open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Levytyksiä vuosilta 1930–1940

**20 suosikkia – Levytyksiä vuosilta 1930–1940** on Dallapé-orkesterin vuonna 2000 julkaistu kokoelmalevy.

## Kappaleet

# "Petsamo" (2:50)
# "Talvimyrskyjä" (2:56)
# "Carnilo, mustalaissoittaja" (Zigeuner, du hast mein Herz gestohlen) (3:01)
# "Kangastusta" (2:36)
# "Marusja" (2:43)
# "Kaksi kolpakkoa, neiti" (3:18)
# "Sulamith" (3:22)
# "Josef, Josef" (2:58)
# "Kyllikki-Valssi" (2:59)
# "Kirje sieltä jostakin" (3:00)
# "Tunturisatu" (2:58)
# "Koditon" (2:54)
# "Matka Timbuktuun" (Two Buck Tim from Timbuctoo) (2:43)
# "Säkkijärven polkka" (2:57)
# "Sataman valot" (Harbour Light) (2:41)
# "Jääkukkia" (3:07)
# "Äiti ja poika" (2:59)
# "Sinitaivas" (Blauer Himmel) (2:51)
# "Hiekkarannalla" (3:05)
# "Ikkunanpesijä" (When I'm Cleaning Windows) (2:46)

## Katso myös

* *[[20 suosikkia]]* -sarjan muut levyt
Raunchy Ropey

**20 suosikkia – Raunchy Ropey** on vuonna 1997 julkaistu Delta Rhythm Boysien kokoelmalevy.

## Kappaleet
# Tuoll`on mun kultani (3.05)
# Flickorna I Småland (2.41)
# Tula tullalla (3.17)
# En röd liten stuga (3.06)
# Flottarkärlek (3.00)
# Grandpa`s Strawhat (4.13)
# Moore Blues (3.12)
# Tundra Girl (4.01)
# Just A-Sittin' and A-Rockin' (3.05)
# Sixteen tons (3.38)
# Raunchy Ropey (3.46)
# Exodus (3.28)
# Lil' Darling (3.00)
# Alouette (3.18)
# Though You Left Me (2.28)
# Capriccio D'Amor (2.27)
# Maria (3.45)
# Villiruusu (2.58)
# Go Down Moses (2.25)
# Please Come Back (2.28)

## Katso myös
* 20 suosikkia sarjan muut levyt
Ahnenerbe

**Ahnenerbe** (virallisesti *Deutsches Ahnenerbe e.V.*, *Studiengesellschaft für Geistesurgeschichte*; vuodesta 1937 *Forschungs- und Lehrgemeinschaft das Ahnenerbe e.V.*) oli Saksan kansallissosialistisen hallituksen SS-joukkojen alainen organisaatio, joka oman määrityksensä mukaan oli ”aatteellisen muinaishistorian opintoseura”. Seuran tarkoituksena oli tuottaa natsipropagandan mukaista kansatieteellistä tutkimusaineistoa.

Ahnenerbe-seuran perustivat 1. heinäkuuta 1935 SS-joukkojen päällikkö Heinrich Himmler, Adolf Hitlerin hallituksen maatalousministeri Richard Walther Darré ja historioitsija Herman Wirth. Seuran tarkoituksena oli tukea natsi-Saksan päämääriä tuottamalla aineistoa rotu-oppien tueksi: seura tutki arjalaisen rodun antropologista ja kulttuurillista historiaa. Seura järjesti tutkimusmatkoja muun muassa Kroatiaan, vuonna 1936 Ruotsiin ja Karjalaan, Lähi-itään vuonna 1938 ja Tiibetiin vuosina 1937–1939. Tutkimusmatkoilla seura pyrki osoittamaan todeksi natsimytologiaan kuuluvan ajatuksen siitä, että muinainen pohjoinen rotu on kerran hallinnut maailmaa.

Toisen maailmansodan puhjettua järjestö valjastettiin tukemaan sotaponnisteluja. Kesäkuuhun 1943 saakka seuran päämaja oli Berliinissä, josta se siirrettiin pommitusten pelossa Bayreuthin lähistölle Baijeriin. Seura sekaantui sodan aikana juutalaisten kansanmurhaan muun muassa keräämällä luurankokokoelman juutalaistaustaisten henkilöiden ruumiista.

## Katso myös
* Thule-seura
* Yrjö von Grönhagen
* Saksalainen tutkimusmatka Tiibetiin 1938–1939

## Lähteet
Köynnöksenkantajat

**Köynnöksenkantajat** on kuuluisa Hugo Simbergin maalaama fresko, joka sijaitsee Tampereen tuomiokirkossa. Simberg maalasi sen 1905–1906. Kirkon lehterikaiteessa sijaitsevaan freskoon on kuvattu kaksitoista poikaa kantamassa piikikästä ruusuköynnöstä. Poikien lukumäärä viittaa Raamatun apostoleihin. Pojat ovat alasti ja jokainen kannattelee köynnöstä eri tavalla. Maalaus päättyy molemmilta puoliltaan metsään. Freskon pituus on 52 metriä ja pinta-ala noin sata neliömetriä. Koristemaalari Vilhard Kivistö sekä stukkorappari Arvid Nurhonen avustivat Simbergiä *Köynnöstenkantajien* maalaamisessa.

Freskoa paheksuttiin aikoinaan seurakuntalaisten keskuudessa, ja siinä esiintyviä poikia vaadittiin jopa vaatetettaviksi, vaikka enemmistö seurakuntalaisista suhtautuikin teokseen myönteisesti.

## Lähteet
Enter the Ninja

**Enter the Ninja** on vuonna 1981 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Menahem Golan. Pääosissa esiintyvät Franco Nero, Alex Courtney, Susan George ja Shō Kosugi.

## Juoni
Elokuva kertoo juuri ninjaksi valmistuneesta, Colesta. Cole matkustaa tapaamaan vanhaa ystäväänsä Frankia joka puolustaa pientä maaplänttiään kieroilta rosvoilta. Colen puolustaessa ystäväänsä, hän saa myös rosvojen vihat niskoilleen. Mutta rosvot eivät mahda taistelutaitoja omaavalle Colelle mitään. Ei aikaan kun rosvojen päällikkö palkkaa toisen vaarallisen ninjan, Hasegawan tappamaan Colen ja tämän ystävät.

## Näyttelijät

## Jatko-osat
Elokuvalle valmistui kaksi jatko-osaa *[[Ninjan kosto]]* ja *[[Ninja 3 – lopullinen taistelu]]*, jotka eivät suoranaisesti liity toisiinsa tarinoiltaan.

## Kohtelu Suomessa
Valtion elokuvatarkastamo määräsi elokuvalle ennakkotarkastuksessa 4.9.1981 ikärajan KK (Kokonaan kielletty), joten elokuvaa ei saanut laillisesti Suomessa esittää eikä levittää. Elokuvasta on olemassa useita minuutteja leikattu VHS-julkaisu noin vuodelta 1987, joten se lienee saanut leikattuna versiona levitysluvan noina vuosina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Leffatykin arvostelu
Gilles Leroy

**Gilles Leroy** (s. 28. joulukuuta 1958 Bagneux, Hauts-de-Seine, Ranska) on ranskalainen kirjailija. Hän sai Goncourt-palkinnon 2007 teoksesta *[[Alabama Song (romaani)|Alabama song]]*, joka on minämuotoinen tarina yhdysvaltalaisen kirjailijan F. Scott Fitzgeraldin puolisosta Zelda Fitzgeraldista. Teos sai Ranskassa erittäin myönteiset arvostelut ja oli ehdolla monien palkintojen saajaksi.

