open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alankomaiden kansanterveys- ja ympäristöinstituutti

**Alankomaiden kansallinen kansanterveys- ja ympäristöinstituutti** (, lyhennys **RIVM**) on Alankomaiden kansallinen kansanterveyden, ympäristön tilan ja elintarviketurvallisuuden tutkimuslaitos ja viranomaistaho. Vuoden 2018 lopussa laitoksen palveluksessa oli 1 880 työntekijää. RIVM:n vuosibudjetti on noin 350 miljoonaa euroa.

Instituutin päätoimipaikka sijaitsee Utrechtin kaupungin pohjoispuolella De Biltissä. RIVM:n toiminta on jaettu kolmeen toimialaan: *Tartuntataudit ja rokotukset* (sisältäen tartuntatautikeskuksen), *Ympäristö ja turvallisuus* sekä *Kansanterveys ja terveyspalvelut* (sisältäen elintarviketurvallisuuden). Tutkimuslaitoksen pääjohtajana toimii professori Hans Brug. 

## Katso myös
*Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL)
*Suomen ympäristökeskus (SYKE)
*Ruokavirasto
*Ruotsin kansanterveysvirasto
*Norjan kansanterveyslaitos (FHI)
*Tanskan kansanterveyslaitos (SIF)
*Islannin terveysjohtajan virasto
*Robert Koch -instituutti (RKI)
*Sciensano (Belgia)
*Luxemburgin terveysinstituutti (LIH)
*Ranskan kansanterveysvirasto (Santé Publique France)
*Public Health England (PHE)
*Italian kansanterveyslaitos (ISS)
*Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (ECDC)
*Yhdysvaltain tautikeskus (CDC)
*Venäjän federaation kuluttajansuoja- ja hyvinvointivirasto (Rospotrebnadzor)
*Ukrainan kansanterveyskeskus (TsHZ)
*Afrikan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (Africa CDC)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Current information about the novel coronavirus (COVID-19)  (rivm.nl)
Yhdysvaltain keskinen aika

**Yhdysvaltain keskinen aika** (, lyh. *CT*) on Pohjois-Amerikassa ja Keski-Amerikassa käytettävä aikavyöhyke. Normaaliaikana sen erotus koordinoidusta yleisajasta on UTC-6 ja kesäaikana UTC-5.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Valtarin koulu

**Valtarin koulu** on 470 oppilaan ja 65 työntekijän yläkoulu Iissä, Pohjois-Pohjanmaalla. Koulu painottaa omatoimisuutta, luovuutta, rehellisyyttä, vastuuntuntoa, yhteisöllisyyttä ja hyvinvointia. Koululla jaksoja on 5. Jokainen jakso kestää noin 38 päivää.

## Lähteet
UTC−6

**UTC−6** on aikavyöhyke, joka on kuusi tuntia UTC±0-aikavyöhykettä jäljessä. Sitä käytetään noin 80–135 astetta läntistä pituutta. UTC−6 on käytössä muun muassa Yhdysvaltojen ja Kanadan keskiosissa, Karibialla, Meksikossa ja useissa Väli-Amerikan valtioissa.

## Aikavyöhykettä käyttävät valtiot ja alueet

### Ympäri vuoden
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
** Saskatchewan pois lukien Lloydminster
* 
** Galápagossaaret

### Normaaliaika
* 
** Yhdysvaltain keskinen aika, käsittää useita Keski-Yhdysvalloissa sijaitsevia osavaltioita
* 
** Manitoba, Nunavut (itäosia), Ontario (länsiosa)
*  (pois luken läntiset osavaltiot)
* 
** Pääsiäissaari

### Kesäaika
* 
** Alberta, Luoteisterritoriot
** Brittiläinen Kolumbia (kaakkoisosat)
** Nunavut (Kitikmeotin alue)
** Saskatchewan (Lloydminster)
*  (läntiset osavaltiot)
* 
** Kalliovuorten aika, käsittää useita Keski-Yhdysvalloissa sijaitsevia osavaltioita

## Lähteet
Mehdi Jomaa

**Mehdi Jomaa** (, s. 21. huhtikuuta 1962) on tunisialainen poliitikko ja entinen Tunisian pääministeri.

Jomaa oli edellisen Ali Laarayedhin hallituksen teollisuusministeri. Jo ennen Laarayedhin hallituskautta hallituksen vastainen liikehdintä oli voimakasta, mikä kärjistyi vasemmistolainen vaikuttaja Chokri Belaidn murhaan helmikuussa 2013. Laarayedhin hallituksen aikana oppositiopoliitikko Mohammed Brahmi murhattiin heinäkuussa 2013. Tämän jälkeen hallituksen vastaiset mielenosoitukset lisääntyivät ja maa ajautui poliittiseen kriisiin. Tunisialaiset poliitikot sopivat uudesta pääministeristä hallitsevan islamistisen Ennahda-puolueen ja opposition välisten keskustelujen jälkeen. Tuohon tehtävään valittiin Mehdi Jomaa, jonka tarkoituksena oli johtaa väliaikaista hallitusta vuoden 2015 vaaleihin saakka. Tunisian presidentti Moncef Marzouki nimitti hallituksen.

Jomaa osallistui Tunisian presidentinvaaleihin, jotka järjestettiin 15. syyskuuta 2019. Hän ei kuitenkaan tullut valituksi presidentiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Robert Koch -instituutti

**Robert Koch -instituutti** (, lyhennys **RKI**) on Saksan kansallinen tartuntatautien asiantuntijalaitos. Saksan terveysministeriön alaisuudessa toimiva instituutti on keskeinen kansanterveyden alan tutkimuslaitos kotimaassaan ja alansa johtavia tutkimuslaitoksia myös Euroopassa. Laitoksen palveluksessa on noin 1&nbsp;100 henkeä. Vuodesta 2015 lähtien instituuttia on johtanut professori Lothar H. Wieler.

Instituutilla on neljä toimitilaa, josta kolme sijaitsee Berliinissä ja yksi Wernigeroden kaupungissa.


Kuva:Wedding Föhrer Straße.JPG|Robert Koch -instituutin uudempia toimitiloja Berliinin Weddingin piirissä Föhrer Straßen varrella.
Kuva:Wedding Seestraße 10 Robert Koch-Institut -001.jpg|Robert Koch -instituutin tiloja Berliinin Weddingin piirissä (Seestraße 10).


Tutkimuslaitos on nimetty nobelpalkitun (1905) saksalaisen lääkärin ja mikrobiologin Robert Kochin mukaan, jonka johdolla laitoksen toiminta myös sai alkunsa (johtajana vuodet 1891–1904).

## Katso myös
*Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (ECDC)
*Tanskan kansanterveyslaitos (SIF)
*Puolan kansanterveyslaitos (NIZP-PZH)
*Tšekin kansanterveyslaitos (SZÚ)
*Itävallan kansanterveysvirasto (GÖG)
*Sveitsin kansanterveysvirasto (BAG)
*Ranskan kansanterveysvirasto (Santé Publique France)
*Luxemburgin terveysinstituutti (LIH)
*Sciensano (Belgia)
*Alankomaiden kansanterveys- ja ympäristöinstituutti (RIVM)
*Robert Koch -instituutin asiakirjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Robert Koch -instituutin kotisivu  (rki.de)
*COVID-19: Fallzahlen in Deutschland und weltweit   (rki.de)
*Robert Koch-Institut: COVID-19-Dashboard (Saksan koronavirus covid-19 -tapausten alueellinen jakautuminen ArcGis-kartalla)  (rki.de via arcgis.com)
Kashiwara

**Kashiwara** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Osakan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin itäosassa Yamatojoen varrella Osakan tasangon reunalla. Idässä sen alue nousee Ikoma- ja Kongōvuorille ja rajautuu Naran prefektuuriin. Kashiwarassa on 68&nbsp;806 asukasta (helmikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 25,33 neliökilometriä.

