open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Yläsävel

**Yläsävelillä** tarkoitetaan sävelen harmonisessa spektrissä esiintyviä perustaajuutta korkeampia osasäveliä. Yläsävelten muodostama harmoninen sarja koostuu perussävelestä ja sen yläsävelistä. Nuotinnettuna harmonisen sarjan kaikkien sävelten paikat eivät vastaa aivan tarkasti absoluuttista sävelkorkeutta.

Soittimen ääni syntyy, kun sen kieli tai muu ääntä tuottava osa värähtelee. Perussävel on koko kielen mittainen, eli kun aallonpituus on yhtä pitkä kuin kieli, syntyy perussävel. Ensimmäinen yläsävel on oktaavia korkeammalla, kun aallonpituus on puolet kielen pituudesta. Toisen yläsävelen synnyttää aallonpituus, joka on kolmannes kielen pituudesta, kolmas neljäsosan ja niin edelleen. Kokonaisuutena syntyy sävel, joka koostuu eri taajuuksista.

Jokaisella soittimella on aivan oma spektrinsä, joka luo sille omanlaisensa äänen sointivärin. Näin ihmisen korva pystyy tunnistamaan soittimen vain sen perusteella, mitkä yläsävelet soivat vahvimmin ja mitkä heikoimmin. Myös soittaja itse voi vaikuttaa yläsäveliin tietyissä rajoissa ja luoda näin erilaisia sävyjä. Yläsävelten vaikutusta äänen sävyihin on tosin tutkittu vasta vähän.

Elektronisesti on mahdollista saada aikaan siniaallon muotoisia säveliä, joihin ei liity lainkaan yläsäveliä. Kaikki muun muotoiset jaksolliset ääniaallot sitä vastoin voidaan ajatella muodostetuiksi perussävelestä ja siihen liittyvistä yläsävelistä, joiden taajuus on perussävelen taajuuden monikerta. Matemaattisesti tämä seuraa siitä, että jaksolliset funktiot voidaan kehittää Fourier’n sarjoiksi.
Trilli

**Trilli** tarkoittaa seuraavia asioita:

* trilli, kahdesta vierekkäisestä sävelasteikon äänestä muodostettava koristeääni
* trilli, sydämen läppävikaan liittyvä värinä
* Trilli, sukunimenä:
** Amedeo Trilli (1906–1971), italialainen näyttelijä
Fort Yukon

**Fort Yukon** on kaupunki Alaskassa. Vuoden  väestönlaskennan aikaan sen asukasluku oli 595. Näistä 86,05% edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja. Fort Yukon sijaitsee 13 kilometriä Pohjoisen napapiirin pohjoispuolella, paikassa jossa Yukon- ja Porcupinejoet kohtaavat.

Fort Yukonissa on mitattu Alaskan kaikkien aikojen lämpöennätys: + 37 °C 27. kesäkuuta 1915.
## Historiaa

Fort Yukon perustettiin kanadalaisena Venäjän alueella sijainneena siirtokuntana vuonna 1847. Se oli Hudson Bay Companyn etuvartioasema vuoteen 1869 kunnes Alaskan Yhdysvalloille myynnin jälkeen sen otti  hallintaansa  Alaska Commercial Company. Ensimmäinen postikonttori perustettiin 12. heinäkuuta 1898, ensimmäinen postimestari oli nimeltään John Hawksly. Seuraavien vuosikymmenien aikana siirtokunta kärsi useista epidemioista ja vuoden 1949 tulvasta. 

1950-luvulla Yhdysvaltojen ilmavoimat perusti tukikohdan ja tutka-aseman Fort Yukoniin. Kaupunkioikeudet se sai 1959. Fairbanksin läheisyyden ja sijainnin napapiirin pohjoispuolella vuoksi kaupungista on tullut myös matkailukohde.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Fort Yukon Google Localissa
Origin (Evanescencen albumi)

**Origin** on yhdysvaltalaisen Evanescence-rockyhtyeen ensimmäinen albumi (demoalbumi), joka ilmestyi vuonna 2000 pienen BigWig Enterprises -levymerkin kustantamana. *Originia* painettiin vain muutama tuhat kappaletta ja painos on sittemmin myyty loppuun. Yhtyeen jäsenet ovat kuitenkin antaneet luvan kappaleiden lataamiseen internetistä. *Origin* sisältää kolme samaa kappaletta kuin Evanescencen läpimurtoalbumi *[[Fallen (Evanescencen albumi)|Fallen]]* (”Whisper”, ”Imaginary” ja ”My Immortal”), mutta kappaleiden versiot ovat erilaisia. Albumin piti alun perin sisältää myös kappaleet ”Demise” ja ”Listen to the Rain”, jonka Amy Lee levytti lukionsa kuoron kanssa, mutta kappaleet jätettiin pois levyn lopullisesta painoksesta.

## Kappaleet

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
### Evanescence
* Amy Lee — laulu
* Ben Moody — kitara, basso, rummut
* David Hodges — piano, koskettimet, taustalaulu

### Vierailevat muusikot
* William Boyd — basso kappaleessa ”Away From Me”
* Bruce Fitzhugh (Living Sacrifice) & Stephanie Pierce — laulu kappaleessa ”Lies”
* Suvi Petrajajrvi, Sara Moore, Catherine Harris & Samantha Strong — taustalaulu kappaleessa ”Field of Innocence”
Bryan Ferry

**Bryan Ferry** (s. 26. syyskuuta 1945, Washington, Tyne and Wear, Englanti) on englantilainen laulaja, muusikko ja lauluntekijä, joka tunnetaan Roxy Music -yhtyeen keulahahmona ja myös pitkältä soolouraltaan. Ferry on tunnettu huolitellusta, klassisesta tyylistään smokkeineen ja sliipattuine kampauksineen.

## Elämäkerta ja ura
Bryan Ferry syntyi 26. syyskuuta 1945 Washingtonissa, Englannissa. Hänen isänsä oli hiilikaivosmies. Ferry opiskeli taidetta Newcastlen yliopistossa ja alkoi laulaa The Banshees -nimisessä rockyhtyeessä. Sen jälkeen hän liittyi soul-yhtye Gas Boardiin.

Ferry ja Gas Boardin basisti Graham Simpson perustivat vuonna 1970 Roxy Musicin, josta tuli seuraavina vuosina hyvin suosittu glam rock -yhtye. Samalla kun Ferry lauloi Roxy Musicissa, hän julkaisi myös sooloalbumeja. Niistä ensimmäinen, cover-kappaleita sisältänyt *These Foolish Things* (1973) oli Roxy Musicin silloisesta tyylistä poiketen eleganttia syntikkapoppia. Ferryn toinen sooloalbumi oli niin ikään cover-kappaleita sisältänyt *Another Time, Another Place* (1974). Kolmannella sooloalbumillaan *Let’s Stick Together* (1976) on covereiden lisäksi myös Roxy Musicin hittikappaleita uusina versioina. Ferryn neljäs sooloalbumi *In Your Mind* (1977) oli ensimmäinen, joka koostuu ainoastaan alkuperäisistä kappaleista. *The Bride Stripped Bare* (1978) sisältää niin alkuperäisiä kappaleita kuin covereitakin.

Kun Roxy Music oli hajonnut 1980-luvun alkupuolella, Ferry aloitti täysipainoisen soolouran albumilla *Boys and Girls* (1985). Ferry on jatkanut sooloalbumien julkaisua ja konsertointia 2010-luvun lopulle asti.

Ferry ja Roxy Music palasivat yhteen vuonna 2001, ja yhtye teki seuraavan vuosikymmenen aikana useita konserttikiertueita.

## Yksityiselämä
Bryan Ferry on ollut kahdesti aviossa. Ensimmäisen kerran hän avioitui 26.6.1982 malli Margaret "Lucy" Hellmoren (myöh. Birley) kanssa. Avioliitto päättyi eroon maaliskuussa 2003. Tästä liitosta Ferryllä on neljä lasta. Toistamiseen Ferry avioitui Amanda Sheppardin kanssa 4. tammikuuta 2012. He ovat myös jättäneet erohakemuksen.

