open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nána Moúschouri

**Ioánna ”Nána” Moúschouri** (, kansainvälisesti usein **Nana Mouskouri**, s. 13. lokakuuta 1934 Chaniá, Kreeta, Kreikka) on kreikkalainen laulaja, joka asuu Sveitsissä. Hän on levyttänyt tunteellisia lauluja rakkaudesta ja kaipauksesta liki viidenkymmenen vuoden ajan. Hän on ollut myös UNICEFin hyvän tahdon lähettiläs.

Moúschouri on yksi kaikkien aikojen eniten äänitteitä myyneistä naisartisteista. Hänen levyjään on arvioitu myydyn 200–300 miljoonaa kappaletta.

Moúschouri edusti Luxemburgia vuoden 1963 Eurovision laulukilpailussa laululla "À force de prier", mutta jäi kahdeksannelle sijalle. Vuoden 2006 Euroviisuissa Ateenassa hän aloitti lauluehdokkaiden äänestysajan kääntämällä tiimalasin.

Moúschouri on käynyt esiintymässä Suomessa muutaman kerran, viimeksi vuosina 2000 ja 2005 Finlandia-talossa. Hän teki jäähyväiskiertueen 2005–2008. Vuosina 2013 ja 2014 oli kuitenkin vuorossa vuoden kestävä 80-vuotissyntymäpäiväkiertue "Happy Birthday Tour", esiintymismaina muun muassa Ranska, Belgia, Kanada, Espanja ja Kreikka. Hän julkaisi vuonna 2013 uuden kirjan *Itinéraire intime*.

Moúschouri oli Euroopan parlamentin jäsen Euroopan kansanpuolueen ryhmässä vuosina 1994–1999.

Moúschouri on naimisissa tuottajansa André Chapellen kanssa, ja hänellä on takanaan yksi eroon päättynyt avioliitto. Moúschourilla on kaksi lasta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut 
* Monipuolinen sivusto  
* Fansite Netherlands Nana Mouskouri     (suomeksi)
*  

### Kirjallisuutta
* Chanter ma vie (Grasset 1989)
* To ónoma mou eínai Nána (Το όνομα μου είναι Νάνα, Λιβάνη 2006)
Maria Mandel

**Maria Mandel** (10. tammikuuta 1912 – 24. tammikuuta 1948) oli Auschwitzin naisten leirin komendantti. Hänen uskotaan vastanneen noin 500&nbsp;000 ihmisen kuolemasta kaasukammioissa.

Mandel syntyi Munzkirchenissä Itävallassa. Lokakuussa 1938 hän liittyi leirivartiostoon Aufseherinä Lichtenburgissa, vanhassa keskitysleirissä Saksissa, missä hän työskenteli 50 muun SS-naisen kanssa. 15. toukokuuta 1939 hänet lähetettiin vasta avattuun Ravensbrückin keskitysleiriin Berliinin lähellä. Hän teki nopeasti vaikutuksen esimiehiinsä, ja kesäkuussa 1942 hänestä tuli SS-Oberaufseherin.

Lokakuun 7. 1942 Mandel siirrettiin Auschwitz II Birkenaun leiriin Puolassa, jossa hänestä tuli SS Lagerfuhrer, komentaja, miespuolisen SS-komendantin Rudolf Hössin alaisuuteen. Mandel johti kaikkia Auschwitzin naisten leirejä ja alaleirejä, mukaan lukien Hindenburgin, Lichtenwerdenin, Budyn ja Rajskon leirit. Mandelia alettiin nopeasti kutsua pedoksi. Mandel piti klassisesta musiikista, ja hän toimi kapellimestarina keskitysleirillä ja halusi musiikkia, kun vangit menivät kaasukammioon. Marraskuussa 1944 hänet komennettiin Mühldorfin alaleiriin Dachaun keskitysleiriin (Elisabeth Volkenrathista tuli Auschwitzin naiskomendantti). Toukokuussa 1945 Mandel pakeni Mühldorfista synnyinmaahansa Itävaltaan, Munzkircheniin.

Yhdysvaltain armeija pidätti Mandelin 10. elokuuta 1945. Kuulustelut paljastivat hänen olleen älykäs ja täysin omistautunut työhönsä leireillä. Hänet luovutettiin Puolaan marraskuussa 1946, ja marraskuussa 1947 hänet vietiin Krakovan oikeustalolle ja tuomittiin kuolemaan. Mandel hirtettiin vuonna 1948.

## Kirjallisuutta
*Brown, D. P.: *The Camp Women: The Female Auxiliaries Who Assisted the SS in Running the Nazi Concentration Camp System*, Schiffer Publishing 2002  

## Aiheesta muualla
*Jewish Virtual Library: elämäkerta
Herodes Arkhelaos

**Herodes Arkhelaos** (23 eaa. – noin 18 jaa.) oli Samarian, Juudean ja Edomin etnarkki vuosina 4 eaa. – 6 jaa. Hänen vanhempansa olivat Herodes Suuri ja Malthake. Herodes Antipas oli hänen veljensä ja Herodes Filippos hänen velipuolensa.

Herodes testamenttasi Juudean pojalleen Arkhelaokselle, vaikka olikin aikaisemmin aikonut jättää sen Antipaalle. Armeija julisti Arkhelaoksen kuninkaaksi, mutta tämä halusi Rooman keisari Augustuksen suostumuksen ennen kuin hän itse julistautuisi kuninkaaksi. Roomassa häntä vastustivat Antipas ja monet muut juutalaiset, mutta vuonna 4 eaa. Augustus nimitti Arkhelaoksen Juudean, Samarian ja Edonin etnarkiksi.

Arkhelaos nai veljensä Aleksanterin lesken Glafyran, vaikka hänen ensimmäinen vaimonsa ja Glafyran toinen mies oli vielä elossa. Juutalaiset syyttivät Arkhelaosta julmuuksista ja Augustus määräsi hänet karkotettavaksi Galliaan. Tämän jälkeen Juudeasta tuli Rooman provinssi.

## Aiheesta muualla
* King Herod Archelaus  – Livius.org
Stélla Chaskíl

**Stélla Chaskíl** (, syntyjään *Stéla Gechaskél*, Στέλα Γεχασκέλ, nimi usein muodossa *Stella Haskil*, 1918 – 27. helmikuuta 1954) oli kreikkalainen rebetiko-musiikkia esittänyt laulaja. Hän syntyi Thessalonikissa ja oli juutalaista alkuperää. 

Chaskíl aloitti levytysuransa toisen maailmansodan jälkeen ja esiintyi muiden muassa Márkos Vamvakáriksen, Apóstolos Chatzichrístoksen ja Stellákis Perpiniádiksen kanssa. Hän kuoli Ateenassa vuonna 1954.
Adriano (jalkapalloilija, 1979)

**Adriano** (oik. **Adriano Vieira Louzada**, s. 3. tammikuuta 1979 Rio Branco, Acre, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Rio Branco Football Clubia. 180 senttimetriä pitkän Adrianon pelipaikka on hyökkääjä.

Adriano on pelannut koko ammattilaisuransa ajan joko kotimaassaan Brasiliassa tai Portugalissa. Ensimmäiset neljä ammattilaiskauttaan hän edusti brasilialaisia Portuguesan ja Palmeirasin joukkueita, kunnes siirtyi kaudeksi 2002/2003 Madeiralle CD Nacionalin riveihin. Adriano pelasi Nacionalissa kolme kautta, joiden jälkeen hän teki ensin pikavisiitin kotimaahansa Cruzeiron joukkueeseen, ja muutti pian sen jälkeen takaisin Portugaliin FC Portoon. Jo ensimmäinen kausi Portossa (2005/2006) sujui Adrianolta mainiosti. Pelaamissaan 15 sarjaottelussa hän teki seitsemän maalia ja lisäksi kausi päättyi sekä Portugalin liigamestaruuden että Portugalin Cupin voitonjuhliin.

