open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Maserati Mistral

**Maserati Mistral** on nimetty ranskalaisen kylmän pohjoistuulen mukaan. Mistral on ensimmäinen tuulen mukaan nimetty Maserati, jonka muodot oli suunnitellut Pietro Frua. Auto esiteltiin vuoden 1963 Torinon autonäyttelyssä ja sitä pidetään yhtenä kaikkien aikojen kauneimmista Maserateista. Autoa valmistettiin 830 kpl Coupena ja 125 kpl Spyderina. Se maksoi lähes 8 miljoonaa liiraa ja oli siten omana aikanaan yhtiön kallein malli.

## Moottorit

Vaihteistona on ZF:n viisivaihteinen manuaalivaihteisto. Moottorissa oli kaksoissytytys ja kaksi sytytystulppaa
per sylinteri, lisäksi Lucaksen epäsuora polttoaineensuihkutus

***3,7** (3&nbsp;692 cm3) - 245 hv @ 5&nbsp;500 r/min
***4,0** (4&nbsp;014 cm3) - 255 hv @ 5&nbsp;200 r/min

## Mitat

*Akseliväli: 2&nbsp;400 mm
*Pituus: 4&nbsp;496 mm 	
*Leveys: 1&nbsp;626 mm 		
*Korkeus: 1&nbsp;295 mm
*Omamassa: 1&nbsp;200 kg
Aston Martin DB4

**Aston Martin DB4** oli Aston Martinin vuosien 1958–1963 välillä valmistama urheiluauto. DB4 ei perustunut edeltäneeseen DB Mark III -malliin kuin moottorinsa osalta, joka muunnettiin 2,9-litraisesta 3,7-litraiseksi (3 670 cm³). Tadek Marekin suunnittelemalla, kahdella yläpuolisella nokka-akselilla varustetulla suoralla 6-sylinterisellä moottorilla oli alkuun taipumusta ylikuumenemiseen, mutta kaksois-SU-kaasuttimella varustettu 240-hevosvoimainen (179 kW) versio sai ostajat antamaan anteeksi moottorin pienet puutteet. Autossa oli myös ensin Dunlopin, sitten Girlingin levyjarrut kaikissa pyörissä.

Auton kevyen putkirunkoisen niin sanotun superleggera-korin oli suunnitellut milanolainen Carrozzeria Touring ja sen mannermainen muotoilu oli suuri sensaatio vuoden 1958 Lontoon autonäyttelyssä. Vaikka auton suunnittelu ja rakennustekniikka oli italialaista perua, oli DB4 kuitenkin ensimmäinen Aston Martinin malli, jota valmistettiin Newport Pagnellin tehtaalla Englannin Buckinghamshiressä. Yhteensä mallia valmistettiin 1&nbsp;185 kappaletta.

Tehtaan omaa suunnittelua ollut avomalli tuli myyntiin vuonna 1962, sitä valmistettiin vain 70 kappaletta.

## DB4 GT Zagato

GT Zagato -malli esiteltiin vuoden 1960 Lontoon autonäyttelyssä. Italialaisen Zagaton osittain uudelleen muotoilema ja 314-hevosvoimaiseksi virittämä malli perustui perusmallin GT:hen. Autoa valmistettiin vain 20 kappaletta. 

## Kehitys

Vuonna 1961 myyntiin tuli myös hyvin suorituskykyinen **Vantage**-malli, jossa on kolme SU-kaasutinta ja erikoismalliset sylinterinkannet, joilla moottoriin saatiin 266 hevosvoimaa (198 kW). Mallia valmistettiin 136 kappaletta umpikorilla ja 32 kappaletta avomallina.

## Moottorit

* 3,7 (3&nbsp;670 cm3) – 240 hv @ 5&nbsp;500 r/min, 325 Nm @ 4&nbsp;250 r/min
* Vantage (3&nbsp;670 cm3) – 266 hv @ 5&nbsp;750 r/min, 346 Nm @ 4&nbsp;500 r/min
* GT / Vantage GT  (3&nbsp;670 cm3) – 302 hv @ 6&nbsp;000 r/min, 366 Nm @ 5&nbsp;000 r/min
* GT Zagato (3&nbsp;670 cm3) – 314 hv @ 6&nbsp;000 r/min, 377 Nm @ 5&nbsp;400 r/min

## Aiheesta muualla
Alfa Romeo GT

**Alfa Romeo GT** on Alfa Romeon vuosina 2003–2010 valmistama coupé-korinen automalli, joka perustuu tekniikaltaan Alfa Romeo 147- ja 156-malleihin.

## Alfa Romeo GT (2003–2010)
Bertonen muotoilema Alfa Romeo GT esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2003. Alusta ja tekniikka olivat samat kuin Alfa Romeo 147- ja 156-malleissa. Lisäksi kojelauta oli lainattu suoraan 147:stä.

Bensiinimoottoreina olivat aluksi nelisylinterinen 2,0 JTS (165&nbsp;hv) ja 3,2-litrainen V6 (240&nbsp;hv). Ainoa dieselmoottori oli 1,9 JTD (150&nbsp;hv). 2,0-litraisen moottorin yhteyteen oli saatavana puoliautomaattinen *Selespeed*-vaihteisto. Vuonna 2005 moottorivalikoimaa laajennettiin 1,8-litraisella (140&nbsp;hv) Twin Spark -bensiinimoottorilla.
Vuonna 2007 V6-moottori pudotettiin pois valikoimasta. Samana vuonna esiteltiin Q2-järjestelmä, joka sisältää Torsen-tyyppisen tasauspyörästön. Dieselmoottorista tuli vuonna 2008 saataville myös 170-hevosvoimainen versio. 

## Moottorivaihtoehdot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ascari A10

**Ascari A10** on brittiläisen Ascari Carsin valmistama superauto, joka esiteltiin Birminghamissa järjestetyssä MPH'06-autonäyttelyssä marraskuussa 2006. Auto on suunniteltu ja käsin tehty Englannissa, Banburyssä. Siinä on hiilikuidusta valmistettu kori, jonka ansiosta auto painaa noin 1&nbsp;200 kg. Kiihdytys 0&ndash;60 mph (0-96 km/h) kestää 2,8 sekuntia ja 0&ndash;100 mph (0-160 km/h) alle 6 sekuntia.

Auto on kehitetty Ascari KZ1 -superauton pohjalta. Ulkonäoltään autot muistuttavatkin pitkälti toisiaan. Malli jäi prototyypiksi.

Brittiläinen televisio-ohjelma Top Gear testasi A10:n ohjelmassaan ja ajoi sillä 1. sijan testiradallaan.

## Tekniikka

Vaihteistona on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto.

## Moottorit

Moottori on kehitetty BMW M5:n moottorista, jossa on F1-kilparadoilta saatua tekniikkaa.

***5.0** (4&nbsp;941 cm3) - 625 hv

## Mitat

*Pituus: 4&nbsp;300 mm
*Leveys: 1&nbsp;852 mm
*Korkeus: 1&nbsp;138 mm
*Akseliväli: 2&nbsp;636 mm
*Omamassa: 1&nbsp;280 kg
Ascari KZ1

**Ascari KZ1** on Ascarin valmistama urheiluautomalli, jonka mallinimi oli peräisin Ascarin omistajan, hollantilaisen liikemiehen Klaas Zwartin etukirjaimista. Autoa valmistettiin 50 kappaletta. Jokainen auto on käsin tehty ja sen valmistus vei 340 tuntia. Auton ostaja sai mahdollisuuden ajaa autollaan Ascarin omalla radalla Espanjassa.

Brittiläinen televisio-ohjelma *[[Top Gear]]* testasi KZ1:n ohjelmassaan ja ajoi sillä vuonna 2005 5. sijan testiradallaan. 

## Tekniikka
Vaihteistona on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto. Moottori on BMW:n valmistama V8-moottori, jossa on muuttuva venttiilienajoitus.
***4.9** (4&nbsp;941 cm3) - 500 hv @ 7&nbsp;000 r/min, 550 Nm @ 4&nbsp;500 r/min

## Mitat
*Pituus: 4&nbsp;300 mm
*Leveys: 1&nbsp;852 mm
*Korkeus: 1&nbsp;138 mm
*Omamassa: 1&nbsp;330 kg

## Lähteet
Bristol Fighter

**Bristol Fighter** on Bristol Carsin valmistama superauto, jota on valmistettu pienessä mittakaavassa vuodesta 2004 vuoteen 2011.

## Yleistä

Autossa on sulavamuotoisen lokinsiipiovilla varustetun coupe-koria, on suunnitellut entinen Brabham F1 -insinööri Max Boxstrom. Ilmanvastuskerroin (*c<sub>d</sub>*) on 0,28 ja väitetty huippunopeus 338 km/h.

Fighterissa on 6-vaihteinen manuaalivaihteisto tai 4-vaihteinen automaatti. Ensimmäinen auto esiteltiin lehdistölle toukokuussa 2003. Ensimmäisen kerran lehdistö ajoi sitä huhtikuun 2005 *EVO Magazinessa*.

## Moottori

Bristol on käyttänyt Chryslerin moottoreita vuodesta 1961. Fighterissa käytetään eteen asennettua Dodge Viperistä peräisin olevaa iskutilavuudeltaan 7996 cm3:n kokoista V10-moottoria. Moottori tuottaa tehoa 532 hv (391 kW) 5600 r/min käyntinopeudella ja vääntöä 698 Nm 4200 r/min käyntinopeudella. Tehokkaammassa **Fighter S** -versiossa on 636 hv (kovassa vauhdissa ilman patoefektin ansiosta 669 hv).

## Fighter T

Marraskuussa 2006 Bristol julkisti kahdella turboahtimella varustetun Fighter T -version, jossa on edelleen modifioitu V10-moottori, joka tuottaa tehoa 1012 hv 5600 r/min käyntinopeudella ja vääntöä 1403 Nm 4500 r/min käyntinopeudella. Tehtaan mukaan auto pystyy jopa 432 km/h huippunopeuteen, mutta se on rajattu kuitenkin 306 km/h:een. Kiihtyvyys 0&ndash;60 mph tapahtuu alle 3,5 sekunnissa. Auton 6-portainen manuaalivaihteisto on vahvistettu kestämään suuri vääntö ja ykkösvaihteella pystytään kiihdyttämään 100 km/h nopeuteen asti. Alustaa on huomattavasti vahvistettu ja myös maavara on 10 mm normaalimallia pienempi. Vannekoko sekä edessä että takana on 19".

Kun Fighter T siirtyy tuotantoon se tulee olemaan tehokkaampi kuin Bugatti Veyron. Tehokkaampana mallina pysyy kuitenkin edelleen SSC Ultimate Aero TT.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bristol Fighter T
Caparo T1

**Caparo T1** on vuonna 2006 esitelty erittäin kevyt kaksipaikkainen, keskimoottorinen, superauto, joka on muotoiltu hieman Formula 1 -autojen tyylin mukaisesti. Yhdysvalloissa ensiesittely tapahtui lokakuun lopussa vuonna 2006 Las Vegasissa (SEMA-Show).

## Yleistä

Car Magazine kommentoi autoa lauseella "*A power-weight ratio double the Bugatti Veyron's, and so much downforce you will be able to drive it upside down in tunnel at 150 mph"*, eli auton tehopainosuhde on kaksi kertaa Bugatti Veyronia parempi ja ajettaessa 240 km/h nopeudella auto tuottaa niin paljon downforcea, että se pysyisi tunnelin katossa. Auto on tiekäyttöön luokittelematon, eli se on lähinnä radalle tarkoitettu Ferrari FXX:n tavoin. Idea auton rakentamiselle tuli Ben Scott-Geddesiltä ja Graham Halsteadilta. Auton ovat kehittäneet samat insinöörit, jotka kehittivät McLaren F1:n. Protyyppivaiheessa ajo-ominaisuuksien testaamisesta ja kehittämisestä radalla huolehtii kilpa-ajaja Chris Goodwin.

Auton kevyestä, komposiittimateriaaleista valmistetusta, korista johtuen tehopainosuhde on jopa 1000 hv (1045 bhp) / 1000 kg , joka on yksi parhaista tehopainosuhteista missään autoissa. Caparo on ensimmäinen sarjavalmisteinen auto, joka rikkoo em. rajan. Auton kokonaispaino on vain 550 kg.

Mallin ensimmäinen ajokelpoinen prototyyppi (XP1) valmistui syyskuun lopussa 2006. Toisen prototyypin (XP2) on tarkoitus valmistua ennen joulua ja ensimmäisen tuotantokappaleen ennakoidaan valmistuvan maaliskuussa 2007. Autoa on tarkoitus valmistaa vain noin kahden kappaleen kuukausivauhdilla, jolloin tuotantomääräksi per vuosi saadaan 24 kpl. Auton ensimmäinen julkinen esittely toimivan version muodossa tapahtuu Goodwood Festival of Speed -tapahtumassa kesäkuussa 2007.

Autoa suunniteltiin valmistettavan 25 kappaletta vuodessa, mutta sitä oli myyty 15 kappaletta vuoteen 2012 mennessä.
Auto kärsi huomiota herättävistä teknisistä ongelmista esittely- ja lehdistötilaisuuksissa.
Vuonna 1968 perustettu terästeollisuudessa toiminut Caparo-yhtiö ajautui konkurssiin vuonna 2015.

## Moottori

* **3.5 V8**, 577 hv @ 10500 r/min, 420 Nm @ 9000 r/min

Luotettavuuden takia maksimi käyntinopeus on rajoitettu 10 500 r/min:een, mutta valmistajan ilmoituksen mukaan maksimi on 12 000 r/min.

## Suorituskyky

* Huippunopeus: 322 km/h
* Kiihtyvyys 0&ndash;100 km/h: 2,5 s
* Kiihdytys ja jarrutus 0&ndash;160&ndash;0 km/h: alle 5 s

## Mitat

*Pituus: 4066 mm
*Leveys: 1990 mm
*Korkeus: 1076 mm
*Akseliväli: 2900 mm
*Omamassa: 465 kg

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* WorldCarFans - Caparo T1 breaks cover during final stages of development
Cizeta-Moroder V16 T

**Cizeta-Moroder V16 T** on italialais-amerikkalainen superauto, jota on valmistettu vuosien 1991 ja 2003 välillä 11 kappaletta. 

## Yleistä

V16 T on Cizeta-yhtiön ainoa automalli, jota saa edelleen tilaustyöstä valmistettuna. Nimi V16 T juontuu V16-moottorista ja siitä että se oli asennettu poikittain keskimoottoriksi. Moottori ei kuitenkaan ollut aito V16, vaan oli paremminkin tehty kahdesta "flat plane" V8-moottorista, joiden välissä oli yksi vaihteisto, joka välitti ulostulon pitkittäiseen voimansiirtoon. Siihen asti kun Bugatti Veyron tuli tuotantoon, Cizeta-Moroder V16T oli ainut sodanjälkeinen auto, jossa oli 16-sylinterinen moottori.

Autoa pidettiin luksus-superautona, joka pystyi jopa 320 km/h huippunopeuteen ja kiihdytys 0&ndash;96 km/h vei aikaa n. 4 sekuntia. Autossa oli 5-vaihteinen ZF:n valmistama manuaalivaihteisto ja hunajakennorakenteinen alusta yhdistettynä Marcello Gandinin sutjakkaan alumiinista valmistettuun koriin. Auton suunnittelusta vastasivat entiset Lamborghinin työntekijät. Jarrut ovat nelimäntäiset, Brembon 12" uritetuin ja jäähdytetyin levyin. 17-tuumaiset takarenkaat, leveydeltään 335 mm, olivat suurimmat siihen asti tehdyt.

Nykyään samanlaisen auton saa rakennutettua tilaustyönä Cizeta USA:lla $ 649&nbsp;000 hintaan, avomalli maksaa $ 200&nbsp;000 enemmän. 

## Moottori

Auton erikoisin osa oli edistyksellinen 6 litran moottori, joka suunniteltiin alusta asti 16-sylinteriseksi ja neliventtiilitekniikalla varustetuksi (yhteensä 64 venttiiliä). Rakenteen täydensi kahdeksan nokka-akselia ja jäähdytykseen tarvittiin kaksi sivuille asennettua jäähdytintä. Näillä ominaisuuksilla se tuotti 547 hv ja 542 Nm.

* 5&nbsp;995 cm3 V16 90° DOHC 64V, 403 kW (547 hv) @80&nbsp;00 r/min, 542 Nm @6&nbsp;000  r/min

* Puristussuhde: 9,3:1
* Polttoaineen suihkutus

## Mitat

*Akseliväli: 2&nbsp;694 mm 		 
*Raideleveys edessä: 1&nbsp;610 mm 		
*Raideleveys takana: 1&nbsp;666 mm 		
*Pituus: 4&nbsp;445 mm 	
*Leveys: 2&nbsp;057 mm 	
*Korkeus: 1&nbsp;115 mm 		
*Omamassa: 1&nbsp;700 kg
*Polttoainesäiliön tilavuus: 120 l
*Eturenkaat: 245/40ZR17 Pirelli P-Zero
*Takarenkaat: 335/35ZR17 Pirelli P-Zero
*Etuvanteet: 9J x 17" 
*Takavanteet: 13J x 17"

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* The Cizeta-Moroder V16T Proved Cylinder Count Matters Hagerty-kanavan video kertoo auton historian. 23 min, YouTube.
Orca 113

**Orca 113** on Sveitsissä valmistettu superauto, jota myy liechtensteinilainen Orca Engineering Ltd. Autoa on valmistettu vain 198 kappaletta, joista puolet on **C113**-coupé-mallia ja puolet **R113**-roadster-mallia. Auton huippunopeus on jopa 410 km/h, joten se on yksi nopeimmista sarjavalmisteisista automalleista. Prototyyppi esiteltiin alun perin vuonna 2003 Geneven autonäyttelyssä ja ensimmäiset valmiit autot toimitettiin asiakkaille jo vuonna 2004. Auton runko on tehty alumiinista, magnesiumista sekä titaanista ja koripaneeleissa on käytetty hiilikuitua sekä kevlaria. Autoa valmistetaan 10&ndash;15 kappaleen vuosivauhdilla.

## Moottorit

Moottorina on Audin V8-moottori tai Volvon viisisylinterinen turbomoottori.

***2.3** 
***4.2** - 650 hv

## Mitat

*Omamassa: 850 kg
## Aiheesta muualla
https://web.archive.org/web/20060822215020/http://www.bec.ch/
Suomen Kaapelitehdas

**Suomen Kaapelitehdas Osakeyhtiö** oli suomalainen vuosina 1917–1966 olemassa ollut yritys, joka valmisti pääasiassa erilaisia sähkö-, lennätin- ja puhelinkaapeleita. Yhtiö fuusioitiin vuonna 1967 osaksi Nokia-konsernia.

## Historia
Yhtiön edeltäjä oli insinööri Arvid Wikströmin 1912 perustama *Suomen Punomotehdas Oy*, jonka Ab Gottfr. Strömberg Oy osti vuonna 1916. Strömberg luovutti punomatehtaan vuonna 1917 uudelle perustetulle yhtiölle Suomen Kaapelitehdas Osakeyhtiölle, johon tuli Strömbergin lisäksi useita muita osakkaita. Strömbergin jouduttua taloudellisiin vaikeuksiin vuonna 1922 kaapelitehtaan enemmistöomistajaksi tuli Suomen Gummitehdas Osakeyhtiö, joka omisti ennestään Nokia Aktiebolag -yhtiön osake-enemmistön.

Kaapelitehtaan tehdasrakennus, nykyinen Merikortteli sijaitsi 1920-luvulla Helsingissä Pursimiehen-, Merimiehen- ja Telakkakatujen varrella. Uusi kaapelitehdas rakennettiin 1939–1944 Salmisaareen ja sitä laajennettiin vielä 1954. Vuonna 1961 avattiin uusi tehdas Pikkalaan Kirkkonummelle jonne tuotantoa alettiin siirtää Salmisaaresta. 

Kaapelitehdas laajensi toimintaansa elektroniikan ja tietokoneiden alueille, kun yhtiön elektroniikkaosasto ja laskentakeskus perustettiin keväällä 1960. Yhtiön laskentakeskuksen ensimmäinen tietokone Elliott 803 otettiin käyttöön Salmisaaressa syksyllä 1960. Joulukuussa 1961 laskentakeskuksen pääkoneeksi tuli Siemens 2002. Kaapelitehdas edusti Suomessa Siemensin, ranskalaisen Bullin ja amerikkalaisen General Electricin tietokoneita ja reikäkorttikoneita. Tietokoneosasto erotettiin omaksi yksikökseen 1963.  Vuonna 1967 tapahtuneen fuusion jälkeen kaapelitehtaan elektroniikka- ja tietokoneosastoista muodostettiin yksi Nokian neljästä teollisuusryhmästä, joka sai nimekseen Nokia Elektroniikka.

Vuonna 1957 perustettiin Salmisaareen kondensaattoreita valmistanut yksikkö. Tästä yksiköstä kehittyi sitten Nokian kondensaattoritehdas ja nykyisin se toimii nimellä Grid Solutions Oy.

Nokia jatkoi kaapelituotantoa vuoden 1967 fuusion jälkeen *Nokia Kaapeli* -teollisuusryhmässä. Vuonna 1997 nimeksi muuttui *NK Cables*, jonka toimintaa jatkoivat *Draka Comteq Finland Oy*, *Draka NK Cables Oy* ja *Draka Fibre Finland Oy*. Lokakuussa 2012 yhtiöt fuusioituivat Prysmian-yhtiöiden kanssa muodostaen Prysmian Finland Oy:n.

### Toimitusjohtajat
* 1937–1955 Verner Weckman  
* 1955–1966 Björn Westerlund (jatkoi Nokian toimitusjohtajana 1967–1977)

## Lähteet
* Pörssitieto : Suomen Kaapelitehdas Oy : Pörssihistoria
* 
* 
* Eila Jaakola : Suomen Kaapelitehtaan elektroniikkaosastosta Nokia Elektroniikaksi
* Prysmian Finland Oy syntyy - Suomen Prysmian- ja Draka-yhtiöt fuusioidaan

### Viitteet
Vector M12

**Vector M12** on Vector Aeromotive Corporationin suunnittelema superauto. Se on ensimmäinen Vector-malli, joka valmistettiin sen jälkeen, kun Megatech osti Vectorin Jerry Wiegertiltä. Autoa valmistettiin vain 17 kappaletta.

Auto perustuu aikaisempaan Vector WX-3 -malliin, joka kuitenkin jäi prototyyppiasteelle Vectorin siirtyessä Megatechin omistukseen. Moottorina on Lamborghinin V12-moottori, jonka takia kori jouduttiin suunnittelemaan kokonaan uudelleen (WX-3 oli suunniteltu käyttämään V8-moottoria).

M12:n valmistus lopetettiin vuonna 1999, kun yhtiöllä ei enää ollut rahaa maksaa Lamborghinille moottoreista.
Vector W8

**Vector W8** on Vector Supercarsin valmistama urheiluauto, jonka on suunnitellut Gerald Wiegert. Mallia valmistettiin vain 21 kappaletta, joista 17 meni myyntiin ja 4 on prototyyppejä. Auton myyntihinta oli aluksi jopa &nbsp;455&nbsp;000 Yhdysvaltain dollaria, mutta nykyään niitä saa käytettynä alle puoleen hintaan.

W8 perustui yhtiön aiempaan prototyyppiin W2:seen. 

## Moottori ja tekniset tiedot

Auton moottorina on Chevroletin pikkulohko V8:sta kehitetty moottori, johon on kytketty kolmivaihteinen automaattivaihteisto. Autossa on kaksi turboahdinta.

*Teho: 625 hv @ 5700 r/min.
*Vääntömomentti: 834 Nm
*Moottorin tilavuus: 5973 cc
*Paino: 1506 kg
*Akseliväli: 2616 mm
*Pituus: 4369 mm
*Leveys: 2083 mm
*Korkeus: 1080 mm
*Vaihteisto: 3-vaihteinen automaatti
*Huippunopeus: 338&nbsp;km/h
*0–100 kmh : 4,2 sekuntia
*Polttoainetankki: 106 litraa

## Aiheesta muualla
*https://www.autozine.org/Archive/Vector/classic/W8.html
Blanche Bingley

**Blanche Bingley** myöhemmin **Blanche Hillyard** (3. marraskuuta, 1863 Greenford, Ealing &ndash; 6. elokuuta 1946 Lontoo) oli  englantilainen tennispelaaja.

Bingley kuului ”Ealing Lawn Tennis & Archery Clubiin”. Vuonna 1884 hän oli mukana kaikkien aikojen ensimmäisessä Wimbledonin naisten turnauksessa ja kaappasi siellä kaksi vuotta myöhemmin ensimmäisen kuudesta kaksinpelimestaruudestaan. Bingley  oli seitsemän kertaa turnauksen loppuottelussa häviävänä osapuolena, ja hänen kolmetoista finaaliesiintymistään on edelleen (2007) Wimbledonin ennätys. Samoin on neljäntoista vuoden aikaväli hänen ensimmäisen ja viimeisen turnausvoittonsa välillä.  

Blanche Bingley avioitui uransa aikana, joten pöytäkirjoissa hänen tuloksiaan on myös nimillä *Blanche Hillyard* tai *Blanche Bingley Hillyard*. Hän pääsi vielä 37-vuotiaana Wimbledonin loppuotteluun ja jatkoi kilpauraansa 48-vuotiaaksi. Viimeisen kerran hän kilpaili Wimbledonissa 1912.

## Grand Slam -turnaukset
*Wimbledon
**Mestaruus: **1886**, **1889**, **1894**, **1897**, **1899**, **1900**
**Finaalissa: 1885, 1887, 1888, 1891, 1892, 1893, 1901

## Lähteet
BMW X5 (E70)

**BMW E70** on BMW X5:n toisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2006–2013. Se korvasi edeltäneen E53-mallin ja seuraajaksi tuli F15. Malliin perustuu myös coupémaisempi X6 (E71).

Urheilullinen X5 M esiteltiin New Yorkin autonäyttelyssä huhtikuussa 2009 yhdessä sisarmallinsa X6 M:n kanssa. Moottorina on kaksoisturboahdettu 4,4-litrainen V8 teholtaan 550 hevosvoimaa.

Vuonna 2010 malli sai ulkonäöllisten uudistusten lisäksi uuden kahdeksanportaisen automaattivaihteiston.
 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Porsche Cayenne

**Porsche Cayenne** on Porschen vuodesta 2002 lähtien valmistama suurikokoinen, ylellinen crossover-tyyppinen automalli. Se oli valmistajan ensimmäinen malli luokassaan, ja samalla myös ensimmäinen neliovinen Porsche. Sittemmin valmistaja on esitellyt myös pienemmän crossover-mallin, Macanin.

## Porsche Cayenne Typ 9PA (2002–2010)

Ensimmäisen sukupolven Cayenne (model 955) esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2002. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin Volkswagen Touareg. Cayennen korit valmistettiin Slovakian Bratislavassa samassa tehtaassa Touaregin kanssa. Pääosa moottoreista koottiin Saksassa, Stuttgart-Zuffenhausenissa ja autojen lopullinen kokoonpano tapahtui myös Saksassa, Leipzigin tehtaalla.

Vuoden 2007 uudistuksessa malli (model 957) sai muun muassa uudelleenmuotoillun etupuskurin.
 

## Porsche Cayenne Typ 92A (2010–2017)

Toisen sukupolven Cayenne (model 958.1) esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2010. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin toisen sukupolven Volkswagen Touareg. 

Vuonna 2014 malli (model 958.2) sai aiempaa suuremmat etupuskurin ilmanottoaukot. 
 

## Porsche Cayenne Typ PO536 (2017–)

Kolmannen sukupolven Cayenne esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2017. Se perustuu Volkswagen Groupin modulaariselle MLB-pohjalevylle, kuten myös esimerkiksi Audi Q7 ja Bentley Bentayga. Auto valmistetaan nyt kokonaan Slovakiassa.

Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Cayenne sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Shanghain autonäyttelyssä huhtikuussa 2019 esiteltiin Cayenne Coupé, jonka perä on muotoiltu perusmallia viistommin. Malli on lisäksi ainoastaan nelipaikkainen. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Porsche Boxster 987

**Porsche Boxster 987** on keskimoottorinen roadster-tyyppinen urheiluauto, joka esiteltiin vuonna 2004 Pariisin autonäyttelyssä uuden Porsche 997 -mallin kanssa. Porsche Boxsterin uusi malli tuli myyntiin vuonna 2005.

## Yleistä

Auton ulkonäkö muistuttaa hyvin paljon edellistä sukupolvea, mutta ajovalot on muotoiltu pyöreämmiksi kuten 911-mallissakin. Auton sivussa olevat ilmanottoreiät on muotoiltu uudelleen ja autoa on muutenkin muotoiltu samanlaiseksi, kuin sen coupé-malli, Porsche Cayman.

Mallivuoden 2007 autojen valmistus aloitettiin elokuun alussa 2006. Tällöin 2,7-litraisen moottorin huipputeho nousi 5 hv ja Boxster S:n moottorin iskutilavuus kasvoi 3,4-litraan.

## Facelift 2008

Autosta odotellaan uudistettua versiota vuonna 2008. Tällöin siihen tulee mm. uusi etupuskuri, suuremmat ilmanottoaukot ja LED-malliset ajovalot. Samanlaisia muutoksia odotetaan myös takaosaan.

## Moottorit

***2.7** - 176 kW (240 hv) (2005&ndash;2006)
***2.7** - 180 kW (245 hv) (2007&ndash;)
***3.2 S** - 206 kW (280 hv) (2005&ndash;2006)
***3.4 S** - 217 kW (295 hv) (2007&ndash;)

## Lähteet
Porsche Boxster

**Porsche Boxster** on Porschen keskimoottorinen takavetoinen roadster-tyyppinen urheiluauto, jota on valmistettu myös Suomessa Uudenkaupungin autotehtaalla. Boxster on Porschen halvin ja pienin automalli. Nimi Boxster on yhdistelmä sanoista boxer, joka on autossa käytetty moottorityyppi, ja roadster, joka on kyseisen auton korityyppi.

Alkuaan Boxsteria oli tarkoitus valmistaa noin 15&nbsp;000 kappaleen vuosivauhdilla. Menestys on kuitenkin ollut odotettua suurempaa ja vuosituotanto oli esimerkiksi vuosina 2005&ndash;2006 (mukaan lukien Porsche Cayman) noin 28&nbsp;000 kappaletta. Mallin tärkein markkina-alue on Yhdysvallat, jossa noin 40&nbsp;% autoista myydään. Valmetin autotehtailla valmistui 200&nbsp;000. Boxster marraskuussa 2006. 

Boxsteria valmistettiin Uudenkaupungin lisäksi Saksassa Zuffenhausenissa. Uudenkaupungin autotehtaan viimeiset Porschet valmistuvat vuonna 2011, jonka jälkeen sekä Boxsterin että Caymanin tuotanto siirtyi Saksan Osnabrückiin.

