open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Daryl Gates

**Daryl Francis Gates** (30. elokuuta 1926 – 16. huhtikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen poliisi, jota pidetään SWAT-taktiikan olennaisena kehittäjänä. Hänen omaelämäkertansa *Chief: My Life in the LAPD* julkaistiin vuonna 1992.

Gates toimi Los Angelesin poliisin johtajana vuosina 1978–1992. Vuonna 1983 hän perusti *Drug Abuse Resistance Education* -järjestön. 

Gates erosi virastaan Los Angelesin vuoden 1992 mellakoiden yhteydessä, mutta esiintyi julkisuudessa sen jälkeenkin. Mellakoihin liittyen hän sai kyseenalaisen kunnian vastaanottaa parodisen Ig Nobel -rauhanpalkinnon ”ainutlaatuisen vaikuttavista keinoistaan saattaa ihmisiä yhteen”.

## Lähteet
Carmen Douma-Hussar

**Carmen Douma-Hussar** (s. 12. maaliskuuta 1977 Cambridge, Kanada) on kanadalainen maasto- ja keskimatkojen juoksija.

Douma-Hussar sijoittui 2001 Oostenden maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla kuudenneksikymmenenneksiyhdeksänneksi. Seuraavana vuonna hän oli Dublinin maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla viideskymmeneskolmas. Vuonna 2003 hän juoksi Lausannen maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla kolmanneksikymmenenneksiseitsemänneksi ja voitti Kanadan mestaruuden 1 500 metrin juoksussa. Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 hän voitti MM-hopeaa 1&nbsp;500 metrillä ajalla 4.08,18. Saman vuoden Brysselin maastojuoksun MM-kisoissa hän oli lyhyellä matkalla kolmastoista. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui 1&nbsp;500 metrillä Ateenan olympialaisissa yhdeksänneksi ajalla 4.02,31 ja  viidenneksi.

Douma-Hussar juoksi St. Etiennen maastojuoksun MM-kisoissa 2005 lyhyellä matkalla kahdenneksikymmenenneksiviidenneksi. Samana vuonna hän oli Helsingin MM-kisoissa 1&nbsp;500 metrillä yhdeksäs ja kauden lopussa  1&nbsp;500 metrillä seitsemäs ja 3 000 metrin juoksussa yhdeksäs ajalla 8.53,83. Vuonna 2006 hän sijoittui Melbournen Kansainyhteisön kisoissa 1&nbsp;500 metrillä viidenneksi ja Fukuokan maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla kahdenneksikymmenenneksitoiseksi. Kauden lopussa hän oli 1&nbsp;500 metrillä  seitsemäs ja yleisurheilun maailmancupissa kuudes. Seuraavana vuonna hän karsiutui Osakan MM-kisoissa 1&nbsp;500 metrin alkuerissä, mutta sijoittui  samalla matkalla yhdeksänneksi.

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 800 metrin juoksu: 2.02,43 (2004)
* 1 000 metrin juoksu: 2.36,26 (2005)
* 1 500 metrin juoksu: 4.02,29 (2005)
* Mailin juoksu: 4.26,76 (2007)
* 3 000 metrin juoksu: 8.53,83 (2005)

## Lähteet
*
Dmitri Foršev

**Dmitri Foršev** (, s. 30. toukokuuta 1976) on venäläinen pikajuoksija.

Foršev voitti 2003 Venäjän sisäratojen mestaruuden 200 metrin juoksussa ja sijoittui samana vuonna Euroopan cupissa 400 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 45,62. Seuraavana vuonna hän voitti Venäjän sisäratojen mestaruuden 400 metrillä ja Euroopan sisäratojen cupin. Budapestin sisäratojen MM-kisoissa hän oli mukana Venäjän joukkueessa, joka voitti MM-hopeaa 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Vuonna 2005 hän voitti Venäjän sisäratojen mestaruuden 400 metrillä ja sijoittui Madridin sisäratojen EM-kisoissa samalla matkalla neljänneksi. Foršev karsiutui 2007 Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa 400 metrin alkuerissä.

## Ennätykset
* 400 metrin juoksu: 45,62 (2003)

## Lähteet
Turun NMKY

Vuonna 1893 perustetulla Turun NMKY:llä on nuoriso-, liikunta- ja kulttuuritoimintaa. Turun NMKY:n koripallon edustusjoukkue käytti nimeä **Kristika Turku** vuosina 2016–2023. Edustusjoukkue pelaa I-divisioona B:ssä. Yhdistyksen juniori- sekä harrastejoukkueet pelaavat Suomen Koripalloliiton valtakunnallisissa ja alueellisissa sarjoissa nimellä Turun NMKY. Seuran tunnetuimpia kasvatteja ovat muun muassa maajoukkuemiehet Teemu Rannikko ja Juha Sten.

## Tausta ja historia

Edustusjoukkue on pelannut yhteensä 32 kautta pääsarjatasolla. Joukkue on voittanut Suomen mestaruuden ja Suomen Cupin molemmat neljä kertaa. Seuran edustusjoukkue pelasi vuosina 1996–2000 myös nimellä Piiloset. Vuonna 2000 Turun NMKY pudotettiin SM-sarjasta hoitamattomien velkojen takia. Kauden 2007–2008 jälkeen se luopui paikasta I-divisioonassa. Nousu takaisin I-divisioonaan tapahtui 2012. Joukkue kuitenkin pelasi vain yhden kauden I-divisioonaa, jonka jälkeen edustusjoukkueen toiminta hiipui. Kaudella 2013–2014 edustusjoukkueella ei ollut toimintaa lainkaan. Edustusjoukkue palasi läntisen alueen II-divisioonaan kaudelle 2014–2015 selviytyen nousukarsintoihin ja karsintasarjan voiton myötä nousi kaudesta 2015–2016 alkaen I-divisioona B:hen. Edustusjoukkue sijoittui kauden 2016-2017 päätteeksi sarjassaan toiseksi ja sai sijoituksen turvin mahdollisuuden hakea paikkaa I-divisioonan A-sarjaan.

Kristika otettiin edustusjoukkueen nimeksi kaudesta 2016–2017 alken. Nimenvaihdoksella haluttiin erottua muiden kaupunkien NMKY-taustaisista joukkueista, joiden yleisin lempinimi on Namika. Nimeä Kristika on käytetty Turun NMKY:n joukkueesta ainakin 1950-luvulla. Joukkue vaihtoi nimensä taas kaudeksi 2023–2024, ja kantaa nyt emojärjestön nimeä Turun NMKY.

## Joukkue

## Henkilökohtaiset palkinnot
**[[Korisliigan vuoden pelaaja]]**
* Teemu Rannikko – 1999, 2000

**[[Korisliigan vuoden kehittynein pelaaja]]**
* Teemu Rannikko – 1998
* Timo Parviainen – 1999

**[[Korisliigan vuoden valmentaja]]**
* Eero Saarinen – 1998

**[[Vuoden I-divisioonapelaaja (koripallo)|Vuoden I-divisioonapelaaja]]**
* Ville Kaunisto – 2001
* Juha Sten – 2003
* Mikko Jalonen – 2006, 2007
*Mikael Sandberg – 2018
*Mikael Aalto – 2021

## Pelaajatilastot

Turun NMKY:n (ent. Kristika Turku) miesten edustusjoukkueen tilastohistorian kymmenen parasta Suomen pääsarjojen runkosarjassa. Lihavoidut pelaajat ovat aktiivipelaajia. Tilastot päivitetty 27. maaliskuuta 2024. Lähde:

## Katso myös
* Aura Basket

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu
Margaret Kilpinen

**Margaret Darling Maria Kilpinen** (o.s. **Alfthan**; 25. toukokuuta 1896 Helsinki – 24. elokuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen pianotaiteilija. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1918 säveltäjä Yrjö Kilpinen, jonka sävellyksiä hän esitti ja myös levytti. Margaret Kilpistä on luonnehdittu hienostuneeksi pianistiksi, joka ainutlaatuisen innostuneesti syventyi miehensä säveltuotantoon ja sen tulkitsemiseen. Hän esitti myös Yrjö Kilpisen kamarimusiikkia ja toimi orkesterien solistina. Pianon lisäksi hän soitti cembaloa niin radiossa kuin konserteissakin.

