open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jääkiekko talviolympialaisissa 2006 – miesten kokoonpanot

## Lohko A

### 

* **Päävalmentaja:**  Pat Quinn

### 

* **Päävalmentaja:**  Alois Hadamczik

### 

Joukkueesta jäivät pois ennen turnauksen alkua loukkaantumisen takia Miikka Kiprusoff, Kari Lehtonen, Joni Pitkänen, Ossi Väänänen, Tuomo Ruutu, Sami Kapanen ja Antti Miettinen.

* **Päävalmentaja:**  Erkka Westerlund

### 
* **Päävalmentaja:**  Uwe Krupp

### 
* **Päävalmentaja:**   Ralph Krueger

### 
* **Päävalmentaja:**  Mickey Goulet

## Lohko B
### 
* **Päävalmentaja:**  Bengt-Åke Gustafsson

### 
* **Päävalmentaja:**  Frantisek Hossa

### 

* **Päävalmentaja:**  Peter Laviolette

### 

* **Päävalmentaja:**  Vladimir Krikunov

### 
* **Päävalmentaja:**  Leonids Beresnevs

### 
* **Päävalmentaja:**  Nikolai Myšagin

## Lähteet
* IIHF: 2006 Olympic Men Tournament 
* Eliteprospects.com - Olympic Games 2006 
* The Hockey Nut: 2006 Olympics Ice Hockey team rosters 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Yhdysvaltain joukkueen mediaopas
Woolworths

**Woolworths** on Australian suurin supermarketketju. Ketjun omistaa Woolworths Limited. Ensimmäinen Woolworthsin myymälä avattiin Sydneyn Imperial Arcadeen vuonna 1924, ja tällä hetkellä sillä on yhteensä 864 myymälää ympäri maailmaa.

## Muita Woolworths Limited myymälöitä

* Woolworths toimii yhä Victoriassa ja joissakin Victorian rajakaupungeissa nimellä Safeway. Vuodesta 2008 eteenpäin näitä on kuitenkin pikkuhiljaa muutettu Woolworthseiksi.

* Tasmaniassa Roelf Vos- ja Purity Prior -myymäläketjut myytiin Woolworthsille ennen kuin niiden myymälät muutettiin Woolworthseiksi vuonna 2000.

* Uudessa-Seelannissa Woolworths toimii Countdown-nimen alla. Se pyöritti myös Foodtownin ja Woolworthsin myymälöitä marraskuuhun 2011 asti, jolloin molempien ketjujen myymälät muuttuivat Countdowneiksi.

## Lähteet
Joe Salem (ampuja)

**Joe Salem** (; s. 29. syyskuuta 1960 Beirut) on libanonilainen ampuja. Hänen seuransa on Satra Shooting and Hunting Club.

Salem kilpaili trapissa Sydneyn olympialaisissa 2000, joissa hän sijoittui 39:nneksi. Vuonna 2010 Aasian kisoissa hän voitti samassa lajissa pronssimitalin.

## Lähteet
Meksikonhierakka

**Meksikonhierakka** (*Rumex triangulivalvis*) on monivuotinen hierakkalaji, jota esiintyy Pohjois-Amerikassa. Sen 40–100 senttimetriä korkeaksi kasvava varsi on tavallisesti pysty, mutkainen ja haarova. Lyhytruotisten lehtien lapa on pitkulaisen suikea ja lähes poimuton. Kukinto on leveästi haarova kerrannaisterttu. Hedelmäverhiön liuskat ovat leveän kolmiomaisia ja lähes ehytlaitaisia. Verhiön kolmella sivulla on pitkähkön muotoinen nystermä. Pähkylä on tummanruskea ja kaksi millimetriä pitkä.

## Lähteet
* Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki.

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Meksikonhierakka (''Rumex triangulivalvis'')
* Kasviatlas 2021: Meksikonhierakka (''Rumex triangulivalvis'') Suomessa.
Joe Salem

**Joe Salem** voi viitata ainakin seuraaviin: 

* Joe Salem, libanonilainen ampuja
* Joe Salem, yhdysvaltalainen jalkapalloilija
* Joe Salem, yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Oscar Schmidt

**Oscar Daniel Bezerra Schmidt** (s. 16. helmikuuta 1958 Natal) on brasilialainen ammattilaisuransa lopettanut koripalloilija.

Schmidt on historian kaikkien aikojen eniten pisteitä ammattitasolla tehnyt koripalloilija, sillä hän teki sekä maajoukkue- että seurajoukkuetasolla yhteensä 49&nbsp;973 pistettä. Hän on olympialaisten kaikkien aikojen paras korintekijä 1&nbsp;093 tehdyllä pisteellään, minkä lisäksi hän voitti olympialaisten pistetilaston kolmissa eri kisoissa. 

Schmidtin pelipaita on jäädytetty neljässä eri seurassa. Hänet valittiin FIBA Hall of Fameen vuonna 2010.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen kotisivu 
*Serie A:n pelaajaprofiili
Tuoksureseda

**Tuoksureseda** (*Reseda odorata*) on yksivuotinen resedoihin kuuluva laji. Lajia esiintyy luontaisena Etelä-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa, lisäksi sitä käytetään myös koristekasvina. Tuoksuresedan siemeniä käytetään myös parfyymien valmistukseen.

Tuoksuresedan varsi on haarova ja harvakarvainen, 20:stä 30:een senttimetriä korkeaksi kasvava. Lehtien lavat ovat muodoltan pitkulaisesta kapean vastapuikeaan ja ovat ehyitä tai kärkiosasta matalasti liuskaisia. Kukinto on latvaterttu, kukat ovat valkoteriöllisiä ja tuoksuvia. Kotahedelmä on nuokkuva.

## Lähteet
* Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki.
* Germplasm Resources Information Network (GRIN), ''Reseda odorata''  

## Aiheesta muualla
*Kasviatlas: Tuoksureseda (''Reseda odorata'')
*Puutarha.net: Tuoksureseda (''Reseda odorata'') 
*ITIS: ''Reseda odorata'' 
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Reseda odorata'' 
*Flora of China: ''Reseda odorata''
Tarhakannusruoho

**Tarhakannusruoho** eli **sirokannusruoho** (*Linaria incarnata*) on kannusruohojen suvun laji, jota esiintyy Luoteis-Afrikassa. Lajia käytetään koristekasvina. Se on yksivuotinen kaljuvartinen ruoho, joka kasvaa 20:stä 50:een senttimetriä korkeaksi. Tarhakannusruohon kukinto on latvaterttu. Kukkien teriö on 18–22 millimetriä pitkä, pitkäkannuksellinen ja sinipunainen.

## Lähteet
* Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki.

## Aiheesta muualla
*Kassu - Kasvien suomenkieliset nimet: Sirokannusruoho, tarhakannusruoho (''Linaria incarnata'')
*ITIS: Linaria incarnata 
*United States Department of Agriculture (USDA): Linaria incarnata
Kruunukävykit

**Kruunukävykit** (*Cycas*) on paljassiemenisiin käpypalmuihin kuuluva kasvisuku. Se on kruunukävykkikasvien (Cycadaceae) heimon ainoa suku. Sukuun kuuluu määritelmästä riippuen noin 60–100 lajia.

Monia kruunukävykkejä käytetään koristekasveina sekä huonekasveina että ulkotiloissa trooppisissa ja subtrooppisissa ilmastoissa. Saagokruunukävykistä (*Cycas revoluta*) saadaan elintarvikkeena käytettävää saagoa, vaikka saagon pääasiallinen lähde onkin palmukasveihin kuuluva saagopalmu (*Metroxylon sagu*).

