open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vincent Tong

**Vincent Tong** (s. 3. toukokuuta 1979 Vancouver) on kanadalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi ääniroolistaan Mandariinina tietokoneanimaatiosarjassa *[[Iron Man: Armored Adventures]]*. Hän on myös tehnyt dubbauksia animeen ja erityisesti Death Note sarjaan ja elokuviin, joissa Tong on toiminut Touta Matsudan äänenä.

Tong on tehnyt myös cameorooleja televisioon ja elokuviin *[[Bollywood/Hollywood]]* (2002), *[[Intelligence]]* (2006) ja *[[They Wait]]* (2007).

## Ääniroolit

## Lähteet
* Voice Chasers  
* CrystalAcids 

### Viitteet
Huttalan linnavuori

**Huttalan linnavuori** on Kaarinan Piikkiössä sijaitseva linnavuori, josta tunnetaan lähellä sijaitseva Moision kylän rajalle asti ulottuva asuinpaikka ja sen yhteydestä sekä kalmisto että kuppikallio. Linnavuoren eteläpuolella on myös Hiidenmäki. Ympäristön floora on monipuolinen ja se onkin laajalta alueelta luonnonsuojelualuetta. Paikalle on viitoitus ja se onkin retkeilijöiden suosiossa. 

## Muinaislinna
Linnamäki sijaitsee Piikkiön kirkosta noin 1,9 kilometriä itäkaakkoon. Mäki kohoaa 50–60 metriä ympäristöäaan ylemmäksi ja mäen laki ulottuu 74 metriä merenpinnan yläpuolelle. Sen rinteet ovat melko jyrkät eikä puuston kasvu haittaa näkymiä mäen päältä Piikkiönlahdelle tai Piikkiön taajamaan. Jyrkänteet kiertävät lähes koko mäen ja ne ovat antaneet luontaisen suojan vihollisia vastaan. Vain kaakkoon viettävässä rinteessä ei ole jyrkänteitä. Siellä sijaitsee tasanne, jonka kohdalla on rinnettä seuraava kivivalli.

### Käyttöhistoriaa
Linna on ollut käytössä kahteen otteeseen. Varhaisin käyttöhavainto vie sen esiroomalaiselle ajalle noin 500–0 eaa. ja toisen rautakauden loppuun noin 1000–1100-luvuille jaa. Tehdyt löydöt viittaavat siihen, että linnavuori on ollut tavallista aktiivisemmassa käytössä. 

Mäen kaakkoisrinteestä on löydetty merkkejä rautakautisesta asutuksesta ja lounaisrinteestä kaksi 8 senttimetrin suuruista uhrikuoppaa.

## Tutkimukset
Vuonna 1954 A-K. Koskimies ja V. Haapanen kävivät paikalla inventoinnin yhteydessä. Alueella suoritettiin arkeologisia tutkimuksia vuosina 1983–1987, mutta ne koskivat asuinpaikkaa ja kalmistoa. Vuonna 1993 teki Heljä Brusila kohteessa tarkastuksen ja vielä vuonna 1995 Heljä Brusila ja Esa Saari kävivät uudelleen inventoinnin yhteydessä.

## Hoitoalue
Linnamäki on kuulunut Museoviraston hoito-ohjelmaan vuodesta 1991 asti. Hoitoalue on rajattu seuraamaan mäkilinnan rakenteita. Etelärinteessä hoitoalue jatkuu maantielle saakka, mistä on järjestetty kulkureitin viitoitus mäen laelle.

Hoitoalueen ja ympäristön luonnonsuojelualueen tarkoituksena on avata maasto puistomaiseksi ja luoda otolliset olostuhteet arkeofyyttien kannalta. Linnan ja asuinpaikan ympäristössä elää edelleen rautakaudella sinne levinneitä Suomessa aiemmin tuntemattomia kasvilajeja. Näitä ovat muun muassa sikoangervoa, nurmilaukkaa, ketomarunaa, pölkkyruohoa, mäkikuismaa, jänönapilaa ja harvinaista maustekasvina käytettyä mäkimeiramia.


Tiedosto:Huttala.jpg|Polku linnavuorelle
Tiedosto:Huttala3.jpg|Portaat linnavuoren laelle


## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Retkipaikka.fi: Huttalan linnavuori
Cainen kapina

**Cainen kapina** () on Edward Dmytrykin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1954, jonka tapahtumat sijoittuvat toiseen maailmansotaan fiktiiviselle *Caine*-alukselle. 

Elokuvan pääosia näyttelevät Humphrey Bogart, Jose Ferrer, Van Johnson ja Fred MacMurray. Elokuva perustuu Herman Woukin vuonna 1951 kirjoittamaan Pulitzer-palkittuun kirjaan *The Caine Mutiny,* jonka suomennoksen teki vuonna 1954 kustannusyhtiö Otava.

*Cainen kapina* oli vuoden 1954 toiseksi tuottavin elokuva 8,7 miljoonan dollarin lipputuloillaan. Tuottavin, Bing Crosbyn tähdittämä *Valkea joulu* () keräsi 12 miljoonaa dollaria.

Elokuva oli Oscar-ehdokkaana kategorioissa (7) paras elokuva, paras miespääosa (palkinnon sai Marlon Brando roolistaan *[[Alaston satama|Alastomassa satamassa]]*), paras sivuosanäyttelijä (Tom Tully), paras käsikirjoitus, paras äänitys, paras leikkaus ja paras musiikki (Max Steiner).

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Cainen kapinan* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Juoni
Cainen kapina kuvaa toisessa maailmansodassa, fiktiivisellä Yhdysvaltain laivaston *Caine*-nimisellä hävittäjä-miinanraivaajalla puhkeavaa kapinaa. Tätä seuraa kahden upseerin joutuminen sotaoikeuteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Maggie Blue O’Hara

**Maggie Blue O'Hara** (s. Victoria, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan useiden animesarjojen dubbausroolien lisäksi Varjokissan äänenä Daytime Emmy palkitussa *[[X-Men: Evolution]]issa*.

## Ura
Ennen ääninäyttelemistä O'Hara teki näytelmärooleja televisiosarjoihin *[[Wiseguy]]* ja *[[Neon Rider]]*, kunnes sai ensimmäisen ääniroolinsa animaatiosarjasta *[[My Little Pony Tales]]*. Sittemmin hän on tehnyt enimmäkseen dubbausrooleja animeen, kuten *[[Dragon Ball Z]]*, *[[Ranma ½]]*, *[[Inuyasha]]* ja *[[MegaMan NT Warrior]]*. Ääniroolien ohella O'Hara tekee edelleen pieniä näytelmärooleja televisiosarjoihin ja elokuviin.

## Lähteet
* Anime News Network 
* TV.com
Peter Coke

**Peter Coke** (3. huhtikuuta 1913 Southsea, Hampshire – 30. heinäkuuta 2008 Holt, Norfolk) oli brittiläinen näyttelijä, antiikkikauppias ja taiteilija, joka muistetaan parhaiten Paul Templen esittäjänä BBC:n radiokuunnelmissa 1954–1968.

Ennen toista maailmansotaa Coke näytteli teatterissa. Sodan aikana hän oli tykistössä, ja palveli Pohjois-Afrikassa ja Italiassa, ennen lyhytaikaista komennustaan viihdytysjoukkoihin. Coke kotiutettiin majurina, ja hän palasi teatterinäyttelijäksi.  Vuonna 1951 hän sai kiinnityksen Old Viciin. 1950-luvulla Coke esiintyi useissa Saturday Night Theater -kuunnelmissa. Ensimmäisen kerran hän esitti Paul Templeä maaliskuussa 1954 kuunnelmasarjassa *Paul Temple and the Gilbert Case*. Kaikkiaan Coke esiintyi kymmenessä Paul Temple -sarjassa, joista viimeiseksi jäi *The Alex Affair* vuonna 1968. Tässä vaiheessa Coke oli jo alkanut keskittyä antiikkikauppansa pitoon. Jäätyään eläkkeelle 1970-luvun puolessa välissä, Coke aloitti uuden uran taiteilijana, tehden pienoisesineitä simpukankuorista. Hänen töitään on nähtävillä muun muassa Sheringhamissa, Norfolkissa, sijaitsevassa Peter Coke Shell Galleryssa.

