open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Argaali

**Argaali** (*Ovis ammon*) on luonnonvarainen lammaslaji, joka elää Kazakstanissa ja muualla Keski-Aasian ylänköalueilla, kuten Himalajalla, Tiibetissä ja Altailla.

*Argali* on mongolian kielen sana, joka tarkoittaa pässiä.

## Koko ja ulkonäkö
Argaali on jäljellä olevista villilampaista suurin. Se painaa 65–180&nbsp;kg, se on 120–200&nbsp;cm pitkä ja säkäkorkeus on 90–120 cm. Argaalien värit vaihtelevat vaaleankeltaisesta tummanruskeanharmaaseen. Urosargaaleilla on pitkät kaarevat sarvet, naarailla paljon lyhyemmät.

## Elintavat
Argaalit elävät poikimisajan ulkopuolella erikseen koiras- ja naaraslaumoissa.

## Lähteet
Leppäkorpi (Vantaa)

**Leppäkorpi** () on kaupunginosa Vantaan koillisosassa Korson–Koivukylän palvelualueella. Leppäkorpi rajoittuu lännessä päärataan ja sen takaiseen Vallinojaan, etelässä Metsolaan, idässä Jokivarteen ja pohjoisessa Keravan kaupunkiin. Alueen halki länsi-itäsuunnassa kulkee Leppäkorventie, joka päättyy Lahdentielle. Kaupunginosan asukasluku vuonna 2015 oli 2&nbsp;461 henkeä ja pinta-ala on 2,1 km2. Vuoden 2020 lopussa alueen väestöstä 8,1 prosenttia oli vieraskielisiä, mikä on vähiten Korson suuralueella.

Kaupunginosa on pientalovaltaista aluetta; asutus on keskittynyt länsiosaan. Alueen kaavoitus aloitettiin 1940-luvulla. Vilkas rakentaminen alkoi 1950-luvulla ja hiljentyi sen jälkeen, kunnes 1980-luvulta alkaen alueelle on tullut lisää pientaloja muun muassa tonttien jakamisen myötä.

Leppäkorven koillisosassa on kaupunginosalle nimen antanut Leppäkorven suoalue ja kaakkoisosassa rauhallinen Metsolansuo, jonka ympäri kulkee ulkoilureitti. Asuinalueen sisällä on useita puistoja, kuten Kontiopuisto, Ilvespuisto, Ahmapuisto ja Lumikkopuisto. Leikkipuistoja alueella on neljä. Vallinojantien ja Leppäkorventien kulmassa on vanhaan hiekkakuoppaan perustettu Leppäkorven maauimala ("Sandi"). Se on suosittu uimapaikka, jonka yhteydessä on kioskirakennus, jossa toimii nykyisin ravintola. Leppäkorvessa oli vain 160 työpaikkaa vuonna 2013.

Tunnettuja Leppäkorvesta kotoisin olevia henkilöistä ovat muun muassa jazzmuusikot Paroni Paakkunainen ja Teppo Hauta-aho.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Thorleif Haug

**Thorleif Haug** (28. syyskuuta 1894 Lier – 12. joulukuuta 1934 Drammen) oli norjalainen urheilija, joka kilpaili hiihdossa, yhdistetyssä ja mäkihypyssä. Hänen urheilu-uransa parhaat hetket ajoittuivat 1920-luvulle.

Chamonix’n vuoden 1924 talviolympialaisissa Haug voitti 18 ja 50 kilometrin hiihdot sekä yhdistetyn kilpailun. Hänelle annettiin laskuvirheen seurauksena myös mäkihypyn pronssimitali, mutta virhe paljastui vasta vuonna 1974, 40 vuotta Haugin kuoleman jälkeen. Tuolloin mitali annettiin sen todelliselle voittajalle, amerikkalaiselle Anders Haugenille.

Hiihdon MM-kisoissa 1926 Lahdessa Haug saavutti hopeaa yhdistetyn kilpailussa.

Haug voitti Holmenkollenin kisoissa 50 kilometrin hiihdon peräti kuusi kertaa vuosina 1918–1921, 1923 ja 1924. Kisojen 18 kilometrin hiihdon hän voitti viidesti vuosina 1918–1921 sekä 1924. Hän voitti kisojen yhdistetyn kolmesti vuosina 1919–1921. Seuratasolla hän edusti drammenilaista Drafnia.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Kreikka (täsmennyssivu)

**Kreikka** tarkoittaa seuraavia:

* Kreikka, valtio Euroopassa
* kreikka, indoeurooppalainen kieli
* antiikin Kreikka, muinaiskreikan puhuma-alue antiikin aikana.
Per-Erik Hedlund

**Per-Erik Hedlund** (18. huhtikuuta 1897 – 12. helmikuuta 1975) oli ruotsalainen maastohiihdon olympiavoittaja.

Hedlund oli erityisesti pitkien hiihtomatkojen erikoismies. Hän voitti 1928 talviolympialaisissa Sveitsin Sankt Moritzissa 50 kilometrin hiihdon peräti 13 minuutin ja 27 sekunnin erolla toiseksi tulleeseen maanmieheensä Gustaf Jonssoniin, mikä on olympiahistorian ylivoimaisin hiihtovoitto vielä tänäkin päivänä. Hedlund hiihti ainoana ruotsalaisena valkoisessa asussa ja punaisessa päähineessä, ja Hedlundin voiton kunniaksi tästä tuli koko Ruotsin hiihtomaajoukkueen asu lähes 50 vuoden ajaksi. Tuona vuonna hänelle myönnettiin Svenska Dagbladetin kultamitali.

Hiihdon MM-kisoissa 1933 Itävallan Innsbruckissa Hedlund voitti kultaa Ruotsin viestijoukkueessa. Vaasahiihdon hän voitti kaksi kertaa: 1926 ja 1928 (tasapeli Sven Utterströmin kanssa).

## Lähteet

* 

### Viitteet
Elis Wiklund

**Elis Wiklund** (12. joulukuuta 1909 – 15. maaliskuuta 1982) oli ruotsalainen maastohiihdon olympiavoittaja.

Hiihdon MM-kisoissa 1934 Ruotsin Sollefteåssa Wiklund voitti 50 kilometrin hiihdon kultamitalin. Hän toisti 50 kilometrin voittonsa kaksi vuotta myöhemmin vuoden 1936 talviolympialaisissa Saksan Garmisch-Partenkirchenissa; maanmies Axel Wikström hävisi hänelle yli kolme minuuttia. Vuonna 1935 Hohe Tatran maailmanmestaruuskilpailuissa Wiklund oli 18 kilometrin hiihdossa 22:s ja 50 kilometrin hiihdossa seitsemäs

Vuonna 1936 Elis Wiklundille myönnettiin Ruotsin hiihtäjien kunniamerkki "Stora Grabbar".

Ruotsin mestaruuksia Wiklund voitti kolme, joista kaksi 50 kilometrin hiihdossa (1938 ja 1941). Lisäksi hän oli mukana vuonna 1938 3&nbsp;×&nbsp;10 kilometrin viestin voittaneessa joukkueessa. Seuratasolla hän edusti IFK Umeåta.

Vuonna 1984 julkaistiin Karl Erik Johanssonin kirjoittama Elis Wiklundista kertova romaani.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Jaan Tõnisson

**Jaan Tõnisson** (22. joulukuuta 1868 Viljandi, Liivinmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 1941?) oli virolainen liberaalipoliitikko ja valtiomies. Hän toimi kahdesti Viron pääministerinä vuosina 1919–1920 sekä *[[riigivanem]]ina* 1927–1928 ja 1933. Vuosina 1931–1932 hän oli ulkoministerinä.

