open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
New Weird America

**New Weird America** -nimikkeellä kutsutaan 2000-luvulla Yhdysvalloissa alkunsa saanutta psykedeelisen folkmusiikin aaltoa. Englantilaisen Wire-musiikkilehden toimittajan David Keenanin väitetään keksineen termin Wire-lehden elokuun 2003 numerossa. Kyseessä on sanaleikki kirjailija Greil Marcusin *Old Weird America* -käsitteestä, jolla hän kytki Bob Dylanin ja muut toisen maailmansodan jälkeiset folk-artistit aiempaan yhdysvaltalaiseen folk-traditioon.

New Weird America -suuntaus on saanut vaikutteita etenkin 1960- ja 1970-lukujen psykedeelisistä folk-yhtyeistä, mutta musiikkityylissä voi kuulla vaikutteita hyvinkin erilaisista tyyleistä kuten heavy metalista, free jazzista ja elektronisesta musiikista. Toinen suuri vaikuttaja New Weird America -artisteille ovat olleet Roky Ericksonin kaltaiset soittotaidoiltaan kokemattomat ja yhteiskunnasta vieraantuneet artistit. Joitain New Weird America -artisteja onkin kritisoitu mielenterveysongelmien käyttämisestä kuvastona julkisen kuvan luonnissa.

New Weird America on lehdistön luoma käsite, ja monet tyylilajin alle yhdistetyistä artisteista eivät koe olevansa osa uutta yhtenäistä liikettä.

## New Weird America -käsitteeseen kytkettyjä artisteja

*Akron Family
*Antony and the Johnsons
*Baptist Generals
*Devendra Banhart
*Charalambides
*CocoRosie
*Comets on Fire
*Jack Rose
*Lavender Diamond
*The Microphones/Mount Eerie
*Joanna Newsom
*No-Neck Blues Band
*Six Organs of Admittance
*Sunburned Hand of the Man
*Will Oldham
*Wooden Wand and the Vanishing Voice
Yleistynyt toinen

**Yleistynyt toinen** () on yhteiskuntatieteellinen käsite, joka liittyy sosiaalisen identiteetin luomiseen. Käsitteen takana on ajatus, että yhteiskunnalliset toimijat määrittävät minäkuvansa suhteessa muihin. Muita on mahdotonta käsitellä kognitiivisesti sellaisenaan, vaan apuun tarvitaan yleistyksiä, joiden pohjalta voidaan suunnata omia odotuksia. Sosiaalisen toimijan kuvitellessa muiden odotuksia itseään kohtaan hän hyödyntää yleistyneen toisen mielikuvaa. Kyseessä on siis eräänlainen moninkertainen kuvitteluprosessi, jossa toimija kuvittelee, mitä muut hänestä kuvittelevat. Yleistyneen toisen käsitettä käytetään ennen kaikkea sosiaalipsykologiassa, jonka piirissä se kytketään usein symboliseen interaktionismiin.

George Herbert Meadin mukaan ihmiset ovat yleistyneen toisen kautta yhteydessä yhteiskuntaan. Yleistyneen toisen mielikuva toimii siis välittäjänä yksilöiden yksityisen maailman ja julkisen yhteiskunnallisen todellisuuden välillä. Meadin mielestä leikit ja roolipelit ovat tärkeitä lapsen kehitykselle, jotta tämä oppii näkemään itsensä toisten ihmisten kautta ja ymmärtämään muiden aikeita ja odotuksia paremmin. Tätä kautta hän kykenee muodostamaan itselleen yleistetyn toisen ja terveen minäkuvan.
Islington

**Islington** *(London Borough of Islington*, ['ɪzlɪŋtən]) on yksi Lontoon 32:sta kaupunkipiiristä ja sijaitsee Lontoon Cityn pohjoispuolella. Sen pinta-ala on 15 neliökilometriä, ja siellä asui vuonna 2017 noin  ihmistä. Alueelle kulkevat Lontoon metron linjat Northern Line, Victoria Line ja Piccadilly Line.

Alueella on asunut julkisuuden henkilöitä, kuten Tony Blair, George Orwell, Nick Hornby, Douglas Adams, Boris Johnson ja paremmin Johnny Rottenina tunnettu John Lydon.

Islington on jalkapalloseura Arsenalin kotipaikka. Alueella sijaitsevat seuran entinen kotistadion Highbury ja nykyinen Emirates Stadium.

## Lähteet
Salli mun nauraa

**Salli mun nauraa** on suomalainen vuonna 1993 valmistunut sketsisarja. Sarjaan valmistui 12 jaksoa, ja se esitettiin MTV3-kanavalla loka-joulukuussa 1993. Sarjan näyttelijät ovat Pirkka-Pekka Petelius ja Mikko Kivinen. Sarja oli saman näyttelijäkaksikon jatkoa kevättalvella 1993 esitetylle sketsisarjalle *[[Viihdeohjelma Tukholma]]*.

Sarjan tunnusmusiikkina oli *Was (Not Was)* -yhtyeen kappale *Walk The Dinosaur*.

## Sarjassa esitettyjä sketsejä
* Entinen siivooja
* Keijo Kirkuja
* Virkamies ja betonimylläri ravintolassa
* Savolainen puhelias konduktööri
* Hipsiäinen (Hapsiainen-parodia)
* Pelastus ihan yks ja 2 (Hälytys 911-parodia)
* Laardinaattorit (Gladiaattorit-parodia)

## Lähteet
Pariisi–Nizza-ajo

**Pariisi–Nizza-ajo** on etapeittain ajettava vuotuinen polkupyöräkilpailu Ranskassa sijaitsevien Pariisin ja Nizzan kaupunkien välillä. Kilpailua nimitetään tuttavallisesti *Course au Soleil'ksi*, sillä se on matka perinteisesti kohden auringonpaistetta. Kilpailu on pyöräilyvuoden kansainvälinen avajaiskilpailu.

## Historia

Pariisi–Nizza-kilpailu perustettiin vuonna 1933, ja sen perustaja oli *[[Le Petit Journal]]* -sanomalehden johtaja Albert Lejeune. Lähtölaukaus ensimmäiseen kilpailuun ammuttiin 4. maaliskuuta 1933 kello 5 aamulla Pariisin 13. kaupunginosassa sijaitsevalta Place d'Italielta. Kilpailu toteutui joka vuosi aina vuoteen 1938 saakka, jolloin kilpailujen järjestämisessä seurasi sodan aiheuttama katkos. Kilpailut alkoivat uudelleen vasta vuonna 1951 (lukuun ottamatta vuonna 1948 ajettua erikoistapausta) nimellä "Paris–Côte-d'Azur". Vuonna 1954 kilpailut ajettiin jälleen vanhalla nimellään. Vuonna 1959 kilpailu ajettiin matkalla Pariisi–Nizza–Rooma, jolloin ajomatka oli kaikkien aikojen pisin eli 1&nbsp;954,8 kilometriä.

Vuonna 1966 kilpailu oli kahden ranskalaisen, Raymond Poulidorin ja Jacques Anquetilin keskinäistä kisaa, ja tämä jakoi ranskalaiset kahteen jyrkästi erilaiseen mielipiteeseen.

Vuonna 1969 maalipaikka siirrettiin Col d'Èzen korkealle mäelle. Nykyisin maalialue sijaitsee Nizzan kaupungissa ja sen kuuluisalla rantakadulla Promenade des Anglais'lla.

Vuonna 1988 irlantilainen Seán Kelly voitti ennätyksellisen seitsemännen peräkkäisen kerran kilpailun ja pitää yhtä hallussaan voittojen määrän ennätystä.

Vuonna 2000 entinen kilpapyöräilijä Laurent Fignon nousi kisan järjestäjäksi, mutta vuonna 2002 hän jätti tehtävänsä Pariisi–Nizza-kilpailuorganisaatiossa ja siirtyi Tour de France -kilpailuorganisaation palvelukseen.

