open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Freestylehiihto talviolympialaisissa 2010

**[[Freestylehiihto]] [[Talviolympialaiset 2010|vuoden 2010 talviolympialaisissa]]** Vancouverissa käytiin Cypress Mountainilla Whistler Olympic Parkissa 13.–25. helmikuuta 2010. Ensimmäistä kertaa olympiakisojen ohjelmassa oli skicross, jossa käytiin sekä miesten että naisten kilpailut.

## Mitalistit
### Miehet
#### Kumparelasku






#### Hypyt






#### Skicross






### Naiset
#### Kumparelasku






#### Hypyt






#### Skicross






## Aiheesta muualla

* *Vancouverin talviolympialaisten viralliset kotisivut – Freestylehiihto
Tahvo Könönen

**Tahvo Könönen** (6. maaliskuuta 1864 Pälkjärvi – 13. helmikuuta 1922 Hamina) oli suomalainen päätoimittaja ja kunnallisvaikuttaja. Hän käytti nimimerkkejä *Teppo K.* ja *T. K*.

Könönen syntyi kauppiaan perheeseen. Hän opiskeli Joensuun ja Kuopion lyseoissa ja valmistui ylioppilaaksi vuonna 1885. Könönen opiskeli suomea ja historiaa Helsingin yliopistossa vuoteen 1895 saakka. Könönen työskenteli Joensuussa sanomalehti *[[Karjalainen (sanomalehti)|Karjalattaren]]* päätoimittajana vuosina 1890–1893 ja 1907–1916 sekä *[[Pohjois-Karjala (1899–1906)|Pohjois-Karjala]]* -lehden päätoimittajana vuosina 1905–1906. Hän toimi Joensuun kaupunginvaltuuston sihteerinä vuosina 1891–1918, kaupungin rahatoimikamarin jäsenenä vuosina 1893–1912, Pohjois-Karjalan kansanopiston johtokunnan jäsenenä vuosina 1893–1903 ja Joensuun käsityökoulun opettajana vuosina 1903–1917.

Könönen työskenteli *[[Haminan Lehti|Haminan Lehden]]* päätoimittajana vuodesta 1918 aina kuolemaansa saakka. Hän toimi Haminassa myös kunnallisneuvosmiehenä, kirkkoneuvoston jäsenenä ja muissa luottamustehtävissä. Puoluekannaltaan Könönen oli vanhasuomalainen ja sittemmin kokoomuslainen.

Kotiseutututkimusta harrastanut Könönen on julkaissut teoksia muun muassa Pälkjärven murteesta ja pitäjästä sekä laajan Joensuun kaupungin historian. Hän kirjoitti myös runoja.

Tahvo Könösen poika oli Joensuun lyseon rehtori ja kaupunkineuvos Aulis V. A. Könönen.

## Teoksia
* *Äänne- ja muoto-opillisia tutkimuksia Pälkijärven kielimurteesta*, kirjoitti T. Könönen. Kuopion isänmaallinen seura, Kuopio 1888
* *Pälkijärven pitäjäs*, kirjoitti T. Könönen. Kuopion isänmaallinen seura, Kuopio 1891, uusi näköispainos 1993
* *Joensuun kaupunki vuosina 1848-1898*, kirjoitti T. Könönen. Joensuun kaupunki, Joensuu 1904
* *Karjalan radan jatko, Joensuun kaupunki ja Pohjois-Karjalan kunnat: paikkakunnallisia näkökohtia, esittänyt Joensuun kaupungin rautatie-toimikunta ja useiden kuntien valtuutetut. Joensuu 1905
* *Karjalan radan jatko, Joensuun kaupunki ja Pohjois-Karjalan kunnat: paikkakunnallisia näkökohtia*. Joensuun kaupungin rautatietoimikunta, Joensuu 1906   
* *Joensuun kaupungin kunnalliskertomus vuosilta 1899-1907'', kirjoitti T. Könönen. Joensuu 1910

## Lähteet
O’nyong’nyong

**O’nyong’nyong**, josta käytetään myös nimitystä **o’nyong-nyong**, on arboviruksiin, tarkemmin sanottuna togavirusten alfavirusryhmään kuuluva virus ja tämän aiheuttama samanniminen sairaus. Se on läheistä sukua chikungunyalle ja igbo oralle. Sairaudesta käytetään yleisesti myös lyhennettä **ONN** sekä sitä aiheuttavasta viruksesta lyhenteitä **ONN-virus** ja **ONNV**.

## Etymologia
Nimi *o’nyong’nyong* on peräisin Ugandan ja Sudanin niloottisista kielistä, joissa sen merkitys on ”nivelten heikkeneminen”.

## Tarttuminen
O’nyong’nyong leviää tartunnan saaneista hyttysistä. Se on ainoa virus, joka pääasiallisina välittäjinä ovat horkkasääskiin kuuluvat *[[Anopheles funestus]]-* ja *[[Anopheles gambiae]]* -hyttyset.

## Oireet
O’nyong’nyongin tavallisia oireita ovat polyartriitti, ihottuma ja kuume. Oireina saattaa esiintyä myös kipua rinnassa ja silmissä, imusolmuketulehdusta ja väsymystä. Taudin ei tiedetä aiheuttaneen kuolemantapauksia.

## Esiintyvyys
O’nyong’nyong on aiheuttanut kaksi tunnettua epidemiaa. Niistä ensimmäinen levisi vuosina 1959&ndash;1962 Ugandasta Keniaan, Tansaniaan, Zaireen (nykyiseen Kongon demokraattiseen tasavaltaan), Malawiin ja Mosambikiin. Yhteensä yli kaksi miljoonaa ihmistä sairastui. Tämä oli laajin tunnettu arboviruksen aiheuttama epidemia. Vuonna 1959 virus eristettiin ensimmäisen kerran Entebbessä sijaitsevassa Uganda Virus Research Institutessa sääskistä ja ihmisverestä Gulussa, Ugandan pohjoisosassa kerätyistä näytteistä.

Vuosina 1996&ndash;1997 levinnyt toinen epidemia rajoittui Ugandaan. Siinä sairastui 400&nbsp;ihmistä. Epidemioiden 35&nbsp;vuoden väli ja todistusaineisto siitä, että Ugandassa olisi mahdollisesti ollut o’nyong’nyongepidemia jo vuosina 1904&ndash;1906, viittaavat siihen, että viruksen aiheuttamien epidemioiden sykli olisi noin 30&ndash;50&nbsp;vuotta.

## Alalajit
ONN-viruksella on ainakin kolme alalajia tai muunnosta. Niiden perimä on saatavilla genomitietokannoissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Material Safety Data Sheet &nbsp;&ndash; Kanadan yleisen terveyden virasto&nbsp;
Oblutšje

**Oblutšje** () on kaupunki Juutalaisten autonomisella alueella Venäjällä. Se sijaitsee Amurin sivujoen Hinganin varrella 159 kilometriä Birobidžanista länteen. Kaupunki on Oblutšjen piirin keskus. Sen kautta kulkee Siperian rata. Asukkaita on 10&nbsp;600 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on syntynyt vuosina 1909–1911 rakennetun Solonin rautatieaseman yhteyteen. Vuonna 1938 siitä tuli kaupunki. Nykyään Oblutšjessa on rautatieliikenteen yrityksiä ja kullankaivuuta harjoittava yhtiö.

## Lähteet
Pietarsaaren Sanomat

**Pietarsaaren Sanomat** on Pietarsaaressa ilmestyvä entinen paikallislehti ja nykyisin noin kerran kuussa jaettava mainosjulkaisu. Sitä julkaisee Hilla Group Oyj.

*Pietarsaaren Sanomat* perustettiin vuonna 1984, kun kaupungissa aiemmin ilmestynyt *Uutis-Jaakko* osti sen kanssa kilpailleen *Pietarsaari*-lehden ja yhdistynyt lehti sai uuden nimen.