## Boxster 986 (1996&ndash;2004)

Ensimmäisen sukupolven Boxster esiteltiin vuonna 1996. Ensimmäiset valmistuneet autot ovat vuosimallia 1997. Auton valmistus aloitettiin Stuttgartissa, aikaisemmin Porsche 928 -mallia valmistaneella tehtaalla. Syyskuussa 1997 mallisarjan valmistus aloitettiin myös Uudessakaupungissa ja kaiken kaikkiaan Suomessa valmistettiin lähes 70 prosenttia 986-mallisarjasta. Moottorit ovat 6-sylinterisiä boxereita ja tilavuudeltaan 2,5&ndash;3,2 litraa. Malliston tehokkain versio on 258 -hevosvoimainen 3.2 S.

## Boxster 987 (2005&ndash;)

Toisen sukupolven mallin ensiesittely tapahtui Pariisin autonäyttelyssä vuonna 2004. Myyntiin malli tuli seuraavana vuonna. Ulkonäöltään auto muistuttaa edellistä sukupolvea, mutta mm. ajovalot on muotoiltu samaan aikaan esitellyn 911-mallin mukaisesti pyöreämmäksi. Boxer-moottorien iskutilavuus on kasvanut hieman, valikoima vaihtelee 2,7 ja 3,4 litran välillä. Autosta odotettiin uudistettua versiota vuonna 2009. Tällöin siihen tuli mm. uusi etupuskuri, suuremmat ilmanottoaukot ja ksenonajovalot. Samanlaisia muutoksia odotettiin myös takaosaan.

## Lähteet
Porsche Boxster 986

**Porsche Boxster** on keskimoottorinen, roadster-tyyppinen urheiluauto, joka esiteltiin vuonna 1996. Boxster on Porschen edullisin ja pienin automalli. Mallinimi tulee sanoista *Boxer* (viitaten bokserimoottoriin) ja *Roadster*.

Ensimmäisen sukupolven Boxsterin on muotoillut Style Porsche -osaston johtaja Harm Lagaay. Muotoilussa käytettiin lähtökohtana perinteisiä linjoja, joista aiemmissa malleissa oli jonkin verran jo poikettu.

Auton valmistus aloitettiin vuonna 1996 Stuttgartissa entisellä Porsche 928 -tehtaalla. Myös Valmetin autotehdas Uudessakaupungissa valmisti Boxstereita. Ensimmäisen sukupolven Boxster oli Porschen myydyin malli ennen Porsche Cayenne -maasturin myyntiintuloa.

Syksyllä 2002 malliin tehtiin facelift, jonka yhteydessä puskurit muotoiltiin uudelleen korostaen enemmän ilmanottoaukkoja ja pakoputkea. Kirkkaat ajovaloumpiot ovat vakiot. Samalla luovuttiin sivu- ja takavilkkujen ruskeankeltaisesta sävystä. Tosin Yhdysvalloissa säilyivät ruskeankeltaiset etusivuvalot ja punaiset takavilkut. Kuomu on uudelleen muotoiltu ja takalasi on korvattu lasisella aiemman muovisen sijaan.

Boxsterien yleisimmät värit ovat hopea, musta ja sininen edustaen kolmea neljännestä valmistusmäärästä.

## Moottorit

## Mitat

*Pituus: 4 315 mm
*Leveys: 1 786 mm
*Korkeus: 1 290 mm
*Akseliväli: 2 415 mm
*Raideleveys (e/t): 1 455/1 508 mm
*Omamassa: 1 250–1 335 kg
*Tavaratila: 260 l

## Lähteet
Jeeves

**Reginald Jeeves** on englantilaisen kirjailijan P. G. Wodehousen luoma kuvitteellinen hahmo. Jeeves on Bertie Woosterin herrasmiespalvelija, joka älykkyydellään ratkoo isäntänsä tai tämän ystävien ongelmia. Jeeves on varsinaisesti palvelija, joskin hän tarvittaessa pystyy hoitamaan myös hovimestarin, kokin, baarimikon tai ”juoksupojan” virkaa.

Wodehouse nimesi hahmon englantilaisen kriketinpelaajan Percy Jeevesin (1888–1916) mukaan.

Kustannusosakeyhtiö Teos ilmoitti toukokuussa 2009 aloittavansa Wodehousen Jeeves-tarinoiden uusien suomennosten julkaisun. Syyskuussa 2009 ilmestyi sarjan ensimmäinen kirja, jonka nimi on *Kiitos, Jeeves* ja se koostuu tarinoista ”Right Ho, Jeeves”, ”Thank You, Jeeves” sekä novellista ”Jeeves Makes an Omelette”. Samaan aikaan ilmestyi sarjan toinen teos, jonka nimi on *Hiiop, Jeeves*, ja se koostuu kahdesta romaanista ja yhdestä novellista. Kolmas osa *Hyvää joulua, Jeeves!* julkaistiin syyskuussa 2011. Uudet suomennokset ovat Kaisa Siveniuksen käsialaa.

Televisiosarjassa *[[Kyllä Jeeves hoitaa]]* Jeevesiä esitti Stephen Fry, ja Bertie Woosterina nähtiin Hugh Laurie.

## Jeeves-tarinat

Oheisessa taulukossa luetellaan kaikki alkuperäiset tarinat sekä niiden suomennokset Kustannusosakeyhtiö Teoksen *Jeeves-tarinoita* -sarjassa. Arviot tarinoiden tapahtuma-ajoista perustuvat tarinoiden välisiin viittauksiin. Tapahtuma-ajoilla ei tämän vuoksi ole yhteyttä tarinoiden julkaisuaikoihin.

## Lähteet
BMW X5 (E53)

**BMW E53** on BMW X5:n ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1999–2006. Sen seuraajaksi tuli E70.

Vuoden 2003 Euro NCAP -kolaritestistä E53 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

X5 esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 1999. Moottorivaihtoehtoina olivat aluksi kuusisylinterinen 3,0-litrainen (231&nbsp;hv) sekä 4,4-litrainen V8 (286&nbsp;hv). Keväällä 2001 valikoimaa täydensi kuusisylinterinen 3,0-litrainen (184&nbsp;hv) dieselmoottori. Vuoden 2002 alussa tuli vielä 4,6-litrainen V8 (347&nbsp;hv).

Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2003 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli. Ulkonäöllisiä muutoksia olivat uudelleenmuotoillut ajovalot, etusäleikkö ja -puskuri. Auto sai lisäksi uuden, aiempaa kehittyneemmän xDrive-nelivetojärjestelmän. 4,6-litrainen V8 korvattiin uudella 4,8-litraisella, jossa oli tehoa 360 hevosvoimaa. 4,4-litraisen teho nousi 320 hevosvoimaan, dieselmoottorin puolestaan 218 hevosvoimaan. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
BMW X5

**BMW X5** on BMW:n vuodesta 1999 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli. Se sijoittuu mallistossa pienemmän X3:n ja suuremman X7:n väliin.

## BMW X5 (E53) 1999–2006

## BMW X5 (E70) 2006–2013

## BMW X5 (F15) 2013–2018

## BMW X5 (G05) 2019–

 

## Aiheesta muualla
Lena Rice

**Lena Rice** (oik. **Helena Bertha Grace Rice**, 21. kesäkuuta 1866 – 21. kesäkuuta 1907) oli irlantilainen tennispelaaja. Hän on ainut Wimbledonin kaksinpelin voittanut irlantilainen naispelaaja. Rice pääsi loppuotteluun 1889, mutta hävisi. Voitto tuli kuitenkin vuonna 1890, jolloin hän kukisti finaalissa May Jacksin lukemin 6–4, 6–1.

Rice kuoli tuberkuloosiin 41-vuotissyntymäpäivänään.

## Lähteet
Atomic County

**Atomic County** on O.C.:ssa esiintyvä kuvitteellinen sarjakuva, jonka on piirtänyt Seth Cohen (Adam Brody). Hänen ystävänsä Zach Stevens (Michael Cassidy) auttoi. Atomic County on esiintynyt aktiivisesti O.C.:n toisen tuotantokauden jaksoissa siitä lähtien, kun Zach ehdotti Sethille, että hän voisi tehdä oman sarjakuvan.

## Historia

Atomic County syntyi, kun Seth Cohen piirsi luonnoksia koulussa. Kun Zach Stevens näki Sethin luonnokset, hän ehdotti, että Seth voisi alkaa tehdä omaa sarjakuvaa.  

Seth sai hermoromahduksen Sarjakuvafirman (*WildStormin*) tapaamisessa, koska he eivät saaneet sopimusta aikaan sarjakuva-albumista. Myöhemmin, kun *Carter Buckley* näkee Sethin piirrokset, hän järjestää pojille toisen mahdollisuuden solmia sopimus. Tämä toinen tapaaminen menee todella hyvin, ja pojat allekirjoittavat sopimuksen julkaista sarjakuvakirjan Sethin piirroksista. 

Atomic County esiintyi vielä kerran 4. tuotantokauden alussa, jolloin Seth teki numeron Kid Chinon Ryan Atwoodin alkuperästä joka perustui tosiasioihin, mutta tarina oli erilainen, sillä Sethillä oli supervoimia ja puvut olivat erilaiset. Mukana oli mm. Ryanin tulo Newportiin, Ryanin ja Sethin ystävystyminen sekä Ryanin ja Sethin tappelu Luke Wardia ja muita vesipallon pelaajia vastaan.

## Sarjakuvan henkilöt
Suluissa on henkilön nimi O.C.:ssa.

* Ironisti (Seth Cohen)
* Kid Chino (Ryan Atwood)
* Little Miss Vixen (Summer Roberts)
* Cosmo-tyttö (Marissa Cooper)
* Demonivesipallon pelaajat (Luke Ward, toinen Zach Stevens ja muut vesipallon pelaajat)

## Aiheesta muualla
*Atomic County | The O.C. Comic Book Story  
*The O.C Wikia
EE-T1 Osório

**EE-T1 Osório** on brasilialaisen Engesa (*Engenheiros Especializados S/A*) -yhtiön 1980-luvun puolivälissä kehittämä M1 Abrams ja Leopard 1 vaunuja vastaava taistelupanssarivaunu.

Engesa kehitti vähäisellä valtion tuella Osórion, tarkoituksenaan myydä sitä arabimaille ja muille kolmannen maailman valtioille, jotka eivät ole Nato-maiden liittolaisia. Tämä taas olisi mahdollistanut pahasti alirahoitetun Brasilian armeijan tilaukset, vaatimatta Brasilian valtiolta tukea panssarivaunun kehitys- tai tutkimustyöhön.

Toisin kuin turbiinimoottorinen M1 Abrams, Osório käytti tavanomaista dieselmoottoria, ollen kuitenkin kevyempi ja modernimpi kuin Leopard 1. Osório voitti pääkilpailijansa Saudi-Arabian armeijan järjestämässä vertailussa ja sai useat maat kiinnostumaan vaunun ostosta, ilmeisesti myös Irakin, joka tarkkaili Saudi-Arabian valintakokeita. 

Vähän tämän jälkeen Irak kuitenkin hyökkäsi Kuwaitiin, aloittaen ensimmäisen Persianlahden sodan. Yhdysvaltain johtaman liittouman puolustama Saudi-Arabia hankkikin M1A1 Abrams -vaunuja. 

Muut mahdolliset ostajat seurasivat Saudi-Arabian esimerkkiä. Brasilian armeija ei saanut rahoitusta Osórion ostamiseen ja Engesa joutui konkurssiin.

## Aiheesta muualla

*Fprado.com

### Kirjallisuutta
*Trewhitt, Philip: Panssarivaunut ja panssaroidut ajoneuvot, Karisto Oy, Hämeenlinna, 2009, suom. Petri Kortesuo  (s. 81)
Charlotte Cooper

**Charlotte Reinagle Cooper** (22. syyskuuta 1870 Ealing, Middlesex &ndash; 10. lokakuuta 1966 Helensburgh, Skotlanti) oli englantilainen tennispelaaja. 

Cooper kuului nuorena ”Ealing Lawn Tennis Clubiin”. Ensimmäisen viidestä Wimbledonin tennisturnauksen kaksinpelivoitostaan hän otti 1895. Hän uusi mestaruutensa seuraavana vuonna 1896 kuurouduttuaan samana vuonna ennen turnausta ja voitti turnauksen kolmannen kerran 1898.

Cooper oli ensimmäinen henkilökohtaisen olympiavoiton saavuttanut naisurheilija. Hän vei tenniksen kaksinpelin mestaruuden Pariisin kesäolympialaisissa 1900, joihin naiset saivat ensimmäisen kerran osallistua. Hän voitti kisoissa myös sekanelinpelin Reginald Dohertyn kanssa.

Cooper avioitui 12. tammikuuta 1901 maanmiehensä Alfred Sterryn kanssa. Samana vuonna hän voitti neljännen kerran Wimbledonin mestaruuden. Perheelle omistetun ajan jälkeen hän palasi kilpakentille ja otti Wimbledonissa viidennen turnausvoittonsa 1908 . Hän oli tuolloin 37 vuoden ja 282 päivän ikäinen, mikä on edelleen (2020) voimassa oleva ikäennätys. 41-vuotiaana hän lukeutui yhä parhaiden tennispelaajien joukkoon ja pääsikin Wimbledonin loppuotteluun 1912.

Charlotte Cooper Sterry kuoli 1966 Skotlannin Helensburghissa 96-vuotiaana. 

## Grand Slam -voitot (5)

## Lähteet
Claude Pompidou

**Claude Pompidou** (13. marraskuuta 1912 – 3. heinäkuuta 2007) oli Ranskan presidentin Georges Pompidoun puoliso. Claude Pompidou toimi muun muassa Pompidou-keskuksen johtajana. 

Claude (o.s. Cahour) syntyi vuonna 1912 Chateau-Gontier'ssa, Mayennen departementissa. Hän tapasi tulevan aviomiehensä opiskellessaan lakitiedettä, ja he menivät naimisiin vuonna 1935. He adooptoivat Alain-pojan.

Nykytaiteen ystävänä Claude Pompidou tuki pyrkimyksiä luoda nykytaiteen museo, joka kantaa miehensä nimeä. Vuonna 1977 avattu Pompidou-keskus on yksi Pariisin suosituimmista museoista. Hän oli myös sitoutunut hyväntekeväisyyteen. Hänen vuonna 1970 perustettu säätiönsä auttaa vammaisia lapsia, vanhuksia ja sairaalapotilaita.

## Lähteet
No!

**No!** on suomalaisen rockyhtye Boycottin toinen albumi. Se julkaistiin vuonna 1988.

## Kappaleet
**A-puoli**
# (säv. Lampinen – Maijanen – Läntinen, san. Läntinen – Maijanen)
# (säv. Lampinen – Läntinen)
# (säv. McCafferty – Charlton – Agnew – Sweet, san. Charlton)
# (säv. Maijanen, san. Läntinen – Maijanen)
# (Lampinen – Läntinen)

**B-puoli**
# (Maijanen)
# (säv. Lampinen – Läntinen – Makkonen, san. Läntinen –Lampinen – Makkonen)
# (säv. Lampinen – Läntinen – Makkonen, san. Lampinen –  Läntinen – Makkonen – Russell Beesley)
# (säv. Lampinen – Läntinen, san. Lampinen – Läntinen – Maijanen)
# (säv. Lampinen – Läntinen, san. Lampinen – Läntinen – Maijanen)
# (säv. Lampinen – Läntinen, san. Lampinen – Läntinen – Maijanen)

Sovitukset ovat Boycottin, paitsi "Forgive" (Boycott – T. T. Oksala), "Crystal" (Boycott – T. T. Oksala – Jukka Tuovinen), "Forgive" (Boycott – jousisovitukset Pekka Pohjola).

**CD-bonus**
# Make My Day

## Muusikot
* Tommi Läntinen – laulu
* Ari "Hombre" Lampinen – kitara
* Matti Maijanen – bassokitara
* Marko Kainulainen – rummut
* Markku Hammarberg – bandoneon
* Marko Ylönen – sello
* Heikki Keskinen – saksofoni
* Janne Murto – saksofoni
* Jukka Tuovinen – saksofoni
* Tapani Rinne – saksofoni
* Jari Hongisto – pasuuna
* Juha Ketola – trumpetti
* Seija Puurunen – alttoviulu
* Jukka Mertanen – viulu
* Salla Mertsalo – viulu
* Pekka Pohjola – jousisovitukset (kappale 11)

+

* T. T. Oksala – tuottaja

## Lähteet

* Boycott LP *No!* (Amulet WISH 26) 1988

## Aiheesta muualla
* No! discogs.com -sivustolla
Lightning Strikes Back!

**Lightning Strikes Back!** on suomalaisen rockyhtye Boycottin kolmas albumi. Se julkaistiin vuonna 1990.

## Kappaleet
**A-puoli**
# 
# 
# 
# 
# 

**B-puoli**
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Tommi Läntinen – laulu, taustalaulu, komppikitara
* Ari "Hombre" Lampinen – kitara, soolokitara
* Tomi Norha – basso, taustalaulu
* Harri Seppälä – rummut
* Tapio Siitonen – kosketinsoittimet, taustalaulu
* Jorge Bermudez – lyömäsoittimet
* Rovel Cazanjan – tamburiini (kappaleessa: Giving it All Up for Love)
* Catherine Cardinal – taustalaulu
Gotta Rock

**Gotta Rock** on suomalaisen rockyhtye Boycottin kokoelma-albumi. Se julkaistiin kahden ensimmäisen levyn jälkeen vuonna 1989.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
Red (Boycottin albumi)

**Red** on rockyhtye Boycottin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1992.

Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 26, ja se pysyi listalla yhteensä 5 viikkoa.

*Helsingin Sanomien* Ilkka Mattila kirjoitti *Redin* olevan luonnollisempaa ja vapautuneempaa musisointia kuin Boycottin edelliset albumit: ”Red on täynnä musiikkia, jollaista kuulee radiossa ja tv-kanavilla päivittäin, mutta tällä kertaa siinä on mukana positiivisia jännitteitä, niin kappaleissa kuin niiden toteutuksessa.”

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Muusikot
* Tommi Läntinen – laulu, taustalaulu, akustinen kitara
* Ari "Hombre" Lampinen – kitara, soolokitara, taustalaulu
* Tomi Norha – basso, taustalaulu,  piano  intro   (kappale: Heat)
* Harri Seppälä – rummut, taustalaulu
* Tapio Siitonen – kosketinsoittimet, taustalaulu

## Lähteet
Klaus Wowereit

**Klaus Wowereit** (s. 1. lokakuuta 1953, Berliini) on saksalainen poliitikko, joka edustaa Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen (SPD) keskustavasemmistoa. Hän toimi 16. kesäkuuta 2001 - 11. joulukuuta 2014 Berliinin hallitsevana pormestarina (Regierender Bürgermeister), jonka tehtävä on liittovaltioiden pääministerien tasoinen.

## Tausta
Vuonna 1973 Klais Wowereit suoritti ylioppilastutkintonsa Berliinin Ulrich-von-Hutten-Oberschulessa ja sittemmin vuosina 1981 ja 1984 hän suoritti lainopilliset tutkinnot Berliinin vapaassa yliopistossa (*Freie Universität Berlin*).

## Poliittinen ura
Palveltuaan kolme vuotta virkamiehenä Berliinin senaatin sisäministeriössä hän pyrki jäseneksi Berliinin Tempelhofin kaupunginosavaltuustoon. Hänestä tuli nuorin kaupunginosavaltuutettu Berliinissä. Oltuaan 11 vuotta kaupunginosavaltuutettuna hän pyrki vuonna 1995 Berliinin kaupungin maapäiville (Abgeordnetenhaus), jotka vastaavat osavaltion lainsäädännöstä. Marraskuussa 1999 hänen valittiin puolueensa SPDn parlamenttiryhmän puheenjohtajaksi. 

Vuodesta 2001 lähtien on toiminut Berliinin pormestarina, joka tehtävä vastaa muissa Saksan osavaltioissa pääministerin tehtävää. Ennen vaaleja SPD oli päättänyt yhteistyönsä Kristillisdemokraattisen CDUn kanssa ja tämä oli johtanut osavaltion uusiin vaaleihin. Pitkällisten neuvotteluiden jälkeen Wowereit puolueineen solmi vasemmistopuolue PDSn kanssa koalition kaupungin hallitsemiseksi.

Vuonna 2006 pidetyissä osavaltiovaaleissa Wowereit ja hänen puolueensa SPD saavuttivat kaupungin suurimman puolueen vahvan aseman. Tämän 16. maapäivien enemmistö äänesti Wowereitin jatkamaan pormestarina. Enemmistö oli tosin niukka 75–74, sillä CDU:n, Vapaiden demokraattien ja vihreiden edustajat äänestivät häntä vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Henkilökohtaiset web-sivut   
*Pormestarin henkilökuva
Tummatarhakotilo

**Tummatarhakotilo** eli **mustahuulitarhakotilo** (*Cepaea nemoralis*) värikäs Etelä-Suomessa tavattava maalla elävä kuorellinen nilviäinen.

## Ulkonäkö
Tummatarhakotilon tunnistaa mustasta huulesta eli kuoren aukon reunuksesta. Muuten sen väritys on samanlainen kun valkotarhakotilolla (*Cepaea hortensis*).Tummatarhakotilo on myös hiukan suurempi kuin valkotarhakotilo.

## Levinneisyys
Tummatarhakotiloita on Suomessa melko vähän, niitä löytyy harvakseltaan melko eteläisestä Suomesta.

## Lähteet
Vallonit

**Vallonit** () ovat eteläisen Belgian ranskankielistä kansaa. He muodostavat noin yhden kolmasosan kaikista belgialaisista eli puolet pohjoisemmassa asuvien hollanninkielisten flaamien määrästä. Uskonnoltaan vallonit ovat etupäässä roomalaiskatolisia.

## Historia
Vallonit polveutuvat etupäässä Belgiaa roomalaisaikaan saakka asuttaneista kelttiläisistä belgeistä. Kun seudulle alkoi 400-luvulla saapua lännestä frankkeja ja muita germaaneja, vallonien ja germaanien rajaksi muodostuivat Belgian keskiosien sankat metsät. Myöhemmin kun germaanit laajensivat aluettaan etelämmäksi, vallonit säilyivät yhä omana kansanaan.

Kun Belgia itsenäistyi 1830-luvulla, valloneilla oli maassa enemmän valtaa kuin maan pohjoisosien flaameilla, vaikka flaamit olivat enemmistössä. Ranskasta tehtiin Belgian ainoa virallinen kieli, ja flaamin kielestä alkoi tulla tasa-arvoisempi vasta myöhemmin.

Suurin osa Belgian raskaasta teollisuudesta ja kaivosteollisuudesta sijaitsee vallonien alueella.

## Kieli
Vallonin kieli on määritelty paikalliseksi alkuperäiskieleksi, joka on sukua ranskan kielelle. Jotkut kielitieteilijät tosin luokittelevat vallonin vain ranskan kielen murteeksi, ja esimerkiksi pääkaupunki Brysselin ranskankieliset asukkaat eivät pidä itseään valloneina. Suurin osa valloneista puhuu nykyisin ranskaa, ja vain kolmasosa puhuu vallonia. Vallonin murteita pyritään säilyttämään esimerkiksi kouluopetuksen kautta. Vallonin kielellä on 900-vuotinen kirjallinen perinne.