## Poliittinen ura
Tõnisson valmistui juristiksi vuonna 1892 Tarton yliopistosta. Vuonna 1896 hänestä tuli Postimees-lehden päätoimittaja. Tõnissonin poliittinen ura alkoi jo 1890-luvulla kansallisen liikkeen noustessa uudelleen. Marraskuussa vuonna 1905 hänestä tuli uuden Viron kansanmielisen edistyspuolueen (viroksi *Eesti Rahvameelne Eduerakond*) ensimmäinen puheenjohtaja. Puolue ajoi Virolle autonomiaa, liberaalia maareformia ja virolaisten oikeuksien lisäämistä. Marraskuun lopuksi Tõnisson kutsui koolle Tarttoon yleisvirolaisen suurkokouksen. Vuonna 1906 hän toimi edustajana Venäjän keisarikunnan valtakunnanduumassa. 

Vuonna 1917 Viron kansanmielisen edistyspuolueen seuraajaksi perustettiin Viron demokraattinen puolue (viroksi *Eesti Demokraatik Erakond*), jonka johdossa jatkoi Jaan Tõnisson. Tõnisson oli Viron itsenäistymisessä keskeisiä johtohahmoja ja toisen merkittävän henkilön Konstantin Pätsin rinnalla maailmansotien välisen ajan vaikuttajia. Hän toimi Viron valtionpäämiehenä vuosina 1927–28 ja 1933 sekä ulkoministerinä vuosina 1931–32. Tõnisson oli Tarton liberaalin yliopistokaupungin kasvatti ja hänestä tuli lopulta Pätsin vastaisen opposition keulahahmo. Suomen historian merkkihahmoja pohdittaessa Tõnissonia on usein verrattu K. J. Ståhlbergiin.

Jaan Tõnisson vangittiin 12.12.1940 Tartossa ja hänet vietiin Neuvostoliittoon. Häntä syytettiin aktiivisesta taistelusta Neuvostoliittoa ja Viron vallankumouksellista liikettä vastaan. Tõnissonin kuolinaika ja -paikka ovat yhä epäselviä, mutta hänet todennäköisesti teloitettiin heinäkuussa 1941, vaikkakin erityisesti heti sodan päättymisen jälkeisinä vuosikymmeninä hänen vaiheistaan esitettiin vaihtelevia oletuksia.

## Perhe
Tõnissonin perhe muutti Ruotsiin 1943, jolloin Tõnissonin kohtalosta ei vielä ollut tietoa. Hänen pojastaan Heldur Tõnissonista tuli liiketoimiensa ansiosta maailman rikkain virolainen. Toinen poika, isänsä silmäterä Ilmar Tõnisson, kuoli 10. lokakuuta 1939, kun hänen vaimonsa Amanda ampui hänet oletettavasti mustasukkaisuudesta.

## Lähteet
*Erkki Tuomioja: *[[Jaan Tõnisson ja Viron itsenäisyys]]*, Tammi 2010 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Jaan Tõnissoni Instituut (viroksi)
Kinkku

**Kinkku** on sian reisi-, lonkka- ja kinnernivelen välinen osa. Kinkku on siis luullinen tai luuton (luu on poistettu) ja kokolihaa (ei siis jauhettua tai paloiteltua muotoon puristettua lihavalmistetta, joita myös kutsutaan harhaanjohtavasti kinkuiksi), joka saadaan porsaan tai sian pakarasta ja reidestä. Useimmiten kinkku suolataan ennen kypsentämistä. Suolaustapoja on monia: kuivasuolauksessa suolaa hierotaan kinkun pintaan, ruiskusuolauksessa ruiskutetaan suolaliuosta kinkun sisään, peittosuolauksessa kinkkua liotetaan suolavedessä. Tyypillisiä suomalaisia täyslihakinkkuvalmisteita ovat joulukinkku, saunapalvikinkku ja keittokinkku.

Erilaisia kinkun käsittelytapoja: 
* Saunapalvikinkku, Suomi (kypsytetty savustamalla 70–75&nbsp;°C lämpötilassa 10–15 tuntia)
* Keittokinkku, Suomi (kypsytetty keittokaapissa höyryllä mahdollisimman rasvattomaksi leikattuna)
* Harmaasuolattu joulukinkku, Suomi (suolattu suolalla, joka ei sisällä nitriittiä)
* Punasuolattu joulukinkku, Suomi (suolattu suolalla, joka sisältää nitriittiä)
* Tuoresuolattu joulukinkku, Suomi (suolattu tuoreena, kinkkua ei ole pakastettu ennen suolaamista)
* Jamón serrano Vuoristokinkku, Espanja (ilmakuivattu 1-4 vuotta)
* Jamón ibérico Iberialainen kinkku, Espanja (arvostetusta iberialaisesta possusta tehty kinkku)
* Jamón de bellota Tammenterhokinkku, Espanja (lounaiseurooppalaisessa metsässä vapaasti kasvatettu sika, joka loppuelämässään ei syö kuin tammenterhoja) 
* Prosciutto crudo, Italia (raakana kuivasuolattu ilmakuivattu kinkku)
* Jambon de Bayonne, Ranska
* Schwarzwälder schinken, Saksa

Félix Vallotton, 1918 - Le Jambon.jpg|*Le jambon* (Félix Vallotton, 1918).
Édouard Manet - Le jambon.jpg|*Le jambon* (Édouard Manet, c. 1875).
Paul Gauguin 035.jpg|*Le jambon* (Paul Gauguin, 1889).

## Katso myös
* Sianliha

## Lähteet
Vjatšeslav Vedenin

**Vjatšeslav Petrovitš Vedenin** (, 1. lokakuuta 1941 – 22. lokakuuta 2021) oli neuvostoliittolainen hiihtäjä. 

Vuoden 1968 talviolympialaisissa Ranskan Grenoblessa Vedenin hiihti hopealle 50 kilometrillä. Vuoden 1970 MM-kisoissa Tšekkoslovakian Tatrassa hän voitti maailmanmestaruuden 30 kilometrillä ja Neuvostoliiton viestijoukkueessa sekä saavutti hopeaa 50 kilometrillä. Vuoden 1972 talviolympialaisissa Sapporossa Vedenin voitti jälleen 30 kilometrillä ja viestissä kultaa sekä saavutti pronssia 50 kilometrillä. Kolmenkympin voittonsa myötä Vedeninistä tuli ensimmäinen neuvostoliittolainen olympiavoittaja miesten hiihdon yksilömatkoilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ants Piip

**Ants Piip** (28. helmikuuta 1884 Tuhalaane (Viljandin maakunta) – 1. lokakuuta 1942 Permin alue, Neuvostoliitto) oli virolainen poliitikko. Hän oli lokakuusta 1920 alkaen pääministeri ja saman vuoden joulukuusta uuden perustuslain mukainen *[[riigivanem]]* aina seuraavan vuoden tammikuuhun.

Piip oli koulutukseltaan opettaja ja opiskeli Viron lisäksi Pietarin yliopistossa. Vuodesta 1919 hän toimi kansainvälisen oikeuden professorina Tarton yliopistossa. Hän ehti myös toimia lehtimiehenä, ja oli 1906–1907 kuressarelaisen lehden toimittaja, 1923 Vaba maa -lehden päätoimittaja. Hän toimi diplomaattina ja oli maansa edustajana Pietarissa ja Lontoossa, ja osallistui Pariisin ja Tarton rauhaneuvotteluihin. Pääministerinä Piip oli 25. lokakuuta 1920 – 25. tammikuuta 1921. Myöhemmin hän toimi useasti Viron ulkoministerinä.

NKVD vangitsi Piipin 1.7.1941 ja hänet vietiin Neuvostoliittoon. Piip kuoli vankeudessa Permin alueella olleella työleirillä.

## Lähteet
Otto Strandman

**Otto August Strandman** (30. marraskuuta 1875 Vandun kylä, Undla – 5. maaliskuuta 1941 Kadapikun kylä, Kadrina) oli virolainen poliitikko. Hän oli Viron ensimmäinen varsinainen pääministeri vuonna 1919 ja vuosina 1929–1931 riigivanem.

Strandman oli Viron maapäivien eli Maanõukogun puhemies 1917–1918. Vuonna 1918 saksalaismiehittäjät pidättivät hänet. Viron itsenäistyttyä hän oli vuoden verran maansa pää- ja sotaministeri, sen jälkeen kahteen kertaan ulkoministeri ja maansa lähettiläs Ranskassa, Belgiassa, Puolassa, Tšekkoslovakiassa, Romaniassa ja Vatikaanissa. 