*Pietarsaaren Sanomat* siirtyi tabloidi-kokoon 14. helmikuuta 2014.

Helmikuun alussa 2021 *Pietarsaaren Sanomat* muuttui kaupunkilehdeksi ja alkoi ilmestyä *PS Pulssin* tilalla. Joulukuussa 2024 Hilla Group ilmoitti muuttavansa lehden mainosjulkaisuksi ja samalla sen jakelualue pieneni kattamaan pelkästään Pietarsaaren.

## Lähteet
Hyppääjien liike

**Hyppääjien liike** syntyi 1800-luvulla Länsi-Inkerin Ropsussa. Hyppääjille oli tyypillistä voimakas hurmoksellisuus, joka ilmeni hyppäämisenä ja hurjana tanssimisena. Liikkeeseen lienee vaikuttanut Venäjällä ortodoksien keskuudessa syntynyt hlystien eli ruoskijoiden lahko. Hyppääjien liikkeessä ilmeni sekä askeettisia että seksuaalisia piirteitä. Se kannatti vapaata seksuaalisuutta ja hylkäsi muodollisen avioliiton.  Hyppääjät vastustivat virkavaltaa ja papistoa. Hyppääminen, konttaaminen, sekava ääntely ja huutaminen nähtiin Pyhän Hengen läsnäolon merkkeinä. Heidän seuroissaan pidettiin puheita ja laulettiin osin itse sepitettyjä lauluja.

Liike piti keskinäisenä tervehdyksenään pyhää suudelmaa (laina ortodokseilta hlystien välityksellä). Jäsenet kieltäytyivät alkoholista, kahvista ja tupakasta. Naiset saattoivat korostaa asketismia ajamalla tukkansa pois. Hyppääjien kokoukset päättyivät yleensä pimeässä huoneessa transsitilassa harrastettuun ryhmäseksiin. Insestiäkin esiintyi, koska kuka tahansa saattoi pimeässä huoneessa tulla seksikumppaniksi.

Suomeen hyppääjien liike tuli Inkeristä vuonna 1836. Liikkeen taantuminen alkoi 1850-luvulla.

## Lähteet
*http://www.inkeri.com/uutisarkisto.html
* Mauri Kinnunen: Herätysliike kahden kulttuurin rajalla (väitöskirja), JY Pdf
Rentoliuskio

**Rentoliuskio** (*Hypecoum procumbens*) on keltakukkainen emäkkikasveihin kuuluva ruohovartinen kasvi. Sillä on suikertava kasvutapa, sinivihreät lehdet ja keltaiset kukat. 

Laji on alkujaan kotoisin Etelä-Euroopasta, mutta sitä kasvatetaan kukkapenkeissä keltaisten kukkiensa vuoksi. Se on yksivuotinen, varsin kestävä kasvi.

Länsi-Turkin ja Itä-Egean alueella kasvaa kotoperäinen alalaji *Hypecoum procumbens* ssp. *atropunctatum*.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Rentoliuskio (''Hypecoum procumbens'')
Silkkikottarainen

**Silkkikottarainen** (*Spodiopsar sericeus*), myös *Sturnus sericeus*, on aasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Kiinan etelä- ja kaakkoisosat Hainania myöten. Lajin holotyypin kuvaili Johann Friedrich Gmelin Kiinasta 1788.

## Lähteet
Kenny Wayne Shepherd

**Kenny Wayne Shepherd** (s. 12. kesäkuuta 1977 Louisiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kitaristi, laulaja sekä sanoittaja. Hän on julkaissut useita studioalbumeita, soittanut blues-rokkia ja popahtavaa rokkia. Shepherd tuli Johnny Langin ohella tunnetuksi nuorena roots-kitaristina 1990-luvun lopussa. 

Guitar World sijoitti Shepherdin kolmanneksi suosituimmaksi blues artistiksi heti B. B. Kingin ja Eric Claptonin jälkeen.

## Julkaisut
### Albumit
* Ledbetter Heights (1995)
* Trouble Is... (1997)
* Live On (1999)
* The Place You're In (2004)
* 10 Days Out: Blues from the Backroads (2007)
* Here I Go (2011)

### Singlet
* Deja Voodoo (1995)
* Born With A Broken Heart (1996)
* Aberdeen (1996)
* Slow Ride (1997)
* Somehow, Somewhere, Someway (1998)
* Blue on Black (1998)
* Everything Is Broken (1999)
* In 2 Deep (1999)
* Was (2000)
* Last Goodbye (2000)
* Alive (2004)
* The Place You're In (2005)
* Never Lookin´ Back (2011)
* Come on Over (2011)

## Aiheesta muualla

* The Kenny Wayne Shepherd Information Center
Srilankankottarainen

**Srilankankottarainen** (*Sturnornis albofrontatus*), myös *Sturnus albofrontatus*, on Sri Lankan kotoperäinen varpuslintu. Se elää saaren lounaisosissa. Lajin holotyypin kuvaili Edgar Leopold Layard Ceylonista 1835.

## Lähteet
Luettelo jääpallon Ruotsin mestareista

Tämä on **luettelo jääpallon Ruotsin mestareista**. Ruotsin mestaruudesta jääpallossa on pelattu vuodesta 1907 lähtien.

## Jääpallon Ruotsin mestarit ja loppuottelut

*1912 Ruotsin mestaruus jaettiin IFK Uppsalan ja Djurgårdens IF:n kesken, kun loppuottelu oli päättynyt tasan 1–1 eikä uusintaottelua pystytty pelaamaan lauhan sään vuoksi.

## Katso myös
*Allsvenskan
*Elitserien

## Lähteet
*
Srilankanmaina

**Srilankanmaina** (*Gracula ptilogenys*) on pyhämainojen sukuun kuuluva varpuslintu, joka on kotoperäinen Sri Lankassa. Se elää saaren lounaisosissa. Lajin holotyypin kuvaili Edward Blyth Ceylonista vuonna 1846.

## Lähteet
Bright Lights

**Bright Lights** on Koop Arposen 24. maaliskuuta 2010 julkaistu toinen albumi. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan kahdeksanneksi, joka on myös sen paras sijoitus.

Albumin lokakuussa 2009 julkaistu ensimmäinen single ”I Love It When I See You Smile” oli samana syksynä myös Roosa nauha -kampanjan tunnuskappaleena. Single nousi yhdeksi viikoksi singlelistan 11:nneksi. Toisena singlenä julkaistiin kappale ”Cold” helmikuussa 2010. Samana keväänä albumilta julkaistiin vielä single ”Young and Foolish”, joka nousi parhaimmillaan 19:nneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi.

## Kappaleet

## Arvostelut
* Dome.fi:  
* Keskisuomalainen: *suopea* 
* V2.fi:  

## Lähteet
Heeta

**Heeta** (isona kirjaimena **Ͱ**, pienenä **ͱ**) on entinen nimitys kreikkalaisen kirjaimiston kirjaimelle eeta (Η/η), kun sen äännearvo vastasi vielä /h/-äännettä (esim. suomen kielen h-kirjaimen äännettä).

## Muoto ja sen historia

Heeta kehittyi foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta  (*[[het]]*). Se oli alun perin käytössä useimmissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa, ja muistutti suoraan foinikialaista esikuvaansa. Se muuntui joissakin murteissa, merkittävimmin joonialaisessa murteessa, ajan kuluessa eetaksi eli vokaaliksi. Niissä murteissa, joissa tarvittiin myös /h/-äänne, muodostettiin *[[spiritus]]*- eli henkosmerkit jakamalla heeta kahtia. Kirjaimen vasemmasta puolesta saatiin *[[spiritus asper]]* eli vahva alkuhenkonen ja oikeasta puolesta *[[spiritus lenis]]* eli heikko alkuhenkonen. Heetan nykyisin esitetty muoto oli alun perin yksi kirjaimen monesta eri variantista, sen vasen puolisko.