## Aiheesta muualla
*Adriano FootballDatabase-tietokannassa
Pelastakaa julkut

**Pelastakaa julkut** () on alun perin brittiläinen tosi-TV-sarja, jossa joukko vähemmän tunnettuja julkisuuden henkilöitä elää ja kilpailee viidakossa alkeellisissa olosuhteissa. Formaattia on toistettu lukuisia kertoja kertaa brittitelevisiossa, ja lisäksi  Yhdysvalloissa, Unkarissa, Saksassa, Ranskassa ja Ruotsissa. 

Tyypillisiä osallistujien nimikkeitä ovat entinen laulaja, laulajan entinen poikaystävä, televisiojuontaja, poliitikon tytär, malli, entinen urheilija ja entisen urheilijan entinen vaimo. 

Britanniassa sarja on saanut National Television Awards-palkintoja, 2012 parhaan tositelevisio-ohjelman ja 2013 parhaan viihdeohjelman palkinnon.

Syksyllä 2021 tiedottettiin, että ohjelmasta on tulossa suomalainen versio, jonka juontajina nähdään Aku Hirviniemi ja Janne Kataja. Ohjelman esittäminen alkoi MTV3-kanavalla tammikuussa 2022.

## Lähteet
Henry Wirz

**Henry Wirz** (marraskuu 1822 – 10. marraskuuta 1865) oli Andersonvillen sotavankileirin johtaja Yhdysvaltojen sisällissodan aikana. Wirz syntyi Zürichissä Sveitsissä ja muutti Yhdysvaltoihin 1840-luvun lopulla. Hän asettui lopulta Louisianaan. Wirz oli sotilasarvoltaan kapteeni.

Sisällissodan syttyessä hän liittyi etelävaltioiden armeijaan, ja mm. kävi Euroopassa konfederaation presidentin Jefferson Davisin lähettämänä. Lopulta hänestä tuli vangituille unionin sotilaille tarkoitetun sotavankileirin komentaja Andersonvilleen, Georgiaan. Leirillä menehtyi ainakin 13&nbsp;000 vankia aliravitsemukseen ja tauteihin. Sodan jälkeen Wirz asetettiin syytteeseen ja hirtettiin Washingtonissa 1865. Hänestä tuli ainoa sisällissodan jälkeen sotarikoksista tuomittu.

Leiristä on tehty myös elokuva nimeltä "Andersonville – kuoleman kenttä". Siinä Wirziä esitti Jan Triska.
Herodes Antipas

**Herodes Antipas** (lyhennys nimestä *Antipatros*, 20 eaa. – 39 jaa.) oli Herodes Suuren poika, joka hallitsi kolmasosaa isänsä valtakunnasta. Herodes Suuren kuollessa vuonna 4 eaa. Antipas sai hallittavakseen Galilean ja Peraian. Hänen kaksi veljeään Arkhelaos ja Filippos jakoivat loput valtakunnasta. 

Antipas kukisti heti aluksi kapinan, joka oli puhjennut Herodes Suuren kuoleman jälkeen. Hän jatkoi myös isänsä rakennusohjelmaa ja rakennutti muun muassa Tiberiaan kaupungin, joka oli nimetty keisari Tiberiuksen mukaan. Hän avioitui Fasaeliin kanssa, joka oli Arabia Petrean kuninkaan Aretas IV Filopatriin tytär. Antipas erosi kuitenkin hänestä ja meni uusiin naimisiin Herodiaan kanssa, joka oli hänen velipuolensa Filippoksen vaimo ja hänen velipuolensa Aristobuloksen tytär. Tästä Antipasta arvostelivat muun muassa Johannes Kastaja ja Josefus. Uuden testamentin mukaan Herodes teloitutti Johannes Kastajan. Vuonna 36 syttyi sota Aretasta vastaan, minkä vuoksi Antipas lopulta syrjäytettiin. Lopulta Caligula karkotti Antipaan Gallian Lugdunum Convenarumiin (nykyisin Saint-Bertrand-de-Comminges) ja antoi hänen hallitsemansa alueet Herodes Agrippalle.

## Herodes Antipas kirjallisuudessa ja elokuvissa
Herodes Antipas esiintyy sivuhenkilönä joissakin Jeesuksen kärsimyshistoriaa käsittelevissä elokuvissa, kuten Mel Gibsonin *[[The Passion of the Christ]]* vuodelta 2004. Lisäksi hänen hahmonsa esiintyy vuonna 1973 *[[Jesus Christ Superstar (rockooppera)|Jesus Christ Superstar]]* -musikaalin elokuvaversiossa ja vuonna 1965 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa *The Greatest Story Ever Told*. Hän on hahmona myös vuonna 1977 valmistuneessa italialais-brittiläisessä televisiosarjassa *Jesus of Nazareth*. Elokuvien Herodes Antipas on naismainen, hovinsa naisten ja erityisesti puolisonsa Herodiaan ohjailema ruhtinas.

Asko Sahlberg julkaisi vuonna 2013 historiallisen romaanin *Herodes* (WSOY ). Siinä karkotuspaikassaan elelevä vanha tetrarkki muistelee elämänsä kulkua. Häntä vaivaa suurena profeettana pitämänsä Johannes Kastajan kohtalo. Lisäksi hän pohtii hallitsijan asemaa melko pessimistisesti: onko hallitsija vapaa vai onko hänet asemansa vuoksi pakotettu tiettyihin rikoksiin? Kumpi on pelottavampaa: lähestyvä kuolema vai hänen elämänsä elämä? Onko hän sittenkin tehnyt suurimman rikoksen itseään kohtaan?

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Herodes Antipas (tai Herodes) suomenkielisessä Raamatussa (1933/1938)
Talampayan kansallispuisto

**Talampayan kansallispuisto** on 2 150 km² laajuinen kansallispuisto Argentiinassa La Riojan maakunnan keskiosissa. Alue nimettiin kansallispuistoksi vuonna 1997 ja vuonna 2000 UNESCOn maailmanperintökohteeksi yhdessä Ischigualaston puiston kanssa.

Talampayan perustettiin suojelemaan alueen merkittäviä arkeologisia ja paleontologisia jäännöksiä. Noin 1 500 metriä merenpinnan yläpuolella olevassa puistossa on kauniita maisemia ja tyypillinen vuoristoilmaston eläimistö ja kasvisto.

Puistosta on löytynyt dinosaurusten fossiileita, tosin ei yhtä merkittäviä kuin Ischigualastosta, ja alkuperäisasukkaiden jäänteitä, kuten kalliopiirroksia. Talampayan solassa on näyttäviä kivimuodostelmia, jotka kohoavat 143 m:n korkeuteen. Sola on kapeimmillaan vain kahdeksan metriä leveä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ischigualasto ja Talampayan kansallispuisto UNESCOn sivuilla 
* Travel Planner – Parque Nacional Talampaya
Grasshopper Club Zürich

**Grasshopper-Club Zürich**, lyhennettynä **GCZ**, on sveitsiläinen urheiluseura Zürichistä. Seura on perustettu jo vuonna 1886. Seuralla on myös salibandyjaosto. Grashopper on sveitsiläisen seurajalkapalloilun menestynein joukkue 27 mestaruudellaan ja 19 cupvoitollaan. Saman kaupungin toista joukkuetta FC Zürichiä sekä FC Baselia vastaan pelatut ottelut ovat kauden kohokohtia.

