open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Esko Kurvinen

**Esko Anton Kurvinen** (s. 6. lokakuuta 1952 Nivala) on suomalainen insinööri ja entinen kokoomuksen kansanedustaja. Hänet valittiin ensimmäisen kerran eduskuntaan vuoden 1999 vaaleissa. Kahden kansanedustajakauden jälkeen hän ei asettunut enää ehdolle vuoden 2007 vaaleissa. Hänet valittiin uudelleen eduskuntaan vuoden 2011 vaaleissa. Hän ei ollut ehdolla enää vuoden 2015 vaaleissa.

Paitsi kansanedustajana, Kurvinen on toiminut poliittisella urallaan myös muun muassa Kansallisen Kokoomuksen puoluehallituksessa kahdeksan vuotta, Pohjois-Pohjanmaan Kokoomuksen puheenjohtajana vuosina 1996–2003, Oulun kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosina 2005–2012, Oulun kaupunginhallituksen puheenjohtajana vuosina 2009–2011, Pohjois-Pohjanmaan liiton hallituksen ja valtuuston varapuheenjohtajana yhteensä 12 vuotta ja Pohjois-Pohjanmaan sairaanhoitopiirin valtuuston varapuheenjohtajana. Elokuussa 2010 hänet valittiin uuden Oulun yhdistymishallituksen 1. varapuheenjohtajaksi. Kurvinen on myös Vapo Oyj:n hallintoneuvoston jäsen, toiminut Finnvera Oyj:n hallintoneuvoston jäsenenä ja varapuheenjohtajana kahdeksan vuotta ja toimii Karjalan Liiton liittovaltuuston varapuheenjohtajana.

Kurvinen perusti vuonna 1980 oman insinööritoimiston, Kurvinen Oy:n, jonka toimitusjohtajana hän toimi. Lokakuussa 2010 hän ilmoitti luopuvansa yrityksestään vanhimman tyttärensä hyväksi. Yrityksen nimi ja toimiala muuttuivat sukupolvenvaihdoksen yhteydessä.

## Näkemykset
### Seksuaali- ja sukupuolipolitiikka
Kurvinen äänesti eduskunnassa sukupuolineutraalin avioliittolain puolesta marraskuussa 2014.

## Yksityiselämä

Kurvisen puoliso vuodesta 1975 on Liisa Korhonen. Heillä on kolme tytärtä. Sotilasarvoltaan Kurvinen on yliluutnantti (ylennetty 2001).

Tasavallan presidentti myönsi Kurviselle vuonna 2010 Suomen Leijonan ritarikunnan 1. luokan ritarimerkin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Esko Kurvisen kotisivu
Psykososiaalinen lyhytkasvuisuus

**Psykososiaalinen lyhytkasvuisuus** on harvinainen häiriötila, joka aiheuttaa lyhytkasvuisuutta, murrosiän viivästymistä, masennusta, omituisia käytöstapoja, kehitysvammaisuutta ja oppimisvaikeuksia. Sen katsotaan johtuvan aivolisäkkeen vajaatoiminnasta eli hypopituitarismista, mikä on seurausta julmasta kohtelusta tai heitteillejätöstä.

Vuonna 2003 päivitetyssä artikkelissa Andrew P. Sirotnak jakoi oireiston kolmeen päätyyppiin. Näistä ensimmäiselle, vauvaiän ryhmälle, ominaista on korkea ennenaikaisen kuoleman vaara ja masentuneisuus. Toisessa ryhmässä oireet, joita ovat masentuneisuus, käytöksen häiriöt ja kasvuhormonin erityksen vajaatoiminta, puhkeavat kolmannen ikävuoden paikkeilla. Kolmannessa ryhmässä oireiden puhkeamisaika on myöhemmässä lapsuusiässä, eivätkä ne ole niin voimakkaita kuin kahdessa muussa päätyypissä.

Psykososiaalinen lyhytkasvuisuus on esiintyvyydeltään varsin harvinainen, eikä sen esiintyvyydestä ole esitetty tietoja. Andrew P. Sirotnakin *Skusen Feral.com* -katsauksessa vuodelta 1995 sen sanotaan kuitenkin olevan yleisintä europidisten ihmisten keskuudessa. 

Psykososiaalisen lyhytkasvuisuuden hoidossa ei kasvuhormonihoidoista ole ollut apua, mutta huoltajien vaihtaminen on nopeuttanut henkilön pituuskasvua. On esitetty, että julmasta kasvuympäristöstä vapautuminen olisi nostanut lapsen älykkyysosamäärää kymmenillä pisteillä.

## Aiheesta muualla
*Karen Munoz: '' I Won't Grow Up: The Causes of Psychogenic Dwarfism''  (englanniksi)
*Kehitysvammahuollon tietopankki: Psykososiaalinen lyhytkasvuisuus
Kielenvaihto

**Kielenvaihto** tai **kielenvaihdos** on kehitys, jossa kieliyhteisö tai sen osa omaksuu uuden kielen ja aikaisemmin puhuttu kieli jää pois käytöstä. Tapauksissa, joissa kielenvaihto ulottuu koko kieliyhteisöön, seurauksena on kielikuolema eli aiemman kielen sammuminen.

Tavallisesti kielenvaihdon taustalla on tilanne, jossa jokin kieli menettää sosiaalisen arvoasemansa valtasuhteiden muutoksen tai yhteisön hajoamisen vuoksi. Kielen puhujat katsovat, että toisen kielen omaksuminen on heille edullisempaa muuttuneissa olosuhteissa, jolloin uutta kieltä aletaan vähitellen suosia vanhan kustannuksella. Kielitieteilijä Janne Saarikiven mukaan kehitys on tavallisesti yhdistelmä pakkoa ja vapaaehtoisuutta. Monikielisissä yhteisöissä yhden kielen on ollut mahdollista nousta johtavaan asemaan yleensä silloin, kun kun kyseessä on sosiaalisesti, kulttuurillisesti tai taloudellisesti vahvimman ryhmän kieli, jolloin se on päässyt syrjäyttämään altaan kielellistä monimuotoisuutta.

Kielenvaihdoksia on oletettavasti tapahtunut runsaasti jo esihistoriallisena aikana. Historiallisia esimerkkejä tunnetaan lukuisia: Esimerkiksi nykyisen Ranskan alueella puhuttiin antiikin aikana kelttiläisiä kieliä, mutta nykyisin valtakieli on romaaninen ranska. Kelttiläiset kielimuodot eivät myöskään edusta kyseisen alueen alkuperäistä kieltä, vaan niitä ovat edeltäneet tuntemattomat paleoeurooppalaiset kielet. Myös Suomessa on tapahtunut ainakin kaksi liki täydellistä kielenvaihdosta, joissa saame on ensin syrjäyttänyt tuntemattomia muinaiskieliä ja myöhemmin suomi on syrjäyttänyt saamen. Tietyillä alueilla suomalaisväestö on myös vaihtanut kielensä ruotsiin.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Emiraatti

**Emiraatti** eli **emiirikunta** on alue, jota hallitsee emiiri. Useimmat emiraatit sijaitsevat arabien hallitsemilla Lähi-idän alueilla.

## Luettelo nykyisistä emiraateista

*  (15. elokuuta 2021 –)
*  (14. toukokuuta 1961 –)
*  (3. joulukuuta 1971 –)
*  (2. joulukuuta 1971 –)
**  Abu Dhabi 
**  
**  
**   
**   
**  
**   

## Emiraatti populaarikulttuurissa
Sarjakuvataiteilija Hergén *[[Tintin seikkailut]]* -sarjakuvissa ja piirrosfilmeissä esiintyy emiraatti nimeltä Khemed. Khemedin emiirin nimi on Ben Kalish Ezab. Emiraatti esiintyy tarinoissa *[[Mustan kullan maa]]* (1950), *[[Mustan saaren salaisuus]]* (1956–1958) ja siihen viitataan kirjassa *[[Tintti kuun kamaralla]]* (1954).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rick Parfitt

**Richard John "Rick" Parfitt** OBE (12. lokakuuta 1948 Woking, Surrey, Iso-Britannia – 24. joulukuuta 2016 Marbella, Espanja) oli rytmikitaristi ja laulaja rockyhtyeessä Status Quo. 

