open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Louis Laber

**Louis Laber** (alk. **Solomon Laber**; 24. huhtikuuta 1889 Tšerno-Ostrov, Ukraina, Venäjän keisarikunta – 26. joulukuuta 1929 Helsinki) oli ukrainalaissyntyinen Suomalaisen Oopperan pääohjaaja. Hän teki itsemurhan sen jälkeen kun hän ei Neuvosto-Venäjän kansalaisena saanut maassaololupaa.

## Elämä
Louis Laber lähti Venäjältä Italiaan vuonna 1911 harjoittamaan lauluopintoja. Vuonna 1913 hän muutti Wieniin ja asui siellä ensimmäisen maailmansodan vuosina. Laber muutti vuonna 1919 Prahaan ja meni sikäläisen saksalaisen Deutsches Landestheaterin palvelukseen. Hän oli teatterin palveluksessa yhdeksän vuoden ajan ensin ensimmäisenä laulajana ja sitten ohjaajana. Laber ei käynyt Venäjällä vuoden 1911 jälkeen kuin yhden kerran vuonna 1928 tapaamassa siellä asuneita omaisiaan.

Laber valittiin Suomalaisen Oopperan pääohjaajaksi, ja hän saapui Helsinkiin 10. kesäkuuta 1929 Suomen ulkoministeriön myöntämällä kolmen kuukauden viisumilla ja työluvalla. Laber aloitti työnsä ohjaajana ja lavastussuunnittelijana Suomalaisessa Oopperassa 15. elokuuta 1929. Hän ohjasi syyskauden aikana Aleksandr Borodinin *[[Ruhtinas Igor]]in* ja Giacomo Puccinin *[[Turandot]]in*; jälkimmäinen oli Suomalaisen Oopperan syyskauden 1929 huomattavin oopperaesitys. Hän valmisteli vielä joulukuussa muun muassa Pjotr Tšaikovskin *[[Jevgeni Onegin (ooppera)|Jevgeni Onegin]]in* ja Leevi Madetojan baletti-pantomiimin *[[Okon Fuoko]]n* esityksiä. Lehtilausuntojen mukaan hän osoitti ohjaajana innostusta ja kykyä alallaan.

Laber teki itsemurhan morfiinilla  asunnossaan Caloniuksenkatu 2:ssa jouluna 1929. Kirjeessä hän ilmoitti tekonsa syyksi sen, ettei hän Neuvosto-Venäjän kansalaisena saanut maassaololupaa viisuminsa voimassaolon päätyttyä. Uudenmaan läänin maaherra Bruno Jalander hylkäsi Laberin anomuksen kielteisten lausuntojen perusteella ja sillä perusteella ettei neuvostovenäläisille tule myöntää pitkäaikaisia oleskelulupia läänin alueella. Laberilla olisi ollut kuitenkin vielä mahdollisuus valittaa päätöksestä sisäministeriöön. Joissain lehtitiedoissa mainittiin että anomuksen hylkäämiseen olisi vaikuttanut myös se että Laber oli juutalainen. Myös oopperalaisten ammattikateus saattoi vaikuttaa hylkäämisen taustalla – lyhyellä ohjaajakaudellaan Laber oli ohjaajana ja lavastussuunnittelijana jättänyt jo muut oopperan ohjaajat varjoonsa.

Louis Laber haudattiin Helsingin juutalaiselle hautausmaalle.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Koivisto, Juhani: *Suurten tunteiden talo: Kohtauksia Kansallisoopperan vuosisadalta*. WSOY 2011. 
* 

## Aiheesta muualla
* Louis Laber Suomen Kansallisoopperan esitystietokanta Encoressa.
* Mikä ajoi Louis Laberin kuolemaan? *Helsingin Sanomat* 29.12.1929, s. 5. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.
* Onko inhimillistä? *Suomen Sosialidemokraatti* 29.12.1929, s. 6. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.
* Louis Laberin itsemurha yhä selvittämättä. *Aamulehti* 30.12.1929, s. 2. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.
Fazıl Say

**Fazıl Say** (s. 14. tammikuuta 1970 Ankara) on turkkilainen säveltäjä ja pianisti.

Say aloitti pianotunneilla käymisen vuonna 1973 Alfred Cortot'n johdolla opiskelleen Mithat Fenmenin johdolla. Vuosina 1983–1987 hän opiskeli Ankaran valtionkonservatoriossa pianonsoittoa Kâmuran Gündemirin ja sävellystä İlhan Baranin johdolla. Tämän jälkeen hän opiskeli vuoteen 1991 Düsseldorfin Robert Schumann -yliopistossa pianonsoittoa opettajanaan David Levine. Vuosina 1991–1995 Say asui Berliinissä, jossa hänen sinfonisia teoksiaan esitettiin ensimmäisen kerran. Hän myös opetti tänä aikana kamarimusiikkia Berliinin taideyliopistossa. 

Vuonna 1995 Say tuli palkituksi New Yorkin Young Concert Artists -kilpailussa. Hän muutti samana vuonna New Yorkiin ja vuonna 2002 Istanbuliin. Vuonna 2001 kantaesitettiin hänen oratorionsa *Nâzım*, Turkin kulttuuriministeriön tilaustyö. Myöhempiä teoksia ovat olleet muiden muassa viulukonsertto *1001 Nights in the Harem* (2008), *Istanbul Symphony* (2010), trumpettikonsertto (2010), klarinettikonsertto *Khayyam* (2011), sinfoniat nro 2 (*Mesopotamia*, 2012) ja nro 3 (*Universe*, 2012), pianokonsertto *Water (Su)* (2013) sekä kaksoispianokonsertto *Gezi Park 1* (2013). *Istanbul Symphony* toi Saylle vuonna 2013 Echo Klassikin erikoispalkinnon.

Say on toiminut esimerkiksi Radio Francen nimikkotaiteilijana, Montreux Jazz Festivalin tuomariston puheenjohtajana ja Euroopan unionin Kulttuurienvälisen vuoropuhelun lähettiläänä. Sayn saamien palkintojen joukossa ovat olleet London International Award ja Cannesin pronssileijona.

## Jumalanpilkkatapaus
Say sai vuonna 2013 kymmenen kuukauden ehdollisen tuomion jumalanpilkasta, sillä hän oli julkaissut Twitterissä otteita Omar Khayyamin runoista. Otteissa muun muassa viitattiin paratiisiin, jossa  virtasi viini ja kysyttiin, onko mahdollisesti kyse juomaravintolasta. Sayn jumalanpilkkatapaus eteni Turkin korkeimpaan oikeuteen, jossa Say sai vuonna 2015 vapauttavan tuomion, sillä hänen toimintansa todettiin kuuluneen ilmaisunvapauden piiriin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut 
* AllMusic: Fazil Say
Sinipyrstökäärmeenpää

**Sinipyrstökäärmeenpää** (*Channa stewartii*) tai **kultakäärmeenpää**  on käärmeenpäiden (Channidae) heimoon kuuluva kalalaji. Lambert Playfair kuvaili lajin tieteelle vuonna 1867. 

## Ulkonäkö ja koko
Sinipyrstökäärmeenpää väritys on punaruskea. Peräevä on huomattavan sininen. Lajin pisin tavattu yksilö oli 25 senttimetrin mittainen.

## Elinympäristö ja levinneisyys
Sinipyrstökäärmeenpäät elävät lammissa ja virroissa. Lajia tavataan Intian ja Nepalin alueella.

## Lähteet
Alireza Jahanbakhsh

**Alireza Jahanbakhsh** (s. 11. elokuuta 1993 Jirandeh) on iranilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on viimeksi edustanut Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaa Feyenoordia kausina 2021–2024.

