open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Shalamar

**Shalamar** oli yhdysvaltalainen 70- ja 80-luvulla toiminut pop-yhtye. Yhtyeen kasasi tuottaja Dick Griffey vuonna 1978 sessiomuusikot korvanneiden laulajien Jody Watleyn, Jeffrey Danielin ja Howard Hewettin ympärille.

Yhtyeen ensimmäinen hitti tällä kokoonpanolla oli vuoden 1979 'Second Time Around', joka nousi Yhdysvaltain pop-listan kahdeksanneksi ja R&B-listan ykköseksi Leon Silvers III:n tuottamana. Yhtyeen isoin listamenestys Isossa-Britanniassa oli vuoden 1982 singlejulkaisu 'A Night to Remember', joka nousi listalla viidenneksi. Yhtyeen menestys alkoi hiipua vuonna 1983 Watleyn ja Danielin jätettyä yhtyeen.

## Diskografia

### Albumit

*1977: *Uptown Festival* (Soul Train) – US #48, R&B #22
*1978: *Disco Gardens* (Solar) – US #171, R&B #52
*1979: *Big Fun* (Solar) – US #23, R&B #4
*1981: *Go For It* (Solar) – US #115, R&B #18
*1981: *Three For Love* (Solar) – US #40, R&B #8
*1982: *Friends* (Solar) – US #35, R&B #1 UK #6
*1982: *Greatest Hits* (Solar) – R&B #48 UK #71
*1983: *The Look* (Solar) – US #79, R&B #13 UK #7
*1984: *Heartbreak* (Solar) – US #90, R&B #32
*1987: *Circumstantial Evidence* (Solar) – R&B #29
*1990: *Wake Up* (Solar)
*2006: *Ultimate Collection* (Capitol)

### Singles

*1977: "Ooh Baby, Baby" – R&B #59
*1977: "Uptown Festival (Part 1)" – US #25, R&B #10, UK #30
*1978: "Take That to the Bank" – US #79, R&B #11, UK #20
*1979: "I Owe You One" – R&B #60, UK #13
*1979: "Right in the Socket" – R&B #22 UK #44
*1979: "The Second Time Around" – US #8, R&B #1 UK #45
*1981: "Full of Fire" – US #55, R&B #24 
*1981: "Make That Move" – US #60, R&B #6, UK #30
*1981: "Sweeter as the Days Go By" – R&B #19
*1981: "This Is for the Lover in You" – R&B #17
*1982: "I Can Make You Feel Good" – R&B #33, UK #7
*1982: "A Night to Remember" – US #44, R&B #8, UK #5
*1982: "There It Is" – UK #5
*1982: "Friends" – UK #12
*1983: "Dead Giveaway" – US #22, R&B #10, UK #8
*1983: "Disappearing Act" – UK #18
*1984: "Over and Over" – R&B #26, UK #23
*1984: "Amnesia" – US #73, R&B #49 UK #61
*1984: "Dancing in the Sheets" – US #17, R&B #18 UK #41
*1984: "Deadline USA" – R&B #34 UK #52
*1984: "You Can Count On Me" – R&B #77
*1985: "Don't Get Stopped in Beverly Hills" – R&B #79
*1985: "My Girl Loves Me" – R&B #22
*1987: "Circumstantial Evidence" – R&B #30
*1987: "Games" – R&B #11

## Aiheesta muualla

*Yhtyeen omat sivut
Robert Bennett (yleisurheilija)

**Robert Bennett** (8. syyskuuta 1919 – 13. joulukuuta 1974) oli yhdysvaltalainen moukarinheittäjä ja olympiamitalisti.

Bennett saavutti moukarinheitossa olympiapronssia Lontoossa 1948 tuloksella 53,73. Hän voitti maanmiehensä Samuel Feltonin seitsemällä senttimetrillä.

## Lähteet
* 
*
Erin Sanders

**Erin Zariah Sanders** (s. 19. tammikuuta 1991 Santa Monica, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näyttellyt Quinn Pensky -nimistä tyttöä *[[Zoey 101]]* -sarjassa vuodesta 2005 lähtien. Sanders on näytellyt televisiosarjoissa 9-vuotiaasta asti.

Hänen vanhempansa ovat Kathy Silbert-Sanders ja Marc Sanders. Vuonna 2008 Sanders alkoi näytellä saippuasarjassa *[[Tunteita ja tuoksuja]]*, jossa hän esittää Eden Baldwin -nimistä hahmoa.
Robert Bennett (uimari)

**Robert Earl Bennett** (s. 23. toukokuuta 1943) on entinen yhdysvaltalainen uimari ja olympiamitalisti.

Bennett saavutti 100 metrin selkäuinnin olympiapronssia Roomassa 1960 ajalla 1,02,3. Tokion 1964 olympialaisten ainoa selkäuintilaji oli 200 metriä, jossa Bennett saavutti pronssia ajalla 2.13,1 varmistaen Yhdysvaltain kolmoisvoiton.

## Lähteet
* 
*
Robert Bennett

**Robert Bennett** on seuraavien henkilöiden nimi:

* Robert Bennett, yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko
* Robert Earl Bennett, yhdysvaltalainen uinnin olympiamitalisti
* Robert Bennett, yhdysvaltalainen moukarinheiton olympiamitalisti
* Robert Russell Bennett, yhdysvaltalainen säveltäjä ja sovittaja
Pöytäliina

**Pöytäliina** on liina, jolla suojataan pöydän pintaa. Pöytäliinan tarkoitus on myös koristaa pöytää ja vaimentaa astioiden aiheuttamaa melua. Usein pöytäliina on valmistettu puuvillasta tai pellavasta. Vanhimmat tunnetut pöytäliinat esiintyvät 1400-luvun maalauksissa.

**Pöytähuopaa**, nykyisin villan sijasta usein tekokuituista, käytetään pöytäliinan alla tekemään pöydänpinnasta pehmeämpi ja vaimentamaan astioiden melua.

**Kaitaliina** on pitkänomaisissa pöydissä käytettävä pitkä ja kapea pöytäliina, joka peittää vain pöytäpinnan keskiosan pöydän leveyssuunnassa. Kaitaliinaa voidaan käyttää pelkästään tai koko pöydän kattavan pöytäliinan päällä erityisen juhlavaa kattausta tavoiteltaessa.

**Kateliina** on kate- eli aluslautasen päälle asetettava, pyöreä tai neliömäinen, usein pitsistä tehty ohut liina, jonka tarkoitus on estää kolahdus, kun ruokalautanen asetetaan katelautaselle.

**[[Lautasliina]]** on kattauksessa usein näyttävästi taiteltu tai lautasliinarenkaaseen rullattu neliömäinen liina, jonka ruokailija avaa ja asettaa syliinsä ruokailua aloittaessaan.

**Pikkuliina** eli **tabletti** on kunkin ruokailijan ruokailuvälinekattauksen alle laitettava noin 30 x 40&nbsp;cm liina, jollaisia voidaan käyttää myös esimerkiksi kukkamaljakon alla.

**Vahakangaspöytäliinaa**, kansankielellä **”vakstuukia”,** käytetään usein arkiruokailupöydän suojana. Vahakangas oli alun perin öljykangasta muistuttavaa vahakäsiteltyä puuvillakangasta, mutta muovikäsittely korvasi vahan 1950–1960-luvuilla.