Katso erillisartikkelit:
*Pariisi–Nizza-ajo 2004
*Pariisi–Nizza-ajo 2005
*Pariisi–Nizza-ajo 2006
*Pariisi–Nizza-ajo 2007
*Pariisi–Nizza-ajo 2008
*Pariisi–Nizza-ajo 2009
*Pariisi–Nizza-ajo 2010
*Pariisi–Nizza-ajo 2011
*Pariisi–Nizza-ajo 2017
*Pariisi–Nizza-ajo 2018

## Kilpailun voittajat

## Tulokset

## Doping
Pariisi–Nizza-kilpailun historia on myös osa urheilun dopinghistoriaa. Kilpailuissa on paljastunut useita dopingtapauksia:
* 1969 : Jan Janssen, 
* 1974 : Roger Legeay, 
* 1977 : Bernard Thévenet, 
* 1982 : Marcel Tinazzi, 
* 1997 : Luca Colombo, Erwann Menthéour ja Mauro-Antonio Santamirota 
* 2003 : Vincente David Bernabeu Armengol ja Rui Lavarinhas.

## Lähteet
* Järjestäjien kotisivut
Miinanraivaaja DR-13

**Miinanraivaaja DR-13** oli alun perin Yhdysvalloissa Normandian maihinnousua varten rakennettu hinaaja *ST-79*. 

Army Ocean Tugs  (LT, ST) tyyppi oli niin merikelpoinen, että lisäpolttoainesäiliöin varustettuna se voitiin ajaa omin konein Yhdysvalloista Englantiin. Kuitenkin aluksia upposi monta tässä siirrossa.

## Valmistus
*ST-79* tilattiin J. K. Welding Companyltä Brooklynistä New Yorkista. Se valmistui 1943.

## Hankinta ja käyttö Suomessa
Kansanhuoltoministeriö osti 12. kesäkuuta 1946 Yhdysvaltain asevoimien selvittelyelimeltä kahdeksantoista ST-luokan hinaajaa sodanjälkeiseen miinanraivaukseen. Aluksen matka Suomeen alkoi 28. heinäkuuta Schiedamin Wilhelminahavenista. Se saapui 8. elokuuta Hankoon.

Operaation alustarpeen vähetessä vuonna 1950 *DR-13* myytiin F W Hollmingille. Seuraavana vuonna aluksen osti satamajäänmurtajakseen Haminan kaupunki ja alus sai uuden nimen **Merikarhu**. Alus saapui Haminaan 15. tammikuuta 1952. 30. elokuuta 1964 sattuneen vakavan läheltä piti -tilanteen jälkeen aluksen vakavuutta parannettiin.

Aluksen palvelu hinaajana loppui vuonna 1990, jolloin se siirrettiin Tervasaareen museolaivaksi. Se on hyväksytty Museoviraston Perinnelaivarekisteriin.

## Tekniset tiedot

Alustyyppi oli 150 tonnin uppoamainen, 21 metriä pitkä, 6,2 metriä leveä ja syväys 2,6 metriä. Pääkone on 6 syl. 400 HP, 300 RPM Atlas Imperial Diesel  (model:6HM2124) suoralla kytkimellä; alustyypin erikoisuus oli se, ettei siinä ollut alennusvaihteita eikä edes peruutusta, vaan peruutusta varten kone piti sammuttaa ja käynnistää uudelleen päinvastaiseen suuntaan.

## Lähteet
*
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*#3050 Suomen kauppalaivastotietokanta Laivakortti
Ottobrunn

**Ottobrunn** on kunta Münchenin piirikunnassa Baijeriin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee 10 kilometriä Münchenin keskustasta kaakkoon. Kunnan asukasluku oli 21&nbsp;881 vuoden 2020 lopussa. Ottobrunnin pinta-ala on 5,24 neliökilometriä.

Tuleva Kreikan kuningas Otto von Wittelsbach kulki 1832 paikkakunnan halki ja siellä on hänelle omistettu museo. Kunnan kulttuurikeskus on nimetty saksalais-italialaisen säveltäjä Ermanno Wolf-Ferrarin mukaan, joka asui paikkakunnalla 1915–1931.

Myös eurooppalainen ilmailu- ja avaruusteknologian yritys EADS pitää Saksan pääkonttoriaan Ottobrunnissa, vaikka suurin osa sen alueesta kuuluukin Taufkirchenin naapurikuntaan.

Münchenin S-Bahn pysähtyy Ottobrunnissa ja kulkee kaupunkiin 20 minuutin välein.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kunnan verkkosivut
Miinanraivaaja DR-4

**Miinanraivaaja DR-4** (aiemmin *ST-89*) oli alun perin Yhdysvalloissa Normandian maihinnousua varten rakennettu hinaaja. 
Alustyyppi oli 150 tonnin uppoamainen, 21 metriä pitkä, 6,2 metriä leveä ja syväys 2,6 metriä. Koneena oli 400 hevosvoiman Atlas Imperial -diesel suoralla kytkimellä; alustyypin erikoisuus oli se, ettei siinä ollut alennusvaihteita eikä edes peruutusta, vaan peruutusta varten kone piti sammuttaa ja käynnistää uudelleen päinvastaiseen suuntaan.

## Hankinta  ja käyttö Suomessa
Aluksia ostettiin Suomeen kaikkiaan 18 kpl sodanjälkeistä miinanraivausoperaatiota varten. *DR-4* osallistui operaatioon, jonka päätyttyä alus myytiin Rauma-Repola Oy:lle hinaajaksi. Se sai uuden nimen **Rauma II**. 

Aluksen historiaan liittyy kohtalokas onnettomuus Rauman satamassa 8. joulukuuta 1964, kun armeijan kuljetusvene ''K-8'' törmäsi räntätuiskussa hinaajan kanssa. Armeijan vene oli matkalla perinteisiin alokastanssijaisiin Kuuskajaskarin linnakkeelle. Matkustajina oli 38 nuorta naista, joista 25 ja koko kolmehenkinen miehistö hukkui veneen upotessa. Hinaajan päällikkö vapautettiin oikeudessa vastuusta, koska syyllinen onnettomuuteen todettiin olleen armeijan veneen kuljettaja.

**Rauma II** vaihtoi omistajaa kaikkiaan kuusi kertaa. Viimeksi sen omisti Rederi Alfons Håkans Ab. Aluksen nimi oli tuolloin **Fakir**. Alus romutettiin Naantalissa vuonna 1984.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Growing Up in Public

**Growing Up in Public** on Lou Reedin vuonna 1980 julkaistu albumi. Albumin on julkaissut CD:nä vuonna 1992 BMG Music ja vuonna 2000 Buddha Records.

## Kappaleet

#How Do You Speak to an Angel – 4:08 
#My Old Man – 3:15 
#Keep Away – 3:31 
#Growing Up in Public – 3:00 
#Standing on Ceremony – 3:32 
#So Alone – 4:05 
#Love Is Here to Stay – 3:10 
#The Power of Positive Drinking – 2:13 
#Smiles – 2:44 
#Think It Over – 3:25 
#Teach the Gifted Children – 3:20

## Esiintyjät
*Lou Reed - laulu, kitara
*Michael Fonfara - kosketinsoittimet, kitara
*Ellard Boles - bassokitara, taustalaulu
*Michael Suchorsky - rummut
*Stuart Heinrich - kitara, taustalaulu
*Chuck Hammer - kitara
Miinanraivaaja DR-5

**Miinanraivaaja DR-5** oli alun perin Yhdysvalloissa Normandian maihinnousua varten rakennettu ST-luokan hinaaja *ST-481*. Tyyppi oli niin merikelpoinen, että lisäpolttoainesäiliöin varustettuna se voitiin ajaa omin konein Yhdysvalloista Englantiin. Kuitenkin aluksia upposi monta tässä siirrossa.

## Valmistus
*ST-481* tilattiin 718 hinaajan hankinnassa J. K. Welding Companyltä Brooklynistä New Yorkista ja valmistui 1944.

