open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Uusi Hollanti

**Uusi Hollanti** () on Pietarin Amiraliteetin piirissä sijaitseva saari ja klassistinen rakennuskokonaisuus.

Kolmion muotoista saarta rajaavat Moika, Krjukovin kanava ja Amiraliteetin kanava. Sen pinta-ala on 7,8 hehtaaria. Saaren keskellä sijaitsee Moikaan yhdistetty satama-allas.

1700-luvun alussa ”Hollanniksi” kutsuttiin Amiraliteetin telakan puutavaravarastoa, jossa käytettiin erityistä hollantilaista varastointimenetelmää. 1730-luvulla se siirrettiin saarelle, jolle vuosina 1760–1780-luvuilla rakennettiin suuret punatiiliset varastorakennukset. Alkuperäisen rakennussuunnitelman laati arkkitehti Savva Tševakinski. 1780-luvulla työtä jatkoi Jean-Baptiste Vallin de la Mothe, joka on suunnitellut satama-altaaseen johtavan kanavan suurenmoisen kaariportin. Vuosina 1828–1829 saarelle rakennettiin Aleksandr Staubertin suunnittelema pyöreä vankilarakennus. Vuonna 1893 kaivettiin allas, jossa laivanrakentaja Aleksei Krylov suoritti kokeitaan. Vuonna 1915 Uuteen Hollantiin perustettiin laivaston radioasema, joka lokakuun vallankumouksen aikana välitti neuvostohallituksen julistuksia, vetoomuksia ja tiedotuksia. Neuvostoaikana saari oli laivaston hallussa. Salaperäisyyden verhoama, karun romanttinen, mutta rapistuva rakennuskokonaisuus oli Leningradin kiehtovimpia nähtävyyksiä.

Saaren uusiokäyttöä ryhdyttiin suunnittelemaan 1980-luvun lopussa. Itämeren laivasto luovutti alueen kaupungille vuonna 2004. Pian sen jälkeen osa rakennuksista vaurioitui tulipalossa. Suojelukohteet sisältävän liike- ja vapaa-ajankeskuksen suunnittelusta julistetun kilpailun voitti brittiläinen arkkitehti Norman Foster. Kesällä 2006 suoritetuissa purkutöissä menetettiin osa saaren historiallisista kohteista: Krylovin koeallas, Dmitri Mendelejevin käyttämä laboratorio ja historiallisen radioaseman rakennus.

Lauantaina 16.7.2011 saari avattiin yleisölle ensimmäistä kertaa 300 vuoteen. Pietarissa järjestettiin laivastoalueen suunnittelukilpailu, jonka miljardööri ja taidekeräilijä Roman Abramovitš voitti. Abramovitš on aikonut sijoittaa saarelle runsaat 300 miljoonaa euroa, jolla saarta kunnostetaan ja sinne rakennetaan muun muassa asuntoja, toimistoja, liiketilaa sekä museo hänen laajalle modernin ja nykytaiteen kokoelmalleen. Museon on määrä aueta vuonna 2016.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Uusi Hollanti Pietari-tietosanakirjassa
Viirupystynokka

**Viirupystynokka** (*Xenops rutilus*) on laajalla alueella Etelä-Amerikassa tavattava orneeroihin kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Kooltaan viirupystynokka on noin 12&nbsp;cm. Lajin selkä ja siivet ovat väriltään tummanruskeat. Yläselkä on heikosti viiruinen. Päälaki on linnulla hieman muuta yläruumista harmaampi. Päässä on valkoinen silmäkulmajuova ja naama on valkoisen ja ruskean viiruinen. Nokka on lyhyehkö ja tukeva sekä kärjestään ylöspäin kaartunut. Vatsa on oliivinruskea ja siinä on kapeita valkoisia raitoja. Perä ja pyrstö ovat ruosteenruskeat. Viirupystynokka muistuttaa ulkonäöltään kaitapystynokkaa (*Xenops tenuirostris*) ja ruskopystynokkaa (*Xenops minutus*). Kaitapystynokka elää kuitenkin huomattavasti erilaisessa ympäristössä ja ruskopyrstönokan höyhenpuku on vähemmän viiruinen.

## Levinneisyys ja elintavat
Viirupystynokkaa tavataan Andeilla kapealla vyöhykkeellä, joka ulottuu Venezuelasta Boliviaan ja lisäksi laajemmalla alueella Brasiliassa Amazonian alueella. Lajin elinympäristöä ovat vuoristometsät ja metsien reunat. Lajia tavataan metsistä, jotka sijaitsevat 1&nbsp;500&ndash;2&nbsp;800 metrin korkeudella merenpinnasta. Laji elää yleensä pareittain tai kolmen linnun ryhmissä. Viirupystynokat voivat myös liittyä parviksi muiden hyönteisiä syövien varpuslintujen kanssa. Viirupystynokan pesä sijaitsee puun kolossa.

## Lähteet
Coco avant Chanel

**Coco avant Chanel** (*Coco ennen Chanelia*) on ranskalainen Anne Fontainen 2009 ohjaama elokuva kuulun muotisuunnittelija Coco Chanelin elämästä.

## Rooleissa

## Katso myös
* Coco Chanel & Igor Stravinsky

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu
*
Ullavan kirkonkylä

**Ullavan kirkonkylä** on entisen Ullavan kunnan kirkonkylä, joka toimi myös kunnan hallinnollisena keskuksena. Keski-Pohjanmaalla sijaitseva Ullavan kirkonkylä kuuluu nykyään Kokkolan kaupunkiin. Kirkonkylä ei enää muodosta tilastollista taajamaa (vielä vuonna 2000 se muodosti taajaman, jolloin siellä oli 220 asukasta).

Kantatieltä 63 erkanee seututie 757, joka kulkee luoteeseen kirkonkylän halki ja jatkaa sieltä edelleen kohti Kälviän kirkonseutua, jossa se yhtyy valtatiehen 28. Ullavan kirkonkylässä seututiestä erkanee pohjoiseen Kannuksen keskustaajamaan vievä yhdystie 7540. Kirkonkylässä sijaitsee Ullavan kirkko, koulu ja urheilukenttä. Kirkonkylässä virtaa sinne etelästä tuleva Vionoja.

## Lähteet
* 
### Viitteet
Pekka Holopainen (urheilutoimittaja)

**Pekka Holopainen** (s. 1966 Pori) on Yleisradion urheilutoimittaja. 

Hän on työskennellyt *[[Ilta-Sanomat|Ilta-Sanomissa]]* vuodesta 1990 lähtien. Ensimmäiset viisi vuotta Holopainen oli lehden ulkomaantoimituksessa ja sen jälkeen kolmen vuoden ajan *Ilta-Sanomien* Tukholman kirjeenvaihtajana. Vuosina 2001–2003 hän työskenteli Lontoossa, jonka jälkeen Holopainen on ollut lehden urheilutoimituksessa. Hän on kirjoittanut myös kolumneja Veikkaaja-lehteen. Olympialaisissa Holopainen on ollut toimittajana kahdeksan kertaa sekä lisäksi muun muassa useissa jääkiekon, hiihdon ja yleisurheilun MM-kilpailuissa. 

Hän on kirjoittanut Janne Ahosen elämäkerran *Kuningaskotka*, joka ilmestyi vuonna 2009, ja vuonna 2016 ilmestyneen Aino-Kaisa Saarisen elämäkerran *Tahto – Aino-Kaisa Saarisen kahdet kasvot*.

