open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jerry Wexler

**Gerald "Jerry" Wexler** (10. tammikuuta 1917 – 15. elokuuta 2008) oli yhdysvaltalainen äänilevytuottaja. Hän syntyi Bronxissa, New Yorkissa, juutalaiseen sukuun. 

Wexler opiskeli Kansasin valtionyliopistossa ja palveli toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain laivastossa. Hän oli äänilevytuottajana menestyksekäs ja teki 1960-luvulla yhteistyötä mm. Wilson Pickettin, Aretha Franklinin ja Dusty Springfieldin kanssa. 

Wexler tuotti vuonna 1979 Columbia Records -levymerkille Bob Dylanin albumin *[[Slow Train Coming]]*, jonka single "Gotta Serve Somebody" voitti Grammyn 1980. Wexler pääsi vuonna 1987 Rock and Roll Hall of Fameen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jerry Wexlerin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 15.8.2008. Harri Uusitorppa.
Cam Ward

**Cameron Kenneth ”Cam” Ward** (s. 29. helmikuuta 1984 Saskatoon, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkomaalivahti. Hänen kotipaikkansa on Sherwood Park Albertassa. Hän nousi tunnetuksi, koska hän pelasi tulokkaana Stanley Cup -finaalissa 2006 – ensimmäisenä sitten Patrick Royn.

## Ura
Ward valittiin  Carolina Hurricanesiin numerolla 25. Hän pelasi 2001–2004 Red Deer Rebelsissä WHL:ssä loistavasti vieden joukkueen finaalipeleihin kahdesti. Solmittuaan sopimuksen Hurricanesin kanssa hän pelasi kahtena kautena farmiliiga AHL:ssä.

Ensimmäisen ottelunsa hän pelasi 5. lokakuuta 2005, sillä maalivahti Martin Gerber oli loukkaantunut. Jo toisessa ottelussaan hän saavutti NHL-uransa ensimmäisen nollapelin. Gerberin toivuttua Wardista tuli varamaalivahti.

 pudotuspeleissä Carolina oli pudota Montreal Canadiensille ensimmäisellä kierroksella. Gerber siirrettiin syrjään huonojen esitysten vuoksi, ja Ward laitettiin maalille. Carolina pudotti Montrealin ensimmäisellä kierroksella, New Jersey Devilsin toisella kierroksella, sekä kolmannella kierroksella seitsemännessä ottelussa Buffalo Sabresin. Ward torjui loistavasti myös finaaleissa ollen 20 vuoteen ensimmäinen maalivahti, joka sai nollapelin finaaliottelussa. Carolina voitti Stanley Cupin. Ward sai Conn Smythe Trophyn pudotuspelien parhaana pelaajana ja oli näin ensimmäinen tulokas sitten Ron Hextallin 1987, joka sai kyseisen palkinnon.

Ward jatkaa yhä Carolina Hurricanesin ykkösmaalivahtina. Ward voitti myös maailmanmestaruuden Kanadan paidassa 2007. Kaudella  Ward loukkaantui Rick Nashin luistimen viiltäessä häntä jalkaan. Kyseessä oli jo Wardin uran toinen kerta, kun hän loukkaantui vastustajan luistimesta.

Kaudeksi 2018-19 Ward siirtyi yksivuotisella sopimuksella NHL-seura Chicago Blackhawksin riveihin.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Ernest Borgnine

**Ernest Borgnine** (24. tammikuuta 1917 Hamden, Connecticut – 8. heinäkuuta 2012 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Oikealta nimeltään **Ermes Effron Borgnino**. 

Borgnine syntyi Hamdenissa, Connecticutissa italialaisten vanhempien perheeseen. Hänen vanhempansa erosivat hänen ollessaan kaksivuotias. Borgnine asui sen jälkeen muutaman vuoden Italiassa äitinsä kanssa, ennen kuin palasi synnyinmaahansa. 

Borgnine liittyi Yhdysvaltain laivastoon suoritettuaan high schoolin 1935. Hän voitti vuonna 1955 parhaan miespääosan Oscarin elokuvalla *[[Marty]]*. Muita merkittäviä rooleja hänellä oli muun muassa elokuvissa *[[Johnny Guitar]]*, *[[Täältä ikuisuuteen (elokuva)|Täältä ikuisuuteen]]*, *[[Likainen tusina]]*, *[[Hurja joukko]]*, *[[Länsirintamalta ei mitään uutta (vuoden 1979 elokuva)|Länsirintamalta ei mitään uutta]]*, *[[Aavikkolento (vuoden 1965 elokuva)|Aavikkolento]]*, *[[Raivopäät (elokuva)|Raivopäät]]*, *[[Julmat, vahvat ja röyhkeät]]* ja *[[Pako New Yorkista]]* sekä televisiosarjoissa *[[McHale’s Navy]]* ja *[[Operaatio Airwolf]]*. Hän teki sivuosaroolin Brandon Leen debyyttielokuvassa *[[Laser Mission]]*. Hän oli äänenä *[[Paavo Pesusieni]]* -piirrossarjan hahmolle Merenneitomies.

Borgnine oli naimisissa viidesti. Hän oli vuodesta 1973 naimisissa Tova Traesnaesin kanssa. Borgninella on tähti Hollywood Walk of Famella. Hän kuoli heinäkuussa 2012 munuaisten vajaatoimintaan 95-vuotiaana.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Ernest Borgninen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Martin Straka

**Martin Straka** (s. 3. syyskuuta 1972 Plzeň, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen yli 1&nbsp;000 NHL-ottelua pelannut jääkiekkoilija, joka päätti peliuransa vuonna 2014 kasvattajaseurassaan HC Plzeňissä. Hän pelasi seurassa viimeiset kuusi kautta ja on nykyään sen toimitusjohtaja ja omistaja.

Straka valittiin numerolla 19 Pittsburgh Penguinsiin  , ja hän on pelannut lukuisissa joukkueissa 15 vuotta kestäneen NHL-uransa aikana. Hänet myytiin Ottawa Senatorsiin 1995, ja alle vuoden päästä uudelleen New York Islandersiin. Hän siirtyi vapaana pelaajana 1996 Florida Panthersiin, muttei saanut kauden 1995–96 jälkeen uutta sopimusta. Hän palasi Pittsburghiin 1997, ja vuonna 2003 hänet myytiin taas pois, tällä kertaa Los Angeles Kingsiin. Vuonna 2005 hän teki sopimuksen New York Rangersin kanssa.

Straka pelasi Tšekin joukkueessa, kun se voitti kultaa talviolympialaisissa 1998. Hän voitti kultaa myös jääkiekon MM-kisoissa 2005 Wienissä. Talviolympialaisissa 2006 Straka sai pronssia.

Heinäkuussa 2008 lopetettuaan NHL-uransa hän siirtyi pitkän tauon jälkeen kasvattajaseuraansa HC Plzeň 1929:iin, jossa pelasi vielä kuusi kautta ennen lopettamistaan.

## Tilastot

## Lähteet
*

### Viitteet
Googie Withers

**Georgette Lizette ”Googie” Withers** (12. maaliskuuta 1917 – 15. heinäkuuta 2011) oli brittiläinen näyttelijä.

Withers syntyi Karachissa, Pakistanissa. Hänen elokuviaan ovat muun muassa *One of Our Aircraft Is Missing* (*Yksi pommikoneistamme on kateissa*, 1942) ja *Night and the City* (*Suurkaupungin laki*, 1950). 

Withers meni vuonna 1948 naimisiin John McCallumin kanssa ja muutti 1950-luvulla Australiaan. Hän jatkoi uraansa siellä ja palasi Britanniaan 1980-luvulla. 

Withers oli vuodesta 2001 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja (CBE).