## Lähteet
Meghan Black

**Meghan Carey Black** (s. 2. joulukuuta 1978 West Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan televisiosarjoista *[[X-Men: Evolution]]* ja *[[Edgemont]]*.

Ennen näyttelijäuraansa Black elätti itseään myymällä veitsiä.

## Lähteet
TV.com
Christopher Grey

**Christopher Grey** on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan ääniroolistaan Avalanchena animaatiosarjassa *[[X-Men: Evolution]]*. Enimmäkseen hän on näytellyt television parissa ja elokuvissa, kuten *[[Big Bad Beetleborgs]]*, *[[Alias (televisiosarja)|Alias]]*, *[[Gilmoren tytöt]]*, *[[Dragnet]]* ja *[[Kovan onnen kundi]]*.

## Lähteet
*
Sverdrupinsaaret

**Sverdrupinsaaret** on saariryhmä pohjoisessa Kanadassa, Nunavutin territoriossa. Saaret ovat osa Kuningatar Elisabethin saariryhmää pohjoisella jäämerellä. saariryhmä sijaitsee länteen Ellesmersaarelta.

Ryhmän suurimmat saaret ovat Ellef Ringnesin saari, Amund Ringnesin saari ja Axel Heibergin saari, lisäksi alueeseen kuuluu lukuisia pienempiä saaria ja vesistöalueita. Alue on asumatonta, mutta Ellef Ringnesin saarella toimi vuosien 1948–1978 aikana miehitetty Isachsen-sääasema. Vuonna 1989 paikalle pystytettiin satelliittilinkillä varustettu automatisoitu sääasema.

Saaret kartoitti ja nimesi norjalainen tutkimusmatkailija Otto Sverdrup matkallaan *[[Fram]]*-laivallaan vuosina 1898–1902. Huolimatta saarilla olleista Inuiteista hän valloitti saaret nimesi ne Norjan omaisuudeksi. Norjan valtio ei osoittanut kiinnostusta aluevaltauksesta ennen vuotta 1928, jolloin se käytti saaria pelinappulana neuvotteluissa Britannian kanssa omistusoikeudesta muihin arktisen alueen saariin, kuten Jan Mayen ja Bouvet’nsaari. 11. marraskuuta 1930 Norja tunnusti Sverdrupinsaaret Kanadan omaisuudeksi. Vastaavasti 19. marraskuuta 1930 Britannia tunnusti Jan Mayen saaren Norjan omaisuudeksi.

## Lähteet
Ghost Dog – samuraiden tapaan

**Ghost Dog – samuraiden tapaan** () on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut kansainvälisesti tuotettu rikosdraamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Jim Jarmusch. Forest Whitaker esittää pääosan mysteeristä, afrikkalais-amerikkalaista mafian palkkamurhaajaa, Ghost Dogia. Ghost Dog noudattaa ikivanhaa samurai-koodia, mikä perustuu 1600-luvun Japanissa eläneen samurain Yamamoto Tsunetomon kertomuksiin, jotka on tallennettu *[[Hagakure]]*-kirjaan. Sivurooleissa ovat muun muassa Cliff Gorman, Henry Silva, Isaach de Bankolé, Victor Argo ja Camille Winbush. Elokuvan musiikit on säveltänyt RZA, yksi hip hop -ryhmä Wu-Tang Clanin jäsenistä.

*Ghost dog – samuraiden tapaan* sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 1999, missä se kilpaili Kultaisesta palmusta. Elokuva sai erittäin positiivisen vastaanoton kriitikoilta. Se oli myös ehdolla parhaan ulkomaalaisen elokuvan César-palkintoon vuonna 2000.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Mackenzie Kingin saari

**Mackenzie Kingin saari** () on saari pohjoisessa Kanadassa.

Mackenzie Kingin saaren eteläpuolella on Melvillensaari ja pohjoispuolella Bordensaari, kuten nämä saaret, Mackenzie Kingin saari on suurimmalta osaltaan Luoteisterritorioiden puolella, saaren itäisimmät osat ovat Nunavutin puolella. Saari kuuluu Kuningatar Elisabetin saariryhmään.

Saaren pinta-ala on 5&nbsp;048&nbsp;km². Saari on 115. suurin maailmassa ja 26. suurin Kanadassa.

Tutkimusmatkailija Vilhjalmur Stefansson saapui saarelle vuonna 1915, myöhemmin saari nimettiin Kanadan pääministeri William Lyon Mackenzie King mukaan.

## Lähteet
Hei Pussycat

**Hei Pussycat** (, televisioesityksessä suomeksi myös *Mitä uutta, kissimirri?*) on vuonna 1965 ensi-iltansa saanut menestyskomedia pakkomielteisestä naistenmetsästäjästä, joka työskentelee pariisilaisen muotilehden toimittajana ja hakee apua psykiatrin antamasta psykoterapiasta. Se oli brittiohjaaja Clive Donnerin ensimmäinen Hollywood-tuotanto. Käsikirjoittajana oli uraansa aloitteleva Woody Allen, ja musiikin sävelsi Burt Bacharach. Elokuvan tunnuslaulusta, kulmikkaasti synkopoidusta valssimelodiasta ”What’s New, Pussycat?” tuli yksi Tom Jonesin ensimmäisistä menestyslevyistä. Bacharachin vakiosolisti Dionne Warwick esittää elokuvassa laulun ”Here I Am”.

*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Kati Sinisalo luonnehtii elokuvaa kömpelösti rokkaavaksi farssiksi, jossa Peter Sellers näyttelee ”ylihauskasti” ja joka toimii parhaiten ajankuvana 1960-luvun ”hippailusta”. Hän antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ö-ryhmä

**Ö-ryhmä** oli 1980-luvun alkupuolella toiminut ryhmä, joka järjesti performansseja, tapahtumia ja erilaista tilannetaidetta. Ryhmän perusti Erkki Pirtola. Muita jäseniä olivat mm. Harri Larjosto, Roi Vaara, Jussi Kivi, Papu Pirtola, Pekka Nevalainen, Petra Giacomelli  ja Pira Cousin.  

Ö-ryhmän jäsenten ensimmäinen yhteinen näyttely oli syksyllä 1979 vallatussa Lepakossa. Ryhmäläiset olivat tavanneet kesällä Inkoon pohjoismaisella ympäristöleirillä. 

Ö-ryhmän tunnetuimpia aktioita oli *Viimeinen illallinen* ja *Rahaa*. Viimeiselle illalliselle Vanhan Galleriaan Helsinkiin vuonna 1980 kokoontui Anti-Jeesus ja 11 opetuslasta. Joukossa oli poliitikko, tiedemies, insinööri, pappi, taiteilija ja punkkari. Hahmot aterioineen oli koostettu kaatopaikka-aineistosta. Roskan käyttöä oli myös ryhmän Jyväskylän Talveen tekemässä teoksessa *Päivä Jyväskylässä* vuonna 1983. Teos oli koottu kaupungissa kerätystä roskasta sekä valokuva- ja videodokumenteista. 
 
*Rahaa*-tapahtumaan sisältyi muun muassa raha-alttari ja valokopioseteleiden jakamista ohikulkijoille. Rahaa-tapahtuman kulkue oli matkalla Vanhalta ylioppilastalolta Finlandiatalolle, jossa oli Kansainvälisen valuuttarahaston konferenssi. Poliisit kuitenkin hajottivat kulkueen.