Jahanbakhsh edusti kotimaassaan Damash Teherania ja Damash Gilania. Hän siirtyi vuonna 2013 Alankomaihin ja pelasi kaksi kautta NEC Nijmegenissa sekä kolme kautta AZ Alkmaarissa. Pääsarja Eredivisiessa hän pelasi neljän kauden aikana 112 ottelua ja teki niissä 39 maalia. Kaudella 2017–2018 hän teki 21 maalia ja oli liigan paras maalintekijä. Kesällä 2018 hän siirtyi englantilaisseura Brighton & Hove Albioniin. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Valioliigassa 19 ottelua. Ensimmäisen valioliigamaalinsa hän teki toisella kaudellaan joulukuussa 2019 Bournemouthia vastaan ja toisen heti seuraavassa ottelussaan uudenvuodenpäivänä Chelseaa vastaan. Kaudella 2019–2020 hän pelasi kymmenen valioliigaottelua ja seuraavalla kaudella 21. Kesällä 2021 hän palasi Alankomaihin.

Jahanbakhsh on pelannut Iranin maajoukkueessa 55 maaottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi lokakuussa 2013 Thaimaata vastaan ja teki kuukausi myöhemmin samaa vastustajaa vastaan ensimmäisen maaottelumaalinsa toisessa maaottelussaan. MM-kilpailuissa 2014 hän pääsi vaihtopelaajana kentälle Iranin kaikissa kolmessa ottelussa. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi kaksi ottelua avauskokoonpanossa ja tuli yhdessä ottelussa vaihdosta kentälle. Jahanbakhsh on pelannut Aasian-mestaruuskilpailuissa vuosina 2015 ja 2019; jälkimmäisessä turnauksessa hän teki maalin neljännesvälieräottelussa Omania vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jonna Voronkoff

**Jonna Voronkoff** (s. 27. toukokuuta 1977 Uusikaupunki) on suomalainen kilpakävelijä, joka edustaa Laitilan Jyskettä. 

Voronkoff on saavuttanut maantiekävelyn SM-kilpailuissa (20 km) hopeaa vuonna 2001 ja pronssia vuonna 2000. Sisäratojen SM-kilpailuista hän on saavuttanut 3 000 metrin kävelyssä pronssia vuosina 1997, 1998 ja 1999. SM-kävelyviesteistä hänellä on 3 × 3&nbsp;000&nbsp;metriltä kultaa vuodelta 1997, hopeaa vuosilta 1996, 2000, 2017 ja 2022, pronssia vuosilta 2001, 2018 ja 2021.

Voronkoff on edustanut Suomea Kävelyn maailmancupissa vuonna 1997 ja Eurooppa Cupissa vuonna 1998 sekä nuorten maaotteluissa useita kertoja.

Nuorten sarjoissa hän on saavuttanut useita SM-mitaleja ja myös nuorten Pohjoismaiden mestaruuskisoista 19-vuotiaana pronssia 5 000 metrin kävelyssä.

Voronkoff on myöhemmin voittanut SM-mitaleita myös N35- ja N40-sarjoissa.

## Lähteet
Oravakäki

**Oravakäki** (*Piaya cayana*) on käkiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalta alueelta Keski- ja Etelä-Amerikasta.  

## Koko ja ulkonäkö
Oravakäki on suurikokoinen lintu ja voi kasvaa 41&ndash;50 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Oravakäen päälaki, selkä, siivet ja hyvin pitkän pyrstön yläpuoli ovat väriltään punaruskeat. Kurkku ja ylärinta ovat vaaleammat. Linnun vatsa on harmaa ja tummenee mustaksi alaperää kohden. Pyrstön alapuoli on musta valkoisin laikuin. Nokka on keltainen. Oravakäellä on 13&ndash;14 eri alalajia, jotka erovat toisistaan värisäyiltään erityisesti rinnastaan ja vatsastaan.   

## Levinneisyys ja elinympäristö
Oravakäen levinneisyysalue ulottuu Meksikosta Panamaan ja Etelä-Amerikassa hyvin laajalta alueelta Venezuelasta Argentiinaan. Lajin elinympäristöä ovat trooppiset niin kosteat kuin kuivatkin metsät ja kahvinviljelmät. Se liikkuu usein parvissa, joissa voi olla muitakin lintulajeja. Oravakäki syö hyönteisiä ja niiden toukkia. Laji ei ole pesäloinen vaan rakentaa lehdillä reunustetun risupesän. 

## Lähteet
Etajima (Hiroshima)

**Etajima** () on Japanin kaupunki Chūgokun alueella Hiroshiman prefektuurissa. Se käsittää Seton sisämeren Hiroshimanlahdella sijaitsevat yhteenkasvaneet Etajiman ja Nōmijiman saaret sekä pienempiä lähisaaria. Hiroshimaan kaupungista on meriteitse matkaa 7,5 kilometriä, Kureen 6 kilometriä. Kaupungista on siltayhteys Kureen kuuluvalle Kurahashijiman saarelle ja sitä kautta manner-Honshūlle. Etajimassa on 22&nbsp;980 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 100,71 neliökilometriä.

Etajiman kaupunki perustettiin vuonna 2004 yhdistämällä toisiinsa Etajiman, Nōmin, Okimin ja Ōgakin maaseutukaupungit. Niistä Etajiman maaseutukaupunki käsitti koko Etajiman saaren. Se oli alun perin kalastajakylä, jonne perustettiin vuonna 1888 keisarillisen Japanin laivaston akatemia. Akatemian ansiosta se nousi koko maan tietoisuuteen. Nykyisin koulu on Japanin meri-itsepuolustusvoimien käytössä. Nōmin maaseutukaupunki käsitti vuorostaan Nōmijiman saaren keskiosan, Okimi luoteisosan ja lähistön pienempiä saaria, Ōgaki eteläosan. Merkittäviä elinkeinoja saarilla ovat esimerkiksi vihannesten, koristekukkien ja *[[mikan]]*-mandariinien viljely sekä osterien vesiviljely.

Etajimasta on säännöllisiä lauttayhteyksiä Hiroshimaan ja Kureen. Molemmissa kaupungeissa käydään saarilta töissä.

## Kuvia

Tiedosto:Okimi.jpg|Okimin kaupunginosaa
Tiedosto:Irukamyoujinja Shrine.jpg|Irukamyō-jinja
Tiedosto:JMSDF 1st Service School 2013-08A.JPG|Meri-itsepuolustusvoimien akatemia
Tiedosto:Hayase Bridge 319845.jpg|Hayasen silta liittää Etajiman Kureen


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Orleja (järvi)

**Orleja** () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pustoškan piirissä.

## Maantietoa
Järvi on 5,5 kilometriä pitkä, 1,3 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 4,87 neliökilometriä eli 487 hehtaaria. Järvi on ilmoitettua kapeampi, sillä se taittuu lounaispäästään L-kirjaimen muotoon ja sen sakara on 1,3 kilometriä pitkä. Järvi on kuitenkin kapeimmillaan vain 300 metriä leveä. Sillä on yksi pieni saari, joka sijaitsee sen keskivaiheilla. Järvi on kahdeksan metriä syvä, vaikka sen keskisyvyys on vain kolme metriä. Se on metsä- ja suomaiden ympäröimä, mutta metsämaat ovat kuitenkin niittyjen ja peltomaiden pirstomat. Järven lähesyydessä sijaitsevat pienet kylät Jakimovo (), Šamolovo () ja Tortšilovo (). Alueen suurin taajama Šalahovo () sijaitsee viereisen Vološnojärven rannassa.

## Luontoarvoja
Orlejan rannat ja -pohja ovat hiekkamaata, joka kivikkoisena on peittynyt mutaan. Siinä on runsaasti eri kalalajeja: hauki, ahven, lahna, kuha, säyne, suutari, made, pasuri, karppi, rantanuoliainen, mutakala, törö, salakka, pasuri ja ruutana, sekä joitakin *[[Rutilus]]*-suvun kalalajeja. Järvessä elää myös rapu.

