometrin päässä Świętokrzyskien voivodikunnan pääkaupungista Kielcestä. Masłówissa asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 1&nbsp;762 henkilöä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Höxterin piirikunta

**Höxterin piirikunta** () on piirikunta Detmoldin hallintopiirissä, Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksassa. Piirikunnan pinta-ala on 1&nbsp;201,42 km2, ja sen väkiluku oli 141&nbsp;819 vuoden 2022 lopussa.

Höxterin piirikuntaan kuuluu 10 kuntaa, joista kaikki ovat kaupunkeja. Kaupungit ovat Borgentreich, Bad Driburg, Beverungen, Brakel, Höxter, Marienmünster, Nieheim, Steinheim, Warburg ja Willebadessen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Piirikunnan verkkosivut
Institut national de la santé et de la recherche médicale

**Inserm** eli **Ranskan kansallinen terveys- ja lääketutkimusinstituutti** () on suuri, vuonna 1964 perustettu ranskalainen tutkimuslaitos. Se toimii maan terveys- ja tiedeministeriöiden alaisuudessa. Tutkimuslaitokseen kuuluu 12 alueellista yksikköä ja yhdeksän jonkin eritysteeman tutkimuslaitosta.

Inserm on suuri tutkimuslaitos, jonka palveluksessa on noin 13&nbsp;400 työntekijää. Heistä noin 5&nbsp;200 työskentelee yliopistosairaaloiden ja yliopistojen henkilökunnan jäsenenä, noin 5&nbsp;100 on virka-asemassa ja noin 3&nbsp;100 on työsopimussuhteisena tai määräaikaisena työntekijänä. Insermin vuosibudjetti on noin 910 miljoonaa euroa, josta 69 prosenttia on valtiovallan ja 31 prosenttia ulkopuolisten toimijoiden rahoitusta. Vuonna 2019 tutkimuslaitos tuotti yli 11&nbsp;900 tieteellistä artikkelia tai muuta julkaisua. Insermin tutkijat ovat voittaneet esimerkiksi kaksi Nobel-palkintoa ja kolme Albert Lasker -palkintoa kliinisestä lääketieteellisestä tutkimustyöstä.

Scopus-tietokantaa hyväksikäyttävässä Scimago Lab -yrityksen tekemässä tutkimuslaitosten imagovertailussa Inserm on pärjännyt hyvin. *Scimago Institutions Rankings* -vertailussa (2021) Inserm on sijoittui maailmanlaajuisesti toiseksi parhaaksi terveyssektorin tutkimuslaitokseksi 1&nbsp;382 vertaillusta instituutista, edellään vain yhdysvaltalainen National Institutes of Health (NIH). Insermin sijoitus oli 19. kaikkien vertailtujen tutkimusorganisaatioiden (7533 kpl) joukossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Insermin kotisivu
Apiosoma

**Apiosoma** on Sessilida-lahkoon ja Epistylididae-heimoon kuuluva ripsieläinsuku, jonka lajit elävät merivesissä. Ne ovat 20–80 mikrometrin kokoisia ja suppilon- tai lieriönmuotoisia. Ne käyttävät kaloja hyödykseen siten, että ne kiinnittyvät niiden iholle ja kiduksiin jalkalevynsä avulla, missä ne sitten syövät bakteereita ja muita pieniä eliöitä vedestä. Runsaina määrinä *Apiosoma*-suvun lajit voivat vahingoittaa kalaa.

## Lähteet
Neoechinorhynchus rutili

**Neoechinorhynchus rutili** on Neoechinorhynchida-lahkoon, Neoechinorhynchidae-heimoon ja Neoechinorhynchinae-alaheimoon kuuluva meri-, murto- ja makeissa vesissä elävä väkäkärsämatolaji. Müller kuvasi sen alun perin tieteelle vuonna 1780 nimellä *Echinorhynchus rutili*. Laji on joidenkin kalojen, todistetusti ainakin lohen ja juovabassin, sisäloinen.

## Lähteet
Agustín Durán

**Agustín Durán** (1789–1862) oli vaikutusvaltainen espanjalainen kriitikko.

Duránin salanimellä julkaisema teos *Discurso sobre la decadencia del teatro español* (1828) ja *Coleccion de romanceros y cancioneros* (1828–1832) sekä kokoelma espanjalaisia näytelmiä *Talia española* (1834) ovat herättäneet voimakasta kansallistunnetta ja rakkautta kansanrunouteen. Durán on itsekin kirjoittanut kaunokirjallisia teoksia, kuten 1400-luvun kielellä kirjoitetun sadun *Las tres toronjas del verjel de amor* (1856) ja romanssin *Historia de la Infantina*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Domaszowice (kylä Świętokrzyskien voivodikunnassa)

**Domaszowice** on kylä Masłówin kunnassa Kielcen piirikunnassa Świętokrzyskien voivodikunnassa Puolassa. Se sijaitsee Kielcen kaupungin itäpuolella ja noin kuuden kilometrin päässä Masłówin kylästä. Domaszowicessa asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 1&nbsp;054 asukasta.

## Lähteet
John Marriott

**John Marriott** (11. syyskuuta 1780 Cottesbach, Leicestershire, Englanti – 31. maaliskuuta 1825 Lontoo) oli englantilainen anglikaaninen pappi ja virsirunoilija. 

## Elämänvaiheet ja työ
Marriott kävi koulua Oxfordin Rugby School- ja Christ Church -collegeissa. Valmistuttuaan hän oli  noin kahden vuoden ajan yksityisopettajana Buccleuchin herttuan perheessä. Herttua esitteli hänet Lafordin kirkkoherralle Warwickshiressä ja hän hoiti papin virkaa eri seurakunnossa Exeterissä.

Hänen poikansa julkaisivat vuonna 1838 laitoksen Marriottin saarnoja. Hän kirjoitti myös virsiä, mutta hän ei julkaissut itse niitä. Tosin muutamia julkaistiin ilman tekijätietoa jo hänen eläessään.