Strandmanin kotitalo Tallinnassa takavarikoitiin  puna-armeijan perheille elokuussa 1940, jolloin hän siirtyi asumaan maataloonsa Kadapikun kylään Virumaan Kadrinan kunnassa. Täällä hän päätti elämänsä myrkyllä saatuaan NKVD:ltä kutsun ilmaantua Rakvereen.

## Lähteet
Tikehau

**Tikehau** on atolli Pallisersaarilla Ranskan Polynesiassa. Atollin asukasluku oli 560 vuoden 2017 väestönlaskennassa. Tahitin matkailuviranomaisten mukaan Tikehau on "vaaleanpunaisen hiekan ja mustien helmien saari". Se on kenties tuntemattomin saari Ranskan Polynesiassa. Tikehaussa on vähän maapinta-alaa, ja näin ollen sinne on vaikea muodostua matkailunähtävyyksiä ja -keskuksia. Atollilla on lentoasema lähellä Tuheraheran kylää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* tahiti-tourisme.com
King Kong (vuoden 1933 elokuva)

**King Kong** on Merian C. Cooperin ja Ernest B. Schoedsackin tuottama ja ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1933. Se kertoo jättiläisgorilla King Kongista, joka vangitaan kadonneella, esihistoriallisella saarella ja tuodaan vasten tahtoaan sivistyksen pariin. Elokuva oli aikanaan maailmanmenestys ja pelasti tuotantoyhtiö RKO:n vararikolta. Elokuva sai jo samana vuonna jatko-osan *[[King Kongin poika]]*.

*King Kong* noudattaa perinteistä Hollywoodin seikkailuelokuvan kaavaa: tutkimusmatkailijat löytävät kartoittamattoman alueen, he kohtaavat ongelmia outoa jumalaa palvovien alkuasukkaiden kanssa, neito joutuu hätään ja sankari pelastaa lopulta neidon.

## Rooleissa

## Sovitukset
Kuuluisan brittiläisen kirjailijan Edgar Wallacen oli tarkoitus olla mukana kirjoittamassa elokuvan käsikirjoitusta. Hän kuitenkin sairastui ja kuoli ehtimättä kirjoittaa sanaakaan. Elokuvan käsikirjoitus julkaistiin romaanimuodossa ennen elokuvan julkaisua jo vuonna 1932. Romaanin kirjoittajiksi ilmoitettiin Edgar Wallace ja Merian C. Cooper, vaikka sen todellisuudessa kirjoittikin Delos W. Lovelace. Wallacen osuus tarinan kehittelyssä oli kaikista vähäisin, mutta kirjaa myytiin hänen nimellään.

*King Kongin* menestyksen siivittämänä RKO tilasi Cooperilta ja Schoedsackilta heti jatko-osan *[[King Kongin poika]]*, joka valmistui jo samana vuonna.

John Guillerminin ohjaama ensimmäinen uudelleenfilmatisointi *[[King Kong (vuoden 1976 elokuva)|King Kong]]* (1976) siirsi tapahtumat 1970-luvulle ja sijoitti loppukohtauksen Empire State Buildingin sijasta vastavalmistuneeseen World Trade Centeriin.

Peter Jacksonin ohjaama toinen uudelleenfilmatisointi *[[King Kong (vuoden 2005 elokuva)|King Kong]]* (2005) on sijoitettu 1930-luvulle ja on uskollisempi alkuperäiselle elokuvalle. Animaatiota ja mekaanisia nukkeja käyttäneistä edeltäjistään poiketen Jackson loi Kongin ja muut elokuvan hirviöt digitaalitekniikalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ado Birk

**Ado Birk** (14. marraskuuta 1883 Tarvastu – 2. helmikuuta 1942 Sosva, Sverdlovskin alue) oli virolainen poliitikko, joka toimi Viron ulkoministerinä, Neuvostoliiton-lähettiläänä ja hetkellisesti myös pääministerinä. Birk sai syytteet Neuvostoliiton hyväksi vakoilusta vuonna 1927 paljon huomiota herättäneessä oikeudenkäynnissä. Lopulta syytteitä ei näytetty toteen. Neuvostoliiton miehitettyä Viron Birk pidätettiin vuonna 1941 ja siirrettiin vankileirille Sosvaan, jossa hän kuoli hieman ennen suunniteltua teloitustaan vuonna 1942.

## Elämäkerta
Ado Birk syntyi Tarvastussa 14. marraskuuta 1883. Hän opiskeli ortodoksisessa seminaarissa Riiassa ja sittemmin teologisella akatemialla Pietarissa. Teologian opintojensa jälkeen Birk opiskeli lakia ensin Tarton yliopistossa ja sittemmin vielä Pietarissa ja Leipzigissa.

Vuonna 1911 Birk sai viran Tallinnasta tilastokeskuksesta, jossa työskennellessään hän tutustui myös vuodesta 1912 Tallinnan pormestarina toimineeseen Jaan Poskaan. Vuosien 1912 ja 1917 välillä Birk toimi Poskan apulaisena ja eteni urallaan tämän yhteyksien siivittämänä. Vuonna 1917 Birkistä tuli Maanõukogun eli maapäivien sihteeri. Maanõukogu oli uuden itsehallinnollisen Viron kuvernementin korkein hallinnollinen elin. Saksan miehitettyä Viron ensimmäisessä maailmansodassa Birk matkusti Helsinkiin yrittäen nostaa Viron asiaa esiin suomalaisten poliitikkojen keskuudessa.

Saksan miehityskauden jälkeen vuonna 1918 Birk jatkoi toimintaansa Maanõukogussa osallistuen esimerkiksi Viron perustavan kokouksen vaalien valmisteluun. Vuosien 1919 ja 1920 välillä Birk toimi kahdesti Viron ulkoministerinä ja hetkellisesti 28.–30. heinäkuuta 1920 myös pääministerinä. Lyhyen pääministerivirkansa jälkeen Birk nimitettiin Viron lähettilääksi Moskovaan.

Birk oleskeli Moskovassa vuoteen 1925 saakka, jolloin hänestä tuli jälleen Viron ulkoministeri. Hän alkoi kuitenkin ajautua kiistoihin muiden poliitikkojen kanssa. Jo saman vuoden lopulla Birkin korvasi Ants Piip ja Birk lähetettiin takaisin Moskovaan. Moskovassa keskusteltiin kauppasopimuksista Neuvostoliiton kanssa. Birk ja muut virolaiset poliitikot näkivät sopimusten hyödyt ja haitat hyvin eri tavoin. Birk kutsuttiin takaisin Viroon vuonna 1926, mutta hän päättikin jäädä Neuvostoliittoon. Neuvostoliitossa Birk päätyi GPU:n pidättämäksi. Pidätyksensä jälkeen Birkin onnistui palata Viroon vuonna 1927, jossa häntä vastaan nostettiin syyte vakoilusta Neuvostoliiton hyväksi. Birkin vastainen oikeudenkäynti sai Virossa paljon julkisuutta. Häntä puolusti esimerkiksi Viron sosiaalidemokraattien johtaja August Rei. Syytöksiä vakoilusta ei kuitenkaan saatu näytettyä toteen, ja Birk vapautettiin marraskuussa 1927.

Birk toimi myöhemmin eri yrityksissä ja sosiaalityön parissa. Neuvostoliiton miehitettyä Viron toisen maailmansodan syttymisen jälkeen neuvostoviranomaiset pidättivät Birkin 14. kesäkuuta 1941. Birk kuljetettiin Sverdlovskin alueen Sosvassa sijainneelle vankileirille, jossa hän sai kuolemantuomion. Birk kuoli leirillä 2. helmikuuta 1942 muutamaa päivää ennen suunniteltua teloitustaan.

