open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hervanta pohjoinen

**Hervanta pohjoinen** on Tampereen kaakkoiseen suuralueeseen kuuluva suunnittelualue. Hervanta pohjoisen suunnittelualueeseen kuuluvat Hervanta koillisen ja Hervanta luoteen tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia.

## Lähteet
Breakin’ Outta Hell

**Breakin' Outta Hell** on australialaisen rockyhte Airbournen neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 23. syyskuuta 2016 levymerkillä Spinefarm.

## Kappaleet

## Arvostelut
* The Guardian: 
* Imperiumi: 8½/10
* Kaaoszine: 9/10
* Soundi: 

## Lähteet
Lielahti (suunnittelualue)

**Lielahti** on Tampereen luoteiseen suuralueeseen kuuluva suunnittelualue. Lielahden suunnittelualueeseen kuuluvat Lielahden, Niemenrannan, Hiedanrannan ja Santalahden tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia.

## Lähteet
Antti Ilveskoski

**Antti Juhani Ilveskoski** (10. toukokuuta 1944 Sortavala – 28. huhtikuuta 2008 Espoo) oli suomalainen arkkitehti, joka keskittyi työssään etenkin julkisiin tiloihin. Hän vastasi Yrjönkadun uimahallin restauroinnista ja Tampereen taidemuseon laajennuksesta. Ilveskoski voitti myös useita arkkitehtuurikilpailuita. Hänellä oli arkkitehtitoimisto Helsingissä ja sivutoimisto Tampereella.

Ilveskoski piti tärkeänä, että vanhoja rakennuksia säilytetään ja kohdellaan kunnioittavasti. Hän halusi töidensä sopeutuvan ympäristöön ja korosti rakennusten toiminnallisuutta. Hänen ammatillisia esikuviaan olivat arkkitehdit Aarne Ervi ja Alvar Aalto. Ilveskosken uranvalintaan vaikutti vahvasti hänen isänsä Jaakko Ilveskoski, joka toimi Tampereen kaupunginarkkitehtina vuosina 1953–1972.

Antti ja Jaakko Ilveskoski on haudattu Tampereelle Kalevankankaan hautausmaalle. 

## Lähteet
Marieholm

**Marieholm** voi tarkoittaa seuraavia:

* Marieholm, taajama Eslövin kunnassa Skånessa Ruotsissa
* Marieholm, entinen kunta Ruotsin Skånessa
* Marieholm, taajama Gnosjön kunnassa Jönkäpingin läänissä Ruotsissa
* Marieholm, nyk. Konsulinsaari, saari Tammerkosken yläjuoksulla Tampereella.
Arthur O’Hara Wood

**Arthur O'Hara Wood** (1890 Melbourne – 6. lokakuuta 1918 Saint-Quentin) oli australialainen tennispelaaja, joka voitti Australian avoimet vuonna 1914.

## Lähteet
Nikolai Enckell

**Nikolai Enckell** (20. elokuuta 1833 Isokartano, Ulvila – 5. marraskuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraaliluutnantti.

Enckellin vanhemmat olivat tullihallituksen päätirehtööri, kollegineuvos, everstiluutnantti Carl Gustaf Enckell (1798–1849) ja Adolfina Kristina Le Bell (1797–1879). Hän valmistui 1854 Paavalin jalkaväen junkkarikoulusta Pietarista ja palveli sitten 3. kenttätykistöprikaatissa ja 1. krenatööritykistöprikaatissa Krimin sodan aikana 1854–1856. Sodan jälkeen hän palveli vuodesta 1858 4. yhdistettyssä reservitykistöprikaatissa. Hänestä tuli aliluutnantti 1856 ja luutnantti 1858.

Enckell siirrettiin 1863 Viaporin linnoitustykistöön ja 1873 2. patterin päälliköksi 24. kenttätykistöprikaatiin jonka riveissä hän osallistui Turkin sotaan 1877–1878. Hän toimi vuodesta 1893 4. tykistöprikaatin komentajana. Enckellistä tuli alikapteeni 1865, kapteeni 1867, everstiluutnantti 1873, eversti 1877, kenraalimajuri 1893 ja kenraaliluutnantti 1900. Hän erosi palveluksesta vuonna 1900.

Enckell oli naimisissa vuodesta 1865 Emilia Henriette Krogeruksen (1847–1921) kanssa. Heillä oli 8 lasta joista tunnetuin oli lääkäri, hammaslääkäri ja taidemaalari Karl Gustaf (Gösta) Enckell.

## Lähteet
S/S Argo

**S/S Argo** oli suomalainen Gustaf Eriksonin omistama höyrylaiva jonka Neuvostoliiton laivaston sukellusvene *[[Štš-317]]* torpedoi Bogskärin lähistöllä jatkosodan aikana 16. kesäkuuta 1942. Laivan 23 hengen miehistöstä sai surmansa yhdeksän, heidän joukossaan oli Gustaf Eriksonin poika, laivan toinen perämies Gustaf-Adolf Erikson. Ruotsalainen höyrylaiva S/S *Ulla* pelasti 14 miehistön jäsentä.

*Argo* oli rakennettu 1898 Robert Napier and Sonsin telakalla Glasgowssa. Laivan vetoisuus oli 4&nbsp;320 kuollutpainotonnia, pituus 98,49 metriä, leveys 13,47 metriä ja syväys 6,10 metriä. Höyrykoneen teho oli 1&nbsp;340 hevosvoimaa. Laiva oli vuoteen 1912 glasgowlaisen Glasgow Shipowners Co Ltd -varustamon omistuksella nimellä *Camperdown*. Tämän jälkeen se oli ruotsalaisvarustamojen omistuksessa vuoteen 1937, jolloin Gustaf Eriksonin *Rederi Ab Ponape*-varustamo osti sen. *Argo* nimen laiva sai vuonna 1924.

## Lähteet
Christmas and the Beads of Sweat

**Christmas and the Beads of Sweat** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Laura Nyron toukokuussa 1970 julkaistu albumi. Vuonna 2008 levy julkaistiin remasteroituna.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet Laura Nyro, ellei toisin mainita.
#### A-puoli
#
#
#
#
#

#### B-puoli
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Laura Nyro – laulu, piano
* Duane Allman – kitara
* Barry Beckett – taustalaulu, vibrafoni (kappaleet: 1–5)
* Felix Cavaliere – urut, kosketinsoittimet, kellot
* Alice Coltrane – harppu (kappaleet: 6–9)
* Dino Danelli – rummut (kappaleet: 6–9)
* Richard Davis – basso
* Cornell Dupree – kitara (kappaleet: 6–9)
* Joe Farrell – puupuhaltimet (kappaleet: 6–9)
* Ashad Garabedian – uud (kappaleet: 6–9)
* Roger Hawkins – rummut (kappaleet: 1–5)
* Eddie Hinton – kitara (kappaleet: 1–5)
* David Hood – basso (kappaleet: 1–5)
* Jack Jennings – lyömäsoittimet (kappaleet: 1–5)
* Ralph MacDonald – lyömäsoittimet (kappaleet: 6–9)
* Chuck Rainey – basso (kappaleet: 6–9)
* Stuart Scharf – akustinen kitara (kappaleet: 1–5)
   
## Arvostelut
* Allmusic: 

## Lähteet
* ''Christmas and the Beads of Sweat'' discogs.com -sivustolla

### Viitteet
Tyttö ja kaiku

**Tyttö ja kaiku** (, ”Kesäloman viimeinen päivä”, ) on liettualaisen Arūnas Žebriūnasin ohjaama neuvostoliittolainen perhe-elokuva vuodelta 1964. Juri Nagibinin tarinaan perustuva elokuva kertoo 12-vuotiaasta tytöstä Vikasta, joka viettää kesälomansa loppua aurinkoisella ja vuoristoisella rannalla jossakin etelässä ja tutustuu samanikäiseen poikaan, joka vaikuttaa muita älykkäämmältä. Tyttö näyttää pojalle salaisen paikan, jyrkkien rantakallioiden välisen kaikuisan onkalon. Kun isommat pojat kiusaavat, poika kuitenkin jättää tytön yksin ja tyttö pettyy.

