open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pekka Pennanen

**Pekka Pennanen** (24. helmikuuta 1872 Kesälahti – 18. heinäkuuta 1960 Kesälahti) oli suomalainen poliitikko, joka toimi Kansallisen Kokoomuspuolueen puheenjohtajana vuosina 1936–1943. Pennanen oli kansanedustaja vuosina 1907–1919 ja myöhemmin 1922–1945. Hän toimi Ingmanin toisen hallituksen toisena maatalousministerinä 1924–1925.

## Poliittinen ura
Pennanen oli talonpoikaissäädyssä Kiteen tuomiokunnan edustajana säätyvaltiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906.  Hänet valittiin ensimmäiseen eduskuntaan 1907 Nuorsuomalaisen puolueen edustajana. Pennanen toimi kansanedustajana vuoteen 1914 asti. Uudelleen Pennanen valittiin eduskuntaan, niin ikään Nuorsuomalaisten edustajana vuosiksi 1917–1918. Kolmannen kerran Pennanen nousi eduskuntaan vuonna 1922, tuolloin kokoomuksen edustajana. Tätä edustajakautta jatkui aina vuoteen 1944 asti. Pennanen istui 42 valtiopäivillä. Hän oli pitkään kokoomuksen pitkäaikaisin kansanedustaja kunnes Ilkka Kanerva ja Ben Zyskowicz ohittivat hänet valtiopäivien määrässä.

Pennanen toimi useasti kokoomuksen eduskuntaryhmän puheenjohtajana. Häntä ei pidetty kovin karismaattisena poliitikkona, mutta hän oli hyvä kompromissiehdokas. Pennanen nimitettiin toiseksi maatalousministeriksi Ingmanin toiseen hallitukseen Maalaisliiton erottua hallituksesta.

Kokoomuksen ja Isänmaallisen Kansanliikkeen (IKL) yhteistyön syventyessä Pennanen erosi protestiksi kokoomuksen puoluehallituksesta vuoden 1932 lopulla. Pennanen oli vastustanut aiemmin jyrkästi Lapuan liikkeen harjoittamaa väkivaltaa ja nuorsuomalaisen perinteen mukaisesti painottanut laillisuutta. Kokoomus kärsi kovan vaalitappion vuoden 1933 eduskuntavaaleissa ja IKL erosi kokoomuksesta omaksi ryhmäkseen. Tämän jälkeen kokoomuksen puheenjohtajana toiminut J. K. Paasikivi alkoi puhdistaa puoluetta IKL:stä, mikä mahdollisti myös Pennasen paluun. Pennanen valittiinkin Paasikiven seuraajaksi kokoomuksen puheenjohtajana syksyllä 1936.

Puheenjohtajana Pennanen oli Paasikiven linjalla. Hän ei ollut maltillisen siiven ensimmäinen vaihtoehto Paasikiven seuraajaksi, mutta Pennasta pidettiin sopivana. Hän  ei ärsyttänyt puolueen radikaalia siipeä ja kykeni kokoamaan puolueen rivejä.

Eduskuntatyönsä lisäksi Pennanen oli presidentin valitsijamiehenä kuusi kertaa vuosina 1925, 1931, 1937, 1940, 1943 ja 1950. Lisäksi Pennanen toimi Kesälahden kunnallislautakunnan esimiehenä sekä kirkolliskokouksen jäsenenä.

## Yksityiselämä
Pennasen vanhemmat olivat maanviljelijä Pekka Pennanen ja Walpuri Berg. Hän meni naimisiin vuonna 1910 Emma Hirvosen kanssa. Heille syntyi kaksi lasta: tytär Selma vuonna 1911 ja poika Heikki vuonna 1913. Pennasen poika Heikki kaatui talvisodassa.

## Lähteet
K. F. Lehtonen

**Kustaa Fredrik (K. F.) Lehtonen** (alkuaan **Gustaf Fredrik Skytt**, 20. lokakuuta 1883 Hämeenlinna – 6. elokuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi lyhyen aikaa kokoomuksen puheenjohtajana 1945–1946.

Kustaa Lehtonen kirjoitti ylioppilaaksi Tampereella vuonna 1903 ja valmistui agronomiksi Mustialassa vuonna 1908. Lehtonen oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1937, 1940 ja 1943 vaaleissa. Lehtonen aloitti poliittisen uransa Kajaanin maalaiskunnan kunnanvaltuustossa, jossa hän oli valtuutettuna vuosina 1931–1945. Lehtonen toimi kokoomuksen kansanedustajana ensin vuosina 1933–1936. Hän nousi takaisin eduskuntaan Väinö Kokon kuoltua joulukuussa 1943 ja toimi kansanedustajana vaalikauden loppuun huhtikuuhun 1945 asti.

Lehtonen oli kokoomuksen puoluevaltuuston jäsen vuosina 1934–1948. Puolueen varapuheenjohtajana toiminut Lehtonen valittiin eroamaan joutuneen puheenjohtajan Edwin Linkomiehen seuraajaksi 1945. Valinta ei ollut suunniteltu vaan johtui lähinnä yllättävästä tilanteesta, jossa varapuheenjohtaja Lehtosen valinta oli helppo ratkaisu. Lehtosen jälkeen kokoomuksen puheenjohtajaksi tuli Arvo Salminen seuraavana vuonna 1946.

Lehtonen teki pääosan työurastaan Kajaani Oy:n palveluksessa. Hän aloitti Kajaanin Puutavara Osakeyhtiön maatalousosaston päällikkönä ja sosiaalisen työn johtajana Kajaanissa vuonna 1919 ja jäi tehtävästä eläkkeelle vuonna 1952. Lehtosen kirjoittama Kajaanin Puutavara Osakeyhtiön (myöh. Kajaani Oy) 25-vuotishistoriikki ilmestyi 1932.

## Tunnustukset
Lehtoselle myönnettiin vuonna 1944 maanviljelysneuvoksen arvonimi. Arvonimen myöntämisen perusteena oli Lehtosen työ Kainuun maatalousneuvonnan perustan rakentamisessa ja yleisemmin toiminta maakunnan taloudellisten ja yhteiskunnallisten olojen kehittämisen hyväksi.

Kajaanin maanviljelysseura nimesi vuonna 1952 Lehtosen kunniajäsenekseen. Nimitys oli tunnustus hänen kolmekymmentävuotisesta työstään maa- ja karjatalouden neuvontajärjestön johtokunnassa. Myöhemmin Kajaanin maanviljelysseura perusti K. F. Lehtosen nimeä kantavan rahaston.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Ben Sherman

**Ben Sherman** (ent. **Arthur Benjamin Sugarman**, 3. lokakuuta 1925 Brighton, Englanti – 1987) oli brittiläinen muotisuunnittelija ja merkittävän brittiläisen vaatetusalayhtiö Ben Sherman Companyn perustaja. Brandiin liitetään yleisesti Mod-henkisyys, huomaamaton tyylikkyys, linjakkuus ja räätälöity olemus. Myös Target / RAF The Roundel ja Union Jackia pidetään Ben Shermanin tunnusmerkkeinä.

## Historiaa
Brightonissa syntynyt Sugarman muutti Yhdysvaltoihin heti toisen maailmansaodan jälkeen. Hän muutti nimensä Shermaniksi ja oppi tekstiiliteollisuutta vaimonsa isältä. Myöhemmin hän palasi Brightoniin. Ben Sherman aloitti paitojen valmistuksen 1950-luvulla pienessä tehtaassa Brightonissa, Englannissa. Merkki tuli tunnetuksi 1960-luvulla erityisesti Mod-nuorison suosimana. Näiden nuorten kautta se siirtyi myös skinheadeille. 