Margareta Kilpinen toimi Sibelius-Akatemiassa pitkäaikaisena pianonsoiton opettajana ja lehtorina vuodesta 1922.

Kilpinen sai Pro Finlandia -mitalin 1962.

## Diskografia
*Kilpinen: Lieder – Gerhard Hüsch, baritoni, Margareta Kilpinen, piano, 2003 Dutton W 115973
*Maassa marjani makavi/ Aina laulan/ Onpa tietty tietyssäni – Aune Antti, sopraano, Margaret Kilpinen, piano ST 9

## Lähteet
Howard Blake

**Howard Patrick Blake** (s. 28. lokakuuta 1938 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen säveltäjä. Hänen tunnetuin yksittäinen kappaleensa on ”Walking in the Air” (1982), joka sisältyy *[[Lumiukko (elokuva)|Lumiukko]]*-elokuvan musiikkiin.

Blake sai 18-vuotiaana stipendin Royal Academy of Musiciin. *Lumiukon* ohella muita elokuvia, joihin hän on säveltänyt musiikin, ovat muiden muassa *Kaksintaistelijat* (1977) ja *Amor ampuu ohi* (1990). 

Blakelle myönnettiin vuonna 1994 brittiläisen imperiumin upseerin arvonimi. Hän oli vuonna 1981 Queenin jäsenten kanssa ehdolla Bafta-palkinnon saajaksi musiikista elokuvaan *Flash Gordon*. 

## Aiheesta muualla
* Howard Blaken virallinen sivusto 
*
Pierre Rémond de Montmort

**Pierre Rémond**, myöhemmin **Pierre Rémond de Montmort**, (27. lokakuuta 1678 Pariisi, Ranska – 7. lokakuuta 1719 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen matemaatikko, joka tutki erityisesti todennäköisyyttä sekä sovelsi sitä uhkapeleihin. De Montmort oli myös ensimmäinen, joka yhdisti Blaise Pascalin nimen Pascalin kolmioon.

## Elämäkerta

De Montmort syntyi Pariisissa vuonna 1678. Hänen vanhempansa olivat François Montmort ja Marguerite Rallu. De Montmortin isä tahtoi poikansa opiskelevan lakia. Pierre kuitenkin kapinoitsi isäänsä vastaan eikä suostunut tottelemaan isänsä tahtoa. De Montmortin ja hänen isänsä välit katkesivat ja de Montmort lähti kotoaan 18-vuotiaana ja päätti matkustaa ulkomaille. Hän matkusti Britanniaan kierrellen maata jonkin aikaa ennen kuin muutti Alankomaiden seudulle, josta hän jatkoi edelleen Saksaan tavaten siellä serkkunsa. Saksassa de Montmort luki Nicolas Malebranchen *La Recherche de la Vérité* -teosta. Kirja vaikutti häneen merkittävistä ja sen pohjalta hän halusi tehdä sovinnon isänsä kanssa. 21-vuotiaana de Montmort palasi Ranskaan, missä hän aloitti opinnot Malebranchen oppilaana. Malebranche opetti hänelle filosofiaa, descartesilaista fysiikkaa sekä uudenlaista algebraa ja geometriaa. 

De Montmortin isä kuoli poikansa ollessa 22-vuotias, minkä seurauksena de Montmort sai aatelissukuiselta isältään suuren perinnön. De Montmort asui suurimman osan elämästään tilallaan Château de Montmortissa, kutsuen luoksensa sen ajan matematiikan kärkinimiä. Esimerkiksi Nicolaus I Bernoulli asui hänen luonaan kolme kuukautta.

De Montmort sai mainetta julkaisemallaan teoksella *Essay d'analyse sur les jeux de hazard* (1708). Teos käsittelee todennäköisyyslaskentaa ja sisältää useita kombinatorisia ongelmia. 

De Montmort valittiin vuonna 1715 Royal Societyn jäseneksi ja seuraavana vuonna Ranskan tiedeakatemian jäseneksi.

## Lähteet
Boris Gorban

**Boris Gorban** (, s. 26. syyskuuta 1978, Dušanbe) on venäläinen yleisurheilija, jonka päämatka on 400 metrin aitajuoksu.

Gorban karsiutui Sydneyn olympialaisissa 2000 400 metrin aitojen välierissä ajalla 49,29. Seuraavana vuonna hän karsiutui Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 400 metrin juoksun välierissä ajalla 47,48 ja oli samoissa kisoissa mukana Venäjän joukkueessa, joka voitti MM-hopeaa 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa 400 metrin aitojen välierissä ajalla 48,50. Gorban voitti 2003 Venäjän mestaruuden 400 metrin aidoissa, mutta karsiutui Pariisin MM-kisoissa välierissä. Seuraavana vuonna hän oli Budapestin sisäratojen MM-kisoissa mukana Venäjän viestihopeaa voittaneessa joukkueessa. Myöhemmin samana vuonna hän voitti 400 metrin aidoissa Venäjän mestaruuden, sijoittui kolmanneksi Euroopan cupissa ja karsiutui Ateenan olympialaisissa välierissä.

## Ennätykset
* 400 metrin juoksu: 46,62 (2004)
* 400 metrin aitajuoksu: 48,50 (2001)

## Lähteet
Minun jouluni (Antti Tuiskun albumi)

**Minun jouluni** on Antti Tuiskun vuonna 2005 julkaistu joulualbumi. Albumin myynti ylitti kultalevyrajan ja se sijoittui Suomen virallisella listalla korkeimmillaan kolmanneksi.

Albumi saavutti kultalevyn rajan julkaisuvuonnaan 2005.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Älä osta mitään -päivä

**Älä osta mitään -päivä** on kulutuskriittinen kansainvälinen teemapäivä, jota vietetään ympäri maailmaa marraskuun loppupuolella, samana päivänä Black Fridayn kanssa. Se sai alkunsa Vancouverissa, Kanadassa, vuonna 1992 nimellä No Shop Day. Atlantin itäpuolella nimike on ollut muun muassa Consumer Holiday, joka on erityisen sovelias 2000-luvulla kauppojen siirtyessä seitsenpäiväiseen myyntiin. Älä osta mitään -päivän ideana on viettää vuorokausi ilman tavaran hankintaa ja rahan kulutusta. Päivän tarkoituksena on haastaa jokainen miettimään omia ostotapojaan, ostopäätöstentekoaan ja impulsiivista ostamistaan sekä pyrkimään kohti ekologista tavaroiden ja palveluiden käyttöä.

## Älä osta mitään -päivä Suomessa

Älä osta mitään -päivän järjestävinä tahoina ovat Luonto-Liitto, *[[Voima (lehti)|Voima]]*-lehti ja Adbusters Finland. Näiden tahojen lisäksi tempaukseen osallistuu muun muassa museoita ja teattereita, jotka tarjoavat ilmaisen sisäänpääsyn Älä osta mitään -päivänä.

