open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Loistosalangaani

**Loistosalangaani** (*Collocalia esculenta*) on kiitäjiin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan laajalta alueelta Etelä- ja Kaakkois-Aasiasta.

## Koko ja ulkonäkö
Loistosalangaani on pienikokoinen lintu, joka kasvaa suurimmillaan noin 10 senttiä pitkäksi. Yleisväritykseltään se on tumma. Selkä on kiiltävän sinertävän tai vihertävän musta ja sävy vaihtelee alalajeittain. Kurkku ja rinta ovat loistosalangaanilla tumman harmaat ja vatsa on valkoinen. Loistosalangaanin siivet ovat pitkä ja pyrstö on tasakärkinen.  

## Levinneisyys ja elintavat
Loistosalangaanilla on 32 alalajia. Sitä tavataan alueelta, joka ulottuu Intiasta Malakan niemimaalle, Salomosaarelle, Filippiineille ja Joulusaarelle. Joulusaaren alalaji *C. e. natalis* luokitellaan silmälläpidettäväksi. Loistosalangaanille kelpaavat elinympäristöksi niin metsät kuin kaupungitkin. Ne lentävät korkealla taivaalla ja saalistavat lentäviä hyöntesiä. Lajin pesimäkausi on vuoden ympäri ja loistosalangaani rakentaa pesänsä rakennukseen, luolaan tai onttoon puuhun. Naaras munii tyypillisesti 2 munaa. 

## Lähteet
Ana-Maria Avram

**Ana-Maria Avram** (12. syyskuuta 1961 Bukarest – 1. elokuuta 2017) oli romanialainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari. Hän sävelsi spektrimusiikkia. Hän sai lukuisia tilauksia Radio Francelta ja useilta kokoonpanoilta eri maista. Hän sai festivaalipalkinnon Linzin Ars Electronica -tapahtumassa vuonna 2000 teoksestaan *Traces, Sillons, Sillages* yhtyeelle ja tietokoneelle. Avram aloitti vuonna 2006 toiminnan perustamansa CREMAC:n (Romanian elektroakustisen ja tietokoneavusteisen musiikin yhteisö) puheenjohtajana. Avramin tuotantoon kuuluu yli 200 teosta, jotka on sävelletty solisteille, kamarikokoonpanoille, sinfoniaorkesterille ja elektroniikalle.

Avram syntyi Bukarestissa. Valmistuttuaan Bukarestin kansallisesta musiikkikonservatoriosta hän jatkoi opintojaan Pariisissa ja sai Sorbonnesta filosofian tohtorin arvon vuonna 1995. Hän sai vuonna 1994 Romanian akatemialta suurpalkinnon sävellyksessä. Vuonna 2010 hän sai Iancu Dumitrescun kanssa Blodgett-taiteilijaresidenssin Harvardin yliopistossa.

## Lähteet
Nicolae Herlea

**Nicolae Herlea** (28. elokuuta 1927 Bukarest – 24. helmikuuta 2014 Frankfurt, Saksa) oli romanialainen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni. Hän opiskeli Bukarestissa Aurelius Costescu-Ducan johdolla ja sitten myös Roomassa. Hän debytoi Bukarestissa Silvion roolissa *[[Pajatso (ooppera)|Pajatson]]* esityksessä vuonna 1951. Samana vuonna hän voitti ensipalkinnot laulukilpailuissa Genevessä, Prahassa ja Brysselissä. Hän teki laajoja kiertueita ja esiintyi Metropolitan-oopperassa vuosina 1964–1967. Herlea sai Romanian kansantaiteilijan arvonimen vuonna 1962. Hänen ohjelmistoonsa kuuluil italialaisia ja venäläisiä rooleja. Häntä kuullaan Gaetano Donizettin, Ruggero Leoncavallon, Modest Mussorgskin, Giacomo Puccinin, Gioacchino Rossinin ja Giuseppe Verdin teosten levytyksillä.

## Lähteet
Poems, Prayers & Promises

**Poems, Prayers & Promises** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijän John Denverin neljäs albumi, joka julkaistiin huhtikuussa 1971. Sitä pidetään Denverin uran yhtenä käännekohtana, joka nosti hänet todelliseen musiikkitähteyteen. Albumi sisältää kappaleen ”Take Me Home, Country Roads”, joka on Denverin tunnetuimpia.

## Kappaleet

## Henkilöstö
* John Denver – kitara, laulu
* Eric Weissberg – banjo, steel-kitara
* Mike Taylor – kitara
* Richard Kniss – basso
* Taffy Nivert – laulu
* William Danoff – laulu
* Frank Owens – piano
* Gary Chester – rummut
Elävän kuvan museo

**Elävän kuvan museo** oli Helsingissä vuosina 2008–2015 sijainnut Kansallisen audiovisuaalisen instituutin museo, joka keskittyi ensisijaisesti Suomen elokuvakulttuuriin.

