open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Riuttatiira

**Riuttatiira** (*Thalasseus sandvicensis*, aiemmin *Sterna sandvicensis*) on laajalle levinnyt suurehko merilintu. Levinneisyysalueen mukaan se jaetaan joskus kolmeen alalajiin, *T. s. sandvicensis* Euroopassa ja Afrikassa, *T. s. acuflavida* Pohjois-Amerikassa ja *T. s. eurygnatha* Etelä-Amerikassa. Suomessa se ei vielä (2006) ole pesinyt, vaikka satunnaisia yksilöitä Itämeren rannoilla onkin vieraillut.

## Koko ja ulkonäkö
Selkä ja siivet ovat harmaat, kaula rinta ja pään alaosa valkeat, silmien yläpuoli kesällä musta, loppukesästä talveen otsa valkoinen. Pitkä, kapea tikkunokka musta keltaisella kärjellä. Kookkaampi kuin Suomen yleisimmät tiirat, mutta räyskää pienempi.  
Pituus on 35–45 cm, siipien kärkiväli 85–105 cm,  paino 80–100 grammaa.  

## Levinneisyys
Riuttatiira ei kuulu Suomen pesimälinnustoon, mutta jo Viron rannikoilla näitä kauniita vaaleita tiiroja tapaa pesimästä. Riuttatiiroja kiertelee kuitenkin Suomenkin merenrannikoilla vuosittain huhti-elokuussa. Suurin osa havainnoista tulee Suomenlahdelta ja lounaissaaristosta, mutta monesti lajin satunnaisia kiertelijöitä saattaa tavata myös mm. Porin seudulta. Vuonna 2007 riuttatiirasta tehtiin Suomessa ainakin 10 havaintoa, joiden perusteella eri yksilöitä havaittiin noin 6–9. Parhaiten laji oli havaittavissa Hangossa, jossa laji havaittiin yhteensä 7 kertaa (ilmeisesti 5 eri yksilöä koko vuoden aikana).

## Elinympäristö
Riuttatiira ei ole yhtä aggressiivinen kuin lapintiira ja naurulokki, ja se pesii joskus näiden lähellä ollakseen suojassa pedoilta.

## Ravinto
Riuttatiira syö pääasiassa pieniä kaloja rannikolla tai avomerellä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Fokaan pylväs

**Fokaan pylväs** on Forum Romanumille Rostran eteen vuonna 608 pystytetty muistopylväs. Se pystytettiin keisari Fokaan (602–610) kunniaksi ja on viimeinen Forum Romanumille tehty rakennelma. 

13,6 m korkea korinttilainen pylväs seisoo kuutionmuotoisella valkealla marmorisokkelilla. Sokkelin tiilistä tehty jalusta ei ollut aikoinaan esillä, vaan löydettiin vasta 1800-luvulla tehdyissä kaivauksissa. Pylväs itse on peräisin jostakin aiemmasta rakennuksesta (mahdollisesti 100-luvulta). Pylvään huipulla oli kullattu Fokaan patsas, mutta luultavasti se ei pysynyt siellä pitkään. Vuonna 610 Fokas kukistettiin, häntä kidutettiin ja hänet surmattiin. Kaikki Fokasta esittävät patsaat kaadettiin. Pylväs sijaitsee edelleen samalla paikalla, jonne se pystytettiin. Se näkyy kauas ja on siksi ollut Forum Romanumin maamerkki. Se esiintyy useissa aluetta esittävissä maisemamaalauksissa.

Ei ole tiedossa, minkä asian johdosta pylväs pystytettiin. Erään tiedon mukaan pylvään pystytti paavi palkinnoksi tuesta Konstantinopolin patriarkan arvonimeä koskevassa kiistassa. Konstantinopolia pääkaupunkinaan pitävä Fokas oli poistanut Konstantinopolilta *ekumeenisen patriarkan* arvonimen ja antoi sen Rooman paaville. Fokas oli myös vuonna 608 antanut paavi Bonifatius IV:lle (608–615) luvan muuttaa Pantheon kirkoksi. Toisen tiedon mukaan pylvään pystytti Ravennassa toiminut sotilaallinen kuvernööri eli  eksarkki Smaragdus.

## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Zlatko Zahovič

**Zlatko Zahovič** (s. 1. helmikuuta 1971, Maribor, Slovenia) on slovenialainen jalkapalloilija. Hänen viimeiseksi seurajoukkueekseen jäi portugalilainen SL Benfica, jossa hän lopetti uransa vuonna 2005. 180 senttimetriä pitkän ja 76 kilogrammaa painavan Zahovičin pelipaikka oli hyökkäävä keskikenttäpelaaja, niin sanottu piilokärki.

Zahovič pelasi ennen Benficaa Etelä-Euroopan suurseurojen FC Porton, Olympiakosin ja Valencia CF:n riveissä. Vuonna 2001 hän esiintyi Valencian paidassa Mestareiden liigan loppuottelussa, jonka kuitenkin voitti saksalainen FC Bayern München rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Zahovič pääsi ampumaan yhden rangaistuspotkun, mutta Oliver Kahn torjui sen vaivattomasti. Zahovič tunnettiin erittäin kuumapäisenä ja tulisieluisena pelaajana, mikä oli syy useisiin seuravaihtoihin. Hän kärsi myös urallaan useita loukkaantumisia.

Zahovič kuului pitkään Slovenian maajoukkueen tärkeimpiin pelaajiin. Hän edusti maataan vuonna 2000 Hollannin ja Belgian EM-kilpailuissa, joissa hän teki kolme Slovenian neljästä maalista, sekä vuonna 2002 Japanin ja Etelä-Korean MM-kilpailuissa. Vuoden 2002 MM-turnauksesta temperamenttinen Zahovič lähetettiin kuitenkin jo ensimmäisen ottelun jälkeen kotimatkalle hänen käytyään kiivaan riidan valmentaja Srecko Katanecin kanssa. Kaikkiaan Zahovič pelasi 80 maaottelua ja teki niissä 35 maalia. Hän on Slovenian maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä.

Vuonna 2008 Zahovič nimettiin NK Mariborin jalkapallojohtajaksi.

## Lähteet
University College London

**University College London** eli **UCL** on yksi Lontoon suurista yliopistoista. Suurin osa yliopiston rakennuksista sijaitsee Bloomsburyssa ja sen päärakennus on Gower Streetillä. UCL kuuluu Russell-ryhmään, johon kuuluu suurin osa Yhdistyneen kuningaskunnan parhaista yliopistoista. Yliopistossa on yli 40&nbsp;000 opiskelijaa sekä yli 7&nbsp;000 akateemista työntekijää. Professoreiden lukumäärällä mitattuna UCL on Yhdistyneen kuningaskunnan suurin. Yliopiston yhteydessä toimii iso sairaala, University College Hospital. UCL on yksi Lontoon yliopiston alle kuuluvista collegeista.

UCL perustettiin vuonna 1826 nimellä University of London. Sen tarkoituksena oli tarjota maallinen vaihtoehto uskonnollisten yliopistojen, kuten Oxfordin tai Cambridgen, rinnalle. Yliopiston henkisenä isänä pidetään filosofi Jeremy Benthamia, joka ajoi korkeakoulutuksen tarjoamista kaikille uskontoon, rotuun tai sukupuoleen katsomatta. Jeremy Benthamin testamentin mukaisesti hänen ruumiinsa säilöttiin, ja se on edelleen esillä yliopiston päärakennuksen aulassa.
## Kuvia yliopistosta

Tiedosto:Rockefeller Building, UCL.jpg|Rockefeller-rakennus
Tiedosto:UCL School of Pharmacy.JPG|Farmasian laitos
Tiedosto:School of Slavonic and East European Studies.jpg|Slavistiikan ja Itä-Euroopan tutkimuksen laitos
Tiedosto:Kathleen Lonsdale Building, UCL.jpg|Kathleen Lonsdale -rakennus

## Ranking-sijoitukset

### Britannian yliopistot

### Maailman yliopistot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eteläsaarenruskokiivi

**Eteläsaarenruskokiivi** (*Apteryx australis*) on lentokyvytön kiivilintu, joka elää Uudessa-Seelannissa Eteläsaarella ja Stewartinsaarella.

## Taksonomia
Eteläsaarenruskokiivi ja pohjoissaarenruskokiivi *A. mantelli* (Bartlett, 1852) tunnettiin aiemmin samana lajina nimellä ruskokiivi (*Apteryx australis*), mutta se on sittemmin eroteltu kahdeksi lajiksi. Jäljelle jäänyt *Apteryx australis* puolestaan on jaettu kahteen alalajiin, jotka olivat Eteläsaaren *Apteryx australis australis* ja Stewartinsaaren *Apteryx australis lawryi*. Vuonna 2021 julkaistu geenitutkimus paljasti kuitenkin, että eteläsaarenruskokiivin holotyyppi on peräisin Stewartinsaarelta. Täten nimet *Apteryx australis australis* ja *Apteryx australis lawryi* viittaavat samaan populaatioon, ja sekä Eteläsaaren että Stewartinsaaren eteläsaarenruskokiivit kulkevat toistaiseksi samalla tieteellisellä nimellä *Apteryx australis*. Jos Eteläsaaren populaatioita halutaan käsitellä alalajeina, niille pitää antaa uudet tieteelliset nimet.

## Koko ja ulkonäkö
Eteläsaarenruskokiivi on kiiveistä suurin, 50–65 senttiä pitkä. Koiras painaa puolestatoista kolmeen kiloa, naaras kahdesta neljään kiloa. Sen vartaloa peittävä höyhenpeite on karkea ja suojaa lintua sen liikuskellessa pimeässä pensaikossa. Muinoin maorimetsästäjät käyttivät sen nahkaa vaatteina. Luonnossa etelänruskokiivit elävät noin 20 vuotta, tarhassa 30–40 vuotta.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Eteläsaarenruskokiivi elää Uuden-Seelannin Eteläsaarella ja Stewartinsaarella. Vuonna 2013 populaation kooksi arvioitiin 21&nbsp;350 yksilöä. Eteläsaarenruskokiivi pysyy tiheissä metsissä, joissa on paljon suojaa ja vähän petoeläimiä.

## Lisääntyminen
Kiivit pariutuvat koko elämäkseen. Puolisot kaivavat pesäkuopan maahan yhdessä lopputalvesta tai alkukeväästä. Eteläsaarenruskokiivi munii yhden suuren munan ja 4–6 viikon kuluttua toisen munan. Muna painaa 1/3 naaraan massasta ja se on massaan nähden suurin linnun muna. Haudonta kestää noin 11 viikkoa ja poikaset jättävät pesän 3–10 päivän ikäisinä. Koiras on sukukypsä 18 kuukauden ikäisenä, naaras vasta noin 4-vuotiaana.

## Ravinto
Ravinnokseen kiivit kaivavat maasta pikkueläimiä tai maahan karisseita hedelmiä ja marjoja.

## Lähteet
* Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto – Maailman linnut. Otava. Italia. 

### Viitteet
Pierre

**Pierre** tarkoittaa seuraavia:

* Pierre, Etelä-Dakotan osavaltion pääkaupunki Yhdysvalloissa
* Pierre, kiveä ja kalliota tarkoittava yleinen ranskalainen miehen etunimi, jota vastaa Suomessa Pietari ja latinassa Petrus
* Saint-Pierre tai Saint Pierre, Pietarin ranskankielinen nimi
* Saint-Pierre, Ranskalle kuuluva saari Kanadan rannikon edustalla
* 1392 Pierre, päävyöhykkeen asteroidi
* Abbé Pierre, oik. *Henri Grouès* (1912–2007), ranskalainen pappi ja parlamentaarikko, Emmaus-liikkeen perustaja
* DBC Pierre, oik. *Peter Finlay* (s. 1961), australialainen kirjailija
* *Pierre: or, The Ambiguities*, Herman Melvillen romaani
* Pierre, sukunimi:
** Barbara Pierre (s. 1986), haitilais-yhdysvaltalainen pikajuoksija
** Christophe Pierre (s. 1946), ranskalainen katolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti
** Jamie Pierre (1973–2011), yhdysvaltalainen vapaalaskija
** Jean-Jacques Pierre (s. 1981), haitilainen jalkapalloilija
** Jean-Luc Grand-Pierre (s. 1977), kanadalainen jääkiekkoilija
** Kevon Pierre (s. 1982), trinidadtobagolainen pikajuoksija
** Michèle Pierre-Louis (s. 1947), Haitin entinen pääministeri
** Philip J. Pierre (s. 1954), Saint Lucian pääministeri

## Katso myös

* Saint-Pierre, paikkoja
* St. Pierre, henkilöitä
Huomenlahja

**Huomenlahja** on aviomiehen vaimolleen hääyötä seuraavana aamuna antama lahja. Aiemmin huomenlahja saattoi olla vaikkapa lehmä, torppa, astioita tai rahaa. Nykyaikana huomenlahja on usein koru, kello tai vastaava. Myös morsiamet haluavat nykypäivänä usein muistaa tuoretta aviomiestään lahjalla.

Huomenlahjalla ei nykyään ole syvällisempää merkitystä, kuin se, että puolisot yksinkertaisesti haluavat antaa toisilleen jotain juuri alkaneen avioliiton kunniaksi. Huomenlahjan tarkoitus historiassa oli kuitenkin turvata vaimon toimeentulo mahdollisen leskeksitulon jälkeen. Huomenlahjan antaminen oli jopa säädetty lailla.

Kun aviopuolisot saivat avio-oikeuden toistensa omaisuuteen, huomenlahja menetti merkityksensä. Se on kuitenkin jäänyt perinteeksi, jolla voi muistaa uutta aviopuolisoaan ensimmäisenä yhteisenä aamuna.

## Huomenlahja Suomen lain mukaan
Huomenlahjalla oli aikaisemmin Suomessa oikeudellista merkitystä sellaisissa avioliitoissa, jotka oli solmittu ennen 1. tammikuuta 1879. Vuonna 1879 tai sen jälkeen solmituissa avioliitoissa huomenlahja ei tullut kysymykseen alla olevien määritelmien mukaisena.

Huomenlahjan saattoi määrätä tulevalle vaimolleen mies omasta omaisuudestaan ja ennen vihkimistä. Lahjan sai antaa joko kiinteänä tai irtaimena omaisuutena mutta ei kummassakaan näistä lajeista yhdessä. Huomenlahjasta saatettiin määrätä myös laissa. Vuoden 1734 laissa kuitenkin asetttiin rajaukseksi, ettei huomenlahjaksi saanut antaa kiinteää omaisuutta omistusoikeudella.

Jos vaimo kuoli ennen miestään, huomenlahja kävi mitättömäksi. Samoin lahja mitätöityi, jos vaimo tahallaan tai törkeästä tuottamuksesta surmasi miehensä taikka huoruusrikoksen kautta oli syypää avioliiton purkautumiseen. Jos kaupungissa asuvilla aviopuolisoilla oli lapsia, huomenlahjaa ei annettu.

Jos mies kuoli eikä huomenlahjaa ollut määrätty, sai vaimo puolet siitä, mitä mies olisi enintään voinut huomenlahjaksi antaa. Lapsilla tai miehen perillisillä oli valta antaa tällainen huomenlahja oman harkintansa mukaan joko irtaimena tai kiinteänä omaisuutena.

## Paavo Lipposen hallitus 1995
Termiä "huomenlahja" käytettiin myös työmarkkinajärjestöjen hallituksen muodostajalle Paavo Lipposelle kesken hallitusneuvottelujen antamasta julkilausumasta, jolla järjestöt sitoutuivat tukemaan alhaisen inflaation tavoitetta. Lipponen oli pyytänyt järjestöiltä tämän suuntaista kannanottoa.

## Lähteet

### Lakiviitteet

## Aiheesta muualla
* Huomenlahja Tietosanakirja. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1911
Clayton Ince

**Clayton Ince** (s. 12. heinäkuuta 1972 Arima) on trinidadtobagolainen jalkapallomaalivahti.

Ince aloitti jalkapalloharrastuksensa puolustajana siirtyen maalivahdiksi myöhemmin. Hän oli Trinidad ja Tobagon maalivahti, kun sen nuorten maajoukkue selvisi nuorten MM-kilpailuihin Portugaliin vuonna 1991. Samana vuonna hän aloitti uransa Trinidad ja Tobagon pääsarjassa Defence Force -joukkueessa. Vuonna 1997 Trinidad ja Tobagon jalkapalloliitto nimetti Incen vuoden jalkapalloilijaksi.

Vuonna 1999 Ince meni kokeelle waleslaiseen Wrexhamin joukkueeseen, joka pelasi Englannin kolmannessa divisioonassa. Seuralla ei kuitenkaan ollut varaa palkata Incea, mutta hän sai sopimuksen Crewe Alexandralta, joka pelasi Englannin toisessa divisioonassa. Ince ei kahden ensimmäisen kauden aikana saanut Crewessä juurikaan peliaikaa, vaikka kävi Dundeessa lainassa, mutta kaudella 2001–2002 hän nousi seuran ykkösmaalivahdiksi. Vuonna 2005 hän siirtyi sopimuksensa umpeuduttua Englannin mestaruussarjassa pelaavaan Coventry Cityyn, jossa hän joutui tyytymään kakkosmaalivahdin rooliin.

Ince teki ensiesityksensä Trinidad ja Tobagon jalkapallomaajoukkueessa 4. huhtikuuta 1997, jonka jälkeen hän on pelannut yhteensä 63 maaottelua (tilanne toukokuu 2006). Hänet on valittu kahdesti Caribbean Cup -turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Ince kuului Trinidad ja Tobagon joukkueeseen Saksan MM-kisoissa 2006 mutta ei päässyt pelaamaan.

## Lähteet
Benedictus XII

**Benedictus XII** (oik. **Jacques Fournier**) (k. 25. huhtikuuta 1342) oli Rooman piispa ja katolisen kirkon johtaja. Paavina hän toimi 20. joulukuuta 1334 – 25. huhtikuuta 1342. Hänen virkakaudellaan aloitettiin Paavien palatsin (Palais des Papes) rakennustyöt Avignonissa.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Moppi

**Moppi** on siivousväline, jolla puhdistetaan lattioita. Moppiin kuuluu varsi ja sen päässä käytetään usein mikrokuituista lankaosaa. Nykyaikaiset mopit ovat usein valmistettu mikrokuidusta.

Mopin varusteluun kuuluu: Lankaosa, pituussäädettävä varsi ja levykehys (lapa).

Moppi kostutetaan laimennetulla yleispuhdistusaineella ja sen jälkeen sitä liikutellaan kahdeksikon muotoisin liikkein eteenpäin lattialla. Mopin kostuttamisessa on tärkeää käyttää oikeaa määrää kostuketta. Liian märkä moppi ei ole useimmille lattioille hyväksi (laminaattilattiat, linoleumit, parketit jne.), ja märkänä lika leviää eikä tartu moppiin. Kostutuksessa on tärkeää huomioida eri lattiamateriaalit, ja kostutuksissa on eroja: nihkeämoppaus mm. laminaatille ja linoleumille, kosteamoppaus muovimatolle, ja märkämoppaus vain sellaisille pinnoille, jotka sietävät vettä. Mopin yleisin leveys on 50-75cm. On olemassa myös taulumoppeja (n. 35 cm), joilla puhdistetaan myös tasopintoja. Käytön jälkeen moppi pestään pesukoneessa korkeassa lämpötilassa (60-95 °C), jotta siihen tarttunut lika irtoaa ja bakteerit kuolevat.

Perusperiaate on, että siivotaan puhtaammista kohteista likaisempaan.

## Lähteet
Kamelikilpailut

**Kamelikilpailut** on suosittu urheilulaji Australiassa, Lähi-idässä ja Afrikassa. Ammattilaismaiset kamelikilpailut ovat tapahtuma, jossa lyödään vetoa ja houkutellaan turisteja. Kamelit voivat kulkea 64 kilometriä tunnissa lyhyillä matkoilla, ja ne voivat liikkua 40&nbsp;km/h vauhtia melko pitkään. Kameleiden ohjaajina on perinteisesti käytetty nelivuotiaita poikalapsia, mutta pikkuhiljaa yleistymässä ovat myös robottiratsastajat.
Piipunrassi

**Piipunrassi** on harjamainen, alun perin piipun puhdistukseen tarkoitettu väline. 

Piipunrassi koostuu kolmesta noin 15–30&nbsp;cm:n pituisesta rautalangasta, joiden väliin on kiinnitetty harjaksia. Karkeat harjakset on tarkoitettu irrottamaan lika piipun sisäpinnasta. Pehmeät harjakset on tavallisesti tehty puuvillasta. Harjasten spiraalimainen muoto mahdollistaa puhdistuksen vääntämisliikkeen suoran liikkeen muotoon.

Askartelukäyttöön tarkoitetut piipunrassit ovat usein pidempiharjaksisia, paksumpia ja saatavana useissa eri väreissä. Askartelukäyttöön tarkoitettujen piipunrassien harjakset on usein valmistettu nailonista eikä niissä ole lainkaan karkeampia harjaksia.
Isot ihmisapinat

**Isot ihmisapinat** (Hominidae) on kädellisten lahkoon (Primates) ja ihmisapinoiden yläheimoon (Hominoidea) kuuluva nisäkäsheimo, johon kuuluvat ihmiset, simpanssit, gorillat ja orangit. Heimon sisäistä tieteellistä luokittelua on muutettu muutamia kertoja viime vuosikymmeninä. Aiemmin oranki, gorilla ja simpanssit muodostivat **suurten ihmisapinoiden** (Pongidae) heimon, ja ihminen oli ihmisten heimon (Hominidae) ainoa edustaja. Sittemmin heimot on yhdistetty, ja sekä oranki että gorilla on jaettu useiksi lajeiksi. Nykyään orangit luetaan omaan alaheimoonsa Ponginae ja muut nykysuvut toiseen alaheimoon Homininae. Heimoon kuuluu myös lukuisa määrä sukupuuttoon kuolleita ihmisapinasukuja. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus heimon uudeksi suomenkieliseksi nimeksi oli *isoihmisapinat*.

Homininae-alaheimon jako ei ole täysin selvä, mutta sen jäsenillä on keskenään vähintään 97 prosenttia samaa DNA:ta kuin nykyihmisellä, sekä yksinkertainen kieli tai kulttuuri heimon tai ryhmän sisällä.

Yleisesti arvioidaan *[[Simpanssit|Pan]]*- ja *[[Ihmiset|Homo]]*-sukujen eronneen 6,5–7,4 miljoonaa vuotta sitten, mutta molekyylikellon mukaan (hypoteesi, jonka mukaan molekyylien evoluutio on ajan suhteen vakio) ero olisi tapahtunut 5,4–6,3 miljoonaa vuotta sitten.

## Lähteet
Valoherkkyys

**Valoherkkyys** kuvaa filmin tai digitaalikennon herkkyyttä eli kykyä reagoida valoon. 

Herkkä filmi tarvitsee vähemmän valoa valottuakseen, sillä on siis helpompi kuvata hämärässä, mutta suuri herkkyys lisää kuvaan tulevaa kohinaa. Hidas epäherkempi filmi taas tarvitsee enemmän valoa, mutta toisaalta lopullisen kuvan laatu on tarkempi. Normaalin värifilmin herkkyys on tyypillisesti 100/21°ISO, eli 100 ASA-yksikköä tai 21° DIN-yksikköä.

