open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Reino Björn

**Reino Viljo Einar "Rööri" Björn** (3. heinäkuuta 1932 Helsinki – 22. elokuuta 2012) oli suomalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Hänet tunnetaan yhtenä lajin suurimmista suomalaispersoonista.

Pelaajana Björn edusti kolmea helsinkiläisseuraa vuosina 1954–1971. Tilastollisesti parhaalla kaudellaan 1961 hän teki 9,8 pistettä ottelua kohden.

Valmentajana Björn valmensi Suomen naisten koripallomaajoukkuetta vuosina 1960–1962. Lisäksi hän valmensi menestyksekkäästi HTU:n naisjoukkuetta 1960-luvun alkupuolella ja kolmea miesten pääsarjajoukkuetta. Suomen cupin Björn voitti valmentajana kahdesti, vuosina 1970 ja 1973.

Vuonna 2000 Björn kuului Suomen yli 55-vuotiaiden miesten maailmanmestaruuden voittaneeseen maajoukkueeseen. Elantonsa hän teki yksityisyrittäjänä. Hänen perheeseensä kuului vaimo ja kolme tytärtä. Björn kuoli 80 vuoden iässä 22. elokuuta 2012.

## Saavutukset
### Pelaajasaavutukset
* SM-hopeaa 1970
* SM-pronssia 1956 ja 1958

### Saavutukset valmentajana
* Naisten Suomen mestaruuksia HTU:ssa
* Miesten Suomen cup 1970 ja 1973

## Pelityyli ja ominaisuudet

Björnin pallonkäsittely ei ollut kovin taitavaa, mutta hän korvasi puutteitaan kovalla yrittämisellä, minkä vuoksi yleisökin kannusti häntä usein. Joukkuetovereitaan Björn innosti "jatkuvasti" huutamalla. Björnin pelityyli oli aggressiivinen, mikä kerrytti hänelle runsaasti virheitä ja joskus jopa ulosajoja. Lehdistökin kirjoitti Björnin persoonallisista peliotteista, usein positiiviseen sävyyn. Hänestä kehittyi eräänlainen kulttihahmo.

Björn saattoi tehdä ajoittain runsaasti pisteitä, mutta ennen kaikkea hän oli hyvä puolustaja, syöttäjä ja vastustajan henkistä tasapainoa häiritsevä pelaaja, joiden ominaisuuksien vuoksi häntä pidettiin joukkueelleen tärkeänä.

Myös valmentajana Björniä pidettiin ns. tulisieluisena.

## Lähteet
* Reino Björn  baskethotel.com
* Tuuletuksia: Reino Björn – Parkettien väriläiskä Urheilumuseon blogi

### Viitteet
Friisilän koulu (Espoo)

**Friisilän koulu** on pieni alakoulu Espoon Friisilässä. Koulu sijaitsee Matinkylä-Olarin alueella ja siellä opiskelee noin 150 oppilasta. Koulun rehtorina toimii Eeva Lumiaro.

Arkkitehti Jorma Järven suunnittelema koulurakennus on valmistunut vuonna 1962 ja peruskorjattu vuonna 2002. Järvi piirsi Friisilän kouluun samantapaisia kuusikulmaisia luokkahuoneita kuin samaan aikaan suunnittelemaansa Tapiolan kouluun ja lukioon. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Friisilän koulun sivut
Manna Dey

**Padmabhusan Manna Dey** (; 1. toukokuuta 1919 – 24. lokakuuta 2013) oli intialainen laulaja. Hänen alkuperäinen nimensä on **Probodh Chandra Dey**. Hän aloitti uransa playbacklaulajana elokuvassa *Tamanna* (1943). Häntä kuullaan lisäksi esimerkiksi elokuvassa *Mashal* (1950). Manna Dey levytti yli 3&nbsp;500 laulua. Hän sai lukuisia palkintoja, kuten Padma Shrin (1971), Padma Bhushanin (2005), Dadasaheb Phalke -palkinnon (2007) ja Filmfaren elämäntyöstä (2011).

Manna Dey meni vuonna 1953 naimisiin Sulochana Kumaranin kanssa. Parille syntyi lapsia.

## Lähteet
C/2011 L4

**C/2011 L4** on Havaijilla sijaitsevalla Pan-STARRS-teleskoopilla 5. toukokuuta 2011 löydetty komeetta. Se näkyi maapallolle paljain silmin erottuvana kohteena keväällä 2013 jääden jälkeen aikaisimmista kirkkausarvioista, jotka povasivat kohteesta huomattavasti kirkkaampaa.

Löytöhetkellä komeetan magnitudiksi mitattiin +19,4, ja se oli 7,9 au:n etäisyydellä Auringosta eli Jupiterin ja Saturnuksen ratojen välissä. Alustavan ratalaskelman perusteella se olisi ohittanut Auringon noin 0,3 au:n etäisyydeltä, jolloin se kirkastuisi ainakin magnitudiin +2, mikäli se säilyisi ehjänä. Myöhemmin huippukirkkauden ennustetta tarkennettiin magnitudiin +1, ja komeetan ollessa 4,6 au:n etäisyydellä Auringosta sillä todettiin tiivis koma ja havainnoissa optisella R-kaistalla runsasta pölynmuodostusta, mikä enteili komeetan huomattavaa kirkastumista ja näyttävän pyrstön kehittymistä Aurinkokunnan sisäosissa. Syyskuussa 2012 komeetalle oli alkanut muodostua havaittava pyrstö, ja sen kirkkaus oli kasvanut ennustetulla tavalla.

Laajasta havaintosarjasta laaditun tiedotteen MPEC 2013 A29 perusteella tehty ennuste (kuva) ennakoi huippukirkkauden kasvua magnitudin 0 tuntumaan. Tämä olisi riittänyt tekemään komeetasta yhden yötaivaan kirkkaimmista kohteista ja kirkkaimman komeetan pohjoisella taivaalla vuonna 2007 näkyneen 17P/Holmesin jälkeen

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tulossa komeettojen huippuvuosi. Yle.fi 13. tammikuuta 2013 (viitattu 13.1.2013)
*  IAU circular 9215 (2011 June 8): COMET C/2011 L4 (PANSTARRS), COMETS C/2009 Y16 AND C/2009 Y17 (STEREO)
* Pan-STARRS Telescope Finds New Distant Comet. University of Hawaii 16. kesäkuuta 2011 
* Cometography: C/2011 L4 (PANSTARRS)
Marcus Groth

**Carl Marcus Groth** (10. kesäkuuta 1960 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja hahmoterapeutti. Groth on toiminut Teatterikorkeakoulun (TeaK) näyttelijäntyön professorina vuosina 1998–2000. Grothin teatterinäkemys on synteesi teatterin ja hahmoterapian elementeistä.

Professorikautensa jälkeen Groth on näytellyt etenkin Helsingin Svenska Teaternissa ja Åbo Svenska Teaterissa.

Vuonna 2019 Groth ilmoitti, että 24. huhtikuuta alkaen hän aloittaa näyttämölakon, kunnes Suomi muuttuu hiilineutraaliksi tai osoittaa hyvin vakuuttavasti, että sillä on aikataulu ja politiikka tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Fifi.voima.fi 
* Skenet 
* IMDB
Shape of Despair (albumi)

**Shape of Despair** on suomalaisen samannimisen yhtyeen kokoelma-albumi, joka on julkaistu vuonna 2005 levymerkillä Spikefarm Records.