## Diskografia
* *These Foolish Things* (1973)
* *Another Time, Another Place* (1974)
* *Let's Stick Together* (1976)
* *In Your Mind* (1977)
* *The Bride Stripped Bare* (1978)
* *Boys And Girls* (1985)
* *Bête Noire* (1987)
* *Taxi* (1993)
* *Mamouna* (1994) 
* *As Time Goes By* (1999) 
* *Frantic* (2002)
* *Dylanesque* (2007)
* *Olympia* (2010)
* *The Jazz Age* (2012)
* *Avonmore* (2014)
* *Bitter-Sweet* (2018)
* *Loose Talk* (2025)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Bryan Ferryn viralliset kotisivut 
*Telegraph.co.uk - Bryan Ferry: 'I don't want to be controversial'
Cynic

**Cynic** on vuosina 1987&ndash;1994 ja uudelleen vuodesta 2006 eteenpäin toiminut yhdysvaltalainen death metal -yhtye. Cynicin muodostivat Paul Masvidal (kitara ja laulu), Jason Gobel (kitara), Sean Malone (basso) ja Sean Reinert (rummut). Yhtyeen ensimmäistä studioalbumia *Focus* vuodelta 1993 pidetään deathmetal-genren klassikkona. Kyseisellä albumilla Cynic yhdistelee heavy metallia, jazzia, death metal -laulua, puhdasta laulua ja elektronisia efektejä tavalla, joka tuottaa hyvin omaperäisen äänimaailman. Levyllä on kuultavissa vaikutteita myös progressiivisesta rockista, mikä ilmenee moniosaisten kappalerakenteiden ja tahtilajin vaihdosten muodossa.

*Focus*-albumin julkaisun jälkeen Cynic keikkaili USA:ssa ja Euroopassa Cannibal Corpsen ja Pestilencen kanssa. Kiertueen jälkeen Cynic alkoi valmistella toista albumia, mutta yhtyeen jäsenillä oli ylitsepääsemättömiä erimielisyyksiä siitä mihin suuntaan musiikkia ryhdytään kehittämään. Cynic hajosi tämän johdosta, mutta ex-jäsenet ovat edelleen aktiivisia muusikoita. Cynicin johtohahmot Paul Masvidal ja Sean Reinert perustivat Aeon Spoke- nimisen progressiivista rockia soittavan yhtyeen. Basisti Sean Malone opettaa musiikin teoriaa Oregonin yliopistossa.

Yhtye koottiin uudelleen vuonna 2007, ja uusi albumi Traced in Air julkaistiin lokakuun lopussa.

Syyskuussa 2021 yhtye ilmoitti julkaisevansa 26. marraskuuta uuden albumin nimeltä Ascension Codes.

## Julkaisut
;Studioalbumit
* 
* 
* 
* 

**EP:t**
* 
* 

;Kokoelma-albumit
* 
* 

;Demot
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Petropavlovsk-Kamtšatski

**Petropavlovsk-Kamtšatski** () on noin 180&nbsp;000 asukkaan kaupunki Kamtšatkan niemimaalla Venäjän kaukoidässä. Se on Kamtšatkan aluepiirin hallinnollinen keskus. Kaupunki sijaitsee korkeiden vuorten ja tulivuorten keskellä, idästä niemimaahan työntyvän Avatšanlahden pohjoisrannalla. Kaupungin perusti löytöretkeilijä Vitus Bering, joka löysi Avatšanlahden vuonna 1740.

Kaupungin ilmasto on hieman leudompi kuin Siperiassa, mutta kuitenkin talvisin varsin kylmä. Tammikuun keskilämpötila on noin –8 °C, elokuun runsaat + 12 °C. Seutu on erittäin maanjäristysherkkää.

Petropavlovsk-Kamtšatskiin ei ole tie- tai rautatieyhteyttä Kamtšatkan niemimaan ulkopuolelta. Noin 30 km kaupungin ulkopuolella Jelizovossa on kansainvälinen lentokenttä, josta lennetään muun muassa Vladivostokiin, Habarovskiin ja Moskovaan. Matkustajalaivaliikenne on kuihtunut.

Kaupungin naapurissa lahden toisella puolella Viljutšinskissä on Venäjän Tyynenmerenlaivaston ydinsukellusvenetukikohta.

## Ystävyyskaupungit
*  Unalaska, Yhdysvallat (1990) 
*  Kushiro, Japani (1998) 
*  Sevastopol, Ukraina (2009)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Petropavlovsk aluepiirin hallinnon sivuilla  
*Kuvia Petropavlovksiksta
Morrison Hotel

**Morrison Hotel** on The Doorsin vuonna 1970 julkaisema studioalbumi. Albumin tunnetuin kappale on avausraita ”Roadhouse Blues”.

Levy jakautuu kahteen osaan. A-puoli on nimeltään *Hard Rock Cafe* ja B-puoli albumin mukaisesti *Morrison Hotel*.

## Kappaleet
*Kaikki kappaleet säv. ja san. The Doors.

**A-puoli: ''Hard Rock Cafe''
# 
# 
# 
# 
# 
# 
**B-puoli: *Morrison Hotel*
# 
# 
#  
#  
#  

### Vuoden 2007 remasteroidun painoksen bonuskappaleet
#Talking Blues
#Roadhouse Blues (otot 1-3) 
#Roadhouse Blues (6. otto) 
#Carol 
#Roadhouse Blues (1. otto) 
#Money Beats Soul 
#Roadhouse Blues (otot 13-15) 
#Peace Frog (false starts ja dialogi) 
#The Spy (versio 2) 
#Queen of the Highway (jazz-versio) 

## Kokoonpano

### The Doors
*Jim Morrison &ndash; laulu
*Robbie Krieger &ndash; kitara
*Ray Manzarek &ndash; piano, basso, urut
*John Densmore &ndash; rummut
### Vierailijat
*Ray Neopolitan &ndash; bassokitara
*Lonnie Mack &ndash; bassokitara kappaleissa ”Roadhouse Blues” ja ”Maggie M’Gill”
*G. Puglese &ndash; huuliharppu kappaleessa ”Roadhouse Blues”

## Arvostelut
*AllMusic: 

## Lähteet
Hermès (sukkula)

**Hermès** [ermes] oli Ranskan avaruusjärjestön 1980-luvulla kehittämä avaruussukkula, josta tuli ESAn ohjelma 1990-luvulla. Hermès-ohjelma alkoi Ranskassa vuonna 1978. Nimettynä sukkulaprojektina se alkoi vasta marraskuussa 1987. Tällöin sen kaavaltiin olevan käytössä vuonna 1995. Ohjelma kuitenkin lopetettiin vuonna 1993 ohjelman kustannusylitysten ja ESAn rahoitusvaikeuksien vuoksi.  

Ohjelma oli syntynyt aikana, jolloin NASAn avaruussukkula oli operatiivisessa käytössä ja Neuvostoliitto rakensi Buran-sukkulaansa. Hermeksen piti lentää länsi-eurooppalaiselle avaruusasemalle (Man-Tended Free Flyer, MTFF), mutta tämäkään hanke ei toteutunut. 

Euroopan avaruusjärjestöllä ESAlla on kuitenkin edelleen oma avaruussukkulaohjelmansa, nimeltä *Phoenix*. Tavoitteena on saada sukkula käyttöön suunnilleen vuosina 2015–2020. ESA teki toukokuussa 2004 Kiirunassa sukkulan pienoismallilla koelennon, jolla testattiin onnistuneesti automaattista laskeutumista.

## Muiden Euroopan maiden hankkeet
ESAn kehitellessä Hermès-sukkulaansa keskittyi Saksa omaan Sänger-avaruussukkulaansa. Myös Englanti suunnitteli HOTOL-sukkulan rakentamista. Molemmat projektit kuitenkin lopetettiin jo kauan ennen prototyypin rakentamista, syynä rahoitusongelmat.