Hänen tunnetuin virtensä on "Thou, whose almighty word". Se on vuodelta 1813, mutta julkaistiin muutama viikko hänen kuolemansa jälkeen 1825. Virsi herätti suurta huomiota ja sen ilmestyi *Hymns Ancient & Modern* – kokoelman ensimmäisessä laitoksessa 1861. Virttä lauletaan useilla eri sävelmillä, esim John B. Dyksenin sävelmällä ”Fiat lux”, Lo­well Ma­sonin sävelmällä ”Dort” sekä sävlmillä jotka tunnetaan nimellä "St. Austin" sekä "Moscow".

Virsi "Thou, whose almighty word" on suomeksi Suomen ev. lut. kirkon virsikirjassa, virsi 122 "Luojansa sanasta sai valon maailma" (Suom. Pauli Vaalas 1951, Jaakko Haavio 1961, uud. Niilo Rauhala 1984. Sävelmä: Gustav Pettersson 1927) sekä Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 19 "Sanallaan maailmaan valonsa loistamaan" (Ruots. August M. Posse 1887, suom. Niilo Rauhala 1982, 1999, sävelmä. John B. Dykes 1868)

## Lähteet
Sagar

**Sagar** (hindiksi सागर) on kaupunki Sagarin piirikunnassa, Madhya Pradeshin osavaltiossa Keski-Intiassa. Kaupunki sijaitsee noin 172 kilometrin päässä Madhya Pradeshin osavaltion pääkaupungista Bhopalista. Vuonna 2011 Sagarin väkiluku oli 370 296.

Sagar valittiin vuonna 2018 yhdeksi Intian turvallisimmista kaupungeista. Kaupunkia kutsutaan toisinaan nimellä ”Madhya Pradeshin Sveitsi”.

## Ilmasto
Sagarissa vallitsee subtrooppinen ilmasto. Usein loppukesästä alkusyksyyn, monsuunikausien aikana, kaupungissa sataa runsaasti. Sagarin keskiölämpötila pysyttelee kuukaudesta riippumatta 15 ja 30 celsiusasteen välillä. Suurin mitattu lämpötila on 47 astetta kesäkuussa.

## Uskonnot
Sagarin suurin uskonto on hindulaisuus, jota kannattaa yli 80 prosenttia kaupungin väestöstä. Noin 10 prosenttia Sagarin asukkaista on islaminuskoisia. Muut merkittävät uskonnot ovat jainalaisuus, kristinusko, sikhiläisyys ja buddhalaisuus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Noura Mint Seymali

**Noura Mint Seymali** on mauritanialainen laulaja. Hänen musiikissaan on vaikutteita bluesista, perinteisestä mauritanialaismusiikista ja psykedeelisestä rockista. Hänen laulukielensä on arabia.

Seymali kasvoi grioottiperheessä Seymali Ould Ahmed Vallin tyttärenä ja aloitti laulamisen hyvin nuorena. Hänen isoäitinsä opetti hänelle naisten käyttöön varatun ardin-harpun soittamista. Hänen äitipuolensa oli laulaja Dimi Mint Abba, jonka kanssa hän aloitti esiintymisen taustalaulajana. Vuonna 2004 Seymali perusti miehensä Jeiche Ould Chighalyn kanssa fuusioyhtyeen, johon myöhemmin liittyivät myös rumpali Matthew Tinari ja basisti Ousmane Touré. Seymalin miehen instrumentteina kokoonpanossa ovat miesten käyttöön varattu tidinit-luuttu ja kitara. Yhtye on esiintynyt eri puolilla maailmaa. Ison-Britannian-debyyttinsä se teki vuonna 2014.

Vuonna 2014 Seymalin yhtye julkaisi saksalaisella Glitterbeat-levymerkillä albumin *[[Tzenni]]*. Vuonna 2016 ilmestyi neljäs albumi ja toinen kansainvälinen julkaisu *[[Arbina]]*, joka nousi ykköseksi Euroopan maailmanmusiikkilistoilla. Vuonna 2016 Seymali esiintyi Euroopassa rockmuusikko Damon Albarnin Africa Express -kiertueen yhteydessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Vaalearikkaseppä

**Vaalearikkaseppä** eli **idänvalekauniainen** (*Trixagus atticus*) on rikkaseppien (Throscidae) heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Vaalearikkasepän tieteellinen lajinimi *atticus* tulee latinan kielestä ja merkitsee attikalaista. Vaalearikkaseppä on 2–2,6 millimetrin mittainen. Sen kuori on kaikkia Suomen muita rikkaseppiä vaaleampi. Lajin levinneisyysalue kattaa alueita Ranskasta ja Italiasta aina itään Afganistaniin asti. Suomesta se tavattiin ensi kerran 1930-luvulla Uudestakaupungista ja on nykyään varsin harvinainen ja luokitellaan maassa alueellisesti vaarantuneeksi lajiksi. Lajin elinympäristö on vanhojen havumetsien mustikanvarpujen seassa. Vaalearikkasepän elintapoja ei tunneta eikä sen toukista ole tietoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Vaalearikkaseppä (idänvalekauniainen) – ''Trixagus atticus''
Loistikka

**Loistikka** (*Prodotiscus zambesiae*) on hunajaoppaisiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Afrikan itäosista.

## Koko ja ulkonäkö
Loistikka on pienikokoinen lintu ja voi kasvaa 11&ndash;12 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, rinta ja vatsa ovat harmaat. Loistikan selkä, siivet ja perä ovat oliivinvihreät. Perässä on myös valkoinen laikku, jonka höyhenet loistikka kykenee pörhistämään.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Loistikkaa tavataan Etiopiasta, Keniasta, Tansaniasta Angolaan ja Mosambikiin ulottuvalta alueelta sekä Botswanasta. Sen elinympäristöä ovat kosteat metsät ja sitä tavataan myös puutarhoista. Lajin ravintoa ovat hyönteiset ja toisinaan hedelmät. Loistikka on  pesäloinen ja munii esimerkiksi rillien ja medestäijien pesiin. Linnun lisääntymiskausi on levinneisyysalueen pohjoisosissa huhtikuulta elokuulle ja joulukuulta helmikuulle ja eteläosissa elokuulta helmikuulle.