## Juoni
Vika-tyttö viettää viimeistä kesäloman päivää kalastaja&shy;isoisänsä luona. Isä on tulossa hakemaan, mutta tyttö ei haluaisi lähteä. Aamulla isoisä lähtee veneellä kalaan ja tyttö jää tapansa mukaan vaeltamaan pitkin kallioisia rantoja ja puhumaan ystävilleen, kiville.

Kylän poikajoukko tulee rannalle valitsemaan uutta johtajaansa sukeltamalla maalilla merkittyä rapua vedestä. Johtajaksi haluava vanhin poika pettää kilpailijaansa heittämällä mereen muun kuin merkityn ravun. Vika-tyttö seuraa sivusta, huomaa petoksen ja kertoo siitä pojille.

Pian Vika tapaa yksinäisen pojan Romasin, joka on viettämässä päivää seudulla eikä tunne ketään. Vika vie pojan paikkoihin, joissa kaiku vastaa erilaisiin ääniin. He ystävystyvät, mutta pian poikajengin vanhin kostaa Vikalle rapupaljastuksen piilottamalla Vikan vaatteet kun tämä on uimassa. Uusi ystävä Romas meneekin tilanteessa poikien puolelle eikä puolusta Vikaa. Vika syyttää Romasia pelkuriksi.

Romas haluaa todistaa ettei ole pelkuri. Hän sukeltaa Vikan heittämän merkityn ravun merestä, mutta Vika ei lepy. Vikan isä tulee hakemaan tyttöä, ja Romas katsoo kun tytön isän kuorma-auto häipyy horisonttiin.

## Vastaanotto

*Tyttö ja kaiku* sai tuomariston erikoispalkinnon Locarnon elokuvajuhlilla 1965. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Savijärven tervatehdas

**Savijärven tervatehdas** oli Lammilla Hämeenlinnassa nykyisellä Evon retkeilyalueella sijaitsevan Savijärven ja Rahtijärven yhdistävän puron länsirannalla sijainnut tervatehdas. Tehdas aloitti toimintansa 1864 ja se lienee toiminut 1800-luvun lopulle saakka. Tehdas oli ensimmäisiä Suomeen perustettuja tervatehtaita jotka käyttivät tuotannossaan teollisia menetelmiä.

Evon metsäopiston yhteyteen perustettu Savijärven tehdas tuotti 1860-luvulla päätuotteena puuhiiltä tervan ja tärpätin ollessa prosessissa syntyneitä sivutuotteita. 1890-luvulla päätuotteeksi oli vaihtunut terva. 

Tehtaasta on säilynyt harmaakivistä kylmämuurattu 3,1 x 5,5 metrin kokoinen ja 1,6 metriä korkea retorttiuuni jonka päällä on rautavantein sidottu rautainen keittopata. Retorttiuunista pohjoiseen sijaitsee halkaisijaltaan 6 metrin kokoinen tiilistä muuratun pyöreän tervauunin pohja. Entisellä tehdaspaikalla on jäljellä myös suuri maatunut hiilikasa, irtotiiliä sisältävä maavalli, neliömäinen kivirakennelma ja uittorännin jäänteitä purossa.

## Lähteet
Pispala (suunnittelualue)

**Pispala** on Tampereen lounaiseen suuralueeseen kuuluva suunnittelualue noin kolme kilometriä ydinkeskustasta länteen. Pispalan suunnittelualueeseen kuuluvat Hyhkyn, Ylä-Pispalan, Tahmelan, Ala-Pispalan ja Santalahden tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia. 

## Lähteet
Kaleva (suunnittelualue)

**Kaleva** on Tampereen keskiseen suuralueeseen kuuluva suunnittelualue. Kalevan suunnittelualueeseen kuuluvat Kalevan, Kalevanrinteen, Liisankallion ja Hakametsän tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia.

## Lähteet
Bo Mossberg

**Bo Tore Mossberg** (s. 27. heinäkuuta 1935) on erityisesti kasviaiheisiin erikoistunut ruotsalainen kuvataiteilija ja kuvittaja. Mossbergin tunnettuihin kuvitustöihin kuuluu *Den nya Nordiska Floran* (2003, , 2005).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Piiskauspetäjä

**Piiskauspetäjä** (käytetty myös nimiä **Piiskausmänty** ja **Piiskuupetäjä**) oli ruumiillisen rangaistuksen täytäntöönpanossa käytetty suuri mänty, jonka runkoon käräjillä piiskattavaksi tuomittu, yläruumiistaan paljaaksi riisuttu henkilö sidottiin käsistään ja jaloistaan piiskauksen ajaksi. Piiskaajana toimi pitäjän piiskuri eli profossi. Piiskausrangaistus oli lakisääteisenä voimassa Suomessa keskiajalta aina vuoteen 1891 saakka, kunnes vuoden 1889 rikoslaki poisti sen käytöstä. Vuoden 1734 laki mahdollisti myös sakkorangaistuksen muuttamisen raipparangaistukseksi, mikäli tuomittu oli varaton. 

Piiskauspetäjiä on säilynyt rauhoitettuna eri puolilla Suomea. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Timitranniemen piiskuupetäjä Lieksassa, kuva vuodelta 1974, Pielisen museo, Ilmari Karvosen kokoelma (Finna)
Mikael Smeds

**Ulf Mikael Smeds**  (24. syyskuuta 1973 Parainen – 22. elokuuta 2020 Helsinki) oli Maksuturva-yhtiöiden (Maksuturva Group Oy ja Maksuturva ICT Services Oy) perustaja sekä toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen.

Koulutukseltaan Smeds oli kauppatieteiden maisteri (1999). Vuonna 2006 hän aloitti jatko-opinnot ja ryhtyi työstämään väitöskirjaa Aalto-yliopistossa (Helsingin Kauppakorkeakoulu) kuluttajien suhtautumisesta verkkomaksamisen turvallisuuteen. Väitöskirja jäi kesken Maksuturva-yhtiöiden perustamisen takia. Ennen Maksuturva-yhtiöiden perustamista Smeds työskenteli OP:n palveluksessa vuosina 1999–2008 erikoisalueena ottolainaus ja maksuliike. Maksuturva Group Oy (entiseltä nimeltään Suomen Maksuturva Oy) toimii Finanssivalvonnan alaisena rekisteröitynä maksulaitoksena, ja sille on myönnetty kansainvälisten korttiyhtiöiden PCI DSS -turvallisuussertifikaatti.

Smeds toimi vuosina 2011–2014 Suomen Elektronisen Kaupankäynnin yhdistyksen (ECF:n) hallituksen jäsenenä ja myöhemmin puheenjohtajana. Vuonna 1996 toimintansa aloittanut ECF sulautui vuonna 2014 Verkkoteollisuus ry:hyn.

Smeds oli naimisissa ja hänellä on kolme lasta.

## Lähteet
Jongmyo

**Jongmyo** (, hanja 宗廟) on kungfutselainen pyhäkkö Korean Soulissa. Se on rakennettu Joseon-dynastian (1392–1897) kuninkaiden ja kuningattarien muistoseremonioita varten. Nykymuotoinen pyhäkkö on ollut olemassa 1500-luvulta alkaen, ja siellä suoritettavien seremonioiden perinteet ulottuvat 1200-luvulle asti. Pyhäkkö on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1995.

