open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ernanodon

**Ernanodon antelios** on sukupuuttoon kuollut nisäkäslaji, joka eli myöhäisellä paleoseenikaudella Kiinan alueella. Lajin ensimmäinen 1970-luvulla löydetty fossiili oli puutteellisesti säilynyt eivätkä tutkijat päässeet yhteisymmärrykseen siitä, mihin nisäkäsryhmään eläin kuului. Sen ajateltiin olleen joko muurahaiskarhujen ja vyötiäisten tai muurahaiskäpyjen sukulainen.

Vuonna 2012 tutkijat selvittivät Mongoliasta löytyneen fossiilin perusteella, että *Ernanodon antelios* oli luultavimmin sukua muurahaiskävyille, vaikkakin se oli erkaantunut hyvin varhain omaksi kehityshaarakseen.

## Lähteet
Julia Glushko

**Julia Glushko** (s. 4. tammikuuta 1990 Donetsk, Ukraina) on israelilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-maailmanlistan sijalla 79 kesäkuussa 2014. Hän on voittanut urallaan kahdeksan ITF-turnausta kaksinpelissä.  

Hän aloitti pelaamisen 4-vuotiaana. Hänen vanhempansa ovat tennisohjaajia. Glushko muutti perheensä mukana vuonna 1999 Ukrainasta Israeliin, kun hän oli 9.  Hän asuu nykyään Modiinissa, Israelissa. 

Glushko oli junioreiden maailmanlistalla parhaimmillaan sijalla kymmenen vuonna 2007. Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Glushko pelasi ensimmäisen kerran Yhdysvaltain avoimissa 2012 häviten ensimmäisellä kierroksella Yanina Wickmayerille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Julia Glushkon kotisivut
* 
*
Lusa

**Lusa** on paperiteollisuudessa käytetty paperin leikkaustyökalu. Perinteinen lusa valmistetaan vuolemalla mineraaliöljyssä liotetusta koivuisesta puuaihiosta, jonka syysuunta on pidemmän särmän suuntaan.

Tyypillinen lusa on noin 25 senttimetriä pitkä, 10 senttimetriä korkea ja yhden senttimetrin paksu. Myös muunmittaisia lusia käytetään muissa kohteissa. Lusia on valmistettu myös muovista ja metallista.

Ennen paperiteollisuuden aikaa lusaksi on nimitetty puista työkalua, jota käytettiin männyn nila- ja jälsikerroksen irrottamiseen pettua valmistettaessa.
Darlingtonkytkentä

**Darlingtonkytkentä** on kahdella transistorilla toteutettu elektroninen kytkentä, joka muistuttaa transistoria, jolla on erittäin suuri virtavahvistus. Kytkentä voi olla integroituna mikropiiriin, transistorin koteloon tai sen voi tehdä kahdesta erillisestä transistorista. Tällöin virtavahvistus lasketaan kummankin transistorin HFE:n tulona.

Kytkentää voidaan hyödyntää esimerkiksi audiovahvistimissa tai anturissa, joka toimii vesivahinkoa ilmaisevassa systeemissä. Heikko veden läpi kulkeva virta voidaan darlingtonkytkennällä vahvistaa niin isoksi, että voidaan järjestää huomiovalo vilkkumaan ja aiheuttaa voimakkaan äänimerkin. 

## Lähteet
Sajany-Hakasija

**Sajany-Hakasija** () on venäläinen jääpalloseura Abakanin kaupungista Hakassiasta. Seura on perustettu vuonna 1980. Vuoteen 2009 asti seura käytti nimeä Sajany, jolloin nimeen lisättiin Hakassian tasavallan nimi. Seuran nimi tulee Sajanvuorista. Sajanvuoret koristavat myös seuran logoa ja pelipaitaa.

## Historia

Sajany nousi Neuvostoliiton mestaruussarjaan ensimmäistä kertaa vuonna 1985. Se putosi 1980-luvulla pariin otteeseen takaisin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, mutta nousi aina seuraavana kautena takaisin. Seuran parhaat vuodet osuvat 1990-luvun alkuun; vuosina 1991 ja 1992 se oli Neuvostoliiton/IVY:n mestaruussarjan kuudes. Seuran historian paras saavutus on vuoden 1994 Venäjän liigan pronssi. Seura vetäytyi liigasta ja meni alemmalle sarjatasolle kaudella 2009-2010. Takaisin pääsarjaan se nousi kaudeksi 2012-13, voitettuaan toiseksi korkeimman sarjatason mestaruuden 2012.

Kaudella 2012-2013 seura sai myös suomalaisväriä, kun se hankki Marko Herajärven ja Pekka Hiltusen riveihinsä. Molemmat ovat torniolaislähtöisiä jääpalloilijoita, Herajärvi toimi maalivahtina ja Hiltunen puolustajana. Sajanyn aika pääsarjassa jäi yhteen kauteen.

Vuodet 2013-2023 seura pelasi Mestaruussarjaa. Keväällä 2023 Sajany voitti sarjan ja palasi kaudeksi 2023-2024 Superliigaan.

## Saavutuksia
**Saavutuksia Venäjän liigassa:**
***1 pronssi** 1994

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu
Stephen Douglas

**Stephen Arnold Douglas** (23. maaliskuuta 1813 Brandon, Vermont – 3. kesäkuuta 1861 Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän edusti Illinoisia Yhdysvaltain edustajainhuoneessa sekä senaatissa. Lisäksi hän yritti presidentiksi vuoden 1860 vaaleissa, mutta hävisi republikaanien vastaehdokkaalle Abraham Lincolnille.

Fyysisesti Douglas oli melko pienikokoinen, mutta oli politiikan parissa vahva ja dominoiva. Tämän vuoksi hänet tunnetaan hyvin myös lempinimellä ”**Little Giant**” (). Douglasin tunnetuimpia poliittisia tekoja ovat orjuuden asemaa käsitelleet Vuoden 1850 kompromissi ja Kansas-Nebraska Act.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
HK Martin

**HK Martin** on slovakialainen jääkiekkojoukkue Martinin kaupungista. Seura on perustettu vuonna 1932 ja joukkue pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Ligassa. Seura jatkaa MHC Martinin toimintaa, joka jouduttiin lopettamaan kauden 2016–2017 päätteeksi.

## Joukkue kaudella 2023–2024

### Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja:** Daniel Babka 
* **Apuvalmentaja:** Ján Tabaček 
* **Huoltopäällikkö:** Tomáš Pokrivčák 

*Lähde: EliteProspects*

## NHL-pelaajat

* Peter Bartoš
* Miroslav Ihnačák
* Martin Lojek
* Vladimír Országh
* Richard Pánik

* Luke Sellars
* Peter Smrek
* Radovan Somík
* Jānis Sprukts
* Jaroslav Svoboda

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seuran sivusto
Huittisten varavankila

**Huittisten varavankila** oli vuosina 1935–1998 Huittisissa toiminut vankila. Sen itsenäinen toiminta päättyi 20. maaliskuuta 1998, kun se yhdessä Köyliön varavankilan kanssa liitettiin Satakunnan vankilan alaisuuteen. Nykyään se tunnetaan nimellä Satakunnan vankilan Huittisten osasto. Vankila sijaitsee Lauhansuolla noin viisi kilometriä kaupungin keskustaajamasta Lauttakylästä länteen.

## Historia
Kriminaalihuoltolaitoksen suuntaviivoja uudistettiin itsenäisyyden alkuaikoina ja virisi idea perustaa maaseutuvankiloita purkamaan täpötäysiä kaupunkivankiloita. Suovankilaksi alettiin kutsua sellaisia vankiloita, jonka toiminta perustui suon raivaamiseen peltomaaksi, sen viljelyyn ja myöhäisempi lohkominen asutustoimintaan. Köyliön varavankila perustettiin 3.5.1935 julkaistulla asetuksella (asetuskokoelma 178/1935) ja 16.7.1935 julkaistulla asetuksella Huittisten varavankila.