Heetan muodon käyttö myös tai yksinomaan eetana on havaittavissa ensin muun muassa Joonian, Kreetan ja Aioliin kirjaimistoissa sekä eteläisten Kykladien (mm. Melos, Thera) ja Rhodoksen kirjaimistoissa.

Epigrafisissa lähteissä heetasta esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:


Greek Eta 08.svg
Greek Eta 07.svg 
Greek Eta diagonal-2-bars.svg
Greek Eta 2-bars.svg
Greek Eta archaic.svg
Greek Eta square-2-bars.svg
Greek Eta cross.svg
Greek Eta square.svg
Greek Heta 07.svg
Greek Heta 08.svg
Greek Eta tack.svg


## Tietokonejärjestelmissä

Tietokoneissa heeta koodataan eri merkistöissä seuraavasti:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kameleontti (albumi)

**Kameleontti** on Don Huonojen albumi vuodelta 1993. Levyn julkaisi Pyramid.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
*Levyn kansilehti
Copa del Rey 2009–2010

**Copa del Reyn kausi 2009–2010** on Copa del Reyn 106. kausi. Turnaus alkoi 22. elokuuta 2009 ja päättyi 26. toukokuuta 2010 pelattavaan loppuotteluun. Siihen osallistuu yhteensä 83 joukkuetta Primera Divisiónista, Segunda Divisiónista, Segunda División B:stä ja Tercera Divisiónista. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähtee Barcelona.

Primera Divisiónista ja Segunda Divisiónista pääsevät mukaan kaikki kauden 2008–2009 joukkueet paitsi Sevilla Atlético, joka on Sevillan reservijoukkue. Segunda División B:stä pääsee kauden 2008–2009 jokaisen lohkon viisi parasta joukkuetta sekä kaksi parasta kuudenneksi sijoittunutta ja Tercera Divisiónista kauden 2008–2009 lohkovoittajat.

## Ensimmäinen kierros
Ensimmäisen kierroksen ottelut pelattiin 22., 25., 26. ja 27. elokuuta 2009. Joukkueet pelasivat yhden ottelun, joista voittajat selvisivät seuraavalle kierrokselle.

## Toinen kierros
Toisen kierroksen ottelut pelattiin 1., 2., 3., 9. ja 16. syyskuuta 2009. Joukkueet pelasivat yhden ottelun, joista voittajat selvisivät seuraavalle kierrokselle.

## Kolmas kierros
Kolmannen kierroksen ottelut pelattiin 7. lokakuuta 2009. Joukkueet pelasivat yhden ottelun, joista voittajat selvisivät seuraavalle kierrokselle.

## Neljäs kierros
Neljännen kierroksen ensimmäiset osaottelut pelattiin 27., 28. ja 29. lokakuuta ja toiset osaottelut 10., 11. ja 12. marraskuuta 2009.

## Loppuvaihekaavio
Loppuvaiheessa pelataan kolme pudotuskierrosta, joissa ottelut ovat kaksiosaisia. Finaali on yksiosainen ja se pelataan 26. toukokuuta 2010.

### Neljännesvälierät
Ensimmäiset osaottelut pelattiin 5., 6. ja 7. tammikuuta ja toiset osaottelut 12., 13. ja 14. tammikuuta 2010.

### Puolivälierät
Ensimmäiset osaottelut pelattiin 20. ja 21. tammikuuta ja toiset osaottelut 27. ja 28. tammikuuta 2010.

### Välierät
Ensimmäiset osaottelut pelataan 3. ja 4. helmikuuta ja toiset osaottelut 10. ja 11. helmikuuta 2010.

#### Ensimmäiset osaottelut

----

#### Toiset osaottelut

----

### Finaali

## Aiheesta muualla
* Copa del Rey urheilulehti Marcan sivustolla
Hnat Domenichelli

**Hnat Domenichelli** (s. 16. helmikuuta 1976 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalais-sveitsiläinen entinen NHL-kiekkoilija. Hartford Whalers varasi Domenichellin vuonna  numerolla 83.

## Junioriura
Albertan provinsin Edmontonissa syntynyt Domenichelli pelasi kauden 1991–92 AMHL:n (Alberta Midget Hockey League) Edmonton Freezessa ja siirtyi sen jälkeen WHL:n Kamloops Blazersin joukkueeseen.  Kaksi ensimmäistä kautta menivät enemmän tai vähemmän pienessä roolissa, mutta kaudella 1994–95 hän oli 114 tehopisteellä joukkueensa toiseksi paras pistemies ja valittiin kauden päätteeksi liigan 2. All-Stars joukkueeseen. Seuraavalla kaudella Domenichelli saalisti peräti 148 tehopistettä ollen joukkueensa paras pistemies ennen mm. Jarome Iginlaa. Kauden jälkeen Domenichelli myös valittiin sekä WHL-liigan 1. All-Stars joukkueeseen että myös kaikki junioriliigat kattavaan CHL:n 1. All Stars joukkueeseen. Samana keväänä Domenichelli palkittiin myös WHL:n urheilullisimmalle pelaajan Brad Hornung -palkinnolla. Hänet valittiin myös CHL:n urheilullisimmaksi pelaajaksi. Domenichelli voitti Blazersin riveissä WHL:n mestaruuden 1995 ja koko CHL:n mestaruusturnauksen, Memorial Cupin, sekä 1995 että 1996. Domenichelli edusti myös Kanadaa vuoden 1996 U20 MM-kisoissa.

## NHL-ura
Ensimmäiset aikuisten ammattilaispelinsä Domenichelli pelasi Hartford Whalersin AHL-farmijoukkueessa Springfield Falconsissa kaudella 1996–97. Hän ehti myös pelaamaan 13 peliä Whalersin paidassa ennen kuin tuli treidatuksi 15. maaliskuuta Calgary Flamesiin. Calgary luopui kaupassa Steve Chiassonista ja sai Domenichellin lisäksi Glen Featherstonen ja toisen kierroksen varausvuoron vuoden 1997 varaustilaisuuteen. Loppukauden aikana Domenichelli pelasi 10 peliä Flamesin paidassa.
Kaksi seuraavaa kautta menivät kutakuinkin puoliksi NHL-joukkueessa ja Flamesin farmijoukkue Saint John Flamesin kokoonpanossa. 11. helmikuuta 2000 Flames kauppasi Domenichellin yhdessä Dmitri Vlasenkovin kanssa Atlanta Thrashersiin saaden vaihdossa Jason Botterillin ja puolustaja Darryl Shannonin. Atlantassa kului kutakuinkin kaksi kautta kunnes Domenichellista tuli jälleen kauppatavaraa. 22. tammikuuta 2002 Thrashers vaihtoi Domenichellin Minnesota Wildin Andy Suttoniin. Domenichelli pelasi kauden loppuun Wildin joukkueessa, mutta seuraavalla kaudella hän mahtui NHL-joukkueen kokoonpanoon vain yhdessä ottelussa. Domenichelli vietti kauden pääasiassa farmijoukkue Houston Aerosin riveissä, jossa hän oli joukkueensa toiseksi paras pistemies, sen voittaessa Calder Cupin kaudella 2002–2003.

## Ura Euroopassa
Kaudelle 2003–04 Domenichelli siirtyi Sveitsin A-liigan HC Ambrì-Piottan joukkueeseen, jossa pelasi viisi kautta ennen siirtymistään HC Luganoon. Domenichelli edusti Luganoa viisi kautta. Hän lopetti uransa SC Bernissä kauden 2013–2014 jälkeen. Domenichelli sai Sveitsin kansalaisuuden vuonna 2009 avioiduttuaan sveitsiläisen naisen kanssa ja sitä kautta hänelle myös avautui paikka Sveitsin maajoukkueeseen Vancouverin olympiaturnauksessa.