Asutus Kashiwaran alueella on vanhaa. Sen läpi kulki historiallisesti tärkeä Osakan ja Naran välinen liikennereitti, ja sieltä onkin löydetty useita merkittäviä *[[kofun]]*-hautakumpuja ja muita arkeologisia kohteita. Nara-kaudelta lähtien se oli Kawachin provinssin ydinaluetta, jossa sijaitsi muun muassa Kawachin provinssitemppeli. Edo-kaudella 1700-luvun alussa alueella tehtiin suurimittakaavaisia maanrakennustöitä, joilla muutettiin Yamatojoen virtausta. Joelta vapautuneille uusille pelloille istutettiin esimerkiksi puuvillaa, jota vietiin Osakaan jokea pitkin. Meiji-restauraation jälkeen paikkakunnalle kehittyikin tekstiiliteollisuutta ja tekstiilien värjäystä. Myöhemmin 1900-luvun jälkipuolella sinne on sijoittunut kone-, metalli-, muovi- ja lääketeollisutta, ja se on kasvanut yhtenä Osakan lähiöistä. Ikoma- ja Kongōvuorten juurilla viljellään viinirypäleitä. Kaupunkioikeudet Kashiwaralle myönnettiin vuonna 1958. 

Kashiwaran kulttuuriperintöön kuuluvat erilaiset historialliset rauniot sekä 1700-luvulla valmistunut Sanda-suvun asuintalo, joka on valittu yhdeksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Kaupungissa toimivat Osakan pedagoginen yliopisto ja Kansain hyvinvointitieteiden yliopisto. Osa sen alueesta kuuluu Kongōn–Ikoman–Kisenin puolikansallispuistoon. Kashiwaraa palvelevat JR Nishi-Nihonin Kansai-päälinja eli Yamatoji-linja sekä Kintetsu-rautateiden Osaka-linja ja Dōmyōji-linja.

## Kuvia

Tiedosto:伯太彦神社 柏原市玉手町 2013.6.13 - panoramio (1).jpg|Hakatahiko-jinja
Tiedosto:Sanda House Kashiwara Osaka02bs3450.jpg|Sanda-suvun asuintalo
Tiedosto:JR大和路線 柏原駅 Kashiwara station, JR Yamatoji line 2010.8.02 - panoramio.jpg|Kashiwaran rautatieasema
Tiedosto:Takaida Yokoana Group-2-3,4,5.jpg|Takaidan hautoja


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Battlestations: Pacific

**Battlestations: Pacific** on Eidos Hungaryn kehittämä ja Eidos Interactiven julkaisema reaaliaikainen taktiikkapeli. Peli julkaistiin toukokuussa  Windowsille ja Xbox 360:lle, sekä lokakuussa 2010 Mac OS X:lle. 
Peli on sotapeli, joka sijoittuu toisen maailmansodan Tyynenmeren taisteluihin.
Peli sisältää yksinpelikampanjan sekä verkkomoninpelin.

## Pelaaminen
Pelaaminen on samankaltaista kuin sarjan edellisessä pelissä, vuonna 2007 julkaistussa *[[Battlestations: Midway|Battlestations: Midwayssa]]*. Peliä pelataan ilma- ja merivoimien näkökulmasta. Lentokone- ja sota-alustyyppejä on useita, sisältäen muun muassa hävittäjiä, pommittajia, lentotukialuksia, taistelulaivoja ja risteilijöitä.

Pelin yksinpelikampanjaa on mahdollista pelata sekä Yhdysvaltojen että Japanin näkökulmasta. Yhdysvaltojen kampanja sijoittuu Tyynenmeren sodan käännekohdan, Midwayn taistelun jälkeisiin tapahtumiin, ja päättyy voittoon Okinawalla. Japanin kampanja alkaa hyökkäyksestä Pearl Harboriin, ja kertoo sodan vaihtoehtoisesta japanilaisten voitosta, jos Japani olisi ensin voittanut Midwayllä ja tämän jälkeen miehittänyt Hawaijin. Japanilaisten voitettua rauha solmitaan taistelulaiva ''Yamaton'' kannella San Franciscon lahdella, samaan tapaan kuin tosielämän tapahtumissa *[[USS Missouri (BB-63)|USS Missourin]]* kannella Tokionlahdella.

## Vastaanotto
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Japaninjalopähkinä

**Japaninjalopähkinä** (*Juglans ailantifolia*, joskus myös *Juglans ailanthifolia*) on jalopähkinäkasvien heimoon ja jalopähkinöiden sukuun kuuluva lehtipuulaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Japanissa.

## Ulkonäkö ja koko

Puuna japaninpähkinäpensas kasvaa vähintään 18 metriä korkeaksi. Se on kesävihanta lehtipuu, jonka halkeileva kuori on ruskehtavanharmaa tai vanhana harmaantuva. 11–17 lehdykkään jakautuneet lehdet ovat epätavallisen suuria 80–100 senttimetrin pituudellaan. Nuoret oksat ja lehtikanta ovat lyhyitä, mutta tiheäkarvaisia; karvoitus on tummanpunaista ja tahmeaa. Lehdyköiden yläpinnat ovat lähes kaljuja, mutta alapinnat ovat karvaisia varsinkin lehtisuonien kohdalta. Lehdykät ovat heikosti sahalaitaisia ja yläpinnaltaan kiiltävänvihreitä; yksittäiset lehdykät ovat 7–16 senttimetriä pitkiä ja 3–5 leveitä.

Japaninjalopähkinän norkkomaiset hedekukinnot ovat 13–30 senttimetriä pitkiä. Emikukat kasvavat kesäkuussa pystyihin, noin 10 senttimetrin mittaisiin kukintoihin. Hedelmä on pyöreä tai munanmuotoinen, paksu ja tahmeakarvainen, maukas 3,5–5 senttimetrin mittainen pähkinä. Pähkinät kasvavat tavallisesti 4–10 ryhmissä. Pähkinät ovat litteänsoikeita tai sydämenmuotoisia, teräviä.

## Levinneisyys
Japaninjalopähkinä on kotoisin Japanista ja Sahalinilta. Laji on istutettu myös Yhdysvaltain koillisosiin korvaamaan *Sirococcus clavigigenti-juglandacearum* -sienen hävittämä alkuperäinen amerikanjalopähkinä (*Juglans cinerea*). Japaninjalopähkinä on immuuni kyseiselle sienitaudille. Keski-Euroopassa lajia viljellään harvoin.

Vanha Japaninjalopähkinä kasvaa Vantaalla, Koiramäen pajutallissa. 

## Luokittelu
Ensimmäisen lajikuvauksen nimellä *Juglans ailantifolia* antoi ranskalainen kasvitieteilijä Élie Abel Carrière vuonna 1878.

Lajista on olemassa kaksi muunnosta:
* *Juglans ailantifolia* var. *ailantifolia* (synonyymeja *Juglans cordiformis* var. *ailantifolia* (Carr.) Rehd., *Juglans sieboldiana* Maxim.)
* *Juglans ailantifolia* var. *cordiformis* (Makino) Rehder (Syn.: *Juglans coarctata* Dode, *Juglans cordiformis* Maxim., *Juglans lavalleei* Dode, *Juglans sieboldiana* var. *cordiformis* Makino, *Juglans subcordiformis* Dode).

Japaninjalopähkinä risteytyy etenkin Pohjois-Amerikassa helposti läheisen sukulaisensa amerikanjalopähkinän kanssa; risteymää kutsutaan nimellä *[[Juglans × bisbyi]]* Rehd..

## Käyttö
Japaninjalopähkinän puuaines on vaaleaa ja heikompilaatuista kuin saksanpähkinä (*Juglans regia*), mutta sitä käytetään joskus huonekaluihin.

## Lähteet
Kalumba

**Kalumba** (*Jateorhiza palmata*) on kilpikiertokasvien heimoon ja kalumbojen sukuun kuuluva kasvilaji, joka on kotoisin trooppisesta Afrikasta.