*2007, 30. marraskuuta. teemana mainosten julistaman mielikuvan elämästä ja maailmasta ja todellisuuden ero.
*2008, 28. marraskuuta: teemana julkisen tilan muuttuminen kaupoiksi ja mainoksiksi.
*2011, 25. marraskuuta: teemana kulutuskriittisyyteen kannustaminen. 
*2012, 30. marraskuuta: teemana ”koe, älä osta”. 
* 2013, 29. marraskuuta: teemana ”krääsätön joulukuu”.
* 2014, 28. marraskuuta
* 2015, 27. marraskuuta: kestävä joulu
* 2016, 25. marraskuuta
* 2017, 24. marraskuuta
* 2018, 23. marraskuuta
* 2019, 29. marraskuuta
* 2020, 27. marraskuuta
* 2021, 26. marraskuuta
* 2023: 24. marraskuuta
* 2024: 29. marraskuuta: teemana pikamuoti

## Katso myös

* Konsumerismi

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*  Älä osta mitään -päivä virallinen sivu
* MySpacen Älä osta mitään
* BND eli Buy Nothing Dayn perustajan Ted Daven sivusto
* The Buy Nothing Day sivusto - Adbusters Media Foundationin sivut 
* BND UK - Englannin kampanjan sivusto 
* Ylen Elävä arkisto: Älä osta mitään -päivänä lompakko saa levätä
Svjatlana Vusovitš

**Svjatlana Usovitš** (s. 14. lokakuuta 1980) on valkovenäläinen yleisurheilija, joka on kilpaillut pääasiassa 400 metrin ja 800 metrin juoksussa.

Usovitš karsiutui 2002 Wienin sisäratojen EM-kisoissa 400 metrin alkuerissä ajalla 52,59. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui Münchenin EM-kisoissa matkan seitsemänneksi ajalla 52,10. Seuraavana vuonna hän juoksi Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa kuudenneksi, mutta karsiutui Pariisin MM-kisoissa välierissä ajalla 51,36. Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 hän karsiutui 400 metrin henkilökohtaisen kilpailun välierissä, mutta oli samoissa kisoissa mukana Valko-Venäjän joukkueessa, joka voitti 4 × 400 metrin viestijuoksussa MM-hopeaa. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Ateenan olympialaisissa 400 metrin välierissä ajalla 51,42.

Usovitš voitti 2005 Madridin sisäratojen EM-kisoissa hopeaa 400 metrillä ajalla 50,55. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Helsingin MM-kisoissa 800 metrin välierissä ajalla 2.02,34. Seuraavana vuonna hän oli Göteborgin EM-kisoissa mukana voittamassa EM-hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Osakan MM-kisoissa 2007 hän sijoittui 800 metrillä kuudenneksi ajalla 1.58,92. Valencian MM-hallikisoissa 2008 hän voitti hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui 800 metrin välierissä ajalla 2.02,79 ja Barcelonan EM-kisoissa 2010 alkuerissä ajalla 2.02,74. Daegun MM-kisoissa 2011 hän karsiutui 800 metrin alkuerissä.

Vuonna 2016 Usovitšin Pekingin olympialaisissa 2008 antama dopingnäyte tutkittiin uudelleen ja hän jäi kiinni Turinabol-nimisen steroidin käytöstä. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 4.7.2016–3.7.2018 ja hänen tuloksensa aikavälillä 15.8.2008–14.8.2010 hylättiin takautuvasti. 

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 400 metrin juoksu: 50,79 (2004)
* 800 metrin juoksu: 1.58,11 (2007)

## Lähteet
Aikaa – Greatest Hits vol. 1

__NOTOC__
**Aikaa – Greatest Hits vol. 1** on vuonna 2007 julkaistu Antti Tuiskun ensimmäinen kokoelmalevy. Kokoelma sisältää kaikki Tuiskun hittisinglet ensimmäisestä ”En halua tietää” viimeisimpään ”Valovuodet”. Vanhojen kappaleiden lisäksi kokoelma sisältää kaksi ennen julkaisematonta kappaletta: ”Ei aikaa” ja *[[Joulutarina]]*-elokuvan tunnusmusiikin ”Valovuodet (Varjosi jäi)”.

Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 10 ja pysyi listalla yhdeksän viikkoa.

## Kappaleet
# 
# 
#  (Elokuvasta *[[Joulutarina]]*)
# 
# 
# 
#  (feat. Jenni Vartiainen)
# 
# 
#  (Dancebreak Remix)
# 
#  (Album Version)
# 
#  (Radio Edit)
# 
# 
#  (bonuskappale)
#  (bonuskappale, feat. Mariska)

## Lähteet
Niskavuoren Aarnet (albumi)

**Niskavuoren Aarnet** on saman nimisen yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1996 levymerkillä Motley.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#

## Kokoonpano
* Ilpo Hakala
* Jukka Leisti
* Pate Mustajärvi
* Roope Hurmalainen
* Ari Kankaanpää
* Aku Syrjä

## Lähteet
Daniel J. Travanti

**Daniel J. Travanti**, synt. **Danielo Giovanni Travanti**, (s. 7. maaliskuuta 1940 Kenosha, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa on Frank Furillon hahmo televisiosarjassa *[[Hill Street Blues]]*.

## Perhe ja koulutus
Travanti syntyi Italiasta Yhdysvaltoihin muuttaneiden vanhempien lapseksi. Sisaruksia hänellä on neljä. Hän oli urheilija ja hyvä opiskelija. Travanti olisi päässyt opiskelemaan Harvardiin tai Princetoniin, mutta hän valitsi Wisconsinin yliopiston Madisonissa.

## Näyttelijän ura
Travanti aloitti näyttelijänuransa New Yorkin näyttämöillä 1960-luvulla, kuten New York Shakespeare Festivalin Othellossa ja broadway-näytelmässä Twigs.

Travanti esiintyi seitsemän kautta *Hill Street Blues* -sarjassa. Hän voitti kaksi Emmy-palkintoa. Sarjan jälkeen hänellä on ollut yksittäisiä televisioesiintymisiä, kuten *[[Missing Persons (televisiosarja)|Missing Persons]]* -televisiosarjassa vuonna 1993.

Hän sai Golden Globen 1982 ja oli neljä kertaa ehdokkaana.

Vuonna 1994 Travanti valittiin Wisconsinin Performing Arts Hall of Famen jäseneksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://web.archive.org/web/20181225034339/http://www.hillstreetblues.net/
*
New York (Antti Tuiskun albumi)

**New York** on vuonna 2006 julkaistu Antti Tuiskun albumi. Se julkaistiin samaan aikaan albumin *[[Rovaniemi (albumi)|Rovaniemi]]* kanssa.

Albumi nousi Suomessa listaykköseksi, ja se piti viikolla 41/2006 hallussaan kahta ensimmäistä sijaa yhdessä *Rovaniemi*-levyn kanssa.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Dome.fi: *positiivinen*
* Stara.fi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Rovaniemi (albumi)

**Rovaniemi** on vuonna 2006 julkaistu Antti Tuiskun albumi. Se julkaistiin samaan aikaan *[[New York (Antti Tuiskun albumi)|New York]]* -albumin kanssa. Levy sisältää pelkästään balladeja.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 2.

## Kappaleet
#Intro – 1.18
#Valo – 4.05
#Ensimmäinen kerta – 3.49
#Yksisiipinen – 4.23
#Pois – 3.54
#Savuna ilmaan – 3.15
#Lähtemässä – 4.15
#Lämpö – 2.57
#Kaunein unesi – 3.57
#Katoavaa – 3.56
#Revontuliyö – 3.53

## Arvostelut
* Dome.fi: *negatiivinen*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Väyläalus Seili

**Väyläalus Seili** () on Meritaito Oy:n väylänhoitoalus, jonka toiminta-alueeseen kuuluu Suomenlahti. Väylien kunnossapidon lisäksi alusta käytetään myös jäänmurto- ja hinaustehtävissä ja siinä on valmius öljyntorjuntaan.

Sen kaksi 360 astetta kääntyvää kääntöpotkuria ja dynaaminen paikannusjärjestelmä mahdollistavat laivan pitämisen paikallaan automaattisesti. 

