open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jari Pehkonen

**Jari Pehkonen** (s. 26. kesäkuuta 1961 Kuusjärvi) on suomalainen näyttelijä, joka työskentelee Helsingin Kaupunginteatterissa. Pehkonen näyttelee Jouko Turkan ohjaamassa televisiossarjassa *[[Seitsemän veljestä (televisiosarja)|Seitsemän veljestä]]* (1989) Simeonin roolissa.

Pehkonen kirjoitti 1980 ylioppilaaksi Outokummun lukiosta ja opiskeli kaksi vuotta lääketiedettä Kuopion yliopistossa. Näyttelemistä hän harjoitti Kuopion ylioppilasteatterissa ja pääsi toisella yrityksellä Teatterikorkeakouluun, josta valmistui 1987. Lisäoppia näyttelijäntyöhön hän hankki Los Angelesissa Yhdysvalloissa 1994–1995. Työuransa Pehkonen aloitti freelance-näyttelijänä 1987–2004 ja on ollut Helsingin Kaupunginteatterin näyttelijä vuodesta 2004.

## Filmografia
### Televisiosarjat
* *[[Fakta homma]]* (1986)
* *[[Tabu (televisiosarja)|Tabu]]* (1986–1987)
* *[[Seitsemän veljestä (televisiosarja)|Seitsemän veljestä]]* (1989)
* *[[Kiimaiset poliisit]]* (1993)
* *[[Tuntemattomalle jumalalle]]* (1993)
* *[[Hobitit (televisiosarja)|Hobitit]]* (1993)
* *[[Viimeiset siemenperunat]]* (1993–1994)
* *[[Herkku & Partanen]]* (1995–1996)
* *[[Kotikatu]]* (1995)
* *[[Vuoroin vieraissa]]* (1997)
* *[[Liljankukka]]* (1997)
* *[[Raid (televisiosarja)|Raid]]* (2000)
* *[[Korkeajännitystä – eli sähköä kotiin kuljetettuna]]* (2001)
* *[[Kaverille ei jätetä]]* (2001, 2003)
* *[[Thilia Thalia]]* (2002)
*Rumble (2002)
* *[[Irtiottoja]]* (2003)
* *[[Rikospoliisi Maria Kallio]]* (2003)
* *[[Handu pumpulla]]* (2005)
* *[[Mogadishu Avenue]]* (2006)
* *[[Kymenlaakson laulu (televisiosarja)|Kymenlaakson laulu]]* (2008)
* *[[Uutishuone]]* (2009)
* *[[Mökki (televisiosarja)|Mökki]]* (2010)
* *[[Maailma on valmis]]* (2012)
* *[[Roba]]* (2012)
* *[[Onnela (televisiosarja)|Onnela]]* (2018)
* *[[Maanantai (televisiosarja)|Maanantai]]* (2019)

### Elokuvat
* *[[Kun Hunttalan Matti Suomen osti]]* (1984)
* *[[V. Y. Vihdoinkin yhdessä]]* (1986)
* *[[Back to the USSR – takaisin Ryssiin]]* (1992)
* ''Anita'' (1994)
* ''Johanneksen leipäpuu'' (1994)
* ''Aapo'' (1994)
* *[[Kivenpyörittäjän kylä]]* (1995)
**[[Syrjähyppyjä]]* (1996)
* *[[Siivoton juttu]]* (1997)
* *[[Poliisin poika (elokuva)|Poliisin poika]]* (1998)
* *[[Hurmaava joukkoitsemurha (elokuva)|Hurmaava joukkoitsemurha]]* (2000)
* *[[Rumble]]* (2002)
* *[[Umur]]* (2002)
* *[[Raid (elokuva)|Raid]]* (2003)
* *[[Klooni (elokuva)|Klooni]]* (2003)
* *[[Valkoinen kaupunki]]* (2006)
* *[[Bodomin legenda]]* (2006)
* *[[Hulluna Saraan]]* (2012)
* *[[Juoppohullun päiväkirja (elokuva)|Juoppohullun päiväkirja]]* (2012)
* *[[Kalervo Palsa ja kuriton käsi]]* (2013)
* *[[He ovat paenneet]]* (2014)
* *[[Linnan juhlat (elokuva)|Linnan juhlat]]* (2017).
* ''100 litraa sahtia'' (2025)

## Lähteet
Ricochet

**Ricochet** on Valve Corporationin kehittämä ja julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu vuonna  Windowsille ja vuonna 2013 Linuxille ja OS X:lle.

*[[Ricochet 2]]:n* kehitys on Valven mukaan alkanut.

## Kehitys
Peli on kehitetty modina *[[Half-Life]]*-pelille. Peli oli yksi ensimmäisistä peleistä Steam-palvelussa.

## Pelaaminen

Pelissä hypitään pyöreillä alustoilla, joiden reunoissa on joissain kohdin nuolen mutotoiset rampit, joiden kautta siirrytään alustalta toiselle. Pelin tarkoituksena on osua vastapelaajaan suoraan eteenpäin lentävällä kiekolla, joita pelaajalla on alun perin kolme. Lennätetty kiekko tulee muutaman sekunnin jälkeen pian takaisin pelaajalle. Oikealla hiiren näppäimellä voi ampua erikoisvahvan kiekon, joka käyttää kaikki kolme kiekkoa ja kykenee osuessaan katkaisemaan vastustajan kaulan, kun taas normaalit vain tönäisevät. Kentän jostain kohdasta ilmasta löytyy yleensä piste, johon ilmaantuu välillä erikoistaitoja. Yleensä erikoistaito kestää kolmen kiekon ajan. Erikoistaitoja voi myös yhdistellä esimerkiksi niin, että nopeat kiekot jakautuvat kolmeksi ja ne ovat erikoisvahvoja. Kentästä löytyy myös keltaisia seiniä, joiden kautta voi kimmottaa kiekkoja.

## Lähteet
* *Ricochet* (Valve Corporation 2000)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Knut Drake

**Knut Hemming Drake** (6. maaliskuuta 1927 Helsinki – 19. helmikuuta 2013 Turku) oli suomalainen keskiajan linnoihin erikoistunut rakennushistorioitsija ja filosofian tohtori. Hän johti muun muassa Hämeen linnan kunnostustöitä vuosina 1955–1970 ja toimi pitkään Turun maakuntamuseon johtajana. 

Knut Drakella on viisi lasta; heistä tytär Sunniva Drake on kirjailija.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
*
Mia Ehrnrooth

**Mia Mikela Ehrnrooth** (s. 21. tammikuuta 1987) on suomenruotsalainen näyttelijä, malli ja yrittäjä.

Ehrnrooth näytteli vuosina 2009–2014 televisiosarjassa *[[Salatut elämät]]* kosmetologi Cindy Rintalaa. Hän teki pikapaluun sarjaan marraskuussa 2016. Vuonna 2020 uutisoitiin Ehrnroothin palaavan Cindyn rooliin seuraavana vuonna. Hän näytteli samaa roolia myös vuonna 2010 kuvatussa nettisarjassa *[[Lillukanvarsia]]*. Ehrnrooth vierailee vuonna 2022 yhdysvaltalaisessa saippuasarjassa *[[Kauniit ja rohkeat]]* Alyssa-nimisen naisen roolissa. Jakso esitetään Yhdysvalloissa syys-lokakuussa 2022 ja Suomessa alkuvuodesta 2023.

Syksyllä 2013 Ehrnrooth kilpaili *[[Dancing on Ice]]* -jäätanssiohjelmassa.

Ehrnrooth on toiminut myös mallina. Hänellä on nettikauppa, joka myy sukkia.

Näyttelijäntyön ohella Ehrnrooth on toiminut yrittäjänä. Hän on perustanut naisiin keskittyvän tapahtuma- ja yhteisökonseptin *Charlie Goes To*, jonka tarkoituksena on tuoda yhteen urastaan, verkostoitumisesta ja itsensä kehittämisestä kiinnostuneita naisia. Konsepti sai alkunsa pienimuotoisesta keskusteluyhteisöstä ja kehittyi myöhemmin tapahtumamuotoiseksi toiminnaksi.

Charlie Goes To -toimintaan kuuluu erilaisia tapahtumia ja yhteisötilaisuuksia, joissa käsitellään muun muassa työelämää, yrittäjyyttä ja hyvinvointia. Konsepti on saanut näkyvyyttä suomalaisessa ja pohjoismaisessa mediassa, ja tapahtumista on uutisoitu muun muassa lifestyle- ja talousmedioissa. Charlie Goes To on osa Ehrnroothin yrittäjäuraa ja laajentaa hänen ammatillista toimintaansa näyttelijäntyön ulkopuolelle. 

## Yksityiselämä
Mia Ehrnrooth kuuluu tunnettuun aateliseen Ehrnroothin sukuun. Purjehduksen olympiamitalisti Tuuli Petäjä-Sirén on Ehrnroothin serkku. Ehrnrooth avioitui vuonna 2012, mutta liitto päättyi eroon vuonna 2016. Helsingissä asuvat Ehrnrooth ja hänen nykyinen puolisonsa Joel Roos saivat esikoispojan tammikuussa 2018 ja heidät vihittiin lokakuussa 2018. Ehrnroothin raskaudesta julkaistiin *Mamma Mia – Meille tulee vauva* -sarja Viafreellä.
Kesäkuussa 2019 Ehrnrooth ilmoitti odottavansa toista lasta, joka syntyi joulukuussa 2019.

## Filmografia

;Ääninäyttelijänä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Ehrnrooth Suku geneanet.org:ssa
Köhniö

**Köhniö** on asuinalue Jyväskylän keskustaajaman länsilaidalla Kypärämäen kaupunginosassa. Köhniön pääväylänä on Erämiehenkatu, jota yhdessä Keihäsmiehenkadun kanssa pidetään Köhniön ja varsinaisen Kypärämäen rajana. Muutenkin Köhniön kadunnimistössä on viitteitä eränkäyntiin, ainakin riistanpyydyksien mukaan nimensä saaneet Loukkukatu, Luttoskatu, Permikatu ja Ansapolku.

Köhniötä alettiin asuttaa jatkosodan jälkeen. Köhniön alue rakennettiin Rautpohjan tehtaan työntekijöitä varten. Tehdas tarvitsi sotakorvausten vuoksi kasvaneen tuotantonsa takia lisää työläisiä, mutta asuntopula haittasi työntekijöiden saamista. Yhteistyössä Jyväskylän kaupungin kanssa tehdas järjesti työntekijöille asuntolainoja, ja alueen rakentaminen alkoi 1948. Lainarahoitteisen rakentamisen vuoksi Köhniötä kutsuttiin pitkään "Velkamutkaksi". Rakentamisessa käytettiin useiden erilaisten tyyppitalojen piirustuksia, joten Köhniö on rakennuskannaltaan melko monipuolinen ja vaihteleva.

1960-luvulla rakennettiin kerrostaloja Erämiehenkadun pohjoispuolelle, alueelle joka Jyväskylän kaupungin virallisessa pienaluejaossa on nimeltään Köhniönranta. Myöhempinä vuosikymmeninä alueelle rakennettiin useita rivitaloja.

Köhniön omakotialue on määritelty Keski-Suomen maakuntakaavassa maakunnallisesti arvokkaaksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Köhniön länsilaidalla on Köhniönjärvi. Köhniön eteläpuolella, osittain järven rannalla kulkee Haapamäki–Jyväskylä-rata. Aiemmin radalla oli Köhniönjärven rautatieseisake. Järven ja länteen vievän valtatien väliin jäävää metsäaluetta kutsutaan nimellä Köhniöntaus.

## Kuvia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tero Jartti

**Tero Einar Jartti** (s. 16. maaliskuuta 1962 Valtimo) on suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, näyttelijä ja taiteilija. 

Suuren yleisön tietoisuuteen hän tuli vuonna 1989 Jouko Turkan ohjaamassa televisiosarjassa *[[Seitsemän veljestä (televisiosarja)|Seitsemän veljestä]]*, joka perustui  Aleksis Kiven samannimiseen romaaniin. Siinä hän esiintyi Eeron roolissa.

Jartti kävi Teatterikorkeakoulun näyttelijälinjan Jouko Turkan kaudella ja valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1993. 

Jartin ohjauksia ovat muun muassa, *Panostaja* (1991, myös käsikirjoitus), *Kun piru tuli polkupyörällä sepän tölliin ja sepän vaimo sai uuden nenän* (1992, myös käsikirjoitus) sekä dramatisointi Runar Schildtin novellista Aapo (1994, myös käsikirjoitus), kaikki yhteistyössä Jari Hietasen kanssa. Jartin tuotantoon kuuluvat myös animaatio *Kuinka karhu menetti häntänsä* (2005, myös käsikirjoitus, animaatio ja kertoja) sekä useat lyhytelokuvat. Vuonna 2006 Jartilta ilmestyi animaatioon perustuva lastenkirja *Kuinka karhu menetti häntänsä*. 

Vuonna 1993 Jartti perusti yhdessä Timo Harakan ja Jari Hietasen kanssa Gnu Films -elokuvayhtiön. Yhtiön tuotantoa ovat muun muassa Auli Mantilan ohjaama Neitoperho (1997) ja Olli Saarelan Bad Luck Love (2000). 

Näyttelijänä Jartti on esiintynyt muun muassa elokuvissa *[[Back to the USSR – takaisin Ryssiin]]* (1992), *[[Kauas pilvet karkaavat]]* (1999) ja *[[Cyclomania]]* (2001). Teatterissa Jartti on esittänyt päärooleja Kristian Smedsin Kansallisteatterille tekemissä näytelmissä Mr Vertigo (2010) ja Tabu (2015). 

2020-luvulla Jartti on laajentanut monipuolista taiteellista ilmaisuaan valotaiteen kentälle. Hänen teoksiaan on esitetty useilla valotaiteen tapahtumissa. 

## Lähteet
Imja Tse

**Imja Tse** tai **Island Peak** on Himalajalla Nepalin itäosassa sijaitseva vuorenhuippu. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 6&nbsp;189 metriä. 8&nbsp;393-metrinen Lhotse Shar sijaitsee huipun pohjoispuolella.
Sagarmāthān kansallispuistossa, Mount Everestin eteläpuolella sijaitseva Imja Tse on teknisesti helposti kiivettävä huippu, jonka saavuttaminen voi olla mahdollista vähäisemmälläkin kokemuksella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Peak 41

**Peak 41** on Himalajalla Nepalissa sijaitseva vuorenhuippu. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 6&nbsp;649 metriä.

## Lähteet
Kakkosen kausi 2002

Kakkonen on Suomen jalkapallon kolmanneksi korkein sarjataso. **Kaudella 2002** sarja pelattiin neljässä lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat pelasivat keskenään karsinnan, jonka voittanut osapuoli kohtasi Ykkösen putoamissarjojen kuudennen joukkueen ja hävinnyt osapuoli viidennen joukkueen. Lohkojen kaksi viimeistä putosivat suoraan Kolmoseen.

## Etelälohko

## Itälohko

## Länsilohko

## Pohjoislohko

## Nousukarsinta

Ensimmäinen vaihe 

*TPV, Tampere – OLS, Oulu 2–3
*OLS, Oulu – TPV, Tampere 3–1

*FC Espoo – WJK, Varkaus 0–2
*WJK, Varkaus – FC Espoo 0–1

Toinen vaihe 

*FC Espoo – HIFK, Helsinki 3–3
*HIFK, Helsinki – FC Espoo, 2–2

*WJK, Varkaus – FC Viikingit, Helsinki 0–3
*Viikingit, Helsinki – WJK, Varkaus 3–2

*TPV, Tampere – Kraft, Närpiö 0–2
*Kraft, Närpiö – TPV, Tampere 4–0

*OLS, Oulu – FC Korsholm, Mustasaari 1–2
*FC Korsholm, Mustasaari – OLS, Oulu 0–6

HIFK, FC Viikingit ja Närpes Kraft säilyttivät paikkansa Ykkösessä. OLS nousi Ykköseen.

## Parhaat maalintekijät

Etelälohko

*21 - Joonas Sarelius, FC Espoo
*17 - Geoffrey Brown, FJK
*15 - Kari Vuorinen, FJK

Itälohko

*20 - Babatunde Wusu, Pallohait
*17 - Markus Hyttinen, Jippo
*14 - Iiro Kiukas, MiKi
*14 - Şükrü Uzuner, JJK

Länsilohko

*16 - Jouni Santanen, KaIK
*15 - Harri Mikkola, PS-44
*12 - Pasi Heinänen, KaIK
*12 - Kari Ketola, FC Rauma

Pohjoislohko

*33 - Pasi Nevanperä, FC Kiisto
*17 - Kenneth Björgskog, Öja-73
*13 - Jari Jäväjä, OLS
*13 - Esa Savolainen, PS Kemi
*13 - Fredrik Söderman, JBK

## Lähteet

*
Move90

**Move90** on Valmetin valmistama teollisuusveturimalli. Niitä valmistettiin kaksi kappaletta vuosina 1966–1967. Veturi muistuttaa ulkomuodoltaan hyvin suuresti Dv12-veturia, ja myös tekniikan osalta molemmissa vetureissa on käytetty pitkälti samoja osia. Moottori on samaa mallisarjaa mutta pienempi kuin Dv12:ssa (vain 12-sylinterinen 16-sylinterisen asemesta). Koska veturi on tarkoitettu yksinomaan vaihtotöihin, ovat sen välityssuhteen erilaiset ja huippunopeus alhaisempi. Tunnistettavimpia piirteitä verrattuna Dv12:een ovat muun muassa pitkän konesuojan keulapalan viisto muotoilu ja kyseisen keulapalan selvästi pienikokoisemmat jäähdyttimen säleiköt. Lisäksi kummassakaan veturissa ei ole keulanumeroita.

Ensimmäiseksi vuonna 1966 valmistunut Move90-veturi (Valmet 901/1966) oli käytössä UPM:llä Kuusankoskella aina vuoden 2008 loppuun asti, jolloin Kuusankosken vaihtotyöt siirtyivät VR:n hoidettaviksi. Sittemmin veturi myytiin Imatran veturipalvelulle jonka käytössä se nykyään palvelee. Veturi on väritykseltään kelta-musta. Toinen veturi valmistui 1967 valmistenumerolla 902. Se toimitettiin Karhulan–Sunilan rautatielle ja on siellä käytössä edelleen. KSR:n veturi on väritykseltään VR:n vetureiden tapaan puna-harmaa.

Kummallekin veturille on tehty pientä saneerausta 2000-luvun alussa. Muun muassa isot valonheittimet kummastakin päästä on korvattu VR:n kalustosta tutuilla kaksoisvalonheittimillä. Lisäksi veturit on maalattu uudestaan. Ohjaamot ovat molemmissa vetureissa kuitenkin edelleen lähes täysin 1960-luvun tasolla.

## Move90:n käyttäjät
* (Valmet 902/1967) &nbsp; Karhulan–Sunilan rautatie
* (Valmet 901/1966) &nbsp; Imatran veturipalvelu (ent. UPM, Kuusankoski)

## Lähteet
*
Suzanne Collins

**Suzanne Collins** (s. 10. elokuuta 1962) on yhdysvaltalainen nuortenkirjailija. Collins tunnetaan Suomessa parhaiten  ''Nälkäpeli''-trilogiastaan ja Alismaan tarinoista.

Collins on nuorin perheensä neljästä lapsesta. Hän joutui lapsena muuttamaan usein, sillä hänen isänsä oli Yhdysvaltain ilmavoimien upseeri. Collins valmistui high schoolista Alabaman Birminghamista. Sen jälkeen hän opiskeli teatteritaidetta ja viestintää Indianan yliopistosta, josta hän vuonna 1985 suoritti alemman korkeakoulututkinnon. Collins valmistui 1989 maisteriksi New Yorkin yliopistota pääaineenaan draaman kirjoittaminen.

Collinsin ura alkoi vuonna 1991 lastentelevisiosarjojen käsikirjoittajana esimerkiksi Nickelodeonilla. Hän käsikirjoitti muun muassa sarjoja *Clarissa Explains it All*, *The Mystery Files of Shelby Woo*, *Little Bear* ja *Oswald*. Collinsin työskennellessä Kids WB:n *Generation O!* -parissa hän kohtasi lastenkirjailija James Proimosin, joka suostutteli hänet kokeilemaan lastenkirjojen kirjoittamista.

Collinsin esikoisteos *[[Ylismaan Gregor]]* ilmestyi 2003. Se kertoo 11-vuotiaasta pojasta, joka päätyy maanpinnan alapuolella olevaan fantasiamaailmaan. Siellä ihmisten kanssa elää jättiläismäisiä mutta ihmismäisiä viemärieliöitä, kuten rottia ja torakoita. Kirja sai jatkoa vuosina 2004–2007, ja viisiosainen sarja tunnetaan nimellä Alismaan tarinat. Kirjat ovat lapsille suunnattuja, mutta Collins käsitteli silti niissä synkkiä aiheita, kuten kansanmurhaa ja biologista sodankäyntiä.

Collinsin dystooppinen nuortenkirja *[[Nälkäpeli]]* ilmestyi 2008. Teos oli saanut inspiraationsa tositelevisiosta ja antiikin mytologiasta, ja sen päähahmona on päättäväinen 16-vuotias Katniss Everdeen. Kirjassa parikymmentä nuorta pakotetaan taistelemaan kuolemaan asti televisioidussa kilpailussa, jota järjestää futurustinen ja autoritaarinen valtio. Kirja ja sen jatko-osat *[[Vihan liekit]]* (2009) ja *[[Matkijanärhi]]* (2010) myivät hyvin. Collinsin tapaa säilyttää juonen jännitys, mutta samaan aikaan sisällyttää teokseen yhteiskunnallista vallan ja väkivallan kritiikkiä kehuttiin. Elokuva *[[Nälkäpeli (elokuva)|Nälkäpeli]]* julkaistiin 2012. Collins kirjoitti suurimman osan sen käsikirjoituksesta.

Collins kirjoittti myöhemmin *[[Nälkäpeli (kirjasarja)|Nälkäpeli]]*-trilogialle myös kaksi esiosaa, *[[Nälkäpeli: Balladi laululinnuista ja käärmeistä]]* ilmestyi 2020 ja *[[Elonkorjuun sarastus]]* 2025.

## Tuotanto
### Nälkäpeli
**Alkuperäinen trilogia**
* *[[Nälkäpeli]]* (*The Hunger Games*, 2008)
* *[[Vihan liekit]]* (*Catching Fire*, 2009)
* *[[Matkijanärhi]]* (*Mockingjay*, 2010)

**Muut romaanit**
* *[[Nälkäpeli: Balladi laululinnuista ja käärmeistä]]* (*The Ballad of Songbirds and Snakes*, 2020)
* *[[Elonkorjuun sarastus]]* (*Sunrise on the Reaping*, 2025)

### Alismaan tarinat
# 
# 
# 
# 
# 

### Muu tuotanto
* *Fire Proof: Shelby Woo #11* (1999)
* *When Charlie McButton Lost Power* (2005)
**Year of the Jungle* (2013)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Sylkiäiset

**Sylkiäiset** (*Spitting Image*) on brittiläinen satiirisarja, jota ITV esitti vuosina 1984&ndash;1996 ja jota alettiin esittää uudestaan vuonna 2020. Sarjassa käytetään poliitikkoja ja muita julkisuuden henkilöitä esittäviä nukkehahmoja. Kaikkien poliittisten puolueiden henkilöitä satirisoidaan, mutta erityisen huomion kohteena olivat 1980–1990-luvuilla  konservatiivipuoluetta edustanut pääministeri Margaret Thatcher ja tämän hallituksen ministerit Norman Tebbit, Geoffrey Howe ja Michael Heseltine ja 2020-luvulla Donald ja Melania Trump, Vladimir Putin, Boris Johnson sekä Harry ja Meghan. Myös aikaisemmin varsin lempeästi kohdeltu Britannian kuninkaallinen perhe on satiirin kohteena 1980–1990-luvuilla.