## Vesistösuhteita
Orleja sijaitsee Nevedrjankan valuma-alueella. Nevedrjanka on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen.

Orlejan itärannan tuntumassa on neljä pikkulampea. Sen laskuoja laskee kolmen kilometrin päässä sijaitsevaan Nevedroon, joka on Nevedrjankan lähdejärvi. Siitä oli kaivettu yhdysoja viereiseen Vološnojärveen, joka laskee myös Nevedroon. Järven valuma-alueen koko on 42,3 neliökilometriä.

## Huomautuksia

## Lähteet
Rauno Sairinen

**Rauno Sairinen** (s. 1962 Mikkeli) on suomalainen valtiotieteilijä ja Itä-Suomen yliopiston ympäristöpolitiikan professori (Joensuun kampus). Hän toimii myös australialaisen Queenslandin yliopiston kaivosalan sosiaalisen vastuun keskuksen (CSRM) kunniaprofessorina. Hän on ollut esillä suomalaisissa tiedotusvälineissä muun muassa kaivosalan ympäristövastuuseen ja asianosaisten huomioimiseen liittyvässä keskustelussa.

Sairinen kirjoitti ylioppilaaksi Mikkelin Yhteiskoulun lukiosta vuonna 1981. Hän valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteen kandidaatiksi vuonna 1992, lisensiaatiksi 1994 ja valtiotieteen tohtoriksi vuonna 2000. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (2000) oli otsikoitu *Regulatory reform of Finnish environmental policy*. 

Työurallaan Sairinen toimi useita vuosia Teknillisessä korkeakoulussa yhdyskuntasuunnittelun tutkijana, suunnittelijana ja tutkimuspäällikkönä. Hänet nimitettiin vuonna 2007 Joensuun yliopiston määräaikaiseksi yhteiskuntatietieteellisen ympäristötutkimuksen professoriksi. Itä-Suomen yliopiston ympäristöpolitiikan professuurin hän sai vuoden 2011 alusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Rauno Sairinen  (uef.fi)
*Rauno Sairinen. University of Eastern Finland, Department of Geographical and Historical Studies  (researchgate.net)
*Professor of Environmental Policy Rauno Sairinen awarded grant by Tapani Järvinen Environmental Technology Fund (6.4.2016)  (aalto.fi)
* Marja Salmela (12.8.2012) Professori ratkoo ympäristöongelmia (maksumuuri: tilaajille) (hs.fi)
Kirjallisuusvuosi 1874

**Kirjallisuusvuosi 1874** käsittelee vuoden 1874 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Criterion-teatteri aloitti toimintansa Lontoon Piccadilly Circuksessa.
* Ruotsin Akatemian ruotsin kielen sanakirja (*Svenska Akademiens ordlista över svenska språket*)  julkaistiin.
* Suomalainen ooppera aloitti toimintansa 12. maaliskuuta Helsingissä esittämällä Giuseppe Verdin teoksen *Trubaduuri*.

## Julkaisuja
* Franz Brentano &ndash; *Psychologie vom empirischen Standpunkt*
* William Draper &ndash; *History of Conflict Between Religion and Science*
* Gustave Flaubert &ndash; *La Tentation de saint Antoine* (suom. *[[Pyhän Antoniuksen kiusaus]]*, 1970)
* Thomas Hardy &ndash; *Far from the Madding Crowd*
* Victor Hugo &ndash; *Quatrevingt-treize* (suom. *Yhdeksänkymmentäkolme: Romaani Ranskan vallankumouksen ajoilta*, 1947)
* Carl Arvid Klingspor &ndash; *Svensk heraldik*
* Henry Morton Stanley &ndash; *Coomassie and Magdala: The Story of two British Campaigns in Africa* (suom. *Kalulu, prinssi, kuningas ja orja*, 1966)

## Palkintoja

## Lähteet
Kirjallisuusvuosi 1873

**Kirjallisuusvuosi 1873** käsittelee vuoden 1873 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Runoilija Paul Verlaine ampui ja haavoitti rakastajaansa Arthur Rimbaudia mustasukkaisuuden takia.
* Kirjailija Theodolinda Hahnssonin kirja *Ainoa hetki* oli ensimmäinen suomen kielellä kirjoitettu naiskirjailijan teos.

## Julkaisuja
* Louisa May Alcott &ndash; *Transcendental Wild Oats*
* Theodolinda Hahnsson &ndash; *Ainoa hetki*
* Nikolai Leskov &ndash; *Lumottu vaeltaja* (Очарованный странник) 
* Arthur Rimbaud &ndash; *Illuminations* (Runoteos, kirjoitettu 1874, julkaistu 1886)
* Johan Ludvig Runeberg &ndash; *Minne af Johan Ludvig Runeberg*
* Johan Ludvig Runeberg &ndash; *Johan Ludvig Runebergs samlade skrifter* – 1.–5. bandet

## Palkintoja

## Lähteet
Bintou Sanankoua

**Bintou Sanankoua** (s. 11. tammikuuta 1943 Macina) on malilainen historioitsija.

Sanankoua kävi koulunsa Moptissa ja Bamakossa. Hän valmistui Bamakon opettajakorkeakoulusta vuonna 1969 ja työskenteli sen jälkeen opettajana Malissa, Nigerissä ja Kamerunissa. Sanankoua suoritti historian tutkinnon Yaoundén yliopistossa vuonna 1975 ja palasi sen jälkeen Maliin, jossa hän työskenteli opettajarkorkeakoulun historian ja maantieteen laitoksen assistenttina. Sanankoua suoritti historian tohtorin tutkinnon Sorbonnessa vuonna 1982 ja työskenteli sen jälkeen Bamakon opettajakorkeakoulun historian professorina.

Sanankoua on julkaissut teoksia muun muassa vuoden 1968 vallankaappauksesta, kotiseutunsa Macinan historiasta ja islamilaisesta koulutuksesta Malissa. Hänet valittiin kansalliskokouksen edustajaksi Adéma-PASJ:n listalta vuonna 1997.

## Lähteet
Tatra KTNF6

**Tatra KTNF6** on peruskorjattu KT4-tyypin nivelraitiovaunu, johon on lisätty matalattiainen väliosa. Näitä raitiovaunuja liikennöi Saksan Cottbusissa ja Schöneiche-Rüdersdorfin raitiotiellä sekä Viron Tallinnassa (KT6T). Samankaltaista KTNF8-muunnelmaa (tunnetaan myös nimellä KT4NF) käytetään Gerassa, Saksassa. 

Näiden raitiovaunujen keskiosa on matalalattiainen ja vaunuissa on uudet sisätilat, istuimet ja ovet. Istumapaikkoja on 54-58 ja seisomapaikkoja 93-95. 

Tyyppimerkintä koostuu seuraavista asioista: 

* K tarkoittaa nivelvaunua 
* T tarkoittaa moottorivaunua 
* NF tarkoittaa matalalattiaisuutta 
* 6/8 kertoo vaunun akseleiden lukumäärän. 

## Katso myös

* Tatra KT4 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tatra KTNF6:n tekniset tiedot sivustolta trampicturebook.de 
* Tatra KTNF8:n tekniset tiedot sivustolta trampicturebook.de
Kirjallisuusvuosi 1868

**Kirjallisuusvuosi 1868** käsittelee vuoden 1868 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Vuonna 1868 ilmestynyttä Wilkie Collinsin *The Moonstone* -romaania pidetään ensimmäisenä englanninkielisenä rikosromaanina.

