open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Steve Passmore

**Steve Passmore** (s. 29. tammikuuta 1973 Thunder Bay, Ontario, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Hän liittyi Helsingin Jokereiden miehistöön kesken kauden 2005–2006. Hän pelasi 93 NHL-ottelua kausien 1998–1999 ja 2003–2004 välillä joukkueinaan Edmonton Oilers, Chicago Blackhawks ja Los Angeles Kings. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 2007.

## Lähteet
*
Kantalukulajittelu

Tietojenkäsittelytieteessä **kantalukulajittelu** (kantalukujärjestäminen, reikäkorttijärjestäminen, ) on lajittelualgoritmi, joka lajittelee lukuja suuruusjärjestykseen numeroiden merkitsevyyden perusteella. Siten se ei ole yleiskäyttöinen vertailuun pohjautuva lajittelualgoritmi, mutta käyttäen apuna laskentalajittelua se suoriutuu lineaarisessa ajassa. Myös kirjaimia voidaan ajatella numeroina, jolloin voidaan lajitella merkkijonoja. Kantalukulajittelu on vakaa eli se ei sotke alkioiden alkuperäistä järjestystä. 

## Algoritmi
*Lajitellaan luvut vähiten merkitsevän numeron perusteella jollakin vakaalla lajittelualgoritmilla.
*Lajitellaan luvut toiseksi vähiten merkitsevän numeron perusteella...
*Kun kaikki numerot on käyty läpi, luvut ovat järjestyksessä.

 A: taulukko, jonka alkiot ovat lukuja
 d: luvussa olevien numeroiden lukumäärä
 
 **procedure** radix_sort(A, d)
     **for** i := 1 **to** d **do**
         lajittele alkiot i:nneksi vähiten merkitsevän numeron suhteen laskentalajittelun avulla
         (jokin toinen vakaa lajittelualgoritmi toimii myös)
     **end for**
 **end procedure**

## Suorituskyky
Kantalukulajittelun asymptoottinen aikavaativuus on *O*(*d* · (*n* + *k*)), missä
**d* on numeroiden lukumäärä luvuissa,
**n* on lajiteltavien lukujen lukumäärä,
**k* on kantaluku (10-lukujärjestelmässä 10, länsimaisissa aakkosissa vähintään 26 jne.),
*käytetään laskentalajittelua *O*(*n* + *k*).

Aikavaativuus voidaan johtaa yksinkertaisesti siitä, että laskentalajittelua toistetaan *d* kertaa.

Kantalukulajittelu ei ole yksiselitteisesti parempi kuin yleiset, ajassa *O*(*n* log *n*) suoriutuvat algoritmit. Apuna käytetty laskentalajittelu vie muistia kantaluvun koosta riippuen, siinä missä pikalajittelu toimii vakiotilassa ja käyttää välimuistia tehokkaasti hyväkseen. 

## Esimerkki
Lajiteltavat:
 423
 253
 126
 873
 112
Ensin lajitellaan vähiten merkitsevien numeroiden (ykkösten) mukaan. Tulos on:
 112
 423
 253
 873
 126
Seuraavaksi lajitellaan kymmenten mukaan. Järjestys säilyy oikeana, koska käytetään vakaata lajittelualgoritmia:
 112
 423
 126
 253
 873
Lopuksi lajitellaan satojen mukaan:
 112
 126
 253
 423
 873
Tuloksena luvut on lajiteltu vakaasti suuruusjärjestykseen. 

## Kantalukulajittelu yleisenä periaatteena

Kantalukulajittelua voidaan ajatella yleisenä periaatteena, jossa vähiten merkitsevä tieto lajitellaan ensin. Päivämäärät voidaan lajitella ensin päivien, sitten kuukausien ja lopuksi vuosien mukaan. Nimet voidaan lajitella ensin etunimen mukaan ja lopuksi sukunimen mukaan. Jokainen kantalukulajittelun periaatteella toimiva lajittelu vaatii ehdottomasti vakaan lajittelualgoritmin ja on hyvä esimerkki vakauden avulla saavutettavasta hyödystä.

## Katso myös
* Asymptoottinen aikavaativuus
* Kantaluku
* Lajittelualgoritmi
* Laskentalajittelu
* Lomituslajittelu
* Pikalajittelu

## Lähteet
*
Suomen Laskuvarjokerho

**Suomen Laskuvarjokerho ry** oli Suomen suurin laskuvarjokerho ja toimi Helsingissä ja Utissa. Jäseniä oli noin 1&nbsp;000, joista aktiivisia noin 300. Kerhossa hypättiin vuosittain noin 15&nbsp;000 hyppyä, joista pääosa hypättiin Utissa. Vuosittain uusia alkeiskurssilaisia oli noin 200–300, lisäksi tandem-hyppääjiä noin 300. Suuren hyppymäärän mahdollistaa laskuvarjokerho oma 2009 valmistunut 18-paikkainen Cessna Grand Caravan (OH-DZF). Suomen Laskuvarjokerho ja Utin Laskuvarjokerho liittyivät toisiinsa vuonna 2013 ja muodostivat uuden yhdistyksen Skydive Finland ry. 

## Historia
Laskuvarjourheilua on harrastettu Suomessa vuodesta 1960, jolloin Suomen Laskuvarjokerho (SLK) ry perustettiin. Yksi kerhon perustajista oli suomalaisen laskuvarjourheilun pioneeri Kalervo "Kavo" Laurila, joka toimi pitkään kerhon ensimmäisenä puheenjohtajana.

Suomen Laskuvarjokerhon perusti toukokuussa 1960 parinkymmentä lajista kiinnostunutta. Parina ensimmäisinä vuonna toiminta Suomessa rajoittui kokoontumisiin ja harrastuksesta haaveiluun. Hyppäämässä käytiin ulkomailla, lähinnä Ranskassa ja Yhdysvalloissa. 

Ensimmäiset siviilihypyt Suomessa tehtiin vuonna 1962, jolloin hyppyjä kertyi 22 kpl. Läpi 1960-luvun toimintaa kehitettiin ja toiminnalle haettiin ja saatiin julkisuutta. Vuoteen 1965 mennessä innokkaita hyppääjiä oli jo niin paljon, että Helsinki-Malmille perustettiin hyppykeskus ja ostettiin oma lentokone, OH-CSE Cessna 195, joka poistettiin käytöstä pakkolaskun jälkeen 1972. Kerholla oli tuolloin oma huone käytössään Malmin lentokenttä rakennuksessa, Pyöreällä.

Kymmenvuotisjuhlia vietettiin vuonna 1970, ja tällöin kerhossa oli lähes kaksisataa asiasta innostunutta jäsentä.

Cessna palveli kerhoa vain neljä vuotta, ja seuraava kone oli seitsemänpaikkainen OH-POA Pilatus Porter, joka saattaa olla maailman vanhin lentävä yksilö. Kerhotoiminnan jäsen- ja hyppymäärien kasvettua voimakkaasti – 1979 hyppyjä 4&nbsp;701 – kerho vaihtoi jälleen konetta, ja siirryttiin potkuriturbiini-aikaan. 

Vuonna 1980 kerho juhli 20-vuotista taivaltaan jäsenmäärän lähennellessä jo kolmeasataa. Uusin kone, 10-paikkainen OH-POB Pilatus Turbo Porter palveli kerhoa hienosti, kunnes 1980-luvun puolivälin jälkeen alkoi ilmetä suuremman koneen tarvetta, ja alettiin miettiä jälleen uutta ratkaisua. 

Samaan aikaan lentoyhtiö Svedair Ruotsissa, oli luopumassa Twin Otterista. Elokuussa 1987 pidettiin neuvoa-antava yleiskokous asiasta. Äänestyksen tuloksena konekauppa päätettiin tehdä. Lentäjien ja hyppymestarien talvikausi 1987-1988 oli vilkasta aikaa, lentäjiä koulutettiin ja hyppymestarit suunnittelivat koneen tuomia muutoksia hyppytoiminnassa ja -koulutuksessa. 