Sarjan alkuperäiset luojat olivat aikaisemmin pilapiirtäjinä toimineet Peter Fluck ja Roger Law, jotka 1970-luvun puolestavälistä alkaen tekivät nukkekarikatyyrejä muun muassa Sternille, Timelle ja The Sunday Timesille. Sarjan ääninäyttelijöinä esiintyivät muun muassa Steve Coogan ja Harry Enfield.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Museum of Broadcast Communications: Spitting Image
Taivaallinen pyhäkkö

**Taivaallinen pyhäkkö** on adventtikirkon piirissä tutuksi tullut käsitys taivaassa sijaitsevasta temppelistä, jossa Jeesus Kristus toimii ylimmäisenä pappina. Ylipapin virassaan Jeesus toimittaa sovitusta katuville ja parannuksen tehneille syntisille. Taivaallisen pyhäkön voi katsoa olevan suoraa jatketta muinaiselle Jerusalemin temppelille, jonka roomalaiset hävittivät vuonna 70. Olihan se rakennettu taivaallisen esikuvansa mukaan. Taivaallinen pyhäkkö liittyy kiinteästi tutkivaan tuomioon, joka sekin on seitsemännen päivän adventistien omintakeinen oppi, joka perustuu Raamattuun.
Waltonin perhe

**Waltonin perhe** (*The Waltons*) oli yhdysvaltalainen draamasarja, jota CBS esitti 1972&ndash;1981. Sarja pohjautui Earl Hamner Jr.:n puolielämäkerralliseen romaaniin *Spencer's Mountain*. CBS oli tehnyt kirjan pohjalta vuonna 1971 jouluohjelman *The Homecoming*, josta saadun positiivisen yleisöpalautteen perusteella päädyttiin sarjan tekoon. Sarja sijoittuu kuvitteelliseen Walton's Mountainin maaseutuyhteisöön Virginiassa, ja se seuraa siellä asuvien Waltoneiden elämää 1930-luvulla. Kirjailija Earl Hamner Jr. toimi sarjan kertojana. 

## Roolit

## Katso myös
* Luettelo draamasarjan Waltonin perhe jaksoista

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Walton's Mountain Museumin virallinen sivusto 
* www.the-waltons.com
Star Trek: Deep Space Nine

**Star Trek: Deep Space Nine** (**ST: DS9**, **DS9**) on yhdysvaltalainen tieteistelevisiosarja, jota esitettiin kotimaassaan 1992–1999. *Deep Space Nine* on järjestyksessä kolmas ''Star Trek'' -universumiin sijoittuva televisiosarja, ja sen tapahtumat ajoittuvat vuosien 2369 ja 2375 välille.

*Deep Space Nine* -avaruusaseman johdossa on pestiinsä aluksi vastentahtoisesti suhtautuva komentaja Benjamin Sisko (Avery Brooks). Hän ei pidä avaruusasemaa hyvänä paikkana poikansa Jaken (*Cirroc Lofton*) kasvattamiseen. Aseman muuta henkilökuntaa ovat varapäällikkö, bajorilainen majuri Kira Nerys (Nana Visitor), Federaation henkilökuntaa edustavat tiedeupseeri, luutnantti Dax (Terry Farrell), lääkäri Bashir (Alexander Siddig) ja käyttöpäällikkö O'Brien (Colm Meaney). Aseman turvallisuudesta vastaa muodonmuuttaja Odo (René Auberjonois). Tärkeä rooli on myös asemalla ravintolaa pitävällä ferengi Quarkilla (Armin Shimerman). Sarjan neljännen kauden alkaessa asemalle saapuu myös aiemmasta *[[Star Trek – uusi sukupolvi]]* (*Star Trek: The Next Generation*, *ST: TNG*, *TNG*, 1987–94) -sarjasta tuttu klingoni, luutnantti Worf (Michael Dorn).

Televisiosarjan luonne muuttui aikaisemmista sarjoista, kun mukaan tuli sotaisten cardassien ja madonreiän toisessa päässä vaanivan vihamielisen *[[Dominion (Star Trek)|Dominionin]]* muodostama ulkoinen uhka, jota vastaan Liiton on puolustauduttava.

Suomessa Nelonen esitti *DS9*:stä neljä ensimmäistä kautta vuosina 1997–2000 ja MTV3 Scifi -kanava koko sarjan maaliskuusta 2008 tammikuuhun 2009.

## Roolit

## Tuotanto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Combat!

**Combat!** on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota ABC esitti 1962&ndash;1967. Sarjassa kuvataan jalkaväen joukkueen vaiheita Euroopassa toisen maailmansodan aikana. Sarjan toteutus on realistinen ja joissain sen jaksoissa käytetään autenttista arkistomateriaalia. Osan jaksoista käsikirjoitti ja ohjasi Robert Altman, joka kolme vuotta sarjan päättymisen jälkeen ohjasi elokuvan MASH.

## Roolit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jo Davidsmeyerin Combat!-sivusto
Yasmina Khadra

**Muhammed Moulessehoul** (; s. 1955), pseudonyymiltään **Yasmina Khadra** (), on algerialainen kirjailija.

Moulessehoul on entinen Algerian armeijan upseeri, joka aloitti kirjoittamisen vuonna 1984 vaimonsa Yasmina Khadran nimellä. Syynä salanimen käyttöön on ollut sensuurin välttäminen sekä selviytyminen kirjailijana Algerian sisällissodan aikana. Todellisen henkilöllisyytensä hän paljasti vasta muutettuaan Ranskaan 2001.

Khadra on julkaissut 20 teosta, ja niitä on käännetty yli kymmenelle kielelle. Suomeksi on julkaistu neljä teosta, toisiinsa löyhästi liittyvät *Attentaatti*, *Bagdadin kutsu* ja *Kabulin pääskyset* sekä *Osattomien Olympos*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Whatever Works

**Whatever Works** on Woody Allenin käsikirjoittama ja ohjaama suurkaupunkikomedia vuodelta 2009.

## Juoni
Newyorkilainen Boris Yellnikoff on äreä ja kriittinen intellektuelli, ja hänellä on vakiintuneet käsityksensä niin uskonnosta, ihmissuhteisita kuin elämän tarkoituksestakin. Tai paremminkin elämän tarkoituksettomuudesta. Yellnikoff joutuu sattumalta majoittamaan kotoaan karanneen nuoren ja naiivin Melodie St. Ann Celestinen muutamaksi yöksi. Kaksi kovin erilaista ihmistä ystävystyy ja myöhemmin rakastuu.

## Rooleissa

## Vastaanotto
TV-Nytissä neljä kriitikkoa antoi elokuvalle tähtikeskiarvon 3,0. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Twilight of the Tummlers. *New York* magazine, June 1, 2009.
* Elokuvateatterimainos.
Suuri päivä

**Suuri päivä** (*Den Store dag*) on tanskalaisen Morten Arnfredin 2005 ohjaama romanttinen komediafilmi. Elokuvassa Anne (Louise Mieritz) pyörittää hääsuunnittelufirmaa ystävänsä Jesperin (Henrik Prip) kanssa. He houkuttelevat asiakkaakseen julkkispariskunnan, mutta suunnitelmat eivät mene putkeen, kun Anne rakastuu sulhaseen jota näyttelee Nikolaj Steen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Stortinden (Andersdalen)

**Stortinden** on Skandeihin kuuluva vuori Tromssan kunnassa Pohjois-Norjassa. Se sijaitsee Andersdalenin ja Lavangsdalenin välissä. Vuoren korkeus merenpinnan tasosta on 1&nbsp;320 metriä.

## Lähteet
Tverrbotnfjellet

**Tverrbotnfjellet** on Skandeihin kuuluva vuori Tromssan kunnassa Pohjois-Norjassa. Se sijaitsee Lavangsdalenin länsipuolella. Vuoren korkein kohta on 1&nbsp;299 metriä merenpinnan tasoa ylempänä.

## Lähteet
Tepphaugdaltinden

**Tepphaugdaltinden** on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Tromssan kunnassa Pohjois-Norjassa. Se sijaitsee Tepphaugdalenin eteläpuolella. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1&nbsp;251 metriä.

## Lähteet
Suomalaista sosiaalipolitiikkaa

**Suomalaista sosiaalipolitiikkaa** on Tampereen yliopiston sosiaalipolitiikan professorien Anneli Anttosen ja Jorma Sipilän oppikirja, jonka on julkaissut Vastapaino vuonna 2000. Teoksessa tarkastellaan suomalaista sosiaalipolitiikkaa historiallisesti ja vertaillen Saksaan ja Yhdysvaltoihin. Sosiaalipolitiikan historiaa kuvataan hyvinvointipolitiikkana, joka sisältää toimeentuloturvan, terveydenhuollon, koulutuksen ja sosiaalipalvelut.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Erkki Tuomiojan kirjoitus kirjasta, huhtikuu 2001.
Minder

**Minder** oli brittiläinen rikosdraamasarja, jota ITV esitti 1979&ndash;1994. Sarjan päähenkilönä oli henkivartijana itseään elättävä entinen nyrkkeilijä Terry McCann, jota esitti Dennis Waterman. McCannin työllistäjänä toimi George Colen esittämä autokauppias ja liikemies Arthur Daley, jonka epämääräisten liiketoimien jälkiä McCann joutui selvittämään.

Watermanin esittämä sarjan tunnuskappale "I Could Be So Good For You" nousi kolmanneksi Britannian singlelistoilla marraskuussa 1980. Kappale mainitaan usein myös hänen säveltämäkseen, mutta todellisuudessa sen sävelsi hänen silloinen puolisonsa Patricia Waterman.

Vuonna 2009 BBC alkoi esittää uutta versiota *Minderista*. Uudessa versiossa McCannin roolissa esiintyy Shane Richie.

## Roolit

## Lähteet
Nakkefjellet

**Nakkefjellet** () on Skandeihin kuuluva vuori Tromssan kunnassa Pohjois-Norjassa. Se sijaitsee Ullsfjordenin ja Sørfjordenin länsirannalla. Vuoren korkein kohta on 1&nbsp;206 metriä merenpinnan tasoa ylempänä oleva Karltinden.

## Lähteet
Globaali demokratia

__NOTOC__
**Globaali demokratia** on Heikki Patomäen ja Teivo Teivaisen kirja, jonka on julkaissut Gaudeamus vuonna 2003.

## Sisältö

Kirjoittajien mukaan yhä useammat ihmisten elämää koskevat päätökset tehdään maan rajojen ulkopuolella. Täten demokratian tulisi löytää uusia muotoja, jotta kansalaiset voivat vaikuttaa päätöksiin. Tekijät tarkastelevat ylikansallisia globalisaation piirissä toimivia laitoksia Maailmanpankkia, Kansainvälistä valuuttarahastoa, Maailman kauppajärjestöä, Euroopan unionia ja Yhdistyneitä kansakuntia. He ehdottavat YK:n talous- ja sosiaalineuvoston aseman vahvistamista sekä IMF:n ja WTO:n uudistamista.

## Vastaanotto

Mika Hannula sanoi *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* arvostelussaan, että ajatusleikkinä maailmanlaajuisen kansanvallan rajat tulevat pian vastaan. Esimerkiksi maapallon väestön enemmistö ei välttämättä kannata tekijöiden korostamaa avoimuutta ja suvaitsevuutta. Kansanvalta on hänen mukaansa ehkä enemmän väline kuin arvo sinänsä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tapani Hietaniemi: Tulevaisuuden (vähät?) vaihtoehdot. Historiallisia arvosteluja 10/2003.
Kuinka teknologia kesytetään

**Kuinka teknologia kesytetään: Kulutuksen tieteestä kulutuksen taiteeseen** on Mika Pantzarin kirja tekniikan sosiaalihistoriasta. Teoksen on julkaissut Tammi vuonna 1996.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kalle Michelsen: Kuka kesyttäisi teknologian? Tieteessä tapahtuu 1/1997.
Saukkovaara

**Saukkovaara** on Kainuun vaaramaisemaan kuuluva 320 metriä merenpinnasta korkea graniittiperäinen ympäristöstään huomattavasti eroava kohomuodostuma. Se on Kölin vuoriston jääkauden aikaisiin jäänteisiin kuuluva laeltaan pyöreäksi hioutunut lähes kymmenen kilometrin mittainen luoteis-kaakkoissuunnassa kulkeva massiivi. Sen eteläisimmät osat ovat Paltamon puolta, mutta pääosin vaara on Ristijärveä ja ulottuu kunnan keskustaajaman vierelle. Keskustaajama on rakennettu ohuelle kaistaleelle järvien ja vaaran väliin; siitä kulkee myös Valtatie 5 sekä rautatie. Ristijärveltä itään Sotkamoon kulkeva maantie on huomattavan jyrkkä noustessaan heti suoraan vaaralle. Vaaralla on kosteikkoa, suomaastoa, neulakuusikkoa ja marja- ja sienimaastoa, muun muassa suppilovahveroa. Vuonna 2010 Koljatinvaaran maastosta löytyi Suomelle uutena lajina maanalainen sieni lymytantereinen. Vaaralla on myös asutusta.

Saukkovaaran luoteispää kulkee nimellä Koljatinvaara. Se ulottuu 320 metrin korkeuteen ja on vaarajakson korkein kohta. Sinne on rakennettu vedenottamo ja pienehkö hotelli sekä laskettelukeskus, jossa on kaksi hissiä. Laskettelurinteen profiili on loppua kohti jyrkkenevä. Alueella on myös murtomaalatua. UKK-reitti kulkee vaaraa pitkin.

Saukkovaara on myös Saukkovaaralla toimivan Scandinavian Berry Oy:n rekisteröity aputoiminimi, jota yritys käyttää ravintola- ja majoitusliiketoiminnan yhteydessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Saukkovaaran osayleiskaavaehdotus , Ristijärvi.fi (pdf)
*Saukkovaarantie itäpuolen asemakaavaselostus , Ristijärvi.fi (pdf)
Kultajousipyrstö

**Kultajousipyrstö** (*Cicinnurus magnificus*) on Papua-Uudessa-Guineassa ja Indonesiassa tavattava paratiisilintuihin kuuluva varpuslintu. 

## Koko ja ulkonäkö

Kooltaan kultajousipyrstö on noin 19&ndash;26&nbsp;cm. Koiraan selkä ja pää ovat väriltään mustat ja päälaki ruskea. Niskan höyhenet ovat keltaviiruiset ja viuhkamaisessa muodostelmassa, jonka koiras voi nostaa ylös. Kultajousipyrstön rinta on tumman vihreä ja siivet kullankeltaiset. Koiraan pyrstöhöyhenistä kaksi on muita pidemmät ja piiskamaiset ja kiertyvät spiraalimaisesti. Naaras on koirasta pienikokoisempi. Selkä on vaalean oliivinruskea, ja rinnassa on mustia viiruja. Silmien yläpuolella on sinertävä viiru, jonka perusteella naaraan erottaa muista paratiisilintunaaraista. Kultajousipyrstön nokka ja jalat ovat siniset.  

## Levinneisyys ja elinympäristö
Kultajousipyrstöä tavataan Uuden-Guinean saarelta Indonesian ja Papua-Uuden-Guinean alueelta. Lajin elinympäristöä ovat sademetsät rannikkoseudun alankomailta aina 1&nbsp;500 metrin korkeuteen merenpinnasta. Lajia ei kuitenkaan tavata rannikkoseudun lietteisistä suometsistä.

## Elintavat ja ravinto
Laji viettää piileskelevää elämää, ja sen voi kuulla useammin kuin nähdä. Lajin pesimäkausi kestää heinäkuulta joulukuulle. Koiraat kokoontuvat aamuisin esiintymispaikoilleen, joissa ne houkuttelevat naaraita kutsuillaan ja esittelemällä höyhenpukuaan. Samalla naaraalla voi olla useita koiraita. Naaras rakentaa pesän sammalista, lehdistä, oksista ja kasvikuiduista. Se munii pesään yhdestä kahteen munaa, jotka ovat kellanruskeita harmain pilkuin. Naaras hautoo munat ja ruokkii poikaset yksin.

Kultajousipyrstöjen ravinto koostuu pääosin marjoista ja hedelmistä. Lisäksi laji syö pieniä hyönteisiä, kuten muurahaisia ja kovakuoriaisia. Kultajousipyrstöt ruokailevat usein yhdessä muiden paratiisilintulajien kanssa.

## Lähteet
Sir Tor

**Sir Tor** on yksi pyöreän pöydän ritareista, joka esiintyy kuningas Arthuriin liittyvissä legendoissa.

Varhaisemmissa tarinoissa hän on kuningas Ariesin poika, mutta Thomas Maloryn *[[Le Morte d’Arthur|Le Morte d'Arthur]]* -teoksessa Aries on Torin kasvatti-isä, kun taas kuningas Pellinore olisi hänen biologinen isänsä. Maloryn versiossa pyöreän pöydän ritarit Aglovale, Lamorak, Dornar, Percival ja Dindrane ovat Torin veljiä. Tarinan mukaan Pellinore on ottanut Torin äidin väkisin, ja tämä menee myöhemmin naimisiin Ariesin kanssa, joka on paimen, eikä kuningas. Tor varttuu paimenena, mutta haaveilee ritarin urasta. Lopulta hänen vanhempansa vievät hänet kuningas Arthurin hoviin, jossa Torista tehdään ritari ja Pellinore tunnustaa hänet pojakseen.
Musta hiekka (albumi)

**Musta hiekka** on suomalaisen Absoluuttinen Nollapiste -yhtyeen kymmenes studioalbumi.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 18.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

Sovitukset Hast, Krutsin, Lääkkölä ja Otsala

## Tekijät

### Absoluuttinen Nollapiste
* Tommi Liimatta – laulu
* Janne Hast – kosketinsoittimet, ohjelmointi, lyömäsoittimet
* Tomi Krutsin – rummut, lyömäsoittimet
* Aake Otsala – basso, äänisuunnittelu, ohjelmointi, taustalaulu
* Aki Lääkkölä – kitara, kosketinsoittimet, taustalaulu

### Tuotanto
* Absoluuttinen Nollapiste – tuotanto ja äänitys (Studio Kuu, Helsinki)
* Jonas Olsson – miksaus (Victory Audio)
* Jaakko Viitalähde – masterointi (Virtalähde Analog Audio)

* Hannu Iso-Oja – valokuvat
* Tommi Liimatta – maalaukset
* Japa Mattila – kansitaitto

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Soundi: 

## Lähteet
* Absoluuttinen Nollapiste: Musta hiekka
* Musta hiekka discogs.com -sivustolla

### Viitteet
Nikolai Lvov

**Nikolai Aleksandrovitš Lvov** (, 15. toukokuuta (J: 4. toukokuuta) 1753 Nikolskoje-Tšerentšitsyn maatila Toržokin lähellä – 3. tammikuuta 1804 (J: 22. joulukuuta 1803) Moskova) oli venäläinen arkkitehti, graafikko, runoilija ja muusikko.

Nikolai Lvov ei saanut muodollista koulutusta. Arkkitehtuuria hän opiskeli itsenäisesti. Vuonna 1783 hänestä tuli Venäjän tiedeakatemian jäsen ja vuonna 1786 Pietarin taideakatemian kunniajäsen.

Arkkitehtina Lvov oli klassistisen tyylin edustaja. Hänen töitään ovat Pietari-Paavalin linnoituksen Nevan portti (1784–1787), Pietarin pääposti (1782–1789), Borisin ja Glebin katedraali Toržokissa (1785–1796), Kolminaisuuden kirkko (Kulitsa ja pasha), Prioraattipalatsi Hatsinassa (1798–1799) sekä lukuisat kartanorakennukset Moskovan, Tverin ja Novgorodin alueilla. Lvov on myös yksi ensimmäisistä venäläisistä maisemapuistojen suunnittelijoista.

Lvovin runoudessa näkyy sentimentalismin ja varhaisen romantismin vaikutus. Hän käytti runsaasti kansankielen ja -runouden aineksia. Vuonna 1790 Lvov julkaisi kaksiosaisen venäläisten kansanlaulujen kokoelman. Hänet tunnetaan myös klassisen kirjallisuuden venäjäntäjänä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nikolai Lvov Krugosvet-tietosanakirjassa 
* Nikolai Lvov Pietari-tietosanakirjassa
Alppihiihdon maailmancup 2009–2010

**Alppihiihdon maailmancup 2009–2010** oli historian 44. alppihiihdon maailmancup -kausi. Kausi alkoi Itävallan Söldenissä 24. lokakuuta 2009 ja päättyi Saksan Garmisch-Partenkirchenissä 14. maaliskuuta 2010. Helmikuussa maailmancupissa oli tauko Vancouverin talviolympialaisten aikana.

## Kilpailukalenteri
:*Lähde: FIS*
### Lyhenteet

### Miehet

### Naiset

### Joukkuekilpailu

## Pistetilanteet
### Miehet
:*Lähde: FIS*
#### Kokonaiskilpailu
:*Lopullinen tilanne*

#### Syöksylasku
:*Lopullinen tilanne*

#### Supersuurpujottelu
:*Lopullinen tilanne*

#### Suurpujottelu
:*Lopullinen tilanne*

#### Pujottelu
:*Lopullinen tilanne*

#### Alppiyhdistetty
:*Lopullinen tilanne*

### Naiset
:*Lähde: FIS*
#### Kokonaiskilpailu
:*Lopullinen tilanne*

#### Syöksylasku
:*Lopullinen tilanne*

#### Supersuurpujottelu
:*Lopullinen tilanne*

#### Suurpujottelu
:*Lopullinen tilanne*

#### Pujottelu
:*Lopullinen tilanne*

#### Alppiyhdistetty
:*Lopullinen tilanne*

## Katso myös
*Levin pujottelu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kansainvälisen hiihtoliiton alppihiihdon maailmancup-sivusto
Imatran veturipalvelu

**Imatran veturipalvelu Oy** on suomalainen, Imatralla toimiva rautatieyritys. Se perustettiin 1993, kun silloinen Enso-Gutzeit halusi luopua Imatran tehtaidensa rautatieliikenteen hoitamisesta. Imatran tehtaiden lisäksi Veturipalvelu hoitaa nykyään myös Anjalan paperitehtaan ja Inkeroisten kartonkitehtaan vaihtotyöt.

Imatran veturipalvelun tehtäviin kuuluu ainoastaan omistamansa kaluston kunnossapidosta huolehtiminen. Veturipalvelulla onkin vain kaksi työntekijää, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. Stora Enso huolehtii tehtaiden rataverkon kunnossapidosta, ja sillä on Imatralla yhteensä 24 veturinkuljettajaa ja junamiestä.

## Kalusto
Veturipalvelun kalusto on varsin iäkästä. Vanhimmat veturit ovat 1960-luvun alusta ja silti päivittäisessä käytössä. Veturipalvelulla on kuitenkin toistaiseksi laaja varaosavarasto näitä vetureita varten. Erikoisuutena yrityksellä on Dv15:n teollisuusversio (Valmet 1501/1960), joka on säilyttänyt alkuperäisen Vv15-sarjamerkintänsä. Kaikille Vv15-/Dv15 -veturille on annettu lempimi (*Diesel*, *Masi* ja *Jussi*). Veturipalvelu on tehnyt runsaasti kalustohankintoja 2000-luvulla ostamalla muun muassa kaksi täysin uutta Otso100 robot -robottiveturia sekä UPM:n Move90-veturin.