Vuonna 2006 albumista julkaistiin uusintapainos levymerkillä Season of Mist.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Azhemin – laulu (kappale 4)
* Natalie Koskinen – laulu (kappaleet 1, 3 & 4)
* Pasi Koskinen – laulu (kappale 1)
* Toni Mäensivu – laulu (kappaleet 3, 5, 6), rummut (kappaleet 3 & 5–7)
* Sami Uusitalo – basso (kappale 1)
* Tomi Ullgrén – basso (kappaleet 4–7), kitara (kappaleet 1–3)
* Samu Ruotsalainen – rummut (kappaleet 1–2)
* Jarno Salomaa – kitara, syntetisaattori

### Muut tekijät
* Mariusz Krystew – grafiikka
* Mika Jussila – masteroija
* Anni Puuppo – valokuvat

## Arvostelut
* Imperiumi: 7½/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Shape of Despair discogs.com -sivustolla
Morki

**Morki** () tai **Morko** () on Marin tasavallassa Venäjällä sijaitseva kaupunkityyppinen taajama ja Morkin piirin hallinnollinen keskus. Morki sijaitsee Marinmaan itäosissa, melko lähellä Tatarstanin rajaa.

Morkin taajaman asukasluku oli Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 9&nbsp;914 ja koko Morkin piirin 32&nbsp;403. Taajamassa toimi aiemmin meijeri. Siellä on muun muassa kulttuuritalo ja ortodoksinen kirkko.

## Liikenneyhteydet
Päällystetty maantie Morkoon saapuu länsilounaasta, jossa on noin 55 kilometrin päässä myös lähin rautatieasema, Moskovasta tasavallan pääkaupungin Joškar-Olan kautta Kazaniin johtavan radan väliasema Šigakovo. Joškar-Olaan on noin 92 km kilometrin matka. Šigakovon kautta pääsee myös Tatarstanin pääkaupunki Kazaniin, joka on noin 150 kilometrin päässä; pienempiä teitä pitkin matka voi olla kilometreinä lyhyempikin.

Vuoden 2013 alussa Yle Teemalla esitetyssä kulttuuridokumenttisarjassa Suomensukuiset 30 päivässä näyttelijä Ville Haapasalo vieraili Morkin piirin Šorunžan kylässä (), joka sijaitsee Morkin kaupunkityyppisen taajaman itäpuolella. Morkin taajamasta johtaa hiekkatie (37 tai 38 km) tähän marikylään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Morkin piirin sivusto  (adm-morki.ru)
*Šorunžan kylä Morkin piirin sivustolla (adm-morki.ru)
*Morkia käsittelevä tiedotusportaali   (morki.ru)
Nukku-Matti ja Herra Kuu

**Nukku-Matti ja Herra Kuu** on Olli Lindholmin ja Susanna Hietalan 13. huhtikuuta 2012 ilmestynyt yhteisalbumi. Albumi koostuu Vexi Salmen sanoittamista ja Kassu Halosen säveltämistä kehtolauluista, jotka on sävelletty ja sanoitettu alun perin jo vuonna 1998, lukuun ottamatta kappaletta ”Vanha taika”, joka on Lindholmin itsensä säveltämä.

Vexi Salmi löysi valmiit kappaleet pöytälaatikostaan joulusiivouksen yhteydessä vuonna 2010 ja tarjosi niitä Lindholmille sekä kosketinsoittaja Mikko Kangasjärvelle, jotka osoittivat kiinnostusta kappaleita kohtaan. Kangasjärvi on myös tuottanut levyn yhdessä Jari Latomaan kanssa sekä valinnut levyllä soittavat muusikot Lindholmin toiveiden pohjalta.

Lindholm itse kuvaili albumia ”herkäksi levyksi, joka sopii niin lapsen kuin aikuisenkin hetkeen ennen nukkumaanmenoa”.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Vexi Salmi. Sävellykset Kassu Halonen, paitsi ”Vanha taika” sävellys Olli Lindholm.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Olli Lindholm – laulu
* Susanna Hietala – laulu, flyygeli
* Mikko Kangasjärvi – flyygeli, harmonikka, kosketinsoittimet, perkussiot
* Jari Latomaa – taustalaulu, kosketinsoittimet, perkussiot
* Sami Kuoppamäki – rummut, perkussiot
* Teemu Broman – basso
* Mikko Kosonen – kitarat
* Jyrki Telilä – slidekitara, tremolokitara
* Matti Kallio – irlantilaiset pillit, harmonikka
* Pirkko Kontkanen – viulu
* Tommi Kolunen – trumpetti, flyygelitorvi
* Eemil Tikanmäki – erhu

### Tuotanto
* Mikko Kangasjärvi – tuottaja
* Jari Latomaa – tuottaja, äänittäjä (Deerhouse Studio), editoija, ohjelmoina
* Jani Viitanen – äänittäjä (laulu, Headline Studio)
* Juuso Nordlund – äänittäjä (flyygeli, JJ-studio)
* Fireland Reykjavik Studio – Matti Kallion osuuksien äänitys
* Sampo Haapaniemi – miksaaja (Studio LoHi)
* Jaakko Viitalähde – masteroija (Viitalähde Mastering)

## Lähteet
Valerie Mahaffey

**Valerie Mahaffey** (16. heinäkuuta 1953 Sumatra, Indonesia – 30. toukokuuta 2025 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

Mahaffey syntyi Sumatralla mutta muutti sieltä opiskelemaan Texasiin, Yhdysvaltoihin. Hän valmistui Texasin yliopisto, Austinista vuonna 1971.

Mahaffey näytteli merkittävää roolia Alma Hodgena *[[Täydelliset naiset]]* -televisiosarjan kolmannella tuotantokaudella. Mahaffey näytteli sivuroolia Eve viidessä *[[Villi Pohjola (televisiosarja)|Villi Pohjola]]* -televisiosarjan jaksossa vuosina 1991–1995. Valerie näytteli myös terapeuttia televisiosarjassa *[[Taran monta elämää]]*.

Mahaffey oli naimisissa Joseph Kellin kanssa, ja heillä on yksi yhteinen lapsi. Hän kuoli 71 vuoden iässä 30. toukokuuta 2025 Los Angelesissa.

## Lähteet
Opritšnikki

**Opritšnikki** () oli Venäjän tsaari Iivana Julman (1533–1584) perustaman järjestön jäsenen nimitys. Opritšnikkien tehtävänä oli hallita Venäjään kuuluneita Opritšninaksi kutsuttuja etäisiä alueita, tuhota kaikenlainen Iivanan valtaan kohdistuva vastarinta ja pelottaa alueiden asukkaat uskollisiksi alamaisiksi. Opritšnikkeja pidetään historiallisena esimerkkinä hirmuhallinnon valtakoneistoon kuuluvasta salaisesta poliisista. 

Opritšnikkien tunnuksissa oli koirien päitä ja luutia. Symbolit kertoivat, että opritšnikit tulevat vainuamaan tsaarin vastustajat ja lakaisemaan nämä pois Venäjältä. Uskollisuutensa vuoksi heitä myös kutsuttiin joskus "tsaarin koiriksi". Tsaari muodosti myös oman henkivartiokaartinsa valituista opritšnikeista.

Opritšnikkien tarkoitus oli hallita kauhulla ja niin he myös tekivät. He teloittivat tsaarin vastustajina kokonaisia sukuja ja klaaneja, jopa kyliä ja kaupunkeja. Merkittävin tapahtuma oli vuoden 1571 Novgorodin puhdistus, jossa kidutettiin ja teloitettiin historioitsijoiden laskelmien mukaan kahdesta tuhannesta jopa 15 000 kaupunkilaiseen.

Pjotr Tšaikovski sävelsi vuosina 1870–1872 Ivan Lazjetjnikovin 1842 kirjoittamaan näytelmään perustuvan oopperan ''Opritšnik''. 