## Lähteet
Juhan Kukk

**Juhan (Johann) Kukk** (13. huhtikuuta 1885 Käru, Vironmaan kuvernementti, Venäjä – 4. joulukuuta 1942 Arkangelin alue, Neuvostoliitto) oli virolainen poliitikko ja Viron hallitusta johtava *[[Viron pääministeri|riigivanem]]* 21. marraskuuta 1922 – 2. elokuuta 1923.

Kukk kirjoitti ylioppilaaksi Tarton lukiosta, opiskeli Riian teknillisen yliopiston kauppatieeteiden linjalla 1904-1910 ja jatkoi opintojaan Saksassa.

Kukkilla oli monia talousosaamiseen liittyviä virkoja: oli 1917-1918 Viron lääninhallituksen (Maavalitsus) talousosaston päällikkö, 1918-1919 väliaikaisen hallituksen talous- ja valtion omaisuusministeri, 1919-1920 Viron tasavallan valtiovarainministeri 1920-21, kauppa- ja teollisuusministeri ja 1922–1924 Viron keskuspankin johtaja. 

Kukk oli yksi vuoden 1918 itsenäisyysjulistuksen pääkirjoittajista. Jo ennen itsenäistymistä hän aloitti Viron maapäivien jäsenenä vuosina 1917-1919, minkä jälkeen hänestä tuli perustuslakia säätävän kokouksen (Asutav Kogu) jäsen 1919-1920. Hänet valittiin vastaperustetun parlamentin eli Riigikogun jäseneksi 1920-1926 ja hän toimi sen puhemiehenä 1921–1924.

Vuonna 1940 Neuvostoliiton miehitysjoukot pidättivät Kukkin ja lähettivät vankileirille, missä hän kuoli vuonna 1942.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Juhan (Johann) Kukk
Teno (joki)

[
{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoline",
  "ids": "Q829866",
  "properties": {
      "stroke": "#00BFFF",
      "stroke-width": 3, 
    "stroke-opacity": 1 }
}
]

**Teno** tai **Tenojoki** (, , , myös *Tanaelva*) on Tenojoen vesistön laskujoki ja myös Suomen ja Norjan välinen rajajoki. Se on myös maineikas ja suosittu kalastusvirta, Pohjois-Euroopan suurin ja tuottoisin luonnontilainen lohijoki.

Tenojoki kulkee Utsjoella jääkauden muodostamassa laaksossa, joka on pisin laakso Suomessa. Tenojoen laakso kuuluu valtakunnallisesti arvokkaisiin maisema-alueisiin.  

## Rajajoki
Tenon pituutta voidaan sanoa ”mittaamattomaksi” – niin paljon erilaisia lukuja joesta esitetään. Saman virtaavan uoman eri osuuksia kutsutaan myös peräti neljällä eri nimellä ennen sen vesien Jäämereen laskemista. Pääuoma alkaa Käsivarren juuresta Peltotunturin (katso myös Ivalojoki) kupeelta Rajajokena ja jatkuu sitten Kietsimäjokena Angeliin, missä se yhtyy Inarijokeen. Varsinainen Teno alkaa Utsjoen Karigasniemen kylän liepeiltä, Kaarasjoen ja Inarijoen yhtymäkohdasta. Tästä se virtaa edelleen Suomen ja Norjan rajajokena 152 kilometrin matkan Nuorgamiin asti ja tästä vielä 50 kilometrin matkan Tenonvuonoon kokonaan Norjan alueella.

Suomen ja Norjan raja kulkee jokirajana Tenon vesistössä 294 kilometrin matkan pitkin joen syväväylää. Syväväylän kohta muuttuu jatkuvasti. Rajalinjan sijainti tarkistetaan aluksi ortoilmakuvista tehdyiltä kartoilta ja ilmasta käsin helikopterilla. Tulkinnanvaraisissa paikoissa tehdään luotaus. Raja tarkistetaan 25 vuoden välein, viimeisin rajankäynti tehtiin vuonna 2000. Tarkistettu rajalinja tuli voimaan 1. helmikuuta 2003.

Pitkin Tenojokea Karigasniemeltä Nuorgamiin kulkee seututie 970 eli Tenontie, jota on sanottu Suomen kauneimmaksi tieksi. Myös Norjan puolella kulkee tie lähellä Tenojokea.

## Sillat
Varsinaisen Tenon yli johtaa kaksi maantiesiltaa. Toinen sijaitsee E6-/E75-teillä Tenon kunnan keskustaajamassa; sillan samoin kuin taajamankin nimi on Tana bru, sananmukaisesti Tenon silta. Silta otettiin käyttöön vuonna 1948, mutta on sittemmin korvattu uudella. Utsjoen kuntakeskuksen ja Tenon Roavvegieddin välillä, osana E75-tietä, sijaitsee puolestaan Saamen silta, joka valmistui vuonna 1993.

Lisäksi Inarijoen yli kulkee maantiesilta juuri ennen Kaarasjoen suuta, Karigasniemen ja Kaarasjoen kuntakeskuksen välillä. Tällä sillalla yhdistyy Suomen kantatie 92 Norjan samannumeroiseen valtatiehen.

## Kuvasto

Tenojoki Utsjoki 2009-09-28.JPG|Tenojoki syksyllä Suomen puolelta nähtynä.
Samelandsbruaberria.jpg|Tenojoki virtaa Utsjoen ja Tenon kuntia yhdistävän Saamen sillan alapuolella.
The breaking up of ice in the Tana River in Utsjoki Finland 04.jpg|Jäidenlähtö Tenojoessa 19.5.2021.
Teno River in Utsjoki Finland.jpg|Tenojoki Utsjoen ja Nuorgamin välillä toukokuussa 2021.
View from the Finnish Regional Road 970 to Norway2.jpg|Näkymä Tenontieltä joelle ja Norjaan.


## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
* Alueinfo Nuorgamin Lomakeskuksen sivuilla
Ferdinand Foch

**Ferdinand Foch** (; 2. lokakuuta 1851 Tarbes – 20. maaliskuuta 1929 Pariisi) oli Ranskan marsalkka ja ympärysvaltojen länsirintaman komentaja ensimmäisen maailmansodan aikana. 

## Uran alkuvaiheet
Foch syntyi Tarbesissa, Hautes-Pyrénées’ssä. Hän liittyi armeijaan 1870 ja oli mukana Ranskan-Preussin sodassa. Vuonna 1871 hän meni sotilasakatemiaan, ja hänet nimitettiin tykistöupseeriksi 1873. Hän toimi vuosikymmenien ajan strategian ja taktiikan opettajana sekä sotakorkeakoulun johtajana. Foch kirjoitti sodankäynnistä kirjat *les Principes de la guerre* (1903) ja *la Conduite de la guerre* (1904).

## Ensimmäisessä maailmansodassa
Ensimmäisen maailmansodan alussa elokuussa 1914 Foch komensi Ranskan XXX armeijakuntaa Nancyssa. Hän laati sodan alkuviikkoina niin sanotun XVII-suunnitelman Lothringenin ja Elsassin takaisinvaltaamiseksi. Sen toteutus epäonnistui täydellisesti, ja muutamassa viikossa saksalaiset uhkasivat Pariisia.

### Länsirintaman joukkojen ylipäällikkönä
Foch ansioitui ympärysvaltojen voitolla Marnessa syyskuussa 1914 ja komensi Ranskan luoteisrintamaa lokakuusta 1914 syyskuuhun 1916. Hänet nimitettiin brittien ehdotuksesta koko länsirintaman joukkojen ylipäälliköksi 26. maaliskuuta 1918, jolloin hän esti saksalaisten etenemisen Marnen toisessa taistelussa vuoden 1918 kevätoffensiivin () aikana. Ylipäällikkönä Foch ylennettiin generalissimukseksi. Hän aloitti Yhdysvaltojen armeijan voimin heinäkuussa vastahyökkäyksen, joka johti lopulta Saksan hallituksen rauhanpyyntöön. Heinäkuussa 1918 Foch nimitettiin Ranskan marsalkaksi, ja hän otti vastaan Saksan antautumisen marraskuussa.