## Kuvaus
Kruunukävykit ovat puumaisia tai pensasmaisia monivuotisia kasveja. Useimmat lajit ovat ainavihantia, mutta jotkin kuivien alueiden lajit ovat kausivihantia ja pudottavat lehtensä kuivan kauden ajaksi. Runko on yleensä pysty ja haaraton, mutta joillakin lajeilla haaroittunut ja eräillä lajeilla kokonaan tai lähes kokonaan maanalainen ja mukulamainen. Runko on usein karisseiden lehtien jälkeensä jättämien pysyvien lehtikantojen peittämä.

Lehdet kasvavat rungon kärjessä. Ne ovat parilehdykkäisiä tai toistamiseen parilehdykkäisiä ja asettuneet varteen kierteisesti. Yksittäiset lehdykät ovat asettuneet yleensä vuorottaisesti. Lehdykät ovat ehytlaitaisia ja niissä on selkeä keskisuoni, mutta ei muita näkyviä suonia. Lehdet ovat yleensä nuorina karvapeitteisiä ja niiden lehdykät ovat puhjetessaan kääriytyneinä kerälle.

Kruunukävykit ovat kaksikotisia. Hedelehdet muodostavat kierteisen kävyn. Emilehdet kasvavat harsuna rykelmänä erikoistuneen varren ympärillä kierteisesti. Yhdessä emilehdessä on tavallisesti useita siemenaiheita. Siemeniä ympäröi siemenvaippa. Kruunukävykit voivat olla tuuli- tai hyönteispölytteisiä. Useimpien lajien siemeniä levittävät eläimet.

## Lajeja

## Levinneisyys ja elinympäristö
Kruunukävykit ovat lähinnä trooppisten ja subtrooppisten alueiden kasveja Itä-Afrikassa, Madagaskarilla, Etelä-, Kaakkois- ja Itä-Aasiassa, Australiassa ja Tyynenmeren saarilla. Ne ovat sopeutuneet monenlaisiin elinympäristöihin rannikkojen alankometsistä sisämaiden vuoristoihin. Monet lajit kasvavat metsissä osana aluskasvillisuutta.

## Kuvia

Tiedosto:Cycas circinalis male cone in Olomouc.jpg|Saagokruunukävykin (*Cycas circinalis*) hedekäpy
Tiedosto:Cycas rumphii (Berlin 2010).JPG|Kultakruunukävykin (*Cycas rumphii*) emiyksilö
Tiedosto:Cycas platyphylla 4.jpg|*[[Cycas platyphylla]]* -lajin haarainen runko


## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Kruunukävykit (''Cycas'')
* ITIS: ''Cycas'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Cycas'' 
* Flora of China: ''Cycas''
Lehtorousku

**Lehtorousku** (*Lactifluus bertillonii*, syn. *Lactarius bertillonii*) on jalorouskuihin kuuluva sienilaji. Toisin kuin useimmat rouskut, lehtorousku ei kelpaa ryöpättynäkään syötäväksi, koska se on niin kitkerän makuinen.

Aikaisemmin lehtorousku luokiteltiin rouskujen (*Lactarius*) sukuun, mutta nykyään se luokitellaan jalorouskujen (*Lactifluus*) sukuun.

## Ulkonäkö
Lehtorouskun lakki on laakean suppilomainen, nukkapintainen ja himmeän liidunvalkoinen tai kermankellertävä. Lakki kasvaa 10–25&nbsp;cm leveäksi. Lakin reuna on pitkään sisäänkiertynyt. Heltat ovat johteiset, paksut ja väriltään valkoiset tai kellanvalkoiset. Jalka on lyhyt, tukeva ja 3–8&nbsp;cm pitkä. Malto on valkoista. Heltoista tihkuva maitiaisneste on valkoista ja kuivuessaan kellertyvää. Sieni kerää maasta helposti kariketta, sillä sen lakki kehittyy suureksi maan alla.

Lehtorouskua muistuttavia lajeja ovat vihersuppilohapero, jolla ei ole maitiaisnestettä, ja pippurirousku, jonka heltat ovat tiheämmät. Myös maitorousku ja liiturousku muistuttavat lehtorouskua.

## Kasvuaika ja -paikka
Lehtorousku kasvaa elo–syyskuussa Suomessa maan etelä- ja keskiosissa. Se on yleinen vain paikoittain. Kasvupaikkoja ovat lehtomaiset metsät, puistot ja sekametsät. Lehtorousku on tammen ja koivun juurisieni.

## Syötävyys
Lehtorousku ei kelpaa syötäväksi, koska sen maku on niin polttavan kirpeä. Kirpeys ei katoa keittämisellä. Laji ei kuitenkaan ole myrkyllinen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Lehtorousku (''Lactifluus bertillonii'')
Keltareseda

**Keltareseda** (*Reseda lutea*) on kaksi- tai monivuotinen resedoihin kuuluva laji, jota esiintyy Euroopassa. Sen varsi on haarova ja kalju, 30–50 senttimetriä korkeaksi kasvava. Lehdistä useimmat ovat liuskaisia. Sivuliuskat ovat parittaisia ja muodoltaan tasasoukasta pitkulaiseen, päätöliuska on tavallisesti muita liuskoja leveämpi. Keltaresedan kukinto on latvaterttu, teriöt ovat vaaleankeltaisia. Kotahedelmä on tavallisesti pysty. Keltaresedan lehdistä ja kukista on saatu keltaista väriä, jota on käytetty kasvivärjäyksessä, vaikkakin lähisukuista *[[värireseda|väriresedaa]] on käytetty yleisemmin.

== Lähteet ==
* Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki.

== Aiheesta muualla ==
* [https://kasviatlas.fi/kartat?year=2022&taxon=MX.38522 Kasviatlas: Keltareseda (*Reseda lutea*) Suomessa.]
* [http://www.itis.gov/servlet/SingleRpt/SingleRpt?search_topic=TSN&search_value=23441 ITIS: *Reseda lutea*] 
* [https://plants.sc.egov.usda.gov/home/plantProfile?symbol=RELU United States Department of Agriculture (USDA): *Reseda lutea*] 
* [http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=2&taxon_id=200009757 Flora of China: *Reseda lutea'']
Richard Šmehlík

**Richard Šmehlík** (s. 23. tammikuuta 1970 Ostrava, Tšekkoslovakia) on uransa lopettanut tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.

## Ura
### Seurajoukkueissa
Šmehlík aloitti uransa HC Vítkovicessa (silloiselta nimeltään TJ Vítkovice), jossa pelasi kolme kautta Tšekkoslovakian pääsarjassa, kaudet 1988–1989, 1989–1990 ja 1991–1992. Hän palasi joukkueeseen vielä 13 ottelun ajaksi Tšekin pääsarjan kaudella 1994–1995 NHL-kauden alun viivästyttyä työsulun vuoksi. Kauden 1990–1991 hän edusti Dukla Jihlavaa ja oli voittamassa kauden päätteeksi Tšekkoslovakian mestaruutta.

Buffalo Sabres varasi Šmehlíkin  viidennellä kierroksella, 97. varauvuorolla. Hän aloitti NHL:ssä kaksi vuotta myöhemmin ja edusti Sabresiä yhdeksän kautta, vuoteen 2002 asti. Kausista toisella (1993–1994) hän oli joukkueensa eniten pisteitä tehnyt puolustaja uransa ennätyspisteillä (41 tehopistettä, 14 maalia ja 27 syöttöpistettä, 84:ssä runkosarjaottelussa) ja kausista kuudennella (1998–1999) hän pääsi pelaamaan Stanley Cupin loppuotteluissa. Mestaruus meni Dallas Starsille otteluvoitoin 4–2. Kaudella 1995–1996 Šmehlík oli kokonaan pelaamatta polvivammasta johtuen.