Museon yli 10&nbsp;000 esineen kokoelma kuvasi työtä elokuva-alan eri alueilla. Pääosa kokoelmasta sijoittui ajallisesti 1930-luvulta nykyhetkeen. Kokoelmaan kuului elokuvauksessa, laboroinnissa ja elokuvan esityksessä käytettyjä laitteita, tarpeistoa, pukuja ja paperitavaraa, kuten pääsylippuja ja elokuvajulisteita. Museo keräsi myös elokuvaa edeltäneen ajan kuvanesitysperinteeseen kuuluvaa aineistoa, kuten taikalyhtyjä. Kokoelmia kartutettiin lahjoituksilla ja jossain määrin myös ostoin.

Museo sijaitsi Helsingissä Kalasataman taiteilijatalossa, Verkkosaarenkadun kulmassa osoitteessa Vanha talvitie 9, noin 400 metriä Kalasataman metroasemalta pohjoiseen. Elävän kuvan museo sulki näyttelytilansa Kalasatamassa 4. kesäkuuta 2015.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Elävän kuvan museo, kavi.fi 
* Elävän kuvan museo, https://www.facebook.com/elavankuvanmuseo/
* Elävän kuvan museo, Uudenmaan museo-opas 
* Elävän kuvan museo, Vanhat ketut
PH1

**PH1** (tunnetaan myös nimellä **Kepler-64b**) on varmistettu eksoplaneetta, jonka löysivät Planet Hunters -projektin harrastelijatähtitieteilijät 15. lokakuuta 2012. Löytö pohjautui Kepler-avaruusteleskoopin keräämään dataan. Planeetta kiertää F-tyypin kääpiötähteä Kepler-64 noin 172 valovuoden päässä Maasta, Joutsenen tähdistön suunnalla. Planeetta on erityisen merkittävä siksi, että sen tähtijärjestelmässä on neljä tähteä, ja se on ensimmäinen tällaisesta järjestelmästä koskaan löydetty planeetta.

Planeetta kiertää emotähteään 0,63 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 139 päivää. Planeetan massa vastaa noin puolta Jupiterin massaa ja säde noin 0,6 Jupiterin sädettä, eli se on noin Neptunuksen kokoinen. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Planet Hunters: A Transiting Circumbinary Planet in a Quadruple Star System. Alkuperäinen tutkimus The Astrophysical Journal -lehdessä.
Gatehouse

**Gatehouse** on Helsingissä Vuosaaren satamassa sijaitseva vuonna 2008 valmistunut 13-kerroksinen toimistotornitalo. Gatehouse on osa porttikeskusta, johon kuuluu myös matkustajaterminaali ja pysäköintitiloja.

Rakennuksen kahdessa alimmaisessa kerroksessa on muun muassa Helsingin Sataman, SA-TU Logistics ja Finnsteven asiakaspalvelut, sekä lounasravintola ja varattavia neuvottelutiloja. Ylemmissä kerroksissa on toimistotiloja ja ylimmässä kerroksessa sauna ja edustustilat. Rakennuksen yhteydessä on pysäköintitilat noin 460 autolle.

Talon runko on elementtirakenteinen ja julkisivut ovat kullanvärisellä pellillä verhottuja sandwich-elementtejä. Rakennuksen kolmanteen kerrokseen on yhteydessä kävelysilta, joka on osa julkista jalankulun ja pyöräilyn verkkoa. Rakennuksen kokonaispinta-ala on 14&nbsp;972 neliömetriä ja kerrospinta-ala keskimäärin 800 neliömetriä.

Rakennuksen pääarkkitehtina toimi Kai Wartiainen Pöyry Architects Oy:stä. Rakennuttaja oli Sponda Oyj. Kiinteistön hallinnoinnista ja ylläpidosta vastaa Finnlines. Projektinjohtourakoitsija oli Lujatalo Oy, jonka aliurakoitsijana kaikki hankkeen urakoitsijat toimivat. Rakennussuunnittelusta vastasi Insinööritoimisto Oy Matti Ollila & Co.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Luettelo televisiosarjan Breaking Bad jaksoista

*[[Breaking Bad]]* on ohjaaja-käsikirjoittaja Vince Gilliganin luoma yhdysvaltalainen televisiosarja. Sen esitys alkoi Yhdysvalloissa kaapelitelevisiokanava AMC:llä 20. tammikuuta 2008 ja Suomessa Nelosella 1. tammikuuta 2009. Sarjassa Walter Whitella (Bryan Cranston), 50-vuotiaalla albuquerquelaisella kemianopettajalla, todetaan olevan keuhkosyöpä. Turvatakseen perheensä elannon kuolemansa jälkeen hän päättää alkaa valmistaa metamfetamiinia entisen oppilaansa Jesse Pinkmanin (Aaron Paul) kanssa.