## Valoherkkyyden asteikot
Filmin herkkyyttä voidaan ilmoittaa kolmella eri asteikolla. Perinteisiä asteikoita olivat eurooppalainen DIN (Deutsches Institut für Normung) ja amerikkalainen ASA (American Standard Association, nykyinen American National Standards Institute eli ANSI). Nykyisin herkkyyttä ilmaisee **ISO-lukema** (International Organization for Standardization - "lyhenne" tulee kreikan kielen sanasta isos, joka tarkoittaa yhtäläistä). ISO-lukema on kahden edellisen yhdistelmä. Varsinaisen standardin tunniste on *ISO 2240:2003*.

**ASA-asteikolla** lukeman kaksinkertaistuminen tarkoittaa samalla herkkyyden kaksinkertaistumista ja lukeman puolittuminen herkkyyden puolittumista. 200 ASA:n filmi on siis kaksi kertaa herkempää kuin 100 ASA:n.

**DIN-asteikolla** vastaava ero on kolme DIN-astetta. 21° DIN:in herkkyys vastaa 100 ASA:n herkkyyttä ja 27° DIN:in herkkyys 400 ASA:n herkkyyttä.

**ISO-asteikko** on ASA- ja DIN-asteikon yhdistelmä.  Oikeaoppisesti ISOa käytettäessä kuuluisi ilmoittaa molemmat lukemat, esimerkiksi 100 / 21° ISO. Usein näkee kuitenkin myös ilmoitettavan pelkän ASA-luvun (esimerkiksi digitaalikameroiden valikoissa), vaikka yksiköksi on merkitty ISO. Tämä johtunee tilan säästön tarpeesta.

Herkkyydet voi jaotella karkeasti ottaen kolmeen eri kategoriaan:

### Hitaat herkkyydet
:6 ASA eli 9° DIN eli 6/9° ISO
:12 ASA eli 12° DIN eli 12/12° ISO
:25 ASA eli 15° DIN eli 25/15° ISO
:50 ASA eli 18° DIN eli 50/18° ISO
:64 ASA eli 19° DIN eli 64/19° ISO
:80 ASA eli 20° DIN eli 80/20° ISO

### Keskinopeat herkkyydet
:100 ASA eli 21° DIN eli 100/21° ISO
:125 ASA eli 22° DIN eli 125/22° ISO
:160 ASA eli 23° DIN eli 160/23° ISO
:200 ASA eli 24° DIN eli 200/24° ISO
:400 ASA eli 27° DIN eli 400/27° ISO
:800 ASA eli 30° DIN eli 800/30° ISO

### Nopeat herkkyydet
:1600 ASA eli 33° DIN eli 1600/33° ISO
:3200 ASA eli 36° DIN eli 3200/36° ISO
:6400 ASA eli 39° DIN eli 6400/39° ISO
:12000 ASA eli 42° DIN eli 12000/42° ISO

## Merkintätapa
Yksikön kirjoittaminen joko lukeman eteen tai taakse on myös monesti hieman epäselvä asia. Kansainvälisillä kentillä se merkitäänkin yleensä luvun eteen, esimerkiksi ISO 50/18°, mutta Suomen kielitoimiston suosituksen mukaisesti tulisi suomea kirjoitettaessa merkitä yksikkö luvun perään, siis 50/18° ISO (vastaavasti 30 euroa tai 100 m).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Westminster

**Westminster** on Lontoon kaupunginosa Lontoon Cityn länsipuolella. Suppeammassa merkityksessä Westminsterillä tarkoitetaan Westminster Abbeyn lähialueita, jossa myös Westminsterin palatsi ja Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentti sijaitsevat. Virallisesti City of Westminster on kuitenkin paljon laajempi alue. Se on yksi Lontoon alueen kunnista (*[[borough]]*), ja käsittää myös suurimman osan yleisesti West Endiksi kutsutusta alueesta ulottuen Lontoon Cityn länsirajalta Hyde Parkiin saakka sekä pohjoisessa lähelle Regent’s Parkia. Sen alueella sijaitsevat siis myös esimerkiksi tunnetut Trafalgar Squaren ja Piccadilly Circusin aukiot lähiympäristöineen sekä Buckinghamin palatsi ympäröivine puistoalueineen.

## Historia
Alun perin kaupunginosan nimeä käytettiin kuvaamaan Westminster Abbeyn lähialueita. Englannin hallitus on sijainnut siellä jo lähes tuhat vuotta. Nimitystä käytetään myös suuremmasta alueesta, City of Westminsteristä.

Westminsterin historiallinen keskus on entinen Thorneyn saari Thamesjoella, jonne Westminster Abbey rakennettiin. Kirkosta tuli perinteinen paikka Englannin hallitsijoiden kruunajaisille. Läheisestä Westminsterin palatsista kehittyi kuninkaallinen asunto vuoden 1066 normannivalloituksen jälkeen. Myöhemmin siellä sijaitsivat parlamentti ja oikeusistuimet. Vaikka hallitsijoilla oli vahva vaikutus Lontoossa, jossa sijaitsi Tower, kuninkaat eivät silti asuneet siellä epävakaiden ja ailahtelevaisten olosuhteiden vuoksi. Lontooseen kehittyi kaksi erillistä keskustaa, taloudellinen keskusta Lontoon Cityyn ja poliittinen sekä kulttuurinen keskus Westminsteriin, missä kuninkaallinen hovi sijaitsi. Erottelu on nähtävissä vielä tänäänkin.

Myöhemmin hallitsijat muuttivat muihin palatseihin kaupungissa ja oikeusistuimet siirtyivät erillisiin oikeustaloihin Lontoon kaupungin rajalle. Alue on yhä hallinnon keskus, ja parlamentti sijaitsee nykyisin Westminsterin palatsissa ja suurin osa ministeriöistä keskittyy Westminsteriin, Whitehalliin.

*Westminster*-nimitystä käytetään usein merkitsemään parlamenttia tai yleisesti Britannian poliittista hallintoa (*Westminsterin malli*). Westminsterin järjestelmä syntyi Englannissa vuoden 1688 vallankumouksen jälkeen. Kuninkaan kabinetista tuli hallitus (kabinetti), joka alkoi tehdä päätöksiä ilman kuninkaan läsnäoloa. Järjestelmän olennainen osa on parlamentarismi, jossa hallituksen pitää nauttia parlamentin alahuoneen luottamusta.

## Yleistä

Lähellä Westminsterin palatsia ja Westminster Abbeyä sijaitsee Westminsterin koulu, joka on yksi Englannin suurimpia public schooleja. Kolme neljästä Westminsterin yliopiston kampuksesta sijaitsee Westminsterin kaupunginosassa.

Alueella asuu runsaasti ihmisiä, joista melko suuri osa on, kenties yllättäen, perinteistä lontoolaista työläisväkeä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Terry Callier

**Terrence Orlando ”Terry” Callier** (24. toukokuuta 1945 Chicago, Illinois – 27. lokakuuta 2012 Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, joka yhdisteli musiikissaan folkia, bluesia ja jazzia.

Callier aloitti 12-vuotiaana laulamisen doo-wop-yhtyeissä. Jo 17-vuotiaana hän levytti Chess Recordsille. Hän kuitenkin valitsi musiikkiuran sijaan koulun. Collegessa hän sai folk-innostuksen ja alkoi Bob Dylanin ja Fred Neilin kaltaisten laulaja-lauluntekijöiden innoittamana kiertää klubeja kitara kädessään. Myös jazz-saksofonisti John Coltrane oli suuri vaikuttaja, vaikka tämän hurmoksellisen esiintymisen näkeminen saikin Callierin epäilemään omaa intohimoaan musiikkia kohtaan.

Callierin ensialbumi *The New Folk Sound of Terry Callier* valmistui jo vuonna 1965, mutta sen julkaisu venyi vuoteen 1968. Callier julkaisi vielä viisi albumia vuosina 1972–1979, mutta vetäytyi 1980-luvun alussa alalta.

1990-luvulle tultaessa Callierin ura sai kuitenkin yllättävää nostetta Isosta-Britanniasta, missä hänen kappaleensa olivat saaneet suosiota klubisoitossa. Hänet irtisanottiin päivätyöstään tietokoneohjelmoijana, kun hänen toinen ammattinsa muusikkona paljastui. Paluualbumi *TimePeace* ilmestyi vuonna 1998.

Callier teki yhteistyötä Beth Ortonin kanssa *Best Bit* -EP:llä (1997). Vuonna 2006 hän lauloi Massive Attackin kappaleella ”Live with Me”.

Suomessa Callier esiintyi kerran: Flow-festivaaleilla Helsingissä elokuussa 2007.

Lokakuussa 2012 Callier menehtyi kotonaan pitkäaikaiseen sairauteen.

## Diskografia
* *The New Folk Sound of Terry Callier* (1968)
* *Occasional Rain* (1972)
* *What Color Is Love* (1973)
* *I Just Can’t Help Myself* (1975)
* *Fire on Ice* (1978)
* *Turn You to Love* (1979)
* *TC in DC* (live, 1996)
* *TimePeace* (1998)
* *Essential, The Very Best of...* (kokoelma, 1998)
* *First Light: Chicago 1969–1971* (kokoelma, 1998)
* *LifeTime* (1999)
* *Live at Mother Blues: 1964* (live, 2000)
* *Alive* (live, 2001)
* *Speak Your Peace* (2002)
* *Total Recall* (remix-kokoelma, 2003)
* *Lookin’ Out* (2005)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Terry Callier levy-yhtiön sivuilla
Kierteishäntäapinat

**Kierteishäntäapinat** (Cebidae) on uuden maailman apinoiden heimo, johon kuuluu neljä sukua.

Aikaisemmin kierteishäntäapinoiden heimo oli jaettu kahteen heimoon: Kierteishäntäapinoihin (Cebidae) ja kynsiapinoihin (Callitrichidae). Nykyisin Callitrichidae on kierteishäntäapinoiden alaheimo nimellä Callitrichinae. Kierteishäntäapinat koostuu nykyään kuudesta suvusta, jotka on jaettu kolmeen alaheimoon.

## Suvut
*Mammal Species of the World* -teoksen mukaan heimoon kuuluvat seuraavat suvut.

* alaheimo Callitrichinae - kynsiapinat
** *[[Pitkähäntäapina|Callimico]]*
** *[[silkkiapinat|Callithrix]]* - silkkiapinat
** *[[leijona-apinat|Leontopithecus]]*- leijona-apinat
** *[[tamariinit|Saguinus]]* - tamariinit
* alaheimo Cebinae
** *[[kapusiiniapinat|Cebus]]* - kapusiiniapinat
* alaheimo Saimiriinae
** *[[saimirit|Saimiri]]* - saimirit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Kierteishäntäapinat (''Cebidae'')
*iNaturalist: Kierteishäntäapinat (Heimo ''Cebidae'')
*ITIS: Cebidae 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Cebidae 
*National Center for Biotechnology Information (NCBI): Cebidae 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Cebidae, marmosets, tamarins, capuchins, and squirrel monkeys
BCS-teoria

**BCS-teoria** on suprajohtavuuden mikroskooppinen teoria, joka selittää tavanomaisten suprajohteiden termodynaamiset ja sähkömagneettiset ominaisuudet elektronien ja kidevärähtelyiden välisen vuorovaikutuksen avulla. Kylmäfysiikan pioneeri Heike Kamerlingh Onnes oli havainnut vuonna 1911, että tiettyjen metallien resistiivisyys katosi kokonaan ja äkillisesti lämpötilan laskiessa tietyn kriittisen lämpötilan alapuolelle. Tämän *suprajohtavuudeksi* nimetyn ilmiön mekanismi pysyi kuitenkin arvoituksena vuoteen 1957 asti, kunnes John Bardeen, Leon Cooper ja Robert Schrieffer julkaisivat teorian, jota kutsutaan heidän mukaansa nimellä BCS-teoria. Teoria toi keksijöilleen Nobelin fysiikan palkinnon vuonna 1972.

BCS-teorian mukaan suprajohtavuus syntyy elektronien vuorovaikuttaessa keskenään kidevärähtelyiden välityksellä. Tämän vuorovaikutuksen seurauksena elektroniparit muodostavat sidottuja tiloja, joita kutsutaan Cooperin pareiksi. Suprajohtavassa tilassa merkittävä osa elektroneista on sitoutunut Cooperin pareiksi, jotka vuorovaikuttavat keskenään ja muodostavat monimutkaisen monihiukkastilan. Monet suprajohteen ominaisuudet voi päätellä laadullisesti tämän monihiukkastilan rakenteesta.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Cyd Gray

**Cyd Gray** (s. 21. marraskuuta 1973) on trinidadtobagolainen jalkapalloilija, joka pelaa Trinidadissa San Juan Jabloteh -joukkueessa. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.

Aiemmin urallaan Gray on pelannut Tobago Unitedissa, Joe Publicissa ja Roxborough Lakersissa. Hän on kuulunut Trinidad ja Tobagon jalkapallomaajoukkueeseen vuodesta 2001 lähtien. Yhteensä hän on pelannut maajoukkueessa 35 ottelua tehden yhden maalin (tilanne toukokuu 2006). Gray on nimitetty maajoukkueeseen myös Saksan MM-kisoihin 2006.

## Lähteet
* Gray socawarriors.netissä
Suur-Saimaa

**Suur-Saimaa** on Saimaan  yhteydessä käytetty käsite, jolla tarkoitetaan ainakin kahta eri vesialuetta. Karttoihinkin merkittynä se tarkoittaa varsinaisen Saimaan suurta järvenselkää, joka aukeaa Lappeenrannasta ja Imatralta kohti pohjoista. Sillä on myös tarkoitettu koko Saimaata suomalaisena suurjärvenä.

## Suur-Saimaa eteläisellä Saimaalla
Eteläisellä Saimaalla on suuri Kyläniemen jakama järvenselkä, joka ulottuu saaristoisiin reunavesiin asti. Monissa yhteyksissä tätäkin osaa kutsutaan Saimaaksi . Kun järvialueen yleisnimenä on myös Saimaa, voidaan eteläiselle osalle, joka siis jää Puumalansalmen alapuolelle, antaa lisämääre *varsinainen Saimaa*. Toisaalta tätä samaa vesistöaluetta voidaan täällä kutsua myös Suur-Saimaaksi . Käytäntö ei ole aivan yhtenäinen, sillä toiset asukkaat käyttävät Suur-Saimaata vain Kyläniemen eteläpuolisista vesialueista . Siellä on Suur-Saimaan lounaiskulmassa suojaisa järvialue, jota kutsutaan Pien-Saimaaksi. Nimityksien logiikka ontuu hieman, sillä nythän Suur-Saimaa voi sijaita Saimaassa. Joskus tätä samaa aluetta kutsutaan myös Etelä-Saimaaksi . Todennäköisesti asukkaiden nimitysmieltymykset ovat valikoituneet siten, ettei heidän termistöllä synny näitä tulkintaongelmia.

## Suur-Saimaa suurjärven nimenä

Sillä tarkoitetaan joskus ”suurinta mahdollista Saimaata”. Siihen sisällytetään silloin kaikki Saimaan järvet tai järvenosat pohjoisesta Joensuusta etelään Lappeenrantaan ja Imatralle asti, ja eteläosissa myös länteen Mikkeliin asti. Vesistöviranomaiset ovat lukeneet Suur-Saimaaseen samat järvet tai järvenosat, joita Järviwiki esittää verkkopalvelussaan: pohjoisessa Orivesi (järvinumero 04.311.1.001 ) ja Pyhäselkä (04.321.1.001 ), näiden länsipuolella Haukivesi (04.211.1.001 ), Enonvesi (04.221.1.001 ) ja Pyyvesi (04.231.1.001 ), ja Haukiveden eteläpuolella Pihlajavesi (04.121.1.001 ) ja Pihlajaveden itäpuolelle Puruvesi (04.181.1.001 ), Pihlajaveden lounaispuolella niin sanottu varsinainen Saimaa (04.112.1.001 ) ja tämän luoteispuolella Ukonvesi (04.151.1.001 ).

Tässä samassa merkityksessä on Saimaasta käytetty myös Aaro Hellaakosken ehdottamaa nimitystä Iso-Saimaa.

## Suur-Saimaa vanhoissa kartoissa
Nimistö on voinut aikanaan olla eri tai sitten on vain sattunut erehdyksiä. Kuninkaan tiekartastossa vuodelta 1790 ”Lilla Saimen” sijaitsi Kyläniemen pohjoispuolella ja eteläpuolella sijaitsi Saimaan muu osa (”En del af Saima Siön”). Georg Magnus Sprengtportenin laatima ”Savon kartasto”, joka valmistui vuosina 1777–1779, saattoi olla tähän osasyylinen. Siinä Kyläniemen pohjoispuolella sijaitsi ”Lilla Saima” ja eteläpuolella ”Stora Saima”.

## Lähteet
Densill Theobald

**Densill Theobald** (s. 27. kesäkuuta 1982) on trinidadtobagolainen jalkapalloilija, joka pelaa Skotlannin Valioliigassa Falkirk FC:ssä. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.

Theobald on pelannut aiemmin urallaan Jean Lillywhite Coaching Schoolissa, Toronto Olympiansissa, Joe Publicissa sekä Caledonia AIA Firessa. Hän siirtyi Falkirkiin 22. joulukuuta 2005 maanmiehensä Russell Latapyn suosituksesta.

Theobald on pelannut Trinidad ja Tobagon jalkapallomaajoukkueessa heinäkuusta 2002 lähtien. Hänet pelasi Saksan MM-kisoissa 2006.

## Lähteet
* Theobald socawarriors.netissä
Välppäys

**Välppäys** on eräs seulomis-tekniikka. **Välppä** tai välppäseula on toimilaite, joka estää liian isoja kappaleita joutumasta eteenpäin jossain prosessissa. Välppä estää esimerkiksi vesivoimalassa kaloja, irtotukkeja tms. joutumasta turbiinille. Toisaalta välppää voidaan käyttää myös kuiva-ainetta käsittelevien prosessien alussa. Välppä on käytännössä usein metallinen ristikko tai hila. 

Jäteveden käsittelyssä välppäys on yksi puhdistusmenetelmä, yleensä puhdistuksen ensimmäinen vaihe. Jätevesi ajetaan säleikön läpi, ja säleiden väliin jäävä kiinteä materiaali kaavitaan pois. Välpejäte kaavitaan pois välpästä, yleensä automaattisesti, ja loppusijoitetaan kaatopaikalle. Välppäys tehdään yleensä kahdessa vaiheessa, ensin esivälppäys 50–20 mm:n säleillä ja toisessa vaiheessa hienovälppäys 5–3 mm:n välppävälillä. Näiden välillä tai jälkeen tehdään hiekanerotus. Välppäys poistaa jätevedestä suurehkot kiinteät partikkelit, kuten paperit ja muut suurehkot partikkelit.

Välppäyksellä tarkoitetaan myös rakennusmaan puhdistamista suurikokoisesta jätteestä, kuten kivistä ja kannoista tarvittavalta syvyydeltä. Tietä rakennettaessa suuret lohkareet tulee poistaa tiepohjasta routarajan yläpuolelta, jotta kivi ei rikkoisi tietä roudan nostaessa sitä vähitellen.

## Lähteet
* Ympäristöteknologian perusteet; luentomoniste 2005, Bio- ja ympäristötieteiden laitos Jyväskylän yliopisto (DOC) 
* Jäteveden käsittely, Turun vesilaitos
Silja Sillanpää

**Silja Pauliina Sillanpää** (s. 15. marraskuuta 1975 Hämeenkyrö) on suomalainen vapaa kirjailija, käsikirjoittaja ja esiintyjä.  

Sillanpää on käsikirjoittanut, toimittanut ja juontanut televisioon mm. *[[Syrhämä]]*-fantasiaseikkailun ja *[[Katinkontti]]*-ohjelman. Sillanpään TV2:n ''Pikku Kakkoselle'' tekemässä *Katinkontti*-ohjelmasarjassa esiintyy hänen omien kirjojensa päähenkilö, Katti Matikainen. Hän on myös  käsikirjoittanut ja dramatisoinut televisioanimaatioita muun muassa Sakari Topeliuksen satujen ja Mauri Kunnaksen Koiramäki-kirjojen pohjalta. 

Myös tv-sarja Salasaaren seikkailijat on Sillanpään käsikirjoittama. Samasta satumaailmasta hän on kirjoittanut myös  kaksi kuvakirjaa, Salasaaren salaisuudet ja Salasaari: Karanneet tarinat (WSOY), kuunnelmasarjan Salasaaren salakuunnelma (YLE) sekä Salasaaren salanäytelmän. 

Vuonna 2025 Sillanpää sai Lasten LukuVarkaus -palkinnon fantasiaromaanistaan *Ouroboros: Sateenkaarikäärme*. Teos sai myös Runegerg Junior -kunniamaininnan. Ouroboros-kirjasarjaa kuvittaa Pasi Pitkänen. 

Sillanpää opiskeli Tampereen yliopistossa teatterin ja draaman tutkimusta sekä Suomen kirjallisuutta. Sillanpää on myös juontanut televisiossa Kultainen Harmonikka ja Primus Ikaalinen -kilpailuja.

Nobel-kirjailija Frans Emil Sillanpää on Silja Sillanpään isoisoisä. Silja Sillanpää asuu Tuusulassa. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa. Sillanpää myös laulaa Nyrok Dolls -nimisessä kirjailijabändissä.

## Kirjat
* *Reissukissa Katti Matikainen* (Otava, 2003)  (sid.) 
* *Konttorikissa Katti Matikainen* (Otava, 2004)  (sid.) 
* *Monitoimikissa Katti Matikainen* (Otava, 2006)
* *Katti Matikainen ja mau-ahtava Suomi* (Otava, 2010)
* *Tenho ja Ryske – Satuja soitosta* (Kustantamo S&S, 2016)
* *Salasaaren salaisuudet* (WSOY, 2021)
* *Karanneet tarinat* (WSOY, 2022)

;Ouroboros-sarja
* *Sateenkaarikäärme* (WSOY, 2024)
* *Haltiakäärme* (WSOY, 2025)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://www.wsoy.fi/tekija/silja-sillanpaa/
* Silja Sillanpää Otavan sivuilla
*
Elektroniaukko

**Elektroniaukko** (lyhyemmin **aukko**) on fysiikassa sähkövirtaa puolijohteessa kuljettava kvasihiukkanen.
Sähkövirtaa kiinteässä aineessa kuljettavat elektronit (ja eräissä poikkeustapauksissa ionit). Elektroneilla on negatiivinen sähkövaraus. Ne voivat energia-asteikolla sijaita joko valenssivyössä tai johtavuusvyössä. Jos vyö on täynnä, sen elektronit eivät voi kiihtyä sähkökentässä. Muuten niiden energia kasvaisi ja niiden täytyisi löytää vapaa paikka korkeammalla energiatilalla. Täydessä vyössä tämä ei ole mahdollista.

Jos täydestä valenssivyöstä nousee elektroni johtavuusvyölle tai kidevirheeseen kielletyssä energiavälissä, jää valenssivyöhön yksi elektronipaikka vapaaksi. Koska poistunut elektroni vei mukanaan negatiivisen sähkövarauksen, on tällä paikalla valenssivyössä positiivinen varaus. Kun kiteeseen kytketään sähkökenttä, tämä positiivinen paikka, aukko, voi liikkua sähkökentän suuntaan. Mikrotasolla liikkuminen tapahtuu siten, että aukon vieressä oleva elektroni siirtyy aukon paikalle ja aukko siirtyy tämän elektronin vanhalle paikalle. Virta kulkee siis negatiivisten elektronien kuljettamana, mutta ulospäin liike näyttää siltä kuin positiivinen hiukkanen, aukko, liikkuisi valenssivyössä.