**Kertakäyttöisiä pöytäliinoja** valmistetaan sekä paperista että kuitukankaasta.

## Muiden kuin ruokapöytien liinat
Muilla kodin pöytäpinnoilla ja pöydänkorkuisten kalusteiden yläpinnoilla käytetään etenkin perinteisessä sisustamisessa pieniä koristeliinoja, jotka peittävät vain osan pinnan keskiosasta. Pyöreillä pöydillä suositaan perinteisesti pyöreitä pitsi- tms. koristeliinoja, suorakulmaisilla pöytätasoilla suorakulmaisia kaitaliinoja. Koristeliinan päälle asetetaan usein jokin koriste-esine. Kukkamaljakon tai huonekasvin alla liina suojelee jossain määrin kalusteen pintaa vesivaurioilta.

__NOTOC__
## Katso myös
*Lasinalunen

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* 

## Aiheesta muualla

* History of the Printed Tablecloth
Clyde Scott

**Clyde Scott** (29. elokuuta 1924 – 30. tammikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija ja olympiamitalisti.

Scott saavutti 110 metrin aitajuoksussa olympiahopeaa Lontoossa 1948 ajalla 14,1&nbsp;s. Yhdysvallat otti kilpailussa kolmoisvoiton, vaikka maailmanennätysmies Harrison Dillard ei päässyt mukaan epäonnistuttuaan Yhdysvaltain karsinnoissa.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Penelope Ann Miller

**Penelope Andrea Miller** (s. 13. tammikuuta 1964 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan elokuvista *[[Mafiakokelas]]* (1990), *[[Carlito’s Way]]* (1993), *[[Kova paikka: Shadow]]* (1994), *[[The Relic]]* (1997), *[[Rhapsody in Bloom]]* (1998), *[[Täydellinen paljastus]]* (2001), *[[Pahan sanansaattajat]]* (2007) ja *[[The Birth of a Nation (vuoden 2016 elokuva)|The Birth of a Nation]]* (2016).

## Palkinnot
* Special Jury Award (1998)
* CFCA Award (1991)

## Ehdokkuudet
* Video Premire Award (2001)
* Saturn (1995, 1997)
* Golden Globe (1994)

## Yksityiselämä
Miller oli naimisissa Will Arnettin kanssa vuosina 1994–1995. Toisen avioliittonsa hän solmi James Hugginsin kanssa 28. toukokuuta 2000. Heillä on kaksi tytärtä. Miller seurusteli aikoinaan myös Al Pacinon kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Mustaruostepyrstö

**Mustaruostepyrstö** (*Cercotrichas podobe*) on afrikkalainen varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 18&nbsp;cm, siipien kärkiväli 23–28&nbsp;cm ja paino noin 25&nbsp;g. Mustaruostepyrstö muistuttaa olemukseltaan ruostepyrstöä, mutta sen höyhenpuku on musta, ja sen pyrstö on huomattavasti pitempi ja koivet hieman korkeammat kuin ruostepyrstöllä. Pyrstösulissa on valkeat kärjet samoin kuin pyrstön alapeitinhöyhenissä. Sukupuolet ovat samanväriset.

## Esiintyminen
Mustaruostepyrstö elää Afrikan kuivilla alueilla Saharan eteläpuolella Senegalista Punaiselle merelle ja Arabian niemimaan eteläosissa. Nimialalaji *podope* elää Afrikassa ja alalaji *melanoptera* Arabiassa. Laji on paikkalintu, mutta jotkut yksilöt voivat suorittaa vaelluksia, jolloin niitä on tavattu Algeriassa ja Israelissa. Lajin elinalueen laajuus on 1–10 miljoonaa neliökilometriä.

## Elinympäristö
Mustaruostepyrstöt elävät kuivilla akasiaa kasvavilla savanneilla ja aavikoiden reunamien pensaikoissa. Se viihtyy myös puutarhoissa.

## Lisääntyminen
Pesä on kolossa tai halkeamassa, esimerkiksi puunrungossa, pienen rakennuksen kattorakenteissa tai taatelipalmun lehtiruusukkeessa.

## Ravinto
Mustaruostepyrstöt syövät ainakin hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia.

## Lähteet
* Kuvia

### Viitteet
Herbert Douglas

**Herbert Paul Douglas** (9. maaliskuuta 1922 Pittsburgh – 22. huhtikuuta 2023 Pittsburgh) oli yhdysvaltalainen pituushyppääjä ja olympiamitalisti.

Douglas saavutti pituushypyssä olympiapronssia Lontoossa 1948 tuloksella 754&nbsp;cm.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Jeroen Krabbé

**Jeroen Aart Krabbé** [jə'run 'aːrt krɑ'beː] (s. 5. joulukuuta 1944, Amsterdam, Noord-Holland) on alankomaalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvista *[[Gestapon vihollinen nro. 1]]* (1977), *[[007 vaaran vyöhykkeellä]]* (1987), *[[Rankaisija]]* (1989), *[[Takaa-ajettu]]* (1993), *[[Left Luggage]]* (1998), *[[Kohtalon arkkitehdit]]* (2001) ,*[[Ocean's Twelve]]* (2004) ja *[[Transporter 3]]* (2008).

Krabbé on naimisissa Herman kanssa. Heillä on kolme poikaa, Martjin (s. 1968), Jasper (s. 1970) ja Jakob (s. 1983). Hänen isoisänsä ja isänsä olivat maalareita ja hänen äitinsä oli kääntäjä ja kirjailija. Hänellä on myös veli Tim, joka on kirjailija.

## Palkinnot
* Blue Angel (1998)
* Prize of the Guild of German Art House Cinemas (1998)
* Emden Film Award (1998)
* Grolsh Film Award (1998)
* Golden Galf (1996) Kulttuuripalkinto

## Ehdokkuudet
* Golden Galf (2002)
* Best Film (2002)
* Golden Berlin Bear (1998)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Arvi A. Laakso

**Arvi Aleksander Laakso** (31. elokuuta 1903 Tampere – 26. lokakuuta 1997 Tampere) oli suomalainen kommunisti, Hämeen Yhteistyön päätoimittaja sekä Lenin-museon johtaja.

Laaksosta tuli kommunisti kotitaustansa ja sisällissodan vaikutuksesta. Isä kuoli 1918 vankileirillä ja Laakso itsekin joutui 14-vuotiaana vankileirille, josta kuitenkin melko pian vapautui. Laakso liittyi mukaan SKP:hen kesällä 1923. Hän työskenteli nuorena sekalaisissa tehtävissä ja rakennuksilla. Noin vuodesta 1927 hän oli Vaasassa Työn äänen päätoimittajana. Sen jälkeisten tietojen mukaan hän oli puolueen salaisessa toiminnassa mukana, ja EK:lla oli hänestä mappi noin vuodesta 1928. Vuosi 1928 oli vedenjakaja hänen elämässään, ja tuolloin alkoi eteneminen vastuullisempiin tehtäviin puolueessa. Hänet pidätettiin Vaasan torilta 29. huhtikuuta 1929. Hänet vapautettiin 16. heinäkuuta 1929. Hän sai kuitenkin tuomion ja hänet pidätettiin uudestaan 4. huhtikuuta 1930, jolloin hän lähti kärsimään Korkeimman oikeuden langettamaa vuoden mittaista tuomiota syyllistymisestä valtiopetoksen valmisteluun. Hänet tunnettiin supliikkimiehenä

Laakso asui Tampereella lähes koko elämänsä lyhyitä katkoja lukuun ottamatta, kuten että joutui myöhemmin uudelleen vankileireille, muun muassa Koveroon jatkosodan aikana. Hämeen Yhteistyön päätoimittaja hän oli vuosina 1946–1963, ja siirryttyään siitä tehtävästä eläkkeelle hän oli 10 vuotta Tampereen Lenin-museoon johtajana.