Sarjaa on tuotettu yhteensä viisi tuotantokautta. Suomessa kaksi ensimmäistä on esitetty Nelosella, kolmas ja neljäs kausi on esitetty Herolla. Viidettä tuotantokautta ei ole vielä esitetty Suomessa television ilmaiskanavilla, mutta DVD-julkaisuna kaikki viisi tuotantokautta ovat saatavilla. Lisäksi kaudet 2–5 on esitetty maksullisella Nelonen Prime -kanavalla. Netflix Suomi -palvelussa on katsottavissa sarjan kaikki tuotantokaudet.

## Yleiskatsaus


## Jaksot
### Ensimmäinen tuotantokausi (2008)

|}

### Toinen tuotantokausi (2009)

|}

### Kolmas tuotantokausi (2010)

|}

### Neljäs tuotantokausi (2011)

|}

### Viides tuotantokausi (2012–2013)

|-style="color:white"
!colspan="8;" style="background-color: #177245;"| **Osa 1**

|-style="color:white"
!colspan="8;" style="background-color: #213D30;"| **Osa 2**

|}

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Flesh Roxon

**Flesh Roxon** on suomalainen punk/action rock -yhtye, joka perustettiin Tampereella vuonna 2012.

## Historia
Yhtye sai alkunsa, kun tamperelainen kontrabasson soittaja Ville Mäkinen ("Mr. Willy") tapasi kaksi kemiläistä punk rock muusikkoa: Nicky Rothenin ja Petri Torkellin ("Peter Cordell") vuonna 2010 Tampereella. Yhdessä he päättivät perustaa psychobilly-yhtyeen ja Flesh Roxon sai alkunsa tammikuussa 2012. Ensimmäisen vuoden aikana yhtye hioi live-esiintymistään ja soitti studiossa.

Kesällä 2014 Flesh Roxon jätti Live Nationin ja solmi sopimuksen Stupido Recordsin kanssa. Yhtyeen toinen pitkäsoitto Darker Side of Life äänitettiin tammikuussa 2015 Studio Viren tiloissa Tampereella The Brainsin laulaja–kitaristi Rene D La Muerten kanssa, joka myös tuotti levyn yhdessä Flesh Roxonin kanssa. Helmikuussa 2015 uudelta levyltä julkaistiin digitaalisingle *God Sent Me to Hell*, jonka soolokitaroinnista vastasi levyllä kolmessa kappaleessa vieraillut Andy McCoy.

Peter Cordell (Petri Torkell) lähti yhtyeestä vuonna 2015. Rumpaliksi valittiin Hyvinkäältä kotoisin oleva Anza Maloney. Peter Cordell liittyi yhtyeeseen takaisin vuonna 2016, jolloin Malinen poistui rumpalin pallilta. Cordell soitti Flesh Roxonin riveissä vuoteen 2019. Uudeksi rumpaliksi valittiin Turusta kotoisin oleva Tuomas Vuorio.

Flesh Roxon solmi levytyssopimuksen Saksalaisen Blood Rite Recordsin & Dark Wingsin kanssa 2020 ja julkaisi kolmannen studioalbumin lokakuussa 2021.

Marraskuussa 2021 Nicky Rothen ilmoitti lopettavansa uransa Flesh Roxonissa ja kertoi siirtyvänsä soolouralle. Bändi päätettiin lopettaa. Se teki comebackin vuonna 2024 lokakuussa ja solmi uuden levytyssopimuksen.

Linkki: https://finnradio.net/news-view/1736385/nicky-rothen-palaa-lavalle-flesh-roxonin-comeback-rjytt-pankin-huhtikuussa

## Tyyli
Flesh Roxonin tyyli yhdistelee Action Rockia, metallia ja perinteistä horror punkia. Sanoitukset ovat mielikuvituksellisia ja niihin on otettu vaikutteita kauhuelokuvista tai sci-fi B-elokuvista.

Yhtye on itse kuvaillut musiikkiaan "zombie rockiksi".
"Back From Your Grave" kappaleen musiikkivideo yhtyeen *Flesh to the Bone* -albumilta on saanut inspiraation mustavalkoelokuvista sotien välisestä ajasta.