Ö-ryhmä toimi spontaaniin tyyliin Joseph Beuysin *jokainen on taiteilija* -hengessä, mitä periaatetta etenkin Erkki Pirtola jatkoi myöhemmin. Kritiikki esitettiin optimistiseen sävyyn ja mukana oli karheaa kotikutoisuutta ja Kalevalahenkeä. Ryhmän toimintaa on verrattu myös punk-kuvataiteeksi. Kaatopaikkamateriaalien ja jätteen käyttämisen muun muassa *Viimeisessä illallisessa* on sanottu merkinneen kierrätysajattelun tuloa suomalaiseen taiteeseen.

## Lähteet
Sealed With a Kiss

**Sealed With a Kiss** oli Bobby Vintonin kahdeskymmeneskolmas studioalbumi, joka julkaistiin 1972.

Albumilla on cover-versiot kappaleista "Sealed With a Kiss", "The First Time Ever I Saw Your Face", "Speak Softly Love", "Some Kind of Wonderful", "Come Softly to Me", "Song Sung Blue", "The End of the World" ja "Our Day Will Come".

## Kappaleet
### Puoli 1
# Sealed With a Kiss - 2:48 - (Gary Geld, Peter Udell)
# The First Time Ever (I Saw Your Face) - 2:28 - (Ewan MacColl)
# Love Theme from The Godfather (Speak Softly Love) - 2:55 - (Lawrence Kusik, Nino Rota)
# Some Kind of Wonderful - 2:46 - (Gerry Goffin, Carole King)
# Somebody's Breakin' My Heart - 2:51 - (T. Harris)
### Puoli 2
# Come Softly to Me - 2:27 - (Gary Troxel, Gretchen Christopher, Barbara Ellis)
# Song Sung Blue - 2:50 - (Neil Diamond)
# The End of the World - 2:55 - (Arthur Kent, Sylvia Dee)
# Greenfields - 3:05 - (Terry Gilkyson, Richard Dehr, Frank Miller)
# Our Day Will Come - 2:57 - (Bob Hilliard, Mort Garson)
# I'm Leaving It Up to You - 2:26 - (Dewey Terry, Don Harris)

## Albumin tekijät
*Tuottaja: Bobby Vinton
*Tuotantokoordinaattori: John Walsh
*Sovitukset: Al Capps
*Insinööri: Phil Macy
*Kannen kuva: David Sutton

## Listat
**Albumit** - Billboard (North America)

**Singlet** - Billboard (North America)
Jaakko Loukko

**Jaakko Loukko** () oli suomalainen poliitikko. 

Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä edustanut Loukko toimi kansanedustajana kuuden vuoden ajan, toukokuusta 1918 huhtikuuhun 1924. Hän nousi eduskuntaan varaedustajan paikalta, kun Ernst Saari kuoli kesken vaalikauden, ja hänet valittiin jatkamaan kansanedustajana kaksissa vaaleissa, 1919 ja 1922. Hänen puolueensa oli aluksi Suomalainen puolue, mutta marraskuussa 1918 hän siirtyi Maalaisliittoon. Eduskunnan valiokunnista Loukko vaikutti elintarveasiainvaliokunnassa, laki- ja talousvaliokunnassa, suuressa valiokunnassa ja lakivaliokunnassa.    

Loukon vanhemmat olivat maanviljelijä Simon Loukko ja Greta Tuisku. Hän oli itsekin varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä, jona hän työskenteli synnyinkunnassaan Ylistarossa vuodesta 1895. Hän toimi myös kauppa- ja perukirjojen laatijana ja maallikkotuomarina, lautamiehenä. Koulutustaustana hänellä oli kansakoulu. Kansanedustajuuden lisäksi Loukko vaikutti poliittisella urallaan Ylistaron kunnallispolitiikassa, kunnan kunnanvaltuuston jäsenenä, ja oli kahdesti presidentin valitsijamiehenä, vaaleissa 1925 ja 1931.      

Loukko oli kahdesti naimisissa. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Liisa Kiikka, jonka kanssa hän oli aviossa vuosina 1888–1931. Vuonna 1932 hän avioitui Maria Sofia Hakalan kanssa. Jaakko Loukko kuoli syyskuussa 1946, 76-vuotiaana.

## Lähteet
Melodies of Love

**Melodies of Love** on Bobby Vintonin kahdeskymmenesneljäs studioalbumi ja ensimmäinen ABC Recordsin alaisuudessa julkaisema albumi vuodelta 1974.

Albumilla on seuraavat cover-versiot: "I Honestly Love You", "You'll Never Know", ja "Here in My Heart". 

## Kappaleet
### Puoli A
# My Melody of Love - (Bobby Vinton, Henry Mayer) - 3:08
# I Honestly Love You - (Peter Allen, Jeff Barry) - 3:25
# You’ll Never Know - (Mack Gordon, Harry Warren) - 2:40
# Dick and Jane - (D. Blackwell) - 3:15
# Never Ending Song of Love - (Delaney Bramlett) - 2:57
# Am I Losing You - (Bobby Vinton, Alberto Testa, M. Remigi) - 3:00

### Puoli B
# The Most Beautiful Girl - (Norris Wilson, Billy Sherrill, Rory Michael Bourke) - 2:27
# My Gypsy Love - (Bobby Vinton) - 3:12
# I'll Be Loving You - (Bobby Vinton, Gene Allan) - 2:46
# Here in My Heart - (Pat Genaro, Lou Levinson, Bill Borrelli) - 2:43
# I Want to Spend My Life With You - (L. Weiss, J. Williams) - 3:07

## Albumin tekijät
*Sovittajat: Al Capps, Mike Melvoin, Joe Reisman, Ernie Freeman
*Insinöörit: Armin Steiner, Tommy Vicari, Michael Lietz, Ray Gerhart, John Wagner, Barry Keene
*Albumin suunnittelu: Tim Bryant
*Valokuvat: Mia Beard

## Listat
**Albumit** - Billboard (North America)

**Singlet** - Billboard (North America)
Pihamedestäjä

**Pihamedestäjä** (*Leptocoma zeylonica*) on eteläisessä Aasiassa tavattava medestäjiin kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö

Kooltaan pihamedestäjä on noin 10&nbsp;cm. Koiraan päälaki on sinivioletti, selkä on punaruskea ja yläperä on väriltään metallinhohtoisen violetti. Pyrstö on musta ja uloimpien sulkien kärjet ovat valkoiset. Siivet ovat ruskeat ja siipien kupeet sinivioletit. Tumman pään posket ja kurkku ovat violetit. Pihamedestäjäkoiraalla on kastanjanruskea kaulus. Vatsa on kirkkaan keltainen, siipien läheisyydestä valkoinen, ja siipien alustat ovat valkoiset. Naaras on päästään selästään ja siivistään ruskea. Kurkku on harmahtavan valkoinen. Kummankin sukupuolen nokka on pitkä ja alaspäin kaartuva.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Pihamedestäjää tavataan Intiassa, Bangladeshissa, Myanmarissa ja Sri Lankassa. Pihamedestäjän elinympäristöä ovat laajat metsät. Lajia tavataan usein myös pihoissa ja puutarhoissa, ja se tulee aivan asutuksen lähelle.

## Ravinto
Pihamedestäjien ravinto koostuu kukkien medestä ja hyönteisistä ja niiden toukista. Laji etsii ravintoa lentelemällä kukasta kukkaan eikä laskeudu maahan ravintoa etsiessään.