Vuonna 1935 perustetun Huittisten varavankilan piti alun perin olla vain väliaikainen laitos. Tarkoituksena oli vankityövoimalla kuivattaa ja raivata läheistä Lauhansuota viljelyskäyttöön. Turpeennostoa varten alueelle rakennettiin muun muassa kapearaiteinen rautatie. Vankeja käytettiin myös vuonna 1938 alkaneeseen Raijalanjärven kuivattamiseen. Raivattua suota on nykyään vankilan omassa viljelyskäytössä noin 215 hehtaaria.

Jatkosodan aikana Huittisten varavankilassa toimi parin kuukauden ajan *Sotavankileiri 3*, jossa säilytettiin poliittisia sotavankeja. Vuonna 1960 lakkautetun Karvian varavankilan vangit siirrettiin kokonaisuudessaan Huittisten varavankilaan.

Kuuluisin Huittisten varavankilan vangeista lienee ollut Toivo Koljonen, jota on kutsuttu myös "Kirves-Koljoseksi". Useista varkauksista tuomittu Koljonen pakeni vankilasta keväällä 1943 ja tappoi pakomatkansa aikana kuusihenkisen perheen eräällä lähistöllä sijainneella maatilalla, mistä hänet tuomittiin kuolemaan viimeisenä siviilihenkilönä Suomessa. Kuolemantuomio oli mahdollinen tuolloin voimassa olleen sotatilan vuoksi.

## Lähteet
*Satakunnan vankilan kotisivut
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Huittisten ja Köyliön varavankiloissa raivaavat vangit suuria soita asutusalueiksi, Aamulehti, 30.08.1936, nro 234, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Rami Tuokko

**Rami Tuokko** (s. 7. tammikuuta 1987) on suomalainen  estejuoksija, joka edustaa  Turun Urheiluliittoa. Häntä valmentaa Heikki Aalto. 

Hänellä on kaksi pronssimitalia  Kalevan kisoista 2010 ja  2011 sekä hopeaa 2012.  Hänen ennätyksensä 3000 metrin estejuoksussa on 8.56,12. Hänellä on maaotteluedustuksia.

## Lähteet
*
Elektroniikan perusteet

**Elektroniikan perusteet** on kirja joka havainnollistaa elektroniikan perusasiat. Kirja käsittelee sekä analogia että digitaalielektroniikkaa melko teoreettisesti. Lukuja ovat esimerkiksi: Bipolaaritransistorit, Kanavatransistorit, Operaatiovahvistimet ja Laitteiden valmistaminen. Kirja on tarkoitettu Helsingin yliopiston Fysiikan laitoksen elektroniikan peruskurssille. Teoksen 2. korjattu painos ilmestyi vuonna 2000.
Muljula

__NOTOC__

## Muljula

**Muljulan** kylä Kiteellä sijaitsee valtatie 6:n, rautatien, Orivesi-järven ja lentokentän läheisyydessä. 

Kyläyhteisössä (Muljula, Piimäjärvi, Hammaskallio) asuu n. 300 henkeä ja asukasluku on tasaisesti kasvanut. 

### Yritykset
Toimeentuloa saadaan monenlaisesta yritystoiminnasta, erilaisista teollisuus- ja palveluammateista sekä maa- ja metsätaloudesta. Läheiseltä pienteollisuusalueelta löytyy metalli-, moottori-, metsäkone- ja kuljetusalan yrityksiä. Paikallisia yrityksiä ovat muiden muassa Annin Kartano, Eräskin Oy, Hyvän Olon Kristallisäde, Mest-Ari Ilvonen, T:mi Aki Hukka ja UllanTila.

### Luonto
Alueen järvet Orivesi ja Piimäjärvi ja lukuisat lammet ovat puhdasvetisiä ja runsas kalaisia. Muljulassa vanhalla Puottolaiturilla on veneiden laskuluiska kalastajien ja veneilijöiden käytössä. Vesistöistä huolehtii Piimäjärven ja Muljulan kalavesien osakaskunnat. Muljulassa sijaitsee Kiteen Erä- ja riistapolku. 

Paikallisella metsästysseuralla Piimäjärven Erä ry:llä on 6&nbsp;000 hehtaaria metsästysaluetta, metsiä ja peltoaukeita, käsittäen turvetuotantosuon laajat nostoalueet. Metsästetyimmät riistalajit ovat hirvi, jänis ja metsäkanalinnut. Seuralla jäsenyys on lisääntynyt nuoremmalla metsästäjäsukupolvella ja naisilla.

### Muljulan kyläyhdistys
Muljulan Kyläyhdistys on rakentanut Salakkaniemeen Rantamajan, saunan ja kodat. Vuosittain järjestetään erilaisia tapahtumia esim. äitienpäiväjuhla, juhannuskokko ja elotapahtuma sekä seurojen yhteistyöllä hirvisoppa ja rantakala. 

Ympäristöhankkeiden perustana ovat alueen luontokohteet: Muljulan kannas, Hovinlampi-Ylälampi -lintujensuojelualue ja Partiissuo. Hankkeiden myötä on syntynyt uutta yritystoimintaa ja työmahdollisuuksia.

### Toimivia yhdistyksiä ja yhteenliittymiä Muljulan alueella
Kylällä toimii kaksi osakaskuntaa: Muljula ja Piimäjärvi sekä Muljulan vesiosuuskunta, Muljulan kyläyhdistys ry, Piimäjärven Erä ry, Muljulan maamiesseura ry, jumppakerho ja seurakuntapiiri.

### Tapahtumia Muljulan alueella
Väkeä keräävät eniten hirvipeijaiset, rantakala, hirvipaisti ja kalasopat, Elojuhlat, Villen saari -tapahtuma, joulupuuro, seurakuntapiirin tapahtumat, kylämajan siivoukset, juhannus- ja uudenvuoden juhlat, uudet asukkaat (viedään Suomen lippu), rotinat, naisten saunaillat, miesten tapaamiset ja kyläretket kylpylään.

### Merkittäviä paikkoja
Vanha hovi, Muljulan hovi, Muljulan kalmisto, Ellolan pihapiiri rakennuksineen, kyläläisten kokoontumispaikka myös Salakkaniemen rantamajalla, Ainon mökki Pukkelonmäessä, Suutarin Jussin mökki Hammaskalliossa, Ullan luomutila, Simonniemi (vanha savolainen maatila) ja Villen saari.

## Lähteet
1. http://www.kitee.fi/Resource.phx/sivut/sivut-kitee/esittely/muljula.htx 
2. http://www.msl.fi/index.php?pid=72&cid=2
3. http://www.maplandia.com/finland/ita-suomi/pohjois-karjala/muljula/
Satakunnan vankila

**Satakunnan vankila** on Länsi-Suomen rikosseuraamusalueeseen kuuluva vankila. Se koostuu kahdesta osastosta, jotka toimivat Säkylässä (Köyliö) ja Huittisissa. Vankila perustettiin 20.3.1998  yhdistämällä Huittisten ja Köyliön varavankilat yhdeksi hallinnolliseksi kokonaisuudeksi. Se on tarkoitettu pääosin Länsi-Suomesta kotoisin olevien mies- ja naisvankien vankilaksi, josta Huittisten osasto muodostaa avovankilan.

Satakunnan vankila on työhön, ammatilliseen koulutukseen ja työkykyä lisäävään kuntouttavaan toimintaan suuntautunut vankilaitos. Se tuottaa ja markkinoi omilla tuotemerkeillään laadukkaita metallituotteita, tilaelementtejä, raskasompelimon tuotteita, liikennemerkkejä sekä luomumaataloustuotteita. Vankipaikkoja on vuonna 2010 ollut yhteensä 169 . Huittisten osastolla ilmoitetaan olevan 65 ja Köyliössä 73, joista 10 on varattu naisille (vuonna 2022).

## Lähteet
Louis Ncamiso Ndlovu

**Louis Ncamiso Ndlovu** (15. maaliskuuta 1945 – 27. elokuuta 2012) oli swazimaalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli serviittien jäsen 12. huhtikuuta 1975, ja hän sai pappisvihkimyksensä 4. toukokuuta 1978. Hänet nimitettiin Manzinin hiippakunnan johtoon 1. heinäkuuta 1985, ja piispaksi vihkiminen seurasi 12. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mansuet Dela Biyase, jota avustivat George Francis Daniel ja Wilfrid Fox Napier. Ndlovu kuoli 67-vuotiaana virassa.

## Lähteet
Pekka Kokkonen

**Pekka Aaron Kokkonen** (14. elokuuta 1887 Iisalmen maalaiskunta – 16. helmikuuta 1951 Helsinki) oli maataloustieteilijä ja Teknillisen korkeakoulun  maanjakotekniikan professori 1936–1951.

Kokkosen vanhemmat olivat maanviljelijä Aaro Kokkonen ja Reeta Huttunen. Hän tuli ylioppilaaksi IIsalmen yhteiskoulusta, suoritti diplomimaanviljelysinsinööritutkinnon 1916 ja metsänhoitotutkinnon 1918 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1922, maisteriksi 1923 ja lisensiaatiksi 1924. Maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi Kokkonen väitteli 1927 aiheesta *Tutkimuksia viemärien kuntoon vaikuttavista seikoista*. Hän toimi asutushallituksessa insinöörinä 1918–1919, maataloushallituksessa insinöörinä 1919–1924, tie- ja vesirakennushallituksessa asiantuntijana 1925–1927, maatalouskoelaitoksen keskusvaliokunnan alaisena tutkijana 1928–1931 ja maanmittausinsinöörinä 1931–1936. Maanviljelystekniikan vt. assistentti hän oli mainittujen tehtävien ohella 1922–1936 ja dosentti vuodesta 1929. Maanjakotekniikan professoriksi Teknilliseen korkeakouluun hänet nimitettiin 20. maaliskuuta 1936.

Pekka Kokkonen suunnitteli vuosina 1921–1922 Päijänteeseen kuuluneiden Kappunan ja Alasen lahtien kuivatuksen viljelysmaaksi Sysmän Hovilan kartanolle. Padot valmistuivat 1924 ja hollantilaismallisilla pengerryksillä ja pumppausmenetelmiä käyttäen saatiin viljelykäyttöön noin 42 hehtaaria entistä järvenpohjaa. 

## Lähteet
Kokkonen

**Kokkonen** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Aarne Kokkonen (1898–1981), juristi, virkamies ja tuomari
*Akseli Kokkonen (ent. *Pumpanen *, s. 1984), mäkihyppääjä
*Anna Kokkonen (s. 1982), laulaja, lauluntekijä ja musiikkituottaja
*Anna-Maija Nilsson (o.s. *Puonti*, ent. *Kokkonen*, s. 1947), elokuvatuottaja, Ere Kokkosen puoliso 1984–2008
*Antti Kokkonen (s. 1962), päätoimittaja
*Antti Kokkonen (s. 1986), juoksija
*Arvo Kokkonen (s. 1956), diplomi-insinööri, virkamies, Maanmittauslaitoksen ent. pääjohtaja
*Emil Kokkonen (1898–1941), näyttelijä
*Ere Kokkonen (1938–2008), elokuvaohjaaja ja näyttelijä
*Erkki Kokkonen, *[[Kokkos-Ierikka]]* (1906–1985), runoilija ja pakinoitsija
*Heikki Kokkonen (1884–1949), toimittaja ja paikallishistorioita kirjoittanut tietokirjailija
*Heikki Kokkonen (s. 1957), luontovalokuvaaja
*Henri Kokkonen (s. 1978), kymmenottelija
*Janne Kokkonen (*Mr. Snack *, s. 1978), muusikko
*Jenna Kokkonen (s. 2001), pikajuoksija
*Jesper Kokkonen (s. 1993), jääkiekkoilija
*Joonas Kokkonen (1921–1996), säveltäjä ja akateemikko, professori
*Jouko Kokkonen (s. 1950), aitajuoksija
*Kaarlo Kokkonen (1848–1914), päätoimittaja, opettaja, lukkari ja valtiopäivämies
*Kauko Kokkonen (1916–1992), näyttelijä
*Kiti Kokkonen (s. 1974), näyttelijä ja kirjailija, Ere Kokkosen tytär
*Lauri Kokkonen (1918–1985), kirjailija, professorin arvonimi
*Marketta Kokkonen (o.s. *Timonen*, s. 1946), kaupunginjohtaja, kaupunkineuvos
*Markus Kokkonen (s. 1986), laulaja
*Matti Kokkonen (*Martti Nora*, 1932–1992), radiosähköttäjä ja kirjailija
*Mikko Kokkonen (s. 2001), jääkiekkoilija
*Orvo Kokkonen (1945–2017), pesäpalloilija
*Ossi Kokkonen (1936–2018), diplomi-insinööri, yritysjohtaja
*Pasi Kokkonen (s. 1977), pesäpalloilija ja toimitusjohtaja
*Paula Kokkonen (s. 1946), juristi, poliitikko ja kaupunginjohtaja
*Paula Kokkonen (s. 1951), kielitieteilijä, suomalais-ugrilaisten kielten tutkija
*Pauliina Kokkonen (s. 1981), laulaja
*Pekka Kokkonen (1887–1951), maataloustieteilijä, professori
*Pekka Kokkonen (1934–2016), nyrkkeilijä
*Pentti Kokkonen (s. 1955), mäkihyppääjä ja mäkihyppyvalmentaja
*Satu Kokkonen (s. 1980), moukarinheittäjä
*Sirkka Kokkonen (1912–1981), näyttelijä
*Susanna Kokkonen (s. 1971), historiantutkija ja kristillisdemokraattinen poliitikko
*Suvi Kokkonen (s. 2000), lentopalloilija
*Taina Kokkonen (s. 1975), laulaja, radiojuontaja ja vuoden 1999 tangokuningatar
*Tapio Kokkonen (s. 1934), upseeri
*Terhi Kokkonen (s. 1974), laulaja, Pauliina Kokkosen sisar
*Timo Kokkonen (s. 1963), balettitanssija ja -pedagogi
*Tuija Kokkonen (s. 1961), näytelmäkirjailija ja tutkija, professori
*Veli-Pekka Kokkonen (s. 1966), korkeushyppääjä
*Venla Kokkonen (s. 1983), toimittaja
*Vilho Kokkonen (1913–1997), pesäpalloilija.

## Muut
*Villa Kokkonen, säveltäjä Joonas Kokkosen koti
*Ere Kokkonen (yritys), elokuvayhtiö
Manuel Iturra

**Manuel Rolando Iturra Urrutia** (s. 23. kesäkuuta 1984 Temuco, Chile) on chileläinen jalkapalloilija. Hän seurojaan ovat olleet muun muassa Espanjassa Murcia, Málaga, Granada, Rayo Vallecano ja Villarreal sekä Italiassa Udinese. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

## Seurajoukkueura
Iturra teki ensiesiintymisensä kasvattajaseuransa Universidad de Chilen edustusjoukkueessa vuonna 2003, ollessaan 19-vuotias. Toisella kaudellaan hän onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa edustusmiehistössä.

Tammikuussa 2011 hän siirtyi lainasopimuksella portugalilaisseura União Leiriaan. Ensimmäisen ottelunsa Primeira Ligassa hän pelasi 12. helmikuuta 2011 Nacionalia vastaan.

Kaudeksi 2011–2012 Iturra lainattiin espanjalaiseen Real Murciaan, joka pelasi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Hän kuului kauden aikana joukkueen luottopelaajiin ja pelasi yhteensä 35 sarjaottelua.