## Teokset
### Romaanit, kertomukset ja novellit
* Habibi, romaani, Michel de Maule, 1987
* Maman est morte, kertomus, Michel de Maule, 1990, uusi laitos Mercure de France, 1994, France-Loisirs, 1997
* Les Derniers seront les premiers, novelleja, Mercure de France, 1991
* Madame X, romaani, Mercure de France, 1992
* Les Jardins publics, romaani, Mercure de France, 1994
* Les Maîtres du monde, romaani, Mercure de France, 1996
* Machines à sous, romaani, Mercure de France, 1998
* Soleil noir, romaani, Mercure de France, 2000
* L'Amant russe, romaani, Mercure de France, 2002
* Grandir, romaani, Mercure de France, 2004
* Champsecret, romaani, Mercure de France, 2005
* Alabama Song, romaani, Mercure de France, 2007

### Näytelmiä
* Le Jour des fleurs, 2005 

## Palkinnot ja tunnustukset
* Prix Nanterre de la novelli teoksesta *Les Derniers seront les premiers* 1992
* Prix Valery Larbaud teoksesta *Machines à sous* 1999
* Prix Millepages, Prix Cabourg teoksesta *Grandir* 2004.
* Chevalier des Arts et des Lettres 2005
*Prix Goncourt teoksesta *Alabama Song* 2007

## Lähteet
Vasemmalta ohi

**Vasemmalta ohi – Kamppailu Suomen ulkopoliittisesta johtajuudesta rautaesiripun varjossa 1945–1990** on vuonna 2007 julkaistu Alpo Rusin kirjoittama teos. Kirjassaan Rusi käsittelee Suomen asemaa ja ulkopolitiikkaa siihen liittyneen valtataistelun näkökulmasta vuosina 1945–1990.

Rusi tutki kirjaansa varten suomalaista aineistoa ja tutkimusta, DDR:n ulkoministeriön aineistoa, DDR:n johtavan puolueen SED:n aineistoa sekä Stasin ja KGB:n arkistotietoja. Teos sisältää 1011 lähdeviitettä.

## Rusin lista
Vahingonkorvausoikeudenkäynnissään valtiota vastaan vuonna 2007 Alpo Rusi esitti listan henkilöistä, jotka hänen mukaansa pitivät tiivistä yhteyttä Itä-Saksan Helsingin-lähetystöön vuosina 1969–1976 ja jotka eivät olleet kommunisteja. Kirjassa Rusi kertoi käyttämänsä lähteet. Lista sisälsi seuraavat nimet:

* ministeri Ulf Sundqvist (sd)
* kansanedustaja Lars Lindeman (sd)
* Alpo Rusin veli Jukka Rusi (sd)
* SDP:n puoluetoimistossa työskennellyt Unto Niemi
* pääministeri Kalevi Sorsa (sd)
* Tielaitoksen entinen pääjohtaja Jouko Loikkanen (kesk)
* Hallitusneuvos Matti Kekkonen (kesk) 
* Uuden Suomen päätoimittaja Pentti Poukka (kok)
* Alkon entinen pääjohtaja Pekka Kuusi (sd)
* pääministeri Paavo Lipponen (sd)
* ministeri Matti Ahde (sd)
* Suomen sosialidemokraatin erikoistoimittaja Seppo Halminen (sd)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yle: Rusin huti
*MTV3: Rusi: SDP vuoti tietoja itään säännöllisesti
Alabama Song (romaani)

**Alabama Song** on ranskalaisen kirjailijan Gilles Leroyn romaani vuodelta 2007. Sille myönnettiin Goncourt-palkinto 2007. Kirjan kustantaja on Mercure de France.

Kirja on omaelämäkertamuotoon puettu kertomus yhdysvaltalaisen kirjailijan F. Scott Fitzgeraldin puolisosta Zelda Fitzgeraldista.
Kolme vuotta ihan suotta 1962–1965

**Kolme vuotta ihan suotta 1962–1965** on vuonna 1971 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy, joka sisältää materiaalia hänen uransa alkuvaiheilta, ennen levytyssopimusta Finnlevyn kanssa.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Muusikot
* Antti Hammarberg – laulu, kitara
* Erik Lindström – basso (5)
* Ilpo Kallio – rummut (5)

## Lähteet
Irwinin parhaat

**Irwinin parhaat** on vuonna 1989 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Gary Kikaya

**Gary Kikaya** (s. 4. helmikuuta 1980, Lubumbashi, Zaire) on kinshasankongolainen 400 metrin juoksija.

Kikaya voitti 2003 sisäratojen NCAA-mestaruuden 400 metrillä, mutta karsiutui samana vuonna Pariisin MM-kisoissa matkan välierissä ajalla 44,99. Seuraavana vuonna hän voitti MM-pronssia Budapestin sisäratojen MM-kisoissa ja karsiutui Ateenan olympialaisissa välierissä. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän karsiutui välierissä. Vuonna 2006 hän voitti 400 metrillä Afrikan-mestaruuden. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi  toiseksi ajalla 44,10. Aika oli uusi Afrikan-ennätys. Kauden lopussa hän sijoittui yleisurheilun maailmancupissa toiseksi. Seuraavana vuonna hän pääsi Osakan MM-kisoissa välieriin, mutta putosi nytkin jatkosta, ja juoksi  neljänneksi. Vuonna 2008 hän karsiutui Pekingin olympialaisten välierissä ja sijoittui kuudenneksi . Seuraavana vuonna hänet hylättiin Berliinin MM-kisojen alkuerissä, mutta hän oli  viides.

## Ennätykset
* 200 metrin juoksu: 20,40 (2006)
* 300 metrin juoksu: 31,95 (2005)
* 400 metrin juoksu: 44,10 (2006)

## Lähteet
Irwin Goodman Story

**Irwin Goodman Story** on vuonna 1977 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy.

## Kappaleet
#En kerro kuinka jouduin naimisiin
# Kalteritango
# Terveisiä Seutulasta
# Juhlavalssi
# Mun on niin kiva olla
# St. Pauli ja Reeperbahn
# Las Palmas
# Si si si
# Meidän lavstoori
# Tositarkoituksin
# Viuhahdus
# Punaportin blues
Viisi vuotta, vaan ei suotta 1965–1970

**Viisi vuotta, vaan ei suotta 1965–1970** on vuonna 1970 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy. Järjestyksessään se oli Irwin Goodmanin ensimmäinen kokoelmalevy.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#
Yö on hellä

**Yö on hellä** voi tarkoittaa seuraavia:

* *[[Yö on hellä (kirja)|Yö on hellä]]* (*Tender Is the Night*), F. Scott Fitzgeraldin romaani vuodelta 1934
* *[[Yö on hellä (elokuva)|Yö on hellä]]* (*Tender Is the Night*), Henry Kingin ohjaama vuoden 1962 elokuva, joka perustuu Fitzgeraldin romaaniin
* *[[Yö on hellä (albumi)|Yö on hellä]]*, Arja Korisevan ja Tapani Kansan albumi vuodelta 1998.
Reteesti

**Reteesti** on vuonna 1983 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy.

## Kappaleet
# St. Pauli ja Reeperbahn
# Työmiehen lauantai
# Autolla Kanarian saarille
# Ryysyranta
# Kun ei rahat riitä
# Oli simmarit, sammarit, kummarit ja pipo
# Vain elämää
# Häirikkö
# Poing, poing, poing
# En kerro kuinka jouduin naimisiin
# Ei tippa tapa
# Juhlavalssi
# Kieltolaki
# Lievestuoreen Liisa
# Vielä yhdet
# Viuhahdus
Viimeiset laulut