Parfitt tapasi Status Quon perustajajäsenen Francis Rossin ensimmäistä kertaa vuonna 1965. Parfitt liittyi Status Quon jäseneksi kaksi vuotta myöhemmin ja esiintyi yhtyeessä kuolemaansa saakka. Vuonna 1985 Parfitt teki sooloalbumia, mutta sitä ei ole koskaan julkaistu. 

Parfitt on kirjoittanut useita Status Quon hittejä, kuten "Whatever You Want", "Again and Again" ja "Rain". Vuonna 2005 Parfittilla epäiltiin kurkkusyöpää, mutta kasvain osoittautui hyvänlaatuiseksi, ja se poistettiin.

Vuonna 2015 hän meni mukaan yhdessä vaimonsa Lyndsay Parfittin kanssa Julian Hallin vuonna 1999 perustamaan "Status Homes" -nimiseen kiinteistöalan yritykseen Marbellaan Aurinkorannikolle Espanjaan.

Parfitt jätti Status Quon 29. lokakuuta 2016 saatuaan aiemmin samana vuonna jälleen yhden sydänkohtauksen. Hänen tilalleen rytmikitaristiksi tuli *The Last of the Electrics Tour*in lopuille keikoille Richie Malone.

Parfitt kuoli espanjalaisessa sairaalassa lounasaikaan jouluaattona 2016 verenmyrkytykseen, jonka oli aiheuttanut aikaisemmin saatu olkapäävamma.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rick Parfittin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Juri Krimarenko

**Juri Krimarenko** (, s. 11. elokuuta 1983) on ukrainalainen korkeushyppääjä, maailmanmestari 2005 Helsingistä.

Ennen Helsingin MM-kisoja oli Krіmarenko kesäkuussa hypännyt oman ulkoratojen ennätyksensä 233. Hän ei kuitenkaan lukeutunut edes mitalisuosikkeihin Helsingissä, ja hänen ainoat arvokilpailujen mitalinsa olivat sotilaiden maailmanmestaruus vuodelta 2003, mikä tuli tuloksella 218, ja alle 23-vuotiaiden EM-pronssi 2005 tuloksella 227.

Helsingin kilpailussa ruotsalainen ennakkosuosikki, olympiavoittaja Stefan Holm jäi tulokseen 229. Tasaisessa kilpailussa kahdeksan miestä pudotti toistamiseen korkeudesta 232, peräti 23 kertaa peräkkäin. Viimeisenä hyppyvuorossa ollut Krimarenko, kilpailun tuntemattomin hyppääjä, kuitenkin ainoana pääsi yli kolmannella yrittämällään ja voitti näin maailmanmestaruuden.

Myöhemmin vuonna 2005 İzmirissä järjestetyissä kesäuniversiadeissa Krimarenko sijoittui kuudenneksi tuloksella 220.  hän myös ylitti 220, mikä riitti kahdeksanteen sijaan. Hän hyppäsi ennätyksensä 234 Bydgoszczin hallikilpailussa helmikuussa 2007. Osakan MM-kilpailuissa 2007, Pekingin olympialaisissa 2008, Berliinin MM-kilpailuissa 2009, Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010, Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 ja Moskovan MM-kisoissa 2013 Krimarenko jäi karsintaan.

Krimarenko voitti 2009 Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen korkeushyppykilpailun tuloksella 231. Hän on voittanut Ukrainan-mestaruuden ulkoradoilla 2005, 2008 ja 2013 sekä sisäradoilla 2013.

## Lähteet
* 
### Viitteet
Francis Rossi

**Francis Dominic Nicholas Michael Rossi** OBE (s. 29. toukokuuta 1949 Forest Hill, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on yksi Status Quo -yhtyeen perustajajäsenistä. Hän on yhtyeen laulaja ja kitaristi. 

Rossi on toiminut koko muusikon uransa ajan Status Quossa, mutta hän on myös esiintynyt muiden artistien albumeilla. 1980-luvun alussa Rossi oli mukana Graham Bonnetin soololevyllä Line-Up ja sen tiimoilta tehdyllä kiertueella. Vuonna 1985 Rossi julkaisi kaksi soolosingleä ja vuonna 1996 häneltä ilmestyi sooloalbumi *King Of The Doghouse*, johon sisältyi TOP 50-hitti *Give Myself To Love*. 

2019 Rossilta tuli sooloalbumi *We Talk Too Much* yhdessä *Hannah Rickardin* kanssa. Samaan aikaan levyn kanssa julkaistiin myös kirja *I Talk Too Much*.
Saunakallio

**Saunakallio** on Järvenpään 3. kaupunginosa. Vuoden 2014 lopussa kaupunginosassa asui 1&nbsp;400 ihmistä.

Saunakallio on pientalovaltainen kaupunginosa. Myös Järvenpään yleiskaavassa 2020  se on säilytetty pientaloalueena. Alueen kasvureserviksi on osoitettu nykyisen alueen länsipuoliset osat Eriknäsinojasta alkaen.

## Sijainti
Saunakallio sijaitsee keskustasta luoteeseen päärata rajautuen sen länsipuolella ja luetaan kuuluvaksi kaupungin läntisiin kaupunginosiin. Saunakallion nykyinen asutus rajautuu etelässä Loutin kaupunginosaan ja lännessä Eriksnäsinojaan ja peltoihin ja Tuusulan kunnanrajaan. Pohjoisessa alueen asutus päättyy noin 300 metriä Saunakallion aseman pohjoispuolella ns. Hiihtomajan metsään. Naapurikaupunginosia pääradan itäpuolella ovat Sorto ja Jamppa.

## Liikenne
Saunakallion rautatieasema sijaitsee Jäppilänkadun ja Wärtsilänkadun risteyksen vieressä, kaksi kilometriä Järvenpään rautatieasemasta pohjoiseen, 39 kilometrin päässä Helsingin päärautatieasemalta. Saunakallion asemalla pysähtyvät R- ja T-junat. Asemalla on viisi raidetta. Asema oli vuosina 2007–2011 liikennöineen G-junan pääteasema. Se käytti asemalla raidetta 4 (nyk. raide 5).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Saunakallion asukasyhdistys
Veneto

**Veneto** on Italian koillisosassa sijaitseva hallinnollinen alue, jonka pääkaupunki on Venetsia.

## Maantiede
Alueen pinta-ala on 18&nbsp;381&nbsp;km² ja asukasluku vajaat viisi miljoonaa. Pinta-alaltaan alue on Italian kahdeksanneksi suurin ja väkiluvultaan viidenneksi suurin.

## Hallinto
Alueeseen kuuluu 580 kuntaa, jotka muodostavat seitsemän maakuntatason hallintoaluetta: kuusi maakuntaa ja yhden metropolikaupungin. Ne ovat Belluno, Padova, Rovigo, Treviso, Verona ja Vicenza sekä Venetsian metropolikaupunki. 

## Talous
Veneton alueen bruttokansantuote on Italian alueista kolmanneksi suurin (156 mrd. € vuonna 2016), noin 10 prosenttia koko maan kansantaloudesta.

Veneto on Italian tuottoisin viinintuotantoalue, jolla tuotetaan useimpina vuosina yli miljardi litraa (yli 10 milj. hehtolitraa) viinejä. Siitä noin kolme neljäsosaa on DOCG- tai DOC-luokiteltuja viinejä. Tunnettuja venetolaisia viinejä ovat muun muassa punaviinit Amarone ja Ripasso, valkoviini Soave ja kuohuviini Prosecco. Valkoviinien osuus tuotannosta, sisältäen Proseccon, on 80 prosenttia. Viljellyimmät rypälelajikkeet ovat Glera (24 % vuonna 2017), Garganega (14 %), Merlot (12 %) ja Corvina (10 %).



## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Veneton viralliset kotisivut
Adrian Goldsworthy

**Adrian Keith Goldsworthy** (s. 1969) on brittiläinen historioitsija ja sotakirjailija. Hän opiskeli Oxfordin yliopistossa ja on kirjoittanut useita teoksia antiikin Rooman sotahistoriasta. 

## Kirjoja

* 
* 
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Rooman sotilasmahti -kirjan arvostelu Agricola - Suomen historiaverkko.
Kristillisdemokraatit

**Kristillisdemokraatti** tarkoittaa kristillisdemokratian kannattajaa.

Kristillisdemokraattisia puolueita ovat muun muassa:
* Suomen Kristillisdemokraatit, KD
* Alankomaiden Kristillisdemokraattinen puolue, CDA
* Ruotsin Kristillisdemokraatit, kd
* Saksan kristillisdemokraattinen unioni, CDU
* Slovakian Kristillisdemokraatit, KDH
* Tanskan Kristillisdemokraatit
* Unkarin Kristillisdemokraattinen kansanpuolue, KDNP.
Wäinö Korhonen

**Wäinö Kalevi Korhonen** (21. joulukuuta 1926 Jääski – 13. joulukuuta 2018 Lohja) oli suomalainen nykyaikainen viisiottelija ja olympiamitalisti.

Korhonen aloitti viisiottelun vuonna 1949 ja saavutti ensimmäisen SM-mitalinsa kaksi vuotta myöhemmin. Hän osallistui lajissa olympialaisiin Melbournessa 1956, kuusiin MM-kilpailuihin sekä 16 kertaa SM-kilpailuihin. Hän voitti Melbournessa pronssia sekä henkilökohtaisesta että joukkuekilpailusta. MM-kilpailuissa Korhonen sijoittui henkilökohtaisissa kilpailuissa parhaimmillaan neljänneksi ja voitti joukkuekilpailussa kahdesti hopeaa ja kerran pronssia. SM-mitaleita hän voitti kymmenen, viimeisen vuonna 1967. Uransa jälkeen Korhonen toimi aktiivisesti lajin parissa muun muassa valmentamalla Veikko Salmista.

Korhonen edusti Suomea Melbournen olympialaisissa myös miekkailussa kalvassa. Hän voitti SM-mitaleita viisiottelun ja miekkailun lisäksi uinnissa ja vesipallossa. Lisäksi hän kilpaili jääpallossa, keilailussa, koripallossa, pesäpallossa sekä ralliautoilussa.

Korhonen toimi myös elokuva- ja panimoaloilla, kaupan eri alueilla, metsurina ja pesuloitsijana. Hän toimi miekkailuliiton hallituksessa, autourheilujärjestö AKK:n pääsihteerinä 1960–1964 ja Trans-Meri Oy:n myyntijohtajana 1973–1990, minkä jälkeen jäi eläkkeelle. Hän oli aktiivinen myös elokuvamaailmassa ja oli mukana kuudessa elokuvassa ja yli 50 radiokuunnelmassa.

Wäinö Korhonen sai Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon vuonna 2008.

## Saavutuksia
* Kaksi olympiapronssia Melbourne 1956 (nykyaikainen viisiottelu henkilökohtainen ja joukkuekilpailu)
* MM-hopeaa Tukholma 1957 ja Hershey 1959 (joukkuekilpailu)
* MM-pronssia Aldershot 1958 (joukkuekilpailu)
* MM-kisoissa henkilökohtaisessa kilpailussa neljäs 1957 ja yhdeksäs 1962 (11. 1954, 19. 1955, 23. 1958 ja 10. 1959)
* SM-kisoissa kultaa 1954, 1955, 1962, hopeaa 1957, 1962 ja pronssia 1951, 1959, 1961, 1964, 1967
* Vuoden viisiottelija Suomessa 1954, 1957 ja 1962
* Pro Urheilu -tunnustuspalkinto 2008

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Wäinö Korhosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Berndt Katter

**Berndt Leopold Katter** (15. lokakuuta 1932 Helsinki – 20. heinäkuuta 2014 Turku) oli suomalainen nykyaikainen viisiottelija ja olympiamitalisti. Hän menestyi kansallisella tasolla myös vesipallossa, uinnissa ja kalpamiekkailussa, joissa saavutti Suomen mestaruuksia.

Siviiliuransa Katter teki muun muassa SOK:n, Turun Lampun, OPA Oy:n, Humppilan Lasin ja Sylvi Salonen Oy:n palveluksessa. Hänellä on kolme lasta, joista tunnetuin lienee muusikko Thomas Katter.

Katter kuului Odd Fellows -järjestöön ja oli vapaamuurari.

Katter kuoli Turussa 20. heinäkuuta 2014, 82-vuotiaana aivoinfarktin aiheuttamiin komplikaatioihin.

## Saavutuksia
* olympiapronssia Melbourne 1956 joukkuekilpailussa, henkilökohtaisen kilpailun kuudestoista
* olympialaisissa Rooma 1960 joukkuekilpailussa neljäs, henkilökohtaisen kilpailun yhdestoista
* Hersheyn MM-kilpailuissa 1959 hopeaa joukkuekilpailussa, henkilökohtaisen kilpailun viides
* SM-hopeaa 1959, SM-pronssia 1958 ja 1960 (1955 ja 1956 viides, 1957 kuudes ja 1961 kymmenes)

## Lähteet
* Berndt Katter Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Kiintokunta

Olkoon N kunta ja G N:n automorfismeista muodostuva ryhmä. Tällöin
K=N^G=\{x\in N:\sigma (x)=x \forall \sigma\in G\}
on N:n alikunta, jota sanotaan G:n kiintokunnaksi.

Kiintokunnille on voimassa seuraava 

Artinin lause:
Olkoon N kunta, G äärellinen ryhmä N:n automorfismeja ja K=N^G sen kiintokunta. Tällöin

*[N:K]=(G:1) on äärellinen
*N on K:n Galois'n laajennus, ja
*Gal(N/K)=G.
Monarkki

**Monarkki** on valtionpäämies, joka valtaan noustuaan hallitsee kuolemaansa tai kruunusta luopumiseen eli abdikaatioon asti. Monarkin hallitsemaa valtiota kutsutaan monarkiaksi. 

Monarkit yleensä perivät asemansa. Historiallisesti monarkit ovat monesti olleet enemmän tai vähemmän yksinvaltaisia. Nykyisin monet monarkit ovat ennen kaikkea keulakuvia, joilla on vain vähän tai ei ole lainkaan poliittista valtaa. Edelleen on kuitenkin myös monarkkeja, joilla on suuri tai lähes absoluuttinen valta. Monarkki edustaa yleensä laajempaa monarkistista järjestelmää, joka määrittää säännöt ja käytännöt koskien seuraajaa, velvollisuuksia ja valtaa. Tämä erottaa monarkkisuvun diktaattoriperheistä, joiden valta ei perustu pitkäaikaiseen traditioon ja kestää yleensä vain kahden sukupolven ajan. 

Sana monarkki tulee kreikan kielen ilmaisusta *monos archein*, joka tarkoittaa yhtä hallitsijaa, ja viittaa antiikin Kreikan yksinvaltaisiin hallitsijoihin. Ajan myötä yksinvaltiaan käsite on korvautunut esimerkiksi diktaattorilla, ja monarkki viittaa nykyisin lähes aina traditionaalisesti määrittyvään asemaan, johon yleensä, mutta ei aina, liittyy vallanperimys. Monarkkien perinteisesti käyttämiä nimityksiä ovat muun muassa kuningas, kuningatar, keisari, keisarinna, ruhtinas, ruhtinatar, sulttaani, emiiri, maharadža ja maharani.