## Palvelus
*Seili* oli peruskorjattavana 1991 ja 19. helmikuuta 2004 alukselle tehtiin peruskorjaus Olkiluodossa, Aslemetals Oy:n telakalla. Laivaa pidennettiin 7,8 metriä lisäämällä keskelle runkoa öljynkeräyksessä käytettävät varastotankit ja keräyslaitteistot. Samalla uusittiin aluksen kuljetuskoneisto, palosammutustykit ja hätähinauslaitteisto.

*Seili* osallistui Viron rannikolla Runner-4 kuivarahtialuksesta vuotaneen öljyn keräämiseen 16. maaliskuuta 2006.

## Aiheesta muualla

*Seilin ja Leton kotisivu 
*Ympäristökeskuksen tiedote perusparannuksesta
Georg Friedrich Grotefend

**Georg Friedrich Grotefend** (s. 9. kesäkuuta 1775 Münden, Saksa – k. 15. joulukuuta 1853 Hannover, Saksa) oli saksalainen opettaja ja epigraafikko.

Grotefend tunnettiin parhaiten omana aikanaan latinan ja italian kielen filologina. Hän kirjoitti muun muassa uudistetun painoksen Wenckin Latinan kieliopista ja systemaattisen yrityksen selittää umbrin kielen tämän hajanaisista palasista nimeltä *Rudimenta linguae Umbricae ex inscriptionibus antiquis enodata* ja samanlaisen teoksen oskin kielestä (*Rudimenta linguae Oscae*).

Merkittävimmät työnsä Grotefend teki kuitenkin Lähi-idässä. Asettamalla vierekkäin kaksi Persepoliin kuninkaanpalatsin pääoven nuolenpääkirjoitusta ja vertailemalla niitä keskenään hän teki monia mullistavia päätelmiä, joiden ansiosta myöhemmät tutkijat onnistuivat lopullisesti selvittämään muinaispersialaisen nuolenpääkirjoituksen. Keksiessään vuonna 1802 avaimen nuolenpääkirjoitukseen  Grotefend oli 27-vuotias. Vahvistus hänen päätelmilleen saatiin kaksikymmentä vuotta myöhemmin Pariisista. Grotefendin työtä jatkoivat Eugène Burnouf, Christian Lassen ja Henry Rawlinson.

## Lähteet

*

### Viitteet
Araukariakasvit

**Araukariakasvit** (Araucariaceae) on kasviheimo, johon kuuluu 41 havupuulajia kolmessa eri suvussa. 

Araukariakasvit ovat hyvin muinainen kasviheimo. Niiden lajirunsaus oli suurimmillaan jura- ja liitukausilla 200–65 miljoonaa vuotta sitten, jolloin araukariakasvit muodostivat metsiä kaikkialla maapallolla. Suurin osa lajeista kuoli sukupuuttoon liitukauden lopussa, jolloin myös dinosaurusten valtakausi päättyi. Nykyisin heimon puita esiintyy vain eteläisellä pallonpuoliskolla (poikkeuksena Malesia ja Filippiinit) alueella, joka ulottuu Etelä-Amerikasta Tyynenmeren poikki Australiaan ja Kaakkois-Aasian saarille. Heimo on monipuolisimmin edustettu Uudessa-Kaledoniassa.

Kaikki araukariakasvit ovat ainavihantia puita. Niillä voi olla kapean neulasmaiset tai leveämmät lehdet. Kukinnot ovat käpyjä. Monet lajit ovat koristeellisenmuotoisia, minkä vuoksi ne ovat suosittuja puistopuita lämpimän ilmaston maissa. Joitakin lajeja kasvatetaan kaupallisesti arvokkaan puuaineksen tai pihkan takia.

Araukariakasveihin kuuluvat suvut ovat:
* *[[Kaurit|Agathis]]* – kaurit (21 lajia)
* *[[Araukariat|Araucaria]]* – araukariat (19 lajia)
* *[[Wollemia]]* – wollemiat (1 laji)

Suvuista *Wollemia* ja sen ainoa laji australianwollemia (*Wollemia nobilis*) löydettiin Australiasta vasta 1994. Fossiiliaineistosta tunnetaan lisäksi suku *[[Araucarioxylon]]*, jolla ei kuitenkaan ole enää eläviä edustajia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gymnosperm database 
* ''Araucariaceae'': life history and ecology
* ''Araucariaceae''  
* The Araucaria Family
Michael Jarrell

**Michael Jarrell** (s. 8. lokakuuta 1958) on sveitsiläinen säveltäjä. 

Jarrell syntyi Genevessä. Vaikka hän oli nuoruudessaan kiinnostunut sekä kuvataiteesta että musiikista, hän suuntautui musiikin alalle ja sai opetusta muiden muassa Klaus Huberilta.

Jarrell asui vuosina 1986–1988 Pariisissa ja vuosina 1988–1989 Roomassa. Hän oli vuosina 1991–1993 Lyonin orkesterin nimikkosäveltäjä ja on sen jälkeen opettanut Wienin musiikkikoulussa. 

Jarrellin tuotanto on monipuolista, ja siihen kuuluu muun muassa *Assonance*-sarja, jonka osista kullakin on oma kokoonpanonsa.
Lauri Haikola

**Lauri Robert Haikola** (2. syyskuuta 1917 Sievi – 21. tammikuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen luterilainen pappi, teologian tohtori ja professori, jota arvostetaan kansainvälisesti merkittävänä Luther-tutkijana. 

Haikola pääsi ylioppilaaksi Ylivieskassa sijaitsevasta Raudaskylän lukiosta 1937 ja ryhtyi opiskelemaan teologiaa. Hän osallistui talvisotaan 1939–1940 ja haavoittui menettäen toisen jalkansa. Haikola vihittiin papiksi vuonna 1944. 

Haikola jatkoi opintojaan Ruotsissa. Hän suoritti teologian lisensiaatin tutkinnon vuonna 1947 ja väitteli teologian tohtoriksi Lundin yliopistossa vuonna 1952. Hän toimi Lundin yliopistossa 1948–1956 opettajana, dosenttina ja vt. professorina opetusalueinaan dogmatiikka, etiikka ja kirkkojen tunnustuksia tutkiva symboliikka. Uppsalan yliopistossa hän toimi teologisen etiikan ja uskonnonfilosofian dosenttina 1955–1959 sekä vt. professorina 1957. Haikola siirtyi Helsingin yliopistoon vuonna 1959 saadessaan teologisen etiikan ja uskonnonfilosofian professuurin, jota hän hoiti eläkkeelle siirtymiseensä asti vuoteen 1978.

Haikolan keskeinen tutkimusala oli Lutherin ja myöhäisemmän luterilaisuuden välinen opillinen suhde.  

## Lähteet
*

### Viitteet
Matthew Williams

**Matthew Williams** (s. 1. helmikuuta 1977) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut koripalloilija.

Williams pelasi Suomen pääsarjassa seitsemän kautta. Kouvojen lisäksi hän edusti Suomessa Korisliigassa Espoon Honkaa, Äänekosken Huimaa sekä Lappeenrannan NMKY:aa. Williams oli 200 cm pitkä ja pelasi laitahyökkääjänä.

Kauden 2007–2008 Williams aloitti Sveitsin pääsarjassa pelaavan BBC Montheyn riveissä. Hän ei kuitenkaan ollut tyytyväinen oloonsa seurassa ja teki joulukuussa 2007 loppukauden kattavan sopimuksen loukkaantumisista kärsineen Espoon Hongan kanssa.

## Saavutukset
* SM-finaalien arvokkain pelaaja 2005
* Suomen mestaruus 2005, 2006, 2007 ja 2008
* Suomen cup-mestaruus 2005
* Sveitsin mestaruus 2005

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Matthew Williams Suomen Koripalloliitto
Bernardo Segura

**Bernardo Segura** (s. 11. helmikuuta 1970 San Mateo Atenco, Meksiko) on meksikolainen kilpakävelijä, jonka päämatkana oli 20 kilometriä.