**Viimeiset laulut** on vuonna 1991 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy. Albumia on myyty 35 000 kpl, mikä on oikeuttanut kultalevyyn.
## Kappaleet
#**[[Rentun ruusu (kappale)|Rentun ruusu]]**,  1988  3:37 min  (säv  & sov  K Halonen, san E von Retee) Flamingo
# **Tyttö tuli**, 1978   3:12 min  (säv R Holtz, san E von Retee, sov P Fagerlund) Fazer
#**Pyhä Pietari**, 1989   3:08 min (säv K Halonen- K Jernström, san E von Retee, sov K Halonen) Flamingo
# **Tule kultaiseen ankkuriin**,  1988    2:48 min (säv K Halonen- K Jernström,     san E von Retee, sov K Halonen) Flamingo
# **Riemu ja ratto**, 1990   2:31 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo
#**Henkipatto**,  1985   2:58 min  (säv J Tikka, sov K Halonen, san E von Retee) Scandia
# **Karjala takaisin**, 1990   2:36 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo
# **Härmäläinen perusjuntti**, 1984   3:00 min (säv I Goodman , sov K Halonen,     san E von Retee) Scandia
# **Nauru elämälle**,  1989    2:37 min  (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo
# **Maailma on kaunis**, 1989    2:52 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo
# **Dirly dirly dee**, 1985   3:30 min  (säv     Öövin  Hankin, sov K Halonen, san E von Retee) Fazer
# **Vanha juoppo**, 1984   4:11 min (säv & sov K Halonen, san E  von Retee) Fazer
# **Tule, tule raha**, 1979    2:22 min (säv K Halonen- K Jernström, san E von Retee, sov K Halonen) Flamingo
# **Entinen likka**, 1978    3:45 min (säv R Holtz, san E von Retee, sov P Fagerlund) Fazer
# **Koko elämä on blues**, 1989   3:23 min (säv & sov K Halonen, san E  von Retee) Flamingo
# **Suruton nuoruusaika**, 1978    3:23 min (säv I Goodman , san E von Retee, sov P Fagerlund) Fazer
# **Ostoskeskus ja krouvi**,  1988    2:41 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo
# **Esileikkiä**, 1988   2:31 min  (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo
# **Eletään vaan vaikka piruuttaan**, 1984   2:56 min (säv & sov K Halonen, san E     von Retee) Fazer
#**Kulkurin kulta**, 1979    3:00 min  (säv R Holtz, san E von Retee, sov P Fagerlund) Fazer
# **Pimeitä mietteitä**, 1979     2:42 min  (säv R Holtz, san E von Retee, sov P Fagerlund) Levytuottajat Oy
# **Tumma virta**,1990    3:26 min  (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo
# **Tahdon lättähattujen vanhainkotiin**, 1984    3:59 min  (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Fazer
# **Voi tätä elämää**, 1988    3:34 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo
# **Ai ai ai kun nuori ois**, 1990    2:55 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo
# **Hurraa! me teemme laivoja**, 1989    2:30 min  (säv K Halonen- K Jernström, san E von Retee, sov K Halonen) Flamingo
# **Hämärä laulu**, 1978    2:26 min (säv R Holtz, san E von Retee, sov P Fagerlund) Fazer
#**Viimeinen laulu**, 1988   3:23 min (säv & sov K Halonen, san E von Retee) Flamingo

## Lähteet
Zelda Fitzgerald

**Zelda Sayre Fitzgerald** (o.s. *Sayre*; 24. heinäkuuta 1900 Montgomery, Alabama, Yhdysvallat – 10. maaliskuuta 1948 Asheville, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen puolisonsa oli kirjailija F. Scott Fitzgerald, jonka kanssa hän avioitui 1920. 
1920-luvulla Zelda Fitzgerald kirjoitti useita aikakauslehdissä julkaistuja novelleja. Vuonna 1932 Zelda Fitzgeraldilta ilmestyi omaelämäkerrallinen romaani *[[Save Me the Waltz]]*. Fitzgeraldia on pidetty aikansa tyypillisen nuoren naisen edustajana, ja hän sai mainetta niin omilla teoillaan kuin miehensä tunnetuimpien hahmojen, etenkin teoksen *[[Yö on hellä (kirja)|Yö on hellä]]* Nicole Diverin esikuvana.

Fitzgerald sai ensimmäisen hermoromahduksen kesäkuussa 1930. Pian sen jälkeen hänellä todettiin skitsofrenia, ja hän joutui psykiatriseen hoitolaitokseen. Hän kuoli 47-vuotiaana hoitolaitoksessa syttyneessä tulipalossa, jossa kuoli myös kahdeksan muuta potilasta.

Therese Anne Fowlerin vuonna 2013 ilmestynyt feministissävytteinen romaani *Z* on musertava kuvaus Zelda Fitzgeraldin suhteesta alkoholistimieheensä F. Scott Fitzgeraldiin. Fowlerin mukaan osa F. Scott Fitzgeraldin nimellä julkaistuista novelleista on tosiasiassa Zelda Fitzgeraldin kirjoittamia. F. Scott Fitzgerald edellytti vaimoltaan ehdotonta ihailua ja vaimon ja äidin rooliin antautumista ja pyrki vaientamaan Zeldan kirjailijanäänen ja saamaan hänet luopumaan muistakin taiteellisista ambitioistaan, eritoten baletista. Fowler esittää Zelda Fitzgeraldin mielenterveysongelmien puhjenneen mahdottomuudesta sopeutua aikansa ahtaaseen naisenrooliin ja naisten rajattuun liikkumatilaan yhteiskunnassa.

Zelda Fitzgeraldin novelleja on ilmestynyt suomeksi teoksessa *Lahjakas tyttö* (Oppian 2019).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Zelda Fitzgeraldin henkilökuva
Kellarissa, lavalla ja studiossa

**Kellarissa, lavalla ja studiossa** on vuonna 2003 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy.

## Kappaleet
# (Irwin ja the Depraveds)
#
#
#
# (Irwin ja The Depraveds)
#
#
#
#
#
#
#
# (live)
# (live)
# (live)
# (live)
# (live)
# (Irwin ja Irwinin lapset, live)
#

## Muusikoita
Kappaleiden 13–17 muusikot eivät ole tiedossa.

* Antti Hammarberg – laulu, kitara
* Rauno Katajisto – kitara (1, 5)
* Harry Tawast – basso (1, 5)
* Ilpo Jokinen – rummut (1, 5)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kellarissa, lavalla ja studiossa discogs.com -sivustolla
Jack Straus

**Jack Straus** (s. 16. kesäkuuta 1930 &ndash; k. elokuussa 1988) oli yhdysvaltalainen pokeriammattilainen, joka voitti World Series of Pokerin pääturnauksen vuonna 1982.

Strausin lempinimi "Treetop" () tuli hänen pituudestaan (6'6" eli noin 198 senttiä). Hän opiskeli Texas A&M Universityssa.

Straus alkoi pelaamisen WSOP-turnauksissa 1970-luvun alussa. Hän sijoittui neljänneksi vuoden 1972 pääturnauksessa ja voitti ensimmäisen rannekkeensa seuraavana vuonna 3&nbsp;000 dollarin Deuce to Seven Draw -turnauksessa. Toinen ranneke ja 520&nbsp;000 dollarin ykköspalkinto tuli vuoden 1982 pääturnaksen voitosta. Straus oli pääturnauksen finaalipöydässä myös vuonna 1973.

Strausin comeback vuoden 1982 turnauksessa on luultavasti synnyttänyt pokerisanonnan "a chip and a chair" ("yksi pelimerkki ja tuoli"). Tarina on vaihdellut vuosien varrella, mutta yleisimmän version mukaan Straus pani kaikki pelimerkkinsä pottiin, sai maksun ja hävisi käden. Oltuaan nousemassa pois pöydästä hän löysi yhden 500 dollarin pelimerkin, joka oli vahingossa jäänyt pöydälle nenäliinan alle. Koska hän ei ollut sanonut menneensä "all-in", turnauksen järjestäjät antoivat hänen jatkaa pelaamista turnauksessa (joka päättyi Strausin voittoon). Usein tapahtuman väitetään sattuneen finaalipöydässä, mutta vuoden 1983 kirjan *The Biggest Game in Town* mukaan se tapahtui ensimmäisenä pelipäivänä.

WSOP:ssa 1982 ratkaisevassa kädessä Jack Strausin   voitti Dewey Tomkon  :n.