Heinäkuussa 2002 Šmehlík teki vapaana pelaajana sopimuksen Atlanta Thrashersin kanssa. Hän ehti pelasi joukkueessa 43 runkosarjaottelua, kunnes siirtyi maaliskuussa 2003, kesken kauden 2002–2003, New Jersey Devilsiin. Devils voitti kauden päätteeksi Stanley Cupin otteluvoitoin 4–3 Mighty Ducks of Anaheimia vastaan. Joukkue jätti käyttämättä Šmehlíkin sopimusoption kaudelle 2003–2004, minkä jälkeen hän ilmoitti pelaajauransa päättymisestä syyskuussa 2003. 

Šmehlík pelasi NHL-urallaan 644 runkosarja- ja 88 pudotuspeliottelua. Tehopisteitä hän teki runkosarjassa 195, 49 maalia ja 146 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä 15, maalin ja 14 syöttöpistettä. 	

### Maajoukkueessa

Šmehlík pelasi urallaan sekä Tšekkoslovakian että Tšekin jääkiekkomaajoukkueissa. Hän edusti ensiksi mainittua vuosien 1991 ja 1992 maailmanmestaruuskilpailuissa, vuoden 1991 Kanada-cupissa ja vuoden 1992 talviolympialaisissa, jälkimmäistä puolestaan vuosien 1998 ja 2002 talviolympialaisissa. Hän oli voittamassa olympiapronssia Albertvillessä 1992, MM-pronssia kotikisoissa 1992 ja olympiakultaa Naganossa 1998. Šmehlík pelasi myös Tšekkoslovakian juniorimaajoukkueissa ja oli voittamassa pronssia vuoden 1990 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa.

## Lähteet
*
*
### Viitteet
Pietarin suursatama

**Pietarin suursatama** (, LOCODE:   RULED) on erittäin merkittävä, Itämerellä Pietarin kaupungissa sijaitseva, erityisesti rahtiliikennettä palveleva merisatama. Vuonna 2014 satama oli Itämeren toiseksi suurin ja Venäjän kolmanneksi suurin rahtisatama. Itämerellä sitä suurempi on venäläinen Ust-Lugan satama. Pietarin sataman hallinnoima alue kattaa hyvin suuren osan Pietaria, erityisesti Kirovin piiristä.

Pietarin suursatama oma vastuualue käsittää 164,6 neliökilometriä merta. Sillä on hallinnassaan 200 laituripaikkaa eli yhteismitaltaan 31 kilometriä laituria. Satama voi vastaanottaa enintään 340 metriä pitkiä ja leveydeltään enintään 42-metrisiä aluksia, joiden makeanveden syväys on enintään 11 metriä. 2000-luvun alussa satamaan johtavaa väylää on suunniteltiin ruopattavan 13 metriin vuosien 2008–2012 aikana. Lisäksi pääväylän rinnalle pyritään ruoppaamaan matalamman syväyksen (enintään 5,0–5,5 metriä) aluksille tarkoitettu pohjoisempi rinnakkaisväylä, joka palvelisi muun muassa jokialuksia ja vesibussiliikennettä.

Satamassa toimii kaikkiaan 28 merirahtausyritystä, joista osa on erikoistunut esimerkiksi konttiliikenteeseen tai petrokemian tuotteisiin. Pietarin pienempi matkustajasatama Morskoi vokzal Vasilinsaaren lounaisosassa kuuluu osana Pietarin suursatamaan.

## Pietarin suursataman satamahallinto
Pietarin suursataman satamahallinto (*Administratsija morskogo porta Bolšoi port Sankt-Peterburg*) koordinoi kaikkien Pietarin kaupungin ja Leningradin alueen merisatamien toimintaa. Se vastaa myös Pietarin kaupunkiin johtavasta kapeasta meriväylästä (morskoi kanal) Kronstadtin eteläpuolelta aina Nevan Vasilinsaaren sillalle saakka, pois lukien tältä väylältä Merimatkustajasatamaan erkaneva haaraväylä (Petrovski kanal).
## Sataman rahtimäärät
**Pietarin suursataman vuosittainen rahtimäärä:**

Konttiliikenteessä Pietarin suursatama käsitteli vuonna 2011 yhteensä 2&nbsp;365&nbsp;174&nbsp;TEU:ta, mikä merkitsee sataman olevan tässä rahtilajissa Itämeren suurin.

## Katso myös
* Koiviston öljysatama
* Uuraan satama
* Viipurin satama
* Laukaansuun satama

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*St Peterburg port  (marinetraffic.com)
*Ulkopoliittinen instituutti: Venäjän liikennestrategiset suuntaviivat Itämerellä (2010) (fiia.fi)
*Russia’s St. Petersburg Port to Handle 60% More Cargo by 2015  (bloomberg.com)
Hotel Crowne Plaza Prague

**Hotel Crowne Plaza Prague** on hotelli Prahan kaupungissa Tšekissä. Rakennus edustaa tyyliltään stalinistista arkkitehtuuria. Rakennusta alettiin rakentamaan silloisen puolustusministeri Alexej Čepičkan määräyksestä vuonna 1952, ja se valmistui vuonna 1954. Rakennuksen yhteyteen rakennettiin ydinsuoja 600 henkilölle. Rakennus on 88 metriä korkea, ja rakennuksen huipulla sijaitsee 1,5 metriä korkea punatähti.

Rakennus remontoitiin kokonaan vuosina 1996–1997.

## Lähteet
Merimatkustajasatama (Pietari)

**Merimatkustajasatama** eli **Pietarin matkustajasatama** (, ) on vuosina 2009-2011 käyttöönotettu matkustajasatama Pietarin Vasilinsaaren länsirannalla, osin täyttömaalle rakennetulla Morskoi Fasad -alueella. Morskoi Fasadin meriliikennesatama yksi Euroopan suurimmista matkustajalaivasatamista. Siellä on paikka seitsemälle alukselle. Uuden sataman laitureihin mahtuvat pisimmillään 317 metriä pitkät alukset.

Merimatkustajasataman vastuulle kuuluu myös Pietarin suursatamaan johtavalta väylältä erkaneva väylä (Petrovski kanal) Vasilinsaaren matkustajasatamaan. Pietarin suursataman satamahallinto (Administratsija morskogo porta Bolšoi port Sankt-Peterburg) koordinoi hallinnollisesti Merimatkustajasataman toimintaa, kuten muidenkin Pietarin ja sitä ympäröivän Leningradin alueen kauppasatamien toimintaa.

## Historiaa
Pietarin aiempi merimatkustajaliikenteen pääsatama Morskoi vokzal kävi risteilyliikenteen kasvaessa 2000-luvulla pieneksi. Pietarin uudeksi merimatkustajaliikenteen pääsatamaksi rakennettiin uusi, vuosina 2009-2011 käyttöön otettu Morskoi Fasad -alueen Merimatkustajasatama. Matkustajasatama on osa Vasilinsaaren länsireunalla sijaitsevan, 476.7 hehtaarin Morskoi Fasadin täyttömaa-alueen (suom. merellinen julkisivu) hankkeista. Alueesta on suunniteltu kehitettävän monipuolinen meri- ja jokiliikennettä, liike-elämää ja asumista palveleva kaupunkialue.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Merimatkustajasataman kotisivut    (portspb.ru)
*St Peterburg port  (marinetraffic.com)
Sotakirjeenvaihtaja (elokuva)

**Sotakirjeenvaihtaja** on  William A. Wellmanin ohjaama elokuva vuodelta 1945. Se on sotaelokuvaklassikko, jota pidetään yhdysvaltalaisen realistisen sotaelokuvan uranuurtajana.

