open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tatra T43

**Tatra T43** oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1929–1938 valmistama kevyt, kaksiakselinen, takavetoinen kuorma-auto, jonka kantavuus oli 1&nbsp;500 kg. Auto oli erittäin suosittu erityisesti pienyrittäjien keskuudessa. Ensimmäiset versiot muistuttivat ulkonäöltään paljon mallin edeltäjää, T13-mallia.
## Teknisiä tietoja

### Moottori

Autossa oli voimanlähteenä ilmajäähdytteinen, nelitahtinen ja nelisylinterinen bokserimoottori, jonka lohko oli alumiinia. Kaasuttimena oli Zenith malliltaan 30KB tai U30. Sytytysjärjestelmä oli joko Boschin tai Scintillan valmistama ja toimi magneeton avulla.

### Voimansiirto ja alusta

Moottorin takana oli mekaanisesti toimiva kolmilevyinen kuiva kytkin. Vaihteita oli neljä eteen ja yksi taakse. Kantavana rakenteena oli keskusputkirunko, jonka sisällä ollut akseli välitti voiman heilurityyppisellä erillisjousituksella varustetulle taka-akselille. Vetopyörästön yhteyteen oli kiinnitetty poikittain kaksi neljänneselliptistä lehtijousta, jotka oli kytketty toisista päistään jarrukilpiin. Jousitus oli massiivisempi kuin T30:ssä käytetty. Edessä oli jäykkä akseli ja poikittain asennettu puolielliptinen lehtijousi.

Jarruina oli mekaanisesti toimivat rumpujarrut.

### Kori ja varusteet

T43:n rakenne ja tekniikka sekä ohjaamon etuosa pohjautuivat T30-malliin. Sähköjärjestelmä oli 12-volttinen.

## Muunnelmat

Auton ulkoasua uusittiin noin vuonna 1931 tai 1932 Tatra T52 -henkilöauton tullessa markkinoille. Samalla siihen tehtiin muutamia teknisiä parannuksia. Keulan muotoa muutettiin pyöreämmäksi ja esiteltiin versio **T43/52**, jossa oli T52:n moottori. Taka-akselille lisättiin kallistuksenvakain.

Uusi päivitys tehtiin vielä 1936, jolloin T30:n moottori jätettiin pois valikoimasta. Konepelti oli nyt peräisin T52:sta.

Tatralla oli tapana ostaa takaisin käytettyjä T43-malleja ja rakentaa niiden päälle uusia koreja. Tämän jälkeen autot myytiin jälleen uusille omistajille. Lukuisia T43-malleja muutettiin toisen maailmansodan aikana kaasukäyttöisiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Tatra T43:n teknisiä tietoja ja kuvia eri kehitysversioista
Rhynchocinetes durbanensis

***Rhynchocinetes durbanensis*** on merivedessä elävä punavalkoinen katkarapu. Sitä pidetään joskus meriakvaariossa, ja kutsutaan nimillä kamelirapu, piparminttukarkkirapu ja tanssiva rapu. Sen väritys muistuttaa *[[Lysmata wurdemanni]]a*, mutta *Rhynchocinetes durbanensis*in voi erottaa tanssahtelevan liikkumistyylinsä avulla. Myös monet saman suvun lajit ovat varsin samannäköisiä.

Tämä katkarapu kasvaa noin 5&nbsp;cm pitkäksi. Siinä on vaihtelevia valkoisia kuvioita punaisella pohjalla. Koiraalla on isommat sakset kuin naaraalla.

*Rhynchocinetes durbanensis* on kotoisin indopasifiselta merialueelta. Se viettää aikaansa kivenkoloissa ja korallisoran joukossa, ja tarvitsee piilopaikkoja varsinkin kuorenvaihdon ajaksi. Akvaariossa *Rhynchocinetes durbanensis* tulee toimeen muiden äyriäisten kanssa, mutta saattaa näykkiä pehmytkoralleja ja merivuokkoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Aquarium wiki 
*Meerwasser-lexicon  (hienoja kuvia ja videoita)
Fred Lane

**Freddie Brown Lane, Jr.** (6. syyskuuta 1975 – 6. heinäkuuta 2000) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän loi NFL-uransa Carolina Panthersissa vuosina 1997–1999. Keväällä 2000 hän siirtyi Indianapolis Coltsiin. Hän opiskeli Tennesseen Lane Collegessa. 

Fred Lane kuoli vaimonsa Deidra Lanen ampumana. Deidra Lane sai tuomion taposta ja vapautui vankilasta vuonna 2009 siellä kuutisen vuotta istuttuaan.

## Lähteet
Xanadu

**Xanadu** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

*Xanadu, Kublai-kaanin kesäpääkaupunki
*Xanadu-projekti, hypertekstien mallinnustapa
**[[Xanadu (elokuva)|Xanadu]]*, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1980
*Xanadu, alue Saturnuksen kuun Titanin pinnalla
*Xanadu-talot, Yhdysvalloissa 1970-luvulta alkaen rakennettuja kokeellisia asuintaloja
*Xanadu, kuvitteellinen rakennus elokuvassa *[[Citizen Kane]]*
*Xanadu 2.0, Bill Gatesin asunnon lempinimi
*Xanadu, sarjakuvahahmo Taika-Jimin koti
**Xanadu*, videopelisarja joka on haarautunut *[[Dragon Slayer]]* -sarjasta
*Xanadu, Olivia Newton-Johnin kappale, suomeksi levyttänyt Eini
* Madame Xanadu, oik. *Nimue Inwudu*, mystikko ja supersankari DC Comicsin sarjakuvissa.
Crunk Rock

**Crunk Rock** on rap-artisti Lil Jonin ensimmäinen sooloalbumi. Albumi julkaistiin 8. kesäkuuta 2010.

## Taustatietoa
Albumi sijoittui Yhdysvaltain Billboard 200 -listan 49. sijalle myyden 8 900 kappaletta ilmestymisviikollaan. Nyt albumia on myyty Yhdysvalloissa yhteensä 14 000 kappaletta.

Albumin piti alun perin ilmestyä vuoden 2006 puolivälissä, sitten loppuvuodesta 2007 sitten "joskus" vuonna 2008, kunnes lopulta se ilmestyi kesäkuussa 2010. Yksi syy myöhästymiseen oli TVT Records -levy-yhtiön konkurssi, jonka kautta albumin piti ilmestyä.

## Kappaleet

### Deluxe Edition

## Singlet
### Viralliset singlet
* "Ms. Chocolate" (julkaistu 30. maaliskuuta 2010)
* "Hey" (elokuu 2010)

### Promosinglet
* "Snap Yo Fingers" (julkaistu 4. helmikuuta 2006)
* "Act a Fool" (julkaistu 31. lokakuuta 2006)
* "I Do" (julkaistu 21. heinäkuuta 2009)
* "Give It All U Got" (julkaistu syksy 2009)

## Listasijoitukset

## Lähteet
Apogon parvulus

***Apogon parvulus*** on kardinaaliahveniin kuuluva kala, jota pidetään joskus meriakvaariossa.

## Koko ja ulkonäkö
*Apogon parvulus* kasvaa noin 4&nbsp;cm pitkäksi. Sen vartalo on pyöreähkö, evät kapeat ja korkeat. Pohjaväri on hopeanharmaa, lähes läpikuultava, ja siinä on tummempia vaakaraitoja. Pyrstön tyvessä on punainen täplä.

## Alkuperä
*Apogon parvulus* elää luonnossa Tyynenmeren länsiosassa, Japanin ja Filippiinien lähivesillä. Sitä tavataan usein kivikkoisilta riutoilta alle neljän metrin syvyydeltä.

## Käyttäytyminen ja ravinto
*Apogon parvulus* elää suurina parvina alueilla, joissa on voimakas virtaus. Ne syövät lihapitoista ruokaa, akvaariossa myös hiutale- ja pakasteruokaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Encyclopedia of Life (kuvia)
Crunk Juice

**Crunk Juice** on rap-yhtye Lil Jon & the East Side Boyzin seitsemäs studioalbumi.

Albumi sisältää Lil Jonin suurimmat hitit: "What U Gon' Do", "Real Nigga Roll Call" ja "Lovers and Friends".