## Lähteet
*
*
Pat Novak for Hire

**Pat Novak for Hire** on yhdysvaltalainen rikoskuunnelmasarja, jota ABC esitti 1946&ndash;1947 Yhdysvaltain länsirannikolla ja vuonna 1949 valtakunnallisesti. Länsirannikolla kuunnelman nimiroolissa näytteli Jack Webb ja sen käsikirjoitti Richard L. Breen. Heidän siirryttyään tekemään Mutualille valtakunnallista, huomattavan samantyyppistä *Johnny Modero, Pier 23* -kuunnelmasarjaa, päärooliin siirtyi Ben Morris ja käsikirjoituksista vastaamaan tuli Gil Doud. Webb ja Breen palasivat sarjan pariin, sen päästyä valtakunnalliseksi.

Sarjan päähenkilö on sanfranciscolaisessa satamassa venevuokraamoa pitävä Pat Novak, joka korvauksesta ottaa vastaan mitä tahansa tehtäviä. Tyypillisesti jossain tehtävän vaiheessa joku tulee murhatuksi, ja Novak syntipukiksi ja vastakkain arkkivihollisensa poliisipäällikkö Hellmanin kanssa. Hellmanin roolissa esiintyi sarjan alkuvaiheessa John Galbraith ja sarjan tultua valtakunnalliseksi Raymond Burr. Novakia avusti alkoholisoitunut entinen lääkäri Jocko Madison, jota esitti aluksi Jack Lewis ja myöhemmin Tudor Owen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sarjan jaksoja archive.orgissa
Pinta (Galápagossaaret)

**Pinta**  on saari Ecuadorille kuuluvilla Galápagossaarilla. Se on pohjoisin saariston suurista saarista. Siellä oli aikoinaan paljon kilpikonnia, mutta ne metsästettiin lähelle sukupuuttoa. Galápagoksenjättiläiskilpikonnan alalaji *Geochelone nigra abingdonii* eli vain tällä saarella. Alalajin viimeinen edustaja (Yksinäinen Yrjö) kuoli kesäkuussa 2012.

## Lähteet
William Laud

**William Laud** (7. lokakuuta 1573 – 10. tammikuuta 1645) oli Canterburyn arkkipiispa vuosina 1633–1645. Hän vastusti radikaalia puritanismia ja antoi tukensa kuningas Kaarle I:lle, minkä vuoksi hänet teloitettiin ensimmäisessä Englannin sisällissodassa 1645. Hän on pyhimys Englannin kirkossa ja Yhdysvaltain episkopaalikirkossa ja hänen muistopäivänsä on 10. tammikuuta. Hänet on haudattu St John's Collegeen, Oxfordiin.

Kirkollisissa viroissa Laud toimi Bathin ja Wellsin piispana 1626–1628, Saint David'sin piispana 1628–1633 ja Lontoon piispana 1628–1633. Vuonna 1630 hänet valittiin kansleriksi Oxfordin yliopistoon, jonne hän perusti nimeään kantavan arabian kielen oppituolin. Hän oli Dublinin yliopiston viides kansleri 1633–1645. Arkkipiispana suvaitsemattoman Laudin vallankäytön väline oli korkea komissio, joka valvoi anglikaanisen kirkon jumalanpalveluksia ja pappeja. 

Oxfordin liikkeen vaikutuksesta Laudin teokset julkaistiin 1800-luvulla uudelleen osana julkaisusarjaa *Library of Anglo-Catholic Theology*.

## Katso myös
* Kaarlen ajan jumaluusoppineet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Matti Pussinen-Eloranta

**Matti Pussinen-Eloranta** (s. 22. marraskuuta 1956 Oulu) on suomalainen näyttelijä.

Pussinen-Eloranta opiskeli näyttelemistä Suomen teatterikoulussa, sittemmin Teatterikorkeakoulussa, vuodesta 1978 vuoteen 1982. Hänellä on ollut vuodesta 1982 kiinnitys Tampereen Työväen Teatteriin, jossa hän on esiintynyt muun muassa näytelmissä *[[Hiiriä ja ihmisiä]]* (1989), *[[Ihmeidentekijä (näytelmä)|Ihmeidentekijä]]* (1992) ja *[[Työväenluokan viimeiset sankarit]]* (2005). Hän on myös ohjannut TTT:n off-tuotannon *[[Tulisielu]]*.

Pussinen-Eloranta on näytellyt myös televisiossa. Hän esitti nimihenkilöä *[[Pikku Kakkonen|Pikku Kakkosessa]]* vuosina 1991, 1992 ja 1995 esitetyssä, kirjailija Jukka Parkkisen käsikirjoittamassa lastensarjassa *[[Ritari Reinhold]]*.

Hänet on palkittu kahdesti Eino Salmelaisen säätiön palkinnolla, jota jaetaan tamperelaisille teatterintekijöille ja teattereille.

Pussinen-Eloranta on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Santiago (Galápagossaaret)

**Santiago**  on saari Ecuadorille kuuluvilla Galápagossaarilla. Sen keskeinen sijainti ja luontevat maihinnousupaikat ovat tehneet siitä suositun sekä merirosvojen, valaanpyytäjien että nykyisten matkailijoiden keskuudessa. Saaren suosituimpia luonnonnähtävyyksiä ovat turkishylkeiden luola, vaaleanpunaisten flamingojen laguuni ja mahdollisuus nähdä galapagosinhiirihaukkoja  ja rubiinityranneja. 1880-luvulla saarelle päästettiin kesyvuohia. Ne lisääntyivät nopeasti ja hävittivät aiemmin rehevän kasvillisuuden.
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
De l’esprit des lois

**De l’esprit des lois** () oli valistusfilosofi Montesquieun anonyymisti vuonna 1748 julkaisema pääteos. Teosta ei ole suomennettu.

*De l’esprit des lois* on laaja teos, jossa käsitellään monia lainsäädännön aloja ja vertaillaan eri maissa eri aikakausina voimassa olleita lain säännöksiä. Teos tunnetaan kuitenkin parhaiten siitä, että siinä Montesquieu esittelee vallanjako-oppinsa, jolla on ollut hyvin suuri merkitys länsimaisten demokratioiden hallitusmuotojen kehitykselle. Montesquieu piti vallan keskittymistä pahimpana kansalaisten vapautta uhkaavana asiana. Hänen esittämänsä ratkaisu tähän uhkaan on vallan kolmijako-oppi, jonka mukaan lainsäädäntövallan, toimeenpanovallan ja tuomiovallan piti olla eri ihmisten käsissä.

## Sisältö
*De l’esprit des lois* on laaja teos, jossa käsitellään monia lain­säädännön aloja ja vertaillaan eri maissa eri aika­kausina voimassa olleita lain säännöksiä. Teos ei kuitenkaan ole ainoastaan historiallinen tutkielma, vaan Montesquieu esitti monista lain­säädäntö­kysymyksistä selvästi myös omat mieli­piteensä. Teos tunnetaankin parhaiten siinä esitetystä vallan kolmi­jako-opista, jolla on ollut hyvin suuri merkitys länsimaisten demo­kratioiden hallitus­muotojen kehitykselle.

Lakien hengessä Montesquieu puoltaa perustuslaillisuutta, vallanjakoa, orjuuden lakkauttamista, ihmisoikeuksia ja laillisuusperiaatetta.

Kirja omistaa neljä kappaletta Englannin ja sen vapauden turvaavan vallanjaon käsittelemiseen. Montesquieu oli myös huolissaan siitä, että Ranskassa monarkin valtaa rajoittava aatelin voima oli katoamassa.

### Orjuus
Vastustaessaan orjuutta Montesquieu oli edellä aikaansa. Hän esittää satiirisen hypoteettisen luettelon orjuutta puoltavista argumenteista, tosin usein asiayhteydestä irrottaen (katso olkinukke).

## Vastaanotto
Kirjasta tuli äärimmäisen vaikutusvaltainen Ranskassa ja Britannian Amerikan-siirtokunnissa. Katolinen kirkko kielsi Montesquieun kirjat, mutta muualla Euroopassa, etenkin Britanniassa, niitä arvostettiin suuresti.