Laakson pääosin julkaisemattomia muistelmia on kolmessa paikassa: Tampereen yliopiston kansanperinteen laitoksen arkistossa osana Tampereen poliittinen perinne -äänitekokoelmaa, Laakson pojan Kauko Laakson yksityisarkistossa lehtiartikkeleista Laakson itse editoimana leikekirjana sekä Työväen muistitietotoimikunnan kokoelmissa.

Arvi Laaksolla oli yhdeksän sisarusta, joista kaksi kuoli pienenä. Läheisin hän oli vanhimpien veljiensä Yrjön ja Väinön kanssa, joiden kanssa hän oli samalla vankileirillä. Tunnetuin muista veljistä oli desantti Eino Laakso.

## Lähteet
* Marja-Riitta Martti: Sisällissodan varjossa, aatteen valossa  Tampereen yliopisto 2012, pro gradu.
*  

### Viitteet
Sauvonkylä

**Sauvonkylä** on yksi Halikon suurimmista kylistä kunnan pohjoisosassa Vaskiolla. Sauvonkylä ulottuu Vaskion keskustasta aivan Marttilan kunnanrajalle saakka.

Sauvonkylän maisemaa leimaa Salo–Aura -tie, joka kulkee kylän halki. Kylän pohjoisosa on harvaan asuttua metsää, mutta etelämpänä on kumpuista peltomaisema, jota rikkoo ojat ja purot sekä hajanainen asutus. Kylän suuret kantatilat sijaitsevat Vaskion keskustan pohjoisosassa, joiden lisäksi eripuolilla kyläaluetta on maatiloja, jotka ovat olleet entisiä torppia tai siirtoväen ja rintamamiesten asutusta.

Sauvonkylä on myöhäiskeskiaikainen uudisasutuskylä ja ensimmäinen maininta siitä on vuodelta 1533. Kylä paloi 1560-luvun alussa, minkä vuoksi kyläkeskus siirrettiin hieman itään alkuperäisestä paikasta. Hallinnollisesti kylä kuului Marttilaan vuoteen 1860 asti, vaikka samalla se on ollut Halikon emäseurakunnan piirissä. Suurilla kantatiloilla on ollut huomattavan paljon torppia, jotka kaikki itsenäistyivät 1900-luvun alussa. Kunta osti kylän kantatilan Mäen vuonna 1921 ja sinne perustettiin Vaskion toinen kansakoulu. Mäenkoulu toimi peruskouluna vielä vuoteen 2006 asti.

## Lähteet
*Turun maakuntamuseon SARAKUM-projekti: *Halikon kulttuuriympäristö ja arvot*
Eve Hewson

**Memphis Eve Hewson** (s. 7. heinäkuuta 1991 Dublin, Irlanti) on irlantilainen näyttelijä, joka asuu pääasiassa Yhdysvalloissa. Hän on rockyhtye U2:n laulajan Bonon ja hänen vaimonsa Ali Hewsonin lapsi, toinen neljästä sisaruksesta. Hän valmistui näyttelijäksi vuonna 2013 New Yorkin yliopistosta. 

## Filmografia
### Elokuvat

* *[[The 27 Club (vuoden 2008 elokuva)|The 27 Club]]* (2008)
* *Darkness Turns to Light*, lyhytelokuva (2008)
* *For the First Time*, lyhytelokuva (2010)
* *[[This Must Be the Place]]* (2011)
* *[[Blood Ties (vuoden 2013 elokuva)|Blood Ties]]* (2013)
* *[[Enough Said]]* (2013)
* *[[Vakoojien silta]] (Bridge of Spies*, 2015)
* *Papillon* (2017)
* *Paper Year* (2018)
* *Robin Hood* (2018)
* *Hello Apartment*, lyhytelokuva (2018)
* *The True Adventure of Wolfboy* (2019)
* *Tesla* (2020)

### TV-sarjat

* *The Knick* (2014–2015)
* *Behind Her Eyes* (2020)
* *The Luminaries* (2020)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
Gabonin jalkapallomaajoukkue

**Gabonin jalkapallomaajoukkue** on Gabonin virallinen jalkapallomaajoukkue. Joukkue ei ole koskaan selviytynyt jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin. Gabonin tunnetuin pelaaja on Pierre-Emerick Aubameyang.

## Arvokisat

### Maailmanmestaruuskilpailut

*1930–1962 - *Ei osallistunut karsintoihin*
*1966 - *Jäi pois*
*1970 - *Ei osallistunut karsintoihin*
*1974 - *Jäi pois*
*1978–1986 - *Ei osallistunut karsintoihin*
*1990–2010 - *Ei selviytynyt karsinnoista*

### Afrikan mestaruuskilpailut

*1957–1970 - *Ei osallistunut karsintoihin*
*1972 - *Ei selviytynyt karsinnoista*
*1974 - *Jäi pois*
*1976 - *Ei osallistunut karsintoihin*
*1978 - *Ei selviytynyt karsinnoista*
*1980 - *Ei osallistunut karsintoihin*
*1982 - *Jäi pois*
*1984–1992 - *Ei selviytynyt karsinnoista*
*1994 - 1. kierros
*1996 - Puolivälierät
*1998 - *Ei selviytynyt karsinnoista*
*2000 - 1. kierros
*2002–2008 - *Ei selviytynyt karsinnoista*
*2010 - 1. kierros
*2012 - Puolivälierät
*2013 - *Ei selviytynyt karsinnoista*
*2015-2017 - 1. kierros

## Entisiä valmentajia

*  Paulo Duarte
*  Alain Giresse
* / Gernot Rohr

## Lähteet
George Stanich

**George Stanich** (s. 4. marraskuuta 1928) on entinen yhdysvaltalainen korkeushyppääjä ja olympiamitalisti.

Stanich saavutti korkeushypyssä olympiapronssia Lontoossa 1948 tuloksella 195&nbsp;cm. Saman tuloksen saivat toiseksi, neljänneksi ja viidenneksi sijoittuneet, ja ensimmäistä kertaa olympiahistoriassa samaan tulokseen päätyneiden sijoitukset ratkaistiin pudotusten määrällä. Hänen edelleen sijoittuivat australialainen John Winter ja norjalainen Björn Paulson. Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa Stanich joutui hyppäämään yli kaksi metriä päästäkseen olympialaisiin.

## Lähteet

* 
*
James Fuchs

**James Emanuel ”Jim” Fuchs** (6. joulukuuta 1927 Chicago – 8. lokakuuta 2010 New York) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti.

Fuchs saavutti kuulantyönnössä olympiapronssia Lontoossa 1948 tuloksella 16,42&nbsp;m varmistaen Yhdysvaltain selvän kolmoisvoiton – neljänneksi sijoittunut Puolan Mieczyslaw Lomowski hävisi hänelle 99 senttimetriä. Seuraavina vuosina Fuchs paransi neljästi lajin maailmanennätystä. Heinäkuussa 1949 hän teki Oslossa maailmanennätyksen 17,79&nbsp;m ja paransi sitä huhtikuussa 1950 Los Angelesissa tulokseen 17,82 sekä elokuussa 1950 kahden päivän välein ensin Visbyssä tulokseen 17,90 ja sitten Eskilstunassa tulokseen 17,95. Helsingin 1952 olympialaisten aikaan hän oli yhä maailmanennätysmies, mutta tälläkin kertaa hän oli kolmesta yhdysvaltalaisesta heikoin ja sai pronssia tuloksella 17,06&nbsp;m. Olympiakultaa voitti Parry O'Brien, joka vuonna 1951 Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa oli katkaissut Fuchsin 88 kilpailun voittoputken.

Vuonna 1951 Buenos Airesissa järjestetyissä ensimmäisissä Pan-Amerikan kisoissa Fuchs voitti sekä kuulantyönnön (17,25&nbsp;m) että kiekonheiton (48,91&nbsp;m).

Fuchs kuoli 82-vuotiaana lokakuussa 2010.

## Lähteet

* 
* 
* 

### Viitteet
Ali Hewson

**Alison Hewson** (oik. **Alison Stewart**, s. 23. maaliskuuta 1961, Dublin) on U2-yhtyeen laulaja Bonon vaimo. He menivät naimisiin Irlannissa 21. elokuuta 1982 ja heillä on neljä lasta, Jordan (s. 10. toukokuuta 1989), Eve (s. 7. heinäkuuta 1991), Elijah Bob (s. 18. elokuuta 1999), John Abraham (s. 21. toukokuuta 2001).
Hän on myös toiminut myös tv-ohjelmien kertojana ja tuottajana.

## Lähteet
Jim Delaney

**Francis James ”Jim” Delaney** (1. maaliskuuta 1921 Butte, Montana – 2. huhtikuuta 2012 Santa Rosa, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti.

Delaney saavutti kuulantyönnössä olympiahopeaa Lontoossa 1948 tuloksella 16,68&nbsp;m. Yhdysvallat sai kilpailussa kolmoisvoiton, vaikka maailmanennätysmies Charles Fonville ei selviytynyt mukaan kisajoukkueeseen. Delaney hävisi Wilbur Thompsonille 44 senttimetriä ja voitti James Fuchsin 26 senttimetrillä.

## Lähteet
* 
* 
* Jim Delaney Biography and Olympic Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Olga Lepešinskaja

**Olga Vasiljevna Lepešinskaja** (; 28. syyskuuta 1916 Kiova – 20. joulukuuta 2008 Moskova) oli balettitanssija. Hän tuli tunnetuksi pitkäaikaisesta työskentelystään Bolšoi-teatterissa, mutta oli tähtenä myös Kirov-teatterissa (Mariinski) ja esiintyi ahkerasti Neuvostoliiton ulkopuolellakin. Hän oli nelinkertainen Stalin-palkinnon saaja ja Neuvostoliiton kansantaiteilija.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Viljo Suutari

**Viljo Herman Suutari** (11. joulukuuta 1903 – 31. maaliskuuta 1987) oli suomalainen kuljetusliiton sihteeri, kirjailija, satamajätkä, rautatieläinen ja toimittaja. Jatkosodan aikana hän oli vangittuna Koveron keskitysleirillä. Suutari toimi Helsingin vapaa-ajattelijoiden puheenjohtajana vuoteen 1956.

Suutari kävi kansakoulun ja opiskeli myöhemmin Työväen Akatemiassa ja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa.

## Teoksia
* *Kertomus Suomen kuljetustyöntekijäin liiton toiminnasta vuosilta 1940-1944*. Suomen kuljetustyöntekijäin liitto, Helsinki 1945
* *Suomen kuljetustyöntekijäin liitto r.y:n 40-vuotistaipaleelta*. Suomen kuljetustyöntekijäin liitto, Helsinki 1945
* *Korpilakko* : romaani. Heste, Helsinki 1966
* *Vihan sänki : romaani kansalaissodan jälkeisiltä vuosilta*. Heste, Helsinki 1966
* *Leiri : Kertomus pienistä ihmisistä, jotka taistelivat elämästään*. WSOY 1967
* *Yksinäisenä sutena : Kuljetusliiton tuho*. WSOY 1968
* *Valtasuoni sykkii : Sataman valot ja varjot*. Pahka, Helsinki 1971
* *Juureton* : romaani. Cossus, Helsinki 1972
* *Vinosuuntaus : romaani rikoksen rajamailta*. Cossus, Helsinki 1972
* *Puu ui länteen* : romaani. Cossus, Helsinki 1976 
* *Taistelu Karjalasta* : romaani. Cossus, Helsinki 1977
* *Taistelu Karjalasta 2, Tutkielma karjalaisen kansan tiestä 1100-luvun elinalueille luonnonolosuhteiden ja historian valossa*. Cossus, Helsinki 1977
* *Terästien kirskuva nauru* : romaani. Cossus, Helsinki 1977
* *Kerettiläinen : valtion synnyn ja kuoleman taloushistoriallista ja lainopillista tarkastelua*. Cossus, Helsinki 1978
* *Miilu-Mannen mietelmiä : runoa ja runon huoripoikaa*. Cossus, Helsinki 1978
* *Punainen pilvi* : romaani. Cossus, Helsinki 1979
* *Maailman kaikkeus*. Cossus, Helsinki 1980
* *Varisseet lehdet*. Cossus, Helsinki 1980 
* *Yrittäjä* : romaani. Cossus, Helsinki 1980 
* *Taakankantajat : luokkataistelu satamissa lastauksista*. Cossus, Helsinki 1981
* *Maailma repeämässä : kolmannen maailmansodan aikakirja*. Cossus, Helsinki 1982
* *Attasea*. Cossus, Helsinki 1984
* *Unien kummallinen maailma*. Cossus, Helsinki 1984

## Lähteet
* Kouvolan Kirjaston tietokanta
* Tapio Bergholm: Kovaa peliä kuljetusalalla. Kuljetusalan ammattiyhdistystoiminta vuosina 1925-1960. Turenki 1997, 829
* Kirjasampo.fi : Viljo Suutari

### Viitteet
Musta aurinko nousee

”**Musta aurinko nousee**” on Juice Leskinen Grand Slamin esittämä kappale ja Juice Leskisen koko uran yksi tunnetuimmista kappaleista. Se julkaistiin singlenä ja myöhemmin *[[Pyromaani palaa rikospaikalle]]* -albumilla vuonna 1985. Leskinen kertoi työstäneensä kappaleen tekstiä peräti yhdeksän vuotta.

Kappale alkaa sanoilla *Riisu yltäni tähtivyö*, ja myöhemmin siinä on monimerkityksinen kertosäe ”Ja jonakin aamuna / ennen sarastusta / huomaat, että musta / aurinko nousee". ”Musta aurinko nousee” voi kuuntelijan mielessä viitata väriltään mustaan aurinkoon tai puhekieliseen ilmaukseen ”minusta” tai "minun mielestäni". 

Kappaletta on versioitu myöhemmin ahkerasti, etenkin 2000-luvulla.

Single nousi Suomen myyntilistan sijalle 7.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Maanapparit

**Maanapparit** (*Corythopis*) on napsijoiden heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 2 lajia.

## Maanappareihin (''Corythopis'') kuuluvia lajeja
* Maanappari (*Corythopis torquatus*)
* Oliivimaanappari (*Corythopis delalandi*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Corythopis
Antti Junkkari

**Antti Junkkari** (9. elokuuta 1886 Räisälä - 25. huhtikuuta 1970) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Tuomas Junkkari ja Anna Javanainen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Laina Katri Läheniemen kanssa.

## Opinnot
Junkkari kävi kansakoulun ja Haminan taistelukoulun vuonna 1918. 

## Jääkärikausi
Junkkari työskenteli maanviljelijänä Räisälässä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 17. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin 9. heinäkuuta 1917 alkaen pataljoonan 2. konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella.  

## Suomen sisällissota
Junkkari saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) vänrikiksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi 4. Jääkärirykmentin 8. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Raudussa ja itärajalla.  

## Sisällissodan jälkeinen aika
Junkkari palveli sisällissodan jälkeen joukkueenjohtajana 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 4:ssä, joka tunnettiin myöhemmin ensin nimellä Jääkäripataljoona n:o 2 ja myöhemmin Pohjolan jääkäripataljoona. Armeijasta hän erosi 16. lokakuuta 1918 ja siirtyi sen jälkeen viljelemään maata Räisälään.  

## Talvi- ja jatkosota
Junkkari osallistui talvisotaan 5. Kuormastokomppanian päällikkönä ja osallistui sotatoimiin Karjalankannaksella. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin 38. Polttoaineosaston päälliköksi, josta hänet siirrettiin myöhemmin Käkisalmen ilmasuojelu-alueen 1006. Ilmasuojelukomppanian päälliköksi, mistä hänet siirrettiin vuonna 1942 edelleen päälliköksi 1721. Ilmasuojelukomppaniaan. Ilmasuojelutehtävistä hänet kotiutettiin vielä vuonna 1942, mutta hän joutui muuttamaan evakkona sotien jälkeen Lohjalle sieltä hankkimalleen tilalle. Hänet haudattiin Lohjalle.  

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. 
*Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .

### Viitteet
Väinö Junnila

**Väinö Alfred Junnila** (30. syyskuuta 1893 Helsinki – 8. lokakuuta 1934) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat sähköliikkeen omistaja Frans August Junnila ja Anna Liisa Karittala. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1926 Tyyne Margareta Johanna Salovaaran kanssa.

## Opinnot
Junnila kävi kolme luokkaa Pietarsaaren ruotsalaista yhteiskoulua. 

## Jääkärikausi

Junnila työskenteli asentajana Pietarsaaressa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 11. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hän suoritti Libaussa vuonna 1917 järjestetyn moottoripyöräkurssin. 

## Suomen sisällissota
Junnila saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) varavääpeliksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin aluksi komppanian vääpeliksi ja myöhemmin joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä ja Kämärän asemalla sekä Viipurissa. 

## Sisällissodan jälkeinen aika
Junnila palveli sisällissodan jälkeen joukkueenjohtajana Kaartin jääkäripataljoonassa, josta hänet siirrettiin 30. kesäkuuta 1918 alkaen Jääkäripataljoona n:o 4:ään, joka tunnettiin myöhemmin ensin nimellä Jääkäripataljoona n:o 2 ja myöhemmin Pohjolan jääkäripataljoona. Pataljoonassa hänen toimensa oli olla pataljoonan aseupseeri. Hänet siirrettiin aseupseerin paikalta 7. marraskuuta 1918 alkaen Laatokan jalkaväkirykmentti n:o 6:een, joka taasen tunnettiin myöhemmin nimellä Viipurin rykmentti. Rykmentissä hän palveli ensin nuorempana upseerina ja 1. kesäkuuta 1919 alkaen 8. komppanian päällikkönä. Armeijasta hän erosi 1. lokakuuta 1919 ja siirtyi isänsä perustamaan sähköliikkeeseen töihin Pietarsaareen. 

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. 
*Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .

### Viitteet
LibriVox

**LibriVox** on verkkokirjasto ja projekti äänikirjojen tuottamiseksi. Kaikki LibriVoxin tuottamat äänikirjat ovat tekijänoikeudesta vapaita, ja niitä tuottavat vapaaehtoiset lukijat, joko yksin tai yhdessä. LibriVox perustettiin vuonna 2005.

LibriVox-projekti on tuottanut noin 11&nbsp;000 äänikirjaa 36 kielellä (huhtikuu 2018), ja useimmiten äänikirjoja julkaistaan 60–100 joka kuukausi. Suurin osa lähdeteksteistä saadaan Gutenberg-projektilta Yhdysvaltain tekijänoikeuslakien mukaisesti.

## Katso myös
* Australian Gutenberg-projekti
* Gutenberg-projekti
* Internet Archive
* Kanadan Gutenberg-projekti
* Tekijänoikeus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* LibriVox.org
* Librivoxin suomenkielisiä teoksia
Atacameñot

**Atacameñot** ovat intiaanikansa, joka on asuttanut Atacaman autiomaan Andien puoleista osaa. Nykyään atacameñot elävät edelleen Atacaman autiomaan yhteydessä ja pyrkivät eheyttämään kulttuuriaan ja elämäntapaansa.

Atacameñojen alkuperäinen kieli oli kunza, jota ei nykyään enää käytetä muuten kuin esimerkiksi seremoniallisissa teksteissä ja uskonnollissa lauluissa. Atacameñot ovat myös puhuneet ketšuaa, aimaraa ja espanjaa.

Ensimmäiset ihmiset, jotka asuttivat Atacaman, olivat nomadeja. Ne metsästivät alueen kamelieläimiä. Suurien eläinlaumojen ja pienimuotoisen maanviljelyksen ansiosta Atacaman ihmiset pystyivät olemaan osan vuodesta asiunpaikoillaan. He joutuivat vaeltamaan vain kausittain.

Vuosien 2000–1000 eaa. välillä atacameñot jättivät vähitellen kokonaan nomadisen elämäntyylin. Tässä vaiheessa heidän taloutensa perustui pääasiassa laamojen kasvatukseen ja maissin viljelyyn. Vuosina 400 eaa.–100 jaa. atacameñot kohosivat huippukauteensa ja elivät useissa keidaskaupungeissa.

## Lähteet
Melaine Walker

**Melaine Walker** (s. 1. tammikuuta 1983 Kingston) on jamaikalainen yleisurheilija, 400&nbsp;metrin aitajuoksun olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Walker sijoittui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Annecyssä 1998 viidenneksi 200&nbsp;metrin juoksussa ja kuului Jamaikan pronssijoukkueeseen 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestissä. Seuraavana vuonna hän oli alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Bydgoszczissa 200&nbsp;metrillä toinen ajalla 23,72 ja sijoittui 100&nbsp;metrin aitajuoksussa kuudenneksi. Vuonna 2000 hän sai alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Santiago de Chilessä pronssia 400&nbsp;metrin aitajuoksussa ajalla 56,96 ja juoksi ankkuriosuuden Jamaikan saavuttaessa hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestissä. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän putosi 400&nbsp;metrin aitajuoksun alkuerissä. 

Walker sai syntymäkaupungissaan Kingstonissa pidetyissä alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2002 hopeaa 400&nbsp;metrin aidoissa ajalla 56,03. Lisäksi hän sijoittui viidenneksi 100&nbsp;metrin aitajuoksussa. Manchesterin Kansainyhteisön kisoissa hän oli 400&nbsp;metrin aitajuoksussa neljäs. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän eteni pitemmällä aitamatkalla välieriin ja sijoittui samana syksynä  kolmanneksi juostuaan ajan 54,31.

Walker voitti olympiakultaa 400&nbsp;metrin aidoissa Pekingissä 2008 ajalla 52,64. Hän paransi aiempaa ennätystään 0,84 sekuntia ja kukisti yli sekunnilla hopeamitalisti Sheena Tostan. Myöhemmin samana syksynä hän voitti  ajalla 54,06. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti kultaa maailman kaikkien aikojen toiseksi parhaalla ajalla 52,42. Hän voitti samana vuonna myös  ajalla 53,36. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui toiseksi ajalla 52,73. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä.