## Jäsenet
* Nicky Rothen – laulu, kitara
* Jake The Ripper - Lead kitara
* Roberto DeadBeat – rummut (2024-)
* T-Rox  -Basso

;Entiset jäsenet
* Tony Narrows – kitara, taustalaulu (2015–2018)
* Jerry Recola – basso (2018)
* Jouni "Tesi" Vaara - basso, taustalaulu (2014-2016)
* Antero Malinen – rummut (2015–2016)
* Peter Cordell – rummut (2012–2015, 2016-2019)
* Ville "Mr. Willy" Mäkinen – kontrabasso (2012–2014)
*Andy Reagan – kitara, taustalaulu (2019)
*Eppu Salolahti - kitara (2019)

## Diskografia
### Studioalbumit
* 
* 
* 

### Singlet
* ”Back from Your Grave” (2012)
*"Let's Fucking Die" (2020)
*"Last" (2021)
*"Red Lights" (2021)

## Lähteet
Jim Benton

**Jim Benton** (s. 31. lokakuuta 1960) on yhdysvaltalainen kirjailija ja kuvittaja. Hän on tunnettu muun muassa *Rakas nuija päiväkirjani* (engl. Dear Dumb Diary) ja It's Happy Bunny -kirjasarjoistaan.

## Kirjasarjat

### Dear Dumb Diary
*(suom. Rakas nuija päiväkirjani)*
* Let's Pretend This Never Happened (suom. Tästä ei sitten puhuta.)
* My Pants Are Haunted (suom. Syytän kaikesta housujani.)
* Am I The Princess or the Frog? (Suom. Sammakoillakin on tunteet.)
* Never Do Anything, Ever (suom. Varo lieroja hyväntekijöitä.)
* Can Adults Become Human? (*suom. Ovatko aikuiset ihmisiä?*)
* The Problem With Here Is That It's Where I'm From (*suom. Miksen ole muualta?*)
* Never Underestimate Your Dumbness (*suom. Nerous on yliarvostettua*)
* It's Not My Fault I Know Everything (*suom. Minä nyt vain tiedän kaiken!*)
* That's What Friends Aren't For (*suom. Onko ystävistä mihinkään?*)
* The Worst Things In Life Are Also Free
* Okay, So Maybe I Do Have Superpowers (*suom. Rakas nuija päiväkirjani, minullako supervoimia?*)
* A Triplke Scoop of Rage with Giggle Sprinkles
* Me! (Just Like You, Only Better) (*suom. Vaatimattomuus ei kaunista*)
* School. Hasn't This Gone on Long Enough? (suom. *Koulu, eikö se ikinä lopu?*)
* The Super-Nice Are Super-Annoying (*suom. Hyvät tavat ärsyttävät*)
* Nobody's Perfect. I'm As Close As It Gets.
* What I Don't Know Might Hurt Me

### It's Happy Bunny
* Love Bites
* Life. Get One.
* What's Your Sign?
* The Good, the Bad, and the Bunny

### Franny K. Stein, Mad Scientist
* Lunch Walks Among Us
* Attack of the 50-Ft. Cupid
* The Invisible Fran
* The Fran That Time Forgot
* Frantastic Voyage
* The Fran With Four Brains
* The Frandidate

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jim Benton - J.K. Benton Design Studio and Benton Arts
On jouluyö, nyt laulaa saa

**On jouluyö, nyt laulaa saa** on Hassisen kone -yhtyeen jouluaiheinen vuonna 1981 levytetty kappale. Sanoituksen ja sävellyksen on tehnyt Ismo Alanko. Kappale julkaistiin singlenä kappaleen "Jouluvappujuhannus" kanssa, jolloin se nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 3. Myöhemmin se on julkaistu yhtyeen kokoelmilla sekä muutamilla joululauluja sisältävillä kokoelmalevyillä. 

Kappale ei ole täysin prototyyppinen joululaulu sillä se käsittelee syvästi rakkaudellisuutta mutta myös joulun rauhan ja ihmisen pahuuden vastakkainasettelua satiirin keinoin. Kappaleen taustalla soivat urut. Kappale omistettiin toimittajille Maija Dahlgrenille ja Anneli Tempakalle, jotka olivat aiemmin kritisoineet Alangon sanoittamia kappaleita.

Kappaleesta esitettiin musiikkivideo julkaisuvuonna Yle TV1:n ohjelmassa *Ykkösen jouluvieraat*.

Kappale esiintyy muunnelluin sanoin Rieku ja Raiku -animaatiossa "Orpopoikien jouluaatto".