## Katso myös
* Luettelo vallassa olevista monarkeista
* Luettelo maailman vanhimmista vallassa olevista monarkeista
* Monarkismi
* Rojalismi
Tuula Valkama

**Tuula Orvokki Valkama** (20. kesäkuuta 1937 Helsinki – 31. joulukuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen iskelmäsanoittaja. Hänen tunnetuimpia sanoituksiaan tai käännöksiään ovat ”Yölintu”, ”Kissankultaa”, ”Muuttuvat laulut”, ”Perhonen”, ”Erehdyin kerran”, ”Painan vain pääni”, ”Äideistä parhain” ja ”Kesäaikaan”. Valkama on käyttänyt osassa sanoituksiaan salanimeä ”Nepis”.

## Elämä ja ura
Valkama työskenteli pääasiassa Musiikki-Fazerin palveluksessa. Hänen sanoituksiaan ovat tulkinneet muun muassa Matti ja Teppo, Paula Koivuniemi sekä useat muut tunnetut iskelmälaulajat. Valkaman sanoituksiin ovat säveltäneet musiikkia monet tunnetut säveltäjät kuten Toivo Kärki ja Rauno Lehtinen. Hän teki sanoituksia usein myös valmiiseen musiikkiin. Valkaman työtovereita oli aikoinaan muun muassa Juha Vainio. Yleisradion äänilevystön tietokannassa on 189 hänen sanoitustaan useiden eri esittäjien tulkitsemina. Soitetuimpia niistä on ”Yölintu”, joka oli vuosia Suomen 40 soitetuimman kappaleen joukossa. Valkaman sanoituksista kultalevyrajan on ylittänyt ainakin Tapio Rautavaaran tulkitsema "Häävalssi". Se on Suomen kaikkien aikojen eniten myydyimpiä singleäänitteitä ja piti aikoinaan listalla kärkitilaa 13 kuukautta. Valkaman sanoituksista myös Matin & Tepon esittämä ”Kissankultaa” on singlemyynnin TOP 100:ssa.

Valkama oli yksi Toivo Kärjen luottosanoittajista. Vuosina 1965-1982 hän sanoitti 50 Kärjen sävellystä, tunnetuimpina ”Sirpale onnea”, ”Joku odottaa kirjettäsi”, ”Mitä mulle jää”, ”Lakeuden kutsu”, ”Vain eteenpäin” ja ”Karjalan metsäruusu”. Valkama on sanoittanut myös 1967 Intervision laulukilpailuissa kolmanneksi sijoittuneen Valto Laitisen säveltämän kappaleen ”Unohdusta ei ole”, jonka esitti Laila Kinnunen. Rauno Lehtisen sävelmään tehty sanoitus ”Muuttuvat laulut” (1969) käsittelee kylmää sotaa ja ydinasemaiden valtaa, jonka käsissä koko maailman kohtalo on.

Toivo Kärjen jäämistössä oli runsaasti julkaisemattomia Valkaman sanoituksia. Postuumisti on levylle saatettu seuraavat Kärjen-Valkaman tuotteet: "Sydämes oven taa"  (Marja-Liisa Kuosmanen 2004) , "Hänelle jota rakastan"  (Esko Rahkonen 2005), "Kotikirkkomaani"  (Asikkalan Kuoro 2015), "Ruohottunut polku"  (Saara Helena Humalamäki 2025), "Sua niin paljon rakastin"  (Sanna Pietiäinen 2025). Lisäksi eri konserteissa on esitetty useita Kärjen-Valkaman kappaleita, joita ei ole vielä levytetty. 

Valkama on haudattu Maunulan uurnalehtoon.

## Lähteet
* Myydyimmät kotimaiset 

### Viitteet
Hp

**Hp, HP** tai **H-P** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* 
* Haaparannan rautatieasema, liikennepaikkalyhenne Hp, rautatieasema Ruotsissa
* Hallandsposten, HP, ruotsalainen sanomalehti
* Haminan Palloilijat, HP, suomalainen urheiluseura
* Handley Page Aircraft Corporation, HP, yhtiö
* Hannu-Pekka Parviainen (s. 1981), lempinimi HP, stunt-ryhmä Duudsonien jäsen
* Harry Potter, HP, fantasiakirjasarja
* *Health points* (), useissa tietokonepeleissä käytetty pelaajan vahvuustilaa osoittava mittari
* Helsingin Pyöräilyseura, H-P, suomalainen urheiluseura
* hevosvoima (), hp tai HP, tehon yksikkö
* Hewlett-Packard, HP, vuosina 1939–2015 toiminut yhdysvaltalainen suuryritys
* Hewlett Packard Enterprise, yhdysvaltalainen tietotekniikkayritys
* HP, yhdysvaltalainen suuryritys
* hintapyyntö, hp., myyjän pyytämä hinta tavarasta tai palvelusta
* HP-kastike, sarja Heinz-yhtiön kastikkeita
* Humppilan rautatieasema, liikennepaikkalyhenne Hp, rautatieasema Suomessa
* 
* Hamppupuolue, lyhenne HP, suomalainen puolue
Atsuriitti

**Atsuriitti** (Cu3(CO3)2(OH)2) on kuparimalmimineraali ja on väriltään keskisininen. Väri voi kuitenkin vaihdella vaaleansinisestä tummansiniseen. Viiru on sininen. Atsuriitin kiilto on lasimainen, joskus himmeä. 

Atsuriitin kovuus on 3,5–4 Mohsin asteikolla ja on kidejärjestelmältään monokliininen.

Atsuriitilta puuttuu fluoresenssi.

Atsuriittia esiintyy kuparimuodostumien hapettumisvyöhykkeillä.

Atsuriitti on saanut nimensä taivaansinisen värinsä vuoksi. Sitä käytettiin jo muinaisessa Egyptissä ja sitä on arvostettu maalin sinisenä pigmenttinä tuhansien vuosien ajan. Tästä mineraalista on otettu talteen kuparia, mutta se ei ole teollisesti yhtä tärkeä kuin kalkopyriitti tai borniitti.

Atsuriitista tehtiin keskiajan lopulle saakka jauhetta, jota käytettiin ”vuorensiniseksi” tai ”armenian kiveksi” kutsutun pigmentin valmistuksessa. Keskiajan taidemaalarit käyttivät yleisesti näitä pigmenttejä, kunnes havaittiin, että näin muodostuva väri ei ole vakaata. Atsuriittijauhe imee itseensä kosteutta ilmasta ja muuttuu ajan kuluessa malakiitiksi, joka on vihreää.

Massiivista koristekivissä käytettyä atsuriittia kutsutaan chessyliitiksi, sillä sitä löytyy Chessystä Lyonin läheltä Ranskasta. Atsuriittia löytyy myös Italiasta, Kreikasta, Australiasta, Namibiasta ja Marokosta.

Kun atsuriittia laitetaan suola- tai typpihappoon, se reagoi poreillen. Jos sitä pidetään liekin yllä, se muuttuu mustaksi ja syttyy helposti.

Atsuriitti on melko painava mineraali. Se painaa neljä kertaa enemmän kuin vastaava määrä vettä huoneenlämpötilassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mindat: Azurite 
* Webmineral: Atsuriitti 
* Handbook of Mineralogy: Azurite (pdf)
Amadeus I

**Amadeus I** (*Amedeo Ferdinando Maria di Savoia*, 30. toukokuuta 1845 Torino, Sardinian kuningaskunta –  18. tammikuuta 1890 Torino, Italia) oli Espanjan kuningas vuosina 1870–1873 sekä Aostan ensimmäinen herttua. Hän kuului Savoijin hallitsijasukuun ja Italian kuningasperheeseen. Hänen vanhempansa olivat yhdistyneen Italian ensimmäinen kuningas Viktor Emanuel II ja Itävallan arkkiherttuatar Maria Adelheid.

## Perhe
Aamdeus I nai vuonna 1867 Cisternan ruhtinatar María Victoria dal Pozzon (1847–1876), jonka kanssa sai kolme lasta:

* Emanuele Filiberto, Aostan toinen herttua
* Vittorio Emanuele, Torinon kreivi
* Luigi, Abruzzin herttua.