Pyhäkkö rakennettiin samaan aikaan kuin Gyeongbokin palatsi dynastian aikaisempien hallitsijoiden muistolaattojen säilyttämistä varten. Kungfutselaisen perinteen mukaan kuninkaallinen perhe vietti siellä seremonioita esi-isiensä kunnioittamiseksi viisi kertaa vuodessa. Nykyisinkin Joseon-dynastian jälkeläiset kokoontuvat vuosittain seremonioihin, ja pukeutuvat niissä aikakauden perinteisiin asuihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nintendo Classic Mini

**Nintendo Classic Mini** (Pohjois-Amerikassa **NES Classic Edition**, myös **Nintendo Classic Mini: Nintendo Entertainment System**, Japanissa **Nintendo Classic Mini: Family Computer**) on Nintendon vuonna 2016 julkaisema uusi versio Nintendo Entertainment Systemistä (NESistä). Uusi version paljon pienempi kuin alkuperäinen konsoli, ja sen pelit ovat valmiiksi siihen asennettuna. Lisäksi uudessa versiossa on HDMI-liitäntä televisioon. Konsolissa on kaksi ohjainporttia, eikä se tue alkuperäisen NES-konsolin ohjaimia, vaan sen mukana tulevaa ohjainta, jota voi käyttää myös Nintendon Wii- ja Wii U -konsoleissa. Ohjaimen johto on lyhyempi kuin alkuperäisessä ohjaimessa.

Nintendo Classic Minin valmistus lopetettiin huhtikuussa 2017. Nintendo toi konsolin uudelleen markkinoille kesäkuussa 2018.

## Pelit
Konsoliin on esiasennettuna seuraavat 30 peliä:

## Lähteet
Amuri (suunnittelualue)

**Amuri ** on Tampereen keskustan suuralueeseen kuuluva suunnittelualue. Amurin suunnittelualueeseen kuuluvat Amuri A:n, Amuri B:n ja Särkänniemen tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia.

Suunnittelualueella sijaitsee muun muassa Tampereen pääkirjasto Metso ja Amurin museokortteli Amurin eteläosassa sekä Särkänniemen huvipuisto ja Näsinneula Särkänniemen kaupunginosassa.

Amurin suunnittelualueella oli asukkaita noin  vuonna 2024 ja työpaikkoja noin  kappaletta vuonna 2021. Alueella oli eniten työpaikkoja terveys- ja sosiaalipalveluiden toimialalla vuonna 2023, noin 35 prosenttia työpaikoista.

## Kuvia

Tiedosto:Tampere - panoramio (12).jpg | Amuria ilmakuvassa.
Tiedosto:Särkänniemi9.jpg | Särkänniemen huvipuistoa Näsinneulasta kuvattuna.


## Lähteet
Pietari – Metropoli nurkan takana

**Pietari - Metropoli nurkan takana** on toimittaja Magnus Londenin kirjoittama opaskirja ja lähinnä suomalaisille lukijoille suunnattu reportaasikokoelma. Kirjoittamiseen ovat osallistuneet myös toimittajat Anders Mård ja Milena Parland. He ovat kirjoittaneet tavallisuudesta poikkeavan, persoonallisen matkaoppaan. Kirja on sekoitus reportaaseja ja konkreettisia matkavihjeitä, ja se esittelee Pietarin tunnetuimpia nähtävyyksiä. 

Tekstiä täydentävät Andrei Stserbakov-Parlandin valokuvat.

## Lähteet
Messukylä (suunnittelualue)

**Messukylä** on Tampereen koilliseen suuralueeseen kuuluva suunnittelualue. Messukylän suunnittelualueeseen kuuluvat Ristinarkun, Aakkulan ja Messukylän tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia.

## Lähteet
William Dean Howellsin mitali

**William Dean Howellsin mitali** on kirjallisuuspalkinto, jonka myöntää Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemia. Palkinto on perustettu 1925, ja se on nimetty William Dean Howellsin mukaan. Se myönnetään viiden vuoden välein, yleensä edellisten vuosien aikana ilmestyneelle merkittävälle yhdysvaltalaiselle romaanille, joskin muutaman kerran se on myönnetty kirjailijalle koko hänen tuotannostaan. Palkittavan valitse akatemian jäsenistä muodostettu komitea ehdokkaista, jotka joku akatemian jäsen on valinnut.

## Past winners

## Aiheesta muualla
* 
*
Terä

**Terä** voi viitata seuraaviin:

*Terä, teräaseen tai työkalun terävä, leikkaava osa
*Vaajakosken Terä, Jyväskylässä toimiva urheiluseura
*Terä, vasemmistolainen mielipide- ja kulttuurilehti, myöhemmin Uusi valta, nykyään nimeltään Libero
*Esra Terä (1903–1940), suomalainen meriväenluutnantti
*Martti V. Terä (1902–1969), suomalainen everstiluutnantti ja toimitusjohtaja
*Terä, Tampereen suunnittelualue.
Nurmi-Sorila

**Nurmi-Sorila** on Tampereen koilliseen suuralueeseen kuuluva suunnittelualue. Aidon suunnittelualueeseen kuuluvat Nurmen, Sorilan ja Aitoniemen tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia.

## Lähteet
Teisko (suunnittelualue)

**Teisko** on Tampereen koilliseen suuralueeseen kuuluva suunnittelualue. Teiskon suunnittelualue kattaa suuren osan entisestä Teiskon kunnan alueesta; siihen kuuluvat Polson, Terälahden, Velaatan ja Viitapohjan tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia. Entinen kunnan keskus Kämmenniemi muodostaa lähikylien kanssa oman tilastoalueensa ja suunnittelualueensa.

Teiskon suunnittelualueella oli vajaa  asukasta vuonna 2024 ja työpaikkoja 195 kappaletta vuonna 2021. Vuonna 2023 alueella oli eniten työpaikkoja rakentamisessa ja majoitus- ja ravitsemistoiminnassa.

## Kuvia

Tiedosto:Teiskon museo, päärakennus.jpg | Teiskon museo Terälahdessa.
Tiedosto:Maitolaiturimuseo 2010.jpg | Velaatan maitolaiturimuseo.


## Lähteet
Luettelo Joensuun julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

**Luettelo Joensuun julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä** sisältää Joensuussa olevat olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Joensuuhun on liitetty Pielisensuun, Kiihtelysvaaran, Tuupovaaran, Pyhäselän ja Enon kunnat.
__TOC__
## Taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

 Tässä luettelossa on 145 kohdetta.

}
|
|
|
-->
|}

## Julkisilta paikoilta poistetut ja tuhoutuneet teokset

## Lähteet

* 
* Joensuun karttapalvelu (kaupunginosat)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Hajaäänituomio

**Hajaäänituomio** (, **SD**) on kontaktilajeissa oleva ottelun päättymistapa. Hajaäänituomio tapahtuu, kun kaksi arvostelutuomaria kolmesta näkee pistetuomioon päättyneen kamppailun voittajan olevan eri, kuin kolmas tuomari. Tässä voittamistavassa kaikki kolme tuomaria näkevät jommankumman ottelijan voittaneen ottelun.  Hajaäänituomio eroaa *enemmistöpäätöksestä* (engl *majority decision, MD*) siten, että enemmistötuomiossa kaksi tuomaria kolmesta näkee toisen ottelijan voittaneen ja kolmas näkee ottelun päättyneen tasatulokseen.

## Lähteet
Castorocauda

**Castorocauda lutrasimilis** on sukupuuttoon kuollut, osittain vedessä elänyt esinisäkäs keskijurakaudelta. Sillä oli uimiseen ja kaivamiseen tarvittavia luurangon sopeutumia ja joitakin hampaiden piirteitä vedessä ruokailemiseen. Se on alkukantaisin nisäkkäiden sukulainen, jolla tiedetään olleen turkki. Sillä oli leveä, litistynyt ja osittain suomuinen häntä kuten nykyisillä majavilla.