## Julkaisuja
* Bernard Altum &ndash; *Der Vogel und sein Leben* (lintutieteen perusteos)
* Louisa May Alcott &ndash; *[[Pikku naisia]]* (engl. *Little Women, or Meg, Jo, Beth and Amy*)
* Alexander Cannelin &ndash; *Oppikirja merikulun tieteessä* (alkuosa, jälkiosa vuonna 1869)
* Wilkie Collins &ndash; *The Moonstone* (rikosromaani)
* Heinrich Schliemann &ndash; *Ithaka, der Peloponneos und Troja* (tutkimusraportti arkeologisista kaivauksista)
* Jules Verne &ndash; *[[Kapteeni Grantin lapset]]*

## Palkintoja

## Lähteet
Mario Vrančić

**Mario Vrančić** (s. 23. toukokuuta 1989 Slavonski Brod, Jugoslavia) on saksalais-bosniahertsegovinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Mestaruussarjassa pelaavaa Norwich Cityä.

Vrančić pelasi jo juniorina Saksassa ja aloitti liigauransa Mainzissa toukokuussa 2007. Kauden 2009–2010 hän pelasi lainalla Rot Weiss Ahlenissa ja tammikuussa 2011 hän siirtyi Borussia Dortmundiin mutta pelasi vain seuran kakkosjoukkueessa. Kaudet 2012–2015 hän edusti Paderbornia ja pelasi kaudella 2014–2015 ensimmäisen kunnon pääsarjakautensa, jolla hän pelasi 30 ottelua ja teki kaksi maalia. Kaudet 2015–2017 hän edusti Darmstadtia ja pelasi Bundesliigassa 45 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia.

Kesällä 2017 Vrančić siirtyi Norwich Cityn joukkueeseen. Kaudella 2017–2018 hän teki mestaruussarjassa 35 ottelussaan yhden maalin mutta seuraavalla kaudella 36 ottelussaan jo kymmenen maalia. Kaudella 2019–2020 hän edustaa Norwichia Valioliigassa.

Vrančić pelasi Saksan juniorimaajoukkueissa. Hän kuului alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 2008 voittaneeseen joukkueeseen mutta pelasi vain muutamia minuutteja kahdessa ottelussa. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009 hän pelasi viisi ottelua ja teki maalin neljännesvälieräottelussa Nigeriaa vastaan mutta Saksa putosi jatkosta puolivälierissä.

Aikuisena Vrančić on edustanut Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkuetta, jossa hän on marraskuun 2019 loppuun mennessä pelannut kuusi maaottelua, niistä ensimmäisen syyskuussa 2015 ja toistaiseksi viimeisen maaliskuussa 2017.

## Lähteet
Etajima

**Etajima** () on Japanin saari Seton sisämeren Hiroshimanlahdella Hiroshiman kaupungin eteläpuolella. Hitonose-niminen () kannas liittää sen yhteen viereisen Nōmijiman saaren kanssa. Saari on kauttaaltaan vuoristoinen ja sen korkein kohta Furutakavuori nousee 376 metrin korkeudelle merenpinnasta. Etajiman ja Nōmijiman väliin jää Etajimanlahti. Saaren pinta-ala on 30,09 neliökilometriä.

Etajiman saari kuuluu Hiroshiman prefektuurin Etajiman kaupunkiin. Ennen vuotta 2004 se muodosti oman Etajiman maaseutukaupunkinsa. Asutus on keskitynyt rannikon pienikokoisille alaville alueille. Saarella viljellään esimerkiksi *[[mikan]]*-mandariinejä ja ostereita.

Etajima tunnetaan sinne vuonna 1888 perustetusta keisarillisen Japanin laivaston akatemiasta, joka on nykyään Japanin meri-itsepuolustusvoimien käytössä. Toisen maailmansodan loppuun saakka paikannimeä ’Etajima’ käytettiin viittaamaan suoraan akatemiaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hinkkala

**Hinkkala** on kolmen talon muodostama pieni kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön lounaiskulmassa Särkisalon vastaisella rajalla.

Hinkkalan naapurikylät ovat Ylönkylä, Hirvilahti ja Heikberg. Kylä sijaitsee Makarlanjärven laskujoen Krapuojan yläjuoksun varrella. Hinkkala on Perniön uusimpia kyliä. Ei ole tietoa milloin Hinkkala on asutettu, mutta 1700-luvulta löytyy mainintoja Hirvilahteen kuuluneesta Hinkkabölen torpasta. Hinkkalasta on tullut 1900-luvun alussa oma kylänsä, jonka kantatila jaettiin kolmeen osaan vuonna 1927.

## Lähteet
Kalliovuortenheisiangervo

**Kalliovuortenheisiangervo** (*Physocarpus malvaceus*) on ruusukasvien heimoon kuuluva kukkakasvilaji. Laji on kotoisin läntisestä Pohjois-Amerikasta, missä sen levinneisyysalue ulottuu Brittiläisestä Kolumbiasta Nevadaan ja Wyomingiin.

## Ulkonäkö ja koko
Kalliovuortenheisiangervo on kesävihanta pensas, joka kasvaa tavallisesti 2,1 metrin, joskus jopa 3 metrin korkuiseksi. Kasvi saattaa muodostaa laajoja tiheikköjä. Oksat ovat karvattomia, vanhoissa oksissa on suikaleinen kuori. Hammaslaitaiset lehdet ovat 3–5-lohkoisia. Tummanvihreät lehdet muuttuvat ruskeanpunaisiksi jo alkusyksystä.

Kukinto on lukuisten pienten valkoisten kukkien muodostama huiskilo. Kukassa on viisi terälehteä, joiden pituus on noin neljä millimetriä. Kukasta kypsyvä hedelmä on noin senttimetrin mittainen tuppilo.

## Elinympäristö
Kalliovuortenheisiangervo kasvaa tavallisesti lännenpihdan (*Abies lasiocarpa*), jättipihdan (*A. grandis*), engelmanninkuusen (*Picea engelmannii*), douglaskuusen (*Pseudotsuga menziesii*) ja keltamännyn (*Pinus ponderosa*) hallitsemissa metsissä ja tammipensaikoissa. Samoilla seuduilla kasvaa usein myös nukka-angervoa (*Holodiscus discolor*), amerikanlumimarjaa (*Symphoricarpos albus*), vuorilumimarjaa (*Symphoricarpos oreophilus*), koivuangervoa (*Spiraea betulifolia*), marjatuomipihlajaa (*Amelanchier alnifolia*), *[[Mahonia repens]]*iä ja kastikoihin kuuluvaa *[[Calamagrostis rubescens]]*iä. Kalliovuortenheisiangervo kasvaa samoilla paikoilla erityisesti douglaskuusen kanssa.

## Eläinten ravintokasvina
Eläimet eivät mielellään käytä kalliovuortenheisiangervoa ravinnoksi. Sen sijaan pikkueläimille kasvi tarjoaa hyvän suojapaikan; esimerkiksi varpuslintuihin kuuluva pensassieppari (*Empidonax oberholseri*) rakentaa pesänsä kasvin suojiin.

## Muuta
Kalliovuortenheisiangervo on pioneerilaji, joka leviää voimakkaasti kasvillisuuden tuhoutumisen jälkeen ja vähenee kasvillisuuden palatessa varjostamaan sitä. Kalliovuortenheisiangervoa pidetään "palonkestävänä" kasvina, sillä se selviytyy esimerkiksi metsäpalosta maavartensa avulla ja kasvaa nopeasti takaisin, runsastuen palaneissa kohdissa huomattavasti yleisemmäksi kuin palamattomissa.

Kasvin tiedetään häiritsevän metsän uusiutumista tulipalon tai hakkuiden jälkeen kilpailemalla uusien havupuiden taimien kanssa. Joillain alueilla kasvin kasvua hillitään rikkakasvimyrkyillä.