Straus valittiin Poker Hall of Fameen vuonna 1988.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Tähtisarja – 30 suosikkia (Irwin Goodman)

**Tähtisarja – 30 suosikkia** on vuonna 2006 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy.

## Kappaleet

### CD1
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### CD2
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Aiheesta muualla
* 30 suosikkia discogs.com -sivustolla

## Katso myös
* Tähtisarja – 30 suosikkia -sarjan muut julkaisut

## Lähteet
Big Boy

**Big Boy** voi tarkoittaa seuraavia:

* Big Boy, yhdysvaltalainen ravintolaketju
* Big Boy, Union Pacific Railroadin höyryveturisarja
* Big Boy, puertoricolainen hip-hop-/reggaeartisti
* Big Boy, laulaja-kitaristi Arthur Crudupin (1905–1976) lempinimi
* Alphonse "Big Boy" Caprice, Dick Tracy -sarjakuvissa esiintyvä rikollinen
* Big Boy, elokuva vuodelta 1930
* Big Boy, yhdysvaltalainen radiojuontaja
André Frossard

**André Frossard**  (14. tammikuuta 1915 Colombier-Châtelot (Doubs), Ranska – 2. helmikuuta 1995 Versailles) oli ranskalainen toimittaja ja esseisti. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.
 
## Elämäkerta
André Fossard syntyi äidin puolelta protestanttiseen sukuun. Hänen isänsä Louis-Oscar Frossard kuului Ranskan kommunistisen puolueen perustajiin ja oli jo 31-vuotiaana puolueen pääsihteeri ja Ranskan kansanrintamahallituksen ministeri. Poika kasvatettiin täysin ateistisessa hengessä, jossa kukaan ei edes esittänyt kysymystä jumalan olemassaolosta.

Uskonnollisen monipuolisuuden takasi myös hänen isänsä äiti, joka oli juutalainen, ja hänen Itä-Ranskassa sijainneessa kotikaupungissaan ei ollut kirkkoa vaan vain synagooga.

André Fossard kääntyi katolisuuteen 8. heinäkuuta 1935, 20-vuotiaana. Paikkana oli Ulm-kadulla Pariisissa sijaitseva luostarin kappeli. Oman kertomuksensa mukaan hän astui kappeliin huolestuneena etsiessään erästä ystäväänsä. Kääntymisestään katolisuuteen hän kertoo kirjassaan *Dieu existe, je l’ai rencontré* ('Jumala on olemassa, olen tavannut hänet').

Hänet valittiin Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1987, ja kuolemaansa asti hän kirjoitti nimimerkillä *Cavalier Seul* kronikkaa Le Figaro sanomalehteen.

## Teokset
* *La Maison des otages*, Fayard, (1946)
* *Histoire paradoxale de la IVe République*, Grasset, (1954)
* *Le Sel de la terre*, Fayard, (1956)
* *Voyage au pays de Jésus*,  Fayard, (1958)
* *Les Greniers du Vatican*,  Fayard, (1960)
* *Votre humble serviteur, Vincent de Paul*, Seuil, (1960)
* *Dieu existe, je l’ai rencontré*, Fayard, (1969)
* *La France en général*, Plon, (1975)
* *Il y a un autre monde*, Fayard, (1976)
* *Les trente-six preuves de l’existence du diable*, Albin Michel, (1978)
* *L’art de croire*, Grasset, (1979)
* *N’ayez pas peur*, keskustelu Johannes Paavali II:n kanssa. Robert Laffont, (1982)
* *La Baleine et le Ricin*, Fayard, (1982)
* *L’Évangile selon Ravenne* (1984)
* *Le Chemin de croix*, yhteistyössä Johannes Paavali II:n kanssa, (1986)
* *N’oubliez pas l’amour*, (1987)
* *Le Crime contre l’humanité*, (1988)
* *Portrait de Jean-Paul II*, (1988)
* *Le Cavalier du Quai Conti*, (1988)
* *Dieu en questions*, (1990)
* *Le Monde de Jean-Paul II*, (1991)
* *Les grands bergers*, (1992)
* *Excusez-moi d’être français*, (1992)
* *Défense du Pape*, (1993)
* *L’Evangile inachevé*, (1995)

## Aiheesta muualla
*Ranskan akatemian elämäkertatiedot
Saint Vincent ja Grenadiinien talous

**Saint Vincent ja Grenadiinien talous** perustuu pääosin maatalouteen, erityisesti banaanin viljelyyn. Pääasiassa sitä harjoitetaan pientiloilla vuortenrinteillä. Monet kotitaloudet harrastavat omavaraismaataloutta kasvattamalla viljakasveja.

Banaanin ohella Saint Vincent ja Grenadiinien toinen tärkeä vientituote on arrowjuuren tärkkelys, jota käytetään joissakin lääkkeissä ja tulostuspaperissa. Elintärkeä turismi on kasvussa, ja etenkin Grenadiinien puhtaat vedet houkuttelevat turisteja. Merkittävimmät turistikohteet ovat Bequian ja Mustiquen saaret.

Saint Vincent ja Grenadiineilla on ollut useita yrityksiä kehittää erilaisia teollisuuden haaroja, mutta ne ovat onnistuneet huonosti.

Maan työttömyysaste vuonna 2008 oli 19 %. Ostovoimakorjattu bruttokansantuote oli 11&nbsp;500 Yhdysvaltain dollaria asukasta kohden vuonna 2017. Työssäkäyvistä 7 % sai elantonsa maataloudesta, 75 % palvelualalta ja 17 % teollisuudesta.

## Lähteet
PokerStars

**PokerStars** on maailman suurin nettipokerihuone. Se avattiin 11. syyskuuta vuonna 2001 ja sen omisti tuolloin costaricalainen Rational Enterprises -yhtiö, jonka suurin omistaja oli PokerStarsin perustaja Isai Scheinberg perheineen. Yhtiö muutti myöhemmin toiminnan Mansaarelle ja sen nykyinen nimi on The Rational Group. PokerStarsin toimitusjohtajana toimi Isain poika Mark Scheinberg kesäkuuhun vuoteen 2014 saakka, jolloin Amaya Gaming Group osti yhtiön sekä PokerStarsin sisarsivuston Full Tilt Pokerin 4,9 miljardilla dollarilla.

PokerStarsilla oli kanadalaisen Kahnawake Gaming Commissionin pelilisenssi. Nykyään sillä on mansaarelainen Gambling Supervision Commissionin pelilisenssi sekä maltalaisen Lotteries and Gaming Authorityn pelilisenssi sekä maakohtaisia pelilisenssejä Italiassa, Ranskassa, Virossa, Belgiassa, Tanskassa, Espanjassa ja Saksassa. 

World Series of Pokerin pääturnausten voittajista Chris Moneymaker (2003) ja Greg Raymer (2004) hankkivat osallistumislippunsa PokerStarsin satelliittiturnausten kautta. Myös vuoden 2005 voittaja Joe Hachem on PokerStarsin sponsoroima pelaaja. Pokerihuoneen sponsoroimia pelaajia ovat edellä mainittujen lisäksi Daniel Negreanu, Victoria Coren Mitchell, Liv Boeree, Jake Cody, Bertrand Grospellier, Barry Greenstein, Jason Mercier, Joe Cada, Jonathan Duhamel, Jan Heitmann, Vanessa Selbst, George Danzer, Luca Pagano, Vanessa Rousso, Victor Ramdin, André Akkari, Humberto Brenes, Chad Brown, Leo Margets, Eugene Katchalov, Marcin Horecki, Dario Minieri, Johnny Lodden, Leo Fernandez, Ivan Demidov, Marcel Luske, Arnaud Mattern, Alex Kravchenko, Theo Jørgensen, Lex Veldhuis, David Williams, Sebastian Ruthenberg, Angel Guillén, Maxim Lykov, Raymond Wu, Dag Palovic ja Jose Ignacio Barbero. Lisäksi PokerStarssilla on "Team PokerStars Online" sponsoripelaajia, joita on tällä hetkellä (syyskuu 2013) 19 kappaletta.  Pokeriammattilaisten lisäksi PokerStarsin sponsoroimia pelaajia ovat entinen tennispelaaja Boris Becker, jääkiekkoilija Mats Sundin, tennispelaaja Rafael Nadal, hollantilainen maahockeyn olympiakultamitalisti Fatima Moreira de Melo, ruotsalainen hiihtäjä Marcus Hellner ja entinen jalkapalloilija Ronaldo.   