OH-SLK Twin Otter saapui Suomeen maaliskuussa 1988, ja Malmin Pyöreällä järjestettiin virallinen luovutustilaisuus. Toisaalla spekuloitiin, kauanko kerho pysyisi pystyssä hankinnan vuoksi. Koneen hankinta silloin ei ollut helppo tehtävä, mutta käytäntö osoitti hankkeen kannattavuuden. Vuonna 2009 Laskuvarjokerholle valmistui oma Cessna Grand Caravan hyppykoneeksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Laskuvarjokerhon www-sivut
Komplikaatio

**Komplikaatio** lääketieteessä on lisätauti, jälkitauti, sivuhäiriö, (hoidon) sivuvaikutus tai aikaisempaan tautitilaan tai hoitoon liittyvä uusi häiriö.

Sairauden varhainen komplikaatio on esimerkiksi diabetekseen liittyvä veren glukoositason noususta johtuva diabeettinen kooma, myöhäinen komplikaatio taas on esimerkiksi diabetekseen liittyvä neuropatiaksi kutsuttu tuntoaistin heikkeneminen raajoista tai näköaistin menetys. 

Hoidon komplikaatio voi olla esimerkiksi insuliinišokki, joka johtuu sokeritason laskusta esimerkiksi liiallisen insuliiniannoksen tai syömättömyyden vuoksi. 

## Leikkauskomplikaatiot
Kirurgiset komplikaatiot voidaan jakaa välittömiin ja viivästyneisiin komplikaatioihin. Välittömät komplikaatiot ilmenevät jo toimenpiteen aikana tai välittömästi sen jälkeen. Syynä on joko toimenpiteen epäonnistuminen tai väärä toimenpide. Välittömiä komplikaatioita voidaan vähentää koulutuksella ja harjoituksella. Viivästyneitä komplikaatioita ovat muun muassa verenpurkaumat, laskimotukokset, imunestekertymä, infektio tai vaivan, esimerkiksi tyrän, uusiutuminen. 

Leikkauksien yhteydessä aiheutuvia komplikaatioita on alettu vuodesta 2008 vähentää WHO:n 29-kohtaisilla tarkistuslistoilla. Komplikaatioita tapahtuu leikkaushoidossa koko maailmassa vuodessa noin miljoona, joista noin puolet voisi estää karsimalla inhimilliset virheet. Ennen listan käyttöön ottoa kehittyneissä maissa komplikaatioita oli 10&nbsp;%:ssa leikkauksista, käyttöönoton jälkeen 7,1&nbsp;%:ssa. Päivystysleikkauksissa vähennys oli suurempi, sillä ne vähenivät 18&nbsp;%:sta 11,7&nbsp;%:iin, ja kuolemat vähenivät 3,7&nbsp;%:sta 
1,4&nbsp;%:iin. Tarkistuslista on käytössä vuoden 2011 tilanteen mukaan  maailmassa 4&nbsp;000 sairaalassa, Suomessa kahdeksassa. Kun Suomessa listaa kokeiltiin neurokirurgiassa, haavakomplikaatioita oli 19&nbsp;%:ssa, mutta ne vähenivät 7,5&nbsp;%:iin, kun lista otettiin käyttöön. 

Lista jakautuu kolmeen osaan: ennen nukutuksen aloitusta varmistettavat, ennen leikkausviiltoa varmistettavat ja ennen leikkauksesta poistumista varmistettavat. Ennen anestesiaa varmistetaan muun muassa leikattavan potilaan henkilöllisyys ja toimenpide. Varmistetaan myös leikattava puoli. Toisessa vaiheessa leikkaustiimin jäsenet esittäytyvät toisilleen ja varmistetaan vielä toimenpide. Kolmannessa vaiheessa ennen leikkauksesta poistumista varmistetaan, että kaikki instrumenttien, neulojen ja taitosten määrät täsmäävät, ja merkitään potilaan tiedot näytteisiin.

## Lähteet
Konstantinos Dukas

**Konstantinos Dukas** (n. 1074–1096) oli Bysantin keisari Mikael VII:n ja Maria Bagrationin poika. Hän oli tärkeän Dukas-suvun jäsen. 

Mikael VII syrjäytettiin vuonna 1078 ja Konstantinoksen äiti Maria meni uusiin naimisiin uuden keisarin Nikeforos Botaniateksen kanssa sillä ehdolla, että tämä julistaisi Konstantinoksen perillisekseen. Marian toiveesta kuuluisa filosofi Teofylaktos kirjoitti nuorelle prinssille tarkoitetun oppikirjan. 

Pian tuli kuitenkin selväksi ettei Nikeforos aikonut pitää lupaustaan poikapuoltaan Konstantinosta kohtaan. Vuonna 1081 Marian tukema Aleksios Komnenos syrjäytti Nikeforoksen ja julistautui itse keisariksi. Aleksios kihlasi myös tyttärensä Anna Komnenan Konstantinoksen kanssa ja julisti Konstantinoksen seuraajakseen.

Vuonna 1087 Aleksios sai kuitenkin pojan Johanneksen, jonka hän heti julisti seuraajakseen. Annan ja Konstantinoksen kihlaus purettiin. Konstantinos kuoli vuonna 1096.
Kannattajakortti

**Kannattajakorteilla** todistetaan puolueen tai valitsijayhdistyksen perustamiseen tarvittavien kannattajien määrä. Kannattajakorttiin tulee merkitä kannattajan henkilötiedot, vakuutus äänioikeudesta seuraavissa vaaleissa, päivämäärä, joka saa olla enintään vuoden vanha, ja kannattajan omakätinen allekirjoitus. Puolueen perustamiseen ja rekisteröintiin sekä puoluerekisteristä poistetun puolueen uudelleenrekisteröintiin vaaditaan kannattajakortteja 5 000.

Ehdokkaan valitsijayhdistyksen perustamiseen vaaditaan kannattajakortteja:
* Kuntavaalit: 10 ehdokkaan kunnassa äänioikeutettua henkilöä, eräissä pienissä kunnissa oikeusministeriön asetuksella vähintään viisi tai kolme
* Aluevaalit: 50 ehdokkaan hyvinvointialueessa äänioikeutettua henkilöä
* Eduskuntavaalit: 100 ehdokkaan vaalipiirissä äänioikeutettua henkilöä
* Europarlamenttivaalit: 2 000 äänioikeutettua henkilöä
* Presidentinvaali: 20 000 äänioikeutettua henkilöä 

## Sähköinen kannatusilmoitus
1.1.2021 tuli mahdolliseksi antaa kannatusilmoitus puoluerekisteröintiä hakevalle puolueelle sähköisesti tunnistautuen puoluerekisteri.fi]-verkkopalvelussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Puolueen perustaminen  - Oikeusministeriö
* Vaalilaki - Valtion säädöstietopankki Finlex
* Puoluelaki
* Kuntalaki
*Puoluerekisteri.fi
Ahvenanmaan maakunnan vaalipiiri

**Ahvenanmaan maakunnan vaalipiiri** on yksi Suomen 13 eduskuntavaalien vaalipiiristä. Aikaisemmin eduskuntavaalipiireissä käytiin myös tasavallan presidentin valitsijamiesvaalit ennen suoraan kansanvaaliin siirtymistä 1994. Nykyään presidentinvaaleissa vaalipiirejä käytetään vain vaalien tekniseen toimittamiseen. Perustuslain 25 §:n mukaan vaalipiiristä valitaan aina yksi kansanedustaja (0,5% Suomen eduskunnasta). Määrä ei siis muiden vaalipiirien tapaan riipu vaalipiirin asukasluvusta (joka oli 0,53 % valtakunnan väkiluvusta vuoden 2016 lopussa). Mikäli määrä riippuisi väkiluvusta, niin vaalipiiristä valittaisiin silti vain yksi edustaja.

Vaalipiiri käsittää alueellisesti Ahvenanmaan itsehallinnollisen maakunnan kunnat. Vuoteen 1948 saakka nykyisen Ahvenanmaan maakunnan vaalipiirin alue oli osa Turun läänin eteläistä vaalipiiriä.