## Saavutukset

* Sveitsin-mestaruudet (27): 1898, 1900, 1901, 1905, 1921, 1927, 1928, 1931, 1937, 1939, 1942, 1943, 1945, 1952, 1956, 1971, 1978, 1982, 1983, 1984, 1990, 1991, 1995, 1996, 1998, 2001, 2003
* Sveitsin cupin mestaruudet (19): 1926, 1927, 1932, 1934, 1937, 1938, 1940, 1941, 1942, 1943, 1946, 1952, 1956, 1983, 1988, 1989, 1990, 1994, 2013
* Sveitsin liigacupin mestaruudet (2): 1973, 1975
* Sveitsin supercupin mestaruudet (1): 1989

## Kuuluisia entisiä pelaajia

*  Alfred Bickel
*  Stéphane Chapuisat
*  Alain Sutter
*  Reto Ziegler
*  Patrick Müller
*  Ciriaco Sforza
*  Johann Vogel
*  Giovane Élber
*  Ove Grahn
*  Kurt Jara
*  Papa Bouba Diop
*  Günter Netzer

## Entisiä päävalmentajia

*  Miroslav Blažević (1983–1985)
*  Kurt Jara (1986–1988)
*  Ottmar Hitzfeld (1988–1991)
*  Leo Beenhakker (1992–1993)
*  Christian Gross (1993–1997)
*  Rolf Fringer (1998)
*  Roy Hodgson (1999–2000)
*  Hans-Peter Zaugg (2000–2001)
*  Marcel Koller (2001–2003)
*  Krasimir Balăkov (2006–2007)
*  Hanspeter Latour (2005–2006, 2007–2009)
*  Ciriaco Sforza (2009–2012)
*  Uli Forte (2012–2013)
*  Michael Skibbe (2013–2015)
*  Thorsten Fink (2018–2019)
Rusko (täsmennyssivu)

**Rusko** tarkoittaa seuraavia:

* Rusko, kunta Suomessa
* Rusko, kaupunginosa Oulussa
* Rusko, kaupunginosa Tampereella
* rusko, ruskea hevonen
* rusko, taivaanrannan värikäs hohde auringon noustessa tai laskiessa
* Rusko, henkilön nimenä:
** Heikki Rusko (s. 1943), suomalainen liikuntateknologian emeritusprofessori ja yrittäjä
** Rusko (oik. *Christopher William Mercer*, s. 1985), brittiläinen artisti, DJ ja dubstep-tuottaja
Puukengurut

**Puukengurut** (*Dendrolagus*) on kenguruiden (Macropodidae) heimoon kuuluva suku, jossa on neljätoista lajia. Niitä tavataan Uuden-Guinean sademetsissä, Australian Queenslandissa ja sille välille jäävillä saarilla.

Puukengurut saattavat ensivilkaisulta näyttää häntäapinoilta, mutta lähempi tarkastelu paljastaa ne kenguruiksi: niillä on pitkät takaraajat, kummassakin jalkapohjassa polkuanturat, terävä kuono ja kolmikulmaiset korvat.

Puukengurut ovat sopeutuneet elämään puissa; niillä on varpaissa pitkät käyrät kynnet, jotka helpottavat puissa kiipeilyä. Vaikka puukengurut elävät osittain puissa, ovat ne kuitenkin ketterämpiä maalla liikkuessaan. Maan pinnalla ne selviytyvät esteistä helposti loikkimalla niiden yli.

Puukengurut syövät hedelmiä ja meheviä lehtiä.

Suvun neljästätoista lajista vain kaksi on luokiteltu elinvoimaisiksi IUCN:n punaisessa kirjassa, muilla on jonkun tason uhanalaisuusluokitus.

Sekä Papua-Uudessa-Guineassa että Australiassa alkuperäisasukkaat ovat arvostaneet puukenguruiden taljoja. Niitä on aikaisemmin metsästetty myös ravinnoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Dendrolagus  ARKive
Armenian filharmoninen orkesteri

**Armenian filharmoninen orkesteri** () on Armenian pääkaupungissa Jerevanissa toimiva sinfoniaorkesteri. Se perustettiin vuonna 1924. Orkesterin kotisali on Hatšaturjan-sali Jerevanissa, jonka lisäksi se on esiintynyt Venäjällä, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Itävallassa, Saksassa, Ranskassa, Espanjassa, Portugalissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Iranissa, Arabiemiraateissa, Libanonissa, Kyproksella, Kreikassa ja Turkissa.

Armenian filharmonisen orkesterin nykyinen ylikapellimestari on Eduard Topchjan. Orkesteri on levyttänyt muun muassa ASV Recordsille. 

## Ylikapellimestarit
* Arshak Adamian (1924–1926)
* Aleksandr Spendiarian (1926–1928)
* Souren Charekian (1928–1932)
* Gevork Budaghian (1932–1933)
* Konstantin Saradžev (1941–1945)
* Michael Maluntsian (1945–1960)
* Ohan Durian (1960–1965)
* Michael Maluntsian (1966–1967)
* Ruben Vardanian (1967–1970)
* Aram Katanian (1970–1973)
* David Khanjian (1974–1981)
* Valeri Gergijev (1981–1985)
* Rafael Mangassarian (1985–1986)
* Martin Nersissian (1986–1987)
* Vahagn Papian (1987–1989)
* Loris Tjeknavorian (1989–1998)
* Michael Avetissian (1998–1999)
* Loris Tjeknavorian (1999–2000)
* Eduard Topchjan (2000–)

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
SPL

Lyhenteet **SPL** ja **Spl** voivat tarkoittaa:

* Saksanpaimenkoiraliitto, saksanpaimenkoiraharrastajien yhdistys
* Scottish Premier League
* Shakespeare programming language, ohjelmointikieli
* Sound Pressure Level, äänenpaineen taso
* Standard PHP Library
* Sun Public License
* Suomen Palloliitto
* Suomen Pankkimiesliitto, ammattiliitto 1946–1968
* Suomen Poliisien Liitto, ammattiliitto 1923–1995
* Suomen Potkunyrkkeilyliitto
* Suomen Purjehtijaliitto
* Suomen Putkimiesliitto, ammattiliitto 1950–1957
* Suomen Puutyöväen Liitto ammattiliitto 1931–197x (vuodesta 1960 Suomen Puunjalostusteollisuustyöntekijäin Liitto)
* Suomen Puutyöntekijäin Liitto, ammattiliitto 1905–1925 
* Simpeleen rautatieasema (Spl), liikennepaikkalyhenne
Mary Pierce

**Mary Pierce** (s. 15. tammikuuta 1975 Montreal, Kanada) on uransa vuonna 2006 loukkaantumisiin lopettanut ranskalainen tennispelaaja. Hän pelasi urallaan kuudessa kaksinpelin Grand Slam -finaalissa ja voitti niistä kaksi. Hän saavutti myös kaksi nelinpelin Grand Slam -mestaruutta. 

Piercen amerikkalainen isä ja ranskalainen äiti olivat matkalla Montrealissa, kun Mary syntyi. Hän kasvoi Yhdysvalloissa ja asuu nykyään Mauritiuksella. Piercellä olisi täten ollut mahdollisuus edustaa Ranskan sijasta joko Yhdysvaltoja tai Kanadaa, mutta hän valitsi Ranskan. Itse hän puhuu sekä ranskaa että englantia.

Tenniksen pelaamisen Mary Pierce aloitti 10-vuotiaana isänsä Jim Piercen aloitteesta. Vain kaksi vuotta myöhemmin hän voitti Yhdysvaltojen alle 12-vuotiaiden mestaruuden. Vuonna 1989 hänestä tuli kaikkien aikojen nuorin amerikkalainen pelaaja, joka teki debyyttinsä ammattilaiskiertueella. Ikää Piercellä oli tuolloin 14 vuotta ja 2 kuukautta (Jennifer Capriati rikkoi myöhemmin tuon ennätyksen). 

Vuonna 1994 Pierce selviytyi Ranskan avoimissa ensimmäistä kertaa Grand Slam -finaaliin pudottaen matkalla muun muassa Steffi Grafin. Finaalissa Espanjan Arantxa Sánchez Vicario oli kuitenkin parempi luvuin 6–4, 6–4. Vuotta myöhemmin Pierce voitti uransa ensimmäisen Grand Slam -tittelin Australian avoimissa voittaen finaalissa Vicarion 6–3, 6–2. Samana vuonna hän saavutti uransa parhaan rankingsijoituksen, kolmas.

Vuonna 1997 Pierce oli jälleen Australian avointen finaalissa, mutta Martina Hingis oli parempi luvuin 6–2, 6–2. Pierce selviytyi kauden päätteeksi vielä WTA:n mestaruuskilpailujen finaaliin, jossa hän hävisi kuitenkin Jana Novotnálle. Pierce oli samana vuonna myös mukana Ranskan voittoisassa Fed Cup -joukkueessa.

Uransa toisen Grand Slam -tittelin ja ensimmäisen nelinpelitittelin Pierce saavutti vuonna 2000 Ranskan avoimissa. Kaksinpelin finaalissa hän voitti Espanjan Conchita Martínezin luvuin 6–2, 7–5, ja hänestä tuli ensimmäinen ranskalainen naismestari sitten Françoise Durrin vuoden 1967 voiton jälkeen. Nelinpelin Pierce voitti yhdessä Martina Hingisin kanssa. 