## Sodan jälkeen
Foch sai Puolan marsalkan arvonimen painostettuaan Saksaa puolalaisten 1918–1919 kansannousun aikana sekä Puolan sotilaallisesta konsultoinnista vuosien 1919–1921 Puolan-Venäjän sodan aikana. Hän sai myös Britannialta sotamarsalkan arvonimen 1919.

## Lähteet

## Katso myös

* Ferdinand Fochin kunnianosoitukset

## Aiheesta muualla
Jüri Jaakson

**Jüri Jaakson** (16. tammikuuta 1870 Uue-Võidu vald – 20. huhtikuuta 1942 Sosva, Sverdlovskin alue) oli virolainen poliitikko ja hallitusta johtava riigivanem 1924–1925. Jaakson kuoli vankeudessa.

Jaakson opiskeli Hugo Treffnerin yksityisessä lukiossa ja 1892–1896 Tarton yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa, mistä hän valmistui erinomaisin arvosanoin. Hän toimi aluksi asianajajan avustajana Viljandissa ja Riiassa, ennen kuin avasi oman toimistonsa Riikaan missä hän työskenteli 1902–1914 saianajajana.  Vuosina 1915–1919 Jaakson oli Tallinnan kaupunginpankin johtokunnan jäsen.

Jaaksonista tuli 1917 Viron kuvernementin komissaarin avustaja, 1917–1918 maakuntaneuvoston jäsen ja varapuheenjohtaja, 1918 väliaikaisen hallituksen pääkomissaari, joka vastasi Saksan miehitysviranomaisilta otettujen varojen haltuunotosta, 1918–1920 väliaikaisen hallituksen ja tasavallan hallituksen oikeusministeri. Vuosina 1920–1926 hän oli Riigikogun jäsen. 1926–1940 Viron Pankin pääjohtaja, 1935–1938 valtion talousneuvoston ja 1938–1940 valtioneuvoston jäsen.

14. kesäkuuta 1941 NKVD vangitsi Jaaaksonin ja vei hänet Venäjälle, missä hänet tuomittiin kuolemaan ja ammuttiin vuonna 1942.

## Lähteet
August Rei

**August Rei** (22. maaliskuuta 1886, Pilistvere – 29. maaliskuuta 1963, Tukholma) oli virolainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän toimi 1919–1920 Viron perustuslakia säätävän kansalliskokouksen puhemiehenä, 1928–1929 *[[riigivanem]]ina* eli pääministerinä ja valtionpäämiehenä, 1932–1933 ulkoministerinä sekä 1938–1940 Viron lähettiläänä Moskovassa. Heinäkuun puolivälissä 1940 Rei siirtyi Ruotsiin. Toisen maailmansodan jälkeen hän toimi Viron pakolaishallituksen pääministerinä presidentin valtuuksin 9. tammikuuta 1945 – 29. maaliskuuta 1963.

## Kirjallinen tuotanto
*Traagiliste sündmuste tunnistajana. Eesti riik ja rahvas teises maailmasõjas III*. Stockholm 1956. 

## Lähteet
* Hyytiä, Osmo: Viron kohtalontie 1933...1939...1940. Yliopistopaino, 1992. 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Eesti Diplomaatide Kool
Gemalto

**Gemalto N.V.** on alankomaalainen holdingyhtiö yhdelle Thales Groupin seitsemästä maailmanlaajuisesta liiketoimintadivisioonasta, Thales DIS:lle (Digital Identity and Security), eli digitaalinen identiteetti ja turvallisuus, mikä kuvaa divisioonan toimialaa. Se keskittyy tietoturvaratkaisuihin ja tarjoaa turvateknisten asiakirjojen ja älykorttien ohella niihin liittyviä ohjelmistoja ja palveluita. Yhtiö valmistaa muun muassa Suomen, Ruotsin, Viron, Norjan, Tanskan, Belgian, Luxemburgin ja Singaporen passit sekä pankki- ja sim-kortteja Eurooppaan ja Aasiaan.

Thales Group osti Gemalton toukokuussa 2019. Yritysostoon saakka Gemalto oli maailman suurin SIM-korttien valmistaja ja valmisti (2015) noin kaksi miljardia SIM-korttia vuodessa.

Gemalto syntyi vuonna 2006 Gemplus S. A.:n ja Axalton yhdistyessä. Gemalton toimitusjohtajana toimi Philippe Vallée. Thales Groupin ostettua Gemalton hänet nimitettiin Thales DIS liiketoimintadivisioonan varatoimitusjohtajaksi. Pääkonttori sijaitsee Amsterdamissa, ja yrityksellä on tytär- ja konserniyhtiöitä ympäri maailmaa. Maailmanlaajuisesti Gemaltolla on 15&nbsp;000 työntekijää, 110 myynti- ja markkinointitoimistoa, 24 tuotantolaitosta, 47 personoinnin keskusta ja 35 tutkimus- ja ohjelmistokehityskeskusta 47 maassa. Liikevaihto vuonna 2018 oli 2,969 miljardia euroa ja liikevoitto 480 miljoonaa euroa.

Suomessa toimiva Vantaan toimipiste (aiemmin *Setec Oy* ja *Gemalto Oy*) on entinen Suomen Pankin setelipaino, joka perustettiin 1885. Vuonna 1991 se yhtiöitettiin. Gemplus S. A. osti Setecin vuonna 2005. Vuonna 2020 Suomen toimipisteen nimi muutettiin Thales DIS Finland Oy:ksi.

Setec valmisti Suomen markkasetelit sekä passit ja muut turvapainotuotteet. Setec teki myös hetken euroseteleitä, kunnes niidenkin valmistus Suomessa lopetettiin. Nykyään Gemalto ei valmista Suomessa enää rahaa, vaan keskittyy passien, arvopapereiden (viisumit, lounassetelit, erinäiset todistukset jne.) ja id-korttien (pankkikortit, jäsenkortit, ajokortit ja henkilökortit) valmistamiseen ja tuotekehitykseen.
## Korruptio
Helmikuussa 2023 Gemalto oli oikeudellisen tutkinnan kohteena "korruptiosta" ja "rikollisesta yhdistymisestä", jotka koskivat tusinaa valtion sopimusta kuudessa Afrikan mantereen maassa.https://www.mediapart.fr/journal/international/070223/gemalto-est-vise-par-une-vaste-enquete-pour-corruption-en-afrique.

## Tietomurto
Helmikuussa 2015 *The Intercept* kertoi Edward Snowdenilta haltuunsa saamiensa dokumenttien perusteella, että NSA ja GCHQ olivat murtautuneet viimeistään vuonna 2010 Gemalton verkkoon ja varastaneet salausavaimet, joita käytetään muun muassa SIM-korttien suojauksessa. GCHQ:n dokumenteissa todetaan: "menestyksekkäästi kaapattiin useita koneita, uskomme että meillä on koko heidän verkkonsa – TDSD tutkii dataa". Avainten avulla tiedustelupalvelut voisivat salakuunnella matkapuhelimia ilman operaattoreiden tai ulkomaisten viranomaisten hyväksyntää.

Yrityksen mukaan hyökkäykset kohdistuivat vain sen toimistoverkkoihin, eivätkä voineet johtaa massiiviseen salausavainten varkauteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gemalto Oy 
* Digital & Identity Services in Finland
* Henkilöstö
Salamajärven kansallispuisto

**Salamajärven kansallispuisto** sijaitsee Perhon, Kivijärven ja Kinnulan kuntien alueella kahdessa maakunnassa, Keski-Suomessa ja Keski-Pohjanmaalla. Kansallispuisto on pinta-alaltaan 65 neliökilometriä, ja se on perustettu vuonna 1982. Aluetta hoitaa Metsähallitus. Puiston eteläreunasta se rajoittuu Salamanperän luonnonpuistoon.

Salamajärven kansallispuisto tunnetaan metsäpeuroistaan ja Suomenselän vedenjakaja-alueena. Kansallispuistossa on peurojen lisäksi aarnimetsiä, pieniä metsäjärviä, suota ja pirunpeltoja.