## Lisääntyminen

Pihamedestäjät elävät yksin tai pareittain. Pesimäaika kestää joulukuusta elokuuhun ja linnuilla on yleensä kaksi pesuetta pesimäkauden aikana. Roikkuvan, laukkumaisen pesänsä lintu rakentaa ruohoista, ohuista kasvikuiduista, puun kuoresta, kuivista kukkien terälehdistä ja hämähäkin seitistä. Naaras munii kaksi vaalean vihreää tai ruskaa pilkullista munaa.

## Lähteet
Banksinsaari

**Banksinsaari** () on yksi suurimmista Kanadan arktisista saarista ja se sijaitsee Luoteisterritoriossa Inuvikin alueella. Saaresta itään sijaitsee Walesin prinssin salmi ja Victoriansaari, etelässä Amundseninlahti erottaa saaren Kanadan mantereesta, länsipuolella avautuu Beaufortinmeri ja koillispuolella sijaitsevat McClurensalmi, Prinssi Patrickin saari ja Melvillensaari.

Tutkimusmatkailija William Edward Parry nimesi saaren Joseph Banksin mukaan vuonna 1820. Siitä huolimatta Robert McCluren tehdessä tutkimusmatkoja vuosina 1850–1854 hänen kartoissaan saarelle oli annettu nimi "Baring Island".

Ainoa saaren asutus on lounaisrannikolla sijaitseva inuvialuit-kylä Sachs Harbour (). Kylän asukasluku on noin 122 henkilöä (2006). Saaren pituus on 380 km ja leveys 290 km, pinta ala on 70&nbsp;028&nbsp;km². Banksinsaari 24. suurin maailmassa ja 5. suurin Kanadassa. Saaren korkein huippu on Durham Heights, joka nousee 730 m merenpinnasta.

Banksinsaarella asuu noin kaksi kolmasosaa maailman lumihanhista, jotka muuttavat mantereelta Amundseninlahden yli. Paikalliset järjestävät vuosittaisen hanhenmetsästyksen muuton alkaessa. Saarella sijaitsee myös kaksi vuonna 1961 perustettua kansallista muuttolintujen suojelualuetta. Saaren maasto on tundraa, korkeimmaksi kasvava kasvi saarella on tundrapaju *Salix arctica*, joka saattaa joskus kasvaa jopa polvenkorkuiseksi, mutta useimmiten jää vain 10 cm:n pituiseksi. Saarella elää myös tundrakaribuja, jääkarhuja, myskihärkiä ja useita lintulajeja, kuten punarintarastaita ja pääskyjä. Banksin saaren myskihärkäpopulaatio on arktisen alueen suurin.

## Lähteet
Keikkakuski

**Keikkakuski** () on Walter Hillin 1978 ohjaama ja kirjoittama toiminnallinen rikoselokuva joka kertoo pakkomielteisen poliisin (Bruce Dern) ja ryöstökeikkoihin erikoistuneen autokuskin (Ryan O'Neal) kaksintaistelusta.

## Näyttelijöitä

## Vastaanotto
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Asko Alanen kehui *Keikkakuskin* ranskalaisjännärien kaltaista kiehtovaa ilmapiiriä ja antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Richard Newman

**Richard James Edward Newman** (s. 14. lokakuuta 1949 Chicago, Illinois) on kanadassa asuva yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten useista rooleista *[[Transformers]]*-animaatiosarjoissa. Hän on toiminut myös muun muassa M. Bisonin äänenä animaatiosarjassa *[[Street Fighter (animaatiosarja)|Street Fighter]]*, sekä Punaomegana *[[X-Men: Evolution]]issa*.

Ennen ääninäyttelijäksi siirtymistä Newman teki pieniä rooleja sarjoihin ja elokuviin, kuten *[[Kuutamokeikka (vuoden 1984 elokuva)|Kuutamokeikka]]* (1984), *[[Ihmemies MacGyver]]* (1988) ja *[[Emme ole enkeleitä]]* (1989).

## Ääniroolit

## Lähteet
* CrystalAcids
With Love

**With Love** on Bobby Vintonin kahdeskymmenesviides studio albumi joka julkaistiin 1974.

## Kappaleet
### Puoli 1
# Seasons in the Sun - (Rod McKuen, Jacques Brel) - 3:24
# And I Love You So - (Don McLean) - 2:55
# When You Love - (Bobby Vinton) - 2:40
# Moody - (Ekundayo Paris, Anna Mitchell) - 2:43
# She's Gotta Be a Saint - (J. Paulini, Michael Di Napoli) - 2:30
### Puoli 2
# Sealed With a Kiss - (Peter Udell, Gary Geld) - 2:52
# Hurt - (Jimmie Crane, Al Jacobs) - 2:57
# I Love You the Way You Are - (Bobby Vinton) - 2:46
# Clinging Vine - (Earl Shuman, Leon Carr, Gary Lane) - 2:27
# I Can't Believe That It's All Over - (Ben Peters) - 2:24

## Listat
**Albumit** - Billboard (North America)
Rodger Ward

**Rodger Ward** (10. tammikuuta 1921 Beloit, Kansas – 5. heinäkuuta 2004 Anaheim, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja. Hän osallistui viiteentoista Indianapolis 500 -kilpailuun vuosina 1951–1964 ja 1966. Hän voitti vuosien 1959 ja 1962 kilpailut ja oli palkinnolla viisi kertaa. Hän pitää edelleenkin itsellään vuodesta 1959–1964 parasta peräkkäistä pisteputkea Indianapolisin historiassa. Ward saavutti yhteensä 35 MM-pistettä, joista 14 on laskettu mukaan F1-sarjaan. Ward osallistui myös vuosien 1959 ja 1963 Yhdysvaltain GP:hen, joissa hän keskeytti.

Ward kilpaili myös Midget cars -sarjassa vuonna 1946, kun hänet oli vapautettu armeijasta. Toisen maailmansodan aikaan hän oli P-38 Lightning -hävittäjän pilottina. Hän voitti San Diegon GP:n vuonna 1948. Hän teki uuden Midget cars -sarjan ennätyksen vuonna 1959 voittamalla Lime Rock Parkissa pidetyn Formula Libre -kilpailun Midget car -sarjan autolla, joka oli suunniteltu vain ovaaliradoille.

Ward voitti myös AAA Stock car sarjan mestaruuden vuonna 1951. Hänet valittiin vuonna 1992 International Motorsport Hall of Fameen, vuonna 1995 Amerikan Motorsportin Hall of Fameen ja National Midget carsin Hall of Fameen sekä vuonna 2003 West Coast Stock Car Hall of Fameen. Ward on myös Indianapolis Auto Racing Hall of Famen jäsen.
Sanna Saarman

**Sanna Anita Saarman-Kemppi** (s. 14. toukokuuta 1981 Hämeenlinna) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut yleisurheilija ja nykyinen fitness-urheilija. Yleisurheilu-uransa jälkeen hän on toiminut yleisurheiluvalmentajana Viipurin Urheilijoissa. Hän edusti vuoteen 2006 Hämeenlinnan Kisaa, vuoteen 2011 Leppävaaran Sisua ja sittemmin Esbo Idrottsföreningia. Häntä valmensi vuoteen 2003 Pauli Saarman ja sen jälkeen Joachim Bartholdi.

Saarman saavutti Santiago de Chilen 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2000 pronssia seitsenottelussa pistemäärällä 5707. Samojen kilpailujen 100 metrin aitajuoksussa hän karsiutui alkuerissä. Saarman edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuodesta 2000 lähtien pituushypyssä, kolmiloikassa ja seitsenottelussa. Parhaimmillaan hän on sijoittunut toiseksi hallimaaottelun kolmiloikkakilpailussa Uumajassa 2001. Ulkoratamaaottelussa hän on ollut kolmas pituushypyssä Helsingissä 2006.