Ensimmäisen vaimonsa kuoleman jälkeen Amadeus nai ranskalaisen prinsessa Marie Laetitia Napoleonin (1866–1926), jonka kanssa hän sai yhden pojan.

## Elämänvaiheet
Vuotta sen jälkeen kun Espanjan vallankumous (*La Gloriosa*) oli syrjäyttänyt kuningatar Isabella II:n, Espanjan uusi parlamentti ryhtyi etsimään uutta hallitsijaa ulkomailta. Italian prinssi Amadeus valittiin kuninkaaksi 16. marraskuuta 1870 ja kruunattiin Madridissa 2. tammikuuta 1871.

Kuninkaan valinta sattui samaan ajankohtaan kuin hänen suurimman tukijansa kenraali Joan Primin salamurha. Tätä seurasivat useat ongelmat: Espanjan epävakaa poliittinen tilanne, tasavaltalaisten salaliittot, karlistien kansannousu, Kuuban separatismi, puolueidensisäiset ristiriidat, kapinoivat hallitukset ja salamurhayritykset.

Amadeus saattoi luottaa vain edistyspuolueen tukeen, jonka johtajat pystyivät enemmistön turvin ohjailemaan parlamentin toimintaa. Edistykselliset jakautuivat monarkisteihin ja perustuslaillisiin, joka pahensi epävakaisuutta. Vuonna 1872 puolueidenväliset erimielisyydet leimahtivat, kun karlistit nousivat kapinaan baski- ja katalaanialueilla, ja pian tasavaltalaisten kansannousuja alkoi ilmetä kaupungeissa ympäri maata. Asevoimien tykistöjoukot menivät lakkoon, ja hallitus kehotti kuningasta rankaisemaan niitä.

Nähdessään mahdollisuuden joutua hallitsemaan ilman kansan tukea, Amadeus antoi määräyksen rangaista tykistöä ja sen jälkeen luopui välittömästi kruunusta 11. helmikuuta 1873. Kello kymmenen samana iltana Espanja julistettiin tasavallaksi ja Amadeus esiintyi parlamentin edessä julistaen espanjalaisten olevan mahdottomia hallita.

Amadeus jätti Espanjan ja palasi Italiaan, jossa otti Aostan herttuan arvonimen. Hän eli lopun elämäänsä Torinossa, jossa hän kuoli 18. tammikuuta 1890.

Espanjan ensimmäinen tasavalta kesti lopulta vain alle kaksi vuotta, ja joulukuussa 1874 Isabella II:n poika Alfonso XII julistettiin kuninkaaksi.

Viisikymmentä vuotta Amadeuksen kuoleman jälkeen hänen pojanpojastaan tuli Tomislav II, itsenäisen Kroatian valtion ensimmäinen ja ainoa kuningas. Valtionhoitajana toimi kuitenkin Ante Pavelić, eikä kuninkaalla ollut käytännössä mitään valtaa ja hän luopui kruunusta 29 kuukautta nimittämisensä jälkeen.

## Lähteet
William Murdoch (perämies)

**William McMaster Murdoch** (28. helmikuuta 1873 Dumfries and Galloway, Skotlanti – 15. huhtikuuta 1912 Pohjois-Atlantti) oli Kuninkaallisen laivaston luutnantti ja *[[RMS Titanic]]in* ensimmäinen perämies ja yksi 1&nbsp;500:sta laivan upotessa hukkuneesta. Murdoch oli aiemmin toiminut muun muassa *[[RMS Olympic]]in* perämiehenä.

Murdoch oli työvuorossa komentosillalla, kun Titanic törmäsi jäävuoreen 14. huhtikuuta 1912. Hän huusi tuhoisaksi osoittautuneen käskyn: ”Stop engines, full astern together, hard a-starboard”. Törmäyksen jälkeen Murdoch avusti tyyrpuurin puoleisten pelastusveneiden laskemisessa. Jotkut matkustajat ovat kertoneet Murdochin ampuneen itsensä ennen uppoamista. Sitä ei ole kuitenkaan voitu todistaa, koska Murdochin ruumista ei ole löydetty. Osa selviytyneistä miehistön jäsenistä, muun muassa lamppumies Samuel Hemming ja toinen perämies Charles Lightoller, kertoi nähneensä Murdochin pelastuslautta A:n liepeillä ennen kuin venekansi peittyi veteen ja suuri aalto vei Murdochin mennessään. Harold Bride kertoi myöhemmin nähneensä Murdochin elottoman ruumiin pelastuslautta B:n lähistöllä. 

Elokuvassa ''Titanic'' (1997) Ewan Stewartin esittämä Murdoch ampuu kaksi miestä ja lopulta itsensä. Murdochin ei ole voitu todistaa ampuneen ketään laivalla olijoista, ja tästä elokuvan osuudesta Murdochin sukulaiset esittivät voimakkaita vastalauseita.

## Lähteet
Legio I Germanica

**Legio I Germanica** oli roomalainen legioona. Julius Caesar perusti sen vuonna 48 eaa. Pompeiusta vastaan käymäänsä kansalaissotaa varten. Bataavien kapinan jälkeen vuonna 80 jaa. legioonan joukot liitettiin Legio VII Geminaan.

Legioona taisteli Caesarin alaisena muun muassa Farsaloksen taistelussa. Caesarin murhan jälkeen se pysyi uskollisena Augustukselle. Vuosina 30 eaa. - 16 eaa. legioona oli sijoitettu Hispania Tarraconensisiin. Tämän jälkeen heidät siirrettiin puolustamaan rajaa Reinin varrella. Neljän keisarin vuotena (68) legioona valitsi Vitelliuksen keisariksi. Vespasianus voitti kuitenkin seuranneen sisällissodan.
Nikolai Gerard

**Nikolai Nikolajevitš Gerard** tai *Gerhard* (; 3. syyskuuta 1838 Homelin piirikunta, Mogiljovin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 9. joulukuuta 1929 Uusikirkko, Suomi) oli venäläinen todellinen salaneuvos.

Gerardin vanhemmat olivat kaartinupseeri Nikolai Gerard ja Helena Piramidov. Hän valmistui lakimieheksi Pietarin yliopistosta ja eteni varsin nopeasti virkauralla palvellen tuomarinviroissa Pietarissa ja Varsovassa. Hän sai salaneuvoksen arvon, tuli 1876 senaatin ja 1898 valtakunnanneuvoston jäseneksi sekä 1901 neuvoston siviili- ja kirkollisasian osaston päälliköksi. Suomen kenraalikuvernöörinä hän toimi 6. joulukuuta 1905 – 2. helmikuuta 1908. Hän oli ensimmäinen tätä virkaa hoitanut siviili. Gerard oli liberaali ja erosi kenraalikuvernöörin virastaan duuman konservatiivien painostuksesta. Myös Voimaliiton asia heikensi osaltaan hänen asemaansa.

Eronsa jälkeen Gerard syrjäytettiin kaikesta muustakin julkisesta toiminnasta. Venäjän vallankumouksessa hän menetti omaisuutensa ja muutti bolševikkeja pakoon takaisin Suomeen 1922. Suomen hallituksen vieraana hän sai paikan Halilan parantolasta Uudeltakirkolta.

Gerardin puoliso vuodesta 1878 oli Zinaida Afanasjeva (k. 1934).

## Lähteet
*
* 
*

## Viitteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
Platon Rokassovski

Paroni **Platon Ivanovitš Rokassovski** (; 15. tammikuuta 1800 Pietarin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 18. maaliskuuta 1869 Nizza, Ranska) oli venäläinen jalkaväenkenraali ja suomalainen vapaaherra. 

