open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sexy and I Know It

”**Sexy and I Know It**” on yhdysvaltalaisen elektro hop -yhtye LMFAOn kolmas single albumilta *[[Sorry for Party Rocking]]*. Kappale julkaistiin singlenä 16. syyskuuta 2011. Kappaleen kirjoittivat Stefan Kendal Gordy, Jamahl Listenbee, Erin Beck, G.M. Robertson ja Kenneth Oliver. Tuottamisesta vastasi Party Rock. ”Sexy and I Know It” -kappaleesta tuli yhtyeen toinen Billboard Hot 100 -listalla ykkössijan saavuttanut kappale. Lähes kaikissa julkaisumaissa kappale ylsi kymmenen parhaan joukkoon kansallisilla listoilla.

## Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideo kuvattiin Venicessä, Los Angelesissa. Video sai ensiesityksensä LMFAOn VEVO-kanavalla 16. syyskuuta 2011. Musiikkivideon viimeinen kohtaus on tarkoitettu kunnianosoituksena Michael Jacksonin ”Thriller”-kappaleen musiikkivideolle. 31. joulukuuta 2011 video poistettiin YouTubesta, sillä video sisälsi YouTuben sääntöjä rikkovaa nudismia tai seksuaalista sisältöä. Video kuitenkin palautettiin jo seuraavana päivänä takaisin palveluun, mutta ikärajoitettuna.

## Kappalelistat

* **Digitaalinen lataus**
# ”Sexy and I Know It” (Audiobot Remix) – 5:55
# ”Sexy and I Know It” (Mord Fustang) – 5:19
# ”Sexy and I Know It” (Tomba and Borgore Remix) – 3:41
# ”Sexy and I Know It” (LA Riots Remix) – 5:40
# ”Sexy and I Know It” (DallasK Remix) – 5:40
# ”Sexy and I Know It” (Fuego's Moombahton Remix) – 3:51
# ”Sexy and I Know It” (MADEin82 Remix) – 6:01

* **CD-single**
# ”Sexy and I Know It” (Album Version) – 3:19
# ”Sexy and I Know It” (Mord Fustang) – 5:21

## Kokoonpano

*Laulu – LMFAO
*Tuottaja – Party Rock
*Sanoitus – Stefan Kendal Gordy, Jamahl Listenbee, Erin Beck, G.M. Robertson, Kenneth Oliver
*Levy-yhtiö – Interscope

## Aiheesta muualla

*Kappaleen musiikkivideo YouTubessa
Lappojärven koulu

**Lappojärven koulu** (, ) oli koulu Norjan Koutokeinossa Lappojärven (*Láhpoluoppal*) kylässä. Koulu lakkautettiin keväällä 2012, ja syksyllä Lappojärvellä asuneiden koululaisten kouluksi tuli Koutokeinon ala-/yläaste ja Gárggoluoppalissa asuneiden, Lappojärven koulua käyneiden koululaisten kouluksi tuli taas Maasin koulu.

Koulun rehtori oli Kirsten Susanne Logje.

## Lähteet
Pienoisromaanit

**Pienoisromaanit** on Mika Waltarin pienoisromaanien kokonaislaitos, joka ilmestyi 1966. Kokoelma sisältää kirjoitusajankohdan mukaan jaoteltuna teokset *[[Multa kukkii]]* (1930), *[[Ei koskaan huomispäivää]]* (1937), *[[Fine van Brooklyn]]* (1939), *[[Sellaista ei tapahdu]]* (1939), *[[Jokin ihmisessä]]* (1939), *[[Novelleja (Mika Waltari)|Nainen tuli pimeästä]]* (1939−41), *[[Kultakutri (romaani)|Kultakutri]]* (1946), *[[Ennen maailmanloppua]]* (1946), *[[Kuun maisema]]* (1946), *[[Jäinen saari]]* (1947), *[[Pariisilaissolmio]]* (1947), *[[Ihmisen vapaus]]* (1950) ja *[[Koiranheisipuu]]* (1953).

Kokoelman ulkopuolelle jäivät muita laajempi romaanipari *[[Vieras mies tuli taloon]]* (1937) ja *Jälkinäytös* (1938). Ne on julkaistu myöhemmin muun muassa kokoelmassa *10 Waltaria* (1985).

## Lähteet
Suomi talviolympialaisissa 2002

**[[Suomi]]** saavutti **[[Talviolympialaiset 2002|Salt Lake Cityn talviolympialaisista 2002]]** seitsemän mitalia, joista neljä oli kultaa, kaksi hopeaa ja yksi pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi sijoittui kahdeksanneksi. Avajaisissa lippua kantoi Toni Nieminen.

Yhdistetyn hiihtäjä Samppa Lajunen voitti kaikki kolme lajin kultamitalia. Edellisvuoden tapahtumista heikentynyt maan maastohiihto jäi ensimmäisen kerran olympiamitalitta sitten vuoden 1928. Paras sijoitus maastohiihdossa oli Kaisa Variksen neljäs sija naisten 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Tämä oli myöskin ainoa kerta kun miesten jääkiekkomaajoukkue jäi ilman mitalia NHL-pelaajien ollessa mukana olympiaturnauksessa, eli vuosien 1998–2014 välisenä aikana. Ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1948 Suomen kaikki mitalistit olivat miehiä.

## Mitalistit
### Kultaa
* Janne Lahtela – freestylehiihto, miesten kumparelasku
* Samppa Lajunen – yhdistetty, sprintti
* Samppa Lajunen – yhdistetty, normaalikilpailu
* Samppa Lajunen, Hannu Manninen, Jari Mantila ja Jaakko Tallus – yhdistetty, joukkuekilpailu

### Hopeaa
* Jaakko Tallus – yhdistetty, normaalikilpailu
* Janne Ahonen, Matti Hautamäki, Risto Jussilainen ja Veli-Matti Lindström – mäkihyppy, joukkuekilpailu

### Pronssia
* Matti Hautamäki – mäkihyppy, suurmäki

## Joukkue
### Alppihiihto
* Sami Uotila
* Kalle Palander
* Henna Raita
* Tanja Poutiainen

### Ampumahiihto
* Olli-Pekka Peltola
* Vesa Hietalahti
* Timo Antila
* Paavo Puurunen
* Anita Nyman
* Katja Holanti
* Outi Kettunen
* Sanna-Leena Perunka

### Maastohiihto
* Keijo Kurttila
* Sami Repo
* Ari Palolahti
* Hannu Manninen
* Sami Pietilä
* Karri Hietamäki
* Kuisma Taipale
* Teemu Kattilakoski
* Riitta-Liisa Lassila
* Kaisa Varis
* Kati Sundqvist
* Elina Pienimäki
* Annmari Viljanmaa
* Satu Salonen

### Curling
* Markku Uusipaavalniemi
* Wille Mäkelä
* Tommi Häti
* Jari Laukkanen
* Pekka Saarelainen

### Taitoluistelu
* Elina Kettunen

### Freestyle-hiihto
* Tapio Luusua
* Sami Mustonen
* Mikko Ronkainen
* Janne Lahtela
* Minna Karhu

### Jääkiekko
#### Miehet
* **Päävalmentaja:**  Hannu Aravirta

#### Naiset
* **Päävalmentaja:**  Jouko Lukkarila

### Yhdistetty
* Mikko Keskinarkaus
* Hannu Manninen
* Jaakko Tallus
* Samppa Lajunen
* Jari Mantila

### Mäkihyppy
* Veli-Matti Lindström
* Toni Nieminen
* Janne Ahonen
* Matti Hautamäki
* Risto Jussilainen

### Lumilautailu
* Tuomo Ojala
* Risto Mattila
* Markku Koski
* Heikki Sorsa
* Kirsi Rautava
* Sari Grönholm
* Minna Hesso

### Pikaluistelu
* Janne Hänninen
* Risto Rosendahl
* Vesa Rosendahl

## Katso myös
* Suomi talviparalympialaisissa 2002

## Lähteet

* Finland at the 2002 Salt Lake City Winter Games  Olympics at Sports-Reference.com 
* Salt Lake City 2002  noc.fi

### Viitteet
Viisi ässää ja muita kertomuksia

**Viisi ässää ja muita kertomuksia** on Mika Waltarin lehtinovellien kokoelma. Tarinat on julkaistu aikakaus- ja sanomalehdissä 1925–1948. Kokoelman kertomuksia ei ole julkaistu aikaisemmissa Waltarin novellikokoelmissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Teos kustantamon sivuilla.
Hugo Eho

**Hugo Ludvig Eho** (2. lokakuuta 1891 Pori – 25. toukokuuta 1979) oli suomalainen taidemaalari. Hänen töitään oli ensi kertaa julkisesti näytteillä Tampereella vuonna 1908.