Kysynnän kasvaessa menestyksenjanoinen Sherman laajensi toimintaansa ja perusti Ben Sherman Companyn 1963. Yhtiön tuotteiden suosio jatkoi kasvamistaan 1960-luvulla ja myyntiä kasvatettiin Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin. 1968 Ben Sherman Company muutti Brightonista Carnaby Streetille Lontooseen. Samoihin aikoihin yhtiön kuuluisasta *Oxford*-kauluspaidasta tuli statussymboli. Vuonna 1969 ylikuormitetun Brightonin tehtaan ohelle perustettiin Pohjois-Irlantiin uusia tehtaita. Samana vuonna kehiteltiin myös tuotantoyksiköitä modernimmiksi. 1970-luku sujui yhtiöltä vaihtelevasti. Neljästi naimisissa ollut ja kovana juhlijana tunnettu yhtiön perustaja Ben Sherman kuoli vuonna 1987. Nykyään Ben Sherman on tunnettu tuotemerkki ja yksi Ison-Britannian suurimmista vaatetusalan yhtiöistä.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Paolo Hewitt & Terry Rawlings: My Favourite Shirt: A History of Ben Sherman Style. (2004). 

## Aiheesta muualla
*Ben Sherman (UK)
*Ben Sherman (USA)
Likud

**Likud** (, yhtenäisyys, liitto tai kokoomus) on vuonna 1973 perustettu keskusta-oikeistolainen puolue Israelissa. Sen muodostivat Vapaa keskusta, Laam ja Gahal saman vuoden vaaleja varten. Sen puheenjohtaja on Benjamin Netanjahu. Likud tunnetaan tiukasta linjastaan Palestiinan- ja Lähi-idän kysymyksissä.

Vuonna 1984 Likud muodosti kansallisen yhtenäisyyden hallituksen työväenpuolueen kanssa. Herut ja liberaalipuolue liittyivät Likudiin 1988. Viime vuosina puolueen tunnetuin henkilö oli puolueen johdossa ja vuoden 2006 alkuun saakka pääministerinä toiminut sittemmin koomaan vaipunut Ariel Sharon.

21. marraskuuta 2005 Ariel Sharon jätti Likudin ja perusti uuden  Kadima-puolueen. Lähdön motivaationa olivat suuret erimielisyydet puolueen sisällä Ariel Sharonin hallituksen harjoittamasta politiikasta, joka sisälsi muun muassa vetäytymisen Gazan kaistalta ja eräistä Länsirannan siirtokunnista. Suuri osa Likudin jäsenistä knessetissä ja Israelin hallituksessa siirtyi heti tai seuraavien viikkojen aikana Kadimaan. Jäljelle jääneet valitsivat puolueen johtajaksi sen oikean siiven johtohahmon Benjamin Netanjahun.

Vuoden 2009 vaaleissa Likud sai 27 paikkaa knessetiin tullen toiseksi Kadiman jälkeen.

2013 vaaleissa Likud piti yhteislistaa  Jisrael Beiteinun kanssa. Lista sai 31 paikkaa, joista 20 oli likudilaisia. Neuvottelujen jälkeen muodostettiin Netanjahun III hallitus. Hallituskoalitioon kuuluivat Likudin ja Jisrael Beiteinun lisäksi Yesh Atid, Juutalainen koti ja Hatnua.
 
Vuoden 2015 parlamenttivaaleissa Likud säilytti paikkansa suurimpana puolueena 30 paikalla. 

Likud-puoluetta vuodesta 2005 johtanut Benjamin Netanjahu on toiminut Israelin pääministerinä yhtäjaksoisesti vuodesta 2009 lähtien. Israel on ajautunut vuonna 2019 sisäpoliittiseen umpikujaan ja maassa järjestetään vuonna 2020 jo kolmannet parlamenttivaalit vuoden sisällä, sillä vaalit  johtivat toistuvasti lähes tasatulokseen Likudin ja Benny Gantzin johtaman Sininen ja valkoinen -liittouman välille. 

## Puheenjohtajat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Chicago Overcoat

**Chicago Overcoat** oli 1975 Lahdessa perustettu bluesyhtye. Sen johtohahmo oli laulaja-huuliharpisti Pertti "Pepe" Ahlqvist. Yhtye hajosi 1980-luvun alussa.

## Jäsenet
* Pepe Ahlqvist ‎– laulu, huuliharppu
* Jaakko Heinonen ‎– soolokitara
* Timo Kakko ‎– rytmikitara
* Risto Pesonen ‎– basso
* Lasse Maatala – piano
* Roope Rossi  ‎– rummut

## Julkaisut
* 
* 
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Ylen Elävä arkisto: Chicago Overcoat
Yhteiskuntapolitiikka

**Yhteiskuntapolitiikka** () tarkoittaa toimia, joilla pyritään järjestämään yhteiskunnallisia oloja sekä tieteenalaa. Yhteiskuntapolitiikka voidaan ymmärtää yhteiskuntaa tuottavaksi, sääteleväksi ja kuvailevaksi politiikaksi. Suomalaiseen sanastoon termi tuli 1900-luvun alussa alan saksalaisesta kirjallisuudesta.

## Yhteiskuntapolitiikka toimintana

Yhteiskuntapolitiikalla tarkoitetaan toimia, joiden tarkoituksena on järjestää yhteiskunnan olot tarkoituksenmukaisella ja oikealla tavalla ottaen huomioon tehokkuuden sekä oikeudenmukaisuuden asettamat vaatimukset. Julkinen valta vaikuttaa keskeisesti kunkin maan yhteiskuntapolitiikkaan, mutta myös kansalaisjärjestöt, yritykset, tiedotusvälineet sekä tavalliset kuluttajat ja kansalaiset harjoittavat yhteiskuntapolitiikkaa.

## Yhteiskuntapolitiikka tieteenalana

Yhteiskuntapolitiikka kuuluu tieteenalana yhteiskuntatieteisiin. Yhteiskuntapolitiikan tutkimuksen kohteena ovat yhteiskunnan tila, kehitys ja muutos sekä keinot edistää hyvinvointia ja lievittää sosiaalisia ongelmia. Yhteiskuntapolitiikan tieteenalan tehtävänä on tuottaa teoreettisesti perusteltua tietoa yhteiskunnasta. Yhteiskuntapolitiikka pitää luonteensa vuoksi sisällään yhteiskuntafilosofisia kysymyksiä ja on näin lähellä yhteiskuntatieteiden filosofiaa. 

Yhteiskuntapolitiikan oppiaineen suuntautumisvaihtoehtoja ovat muun muassa talouspolitiikka, ympäristöpolitiikka, innovaatiopolitiikka, työpolitiikka, kulttuuripolitiikka ja sosiaalipolitiikka. Yhteiskuntapoliittisen tutkimuksen painopisteitä ovat muun muassa köyhyys ja eriarvoisuus, kestävä hyvinvointi, työttömyys ja työllistymisen esteet, terveyserot, vanheneminen, digitalisaatio ja digitaalisten julkisten palveluiden käyttö, yhteiskuntatieteellinen vammaistutkimus sekä vertaileva ja kansainvälisen sosiaalipolitiikan tutkimus. Suomessa yhteiskuntapolitiikkaa voi opiskella pääaineena Itä-Suomen, Jyväskylän ja Helsingin yliopistoissa. Yhteiskuntapolitiikan pääaineopiskelijat valmistuvat yhteiskuntatieteiden tai valtiotieteiden maisteriksi tai kandidaatiksi. 

Sosiaali- ja/tai yhteiskuntapolitiikan oppiaineesta valmistuvat työllistyvät hyvin monenlaisiin tehtäviin. Perinteisesti työtehtävät ovat sijoittuneet julkisen sektorin organisaatioihin strategisiin ja johtaviin tehtäviin (valtiolle ja kunnille) ja vastaaviin tehtäviin kolmannelle sektorille (järjestöihin). Nykyisin myös yksityinen sektori työllistää kasvavissa määrin. Tehtävät ovat usein yhteiskunnallisia asiantuntija- ja tiedotustehtäviä. Koulutuksesta valmistuneet toimivat erityisasiantuntijoina monilla eri sosiaalipolitiikan aloilla, kuten esimerkiksi Kelassa, TE-palveluissa, Eläketurvakeskuksessa, Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksella, ministeriöissä, järjestöissä ja yksityisissä eläkevakuutusyhtiöissä. Lisäksi koulutus antaa hyvän pohjan poliittiseen vaikuttamiseen esimerkiksi politiikan asiantuntija- ja johtotehtäviin.