*Castorocauda* muistutti nokkaeläintä ja muita kenotsooisia istukkanisäkkäitä. Se osoittaa, että mammaliaformit olivat kehittäneet erilaisia ruokailu- ja liikkumissopeutumia, joiden perusteella ne erosivat suurimmasta osasta mesotsooisen maailmankauden pieniä maalla eläneitä hyönteisten syöjiä.

## Lähteet
4-metyylipyridiini

**4-metyylipyridiini** eli **γ-pikoliini** tai **4-pikoliini** (C6H7N) on pyridiinin johdannaisiin kuuluva heterosyklinen aromaattinen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa muun muassa lääkeaineita. 4-metyylipyridiini on 2- ja 3-metyylipyridiinien isomeeri.

## Ominaisuudet
4-metyylipyridiini on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä ja sillä on epämiellyttävä pyridiininkaltainen haju. Epäpuhtauksien vuoksi yhdiste on usein väriltään ruskehtavaa. 4-metyylipyridiini liukenee erittäin hyvin veteen sekä etanoliin ja dietyylieetteriin ja hieman vähemmän etanoliin. Aine on heikko emäs. 4-metyylipyridiini voidaan hapettaa kaliumpermanganaatin avulla isonikotiinihapoksi. 4-metyylipyridiinin metyyliryhmän protonit ovat poikkeuksellisen happamia (pK<sub>a</sub> 32,2), ja  erittäin voimakkaat emäkset voivat deprotonoida ne. Muodostuva anioni reagoi muun muassa aldehydien kanssa additioreaktioilla.
:

4-metyylipyridiini ärsyttää hengitysteitä, ihoa ja silmiä. Yhdisteelle altistumisesta voi seurata pääkipua, huonovointisuutta, vatsakipuja, oksentelua ja silmille tai iholle joutuessaan se voi syövyttää.

## Valmistus ja käyttö
4-metyylipyridiiniä esiintyy muiden metyylipyridiini-isomeerien tavoin kivihiilitervassa, josta sitä voidaan eristää tislaamalla. Sitä esiintyy myös hevosten virtsassa sekä luiden pyrolyysissä muodostuvassa öljyssä. Teollisesti yhdistettä valmistetaan pääasiassa asetaldehydin ja ammoniakin välisellä reaktiolla ja katalyyttinä käytetään alumiinioksidin, piidioksidin ja kadmiumkloridin seosta. Lisäksi reaktiossa muodostuu 2-metyylipyridiiniä.

4-metyylipyridiiniä käytetään valmistettaessa muita yhdisteitä kuten isonikotiinihappoa ja sen johdannaisia, isoniatsidia, 4-vinyylipyridiiniä, nevirapiinia, väriaineita ja hartseja. Sitä voidaan myös käyttää hartsien liuottimena.

## Lähteet
Koivistonkylä (suunnittelualue)

**Koivisto** on Tampereen eteläiseen suuralueeseen kuuluva suunnittelualue. Koiviston suunnittelualueeseen kuuluvat Rautaharkon, Taatalan, Koivistonkylän, Veisun, Korkinmäen ja Nirvan tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia. 

## Lähteet
Körkarlen (vuoden 1958 elokuva)

**Körkarlen** on Arne Mattssonin ohjaama ja Rune Lindströmin käsikirjoittama ruotsalainen fantasia- ja kauhuelokuva vuodelta 1958. Se on uudelleenfilmatisointi vuoden 1921 samannimisestä elokuvasta.

Elokuva edusti Ruotsia Berliinin elokuvajuhlilla 1959.

## Roolit

## Lähteet
Rolf Jansson

**Bo Rolf Fredrik Jansson** (s. 1969) on suomalainen yritysjohtaja, joka nimitettiin VR Groupin toimitusjohtajaksi vuonna 2016 Mikael Aron jälkeen, joka erosi tehtävästä kesäkuussa 2016. Aiemmin Jansson on toiminut VR:n kehitysjohtajana vuodesta 2009 ja vuodesta 2011 VR Transpointin johtajana, jossa hän vastasi liiketoiminnan uudistamisesta.

Maaliskuussa 2021 Jansson nimitettiin Aspon toimitusjohtajaksi. Hän aloitti tehtävässään 16. elokuuta 2021.

## Lähteet
Ophidia

**Ophidia** on suomumatelijoiden ryhmä, joka sisältää nykyiset käärmeet sekä kaikki matelijat jotka ovat lähempää sukua käärmeille kuin muille liskojen eläville ryhmille.

## Fylogenia
Kladogrammi Wilson *et al*. (2010) tutkimuksen pohjalta, jossa monet ”alkukäärmeet” on sijoitettu aitoihin käärmeisiin (Serpentes):

Erilainen kladogrammi Caldwell *et al.* (2015) mukaan:

## Lähteet
Huopana

**Huopana** on Viitasaaren länsirajalla sijaitseva kylä. Huopanaa pidetään kaupungin tunnetuimpana kylänä, sillä Huopanankoskella kalastanut kirjailija Juhani Aho loi alueelle maineen. Usein Huopanan kylää kutsutaan Huopanankoskeksi alueen selkeimmän maamerkin mukaisesti.

## Historiaa
Merkkejä ihmisistä Huopanassa on löydetty lähes 2&nbsp;500 vuoden takaa. Kirveellä veistetty muinaissuksi löydettiin vuonna 1933 Ehtosennevalta noin 1,5 metrin syvyydestä suomudan pellolle ajon yhteydessä. Vähin vaurioin säilynyt suksi on ajoitettu radiohiilianalyysilla noin vuoteen 400 eaa. Urheilumuseossa esillä oleva, molemmista päistä kapeneva suksi on 157,5 cm pitkä ja noin 15 cm leveä. Männystä veistetty suksi on kiinnitetty jalkaan kourupäläs-tyyppisellä siteellä, mäystinnauhat pujotettiin suksen yläpinnan listojen reikien läpi. Pohja on sileä.

Pysyvä asutus Huopanaan tuli 1500-luvun puolivälin jälkeen. Huopana kuului muun Viitasaaren tavoin vuonna 1561 perustettuun Rautalammin seurakuntaan, kunnes vuonna 1628 perustettiin Viitasaaren seurakunta. Vuonna 1560 kylällä oli kolme veroa maksavaa taloa. Ensimmäisiä asukkaita tuli Keitelepohjan kautta Hämeestä. Uudisasukkaista erottuakseen ensimmäiset asukkaat korostivat hämäläisyyttään, joka merkitsi alueen ikiaikaista omistajuutta. Vuonna 1640 asukkaita laskettiin olleen 12 ja saman vuosisadan lopulla noin 20. Vuonna 1870 asukkaita oli 623 ja vuonna 1900 Huopanan alueella oli talollisia 31 sekä valtion mailla uusia asumuksia 25, torppia oli yhteensä 55.

## Koulu
Huopanassa toimii kyläkoulu, joka on yksi Viitasaaren kaupungin kolmesta peruskoulusta ja ainoa koulu taajaman länsipuolella. Toinen Viitasaarella oleva kyläkoulu on Kymönkoskella, taajaman itäpuolella. Huopanan koulussa oppilaina ovat esiopetuksessa olevat sekä 1.–6. luokkien oppilaat. Koulussa on neljä opetusryhmää, esiopetusluokan lisäksi luokat 1–2, 3–4 ja 5–6 on yhdistetty yhteensä kolmeksi opetusryhmäksi.

Vuonna 1886 valmistunut koulutalo paloi 23. päivä tammikuuta 1986. Uusi koulu otettiin käyttöön lokakuussa 1987. Liikuntasalina käytettiin läheistä maamiesseurantaloa, kunnes vuonna 1997 valmistui koulun yhteyteen liikuntasali. Itsessään ikävän tulipalon on myöhemmin katsottu säilyttäneen kyläkoulun Huopanassa, sillä muut Viitasaaren länsiosien vanhemmissa rakennuksissa toimineet koulut on suljettu.