## Teokset
* *Sportin vartijat* (yhdessä Niklas Herlinin kanssa, Tammi 2003)
* *Kuningaskotka* (Teos 2009)
* *Tahto – Aino-Kaisa Saarisen kahdet kasvot* (Teos 2016)

## Palkinnot
* IS journalistipalkinto 2006
* Sanomalehtien liiton vuoden 2007 urheilujuttu -palkinto
* Suomen Urheilugaalan Journalismiteko 2009 -palkinto
* Bonnierin journalistipalkinto 2012

## Lähteet
* Pekka Holopainen Teoksen sivuilla 

### Viitteet
Leeroy Thornhill

**Leeroy Thornhill** (s. 8. lokakuuta 1968 Lontoo) on brittiläinen elektronisen musiikin artisti ja The Prodigy -yhtyeen entinen jäsen. Hän toimi Prodigyssä pääasiassa live-esiintyjänä ja tanssijana.
Niagara Falls (Yhdysvallat)

**Niagara Falls** on kaupunki Yhdysvalloissa, New Yorkin osavaltiossa, Niagaran piirikunnassa. Se sijaitsee Niagaran putousten vierellä, vastapäätä samannimistä kaupunkia Kanadan puolella. Kaupunki on perustettu 1892 ja vuonna 2006 kaupungissa oli 52&nbsp;326 asukasta.

Ranskalaiset rakensivat nykyisen kaupungin paikalle linnoituksen 1745. Brittien haltuun alue joutui 1759. Vuonna 1806 paikalle perustettiin Manchesterin kylä. Nykyisen nimensä Niagara Falls sai vuonna 1848.

Kaupungissa sijaitsee Love Canalin asumalähiö, missä sattui 1970-luvulla ympäristöonnettomuus.

Niagara Falls ja sen ostoskeskukset on kanadalaisten suosima ostospaikka

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bäckman

**Bäckman** tai **Baeckman** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Anders Bäckman (s. 1985), suomalainen maantiepyöräilijä
* Anna-Lisa Bäckman (s. 1941), suomenruotsalainen toimittaja, kirjailija ja näytelmäkirjailija
* Anne Haanpää, o.s. Bäckman (s. 1959), suomalainen jääkiekkoilija
* Axel Bäckman (1893–1935), suomalainen jääkärimajuri ja liikemies
* Christian Bäckman (s. 1980), ruotsalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja
* Ebba Björkbom-Bäckman (1904–1982), suomenruotsalainen runoilija
* Edvin Bäckman (1882–1962), suomalainen baritoni ja kirjastonhoitaja
* Fredrik Wilhelm Baeckman (1788–1853), suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan everstiluutnantti ja tilanomistaja
* Grete Bäckman (1923–2013), suomenruotsalainen kirjailija
* Guy Bäckman (1940–2021), suomalainen yhteiskuntatieteilijä, Åbo Akademin professori
* Hannu Bäckman (s. 1954), suomalainen jalkapalloilija
* Jani Bäckman (s. 1988), suomalainen jalkapalloilija
* Johan Bäckman (s. 1971), suomalainen valtiotieteiden tohtori ja dosentti
* Kjell Bäckman (1934–2019), ruotsalainen pikaluistelija ja olympiamitalisti
* Knut Adolf Bäckman (1821–1868), suomalainen kappalainen ja varapastori
* Kurt Bäckman (1904–1945), suomalainen majuri
* Markus Bäckman (s. 1966), suomalainen muusikko, ääninäyttelijä ja dubbauksien ohjaaja
* Mattias Bäckman (s. 1992), ruotsalainen jääkiekkoilija
* O. R. Bäckman (1911–2007), Suomen puolustusvoimien eversti, Mannerheimin adjutantti 1942–1946
* Per Bäckman (s. 1950) ruotsalainen jääkiekkovalmentaja
* Reino Bäckman (1937–1990), suomalainen muusikko, musiikkituottaja ja ääniohjaaja
* Woldemar Baeckman (1911–1994), suomalainen arkkitehti
* Woldemar Baeckman (1818–1901), suomalainen kansakoululaitoksen kehittäjä ja kartanonomistaja.
Taistelu elokuvasta Citizen Kane

**Taistelu elokuvasta Citizen Kane** (*The Battle Over Citizen Kane*) on yhdysvaltalainen dokumenttielokuva vuodelta 1996. Dokumentti kertoo William Randolph Hearstin yrityksistä estää Orson Wellesin ohjaaman *[[Citizen Kane]]n* julkaiseminen. Dokumenttielokuva koostuu arkistomateriaalin ja *Citizen Kanesta* näytettyjen kohtausten ohella haastatteluista, joita ovat antaneet muun muassa Wellesin pitkäaikainen avustaja William Alland ja ohjaaja Peter Bogdanovich. Dokumentin kertojana on Richard Ben Cramer.

Elokuva oli ehdolla parhaan dokumenttielokuvan Oscar-palkinnon saajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Elokuvan käsikirjoitus
Annika Luther

**Annika Larsdotter Luther** (s. 2. kesäkuuta 1958 Helsinki) on suomalainen ruotsiksi kirjoittava kirjailija.

Luther on koulutukseltaan biologi. Hän on työskennellyt vuodesta 1999 biologian, maantiedon ja sosiaaliekologian opettajana Tölö gymnasiumissa. Hän on kääntänyt tietokirjallisuutta ja kirjoittanut artikkeleita ja arvosteluja. Lutherin tietokirja *Rukiin viljava historia* oli tietokirjallisuuden Finlandia-ehdokkaana 2022.

Lutherin teos *Kirje maan ääriin* (*Brev till världens ände*) voitti Topelius-palkinnon vuonna 2008. Teos oli samana vuonna Finlandia Junior -palkintoehdokkaana. Vuonna 2012 Lutherin teos *Kodittomien kaupunki* (*De hemlösas stad*) oli Topelius-palkintoehdokas. Samana vuonna Luther sai tuotannostaan Pekkas-akatemian myöntämän Laivakello-palkinnon.

Luther on naimisissa professori Kristian Donnerin kanssa, ja heillä on kahdeksan lasta. Sarjakuvataiteilija Ulla Donner on heidän tyttärensä. Talvet Luther asuu Helsingissä ja kesät Bromarvissa.

## Teoksia
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
HMS Hasty

**HMS Hasty** on ollut kuuden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.

* HMS Hasty (1797), 12-tykkinen tykkivene
* HMS Hasty (1812), 12-tykkinen tykkipriki
* HMS Hasty (1856), Albacore-luokan puinen potkuritykkivene
* HMS Hasty (1894), Charger-luokan hävittäjä
* HMS Hasty (1913), proomu
* HMS Hasty (H24), H-luokan hävittäjä
Keltiberit

**Keltiberit** olivat Hispaniassa asunut ja kelteistä sekä ibereistä koostunut kansa. Varsinainen Keltiberia sijaitsi melko pienellä alueella Keski-Espanjassa, mutta paikannimien perusteella kelttimurteita on puhuttu laajemmallakin alueella Länsi- ja Pohjois-Iberiassa. Keltiberit ovat niitä harvoja antiikin kansoja, joista on todistettavasti käytetty nimitystä "keltti". Nimitys keltiberit on lähtöisin Diodoros Sisilialaiselta ja se viittaa ibeereihin yhdentyneisiin keltteihin.

## Historia

Kelttien saapumisajankohdasta Iberiaan on esitetty monia teorioita. Erään teorian mukaan he olisivat tulleet Iberiaan 400 eaa. osana kelttien yleistä liikehdintää pois heidän oletetusta kotimaastaan Keski-Euroopasta. Mikäli tämä teoria pitäisi paikkansa, keltiberit olisivat edustaneet myöhäistä Hallstattin tai varhaista La Tènen kulttuuria. Heidän aineellinen kulttuurinsa ei kuitenkaan eronnut ympäröineestä iberialaisesta kulttuurista. Toisen teorian mukaan keltit olisivat siirtyneet alueelle pronssikauden lopulla. On myös mahdollista ettei mitään muuttoaaltoa tapahtunut, vaan paikalliset iberialaiset omaksuivat kelttiläisiä vaikutteita Pyreneiden yli.

Rooman valtakunta valloitti keltiberien maat sarjassa sotia vuosina 197-179 ja 154-133 eaa. Keltiberit olivat sitkeimpiä roomalaisten vastustajia Iberian niemimaalla ja sodasta tulikin julma. Lopullinen isku tapahtui vuonna 133 eaa., jolloin Scipio Aemilianus piiritti Numantian ja kukisti sen useiden epäonnistuneiden yritysten jälkeen. Roomalaisvalloituksen jälkeen Iberia roomalaistui lähes täysin, vaikka kelttiläisiä kieliä puhuttiinkin alueella keisariajalle saakka.

## Kulttuuri

Diodoroksen mukaan keltiberit olivat hyvin vieraanvaraisia tuntemattomillekin. Keltiberien kesken oli solmittu vieraanvaraisuussopimuksia, jotka tekivät heistä liittolaisia sodan syttyessä. Yhteiskunnallinen järjestäytyminen oli jäänyt lähinnä heimotasolle, vaikka jotkut ryhmät olivat alistaneet valtansa alle muita ryhmiä. Keltiberit käyttivät polttohautausta ja hautasivat vainajien mukana joskus myös aseita. Heidän tiedetään myös käyttäneen iberialaistyylisiä kaulakoruja. Keltiberit tunnettiin palkkasotureina ja etenkin heidän ratsuväkensä tuli tunnetuksi Karthagon alaisuudessa. Keltibereillä oli tapana pestä hampaansa virtsalla, mikä inhotti erityisesti roomalaisia.

## Katso myös
* Keltiberisodat
* Numantia
* Gaesatae

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Erkki Alaja

**Erkki Johannes Alaja** (18. helmikuuta 1952 Helsinki – 20. heinäkuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen urheiluvaikuttaja, jalkapalloilija ja käsipalloilija, tietokirjailija sekä urheilumarkkinoinnin uranuurtaja.

## Pelaajaura

Alaja pelasi jalkapalloa keskuspuolustajana. Hän nousi 1. divisioonassa pelanneen Hermannin Pallon edustusjoukkueeseen 1971. Alaja siirtyi seuraan Helsingin Jalkapalloklubista, jossa hän ei kuitenkaan ollut pelannut yhtään liigaottelua. Kaudella 1972 hän pelasi FC Hakassa. Vuosina 1973–1974 Alaja jalkapalloili HIFK:ssa ja 1975–1983 Kiffenissä. Pelivuosistaan hän vietti suurimman osan 1. ja 2. divisioonassa. Mestaruussarjassa Alaja pelasi Hakassa 1972 ja Kiffenissä 1977–1978. Hänelle kertyi 41 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki yhden maalin.

Jalkapallon ohella Alaja pelasi myös käsipalloa SM-sarjatasolla. Alajan seura oli myös käsipallossa Kiffen. Hän voitti käsipallon SM-hopeaa seurassa vuonna 1981. 

Alajan identtinen kaksoisveli Pertti Alaja oli maajoukkuetason jalkapalloilija. Myös hänen isänsä Martti ja veljensä Risto pelasivat SM-sarjatasolla käsipalloa.

## Pelaajauran jälkeen

Pelaajauran jälkeen Alaja toimi muun muassa oman mainostoimistonsa Pähkinän toimitusjohtajana, Helsingin Jalkapalloklubin toimitusjohtajana ja AC Allianssin puheenjohtajana.

Alaja toimi urheilumanagerina.

Alaja kirjoitti useita kirjoja urheilumarkkinoinnista ja -sponsoroinnista. Vuonna 2007 ilmestyi Alajan ja Mikael Forssellin yhdessä kirjoittama *Vielä yksi maali*, joka kertoo Forssellin urasta ja elämästä. Hän kirjoitti myös Aulis Rytkösen elämäkerran *Aulis Rytkönen – Monsieur Magic*.

Alajan puoliso oli keskimatkojen juoksija Tuuli Merikoski.

## Julkaisut
* *Arpapeliä?: urheilumarkkinoinnin käsikirja* (2000)
* *Summapeliä!: sponsorointiyhteistyön käsikirja* (2001)
* *Tarinapeliä: sponsorin käsikirja* (2004)
* *Vielä yksi maali* (Teos 2007)
* *Aulis Rytkönen - Monsieur Magic* (Teos 2009)
* *Helsingin Jäähalli* (Teos 2012)
* *Bollis – Töölön Pallokentän 100 vuotta* (Teos 2015)
* *Kutsumus* (Teos 2017)
* *Olympiastadion* (Teos 2020)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Erkki Alaja Teoksen sivuilla
* Erkki Alajan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Martin Kove

**Martin Kove** (s. 6. maaliskuuta 1946) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt niin televisiosarjoissa kuin elokuvissakin.

## Ura
### Elokuvaesiintymiset
Koven parhaiten tunnetut roolit ovat kaiketi vuoden 1980 esiintyminen sarjassa *[[Cagney & Lacey]]* etsivä Victor Isbeckinä ja esiintyminen vuoden 1984 elokuvassa *[[Karate Kid]]*, jossa hän oli Cobra Kai Sensei John Kreese. Kove uusi roolinsa Kreesenä vuoden 1986 elokuvassa *[[Karate Kid II... kertomus jatkuu]]* ja vuoden 1989 elokuvassa *[[Karate Kid 3]]*. Kove harjoitteli karatea mustaa vyötä tavoitellen. Vuonna 1985 Kove esitti helikopterilentäjää elokuvassa *[[Rambo – taistelija 2]]*.

### Televisioesiintymiset
Kove esiintyi George Bakerina televisiosarjassa *[[Code R]]* vuonna 1977. Toisia näyttelijöitä olivat muun muassa James Houghton ja Joan Freeman.

Kove esiintyi myös *[[Hard Time on Planet Earth]]issa* ja vieraili myös joissain tv-sarjoissa, joihin kuuluivat muun muassa *[[Gunsmoke]]*, *[[Kojak]]*, *[[The Incredible Hulk]]*, *[[Herkules (televisiosarja)|Herkules]]*, *[[San Franciscon syke]]* ja *[[Black Scorpion]]*. Vuonna 2007 Kove esiintyi No More Kingsin *Sweep The Leg* -videossa parodioimassa *Karate Kid* -hahmoaan Kreeseä. Kove oli vieraileva esiintyjä myös ohjelmassa *Kung Fu, The Legend Continues* esittäen Shadow Assassinia ensimmäisen kauden kolmannessa jaksossa 3. helmikuuta 1993. Hän esitti samaa hahmoa myös toisen kauden 23. jaksossa 26. tammikuuta 1994. Vuonna 2018 hän uusi roolinsa Kreesenä Karate Kidin jatkumoa seuraavassa sarjassa Cobra Kai.

## Yksityiselämä
Kove syntyi Brooklynissa New York Cityssä ja sai juutalaisen kasvatuksen. Hän on ollut Vivienne Koven kanssa naimisissa vuodesta 1981. Vuonna 1990 parille syntyi kaksoset, poika Jesse ja tytär Rachel.

## Filmografia
**[[Little Murders]]* (1971)
**[[Viimeinen talo vasemmalla (vuoden 1972 elokuva)|Viimeinen talo vasemmalla]]* (1972)
**[[Women in Revolt]]* (1972)
**[[Savages (vuoden 1972 elokuva)|Savages]]* (1972)
**[[Rosvot ja jeparit]]* (*Cops and Robbers*, 1973)
**[[The Wild Party]]* (1975)
**[[Henkensä kaupalla]]* (*White Line Fever*, 1975)
**[[Kalmanralli 2000]]* (*Death Race 2000*, 1975)
**[[Verenpunainen preeria]]* (*The White Buffalo*, 1977)
**[[The Incredible Hulk|Hulk – vihreä hurjimus]]* (*The Incredible Hulk*, 1978)
**[[Karate Kid]]* (*The Karate Kid*, 1984)
**[[Rambo – taistelija 2]]* (*Rambo: First Blood Part II*, 1985)
**[[Karate Kid II... kertomus jatkuu]]* (*The Karate Kid, Part II*, 1986)
**[[Steele Justice]]* (1987)
**[[Karate Kid 3]]* (*The Karate Kid, Part III*, 1989)
**[[Shootfighter]]* (*Shootfighter: Fight to the Death*, 1992)
**[[Wyatt Earp (elokuva)|Wyatt Earp]]* (1994)
**[[Mustalammas]]* (*Black Sheep*, 1996)
**[[Time Lock]]* (1996)
**[[Nowhere Land]]* (1998)
**[[Death Roll]]* (*Crocodile 2: Death Swamp*, 2002)
**[[Hard Ground]]* (2003)
**[[Curse of the Forty-Niner]]* (2003)
**[[Barbarian (elokuva)|Barbarian]]* (2003)
**[[Glass Trap]]* (2004)
**[[Miracle at Sage Street]]* (2005)
**[[The Dead Sleep Easy]]* (2008)
**[[Savage Sasquatch]]* (2009)
**[[Cobra Kai]]* (2018)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Steve Dykstra

**Steve Dykstra** (s. 1. joulukuuta 1962 Edmonton, Alberta, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. 

NHL:ssä Dykstra edusti Buffalo Sabresia, Edmonton Oilersia, Pittsburgh Penguinsia ja Hartford Whalersia. NHL-urallaan Dykstra pelasi 217 ottelua joissa teki tehopisteet 8+32=40. 

Kaudella 1987-88 Dykstra siirtyi kesken kauden Buffalosta Edmontoniin vaihdossa Scott Metcalfeen. Edmonton voitti tuolla kaudella Stanley Cupin. Dykstran nimeä ei ole kaiverrettu pokaaliin, koska hän ei pelannut runkosarjan aikana Edmontonissa 42 ottelua, eikä hän pelannut lainkaan Stanley Cupin finaalisarjassa. Dykstralle tosin annettiin mestaruussormus.

## Lähteet
*
*
Volgoretšensk

**Volgoretšensk** () on kaupunki Kostroman alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan rannalla 40 kilometriä Kostromasta kaakkoon. Kaupungin kautta kulkee Kostroman ja Ivanovon välinen maantie. Asukkaita on 17&nbsp;600 henkeä (vuonna 2010).

Volgoretšensk on syntynyt Kostroman sähkövoimalan rakennustyön yhteydessä vuonna 1964. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1994. Tärkein yritys on OGK-3-energiantuotantoyhtiöön kuuluva voimalaitos. Sen lisäksi kaupungissa toimii teräsputkia valmistava Gazpromin tytäryhtiö.

## Aiheesta muualla
* Volgoretšenskin kaupungin sivusto
Potšinok (kaupunki)

**Potšinok** () on kaupunki Venäjällä Smolenskin alueella. Se sijaitsee Dneprin vesistöön kuuluvan Hmarajoen varrella 62 kilometriä Smolenskista kaakkoon. Sen kautta kulkee Smolenskin ja Roslavlin välinen rautatie. Kaupunki on Potšinokin piirin keskus. Kaupungissa asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 8&nbsp;776 henkeä ja koko piirissä 30&nbsp;959.

Potšinok on saanut alkunsa vuonna 1868 rakennetusta asemataajamasta. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1926. Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli saksalaisten miehittämänä. Nykyään siellä on lähinnä elintarviketeollisuutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Potšinokin piirin sivusto
Eirik Hundvin

**Eirik Hundvin** (tunnettu myös taiteilijanimellä **Pytten**) on norjalainen musiikkituottaja ja miksaaja. Hän on tuottanut monenlaisten eri yhtyeiden musiikkia, mutta parhaiten hänet tunnetaan roolistaan 1990-luvun alun norjalaisen black metal -skenen merkittävänä tuottajana: hän on tuottanut muun muassa Immortalin, Mayhemin, Burzumin ja Emperorin albumeja. Hänen työnsä on keskittynyt Bergenin Grieghalleniin (konserttihalliin).

## Hundvinin tuottamia albumeja

Aeternus
**[[Beyond the Wandering Moon]]*
**[[...And So The Night Became]]*
**[[Shadows Of Old]]*
**[[Burning the Shroud]]*
**[[Ascension Of Terror]]*
**[[A Darker Monument]]*

Borknagar
**[[Borknagar (album)|Borknagar]]*

Burzum
**[[Burzum (albumi)|Burzum]]*
**[[Aske]]*
**[[Det Som Engang Var]]*
**[[Hvis Lyset Tar Oss]]*

Corona Borealis 
** Cantus Paganus

[[Einherjer]]
**Dragons of the North*
**Far Far North*

[[Enslaved]]
* *Vikingligr Veldi*
* *Frost*
* *Eld*
* *Monumension*
**Below the Lights*
* *Isa*

[[Emperor (yhtye)|Emperor]] 
**In the Nightside Eclipse*
**Reverence*
**Anthems to the Welkin at Dusk*

[[Gorgoroth]]  
**Pentagram*
**Antichrist*
**Under the Sign of Hell*
**Destroyer (Or About How to Philosophize with the Hammer)*
**True Norwegian Black Metal - Live in Grieghallen*



[[Hades Almighty|Hades]]
**...Again Shall Be*
**Dawn of the Dying Sun*
**Millennium Nocturne*

[[Helheim (yhtye)|Helheim]]
**Jormundgand*
**Av Norrøn Ætt*
**Yersina Pestis*

[[Immortal]]  
**Diabolical Fullmoon Mysticism*
**Pure Holocaust*
**Battles in the North*
**All Shall Fall*

[[Malsain]]
**They Never Die*

[[Mayhem (yhtye)|Mayhem]] 
**De Mysteriis Dom Sathanas*

[[Obtained Enslavement]]
**Witchcraft*

[[Old Funeral]]
**The Older Ones*

[[Taake]]
**Nattestid Ser Porten Vid*
**...Doedskvad*

[[Thorium (yhtye)|Thorium]]
**Ocean of Blasphemy*

[[Trelldom]]
**Til Et Annet*
**Til Minne...*

[[Windir]]
**Arntor''

## Lähteet
Joan Freeman

**Joan Freeman** (s. 8. tammikuuta 1942) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

Freeman oli lapsinäyttelijä, ja esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan vuonna 1949, kun oli vain seitsenvuotias. Vuosina 1961 ja 1962 Freeman oli vakituinen näyttelijä sarjassa *[[Bus Stop]]*, jossa hän esitti nuorta tarjoilijaa Elma Gahrigneriä. Sarjassa esiintyi myös Marilyn Maxwell.

Freeman näytteli myös Marilyn Hayesia elokuvassa *[[Pakokauhua vuonna nolla]]* vuonna 1962 veteraaninäyttelijöiden Ray Millandin ja Jean Hagenin sekä nuoren Frankie Avalonin kanssa. Freemanista ja Avalonista liikkui huhuja, että he olisivat olleet enemmänkin yhdessä elokuvan kuvausten aikana, mutta väitettä ei koskaan vahvistettu eikä hylätty.

Freeman esiintyi turistiopas Amelia Carterina elokuvassa *[[The Three Stooges Go Around the World in a Daze]]*. Freeman tunnetaan parhaitaan rooleistaan kahdessa musikaalielokuvassa. Vuonna 1964 Freemanin esiintyi innokkaana Elvis Presleyn ihailijana elokuvassa *[[Huoleton kulkuri]]*, ja vuonna 1967 hän oli Roy Orbisonin kanssa elokuvassa *[[The Fastest Guitar Alive]]*.

Vuonna 1977 hän oli yksi kolmetoista jaksoa kestäneen *[[Code R|Code R:n]]* päähenkilöistä, ja hänen hahmonsa nimi oli Barbara Robinson. Tom Simcox esitti Freemanin aviomiestä, poliisipäällikkö Walt Robinsonia. Muita päähenkilöitä lyhytsarjassa olivat James Houghton ja Martin Kove. Sarja oli parodia sarjasta *[[Emergency!]]*.

Freeman teki myös joitakin vierailuja eri televisiosarjoissa 50-luvulta 80-luvulle. Hänen viimeinen esiintymisensä oli "Ms. Jarvisina" vuoden 1984 kauhuelokuvassa *[[Friday the 13th: The Final Chapter]]*.

## Aiheesta muualla
* 
*
Juhani Mattila

**Juhani Mattila** on lääketieteen tohtori. Hän on koulutukseltaan psykiatrian erikoislääkäri ja psykoanalyytikko 
## Teokset
* Uupumuksesta takaisin elämään (Kirjapaja 2021 )
* Ujoudesta ja yksinäisyydestä (WSOY 2004 )
* Uupunut nainen (Teos 2009 )
* Herkkyys ja sosiaaliset pelot (Kirjapaja 2014 )
* Nöyryytys. Arvokkuuden kokemuksen menettämisestä ja uudelleen löytämisestä (Kirjapaja 2017 )
* Onnea etsimmässä. Mitä me kaipaamme kun kaipaamme onnellisuutta. (Kirjapaja 2023 )

## Lähteet
*https://www.juhanimattila.com/

## Aiheesta muualla

*https://www.hs.fi/paivanlehti/16092021/art-2000008203154.html
*Nöyryyttäminen heikentää työkykyä. Maaseudun Tulevaisuus 6.5.2017.
*Työpalaverit haaste herkälle Hyvä Terveys 20.10.2017
*Työyhteisöön pesiytynyt nöyryyttämisen kulttuuri. Tehy-lehti 25.8.2017
*https://www.mtv.fi/lyhyet/76080a7d4f3c72607842/video-uupumuksesta-uuteen-nousuun MTV 18.8.2021
*
Astérix (vuoden 1999 videopeli)

**Astérix** on vuonna 1999 julkaistu videopeli PlayStationille. Pelin kehitti ja julkaisi *[[Driver]]*-peleistä tunnettu Infogrames. Peli julkaistiin PC:lle vuonna 2000 nimellä **Astérix: The Gallic War**.

*Astérix* alkaa strategiapelillä, jonka maailmaan kuuluu Asterixin kylä ja Rooman leirit. Aina kun pelaaja valloittaa alueen, hän pääsee pelaamaan tasohyppelykenttää. Peli on siis tasohyppely- ja strategiapeli.

## Aiheesta muualla
*
Samurai Warriors 2

**Samurai Warriors 2** on jatko-osa pelille Samurai Warriors sekä *Samurai Warriors Xtreme Legends *ja *Samurai Warriors State of War* -peleille. Se on julkaistu PlayStation 2:lle ja Xbox 360:lle. Peli on tehty englannin ja japanin kielille.

Peli julkaistiin Japanissa 23. tammikuuta 2006 ja Yhdysvalloissa 19. syyskuuta 2006.

## Hahmot

* Yukimura Sanada
* Keiji Maeda
* Nobunaga Oda 
* Mitsuhide Akechi 
* Kenshin Uesugi 
* Oichi
* Okuni 
* Magoichi Saika 
* Nō 
* Masamune Date 
* Hanzō Hattori 
* Ranmaru Mori 
* Tadakatsu Honda 
* Ina 
* Mitsunari Ishida
* Ieyasu Tokugawa
* Hideyoshi Toyotomi
* Sakon Shima
* Nagamasa Azai
* Yoshihiro Shimazu
* Ginchiyo Tachibana
* Kanetsugu Naoe
* Nene
* Kotaro Fuma
* Musashi Miyamoto

## Aiheesta muualla
*
Code R

**Code R** oli yhdysvaltalainen toimintaseikkailutv-sarja, jota esitettiin 21. tammikuuta – 10. kesäkuuta 1977. Sarja keskittyi kalifornialaiseen hätätilapalveluun, johon kuuluivat poliisi, palokunta ja meripelastus. Sarjan pääosia näyttelivät James Houghton, Martin Kove ja Tom Simcox. Yksi jakso kesti noin yhden tunnin.

Simcox esitti sarjassa Walt Robinsonia, saaren poliisipäällikköä. Joan Freeman esitti hänen vaimoaan Barbaraa, ja Robbie Rundle näytteli heidän nuorta poikaansa Bobbya. Ben Davidson näytteli Waltin sijaista, Ted Milbankia. Houghton esiintyi Rick Wilsonina, joka oli saaren palokunnan päällikkö, ja Kove oli George Baker, rantojen ja meripelastusten päällikkö. Kaikki hätätilapalvelut olivat saatavilla samassa rakennuksessa. Susanne Reed esitti Suzya, hätätilapalvelun kuljettajaa. WT Zacha näytteli sarjassa Harrya, majakkabaarin omistajaa ja baarimikkoa. Pelastusjoukot menivät usein käymään Harryn baariin.

*Code R* korvasi kesken kauden loppuneen *Spencer's Pilots* -sarjan. Ohjelmaa tuotti Warner Brothersin Edwin Self. *Code R* oli hyvin lyhytkestoinen, ja sitä näytettiin vain joissain maissa.

Kaksi vuotta Code R:n jälkeen Houghton aloitti Kenny Wardin esittämisen *[[Knots Landing]]* -viihdedraamassa. Kove pääsi esittämään Victor Isbeckiä sarjaan *[[Cagney and Lacey]]*, ja sen jälkeen Kove keskittyi pääasiassa elokuviin.

## Lähteet
Moncloan palatsi

**Moncloan palatsi** () on Espanjan pääministerin virka-asunto, joka sijaitsee Madridissa. Rakennus on valmistunut vuonna 1642, ja se sijaitsee Madridin yliopistokaupungin kaupunginosassa. Vuodesta 1977 eli Adolfo Suarezista lähtien kaikki Espanjan pääministerit ovat asuneet siellä.

## Lähteet
Little Murders

**Little Murders** (televisioesityksessä käytetty nimeä *Pieniä murhia*) on vuoden 1971 mustahuumorielokuva, jonka pääosissa olivat Elliott Gould ja Marcia Rodd. Elokuva kertoi tytöstä (Rodd) joka toi kotiinsa poikaystävänsä (Gould), jotta poika voisi tavata hänen vanhempansa, josta seuraa ampumisten ja muiden onnettomuuksien satunnainen sarja. Elokuvan ohjasi Alan Arkin.

Elokuva sai alkunsa näytelmänä, jonka kirjoitti Jules Feiffer, joka halusi näytelmänsä New Yorkin lavalle vuonna 1967, mutta näytelmää esitettiin vain seitsemän kertaa. Feiffer yritti uudestaan kohteenaan Royal Shakespeare Company, jota ohjasi Christopher Morahan Aldwych-teatterissa Lontoossa. Feiffer vei esityksen Yhdysvaltoihin, jossa sitä esitettiin Circle in the Squaressa New York Cityssä. Näyttelijäkaartiin kuuluivat muun muassa Linda Lavin, Vincent Gardenia, Elliott Gould, Donald Sutherland ja David Steinberg.

Elliott Gould osti näytelmän elokuvaoikeudet ja tuotti sen Jack Brodskyn kanssa, joka sai tuottajan työnimen. Kun Jules Feiffer sovelsi näytelmän elokuvamuotoon, hän lisäsi uusia kohtauksia, joihin kuuluivat kohtaus John Randolphin ja Doris Robertsin kesken. Randolph ja Roberts esittivät Gouldin hahmon vanhempia.

Elokuva sai Roger Greenspunilta lämpimän vastaanoton, mutta Roger Ebertin vastaus Chicago Sun-Times -lehdessä oli sitäkin innostuneempi.

## Näyttelijät

Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Rudnja

**Rudnja** () on kaupunki Venäjällä Smolenskin alueella. Se sijaitsee Dneprin vesistöön kuuluvan Malaja Berezina -joen varrella 68 kilometriä Smolenskista luoteeseen. Rundjan kaupungin kautta kulkee Smolenskin ja Vitebskin välinen rautatie. Kaupunki on Rudnjan piirin keskus.  Asukkaita on 10 029 henkeä (vuonna 2010).

Paikkakunta on saanut alkunsa samannimisestä kylästä. Vuonna 1868 sen kautta rakennettiin Riian ja Orjolin välinen rautatie. Kaupunginoikeudet Rudnja sai vuonna 1926. Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli saksalaisten miehittämä. Nykyään siellä on lähinnä elintarviketeollisuutta.

## Lähteet
Einar Hareide

**Einar Hareide** (24. lokakuuta 1899 Ålesund – 7. huhtikuuta 1983) oli norjalainen poliitikko, joka toimi kristillisen kansanpuolueen johtajana vuosina 1955–1967. Hän oli Hareidin kunnanvaltuuston jäsenenä vuosina 1931–1937 ja istui suurkäräjillä vuosina 1945–1965. Hän oli Pyhän Olavin ritarikunnan komentaja vuodesta 1965. 

## Aiheesta muualla
* Stortinget – Representant: Einar Hareide
Jason Gould

**Jason Emanuel Gould** (s. 29. joulukuuta 1966 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja.

Gouldin vanhemmat ovat laulaja-näyttelijä Barbra Streisand ja näyttelijä Elliott Gould, jotka erosivat 9. heinäkuuta 1971.

## Ura
Gould on esiintynyt elokuvissa *[[Loistokaveri]]* (1989) ja *[[Vuorovetten prinssi]]* (1991). Vuonna 1997 hän teki West End -debyyttinsä näytelmässä *[[The Twilight of the Golds]]* Arts Theatressa, jossa hän esitti oopperasuunnittelija Davidin osan. Vuonna 1997 hän myös kirjoitti, tuotti ja ohjasi lyhytelokuvan *[[Inside Out (vuoden 1997 elokuva)|Inside Out]]*, jossa esitti itse Aaronia. Gouldin oikea isä, Elliott Gould, esitti Gouldin hahmon isää kyseisessä lyhytelokuvassa.

## Yksityiselämä
Noin vuonna 1991 pienet uutislehdet julistivat Gouldin olevan homoseksuaali. Gouldin äiti, Barbra Streisand antoi oman kommenttinsa aiheesta ''The Advocate'' -lehdessä, joka julkaistiin 17. elokuuta 1999.

## Filmografia
* *[[Pää pilvissä]]* (*Up the Sandbox*, 1972) – Nuori poika
* *[[Loistokaveri]]* (*Say Anything...*, 1989) – Mike Cameron
* *[[Iskevät sanat]]* (*Listen to Me*, 1989) – Hinkelstein
* *[[Ensimmäinen leffa]]* (*The Big Picture*, 1989) – Carl Manknik
* *[[Vuorovetten prinssi]]* (*The Prince of Tides*, 1991) – Bernard Woodruff
* *[[Erikoisjoukko (elokuva)|Erikoisjoukko]]* (*Subterfuge*, 1996) – Alfie Slade
* *[[Inside Out (vuoden 1997 elokuva)|Inside Out]]* (1997) – Aaron
* *[[Boys Life 3]]* (2000) – Aaron

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Roberta Collins

**Roberta Collins** (17. marraskuuta 1944 – 16. elokuuta 2008) oli televisio- ja elokuvanäyttelijä, joka tunnettiin viehättävästä ulkonäöstään, vaaleista, kiharista hiuksista ja yhdennäköisyydestään Marilyn Monroen kanssa. Hänen roolejaan olivat muun muassa prostituoitu Clara Tobe Hooperin elokuvassa *[[Eaten Alive]]* ja Matilda the Hun sci-fi-komediassa *[[Kalmanralli 2000]]* (*Death Race 2000*).

Collins kuoli 16. elokuuta vuonna 2008 sydänkohtaukseen.

## Filmografia
**[[Naarashäkki]]* (*The Big Doll House*, 1971) 
**[[Women in Cages]]* (1971) 
**[[Unholy Rollers]]* (1972) 
**[[Sweet Kill]]* (1973) 
**[[The Roommates]]* (1973) 
**[[Wonder Women]]* (1973) 
**[[Terror on the Beach]]* (1973) 
**[[Three the Hard Way]]* (1974) 
**[[Pako naisvankilasta]]* (*Caged Heat*, 1974) 
**[[Kalmanralli 2000]]* (*Death Race 2000*, 1975) 
**[[Train Ride to Hollywood]]* (1975) 
**[[The Witch Who Came From the Sea]]* (1976) 
**[[Eaten Alive]]* (1977) 
**[[Whiskey Mountain]]* (1977) 
**[[Vauhtiloukku]]* (*Speedtrap*, 1977) 
**[[Matilda (vuoden 1978 elokuva)|Matilda]]* (1978) 
**[[Launtai 14. päivä]]* (*Saturday the 14th*, 1981) 
**[[Väkivallan vihollinen 2]]* (*Death Wish II*, 1982) 
**[[Hardbodies]]* (1984) 
**[[Anatomy of an Illness]]* (1984) 
**[[School Spirit]]* (1985) 
**[[Vendetta (elokuva)|Vendetta]]* (1986) 
**[[Hardbodies 2]]* (1986)

## Lähteet
* Roberta Collins' obituary at einsiders 

## Aiheesta muualla
* 
*
From the Darkest Past

**From the Darkest Past** on norjalaisen black metal -yhtye Mayhemin bootleg-albumi.

Albumi sisältää yhtyeen tunnetuimman albumin, *[[De Mysteriis Dom Sathanas]]in* raakamiksausversiot, jotka äänitettiin 16. toukokuuta 1992. Näissä kappaleissa bassoa soittaa Varg "Count Grishnackh" Vikernes, joka myöhemmin murhasi Mayhem-kitaristi Euronymouksen. Tästä syystä hänen bassoraitojensa äänenvoimakkuutta madallettiin lopulliselle versiolle. *From the Darkest Pastin* versioissa äänenlaatu on heikompi, mutta bassokitara ja muut matalat äänialat kuuluvat selkeämmin kuin lopullisessa versiossa. Eräissä kappaleissa on mukana myös intro, jotka *De Mysteriis Dom Sathanasin* versioista on leikattu pois: "Funeral Fog" alkaa lyhyellä rumpusoololla ja "De Mysteriis Dom Sathanas" ambient-tyyppisellä introlla.

Bootleg on nimetty Mayhemin "From the Dark Past" -kappaleen mukaan. Ironisesti se on kuitenkin ainoa *De Mysteriis Dom Sathanas* -albumin kappale, jonka raakaversiota ei albumilla ole.

*From the Darkest Past* on julkaistu useita kertoja erilaisina versiona. Ensimmäinen versio on eri tietojen mukaan 1990-luvun alusta, noin vuodelta 1993. Eri julkaisuissa on välillä erilaisia kansia. Yleisin kansi (kuvassa) esittää Nidarosin tuomiokirkkoa, samoin kuin *[[De Mysteriis Dom Sathanas]]in* kansikin.

## Kappaleluettelo

Seuraava kappaleluetelo on Demonomancy Recordsin vuoden 2008 laitoksen (DNR 001) mukainen:

# "Freezing Moon" – 6:30
# "Pagan Fears" – 6:30
# "Buried by Time and Dust" – 3:49
# "Life Eternal" – 7:17
# "Funeral Fog" – 6:07
# "Cursed in Eternity" – 5:32
# "De Mysteriis Dom Sathanas" – 7:24
# "Freezing Moon" – 6:12
# "Carnage" – 3:42
# "Chainsaw Gutsfuck" – 2:53
# "Necrolust" – 3:15
# "Deathcrush" – 2:50
# "Into the Crypt of Rays" (Celtic Frost cover) – 3:11

Kappaleet 1-7 ovat *De Mysteriis Dom Sathanasin* raakamiksausversiot vuodelta 1992.
Kappaleet 8 & 9 ovat kaksi Deadin kanssa vuonna 1990 levytettyä promokappaletta.
Kappaleet 10-13 ovat instrumentaaliharjoituksia vuodelta 1986. Viimeistä kappaletta lukuun ottamatta ne löytyvät studioversioina *[[Deathcrush]]*-EP:ltä.

## Kokoonpano

* Kappaleet 1-7:
** Øystein "Euronymous" Aarseth – kitara
** Varg "Count Grishnackh" Vikernes – basso
** Jan "Hellhammer" Blomberg – rummut
* Kappaleet 8 & 9:
** Per Yngve "Dead" Ohlin – laulu
** Øystein "Euronymous" Aarseth – kitara
** Jørn Necrobutcher Stubberud - basso
** Jan "Hellhammer" Blomberg – rummut
* Kappaleet 10-13:
** Øystein "Euronymous" Aarseth – kitara
** Jørn "Necrobutcher" Stubberud - basso
** Kjetil Manheim – rummut

## Lähteet
Meksikon ekologinen vihreä puolue

**Meksikon ekologinen vihreä puolue** (esp. *Partido Verde Ecologista de México*) on yksi kuudesta Meksikon kongressissa edustetusta puolueesta. Edustajainhuoneen 500 paikasta sillä on seitsemäntoista. Senaatissa sillä on viisi paikkaa 128:sta. 

Puoluetta on johtanut vuodesta 2001 Jorge Emilio González Martínez, joka on sen perustaneen Jorge González Torresin poika.

Puolue on pyrkinyt palauttamaan kuolemanrangaistuksen Meksikoon, mistä syystä Euroopan vihreä puolue ei enää tunnusta sitä vihreiden puolueiden joukkoon kuuluvaksi. Euroopan vihreiden mukaan kuolemanrangaistuksen vastustaminen on kaikkien vihreiden jakama perusarvo. Vuoden 2001 Global Greens Charter ei hyväksy kuolemanrangaistuksen käyttöä.

## Lähteet
Life Eternal

__NOTOC__
**Life Eternal** norjalaisen black metal -yhtye Mayhemin demo-EP. Se sisältää viisi raakamiksauskappaletta Mayhemin ensimmäisen albumin *[[De Mysteriis Dom Sathanas]]in* äänityssessioista.

Kappaleet ovat laulaja Attila Csiharin tekemiltä nauhoilta laulujen äänityksien aikana. Mukana on useita pieniä muutoksia verrattuna lopullisiin versioihin, merkittävimpänä kitarasoolon kaiku "Life Eternalissa" ja "Funeral Fogin" aloittava rumpuintro. Miksauksissa basso on kovemmalla ja rummut heikommalla kuin lopullisessa versiossa.

Albumin kansi on mukailtu *De Mysteriis Dom Sathanasin* kannesta: kumpikin esittää Nidarosin tuomiokirkkoa, mutta eri kuvakulmista. *Life Eternal* on julkaistu vain DVD-boksissa. Sen on julkaissut Attilan oma levy-yhtiö Saturnus Records.

## Kappaleet
# Cursed in Eternity – 05:07
# Pagan Fears – 06:17
# Freezing Moon – 06:19
# Funeral Fog – 05:48
# Life Eternal – 06:51

## Kokoonpano
* Attila Csihar – laulu
* Øystein "Euronymous" Aarseth – kitara
* Varg "Count Grishnackh" Vikernes – basso
* Jan "Hellhammer" Blomberg – rummut
* Snorre "Blackthorn" Ruch – lisäkitarat (vierailija)

## Aiheesta muualla
* 
*
Mary Woronov

**Mary Woronov** (s. 8. joulukuuta 1943) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan rooleistaan kulttielokuvissa. Woronov on esiintynyt yli kahdeksassakymmenessä elokuvassa, ja on myös tehnyt joitakin esiintymisiä televisiosarjoissa, kuten *[[Charlien enkelit|Charlien enkeleissä]]* ja *[[Ritari Ässä (vuoden 1982 televisiosarja)|Ritari Ässä]]ssä*. Woronov on kirjoittanut kirjat *Blind Love* ja *Swimming Underground: My Years in the Warhol Factory*.

## Elämäkerta
Woronov syntyi Floridan Palm Beachissa hotellissa, joka oli muutettu toisen maailmansodan aikana sairaalaksi. Hän kasvoi Brooklynissa äitinsä Carol Eschholzin ja adoptioisänsä, syöpäkirurgi Victor D. Woronovin, kanssa.

## Ura
Woronov tanssi The Velvet Undergroundin kanssa Andy Warholin Exploding Plastic Inevitable -showssa.

Hänen merkittävimmät esiintymiset olivat vuoden 1975 kulttielokuvassa *[[Kalmanralli 2000]]* ja vuoden 1979 elokuvassa *[[Rock 'n' Roll High School]]*, mutta hänen läpimurtonsa oli vuoden 1982 kulttifilmissä *[[Paistinpannumurhaajat]]*. Hän esiintyi muutamissa elokuvissa Paul Bartelin kanssa, ja on tehnyt myös vierailuja tv-ohjelmissa, kuten sarjoissa Buck Rogers in the 25th Century, Charlien enkelit, Ritari ässä, Moukarimies, Babylon 5 ja .

Woronov esiintyi Babylon 5:ssä nimellä Ko'Dath. Hänen oli tarkoitus tulla sarjaan vakituiseksi hahmoksi, mutta lähti osoitettuaan, ettei kokenut kasvojenkohotusta ja yksityiskohtaista meikkaamista välttämättömäksi roolihahmolleen.

## Filmografia
**[[Chelsea Girls]]* (1966)
**[[Shower]]* (1966)
**[[Sugar Cookies]]* (1973)
**[[Seizure]]* (1974)
**[[Silent Night, Bloody Night]]* (1972)
**[[Kalmanralli 2000]]* (*Death Race 2000*, 1975)
**[[Cannonball (elokuva)|Cannonball]]* (1976)
**[[Hollywood Boulevard (elokuva)|Hollywood Boulevard]]* (1976)
**[[Rock 'n' Roll High School]] (1979)
**Paistinpannumurhaajat* (*Eating Raoul*, 1982)
**Faijallako vitsit vähissä* (*National Lampoon Goes to the Movies*, 1983)
**Repo Man* (1984)
**Night of the Comet* (1984)
**TerrorVision* (1986)
**Chopping Mall* (1986)
**Warlock* (1989)
**Antaa palaa!* (*Let It Ride*, 1989)
**Kohtauksia luokkataistelusta Beverly Hillsissä* (*Scenes from the Class Struggle in Beverly Hills*, 1989)
**Rock 'n' Roll High School Forever* (1990)
**Ihmisjahti* (*Watchers II*, 1990)
**The Living End* (1992)
**Prison-A-Go-Go!* (2003)
**Looney Tunes: Taas kehissä* (*Looney Tunes: Back in Action*, 2003)
**The Devil's Rejects* (2005)
**The House of the Devil'' (2009)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen sivusto
* 
*
Private Parts

**Private Parts** on vuoden 1972 kauhukomediaelokuva, jonka ohjasi Paul Bartel.

## Juoni

Kun Cheryl ja hänen kämppäkaverinsa riitelevät, muuttaa Cheryl tätinsä hotelliin, eikä palaa kotiinsa Ohioon. Vuokralaiset ovat hyvin omituisia, täti Marthalla on pakkomielle hautajaisiin, murhaaja on jalkaisin, ja kokematon ja luottavainen Cheryl voi olla seuraava uhri. Cheryl tahtoo tulla kohdelluksi kuin nainen, ja hän uskoutuu komealle valokuvaaja Georgelle, joka nukkuu vesitäytteisen nuken kanssa ja vakoilee kylpevää Ceryliä. Jeff, naapuruston kirjuri, saattaa olla Cherylin ainoa liittolainen. Entä mitä tapahtui Alicelle, mallille, joka asui ennen Cheryliä tämän huoneessa?

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
* 
*
Mamin pahat tytöt

**Mamin pahat tytöt** (*Big Bad Mama*) on vuoden 1974 yhdysvaltalainen elokuva, jonka tuotti Roger Corman ja jossa esiintyivät Angie Dickinson, William Shatner ja Tom Skerritt. Elokuvaa voi verrata Bonnien ja Clyden kolmiodraamaan. Elokuvaa seurasi kolmentoista vuoden kuluttua vuonna 1987 jatko-osa *Big Bad Mama II*.

## Juoni tiivistettynä
Wilma (Dickinson) ottaa hoitaakseen entisen rakastajansa (Shatner) laittoman bisneksen, joka ei ole edes tuottoisa. Wilma tapaa pankkiryöstäjä Fredin (Skerritt), joka kutsuu Wilman ja hänen tyttärensä mukaan seuraavaan suureen ryöstöönsä. Wilma kidnappaa miljonäärin tyttären toivoen rikastuvansa lunnasrahoilla.