## Tekniikkaa
Hermès oli tarkoitus laukaista Ariane 5 -kantoraketilla, eikä sukkulassa ollut lainkaan omia voimakkaita rakettimoottoreita.  

Hermès-sukkulassa on samoja piirteitä kuin amerikkalaisessa 1950-luvun lopun X-20 Dynasoar -sukkulasuunnitelmassa. Hermèsiin sopi kolme astronauttia ja 3 000 kg rahtia. Sen laukaisumassa oli 21 000 kg.

Hermès-sukkulan kehityksen päätekijät olivat ranskalaiset lentokonetehtaat Aérospatiale ja Dassault. 

## Lähteet
* Harrastelijasivu
* ESA:n suunnitelmat
Drapetomania

**Drapetomania** oli psykiatrinen termi, jolla tarkoitettiin mustaihoisten orjien taipumusta karata omistajiltaan. Termin keksi louisianalainen lääkäri Samuel A. Cartwright vuonna 1851. Drapetomania on tärkeä historiallinen esimerkki tieteellisestä rasismista.

Monet orjanomistajat uskoivat parantavansa orjien elämää, eivätkä siten käsittäneet, miksi jotkut orjat halusivat karata. Cartwright uskoi, että drapetomania oli hoidettavissa oleva sairaus. Tehokkaiksi parannuskeinoksi hän ehdotti ruoskimista. Cartwright keksi myös termin *[[Dysaethesia Aethiopica]]* kuvaamaan orjien motivaation puutetta, johon hänen mukaansa ruoskiminen myös kävi lääkkeeksi.
Huuto vapaudelle

**Huuto vapaudelle** (*Cry Freedom*) on Richard Attenborough’n ohjaama historiallinen draamaelokuva vuodelta 1987. Se kertoo Etelä-Afrikan apartheid-politiikkaa vastustaneesta mustasta kansalaisaktivistista Steve Bikosta ja tätä tukeneesta valkoisesta päätoimittajasta Donald Woodsista. Steve Bikon roolia esittää elokuvassa Denzel Washington. Elokuva perustuu Woodsin kirjoittamiin teoksiin.

Elokuva toi ehdokkuuden kolmeen Oscar-palkintoon, joista merkittävin oli Denzel Washingtonin uran ensimmäinen ehdokkuus parhaasta miessivuosasta. Yhdysvaltalainen National Board of Review of Motion Pictures nosti elokuvan vuoden 1987 kymmenen parhaan joukkoon.

## Roolitus

## Arvioita
*Helsingin Sanomien* Helena Ylänen kirjoitti elokuvan olevan Attenborough’lle tyypillinen, ehdottoman moraalinen kannanotto apartheidia vastaan ja näkökulmaltaan oikeamielinen, porvarillinen ja valkoinen, pahimmillaan jopa piinallisen ”pyhimysmäinen”.. Hänen mielestään Denzel Washington ei oikein vakuuta kansanjohtajan roolissaan. *[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Harri Närhi antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, mutta piti sitä hieman ylipitkänä etenkin lehtimies Woodsin perheen pakomatkan osalta.

## Lähteet
Timo Blomqvist

**Timo Pauli Blomqvist** (s. 23. tammikuuta 1961 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja ja olympiamitalisti. Hän oli olympiahopeaa vuoden 1988 talviolympialaisissa Calgaryssa voittaneen jääkiekkojoukkueen kapteeni. Blomqvist pelasi leijonapaidassa kahdet MM-kisat sekä kahdet olympialaiset. Blomqvistille kertyi yhteensä 80 A-maaottelua. 

## Ura
SM-liigassa Blomqvist pelasi Jokerien, Kiekkoreippaan sekä Kiekko-Espoon väreissä 202 ottelua tehden 42 (24+18) pistettä ja istuen 217 jäähyminuuttia. Ruotsin Elitserienissä Blomqvist edusti MoDoa ja Malmö IF:ää. Sarpsborgissa Norjassa hän pelasi kauden 1993–1994 ja CE Wienissä Itävallassa 1996–1997.

NHL:ään Blomqvistin varasi Washington Capitals vuonna  viidennellä kierroksella numerolla 89. Washingtonin lisäksi hän pelasi NHL:ssä New Jersey Devilsissä. NHL:ssä Blomqvist pelasi 243 ottelua tehoin 4+53=57.

Peliuran jälkeen Blomqvist on toiminut valmennustehtävissä muun muassa HIFK:n liigajoukkueessa sekä Jokereiden A-junioreissa. Kaudella 2000–2001 hän toimi hetken aikaa HIFK:n päävalmentajana.

Hänet on valittu jääkiekkoleijonaksi #127.

Blomqvist toimii nykyään New Jersey Devilsin kykyjenetsijänä.

## Perhe
Timo Blomqvistin isä Paul pelasi SM-sarjaa Karhu-Kissoissa vuosina 1950–1954. Myös Timon poika Sami on jääkiekkoilija. Sami debytoi SM-liigassa kaudella 2007–2008 ja hänestä tuli kaikkien aikojen toinen kolmannen sukupolven SM-liigapelaaja. Ensimmäinen on Juuso Hietanen. Timo Blomqvist on golfpelaaja Minea Blomqvistin setä.

## Tilastot

## Lähteet
* 
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Timo Blomqvist nhlfinns.net-sivustolla
* Blomqvistin tiedot Jääkiekkomuseon sivulla
* Ylen Elävä arkisto: Olympialätkän veteraanit Oksanen ja Blomqvist
Oravi

**Oravi** on kylä Haukiveden ja Joutenveden välissä sijaitsevalla kapealla kannaksella nykyisen Savonlinnan kaupungin, entisen Säämingin kunnan alueella. Asukkaita kylässä on ympärivuotisesti noin sata.

Oravin ruukki toimi vuosina 1868–1901 ja kylä olikin tuolloin asukkailtaan runsaslukuisempi. Oravi on perinteisesti elänyt vesiliikenteestä. Vuonna 1861 valmistui tukinuittoa varten Oravin avokanava, mutta se kävi pian ahtaaksi nippu-uitolle ja 1960 valmistui läheisyyteen Haponlahden kanava, joka ruopattiin myöhemmin syväväyläksi. Kanavan valmistuminen lyhensi Savonlinnan ja Joensuun välistä vesiyhteyttä 35 kilometrillä. Pitempi reitti kulkee Tappuvirran kautta.

Oravissa on kaksi matkailukohdetta, Linnansaaren kansallispuisto sekä melontakeskus. Varsinkin kesäisin Oravissa vierailee mökkiläisiä ympäröiviltä alueilta sekä turisteja muista Euroopan maista. Kylässä toimii kesäisin 1–2 ravintolaa, ravintola Ruukinranta sekä satunnaisesti vastarannalla makasiinirakennuksessa esimerkiksi pop-up-thairavintola. Oravissa toimii myös vuonna 2023 avattu Kanava Resort -lomakeskus.

## Välimatkoja
*Ahvensalmelle 9 km
*Enonkoskelle 21 km
*Savonlinnan lentoasemalle 35 km
*Savonlinnan Pääskylahden rautatieasemalle 39 km
*Savonlinnaan 42 km
*Varkauteen 60 km.
Oravin kautta kulkee Savonlinnasta Varkauteen johtava seututie 468.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Luukkonen, Vesa: *Oravi. Ruukkikylästä matkailukeskukseksi.* Oravin seudun Kyläyhdistys 2019. 
## Aiheesta muualla

*Oravin kanava
David Byrne

**David Byrne** (s. 14. toukokuuta 1952 Dumbarton, Skotlanti) on yhdysvaltalainen säveltäjä ja muusikko. Hänet tunnetaan Talking Heads -yhtyeen laulaja-keulahahmona sekä soolouraltaan. Vuonna 2002 hänet nimettiin Rock and Roll Hall of Fameen Talking Headsin mukana.