## Vallonit Suomessa
Suomen valloneista suurin osa on tullut Suomeen Ruotsin kautta. Ruotsiin tuotiin aikoinaan rautamalmin käsittelyn taitavia valloneja rakentamaan kaivosteollisuutta. Suomen rautaruukkien perustajista useat olivat valloneja, ja he toivat työvoimaa Ruotsista ja jopa suoraan Valloniasta, esimerkiksi Antskogin ruukkiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Suomen Vallonit ry
Pystyviiva

**Pystyviiva** eli **putkimerkki** on yleensä tietokoneen näppäimistön vasemmalla puolella ja näyttää tältä: |. Useimmilla näppäimistöillä merkin voi tuottaa näppäinyhdistelmällä . Pohjoismaisessa Mac-näppäimistössä pystyviiva saadaan yhdistelmällä ⌥7.

Putkimerkkiä käytetään erottimena esimerkiksi sanakirjoissa ja ohjelmakoodeissa, ja jotkin internetsivut vaativat kyseisen merkin käyttöä sisäisten linkkien tekoon. Merkkiä käytetään myös esimerkiksi Linux-käyttöjärjestelmien komentoliittymissä (niin sanottu Unix-putki). Pystyviiva löytyy myös melkein jokaisen Wikipedia-artikkelin lähdekoodista.

Propositiologiikassa pystyviiva on Shefferin viivana tunnetun loogisen konnektiivin symboli. Matematiikassa pystyviivaa käytetään muun muassa itseisarvon symbolina.

## Lähteet
Vetterli M 1869

**Vetterli M 1869** on sveitsiläisen Friedrich Vetterlin suunnittelema putkimakasiinilla varustettu jalkaväkikivääri. Kivääristä on olemassa myös myöhempiä muunnoksia, kuten Vetterli M1881.

## Käyttö Suomessa

Vetterli M 1869 -kiväärejä salakuljetettiin Suomeen SS John Graftonilla aktivisteille. Tapahtumasta johtuen kiväärityyppiä kutsuttiin Suomen sisällissodan ja talvi- sekä jatkosodan aikoina Graftoneiksi. 

Kiväärityyppi oli vanhentunut jo Suomen sisällissodan aikana, jolloin ajanmukaista aseistusta kansainvälisesti edustivat Itä-Euroopassa venäläinen Mosin-Nagant vuodelta 1891 sekä saksalainen Mauser vuodelta 1898. Vetterli M 1869:ää kuitenkin käytettiin vielä Suomen sisällissodan aikana rintamajoukoillakin.

## Aiheesta muualla

*The Vetterli Series
*M1869, M1869/71, M1878 & M1881 Vetterli
Arbre du Ténéré

**L’Arbre du Ténéré** eli **Ténérén puu** oli Saharan autiomaassa kasvanut kierreakaasia, joka tunnettiin maailman syrjäisimpänä puuna. Se toimi aikanaan maamerkkinä Nigerin koillisosan Ténérén alueella kulkeneille karavaaneille. Puu oli niin tunnettu, että se oli ainoa puu, joka oli merkitty karttaan, jonka mittakaava oli 1:4&nbsp;000&nbsp;000.

L’Arbre du Ténéré oli viimeinen jäljelle jäänyt puu ajalta, jolloin aavikko ei ollut niin kuiva kuin nykyään. Puu oli ollut yksinään vuosikymmeniä. Talvella 1938–1939 puun lähistölle kaivettiin kaivo, ja ilmeni että puun juuret ulottuivat pohjaveteen 33–36 metriä maanpinnan alla.

Puu kuoli vuonna 1973 libyalaisen rekan törmättyä siihen. 8. marraskuuta 1973 kuollut puu siirrettiin Nigerin kansallismuseoon Niameyssä. Sen tilalle pystytettiin yksinkertainen metalliveistos symboloimaan puuta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Songs of Silence

**Songs of Silence - Live in Tokyo** on suomalaisen Sonata Arctican ensimmäinen livealbumi. Se nauhoitettiin 4. syyskuuta 2001 *Shibuya On Air East*illa Tokiossa, Japanissa ja julkaistiin Suomessakin samassa kuussa. Konsertti on nauhoitettu Silence-albumin kiertueelta, ja se sisältää lisäksi Sonata Arctican ensimmäisen albumin Ecliptican, kappaleita.

Suomessa albumi päätyi albumilistan 22. sijalle ja pysyi top 40:ssä 6 viikkoa. Se on ainoa Sonata Arctican albumeista, joka ei ole myynyt kultaa Suomessa. Myöhemmin Sonata Arctica on julkaissut *[[For the Sake of Revenge]]* -live-CD:n ja -DVD:n.

## Kappalelistaus
# "Intro" (1,11)
# "Weballergy" (4,25)
# "Kingdom For a Heart" (4,10)
# "Sing In Silence" (3,50)
# "False News Travel Fast" (5,20)
# "Last Drop Falls" (5,15)
# "Respect the Wilderness" (4,03)
# "FullMoon" (5,24)
# "The End of This Chapter" (6,01)
# "Replica" (5,12)
# "My Land" (5,02)
# "Black Sheep" (4,08)
# "Wolf & Raven" (6,09)

## Arvostelut
* Imperiumi: 8½/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Reijo Salminen (taikuri)

**Reijo Salminen** (4. joulukuuta 1930 – 7. marraskuuta 2003) oli suomalainen taikuri, joka nousi 1950-luvulla Pohjoismaiden taikureiden kärkeen. Vuonna 1950 hän voitti taikureiden PM-kilpailuissa manipulaattorisarjan ykköspalkinnon. Toisen kerran Salminen voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1955.

Salminen aloitti julkiset esiintymiset jo 8-vuotiaana ja ryhtyi ammattilaiseksi 15-vuotiaana. Hänet hyväksyttiin taikuriyhdistys Taikapiiriin 18-vuotiaana.

Salmisen kansainvälinen ura alkoi 1950-luvun Pohjoismaiden mestaruuksista, ja hän muun muassa istui taikureiden MM-kilpailuiden tuomaristossa vuonna 1988.

## Aiheesta muualla
* Reijo Salmisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Gianfranco Comotti

**Gianfranco "Franco" Comotti** (24. heinäkuuta 1906 Brescia, Italia– 10. toukokuuta 1963 Bergamo, Italia) oli italialainen kilpa-autoilija.

Comotti osallistui Grand Prix -kilpailuihin ensimmäistä kertaa vuoden 1928 Italian Grand Prix'ssa Talbotilla. Myöhemmin, noin vuoden 1930 aikoihin, hän siirtyi Alfa Romeolle. Alfa Romeolla hän voitti vuoden 1933 Napolin Grand Prix'n. Autonaan hänellä oli Alfa Romeo 2600. Seuraavana vuonna hän voitti Ranskassa ajetun Grand Prix du Comminges'n. Toisen maailmansodan aikaisten vakoojan tehtävien jälkeen Comotti työskenteli öljyteollisuudessa, kunnes siirtyi Talbot-Lago-talliin.

Formula 1 -sarjaan Comotti osallistui kausilla 1950 ja 1952. Kaudella 1950 hän osallistui vain yhteen kilpailuun Maserati-autolla. Kaudella 1952 hän osallistui niin ikään vain yhteen kilpailuun, mutta tällä kertaa autona oli Ferrari. Vuoden 1950 kilpailu päättyi keskeytykseen ja hän oli kahdestoista vuoden 1952 kilpailussa, joten pisteitä Comotti ei F1-urallaan saavuttanut ollenkaan.

Comotti oli yksi yhdeksästä *Club international des anciens pilotes de Grand Prix F1* -kerhon perustajista vuonna 1962. Hän oli naimisissa kilpa-autoilija Anna Maria Peduzzin kanssa ja pariskunta ajoi myös yhteisiä kilpailuja, muun muassa Mille Migliaa.

10. toukokuuta 1963 hän kuoli 56-vuotiaana.

## Formula 1 -tulokset

## Lähteet