## Ulkonäkö ja koko

### Kasvutapa ja lehdet
Kalumba on liaani, jonka juurakot ovat kehittyneet mukulamaisiksi varastointielimiksi. Varret ovat alkuvaiheessa heikosti, myöhemmin voimakkaammin karvaisia.

Ruodilliset lehdet ovat sormijakoisia. Sukamaisesti karvaisten lehtiruotien pituus on 18–25 senttimetriä. Lehtilapa on 15–24 senttimetriä pitkä ja 15–40 leveä, herttatyvinen ja yleensä viisijakoinen. Kiertyvän lehden terä osoittaa kohti kärkeä. Lehden yläpinta on nahkamainen ja molemmin puolin sukamaisten karvojen peittämä; joskus lehdet kaljuuntuvat vanhetessaan. Jokaisessa lehdessä on viisi tai seitsemän perussuonta, jotka leviävät kouramaisesti.

### Kukat ja hedelmät
Kalumba on kaksikotinen kasvi eli sen hede- ja emikukat sijaitsevat eri yksilöissä. Yksineuvoiset kukat ovat säteittäisiä. Hedekukinnot ovat korkeintaan 40 senttimetriä pitkiä ja niissä on 2–10 senttimetriä pitkiä sivuhaaroja. Kukinnon keskivarsi on aina sukakarvainen, sivuvarret ovat osittain kaljuja; kukintojen tyvellä on soikea, kasvulehtimäinen suojuslehti. Hedekukat koostuvat 2,7–3,2 millimetriä pitkistä ja 1,3–1,6 leveistä, vihertävistä verholehdistä, 1,8–2,2 millimetriä pitkistä terälehdistä ja irrallisista, ainoastaan terälehtien tyveltä hiukan yhteenkasvaneista heteistä. 8–10 senttimetrin pituisissa emikukinnoissa on useita emikukkia, joista jokaisessa on yksi 1–1,5 millimetriä pitkä, ruosteenruskeakarvainen sikiäin.

Hedelmä on 2–2,5 senttimetriä pitkä ja 1,5–2 leveä luumarja.

## Levinneisyys
Kalumba on kotoisin Afrikan trooppisista itä- ja eteläosista, missä se kasvaa 0-1500 metrin korkeudella merenpinnasta. Kasvia viljellään Ghanassa, Mosambikissa, Madagaskarissa ja Intiassa. Levinneisyysalueensa ulkopuolella sitä tavataan toisinaan vieraslajina.

## Historia ja käyttö
Francesco Redi kirjoitti jo vuonna 1671 *radice di Calumbesta*, jonka hän tulkitsi myrkylliseksi aineeksi (*alexipharmakon*). Hieronymus David Gaub puolestaan kutsui kasvia nimellä *radix Indica* ja suositteli sitä vuonna 1771 "vatsan jokia", *alvi profluviaa* vastaan.

Kalumbanjuuri tuli yleisesti tunnetuksi vasta englantilaisen lääkärin Thomas Percivalin kautta, kun hän vuonna 1773 julkaisi yksityiskohtaisen raportin juuren sovellusmahdollisuuksista ripuliin, suolikoliikkiin ja oksenteluun. Percival totesi kalumbanjuuren lisäävän ruokahalua, auttavan ruuansulatusta, parantavan maha-suolikanavan eritteiden laatua ja helpottavan pahoinvointia. Nämä vaikutukset vahvistettiin 1800-luvulla julkaistuissa tutkimuksissa.

*Radix Columbo*, kalumbanjuuri ja siitä valmistettu uute, mainittiin virallisessa lääkekirjassa «Preußische Pharmacopoë»ssa vuonna 1799 ja uudelleen «Pharmacopoea Germanica»ssa vuonna 1872.

## Lähteet
Kanadankilpikierto

**Kanadankilpikierto** (*Menispermum canadense*) on kilpikiertokasvien heimoon ja kilpikiertojen sukuun kuuluva kasvilaji, joka on kotoisin Pohjois-Amerikan itäosista Etelä-Kanadasta Pohjois-Floridaan ulottuvalta alueelta sekä Atlantin rannikolta länteen Manitobaan ja Teksasiin. Laji kasvaa tiheiköissä, kosteissa metsissä ja jokien rannoilla. Kasvia käytetään joskus myös koristekasvina.

## Ulkonäkö ja koko

Kanadankilpikierto on puuvartinen, kiipeilevä kuuden metrin korkuiseksi kasvava köynnös. Kasvin 5–20 senttimetrin levyiset lehdet jakautuvat sormiliuskaisesti 3–7 liuskaan; joskus ne ovat pyöreitä ja liuskattomia. Kasvin 6–10 senttimetrin pituisissa kukinnoissa kasvava hedelmä on purppuranmusta marja, jonka halkaisija on 1–1,5 senttimetriä. Marjan sisältämät siemenet muistuttavat puolikuuta, mistä juontuu myös kasvin englanninkielinen nimi *moonseed* (suom. "kuusiemen"). Hedelmät kypsyvät syyskuusta lokakuuhun eli samaan aikaan kuin luonnonvaraiset viinirypäleet. Sekä lehdet että hedelmät muistuttavat viiniköynnösten vastaavia; kasvien sekoittaminen toisiinsa voi olla vaarallista, koska kanadankilpikierto on äärimmäisen myrkyllinen.

Kanadankilpikierron juurakko on maavarsi, jonka avulla kasvi voi muodostaa laajemman geneettisesti yhteneväisen kasvuston.

## Myrkyllisyys
Kanadankilpikierron kaikkien osien tiedetään olevan myrkyllisiä; merkittävin kasvin sisältämistä myrkkyaineista on daurisiini-niminen alkaloidi. Kanadankilpikierron hedelmien oletetaan olevan myrkyllisiä.. Villejä viinirypäleitä syödessä olisi tutkittava hedelmien siemenet, jotta ne erottaa kanadankilpikierrosta; kanadankilpikierron hedelmässä on yksi puolikuunmuotoinen siemen, kun taas viinirypäleissä on pyöreät siemenet. Hedelmät voi erottaa toisistaan myös maun perusteella; rypäleet maistuvat rypäleiltä, kun taas kanadankilpikierron makua kuvaillaan tympeäksi. Kanadankilpikierrolla ei ole myöskään kärhiä, toisin kuin viiniköynnöksillä.

## Käyttö
Cherokee-intiaanit ovat käyttäneet kanadankilpikiertoa sekä ulostuslääkkeenä että lääkkeenä gynekologisiin vaivoihin ja sukupuolitauteihin. Juuria on käytetty ihosairauksiin; muun muassa lenapet ovat käyttäneet sitä voiteena ihohaavoihin. Myös eurooppalaistaustaiset amerikkalaiset ovat käyttäneet kasvia useisiin lääketieteellisiin tarkoituksiin.