## Lähteet
Pikkunahkiainen

**Pikkunahkiainen** (*Lampetra planeri*) on ympyräsuisiin kuuluva kala. Se kasvaa 12–18 senttimetrin pituiseksi ja elää koko ikänsä pienissä, virtaavissa vesissä. Pikkunahkiaisen ja nahkiaisen erottaminen toisistaan toukkavaiheessa on vaikeaa, mutta täysikasvuisena lajit erottaa siitä, että alle 18 senttimetrin pituisella nahkiaisella ei ole vielä täysin kehittynyttä mätiä tai maitia, mutta pikkunahkiaisella on. Toukkavaiheen jälkeen pikkunahkiainen ei enää syö, vaan kutee ja sen jälkeen kuolee.

Pikkunahkiaisia tavataan Britteinsaarilla, Pohjanmereen ja Itämereen virtaavissa vesistöissä, Ranskassa, Länsi-Italiassa, Volgan ja Tonavan yläjuoksulla sekä Pescaran valuma-alueella Pohjois-Italiassa. Suomessa pikkunahkiainen on yleinen sisävesissä Lappiin saakka.

Pikkunahkiainen kutee maalis-kesäkuussa. Naaras laskee mädin matalassa vedessä hiekka- tai sorapohjalle kutukuoppaan. Mäti on hieman nahkiaisen mätiä kookkaampaa, mutta kappalemäärä on vain noin 1500. Mäti kuoriutuu 3–4 päivässä, ja sokeat, hampaattomat toukat syövät 3–5 vuotta pieniä pohjaeläimiä, kunnes ne syksyllä muuttuvat aikuisiksi. Sukuelinten kehitys alkaa jo toukkakauden loppupuolella, ja muodonvaihdoksen aikana kehittyvät silmät ja hampaat, mutta suoli surkastuu. Keväällä muodonvaihdos on ohi, ja eläin on sukukypsä. Pikkunahkiaista käytetään joskus syöttinä, muuten sillä ei ole taloudellista merkitystä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Emil Jannings

**Emil Jannings** (oikealta nimeltään **Theodor Friedrich Emil Janenz**; 23. heinäkuuta 1884 Rorschach, Sveitsi – 2. tammikuuta 1950 Strobl, Itävalta) oli saksalainen näyttelijä, joka voitti kaikkien aikojen ensimmäisen parhaan miespääosan Oscarin vuonna 1928. Hän sai sen rooleistaan kahdessa elokuvassa: *[[Kiusaus (vuoden 1927 elokuva)|Kiusaus]]* ja *[[Viimeinen määräys]]*.

Jannings syntyi Sveitsissä saksalaiselle äidille ja yhdysvaltalaiselle isälle. Janningsilla oli lupaava ura Hollywoodissa, mutta hän palasi myöhemmin Eurooppaan. Hänellä oli rooli muun muassa elokuvassa *[[Sininen enkeli (elokuva)|Sininen enkeli]]* (1930). 

Janningsilla oli myöhemmällä urallaan merkittävä osa natsi-Saksan kulttuurielämässä, ja propagandaministeri Joseph Goebbels nimesi hänet vuonna 1941 ”valtakunnantaiteilijaksi”. Jannings vetäytyi Itävaltaan ja kuoli Salzburgin lähellä Stroblissa syöpään vuonna 1950. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.

## Lähteet
* Jannings IMDB-tietokannassa

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Warner Baxter

**Warner Baxter** (29. maaliskuuta 1889 Columbus, Ohio – 7. toukokuuta 1951) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Baxter voitti parhaan miespääosan Oscarin elokuvasta *[[In Old Arizona]]* vuonna 1929. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. 

## Elämä

Baxter muutti 9-vuotiaana Ohiosta San Franciscoon Kaliforniaan, jossa hän selvisi huhtikuussa 1906 sattuneesta 7,8 richterin maanjäristyksestä.

Baxter kärsi niveltulehduksesta, ja hänelle suoritettiin kivunlievittämiseksi lobotomia. Hän kuitenkin kuoli keuhkokuumeeseen vain 62-vuotiaana pian tämän jälkeen. 

## Aiheesta muualla

*
Pescovegetarismi

**Pescovegetarismi** (lat. *piscis* ’kala’) on kasvissyönnin eli vegetarismin suuntaus, jossa syödään kasvikunnan tuotteita ja kalaa. Runsaan kasvikunnan tuotteiden käytön lisäksi pescovegetaristit nauttivat kalaa tyypillisesti päivittäin tai ainakin useasti viikossa. Pescovegetaristit voivat myös syödä maitotuotteita ja kananmunaa.

## Historia
Moneen uskonnolliseen ruokaperinteeseen on kuulunut kalan syönnin salliminen mutta maaeläinten lihan syönnin kieltäminen. Kalansyönti sallittiin myös 1800-luvun englantilaisessa ”eettisessä kasvissyönnissä”. Pescovegetarismin teoria ja käytäntö on kuitenkin uudempaa perua, ja termiä käytettiin ensimmäisen kerran vasta vuonna 1991.

## Koostumus ja terveysvaikutukset
Pescovegetaarinen ruokavalio sisältää melko vähän tyydyttyneitä rasvoja mutta runsaasti omega-3-rasvahappoja ja antioksidantteja. Kala tuo ruokavalioon laadukasta proteiinia sekä monipuolisesti kivennäisaineita.

Pescovegetaarisen ruokavalion puolestapuhujien mielestä pescovegetarismi on terveellinen ruokavalio, joka suojaa noudattajaansa sydänsairauksilta, lihavuudelta, diabetekseltä, dementialta ja masennukselta. Joitain kalalajeja suositellaan kuitenkin vältettävän niiden korkean raskasmetallipitoisuuden vuoksi.

## Lähteet
Mika Pantzar

**Mika Pantzar** (s. 10. toukokuuta 1956 Helsinki) on suomalainen kauppatieteiden tohtori. Hän on Kuluttajatutkimuskeskuksen tutkimusjohtaja ja Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun dosentti.

Pantzar väitteli tohtoriksi vuonna 1991. Hän on erikoistunut teknologiatutkimukseen ja käyttäjäläheisten innovaatioiden tutkimukseen.  

Pantzarin sai vuonna 1997 valtion tiedonjulkistamispalkinnon kirjastaan *[[Kuinka teknologia kesytetään]]* ja Tieteellisten seurojen neuvottelukunnan Vuoden tiedekirja -kunniamaininnan.

Pantzar on toiminut Radio Suomen ''Pyöreä pöytä'' -keskusteluohjelman vakiopanelistina vuodesta 2007.

## Teoksia
;Suomeksi
* *Rakenteita muuttava ja rakenteissa muuttuva taloussubjekti.* lisensiaatintyö, Helsingin kauppakorkeakoulun julkaisuja B-86.
* Pantzar, Mika, Tuovi Allen & Visa Heinonen: *Täyskäännös – taloutemme valintojen edessä*,  Helsinki, Gaudeamus, 1993.
* 
* (Valtion tiedonjulkistamispalkinto, 1997; Tieteellisten seurain valtuuskunnan ja Suomen tiedekustantajien liiton vuoden 1996 tiedekirja, kunniamaininta.)
* Pantzar, Mika, Heinonen V., Mykkänen J. & Roponen S.  *Suomalaisen talouspolitiikan ajatusmallit*. Valtiovarainministerien budjettiesitelmissä 1974–1994. Kuluttajatutkimuskeskuksen tutkimuksia 1997.
* 

;Englanniksi
* *A Replicative Perspective on Evolutionary Dynamics*. The Organizing Process of the US Economy Elaborated through Biological Metaphor. TTT:n tutkimuksia 37/1991. (Väitöskirja.)
* Pantzar, Mika, Shove, Elizabeth: *Manufacturing leisure – Innovations in happiness, well-being and fun*. NCRC publications, 1/2005.

## Lähteet
Fredric March

**Fredric March** (syntymänimeltään Ernest Frederick McIntyre Bickel, 31. elokuuta 1897 Racine, Wisconsin – 14. huhtikuuta 1975 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kahdesti Oscar-palkittu näyttelijä. Hän oli myös Tony-palkittu, ja hänellä on tähti Hollywood Walk of Famessa.