Walker on pituudeltaan 165 cm ja hän painaa 53 kg.

## Henkilökohtaiset ennätykset
;Ulkoradat
:100 m – 11,63 (1999)
:200 m – 23,46 (2012)
:400 m – 51,61 (2008)
:100 m aj – 12,75 (2006)
:400 m aj – 52,42 (2009)
;Sisäradat
:60 m – 7,40 (2005)
:200 m – 23,97 (2005)
:400 m – 54,01 (2004)
:55 m aj – 7,77 (2006)
:60 m aj – 8,05 (2006)

## Lähteet
*
*
### Viitteet
Ludwig Reichenbach

**Heinrich Gottlieb Ludwig Reichenbach** (8. tammikuuta 1793 Leipzig – 17. maaliskuuta 1879 Dresden) oli saksalainen kasvi- ja lintutieteilijä.

Ludwig Reichenbachin isä oli Johann Friedrich Jakob Reichenbach, joka julkaisi ensimmäisen Kreikka-Saksa sanakirjan vuonna 1818. Ludwig opiskeli lääketiedettä ja luonnontieteitä Leipzigin yliopistossa vuodesta 1810 lähtien. Hän valmistui lehtoriksi 1818. Vuonna 1820 hänet valittiin Dresdenin luonnonhistoriallisen museon johtajaksi ja Dresdenin Kirurgis-Lääketieteellisen akatemian professoriksi. Edellisessä virassa hän toimi vuoteen 1872 asti ja jälkimmäisestä virasta hän luopui vuonna 1862. Hän oli perustamassa Dresdenin kasvitieteellistä puutarhaa ja eläintarhaa.

Dresdenin museon eläintieteellinen aineisto paloi lähes täysin vuonna 1849, mutta Reichenbach onnistui palauttamaan sen entiselleen vain muutamassa vuodessa. Kokoelma on perustana sille, mitä museo on nykyisin.

Reichenbach oli tuottelias kirjoittaja. Hänen kirjojaan ovat muun muassa 10-osainen *Iconographia Botanica seu Plantae criticae* (1823-32) ja *Handbuch der speciellen Ornithologie* (1851-1854).

Reichenbach kuvaili ja nimesi suuren määrän sekä kasveja että lintuja, kuten prinssikalastajan (*Actenoides princeps*) ja töyhtönapsijoiden suvun *Anairetes*. Hänen kunniakseen on nimetty keltaperämedestäjä (*Anabathmis reichenbachii*).

Reichenbachin nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään auktorilyhennettä **Rchb.**. Ludwig Reichenbachin poika oli erityisesti trooppisten kämmekkäkasvien tutkimukseen erikoistunut kasvitieteilijä Heinrich Gustav Reichenbach (1824–1889). Häneen viitataan kasvitieteen auktorina Reichenbach nuorempana (filius) lyhenteenään Rchb.f.

## Lähteet
Rusonapsijat

**Rusonapsijat** (*Euscarthmus*) on tyrannien heimoon kuuluva lintusuku.

## Rusonapsijoihin (''Euscarthmus'') kuuluvia lajeja
* Brasilianrusonapsija (*Euscarthmus rufomarginatus*)
* Pikkurusonapsija (*Euscarthmus meloryphus*)

## Aiheesta muualla
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) 
*ITIS: Euscarthmus
Nils Jungell

**Nils Reguel Jungell** (16. lokakuuta 1895 Pietarsaari - 29. joulukuuta 1971) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat merikapteeni Niklas Edvard Jungell ja Johanna Adelaide Marklund. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Eva Margaretha Sundmanin kanssa, josta hän erosi vuonna 1931 ja avioitui toisen kerran vuonna 1932 Maria Koschin kanssa.

## Opinnot
Jungell kävi viisi luokkaa Pietarsaaren ruotsalaista yhteiskoulua. 

## Jääkärikausi
Jungell työskenteli harjoittelijana tekstiilialalla Pietarsaaressa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 19. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, josta hänet siirrettiin 13. elokuuta 1917 alkaen pataljoonan täydennysjoukkoon oltuaan sitä ennen sairauden takia hoidettavana useissa sotilassairaaloissa. Hänet laskettiin lopulta 21. elokuuta 1917 sotapalvelukseen kykenemättömänä siviilitöihin, mutta joutui epäonnekseen jälleen sairaalaan, missä joutuikin virumaan niin pitkään, että pataljoona kerittiin kotiuttamaan hänen sairaalassa olonsa aikana. 

## Sisällissodan jälkeinen aika
Jungell palasi takaisin Suomeen sisällissodan jo laannuttua 5. 5. 1918 ja astui armeijan palvelukseen 5. elokuuta 1918 Helsingin jalkaväkirykmenttiin, josta muodostettiin myöhemmin ensin Itämeren jalkaväkirykmentti n:o l ja myöhemmin Porin rykmentti. Hän toimi rykmentissä koulutusaliupseerina ja 5. tammikuuta 1919 alkaen komppanianvääpelinä. Hänet siirrettiin 10. toukokuuta 1920 alkaen 1. Divisioonan esikuntaan esikuntavääpeliksi ja 18. syyskuuta 1920 alkaen Autopataljoonaan, missä hän toimi niin varikon vääpelinä kuin teknillisen toimiston rahastonhoitajanakin. Armeijasta hän erosi 31. maaliskuuta 1927 ja siirtyi liikealalle ja 15. lokakuuta 1928 alkaen tullaajaksi Valtion lentokonetehtaalle, mistä hän siirtyi tullaajaksi ja kuljetuspäälliköksi Puolustusministeriöön. Talvi ja jatkosodan aikana hän toimi samassa toimessa sota-aikana Päämajassa. 

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. 
*Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .

### Viitteet
Kuolema (Alajärvi)

**Kuolema** on kyläkunta Alajärvellä Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Kuoleman läpi kulkee länsi–itäsuunnassa valtatie 16.

Kylästä on linnuntietä matkaa Nygårdiin 1,7 kilometriä, Järvenpäähän 1,7 km, Kytölään 2,5 km, Iiruuhun 3,1 km, Kivimäelle 6,1 km ja Myllykankaalle 7,5 km. Kuolema-Hölkkä on kylällä vuosittain järjestettävä hölkkätapahtuma. Viides Kuolema-Hölkkä järjestettiin heinäkuussa 2008. Kuolemassa toimii myös kyläkauppa K-extra Pitkänen.

Ruotsalaisen valokuvaaja Eva Perssonin syksyllä 2005 ilmestynyt esikoisteos *Elämää Kuolemassa* kuvaa elämää Kuoleman kylässä. Kirja on saanut Ruotsissa ja Saksassa suurta huomiota mediassa.

Nimeltään saman aiheisia kyläkuntia Alajärvellä ovat lännestä itään luetultuna Halla-aho, Nälkämäki ja Kuolema. Nimien syntyyn liittyy tarina uudisasukkaasta, joka eteni lännestä kohti itää: ensimmäisellä asuinpaikalla kiusasi halla, toisella nälkä ja kolmannella kohtasi kuolema. Nykyään asukkaat ovat vähentyneet, ja myös itse Kuoleman kylää uhkaa kuolema.