## Lähteet
Otelo Saraiva de Carvalho

**Otelo Nuno Romão Saraiva de Carvalho** (31. elokuuta 1936 Lourenço Marques (nyk. Maputo), Portugalin Mosambik – 25. heinäkuuta 2021 Lissabon) oli portugalilainen everstiluutnantti ja vasemmistolainen poliitikko. Hänellä oli keskeinen osa vuoden 1974 neilikkavallankumouksessa, joka päätti vuosikymmeniä jatkuneen oikeistodiktatuurin. Hänet tunnetaan Portugalissa nimellä **Otelo**.

## Elämä
Saraiva de Carvalho syntyi Mosambikissa postivirkamiehen poikana. Hän aloitti sotilasuransa vuonna 1955 ja palveli Portugalin siirtomaissa. Hän sai kapteenin sotilasarvon. Hän oli niin sanotun asevoimien liikkeen (MFA) johdolla toteutetun vuoden 1974 neilikkavallankumouksen pääsuunnittelija.

Vallankumouksen jälkeen Saraiva de Carvalho ylennettiin prikaatikenraaliksi ja nimitettiin uusien Copcon-turvallisuusjoukkojen johtoon sekä Portugalia hallinneen vallankumousneuvoston jäseneksi. Kesän 1975 kriisin aikana hän muodosti yhdessä presidentti Francisco da Costa Gomesin ja pääministeri Vasco Gonçalvesin kanssa asevoimia hallinneen triumviraatin. Hänestä povattiin jopa maansa tulevaa johtajaa. Kun Gonçalvesin seuraajan José Pinheiro de Azevedon hallitus ja vallankumousneuvosto pian kääntyivät vasemmistoa vastaan, Saraiva de Carvalho asettui marraskuussa 1975 johtamaan nopeasti kukistettua sotilaskapinaa. Sen jälkeen hänet erotettiin ja alennettiin majuriksi. Copcon lakkautettiin.

Saraiva de Carvalho vangittiin tammikuun 1976 lopussa edellisvuoden vallankaappausyrityksestä epäiltynä, mutta hänet vapautettiin jo viiden viikon kuluttua kotiarestiin. Hän asettui ehdolle vuoden 1976 presidentinvaaleissa, joissa hänen ehdokkuuttaan tuki neljä pientä äärivasemmistolaista puoluetta: Movimento de Esquerda Socialista (MES), União Democrática Popular (UDP), Frente Socialista Popular (FSP) ja Partido Revolucionário do Proletariado (PRP). Saraiva de Carvalho sai vaaleissa vajaat 17&nbsp;% äänistä ja sijoittui toiseksi. Hän oli ehdolla myös vuoden 1980 presidentinvaaleissa. Samana vuonna hän perusti Força de Unidade Popular -nimisen vasemmistopuolueen.

Saraiva de Carvalho vangittiin kesäkuussa 1984, ja häntä syytettiin 18 ihmistä murhanneen äärivasemmistolaisen FP-25-terroristijärjestön johtamisesta. Hän sai toukokuussa 1987 viidentoista vuoden vankeustuomion, jota myöhemmin vielä pidennettiin kolmella vuodella. Saraiva de Carvalhon mukaan FP-25 oli soluttanut hänen puolueensa hänen tietämättään. Oikeudenkäyntiä pidettiin poliittisena ja muun muassa Portugalin presidentti António dos Santos Ramalho Eanes ja Ranskan presidentti François Mitterrand vetosivat hänen vapauttamisensa puolesta. Portugalin korkein oikeus kumosi tuomion vuonna 1989 oikeudenkäyntiin liittyneiden epäselvyyksien vuoksi, jolloin Saraiva de Carvalho ja 28 muuta tuomittua vapautui. Tapausta käsiteltiin uudelleen vuonna 1999.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sy Sokona Diabaté

**Sy Sokona Diabaté** (s. 9. maaliskuuta 1931 Bamako) on malilainen kätilö ja poliitikko.

Sokona Diabaté syntyi grioottikastiin kuuluneeseen perheeseen. Hän kävi Bamakon metiisikoulun sekä opiskeli Terrasson de Fougères -lyseossa ja Koulikoron keskikoulussa. Diabaté valmistui kätilöksi Dakarin lääketieteellisestä koulusta vuonna 1950. Hän työskenteli sen jälkeen Gabonissa, Bougounissa, Katissa ja Bamakossa. Diabaté johti Gabriel Tourén sairaalan synnytysosastoa vuosina 1968–1980.

Diabaté osallistui ammattiyhdistystoimintaan ja toimi Malin ensimmäisenä naispuolisena ammattiyhdistyskouluttajana vuodesta 1968. Hän oli Sudanin liiton Bougounin naiskomitean jäsen ja Badalabougou-Séman kaupunginosan naiskomitean  pääsihteeri vuodesta 1970. Diabaté osallistui Malin naisliiton perustamiseen vuonna 1974 ja toimi sen sosiaalisasiain sihteerinä vuoteen 1980. Hän oli Malin kansan demokraattisen liiton paikalliskomitean ainoa naisjäsen ja Bamakon viidennen kunnan kansanedustaja vuosina 1979–1982. Diabatén lisäksi Malin kansalliskokouksessa oli tuolloin vain kaksi naisedustajaa, joista toinen oli Diarra Diagoussa Sidibé. Diabate on myös yksi perhesuunnittelujärjestö AMPPF:n ja naisjärjestö AFED:n perustajajäsen.

## Lähteet
Fremad

**Fremad** (*Eteenpäin*) oli tanskalainen vuosina 2019–2020 toiminut puolue. Sen ainoa edustaja kansankäräjillä oli puheenjohtaja Simon Emil Ammitzbøll-Bille, joka erosi Liberaali alliansi -puolueesta lokakuussa 2019.

Ammitzbøll-Bille perusti puolueen marraskuussa 2019 yhdessä Christina Egelundin kanssa, joka myös oli ollut liberaalin allianssin kansanedustaja mutta pudonnut kevään 2019 vaaleissa, kun puolue kärsi suuren vaalitappion. He kuitenkin lakkauttivat puolueen jo lokakuussa 2020, kun näytti selvältä, ettei se tulisi saamaan tarvittavia 20 000 allekirjoitusta voidakseen osallistua kansankäräjävaaleihin.

Puolue määritteli keskeisiksi arvoikseen vapauden, liberalismin, kansanvallan ja yhtenäisyys. Lisäksi se kannatti vahvaa Eurooppaa ja toimia ilmastonmuutoksen hidastamiseksi. 

## Lähteet
Ylä-Sleesia

**Ylä-Sleesia** (, , , ) on Sleesian historiallisen alueen kaakkois-osa. Suurin osa alueesta kuuluu Puolalle ja pienempiä alueita Tšekille. Ylä-Sleesian suurin kaupunki on Katowice. Ylä-Sleesiassa asuu edelleen vähän saksankielistä  väestöä.

## Historia

800-luvulta alkaen Ylä-Sleesia on ollut osa Suur-Määriä, Böömin herttuakuntaa, Puolan kuningaskuntaa, Böömin kruunun maita, Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa ja Habsburgien valtakuntaa. Vuonna 1742 suurin osa alueesta liitettiin Preussin kuningaskuntaan ja vuonna 1871 siitä tuli osa Saksan keisarikuntaa. 

Vuosina 1919–1920 Ylä-Sleesiassa oli poliittisesti levotonta, mikä johtui työväen radikalisoitumisesta. Maaliskuussa vuonna 1921 Ylä-Sleesiassa järjestettiin kansanäänestys siitä, kuuluisiko alue jatkossa Puolaan vai Saksaan.

*Gau Oberschlesien* oli saksankielinen nimi Ylä-Sleesian hallintoalueelle, joka oli osa Kolmatta valtakuntaa vuodet 1941–1945. Toisen maailmansodan jälkeen alueen sai Puola, joka karkotti suurimman osan alueen saksalaisväestöstä. Puolan itäosista muutti alueelle satoja tuhansia siirtolaisia, jotka olivat menettäneet maansa Neuvostoliitolle Jaltan konferenssissa tehtyjen sopimusten seurauksena.

## Lähteet
Dippoldiswalde

**Dippoldiswalde** on Saksassa Saksin osavaltiossa sijaitseva kaupunki. Sen väkiluku oli noin 14&nbsp;000 henkeä vuoden 2018 lopussa. Varhaisin kirjallinen lähde Dippoldiswalden historiasta ulottuu 1200-luvulle.  Kaupungin kasvua ovat edistäneet alueella sijainneet hopeakaivokset, jotka ovat nykyisin tärkeä arkeologinen lähde keskiajan kaivostoiminnasta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
The Mandela Effect

**The Mandela Effect** on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen sci-fi-elokuva, jonka on ohjannut David Guy Levy. Elokuva kertoo miehestä, joka tyttärensä kuoleman jälkeen kehittää pakkomielteen Mandela-ilmiöksi kutsutusta ilmiöstä. Pääosissa esiintyvät Charlie Hofheimer, Aleksa Palladino, Clarke Peters, Madeleine McGraw ja Robin Lord Taylor.

## Rooleissa
The U.S. Albums

**The U.S. Albums** on brittiläisen The Beatles -yhtyeen vuonna 2014 julkaistu 13 CD-levyn albumiboksi, joka sisältää yhtyeen Yhdysvalloissa vuosina 1964–1970 julkaistuja albumeja. Jokainen CD sisältää kappaleet stereona ja monona.

## Sisältö
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*

## Lähteet
Nain (Israel)

**Nain** tai **Nein** (, ) on lähinnä arabien asuttama kylä Israelin Pohjoisella hallintoalueella. Nain mainitaan Uudessa testamentissa paikkana, jossa Jeesus herätti kuolleista paikallisen leskinaisen pojan. Kylän asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 1&nbsp;845.

## Maantiede

Nain sijaitsee Israelin Jisreelin tasangolla Taborinvuoresta muutamia kilometrejä etelään. Nasaret sijaitsee Nainista noin kahdeksan kilometriä luoteeseen. Kylä on rakennettu kukkulan rinteelle. 

## Historia

Nainin nimi on johdettu mahdollisesti heprean vapaasti käännettynä miellyttävää tarkoittavasta sanasta *na’im*. Paikka mainitaan historiallisissa lähteissä muinaisen Egyptin ajalta noin 3&nbsp;500 vuotta sitten. Vanhimmat arkeologiset löydöt paikalta on ajoitettu 2&nbsp;300 vuotta vanhoiksi. Kylästä on löytynyt raunioita hellenistiseltä kaudelta ja Rooman valtakunnan ajalta. Nain kuului aikanaan Sepforiksen piirikuntaan ja sitä pidettiin suhteellisen suurena kylänä. Myöhemmin Nainista tehtiin oma itsenäinen piirikuntansa, jollaisena se säilyi aina alueen arabivalloitukseen saakka.  Uuden testamentin Luukkaan evankeliumissa (7:11) Nain mainitaan paikkana, jossa Jeesus herätti kuolleista paikallisen leskinaisen pojan. Luukkaan evankeliumissa Nainilla mainitaan olleen myös muuri ja portti. Vuonna 1101 Nain mainitaan Taborinvuoren luostarin omistamana paikkana.

## Väestö
Nainin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 1&nbsp;845. Kylässä on kirkko ja moskeija.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jacob Haugaard

**Daniel Jacob Haugaard** (s. 12. toukokuuta 1952 Tvøroyri, Färsaaret) on tanskalainen koomikko, näyttelijä, muusikko ja TV-juontaja. Haugaard toimi myös kansanedustajana Tanskan kansankäräjillä vuosina 1994–1998. 

## Tausta ja yksityiselämä
Haugaardin vanhemmat ovat Aage ja Hansina Kathrina Haugaard. Toisen vanhempansa puolelta Jacob on puoliksi fäärinki. Haugaard valmistui Risskov Gymnasium -lukiosta vuonna 1974. Hän on työskennellyt mm. muurarina, merimiehenä, ovimiehenä ja kotiopettajana.

Haugaard on elänyt yhdessä puolisonsa Ilse Wilmotin kanssa vuodesta 1980, ja pari meni naimisiin 12. toukokuuta 1982. Heillä on kolme lasta. Vuonna 2011 Wilmot julkaisi kirjan Haugaardin alkoholiongelmista. Wilmot muutti yllättäen pois lasten kanssa, mikä säikäytti Haugaardin. Hän lopetti alkoholin käytön vuonna 1992.

Haugaard on ollut vetovastuussa useaan kertaan *Grøn*-hyväntekeväisyyskonsertista (vuoteen 2017 *Grøn Koncert*), jota on järjestämässä mm. lihastaudeista kärsivien potilaiden *Muskelsvindfonden*-säätiö. Haugaardin poika Nicolai kuoli vuonna 2008.

## Taiteellinen ura
Ensimmäisen levynsä, *Århus By Night*, Haugaard julkaisi vuonna 1978.

### Diskografia

Lähde:

### Filmografia
Haugaard on näytellyt kolmessa elokuvassa. Osassa hän on ollut myös taustavaikuttajana. 

* *Jydekompagniet 1* (1988): päärooli   
* *Jydekompagniet 3* (1989): päärooli sekä käsikirjoittaja 
* *Den sidste rejse* (2012): päärooli ja ideointi
Lähde:

## Poliittinen ura
Haugaard on ollut ehdokkaana kansankäräjien edustajaksi useaan kertaan lähinnä vitsinä. Ensimmäisissä parlamenttivaaleissaan hän sai vain 797 ääntä. Hän kuitenkin tuli valituksi vuoden 1994 vaaleissa saatuaan 23&nbsp;253 henkilökohtaista ääntä. Lisäksi hän on ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa henkilö, joka on tullut valituksi itsenäisenä ehdokkaana.

Hänen vaalisloganinsa oli: ”Jos työ on tervettä, annetaan sitä sairaille.” Haugaardin koomisiin vaalilupauksiin kuuluivat mm. seuraavat:  

* Enemmän myötätuulta pyöräilijöille.
* *Jylland*-fregatti saatava taistelukuntoiseksi. 
* Århusin musiikkitalon edessä oleva julkinen vessa on avattava uudelleen. 
* Huumorintajuttomille ihmisille myönnettävä työkyvyttömyyseläke.   
* 8 tuntia vapaa-aikaa, 8 tuntia lepoa ja 8 tuntia unta.
* Ilmaista olutta.
* Hienompia joululahjoja.
* Oikeus impotenssiin. 
* Nutella osaksi sotilaiden kenttämuonitusta.
* Oikeus olla ruma, tyhmä ja rikas.
* Nuoria miehiä yksinäisille äideille. 
* Enemmän valaita Randersin vuonolle.  
* EU-avustusta puutarhoihin. 

Haugaardin onnistui osittain lunastaa yksi vaalilupauksistaan, kun vuonna 1996 Tanskan armeijan kenttämuonitukseen otettiin pieniä paketteja suklaalevitettä.
## Lähteet
Kihpinytš

**Kihpinytš** () on kerrostulivuori Kamtšatkan niemimaalla Venäjällä. Se kohoaa noin 600 metriä ympäristöään korkeammalle. Se on romahtanut tulivuori, joka koostuu kolmesta melko saman kokoisesta huipusta, jotka ovat koillis–lounais-suunnassa. Kihpinytš on keskimmäisin, ja sen pohjoisempi huippu on Savitš ja eteläisempi Belaja. Se on osa Kamtšatkan niemimaan tulivuoria, jotka ovat maailmanperintökohde.