Vuonna 2003 Pierce auttoi Ranskaa voittamaan Fed Cupin toistamiseen. 

## Uran jälkeen
Pierce lopetti peliuransa vuonna 2006 ja muutti vuonna 2008 Intian valtameressä sijaitsevaan Mauritiuksen saarivaltioon, jossa hän toimii helluntalaisyhteisössä eläen vaatimattomasti ja tehden lähetystyötä. 

## Grand Slam-finaalit
### Kaksinpelimestaruudet (2)

### Kaksinpelin finaalitappiot (4)

### Nelinpelimestaruudet (2)
          

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Alien (Kyyrian albumi)

**Alien** on Kyyria-yhtyeen toinen albumi vuodelta 1997. Levy äänitettiin Woodhouse Studiossa , Hagenissa, Saksassa 1996. Julkaisupäivämäärä oli 24. helmikuuta 1997, ja tuottajana toimi Kyyria.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
### Muut mainittavat
Kappale "P.O.E." on myös julkaistu videona vuonna 2005 "Jyrki Lost Tapes Vol. 2" -kokoelmalla

Singlenä julkaistu kappale "Mind the Light" julkaistiin myös kokoelmalevyllä *Metalliliitto 2*.

Studiossa yhtye äänitti myös kappaleen *Bat Meets the Purple*, jonka levy-yhtiö Gun Records julkaisi vuonna 1996 kokoelmalla *GUN - Great Unlimited Noises*.


## Kokoonpano
* Ville Tuomi – laulu
* Mig Masta Tanner – kitara
* Nico Etelävuori – basso
* Dick Domestic Blues MF – koskettimet
* Gas Lipstick – rummut

### Vierailijat
* Sami Yli-Sirniö – sitar
* Hybrid Children – taustalaulu "juopuneena kuorona"

## Singlet
* *[[Mind the Light]]* (1996)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Valdésin niemimaa

**Valdésin niemimaa** on niemimaa Atlantin rannikolla Chubutin maakunnassa Argentiinassa.

Suurin osa noin 3 625 km² laajuisesta niemimaasta on hedelmätöntä maata. Alueella on kuitenkin myös muutamia suolajärviä, joista suurin sijaitsee 40 metriä merenpinnan alapuolella.

Valdésin niemimaa on merkittävä luonnonsuojelualue ja se on listattu UNESCOn maailmanperintökohteeksi. Valinta tapahtui vuonna 1999. Rannikolla asuu merinisäkkäitä, kuten korvahylkeitä ja merinorsuja. Etelänmustavalaita löytyy Golfo Nuevolta ja Golfo San Josélta, jotka ovat suojellut merialueet niemimaan ja mantereen välissä. Nämä hetulavalaat tulevat alueelle toukokuun ja joulukuun välisenä aikana parittelemaan ja synnyttämään, koska lahtien vesi on tyynempää ja lämpimämpää kuin avomerellä.

Niemimaan sisäosassa elää nanduja, guanakoja ja maroja. Lintuja edustaa alueella ainakin 181 lajia, joista 66 on muuttolintuja.

File:Southern right whale7.jpg
File:Tail of a whale near Valdes Peninsula.jpg
File:Halbinsel Valdes Pinguine.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Valdésin niemimaa UNESCOn sivuilla 
*Birding Trip Report – Peninsula Valdez 
*Valaiden katselua Valdésin niemimaalla
Inner Wellness

**Inner Wellness** on Kyyria-yhtyeen kolmas ja viimeinen studio-albumi vuodelta 1998. Levy äänitettiin Hyde Street Studiossa San Franciscossa Yhdysvalloissa ja San Rafaelissa Alfa & Omega Studiossa marraskuu 1997 ja tammikuu 1998 välillä. Tuottajana toimi Bernd Burgdorf joka on tuottanut ja äänittänyt artisteja kuten muun muassa Tom Waits, Green Day, Hilary Duff, Enrique Iglesias, Sara Paxton, ja Kelly Osbourne.

”Jesus Döner” -kappale on viittaus etelähelsinkiläiseen, Isolla Roobertinkadulla sijaitsevaan Tuomas-grilliin. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo, jonka Heiner Timm on ohjannut nimellä Tim Luna ja tuottanut Cut and Run -yhtiö. Kappaleesta ”Gift” on myös remix-versio.

”Stretcher” ei ole levyn viimeinen kappale, vaan viiden minuutin hiljaisuuden jälkeen seuraa vielä ”Agartha”. Kappaleen nimeä ei ole painettu levyn kanteen, joten se on piiloraita. Se mainitaan kuitenkin yhtyeen virallisilla kotisivuilla.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Piiloraita
Kappale *Stretcher* on pituudeltaan 5:54, ja tämä on myös merkitty levyn kanteen. Kappale *[[Agartha]]*, levyllä piiloraita viiden minuutin hiljaisuuden jälkeen, on pituudeltaan 3:58. Kappaletta ei ole levyllä merkitty erilliseksi kappaleeksi, mutta verkkokaupoista ostettuna kappaleen pituus annetaan tänä.

## Singlet
* *[[Jesus D%C3%B6ner]]* (1998)

## Kokoonpano
* Ville Tuomi – laulu
* Mig Masta Tanner – kitara
* Niclas Etelävuori – basso
* Dick Domestic Blues MF – koskettimet
* Gas Lipstick – rummut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
NLight

**nLight** on vuonna 2000 perustettu yhdysvaltalainen puolijohdelasereita valmistava yritys. Yrityksellä on tuotantolaitoksia muun muassa Yhdysvalloissa, Suomessa ja Kiinassa. nLight osti suomalaisen Liekki Oy:n vuonna 2007.

## nLight Suomessa
**nLight Oy** (aikaisemmin **Liekki Oy**) on nanoteknologiaa hyödyntävä mm. optisia kuituja tuottava yritys, jonka tuotantolaitos sijaitsee Lohjan Muijalassa.

Yritys on perustettu vuonna 1999 ja vuonna 2007 sen palveluksessa oli 40 työntekijää. Sillä oli hallussaan sen omien tietojen mukaan 37 patenttia ja 30 patenttihakemusta vuonna 2007. Yrityksen toimitusjohtajana toimii yhdysvaltalainen William Wilson. Yrityksen kehittämä suora yksivaiheinen nanopartikkeliruiskutusmenetelmä optisten vahvistinkuitujen valmistamiseksi sai INNOSUOMI-palkinnon presidentti Tarja Halosen myöntämänä vuonna 2002.

Syksyllä 2007 nLight osti yhtiön Suomen Teollisuussijoitus Oy:ltä, Tamares Groupilta ja Stratos Venturesilta. Kauppa toteutettiin osakevaihdolla, jossa Liekin omistajista tuli nLightin omistajia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yhtiön viralliset kotisivut
*Liekki Oy:n patentit Freepatentsonline-tietokannassa
Ala-Malmi

**Ala-Malmi** () on Malmin peruspiiriin kuuluva osa-alue Koillis-Helsingissä, pääradan itäpuolella ja Lahdenväylän länsipuolella.

Ala-Malmilla asui vuonna 2024 noin 7&nbsp;300 henkeä. Työpaikkoja löytyi erityisesti kaupan ja julkisten palvelujen parista, yhteensä alue tarjosi työtä vuonna 2022 noin 4&nbsp;900 ihmiselle. 

Ala-Malmille on 2010-luvulla rakennettu omaleimainen asuinalue Ormuspelto, jonka kylkeen kaavoitetun Pikitehtaankorttelien alueen läpi kulkisi Viikin–Malmin pikaraitiotie. Myös Longinojanpuiston ja Tullivuorentien-Teerisuontien väliselle Pilvenpyörteen eli Sepänmäenpuiston alueelle on rakennettu uusia rivi- ja kerrostaloja Ala-Malmin läpi kulkevan Longinojan varteen. Sepänmäen matalat 1960-luvun kerrostalot aiotaan purkaa korkeampien tieltä. Kirkonkyläntien sillan pieleen nousi vuonna 2023 kaksi kauas näkyvää tornitaloa, joissa on pieniä asuntoja.