## Lähteet
Naakkamestari

**Naakkamestari** on J. S. Meresmaan kirjoittama pienoisromaani, joka ilmestyi vuonna 2016. Se voitti Robustos-kustantamon pienoisromaanin kirjoituskilpailun, johon osallistui 105 käsikirjoitusta. *Naakkamestari* on ollut yhtenä kirjana Suomen kouluille lahjoitettavissa kirjapaketeissa, joilla kannustetaan nuorten lukuharrastusta. Suomen Kulttuurirahasto on tukenut näiden kirjapakettien hankkimista kouluille. Kirjasta on ilmestynyt myös selkokielinen versio, jonka on kuvittanut Maya Hahto.

*Naakkamestari* sijoittuu Tampereelle 1900-luvun alkuun ja yhdistää vaihtoehtohistoriaa ja steampunkia. Kirja on luokiteltu sekä nuorten- että aikuistenkirjallisuudeksi. Kirjan päähenkilö on köyhä ja halveksittu Enni, joka asuu valumestari Lundanin verstaalla ja ikävöi vanhempiaan, jotka eivät tulleet hakemaan häntä. Eräänä aamuna hän löytää naakan ja sen jälkeen hänen elämänsä muuttuu. Kirjalla on kaksi itsenäistä jatko-osaa *Hämäränsäteet* ja *Voimanpesä*. Niistä muodostuu yhdessä *Ursiini*-trilogia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Tilsiter

**Tilsiter** on puolikova, vaaleankeltainen lehmänmaitojuusto. Tilsiter on lähtöisin Tilsitin kaupungista (nyk. Sovetsk) Itä-Preussista ja se levisi sittemmin muualle Saksaan Itämeren rannikolla ja Sveitsiin. Nykyisin sitä valmistetaankin toisistaan hieman poikkeavana saksalaisena ja sveitsiläisenä muotona.

Tilsiter-juustoa alettiin valmistaa silloisen Itä-Preussin Tilsitin kaupungissa, eli nykyisessä Sovetskissa Kaliningradin alueella 1820-luvulla. Tuolloin eräs nuori piika *[[Frau]]* Westphal kirjoitti ensimmäisenä ylös juuston valmistustavat. Joissakin lähteissä Westphalin sanotaan olleen kotoisin Sveitsistä. Juusto oli olemassa jo entuudestaan, mutta vasta Westphalin myötä valmistus standardisoitiin. Itäpreussilaisten maitotuotteiden kehitykseen olivat vaikuttaneet paitsi Sveitsistä taloudellisten syiden takia tulleet siirtolaiset, mutta myös Puolan kuninkaan aikanaan kutsumat mennoniitat Alankomaista. Tilsiterin mahdollisia edeltäjiä olivat Limburger-tyyliset paikalliset juustot, kuten Ragnitzer, Woriener ja Brioler, joita oli alettu kypsyttää kosteammissa tiloissa. Kosteus taas vaikuttaa homeen *[[Bacterium linens]]* runsaampaan kasvuun.

1800-luvun jälkipuoliskolla Itä-Preussista Sveitsiin palasi joitakin siirtolaisia. Heidän joukossaan olivat Otto Wartmann ja Hans Wegmüller alkoivat valmistaa itäpreussilaista juustoa Sveitsin Thurgaussa. Hans Wegmüller mainitaan joissakin lähteissä ensimmäisenä juuston sveitsiläisen muodon respetin ylöskirjoittaneena vuonna 1870. Sveitsin ohella juuston valmistus levisi Saksassa Itä-Preussista länteen Itämeren rannikkoa pitkin aina Schleswig-Holsteiniin saakka. Allgäuhun etelässä juusto levisi Sveitsin puolelta. Tilsitissä juustosta oli tullut kaupungin menestynein vientituote. Kaupungissa avattiin erityinen koulu juustoin valmistusta varten vuonna 1928. Ensimmäiset tilsiter-juuston valmistusta koskevat valtion ohjesäännöt ovat Saksasta vuodelta 1934. Sveitsissä valtio alkoi ohjata sen valmistusta vuodesta 1948.

Toisen maailmansodan jälkeen Saksa oli jakaantunut Länsi- ja Itä-Saksaan. Itä-Saksassa nimi tilsiter päätettiin muuttaa muotoon *Tollenser* vuonna 1961. Aikaisempaa nimeä pidettiin Itä-Preussiin liitettynä liian patrioottisena nostalgiana. Tollenser on ollut EU:n suojattu alkuperänimitys Mecklenburgissa vuodesta 1995. *Holsteiner Tilsiter* sai suojatun maantieteellisen merkinnän vuonna 2013.

## Lähteet
Mélesville

**Mélesville**, oikea nimi **Anne-Honoré-Joseph Duveyrier** (1787–1865) oli ranskalainen näytelmäkirjailija. Hänen näytelmänsä *L’oncle rival* esitettiin jo 1811 menestyksekkäästi. Hänen tuotteliaisuutensa oli harvinaisen runsas, ja Eugène Scriben ja Jean-François Bayardin rinnalla hän oli Ranskan suosituimpia näytelmäkirjailijoita.

Mélesville on yhdessä avustajien kanssa kirjoittanut yli 300 näytelmää, joista esimerkkeinä *Frontin mari-garçon* (1821), *Valérie*(1823), *L’ambassadeur*(1826), *La chatte métamorphosée en femme* (1827), *Zoé* (1830), *Le chalet* (1834), *Le lac des fées* (1839), kaikki mainitut yhteistyössä Scriben kanssa ja lisäksi yksin muun muassa *L’ermite* (1820), *Le bourgmestre de Saardam* (1825), *Le mariage impossible* (1828), *La séparation* (1830), *Les vieux péchés* (1833), *La fille de Figaro* (1843), *Les bijoux indiscrets* (1850), *Monsieur Beauminet* (1854). Veljensä, näytelmäkirjailija Charles Duveyrierin (1803–1866), kanssa hän kirjoitti muun muassa näytelmät *Michel Perrin* (1834), *Clifford le voleur* (1832), *Faute de s’entendre* (1838), *La meunière de Marly* (1841).