## Katso myös
* Heinrich von Staden – saksalainen seikkailija, joka tutustui Iivana Julmaan ja toimi opritšnikkina Venäjällä
* Ohrana – Venäjän keisarikunnan aikainen salainen poliisi

## Lähteet
Venäjän federaation asevoimien yhteisakatemia

**Venäjän federaation asevoimien yhteisakatemia** () eli **Venäjän sotilasakatemia** on  Moskovassa sijaitseva Venäjän sotakorkeakoulu. 

Koulu uudelleenorganisoitiin ja -nimettiin 1998 Neuvostoliiton aikana perustetuista Frunzen sotilasakatemiasta, Malinovskin panssarijoukkojen akatemiasta ja Šapošnikovin korkeimpien upseerien kursseista. Frunzen akatemian lailla sen historialliset juuret ovat keisarillisen Venäjän Nikolajevskin yleisesikunta-akatemiassa. Vuonna 2008 koulun alaisuuteen liitettiin useita eri puolella maata toimivia sotilaskouluja ja -instituutteja.

Tällä hetkellä laitoksen sotatieteen ja -koulutuksen keskus tarjoaa: 
* koulutusta ja jatkokoulutusta asevoimien upseereille, korkeasti koulutetuille komentajille ja sotilasinsinööreille, tieteellistä ja pedagogista koulutusta
* koulutusta ja jatkokoulutusta komentaville upseereille ja insinööreille, sekä sotakorkeakoulujen, yliopistojen ja instituuttien tieteellisillä ja pedagogisilla aloilla toimiville henkilöstölle 
* perustavaa ja sovellettua tutkimusta valtion puolustuksen voimistamiseksi ja sotilaallisen ammatillisen koulutuksen kehittämiseksi
Löytö

**Löytö** eli **löytötavara** on esine, jonka omistaja on vahingossa kadottanut ja jota kukaan ei pidä hallinnassaan. Löydöksi ei kutsuta esinettä, jonka omistaja on tahallaan hylännyt, eikä anastettua esinettä. Suomessa sen talteen ottamisesta ja käsittelystä säädetään löytötavaralaissa (778/1988). Laki ei koske eläimiä eikä rekisteröitäviä ajoneuvoja tai ilma-aluksia.

## Poikkeuksia
Joidenkin tavaralajien löydöistä on säädetty toisaalla lainsäädännössä. Esine, jonka omistajaa ei tiedetä ja joka voidaan olettaa vähintään satavuotiaaksi on toimitettava Museovirastoon. Säännös koskee myös laivanhylkyjä. Laivalöydöistä on viipymättä ilmoitettava Museovirastoon. Uitossa rannalle tai vesistöön jääneestä puutavarasta säädetään vesilain 9 luvun 9 pykälässä. Uponneesta, karille ajautuneesta, hylätystä tai hylyksi muuttuneesta aluksesta ja sen tavaroista säädetään merilaissa. Avaruudesta tulleen esineen löytämisestä on viipymättä ilmoitettava poliisi-, rajavartio- tai sotilasviranomaiselle. Esinettä ei saa liikuttaa eikä viedä pois ilman viranomaisen lupaa kuin erittäin merkittävästä syystä.

## Ilmoitusvelvollisuudesta ja laitoslöydöstä
Löytäjän on ilmoitettava löydöstä tavaran omistajalle tai toimitettava se poliisille. Sellainen omaisuus, jonka hankkiminen tai hallussapito on kiellettyä tai luvanvaraista, on toimitettava poliisille viipymättä. Vähäarvoisen löytötavaran saa löytäjä pitää, jos omistaja ei ole selvitettävissä. Löytäjällä on oikeus löytöpalkkioon ja kohtuullisten kustannusten korvaamiseen, ellei kyseessä ole laitoslöytö. Löytöpalkkion suuruus on kymmenen prosenttia esineen käyvästä arvosta, kuitenkin vähintään neljä euroa.

Laitoslöydöksi nimitetään löytötavaraa, joka on otettu talteen julkiseen liikenteeseen käytettävästä kulkuneuvosta (myös taksista), rautatieasemalta, linja-autoasemalta, liikkeestä, virastosta, työpaikalta, oppilaitoksesta, sairaalasta, kulttuurilaitoksesta tai muusta niiden kaltaisesta paikasta. Laitoslöytö pitää luovuttaa laitoksen henkilökunnalle tai sen löytötavaratoimistolle.

## Löytötavaran omistusoikeudesta sekä löydetyn omaisuuden kavalluksesta
Löytötavaran omistusoikeus siirtyy löytäjälle, jos omistaja ei nouda tavaraansa poliisilta kolmen kuukauden kuluessa. Laitoslöytöjen omistusoikeus siirtyy valtiolle tai löytötavaratoimiston pitäjälle kolmen kuukauden kuluttua näiden saatua tavaran haltuunsa. Löytäjä ei kuitenkaan saa omistusoikeutta löytämäänsä polkupyörään tai mopoon. Ne myydään huutokaupalla ja löytäjä on oikeutettu saamaan kolmasosan myyntihinnasta.

Rikoslain perusteella tuomitaan henkilö, joka anastaa löytämiään varoja tai muuta irtainta omaisuutta, kavalluksesta. Siitä voidaan tuomita sakko tai vankeutta enintään yhdeksi vuodeksi kuudeksi kuukaudeksi.

## Patenttioikeudesta
Löydön perusteella ei voi saada patenttia, sillä patenttioikeudelliselta keksinnöltä vaaditaan teknistä luonnetta. Vastaavasti henkilö, joka löytää jotakin luonnossa olevaa, ei tee keksintöä, vaikka löytäisikin jotakin aiemmin tuntematonta.

## Katso myös
* Löytöeläin
* Löytölapsi 

## Lähteet
Arvi Hautamäki

**Arvi Erland Hautamäki** (28. helmikuuta 1897 Viipuri – 10. helmikuuta 1972) oli suomalainen kansansivistystyön vaikuttaja, joka toimi Työväen Sivistysliiton (TSL) pääsihteerinä vuosina 1945–1963. Hän sai kouluneuvoksen arvonimen 1949.

Hautamäen isä oli konemestari Johan Henrik Hautamäki (ent. Jakobsson). Hautamäki oli itseoppinut, lukuun ottamatta Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa vuosina 1932–1936 suoritettuja opintoja. Hän osallistui TSL:n toimintaan sen perustamisesta vuonna 1919 alkaen. Hän oli TSL:n järjestäjänä 1924–1929 ja opintosihteerinä 1929–1938 sekä Työväen Akatemian yhteiskunnallisten aineiden opettajana 1938–1945 ja vt. johtajana 1939–1940 ja 1941–1945. Vuonna 1945 hänet valittiin TSL:n pääsihteeriksi. Hautamäki oli myös Suomen Sosialidemokraattisen Työläisnuorisoliiton puheenjohtaja 1928–1931, Kansansivistysopillisen Yhdistyksen johtokunnan jäsen vuodesta 1941, Suomen Liiketyöntekijäin Liiton liittoneuvoston puheenjohtaja vuodesta 1946, valtion kansansivistyslautakunnan sihteeri vuodesta 1946, Neuvostoliittoinstituutin johtokunnan jäsen vuodesta 1947 sekä Yhteiskunnallisen korkeakoulun hallituksen jäsen vuodesta 1952. Lisäksi hän kuului Voionmaa-opiston ja Kiljavan opiston johtokuntiin.