## Elämä ja ura

David Byrne syntyi Skotlannin Dumbartonissa 14. toukokuuta 1952 mutta kasvoi Pohjois-Amerikassa, lähinnä Kanadan Ontarion provinssin Hamiltonissa ja Yhdysvaltojen Marylandin osavaltion Baltimoressa. Byrne opiskeli muotoilua Rhode Islandilla, mutta jätti opinnot kesken jo vuoden jälkeen. Taidekoulussa hän kuitenkin tapasi Chris Frantzin ja Tina Weymouthin, tulevat yhtyetoverinsa Talking Headsissa. Vuonna 1979 Talking Heads oli noussut new waven eturintamaan, ja yhtyeen lauluntekijä ja laulaja Byrne oli tunnettu ja arvostettu muusikko.

Talking Heads teki viimeisen albuminsa vuonna 1988. Byrne oli siihen mennessä tehnyt jo useita soololevyjä, joista ensimmäisen 1981. Hän on lisäksi säveltänyt elokuvamusiikkia esimerkiksi elokuviin Wall Street – rahan ja vallan katu ja *[[Viimeinen keisari]]*, kumpikin vuodelta 1987.

Byrne on muusikon uransa lisäksi myös muun muassa taidemaalari, valokuvaaja ja multimediataiteilija. Hän perusti 1990-luvun alussa oman levymerkkinsä Luaka Bop, joka keskittyy afrikkalaisiin esiintyjiin ja maailmanmusiikkiin.

Byrnellä on yksi tytär, Malu Valentine (s. 1990), vuonna 2004 päättyneestä avioliitostaan Adelle Lutzin kanssa.

Byrne on kertonut olevansa autismikirjolla ja kutsuu itseään "lieväksi aspergeriksi". Hän sanoo tämän näkyvän hänen omaperäisessä karjahtelua, vingahtelua ja vääntelehtimistä sisältävässä lavaesiintymisessään sekä epäsovinnaisissa lauluissaan.

## Diskografia
### Sooloalbumit
* *The Catherine Wheel* (1981)
* *My Life in the Bush of Ghosts* (Brian Enon kanssa) (1981)
* *The Knee Plays* (1985)
* *Rei Momo* (1989)
* *The Forest* (1991)
* *Uh-Oh* (1992)
* *David Byrne* (1994)
* *Feelings* (1997)
* *In Spite of Wishing and Wanting* (1999)
* *Look into the Eyeballs* (2001)
* *Lead Us Not into Temptation* (2003)
* *Grown Backwards* (2004)
* *Everything That Happens Will Happen Today* (Brian Enon kanssa) (2008)
* *Love This Giant* (St. Vincentin kanssa) (2012)
* *American Utopia* (2018)
* *Who Is the Sky?* (2025)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Artistin viralliset sivut
Tuiran kirkko

**Tuiran kirkko** on Tuiran seurakunnan kirkko Tuiran kaupunginosassa Oulussa.

Kirkko on alun perin rakennettu rukoushuoneeksi, mihin tarkoitukseen se vihittiin 25. elokuuta 1916. Rakennuksen on suunnitellut Oulun lääninarkkitehti Harald Andersin ja se on tyyliltään kansallisromantiikkaa.

Oulussa toteutettiin seurakuntajako vuonna 1966. Tällöin Tuira erotettiin omaksi seurakunnakseen ja rukoushuone vihittiin kirkoksi. Samalla aloitettiin kirkon laajennustyöt. Arkkitehti Mikko Huhtelan suunnittelema laajennus valmistui vuonna 1967.

Vuosina 1988–1992 kirkko peruskorjattiin ja kirkkosali entisöitiin. Korjaustyön suunnittelivat arkkitehdit Ulla ja Lasse Vahtera. Kaikkien muutosten jälkeen Tuiran kirkkorakennus on aika hauskakin sekoitus uutta ja vanhaa.

Kirkkosaliin mahtuu 240 henkeä.

Tuiran kirkon lasimaalaukset *Kristuksen syntymä* ja *Kristuksen taivaaseenastuminen* ovat taidemaalari Paavo Leinosen käsialaa. Yksinkertaisen eleetön krusifiksi on kuvanveistäjä ja taidemaalari Martti Tarvaisen tekemä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dirk Bogarde

**Dirk Bogarde** (28. maaliskuuta 1921 Lontoo – 8. toukokuuta 1999 Lontoo) oli englantilainen näyttelijä ja kirjailija. Kasteessa nimen Derek Jules Gaspard Ulric Niven van den Bogaerde saaneesta Bogardesta tuli kolmilapsisen perheen kuuluisin jäsen. Bogarden puoliksi hollantilainen isä työskenteli sanomalehdessä ja äiti näyttelijättärenä.

Bogarde teki näyttämödebyyttinsä vuonna 1939 lontoolaisessa Q Theatressa. Toinen maailmansota vei Bogarden mukaan taisteluihin, joissa hän ansaitsi muutamia mitaleja ja saavutti lopulta majurin arvon. Hän palasi sodan jälkeen näyttelemään. Hänen elokuvadebyyttinsä oli elokuvassa *[[Dancing with Crime]]* (1947). Kuuluisaksi Bogarde tuli lopulta komediallisesta elokuvasarjasta, jossa hän esitti tohtori Simon Sparrow’ta (mm. *[[Doctor in the House]]*, 1954).

1960-luvulla Bogarde siirtyi kaupallisista elokuvista niin kutsuttuihin taide-elokuviin. Vuonna 1961 hänet nähtiin kohuelokuvassa *[[Uhattu]]*. Elokuvan aihepiiri, homoseksuaalisuus, vieraannutti Bogarden entisiä ihailijoita näyttelijästä. Näyttelijä teki vielä ennen lopullista eläköitymistään runsaasti kehutun roolisuorituksen elokuvassa *[[Daddy Nostalgie]]* (1990). Sekin oli hänen ensimmäinen elokuvatyönsä yli kymmeneen vuoteen.

Bogarde sai elinaikanaan Sir-arvonimen (1992) ja muun muassa kaksi Bafta-palkintoa.

## Valikoitu filmografia
* *[[Kvartetti (vuoden 1948 elokuva)|Kvartetti]]* (*Quartet*, 1948)
* *[[Sininen lyhty]]* (*The Blue Lamp*, 1950)
* *[[Kyseessä oleva nainen]]* (*The Woman in Question*, 1950)
* *[[Kiristäjä (vuoden 1951 elokuva)|Kiristäjä]]* (*Blackmailed*, 1951)
* *[[Yöpommittajat]]* (*"Appointment in London"*, 1953)
* *[[Leivottiin lääkäri]]* (*Doctor in the House*, 1954)
* *[[Lääkäri merellä]]* (*Doctor at Sea*, 1955)
* *[[Espanjalainen puutarhuri]]* (*The Spanish Gardener*, 1956)
* *[[Kaksi kaupunkia (vuoden 1958 elokuva)|Kaksi kaupunkia]]* (*A Tale of Two Cities*, 1958)
* *[[Rakkauden unelma (vuoden 1960 elokuva)|Rakkauden unelma]]* (*Song Without End*, 1960) – Franz Liszt
* *[[Uhattu]]* (*Victim*, 1961)
* *[[Kapinalliset merellä]]* (*H.M.S. Defiant*, 1962)
* *[[Suuri voitto]]* (*I Could Go on Singing*, 1963)
* *[[Palvelija (elokuva)|Palvelija]]* (*The Servant*, 1963)
* *[[Modesty Blaise – pistävä perhonen]]* (*Modesty Blaise*, 1966)
* *[[Kuolema Venetsiassa (elokuva)|Kuolema Venetsiassa]]* (*Morte a Venezia* / *Death in Venice*, 1971)
* *[[Yöportieri]]* (*Il Portiere di notte* / *The Night Porter*, 1974)
* *[[Yksi silta liikaa (elokuva)|Yksi silta liikaa]]* (*A Bridge Too Far*, 1977)
* *[[Daddy Nostalgie]]* (1990)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Malminkartanon rautatieasema

**Malminkartanon rautatieasema** () on pääkaupunkiseudun lähijunaliikenteen asema Vantaankosken radalla Helsingin Malminkartanossa aivan Helsingin ja Vantaan rajalla. Se sijaitsee Kannelmäen ja Myyrmäen asemien välissä, noin 11 kilometriä Helsingin päärautatieasemasta pohjoiseen.