## Muodostuminen
Pleistoseenikaudella paikalla oli Pik-niminen tulivuori. Nykyisen tulivuoren muodostuminen alkoi noin 4&nbsp;800 vuotta sitten, kun Zapadnyin kartio muodostui. Se oli pitkään lepotilassa kunnes 1&nbsp;400 vuotta sitten Savitšin kartio muodostui räjähdyspurkauksessa, joka tuhosi osan Pik- ja Zapadnyi-kartioista.

## Koostumus
Savitš on väriltään punertavan musta ja koostuu tummasta laavakuonasta ja lapillista. Siitä on virrannut andesiittilaavaa joka on täyttänyt sen ja keskimmäisen huipun välin. Sen kraatteri on 60–70 metriä leveä ja noin 30 metriä syvä. Kraatterin lonaisseinämällä on heikosti aktiivisia fumaroleja. Savitšilla on ollut aktiivisuutta viimeiksi 400 vuotta sitten.

Eteläpuolella sijaitseva Belajan nimi tarkoittaa vaaleaa ja se on saanut värityksensä vaaleasta ryoliitista muodostuneesta hohkakivestä ja dasiitista.

## Kuolemanlaakso
Kihpinytšin juurella sijaitsee ”*Venäjän kuolemanlaaksoksi*” nimitetty laakso. Se on noin kaksi kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Sen löysi neuvostoliittolainen seismologian instituutin tutkija Vladimir Leonov vuonna 1975 kun hän kollegojensa kanssa oli tutkimassa aluetta. Laakson alueella oli kymmeniä kuolleita eläimiä joissa ei ollut näkyvää syytä mikä olisi aiheuttanut kuoleman.

Samana vuonna laaksoa kävi tutkimassa karhuja niihin erikoistunut tutkija Vitali Nikolajenko. Hän kertoi muistelmissaan että hänen tutkimansa karhut olivat hyväkuntoisia ennen kuolemaansa. Hän oli kuitenkin huomannut että eräs uroskarhu oli ennen kuolemaansa vaikuttanut jälkien perustella olleen sekava.

Myöhemmin kun Nikolajenko oli tutkimassa laaksoa, hän oli saanut äkillistä huimausta ja keuhkokramppeja, jotka olivat hellittäneet kun hän oli noussut ylemmäs rinteelle. Geologit, joilla oli kokemusta tuliperäisistä alueista, tiesivät mistä nämä oireet ja kuolleet eläimet johtuivat. Samanlaisia alueita on myös muualla maailmassa tuliperäisillä alueilla. Ne ovat ympäristöään matalampia alueita joihin pääsee kerääntymään maaperästä purkautuvia kaasuja. Myöhemmissä tutkimuksissa on selvinnyt että eläimet kuolivat alueella tukehtumalla. Alueen kaasujen koostumista ei ole selvitetty tieteellisesti mutta siitä ei ole rikkidioksidia joka voisi varoittaa pistävällä hajullaan ja hiilidioksidi taas ei haise ollenkaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Gustaf Petter Berg

**Peter Gustaf Berg** (4. marraskuuta 1825 Raivola Kivennapa – 21. maaliskuuta 1901 Matkaselkä Ruskeala) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri, joka toimi linnoitusopin opettajana useassa eri sotakoulussa.

Bergin vanhemmat olivat tittelineuvos Anders Berg ja Maria Fredrika Grenqvist. Hänen puolisonsa 1853–1855 oli Clara Dorothea Aspelund, Haminan pormestarin Carl Gustaf Aspelundin tytär, ja vuodesta 1857 Blenda Carolina Widenius. Berg tuli Haminan kadettikouluun  1837, valmistui kurssinsa priimuksena ja määrättiin vänrikiksi ylennettynä henkivartioväen Liettuan rykmenttiin 1845. Aliluutnantiksi hänet ylennettiin 1848. Vuonna 1850 Berg ylennettiin luutnantiksi ja määrättiin linnoitusopin kertaajaksi Haminan kadettikouluun, alikapteeni hänestä tuli 1854 ja kapteeni 1855. Vuonna 1858 hän siirtyi linnoitusopin opettajaksi Aleksanterin kadettikouluun Brest-Litovskiin ja  1864 ensin Moskovan kadettikouluun ja sitten Konstantinin sotakouluun. Everstiksi 1861 ylennetty Berg erosi sotapalveluksesta kenraalimajurina 1889.

## Lähteet
Johan Alexander Berg

**Johan Alexander Berg** (1. joulukuuta 1830 Pietari – 1900 Orenburg Venäjä) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijan jalkaväenkenraali.

Bergin vanhemmat olivat apteekkari Alexander Konstantin Berg ja Emelia Schönjann. Berg tuli Haminan kadettikouluun 1846, ylennettiin valmistuttuaan vänrikiksi ja määrättiin henkivartioväen ratsastavaan krenatöörirykmenttiin 1851. Aliluuntantiksi hänet ylennettiin 1854 ja vielä samana vuonna luutnantiksi. Hän oli Pietarin 2. sotilassairaalan tarkastaja vuoteen 1873 asti. Everstiksi 1868 ylennetty Berg siirrettiin 87. Savonlinnan jalkaväkirykmentin komentajaksi 1873 ja Pietarhovin sotilassairaalan johtajaksi 1882. Kenraalimajuriksi Berg ylennettiin 1883. Vuonna 1885 hän tuli 32. jalkaväkidivisioonan 1. prikaatin komentajaksi ja vuonna 1893 22. Orenburgin paikallisprikaatin komentajaksi. Kenraaliluutnantiksi Berg ylennettiin 1894, sotapalveluksesta hän erosi jalkaväenkenraaliksi ylennettynä tammikuussa 1900.

## Lähteet
Kirjallisuusvuosi 1879

**Kirjallisuusvuosi 1879** käsittelee vuoden 1879 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Elinkeinovapaus tuli voimaan Suomessa.
* Vuonna 1876 Yhdysvalloissa ilmestyneet *[[Tom Sawyerin seikkailut]]* ilmestyivät suomeksi nimellä *Tom Sawyer, koulupojan historia*.
* Kirjailija Minna Canth jäi leskeksi ja hän muutti Kuopioon.

## Julkaisuja
* Charles Dickens &ndash; *[[David Copperfield (romaani)|David Copperfield]]* 
* Hermann Alexander Diels &ndash; *[[Doxographi Graeci]]* (Kreikan klassisen ajan filosofian yleiskatsaus)
* Gottlob Frege &ndash; *[[Begriffsschrift]]* (logiikan alan merkkiteos)
* Henry George &ndash; *Progress and Poverty* (georgismin perusteos, suom. *[[Edistys ja köyhyys]]*, 1906)
* Henry James &ndash; *Daisy Miller* 
* Henrik Ibsen &ndash; *[[Nukkekoti (näytelmä)|Nukkekoti]]* (norj. *Et Dukkehjem*)
* Karl Otto Johan Blåfield & Henrik August Reinholm &ndash; *Tampereen kaupunki : historiallisia ja tilastollisia tietoja koottuina ja kirjoitettuina sen satavuotis-juhlan muistoksi 1 p. Lokakuuta 1879*. (Kirja digitoituna Doriassa)
* August Strindberg &ndash; *Röda Rummet* (suom. *Punainen huone*, 1939)
* Jules Verne &ndash; *Les Cinq cents millions de la Bégum* (suom. *[[Begumin 500 miljoonaa]]*, suom. 1939)
* Jules Verne &ndash; *Les Tribulations d'un Chinois en Chine* (suom. *[[Kiinalaisen koettelemukset]]*)

## Palkintoja

## Lähteet
Georg Erik Rembert Berg

**Georg Erik Rembert Berg** (29. lokakuuta 1849 Sangaste Liivinmaan kuvernementti – 6. tammikuuta 1920 La Tour-de-Peilz Sveitsi) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri ja suomalainen kreivi.