## Katso myös
*Kilpailuvaltio

## Lähteet
Hanna-Leena Hemming

**Katri Hanna-Leena Hemming** (o.s. *Hietanen*, s. 2. kesäkuuta 1961 Helsinki) on suomalainen poliitikko. Hän oli kokoomuksen kansanedustaja kaksi kautta vuosina 2003–2011. Hemming oli Espoon kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 2001–2012.

## Elämä ja ura
Hemming valmistui ylioppilaaksi vuonna 1981 Lahden yhteiskoulusta ja filosofian maisteriksi vuonna 1990 Tampereen yliopistosta. Opettajankoulutuksen hän suoritti vuonna 1992 Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa. Vuonna 2000 Hemming suoritti englantilaisen filologian syventävät opinnot Helsingin yliopistossa ja vuonna 2009 MBA-tutkinnon Helsingin kauppakorkeakoulussa.

Ennen eduskuntaa Hemming työskenteli muun muassa lukion englannin ja saksan kielen opettajana Espoossa (1991–1994), hallintoassistenttina Hemming Marine Oy:ssä (1994–2003), koulutusalan yrittäjänä (1996–2000) ja englannin ja saksan lehtorina Heliassa.

Politiikasta Hemming kiinnostui varsin myöhään. Hän liittyi kokoomuksen jäseneksi vuonna 1999 ja hänet valittiin vuoden 2000 kunnallisvaaleissa Espoon valtuustoon. Hemming toimi Uudenmaan liiton maakuntavaltuuston ja -hallituksen jäsenenä vuosina 2001–2009.

Kansanedustajaksi Hemming valittiin ensimmäisen kerran vuoden 2003 vaaleissa ja jatkokaudelle vuoden 2007 vaaleissa. Toukokuussa 2010 Hemming ilmoitti jättävänsä eduskunnan toisen kautensa jälkeen ja keskittyvänsä elinkeinoelämään. Hän on sittemmin toiminut yhteiskuntasuhdekonsulttina. Marraskuussa 2014 Hemming aloitti Suomen Ekonomien toiminnanjohtajana, mitä ennen hän työskenteli lääkeyhtiö AbbVie Oy:n yhteiskuntasuhteista vastaavana johtajana. Hemming on väittänyt poliittisen uran vaikeuttaneen työnhakuaan.

### Luottamustehtävät
Hemming oli Tapiolan lukion johtokunnan puheenjohtajana vuosina 2005–2008. Hän on toiminut Espoon taidemuseosäätiön hallituksen puheenjohtajana ja vuosina 2010–2013 Suomen Kansallisoopperan säätiön hallituksessa. Hän on istunut Suomi-yhtiön edustajistossa vuodesta 2003.

### Yksityiselämä
Vuonna 2007 Hanna-Leena Hemming erosi miehestään Laurista. Heillä on viisi tytärtä. Hemmingin isä oli taidemaalari Reino Hietanen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Jeremia

**Jeremia** (, ’Jahve kohottaa’) oli Hilkian poika, Vanhan testamentin profeetta. Hänen kirjoittaminaan pidetään Jeremian kirjaa sekä Valitusvirsiä; lisäksi hänen katsotaan kirjoittaneen myös 1. Kuninkaiden ja 2. Kuninkaiden kirjan, joissa käsitellään molempien valtakuntien (Juudan ja Israelin) historiaa siitä lähtien, mihin Samuelin kirjat päättyvät (ts. Daavidin koko Israelia koskeneen hallituskauden jälkipuoliskolta), molempien valtakuntien loppuun saakka.

## Elämä Raamatun mukaan

Jeremia oli pappissukua, kotoisin Anatotista, Benjaminin heimon alueelta. Hänen isänsä oli pappi Hilkia. Jeremian isä oli hyvin todennäköisesti Itamarin sukuhaaraa ja mahdollisesti Abjatarin jälkeläinen, papin jonka kuningas Salomo poisti pappispalveluksesta. Herran sana tuli hänelle Juudan kuninkaan Josian, Amonin pojan, kolmenatoista hallitusvuotena.

Herra puhui hänelle vielä kuningas Jojakimin, Josian pojan, aikana ja sen jälkeen aina kuningas Sidkian, Josian pojan yhdenteentoista hallitusvuoteen saakka, jonka viidentenä kuukautena Jerusalemin asukkaat ja Juudan kansa vietiin pakkosiirtolaisuuteen Babyloniaan.

Jeremia korosti kansansa kanaanilaistuneen kultin merkitsevän luopumista Jahvesta, ja Karkemiin taistelun jälkeen vuonna 605 eaa. hän ja Hesekiel pitivät Nebukadressar II:ta Jahven lähettämänä luopiokansan rankaisijana. Osoituksena tästä Jeremia piti myös Jerusalemin valloitusta vuonna 598 eaa. ja kansan viemistä pakkosiirtolaisuuteen.

### Dramaattisia kuvauksia

Jeremia esitti useita pienoisnäytelmiä, jotka kuvasivat Jerusalemin tilaa ja sitä kohtaavaa onnettomuutta. Niitä olivat hänen käyntinsä savenvalajan talossa ja se, että hänen hankkimansa vyö turmeltui. Jeremiaa kiellettiin menemästä naimisiin, mikä toimi varoituksena siitä, että lapset, jotka noina Jerusalemin viimeisinä päivinä syntyisivät, "kuolisivat sairauksiin". Hän murskasi pullon Jerusalemin vanhinten edessä vertauskuvaksi kaupunkia uhkaavasta hävityksestä. Hän lunasti setänsä pojalta Hanamelilta pellon kuvatakseen 70 vuoden pakkosiirtolaisuuden jälkeen tapahtuvaa paluuta, jolloin Juudassa jälleen ostettaisiin peltoja. Tahpanhesissa Egyptissä hän kätki suuria kiviä tiilipenkereeseen faaraon talon luona ja profetoi, että Nebukadnessar asettaisi valtaistuimensa juuri siihen paikkaan.

Kun Nebukadressarin asettama uusi kuningas Sidkia alkoi kapinoida, Jeremia korosti alistumisen velvoitusta Baabelin ikeen alaiseksi ja taisteli vääriä profeettoja vastaan, jotka lupasivat menestyksen seuraavan kapinointia. Jeremia varoitti useita kertoja Sidkiaa kapinoinnista, mutta tämä vangitutti hänet. Nebukadressarin määräyksestä Jeremia vapautettiin Jerusalemin toisen valloituksen yhteydessä vuonna 586 eaa. Perimätiedon mukaan Jeremia seurasi juutalaisia Egyptiin, missä nämä kivittivät hänet.

Julistuksessaan Jeremia käyttää usein kuvakieltä. Hän ylistää Jahvea ainoana Luojana ja korostaa kuinka kiittämättömyyden täytyy saada rangaistuksensa valitun kansan keskuudessa, mikä kuitenkin lopulta johtaa kansan parannukseen. Jerusalemin hän ennusti muuttuvan käryävän polttouunin kaltaiseksi.

## Katso myös

* Jeremian kirja
* Valitusvirret

## Lähteet
Snapsilasi

**Snapsilasi** on vetoisuudeltaan pienin, vain noin neljän senttilitran lasi. Erona shottilasiin on hieman ohuempi pohja sekä tasaleveys. Snapsilaseja näkee yleensä pohjamalliltaan pyöreinä tai neliskanttisina, mutta periaatteessa kaikki pohjamuodot, kuten tähti tai kolmio, ovat mahdollisia.

## Snapsilasiin valmistettavia drinkkejä

* Irish flag
* KGB
* Kursk
Honey B and the T-Bones

**Honey B & T-Bones** on 1980-alussa syntynyt suomalainen rock-trio. Yhtye aloitti uransa blues- ja rhythm & blues -yhtyeenä, mutta bluesvaikutteet vähenivät yhtyeen musiikissa 1990-luvun puolivälin jälkeen. Yhtyeen keulakuva on basisti-laulaja Aija Puurtinen. Kitaristina toimii hänen aviomiehensä, myös toimittajana tunnettu Esa Kuloniemi. Vuosina 2007–2010 Puurtinen ja Kuloniemi soittivat Tuomari Nurmion kanssa nimellä Tuomari Nurmio ja Hunajaluut. Kokoonpanossa soitti rumpuja ensin Jaska Lukkarinen ja sitten Make Hillilä. Yhtye on ollut vuodesta 2012 saakka kvartettimuotoinen.   