Saarman on voittanut seitsenottelun Suomen-mestaruuden 2001, 2005 ja 2006. SM-pronssia hän on saavuttanut 2000, 2004, 2008 ja 2009. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut kolmiloikassa hopeaa 2001 ja pronssia 2000 sekä viisiottelussa hopeaa 2008 ja pronssia 2004 ja 2006.

Myös Sanna Saarmanin sisar Niina Saarman-Bartholdi on yleisurheilija.

## Ennätykset

### Ulkoradat

### Sisäradat

## Lähteet
Seyi Omojuwa

**Seyi Oloseyi Loveth Omojuwa** (s. 22. elokuuta 1985) on Suomessa asuva nigerialaissyntyinen pikajuoksija. Hän sai osallistumisoikeuden SM-kisoihin vuoden 2007 alussa. Hän edustaa Lahden Ahkeraa ja häntä valmentaa Taiwo Ariyo.

Omojuwa edusti Nigeriaa Grosseton 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2004. Hän sijoittui 200&nbsp;metrillä seitsemänneksi ajalla 24,11. 100&nbsp;metrillä hän selviytyi välieriin, mutta ei lähtenyt matkaan. Hän edusti Suomea maaottelussa ensimmäisen kerran Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2008 sijoittuen 200 metrillä viidenneksi. Hän kuului myös Suomen pikaviestijoukkueeseen.

Omojuwa on saanut Kalevan kisoissa 200&nbsp;metrillä hopeaa 2007 ja 2008 sekä 100&nbsp;metrillä pronssia 2008. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestissä 2007. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut 60&nbsp;metrillä kultaa 2009 ja pronssia 2007.

Omojuwa juoksi 100 metrin ennätyksensä 11,81 Lapualla 11. heinäkuuta 2007 ja 200&nbsp;metrin ennätyksensä 24,24 Tampereella 27. heinäkuuta 2008. Hallissa hän on juossut 60&nbsp;metriä aikaan 7,41 Lahdessa 16. helmikuuta 2008 ja 200&nbsp;metriä 25,23 Helsingissä 28. tammikuuta 2007.

## Lähteet
Susanne Winter

**Susanne Winter** (s. 23. heinäkuuta 1957 Graz) on itävaltalainen vapauspuolueen poliitikko. Hän valittiin vuonna 2008 maan kansalliskokoukseen, ja hän on myös vaikuttanut Grazin kunnallispolitiikassa. Hän on ollut puolueensa jäsenenä vuodesta 1997. Hän opiskeli aikoinaan lääke- ja oikeustieteitä.

Winter on nimittänyt Muhammadia "lapsen hyväksikäyttäjäksi", joka kirjoitti Koraanin epilepsiakohtausten takia. Hän puhui vaalikampanjansa aikana myös "maahanmuuttotsunamista". Winter sai tappouhkauksen ääriuskonnolliselta taholta. Puolueeseenkin on kohdistettu lukuisia uhkauksia Winterin puheiden johdosta. Winter sai tammikuussa 2009 puheistaan kolmen kuukauden ehdollisen vankeustuomion ja 24&nbsp;000 euroa sakkoja. Hän valitti tuomiostaan, mutta tehty valitus ei mennyt läpi.

## Lähteet
 

## Aiheesta muualla
San Fernandon katedraali

**San Fernandon katedraali** () on San Antoniossa Texasissa sijaitseva roomalaiskatolinen katedraali, joka on vanhin edelleen käytössä oleva tuomiokirkko Yhdysvalloissa. Se on San Antonion roomalaiskatolisen arkkihiippakunnan pääkirkko.

## Historia
San Fernandon katedraali rakennettiin vuosina 1738–1750. Se on nimetty Kastiliaa 1200-luvulla hallineen Ferdinand III:n mukaan. Kirkkoa laajennettiin vuonna 1868.

## Aiheesta muualla
Marja Penttinen

**Marja Hannele Penttinen** (s. 9. maaliskuuta 1982 Kuopio) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen kävelijä. Hän edusti vuoteen 2000 Kuopion NMKY:tä ja sittemmin Lapuan Virkiää. Häntä valmentaa Marko Kivimäki. Aiemmin valmennuksesta on vastannut Sari Essayah.

Penttinen on edustanut Suomea aikuisten maaotteluissa vuodesta 2003 lähtien. Hän on voittanut 5&nbsp;000&nbsp;metrin kävelyn maaottelukilpailun Helsingissä 2006 ja 2008.

Penttinen on voittanut 10 kilometrin kävelyn Suomen-mestaruuden 2006 ja 2008 sekä saanut SM-hopeaa 2002 ja 2003. 20&nbsp;kilometrillä hän on voittanut Suomen-mestaruuden 2006 ja 2008. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut 3&nbsp;000&nbsp;metrin kävelyssä kultaa 2004 ja hopeaa 2005.

## Ennätykset
### Ulkoradat

### Sisäradat

## Lähteet
Mirai Shida

**Mirai Shida** (, s. 10. toukokuuta 1993 Ayase, Kanagawan prefektuuri) on japanilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjassa *14-sai no haha* (2006). Hän on esiintynyt myös elokuvissa, joiden joukossa on Isao Yukisadan ohjaama *Haru no yuki* (2005). 

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut  
*
Peter Westbury

**Peter Westbury** (26. toukokuuta 1938 Roehampton, Lontoo – 7. joulukuuta 2015 Scarborough, Tobago) oli brittiläinen kilpa-autoilija. Hän osallistui kahteen Formula 1 -sarjan MM-osakilpailuun kausina 1969–1970. Hän oli yhdeksäs Saksan GP:ssä 1969. Hän ajoi kilpailussa F2-luokan autolla. Seuraavan vuoden Yhdysvaltain GP:ssä hän karsiutui varsinaisesta kilpailusta tehdastallin BRM:llä. 

Westbury voitti British Hill Climb -mestaruuden kahdesti vuosina 1963 ja 1964.

## Tulokset Formula 1:n MM-sarjassa

## Lähteet
Joonas Harjamäki

**Joonas Hermanni Harjamäki** (s. 30. toukokuuta 1986 Kauhajoki) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja ja häntä valmentaa Pentti Koskiaho. Aikaisemmin häntä on valmentanut myös Olli Virkkala. Aikaisemmin hän on edustanut Seinäjoen Seudun Urheilijoita ja Viipurin Urheilijoita.

Harjamäki karsiutui 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksun alkuerissä Barcelonan EM-kilpailuissa 2010. Hän on edustanut Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 2007−2012. Kalevan kisoissa hän on saavuttanut 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksussa kultaa 2007, 2009 ja 2012, hopeaa 2008 ja 2011 sekä pronssia 2014. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 3&nbsp;000 metrin juoksussa hopeaa 2013 ja pronssia 2012. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut pronssia 4 kilometrin matkalla vuonna 2012.

## Henkilökohtaiset ennätykset
### Ulkoradat

### Sisäradat

## Lähteet
Kiharapyrstöt (suku)

**Kiharapyrstöt** (*Moho*) on kiharapyrstöjen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Aiemmin suku luettiin kuuluvaksi mesikkoihin. Kiharapyrstöjen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia. Suvun kaikki lajit ovat ilmeisesti kuolleet sukupuuttoon.

## Kiharapyrstöihin kuuluvat lajit
* Havaijinkiharapyrstö (*Moho nobilis*)
* Kauainkiharapyrstö (*Moho braccatus*)
* Mauinkiharapyrstö (*Moho bishopi*)
* Oahunkiharapyrstö (*Moho apicalis*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: Moho
Kirjolaulumesikot

**Kirjolaulumesikot** (*Xanthotis*) on mesikkojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Kirjolaulumesikkojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia.