Montesquieun mukaan ”hallitusvalta pitää rakentaa siten, että yhdenkään ihmisen ei tarvitse pelätä toista”. Tämä ja hänen esittämänsä tarkka vallan ositus ja osien tasapainotus (”checks and balances”) vaikutti myöhemmin ratkaisevasti Yhdysvaltain perustuslakiin ja sen isään, James Madisoniin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Malmstén

**Malmstén** tai **Malmsten** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

*Birger Malmsten (1920–1991), ruotsalainen näyttelijä
*Carl Malmsten (1888–1972), ruotsalainen muotoilija ja sisustussuunnittelija
*Eugen Malmstén (1907–1993), suomalainen laulaja, Georg Malmsténin veli
*Georg Malmstén, (1902–1981), suomalainen laulaja
*Greta Pitkänen, o.s. Malmsten (1911–1938), suomalainen laulaja, Georg ja Eugen Malmsténin sisar
*Ole Malmstén (1925–1981), suomalainen teollisuusneuvos ja toimitusjohtaja, Georg Malmsténin poika
*Ragni Malmstén (1933–2002), suomalainen laulaja, Georg Malmsténin tytär
Kaliumjodaatti

**Kaliumjodaatti** (KIO3) on kaliumkationien ja jodaattianionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Kaliumjodaattia voidaan käyttää muun muassa analyyttisessa kemiassa reagenssina.

## Valmistus
Kaliumjodaattia voidaan valmistaa hapettamalla elektrolyyttisesti kaliumjodidia. Jodi voidaan liuottaa jodidi-ioneina kaliumhydroksidiliuokseen, minkä jälkeen se hapetetaan. Seos jäähdytetään, jolloin kaliumjodaatti kiteytyy. Tämän jälkeen yhdiste voidaan suodattaa liuoksesta.

Kaliumjodaattia voidaan valmistaa myös käyttämällä kaliumjodidin hapettimena kaliumkloraattia. Yhdisteet sulatetaan ja veteen suhteellisen niukkaliukoinen kaliumjodaatti voidaan kiteyttää vedestä, johon sulate uutetaan.
:KClO3 + KI → KIO3 + KCl

## Käyttö
Kaliumjodaatin pääasiallinen käyttö on analyyttisenä reagenssina. Analyyttinen käyttö perustuu aineen voimakkaaseen hapetuskykyyn. Kaliumjodaatin avulla voidaan määrittää muun muassa jodidi-ionien, monien metallien, kuten tinan tai talliumin pitoisuuksia. Yhdistettä käytetään myös monien farmaseuttisten orgaanisten yhdisteiden määritykseen. Tällaisia ovat muun muassa bentsalkoniumkloridin, setrimoniumbromidin ja semikarbatsidin analysoimiseen.

Kloridi-ionien läsnä ollessa muodostuu usein sivutuotteena myös jodikloridia. Esimerkiksi määritettäessä jodidipitoisuuksia.
:IO3- + 2 I- + 3 Cl- + 6 H+ → 3 ICl + KCl + 3 H2O

Kaliumjodaattia voidaan käyttää kaliumjodidin asemesta joditableteissa. Jodaatti muuntuu jodiksi, joka estää radioaktiivisen jodin kertymisen kilpirauhaseen. Kaliumjodaatin annoskoko on aikuisella maailman terveysjärjestön suosituksen mukaan 170 mg. WHO pitää kaliumjodidia parempana vaihtona, koska ärsyttää suolistoa hieman vähemmän.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Potassium iodate 
*ChemBlink: Potassium iodate
Ruusuvuoren koulu

**Ruusuvuoren koulu** on Vantaan Korson kaupunginosassa toimiva yläkoulu (luokka-asteet 6–9). Koulu sijaitsee Korson Ankkapuiston länsipuolella, runsas 200 metriä Korson koulun eteläpuolella. Koulussa on runsas 30 opettajaa. Syksyllä 2014 koulua kävi 537 oppilasta.

Koulu osallistuu Liikkuva koulu -hankkeeseen.

## Koulun nimi ja historia
Ruusuvuoren koulun nimi juontaa koululle alun perin suunnitellun sijaintipaikan, Ankkalampien itäpuolella sijaitsevan Ruusuvuorenmäen nimestä. Tonttivaihdon jäätyä toteutumatta koulu rakennettiin Ankkalammen toiselle puolelle, mutta kouluhanke ja sen pohjalta syntynyt koulu säilytti nimensä. Ruusuvuoren koulu valmistui vuonna 1970. Syksystä 1977 lähtien, kun kansalais- ja keskikouluista siirryttiin Vantaalla peruskoulujärjestelmään, Ruusulan koulu toimi yhdessä nykyisen Korson koulun kanssa. Oppilaita oli jossain vaiheessa yli 800 ja koulu oli Suomen suurimpia yläasteita. Koulujen nimenä olivat tuolloin *Korson koulu yksi* ja *Korson koulu kaksi*. 1980-luvun alussa koulut eriytettiin omiksi yläasteikseen. Ruusuvuoren koulu remontoitiin täysin vuosina 2003–2005. Opiskelu tapahtui remontin aikana koulupihalla sijainneissa tilapäisparakeissa.

Tiedosto:Ruusuvuoren koulu - Korso - Vantaa - m.jpg|Ruusuvuoren koulun päärakennus.
Tiedosto:Ruusuvuoren koulu - Paviljonki - Korso - Vantaa - m.jpg|Ruusuvuoren koulun Ruusupaviljonkina tunnettu lisärakennus.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Salomaa, Marja: Vantaa myllää koulutiloja uusiksi – Korson ja Vantaankosken yläkouluista voitaisiin luopua (17.9.2015) *Helsingin Sanomat*.
*Ruusuvuoren koulu
*https://www.youtube.com/@RuusuvuorenKoulu
Marker-kromosomi

**Marker-kromosomi** on pieni ylimääräinen kromosominpala, joka ei ole kiinnittynyt mihinkään muuhun kromosomiin, eikä vielä tiedetä, minkä kromosomin materiaalia se on. Osa markereista on viattomia, osa aiheuttaa kehityshäiriöitä.

Marker-kromosomi on pääpiirteissään osittainen trisomia. Joskus markeria hillitsee epäaktiivi perintöaines, jolloin sillä on hyvin vähän tai ei lainkaan vaikutusta. On olemassa joitain markereita, jotka kulkeutuvat perheessä vähäisellä vaikutuksella; ja joitain, jotka syntyvät ilman, että vanhemmat ovat sairastavia tai kantajia. Toisinaan markerit eivät periydy, sillä ne voivat kadota solujakautumisen aikana pienen kokonsa vuoksi. On olemassa henkilöitä, joilla on multippeleita markereita.

Erityisiä tutkimuksia aineksen tunnistamiseksi tehtäessä voidaan luoda johtopäätöksiä markerin vaikutuksesta. On olemassa tavallisempi marker, jota kutsutaan kromosomi 15:n käänteiseksi kahdentumiseksi. Tässä erityisessä syndroomassa esiintyy kehityksellisiä vajavaisuuksia ja fyysisiä muunnelmia. Vaikea tilanne syntyy, kun marker-kromosomi löytyy sikiökauden tutkimuksessa, lapsivesipunktiossa. Jos marker ei kuulu tavallisempiin markereihin eikä kummallakaan vanhemmista sitä ole, voi olla hyvin vaikeaa ennustaa markerin vaikutuksia. Tavallisesti, kun vanhempi kantaa samaa markeria, vaikutus on paljon pienempi.

## Lähteet
*  **Web archive 2003**

### Viitteet
Fejes

**Fejes Lemezmotor- és Gépgyár Rt.** oli unkarilainen vuosina 1923–1928 toiminut autonvalmistaja, joka valmisti Fejes-merkkisiä autoja. Yrityksen perusti Jenő Fejes.