Elokuva kertoo yhdysvaltalaisista sotilaista toisen maailmansodan aikana Italian rintamalla. Se perustuu sotakirjeenvaihtaja Ernie Pylen artikkeleihin. Wellman suostui ohjaamaan elokuvan vasta tavattuaan Pylen. Pyle ei ehtinyt nähdä elokuvaa valmiina, sillä hän kaatui Tyynenmeren rintamalla ennen kuin elokuva tuli ensi-iltaan.

Elokuva on valittu Yhdysvalloissa Kongressin kirjaston  National Film Registryyn. *[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Sotakirjeenvaihtajan* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* ''"The Death of Captain Waskow"'' reprinted at the Indiana University School of Journalism
Happy Joe

**Happy Joe** on Hartwallin kehittämä siideri, jonka valmistus aloitettiin syyskuussa 2012. 

Happy Joe -siideristä on alusta alkaen ollut saatavilla kolmea eri makuvaihtoehtoa, jotka ovat *Cloudy Apple*, *Dry Apple* sekä *Oakwood Apple*. Siidereiden alkoholipitoisuus on 4,7 prosenttia. Makuvaihtoehdoista *Cloudy Apple* on pakattu lasipulloihin, mutta kaksi muuta on pakattu alumiinitölkkeihin.

Hartwallin Happy Joe nousi vuonna 2016 Suomen kolmanneksi arvostetuimmaksi siideribrändiksi ''Markkinointi & Mainonta'' -lehden ja Taloustutkimuksen vuosittaisessa Brändien arvostus -kyselyssä. Sen edellä olivat Sinebrychoffin Crowmoor ja Somersby, neljäntenä Sinebrychoffin Golden Cap.

Keväällä 2016 Happy Joe -tuotevalikoima lisääntyi kahdella tuotteella, jotka ovat premium-päärynäsiideri *Crispy Pear* (4,7 %) sekä täysin alkoholiton omenasiideri *Happy Joe Dry Apple 0,0% Alcohol Free*. *Crispy Pear* on pakattu sekä lasipulloon että tölkkiin, *Alcohol Free* vain lasipulloon.

Vuonna 2019 Happy Joe -tuotevalikoimaan lisättiin myös *Rosé Apple* (4,5 %).

Kesällä 2018 Hartwall on tuonut markkinoille erikoiserän Cloudy Apple -siideristään nimellä Gay Joe Helsinki Priden kunniaksi, toinen erä tuotettiin vuonna 2019.

## Lähteet
Dennis Kimetto

**Dennis Kipruto Kimetto** (s. 22. huhtikuuta 1984) on kenialainen kestävyysjuoksija.

Kimetto alkoi harjoitella tosissaan vuonna 2008, ja vuonna 2010 Geoffrey Mutai kutsui hänet harjoitusryhmäänsä. Kimetto kilpaili ensimmäisen kerran Kenian ulkopuolella vuonna 2012. Helmikuussa 2012 hän voitti puolimaratonin Ra’s al-Khaimassa ajalla 1.00.40 ja huhtikuussa puolimaratonin Berliinissä ajalla 59.14. 6. toukokuuta hän juoksi Berliinissä 25 kilometrin kilpailussa maailmanennätyksen 1.11.18. Hän paransi Samuel Kosgein nimissä ollutta ennätystä 32 sekunnilla. Berliinin maratonilla hän sijoittui toiseksi ajalla 2.04.16 häviten Geoffrey Mutaille yhden sekunnin. Vuonna 2013 Kimetto voitti Tokion maratonin reittiennätyksellä 2.06.50 ja Chicagon maratonin reittiennätyksellä 2.03.45.

Vuonna 2014 Kimetto voitti Berliinin maratonin maailmanennätysajalla 2.02.57. Hän alitti Wilson Kipsangin nimissä olleen virallisen maailmanennätyksen 26 sekunnilla. Eliud Kipchoge rikkoi Kimetton maailmanennätyksen syyskuussa 2018.

## Henkilökohtaiset ennätykset
:Lähde: IAAF
* 10 000 metrin juoksu: 28.30,0 (2011)
* 15 kilometrin juoksu: 42.57 (2012)
* 20 kilometrin juoksu: 57.25 (2012)
* Puolimaraton: 59.14 (2012)
* 25 kilometrin juoksu: 1.11.18 (2012)
* 30 kilometrin juoksu: 1.27.38 (2014)
* Maraton: 2.02.57 (2014)

## Lähteet
Jakob Frans Oskar Wasastjerna

**Jakob Frans Oskar (Oscar) Wasastjerna** (15. lokakuuta 1819 Vähäkyrö – 21. helmikuuta 1889 Porvoo) oli suomalainen sotilas, virkamies ja sukututkija.   

Oscar Wasastjernan vanhemmat olivat lääkäri, tehtaanisäntä Frans Didrik Wasastjerna ja Hedvig Elisabet Banger ja puolisot vuodesta 1847 Johanna Beata Nordenborg (k. 1864) ja vuodesta 1865 Maria Margaretha Mether (k. 1888). Wasastjerna ryhtyi sotilasuralle 1839 ja yleni 1855 alikapteeniksi. Hän erosi armeijan palveluksesta 1856 ja alkoi tullilaitoksen ylimääräiseksi kamarikirjuriksi. Itäisen tullipiirin päällikkö hänestä tuli 1859 ja vuodesta 1867 hän oli tullinhoitaja Porvoossa. Wasastjerna alkoi vuodesta 1879 julkaista teosta *Ättartaflor öfver den på Finlands riddarhus introducerade adel*, joka valmistui 1881. Vuonna 1882 hänet otettiin Ritarihuoneen sukututkijaksi.

Wasastjerna osallistui Fock-suvun edustajana aatelissädyssä valtiopäiville 1863–1864.

## Lähteet
Jarl Axel Wasastjerna

**Jarl Axel Wasastjerna**  (18. marraskuuta 1896 Helsinki – 15. lokakuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen fyysikko. Tieteellisen uransa jälkeen hän työskenteli teollisuuden piirissä ja sai tekniikan kunniatohtorin arvon 1949 ja vuorineuvoksen arvonimen 1957.

J. A. Wasastjerna oli Helsingin yliopiston sovelletun fysiikan professori 1925–1946, Suomen Tukholman-lähettiläs 1940–1943, Yhdistyneet Villatehtaat Oy:n toimitusjohtaja 1948–1954, Pohjoismaiden Yhdyspankin hallintoneuvoston puheenjohtaja 1944–1951 ja Tampellan johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1944.

Tieteellisen uransa aikana Wasastjerna tutki liuosten optisia ominaisuuksia ja ionitilaa. Hän myös määritteli Planckin vakion *h*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Kullanteko, alkemistien unelma, nykyiselle tieteelle mahdollista. Prof. Jarl Wasastjernan mielenkiintoinen esitelmä "Kullantekotaidon kehityksestä", Helsingin Sanomat, 17.3.1936, nro 75, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Nils Wasastjerna

**Nils Jakob Wasastjerna** (31. toukokuuta 1872 Helsinki – 14. marraskuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen (suomenruotsalainen) sisustusarkkitehti, taidekriitikko ja -kirjailija. Hän oli Helsingin kaupunginmuseon johtaja 1913–1920.

Nils Wasastjerna tunnetaan valokuvausharrastuksestaan. Hän kuvasi 1890-luvulla niin sanotulla salapoliisikameralla (pienellä *waistcoat cameralla* eli napinläpikameralla) Helsingin näkymiä ”valokuvaavana flanöörinä”. Wasastjerna kuvasi pienellä kamerallaan myös Ahvenanmaalla kesällä 1890.