## Jäsenet
### Nykyiset jäsenet
* Aija Puurtinen – laulu, koskettimet
* Esa Kuloniemi – kitara, laulu
* Mooses Kuloniemi – rummut, laulu
* Pekka Rajamäki – basso, laulu

### Entiset jäsenet
* J Sees Steinway Salonen – rummut, laulu 
* Ismo Puurtinen – rummut (1982–1993)
* Pimme Korhonen – rummut – 1993–1994
* Okko Laru – rummut (1994–1995)
* Jari "Kepa" Kettunen – rummut (1995–2000)
* Toni Porthén – rummut (2000–2002)
* Juha Litmanen – rummut (2003–2007)
* Jaska Lukkarinen – rummut (2007–2014)
* Abdissa "Mamba" Assefa – lyömäsoittimet (2012–2014)
* Jaakko Kämäräinen – basso (2014– 2015)

## Diskografia

### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Buzzing! 40th Anniversary Album (2022, Kennosto Records)
* Buzzing! Vol. 2 (2022, Kennosto Records)

### Livealbumit
* 
* 

### Kokoelma-albumit
* 
* 

## Kirjallisuutta
* Kuloniemi, Esa: *Go-Go Shoes: Honey B. & T-Bonesin tarina 1982–2002.* Like, 2002.

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut.
* Historiaa ja kuvia. 
* Honey B & T-Bones live at M1 Studio Yle http://areena.yle.fi/1-2548844
* Myspace.
* Ylen Elävä arkisto: Honey B & T-Bones lauteilla.
Shottilasi

**Shottilasi** on vetoisuudeltaan hyvin pieni, vain 5–6 senttilitran lasi. Shottilasin erottaa snapsilasista sen ylhäältäpäin levenevä kaula, joka mahdollistaa etenkin pienten, kerrostettujen juomien helpon rakentamisen.

## Shottilasiin valmistettavia drinkkejä

* Back on Track
* B-52
* Hot Shot
*S-234
Projekti 971

**Projekti 971 Štšuka-B** ( , ) on Venäjän laivaston 14 ydinsukellusveneen muodostama alusluokka, joka usein sekoitetaan Neuvostoliiton laivaston Akula-luokan sukellusveneisiin ().

## Suunnittelu
Malahkitin suunnittelutoimisto kehitti luokan, joka otettiin käyttöön vuosina 1986&ndash;1992. Veneiden pituus on tyypillisesti 110,3 metriä, suurin nopeus 33 solmua ja suurin sukellussyvyys 600 metriä. Aseistuksena on neljä 533 millimetrin ja neljä 650 mm:n torpedoputkea, joihin aluksilla on tilat 40 ohjukselle tai torpedolle. Ohjuksina voivat olla esimerkiksi  RPK-2 Vjuga () ja RPK-7 Vorobei ().

## Alukset
Akula I -sarjan veneitä rakennettiin seitsemän. Niistä kolmen uskotaan olevan vielä käytössä. Parannettua Akula I -mallia rakennettiin viisi. Ensimmäinen Akula II -vene "Vepr" otettiin käyttöön 25. marraskuuta 1996 ja  seuraava "Gepard" otettiin käyttöön 5. joulukuuta 2001.

## Käyttö
Syyskuussa 1998 yhdellä Venäjän pohjoisen laivaston Akulalla tapahtui välikohtaus, jossa 19-vuotias varusmies Aleksandr Kuzminyh ampui lopulta kahdeksan palvelustoveriaan ja linnoittautui alukseen, uhaten räjäyttää sen torpedovaraston. Paikalle tilannetta selvittämään saapuivat muun muassa turvallisuuspalvelu FSB:n erikoisyksikkö ja nuoren merisotilaan äiti. Miestä suostuteltiin antautumaan, mutta hän ampui lopulta itsensä.

## APL Nerpa

Intian laivasto on vuokrannut kymmeneksi vuodeksi vuonna 2008 valmistuneen Akula II -veneen *Nerpa* (nimellä *INS Chakra*) 650&nbsp;000&nbsp;000 dollarilla. Sen rakennustyöt aloitettiin alun perin 1994. Veneen kokeet aloitettiin Tyynellämerellä lokakuussa 2008 ja 8. marraskuuta 2008 sillä sattui Japaninmerellä sammutusjärjestelmän lauetessa onnettomuus, jossa kuoli 17 sukellusveneen rakentaneen telakan asiantuntijaa ja kolme merisotilasta. Lisäksi loukkaantui kaksikymmentäyksi 208-henkisen miehistön jäsentä. Onnettomuuden arvellaan johtuneen tukehtumisesta, siitä, että sammuttava freoni olisi vienyt hapen ilmasta.

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Federation of American Scientists: Akula Class - Project 971
Anita Hirvonen

**Anita Hirvonen** (oik. **Anita Riitta Helena Lindgren**, s. 7. helmikuuta 1946 Äänekoski) on suomalainen iskelmälaulaja. Hänen tunnetuimpia kappaleitaan ovat ”Ei itketä lauantaina”, ”Maitolavan prinsessa”, ”Ranta-reggae”, ”Et usko kuinka koskeekaan”, ”Ans kattoo ny”, ”Ovi sydämeen auki on” ja "De va kukku de".

## Ura
Anita Hirvosen ensimmäinen single '”Kaks kanaa / Älä! Älä!” ilmestyi vuonna 1966. Laulaja tuli tunnetuksi uransa alkuaikoina rohkealla julkikuvallaan ja railakkaalla ohjelmistollaan Jorma Weneskosken orkesterin solistina. Ensimmäiset hitit olivat ”Itke vaan, jos helpottaa” (1967) ja ”Anitan parempi polkka” (1968).

Hiljaisen 1970-luvun alkupuolen jälkeen Anita Hirvonen levytti seuraavan hittinsä ”Sydän rakastaa” vuonna 1977.

1980-luvulla syntyi useita menestyskappaleita, kuten muun muassa ”Rantareggae”, '”Et usko kuinka koskeekaan”, ”Ans kattoo ny”, ”De va kukku de” ja ”Ovi sydämeen auki”. Vuosina 1981–1983 ilmestyneistä albumeista kolme saavutti myynnissä kultalevyrajan.

1990-luvulla Hirvonen juonsi MTV3-kanavan viihdeohjelmia: *[[Ei itketä lauantaina (televisio-ohjelma)|Ei itketä lauantaina]]* (yhdessä Petri Kaivannon kanssa) 1993–1995, *[[Maitolaituri soi]]* ja *[[Hecumania]]* (yhdessä Pertti Salovaaran kanssa). Vuonna 1994 ilmestyi pitkäsoitto *Maitolavan prinsessa*, jonka singlenä julkaistu nimikappale oli Anita Hirvosen oma sanoitus. 1990-luvulla Hirvonen juonsi televisiossa muutamia viihdeohjelmia ja laulajasta tehtiin vuonna 1996 televisioon 50-vuotisdokumentti, joka palkittiin Venlalla.

Vuonna 2004 julkaistun *Älä tule myöhään* -albumin nimikappale soi runsaasti radiossa, samoin kuin ”XL-nainen”. Anita Hirvosen elämästä kertovan *Anita-musikaalin* ensi-ilta oli vuonna 2007 laulajan nykyisessä kotikaupungissa Riihimäellä Riihimäen Teatterissa. 

## Yksityiselämä
Hirvonen joutui asumaan jokusen vuoden lastenkodissa sen jälkeen, kun hänen äitinsä kuoli hänen ollessaan vähän yli vuoden ikäinen. Hirvosen isä oli silloin vankilassa. Nelivuotiaasta lähtien Hirvonen asui isoäitinsä luona Äänekoskella. Hirvonen aloitti julkiset esiintymisensä jo viisivuotiaana. Hän lauloi kirkoissa, maatalousnäyttelyissä ja erilaisissa juhlissa. Kuusivuotiaana Hirvonen lauloi Äänekosken kirkossa tilaisuudessa, joka taltioitiin. Nuoruusvuosina hän asui Sveitsissä ja teki laulukeikkoja. 1970-luvun alussa Anita Hirvonen oli naimisissa nyrkkeilijä Harri Piitulaisen kanssa. He pitivät Helsingin Kalliossa Castréninkadulla ravintolaa nimeltä Anita & Harri.