Malminkartanon asema on siitä erikoinen, että junat pysähtyvät kolmisensataa metriä pitkään tunneliin.  Lentoasemalle liikennöidään raiteelta 1 ja Helsinkiin raiteelta 2. Kehäradan vuoksi liikenne kaupunkiradan raiteilla muutettiin syksyllä 2013 oikeanpuoleisesta vasemmanpuoleiseksi. Asemalla on sivulaiturit.

## Historia
Asematunnelin betoniseinään tehtiin vuonna 1982 Suomen ensimmäinen taiteellinen graffiti. Graffiti syntyi yhteistyössä Helsingin kaupungin liikennelaitoksen ja nuorisoasiainkeskuksen kanssa. Graffititaiteilijoita oli yhteensä 40, ja he maalasivat tunnelin molemmat 400-metriset seinät yhden viikonlopun aikana. Vuonna 2004 graffiti poistettiin, sillä Helsingin kaupungin Stop töhryille -projektin mukaan myös aikoinaan laillisesti tehdyt graffitit on poistettava, koska niiden väitetään lisäävän myös laittomien graffitien määrää. Tilalle maalattiin keltaisia lamppuja sinisellä pohjalla, jotka on myös pyyhitty myöhemmin pois.

Lokakuussa 2017 asema maalattiin jälleen kauttaaltaan 50 eri taiteilijan toimesta. Aseman uusista maalauksista tehtiin aloite nuorten vaikuttamisjärjestelmän Ruutin kautta.

## Kulkuyhteydet
* HSL:n lähijunat I- ja P-tunnuksilla
** **37** Myyrmäki – Kamppi 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Leslie Howard

**Leslie Howard** (oik. **Leslie Howard Steiner**, 3. huhtikuuta 1893 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta – 1. kesäkuuta 1943 Biskajanlahti) oli brittiläinen näyttelijä. Howardin ehkä tunnetuin roolityö oli elokuvassa *[[Tuulen viemää (elokuva)|Tuulen viemää]]* (1939) Ashley Wilkesinä. 

Howard työskenteli pankissa, kunnes ensimmäinen maailmansota ja sen aiheuttama šokki johtivat hänet valitsemaan näyttelijän ammatin terapeuttisista syistä. Hänet tunnettiin brittinäyttämöillä ”täydellisenä engelsmannina”: hoikkana, pitkänä ja älykkäänä miehenä, johon naiset rakastuivat helposti. Tämä tulee esiin myös hänen roolissaan Robin Hoodiin verrattavana oikeudenpuolustajana, Sir Percy Blakeneynä, elokuvassa *[[Punainen neilikka (elokuva)|Punainen neilikka]]* (1934).

Toinen maailmansota koitui näyttelijän kuolemaksi, kun saksalaiset ampuivat alas häntä kuljettaneen lentokoneen Biskajanlahdella.

## Aiheesta muualla

*
Cuchulainn

**Cuchulainn** (myös **Cú Chulainn**, **Cuchulinn** tai **Cúchulainn**, iiriksi *Culannin koira*) on Irlannin kelttiläisen mytologian tunnetuin sankari ja Ulaid-taruston keskushahmo. Hän on Lughin ja Deichtinen poika ja kuuluu Conchobarin sukuun. Hänen alkuperäinen nimensä oli Sétanta.

Cuchulainn osoitti jo varhain merkkejä poikkeuksellisista kyvyistä ja eli lyhyen, mutta kiihkeän elämän. Cuchulainnin ainutlaatuisuutta korostavat ulkoiset piirteet; hänellä on kummassakin kädessään seitsemän sormea, kummassakin jalassaan seitsemän varvasta ja kummassakin silmässään seitsemän silmäterää. Cuchulainnin seikkailut ovat mielikuvituksellisia ja värikkäitä, ja hahmona häntä voidaan verrata kreikkalaisen mytologian Herakleeseen.

Cuchulainn eroaa kuitenkin kreikkalaisista sankareista raivokkuudellaan ja sotaisuudellaan, muistuttaen siten useita skandinaavisen mytologian sankareita ja berserkkisotureita. Taistelussa hän kykenee kiihdyttämään itsensä raivotilaan, jossa hän muuttuu hirviömäiseksi olennoksi. Hän onkin lähes voittamaton. 

Cuchulainnin viholliset voittivat hänet oveluudella. Cuchulainnille oli asetettu kaksi kieltoa (*geasa*): olla kieltäytymättä tarjotusta ateriasta ja olla syömättä koiran lihaa. Cuchulainnin viholliset tarjosivat hänelle koirasta valmistetun aterian, jolloin hänen oli pakko rikkoa toinen kielloista. Näin hän heikkeni ja hänen vihollisensa pystyvät lopulta tappamaan hänet.

Isabella Augusta Gregory on kirjoittanut irlantilaisten tarinoiden pohjalta teoksen *Cuchulain of Muirthemne*, jonka päähenkilöksi hän asetti Irlannin myyttisistä sankareista suurimman Cuchulainnin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jääkiekko talviolympialaisissa 1972

**Jääkiekko oli yksi vuoden 1972 talviolympialaisiten** lajeista. Ottelut pelattiin 3.–12. helmikuuta. Turnaus järjestettiin 12 maan kesken Sapporossa. Vuoden 1972 talviolympialaisten turnauksessa olivat mukana kaikki kuusi maailmanmestaruuskisojen A-sarjan joukkuetta, viisi B-sarjan parasta joukkuetta ja isäntämaa Japani. DDR kuitenkin luopui paikastaan, joten turnaukseen osallistui lopulta 11 joukkuetta. Kanada boikotoi kisoja, koska maan ammattilaispelaajat eivät saaneet osallistua turnaukseen, toisin kuin Neuvostoliiton ammattilaistasoiset pelaajat, jotka olivat virallisesti amatöörejä.

Turnauksessa järjestettiin ensin Innsbruckissa ja Grenoblessa yksiosainen karsinta, jossa määritettiin A-ryhmään (sijat 1.–6.) ja B-ryhmään (sijat 7.–11.) kuuluvat joukkueet. Karsintaottelun hävinnyt joukkue joutui B-ryhmään, ja voittaja pääsi A-ryhmään. 

Koska osallistujia oli pariton määrä, edellisten olympialaisten voittaja ja hallitseva maailmanmestari Neuvostoliitto päätettiin päästää A-sarjaan ilman karsintaottelua. Muut karsintaparit määräytyivät edellisvuoden maailmanmestaruuskilpailujen sijoitusten perusteella. Neuvostoliitto voitti turnauksen ja saavuttaen neljännen olympiakultansa. Kisojen suurin yllätys oli edellisenä vuonna maailmanmestaruuskilpailussa B-sarjaan pudonneen Yhdysvaltojen yltäminen hopeamitaleille.

## Suomi turnauksessa
Suomi lähti turnaukseen korkein ennakko-odotuksin, sillä ennen kisoja joukkue oli voittanut Lužniki-hallissa Moskovassa Izvestija-turnauksessa Neuvostoliiton. Suomi voitti ottelun Puolaa vastaan, mutta pelissä Puolan Marian Feter löi Suomen Juha Rantasilaa mailalla kasvoihin niin, että Rantasilan nenä murtui. Vaikka Suomi oli voittanut Yhdysvallat edellisen kevään maailmanmestaruuskilpailuissa kahdesti, hävisi Suomi olympialaisissa hyvin pelanneelle joukkueelle maalein 1–4. Lopulta Suomi sijoittui turnauksessa viidenneksi. 

## Alkukarsinta

Neuvostoliitto pääsi A-ryhmään ilman karsintaottelua.