Eho opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1912–1914. Hänen taiteelliseen tuotantoonsa kuuluu runsaasti muun muassa maisemamaaluksia ja asetelmia. Ehon julkisia töitä ovat Pirkkalan kirkon koristemaalaukset sekä Tampereella toimineen elokuvateatteri Hämeen seinämaalaukset.

Eho palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1956.

## Lähteet
*Kuvataiteilijamatrikkeli

## Aiheesta muualla
*Eho, Hugo, s. 1891 – k. 1979. Suomalaisen kuvataiteen bibliografia
* Kolme suomalaista taiteilijaa ranskalaisten tunnustamina. Aino Alli, Vilho Lampi ja Hugo Eho, Aamulehti, 06.04.1930, nro 93, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Pavel Rožankovski

**Pavel Stepanovitš Rožankovski** (, myös muodossa **Paul Roschankowsky**) oli venäläinen taidemaalari, joka vaikutti ajoittain myös Suomessa. 

Rožankovski oli yksi viisilapsisen perheen kolmesta pojasta. Perheen isä oli Tallinnassa koulun rehtorina. Hänen tunnetumpi veljensä Fjodor Rožankovski (1891–1970) opiskeli muun muassa Moskovan taideakatemiassa ja Pariisissa. Hän siirtyi toisen maailmansodan jälkeen asumaan New Yorkiin.

Rožankovskin elämästä on hyvin vähän tietoa. Hän opiskeli Pietarissa ja liikkui tiiviisti paikallisten taiteilijoiden ja runoilijoiden piireissä, joista tunnetuimpia olivat Nikolai Roerich, Ilja Repin ja Grigor Auer. Pietarista Rožankovski lähti maailmalle maalaamaan leipänsä eteen, ja päätyi ensiksi Suomeen, jossa oleskeli kesällä 1907. Hän maalasi niin öljy- kuin vesiväreillä, mutta oli parhaimmillaan vesiväritöissä, joita suurin osa hänen tuotannostaan onkin. Suomessa ollessaan hän majaili Helsingissä ja maalasi paljon Kaivopuistoa kuten Kaivohuoneen, Klippanin ja Rauhaniemen huvilan. Monista hänen vesiväritöistään on tehty myös postikortteja.

Helsingistä Rožankovski siirtyi muutamaksi kuukaudeksi Karjalasta kotoisin olevan suomalaisen taiteilijan Grigor Auerin rakentamalle huvilalle Laatokan rannalle. Tämän jälkeen hänen tiedetään lähteneen veljensä tavoin ensimmäiseen maailmansotaan, mutta sen jälkeisistä vaiheista ei ole tietoa. Suomessa Rožankovskin töitä liikkuu satunnaisesti.

Omat teoksensa hän signeerasi *P. Roschankowsky*, mutta sukunimi voidaan kirjoittaa myös muotoihin Rojankovsky, Rojankovski tai Rozhankovsky.  

Jossain lähteissä Rožankovskin kuolinvuodeksi on mainittu 1918.

## Lähteet

* *Grigor Auer (1882–1967): Laatokan maalari*, Riihimäen taidemuseo 2003 
* Asko Mäkelä, *Grigor Auer – Karjalan maisemien taidokas maalari*, Maahenki 2010 
* Rozhankovsky, Pavel Stepanovich 
* Fjodor Rožankovski 

### Viitteet
Perunkultapöllö

**Perunkultapöllö** (*Pulsatrix melanota*) on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Boliviassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat ja vuoristometsät 700–1&nbsp;600 metrin korkeudessa.

Tämä pöllö on jokseenkin suuri, sen pituudeksi on kerrottu vaihdellen 35,5–48&nbsp;cm. 13 kummankin sukupuolen lintua painoi punnittaessa 590–1&nbsp;250 grammaa, ja keskimäärin paino oli 873 grammaa. Se on päältä tummanruskea ja alta vaalea, jossa on selvää punaruskeaa raidoitusta. Rinnassa on leveä ruskea raita, jossa on vaaleita-vaaleanruskeita täpliä. Sen naamakiehkura on tummanruskea ja siinä on vaaleat silmänkohdat. Kaulassa on valkoinen puolikaulus. Silmät ovat punaruskeat.

Perunkultapöllön käyttäytyminen on lähes täysin tuntematonta. Kuten sen tunnetumpi serkku kultapöllö, sen uskotaan saalistavan monenlaisia eläimiä pudottautumalla oksalta saaliinsa kimppuun.

Sillä on kaksi alalajia:
* *Pulsatrix melanota melanota* (Tschudi, 1844)
* *Pulsatrix melanota philoscia* Todd, 1947

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Compact Disco

**Compact Disco** on unkarilainen elektronista musiikkia esittävä yhtye.

Vuonna 2012 Compact Disco edusti Unkaria Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Sound of Our Hearts". Kappale selvisi semifinaalista, ja sijoittui loppukilpailussa kolmanneksi viimeiselle sijalle.  

## Diskografia
* Stereoid (2009)
* II (2011)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu
Honeysuckle Rose (elokuva)

**Honeysuckle Rose** (tunnetaan myös nimellä **On the Road Again**) on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut romanttinen draamaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät muun muassa Willie Nelson, Dyan Cannon, Amy Irving, Slim Pickens, Joey Floyd, Charles Levin, Mickey Rooney Jr., Lane Smith, Pepe Serna ja Priscilla Pointer. Elokuvan on ohjannut Jerry Schatzberg. Elokuva voitti historian ensimmäisen Razzie-palkinnon huonoimmasta naissivuosasta.

## Arvioita
*Helsingin Sanomien* arvostelun mukaan ”juttu on kevyt ja kankeasti rakennettu ja vaatii katsojalta runsaasti hyväuskoisuutta”. Myös rakkaustarina esitetään kömpelösti, mutta kantrimusiikin maailma on lehden mukaan kuvattu varsin hyvin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Lurra

**Lurra Editions** suomalainen kustantamo, joka on perustettu 1999. Se julkaisee kotimaista ja ulkomaista kaunokirjallisuutta, runoutta, filosofiaa, tietokirjoja ja taidekirjallisuutta sekä suomeksi että muillakin kielillä.

Kustantamoa on sanottu ”pieneksi sivistyneeksi kustantamoksi”. Se toimii Salon Kiskosta käsin.

## Lähteet
Wille Boijer-Poijärvi

**Arno Wilhelm (Wille) Boijer-Poijärvi** (5. huhtikuuta 1899 Pöytyä – 22. toukokuuta 1975) oli suomalainen taidemaalari. Hänen teoksiaan oli ensi kertaa julkisesti esillä Helsingissä vuonna 1926.

Boijer-Poijärvi opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1921–1924. Myöhemmin hän täydensi opintojaan Pariisissa vuosina 1933 ja 1939 (Académie Julian ja Académie Colarossi).
 