Fejes-autot suunniteltiin siten että ne kyettäisiin valmistamaan halvalla ilman työvoiman syvää perehdyttämistä. Autojen valmistuksessa oli viety hitsauksen ja kylmämuovauksen käyttö äärimmäisyyksiin, sillä edes niiden 1&nbsp;244-kuutioisissa, nelisylinterisissä kansiventtiilimoottoreissa ei ollut valettuja osia. Tämän ansiosta autot olivat 30–35 prosenttia kevyempiä ja noin 20 prosenttia halvempia kuin vastaavat perinteisin menetelmin valmistetut autot. Toisaalta ulkonäöltään autot olivat sangen karkeatekoisen näköisiä. Tällä ei kuitenkaan ollut oleellista merkitystä, sillä autot myytiin enimmäkseen Unkarin postilaitoksen ja asevoimien käyttöön.

## Lisenssivalmistus

Jenő Fejes suunnitteli yhdessä brittiläisen Cyril Pullinin kanssa Fejesien valmistusta Isossa-Britanniassa. Vuonna 1928 perustettiin yritys nimeltä *Ascot Motor and Manufacturing Co. Ltd.* autojen valmistusta varten.  

Yrityksen alkupääoma oli 400&nbsp;000 puntaa. Fejesiin perustuvan Ascotin hinnaksi kaavailtiin 130 puntaa, mikä olisi tehnyt siitä Ison-Britannian toiseksi halvimman pikkuauton. Malli ei kuitenkaan päässyt tuotantoon asti, sillä Britannian halpojen pikkuautojen markkinoita johtanut Austin pelkäsi asemansa puolesta ja onnistui estämään autojen sarjatuotannon käynnistämisen.

## Lähteet
DCF77

**DCF77** on aikatietoa ja referenssitaajuutta lähettävä pitkäaaltoasema Saksan Mainflingenissä (25 kilometriä Frankfurtista kaakkoon). Asema palvelee radiosignaalista aikansa synkronoivia kelloja Euroopan alueella.

Toimintaa hallinnoi *[[Physikalisch-Technische Bundesanstalt]]*, Saksan valtiollinen fysiikkalaboratorio. Asema aloitti palvelunsa vuonna 1959, aika- ja päivämäärätieto lisättiin vuonna 1973. DCF77:lle on myös varalaitteisto.

Aikatieto tuotetaan paikallisilta atomikelloilta, jotka on myös yhdistetty Saksan pääkelloihin Braunschweigissä. 77,5&nbsp;kHz:n taajuista kantoaaltoa lähetetään 50&nbsp;kW:n teholla. Data sisältyy signaaliin amplitudimoduloituna pulssinleveyskoodina. Matala taajuus ja datan hidas (1&nbsp;b/s) lähetysnopeus mahdollistavat vastaanoton suurimmassa osassa Eurooppaa. Signaali toistuu joka minuutti. DCF77-signaalin avulla kellot pystyvät automaattisesti siirtymään kesä- ja talviajan välillä.

## Vastaanotto Suomessa
Suomi sijaitsee lähettimen kantaman ulkolaidalla, joten signaalin voimakkuus riippuu suuresti kellon sijoituspaikasta, vuoden- ja vuorokaudenajasta ja auringon aktiivisuudesta. Kellossa oleva antenni on yleensä kela, jonka sisällä on ferriittisauva. Antenni ei ole kovin vahvasti suuntaava, mutta sauvan akselin suunnassa on terävä minimi. Paras vastaanottoherkkyys saavutetaan asettamalla vaakatasossa oleva sauva poikittain vastaanottosuuntaan vastaan eli Suomessa sauvan jompikumpi pää osoittamaan suunnilleen luoteeseen tai kaakkoon. Vastaanotto voi häiriintyä lähellä olevista sähkölaitteista, kuten tietokoneista tai kännyköistä.

## Katso myös
* Atomikello
* Radioasema
* NTP (tietotekniikka)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* DCF77:n kotisivu
Albert Lebrun

**Albert Lebrun** (29. elokuuta 1871 Mercy-le-Haut, Moselle, nykyään Meurthe-et-Moselle – 6. maaliskuuta 1950 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko ja Ranskan presidentti vuodesta 1932 vuoteen 1940. Hän oli kolmannen tasavallan viimeinen presidentti.

Lebrun äänestettiin Ranskan edustajainhuoneeseen 1900, minkä jälkeen vuonna 1911 hänet valittiin siirtomaaministeriksi. 

Lebrun äänestettiin kolmannen tasavallan presidentiksi vuonna 1932 Paul Doumerin seuraajaksi. Vuonna 1938 hänet valittiin uudestaan presidentiksi toiselle kaudelle. Toisen maailmansodan alettua hän osoittautui kuitenkin presidenttinä heikoksi.

Vuonna 1940, kun Saksa oli miehittänyt Pohjois-Ranskan, myös Pariisin, presidentti Lebrun vaati tuloksetta sodan jatkamista Saksaa vastaan ja että hallituksen oli vetäydyttävä Algeriaan.. Pääministeriksi nimitetty marsalkka Pétain allekirjoitti kuitenkin 22. kesäkuuta antautumissopimuksen, jolla Pohjois-Ranska jäi Saksan miehittämäksi. Hallitus siirtyi tämän jälkeen Vichyyn. Kansalliskokous päätti 10. heinäkuuta luovuttaa Pétainin hallitukselle kaiken vallan, minkä vuoksi Lebrun joutui luopumaan presidentin virasta. Hän itse vetäytyi tuolloin Vizilleen. Vuonna 1943 saksalaiset vangitsivat hänet ja pitivät vankina sodan loppuun saakka. Tavattuaan sodan päätyttyä Charles de Gaullen hän hyväksyi tämän johtoaseman mutta totesi samalla, ettei hän itse ollut koskaan virallisesti luopunut presidentin virasta - vain kansalliskokous olisi voinut ottaa sellaisen ilmoituksen vastaan, mutta se ei kokoontunut enää luovutettuaan vallan Pétainille.

## Lähteet
* World at War: Biography 
* Spartacus Educational 
### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Absoluteastronomy.com 
*St. Petersburg Times, s.5: Ranskan entinen presidentti kuollut. 
* Ranskan presidentin vaalin lähestyessä. Valitaanko Albert Lebrun jälleen 7 vuodeksi Elysée-palatsin isännäksi?, Helsingin Sanomat, 05.03.1939, nro 62, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Selwyn College

**Selwyn College** on yksi englantilaisen Cambridgen yliopiston 31&nbsp;collegesta. Se perustettiin vuonna 1882 Uuden-Seelannin ensimmäisen anglikaanisen piispan George Augustus Selwynin muistoksi. Collegen vanhimmat punatiiliset osat, jotka edustavat uusgoottilaista tyylisuuntaa, suunnitteli arkkitehti Sir Arthur Blomfield. College rakennettiin Corpus Christi Collegelta ostetulle tontille, joka tuolloin oli syrjässä kaupungin keskustasta. Selwyn College alkoi hyväksyä naisia opiskelijoiksi vuodesta 1976 alkaen.

Selwyn Collegea ovat käyneet mm. soudun olympiavoittaja Ran Laurie ja hänen poikansa, näyttelijä Hugh Laurie. Muita tunnettuja Selwynin alumneja ovat konservatiivipoliitikko John Gummer ja kirjailija Robert Harris.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Siniselkäsieppo

**Siniselkäsieppo** (*Myioparus plumbeus*) on laajalla alueella Saharan eteläpuolisessa Afrikassa tavattava sieppoihin kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Kooltaan siniselkäsieppo on noin 14&nbsp;cm. Siniselkäsieppo on selästään, päästään ja siivistään väriltään siniharmaa. Pyrstö on musta ja pyrstön reunasulat ovat valkoiset. Vatsa on väritykseltään valkoinen. Sukupuolet eivät eroa toisistaan ulkonäöltään. Nuori siniselkäsieppo on höyhenpuvultaan kellanruskea ruskein pilkuin. Lintu muistuttaa ulkonäöltään savanniharmaasieppoa (*Muscicapa caerulescens*), mutta eroaa pyrstön värityksen perusteella.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Siniselkäsieppoa tavataan lähes koko Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Laji puuttuu kokonaan ainoastaan Somaliasta. Lajin elinympäristöä ovat savannit, jokivarsien kosteat metsät ja ainavihantien metsien reunamaat.