Vaalipiiriin kuuluvat Brändö, Eckerö, Finström, Föglö, Geta, Hammarland, Jomala, Kumlinge, Kökar, Lemland, Lumparland, Maarianhamina, Saltvik, Sottunga, Sund ja Vårdö.

Ahvenanmaalta valittu kansanedustaja on perinteisesti muodostanut RKP:n kansanedustajien kanssa Ruotsalaisen eduskuntaryhmän.

## Kansanedustajat

### Aiemmat ahvenanmaalaiset kansanedustajat
Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä valittiin RKP:n listoilta useita ahvenanmaalaisia kansanedustajiksi vuosina 1907–1945. Useat heistä ovat vaikuttaneet myös maakuntapäivillä ja parhaimmillaan, 1933 eduskuntaan valituista 3:sta RKP:läisestä peräti 2 oli ahvenanmaalaisia. Kansanedustajat:

* Julius Sundblom (1907–1919)
* Anders Forsberg (1924–1930)
* Torsten Rothberg (1930–1933)
* Johan Sjöblom (1933–1936)
* Herman Mattsson (1933–1936, 1938–1939)
* Hugo Johansson (1939–1945)

## Vaalitulokset

## Lähteet
Syyrian kieli

**Syyria** (ܣܘܪܝܝܐ *suryoyo*, *suryāyā*) on seemiläisiin kieliin kuuluvan aramean kielen itäinen murre, jota aikoinaan puhuttiin laajalti hedelmällisen puolikuun alueella. Kielellä on noin kolme miljoonaa puhujaa Lähi-idässä ja diasporassa ympäri maailmaa. Laajimmassa määritelmässään syyriaa käytetään usein viittaamaan kaikkiin itä-aramealaisiin kieliin, joita puhutaan alueen erilaisten kristinuskoa tunnustavien ryhmien, kuten assyrialaiskristittyjen parissa. Erityismerkityksessä sillä viitataan Edessan klassiseen kieleen, josta muotoutui syyrialaisen kristillisyyden kieli.

Lähi-idässä syyriaa äidinkielenään puhuvia asuu Syyriassa, Irakissa, Georgiassa, Azerbaidžanissa, Armeniassa, Turkissa ja Israelissa. Myös useissa länsimaissa on merkittäviä diasporassa asuvia yhteisöjä, jotka ovat paenneet konflikteja Irakista ja Syyriasta.

## Luokittelu
Syyria kuuluu afroaasialaiseen kieliryhmään, seemiläisten kielten alaryhmään, länsiseemiläisten kielten haaraan ja aramealaiseen kieliryhmään.

Kieli jaetaan kahteen päämurteeseen: itäiseen ja läntiseen.

## Kirjakieli

Vanhimmat kirjalliset todisteet kielestä ovat peräisin 1. vuosisadan ensimmäiseltä puoliskolta. Muuhun kuin kiveen hakatut syyriankieliset tekstit ovat peräisin vuodelta 243.

Kieltä kirjoitetaan syyrialaisilla aakkosilla. Kirjoitusjärjestelmä on kehittynyt aramean kirjaimistosta.

## Kielinäyte

Isä meidän -rukous syyrian kielellä estrangelo-kirjaimistolla:

:ܐܒܘܢ ܕܒܫܡܝܐ:
:ܢܬܩܕܫ ܫܡܟ:
:ܬܐܬܐ ܡܠܟܘܬܟ:
:ܢܗܘܐ ܣܒܝܢܟ:
:ܐܝܟܢܐ ܕܒܫܡܝܐ ܐܦ ܒܪܥܐ:
:ܗܒ ܠܢ ܠܚܡܐ ܕܣܘܢܩܢܢ ܝܘܡܢܐ:
:ܘܫܒܘܩ ܠܢ ܚܘܒܝܢ ܘܚܬܗܝܢ:
:ܐܝܟܢܐ ܕܐܦ ܚܢܢ ܫܒܩܢ ܠܚܝܒܝܢ:
:ܠܐ ܬܥܠܢ ܠܢܣܝܘܢܐ:
:ܐܠܐ ܦܨܐ ܠܢ ܡܢ ܒܝܫܐ:
:ܡܛܠ ܕܕܠܟ ܗܝ ܡܠܟܘܬܐ:
:ܘܚܝܠܐ ܘܬܫܒܘܚܬܐ:
:ܠܥܠܡ ܥܠܡܝܢ:
:ܐܡܝܢ:

translitteroituna:

:*Abun d-bašmayo*:
:*Nethqadaš šmokh*:
:*Tithe malkuthokh*:
:*Nehwe sebyonokh*:
:*Aykano d-bašmayo oph bar`o*:
:*Hab lan laḥmo d-sunqonan yowmono*:
:*Wašbuq lan ḥawbayn waḥtohayn*:
:*Aykano doph ḥnan šbaqan l-ḥayobayn*:
:*Lo ta`lan l-nesyuno*:
:*Elo paṣo lan men bišo*:
:*Meṭul d-dilokh hi malkutho*:
:*W-ḥaylo w-tešbuḥto*:
:*L`olam `olmin*:
:*Amin*:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Beth Mardutho – The Syriac Institute
* Syriac Catholic Youth Club
* Hugoye: Journal of Syriac Studies
* Ethnologue report on Syriac
* Learn Assyrian Aramaic – an introduction to the Syriac language in its eastern version
* Assyriska Riksförbundet i Sverige (ARS) – Assyyrialaiset Ruotsissa
Daniel Alfredsson

**Daniel Alfredsson** (s. 11. joulukuuta 1972 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalais-kanadalainen ammattilaisuransa päättänyt jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan 19 kautta NHL-liigassa. Hänet muistetaan urastaan Ottawa Senatorsissa, jonka kapteeni hän oli 1999–2013.

Senators varasi Alfredssonin NHL:ään vuoden  varaustilaisuudessa numerolla 133. Alfredsson pelasi koko ammattilaisuransa kolmessa seurassa: Ruotsissa Vastra Frölunda HC:ssa, Ottawa Senatorsissa ja Detroit Red Wingsissä. Alfredsson on voittanut Calder Memorial Trophy –palkinnon NHL:ssä ja olympiakultaa Ruotsin maajoukkueessa 2006. Vuonna 2007 mies johdatti Senatorsin Stanley Cup -finaaleihin asti, mutta joukkue hävisi Anaheim Ducksille. Kaudella 2011–2012 Alfredsson toimi yhdessä Boston Bruinsin puolustaja Zdeno Charan kanssa n kapteenina.

Heinäkuussa 2013 Alfredsson teki vapaana pelaajana yksivuotisen sopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa. Hän ehti toimia Ottawan kapteenina kaudesta  alkaen, yhteensä 14 kautta, mikä tekee hänestä yhden NHL:n pitkäaikaisimmista kapteenista kautta aikojen.

Alfredsson ilmoitti joulukuussa 2014 lopettavansa uransa ottawalaisjoukkueessa, allekirjoittaen päivän mittaisen sopimuksen joukkueen kanssa. Hänen viimeinen pelinsä tapahtui Ottawa Senatorsissa alkulämmittelyssä New York Islandersia vastaan.

Alfredssonille myönnettiin syyskuussa 2016 Kanadan kansalaisuus.

## Tilastot

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Daniel Alfredsson nhlfinns.com -sivustolla
Julian Huxley

**Julian Sorell Huxley** () oli brittiläinen biologi, kirjailija ja humanisti. Hän oli Unescon ensimmäinen johtaja ja mukana perustamassa WWF:ää. Huxley lyötiin ritariksi vuonna 1958. Hän toimi biologian professorina Oxfordin yliopistossa ja King's Collegessa Lontoossa. Lontoon eläintieteellisen seuran sihteerinä hän johti Lontoon eläintarhaa 1935–1942.

Julian Huxley kävi 1930-luvulla Keniassa ja muualla Itä-Afrikassa tutustumassa kansallispuistoihin ja muuhun eläinsuojelutyöhön. Brittihallitus lähetti hänet myös Länsi-Afrikkaan etsimään Kansainyhteisön maista soveliaita yliopiston paikkoja. Näillä matkoillaan Huxleylle kehittyi näkemys koulutuksesta ja luonnonsuojelusta maailman eri puolilla, ja niinpä hän oli tärkeässä asemassa Unescon ja WWF:n perustamisessa. 