## Kappaleet
;A-puoli
#

;B-puoli
#

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* On jouluyö, nyt laulaa saa discogs.com -sivustolla
Ovidiu Hațegan

**Ovidiu Alin Hațegan** (s. 17. heinäkuuta 1980 Arad, Romania) on romanialainen jalkapalloerotuomari. Hän toiminut kansainvälisensä erotuomarina vuodesta 2008 alkaen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ovidiu Hațeganin esittely World Referee -sivustolla
Mihaela Martin

**Mihaela Martin** on romanialaissyntyinen viulisti. Hän aloitti viulunsoiton opintonsa isänsä johdolla 5-vuotiaana ja jatkoi niitä Stefan Gheorghiun johdolla. 19-vuotiaana hän voitti toisen sijan Moskovan kansainvälisessä Tšaikovski-kilpailussa, ja tätä seurasivat voitot Montrealissa, Sionissa ja Brysselissä. Ensipalkinnon voitto kansainvälisessä viulukilpailussa Indianapolisissa käynnisti Martinin uran. Hän on esiintynyt muun muassa BBC:n sinfoniaorkesterin, Montrealin sinfoniaorkesterin ja Leipzigin Gewandhaus-orkesterin kanssa. Hän on tehnyt yhteistyötä Kurt Masurin, Nikolaus Harnoncourtissa, Charles Dutoitin ja Neeme Järven kanssa. 

Martin oli mukana perustamassa Michelangelo-jousikvartettia vuonna 2003. Hän opettaa Kölnissä sekä Genevessä ja pitää lisäksi mestarikursseja eri puolilla maailmaa. Hän on myös usein tuomariston jäsenenä kilpailuissa eri maissa. Hän soittaa J G Guadagninin viulua vuodelta 1748.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut 
* AllMusic: Mihaela Martin
Iván Paley

**Iván Paley** (s. 1979 Bogotá) on kolumbialainen pianisti ja baritoni. Hän opiskeli lapsena pianonsoittoa ja sävellystä. Hän oli säveltänyt ensimmäiset sonaattinsa pianolle jo 12-vuotiaana ja esiintyi soolopianistina. Hän jatkoi lauluopintoja Miamin yliopistossa professori Franklin Summersin johdolla ja aloitti sitten uran konsertti- ja oopperalaulajana. Sittemmin Paley on esiintynyt vierailijana Teatro Real Madridissa, Teatro Colónissa (Buenos Aires), Nationaltheater Mannheimissa, Bogotàn Teatro Colónissa, Florida Grand Operassa ja Theater Kaiserslauternissa. Hän on esittänyt Henry Purcellin, Christoph Willibald Gluckin, Wolfgang Amadeus Mozartin, Carl Maria von Weberin ja Giuseppe Verdin lyyrisiä baritonirooleja. Hän on tehnyt yhteistyötä sellaisten kapellimestarien kuin Julius Rudelin, Leopold Hagerin, Giuseppe Sinopolin, Alejandro Posadan, Jonathan Nottin, Friedrich Haiderin, Jesús López Cobosin ja Wolfgang Sawallischin kanssa.

Muutettuaan Wieniin vuonna 2000 Paley on keskittynyt saksalaiseen yksinlauluun. Hän on täydentänyt opintojaan Edith Mathisin johdolla Wienissä ja Hanna Ludwigin johdolla Salzburgissa. Paley on esittänyt resitaaleissa Franz Schubertin, Robert Schumannin, Ludwig van Beethovenin, Johannes Brahmsin ja Hugo Wolfin lauluja. Yksinlaulajana hän on tehnyt yhteistyötä pianistien Stephan Matthias Lademannin, Russel Ryanin, Wolfram Riegerin, Justus Zeyenin ja Friedrich Haiderin kanssa.

Paley on levyttänyt Gustav Mahlerin vokaaliteoksia. Paleyn ura on vienyt hänet Saksan, Itävallan ja Kolumbian lisäksi Belgiaan, Sveitsiin, Yhdysvaltoihin, Argentiinaan, Espanjaan ja Kroatiaan. Hän on Yhdysvalloissa esiintynyt Carnegie Hallissa. Vuonna 2007 hän meni kiertueella myös Japaniin sopraano Edita Gruberovan kanssa. Paley ja Gruberova ovat myös levyttäneet yhdessä.

## Lähteet
Hans Swarowsky

**Hans Swarowsky** (16. syyskuuta 1899 Budapest – 10. syyskuuta 1975 Salzburg, Itävalta) oli itävaltalainen kapellimestari. Hän opiskeli Wienissä säveltäjien Arnold Schönbergin ja Anton Webernin johdolla. Orkesterinjohdossa hän sai opetusta Felix Weingartnerilta, Richard Straussilta ja Clemens Kraussilta. Hän työskenteli Stuttgartissa (1927), Gerassa (1932), Hampurissa (1934), Berliinissä (1935), Zürichissä (1937–1940), Krakovassa (1944–1945) ja Grazissa (1947–1950). Hän johti myös Wienin valtionoopperassa ja toimi orkesterinjohdon professorina samassa kaupungissa vuodesta 1946. Hänen johdollaan opiskelivat Claudio Abbado, Jesús López Cobos, Mariss Jansons, Zubin Mehta, Giuseppe Sinopoli ja Bruno Weil. Wienissä järjestettävä kansainvälinen kapellimestarikilpailu on nimetty Swarowskyn mukaan.