Segura saavutti Atlantan kesäolympialaisissa vuonna 1996 pronssia. Sydneyn olympialaisissa 2000 hänet hylättiin ja Ateenan olympialaisissa 2004 hän keskeytti kisan. Hänen 20 000 metrin rataennätyksensä vuodelta 1994 on matkan maailmanennätys.

Bernardo Segura oli aktiiviurallaan 175 senttimetriä pitkä ja painoi 62 kilogrammaa.

## Saavutukset

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 5&nbsp;000 metrin kävely: 19.21,14 (2002)
* 10&nbsp;000 metrin kävely: 38.24,0 (1994)
* 10 kilometrin kävely: 39.12 (2003)
* 20 000 metrin kävely: 1.17.25,6 (1994)
* 20 kilometrin kävely: 1.19.05 (1996)
* 50 kilometrin kävely: 4.03.51 (1994)
* tunnin kävely: 15 577 m (1994)

## Lähteet
* 

### Viitteet
Hugo Almeida

**Hugo Miguel Pereira de Almeida** (s. 23. toukokuuta 1984 Figueira da Foz, Portugali) on portugalilainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Hän siirtyi valmentamaan Académican  alle 23-vuotiaiden joukkuetta.
## Ura
### Seurajoukkueura
Almeida aloitti jalkapalloilun kotikaupunkinsa Associação Naval 1.º Maio -nimisessä seurassa. Vuonna 2000 hän siirtyi Portugalin suurseuraan FC Portoon. Peliaika jäi kuitenkin vähiin, joten hän kävi pelaamassa lainalla kahteen otteeseen U.D. Leirassa vuosina 2002-2003 ja 2004. Vuonna 2005 hän pelasi lainasopimuksella Boavistassa 14 ottelua. Hyvien peliesityksien ansiosta Almeida pääsi kaudella 2005-2006 pelaamaan useita otteluita Portossa. Hän oli yksi ratkaisevimmista pelaajista, kun Porto voitti Portugalin mestaruuden. Samaisella kaudella hän teki yhden Mestarien liiga -kauden komeimmista maaleista vapaapotkusta ottelussa Internazionalea vastaan San Sirolla.

Almeida lainattiin Werder Bremeniin kaudella 2006-2007. Hän esiintyi edukseen, joten Bremen päätti tehdä portugalilaisen kanssa sopimuksen, jonka mukaan hän pelaa joukkueessa vuoteen 2011 saakka. Bremenin tehokkain hyökkääjä Miroslav Klose oli juuri siirtynyt Bayern Müncheniin, joten joukkueeseen tarvittiin uusi hyökkääjä.

### [[Portugalin jalkapallomaajoukkue|Maajoukkueura]]
Almeida pelasi kaikkien mahdollisten ikäluokkien maajoukkueissa aina U-15-joukkueesta lähtien. Aikuisten joukkueessa hän debytoi tammikuussa 2004 ottelussa Englantia vastaan.

## Lähteet
Ed Nelson

**Ed Nelson** (s. 18. maaliskuuta 1982) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän on pelipaikaltaan sentteri ja pituutta hänellä on 203cm. Nelson valmistui vuoden 2006 keväällä Connecticutin yliopistosta. Ammattilaisuransa hän aloitti Suomesta pelaten kauden 2006–07 Korisliigassa UU-Korihaiden joukkueessa. Hän voitti kauden 2006–07 IS-tähtikisan yhden tähden erolla Jukka Matiseen. Lisäksi hänet valittiin Korisliigan kuukauden pelaajaksi lokakuussa 2006.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*BBL
Jan-Olof Strandberg

**Jan-Olof "Puppe" Strandberg** (s. 5. marraskuuta 1956 Helsinki) on suomalainen sähköbassokitaristi, joka aloitti soittamisen jo 14-vuotiaana. Hän aloitti bassokitaraopintonsa Oulunkylän Pop/jazz -opistossa. Strandberg jatkoi opintojaan klassisen musiikin koulutusta antavassa Helsingin Konservatoriossa soittimenaan sähköinen kontrabasso, "upright bass".

Puppe Strandbergin ura alkoi varsinaisesti 1970-luvun puolivälissä Rauli Badding Somerjoen yhtyeessä. Ensimmäisen yhtyeensä "Funky President" hän kokosi yhdessä "Right-Hand" Hännisen kanssa 1977. Noihin aikoihin Jan-Olof soitti myös yhdessä Jukka Tolosen ja Ilkka Rantamäen kanssa. Rantamäen kanssa hän teki myöhemmin kolme albumiakin. 

1980-luvun alkupuolella Jan-Olof soitti bassoa Steel City -yhtyeessä. Vuonna 1983 hän perusti Right-Hand Hännisen kanssa yhtyeen "F&F". Sen laulajaksi tuli Bianca Morales, jonka nimi liitettiin myöhemmin yhtyeen nimeenkin: "Bianca Morales & F.F". Yhtye esiintyi vuoden 1986 loppuun saakka. 1980-luvun loppupuolella Jan-Olof soitti yhdessä laulaja-huuliharpisti Pepe Ahlqvistin kanssa. He kävivät yhdessä kiertueella Puolassa vuonna 1987. Tämän jälkeen Jan-Olof soitti useita vuosia Ilkka Rantamäki Bandissa.

1990-luvun puolivälissä Puppe Strandberg aloitti muiden projektiensa ohessa soolouran. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa *At The Music Box* julkaistiin 1995. Seuraava albumi *Great Moments* levytettiin ja julkaistiin 1997. 1990-luvun lopulla Strandberg kehitteli ajatusta puoliakustisesta bassokitarasta. Soittimen - Strandberg Signature - suunnitteli ja rakensi Rauno Nieminen. Puppe Strandbergin albumi *The Electric City* julkaistiin elokuussa 2003 ja albumi *Strandberg Project featuring Paul Jackson* marraskuussa 2004.

Puppe Strandbergin muusikon ura jatkuu tällä hetkellä mm. Mel Gaynorin kansainvälisen The Fusion Project –ryhmän jäsenenä.

## Lähteet
* www.janolofstrandberg.com
Ensimmäinen huomautus roskaväelle

**Ensimmäinen huomautus roskaväelle** on oululaisen punk metal-yhtyeen Tuiran Miliisin vuonna 2007 julkaisema esikoisalbumi.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Erkki Seppänen – laulu, kitara
* Juha-Pekka Maaninen – bassokitara
* Allan Seppänen – rummut
* Kanninen

### Vierailevat muusikot
* Mikko Kanninen – taustalaulu
* Yanus Xavier – pianosyntikka (kappale 1)

### Muut tekijät
* Aake Otsala – äänittäjä, miksaaja Studio Kuu, Helsinki (16.-19.12.2005, 1.-2.4.2005 ja 4.-6.8.2006)
* Jaakko Viitalähde – masteroija

## Arvostelut
* Inferno: 
* Mesta.net: 
* Desibeli.net: 
* Imperiumi.net: 
* Rumba: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ensimmäinen huomautus roskaväelle yhtyeen kotisivuilla
Peter Frenkel

**Peter Frenkel** (s. 13. toukokuuta 1939 Eckartsberga, Saksa) on saksalainen kilpakävelijä, jonka päämatkana oli 20 kilometriä. Kilpailu-urallaan hän edusti Itä-Saksaa.

Frenkel voitti Münchenin 1972 kesäolympialaisissa kultaa 20 kilometrin kävelyssä ajalla 1.26.42,4. Seuraavissa olympialaisissa Montréalissa 1976 hän saavutti pronssia ajalla 1.25.29,4. Jo Méxicon 1968 olympialaisissa hän sijoittui kymmenenneksi ajalla 1.37.20,8. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän sijoittui neljänneksi ajalla 1.27.52,8. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän keskeytti. 