## Teoksia
* *Kommunistit parlamentissa ja taantumus : kirjoitettu puhe* ; kirj. A. H:ki. Viipurin piirin sos.-dem. nuorisojärjestö, Viipuri 1922
* *Luokkavoimanne : puhe, sopii esitettäväksi työväenjärjestöjen iltamissa ja perhejuhlissa* ; kirj. A. H:ki. Viipurin piirin sos.-dem. nuorisojärjestö, Viipuri 1922
* *Vapauden, oikeuden puolesta ja kaikkea sortoa vastaan : puhe työväenjärjestöjen juhliin* ; kirj. A. H:ki. Viipurin piirin sos.-dem. nuorisojärjestö, Viipuri 1922
* *Sosialismin teoriaan tutustuminen*. Työväen sivistysliiton opintosuunnitelmia, Hämeenlinna 1928
* *Sosialistinen keskustelukerho : työväen sivistysliiton opintosuunnitelmia*. Työväen sivistysliitto, Helsinki 1929
* *Itsekasvatusoppi : opintosuunnitelma*. Työväen sivistysliitto, Helsinki 1932
* *Valtiotietoa Suomen valtiosäännön pohjalla*. Työväen sivistysliitto, Helsinki 1933
* *Järjestötehtävien opiskelu*. Työväen sivistysliitto, Helsinki 1934
* *Työlainsäädännön kerho-opiskelu : TSL:n opintosuunnitelma*. Suomen ammattiyhdistysten keskusliiton julkaisusarja n:o 4. Helsinki 1935
* *Sosialismin historian ja teorian peruskurssi : uusittu opintosuunnitelma*. Työväen sivistysliitto, Helsinki 1936

## Toimitustöitä
* *Järjestötoimitsijain käsikirja* ; toim. E. K. Louhikko, Arvi Hautamäki ja Emil Sallila. Kansanvalta, Helsinki 1931, 2. uud. ja tark. painos Suomen ammattiyhdistysten keskusliitto, Tampere 1937
* *Työväen tietokirja* ; toim. Atte Pohjanmaa ; toimitusneuvosto Arvi Hautamäki ym. Tammi, Helsinki 1951
* *Työväen omaehtoinen sivistystyö* ; toimituskunta Arvi Hautamäki ym. Tammi, Helsinki 1954 

## Lähteet
NHL-kausi 2012–2013

**NHL-kausi 2012–2013** oli National Hockey Leaguen 95. kausi. Sen aikana 30 joukkuetta pelasi kukin 48 ottelua. Stanley Cupin voitti Chicago Blackhawks, joka kukisti finaalisarjassa Boston Bruinsin otteluvoitoin 4–2. Chicago myös voitti runkosarjan ensimmäisen kerran sitten NHL-kauden 1990–1991.

Kauden käynnistymistä edelsi 15. syyskuuta 2012 alkanut ja 6. tammikuuta 2013 päättynyt työsulku. Keskeisimmät työsulkuun liittyneet kiistanaiheet NHL-liigan ja pelaajayhdistyksen välillä olivat palkkakaton suuruus sekä tulojen jakosuhde. Neuvottelujen tuloksena syntyneen kymmenvuotisen työehtosopimuksen nojalla jääkiekkotulot jaetaan tasan pelaajien ja seurojen välillä. Kumpikin osapuoli saa siis 50 prosenttia tuloista, kun taas edellinen sopimus takasi pelaajille 57 prosentin osuuden. Kauden 2013–2014 palkkakatoksi sovittiin 64,3 miljoonaa dollaria, joka vastaa tarkalleen kaudella 2011–2012 käytettyä kattoa. 

Runkosarjan ensimmäinen kierros pelattiin 19. tammikuuta 2013, ja pudotuspelit alkoivat 30. huhtikuuta 2013. Kaikki runkosarjaottelut pelattiin samassa konferenssissa olevien joukkueiden välillä. Näin ollen kauden ainoat ottelut, joissa eri konferensseihin kuuluvat joukkueet kohtasivat toisensa, pelattiin Stanley Cup -finaalisarjassa. 

Runkosarjan pistepörssin voitti Tampa Bay Lightningia edustanut Martin St. Louis. Hän teki 48 ottelussa ottelussa yhteensä 60 tehopistettä, joista 17 oli maaleja ja 43 syöttöpisteitä. Art Ross Trophyn ohella hänelle myönnettiin Lady Byng Memorial Trophy. Maalitilaston ykkönen oli puolestaan Washington Capitalsin Aleksandr Ovetškin, joka teki kauden aikana 32 maalia. Ovetškin sai parhaalle maalintekijälle annettavan Maurice Richard Trophyn lisäksi Hart Memorial Trophyn, joka oli hänen uransa kolmas Hart-palkinto.

Pudotuspelien pistepörssin voittaja oli Boston Bruinsin David Krejčí. Hän teki 22 ottelussa 26 tehopistettä, joista 9 oli maaleja ja 17 syöttöpisteitä. Parhaalle tulokkaalle jaettava Calder Memorial Trophy myönnettiin Florida Panthersia edustaneelle Jonathan Huberdeaulle. Norris Trophyn sai puolestaan Montreal Canadiens -puolustaja P. K. Subban. Vezina Trophy annettiin Columbus Blue Jackets -maalivahti Sergei Bobrovskille.

## Runkosarja
### Itäinen konfenrenssi

Pittsburgh Penguins, Montreal Canadiens ja Washington Capitals voittivat omat divisioonansa.

### Läntinen konfenrenssi

Chicago Blackhawks, Anaheim Ducks ja Vancouver Canucks voittivat omat divisioonansa.

### Runkosarjan pistepörssi

*Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit*

## Pudotuspelit

### Pudotuspelien pistepörssi
*Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit*

## Palkinnot

## Katso myös
*
*Suomalaiset NHL-kaudella 2012–2013
*Luettelo NHL:n työsulkupelaajista muissa sarjoissa kaudella 2012–2013

## Lähteet
Poliisiministeri

**Poliisiministeri** on hallituksen jäsen, joka vastaa tyypillisesti kansallisesta turvallisuudesta, mukaan lukien esimerkiksi poliisi, salainen poliisi, rajavartiolaitos ja mahdolliset terrorismin vastaiset erikoisjoukot. Joissakin valtioissa myös oikeuslaitos saattaa kuulua poliisiministeriön alaisuuteen, mutta useissa valtioissa poliisiministerin tehtävät on sisällytetty sisäministerille. Näin myös Suomessa, vaikka esimerkiksi lehdistö kutsuu sisäministeriä joskus poliisiministeriksi.

Merkittäviin historiallisiin poliisiministereihin lukeutuu Joseph Fouché (1763–1820), joka uudisti Napoleon I:n aikana Ranskan poliisilaitoksen ja perusti maahan myös tehokkaan ja pelätyn salaisen poliisin. 

## Lähteet
Ilmari Havu

**Ilmari Havu**, vuoteen 1906 **Falck** (29. kesäkuuta 1895 Viipuri – 4. elokuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen ensyklopedisti ja kirjallisuushistorioitsija. 

## Henkilöhistoria
Ilmari Havun vanhemmat olivat Turun hovioikeuden varapresidentti Gustaf Evert Havu ja Anna Wallin ja puoliso vuodesta 1921 Laila Lindholm. Havu tuli ylioppilaaksi 1913 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1916 ja lisensiaatiksi 1921. Havu väitteli filosofian tohtoriksi 1923 tutkielmalla *[[Pietari Päivärinta]]: Kirjallishistoriallinen tutkimus*. Hän toimi Helsingin lyseon lehtorina 1937–1959 ja koulun rehtorina 1957–1959. Havu oli Otavan tietosanakirjojen ja aikalaiskirjojen toimitussihteeri ja päätoimittaja vuodesta 1924. Hän oli Juhani Ahon nimeä kantavan seuran ensimmäinen puheenjohtaja vuodesta 1947 ja Turun Suomalaisen Yliopistoseuran perustajia. Havulle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1965.

## Julkaisuja
* *Pietari Päivärinta*, 1923 (väitöskirja)
* *Kauppis-Heikki*, 1925
* *Juhani Aho*, 1929
* *Lauantaiseura sekä sen miehet*, 1945

## Lähteet
Benediktio

**Benediktio** (, sanoista *bene,* hyvin ja *dictio,* lausuminen) tarkoittaa kirkollista siunaustoimitusta. Benediktion kautta osoitetaan Jumalalle pyyntö, että hän antaisi siunauksensa jollekin siunattavalle henkilölle tai esinelle .

