open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
KAIRA

**KAIRA** (**K**ilpisjärvi **A**tmospheric **I**maging **R**eceiver **A**rray) on Oulun yliopiston alaisen Sodankylän geofysiikan observatorion tieteellinen mittalaite, joka sijaitsee Enontekiön Kilpisjärvellä. Se on monitaajuinen radiovastaanotin, jota käytetään ilmakehän, Maan lähiavaruuden ja tähtitieteen tutkimuksessa.

KAIRA-vastaanotin käyttää LOFAR-antenneja ja signaalikäsittelylaitteistoa. Se on itsenäinen passiivinen radiovastaanotin. KAIRA voi toimia myös Norjan Tromssassa sijaitsevan EISCAT VHF -tutkan vastaanottimena tai tehdä yhteisiä mittauksia muiden lähialueella olevien VHF-vastaanottimien kanssa. KAIRA rakennettiin myös koelaitteistoksi EISCAT_3D-projektiin, jossa suunnitellaan suuren hajautetun ilmakehätutkan rakentamista. KAIRAn ovat rahoittaneet Oulun yliopisto, Lapin liiton koordinoima Euroopan aluekehitysrahasto sekä Sodankylän kunta.

KAIRAn teleskoopit ovat 34 m KAIRA LBA ja 30 x 50m KAIRA HBA.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* KAIRA video englanti, mutta suomeksi tekstitettynä.
Ripovuori

**Ripovuori** on Huittisten Sammun kylässä sijaitseva kallio, joka kohoaa noin 34 metriä viereisen Kokemäenjoen pinnan yläpuolelle. Merenpinnasta sen korkeus on 77 metriä.

Ripovuoren huipulta avautuu näköala Kokemäenjokilaakson laajojen viljelysaukeiden kulttuurimaisemaan, joka levittäytyy sen ympärillä kaikkiin ilmansuuntiin. Ripovuoren länsipuolella sijaitsee Kokemäenjoen tekemän mutkan muodostama leveä Karhiniemen niemi. Kallion jyrkkä lounaisrinne on luonnonsuojelualuetta, jossa kasvaa merkittävää kulttuurivaikutteista ketokasvillisuutta.

## Kokoontumispaikka
Ripovuori on ollut vuosisatojen ajan suosittu nuorison kokoontumispaikka ja kalliolle on aikoinaan keräännytty seuraamaan myös pääsiäisaamun auringonnousua. Kansanperinteen mukaan kirkas pääsiäisyö tiesi hyvää satovuotta. Nykyään Ripovuorella on pidetty vuosittain eri yhdistysten, Huittisten kaupungin sekä seurakunnan järjestämä uudenvuodenvastaanotto, johon liittyy muun muassa kokkotulien ja jätkänkynttilöiden polttoa. Tämä perinne on saanut alkunsa 1990-luvun jälkipuoliskolla, mutta on toistaiseksi tauolla.

## Ripovuoren tanssilava
Ensimmäinen tanssilava Ripovuorella oli jo 1900-luvun alussa, mutta matkailukohteeksi sitä alettiin kehittämään vasta vuonna 1939. Vuotta myöhemmin aloitti toimintansa paikallisen aseveliyhdistyksen rakentama tanssilava, joka sodan jälkeen siirtyi sotainvalidien haltuun. Suositulla lavalla järjestettiin tansseja aina vuoteen 1998 saakka, jolloin se tuhoutui tulipalossa. Vuonna 1980 humppayhtye Kaisa & Kumppanit levytti Ripovuorelle oman nimikkokappaleen.   

## Esihistoria ja kansanperinne
Ripovuoren huipulla on ollut myös pronssikautisia hautaröykkiöitä eli hiidenkiukaita. Ne ovat kuitenkin tuhoutuneet ihmisen toiminnan johdosta 1900-luvun alkupuolella, eikä niitä ehditty milloinkaan tutkimaan. Viimeiset hiidenkiukaat hävisivät 1940-luvulla Ripovuoren tanssilavan rakentamisen yhteydessä. Ripovuoren läheisyydessä sijaitsee Räätikäsvuori, joka on yksi Satakunnan harvoista linnavuorista. Myös Ripovuorta ovat jotkut tutkijat pitäneet viikinkiaikaisen puolustusjärjestelmän osana.

Vanha kansanperinne liittää paikkaan useita erilaisia hiisi- ja jättiläistarinoita. Ne kertovat muun muassa hiisien asuttamasta luolasta sekä Ripovuoren jättiläisistä, jotka hajottivat Karhiniemessä sijainneen Huittisten ensimmäisen kirkon.

## Leijonankita-laavu

Vuonna 2022 Ripovuorelle valmistui Leijonankita niminen laavu ja nuotiopaikka sen yhteyteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ripovuori Maanmittauslaitoksen Karttapaikassa
Rubén Limardo

**Rubén Dario Limardo Gascón** (s. 3. elokuuta 1985 Ciudad Bolívar) on venezuelalainen miekkailija.

Limardo voitti kotimaalleen kultamitalin vuoden 2012 kesäolympialaisten kalvan yksilökilpailussa. Hän kukisti loppuottelussa Norjan Bartosz Piaseckin pistein 15–10. Kyseessä oli Venezuelan kaikkien aikojen toinen olympiakulta. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 23:nneksi ja joukkuekilpailussa kuudenneksi. Hän voitti kultamitalin kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa vuoden 2007 Pan-Amerikan kisoissa. Myös hänen nuorempi veljensä Francisco kilpailee miekkailussa kansainvälisellä tasolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Noora Karma

**Noora Helena Karjula** (ent. **Strömsholm**; s. 19. syyskuuta 1975 Vaasa), taiteilijanimeltään **Noora Karma**, on suomalainen taikuri ja mentalisti. Karmalla oli MTV3-kanavalla maaliskuussa 2014 alkanut ohjelma *[[Mentalisti Noora Karma]]*.

Karma on tullut Suomessa tunnetuksi mediassa huomiota saaneista taikatempuistaan. Näitä ovat olleet Ilkka Kanervan hypnotisointi presidentinlinnan itsenäisyyspäiväjuhlien jatkoilla, esiintyminen Arto Nybergin ohjelmassa ja jääkiekon SM-liigakierroksen otteluiden lopputulosten, sekä loton voittonumeroiden oikein arvaaminen.

Karmalla on kaksi lasta espanjalaisen taikurin Alfonso Riosin kanssa. He voittivat vuonna 2005 näyttämötaikuuden Suomen mestaruuden. Tätä ennen hän oli naimisissa brittimiehen kanssa. Karma oli naimisissa Jani Strömsholmin kanssa 2017–2019.

Karma työskentelee pääasiallisesti taikurina, mentalistina ja juontajana, yritys- ja yksityisjuhlissa, mutta tämän ohessa on myös laulaja ja pianisti, sillä hän on opiskellut musiikin maisteriksi Lontoossa. Hän on laulanut Remix-yhtyeen singlellä "Vapauteen", ja hän kirjoittaa myös omaa musiikkia. 

## Televisiossa

Karma oli mukana Nelonen-kanavan *[[Selviytyjät Suomi]]* -tosi-tv-sarjassa vuonna 2018. Hän osallistui keväällä 2021 esitetylle *[[Myyrä (televisiosarja)|Myyrä]]*-televisiosarjan toiselle tuotantokaudelle. Keväällä 2024 Karma oli kilpailijana mukana *[[Tähdet, tähdet (8. tuotantokausi)|Tähdet, tähdet]]* -ohjelmassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut
* Noora Karman blogi Blogbook.fi -verkkoportaalissa
Niin kauas kuin yötä riittää

**Niin kauas kuin yötä riittää** (*Voyage au bout de la nuit*) on Louis-Ferdinand Célinen kirjoittama vuonna 1932 julkaistu romaani. Kirja on omaelämäkerrallinen, ja sen päähenkilöt ovat Bardamu ja tämän *[[alter ego]]* Robinson. Romaani tunnetaan sen kansanomaisesta ranskan kielestä ja sen synkästä ja lähes misantrooppisesta tyylistä.

## Juoni
Romaani alkaa siitä, että teoksen päähenkilö Bardamu liittyy vapaaehtoisena ensimmäiseen maailmansotaan. Hän haavoittuu päähän ja saa kunniamerkin urheudesta, mutta kokee sen jälkeen hermoromahduksen. Bardamu kiertää monia sotilassairaaloita ja vapautetaan lopulta palveluksesta. Tämän jälkeen hän saa työpaikan Ranskan Afrikasta kauppa-aseman johtajana. Asemaa johti aiemmin Bardamun Flanderin taistelukentillä tapaama Léon Robinson, joka toimii myös päähenkilön *[[alter ego]]na*.

Lopulta Bardamu kokiessaan vastenmielisyyttä tehtäväänsä kohtaan polttaa kauppa-aseman ja matkaa kaleerilla New Yorkiin. Hän löytää työpaikan Detroitista Fordin tehtaalta, mutta kokee työn tylsäksi merkityksettömäksi. Bardamu palaakin Pariisiin, missä viimeistelee lääkärin opintonsa ja aloittaa pienen köyhien vastaanoton. Häntä alkaa pian masentaa samat ongelmat, joiden takia köyhäläiset tulevat vastaanotoille, eikä hän saa edes pieniä palkkioitaan, joten hän siirtyy yksityisen mielisairaalan palvelijaksi. 

## Julkaisu ja vastaanotto
Céline kirjoitti teoksen *Niin kauas kuin yötä riittää* 1928–1932 lääkärin työnsä ohella. Hän kirjoitti kirjaa usein öisin vuorojensa jälkeen. Omaelämäkerrallisista aineksista koottu teos herätti heti huomiota, kun se julkaistiin 1932. Kirja oli kaupallinen menestys, mutta kriitikoilta se sai vaihtelevia arvioita. Kehuja se sai kansanomaisen ranskan kielen käytöstä ja porvareihin kohdistuneesta hyökkäyksestä. Sitä kuitenkin kritisoitiin synkästä ja misantrooppisesta tunnelmasta.

## Tyyli ja teemat
*Niin kauas kuin yötä riittää* on kerrottu ensimmäisen persoonan näkökulmasta ja se on kirjoitettu veijariromaanin tyyliä käyttäen. Kirjassa käytettiin arkipäiväistä, raakaa ja sensuroimatonta pariisilaisten kieltä. Célineä puolustanut filosofi Emmanuel Lévinas totesikin, että Céline mursi hetkellisesti ranskalaisen kirjallisuuden kaunopuheisuuden.

Kirja kommentoi katkerasti ja usein misantrooppisesti ja sarkastisesti sodan kauhuja ja absurdiutta, kolonialismia, teollistumista ja modernin elämäntyylin yhteiskunnallisia ongelmia.

## Katso myös
*Le Monden Vuosisadan 100 kirjaa

## Lähteet
*
*Zeitler, Michael: ”Céline Louis-Ferdinand”. Teoksessa: 

### Viitteet
Zverosovhoz

**Zverosovhoz** () on asutuskeskus Murmanskin alueen Kuolan piirin Kildinstroin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Kuolajoen rannalla kahdeksan kilometriä Kildinstroista pohjoiseen. Taajamassa on 1&nbsp;650 asukasta (vuonna 2011).

Paikkakunta on Kildinstroin kunnan toiseksi suurin asutuskeskus. Se on syntynyt vuonna 1933 perustetun Kolski-turkissovhoosin työläisasutukseksi. Myöhemmin tilalla pidettiin myös lypsykarjaa. Yritys teki vararikon ja lopetti toimintansa vuonna 2003.

Zverosovhozin ohi kulkee Pietarin ja Murmanskin välinen valtatie M18, josta haarautuvat tiet Kuolaan ja Molotšnyiin. Paikkakunnalla toimii pieni ikkunatehdas ja kalanjalostamo sekä lihan ja munien tuotantoon erikoistunut maatalousyrittäjä. Palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja muutama kauppa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Sukasuut

**Sukasuut** (Gonostomatidae) on sukasuukaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan syvistä vesistä kaikista lämpimistä ja lauhkeista valtameristä.

## Lajit ja anatomia
Varhaisimmat sukasuiden heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu mioseenikaudelle. Nykyään sukuun luetaan kuuluvaksi lähteestä riippuen 5&ndash;8 sukua ja 23&ndash;31 lajia. Lajeja ovat muun muassa sukasuu (*Gonostoma denudatum*) ja huntusukasuu (*Cyclothone microdon*). Ruumiinrakenteeltaan sukasuulajit ovat pitkänomaisia. Kooltaan heimon kalat ovat 2&ndash;36 cm pitkiä. Tyypillisiä piirteitä ovat suuri suu, pienet tai keskikokoiset silmät, lyhyt ja selän keskivaiheilla sijaitsevat selkäevä ja pitkä peräevä. Eräillä sukasuilla on myös rasvaevä. Ruumiissa on valoa tuottavia elimiä. Toisin kuin eräillä muilla bioluminoivilla kaloilla, sukasuiden valo ei ole bakteerien tuottamaa, vaan ne tuottavat bioluminesenssin itse. Väriltään sukasuulajit ovat useimmiten mustia tai tummanruskeita. Monilla lajeilla koiraat ja naaraat ovat erinäköisiä ja osa on hermafrodiitteja.

## Levinneisyys ja elintavat
Sukasuulajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät tyypillisesti 300&ndash;3&nbsp;000 metrin syvyydessä. Sukasuut ovat yksilöluvultaan maailman runsaimpia selkärankaisia. *Cyclothone*-sukuun arvioidaan kuuluvan jopa tuhat biljoonaa (miljoona miljardia) yksilöä. Sukasuiden ravintoa ovat muut kalat, äyriäiset, salpat ja mustekalat.

## Lähteet
Kirjavatolppa

**Kirjavatolppa** on kaupunginosa Hyvinkäällä. Nimi Kirjavatolppa tulee nykyisen Hyvinkäänkadun kohdalla sijainneesta luonnonpuusta kulmikkaaksi muotoillusta tolpasta, johon oli kiinnitetty runsaasti ilmoituksia. Se oli olemassa jo 1900-luvun alussa. Tolppa toimi viittapaaluna kohdassa, josta käännyttiin tielle kohti Kytäjää. Vuonna 1977 tehtiin entisen tolpan tilalle toinen joka on valmistettu betonista, samalla tolppa siirrettiin Kalevankadun keskikaistalle. Uusi tolppa on sinivalkoinen, jossa valkoista tolpaa kiertää sininen maalattu raita. 

Kaupunginosassa on Puolimatkan koulu jossa on alakoulu, yläkoulu ja kuntouttava luokka 7–9. Puolimatkan hautausmaa ja kappeli sijaitsevat koulun pohjoispuolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Itä–Länsi-ottelu 1953

Vuoden 1953 Pesäpallon **[[Itä–Länsi-ottelu]]** pelattiin Outokummussa 6. syyskuuta. Tämä oli kaikkiaan yhdeksästoista Itä-Länsi-ottelu. Katsojamääräksi ilmoitettiin 4000.

## Osallistujat

### Vaihdot
* Länsi: Meilahti ja Nikander vaihdettiin Aarnivalan ja Latvalan tilalle 6 vrp:ssa. 
* Itä: Ahonen ja Hannula vaihdettiin Salosen ja Lovénin tilalle 3 vrp:ssa.

## Juoksulista
Länsi aloitti sisällä.

## Lähteet
* mrasilainen.com/
Punasieppokerttu

**Punasieppokerttu** (*Seicercus montis*) on kerttujen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Punasieppokerttua tavataan Indonesiassa, Malesiassa, Filippiineillä ja Itä-Timorissa. Sen levinneisyysalue on hyvin suuri, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Šongui

**Šongui** () on asutuskeskus Murmanskin alueen Kuolan piirin Kildinstroin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Kuolajoen varrella 13 kilometriä Kildinstroista etelään. Taajamassa on 1&nbsp;100 asukasta (vuonna 2011).

Šongui on perustettu saamelaiskyläksi vuonna 1924. Neuvostoaikana siellä oli tiilitehdas ja turkistarha, jotka ovat sittemmin lopettaneet toimintansa. Vuosina 1959–2004 Šonguilla oli kaupunkimaisen taajaman status.

Paikkakunnan ohi kulkee Pietarin ja Murmanskin välinen valtatie M18 sekä Muurmannin rata. Šonguin rautatieasemalla pysähtyy joukko kaukojunia. Paikkakunnalta on linja-autoyhteys Murmanskiin.

Šonguissa toimii pieni muovitehdas. Palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja pari kauppaa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Itä–Länsi-ottelu 1954

Vuoden 1954 Pesäpallon **[[Itä–Länsi-ottelu]]** pelattiin Hesperiassa 12. syyskuuta. Vuorottelu Helsingin ja maaseudun välillä siis jatkui. Tämä oli kaikkiaan kahdeskymmenes Itä-Länsi-ottelu ja neljästoista, joka pelattiin Helsingissä. Katsojamääräksi ilmoitettiin komeat 7631.

## Osallistujat

### Vaihdot
* Itä vaihtoi Janhusen 6. vuorossa Pollariin ja kahdeksannessa Suokas vaihdettiin Lindeniin. 
* Länsi vahtoi 8. vuorossa Mäntylän Heulaan.

## Juoksulista
Länsi aloitti sisällä.

## Lähteet
* mrasilainen.com/
Englannin ykkösliigan kausi 2012–2013

**Englannin jalkapallon** kolmanneksi korkein sarjataso, ja The Football Leaguen toiseksi korkein sarjataso Englannin Ykkösliiga, pelattiin kaudella 2012-2013 24 joukkueen voimin. Sarjasta nousi seuraavan kauden mestaruussarjaan kolme joukkuetta, ja neljä joukkuetta putosi kakkosliigaan. Sarjan voitti Doncaster Rovers.

## Sarjataulukko

## Karsinta mestaruussarjaan
#### Välierät

|}

#### Loppuottelu

## Lähteet
Septimus Winner

**Septimus Winner** (11. toukokuuta 1827 Philadelphia – 22. marraskuuta 1902 Philadelphia) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä. Hän julkaisi musiikkia oman nimensä lisäksi muun muassa taiteilijanimellä **Alice Hawthorne**.

## Elämä ja ura
Winner opetteli nuorena soittamaan useita instrumentteja, mukaan lukien viulua, kitaraa ja banjoa. Hänen isänsä oli viulunrakentaja ja hän sai opetusta viulunsoittoon Leopold Meigneniltä, mutta suurimmaksi osaksi hän oli muusikkona itseoppinut. Septimus ja hänen veljensä Joseph Winner perustivat musiikkikaupan Septimusin ollessa 20-vuotias. Hän opetti musiikin soittamista eri instrumenteilla ja soitti itse paikallisissa yhtyeissä kuten Musical Fund Societyssa, Cecillian Music Societyssa ja Philadelphia Brass Bandissa.

Septimus Winner kuului ensimmäisiin lauluntekijöihin, joilla oli oma musiikkikustantamo. Hän julkaisi paljon musiikkia salanimellä Alice Hawthorne. Winner valitsi salanimen äidin puolen sukulaisensa, kirjailija Nathaniel Hawthornen mukaan. Hän julkaisi musiikkia myös nimillä Percy Guyer, Apsley Street, Mark Mason sekä omalla nimellään.

Yhdysvaltain sisällissodan aikana Winner julkaisi laulun ”Give Us Back Our Old Commander: Little Mac, the People’s Pride”, jossa vaadittiin kenraali George B. McClellanin palauttamista Unionin armeijan komentajaksi. Pohjoisvaltioiden vastaiseksi katsotun sanoituksen takia Winner joutui lyhyeksi ajaksi vankilaan ja hänet pakotettiin hävittämään kaikki jäljellä olevat kopiot laulusta. McClellan itse käytti kappaletta presidentinvaalikampanjassaan vuonna 1864.

Winner julkaisi uransa aikana yli 200 laulua, joista suosituimpiin kuuluvat ”Listen to the Mocking Bird” (1855), ”Oh Where, Oh Where Has My Little Dog Gone” (alk. ”Der Deitcher’s Dog”, 1864) ja ”Ten Little Injuns” (1868). Hän kirjoitti musiikin oppikirjoja 23 eri instrumentille ja sävelsi populaarimusiikin lisäksi myös klassista musiikkia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lolesio Fuahea

**Lolesio** (Laurent) **Fuahea** (5. syyskuuta 1927 Hihifo – 2. joulukuuta 2011) oli tongalaissyntyinen, Wallis ja Futunalla uransa luonut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Wallis ja Futunan apostoliseen vikariaattiin (myöhemmin hiippakunta). Hänet nimitettiin Wallis ja Futunan vihkipiispaksi ja Bagain titulaaripiispaksi 2. maaliskuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michel-Maurice-Augustin-Marie Darmancier, jota avustivat Pio Taofinu'u ja Patelisio Punou-Ki-Hihifo Finau.

25. huhtikuuta 1974 Fuahea sai nimityksen Wallis ja Futunan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 20. kesäkuuta 2005.

## Lähteet
Seulamurskain

**Seulamurskain** on kaivinkoneeseen, pyöräkuormaajaan, traktoriin, pienkuormaajaan tai muuhun työkoneesen liitettävä kauhamallinen lisälaite, joka on tarkoitettu erilaisten ainesten käsittelyyn. 

Seulamurskainta voidaan käyttää esimerkiksi seulomiseen, murskaukseen, hienontamiseen, ilmastamiseen, sekoittamiseen, erottelemiseen. Käyttökohteita, materiaaleja ja käyttömahdollisuuksia on lukemattomia. Seulamurskainta voidaan käyttää esimerkiksi kaivumaan, mullan, saastuneen maan, jätemaan, turpeen, saven, kuoren, kompostin, biojätteen, rakennusjätteen, lasin jne. käsittelyyn.

## Aiheesta muualla
*autokanta.com, Seulamurskain traktoriin – Traktorille uusi käyttötarkoitus?
Tärylevy

**Tärylevy** on kaivinkoneeseen asennettava lisälaite. Tärylevyllä maata tiivistetään rakennuskohteissa kuten putkilinjoilla ja tienpenkereillä.

Tärylevy voi tarkoittaa myös moottorikäyttöistä ihmisen ajamaa maantiivistäjää.
Australialainen puoliverinen

**Australialainen puoliverinen** on hevosrotu.

## Rodun alkuperä
1960-luvun lopulta lähtien eurooppalaisia puoliverioreja vietiin Australiaan tarkoituksena astuttaa niillä australialaisia tammoja, jotka olivat tyypillisesti englantilaisia täysiverisiä. Tavoitteena oli luoda australialainen puoliverinen. Tuontioreissa virtasi muun muassa holsteininhevosen ja oldenburginhevosen verta. Australianpuoliverihevosyhdistys perustettiin 1970-luvun alussa. Hevonen rekisteröidään vain, jos se täyttää rakenne- ja suorituskykyvaatimukset. Rotu on jo niittänyt mainetta kotimaassaan menestyksestään olympialaisissa. Alkuperämaa on Australia (Victoria).

## Rakenne

Pää viehättävä. Ilmeikkäät suuret silmät ja isot sieraimet. Pitkä, lihaksikas kaula. Selväpiirteinen säkä,joka liittyy sulavasti selkään. Pitkä, viisto lapa. yleisvaikutelmaltaan suorakaiteen muotoinen runko. Syvä runko. Lihaksikas selkä. Voimakas, pyöreä lautanen. Suorat, vahvat jalat, lyhyet  sääriluut. vahvat kaviot. Säkäkorkeus noin 157-170cm.

## Tyypillisiä piirteitä

Voimakkaat tahdikkaat askellajit. Erittäin atleettinen, hyvä hyppykyky. Hyvä luonne, vireä, älykäs.
Buurinhevonen

**Buurinhevonen** on Etelä-Afrikasta kotoisin oleva hevosrotu. Lajia käytetään yleisratsuna, askellajiratsastuksessa, näyttelyissä, valjakkoajossa ja maatöissä. Se on älykäs, erittäin vahva ja kestävä sekä kuuluisa tyylikkään korkeasta askelluksestaan. Säkäkorkeus on 147-163 cm.

## Alkuperä
Buurinhevonen sai rotuna alkunsa, kun valkoihoiset uudisasukkaat saapuivat Etelä-Afrikan niemeen  1600-luvun puolivälissä. Jan Van Riebeeck toi muiden ohella persialaisia arabiantäysiverisiä, joita hän risteytti paikallisten ponien kanssa. Buurinhevonen sai todennäköisesti vaikutteita monien rotujen oreilta, kuten englantilaisesta täysiverisestä, hacneystä, norfolkinravurista, cleveladinruunikosta ja alankomaista tuoduista flaamilaishevosista. 1700-luvun loppuun mennessä buurinhevonen oli saanut mainetta monikäyttöisenä hevosena. Se tunnettiin kestävänä ja uuterana rotuna, joka ei tarvinnut paljon rehua pysyäkseen hyvässä kunnossa. Buurinsodassa hevoset osoittautuivat niin sisukkaiksi, että pian niitä arvostettiin sotaratsuina kaikkialla maailmassa.
Nokia 3395

**Nokia 3395** on Nokian vuonna 2002 julkistama matkapuhelin. Se on päivitetty versio Nokia 3390 -puhelimesta, joka taas oli Pohjois-Amerikan markkinoille suunnattu versio Nokia 3310 -puhelimesta.

Puhelin painaa 133 grammaa ja sen mitat on 109 x 48 x 25.4 mm.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Puhelimen käyttöohje (englanniksi)
Ghislain de Rasilly

**Ghislain Marie Raoul Suzanne de Rasilly** SM (s. 9. heinäkuuta 1943 Juvardeil) on ranskalainen Wallis ja Futunalla toimiva roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 6. marraskuuta 1971 ja nimitettiin Wallis et Futunan hiippakunnan johtoon 20. kesäkuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Charles Daniel Balvo, jota avustivat Michel-Marie-Bernard Calvet ja Lolesio Fuahea.

## Lähteet
Pentti Ruohonen

**Pentti Yrjö Ruohonen** (25. joulukuuta 1931 Helsinki – 10. toukokuuta 2014) oli suomalainen pakinoitsija, toimittaja ja tietokirjailija. Ruohonen julkaisi ensimmäisen pakinakokoelmansa vuonna 1974. Sen jälkeen hän kirjoitti ja toimitti kolmisenkymmentä teosta, pääasiassa pakinakokoelmia sekä elämäkertateoksia ja historiikkeja, useat tilaustöinä tehtyjä. 

Lieksassa lapsuutensa viettänyt Ruohonen valmistui Helsingin yliopistosta humanististen tieteiden kandidaatiksi vuonna 1957. Myöhemmin hän opiskeli lehdistöavustajan ja toimittajan opintoja. Ruohonen työskenteli toimittajana ja pakinoitsijana sekä äidinkielen lehtorina Kiteellä ja Pieksämäellä, jossa hän toimi myös rehtorina. Pieksämäellä asuneen Ruohosen puoliso oli Terttu Lindroos, jonka kanssa hänellä on kolme lasta.

## Teoksia
* *Jepen tarina* (Ahti Seppä). Lehtisepät, Pieksämäki 1977
* *Pieksämäkeläistä liike-elämää ennen ja nyt* ; julk.: 50-vuotias Pieksämäen liikemiesyhdistys ry. Pieksämäki 1977
* *"Putkitohtori" : elämäkerta-historiikki toimitusjohtaja Teuvo Laamasesta ja hänen yrityksestään : Pieksämäen Putki ja lämpö ky 1960-80*. Pieksämäen Putki ja lämpö, Pieksämäki 1980
* *Vain pieni kansanlaulu*. Romaani. WSOY 1980.
* *Keijo Liinamaa – sovinnon mies*. Elämäkerta. WSOY 1981.
* *Savon Pallo ry historiikki 1935-1985* ; laatineet Pentti ja Pertti Ruohonen. Savon Pallo ry, Pieksämäki 1985
* *Vuorten vanhus - [[Timo Töyrylä]] : elämäkerta - antologia*. Lehtisepät, Pieksämäki 1985
* *Parempi leipä kuin kulta : tarinaa leivästä ja sen historiasta* (Moilasen leipomo ky:n 30-vuotisjuhlakirja). Moilasen leipomo, Pieksämäki 1986
* *Valtuutettua valtaa : Pieksämäen maalaiskunnan kunnallisvaltuustojen 75-vuotishistoriikki*. Pieksämäen maalaiskunta 1988
* *Maailman napa : pakinoita* ; välilehdet piirrellyt itse. Pieksämäen lehti, Pieksämäki 1989 (nimimerkillä Juhaninpoika)
* *Säästeliäästi : pakinoita* ; välilehdet piirrellyt itse. Etelä-savon säästöpankki, Mikkeli 1989
* *Varsilta vetten ja teitten : Leskisten kolmen yrittäjäsukupolven historiikki*. Lomatrio, Maarajärvi 1995
* *Ajankuvia* (Lehtisepät Oy:n 40-vuotisjuhlateos). Lehtisepät, Pieksämäki 1996
* *Orpopojan "valssit" : biografinen potpuri poimittuna pakinoitsijan pöytälaatikoista*. Lions Club Pieksämäki, Pieksämäki 2001
* *Takametsistä kotieläinjalostuksen kärkeen : 50-vuotishistoriikki*. Osuuskunta Itäjalostus, Pieksämäki 2001

## Toimitustöitä
* *Eläkeläisten elämän varrelta Pieksämäen seudulta 1917-1991*. Pieksämäki-seuran julkaisu n:o 5. Pieksämäki 1993

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ruohonen SKS:n tietokannassa
* Latvavesiltä, pohjoiskarjalaisia kirjailijoita
Emeinsieppokerttu

**Emeinsieppokerttu** (*Seicercus omeiensis*) on uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Emeinsieppokerttua tavataan Kambodžassa, Kiinassa, Laosissa, Myanmarissa ja Thaimaassa. Lajia on kuvattu paikallisesti runsaaksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Thomas A. White

**Thomas A. White** (12. elokuuta 1931 Durrow – 7. toukokuuta 2017) oli irlantilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka loi uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihittiin papiksi Ossoryn hiippakuntaan 25. helmikuuta 1956 ja nimitettiin Sebanan titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Ruandaan 27. toukokuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agnelo Rossi, jota avustivat Donald J. Herlihy ja Peter Birch.

White sai 1. maaliskuuta 1983 nimityksen apostoliseksi pro-nuntiukseksi Etiopiaan. Hänet nimitettiin 14. lokakuuta 1989 apostoliseksi pro-nuntiukseksi Uuteen-Seelantiin ja Fidžille, 1. joulukuuta 1992 lisäksi apostoliseksi nuntiukseksi Naurulle. Vuonna 1993 Whitesta tuli apostolinen nuntius Uuteen-Seelantiin. Hän erosi 27. huhtikuuta 1996 tehtävistään apostolisena pro-nuntiuksena (Fidži) ja nuntiuksena (Uusi-Seelanti, Nauru).

## Lähteet
Bambusieppokerttu

**Bambusieppokerttu** (*Seicercus poliogenys*) on uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Bambusieppokerttua tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Laosissa, Myanmarissa, Nepalissa, Thaimaassa ja Nepalissa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*   Sivulla on linkkejä ääninäytteisiin. 
*
Paul Lotsij

**Paulus Jan "Paul" Lotsij** (4. helmikuuta 1880 Dordrecht – 19. syyskuuta 1910 Amsterdam) oli alankomaalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja oli siellä mukana saamassa Minerva Amsterdamilla hopeaa perämiehellisessä nelikossa. Myös hänen veljensä Geert Lotsij osallistui kilpailuun.

## Lähteet
Brumby

**Brumby** on australialainen villihevosrotu.

## Rodun alkuperä
Ensimmäiset hevoset laivattiin Australiaan vuonna 1788. Pian sen jälkeen karkulaiset ja vapaaksi päästetyt yksilöt muodostivat omia laumojaan. Näiden villihevosten kerrotaan saaneen nimensä sotamies James Brumbysta, joka oli myös kengittäjä ja asettui Uuteen Etelä-Walesiin vuonna 1791. Vuonna 1804 hän muutti sieltä tarinoiden mukaan Tasmaniaan, mutta jätti hevosensa oman onnensa nojaan. Kun ihmiset kyselivät vapaina kulkevien hevosten omistajan perään, paikalliset vastasivat: "Ne ovat Brumbyn." Nykyään brumbylla tarkoitetaan mitä tahansa australialaista villihevosta. Joitakin brumbyja risteytettiin englannin- ja arabiantäysiverioriiden kanssa, jotta Australian armeijan kevyesti aseistettu rykmentti sai sotaratsuja ensimmäiseen maailmansotaan.

## Nykyään
Nykyisin Australiassa elää enemmän villihevosia kuin missään muualla. Brumbyjä arvioidaan olevan noin 200 000 - 600 000 vuodesta riippuen. Brumbyjä pidetään tuhoeläiminä, koska ne tallovat aluskasvillisuutta ja altistavat maaperää eroosiolle. Toisaalta brumbyt kaivavat maanalaisia lähteitä esille, joten niistä on myös hyötynsä. Brumbykantaa pidetään tasaisena kastroinnin, steriloinnin ja ampumisen avulla. Brumbyja myös pyydystetään ja kasvatetaan ratsuiksi. Kesytetyt brumbyt ovat sitkeitä ja taitavia karja- ja vaellushevosia. Varsinkin vaellushevosina niillä on käyttöä, koska ne sietävät hyvin kuumuutta.

## Rakenne
Brumbyjen rakenne ei ole yhtenäinen, koska niiden alkuperä on sekalainen ja eri yksilöissä voi olla yhtä lailla työhevosen, englannintäysiverisen tai muiden kevytrakenteisten hevosten piirteitä. Niillä on poikkeuksellisen kestävät kaviot. Säkäkorkeus on 142-152 cm.

## Lähteet
http://www.hevosmaailma.net/brumby.shtml
Sichuaninsieppokerttu

**Sichuaninsieppokerttu** (*Seicercus soror*) on uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Sichuaninsieppokerttua tavataan pesivänä Kiinassa. Laji talvehtii Myanmarissa, Laosissa, Thaimaassa, Kambodžassa ja Vietnamissa. Sichuanninsieppokerttua on kuvattu paikallisesti yleisestä runsaaksi lajiksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Elinympäristö
Sichuanninsieppokerttu elää ainavihannissa metsissä ja sitä tavataan 1&nbsp;500 metrin korkeuteen merenpinnasta.

## Lähteet
Pirunvuori

**Pirunvuori** on kallio Sastamalan Karkussa. Se on ollut maisemiensa vuoksi suosittu matkailukohde jo 1800-luvun puolivälistä lähtien. Pirunvuoren on arveltu olleen jossain vaiheessa historiaa myös linnavuori, mutta sellaista ei tunneta Museoviraston tiedoissa. 

## Yleistä
Pirunvuori sijaitsee Rautaveden Salonsaaressa. Se kohoaa 151 metriä merenpinnan ja noin 93 metriä ympäröivän järven pinnan yläpuolelle. Vuori on jäänne muinaisesta tulivuoresta, jonka purkauskanavan kivi on kestänyt paremmin ajan kulutusta ja jäänyt muuta maastoa korkeammaksi. Pirunvuoren itäpuolella on muun muassa hiihtokeskuksestaan ja hotellistaan tunnettu Ellivuori.
Pirunvuoren laella on luonnonsuojelualue ja se kuuluu Natura 2000-verkostoon. Kallioalue on luontoarvojensa lisäksi merkittävä myös geologisesti. Sen länsireunalla on suurista kalliopaasista koostuva louhikkoinen luolamuodostelma, jonka suurin luola tunnetaan nimellä Pirunluola. Kansanperinne on pitänyt sitä muun muassa pirun asuinpaikkana ja luolasta on väitetty kulkevan tunnelin Laukon kartanon kellariin.

## Pirunvuoren kivilinna

Pirunvuoren kivilinna on taidemaalari Emil Danielssonin vuonna 1906 rakennuttama luonnonkivistä tehty ateljee. Danielsson puolisoineen asui vuosikymmenten ajan kesät Pirunvuorella. Rouva Saga Danielsson lahjoitti kivilinnan Tyrvään seudun Kotiseutuyhdistykselle vuonna 1975.  Tämän jälkeen kivilinnassa tehtiin peruskorjaus ja linna avattiin yleiseksi nähtävyydeksi kesällä 1976.  Rakennuksen ylläpidon osoittauduttua yhdistykselle hankalaksi se lahjoitettiin Vammalan kaupungille vuonna 1990. Nykyään kivilinna on avoinna yleisölle kesä-elokuussa ja siellä järjestetään myös taidenäyttelyitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Pirunvuoden kivilinnan esite 
*Raimo Seppälä: *Pirunvuori: Taidetta ja tarinoita*. Tyrvään seudun Kotiseutuyhdistyksen julkaisuja LXXXIV, 2004, Vammala. .
* Pirunvuori, Satakunnan huomattavin näköalapaikka, Aamulehti, 21.07.1935, nro 192, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Alfred van Landeghem

**Alfred van Landeghem** oli belgialainen soutaja ja kaksinkertainen olympiamitalisti. Hän kuului Koninklijke Roeivereniging Club Gentiin ja toimi kilpailuissa miehistön perämiehenä. Hän oli mukana saamassa kahdeksikossa hopeaa sekä vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa että Lontoon kesäolympialaisissa 1908. Lisäksi hän saavutti useita Euroopan-mestaruuksia eri luokissa.

## Lähteet
Burmansieppokerttu

**Burmansieppokerttu** (*Seicercus tephrocephalus*) on uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Burmansieppokerttua tavataan Kiinassa, Intiassa, Laosissa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Lajia on kuvattu paikallisesti runsaaksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Elinympäristö
Burmansieppokerttu elää metsissä 1&nbsp;400–2&nbsp;500 metrin korkeudella merenpinnasta. Talvisin sitä on tavattua alempana merenpinnan tasollakin.

## Lähteet
Johannes van Dijk

**Johannes Wilhelmus Maria van Dijk** (4. heinäkuuta 1868 Amsterdam – 25. elokuuta 1938 Amsterdam) oli alankomaalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja oli siellä mukana saamassa kahdeksikossa pronssia Minerva Amsterdamilla. Hän työskenteli myöhemmin lääkärinä Amsterdamissa.

## Lähteet
Eronneiden lapsia

**Eronneiden lapsia** () on Frank Lloydin ohjaama yhdysvaltalainen mykkäelokuva vuodelta 1927. Elokuva on genreltään romanttinen draama, ja sen pääosissa ovat Clara Bow, Esther Ralston ja Gary Cooper.

*Eronneiden lapsia* perustuu vuoden 1927 samannimiseen Owen Johnsonin kirjoittamaan romaaniin, jonka pohjalta Louis D. Lighton, Hope Loring ja Adela Rogers St. Johns laativat käsikirjoituksen. Famous Players-Lasky Corporation tuotti elokuvan, ja jakelijana toimi Paramount Pictures.

*Eronneiden lapsia* -elokuvan kopioita on säilynyt. Elokuva on kunnostettu, ja sitä säilytetään Yhdysvaltain kongressin kirjastossa.

## Juoni

Nuori flapper-tyttö huijaa hänen lapsuudenaikaisen rakkaansa menemään naimisiin hänen kanssaan. Todellisuudessa mies rakastaa toista naista, mutta ei mennyt naimisiin hänen kanssaan avioeron pelossa. Monimutkaisuudet seuraavat pian...

## Näyttelijät

## Tuotanto
*Eronneiden lapsia* -elokuvan tuotanto alkoi 26. marraskuuta vuonna 1926 ja päättyi seuraavana vuonna 15. tammikuuta. Elokuva kuvattiin Paramountin studioilla Los Angelesin Hollywoodissa, Kalifornian Pasadenassa ja Del Montessa.

Paramount kutsui Josef von Sternbergin kuvaamaan uusintaottoja ja uusia kohtauksia elokuvan tuotannon lopussa.

James Hallin oli alun perin tarkoitus näytellä miespääosa, mutta naispääosaa näyttelevä Clara Bow’n vaatimuksesta Gary Cooper kiinnitettiin rooliin. Rooli auttoi Cooperia supertähteyteen. Bow’lla ja Cooperilla oli romanssi elokuvan tuotannon aikaan.

## Julkaisu ja vastaanotto
*Eronneiden lapsia* sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 25. huhtikuuta vuonna 1927. Suomessa elokuva julkaistiin 11. toukokuuta vuonna 1928. *Eronneiden lapsia* oli Yhdysvalloissa vuoden menestyneimpiä elokuvia Clara Bow’n muiden vuonna 1927 ilmestyneiden elokuvien rinnalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* ''Eronneiden lapsia'' SilentErassa
Maurice Verdonck

**Maurice Verdonck** (21. huhtikuuta 1873 – 1. maaliskuuta 1968) oli belgialainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä kahdeksikossa hopeaa saaneeseen Royal Club Nautique de Gand -joukkueeseen.

## Lähteet
Jelnjan offensiivi

**Jelnjan offensiivi** oli Neuvostoliiton puna-armeijan vastahyökkäys Smolenskin taistelun lopulla toisessa maailmansodassa. Taistelu käytiin Jelnjan kaupungin lähistöllä 30. elokuuta – 8. syyskuuta 1941. Operaatio päättyi neuvostojoukkojen voittoon, mutta taistelu kulutti puna-armeijan voimia niin paljon, että saksalaiset kykenivät saavuttamaan ratkaisevan voiton Smolenskin alueella.

## Taustaa
Saksan 10. panssaridivisioona, 268. jalkaväkidivisioona sekä Waffen-SS:n divisioona Das Reich olivat luoneet sillanpään Jelnjan alueelle operaatioiden jatkamiseksi Smolenskista kohti Moskovaa. Alueella oli lisäksi 202. rynnäkkötykkipataljoona. Panssarijoukot oli korvattu myöhemmin 137., 78. ja 292. jalkaväkidivisioonilla. Kaikkiaan alueella oli joukkoja noin 70&nbsp;000 sotilasta ja 500 tykkiä sekä 202. rynnäkkötykkipataljoonan 40 StuG III:sta. Tasangon pohjoisimman osan miehitti 15. jalkaväkidivisioona ja eteläisimmän 7. jalkaväkidivisioona. Heinz Guderian esitti 4. elokuuta Novy Borisovissa keskustan armeijaryhmän komentajien kokouksessa Adolf Hitlerin kanssa vetäytymistä alueelta, mutta ehdotus hylättiin.

## Neuvostoliiton hyökkäyssuunnitelma
Stavka määräsi 26. elokuuta Reservirintaman Georgi Žukovin komentaman Neuvostoliiton 24. armeijan hyökkäämään 30. elokuuta Jelnjaan. 102. ja 303. kivääridivisioonien oli tarkoitus hyökätä saksalaisten miehittämiin tukikohtiin, jolloin 107. ja 100. kivääridivisioonat saartaisivat alueen pohjoisesta ja 106. mekanisoitukivääridivisioona etelästä. Keskustassa olisi lisäksi 19. ja 309. kivääridivisioonat. 103. motorisoitukivääridivisioona ja 120. kivääridivisioona ryhmittyisivät voimakkaasti linnoitettuihin asemiin puolustukseen pohjois- ja eteläosiin estämään pakenemisen saartorenkaasta. Armeijalle oli alistettu ainoastaan 20 lentokonetta tiedustelu- ja tulenjohtotehtäviin eikä lainkaan hävittäjä tai maataistelukoneita.

## Seuraukset
Saarrostusuhan vuoksi saksalaiset aloittivat 3. syyskuuta vetäytymisen alueelta pitäen kuitenkin kosketusta sivustoilla. Neuvostojoukot olivat vallanneet Jelnjan 6. syyskuuta ja hyökkäystä jatkettiin 8. syyskuuta saakka, jolloin se pysähtyi saksalaisten puolustukseen.

Taistelu oli saksalaisten suurin takaisku sotatoimissa tähän mennessä ja samalla se oli ensimmäinen puna-armeijalle voitokas taistelu saksalaisia vastaan. Saksalaisten tappiot ovat tuntemattomat, mutta puna-armeija menetti arviolta 31&nbsp;853 miestä mukaan lukien kenraalimajuri Konstantin Rakutinin.

Taisteluun osallistuneet 100. ja 127. kivääridivisioona nimettiin taistelun jälkeen 1. ja 2. kaartin kivääridivisiooniksi. 107. ja 120. kivääridivisioonat nimettiin 26. syyskuuta 5. ja 6. kaartin kivääridivisiooniksi.
John Basil Meeking

**John Basil Meeking** (19. marraskuuta 1929 Ashburton – 11. kesäkuuta 2020) oli uusiseelantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Christchurchin hiippakuntaan Edward Michael Joyce 19. heinäkuuta 1953, ja hänet nimitettiin hiippakunnan johtoon 30. maaliskuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Thomas Stafford Williams, jota avustivat Antonio Magnoni ja Brian Patrick Ashby.

Meeking erosi tehtävistään Christchurchin piispana 15. joulukuuta 1995.

## Lähteet
Himalajansieppokerttu

**Himalajansieppokerttu** (*Seicercus xanthoschistos*) on uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Himalajansieppokerttua tavataan Himalajan alueella Pakistanista Myanmariin. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Thomas Stafford Williams

**Thomas Stafford Williams** (20. maaliskuuta 1930 Wellington – 22. joulukuuta 2023) oli uusiseelantilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista.

Williamsin vihki papiksi Wellingtonin arkkihiippakuntaan Grégoire-Pierre XV Agagianian 20. joulukuuta 1959. Hänet nimitettiin Wellingtonin arkkipiispaksi 30. lokakuuta 1979, ja piispaksi vihkimisen suoritti 20. joulukuuta Owen Noel Snedden, jota avustivat John Patrick Kavanagh ja Petero Mataca.

Williams sai ylennyksen kardinaaliksi 2. helmikuuta 1983, jolloin hänet nimitettiin Gesù Divin Maestro alla Pineta Sacchettin kardinaalipapiksi. 1. kesäkuuta 1995 Williams sai nimityksen Uuden-Seelannin sotilaspiispaksi. Hän jäi eläkkeelle Wellingtonin arkkipiispan tehtävistä 21. maaliskuuta 2005 ja sotilaspiispan tehtävistä 1. huhtikuuta 2005. Hän osallistui vuoden 2005 konklaaviin, mutta vuoden 2013 konklaavissa hän oli menettänyt äänioikeutensa ikänsä takia.

## Lähteet
Barry Philip Jones

**Barry Philip Jones** (29. syyskuuta 1941 North Canterbury – 13. helmikuuta 2016 Christchurch) oli uusiseelantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Christchurchin hiippakuntaan Brian Patrick Ashby 4. heinäkuuta 1966. Hänet nimitettiin Christchurchin koadjuuttoripiispaksi 28. kesäkuuta 2006, ja piispaksi vihkimisen suoritti 4. lokakuuta John Jerome Cunneen, jota avustivat Charles Daniel Balvo ja John Basil Meeking.

4. toukokuuta 2007 Jonesista tuli Christchurchin piispa.

## Lähteet
Oscar Dessomville

**Oscar Charles Dessomville** (19. elokuuta 1876 – 30. elokuuta 1938) oli belgialainen soutaja ja kaksinkertainen olympiamitalisti. Hän kuului Royal Club Nautique de Gand -joukkueeseen, joka sai kahdeksikossa hopeaa sekä vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa että vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa.

## Lähteet
Oscar de Cock

**Oscar de Cock** (1881–?) oli belgialainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kuului Royal Club Nautique de Gand -joukkueeseen, jonka kanssa hän oli mukana saamassa kahdeksikossa hopeaa vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa.

## Lähteet
Kiinansieppokerttu

**Kiinansieppokerttu** (*Seicercus valentini*) on uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Kiinansieppokerttua tavataan pesivänä Kiinan itäosissa ja talvehtivana etelämpänä Kiinassa, Myanmarissa, Vietnamissa, Laosissa ja Thaimaassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleisestä runsaaksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
John Jerome Cunneen

**John Jerome Cunneen** (5. toukokuuta 1932 Ashburton – 9. marraskuuta 2010) oli uusiseelantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Christchurchin hiippakuntaan Edward Michael Joyce 8. heinäkuuta 1956, ja hänet nimitettiin Christchurchin vihkipiispaksi sekä Eanach Dúinin titulaaripiispaksi 6. lokakuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Basil Meeking, jota avustivat Thomas Stafford Williams ja Thomas A. White.

15. joulukuuta 1995 Cunneen sai nimityksen Christchurchin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 19. maaliskuuta 1996. Hän jäi eläkkeelle 4. toukokuuta 2007.

## Lähteet
Owen Noel Snedden

**Owen Noel Snedden** (11. joulukuuta 1917 Auckland – 17. huhtikuuta 1981) oli uusiseelantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Aucklandin hiippakuntaan Pietro Fumasoni Biondi 24. helmikuuta 1941, ja hänet nimitettiin Wellingtonin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Achelouksen titulaaripiispaksi 23. toukokuuta 1962. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Peter Thomas McKeefry, jota avustivat James Michael Liston ja Reginald John Delargey. 

28. lokakuuta 1976 Snedden sai lisäksi nimityksen Uuden-Seelannin sotilaspiispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

## Lähteet
James Michael Liston

**James Michael Liston** (9. kesäkuuta 1881 Dunedin – 8. heinäkuuta 1976) oli uusiseelantilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Dunedinin hiippakuntaan Michael Verdon 31. tammikuuta 1904. Hänet nimitettiin Aucklandin koadjuuttoripiispaksi ja Olympuksen titulaaripiispaksi 22. huhtikuuta 1920. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francis Mary Redwood, jota avustivat John Joseph Carroll ja Henry William Cleary.

9. joulukuuta 1929 Listonista tuli Aucklandin piispa, ja 16. marraskuuta 1953 hän sai arkkipiispan henkilökohtaisen arvonimen. Hän jäi eläkkeelle 7. maaliskuuta 1970, jolloin hänet nimitettiin Domnach Sechnaillin titulaariarkkipiispaksi.

## Lähteet
John Patrick Kavanagh

**John Patrick Kavanagh** (30. huhtikuuta 1913 Hawera – 10. heinäkuuta 1985) oli uusiseelantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Wellingtonin arkkihiippakuntaan Thomas O'Shea 6. syyskuuta 1936. Hänet nimitettiin Dunedinin vihkipiispaksi ja Algizan titulaaripiispaksi 14. heinäkuuta 1949. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Peter Thomas McKeefry, jota avustivat James Michael Liston ja Hugh John O'Neill.

## Elämä
Kavanaghista tuli 26. joulukuuta 1957 Dunedinin piispa, jona hän toimi, kunnes kuoli 72-vuotiaana virassa. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

## Lähteet
Eero Pikkarainen

**Eero Pikkarainen** (20. maaliskuuta 1932 Kristiinankaupunki – 14. toukokuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. 1970- ja 1980-luvuilla Pikkarainen näytteli useissa tv-sarjoissa kuten *Presidentti*, *Ulosmittaajat* ja *[[Musta tuntuu]]*. Hän oli myös mukana monissa elokuvissa kuten *Omat koirat purivat* (1974), *Koomikko* (1983), *[[Uuno Turhapuro armeijan leivissä]]* (1984) ja *[[Hei kliffaa hei]]* (1985).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Brian Patrick Ashby

**Brian Patrick Ashby** (10. marraskuuta 1923 Belfast – 5. kesäkuuta 1988) oli uusiseelantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Christchurchin hiippakuntaan 1. tammikuuta 1950 ja nimitettiin sen johtoon 11. heinäkuuta 1964. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Peter Thomas McKeefry, jota avustivat James Michael Liston ja Owen Noel Snedden.

Ashby erosi tehtävistään Christchurchin piispana 4. heinäkuuta 1985. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

## Lähteet
Esko Salmela

**Ilmari Esko Johannes Salmela** (s. 23. maaliskuuta 1950 Tampere) on suomalainen näyttelijä. Salmela on esiintynyt muun muassa tv-sarjoissa *Jäinen horisontti* (Kari Ranta, 1984), *Kovaa maata* (Aimo Andersson, 1994), *Nortia* (Konstaapeli Nieminen, 1996) sekä *[[Pirunpelto (televisiosarja)|Pirunpelto]]* (Vilho Tyrjälä, 2009-2011). Elokuvarooleja hänellä on ollut muun muassa elokuvissa *Tykkimies Kauppalan viimeiset vaiheet* (1977), *[[Pölhölä]]* (1981) ja *[[Uuno Turhapuron muisti palailee pätkittäin]]* (1983).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pikkulehväkerttu

**Pikkulehväkerttu** (*Abroscopus albogularis*) on silkkikerttusten heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Pikkulehväkerttua tavataan Aasian itä- ja kaakkoisosissa. Lajin maailmanlaajuisen kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu harvinaisesta paikallisesti yleiseksi. Kiinassa ja Taiwanissa arvioidaan kummassakin pesivän 10&nbsp;000–100&nbsp;000 paria. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Naamiolehväkerttu

**Naamiolehväkerttu** (*Abroscopus schisticeps*) on silkkikerttusten heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Naamiolehväkerttua tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Myanmarissa, Nepalissa ja Vietnamissa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Nokia 3390

**Nokia 3390** on Nokia 3310:ä vastaava Etelä-Amerikassa myyty Nokian matkapuhelinmalli vuodelta 2002. Se muistuttaa 3310:aa ja Nokia 3395 Music Editionia ja Nokia 3315 Music Editionia ja Nokia 3410 Music Editionia ja Nokia 3310 Music Editionia ja niissä on polyfoniset soittoäänet.

Puhelin painaa 119 grammaa.

## Lähteet
Etelä-Helsingin kansalaisopisto Toimela

**Etelä-Helsingin kansalaisopisto** on eteläisessä Helsingissä toimiva, Kvs-säätiön ylläpitämä yksityinen kansalaisopisto. Opisto tarjoaa aikuisille yleissivistävää koulutusta ja harrastusmahdollisuuksia. Opiston järjestämille noin 300 kurssille osallistuu vuosittain yli 3&nbsp;600 opiskelijaa.

## Palstapuutarha

Viljelytoiminta Munkkiniemessä Helsingin kaupungin vuokratontilla on jatkunut vuodesta 1938. Palstapuutarhaviljely on opistotoiminnan rinnalla Toimela ry:n perinnemuotoista toimintaa. Käytännön viljelytoiminta toteutetaan yhteistyössä Toimelan palstapuutarhayhdistys ry:n kanssa. Viljelijöitä on noin 160 ja viljeltävän palstan koko vaihtelee 0,5–2 aarin välillä. Palstoja vapautuu haettavaksi vuosittain 10–20.

## Toimela Brass

Toimela Brass on Etelä-Helsingin kansalaisopistossa toimiva puhallinorkesteri.

## Lähteet
http://toimela.fi/esittely/ 
http://etko.fi/palstapuutarha/ 
http://etko.fi/brass/
Leonard Anthony Faulkner

**Leonard Anthony Faulkner** (5. joulukuuta 1926 Booleroo Centre – 6. toukokuuta 2018) oli australialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Adelaiden arkkihiippakuntaan Pietro Fumasoni Biondi vuonna 1950. Hänet nimitettiin Townsvillen hiippakunnan johtoon 14. syyskuuta 1967, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 28. marraskuuta Matthew Beovich, jota avustivat Francis Roberts Rush ja Brian Patrick Ashby.

2. syyskuuta 1983 Faulkner sai nimityksen Adelaiden koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 19. kesäkuuta 1985 hänestä tuli sen arkkipiispa. Hän jäi eläkkeelle 3. joulukuuta 2001.

## Lähteet
Francis Roberts Rush

**Francis Roberts Rush** (11. syyskuuta 1916 Townsville – 21. heinäkuuta 2001) oli australialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Townsvillen hiippakuntaan Luigi Traglia 18. maaliskuuta 1939. Hänet nimitettiin Rockhamptonin hiippakunnan johtoon 7. marraskuuta 1960. Piispaksi konsekroinnin suoritti 8. helmikuuta 1961 Maximilien de Fürstenberg, jota avustivat Guilford Clyde Young ja Hugh Edward Ryan.

Rush sai 5. maaliskuuta 1973 nimityksen Brisbanen arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 3. joulukuuta 1991. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

## Lähteet
Lindsey Stirling (albumi)

**Lindsey Stirling** on viulisti ja YouTube-sensaatio Lindsey Stirlingin debyyttialbumi. Sitä nauhoitettiin yli kaksi vuotta sen jälkeen kun hän esiintyi America's Got Talent-ohjelmassa ja se julkaistiin syyskuussa 2012. Vaikka Stirling tunnetaan laajalti hänen cover-kappaleistaan, albumi koostuu kokonaan hänen omista sävellyksistään. Albumi pääsi sijalle 81 Billboard 200-listalla, sekä *Billboard Dance/Electronic Albums* ja *Classical Albums*-listojen kärkeen Yhdysvalloissa. Se sijoittui myös viiden parhaan joukkoon Saksassa ja Itävallassa sekä viidenkymmenen parhaan joukkoon Sveitsissä.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Allmusic: *positiivinen*
* Polari: 

## Listat

## Lähteet
STM

**STM** voi tarkoittaa seuraavia:

* STM, sosiaali- ja terveysministeriö
* STM, Suomen Työväen Musiikkiliitto
Luettelo itäblokista loikanneista henkilöistä

Tämä on **luettelo [[Neuvostoliitto|Neuvostoliitosta]] ja [[Itäblokki|itäblokista]] [[Loikkaus|loikanneista]] henkilöistä**.

## Vuosina 1921–1990 loikanneet
### 1920- ja 1930-luku

### 1940-luku

### 1950-luku

### 1960-luku

### 1970-luku

### 1980-luku

### 1990-luku

## Vuoden 1991 jälkeen loikanneet entiset vakoojat

## Lähteet
Jemenintiaiskerttu

**Jemenintiaiskerttu** (*Curruca buryi*) on kerttujen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Jemenintiaiskerttua tavataan Saudi-Arabian lounaisosissa ja Jemenin länsiosissa. Lajin kannaksi arvioidaan yli 10&nbsp;000 aikuista yksilöä. Jemenintiaiskerttu on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen kanta on suhteellisen pieni ja sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen.

## Elinympäristö
Jemenissä jemenintiaiskerttu elää erityisesti metsissä, joiden valtapuuna on *[[Acacia origena]]* -lajin akaasia. Saudi-Arabiassa lintu taas elää katajametsissä.

## Lähteet