Nils Wasastjernan veli oli taidemaalari Torsten Wasastjerna.

## Julkaisuja
* *Finskt arkitektur*, 1904–1908
* *En krönika om Helsinginfors*, 1941
* *Helsingfors: Tre kulturverk*, 1948

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Hugo Vasarla

**Hugo Vasarla**, vuoteen 1935 **Vasenius**, (2. helmikuuta 1886 Viipuri – 11. toukokuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen osuustoiminnan parissa toiminut kauppaneuvos (1923) ja vuorineuvos (1936). 

Hugo Vasarla kävi kauppaopiston Lyypekissä suorittaen siellä tutkinnon 1907. Vuosina 1904–1907 hän oli J. R. Stünkelin konsulaatti- ja laivatoimiston palveluksessa Viipurissa ja hankki siellä ensi kokemuksensa liikealalla. Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan palvelukseen hän tuli 1908. Vasarla suoritti ylioppilastutkinnon 1912 ja opiskeltuaan pari vuotta Helsingin yliopistossa hän oli jatkuvasti SOK:n palveluksessa. Ensimmäiset seitsemän vuotta Vasarla toimi SOK:n siirtomaatavaraosastolla. Keväällä 1915 hänet nimitettiin kuljetusosaston hoitajaksi ja prokuristiksi ja vuoden 1917 lopulla SOK:n johtokunnan jäseneksi, jolloin SOK:n tuotantolaitokset ja rakennusosasto tulivat hänen valvontaansa.  SOK:n toimitusjohtajaksi hän tuli vuonna 1921 ja kauppaneuvoksen arvon hän sai 1923.  

Vasarla oli elintarvekeskuskomitean jäsen ja kaupallinen johtaja, valtion alkoholiliikkeen johtokunnan ja sittemmin hallintoneuvoston jäsen, Yleisen Osuuskauppojen Liiton johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1921, Suomen Raakasokeritehdas Oy:n hallintoneuvoston puheenjohtaja 1922—2198, Pohjoismaiden Yhdyspankin hallintoneuvoston jäsen vuodesta 1925, Henkivakuutusyhtiö Pohjan hallintoneuvoston puheenjohtaja vuodesta 1926, Suomen Höyrylaiva Oy:n hallintoneuvoston jäsen vuodesta 1928 ja rautatiehallituksen neuvottelukunnan sekä Nordisk Andelsforbundin hallituksen jäsen vuodesta 1928.

Vasarla oli Suomen elintarpeiden tuontikunnan toimitusjohtaja 1917–1920, SOK:n toimitusjohtaja 1921–1939, Valtion hankintakeskuksen (nyk. Hansel) toimitusjohtaja 1948–1956. Eduskunnan pankkivaltuusmies hän oli 1924–1926, yleisen Osuuskauppojen Liiton puheenjohtaja 1921–1939.

## Lähteet
Gustaf Adolf Wasastjerna

**Gustaf Adolf Wasastjerna** (26. helmikuuta 1785 Vaasa – 10. lokakuuta 1849 Pietarsaari) oli suomalainen tehtailija. Wasastjernaa on kutsuttu lempinimellä *Pohjanmaan kuningas*.

Wasastjernan vanhemmat olivat ruukinomistaja, kauppias, kauppaneuvos Abraham Wasastjerna ja Elisabet Ram ja puolisot vuodesta 1811 Hedvig Charlotta Fléege (k. 1814) ja vuodesta 1845 Katarina Charlotta Jernberg (k. 1874). Wasastjerna tuli ylioppilaaksi Greifswaldiin 1802.

## Ura tehtailijana
Wasastjerna ryhtyi hoitamaan isänsä omistamaa rautatehdasta Seinäjoella vuonna 1806 ja sai sen omistukseensa vuonna 1816.  Wasastjernan aikana ruukista tuli maan johtava kankiraudan tuottaja. Hän laajensi ja kehitti rautatehdasta ja perusti Seinäjoelle vuosina 1825–1826 myös ruutitehtaan. Suurimmillaan ruudin valmistus oli Oolannin sodan alkaessa vuonna 1853. Karstulasta hän osti Kimingin rautatehtaan vuonna 1842. Wasastjerna harjoitti myös maanviljelystä, paneutuen muun muassa suoviljelyyn.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Seinäjoki: Östermyran ruukki ja ruutitehdas  (Viitattu 19.11.2019)
Phil Heath

**Phillip ”Phil” Heath** (s. 18. joulukuuta 1979 Seattle, Washington) on yhdysvaltalainen kehonrakentaja ja seitsenkertainen Mr. Olympia.

## Kehonrakennusuran saavutuksia

*2003 Northern Colorado State, Novice, Light-Heavyweight & Overall, 1.
*2003 National Physique Committee Colorado State, Light-Heavyweight, 1.
*2004 NPC Colorado State, Heavyweight & Overall, 1.
*2005 NPC Junior Nationals, HeavyWeight & Overall, 1.
*2005 NPC USA Championships, HeavyWeight & Overall, 1.
*2006 Colorado Pro Championships, 1.
*2006 New York Pro Championship, 1.
*2007 Arnold Classic, 5.
*2008 IFBB Iron Man, 1.
*2008 Arnold Classic, 2.
*2008 Mr. Olympia, 3.
*2009 Mr. Olympia, 5.
*2010 Arnold Classic, 2.
*2010 Mr. Olympia, 2.
*2011 Mr. Olympia, 1.
*2011 Sheru Classic, 1.
*2012 Mr. Olympia, 1.
* 2013 Mr. Olympia, 1.
* 2014 Mr. Olympia, 1.
* 2015 Mr. Olympia, 1.
* 2016 Mr. Olympia, 1
* 2017 Mr. Olympia, 1

## Aiheesta muualla
* Phil Heathin viralliset sivut
¡Dos!

**¡Dos!** on Green Dayn kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 13. marraskuuta 2012. Se on toinen albumi ¡Uno!, ¡Dos!, ¡Tré! trilogiassa.

## Nauhoitus ja julkaisu
Albumista julkaistiin traileri 21. kesäkuuta 2012 bändin YouTube kanavalle. Trailerissa oli kappale "Fuck Time". Kappale "Lazy Bones" oli erikoistasossa Angry Birds Friends-pelissä Green Day teemassa. Green Day julkaisi kappaleet "Makeout Party", "Wild One", "Fuck Time", "Lady Cobra" ja "Nightlife" BBC:n Radio Ykkösessä. Koko levyn pystyi kuuntelemaan ennakkoon Iltalehden nettisivuilta.

## Teema
Billie Joe Armstrong kertoi, että ¡Dos! olisi enemmän Garage Rockia, kuten heidän peitebändinsä Foxboro Hot Tubs. Green Day otti kappaleen "Fuck Time" Foxboro Hot Tubsilta. Albumilla on 13 kappaletta. 13. kappale on "Amy", joka on omistettu Amy Winehouselle. Kappaleessa "Nightlife" on mukana Lady Cobra yhtyeestä Mystic Knights of the Cobra.

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Billie Joe Armstrong – laulu, kitara
* Mike Dirnt – basso, taustalaulu
* Tré Cool – rummut, piano
* Jason White – kitara

## Arviot
* Allmusic: 
* Entertainment Weekly: B+
* Rolling Stone: 
* Soundi: 

## Lähteet
Curt Wasastjerna

**Curt Gustaf Victor Wasastjerna** (15. heinäkuuta 1918 Turku – 12. toukokuuta 1998 Vaasa) oli suomalainen lääkäri ja professori.