## Lähteet
Marriott

**Marriott** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

## Henkilöt

* John Marriott (1780&ndash;1825), brittiläinen pappi ja virsirunoilija
* John Willard Marriott Sr. (1900&ndash;1985), yhdysvaltalainen liikemies
* John William Marriott Jr. (s. 1932), yhdysvaltalainen liikemies
* Steve Marriott (1947&ndash;1991), brittiläinen muusikko

## Muut
* Marriott International, hotelliketju
* Hotelli Marriott, rakennus Tampereella
* Marriott World Trade Center, entinen rakennus New York Cityssä
Salaisuus-sarja

**Salaisuus-sarja** on Enid Blytonin kirjoittama lastenkirjasarja.

## Salaisuus-romaanit

# Palaneen talon salaisuus (1962) (*The Mystery of the Burnt Cottage* 1943)
# Kadonneen kissan salaisuus (1962) (*The Mystery of the Disappearing Cat* 1944)
# Aution talon salaisuus (1963) (*The Mystery of the Secret Room* 1945)
# Nimettömien kirjeiden salaisuus (1963) (*The Mystery of the Spiteful Letters* 1946)
# Kadonneen kaulakorun salaisuus (1963) (*The Mystery of the Missing Necklace* 1947)
# Lukitun talon salaisuus (1963) (*The Mystery of the Hidden House* 1948)
# Teatterikissan salaisuus (1963) (*The Mystery of the Pantomime Cat* 1949)
# Näkymättömän varkaan salaisuus (1963) (*The Mystery of the Invisible Thief* 1950)
# Kadonneen prinssin salaisuus (1964) (*The Mystery of the Vanished Prince* 1951)
# Kummallisen nyytin salaisuus (1966) (*The Mystery of the Strange Bundle* 1952)
# Rahakätkön salaisuus (1966) (*The Mystery of Holly Lane* 1953)
# Metsästysmajan salaisuus (1965) (*The Mystery of Tally-Ho Cottage* 1954)
# Karanneen vangin salaisuus (1977) (*The Mystery of the Missing Man* 1956)
# Timanttikätkön salaisuus (1965) (*The Mystery of the Strange Messages* 1957)
# Haamulinnan salaisuus (1967) (*The Mystery of Banshee Towers* 1961)

## Katso myös

* Seikkailu
* SOS
* Viisikko
National Institute for Communicable Diseases

**National Institute for Communicable Diseases** (**NICD**) on eteläafrikkalainen tartuntatautien kansallinen tutkimuslaitos. Se on toimialueellaan Afrikan keskeisiä tutkimuslaitoksia ja toimii yhteistyössä usean ulkomaisen tutkimuskeskuksen (kuten ECDC, CDC, Public Health England, Africa CDC ja WHO) ja usean eteläafrikkalaisen yliopiston kanssa. Hallinnollisesti se on Etelä-Afrikan terveysministeriön alaisen kansallisen laboratorioyhtiön (National Health Laboratory Service, NHLS) tytärorganisaatio. NICD:n päätoimitila sijaitsee Johannesburgissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*NICD:n kotisivut  (nicd.ac.za)
*Alerts - inc. latest Covid-19 update  (nicd.ac.za)
*Africa CDC Dashboard (Africa CDC:n covid-19-yleiskatsaussivu, sisältäen maakohtaiset, esille klikattavat arvot)  (africacdc.org)
Aprikoosimolli

**Aprikoosimolli** (*Priapichthys annectens*) on hammaskarppien (Poeciliidae) heimoon kuuluva makean veden kalalaji. Sen kuvasi tieteelle Charles Tate Regan vuonna 1907.

Aprikoosimolli on hyvin pienikokoinen kala; se voi kasvaa korkeintaan 6,5 senttimetrin mittaiseksi. Naaraat ovat kookkaampia kuin urokset. Aprikoosimollin kyljet ovat hopeiset ja evät punertavat. Suu on ylöspäin suuntautuva.

Aprikoosimollia tavataan endeemisenä eli kotoperäisenä Costa Ricasta. Se elää pääasiassa puroissa ja käyttää ravinnokseen pieniä vesihyönteisiä, mutta myös toisinaan muurahaisia ja termiittejä.

## Lähteet
Isomerikokki

**Isomerikokki** (*Callionymus lyra*) on merikokkien heimoon (Callionymidae) kuuluva lauhkeissa merivesissä elävä kalalaji.

## Koko ja ulkonäkö

Isomerikokki kasvaa yleensä 20–30 senttimetrin mittaiseksi, Koiraat ovat naaraita suurempia. Koiraan kyljillä on oranssilla pohjalla sinisiä laikkuja, kun taas naaraat ovat yksivärisen hiekanruskeita. Lisääntymisaikana koiraiden kylkiin muodostuu näistä laikuista sininen viiva, ja myös naaraille voi tulle tällöin sinisiä laikkuja, mutta yleensä kuitenkin ruskeita. Koiras myös saa hyvin vihertävän sävyn väritykseensä. Koiraan etumainen selkäevä on korkea ja teräväkärkinen, naaraan lyhyt ja kolmion muotoinen. Taaempi selkäevä on molemmilla sukupuolilla etumaista matalampi ja siihen tulee kudun aikana sinisiä vaakaviivoja. Koiraan etumaiseen selkäevään taas lisääntymisaikana tulee kolme sinistä pystyjuovaa.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Isomerikokki on itäisen Atlantin kala, jota tavataan Islannista ja Lofooteilta aina Pohjois-Afrikkaan Kanariansaarille ja Mauritaniaan asti. Se elää 20–400 metrin syvyydessä vedenpinnasta hiekka- ja liejupohjilla.

## Ravinto ja elintavat

Isomerikokin ravintoa ovat pääosin pohjaeläimet, etenkin monisukasmadot, äyriäiset ja nilviäiset. Se kaivautuu usein hiekkaan jättäen itsestään näkyviin vain silmät ja selän yläpinnan. Isomerikokki tulee sukukypsäksi 2–3-vuotiaana, milloin se on keskimäärin 17,4 senttimetrin mittainen. Lisääntymistä tapahtuu kesäisin matalissa vesissä. Munat kelluvat lähellä vedenpintaa ja niistä kuoriutuvat poikaset ovat noin kahden millimetrin mittaisia.

## Lähteet
Karnesin piirikunta

**Karnesin piirikunta** (engl. *Karnes County*) on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Piirikunnan väkiluku oli 14 824 vuonna 2010. Sen hallintokeskus on Karnes City ja suurin kaupunki Kenedy. Karnesin piirikunta on nimetty Henry Karnesin, Texasin vallankumouksen sotilaan, mukaan.

## Lähteet
Reinhold William Mallén

**Reinhold William Mallén** (3. helmikuuta 1833 Mikkelin pitäjä – 28. maaliskuuta 1899 Viipuri) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Mallénin vanhemmat olivat Sairilan kartanon omistaja Karl Johan Mallén ja Klara Reinholdina Telén ja puoliso vuodesta 1868 Olga Hasse. Mallén tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1846 ja määrättiin sieltä 1853 valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen H.K.K. Suuriruhtinas Aleksandr Aleksandrovitšin karabinieerirykmenttiin. Hän osallistui rykmentissään Krimin sotaan 1853–1856, yleten sodan aikana ensin aliluutnantiksi 1854 ja sitten luutnantiksi 1856. Sodan jälkeen Mallén oli komennettuna koulutusupseeriksi Mallijalkaväkirykmenttiin Pietariin 1857. Hänet ylennettiin alikapteeniksi 1863 ja hän osallistui tammikuun kansannousun kukistamiseen 1863. Seuraavana vuonna Mallén siirrettiin Henkivartioväen jääkärirykmenttiin. Alikapteeniksi hänet ylennettiin 1868 ja kapteeniksi 1874. Hänet määrättiin Henkivartioväen jääkärirykmentin reservipataljoonan komentajaksi 1877, ylennettiin everstiksi 1877 ja vakinaistettiin pataljoonan komentajaksi 1879. Seuraavana vuonna hänet siirrettiin 8. Viipurin tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi, missä tehtävässä hän toimi elokuuhun 1887, jolloin hän sai eron sotapalveluksesta kenraalimajurina.

## Lähteet
Cebuanonkielinen Wikipedia

**Cebuanonkielinen Wikipedia** on Wikipedian cebuanonkielinen versio. Cebuanonkielisessä Wikipediassa on tällä hetkellä noin  artikkelia ja se on artikkelimäärältään toiseksi suurin.

Cebuanonkielisen Wikipedian artikkeleista lähes kaikki on luotu botilla, joista suurimman osan (5&nbsp;330&nbsp;903 artikkelia) on luonut Lsjbot. Vuonna 2019 cebuanonkieliseen Wikipediaan luotiin 251 uutta artikkelia.