1920-luvulla Huxley kirjoitti yhdessä H. G. Wellsin ja tämän pojan kanssa kirjasarjan *Elämän ihmeet* (*The Science Of Life*), joka pyrki kuvaamaan biologian eri puolia kansantajuisesti. Hän teki myös dokumenttifilmejä linnuista ja esiintyi televisiossa ja radiossa *Luontoiltaa* ja *Viisasten kerhoa* vastaavissa visailuissa.

Ensimmäisen maailmansodan aikana Huxley työskenteli tiedustelussa GCHQ:ssa. 

Julian Huxleyn veli oli kirjailija Aldous Huxley, velipuoli Nobelin lääketieteen palkinnon saanut Andrew Huxley, isä kirjailija Leonard Huxley ja isoisä Thomas Henry Huxley, Charles Darwinin kollega ja tukija.

## Teokset
* *Essays of a Biologist* (1923) 
* *Animal Biology* (yhdessä J. B. S. Haldanen kanssa, 1927) 
* *Religion Without Revelation* (1927, uud. laitos 1957) 
* *The Tissue-Culture King* (tieteiskirjallisuutta, 1927)
* *[[The Science of Life]]* (yhdessä H. G. Wellsin ja G. P. Wellsin kanssa, 1931)
* *Scientific Research and Social Needs* (1934)
* *Thomas Huxley's Diary of the Voyage of H. M. S. Rattlesnake* (1935) 
* *We Europeans* (A. C. Haddonin kanssa, 1936)
* The present standing of the theory of sexual selection. Teoksessa G. R. de Beer (toim.), Evolution: Essays on aspects of evolutionary biology (pp. 11–42). Oxford: Clarendon Press. (1938)
* *The Living Thoughts of Darwin* (1939)
* *The New Systematics* (1940)
* *Evolution: the Modern Synthesis* (1942)
* *Evolutionary Ethics* (1943)
* *Touchstone for Ethics* (1947)
* *Man in the Modern World* (1947, sähköinen julkaisu)
* *Heredity, East and West* (1949)
* *Evolution in Action* (1953)
* *Biological Aspects of Cancer* (1957)
* *Towards a New Humanism* (1957)
* *New Bottles for New Wine* (1958)
* *The Coming New Religion of Humanism* (1962)
* *The Humanist Frame* (1962) elaborated to *Essays of a Humanist* (1964) elaborated *Evolutionary Humanism*
* *From an Antique Land* (1966)
* *The Courtship Habits of the Great Grebe* (1968)
* *Memories* (kaksiosainen, 1970 ja 1974)

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla

* 
* Julian S. Huxley : Arjalainen rotuoppi - pötyä, Helsingin Sanomat, 25.09.1938, nro 258, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
M/28

**M/28** tai ”Pystykorva” on Suojeluskuntajärjestön pulttilukkoinen kiväärimalli, joka valmistettiin kokoamalla vanhoista Mosin Nagant M/1891 -kiväärin osista (joita hankittiin myös ulkomailta) sekä uusimalla piippu sekä etutähtäin. Alkuperäiset valmistajatehtaan merkit poistettiin hiomalla ennen uudelleensinistystä. Puuosat puhdistettiin, hiottiin ja lakattiin uudelleen.
Kiväärissä on kiinteä viiden patruunan makasiini. Patruuna on alun perin venäläinen 7,62x54R. Merkintä tarkoittaa sitä, että piipun nk. pikkukaliiberin mitta on 7,62 millimetriä, hylsyn pituus 54 millimetriä ja hylsy on laippakantainen eli *rimmed*. 
Suomalainen versio kaliiberista on merkitty 7,62x53R Finnish, piipun pikkukaliiberi (rihlan päältä mitattu) sekä isokaliiberi (rihlauran pohjalta mitattu) ovat suomalaisessa versiossa ahtaammat. 

Kiväärin pituus on 119 cm, piipun pituus 68,5 cm ja paino 4,88 kg. Takatähtäin on alkuperäinen Mosin Nagant 1891 -kiväärin ”rotanloukku”, mutta sen oikeaan kylkeen on lisätty etäisyydet metreinä venäläisten arsinoiden lisäksi. Etutähtäin on suomalainen ja sen jyvä on suojattu korvakkeilla, tästä tulee aseen lempinimi ”Pystykorva”. 

Kivääri suunniteltiin vuonna 1927 ja Suojeluskuntain Ase- ja Konepaja "valmisti" sitä noin 30&nbsp;000 kappaletta vuosien 1928–1933 välillä.

M/28:n erottaa M/27-kivääristä Suojeluskunnan leiman ja erilaisen etuhelan sekä takatukin hihnan kiinnityksen ansiosta.

Aseen käyttäjiin kuului myös talvisodan tarkka-ampuja Simo Häyhä, joka suosi avotähtäimiä tuolloin jo tarkka-ampujakäytössä yleisten kiikaritähtäinten sijasta.

## Kirjallisuutta
* Timo Hyytinen, Arma Fennica 1 Suomalaiset aseet, Arma Fennica Oy,  Gummerus Oy 1985
*Timo Hyytinen, Arma Fennica 2 Sotilasaseet, Arma Fennica Oy,  Gummerus Oy 1987
*Timo Hyytinen, Sako-aseet 1921–2000, Arma Fennica Oy,  Jyväskylä 2012

## Lähteet
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
*Suomalainen asekeräily: Suojeluskuntakivääri M/28
Otto-Iivari Meurman

**Otto-Iivari (Otto-Ivar) Meurman** (; 4. kesäkuuta 1890 Ilmajoki – 19. elokuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hänen vanhempansa olivat piirilääkäri Otto Meurman (1859–1929) ja Aina Ignatius (1864–1944). Työuransa aikana hän työskenteli asemakaavoittajana ja oli Suomen ensimmäinen asemakaavaopin professori (v. 1940).

Meurman saavutti arkkitehtitutkinnon vuonna 1914. Sen hän työskenteli Eliel Saarisen toimistossa 1914-1915. Oltuaan sen jälkeen muutamissa muissa toimistoissa hän perusti yhdessä arkkitehti Carolus Lindbergin kanssa toimiston vuosiksi 1917-1918. Samaan aikaan hän työskenteli myös Helsingin kaupungin asemakaava-arkkitehtina. Tähän aikaan Meurman kuului myös suojeluskuntaan ja oli sisällissodan aikaan Volynetšin valtauksessa. 

Tämän jälkeen vuonna 1918 Meurman siirtyiu Viipurin kaupungin asemakaava-arkkitehdiksi, jossa tehtävässä hän oli vuoteen 1937. Hänen käsialaansa ovat muun muassa Viipurin, Joensuun, Kajaanin, Karhulan, Riihimäen ja Tornion asemakaavat. Mouhijärven kirkon sankarihautausmaan Vapaussodan muistomerkki, joka paljastettiin 1920, on hänen suunnittelemansa.

Hän oli Teknillisen korkeakoulun asemakaavaopin professorina vuodesta 1940 vuoteen 1959 asti.

Meurman vietti yli satavuotiaaksi saakka kesiään Karkussa, jossa hänen isänsä Otto Meurman oli asunut toimiessaan 1900-luvun alkupuolella Tyrvään piirilääkärinä. Vuonna 1989 hän julkaisi muistelmateoksen *Mörrin muistelmia*. Otto-Iivari Meurman kuoli 104-vuotiaana 19. elokuuta 1994. Hänet on haudattu sukuhautaan Kangasalan kirkon hautausmaalle.

Meurmanien sivistyssukuun kuulunut Otto-Iivari Meurman oli poliitikko Agathon Meurmanin pojanpoika. Hänen pojanpoikansa on professori Jukka H. Meurman. Hänen pojanpojanpoikansa on Idols-laulaja Kristian Meurman Meurmanin serkkuja olivat lakimies ja poliitikko Antti Tulenheimo ja urkutehtailija Martti Tulenheimo.