Swarowsky toimi vuosina 1957–1959 Skotlannin kansallisorkesterin pääkapellimestarina, ja tämän jälkeen hän sai nimityksen Wienin sinfoniaorkesterin pääkapellimestariksi. Hän jatkoi työskentelyä myös Wienin valtionoopperassa.

Swarowsky johti klassismin kauden ja romantiikan musiikin ohella oman aikansa säveltäjien teosten esityksiä. Richard Straussin ja Anton Webernin lisäksi näitä säveltäjiä olivat Benjamin Britten, Gottfried von Einem, Paul Hindemith, Hans Pfitzner ja Igor Stravinsky. Swarowsky levytti muun muassa Engelbert Humperdinckin oopperoista koostetut orkesterisarjat ja Richard Wagnerin *[[Nibelungin sormus]]* -sarjan.

Natsiaikana Swarowsky joutui uusien vallanpitäjien epäsuosioon eikä voinut vuoden 1936 jälkeen enää työskennellä Saksassa, johon Itävaltakin pian liitettiin. Toisen maailmansodan aikana hänet karkotettiin Sveitsistäkin, ja Saksaan palanneelle työttömäksi joutuneelle Swarowskylle järjesti hänen kapellimestariystävänsä Richard Strauss lopulta vuonna 1944 paikan Krakovan filharmoniassa miehitetyssä Puolassa, johon klassiseen musiikkiin mieltynyt kenraalikuvernööri Hans Frank kokosi orkesteria. Pääkapellimestarina Swarowsky sai tehtäväkseen orkesterin valinnan, ja käytti asemaansa hyväksi pelastaakseen noin 50 juutalaista ja muuta miehitysviranomaisten vainoamaa henkilöä nimittämällä nämä orkesteriin huolimatta valittujen hyvin puutteellisista musiikillisista taidoista. Neuvostojoukkojen lähestyessä kaupunkia tammikuussa 1945 Swarowskyn onnistui myös pelastaa filharmonian esineistö miehitysviranomaisten määräämältä evakuoinnilta lastaamalla sävellysten ja instrumenttien sijaan Saksaan kuljetettavaksi vanhoja sanomalehtiä.

## Lähteet
Kymenlaakson Opisto

**Kymenlaakson Opisto** on Kouvolan Inkeroisissa sekä Haminassa sijaitseva sitoutumaton kansanopisto ja alueellinen kansalaisopisto. 

Opiston pääaineina ovat visuaalisen alan taideopinnot sekä suomen kielen koulutus. Inkeroisissa toimivat kuvataiteen, valokuvauksen, sarjakuvan ja kuvittamisen, sekä kuvataiteen linjat. Suomen kielen koulutusta järjestetään pääasiassa Haminassa. Kymenlaakson Opiston Inkeroisten kampuksella on lisäksi opiskelijoiden asuntolarakennus ja kulttuuritalo “Kulttis”. Haminan kampus toimii Poitsilan kartanossa, joka tuli Jamilahden kansanopiston käyttöön vuonna 1949. 

Opistoa ylläpitää yleishyödyllinen, voittoa tavoittelematon Kymenlaakson Opiston Kannatusyhdistys Ry. Opistosta käytetään myös lyhennettä KYME. Kansanopistossa on vuosittain noin 180 päätoimista opiskelijaa ja kansalaisopistossa noin 2&nbsp;200 opiskelijaa. 

Opisto on perustettu vuonna 1896, ja Inkeroisiin se muutti vuonna 1899. Opiston kotikunta oli vuoteen 1974 asti Sippola, vuosina 1975–2008 Anjalankoski ja vuodesta 2009 alkaen Kouvola. Kymenlaakson Opisto toimi vuoteen 2001 asti nimellä Kymenlaakson Kansanopisto. Kymenlaakson Opisto ja Haminassa toimiva Jamilahden kansanopisto yhdistyivät vuoden 2020 alussa.
## Aiheesta muualla
* Opiston kotisivut

## Lähteet
Svetozar Marković

**Svetozar Marković** (21. syyskuuta (J: 9. syyskuuta) 1846 Jagodina, Serbia – 10. maaliskuuta 1875 Trieste, Itävalta-Unkari) oli serbialainen poliittinen kirjailija ja toimittaja, jonka on sanottu tuoneen sosialistisen ajattelun Serbiaan.