Evankelisissa kirkoissa tällaisia toimituksia ovat esimerkiksi avioliittoon vihkiminen ja hautaus.

Katolisessa kirkossa siunaustoimitus voi kohdistua sekä ihmisiin että esineisiin, jotka toimituksen avulla saavat kirkon siunauksen. Siunaustoimituksessa käytetään apuna esimerkiksi rukouskaavaa, käsien päällepanemista, vihkivedellä pirskottamista, suitsutusta tai ristinmerkkiä. Siunaustoimitukset ovat osaltaan sakramentaaleja eli sakramenttien kaltaisia toimituksia, mutta eivät varsinaisia sakramentteja. Toimituksista on laadittu erityisiä käsikirjoja, joista käytetään nimitystä *libri benedictionales* tai *benedictionaria*. Yleisen benediktion antamiseen on oikeus ainoastaan paavilla. Hän suorittaa sen kolmesti vuodessa aloittaen julistuksensa sanoilla *[[urbi et orbi]]* eli kaupungille (Roomalle) ja koko maailmalle.

## Lähteet
Lopes

**Lopes** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Adriane Lopes (s. 1976), brasilialainen lakimies, Campo Granden pormestari
* Alexandre Lopes (s. 1974), brasilialainen jalkapalloilija
* Anthony Lopes (s. 1990), ranskalais-portugalilainen jalkapallomaalivahti
* António Pedro de Brito Lopes, *Toni* (s. 1978), portugalilainen jalkapalloilija
* Arnaldo Edi Lopes da Silva (s. 1982), portugalilainen jalkapalloilija
* Assis Lopes (s. 1934), brasilialainen katolinen piispa
* Diego Lopes (s. 1994), brasilialainen vapaaottelija
* Éderzito António Macedo Lopes (s. 1987), portugalilainen jalkapalloilija
* Fernando Lopes-Graça (1906–1994), portugalilainen säveltäjä[1], kapellimestari ja musikologi
* Fernão Lopes (n. 1380–1459), portugalilainen kronikoitsija
* Carlos Lopes (s. 1947), portugalilainen kestävyysjuoksija ja olympiavoittaja
* Gilberto Pereira Lopes (1927–2025), brasilialainen katolinen arkkipiispa
* Joaquim Wladimir Lopes Dias (s. 1957), brasilialainen katolinen piispa
* José Ubiratan Lopes (s. 1947), brasilialainen katolinen piispa
* Kátia Lopes (s. 1973), brasilialainen lentopalloilija
* Laura Lopes (s. 1978), brittiläinen taidegalleristi ja kuningatar Camillan tytär 
* Leila Lopes (s. 1986), angolalainen Miss Universum 2011
* Lisa Lopes (1971–2002), yhdysvaltalainen rap-artisti
* Marcel Gonçalves Costa Lopes, *Gonçalves* (s. 1966), brasilialainen jalkapalloilija
* Marcos Lopes (s. 1995), portugalilainen jalkapalloilija
* Maria do Couto Maia-Lopes (1890–2005), 114-vuotiaaksi elänyt portugalilainen
* Miguel Lopes (s. 1986), portugalilainen jalkapalloilija
* Oscar Lino Lopes Fernandes Braga (1931–2020), angolalainen roomalaiskatolinen piispa
* Paulo José Lopes Figueiredo (s. 1972), angolalainen jalkapalloilija
* Priscilla Lopes-Schliep (s. 1982), kanadalainen pika-aitajuoksija
* Roberto Lopes Miranda, *Roberto* (s. 1944), brasilialainen jalkapalloilija
* Valmiro Lopes Rocha, *Valdo* (s. 1981), espanjalainen jalkapalloilija
* Wagner Lopes (s. 1969), brasilialais-japanilainen jalkapalloilija.

## Katso myös

* López
Medvedevo

**Medvedevo** (, ) on kaupunkityyppinen taajama, joka sijaitsee Marin tasavallan pääkaupungin Joškar-Olan länsinaapurina Venäjällä. Taajama toimii myös tasavallan aluehallintoon liittyvän *Medvedevon piirin* keskuksena.

Medvedevon taajaman asukasluku oli Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 16&nbsp;841 ja koko Medvedevon piirin 67&nbsp;703.

Paikkakunnalla on muun muassa kotiseutumuseo ja pieni eläinpuisto. Joškar-Olan koulutus- ja kulttuuripalvelut sekä liikenneyhteydet ovat myös Medvedovon asukkaiden käytössä, sillä keskustojen etäisyys toisistaan on noin viisi kilometriä.
  
## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Posjolok Medvedevo  (12rus.ru)
*Medvedovon piirin sivusto  (http://www.medvedevo12.ru/)
Kaptaani

**Kaptaani** (C9H8Cl3NO2S) on imideihin kuuluva kasvinsuojeluaine. Sitä käytetään sienitautien ehkäisyyn muun muassa hedelmätarhoilla. Kaptaanin käyttö on Suomessa kielletty vuoden 1997 alusta.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Kaptaani on huoneenlämpötilassa valkoisia tai hieman kellertäviä kiteitä. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dietyylieetteriin, bentseeniin ja dioksaaniin. Kaptaania valmistetaan 1,2,3,6-tetrahydroftaali-imidin ja trikloorimetaanisulfenyylikloridin välisellä reaktiolla natriumhydroksidin läsnä ollessa.

Kaptaania käytetään omenaruven ehkäisemiseen omena- ja päärynäviljelmillä. Lisäksi sitä voidaan käyttää koristekasvien sienitautien torjuntaan. Tähän tarkoitukseen sitä käytetään pulverimuodossa. Kaptaania voidaan käyttää myös sienten kasvua ehkäisevänä aineena synteettisessä tai luonnonkumissa, maaleissa ja lakoissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Koivuhangokas

**Koivuhangokas** (*Furcula bicuspis*) on melko yleinen alkukesän yöperhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Koivuhangokas muistuttaa pajuhangokasta (*Furcula furcula*) sekä haapahangokasta (*Furcula bifida*), mutta on väritykseltään näitä valkoisempi ja kuvioinniltaan kontrastisempi. Siipien pohjaväri on puhtaan valkoinen. Etusiiven keskellä on leveä, tummanharmaa vyö, joka kapenee keskiosassaan tiimalasimaisesti. Vyön ja siiven ulkoreunan välissä kulkee kolme aaltoilevaa, mustaa poikkijuovaa ja siiven kärkiosan etureunassa on kolmiomainen, tummanharmaa laikku. Takasiivissä on leveä, sameareunainen vaaleanruskea kaarivyö sekä samea keskipilkku. Sekä etu- että takasiipien ulkoreunassa siipisuonten väleissä on mustanruskeat täplät. Keskiruumis on valkoinen, selkäpuolelta laajalti tumma ja takaruumis valkoisen ja tummanharmaan poikkiraidallinen. Siipiväli 33&ndash;40&nbsp;mm.

Toukka on täysikasvuisena 35&ndash;40&nbsp;mm pitkä ja yleisväriltään vihreä. Toukan etupäässä sen selkäpuolella on kolmiomainen punaruskea laikku, joka päättyy selässä olevaan kyhmyyn. Takaosasta toukan selkäpuoli on laajalti punaruskea ja peräpäässä on kaksi pitkää uloketta. Pää on ruskea ja sen molemmin puolin on mustat laikut. Erotuksena paju- ja haapahangokkaan toukista selän punaruskeat alueet eivät koivuhangokkaalla yleensä kosketa toisiaan.