Espoon Tapiolassa sijaitsee hänen mukaansa nimetty puisto. Hänellä on nimikkopuisto myös Helsingissä Käpylässä.

Suomen arkkitehtiliitto on nimennyt Meurmanin työn kunniaksi Otto-Iivari Meurman -palkinnon.

## Teoksia
* *[[Asemakaavaoppi]]* (1947)
* *Viipurin arkkitehdit* (1977) 
* *Kartanot; Viipurin pitäjän historia* osa 3 (1985). 
* *Mörrin muistelmia* (1989). Toimittanut Maarit Huovinen. .

## Meurmanin suunnittelema muistomerkki

Tiedosto:Mouhijärvi sankarimuistomerkki.JPG|*Mouhijärven vapaussodan sankarimuistomerkki*, 1920, Sastamala. 


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Arkkitehti katsoo kaupunkia Ylen Elävä arkisto
Zardoz

**Zardoz** on John Boormanin ohjaama post-apokalyptinen tieteiselokuva vuodelta 1974. Sen pääosassa on Sean Connery. Elokuva tehtiin noin miljoonan dollarin budjetilla.

20th Century Fox ei pitänyt elokuvan sekavuudesta, minkä vuoksi siihen lisättiin harhaanjohtava johdanto. Elokuva ei menestynyt kovin hyvin, mutta nykyisin se on saanut kulttimainetta.

## Juoni
Vuonna 2293 sota tai muu ympäristötuho on lähes autioittanut maapallon. Pieni 300-vuotiaaksi elänyt eliittijoukko on pelastautunut autiomaan ulkopuolelle ja muodostanut sinne sähkömagneettisen kentän rajaaman onnelansa, Vortexin. Nämä
”kuolemattomat” eivät silti ole onnellisia, vaan ovat alkaneet kaivata kuolemaa ja seksuaalisuutta, joka on menettänyt merkityksensä lisääntymistarpeen kadottua. Vortexin ulkopuolella elävät villit ovat säilyttäneet kykynsä lisääntyä, mutta heidän johtajinaan on kivistä Zardoz-jumalaa palvelevia tyranneja, jotka haluavat tuhota myös Vortexin. Heistä etevin, Zed (Connery), onnistuu tunkeutumaan Vortexiin, missä häntä ensin tutkitaan erikoisissa laitteissa, kunnes yhteisön johtavat tiedenaiset (Sara Kestelman ja Charlotte Rampling) alkavat kiinnostua hänen persoonastaan ja kyvyistään. Tämän seurauksena Vortex-yhteisön asukkaat jakaantuvat kahteen toisiaan vastaan kapinoivaan leiriin.

## Näyttelijät

## Arvioita
Elokuva sai vaihtelevia kritiikkejä ja jopa fasismisyytöksiä maailmankuvastaan.

Olli Alho kirjoitti elokuvasta *Helsingin Sanomiin* tuoreeltaan koko sivun mittaisen esseen. Hän näki Boormanin esittävän tässäkin elokuvassa *[[Syvä joki|Syvän joen]]* (1972) kaltaisen, mutta sitä älyllisemmin muotoillún ajatuksen: ihmisen ja hänen kulttuurinsa ei tule pyrkiä luonnon voittamiseen, vaan mielekkään elämän toteuttamiseen luonnon sallimissa rajoissa. Saman lehden Paula Talaskivi piti erityisesti *[[2001: Avaruusseikkailu (elokuva)|2001: Avaruusseikkailun]]* kuvaajana tunnetuksi tulleen Geoffrey Unsworthin visuaalisesta näkemyksestä, jota voi ihailla vaikkei ymmärtäisi tai allekirjoittaisi kaikkia ohjaaja Boormanin filosofisia viittauksia.

*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Ilkka Jauhiainen kutsuu elokuvaa laahaavaksi ja näennäisfilosofiseksi fantasiaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. *VideoHound’s Golden Movie Retriever* pitää *Zardozia* visuaalisesti kiinnostavana mutta teeskentelevänä. *DVD-oppaan* Pekka Suorsa kirjoittaa tämän brit­tiläisen scifi-kult­ti­teoksen toimivan vi­suaa­li­ses­ti, mutta ei Sean Con­ne­ryn kuvausaikaisten muistelmien tavoin ihan tiedä mistä oikein on ky­sy­mys, ehkäpä si­vi­li­saa­tiom­me tu­le­vai­suu­den satirisoinnista. Hän antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä ja DVD-julkaisulle runsaine ekstroineen täydet viisi.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Waarala, Hannu: ”Zardoz – elokuva sielun tarpeettomuudesta”, *Filmihullu* 4/2009.
Charlottetown

**Charlottetown** on Kanadan itärannikolla sijaitsevan Prinssi Edwardin saaren provinssin pääkaupunki ja suurin kaupunki. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 34&nbsp;562, ja sen pinta-ala on 44,33 neliökilometriä. Charlottetown sijaitsee Hillsborough-, Yorke- ja Eliot-jokien suistossa. 

Charlottetownin perusti vuonna 1765 kapteeni Samuel Holland ranskalaisen *Port La Joye* -siirtokunnan paikalle. Kaupunki on saanut nimensä kuningatar Charlotten, Yrjö III:n vaimon mukaan.

Vuonna 1864 brittiläisen Pohjois-Amerikan siirtokuntien edustajat kokoontuivat Charlottetownissa ja muodostivat Kanadan liittovaltion.

Charlottetownissa sijaitsee Prince Edward Island University. Vuosina 1993–1996 kaupungissa pelasi Ottawa Senatorsin AHL-farmijoukkue Prince Edward Island Senators.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin kotisivut
Tenhi

**Tenhi** on suomalainen progressiivista folkmusiikkia soittava yhtye. Yhtyeen perusti Tyko Saarikko vuoden 1996 lopulla. Vuonna 1997 saksalainen Prophecy Productions solmi kolmen täyspitkän levyn kattavan sopimuksen tuolloin kaksimiehisen Tenhin kanssa. Ilkka Salminen oli liittynyt yhtyeeseen hieman aikaisemmin ja ennen studioon astumista Ilmari Issakaista pyydettiin liittymään. Session tuloksena syntynyt *[[Hallavedet]]* -mini-CD sisälsi kaksi kappaletta. Vuonna 1999 Eleanor Lundell liittyi yhtyeeseen ja esikoisalbumi *[[Kauan]]* julkaistiin samana vuonna.  -mini-CD julkaistiin vuonna 2001 ja toinen kokopitkä *[[Väre (albumi)|Väre]]* vuonna 2002.

Vuonna 2006 Tenhi julkaisi uuden pitkäsoittonsa *[[Maaäet]]*, joka jatkoi tuotantoa edellisten albumien kaltaisella tummanpuhuvalla tyylillä.

Myöhemmin samana vuonna Prophecy Productions uudelleenjulkaisi Tenhin sivuprojektina vuonna 2004 äänitetyn levyn **'. Elokuussa 2007 Tenhi julkaisi kolmen CD:n kokoelmalevyn ''[[Folk Aesthetic 1996–2006]]'', jolle on koottu harvinaista ja julkaisematonta materiaalia, muun muassa ''[[Hallavedet]]''-ep, **' -ep sekä *[[Kertomuksia]]*-demo vuodelta 1997. 

Vuonna 2023 Tenhi julkaisi singlen Saattue tulevalta Valkama-levyltään ja saman vuoden alkukesästä ilmestyi Valkama albumi .

## Jäsenet

### Nykyiset jäsenet

* Tyko Saarikko – laulu, piano, urkuharmoni, kitara, lyömäsoittimet, didgeridoo, munniharppu, udu
* Ilmari Issakainen – rummut, piano, kitara, basso, lyömäsoittimet, taustalaulu

### Aikaisemmat jäsenet

* Inka Eerola – viulu
* Janina Lehto – huilu, laulu
* Jaakko Hilppö – taustalaulu, keikkabasisti
* Tuukka Tolvanen – taustalaulu, keikkakitaristi
* Eleonora Lundell – viulu, alttoviulu (1998–2001)
* Veera Partanen – huilu (1999–2000)
* Kirsikka Wiik – sello (*Väre*-albumilla)
* Ilkka Salminen – laulu, kitara, basso, urkuharmoni, lyömäsoittimet (1997–2008)

## Diskografia

Kaikki levyt on julkaissut Prophecy Productions.