Alustyyppi oli 150 tonnin uppoamainen, 21 metriä pitkä, 6,2 metriä leveä ja syväys 2,6 metriä. Koneena oli 400 hevosvoiman Atlas Imperial -diesel suoralla kytkimellä. Alustyypin erikoisuus oli se, ettei siinä ollut alennusvaihteita eikä edes peruutusta, vaan peruutusta varten kone piti sammuttaa ja käynnistää uudelleen päinvastaiseen suuntaan. 

## Palvelus
Kansanhuoltoministeriö osti 12. kesäkuuta 1946 Yhdysvaltain asevoimien selvittelyelimeltä kahdeksantoista ST-luokan hinaajaa sodanjälkeiseen miinanraivaukseen. Suomen merivoimat vuokrasi 25. syyskuuta 1946 aluksen, joka  liitettiin 1947 raivauslaivastoon. Raivauksen päätyttyä alus palautettiin 5. lokakuuta 1948 ja myytiin Helsingin satamalaitokselle, joka nimesi sen*Nalleksi*. Nimi muutettiin vuonna 1958 *Merikariksi*.

Alus upposi 1963 Helsingin satamassa törmättyään proomuun. Onnettomuudessa ei menetetty henkiä. Nosto pohjasta kesti noin viikon ja alus korjattiin Hietalahden telakalla. Alus myytiin 1974 romutettavaksi.

## Lähteet
*
*Juha Kämäräinen: Pienet hinaajat Suomessa - m/s Alpo Normandiasta Suomeen ja takaisin

### Viitteet
Heiligendamm

**Heiligendamm** on kaupunginosa Bad Doberanin kaupungissa Saksassa Itämeren etelärannalla lähellä Rostockia Mecklenburg-Vorpommernin osavaltiossa.

Heiligendamm on Saksan vanhin Itämeren rannikon kylpyläpaikka; se rakennettiin ylimystön elegantiksi tapaamis- ja lomailupaikaksi. Ensimmäinen arvovieras oli Mecklenburg-Schwerinin herttua Friedrich Franz I, joka valitsi Doberanin kesäasunnokseen 1793, jonka jälkeen paikasta tuli muodikas lomailupaikka. Saksan vanhimmalla hevosradalla järjestettiin ensimmäiset kilpailut 1822.

Heiligendamm oli aateliston lomailupaikka aina 1930-luvulle asti, toisen maailmansodan jälkeen rakennuksia käytettiin parantoloina. Myöhemmin paikkakunnalla on järjestetty arvovieraiden vastaanottoja. Yhdysvaltain presidentti George W. Bush vieraili siellä heinäkuussa 2006 ja kesäkuussa 2007 paikkakunnalla järjestettiin G8-maiden kokous. G8-kokousta varten koko paikkakunta ympäröitiin 2,5 metriä korkealla 13 km:n pituisella piikkilanka-aidalla.

Heiligendammissa on kapearaiteinen rautatie "Molli", jolla kuljetaan höyryveturin vetämillä junilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.heiligendamm.de/
Messier 65

**Messier 65** (**M65**, **NGC 3623**) on Leijonan tähdistössä sijaitseva kierteisgalaksi, jonka Charles Messier löysi ja luetteloi vuonna 1780. Se sijaitsee noin 35 miljoonan valovuoden päässä Maasta ja on noin 140 000 valovuoden levyinen. Galaksin ikä on noin 13.2 miljardia vuotta.

M65:n suhteellinen kirkkaus on +9,3, joten sen havaitsemiseen tarvitaan kaukoputki. Galaksi näkyy tänne lähes suoraan sivusta. Se on yksi Leijonan kolmikon galakseista yhdessä M66:n ja NGC 3628:n kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* SEDSin Messier -sivut M65:sta
Punaisten lyhtyjen alue

**Punaisten lyhtyjen alue** on useissa kaupungeissa alue, jossa monet ihmiset myyvät seksuaalisia palveluja rahaa vastaan esimerkiksi stripteaseklubeilla ja muissa aikuisille suunnatuissa paikoissa. Punaisten lyhtyjen alueella on usein myös peep show -esityksiä ja seksilelujen, pornografian, alusasujen ja muiden seksituotteiden myymälöitä. Joissain tapauksissa paikallisviranomaiset ovat sallineet laillisen ja säännellyn prostituution näillä alueilla. Joillain toisilla punaisten lyhtyjen alueilla toiminta on periaatteessa laitonta, mutta käytännöllä sallittua; joillain alueilla ainoastaan prostituutioon liittymätön seksityö on sallittua.

Nimitys juontaa juurensa ilotalojen tavasta ilmoittaa seksiliiketoiminnan harjoittamisesta punaisella lyhdyllä ikkunassaan. Ensimmäisen kerran nimitystä käytettiin tiettävästi Yhdysvalloissa vuoden 1890 tietämillä. 

Tunnettuja punaisten lyhtyjen alueita ovat olleet muun muassa Pigalle Pariisissa, Reeperbahn Hampurissa, De Wallen Amsterdamissa ja Pat Pong Bangkokissa.


De Wallen - 2.jpg|De Wallen Amsterdamissa.
15 Minutes (2919672407).jpg|Punaisten lyhtyjen alueen ikkunoita Amsterdamissa.
Soi Cowboy 2023 03.jpg|Soi Cowboy, Bangkok (3/2023).


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Taisto Huuskonen

**Taisto Huuskonen** (4. marraskuuta 1925 Tampere – 28. marraskuuta 1990 Mouhijärvi) oli suomalainen kirjailija, joka asui 26 vuotta elämästään Neuvostoliitossa ja toimi myös siellä kirjailijana.

Nokialta kotoisin oleva Huuskonen osallistui sotiin, ja sodan jälkeen hän oli mukana SKDL:n toiminnassa. Tyytymättömänä silloisen Suomen oloihin hän loikkasi vaimonsa Ennin kanssa Suomesta Neuvostoliittoon 1949. Ensimmäisellä kerralla he eksyivät takaisin Suomen puolelle, mutta toisella kerralla he onnistuivat pääsemään rajan yli. Neuvostoliitossa Huuskosia pidettiin kuitenkin vakoilijoina, ja he joutuivat viettämään vajaat kaksi vuotta työleireillä Uralin tällä puolen..

Vapauduttuaan leiriltä Huuskonen vaimoineen oleskeli ensin sisä-Venäjällä, mutta onnistui
sitten muuttamaan Petroskoihin Karjalais-suomalaisessa SNT:ssa. Siellä Huuskonen työskenteli ensin metalliteollisuudessa ja sitten toimittajana.  Hän alkoi myös kirjoittaa kirjoja, ja julkaistuaan hyvän vastaanoton saaneen sotakirjansa *Teräsmyrsky Kannaksella* (1970) hän pääsi myös Karjalan Kirjailijaliiton jäseneksi.

Vuonna 1975 Huuskoset palasivat Suomeen ja eri vaiheiden jälkeen asettuivat lopulta asumaan Mouhijärvelle.

Vuonna 1979 Huuskonen julkaisi elämänvaiheistaan teoksen *Laps Suomen*, joka herätti suurta huomiota ja väittelyä, sillä siinä kuvattiin todenmukaisesti Neuvostoliiton oloja ja elämää siellä.  Kirjasta tehtiin myös samanniminen näytelmä 1990.

Huuskonen julkaisi tämän jälkeen myös muitakin kirjoja (*Ennin tarina*, sotakirjat *Jermut* ja *Jermut jatkosodassa*), mutta ne eivät enää herättäneet niin suurta huomiota.