PokerStars järjestää vuosittain World Championship of Online Poker (WCOOP), Spring Championship of Online Poker (SCOOP) ja Micro Millions -internetturnaussarjan sekä sunnuntaisin Sunday Million -turnauksen, jossa on miljoonan dollarin takuupotti. 

PokerStars on European Poker Tourin (EPT) Asia Pacific Poker Tourin (APPT), Latin American Poker Tourin (LAPT), UK and Ireland Poker Tourin (UKIPT), Estrellas Poker Tourin (ESPT), Eureka Poker Tourin, Italian Poker Tour (IPT)in, Czech-Slovak Poker Tourin (CSPT), Australia & New Zealand Poker Tourin (ANZPT), France Poker Seriesin (FPS), Belgian Poker Seriesin (BPS), Russian Poker Seriesin (RPS), Brazilian Series of Pokerin (BSOP) ja PokerStars Caribbean Adventuren (PCA) sponsori.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut
* Viralliset kotisivut (ETA pelilisenssillä) 
* Viralliset kotisivut (leikkirahasivusto)
Power of the Dragonflame

**Power of the Dragonflame** on power metal -yhtye Rhapsodyn vuonna 2002 julkaistu studioalbumi ja "Emerald Sword Saga" -levysarjan viimeinen osa. Albumia on pidetty yhtenä yhtyeen parhaista  .

## Kappaleet
Kaikki sävellykset: Luca Turilli/Alex Staropoli, paitsi 4. säv. Pierre Attaingnant. Sanoitukset: Luca Turilli.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
##I. "Angeli di Pietra Mistica
##II. "Warlords' Last Challenge (instrumentaali)
##III. "...And the Legend Ends...
#

## Kokoonpano
* Fabio Lione – laulu
* Luca Turilli – kitara
* Alex Staropoli – koskettimet

### Vierailevat muusikot
* Herby Langhams, Ciniza Rizzo, Robert Hunecke-Rizzo, Oliver Hartmann, Miro, Bridget Fogle, Previn Moore – kuorot
* Bridget Fogle – naislaulu
* Manuel Staropoli – nokkahuilu
* Dana Lurie – viulu
* Jay Lansford – puheosuudet
* Sascha Paeth – basso
* Thunderforce – rummut

Alex Holzwarth mainitaan levyn kansilehdessä, mutta hän ei äänittänyt albumille rumpuosuuksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
”Ei se mitään!” sanoi Eemeli

**”Ei se mitään!” sanoi Eemeli** on suomalainen komediaelokuva vuodelta 1962. Sen ohjasi Åke Lindman. Reino Helismaan tekemää käsikirjoitusta on pidetty heikkona.

## Juoni

Pentti Irjalan esittämä postinkantaja Taneli Torvi astelee vahingossa turkismetsästäjä Eemelin ansaan. Eemeli ryhtyy hoitamaan kylän postinjakelua kunnes Torven jalka paranee. Elokuvassa on juonen lomassa hyvin paljon soittoa ja laulua. Mukana on myös paikkakunnan mahtimiehen tyttären ja paikallisen sepän rakkaustarina.

## Näyttelijät

## Tuotanto

Elokuvan ensi-ilta oli Helsingissä 18. toukokuuta 1962 Rexissä, Tuulensuussa ja Haagassa.

## Lähteet
Amica 50

**Grecav AMICA-50** Automatic on italialaisen Grecavin valmistama kaksipaikkainen mopoauto. Mallissa käytetään Piaggion tekniikkaa, joten siihen sopivat skootterin osat. Ensimmäinen Amica valmistui vuonna 1981 ja valmistus loppui vuonna 1998. Malli on sittemmin pysynyt melkein muuttumattomana, mutta muutama eri malli, kuten pakettiautomalli joka on ilmestynyt myöhemmin. Amica on italiaa ja tarkoittaa ystävää. Mopoautossa on vain kolme pyörää, mistä syystä sillä saa ajaa mopoille sallituilla pyöräteillä. Amican moottori on useimmiten kaksitahtinen bensiinimoottori, joka sijaitsee hattuhyllyn alla takaosassa. Amicassa on kolme vaihdetta: eteenpäin, vapaa ja peruutusvaihde.

Amican tyyppivikana on ongelmia voimansiirron kestävyydessä.
William Jennings Bryan

**William Jennings Bryan** (19. maaliskuuta 1860 Salem, Illinois – 26. heinäkuuta 1925 Dayton, Tennessee) oli yhdysvaltalainen lakimies ja poliitikko, joka toimi ulkoministerinä 1912–1915 ja oli kolmesti demokraattipuolueen presidenttiehdokkaana. 

Bryan valittiin vuonna 1890 demokraattina Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen Nebraskasta, joskin hän oli nuorempana toiminut People's Party -populistipuolueessa. Hän oli ehdolla senaattiin 1894, mutta ei tullut valituksi. Hän oli demokraattien presidenttiehdokas vuoden 1896 vaaleissa. Tärkeimpiä hänen poliittisista tavoitteistaan oli kaksimetallikannan ajaminen useimpien liikemiesten kannattaman kultakannan sijasta. Hän menetti kuitenkin populistipuolueen tuen valittuaan Arthur Sewallin varapresidenttiehdokkaakseen ja hävisi vaalit William McKinleylle valitsijamiesäänillä 271&ndash;176. Hän hävisi yhteensä kolmet presidentinvaalit vuosina 1896, 1900 ja 1908.

## Ulkoministerinä ensimmäisen maailmansodan aikana
Presidentti Woodrow Wilson nimitti Bryanin ulkoministerikseen vuonna 1913 Bryanin autettua Wilsonia voittamaan vuoden 1912 presidentinvaalit. Ensimmäinen maailmansota syttyi 1914. Bryan erosi tehtävästään syyskuussa 1915, koska hän rauhanaktivistina vastusti Wilsonin toimia Saksaa vastaan Lusitanian upottamisen jälkeen. Sen jälkeen Wilson teki itse kaikki merkittävät päätökset.

## Rauhanaatteen ja kieltolain kannattaja – darwinismin vastustaja
Bryan oli rauhanaktivisti ja kieltolain kannattaja. Hän oli osallinen vuonna 1925 käydyssä John T. Scopesin "apinaoikeudenkäynnissä", jossa hän syytti Scopesia darwinismin opettamisesta. Bryan katsoi, että oppi johtaisi sosiaalidarwinismin leviämiseen ja tämä viidakon laki hävittäisi yhteiskunnasta lähimmäisenrakkauden. Hän kuoli Daytonissa viisi päivää oikeudenkäynnin jälkeen.

Bryanin kampanjoinnin vaikutuksesta kongressi hyväksyi vuonna 1918 Yhdysvaltain perustuslain kahdeksannentoista lisäyksen, joka saattoi kieltolain voimaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Heinävaaran rautatieasema

**Heinävaaran rautatieasema** () on rautatieliikennepaikka Heinävaaran kylässä Joensuussa, entisen Kiihtelysvaaran kunnan alueella Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka on nykyisin miehittämätön ja palvelee tavaraliikenteen kuljetuksia. Henkilöliikennettä ei ole.