Tiedosto:CebuanoWP WikidataStatisticsofWikipediaType of content.png|Cebuanonkielisen Wikipedian artikkeleiden aihejakauma
Tiedosto:WikiStats PlotNewArticlesCEBWikipedia.png|Tilasto cebuanonkielisen Wikipedian uusien artikkeleiden luonnista
Tiedosto:WikiStats PlotTotalArticlesCEBWikipedia.png|Cebuanonkielisen Wikipedian artikkelimäärän kumulatiivinen kasvu


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Cebuanonkielinen Wikipedia
August Wilhelm Georg Malm

**August Wilhelm Georg Malm** (, 5. marraskuuta 1857 Staraja Russa Novgorodin kuvernementti – 8. marraskuuta 1926 Karkku) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Malmin vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Johan Wilhelm Malm ja Adelaide Gerstfeldt ja puoliso Sophie Erdmann. Hän valmistui Riian polyteknisestä opistosta ja tuli 1879 oppilaaksi H.M. Keisarin paašikouluun Pietariin. Malm määrättiin sieltä 1882 valmistuttuaan aliluutnanttina palvelukseen Henkivartioväen Moskovan rykmenttiin. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1885 ja alikapteeniksi 1889. Malm toimi rykmentissään vt. komppanianpäällikkönä vuoteen 1895 ja sitten vakinaisena, kapteeniksi ylennettynä. Everstiksi hän yleni 1901, jolloin hänet määrättiin pataljoonankomentajaksi rykmentissä. 198. Aleksandr Nevskin reservijalkaväkirykmentin komentajaksi Pietariin hän tuli 1907. Malm ylennettiin kenraalimajuriksi 1910 ja siirrettiin 50. jalkaväkidivisioonan 1. prikaatin komentajaksi.

Malm haavoittui ja jäi saksalaisten vangiksi ensimmäisessä maailmansodassa Tilsitin lähellä elokuussa 1914. Hän saapui vuoden 1918 lopussa Pohjois-Venäjälle, jossa hän osallistui valkoisten puolella Venäjän sisällissotaan. Myöhemmin Malm muutti Suomeen.

## Lähteet
Mikael Panaretos

**Mikael Panaretos** (, n. 1320–1390) oli kreikkalainen historioitsija ja Trebizondin keisarikunnan virkamies. Hän toimi keisarin henkilökohtaisena sihteerinä ja kirjoitti ainoan säilyneen teoksen keisarikunnan historiasta, hallitsevasta dynastiasta ja ulkomaansuhteista.

## Lähteet
Kulokauniainen

**Kulokauniainen** (*Melanophila acuminata*) on jalokuoriaisten (Buprestidae) heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Sen kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Degeer vuonna 1774.

## Koko ja ulkonäkö

Kulokauniainen on tavallisesti noin 6–13 millimetrin pituinen. Se on väriltään kokomusta lukuun ottamatta hieman ruskehtavaa päätä. Kulokauniaisen peitinsiivissä on matalia painumia. Hyvin samannäköinen laji on nelikuoppakauniainen (*Anthaxia quadripunctata*), jota kulokauniainen on kuitenkin selvästi kookkaampi.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Kulokauniaista tavataan kaikissa maanosissa. Se on varsin yleinen Suomessa. Se elää pääosin metsäpalon polttamissa tai lahonneissa puissa, toisinaan myös terveissä ja elävissä puissa tai puunkannoissa. Laji suosii eniten koivuja ja havupuita. Kulokauniainen lisääntyy yleensä puunkantojen päällä. Naaras munii vastapalaneihin puihin ja muutaman päivän päästä munat kuoriutuvat. Kulokauniaisella on kyky aistia metsäpalot pitkien matkojen päästä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Kulokauniainen (''Melanophila acuminata'')
*ITIS: Melanophila acuminata 
*UniProt: Taxonomy - Melanophila acuminata 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Melanophila acuminata 
*Iowa State University, Bug Guide: Species Melanophila acuminata - Black Fire Beetle 
*Pherobase: Semiochemicals of Melanophila acuminata, the Black fire beetle
Johan Wilhelm Malm

**Johan Wilhelm Malm** (11. joulukuuta 1820 Rantasalmi – 17. kesäkuuta 1900 Riika) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti.

Malmin vanhemmat olivat luutnantti, tilanomistaja Johan Henrik Malm ja Karolina von Nandelstadt ja puolisot vuodesta 1852 Adelaide Gerstfeldt (k. 1859) ja vuodesta 1867 Augusta Maria Lovisa Burmeister. Kenraalimajuri August Wilhelm Georg Malm oli Johan Wilhelm Malmin poika ensimmäisestä avioliitosta. Johan Wilhelm Malm tuli palvelukseen 1. suomenmaalaiseen linjapataljoonaan 1837, jolloin hänet myös ylennettiin aliupseeriksi. Vuonna 1841 hänet siirrettiin vänrikkinä 4. suomenmaalaiseen linjapataljoonaan ja määrättiin seuraavana vuonna pataljoonan adjutantiksi, jolloin hän myös yleni aliluutnantiksi. Luutnantiksi Malm ylennettiin 1846. Vuonna 1848 hänet siirrettiin ensin 9. armeijakunnan 1. reservidivisioonaan, ylennettiin alikapteeniksi ja siirrettiin sitten 6. Libaun, H.K.K. Preussin Prinssi Karlin jalkaväkirykmenttiin. Siellä hänet määrättiin samana vuonna komppanianpäälliköksi ja ylennettiin kapteeniksi 1849 ja majuriksi 1851. Rykmentissään Malm osallistii Krimin sotaan 1853–1855.

Malm yleni sodan jälkeen everstiluutnantiksi 1857. Vuonna 1862 hänet määrättiin Kronstadtin 1. linjapataljoonan komentajaksi, mutta jo seuraavana vuonna hänet siirrettiin linnoitusrykmentin komentajaksi Brest-Litovskiin Puolaan. Siellä hän osallistui tammikuun kansannousun jälkiselvittelyihin 1863–1864, everstiksi hän yleni kesällä 1863. Malmista tuli Brest-Litovskin kaupungin sotasairaalan päällikkö 1864 ja 32. Kremetšugin jalkaväkirykmentin komentaja Ukrainan alueelle sekä Bedlekin sotasairaalan päällikkö 1866. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi syyskuussa 1874 ja määrättiin 6. jalkaväkidivisioonan 2. prikaatin komentajaksi lokakuussa, mutta siirrettiin jo marraskuussa 8. jalkaväkidivisioonan 2. prikaatin komentajaksi. Vuonna 1885 Malmista tuli 18. jalkaväkidivisioonan komentaja. Kenraaliluutnantiksi hänet ylennettiin syyskuussa 1886, eron sotapalveluksesta hän sai lokakuun viimeisenä päivänä.

## Lähteet
József Eötvös

**József Eötvös** (1813–1871) oli unkarilainen valtiomies ja kirjailija.

Eötvösin poika oli fyysikko Loránd Eötvös.

## Poliittinen toiminta
Eötvös liittyi 1830-luvulla niihin, joiden päämääränä oli Unkarin yhteiskunnallinen uudistus. Oivallisena sekä kauno- että poliittisena kirjailijana Eötvös oli uudistuspuolueen vaikuttavimpia johtomiehiä. Oltuaan aluksi Lajos Kossuthin kannattajia hän myöhemmin joutui tämän vastustajaksi puolustaessaan maan hallinnon keskittämistä vastoin Kossuthia, joka tahtoi säilyttää komitaattien vanhan itsehallinto-oikeuden.

Maaliskuun vallankumouksen jälkeen 1848 Eötvös oli opetusasiainministerinä Lajos Batthyányn ministeristössä. Tämän kukistuttua hän siirtyi Müncheniin, jossa hän viipyi vuoteen 1851. Valtiolliseen elämään Eötvös kuitenkin alkoi ottaa aktiivisemmin osaa vasta 1861. Kun Unkari jälleen 1867 sai oman, parlamentille vastuunalaisen, hallituksen, Eötvösistä tuli taas opetusasiainministeri, ja hän sai toteutetuksi merkittäviä uudistuksia, kuten kouluvelvollisuuden. Muutenkin hänen vaikutusvaltansa sekä hallituksessa että parlamentissa oli suuri. Eötvös oli myös loistava puhuja.