## Teokset
**Rehua, rehua!* : kertomus, ilmestyi kokoomateoksessa *Nykypäivämme uurastajia. Kuvauksia*. Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, Petroskoi 1961
**Huomenen oraat*. Karjalan kirjakustantamo, Petroskoi 1963
**Maa kaipaa isäntää : Huomenen oraat-romaanin 2. osa*. Karjalan kirjakustantamo, Petroskoi 1968
**Juttuja ja kertomuksia eri vuosilta*. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1969
**Teräsmyrsky Kannaksella* : romaani. Karjala-kustantamo, Petroskoi 1970
**Rakkaasti, hehkuvin rinnoin*. 1978
**Laps Suomen*. WSOY 1979, 14. painos 1987
**Teräsmyrsky* : romaani. WSOY 1981
**Ennin tarina*. WSOY 1984 
**Jermut* : romaani. WSOY 1983
**Jermut jatkosodassa* : romaani. WSOY 1986
**Moukarin kaiku* : romaani. WSOY 1988

## Lähteet

## Linkit

*One Life and Two Perspectives Separated by the Border. The case of Taisto Huuskonen. Tuulikki Kurki
Monacon Grand Prix 2007

**Monacon Grand Prix 2007** (virallisesti **Formula 1 Grand Prix de Monaco 2007**) oli Formula 1 -kauden  viides osakilpailu, joka ajettiin 27. toukokuuta Monacon katuradalla Monacossa. Kilpailun voitti paalupaikalta lähtenyt McLarenin Fernando Alonso, joka ajoi myös kilpailun nopeimman kierroksen.

## Viikonlopun aikataulu ja sää

## Viikonlopun tapahtumia
* Harjoituksissa ja aika-ajojen viimeisessä osiossa oli osittain märkää, mutta kisassa rata oli kuiva.
* Tulokaskuljettaja Lewis Hamiltonin kaidetörmäystä harjoituksissa pidettiin hänen ensimmäisenä virheenään loistavasti alkaneella kaudella.
* Kimi Räikkönen ajoi aika-ajojen toisella osiolla liian rajusti reunakorokkeen yli, minkä seurauksena oikean eturenkaan tukivarsi vioittui. Räikkönen pystyi ajamaan varikolle, mutta autoa ei ehditty korjata.
* David Coulthard sai aika-ajoissa sijoitusta pudottaneen rangaistuksen, koska ei päästänyt nopealla kierroksella ollutta Heikki Kovalaista ohitseen.
* Kisassa nähtiin Monacon kisaksi ennätyksellisen vähän keskeytyksiä. Mutta maaliin ajaneita oli edellisen kerran yhtä paljon vuoden 1972 Monacon GP:ssä.
* Kilpailun jälkeen Hamilton kritisoi talliaan, koska se ei antanut hänelle lupaa kisata voitosta Fernando Alonson kanssa. Tallipäällikkö Ron Dennis myönsi, että kuljettajia oli pyydetty hidastamaan ensimmäisten varikkokäyntien jälkeen, koska kaksoisjohto oli jo siinä vaiheessa selvä. FIA tutki tapauksen epäillen McLarenin käyttäneen kiellettyjä tallimääräyksiä. Perusteellisen tutkinnan jälkeen FIA ilmoitti, että McLarenin toiminnassa ei ollut moitteen sijaa ja ettei McLaren ollut käyttänyt kiellettyjä tallimääräyksiä.

## Tulokset
### Aika-ajot

### Kilpailu

### Johtokierrokset

## Tilanne kuljettajien MM-sarjassa
 

## Katso myös
* GP2 Monacon Grand Prix 2007
* Porsche Supercup Monacon Grand Prix 2007
* Formula Renault 3.5 Monacon Grand Prix 2007

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Monacon GP 2007 F1-ruutu
Jack Meatbeat & the Underground Society

**Jack Meatbeat & the Underground Society** oli suomalainen psykedeelinen rock-yhtye, joka perustettiin Ilmajoella vuonna 1989. Yhtye siirtyi 1990-luvun alkupuolella asumaan Helsinkiin. 

## Historia

Yhtye äänitti kolme albumia ja kiersi aktiivisesti Eurooppaa 1990-luvulla. Toiminta hiipui vuosikymmenen lopulla, kun Jukka Suksi, Eduardo Martinez ja Marko Perälä siirtyivät The Flaming Sideburnsin riveihin. Petri Mukkala ja Ewo Rytkönen (nyk. Pohjola) soittivat myöhemmin Babylon Whores -yhtyeessä. Hannu-Pekka Björkman tunnetaan nykyään näyttelijänä ja Rytkönen/Pohjola Nightwishin managerina.

## Kokoonpanot

### 1989–1992

* Vesa Hellsten – laulu
* Jukka Suksi – kitara
* Pekka Hellsten – kitara
* Hannu-Pekka Björkman – kitara
* Marko "Kostaja" Perälä – basso
* Petri "Pete Liha" Mukkala – rummut

### 1992–

* Eduardo Martinez – laulu
* Jukka Suksi – kitara
* Pekka Hellsten – kitara
* Marko "Kostaja" Perälä – basso
* Petri "Pete Liha" Mukkala – rummut
* Ewo Rytkönen – basso (kahdeksan kuukautta vuonna 1994)

## Julkaisut

### Albumit

* ''Misplaced Devotion'' (Smokin' Troll, 1994)
* *[[Neptuno]]* (Metamorphos, 1997)
* ''Back From World War III'' (Munster, 1999)

## Aiheesta muualla
* 
*Yhtye Archive.orgin sivulla
Alpo Ruuth

**Alpo Armas Ruuth** (17. maaliskuuta 1943 Helsinki – 24. toukokuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, jonka teosten aihepiirinä ovat usein Helsingin Kallion ja Sörnäisten työläiskaupunginosat ja niiden asukkaat.

Ennen kirjailijaksi ryhtymistään Alpo Ruuth toimi muun muassa myyjänä, autonapumiehenä ja suutarina. Hänen läpimurtoteoksensa *Kämppä* (1969) kuvaa 1950-luvun lopun Sörkän nuorisojengiä. Ruuthin kirjoissa käsitellään paljon yhteiskunnallisia aiheita, esimerkiksi maastamuuton syitä (*Kotimaa*, 1974), varuskuntaelämää (*Korpraali Julin*, 1971) ja 1990-luvun alun lamaa (*Kolme miestä Toyotassa*, 1993).

Läpimurtoromaanissaan *Kämppä* (1967) Ruuth käsitteli hänen omilla kotikulmillaan Sörnäisissä elävää poikasakkia. Teoksen päähenkilö Pera on monien Ruuthin romaanien tapaan vaatimattomista oloista lähtöisin oleva antisankari, jonka kehitystä ja epäonnistumisia romaanissa seurataan. Hänen vastapoolinaan on kieron pelin osaava Olli, joka hallitsee eteenpäin pyrkimisen taidon. Romaanissa kuvastuvat ryhmän sisäiset säännöt, jotka eroavat muun yhteiskunnan normeista. 

Alpo Ruuth käsikirjoitti Veli-Matti Saikkosen ohjaaman televisioelokuvan *[[Tykkimies Kauppalan viimeiset vaiheet]]* (1977), jonka pääosaa näyttelee Vesa-Matti Loiri.

Toukokuussa 2018 Alpo Ruuth sai nimeään kantavan polun Helsingin Sörnäisiin.

## Teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Palkinnot
* Valtion kirjallisuuspalkinto 1970, 1975, 1980, 1982
* Vantaan kulttuuripalkinto 1984
*Pro Finlandia -palkinto 1984
* Stadin Kundi 2001

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Alpo Ruuthin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
* Alpo Ruuthin haastattelu : Alpo Ruuth 50-luvun Sörkan poikavuosistaan: ”Me mitää slangii puhuttu!”, Slangi.Net 1.2.2002
James (farkut)

**James** on suomalainen farkkumerkki, jota valmisti Mattisen Teollisuus Oy. Yritys alkoi valmistaa farkkuja 1950-luvun puolivälissä. Esikuvana oli Vaaksa Oy:n valmistamat ”Väiski”-farkut, joiden tunnuksena oli jänishahmo. Vuonna 1959 Mattinen osti Warner Brosilta ”James Dean” tuotenimen käyttöoikeuden ja nimeksi tuli ”James Dean Style” -farkut. Kuolleen filmitähden nimen käyttö herätti arvostelua ja 1960-luvun alussa nimi lyhennettiin muotoon ”James”. Markkinoinnissa käytettiin monikkomuotoa ”Jamekset”. Kysynnän kasvaessa Mattisen Teollisuus siirsi tuotannon Helsingistä Heinolaan vuonna 1964, minne perustettiin pohjoismaiden suurin farkkutehdas. 