Marković opiskeli Belgradissa vuosina 1863–1866, Pietarissa 1866–1869 ja Zürichissä 1869–1870. Hän tutustui vallankumouksellisten toimintaan Venäjällä ja toimi Sveitsin-aikanaan ensimmäisen internationaalin venäläisessä osastossa. Marković sai vaikutteita venäläisten vallankumouksellisten, varsinkin Nikolai Tšernyševskin ajattelusta. Serbiaan palattuaan hän perusti vuonna 1871 maan ensimmäisen sosialistisen lehden, joka ilmestyi nimellä *Radenik* (”työläinen”) ja painottui taloudellisiin kysymyksiin. Serbian hallitus lakkautti lehden, ja Marković oli jonkin aikaa maanpaossa, mutta palasi ja toimitti 1873 ja 1874 perustettuja entistä poliittisemmin painottuneita lehtiä *Javnost* ja *Glas Javnost* (”kansan ääni”). Vietettyään kirjoitustensa vuoksi yhdeksän kuukautta vankilassa hän toimitti vielä *Oslobdjenje* (”vapautuminen”) -nimistä lehteä, kunnes joutui terveytensä murtumisen vuoksi lopettamaan työskentelyn. Hän kuoli 28-vuotiaana.

Koska Markovićin elinaikana Serbiassa ei ollut kehittynyttä kapitalismia, hän keskittyi kirjoituksissaan puolustamaan pientalonpoikia valtion virkakoneistoa vastaan ja visioi perinteisiin zadruga-yhteisöihin perustuvan agraarisen sosialismin mahdollisuuksista ilman kapitalistista vaihetta. Hän oli lahjakas poliittisten aatteiden kansanomaistaja, ja hänen vaikutuksestaan monet nuoret serbialaiset älyköt kiinnostuivat sosialismista. Marković kannusti massoja aktivoitumaan poliittisesti ja pyrki edistämään myös osuustoimintaliikettä. Hän vaikutti merkittävästi myös serbialaiseen kirjallisuuteen vahvistamalla realistista suuntausta. Markovićin kahdeksanosaiset kootut teokset julkaistiin vuosina 1891–1912.

Kommunistisessa Jugoslaviassa Marković tunnustettiin sosialistiseksi edelläkävijäksi, ja hänen kirjallinen tuotantonsa julkaistiin uudelleen.

## Lähteet
UK garage

**UK garage** on elektronisen musiikin tyylilaji, joka kehittyi Englannissa 1990-luvulla. UK garageen vaikutti vahvasti muu 90-luvun tanssimusiikki ja erityisesti yhdysvaltalainen garage house ja jungle -tyylisuunnat. UK garage -kappaleissa on usein mukana taustalla r&b tai pop -lauluosuuksia. Muita tunnuspiirteitä on synkopoitu rytmi ja joko house-musiikille tyypillinen 4/4 perusrytmi tai epäsäännöllisempi 2-step -rytmi. UK garagen rinnalle kehittyi 90-luvulla alagenrejä, kuten speed garage tai 2-step garage ja uk garage-skene vaikutti vahvasti myöhemmin 2000-luvulla syntyneisiin musiikkigenreihin, kuten dubstepiin, uk funkyyn, basslineen ja grimeen. Genren suosio nousi hetkellisesti takaisin 2010-luvun alussa future garagen myötä ja on säilyttänyt suosionsa pienemmän kuuntelijapiirin keskuudessa. Tunnettuja genren parissa vaikuttaneita muusikoita on esim. Armand van Helden, Todd Edwards, MJ Cole ja Craig David.

## Lähteet
MFBC Leipzig

**MFBC Leipzig** on vuonna 1996 perustettu saksalainen salibandyn erikoisseura Leipzigista. Seuran miesten edustusjoukkue pelasi kaudella 2013–2014 maan korkeimmalla sarjatasolla Unihockey-Bundesligassa. Miesten edustusjoukkueeseen kuului kaudella 2013–2014 kolme suomalaista pelaajaa: Atte Ronkanen, Henrik Koivistoinen ja Toni Lehtinen.

## Miehet
### Miesten edustusjoukkue kaudella 2013–2014

## Aiheesta muualla
* Seuran kotisivu
Idfa

**Idfa** (*International Documentary Film Festival Amsterdam*) on Amsterdamissa vuosittain järjestettävä maailman suurin kansainvälinen dokumenttielokuvafestivaali. Ensimmäisen kerran se järjestettiin vuonna 1988.