Ala-Malmilla sijaitsevat muun muassa Malmitalon kulttuurikeskus ja kirjasto (1994), Malmin uimahalli (1983), sosiaaliviraston toimipiste, kauppakeskus Malmin Nova (1987) sekä useita päiväkoteja ja kouluja. 

## Oppilaitoksia
Ala-Malmin oppilaitoksiin kuuluvat:
* Haaga-Helia ammattikorkeakoulu Malmin kampus (Hietakummuntie 1A)
**siirtyy Pasilaan syksystä 2027
* Hietakummun ala-asteen koulu (Hietakummuntie 1)
* Karviaistien koulu (Karviaistie 1)
* Perho Liiketalousopisto (Hietakummuntie 1A)
* Stadin ammattiopisto (Vilppulantie 14, Vanha Helsingintie 5)
**Vanha Helsingintie 5 aiotaan purkaa ja rakentaa tilalle peruskoulu ja päiväkoti

## Malmin hautausmaa
Alueen eteläosissa, Kehä I:n, Lahdenväylän, Ketokivenkaaren ja Pihlajamäentien välillä sijaitsee vuonna 1890 perustettu, ajan saatossa kasvanut Malmin hautausmaa.

## Lähteet
* Helsinki alueittain (2005). Malmin peruspiirin aluejako ja tilastotietoja. 
* Malmin palvelut Opas 2006. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Ala-Malmin peruskoulu 
* Karviaistien koulu  - Noin 80 oppilaan erityiskoulu.
* Hietakummun ala-asteen koulu 
* Liiketalousopisto Helsinki-Malmi 
* Helsingin sosiaali- ja terveysalan oppilaitos  - Suomen suurin sosiaali- ja terveysalan oppilaitos (1900 opiskelijaa, 2 toimipistettä).
Ylä-Malmi

**Ylä-Malmi** () on Malmin peruspiiriin kuuluva osa-alue Koillis-Helsingissä, pääradan ja Malmin rautatieaseman länsipuolella.

Ylä-Malmilla asui vuonna 2024 noin 6&nbsp;600 henkeä ja työpaikkoja siellä oli vuonna 2022 noin 3&nbsp;700.

Alueella sijaitsee useita päiväkoteja, Malmin ala-asteen koulu ja Malmin yläaste. Lisäksi Ylä-Malmilla sijaitsee Malmin peruspiirin alueen terveysasemana toimiva Malmin sairaala (Talvelantie 6) ja suuren Malmin evankelis-luterilaisen seurakunnan kirkko.

## Kuvagalleria

File:Piilikuja 1–3 apt building.jpg|Luhtitalo Kotinummentiellä.
File:MKT-2021.jpg|Asuintaloksi muutettu MKT-tehtaiden konttorirakennus.
File:Viljatie - panoramio.jpg|Malmin poliisitalo
File:Ylä-Malmintori - panoramio.jpg|Vanha puutalo Ylä-Malmintorilla.
File:Kirkonkyläntie - Malmi, Helsinki C IMG 7407.jpg|Kirkonkyläntietä.


## Lähteet
* Helsinki alueittain (2005). Malmin peruspiirin aluejako ja tilastotietoja. 
* Malmin palvelut Opas 2006 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Herodes Agrippa

**Herodes Agrippa** (10 eaa. – 44 jaa.) oli Juudean kuningas 37–44. Hänen isänsä oli Herodes Suuren poika Aristobulos. Herodes Suuri antoi teloittaa Aristobuloksen vuonna 7 eaa. ja nuori Agrippa lähetettiin tämän jälkeen Roomaan. Herodes Suuri itse kuoli noin vuonna 4 eaa., ja hänen kolme poikaansa Arkhelaos, Antipas ja Filippos jakoivat hänen valtakuntansa. 

Agrippasta tuli Roomassa yksi Caligulan kannattajista, ja kun tästä tuli keisari nimitti hän Agrippan Juudean kuninkaaksi. Agrippa tuki myös Caligulan seuraajaa Claudiusta ja tämä liitti Agrippan valtakuntaan lisää alueita. 

Agrippa kuoli yllättäen 54 vuoden iässä vuonna 44.

## Perhe

Agrippa oli naimisissa kaukaisen sukulaisensa Kyproksen kanssa. Pari sai viisi lasta:

* Drusus – kuoli nuorena
* Julius Marcus Agrippa
* Berenike – Kilikian kuninkaan Polemonin vaimo, myöhemmin myös keisari Tituksen rakastajatar.
* Mariamme
* Drusilla – naimisissa Juudean prokuraattorin Marcus Antonius Felixin kanssa

## Aiheesta muualla

* Herodes Agrippa suomenkielisessä Raamatussa
Seiji Ozawa

**Seiji Ozawa** (; 1. syyskuuta 1935 Muksen, Mantšukuo – 6. helmikuuta 2024 Tokio) oli japanilainen kapellimestari. 

Ozawa syntyi Mantšukuossa, Japanin miehittämässä Kiinassa, japanilaiseen perheeseen. Hän opiskeli Toho Gakuen -musiikkikoulussa Tokiossa ennen opintojaan Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Vuonna 1961 Leonard Bernstein nimitti hänet New Yorkin filharmonikkojen apulaiskapellimestariksi. Ozawa johti sen jälkeen Toronton sinfoniaorkesteria (1965–1970), San Franciscon sinfoniaorkesteria (1969–1976), Bostonin sinfoniaorkesteria (1973–2002) ja vuodesta 2002 lähtien Wienin valtionoopperaa. 

Ozawa tulkitsi runsaasti myöhäisen romantiikan ajan teoksia ja johti muiden muassa György Ligetin *San Francisco Polyphonyn* ja Olivier Messiaenin *Saint François d’Assise* -oopperan ensiesitykset.

Ozawalla todettiin 2009 varhaisessa vaiheessa oleva kurkkusyöpä. Hoitojen takia hän perui konserttinsa puolen vuoden ajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Berliner Messe

**Berliner Messe** on virolaisen Arvo Pärtin sävellys, joka tilattiin Berliinissä pidettyä yhdeksättäkymmenettä *Deutsche Katholikentagia* varten vuonna 1991 ja sai lopullisen muotonsa vuonna 1997. Teos on alun perin sävelletty solisteja ja urkuja varten, mutta myöhemmin siitä on tehty versiot sekä sekakuoroa ja urkuja että sekakuoroa ja jousiorkesteria varten. Teoksen Credo-osa on uudelleensovitus Pärtin aikaisemmasta ”Summa”-teoksesta (1977). 

## Lähteet
*
San Franciscon sinfoniaorkesteri

**San Franciscon sinfoniaorkesteri** () on San Franciscossa, Kaliforniassa toimiva yhdysvaltalainen sinfoniaorkesteri. Se piti ensimmäisen konserttinsa joulukuussa 1911. Nykyinen musiikillinen johtaja on Michael Tilson Thomas, joka on toiminut virassaan syyskuusta 1995 lähtien.

San Franciscon sinfoniaorkesterin yhteydessä toimiva San Franciscon sinfoniakuoro perustettiin 1973 ja San Franciscon nuoriso-orkesteri 1981. Vuonna 1999 San Franciscon sinfoniaorkesteri teki Metallican kanssa yhteistyötä, jonka tuloksena oli livelevy S&M. 

Gramophone-lehden raati sijoitti sanfranciscolaisorkesterin sijalle 13 vuoden 2008 orkesteriäänestyksessään.

## Musiikilliset johtajat
* Henry Hadley (1911–1915)
* Alfred Hertz (1915–1930)
* Basil Cameron ja Issay Dobrowen (1930–1934)
* Pierre Monteux (1935–1954)
* Enrique Jordá (1954–1963)
* Josef Krips (1963–1970)
* Seiji Ozawa (1970–1977)
* Edo de Waart (1977–1985)
* Herbert Blomstedt (1985–1995)
* Michael Tilson Thomas (1995–)

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Kyllikki Villa

**Kyllikki Villa** (o.s. **Wehanen**, 12. syyskuuta 1923 Helsinki – 27. helmikuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen maailmanmatkaaja, suomentaja ja kirjailija. Hän kävi Kajaanin yhteislyseota seitsemän luokkaa, minkä jälkeen hän 17-vuotiaana siirtyi aluksi toimistolotaksi Suomussalmelle ja sieltä Tuusulaan lottaopistoon. Sota keskeytti opinnot, ja Villa sai komennuksen kenttälotaksi Tiiksjärven ilmavalvontakeskukseen.