## Aiheesta muualla
*Big Bad Mama: A drive-in classic? Essay at filmcritic.com
* 
*
Anni Polva -palkinto

**Anni Polva -palkinto** on Lounais-Suomen kirjailijat ry:n vuonna 2007 perustama Anni Polvan mukaan nimetty lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinto. Se myönnetään joka toinen vuosi korkeatasoisen suomenkielisen nuorten tai lasten kirjasarjassa ilmestyneen kirjan tekijälle.

Lounais-Suomen kirjailijat haluaa palkinnolla lisätä sarjakirjojen arvostusta ja myös saada kirjailijoita kirjoittamaan laadukkaita sarjakirjoja. Palkinto on tunnustus, eikä siihen liity rahapalkintoa. Vuonna 2015 Anni Polvan syntymästä oli kulunut sata vuotta, minkä kunniaksi jaettiin myös tuhannen euron rahapalkinto.

## Palkitut ja ehdokkaat

## Lähteet
Hollywood Boulevard (elokuva)

**Hollywood Boulevard** on vuoden 1976 elokuva, jonka ohjasivat Joe Dante ja Allan Arkush. Elokuvan naispääosaa esitti Candice Rialson, ja muita näyttelijöitä ovat muun muassa Paul Bartel, Mary Woronov, Tara Strohmeier ja Jeffrey Kramer.

Elokuva tunnetaan parhaiten siitä, että siinä on kohtauksia muista elokuvista. Roger Corman tarjosi elokuvantekoa Dantelle, jos hän saisi elokuvan budjetin hyvin alhaiseksi. Dante onnistui haasteessa kirjoittamalla käsikirjoituksen, joka hyötykäytti muissa elokuvissa jo nähtyjä kohtauksia, jotka tulivat uusia kohtauksia halvemmiksi. Vaikka tämä ei ollutkaan harvinaista matalabudjettisille elokuville, *Hollywood Boulevard* vei tekniikan liiallisuuksiin.

## Aiheesta muualla
*Hollywood Boulevard
*
Teppo Kesäläinen

**Teppo Pellervo Kesäläinen** (s. 15. helmikuuta 1942 Pori) on entinen suomalainen kilpasoutaja.

Kesäläinen edusti Suomea Tokion 1964 olympialaisissa perämiehellisessä nelosessa. Joukkue karsiutui keräilyerissä. MM-kilpailuissa Kesäläinen sijoittui yhdeksänneksi vuonna 1962 sekä EM-kilpailuissa kahdeksanneksi vuonna 1963 ja yhdeksänneksi vuonna 1964.

Nesteen Soutajia ja Wärtsilän Soutajia edustanut Kesäläinen voitti eri luokissa 15 Suomen mestaruutta vuosina 1962–1971.

Kesäläinen oli ammatiltaan putkiasentaja.

## Lähteet

*
Ismo Kanerva

**Ismo Olavi Kanerva** (s. 2. kesäkuuta 1942 Turku) on entinen suomalainen kilpasoutaja.

Kanerva edusti Suomea Tokion 1964 olympialaisissa perämiehellisen nelosen perämiehenä. Joukkue karsiutui keräilyerissä. EM-kilpailuissa Kanerva sijoittui kahdeksanneksi vuonna 1963 ja yhdeksänneksi vuonna 1964.

Wärtsilän Soutajia edustanut "Iska" Kanerva voitti nelosessa ja kahdeksikossa viisi Suomen mestaruutta vuosina 1960–1964.

## Lähteet

*
Ib Melchior

**Ib Jørgen Melchior** (17. syyskuuta 1917 Kööpenhamina, Tanska – 14. maaliskuuta 2015 West Hollywood, Kalifornia, Yhdysvallat) oli kirjailija, elokuvatuottaja, elokuvaohjaaja ja matalan budjetin elokuvakäsikirjoittaja.

Melchiorin romaaneihin kuuluvat muun muassa *Code Name: Grand Guignol*, *Eva*, *The Haigerloch Project*, *The Marcus Device*, *Order of Battle: Hitler’s Werewolves*, *Sleeper Agent*, *The Tombstone Cipher* ja *The Watchdogs of Abaddon*.

Hänen tietoteoksiinsa kuuluvat kirjat *Quest: Searching for Germany’s Nazi Past* ja *Lauritz Melchior: The Golden Years of Bayreuth*. Vaimonsa Cleo Baldonin kanssa Ib Melchior kirjoitti kirjat *Reflections on the Pool: California Designs for Swimming* ja *Steps & Stairways*.

Melchior kirjoitti myös *Hour of Vengeance* -näytelmän, jonka perustana oli viikinki Amledin tarina, joka inspiroi myös William Shakespearea Hamletin kirjoittamisessa.

Melchior kirjoitti ja ohjasi *[[The Angry Red Planet]]in* vuonna 1959 ja vuonna 1964 elokuvan *[[The Time Travelers]]*. Televisiolle Melchior kirjoitti alkuperäisen *[[Äärirajoilla]]*-sarjan toisen tuotantokauden jakson ”The Premonition”.

Paul Bartel sovelsi Melchiorin novellia ”The Raceria” elokuvamuotoon kulttielokuvaan *[[Kalmanralli 2000]]* vuonna 1975. Myöhemmin *Kalmanralli 2000* tehtiin uudestaan vuonna 2008, ja sen nimeksi tuli *[[Death Race – Kuolonajot]]*.

Militant Order of Saint Brigitte of Sweden myönsi vuonna 1965 Melchiorille komentajamerkin.

Melchior kuoli 97-vuotiaana kotonaan Kalifornian West Hollywoodissa 14. maaliskuuta 2015.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Melchior Versus Germany legal document related to Chossewitz
*Personal homepage 
* 
*
Matti Maisala

**Matti Antero Maisala** (s. 14. marraskuuta 1931 Koivisto) on entinen suomalainen kilpasoutaja.

Maisala edusti Suomea Rooman 1960 olympialaisissa perämiehellisessä nelosessa. Joukkue karsiutui välierissä. Maisala kilpaili kolmissa Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa vuosina 1957–1961 sekä viidessä maaottelussa.

”Masa” Maisala edusti seuratasolla Wärtsilän Soutajia ja Turun Soutajia. Hän voitti eri luokissa kahdeksan Suomen mestaruutta vuosina 1957–1962.

Matti Maisalan pikkuveli Mauno Maisala oli myös soudun olympiaedustaja.

## Lähteet

*
Valto Vaalikivi

**Valto Vaalikivi** (s. 1941 Turku) on uusikaupunkilainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Vaalikivi oli myös kuvataideopettaja eläkkeelle lähtöönsä saakka.

Vaalikivi opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1960–1962, Taideteollisessa oppilaitoksessa 1970 ja Taideteollisessa korkeakoulussa 1998–2000 .

Vaalikivi valittiin Naantalissa Unikeoksi vuonna 1971.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Mauno Maisala

**Mauno Kalevi Maisala** (26. elokuuta 1933 Koivisto – 27. joulukuuta 2009) oli suomalainen kilpasoutaja.

Maisala edusti Suomea Tokion 1964 olympialaisissa perämiehellisessä nelosessa. Joukkue karsiutui keräilyerissä. EM-kilpailuissa Maisala sijoittui kahdeksanneksi vuonna 1963 ja yhdeksänneksi vuonna 1964.

”Manu” Maisala edusti seuratasolla Wärtsilän Soutajia, Nesteen Soutajia ja Turun Soutajia. Hän voitti eri luokissa kymmenen Suomen mestaruutta vuosina 1959–1965.

Maisala harrasti myös hiihtoa, juoksua ja pyöräilyä, toimi seuravalmentajana ja Turun Soutajien soutukapteenina. Hänelle on myönnetty SSoL:n hopeinen ansiomerkki.

Mauno Maisala oli ammatiltaan levyseppä. Hänen isoveljensä Matti Maisala oli myös soudun olympiaedustaja.

## Lähteet
* 

### Viitteet