## Lähteet
Taneli Tenhunen

**Taneli Tenhunen** (s. 4. marraskuuta 1985 Kiuruvesi) on kiuruvetinen pyörätuolitenniksen pelaaja. Tenhunen selviytyi ensimmäisissä paralympiakisoissaan Pekingissä 2008 toiselle kierrokselle eli 32 parhaan joukkoon . Joulukuussa 2007 Tenhunen voitti arvostetun ammattilaisturnauksen Prahassa .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*www.tanelitenhunen.com
Formula One 2003

**Formula One 2003 **on Sonyn julkaisema ajopeli, joka julkaistiin 11. heinäkuuta 2003 PlayStation 2 -konsolille. Peli sisältää kaikki kauden 2003 -kuljettajat, tallit ja radat. Pelin suomenkielisinä selostajina toimivat Matti Kyllönen ja Erkki Mustakari.

## Tallit ja kuljettajat

## Radat
Sibelius (sävellysohjelma)

**Sibelius** on englantilaislähtöinen, kaupallinen nuotinnosohjelma Microsoft Windows, Mac OS, OS X, ja RISC OS -käyttöjärjestelmille. Sitä käyttävät säveltäjät, sovittajat, esiintyjät, musiikin kustantajat, opettajat ja oppilaat nuotinkirjoitukseen. Ohjelmaa käytetään erityisesti musiikinlajeissa, joissa esittäminen tapahtuu pääsääntöisesti nuoteista.
Ohjelma kuuluu nykyisin Avid Technologyn tuoteperheeseen. Sibeliusta voi laajentaa myös erilaisilla soundikirjastoilla, jolloin partituurin saa soimaan halutuilla instrumenteilla realistisin soitinäänin.

Sibeliuksesta on tullut yksi suosituimmista nuotinnosohjelmista, jolla on "satojatuhansia käyttäjiä sadoissa maissa".
Ohjelmasta on englanninkielisen version lisäksi muun muassa saksan-, espanjan-, ranskan- ja japaninkieliset versiot. 
Saatavilla on myös ohjelman "Lite"-versioita, joissa on vähemmän ominaisuuksia alhaisempaan hintaan.

## Kehitys
Sibelius oli Acorn Archimedes -tietokoneen läpimurtosovellus, jonka ansiosta useat säveltäjät ostivat Archimedes-tietokoneen.
Ohjelman kehittävät kaksoset Ben ja Jonathan Finn ollessaan opiskelijoina Oxbridgessä. Sovellusta on sanottu ensimmäiseksi helpoksi ja intuitiiviseksi nuotinnosohjelmaksi ja ohjelmalla voitiin toistaa laajoja sävellyksiä MIDIn avulla.

Archimedes-tietokoneen käyttäjäkunta oli pieni ja ohjelmasta tehtiin Microsoft Windows -versio. Ohjelman käyttöliittymä suunniteltiin uudelleen ja siitä julkaistiin myös Macintosh-versio.
Ohjelmaan lisättiin kyky tuoda musiikkia Score- ja Finale-ohjelmistoista, jotka ovat sen kaksi pääkilpailijaa.

Kokonaisuudessaan assembly-ohjelmointikielellä kirjoitettu ohjelma toimi alun perin ainoastaan Acorn Archimedes-tietokoneiden ARM-prosessorilla.

## Käyttäjiä
Sibelius-ohjelmaa käyttävät ammattilaiset ja harrastelijat säveltämisessä, sovituksessa ja nuottien puhtaaksikirjoituksessa ja lisäksi se on laajalti käytetty opetusvälineenä.  Tunnetuista musiikin vaikuttajista Sibeliuksen käyttäjiä ovat muun muassa Esa-Pekka Salonen, Andy Summers, Steve Reich, Michael Tilson Thomas, Jamie Cullum, Howard Goodall, Nick Proch, Harry Gregson-Williams, Lalo Schifrin, Adam Neely ja Alf Clausen sekä Iiro Rantala.

## Nimi
Sekä ohjelmiston että Sibelius Software -yhtiön nimi viittaa suomalaiseen säveltäjään Jean Sibeliukseen. Ohjelman kehittivät englantilaiset kaksosveljekset Jonathan ja Ben Finn, jotka ovat kertoneet nimen syyksi sen, että Sibelius oli molempien suosikkisäveltäjä, ja kiistäneet, että heidän sukunimellään (Finn, ”suomalainen”) olisi ollut tekemistä ohjelman nimeämisen kanssa.

Alkuperäinen Acorn-ohjelmistoversio oli nimeltään Sibelius 7, mutta 7 ei ollut sen versionumero, vaan viittaus Sibeliuksen 7. sinfoniaan. Windows- ja Macintosh-versioissa yhtiö luopui numerosta ja alkoi käyttää tavanomaisia versionumeroita. Nykyinen ohjelmistoversio on 7.5.

## Katso myös
*MuseScore

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sibelius Software Ltd
Aaltoloukku

**Aaltoloukku** on radio- ja mikroaaltolaitteissa käytettävä komponentti, joka estää tietyn taajuuden aaltojen etenemisen johonkin suuntaan. Se toimii antiresonanssin avulla. Tyypillisiä käyttökohteita ovat mikroaaltouunin ovea kiertävä aaltoloukkuputki, sekä tutka- ja radiolähettimien yhteydessä olevat aaltoloukut, jotka estävät lähetettyjen signaalien heijastumisen takaisin.

## Katso myös
* Kaistanpäästö- ja kaistanestosuodatin artikkelissa Elektroniikan suodattimet

## Lähteet
Elizabeth Adler

**Elizabeth Adler** (s. 1950) on brittiläinen kirjailija.

Adler on kotoisin Yorkshirestä Isosta-Britanniasta, ja hän on asunut mm. Rio de Janeirossa ja Hollywoodissa. Nykyään hän asuu osan vuodesta Los Angelesissa ja osan vuodesta Irlannissa. Adler alkoi kirjoittaa tyttärensä Annabellen aloitettua koulun.

Adlerin kirjoissa paikat ovat merkittäviä. Hän on itse matkustellut paljon, ja pitää tapahtumapaikkaa tärkeänä osana kertomusta.

## Teokset
*Private Desires 1985
*Indiscretions 1986
*Leonie 1987
*Fleeting Images 1987
*Peach 1989
*Salaperäinen nainen (The Rich Shall Inherit) 1990
*Ruhtinaan perintö (The Property of A Lady) 1992
*Naisen onni (Fortune is A Woman) 1993
*Perintönä salaisuus (Legacy of Secrets) 1995
*Villa Mimosan arvoitus (The Secret of The Villa Mimosa) 1996
*Nyt tai ei koskaan (Now or never) 1999
*Perijättäret (The Heiresses) 1999
*Tilaa rakkaudelle (Sooner or Later) 2000
*Kaikki pelissä (All or nothing) 2001
*Rakkaus Pariisissa (The Last Time I Saw Paris ) 2002
*Kesä Toscanassa (Summer in Tuscany) 2003
*Hotelli Riviera (The Hotel Riviera) 2004
*Sydänten sykkeessä (In a Heartbeat) 2005
*Provencen tuoksu (Invitation to Provence) 2006
*Talo Amalfissa (The House in Amalfi) 2007
*Häät Venetsiassa (Meet me in Venice) 2007
*Huvipurrella Caprille (Sailing to Capri) 2008
*Malibun yöt (One of Those Malibu Nights) 2008
*Unelmien Saint-Tropez ( There's Something About St. Tropez) 2009
*Monte Carlon jalokivet
*Barcelonan katujen kuiske
*Talo maalla
*Vaarojen jahti

## Lähteet
*www.elizabethadler.com
*Gummerus Kustannus: Elizabeth Adler

### Viitteet
Hietaorvokki

**Hietaorvokki** (*Viola rupestris*) on pienikokoinen sinikukkainen orvokkilaji. Se on 2–10&nbsp;cm:n korkuinen. Varsi on usein tiheään karvainen ja sen tyvessä on lehtiruusuke. Lehdet ovat muodoltaan munuaismaisesti herttamaisia ja ne ovat nyhälaitaisia ja hieman paksuja. Lehtiasento on kierteinen. Hietaorvokki jaetaan kahteen alalajiin. Nimialalaji harjuhietaorvokki (subsp. *rupestris*) kasvaa Etelä-Suomessa, ja sen lehdet ovat sinivihreät. Toinen alalaji **pahtahietaorvokki** (subsp. *relicta*) on kalkinsuosija, jota tavataan Suomessa vain Enontekiöllä. Pahtahietaorvokin lehdet ovat kirkkaanvihreät. Se on Euroopan unionin luontodirektiivissä suojattu laji.