## Kirjolaulumesikoihin kuuluvia lajeja
* Harmaakurkkumesikko (*Xanthotis flaviventer*)
* Kadavunmesikko (*Xanthotis provocator*)
* Kirjolaulumesikko (*Xanthotis macleayanus*)
* Täplälaulumesikko (*Xanthotis polygrammus*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Xanthotis
Aino-Maija Mylläri

**Aino-Maija Mirjami Mylläri** (o.s. **Karvinen**, s. 17. syyskuuta 1986) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edustaa Heinäveden Yleisurheilijoita ja häntä valmentaa Timo Soininen.

Karvinen on edustanut Suomea aikuisten maaotteluissa vuodesta 2005 lähtien. Kalevan kisoissa hän on saanut kultaa Porissa 2005 tuloksella 400 cm ja hopeaa Jyväskylässä 2006 tuloksella 395. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa Tampereella 2006 ennätyksellään 411 cm ja pronssia Helsingissä 2004 tuloksella 385. Ulkoradoilla hän on hypännyt parhaimmillaan 410 cm Gävlessä 2005.

## Lähteet
Heart of Hearts

**Heart of Hearts** on Bobby Vintonin kahdeskymmeneskuudes studioalbumi, joka julkaistiin 1975.  

Albumin cover-kappaleet ovat "Feelings" ja "Wooden Heart".

## Kappaleet

### Puoli A
# Lovely Lady - (Riccardi, Shannon) - 3:18
# Feelings - (Morris Albert) - 3:38
# I Won't Give Up - (BaldanBambo, Piccoli, Altman) - 3:24
# Why Can't I Get Over You - (Bobby Vinton, Gene Allen) - 2:09
# Adios Amigo - (Girado, Bobby Vinton) - 3:18
# Wooden Heart - (Bert Kaempfert, Kay Twomey, Fred Wise, Ben Weisman) - 2:23

### Puoli B
# You've Got Your Momma's Eyes - (Flax, Lambert) - 3:39
# My Song - (Janssen, Hart) - 2:31
# Charlie - (Burt Bacharach, Russell) - 3:38
# Polka Pose - (Bobby Vinton) - 2:36
# Beer Barrel Polka - (Lew Brown, Wladimir A. Timm, Jaromír Vejvoda) - 2:32

## Albumin tekijät
*Soivtukset: Joe Reisman, Al Capps, Mike Melvoin, Burt Bacharach
*Insinöörit: Tommy Vicari, Armin Steiner, Ray Gerhart
*Valokuvat: Eddie Sanderson

## Listat
**Albumit** - Billboard (North America)

**Singlet** - Billboard (North America)
Street Fighter (animaatiosarja)

**Street Fighter: The Animated Series** on vuosina 1995–1997 esitetty InVision Entertainmentin tuottama 26-osainen yhdysvaltalainen-kanadalainen piirrossarja. Se perustuu Street Figher pelisarjaan. Sarjan juoneen oli otettu vaikutteita ensimmäisistä peleistä, sekä näytelmäelokuvasta *[[Street Fighter (elokuva)|Street Fighter]]*. 

## Juoni
Sarja keskittyy Guileen, jonka on määrä kasata Street Fighter ryhmä taistellakseen M. Bisonin ja hänen organisaatioita Shadowlaw'ta vastaan. Guilen ryhmään liittyvät Chun-Li, Blanka, Ken ja Ryu.

## Hahmot
***William Guile** on sarjan päähahmo, joka toimii Street Fighter ryhmänjohtajana. Toisin kuin videopeleissä hänellä ei ole sarjassa perhettä, mutta on vaihtelevassa suhteessa Lucindaan.

***M. Bison** on sarjan päävihollinen, joka johtaa Shadowlaw organisaatioita, tavoitteenaan vallata maailma.

***Chun-Li Xiang** on Street Fighter ryhmän ainut vakituinen naisjäsen, joka yrittää kostaa Bisonille isänsä kuoleman. Hän työskentelee lehtitoimittajana.

***Blanka** oli Guilen taistelupari Charlie, jonka tohtori Dhalsim muutti mutantiksi.

***Ken Masters** seikkailee yhdessä Ryun kanssa, joka liittyi Guilen ryhmään sarjan alussa. Siitä huolimatta hän mieluummin etsii rikkauksia, kuin auttaisi ryhmäänsä. Ken on myös ainut henkilö joka on voittanut sarjan aikana Akuman.

***Ryu Hoshi** on Kenin taistelu- ja seikkailijapari, joka on kaksikosta aikuismaisempi.
 
***Cammy White** on MI5 agentti, joka myöhemmin jätti organisaation liittyäkseen Guilen johtamaan Street Fighteriin. Pian sen jälkeen Cammy joutuu Bisonin aivopestyksi ja palvelee uutta johtajaansa Shadowlaw agenttina.

## Äänirooleissa

## Lähteet
* Retrojunk 
* TV.com
Qatar yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

**[[Qatar]]** on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1983 lähtien. Se on saavuttanut MM-kilpailuissa yhteensä 11 mitalia.

Ennen vuotta 2003 Qatarin paras MM-kisasaavutus oli Mohammed Suleimanin neljäs sija 1&nbsp;500 metrin juoksussa Stuttgartin kisoissa 1993. Maa on 2000-luvulla hankkinut edustusurheilijoikseen useita kenialaisia kestävyysjuoksijoita, jotka nostivatkin sen MM-kisojen mitalimaaksi. Pariisin MM-kilpailuissa 2003 Saif Saaeed Shaheen, joka vielä vähän ennen kisoja tunnettiin kenialaisena Stephen Cheronona, voitti kultaa 3&nbsp;000 metrin estejuoksussa ja kaksi vuotta myöhemmin Helsingissä hän uusi mestaruutensa. Osakassa 2007 kenialaissyntyinen Mubarak Hassan Shami, entiseltä nimeltään Richard Yatich, saavutti hopeaa maratonilla. Berliinissä 2009 kenialaissyntyinen James Kwalia C'Kurui saavutti 5&nbsp;000 metrin juoksussa pronssia.

Daegussa 2011 kilpailleesta neljän hengen qatarilaisjoukkueesta pistesijoille ylsivät seitsemänneksi korkeushypyssä sijoittunut Mutaz Essa Barshim ja kahdeksanneksi 400 metrin juoksussa sijoittunut Femi Ogunode. Moskovassa 2013 Qatarin viisihenkisestä joukkueesta Barshim saavutti korkeushypyssä hopeaa. Pekingissä 2015 Qataria edusti kuusi miesurheilijaa, joista korkeushypyn suosikkeihin kuulunut Barshim sijoittui neljänneksi, Musaeb Abdulrahman Balla 800 metrin juoksussa kuudenneksi ja Ogunode 200 metrin juoksussa seitsemänneksi. Lontoossa 2017 Qataria edusti viisi miesurheilijaa, joista Barshim voitti korkeushypyssä kultaa, sudanilaissyntyinen Abdalelah Haroun sijoittui 400 metrin juoksussa kolmanneksi ja Abderrahman Samba 400 metrin aitajuoksussa seitsemänneksi.

Vuoden 2019 MM-kilpailut järjestettiin Dohassa Qatarissa. Tuolloin Mutaz Essa Barshim voitti korkeushypyssä kultaa ja Abderrahman Samba saavutti pronssia 400 metrin aitajuoksussa. Eugenessa 2022 Mutaz Essa Barshim voitti korkeushypyssä kolmannen maailmanmestaruutensa. Budapestissä 2023 Mutaz Essa Barshim sai pronssia.

## Qatarin MM-mitalit kisoittain

## Qatarin MM-mitalit lajeittain

### Miehet

## Qatarin MM-mitaliurheilijat

## Lähteet

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Renato Augusto

**Renato Soares de Oliveira Augusto** (s. 8. helmikuuta 1988 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen uransa päättänyt jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai laitalinkki. Hän pelasi urallaan kotimaansa Flamengon, Corinthiansin ja Fluminensen lisäksi vuosina 2008–2012 Saksan Bundesliigan Bayer Leverkusenissa ja vuosina 2016–2021 Kiinan Superliigan Beijing Guoanissa. Syyskuussa 2025 Renato Augusto ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa. 