## Lähteet
Mindy Finn

**Mindy Lisa Finn** (s. 10. helmikuuta 1981 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen digitaalisen strategian konsultti, joka oli sitoutumattoman Evan McMullinin varapresidenttiehdokas vuoden 2016 presidentinvaaleissa.

Finn opiskeli Bostonin sekä George Washingtonin yliopistoissa ja työskenteli jonkin aikaa toimittajana, ennen kuin hän lähti mukaan politiikkaan republikaanisessa puolueessa. Hän on työskennellyt digitaalisen kampanjoinnin parissa muun muassa George W. Bushin vuoden 2004 presidenttikampanjassa sekä Mitt Romneyn vuoden 2008 kampanjassa. Hän on myös ollut töissä muun muassa Twitterillä ja tehnyt konsultointitöitä Googlelle, sekä perustanut järjestön Empowered Women.

Poliittiselta suuntaukseltaan Finn on konservatiivinen republikaani. Hän muun muassa vastustaa aborttia.

Vuoden 2016 presidentinvaalien esivaalien aikaan Finn oli mukana johtamassa Donald Trumpia vastustavaa *Never Trump* -liikettä. 6. lokakuuta hänestä tuli Evan McMullinin varapresidenttiehdokas. He olivat vaaleissa sitoutumattomina ehdokkaina.

Finnillä on kaksi lasta. Uskonnoltaan hän on juutalainen.

## Lähteet
Gregory Porter

**Gregory Porter** (s. marraskuu 1971 Los Angeles) on yhdysvaltalainen Grammy-palkittu jazzlaulaja. Hänet tunnetaan syvästä ja pehmeästä äänestään sekä päälaen, korvat ja kaulan peittävästä esiintymishatustaan, jonka hän sanoo piilottavan hänelle tehdyn ihokirurgian jälkiä. Porterin musiikkityyliä kuvataan jazzin, bluesin, gospelin ja soulin yhdistelmäksi.

Los Angelesissa syntynyt Porter varttui Kalifornian Bakersfieldissä yhtenä yksinhuoltajaäidin kahdeksasta lapsesta. Hän innostui jo varhain Nat King Colen musiikista, ja vuonna 2004 häneltä valmistui musikaali nimeltä *Nat King Cole And Me – A Musical Healing*. Vuonna 1999 Porter oli mukana New Yorkissa esitetyssä musiikkirevyyssä *It Ain’t Nothin’ But The Blues*.

Porterin esikoisalbumi *Water* (2010) sai Grammy-ehdokkuuden vuoden parhaiden jazzlaulualbumien sarjassa. Kakkosalbumin *Be Good* (2012) nimikappale oli myös Grammy-ehdokkaana. Kolmas albumi *Liquid Spirit* toi hänelle Grammy-palkinnon vuonna 2014.

Gregory Porter asuu New Yorkin Brooklynissä vaimonsa ja vuonna 2013 syntyneen poikansa kanssa.

Porter vieraili Suomessa UMO Jazz Orchestran solistina maaliskuussa 2015. Kulttuuritalolla pidetyn konsertin lisäksi Yleisradio teki vierailusta televisiotaltioinnin Yle Live -sarjaansa yhtiön M1-studiossa.

## Lähteet
Kansan Sana (täsmennyssivu)

**Kansan Sana** -nimisiä lehtiä on ollut useita:

* *Kansan Sana*, tamperelaisen *[[Kansan Lehti|Kansan Lehden]]* nimi vuonna 1919
* *[[Kansan sana (Kokkola)|Kansan Sana]]*, Kokkolassa vuosina 1932–1934 ilmestynyt sanomalehti
* *[[Kansan Sana]]*, Kuopiossa vuosina 1945–1992 ilmestynyt sanomalehti
Dorian Boccolacci

**Dorian Boccolacci** (s. 9. syyskuuta 1998 Cannes) on ranskalainen moottoriurheilija.

Boccolacci kuului vuodet 2012–2015 entisen Formula 1 -tallin Lotuksen nuorten kuljettajien kehitysohjelmaan.

## Ura

Boccolacci aloitti karting-uransa vuonna 2006. Vuonna 2013 hän voitti muun muassa CIK-FIA International Super Cup KZ2- ja  WSK Euro Series -luokkien mestaruudet. 

Vuonna 2014 Boccolacci aloitti kilpauransa Ranskan Formula 4 -sarjassa saavuttaen kaksi voittoa, kaksi paalupaikkaa ja kahdeksan palkintosijaa sijoittuen sarjan loppupisteissä toiseksi. Vuonna 2015 Boccolacci kilpaili Euroopan Formula 3 -sarjassa keräten 27 pistettä sijoittuen sarjan 19:nneksi. Vuonna 2016 Boccolacci siirtyi Eurocup Formula Renault -sarjaan, jossa hän saavutti kaksi voittoa, kaksi paalupaikkaa ja seitsemän palkintosijaa sijoittuen sarjan toiseksi. Samana vuonna hän ajoi Formula Renault NEC -sarjassa sijoittuen sarjan kolmanneksi. 

Vuonna 2017 Boccolacci kilpaili GP3-sarjassa Trident-tallissa.

## GP3-tulokset

## Formula 2 -tulokset

## Lähteet
Aviador

**Aviador Kustannus** on suomalainen kirjankustantamo, joka on perustettu vuonna 2012. Kustantamon kirjakauppa Aviadorin Kulttuurikulma sijaitsee Helsingissä osoitteessa Liisankatu 19.

Aviador on yleiskustantamo, joka julkaisee sekä suomalaista että ulkomaista kauno- ja tietokirjallisuutta. Julkaisuissa on huomioitu erityisesti musiikkikirjallisuus sekä kotimainen ja suomennettu runous. Aviador julkaisee noin 50 painettua kirjaa vuodessa. Lisäksi yhtiö julkaisee teoksistaan ääni- ja e-kirjoja.

Aviadorin kirjailijoihin lukeutuvat muun muassa Tapani Bagge, Päivi Alasalmi, Jarkko Tontti ja Laura Laakso.

Kustantamon toimitusjohtajana toimii yhtiön perustaja Vesa Tompuri.

## Julkaisuja
Aviadorin julkaisemia teoksia ovat muun muassa kirjallisuuden nobelisti Louise Glückin esseekokoelma *Esseitä Amerikkalaisuuden ytimestä* (2021), Ritva Hellstenin Finlandia-ehdokkaaksi valittu romaani *Raija* (2020) sekä Katja Meriluodon runokokoelma *Mehiläisen paino* (2023), joka valittiin sekä Runeberg-palkinnon että Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinnon ehdokkaaksi. Andreas Koiviston kirjoittama ja Tom Björklundin kuvittama kaksikielinen lastenkirja *Ikikallion tarinoita / Urbergets berättelser* (2023) palkittiin keväällä 2024 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla.

Käännösjulkaisuista Mikael Agricola -palkintoehdokkaina ovat olleet Jaana Seppäsen suomentama Alain Mabanckoun teos *Kuppinurin* (2020), Tapio Koivukarin suomennos Jón Kalman Stefánssonin teoksesta *Kaloilla ei ole jalkoja* (2019) sekä Juhani Salonkanteleen suomentama A. H. Tammsaaren romaani *Rakastin saksalaista* (2019).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kustantamon kotisivut
Smile (Laura Nyron albumi)

**Smile** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Laura Nyron helmikuussa 1976 julkaistu albumi. Vuonna 2008 levy julkaistiin remasteroituna.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet Laura Nyro, ellei toisin mainita.