Boijer-Poijärvi sai Suomen Taideyhdistyksen Dukaattikilpailussa toisen palkinnon sekä vuonna 1936 että 1938. R. F. Willebrandin palkinnon hän sai vuonna 1944. Vuonna 1973 hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali. 

## Lähteet
*Kuvataiteilijamatrikkeli

## Aiheesta muualla
* Boijer-Poijärvi, Ville, s. 1899 – k. 1975. Suomalaisen kuvataiteen bibliografia
American Pie (kappale)

”**American Pie**” on yhdysvaltalaisen folkrock -artisti Don McLeanin kappale vuodelta 1971. Kappale julkaistiin singlenä marraskuussa 1971 ja se nousi ykköseksi muun muassa Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Uudessa-Seelannissa. Kappaleen sanoituksessa säkeellä ”The Day the Music Died” viitataan vuoden 1959 lento-onnettomuuteen, jossa kuolivat Buddy Holly, Ritchie Valens ja The Big Bopper. ”American Pietä” pidetään McLeanin päätyönä. 

”American Pie” nauhoitettiin 26. toukokuuta 1971. Alkuperäinen versio kestää 8 minuuttia ja 33 sekuntia, ja se on pisin Yhdysvaltain singlelistan ensimmäiselle sijalle noussut kappale. Kappaleesta on tehty myöhemmin lukuisia cover-versioita. Madonnan versio kappaleesta oli vuoden 2000 hittejä.

Don McLean kirjoitti kappaleen Cold Springissä, New Yorkissa ja Philadelphiassa, Pennsylvaniassa. McLean on yleensä välttänyt vastaamasta suoriin, sanoitusta koskeviin kysymyksiin. Kappaleen sanat sisältävät lukuisia viittauksia yhdysvaltalaiseen sodanjälkeiseen populaarikulttuuriin sekä yhteiskunnallisiin ilmiöihin ja sanoja on pyritty tulkitsemaan eri tavoin laulun ilmestymisestä asti.

## Listasijoitukset

## Cover-versioita

### Madonna

Madonna nauhoitti kappaleesta cover-version marraskuussa 1999. Cover-versiota käytettiin *[[The Next Best Thing]]* -elokuvan soundtrackilla vuonna 2000. Kappale julkaistiin myös singlenä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa ”American Pie” myi Madonnan versiona 385&nbsp;000 kappaletta. Madonna sisällytti kappaleen myöhemmin myös studioalbumilleen *[[Music (Madonnan albumi)|Music]]*.

Madonnan versio on huomattavasti alkuperäistä lyhyempi.  Se sisältää ainoastaan alun ensimmäisestä säkeistöstä sekä säkeistöt kaksi ja kuusi kokonaisuudessaan. Philipp Stölzl ohjasi kappaleelle kuvatun musiikkivideon.

Vuonna 2011 amerikkalaisen Rolling Stone - musiikkilehden lukijat äänestivät Madonnan version American Piesta yhdeksi kaikkien aikojen huonoimmista cover-kappaleista .

### Hector

Suomeksi kappaleen on sanoittanut ja levyttänyt vuonna 1972 Hector nimellä "Suomi-neito". Alkujaan singlenä julkaistu kappale sisältyy muiden muassa kokoelmiin *[[Lumi teki enkelin eteiseen (albumi)|Lumi teki enkelin eteiseen]]* ja *[[Hectobox]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Don McLeanin viralliset kotisivut
* Kappaleen merkityksiä 
* Perusteellinen analyysi kappaleen merkityksestä ja historiasta
Goro (Italia)

**Goro** on kunta Italian Emilia-Romagnan alueella Ferraran maakunnassa. Se sijaitsee noin 80 kilometriä Bolognasta koilliseen Pojoen suulla Adrianmeren rannalla. Gorossa on arviolta 3 798 asukasta (vuonna 2015) ja kunnan pinta-ala on 31,38 neliökilometriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kunnan internetsivut
”Poika ja kitara” 1960–63

**”Poika ja kitara” 1960–63** on suomalaisen rocklaulajan ja -kitaristin Timo Jämsenin kokoelma-albumi vuodelta 1990.

## Kappaleet
* Miksi tämän teit?
* Kohtalon tähti
* Kun mä kuolen, vanhan kitarani saat
* Haavekuva
* Olet ihme häikäisevin
* Onnen siteet
* Yyterin twist
* Joka hetki
* Eilen vasta Liisan näin
* Jäitkö yksin sä nyt
* Katson sinne, katson tänne
* Kun täytit seitsemäntoista
* Loppunut on meiltä koulu
* Tuollainen tyttö
Melisa Aslı Pamuk

**Melisa Aslı Pamuk** (s. 14. huhtikuuta 1991) on hollantilais-turkkilainen missi. Hän voitti Miss Turkki -kilpailun 3. kesäkuuta 2011 ja sai kruununsa edeltäjältään Gizem Memiçiltä. Hän on opiskellut psykologiaa Amsterdamin yliopistossa. Hän aloitti mallintyöt 14-vuotiaana ja sai vuonna 2009 Turkin paras malli -kilpailussa ”lupaavimman” tittelin. Hän puhuu sujuvasti turkkia, englantia, hollantia ja saksaa sekä jonkin verran ranskaa. Hän on 176-senttinen.

Pamuk kilpaili Miss Universum 2011 -kilpailussa. Hän on tehnyt töitä myös näyttelijänä.

## Lähde
Sepp Schauer

**Sepp Schauer**, (s. 5. heinäkuuta 1949 München) on saksalainen näyttelijä. Schauer on esiintynyt ''Lemmen viemää'' -sarjan Alfons Sonnbichlerinä. Hän on näytellyt muissa televisiosarjoissa, niistä esimerkiksi ''Vanha kettu'', *[[Siska]]*, *[[Derrick]]* ja *[[Rikospaikalla]]*.
Lemuel W. Royse

**Lemuel Willard Royse** (19. tammikuuta 1847 – 18. joulukuuta 1946) oli yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko. Hän toimi Warsawin pormestarina vuosina 1885–1891 ja istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Indianasta vuosina 1895–1899. Hän oli epäonnistuneesti ehdolla kolmannelle kaudelle vuonna 1898. Hän oli varsinaiselta ammatiltaan juristi ja jäi eläkkeelle vuonna 1940. Hänet on haudattu Oakwoodin hautausmaalle.

## Lähteet
Philipp Sonntag

**Philipp Sonntag** (s. 18. joulukuuta 1941) on saksalainen näyttelijä, koomikko, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän näyttelee Lemmen viemää -sarjassa pormestari Alois Pachmeyeriä. 

## Aiheesta muualla
*Philipp Sonntag Internet Movie Databasessa
Cheick Diabaté

**Cheick Diabaté** (s. 25. huhtikuuta 1988 Bamako, Mali) on malilainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Diabaté edustaa Ranskan Ligue 1:ssa Bordeaux'ta.

## Maajoukkueura
Diabaté on edustanut Malia vuodesta 2005 lähtien. Hänet valittiin ensimmäisiin arvokisoihinsa vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskisoihin. Hän saavutti turnauksen päätteeksi pronssia, kun Mali voitti Ghanan maalein 0–2. Diabaté oli myös Malin ja kisojen paras maalintekijä kolmella osumalla.

## Lähteet
* Cheick Diabaté profiili LFP:ssä 
* National Football Teams
Fairey Delta 2

**Fairey Delta 2** tai **F.D.2** on englantilainen suihkumoottorinen ja deltasiipinen koelentokone. Fairey Aviation Company valmisti konetta kaksi kappaletta. *WG 774* lensi ensilentonsa 6. lokakuuta 1954 ja *WG 777* 15. helmikuuta 1956.