## Levinneisyys ja lentoaika
Lajin levinneisyys kattaa Euroopan ja ulottuu idässä aina Kiinaan saakka. Suomessa koivuhangokasta tavataan etelärannikolta aina Lappiin asti, joskin Keski-Suomea pohjoisempana havainnot harvinaistuvat selvästi. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena toukokuun loppupuolelta kesäkuun lopulle. Lennon huippu lienee juhannuksen aikoihin, mutta valoisat kesäyöt vaikeuttavat valopyyntiä ja sitä kautta yksiömäärien havainnointia.

## Elinympäristö ja elintavat
Koivuhangokkaan voi tavata lähes kaikkialla koivuja kasvavilla paikoilla, erityisesti lehti- ja sekametsissä. Esiintymiseltään se on kuitenkin paikkauskollinen ja perhosia tavataan yleensä vain yksitellen. Päivisin puiden rungoilla suojavärinsä turvin lepäävät perhoset aloittavat muutaman tunnin illassa kestävän lentonsa vasta illan hämärryttyä tarpeeksi. Koiraat lentävät valolle, mutta vasta melko myöhään illalla. Naaraita valolle tulevista yksilöistä on vain noin 5&nbsp;%.

Parittelu kestää koko yön ja naaras aloittaa munimisen seuraavana iltana. Naaras tuottaa yhteensä 75&ndash;120 munaa, jotka se laskee lehtien yläpinnoille, ilmeisesti lähinnä latvustoihin. Toukat elävät yksitellen ja oleskelevat usein auringonpaisteessa lehtien yläpinnoilla piilottelematta. Toukka koteloituu puun rungolle tai oksalle varsin kovapintaisen ja hyvin naamioidun kotelokopan sisään. Koteloituminen tapahtuu usein etelänpuoleiselle pinnalle. Kotelo talvehtii usein kahdesti.

## Ravintokasvi
Toukka elää koivuilla (*Betula*) ja lepillä (*Alnus*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen perhostutkijain seura: ohjeita vaaleiden nirkkolajien tunnistamiseen 
* Koivu-, paju- ja haapahangokkaan tunnistaminen 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* Vlindernet
Haapahangokas

**Haapahangokas** (*Furcula bifida*) on nirkkoihin kuuluva keskikokoinen, melko yleinen yöperhonen.

## Koko ja ulkonäkö
Haapahangokas muistuttaa erityisesti koivuhangokasta (*Furcula bicuspis*), mutta sen voi sekoittaa myös pajuhangokkaaseen (*Furcula furcula*). Haapahangokkaan siipien pohjaväri on harmaanvalkoinen, mutta perhosten sävy tummuu selvästi pohjoista kohti siirryttäessä (maantieteellinen muoto *lype*). Etusiiven poikki kulkee kaksi leveää, mustaa poikkiviirua, joista sisempi on lähes suora kun ulompi sitä vastoin kaartuu takaosastaan selvästi ulospäin. Poikkiviirujen väliin jäävä alue on vaalean harmaa. Siiven kärkiosassa siiven poikki kulkee kaksi aaltoilevaa poikkiviirua ja siiven etureunassa on kiilamainen vaaleanharmaa laikku. Takasiivet ovat harmaanvalkoiset, ulkoreunastaan tummemmat ja niissä on sumea, tumma keskitäplä. Sekä etu- että takasiipien ulkosyrjässä siipisuonten väleissä on selvästi erottuvat mustat täplät. Siipiväli 30&ndash;42&nbsp;mm.

Toukka on kellanvihreä, täysikasvuisena 34&ndash;40&nbsp;mm:n pituinen ja muistuttaa suuresti koivu- ja pajuhangokkaan toukkia. Sen etuosassa selkäpuolella on kolmiomainen, punaruskea laikku, joka päättyy kyhmyyn. Myös takaosastaan toukan selkä on punaruskea ja usein etu- ja takapään punaruskeat alueet sulautuvat yhdeksi, koko toukan pituiseksi kuvioksi. Toukan peräpäässä on kaksi pitkää uloketta.

## Levinneisyys ja lentoaika
Haapahangokasta tavataan lähes koko Euroopassa ja idässä levinneisyys ulottuu Baikalille saakka. Suomessa lajista on havaintoja Lapista saakka, mutta levinneisyys painottuu maan etelä- ja keskiosiin. Perhoset lentävät yleensä yhtenä sukupolvena toukokuulta heinäkuun lopulle lennon painottuessa kesä-heinäkuun vaihteeseen. Joinakin vuosina esiintyy toinen sukupolvi, joka on lennossa elo-syyskuussa.

## Elinympäristö ja elintavat
Haapahangokas elää haapaa ja pajuja kasvavissa lehti- ja sekametsissä, mutta lajina se on melko paikoittainen ja yksilömäärät vaihtelevat suuresti. Naaraat aloittavat lennon jo hämärän laskeutuessa, mutta koiraat odottavat illan pimenemistä pitempään. Perhosten lento jatkuu keskiyölle ja lämpiminä öinä aamuyölle saakka. Molemmat sukupuolet tulevat valolle, koiraat kuitenkin naaraita herkemmin. Ennen valopyynnin yleistymistä toukkia tavattiin huomattavasti aikuisia perhosia useammin.

Naaras munii 80&ndash;120 munaa ravintokasvien lehtien yläpinnoille. Toukat kuoriutuvat parin viikon kuluessa ja elävät aluksi pieninä ryhminä, myöhemmin yksittäin. Ne viihtyvät auringonpaisteessa, eivätkä yritä piilotella. Täysikasvuinen toukka jyrsii puun kuoreen syvennyksen, johon se tekee kovapintaisen kotelokopan ja koteloituu sen sisään. Kotelo talvehtii, joskus kaksi kertaa.

## Ravintokasvi
Toukka elää metsähaavalla (*Populus tremula*) sekä erilaisilla pajuilla (*Salix*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen perhostutkijain seura: ohjeita vaaleiden nirkkolajien tunnistamiseen 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* Vlindernet
Virrat 1918

**Virrat 1918** on vuonna 1997 julkaistu tietokirja, joka käsittelee Virtoja Suomen sisällissodan aikoihin. Kirjan ovat toimittaneet Helena Hevonkoski, Hilkka Katajamäki ja Jenny Kivelä.

Kirjaa on käytetty lähteenä Valtioneuvoston julkaisemassa tutkimuksessa *Venäläissurmat Suomessa 1914-1922*

Punaisten muistomerkit -sivustolla teosta pidetään erinomaisena katsauksena Virtain vuoden 1918 tapahtumiin. Teosta on käytetty Virtain muistomerkin lähteenä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kari Honkanen, Syvien rivien sotaa. Ilkka-lehti, Seinäjoki, 26.4.1998
Harri Sillgren

**Harri Sillgren** (s. 2. maaliskuuta 1972 Jyväskylä) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 437 runkosarjaottelua tehopistein 99+137=236 ja keräten 216 jäähyminuuttia sekä 47 playoff-ottelua tehopistein 6+14=20 ja keräten 26 jäähyminuuttia. Sillgren toimi vuodet 2001–2004 JYPin kapteenina. Hän pelasi urallaan myös Ruotsissa ja Tanskassa.

## Ura
Sillgren oli JYPin kasvatti. Hän voitti siellä A-nuorten SM-pronssia vuonna 1991. Sillgren oli sekä kaudella 1990–1991 että 1991–1992 JYPin A-nuorten paras pistemies ja maalintekijä. Kaudeksi 1992–1993 hän siirtyi Turkuun, missä Sillgren pelasi suurimman osan kaudestaan I-divisioonajoukkue Kiekko-67:ssä. Hän debytoi myös SM-liigassa ja pelasi Turun Palloseuran riveissä 11 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun tehopistein 2+2=4. Sillgren voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden.