* 1998: *[[Hallavedet]]* (EP)
* 1999: *[[Kauan]]*
* 2000: **' (EP)
* 2002: ''[[Väre (albumi)|Väre]]''
* 2006: ''[[Maaäet]]''
* 2006: **'
* 2007: *[[Folk Aesthetic 1996–2006]]*
* 2011: *[[Saivo (albumi)|Saivo]]*
* 2023: Valkama

## Lähteet

## Aiheesta muualla
### Haastatteluja
* Heathen Harvest, 2004 
* Heathen Harvest, 2006 
* Hanna Valjakka: Tenhi – eskapismia nykyhetkessä. Meteli.net 2.2.2004.
Galena

**Galena** on kaupunki Alaskassa. Se sijaitsee Yukonjoen pohjoisrannalla 72 kilometriä itään Nulatosta. Innokon luonnonpuisto on lounaaseen Galenasta. 

Vuoden  väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 675. Näistä 63,41% edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja.

## Historiaa

Koyukon athabaskoilla oli alueella tilapäisiä leirejä, joita he käyttivät villiriistan vaeltaessa alueelta toiselle. Kesäisin monet perheet siirtyivät lautoilla Yukonille kalastamaan lohta. Koyukukjoen ja Nowitnajoen väliltä on löydetty 12 kesäkalastusleiriä. Galena perustettiin vuonna 1918 lähelle athabaskojen kalastusleiriä, jota kutsuttiin Henry's Pointiksi. Siitä tuli tukikohta läheisille lyijymalmikaivoksille, jotka avattiin 1918 ja 1919.

Vuonna 1920 athabaskat, jotka asuivat yläjuoksulla Loudenissa alkoivat muuttaa Galenaan. He alkoivat myydä puuta höyrylaivoille ja toimia rahdinkuljettajina kaivoksille. 1920-luvun puolivälissä Galenaan perustettiin ensimmäinen koulu. Toisen maailmansodan aikana rakennettiin armeijan lentokenttä Galena Air Force Station. 1950-luvun aikana armeijan tukikohdan rakennustyöt, lentokentän ja teiden parantaminen saivat aikaan Galenan alueen taloudellisen kasvun. 

Vuosina 1945 ja 1971 kaupunkia koettelivat tulvat. Näiden vuoksi uusi kaupunkikeskus nimeltään New Town perustettiin Alexanderinjärven rannalle noin 2,5 kilometriä itään alkuperäisestä keskuksesta. Kaupungin virastot, terveysasema, koulut, kauppa ja yli 150 asuntoa rakennettiin New Towniin. 

Ilmavoimien tukikohta suljettiin vuonna 1993.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Galena Google Localissa
Käpylän rautatieasema

**Käpylän rautatieasema** (, , ratakm 5+840) on pääkaupunkiseudun lähiliikenteen rautatieasema -radan varrella Helsingin Käpylän ja Oulunkylän kaupunginosien rajalla. Asema sijaitsee Pasilan ja Oulunkylän asemien välissä noin 6 kilometriä Helsingin päärautatieasemalta pohjoiseen. Liikenneviraston virallisessa rautatieliikennepaikkaluettelossa (2012) Käpylä on Helsingin liikennepaikan osa.

## Historiaa

Käpylän rautatieasema avattiin 1910, jolloin sitä kutsuttiin Kottbyn laituriksi.

Kottbyn seisakkeelle rakennettiin puinen asemarakennus vuonna 1921. Se sijaitsi radan pohjoispuolella nykyisen Metsälän, tuolloisen *Kottbyn* vieressä. Rakennus käsitti odotushuoneen, lipunmyyntihuoneen ja "pakaasihuoneen" sekä asemahenkilökunnan asuintilat. Asemalla oli jonkin aikaa myös pieni kanttiini sekä oma järjestyspoliisi, joka partioi asemalla iltaisin. 

Asemarakennus poistettiin käytöstä vuonna 1963 ja purettiin 1970-luvulla.

Riihimäen suuntaan liikennöidään raiteelta 3 ja Helsinkiin raiteelta 4. Aseman länsipuolella on kaksi raidetta, joita käyttää aseman ohittavat kauko- ja lähijunat.

## Kulkuyhteydet
* HSL:n lähijunat I-, K-, P- ja T-tunnuksilla
* Helsingin bussit:
** 56 Kalasatama - Kannelmäki
** 61 Rautatientori - Pukinmäki - Tapaninkylä
** 61N Rautatientori - Pukinmäki - Töyrynummi
** 64 Rautatientori – Itä-Pakila
** 66 Rautatientori – Maunula – Paloheinä
** 67/N Rautatientori – Torpparinmäki
** 69 Kamppi – Patola – Jakomäki
* Seudulliset bussilinjat:
** 600 Rautatientori – Kartanonkoski – Lentoasema
** 603 Paloheinä – Käpylä – Pukinmäki – Malmin sairaala
** 614 Hakaniemi – Kartanonkoski – Ylästö
** 617 Hakaniemi  – Tammisto  – Aviapolis
** 611/B Rautatientori – Siltamäki – Suutarila / Tikkurila
** 623 Hakaniemi – Leinelä / Peijas
** 633 Hakaniemi – Ilola - Korso
** 633N Rautatientori – Korso – Kerava
** 643 Hakaniemi - Maantiekylä - Hyrylä
** 643K Hakaniemi - Ilola - Maantiekylä - Hyrylä
** 643N Hakaniemi - Ilola - Maantiekylä - Hyrylä - Lahela
** 665N Hakaniemi - Ilola - Maantiekylä - Hyrylä - Järvenpää as. - Kellokoski

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tapanilan rautatieasema

**Tapanilan rautatieasema** (, ) on Helsingin seudun lähijunaliikenteen asema Helsinki–Riihimäki-radalla  Helsingissä. Se sijaitsee Malmin ja Puistolan aseman välissä, noin 13 kilometriä Helsingin päärautatieasemalta koilliseen. Asema on osa Tapanilan osa-aluetta Tapaninkylän kaupunginosassa.

## Historia

A.B. Parkstand-Vanda-Puistokylä O.Y. -niminen maakeinotteluyhtiö alkoi palstoittaa asuntotontteja Tapaninkylän alueelta vuonna 1906 ja anoi rautatieseisakkeen perustamista alueelle. Liikennepaikka otettiin käyttöön vuonna 1907, aluksi seisakkeena. Seisakkeen alkuperäinen nimi oli Vanda, mutta se muutettiin jo seuraavana vuonna Mosabackaksi, koska nykyistä Vantaankosken aluetta kutsuttiin tuolloin samalla nimellä. Tapanila siirtyi osaksi Helsinkiä vuoden 1946 alussa toteutetussa suuressa alueliitoksessa. 

Tapanila oli aluksi hyvin mitätön liikennepaikka, mutta jo vuonna 1910 se korotettiin pysäkiksi. Samalla liikennepaikkaa siirrettiin puoli kilometriä etelämmäksi, jonne maakeinotteluyhtiö rakensi ensimmäisen pysäkkirakennuksen. Pysäkin tuntumaan perustettiin tapettitehdas, joka oli yksi Helsingin maalaiskunnan suurimmista teollisuuslaitoksista. Vuonna 1939 sinne rakennettiin puinen asema­rakennus, joka vuonna 1991 purettiin ja siirrettiin Pikku Huopalahteen kulttuurikohteeksi. Varsinaista asemarakennusta ei Tapanilassa enää ole.
Riihimäen suuntaan liikennöidään raiteelta 3 ja Helsinkiin raiteelta 4. Aseman länsipuolella on kaksi raidetta, joita käyttävät aseman ohittavat kauko- ja lähijunat.