Bergin vanhemmat olivat asessori, tilanomistaja Gustav Gotthard Karl von Berg ja kreivitär Charlotta Catharina Elisabeth Sievers ja puoliso vuodesta 1882 ruhtinatar Maria Mihailovna Dolgorukaja. Bergin setä kenraalisotamarsalkka Fredrik Wilhelm Berg adoptoi hänet vuonna 1856. Kreiviksi Berg korotettiin Suomen ritarihuoneessa vuonna 1857. Hän kävi Aleksanterin lyseon Pietarissa ja tuli henkivartioväen ulaanirykmenttiin 1869. Aliratsumestariksi hänet ylennettiin 1871 ja samana vuonna hänestä tuli keisarin sivusadjutantti. Ratsumestariksi 1874 ylennetty Berg palveli 1876–1877 Venäjän lähetystössä Italiassa ja taisteli 1877–1878 Turkin sodassa. Everstiksi hänet ylennettiin 1878. Italiaan lähetystötehtäviin sodan jälkeen palannut Berg ylennettiin kenraalimajuriksi 1888 ja siirrettiin henkivartioväen ratsuväen reserviin. Sotapalveluksesta hän erosi 1907 ja muutti asumaan Sveitsiin.

## Lähteet
Venomin diskografia

**[[Venom (yhtye)|Venom]]** on brittiläinen vuonna 1979 perustettu heavy metal -yhtye.

## Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Livealbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Videot
* 
* 
* 
* 
* 

## EP:t
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Singlet
* In League with Satan / Live Like an Angel (Die Like a Devil) (1981)
* Bloodlust / In Nomine Satanas (1982)
* Die Hard / Acid Queen (1983)
* Warhead / Lady Lust (1984)
* Manitou / Woman (1984)
* Nightmare / Satanachrist (1985)
* Fire / Fire (1988)
* Antechrist / Metal Black (2006)
* Hammerhead / Hail Satanas (2011)

## Kokoelmat
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Boksisetit
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Tribuuttialbumit
* Eri esittäjiä: 
* Sigh: 
* Eri esittäjiä: 
* Sigh: 
* Melvins: 
* Eri esittäjiä:
Culex alani

**Culex alani** on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Oswaldo Paulo Forattini vuonna 1965. Lajia tavataan Kolumbiasta. Sillä ei ole alalajeja.

## Lähteet
Sitruunakirjoahven

**Sitruunakirjoahven** (*Amphilophus citrinellus*) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon ja kiklojen (Cichlinae) alaheimoon kuuluva kalalaji, jota pidetään akvaariokalana.

Luonnossa sitruunakirjoahvenen maksimipituus on 24,4 senttimetriä. Akvaario-olosuhteissa sen pituus on tavallisesti noin 30 senttimetriä. Koirailla on pidempi selkä- ja peräevä kuin naarailla.

Lajin luonnollinen levinneisyys ulottuu Meksikon eteläosista Nicaraguaan.

Sitruunakirjoahven on kaikkiruokainen, ja syö luonnossa lähinnä etanoita ja pieniä kaloja, mutta myös hyönteisten toukkia, matoja ja muita pohjaeliöitä. Naaras kutee kerralla noin 300–1 000 munaa. Poikaset ovat nuorina väritykseltään ruskeita ja niissä on tummia kuvioita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Amphilophus citrinellus 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Amphilophus citrinellus (kuvia)
Kongonkeuhkokala

**Kongonkeuhkokala** (*Protopterus dolloi*) on afrikankeuhkokalojen heimoon (Protopteridae) kuuluva kalalaji. Sitä tavataan Angolassa, Kongossa, Gabonissa ja Keski-Afrikan tasavallassa.

## Koko ja ulkonäkö
Kongonkeuhkokala on hyvin suurikokoinen; se voi kasvaa yli metrin mittaiseksi ja painaa yli 10 kilogrammaa. Suurin tavattu yksilö oli 130 cm pitkä ja painoi 11 kg. Laji on käärmemäinen ja väriltään hopeanharmaa. Rintaevät ja peräevä ovat ohuet ja pitkät.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Kongonkeuhkokalaa tavataan luonnonvaraisena Pohjois- ja Keski-Afrikassa. Kongonkeuhkokala käyttää ravinnokseen pieniä kaloja, kalanpoikasia ja hyönteisiä. Se on luokiteltu  elinvoimaiseksi lajiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Depo Hostivařin metroasema

**Depo Hostivař** on Prahan metron asema Hostivařin metrovarikon yhteydessä. Se on linjan A itäinen pääteasema, ja se avattiin 26. toukokuuta 2006. Asemalta on vaihtoyhteys raitiovaunuihin ja paikallisliikenteen linja-autoihin.

Muita asemalle ennen sen avaamista ehdotettuja nimiä olivat Černokostelecká ja Malešická.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ensimmäinen Thaimaan–Laosin ystävyyden silta

**Ensimmäinen Thaimaan–Laosin ystävyyden silta** on Mekongjoen ylittävä silta, joka yhdistää Thaimaan Nong Khain kaupungin Laosin pääkaupunkiin Vientianeen.

Silta on 1&nbsp;170 metriä pitkä, ja sillä on kaksi ajokaistaa, kaksi jalkakäytävää ja rautatie. Autoliikenne on sillalla vasemmanpuoleinen kuten Thaimaassa. Laosin puolella liikenne siirtyy oikealle.

Australian valtio tuki taloudellisesti sillan suunnittelua ja rakentamista. Silta rakennettiin vuosina 1991–1994. Agence Française de développement (Ranskan valtion kehitysvirasto) puolestaan tuki rautatieyhteyden rakentamista. Rautatieyhteys avattiin vuonna 2009, ja se on Laosin ensimmäinen kansainvälinen rautatieyhteys. Sen raideleveys on yksi metri.

## Lähteet
Magni Smedås

**Magni Smedås** (s. 17. kesäkuuta 1995) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla Lillehammer Skiklubia. Smedås on Therese Johaugin pikkuserkku.

Smedås kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Cognessa helmikuussa 2019, missä hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 25:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2019 oltuaan kahdeksas.

## Lähteet
Žolobno (järvi Pihkovan alueella)

**Žolobno** () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pustoškan piirissä.

## Maantietoa
Järvi on 1,7 kilometriä pitkä, 700 metriä leveä ja sen pinta-ala on 75,6 hehtaaria. Se sijaitsee Nevedrosta neljä kilometriä pohjoiseen. Se on alle neljä metriä syvä, mutta sen keskisyvyys on vain hieman yli kaksi metriä. Sen vedenpinta saattaa kesän lopulla olla vesikasvillisuuden peittämää. Vaikka järvi on autio, ympäröi sitä metsien, niittyjen ja peltomaiden mosaiikki.

## Luontoarvoja
Sen rannat ovat paikoin hiekkaa, joka on soistumassa turvehetteiköiksi. Pohjassa on paljon mutaa. Järvi on rehevöitymässä ja sen kalakanta sisältää seuraavat lajit: hauki, ahven, suutari, karppi, mutakala ja ruutana, sekä joitakin *[[Rutilus]]*-suvun kalalajeja.

## Vesistösuhteita
Žolobno sijaitsee Nevedrjankan valuma-alueella. Nevedrjanka on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen.

Siihen laskee pieniä metsä tai suo-ojia. Sen laskuoja lähtee sen länsirannasta ja se yhtyy Nevedrjankaan luoteessa päin. Järven valuma-alueen koko on 3,68 neliökilometriä.

## Huomautuksia

## Lähteet