Kansallispuistosta alkaa Peuran polku -retkeilyreitistö, joka sisältää noin 115 kilometriä retkeilyreittejä aina Perhosta Reisjärvelle saakka.

16. kesäkuuta 2007 Salamajärven kansallispuisto juhli 25-vuotisuuttaan muun muassa ensimmäisellä Koirajärven erämaalaulut -tapahtumalla, jonka järjesti Kivijärven Saunakylän kyläyhdistys ry.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Luontoon.fi – Salamajärven kansallispuisto
Franz von Roques

**Franz von Roques** (1. syyskuuta 1877 Treysa – 1967 Treysa) oli saksalainen jalkaväenkenraali toisen maailmansodan aikana. Hänen serkkunsa Karl von Roques oli myös saksalainen jalkaväenkenraali, joka tuomittiin Nürnbergin kenraalioikeudenkäynnissä 20 vuodeksi vankeuteen sotarikoksista.

Hän vastasi Wehrmachtin kohti Leningradia hyökänneen armeijaryhmä Nordin sotilashallinnosta Baltian maissa 5. heinäkuuta – 5. joulukuuta 1941, minkä jälkeen Baltian maista ja osasta Valko-Venäjää muodostettiin Alfred Rosenbergin johtaman itäministeriön alainen Ostlandin valtakunnankomissariaatti. Von Roques nimitti Hjalmar Mäen 15. syyskuuta sotilashallintoa avustavan virolaishallinnon johtoon.

## Lähteet
Piirtopöytä (digitointilaite)

**Piirtopöytä** (tunnettu myös nimillä **piirustuslauta** ja **piirtolevy**) välittää piirtäjän analogisen datan digitaalisena tietokoneeseen. Piirtopöytä on yhteydessä tai kosketuksessa stylukseen (piirrin tai kynä), jota kuvan tekijä käyttää. Laitteiston keskeinen ominaisuus on paineentunnistavuus.

## Taustaa

Tunnetusti tietokoneen hiiri soveltuu huonosti piirtämiseen tai maalaamiseen. Ensimmäinen tunnettu piirustuslauta oli *RAND* vuodelta 1961. 

Jotkut digitaaliset piirustus- ja maalausjärjestelmät, kuten *Sketchpad* (1963) tai moderni Wacom Cintiq toimivat niin, että stylus koskettaa suoraan tietokoneen näyttöön. 

Alun perin Japanissa 1983 aloittanut Wacom-yhtiö kehitti johdottoman, patterittoman ja paineentunnistavan kynän 1987. Paineentunnistus tarkoittaa, että piirtäjä voi asettaa kynän kärjen joustamaan kätensä "raskauden" mukaan ja näin jäljitellä klassisia piirustus- ja maalausvälineitä, kyniä, liituja ja siveltimiä. Kehittyneemmät laudat saattavat tunnistaa myös kynän kallistumisen. 

Paineentunnistus edellyttää, että myös piirustus- tai kuvankäsittelyohjelmassa on tuki kyseiselle toiminnolle. Sopivalla ohjelmalla piirtäminen voi muistuttaa enemmän maalaamista, lasuureja myöten.

## Toiminta

Piirtopöytä havaitsee kynän sijainnin sähkömagneettisen vuorovaikutuksen avulla. Erilaisten kynien lisäksi piirtopöytään saattaa kuulua myös läpinäkyvä taso, jonka alle voi sijoittaa "digitoitavan" kuvan sekä muita säätölaitteita.

## Aiheesta muualla

* Digitaalinen piirtäminen ja maalaaminen
* Kuvataide
Vejlen amt

**Vejlen amt** oli entinen hallintoalue Tanskassa, Jyllannin niemimaan itäosassa. Sen pääkaupunki oli Vejle. Vejlen amtin pinta-ala oli 2 997 km² ja asukasluku oli 353 284 (2003). Tanskan kuntauudistuksessa aiemmat amtit lakkautettiin ja Vejlen amt jaettiin Region Midtjyllandin ja Region Syddanmarkin kesken. 

## Vejlen amtin kunnat 1970-2006

*Brædstrupin kunta
*Børkopin kunta
*Egtvedin kunta
*Frederician kunta
*Gedvedin kunta
*Given kunta
*Hedenstedin kunta
*Horsensin kunta
*Jellingin kunta
*Juelsminden kunta
*Koldingin kunta
*Lunderskovin kunta
*Nørre-Sneden kunta
*Tørring-Uldumin kunta
*Vamdrupin kunta
*Vejlen kunta

## Pormestarit
Amtin pormestari on valittu vuodesta 1970 lähtien. Seuraavat henkilöt toimivat Riben amtin pormestareina vuosina 1970–2006:
* 1970–1974: Aksel Buhl
* 1974–1993: Erling Tiedemann
* 1994–2006: Otto Herskind Jørgensen

## Lähteet
Rautameteoriitti

**Rautameteoriitti** on meteoriittityyppi, joka koostuu enimmäkseen raudasta ja nikkelistä. Lisäksi niissä on pieniä määriä sulfidi- ja karbidimineraaleja tai kobolttia ja kuparia. Rautameteoriittien oletetaan olevan peräisin asteroidien ytimistä. Ne ovat sulaneet jossain vaiheessa, jolloin rauta on muodostanut meteoriittiin metallisen ytimen. 

Pian putoamisensa jälkeen löydetyistä meteoriiteista on 6 % rautameteoriitteja, mutta pidempään maassa olleista löydöistä 40 % on rautaisia, koska ne säilyvät kivisiä meteoriitteja paremmin. Toisaalta ne kestävät myös Maahan putoamisen paremmin, joten todennäköisesti monet kraatterit ovat rautameteoriittien aiheuttamia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* The largest meteorites www.meteorite.fr 
* Structural classification www.meteorite.fr 
* Chemical classification www.meteorite.fr 
* Iron meteorites www.meteorite.fr 
* Artikkeli Gibeonin rautameteoriitista
* http://www.oulu.fi/astronomy/planetology/Meteoriitit/meteoriitit.htm#Rautameteoriitit 
* NBC News: Massive iron meteorite discovered in China
Ensio Laine

**Volmar Into Ensio Laine** (2. marraskuuta 1927 Maaria – 9. heinäkuuta 2021 Turku) oli suomalainen poliitikko, joka toimi Suomen kansan demokraattisen liiton (SKDL), Demokraattisen vaihtoehdon (Deva) ja Vasemmistoliiton kansanedustajana yhteensä 27 vuotta (1968–1995).

## Ura
Suomen demokraattisen nuorisoliiton (SDNL) aktiivi Laine kuului Raunistulan demokraattisiin nuoriin. Hänet valittiin 1954 Turun kaupunginvaltuustoon, jonka jäsenenä hän oli seuraavat 46 vuotta. Vuoden 1966 eduskuntavaaleissa Laine sai SKDL:n listoilla 3&nbsp;277 ääntä, joilla pääsi varapaikalle. Kansanedustajaksi hän nousi 24. toukokuuta 1968 Pekka Silanderin kuoltua pitkäaikaiseen sairauteen. Laine tuli valituksi kaikissa seuraavissa eduskuntavaaleissa, joihin osallistui. Laineelle myönnettiin valtiopäiväneuvoksen arvonimi 1995.

Laine liittyi Suomen kommunistiseen puolueeseen (SKP) vuonna 1946. 1960-luvulla alkaneissa kiistoissa Laine oli yksi puolueopposition johtohenkilöistä, ja vuonna 1969 hänet valittiin keskeisen Tiedonantaja-yhdistyksen johtoon. Osapuolineuvotteluissa Laine oli neuvottelukykyisimpiä omiensa joukosta. SKDL:n eduskuntaryhmän jakauduttua kesällä 1986 Laine siirtyi Demokraattisen vaihtoehdon ryhmään. Laine valittiin Devan listoilta eduskuntaan vaaleissa 1987. 1980-luvun lopussa hän kuului Suomen kommunistisen puolueen (yhtenäisyys) (SKPy) poliittiseen toimikuntaan.