*WG 774:llä* saavutettiin nopeuslennon maailmanennätys 10. maaliskuuta 1956. Konetta ohjasi Peter Twiss, ja sen nopeus oli&nbsp;1 822&nbsp;km/h, jonka myös FAI hyväksyi virallisena ennätyksenä. Äänivallin rikkomisen jälkeen uutena rajana pidettiin tuhatta mailia tunnissa, jonka Twiss onnistui rikkomaan.

## Lähteet
* Pauli Hirvonen: MMM - Nuorten Ilmailukirja, s. 16. Helsinki Otava, 1961

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Flight and aircraft engineer: The Fairey Delta 2, part 1 (Archive.org) 
* Flight and aircraft engineer: The Fairey Delta 2, part 2 (vanhentunut linkki) (Arkistossa: Archive.is) 
* Flight and aircraft engineer: F.D.2
Niittysuppilohämähäkki

**Niittysopikki** eli **niittysuppilohämähäkki** tai **suppilohämähäkki** (*Agelena labyrinthica*) on suppilohämähäkkeihin kuuluva keskikokoinen hämähäkkilaji. Se oli luokiteltu Suomesta hävinneeksi mutta on sittemmin palannut lajistoon. Vuoden 2019 ja 2010 uhanalaisarvioinnissa se on luokiteltu Suomessa vaarantuneeksi (VU).

## Koko ja ulkonäkö
Niittysopikki on keskikokoinen hämähäkkilaji, jonka koiraiden ruumis on 8&ndash;12&nbsp;mm pitkä ja naaraiden 10&ndash;14&nbsp;mm pitkä. Eturuumis on ruskea, takaruumis harmaansävyinen. Eturuumiin selkäpuolella on kaksi leveää, eteenpäin kapenevaa tummanruskeaa pitkittäisjuovaa. Takaruumiissa on vaalea pitkittäissuuntainen juova ja sen molemmin puolin tummemmat alueet. Vaalean juovan päällä on jono V-kirjaimen muotoisia vaaleita täpliä. Suppilohämähäkeille tyypilliseen tapaan takaruumiin kärjen kehruunystyjen toinen pari on huomattavan pitkä. Raajat ovat pitkät ja ruskeankirjavat.


Agelena labyrinthica-f.jpg
Agelena labyrinthica-y.jpg|Hyvin nuori


## Levinneisyys
Niittysopikki elää suurimmassa osassa Eurooppaa. Suomessa laji on kuitenkin harvinainen ja sen nykyinen levinneisyys painottuu Ahvenanmaalle sekä Hankoniemelle, jossa se on paikoin jopa runsas.

## Elintavat
Niittysopikkia tavataan kuivilla ja aurinkoisilla, matalakasvustoisilla niityillä ja pensaikoissa. Hämähäkki tekee tyypillisen, laajan mattomaisen verkkonsa pensaaseen tai matalaan kasvillisuuteen harvoin yli metrin korkeudelle maanpinnasta. Verkko on hyvin tiheä ja saattaa olla paikoin miltei läpinäkymätön. Verkko johtaa putkimaiseen seittimuodostumaan, jossa hämähäkki piileskelee. Verkon yläpuolelle hämähäkki kutoo joukon seittirihmoja, jotka pyydystävät verkon yli lentävät tai hyppäävät hyönteiset. Saaliin päädyttyä verkkoon, hämähäkki syöksyy piilopaikastaan, lamauttaa sen ja raahaa tunneliinsa.

Hämähäkit ovat täysikasvuisia heinäkuusta alkaen. Koiraat liikkuvat etsimässä naaraita ja parittelu tapahtuu naaraan verkon tunnelissa, jonka yhteyteen naaras myös myöhemmin rakentaa munakotelon. Munakotelon luokse vie monimutkainen käytävälabyrintti, josta laji on saanut tieteellisen nimensäkin. Pariskunta pysyttelee yhdessä muutaman viikon ajan ja naaras vartioi munia kuolemaansa saakka. Poikaset elävät aluksi vararavintonsa turvin, talvehtivat pesässä ja lähtevät liikkeelle vasta seuraavana keväänä.

Suomesta laji oli kadoksissa 45 vuoden ajan. Viimeinen havainto niittysopikista oli pitkään Hankoniemeltä vuonna 1955 kunnes vuodesta 2000 lähtien sitä on jälleen havaittu Hankoniemellä sekä saaristossa. Häviämisen syyksi on arveltu karjanhoidossa tapahtuneiden muutosten aiheuttamaa sopivien elinympäristöjen umpeenkasvua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Niittysuppilohämähäkki (''Agelena labyrinthica'')
* Eurospiders 
* UK Safari 
* ITIS: Agelena labyrinthica
Mikko Jaskari

**Mikko Jaskari** (11. joulukuuta 1902 – 27. kesäkuuta 1979) oli suomalainen juristi, joka tuli tunnetuksi presidentti K. J. Ståhlbergin kyydityksen johtajana lokakuussa 1930.

Jaskarin vanhemmat olivat nurmolainen maanviljelijä ja kokoomuksen kansanedustaja Mikko Jaskari (1866–1936) ja hänen toinen puolisonsa Helvi o.s. Mannila. Nuorempi Mikko Jaskari opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa ja toimi ylioppilaspolitiikassa sekä oli 1930 Suomen Lukko -järjestön pääsihteerinä. Hän suoritti yleisen oikeustutkinnon 1929. AKS:n sihteeri hän oli 1925 ja 1926 ja hallituksen jäsen 1928 sekä Uuden Suomen kesätoimittaja 1929, Ylioppilaslehden päätoimittaja 1929–1930.. Hän oli sosiaaliministeriön toimistopäällikkö vuodesta 1955..

Ståhlbergin kyyditys sai alkunsa, kun everstiluutnantti ja yleisesikunnan liikekannallepanotoimiston päällikkö Eero Kuussaari soitti 11. lokakuuta 1930 Sortavalan Seurahuoneelta Jaskarille ja käski kyyditä Ståhlberg. Jaskari puolestaan määräsi kyyditystä johtamaan asentaja Jukka Jannén, joka hankki auton ja tarvittavat apumiehet. Itse kyyditys tapahtui 14. – 15. lokakuuta 1930 Kulosaaresta Joensuuhun, jossa aamukävelyltään siepattu Stählberg puolisoineen pääsi vapaaksi. Kuulusteluissa Jaskari väitti ensin antaneensa kyydityskäskyn *"vakaumuksellisena [[Antikommunismi|antikommunistina]]"* mutta joutui lopulta tunnustamaan että aloite kyyditykseen oli tullut Kuussaarelta.

Korkein oikeus piti myöhemmin Jaskaria kyydityksen päätekijänä. Tuomioksi tuli korkeimmassa oikeudessa vuosi ja kuusi kuukautta kuritushuonetta. Jaskari joutui lähtemään myös AKS:stä, kun ei suostunut seuran kunniatuomioistuimen kuultavaksi. 

Jaskari ei  esiintynyt julkisuudessa Ståhlbergin kyydityksen jälkeen. Kun Jaskaria yritettiin haastatella aiheesta  1950-luvulla,  hän sanoi, ettei muista koko Suomen Lukkoa. Vuonna 1954 Jaskari  jätti Valtionarkistoon kyydityksestä selvityksen, joka tuli julkiseksi vasta 1990. Selvityksessä Jaskari  kertoi kuuluneensa salaiseen ”Suomen Aktivistien Taistelujärjestöön”, johon hänet oli rekrytoinut Kuussaari. 

Vapauduttuaan vankilasta Jaskari toimi asianajajana Seinäjoella 1933–1942 ja sen jälkeen virkamiehenä Helsingissä. Eläkkeelle jäädessään 1970 hän oli sosiaaliministeriön toimistopäällikkö.