Avioeron jälkeen hän kiersi maailmaa rahtilaivoilla aluksi tyttärensä Saara Villan kanssa. Hän teki ensimmäisen merimatkansa Portugaliin 42-vuotiaana, jolloin hän oli 4-vuotiaan Saara-tytön yksinhuoltaja. Tytär oli mukana rahtilaivamatkoilla 12-vuotiaaksi asti.  Myös Saara valitsi myöhemmin kääntäjän ammatin. 

Matkoillaan Kyllikki Villa teki suomennoksia sekä kirjoitti omia kirjoja.  Hän on suomentanut muun muassa Märta Tikkasen, Mikael Enckellin ja Bo Carpelanin teoksia. Valtion kääntäjäpalkinnon hän sai vuonna 1984 ja Svenska litteratursällskapetin palkinnon vuonna 1987. 

*Vanhan rouvan lokikirjan* hän saneli nauhalle erään rahtilaivamatkansa aikana. Leena Virtanen kirjoitti Helsingin Sanomien nekrologissa, että *Vanhan rouvan lokikirjasta* ”tuli hitti, tai ehkä nyt voisi jo sanoa klassikko”. Teos oli Villan läpimurto suuren yleisön tietoisuuteen.Tämä Liken kustantama teos palkittiin Vuoden 2004 Matkakirjana. Villa sai samana vuonna myös Vuoden Valopillkku -palkinnon. 

## Bibliografia

* *Ei, ei matkavakuutusta minulle*, 1976 (runokokoelma)
* *Pitelen kiinni hetkestä kuin kädestä*, 1978 (runokokoelma)
* *Muistiinpanoja kouluajalta 1940–42*, 1982
* *Matkailijan Japani*, 1983/1990 (yhdessä Samppa Lahdenperän kanssa)
* *Tee*, 1984
* 
* *Merilapsuus*, 2004
* *Ei eilistä, ei huomista*, runokokoelma, 2005
* *Tyttö sodassa – Kenttälotan kirjeitä 1941–1944*, 2006
* 
* *Elämän korkea keskipäivä*, 2008
* *Koipitoipilas*. Like 2008 (runokokoelma). .
* 

## Suomennoksia
* Anne Brontë: *[[Wildfell Hallin asukas]]* (1971)
* Alexandre Dumas nuorempi: *[[Kamelianainen]]* (1954)
* Mikael Enckell: *[[Missä Jumala on?]]* (2000)
* Marilyn French: *[[Naistenhuone]]* (1979)
* Olle Hedberg: *[[Nukke tanssii, kello lyö]]* (1959)
* Carl Larsson: *[[Maalla (kirja)|Maalla]]* (1966)
* Claude Laydu: *[[Nille-Nallen onkimatka]]* (1966)
* Astrid Lindgren: *[[Matti ja kesä]]* (1969)
* August Strindberg: *Mustat liput* (1973)
* Hjalmar Söderberg: *[[Tohtori Glas]]* (2006)
* Märta Tikkanen: *[[Yötäpäivää]]* (1972)

## Palkinnot
* Valtion kääntäjäpalkinto 1984
* Svenska litteratursällkapetin palkinto 1987
* valtion ylimääräinen taiteilijaeläke 1987
* Yleisradion Vuoden Valopilkku 2004
* Vuoden matkailukirja 2004

## Lähteet
* Kyllikki Villa Oulunkylän kotisivulla
* 27.2.2010 HS.fi 
### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Kyllikki Villan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
* Kyllikki Villa Like Kustantamon esittelyssä
* YLE Elävä arkisto: Kyllikki Villa 
*
Helena Anhava

**Ruth Helena Anhava** (o.s. *Pohjanpää*, 24. lokakuuta 1925 Helsinki – 24. marraskuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen runoilija, prosaisti ja suomentaja.

## Ura
Anhava valmistui ylioppilaaksi vuonna 1944 ja suoritti kirjastotutkinnon vuonna 1952. Hän työskenteli WSOY:n kustannusvirkailijana vuosina 1947–1952. Vuodesta 1952 hän oli suomentaja.

Anhavan esikoisrunokokoelma *Murheellisen kuullen on puhuttava hiljaa* ilmestyi vuonna 1971. Jo sitä ennen hän oli ollut mukana novelliantologiassa *Seitsemän novellia* vuonna 1968. Runojen lisäksi hän julkaisi aforismeja, novellikokoelmia, lastenkirjan sekä kuunnelmia. Hän suomensi romaaneja, näytelmiä, kuunnelmia, lasten- ja nuortenkirjoja sekä lyriikkaa. Anhava toimitti myös oppikirjoja, antologioita ja runokokoelmia.

Anhavan runoja on käännetty ruotsiksi, norjaksi ja viroksi. 

## Tunnustuksia
Anhava sai muun muassa 
*Suuren suomalaisen kirjakerhon palkinnon 1979
*valtion kirjallisuuspalkinnon 1980 
*Suomen Kirjailijaliiton tunnustuspalkinnon 1994  
*Alfred Kordelinin säätiön tunnustuspalkinnon 1997 
*sekä Samuli Paronen -palkinnon 2006

## Yksityiselämä
Anhavan isä oli runoilija, teologi ja opettaja Lauri Pohjanpää ja äiti talousopettaja Arla Augusta Rossander.
Hänen aviomiehensä oli runoilija, suomentaja ja kirjallisuusvaikuttaja Tuomas Anhava. Suomentaja, esseisti, kustannustoimittaja Martti Anhava on yksi Helena ja Tuomas Anhavan neljästä lapsesta.

Anhava on haudattu miehensä Tuomaksen viereen Hietaniemen hautausmaalle.

## Teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Palkinnot
* Valtion kirjallisuuspalkinto 1980
* Suomen Kirjailijaliiton tunnustuspalkinto 1994
* Alfred Kordelinin säätiön tunnuspalkinto 1997
* Samuli Paronen -palkinto 2006

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Helena Anhava Otavan sivuilla
* Helena Anhavan ajatuksia ja aforismeja
* Helena Anhava Kirjasampo.fi:ssä
Gauntlet

**Gauntlet** on Atari Gamesin kolikkopeli vuodelta 1985. Peli toi tuolloin suositusta Dungeons & Dragons -roolipelistä tutun fantasiaympäristön toimintapeliksi pelihalleihin. Suosion vuoksi peli käännettiin useimmille tuon ajan kotitietokoneille.

## Pelin kulku
Gauntlet on ylhäältäpäin kuvattu toimintapeli tai käytännössä ampumapeli, jota voi pelata samanaikaisesti 1–4 pelaajaa. Kolikkopelissä oli neljät ohjaimet, mikä oli tuolloin uusi piirre. Koko pelikoneesta rakennettiin aikaisempia koneita laajempi malli, jota muut pelit käyttivät myöhemmin. Joystickin lisäksi kullakin pelaajalla on kaksi nappia, toinen ampumista ja toinen taiankäyttöä varten. 

Valittavat pelihahmot ovat kirveitä viskova Thor-soturi, loitsuja ampuva Merlin-velho, miekkaa heittävä Thyra-valkyria sekä jousipyssyllä ampuva Questor-haltia. Pelihahmo määräytyy sen mukaan, millä ohjaimilla pelaaja pelaa. Kaikilla hahmoilla on oma etunsa: soturi on paras lähitaistelussa, velho käyttää taikuutta parhaiten, valkyyrialla on paras suoja vihollisia vastaan, ja haltia on nopein. Pelihahmot liikkuvat ylhäältäpäin kuvatuissa luolastoissa. Mielenkiintoa pitävät yllä useat vaihtuvat viholliset, jotka tulevat pelaajien kimppuun suurissa laumoissa, sekä monet sokkelot vaihtuvine grafiikoineen.