## Diskografia

### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Kokoelma-albumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
* Latva, Tony; Tuunainen, Petri: Iskelmän tähtitaivas: 500 suomalaista viihdetaiteilijaa. Helsinki: WSOY, 2004

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Anita Hirvosen viralliset kotisivut .
* Anita Hirvonen Pomus.netin tietokannassa.
* 
* Ylen Elävä arkisto: Anita Hirvonen – keikkalavojen iskelmätähti
* Riihimäen Teatteri: Anita .
Boussinesq-approksimaatio (noste)

**Boussinesq-approksimaatio** on virtausdynamiikan approksimaatio, jonka mukaan kokoonpuristumattoman fluidivirtauksen tiheysmuutokset ovat niin pieniä, että ne voidaan jättää huomiotta. 

Todellisuudessa pieniä tiheysvaihteluita saattaa advektion seurauksena esiintyä. Tiheyden muutokset huomioidaan vain painekentän konstruoinnissa eli termeissä, joissa tiheys on kerrottu painovoimakiihtyvyydellä *g*. Muissa termeissä tiheys esiintyy vain nimittäjässä, ja asetetaan

:\frac{1}{\rho} \approx \frac{1}{\rho_0} = vakio,

missä \rho_0 on jokin sopiva referenssitiheys. Keskeinen ajatus on, että kahden tiheydeltään erilaisen fluidin hitauserot ovat pieniä, mutta painovoima on tarpeeksi suuri tehdäkseen painoeron merkittäväksi.

Boussinesq-virtaukset ovat yleisiä luonnossa (ilmakehän ja valtamerten virtauksissa), teollisuudessa ja kaupunkiympäristössä (ilmastointi, keskuslämmitys). Monille virtauksille approksimaatio on erittäin tarkka ja yksinkertaistaa huomattavasti ilmiön kuvauksen matematiikkaa ja fysiikkaa.

Boussinesq-virtausten eräs piirre on, että ne näyttävät samoilta ylösalaisin tarkasteltuina, edellyttäen että fluidien ominaisuudet vaihdetaan päinvastaisiksi. Tarkastellaan esimerkkinä avointa ikkunaa tilanteessa, jossa huoneen sisällä on lämpimämpää kuin ulkopuolella. Sisäilma on ulkoilmaa kevyempää, joten ulkoa sisälle huoneeseen virtaava ilma painuu kohti lattiaa. Päinvastaisessa tilanteessa (kylmä huone ja lämmin ulkoilma) sisään virtaava ilma kohoaa kohti kattoa. Jos virtaus on Boussinesq-virtaus (ja huone symmetrinen), voidaan huone kääntää ylösalaisin ja tilanne säilyy samana kuin lämpimän huoneen tapauksessa.

Esimerkki virtauksesta, joka ei ole Boussinesq-virtaus on vedessä nousevien kuplien virta. Tämä virtaus ei ole lainkaan symmetrinen ilmassa putoavan veden kanssa: nousevat kuplat pyrkivät yhdistymään suuremmiksi, kun taas putoava vesi hajoaa pisaroiksi. Pienessä mittakaavassa pintajännitys tulee kuvaan mukaan ja sotkee approksimaation.
Pepe Ahlqvist H.A.R.P.

**Pepe Ahlqvist H.A.R.P.** oli vuosina 1988–1995 toiminut blues- ja rhythm and blues-yhtye. Sen laulajana ja keulahahmona oli tunnettu bluesmuusikko Pepe Ahlqvist. Yhtyeen suurin hitti oli "Back to the River" -single, jonka musiikkivideota kuvattiin New Orleansissa asti. Pitkäsoittoalbumeista kaupallisesti menestynein oli yhtyeen toinen albumi *[[On the Ground]]* (1990). **H.A.R.P.**:n levyjä julkaistiin Suomen lisäksi myös muissa Pohjoismaissa sekä Itävallassa, Saksassa ja Sveitsissä. Saksassa, Itävallassa, Hollannissa ja Belgiassa yhtye teki myös keikkoja.

Yhtye ei virallisesti hajonnut, vaikka se piti keikkataukoa 13 vuotta. Ahlqvist kertoi Selvis-numerossa 4/2004, että **H.A.R.P.** "saattaisi tehdä tulevaisuudessa keikkoja tai jopa rundin". Tammikuussa 2009 nyt pelkästään nimellä H.A.R.P. esiintyvä yhtye palasi konserttilavoille. Mukana olivat perustajajäsenet Timo Pratskin ja Jarmo Nikku. 

Alkuperäinen **Pepe Ahlqvist H.A.R.P.** teki paluun kesällä 2016. Sillä oli keikkoja muun muassa Järvenpään Puistobluesissa ja Pieksämäen Savonsolmu Beach & Blues Partyssa.

## Diskografia
### Albumit
* *[[Pepe Ahlqvist H.A.R.P. (albumi)|Pepe Ahlqvist H.A.R.P.]]* (1989)
* *[[On the Ground]]* (1990)
* *[[Hard Time]]* (1991)
* *[[Honey Hush!]]* (1992)
* *[[Rocks and Water]]* (1994)
* *[[Step on the Gas - Live at Möysä]]* (2019)

### Jäsenet

* Pepe Ahlqvist: Kitara, huuliharppu ja laulu
*Jarmo Nikku: Kitara ja laulu
*Timo Pratskin: Kosketinsoittimet
*Harri Rantanen: Basso ja laulu
*Harri Alakojola: Rummut

## Katso myös

* Timo Pratskin

## Lähteet
Vanha Isäntä

**Vanha Isäntä** oli Espoossa vuonna 1973 perustettu suomalainen kantrirock-yhtye.

Yhtye aloitti suomenkielisenä, mutta siirtyi pian pääsääntöisesti englannin kieleen. Myös ohjelmisto muuttui alkuaikojen irlantilaisesta kansanmusiikista countryyn ja bluegrassiin. Yhtye voitti pop-yhtyeiden SM-kisat vuonna 1973 (ks. Rockin Suomen mestaruus). Marraskuussa 1977 yhtye säesti Tuomari Nurmiota Bob Dylan -teemakonsertissa Helsingin laulufestivaalilla.

Yhtye lopetti toimintansa 1980-luvulle tultaessa. Vanha Isäntä julkaisi albumit *[[Vanha Isäntä (albumi)|Vanha Isäntä]], [[Fire on the Mountain]], [[III (Vanhan Isännän albumi)|III]]* ja *[[Rednecks, Blue Falls|Red Necks, Blue Falls]]*.

Yhtyeen ensimmäisessä kokoonpanossa soittivat Timo "Tiibo" Vakkilainen, Olli Haavisto, Juhani Somersalo, Seppo Kling ja Matti Everhall. Myöhempiä jäseniä eri aikoina olivat muun muassa Markku Luukkanen, Ari Vakkilainen, Ahti Marja-aho, Seppo Sillanpää, Teuvo Lampinen ja Juha Tikka.

## Diskografia
* *Onkimiehen blues / Greensleeves* (single, 1974)
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ylen Elävä arkisto: Vanhan Isännän nuoruusvuodet. 
* Ylen Elävä arkisto: Matty Groves (live 1974, mukana laulaja Susanna Haavisto).
Onni Gideon

**Onni Gideon Tervonen** (7. huhtikuuta 1921 Balašov, Neuvosto-Venäjä – 25. heinäkuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen muusikko, säveltäjä ja viihdyttäjä.

Gideon syntyi Etelä-Venäjällä, josta hänen perheensä muutti Suomeen vuonna 1921. Hänet tunnettiin erityisesti maailmanluokan steel- eli havaijinkitaran soittajana, mutta instrumentteihin kuuluivat myös kontrabasso ja viulu. Hänen ensimmäinen havaijimusiikkia soittanut yhtyeensä oli vuonna 1941 perustettu Oahu Trio. Myöhemmin yhtye levytti ja esiintyi nimillä Aloha Hawaiji ja Onni Gideon and His Aloha Hawaiians. Alkuvuonna 1957 julkaistu ”Hawaiian rock” lienee ensimmäinen täysin suomalainen rock-levytys (äänitetty 1956). Hänen tunnetuin kappaleensa on ”Tiikerihai” (alun perin Peter Hodkinsonin ”Tiger Shark”).

1950-luvulla Onni Gideonin yhtye säesti levyillä muun muassa Olavi Virtaa ja Annikki Tähteä. ”Kuningaskobra”, alun perin Teddy Powellin sävellys ”Snake Charmer”, levytettiin Onni Gideonin yhtyeen kanssa.

Onni Gideonin kvintetti kokoonpano vaikutti 1950-luvun puolivälissä, ja siihen kuuluivat:

* Onni Gideon – kontrabasso ja havaijinkitara
* Herbert Katz – sähkökitara
* Ville Katz – rummut
* Teuvo Suojärvi – piano, harmonikka ja sähköurut
* Ossi Malinen – tenorisaksofoni ja huilu.

1960-luvulla Onni Gideon tuli television myötä kaiken kansan tutuksi Sirkus Papukaijan isohousuisena Onni-klovnina. Onni Gideon Productions -ohjelmatoimisto käynnisti 1960-luvulla musiikkiviihteen Silja Linen aluksilla. Silloinen Effoa kasvoi ja sitä mukaa tarve viihdyttäjistä. Muun muassa uudenvuoden- ja jouluristeilyllä Gideon itse juonsi, soitti viulua ja havaijikitaraa sekä esiintyi Onni-klovnina.

Hän esitti musiikkikaupan pitäjää Juha Tapanisen ohjaamassa elokuvassa *[[Iskelmäprinssi]]* (1991). Hän myös soittaa elokuvassa kahdeksankielistä havaijikitaraa, ja elokuvan lopussa rata-ajojen taustamusiikkina on ”Hawaiian Rock”.

Muusikontöitä Onni Tervonen teki lähinnä viikonloppuisin 1950-luvulla, jolloin varsinainen työpaikka oli ensin Trans-Atlantic-varustamossa ja sitten Fennia-vakuutusyhtiössä. Vuonna 1967 hän aloitti Yle TV1:n ohjelmistosuunnittelijana. Hän jäi Yleisradiosta eläkkeelle 1981.

Onni Gideonin poika oli iskelmälaulaja Kai Gideon.

## Diskografia
* Hawaijitunnelmia (1957)
* Aloha oe (1989) Hopeinen Kuu, HK 1001
* Onni Gideonin kvintetti, 2010

## Katso myös
* *[[Onni Gideon Hawaijilla]]*, EP-levy (Scandia SEP 21), 1955.
* *[[Onni Gideon Hawaijilla]] II*, EP-levy (Scandia SEP 41), 1956.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* 
* Onni Gideonin havaijinkitara vonkui varhaisrockiakin. Yle Elävä arkisto.
*
Noppapeli

**Noppapelit** ovat pelejä, joissa noppa eli arpakuutio on olennaisessa osassa pelin kulkua. Monissa peleissä heitetään noppaa ja liikutaan pelilaudalla nopan silmäluvun osoittama määrä, ja pelitapahtumat riippuvat siitä mihin kohti pelilautaa pelaaja pysähtyy (esimerkiksi ''Monopoly''). Toisissa pelitapahtumat liittyvät itse nopan tai noppien silmälukuihin (esimerkiksi Yatzy).

Yksinkertaisimmat noppapelit muodostuvat pelilaudasta, jolla edetään kotipesästä maaliin siirtyen kullakin vuorolla nopan silmäluvun osoittaman määrän. Käärmeet ja tikapuut -versioissa on oikopolkuja, joita pitkin voi päästä eteenpäin tai joutua taaksepäin. Yksinkertaisimillaan noppapeli voi olla esimerkiksi niin sanottu "varpunen", jossa pelaajat heittävät noppaa vuorotellen, ja joka saa ensin ykkösen, on voittaja.

Astetta kehittyneemmissä peleissä, esimerkiksi ''Afrikan tähdessä'', pelaaja valitsee eri reittien ja toimintojen välillä.

Backgammon ja Yatzy ovat esimerkkejä peleistä, joissa tarvitaan sekä noppaa että taitoa.

Noppapeleillä on mahdollisuus myös huijata esimerkiksi käyttämällä painotettuja noppia, joissa tiettyä silmälukua tulee hieman useammin kuin muita. Tämä on mahdollista erityisesti rahalla pelattaessa.

## Historia
Noppapeli saavutti palkkasoturien suosion keskiajan loppupuolella, ja se levisi myös yhteiskunnan yläluokkien keskuuteen.

## Katso myös
* Käärmeet ja tikapuut
* Hanhenjuoksupeli

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Krypto

**Krypto** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
*Krypto (sarjakuvahahmo)
*Krypto (sanaristikko), eräs sanaristikkotyyppi
Nellie Bly

**Elizabeth Jane Cochran** (5. toukokuuta 1864 Cochran's Mills, Pennsylvania – 27. tammikuuta 1922) oli yhdysvaltalainen toimittaja. Cochran tunnetaan parhaiten kirjailijanimellään **Nellie Bly**. Häntä pidetään yhtenä tutkivan journalismin pioneereista. Hän lienee muuttanut myöhemmin sukunimensä **Cochraneksi**. Cochranin jo lapsena saama lempinimi ”Pink” johtui ilmeisesti hänen kirkkaan vaaleanpunaisesta kastemekostaan.

Cochranin ura lehtialalla alkoi, kun hän kirjoitti vastineen *[[Pittsburgh Dispatch]]issä* julkaistun seksistisen kolumnin toimittajalle. Kirjeen laatu sai toimittajan pyytämään Cochrania liittymään lehden toimittajakuntaan. Toimittaja antoi myös Cochranille kirjailijanimen *Nellie Bly* Stephen Fosterin tuolloin suositun laulun päähenkilön mukaan.

Bly kirjoitti useita tutkivia artikkeleita ennen karkotustaan naistensivuille. Bly lähti *Dispatchistä* New Yorkiin, missä hän sai paikan Joseph Pulitzerin sensaatiohakuisesta *[[New York World]]* -lehdestä. Bly sai ensimmäisenä työtehtävänään kirjoittaa artikkelin naisten mielisairaalasta Blackwell's Islandilla. Bly kirjautui sisään potilaana ja paljasti hirvittävät olot, joissa potilaita hoidettiin. Tämäntyyppisestä journalismista tuli hänen tavaramerkkinsä. Blyn reportaasi on julkaistu suomeksi nimellä *Kymmenen päivää mielisairaalassa* (Oppian 2018).

*New York Worldin* toimituspalaverissa ehdotettiin vuonna 1888, että *World* lähettäisi reportterin maailmanympärimatkalle Jules Vernen *[[Maailman ympäri 80 päivässä]]* -kirjaa jäljitellen. Valinta osui Nellie Blyhyn, ja 14. marraskuuta 1889 hän lähti New Yorkista 40&nbsp;071 kilometrin matkalle.

Bly palasi New Yorkiin 25. tammikuuta 1890 eli ”seitsemänkymmentäkaksi päivää, kuusi tuntia, yksitoista minuuttia ja neljätoista sekuntia lähdöstä Hobokenista”. Se oli silloinen maailmanennätys lajissaan, vaikkakin jo muutamaa kuukautta myöhemmin George Francis Train paransi ennätyksen 62 päivään.

Matkoillaan maailman ympäri Bly kävi paitsi Englannissa, Japanissa, Kiinassa, Hongkongissa ja muissa paikoissa, myös Jules Vernen kodissa, Brindisissä, Colombossa ja San Franciscossa. Hän oli myös ensimmäinen nainen, joka matkusti maailman ympäri ilman jatkuvaa miesseuraa, ja tästä syystä hänestä tuli esikuva monille naisille.