Wasatjernan vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Victor Waldemar Wasastjerna ja Ebba Hildegard (Hildi) Öhrbom. Hänen puolisonsa oli Pia Maria Linquist, taiteilija Rurik Lindquistin tytär. Wasastjerna tuli ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta lyseosta 1935, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1945 ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1951. Sisätautien erikoislääkärin pätevyyden hän sai 1950 ja oli sisätautien dosentti Helsingin yliopistossa vuodesta 1956. Wasastjerna työskenteli Vaasan keskussairaalan ylilääkärinä 1956–1967 ja 1976–1982 ja Helsingin IV klinikalla 1967–1968. Vuosina 1968–1975 Wasastjerna toimi Kivelän sairaalassa, vuodesta 1972 ylilääkärinä. Helsingin yliopiston apulaisprofessori hän oli 1975–1976 III sisätautien klinikalla. Hänen tieteellinen työnsä käsitteli veritauteja, sytologiaa ja immunologiaa ja hän oli keskeisessä asemassa luotaessa Suomessa leukemian diagnosointia ja hoitoa. Professorin arvonimen Wasastjerna sai 1973. Sotilasarvoltaan Wasastjerna oli lääkintäluutnantti (1941).

## Lähteet
ISU

**ISU** on lyhenne, joka voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:

**järjestöjä**
*Kansainvälinen luisteluliitto (, lyhennys ISU)

**yliopistoja**

*Idahon osavaltionyliopisto (, lyhennys ISU)
*Illinois State University (auch ISU genannt)
*Iowan osavaltionyliopisto (, lyhennys ISU)
*Kansainvälinen avaruusyliopisto (, lyhennys ISU)
Albatros (1928)

**Albatros** oli Saksan laivaston tyypin 23 torpedovene, joka palveli toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin laivastontelakalta Wilhelmshavenista, missä köli laskettiin 5. lokakuuta 1925. Alus laskettiin vesille 15. heinäkuuta 1926 ja valmistui 15. toukokuuta 1928.

## Palvelus
Alus kuului toisen maailmansodan puhjetessa Heyken komentamaan 5. torpedovenelaivueeseen, jonka mukana se syyskuun alussa suojasi keveitä risteilijöitä, hävittäjiä ja miinalaivoja sekä osallistui Westwall-miinoitteiden laskentaan Pohjanmerellä.

Alus liitettiin operaatio Weserübungin Osloon suunnattuun osastoon. Oslon edustalla osasto joutui 9. huhtikuuta 1940 taisteluun Norjan rannikkolinnakkeiden kanssa. Taisteluiden aikana *Albatros* upotti Norjan laivaston vartioalus *[[KNM Pol III]]*:n. Seuraavana päivänä alus vaurioitui rannikkotykistön tulessa suojatessaan Bolarnen maihinnousua. Aluksen miehistö ajoi aluksensa rantaan estääkseen sen uppoamisen. Alus tuhoutui 13. huhtikuuta 1940.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Georg Wasastjerna

**Georg Axel Wasastjerna** (23. huhtikuuta 1865 Hämeenlinna – 1. joulukuuta 1915 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hän oli huomattavimpia Helsingin uusrenessanssin arkkitehteja. Hän oli Theodor Höijerin kanssa suunnittelemassa Helsingin paloasemaa ja sittemmin purettua Norrménin palatsia. Myöhemmin hän teki yhteistyötä Werner Polónin kanssa, ja vuodesta 1894 hän työskenteli Rakennusylihallituksessa ja suunnitteli muun muassa Rakennushallituksen ja Maanmittaushallituksen rakennukset Kruununhakaan Rauhankadulle. Vuonna 1903 valmistui Wasastjernan ja Polónin yhteistyönä suunnittelema rakennus osoitteessa Kalevankatu 16, jossa toimii nykyisin mm. Väestöliitto.

## Lähteet
¡Tré!

**¡Tré!** on Green Dayn yhdestoista studioalbumi. Se on viimeinen albumi ¡Uno!, ¡Dos!, ¡Tré! trilogiassa, joka julkaistiin 11. joulukuuta 2012. Albumin tuottaja on Rob Cavallo.

## Nauhoitus ja julkaisu
Huhtikuun yhdentenätoista päivänä bändi ilmoitti tekevänsä kolme albumia: ¡Uno!, ¡Dos! ja ¡Tré!, jotka julkaistaan 21. syyskuuta 2012, 13 marraskuuta 2012 ja 11. joulukuuta 2012. Billie Joe Armstrong julkaisi iPhonellaan BBC:n Radio ykkösessä kappaleet  "8th Avenue Serenade". Albumin kappalelista näkyy kappaleen "Nuclear Family musiikkivideossa albumilta ¡Uno! paitsi kappale "Stray Heart" on albumilla ¡Dos!.

## Teema
Billie Joe Armstrong on kommentoinut trilogiaa seuraavasti: Jokaisessa kolmessa albumissa on täysin erilainen tunnelma. "Ensimmäinen on power poppia. Toinen on garage rockia, ja kolmannen on tarkoitus olla eeppinen. *¡Tré!* muistuttaa jo hieman stadion rockia, koska äänimaailman on mahtipontista jousi- ja torvisoittimineen.

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Billie Joe Armstrong – laulu, kitara, piano
* Mike Dirnt – basso, taustalaulu, laulu kappaleessa "Sex, Drugs, and Violence"
* Tré Cool – rummut, perkussiot, piano
* Jason White – kitara
* Tom Kitt – jousisovitukset

## Arviot
* Allmusic: 
* Entertainment Weekly: B+
* Rolling Stone: 
* Soundi: 

## Lähteet
Evert Wasastjerna

**Evert Edelfrid Wasastjerna** (23. helmikuuta 1833 Maalahti – 20. toukokuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja rautatievirkamies.

Wasastjernan vanhemmat olivat Suomen Pankin Vaasan konttorikirjuri Johan Jakob Falander, vuodesta 1808 Wasastjerna U896 (1781–1858) ja hänen toinen puolisonsa Katarina Kristina Bange. Hän kävi Vaasassa yläalkeiskoulua ja lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1849. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1853. Wasastjerna erotettiin yliopistosta puoleksi vuodeksi hänen osallistuttuaan ns. Töölön päivällisille 1855. Hänestä tuli riemumaisteri 1907. 

Wasastjerna oli Helsingin yksityislyseon matematiikan opettajana 1853–1855. Hän liittyi tie- ja vesikulkulaitosjohtokunnan insinöörikuntaan 1856 ja hänestä tuli 5. luokan insinööri (aliluutnantti) 1858, 4. luokan insinööri (luutnantti) 1862 sekä 3. luokan insinööri 1871. Hän toimi Helsinki-Hämeenlinna rautatierakennuksen työpäällikkönä vuodesta 1857 ja Riihimäki-Pietari rautatierakennuksen 3. piirin työpäällikkönä 1868–1870. Hän oli sittemmin Valtionrautateiden ratajohtajana 1871–1898 ja tie- ja vesikulkulaitosten ylihallituksen neuvoa-antavana jäsenenä 1898–1913. Wasastjerna kuoli 97-vuotiaana Helsingissä 1930.

Wasastjerna osallistui aatelissäädyssä valtiopäiville 1877–1878 ja 1882, edustaen 1877–1878 Langenskiöld- ja 1882 Stackelberg-sukua.

Wasastjerna oli naimisissa 1859–1879 Matilda Vilhelmina Barckin (k. 1879) kanssa. Heidän poikansa varatuomari Johan Osvald Wasastjerna (1861–1938) oli Pohjoismaiden Yhdyspankin johtokunnan jäsen ja pääjohtajan varamies 1908–1931. 