## Liikenneyhteydet
* VR:n paikallisjunat I-, K-, P- ja T-tunnuksilla
* Helsingin linja-autot:
** 74 Karhupuisto – Malmi – Tapanila – Puistola – Heikinlaakso
** 74N Rautatientori – Malmi – Tapanila – Puistola – Heikinlaakso
** 702 Jakomäki (terveysasema) – Puistola – Malmi – Tapaninvainio – Savela

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tapanilan liikenneoloja parannettava, Helsingin Sanomat, 14.12.1938, nro 337, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Mansikkapaikka

**Mansikkapaikka** () on Ingmar Bergmanin käsikirjoittama ja ohjaama ruotsalainen elokuva vuodelta 1957. 

Elokuvan nimi ”smultronstället” viittaa ruotsinkieliseen sanontaan, joka tarkoittaa sitä paikkaa jossa ihminen on onnellisin. Englanninkielinen nimi *Wild Strawberries* ei pidä sisällään tätä merkitystä. 

## Juoni
Elokuva kertoo iäkkään professorin Isak Borgin (Victor Sjöström) matkasta Lundiin, jossa hänet promovoidaan riemutohtoriksi. Automatkalla Tukholmasta Lundiin Borg käy tapaamassa vanhaa äitiään (Naima Wifstrand) ja katsomassa entistä kesäasuntoaan. Matkan aikana on vähällä tapahtua kolari. 

Borg alkaa mietiskellä omaa kuolevaisuuttaan ja joutuu toistuvasti tuskallisten unien ja pahimpien pelkojensa valtaan. Hän huomaa menneisyydessä tekemiensä ratkaisujen tuoneen elämäänsä vain kylmän tyhjiön, elämän ilman todellista tarkoitusta. Elämän pettymykset palaavat mieleen, nuoruuden rakastetun Saran (Bibi Andersson) menettäminen Sigfrid-veljelle (Per Sjöstrand), oma vaimo Karin (Gertrud Fridh) on uskoton, myös pojan avioliitto miniä Mariannen kanssa (Ingrid Thulin) rakoilee.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
Kriitikon mukaan yksi näkökulma elokuvaan on isän ja pojan suhde: isän poissaolo, pojan haluttomuus isäksi. Tätä aihetta on käsitellyt myös Jörn Donner. Kriitikko tulkitsee isä–poika -suhteet oidipaalisuuden kautta. Hänen mukaansa tähän viittaa kohtaus, jossa Isak haavoittaa kätensä katsellessaan Saran ja veljensä Sigfridin onnea ikkunasta. Myös ulkopuolisuus kulkee elokuvan juonteena ja ilmenee hänen seuratessaan menettämänsä Saran ja Sigfridin onnea ulkopuolisena.

Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja *Mansikkapaikka* oli mukana heistä neljäntoista listalla. *[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Mansikkapaikan* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen sadan parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Smultronstället, Svensk Filmdatabas  
* Arvostelu: Smultronstället (Elitisti.fi)
* Ingmar Bergman Foundation: Smultronstället
Lentävät lääkärit

**Lentävät lääkärit** (*The Flying Doctors*) on australialainen vuosina 1986–1991 kuvattu televisiosarja, jonka tapahtumat perustuivat Australian takamaiden lentopalvelulääkäreiden *Royal Flying Doctor Service of Australia* jokapäiväiseen arkeen. Sarjan tuotti Crawford Productions. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV2.

Sarja alkoi alun perin minisarjana, jonka pääosissa oli Andrew McFarlanen esittämä lääkäri, jonka asemapaikkana oli Australian takamailla sijaitseva kuvitteellinen Cooper's Crossingin pikkukaupunki. Minisarjan suosio yllätti tekijät, ja sarjaa jatkettiin kuuden tuotantokauden verran. McFarlane lähti sarjasta ensimmäisen tuotantokauden jälkeen, mutta palasi myöhemmin. 

Vuonna 1993 sarjan katsojaluvut romahtivat, ja sen alkuperäisistä hahmoista oli jäljellä enää muutama. Sarjan tapahtumapaikaksi muutettiin Broken Hill, se sai nimen *R.F.D.S.* ja roolihenkilöistä vain kaksi jatkoi sarjassa. Sarjan uusi tuleminen kesti vain yhden kauden ajan.

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Lentävät lääkärit -minisarja
* Internet Movie Database: Lentävät lääkärit -televisiosarja
* Internet Movie Database: R.F.D.S -jatko-osa
* Crawford Productions: The Flying Doctors
* Minyipin kaupunki eli "Cooper's Crossing"
Eranto

**Eranto** eli **magneettinen deklinaatio** eli **neulaluvunkorjaus** tarkoittaa kulmaa maantieteellisen pohjoissuunnan (napapohjoinen) ja magneettisen pohjoissuunnan (neulapohjoinen) välillä. Eranto johtuu siitä, että Maan magneettikentän vaakakomponentti ei ole yhdensuuntainen maantieteellisen pohjoissuunnan kanssa. Magneettikompassin näyttämään pohjoissuuntaan vaikuttaa lisäksi eksymä, jonka aiheuttavat kompassin läheisyydessä olevat magneettiset massat. 

Eranto on erisuuruinen eri kohdissa maapallon pintaa. Esimerkiksi Suomessa eranto on +6° – +16° itään päin. Eranto myös muuttuu hitaasti ajan myötä Maan magneettikentän muuttuessa. Eranto ja sen muutosnopeus on yleensä merkitty karttoihin ja merikarttoihin niin sanottuun *erantoruusuun*. Suomessa muutos on noin +0,2° eli +12' (kulmaminuuttia) vuodessa. Itäistä erantoa kutsutaan positiiviseksi ja läntistä negatiiviseksi johtuen laskutoimituksista, joita joudutaan tekemään muunnettaessa tosisuuntia kompassisuunniksi tai päinvastoin. Karttasuunnan ja kompassisuunnan välillä muuntaessa on lisäksi huomioitava karttaprojektiosta johtuva karttapohjoisen ja napapohjoisen välinen kulma eli napaluvunkorjaus.

## Katso myös
*kompassi
*magneettinen pohjoisnapa
*navigointi
*eksymä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Eranto Suomessa
*Erannon laskin
*
Jacques Santer

**Jacques Santer** (s. 18. toukokuuta 1937) on luxemburgilainen poliitikko. Hän oli Euroopan komission puheenjohtaja tammikuusta 1995 maaliskuuhun 1999 saakka. Hän joutui eroamaan, kun koko Santerin komissio sai Euroopan parlamentilta epäluottamuslauseen sen toimintaan liittyneiden väärinkäytösepäilyjen takia. Kaudella 1999–2004 Santer oli Euroopan parlamentin jäsen.

Santer opiskeli lakia Luxemburgissa, Pariisissa ja Strasbourgissa ja valmistui vuonna 1960. Pian valmistumisensa jälkeen hän lähti politiikkaan kristillisdemokraattien riveissä. Hän nousi puolueen organisaatiossa vähitellen ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 1974–1982. Vuodet 1975–1979 Santer oli Euroopan parlamentin jäsen.

Santer valittiin Luxemburgin pääministeriksi kolme kertaa: 1984, 1989 ja 1994. Hänen pääministerikaudellaan Euroopan yhdentyminen eteni ja solmittiin Maastrichtin sopimus.

Kesäkuussa 1994, juuri uudelleenvalinnan jälkeen, pääministeri Santer valittiin Euroopan komission puheenjohtajaksi. Santerin visio oli hajautettu "epänapoleonimainen" Eurooppa, toisin kuin hänen edeltäjällään, tiiviin yhteistyön kannattajalla Jacques Delorsilla. Santerin kaudella vietiin loppuun yhteisvaluutta euron käyttöönotto 1. tammikuuta 1999. Samaan aikaan käytiin tiukkaa keskustelua, jossa Euroopan parlamentti syytti komissiota väärinkäytöksistä. Santer erosi yhdessä kaikkien 20 komissaarin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
John Bruton

**John Gerard Bruton** (18. toukokuuta 1947 – 6. helmikuuta 2024) oli irlantilainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi maansa yhdeksäntenä pääministerinä (Taoiseach) vuosina 1994–1997. Sen jälkeen Bruton toimi Euroopan unionin suurlähettiläänä Yhdysvalloissa vuosina 2004–2009 ja Euroopan kansanpuolueen varapuheenjohtajana 1999–2005.