### A-puoli
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#

### Vuoden 2008 Japanin remasteroitu painos
#
#
#

## Kokoonpano
* Laura Nyro – laulu, piano, kitara, puukapulat
* John Tropea – kitara (kappaleet: 1, 3–8)
* Hugh McCracken – kitara (kappale: 2)
* Joe Beck – kitara (kappale: 4)
* Jeff Mironov – kitara (kappaleet: 3, 5 ja 8)
* Jerry Friedman – kitara (kappaleet: 3 ja 5 )
* Will Lee – basso (kappaleet: 1, 6 ja 7)
* Richard Davis – basso (kappaleet: 2, 4 ja 8)
* Bob Babbitt – basso (kappaleet: 3 ja 5)
* Chris Parker – rummut (kappaleet: 1, 2, 6 ja 7)
* Allan Schwartzberg – rummut (kappaleet: 3, 4 ja 5)
* Rick Marotta – rummut (kappale: 8)
* Jimmy Maelen – tamburiini, puukapulat (kappale: 3)
* Nydia Mata – conga (kappale: 5)
* Carter C.C. Collins – conga (kappale: 8)
* Rubens Bassini - helistin (kappale: 6)
* David Friedman - vibrafoni (kappaleet: 3, 4 ja 8)
* Joe Farrell – saksofoni (kappale: 1)
* Michael Brecker – saksofoni, huilu (kappaleet: 3, ja 6)
* George Young – saksofoni, huilu (kappale: 8)
* Randy Brecker – trumpetti (kappale: 1)
* Paul Messing – triangeli (kappale: 1)
* Nisako Yoshida – koto (kappale: 8)
* Reiko Kamota – koto (kappale: 8)
   
## Arvostelut
* Allmusic: 
* Robert Christgau: B–

## Lähteet
* ''Smile'' discogs.com -sivustolla

### Viitteet
Paulo Lins

**Paulo Lins** (s. 1958 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen kirjailija.

Rio de Janeirossa syntynyt Lins muutti seitsemänvuotiaana Cidade de Deus (”Jumalan kaupunki”) -favelaan.

Linsin romaanista *Jumalan kaupunki* (1997) on tehty maineeseen noussut elokuva *[[Jumalan kaupunki]]* (2002), jonka ohjasivat Fernando Meirelles ja Kátia Lund.

## Lähteet
Löytöjoen terva- ja tärpättitehdas

**Löytöjoen terva- ja tärpättitehdas** eli **Hallan Ukon tervauuni** oli Hyrynsalmella vuosina 1924–1939 toiminut tervaa ja tärpättiä valmistanut tehdaslaitos. Tehtaan rakensi hyrynsalmelainen maanviljelijä ja valtiopäivämies J. A. Heikkinen eli Hallan Ukko. Tehdas sijaitsi Hallan tilan läheisyydessä Löytöjoen varressa.

Tehtaassa oli kolme metriä korkea retorttiuuni, höyrykoneen käyttämä jäähdytyslaitteisto ja puuhapon tislauskattila. Tehdas valmisti 1930-luvulla tärpätin ja tervan ohella puuhappoa, pikiöljyä ja saapasrasvaa. Tuotannossa syntynyt puuhiili käytettiin pääosin retortin lämmittämiseen. Jäljellejäänyt hiili ja koksi kertyi tehtaan ympäristöön jätekasoiksi. Jatkosodan aikana Hyrynsalmen–Kuusamon kenttärataa rakentaneet saksalaiset purkivat osittain toimintansa lopettaneen tehtaan tervauunin ja vievät alueelta käyttökelpoisen metallin.

Tehtaasta on säilynyt tuotannossa käytettyjen laitteiden sekä rakennusten raunioita ja lisäksi toiminnan aikana syntyneitä maakuoppia ja hiilikasoja. Tehdasalue restauroitiin vuosina 2000–2001 raivaamalla paikalta kasvillisuutta, vahvistamalla sortuneita kivilatomuksia ja rakentamalla puiset suojakatokset raunioiden päälle. Vierailijoita varten tehtiin myös alkuperäisen mallin mukaan miehistökämppä tehtaan toimintaa esitteleväksi näyttelytilaksi sekä rakennettiin Löytöjoen yli silta, joen rannalle tulentekopaikka ja tehdasalueelle opaskylttejä.

## Lähteet
Rafael Rinne

**Vieno Rafael Rinne** (21. marraskuuta 1904 Nousiainen – 27. marraskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri, osastopäällikkö ja päätoimittaja.

Rinteen vanhemmat olivat maalari Frans Anton Rinne ja Fanny Maria Jaska. Hän pääsi ylioppilaaksi 1926 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1931 ja maisteriksi 1934. Rinne oli Varkauden työväenopiston johtajana 1931–1934, *[[Elanto (lehti)|Elanto-lehden]]* toimittajana 1936–1938 ja tamperelaisen *[[Kansan Lehti|Kansan Lehden]]* päätoimittajana 1938–1941. Tämän jälkeen hän toimi kansanhuoltoministeriössä osastosihteerinä 1942 ja oli valtion tiedotuslaitoksen palveluksessa 1942–1944 sekä *[[Talouselämä (lehti)|Talouselämä]]*-lehden toimittajana 1944–1945. Rinne oli sosiaaliministeriön osastopäällikkönä vuodesta 1945 alkaen.

Rinne oli Turun kaupunginvaltuuston jäsen 1931, hinta- ja palkkaneuvoston jäsen ja varapuheenjohtaja 1945–1953, Yleisradion hallintoneuvoston jäsen 1946–1949 sekä valtion palkkauslautakunnan puheenjohtaja 1954–1956.

Rafael Rinne oli naimisissa 1936–1946 Helena Oreschnikov-Virtasen kanssa, liitto päättyi avioeroon. Hän meni uudelleen naimisiin 1946 Työväen Urheiluliiton naissihteerin ja Naisten Urheilulehden päätoimittajan Greta Viola Rajalan (1912–2009) kanssa.

## Lähteet
M/S Antonia

**M/S Antonia** on vuonna 1967 valmistunut ro-ro-autolautta. Se liikennöi kesäisin Iniön Dalenin ja Houtskarin Mossalan välillä ja on osa Saariston rengastietä.

Lautta on rakennettiin Oy Wärtsilä Ab:n Vaasan telakalla, ja se luovutettiin Meritie-nimisenä 29.12.1967 tie- ja vesirakennushallituksen Turun piirille. Se on ensimmäinen Meri-luokan lautoista (Meritie, Merituuli, Merilintu). Lautta liikennöi vuoden 1968 alusta alkaen Paraisten Lill-Mälön ja Nauvon Prostvikin välillä päälauttana vuoteen 1985 saakka, jonka jälkeen se siirtyi Korppoo–Norrskata-välille, jossa se liikennöi vuoteen 1988 asti. Lautan suomenkielinen nimi ”Meritie” herätti alusta alkaen kiivasta keskustelua saariston ruotsinkielisen enemmistön keskuudessa, ja se saikin pian rinnalleen ruotsinkielisen rinnakkaisnimen ”Havsvägen”, jolloin aluksen viralliseksi nimeksi tuli lopulta Meritie - Havsvägen.

Vuonna 1989 lautta myytiin Ruotsiin Ornö Sjötrafik Ab:lle, ja se sai nimekseen Ebbas Dröm. Lautta alkoi liikennöimään välillä Hässelmara–Dalarö. Vuosina 1997–1999 lautta esiintyi Suomessakin nähdyssä SVT:n TV-sarjassa *Saaristolääkäri* (*Skärgårdsdåktorn*). Vuonna 2005 lautta myytiin Suomen valtion omistamalle Finstaship-varustamolle ja sai nimen Antonia. Antoniaan rakennettiin autokannen sivulle kahvila, ja se alkoi liikennöidä saariston rengastiellä Iniön Dalenin ja Houtskarin Mossalan väliä muutaman kerran päivässä, lauttaväli on maksullinen.