## Lähteet
* Kari Hokkanen : Kuka keksi muiluttaa Ståhlbergin?, Ilkka 9.10.2010

### Viitteet
Vuoden historiateos

**Vuoden historiateos** on  Historian Ystäväin Liiton vuodesta 1973 vuosittain palkitsema teos, joka on ”erittäin ansiokkaasti edistänyt historiallisen tietämyksen laajenemista ja syvenemistä suomalaisen yleisön keskuudessa”.

Vuodesta 2003 alkaen Vuoden historiateos on julkistettu  Suomalaisilla historiapäivillä.

## Palkitut

Lähde: (1973*–*2015)

## Lähteet
John Davidson (näyttelijä)

**John Davidson** (25. joulukuuta 1886 New York, New York – 16. tammikuuta 1968 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi kaikkiaan noin 150:ssä elokuvassa vuosina 1915–1963.

## Elokuvia
* *[[The Brand of Cowardice]]* (1916)
* *[[No Woman Knows]]* (1921)
* *[[Fool's Paradise (elokuva)|Fool's Paradise]]* (1921)
* *[[Saturday Night (vuoden 1922 elokuva)|Saturday Night]]* (1922)
* *[[Under Two Flags (vuoden 1922 elokuva)|Under Two Flags]]* (1922)
* *[[Monsieur Beaucaire (elokuva)|Monsieur Beaucaire]]* (1924)
* *[[The Rescue (vuoden 1929 elokuva)|The Rescue]]* (1929)
* *[[Queen of the Night Clubs]]* (1929)
* *[[The Thirteenth Chair]]* (1929)
* *[[The Time, the Place and the Girl (vuoden 1929 elokuva)|The Time, the Place and the Girl]]* (1929)
* *[[The Life of the Party (vuoden 1930 elokuva)|The Life of the Party]]* (1930)
* *[[Docks of San Francisco]]* (1932)
* *[[Murder of Trinidad]]* (1934)
* *[[The Moonstone]]* (1934)
* *[[Giljotiinin varjossa]]* (1935)
* *[[Death from a Distance]]* (1935)
* *[[Jungle Menace]]* (1937)
* *[[Mr. Moto pitää lomaa]]* (1939)
* *[[Duel Personalities]]* (1939)
* *[[Adventures of Captain Marvel]]* (1941)
* *[[Dick Tracy vs. Crime Inc.]]* (1941)
* *[[Perils of Nyoka]]* (1942)
* *[[Captain America (sarjaelokuva)|Captain America]]* (1944)
* *[[The Purple Monster Strikes]]* (1945)
* *[[Bungalow 13]]* (1948)

## Aiheesta muualla
* 
* Internet Broadway Database: John Davidson
John Davidson

**John Davidson** on:

* John Andrew Davidson, kanadalainen poliitikko
* John Davidson, kanadalainen jääkiekkoilija
* John Davidson, kanadalainen kasvitieteilijä
* John Davidson, yhdysvaltalainen näyttelijä
* John Davidson, skotlantilainen runoilija
* John Davidson, yhdysvaltalainen viihdetaiteilija
* John Frank Davidson, brittiläinen kemianteknikko
* John Humphrey Davidson, brittiläinen upseeri ja poliitikko
* John James Davidson, brittiläinen poliitikko
* J. C. C. Davidson, brittiläinen poliitikko
Kaskaspistiäinen

**Kaskaspistiäinen** eli **pistevelhohukka** (*Argogorytes mystaceus*) on petopistiäislaji.

Yksilöt ovat väriltään keltamustajuovikkaita. Erityistuntomerkkejä ovat hyvin pitkät tuntosarvet koirailla ja pieni kampa naaraan etunilkoissa. Kaskaspistiäiset pesivät maahan ja saalistavat kaskaita toukkien ruuaksi.

Suomessa kaskaspistiäistä tavataan Kuusamon korkeudelle asti. Maan etelä- ja keskiosassa se on yleinen.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Pistevelhohukka (''Argogorytes mystaceus'')
*Funet:  Kaskaspistiäinen (''Argogorytes mystaceus'')
*Insects.fi: Kuvia Argogorytes mystaceus 
*ITIS: Argogorytes mystaceus
À toute épreuve

**À toute épreuve** on Sniper-yhtyeen neljäs studioalbumi ja se julkaistiin 3. lokakuuta 2011. Albumin kappaleella "Blood Diamondz" samplataan suomalaisen Värttinä -yhtyeen "Käppee" -kappaletta.

## Kappaleet
# 
#  (feat. LECK)
# 
#  (feat. Sexion d'Assaut)
# 
# 
#  (feat. J-Mi Sissoko)
# 
#  (feat. Soprano)
# 
# 
#  (feat. Anahy)
# 
# 

**Digitaalin bonukset**
# On se ment (feat. Humphrey)
# Pire
# Fadela (musiikkivideo)
# Arabia (musiikkivideo)
# Blues de la tess (musiikkivideo)
# J'te parle (musiikkivideo)

## Listasijoitukset

## Lähteet
Reds Helsinki

**Reds Helsinki** (tyyliteltynä **REDS**, Red Wings ry) oli helsinkiläinen jääkiekkoseura, jonka toiminta keskittyi lapsi- ja nuorisokiekkoiluun. Seurassa oli yli 300 pelaajaa, ja sen kotihalli oli Malmin jäähalli.

Seura päätti yhdistyä myöskin Malmin jäähallia käyttäneen Itä-Helsingin Kiekon kanssa vuonna 2024. Uudeksi seuraksi muodostettiin Ice Force Helsinki vuonna 2025. 

## Historia
Red Wings ry Helsinki perustettiin vuonna 1974. Seuran juuret juontavat 1960- ja 1970-luvuilla pelattuun Helsingin Kanada-sarjaan, jossa kaikki joukkueet käyttivät NHL-joukkueiden nimiä. Red Wings edusti Kanada-sarjassa alun perin Itä-Helsingin Myllypuroa.

Myöhemmin painopisteeksi muodostui Koillis- ja Pohjois-Helsinki, jossa sijaitsee myös vuonna 2006 valmistunut Malmin jäähalli.

Red Wings oli viimeinen Kanada-sarjasta nimensä säilyttänyt seura. Vuonna 2017-seuran toimintanimeksi vaihtui Reds Helsinki ja toiminnan painopiste muuttui lapsi- ja nuorisokiekkokeskeiseksi. Samalla seura uusi pelipaitansa ja -logonsa.

## Nuorisotoiminta
Seuran toiminta nojasi laadukkaasti järjestettyyn kiekkokouluun sekä aloittaviin ikäluokkiin. Toiminnan tarkoituksena oli liikuttaa alueen lapsia sekä kuulua HIFK-seurayhteisöön yhdessä HIFK:n, GrIFK:n, HJK:n, Salamoiden, Sipoon Wolfin ja Tiikereiden kanssa.

Redsillä oli kaudella 2018–2019 toimintaa kuudessa eri ikäluokassa välillä G2–E1.

Reds Helsingin valmennuspäällikkönä toimi entinen liigakiekkoilija Nemo Nokkosmäki. Luisteluvalmennuksesta vastasi Ari-Pekka Nurmenkari.

## Lähteet
Hassan Nader

**Hassan Nader** (s. 8. heinäkuuta 1965 Casablanca, Marokko) on marokkolainen entinen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Nader vietti suurimman osan urastaan Portugalissa, jossa hän voitti muun muassa Portugalin maalikuninkuuden Farensen riveissä kaudella 1994–1995. Nader edusti myös Marokkoa vuoden 1994 MM-kisoissa, jossa hän teki yhden maalin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* National Football Teams
FC Kouvola

**FC Kouvola** on vuonna 1991 perustettu suomalainen jalkapalloseura Kouvolasta.

FC Kouvolan miesten edustusjoukkue pelasi parhaimmillaan Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosessa kaudella 1999. Seuran toiminta päättyi keväällä 2001, jolloin se ja salibandyseura Kymen Salibandy siirtyivät perinteikkään Susien alaisuuteen. Yhdistymishetkellä FC Kouvolalla oli 12 joukkuetta ja noin 150 jäsentä. Muun muassa Tuomas Aho pelasi seurassa juniorina.