## Lähteet
Knut Wasastjerna

**Knut Edgar Wasastjerna** (6. lokakuuta 1867 Helsinki – 12. huhtikuuta 1935) oli suomalainen arkkitehti. 

Wasastjerna oli aikoinaan Suomen suurimman vuonna 1892 perustetun arkkitehtitoimisto Grahn, Hedman & Wasastjernan osakkaana yhdessä Ernst Gustaf Hedmanin ja Karl Gustaf Grahnin kanssa. Talousvaikeuksien vuoksi hän vetäytyi toimistosta ja työskenteli vuodesta 1917 Helsingissä asuntoasiaintarkastajana. Wasastjerna oli aatelissäädyssä valtiopäivämies 1894.

Wasastjernan vanhemmat olivat yli-insinööri Alfred Edgar Wasastjerna ja Maria Adelaide Boij. Kansanedustaja Osvald Wasastjerna, maanviljellysneuvos Karl Alfred Wasastjerna ja juristi Uno Alfons Wasastjerna olivat hänen veljiään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://art.nouveau.world/knut-wasastjerna
Jääpallon SM-kilpailu 1929

**Jääpallon SM-kilpailuun vuonna 1929** saatiin taas mukaan uusia kaupunkeja kun Kotkan Palloseura osallistui kilpailuun. Kisaan osallistui ennätysmäärä joukkueita, 19, tosin Pietarsaaressa ei kenttää saatu kuntoon joten IF Drott joutui luovuttamaan ottelunsa. Suuren joukkuemäärän vuoksi tasoerot olivat suuria, joten parhaat seurat Sudet, HJK, HIFK, Kiffen ja HPS aloittivat ottelunsa vasta kun jäljellä oli enää kahdeksan joukkuetta. Tällä kertaa oli myös teoriassa mahdollista, että loppuottelussa olisi pelannut kaksi saman kaupungin seuraa.

Viipurissa Susien haastajaksi oli noussut vasta perustettu ja ensimmäiseen SM-kilpailuunsa osallistuva Viipurin Palloseura. ViPS:aan oli siirtynyt monia Viipurin IFK:n ja Reippaan pelaajia. Joukkueiden ensimmäinen ottelu päättyi tasan, mutta uusintaottelussa ennakkosuosikki Sudet onnistui saamaan niukan voiton. Välieräottelut olivat myös tasaisia, Sudet voitti HJK:n niukasti 3-2, ja HIFK:n ja Kiffenin paremmuus ratkesi uusintaottelussa HIFK:n eduksi. Lopputtelussa Helsingissä Sudet vei mestaruuden Viipuriin 0-5 voitolla.

## Ottelut
### Alkuottelut

### Puolivälierät

### Välierät

### Loppuottelu
3.maaliskuuta 1929 Helsinki

## Lopulliset sijoitukset

## Mestarijoukkue
**Susien mestarijoukkue:** Heikki Anttonen, Arvo Närvänen, Jussi Pelli, Heikki Lund, Tuovi Koskinen, Yrjö Leppänen, Aarne Hahl, Eero Sorvali, Valter Lund, Mauno Sirén, Niilo Jantunen.

## TUL:n mestaruus
### Loppuottelu

**Töölön Vesan mestarijoukkue:** Arvo Ståhlberg, Arvo Karhunen, Aarne Vepsäläinen, Ernst Grönlund, Arthur Nyström, Valde Virtanen, Heikki Vilenius, Väinö Forsten, Frans Karjagin, Reini Hurme, Tauno Speeti.

## Lähteet
Sinipiikkiputki

**Sinipiikkiputki** (*Eryngium planum*) on monivuotinen sarjakukkaiskasvi, jota esiintyy Keski- ja Kaakkois-Euroopassa sekä Aasiassa.

## Lajikuvaus
Sinipiikkiputki kasvaa yleensä 30–90 senttimetriä korkeaksi. Kasvilla on syvä paalujuuri.

### Varsi
Varsi on ontto, jäykkä ja yläosastaan haarautuva. Varsi on usein väriltään sinertävä.

### Lehdet
Kasvin alus- ja varsilehdet ovat ulkomuodoltaan varsin erilaiset. Alemmat lehdet ovat pitkulaisia ja sahalaitaisia. Ylemmät varsilehdet ovat aluslehtiä pienempiä, liuskaisia ja laidoiltaain piikikkäitä. Alemmat lehdet ovat ruodillisia ja ylemmät ruodittomia.

### Kukka tai kukinto

Kukat ovat sinertävät ja mykerömäiset, mikä on sarjakukkaiskasvilajeille epätyypillistä. Kukan ympärillä ovat piikikkäät suojuslehdet. Kukkii heinä-elokuussa. Jalostetuilla lajikkeilla esiintyy myös muun muassa sinipunaisia kukkia.

## Levinneisyys
Sinipiikkiputkea kasvaa luontaisesti Keski- ja Kaakkois-Euroopan alueilla sekä Aasiassa. 

Lajia kasvatetaan koristekasvina myös luontaisen levinneisyysalueensa ulkopuolella. 

## Elinympäristö
Sinipiikkiputki menestyy parhaiten aurinkoisilla ja kuivilla kasvupaikoilla hiekkaisessa ja kalkkipitoisessa maaperässä. 

## Käyttö

Sinipiikkiputkea käytetään koristekasvina. Sitä voidaan käyttää myös leikkokukkana ja kuivakukkana. 

Kasvia tiedetään käytettäneen kansanparannuksessa lääkekasvina. Kasvista valmistetulla uutteella on todettu olevan ainakin tulehdusta rauhoittava vaikutus.

## Lähteet
* Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas: Sinipiikkiputki (''Eryngium planum'')
* ITIS: ''Eryngium planum'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Eryngium planum'' 
* Flora of China: ''Eryngium planum''
Puistokäenrieska

**Puistokäenrieska** (*Gagea pratensis*) on käenrieskoihin kuuluva pieni liljakasvi, jota esiintyy Euroopassa. Sen sipulit kasvavat kahden tai kolmen ryhminä. Haaraton varsi on 5–20 senttimetriä ja litteä aluslehti 10–25 senttimetriä pitkä. Sarjakukinto koostuu kahdesta kuuteen kukasta, joiden tylpähkökärkiset kehälehdet ovat keltaisia. Puistokäenrieska muistuttaa isokäenrieskaa (*Gagea lutea*).

## Lähteet
* Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki.

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Puistokäenrieska (''Gagea pratensis'')
* Kasviatlas 2022: Puistokäenrieskan (''Gagea pratensis'') levinneisyys Suomessa.
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Gagea pratensis'' - puistokäenrieska
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Gagea pratensis''
Selim Osvald Wasastjerna

**Selim Osvald Wasastjerna** (11. tammikuuta 1831 Maalahti – 7. heinäkuuta 1917 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja lahjoittaja.

Wasastjernan vanhemmat olivat konttorikirjuri Johan Jakob Falander, vuodesta 1808 Wasastjerna, ja Katarina Kristina Bange. Wasastjerna tuli ylioppilaaksi 1848 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1853 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1859. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1860. Hän oli Helsingin yksityislyseon opettaja 1854 ja Helsingin yleisen sairaalan sisätautien osaston apulaislääkäri 1861–1872. 

Wasastjerna oli vuodesta 1865 Helsingin yliopiston lääketieteen dosentti ja vuosina 1867–1876 hän hoiti pitkiä aikoja sisätautien professuuria. Vuonna 1876 hän sai professorin arvon ja siirtyi yksityispraktiikkaan. Hän kuvasi ensimmäisenä sydämen sivuäänen, joka liittyy synnynnäiseen avoimeen valtimotiehyeen. Havainnon ensimmäiseksi esittäjäksi mainitaan yleensä G. A. Gibson. Hän kehitti myös menetelmän märkäkertymän poistamiseksi keuhkoista. Vuonna 1864 Wasastjerna raportoi pellagra-tapauksen. Hän lahjoitti varoja ruotsinkielisen kulttuurin edistämiseen.