Kausi 1993–1994 oli Sillgrenille varsinainen tulokaskausi SM-liigassa ja se toi hänelle 42 runkosarjaottelussa tehot 11+14=25 sekä 11 playoff-ottelussa tehot 1+3=4. Sillgren voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kausina 1994–1995 ja 1995–1996 hän ylsi 18 osumallaan SM-liigan yhden kauden maaliennätykseensä. Hän voitti Suomenmestaruuden vuonna 1995. Kaudeksi 1996–1997 Sillgren siirtyi Ruotsiin ja Elitserien-joukkue Västerås IK:n riveihin.

Kahden Västeråsissa vietetyn vuoden jälkeen Sillgren siirtyi kaudeksi 1998–1999 Rauman Lukkoon. Hän ylsi 18 osumallaan kolmannen kerran SM-liigan yhden kauden maaliennätykseensä ja teki 35 tehopisteellään SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä. Sillgren oli Lukon toiseksi paras maalintekijä Leonīds Tambijevsin jälkeen ja hän jakoi myös joukkueen sisäisen pistepörssin toisen sijan Aigars Ciprussin kanssa. Kolmen Lukossa vietyn kauden jälkeen Sillgren palasi kaudeksi 2001–2002 2+1-vuotisella sopimuksella kasvattajaseuraansa JYPiin. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä joukkueessa ja nousi JYPin kapteeniksi. Sillgren voitti kauden päätteeksi joukkueen sisäisen syöttöpörssin 24 syötöllään. Viimeisellä SM-liigakaudellaan 2003–2004 hän muodosti alkukaudella kohtalaisen hyvän tutkaparin Pierre-Claude Drouinin kanssa, mutta loukkaantumiset jättivät Sillgrenin kauden kuitenkin hyvin rikkonaiseksi.

Kaudeksi 2004–2005 Sillgrenin piti siirtyä Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vysšaja Ligassa pelanneeseen Torpedo Nižni Novgorodiin, mutta hän päätyi sieltä ennen kauden alkua tanskalaisen Odense Bulldogsin riveihin. Sillgren oli tehoilla 15+14=29 joukkueen kolmanneksi paras pistemies.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Claudius Hedman

**Claudius Hedman** (3. elokuuta 1680 Härnösand Ruotsi – 1. helmikuuta 1765 Vaasa) oli ruotsalaissyntyinen pappi ja suomen kielen harrastaja.  

Hedmanin vanhemmat olivat suutarimestari Pietari Niilonpoika  Edman ja Elisabeth Rahm. Ylioppilaaksi Uppsalassa tullut Hedman valmistui maisteriksi 1707 ja vihittiin papiksi 1709. Hän työskenteli ensin kreivi Carl Piperin kotikappalaisena ja sitten vuodesta 1712 Tukholman Klaran seurakunnan kappalaisena. Hedman siirrettiin 1720 Vaasan ja Mustasaaren kirkkoherraksi. Hän oli lääninrovasti Suupohjassa ja Vaasan koulun tarkastaja. Hedman oli vuosina 1726–1751 kuusi kertaa valtiopäivillä ja vuonna 1751 myös sekreettivaliokunnassa. Hän kokosi suomalaisen sanakokoelman, jota Daniel Juslenius käytti 1745 julkaisemansa *Finsk orda-boks försök* -sanakirjan pohjana.

Hedmanin puoliso vuodesta 1712 oli Anna Kristiina Wallman. Pariskunnan kasvattama Hedmanin sisarenpoika Pietari Röring (Hägg) otti Hedmanin sukunimen ja seurasi kasvatti-isäänsä Mustasaaren kirkkoherrana. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hedman, Claudius Tietosanakirja osa 3, palsta 203, Tietosanakirja-osakeyhtiö 1911
Vesa Peipinen

**Vesa Peipinen** on suomalainen yhteisöpedagogi, nuorisotutkija ja kaupunkiaktiivi. Kansalaisaktivistina Peipinen on toiminut erityisesti rakennetun ympäristön suojeluun, kaupunkikulttuuriin ja nuorisokulttuureihin liittyvien kysymysten parissa. Hän on nuorten talonvaltausliikkeenä 1990-luvun alussa syntyneen Oranssi ry:n perustajajäsen ja pitkäaikainen aktiivi. Hän toimi Oranssin toiminnanjohtajana vuoteen 2012 saakka. Peipinen on ollut aktiivinen mm. , nykyään Teatterikorkeakouluna toimivan Kookostehtaan, Tennispalatsin ja Tehtaankadun puutalojen suojeluliikkeissä. Yhteisöpedagogina Peipinen on perustanut nuorten toimintakeskuksia, kehittänyt nuorten omatoimista asumistoimintaa ja vanhojen rakennusten tilapäiskäyttöä. Nuorisotutkijana hän on tehnyt kansalaisaktivismiin ja nuorten alakulttuureihin liittyvää tutkimustyötä. Vuodesta 2016 lähtien Peipinen on toiminut Vantaalla sijaitsevan Kulttuuritehdas Vernissan johtajana. Koulutukseltaan Peipinen on yhteiskuntatieteen maisteri, pääaineena nuorisotutkimus. Peipinen on toiminut kaupunkipolitiikassa Helsingin Vihreissä mm. asuntolautakunnan puheenjohtajana ja kaupunginhallituksessa vuosina 2009–2012. Peipinen on soittanut lyömäsoittimia mm. Kadotetut-yhtyeessä.

## Julkaisuja

* "Kill Citystä Satamaan – nuorten omaehtoisten tilojen helsinkiläinen perinne"
* Nuorten oma asuntotuotanto. Ympäristöministeriö. Rakennustieto Oy, Ekotieto-sarja. Helsinki.

## Lähteet
* http://www.oranssi.net/]
* https://kulttuuritehdasvernissa.fi/
Carl Gustaf Ramsay

**Carl Gustaf Ramsay** (17. tammikuuta 1783 Jakari, Porvoon pitäjä – 14. heinäkuuta 1808 Lapua) oli suomalainen luutnantti, joka kaatui Suomen sodassa. Hänen ja hänen veljensä Anders Wilhelm Ramsayn kuolema toimi innoittajana J. L. Runebergin *[[Vänrikki Stoolin tarinat|Vänrikki Stoolin tarinoiden]]* runolle ”Matkamiehen näky”. Heidän isänsä oli Kyminkartanon läänin maaherra Otto Wilhelm Ramsay ja äitinsä Sofia Lovisa Ramsay, josta Runebergin runo varsinaisesti kertoo.

Ramsay oli upseeri Uudenmaan rakuunarykmentissä. Kun Suomen sota syttyi vuonna 1808, hän oli toisen prikaatin adjutantti. Hän osallistui muun muassa Siikajoen taisteluun ja haavoittui kuolettavasti Lapuan taistelussa. Ramsayn perheen ystävä, runoilija Erik Gustaf Geijer kirjoitti Ramsaysta ja hänen veljestään sonetin ”Bröderna Ramsay”. Veljesten äiti haetutti heidän ruumiinsa Porvooseen sukuhautaan ja lyötti heidän muistokseen mitalin, mikä oli ainutlaatuista silloisessa Suomessa.

## Teos
**Matkapäiväkirja 1807: matka eteläisessä Suomessa.* Suomentanut ja toimittanut Sampo Honkala. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1999. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, 0355-1768; 703. .

## Lähteet
Meer

**Meer** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Fatima Meer (1928-2010), eteläafrikkalainen kirjailija, tutkija, käsikirjoittaja ja poliittinen aktivisti
* Fritz ter Meer (1884-1967), saksalainen kemisti ja sotarikollinen
* Simon van der Meer (1925-2011), alankomaalainen fyysikko
Axel Fredenholm

**Axel Fredenholm** (22. helmikuuta 1881 – 1962) oli ruotsalainen kirjailija ja museointendentti. Häneltä on suomennettu kaksi teosta, joista toisesta, *Näin olen kuullut*, on Suomessa otettu 19 painosta (Karisto 2004).

Fredenholm tutki filosofiaa ja uskontoja. Hän asui välillä vuosikymmeniä Yhdysvalloissa, mutta palasi Göteborgiin. Siellä hän piti esitelmiä Pythagoraasta sekä antiikin ja itämaiden elämänviisaudesta. Kirjailijan yksityiselämästä tiedetään melko vähän.

## Suomennetut teokset
* *Näin olen kuullut = Iti mayâ srutam : matkalla intialaisen mestarin seurassa* (*Så har jag hört / Iti mayâ śrutam*, 1950), suomentanut Kaarina Turja. Hämeenlinna: Karisto, 1974  – 19. p.: Karisto 2004 
* *Tilitys elämälle* (*Uppgörelse*), suomentanut Kaarina Turja. Hämeenlinna: Karisto, 1983  – 3. p.: Karisto 1999 
* 

## Lähteet

* Wennergren, Kristina: *Axel Fredenholmin viisauden säännöt* suomentanut Kaarina Turja. Hämeenlinna: Karisto 2008 
 
### Viitteet
Könönen

**Könönen** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Aulis V. A. Könönen (1893–1969), lyseon rehtori ja kaupunkineuvos, Tahvo Könösen poika
* Eero Könönen (1899–1940), taidemaalari
* Elsa Könönen (1899–1980), sairaan- ja sosiaalihoitaja, opettaja, kirjailija ja kääntäjä
* Esko Könönen (1930–1983), harmonikkataiteilija
* Henriikka Könönen (s. 1997), seiväshyppääjä
* Janne Könönen (s. 1977), toimittaja ja tietokirjailija
* Juuso Könönen (s. 1998), jääkiekkoilija
* Kaarlo Könönen (1892–1965), arkkitehti
* Lasse Könönen (s. 1938), harmonikkataiteilija, säveltäjä, sovittaja ja musiikinopettaja, Esko Könösen veli
* Lauri Könönen (1904–1971), eversti ja rykmentin komentaja
* Maija Könönen (s. 1955), venäläisen kulttuurin tutkimuksen professori
* Mai-Lis Könönen (oik. *Maija-Liisa Könönen*, s. 1940), iskelmälaulaja, säveltäjä ja sanoittaja, Lasse Könösen puoliso
* Martti Könönen (1928–2012), taide- ja muotokuvamaalari, professorin arvonimi
* Salomon Könönen (1916–1979), poliisi, kestävyys- ja maastojuoksija
* Seppo Könönen (1932–2017), taidemaalari ja tietokirjailija
* Sirkka Könönen (1947–2018), tekstiilitaiteilija
* Tahvo Könönen (1864–1922), päätoimittaja ja joensuulainen kunnallisvaikuttaja
* Terho A. Könönen (1920–1998), joensuulainen kunnallispoliitikko, historioitsija, tietokirjailija ja lauluntekijä, Aulis V. A. Könösen poika
* Tuomo Könönen (s. 1977), jalkapalloilija
Edvin Hedman

**Edvin Leopold Hedman** (7. syyskuuta 1863 Oulu – 31. tammikuuta 1915 Vanaja) oli suomalainen kasvattaja, filosofian maisteri ja Perttulan keskuslaitoksen perustaja.

Hedmanin vanhemmat olivat kauppias, pankinjohtaja, kauppaneuvos Johan Sanfrid Hedman (1831–1902) ja Anna Helena Blumenthal (1831–1912). Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1883 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi Helsingin yliopistosta 1886.

Hedman oli naimisissa vuodesta 1889 Oslosta kotoisin olleen Emma Matilda Hedmanin (o.s. Fleischer) (1863–1935) kanssa.

Hedman perusti Helsinkiin vajaamielislaitoksen 1890 käytyään sitä ennen 1885–1890 tutustumassa ulkomailla vajaamielisten opetukseen. Laitos siirtyi 1891 Perttulan tilalle Vanajaan. Hän toimi laitoksen johtajana kuolemaansa saakka.

Sekä Edvin että Emma kannattivat rotuhygieniaa. Vuonna 1912 he antoivat viedä Perttulan asukkaita laittomasti steriloitaviksi Hämeenlinnan lääninsairaalaan. Steriloiminen lopetettiin Edvinin jo kuoltua, kun Lääkintöhallitus huomautti Perttulan lääkärille, että vallitsevan lain mukaan steriloimista voidaan pitää laittomana ja rangaistavana tekona.

Emma Hedman johti Perttulan laitosta miehensä kuoleman jälkeen 1915–1927. Heidän poikansa oli maisteri Reidar Hedman (1896–1961) joka toimi Perttulan laitoksen johtajana 1927–1944.

## Julkaisuja
* *Reseberättelse över en hösten 1913 och våren 1914 företagen studiefärd till Sverige, Norge och Danmark för studier rörande vården av andesvaga*. Tavastehus 1914
* *Perttulan tylsämielisten kasvatuslaitos 1890-1915* ; kirj. Edwin L. Hedman ja Emma Hedman. Emma Hedman, Hämeenlinna 1916
* *Tylsämielistyö-tärkeä yhteiskunnallinen kysymys*. Emma Hedman, Hämeenlinna 1920

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kipula, Perttula, historia
Ivan Hedqvist

**Ivan Hedqvist** (1880–1935) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän näytteli Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa 1902–1904, sen jälkeen Tukholmas Ranftin teatterissa Tukholman Ruotsalaisessa teatterissa 1905–1909 ja Dramatenissa 1909–1919 ja 1927–1932. Hän näytteli myös elokuvissa ja ohjasi elokuvia. Hän vieraili usein Suomessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Ivan Hedqvist, Svensk Filmdatabas
* Erkki Kivijärvi : Ivar Hedqvist In memoriam, Helsingin Sanomat, 25.08.1935, nro 227, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Aaron Swartz

**Aaron H. Swartz** (8. marraskuuta 1986 – 11. tammikuuta 2013) oli yhdysvaltalainen tietokoneohjelmoija ja internet-aktivisti. Swartz muistetaan muun muassa RSS-syötteiden varhaisesta kehitystyöstä ja merkittävästä roolistaan verkkopalvelu Redditissä.

Swartz sai vuonna 2011 syytteen yli neljän miljoonan tieteellisen artikkelin varastamisesta. Hän käytti Massachusetts Institute of Technologyn (MIT) tietoverkkoa massaladatakseen artikkeleita JSTOR-verkkoarkistosta. Kun asia huomattiin, Swartzin IP-osoite lukittiin, jonka jälkeen hän asetti uuden IP-osoitteen ja jatkoi artikkeleiden lataamista. Lopulta hän asetti MIT:n kellariin kannettavan tietokoneen, sekä kiintolevyjä ja kytki ne suoraan MIT:n tietoverkkoon (aikaisemmin hän oli käyttänyt wifiä) ja jätti ne lataamaan artikkeleita.

Hänen kannettava tietokoneensa ja kiintolevynsä löydettiin, jonka jälkeen kellariin asennettiin kamera, joka kuvasi Aaron Swartzin toimintaa.

Swartz perusti Demand Progress -aktivistiryhmän, joka kampanjoi internetin sensuuria vastaan. Hän vastusti Stop Online Piracy Act (SOPA) -lakiehdotusta.

Swartz löydettiin hirttäytyneenä asunnostaan Brooklynissä, New Yorkissa 11. tammikuuta 2013.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* The Internet's Own Boy: The Story of Aaron Swartz  Aaron Swartzista kertova Creative Commons -lisensoitu dokumenttielokuva Internet Archivessa.