## A-ryhmä (sijat 1.–6.)

## B-ryhmä (sijat 7.–11.)

## Lopputulokset

## Turnauksen pistepörssi

## Mitalistijoukkueiden pelaajat

## Katso myös
* Summit Series
* Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut vuonna 1972

## Lähteet
### Viitteet
Puusepänteollisuus

**Puusepänteollisuus** jalostaa saha- ja levyteollisuuden tuotteita, ja sen keskeisimpiä teollisuuden aloja ovat rakennuspuusepänteollisuus ja huonekaluteollisuus. Toimiala käsittää huonekalujen, keittiökalusteiden ja tilauskalusteiden valmistuksen sekä puulattia-, ovi- ja ikkunateollisuuden. Ala on merkittävä työllistäjä Suomessa.

Puusepänteollisuus eroaa sekä perinteisestä puusepän ammatista että puuseppäartenomin tai -artesaanin työstä. Siinä missä perinteinen puuseppä, artenomi ja artesaani ovat tyypillisesti käsityöläisiä, teollisuuspuuseppä on nimensä mukaisesti teollinen ammatti, ja työ saattaa olla liukuhihnamaista rakennusteollisuuden alihankintaa. Lisäksi työskentelyssä hyödynnetään automaatiota ja tietotekniikkaa.

Alalla toimii tuottajaliittona Puuteollisuusyrittäjät ry, jonka jäseninä on noin 450 yritystä. Se valitsee vuosittain *Vuoden Puuteollisuusyritys*-palkinnon, jonka 2018 sai Hollolan Viilu ja Laminaatti.  Toinen keskusjärjestö on Puusepänteollisuus ry.

## Katso myös
*Suomen huonekaluteollisuus
*Luettelo Suomen huonekaluvalmistajista

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*

## Aiheesta muualla
* Puusepänteollisuus ry
* Puuteollisuusyrittäjät ry
Skyforger

**Skyforger** on latvialainen black/folk metal -yhtye. 

Yhtye sai alkunsa vuonna 1991 perustetusta Grindmaster Death -nimisestä yhtyeestä Yhtye soitti death metalia ja julkaisi demojen lisäksi yhden albumin *Stronger Than Love* vuonna 1994.  

Yhtyeen jäsenten kiinnostus Latvian pakanoiden historiasta kasvoi ja yhtye julkaisi ensimmäisen demonsa *Semigall's Warchant* uudella nimellä Skyforger vuonna 1997. Nimen ja levyn lyriikoiden vaikutteina olivat latvialaisten pakanaheimojen taistelut ristiretkeläisiä vastaan. Levyn musiikki on saanut vaikutteita 1990-luvun alun skandinaavisesta black metallista, minkä myötä tyylisuunta vaihtui death metalista black metalliksi kansanmusiikkivaikuttein.

Skyforgerin sanoitukset pohjautuvat pääosin Latvian historiaan ja paikallisiin legendoihin. Yhtyeen tarinat kertovat latvialaisista heimoista, taruista sekä muinaisista että moderneista taisteluista. Musiikissa viljellyt folk-vaikutteet ovat tehneet yhtyeen tunnetuksi myös black metal-piirien ulkopuolella: Pelkästään kansanmusiikkia sisältävä akustinen levytys *Zobena Dziesma/Sword Song* julkaistiin Latvian kansallishistoriallisen seuran rahoittamana.

Vuoden 2002 lopulla Skyforger teki levytyssopimuksen saksalaisen Folter Records kanssa ja julkaisi albumin *Pērkoņkalve* (Thunderforge). Samana vuonna tehty *Zobena Dziesma (*Sword Song), sisältää akustisesti soitettua latvialaista kansanmusiikkia. Seuraava vuonna 2010 julkaistu konseptialbumi *Kurbads* kertoo latvialaisen legendan sankarista Kurbadksesta. Vuonna 2015 yhtye julkaisi kuudennen albuminsa *Senprūsija.*  

## Jäsenet
### Nykyiset jäsenet
*Pēteris Kvetkovskis – laulu, kitara, latvialaiset kansansoittimet
*Edgars Grabovskis – basso, taustalaulu, latvialaiset kansansoittimet
*Edgars Krūmiņš – rummut
*Kaspars Bārbals – latvialaiset kansansoittimet, mm. latvialainen kantele, taustalaulu
*Rihards Skudrītis – kitara

### Entiset jäsenet

* Mārtiņš Pētersons – kitara (1995) 
* Viesturs Grīnbergs – kitara (1995 - 1996) 
* Konstantīns Švedovs – laulu (1995 - 1996) 
* Linda Bēce – huilu (1995 - 1997) 
* Imants Vovers – rummut (1995 - 1998) 
* Ģirts "Motors" Kļaviņš – kitara (2004 - 2006)

## Diskografia

* Semigalls' Warchant (demo, 1997)
**Kauja pie Saules* (The Battle of Saule 1998)
**Latviešu strēlnieki* (Latvian Riflemen 2000)
**Pērkoņkalve* (Thunderforge 2003)
**Zobena Dziesma* (Sword Song 2003)
* Semigalls' Warchant/Asinslauks (kokoelma 2005)
**Kurbads* (2010)
**Senprūsija* (2015)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Skyforgerin virallinen kotisivu
*Skyforgerin virallinen MySpace sivu
Ons Heemecht

**Ons Heemecht** (tai aiemmin *Ons Hémécht*) on Luxemburgin kansallislaulu. Sen luxemburginkielinen nimi on suomeksi ”Kotimaamme”. Laulun on säveltänyt Jean Antoine Zinnen vuonna 1864 Michel Lentzin vuonna 1859 kirjoittamiin sanoihin. Laulusta tuli kansallislaulu vuonna 1895.

## Sanat

:Wou d'Uelzecht durech d'Wisen zéit,
:duerch d'Fielsen d'Sauer brécht.
:Wou d'Rief laanscht d'Musel dofteg bléit,
:den Himmel Wäin ons mécht.
:Dat ass onst Land, fir dat mir géif,
:heinidden alles won.
:Onst Heemechtsland, dat mir sou déif
:an onsen Hierzer dron,
:onst Heemechtsland, dat mir sou déif
:an onsen Hierzer dron.

:An sengem donkle Bëscherkranz,
:Vum Fridde stëll bewaacht,
:Sou ouni Pronk an deire Glanz
:Gemittlech léif et laacht;
:Säi Vollek frou sech soe kann,
:An 't si keng eidel Dreem:
:Wéi wunnt et sech sou heemlech dran,
:wéi ass 't sou gutt doheem!

:Gesank, Gesank vu Bierg an Dall
:Der Äerd, déi äis gedron;
:D'Léift huet en treie Widderhall
:a jidder Broscht gedon;
:Fir d'Heemecht ass keng Weis ze schéin;
:all Wuert, dat vun er klénkt,
:gräift äis an d'Séil wéi Himmelstéin
:an d'A wéi Feier blénkt.

:O Du do uewen, deem seng Hand
:duerch d'Welt d'Natioune leet,
:behitt Du d'Lëtzebuerger Land
:vru friemem Joch a Leed!
:Du hues ons all als Kanner schonn
:de fräie Geescht jo ginn.
:Looss viru blénken d'Fräiheetssonn,
:déi mir sou laang gesinn!
:Looss viru blénken d'Fräiheetssonn,
:déi mir sou laang gesinn!

**Virallinen kansallishymni koostuu säkeistöistä 1 ja 4.**

**Suorasanainen käännös suomeksi:**

:Missä Else virtaa niittyjen läpi,
:Sauer murtautuu halki kallioiden,
:missä viinirypäleet kukkivat tuoksuen Moselin varsilla,
:taivas antaa meille viinin:
:Se on maamme, jonka edestä 
:uskaltaisimme täällä kaikkemme,
:kotimaamme, jota kannamme
:niin syvällä sydämessämme.

:Pimeiden metsiensä siimeksessä,
:hiljaisen rauhan vaalimana,
:niin vailla koreutta ja kallista loistoa,
:se hymyää kotoisan vienosti.
:Sen kansa voi kutsua itseään onnelliseksi,
:eikä se ole pelkkä unelma:
:kuinka kodikasta onkaan asua täällä,
:kuinka ihanaa olla täällä kotonaan.