Pelaajat ohjaavat hahmojaan, sotivat hirviöitä vastaan, sekä keräävät aarteita ja taikaesineitä. Moninpelissä pelaajat voivat kilpailla tai tehdä yhteistyötä sen suhteen, kuka saa mitkäkin esineet. Pelaajat menettävät energiapisteitä jatkuvasti, mutta lisää saa syömällä luolastoista löytyvää ruokaa. Energiaa saa myös laittamalla lisää rahaa pelikoneeseen. Tämän ominaisuuden takia pelin väitetään tulleen joillekin pelaajille kalliiksi, ja toisaalta muut joutuivat odottamaan pitkiä aikoja päästääkseen itse pelaamaan.

Yksi pelin vuonna 1984 vaikuttavana pidetyistä piirteistä oli kertojan ääni, joka kommentoi usein pelin tapahtumia ja antoi ohjeita esimerkiksi sanomalla "Remember - don't shoot food!" (muista, ettet ammu ruokaa) tai "Warrior needs food badly!" (soturi tarvitsee ruokaa kiireesti). Välillä kertoja joko kannusti tai moitti pelaajia taistelun keskellä. Joitakin pelin lausahduksia on kierrätetty myöhemmissä tietokonepeleissä vitsinä.

## Vastaanotto
Mikrobitin Niko Nirvi antoi pelin kotitietokonekäännökselle (tarkkaa alustaa mainitsematta) neljä tähteä viidestä.

## Jatko-osat
Seuraavana vuonna ilmestynyt Gauntlet II oli pelin laajennettu versio. Siinä oli esimerkiksi uudet sokkelot, suuria lohikäärmeitä, sekä mahdollisuus eri pelaajille valita samat hahmot (eri väreissä). Useimmat pelin käännöksistä tietokoneille, kuten kolikkopelin kanssa samannäköiset Amigan ja Atari ST:n versiot, perustuivat Gauntlet II:een. Vuonna 1991 julkaistu Gauntlet III taas oli isometrinen versio pelistä. 

* *Gauntlet II* (1986)
* *Gauntlet III: The Final Quest* (1991)
* *Gauntlet 3: The Third Encounter* (1991)
* *Gauntlet IV: The Castle of Succession* (1993)
* *[[Gauntlet Legends]]* (1998)
* ** (2000)
* *Gauntlet: Seven Sorrows* (2005)
* *Gauntlet* (2014)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Jatkoaika (televisiosarja)

**Jatkoaika** oli ajankohtaisaiheita käsitellyt 1960-luvun lopun suomalainen television keskusteluohjelma.

## Esitysaika
*Jatkoaikaa* esitettiin Yle TV1 -kanavalla joka toinen lauantai vuosina 1967–1969 illan viimeisenä ohjelmana (siitä juontui nimi *Jatkoaika*). Suorana lähetyksenä tehdyllä ohjelmalla ei ollut kiinteää kestoa, ja pisimmillään se saattoi jatkua kaksi ja puoli tuntia. *Jatkoaika* yhdisti väittelyitä ja sketsiviihdettä, juoruja ja politiikkaa. Ensimmäinen *Jatkoaika* lähetettiin 9. syyskuuta 1967. Vuosien aikana tehtiin yhteensä 23 ohjelmaa. 

Muutaman jakson jälkeen *[[Helsingin Sanomat]]* luonnehti ohjelmaa näin:
”Jatkoaika on ilmestynyt komeetan tavoin nykyisellään perin köyhälle tv-viihdetaivaalle. Se on näyttänyt enemmän paljasta pintaa kuin muut ohjelmat yhteensä, se on pannut tunnetut kansalaiset keskustelemaan elintärkeistä asioista kuten hameen pituudesta ja suomalaisen miehen seksikkyydestä. Se on myös kerännyt ylistäviä arvosteluja, mutta sitä on myös moitittu koulupoikahuumorista.”

## Esiintyjiä
Ohjelmaa juonsivat Lenita Airisto, Aarre Elo, Erkki Mikael Salmi (1967–1968), Kauko Saarentaus (1967–1968) ja Hannu Taanila (1968–1969). Sketseissä esiintyivät muun muassa Kaarlo Juurela, Mai-Brit Heljo, Paavo Pentikäinen, Viktor Klimenko ja Helge Herala. Ohjelman tunnetuin toistuva sketsi oli juoppoputkaa kuvannut ”Putka-TV”, jossa Mai-Brit Heljo esitti Suhina-Lempi-nimistä pultsaria. Vieraina oli yleensä julkisuuden henkilöitä, kuten Vesa-Matti Loiri, Tabe Slioor, Edvin Laine, ”kreivi” Pertti Ylermi Lindgren, Olliver Hawk, Mauno Koivisto, Leo Jokela, Pentti Siimes, Olavi Ahonen, Liana Kaarina Leskinen, Mauri Sariola, Toini Havu, Kaj Chydenius, Tamara Lund, Peter von Bagh, Timo Bergholm, Erik Blomberg, Jörn Donner, Kalevi Kahra, Liisamaija Laaksonen, Paula Talaskivi, Mikko Niskanen, Kirsti Wallasvaara, Jussi Talvi, Matti Kurjensaari, Jouni Apajalahti, Väinö Linna, Paavo Einiö, Jyrki Hämäläinen, Henrik Otto Donner ja Joonas Kokkonen.

*Jatkoaika* oli TV1:n Viihdetoimituksen tuotantoa. Ohjelman vakituisena kapellimestarina toimi Ossi Runne, ja lähetystä ohjasivat Heikki Seppälä, Riitta Degerholm ja Erkki Pohjanheimo.

## Katso myös
*Iltalintu

## Lähteet
* Annala, Jukka: *Toopelivisio*, s. 47–48. Teos, Helsinki 2006.
* Johanna Sumiala-Seppänen 
* Jatkoaika Ylen Elävässä arkistossa 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
*
Gagauzia

**Gagauzia** (gagauziksi *Gagauz-Yeri* tai *Gagauziya*,  ja ) on autonominen alue eteläisessä Moldovassa, lähellä Ukrainan Odessan alueen länsirajaa. Alueen virallinen nimi on **Gagauzian autonominen alue** (gagauziksi *Avtonom Territorial Bölümlüü Gagauz Yeri*, ).

Alueen väkiluku oli vuoden 2014 alussa 161&nbsp;900 asukasta. Pääosa (noin 96 100 henkeä) väestöstä asuu maaseudulla. Gagauzian pääkaupunki on Comrat (26&nbsp;000 as.). Muita kaupunkeja ovat Ciadîr-Lunga (22&nbsp;800 as.) ja Vulcăneşti (16&nbsp;700 as.). Alueen pinta-ala on 1&nbsp;832&nbsp;km².

## Historia
Vuonna 1990 Gagauzia julistautui itsenäiseksi Gagauzian tasavallaksi, mutta vuonna 1994 se liitettiin autonomisena alueena Moldovaan. Sillä on omat poliisivoimansa. Venäjä on antanut Gagauzialle erityisaseman muuhun Moldovaan nähden eikä se rajoita viinin tai maataloustuotteiden tuontia Gagauziasta. Parlamenttivaaleissa alue on suuntautunut vahvasti venäjämyönteisesti. Esimerkiksi vuoden 2010 parlamenttivaaleissa Moldovan kommunistipuolue ja vuoden 2014 vaaleissa Moldovan tasavallan sosialistipuolue saivat yksin yli 50 prosenttia Gagauziassa annetuista äänistä. Șor-puoluetta edustava Evghenia Guțul valittiin Gagauzian johtoon toukokuussa 2023.

Alueen viralliset kielet ovat gagauzi, romania ja venäjä. Toisin kuin Moldovasta irtautunut Transnistria, Gagauzia ei ole tehnyt itsenäistymisjulistusta.

## Etniset ryhmät
Gagausian väestö koostuu etnisistä ryhmistä seuraavasti:

*gagauzit: 82,5 %
*bulgaarit: 5,2 %
*venäläiset: 4,6 %
*moldovalaiset: 4,4 %
*ukrainalaiset: 3,3 %.

Väestö kuuluu enimmäkseen ortodoksiseen uskontoon. 