## Suomeksi julkaistuja näytelmiä
* Anne Honoré Joseph Duveyrier, Nicolas Brazier, *Kultaristi: laulunsekainen huvinäytelmä kahdessa näytöksessä*, ruotsalaisesta mukaelmasta suom. C. Edv. Törmänen, Hämeenlinna: Lindgren 1878. Sarja: Suomalainen teateri-kirjasto, 1.
* Anne Honoré Joseph Duveyrier: *Sedän hankkeet: yksinäytöksinen huvinäytelmä, suom. Johan (Juhana) Enlund, Helsinki: Otava 1904. Sarja: Otavan helppohintainen kirjasto, 107. 
* Anne Honoré Joseph ja Charles Duveyrier; *Kaunis myllärinleski: 1-näytöksinen huvinäytelmä*, Mélesvillen ja Duveyrierin mukaan mukaillen suomentanut Eino Mela, Helsinki: Kustannusoy. Kirja 1913. Sarja: Näytelmäkirjasto, n:o 96.
* Augustin Eugène Scribe, Anne Honoré Joseph Duveyrier, *Ah, Oskar!: kolminäytöksinen huvinäytelmä'', mukaillen suom. Aukusti Simelius, Hämeenlinna: Karisto 1927. Sarja: Teatterikirjasto, 3.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Simon Tolkien

**Simon Mario Reuel** **Tolkien** (s. 12. tammikuuta 1959) on brittiläinen kirjailija. Hän on J. R. R. Tolkienin pojanpoika ja Christopher Tolkienin poika. 

Tolkien syntyi Oxfordissa. Hänen vanhempansa ovat Christopher Tolkien ja Faith Faulconbridge. Hänen vanhempansa erosivat, kun hän oli viisivuotias. Hän meni 1984 naimisiin Tracy Steinbergin kanssa. Heillä on kaksi lasta, poika Nicholas ja tytär Anna. Simonin poika Nicholas on näytelmäkirjailija ja ohjaaja.

## Lähteet

## Teokset
* *Le dernier témoin*, 2004
* *The inheritance*, 2012
Guy Standing

**Guy Standing** (s. 9. helmikuuta 1948) on brittiläinen kehitystutkimuksen professori Lontoon yliopiston itämaisten ja afrikkalaisten tutkimusten koulussa (SOAS). Hän on myös Basic Income Earth Network (BIEN) -yrityksen perustaja. Vuosina 1975–2006 hän työskenteli Kansainvälisessä työjärjestössä, muun muassa sen sosiaalis-taloudellisen turvallisuusohjelman johtajana, ja laati raportin maailman sosiaalis-taloudellisesta turvallisuudesta ja ihmisarvoisen työn indeksin luomisesta. Viimeisimmissä kirjoissaan hän on keskittynyt prekariaatin nousuun ja perustulon ja keskustelevan demokratian tarpeeseen.

## Teoria
Standingin sosiaalinen teoria pyörii suurelta osin perustulon ajatuksen ympärillä. Hänen tunnetuin kirjansa on *The Precariat: The New Dangerous Class*, julkaistu vuonna 2011. Kirjassaan hän väittää, että globalisaatio on johtanut miljoonat ihmiset epävarmaan tilaan, jossa tulot, työ ja identiteetti ovat epävarmoja. Hän uskoo, että tämä uusi luokka, prekariaatti, on nyt niin laaja, että on pidettävä sitä nousevana uutena yhteiskuntaluokkana. Jos poliitikot välttävät uudistuksia tämän, toisin sanoen perustulojen, riittävän korkean tason korjaamiseksi tai jotain sellaista, hän näkee edessään vihan ja väkivallan aallon sekä oikeistopuolueiden kasvavan. Hän uskoo myös, että ammattiliitot eivät yleensä ole kyenneet vastaamaan prekariaatin tarpeisiin.

## Lähteet
Kammersrohr

**Kammersrohr** on kunta Pohjois-Sveitsissä Solothurnin kantonissa. Siellä on 28 vakinaista asukasta (tilanne 31.12.2018). Kunta on väkiluvultaan Sveitsin pienin kunta (5.4.2020 alkaen).

## Sijainti
Kammersrohr sijaitsee Aarejoen pohjoispuolella viitisen kilometriä Solothurnin kaupungista koilliseen.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Alkuperämyytti

**Alkuperämyytti** on myytti, joka kuvaa jonkin luonnollisen tai sosiaalisen maailman ominaisuuden alkuperän. Luomiskertomukset ovat yhdenlaisia alkuperämyyttejä, jotka kuvaavat maailman luomisen. Monissa kulttuureissa on kuitenkin myyttejä, jotka sijoittuvat luomiskertomusta edeltävään aikaan ja jotka kuvaavat luonnonilmiöitä ja ihmiskunnan instituutioita silloisessa maailmankaikkeudessa.

Antiikintutkimuksessa käsitettä etiologinen myytti käytetään usein kuvaamaan myyttiä, joka selittää jonkin asian alkuperän, erityisesti kuinka jokin esine tai tapa sai alkunsa.

## Katso myös
*Synty
*Alkumuna

## Lähteet
Aika jonka sain

**Aika jonka sain** on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Tuukka Temonen. Temonen on myös käsikirjoittanut ja tuottanut elokuvan yhdessä pääosanäyttelijä Olga Temosen kanssa. Elokuva perustuu tositapahtumiin ja kertoo kilparatsastaja Jaana Kivimäestä, joka halvaantui onnettomuudessa ja palasi hevosen selkään pararatsastajana. Elokuva kertoo Kivimäen tarinan onnettomuutta edeltävästä ajasta ensimmäisiin paralympialaisiin asti.

*Aika jonka sain* sai ensi-iltansa 13. maaliskuuta 2020.