Rokassovski toimi Suomen kenraalikuvernöörinä vuosina 1861–1866. Suomen kenraalikuvernöörinä hän  vastusti kenraalikuvernöörin vallan kaventamista ja korkeimman oikeuden perustamista. Aiemmin hän oli toiminut virkaatekevänä kuvernöörinä vuosina 1854–1855. Rokassovskin ollessa kenraalikuvernöörinä virkaatekevänä kenraalikuvernöörinä vuosina 1861, 1864, 1868, 1870, 1872–1873 toimi Johan Mauritz Nordenstam. Toimiessaan virkaatekevänä kenraalikuvernöörinä vuonna 1855 hänet naturalisoitiin Suomen aateliin ja introdusoitiin Suomen ritarihuoneeseen vapaaherrallisena sukuna numero 37, nimellä Rokassowskij. Rokassovski taisteli Venäjän–Turkin sodassa 1828–1829 sekä Kaukasiassa.

Rokassovskin poika oli vapaaherra ja valtiopäivämies Alexander Rokassowskij. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Killinkosken kirkko

**Killinkosken kirkko** sijaitsee Virroilla Killinkosken kylässä. Rukoushuoneyhdistyksen rakennuttama kirkko valmistui vuonna 1928 ja se luovutettiin Virtain seurakunnalle 1977. Kirkon on suunnitellut tuottelias kirkkoarkkitehti Josef Stenbäck. Kirkko jäi hänen viimeiseksi toteutetuksi työkseen. Kyseessä on myös hänen kirkoistaan pienin: istumapaikkoja on 150. Kirkon 6-äänikertaiset urut ovat Kangasalan urkutehtaan vuonna 1963 rakentamat.

Killinkosken Rukoushuone-Yhdistys oli perustettu 1920-luvun alkupuolella. Yhdistys rakennutti rukoushuoneen lahjoitusten ja talkootyön voimin. Arkkitehti Stenbäck oli Killinkosken Nauhatehtaan perustajan P. G. Holmin lanko. Myös kirkon sisustus alttaritaulua myöten tuli lahjoituksena. Rukoushuoneen vihkiäiset olivat uudenvuodenaatonaattona 1928.

Rukoushuoneyhdistys hankki Killinkoskelle myös hautausmaan ja sinne siunauskappelin. Aika ajoin oman seurakunnan perustamista oli suunniteltu, mutta ajatus raukesi, kun Killinkoskelle saatiin kappalainen.

Kirkkoon hankittiin urut vuonna 1963, seurakunta avusti hankkeessa. Rukoushuoneyhdistys lahjoitti kirkon ja hautausmaan kappeleineen Virtain seurakunnalle 1977.

Kirkko on rakennettu puusta Stenbäckin yleistä käytäntöä vastaan. Hän oli sitä mieltä, että kirkot piti rakentaa ainoastaan kivestä, ennen kaikkea graniitista. Kirkko rakennettiin hirsistä ja kirkkosalin sisäosat ovat peittämätöntä hirsipintaa. Kirkko maalattiin ulkoa vuonna 1978.

Kirkon tyyli yhdistelee Stenbäckille ominaisia tyylisuuntia jugendia, kansallisromantiikkaa ja uusgotiikkaa. Kirkon torni on jugendilaistyyppinen, toisaalta sen historistinen viittaus Suomen vanhaan kellotapuliarkkitehtuuriin ja epäsymmetrinen pohjakaava viittaavat kansallisromantiikkaan, kuten kirkon laivan päädyn assosiaatiot keskiaikaisiin kivikirkkoihin. Kirkkosalin kolmioruutuihin päättyvät ikkunat ovat puolestaan uusgoottilaista perintöä.

Josef Stenbäck on suunnitellut Killinkosken kylään myös nauhatehtaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Killinkosken kirkko
*Ilmakuva kirkosta
Polska

**Polska** on puolalaista alkuperää oleva tanssi. Vanhimmat tiedot Puolasta ovat 1500-luvulta. Se on ollut suosittu 1700-luvulta erityisesti Ruotsissa, valtatanssina tai muotitanssina se oli 1730–1830. Suomessa sana *polska* kyseisen tanssin valtakautena tarkoitti tanssimista yleensä. Sitä on tanssittu sekä piiri- että paritanssina, ketjuissa ja laulaen, laulupolskina. Polskan askelikot ja askeleet ovat kohtuullisen yksinkertaisia, esimerkiksi kävelyä, hyppyä, vaihtoaskelta ja kisa-askelta. Tämä mahdollistaa rohkean improvisoinnin ja tuo tanssin kaikkien  tanssittavaksi.

Polskaa on tanssittu Suomessa 1700-luvulta lähtien. Se onkin menuetin ohella vanhin osa suomalaista pelimannimusiikkia, johon ovat 1800-luvulta alkaen kuuluneet myös esimerkiksi valssi, polkka ja sottiisi. Polskasävelmiä on sekä soitettu soittimilla että laulettu rallattamalla tai sanoilla. Polskan keskeisimpiä alueita ovat olleet läntinen ja lounainen Suomi, ja parhaiten se on säilynyt Pohjanmaalla.

Polska on ollut osa hääjuhlaa eri puolilla Suomea, erityisesti Pohjanmaalla. Myös pennihäitä on vietetty. Rahallisen avustuksen tarpeessa olevat ovat järjestäneet tanssitilaisuuden, johon on valittu "morsian", jota on tanssitettu maksusta. Näitä tansseja kutsuttiin rahapolskiksi. Tapa on ollut käytössä vielä 1930-luvulla.

Polska on yleinen pari menuetille. Menuetin jälkeen tanssittiin reipas polska.

## Lähteet
Joutsenon kirkko

**Joutsenon kirkko** on Josef Stenbäckin suunnittelema vuonna 1921 rakennettu kirkko Joutsenossa. Kirkko on korjattu vuonna 1965 ja toisen kerran 1996. Istumapaikkoja kirkossa on 600. Tyyliltään kirkko edustaa kansallisromantiikkaa ja on rakennettu betonista. 29-äänikertaiset urut ovat Urkurakentamo Veikko Virtasen valmistamat ja ne valmistuivat vuonna 2017. Tyyliltään urut edustavat 1800-luvun saksalaisen urkujenrakentajan Friedrich Ladegastin urkujenrakennusta. Kirkko vihittiin alkujaan apostoli Johanneksen kirkoksi.

Nykyinen kirkko on kolmas Joutsenossa, pitäjän seurakunta perustettiin jo 1600-luvulla. Edellinen kirkko paloi sisällissodan aikana 1918 ja sitä edellinen purettiin huonon kuntonsa takia 1758.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Transsendenssi

**Transsendenssi** eli **transsendentaalisuus** on filosofiassa käsite, jolla tarkoitetaan yleensä havaintokokemuksen ulkopuolelle jääviä ilmiöitä, joista ei voida saada järkitietoa. Tällainen ilmiö on **transsendentti** eli **transsendentaali**: käsityskyvyn ylittävä mysteeri.

Immanuel Kantin kehittelemä transsendentaalinen idealismi tekee eron yksilön kokemuksen ja olioiden sinänsä välille. Sen mukaan voimme tietää vain millainen on oma kokemuksemme jostakin asiasta. Tietämyksen ulkopuolelle jää millainen tuo asia todellisuudessa on.

Transendenssi on myös aistien tehostumista, jota kutsutaan yliaistillisuudeksi.

## Lähteet

* Hallamaa, Pihlström, Pulliainen, Salmenkivi, Sihvola (2002): *Odysseia – matka filosofiaan*, Edita, 

## Aiheesta muualla

* 
* 
*Syrjämäki, Sami: Filosofian traditionaalisuudesta ja transsendentaalisuudesta. *niin & näin* 1/2001, 42–52.
Jomalan kirkko

**Jomalan kirkko** sijaitsee Jomalan kunnassa Ahvenanmaalla ja on omistettu Ahvenanmaan suojeluspyhimykselle, Pyhälle Olaville. Kirkko on rakennettu todennäköisesti vuosien 1270 ja 1290 välillä. Näin ollen se on Suomen vanhin kivinen pitäjänkirkko ja vanhin muurattu kivirakennus. Se on tyyliltään Suomen ainoa "aito" romaaninen kivikirkko, mutta siinä on myös goottilaisia yksityiskohtia. Kaivauksista on löydetty Suomen vanhimmat tunnetut lasimaalaukset.