Frenkel saavutti kaksi kolmatta sijaa kävelyn maailmancupissa vuosina 1970 ja 1975. Hän käveli 20&nbsp;000 metrin ratakävelyssä maailmanennätyksen 1.25.50,0 heinäkuussa 1970 ja 1.25.19,4 kesäkuussa 1972. Lisäksi hän teki kahden tunnin ratakävelyn maailmanennätyksen 26&nbsp;658 metriä huhtikuussa 1971 ja 26&nbsp;930 metriä huhtikuussa 1974; jälkimmäisessä kilpailussa hän teki myös 30&nbsp;000 metrin ratakävelyn maailmanennätyksen 2.14.21,2.

Frenkel aloitti keskimatkojen juoksijana ja siirtyi vuonna 1960 kävelyyn. Häntä valmensi vuoteen 1968 saakka Wilhelm Kustak ja tämän jälkeen Hans-Joachim Pathus. Ennen Münchenin olympialaisia hän harjoitteli Schönefeldin lentokentän alipainekammiossa.

Frenkel edusti ASK Vorwärts Potsdam -seuraa. Aktiiviurallaan hän oli 182 senttimetriä pitkä ja painoi 75 kilogrammaa. Urheilu-uransa jälkeen hän toimi valokuvaajana ja Kansanarmeijan majurina.

## Lähteet
* Peter Frenkel Sporting-heroes sivustolla
* 
* 
* 

### Viitteet
Luettelo jääkäreistä

Tämä on **luettelo Suomen [[jääkäriliike|jääkäriliikkeeseen]]** kuuluneista jääkäreistä. Kaiken kaikkiaan 1&nbsp;895 vapaaehtoista aloitti jääkärikoulutuksen 1915–1918 Saksassa. Aluksi 200 suomalaista koulutettiin Lockstedtin leirillä Holsteinissa. Vuoden 1915 syksyllä Saksa päätti nostaa suomalaisosaston vahvuuden 2&nbsp;000 mieheen. Suomessa aloitettiin koko maata kattava salainen värväys. Seuraavana keväänä joukosta muodostettiin Kuninkaallinen Preussin Jääkäripataljoona 27.

## Luettelo jääkäreistä
**Siirry kirjaimeen** → A B C D E F G H I J K L M
N O P R S T U
V W Y Z Å Ä Ö

## Lähteet
* 
*A. Wegelius, Suomen leijona ja Saksan kotka, WSOY Porvoo 1938
*
*
*
*
*
*
*Jaakko Suomalainen, Johannes Sundvall, Emerik Olsoni, Arno Jaatinen toim. *Suomen Jääkärit, elämä ja toiminta sanoin ja kuvin osa 1 ja 2*, Osakeyhtiö sotakuvia Kuopio 1933
* Aarne Sihvo, *Kolmasti komennettuna*, Gummerus Jyväskylä 1918
* A. Wegelius, *Aseveljet 1 ja 2*, WSOY Porvoo 1924
* Heikki Nurmio ja Leonard Grandell toim. *Viipurin valloitus kenraalimajuri Wilkmanin armeijaryhmän toiminta*. Kustannusosakeyhtiö Ahjo Helsinki 1919
* 
* Keskipohjalaisia elämäkertoja. Kokkola, Keskipohjanmaa-säätiö 1995 
* Toim. Ignatius, Theslöf, Palmén, Grotenfelt, Nordenstreng, Soikkeli: Suomen vapaussota I–VI Otava Helsinki 1920–1925.
* Pekkola, Auer: Kalterijääkärit I–III, Wsoy Porvoo 1930.
* 
* N. V. Hersalo, Suojeluskuntain historia I–III, Helsinki Hata Oy 1966.
* Toim. L. Harvila ym. *Tykkimies 1960*, Suomen kenttätykistön säätiön vuosikirja n:o 3, Helsinki Suomen kenttätykistön säätiö 1960.
*
Päntäneenjoki

**Päntäneenjoki** on noin 44 kilometrin pituinen joki Kauhajoella. Joki saa alkunsa Kauhajoen länsiosista. Kokonkylässä joki yhtyy 24 kilometriä pitkään Kainastonjokeen. Joki kuuluu Kyrönjoen vesistöalueeseen. 
Päntäneenjoen vedenlaatu oli 2000-luvun alussa tyydyttävä. Päntäneenjoen alaosa on kuormittunut raskaasti hajakuormituksesta johtuen.

Päntäneenjoen rannoilla sijaitsee peltoalueita, jotka ovat pysyvässä käytössä. Joki on erittäin eroosioherkkä ja mutkainen.

Tavallisia Päntäneenjoen yläosan ja sivu-uomien kaloja ovat kivennuoliainen, harjus, purotaimen ja kivisimppu. Harjus- ja taimenkannat lienevät kuitenkin riippuvaisia vuosittain tapahtuvista istutuksista. Joen keski- ja alaosassa tavallisia kaloja ovat kiiski, ahven, made, hauki ja särki.

## Lähteet
Miles Dougal

**Miles Dougal** on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten Elviksen roolista elokuvassa Detroit Rock City vuonna 1999. Lisäksi hän on näytellyt muun muassa elokuvissa The Chase (1994) ja Look (2007).
Melanie Lynskey

**Melanie Jayne Lynskey** (s. 16. toukokuuta 1977 New Plymouth) on uusi­seelantilainen näyttelijä, jonka ura alkoi Pauline Parkerin roolista Peter Jacksonin elo­kuvassa *[[Taivaalliset olennot]]* (1994). Lynskey muistetaan muun muassa Bethin roolista elo­kuvassa *[[Detroit Rock City]]* vuonna 1999 ja Rosen roolista tilanne­komedia­sarjassa *[[Miehen puolikkaat]]* vuosina 2003–2011. Vuonna 2008 hän esiintyi yhdys­valtalaisessa lännen­sarjassa *[[Comanche Moon]]* Pearl Colemanin roolissa.

## Yksityiselämä

Lynskey avioitui Jimmi Simpsonin kanssa vuonna 2007. He erosivat vuonna 2014. Vuonna 2017 Lynskey kihlautui näyttelijä Jason Ritterin kanssa. Parin esikois­tytär syntyi joulu­kuussa 2018.

## Valikoitu filmografia

* *[[Taivaalliset olennot]]* (1994)
* *[[Miehen puolikkaat]]* (2003–2011)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Roberto Arlt

**Roberto Arlt** (2. huhtikuuta 1900 – 26. heinäkuuta 1942) oli argentiinalainen kirjailija. Hän tuli tunnetuksi sekä novelleista, romaaneista että näytelmistä.

Arlt syntyi Buenos Airesissa, jossa hän myös kuoli sairauskohtaukseen vain 42 vuoden ikäisenä.

Lyhyestä elämästään huolimatta Arlt jätti jälkeensä huomattavan kirjallisen tuotannon;  romaaneista tunnetuimpia ovat *El juguete rabioso* (1926), *Los siete locos* (1929) ja *Los lanzallamas* (1931). 

## Teoksia
Arltin kirja *El juguete rabioso* (1926) käännettiin suomeksi nimellä *Raivokas leikkikalu* Anna-Leea Häklin kääntämänä vuonna 2018.

## Lähteet
Hora

**Hora** (,  *tanssi*) on romanialainen ja moldavialainen kansantanssilaji. Se on erityisesti juhlissa tanssittava piiritanssi, jossa on paljon osanottajia.

Tanssin kreikankielinen nimi on käytössä piiritanssin yleiskäsitteenä laajalti koko Balkanin alueella ja sen kreikankielinen alkumuoto myös kreikkalaisessa kansanmusiikissa. 