## Ravinto ja pesiminen
Siniselkäsiepon ravinto koostuu pääasiassa hyönteisistä, kuten kovakuoriaisista, termiiteistä ja perhosten toukista. Ruokansa lintu etsii puiden lehvästön joukosta.

Siniselkäsiepon pesimäkausi kestää elokuusta joulukuulle. Lajin pesä sijaitsee puunkolossa, joka voi olla myös tikan tekemä. Pesä sisustetaan heinillä, jäkälöillä ja höyhenillä. Sekä koiras- että naaraslinnut osallistuvat pesän rakentamiseen. Naaras munii kahdesta kolmeen valkoista ruskea- ja oliivinvihreäpilkullista munaa.

## Lähteet
Niittysirkku

**Niittysirkku** (*Emberiza cioides*) on aasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Keski- ja Itä-Aasian Kazakstanista ja Kirgisiasta itään eteläiseen Siperiaan, Mongoliaan, Kiinaan, Koreaan, Japaniin ja Venäjän Kaukoitään. Laji on tavattu Euroopassa useita kertoja, Suomessa 20.-27.5.1987 koiras Korppoon Utössä. Eurooppalaisissa havainnoissa kyse on saattanut olla karanneista häkkilinnuista.

## Lähteet
Pensassirkku

**Pensassirkku** (*Emberiza cirlus*) on Länsi- ja Etelä-Euroopassa sekä Pohjois-Afrikassa elävä varpuslintu. Sitä ei ole tavattu Suomessa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
North Vancouver (kaupunki)

**North Vancouver** on 45&nbsp;165 (2006) asukkaan kaupunki Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa. Kaupunki kuuluu Vancouverin metropolialueeseen ja on yksi kolmesta North Shoren alueen asuinalueista. Kaupunkia ympäröi länsi-, pohjois- ja itäpuolilta North Vancouverin kunta ja etelässä se rajautuu Burrard Inletin vuonoon, jonka vastarannalla sijaitsee Vancouverin kaupunki.

North Vancouverin asukkaita lukuun ottamatta provinssin asukkaat eivät yleensä huomioi samannimisten kunnan ja kaupungin eroa ja useimmiten puhekielessä viitataan ainoastaan North Vancouveriin, joka voi tarkoittaa kumpaa tahansa.

## Historia

North Vancouverin kunta perustettiin 1891, ja North Vancouverin kaupunki itsenäistyi siitä vuonna 1907. Itsenäistyessään kaupungissa oli noin 2000 asukasta, jotka halusivat kehittää kaupunkia, mutta eivät halunneet kustantaa harvaanasutun maaseudun kalliita palveluja.

Laivanrakennustelakat olivat 1900-luvun alussa suuri työllistäjä alueella. Ensimmäisen maailmansodan aikana telakoilla rakennettiin useita sotalaivoja. Vuonna 1915 Moodyvillen alue liitettiin kaupunkiin. Autolauttaliikenne Burrard Inletin yli Vancouveriin aloitettiin vuonna 1917.

1930-luvun laman vaikutukset ulottuivat North Vancouverin kaupunkiinkin, ja joulukuussa 1932 se ajautui konkurssiin. Brittiläisen Kolumbian provinssi nimitti komissaarin valvomaan kaupungin taloutta. Kaupungin selvitystila jatkui aina vuoteen 1944, jolloin uusi kaupunginvaltuusto valittiin. Toisen maailmansodan aikana alueen telakat rakensivat jälleen useita joukkojenkuljetusaluksia, joita käytettiin etenkin Normandian maihinnousussa.

## Liikenne

Kaupungin pohjoispuolitse kulkee Kanadan halki johtava Trans-Canada Highway, joka on kokomatkaltaan moottoritietä. Kaupungin alueella siinä on kolme liittymää: Lynn Valley Road (# 19), Lonsdale Avenue (# 18) ja Westview Drive (# 17). North Vancouverin kaupungin ja Vancouverin yhdistää kolme siltaa Burrard Inletin yli. Niistä Lions Gate Bridge ja Ironworkers Memorial Second Narrows Crossing ovat maantiesiltoja, Second Narrows Bridge on ainoastaan rautatieliikenteen käytössä. Coast Mountain Bus Company -yhtiö likennöi North Vancouverin ja Vancouverin välillä SeaBus-katamaraanialuksilla.

## Ystävyyskaupunki

* , Chiba

## Lähteet
Kirkon kymmenysneuvosto

**Kirkon kymmenysneuvosto** (engl. *Council on the Disposition of the Tithes*) on Myöhempien Aikojan Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa elin, joka valvoo ja ohjaa kirkon jäsenten maksamien kymmenysten käyttöä. Kymmenysneuvoston muodostavat ensimmäisen presidenttikunnan, johtavan piispakunnan ja kahdentoista apostolin koorumin jäsenet. Kymmenysneuvostossa puhetta johtaa Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon presidentti. Kirkon ensimmäinen presidentti Joseph Smith perusti kymmenysneuvoston 8. heinäkuuta 1838.

Kirkon kymmenysneuvosto valvoo keskitetysti kirkon jäsenten maksamien kymmenysten sijoittamista ja investoimista. Kymmenyksiä käytetään esimerkiksi temppelien, seurakuntakeskusten ja muiden kiinteistöjen rakentamiseen sekä julkaisutoimintaan. Lisäksi osa kymmenyksistä sijoitetaan erilaisiin rahastoihin.

Kirkon kymmenysneuvosto hallinnoi vuosittain miljardien dollarien rahavirtoja. Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon sisäinen tarkastus valvoo kymmenysneuvoston toimintaa ja rahankäyttöä, mutta kirkko ei ole julkistanut yksityiskohtaisia tilinpäätöstietojaan vuoden 1959 jälkeen.
Kultatöyhtösirkku

**Kultatöyhtösirkku** (*Schoeniclus elegans*) on itäaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Venäjän Kaukoitää, Korean, Japanin, Kiinan, Taiwanin ja Myanmarin. Suomessa se on tavattu kerran, kun lintu rengastettiin Hangon lintuasemalla 22. huhtikuuta 1991.

## Lähteet
Jukupark Turku

**JukuPark Turku** on Turun Kaerlassa, Impivaaran liikuntakeskuksen tuntumassa sijaitseva ulkovesipuisto, joka avattiin 3. heinäkuuta 2010. Vesipuiston alue on 2,5 hehtaaria ja sille on rakennettu muun muassa kolme grilliravintolaa ja Merirosvosaari-vesileikkimaailma, jossa on  yli kymmenen vesiliukumäkeä, jotka laskevat 1&nbsp;200 neliömetrin altaaseen. Alueella on myös kaksi muuta suurempaa liukumäkitornia, muita uima-altaita ja auringonottoterasseja.

## Pomppulinnaonnettomuus
Kolme ihmistä loukkaantui JukuPark Turussa 10. kesäkuuta 2023 onnettomuudessa, jossa tuulenpuuska nosti kolme pomppulinnaa ilmaan.

## Katso myös
* Jukupark Kalajoki

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jukupark Turun kotisivut
Petra Kalliomaa

**Petra Kalliomaa** (s. 24. huhtikuuta 1980) on suomalainen juontaja, toimittaja ja sirkusammattilainen. Pitkän radio-uran lisäksi Kalliomaa on toiminut juontajana ja esiintyjänä muun muassa useilla festivaaleilla ja erilaisissa tapahtumissa.