## Rooleissa

## Vastaanotto
Elokuva on saanut vaihtelevia arvosteluja. Kaakon Viestinnän lehtien arvostelussa Timo Alho antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä ja sitä kuvattiin "inspiroivaksi tosikertomukseksi, jossa Olga Temonen tekee hienon roolisuorituksen". Elokuvalehti *[[Episodi]]* puolestaan antoi elokuvalle yhden tähden luonnehtien elämäkertaa kankeaksi ja henkilöhahmoja yksitahoisiksi. *[[Me Naiset]]* antoi elokuvalle kaksi tähteä ja piti elokuvaa tason laskuna verrattuna Temosen kahteen aiempaan kokopitkään elokuvaan. *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* Miska Rantanen antoi elokuvalle kolme tähteä ja totesi, että Temonen kertoo tarinan ”ytimekkäästi ja hallitusti”.

Elokuva sai ensi-iltansa perjantaina 13. maaliskuuta 2020. Se oli avausviikonloppunaan katsotuin elokuva Suomessa 10&nbsp;000 katsojalla, mikä oli yli neljännes koko viikonlopun kaikista katsojista. Koronaviruspandemian vuoksi elokuvateattereiden kokonaiskatsojaluvut putosivat edelliseen viikonloppuun verrattuna 60 prosenttia. Temoset päättivät ottaa riskin eivätkä siirtäneet ensi-iltaa, koska halusivat ”näyttää ihmisille tämän kaiken keskellä elokuvaa, jonka aihe on kannustava”. Seuraavalla viikolla Suomen elokuvateatterit suljettiin ja elokuva tuotiin teattereihin myöhemmin uudelleen. Kesän aikana elokuva oli monta kertaa viikonlopun katsotuin, ja joulukuuhun 2020 mennessä se oli kerännyt 57 010 katsojaa.

Kaikesta huolimatta elokuva oli ensimmäisen viikonloppunsa jälkeen saanut enemmän katsojia kuin Temosen aiempi ohjaustyö, vuoden 2018 *[[Valmentaja (elokuva)|Valmentaja]]*, kokonaisuudessaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Elokuvan kotisivut
La Roue de la fortune

**La Roue de la fortune** oli Wheel of Fortunen ranskalainen versio. Ohjelmaa esitettiin ensin vuosina 1987–1997 ja toinen esityskausi oli vuosina 2006–2012. Ohjelman ensimmäinen juontaja oli Michel Robbe. Muita merkittäviä juontajia olivat Christophe Dechavanne ja Victoria Silvstedt sekä   Benjamin Castaldi ja vuoden 2008 Miss Ranska Valérie Bègue. Ensimmäinen jakso nähtiin 5. tammikuuta 1987 ja ensimmäinen esityskausi päättyi huhtikuussa 1997. Toinen esityskausi alkoi 7. elokuuta 2006 ja päättyi 23. maaliskuuta 2012.

## Isännät
* Michel Robbe (1987)
* Christian Morin (syyskuu 1987 – joulukuu 1992)
* Alexandre Debanne (tammikuu 1993 – joulukuu 1994)
* Olivier Chiabodo (tammikuu 1995 – huhtikuu 1997)
* Christophe Dechavanne (7. elokuuta 2006 – 1. tammikuuta 2012)
* Benjamin Castaldi (2. tammikuuta 2012 – 23. maaliskuuta 2012)

## Emännät
* Annie Pujol (1987 – joulukuu 1994)
* Sandra Rossi (tammikuu 1995)
* Frederique Calvez (helmikuu 1995 – huhtikuu 1997)
* Victoria Silvstedt (7. elokuuta 2006 – 1. tammikuuta 2012)
* Valérie Bègue (2. tammikuuta 2012 - 23. maaliskuuta 2012)
TaleWorlds Entertainment

**TaleWorlds Entertainment** on itsenäinen turkkilainen yritys, joka kehittää ja julkaisee videopelejä. Yritys tunnetaan Mount & Blade -pelisarjan kehittäjänä. Se perustettiin vuonna 2005.

TaleWorlds Entertainment työllisti vuonna 2020 yli 90 työntekijää.

## Pelit
* *[[Mount & Blade]]* (2008)
* *[[Mount & Blade: Warband]]* (2010)
** *[[Mount&Blade: Warband#Napoleonic Wars|Mount & Blade: Warband - Napoleonic Wars]]* (2012)
** *[[Mount&Blade: Warband#Viking Conquest|Mount & Blade: Warband - Viking Conquest]]* (2014)
* *[[Mount & Blade: With Fire & Sword]]* (2011)
* *[[Mount & Blade II: Bannerlord]]* (2020)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Profiili MobyGamesissä
Unnan piirikunta

**Unnan piirikunta** () on piirikunta Arnsbergin hallintopiirissä, Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksassa. Piirikunnan pinta-ala on 543,21 km2, ja sen väkiluku oli 398&nbsp;866 vuoden 2022 lopussa.

Unnan piirikuntaan kuuluu kymmenen kuntaa, joista kahdeksan on kaupunkeja. Kunnat ovat Bönen ja Holzwickede. Piirikunnan kaupungit ovat Bergkamen, Fröndenberg/Ruhr, Kamen, Lünen, Schwerte, Selm, Unna ja Werne.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Piirikunnan verkkosivut
Friedrich Wilhelm Dörpfeld

**Friedrich Wilhelm Dörpfeld** (1824–1893) oli saksalainen kansakoulunopettaja ja kasvatusopillinen kirjailija. Hän innostui aikaisin herbartilaisista aatteista ja ryhtyi niitä toteuttamaan sekä käytännöllisenä opettajana että kirjailijana. Dörpfeldin huomattavista kasvatusopin teoksista on suomennettu yksi, *Ajatus ja muisti*.

Dörpfeldin poika oli arkeologi Wilhelm Dörpfeld.