:Laulu, laulu vuorilta ja laaksoista
:maalle, joka on meitä kantanut,
:rakkautesi saa kalliin vastauksen
:jokaisen rinnassa.
:Kotimaalle ei yksikään laulu ole liian kallis,
:jokainen sanakin siitä,
:valtaa sielun kuin ääni taivaasta
:ja silmämme loistavat liekkien lailla.

:Oi, Sinä taivaassa, jonka käsi
:johtaa kansakuntia halki maailman,
:varjele Sinä Luxemburgin maata
:vieraan ikeestä ja piinasta.
:Olethan antanut meille kaikille lapsinasi
:vapaan hengen,
:anna sen vapauden auringon paistaa edelleen,
:jonka olemme jo nähneet niin pitkään.

## Aiheesta muualla
*Ons Heemecht instrumentaaliversiona
Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmä

**Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmä** on Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattinen ryhmä, johon kuuluvat Euroopan sosiaalidemokraattiseen puolueeseen kuuluvat puolueet. Vaalikaudella 2024–2029 ryhmä on europarlamentin toiseksi suurin 136 edustajallaan. 

Ryhmää luonnehditaan perinteiseksi poliittiseksi vasemmistoryhmäksi, joka on Suomen sosiaalidemokraattiseen puolueeseen verrattuna vähemmän konsensus- ja markkinataloushenkinen. Ryhmän poliittisessa linjassa näkyy myös Etelä-Euroopan sosiaalidemokraattisten puolueiden vahva luokkataisteluperinne. Samanaikaisesti ryhmää on pidetty myös hyvin integraatiomyönteisenä.

Suomesta ryhmään kuuluvat sosiaalidemokraattiset Euroopan parlamentin jäsenet Maria Guzenina ja Eero Heinäluoma.

## Puheenjohtajisto

Euroopan parlamentin kaudella 2024–2029 ryhmän puheenjohtajana toimii Iratxe García Pérez sta. Varapuheenjohtajina toimivat:

* Gabriele Bischoff 
* Kathleen Van Brempt 
* Mohammed Chahim 
* Christophe Clergeau 
* Heléne Fritzon 
* Camilla Laureti 
* Yannis Maniatis 
* Ana Catarina Mendes 
* Alex Agius Saliba 

### Rahastonhoitaja

* Eero Heinäluoma 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Aljaksandr Hleb

**Aljaksandr Paulavitš Hleb** (, , s. 1. toukokuuta 1981 Minsk) on valkovenäläinen jalkapalloilija, joka on tällä hetkellä vapaa pelaaja ja etsii uutta seuraa. Hleb on keskikenttämies ja pelaa säännöllisesti maansa edustusjoukkueessa. 

## Ura

Hleb aloitti ammattilaisuransa kaudella 1999–2000 Valko-Venäjän liigan BATE:ssa, josta hän siirtyi Saksan Bundesliigan VfB Stuttgartiin noin 150&nbsp;000 Yhdysvaltain dollarin siirtosummalla vuonna 2000. Hleb nousi nopeasti yhdeksi VfB:n kantavista pelaajista.

Kesäkuun 28. 2005 Hleb siirtyi Valioliigan Arsenaliin. Pelaajan sopimus englantilaisseuran kanssa oli nelivuotinen. Hleb tunnetaan erikoistilanneosaajana ja hänestä kaavailtiin kulma- ja vapaapotkujen vakioantajaa. Hleb teki ensimmäisen maalinsa ”Gunnersille” jo kahden minuutin kuluttua tulostaan kentälle toisen puoliajan alussa ennen kauden alkua käydyssä harjoitusottelussa.

Hleb pelasi ensimmäisen virallisen ottelunsa Arsenalissa 21. elokuuta 2005 Stamford Bridgellä Chelsean vieraana. Hänen esitystään ylistettiin, mutta hieman tämän jälkeen hän loukkasi polvensa edustaessaan Valko-Venäjää maaottelussa. Hleb palasi sairauslomalta 7. joulukuuta Mestarien liigan otteluun Ajaxia vastaan. Kaudella 2005–2006 hänen onnistui vakiinnuttaa paikkansa Arsenalin aloituskokoonpanossa.

Kesällä 2008 Hleb siirtyi 15 miljoonan euron siirtosummalla Espanjan pääsarjassa pelaavaan FC Barcelonaan. Kesällä 2009 hän siirtyi lainasopimuksella Saksan Bundesliigassa pelaavaan VfB Stuttgartiin, jossa hän oli pelannut aikaisemminkin vuosina 2000–2005. Elokuussa 2010 hän siirtyi lainalle Valioliiga-seura Birmingham Cityyn. Elokuussa 2011 hän siirtyi loppuvuoden ajaksi lainalle Saksan Bundesliigassa pelaavaan VfL Wolfsburgiin.

Helmikuussa 2012 Hleb siirtyi Venäjän valioliigassa pelaavaan Krylja Sovetoviin. Saman vuoden heinäkuussa hän siirtyi Valko-Venäjän liigan BATE:en, jossa oli pelannut aikaisemminkin vuosina 1999–2000.Vuonna 2019 BATE vapautti Hlebin ja hän on nyt vapaa pelaaja

## Muuta

Hlebin veli Vjatšaslau Hleb on myös jalkapalloilija. Hän pelaa seuratasolla Kreikan Kallonissa sekä edustaa Valko-Venäjän maajoukkuetta.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Hlebin virallinen sivusto  
* Hlebin esittely Arsenalin sivustolla 
* Hlebin haastattelu ESPN Soccernetissä
Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä

**Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä (Alde)** () oli vuosina 2004–2019 toiminut kahden Euroopan unionin poliittisen puolueen, Euroopan liberaalidemokraattisen puolueen ja Euroopan demokraattisen puolueen liitto. Se oli vuoden 2014 eurovaalien jälkeen neljänneksi suurin puolue Euroopan parlamentissa 67 jäsenellä 20 eri maasta. Suomesta ryhmään kuuluivat keskustan ja RKP:n europarlamentaarikot.

Ryhmä henkilöityi loppuaikoinaan vahvasti puheenjohtajaansa Guy Verhofstadtiin ja tämän liberaaliin federalistiseen linjaan. Alde-ryhmä oli yleisesti arvoliberaali sekä ajoi yksilönvapautta, vapaita markkinoita ja sääntelyn purkamista.

Euroopan parlamentin lisäksi Alde oli edustettuna myös alueiden komiteassa, Euroopan neuvoston parlamentaarisessa yleiskokouksessa sekä Naton parlamentaarisessa yleiskokouksessa.

Alde ja Emmanuel Macronin johtama En Marche! -puolue muodostivat Euroopan parlamenttiin 12. kesäkuuta 2019 uuden ryhmän, jonka nimi on Uudistuva Eurooppa.

## Alde-ryhmä Euroopan parlamentissa
### Taustaa
Liberaalidemokraattisen Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen parlamenttiryhmän kokouksessa, joka pidettiin Brysselissä 13. heinäkuuta 2004, hyväksyttiin suositus uuden ryhmän luomisesta. Ryhmä muodostettiin niistä Euroopan parlamentin jäsenistä, jotka kuuluivat François Bayroun johtaman UDF-puolueen perustamaan Euroopan demokraattiseen puolueeseen, Liettuan työväenpuolueeseen ja Italian Margherita-puolueeseen. Kaksi Euroopan poliittista puoluetta olisivat edelleen erillisiä puolueita Euroopan parlamentin ulkopuolella. Ryhmällä oli alun perin 88 jäsentä.

Alde-ryhmän järjestäytymiskokouksessa, joka pidettiin välittömästi ELDR-puolueen kokouksen jälkeen, ryhmän johtajaksi valittiin Euroopan parlamentin jäsen Graham Watson Yhdistyneen kuningaskunnan liberaalidemokraattisesta puolueesta. Lisäksi kokouksessa hyväksyttiin kymmenestä kohdasta koostuva ”ohjelma Euroopalle”.