Muita tanssin nimivariantteja ovat venäläinen *horovod*, bulgarialainen *horo*, makedonialainen *oro*, gagauzialainen *huro*, ukrainalainen ja serbialainen *kolo* ja Mustanmeren alueen turkkilaisten *horon*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
To Hell and Back

**To Hell and Back** on power metal -yhtye Sinergyn toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2000 levymerkillä Nuclear Blast.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Japanin bonuskappale
#

### Korean painoksen bonuskappaleet
#
#
#

## Kokoonpano
* Kimberly Goss – laulu, kosketinsoittimet, layout
* Alexi Laiho – kitara, laulu (kappaleella 7)
* Roope Latvala – kitara
* Marco Hietala - basso, laulu (kappaleilla 3 ja 7)
* Tommi Lillman – rummut, kansikuva, layout

### Muut tekijät
* Anssi Kippo – äänittäjä
* Mikko Karmila – miksaaja
* Mika Jussila – masteroija
* Dirk Gohr – kansikuva, layout
* Ari Nakari – valokuvat
* Jochen Maass – valokuvat

## Arvostelut
* Sputnik Music: 
* The Metal Observer: 6.5/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* To Hell and Back discogs.com -sivustolla
Strateginen ydinase

**Strateginen ydinase** on ydinase, jolla tuhotaan strategisia kohteita, kuten ydinohjuksia, komentokeskuksia ja suuria kaupunkeja. Vertailun vuoksi taktiset ydinaseet on tarkoitettu käyttöön taistelukentällä. Strategisten aseiden räjähdysvoima on paljon suurempi, vähintään 100 kilotonnia, suurimmillaan monta megatonnia. Voimakkain aktiivisessa käytössä ollut ydinase oli 25 megatonnin B41. Nykyisellään tehokkain on B83, jonka räjähdysvoima on 1,2 megatonnia. Jotkut aseet voivat toimia sekä taktisina että strategisina, esimerkiksi B61.

Strategisilla ydinaseilla on suurempi kantama kuin taktisilla. Strategisten aseiden päätehtävänä nykyisin on estää erityisesti ydinsota, *molemminpuolisen pelotteen opin* mukaisesti; toinen puoli ei uskalla laukaista ydinaseitaan, koska toisen puolen vastaisku tuottaisi liian suurta vahinkoa sodan aloittajalle.

## Kuljetusjärjestelmät
Puhuttaessa *strategisesta [[Ydintriadi|ydinasetriadista]]* tarkoitetaan kolmea järjestelmää:
* Mannertenväliset ohjukset
* Sukellusveneistä laukaistavat ohjukset
* Pommikoneet

## Aiheesta muualla
*Nuclear Files - Carlucci Report  
*Public Broadcasting Service - Tracking Nuclear Proliferation
Harry Mulisch

**Harry Mulisch** (29. heinäkuuta 1927 Haarlem, Alankomaat – 30. lokakuuta 2010 Amsterdam, Alankomaat) oli alankomaalainen kirjailija. Hän kuuluu yhdessä W. F. Hermansin ja Gerard Reven kanssa Alankomaiden sodanjälkeisen kirjallisuuden keskeisiin nimiin.

Mulisch syntyi Haarlemissa mutta asui Amsterdamissa vuodesta 1958. Hänen isänsä oli alun alkaen Itävalta-Unkarista ja äitinsä juutalainen. Sekä Mulisch että hänen äitinsä säästyivät keskitysleireiltä.

Mulisch julkaisi monenlaista kirjallisuutta: romaaneja, novelleja, näytelmiä, runoja, esseitä ja omaelämäkerrallisia teoksia. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat myös elokuviksi tehdyt *De aanslag* (1982, suom. *[[Attentaatti (romaani)|Attentaatti]]*, elokuvana *[[Muistojen vanki]]*, 1986) ja *De Ontdekking van de Hemel* (1992).

Mulisch mainittiin usein Nobel-ehdokkaana.

## Suomennetut teokset
* *[[Attentaatti (romaani)|Attentaatti]]* (*De aanslag*, 1982), suom. Heimo Pihlajamaa, Helsinki: Kirjayhtymä 1984 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Thrashing Relics Volume 1

**Thrashing Relics  Volume 1: Underground thrash metal from Finland 1987-1990** on suomalaisen levy-yhtiön Bestial Burstin julkaisema kokoelmalevy. Albumille on koottu Pohjois-Pohjanmaalta kotoisin olevien thrash metal-yhtyeiden demoja. Albumi julkaistiin vuonna 2006

## Kappaleet
Sulkujen sisällä yhtyeen kotikaupunki/-kunta ja toisten sulkujen sisällä äänite jolta kappaleet ovat peräisin.

**Lycantrophy** (Kuusamo) (demot Sickness Revealed ja Sleepwalker.)	
#
#
#
#
#
#

**Morphosis** (Kuusamo) (demo Sick Standard of Living.)
#
#
#
#
#
#
#
#

**[[National Napalm Syndicate]]** (Pudasjärvi) (demo Painful Ten Hours.)
#
#
#

**[[Mengele (yhtye)|Mengele]]** (Kiiminki) (demo Abominable Thoughts.)	
#
#
#
#
Seiersberg

**Seiersberg** oli kunta Steiermarkin osavaltiossa Itävallassa. Siellä asui vuonna 2014 7&nbsp;351 asukasta. Vuonna 2015 Seiersbergin ja Pirkan kunnat yhdistettiin Seiersberg-Pirkan kunnaksi.

Seiersberg oli osa Graz-Umgebungin piiriä. Se sijaitsi heti Grazin lounaspuolella ja oli käytännössä yksi Grazin esikaupungeista. Sen pinta-ala oli 7,9 neliökilometriä.

Grazin liikennelaitos palveli Seiersbergin asukkaita. Kunnassa oli myös yhteinen rautatieasema Feldkirchen bei Grazin kanssa. Grazin lentoasema sijaitsee lähistöllä.

Seiersbergissä sijaitsee Itävallan kolmanneksi suurin kauppakeskus, *Shopping City Seiersberg*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seiersbergin viralliset kotisivut
*Shopping City Seiersberg
Luettelo Forgotten Realmsin tapahtumapaikoista

Tämä on **lista [[Forgotten Realms]] -fantasiamaailman tapahtumapaikoista**.

## Jäätuulen laakso

**Jäätuulen laakso** (*Icewind Dale*) on kaukana Faerunin pohjoisosassa, Maailmanselkä-nimisen vuoriston pohjoispuolella sijaitseva tasanko. Regheldin Jäätiköltä ja Ajelehtivan Jään Mereltä puhaltavat kylmät tuulet ovat antaneet tasangolle nimen. Tällä autiolla lakeudella asuvat vain Kymmeneen kaupunkiin hakeutuneet hylkiöt, jotka eivät voi asua sivistyneissä kaupungeissa ja tundraa hallitsevat barbaarit.

### Kymmenen kaupunkia

**Kymmenen kaupunkia** (*Ten Towns*) on Kelvinin Paadeksi kutsutun kalliomuodostelman juurelle muodostunut yhteisö, johon kuuluu kymmenen erillistä kaupunkia. Kaupungit ovat kolmen järven, Maer Dualdonin, Lac Dinnesheren ja Punaveden ympäristössä.

*Kymmenen kaupunkia
**Bryn Shander
**Targos
**Termalaine
**Caer-Koning
**Caer-Dineval
**Bremen
**Idänpää (*Easthaven*)
**Good Mead
**Douganin monttu (*Dougan's Hole*)
**Yksinäisenkorpi (*Lonelywood*)

### Ainasula

Jäätuulen laakson pohjukassa on kuuma lähde jota barbaarit nimittävät **Ainasulaksi** (*Evermelt*). Sen kautta pääsee Ingeloakastimizilianin, Jääsurmaksikin kutsutun valkoisen lohikäärmeen luolaan.