Irlannin parlamentin alahuoneessa (Dáil Éireann) Bruton vaikutti vuosina 1969–2004. Ennen kauttaan maansa pääministerinä Bruton toimi maansa valtiovarainministerinä, kauppaministerinä ja teollisuusministerinä.

Brutonista tuli Irlannin pääministeri 1994. Hän johti niin sanottua ”sateenkaariliittoumaa”; hallituksessa olivat Fine Gael, Työväenpuolue ja Demokraattinen vasemmisto. Bruton vaikutti pääministerinä muun muassa Pohjois-Irlannin rauhanprosessiin, sillä hän oli 1995 luomassa Britannian pääministerin John Majorin kanssa niin sanottua englantilais-irlantilaista puitedokumenttia, joka edelsi suoraan pitkänperjantain sopimusta. Brutonin kaudella järjestettiin myös kansanäänestys avioeron sallimisesta. Tämä johti perustuslain lisäykseen, jossa avioero laillistettiin.

2010-luvulla hän otti voimakkaasti kantaa aborttia vastaan.

Bruton kuoli helmikuussa 2024 dublinilaisessa sairaalassa pitkäaikaiseen sairauteen.

## Lähteet
Dargaud

**Les Éditions Dargaud** on suuri ranskalainen, ranskankielistä sarjakuvaa julkaiseva kustantamo. Sen perusti vuonna 1943 Georges Dargaud. Kustantamo julkaisee suurta osaa kuuluisista ranskalaisista sarjakuvista, kuten Lucky Lukea ja Valeriania.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Dargaudin verkkosivut
Yrjö Rautio

**Yrjö Antero Rautio** (s. 29. tammikuuta 1949 Ylitornio) on suomalainen toimittaja. Hän työskenteli vuosina 1988–2004 Vasemmistoliiton pää-äänenkannattajan *[[Kansan Uutiset|Kansan Uutisten]]* päätoimittajana.

## Elämä
Rautio syntyi muurari Toivo Johannes Raution ja Hilda Josefina Syväjärven perheeseen. Rautio tuli ylioppilaaksi vuonna 1970 ja valmistui Tampereen yliopistosta yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi vuonna 1978 pääaineenaan sosiologia. Heti valmistuttuaan hän meni töihin oululaiseen *[[Kansan Tahto]]on*, joka oli tuolloin Suomen Kansan Demokraattisen Liiton (SKDL) äänenkannattaja. Rautio työskenteli lehden toimitussihteerinä ja -päällikkönä 1978–1983 sekä päätoimittajana 1983–1988. Hän oli 1980-luvulla yksi kansandemokraattisen liikkeen enemmistön keskeisimmistä ideologeista. SKDL:n liittoneuvoston jäsen Rautio oli vuosina 1988–1990.

Vuonna 1988 Rautio valittiin SKDL:n pää-äänenkannattajan *Kansan Uutisten* päätoimittajaksi, jossa tehtävässä hän jatkoi tammikuuhun 2004. Rautio erosi lehden palveluksesta ja puolueesta ajauduttuaan erimielisyyksiin Vasemmistoliiton puheenjohtajan Suvi-Anne Siimeksen kanssa. Hän väitti puolueen ja sen johtajan unohtaneen aatteellisen perintönsä ja vaati paluuta marxismiin. Irtisanouduttuaan Rautio väitti *Kansan Uutisten* purkaneen hänen työsuhteensa perusteetta kesken irtisanomisajan. Käräjäoikeus piti lehden menettelyä lainmukaisena. Osapuolet sopivat kiistan ennen hovioikeuskäsittelyn alkua. Tapahtuneen jälkeen Rautio kirjoitti *[[Apu (lehti)|Apu]]*-lehteen kolumneja ja hänet palkattiin myöhemmin lehden toimittajaksi. Rautio esittää lyhyistä kommenteista koostuvia lausahduksia, mitkä hän sisällyttää poliittisiin kolumneihinsa ”heittolaukauksina”.

## Lähteet
Ville-Veikko Salminen

**Ville-Veikko Salminen** (23. elokuuta 1937 Turku &ndash; 16. tammikuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja.

Salminen loi pitkän uran niin elokuvassa, televisiossa kuin teatterissakin. Näyttelijänä hänet tunnetaan erityisesti monista rooleistaan Spede Pasasen elokuvissa. Salmisen ensimmäinen rooli oli vuonna 1948 elokuvassa *[[Irmeli, seitsentoistavuotias]]*. Salminen oli myös perustamassa Yleisradion ja MTV:n televisioteattereita. Salminen myös ohjasi elokuvia ja dokumentteja sekä Mainos-TV:n televisiosarjoja *[[Sämpy]]*, *[[Sirkka ja Sakari]]* ja *[[Olet vain kahdesti nuori]]*. 

Salmisen vanhemmat olivat näyttelijä ja ohjaaja Ville Salminen sekä näyttelijä Aune Häme. Hänen velipuolensa on elokuvaaja Timo Salminen ja enonsa näyttelijä Ekke Hämäläinen. Ville-Veikko Salminen kävi 1950-luvun alussa koulua englantilaisessa sisäoppilaitoksessa ja 1956-1959 Teatterikoulussa. Hän oli mukana isänsä elokuvatuotannoissa lapsinäyttelijänä, klaffipoikana, kamera-apulaisena ja kuvaussihteerinä. Hän toimi usein mallina vaateliike Ajanmiehen mainoksissa ja näytöksissä.

1960-luvulla Salminen oli naimisissa laulaja Laila Kinnusen kanssa. 1970-luvulla hänen avopuolisonsa oli näyttelijä Anitta Niemi ja 1980-luvun lopulta toimittaja Ulla Salminen, ent. Kakkuri, o.s. Schildt.

Kulttuuriministeri Tanja Saarela myönsi Ville-Veikko Salmiselle vuonna 2005 valtion taiteilijaeläkkeen. 

Salminen kuoli syöpään 68-vuotiaana helsinkiläisessä saattokodissa tammikuussa 2006. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.

## Näyttelijänä
* *[[Irmeli, seitsentoistavuotias]]* (1948)
* *[[Laivaston monnit maissa]]* (1954)
* *[[Laivan kannella]]* (1954)
* *[[Säkkijärven polkka (elokuva)|Säkkijärven polkka]]* (1955)
* *[[Evakko (elokuva)|Evakko]]* (1956)
* *[[Nina ja Erik]]* (1960)
* *[[Jengi (elokuva)|Jengi]]* (1963)
* *[[Pohjan tähteet]]* (1969)
* 8 Uuno Turhapuro -elokuvaa
* *[[Rakastuin mä luuseriin]]* (2005)

## Ohjaajana ja/tai tuottajana
* *[[Firenzeläinen tragedia]]* (1967, tv-näytelmä)
* *[[Liejukana (televisioelokuva)|Liejukana]]* (1968, tv-elokuva)
* *Neiti Ellinora ja sininen metsä* (1976)
* *Vuosisatamme tulkki Valentin M. Berezhkov* (1989, lyhyt dokumentti)
* *Musta hämähäkki – [[Lev Jašin|Lev Jashin]]* (1989, lyhyt dokumentti)
* *Valtakunnan isäntärenki* (1993, lyhyt dokumentti Johannes Virolaisesta)
* *Loppumaton matka – Muistutus erään taiteilijan elämästä* (1999, dokumentti István Ráczista)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ville-Veikko Salmisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Ilmapallo (täsmennyssivu)

**Ilmapallo** on jostakin kevyestä materiaalista valmistettu säiliö, joka voidaan täyttää kaasulla ja käyttää eri tarkoituksiin. Eri merkityksistä katso

*ilmapallo, pieni leikkikaluna tai koristeena käytettävä pallo
*ilmapallo (ilmailu), lentolaitteina käytettävät ilmapallot
**kuumailmapallo
*sääpallo, meteorologisissa tutkimuksissa käytetty vetypallo