## Lähteet
*Laivasto 1976-77 kalenteri
*Suomen kauppalaivasto 2022
*Suomen kuvitettu laivaluettelo
*Skärgårdsbåtar.se: Meritie-Havsvägen 
*Faktaomfartyg.se: M/S MERITIE 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Ekaniitti

**Ekaniitti** on harvinainen silikaattimineraali jonka rakennekaava on joko Ca2ThSi8O20 tai (Ca,Fe,Pb)2(Th,U)Si8O20. Koska se sisältää toriumia ja toisessa muodossaan myös uraania, nämä kaksi alkuainetta tekevät mineraalista lievästi radioaktiivisen. Se on eräs harvoista tunnetuista radioaktiivisista jalosilikaateista. Ekaniittia löydettiin ensimmäisen kerran 1955 Ratnapuran piirikunnasta, Sri Lankasta ja se on nimetty löytäjänsä F. L. D. Ekanayaken mukaan. 

## Esiintyminen
Suurimmat ekaniitin esiintymät ovat Sri Lankassa, jossa mineraali löydettiin ensimmäisen kerran. Lisäksi esiintymiä tunnetaan Venäjällä ja Pohjois-Amerikassa. Kanadan Yukonissa sitä on tavattu syeniittisissä siirtolohkareissa, kun taas Albanvuorilla, Italiassa se esiintyy vulkaanisessa kivessä.

## Ominaisuudet
Ekaniitti on metamiktaattinen mineraali, eli sen radioaktiivisuus muuttaa kiteiden rakennetta. Tästä syystä kiderakenteeltaan virheettömät ja tasaväriset ekaniittikivet ovat harvinaisia. Mohsin kovuus on 4,5. Ekaniitti on normaalisti vihreää, mutta myös tumman punaisia ja  kellertäviä muotoja on tavattu.

## Lähteet
Haapaniemen koulu (Viitasaari)

**Haapaniemen koulu** on Viitasaarella toimiva yhtenäiskoulu. Haapaniemen koulu käsittää luokat 1–9 sekä esiopetuksen. Haapaniemen koulu muodostettiin liittämällä aiemmin alakouluna toimineeseen Haapaniemen kouluun Viitasaaren keskuskoulu, joka käsitti yläkoulun.

## Lähteet
Dye My Hair

**Dye My Hair** on suomalaisartisti Alman 28. lokakuuta 2016 julkaistu ensimmäinen EP. Sillä on kolme kappaletta (”Dye My Hair”, ”Karma”, ”Knock”) sekä akustinen versio ”Dye My Hair” -kappaleesta.

## Kappaleet

## Singlet
EP:n ensimmäinen single ”Karma” julkaistiin 3. kesäkuuta 2016. Se menestyi Suomessa hyvin sijoittuen muun muassa Suomen virallisen latauslistan ensimmäiseksi ja singlelistan viidenneksi. Kappaletta striimattiin Suomessa platinalevyyn oikeuttavat neljä miljoonaa kertaa hieman alle kolmessa kuukaudessa.

EP:n julkaisupäivänä 28. lokakuuta 2016 julkaistiin sen toinen single, nimikappale ”Dye My Hair”, joka on parhaimmillaan sijoittunut Suomessa latauslistan toiseksi.

## Lähteet
Greta Rajala-Rinne

**Greta Viola Rajala-Rinne** (o.s. **Rajala**, 1. helmikuuta 1912 Helsingin maalaiskunta – 31. tammikuuta 2009) oli suomalainen toimittaja ja toiminnanjohtaja.

Rajala-Rinteen vanhemmat olivat kirvesmies Kalle Rajala ja Hilma Lehmusvaara (Lindberg). Hän pääsi ylioppilaaksi 1934 ja opiskeli Manchesterin yliopistossa 1952. Rajala-Rinne toimi Työväen Urheiluliiton naissihteerinä 1936–1951 ja Pajulahden urheiluopiston johtajana 1936–1946. Hän oli *[[Työläisnaisten Urheilulehti|Työläisnaisten Urheilulehden]]* päätoimittajana 1936–1947 ja Suomi-Tsekkoslovakia-seuran toiminnanjohtajana 1959–1974.

Rajala-Rinne oli Työväen Urheiluliiton liittotoimikunnan jäsenenä 1951–1965 ja liiton naistoimikunnan puheenjohtajana 1951–1966. Hän oli naisvoimistelun olympiatoimikunnan jäsen ja sihteeri 1950–1952. Rajala-Rinne oli Helsingin olympialaisten naisvoimistelujoukkueen johtajana. Hän oli valtion urheiluneuvoston jäsen 1956–1971 ja Urheilumuseosäätiön hallintoneuvoston ja johtokunnan jäsen 1959–1973. 

Greta Rajala-Rinne oli naimisissa vuodesta 1946 osastopäällikkö, päätoimittaja Rafael Rinteen kanssa.

## Lähteet
Fly (Flu-Bandin albumi)

**Fly** on jazzyhtye Flu-Bandin vuonna 1981 julkaistu esikoisalbumi.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Calle Björklund ja sanoittanut Frank Robson.

#### A-puoli
#
#

#### B-puoli
#
#
#

## Kokoonpano
* Frank Robson – laulu
* Calle Björklund – kitara
* Harri Virtamo – basso 
* Matti Kanerva – rummut
* Jukka Wasama – lyömäsoittimet
* Esa Kotilainen – kosketinsoittimet
* Pentti Lahti – huilu, saksofoni

## Lähteet
* ''Fly'' discogs.com -sivustolla
Luettelo Nintendo Switch -peleistä

Tämä on **luettelo [[Nintendo Switch]] -peleistä**.

## Lista
**Yksinoikeus**

## Luettelo peruutetuista Nintendo Switch -peleistä
Seuraavat pelit julkistettiin alun perin Nintendo Switch -peleinä, mutta myöhemmin kehittäjät tai julkaisijat peruivat tai lykkäsivät ne määräämättömäksi ajaksi.

## Lähteet
Elite Prospects

**Elite Prospects** on ruotsalainen jääkiekon tilastojen kokoamiseen erikoistunut verkkosivusto, jonka perusti Johan Nilsson vuonna 1999. Sivustolla käy noin 1,2&nbsp;miljoonaa yksilöllistä kävijää viikossa. Sen toiminnasta vastaa Every Sport Media Group AB. Virallisten verkkosivujen taustalla työskentelee ohjelmoijia ja myyntihenkilöstöä. Elite Prospectsin pääkonttori sijaitsee Växjössä, kaksi muuta toimistoa on sijoitettu Tukholmaan ja Malmöhön.

Elite Prospects sisältää tiedot yli miljoonasta henkilöstä. Vuonna 2015 sivusto aloitti tietojen keräämisen myös naispelaajista.

## Luotettavuus
Suomalaisen jääkiekon kattavuudesta yleisesti sekä pelaaja-arvioiden kirjoittamisesta englanniksi vastaa Yleisradion urheilutoimittajana työskentelevä Matias Strozyk. Lisäksi HIFK Hockey hyödyntää verkkosivustollaan Elite Prospectsin tilastopalveluja.

## Lähteet
Sebastian Kaatrasalo

**Sebastian Kaatrasalo** (27. huhtikuuta 1974 Tornio – 20. lokakuuta 2003 Tammisaari) oli suomalainen tanssija, koreografi, näyttelijä ja tanssipedagogi, joka oli mukana perustamassa Suomen ensimmäistä yksityistä teatterikoulua, Teatterilaboratorio ECS:ää. Hän tuli tunnetuksi jo lapsena näyteltyään 1980-luvun puolenvälin satuelokuvassa *[[Lumikuningatar (elokuva)|Lumikuningatar]]*.

Kaatrasalo valmistui Suomen Kansallisoopperan balettikoulusta ja työskenteli Tanssiteatteri Raatikossa, tamperelaisessa Tanssiteatteri MD:ssä, Claude Brumachonin koreografisessa keskuksessa Ranskassa, tanskalaisen Odin Teatretin Vindenens Bro -ryhmässä sekä jo nelivuotiaasta asti keravalaisessa Teatteri Pesässä.