James oli Suomen farkkumarkkinoiden selvä markkinajohtaja 1960-luvulla. Sen menekkiä vauhditti yhteistyö ajan suurimpien suomalaisten rocktähtien kanssa. Näitä olivat muun muassa Raittisen veljekset Eero ja Jussi The Boys -yhtyeineen sekä Danny. Myös televisiomainoksia käytettiin. Mainoskampanjoiden yhteydessä nuorille jaettiin James-lippiksiä (niin sanottu James-kotsa), James-liinoja (vieressä kuva James-liinasta) ja äänilevyjä. Noihin aikoihin James-farkkujen mainosslogan oli *James päällä joka säällä*. 

James-farkkujen suosio romahti uuden nuorisosukupolven kasvaessa. Käytännöllisempi syy oli Suomeen rantautuneet ulkomaiset farkkumerkit, jotka lisäsivät kilpailua. 

James-farkut toi 2000-luvun alussa uudelleen markkinoille L-Fashion Group.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* James-lehtimainos 1960-luvun lopulta 

### Viitteet
Dmitri Sipjagin

**Dmitri Sergejevitš Sipjagin** (, 20. marraskuuta 1853 Kiova – 28. huhtikuuta 1902 Pietari) oli venäläinen virkamies, joka toimi Venäjän sisäministerinä vuosina 1900–1902.

Sipjagin opiskeli Pietarin yliopistossa lakia valmistuen vuonna 1876. Hän työskenteli ulkoministeriössä ja toimi vuosina 1886–1888 Harkovan varakuvernöörinä sekä vuosina 1888–1891 Kuurinmaan ja 1891–1893 Moskovan kuvernöörinä.

Hän tuli sisäministeriksi Ivan Goremykinin jälkeen vuonna 1899.
 
Dmitri Sipjagin murhattiin Mariinskin palatsissa, jossa sosialistivallankumouksellisen puolueen jäsen Stepan Balmašov ampui hänet vuonna 1902. Häntä seurasi sisäministerinä Vjatšeslav von Pleve.

## Lähteet
Marco Parnela

**Marco Parnela** (s. 5. tammikuuta 1981 Orivesi) on italialais-suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Parnela on suomalaissyntyinen, mutta hän muutti Italiaan jo yhden vuoden ikäisenä, sillä hänen isänsä oli italialainen. Lapsuutensa Parnela vietti Barcellona Pozzo di Gotton kaupungissa lähellä Messinaa. Hän on pelannut juniorina Italiassa Atletico Catanian riveissä ja Saksassa ESV Freilassingissa. Ensimmäisen ammattilaissopimuksen hän teki FC Thunin kanssa, jossa hän pelasi kolme kautta. Vuonna 2003 hän siirtyi Alankomaihin FC Zwolleen, jossa hän pelasi yhden kauden ajan esiintyen kahdeksassa pääsarjaottelussa. Kaudeksi 2004–05 Parnela siirtyi Go Ahead Eaglesiin, jota hän edusti ammattilaisuransa loppuun saakka seitsemän kauden ajan.

Parnela ilmoitti ammattilaisuransa lopettamisesta vuonna 2010. Hän kuitenkin palasi heti tammikuussa jalkapallon pariin ja siirtyi amatöörisarjoissa pelanneen SVZW:n riveihin. Hän edusti SVZW:tä puolentoista kauden verran ja siirtyi kaudeksi 2012–13 Hollannin kuudennella sarjatasolla pelanneeseen CJV'ersiin.

Hän on pelannut myös Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa ja oli mukana nuorten MM-lopputurnauksessa Argentiinassa vuonna 2001. Yhteensä poikamaajoukkueissa Parnela esiintyi yhdeksän kertaa ja nuorten maajoukkueessa 14 kertaa.

## Lähteet
Norma Rae

**Norma Rae** on vuoden 1979 yhdysvaltalainen draamaelokuva, joka kertoo pienestä eteläyhdysvaltalaisesta kaupungista kotoisin olevasta naisesta, joka lähtee mukaan  ammattiliiton toimintaan tekstiilitehtaassa. Elokuvassa esiintyvät Sally Field, Beau Bridges, Ron Leibman, Pat Hingle, Barbara Baxley ja Gail Strickland.

Elokuvan on ohjannut Martin Ritt, joka esiintyy myös cameoroolissa tyytymättömänä tehdastyöläisenä , ja sen ovat käsikirjoittaneet Harriet Frank Jr. ja Irving Ravetch. Elokuva pohjautuu Crystal Lee Suttonin tositarinaan.

Sally Field voitti nimiroolista parhaan naispääosan Oscarin ja David Shiren säveltämä ja Norman Gimbelin sanoittama kappale "It Goes Like It Goes" palkittiin parhaana lauluna Oscar-gaalassa. Sally Field sai roolistaan myös Cannesin elokuvajuhlien näyttelijäpalkinnon sekä NBR-palkinnon ja Golden Globen.

*Norma Rae* valittiin vuonna 2011 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. 

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Norma Raen* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. American Film Institute valitsi sen vuonna 2006 kahdenkymmenen kaikkien aikojen innostavimman yhdysvaltalaiselokuvan joukkoon.

## Palkintoja
### Oscarit
* Paras naispääosa: Sally Field
* Paras laulu: David Shire, Norman Gimbel (*It Goes Like It Goes*)
Ehdokkaana:
* Paras elokuva
* Paras sovitettu käsikirjoitus: Harriet Frank Jr., Irving Ravetch

### Golden Globet
* Paras naispääosa draamaelokuvassa: Sally Field
Ehdokkaana:
* Paras draamaelokuva
* Paras käsikirjoitus: Harriet Frank Jr., Irving Ravetch

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Lepositeet

**Lepositeet** ovat sairaaloissa yleisesti käytettävä eristysmuoto, jossa itselleen tai muille vaaraksi oleva potilas eristetään sitomalla hänet selälleen. Jalat sidotaan nilkkojen yläpuolelta, vartalo vatsan kohdalta ja ranteet samaan siteeseen vartalon kanssa. Osa siteistä voidaan myös jättää kiinnittämättä, jolloin potilas voi liikkua enemmän. Jos potilas ei ole vaarallinen, ruokailujen yhteydessä kädet irrotetaan siteistä, ja hänelle tuodaan ruoka kertakäyttöastioissa.

Potilasta voidaan pitää lepositeissä jopa kuukauden ajan, mutta näin pitkäaikainen eristäminen on harvinaista. Lepositeet aiheuttavat raajojen ja lihasten puutumista, ja kipu voi olla kovaa. Pitkään lepositeissä oleville annetaan verihyytymiä ehkäisevää lääkettä. Yleensä lääkäri tarkistaa leposidehoidon jatkumisen tarpeen aamuisin ja iltaisin.

Useimmat potilaat pitävät leposide-eristystä erittäin epämiellyttävänä, mutta joissain tapauksissa ahdistunut potilas saattaa myös itse pyytää lepositeisiin sitomista. Lepositeisiin joutuminen on yleensä seurausta väkivaltaisesta käytöksestä itseä tai muita kohtaan. Lepositeissä itsensä vahingoittaminen on lähes mahdotonta.

Leposide-eristys voidaan suorittaa vain lääkärin luvalla, ja potilas on eristyksen aikana jatkuvassa valvonnassa. Lepositeisiin eristetylle potilaalle nimetään vastuuhoitaja, ja eristyksen aikana läsnä on oltava koko ajan hoitaja. Lepositeitä käytetään myös nuortenosastoilla.