## Suomennettu teos
* *Ajatus ja muisti: sielutieteellinen tutkimus*, suom. K. J. Jalkanen, Jyväskylä: Gummerus 1902.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
New Model Army (armeija)

**New Model Army** oli Englannin sisällissodassa parlamentin kannattajien perustama armeija, joka oli toiminnassa vuosina 1645–1660. Armeija koostui kokoaikaisista ammattisotilaista, jotka taistelivat koko maan alueella Irlanti ja Skotlanti mukaan luettuina. Armeija kohosi keskeiseksi voimatekijäksi Britannian politiikassa. Sillä oli enimmillään suurempi valta-asema kuin parlamentilla. 

New Model Armyn sotilailla oli usein puritaanisia näkemyksiä uskonnosta ja yhteiskunnasta. He olivat kurinalaisia ja luotettavia Oliver Cromwellin hallinnon tukijoita. Armeijassa yleneminen perustui sotilaan syntyperän sijasta taitoihin ja urheuteen. Vaatimattomasta taustasta lähtöisin ollut sotilas saattoi päästä upseeriksi osoittamalla kyvykkyytensä.

New Model Army lakkautettiin Englannin restauraation alettua, mutta sen sotilaita ei rangaistu kuninkaanvallan vastustamisesta, vaan joitakin rykmenttejä jopa yhdistettiin Kaarle II:n armeijaan. Nykyisen Britannian armeijan vanhin yhtäjaksoisesti palvellut yksikkö, Coldstream Guards, oli alun perin George Monckin rykmentti parlamentin armeijassa.

Vuonna 1642 parlamentin joukoille julkaistussa sääntökirjassa kiellettiin muun muassa jumalanpilkka, kiroilu ja raiskaus. Silti armeija kohteli siviilejä toisinaan väkivaltaisesti. Nasebyn taistelun jälkeen vuonna 1645 rojalistien leirissä olleet irlantilaiset tai walesilaiset naiset tapettiin ja englantilaisten naisten kasvoja viillettiin. Droghedan ja Wexfordin valtausten jälkeen vuonna 1649 Cromwellin joukot syyllistyivät verilöylyihin, jotka muistetaan nykyään englantilaisten pahimpiin kuuluvina julmuuksina Irlannin historiassa. Cromwellin ei kuitenkaan tiedetä määränneen joukkojaan tappamaan siviilejä tai antautuneita vastapuolen sotilaita Wexfordissa, mutta Droghedassa hän antoi ”No quarter” -käskyn, mikä tarkoitti että sotavankeja ei otettu.

## Sotilaan katekismus

New Model Armyn sotilaille kirjoitetun ohjekirjan, ”Sotilaan katekismuksen”, nimiölehdellä on kaksi Vanhan testamentin jaetta:
* Toinen Samuelin kirja 10:12: ”Ole luja, ja pysykäämme lujina kansamme puolesta ja meidän Jumalamme kaupunkien puolesta. Tehköön sitten Herra, minkä hyväksi näkee.” 
* Viides Mooseksen kirja 23:9: ”Kun lähdettyäsi vihollisiasi vastaan asetut leiriin, karta kaikkea siivotonta.”

Cromwellin sotilaille jaettiin myös taskukokoinen sodankäyntiin liittyviä Raamatun jakeita sisältävä kirja, *The Souldiers Pocket Bible*. Se perustui raamatunkäännökseen, jonka englantilaiset protestantit olivat tehneet Jean Calvinin johtamassa teokraattisessa Geneven kaupunkivaltiossa 1550-luvulla.

## Lähteet
Gábor Döbrentei

**Gábor Döbrentei** (1786–1851) oli unkarilainen historioitsija, prosaisti ja runoilija. Hän perusti 1810 *Erdélyi müzeum* -aikakauskirjan, joka vaikutti paljon unkarin kielen ja kirjallisuuden kehitykseen. Hän osallistui Unkarin tiedeakatemian perustamiseen 1827 ja oli sen sihteerinä 1831–1834 sekä toimitti muun muassa akatemian julkaisemia 'Vanhoja unkarin kielen muistomerkkejä' (1838–1846). Hän oli yhdessä András Fáyn kanssa vasta perustetun Unkarin kansallisteatterin johtajana. Döbrentein historialliset kirjoitukset ovat varsin arvokkaita, ja hän oli lyyrinen runoilija. Hän toimitti Kansallisteatteria varten unkariksi William Shakespearen ja Friedrich Schillerin teoksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suomi–Ruotsi-maaottelu 1974

**Vuoden 1974 Suomi–Ruotsi-yleisurheilumaaottelu** miesten ja naisten joukkueilla käytiin Helsingissä Helsingin olympiastadionilla  17. ja 18. elokuuta.

## Tulokset

### Miehet

#### Lisätietoa
* taulukon yksiköt: s (alle 800 m juoksut), min s (muut juoksut), cm (korkeus, seiväs, pituus), m (muut kenttälajit)
* lajeissa pisteet: 7,5,4,3,2,1; viestissä pisteet 5,2
* maksaneita katsojia oli 1. päivänä 47368, 2. päivänä ”täysi tupa”
* pikaviestissä Ruotsin viestijoukkue juoksi uuden Ruotsin ennätyksen
* Hurjavauhtisessa 400 metrin juoksussa Kukkoahon voittoaika sivuaa kymmenesosasekunnin tarkuudella Suomen ennätystä. Olympiakisoissa v. 1972 Kukkoaho juoksi finaalissa kuudenneksi sähköajalla 45,49 s.
* korkeushypyssä Ruotsin Almén hyppäsi uuden Ruotsin ennätyksen, Suomen Porkka loukkaantui
* 400 metrin aitajuoksussa suomalaisista Koivu kompastui johtoasemassa viimeiseen aitaan ja kaatui, Salin keskeytti jalan revähdettyä takasuoran alussa
* seiväshypyssä Ruotsin Blomqvist jäi ilman riman ylitystä

### Naiset

#### Lisätietoa
* taulukon yksiköt: s (alle 800 m juoksut), min s (muut juoksut), cm (korkeus, seiväs, pituus), m (muut kenttälajit)
* lajeissa pisteet 5, 3, 2, 1 ja viestissä pisteet 5, 2 
* korkeushypyssä Karlssonin voittotulos oli uusi Ruotsin ennätys
* 400 metrin juoksussa Salin juoksi uuden Suomen ennätyksen
* keihäänheitossa Mustakallion voittotulos oli uusi Suomen ennätys
* 1500 metrin juoksussa Holmén sivusi Suomen ennätystä
* kuulantyönnössä Metson voittotulos oli uusi Suomen ennätys
* pituushypyssä Suomen Rautanen loukkaantui
* Tasavallan Presidentin taistelijan malja annettiin Salinille. Hän sai myös väritelevision ja harjoittelumatkan Keniaan. Ruotsalaisista parhaana urheilijana palkittiin Gustafsson.