## Taustatietoa
Ennen albumin julkaisua internetissä pyöri useita levyn kappaleita. Osa näistä ei kuitenkaan päätynyt levylle kuten esim. "Rollin'" (feat. Timbaland & D.O.E.).

Lokakuussa 2004 julkaistiin albumin ensimmäinen single "What U Gon' Do", jolla vierailee Lil Scrappy.

Albumi toinen single oli "Real Nigga Roll Call". Singlellä räpääppäsi Lil Jonin lisäksi Ice Cube. Kappale pääsi myös Guinnessin ennätysten kirjaan eniten kirosanoja sisältävänä kappaleena. Kappaleella kiroiltiin yhteensä 295 kertaa.

Vaikka suurin osa albumin kappaleista on rapin alalajia crunkia, se siältää myös yhden rapcore ja yhden Nu metal -kappaleen ("White Meat" ja "Stop Fuckin' Wit Me").

Albumista julkaistiin Chopped and screwed -versio vuonna 2005. Skrätsäykset teki DJ Michael "5000" Watts.

## Kappaleet

## Deluxe Edition
### Bonus CD

### Bonus DVD
# 2004 MTV Movie Awards Footage [DVD]
# 2004 BET Awards Footage [DVD]
# BET's How I'm Living Footage [DVD]
# The Making of Crunk Juice [DVD]

## Singlet
* "What U Gon' Do" (lokakuu 2004)
* "Lovers and Friends" (30. marraskuuta 2004)
* "Real Nigga Roll Call" (2004)

## Lähteet
Intersteno

**Intersteno** on kansainvälinen pikakirjoittajien ja konekirjoittajien järjestö. Se järjestää 2–3 vuoden välein kongresseja ja kilpailuja. Kilpailuja on muun muassa pikakirjoituksessa, konekirjoituksessa ja tekstinkäsittelyssä, ja osaa niistä pidetään maailmanmestaruuskilpailuina.

Interstenolla on jäsenjärjestöjä noin 20 maasta. Suomesta järjestössä on jäsenenä Suomen Pikakirjoittajayhdistys.

## Historia

Kansainvälisiä pikakirjoituskongresseja järjestettiin vuodesta 1887 lähtien. Maailmansodat aiheuttivat kuitenkin katkoksia kansainväliseen pikakirjoitustoimintaan. Kansainvälinen pikakirjoittajien ja konekirjoittajien järjestö perustettiin vuonna 1954 Sveitsin Veveyssä, ja viitisen vuotta myöhemmin se otti käyttöön myös lyhyemmän nimen *Intersteno*.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Interstenon kotisivu
Paritäplähuulikala

**Paritäplähuulikala** (*Bodianus bimaculatus*) on koralliriutoilla elävä pitkulainen huulikalojen heimon kala.

## Ulkonäkö ja koko
Paritäplähuulikala kasvaa noin 10&nbsp;cm pitkäksi. Se on kellansävyinen, punertavien vaakaraitojen koristama, ja sen kidusten ja pyrstön lähellä on kaksi mustaa täplää.

## Levinneisyys ja elintavat

Paritäplähuulikaloja tavataan Indopasifiselta merialueelta. Se on yleensä varsin rauhallinen muita kalalajeja kohtaan, mutta jos samaan akvaarioon laitetaan useita kaksitäplähuulikaloja, ne on laitettava sinne yhtaikaa, sillä muuten aiemmin reviirin vallanneet ahdistavat uusia tulokkaita. Aikuisena kala voi alkaa näykkiä myös sellaisia pienehköjä rapuja, jotka on tuotu altaaseen kalan itsensä jälkeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Advanced Aquarist
Käsipallo kesäolympialaisissa 1972

**[[Kesäolympialaiset 1972|Münchenin vuoden 1972 kesäolympialaisissa]]** pelattiin **[[käsipallo]]ssa** vain miesten turnaus 16 joukkueen voimin. Laji palasi olympialaisten ohjelmaan 36 vuoden tauon jälkeen; ennen Müncheniä käsipallo oli ollut mukana virallisena lajina ainoastaan Berliinin kesäolympialaisissa 1936.

## Alkulohkot
### Lohko A

----

----

----

----

----

### Lohko B

----

----

----

----

----

### Lohko C

----

----

----

----

----

### Lohko D

----

----

----

----

----

## Jatkolohkot
### Lohko 1

----

----

----

### Lohko 2

----

----

----

## Sijat 9.-16.
#### Sijat 13.-16.

----

#### Sijat 9.-12.

----

#### Sijat 15.-16.

#### Sijat 13.-14.

#### Sijat 11.-12.

#### Sijat 9.-10.

## Sijat 1.-8.
#### Sijat 7.-8.

#### Sijat 5.-6.

#### Pronssiottelu

#### Loppuottelu

## Mitalistit

## Lähteet
Kenneth Copeland

**Kenneth Copeland** (s. 6. joulukuuta 1936, Lubbock Texas) on yhdysvaltalainen kristitty televisioevankelista ja uskonnollisen *Kenneth Copeland Ministries* (KCM) -organisaation perustaja. Copeland lukeutuu karismaattiseen liikkeeseen. Hän on tunnettu kiistanalaisesta opetuksestaan, jota on myös sanottu menestysteologiaksi. Copeland kääntyi kristinuskoon marraskuussa 1962 ja toimi aluksi Oral Robertsin lentäjänä. Hän on opiskellut Oral Roberts -yliopistossa ja myös muun muassa Kenneth E. Haginin johdolla.

## Opetus ja kritiikki
Sivustollaan Copelandin organisaatio julistaa muun muassa uskovansa uskovien ihmisten pelastuvan Kristuksen veren tähden, uskovien ikuiseen pelastukseen ja kadotettujen ikuiseen kadotukseen. Järjestö julistaa myös ihmisten parantumista Jeesuksen nimen kautta, vesikastetta, sekä siitä erillistä Pyhän Hengen kastetta. KCM:n motto *"Jeesus on Herra"* perustuu Roomalaiskirjeen jakeeseen 10:9.

Paavo Hiltunen ja Leo Meller kritisoivat Copelandia vuonna 1992 opista, jonka mukaan Jeesuksen fyysinen kärsimys olisi "maksanut hinnan" ihmisen ruumiin tarpeista, kuten paranemisesta. Hiltusen ja Mellerin mukaan kyseessä on harhaoppi, jonka mukaan Kristuksen veri ei riitä ihmisten lunastukseksi. Copeland on heidän mukaansa opettanut myös, että Kristus "otti päälleen saatanan luonnon", eli käytännössä maksoi synnit saatanalle eikä kristinuskon Jumalalle. Hiltunen ja Meller myös kertovat Copelandin kutsuneen Kristukseen uskovia ihmisiä pieniksi jumaliksi.

## Liiketoiminta ja politiikka
Copelandia on kritisoitu liiketoiminnastaan, muun muassa osakeyhtiönsä konkurssin jäljiltä maksamattomista palkoista, ja organisaationsa kalliista yksityislentokoneesta, jota on väitetty käytetyn myös yksityiskäyttöön.

Copeland on tehnyt myös omia lännenelokuvia, joissa hän itse esiintyy pääosassa Wichita Slimin roolissa.

Copeland tuki presidenttiehdokas Mike Huckabeen vaalikampanjaa vuonna 2008.

## Yksityiselämä
Kenneth ja Gloria Copeland avioituivat 1963. Heillä on kolme lasta, John Copeland, Terri Pearsons ja Kellie Copeland-Kutz, joka toimii myös julistajana. Copeland on ollut naimisissa kahdesti aikaisemmin: ensimmäisen kerran Ivy Bodifordin kanssa 1955–1958 ja toisen kerran Cynthia Davisin kanssa 1958–1961.

Copeland on yksi Yhdysvaltain rikkaimmista televisioevankelistoista. Arviot hänen omaisuudestaan vaihtelevat 300–760 miljoonan dollarin välillä. Copeland asuu Fort Worthissa tontilla, jossa on kirkon lisäksi yksityinen lentokenttä, lentokonehalli ja Copelandin seurakunnan omistama usean miljoonan dollarin arvoinen kartano. Copelandilla on käytössään useampi yksityislentokone. Tontista ei makseta kiinteistöveroa.

### Suomennetut teokset
* *Kielen voima* (The Power of the Tongue). Suomentanut Aino Helin. Uskon Sanan Kustannus Oy, 1988. 
* *Tervetuloa perheeseen* (Welcome to the Family). Suomentanut Aino Helin. Uskon Sanan Kustannus Oy, 1987. 
* *Vapaaksi pelosta* (Freedom from Fear). Suomentanut Aino Helin. Uskon Sanan Kustannus Oy, 1988. 

## Lähteet
Jouluksi kotiin (vuoden 1975 elokuva)

**Jouluksi kotiin** on suomalainen elokuva vuodelta 1975. Se kertoo rakennustyömies Urho Suomalaisen yrityksistä rakentaa omakotitaloa nelihenkiselle perheelleen taloudellisten ja terveydellisten huolien varjossa. Mustavalkoinen työläiskuvaus sai Jussi-palkinnon parhaasta ohjauksesta 1975. Kaupallinen menestys oli heikko: *Jouluksi kotiin* keräsi hieman yli viisi tuhatta katsojaa elokuvateattereissa. 

Finnkino Oy on julkaissut elokuvan DVD:nä (mv, mono, kuvasuhde 16:9).  

## Juoni

Urho Suomalainen on 2. maaliskuuta 1929 syntynyt rakennustyömies. Hänen vaimonsa Sirkka työskentelee tehtaassa, avioparilla on kouluikäiset poika ja tytär – Jari ja Leena. Perheen haaveena on päästä asumaan omakotitaloon, pois ahtaasta ja huonokuntoisesta vinttikamarista. Huonot välit vuokraemäntään antavat lisäpontta talohaaveelle. Urho rakentaa taloa vapaa-ajallaan, lisäksi hän soittaa trumpettia torvisoittokunnassa. Rakennustyö etenee, pidetään valutalkoot ja haetaan runkopuut Urhon synnyinseudulta muutaman tunnin ajomatkan päästä. Mies on muuttanut Etelä-Suomeen jo pari vuosikymmentä sitten.

Urhon äiti asuu leskenä mummonmökissään. Urholla on kolme veljeä, joista yksi asuu Australiassa ja kaksi Ruotsin Eskilstunassa. Hänen siskoistaan toinen asuu Tampereella, toinen Keravalla. Vieraillessaan synnyinseudullaan Urho muistelee kylän miesten kanssa vuoden 1918 sisällissodan tapahtumia. Hänen isänsä taisteli punakaartissa ja Urho on itse kommunisti.

Omakotitalon rakennustyössä ilmenee vakava virhe, joka kiristää Urhon hermoja. Lisäksi ongelmia on aravalainan kanssa. Mies purkaa turhautumistaan vaimoonsa, joka järkyttyy: Sirkan ja Urhon perheessä ei ole aiemmin ollut tapana selvittää asioita huutamalla. Urhon terveys alkaa rapistua; hänellä on univaikeuksia ja hän saa työpaikallaan sairauskohtauksen. Miehellä todetaan keuhkokuume. Hänen äitinsä tulee vierailulle ja huolestuu poikansa tilasta. Valotetaan Urhon lapsuutta takautumin ja äidin kertomusten kautta. Jääräpäinen Urho lähtee toipilaana jatkamaan talonsa rakentamista. Terveys pettää lopulta viimeisen kerran: Urho lyyhistyy rakennustyömaalleen ja vaipuu kuolon uneen. Hautajaisissa hänen puoluetoverinsa pitää sosialismia ylistävän pateettisen puheen.

## Henkilöt

## Kuvausaika ja -paikat
*Jouluksi kotiin* kuvattiin 11. syyskuuta – 14. joulukuuta 1974 lähinnä Espoossa, Helsingissä ja Kirkkonummella. Urhon äidin korpimökki sijaitsi Kauklahdella.

## Arvioinnit
Helsingin Sanomat arvioi elokuvaa: ”Jaakko Pakkasvirta näyttää mieluisasti kypsyneen filminteossa –&nbsp;– ilmeisesti ne viime vuosien lukuisat, lähinnä dokumenttiluontoiset lyhytelokuvat –&nbsp;– ovat antaneet hänelle runsaasti uutta pohjatietämystä ja intressejä. –&nbsp;– Pakkasvirran kerronta on rauhallista, eleetöntä ja tiukasti tosiasioissa pitäytyvää.” Uusi Suomi piti elokuvan aineksia ohuina, mutta kiitti kuvatulkinnan korkeaa tasoa.

## Lähteet
*Suomen kansallisfilmografia 8, 
*Elonet *Jouluksi kotiin*
### Viitteet

## Kirjallisuutta
*”Päähenkilönä toteutumaton ihminen”, Pakkasvirran haastattelu elokuvasta. *Filmihullu* 3/1975.

## Aiheesta muualla
* , katsottavissa kokonaan.
*
Gamer

**Gamer** on vuonna  2009 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteistoimintaelokuva, jonka ovat ohjanneet Mark Neveldine ja Brian Taylor. Elokuvan pääosassa on Gerard Butler, joka esittää virtuaalisen verkkopelin vastentahtoista pelihahmoa.

## Rooleissa

## Aiheesta muualla
* 
*
Immateriaalinen talous

**Immateriaalinen talous** eli aineeton talous tarkoittaa esimerkiksi tietoa, kulttuuria, keksintöjä ja tutkimustuloksia. Immateriaalitaloudesta puhuttaessa viitataan usein luovaan talouteen ja yksilöllisyyteen sekä suorastaan luonnon pelastavaan talouden aineettomaan käänteeseen.

## Kirjallisuus
* Bruun Otto, Eskelinen Teppo, Kauppinen Ilkka, Kuusela Hanna: *Immateriaalinen talous* (Gaudeamus, 2009)

## Lähteet
MediaTek

**MediaTek Inc.** on taiwanilainen puolijohdeteollisuuden yritys. Yhtiöllä ei ole omia tuotantolaitoksia, vaan se toimii mikropiirien suunnittelijana ja jakelijana (). Yhtiö oli listattuna S&P Asia 50 -osakelistalle, kunnes putosi pois vuonna 2018.

## Matkapuhelimet
Yhtiö toimittaa valmiita piiri- ja komponenttisarjoja ohjelmistoineen aasialaisille matkapuhelinten kokoajille.

## Katso myös
* Kloonipuhelin

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*MediaTek
*Mediatek in top 20
Viljutšinsk

**Viljutšinsk** () on suljettu kaupunki Tyynenmeren rannalla Kamtšatkan aluepiirissä Venäjän kaukoidässä. Se on Venäjän Tyynenmeren laivaston ydinsukellusveneiden tärkeä tukikohta ja aluepiirin 3. suurin kaupunki (noin 22&nbsp;000 asukasta vuonna 2013).

Kaupunki sijaitsee Kamtšatkan niemimaan kaakkoisosassa,  Avatšanlahden rannalla, noin 25 km aluepiirin pääkaupungista Petropavlovsk-Kamtšatskista länteen, lahden vastarannalla. 

## Historia
Paikalla aiemmin sijainneessa **Rybatšin** taajamassa on ollut tyynenmerenlaivaston sukellusvenetukikohta vuodesta 1938. Nykyinen kaupunki perustettiin **Sovetski**-nimisenä vuonna 1968 yhdistämällä Rybatši ja kaksi muuta asutuskeskusta, Primorski ja Seldevaja, jossa oli sijainnut sukellusveneiden korjaustelakka vuodesta 1959. Vuodesta 1970 kaupungin nimi oli **Primorski**, mutta se kuitenkin tunnettiin salaisen kaupungin koodinimellä  **Petropavlovsk-Kamtšatski-50** lähimmän suurkaupungin mukaan, eikä sitä merkitty julkisiin karttoihin. Vuonna 1994 kaupunki sai nykyisen nimensä Viljutšinsk läheisen *Viljutšinski*-tulivuoren mukaan.

## Elinkeinoelämä
Rybatšin kaupunginosassa sijaitsee ydinsukellusvenetukikohta, johon on sijoitettu Oscar II –luokan ristelyohjus-sukellusveneitä sekä Delta III- ja Akula-luokkien sukellusveneitä. Kaupungissa on lisäksi sukellusveneiden korjaustelakka. Vuosina 1959-1994 kaupungissa oli ”Tyynenmerenlaivaston hydrografisen tutkimusyksikön” (4 и 5 Тихоокеанская гидрографическая экспедиция) tukikohta, jonka alukset toimivat Neuvostoliiton avaruusalusten ja mannertenvälisten ohjusten tukiasemina maailman valtamerillä.

Kalastus ja kalanjalostus ovat myös tärkeitä elinkeinoja.  

Pääesikunta esitti tukikohdan sulkemista taloudellisista syistä vuonna 2003. Sen sijaan kaupungin ja tukikohdan infrastruktuuria on kuitenkin vahvistettu viime vuosina. 
Kaupungin edustalle on suunniteltu sijoitettavaksi Venäjän ensimmäinen kelluva ydinvoimalaitos, 70 Megawatin *Akademik Lomonosov*.

Viljutšinsk sai ensimmäiset kaksi ortodoksikirkkoaan 1990-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kaupungin virallinen sivusto 
*Kaupungin epävirallinen sivusto
Carl Lesszig

**Carl Lesszig** (**Leszig**) (16. toukokuuta 1807 Pietari, Venäjä – 15. marraskuuta 1852 Plön, Tanska) oli arkkitehti, joka toimi Viipurin kaupunginarkkitehtina vuosina 1834–1851. 

## Henkilöhistoria
Lesszigin (alk. Lesszig tai Leszig) suku on saksalaistaustainen ja sen vanhin tunnettu kantaisä on Danzigin pormestari Jeremias Lesszig (1598–1665). Carl Lesszigin isoisä kauppias Salomon Lesszig (1741–1776) siirtyi Danzigista vuonna 1764 Pietariin, jossa syntyi myös hänen isänsä sokeritehtailija Carl Salomon Lesszig (1768–1841). Tämä avioitui Anna Helene Krookin (Kroock) (1780–1854) kanssa ja heille syntyi yhteensä 13 lasta. Carl Lesszig avioitui 30-vuotiaana Viipurissa 29.4.1838 Rosine (Rosalie) Ernestine Sprangerin (17.6.1810 Tallinna – 15.1.1888 Viipuri) kanssa. Vaimon isä oli kööpenhaminalaissyntyinen porvari ja naulantekijä Andreas Daniel Spranger. Perheeseen syntyi viisi lasta, Rosalie Caroline (1839–1897), Marie (Maria) Elisabeth (1840–1919), Carl Eduard (20.2.1843–16.6.1843), Carl (Karl) Leopold (1847–1878) ja Ernst Emil Wilhelm (1852–1913). Kaikki perheen lapset syntyivät Viipurissa. 

## Ammattiura
Kuvernementin arkkitehti Johan Henrik Stråhlmanin kuoltua vuonna 1827 Viipurin kaupunginarkkitehdin virka jäi täyttämättä seitsemän vuoden ajaksi sopivien hakijoiden puutteessa. Virkaa hoiti kunnallisraatimies Ziemcke, joka oli koulutukseltaan leipuri. Vuonna 1843 virkaan pyydettiin Lesszigiä, vaikka hän ei ollut virkaa hakenutkaan. Hänet nimitettiin 27.1.1834 virkaatekeväksi kaupunginarkkitehdiksi ja 27.2.1836 tehtävä vakinaistettiin. Lesszig toimi kaupunginarkkitehdin virassa 17 vuotta, jona aikana hän ehti jättää jälkensä kaupungin katukuvaan. Piirustuksia ja suunnitelmia on säilynyt noin 130 kappaletta Viipurin maistraatin arkistoissa. 

Lesszig suunnitteli rakennuksia lähinnä kaupungin vanhaan osaan (ent. Linnoitus). Rakennusten julkisivut on suunniteltu klassistisiksi, mutta poikkeuksena on Pietarin esikaupunkiin 1849 suunniteltu kaksikerroksinen puinen asuinrakennus, joka on gotiikan tyylinen. Lesszigin työt Viipurissa keskittyivät asemakaavan piirissä sijainneille yksityishenkilöiden tonteille. Julkisista rakennuksista vain vuonna 1851 uusitun teatteritalon suunnittelu jäi hänen tehtäväkseen. Teatteritalon kanssa samalle tontille rakennettu alkujaan palokunnan talliksi tarkoitettu yksikerroksinen kivirakennus oli yksi hänen näkyvimmistä ja viipurilaisille tunnetuimmista rakennuksistaan. Lesszig suunnitteli myös rakennuksia Karjalan- ja Pietarinkadun kulmatontille sekä Eliaan- ja Pietarinkadun kulmatontille. Useista hänen töistään on sanottu, että ne todistivat suunnittelijansa hyvää tyylitajua ja sommittelutaitoa. Lesszigin ura kaupunginarkkitehtina päättyi hänen pyytäessään eroa vuonna 1851 sairauden vuoksi. Häntä seurasi kaupunginarkkitehdin tehtävässä Viktor Erik Amadeus Bosin. 

## Töitä
* Karjaportinkatu 12, Viipuri   
* Possenkatu 5, Viipuri 
* Uudenportinkatu 6, Viipuri  
* Finlaysonin kuusivooninkinen, Tampere 1836–1838 

## Lähteet
Reijo Kanerva

**Reijo Juhani Kanerva** (29. tammikuuta 1944 Ylöjärvi – 1. maaliskuuta 2016) oli suomalainen jalkapalloilija.

Tukimiehenä pelannut Kanerva edusti urallaan Lielahden Kipinää, Kalevan Pallo-Poikia 1962–1963, Åbo IFK:ta 1964–1965, Upon Palloa 1966–1967 ja Tampereen Palloilijoita 1968–1973. Hän voitti ÅIFK:ssa Suomen Cupin 1965. Kaikkiaan Kanerva pelasi viiden kauden aikana 81 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. 

Kanerva pelasi Suomen miesten maajoukkueessa vuosina 1964–1967 yhteensä 17 maaottelua. Urheilumme kasvot -teoksessa vuodelta 1973 Kanervaa kuvailtiin "raisuotteiseksi ja uhrautuvaksi puolustuspelaajaksi", joka voitti Suomen joukkueessa topparina Pohjolan mestaruuden vuonna 1966.

Jääkiekkoa Kanerva pelasi SM-liigassa maalivahtina Upon Pallossa ja Vehmaisten Urheilijoissa vuosina 1967–1969. Hän oli joukkueen kokoonpanossa kahdeksassa ottelussa ja pelasi yhden ottelun.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Pulla (täsmennyssivu)

**Pulla** voi tarkoittaa seuraavia:

*Pulla, leivonnainen. Tähän liittyvät:
**pullamössö
**pullamössösukupolvi

*Pulla, suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
**Armas J. Pulla, kirjailija, Jorma Pullan isä
**Jorma Pulla, entisöijä, Armas J. Pullan poika
Haavikko-niminen mies

**Haavikko-niminen mies** on vuonna 2009 ilmestynyt kirjailija ja kustantaja Paavo Haavikkoa käsittelevä elämäkertateos, jonka on kirjoittanut Mauno Saari.

Haavikon poika Heikki Haavikko jätti käräjäoikeudelle pyynnön estää kirjan julkaisu, koska hän ei saanut kirjaa ennakkoon luettavakseen. Käräjäoikeus kuitenkin hylkäsi vaatimuksen.

Mauno Saari kertoo kirjassa harkinneensa elämäkertahankkeesta luopumista, kun hänelle oli selvinnyt Heikki Haavikon vastustus sitä kohtaan Paavo Haavikon vielä eläessä. Saaren mukaan Paavo Haavikko itse oli tällöin pyytänyt häntä jatkamaan kirjoittamista. 

Heikki Haavikko väitti Saaren kirjan sisältävän muun muassa hänen isänsä terveydentilaan liittyviä arkaluonteisia seikkoja. Saari kiisti väitteen sanoen, ettei hän ollut puhunut yhdenkään sellaisen lääkärin kanssa, jolla olisi ollut pääsy Paavo Haavikon potilasasiakirjoihin. Kiistan vuoksi Heikki Haavikko antoi isänsä teosten uusintapainosten julkaisuoikeudet WSOY:lle..

## Kirjan tyyli ja sisältö

Mauno Saaren kirjan lähdeaineistona ovat olleet Haavikon omat teokset, Saaren muistiinpanot hänen Haavikon kanssa käymistään keskusteluista ja hänen tekemänsä haastattelut sekä muiden kirjoittamat tekstit. Saaren kirjoitustyyli ei tarkkaan erottele hänen ja Haavikon puhetta ja kirjoitusta, vaikka ero on lukijalle olemassa.

Saari kertoo kirjassa muun muassa Haavikon yllättävistä ja rajuista raivokohtauksista. Haavikko oli kirjoittanut libreton vuoden 1975 Savonlinnan oopperajuhlilla esitettyyn Aulis Sallisen oopperaan *[[Ratsumies (ooppera)|Ratsumies]]*. Eräs yksityiskohta oopperan lavastuksessa oli ollut Haavikon mielestä väärin. Haavikko oli kestänyt ensi-illan tyynenä, mutta sai myöhemmin kesäpaikassaan raivokohtauksen hänen puolisonsa Ritva Haavikon kehuttua oopperaa hienoksi. Paavo Haavikko oli lyönyt kaksi tuolia pirstaleiksi sekä särkenyt astioita, puhelimen ja tuvan ikkunat.

## Katso myös
* *[[Paavo Haavikko, isä]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
* Haastateltavana Mauno Saari. Aamun kirja 9.10.2009.
Snorre Ruch

**Snorre Vestvold Ruch** (s. 21. tammikuuta 1972 Trondheim, Norja), joka tunnetaan myös taiteilijanimillä Blackthorn ja S.W.Krupp, on norjalainen black metal -muusikko. Hän soittaa kitaraa, mutta on ollut myös kosketinsoittaja ja laulaja. 

Snorre Ruch perusti vuonna 1989 black metal -yhtyeen Thorns. Ruch oli Mayhemin kitaristina vuosina 1992–1993. Hän oli myös sessiomuusikko Satyriconin vuoden 1999 studioalbumilla *[[Rebel Extravaganza]]*.

Vuonna 1994 Snorre Ruch tuomittiin kahdeksaksi vuodeksi ehdottomaan vankeuteen avunannosta toisen Mayhem-kitaristin Euronymouksen murhaan. Hän avusti Euronymousta puukottanutta Varg Vikernesiä rikoksessa.
Arvo Kanerva

**Arvo Johannes Kanerva** (27. toukokuuta 1902 Turku – 11. helmikuuta 1985) oli suomalainen jalkapalloilija.

Kanerva liittyi vuonna 1917 Turun Urheiluliittoon (TuUL), jossa pelasi uuden erikoisseuran Turun Palloseuran (TPS) perustamiseen (vuonna 1922) asti. Samana vuonna hän saavutti Puolustusvoimain mestaruuden Viipurin RTR:n joukkueessa. Vuosina 1924–1926 hän oli työmatkalla Yhdysvalloissa, mutta aloitti sieltä palattuaan jälleen harjoitukset. Hän voitti TPS:ssa Suomen mestaruuden 1928 ja hopeaa vuosina 1923, 1926 ja 1930. Kanerva toimi Turun Palloseuran kapteenina ja hän suunnitteli seuran ensimmäisen logon, joka otettiin käyttöön 1923.

Kanerva pelasi maajoukkueessa vuonna 1929 yhden maaottelun.

Kanerva sai SPL:n hopeisen ansiomerkin, Wilskman-mitalin, TUL:n ja SPL:n Turun piirien ansiomerkin, ensimmäisen luokan urheilumerkin, sekä TPS:n ansiomerkin ja muistomitalin. 1930-luvulla hän toimi 1. luokan jalkapalloerotuomarina, SPL:n aluevalmentajana ja luennoitsijana, TPS:n juniorivalmentajana, sittemmin SPL:n Turun piirin sihteerinä, sekä TuUL:n ja TPS:n johtokunnissa rahastonhoitajana. Kanerva harrasti yleisurheilua menestyksekkäästi Puolustusvoimien mestaruuskilpailuissa ja piirimestaruustasolla. Kanerva oli ammatiltaan kaivertaja. Hänen kotikuntansa oli Turku.  

## Lähteet
Sven Erik Kristiansen

**Sven Erik Kristiansen** (s. 4. helmikuuta 1969) on norjalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten norjalaisen black metal -yhtye Mayhemin laulajana taiteilijanimellä **Maniac**. Kristiansen oli Mayhemin jäsen vuosina 1986−1988 ja 1995−2004. 

Nykyään Kristiansen esiintyy yhtyeissä Bomberos ja Skitliv. Kristiansen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

## Aiheesta muualla
*
Maniac

**Maniac** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Sven Erik Kristiansen, taiteilijanimeltään Maniac, norjalaisen Mayhem-yhtyeen laulaja
* *[[Murhaaja noidankehässä]]* (*The Maniac*), Michael Carrerasin ohjaama jännityselokuva vuodelta 1963
* *[[Nukkemurhaaja]]* (*Maniac*), William Lustigin ohjaama kauhuelokuva vuodelta 1980
* *[[Maniac (vuoden 2012 elokuva)|Maniac]]*, Franck Khalfounin ohjaama kauhuelokuva vuodelta 2012, vuoden 1980 elokuvan uudelleenfilmatisointi.
* *[[Maniac (Vivizin kappale)]]*, Viviz yhtyeen kappale.
Isonokkakaija

**Isonokkakaija** (*Tanygnathus megalorynchos*) on indonesialainen isonokkainen kaija.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 41&nbsp;cm ja paino 260–325&nbsp;g. Sen höyhenpuku on enimmäkseen vihreä, yläperä on sininen, yläsiivellä on sinisen, mustan ja keltaisen kirjavointia, vatsapuoli on kellanvihreä, alasiipi, pyrstön kärki ja rinnan sivut ovat keltaiset. Nokka on punainen, koivet vihertävänharmaat ja iiris kellanvalkoinen. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Eräs yksilö eli vankeudessa 23-vuotiaaksi.

## Esiintyminen
Isonokkakaijat elävät useilla Indonesian itäosan saarella, muun muassa Malukussa, Raja Ampatissa, Talaudissa, Sangirissa, Saranganissa, Pienillä Sundasaarilla ja Itä-Timorissa. Laji on siirretty ainakin Etelä-Filippiinien Balutille. Sen elinympäristön ala on 50&nbsp;000–100&nbsp;000&nbsp;neliökilometriä ja populaation koko on noin 110&nbsp;000&nbsp;yksilöä. Lajista tunnetaan viisi alalajia: *megalorynchos*, *affinis*, *subaffinis*, *hellmayri* ja *sumbensis*.

## Elinympäristö
Lajia tavataan varttuneissa metsissä 1&nbsp;000&nbsp;m korkeudelle merenpinnasta, myös kookospalmuviljelmillä.

## Lisääntyminen
Lisääntymiaika on elo-joulukuussa. Pesä on korkealla suuren puun kolossa tai onkalossa. Naaras munii kaksi munaa.

## Ravinto
Ruokavalio koostuu hedelmistä, pähkinöistä ja viljasta.

## Lähteet
* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. 
* World Parrot Trust 

### Viitteet
Vihernokkakaija

**Vihernokkakaija** (*Tanygnathus sumatranus*) on kaakkoisaasialainen kaija.

Vuoden 1992 suomenkielisessä lajilistauksessa esiintynyt celebesinnokkakaija (*Tanygnathus heterurus)* lasketaan nykyään samaksi lajiksi vihernokkakaijan kanssa.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 32&nbsp;cm ja paino 230–330&nbsp;g. Sen höyhenpuku on lähes kokonaan vihreä, yläperä ja alaselkä ovat siniset, siiven yläpeitinhöyhet sinisen ja keltaisen kirjavat, pyrstön kärki ja alapuoli kellahtavat ja siiven alapinta kellanvihreä. Nokka on punainen, koivet vihertävänruskeat ja iiris vaaleankeltainen. Naaras on hieman himmeämpi väreiltään ja sen nokka on valkoinen. Eräs yksilö on elänyt yli 14-vuotiaaksi.

## Esiintyminen
Vihernokkakaijat elävät laajalla alueella Filippiineillä ja Indonesian Sulawesin saarella ja sen lähisaarilla. Elinympäristön ala on 100&nbsp;000–1&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;neliökilometriä ja populaation koko on noin 50&nbsp;000&nbsp;yksilöä. Lajista tunnetaan viisi alalajia: *sumatranus*, *burbidgii*, *dupontii*, *everetti* ja *freeri*.

## Elinympäristö
Sitä tavataan alavien maiden ja vuorenrinteiden metsissä yleensä alle 500&nbsp;m:n korkeudella merenpinnasta, myös viljelyksillä ja laitumilla. Se liikkuu enimmäkseen yksin tai pareittain, joskus jopa 15 yksilön parvissa. Se on aktiivinen myös yöllä.

## Lisääntyminen
Pesä on korkealla puun kolossa tai onkalossa. Naaras munii kaksi, joskus kolme munaa.

## Ravinto
Ruokavalio koostuu hedelmistä, siemenistä, pähkinöistä, marjoista ja viljasta.

## Lähteet
* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. 
* World Parrot Trust 

### Viitteet
Luettelo nyrkkeilyn painoluokista

Tämä on **luettelo nyrkkeilyn painoluokista**.

Painorajat ammattilaisnyrkkeilyssä:

Painorajat kesäolympialaisten nyrkkeilyssä:

Painorajat amatöörinyrkkeilyssä:

## Lähteet
Rautakosken ruukki

**Rautakosken ruukki** toimi Lopen Salonkylässä Rautajoen varrella vuosina 1850–1905. Ruukki tuotti rautaa lähiseudulta kerätystä järvi- ja suomalmista. Tämä malmi sulatettiin harkoiksi ruukin harkkohytissä ja taottiin sitten kankiraudaksi. Ruukin perusti Salon kartanon omistanut lippujunkkari Adolf Sohlman. Vuonna 1860 Sohlman erotti ruukin laitoksineen ja kolmasosan Salon kartanosta vävylleen nimismies Johan August Lindgrenille joka oli toiminut ruukin isännöitsijänä sen perustamisesta lähtien. Näin syntynyttä uutta tilaa alettiin kutsua Salmion kartanoksi.

Ruukki luopui harkkohytistä 1860-luvulla ja osti tästä lähtien muualta valmista takkirautaa. Lisäksi alettiin ostaa myös rautaromua. Näistä raaka-aineista tuotettiin sitten kankirautaa ja valmiita rautatuotteita. Vuonna 1874 Lindberg muodosti ruukista *Rautakoski Oy*-nimisen osakeyhtiön ja erotti yhtiölle 507 tynnyrinalaa Salmion kartanon maista. Ruukkiin kuului tässä vaiheessa myös öljynpuristamo jossa valmistettiin öljyä ja öljykakkuja sekä parin kilometrin päässä sijainnut tiilitehdas joka tuotti tulenkestäviä tiiliä. Uutta ruukkiyhtiötä johti ensin Lars Gustaf (L.G.) Schultz ja sitten hänen poikansa Victor Schultz. Victor Schultz oli Salmion kartanon vuodesta 1876 omistaneen Carl Johan Olssonin (1822–1910) vävy ja Olsson myi kartanon hänelle 1894.

Ruukin toiminta päättyi lopullisesti 1905 kun se ei enää kyennyt kilpailemaan venäläisen rautateollisuuden kanssa. Victor Schultz myi Salmion kartanon ja entisen ruukin rakennukset Kytäjän ja Mustion kartanot omistaneelle kamariherra Hjalmar Linderille vuonna 1909.

## Lähteet
* Marita Kaatrala-Pentikäinen: Salmion kartanon historiaa
* Marita Kaatrala-Pentikäinen: Lopen Salonkylän historiaa

## Aiheesta muualla
* Pörssitieto: Rautakosken ruukki
Jock Wallace

**John "Jock" Martin Bokas Wallace** () oli skotlantilainen jalkapalloilija ja valmentaja. 

Maalivahtina pelannut Wallace edusti urallaan 1952–1969 Workingtonia, Berwick Rangersia, Airdrieoniansia, West Bromwich Albionia, Bedford Townia ja Hereford Unitedia. Wallace on ainoa pelaaja, joka on pelannut sama kauden aikana Englannin, Walesin ja Skotlannin cupissa. Tämä tapahtui kaudella 1966–1967. 

Pelaajauran jälkeen Wallace ryhtyi valmentajaksi. Hän aloitti Berwick Rangersin pelaajavalmentajana, mutta erityisesti hänet muistetaan skotlantilaisen Glasgow Rangersin valmentajana. Wallace voitti Rangersin kanssa Skotlannin liigan vuosina 1975, 1976 ja 1978, Skotlannin cupin 1976 ja 1978 sekä  Skotlannin liigacupin 1976 ja 1978. Wallace valmensi urallaan muun muassa myös espanjalaista Sevillaa kaudella 1986–1987.

## Lähteet
Lehtokärpässieni

**Lehtokärpässieni** (*Amanita islandica*) on valkoinen kärpässienilaji. Sen lakki on 5–12 senttimetriä leveä. Heltat ovat melko tiheät ja valkoiset. Jalka on 10–15 senttimetriä pitkä, valkoinen. Malto on valkoista. Sieni on syömäkelpoinen, mutta sen voi sekoittaa tappavan myrkylliseen valkokärpässieneen. Lehtokärpässieni kasvaa melko harvinaisena Etelä-Suomen lehdoissa ja puistoissa. Kasvuaika on elokuusta syyskuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Suomukurkkuorneero

**Suomukurkkuorneero** (*Anabacerthia variegaticeps*) on Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava orneeroihin kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Kooltaan suomukurkkuorneero on 16&ndash;18&nbsp;cm. Lajin pää on ruskehtavan harmaa ja silmän ympärystät ja leveähkö silmäkulmajuova ovat väritykseltään okrankeltaiset. Selästään ja siivistään suomukurkkuorneero on ruosteenruskea ja pyrstöstän kastanjanvärinen. Kurkku on kellertävä ja hyöhenten ruskeat reunaat antavat suomumaisen vaikutelman. Vatsastaan lintu oliivinruskea. Vuoriorneero (*Anabacerthia striaticollis*) eroaa suomukurkkuornerosta heikommin erottuvien silmäkulmajuovien ja vaaleampi sekä hyöhenpuvultaan yksivärisempi.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Lajia tavataan Andeilta Kolumbiasta Ecuadoriin ja eristäynyt populaatio elää Keski-Amerikassa alueella, joka ulottuu Meksikosta Panamaan. Suomukurkkuorneeron elinympäristöä ovat vuoristometsien lehvästöt ja metsien reunat. Laji liikkuu päällyskasvien joukossa hyppien ja etsien sieltä ravintoa ja voi myös muodostaa sekaparvia muiden varpuslintujen kanssa. Lajia tavataan metsistä, jotka sijaitsevat 700&ndash;1&nbsp;700 metrin korkeudella merenpinnan tasosta.

## Lähteet
Sovetski

**Sovetski** () viittaa seuraaviin paikkakuntiin:

*Sovetski eli Johannes, kaupunkikunta ja kaupunkityyppinen taajama Leningradin alueen Viipurin piirissä Venäjällä
*Sovetski, kaupunkityyppinen taajama Hanti-Mansiassa Venäjällä, Sovetskin piirin keskus
*Sovetski, Viljutšinskin kaupungin entinen nimi, Kamtšatkan aluepiirissä Venäjällä
*Sovetski, kaupunkityyppinen taajama Marin tasavallassa Venäjällä
*Sovetski, kaupunkityyppinen taajama Komin tasavallassa Venäjällä
*Sovetskin piiri eli Sovjetskyin piiri, hallintopiiri ja sen keskustaajama (, ) Krimin niemimaalla Ukrainassa
*Sovetskin piiri, useiden hallintopiirien nimi Venäjän eri osissa
## Katso myös
*Sovetsk
*Sovetskaja
Tšusovoi

**Tšusovoi** () on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tšusovajajoen varrella 224 kilometriä Permistä koilliseen. Kaupunki on Tšusovoin piirin keskus. Siellä risteytyvät Permiin, Nižni Tagiliin ja Solikamskiin johtavat rautatiet. Asukkaita on 49&nbsp;300 henkeä (vuonna 2008).

Kaupunki on saanut vuonna 1874 rakennetun rautatieaseman asuintaajamasta. Vuonna 1879 sinne perustettiin rautatehdas. Vuonna 1933 Tšusovoista tuli kaupunki. Nykyään siellä on lähinnä metalliteollisuutta. Kaupungin lähellä Usvajoen rannalla on komipermjakkien muinainen asuinpaikka Teljatši Brod.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
Hellstén

**Hellstén**, **Hellsten**, **Hällsten** tai **Hällstén** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Alfred Hällsten (1893–1953), suomalainen jääkäri
* Martti Hellstén (1896–1967), suomalainen jääkärikapteeni
* Essi Hellstén (s. 1990), Suomen Neito 2007
* Harri Hellsten (1951–2008), suomalainen jääkiekkoilija
* Hugo Helsten (1894–1978), tanskalainen voimistelija ja olympiavoittaja
* Jakob Hällsten (1807–1851), kappalainen, oppihistorian dosentti
* Johan Hellsten (s. 1975) ruotsalainen shakin suurmestari
* Juha Hellsten (s. 1976), suomalainen kestävyysjuoksija
* Karl Fredrik Hellsten, suomalainen poliitikko, yksi SDP:n perustajajäsenistä
* Konrad Hällstén (1835–1913), suomalainen fysiologi
* Martti Hellstén (1896–1967), suomalainen jääkärikapteeni
* Nils Hellsten (1885–1963), ruotsalainen voimistelija ja olympiavoittaja
* Nils Hellsten (1886–1962), ruotsalainen miekkailija
* Ritva Hellsten (s. 1951), suomalainen kirjailija, runoilija, kirjallisuuden kääntäjä, kieltenopettaja ja kirjallisuuskriitikko
* Salomon Hellsten (1864–1922), suomalainen kirvesmies ja ammattiyhdistysvaikuttaja.
* Tapani Hellstén (s. 1957), Kevan varatoimitusjohtaja, Hämeenlinnan entinen kaupunginjohtaja
* Tommy Hellsten (s. 1951), suomalainen teologi ja kirjailija
* Voitto Hellsten (1932–1998), suomalainen pikajuoksija
* Väinö Ilmari Hellsten (1896–1930), suomalainen jääkäri.

Myös seuraavien henkilöiden sukunimi oli alun perin Hellstén:

* Kustaa Adolf Paasio (1869–1935, vuoteen 1894 Hellstén), suomalainen pappi ja lähetystyöntekijä
* Juho Kusti Paasikivi (1870–1956, vuoteen 1887 Hellstén), Suomen tasavallan presidentti.

## Katso myös
*Hallsten

## Lähteet
Afrikan salaisuudet

**Afrikan salaisuudet** on Tim McCanliesin käsikirjoittama ja ohjaama elokuva vuodelta 2003.

## Juoni

Nuori Walter joutuu kesäloman ajaksi kahden erikoislaatuisen ja salaperäisen setänsä farmille. Huhujen mukaan heillä on ehtymätön käteisvarasto. Sedät kertovat hänelle uskomattomia tarinoita nuoruudenseikkailuistaan.

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Afrikan salaisuudet'' -elokuvan viralliset sivut
* 
*
Johan Viktor Myllykorpi

**Johan Viktor Myllykorpi (Ritala)** (24. syyskuuta 1861 Isojoki – 21. elokuuta 1923 Kauhajoki) oli suomalainen saarnaaja ja arkkiveisujen tekijä. Joissain teoksissa hänen sukunimensä esiintyy muodossa *Myllykorsi*.

Myllykorpi asui Kauhajoella vuodesta 1898 lähtien.

## Teoksia

* *Kaksi kertomusta*.   Tekijä, Tampere 1886
* *Kaksi tarinaa*.   Tekijä, Tampere 1886, 2. painos 1888
* *Kolme kertomusta*.  Tekijä, Tampere 1886, 1887, 1888
* *Murha-laulu, joka tapahtui Kauhajoella 11 päivä elokuuta 1887 Luovonkylässä, jossa oli poika joka murhais äitinsä*.  Tekijä, Tampere 1887
* *Neljä kertomusta*.  Tekijä, Tampere 1887
* *Laulu Tampereen Verkatehtaan tulipalosta, joka tapahtui 31. päivä heinäkuuta 1888*. Tekijä, Tampere 1888
* *Yksi aivan uusi ja surullinen laulu Loimaan kirkon surkeasta palosta, joka tapahtui 10 päivä elokuuta 1888*.  Tekijä, Tampere 1888
* *Kaksi aivan uutta ja kaunista laulua*. Tekijä, Tampere 1890
* *Kolme kaunista laulua*.  J. M. Lohikoski, Tampere 1890
* *Surulaulu siitä murhasta ja murhapoltosta joka tapahtui 21 päivä maalisk. 1891 Loimijoen metsämaalla myöhään illalla*.  Tekijä, Tampere 1891
* *Lyhykäinen viitaus miten alhaisuus muuttuu ylhäisyydeksi ja köyhyys rikkaudeksi*.   Tekijä, Vaasa 1895
* *Armosta olemme autuaat. Uskotko sinä sen?*    Tekijä, Tampere 1896

## Suomennoksia

* *Kertomus Muderyksen lapsuudesta ynnä hänen lähtönsä merelle*.   Tampere 1888
* Peder Hersleb: *Jumalan lasten jokapäiväinen edeskäyminen armopöydälle, eli valitut aamu- ja ehtoo-rukoukset, joka päiväksi viikossa*.   Tampere 1890, 1895, 1900, 1903, 1908.
* *Muutamia lohdutus-sanoja. Lutherin kirjoista*.   Tampere 1896

## Lähteet

* 
* Keijo Jaakola: Kauhajokelaista kirjallisuutta: Johan Viktor Myllykorpi
Kesäkatu

**Kesäkatu** tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Kesäkatu, kesäaikaan perustettava väliaikainen kävelykatu
* Kesäkatu, katu Helsingin Taka-Töölössä lähellä Soutustadionia
* Yleisradion pääkonttori Kesäkatu 2:ssa vuosina 1968–1993
* ”Summer in the City” -kappaleesta tehdyn suomenkielisen version nimi
Philippe Boucher

**Philippe Boucher** (s. 24. maaliskuuta 1973 Saint-Apollinaire, Québec) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan puolustajana 748 ottelua NHL:ssä. Boucher lopetti 16 kautta kestäneen ammattilaisuransa Stanley Cup -mestaruuden jälkeen kesällä 2009.

## Ura
### Junioriura

Boucher aloitti jääkiekon 1988 Ste-Foy Gouverneursin joukkueessa QAAA-juniorisarjassa, missä hänet tunnettiin räjähtävänä maalintekijänä. 17-vuotiaana hän siirtyi QMJHL:ään Granby Bisonsiin, jossa hänet valittiin liigan kauden tulokkaaksi. Kauden jälkeen  Buffalo Sabres varasi Boucherin ensimmäisellä kierroksella vuorolla 13. Boucher pelasi kuitenkin QMJHL:ssä vielä kolme kautta. Granbyn lisäksi hän pelasi myös Laval Titansissa.

### Ammattilaisura

Boucherista tuli ammattilainen kesken kauden , jolloin hän siirtyi Lavalista NHL-liigaan Buffalo Sabresiin. Osan kaudesta hän pelasi Buffalon farmijoukkueessa AHL-liigan Rochester Americansissa. Boucherin aika Buffalossa päättyi kaudella , jolloin seura myi hänet Grant Fuhrin ja Denis Tsygurovin kanssa Los Angeles Kingsiin vaihdossa Aleksei Žitnikiin, Robb Stauberiin, Charlie Huddyyn ja viidennen kierroksen varausvuoroon.

Los Angelesissa Boucherin puolustuspeli parani, ja hänestä tuli tärkeämpi osa joukkueen puolustusta. Hän pelasi kahdeksan kautta Los Angelesissä, minkä jälkeen hän siirtyi vapaana agenttina Dallas Starsiin vuonna 2002.

Dallasissa Boucher teki uransa myöhäisessä vaiheessa läpimurron puolustajien eliittiin kaudella , jolloin hän teki 16 maalia ja 27 syöttöä. Kaudella  Boucher sivusi Dallasin puolustajien maaliennätystä, kun hän teki 19 maalia.

Kaudella  Boucher myytiin Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa Darryl Sydoriin. Kauden päätteeksi Boucher pääsi ensimmäistä kertaa juhlimaan Stanley Cup -mestaruutta Pittsburghissa. Syyskuussa 2009 Boucher ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.

## Tilastot

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Jayatirtha Dasa

**Jayatirtha Dasa** (**James Edward Immel**, **Jayatirtha Swami**; 13. marraskuuta 1948 – 13. marraskuuta 1987) oli Krishna-liikkeessä (ISKCON) toiminut yhdysvaltalainen uskonnollinen johtaja. Hän oli aikoinaan Prabhupadan oppilaana ja nousi yhdeksi liikkeen johtajista Prabhupadan kuoltua vuonna 1977.

LSD-sotkuista kiinni jäänyt Jayatirtha erotettiin liikkeen hallintoelimestä vuonna 1982. Hän oli mainostanut LSD:tä ja seksiä hengellisen kehityksen välineinä. 

Jayatirtha kuoli henkirikoksen uhrina Englannissa. Hänet puukotettiin ja mestattiin. Hänen entinen oppilaansa, irlantilainen John Tiernan joutui teon johdosta psykiatriseen laitokseen. Tiernan oli aiemmin pitänyt Jayatirthaa uudestisyntyneenä Jeesuksena. Myöhemmin hänen näkemyksensä Jayatirthasta kääntyi päälaelleen; hän alkoi pitää tätä paholaisen ruumiillistumana.

## Lähteet
Kaarlo Takalampi

**Kaarlo Edvard (Eetu) Takalampi** (25. elokuuta 1887 Turku – 24. huhtikuuta 1918 Viipuri) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.

Takalampi oli toimittajana muun muassa *[[Rauman Lehti|Rauman Lehdessä]]*. Vuonna 1914 Takalampi työskenteli lämmittäjänä höyrylaiva *[[S/S Uleåborg (1876)|Uleåborgilla]]*, jonka saksalainen torpedovene upotti Rauman edustalla. Matkustajat ja miehistö vietiin Danzigiin, jossa he olivat usean viikon ajan sotavankeina. Takalampi kirjoitti kokemuksistaan muistelmateoksen *Saksalaisten sotavankina*.

Myöhemmin Takalampi työskenteli Viipurissa *[[Karjalan Aamulehti|Karjalan Aamulehden]]* uutispäällikkönä. Hän kuului myös Viipurin suojeluskuntaan. Sisällissodan alussa punaiset vangitsivat Takalammen. Valkoisten vapautettua hänet Takalampi kaatui Viipurin taistelun aikana Kolikkoinmäellä. Hänet haudattiin Viipurin sankarihautaan.

## Teoksia
* *Joulu 1911 : kaunokirjallinen alkuperäisillä kuvilla ja kertomuksilla varustettu joulujulkaisu*, toimittajat Kaarlo Takalampi ja Juuse Blom. Juuse Blom, Rauma 1911
* *Siluettitaiteesta Suomessa*. Kodin kuvasto 1913, s. 562-563
* *Saksalaisten sotavankina : muistelmia ja kuvia*. Karisto 1914
* *Oma syy*. Keskinäisen vakuutuslaitoksen Sammon vakuutuskirjasto Sarja 2, n:o 4. Turku 1915

## Lähteet
* 
* Suomen sotasurmat 1914-1922 tietokanta 

### Viitteet
Kähäri (Viipurin piiri)

**Kähäri** (, *Gontšarovo*) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Leningradin alueen Viipurin piirissä, Viipurin kaupungin itäpuolella. Keskustaajama sijaitsee entisen Suomen Viipurin maalaiskuntaan kuuluneen Kähärin kylän tienoilla. 

Kähärin kunnassa on noin 9 200 asukasta. Se perustettiin vuonna 2006 yhdistämällä aiemmat Kämärän (*Gavrilovo*), Karisalmen (*Gvardeiskoje*), Kähärin ja Ristseppälän (*Žitkovo*) kyläneuvostoalueet. Se kattaa osapuilleen Suomen entisten Heinjoen ja Äyräpään kuntien alueet ja osia Viipurin maalaiskunnan ja Kuolemajärven kunnan alueista.

Vähän keskustaajaman  eteläpuolella sijaitsi aikanaan Kähäriä paljon suurempi Suurperon kylä ja sen asemanseutu Pero (nyk. *Perovo*). Joissakin lähteissä nykyisen Kähärin suomalaiseksi nimivastineeksi onkin annettu Suurpero.

## Taajamat
Kunnassa on 18 maaseututaajamaa:
*Kähäri, hallinnollinen keskus (Гончарово, *Gontšarovo*)
*Pölläkkälä (Барышево, *Baryševo*)
*Kämärä (Гаврилово, *Gavrilovo*)
*Koprala (Гранитное, *Granitnoje*)
*Karisalmi (Гвардейское, *Gvardeiskoje*)
*Kaukila (Кузьминское, *Kuzminskoje*)
*Honkaniemi (Лебедевка, *Lebedevka*)
*Näätälä (Овсово, *Ovsovo*)
*Tali (Пальцево, *Paltsevo*)
*Pero (Перово, *Perovo*)
*Lyykylä / Mannikkala (Смирново, *Smirnovo*)
*Karhusuo (Светлое, *Svetloje*)
*Heponotko (Толоконниково, *Tolokonnikovo*)
*Säiniö (Черкасово, *Tšerkasovo*)
*Perojoenkylä (Улыбино, *Ulybino*)
*Heinjoen kirkonkylä (Вещево, *Veštševo*)
*Heinjoen asemanseutu (Вещево, посёлок при станции, *Veštševo, posjolok pri stantsii*)
*Ristseppälä (Житково, *Žitkovo*)
*Mälkölä (Зверево, *Zverevo*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tove ja meri

**Tove ja meri** on Yleisradion tuottama vuonna 1984 valmistunut 4-osainen televisiosarja. Televisiosarjassa kerrotaan, miten Tove Janssonin luomat Muumit saivat alkunsa. 

Sarja on esitetty televisiossa ensimmäisen kerran valmistumisvuonnaan ja uusintana vuonna 1990. Yle Tallennemyynti on julkaissut televisiosarjasta kirjastotallenteen.

### Tuotanto

## Lähteet