## Kulttuuri ja koulutus

Comratissa on 55 koulua ja yksi yliopisto. Ne saavat taloudellista tukea Turkin hallitukselta. Lisäksi Turkin rahoituksella on perustettu Turkin kulttuurikeskus (*Türk İşbirliği Ve Kalkınma İdaresi Başkanlığı*) ja turkkilainen kirjasto (*Atatürk Kütüphanesi*). Turkin tuki gagauzeille selittyy sillä, että nämä ovat turkinsukuinen kansa. Beşelman kylässä toimii Gagauzian historiallinen ja etnomaantieteellinen museo, jonka on perustanut Dimitri Kara Çöban.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
* 

* Images of Gagauzia
* Tabibito's Moldova Guide: Comrat, capital of Gagauzia
*Mari Kiz, Gagauzian folk music
Sumatranoranki

**Sumatranoranki** (*Pongo abelii*) on maailman kolmesta orankilajista toiseksi harvinaisin. Se elää luonnonvaraisena Indonesiaan kuuluvalla Sumatran saarella. Sitä on aiemmin pidetty samana lajina kuin borneonorankia. Sumatranoranki on borneonorankia pienempi ja erikoistuneempi puissa elämiseen: naaraat eivät liiku maassa juuri koskaan ja uroksetkin harvoin. Tämä tekee siitä haavoittuvamman metsien pirstaloitumiselle. Sumatranorankeja arvioitiin vuonna 2004 olevan 7 300 ja kannan olevan laskeva. Se on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi. Sumatranorangin suojeluun on oma säätiönsä.

Muun muassa Toronton ja San Diegon eläintarhoissa on sumatranorankeja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*iNaturalist: Pongo abelii
*ITIS: Pongo abelii 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pongo abelii 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Pongo abelii, Sumatran orangutan 
*Suojelujärjestö
Esko Kilpiö

**Esko Tapio Kilpiö** (9. lokakuuta 1936 – 8. tammikuuta 2004 Tukholma) oli ruotsinsuomalainen näyttelijä. 

Kilpiö syntyi Helsingissä, mutta talvisodan aikana hänet lähetettiin sotalapsena Dala-Järnaan Ruotsiin. Sodan jälkeen hänen äitinsäkin muutti Ruotsiin. Kilpiö opiskeli mainontaa, mutta joitakin vuosia alalla työskenneltyään hän päätti toteuttaa intohimoaan teatteriin ja ryhtyi näyttelijäksi.

1960-luvulla Kilpiö näytteli muun muassa Riksteaternissa ja Tukholman kaupunginteatterissa. 1960- ja 1970-lukujen taitteessa hän siirtyi Norrköpingin Östgötateaterniin, jonka riveissä hän näytteli 1990-luvun lopulle saakka. Hän oli aktiivinen myös teatterialan ammattiyhdistysliikkeessä.

Kilpiö kuoli Tukholmassa 67-vuotiaana tammikuussa 2004.

## Valikoitu filmografia
*Tule sänkyyni 1968
*Lykkeland 1984
*Tre kärlekar 1991
*Varustamo 1997
*Anna Holt – poliisi (TV-sarjan vierailuosa) 1999

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Esko Kilpiö Svensk Filmdatabasissa.
Fleming

**Fleming** tarkoittaa seuraavia sukuja ja henkilöitä:

* Fleming-suku, suomalainen aatelissuku, jonka tunnettuja jäseniä ovat olleet:
** Erik Fleming (1487–1548), valtaneuvos, sotilas
** Erik Henrikinpoika Fleming (1619–1679), virkamies, valtaneuvos
** Filippa Fleming (k. 1578), aatelisnainen ja maanomistaja, Klaus Flemingin sisar
** Henrik Klasson Fleming (1584–1650), sotilas, valtiomies *Henrik Klaunpoika Fleming*
** Herman Fleming (n. 1520–1583), valtaneuvos, sotilas
** Herman Klaunpoika Fleming (1619–1673), valtaneuvos, vapaaherra
** Ivar Fleming (k. 1548), valtaneuvos, sotilas
** Joakim Henrikinpoika Fleming (k. 1495 tai 1496), ruotsalainen valtaneuvos ja Turun linnan vouti
** Johan Fleming (1578–1599), vapaaherra *Juhana Klaunpoika Fleming*
** Klaus Fleming (*Klas Fleming*), useita Suomen ja Ruotsin historian henkilöitä
** Klas Hermansson Fleming (1649–1685), virkamies *Klaus Hermaninpoika Fleming*
** Klas Hermansson Fleming (n. 1550–1616), sotilas *Klaus Hermaninpoika Fleming*
** Klas Larsson Fleming (1592–1644), sotilas  *Klaus Laurinpoika Fleming*
** Klaus Eriksson Fleming (n. 1535–1597), yleisimmin tunnettu nimellä *Klaus Fleming*, valtaneuvos, amiraali, marski
** Lars Ivarsson Fleming (k. 1562) Viron käskynhaltija
** Lars Klasson Fleming (1621–1699), virkamies, sotilas, Etelä-Suomen laamanni
** Otto Fleming (1786–1851), vapaaherra

* Muita Fleming-nimisiä henkilöitä:
** Alexander Fleming (1881–1955), brittiläinen lääketieteen tutkija, penisilliinin keksijä, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja
** Chris Fleming (s. 1970), yhdysvaltalainen koripalloilija ja valmentaja
** Ian Fleming (1908–1964), brittiläinen kirjailija, joka loi muun muassa James Bondin
** Jessie Fleming (s. 1998), kanadalainen jalkapalloilija
** John Fleming (1785–1857), skotlantilainen eläintieteilijä ja geologi
** John Ambrose Fleming (1849–1945), brittiläinen fyysikko, sähköinsinööri
** Paul Fleming t. *Flemming* (1609–1640), saksalainen runoilija
** Peggy Fleming (s. 1948), yhdysvaltalainen taitoluistelija
** Peter Fleming (1907–1971), brittiläinen matkakirjailija ja toimittaja, Ian Flemingin veli
** Renée Fleming (s. 1959), yhdysvaltalainen oopperalaulaja
** Rhonda Fleming (1923–2020), yhdysvaltalainen näyttelijä
** Sandford Fleming (1827–1915), skotlantilais-kanadalainen insinööri
** Vern Fleming (s. 1962), yhdysvaltalainen koripalloilija
** Victor Fleming (1889–1949), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja
** William Y. Fleming, toinen skotlantilaisen laivanrakennusyhtiö Fleming and Fergusonin perustajista
** Williamina Fleming (1857–1911), skotlantilais-yhdysvaltalainen tähtitieteilijä.
* Kuvitteellisia henkilöitä:
** Bob Fleming, hahmo sketsisarjassa *[[Ruuvit löysällä (televisiosarja)|Ruuvit löysällä]]*

## Katso myös
*Flemming
Höljäkkä

**Höljäkkä** on Nurmeksen kaupungin eteläisin kylä, joka sijaitsee Pielisen itärannalla noin 20 kilometriä kaupungin keskustasta Lieksaan päin, Nurmeksen ja Lieksan rajalla. Kylässä sijaitsee myös Höljäkän rautatieasema. Höljäkkä valittiin vuoden kyläksi Pohjois-Karjalassa 2008.

Höljäkän ensimmäiset talot rakennettiin Pielisen rannalle 1600-luvun alussa. Höljäkässä on ollut kivikautista asutusta jo kampakeraamisella kaudella. Höljäkkä-sana tarkoittaa ilmeisesti väljää vesialuetta saaren ja mantereen välillä.

Höljäkkä on maalaiskylä, mutta sen tärkein yksittäinen työnantaja on kyllästyspalveluita tarjoava Höljäkkä Oy, joka kuuluu Iivari Mononen -konserniin. Lisäksi metsätalous on merkittävä elinkeino. Marjoniemi Oy on hakenut ympäristölupaa vuolukiven louhimiseen Korpikivi-nimisessä kaivospiirissä Höljäkässä. 

Jurttivaaran lakkautettu hiihtokeskus ja näköalapaikka sijaitsee Höljäkässä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Höljäkän kylän kotisivut
* Iivari Mononen Oy