Wasastjerna oli aatelissäädyssä valtiopäiväedustaja 1863–1864. Hänen veljiään olivat insinööri, virkamies Evert Wasastjerna sekä  senaattori, valtiopäivämies ja hovioikeuden asessori Jakob Viktor Wasastjerna.

## Lähteet
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1980–1981

**Lentopallon miesten mestaruussarjassa** kaudella 1980–1981 pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertainen sarja, jonka jälkeen kuusi parasta jatkoi mestaruuskamppailua kaksinkertaisessa jatkosarjassa ja lopuksi neljän parhaan pudotuspelein. Neljä heikointa jatkoi alemmassa jatkosarjassa. Mestaruuden voitti Pieksämäen NMKY. 

## Miesten SM-sarja
### Runkosarja

### Ylempi jatkosarja

### Alempi jatkosarja

Lautta-Pojat ja Siilinjärven Lentopallo putosivat sarjasta. Sarjaan nousivat Seinäjoen Maila-Jussit ja Poliisien Palloseura.

### Pudotuspelit

#### Välierät

#### Loppuottelut

#### Pronssiottelut

## Lähteet

* Urheilumme Kasvot 12, sivu 83
* Rauno Liimatainen: Suuri Lentopalloteos II, sivu 296 ()
Karheahelokki

**Karheahelokki** (*Oenothera depressa*) on helokkien sukuun kuuluva laji, jota esiintyy Pohjois-Amerikassa. Se on kaksivuotinen, joskus yksivuotinen ruoho, joka voi kasvaa 1,5 metriä korkeksi. Alimpien varsilehtien lapa on vastapuikea ja poimuinen tai litteä. Kukkien tukilehdet ovat poimuisia. Kukinto on harsu, pitkä tähkämäinen terttu. Hedelmä on nelilokeroinen pohjuskota, joka lajilla on usein punaisehko.

## Lähteet
* Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki.

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2020: Karheahelokin levinneisyys Suomessa.
Rosia Bay

**Rosia Bay** on lahti lähellä Gibraltarin eteläkärkeä, niemen lounaispuolella. Se on Gibraltarin alueen ainoa luonnonsatama. Lahtea suojelee Parson's Lodgen linnoitus.

Brittilaivastolla oli pitkään lahdella varustelutelakka, jossa sen laivoihin lastattiin juomavettä ja muonavaroja. Sinne rakennettiin amiraali Nelsonin laivastoa varten suuret vesisäiliöt, jotka päätettiin purkaa vuonna 2006. Säiliöihin kerättiin telakan rakennusten katoilta valunut vesi, joka säilöttiin hermeettisesti maanalaisiin säiliöihin, joista se voitiin tankata laivojen juomavesitankkeihin painovoiman avulla.

Nykyisin lahdella on uimaranta ja kahviloita, jotka houkuttelevat matkailijoita. Luonnonrannan lisäksi sinne onkaivettu kaksi uima-allasta. *Nelsons Anchorage* -museossa näkee paikan, jossa Horatio Nelsonin ruumis tuotiin maihin Trafalgarin taistelun jälkeen. Juorujen mukaan hänen ruumiinsa oli säilötty rommitynnyriin, ja se vaihdettiin täällä toisenlaiseen alkoholiin. Britannian kuninkaallinen laivasto on aina kiistänyt tämänsuuntaiset huhut.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
HMS Campanula

**HMS Campanula** (viirinumerot M18 ja K18) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin 25. heinäkuuta 1939 Fleming and Fergusonilta Paisleystä, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 26. lokakuuta. Alus laskettiin vesille 23. toukokuuta 1940 ja valmistui vielä saman vuoden aikana 6. syyskuuta.

## Palvelus
Alus myytiin romutettavaksi Clayton and Davielle, jonka romuttamolle Dunstaniin se saapui 21. elokuuta 1947.

## Päälliköt
Aluksen päälliköt olivat:
*Richard Vere Essex Case elokuu 1940 – 15. tammikuuta 1942
*Walter Hine 15. tammikuuta – 26. marraskuuta 1942
*Benjamin Andrew Rogers 26. marraskuuta 1942 – 16. elokuuta 1943
*Trevor Walton Lewis 16. elokuuta – 1. marraskuuta 1943
*Jan Bull 1. marraskuuta 1943 – 9. heinäkuuta 1944
*Hugh Patrick Davies 9. heinäkuuta 1944 – 1945

## Lähteet

*
*
*

### Viitteet
HMS Asphodel

**HMS Asphodel** (viirinumerot M36 ja K56) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin 25. heinäkuuta 1939 työnumerolla J1034 George Brown and Companyltä Greenockista, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 20. lokakuuta. Alus laskettiin vesille 25. toukokuuta 1940 ja valmistui vielä saman vuoden aikana 11. syyskuuta.

## Palvelus
Saksan laivaston sukellusvene *[[U-575]]* hyökkäsi 10. maaliskuuta 1944 saattueen SL-150 kimppuun. Torpedot osuivat *Asphodeliin*, joka upposi vieden mukanaan koko miehistönsä viittä lukuun ottamatta. *[[HMS Clover (K134)|HMS Clover]]* pelasti eloonjääneet.

## Päälliköt
Aluksen päälliköinä olivat:
*Kenneth Warden Stewart 14. elokuuta 1940 – 6. syyskuuta 1942
*Henry Patterson Carse 6. syyskuuta – 1. helmikuuta 1944
*Michael Albert Halliday 1. helmikuuta – 10. maaliskuuta 1944

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Herăstrău

**Herăstrăun puisto** () on puisto Bukarestin pohjoisosassa. Puiston pinta-ala on yhteensä 1,1 neliökilometriä, mistä 0,7 neliökilometriä kuuluu Herăstrăun järvelle. 
Aikaisemmin puiston paikalla oli suota, mutta vuosien 1930–1935 aikana se kuivatettiin. Puisto avattiin yleisölle vuonna 1936. Nykymuotonsa puisto sai vuonna 1951.

Historian saatossa puistolla on ollut useita eri nimiä: *Parcul Naţional* (*Kansallispuisto*), Kaarle II:n puisto sekä Josif Stalinin puisto. Puistossa oli muun muassa Stalinin patsas, mikä hävitettiin vuonna 1956.

Järvellä on mahdollista liikkua moottoroimattomilla veneillä ja se onkin suosittu melonnan harrastajien harjoittelupaikka. 

Vuonna 1995 puistoon rakennettiin skeittipuisto sekä lapsille oma leikkialue. Yhteistyössä Japanin suurlähetystön kanssa puistoon rakennettiin vuonna 1998 Japanilainen puutarha Osakan maailmannäyttelyn kunniaksi.
Puistossa sijaitsee Muzeul Satului ulkoilmamuseo.

## Kuvia

Kuva:Parcul_Herastrau.jpg|Herăstrăun puisto.
Kuva:DSCF6490.JPG|Kukkanäyttely.
Kuva:DSCF6443FantanaModura.JPG|Moduran suihkulähde.
Kuva:Herastrau.JPG|Näyttelykoju.
Kuva:Flowers in Herastrau Park.jpg|Puiston istutuksia.
Kuva:Alee-Herastrau.jpg|Puisto syksyllä.
Kuva:Aleea Michael Jackson, Parcul Herăstrău - Toamnă.jpg|Syksyn värejä.
Kuva:Herastrau-blossom-panorama.jpg|Panorama Japanilaisesta puutarhasta.


## Lähteet

## Aiheesta muualla