March syntyi Racinessa, Wisconsinissa. Hän voitti parhaan miespääosan Oscarin kahdesti: ensin roolillaan elokuvassa *[[Tri Jekyll & Mr. Hyde (vuoden 1931 elokuva)|Tohtori Jekyll ja Mr. Hyde]]* (1932) ja toistamiseen elokuvassa *[[Parhaat vuodet (elokuva)|Parhaat vuodet]]* (1946).

March sai vuonna 1972 leikkaushoitoa eturauhassyöpäänsä, mutta menehtyi sairauteen 77 vuoden ikäisenä Los Angelesissa, Kaliforniassa 1975. 

Fredric March oli vuodesta 1927 kuolemaansa asti naimisissa Florence Eldridgen kanssa.  

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
António Egas Moniz

**António Caetano de Abreu Freire Egas Moniz** (29. marraskuuta 1874 – 13. joulukuuta 1955 Lissabon) oli portugalilainen neurologi. Hänelle myönnettiin Nobelin lääketieteen palkinto vuonna 1949 lobotomian kehittämisestä (palkinto jaettiin Walter Rudolf Hessin kanssa). 

Moniz opiskeli lääketiedettä Coimbran yliopistossa ja myöhemmin neurologiaa Bordeaux’ssa ja Pariisissa. Hänet muistetaan ensimmäisen lobotomian suorittajana (1936). Moniz kutsui leikkausta "etuotsalohkon leukotomiaksi". Hän suoritti leikkauksen 20 potilaalle, joista joillakin oli ahdistusta ja masennusta, joillakin krooninen skitsofrenia.

Tulokset, joita Moniz väitti saaneensa, herättivät suurta kiinnostusta hänen kirjansa julkaisuvuonna 1936. Hänen epätarkkuutensa, törkeä huolimattomuutensa ja mahdollinen epärehellisyytensä ohitettiin terapeuttisen innostuksen huumassa. Monizin työ johti "psykokirurgian" (hänen itsensä keksimä termi) räjähdysmäiseen kasvuun kaikkialla maailmassa, muun muassa Brasiliassa, Isossa-Britanniassa ja erityisesti Italiassa. Suurinta vastakaikua psykokirurgia sai Yhdysvalloissa, missä neurologi Walter Freeman keksi uuden kirurgisen menetelmän, jota hän kutsui transorbitaaliseksi lobotomiaksi. Vuoteen 1949 mennessä Yhdysvalloissa oli tehty yli 10&nbsp;000 tällaista leikkausta, ja seuraavat 10&nbsp;000 tehtiin seuraavan kahden vuoden aikana.

Monizilla oli myös poliittinen ura. Hän istui Portugalin parlamentissa 1903–1917 ja toimi muun muassa ulkoministerinä 1918 sekä suurlähettiläänä Espanjassa. Jätettyään politiikan hän toimi vuosina 1921–1944 neurologian professorina Lissabonin yliopistossa. 

Psykiatrinen potilas ampui Monizia vuonna 1949, mutta hän selvisi hengissä ja kuoli vasta vuonna 1955.

## Lähteet
George Arliss

**George Arliss** (10. huhtikuuta 1868 Lontoo – 5. helmikuuta 1946 Lontoo) oli brittiläinen Oscar-palkittu näyttelijä.

Arliss syntyi Lontoossa ja voitti vuonna 1930 parhaan miespääosan Oscarin elokuvasta *Disraeli*. 

Arliss oli syyskuusta 1899 kuolemaansa naimisissa Florence Arlissin kanssa. Parilla oli poika Leslie. George Arliss julkaisi kaksi omaelämäkertateosta ennen kuolemaansa Lontoossa 1946. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.

## Filmografia (tärkeimmät)
*  *Kiusaaja* (*The Devil*, 1921)
*  *Disraeli* (1921)
*  *Virheä jumalatar!* (*The Green Goddess*, 1923)
*  *Disraeli* (1929)
*  *Vihreä jumalatar!* (*The Green Goddess*, 1930)
*  *The Millionaire* (1931)
*  *[[Alexander Hamilton]]* (1931)
*  *The Man Who Played God* (1932)
*  *The King's Vacation* (1933)
*  *The Working Man* (1933)
*  *[[Voltaire]]* (1933)
*  *[[Rothschildit]]* (*The House of Rothschild*, 1934)
*  *Rautaherttua* (*The Iron Duke*, (1934)
*  *[[Kardinaali Richelieu]]* (*Cardinal Richelieu*, (1935)
*  *Hänen ylhäisyytensä* (*His Lordship*, (1936)
*  *Doctor Syn* (1937)
Sarankulman junaturma

**Sarankulman junaturma** tapahtui 1. kesäkuuta 1989 Riihimäen ja Tampereen välisellä rataosalla Sarankulmassa Tampereen eteläpuolella, kun Seinäjoelta Haapamäen kautta Helsinkiin matkalla ollut pikajuna 42 ajoi 100 kilometrin tuntinopeudella vaihteeseen, jossa suurin sallittu nopeus olisi ollut 35 kilometriä tunnissa. Junan veturi ja osa vaunuista suistui kiskoilta. Onnettomuudessa loukkaantui 15 matkustajaa, ja onnettomuusjunan veturi Dr13 numero 2342 jouduttiin hylkäämään sen saamien vaurioiden vuoksi.

## Aiheesta muualla
* Vaunut.org: kuva onnettomuuspaikalta
Philippe Noiret

**Philippe Noiret** (1. lokakuuta 1930 Lille – 23. marraskuuta 2006 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä. Hän esiintyi yli sadassa elokuvassa 1950-luvulta lähtien.

Noiret aloitti 1953 Théâtre National Populairessa. Hän ehti esittää kymmeniä klassisia lavarooleja ennen elokuvaan siirtymistä. Elokuvauransa hän avasi Agnès Vardan Ranskan uutta aaltoa ennakoineessa työssä *La Pointe Courte* 1956.

Noiret näytteli muun muassa elokuvissa *[[Juhla voi alkaa]]* (1974) ja *[[Auringonpimennys (vuoden 1981 elokuva)|Auringonpimennys]]* (1981). Hän voitti kaikkien aikojen ensimmäisen parhaan miespääosan César-palkinnon vuonna 1976, ja sai vielä toisen 1990. 

Noiret menehtyi vuonna 2006 syöpään Pariisissa 76-vuotiaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Michel Galabru

**Michel Galabru** (27. lokakuuta 1922 Safi, Marokko – 4. tammikuuta 2016) oli ranskalainen näyttelijä. Hän esiintyi sadoissa elokuvissa ja teki yhteistyötä muun muassa sellaisten ohjaajien kuin Bertrand Blierin, Costa-Gavrasin, Luc Bessonin ja Jean-Luc Godardin kanssa.

Michel Galabru voitti vuonna 1977 parhaan miespääosan César-palkinnon roolistaan elokuvassa *[[Tuomari ja salamurhaaja]]*. Hän oli ehdolla César-palkinnon saajaksi vielä vuosina 1986 ja 1991.

Näyttelijät Emmanuelle ja Jean Galabru ovat Michelin lapsia.

## Lähteet
Risto Taulo

**Risto Kalevi Taulo** (19. kesäkuuta 1931 Hollola – 3. lokakuuta 1999 Riihimäki) oli suomalainen näyttelijä. Taulo teki 45 vuotta jatkuneen uran Lahden kaupunginteatterissa ja Riihimäen Teatterissa. Hänen tunnetuin elokuvaroolinsa on *[[Täällä Pohjantähden alla (vuoden 1968 elokuva)|Täällä Pohjantähden alla]]* -trilogian Jussi Koskela. Hän näytteli myös noin kymmenessä tv-näytelmässä.

Risto Taulo syntyi 1931 hollolalaiseen työläisperheeseen. Taitava piirtäjä olisi halunnut mainosalalle, muttei päässyt alan kouluun kun ei osannut ruotsia. Hän työskenteli päivisin varastomiehenä ja lisäksi iltanäyttelijänä Lahden Kaupunginteatterissa 1946–1958. Hän sai puheilmaisun koulutusta Niilo Kuukalta. Teatterille hän laati myös julisteita, käsiohjelmia ja näyttelijöiden karikatyyrimuotokuvia.

Riihimäen Teatterissa Risto Taulo teki vuosina 1963–1991 monipuolisia rooleja sekä puhe- että musiikkinäytelmissä ja toimi myös lavastajana sekä 1966–1973 teatterin taloudenhoitajana. Hän esitti pääosia muun muassa näytelmissä *[[Särkelä itte]]* (Särkelä), *[[Jeppe Niilonpoika]]* (Jeppe), *[[Zorbas]]* (Zorbas), *[[Lapualaisooppera]]* (Kosola) ja *[[Windsorin iloiset rouvat]]* (Falstaff).

Jussi Koskelan roolia varten Edvin Laineen ohjauksessa *Täällä Pohjantähden alla* (1968) Taulon oli laihdutettava parikymmentä kiloa. Hän jatkoi roolia elokuvassa *[[Akseli ja Elina]]* (1970), jonka tarinassa Jussi kuolee jo alkupuolella. Risto Taulon muut teatterielokuvaroolit olivat *[[Viimeinen savotta|Viimeisessä savotassa]]* (1977, metsänvartija Aatsinki) ja *[[Ihmemies|Ihmemiehessä]]* (1979, talonmies). Tärkeimmät televisioroolit olivat presidentti Kyösti Kallio tv-sarjoissa *[[Mummoni ja Mannerheim]]* (MTV 1971) ja *[[Sodan ja rauhan miehet]]* (Yle TV2 1979) sekä K.-A. Fagerholm televisioelokuvassa *Presidentti* (Yle TV1 1982). Taulo kuoli 68-vuotiaana sairauskohtaukseen Riihimäellä.

## Filmografia

*Rengasmatka eli peräkylän pikajuna (1952)
*Täällä Pohjantähden alla (1968)
*Koko kaupungin Vinski (1969) (tv-elokuva)
*Akseli ja Elina (1970)
*Pohjantähti (1973)
*Viimeinen savotta (1977)
*Metsästys joulun alla (1977) (tv-elokuva)
*Sodan ja rauhan miehet (1978) (tv-sarja)
*Ihmemies (1979)
*Elämän rouva, rouva Glad (1990) (tv-elokuva)
*Autovaras (1991) (tv-elokuva)
*Nortia (1996) (tv-sarja)

## Lähteet
Olevisten kirkko

**Olevisten kirkko** () on kirkkorakennus Tallinnassa, Viron pääkaupungissa. Ensimmäinen maininta Olevisten eli Pyhän Olavin kirkosta on vuodelta 1267, mutta nykyisessä ulkoasussaan se on rakennettu vuonna 1330. Kirkon korkea kirkontorni oli aikanaan keskiaikaisen Euroopan toiseksi korkein rakennus. Nykyisin kirkkoa käyttää Viron evankelisten kristittyjen ja baptistiseurakuntien liitto.

## Historia

Norjan kuningas Olavi II Pyhään liitetty Pyhän Olavin kultti levisi levisi kauppaiden mukana Skandinaviasta Suomeen, Novgorodiin ja Tallinnaan. Pyhän Olavin kultin mukana levisi myös Pyhän Olavin kilta. Tallinnassa kilta juurtui Toompean alapuolella olevan kaupungin alueelle, jolla on vanhastaan ollut skandinaavisten kauppiaiden asutusta ja tälle alueelle rakentui myös Olevisten kirkko. Ensimmäinen maininta Pyhän Olavin kirkosta historiallisissa lähteissä on vuodelta 1267, mutta alkuperäisen kirkon sijaintipaikkaa ei tunneta. Nykyinen kirkko valmistui todennäköisesti vuonna 1330. Nykyisenlaisen goottilaisen ulkomuotonsa se sai 1400-luvulla. Kirkko oli roomalaiskatolilainen vuoteen 1524 saakka, jolloin siellä pidettiin Viron ensimmäiset protestanttiset saarnat uskonpuhdistukseen liittyen. Kirkon korkean tornin rakentaminen liittyy myöhäiskeskiajan taloudelliseen nousuun. Alun perin 159 metrin korkeuteen kohonnut torni oli oman aikansa eurooppalaisista rakennuksista luultavasti toiseksi korkein. Salama sytytti tulipalon vuonna 1625, minkä jälkeen Kirkon tornin pituutta lyhennettiin kahdellakymmenellä metrillä. Toisen salaman aiheuttama tulipalo teki hävityksiään vuonna 1820 ja tulipalon loimun sanotaan näkyneen aina Suomenlahden toiselle puolelle Helsinkiin saakka. Kirkko korjattiin ja vihittiin uudelleen käyttöön kaksikymmentä vuotta myöhemmin. Kirkko kuului saksalaiseen seurakuntaan vuoteen 1940 saakka ja vuodesta 1950 se on ollut Viron evankelisten kristittyjen ja baptistiseurakuntien liiton käytössä.

## Rakennus

Alun perin 159 metriä korkea kirkon torni teki siitä omana aikanaan Euroopan toiseksi suurimman rakennuksen, mutta tulipalon takia sen nykyinen korkeus on 123,7 metriä. Kirkon sisätilan korkeus on 31 metriä. Kirkon tornin näköalatasanne on avoin yleisölle. Kirkkoon kuuluu myös Pyhän Marian kappeli, joka on rakennettu alun perin vuonna 1404, mutta on nykymuodossaan peräisin vuosilta 1513-1523. Kappeliin kuuluu myös sen rakentamista tukeneen kauppiaan Hans Pawelsin kenotafi.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Kraeuter, Tom: *Ihme, josta länsi ei tiennyt*. Päivä 2016, 

## Aiheesta muualla

* Kirkon kotisivut
* Kirkon historiaa Tallinnan matkailusivustolla
Cry Wolf

**Cry Wolf** on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva. Sen on ohjannut Jeff Wadlow, joka voitti elokuvantekoa varten miljoona dollaria Chryslerin järjestämässä kilpailussa.

Elokuva kertoo nuoresta Owenista, joka aloittaa uudessa koulussa ja tutustuu siellä porukkaan, joka kokoontuu öisin pelaamaan outoa peliä koulun kappeliin. Pian Owenin tulon jälkeen metsästä löydetään raa’asti murhattu nuori nainen. Owen keksii ystävineen huhun, jonka mukaan koulussa on The Wolf -niminen sarjamurhaaja. He myös listaavat internetiin tämän seuraavat uhrit. Sen jälkeen koululta alkaa kadota listalla olleita ihmisiä.

## Näyttelijät

## Lähteet
Ӓ

**Ӓ** on kyrillinen kirjain. Se sisältyy hantin, kiltinänsaamen ja vuorimarin aakkosiin. Se kuului myös vuosina 1957–1996 käytössä olleeseen gagauzin kyrilliseen aakkostoon. Kirjain on muodostettu kyrillisestä kirjaimesta а lisäämällä siihen treema. Se on samannäköinen kuin latinalaisen kirjaimiston ä.

## Ääntäminen
Ӓ ääntyy hantissa vokaalina //, kiltinänsaamessa vokaalina // ja vuorimarissa vokaalina //. Gagauzissa sillä merkittiin vokaaleja [] ja [].
Maximilian Schell

**Maximilian Schell** (8. joulukuuta 1930 Wien – 1. helmikuuta 2014 Innsbruck) oli itävaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.

Schell syntyi Wienissä ja vietti lapsuutensa Sveitsissä Zürichissä. Myös hänen edesmennyt vanhempi siskonsa Maria Schell oli näyttelijä. 

Schell aloitti 1952 Baselin teatterissa näyttelijänä, ohjaajana ja dramaturgina. Teatteriuran ohella hän teki runsaasti rooleja elokuvassa. Hollywoodissa hän teki ensimmäisen elokuvansa vuonna 1958. Vuonna 1961 hänelle myönnettiin parhaan miespääosan Oscar roolista historiallisessa elokuvassa *[[Nürnbergin tuomio]]*.Sam Peckinpahin 1977 ohjaamassa Rautaristi-elokuvassa Maximilian Schell näyttelee aristokraattista kapteeni Stranskyä, jonka pakkomielteenä on saada Rautaristi sodasta Saksan itärintamalla. Stranskyn nimityksen esteenä on kuitenkin joukkueenjohtaja, kersantti Rolf Steiner, joka ei kuitenkaan tule elokuvan alussa toimeen kapteeni Stranskyn kanssa ja jopa halveksii Stranskyä heittäen oman Rautaristinsä Stranskyn eteen. 

Schell oli naimisissa Natasha Andreitšenkon kanssa, ja he saivat vuonna 1989 tyttären. Schell kärsi diabeteksesta ja sairastui vuonna 2000 vakavasti akuuttiin haimatulehdukseen. Hän menehtyi oltuaan hoidettavana keuhkokuumeen takia 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Rita Nightingale

**Rita Nightingale** (s. 1953) on brittiläinen kirjailija. Rita Nightingale on muun muassa kirjoittanut kirjat *Elinkautinen vapaus* (*Freed for life*) ja Free. Hän kertoo kirjoissaan omasta elämästään.

## Teoksia
* *Freed for Life* (1983)
* *No Going Back*  (1985)
* *Freed Forever* (1990)
Mats Lillrank

**Mats Henrik Lillrank** (s. 1961 Kärsämäki) on suomalainen muusikko ja lauluntekijä, joka on vaikuttanut lastenmusiikkia soittavassa Fröbelin Palikat -yhtyeessä.

Lillrank opiskeli aluksi viulunsoittoa mutta vaihtoi 13-vuotiaana viulun kitaraan. Lillrank soitti ja lauloi ennen Fröbelin Palikoita eri kellariyhtyeissä. Hän valmistui lastentarhanopettajaksi vuonna 1983 ja erityislastentarhanopettajaksi kahdeksan vuotta myöhemmin.

Lillrank kirjoitti ensimmäisen laulutekstinsä, ”Pumppulaulun”, vuonna 1988, ja edellisenä vuonna hän oli perustanut Timo Nuutisen, Ari Bergströmin ja Hannu Mäkelän kanssa Fröbelin Palikat -yhtyeen. Kokopäiväiseksi muusikoksi Lillrank ryhtyi vuonna 1995. Hän on tehnyt yli kuusikymmentä omaa laulua, kymmenisen käännöstekstiä sekä muutamia uudelleensanoituksia vanhoista lauluista. Lillrank kuvailee musiikkiaan perusrockiksi ja -popiksi, jossa on selkeät rytmit ja suoraviivaiset sävelmät.

Lillrank on nimennyt suurimmiksi musiikillisiksi vaikuttajikseen muun muassa John Fogertyn, Juice Leskisen sekä Hurriganesin. 

Musiikin lisäksi Lillrank on dubannut piirrossarjoja.

Mats Lillrankin serkku on Silva Lillrank.

### Dubbaukset

## Lähteet
*Finnish Music Information Centre – Suomalaisen musiikin tiedotuskeskus

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Hellyeah

**Hellyeah** on metallivaikutteista southern rockia ja groove metalia soittava yhtye. Yhtyeessä on mukana jäseniä useista yhtyeistä.

Bändi julkaisi debyyttinsä, nimeltä Hellyeah 10. huhtikuuta 2007.

Kuitenkin bändille kerkisi tulla alamäkiä ennen *Fire It Up* -kiertuetta, sillä Jerry Montano erosi yhtyeestä henkilökohtaisista syistä. Jerry kuitenkin korvattiin pian Damageplanista tutulla Bob "Zilla" Kakahalla virallisesti. Paulille tämä oli hyvä asia, sillä nämä olivat aiemmin luvanneet soittavansa jälleen jossain bändissä kaikesta huolimatta, ja muutenkin Bob ja Paul ovat kuin veljiä.

Vuonna 2007 Hellyeah oli Fire It Up -kiertueella ja samalla KoRnin johtamalla *Family Values* -kiertueella jossa esiintyvät myös esimerkiksi Trivium ja Evanescence. 13. heinäkuuta julkaistiin Hellyeahin uusi levy *[[Stampede]]*. Hellyeahin piti käydä Suomessa Provinssirockissa esiintymässä, mutta keikka peruuntui.

Yhtyeen rumpali Vinnie Paul kuoli sydänkohtaukseen kesäkuussa 2018.

## Jäsenet
* Chad Gray – laulu (Mudvayne)
* Greg Tribbett – kitara (Mudvayne)
* Tom Maxwell – kitara (Nothingface)
* Bob Zilla – basso (Damageplan)

### Entiset jäsenet
* Jerry Montano – basso (Nothingface, Danzig)
* Vinnie Paul Abbott – rummut (Pantera, Rebel Meets Rebel, Damageplan)

## Diskografia
### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Singlet
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### DVD:t
* 

## Katso myös
* Pantera
* Damageplan
* Rebel Meets Rebel
* Mudvayne
* Nothingface

## Aiheesta muualla
* 
* Bändin virallinen sivusto
* Bändin virallinen keikkalista
Yksin kotona 3

**Yksin kotona 3** () on Raja Gosnellin ohjaama ja John Hughesin käsikirjoittama *[[Yksin kotona]]* -elokuvasarjan kolmas elokuva. Elokuvan ensi-ilta oli 12. joulukuuta 1997.

## Juoni

Nuori poika Alex Pruitt saa naapurintädiltä lahjaksi leikkiauton, kun täti oli erehdyksissään ottanut oman muovikassin sijaan toisen samanlaisen lentokentän turvatarkastuksessa. Samaan aikaan tuon kyseisen muovikassin omistajat, neljä Pohjois-Korean terroristijärjestön jäsentä yrittävät löytää Alexin leluautoa, jonka sisällä on arvokas siru. Alex sairastuu vesirokkoon ja hänen äitinsä joutuu lähtemään töihin. Alex jää kotiin ja alkaa saada selville, ettei naapurustossa ole kaikki kohdallaan terroristien käydessä naapuruston talot läpi leikkiautoa metsästäessään. Hän soittaa poliisille ja kertoo, mitä on nähnyt. Poliisit saapuvat pian paikalle, mutta rikolliset ovat kerenneet jo karata. Kukaan ei usko Alexia.

Muutaman päivän päästä Alex alkaa tarkkailla rikollisia, jotka ovat palanneet. Tällä kertaa hän on aivan varma, että saa rikolliset kiinni. Hän soittaa taas poliisille, jotka tulevat, mutta puhelu osoittautuu pilapuheluksi. Alexin koti on seuraava kohde, jonne rikolliset aikovat tunkeutua. Alex päättää tehdä suunnitelman, jonka avulla hän voittaa rikolliset. 

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
*
Saksan XXXVI vuoristoarmeijakunta

**XXXVI vuoristoarmeijakunta** () oli Saksan maavoimien armeijakunta toisessa maailmansodassa. Se taisteli muun muassa Suomen Lapissa osallistuen jatkosodan taisteluihin sekä Lapin sotaan.

## Perustaminen
Keskustan rajanvalvonta-alue () perustettiin 19. lokakuuta 1939 Breslaussa raja-alue 14:stä. Armeijakunta nimettiin 11. toukokuuta 1940 uudelleen erilliseksi johtoportaaksi XXXVI ().

## Palvelus
Armeijakunta osallistui Puolan offensiiviin. Se siirrettiin toukokuussa 1940 Trieriin ja edelleen Lothringeniin. Armeijakunta otti osaa Ranskan valtaukseen osana 16. armeijaa, joka kuului ensin armeijaryhmä A:han ja myöhemmin armeijaryhmä C:hen. Elokuussa 1940 armeijakunta siirrettiin Etelä-Norjaan (operaatio Weserübung), jossa se liitettiin ryhmä XXI:een. Armeijakunta nimettiin 18. marraskuuta 1941 Norjassa XXXVI vuoristoarmeijakunnaksi.

Armeijakunta siirrettiin Suomen Lappiin helmikuussa 1942, ja se oli edelleen Suomessa Lapin sodan alkaessa. Armeijakunnan joukot vetäytyivät Norjaan, jossa ne antautuivat Saksan antauduttua liittoutuneille.

## Joukot
* Saksan 71. jalkaväkidivisioona (elokuuhun 1940)
* Saksan 212. jalkaväkidivisioona (elokuuhun 1940)
* SS-divisioona Nord (kesäkuu–heinäkuu 1941 ja syyskuu 1941, liitettiin lokakuussa 1941 Suomen III armeijakuntaan)
* Saksan 169. jalkaväkidivisioona
* Saksan 163. jalkaväkidivisioona (vuodesta 1942)
* Suomen 6. divisioona (kesäkuu 1941–1942)

## Erillisyksiköt
*Panssariosasto 211
*Panssariosasto 40
*Suomen 16. rajajääkärikomppania
*Suomen 26. rajajääkärikomppania
*Suomen 46. rajajääkärikomppania

## Komentajat
Armeijakunnankomentajina olivat:
* Ratsuväen kenraali Hans Feige (19. lokakuuta 1939 – 30. marraskuuta 1941)
* Jalkaväen kenraali Karl Weisenberger (30. marraskuuta 1941 – 10. elokuuta 1944)
* Vuoristojoukkojen kenraali Emil Vogel (10. elokuuta 1944 – 8. toukokuuta 1945)

## Lähteet
Musta tusina

**Musta tusina** on epävirallinen nimitys 1970-luvun alkupuolella K-linjan vastavoimaksi syntyneelle Keskustapuolueen poliitikkojen ryhmälle. K-linja piti ryhmää Suomen virallisen ulkopolitiikan kannalta epäluotettavana.

Ryhmään kuuluivat muun muassa Esko Härkönen, Mikko Kaarna, Einari Nieminen, Veikko Pihlajamäki, Väinö Raudaskoski Sulo Suorttanen, Taisto Tähkämaa, Heimo Linna, Marjatta Väänänen ja Johannes Virolainen.

Ryhmän johtohenkilöitä oli Tähkämaa, joka onnistui saamaan Väänäsen Miettusen III hallitukseen vuoden 1976 hallitusneuvotteluissa huolimatta K-linjan pyrkimyksistä estää se.
Kuurin kynnäs

**Kuurin kynnäs** tai **Kuurinkynnäs** (, , *Kuršskaja kosa*, ) on 98 kilometrin pituinen kapea niemimaa eli kynnäs, jonka pohjoisosa kuuluu Liettuaan ja eteläosa Venäjän Kaliningradin alueeseen. 

## Maantiede
Hiekkadyynien luonnehtima Kuurin kynnäs erottaa Kuurinhaffin Itämerestä. Kynnään leveys vaihtelee noin 400 metristä 3,8 kilometriin. Aikanaan Kuurin kynnäs kuului Saksan Itä-Preussiin.

Niemi työntyy etelästä pohjoiseen. Pohjoispäässä kapea salmi yhdistää Kuurinhaffin Itämereen Klaipėdan kaupungin kohdalla. Klaipėdasta on niemelle kaksi lauttayhteyttä, uusi ja vanha.

Kuurin kynnäällä sijaitsee Kuurin kynnään kansallispuisto. Kynnäs hyväksyttiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2000. Se on Liettuan ja Venäjän yhteinen kohde, joka on suojeltu luonnon- ja kulttuuriarvojensa takia esimerkkinä alueesta, jolla ihminen on vaikuttanut maisemaan.

## Liettuan-puoleinen osa
Kuurin kynnään pohjoinen eli Liettuan-puoleinen osa on yhteydessä mantereeseen Venäjän-puoleisen osan kautta. Koko kynnään suurin taajama on Nida, entinen kalastajakylä, joka elää nykyään pääasiassa turismista. Toinen matkailukylä on Juodkrantė. Niemen muut entiset kalastajakylät eivät ole yhtä kaupallistuneita.

Liettuan puolella kynnäs kuuluu kahteen kuntaan: Klaipėdan kaupunkiin ja Neringan kuntaan. Kylistä pohjoisin on Klaipėdaan kuuluva Smiltynė. Kylän nähtävyyksiä ovat delfinaario, Liettuan merimuseo, saksalaisen rannikkotykistön linnoitusmuseo, kalastusalusten näyttely ja kalastajakylää esittelevä ulkomuseo.

Noin 10 kilometriä etelään on Neringan kuntaan kuuluva Alksnynėn kylä ja kahdeksan kilometrin päässä suurehko Juodkrantė, sitten Agila. Sieltä 15 kilometriä etelään sijaitsevat Pervalka, Karvaičiai, Nagliai ja Preila. Kuuden kilometrin päässä ovat Neringan kuntakeskukseen Nidaan kuuluva Purvynė ja Skruzdynė. Nidassa on esimerkiksi Nobel-kirjailija Thomas Mannin huvila, jossa hän vietti kesää kolmena vuonna 1930–1932.

## Venäjän-puoleinen osa
Venäjän puoleinen kynnäs kuuluu Kaliningradin alueen Zelenogradskin piirin Kuršskaja kosan maalaiskuntaan. Tässä maalaiskunnassa asui väestönlaskennan 2010 mukaan yhteensä 1&nbsp;309 henkeä. Siellä on kolme taajamaa: Morskoje (ent. Pillkoppen), Rybatši (Rossitten) ja Lesnoi (Sarkau). Myös kynnään Venäjän-puoleinen osa on kansallispuistoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuršių nerijos nacionalinis parkas  
* Kursiu Nerija National Park  
* Ivar Hortling : Muuttolintujen kestikievari, Suomen Kuvalehti, 24.10.1925, nro 43, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Kurische Nehrung Pohjolan Sahara, Kansan kuvalehti, 13.10.1933, nro 42, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Vapaaherra W. von Ungern-Sternberg : Kuurinmaan hiekkasärkkä, Helsingin Sanomat, 12.05.1935, nro 126, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* 6 metriä vuodessa liikkuvat Kurische Nehrungin vaeltavat hiekkadyynit, Suomen Kuvalehti, 04.09.1937, nro 36, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kvanttiteleportaatio

**Kvanttiteleportaatio** on kvantti-informaatiossa tekniikka, jossa kvanttitila voidaan kvanttitilojen lomittumisen avulla siirtää toiseen paikkaan. Siinä ei liiku ainetta tai energiaa mutta se on hyödyllinen kvanttitiedonsiirtossa ja laskennassa.

## Teleportaatio valosta atomiin

Valon avulla voidaan siirtää tietoa atomeihin ja päinvastoin. Atomeihin voidaan tallentaa tietoa kvanttitietokoneessa. Tämä saatiin selville kun Fyysikko Eugine Polzikin tutkijaryhmä siirsi kvanttikoodattua informaatiota valosta atomien muodostamaan kaasuun vuonna 2006. Tavallisen arkiymmärryksen hallitsemassa elämässä kulkeminen teleportin eli kaukosiirtimen kautta paikasta toiseen ei onnistu, mutta kvanttimekaniikan lakien hallitsemassa atomien maailmassa se on jo mahdollista. Varsinaista fyysistä ainetta, atomeja, tosin ei ole vielä siirretty. Sen sijaan tutkijat ovat tuhonneet lasersäteen yhdessä paikassa ja luoneet siitä täydellisen kopion toisessa paikassa siirtämällä alkuperäisen säteen kvantti-informaation valon avulla toiseen paikkaan.

## Kvanttitietokone

Tavallisen tietokoneen tavoin kvanttitietokoneessakin on muistiyksikkö, johon tietoa talletetaan, ja kanavia, joita pitkin tieto liikkuu muistiyksikössä. Atomeja pidetään loogisena tiedontallennusvälineenä, koska kvantti-informaatio säilyy atomeissa huomattavasti kauemmin kuin valossa. Valo sen sijaan sopii hyvin tiedon tallentamiseen atomimuistiin ja sen lukemiseen sieltä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*News: Light to Atom Teleportation 
*News:First quantum teleportation between light and matter
Strofios

**Strofios** (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Fokiin kuningas ja Pyladeen isä. Hänen puolisonsa oli Agamemnonin sisar Astyokhe, johon ilmeisesti viitataan myös nimellä *Anaksibia*.

Oresteen sisar Elektra lähetti veljensä Strofioksen huomaan, kun Oresteen äiti Klytaimnestra, joka oli suhteessa Aigisthoksen kanssa, murhasi Agamemnonin tämä palatessa Troijan sodasta. Orestes oli kahdeksan vuotta Fokiissa, ja siinä ajassa hänestä ja Pyladeesta tuli parhaat ystävät Strofioksen kasvatettua häntä kuin omaa poikaansa.

## Lähteet
Jade Empire

**Jade Empire** on kanadalaisen BioWaren kehittämä toimintaroolipeli, joka julkaistiin Xboxille 12. huhtikuuta 2005. Peli ilmestyi pari vuotta myöhemmin myös Microsoft Windowsille ”Special Editionina”. Se sisältää muun muassa yhden uuden hahmon sekä kaksi uutta taistelutyyliä. 

Xbox-version julkaisi Microsoft Game Studios ja Windows-version 2K Games. 

Peli sijoittuu kiinalaisten myyttien ja legendojen pohjalta kehitettyyn maailmaan. Pelaaja opettelee aseettomia ja aseellisia taistelulajeja sekä taikuutta, joiden avulla hän kamppailee pelin vihollisia vastaan. Pelin alussa pelaaja voi valita itselleen valmiiksi luodun hahmon tai muokata sitä itse mieleisekseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Jade Empiren viralliset sivut
Spinozismi

**Spinozismilla** tarkoitetaan Baruch Spinozalle ominaista filosofiaa. Sillä viitataan usein ennen kaikkea Spinozan panteismiin, joka määritteli "Jumalan" yhdeksi itseriittoiseksi substanssiksi, ja sekä aineen että ajattelun tämän substanssin ominaisuuksiksi. Spinozan mukaan kolmas tiedon laji, intuitiolla saavutettu tieto, oli korkein saavutettavissa oleva totuus.

Spinozismissa henkilökohtaisella jumalasuhteella tarkoitetaan näin sitä, että ihminen on osa ääretöntä "organismia", jonka osat ovat keskinäisessä riippuvuussuhteessa. Spinozismia voidaan löytää muun muassa G. E. Lessingin ja Arthur Schopenhauerin ajattelusta.

## ''Natura naturans'' ja ''natura naturata''

*Natura naturans* ja *natura naturata* ovat keskiajalla kehitettyjä latinankielisiä termejä, joiden tunnetuin käyttäjä Spinoza on ollut. Ne ilmaisevat Jumalan ja luonnon, jotka Spinoza samaisti, kahta puolta.

Termi *natura naturans* tarkoittaa ”luonto luovana”, eli ”luova luonto”. Spinozan filosofiassa tämä viittasi Jumalaan aktiivisena, elävänä ja muuttuvana luojana, luovana toimintana. Latinankielisessä ilmaisussa on kyse preesensin partisiipista.

Termi *Natura naturata* tarkoittaa ”luonto luotuna”, eli ”luotu luonto”. Spinozalla tämä viittasi Jumalaan passiivisena, sellaisena jossa asiat ovat jo luotuja, eli samana kuin luonnonoliot. Latinankielisessä ilmaisussa on kyse imperfektin partisiipista. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ferguson, Wayne: Spinozism and Christianity – A Practical Comparison  
* Oittinen, Vesa Spinozistinen dialektiikka . *Niin & näin* 2/1995.
Ilta

**Ilta** eli **ehtoo** on päivän loppuosa, tavallisesti kello 18:sta eteenpäin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Salon seudun taideharrastajat

**Salon seudun taideharrastajat** on 1997 perustettu yhdistys joka koostuu Salon ja ympäristön taiteesta kiinnostuneista henkilöistä.

Yhdistys on pitänyt näyttelyitä vuosittain joissa jäsenet esittelevät taidettaan.

## Aiheesta muualla

* Yhdistyksen kotisivu
Lämmönläpäisykerroin

**Lämmönläpäisykerroin** eli **U-arvo**, aiemmin **k-arvo**, (tunnus *k* tai *U*) on lämpövirran tiheys, joka jatkuvuustilassa läpäisee rakennusosan, kun lämpötilaero rakennusosan eri puolilla olevien ympäristöjen välillä on yksikön suuruinen. Lämmönläpäisykerroin on määritelty Suomen rakentamismääräyskokoelmassa osassa C3. Lämmönläpäisykerroin kuvaa, miten paljon tehoa tarvitaan pinta-alaa kohti, jotta saavutettaisiin tietty lämpötilaero eristerakenteen yli. Lämpötilaero on tässä seinämän erottamien väliaineiden välisten lämpötilojen ero.

Lämmönläpäisykerroin *k* on lämpötehon *P* suhde lämpötilaeroon *ΔT* ja pinta-alaan *A*:
:*k = P / (ΔT · A)*.

Rakennustekniikassa lämmönläpäisykertoimen tarkoituksena on kuvata rakennuksen eri rakennusosien lämmöneristyskykyä. Mitä pienempi U-arvo, sitä parempi lämmöneristys. SI-järjestelmän mukaisesti lämmönläpäisykertoimen yksikkö on watti kelviniä ja neliömetriä kohti eli *W/(K·m²)*.

Esimerkkejä rakennuksen U-arvoista:

Enimmäisarvot eri rakenneosille määritetään Suomen rakentamismääräyskokoelman osan C3 kohdasta 3.2. Määräykset kiristyivät vuoden 2010 alusta.
 
## Katso myös
*Lämpöresistanssi

## Lähteet
*Rakennuksen lämmöneristys, Suomen rakentamismääräyskokoelma C3 , Ympäristöministeriö(määräykset), 2007. *(Voimassa 31.12.2009 asti)*
*Lämmöneristys, Suomen rakentamismääräyskokoelma C4 , Ympäristöministeriö(ohjeet), 2003.

### Viitteet
Günther (laulaja)

**Mats Söderlund** (s. 25. heinäkuuta 1967 Malmö) on ruotsalainen malli ja laulaja, joka tunnetaan taiteilijanimellä **Günther**. Hänen levyttämiään kappaleita ovat muun muassa vuonna 2004 ilmestyneet ”Ding Dong Song” ja ”Teeny Weeny String Bikini” sekä Samantha Foxin kanssa yhdessä levytetyt ”Touch Me” ja ”Famous”. Vuonna 2013 Mats Söderlund levytti kappaleen ”I’m Not Justin Bieber, Bitch”. Vuonna 2016 Günther osallistui yhdessä D’Sanzin kanssa Suomen euroviisukarsintana toimivaan vuoden 2017 Uuden Musiikin Kilpailuun kappaleella "Love Yourself" sijoittuen sen finaalissa viidenneksi. Günther on osallistunut aiemmin Ruotsin euroviisukarsintana toimivaan Melodifestivaleniin vuonna 2006, mutta karsiutui semifinaalissaan.

Ennen musiikkiuraa Söderlund työskenteli miesmallina Euroopassa, muun muassa 1980-luvulla ja 1990-luvun alkuun asti Pariisissa ja Milanossa. Malliuran jälkeen hän siirtyi yökerhomaailmaan ja omisti yökerhoja niin Malmössä kuin Tukholmassakin, mutta on myynyt ne. Söderlund on eronnut ja hänellä on kaksi tytärtä, joista toinen toimii mallina. Söderlundilla on myös lapsenlapsia. 

## Albumit
* *Pleasureman* (2004)
* *Pleasureman* (Uncensored US Version) (2006)
* *Gunther Hot Hits* (2007)

## Singlet
* ”Ding Dong Song” (2004)
* ”Teeny Weeny String Bikini” (2004) 
* ”Touch Me (I Want Your Body)” (2004)
* ”Tutti Frutti Summer Love” (2005) 
* ”Christmas Song (Ding Dong)” (2005) 
* ”Like Fire Tonight” (2006)
* ”Famous” (2010)
* ”Pussycat” (2011)
* ”I’m Not Justin Bieber Bitch” (2013)
* ”No Pantalones” (2016)
* ”Love Yourself” (ft. D'Sanz) (2017)
* ”Dynamite” (2017)
* ”Sex Myself” (2022)
* ”Coupe de Main” (2023)
* ”Real Sassy” (2023)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut 
* Günther Spotifyssä
Katína Paxinoú

**Katína Paxinoú** (), syntyjään *Aikateríni Konstantopoúlou* (Αικατερίνη Κωνσταντοπούλου) (17. joulukuuta 1900 Pireus – 22. helmikuuta 1973 Ateena) oli kreikkalainen elokuva- ja teatterinäyttelijä. 

Paxinoú kouluttautui oopperalaulajaksi, mutta kiinnostui enemmän näyttelemisestä ja liittyi Kreikan kuninkaalliseen teatteriin 1929. Toisen maailmansodan syttyessä hän oli Lontoossa, josta hän muutti Yhdysvaltoihin.

Paxinoú esiintyi vuonna 1943 elokuvassa *Kenelle kellot soivat* ja sai tästä parhaan naissivuosan Oscarin ja Golden Globen.

Paxinoú oli naimisissa näyttelijä-ohjaaja Aléxis Minotíksen kanssa ja kuoli syöpään Ateenassa 1973. 

Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://www.rottentomatoes.com/celebrity/katina_paxinou
Delbert Mann

**Delbert Martin Mann, Jr.** (30. tammikuuta 1920 Lawrence, Kansas – 11. marraskuuta 2007 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän valmistui Vanderbiltin yliopistosta Tennesseen osavaltion Nashvillessä. Hän oli naimisissa Ann Caroline Mannin kanssa tämän kuolemaan saakka 2001.

Delbert Mann voitti parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon ensimmäisestä pitkästä elokuvastaan *[[Marty]]* (1955) ja jatkoi uraansa näytelmäsovituksilla kuten *[[Poikamiesilta (elokuva)|Poikamiesilta]]* (1957), *[[Eri pöydissä]]* (1958), *[[Intohimot jalavien alla]]* (1958) ja *[[Pimeät portaat]]* (1961).  Hänen muita ohjaustöitään ovat Doris Day -komediat *[[Rakkaani, tule takaisin]]* (1961) ja *[[Minkin kosketus]]* (1962) sekä televisiolle tehty sotaelokuva *[[Länsirintamalta ei mitään uutta (vuoden 1979 elokuva)|Länsirintamalta ei mitään uutta]]* (1979). Näyttelijät pitivät häntä erittäin rauhallisena ja miellyttävänä ohjaajana. Uransa loppuvuosina Mann työskenteli lähinnä televisiolle.

Mann toimi vuosina 1967–1971 Directors Guild of American puheenjohtajana. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.

## Filmografiaa

**[[Marty]]* (1955)
**[[Poikamiesilta (elokuva)|Poikamiesilta]]* (1957)
**[[Eri pöydissä]]* (1958)
**[[Intohimot jalavien alla]]* (1958)
**[[Rakkauden jälkikesä]] (1959)
**Pimeät portaat* (1961)
**Rakkaani, tule takaisin* (1961)
**Iwo Jiman sankari* (1961)
**Minkin kosketus* (1962)
**Pian ennenkuin sulaa* (1964)
**Rakkaus mielessään (1964)
**[[Kotkat kokoontuvat]]* (1964)

**[[Nainen ilman kasvoja]]* (1965)
**[[Veijareiden markkinat]]* (1967)
**[[Heidi (elokuva)|Heidi]]* (1968)
**[[Kotiopettajattaren romaani (elokuva)|Kotiopettajattaren romaani]]* (1970)
**[[David Copperfield (elokuva)|David Copperfield]]* (1970)
**[[Operaatio ylilento (elokuva)|Operaatio ylilento]]* (1976)
**[[Eron edessä]]* (1978)
**[[Isoisä ja Frank]]* (1978)
**[[Länsirintamalta ei mitään uutta (vuoden 1979 elokuva)|Länsirintamalta ei mitään uutta]]* (1979)
**[[Pako pimeässä]]* (1981)
**[[Kuolema Kaliforniassa]]* (1985)
**[[Kenraali Patton – viimeinen taistelu]]* (1985)
**[[Lilyn tarina]]* (1994)

## Lähteet
Dreams

**Dreams** on hard rock -yhtye Van Halenin single, joka julkaistiin vuonna 1986. Kappale on mukana Van Halenin seitsemännellä studioalbumilla *[[5150]]*, joka julkaistiin niin ikään vuonna 1986. Single ylsi sijalle 22 Billboard Hot 100 -listalla ja Mainstream Rock -listalla kuudenneksi. 

Dreams on hyvin suosittu kappale varsinkin Van Halenin fanien keskuudessa, ja sen takia on mukana myös bändin kokoelma-albumeilla ja liveversiona  -livealbumilla. Van Halen esitti Dreamsia useasti live-keikoillaan Sammy Hagarin vielä ollessa bändin laulaja. Kappale oli mukana myös ''Mighty Morphin Power Rangers'' -elokuvan soundtrackilla melkein kymmenen vuotta myöhemmin singlen julkaisun jälkeen.

Kappaleesta on tehty kolme musiikkivideota. Niistä tunnetuimmalla Yhdysvaltojen laivaston taitolentoryhmä Blue Angels esittää joukon erilaisia lentotemppuja.

## Kappaleet
#Dreams
#Inside

## Kokoonpano
* Sammy Hagar – laulu
* Eddie Van Halen – kitara, kosketinsoittimet
* Michael Anthony – basso
* Alex Van Halen – rummut

## Lähteet
Antti Aarnio

**Antti Aarnio** (s. 14. toukokuuta 1981 Oulu) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hän oli vasen laitahyökkääjä. Hänen viimeiseksi seurakseen jäi SM-liigassa pelaava Hämeenlinnan Pallokerho.

Aarnio on Kärppien kasvatti ja hän on urallaan pelannut vajaan yhden kauden Brynäs IF:ssä Ruotsin Elitserienissä. Kärpissä hän on voittanut neljä SM-kultaa, kaksi hopeaa ja yhden pronssin seitsemän peräkkäisen kauden aikana. Hän on myös voittanut alle 18-vuotiaiden MM-kultaa vuonna 1999. Lempinimensä "Jäälin ihmiskuula" pienikokoinen Aarnio on saanut kovista ja pelottomista taklauksistaan jopa kaksimetrisiin vastustajiin. 

Alkukaudesta 2010–2011 Aarnio pelasi pelikohtaisella sopimuksella oululaisen Mestiksessä pelaavan Kiekko-Laserin riveissä, josta hän siirtyi myöhemmin syksyllä Lappeenrannan SaiPan riveihin kaksivuotisella sopimuksella. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi Hämeenlinnan Pallokerhoon. Sopimus oli kaudesta 2012–2013, joka sisälsi option kaudesta 2013–2014. Aarnio toimi kaudella HPK:n varakapteenina. Jo aikaisemmin SaiPassa hän oli toiminut kolmantena varakapteenina SaiPan kapteeniston ollessa paikoitellen loukkaantuneena. HPK käytti option kaudesta 2013–2014 tammikuussa 2013.. Aarnio ilmoitti kesällä 2014 lopettavansa uransa olkapäävamman takia. Aarnio valmensi 4 vuotta Kärppien B-junioreita, voittaen kaksi suomenmestaruutta ja kaksi pronssia valmentajana. Nykyisin Aarnio toimii valmentajana Red Bull Salzburgissa.

Kesällä 2010 Aarnio pelasi amerikkalaista jalkapalloa I-divisioonassa Northern Lights -joukkueessa.

Aarniolla on vaimo ja kaksi tytärtä.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet