open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Esomepratsoli

**Esomepratsoli** (C17H19SN3O3) on sulfoksideihin ja bentsimidatsolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään mahahapon eritystä vähentävänä lääkkeenä muun muassa refluksitaudin tai mahahaavan hoidossa. Esomepratsolia myydään Suomessa valmistenimillä Acidal, Esomekra, Esomeprazol, Esopraz ja Nexium.

## Metabolia ja käyttökohteet
Esomepratsoli on ensimmäisenä käyttöön tulleen omepratsolin S-enantiomeeri. S-enantiomeeri on teholtaan noin nelinkertainen verrattuna yhdisteen R-isomeeriin. Esomepratsoli on aihiolääke, ja se metaboloituu maksassa CYP2C19- ja CYP3A4-entsyymien vaikutuksesta ei-kiraalikseksi sulfenamidijohdannaiseksi. Johdannainen on protonipumpun estäjä ja täten vähentää suolahapon eritystä vatsan soluissa, jolloin närästys ja muut refluksitaudille tyypilliset oireet vähenevät. Esomepratsolia voidaan annostella joko suun kautta tai laskimoon annettavana pistoksena. Suun kautta annettuna esomepratsolia voidaan käyttää pitempivaikutteisena magnesiumsuolana. Esomepratsolin käyttökohteet ovat refluksitaudin, mahahaavan ja Zollinger–Ellison-oireyhtymän hoidossa. Lisäksi sitä voidaan käyttää *[[Helicobacter pylori]]*&nbsp;-bakteerin häätämiseen.

## Haittavaikutukset
Esomepratsoli on kohtalaisen hyvin siedetty lääkeaine. Tyypillisimpiä sen aiheuttamia haittavaikutuksia ovat huonovointisuus, vatsakivut, ripuli, ilmavaivat ja ummetus.

## Synteesi
Esomepratsolin synteesi on hyvin samankaltainen omepratsolin synteesin kanssa. Ensimmäisessä vaiheessa 4-metoksibentseeni-1,2-diamiini reagoi kaliumetyyliksantaatin kanssa muodostaen bentsimidatsolitiolijohdannaisen. Tämä johdannainen reagoi nukleofiilisellä substituutiolla 2-(kloorimetyyli)-4-metoksi-3,5-dimetyylipyrimidiinin kanssa, ja muodostunut välituote hapetetaan esomepratsoliksi. Hapettimena voidaan käyttää m-klooriperbentsoehappoa, mutta tällöin muodostuu tuotteena raseeminen seos. Tämän vuoksi hapetukseen käytetään nykyään asymmetristä menetelmää, jossa hapettimena toimii kumeenihydroperoksidi ja katalyyttinä titaanikompleksi ja dietyylitartraatti. Näin päästään pääasiassa haluttuun isomeeriin ja enantioylimäärä on 93&ndash;96 %.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Esomepratsoli PubChem-tietokannassa
Mindelo

**Mindelo** on satamakaupunki São Vicenten saaren pohjoisrannikolla Kap Verdessä. Vuonna 2009 kaupungin asukasluku oli 76&nbsp;650, mikä tekee siitä Kap Verden toiseksi suurimman kaupungin pääkaupungin Praian jälkeen. Mindelo tunnetaan värikkäistä karnevaaleistaan ja kaupunkia pidetään Kap Verden kulttuuripääkaupunkina. Kaupungista on kotoisin muun muassa laulaja Cesária Évora ja muusikko Tito Paris.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Simone Urbani

**Simone Urbani** (s. 19. kesäkuuta 1992) on italialainen uransa lopettanut maastohiihtäjä.

Maastohiihdon maailmancupissa Urbani kilpaili ensimmäisen kerran Asiagon perinteisen hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2013 sijoittuen 79:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2014 oltuaan 27:s. Parhaimmillaan hän on ollut 13:s Planican vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2016.

## Lähteet
Alinen Heinijärvi

**Alinen Heinijärvi** on Pirkanmaalla Sastamalan Karkussa Heinijärvellä sijaitseva järvi.

## Maantiede
Alisen Heinijärven pinta-ala on 17,8 hehtaaria, ja sen pituus on 530 metriä ja leveys 150 metriä. Se sijaitsee kallioperän murrokseen muodostuneessa painaumassa. Järven ympäristö on pääosin alavaa moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Sen itäpuolella kohoaa mäki, joka kohoaa 30 metrin korkeuteen. Järvessä ei ole saaria. Järven rantaviiva on 3,2 kilometriä pitkä. Rannoille on rakennettu kymmenen vapaa-ajan asuntoja, joille tulee tiet Heijärven ja Heinoon väliseltä kylätieltä.

## Vesistösuhteita
Alinen Heinijärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;35) Kokemäenjoen alueen&nbsp;(35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Heinijärven valuma-alueeseen (35.135) se kuuluu. Heinijärvenoja virtaa järven läpi ja laskee seuraavaksi Lamminjärveen, ja se laskee lopulta Rautaveteen Heinoossa. Toinen tulo-oja tulee lännen suunnasta. Tämän ojan valuma-alueella ovat ainakin Perkojärvi ja Maholammi. Järven vedenpinnan korkeus on 85,0 metriä ja Lamminjärven 77,9 metriä mpy., joten Heinijärvenojalle kertyy pudotusta 7,1 metriä.

## Historia
Järvi syntyi, kun Heinijärveä laskettiin 1800-luvuilla. Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa Heinijärven eteläpää ulottui Anijärven pohjoisreunalle asti, eli samaan kohtaan, jossa Alisen Heinijärven laskuoja alkaa nykyään. Järvenlaskussa Heinijärvi jakaantui ainakin kahdeksi järveksi, joista tämä on toinen ja Heinijärvi toinen. Vuonna 1930 julkaistussa Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa näkyy Heinijärvien välissä heinäniittynä merkittyä entistä järvenpohjaa, jossa sijaitsitsee vielä kolmas lammikko.. Vuoden 1961 peruskartassa on niittymaat raivattu peltomaaksi soveltuvin osin sekä Heinijärven että Alisen Heinijärven ympäriltä. Näistäkin pelltoista osa on jo tuolloin poistuneet viljelystä.

## Lähteet
Vavřinec Hradilek

**Vavřinec Hradilek** (s. 10. maaliskuuta 1987 Zbuzany) on tšekkiläinen koskimeloja ja olympiamitalisti. Hradilek kilpailee K-1 -luokassa. Hän saavutti olympiahopeaa tuosta luokasta vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hradilek on saavuttanut viisitoista arvokisamitalia, jos olympialaiset, MM-kilpailut ja EM-kilpailut lasketaan mukaan. MM-kilpailuista Hradilek on saavuttanut neljä kultamitalia, kolme hopeamitalia ja yhden pronssisen mitalin ja EM-kilpailuista kolme kultaista mitalia sekä kaksi hopea- ja yhden pronssimitalin. Vuonna 2013 hän voitti K-1 -luokan henkilökohtaisen kilpailun maailmanmestaruuden Prahassa ja 2017 Extreme K-1 -luokan MM-kullan Paussa. Ne ovat hänen ainoat henkilökohtainen arvokisavoittonsa. Hradilek edustaa prahalaista USK Prahaa. Hän on 168 senttimetriä pitkä ja painaa 78 kilogrammaa.

## Lähteet
* 
* https://www.canoeicf.com/athlete/vavrinec-hradilek
### Viitteet
Jari Hyttinen

**Jari Hyttinen** (s. 23. marraskuuta 1976) on uransa päättänyt suomalainen jääpalloilija ja nykyinen Ruotsin Allsvenskanissa pelaavan Katrineholmin päävalmentaja.

## Pelaajaura

Suomen jääpallomaajoukkueessa Hyttinen on pelannut 30 A-maaottelua. Hänen parhaimmat saavutuksensa ovat jääpallon MM-pronssi vuodelta 2010 sekä kaksi Suomen mestaruutta HIFK:n pelaajana vuosina 2011 ja 2013.

## Valmentajaura

Hyttinen on toiminut jääpallourallaan pelaamisen lisäksi myös valmennustehtävissä. Jääpallon lisäksi hän valmentanut jalkapalloilijoita. Hän on suorittanut UEFA:n A-lisenssin ja toiminut valmennustehtävissä FC Hongassa ja HJK:ssa. HIFK:iin siirryttyään kaudella 2010 hän on toiminut HIFK Bandyn valmennusryhmässä pelaamisen lisäksi. Jari Hyttinen aloitti keväällä 2013 HJK:n kehityspäällikkönä. Hyttinen on koulutukseltaan kasvatustieteiden maisteri Helsingin yliopistosta ja hänellä on valmentajan ammattitutkinto. Hyttinen on kotoisin Porvoosta jossa hän on toiminut opettajana. Hyttisellä on vaimo ja kaksi lasta.

Keväällä 2022 Hyttinen siirtyi Porvoon Akilleksen päävalmentajan tehtävästä Ruotsin Allsvenskaniin Katrineholmin päävalmentajaksi.

## Saavutukset
**Maajoukkueessa**
* MM-pronssi: 2010

**Seurajoukkueissa**
* 2 Suomen mestaruutta: 2011, 2013.

**Valmentajana**

*SM-kulta: 2020, 2021 (Akilles)
*SM-hopea: 2015 (HIFK), 2022 (Akilles)
*Suomen Cup: 2020, 2021 (Akilles)
*Vuoden valmentaja: 2020, 2021

## Lähteet
*International Database – Jari Hyttinen

### Viitteet
Lamminjärvi (Karkku)

**Lamminjärvi** on Pirkanmaalla Sastamalan Karkussa Karimäellä sijaitseva järvi.

## Maantiede
Lamminjärven pinta-ala on 1,2 hehtaaria, ja sen pituus on 280 metriä ja leveys 60 metriä. Se sijaitsee kallioperän murrokseen muodostuneessa painaumassa, jossa virtaa myös Heinijärvenoja. Järven rantaviiva on 0,59 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järven ympäristö on metsämaata, jonka rantavyöhyke on soistunutta. Rannalla on yksi loma-asunto. Heinoon ja Hornion yhdistävä tie kulkee Lamminjärven vierestä.

## Vesistösuhteita
Lamminjärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;35) Kokemäenjoen alueen&nbsp;(35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Heinijärven valuma-alueeseen (35.135) se kuuluu. Järven läpi virtaa Heinijärvenoja, joka laskee Rautaveteen Heinoossa. Idästä järveen laskee oja Anijärvestä. Järven vedenpinnan korkeus on 77,9 metriä ja Rautavedellä 57,5 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta 20,4 metriä. Laskuojassa on alempana vesivoimala ja siihen liittyvä patoallas. Lammen rantaan on merkitty lähde.

## Historiaa
Vuonna 1930 julkaistussa Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa lammen ympärillä oli peltomaata. Tilanne oli säilynyt samanlaisena vielä vuoden 1961 peruskartassa. Hienijärvenoja meanderoi tuolloin peltoalueella, mutta nykyään se on kaivettu suoraksi .

## Lähteet
Kobolttivälskäri

**Kobolttivälskäri**  (*Prionurus microlepidotus*) on välskärikalojen heimoon kuuluva kala. 

## Koko ja ulkonäkö
Kobolttivälskäri voi kasvaa jopa 70 cm pitkäksi. Se on pohjaväriltään harmaanruskea, pyrstöstä eteenpäin kulkee 5–7 mustan, pyöreän läikän rivi.  

## Levinneisyys
Kobolttivälskäri on kotoperäinen laji Australian kaakkoisosan rannikolla. Se elää kalliorannoilla ja syö kalliossa kasvavaa levää.

## Lähteet
Hornionjärvi

**Hornionjärvi** on Pirkanmaalla Sastamalan Karkussa Horniossa sijaitseva järvi.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 4,3 hehtaaria, ja sen pituus on 450 metriä ja leveys 160 metriä. Se sijaitsee kallioperän murrokseen muodostuneessa painaumassa. Painauman molemmin puolin maasto kohoaa parikymmentä metriä ylemmäksi. Järven rantaviiva on 1,0 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Lähistöllä on Hornion kylän peltoja, mutta niistä vain yksi ulottuu järven rantaan asti. Sen lähettyvillä on vain neljä kiinteästi asuttua Hornion kylän tilaa, joista kaksi ovat rannan lähellä. Niiden lisäksi sen rantaan on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto. Heinoosta tuleva tie yhtyy Karkusta tulevaan tieheen järven pohjoispuolella.

## Vesistösuhteita
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;35) Kokemäenjoen alueen&nbsp;(35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Heinijärven valuma-alueeseen (35.135) se kuuluu. Järven läpi virtaa Heinijärvenojan latvavedet ja siihen laskee vain kaksi muuta tulo-ojaa. Toinen niistä on Paskolammin laskuoja. Heinijärvenoja on valuma-alueen pääuoma, joka laskee seuraavaksi Heinijärveen. Järven vedenpinnan korkeus on 98,0 metriä ja Heinijärvellöä 85,9 metriä mpy., joten Heinijärvenojalle kertyy pudotusta 12,1 metriä.

## Historiaa
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Iso Horniojärvi". Sekä järven pohjois- että eteläpuolella Heinijärvenojan rannat oli raivattu niittymaiksi. Järvellä ei kuitenkaan asuttu. Se kuului tuolloin Karkun pitäjään. Vuonna 1884 järven vedenpintaa laskettiin ja järvi lyheni huomattavasti. Vuonna 1930 julkaistussa Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa on edelleisessä kartassa niittymaat raivattu Heinijärveltä Vähäjärvelle peltomaaksi, jota viljeli 14 maatilaa.. Näistä pelloista on valtaosa edelleen viljelyssä vuoden 1961 peruskartassa .

## Lähteet
Vähäjärvi (Hornio)

**Vähäjärvi** on Pirkanmaalla Sastamalan Karkussa Horniossa sijaitseva järvi.

## Maantiede
Vähäjärven pituus on 160 metriä ja leveys 70 metriä. Järven muoto muistuttaa kolmiota. Se sijaitsee kallioperän murrokseen muodostuneessa painaumassa, joka on Heinijärvenojan jokilaakso. Järven rantametsikkö on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, mutta sen ranta on soistunutta metsää. Järven rantaan ei ole rakennettu rakennuksia, vaikka asutusta sijaitsee lähellä. Läheiseen maataloon tulee tie Hornion kylästä.

## Vesistösuhteita
Vähäjärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;35) Kokemäenjoen alueen&nbsp;(35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Heinijärven valuma-alueeseen (35.135) se kuuluu. Järven läpi virtaa Heinijärvenojan latvavedet. Tulo-ojaan kerätään latva-alueiden kuivatusvesiä sekä Laihalammin laskuosa. Laskuoja laskee 1,5 kilometrin päässä Hornionjärveen. Järven vedenpinnan korkeus on 100,8 metriä ja Hornionjärven 98,0 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta 2,8 metriä.

## Historiaa
Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa ei järveä ole huomattu värittää siniseksi. Se sijaitsee kartassa Mouhijärven puolella Karkun vastaisella pitäjänrajalla. Järven ympäristö ja yläpuoliset alueet on raivattu heinäniityiksi. Koska Hornionjärveä kutsutaan kartassa Isoksi Hornionjärveksi, voidaan Vähäjärven nimi arvella Vähäksi Hornionjärveksi. Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa ovat heinäniityt perattu peltomaaksi ja niitä viljelee parikin maatilaa. Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa järven nimi mainitaan ensimmäistä kertaa. Se on ”Vähä Hornionjärvi”. Järven ympäristö on vieläkin suomaata, vaikka pohjoispuoli on raivattu peltomaaksi.

## Lähteet
Laihalammi (Sastamala)

**Laihalammi** on Pirkanmaalla Sastamalan Mouhijärven Iirolassa sijaitseva lampi.

## Maantiede
Laihalammin pinta-ala on 1,0 hehtaaria, ja sen pituus on 170 metriä ja leveys 100 metriä. Se sijaitsee kallioperän murrokseen muodostuneessa painaumassa. Se on muodostunut vedenjakaja-alueelle kalliosten mäkien väliseen painaumaan yhdessä Laihalamminsuon kanssa. Lammen rantaviiva on 0,42 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannat ovat ojitettua metsäsuota, jonka ojat on johdettu lampeen. Lampi on autio ja tiet tulevat sen ympäristön metsiin Iirolan ja Hornion yhditstävältä tieltä.

## Vesistösuhteita
Laihalammi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;35) Kokemäenjoen alueen&nbsp;(35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Heinijärven valuma-alueeseen (35.135) se kuuluu. Lammella on 3–5 tulo-ojaa ympäröivältä suolta. Sen luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 2,1 kilometriä pitkä laskuoja Vähäjärveen. Toisaalta voidaan ajatella, että Laihalammi on Heinijärvenojan latvajärvi, jonka vedenpinnan korkeus on 114,8 metriä mpy.

## Historiaa
Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa lampi kuului Mouhijärven pitäjään. Kartaston mukaan kaikki sen lähialueen suot ja itse lammen ympäristö oli raivattu niittymaiksi. Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa niityistä oli jäljellä enää yksi pienialainen peltopalsta. Lammen luontainen oja virtasi kartassa suoraan Vähäjärveen.. Vuoden 1961 peruskartassa viereiset maatilat olivat raivanneet lisää peltomaata ja Laihalammin suota oli alettu ojittamaan.

## Lähteet
Roman Kukumberg

**Roman Kukumberg** (s. 8. huhtikuuta 1980 Bratislava) on slovakialainen jääkiekkoilija, joka edustaa Tšekin Extraligassa pelaavaa HK Hradec Kralovea, jota hän on edustanut vuodesta 2014. 184 senttimetriä pitkä ja 86 kilogrammaa painava Kukumberg laukoo oikealta ja hänen pelipaikkansa on keskushyökkääjä tai oikea laita. Kukumberg on Toronto Maple Leafsin 113. NHL-varaus . Hän ei ole kuitenkaan ikinä pelannut NHL:ssä.

Kukumberg aloitti uransa HK Nitrassa kotimaassaan. Sen jälkeen hän edusti niin ikään kotimaansa HK Dukla Trenčíniä vuodet 2000–2004, ennen kuin siirtyi Venäjälle, jossa hän edusti HK Neftehimik Nižnekamskia, HK Lada Toljattia, Ak Bars Kazania ja Traktor Tšeljabinskiä RSL:ssä ja myöhemmin KHL:ksi muuttuneessa liigassa vuoteen 2011 asti, jolloin Kukumberg siirtyi takaisin kotimaahansa, HC Slovan Bratislavaan, joka sekin tosin pelasi KHL:ssä. Kukumberg edusti Slovania vuoteen 2014 asti, jolloin hän siirtyi Tšekin Extraligan HK Hradec Kraloveen.

Kukumberg on pelannut myös Slovakian jääkiekkomaajoukkueessa. Hän on pelannut kaksissa MM-kilpailuissa, joissa Kukumberg on tehnyt 14 ottelussa tehot 0+8=8.

## Lähteet
*
Wang Qiang

**Wang Qiang** (s. 14. tammikuuta 1992 Tianjin) on kiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 18 tammikuussa 2019. Hän on voittanut urallaan 14 ITF-turnausta kaksinpelissä. WTA-turnauksia hän on voittanut kaksi.

Vuoden 2014 Yhdysvaltain avoimissa Wang eteni toiselle kierrokselle selvitettyään ensin karsinnat ja sen jälkeen voitettuaan Paula Kanian pääsarjan ensimmäisellä kierroksella. Toisella kierroksella hän hävisi Casey Dellacqualle. Kolmannelle kierrokselle Grand Slam -turnauksissa Wang on yltänyt Ranskan ja Yhdysvaltain avoimissa 2018 sekä Australian avoimissa 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Wang Qiangin kotisivut 
*
*
Denisa Allertová

**Denisa Allertová** (s. 7. maaliskuuta 1993) on tšekkiläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 55 maaliskuussa 2016. Hän on voittanut urallaan yhdeksän ITF-turnausta kaksinpelissä.

Lokakuussa 2014 Allertová pelasi ensimmäisessä WTA-pääsarjan ottelussaan Luxemburgissa. Hän pääsi turnaukseen karsintojen kautta ja eteni lopulta välieriin. Hän voitti turnauksessa muun muassa maailmanlistan sijalla 25 olleen Sabine Lisickin. Välierässään hän hävisi Annika Beckille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Hannes Hynönen

**Johannes ”Hannes” Hynönen** (10. tammikuuta 1913 Joroinen – 30. marraskuuta 2015 Mikkeli) oli suomalainen maanviljelijä ja toisen maailmansodan veteraani. Hynönen sai laajaa huomiota tiedotusvälineissä osallistuttuaan joulukuussa 2014 Suomen tasavallan presidentin itsenäisyyspäivän vastaanotolle 101-vuotiaana. Vuonna 2017 ilmestyi kirja "Aika Velikulta – Hannes Hynösen pitkä taival 1913–2015".

## Elämäkerta
Hynönen syntyi Joroisissa kymmenlapsiseen torppariperheeseen, mutta lapsista kolme kuoli jo hyvin nuorina. Hän kävi kansakoulun muttei aloittanut jatko-opintoja rahanpuutteen takia. Kansakoulun jälkeen Hynönen alkoi pitää yhteiskunnallista opintokerhoa kylän lapsille ja nuorille, minkä lisäksi hän harrasti teatteria. Hynönen työskenteli maanviljelijänä Mikkelin Vatilassa, mistä hän osti maatilan 23-vuotiaana.

Hynönen palveli talvisodan aikana Erillisosasto Omenan Mikkelin seudulta kootun tykistöpatterin hevosmiehenä Laatokan Karjalassa. Jatkosodassa hän toimi JR 1:n raskaan kranaatinheittimen johtajana eikä joutunut etulinjaan kertaakaan. Jälkimmäinen tehtävä aiheutti hänelle pysyvän kuulovamman.

Hynönen avioitui sotien jälkeen joulukuussa 1945 ja oli 65 vuotta naimisissa Toini-puolisonsa kanssa, kunnes jäi leskeksi 2010. Pariskunta sai kaikkiaan seitsemän lasta. Yksi pojista kuoli 1980-luvun alussa tapaturmaisesti. 1950- ja 1960-luvuilla Hynönen voitti yhdessä vaimonsa kanssa 70 palkintoa, kun hän kiersi ravikilpailuja ohjastajana. Hynönen siirtyi eläkkeelle maanviljelijän ammatista vuonna 1973. Korkeasta iästään huolimatta hän pystyi asumaan omassa kodissaan aina viimeisiin viikkoihin saakka.

Hynönen joutui sairaalaan marraskuun 2015 alussa kaaduttuaan kotonaan. Hän kuoli sairaalassa aamulla 30. marraskuuta 2015. Poikansa mukaan Hynönen oli pitänyt positiivisen elämänasenteensa loppuun saakka.

## Tiedotusvälineiden kiinnostus
Itsenäisyyspäivän vastaanotolla viestimet kiinnostuivat Hynösestä ja hän nousi kansansuosikiksi. Vuonna 2014 hän sai 1&nbsp;079 joulukorttia. Presidentti Sauli Niinistö mainitsi Hynösen uudenvuodenpuheessaan 2015. Huhtikuussa 2015 Hynönen laski kansallisen veteraanipäivän seppeleen Mikkelissä.

## Kunnianosoitukset
*Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan mitali
*Talvisodan muistomitali
*Jatkosodan muistomitali
*Rintamasotilastunnus
*Kultainen reservin ratsastajamitali
*Positiivisuuden elämäntyöpalkinto

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Liisa Seppänen: *Aika velikulta – Hannes Hynösen pitkä taival 1913–2015*, Otava, 2017

## Aiheesta muualla
* Uusi kirja paljastaa sotaveteraani Hannes Hynösen eri puolet, Yle.fi, uutiset
Samettisirppinokka

**Samettisirppinokka** (*Epimachus fastuosus*) on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Samettisirppinokkaa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin populaatioksi on arvioitu 3&nbsp;500&nbsp;–&nbsp;15&nbsp;000 yksilöä. Sitä uhkaavat metsästys ja metsien raivaaminen viljelyalueiksi. Papua-Uudessa-Guineassa on uusien lakien ansiosta perinteinen metsästys vähentynyt, ja samettisirppinokkien elinalueella metsien häviäminen ollut hyvin pientä vuosina 2002–2014. Siksi lajin kannan väheneminen saattaa olla hyvin vähäistä, minkä takia vuoden 2017 listauksessa Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto muutti lajin statusta vaarantuneesta elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Anthony Lopes

**Anthony Lopes** (s. 1. lokakuuta 1990 Givors, Ranska) on ranskalaissyntyinen portugalilainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Ligue 1:ssä pelaavaa Nantesia. Vasenjalkainen Lopes on kuulunut myös Portugalin jalkapallomaajoukkueeseen.

## Ura
### Seurajoukkueura
Lopes on Olympique Lyonnaisin kasvatti ja edusti vuosina 2008–2024 seuran eri joukkueita. Hän pelasi seuran kakkosjoukkueessa vuodet 2008–2011. Ykkösjoukkueessa hän debytoi Ranskan cupin välierässä Gazélec Ajacciota vastaan huhtikuussa 2012. Voittoisassa finaalissa hän ei pelannut. Eurooppa-liigassa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Ironi Kiryat Shmonaa vastaan joulukuussa 2012. Ligue 1:ssä Lopes debytoi huhtikuussa 2013 AS Saint-Étienneä vastaan. Kaudella 2013–2014 Lopes otti ykkösmaalivahdin paikan entiseltä ykkösmaalivahdilta Rémy Vercoutrelta ja oli siitä lähtien Lyonin pitkäaikainen ykkösmaalivahti. Hän pelasi Lyonissa 378 Ligue 1:n ottelua, joissa hän päästi 439 maalia ja piti 125 ottelussa vastustajan maaleitta. Mestarien liigan 30 ottelussa hän päästi 39 maalia ja piti seitsemän kertaa maalinsa koskemattomana.

Lopes menetti kaudella 2024–2025 ykkösmaalivahdin paikkansa Lucas Perrille, eikä pelannut syyskaudella 2024 Lyonissa yhtäkään ottelua. Joulukuussa 2024 hän purki sopimuksensa Lyonin kanssa ja siirtyi FC Nantesiin.

### Maajoukkueura
Lopes on edustanut monia Portugalin eri ikäluokkien maajoukkueita. Vaikka hän on syntynyt ja elänyt koko ikänsä Ranskassa, hän halusi silti edustaa Portugalin jalkapallomaajoukkuetta. Debyytinsä Portugalin maajoukkueessa Lopes teki maaliskuussa 2015 ystävyysottelussa Kap Verdeä vastaan. Hän kuului Euroopan-mestaruuden voittaneeseen Portugalin joukkueeseen 2016, muttei kuitenkaan päässyt pelaamaan turnauksessa. Hän jäi ilman peliaikaa myös MM-kilpailuissa 2018 ja oli sen jälkeen yli kaksi vuotta poissa maajoukkueesta. Kaikkiaan hän on pelannut maajoukkueessa 14 maaottelua, joista kaksi on ollut Kansojen liigan ja kolme MM-karsinnan otteluita. 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Plymouthin synagoga

**Plymouthin synagoga** on Englannissa Plymouthin kaupungissa sijaitseva synagoga, joka on perustettu vuonna 1762. Se kuuluu Grade II* -rakennussuojeluluokkaan ja on Englannin vanhin aškenasisynagoga.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*http://www.plymouthsynagogue.com/
Rebecca Peterson

**Rebecca Peterson** (s. 6. elokuuta 1995 Tukholma) on ruotsalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 43 lokakuussa 2019 ja nelinpelissä sijalla 95 marraskuussa 2015. Hän on voittanut urallaan kaksi WTA-turnausta ja yksitoista ITF-turnausta kaksinpelissä sekä yhden WTA-turnauksen ja kuusi ITF-turnausta nelinpelissä .

Maaliskuussa 2014 pelatussa Miamin turnauksessa Peterson pääsi toiselle kierrokselle voitettuaan toisessa erässä luovuttaneen Mona Barthelin. Toisella kierroksella hän hävisi Jekaterina Makarovalle. Peterson pelasi Ruotsin Fed Cup -joukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2014.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Zaleilah

**Zaleilah** on romanialaisyhtye Mandingan kappale. Kappaleen ensiesitys oli syyskuun 2011 alussa ja se palvelee heidän viidennen, *Club de Mandinga*-studioalbumin johdantosinglenä. Yhtye esitti kappaleen livenä vuoden 2011 Romanian Music Awardsissa 16. syyskuuta 2011. Se esitettiin uudenvuodenaaton tapahtumassa Romexpossa sekä livenä X Factorin finaalissa. Yhtye kuvasi musiikkivideon kappaletta varten Dubaissa, Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa alkuvuodesta 2012. Videon ensiesitys oli helmikuussa. Saman kuukauden aikana yhtye päätti pyrkiä sillä edustamaan Romaniaa Euroviisuissa. He voittivat kansallisen finaalin ja kappale edusti Romaniaa vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa. Kappale esitettiin ensimmäisen semifinaalin alkupuolella sekä finaalissa 22.- sekä 26. toukokuuta Azerbaidžanin Bakussa.

## Listasijoitukset

## Lähteet
Raf Vallone

**Raf (Raffaele) Vallone** (17. helmikuuta 1916 Tropea – 30. lokakuuta 2002 Rooma) oli yksi toisen maailmansodan jälkeisen Italian merkittävimmistä elokuvanäyttelijöistä.

Nuorena ammattijalkapalloilijan urasta haaveillut Vallone opiskeli lakia ja kirjallisuutta Torinon yliopistossa, liittyi sodan aikana Italian vastarintaliikkeeseen ja työskenteli sen jälkeen kommunistilehti *[[L’Unità]]n* ja *[[La Gazzetta del Popolo]]n* toimittajana. Sitä ennen hänellä oli pikku rooli Goffredo Alessandrinin elokuvassa *Noi vivi* vuonna 1942.

Vahva sivurooli Giuseppe De Santisin elokuvassa *[[Katkeraa riisiä]]* (*Riso amaro*, 1949) teki Vallonesta heti tavattoman suositun sekä yleisön että elokuva-arvostelijoiden keskuudessa. Sitä seurasivat pääosat De Santisin ohjaamassa *[[Taistelu oliivipuiden varjossa]]* (*Non c’è pace tra gli ulivi*, 1950), Pietro Germin ''Toiveitten tiessä'' (*Il cammino della speranza*, 1950), Alberto Lattuadan ''Annassa'' (1951) ja monissa muissa elokuvissa. Komeapiirteinen, voimakkaita ja rehellisiä henkilöhahmoja esittänyt näyttelijä herätti huomiota myös ulkomailla, ja 1950-luvulla hän teki useita elokuvia Ranskassa. Kotimaassaan Vallonen merkkiteoksia olivat Lattuadan *[[Kuuma rannikko]]* (*La spiaggia*, 1954) ja *[[Rakastunut Guendalina]]* (*Guendalina*, 1957).

1950-luvun lopulta lähtien Vallone esiintyi myös teatterissa. Hänen suurin menestyksensä oli pääosa Peter Brookin Pariisissa ohjaamassa Arthur Millerin näytelmässä *[[Näköala sillalta]]* vuonna 1958. Myöhemmin Vallone työskenteli Hollywoodissa muun muassa Anthony Mannin ''El Cidissä'' (1961), Otto Premingerin ''Kardinaalissa'' (1963), John Hustonin ''Kremlin kirjeessä'' (*The Kremlin Letter*, 1970) sekä monissa muissa tasoltaan vaihtelevissa elokuvissa. Hänen televisiorooleistaan suosituin oli Sandro Bolchin sarjaelokuvassa *Il mulino del Po* (1963). Vallonen viimeisiä näyttelijäsuorituksia oli kardinaali Lamberton rooli Francis Ford Coppolan ''Kummisetä III:ssa'' (1990). Vuonna 2001 hän julkaisi omaelämäkertansa *Alfabeto della memoria* (”Muistin aakkoset”).

Vallone oli naimisissa näyttelijä Elena Varzin kanssa. Hänen lapsensa Saverio ja Eleanora ovat myös näyttelijöitä.

## Elokuvia
* *[[El Cid – kuninkaan soturi]]*, 1961
* *[[Näköala sillalta]]*, 1961
* *[[Harlow – seksityttö]]*, 1965
* *[[Riehakas ryöstö]]*, 1969

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elonet: Raf Vallone
* Internet Movie Database: Raf Vallone
Jane Bown

**Jane Hope Bown** (13. maaliskuuta 1925 – 21. joulukuuta 2014) oli brittiläinen valokuvaaja. Legendaksi sanottu Bown aloitti uransa valokuvaajana Observerissa vuonna 1949 tehtävänään ottaa muotokuva Bertrand Russellista. Sen jälkeen hän teki töitä lehdelle runsaat 50 vuotta ja kuvasi muotokuvia muun muassa Samuel Beckettistä, kuningatar Elisabet II:sta, The Beatlesista, Björkistä, Sinead O’Connorista ja Orson Wellesistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jane Bown a Life in Photography in Pictures,
Ohuthuulikeltti

**Ohuthuulikeltti** (*Chelon ramada*) on kelttikaloihin kuuluva merikala. Se kasvaa yleensä noin 35 cm pitkäksi, mutta suurimmat yksilöt ovat olleet noin 70-senttisiä ja kolmen kilon painoisia.
Se elää Atlantin itäosissa Etelä-Norjasta Marokkoon, myös Välimeressä ja Mustassameressä.

Koiraat kutevat ensimmäisen kerran 2–3-vuotiaina, naaraat pari vuotta vanhempina. Kutu tapahtuu syksyllä, paitsi Britteinsaarten rannikolla alkukesästä.

Lajia on tavattu muutaman kerran Suomessa.

## Lähteet
Maneater

**Maneater** on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Nelly Furtadon kappale. Sen sanoittivat Furtado, Timothy "Timbaland" Mosley, Jim Beanz ja Nate "Danja" Hills Furtadon kolmannelle, Loose-studioalbumille. Kappaleen tuottivat Timbaland sekä Danja ja se sisältää viitteitä 1980-luvun artistien kuten Eurythmicsin ja Hall & Oatesin kappaleista. Furtado on paljastanut Hall & Oatesin samannimisen kappaleen toimineen inspiraationa kappaletta sanoitettaessa ja tuotettaessa.

Albumin ensimmäisenä singlejulkaisuna Euroopassa "Maneateristä" tuli yksi Nelly Furtadon suosituimmista kappaleista, saavuttaen Britannian singlelistan kärjen sekä muita sijoituksia kymmenen parhaan joukossa ympäri Manner-Eurooppaa. Australiassa kappale julkaistiin albumin toisena singlenä, jossa se pääsi viiden parhaan joukkoon sekä Pohjois-Amerikassa, jossa siitä tuli klubihitti, mutta menestyi kaupallisesti huonommin kuin albumin johdantosingle "Promiscuous". Kappale sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta.

## Lähteet
Vladimirskajan metroasema

**Vladimirskaja** () on Pietarin metron Kirovin–Viipurin linjan asema. Asema avattiin 15. marraskuuta 1955,  sijaitsee asemien Ploštšad Vosstanija ja Puškinskaja välissä. Asemalta on vaihtomahdollisuus Pravoberežnajan linjan metroasemalle Dostojevskaja.

## Aiheesta muualla

* Kuvia asemasta
Peshawarin kouluhyökkäys

**Peshawarin kouluhyökkäys** tapahtui 16. joulukuuta 2014, kun Pakistanin talibaneihin kuuluneet jäsenet hyökkäsivät armeijan ylläpitämään kouluun Peshawarissa Luoteis-Pakistanissa. Iskussa sai surmansa 141 ihmistä. Pakistanin armeija kertoi surmanneensa seitsemän hyökkääjää. Afganistanin taliban tuomitsi kouluhyökkäyksen islamin vastaisena.

## Lähteet
Dalmatiannokkasärki

**Dalmatiannokkasärki** (*Chondrostoma knerii*) on särkikalojen heimoon kuuluva entisen Jugoslavian alueella elävä kalalaji. Johann Jakob Heckel kuvasi lajin ensimmäisenä vuonna 1843.

## Ulkonäkö ja koko
Laji voi kasvaa 28 senttimetriä pitkäksi ja painaa noin 200 grammaa.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Dalmatiannokkasärkiä tavataan vain Neretva-joen vesistössä Bosnia ja Herzegovinan sekä Kroatian alueella.

## Lähteet
Andrea Bosic

**Andrea Bosic** (15. heinäkuuta 1919 Gomilsko, Maribor – 8. tammikuuta 2012 Bologna) oli slovenialaissyntyinen italialainen näyttelijä.

Slovenialaiseen talonpoikaisperheeseen syntynyt Bosic päätyi toisen maailmansodan aikana Roomaan, jossa hän opiskeli teatteritaiteen akatemiassa. Hän työskenteli teatterissa ja teki ensimmäisen elokuvaroolinsa vuonna 1951. 1960- ja 1970-luvuilla Bosic esiintyi lukuisissa seikkailuelokuvissa ja spagettiwesterneissä. Hän näytteli myös useissa televisioelokuvissa.

## Elokuvia
* *[[Odysseus (elokuva)|Odysseus]]*, 1954
* *[[Romulus ja Remus (elokuva)|Romulus ja Remus]]*, 1961
* *[[Veriveljet (vuoden 1962 elokuva)|Veriveljet]]*, 1962
* *[[Sandokan, la tigre di Mompracem]]*, 1963
* *[[Malesian merirosvot]]*, 1964

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Andrea Bosic
Boeing B-50 Superfortress

**Boeing B-50 Superfortress** on yhdysvaltalainen raskas nelimoottorinen ja mäntämoottoreilla varustettu pommikone. Se oli ensi sijassa SAC:n (USAAF:n strateginen pommituslennosto) strategisen käytön kaukopommittaja, jolla oli kyky käyttää ydinpommeja. Konetyyppi oli kehitetty edeltäjästään, jolla oli lähes sama nimi, Boeing B-29 Superfortress. Aktiiviin palveluskäyttöön konetyyppi tuli vuonna 1948, samaan aikaan kuin Convair B-36 Peacemaker.

Muunnellut konetyypit saivat tunnuksen EB-50D, ja ne toimivat supernopeiden X-2 koekoneiden emäaluksina eli kantoalustoina.

B-50-tyypin koneyksilö *Lucky Lady* teki matkalentämisen maailmanennätyksen, mikä tapahtui 27. helmikuuta – 2. maaliskuuta 1949. Kapteeni James Gallagherin komennossa, koneen 13-henkinen miehistö lensi välilaskutta maailman ympäri (37&nbsp;734 km) ensi kertaa. Kone sai 4 kertaa ilmassa suoritetun tankkauksen. Matka-aika oli 3 vrk, 22 t, ja 1 min.

B-50 on edeltäjäänsä jonkin verran nopeampi (noin +65&nbsp;km/t , suurin lentonopeus 640&nbsp;km/h) ja suoritusarvoiltaan jonkin verran parempi. Uudentyyppiset koneen ulkopuoliset lisäpolttoainesäiliöt kasvattivat kantomatkaa huomattavasti. Lakikorkeus oli 11&nbsp;500 metriä. Pratt & Whitney R-4360 Wasp Major -moottorit olivat *Wright Cyclone*ja huomattavasti tehokkaampia, jopa yli +30&nbsp;%, eri kehitysversiosta riippuen. B-50:n ohjattavuutta oli paranneltu merkittävästi B-29:een verrattuna. Koneen suurin pommikuorma on 12&nbsp;600&nbsp;kg. Tätä konetyyppiä käytettiin vuoden 1951 Operaatio Rangerissa, jossa 5 ydinlatausta räjäytettiin lentopudotuksina. Myös muissa ydinkokeissa konetyyppiä käytettiin.

B-50:tä käytettiin myös ilmatankkaukseen sekä säähavainto- ja tiedustelulentokoneena. B-50-konetyypin syrjäytti strategisista pommitustehtävistä 1950-luvulta alkaen suihkupommikoneiden (muun muassa B-47 ja B-52) nopeatahtinen esiinmarssi. Lopullisesti tämä konetyyppi kuitenkin poistui käytöstä vasta vuonna 1965.

## Lähteet
* Lappi, Ahti: *Ilmatorjunta kylmässä sodassa*,s. 28–29. Helsinki: Ilmatorjuntasäätiö, 2003 
* Hirvonen, Pauli: *MMM – Nuorten Ilmailukirja*, s. 48. Otava, Helsinki, 1961
* *Mitä-Missä-Milloin 1955* s. 202. Helsinki: Otava 1954

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Matkun koulu

**Matkun koulu** on lakkautettu Forssan kaupungin Matkussa toiminut alakoulu. Siinä oli kolme perusopetusryhmää ja esikouluryhmä, 0–2, 3–4 ja 5–6. Painopistealueena olivat yleissivistävät aineet.
Koulu perustettiin 1900-luvun alussa. Viimeinen koulurakennus valmistui 1960-luvulla. Kun Koijärven koulu valmistui, oppilaat siirtyivät sinne joulukuussa 2014.

## Lähteet
Koijärven koulu

**Koijärven koulu** on Forssassa toimiva alakoulu. Uusi koulurakennus otettiin käyttöön joulukuussa 2014. Samalla lopetettiin Matkun koulu, jonka oppilaat siirtyivät uuteen kouluun.

Uuden koulun rakentamisessa tehtiin paljon talkootyötä. Kannatusyhdistys organisoi piha- ja ympäristörakentamista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Matkun koulu
Sladeniaceae

**Sladeniaceae** on pieni kasviheimo koppisiemenisten Ericales-lahkossa, johon kuuluu tunnetuimpana heimona kanervakasvit (Ericaceae).

## Tuntomerkit
Heimon kasvit ovat ainavihantia puita, joilla on tavallisesti sahalaitaiset ja korvakkeettomat lehdet. Kukinto on lehtihankainen viuhko, jossa on pieniä, alle puolisenttisiä kukkia. Heteitä niissä on 10–15, ja niiden ponnet avautuvat kärjestään. Sikiäin on yhdislehtinen ja koostuu kolmesta tai viidestä emilehdestä, joissa kussakin on vähintään kaksi siemenaihetta kärki- tai aksiletyyppisessä istukassa. Vartalo on lyhyt, mutta suhteellisen pitkäliuskainen. Hedelmä on rakokota tai lohkohedelmämäinen.

## Levinneisyys ja luokittelu
Heimon kaksi sukua kasvaa erillisillä alueilla. *[[Sladenia]]* on kaakkoisaasialainen, *[[Ficalhoa]]* itäafrikkalainen.

Heimo on aiemmin yhdistetty usein teekasveihin (Theaceae). Läheisin sukulaisheimo on Pentaphylacaceae.

## Lähteet
* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* *Sladenia*: http://www.plant.csdb.cn/details?guid=photo:ppbc@646757 
* *Ficalhoa*: http://www.centralafricanplants.senckenberg.de/root/index.php?page_id=34&id=3437
SMS Hindenburg (1915)

**SMS Hindenburg** oli Saksan keisarillisen laivaston Derfflinger-luokan taisteluristeilijä ensimmäisessä maailmansodassa. Se oli viimeinen valmistunut Saksan keisarikunnan laivaston taisteluristeilijä.

## Valmistus

Alus tilattiin vuosien 1913-1914 laivasto-ohjelmassa Wilhelmshavenin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 30. kesäkuuta 1913. Alus laskettiin vesille 1. elokuuta 1915 ja otettiin palvelukseen 25. lokakuuta 1917.

## Palvelus
Alus saavutti täyden operaatiovalmiuden 20. lokakuuta 1917. *Hindenburg* korvasi 23. marraskuuta *[[SMS Seydlitz]]in* I tiedusteluryhmän lippulaivana.
 
Sodan päätyttyä alus internoitiin 24. marraskuuta 1918 Kuninkaallisen laivaston tukikohtaan Scapa Flow’ssa, jossa sen oma miehistö upotti sen 21. kesäkuuta 1919 kello 17.00 Versailles’n rauhan epäedullisten ehtojen vuoksi. Joidenkin epäonnistuneiden nostoyritysten jälkeen nostossa onnistuttiin 22. heinäkuuta 1930, minkä jälkeen hylky romutettiin 1931-1932 Rosythissa. Aluksen laivakello on lahjoitettu Saksan liittotasavallan laivastolle 28. toukokuuta 1959.

## Lähteet

*
*
*

### Viitteet
Anijärvi

**Anijärvi** on Pirkanmaalla Sastamalan Karkussa Karimäellä sijaitseva järvi.

## Maantiede
Anijärven pinta-ala on 11,3 hehtaaria ja sen pituus on 750 metriä ja leveys 340 metriä. Se sijaitsee Alisen Heinijärven kaakkoispuolella ylängöllä yhdessä Väippäsesuon kanssa. Järven itäpuolella kohoaa Kynnyskallioiden Korkeakallio 15 metrin korkeuteen jyrkänteen yläpuolelle. Sen järviallas on kaksiosainen. Osia erottaa pitkä soinen niemi, jonka kärjen eteen jää kapea salmi. Järven rantaviiva on 2,6 kilometriä pitkä ja rantametsiköt on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannat ovat kuitenkin soistunutta metsää tai avosuota. Järvi on autio eikä sen rantaan tule teitä.

## Luonto
Anijärvi on järvenlaskusta huolimatta luonnontilansa hyvin säilyttänyt metsäinen erämaajärvi.

## Vesistösuhteita
Anijärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;35) Kokemäenjoen alueen&nbsp;(35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Heinijärven valuma-alueeseen (35.135) se kuuluu. Sillä on vain kaksi tulo-ojaa, joista toinen laskee viereiseltä Vaipparesuolta, ja toinen pienestä lammesta, joka sijaitsee noin 50 metrin etäisyydellä rannasta. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta lähtee 950 metriä pitkä laskuoja Lamminjärveen. Lamminjärvi kuuluu vesistöalueen pääuomaan, joka laskee Rautaveteen. Järven vedenpinnan korkeus on 97,3 metriä ja Lamminjärven 77,9 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta 19,4 metriä.

## Historiaa
Vuonna 1826 Pavi Jacob Jacobsoson haki lupaa Anijärven järvenlaskuun ja hän sai siihen luvan 1827. Myöhemmin, vuonna 1846 rusthollari Thomas Thomasson ja kumppanit hakivat samanlaiseen hankkeeseen lupaa ja saivat sen vuonna 1848. Lupa järvenlaskuun annettiin vuonna 1853 ja järven lasku suoritettiin vuonna 1867. Kun vertaa vuoden 1847 pitäjänkartan  ja 1856 Kalmbergin kartaston kartan rantaviivaa nykyisiin karttoihin, huomaa suuren eron. Järvi on nykyään kaksiosainen, kun se aikaisemmin oli yksiosainen. Samoissa kartoissa järven nimi kirjoitettiin "Annijärvi". Eräs toinen ero nykykarttoihin on laskuojan paikka, joka kulkee Kalmbergin kartastossa ensin kaakkoon ja sitten suoraan Karimäen kylälle. Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa ei laskuojaa ole kuitenkaan piirretty näkyviin. Lisäksi järvi on piirretty kaksialtaisena järvenä, joten sen vedenpinta on täytynyt olla nykyistä paljoen alempana. Ilmeisesti järvi kuivattiin kahdessa osassa tai vasta jälkimmäinen hanke tuotti tulosta. Vesijättömaa on jäänyt niittymaaksi, vaikka monet muut kohteet, kuten esimerkiksi Pehkusuolla, on tässä kartassa viljelymaata. Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa on järven vanhan lasku-uoman kohtaan piirretty laskuoja Pehkusuon kautta. Pehkusuota kutsuttiin tuolloin vielä Karpalosuoksi. Järven karttanimi on nyt ”Anijärvi” ja sillä on yksiosainen vesialue ja yksi saari.

## Lähteet
Maholammi

**Maholammi** on Pirkanmaalla Sastamalan Karkussa Heinijärvellä sijaitseva lampi.

## Maantiede
Maholammin pinta-ala on 2,8 hehtaaria, ja sen pituus on 320 metriä ja leveys 120 metriä. Se on muodostunut Siltasuonvuoren ja Poikkilinjansuon taakse suoalueen itälaitaan. Sen ympäristö on mäkiä lukuun ottamatta alavaa ja tasaista maastoa. Lammen rantaviiva on 0,77 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa . Lampi on autio eikä sen lähelle tule teitä.

## Vesistösuhteita
Maholammi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;35) Kokemäenjoen alueen&nbsp;(35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Heinijärven valuma-alueeseen (35.135) se kuuluu. Lammen luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 200 metriä pitkä laskuoja, joka päättyy metsässä sijaitsevaan kosteikkoon. Vedet jatkavat alemmaksi ja päättyvät siellä Aliseen Heinijärveen. Lammen vedenpinnan korkeus on 105,2 metriä ja Alisella Heinijärvellä 85,0 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta 20,2 metriä.

## Historia
Vuoden 1856 Kalmbergin kartastossa lammen nimi kirjoitettiin "Matojärvi". Vaikka Kalmbergin kartassa  eikä vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa näy heinäniittyihin viittaavia merkkejä , on kuitenkin vuoden 1961 peruskartassa merkkejä pehkunnostosta ja entisen heinäniityn jälkiä. Niiden jättämät jäljet erottaa Karttapaikan viistovarjokuvista. Ensimmäisessä peruskartassa on lammen nimeksi kirjoitettu ”Maholammi”.

## Lähteet
Perkojärvi

**Perkojärvi** on Pirkanmaalla Sastamalan Karkussa Heinijärvellä sijaitseva järvi.

## Maantiede
Perkojärven pinta-ala on 2,8 hehtaaria ja sen pituus on 280 metriä ja leveys 150 metriä. Se sijaitsee pohjois-eteläsuuntaisen kalliomurroksen länsipuolella. Laaksossa virtaa vesistöalueen pääuoma Heinijärvenoja. Järven rantaviiva on 0,72 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja puoliksi metsäistä suota tai avosuota. Järvi on autio eikä sen rantaan tule teitä.

## Vesistösuhteita
Perkojärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;35) Kokemäenjoen alueen&nbsp;(35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Heinijärven valuma-alueeseen (35.135) se kuuluu. Järveen on johdettu yksi suo-oja ja sen laskuojaa on johdettu laaksoon, jossa vedet laskevat Aliseen Heinijärveen. Järven vedenpinnan korkeus on 108,6 metriä mpy.

## Historiaa
Vuonna 1930 julkaistussa Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa on järven laskuojan varressa keltaisella merkittyjä peltomaita tai niittyjä. Niiden sijainti sopisi nykykartoissa oleviin suoalueisiin..

## Lähteet
Ritarijärvi

**Ritarijärvi** on Pirkanmaalla Sastamalan Karkussa Heinijärvellä sijaitseva järvi.

## Maantiede
Ritarijärven pinta-ala on 1,1 hehtaaria, ja sen pituus on 200 metriä ja leveys 90 metriä. Järven rantaviiva on 0,45 kilometriä pitkä ja rannat ovat rakentamattomia.

## Luontoarvoja
Sastamalan kaupunki perusti vuonna 2014 Ritajärven luonnonsuojelualueen, johon järven rantametsät kuuluvat.

## Vesistösuhteita
Ritarijärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;35) Kokemäenjoen alueen&nbsp;(35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Heinijärven valuma-alueeseen (35.135) se kuuluu. Järvellä ei ole tulo-ojia eikä laskuojia, sillä se sijaitsee ojittamattoman suon keskellä. Sen vedenpinnan korkeus on 110,4 metriä mpy.

## Historiaa
Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa näkyy järvestä kaivettu lyhyt laskuoja, jok on nykyään todennököisesti kasvanut umpeen..

## Lähteet
Alinen Ritajärvi

**Alinen Ritarvi** on Pirkanmaalla Sastamalan Karkussa Heinijärvellä sijaitseva järvi.

## Maantiede
Alisen Ritarven pinta-ala on 3,5 hehtaaria, ja sen pituus on 830 metriä ja leveys 500 metriä. Se sijaitsee Heinijärven länsipuolella ylängöllä kahden muun samanlaisen järven kanssa. Sen rantaviiva on moni-ilmeinen, mutta erityisesti länsiosa muodostaa kapeasuisen lahden, jonka pinta-ala on kolmannes järvestä. Myös järven itäpäässä on kapea lahti. Keskiosassa sijaitsee sen ainoa saari, jonne on rakennettu vapaa-ajan asunto. Muuten järvi on autio. Järven rantaviiva on 1,2 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rantaan rajoittuu muutama metsäinen suo. Rannoille on rakennettu saarimökin lisäksi kaksi muuta vapaa-ajan asuntoa. Toiselle mökille tulee metsäautotie Hornion ja Kylmäkoskenmaan väliseltä kylätieltä. Järven eteläosan yli kulkee korkeajännitelinja.

## Ympäristöarvoja
Sastamalan kaupunki perusti vuonna 2014 Ritajärven luonnonsuojelualueen, johon järven rantametsät kuuluvat.

## Vesistösuhteita
Alinen Ritarvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;35) Kokemäenjoen alueen&nbsp;(35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Heinijärven valuma-alueeseen (35.135) se kuuluu. Järvellä on kaksi tulo-ojaa, joista toinen on lähisuon laskuoja ja toinen on Ylinen Ritajärven laskuoja. Sen luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 200 metriä pitkä Heinijärveen laskeva Ritajärvenoja. Järven vedenpinnan korkeus on 101,2 metriä ja Heinijärven 85,9 metriä mpy., joten Ritajärvenojalle kertyy pudotusta 15,3 metriä.

## Historiaa
Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin muodossa ”Alanen Riitajärvi”  ja samoin toimittiin vuonna 1930 julkaistussa Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa. Tähän karttaan on järven itäpäähän laskuojan viereen merkitty pieni peltopalsta. Sitä ei kuitenkaan näy vuoden 1961 peruskartassa. Järven nimi kirjoitettiin nyt muodossa ”Alanen Ritajärvi” ja se on tuolloin ollut vielä autio. Järven etelärannan ylitti nyt korkeajännitelinja.

## Lähteet
Aaltopallokala

**Aaltopallokala** (*Canthigaster  margaritata*) on meressä elävä pallokala.

## Ulkonäkö ja koko
Muiden *Canthigaster*-suvun pallokalojen tapaan aaltopallokalalla on pitkä, suippo nokka. Kala voi kasvaa noin 18 senttimetriä pitkäksi.

## Esiintyminen
Aaltopallokala on peräisin Indopasifiselta merialueelta: sitä on tavattu Punaiseltamereltä, Sri Lankasta ja Mosambikin Inhaca-saarelta sekä Ogasawarasaarilta.  Se elää koralliriutoilla.

## Lähteet
Alberto Sordi

**Alberto Sordi** (15. kesäkuuta 1920 Rooma – 24. helmikuuta 2003 Rooma) oli italialainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Yli 60 vuotta kestäneen uransa aikana hän esiintyi lähes 150 elokuvassa. Hän on yksi Italian suosituimmista koomikoista.

Sordin elokuvaura alkoi vuonna 1937 ääninäyttelijänä ja pienten sivuosien esittäjänä. Toisen maailmansodan jälkeen hän työskenteli myös radiossa. Näyttelijän läpimurto tapahtui Federico Fellinin elokuvissa *[[Valkoinen sheikki]]* (*Lo sceicco bianco*, 1952) ja *[[Vetelehtijät]]* (*I vitelloni*, 1953), joita seurasivat muun muassa Stefano Vanzinan *Un americano a Roma* ja *Un giorno in pretura* (molemmat 1954). Vuonna 1954 Sordi tapasi käsikirjoittaja Rodolfo Sonegon, jonka kanssa hän myöhemmin työskenteli lähes kaikissa elokuvissaan. 

1950- ja 1960-lukujen vaihteessa Sordi antoi kasvot italialaiselle komedialle muun muassa Mario Monicellin ''Suuressa sodassa'' (*La grande guerra*, 1959), Luigi Comencinin ''Sodan helvetissä'' (*Tutti a casa*, 1960) ja Dino Risin ''Vaikeassa elämässä'' (*Una vita difficile*, 1961). Sordin ohjausdebyytti oli *Fumo di Londra* vuonna 1966. Uransa aikana hän sai useita Nastro d’argento ja David di Donatello -palkintoja sekä muita tunnustuksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Alberto Sordi -säätiön sivusto 
* ”Virallinen” Sordi-sivusto  
* Elonet: Alberto Sordi
* Internet Movie Database: Alberto Sordi
Ylinen Ritajärvi

**Ylinen Ritajärvi** on Pirkanmaalla Sastamalan Karkussa Heinijärvellä  sijaitseva järvi.

## Maantiede
Ylisen Ritajärven pinta-ala on 18,0 hehtaaria, ja sen pituus on 730 metriä ja leveys 530 metriä. Se muodostaa järvikolmikon Alisen Ritajärven ja Valkeajärven kanssa. Järvien rantaan laskee paikoitellen jyrkkäkin rinne, mutta suuria mäkiä ei esiinny. Koilliseen työntyvän lahden rannassa ja itärannassa on 15 ja 20 metriä korkeat mäet. 
Järven rantaviiva on 2,8 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa . Sen rantoja kiertää patikkapolut, jotka ovat viitoitettuja. Järvessä on yksi saari. Järvi on autio eikä tämän järven polkujen varressa ole laavuja tai nuotiopaikkoja.

## Ympäristöarvoja
Sastamalan kaupunki perusti vuonna 2014 Ritajärven luonnonsuojelualueen, johon järven rantametsät enimmäkseen kuuluvat.

## Vesistösuhteita
Ylinen Ritajärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;35) Kokemäenjoen alueen&nbsp;(35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Heinijärven valuma-alueeseen (35.135) se kuuluu. Siihen laskee yksi suo-oja läheiseltä suolta. Järven luusua sijaitsee järven etelärannassa, josta saa alkunsa 150 metriä pitkä laskuoja Aliseen Ritajärveen. Järven vedenpinnan korkeus on 101,3 metriä ja Alisella Ritajärvellä 101,2 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta 0,1 metriä.

## Historiaa
Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa järven nimi esitellään muodossa ”Ylinen Riitajärvi” ja sen laskuoja laskee ”Alaseen Riitajärveen”. Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa on järven nimi edelleen sama. Kummassakaan kartassa ei ihmistoiminnasta näy merkkejä. Järven nimi on vuoden 1961 peruskartassa ”Ylänen Ritajärvi”. Järven asema erämaajärvenä on säilynyt ennellaan eikä sen lähisoitakaan ole ojitettu.

## Lähteet