Kirkko sijaitsee Prästgårdenin kylässä. Torni on 52 metriä korkea. Kirkon hautausmaalle on haudattu muun muassa ahvenanmaalainen poliitikko, toimittaja ja Tidningen Åland -lehden perustaja Julius Sundblom.

Jomalan kirkon 27-äänikertaiset urut on rakentanut Veikko Virtanen vuonna 1964. Hyvän akustiikkansa ansiosta Jomalan kirkko on suosittu konserttien pitopaikka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Colorado Rapids

**Colorado Rapids** on yhdysvaltalainen jalkapalloseura, joka pelaa Major League Soccer -liigassa (MLS). Seura pelaa nykyään kotiottelunsa vuonna 2007 avatulla Dick’s Sporting Goods Park -stadionilla Commerce Cityssä Coloradossa. Kausina 1996–2001 seuran kotikenttänä toimi sittemmin purettu Mile High Stadium, joka sijaitsi Denverissä, ja kausina 2002–2006 niin ikään Denverissä sijainnut Invesco Field at Mile High.

Colorado Rapids on perustettu vuonna 1995 ja se oli yksi MLS:n kymmenestä perustajaseurasta. Seura on kuulunut koko historiansa ajan liigan läntiseen konferenssiin. Rapids on pelannut kerran liigan mestaruuden ratkaisevassa MLS Cupin loppuottelussa, vuonna 1997, jolloin seuran päävalmentajana toimi Glenn Myernick. Seura hävisi loppuottelun D.C. Unitedia vastaan maalein 2–1. MLS:n pudotuspeleihin Rapids on edennyt yhdeksänä kautena, yhden finaalikerran lisäksi seura on edennyt kolmesti MLS:n semifinaaleihin, vuosina 2002, 2005 ja 2006. Vuonna 1999 Rapids oli häviävänä osapuolena Lamar Hunt U.S. Open Cupin loppuottelussa A-Leaguessa (nykyään USL First Division) pelannutta Rochester Raging Rhinosia vastaan.

Rapidsin on omistanut vuodesta 2004 E. Stanley Kroenken Kroenke Sports Enterprise -yritys, joka osti Rapidsin sen alkuperäisomistajalta Anschutz Entertainment Groupilta. Muita urheiluseuroja, joiden pääomistaja Kroenke on, ovat NBA-seura Denver Nuggets, NHL-seura Colorado Avalanche ja NLL-seura Colorado Mammoth. NFL-seura St. Louis Ramsin Kroenke omistaa yhdessä Georgia Frontieren kanssa ja Arena Football Leaguen Colorado Crushin yhdessä John Elwayn ja Pat Bowlenin kanssa. Helmikuussa 2007 Rapids ja Englannin Valioliigassa pelaava Arsenal FC ilmoittivat tulevasta yhteistyöstään. Samassa yhteydessä Rapids julkisti uuden logonsa ja uudet värinsä. Seuran nykyinen pääväri on burgundyn punainen, kun kausina 1996–2002 pääväri oli vihreä ja kausina 2003–2006 pääväreinä olivat sininen ja musta.

Rapidsin päävalmentajana on kaudesta 2005 alkaen toiminut Uruguayssa syntynyt, Yhdysvaltain kansalaisuuden sittemmin saanut ja maata maajoukkuetasollakin edustanut entinen jalkapallopuolustaja Fernando Clavijo. Seuran pelaajista kapteeni on sekä puolustajana että keskikenttäpelaajana pelaava Pablo Mastroeni.

## Joukkue
### Kokoonpano
*Päivitetty: [[19. huhtikuuta]] [[2025]]*

## Huomattavia pelaajia

* Marcelo Balboa (1996–2001)
* Shaun Bartlett (1996–1997)
* Joe Cannon (2003–2006)
* Mark Chung (2002–2005)
* Robin Fraser (2001–2003)
* Marcus Hahnemann (1997–1999)
* Chris Henderson (1996–1998, 2002–2005)
* Aitor Karanka (2006)
* Anders Limpar (1999–2000)
* Pablo Mastroeni (2002–)
* Clint Mathis (2006)
* Adrian Paz (1997–1998)
* John Spencer (2001–2004)
* Steve Trittschuh (1996–1999)
* Carlos Valderrama (2001–2002)
* Chris Woods (1996)

## Päävalmentajat
* Bobby Houghton (1996)
* Roy Wegerle (1996, väliaikainen)
* Glenn Myernick (1997–2000)
* Tim Hankinson (2001–2004)
* Fernando Clavijo (2005–)

## Aiheesta muualla
* Seuran virallinen verkkosivu
Savitaipaleen kirkko

**Savitaipaleen kirkko** on Taipaleen seurakunnan kirkko Savitaipaleella. Se on rakennettu 1921–1924 rapakivigraniitista ja on arkkitehti Josef Stenbäckin suunnittelema. 

Savitaipaleen edellinen, Matti Salosen ja Taavetti Rahikaisen puusta rakentama kirkko oli valmistunut vuonna 1828 ja oli pyhitetty Pyhälle Nikolaokselle. Se tuhoutui tulipalossa 24. huhtikuuta 1918 sisällissodan aikana. Jo tätä kirkkoa ennen seurakunnalla on ollut viisi kirkkoa, eli nykyinen on järjestyksessään seitsemäs. Tyyliltään kirkko edustaa kansallisromantiikkaa ja sille ovat ominaisia korkeat holvikaaret. Rakennusmateriaalina käytetyt kivet on louhittu pitäjän Kaskeinkylän Viuhovuoresta. Kirkon nykyisissä uruissa on 33 äänikertaa ja ne ovat Hans Heinrichin rakentamat. Ne ovat olleet kirkossa vuodesta 1979.

Savitaipaleen kirkko on Josef Stenbäckin suunnittelemista kirkoista viimeisiä. Sen jälkeen rakennettiin enää Kauhavan (1925) ja Killinkosken (1928) kirkot.

Kirkko sijaitsee Savitaipaleen keskustassa mäen päällä, josta on näköalat kirkonkylään.

Kirkon sankarihautausmaan muistomerkin on tehnyt kuvanveistäjä Viljo Savikurki vuonna 1961.

## Kuvia

Tiedosto:Savitaipale bell tower 123.jpg|Savitaipaleen kirkon kellotapuli.
Tiedosto:Muualle haudattujen muistomerkki Savitaipale.jpg|Muualle haudattujen muistomerkki.
Tiedosto:Savitaipale Church pre1918.jpg|Savitaipaleen entinen 1827 valmistunut kirkko, jonka rakensi kirkonrakentaja Matti Salonen. Kirkko tuhoutui tykistötulen aiheuttamassa tulipalossa 24.4.1918.
Tiedosto:Savitaipale 1918 muistomerkki 1.jpg|Vuoden 1918 vapaussodan valkoisten muistomerkki.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kirkon kuva talvella 
* Kirkon esittely seurakunnan sivuilla
Luettelo muusikoista soittimen mukaan

Tämä on luettelo soittajista heidän soittimensa mukaan.