Liikennepaikka avattiin tavaraliikenteelle 15. marraskuuta 1957 ja henkilöliikenteelle 1960. Asemarakennus rakennettiin 1959. Liikennepaikka muutettiin miehittämättömäksi 26. toukokuuta 1968 ja henkilöliikenne lakkautettiin 1. joulukuuta 1969. Asemarakennus siirtyi Senaatti-kiinteistöille vuonna 2007.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vaunut.org: Kuvia Heinävaarasta
Lilla Värtan

**Lilla Värtan** on merenlahti Tukholman saaristossa, Ruotsissa. Pohjoisessa se liittyy Stora Värtaniin, etelässä taas Saltsjönin lahteen. Lilla Värtan rajoittuu luoteessa Norra Djurgårdenin kaupunginosaan, lounaassa Ladugårdsgärdetin kaupunginosaan ja koillisessa Lidingön saareen. Tukholmasta Turkuun, Ahvenanmaalle ja Helsinkiin liikennöivän Silja Linen terminaali sijaitsee Lilla Värtanin rannalla Värtahamnenissa. Lidingön saarelle johtava Lidingön silta ylittää Lilla Värtanin Ropstenin kohdalla.
Veiterä

**Veiterä** on lappeenrantalainen jääpalloseura, joka perustettiin vuonna 1950, kun Lappeenrannan Urheilu-Miehet lopetti jalkapallo- ja jääpallotoimintansa. Veiterän miesten edustusjoukkue pelaa Suomen korkeimmalla sarjatasolla Bandyliigassa, ja se on voittanut Suomen-mestaruuden kahdeksan kertaa. Veiterän kotikenttä on Kisapuiston tekojäärata.

## Saavutukset
### Jääpallo
#### Miehet
* 8 Suomen-mestaruutta: 1951, 1955, 1957, 1980, 2017, 2018, 2022. 2024
* 13 SM-hopeaa: 1953, 1954, 1960, 1977, 1979, 1986, 1988, 1994, 2019, 2020, 2021, 2025, 2026
* 9 SM-pronssia: 1952, 1956, 1958, 1959, 1961, 1981, 1993, 2015, 2023
* 4 Suomen Cup -kultaa: 2015, 2018, 2022, 2024

#### Naiset
* 1 SM-kulta: 2012
* 1 SM-hopea: 2013
* 1 SM-pronssi: 2011

### Kaukalopallo
#### Miehet
* 1 SM-hopea: 1979
* 1 SM-pronssi: 1978

## Historia
Jääpalloseura Veiterä perustettiin 4. joulukuuta 1950. Uuden seuran perustaminen oli seurausta yleisseura Lappeenrannan Urheilu-Miesten 27. marraskuuta 1950 tekemästä päätöksestä lopettaa jalkapallo- ja jääpallotoiminta seurassa. LUM oli voittanut ensimmäisen jääpalloilun Suomen mestaruutensa 1949 ja säilyttänyt paikkansa mestaruussarjassa seuraavana vuonna 1950. LUM:n lopetettua jääpallotoiminnan sen sarjapaikka myönnettiin Veiterälle, jonka alaisuuteen LUM:n jääpalloilijat olivat siirtyneet. 

Veiterä voitti Suomen mestaruuden heti ensimmäisellä kaudellaan 1951 kukistettuaan mestaruussarjan loppuottelussa 11. helmikuuta Oulun Palloseuran 2–0 ja viikkoa myöhemmin Suomen mestaruuden ratkaisseessa ottelussa Työväen Urheiluliiton mestarin Turun Pyrkivän 4–2. Ensimmäisestä mestaruudesta alkoi Veiterän 11 vuotta kestänyt SM-mitaliputki, jonka aikana seura voitti kolme mestaruutta, kolme hopeamitalia ja viisi pronssimitalia.

Veiterästä ensimmäisiinjääpallon maailmanmestaruuskilpailuihin 1957 valittiin kolme pelaajaa: Risto Ovaska, Veikko Partanen ja Arvo Raitavuo. 1950-luvulla Veiterän pelaajia esiintyi useasti Suomen maajoukkueissa. 

Kauden 1964–1965 päätteeksi Veiterä putosi Suomensarjaan 15 peräkkäisen mestaruussarjakauden jälkeen. Veiterä palasi mestaruussarjaan seuraavaksi kaudeksi, mutta tippui Suomisarjaan uudelleen kauden 1966–1967 päätyttyä. Lappeenrannan johtavaksi jääpalloseuraksi noussut Lappeenrannan Pallo lopetti jääpallotoimintansa vuonna 1976, ja sen pelaajat siirtyivät Veiterään, joka sai LaPa:n paikan mestaruussarjassa. Vuonna 1980 Veiterä voitti neljännen Suomen mestaruutensa.

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Veiterän kotisivut
Likainen Harry ja murhapooli

**Likainen Harry ja murhapooli** (*The Dead Pool*) on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut toimintatrilleri, jonka ohjasi Buddy Van Horn ja pääosassa on Clint Eastwood. Elokuvan tunnuskappaleena toimi myöhemmin klassikkoasemaan noussut Guns N' Rosesin "Welcome to the Jungle"

## Juoni

Elokuva kertoo kovaotteisesta poliisista, "Likainen" Harry Callahanista, joka tutkii kuuluisan rock-muusikon Johnny Squaresin murhaa. Lyhyessä ajassa on kuollut muitakin julkkiksia salaperäisillä tavoilla. Harry löytää vihjeiden perusteella erään elokuvia tekevän ryhmän, joka pelaa peliä nimeltä "murhapooli". Pelissä jokainen jäsen luetteloi julkimoita, joiden uskotaan kuolevan lyhyen ajan sisässä. Voittaja on se, joka on arvannut eniten kuolemia. Harryn tinkimätön tyyli kostautuu hänelle ja pian hänkin on pelaajien luettelossa.

## Roolit

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Harri Närhi kutsuu elokuvaa hetkittäin hupaisaksi kovisteluksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.

## Lähteet
Joona (albumi)

**Joona** on tamperelaisen gospel-rock -yhtye Terapian viides albumi. Se julkaistiin 20. lokakuuta 1998.  Vuonna 2008 albumista julkaistiin uusintapainos.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
Magnum .44

**Magnum .44** () on Ted Postin ohjaama vuonna 1973 valmistunut rikoselokuva, jonka pääosassa nähdään Clint Eastwood. Se on jatko-osa vuonna 1971 valmistuneelle rikoselokuvalle *[[Likainen Harry]]*. Elokuva kertoo kovanaamaisesta San Franciscossa toimivasta poliisista, ”Likainen” Harry Callahanista, joka tutkii tunnettujen rikollisten murhia pitäen epäillen niiden tekijöiksi nuoria moottoripyöräpoliiseja. Elokuva on saanut ideansa 1970-luvun alussa Brasiliassa toimineesta poliiseista koostuneesta ”kuolemanpartiosta”, joka surmasi tulkintansa mukaan yhteiskuntaa uhanneita ihmisiä.

## Näyttelijät

## Lähteet
K23

**K23** on tamperelaisen gospel-rock yhtye Terapian kuudes albumi. Se äänitettiin 9.&ndash;21. elokuuta 2001 ja julkaistiin 17. marraskuuta 2001 Maata näkyvissä -festareiden yhteydessä.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
Amica

**Amica** voi tarkoittaa jotain seuraavista:
*Amica, suomalainen lounasravintolaketju
**[[Amica (ooppera)|Amica]]*, Pietro Mascagnin säveltämä ooppera
*Amica Wronki S.A., puolalainen kodinkonevalmistaja
*Amica 50, italialaisen Grecavin valmistama mopoauto
Danny Gare

**Danny Gare** (s. 14. toukokuuta 1954 Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on NHL:ssä pelannut entinen jääkiekkoilija ja Detroit Red Wingsin kapteeni. Gare edusti myös Buffalo Sabresia ja Edmonton Oilersia. Kovaa laukova oikea laitahyökkääjä teki yhdellä Buffalo Sabres -kaudellaan yli 50 maalia.