Bly avioitui vuonna 1895 miljonääri Robert Seamanin kanssa ja lopetti vähäksi aikaa toimittajantyön. Hän otti miehensä yritysten johdon tämän kuoleman jälkeen 1904. Myöhemmin hän palasi lehtialalle ja teki muun muassa katsauksen *Women's suffrage* -liikkeen kokouksesta 1913 ja raportin ensimmäisen maailmansodan itärintamalta.

Elizabeth Cochrane kuoli 57-vuotiaana keuhkokuumeeseen.

New Yorkin Brooklynissä on pieni huvipuisto, joka on nimetty Nellie Blyn mukaan. Huvipuiston teema on *Maailman ympäri 80 päivässä*.

## Katso myös
*Ida Tarbell

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Nellie Bly, Around the World in Sveventy Two Days, University of Pennsylvania Digital Library 
* Nellie Bly, Ten Days in a Mad House, University of Pennsylvania Digital Library
Liennytys

**Liennytys** tarkoittaa Neuvostoliiton ja Yhdysvaltojen välisen jännitteen yleistä lievenemistä ja kylmän sodan rauhoittumista. Liennytys-käsite () tuli käyttöön 1960-luvulla.

Kylmän sodan aikana Neuvostoliiton ja Yhdysvaltojen suhteet olivat kireät. Yhdysvallat ja sen Nato-liittolaiset katsoivat Neuvostoliiton uhkaavan niitä sotilaallisesti. Sen vuoksi pyrittiin estämään Neuvostoliiton vaikutusvallan lisääntyminen, jonka tavoitteena pidettiin kommunistista maailmanvallankumousta. Neuvostoliitto taas tulkitsi länsivaltojen sotilaallisen yhteistyön uhkaksi itselleen. 

Neuvostojohtaja Josif Stalinin kuoleman jälkeen elettiin ensimmäinen sovinnollinen kausi, suojasää vuodesta 1956 noin vuoteen 1964. Tällöin päästiin sopuun Itävallan puolueettomasta asemasta. Vuonna 1962 Kuuban kriisin jälkeen Neuvostoliitto lievensi politiikkaansa ja alkoi käyttää länsisuhteistaan termiä rauhanomainen rinnakkaiselo. Tämä ei kuitenkaan merkinnyt jännitteiden laukeamista, vaan suurvaltojen välistä voimatasapainoa eli kauhun tasapainoa. Suurvallat yrittivät välttää tilanteita, joissa niiden joukot joutuisivat taistelemaan toisiaan vastaan. Suurvaltakilpailu siirtyi asevarustelusta muille aloille kuten avaruuskilpailuun, urheiluun ja vaikutusvallan hankkimiseen kolmannessa maailmassa.

Huomattava askel liennytyksessä otettiin, kun kaksi Saksaa, Länsi-Saksa ja Itä-Saksa, tunnustivat toistensa olemassaolon vuonna 1972. Tämän sopimuksen välivaiheita olivat neljän vallan sopimus Berliinin asemasta ja Länsi-Saksan sopimukset Neuvostoliiton ja Puolan kanssa vuonna 1972.

Liennytyksen aikaan kuuluivat muun muassa:

* Vuonna 1968 solmittu Ydinsulkusopimus, jonka mukaan maat, joilla ei ole ydinasetta eivät saa sellaista hankkia.
* Vuonna 1968 alkaneet SALT-neuvottelut, joissa rajoitettiin ydinaseiden määrää.
* ETYK, Helsingissä 1975 järjestetty kokous johon osallistuivat Nato-maat, Varsovan liiton maat sekä suurin osa Euroopan puolueettomista valtioista. 

Liennytyksen keskeisiä saavutuksia olivat: (1) Neuvostoliiton ja Yhdysvaltojen väliset sopimukset suursodan vaaran vähentämiseksi ja ydinaseistuksen valvomiseksi, (2) useiden toisen maailmansodan synnyttämien kiistakysymysten ratkaiseminen Euroopassa ja (3) Euroopan valtioiden kahdenvälisen yhteistyön käynnistyminen ja vakiintuminen rautaesiripun yli. 

Liennytyksen aika päättyi, kun Neuvostoliitto miehitti Afganistanin vuonna 1979 ja Yhdysvaltain presidentiksi valittiin antikommunistinen Ronald Reagan vuonna 1981. Nämä seikat johtivat Neuvostoliiton ja Yhdysvaltojen välien kiristymiseen.

## Katso myös
*Patoamispolitiikka

## Lähteet
Punainen viiva

**Punainen viiva** tarkoittaa seuraavia:

*punainen viiva, merkintä, jonka vuosien 1907–1935 eduskuntavaaleissa äänestänyt henkilö teki äänestyslippuun
**[[Punainen viiva (romaani)|Punainen viiva]]*, Ilmari Kiannon romaani
**[[Punainen viiva (ooppera)|Punainen viiva]]*, Aulis Sallisen ooppera
**[[Punainen viiva (elokuva)|Punainen viiva]]*, Matti Kassilan ohjaama elokuva vuodelta 1959
*”Punainen viiva”, Timo Rautiaisen musiikkikappale albumilta *Sarvivuori*
*punaviiva, jääkiekkokaukalon puolivälissä kulkeva linja

## Katso myös
*Ohut punainen viiva
Mika Halvari

**Mika Kristian Halvari** (s. 13. helmikuuta 1970 Kemi) on suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edusti Kemin Kuntoa ja Helsingin Kisa-Veikkoja. Hänen valmentajanaan toimi Janne Palokangas.  

Halvari sijoittui seitsemänneksi 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa Sudburyssa 1988. Seuraavana vuonna hän oli viides saman ikäluokan EM-kilpailuissa Varaždinissa. Stuttgartin MM-kisoissa 1993 hän karsiutui loppukilpailusta. Seuraavana vuonna hän oli Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa kahdeksas tuloksella 19,48 ja Helsingin EM-kilpailuissa neljäs työnnettyään 19,52. Lisäksi hän voitti Euroopan cupin kakkosliigan kilpailun Ljubljanassa.  

Halvari voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Barcelonassa 1995 tuloksella 20,74. Saman vuoden Götegorgin MM-kilpailuissa hän sai hopeaa työnnettyään 20,93; hän hävisi kilpailun voittaneelle John Godinalle hieman yli puoli metriä. Lisäksi hän voitti Euroopan cupin ykkösliigan kilpailun Turussa. Atlantan olympialaisissa 1996 hän karsiutui loppukilpailusta. Vuonna 1997 hän oli sisäratojen MM-kilpailuissa Pariisissa kuudes tuloksella 20,22 ja ulkoratojen MM-kilpailuissa Ateenassa viides työnnettyään 20,13 sekä voitti Euroopan cupin ykkösliigan kilpailun Dublinissa.

Halvari sai hopeaa Valencian sisäratojen EM-kilpailuissa 1998 tuloksella 20,59. Kesäkuussa hän voitti Euroopan cupin superliigan kilpailun Pietarissa tuloksella 20,79. Myöhemmin samana vuonna hän oli kuudes Budapestin EM-kilpailuissa työnnettyään 20,33. Sevillan MM-kilpailuissa 1999 ja Gentin sisäratojen EM-kilpailuissa 2000 hän karsiutui loppukilpailusta.  

Halvari saavutti Kalevan kisoissa kultaa 1994, 1995 ja 1997, hopeaa 1990, 1991 ja 1998 sekä pronssia 1999. Sisäratojen Suomen-mestaruuden hän voitti 1994, 1995, 1996, 1997, 1998 ja 2000. Lisäksi hän sai hopeaa 1989 ja 1990 sekä pronssia 1992 ja 2004. Aikuisten maaottelun kuulakilpailun hän voitti ulkoradoilla 1994, 1995, 1996 ja 1997 sekä hallissa 1994, 1995, 1996, 1997, 1998 ja 2000.

Halvarin ennätys ulkoradalla on 21,50 (Hämeenkyrö, 9. heinäkuuta 1995), mutta sisätiloissa hän on työntänyt Pohjoismaiden ennätyksen 22,09 (Tampere, 7. helmikuuta 2000). Halvari kuuluu 20 metrin kerhoon. Hän pääsi kerhon jäseneksi työnnettyään 4. elokuuta 1993 Kotkassa tuloksen 20,08.