Hietaorvokki kukkii touko-kesäkuussa, pahtahietaorvokki vasta heinä-elokuussa.

Hietaorvokkia tavataan Itä- ja Keski-Euroopassa; Ruotsin eteläosassa sekä paikoin vuoristoissa lännempänäkin. Yleisiä kasvupaikkoja ovat harjujen rinteet ja muut hiekkaiset mäkirinteet, kuivat rinnelehdot, kalliot ja kedot.

## Alalajit ja muunnokset
* harjuhietaorvokki (*Viola rupestris* subsp. *rupestris*, synon. subsp. *arenaria*)
** var. *glaberrima*
** var. *rupestris*
* pahtahietaorvokki (*Viola rupestris* subsp. *relicta*), rauhoitettu Suomessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Harjuhietaorvokki (''Viola rupestris'' subsp. ''rupestris'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Viola rupestris'' subsp. ''rupestris'' - hietaorvokki subsp. harjuhietaorvokki
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Viola rupestris'' subsp. ''relicta'' - hietaorvokki subsp. pahtahietaorvokki
*UPM - Metsä: Metsiemme harjukasveja  s. 6 (pdf)
* Flora of China: ''Viola rupestris''
Formula One 2002

**Formula One 2002** on Sonyn kehittämä Formula 1 -pelisarjan ajopeli, joka julkaistiin 1. marraskuuta 2002 PlayStation 2 -konsolille. Peli sisältää kaikki kauden 2002 kuljettajat, tallit ja radat. Pelissä on lisäksi mukana kauden 2001 kausikooste. Pelin suomenkielisinä selostajina toimivat Matti Kyllönen ja Erkki Mustakari.
Formula One 2001

**Formula One 2001** on Sonyn kehittämä Formula 1 -pelisarjan ajopeli, joka julkaistiin vuonna 2001 PlayStation- ja PlayStation 2 -konsoleille. Peli sisältää kaikki kauden  tallit, kuljettajat ja radat. Pelin mukana on kausikooste kaudesta . Pelin suomenkielisinä selostajina toimivat Matti Kyllönen ja Erkki Mustakari.

## Tallit ja kuljettajat

## Radat

## Alkoholi- ja tupakkasponsorit
Pelissä on sensuroitu kaikki Alkoholi- ja tupakkasponsorit, eri maiden päihdelakien ja ikärajoitusten suojelemiseksi.

* Ferrarin Marlboro-mainokset ovat poissa kokonaan, valkoiset taustat ovat säilyneet autoissa.
* Williamsin Veltins-tekstit on korvattu auton värillä
* Jaguarin Beck's oluen teksti on korvattu tekstillä "Best's"
* McLarenin West-mainostekstit on korvattu "Mika" ja "David" -teksteillä samalla tavoin kuten maissa jossa tupakkamainokset olivat kiellettyjä.
* Benettonin "Mild Seven" on korvattu teksteillä "Benetton" (moottorisuojassa) ja "Renault Sport" (takasiivessä)
* BAR:in Lucky Strike on korvattu tekstillä "Look Alike" ja etusiiven ja kylkien logot ovat keskeltä täysin mustan väriset.
* Jordanin Benson & Hedges on korvattu tekstillä "Bitten Heroes"
Lisa Jewell

**Lisa Jewell** (s. 19. heinäkuuta 1968, Lontoo) on brittiläinen kirjailija. 

Jewell asuu Swiss Cottagessa, Lontoossa aviomiehensä Jaschan ja tyttäriensä Amelie Maen (s. 2003) ja Evie Scarlettin (s. 2007) kanssa.

## Teokset
*Hyvät bileet (Ralph's Party, suom. Inka Parpola) 1999
*Oikeenlaista kemiaa (Thirtynothing, suom. Inka Parpola) 2000
*One Hit Wonder 2001
*A Friend of the Family 2004
*Se ainoa oikea (Vince and Joy, suom. Inka Parpola) 2005
*31 Dream Street 2007

## Lähteet
*www.lisa-jewell.co.uk (Arkistoitu 31. elokuuta 2015)
Jamel Saihi

**Jamel Saihi** (, s. 21. tammikuuta 1987 Montpellier, Ranska) on tunisialainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Keskikentällä puolustavassa roolissa pelannut Saihi pelasi lähes koko uransa kotikaupungissaan Montpellier’ssa, jonka riveissä hän voitti myös kerran Ranskan mestaruuden. Saihilla on myös algerialaisia sukujuuria.

## Ura
Saihi aloitti uransa synnyinkaupungissaan Montpellier’ssa. Hän nousi joukkueen edustukseen kaudella 2006-2007, pelattuaan ensimmäisen ottelunsa ammattilaisena 20. huhtikuuta 2007 Tours FC:tä vastaan. Seuraavalla kaudella hän nousi joukkueensa vakiopelaajiin pelattuaan 29 ottelua. Saihi oli myös kaudella 2008-2009 avauskokoonpanon pelaaja, mutta loukkaantumisten vuoksi pelasi kauden aikana 16 ottelua. Montpellier nousi kaudella 2009-2010 Ranskan pääsarjaan, mutta Saihi oli hetken aikaa poissa nyrjähtäneen nilkan vuoksi. Hän palasi takaisin pelikentille Ranskan liigacupin ottelussa RC Lensia vastaan 22. syyskuuta 2009.

### Maajoukkueura
Ranskassa syntynyt Saihi sai tilaisuuden edustaa vanhempiensa kotimaata, Tunisiaa, kun valmentaja Humberto Coelho nimesi hänet 19. marraskuuta 2008 pelattavaan ystävyysotteluun Ghaanaa vastaan. Saihi pelasi toisen maaottelunsa ystävyysottelussa Alankomaita vastaan 11. helmikuuta 2009, jossa hän myös teki ensimmäisen maalinsa Tunisian paidassa. Sittemmin Saihi kärsi pitkään nilkkavammasta ja oli poissa maajoukkueen 2010 MM-karsinnoista. Kahdeksan kuukauden jälkeen hän tuli toisella puoliajalla vaihdosta kentälle Keniaa vastaan pelatussa MM-karsintaottelussa. Saihi pelasi myös harjoitusottelussa Saudi-Arabiaa vastaan.

Vuonna 2012 hän tuli valituksi vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskilpailuihin. Hän pelasi turnauksessa kaksi ottelua Gabonia ja Ghanaa vastaan. Tunisian kisat päättyivät puolivälieriin hävittyään Ghanalle jatkoajalla maalein 2–1.

## Tilastot

## Saavutukset
*Ranskan liigacup
**Hopeaa: 2011
*Ranskan mestaruus: 2012

## Lähteet
* Football Jamel Saihi LFP:ssä 
* James Saihi Football-lineups.comissa 

### Viitteet