## Saavutuksia ja palkintoja

* WCJHL-liigan tähtikentässä 1974
* NHL:n kakkostähdistössä 1980
* ssa 1980 ja 1981
* NHL:n paras maalintekijä (56 maalia) yhdessä Blaine Stoughtonin ja Charlie Simmerin kanssa 1980
* 22. marraskuuta 2005 Buffalo Sabres jäädytti Garen numeron 18 

## Aiheesta muualla
*
*
Meret Becker

**Meredith ”Meret” Becker** (s. 15. tammikuuta 1969 Bremen) on saksalainen näyttelijä ja laulaja. Hänelle myönnettiin Saksan elokuvapalkinto vuonna 1998. Hän oli aiemmin naimisissa muusikko Alexander Hacken kanssa. 

## Aiheesta muualla
*
Alankomaat olympialaisissa

**[[Alankomaat]]** on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1900 alkaen. Maa on saavuttanut olympialaisissa kaikkiaan 387 mitalia, joista 117 on kultaa. Alankomaiden menestyksekkäimmät yksittäiset kisat olivat Sydneyn 2000 kesäolympialaiset, joissa uimari Inge de Bruijn ja pyöräilijä Leontien Zijlaard-van Moorsel voittivat kolme kultamitalia sekä uimari Pieter van den Hoogenband kaksi kultamitalia. Yhteensä Alankomaat saavutti Sydneyssä 12 kulta-, 9 hopea- ja 4 pronssimitalia ja sijoittui mitalitilastossa kahdeksanneksi. Suurimman talviolympialaisten mitalisaaliinsa Alankomaat sai Sotšissa 2014, joissa se kokosi kahdeksan kultaa, seitsemän hopeaa ja yhdeksän pronssia ja sijoittui mitalitilastossa viidenneksi.  Yksittäisten talvikisojen mitalitilastossa Alankomaat on parhaimmillaan sijoittunut neljänneksi Sapporossa 1972, jossa pikaluistelija Ard Schenk voitti kolme kultamitalia.

Alankomaissa on järjestetty kesäolympialaiset vuonna 1928. Isäntäkaupunkina toimi tuolloin Amsterdam. Myös näissä kotikisoissaan Alankomaat sijoittui mitalitilastossa kahdeksanneksi.

Alankomaille eniten olympiavoittoja ja -mitaleja tuoneet urheilumuodot ovat pikaluistelu, uinti ja pyöräily. Talviolympialaisissa maa on saavuttanut mitaleja pikaluistelun lisäksi vain kolme taitoluistelussa ja sekä yhden lumilautailussa ja yhden kaukalopikaluistelussa. Sotšissa 2014 maa voitti pikaluistelun 12 lajista kahdeksassa kultaa ja saavutti yhden neloisvoiton ja kolme kolmoisvoittoa.

Maan ensimmäiset olympiavoittajat olivat soudun perämiehellisen kaksikon Pariisin 1900 kesäolympialaisissa voittaneet François Antoine Brandt, Roelof Klein ja Hermanus Brockmann, joista viimeksi mainittu ei osallistunut loppukilpailuun, sillä hänet katsottiin liian painavaksi ja korvattiin alle 10-vuotiaalla, tuntemattomaksi jääneellä ranskalaispojalla. Alankomaiden ensimmäinen henkilökohtaisen lajin olympiavoittaja oli pyöräilijä Maurice Peeters, joka voitti 1&nbsp;000 metrin eräajon Antwerpenin 1920 kesäolympialaisissa.

## Mitalit lajeittain

### Mitalit kesäolympialajeissa

### Mitalit talviolympialajeissa

## Lähteet

*
*
*
* 
* 
*
Alexander Hacke

**Alexander Hacke** (s. 11. lokakuuta 1965 Berliini) on saksalainen kitaristi, basisti ja laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten työstä Einstürzende Neubauten -yhtyeessä. 

Hacke on ollut kuuluisassa kokoonpanossa neljätoistavuotiaasta eli vuodesta 1980. Hänellä on ollut myös sivuprojekteja; ensimmäinen täysimittainen sooloalbumi *Filmarbeiten* julkaistiin vuonna 1992. 

Hacke oli aiemmin naimisissa näyttelijä-laulaja Meret Beckerin kanssa, ja vuonna 2006 hän solmi uuden avioliiton Danielle de Picciotton kanssa. 

## Lähteet
Looney Tunes

**Looney Tunes** on yhdysvaltalainen lyhytanimaatiosarja, jota Warner Bros. tuotti ja levitti vuosina 1930–1969. Jaksoja ohjasivat muun muassa Tex Avery ja Chuck Jones. Looney Tunesin kuuluisimpia tähtiä ovat Väiski Vemmelsääri, Repe Sorsa ja Putte Possu sekä Kelju K. Kojootti ja Maantiekiitäjä. Lähes kaikkien hahmojen äänenä toimi Mel Blanc.

Ensimmäinen Looney Tunes -animaatio oli mustavalkoinen *Sinkin' in the Bathtub*, jonka pääosassa oli hahmo nimeltä Bosko. Vuonna 1931 aloitettiin rinnakkaissarja Merrie Melodies, joka oli musiikkipainotteisempi. Animaatioiden suosio alkoi nousta vuonna 1935, jolloin Putte Possu esiintyi ensimmäistä kertaa piirretyssä *I Haven't Got a Hat*. Kaksi vuotta myöhemmin Repe Sorsa luotiin *Porky's Duck Hunt* piirrettyä varten. Vuonna 1940 luotiin yksi kaikkien aikojen tunnetuimmista piirroshahmoista, Väiski Vemmelsääri ja kaksi vuotta siitä Looney Tunesit siirtyivät väreihin. Sen jälkeen luotiin vielä monia tunnettuja hahmoja, kuten Sylvesteri, Tipi ja Kukko Koppava. 

Erityisesti 2000-luvulla lyhytanimaatioita on esitetty televisiossa noin puolen tunnin kestoisena animaatiosarjana, jonka myötä muun muassa IGN-sivusta listasi Looney Tunesin 100 parhaan animaatiosarjan listalla sijalle kolme.

## Hahmoja
* Väiski Vemmelsääri
* Repe Sorsa
* Putte Possu
* Sylvesteri
* Tipi
* Elmeri
* Kelju K. Kojootti ja Maantiekiitäjä
* Viiksi-Vallu
* Kukko Koppava
* Henry Haisuli 
* Speedy Gonzales
* Cool Cat
* Tasmanian tuholainen
* Marvin Marsilainen
* Bosko
* Pörhelö
* Hekku Haukka
* Inki
* Maina-lintu
* Rocky
* Mugsy
* Granny
* Witch Hazel
* Pete Puma
* Slowpoke Rodriquez
* Penelope Pussycat
* Cecil-kilpikonna
* K-9
* Hippety Hopper
* Sylvesteri Jr.
* Murskaaja
* Taskurotat (Mac ja Tosh)
* Lammaskoira Sam ja Ralph Susi
* Santra
* Michigan J. Frog

## Merkittävät ohjaajat
* Chuck Jones
* Friz Freleng
* Robert McKimson
* Tex Avery
* Bob Clampett
* Frank Tashlin
* Jack King
* Hugh Harman
* Rudolf Ising
* Alex Lovy
* Ben Hardaway
* Arthur Davis
* Norman McCabe
* Rudy Larriva

## Suomenkieliset äänet(osa)

Seuraavat ääninäyttelijät ovat Tuotantotalo Wernen dubbaamissa jaksoissa.