Laine on kaikkien aikojen seitsemänneksi useimmin täysistunnoissa puhunut kansanedustaja.

## Muu toiminta
Laine toimi myös Kansan raittiusliiton (KRL) puheenjohtajana 1969–1986 sekä osallistui osuus- ja ystävyysseuratoimintaan. Hän oli Turun vapaa-ajattelijoiden jäsen, ja hän sai vuonna 2008 Vapaa-ajattelijain liiton kultaisen ansiomerkin. 

Laine oli aktiivinen Suomi–Neuvostoliitto-Seuran (SNS) jäsen, ja hän havaitsi herkästi neuvostovastaisuuksia. Helmikuussa 1985 Laine tovereineen teki eduskuntakyselyn *[[Raid over Moscow]]* -tietokonepelistä, joka heidän tulkintansa mukaan vahingoitti ”naapuriystävyyttä ja lasten rauhankasvatustavoitteita”. Kansanedustajien aloitteikkuus huomattiin tiedotusvälineissä, ja kohun ansiosta kyseinen – ”sinänsä keskinkertaiseksi” luonnehdittu – peli nousi myyntilistojen kärkeen.

Laine oli myös jäsenenä Suomi–Korea-seuran hallituksessa. Hänelle myönnettiin Pohjois-Korean Kansojen ystävyyden ritarikunnan toisen luokan kunniamerkki vuonna 1986 seuran 15-vuotisjuhlan kunniaksi.

## Yksityiselämä
Ensio Laine syntyi Maarian Kaerlanmäessä. Hän vietti nuoruutensa Turussa Raunistulan alueella. Käytyään kansakoulun Laine siirtyi sähköasentajan töihin ja toimi ammatissa vuoteen 1959. Hän harrasti aktiivisesti urheilua ja erityisesti jalkapalloa, ja hänet valittiin Työväen urheiluliiton (TUL) Varsinais-Suomen toiminnanjohtajaksi 1959. Laine avioitui 1955 Terttu Tukkisen kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ensio Laineen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Kuvernementtikomissaari

**Kuvernementtikomissaari** oli Venäjän väliaikaisen hallituksen vuonna 1917 käyttöön ottama virka entisen keisarikunnan kenraalikuvernöörin arvon tilalle. Kuvernementtikomissaari oli kuvernementin hallinnosta vastaava virkamies ja Venäjän väliaikaisen hallituksen edustaja. Venäjän väliaikaisen hallituksen nimittämiä kuvernementtikomissaareja olivat Jaan Poska Virossa ja Andrejs Krastkalns Liivinmaalla.

## Lähteet
Nancy

**Nancy** [] on Ranskan kunta ja kaupunki, joka sijaitsee Meurthe-et-Mosellen departementissa Koillis-Ranskassa. Se sijaitsee useiden kukkuloiden välissä metsäisellä tasangolla. Nancyssa on 105&nbsp;468 (2006) asukasta, mutta koko suur-Nancyn alueella asuu yhteensä noin 300&nbsp;000 ihmistä.

Paikalla ei ole juuri ollut asutusta ennen merovinki-aikaa 900-luvun lopulla. Kaupungin nimi on kelttiläistä alkuperää ja se muistuttaa gallialaista sanaa *nant*, joka tarkoittaa rämettä. Kaupungin perusti Gerhard Elsasslainen, ja siitä tuli Lothringenin herttuakunnan pääkaupunki 1000-luvulla. 

## Urheilu
Nancyn alueella on yksi tärkeä jalkapallojoukkue AS Nancy, joka voitti Ligue 2:n vuonna 2006 ja nousi Ligue 1:een. Koripallossa kaupunkia edustaa SLUC Nancy, joka voitti Ranskan mestaruuden vuonna 2006.

## Oppilaitoksia
Kaupungissa sijaitsee myös arvostettu Ranskan valtiohallinnon eliittikoulun Institut d'études politiques Paris:n eurooppalainen kampus.
* ICN Business School

## Kuvia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Office de tourisme de Nancy
* Place Stanislas 
* Kuninkaallisen kaupungin nähtävyyksiä, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 07.04.1929, nro 14, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Floodaus

**Floodaus** (, suomeksi *tulviminen*) tarkoittaa sitä, että esimerkiksi IRC-palvelimella oleva käyttäjä tai IRC-botti lähettää palvelimelle useita ja/tai samoja viestejä peräkkäin pienellä aikavälillä. Floodaukselta suojaudutaan siten, että viestien peräkkäislähettämisen maksimilukumäärää kontrolloidaan IRC-palvelimilla suhteutettuna aikaan (estetään toisto/"vuodatus"). Jos joku ylittää tuon arvon (toistaa), hänen yhteytensä palvelimeen katkaistaan ja hänen yhteyskatkoviestiksi ilmoitetaan "Excess Flood". Floodaus on eri asia kuin roskapostitus.

Floodausta voidaan väärinkäyttää esimerkiksi palvelunestohyökkäyksissä.
Pro Evolution Soccer (pelisarja)

**Pro Evolution Soccer** on Konamin kehittämä jalkapallovideopelien sarja. Ensimmäiset versiot on julkaistu pelkästään Japanissa nimellä *Winning Eleven*. Sarja on kasvanut todella suosituksi, ja nykyisin se on saatavissa sekä tietokoneelle että konsoleille. *Pro Evolution Soccerin* pääkilpailija oli EA Sportsin *[[FIFA (pelisarja)|FIFA]]*-sarja. 

Ensimmäinen sarjan peli, joka julkaistiin Japanin ulkopuolella oli nimeltään *[[ISS Pro]]* (1997). Se julkaistiin vain PlayStationille. PlayStationille julkaistiin vielä samaan sarjaan kuuluvat *[[ISS Pro 98]]*, *[[ISS Pro Evolution]]* ja *[[ISS Pro Evolution 2]]*.

Vuonna 2000 pelisarjan nimeksi tuli Euroopassa *Pro Evolution Soccer*, kun ensimmäinen versio PlayStation 2:lle julkaistiin. Ensimmäinen myös Windowsille julkaistu oli vuonna 2003 julkaistu ''Pro Evolution Soccer 3''. Seuraavana vuonna julkaistiin *[[Pro Evolution Soccer 4]]*, jossa myös moninpeli Internetin välityksellä tuli mahdolliseksi.

*[[Pro Evolution Soccer 5]]* julkaistiin lokakuussa 2005. Pelistä julkaistiin versiot PlayStation 2:lle, Xboxille, Windowsille sekä PlayStation Portablelle.  

Konami julkaisi ''Pro Evolution Soccer 6'':n PlayStation 2-, Xbox 360- ja Windows-versiot lokakuussa 2006.

*[[Pro Evolution Soccer 2008]]* julkaistiin PlayStation 2:lle, Playstation 3:lle, PlayStation Portablelle ja Xbox 360:lle sekä Windowsille lokakuussa 2007. Maaliskuussa 2008 peli julkaistiin myös Wiille.

*[[Pro Evolution Soccer 2009]]* julkaistiin lokakuussa 2008.

## Videopelit

## Lähteet
Frode Estil

**Frode Estil** (s. 31. toukokuuta 1972 Sørlissä, Norjassa) on norjalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä.

Estilin hiihtouran parhaat vuodet sijoittuivat 2000-luvun alkupuoliskolle. 2001 hiihdon MM-kisoissa Lahdessa Estil voitti kultaa Norjan viestijoukkueessa, kun ensimmäisenä maaliin tullut Suomen joukkue hylättiin, ja hiihti hopealle 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa Viron Andrus Veerpalun takana.

2002 talviolympialaisissa Yhdysvaltain Salt Lake Cityssä Estil voitti kaksi kultamitalia, joista toisen viestissä. Toisen kultansa hän jakoi maanmiehensä Thomas Alsgaardin kanssa heidän tultuaan yhtä aikaa maaliin takaa-ajokilpailussa. Alkuaan mitali oli hopeinen, mutta se kirkastui kultaiseksi voittaja Johan Mühleggin jäätyä kiinni kielletyn darbepoetiini-hormonin käytöstä. Lisäksi Estil hiihti hopealle 15 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa.