## Kirjallinen toiminta
Eötvösin kaunokirjallisista teoksista ovat mainittavimmat hänen syväaatteiset sivistyshistorialliset ja yhteiskunnalliset romaaninsa *A karthausi* ('Kartusialaismunkki', 1838–1840), *A falu jegyzöje* ('Kyläkirjuri', 1845) ja *Magyarország 1514-ben* ('Unkari vuonna 1514', 1847) ja *Növérek* ('Sisarukset', 1857), jotka veivät unkarilaisen romaanin osaksi uusille aloille, ja ulkomaillakin saksannokset herättivät huomiota.

Eötvösin yhteiskunnallisista ja valtiollisista julkaisuista mainittavia ovat *Vélemény a fogházjavitás ügyében* ('Lausunto vankilareformiasiasta', 1838); *A zsidók egyenjogusítása* ('Juutalaisten yhdenvertaisuudesta', 1841); *Reform* (1846); *Az XIX. század uralkodó eszméinek befolyása az álladalomra* ('19:nnen vuosisadan vallitsevien aatteiden vaikutus valtioon', 1851–1854), jossa hän käsittelee vapaus-, tasa-arvoisuus- ja kansallisuusaatteita, yhteiskunnallisten epäkohtien syitä sekä keinoja niiden poistamiseksi; *Die Garantien der Macht und Einheit Oesterreichs* (1859). Pitämänsä muistopuheet monista merkittävistä henkilöistä, kuten István Kazinczystä, István Széchenyistä, Mihály Vörösmartysta, Antal Regulysta, hän julkaisi 1868 kokoelmassa *Magyar Irók és államférfiak* ('Unkarilaisia kirjailijoita ja valtiomiehiä').

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Stars (Cherin albumi)

**Stars** on Cherin studioalbumi, joka julkaistiin 19. huhtikuuta 1975. 

## Kappaleet

### A-puoli
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Cher – laulu
* Art Munson, David Cohen – kitara
* Dennis Budimir, Fred Tackett, Jesse Ed Davis – kitarasoolot
* Jeff Baxter, Red Rhodes – Steel-kitara
* Colin Cameron – basso
* Jimmy Webb, Joe Sample, Larry Knechtel – koskettimet
* Gary Mallaber, Hal Blaine, Harvey Mason, Jeff Porcaro, Jim Gordon, Jim Keltner – rummut
* Fred Tackett, Pat Murphy – lyömäsoitin
* Robert Greenidge – steel pan
* Cher Bono, Clydie King, Edna Wright, Herb Pedersen, Sherlie Matthews, Susan Webb – taustalaulu
* Gerald Garrett - taustalaulu
* Art Depew, Lew McCreary, Vincent DeRosa, William Peterson - Vaskipuhallin
* Abe Most, Buddy Collette, Don Ashworth, John Rotella - Puhallinkvintetto
* Skip Mosher - puhaliinsoolot
Madden NFL 20

**Madden NFL 20** on EA Tiburonin ja Electronic Artsin julkaisema amerikkalainen jalkapallo -aiheinen urheilupeli. Peli julkaistiin 2. elokuuta 2019. Pelin kannessa on Kansas City Chiefsin pelinrakentaja Patrick Mahomes.

## Lähteet
Jääkiekon I-divisioonan kausi 1986–1987

Kausi **1986–1987** oli järjestyksessään 13. pelattu I-divisioonakausi. KooKoo nousi suoraan SM-liigaan voitettuaan I-divisioonan mestaruuden. TuTo, HPK ja JoKP etenivät SM-liigan karsintaan, mutta karsinnoista eivät nousseet liigaan. Heinolan Peliitat putosi alempaan sarjaan.

## Pelijärjestelmä
Runkosarjassa jokainen kahdestatoista joukkueesta pelasi yhteensä 44 peliä. Voittaja nousi suoraan SM-liigaan. Sijoilla 2–4 olleet joukkueet etenivät SM-liigan karsintoihin. Sijalla 12 ollut joukkue putosi seuraavaksi kaudeksi II-divisioonaan. Jokainen joukkue sai kaksi pistettä voitosta, yhden pisteen tasapelistä ja nolla pistettä tappiosta.

### Liigakarsinta

KalPa säilyi SM-liigassa.

### I-divisioonakarsinta

FoPS säilytti I-divisioonapaikkansa maalieron turvin. VaKi ja Kiekko-Vesa pelasivat uusintaottelun, jonka VaKi voitti 4-3 nousten I-divisioonaan.
Zagrebin maanjäristys 2020

**Zagrebin maanjäristys** oli Kroatian pääkaupungissa Zagrebissa tapahtunut maanjäristys 22. maaliskuuta 2020. Ensimmäisen maanjäristyksen magnitudi oli 5,3, ja se tapahtui kello 6.24 paikallista aikaa. Toinen, kello 7.01 tapahtunut järistys oli voimakkuudeltaan 5,0. Näiden jälkeen tapahtui vielä pienempiä järistyksiä. Järistyksen keskus sijaitsi seitsemän kilometriä pohjoiseen Zagrebista. Ainakin 27 ihmistä loukkasi itseään.

Maanjäristyksen seurauksena monet kaupungin rakennuksista säröytyivät, ja seinät ja katot vaurioituivat. Myös Zagrebin katedraali vaurioitui, ja toisen tornin yläosa putosi. Katedraali vaurioitui pahasti myös vuonna 1880 sattuneessa maanjäristyksessä, ja se rakennettiin myöhemmin uudelleen.

Maanjäristys tapahtui samaan aikaan kun koronaviruspandemia riehui. Sen vuoksi ihmisiä oli käsketty välttämään julkisia alueita, mutta maanjäristyksen vuoksi monet juoksivat ulos taloistaan. Maanjäristys tuntui myös muualla Kroatiassa sekä Bosnia ja Hertsegovinassa, Unkarissa, Itävallassa ja Sloveniassa.

Seuraavana päivänä 23. maaliskuuta tapahtui jälkijäristyksiä.

## Lähteet
Amanda Sandbergh

**Amanda Sandbergh** (11. heinäkuuta 1873 Överklinten, Bygdeå, Västerbotten, Ruotsi – 12. tammikuuta 1961 Danderyd, Ruotsi) oli ruotsalainen Pelastusarmeijan upseeri ja laulujen kirjoittaja.

## Elämänvaiheet ja työ
Sandbergh koki uskonnollisen heräämisen Pelastusarmeijan kautta Holmsundissa, ja 1897 hän tuli Pelastusarmeijan kouluun Tukholmaan. Hän toimi Pelastusarmeijan palveluksessa eri puolilla Ruotsia sekä kiertävänä musiikin johtajana ja majurina. 

Sandbergh tunnetaan erityisesti laulun ”De komma från öst och väst” tekijänä. Hän on itse kertonut laulun synnystä, kesällä 1915 Pelastusarmeijan lepokodissa. ”Olimme pelaamassa krokettia, minä ja muutamia lapsia. Sain silloin innoituksen, jonka tuloksena tämä laulu syntyi. Jätin krokettimailan siihen paikkaan, menin huoneeseeni, kirjoitin laulun ja postitin sen ''Sotahuuto''-lehteen. Suureksi ihmeekseni se julkaistiin samana syksynä ilmestyneessä lauluvihkossa, se tuli suosituksi ja sillä tiellä se on”. 

Sandbergh oli saanut jo aikaisemmin vaikutteita tätä laulua varten, kun hän oli Lontoossa Pelastusarmeijan kansainvälisessä kokouksessa. Kokousta varjosti suru, kun sinne matkalla olleet Kanadan edustajat, 133 henkeä, hukkuivat, kun heidän laivansa ''Empress of Ireland'' oli uponnut törmättyään toiseen laivaan. Heidän muistokseen järjestetyssä tilaisuudessa Lontoon Royal Albert Hallissa, jossa oli yhtä monta tyhjää tuolia kuin hukkuneita, amerikkalainen pelastussotilaiden ryhmä lauloi kokousta varten kirjoitettua laulua ”They come from the East and West", josta Sandbergh sai laulun alkusanat ja sävelmän.

Laulun sävelmän alkuperä on tuntematon. Sandbergh on itse kertonut saaneensa tekstin ja sävelen Lontoon konferenssissa 1914. Sitä, mikä laulu on ollut kyseessä, ei ole voitu selvittää. Joka tapauksessa konferenssissa on laulettu laulua, jota amerikkalaisten osallistujien ryhmä lauloi ja joka tuli heti suosituksi. Laulu on julkaistu ensimmäistä kertaa 1914 kokoelmassa *Sånger vid stabsmusikkårens möten* ja sävelmä *Stridsropet*-lehdessä 1915. Laulu on käännetty eri kielille, ja sen sävelmään on tehty uusia sanoituksia. 

Suomeksi laulu on ''Hengellisessä laulukirjassa'' laulu 150 ja Pelastusarmeijan laulukirjassa laulu 380, "He saapuvat juhlimaan, Idästä ja lännestä". Ruotsin kirkon virsikirjassa se on virsi 323 "On idästä, lännestä, on maailman ääriltä" (Suom. tuntem, uud. suom. Pekka Kivekäs 1995), sekä ''Seurakunta laulaa'' -kirjassa 524 ”On idästä, lännestä".

## Lähteet
Sergei Solovjov (historioitsija)

**Sergei Mihailovitš Solovjov** (; 5. toukokuuta (J.: 17. toukokuuta) 1820 Moskova – 4. huhtikuuta (J.: 16. huhtikuuta) 1879 Moskova) oli venäläinen historioitsija.

Solovjov valmistui vuonna 1842 Moskovan yliopistosta historia pääaineenaan ja aloitti samassa paikassa apulaisprofessorina 1845. Vuonna 1850 hänet ylennettiin professoriksi, ja hän jatkoi virassa, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1877. Virka-arvoltaan hän oli salaneuvos. Hän opetti keisarin poikia Nikolai Aleksandrovitšia ja tulevaa Aleksanteri III:ta. Solovjovin maine perustuu 29-osaiseen *Venäjän historia* -teossarjaan, joka ilmestyi vuosina 1851–1879.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Сергей Михайлович Соловьев (Sergei Solovjov): История России с древнейших времен в 15 кн.  . Сайт ''Военная литература''. Verkkoversio
Jalkavala

**Jalkavala** on Sastamalan Suodenniemellä Kourajärven rannalla sijaitseva kylä. Kylä rajautuu idässä ja pohjoisessa Kittilän kylään ja lännessä Kouraniemen kylään sekä Kittilän kylän Maunuksenmaan ulkopalstaan. Kylän eteläpuolella on Mouhijärven Tervamäen kylän maata. Jalkavalaan kuuluu myös 1600-luvulta periytyvä suuri Tarvaanmaan ulkopalsta Mouhijärven luoteisrannalla.

Jalkavalan kylästä on matkaa sekä Tampereelle että Poriin noin 60 kilometriä. Sastamalan keskustaan on matkaa noin 35 kilometriä.

## Jalkavalan nimen alkuperä

Rautavedeltä Pohjanlahdelle johtanut vanha vesireitti kulki Suodenniemen halki. Kylän nimen on arveltu syntyneen sen alueella olevasta vedenjakajasta, joka eräreitin yhden haaran käyttäjien oli ylitettävä jalan.

## Jalkavalan historiaa

Jalkavala on yksi Suodenniemen yhdeksästä keskiaikaisesta kylästä. 1500-luvulla kylään kuului kolme taloa mutta vuosisadan loppupuolelle tultaessa niiden määrä oli laskenut kahteen, jotka olivat Kanni (RNo 1) ja Koppelo (RNo 2).  Tuohon aikaan kylällä oli vanhoja nautinta-alueita Märkäjärvenmaan alueella.

Koppelon talosta muodostettiin ratsutila 1500-luvun lopulla. Vuonna 1641 Jalkavalan kylä läänitettiin Kouraniemen ja Pajuniemen kylien tapaan Selkeen kartanoa isännöineelle eversti ja hovitallimestari Hans Wachtmeisterille. Läänitys purkautui vuosisadan lopulla ison reduktion myötä. Suuret kuolonvuodet 1695-1697 koettelivat raskaasti Jalkavalaa, kun yksin Koppelon talosta menehtyi 11 henkeä.

1700-luvulla Jalkavalassa sijaitsi ruotusotilastorppa, jonka haltijat osallistuivat niin Suureen Pohjan sotaan kuin Suomenlinnan rakennustöihin.

## Jalkavala tänään

Jalkavalaan on siellä edelleen olevien Kannin ja Koppelon talojen lisäksi syntynyt uudempaa asutusta sekä jonkin verran kesäasututusta kylässä sijaitsevan Paisjärven rantaan. Jalkavalassa sijaitsee myös tuulivoimala, joka oli vähintäänkin yksi ensimmäisistä yksityisistä tuulivoimaloista Suomessa, joka tuotti sähköä valtakunnan verkkoon.

Koppelon tila on listattu valtakunnallisesti merkittäväksi kulttuurihistorialliseksi ympäristöksi.

## Aiheesta muualla

* Jalkavalaan liittyviä aineistoja Suodenniemen Topoteekissa

## Lähteet
Hugo Evald Mansner

**Hugo Evald Mansner** (27. maaliskuuta 1840 Käkisalmi – 23. maaliskuuta 1895 Lomza, Veikselin kenraalikuvernementti) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Mansnerin vanhemmat olivat opettaja Raphael Fredrik Mansner ja Sofia Hedda Jack ja puoliso vuodesta 1868 vapaaherratar Ernestine Charlotta Erika Rehbinder, vapaaherra Otto Carl Rehbinderin tytär.

Mansner tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1852 ja määrättiin sieltä 1860 valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen 22. tykistöprikaatiin. Vuonna 1866 hänet siirrettiin Henkivartioväen 3. krenatööritykistöprikaatiin ja ylennettiin luutnantiksi. Nikolain yleisesikunta-akatemian kurssin Pietarissa Mansner suoritti 1865–1867, minkä jälkeen 1868 hänet siirrettiin 33. jalkaväkidivisioonan esikunnan vanhemmaksi adjutantiksi. Alikapteeniksi Mansner ylennettiin 1869. Vuonna 1873 hänet määrättiin ensin 7. jalkaväkidivisioonan esikunnan vanhemmaksi adjutantiksi ja sitten kapteeniksi ylennettynä 29. jalkaväkidivisioonan esikunnan vanhemmaksi adjutantiksi. Vuonna 1875 Mansner siirtyi everstiluutnanttina erikoistehtäviin Orenburgin joukkojen komentajan esikuntaan Kaakkois-Venäjälle. Everstiksi hänet ylennettiin Turkin sodan jälkeen ja nimitettiin 1878 Orenburgin kasakkajoukkojen esikuntapäälliköksi vuoteen 1886. Tuolloin hänet siirrettiin osastopäälliköksi kasakkajoukkojen pääesikuntaan. Kenraalimajuriksi Mansner ylennettiin 1888. Hän sai 1890 eron sotapalveluksesta Venäjän armeijan reserviin siirrettynä. Uudelleen hänet otettiin palvelukseen kesällä 1894 ja määrättiin 4. jalkaväkidivisioonan 1. prikaatin komentajaksi Puolan armeijan jalkaväessä, mitä tehtävää hoitaessaan hän kuoli maaliskuussa 1895.

## Lähteet
I'd Rather Believe in You

**I'd Rather Believe in You** on Cherin studioalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 1976. 

## Kappaleet

### A-puoli
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Cher – laulu
* Dean Parks, Lee Ritenour – kitara
* Jay Graydon – kitara, mandoliini
* Ben Benay – kitara, huuliharppu
* David Hungate, Lee Sklar, Scott Edwards – basso
* Michael Omartian – koskettimet, taustalaulu
* Jeff Porcaro – rummut 
* Steve Barri, Victor Feldman – lyömäsoitin
* Chuck Findley, Lew McCreary, Nino Tempo, Steve Douglas, Steve Madaio – torvisoittimet
* Dan Walsh, Gene Nelson, Ginger Blake, Jim Haas, Julia Tillman Waters, Kerry Chater, 
* Maxine Tillman Waters, Michael Price, Stephanie Spring – taustalaulu
Fredrik Arvid Bloom

**Fredrik Arvid Bloom** (21. toukokuuta 1867 Bred, Enköping – 14. toukokuuta 1927 Uddevalla, Ruotsi) oli ruotsalainen merimies, runoilija, vapaakirkollinen pastori ja virsirunoilija.

## Elämänvaiheet ja työ
Bloom kävi Enköpingissä, kunnes hänen perheensä muutti Tukholmaan. Siellä hän suoritti navigointitutkinnon ja lähti merimieheksi. Hän jäi maihin USA:ssa, 1890-luvulla, jossa hän liittyi Pelastusarmeijaan ja yleni pelastusupseeriksi. Hän opiskeli Chicagossa North Park College and Seminary pastoriseminaarissa 1901-1904 ja toimi siellä pastorina  Evangelical Covenant Church-kirkossa vuoteen 1915. Hänet ehdittiin merkitä Ruotsissa kadonneeksi.  Hän jätti kuitenkin pastorin tehtävät ja työskenteli myyjänä pari vuotta, kunnes taas palasi pastorin työhön. Myöhemmin hän palasi Ruotsiin 1923 ja hän toimi pastorina parissa Ruotsin Lähetysliiton (Svenska Missionsförbundet) seurakunnassa, ennen kuin hänestä tuli kiertävä baptistipastori.  USA:ssa ollessaan hän on julkaissut pari runokokoilemaa ja kirjoittanut muutaman muun laulun tekstin.

Hänen kirjoittamista lauluistaan on tunnetuin laulu *”*Som en härlig gudomskälla” jonka vanhin muoto alkoi sanoin "Underbara Gudakärlek Mäktig, djup och ren och stor". Laulu tunnetaan Ruotsissa myös nimellä ”Pärleporten”, sen kertosäkeessä toistuvan ”helmiportin” mukaan. Laulun synnystä on Pelastusarmeijan brigadööri Oscar Blomgren on kertonut, että hänen luonaan Chicagossa asui norjalainen muusikko Alfred Dulin. Fredrik Bloom tuli joulun aikaan, uutena vuotena 1917 vierailulle ja lauloivat Dulinin sävelmää ”Underbara, helga klara stjärnbeströdda julenatt”-tekstiin. Laulun jälkeen Bloom tarttui kynään ja kirjoitti laulun tekstin. Sitä on laulettu Ruotsissa 1920-luvulta lähtien. Laulun tekstiä on vuosien mittaan muokattu. Siitä on englanninkielinen  englanninkielien käännös ” Love divine, so great and wondrous”.

Virren sävelmä on norjalaissyntyisen, Amerikassa vaikuttaneen Alfred Dulinin melodia. Tämä sävelmä on hänen ainoa säilynyt teos. Hänen vanhempansa olivat Pelastusarmeijan palveluksessa. Hänen nuorempi veljensä Sparre Olsen oli tunnettu säveltäjä Norjassa. Dulin, joka käytti äitinsä sukunimeä, opiskeli musiikkia ja toimi armeijan soittokunnassa Oslossa, sekä pianistina ja soitonopettajana. Sävelmän vanhin tunnettu julkaisu on vuodelta 1925.

## Bloomin lauluja suomeksi

Bloomin laulu *"*Som en härlig gudomskälla" Hengellisessä laulukirjassa numerolla 268 ja Pelastusarmeijan laulukirjassa 287 alkusanoin "Niin kuin lähde taivahainen Valtava ja pohjaton".  Ruotsin kirkon virsikirjassa se on virsi 235 ja  ja Seurakunta laulaa-kirjassa laulu 252 alkusanoin "Niin kuin suuren rauhan lähde voimakas ja pohjaton."

Hengellisessä laulukirjassa on myös toinen Bloomin kirjoittama laulu, 605 "Sain hääjuhlaan kutsun mä taivaallisen" (Säv. John A Hultman).

## Lähteet
Jon Christensen

**Jon Christensen** (20. maaliskuuta 1943 Oslo – 18. helmikuuta 2020 Sagene) oli norjalainen jazzrumpali.

Christensen teki yhteistyötä muiden muassa Jan Garbarekin, Terje Rypdalin, Pål Thowsenin, Knut Riisnæsin, Karin Krogin, Arild Andersenin, Radka Toneffin, Eberhard Weberin, Jan Erik Voldin, Jan Allanin, Rune Gustafssonin, Bobo Stensonin, Palle Danielssonin, Lars Danielssonin, Iro Haarlan ja Rien kanssa. Hän levytti ECM-levymerkille. 

Christensen oli vuodesta 1988 naimisissa näyttelijä Ellen Hornin kanssa. Hän oli Emilie Stoesen Christensenin isä.

## Lähteet
Paksunokkajakamari

**Paksunokkajakamari** (*Galbalcyrhynchus purusianus*) on jakamareihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.

## Koko ja ulkonäkö
Paksunokkajakamari voi kasvaa noin 20 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Laji on kauttaaltaan punaruskea. Sen otsa, siivet ja pyrstö ovat väriltään muuta ruumista tummemmat. Paksunokkajakamarin nokka on pitkä, tukeva ja väriltään vaaleanpunainen.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Paksunokkajakamaria tavataan Perusta, Boliviasta ja Brasilian länsiosasta. Sen elinympäristöä ovat kosteat metsät usein vesialueiden lähellä sekä metsien ja soiden reunamaat. Elinympäristössä on oltava kuolleita puita. Paksunokkajakamarit liikkuvat yleensä pieninä ryhminä. Linnun ravintoa ovat lentävät hyönteiset. Laji pesii kuolleisiin puihin kaivamissaan koloissa. 

## Lähteet
St. Valentine's Day Massacre (EP)

***St. Valentine’s Day Massacre*** on Motörheadin ja Girlschoolin vuonna 1981 julkaisema EP-levy. 

Levy oli Britannian singlelistalla parhaimmillaan viidentenä.

Levyllä yhtyeet soittavat yhdessä Johnny Kidd & The Piratesin kappaleen ”Please Don’t Touch” ja Girlschool Motörheadin kappaleen ”Bomber” sekä Motörhead Girlschoolin kappaleen ”Emergency”, jolla Eddie Clarke laulaa. Motörheadin Phil Taylor ei aiemmin saamansa niskavamman vuoksi kyennyt soittamaan, mistä syystä rumpalina kaikilla kappaleilla on Girlschoolin Denise Dufort.

Lemmyn mukaan yhteisäänitystä ehdotti tuottaja Vic Maile ollessaan tekemässä Girschoolin levyä yhtyeiden yhteiselle levy-yhtiölle Bronzelle. 

Levyn nimi ja kansikuva viittaavat Chicagossa vuonna 1929 tapahtuneeseen ystävänpäivän verilöylyyn, jossa seitsemän Al Caponen kanssa kilpaillutta gangsteria murhattiin.

Yhtyeet esittivät kappaleen ”Please Don’t Touch” Top of the Pops -listaohjelmassa  ja saksalaisessa Musikladen-ohjelmassa. Molemmissa Taylor esitti taustalaulua ja tanssahteli.

## Kappaleet
# 
# 
# 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*