## Katso myös
*Pakkopaita
NAIRU

**NAIRU** on taloustieteessä englanninkielinen lyhenne (), jolla tarkoitetaan makrotalouden teoriaa siitä, kuinka voidaan saavuttaa alhainen työttömyysaste inflaatiota kiihdyttämättä.

NAIRU-teorian muodostaminen alkoi, kun vuonna 1958 esitettiin, että työttömyydellä ja inflaatiolla on käänteinen suhde. Tätä ajatusta kutsutaan Phillipsin käyräksi. NAIRU-teorian kannattajien mukaan mukaan työttömyys ei pitkällä aikavälillä riipu inflaatiosta, joten Phillipsin käyrä ei kuvaisi todellisuutta. NAIRU liittyy läheisesti Milton Friedmanin luomaan käsitteeseen luonnollinen työttömyysaste.

NAIRU-konseptin kannattajat määrittelivät uudelleen käsitteen täystyöllisyys tarkoittamaan NAIRU-tasoista työttömyyttä, sillä he katsovat, että täystyöllisyyttä ei voi saavuttaa vahingoittamatta kansantaloutta. Aikaisemmin täystyöllisyys merkitsi, että avoimia työpaikkoja on vähintään yhtä paljon kuin työttömiä työnhakijoita. Nykyään viranomaiset pyrkivät NAIRU-konseptin mukaisesti inflaation hillintään ja tarvittaessa jarruttavat kansantalouden ylikuumenemista. Tämä on yksi selitys sille, miksi NAIRU-konseptia noudattavalla politiikalla ei ole enää saavutettu niin alhaisia työttömyysasteita kuin toisen maailmansodan jälkeisen talousbuumin aikana. Tällaisella talouspolitiikalla ei enää saavuteta niin alhaisia työttömyysasteita kuin oli mahdollista saavuttaa silloin, kun inflaation annettiin kasvaa vapaasti.

NAIRU-teorian mukaan työttömyyttä voidaan vähentää vain tekemällä rakenteellisia uudistuksia: näillä tarkoitetaan esimerkiksi työttömyysturvan heikentämistä, jotta ihmisillä olisi enemmän kannustimia hakeutua työhön ja ammattiliittojen vallan rajoittamista, jotta niiden toiminta ei häiritsisi työmarkkinoiden luonnollista toimintaa.

NAIRU on teoria, jonka avulla pyritään selittämään stagflaation syntymistä. Sen mukaan Phillipsin käyrän voi sanoa olevan lyhyen aikavälin kuvaaja, kun taas NAIRU kuvaa pitkän aikavälin tasapainoa. Siis työllisyyttä ei NAIRU-teorian mukaan voida pitkällä aikavälillä tasapainossa kasvattaa ilman, että inflaatio kiihtyisi samanaikaisesti. Tämä ei kuitenkaan sulje pois finanssipolitiikan vaikutuksia lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä (sopeutumisjakso uuteen tasapainoon).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Cutting unemployment benefits will not decrease unemployment
*https://www.nytimes.com/2013/07/01/opinion/krugman-the-war-on-the-unemployed.html
* Paul Krugman: Potential mistakes in European Commission's NAIRU estimates
Loyal to the Game

**Loyal to the Game** on vuonna 1996 kuolleen Tupac Shakurin viides postuumisti julkaistu albumi. Ennen julkaisematonta materiaalia sisältävä albumi julkaistiin Euroopassa 12. joulukuuta 2004 ja Yhdysvalloissa kaksi päivää myöhemmin. Albumin tuotantopuolesta vastasi Eminem.

MTV:n haastattelussa Eminem kertoi kirjoittaneensa Tupacin äidille Afeni Shakurille kirjeen kysyen, saisiko hän tuottaa seuraavan Tupacin albumin. Afeni Shakur suostui pyyntöön ja antoi samalla Eminemin Shady Records -artisteille luvan osallistua levyn tekoon. Niinpä albumilla ovat mukana 50 Cent, G-Unit ja Obie Trice. Muita merkittäviä vierailijoita ovat muun muassa Dido ja Elton John, joka laulaa albumin hittisinglessä ”Ghetto Gospel”. Kappaleesta on kuvattu myös musiikkivideo.

Eminem käytti albumia tuottaessaan useita epätavallisia tuotantoteknillisiä keinoja, muunnellen muun muassa Tupacin äänen tahtia ja säveltasoa, jotta laulu sopisi paremmin biittiin. Useissa kappaleissa on myös käytetty sanoitusten muokkaamiseen ”leikkaa/liimaa”-menetelmää, jotta lyriikat saatiin vastaamaan paremmin julkaisuajankohdan rapkulttuuria. Menettely aiheutti paljon kritiikkiä niin ihailijoiden kuin asiantuntijoidenkin piireissä, koska Tupacin laulu ei käynyt kunnolla biittiin.

Albumi debytoi Billboard 200 -listan ensimmäisellä sijalla myyden avausviikolla 330&nbsp;000 kappaletta. Myöhemmin albumi saavutti platinarajan Yhdysvalloissa ja kultarajan Euroopassa.

## Kappalelista

## Listat

## Albumin singlet
Wolfin palkinto

**Wolfin palkinto** on israelilaisen Wolfin säätiön vuodesta 1978 lähtien jakama tiede- ja taidepalkinto. Palkinto jaetaan joka vuosi kuudessa eri kategoriassa: fysiikassa, kemiassa, lääketieteessä, maataloustieteessä, matematiikassa ja taiteessa. Taiteen palkintoa kierrätetään vuosittain arkkitehtuurin, musiikin, maalaustaiteen ja kuvanveiston välillä. Wolfin palkinnon arvo on sata tuhatta Yhdysvaltain dollaria.

Palkinnon jakava Wolfin säätiö on saksalaissyntyisen keksijän ja Kuuban entisen Israelin suurlähettilään Richard Wolfin perustama.

## Maatalouspalkinnon saajat

## Taidepalkinnon saajat

 

## Kemian palkinnon saajat
 

## Matematiikka-palkinnon saajat

## Lääketieteen palkinnon saajat

## Fysiikan palkinnon saajat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Wolfin säätiön kotisivut
Ela

**Ela** voi tarkoittaa seuraavia:

* Ela, Eine Lainen nimimerkki iskelmäsanoittajana
* Éla, Andromachen kappale, Kyproksen edustaja Eurovision laulukilpailussa 2022.
* Euroopan työviranomainen (ELA)

## Henkilöitä
* Ela Beeri, israelilainen näyttelijä, tanssija ja somevaikuttaja
* Ela Bhatt (1933–2022), intialainen kansalaisaktivisti, ammattiyhdistysjohtaja ja yliopiston kansleri
* Ela Gandhi (s. 1940), eteläafrikkalainen kansalaisaktivisti ja poliitikko, Mahatma Gandhin pojantytär
Mikko Rönnholm

**Mikko Armas Rönnholm** (s. 8. helmikuuta 1946 Naantali) on suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on koulutukseltaan diplomi-insinööri. 

Rönnholm oli kansanedustaja Varsinais-Suomen alueen käsittäneestä Turun ja Porin läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1979–1987 ja uudelleen 1991–1995. Euroopan parlamenttiin hän kuului 1995–1996 eduskunnan valitsemana. Rönnholm oli Naantalin kaupungivaltuutettu vuosina 1969–2025. 

Vuonna 2022 julkista keskustelua herätti Rönnholmin käytös kunnallisena luottamushenkilönä. Tapausta käsiteltiin Naantalin kaupunginhallituksessa.