Petra Kalliomaa aloitti radiossa vuonna 2007 Lahdessa silloisessa Radio 99:ssä ja työskenteli myöhemmin Radio Voimassa iltapäiväjuontajana. Vuonna 2009 Kalliomaa aloitti Jaajo Linnonmaan juontajaparina Radio Suomipopin *[[Aamulypsy]]*-ohjelmassa Anni Hautalan jäätyä äitiyslomalle. Jaajo Linnonmaan, Petra Kalliomaan, Juha Vuorisen ja Juha Perälän viimeinen yhteinen *Aamulypsy*-lähetys kuultiin Radio Suomipopilla 23. joulukuuta 2011. *Aamylypsyn* jälkeen hän jatkoi juontajana Metro Helsingin *Aamussa* ja myöhemmin iltapäivälähetyksissä. Kalliomaa lopetti Metro Helsingillä 10. toukokuuta 2016 siirtyen Nelonen Median ja Mediatakojien uuden Helmiradion keskipäiväjuontajaksi. 2021 tammikuussa hän aloitti Radio Suomen iltapäiväjuontajana.

Vuodesta 2022 Petra Kalliomaa on toiminut täysipäiväisesti sirkusalalla, ilma-akrobaattina, ohjaajana, valmentajana ja koreografina. 

Kalliomaa on palkittu RadioMedian Radiogaalassa vuoden tulokkaana vuonna 2009. Yleisö valitsi *Aamulypsyn* vuoden radio-ohjelmaksi 2011.

## Lähteet
Mukkulan peruskoulu

**Mukkulan koulu** on Lahdessa Mukkulan kaupunginosassa toimiva peruskoulu, jossa on luokat 1–9. Lukio lakkautettiin vuonna 2007. Oppilaita koulussa on noin 760 (2025). Koulun yhteydessä toimii Mukkulan kirjasto. Myös Mukkulan päiväkodin esiopetusryhmät löytyvät samasta rakennuksesta.

Koulu jatkaa vuonna 1965 alkunsa saaneen yhteiskoulun ja 1966 aloittaneen Mukkulan kansakoulun perinteitä. Yläkoululle valmistui koulurakennus vuonna 1967 ja alakoulun tilat kolme vuotta myöhemmin. Tiloja on sittemmin kunnostettu useaan otteeseen, ja esimerkiksi vuonna 2008 valmistui yläkoulun laajennus. Vuonna 2016 tehdyssä kuntoarviossa havaittiin kuitenkin vakavia puutteita koulurakennuksen vanhempien osien eristeissä ja ilmanvaihdossa. Siksi aiemman koulun itäpuolelle rakennettiin vuonna 2017 tilapäinen koulu- ja päiväkotirakennus, jonka Lahden kaupunki vuokrasi useaksi vuodeksi. Osaa aiemmasta koulurakennuksesta kunnostettiin, ja osa purettiin. 

Koulun rehtorina toimii Virve Heikkilä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mukkulan peruskoulun sivut
Rue de Rivoli

**Rue de Rivoli** on noin kolmen kilometrin pituinen länsi–itä-suuntainen katu Pariisin keskustassa, 1. ja 4. arrondissementin alueella.  Se johtaa Place de la Concorden koilliskulmasta itään, ja sen itäpäästä johtaa sen jatkeena oleva lyhyt *Rue Saint-Antoine* Place de la Bastillelle. Kadun länsiosa kulkee Jardin des Tuileries’n pohjoisreunaa pitkin, ja se jatkuu välittömästi Louvren pohjoispuolitse. Sen varrella Tuileries’n puistossa on taidemuseona toimiva Jeu de Paume. Rue de Rivoli tunnetaan myös huomattavana liikekatuna.

Kadun länsiosan pohjoisreunalla olevilla rakennuksilla on pitkä yhtenäinen julkisivu. Niiden kohdalla jalkakäytävä kulkee katettuna, pylväsrivin ajotiestä erottamana arkadikäytävänä rakennusten ylempien kerrosten alla.

Katu rakennettiin 1800-luvun alussa Napoleonin määräyksestä, ja se sai nimensä Rivolin taistelun mukaan, jossa hän oli voittanut itävaltalaiset.  Aluksi se ulottui vain Place de la Concordelta Louvren kohdalle, mutta 1850-luvulla, Napoleon III:n ja Georges-Eugène Haussmannin aikana, sitä jatkettiin nykyiseen pituuteensa..

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ba Bển kansallispuisto

**Ba Bển kansallispuisto** on luonnonsuojelualue Vietnamin koillisosassa Đông Bắcin alueella, Bắc Kạnin maakunnassa. Matkaa Vietnamin pääkaupunkiin Hanoihin on noin 240 km. 

Puisto käsittää Vietnamin suurimman järven Ho Ba Bển ympäristöineen. Järvi on 8 kilometriä pitkä ja noin 800 metriä leveä. Se on syvimmillään 29 metriä syvä, ja siinä on lukuisia pieni kalkkikiviluotoja. Järvi on 178 metrin korkeudella merenpinnasta; puistoalueen korkeus vaihtelee 150 metristä 1098 metriin. Se on rosoista kalkkikivialuetta jossa on jyrkkäseinäisiä rotkoja ja luolia. Suurin luola on 300 metriä pitkä Phuongin luola, jonka läpi järven laskujoki Nang-joki virtaa.

Puistossa elää karhuja, tiikereitä ja apinoita, joista harvinaisin on tonkininpystynenäapina (*Rhinopithecus avunculus*).  Puisto tunnetaan myös 350 perhoslajistaan. Siellä järjestetään veneretkiä, joilla pääsee katsomaan luolia, vesiputouksia ja etnisten vähemmistöjen asuttamia kyliä.  

## Lähteet
Samuel Page

**Samuel Page** aka **Sam Page** (s. **Samuel L. Elliott** 5. marraskuuta 1976) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 

## Nuoruus
Samuel Page syntyi Whitefish Bayssa, Wisconsinissa  ja kävi Princetonin yliopiston, josta hän valmistui pääaineinaan ekologia ja biologia. Yliopistoaikanaan Page pelasi myös koulun baseball-joukkueessa ja hän onkin erittäin kehuttu urheilija pelattuaan lisäksi amerikkalaista jalkapalloa, jääkiekkoa, golfia ja tennistä. Princetonin yliopistosta Page valmistui vuonna 1988.

## Ura
Page tiesi haluavansa näyttelijäksi seniorivuonnaan Princetonin yliopistossa; "Tulin kotiin ja sanoin äidilleni ja isälleni muuttavani Hollywoodiin näyttelijäksi.

Los Angelesissa ollessaan Page esiintyi muun muassa televisiosarjoissa *Men, Women & Dogs*, *Undressed*, *[[Seitsemäs taivas]]*, *Popular*, *Hang Time* ja *Border Town*. New York Cityssä Page valittiin näyttelemään Trey Kenyonia draamasarjaan *[[All My Children]]*, vuonna 2002.

Pagella oli sivuosa televisiosarjassa *American Dreams* ja hän teki vierailuja sarjoissa, kuten ** ja *Wicked Science*. Vuonna 2005 Page valittiin näyttelemään Jesse Parkeria FOXin yliluonnolliseen draamasarjaan *[[Pahan tytär]]*. Vuonna 2006 Page sai roolin CBS:n draamasarjaan *[[Shark (televisiosarja)|Shark]]*. Vuonna 2008 Page esiintyi Will.i.amin videossa "Yes We Can" Barack Obaman presidenttivaaliehdokkuuden hyväksi, yhdessä lukuisten muiden julkisuuden henkilöiden kanssa.

Televisiorooliensa lisäksi Page on esiintynyt elokuvissa *The Brotherhood*, *Prison of the Dead* ja *Microscopic Boy*.

Pagen on esiintynyt useassa ABC:n draamasarjan *[[Täydelliset naiset]]* jaksossa Sam Allen nimisenä hahmona, joka on Bree Hodgen ensimmäisen miehen Rexin poika .

## Lähteet