## Lähteet
*

### Viitteet
Mahwa Aser

**Mahwa Aser** on slummialue Sanaan kaupungissa Jemenissä. Sen alueella asuu noin 17&nbsp;000 ihmistä. Alueen asumukset ovat yksikerroksisia hökkeleitä. Ihmiset ovat rakentaneet asumuksensa tilapäismateriaaleista kuten muovista, aaltopelleistä tai pahvista. 

Alueella ei ole sanitaatiota, jätevesihuoltoa ei ole ja vessat ovat kuoppia maassa. Vettä käyvät yksityiset vesikauppiaat myymässä alueen asukkaille tankkiautoilla ja 20 litran kanistereissa. Sateisena aikana siellä leviää vaarallisia tauteja. Ripuli, tuhkarokko, flunssa, malaria ja aivokalvontulehdus ovat alueella yleisiä.

Päällystettyjä teitä, terveydenhoitoa tai kouluja ei ole. Hökkelien väleissä olevat kulkuväylät ovat kapeita ja sinne ei pääse autolla. Asumusten läheisyyden vuoksi tuli on levinnyt siellä monta kertaa ja tuhonnut asumuksia. Hallitus on tällöin joutunut sijoittamaan asukkaita Sawad Sa’awanin uudelleenasuttamisprojektiin.

Asukkaiden haastatteluissa on käynyt ilmi että viranomaiset ovat haluttomia auttamaan asukkaita ja toivovat tämän saamaan asukkaat muuttamaan pois alueelta. Heinäkuussa 2008 poliisi yritti häätää ihmisiä väkivaltaisesti pois slummista ja noin kymmenen asumusta tuhoutui siinä yhteydessä.

## Lähteet
Brestin unioni

**Brestin unioni** on vuonna 1595 solmittu sopimus, jossa Puola-Liettuan alaisuuteen kuuluneet Länsi-Ukrainan ortodoksit siirtyivät paavin alaisuuteen ja Ukrainan kreikkalaiskatolinen kirkko syntyi. Ortodoksinen kirkko oli kielletty alueella 1595–1632.

Venäjän ortodoksisessa kirkossa Brestin unionia on pidetty lähinnä osoituksena katolisen kirkon tunkeutumisesta ortodoksiselle alueelle ja kirkollisena imperialismina. Ukrainan kreikkalaiskatolinen kirkko lakkautettiin Neuvostoliitossa 1946, ja sen varallisuus siirrettiin Venäjän ortodoksiselle kirkolle. Ukrainan itsenäistyttyä 1991 varallisuus palautettiin, ja nykyään noin 10&nbsp;% miltei 50 miljoonan asukkaan Ukrainan väestöstä kuuluu uniaattikirkkoon. 1990-luvulla Ukrainassa oli kiistoja ortodoksien ja uniaattien kesken kirkollisesta omaisuudesta, ja ryhmien välit ovat edelleen jännittyneet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Catholic Encyclopedia: Union of Brest
Kiovan luolaluostari

**Kiovan luolaluostari** eli **Petšerskin lavra** () on Kiovassa sijaitseva ortodoksinen luostari, joka vaikutti merkittävästi ortodoksisuuden leviämiseen Venäjällä 1600–1800-luvuilla. Luostari kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.

Luostari on eräs vanhimmista ja merkittävimmistä itäslaavilaisista luostareista, ja se sijaitsee Kiovan eteläosassa Dneprjoen varrella. Historiallisten kirjoitusten mukaan luostarin perusti Athos-vuorelta palannut munkki Antoni vuonna 1051. Luostarista muodostui pian Kiovan Venäjän merkittävä kulttuurinen keskus.

Luostari tuhoutui vuonna 1240 mongolien valloituksen yhteydessä, mutta se nousi uuteen kukoistukseen 1300- ja 1400-luvuilla Puola-Liettuan alaisuudessa. Brestin unionin jälkeen luostaria oltiin liittämässä Kiovan uniaattikirkon alaisuuteen, mutta luostarin veljestön vastustuksesta johtuen se pysyi ortodoksisen kirkon yhteydessä. Luostari sai vuonna 1598 ensimmäisenä venäläisenä luostarina *lavran* (pääluostarin) arvonimen. Neuvostovallan aikana luostari toimi museona, mutta se avattiin uudelleen alkuperäiseen tarkoitukseensa 1988.

Ukrainan itsenäistymisen jälkeen luostarin alue on ollut Ukrainan valtion omistuksessa, ja sen kirkkoja on vuokrannut käyttöönsä Moskovan patriarkaatin Ukrainan ortodoksinen kirkko. Tammikuussa 2023 valtio päätti jättää jatkamatta Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen eli Uspenskin katedraalin sekä refektoriokirkon vuokrasopimusta ja luovutti niiden hallinnan autokefaliselle Ukrainan ortodoksiselle kirkolle, jonka ensimmäisen jumalanpalveluksen Uspenskin katedraalissa piti metropoliitta Epifani 7. tammikuuta 2023 juliaanisen kalenterin mukaisena joulupäivänä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Pyhän Katariinan armenialainen kirkko

**Pyhän Katariinan armenialainen kirkko** () on varhaista klassismia edustava kirkkorakennus Pietarissa Nevski-prospektin varrella.

Vuosina 1771–1780 rakennetun Pietarin armenialaisen seurakunnan kirkon on suunnitellut arkkitehti Juri Felten. Pieni yksikupolinen kirkkorakennus sijaitsee Nevskin katulinjaan ulottuvien asuinrakennusten muodostamalla pihalla. Kadulle suunnattu joonialaisen pylväikön koristama julkisivu on siro ja sopusuhtainen.

Seurakunnan idänpuoleisessa rakennuksessa (Juri Felten 1771–1775, uudelleenrakentanut Avraam Melnikov 1835–1837) ovat asuneet valtiomies Mihail Speranski, dekabristi Gavriil Batenkov ja runoilija Fjodor Tjuttšev.

Armenialaisen kirkon osoite on Nevski-prospekti 40–42. Lähimmät metroasemat ovat Gostinyi dvor ja Nevski prospekt.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Armenialaisen kirkon sivusto  
* Armenialainen kirkko Pietari-tietosanakirjassa
Sanaan käsikirjoitukset

**Sanaan käsikirjoitukset** ovat jemeniläisestä Sanaan kaupungista vuonna 1972 löydettyjä Koraanin  käsikirjoituksia, jotka ovat mahdollisesti vanhin versio Koraanista. Käsikirjoitusten teksti on ajoitettu 700-luvun kahdelle ensimmäiselle vuosikymmenelle. Käsikirjoituksen alla on kuitenkin pois pyyhitty vanhempi Koraanin käsikirjoitus. Radiohiiliajoituksen perusteella osa pergamenteista on noin 97 % todennäköisyydellä vuosilta 570–670. Sadeghin ja Goudarzin artikkeli sisältää luettelon Koraanin jakeista, jotka ovat pergamentin alemmassa ja ylemmässä käsikirjoituksessa.

## Löytö ja arviointi
Käsikirjoitukset löytyivät vuonna 1972 Sanaan suurmoskeijan kunnostustöiden yhteydessä. Löydön tehneet rakennusmiehet eivät ymmärtäneet käsikirjoituspergamenttien arvoa, vaan pakkasivat ne perunasäkkeihin ja jättivät ne moskeijan yhden minareetin portaille.   Quadhi Ismael al-Akwa käsitti löydön mahdollisen merkityksen ja pyrki järjestämään kansainvälistä apua käsikirjoitusten tutkimiseen ja suojeluun. Osa pergamenteista silti varastettiin ja on liikkunut sen jälkeen kansainvälisissä huutokaupoissa. 

Vuonna 1979 al-Akwa sai länsisaksalaisen tutkijan kiinnostumaan asiasta, ja Länsi-Saksan hallitus rahoitti käsikirjoitusten entisöintihankkeen. Radiohiiliajoituksen mukaan Sanaa 1 -pergamentti on 30 % todennäköisyydellä ajalta ennen vuotta 620, noin 50 % todennäköisyydellä vuosilta 620–650, ja noin 20 % todennäköisyydellä ajalta vuoden 650 jälkeen. Koska radiohiiliajoitus perustuu eläimen kuolinajankohtaan, itse kirjoitukset voivat olla pergamenttia paljon myöhemmin tehtyjä. Kalligrafisen ajoituksen perusteella käsikirjoitukset ovat peräisin vuosilta 710–715 jaa. Käsikirjoitusten entisöintihanketta johti saksalainen tutkija Gerd-R. Puin vuosina 1981–1985 ja Hans-Caspar Graf von Bothmer vuosina 1985–1989, minkä jälkeen projekti päättyi.

## Aiheesta muualla
* Unescon kunnostushanke

## Lähteet
Kari Kaaja

**Kari Juhani Kaaja** (6. huhtikuuta 1941 Helsinki – 20. huhtikuuta 2025) oli suomalainen nykyaikainen viisiottelija ja miekkailija.

Kaaja edusti Suomea Tokion 1964 kesäolympialaisten nykyaikaisessa viisiottelussa. Hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 20:nneksi ja joukkuekilpailussa seitsemänneksi. MM-kilpailujen henkilökohtaisessa kisassa hän sijoittui 43:nneksi vuonna 1963 ja 58:nneksi vuonna 1967 sekä joukkuekilpailussa 11:nneksi vuonna 1963 ja 19:nneksi vuonna 1967.

Helsingin nykyaikaisia 5-ottelijoita edustanut Kaaja saavutti viisiottelussa SM-hopeaa vuonna 1964 ja SM-pronssia vuonna 1963 sekä neliottelussa SM-hopeaa vuonna 1966 ja SM-pronssia vuonna 1962. Kalpamiekkailussa hän voitti Suomen mestaruuden joukkuekilpailussa vuosina 1962 ja 1963.

Kaaja toimi myös valmentajana. Hänen valmennettaviinsa kuului muun muassa Pekka Santanen ja Lars Winter jr. Kaaja oli mukana perustamassa Porvoon Miekkailijat Borgå Fäktare, PM-BF -miekkailuseuraa ja toimi siinä päävalmentajana.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Jorma Hotanen

**Jorma Olavi Hotanen** (15. syyskuuta 1936 Merikarvia – 20. helmikuuta 2018 Espoo) oli suomalainen nykyaikainen viisiottelija ja miekkailija.

Jorma Hotanen edusti Suomea kaksien olympialaisten nykyaikaisessa viisiottelussa. Tokion 1964 kesäolympialaisissa hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 22:nneksi ja joukkuekilpailussa seitsemänneksi. Méxicon 1968 kesäolympialaisissa hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa 34:s ja joukkuekilpailussa viides. MM-kilpailujen henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui 16:nneksi vuonna 1963, 30:nneksi vuonna 1965, 16:nneksi vuonna 1966 ja 14:nneksi vuonna 1969 sekä joukkuekilpailussa 11:nneksi vuonna 1963 ja kuudenneksi vuonna 1969.

Helsingin nykyaikaisia 5-ottelijoita edustanut Hotanen voitti Suomen mestaruuden viisiottelussa vuonna 1963 ja neliottelussa vuonna 1966. Kalpamiekkailussa hän voitti Suomen mestaruuden joukkuekilpailussa vuosina 1968 ja 1970.

## Lähteet
* 

### Viitteet
ACOG

**ACOG** () tarkoittaa michiganilaisen Trijiconin valmistamaa ”kehittynyttä taistelutähtäintä”. Se on suunniteltu M4- ja M16-sarjan rynnäkkökivääreihin, mutta sitä voidaan käyttää myös monissa muissa aseissa. Tähtäimen ristikko on valaistu valokuidun avulla ja pimeissä oloissa radioaktiivista tritiumia apuna käyttäen. Tritium täytyy vaihtaa 8–12 vuoden välein. Tähtäintä valmistetaan suurennoskertoimilla 1,5x - 6x.

Suomen puolustusvoimat käyttää ACOG-tähtäintä RK95 -rynnäkkökiväärissä 3,5-kertaisella suurennoksella.

## Aiheesta muualla
Pekka Tsupari

**Pekka Tsupari** (s. 24. tammikuuta 1960) on Elinkeinoelämän keskusliiton pk-johtaja. Hän on toiminut tehtävässä 2006 lähtien ja sitä ennen hän on ollut EK:n palveluksessa vuodesta 1990 alkaen. Tsupari on nimitetty Suomalaisen työn liiton toimitusjohtajaksi vuoden 2010 alusta alkaen. Ennen nimitystä hän toimi liiton johtokunnan varapuheenjohtajana 1999–2009. 

## Lähteet
Keijo Vanhala

**Klaus Keijo Vanhala** (7. heinäkuuta 1940 Helsinki – 5. kesäkuuta 2003 Jyväskylä) oli suomalainen nykyaikainen viisiottelija ja miekkailija.

Keijo ”Vanhis” Vanhala edusti Suomea Tokion 1964 kesäolympialaisten nykyaikaisessa viisiottelussa. Hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa parhaana suomalaisena 19:nneksi sekä joukkuekilpailussa seitsemänneksi.

Helsingin nykyaikaisia 5-ottelijoita edustanut Vanhala voitti Suomen mestaruuden viisiottelussa vuonna 1964 ja neliottelussa vuonna 1963. Kalpamiekkailussa hän voitti Suomen mestaruuden henkilökohtaisessa kilpailussa vuonna 1964 sekä joukkuekilpailussa vuosina 1962 ja 1963.

Vanhala toimi Suomen Miekkailuliiton hallituksessa ja Suomen nykyaikaisen viisiottelun liiton toiminnanjohtajana.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kirkonmäki (Siilinjärvi)

**Kirkonmäki** on Siilinjärven kunnanosa keskustan pohjoispuolella. Alueen asukasluku on 585. Kunnanosassa sijaitsee Siilinjärven kirkko.
ESBWR-ydinvoimareaktori

**ESBWR-ydinvoimalaitos** () on General Electricin kehittämä passiivisesti turvallinen kolmannen sukupolven ydinreaktorityyppi (3+), joka on kehitetty SBWR ja ABWR kiehutusvesireaktoreista.

ESBWR:ssä ei ole primääripiirin kiertopumppuja eikä reaktorin sisäisiä sekoituspumppuja, vaan lämmönsiirto hoidetaan vapaalla konvektiolla. Tämä vähentää rakentamisen hintaa ja käyttökustannuksia.

Reaktori pysyy turvallisena 72 tuntia ilman valvomohenkilökuntaa. Laitos voisi olla miehittämätön esimerkiksi sunnuntait.

Hollannin Dodewaardissa oli 60&nbsp;MW luonnonkiertoreaktori toiminnassa 25 vuotta 1965–1997.

## Ominaispiirteet
Polttoainesauvat ovat 3,0 metriä korkeita, kun ne yleensä ovat kiehutusreaktoreissa 3,7 metriä. Reaktorin paineastia on 28 metriä korkea, kun normaali on 21 metriä. Nämä muutokset edistävät jäähdytysveden vapaata kiertoa ilman pumppuja.

Koska pumppuja ei tarvita, niin niille ei tarvita myöskään varalla dieselgeneraattoreita.

Kiehutusreaktoreissa tehdään tärkeää reaktorin hienosäätöä pumppujen nopeudella, koska boorihappoakaan ei voi siihen tarkoitukseen käyttää painevesireaktorin (PWR) tavoin. ESBWR:ssä virtaussäätö on korvattu esilämmityksen tehon säädöllä.

## Kytkentäkaavio

## Aiheesta muualla
* Global Nuclear Energy: A GE Perspective : Address by the GE CEO (2003).
* Design overview  published in ANS Nuclear News (2006).
* Conceptual Design Review presented to NRC by GE Nuclear - contains pdfs with detailed design & system descriptions.
* Pictures  of ESBWR design