Rönnholmin poika Antton Rönnholm oli sosiaalidemokraattien puoluesihteerinä 2017–2023 ja toinen poika Riku Rönnholm toimi Iitin kunnanjohtajana 2014–2021, jonka jälkeen KymiRingin toimitusjohtajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* Mikko Rönnholmin 70-vuotisjuhlajulkaisu
Tornionmäen koulu

**Tornionmäen koulu** oli Kouvolan Tornionmäessä sijainnut peruskoulun ala-aste. Se lakkautettiin vuonna 2014 ja oppilaat siirtyivät uuteen, muutaman sadan metrin päähän rakennettuun Mansikkamäen koulun. Koulussa oli noin 200 oppilasta luokilla 1–6. Koulurakennus oli tyhjillään kevääseen 2019 saakka, vaikkakin rakennus oli ennen sitä joidenkin yhdistysten käytössä. Keväällä 2019 Sarkolan koulu siirrettiin väistötiloihin entisen Tornionmäen koulun rakennukseen. Sarkolan koulu toimi väistötiloissa kesään 2022 saakka, jolloin Sarkolan uusi koulu valmistui.

## Koulun historia
Tornionmäessä on annettu kouluopetusta vuodesta 1938 lähtien, jolloin perustettiin Valkealan ja Kouvolan kauppalan raja-alueelle Tornionmäen kansakoulu. Vuonna 1950 Tornionmäen alue liitettiin Kouvolaan ja vuonna 1951 valmistui uusi arkkitehtitoimisto Blomstedt & Stenbäckin suunnittelema koulurakennus, jossa Tornionmäen koulu toimi lakkauttamiseen asti. Koulu jakautuu korkeampaan luokkaosaan ja matalampaan saliosaan, joita yhdistää sisääntuloaula. Vanha koulurakennus toimi sittemmin nuorisotalona ja on vuodesta 2002 lähtien ollut partiolaisten, taiteilijaryhmä Tajun ja Kouvolan Radiokerhon radioamatöörien käytössä.

## Lähteet
Marioff

**Marioff Corporation Oy** on suomalainen vesisumusammutusteknologiaan erikoistunut yritys, joka toimittaa sprinklerijärjestelmiä maailmanlaajuisesti. Yrityksen Hi-Fog-vesisumusammutus tukahduttaa palon käyttäen merkittävästi vähemmän vettä perinteisiin sprinklerijärjestelmiin verrattuna, vähentäen vesivahinkoja ja toiminnan keskeytyksiä.

Göran Sundholmin perustama ja hänen sprinklerikeksintöään hyödyntävä Marioff on nykyisin osa Sentinel Capital Partners sijoitusyhtiön portfoliosta. Marioff-konserniin kuuluvat suomalaisen emoyhtiön lisäksi tytäryhtiöt Ruotsissa, Isossa-Britanniassa, Saksassa, Italiassa, Ranskassa, Puolassa, Espanjassa ja Yhdysvalloissa, Singaporessa ja Kiinassa. 

Yritys on kehittänyt vuodesta 1991 lähtien Hi-Fog-vesisumusammutusjärjestelmiä, joissa vesi hajotetaan korkealla paineella hienojakoiseksi vesisumuksi. Pienet pisarat maksimoivat veden sammutustehokkuuden, jolloin tarvittavat vesimäärät ovat huomattavasti pienemmät kuin perinteisissä sprinklerijärjestelmissä. Ympäristöystävällisellä vesisumulla voidaan korvata myös kaasujärjestelmiä, joilla tyypillisesti on haitallisia terveys- ja ympäristövaikutuksia. Järjestelmä otettiin ensimmäisenä käyttöön risteilyaluksissa ja myöhemmin järjestelmän suosio on kasvanut merkittävästi muun muassa hotelleissa, sairaaloissa, tietokonesaleissa ja kulttuurihistoriallisissa kohteissa, mutta myös erilaisissa teollisuuslaitoksissa kuten esimerkiksi voimalaitoksissa ja autotehtaissa.

Järjestelmän on alun perin keksinyt ja kehittänyt tuusulalainen keksijä Göran Sundholm, joka perusti Marioffin vuonna 1985. Sundholm myi vuonna 2001 yrityksestä puolet sijoitusyhtiö Nordic Capitalille 50 miljoonan euron kauppasummalla. Loppuosuuden hän myi 132 miljoonalla eurolla yhdysvaltalaiselle United Technologies Corporationille vuonna 2007.

Marioff on suojannut vahvasti teknologiaansa maailmanlaajuisesti yli tuhannella jo myönnetyllä sekä vireillä olevalla patenttihakemuksella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Marioffin kotisivut
Messier 66

**Messier 66** (**M66**, **NGC 3627**) on Leijonan tähdistössä sijaitseva kierteisgalaksi, jonka Charles Messier löysi ja luetteloi vuonna 1780. Se sijaitsee noin 36 miljoonan valovuoden päässä Maasta ja on noin 120 000 valovuoden levyinen. Galaksin ikä on noin 13,2 miljardia vuotta.

M66:n suhteellinen kirkkaus on +9,0, joten sen havaitsemiseen tarvitaan kaukoputki. Suurella kaukoputkella sen itäpuoliskosta on mahdollista erottaa erityisen paksu kierteishaara. Se on yksi Leijonan kolmikon galakseista yhdessä M65:n ja NGC 3628:n kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* SEDSin Messier -sivut M66:sta
Kimmo Yliriesto

**Kimmo Antero Yliriesto** (s. 28. tammikuuta 1983 Rovaniemi) on suomalainen mäkihyppyvalmentaja ja entinen mäkihyppääjä. 

Mäkihypyn maailmancupissa Yliriesto kilpaili ensimmäisen kerran Kuopiossa joulukuussa 2000. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan kymmenes Hakuban suurmäessä tammikuussa 2002. Parhaan sijoituksensa, seitsemännen tilan, hän saavutti Sapporon suurmäen kilpailussa helmikuussa 2005. Mäkihypyn Continental Cupissa hän voitti kaksi osakilpailua. Ylirieston pisin hyppy on 209 metriä Planicasta vuodelta 2002.

Vuonna 2015 Yliriesto valittiin Etelä-Korean mäkihyppymaajoukkueen kakkosvalmentajaksi. Hän on valmentanut myös Kouvolan Hiihtoseuran junioreita ja muun muassa Harri Ollia.

## Lähteet
*

### Viitteet
Juha-Matti Ruuskanen

**Juha-Matti Matias Ruuskanen** (s. 24. heinäkuuta 1984 Kuopio) on suomalainen mäkihyppääjä. Hän on kotoisin Kuopiosta ja edusti seuratasolla Puijon Hiihtoseuraa. Ruuskanen debytoi mäkihypyn maailmancupissa 28. joulukuuta 2003 ja sijoittui silloin 32:nneksi. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on kuudes Japanin Hakubasta 23. tammikuuta 2004. Joukkuemäestä hänellä on yksi maailmancup-voitto Oberstdorfin lentomäestä 15. helmikuuta 2009. Continental Cupissa Ruuskasella on viisi palkintokorokesijaa. 

Ruuskanen valittiin varamieheksi Liberecin MM-kisoihin 2009.

## Lähteet
* Ruuskanen Suomen Hiihtoliiton sivuilla
* 

### Viitteet
Luuhohka

**Luuhohkaa** on nuoressa putkiluussa, tiiviin luun ja luuytimen välissä. Luuhohkassa syntyy uusia punasoluja, eli luuhohkassa syntyy verta. Vanhemmassa luussa luuhohkaa on vain putkiluun päiden sisällä.
Louis Hjelmslev

**Louis Trolle Hjelmslev** (3. lokakuuta, 1899, Kööpenhamina, Tanska &ndash; 30. toukokuuta, 1965, Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen kielitieteilijä. Hän oli kielitieteellisen strukturalismille tärkeän *[[Kööpenhaminan piiri]]n* keskeisiä henkilöitä. Yhdessä Hans-Jørgen Uldallin (1907&ndash;1957) kanssa Hjelmslev loi *[[glossematiikka|glossematiikaksi]]* kutsutun teorian, joka oli eräs keskeisimmistä kielitieteellisen strukturalismin muodoista.

## Teoksia
* *Principes de grammaire générale.* (1928) 
* *Études baltiques.* (1932) Tohtorin väitöskirja.
* Langue et parole. (1942)
* *Omkring sprogteoriens grundlæggelse.* (1943) 
::Englanninnos: *Prolegomena to a Theory of Language.* Translated by Francis J. Whitfield. (2. laajennettu p. 1969.)
* *Essais linguistiques.* (1959)
* *Sproget: En introduktion.* (1963, kirjoitettu jo 1940-luvulla.)
::Englanninnos: *Language: An Introduction.* Translated by Francis J. Whitfield. (1970) 

## Aiheesta muualla
*Circolo glossematico.  Italiankielinen glossematiikka-sivusto, jossa tietoa myös Hjelmslevistä ja hänen työstään.
Rafael Martín Vázquez

**Rafael Martín Vázquez** (s. 25. syyskuuta 1965 Madrid, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskikenttäpelaaja ja hän edusti suurimman osan urastaan Real Madridia.

Martín Vázquez oli Real Madridin kasvatti ja pelatessaan seuran reservijoukkueessa Castillassa muodosti kuuluisan *Quinta del Buitren* () yhdessä Emilio Butragueñon, Míchelin, Manolo Sanchísin ja Miguel Pardezan kanssa. Ensiesiintymisensä Real Madridin edustusjoukkueessa Martín Vázquez teki 4. joulukuuta 1983 ottelussa Real Murciaa vastaan samaan aikaan Sanchísin kanssa. Martín Vázquez pelasi Madridissa vuoteen 1990 asti, jolloin hän siirtyi Torinoon. Vuonna 1992 hän edusti hetken aikaa myös Marseillea ennen paluutaan takaisin Real Madridiin, jossa hän tällä kertaa pelasi vuoteen 1995.

Vuodet 1995–1997 Martín Vázquez edusti Deportivo La Coruñaa. Kevätkaudeksi 1998 hän siirtyi Meksikoon Celayan joukkueeseen, jossa myös Butragueño ja Míchel jo pelasivat. Vuonna 1998 hän pelasi vielä lyhyen aikaa Saksan 2. Bundesliigan Karlsruhessa ennen uransa päättämistä. Martín Vázquezin uran suurimmat saavutukset ovat Real Madridista, jossa hän voitti muun muassa Espanjan-mestaruuden kuudesti ja UEFA-cupin kahdesti. Deportivossa hän voitti kertaalleen Espanjan supercupin.

Espanjan maajoukkueessa Martín Vázquez pelasi kaikkiaan 38 ottelua ja teki yhden maalin. Hän edusti maataan vuoden 1988 EM-kilpailuissa ja vuoden 1990 MM-kilpailuissa.

Pelaajauransa jälkeen Martín Vázquez on toiminut urheilukommentaattorina ja Real Madridin juniorijoukkueiden valmentajana.

## Saavutukset

* Espanjan-mestaruus: 6 (1986, 1987, 1988, 1989, 1990, 1995)
* Espanjan cup: 2 (1989, 1993)
* Espanjan supercup: 4 (1988, 1989, 1993, 1995)
* Espanjan liigacup: 1 (1985)
* UEFA-cup: 2 (1985, 1986)

## Lähteet
Peter Grant

**Peter Grant** (5. huhtikuuta 1935  Surrey, Englanti &ndash; 21. marraskuuta 1995) oli englantilainen musiikkimanageri. Grant oli The Yardbirdsin, Led Zeppelinin, Stone the Crowsin ja Bad Companyn manageri sekä Swan Song Recordsin toimitusjohtaja. Grant paransi huomattavasti artistien ja yhtyeiden elinoloja kiertueilla sekä olosuhteita konserteissa ja nosti heidän palkkionsa uudelle tasolle.

Ennen managerinuraansa Grant toimi monissa tehtävissä viihdealalla, mm. klubiportsarina, teattereissa statistina, sivuroolinäyttelijänä ja stunt-miehenä. Vuosina 1958&ndash;1963 Grant näytteli useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa.

Grantin managerikausi osui 1960- ja 1970-luvuille. Hän vetäytyi lähes kokonaan musiikkibisneksestä 1980-luvulla, Led Zeppelinin ja Swan Songin lopettaessa 1983.

Grantin yksityiselämää varjostivat vaikeudet avioliitossa sekä pahasta kokaiiniriippuvuudesta ja suuresta ylipainosta johtuvat terveysongelmat. Ennen kuolemaansa Grant kuitenkin pääsi irti riippuvuudestaan ja laihtui huomattavasti. Hän  kuoli sydänkohtaukseen marraskuussa 1995, ja hänet haudattiin 4. joulukuuta 1995 Sussexin Hellinglyyn, Led Zeppelin lopettamisen 15-vuotispäivänä.
Jiří Novák

**Jiří Novák** (s. 22. marraskuuta 1975 Zlín, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen tennispelaaja. Novák aloitti ammattilaisuransa 1993 ja on voittanut 7 kaksinpeli- ja 18 nelinpeliturnausta. Häntä valmentaa Jan Kukal. Korkeimmillaan hän on ollut ATP-maailmanlistalla sijalla 5 kaksinpelissä ja sijalla 6 nelinpelissä.

Australian avoimissa 2002 Novák voitti puolivälierissä Stefan Koubekin, mutta hävisi välierissä Thomas Johanssonille.

## Lähteet
* 
### Viitteet
Putkiluu

**Putkiluuta** on esimerkiksi reisiluu. Putkiluun päällimmäinen pinta on luukalvoa. Tämän luukalvon alla on tiivistä luuta. Keskellä luuta on keltaista luuydintä. Päissä on kasvulevyjä nuorissa luissa ja punaista luuydintä. Nuorissa putkiluissa on luuytimen ympärillä luuhohkaa ja luissa joiden kasvu on jo loppunut, on luuhohkaa vain putkiluun päissä. Luun päitä peittää rustokerros.
Campeonato Brasileiro Série A

**Campeonato Brasileiro Série A** lyhyemmin **Série A** on Brasilian jalkapallon mestaruussarjan (Campeonato Brasileiro) ylin divisioona. Sarja pelataan yleensä huhti-/toukokuusta joulukuuhun.

Série A:ssa on 20 joukkuetta, jotka pelaavat kaksinkertaisen sarjan eli jokaiselle joukkueelle kertyy 38 ottelua. Eniten pisteitä kerännyt joukkue on Brasilian mestari. Sarjan neljä huonointa putoaa Série B:hen, josta vastaavasti neljä parasta nousee Série A:han.

Série A perustettiin vuonna 1971 samalla kun koko sarjajärjestelmä kehitettiin. Vuosien saatossa säännöt ovat muuttuneet paljon, joskus jopa kesken kauden. Nousu- ja putoamisjärjestelmä divisioonien välillä otettiin käyttöön vuonna 1988, mutta senkin jälkeen on ollut kausia (1993, 1996, 1997, 2000) jolloin sarja on ollut suljettu, koska ei ole haluttu ns. perinteikkäiden suurseurojen putoavan Série A:sta. Nykyinen sarjajärjestelmä on ollut käytössä vuodesta 2003. Ennen sitä Série A:ssa oli pohjoisamerikkalaiseen tyyliin runkosarja ja pudotuspelit. Kaudella 2005 Série A:n joukkuemäärä oli vielä 22, joka kaudeksi 2006 pudotettiin 20:een.

Série A:n kaksi parasta joukkuetta saa osallistumisoikeuden seuraavan kauden Copa Libertadoresiin ja sijoille kolme ja neljä sijoittunet pääsevät Copa Libertadores -karsintaan. Libertadores Cupin hallitsevalla mestarilla on kuitenkin automaattinen osallistumisoikeus, joten jos neljän parhaan joukossa on Libertadores Cupin mestari myös sijalle viisi sijoittunut joukkue saa Libertadores Cup -paikan. Sijoille 5–11 sijoittuneet joukkueet (tai jos kyseinen poikkeustapaus toteutuu niin sijoille 6–12 sijoittuneet) saavat osallistumisoikeuden Copa Sudamericanaan.

## Joukkueet kaudella 2025

## Série A: Voittajat

## Stadionit kaudella 2025



## Lähteet