## Lähteet
* Helsingin Sanomat 18.–19.8.1974
Neverlearn

Melodista punk rockia soittava Neverlearn on perustettu vuonna 2014 Oulussa edeltäjänsä Dead End Storyn jäätyä telakalle.

Neverlearn ottaa musiikkiinsa vaikutteita 90-luvun skate punkista. Yhtye soitti ensimmäisen keikkansa vuonna 2016 Oulussa, ja on sen jälkeen konsertoinut ympäri Suomea mm. Turussa, Porissa, Levillä ja Helsingissä.

## Jäsenet

* Mikko Lehto - laulu ja basso
* Teemu Rautio - taustat ja kitara
* Heikki Raudaskoski- taustat ja kitara
* Joni Raappana - rummut

## Entiset jäsenet

* Vesa-Matti Jämsä - kitara (2014-2017)

## Diskografia

### Albumit

* We Want More (2019, Fast Decade Records, Melodic Punk Style, Milestone Sounds, Punk & Disorderly Records)

### EP:t

* Start Tomorrow EP (2017, Fast Decade Records, Melodic Punk Style)

### Singlet

* Born to Rant/A timeless masterpiece (2015)
* Pest Control (2019)
* World Out There (2020)

### Kokoelmilla

* We're all friends here vol.1 ( 2019, kappale "My Basement", Fast Decade Records)
* We're all friends here vol.2 ( 2020, kappale "World Out There", Fast Decade Records)

## Lähteet
Fast Decade Records 

## Aiheesta muualla

* Bandcamp 
* Soundcloud
* Desibeli.net/arvostelu
Maximilian Schachmann

**Maximilian Schachmann** (s. 9. tammikuuta 1994 Berliini) on saksalainen maantiepyöräilijä, joka edustaa Bora-Hansgrohe-tallia. Hän on kaksinkertainen Pariisi–Nizza-ajon voittaja.

Schachmann aloitti ammattilaisuransa vuonna 2013 Thüringer Energie Team -joukkueessa, edusti Giant-Shimanon kehitysjoukkuetta 2014, AWT-GreenWay -tallia 2015 ja Klein Constantiaa 2016. UCI World Tour -tasolla hän aloitti Quick-Step Floors -joukkueessa 2017, ja jatkoi Bora-Hansgrohe / Red Bull–Bora–Hansgrohessa 2019–2024. Vuodesta 2025 lähtien hän on edustanut Soudal-Quick Stepiä.

Schachmann voitti Prato Nevosoon päättyneen 18. etapin Italian ympäriajossa 2018. Hän saavutti samana vuonna pronssia EM-kilpailujen aika-ajossa ja kuului joukkueaika-ajon maailmanmestaruuden voittaneeseen Bora-Hansgrohen miehistöön. Hän sijoittui 2019 kolmanneksi Liège–Bastogne–Liège-suurklassikossa ja voitti maantieajon Saksan-mestaruuden. Vuonna 2020 hän voitti Pariisi–Nizza-ajon 18 sekunnin erolla Tiesj Benootiin ja seuraavana vuonna 19 sekunnilla ennen Aleksandr Vlasovia. Hän voitti maantieajon Saksan-mestaruuden jälleen 2021 sekä aika-ajon Saksan-mestaruuden 2025.

## Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
;2012
:MM-kilpailut, pronssia junioreiden aika-ajossa
;2014
:EM-kilpailut, viides alle 23-v. aika-ajossa
:MM-kilpailut, viides alle 23-v. aika-ajossa
;2015
:EM-kilpailut, pronssia alle 23-v. aika-ajossa
:MM-kilpailut, hopeaa alle 23-v. aika-ajossa
;2016
:Aika-ajon alle 23-v. Saksan-mestaruus
:Giro Ciclistico della Valle d'Aosta Mont Blanc, 3. etapin voitto
:Tour Alsace, kokonaiskilpailun, nuorten kilpailun ja 3. etapin voitto
:MM-kilpailut, hopeaa alle 23-v. aika-ajossa
;2018
:Katalonian ympäriajo, 6. etapin voitto
:Italian ympäriajo, 18. etapin voitto
:EM-kilpailut, pronssia aika-ajossa
:Binck Bank Tour, kokonaiskilpailussa neljäs
:Saksan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, 2. etapin voitto
:MM-kilpailut, kultaa joukkueaika-ajossa
;2019
:GP Industria & Artigianato, voitto
:Katalonian ympäriajo, 5. etapin voitto
:Baskimaan ympäriajo, pistekilpailun sekä 1. etapin (aika-ajo), 3. ja 4. etapin voitto
:Amstel Gold Race, viides
:La Flèche Wallonne, viides
:Liège–Bastogne–Liège. kolmas
:Maantieajon Saksan-mestaruus
;2020
:Volta ao Algarve, kokonaiskilpailussa toinen
:Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailun ja 1. etapin voitto
:Strade Bianche, kolmas
:Lombardian ympäriajo, seitsemäs
:Ranskan ympäriajo, 13. etapilla kolmas
:MM-kilpailut, maantieajossa yhdeksäs
;2021
:Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailun voitto
:Amstel Gold Race, kolmas
:Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs
:Maantieajon Saksan-mestaruus
:Olympialaiset, maantieajossa kymmenes, aika-ajossa 15:s
;2022
:Grand Prix of Aargau Canton, toinen
;2023
:Sibiu Cycling Tour, 3. etapin voitto
;2024
:Italian ympäriajo, 1. etapilla toinen
:Olympialaiset, aika-ajossa yhdeksäs
:MM-kilpailut, sekaviestissä hopeaa
;2025
:Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, 1. etapin (aika-ajo) voitto
:Aika-ajon Saksan-mestaruus

## Lähteet
Lohjanseppä

**Lohjanseppä** (*Pseudanostirus globicollis*) on seppien (Elateridae) heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Lohjansepän tieteellinen lajinimi *globicollis* tulee latinan kielestä ja merkitsee kuvaavasti pallokaulaista. Lohjanseppä on 10–14 millimetrin mittainen. Sen kuori on väriltään musta. Peitinsiivet ovat tosin joskus hieman ruskeat. Sen levinneisyysalue kattaa alueita Saksan itäosasta, Unkarista ja Romaniasta aina Venäjään asti. Suomi on ainoa maa, missä laji elää Pohjois-Euroopassa, ja sieltäkin sitä on havaittu vain maan lounaisosista Lohjalta 1920 ja 1985, Nauvosta 1928 sekä Houtskarin saarilla 2002–2006. Lajin elinympäristö lehtometsä. Toukkia esiintyy maassa karikkeen seassa. Lohjansepän elintavat eivät ole tiedossa.

## Lähteet
Paul Jacobs (pianisti)

**Paul Jacobs** (22. kesäkuuta 1930 New York – 25. syyskuuta 1983 New York) oli yhdysvaltalainen pianisti ja cembalisti.

Jacobs kävi Juilliard Schoolin ja oli Ernest Hutchesonin oppilaana. Hän teki virallisen New Yorkin -debyyttinsä vuonna 1951. Vuosina 1951–1960 hän oli Euroopassa, jossa keskittyi avantgardistiseen ohjelmistoon. Hän esitti ensimmäisenä Pariisissa Arnold Schönbergin kokonaispianotuotannon. Hän työskenteli esimerkiksi Domaine musicalissa, International Society for Contemporary Musicissa ja Darmstadtin kursseilla. Yhdysvaltoihin palattuaan hän opetti Manhattan School of Musicissa, Mannes College of Musicissa, Berkshire Music Centerissä ja Brooklyn Collegessa.

Vuodesta 1962 Jacobs teki yhteistyötä New Yorkin filharmonikkojen kanssa orkesterin virallisena pianistina ja vuodesta 1974 cembalistina. Jacobsin ohjelmistoon kuului Schönbergin ohella muiden muassa Claude Debussyn, Igor Stravinskyn, Ferruccio Busonin, Elliott Carterin, Aaron Coplandin, Frederic Rzewskin, Mario Davidovskyn, George Crumbin, John Cagen, William Bolcomin, Karlheinz Stockhausenin, Eric Satien, Virgil Thomsonin, Pierre Boulez'n, Olivier Messiaenin, Béla Bartókin ja Arthur Bergerin teoksia. Vaikka Jacobs keskittyi pitkälti 1900-luvun ohjelmistoon, hän tulkitsi myös barokkimusiikkia cembalistina. Pianistina hän soitti New Yorkin filharmonikkojen kanssa muiden muassa Stravinskyn *[[Petrushka]]n* ja Dmitri Šostakovitšin ensimmäisen sinfonian, cembalistina Johann Sebastian Bachin 5. brandenburgilaisen konserton ja Georg Friedrich Händelin Messias-oratorion. Jacobsin tunnetuimpia levytyksiä ovat hänen julkaisunsa Nonesuch Recordsille hänen viimeisten kymmenisen elinvuotensa ajalta.

Jacobs kuoli AIDS:iin aikana, jolloin Yhdysvalloissa oli raportoitu noin 2&nbsp;100 sairauden aiheuttamaa kuolemaa. Hän oli ollut avoimesti homoseksuaalinen. Richard Rodney Bennett sävelsi hänen muistolleen *And Death Shall Have No Dominion* -motetin miesäänille ja käyrätorvelle.

## Lähteet
Santeri Löppönen

**Santeri Löppönen** (s. 3. marraskuuta 1998 Hamina) on suomalainen pesäpalloilija. Hän edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Kouvolan Pallonlyöjiä. Hänellä on KPL:n kanssa vuoteen 2020 ulottuva sopimus. Sisäpelissä Löppönen pelaa etenijänä ja ulkopelissä polttolinjassa. Kaudella 2019 alkaneella urallaan Superpesiksessä Löppönen on pelannut 20 runkosarjaottelua, joissa on lyönyt yhden kunnarin ja neljä tavallista juoksua, tuonut 25 juoksua ja kerännyt 34 kärkilyöntiä. Yhdeksässä pudotuspeliottelua, hän on lyönyt yhden tavallisen juoksun, tuonut seitsemän juoksua ja kerännyt 17 kärkilyöntiä.

## Lähteet
* https://kouvolanpallonlyojat.fi/santeri-lopponen/ 
* http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/component/tilastot/?pelaajaid=8259&view=pelaajakortti
Ilan Mitchell-Smith

**Ilan Mitchell-Smith** (s. 29. kesäkuuta 1969 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa *[[Lisa – unelmien nainen]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Eberhard II Riitelijä

**Eberhard II Riitelijä** (*der Greiner*) eli **Tuuheapartainen** oli Württembergin kreivi ja hallitsi 1344–1392. Hän oli Eberhard I Valistuneen pojanpoika. Hän soti Schwabenin kaupunkeja vastaan vaihtelevalla onnella, mutta sai vihdoin ratkaisevan voiton niistä Döffingenin luona 1388. Ludwig Uhland kertoo Eberhardista balladisikermässä *Graf Eberhard der Rauschebart*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Justin Henry

**Justin Henry** (s. 25. toukokuuta 1971 Rye, New York Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

Henry on näytellyt muun muassa huoltajuuskiistaa käyvien vanhempien lapsen roolissa elokuvassa *[[Kramer vastaan Kramer]]*. Rooli toi hänelle Young Artist -palkinnon ja lisäksi hän oli Oscar-ehdokkaana parhaasta miessivuosasta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*