## Maajoukkueura

Iturra pelasi Chilen maajoukkueessa kaikkiaan 35 ottelua ja teki niissä yhden maalin vuosina 2005–2012.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Manuel Iturran tilastot National Football Teams -sivustolla
Aimo Ruusunen

**Aimo Ruusunen** (s. 4. tammikuuta 1948 Tyrvää) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. 

## Ura
Tyrvään yhteislyseosta (nykyisin Vammalan lukio) vuonna 1968 ylioppilaaksi kirjoittanut Ruusunen on opiskellut lehdistö- ja tiedotusoppia Tampereen yliopistossa sekä journalistiikkaa Jyväskylän yliopistossa. Vuonna 2008 hän väitteli tohtoriksi kansandemokraattisen lehdistön suhteesta Neuvostoliittoon vuosina 1964–1973. Ruusunen on toiminut pitkään myös journalismin ja viestinnän opettajana. 

*[[Tyrvään Sanomat|Tyrvään Sanomien]]* avustajana aloittanut Ruusunen työskenteli Porissa ilmestyneen *[[Satakunnan Työ]]n* toimittajana vuodesta 1974 lähtien ja oli vuosina 2004–2012 myös lehden päätoimittaja. Vuosina hän 1986–1988 työskenteli *[[Kansan Uutiset|Kansan Uutisten]]* kirjeenvaihtajana Moskovassa. Ruusunen on Neuvostoliiton ja Venäjän asiantuntija ja hän on tässä ominaisuudessa toiminut muun muassa *[[Venäjän Aika]]* -lehden ja *[[Karjala (sanomalehti)|Karjala]]*-lehden avustajana.

Vuonna 2015 ilmestyi Ruususen ja Markku Salomaan toimittama venäläisen kenraalin Aleksandr Suvorovin sodankäynnin opas *Voittamisen taito*. Tietokirja *Punakankaan suomalaiset* ilmestyi syksyllä 2020. Se käsittelee Krasnyi borissa vuosina 1937–1938 Stalinin vainojen aikana teloitettujen suomalaisten kohtaloita. Vuonna 2022 ilmestyi lähes 1300 Neuvostoliiton suomalaisen henkilötietoja käsittävä matrikkeli ja opaskirja *Tuomitut*.

## Teoksia
*
*
*
*
*
*
*
*
*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Aimo Ruususen kirjablogi
Mestarien liigan kauden 2012–2013 lohkovaihe

Jalkapallon **Mestarien liigan kauden 2012–2013 lohkovaiheen** ottelut alkoivat 18. syyskuuta ja loppuivat 5. joulukuuta 2012.

## Arvonta
Lohkovaiheen arvontatilaisuus suoritettiin 30. elokuuta 2012 Monacossa alkaen kello 19.45 (UTC+2).

Joukkueet olivat jaettu neljään eri arvontakoriin ranking pisteiden mukaan. Hallitseva mestarijoukkue Chelsea on sijoitettu automaattisesti ykköskoriin. Samoista maista olevia joukkueita ei voi arpoa samaan lohkoon. Yhdellä ottelukierroksella on kaksi ottelupäivää, joista toisena pelaavat lohkojen A–D joukkueet ja toisena lohkojen E–H joukkueet. Jokaisessa arvontakorissa on kahdeksan joukkuetta, ensimmäisen korin joukkueet ovat rankingsijoilla 1–12, toisen 13–31, kolmannen 32–60 ja neljännen 63–171 sekä sijoittamattomat.

## Lohkot
Joukkueet jaetaan kahdeksaan neljän joukkueen lohkoon, joissa lohkojen joukkueet pelaavat toisiaan vastaan koti- ja vierasottelun. Jokaisen lohkon kaksi parasta pääsevät pudotuspelien neljännesvälieriin. Lohkon kolmanneksi sijoittuvat pääsevät Eurooppa-liigan kauden 2012–2013 ensimmäiselle pudotuspelikierrokselle ja neljänneksi sijoittuvat putoavat pois.

Jos lohkoissa päädytään tasapisteisiin, lohkosijoitukset ratkaistaan seuraavasti:
# joukkueiden keskinäisten otteluiden pisteet
# joukkueiden keskinäisten otteluiden maaliero
# joukkueiden keskinäisten otteluiden vierasmaalit
# joukkueiden kaikkien otteluiden maaliero
# joukkueiden kaikkien otteluiden tehdyt maalit
# UEFA:n oma rankinglista

### Lohko A











### Lohko B











### Lohko C











### Lohko D











### Lohko E











### Lohko F











### Lohko G











### Lohko H











## Lähteet
Phan Thiết

**Phan Thiết** on Vietnamin Bình Thuậnin maakunnan pääkaupunki. Se sijaitsee	Nam Trung Bộn alueella eteläisen Vietnamin rannikolla, lähellä kohtaa, jossa rantaviiva kääntyy jyrkästi etelärannikosta itärannikoksi.

Kaupungissa on noin 350&nbsp;000 asukasta. Siitä on tulossa suosittu turistikohde, sillä kaupungilla on hienot rannat ja miellyttävä, melko kuiva ilmasto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Piikajärvi

**Piikajärvi** on Kokemäen Koomankankaalla sijaitseva pieni järvi, joka kuuluu Eurajoen vesistöön. Vaikka järvellä ei ole laskujokea, se luetaan Köyliönjoen keskiosan valuma-alueeseen.

## Maantiede
Piikajärven pinta-ala on 7,2 hehtaaria ja sen pituus on 490 metriä ja suurin leveys 150 metriä. Se sijaitsee hiekkaisella mäntykankaalla harjualueen tasaisella laella . Järvi on asemoitunut luoteis-kaakkois-suuntaan. Järvellä ei ole laskujokea ja järven vesi suotuu harjun pohjaveteen.

Järven rantaviiva on 1,2 kilometriä pitkä. Järven kaakkoispäässä on rannat suota, mutta muuten ne ovat kangasmetsää. Järven länsirannalla on Piikajärven lentokentän harrasteilmailijoiden virkistysmaja. Lentokenttä ja huoltorakennukset sijaitsevat järven luoteiskulmassa.

Noin 1,5 kilometrin päässä sijaitsee Palojärvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön vaikka silläkään ei ole laskuojaa.

## Luontoarvot ja historiaa
Piikajärvi on jääkaudella syntynyt suppa, joka on myöhemmin täyttynyt pohjavedellä. Piikajärvi sijaitsee Järilänharjun ja Koomankankaan välisessä maastossa Kokemäen ja Köyliön välisen rajan tuntumassa. Järvi on karu ja kirkasvetinen. Järvessä pesii vuosittain 6–10 mustakurkku-uikkua, joitakin heinäsorsa ja telkkiä. Ympäristössä voi tavata täällä yleisiä kehrääjiä ja lähimetsässä pesivän ampuhaukan.

Sen läheisyydessä kulkee vanha historiallinen Huovintien maantie.

## Katso myös
* Palojärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistöön

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Palojärvi ja Piikajärvi, HenkkaProductions (YouTube 30.04.2022)
* Kalapaikka.net
Leopold Infeld

**Leopold Infeld** (1898 Krakova – 1968 Varsova) oli puolalainen fyysikko, joka työskenteli kotimaansa lisäksi 12 vuoden ajan Kanadassa.

Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Infeld aloitti opinnot Krakovan yliopistossa. Ensimmäinen maailmansota keskeytti opinnot, mutta sodan jälkeen Infeld jatkoi matematiikan ja fysiikan opiskelua. Saadakseen opetusta teoreettisessa fysiikassa hän vietti joitakin vuosia Berliinin yliopistossa ja tutustui siellä Albert Einsteiniin. He laativat myöhemmin useita julkaisuja yhdessä.

1930-luvun alussa Infeld kävi Saksassa ja työskenteli yhdessä Werner Heisenbergin ja Bartel Leendert van der Waerdenin kanssa. Vuosina 1933–1935 hän opiskeli stipendin turvin Cambridgessä. Paluu Puolaan oli mahdotonta natsien takia. Einsteinin suositusten avulla hän pääsi Princetoniin, Yhdysvaltoihin. Vuonna 1938 Infeld sai professorin paikan Toronton yliopistosta. Toisen maailmansodan jälkeen hän pyysi virkavapaata vieraillakseen Puolassa. Vapaata ei myönnetty, ja Infeld erosi virastaan. Infeldin pelättiin voivan sekaantua ydinaseen kehittämiseen, vaikka hänen alaansa oli suhteellisuusteoria, ei ydinfysiikka. Infeldiltä ja hänen lapsiltaan vietiin Kanadan kansalaisuus.

Puolassa Infeldistä tuli yliopiston teoreettisen fysiikan laitoksen esimies ja akateemikko.

Infeldin kuoleman jälkeen Toronton yliopisto teki hänestä takautuvasti emeritusprofessorin ja pyysi anteeksi.

## Lähteet
Rengasmatka eli peräkylän pikajuna

**Rengasmatka eli peräkylän pikajuna** on Ilmari Unhon ohjaama komediaelokuva vuodelta 1952.

Elokuva pohjautuu Ylioppilaskunnan laulajien speksiin *Rengasmatka 3 eli Peräkylän pikajuna*, joka oli tehty kuoron amerikankiertueen rahoittamiseksi ja jota oli esitetty kolmisenkymmentä kertaa eri paikoissa Helsingissä. Elokuvan menestys oli heikohko, sillä katsojamäärät jäivät selvästi alle keskitason. 

Tarinana on speksissä esiintyvän Riston ja hänen tyttöystävänsä rakkaustarina.

## Näyttelijät

## Arviot

Aikalaisarviot olivat melko varauksellisia, eikä niitä ollut monta. Aarno Karhilo (*[[Ylioppilaslehti]]*) ei nähnyt elokuvassa erityistä kiitettävää kuin joissakin joukkokohtauksissa, mutta ”ohjaajalla ei ole tähän enemmän kuin paljon muuhunkaan osuutta”. 

Myöhemmässä kritiikissä elokuvaa pidetään vaatimattomana mutta sille annetaan kuitenkin kuriositeettiarvo. Toisen arvion mukaan tulos on ”melko puuduttava seitsenkymmenminuuttinen” ja kolmannen: ”pikaisesti kyhätty elokuvantapainen”.

## Lähteet
Koiviston vapaaherrakunta

**Koiviston vapaaherrakunta** oli 124 taloa käsittänyt Koiviston pitäjän osa lähellä Viipuria. Se nimitettiin vapaaherrakunnaksi, kun vapaaherran arvon saanut Hans Wachtmeister (1609-1652) sai oikeuden nimeen Koiviston vapaaherra (friherre Hans Wachtmeister af Björkö) sen jälkeen, kun hän oli saanut alueen lahjoitusmaaksi vuonna 1649. 

Kun Hans Wachtmeister 1651 korotettiin vapaaherrasäätyyn, hän sai oikeuden kantaa arvonimeä Koiviston vapaaherra Viipurin läänissä olevan Koiviston pitäjän mukaan, josta hän oli 1649 saanut 129 taloa (45&nbsp;½ manttaalia) käsittävän lahjoitusmaan Norrköpingin päätöksen () ehdoilla. 

Vaikka tämä alue ei ollut todellinen vapaaherrakunta, se kulki kuitenkin sillä nimellä, ja vapaaherrakuntana se peruutettiin jo 1681. Silloin siinä arvioitiin olevan 78&nbsp;½ manttaalia.

## Lähteet
 

## Kirjallisuutta
* Mauno Jokipii: *Suomen kreivi- ja vapaaherrakunnat,* 2 nidettä, Suomen historiallinen seura 1956–1960, Historiallisia tutkimuksia 48.1
Suuronen

**Suuronen** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Aleks Suuronen (s. 1880), katajaisten puuastioiden valmistaja
* Antti Suuronen (1888–1939), jääkärivääpeli
* Ilona Juutilainen-Suuronen (1897–1992), suomalainen harpunsoittaja
* Kalevi Suuronen (s. 1953), surmanajaja
* Kalle Suuronen (1901–1951), antiikin kirjallisuuden suomentaja
* Kerttu Suuronen (1907–1992), näytelmäkirjailija
* Matti Suuronen (1933–2013), arkkitehti
* Minna Suuronen (s. 1968), näyttelijä
* Onni Suuronen (1923–2014), surmanajaja
* Philip Suuronen (1864–1909), lakimies, eduskunnan ensimmäinen sihteeri
* Raimo Suuronen (s. 1954), näytelmäkirjailija ja muusikko
* Seppo Suuronen, Erä-lehden ent. päätoimittaja
* Seppo Suuronen (s. 1960), ravivalmentaja
* Toni Suuronen (s. 1995), jääkiekkoilija
* Topi Suuronen (s. 1977), toimittaja ja muusikko
* Vesa Suuronen (s. 1948), jalkapalloilija
* Väinö Suuronen (1887–1956), yritysjohtaja, kauppaneuvos.
Oikotie (verkkopalvelu)

**Oikotie** on vuonna 1999 toimintansa aloittanut suomalainen verkkopalvelu, jossa julkaistaan asuntojen myynti- ja vuokrailmoituksia sekä ostotoimeksiantoja. Palvelussa on myös erillinen Toimitilat-osio, jossa julkaistaan ilmoituksia vuokrattavista ja myytävistä toimitiloista.

Oikotie kuului Sanoma Media Finland -liiketoimintaryhmään, kunnes 16. heinäkuuta 2020 Sanoma myi Oikotie.fi-palvelun norjalaiselle Schibstedille 185 miljoonalla eurolla. Oikotiehen kuului aiemmin myös työpaikkojen ilmoituspalvelu, mutta tammikuussa 2025 Schibsted ilmoitti lopettavansa sen. Palveluun ei voinut enää tammikuusta alkaen julkaista uusia työpaikkailmoituksia, ja 28. helmikuuta 2025 Oikotie Työpaikat -&#xfeff;palvelu suljettiin kokonaan.
Kesällä 2024 Schibsted jakautui kahdeksi yhtiöksi Schibsted Media sekä Schibsted Marketplaces, joista jälkimmäinen muutti nimensä *Vend Marketplaces* AS:ksi toukokuussa 2025.

## Lähteet
* https://www.oikotie.fi
* https://www.autotie.fi/
* https://me.oikotie.fi/ 

### Viitteet
HMCS Victoria (SSK 876)

**HMCS Victoria** on Kanadan laivaston Victoria-luokan sukellusvene, joka oli aiemmin Britannian kuninkaallisen laivaston Upholder-luokan *HMS Unseen*

## Valmistus

Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 12. elokuuta 1987. Se laskettiin vesille 14. marraskuuta 1989 ja valmistui 20. heinäkuuta 1991.

## Palvelus
Kylmän sodan päätyttyä ja sukellusveneohjelman peruunnuttua alus poistettiin palveluksesta 1994. Kuninkaallisen laivaston päätettyä luopua dieselkäyttöisistä sukellusveneistä Upholder-luokan aluksia tarjottiin 1993 Kanadalle, joka hyväksyi tarjouksen viisi vuotta myöhemmin 1998. Kanada maksoi neljästä aluksesta 427 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria sekä 98 miljoonaa dollaria niiden modernisoinnista sekä Kanadan vaatimuksesta tehtävistä muutoksista. Alukset siirrettiin Kanadan hallintaan lainasopimuksella siten, että se voi lunastaa alukset kahdeksan vuotta hankinnasta yhdellä punnalla kunkin.

### Kanadan laivastossa
Halifaxiin saavuttuaan alus siirrettiin telakalle modernisoitavaksi. Työn oli suunniteltu kestävän kuusi kuukautta, mutta se valmistui vasta 2003. Alus siirrettiin Esquimaltiin Brittiläiseen Kolumbiaan ollen tukikohdan ensimmäinen kanadalainen sukellusvene sitten vuoden 1974. Alus oli vuodet 2004 ja 2005 vuoroin telakalle ja palveluksessa, kun toteutettiin kaksivuotista korjausohjelmaa.

Vuodesta 2000 aina vuoteen 2010 alus oli operatiivisessa palveluksessa ainoastaan 115 päivää. Alus aloitti 5. joulukuuta 2011 koeajot ja miehistönkoulutuksen. Se saapui 13. joulukuuta Bangorin laivastotukikohtaan Washingtonissa, jossa alus siirrettiin antimagnetisointiin. Alus palasi 16. joulukuuta Esquimaltiin.

Alus laukaisu 16. maaliskuuta 2012 ensimmäisen kerran harjoitustorpedon ja 17. heinäkuuta RIMPAC 2012 -harjoituksessa ensimmäisen Mark 48 -torpedon, joka upotti *[[USNS Concord]]in*. Alus todettiin täysin operaatiokelpoiseksi 2012.

## Lähteet
*

### Viitteet
HMCS Windsor (SSK 877)

**HMCS Windsor** (viirinumero SSK 877) on Kanadan laivaston Victoria-luokan sukellusvene, joka oli aiemmin Britannian kuninkaallisessa laivastossa Upholder-luokan aluksena *HMS Unicorn*

## Valmistus

Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 13. maaliskuuta 1990. Se laskettiin vesille 16. huhtikuuta 1992 ja valmistui 25. kesäkuuta 1993.

## Palvelus
Kylmän sodan päätyttyä ja sukellusveneohjelman peruunnuttua alus poistettiin palveluksesta 1994. Kuninkaallisen laivaston päätettyä luopua dieselkäyttöisistä sukellusveneistä Upholder-luokan aluksia tarjottiin 1993 Kanadalle, joka hyväksyi tarjouksen viisi vuotta myöhemmin 1998. Kanada maksoi neljästä aluksesta 427 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria sekä 98 miljoonaa dollaria niiden modernisoinnista sekä Kanadan vaatimuksesta tehtävistä muutoksista. Alukset siirrettiin Kanadalle lainasopimuksella siten, että se voi lunastaa alukset kahdeksan vuoden kuluttua hankinnasta yhdellä punnalla kunkin.

### Kanadan laivastossa
Kanada vastaanotti 5. heinäkuuta 2001 *HMS Unicornin*, joka nimettiin *HMCS Windsoriksi*. Alus lähti 8. lokakuuta Faslanesta ja saapui Halifaxiin 19. lokakuuta. Se otettiin palvelukseen Kanadan laivastossa 4. lokakuuta 2003 Halifaxissa muutostöiden päätyttyä.

Kesäkuussa 2005 alus aloiti ensimmäisen operatiivisen jakson, joka pääättyi joulukuussa 2006. Jakson aikana se osallistui lukuisiin kansainvälisiin harjoituksiin ja harjoituksiin kotivesillä kuten maaliskuussa 2006 alus osallistui Joint Express 2/06 -harjoitukseen. Alus siirrettiin 15. tammikuuta 2007 laivaston korjaustelakakka Cape Scottille () Halifaxissa. Töiden aikana alukselta löytyi ruostetta, mikä rajoitti maksimisukellussyvyyttä. Työt saatiin päätökseen 30. marraskuuta 2012.

Alus oli kaikkiaan 174 vuorokautta merellä ennne kuin se siirrettiin maaliskuussa 2014 telekalle, jossa oli tarkoitus korjata dieselgeneraattorissa havaittu vika.

## Lähteet
*

### Viitteet
Lehel térin metroasema

**Lehel tér** on Budapestin metron linjan 3 asema Pestin puolella Unkarin pääkaupungissa Budapestissa. Asema on maanalainen ja se on avattu vuonna 1981. Se tunnettiin vuoteen 1990 asti nimellä Élmunkás tér.

## Lähteet
HMCS Corner Brook (SSK 878)

**HMCS Corner Brook** on Kanadan laivaston Victoria-luokan sukellusvene, joka oli aiemmin Britannian kuninkaallisen laivaston Upholder-luokan *HMS Ursula*

## Valmistus

Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin helmikuussa 1987. Se laskettiin vesille 22. helmikuuta 1991 ja valmistui 8. toukokuuta 1992.

## Palvelus
Kylmän sodan päätyttyä ja sukellusveneohjelman peruunnuttua alus poistettiin palveluksesta 1994. Kuninkaallisen laivaston päätettyä luopua dieselkäyttöisistä sukellusveneistä Upholder-luokan aluksia tarjottiin 1993 Kanadalle, joka hyväksyi tarjouksen viisi vuotta myöhemmin 1998. Kanada maksoi neljästä aluksesta 427 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria sekä 98 miljoonaa dollaria niiden modernisoinnista sekä Kanadan vaatimuksesta tehtävistä muutoksista. Alukset luovutettiin lainasopimuksella Kanadalle, joka voi lunastaa alukset kahdeksan vuotta hankinnasta yhdellä punnalla kunkin.

### Kanadan laivastossa
Alus lähti 25. helmikuuta 2003 Britteinsaarilta Halifaxiin, jonne se saapui 10. maaliskuuta. Alus otettiin 29. kesäkuuta palvelukseen Corner Brookissa Kanadan laivastoon nimellä *HMCS Corner Brook*, minkä jälkeen se palasi Halifaxiin. Alus siirrettiin telakalle modernisoitavaksi, mistä se palasi koeajoihin 24. lokakuuta 2006.

Vuonna 2007 aluksella aloitettiin kiireinen operaatio jakso, jonka aikana se osallistui Naton Itämerellä järjestettyyn Noble Warrior -harjoitukseen. Alus palasi Kanadaan, jossa se osallistui elokuussa Iqaluitissa, Baffininsaarella sekä Hudsoninlahdella järjestettyyn sotaharjoitukseen operaatio Nanookiin.

Helmikuussa 2008 alus lähti Halifaxista kolmeksi kuukaudeksi operaatio Caribbeen Karibianmerelle, jossa se oli osan aikaa Yhdysvaltain laivaston mukana Joint Interagency Task Force Southissa. Osaston tehtävänä on estää huumeiden ja ihmisten salakuljetus sekä merirosvous Karibianmerellä. Alus palasi Halifaxiin toukokuussa. Asevoimien esikuntapäällikkö esitti 23. toukokuuta aluksen miehistölle kunniamainintaa suoritetuista operaatioista.

Tammikuussa 2009 alus oli maalialuksena sukellusveneentorjuntaharjoituksessa, jossa sen paikallistamista yrittivät *[[HMCS Halifax]]* ja *[[HMCS Montreal]]*. Tämän jälkeen alus osallistui helmi-maaliskuun vaihteessä neliviikkoiseen monikansalliseen sotaharjoitukseen Pohjois-Atlantilla, jonka päätyttyä se osallistui UNITAS-harjoitukseen Floridan rannikolla huhtikuun lopulta toukokuun alkuun. Elokuussa alus osallistui operaatio Nanook 2009 -harjoitukseen.

Alus lähti 30. tammikuuta 2011 toistamiseen operaatioihin Karibianmerelle, mistä se palasi 5. toukokuuta Halifaxiin. Alus ajoi 4. kesäkuuta 2011 karille Nootkansalmessa Vancouver-saaren länsipuolella, jolloin kaksi miehistönjäsentä loukkaantui lievästi. Alus siirrettiin valmistautumaan kaksi vuotiseen modernisoitiin ja telakalle siirtoon. Aluksen ollessa telakalla sillä syttyi elokuussa 2019 tulipalo. Maaliskuussa 2021 aluksen painolastitankit vaurioituivat koeajoissa. Alus palautettiin palvelukseen 2. huhtikuuta 2025.

## Lähteet
*

### Viitteet
Sanoma Digital Finland

**Sanoma Digital Finland** oli Sanoma-konsernin liiketoimintayksikkö. Siihen kuului useita verkkopalveluita, kuten Oikotie.fi, Huuto.net, Keltainenporssi.fi, Hintaseuranta.fi,  Rakentaja.fi, Puutarha.fi, Omataloyhtiö.fi ja Sahkovertailu.fi. Oikotie.fi-kokonaisuuteen kuuluvat Oikotie Asunnot ja Oikotie Työpaikat. Sanoma Digital Finland toimi myös Virossa Auto24.ee ja Kuldnebors.ee -verkkopalveluilla.

Sanoma Digital Finland on osa Sanoma-konsernin Sanoma Media Finland –liiketoimintaryhmää, johon kuuluvat mm. Helsingin Sanomat ja Ilta-Sanomat. Itsenäisenä toimintayksikkönä Sanoma Digital Finland lakkasi olmemasta marraskuussa 2015. Tuolloin Oikotie- ja Huuto.net -palvelut siirtyivät Suomen toimintayksikölle, loput liiketoiminnot Hollannin yksikölle ja muu Sanoma Digitalin toiminta erilliseksi digitaaliseksi osaamiskeskukseksi.

## Lähteet
* http://www.oikotie.fi
* http://www.huuto.net
* http://www.hintaseuranta.fi 
* http://www.sähkövertailu.fi
* http://www.autotie.fi
* http://www.netwheels.fi
* http://www.auto24.ee
* http://www.rakentaja.fi
* http://www.puutarha.fi
* http://omataloyhtiö.fi

### Viitteet
Göncz Árpád városközpontin metroasema

**Göncz Árpád városközpont** (Árpád Gönczin kaupunkikeskusta) on Budapestin metron linjan 3 asema Pestin puolella Unkarin pääkaupungissa Budapestissa. Asema on maanalainen ja se on avattu vuonna 1984, jolloin sen nimeksi annettiin Árpád híd. 30. tammikuuta 2020 asema nimettiin uudelleen Árpád Gönczin, Unkarin ensimmäisissä kommunistisen hallinnon jälkeisissä vapaissa vaaleissa valitun presidentin, mukaan. 

Göncz Árpád városközpontin metroasema sijaitsee Árpádin sillan itäpäässä. Se on molemmilta puolin Tonavaa tulevan liikenteen vilkas vaihtoasema ja useiden pohjoisiin lähiöihin kulkevien bussilinjojen päätepysäkki.

## Lähteet
Huge L(P)

**Huge L(P)** on rap-artisti Huge L:n 7. syyskuuta 2012 Monsp Recordsin kautta julkaistu albumi. Se julkaistiin vain vinyyliformaatissa rajoitettuna 300 kappaleen painoksena. 

Albumin kolme ensimmäistä kappaletta ilmestyivät Huge L:n aikaisemmalla *[[Yo yo]]* -albumilla, ja niissä on pieniä muutoksia alkuperäiseen nähden. Kappale "Kristian Stalker (uudelleen kyttäys)" on myös samaiselta albumilta, mutta eri taustalla. Kappaleen "Joo joo" tausta on myös vaihdettu, ja alkuperäinen versio ilmestyi jo *[[Rapinkulta]]* -albumilla nimellä "Joo joo." Kappaleesta on myös julkaistu musiikkivideo. Kappaleet "Ross Kemp", "Radio Yo" ja "Finglish" ovat täysin uusia, joista viimeiselle on tehty musiikkivideo.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 29.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Anonymus Iamblichi

**Anonymus Iamblichi** on nimitys, jota käytetään Iamblikhoksen teoksen *[[Protreptikos (Iamblikhos)|Protreptikos]]* osana säilyneestä sofistisesta kirjoituksesta. Se ei kuitenkaan ole todellisuudessa Iamblikhoksen kirjoittama.

Kyseistä tekstiä, joka muodostaa noin kymmenen sivua Iamblikhoksen teoksesta, pidettiin pitkään tämän kirjoittamana muun teoksen ohella. Vuonna 1889 Friedrich Blass osoitti, että teksti olikin todellisuudessa peräisin jostakin 400- tai 300-luvulta eaa. peräisin olevasta, muutoin tuntemattoman sofistin teoksesta. Teksti on kirjoitettu ehkä jopa 700 vuotta ennen Iamblikhosta. Tekstiä ei kuitenkaan ole onnistuttu liittämään kehenkään tuolloin vaikuttaneeseen sofistiin. Blass itse laittoi teoksen Antifonin nimiin, mutta muut tutkijat eivät ole hyväksyneet tätä näkemystä. Nykyisin kirjoittajaksi on arveltu muun muassa jotakuta Protagoraan seuraajaa tai jopa Protagorasta itseään.

*Anonymus Iamblichi* on eräänlainen käsikirja hyvälle elämälle. Sen mukaan oleellista elämässä menestymiselle on hyveen (*[[arete (filosofia)|aretē]]*) saavuttaminen. Tämä vaatii ihmiseltä sekä luontaisia ominaisuuksia että harjoitusta. Hyve toimii yhdessä lain ja oikeuden kanssa ja hyödyttää näin kaikkia takaamalla hyvän hallinnon ja estämällä tyrannian. Näin teos ei hyväksy sitä monien sofistien kannattamaa näkemystä, että luonto ja laki olisivat täysin ristiriidassa toistensa kanssa.

Hermann Alexander Dielsin kokoelmassa *[[Die Fragmente der Vorsokratiker]]* *Anonymus Iamblichi* on luettu osaksi vanhemman sofistiikan teoksia (osa II, C 89).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Andrzej Panufnik

**Andrzej Panufnik** (24. syyskuuta 1914 Varsova – 27. lokakuuta 1991 Twickenham, Englanti) oli puolalaissyntyinen säveltäjä.  Häntä pidetään yhtenä merkittävimmistä 1900-luvun lopun sinfonikoista. 

## Elämä ja ura
Panufnik aloitti säveltämisen yhdeksänvuotiaana ja opiskeli sävellystä Varsovan konservatoriossa, josta valmistui vuonna 1936. Valmistumisen jälkeen hän opiskeli orkesterinjohtoa Felix Weingartnerin johdolla Wienin musiikkiakatemiassa, sekä Lontoossa ja Pariisissa. Sota-ajan hän eli Varsovassa, jossa muun muassa konsertoi pianistina ystävänsä Witold Lutosławskin kanssa. Hän konsertoi myös laittomasti uhmaten Saksan miehitysvaltaa. Varsovan kansannousun yhteydessä tapahtuneessa tulipalossa 1944 tuhoutuivat Panufnikin kaikki siihen mennessä syntyneet sävellykset, joista ainoastaan kolme on sittemmin rekonstruoitu. 

Sodan jälkeen hän voitti useita kansainvälisiä sävellyskilpailuja ja sai kansallisia tunnustuspalkintoja Puolan valtiolta. Vuonna 1953 Panufnik matkusti Lontooseen, jonne jäi välttääkseen luovaa työtä rajoittavat, Puolan kommunistisen hallinnon asettamat sosialistisen realismin vaatimukset. Hän toimi Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterin johtajana 1957–1959, jonka jälkeen keskittyi kokonaan säveltämiseen. 

Elämä Englannissa ei ollut hänelle helppoa. Hänen sävellystyylinsä ei ollut muodin mukainen, ja hän pysytteli pois julkisuudesta. Tästä seurasi taloudellisia hankaluuksia, mutta myös tilaa suurelle taiteelliselle vapaudelle. Vuonna 1963 hän voitti Monacon sävellyskilpailun teoksellaan *Sinfonia Sacra*. Samana vuonna hän avioitui valokuvaaja Camilla Jesselin kanssa. Panufnikin tunnettuus brittiläisessä musiikkielämässä lisääntyi vähän kerrallaan, ja 1970-luvulla liki kaikki eturivin brittiläiset orkesterit esittivät hänen töitään, muun muassa arvostetulla Proms-festivaalilla. Puolassa hän ja hänen sävellyksensä olivat 1970-luvun lopulle asti mustalla listalla. 