### Ohjelma
Alde hyväksyi eurovaaliohjelmansa vuodelle 2014 Lontoon kongressissa marraskuussa 2013. Ohjelmassa korostetaan yksinkertaisempaa, vahvempaa ja vähemmän byrokraattista Eurooppaa. Alde-puolueen kärkiehdokkaat kevään 2014 eurovaaleissa olivat ryhmän puheenjohtaja Guy Verhofstadt sekä komission varapuheenjohtaja Olli Rehn.

Alden vaaliohjelmassa painotetaan vihreän talouden merkitystä, kestävää kasvua, työllisyyttä, hallinnon avoimuutta ja tehokkuutta sekä läheisyysperiaatetta. Alden ensisijainen tavoite on voittaa Eurooppaa uhkaavat vakavat taloudelliset haasteet. Vaaliohjelmassa esitellään toimia, jotka johtavat ulos nykyisestä kriisistä vauhdittamalla taloutta ja luomalla uusia työpaikkoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Alde-ryhmän verkkosivut
* Alde-puolueen verkkosivut
* Euroopan demokraattisen puolueen verkkosivut
* Alliance of Liberals and Democrats for Europe in the Committee of the Regions 
* Alliance of Liberals and Democrats for Europe in Pace
Euroopan vihreä puolue

**Euroopan vihreä puolue** (**EGP**) on Euroopan laajuinen vihreiden puolueiden yhteistyöpuolue. Se perustettiin vuonna 2004, jolloin sen puheenjohtajiksi valittiin suomalainen Pekka Haavisto ja italialainen Grazia Francescato. Tällöin Euroopan vihreä puolue korvasi edeltäjänsä, vuonna 1993 perustetun Euroopan vihreiden federaation. Järjestöllä on 35 jäsenpuoluetta paitsi EU-maista myös muista Euroopan maissa. Suomesta jäsenenä on Vihreä liitto. EGP:n nuorisojärjestö on Euroopan vihreät nuoret.

Euroopan parlamentissa Euroopan vihreä puolue kuuluu Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmään (Greens/EFA) Euroopan vapaan allianssin kanssa. Ryhmällä oli vuoden 2019 vaalien jälkeen europarlamentissa 52 paikkaa. Ryhmällä on kaksi tasavertaista puheenjohtajaa, jotka ovat Mélanie Vogel ja Thomas Waitz.

Euroopan parlamentin vaaleissa 2004 Euroopan vihreillä oli ensimmäinen yhtenäinen koko EU:ssa toteutettu vaalikampanja.

## Jäsenpuolueet

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Euroopan vihreä puolue
Itsenäisyys/demokratia-ryhmä

**Itsenäisyys/demokratia-ryhmä** (IND/DEM) oli euroskeptinen ryhmä europarlamentissa. Ryhmä muodostettiin vuonna 2004. Ryhmä yhdistyi vuonna 2009 Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän kanssa Vapaa ja demokraattinen Eurooppa -ryhmäksi.

IND/DEM muodostettiin vuoden 2004 eurovaalien jälkeen. Kauden lopussa siinä oli kuitenkin erottamisten, riitojen ja loikkausten vuoksi enää 22 jäsentä. Ryhmän edeltäjä oli Europe of Democracies and Diversities.

Ryhmä oli euroskeptisyydessäänkin hajanainen: UKIP halusi ainoana maansa eroon koko EU:sta, kun osa lopuista edustajista tyytyi vastustamaan Lissabonin sopimusta ja liittovaltiokehitystä. Tämä vuoksi vuonna 2004 valittiin kaksi eri kantoja edustavaa puheenjohtajaa, brittiläinen Nigel Farage ja tanskalainen Jens-Peter Bonde.

Ryhmä antoi mepeilleen vapauden äänestää kuten itse näkevät parhaaksi, joten ryhmä ei itsessään ohjannut meppiensä toimintaa.

## Jäsenet

## Lähteet
Euroopan demokraatit

**Euroopan demokraatit** (ED) on löyhähkö konservatiivisten puolueiden liittouma, jonka jäsenet kuuluivat europarlamentissa samaan EPP-ED-ryhmään Euroopan kansanpuolueen (EPP) kanssa vuosina 1992–2009. Euroopan demokraatit muodostivat oman ryhmänsä 1979–1992.

ED:n historia alkaa Britannian konservatiivipuolueen jäsenten muodostettua Euroopan konservatiivien ryhmän Britannian liityttyä EY:hyn 1973. Ryhmän nimi oli aluksi European Conservative Group. Myöhemmin siihen liittyi muitakin oikeistolaisia konservatiiveja ja vuonna 1979 se vaihtoi nimensä Euroopan demokraateiksi. 1970-luvun lopulla ED oli parlamentin kolmanneksi suurin ryhmä.

Sen jäsenmäärä alkoi vähetä nopeasti 1980-luvun lopulla, jolloin monet jäsenet siirtyivät Saksan CDU:n hallitsemaan lähinnä kristillisdemokraattiseen Euroopan kansanpuolueen ryhmään. Siihen verrattuna ED on jonkin verran oikeistolaisempi ja vähemmän Euroopan integraatiota ajava.

Pääryhmittymä ED:ssä on edelleen Britannian konservatiivit. Vuoden 2005 johtajavalinnassa David Cameron sanoi erottavansa konservatiivit EPP-ED-liitosta, mutta hänen vastaehdokkaansa David Davis väitti nykyisen järjestelyn olevan toimiva, koska ED:llä on edelleen vaikutusvaltaa suurimmassa ryhmässä, mutta silti etäisyyttä EPP:stä.

## Jäsenet
* Občanská demokratická strana (ODS), Tšekki
* Partito dei Pensionati, Italia
* Konservatiivipuolue, Britannia
* Ulster Unionist Party (UUP)
Kannelmäen rautatieasema

**Kannelmäen rautatieasema** (, ) on pääkaupunkiseudun lähijunaliikenteen asema Vantaankosken radalla, Helsingin Kannelmäessä. Se sijaitsee Pohjois-Haagan ja Malminkartanon asemien välissä, noin kymmenen kilometriä Helsingin päärautatieasemasta pohjoiseen. Aseman kunnossapidosta vastaa Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne Oy. Lentoasemalle liikennöidään raiteelta 1 ja Helsinkiin raiteelta 2. Kehäradan vuoksi liikenne kaupunkiradan raiteilla muutettiin syksyllä 2013 oikeanpuoleisesta vasemmanpuoleiseksi. Asemalla on sivulaiturit.

Pohjois-Haagan asemalle ei ole suoraa jalankulun ja pyöräilyn yhteyttä, vaan asemalta toiselle kulkeva joutuu kiertämään kauempaa ylittääkseen Kehä I:n. Sen sijaan Malminkartanon asemalle on suora yhteys radan vartta pitkin ja Malminkartanonhuippu näkyy myös hyvin Kannelmäen asemalla.

Kannelmäen asema on aiemmin saanut kielteistä mainetta siellä tapahtuneista tappeluista, jotka kannelmäkeläisten tietolähteiden mukaan ovat olleet vähenemään päin.

## Kulkuyhteydet
* VR:n paikallisjunat I- ja P-tunnuksilla
* Helsingin bussit:
** 36 Konala–Kannelmäki–Pirkkola
** 40 Elielinaukio–Kannelmäki
** 42 Kamppi–Kannelmäki
** 52 Otaniemi–Kannelmäki–Kuninkaantammi
** 56 Kalasatama–Kannelmäki

## Galleria

Kannelmäki station overpass (2021-09-11).jpg|Aseman ylikulkusilta
Kannelmäki overpass west side (2021-09-11).jpg|Ylikulkusillan länsipuoli
Kannelmäki station from overpass (2021-09-11).jpg|Asema kuvattuna ylikulkusillalta
Kannelmäki station east side (2021-09-11).jpg|Aseman itäpuoli


## Lähteet

## Aiheesta muualla