## [[Alttoviulu|Alttoviulistit]]

*Roberto Diaz
*Rivka Golani
*Paul Hindemith
*Ödön Pártos

## [[Banjo|Banjistit]]

*Béla Fleck
*Pete Seeger

## [[Bassokitara|Bassokitaristit]]

*John Deacon
*Steve Harris

## [[Cembalo|Cembalistit]]

*Hendrik Bouman
*Zuzana Růžičková

## [[Didgeridoo]]n soittajat

*Mark Atkins
*Rolf Harris

## [[Fagotti|Fagotistit]]

*Bernard Garfield

## [[Harmonikka|Harmonikan soittajat]]
:*Pääartikkeli: [[Luettelo harmonikansoittajista]]*. 
*Friedrich Lips
*Janne Rättyä
*Matti Rantanen
*Max Bonnay
*Mika Väyrynen

## [[Kitaristi]]t

*Jimi Hendrix
*Joe Satriani
*Steve Vai
*Brian May
*Máximo Diego Pujol
*Pepé Romero
*Carlos Santana
*Narciso Yepes
*Laura Young

## [[Klarinetti|Klarinetistit]]

*Woody Allen
*Michael Collins
*Kari Kriikku

## [[Kontrabasso|Kontrabasistit]]

*Teppo Hauta-aho
*Percy Heath
*Edgar Meyer
*François Rabbath

## [[Kornetti|Kornetistit]]

*Olu Dara
*Robert B. Hall

## [[Kosketinsoitin|Kosketinsoittajat]]

* Jon Lord
* Jordan Rudess
* Don Airey

## [[Luuttu|Luutistit]]

*Paul O'Dette
*Shirley Rumsey

## [[Mandoliini|Mandolinistit]]

*Sam Bush
*Chris Thile

## [[Oboe|Oboistit]]

*Garvin Bushell
*Diana Doherty
*John Ferrillo
*Alex Klein

## [[Pasuuna|Pasunistit]]

*Monique Buzzarté
*Christian Lindberg

## [[Pianisti]]t

*Martha Argerich
*Claudio Arrau
*Vladimir Aškenazi
*İdil Biret
*Ferruccio Busoni
*Emil Gilels
*Vladimir Horovits
*Franz Liszt
*Jenö Jando
*Antti Siirala
*Krystian Zimerman
*Maurizio Pollini
*Maria Tipo

## [[Sello|Sellistit]]

*Pablo Casals
*Yo-Yo Ma
*David Popper
*Jacqueline du Pré
*Paul Tortelier

## [[Trumpetti|Trumpetistit]]

*Olu Dara

## [[Ukulele]]n soittajat

*Ernest Ka'ai

## [[Urkuri]]t

*Simon Preston

## [[Vihuela|Vihuelistit]]

*Shirley Rumsey

## [[Viulu|Viulistit]]

*Sarah Chang
*Alfredo de la Fé
*Jascha Heifetz
*Linda Lampenius
*Yehudi Menuhin
*Viktoria Mullova
*David Oistrah
*Niccolo Paganini
*Itzhak Perlman
*Mark Wood
Määräaikainen reserviupseeri

**Määräaikaiseksi reserviupseeriksi** (lyh. MARU) nimitetään sellaista virkaan nimitettyä sotilasta, joka on suorittanut vuoden kestävät upseerin perusopinnot Maa-, Meri- tai Ilmasotakoulussa. Koulutuksesta on käytetty myös nimeä reserviupseerin jatkokoulutus. Tutkinto antaa kelpoisuuden reserviupseerin määräaikaiseen virkaan. Määräaikaisuus voi kestää enimmillään 5+5 vuotta, mikäli henkilö ei saa lisäkoulutusta tehtäviinsä.

Määräaikainen reserviupseeri saattoi ennen jatkaa opintojaan ja kouluttautua sotatieteen kandidaatiksi tai maisteriksi Maanpuolustuskorkeakoulussa, mutta koulutus on sittemmin lopetettu. Ns. Bolognan prosessin yhteydessä myös Puolustusvoimien koulutusta muutettiin yhteiseurooppalaiseen suuntaan. Tämä tarkoitti myös MARU-koulutuksen loppua, kun Maanpuolustuskorkeakoulu siirtyi kaksivaiheiseen koulutusjärjestelmään.  

Valtaosa määräaikaisista reserviupseereista on sittemmin siirtynyt vakinaiseen aliupseerivirkaan tai siviilityönantajan palvelukseen.  

## Aiheesta muualla

*Maanpuolustuskorkeakoulu
Malmirata

**Malmirata** () on Ruotsin ja Norjan rataverkkoon kuuluva 500 kilometrin mittainen rataosuus, joka alkaa Perämeren rannikolta Luulajan kaupungista Ruotsissa ja päättyy Atlantin valtameren rantaan Narvikissa Norjassa. Norjan puoleinen osuus on nimeltään **Ofotbanen**.

Rataosan suurin käyttäjä on kaivosyhtiö LKAB:n tytäryhtiö MTAB, joka kuljettaa Kiirunan ja Malmbergetin kaivoksista louhittua rautamalmia Luulajan ja Narvikin satamiin, joissa malmi kuormataan laivoihin vientiä varten. Malmirata ei ole Ruotsin ainoa malminkuljetusta varten rakennettu rautatie, mutta Luulaja–Narvik-osuus on niistä tunnetuin.

Rataosuus Jällivaaran ja Luulajan välillä valmistui 1888, ja viimeinen osuus Kiirunasta Narvikiin valmistui 14. heinäkuuta 1903. Rataosuuden vihki käyttöön kuningas Oskar II. Kiirunan ja valtakunnanrajan välinen osuus oli yksi Ruotsin ensimmäisiä pidempiä sähköistettyjä rataosia. Sähköistys valmistui vuonna 1915.

Raskaan malmiliikenteen hoitoa varten radalle hankittiin Ruotsin vahvimmat höyryveturit, jotka myöhemmin korvattiin vahvemmilla sähkövetureilla. Malmiradan sähkövetureista tunnetuimpia olivat lähes 40 vuotta vanhat kolmiyksikköiset Dm3-kiertokankisähköveturit, joiden korvaaminen saksalaisvalmisteisilla kaksiosaisilla IORE-sähkövetureilla alkoi vasta vuosituhannen vaihteessa. 

Malmirata on rautatieharrastajien suosima nähtävyys, eritoten Dm3-vetureiden käytön jatkuvasti vähentyessä ja uuden IORE-vetokaluston lisääntyessä. 

## Kuvia

Kuva:Dm3 electric locomotive.jpg|Dm3-sarjan sähköveturi Abisko Östrassa.
Kuva:IORE Kiruna.jpg|IORE-vetureiden vetämä malmijuna Kiirunassa.
Kuva:Vassijaure railway station.jpg|Vassijauren asema.
Kuva:Rautas bangård vid Malmbanan.jpg|Rautasin ratapihaa.
Kuva:Ofotbanen Malmbanan railroad bridge.jpg|Vuonna 1990 käytöstä poistettu Malmbananin pisin silta Norjan puolella.
Kuva:Eisenbahndenkmal Kiruna.jpg|Radanrakentajien muistomerkki Kiirunassa.


## Aiheesta muualla

* LKAB
* Malmbanan.se 
* Järnväg.net – Malmbanan Luleå–Boden–Gällivare–Kiruna–Narvik
Juhani Sjöblom

**Touko Juhani Sjöblom** (s. 4. syyskuuta 1949 Tuusula) on suomalainen yrittäjä ja entinen kokoomuksen kansanedustaja. Hän nousi eduskuntaan 4. huhtikuuta 1997, kun kansanedustaja Tuula Linnainmaa jätti paikkansa.

## Elämä
Juhani Sjöblom on vaikuttanut Tuusulan Sulan alueen kehitykseen yhdessä veljiensä kanssa 1970-luvulta lähtien, toiminut rakennuttajana, ja on yrittäjänä perheyrityksessä, Seepsula Oy:ssä, jonka toimiala on kiviainesten jalostus ja myynti. Juhani Sjöblom on tunnettu aktiivisesta läsnäolostaan luottamustoimissa.

Sjöblomia syytettiin törkeästä lahjuksen antamisesta Vantaan kaupunginhallituksen puheenjohtajalle, Tapani Mäkiselle. Itä-Uudenmaan käräjäoikeus hylkäsi syytteet molempien osalta tammikuussa 2021. Joulukuussa 2022 Helsingin hovioikeus kuitenkin tuomitsi Sjöblomin 80 päiväsakkoon lahjuksen antamisesta. Myös Mäkinen sai tuomion lahjuksen ottamisesta ja virka-aseman väärinkäyttämisestä.

Poliitikko Ruut Sjöblom on Juhani Sjöblomin tytär.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*