Vuonna 2015 Renato Augusto voitti Brasilian mestaruuden ja hänet valittiin Brasilian Série A:n kauden parhaaksi pelaajaksi.

Renato Augusto pelasi Brasilian maajoukkueessa 33 ottelua vuosina 2011–2018, joissa hän teki kuusi maalia. Hän kuului Brasilian kokoonpanoon Copa América Centenariossa ja MM-kilpailuissa 2018. Hän edusti Brasiliaa yli-ikäisenä pelaajana myös kesäolympialaisissa 2016, joissa hän pelasi kultaa saavuttaneen Brasilian avauskokoonpanossa kaikki kuusi ottelua.

## Lähteet
Ecuador yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

**[[Ecuador]]** on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1983 lähtien. Se on saavuttanut MM-kilpailuissa yhteensä kuusi mitalia, joista kolme on kultaa. Maan ainoat MM-mitalistit ovat kävelijä Jefferson Pérez, pikajuoksija Álex Quiñónez ja kävelijä Brian Pintado. Pérez voitti 20 kilometrin kävelyssä kultaa vuosina 2003, 2005 ja 2007 sekä saavutti hopeaa vuonna 1999 ja lisäksi hän sijoittui kahdeksanneksi vuonna 2001. Quiñónez saavutti 200 metrin juoksussa pronssia 2019 ja Pintado 35 kilometrin kävelyssä hopeaa 2023. 

Daegun MM-kisoissa 2011 kilpaili viisi ecuadorilaisurheilijaa, joista parhaiten sijoittui 11:nneksi 50 kilometrillä kävellyt Andrés Chocho. Moskovassa 2013 Chocho hylättiin ja parhaiten sijoittui 20 kilometrin kävelyssä Rolando Saquipay 18:nneksi. Lisäksi Álex Quiñónez karsiutui 200 metrin juoksun välierissä 16:nneksi nopeimmalla ajalla. Pekingissä 2015 kilpailemassa oli viisihenkinen ecuadorilaisjoukkue, josta Andrés Chocho sijoittui 50 kilometrin kävelyssä kahdeksanneksi. Lontoossa 2017 ecuadorilaisista parhaiten sijoittui Paola Pérez ollen 20 kilometrin kävelyssä kolmastoista. Dohassa 2019 Quiñónezin kolmannen sijan lisäksi kahdeksan parhaan joukkoon ylsi 50 kilometrin kävelyssä seitsemänneksi sijoittunut Magaly Bonilla. Eugenessa 2022 ecuadorilaisista pistesijoille sijoittui kävelijä Brian Pintado, joka oli neljäs 35 km kävelyssä ja viides 20 km kävelyssä. Budapestissä 2023 Pintado sijoittui kakkossijan lisäksi seitsemänneksi 20 kilometrin kävelyssä ja Glenda Morejón kuudenneksi 20 kilometrin kävelyssä.

## Ecuadorin MM-mitalit kisoittain

## Ecuadorin MM-mitalit lajeittain

### Miehet

## Ecuadorin MM-mitaliurheilijat

## Lähteet

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Constant Djakpa

**Constant Djakpa** (s. 17. lokakuuta 1986 Abidjan, Norsunluurannikko) on norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen puolustaja.
Helttamesikot

**Helttamesikot** (*Anthochaera*) on mesikkojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Helttamesikkojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 5 lajia.

## Helttamesikoihin kuuluvia lajeja
* Keltahelttamesikko (*A. paradoxa*)
* Kirjomesikko (*A. phrygia*)
* Lännenhelttamesikko (*A. lunulata*)
* Pikkuhelttamesikko (*A. chrysoptera*)
* Punahelttamesikko (*A. carunculata*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Anthochaera
Aki Tammisto

**Aarne** (**Arne**) **"Aki" Tammisto** (1. maaliskuuta 1915 Leppävirta – 23. maaliskuuta 1978 Turku) oli suomalainen pikajuoksija ja urheilutoimittaja. Hän edusti uransa aikana Varkauden Tarmoa, Turun Urheiluliittoa ja Kronohagens IF:ää.

Tammisto selviytyi Berliinin olympialaisissa 1936 toisiin alkueriin 200&nbsp;metrin juoksussa. Hän kuului myös Suomen pikaviestijoukkueeseen, joka karsiutui alkuerissä. Pariisin EM-kilpailuissa 1938 hän sijoittui 400&nbsp;metrillä viidenneksi ajalla 49,1. Tammisto edusti Suomea maaottelutasolla vuosina 1935–1947. Hän voitti 100&nbsp;metrin maaottelujuoksun Porissa 1935, 200&nbsp;metrin kilpailun Porissa 1935, Tallinnassa 1936 ja Budapestissa 1940 sekä 400&nbsp;metrin juoksun Budapestissa 1940. Lisäksi hän kuului Suomen voitokkaaseen pikaviestijoukkueeseen Porissa 1935 ja Tallinnassa 1936.

Tammisto saavutti Kalevan kisoissa 100 metrillä kultaa 1936, 1937 ja 1938 sekä hopeaa 1940. 200&nbsp;metrillä hän voitti Suomen-mestaruuden 1936, 1937, 1938, 1939 ja 1940 sekä sai SM-hopeaa 1942, 1943 ja 1945. 400&nbsp;metrin Suomen-mestaruuden hän voitti 1937 ja 1939.

Urheilu-uransa jälkeen Tammisto toimi vuodesta 1955 lähtien ''Turun Sanomien'' urheilutoimittajana, toimituspäällikkönä ja vuosina 1976–1978 toisena päätoimittajana.

## Ennätykset
Ulkoradat:

## Lähteet
Darmstadtin teknillinen yliopisto

**Darmstadtin teknillinen yliopisto** (saks. *Technische Universität Darmstadt* tai lyhennetty *TU Darmstadt*) on yliopisto Darmstadtin kaupungissa, Hessenin osavaltiossa, Saksassa. Se sijaitsee Reinin–Mainin alueella, Euroopan neljänneksi suurimmalla metropolialueella. Yliopistossa on 25&nbsp;100 opiskelijaa sekä 4&nbsp;618 työntekijää. Yliopisto perustettiin 10. lokakuuta vuonna 1877. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Panama yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

**[[Panama]]** on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1983 lähtien. Se on saavuttanut MM-kilpailuissa yhteensä kaksi mitalia. Osakassa 2007 pituushyppääjä Irving Saladino voitti kultaa. Berliinissä 2009 Saladino jäi loppukilpailussa ilman tulosta mutta Alonso Edward saavutti 200 metrin juoksussa hopeaa. Ensimmäiset pistesijansa Panama saavutti Helsingissä 2005, kun Saladino sijoittui pituushypyssä kuudenneksi ja Bayano Kamani 400 metrin aitajuoksussa seitsemänneksi. Daegussa 2011 Panaman ainoat urheilijat olivat Edward ja Saladino, joista Edward keskeytti 200 metrin juoksun loppukilpailussa ja Saladino jäi pituushypyssä karsintaan. Moskovassa 2013 Edward oli Panaman ainoa urheilija ja karsiutui 200 metrin juoksun välierissä. Pekingissä 2015 Panamalla oli kolme urheilijaa, joista Edward sijoittui 200 metrillä neljänneksi. Lontoossa 2017 Panaman joukkueessa oli kolme urheilijaa ja Dohassa 2019 kaksi urheilijaa. Eugenessa 2022 Panaman joukkueessa oli kaksi urheilijaa, joista Gianna Woodruff sijoittui 400 metrin aitajuoksussa seitsemänneksi. Budapestissä 2023 Panaman joukkueessa oli kaksi urheilijaa.