## Pohjola

**Pohjola** (*The North*) on yleinen nimitys koko Faerunin pohjoiselle osalle. Alueella on muutamia merkittäviä keskuksia.

### Hopeakuu

**Hopeakuu** (*Silverymoon*) on Pohjolan keskus. Sitä hallitsee Alustriel, yksi Seitsemästä sisaresta.

### Luskan

Jäätuulen laaksoon johtavan solan eteläpuolella on **Luskanin** satamakaupunki. Niin sanotuissa sivistyneissä yhteisöissä Luskanin maine on melko kyseenalainen.

### Mithralsali

**Mithralsali** (*Mithral Hall*) on vanha kääpiöiden kaivoskaupunki Maailmanselän vuoriston eteläpuolella.

## Uumenenala

**Uumenenalaksi** (*The Underdark*) kutsutaan koko laajaa käytävien ja luolien verkostoa, joka levittäytyy Torilin pinnan alapuolella. Se on drowien, duergarien, syvänmaahisten ja monien hirviöiden valoton kotimaa.

### Menzoberranzan

**Menzoberranzanin** drowkaupunkia hallitsee kahdeksan matriarkkaäidin neuvosto, jonka valta on kuitenkin vain hyvin pinnallista, sillä Lolth ei suosi järjestäytyneisyyttä. Menzoberranzanin korkein valtahuone on Baenre, jonka matriarkkaäitiä pidetään Lolthin lähimpänä suosikkina. Baenren huone on ollut useita satoja vuosia ensimmäinen huone. 

### Blingdenstone

Menzoberranzanin lähellä on drowien pahimpien vihollisten svirfneblien kaupunki, **Blingdenstone**. Syvämaahisten kaupunki on levittäytynyt useisiin pienempiin luoliin ja käytäviin, jotka ympäröivät suurta keskusluolaa, missä kohoaa maahiskuninkaan linna.
Geórgios Theodorídis

**Geórgios Theodorídis** (, s. 12. joulukuuta 1972) on kreikkalainen entinen pikajuoksija.

Theodorídis karsiutui Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 1999 60 metrin juoksun välierissä ajalla 6,58. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Sevillan MM-kisoissa 100 metrin juoksun toisissa alkuerissä ajalla 10,30. Seuraavana vuonna hän voitti EM-hopeaa Gentin sisäratojen EM-kisoissa 60 metrillä ajalla 6,51 ja karsiutui Sydneyn olympialaisissa 100 metrin alkuerissä. Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 2001 hän sijoittui 60 metrillä seitsemänneksi. Seuraavana vuonna hän karsiutui Münchenin EM-kisoissa 100 metrin välierissä ajalla 10,24. Theodorídis karsiutui vuonna 2003 Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 60 metrin välierissä ja Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa 100 metrin toisissa alkuerissä. Seuraavana vuonna hän voitti MM-pronssia Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 60 metrillä ajalla 6,54. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Ateenan olympialaisissa 100 metrin toisissa alkuerissä.

## Ennätykset
* 60 metrin juoksu: 6,51 (2000)
* 100 metrin juoksu: 10,17 (2003)

## Lähteet
*
Frank Lloyd

**Frank Lloyd** (2. helmikuuta 1886 Glasgow, Britannia – 10. elokuuta 1960 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän kuului Yhdysvaltain elokuva-akatemian perustajajäseniin ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 1934–1935. 

Lloyd syntyi Glasgow’ssa, Skotlannissa. Hänen tunnetuimpien elokuviensa joukkoon kuuluvat *[[Oliver Twist (vuoden 1922 elokuva)|Oliver Twist]]* (1922), *[[Lady Hamiltonin lemmentarina]]* (1929), *[[Cavalcade]]* (1933), *[[Kapina laivalla (vuoden 1935 elokuva)|Kapina laivalla]]* (1935), *[[Under Two Flags]]* (1936) ja *[[Kunnian miehet (vuoden 1955 elokuva)|Kunnian miehet]]* (1955). *Lady Hamiltonin lemmentarinasta* ja *Cavalcadesta* hän sai parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon.

Lloyd kuoli Santa Monicassa, Kaliforniassa 74-vuotiaana. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.

## Aiheesta muualla
* 
*
Sven Relander

**Sven Runar Alarik Relander** (24. toukokuuta 1897 Helsinki – 13. elokuuta 1956 Helsinki) oli suomenruotsalainen näyttelijä.

Helsinkiläinen Relander tuli ylioppilaaksi 1916 ja kaavaili ensin liikemiesuraa isänsä jalanjäljissä, sitten lääkäriksi opiskelua, kunnes teatteriala vei voiton ja hän ilmoittautui Svenska Teaternin oppilaskouluun.

Relander nousi kansan tietoisuuteen viulunsoittaja-Teemuna Erkki Karun ohjaamassa mykkäelokuvassa *[[Nummisuutarit (vuoden 1923 elokuva)|Nummisuutarit]]* (1923). Samoihin aikoihin Relander sai kiinnityksen Svenskaniin, jossa hän viihtyi pitkään lukuun ottamatta 1930-luvun puolenvälin jaksoja Åbo Svenska Teaterissa ja Malmön Hippodrom-teatterissa Ruotsissa. Alun perin Relanderilla oli operettien sankariosia ja monia kepeitä rooleja.

*Helsingin Sanomien* teatterikriitikko Sole Uexküll luonnehti Relanderia muistokirjoituksessa paitsi rehevän ja persoonallisen huumorin leimaamaksi operettikoomikoksi, myös luotettavaksi ja monipuoliseksi luonnenäyttelijäksi. Hänen tärkeitä operettiroolejaan olivat Glesecke Ralph Benetzkyn *Valkoisessa hevosessa*, Populescu Kálmánin *[[Kreivitär Mariza]]ssa*, vanha ruhtinas Franz Lehárin *[[Luxemburgin kreivi]]ssä* ja Olinsky Lehárin *Sinisessä masurkassa*. Puheteatterin puolella hän loisti Filipinä Friedrich Schillerin *Don Carloksessa*, professori Dornina Kaj Munkin *Suuressa sulatusahjossa*, professori Karstana Ilmari Turjan *Tuomari Martassa* sekä kuninkaana *[[Hamlet]]issa* ja *Faidrassa*.

Relanderin elokuvaura ei ollut niin merkittävä, mutta hän näytteli silti 53 pienehkössä elokuvaroolissa vuosien 1923–1956 aikana. Hänet tunnetaan esimerkiksi vivahteikkaista arvovaltaisten henkilöiden roolisuorituksista – Suomi-Filmin kuukausipalkkaisen Paavo Jänneksen tapaan Relanderillakin oli tuomareiden ja johtajien sivurooleja. Hänet muistetaan muun muassa konsuli Lumialana elokuvasta *[[Vaihdokas (vuoden 1927 elokuva)|Vaihdokas]]* (1927), Viertolana elokuvasta *[[Seitsemän veljestä (elokuva)|Seitsemän veljestä]]* (1939), vuorineuvoksena *[[Vihreä kulta|Vihreästä kullasta]]* (1939) sekä miespääosa-kaksoisroolista Eero Levän (Leväluoman) ohjaamassa sotilasfarssissa *[[Varuskunnan "pikku" morsian]]* (1943). Hän oli tuttu näky myös monissa Valentin Vaalan ja Teuvo Tulion elokuvissa.

Relander näytteli myös muutamassa suomalais-ruotsalaisessa yhteiselokuvassa.  Relanderin viimeiseksi elokuvarooliksi jäi olutkapakan omistaja Teuvo Tulion elokuvassa *[[Olet mennyt minun vereeni]]* (1956).

Relander kuoli tapaturmaisesti veneilyonnettomuudessa 59 vuoden ikäisenä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*