1960-luvulta elämänsä loppuun asti Panufnik eli Twickenhamissa Thamesin rannalla vaimonsa kanssa. Hän vältteli julkisuutta ja keskittyi säveltämiseen. 

Andrzej Panufnikin tytär on säveltäjä Roxanna Panufnik. 

## Lähteet
RT-kortisto

**RT-kortisto** on suomalaisen Rakennustieto Oy:n julkaisema kortistomuotoinen tietokokoelma, joka sisältää tietoa ja ohjeita mm. rakenteista, tilasunnittelusta, rakennusalan sopimuksista ja tehtävänjaosta. Myös rakennusalan säädökset ja vertaileva tieto erilaisista rakennusalan tuotteista julkaistaan kortistossa. Kortisto on saatavissa RT Net -nettipalveluna. Sitä julkaistaan myös CD- ja paperimuodossa.

Ensimmäiset RT-kortit laati Alvar Aallon aloitteesta 1942 perustettu Suomen Arkkitehtiliiton jälleenrakennustoimisto (vuodesta 1947 nimellä Asemakaava- ja Standardisoimislaitos, nykyisin Rakennustieto) yhteistyössä eri järjestöjen ja alan asiantuntijoiden kanssa sekä Rakennusstandarditoimikunnan valvonnassa. Rakennuksen eri osien ohjeistuksesta RT-kortisto laajeni 1945 myös keittiökalusteiden standardointiin.

Ratu-kortisto on vastaavanlainen rankennustuotannon tietopaketti. 

## Lähteet
First Affair

**First Affair** on vuonna 1983 valmistunut yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva.

## Juoni
Jane Simon (Loretta Swit) menee opettamaan kouluun, jossa hän saa oppilaakseen Toby Kingin (Melissa Sue Anderson). Toby tutustuu Janen mieheen, Greg Simoniin (Joel Higgins) ja he rakastuvat.

## Näyttelijät
Aki Nummela

**Aki Olavi Nummela** (s. 30. toukokuuta 1985) on suomalainen kestävyysjuoksija, joka edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja. Häntä valmentaa Anneli Nummela. 

Ulkoratojen SM-kilpailuissa Nummela on saavuttanut kultaa maratonilla 2016 ja 2021, hopeaa 10&nbsp;000&nbsp;metriltä 2019, maratonilla 2012, 2018 ja 2025, 3 000 metrin estejuoksussa 2013, 2014, 2016 ja 5&nbsp;000 metrillä 2016 sekä pronssia puolimaratonilla 2012 ja 2019, 3 000 metrin estejuoksussa 2012 ja maratonilla 2020. Sisäratojen SM-kilpailuista hänellä on hopeaa 3&nbsp;000 metriltä 2012 sekä pronssia 1&nbsp;500 metriltä 2012 ja 3&nbsp;000 metriltä 2013 ja 2016.

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailuista hänellä on yksi pronssi 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä, neljä kultaa, kolme hopeaa ja yksi pronssi 4&nbsp;×&nbsp;800 metrin viestissä, kuusi kultaa ja kaksi hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;1&nbsp;500 metrin viestissä sekä yksi pronssi 4&nbsp;×&nbsp;1&nbsp;500 metrin sekaviestissä. Maastojuoksun lyhyen matkan SM-joukkuekilpailusta hänellä on yksi kulta ja neljä hopeaa, SM-joukkuekilpailusta yksi kulta sekä sekajoukkuekilpailusta kaksi hopeaa ja yksi pronssi.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
Henri Manninen

**Henri Jarkko Manninen** (s. 3. tammikuuta 1985) on suomalainen kestävyysjuoksija, joka edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Häntä valmentaa Tuomo Lehtinen.

Manninen on saavuttanut Kalevan kisoista 10&nbsp;000 metrin juoksussa hopeaa vuonna 2015 ja pronssia vuosina 2008, 2012 ja 2018. 5&nbsp;000 metrillä hän on saanut pronssia vuonna 2010. Hänellä on pronssia myös 3&nbsp;000 metriltä sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuista 2010. Lisäksi Mannisella on SM-mitaleita viestijuoksusta, maastojuoksusta ja puolimaratonilta. Hänellä on myös maaotteluedustuksia.

Syyskuussa 2014 Manninen alitti Pekingin MM-kisojen maratonin kisarajan Berliinin maratonilla. Hän juoksi ennätyksensä 2.16.43. Hän oli Pekingissä 35:s ajalla 2.30.22.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Duke Keats

**Gordon Blanchard "Duke, Iron Duke" Keats** (21. maaliskuuta 1895 – 16. tammikuuta 1972) oli kanadalainen ammattimainen jääkiekkoilija. Keskushyökkääjänä pelannut Keats edusti Toronto Blueshirtsia National Hockey Associationissa (NHA), Edmonton Eskimos -seuraa Western Canada Hockey Leaguessa (WCHL) sekä National Hockey League (NHL)-joukkueita Boston Bruins, Detroit Cougars ja Chicago Black Hawks. Duke Keats muistetaan erityisesti siitä, että hän  WCHL:ssa pääsi jokaisena sarjan viitenä kautena ykköstähdistöön. Hän myös saavutti kerran sarjan mestaruuden ja pelasi kerran (1923) Stanley Cupin finaalissa Eskimosin mukana.

Pelaajauran jälkeen hän toimi valmentajana.

## Palkintoja ja saavutuksia
* Hockey Hall of Fame 1958
* Edmonton Sports Hall of Fame 1964

## Aiheesta muualla
* Legends of Hockey|Duke Keats
*
Nils Kronqvist

**Nils Axel Kronqvist** (16. maaliskuuta 1917 Pietarsaari – 25. kesäkuuta 1999 Vaasa) oli suomalainen monikertainen Suomen pikajuoksumestari, jonka urheilullisesti parhaat vuodet ajoittuivat juuri ennen sotavuosien ja heti sen jälkeen väliselle ajalle. Hän edusti uransa ajan vaasalaista IK Hellasta.

Kronqvistillä on ennätykselliset viisi 100 metrin juoksun Suomen mestaruutta. Miesjuoksijoista vain Antti Rajamäki on päässyt samaan. Kronqvist juoksi mestaruudet juuri ennen sotia, sotavuosina ja heti sotavuosien jälkeen 1939, 1940, 1942, 1943 ja 1945. Hän voitti myös 200 metrillä kolme Suomen mestaruutta. Mestaruuksien lisäksi Kronqvist otti 100 metrillä pronssia vuonna 1946 ja 200 metrillä hopeaa vuosina 1939–1940. Kronqvistin tuloksellisesti paras vuosi oli välirauhan kesä 1940. Maaotteluedustuksia Kronqvistilla oli kaikkiaan seitsemän.

Nils Kronqvistille myönnettiin Etelä-Pohjanmaan vuoden urheilija 1940-palkintona Vaasa-lehden kultamitali. Hän sai SFI:n kultamitalin vuoden 1942 parhaasta SFI-urheilusuorituksesta.

## Lähteet
Daniel Sjölind

**Daniel Sjölind** (s. 3. maaliskuuta 1985 Kruunupyy) on suomalainen yleisurheilija. Hän saavutti Kalevan kisoissa 2012 pronssia kolmiloikassa. Hän on saavuttanut myös pronssia sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailussa 2007 ja 2014. Häntä valmentaa Krister Lönnqvist ja hän edustaa IF Åsarna -seuraa. Hänen ennätyksensä kolmiloikassa on 15,49. Hänellä on Ruotsi–Suomi-maaotteluedustus vuodelta 2007.

## Lähteet
*