2003 MM-kisoissa Italian Val di Fiemmessä Estil kuului jälleen kultaa voittaneeseen Norjan viestijoukkueeseen. Lisäksi hän saavutti pronssia 15 ja 50 kilometrin kilpailuista. 2005 MM-kisoissa Saksan Oberstdorfissa Estil voitti kultamitalin viestissä ja 50 kilometrin perinteisen tyylin yhteislähtökilpailussa, jossa norjalaiset ottivat kolmoisvoiton, sekä saavutti hopeaa takaa-ajokilpailussa. 

Estil on 188 senttimetriä pitkä ja painaa 84 kilogrammaa. Seuratasolla hän edusti Lierne Skitä. Hän harrastaa metsästystä ja kalastusta.

## Saavutuksia
### Arvokisat
*1999 MM-hiihdot, Ramsau:
**8. sija: 50 km (p)
*2001 MM-hiihdot, Lahti:
**kultaa: viesti
**hopeaa: 30 km (p)
**6. sija: 15 km (p)
*Talviolympialaiset 2002, Salt Lake City
**kultaa: takaa-ajo ja viesti
**hopeaa: 15 km (p)
**9. sija: 50 km (p)
*2003 MM-hiihdot, Val di Fiemme:
**kultaa: viesti
**pronssia: 30 km (p) ja 15 km (p)
**12. sija: takaa-ajo
**29. sija 50 km (v)
*2005 MM-hiihdot, Oberstdorf:
**kultaa: viesti ja 50 km yhteislähtö (p) 
**pronssia: takaa-ajo
*Talviolympialaiset 2006, Torino
**hopeaa: takaa-ajo
*2007 MM-hiihdot, Sapporo:
**hopeaa: 50 km yhteislähtö (p)

### Maailmancupin osakilpailuvoitot
#18. joulukuuta 1999 Davos, 30 km (p)
#14. joulukuuta 2002 Cogne, 30 km yhteislähtö (p) 
#10. tammikuuta 2004 Otepää, 30 km yhteislähtö (p) 
#7. maaliskuuta 2004 Lahti, 15 km (p)

## Lähteet
*
Syväkivi

**Syväkivi** eli plutoninen kivilaji on intrusiivisesti Maan kuorikerrokseen muodostuneessa magmasäiliössä kuumasta kivisulasta eli magmasta jäähtynyt, karkearakeinen magmakivi. Syväkiville on ominaista suuret, faneriittiset, kiteet, jotka syntyvät magman jäähtyessä hitaasti, sekä rakenteen tiiviys; syväkivissä ei yleensä tavata kaasurakkuloita tai huokosia. Eroosion seurauksena syväkiviä tavataan yleisesti myös maan pinnalla varsinkin vanhassa, arkeeisessa ja proterotsooisessa kallioperässä. 

Syväkiviä ovat esimerkiksi graniitti, granodioriitti, syeniitti, dioriitti, gabro ja peridotiitti vähenevän kvartsimäärän mukaisessa järjestyksessä. 

## Aiheesta muualla

* Kiviopas.fi
Tore Ruud Hofstad

**Tore Ruud Hofstad** (s. 9. elokuuta 1979 Lørenskog, Norja) on norjalainen entinen maastohiihtäjä.

Hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2003 Val di Fiemmessä Hofstad voitti Norjan viestijoukkueessa kultaa ja takaa-ajossa hopeaa. Kaksi vuotta myöhemmin MM-hiihdoissa Oberstdorfissa 2005 hän voitti jälleen Norjan viestijoukkueessa kultaa, samoin ensimmäistä kertaa arvokisojen ohjelmassa olleessa sprinttiviestissä Tor Arne Hetlandin parina, sekä pronssia 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän hiihti kolmannen osuuden kultaa voittaneessa Norjan viestijoukkueessa.

Ensimmäisen ja ainoaksi jääneen hiihdon maailmancupin osakilpailuvoittonsa Hofstad saavutti Kuusamossa 27. marraskuuta 2005.

Seuratasolla Hofstad edusti Lillehammer Skiklubia.

## Lähteet
*
Sotilashallinto

**Sotilashallinto** tarkoittaa sotilasviranomaisten hoitamaa hallintoa. Se tarkoittaa sitä osaa julkisesta hallinnosta, joka ei ole siviilihallintoa tai kirkollishallintoa. Tavallisesti sotilashallinnolla kuvataan niiden armeijaan ja asevelvollisuuteen liittyvien asioiden ylläpitämistä, jotka eivät liity suoraan taistelutoimintaan. Näihin kuuluvat esimerkiksi henkilöstöhallinto, budjetointi, rahoitus, hankinta, koulutus ja kehitystyö. Käyttäessään hallinnollista aluejakoa sotilashallinto voi jakaa valtionsa alueet sotilasalueisiin, kuten sotilaspiireihin tai sotilaslääneihin, kuten esimerkiksi Suomen puolustusvoimat teki vuoteen 2014 saakka. 

Tyypillisesti oikeusvaltiossa sotilashallinto on siviilihallinnon määräysvallan alainen. Tällöin kyseessä on armeijan siviilimääräysvalta. Valtiota, jossa tämä järjestys on päinvastainen kutsutaan usein sotilasdiktatuuriksi ja sen hallitusta sotilashallitukseksi. Sitä ylläpitävästä sotilashallinnosta saatetaan käyttää myös nimitystä sotilasjuntta tai pelkästään juntta.

## Suomessa

Sotilashallinnolla voidaan tarkoittaa eri yhteyksissä hieman toisistaan poikkeavia asioita. Suomen hallintokäytännössä sanaa **puolustushallinto** käytetään yleensä merkitsemään hallintoa puolustusministeriön hallinnonalalla.

## Miehityshallinto

Sotilashallinnoksi kutsutaan myös miehityksen aikaista tilaa, jossa hallinnollinen vastuu vallatusta alueesta kuuluu miehittävän armeijan sotilasviranomaisille. Kansainvälisen lainsäädännön kannalta miehityshallintoa hoitavan sotilashallinnon velvoituksia ja rajoituksia säätelevät Haagin kansainvälisessä konferenssissa vuonna 1907 allekirjoitettu kansainvälinen sopimus sekä Geneven yleissopimus vuodelta 1949.

Syksyllä 1941 perustettiin suomalaisten joukkojen etenemisen vuoksi Itä-Karjalan sotilashallinto. Myös monia Suomen Moskovan rauhassa Neuvostoliitolle luovuttamia, mutta kesällä 1941 takaisin vallattuja alueita jäi hallitsemaan ylipäällikön alaisuudessa päämajan sotilashallinto-osasto kesä-heinäkuuhun 1944 siihen saakka, kun suomalaiset joukot olivat vetäytyneet.

## Siviili-sotilashallinto

Helmi-maaliskuussa 2015 Ukrainan presidentti Petro Porošenko perusti Donetskin ja Luhanskin alueille väliaikaisia siviili-sotilashallintoyksikköjä, sillä Ukrainan turvallisuusneuvosto totesi alueellisen siviilihallinnon riittämättömäksi ja estyneeksi toteuttamaan tehtäviään Itä-Ukrainan sodan ollessa käynnissä alueilla. Siviili-sotilashallintoyksikköjen tehtäväksi tuli valvoa Ukrainan lakien noudattamista ja järjestystä, varmistaa alueen asukkaiden turvallisuus ja elämän normalisoituminen, osallistua mahdollisten tuhoiskujen ja terroristitoimien torjumiseen ja vastatoimiin, sekä estää aluetta uhkaavat humanitääriset katastrofit.

## Lähteet

* Ferraro, Tristan: Occupation and other forms of administration of foreign territory PDF-tiedosto. Punaisen Ristin kansainvälinen komitea (ICRC), 2012. 
* 

### Viitteet