## Panaman MM-mitalit kisoittain

## Panaman MM-mitalit lajeittain

### Miehet

## Panaman MM-mitaliurheilijat

## Lähteet

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Trinidad ja Tobago yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

**[[Trinidad ja Tobago]]** on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1983 lähtien. Maa on saavuttanut MM-kilpailuissa yhteensä 15 mitalia, joista 11 on peräisin miesten pikajuoksuista sekä kaksi naisten pikajuoksuista, yksi naisten aitajuoksuista ja yksi miesten aitajuoksuista.

Trinidad ja Tobagon menestynein MM-kisaurheilija on Ato Boldon, joka voitti 200 metrin juoksussa kultaa Ateenassa 1997, saavutti 100 metrin juoksussa pronssia Göteborgissa 1995 ja Edmontonissa 2001 sekä kuului hopeamitalin saavuttaneeseen pikaviestijoukkueeseen Edmontonissa. Vuoden 2001 sijoitukset paranivat yhdellä vasta vuosia myöhemmin, kun Boldonin edelle sijoittunut Tim Montgomery hylättiin dopingrikkeiden vuoksi. Maan toisen maailmanmestaruuden voitti Jehue Gordon 400 metrin aitajuoksussa Moskovassa 2013 ja kolmannen mestaruuden miesten pitkän viestin joukkue Lontoossa 2017. Henkilökohtaisen MM-mitalin ovat saavuttaneet myös 100 metrillä hopealle Pariisissa 2003 sijoittunut Darrel Brown, Berliinissä 2009 pronssia ottaneet 400 metrin juoksija Renny Quow ja 400 metrin aitajuoksija Josanne Lucas, Daegussa 2011 pronssille 100 metrillä juossut Kelly-Ann Baptiste sekä Lontoossa 2017 pronssille 200 metrillä juossut Jereem Richards. Ennen Josanne Lucasin suoritusta Berliinissä maan ainoa pistesijoille yltänyt nainen oli moukarinheitossa seitsemänneksi Helsingissä 2005 sijoittunut Candice Scott. Berliinissä naisten pikaviestijoukkue sijoittui kuudenneksi. Pekingissä 2015 maan mitalit tulivat miesten pitkästä viestistä ja naisten pikaviestistä. Lontoossa 2017 miesten pitkän viestin kultamitalijoukkueessa juoksivat Jarrin Solomon, Jereem Richards, Machel Cedenio ja Lalonde Gordon sekä alkuerässä Solomonin tilalla juossut Renny Quow.

## Trinidad ja Tobagon MM-mitalit kisoittain

## Trinidad ja Tobagon MM-mitalit lajeittain

### Miehet

### Naiset

## Trinidad ja Tobagon MM-mitaliurheilijat

## Lähteet

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Lähteet
Kemer

**Kemer** on piirikunta Välimeren rannikolla Turkissa ja suosittu matkailukohde. Se sijaitsee 40 kilometriä Antalyan kaupungista länteen Taurusvuorten juurella.

Kemerissä vallitsee tyypillinen Välimeren kuuma ja kuiva sää, ja merivesi on lämmin. 1980-luvun alussa Kemer oli hiljainen paikka, mutta on sittemmin vilkastuut ja kuuluu Turkin merkittäviin turistikohteisiin.

Kemer on vuodesta 1998 lähtien ollut Saksassa sijaitsevan Schwabachin kaupungin ystävyyskaupunki.

## Historia

Antiikin aikana nykyisen Kemerin paikalla sijaitsi Idyroksen kaupunki.

Piirikunnan nimi oli Eski Köy () 1910-luvun lopulle saakka, jolloin sinne rakennettiin 26 kilometriä pitkä pato ohjaamaan vuoristopuroja ja estämään niiden tulvimista asutukseen. Nykyinen nimi Kemer viittaa juuri patorakennelmaan.

1960-luvulle saakka Kemeriin ei päässyt sisämaan kautta lainkaan, kunnes tieyhteys sisämaahan saatiin. 1980-luvulla Kemerin infrastruktuuriin investoitiin huomattavasti, ja se sai tukea myös Maailmanpankilta, ja sen ansiosta piirikunnasta kehittyi turistikohde.

## Kylät
Beldibi, Beycik, Çamyuva, Göynük, Kemer, Kuzdere, Ovacık, Tekirova, Tekirova.

## Muuta
”Kemer” tarkoittaa myös turkin kielessä vyötä.

Kemer on huomattavasti rauhallisempi kuin Marmaris ja Alanya ja siksi lapsiperheiden suosiossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kultasiipimesikot

**Kultasiipimesikot** (*Phylidonyris*) on mesikkojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Kultasiipimesikkojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 3 lajia.

## Kultasiipimesikkoihin kuuluvia lajeja
* Liivimesikko (*Phylidonyris pyrrhopterus*)
* Valkokulmamesikko (*Phylidonyris niger*)
* Valkosilmämesikko (*Phylidonyris novaehollandiae*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Phylidonyris
Rastikarhut

**Rastikarhut** (**RasKa**) on vuonna 1977 perustettu satakuntalainen suunnistuksen erikoisseura, jolla on noin 400 jäsentä. Seuran menestynein urheilija on ollut maailmanmestari Heli Jukkola.

Seura voitti Venlojen viestin 1993 ja Nuorten Jukolan seuraavana vuonna.

## Historiaa
Rastikarhut perustettiin 8. joulukuuta 1977, kun Ahlaisten Urheilijoiden, Noormarkun Nopsan ja Porin Tarmon suunnistusjaostot yhdistivät joukkonsa.

## Aiheesta muualla
* Seuran kotisivut

## Lähteet
Yhdysvaltain valtiovarainministeri

**Yhdysvaltain valtiovarainministeri** () on Yhdysvaltain valtiovarainministeriön () johtaja, jonka vastuulla on finanssipolitiikka. Vuoteen 2003 asti valtiovarainministerille kuuluivat myös kansallisen turvallisuuden ja puolustuksen tietyt kysymykset. Suurin osa ministeriön lainvalvontaan liittyvistä organisaatioista, kuten ATF, Yhdysvaltain tulli ja Yhdysvaltain salainen palvelu, siirrettiin toisten ministeriöiden alaisiksi vuonna 2003, kun Kotimaan turvallisuuden ministeriö (Department of Homeland Security) perustettiin.

Valtiovarainministeri on presidentin kabinetin jäsen ja on istunut Clintonin virkakaudesta lähtien Yhdysvaltain kansallisessa turvallisuusneuvostossa (*United States National Security Council*). Valtiovarainministeri hallinnoi myös finanssisektoria tukevaa *Troubled Asset Relief Program (TARP)* -ohjelmaa. Valtiovarainministeri on presidentin tärkein neuvonantaja talouskysymyksissä. Valtiovarainministeri on viides Yhdysvaltain presidentin viranseuraamisjärjestyksessä. Valtiovarainministeri vahvistaa myös allekirjoituksellaan uudet setelit ennen kuin ne saavat lainvoiman maksuvälineenä. 

Yhdysvaltain nykyisenä valtiovarainministerinä toimii Scott Bessent.

## Yhdysvaltain valtiovarainministerit
 
Ensimmäinen valtiovarainministeriksi nimitetty oli Robert Morris, joka oli ollut vastaavassa asemassa siirtokuntien kongressin rahoitusasioiden ylivalvojana (”Superintendent of Finance”). Morris kuitenkin kieltäytyi virasta, ja hänen ehdotuksestaan ensimmäiseksi valtiovarainministeriksi nimitettiin Alexander Hamilton.
 

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla