2K11 Krug

**2K11 Krug** (venäjäksi: 2К11 «Круг», suomeksi: ympyrä) on Neuvostoliitossa kehitetty pitkän matkan ilmatorjuntaohjus. 2K11 on venäläinen GRAU-tunnus; NATO-raportointinimi aseelle on **SA-4 ''Ganef***. Krug oli suunniteltu maavoimien käyttöön liikkuvaksi ilmatorjuntaohjusjärjestelmäksi [[Armeija (sotilasyksikkö)|armeija]]-[[Armeijaryhmä|rintama]]tasolle.

==Tausta==

Neuvostoliiton ensimmäiset ilmatorjuntaohjukset [[S-25 Berkut|S-25]], [[S-75]] ja [[Isajev S-125|S-125]] oli suunniteltu kotialueen ilmapuolustukseen strategisia [[pommikone]]ita vastaan, eivätkä ne huonosti liikuteltavina soveltuneet erityisen hyvin [[maavoimat|maavoimien]] käyttöön. [[Taktinen ydinase|Taktisten ydinaseiden]] kehittäminen sekä [[Korean sota|Korean sodan]] osoittama perinteisten [[maataistelukone]]iden uhka sai aikaan tarpeen suunnitella tehokkaita ja liikuteltavia ilmatorjunta-aseita myös joukkojen suojaksi, mieluiten ohjuksia. Neuvostoliitossa suunniteltiinkin erilaisia ilmatorjuntajärjestelmiä kauko-, alue-, kohde- ja lähitorjuntaa varten. Näistä 2K11 Krug luokiteltiin kaukotorjuntajärjestelmäksi maavoimien suurimpien yhtymien suojaksi.

==Suunnittelu==

Määräys maavoimien kaukotorjuntaohjusjärjestelmän kehittämisestä annettiin 15. helmikuuta 1958. Vaatimuksina olivat 45&nbsp;km torjuntaetäisyys ja 25&nbsp;km torjuntakorkeus maalin nopeuden ollessa 600&nbsp;m/s sekä tuhoamistodennäköisyys 0,8. Tuliyksikkö piti saada ampumakuntoon viidessä minuutissa. Aikataulu oli varsin tiukka, sillä tarkoitus oli aloittaa kokeilut jo 1961. Järjestelmä koostui ohjusten laukaisulavetista tela-alustalla, [[tulenjohtotutka]]sta, [[valvontatutka]]sta sekä huoltokalustosta. Järjestelmän pääsuunnittelija oli V. V. Jefremov. Krug-järjestelmään suunniteltiin kokonaan uusi ohjusmalli *3M8*. Ohjuksen kehittelyssä oli suuria vaikeuksia, mikä viivästytti koko hanketta. Vuosina 1959–1964 ammutuista 164 koeohjuksesta suurin osa ei toiminut. Alun perin suunnitellusta ohjausjärjestelmästä, jossa oli alussa komento-ohjaus ja lopussa puoliaktiivinen hakeutuminen, jouduttiin luopumaan ja siirtymään aiemmista ohjusjärjestelmistä tuttuun pelkkään komento-ohjaukseen. Lopulta vuonna 1964 koeammunnat onnistuivat ja 2K11 Krug hyväksyttiin käyttöön.

==Ominaisuudet==

Krug-järjestelmän ohjuksen 3M8:n pituus on 8,43 m, halkaisija 0,85 m (ilman siivekkeitä) ja lähtöpaino 2 455&nbsp;kg. Ohjuksen matkamoottori oli ilmaahengittävä kerosiinia käyttävä [[patoputkimoottori]], eli ei siis varsinainen rakettimoottori. Lähtömoottoreina oli neljä kiinteää polttoainetta käyttävää [[rakettimoottori]]a. Ohjuksen keskinopeus oli 800–1 000&nbsp;m/s, räjähdekärjessä oli 150&nbsp;kg taistelulataus ja radiosytytin. Suurin räjähdysetäisyys maalista oli 50 m. Laukaisualustana oli tela-alusta 2P24, jolla oli kaksi ohjusta rinnakkain.

Krug hyväksyttiin käyttöön 26. lokakuuta 1964. Lopulliset suoritusarvot olivat maalin etäisyys 11–45&nbsp;km, lentokorkeus 3–23,5&nbsp;km, nopeus 800&nbsp;m/s ja havaintoetäisyys 115&nbsp;km. Tuhoamistodennäköisyys oli 0,7 ja reagointiaika 60 sekuntia. Yhteen ohjuspatteriin kuului kolme *'2P24**-ohjuslavettia ja senttimetrialueen koherenttipulssitutka tela-alustalla tulenjohtotutkana **1S32**. Patterin sisäiset yhteydet hoidettiin radioilla, joten kaapeleiden vetämistä ei tarvittu. Patteriin kuului lisäksi latausajoneuvoja. [[Maalinosoitus]] saatiin ohjuspatteriston komentojaoksen valvontatutkalta **1S12**. Yhteen patteristoon kuului kolme patteria, komentojaos ja tekninen patteri. Ohjusprikaatiin puolestaan kuului kolme patteristoa ja komentopatteri, joka oli varustettu ''Krab''-taistelunjohtojärjestelmällä. Krab-järjestelmään kuului kolme valvontatutkaa ja korkeustutka. Ohjusprikaati oli armeijatason (rintaman) ilmatorjuntayhtymä. Krug-järjestelmän tyypillisinä maaleina pidettiin amerikkalaisia [[F-4 Phantom II|F-4C]]- ja [[F-105 Thunderchief|F-105D]]-hävittäjäpommittajia.

==Muunnokset==

***Krug-A** otettiin käyttöön 1967. Alkuperäiseen järjestelmään verrattuna katvealueita oli pienennetty alimman torjuntakorkeuden pienennyttyä 250 metriin aiemmasta kolmesta kilometristä. Myös lähikatve oli pienentynyt yhdeksään kilometriin.
***Krug-M**-versiossa oli kantamaa pidennetty 50 kilometriin ja suurinta korkeutta nostettu 24,5 kilometriin. Se otettiin käyttöön 1971.
***Krug-M1'''-versiossa vuodelta 1974 oli katvealueita pienennetty entisestään matalakatveen ollessa 150 m ja lähikatveen 6–7&nbsp;km.

## Lähteet