Henrik (Preussin prinssi, 1862–1929)

**Albert Vilhelm Henrik**, **Preussin prinssi** (; 14. elokuuta 1862 Potsdam, Preussi – 20. huhtikuuta 1929 Hemmelmark, Schleswig-Holstein) oli saksalainen prinssi, keisari Vilhelm II:n nuorempi veli ja Saksan keisarillisen laivaston suuramiraali.

## Suku ja koulutus
Prinssi Henrikin vanhemmat olivat Saksan keisari Friedrich III ja keisarinna Viktoria. Henrik kävi kimnaasia Kasselissa ja liittyi Saksan laivastoon vuonna 1877. Hän osallistui vuosina 1878–1880 maailmanympäripurjehdukseen korvetti SMS ''Prinz Adalbertilla'' ja valmistui vuonna 1880 upseeriksi Kielin laivastokoulusta. Hän suoritti myöhemmin lisäopintoja Kielin laivastoakatemiassa. 

## Avioliitto ja perilliset
Henrik avioitui vuonna 1888 serkkunsa Hessen-Darmstadtin prinsessa Irenen (1866–1953) kanssa, joka oli Venäjän keisarinna Aleksandra Fjodorovnan vanhempi sisar. 

Heille syntyi kolme lasta:

* Waldemar (1889–1945), sairasti äidiltään perittyä hemofilia B:tä, avioitui 1919 prinsessa Calixta von Lippen kanssa, liitto oli lapseton. Waldemar kuoli 56-vuotiaana verenvuotoon Baijerissa toukokuussa 1945 kun amerikkalaiset joukot kohdistivat kaiken lääketieteellisen hoidon juuri löytyneiden keskitysleirien uhreihin, eikä prinssi saanut hänelle tarpeellista lisäverta.
* Wilhelm (1896–1978), avioitui prinsessa Charlotte von Saksi-Altenburgin kanssa, ja heille syntyi kaksi lasta.
* Henrik (1900–1904), sairasti äidiltään peritttyä hemofilia B:tä, kuoli nelivuotiaana loukattuaan päänsä.

Prinssi Henrik ja prinsessa Irene asuivat Kielin linnassa.

## Prinssi ja sotilas-ura
Prinssi Henrik osoittautui päteväksi meriupseeriksi ja sai suuren vaikutusvallan Saksan merivoimissa ensimmäistä maailmansotaa edeltäneinä vuosina. Hän komensi vuosina 1899–1900 Itä-Aasian eskaaderia, ja sai palattuaan vara-amiraalin arvon. Vuonna 1903 hänet nimitettiin Kielissä sijainneen Itämeren laivastotukikohdan ja vuonna 1906 Saksan avomerilaivaston komentajaksi. Henrik asettui vastustamaan meriministeri Alfred von Tirpitzin kunnianhimoista laivasto-ohjelmaa, jonka tarkoituksena oli kehittää keisarillisesta laivastosta varteenotettava haastaja Britannian kuninkaalliselle laivastolle. Tämän vuoksi Henrik päätettiin syrjäyttää: vuonna 1909 hänet ylennettiin suuramiraaliksi ja nimitettiin Saksan laivaston ylitarkastajaksi, mutta ylennys merkitsi tosiasiassa siirtämistä syrjään päätöksenteosta.

Koko ensimmäisen maailmansodan ajan prinssi Henrik toimi Saksan Itämeren-laivaston komentajana, mikä ei ollut aivan hänen kokemustaan vastaava tehtävä. Hän ei kyennyt vaikuttamaan von Tirpitzin ohjaamaan merivoimien strategiaan, ja hänen ehdotuksensa Tanskan miehittämisestä jätettiin huomiotta. Hän jäi pois aktiivipalveluksesta helmikuun alussa 1918, kun sota itärintamalla oli päättynyt. Sodan lopussa puhjenneen vallankumouksen seurauksena Henrik joutui muuttamaan pois linnastaan Kielissä, mutta hänen ei tarvinnut keisariveljensä tavoin lähteä maanpakoon. Hän asui loppuikänsä tiluksillaan Hemmelmarkissa lähellä Eckernfördeä. 

Henrik on rakennuttanut arkkitehti Ernst von Ihnen suunnitteleman Gut Hemmelmarkin kartanon vuonna 1903. Hän kuoli kurkunpään syöpään vuonna 1929.

## Kunnianosoituksia
Prinssi Henrik vihittiin vuonna 1899 Berliinin teknillisen korkeakoulun ja vuonna 1902 Harvardin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan kunniatohtoriksi. Hän oli vuodesta 1911 Kielin kaupungin kunniaporvari. Hänelle myönnettiin amiraalin arvo myös Itävalta-Unkarin laivastossa. Saksan Itämeren laivaston komentajana ja sitä kautta Suomeen suuntautuneiden merisotatoimien ja Saksan Itämeren-divisioonan kuljetuksen johtajana hänelle myönnettiin Suomen vapaudenristin suurristi heinäkuussa 1918.

## Lähteet