open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kovero (Tuupovaara)

**Kovero** on Koverojärven itärannalla, Ristivaaran rinteessä sijaitseva kylä ja maaseututaajama Joensuun kaupungin Tuupovaaran pitäjässä. Kylän asukasluku on noin 330-350. 

Koverossa on muun muassa Ilomantsintien varressa sijaitseva Teboil-huoltoasema, jolla on myös kauppapalveluja. Kylällä toimii Koveron nuorisoseura, jonka taloa käytetään kylätalona. Koveron ortodoksinen perinne on vanhaa. Ensimmäinen tsasouna (ortodoksinen ruokoushuone) rakennettiin 1700-luvulla. Nykyinen, pieni Herman Alaskalaisen tsasouna on vuodelta 1995. Koverossa on myös kirjailijaresidenssi.

Koveron kylä sai ensimmäisen kansakoulun vuonna 1889. Koveron vuonna 1930 rakennettu kyläkoulu (Koveron koulu) lakkautettiin vuonna 2013. Myös kauppa on suljettu. 

Koveron maarekisterikylään kuuluvat Koveron, Herajärven ja Heinäahon kylätoiminnalliset kylät.

## Historia

Koverossa on ollut asutusta jo ainakin 1400-luvulta lähtien. Kylä on syntynyt jo keskiajalla ja saanut nimensä viereisen järven mukaan. Koverojärvi eli Koveronjärvi on pieni, muodoltaan mutkikas järvi. Kovera- ja Kovero-nimet ovat yleensä viitanneet järvien koveraan muotoon. Kylän nimen kirjoitusasu on vaihdellut: *Dr. Kovera* (1500), *Kofuerala by* (1590), *Kowera* (1618) ja *Kofwero* (1682). Kylä mainitaan vuoden 1500 Vatjan viidenneksen verokirjassa yhtenä Ilomantsin pogostan suurimmista kylistä. 

Kylällä on sijainnut muun muassa vuonna 1744 perustettu talvimajatalo (kievari), kaksi tiilitehdasta, mylly, meijeri ja saha.

Tuupovaaran kunta ja rautatieasema tunnettiin aiemmin nimellä Kovero.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Koveron Nuorisoseura ry
Tehlo

**Tehlo** on kylä Keski-Suomessa, Uuraisten kunnassa. Tehlolla on aikaisemmin ollut sekä kauppa että koulu. Nykyisin Tehlolla asuu vakituisesti noin 200 ihmistä, ja asutus on nauhamaisesti Höytiän–Uuraisten tien varressa ja Tehlojärven rannassa. Tehlon hajanaisen kyläkunnan läheisyydessä sijaitsee samanniminen järvi, joka kuuluu Kyynämöisten järviryhmään. Sen järviä ovat Kyynämöinen, Pieni-Sääkspää, Sääkspää, Tehlo, Kiijanen, Muikkulampi, Kukkaroinen ja Pieni-Kukkaroinen. Näistä Tehlo on suosittu järvi virkistyskalastajien keskuudessa, koska järven kalakanta on runsas.

## Aiheesta muualla

* hoytia.info
Sotho

**Sotho** voi tarkoittaa seuraavia:

* sothot, Etelä-Afrikassa ja Lesothossa asuva kansanryhmä
* sotho, kaksi lähisukuista kieltä:
** sesothon kieli eli eteläsotho, Lesothon virallinen kieli
** pohjoissotho
Pohjoissothon kieli

**Pohjoissothon kieli** (omakielinen nimi: *Sesotho sa Leboa*), myös **pedi**, on bantukieliin kuuluva kieli. Se on tswanan ja eteläsothon lähisukulaiskieli.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin ensimmäisen kerran kokonaan pohjoissothoksi vuonna 1904. 

## Puhujamäärät ja status
Yhteensä pohjoissotholla arvioidaan olevan noin 13,5 miljoona puhujaa, joista äidinkielisiä puhujia on 4,6 miljoonaa. Kielen ei katsota olevan uhanalainen. Pohjoissotho jakautuu 12 päämurteeseen. Murteiden väliset erot lähinnä fonologisia, mutta jonkin verran myös sanastollisia.

Pohjoissotho on yksi Etelä-Afrikan 12 virallisesta kielestä. Kielenhuollosta ja kielen käytön edistämisestä vastaa PanSALB.

## Fonologia

### Vokaalit

Lähde:

### Konsonantit

Lähde:

## Lähteet
Sinikka Svärd

**Sinikka Soili Svärd** (s. 19. maaliskuuta 1960 Turku) on suomalainen sanoittaja, joka sanoittajajuransa alkuvuosina toimi erityisesti säveltäjä Esa Niemisen työparina. Svärdin tekstejä ovat sittemmin säveltäneet muun muassa Tomi Aholainen, Petri Laaksonen ja Lauri Tähkä. Svärd työskenteli aiemmin kehitysvammahoitajana, mutta on vuodesta 2004 lähtien toiminut yhtenä Suomen harvoista päätoimisista sanoittajista. Vaikka valtaosa hänen sanoittamistaan lauluista ovatkin iskelmiä, on Svärd tehnyt tekstejä myös kuoroille sekä *Äidin maa* -musikaaliin, jota on esitetty sekä Espoon että Kuopion kaupunginteatterissa.

## Tunnettuja teoksia

* ”Vie minut” − Katri Helena (säv. Esa Nieminen)
* ”Kun katsoit minuun” − Anna Eriksson (säv. Esa Nieminen)
* ”Kaikista kasvoista” – Anna Eriksson (säv. Esa Nieminen)
* ”Sitä saa mitä tilaa” – Yölintu (säv. Esa Nieminen)
* ”En tekisi toisin” − Jukka Hallikainen (säv. Petri Laaksonen)
* ”Marmoritaivas” − Johanna Kurkela (säv. Tomi Aholainen)
* ”Oikeesti” – Finlanders (säv. Kaisa Ranta)
* ”Tahdon tanssia kanssasi” – Tomi Metsäketo ja Johanna Kurkela (säv. Tomi Aholainen)
* ”Polte” – Lauri Tähkä (säv. Lauri Tähkä) 
* ”Olisitpa sylissäni” – Antti Ketonen (säv. Lauri Tähkä, Matti Mikkola)
* ”Yö on minussa” – Yö (säv. Tomi Aholainen)

## Runokokoelmat
* 
* 
* 
* 

## Palkinnot ja tunnustukset
* Pro Iskelmä -tunnustuspalkinto 2006
* Juha Vainio -palkinto 2008

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Artikkeli Elvis Ry:n julkaisemassa SELVIS-lehdessä 2002
* 
* Kuusi kuvaa sanoittaja Sinikka Svärdin elämästä, Yle Radio 1, 7.5.2023
Paul Vieille

**Paul Marie Eugène Vieille** (2. syyskuuta 1854 – 14. tammikuuta 1934) oli ranskalainen kemisti, joka kehitti savuttoman ruudin vuonna 1886. Se tunnettiin nimellä la Poudre B tai Poudre Blanche (valkoinen ruuti). 

Ruutien ja rakettien kiinteiden ajoaineiden palamisnopeutta säätelee Vieillen laki.

## Lähteet
Kansainvälinen journalistiliitto

**Kansainvälinen journalistiliitto** () on laajin toimittajien kansainvälinen ammattiliittojen keskusliitto. Se pyrkii maailmanlaajuisesti suojelemaan ja vahvistamaan toimittajien vapauksia ja oikeuksia. 

Liitto perustettiin nykyisessä muodossaan vuonna 1952.

Kansainvälisen journalistiliiton suomalainen jäsenliitto on vuodesta 1956 ollut Suomen Journalistiliitto. Tammikuussa 2023 liitto ilmoitti eroavansa IFJ:stä. Liiton mukaan eron syynä olivat IFJ:n pitkään jatkuneet hallinnolliset ongelmat. Samaan aikaan erosta ilmoittivat myös Tanskan, Norjan ja Islannin journalistiliitot. Ero astui voimaan 31. heinäkuuta 2023.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* International Federation of Journalists
Eteläsothon kieli

**Eteläsotho** on bantukieliin kuuluva kieli, joka on yksi Etelä-Afrikan 11 virallisesta kielestä ja Lesothon kansalliskieli. Eteläsotho jaetaan kahteen päämurteeseen ja sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat muun muassa pohjoissotho ja venda. Eteläsothon katsotaan olevan elinvoimainen. 

Eteläsothoa kirjoitti ensimmäisenä ranskalainen lähetyssaarnaaja Eugene Casalis vuonna 1833, ja hän myös julkaisi vuonna 1841 kielen ensimmäisen kieliopin *Études sur la Langue Sechuanan*.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin ensimmäistä kertaa kokonaan eteläsothoksi vuonna 1874.

## Fonologia
Eteläsothon äännerakenne on samanlainen kuin muiden sotho–tswana-kielten mutta eroaa monista muista bantukielistä. Vokaaliäänteitä on runsaasti, mutta itse vokaalifoneemeja on yhdeksän, joita vastaa oikeinkirjoituksessa viisi vokaaligrafeemia. Konsonanttivarasto on laaja ja sisältää naksausäänteitä. Monien sotho–tswana-kielten tapaan eteläsothossa ei ole prenasalisoituja konsonantteja, jotka ovat yleisiä muissa bantukielissä. Toisaalta muista sotho–tswana-kielistä poiketen eteläsothossa on naksausäänteitä eli avulsiiveja, jotka ovat vaikutteita khoisankielistä ja ngunikielistä.

### Vokaalit

Lähde:

### Konsonantit

 on :n allofoni ja esiintyy vain ennen suppeita vokaaleja 

Lähde:

## Kielinäyte

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Eteläsothonkielinen Wikipedia
Intonaatio

**Intonaatio** on puheen sävelkulkua. Se on yksi prosodian osatekijöistä.

Intonaatio voidaan jakaa tavu-, sana- ja lauseintonaatioon. Tyypillisempää on kuitenkin puhua intonaatiosta vasta viimeksi mainitulla eli sanaa laajemmalla tasolla, jolloin intonaatio ja lauseintonaatio ovat synonyymeja. *Lause* ei välttämättä ylipäänsä ole hyvä nimitys puhutusta kielestä puhuttaessa, koska toisin kuin kirjoitettu kieli, se ei välttämättä koostu syntaktisesti määriteltävissä olevista lauseista. Muita mahdollisia termejä sille kokonaisuudelle, jonka intonaation katsotaan muodostavan puheen jonkinlaisen rakenne-elementin, ovat **lausuma** ja **puhunnos**.

**Sävelkieliksi** kutsutaan kieliä, joissa sanojen tai morfeemien merkityksiä erotetaan kontrastiivisesti tonaalisin keinoin. Tavu- tai sanaintonaatiota kutsutaan tooniksi. Erilaisia sävelkieliä ovat mm. ruotsi, slovenia, mandariinikiina ja joruba.

**Lauseintonaatiolla** voidaan ilmaista puhefunktiota eli sitä, onko lause toteamus vai kysymys. Toteamus lausutaan suomessa yleensä laskevalla intonaatiolla. Monessa Euroopan kielessä kysymyslause lausutaan lopussa nousevalla intonaatiolla, mutta suomessa kysymyslauseenkin intonaatio on laskeva; tosin lause myös aloitetaan korkeammalta eli siinä on ns. **korkea aloitus** (engl. *high initial pitch*). Lauseintonaatiolla puhuja voi lisäksi ilmaista suhtautumisensa sanomaansa tai ilmaista onko hän aikeissa jatkaa puheenvuoroaan.

Suomenkielisessä puheessa yhden **intonaatiojakson** sävelkulku on yleensä tasaisen laskeva ns. **deklinaatiolinja**, jonka aiemmin ajateltiin selittyvän suoraan fysiologisesti keuhkojen ilmanpaineen vähittäisenä laskuna puhunnoksen aikana, mutta nykyään yleensä selitetään fonologisesti asetetuksi tonaaliseksi päämääräksi. Painolliset tavut muodostavat intonaatiojakson sisällä sävelkulkuun pieniä nousuja. Tämän mukaisesti suomen sävelkulkua on luonnehdittu monotoniseksi. Intonaatiojaksot voidaan erottaa toisistaan myös taukojen, värähdyslaajuuden heikkenemisen sekä viimeisen tavun pitenemisen perusteella. Yksi intonaatiojakso kestää suomen kielessä noin puolitoista sekuntia.

## Lähteet
Roy Mayorga

**Roy "Maurice" Mayorga** (s. 6. huhtikuuta 1970 New York City, New York) on Stone Sour -yhtyeen rumpali. Hän liittyi virallisesti Stone Souriin 10. toukokuuta 2006 korvatessaan Joel Ekmanin paikan rumpalina. Hän on soittanut myös metallibändi Soulflyssa sekä hardcorebändi Shelterissä ja crustibändi Nauseassa.
Investituura

**Investituura** tarkoittaa virkaan tai maaomaisuuteen kohdistuvan hallintoikeuden antamista sekä läänittämistä. Keskiaikaisessa kirkko-oikeudessa investituura tarkoitti hallitsijan oikeutta nimittää piispat ja apotit tai vahvistaa virkanimitys sauvan ja sormuksen antamisella. Niin sanottu investituurariita syntyi 1000-luvulla Saksan, Ranskan ja Englannin hallitsijoiden ja paavien välillä, kun paavit eivät halunneet ruhtinaiden antavan vallanmerkkiä kirkollisille henkilöille. Kiista päättyi 1100-luvulla.

## Lähteet
Oiva Huttunen

**Oiva Juho Aatami Huttunen** (20. heinäkuuta 1887 Nurmes &ndash; 22. tammikuuta 1945) oli suomalainen juristi ja virkamies. Hän toimi oikeusministerinä Mantereen hallituksessa 1929. Hän oli hallituksessa ammattiministeri. Hän toimi valtioneuvoston oikeuskanslerina vuosina 1933–1944.

Huttusen vanhemmat olivat puuseppä Juho Huttunen ja Katri Ahonen. Hän pääsi ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1906 ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1908. Huttunen sai varatuomarin arvon 1911. 

Huttunen oli asianajajana Joensuussa 1911−1915 ja Helsingissä 1916−1919. Hän oli korkeimmassa oikeudessa notaarina 1918, nuorempana oikeussihteerinä vuodesta 1919 ja vanhempana oikeussihteerinä 1930 sekä lainvalmistelukunnan jäsenenä 1924−1930. Hän oli korkeimman oikeuden oikeusneuvoksena 1930−1933 ja oikeuskanslerina 1933−1945. Huttunen oli myös eduskunnan oikeusasiamiehen sihteerinä 1920−1924 ja eduskunnan lakivaliokunnan sihteerinä 1921−1930. 

Oiva Huttunen oli naimisissa vuodesta 1925 Saima Siviä Outisen kanssa. 

## Julkaisuja
* *Avioliittolaki ynnä siihen liittyvät lait ja asetukset* ; julkaissut ja selityksillä varustanut Oiva Huttunen. Otavan asetuskokoelma 58. Otava 1930, 2. painos WSOY 1945

## Lähteet
*
Robert Korzeniowski

**Robert Marek Korzeniowski** (s. 30. heinäkuuta 1968 Lubaczów, Puola) on puolalainen kilpakävelijä. Hän on nelinkertainen olympiavoittaja, kolminkertainen maailmanmestari ja kaksinkertainen Euroopan-mestari.

Korzeniowski sijoittui 1989 kävelyn maailmancupissa 20 kilometrin kävelyssä neljänneksikymmenenneksi ajalla 1.26.53. Kaksi vuotta myöhemmin hän voitti Universiadit sekä sijoittui kävelyn maailmancupissa seitsemänneksi ajalla 1.21.19 ja Tokion MM-kisoissa kymmenenneksi. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän keskeytti 20 kilometrin kävelyssä ja hänet hylättiin 50 kilometrin kävelyssä 45 kilometrin jälkeen hänen ollessaan kilpailussa kolmantena. Vuonna 1993 Korzeniowski voitti hopeaa Toronton sisäratojen MM-kisoissa 5&nbsp;000 metrin ratakävelyssä ajalla 18.35,91. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Universiadit sekä oli kävelyn maailmancupissa 20 kilometrillä neljäs.

Korzeniowski käveli 1995 kävelyn maailmancupissa 20 kilometrillä yhdeksänneksi. Samana vuonna hän voitti pronssia Göteborgin MM-kisoissa 50 kilometrillä ajalla 3.45.57. Seuraavana vuonna hän voitti Euroopan cupin 20 kilometrillä. Atlantan olympialaisissa hän oli 20 kilometrillä kahdeksas ajalla 1.21.13, mutta voitti 50 kilometrillä olympiakultaa ajalla 3.43.30. Hän voitti MM-kultaa Ateenan MM-kisoissa 1997 50 kilometrillä. Seuraavana vuonna hän oli toinen Euroopan cupissa, mutta voitti Budapestin EM-kisoissa kultaa 50 kilometrillä. Vuonna 1999 hän käveli neljänneksi kävelyn maailmancupissa 20 kilometrillä ajalla 1.20.52. Sydneyn olympialaisissa 2000 Korzeniowski voitti olympiakultaa sekä 20 kilometrillä ajalla 1.18.59 että 50 kilometrillä ajalla 3.42.22.

Korzeniowski voitti MM-kultaa Edmontonin MM-kisoissa 2001 50 kilometrillä ajalla 3.42.08. Seuraavana vuonna hän voitti EM-kultaa Münchenin EM-kisoissa ajalla 3.36.39. Hän uusi maailmanmestaruutensa Pariisin MM-kisoissa 2003 voittamalla 50 kilometrin kilpailun ajalla 3.36.03. Seuraavana vuonna hän käveli toiseksi 20 kilometrillä kävelyn maailmancupissa ja voitti olympiakultaa Ateenan olympialaisissa 50 kilometrillä.

Korzeniowski teki urallaan maailmanennätykset 5 kilometrin maantiekävelyssä sekä 5&nbsp;000 metrin ratakävelyssä. Hän voitti uransa aikana 15 maansa mestaruutta 20 kilometrin kävelyssä vuosina 1990–2004. Lisäksi hän voitti Puolan-mestaruuden 50 kilometrin kävelyssä vuonna 1993 sekä maansa sisäratojen mestaruuden 5&nbsp;000 metrin ratakävelyssä vuonna 2004.

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 3&nbsp;000 metrin ratakävely: 11.05,40 (1997)
* 5&nbsp;000 metrin ratakävely: 18.17,22 (1992)
* 10&nbsp;000 metrin ratakävely: 38.26,53 (2002)
* 10 kilometrin kävely: 37.57 (2002)
* 20&nbsp;000 metrin ratakävely: 1.19.52,0 (2001)
* 20 kilometrin kävely: 1.18.22 (2000)
* 30 kilometrin kävely: 2.10.57 (2004)
* 35 kilometrin kävely: 2.28.30 (1993)
* 50 kilometrin kävely: 3.36.03 (2003)
* Tunnin kävely: 14&nbsp;794 m (1992)

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* http://www.korzeniowski.pl/
Kim Larsen

**Kim Larsen** (23. lokakuuta 1945 Kööpenhamina – 30. syyskuuta 2018 Odense) oli tanskalainen rockmuusikko. 

Larsen tapasi vuonna 1969 Franz Beckerleen ja Willi Jønssonin. Kolmikko perusti Gasolin’-yhtyeen, jonka kokoonpanoon myöhemmin liitettiin rumpali Søren Berlev. Yhtye oli hyvin suosittu 1970-luvulla, mutta hajosi sen lopulla. 

Larsen julkaisi lukuisia sooloalbumeita, osan omalla nimellään, loput yhtyenimillä *Kim Larsen & Bellami* ja *Kim Larsen & Kjukken*. Hänen myydyimpiin levytyksiinsä kuuluu *Midt om natten* (1983).

Larsen kuoli 72-vuotiaana eturauhassyöpään.

## Lähteet
Erik Koskenmaa

**Erik Johan Koskenmaa** (1. lokakuuta 1878 Hausjärvi – 8. maaliskuuta 1957) oli suomalainen diplomi-insinööri, metsäneuvos ja ministeri. Hän oli Kivimäen hallituksessa kulkulaitosten ja yleisten töiden apulaisministerinä 1932–1936 ja kahden viikon ajan kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä syksyllä 1936. Hän oli hallituksessa ammattiministerinä.

## Ura
Koskenmaa pääsi ylioppilaaksi vuonna 1900 ja hän suoritti diplomi-insinööritutkinnon Polyteknillisen opiston tie- ja vesirakennusosastolla 1904. Hän teki myöhemmin opintomatkoja useisiin Euroopan maihin.

Koskenmaa oli 1905–1921 tie- ja vesirakennushallituksen palveluksessa aluksi ylimääräisenä insinöörinä ja sittemmin nuorempana ja vanhempana insinöörinä. Vuosina 1917–1921 Koskenmaa toimi lisäksi metsähallituksen tie- ja vesirakennusinsinöörinä. Hänet nimitettiin 1921 metsäneuvokseksi ja metsähallituksen insinööriosaston päälliköksi. Koskenmaa oli Teknillisessä korkeakoulussa uittotekniikan ylimääräisenä opettajana vuodesta 1934 alkaen.

## Luottamustoimia
Koskenmaa toimi asiantuntijana useissa valtion komiteoissa, muiden muassa eräissä kalastuskomiteoissa sekä neuvoteltaessa Venäjän ja Norjan kanssa puutavaran kuljetuksesta rajavesistöissä. Hän osallistui myös oman alansa yhdistystoimintaan ja oli muun muassa Suomen Uittajain Yhdistyksen ja Suomalaisten Tekniikkojen Seuran sihteerinä.

## Lähteet
*
The Amityville Horror (elokuva)

**The Amityville Horror** on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva, jonka on ohjannut Andrew Douglas. Elokuva on uudelleenfilmatisointi vuoden 1979 elokuvasta *[[Luojan tähden, paetkaa!]]* (*The Amityville Horror*).

## Juoni
Elokuva kertoo Lutzin perheestä, joka löytää ihastuttavan talon ja päättää muuttaa siihen. Vasta oston jälkeen he saavat kuulla, että talossa aiemmin asuneen perheen yksi pojista murhasi siellä julmasti koko perheensä. Pitkän pohdinnan jälkeen Lutzit päättävät kuitenkin muuttaa asumaan taloon. Kaikki alkaa hyvin, mutta pian talon synkkä menneisyys alkaa piinata sen uusia asukkaita.

## Näyttelijät

## Arvioita
*Turun Sanomien* Tapani Maskulan mielestä *The Amityville Horror* irrottaa varsinkin alkupuolellaan paljon hätkähdyttävämpiä tehoja tutusta asetelmasta kuin verkkainen edeltäjänsä. Hänestä kuitenkin ”hienovaraisempi haamuilla hehkutus tihentäisi talovanhuksen mystistä taikapiiriä ja tarjoaisi kaappeihin kätketyille karmiville salaisuuksille vaihtoehtoisia, mielikuvitukseen vetoavia selitysmalleja”.

## Lähteet
Emilio Q. Daddario

**Emilio Quincy Daddario** (s. 24. syyskuuta 1918 – 7. heinäkuuta 2010) oli lakimies ja yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.

Daddario istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa 86. ja viiden sitä seuranneen kongressin ajan 3. tammikuuta 1959 – 3. tammikuuta 1971. Hän ei ollut uudelleen ehdolla vuonna 1970, mutta pyrki sen sijaan epäonnistuneesti Connecticutin kuvernööriksi. 

Daddario syntyi Massachusettsissa ja valmistui Connecticutin yliopistosta vuonna 1942. Hän asui Washingtonissa.

## Lähteet
*
Transmodernismi

**Transmodernismi** on ajattelutapa, jonka sen kannattajat sanovat seuraavan postmodernismia. Transmodernismi vastustaa postmodernismin kehityspessimismiä, täydellistä relativismia ja tieteenvastaisuutta ja kannattaa optimismia, absoluuttisia arvoja ja tiedettä, siirtyen tässä suhteessa takaisin modernismin suuntaan. Toisaalta transmodernismi huomioi jälkiteollisen yhteiskunnan ominaispiirteet, kuten yhteiskunnan pirstaloitumisen samoin kuin kehitykseen liittyvät ympäristö- ym. ongelmat ja eroaa siten postmodernia kritisoivasta (uus)modernismista. Toisin kuin jotkut modernismin muodot, transmodernismi ei aja yhteiskunnan täyttä sekularisaatiota, vaan hyväksyy perinteiset filosofiat ja uskonnot aatteina muiden joukossa.

Transmodernismi on yritys korvata sekä modernismi että postmodernismi sulauttamalla ajattelutapoja molemmista.
## Ajattelijoita
Transmodernismi on filosofisena ajatussuuntana pieni verrattuna postmodernismiin ja varsin uusi pohjoisella pallonpuoliskolla.
Siihen liitetään kuitenkin joukko johtavia hahmoja ja filosofeja. Enrique Dusselia pidetään suunnan perustajana. Ken Wilber
puolustaa transpersoonallista näkökulmaa ja tunnetaan Integral Theoryn kehittäjänä. Paul Gilroy on pyrkinyt rohkaisemaan transmodernia ajattelua.
Ziauddin Sardar on postmodernismin kriitikko, joka on kritiikissään omaksunut transmoderneja jatuksia.
## Lähteet
* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Se (minisarja)

**Se** (engl. *It*) on vuonna 1990 tehty minisarja. Se perustuu kirjailija Stephen Kingin samannimiseen teokseen. Minisarjan on ohjannut Tommy Lee Wallace. *Se* esitettiin kahdessa osassa, 18. marraskuuta ja 20. marraskuuta 1990 ABC-televisiokanavalla.

Elokuva on hyvin tunnettu teos erityisesti elokuvan pahiksen, Pennywise-klovnin takia, jota elokuvassa tulkitsee näyttelijä Tim Curry. Pennywise antoi uuden käsitteen koulrofobialle eli klovnikammolle, sillä monen 90-luvulla elokuvan nähneistä väitetään saaneen traumoja kyseisestä hahmosta ja moni onkin sanonut Pennywisen olevan yksi pelottavimmista elokuvissa esiintyvistä fiktiivisistä hahmoista.

## Juoni

Elokuva kertoo joukosta nuoria joille ilmestyy Pennywise-niminen demoni, usein ulkomuotonaan klovni. Pennywise toteuttaa nuorten pahimmat pelot. Lähes toivonsa menettäneet 7 nuorta tekevät suunnitelman tämän ilkeän klovnin tuhoamiseksi ja päättävät toimia tehdäkseen lopun Sen ilkeistä teoista.

30 vuotta myöhemmin ainut seitsikosta Derryyn jäänyt huomaa yhteyksiä katoamisien ja kuolemien välillä ja on siten varma että Se on palannut. Hän päättää muistuttaa muita seitsikon jäseniä 30 vuoden takaisesta sopimuksesta, jonka he antoivat mikäli Se palaisi.

## Rooleissa

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano valittaa pitkän minisarjan latistuvan loppua kohti ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

Vuoden 2017 ja 2019 elokuvasovitusten, *[[Se (vuoden 2017 elokuva)|Se]]* ja *[[Se – Toinen luku|Se: Toinen luku]]* elokuvien ohjaaja Andrés Muschietti on ilmaissut Variety-lehden haastattelussa, ettei arvosta lainkaan vuoden 1990 minisarjaa ja määrittelee sitä muutenkin "vesitetyksi Stephen Kingiksi", joka ei palvele kirjaa riittävän hyvin.

## Lähteet
Mikko Kosonen (muusikko)

**Mikko Johannes Kosonen** (s. 17. toukokuuta 1977 Geneve) on suomalainen kitaristi. Hän aloitti kitaransoiton 13-vuotiaana. Kosonen on opiskellut kitaransoittoa muun muassa Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa. 

## Ura
Kosonen soittaa muun muassa Samuli Putron kokoonpanossa, Maija Vilkkumaan yhtyeessä sekä Emma Salokoski Ensemblessä. Kosonen on yksi Ensembleä edeltäneen Emma Salokoski Trion perustajajäsenistä. Vilkkumaan yhtyeessä Kosonen on soittanut vuodesta 2001 alkaen. Kosonen on soittanut Anssi Kelan taustayhtyeessä vuodesta 2020 alkaen korvaten Tuomas Wäinölän yhtyeen toisena kitaristina. Hän soitti myös Ari Koivusen debyyttilevyllä. Lisäksi hän on soittanut muun muassa Raskasta joulua -kiertueilla (2006–2007) ja Vesa-Matti Loirin keikoilla. Kosonen oli myös soittamassa televisio-ohjelma K-70:n ensiesityksessä.

Kosonen on toiminut myös säveltäjänä muutamille artisteille etenkin Maija Vilkkumaan kanssa säveltänyt kappaleen "Mä haluun naimisiin", joka soi myös elokuvassa Toinen jalka haudasta.

Kosonen tunnetaan intohimoisena ruokaharrastajana. Hän toimi uutena vakiotuomarina Top Chef Suomi -televisiokilpailun kolmannella tuotantokaudella keväällä 2013.

Hän on ollut MTV3:n Levyraati-ohjelmassa vakioraatilaisena vuodesta 2024. Nyt keväällä 2025 esitettävällä kaudella hän jälleen arvioi kappaleita yhdessä muiden raatilaisten kanssa. Ohjelmaa luotsaa Jenni Pääskysaari.

## Yksityiselämä
Kosonen ja Maija Vilkkumaa avioituivat huhtikuussa 2007. Heillä on kaksi tytärtä, joista ensimmäinen syntyi vuonna 2007 ja toinen vuonna 2011.

## Lähteet
* Opintoluotsi.fi: Kunhan saa soittaa. Mikko Kososen haastattelu. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Mikko Kosonen Maija Vilkkumaan virallisilla kotisivuilla 
* 

*
Gasolin’

**Gasolin**' oli tanskalainen rock-yhtye.

Gasolin' perustettiin vuonna 1969, ja se oli suosionsa huipulla 1970-luvulla. Varhaisimmat singlet olivat englanninkielisiä, mutta pian yhtye otti pääasialliseksi laulukielekseen tanskan. 

Gasolin'in viimeinen studioalbumi ilmestyi marraskuussa 1977. Yhtyeen entiset jäsenet ovat jatkaneet uriaan, menestyneimmin Kim Larsen, jonka albumia *Midt om natten* myytiin Tanskassa yli 532&nbsp;000 kappaletta.

Gasolin'in tunnetuimpia albumeita ovat *Gasolin' 3* (1973), *Gas 5* (1975) ja *Efter endnu en dag* (1976).

## Diskografia
* *Gasolin' * (1971) CBS
* *Gasolin' 2* (1972) CBS
* *Gasolin' 3* (1973) CBS
* *Gasolin' * (1974) CBS
* *The Last Jim* (1974) CBS
* *Stakkels Jim* (1974) CBS
* *Gas 5* (1975) CBS
* *Live sådan* (1976 - live record) CBS
* *What a Lemon* (1976) Epic EPC (NL)
* *Efter endnu en dag* (1976) CBS
* *Gør det noget* (1977) CBS
* *Killin' Time* (1978) CBS 
* *Live i Skandinavien* (1978 - live record) CBS
* *Supermix 1* (1980 - compilation) CBS
* *Supermix* (1980 - compilation) CBS
* *Rabalderstræde Forever* (1991 - compilation) CBS
* *Derudaf Forever* (1993 - live record) COL
* *A Foreign Affair* (1997 - compilation) COL
* *Gasolin' Forever* (1999 - compilation) COL
* *The Early Years* (2000 - compilation) COL
* *A Foreign Affair II* (2002 - compilation) COL
* *The Black Box* (2003 - box set) COL
* *Masser af succes* (2009 - compilation)

## Aiheesta muualla
* Kjukken.dk – Kim Larsens Gasolin’s Diskografie 
* Brødre i Ånden, "dän"
Holli

**Holli** voi tarkoittaa:

* Hollikyyti, historiallinen virkamiesten kuljetuspalvelu

## Sukunimenä
* Harri Holli (s. 1949), jalkapalloilija
* Kaija Holli (o.s. *Ikonen*, s. 1950), professori
* Marja Holli (ent. *Laaksonen*, o.s. *Möhkö*, s. 1950), kirjailija ja toimittaja
* Tuomas Holli (s. 1979), koripalloilija
* Vesa Holli (s. 1963), jalkapallomaalivahti.
Buddy Rich

**Bernard ”Buddy” Rich** (30. syyskuuta 1917 – 2. huhtikuuta 1987) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko, jota usein pidetään edelleen maailman parhaana rumpalina. Hänen vaikutuksensa rumpujen soittoon ja soittajiin on kiistaton. Richin ura alkoi vain 18-kuukautisena, ja jatkui hänen kuolemaansa saakka. Rich pystyi soittamaan äärettömän monimutkaisia sovituksia tarkasti, esiintyen tuntikausia big bandin kanssa – vaikka ei koskaan oppinut lukemaan nuotteja kuin auttavasti – ja kieltäytyi harjoittelemasta, soittaen vain esiintyessään. 

Vuonna 1948 Rich mursi urheillessaan vasemman kätensä, ja joutui pitämään kipsiä kuusi viikkoa. Koska hän oli sopinut kahden viikon keikan New Yorkin Paramount Theatreen ja lukuisia muita esiintymisiä, hän soitti kaikki keikat vasen käsi kipsissä. Rumpali Jo Jones totesi, että jos Richin käsi paranee tulisi jonkun murtaa se uudelleen. 

Vuonna 1949 Rich – hyvin tietoisena omista taidoistaan – suivaantui Louie Bellsonin kehittämästä ideasta käyttää kahta bassorumpua rumpusetissä. Bellson esitti 20 minuuttia pitkän soolon kahdella bassorummulla Paramount Theatressa, jolle yleisö hurrasi kymmenen minuuttia. Tähän Rich totesi kuivasti, että Belssonin tulisi opetella soittamaan ensin yhtä bassorumpua kunnolla, ennen kuin lisäisi toista settiinsä. 

Heinäkuussa 1965 Rich esiintyi mestarirumpaleiden Elvin Jonesin, Art Blakeyn ja Louie Bellsonin kanssa. Konsertin viimeisenä esiintyjänä oli Rich, joka paikalla olleiden kriitikoiden ja yleisön mukaan todisti olevansa mestareiden mestari. 

Rich esiintyi ja levytti lukemattomien jazzin supertähtien kanssa, kuten Dizzy Gillespie, Louis Armstrong, Art Tatum, Tommy Dorsey, Duke Ellington, Artie Shaw, Charlie Parker, Miles Davis, Frank Sinatra, Gene Krupa, Lionel Hampton, Mel Tormé, Harry James ja Charlie Ventura. Hänet tunnettiin erittäin kriittisenä ja vaativana muusikkona, joka ei hyväksynyt keskinkertaisuutta tai ammattitaidottomuutta. Toisaalta hän oli myös huumorintajuinen ja hauska persoona, jonka vuoksi hän esiintyi useasti Johnny Carsonin *[[The Tonight Show|The Tonight Show’ssa]]* ja lukuisissa muissa televisio-ohjelmissa. Suomalainen trumpetisti Simo Salminen soitti 1980-luvun taitteessa puolitoista vuotta Buddy Richin bändissä.

Richillä todettiin aivokasvain 1987 ja hän menehtyi sydänkohtaukseen vaativan aivoleikkauksen jälkeen. 

Tämän päivän huippurumpaleista muun muassa Ian Paice, Neil Peart, Charlie Watts, Steve Smith, Steve Gadd, Phil Collins, Carl Palmer, Dave Weckl, Vinnie Colaiuta ja Ed Shaughnessy pitävät Richiä esikuvanaan. Myös edesmennyt Led Zeppelinin rumpali John Bonham aloitti uransa kopioimalla Richin soittoa. Rich piti Bonhamin tyylistä, ja nimesi hänet yhdeksi rumpaleista, jolta hän voisi oppia jotain uutta.

Richille on myönnetty useita arvostettuja palkintoja, kuten *[[Down Beat]]* ja *The Modern Drummer* -lehtien Hall of Fame -palkinnot sekä The Jazz Unlimited Immortals of Jazz Award.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Tormé, Mel: *Traps the Drum Wonder: The Life of Buddy Rich*

## Aiheesta muualla
* Drummerworld: Buddy Rich. 
*  http://www.buddyrich.com/
Lauri Pohjala

**Lauri Pohjala** (22. heinäkuuta 1870 Isokyrö – 30. tammikuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen oppikoulun opettaja, joka oli 1920-luvulla kokoomuksen kansanedustaja ja ministeri.

Pohjalan vanhemmat olivat kirkkoherra Gustaf Frederik Pohjala ja Ida Josefina Stenbäck. Hän valmistui ylioppilaaksi 1888, suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1890 ja teologian kandidaatin tutkinnon 1898. Pohjala oli Helsingin suomalaisen reaalilyseon uskonnon opettajana 1898–1900, jumaluusopin esikäsitteiden apulaisopettajana Helsingin yliopistossa 1899–1900 ja Viipurin suomalaisen reaalilyseon uskonnon lehtorina 1900–1919. Hän oli Viipurin suomalaisen reaalilyseon rehtorina 1903–1919 ja Viipurin suomalaisen tyttökoulun jatkoluokkien opettajana 1902–1905. Viimeksi Pohjala oli Helsingin suomalaisen normaalilyseon uskonnon yliopettajana 1919–1938 ja Helsingin kaupunginkirjaston avustavana kirjastonhoitajana 1921–1939.

Pohjala oli kokoomuksen kansanedustajana 1924–1926 valittuna Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä. Hän oli sosiaaliministerinä Ingmanin II hallituksessa 1924–1925. Kunnallispolitiikassa Pohjala oli mukana Viipurin kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana.

Sairaanhoitaja, sairaanhoidon opettaja ja sairaanhoito-opiston rehtori Irja Pohjala oli Lauri Pohjalan tytär.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Gunnar Sahlstein

**Georg Karl Gunnar Sahlstein** (3. tammikuuta 1879 Kuopio – 10. tammikuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen kihlakunnantuomari ja kokoomuksen kansanedustaja ja ministeri.

Sahlsteinin vanhemmat olivat lääninrahastonhoitaja *Herman Werner Sahlstein* ja *Hulda Sofia von Fieandt*. Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 ja suoritti oikeustutkinnon 1902 ja sai varatuomarin arvon 1905. Sahlstein oli senaatin oikeusosaston ylimääräisenä kopistina 1907–1911, avustajana asianajokonttorissa Helsingissä 1907–1911 sekä Halikon tuomiokunnan vt. tuomarina 1911–1914. Hän palveli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä virkamiehenä 1914, kanslistina 1914–1917, kirjaajana 1917, notaarina 1917–1918, viskaalina 1918, taloudenhoitajana 1917–1919 sekä asessorina 1918–1928. Viimeksi Sahlstein oli Euran tuomiokunnan tuomarina Raumalla 1928–1935.

Sahlstein oli kokoomuksen kansanedustajana Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä 1927–1932. Hän toimi eduskunnan lakivaliokunnan puheenjohtajana 1927–1930, sekä pankkivaliokunnan puheenjohtajana 1931 ja 1932. Sahlstein oli sisäasiainministerinä Ingmanin II hallituksessa 1924–1925.

Kunnallispolitiikassa Sahlstein oli mukana Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä ja rahatoimikamarin puheenjohtajana sekä Rauman kaupunginvaltuuston jäsenenä. Hän oli myös Kuopion läänin läntisen vaalipiirin ja Turun läänin eteläisen vaalipiirin keskuslautakunnan sihteerinä.

## Lähteet
* 
*
Vuodeosasto

**Vuodeosastoilla** sairaaloissa ja terveyskeskuksissa hoidetaan potilaita, jotka jäävät vähintään yön yli hoidettaviksi tai tarkkailtaviksi. Osastoilla on tyypillisesti useita huoneita ja jokaisessa huoneessa on yhdestä useampaan moottoroitua vuodetta, joilla potilaat makaavat. Vuodeosastoille voidaan ottaa potilaita esimerkiksi ensiavun kautta, leikkausten jälkeen tai toisista sairaaloista lähetettyinä. Varsinkin suurissa sairaaloissa vuodeosastot on jaettu erikoisalojen tai osaston käyttötarkoituksen mukaan: sairaalassa voi olla esimerkiksi sisätautien, keuhkotautien ja lastentautien osastot, kirurginen vuodeosasto ja kuntoutusosastoja. Erikoistuneita vuodeosastoja ovat myös kriittisesti sairastuneita potilaita hoitavat teho-osastot.

Vuodeosastoilla on yleensä jatkuvasti työskentelemässä useita terveydenhuollon ammattihenkilöitä, tavallisimmin sairaanhoitajia tai lähihoitajia sekä etenkin arkipäivisin lääkäreitä ja muita vuodeosaston tarpeiden mukaan määräytyviä ammattilaisia. Vuodeosastolla voidaan esimerkiksi tehdä erilaisia laboratorio- ja röntgentutkimuksia, järjestää kuntoutusta, fysioterapiaa ja toimintaterapiaa, valmistella potilas leikkaukseen tai muuhun toimenpiteeseen ja järjestää saattohoitoa.

Lapsilla ja aikuisilla on yleensä erilliset vuodeosastot. Vuodeosastoilla on yleensä vierailuajat.

## Vuodeosastojen resurssit
Vuodeosastojen henkilöresurssit pitää mitoittaa potilasmäärän mukaan, jotta hoito onnistuisi tarkoituksenmukaisesti. Vuodeosastojen ylikuormittuneisuus lisää potilashaittoja ja vähentää potilastyytyväisyyttä.  Samalla se kasvattaa työntekijöiden masennuksen riskiä ja lisää hoitohenkilöstön masennuslääkkeiden käyttöä. Lääkkeiden käytön on todettu kasvavan, kun potilaiden määrä ylittää selvästi osaston kapasiteetin. 

## Katso myös
* Sairaanhoito
* Yksilövastuinen hoitotyö

## Lähteet
Sigurd Mattsson

**Kaarle Sigurd Mattsson** (19. kesäkuuta 1892 Helsinki – 26. kesäkuuta 1970 Hämeenlinna) oli suomalainen agronomi, maaherra ja ministeri.

Mattsson toimi kansanopiston opettajana vuosina 1915–1919 ja oli Valion palveluksessa vuosina 1919–1921. Vuosina 1921–1930 hän toimi MTK:n sihteerinä ja vuosina 1930–1959 Hämeen läänin maaherrana. Mattsson sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1942.

Sigurd Mattsson on haudattu Hämeenlinnaan Ahveniston hautausmaalle. 

Maalaisliittoa edustanut Mattsson oli maatalousministerinä Sunilan I hallituksessa 1927–1928 ja Sunilan II hallituksessa 1931–1932.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Leonard Hjelmman

**Alexander Leonard Hjelmman** (22. kesäkuuta 1869 Rantasalmi – 7. huhtikuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko, joka toimi puolustusministerinä Kallion II hallituksessa 1925–1926 Kokoomuksen edustajana.

Hjelmmanin isä oli henkikirjoittaja Alexander Johan Hjelmman ja äiti Hilda Sofia Lindeberg. Hän valmistui insinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1890 ja filosofian kandidaatiksi 1900 Helsingin yliopistosta. Opistoon hän tuli insinööritieteiden apuopettajaksi 1894, täydentäen matematiikan opintojaan Göttingenissä, Berliinissä ja Pariisissa 1897–1898. Opiston deskriptiivisen ja projektiivisen geometrian nuoremmaksi opettajaksi Hjelmman tuli 1901 ja toimi sitten opiston muututtua Teknilliseksi korkeakouluksi matematiikan professorina vuodesta 1908 aina vuoteen 1937 saakka. Hän oli korkeakoulun yleisen osaston esimies 1911–1919 ja korkeakoulun rehtori 1919–1937. 

Hjelmman julkaisi matemaattisia ja teknisiä tutkimustuloksia, oli Suomalaisten teknikkojen seuran perustajajäsen, puheenjohtaja kahteen otteeseen ja kunniajäsen vuodesta 1926. Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1917–1934, toimien pitkään valtuuston varapuheenjohtajana. Hän oli myös jäsen Helsingin kaupunginhallituksessa ja useissa eri komiteoissa. Hjelmman oli Tarton yliopiston kunniatohtori, ja vuonna 1949 hän sai tekniikan kunniatohtorin arvon.

Kokoomuksen ministerinä Hjelmman muun muassa edisti armeijan hankintasuunnitelmien toteuttamista.

Hjelmmanin oli puoliso vuodesta 1901 Elsa Katarina Lindeberg (1875–1924).

## Lähteet
* 
* 
*
E. A. Tuomivaara

**Eino Aarne (E. A.) Tuomivaara** (sukunimi vuoteen 1906 **Hägglund**) (13. helmikuuta 1887 Säkkijärvi – 17. kesäkuuta 1975 Ikaalinen) oli suomalainen poliitikko, joka toimi Maalaisliiton ja IKL:n kansanedustajana sekä ministerinä. Koulutukseltaan hän oli agronomi.

Tuomivaaran vanhemmat olivat kauppalaivuri *Karl Teodor Hägglund* ja *Alina Ahonen*. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 ja suoritti agronomin tutkinnon 1912. Tuomivaara oli Alhaisten kartanon tilanhoitajana Hattulassa 1908–1910, Marlebäckin tilanhoitajana 1912–1916 Iitissä ja Lahden kansanopiston maatalousaineiden opettajana 1913–1919. Vuosina 1919–1940 Tuomivaara toimi Viipurin läänin Uudenkirkon maamieskoulun johtajana ja maatalousaineiden opettajana. Hän oli myös Itä-Hämeen ja Viipurin läänin maanviljelysseurojen kesäkonsulenttina 1914–1918 ja 1920–1924, Itä-Hämeen maanviljelysseuran vs. sihteerinä 1918, Lahden kasvitarha- ja talouskoulun johtajana 1918 ja Uudenkirkon kotitalouskoulun johtajana 1929–1933.

Talvisodan jälkeen Tuomivaara toimi Loimaan maamieskoulun johtajana ja opettajana 1940–1952 sekä Loimaan kotitalouskoulun johtajana 1950–1952. Tämän ohella Tuomivaara oli sotavuosina pika-asutustoimikunnan jäsenenä 1940–1941 ja Tuomolan koulutilan va. hoitajana 1941–1944. Vuodesta 1953 lähtien hän eli talonomistajana Ikaalisissa elämänsä loppuun saakka.

Politiikassa Tuomivaara oli Maalaisliiton kansanedustajana Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä 1924–1930 ja IKL:n kansanedustajana Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä 1933 ja Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä 1933–1939 ja 1941–1945. Hän tuli edustaja Aleksanteri Koskenheimon tilalle 25. helmikuuta 1933 ja edustaja Paavo Susitaipaleen tilalle 3. tammikuuta 1941.  Maalaisliittoon kuuluessaan Tuomivaara oli sosiaaliministerinä Svinhufvudin II hallituksessa 1930–1931.  Tuomivaara oli myös presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa.

## Lähteet
*
*
Waterhouse

**Waterhouse** on seuraavien henkilöiden nimi:

* Alfred Waterhouse (1830–1905), englantilainen arkkitehti
* George Robert Waterhouse (1810–1888), englantilainen luonnontieteilijä
* John William Waterhouse (1849–1917), brittiläinen taidemaalari.
Matti Viljanen

**Matti Viljanen** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Matti Viljanen (s. 1949), suomalainen järjestöjohtaja, Akavan puheenjohtaja vuosina 2007–2010
* Matti Viljanen (1937–2015), suomalainen poliitikko, Kansallisen kokoomuksen kansanedustaja vuosina 1979–1991
* Matti Viljanen (1927–1987), suomalainen muusikko, levytyskapellimestari, sovittaja ja säveltäjä
* Matti Viljanen (1874–1946), suomalainen vuorineuvos, järjestöjohtaja ja poliitikko, Suomen teollisuusliiton toimitusjohtaja 1921–1940, Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustaja vuosina 1924–1927
* Matti K. Viljanen (s. 1946), suomalainen bakteriologian professori, Turun yliopiston vararehtori
Tiibetiläiset

**Tiibetiläiset** (; ) ovat keskiaasialainen etninen ryhmä, jonka kotiseutu on Tiibet. Tiibetiläisiä on noin kuusi miljoonaa.

Tiibetiläisillä on omaleimainen kulttuuri, johon ovat vaikuttaneet muun muassa asuminen ankarissa vuoristo-olosuhteissa. Heidän pääuskontonsa on buddhalaisuus, jonka omaleimaista versiota kutsutaan länsimaissa useasti lamalaisuudeksi. Tiibetiläisten hengellinen johtaja on Dalai-lama. Tiibetiläiset puhuvat tiibetiä, joka jakaantuu useiksi toisilleen vaikeasti ymmärrettäväksi murteiksi.

Kiinan sortopolitiikan takia tiibetiläisiä asuu runsaasti pakolaisina Intiassa, Nepalissa ja länsimaissa. Tiibetiläiset ovat aika ajoin joutuneet Kiinassa todellisten sortotoimien kohteeksi, jossa heitä pyritty kiinalaistumaan monin eri tavoin, esimerkiksi tiibetiläisten omia uskonnollisia perinteitä on pyritty kieltämään taantumuksellisina.

Tiibetiläisten perimä on sopeutunut vuoriston vähähappiseen ilmaan. Tiibetiläisistä 88&nbsp;%:lla on noin 8&nbsp;000 vuotta sitten syntynyt mutaatio EGLN1-geenissä, jonka avulla heidän ruumiinsa ei ylireagoi vähähappiseen ilmaan. Henkilöillä ilman mutaatiota veren punasolut saattavat paisua, mikä voi johtaa sydänkohtaukseen. Toinen korkean asuinalueen sopeutuma löytyy geenistä EPAS1, jonka tiibetiläistä muotoa ei tavata missään muualla maailmassa. Geeni vaikuttaa veren happea kuljettavan hemoglobiinin määrään.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Tibetan Government in Exile's Official Website 
* Travel China Guide: Article on modern Tibetan people.
* Imaging Everest : Article on Tibetan people at the time of early mountaineering.
* Tibetan costume
Charles Vanik

**Charles Albert Vanik** (7. huhtikuuta 1913 – 30. elokuuta 2007) oli  yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän syntyi Clevelandissa, Ohiossa, ja toimi uransa varhaisvaiheessa mm. kaupunginvaltuutettuna 1938–1939 sekä osavaltion senaattorina 1940–1942. 

Charles Vanik opiskeli lakia ja valmistui Western Reserve Universitystä. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1955–1981.

Vanikin isovanhemmat olivat Tšekkoslovakiasta. Hän kuoli 94-vuotiaana kotonaan Floridan Jupiterissa. 

## Lähteet
Don Edwards

**William Donlon ”Don” Edwards** (6. tammikuuta 1915 – 1. lokakuuta 2015) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja lakimies. 

Edwards opiskeli San Jose High Academyssä sekä Stanfordin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1936. Hän toimi sen jälkeen lakimiehenä ja vuosina 1940–1941 FBI:n erityisagenttina. 

Don Edwards istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Kaliforniasta vuosina 1963–1995. Hän lähti kongressista juuri ennen 80-vuotispäiväänsä. *Don Edwards San Francisco Bay National Wildlife Refuge* Kaliforniassa on nimetty hänen mukaansa.

## Lähteet
Matti Viljanen (järjestöjohtaja)

**Matti Reijo Juhani Viljanen** (s. 18. heinäkuuta 1949 Turku) on entinen korkeasti koulutettujen palkansaajien ammattijärjestön Akavan puheenjohtaja, hän toimi tehtävässä 29. toukokuuta 2007 – 25. toukokuuta 2011. Aiemmin hän on toiminut muun muassa Insinööriliiton ja Ylempien Toimihenkilöiden Neuvottelujärjestön puheenjohtajana sekä Akavan hallituksen jäsenenä. Koulutukseltaan Viljanen on insinööri. 15. kesäkuuta 2007 Viljaselle myönnettiin insinöörineuvoksen arvonimi.

18. huhtikuuta 2008 Matti Viljanen aiheutti myrskyn Akavan sisällä Suomen Kuvalehdessä antamillaan lausunnoilla, joissa hän kannatti muun muassa Joensuun yliopiston ja Lappeenrannan teknillisen yliopiston lopettamista, minkä jälkeen Akava sekä useat sen jäsenjärjestöt sanoutuivat irti hänen lausunnoistaan. 12. lokakuuta 2010 Viljanen ilmoitti, ettei asetu ehdolle enää nelivuotiskauden päättyessä vuonna 2011. 25. toukokuuta 2011 häntä seurasi Akavan johdossa Sture Fjäder.

## Lähteet
Basty

**Basty** (oik. **Esteban Piñero Camacho**, s. 28. helmikuuta 1981, Cadiz, Espanja) on laulaja, joka kuuluu espanjalaiseen D'NASH-yhtyeeseen. Bastyn kerrotaan olevan yhtyeen urheilullisin jäsen.

## Diskografia

### Albumit
* NASH: *[[Capaz de Todo (albumi)|Capaz de Todo]]* (2006)

## Aiheesta muualla
* Profiili D'NASH-yhtyeen virallisilla kotisivuilla
Lionel Van Deerlin

**Lionel Van Deerlin** (25. heinäkuuta 1914 Los Angeles – 17. toukokuuta 2008 San Diego) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja kolumnisti.

Van Deerlin istui vuosina 1963–1981 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Kaliforniasta. Hän oli *[[The San Diego Union-Tribune]]n* viikoittainen kolumnisti ja kuollessaan San Diego State Universityn emeritusprofessori.

## Lähteet
Kiichi Miyazawa

**Kiichi Miyazawa** (, 8. lokakuuta 1919 – 28. kesäkuuta 2007) oli japanilainen poliitikko, joka toimi Japanin pääministerinä 5. marraskuuta 1991–9. elokuuta 1993.

Miyazawa syntyi Fukuyamassa, Hiroshiman prefektuurissa, ja valmistui Tokion yliopistosta. Hän liittyi talousministeriöön vuonna 1942 ja tuli vuonna 1953 valituksi Japanin parlamentin ylähuoneeseen. Hän siirtyi alahuoneeseen 1967. 

Miyazawa toimi ennen pääministeriyttään muun muassa ulkoministerinä (1974–1976) ja vuodesta 1987 talousministerinä. Jälkimmäisestä virasta hän joutui kuitenkin eroamaan nk. Recruit-skandaalin yhteydessä.

Miyazawa toimi vuosina 1999–2002 jälleen Japanin talousministerinä. Hän jätti parlamentin vuonna 2003.

## Lähteet
Emma Caulfield

**Emma Caulfield**, alk. **Emma Chukker**, (s. 8. huhtikuuta 1973 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka läpimurtorooli oli Anya Jenkins televisiosarjassa *[[Buffy, vampyyrintappaja]]*. Hän näytteli kostodemoni Anyaa sarjan kolmannelta kaudelta alkaen ja teki satunnaisia vierailuja aina sarjan viidennelle kaudelle asti, jonka jälkeen hänestä tuli sarjan vakituinen näyttelijä kunnes se päättyi vuonna 2003. Hän on myös näytellyt muun muassa televisiosarjoissa *[[Beverly Hills 90210]]* ja *[[Monk (televisiosarja)|Monk]]* sekä elokuvissa *[[Darkness Falls]]* (2003) ja *Bandwagon* (2004). Joskus hänen nimensä esiintyy muodossa Caufield.

## Elämänvaiheet
Caulfield on kuvaillut teinikäistä itseään "musikaaliteatterinörtiksi". Hän aloittikin näyttelijän opintonsa jo lukioikäisenä sandiegolaisissa La Jolla Playhousessa ja Old Globe Theatressa. Jälkimmäisessä hänet palkittiin kunniamaininnalla *Excellence in Theatre Arts*. Myöhemmin Caulfield opiskeli psykologiaa San Franciscon yliopistossa. Hän kuitenkin keskeytti opintonsa panostaakseen uraansa näyttelijänä. Caulfield on ollut kerran naimisissa, mutta on sittemmin eronnut. Hänen läheisiin ystäviinsä kuuluvat hänen *Buffyn* aikaiset kollegansa Alyson Hannigan, Anthony Head ja Tom Lenk.

## Ura
Caulfiedin ensimmäisiä rooleja televisiossa oli Susan Keats nuortensarjassa *Beverly Hills 90210*. Hän näytteli sarjassa vuosina 1995–1996 ja ehti olla mukana noin 30 jaksossa. Seuraavaksi hän sai roolin saippuasarja *General Hospitalista*, jossa hän esitti Lorraine Milleria. Lisäksi Caulfield vieraili muutamissa muissa televisiosarjoissa.

### ''Buffy''
Vuonna 1998 Caulfield sai pienen roolin televisiosarjasta *Buffy, vampyyrintappaja*. Hän esitti niin kutsuttua viikon hirviötä, kostodemoni Anyankaa, kolmannen kauden jaksossa *Toivomus*. Jakson päätteeksi Anyanka muuttui takaisin ihmiseksi. Caulfieldia pyydettiin uusimaan roolinsa vielä saman kauden myöhemmässä jaksossa *Kaksoisolento*, jossa ihmisnimen Anya ottanut entinen kostodemoni yritti saada voimiaan takaisin. Caulfield palasi rooliin vielä muutamaan otteeseen enimmäkseen juonellisista syistä. Sarjan luoja Joss Whedon kuitenkin piti hahmosta ja näyttelijästä, ja Anya jäi sarjaan. Caulfield näytteli Anyaa lähes jokaisessa *Buffyn* seuraavan kauden jaksossa. Viidennen kauden alkaessa hänet kohotettiin sarjan vakituisen näyttelijän asemaan. Caulfield jatkoi Anyana aina sarjan loppuun asti vuoteen 2003.

### Muut työt
*Buffyn* jälkeen Caulfield näytteli elokuvassa *Darkness Falls* (2003). Se oli hänen ensimmäinen elokuvansa. Vuonna 2004 hän oli mukana tv-elokuvassa *I Want to Marry Ryan Banks* ja tuotti elokuvan *Bandwagon* yhdessä ystävänsä Karri Bowmanin kanssa. Caulfield myös näytteli elokuvassa. Samana vuonna hän vieraili yhden jakson verran televisiosarjassa *Monk*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Al-Anbar

**Anbarin maakunta** () on yksi Irakin yhdeksästätoista kuvernementistä (maakunnasta). Se sijaitsee Irakin länsiosassa. Sen pinta-ala on 138&nbsp;228 neliökilometriä, josta valtaosa asumatonta aavikkoa, ja se on Irakin laajin maakunta (32 prosenttia valtion pinta-alasta). Maakunta rajoittuu lounaassa Saudi-Arabiaan, lännessä Jordaniaan ja luoteessa Syyriaan. Pohjoisessa sen naapurina on Ninawan sekä idässä Saladinin, Bagdadin, Babilin, Karbalan ja Najafin maakunnat.
 
Maakunnan asukasluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 1&nbsp;023&nbsp;736. Vuoden 2014 alussa väkiluvuksi arvioitiin runsas 1,48 miljoonaa. Anbarin maakunnan pääkaupunki on Ramadi (Ar-Ramādī), joka sijaitsee Fallujan tavoin maakunnan itäosassa lähellä Bagdadia. Asukkaista suurin osa on sunnimuslimeja. 

## Historia
Al-Anbarin maakunnan nimi oli vuoteen 1962 asti Dulaim ja vuosina 1962-1976 Ramadi.

Vuosien 2003–2010  Irakin sodassa se oli aluksi Irakin vastarintaliikkeiden tärkein tukialue. Erityisesti Fallujassa käytiin rajuja taisteluita. Yli neljäsosa Irakissa kuolleista amerikkalaissotilaista sai surmansa al-Anbarissa. Vuonna 2006 sunnikapinalliset kääntyivät al-Qaedaa vastaan, ja ottivat alueen turvallisuuden vastuulleen. Yhdysvallat poistui alueelta 2008. 

Syksyllä 2014 jihadistijärjestö Isis on saanut suurimman osan maakuntaa hallintaansa. Yli kolmannes maakunnan väestöstä (558&nbsp;000 henkeä) oli pelkästään tammi–elokuussa 2014 lähtenyt kotoaan evakkoon suojaan väkivallan varalta.

Toukokuussa 2015 Isis onnistui valtaamaan maakunnan hallintokeskuksen, Ramadin kaupungin.

## Hallinnollinen jako

Maakunta jakautuu aluehallinnon toisella tasolla paikallishallitoa varten kahdeksaan piirikuntaan. Maakunnan väestö 1&nbsp;482&nbsp;044 (1/2014) jakautui piirikuntiin seuraavasti:

* Ana (2&nbsp;%),
* Falluja (35&nbsp;%), 
* Haditha (6&nbsp;%),
* Hit (Heet; 9&nbsp;%), 
* al-Qa’im (al-Ka’im, al-Qaim; 10&nbsp;%),
* Rutba (ar-Rutba; 3&nbsp;%),
* Ra’ua (Rawa; 2&nbsp;%) ja
* Ramadi (al-Ramadi; 33&nbsp;%),  Ramadin kaupunki on maakunnan hallintokeskus

Piirikunnat jakautuvat edelleen alipiirikuntiin (subdistrict), ja aluehallinnon neljännellä tasolla sijaitsevat kaupungit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*Attack in Ramadi kills 2 senior Iraqi commanders (Reuters, 27.8.2015)  (businessinsider.com)