Halvari kärsi urallaan lukuisista loukkaantumisista, muun muassa hänen akillesjänteensä meni poikki vuosina 1996 ja 2000. Hän on pituudeltaan 190 senttimetriä ja painoi aktiiviaikanaan noin 140 kilogrammaa riippuen vuodesta.

Halvari työskentelee Torniossa tullin virkamiehenä; hän on palvellut tullilaitosta jo vuodesta 1995.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ylen Elävä arkisto: Halvari työnsi MM-hopeaa
Beaujolais Nouveau

**Beaujolais Nouveau** on ranskalainen Beaujolais-alueen viini. Gamay-rypäleestä valmistettu Beaujoulais Nouveau -viini on valmistettu kuluvan vuoden sadosta, ja se tuodaan markkinoille marraskuun kolmantena torstaina, joka on viinivuoden tärkeimpiä päiviä. Pullot leviävät vuorokaudessa lentorahtina ympäri maailman.

Beaujolais Nouveau on tunnetuin nouveau- eli uuden sadon viini, *vin de primeur*.  

## Valmistus
Viini valmistetaan erityisella hiilidioksidimenetelmällä (macération carbonique), joka mahdollistaa viinin nopean kypsymisen.

Beaujolais-alueella on kolme *[[Suojattu alkuperänimitys|appellation d'origine contrôlee]] -*merkintää:
* Beaujolais 
* Beaujolais Village
* Beaujolais Cru (10 hyväksyttyä kylää)
**Brouilly
**Chénas
**Chiroubles
**Côte de Brouilly
**Fleurie
**Juliénas
**Morgon
**Moulin à vent
**Régnié
**Saint-Amour
Beaujolais Noveau ei tyypiltään varsinaisesti kuulu mihinkään näistä.

## Luonne ja maku
Nouveau on kevyt ja raikas viini, joka sopii parhaiten kevyiden ruokien, kuten patongin tai juustojen, kanssa. Se on myös sopiva seurusteluviiniksi. Viini tarjotaan 8–10-asteisena eli lähes jääkaappikylmänä, ja se tulee juoda 6 kuukauden kuluessa, sillä se ei ole säilyvää haihtuvien happojensa vuoksi. Dekantointi ennen tarjoilua saattaa parantaa Beaujolais Nouveaun aromia.

## Lähteet
Emätinpieru

**Emätinpieru** (lat. *flatus vaginalis*) on emättimen ilmapäästö, joka usein tapahtuu yhdynnän tai muun seksuaalisen kanssakäymisen tai venyttelyn ja harjoittelun, kuten joogan, aikana tai jälkeen. Nimensä mukaisesti emätinpieru muistuttaa ääneltään pierua, mutta päästö ei sisällä poistokaasuja, eikä siihen täten liity vastaavaa hajua.

Emätinpierut ovat luonnollisia, mutta saattavat ensimmäisillä kerroilla koettuina aiheuttaa noloja tilanteita. Jotkut pitävät emätinpieruja eroottisina. Niille on jopa oma pornografian alalajinsa.

## Syyt
Emätinpierut syntyvät, kun ilmaa joutuu rentoutuneeseen emättimeen. Tyypillisimmin tämä tapahtuu yhdynnän aikana, kun siitin käy emättimen ulkopuolella, mutta työntyy nopeasti takaisin vieden ilmaa mukanaan emättimeen. Pakkaantunut ilma purkaantuu emätinpieruna. Purkaantuminen voi tapahtua yhdynnän aikana sivuteitse tai yhdynnän jälkeen.  

### Välttäminen
Ulospäin työntävät Kegel-harjoitukset saattavat vähentää emätinpierujen määrää emätinyhdynnän osalta. Määrää voidaan vähentää myös välttämällä asentoja, joissa nainen kohottaa lantiotaan ja reisiään esimerkiksi nostamalla jalkansa päänsä yläpuolelle. Tällaiset asennot tekevät yhdynnän työntöjen sisäänpäin kohdistuvasta liikkeestä tiiviitä, jolloin niistä aiheutuu emätinpieruja. Myös liukastevoiteiden käyttö saattaa vähentää emätinpierujen määrää.

## Lähteet
Sulva

**Sulva** () on Pohjanmaalla sijainnut entinen Suomen kunta. Sulvan saaristo ja rannikon puoleiset kylät (mm. Sundom) liitettiin 1973 Vaasaan ja itäiset kylät (mm. Sulvan kirkonkylä) Mustasaareen. Sulvan puukirkko on vuodelta 1786. Kirkon suunnitteli Johan Elfström. Sulva muodostettiin Maalahden kappeliseurakunnaksi vuonna 1647 ja se itsenäistyi vuonna 1860. Sulvan seurakunta kuuluu Mustasaaren seurakuntayhtymään ja Porvoon hiippakuntaan.

Sulvan naapurikunnat olivat Laihia, Maalahti, Mustasaari, Raippaluoto ja Vaasa.

Sulvan vaakunan suunnitteli Gustaf von Numers ja se vahvistettiin vuonna 1968.

## Söderfjärdenin törmäyskraatteri

Sulvan länsipuolella oleva Söderfjärden on syntynyt noin 530 miljoonaa vuotta sitten syntyneestä meteoriittikraatterista. Kraatterin pohja on enimmillään noin 300 metrin syvyydessä. Peltoaukea on yksi Pohjoismaiden suurimmista kuivatusurakoista. Patojen, kanavien ja pumppujen avulla onnistuttiin 1920-luvulla maan kohoamista nopeuttamaan 200 vuodella, jolloin saatiin yli 2&nbsp;000 hehtaaria uutta peltoa. Peltoaukean tunnistaa pyöreästä muodosta. Syksyisin kraatterin pellot täyttyvät muuttavista kurjista. Syyskuun lopussa 2006 siellä oli yli 7&nbsp;000 kurkea yhtaikaa.

## Historia
Sulva on mainittu asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1552, jolloin se kuului Mustasaaren pitäjään. Myöhemmin alue liitettiin Maalahden pitäjään. Sulvalaiset rakensivat pitäjän ensimmäisen saarnahuoneen vuosina 1626–1628,minkä jälkeen Maalahden papit alkoivat pitää siellä jumalanpalveluksia joka kolmas sunnuntai. Sulvan nykyinen kirkko rakennettiin vuosina 1783–1786. Sulva muodostettiin Maalahden kappeliksi vuonna 1647, ja seurakunta itsenäistyi vuonna 1860.

## Kyliä
Munsmo, Riimala (Rimal), Sulva (Solf), Sundom

Vuoden 1970 taajamarajauksen mukaan Sulvassa oli kaksi taajamaa: kirkonkylä (430 asukasta) ja Sundom (726 asukasta). Vuonna 1960 kirkonkylässä oli 376 asukasta ja Sundomissa 850 asukasta.

## Väestö
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Sulvan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970.

Vuonna 1973 Sulvan kunta jaettiin Vaasan ja Mustasaaren kesken, asukasmäärien osalta melkein tasan. Vaasaan liitetyllä alueella oli 1 235 asukasta ja Mustasaareen liitetyllä 1 263 asukasta.

Nykyään Vaasan kuuluvalla Sundomin suuralueella on 2 497 asukasta (31.12.2016) ja Mustasaareen kuuluvalla Sulvan osa-alueella 2 648 asukasta (31.12.2015).

Sulvassa puhutaan omaa pohjanmaanruotsin murretta.

## Hallinto
Valtuustokaudella 1969–1972 Sulvan kunnanvaltuustossa oli 17 paikkaa, joista yksitoista oli RKP:n hallussa, viisi sosiaalidemokraateilla ja yksi kansandemokraateilla.

## Tunnettuja asukkaita
* Lars-Eric Bergstén, saarnaaja 
* Jan-Ola Östman (s. 1951), Skandinaavisten kielten professori 
* Edvard Helenelund, kansanedustaja (RKP)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Solf - Sulva