Irja Askola

**Irja Kaarina Askola** (s. 18. joulukuuta 1952 Lappeenranta) on suomalainen teologi, runoilija ja piispa emerita. Askola toimi Helsingin hiippakunnan piispana 12. syyskuuta 2010 – 31. lokakuuta 2017.

Askola on ensimmäinen piispan virassa toiminut nainen. Kirkollisessa keskustelussa Askola on joutunut keskustelun kohteeksi sukupuolensa ja näkemystensä vuoksi. *[[Kotimaa (sanomalehti)|Kotimaa]]* nimesi Askolan 100 merkittävimmän itsenäisyyden ajan kirkollisen vaikuttajan joukkoon Suomessa vuonna 2017.

## Koulutus ja ura
Koulutukseltaan Askola on teologian maisteri pääaineena kirkkososiologia. Askola opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui maisteriksi vuonna 1975. Hänellä on teologisia jatko-opintoja Saksasta ja Yhdysvalloista sekä ekumeeninen leadership-koulutus Tansaniasta. Askola vihittiin papiksi vuonna 1988, samana vuonna kuin ensimmäiset naiset vihittiin papeiksi.  

Askola on työskennellyt Lohjan elinyhteisö -projektissa (1975), Helsingin yliopistossa kirkkososiologian assistenttina (1975–1981), Seurakuntaopistolla Järvenpäässä 1981–1991, Euroopan kirkkojen konferenssissa 1991–1999 Genevessä, Diakonia-ammattikorkeakoulussa 1999–2004, pappina Helsingin Alppilan seurakunnassa 2004, Espoon hiippakunnan tuomiokapitulin hiippakuntasihteerinä ja piispa Mikko Heikan teologisena erityisavustajana 2004–2010 ja Helsingin hiippakunnan piispana vuodesta 2010. Askola oli vuonna 2008 Mikkelin hiippakunnan piispanvaalin ehdokas muttei tullut valituksi. Hän siunasi vaaliprosessin aikana miesparin parisuhteen.

## Piispana
Askola asetettiin Helsingin piispanvaaliin ehdokkaaksi 2. helmikuuta 2010. Hän sai ensimmäisellä kierroksella toiseksi eniten ääniä. Toisella kierroksella 3. kesäkuuta Askola voitti tuomiorovasti Matti Poutiaisen äänin 591–567. Kari Mäkinen avustajineen vihki hänet piispaksi 12. syyskuuta 2010 Helsingin tuomiokirkossa. Askola jäi eläkkeelle 31. lokakuuta 2017. Vuonna 2017 Helsingin yliopisto myönsi Askolalle teologian kunniatohtorin arvon tunnustukseksi toiminnastaan vaativissa työtehtävissä Suomessa ja ulkomailla sekä rohkeudestaan yhteiskunnallisena vaikuttajana. 

## Kannanottoja

Askola on kertonut kannattavansa sitä, että kirkko alkaisi siunata homoseksuaalien parisuhteita. 9. kesäkuuta 2013 Askola siunasi lähetystyöhön lähtevän miesparin. Siunaamista seuranneina päivinä kirkosta erosi tavanomaista enemmän ihmisiä. Askola kannattaa uskontodialogia mutta ei ole valmis antamaan kirkkotiloja muslimeille käytettäviksi. Hän on tunnettu tasa-arvon ja suvaitsevaisuuden puolestapuhuja, mistä hän on saanut tunnustuksia kuten Naisasialiitto Unionin Vuoden Lyyti -tunnustuksen. 

Vuonna 2019 Askola osallistui Helsinki Pride -kulkueeseen ja käveli Suomen pääministeri Antti Rinteen rinnalla. 

Askola on puolustanut myös turvapaikanhakijoiden oikeuksia ja monikulttuurisuutta.

## Yksityiselämä
Askola on naimaton ja lapseton. Joulukuussa vuonna 2024 hän kertoi ''Apu''-lehden haastattelussa asuvansa helsinkiläisessä palvelukodissa.

## Tuotanto
### Teoksia
* 
* 
* 
* 
* 
* *Siunaa yhteinen ateriamme: Lautasellinen iloa.* Toim. Reetta Meriläinen ja Johanna Pentikäinen. Kirjapaja 2013. S. 51-53.
* *Hyvä paha valta*. Piispan valta on sanojen ja toiminnan valtaa. Toim. Marjatta Jabe ja Sari Kuusela. Talentum 2013. S. 170-176.
* *Pyhän kanssa piilosilla*. Kirjapaja 2014
* *Armon avara niitty.* Piispanpolku 10. Hengellisiä matkakertomuksia. Toim. Jaakko Heinimäki. Kirjapaja 2015. S. 203-211.
* *Pöytä katettu kaikille.* Kirjapaja 2016

### Runokirjoja yhdessä Anja Porion kanssa
* 
* 
* 

### Blogit ja kolumnit
* Kotimaa.fi:n, sittemmin Kotimaa24.fi:n blogisti
* Marttaliiton lehden kolumnisti 2004–2005
* Kirkon Ulkomaanavun lehden kolumnisti 1998–2000
* *[[Kotimaa (sanomalehti)|Kotimaa]]*-lehden kolumnisti 1977–1981 ja saarnapalstan kirjoittaja 2003–2004

## Palkintoja ja tunnustuksia

*  Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunta (2016)
*  Helsinki-mitali (2012)

Muita Askolan saamia tunnustuksia:
* Espoo-mitali 2011
* Vuoden Irja 2011
* Vuoden Eeva 2011
* Vuoden nainen 2011
* Cantores Minores -poikakuoron kultainen ansiomerkki 2012
* Vuoden puhuja 2012
* Vuoden käyttäytyjä 2013
* Vuoden 50+, *[[Oma Aika]]* -lehden lukijaäänestys 2015 
* Miina Sillanpää -seuran tunnustus 2016
* Linnakoski-mitali 2016 
* Teologian kunniatohtori 2017, Helsingin yliopisto
* Vuoden Lyyti 2017
* Minna Canth -palkinto 2017
* Kirkon tasa-arvo- ja yhdenvertaisuuspalkinto 2022

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla
*