FC Kouvola liittyi Palloliiton Kaakkois-Suomen piirin jäseneksi uudelleen vuonna 2010. Pelikentille seura palasi kaudeksi 2012, kun Susien kakkosjoukkueen Kolmosen sarjapaikka siirrettiin sille. Seura osallistuu sarjaan nimellä **Kouvola Akatemia**.

## Katso myös
* FC Kuusankoski

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kouvola Akatemia Susien sivustolla
Ragnhild Haga

**Ragnhild Haga** (s. 12. helmikuuta 1991 Nannestad, Norja) on norjalainen maastohiihdon olympiavoittaja. Hän edustaa seuratasolla Åsen IL -seuraa.

## Arvokilpailut
Nuorten MM-kilpailuissa Otepäässä 2011 Haga voitti kultaa viiden kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja saavutti pronssia perinteisen hiihtotavan sprintissä. Kymmenen kilometrin yhdistelmäkilpailussa hän oli yhdeksäs. Viestissä Haga oli mukana Norjan kultaa voittaneessa joukkueessa. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Haga voitti Liberecissä 2013 kultaa vapaan hiihtotavan 10 kilometrillä sekä 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa, ja Val di Fiemmessä 2014 hän saavutti hopeaa 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa.

Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Falunin MM-kilpailuissa 2015 Haga sijoittui vapaan hiihtotavan 10 kilometrillä 29:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa neljäs. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 Haga voitti kultaa vapaan hiihtotavan 10 kilometrillä sekä viestissä kolmannen osuuden hiihtäjänä. Lisäksi hän sijoittui perinteisen hiihtotavan 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa 12:nneksi ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 15:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kymmenes. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui vapaan hiihtotavan 10 kilometrillä seitsemänneksi.

## Maailmancup
Ensimmäisen maailmancup-kisansa Haga hiihti Oslossa 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa vapaalla hiihtotavalla maaliskuussa 2010. Kisan lopputuloksissa hän sijoittui sijalle 47. Maailmancupin pisteille Haga hiihti ensimmäisen kerran Drammenin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 19. helmikuuta 2011 oltuaan 24:s. Joulukuussa 2014 Haga sijoittui kuudenneksi Lillehammerin 3 päivän kiertueella saavuttaen samalla ensimmäisen top 10 -sijoituksensa maailmancupissa. Hän oli kiertueen osakilpailuissa parhaimmillaan viides 5 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Tammikuussa 2015 Haga sijoittui neljänneksi Tour de Skin kokonaiskilpailussa. Hän oli kaudella 2014–2015 viides sekä maailmancupin kokonaiskilpailussa että normaalimatkojen cupissa.

Haga sijoittui kuudenneksi Tour de Skillä 2016. Kaudella 2017–2018 Haga sijoittui kolmanneksi Kuusamon Nordic Opening -kiertueella. Se oli hänen ensimmäinen palkintosijansa maailmancupissa. Hän oli nopein kiertueen päättäneen 10 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun osuusajoissa. Viikkoa myöhemmin hän sijoittui kolmanneksi Lillehammerin 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Hän sijoittui joulukuussa 2017 vielä toiseksi Davosin ja Toblachin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailuissa. Myöhemmin samalla kaudella hän oli kolmas vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailuissa Seefeldin 10 kilometrilä ja Oslon 30 kilometrillä. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui yhdeksänneksi. Hän voitti Oslon 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailun 2023.

## Lähteet
Osmo Honkanen

**Osmo Honkanen** (s. 1964) on suomalainen säveltäjä ja kirkkomuusikko. Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa vuosina 1983–1994 pääaineenaan kirkkomusiikki ja valmistui musiikin maisteriksi 1990. Pääinstrumenttinaan hän opiskeli urkujensoittoa Kari Jussilan johdolla. Sävellyksenopettajana oli aluksi Erkki Jokinen ja vuosina 1988–1994 Paavo Heininen.

Honkasen sävellystuotanto kattaa niin orkesteri-, kuoro- kuin kamarimusiikkiakin, missä yhden  keskeisen osan muodostavat teokset uruille tai urut sisältäville kokoonpanoille. Hänen teoksiaan on tallennettu äänitteille, esitetty konserttien lisäksi radiossa ja televisiossa, useissa Euroopan maissa sekä Euroopan ulkopuolella mm. Israelissa ja Japanissa. Sävellyskilpailuvoittoja ja palkintosijoja Honkanen on saavuttanut 1988 lähtien useissa kansallisissa ja kansainvälisissä kilpailuissa Suomessa ja ulkomailla.

Vuosina 1989–2017 Osmo Honkanen toimi kirkkomuusikkona Helsingin Mikaelin seurakunnassa.
Vuodesta 2017 alkaen hän toimii Tampereen tuomiokirkkoseurakunnan johtavana kanttorina.

## Lähteet
Jelena Drapeko

**Jelena Grigorjevna Drapeko** (; s. 29. syyskuuta 1948 Uralsk, Neuvostoliitto, nyk. Kazakstan) on venäläinen näyttelijä ja poliitikko. Hän on 1970-luvulta lähtien tehnyt esiintymisiä elokuvissa, kuten *[[Ja ilta oli rauhaisa]]* (1972), ja lisäksi esiintynyt televisiossa. Hän oli Valtakunnan duuman jäsenenä vuosina 2003–2007.

## Aiheesta muualla
*
Youssef Chippo

**Youssef Chippo** (, s. 10. toukokuuta 1973 Bejaâd, Marokko) on marokkolainen entinen jalkapalloilija. Keskikentällä pelannut Chippo vietti muun muassa kaksi kautta FC Portossa ja neljä kautta Coventry Cityssä. Hän pelasi Marokon maajoukkueessa 80 maaottelua ja oli pelaamassa muun muassa vuoden 1998 MM-kisoissa.

## Ura
Chippo aloitti uransa KAC Kenitrassa vuonna 1991. Sittemmin vuodet 1995–1997 Chippo siirtyi pelaamaan Lähi-itään Al-Hilaliin ja Al-Arabiin. Lopulta vuonna 1997 Chippo siirtyi ensimmäistä kertaa Euroopan kentille FC Portoon. Hän pelasi seurassa kaksi kautta, jonka aikana Chippo oli voittamassa muun muassa kahdesti Portugalin mestaruuden. Menestys vuosien jälkeen Chippo siirtyi Englannin valioliigaan Coventry Cityyn, jossa hän vietti neljä kautta. Kaksi jälkimmäistä kautta Chippo pelasi Englannin 1. divisioonassa.

Loppu uransa Chippo vietti Qatarissa Al-Saddin ja Al-Wakrahin riveissä vuosina 2003–2006. Tuona aikana hän saavutti Qatarin mestaruuden vuonna 2004 pelattuaan lainalla Al-Saddissa. Chippo yritti vielä solmia sopimusta vuoden 2007 alussa skotlantilaisen Hibernianin ja ruotsalaisen Hammarbyn kanssa, mutta ilman tulosta. Hän sai lopulta solmittua vuoden mittaisen sopimuksen entisen seuransa KAC Kenitran kanssa, jossa Chippo päätti pelaajauransa vuonna 2007.