Sebastian Kaatrasalo kuoli 29-vuotiaana vuonna 2003 aivokasvaimeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kaatrasalon muistokirjoitus ''Helsingin Sanomien'' Muistot -sivustolla
Pieni Porrasjärvi

**Pieni Porrasjärvi**  on Pirkanmaalla Nokialla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Pieni Porrasjärvi on osa Laajanojan valuma-aluetta.

## Maantietoa
Järvi on 350 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Järven erottaa (Isosta) Porrasjärvestä soistunut salmimainen kaventuma, missä järvi on hyvin matala. Siitä jatkuu itään ja taipuu etelään L-kirjaimen muotoinen järvi, jolla on soistunut kaventuma taivekohdassa. Sen ainoa tulo-oja on Juottojärven laskuoja, joka laskee pohjoisrantaan. Muita ojia ei sillä ole. Vesi jatkaa etelään Porrasjärveen salmen kautta. Veden laskennallinen viipymä järvessä on vain 22 vuorokautta, koska sen tilavuus on yläpuoliseen valuma-alueeseen nähden pieni. Järven rantaviivan pituus on 700 metriä. Rannat ovat matalia paitsi korkeaa mäkeä etelärannassa. Se on autio ja sinne pääsee luonnonsuojelualueella risteileviä polkuja myöten.

## Vedenlaatu
Pienen Porrasjärven vedenlaatua on tutkittu vain vuonna 1991. Tutkimuksissa järven vesi oli kirkasta, vedenväri oli lievästi ruskeaa ja vesi oli vähäravinteista. Vedessä oli kohtalaisesti humusaineita ja vesi olikin hapanta. Se luokiteltiinkin karuksi metsäjärveksi. Se kuuluu Alisenjärven reittiin, joka valittiin vuonna 1991 pääkohteeksi valtion happamoituneiden vesistöjen tutkimusprojektiin. Sen puitteissa valuma-alueen yläpuoliset järvet kalkittiin happamuuden säätelemiseksi. Kalliojärveä on kalkittu vuosina 1998 ja 2003 sekä sen yläpuolella sijaitsevaa Ruokejärveä vuosina 2001, 2007 ja 2014. Kalkituksien ansiosta Pienen Porrasjärven happamuustaso kohosi normaaliksi, mutta myöhemmin se palasi alemmaksi jääden hapahkolle tasolle. Myöhemmät kalkitukset eivät enää nostaneet sen happamuustasoa normaalille tasolle. Vaikka järveä ei ole tutkittu, on päätelty sen vedenlaadun olevan melko hyvä.

## Natura 2000
Ylinenjärvi kuuluu Natura 2000 -verkostossa Nokian Kaakkurijärviin ja muodostavat siellä yhdessä itäisen Heinäjärven (osa), Porrasjärven, Pienen Porrasjärven, Juottojärven ja Kalliojärven kanssa yhteisen enklaavin. Siihen kuuluvat myös osa Pitkäjärven ympäristöstä ja kaikki Ruokejärven ympäristöt.

## Historiaa
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 näkyy, miten Porrasjärvi ja Juottojärvi ovat mahdollisesti kuuluneet samaan järvialtaaseen. Vuoden 1964 peruskartassa Porrasjärveksi on merkitty nykyiset Porrasjärvi ja Pieni Porrasjärvi. Vuoden 1975 kartassa ne olivat jo eri nimiset.

## Lähteet
Pikoliinihappo

**Pikoliinihappo** (C6H5NO2 tai C5H4NCOOH) on pyridiinin johdannaisiin kuuluva aromaattinen karboksyylihappo. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä. Pikoliinihappo on nikotiini- ja isonikotiinihappojen isomeeri.

## Ominaisuudet ja biosynteesi
Pikoliinihappo on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen sekä etanoliin ja etikkahappoon. Sen sijaan se ei liukene dietyylieetteriin, kloroformiin tai bentseeniin. Muiden karboksyylihappojen tavoin pikoliinihappo on heikko happo ja sen pK<sub>a</sub>-arvo on 5,4. Pikoliinihappo on kaksihampainen ligandi ja muodostaa kelaatteja muun muassa kromin, raudan, kuparin, sinkin, nikkelin, kadmiumin ja lyijyn kanssa.

Pikoliinihappo on yksi aminohappo tryptofaanin aineenvaihduntatuotteista. Pikoliinihappoa muodostuu osana niin kutsuttua kynureniinireittiä. 2-amino-3-karboksimukonisemialdehydistä muodostuu aminokarboksimukonaattisemialdehydidekarboksylaasientsyymin katalysoimana 2-aminomukonisemialdehydiä, joka syklisoituu pikoliinihapoksi. Pikoliinihapolla on ihmiselimistössä hivenaineiden imeytymistä avustavia vaikutuksia ja lisäksi myös neuroprotektiivisia ominaisuuksia.

Pikoliinihapon suolat ovat **pikolinaatteja**. Näitä ovat esimerkiksi sinkkipikolinaatti ja kromi(III)pikolinaatti.

## Valmistus ja käyttö
Pikoliinihappoa valmistetaan hapettamalla 2-metyylipyridiiniä kaliumpermanganaatilla. Toinen tapa on 2-syanopyridiinin hydrolyysi.
:

Pikoliinihappoa käytetään lähtöaineena valmistettaessa muita kemikaaleja. Siitä valmistetaan muun muassa lääkeaineina käytettäviä bupivakaiinia, mepivakaiinia ja ropivakaiinia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Human Metabolome Database (HMDB): Picolinic acid 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Picolinic acid 
* ChemBlink: Picolinic acid
Peter Adolf Europaeus

**Peter Adolf Europaeus** (31. heinäkuuta 1753 Uusikirkko – 11. kesäkuuta 1825 Savitaipale) oli suomalainen rehtori, kirkkoherra ja kielitieteen ja kirjallisuuden harrastaja.

Europaeuksen vanhemmat olivat Viipurin läänin Uudenkirkon kirkkoherra Jakob Johan Europaeus (1721–1758) ja hänen toinen puolisonsa Beata Katarina Heintzius. Hän kävi Viipurin katedraalikoulua ja Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1771. Europaeus vihittiin papiksi Haminan hiippakunnassa 1777.

Europaeus oli Haminan tuomiorovastin apulaisena Vehkalahden suomalaisessa seurakunnassa vuodesta 1777, Viipurin katedraalikoulun kieltenopettajana vuodesta 1781, Haminan triviaalikoulun rehtorina vuodesta 1785 ja Haminan normaalikoulun opettajana vuodesta 1788. Hänestä tuli Haminan arkkidiakoni ja saksalaisen seurakunnan pappi 1790 ja hän oli samalla Haminan tuomiokirkon taloudenhoitajana ja toimi tuomiokapitulin jäsenenä jo vuodesta 1784. Savitaipaleen kirkkoherraksi Europaeus valittiin vuonna 1795 ja lääninrovasti hänestä tuli vuonna 1804.

Europaeus harrasti kielitiedettä ja kirjallisuutta. Hän oli yli 20 vuoden ajan kirjeenvaihdossa Henrik Gabriel Porthanin kanssa.

Peter Adolf Europaeus oli naimisissa 1784–1803 Eva Kristina Platanin (k. 1803) kanssa ja vuodesta 1806 Sofia Peijon (k. 1850) kanssa. Hänen poikiaan olivat Turun ja Porin lääninkanslian venäjän kielen kääntäjä Emil Europaeus (s. 1807), alikapteeni Nils Vilhelm Europaeus (1810–1858) ja kielentutkija David Emanuel Daniel Europaeus (1820–1884). Hänen tyttärensä Charlotta Europaeus (1794–1858) oli Suomen ensimmäinen naispuolinen kansanrunouden kerääjä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Peter Adolf Europaeuksen elämäkerta Kansallisbiografiassa