* Antti Pääkkönen - Väiski Vemmelsääri, Repe Sorsa
* Rauno Ahonen - Elmeri, Viiksi-Vallu, Tasmanian tuholainen, Pörhelö,  Kelju K. Kojootti
* Petri Hanttu - Putte Possu
* Heikki Sankari - Sylvesteri
* Petteri Summanen - Tipi
* Arto Nieminen - Kukko Koppava
* Kari Tamminen - Speedy Gonzales, Hekku Haukka
* Eero Saarinen - Henri Haisuli, Rocky, sivuäänet
* Inkeri Wallenius - Granny
* Jarkko Tamminen - Marvin Marsilainen, Mugsy
* Pasi Ruohonen - sivuäänet
* Juha Paananen - sivuäänet

Vanhemmissa dubbauksissa ääninä muun muassa Pekka Autiovuori, Elli Castrén, Soila Komi, Jukka Puotila, Matti Ranin, Matti Olavi Ranin ja Harri Hyttinen.

## Lähteet
* Virallinen Looney Tunes -sivusto

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Nell Carter

**Nell Ruth Carter** (13. syyskuuta 1948 Birmingham, Alabama – 23. tammikuuta 2003 Long Beach, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. 

Carter oli afroamerikkalainen ja yksi vanhempiensa yhdeksästä lapsesta. Hän joutui 16-vuotiaana raiskauksen uhriksi ja synnytti Tracey-tyttären. Hän tuli alun alkaen tunnetuksi varsinkin Broadwaysta, mutta esiintyi uransa aikana myös lukuisissa elokuvissa.

Carter palkittiin Tony-palkinnolla vuonna 1978 sekä Emmy-palkinnolla vuonna 1982, ja hän oli vuosina 1983 ja 1985 ehdolla Golden Globen saajaksi. Hän esiintyi vuosina 1978–1979 televisiosarjassa *Ryan's Hope*. 

Carter oli biseksuaali ja elämänsä aikana kahdesti naimisissa. Hän kärsi myöhempinä vuosinaan pahenevista terveysongelmista ja kuoli sydäntautiin vuonna 2003.

## Aiheesta muualla
*
Hollannin Grand Prix 1984

**Hollannin Prix 1984** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 26. elokuuta 1984 Zandvoortin radalla Hollannissa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Alain Prost, jolle voitto oli kauden viides.

## Aika-ajo

Paalupaikan otti Alain Prost. Hän kiersi radan ajassa 1.13,567, joka merkitsi 208,071 km/h keskinopeutta. Nelson Piquet ei pystynyt parantamaan edellispäiväistä aikaansa, mutta hän pääsi silti starttaamaan toisesta lähtöruudusta. Seuraavat sijat valloittivat Elio de Angelis, Derek Warwick, Patrick Tambay ja Niki Lauda. Keijo Rosberg sai lähtöpaikakseen seitsemännen ruudun. Rosberg oli perjantain harjoitusten neljänneksi nopein, mutta lauantaina hän putosi seitsemänneksi.

## Kilpailu

Ennen aamupäivän lämmittelyajoa luhistui toisen kerroksen katsomoparveke, joka ei kestänyt sille kokoontuneiden ihmisten painoa. Parvekkeen rakenteiden murruttua osa loukkaantuneista putosi noin neljä metriä ja toiset saivat kolhuja parvekkeen sinkoilevista osista. Yhdeksän turmassa loukkaantunutta vietiin sairaalaan, heistä kolme joutui jäämään hoitoon pidemmäksi ajaksi. Kilpailun ensiapuasemalla hoidettiin pariakymmentä vähäisiä vammoja saanutta ihmistä.

Paalulta lähtenyt Alain Prost joutui luopumaan kärkipaikasta jo kilpailun alussa, sillä johtoon ryntäsi Nelson Piquet. Hän joutui luopumaan johtopaikastaan 12. kierroksella, kun hänen autonsa moottori alkoi lakkoilla. Piquet jäi lopulta sijalle 25. Piquet'n siirryttyä syrjään Prost johti kilpailua loppuun asti. Kierroksella 34 Prost kiersi radan ajassa 1.20,3, joka oli kilpailun kierrosennätys. Aika merkitsi 4,25 kilometrin radalla yli 190 km/h keskinopeutta.

Niki Laudan startti oli huono ja hän lähti matkaan vasta yhdeksäntenä. Hän otti nopeasti kärkeä kiinni ja kävi 12. kierroksella Keijo Rosbergin kanssa tiukkaa kilpailua kolmannesta sijasta. Lauda ohitti Rosbergin ja nousi toiseksi, kun Piquet poistui kärkikamppailusta. Kilpailun lopun ajan Lauda yritti saada Prostia kiinni. Heidän eronsa oli 20 kierroksen jälkeen vain 4,5 sekuntia. Kierroksella 27 Lauda pääsi 2,4 sekunnin päähän Prostista. Ruutulipulle tultaessa miesten välinen ero oli yli 10 sekuntia.

Keijo Rosberg sai hyvän startin ja hän oli ensimmäisen kierroksen jälkeen viides. Viidennellä kierroksella hän nousi kolmanneksi, millä sijalla hän pysyttelikin pitkään. Rosbergin auton moottori kulutti enemmän polttoainetta kuin talli oli laskenut. Kilpailun lopussa Rosberg joutui hidastamaan, jolloin Nigel Mansell ja Elio de Angelis ohittivat hänet. Kolme kierrosta ennen maalia Rosberg ajoi varikolle polttoaineen vähyyden vuoksi ja jäi sinne. Sijoitukseksi tuli kuitenkin 8. sija.

## Tulokset

## Muuta

*Paalupaikka: Alain Prost – 1.13,567
*Nopein kierros: René Arnoux – 1.19,465 (kierroksella 64)
*McLaren varmisti toisen valmistajien mestaruutensa
*Fordin 250:s Grand Prix
*Porschen 50:s Grand Prix
* Kilpailu radioitiin suorana lähetyksenä Rinnakkaisohjelmassa ja sen selosti Raimo Häyrinen.

## Tilanne ajajien MM-sarjassa

## Tilanne tallien MM-sarjassa

## Lähteet
Jacques de Serizay

**Jacques de Serizay** (1590 Pariisi – marraskuu 1653 La Rochefoucauld) oli ranskalainen kirjailija ja runoilija. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen. Hän oli akatemiaistuntoja varten kuukausittain valittava puheenjohtaja (presidentti).
 
## Elämäkerta
De Serizayn elämästä tiedetään hyvin vähän, ja sekin vähä koskettelee lähinnä hänen toimintaansa akatemian jäsenenä. Hänen kirjallisesta tuotannostaan on säilynyt vain muutamia hajanaisia runokatkelmia.

Tiedetään, että de Serisay toimi La Rochefoucauldin herttuan taloudenhoitajana. Herttua oli kardinaali Richelieun vihamiehiä, eikä hän viihtynyt hovissa vaan vetäytyi omaan alueensa hallintoon Poitouhun. Akatemia valitsi kuitenkin hänet henkilökohtaisesti kirjoittamaan kardinaalille kirjeen, jossa tätä pyydettiin suomaan akatemialle suuren kunnian ja suostumaan sen suojelijaksi. Tehtävä tuli de Serizayn osalle hänen toimiessaan akatemian puheenjohtajana. Tuolloin toimikausi kesti korkeintaan kaksi vuotta, mutta Serizay hoiti tehtävää lähes neljä vuotta. Tänä aikana akatemia sai lopullisen kokoonpanonsa.

Akatemian jäsenenä de Serizayn tehtäväksi tuli vastaanottaa lukuisia uusia jäseniä. Vastaanottopuheita ei ole säilynyt.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ranskan akatemian elämäkertatiedot
Joan Severance

**Joan Severance** (s. 23. joulukuuta 1958 Houston, Teksas) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hänellä on ollut tunnettu rooli muun muassa elokuvassa *Syyttömät silminnäkijät* (1989), ja hän on lisäksi esiintynyt televisiossa
mm. suositussa 1980-luvun sarjassa Wiseguy. Lisäksi hän on ollut *[[Playboy]]n* kannessa tammikuussa 1990 ja marraskuussa 1992.

## Aiheesta muualla
*