## Saavutukset
*Portugalin mestaruus: 1998, 1999
*Portugalin cup: 1998
*Portugalin supercup: 1998
*Qatarin mestaruus: 2004

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* National Football Teams
Tihkovitsa

**Tihkovitsa** () on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Suuren-Kolppanan maalaiskunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Suijanjoen varrella 19,5 kilometriä Hatsinasta lounaaseen. Asukkaita on 280 henkeä.

Kylä mainitaan 1600-luvun kartoissa. Vuonna 1848 siellä asui 171 inkerinsuomalaista savakkoa ja 30 inkerikkoa. Suomalaiset kuuluivat Koprinan luterilaiseen ja inkerikot Sivoritsan ortodoksiseen seurakuntaan. Kylän asukkaat olivat keisarillisen hovin apanaasimaiden talonpoikia.

Nykyään Tihkovitsa koostuu etupäässä puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Niistä noin 80 % on asuttuja vain kesällä. Puolentoista kilometrin päässä kulkee Pietarin ja Pihkovan välinen M20-valtatie. Kylästä on linja-autoyhteys Hatsinaan. Muita palveluja ei ole. Lähistöllä sijaitsee Inkerin kirkon leirikeskus.

## Lähteet
Kaksikot

**Kaksikot** (*Listera*) on kasvisuku kämmekkäkasvien heimossa. Suvussa on 20 lajia. Se on nimetty englantilaisen Martin Listerin (1638–1712) mukaan.

## Kaksikkolajeja
* herttakaksikko (*Listera cordata* → nykyisin *Neottia cordata* pesäjuurten suvussa)
* soikkokaksikko (*Listera ovata* → *Neottia ovata*)

## Kaksikot Pohjoismaissa
Pohjoismaissa tavataan kaksi kaksikkolajia, herttakaksikko ja soikkokaksikko. Ne ovat matalahkoja ruohokasveja, joilla on varressa kaksi vastakkaista lehteä. Lajien kukat ovat pienet, niiden huuli on pitkä ja syvästi kaksiliuskainen. Hertta- ja soikkokaksikko leviävät maavarsien avulla muodostaen kasvustoja. Suomessa molempia lajeja kasvaa melkein koko maan alueella.

## Lähteet
Selimin moskeija

**Selimin moskeija** () on Osmanien aikainen moskeija Edirnessä, Turkissa. Rakennustyöt aloitettiin sulttaani Selim II:n käskystä vuonna 1569. Moskeijan arkkitehtina toimi Mimar Sinan. Moskeija valmistui vuonna 1575. 

## Historia
Sulttaani Selim II:n sanotaan nähneen unen, jossa Muhammad kertoi hänelle, mihin hänen tulisi moskeija rakentaa.
Rakennustyöt annettiin arkkitehti Mimar Sinanin johtoon. Hän ryhtyi keräämään tarvittavia rakennustarvikkeita rakennustyömaalle. Sinan antoi perustuksien vahvistua kahdeksan vuotta, ennen varsinaisen rakennustyön alkamista.  Moskeija otettiin käyttöön 14. marraskuuta 1575, kolme kuukautta Selim II:n kuoleman jälkeen.

Vuonna 1584 yksi Mekan puoleisista minareeteista romahti salaman iskettyä siihen. Se saatiin korjattua vuonna 1614.

Vuonna 1913 ensimmäisen Balkanin sodan piirityksen aikana moskeija sai osuman bulgarialaisen tykistön keskityksestä. Moskeija kärsi vain pieniä vahinkoja tykistötulesta. 
Vuosina 1982–1995 moskeija koristi Turkin liiran 10&nbsp;000 liiran seteliä.  Vuonna 2011 se lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon ympäröivine rakennelmineen.

## Arkkitehtuuri

Selimiye Mosque, Dome.jpg|Moskeijan kupoli.
Edirne 5248.jpg|Koristeellisia holveja ja kupoleita Koraanin jakeineen.
Edirne 5249.jpg|Kuva salista.
Edirne 5268.jpg|Kuva salista.

Moskeijan arkkitehtuuria pidetään yhtenä islamilaisen maailman merkittävimmistä saavutuksista. Sinan suunnitteli moskeijan siten, että sen mihrab on nähtävissä joka nurkasta.

### Kupoli
Moskeijan kupoli on Turkin suurimpia 31,25 metrin halkaisijallaan. Korkeutta kupolilla on 43,25 metriä. 2&nbsp;000 tonnia painava kupoli lepää kuuden metrin etäisyydellä olevien pylväiden varassa. 

### Minareetit
Moskeijaa ympäröi neljä minareettia joiden korkeus on 83 metriä. Ne sijaitsevat täsmälleen yhtä kaukana moskejan kupolin keskuskohdasta. Jokaisessa minareetissa on kolme parveketta, kunnioituksen osoituksena Selim II:lle, sillä hän oli kahdestoista sulttaani. Minareettien perustus ulottuu 22,73 metrin syvyyteen. Koillis- ja kaakkoiskulmissa sijaitsevissa minareeteissa on molemmissa kolme portaikkoa. Jokainen portaikko vie ylimmälle parvekkeelle. 

### Sisäpiha
Sisäpihaan johtaa kolme sisäänkäyntiä. Sisäpihaa ympäröi 18 pientä kupolia. Sisäpihan keskellä on lähde, missä muslimit voivat peseytyä.


Turkey-Mosque IMG 20140903 112120.jpg|Pienoismalli moskeijan rakenteesta sisäpihoineen.
Selimiye Mosque.JPG|Sisäpihan sisäänkäynnin luota.
Edirne mosque outside.jpg|Selimin moskeija ympäristöineen.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaikki Selimin moskeijasta 
* Zeynep Ahunbay: Selimyr Mosque and its social complex. Taustoitus suurmoskeijasta. Esimerkiksi arkkitehdista kertoo kappale III: Architect Sinan and his works. (PDF)  (tedaproject.gov.tr)
* Kuvia Selimin moskeijasta .
* Moskeijan arkkitehtuuri.
* 130 kuvaa moskeijasta.
* Kuvia webshots.com sivulta .
Francesco Golisano

**Francesco Golisano** (25. kesäkuuta 1930 – 21. joulukuuta 1991) oli italialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Totòn roolista Vittorio De Sican elokuvassa *[[Milanon ihme]]* (1951); se toi hänelle Bafta-ehdokkuuden vuonna 1952. Muita elokuvia, joissa hän esiintyi, olivat *[[Rooman auringon alla]]* (1948), *[[Vent’anni]]* (1949), *[[Il caimano del Piave]]* (1951), *[[Un ladro in paradiso]]* (1952) ja *[[Una croce senza nome]]* (1952).

Golisano syntyi Roomassa. Hän kuoli 61-vuotiaana Velletrissä, Italiassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Metsänemät

**Metsänemät** (*Epipogium*) on kasvisuku kämmekkäkasvien heimossa. Siihen kuuluu seitsemän lajia, joita esiintyy Euraasiassa, Afrikassa ja Australiassa. Metsänemien tieteellinen nimi *Epipogium* (, "parran päällä") viittaa kukan muotoon, sen huulen alapuolelle kääntyneisiin kehälehtiin.

## Lajeja
* metsänemä eli korallimetsänemä (*Epipogium aphyllum*)
* *[[Epipogium japonicum]]*
* *[[Epipogium roseum]]* 

## Lähteet
Nina Agapova

**Nina Fjodorovna Agapova** (; 30. toukokuuta 1926 Moskova – 19. marraskuuta 2021) oli neuvostoliittolainen/venäläinen näyttelijä. Hän valmistui Gerasimovin elokuvainstituutista vuonna 1951. Hänelle myönnettiin Venäjän SFNT:n ansioituneen taiteilijan arvonimi vuonna 1987. Elokuviin, joissa hän on esiintynyt, lukeutuu *[[Stariki-razboiniki]]* (1971).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Vuosaari (täsmennyssivu)

**Vuosaari** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* Vuosaari, Helsingin kaupunginosa ja peruspiiri
* *[[Vuosaari (elokuva)|Vuosaari]]*, vuonna 2012 ilmestynyt suomalainen elokuva
* Vuosaari-lehti, vuosaarelainen ilmaisjakelulehti
* Vuosaaren satama
* Vuosaaren metroasema
* Vuosaari, saari Ruokolahdella
Piskarjovka

**Piskarjovka** () on historiallinen kaupunginosa ja kunnallishallintoalue Pietarin Kalininin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin koillisosassa Marsalkka Bljuherin kadun pohjoispuolella ja yhdysradan länsipuolella. Pohjoisessa Piskarjovka rajoittuu Graždankaan.

Kaupunginosa on saanut nimensä kauppias Piskarjovista, joka alkoi myydä sieltä tontteja 1800-luvun alussa. 1900-luvun alussa Piskarjovkaan rakennettiin Pietari Suurelle nimetty sairaala ja vuonna 1913 rautatieasema. Alue liitettiin kaupunkiin vuonna 1922. Leningradin piirityksen aikana sinne haudattiin yli 470&nbsp;000 nälkään kuollutta siviiliä ja 50&nbsp;000 sotilasta. Vuonna 1960 perustettiin Piskarjovkan muistohautausmaa, jonka ympärille luotiin puistoalue. Alueen nykyinen rakennuskanta on etupäässä 1960–1970-luvuilta.

## Lähteet
Kalojen parvikäyttäytyminen

**Kalojen parvikäyttäytyminen** tarkoittaa kalojen käyttäytymispiirrettä, jossa vapaasti uivat kalat pyrkivät kasaantumaan tiiviiksi ryppääksi. Tyypillistä parvikäyttäytymisessä on kalojen uiminen yhdensuuntaisesti ja samanaikaisin liikkein. Parvikäyttäytymistä esiintyy yleisesti merialueiden ja vesistöjen ulappa-alueiden kalalajeilla, joista esimerkkeinä voidaan mainita silli (''Clupea harengus harengus'') ja makrilli (''Scomber scombrus'') .

On esitetty, että parvikäyttäytymisestä olisi kaloille ainakin seuraavanlaista hyötyä: 
* yksittäisen kalan riski jäädä saaliiksi pienenee parvessa
* parvessa uivat kalat huomaavat saaliin yksittäistä kalaa helpommin
* petokalan on vaikeampi hahmottaa aaltoilevasta kalaparvesta yksittäistä saalista
* joillain petokalalajeilla parveutuminen tehostaa saalistamista
* vaeltavilla lajeilla parveutuminen saattaa tehdä vaellusalueille suunnistamisesta tarkempaa
* parvessa uiminen saattaa vähentää yksittäiseen kalaan kohdistuvaa veden aiheuttamaa vastusta

## Katso myös
*Lauma

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Duke Worne

**Duke Worne** (14. joulukuuta 1888 Philadelphia, Pennsylvania – 13. lokakuuta 1933 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen mykkäelokuvien ohjaaja ja näyttelijä. Hän ohjasi 74 elokuvaa vuosina 1919–1931 ja esiintyi lisäksi 27:ssä elokuvassa vuosina 1914–1928.

## Elokuvia
* *[[The Black Box (sarjaelokuva)|The Black Box]]* (1915)
* *[[Just Jim]]* (1915)
* *[[The Tornado]]* (1917)
* *[[The Trail of Hate]]* (1917)
* *[[The Scrapper]]* (1917)
* *[[The Mystery Ship]]* (1917)
* *[[The Craving (vuoden 1918 elokuva)|The Craving]]* (1918)
* *[[The Trail of the Octopus]]* (1919)
* *[[The Screaming Shadow]]* (1920)
* *[[The Blue Fox]]* (1921)
* *[[Nan of the North]]* (1922)
* *[[The Eagle's Talons]]* (1923)
* *[[The Devil's Chaplain]]* (1929)
* *[[Anne Against the World]]* (1929)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Temppelipuut

**Temppelipuut** eli **plumeriat** (*Plumeria*) on kasvisuku oleanterikasvien heimossa. Siihen kuuluu 19 lajia puita, jotka ovat kotoisin Amerikan mantereen keskiosasta. Temppelipuita viljellään laajasti koristekasveina lämpimillä alueilla.

Plumeria-kasvisuku on nimetty 1600-luvun ranskalaisen kasvitieteilijän ja katolisen munkin Charles Plumierin mukaan.

## Temppelipuulajeja
* valkotemppelipuu (*Plumeria alba*)
* *[[Plumeria filifolia]]*
* *[[Plumeria inodora]]*
* *[[Plumeria magna]]*
* *[[Plumeria mariaelenae]]*
* bahamantemppelipuu (*Plumeria obtusa*)
* *[[Plumeria pudica]]*
* rusotemppelipuu (*Plumeria rubra*)
* *[[Plumeria subsessilis]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Temppelipuut – ''Plumeria''
Piskarjovkan hautausmaa

**Piskarjovkan hautausmaa** (myös *Piskarjovin hautausmaa*; ) on maailman suurin toisen maailmansodan uhrien hautausmaa Pietarin koillisosassa Venäjällä. Leningradin piirityksen aikana Piskarjovkaan haudattiin 420&nbsp;000 nälkään ja pommituksiin kuollutta siviiliä sekä 70&nbsp;000 kaupunkia puolustanutta sotilasta (toisten tietojen mukaan siviiliuhreja on yli 470&nbsp;000 ja sotilaita 50&nbsp;000).

Muistohautausmaan rakentaminen aloitettiin vuonna 1955 arkkitehtien Aleksandr Vasiljevin ja Jevgeni Levinsonin suunnitelman mukaisesti. Kahdenkymmenen kuuden hehtaarin laajuiselle alueelle muotoiltiin 186 suurta hautakumpua ja istutettiin tuhansia puita, pensaita ja ruusuja. Sisäänkäyntiä reunustaa kaksi paviljonkia, joissa esitellään Leningradin piirityksestä kertovia asiakirjoja ja valokuvia. Yksi näyttelyesineistä on kopio Tanja Savitševan päiväkirjasta. Paviljonkien friisien tekstit on kirjoittanut runoilija Mihail Dudin.

Yläterassin keskellä palaa Mars-kentältä tuotu ikuinen tuli. Sen portailta alkaa kolmesataa metriä pitkä yhteishautojen reunustama käytävä. Hautausmaan keskuksen muodostaa synnyinmaata symboloiva äiti-patsas (kuvanveistäjät Vera Isajeva ja Robert Taurit). Sen taustana on kivimuuri, johon on hakattu runoilija Olga Bergholtzin säkeet:

::»Tässä lepää leningradilaisia.Kaupunkilaisia – miehiä, naisia, lapsia.Heidän vierellään puna-armeijalaisia.Koko elämälläänpuolustivat he sinua, Leningrad,vallankumouksen kehto.Heidän jaloja nimiään ei tässä voi luetella.Niin monta on heitä graniitin ikuisen alla.Vaan tiedä, näiden kivien eteen seisahtunut,ketään ei ole unohdettu, mikään ei ole unohtunut.»

Hautausmaa avattiin vuonna 1960. Sen yllä soi jatkuva surumusiikki. Muistotilaisuuksia järjestetään voiton päivänä 9. toukokuuta, Neuvostoliiton suuren isänmaallisen sodan alkamispäivänä 22. kesäkuuta, Leningradin piirityksen alkamispäivänä 8. syyskuuta ja piirityksen päättymispäivänä 27. tammikuuta.

Piskarjovkan hautausmaan osoite on prospekt Nepokorjonnyh 74. Lähin metroasema on Ploštšad Mužestva.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Piskarjovkan hautausmaan sivusto ,