Tiiviin aineen fysiikassa unohdetaan tässä yhteydessä elektronien liike ja puhutaan vain positiivista aukoista kuten ne olisivat todellisia hiukkasia. Niille voidaan määrittää tiheys (kpl/tilavuus), massa ja liikkuvuus (nopeus sähkökentässä). Puolijohdefysiikan kielessä aukot ovat siis yhtä todellisia kuin elektronit. Puolijohdetta, jossa aukkoja on enemmän kuin liikkuvia (johtavuusvyön) elektroneja, kutsutaan P-tyypin puolijohteeksi. Päinvastaisessa tilanteessa puolijohde on N-tyypin puolijohde. Jos aukkoja ja elektroneja on yhtä paljon, puolijohde on intrinsiikkinen eli I-tyypin puolijohde. Täysin puhdas ja virheetön puolijohde on i-tyyppinen, mutta käytännössä tällaisia materiaaleja ei tarkkaan ottaen ole.
Berenike II

**Berenike II** (, ; noin 267–221 eaa.) oli Egyptin kuningatar. Hän oli syntyjään Kyrenen kuningas Magaan tytär. 

Berenike meni naimisiin Demetrios I:n pojan Demetrioksen kanssa noin vuonna 249 eaa. Demetrioksen kuoleman jälkeen Berenikestä tuli Egyptin kuningatar, koska hän meni naimisiin Egyptin kuninkaan Ptolemaios III:n kanssa ja muutti puolisonsa luo Aleksandriaan. Se oli noussut helleenisen maailman tärkeimmäksi kulttuuri- ja merenkulkukaupungiksi Ptolemaioksen hallitsijasuvun aikana. Ptolemaios ja Berenike saivat ainakin kolme lasta: Ptolemaios IV, Arsinoe III ja Berenike.

Hallitsijapari joutui valtapelin uhriksi ja heidät murhattiin.

Taniksen kivi on peräisin Ptolemaios III:n ja Berenike II:n valtakaudelta. Kivessä on kaksikielinen teksti (kreikaksi ja muinaisegyptillä) ja kolmikielinen (hieroglyfit, demoottinen ja kreikkalainen kirjoitus) faaraon käskykirje (Kanopuksen dekreetti). Siksi Taniksen kivi on Rosettan kiven tavoin ollut tärkeä apuväline muinaisegyptin hieroglyyfien tutkimuksessa ja avaamisessa.

## Myyttejä

Kun Ptolemaios III oli sotaretkellä Persiassa, uhrasi Berenike hiuksensa Afroditelle, jotta hänen miehensä palaisi turvallisesti kotiin. Bereniken hiukset pantiin jumalattaren temppeliin Zefyrionissa, mutta ne katosivat. Temppelin vartijat olivat jo saamassa kuolemantuomion, kun hoviastronomi Konon Samoslainen ilmoitti kuninkaalle, että hiukset ovatkin löytyneet taivaalta Afroditen lahjoittamana, jotta kaikki saisivat niitä ihailla. Tähtikuvio sai tämän takia nimekseen Bereniken hiukset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pikku-Palomäki

**Pikku-Palomäki** on Kouvolan asuinalue, Kouvolan suuralueella, Käpylän kaupunginosassa. Se sijaitsee lähellä keskustaa Karjalankadun varrella. Matkaa keskustaan on noin kilometri. 

Pikku-Palomäki on Kouvolan ensimmäinen lähiö ja ainut Kouvolan lähiö, jossa on sovellettu avointa, maisemaan ja maastoon tukeutuvaa rakennusten sijoittelua. Muun muassa Viitakumpu on sekoitus luonnonmukaista suunnittelua ja tuulimyllykorttelikaavaa. Eskolanmäki on taas uusruutukaavaa. Noin tuhannen hengen asuinalueen asemakaavan on suunnitellut kaupunginarkkitehti Reino Hämäläinen vuonna 1962. Hämäläinen on suunnitellut myös osan alueen asuinrakennuksista. Pikku-Palomäen rakentaminen aloitettiin vuonna 1963 ja se valmistui kolmessa vuodessa.

Pikku-Palomäkeä on kutsuttu "Kouvolan Tapiolaksi", mutta alueella on yhtymäkohtia Pihlajamäen lähiöön Helsingissä. Pikku-Palomäki on rakennettu metsäiselle ylätasangolle, jota rajaavat jyrkät rinteet. Alueen eteläosaa rajaavat pitkät rivitalot ja alueen keskiosissa on 1960-luvulle tyypillisiä kolmekerroksisia hissittömiä kerrostaloja. Pohjoisimmassa osassa, pohjoisreunan harjanteella aluetta rajaavat Reino Hämäläisen ja Reino A. Kajavan suunnittelevat tornitalot. Alueen itäosissa sijaitsee julkisia rakennuksia, joihin kuuluu muun muassa Mansikka-ahon koulun korvannut Mansikkamäen koulu, pyramidin muotoinen Mansikka-ahon urheiluhalli sekä keskuskeittiö. Alueella on myös päiväkoti.

## Lähteet
Kylomikroni

**Kylomikroni** on yksi lipoproteiiniluokka (kylomikronit, VLDL, LDL, IDL ja HDL), joka koostuu proteiineista, kolesterolista ja triglyserideistä. Kylomikronit kuljettavat rasvoja ruoansulatuskanavasta imusuonistoa pitkin verenkiertoon. Veren mukana ne siirtyvät maksaan jatkokäsittelyyn.
Selkäydinhermo

**Selkäydinhermot** () koostuvat etu- ja takajuuresta, jotka yhtyvät toisiinsa selkäytimen ulkopuolella tullessaan ulos nikamien välistä. Etujuuresta lähtee motoristen neuronien aksoninhaarat ja takajuuresta tulee sensoristen neuronien aksoninhaarat. Yhdyttyään selkäydinhermo jakaantuu etu- ja takahaaraan, joissa kummassakin on motorisia sekä sensorisia hermoja. Etuhaara on huomattavasti takahaaraa paksumpi. Takahaarat hermottavat selän ihoa ja lihaksia. Etuhaarat puolestaan muodostavat ääreishermostoon kuuluvia hermopunoksia. Rintahermojen etuhaaroista lähtee kylkivälihermoja, jotka kulkevat jokaiseen kylkiluuväliin. Kylkivälihermo hermottaa rintakehän lihaksia ja ihoa.

Selkäydinhermoja on yhteensä 31 paria ja niitä lähtee kunkin selkärangan nikaman alta yksi pari, mutta ensimmäinen pari tulee esiin heti kallon alta. Selkäydinhermot jaetaan kaula- (C1–C8), rinta- (T1–T12), lanne- (L1–L5), risti- (S1–S5) ja häntähermoihin (C0). 

Neljä ylintä kaulahermon etuhaaraa muodostavat kaulapunoksen, josta lähtee muun muassa palleahermo. Neljä alinta kaulahermoparia muodostavat yhdessä ylimmän rintahermon etuhaaran kanssa hartia- eli olkapunoksen, joka hermottaa yläraajoja. Sen haaroista kainalohermo hermottaa hartian lihaksia ja olkavarren ihoa, lihas-ihohermo hermottaa hauislihasta ja kyynärvarren ihoa, värttinähermo hermottaa olkalihasta ja sormien ja ranteen ojentajalihaksia.  Lanne-ristipunoksen muodostavat puolestaan lanne- ja ristihermojen etuhaarat. Lanne-ristipunos hermottaa alaraajoja ja sen ihoalueita.
Dartmoorinponi

**Dartmoorinponi** on melko pienikokoinen, mutta vahvarakenteinen brittiläinen ponirotu, joka on kotoisin Devonin alueelta. Se on yksi tunnetuimmista englantilaisista poniroduista ja läheistä sukua exmoorinponille. Kokonsa ja luonteensa vuoksi se on erinomainen ratsu lapsille.

Dartmoorinponin säkäkorkeus on 118&ndash;127&nbsp;cm. Sillä on pieni pää, pitkät harja- ja häntäjouhet, valppaat korvat sekä ystävälliset silmät. Sen lavat ovat irtonaiset ja liikkeet rennot. Dartmoorinponi on väriltään ruunikko (yleensä tummanruunikko), musta, rautias, kimo tai päistärikkö.

Rotu on melko harvalukuinen: Maailmassa on arviolta 5000 dartmoorinponia. Suomessa niitä on vain yksittäisiä. Suomessa on ollut kantakirja dartmooreille, mutta siihen on merkitty vain yksi ori ja neljä tammaa (joista viimeinen vuonna 1991).

## Katso myös
*Luettelo hevosroduista

## Aiheesta muualla

Dartmoorinponi Hevosmaailma.netissä
Natural History Museum

**Natural History Museum** on luonnontieteellinen museo Lontoossa. 

Se on yksi kolmesta suuresta museosta Exhibition Roadin varrella Lontoon Etelä-Kensingtonissa. Kaksi muuta ovat Science Museum ja Victoria and Albert Museum. Natural History Museumin pääsisäänkäynti on Cromwell Roadilla. se on Britannian suosituimpia matkailukohteita, vuonna 2025 museossa oli yli seitsemän miljoonaa vierailijaa.

Museon perustana on Hans Sloanen kokoelmat ja testamenttilahjoitus vuodelta 1753, ja se avattiin yleisölle nykyisissä tiloissaan vuonna 1881. Se oli osa British Museumia vuoteen 1863 asti, ja sai nykyisen nimensä vuonna 1993. Vuonna 1986 siihen liitettiin viereinen Geologian museo. 

Museon kokoelmissa on noin 70 miljoonaa esinettä elämän ja tieteen aihepiireistä. Pääkokoelmia on viisi: kasvitiede, hyönteistiede, geologia, paleontologia sekä eläintiede. Museossa on myös villieläinpuutarha, joka sisältää alkuperäisiä eläin- ja kasvilajistoja.

Natural History Museum on Euroopan arvostetuin systemaattisen biodiversiteettitutkimuksen keskus. Sen muita tutkimusalueita ovat muun muassa biolääketiede, maapallon kehitys, ekologiset prosessit, kasvi- ja eläinkunta sekä evoluutio.

## Lähteet
Ptolemaios IV

**Ptolemaios IV Filopator** (, 244–204 eaa.) oli Egyptin faarao 221–204 eaa. Hänen vanhempansa olivat Ptolemaios III ja Berenike II. Hänen aikanaan Ptolemidien hallitseman Egyptin kukoistus kääntyi laskuun.

Noustessaan valtaistuimelle Ptolemaios IV otti lisänimekseen Filopator, ”isäänsä rakastava”. Ptolemaios oli heikko hallitsija, joka oli aina neuvonantajiensa vallassa. Tärkeitä neuvonantajia olivat muun muassa Agathokles ja Sosibios. Sosibioksen käskystä Ptolemaios IV teloitutti oman äitinsä Berenike II:n ja useita muita sukulaisiaan. Sosibioksen sanotaan olleen myös Arsinoe III:n murhan takana. Vaikka Ptolemaios IV oli heikko hallitsija, egyptiläiset voittivat seleukidien joukot Rafian taistelussa vuonna 217 eaa. Ptolemaios IV oli tuolloin ilmeisesti itse paikalla. 

Ptolemaios meni vuonna 215 eaa. naimisiin siskonsa Arsinoe III:n kanssa. Pojastaan Ptolemaios V:stä hän teki hallitsijakumppaninsa vuonna 210 eaa. Vuonna 205 eaa. Ylä-Egypti kapinoi häntä vastaan faarao Horwenneferin ja Ankhwennefer johdolla. Kapinallinen Ylä-Egypti pysyi itsenäisenä miltei kaksikymmentä vuotta. 

Ptolemaios IV:stä kertoo Raamatun apokryfi­kirjoihin kuuluva Kolmas makkabilaiskirja.
Käänteismiehitys

**Käänteismiehitys** eli **populaatioinversio** tarkoittaa sitä, että systeemissä hiukkaset ovat jakaantuneet siten, että ylemmällä energiatilalla on enemmän hiukkasia kuin alemmalla. Tällainen tilanne on potentiaalisesti epästabiili ja siitä voidaan saada energiaa ulos. Tärkein populaatioinversion sovellus on lasereissa.

Laser perustuu siihen että väliaineeseen saadaan energiapumppauksella aikaan tilanne jossa esimerkiksi energeettisesti viritettyjä atomeja on enemmän kuin perustilalla olevia atomeja. Kun aineeseen tulee valokvantti, se indusoi virittyneen atomin relaksaation perustilalle. Tässä vapautuu energia valokvanttina, joka on identtinen alkuperäisen fotonin kanssa. Näin populaatioinversio on saanut aikaan valon vahvistumisen.

## Lähteet
Mepis

**Mepis** oli eräs Linux -käyttöjärjestelmän jakelupaketti. Sen perusti Warren Woodford, ja ensimmäinen versio ilmestyi toukokuussa 2003.

Mepis on aiemmin pohjautunut Debianiin, mutta versiossa 6.0 se siirtyi Ubuntu-pohjaiseksi. Versiossa 7.0 se siirtyi takaisin Debian-pohjaiseksi. Mepis-Linux on helppokäyttöinen käyttöjärjestelmä, joka käyttää työpöytäympäristönään KDE:tä.

Vuonna 2013 Mepiksen kehitys laitettiin tauolle, kun Mepis yhdistyi AntiX-jakelun kanssa, muodostaen uuden yhteisen jakelun nimeltään MX Linux.

## Julkaisuja
* SimplyMepis 6.0 julkaistiin 22. heinäkuuta 2006.
* SimplyMepis 6.5 julkaistiin 4. huhtikuuta 2007.
* SimplyMepis 6.5.02 julkaistiin 28. huhtikuuta 2007.
* SimplyMepis 7.0 julkaistiin 23. joulukuuta 2007.
* SimplyMepis 8.0 julkaistiin 22. helmikuuta 2009.
* SimplyMepis 8.5 julkaistiin 30. maaliskuuta 2010.

### AntiX
AntiX on Mepis-järjestelmän pohjalta tehty kevytversio, joka soveltuu vanhemmille koneille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* MEPIS Community Forum 
* AntiX kotisivut
Valobakteeri

**Valobakteerit** (*Photobacterium*) ovat gram-negatiivisia, yleisesti merissä esiintyviä bakteereita. Tunnetuin niistä on *[[Vibrio fischeri]]* -niminen organismi, mikä tuottaa näkyvää valoa osana normaalia aineenvaihduntaa. Valobakteereita käytetään ympäristöntutkimuksessa. Mittauksissa bakteerin aineenvaihduntaa häiritään altistamalla se haitallisille aineille tai näytteille. Bakteerien valontuoton vähenemistä mitataan luminometrilla eli laitteella, joka pystyy mittaamaan hyvin pieniä valomääriä.

Valobakteereilla saadut mittaustulokset ovat usein vertailukelpoisia ravintoketjussa korkeammalla olevien organismien kuten vesikirppujen ja kalojen kanssa tehtyihin tuloksiin. Vaikka bakteeritesteillä ei voida korvata kaikkia monisoluisilla eliöillä tehtyjä kokeita, sillä on selviä etuja toksisuustestauksessa. Menetelmä on nopea, tarvittava näytemäärä pieni ja bakteerien käyttöön ei liity eettisiä ongelmia.

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Photobacterium
*National Center for Biotechnology Information (NCBI): Photobacterium, taxonomy