Festivaali kestää kaksitoista päivää, ja sen aikana esitetään runsaat 300 elokuvaa. Elokuvaesitysten lisäksi tapahtumassa on työpajoja ja keskustelutilaisuuksia. Paras uusi dokumentti palkintaan kuudessa sarjassa.

## Palkinnot
***VPRO IDFA Award for Best Feature-Length Documentary** parhaasta yli tunnin mittaisesta dokumentista. (Tuomaristo voi myöntää myös tuomariston erikoispalkinnon)
Palkinto: 12&nbsp;500 euroa
***NPS IDFA Award for Best Mid-Length Documentary** parhaasta 30–60 minuutin mittaisesta dokumentista.
Palkinto: 10&nbsp;000 euroa
***IDFA Award for Best Short Documentary** parhaasta alle puolen tunnin mittaisesta dokumentista. 
Palkinto: 5&nbsp;000 euroa
***IDFA Award for Best First Appearance** parhaasta esikoiselokuvasta.
Palkinto: 5&nbsp;000 euroa
***IDFA Award for Best Student Documentary** parhaasta opiskelijadokumentista, joka on tehty jossakin alan oppilaitoksessa. 
Palkinto: 2&nbsp;500 euroa
***Dioraphte IDFA Award for Dutch Documentary** parhaasta hollantilaisesta dokumentista. 
Palkinto: 5&nbsp;000 euroa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Majakka (täsmennyssivu)

**Majakka** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* majakka, merenkulun turvaksi tarkoitettu rakennus
* *[[Majakka (Virginia Woolfin romaani)|Majakka]]* (engl. *To the Lighthouse*), Virginia Woolfin romaani vuodelta 1927
* *[[Majakka (P. D. Jamesin romaani)|Majakka]]* (engl. *The Lighthouse*), P. D. Jamesin romaani vuodelta 2005
* *[[Majakka (vuoden 1983 elokuva)|Majakka]]* (engl. *To the Lighthouse*), brittiläinen elokuva vuodelta 1983
* *[[Majakka (vuoden 1999 elokuva)|Majakka]]* (engl. *Lighthouse*), brittiläinen kauhuelokuva vuodelta 1999
* liikennemajakka, 1920- ja 1930-luvuilla käytössä ollut liikenteen ohjauslaite
* Majakka-seurakunta, espoolainen kristillinen seurakunta
* Majakka, tornitalo Helsingin Kalasatamassa
* Majakka, Kaija Kiurun taideteos Kemissä
* *[[Majakka (albumi)|Majakka]]*, Happoradio-yhtyeen albumi vuodelta 2021.
Stojan Novaković

**Stojan Novaković** (; 1. marraskuuta 1842 Šabac – 18. helmikuuta 1915 Niš) oli serbialainen kielitieteilijä, historioitsija ja poliitikko, joka toimi Serbian pääministerinä vuosina 1895–1896 ja 1909.

Novaković nimitettiin vuonna 1865 Belgradin yliopiston serbian kielen ja kirjallisuuden professoriksi, minkä ohella hän toimi vuodesta 1867 Serbialaisen kirjallisuusseuran sihteerinä, vuodesta 1869 Serbian kansallismuseon kirjastonhoitajana ja 1865–1868 kirjallisen viikkolehti *Vilan* toimittajana. Hän oli kolmesti Serbian opetusministerinä ja vuonna 1884 sisäministerinä. Myöhemmin hän oli suurlähettiläänä Konstantinopolissa ja Pietarissa, Serbian edustajana vuoden 1913 Lontoon konferenssissa sekä kahdesti maansa pääministerinä. Hänen toinen pääministerikautensa sijoittui Bosnian kriisin vaikeaan aikaan.

Novaković teki merkittävän työn serbian kielen ja serbiankielisen kirjallisuuden tutkijana ja oli aikansa johtava serbialainen kielitieteilijä ja historioitsija. Hän laati muun muassa laajan serbian kieliopin, useita teoksia serbialaisen kirjallisuuden historiasta sekä bibliografian serbialaisesta kirjallisuudesta vuosina 1741–1867 ja julkaisi kuningas Dušanin lakikokoelman, vanhoja bysanttilaisia kirkollisia asiakirjoja sekä kokoelmia vanhoista kansanlauluista ja -tarinoista. Novaković kirjoitti myös useita teoksia Serbian vanhemmasta historiasta, 1800-luvun alun vapaustaistelusta turkkilaisia vastaan sekä Balkanin alueeseen liittyneistä ajankohtaisista poliittisista kysymyksistä. Lisäksi hän käänsi serbiaksi muun muassa Leopold von Ranken Serbian historiaa käsitelleitä teoksia.

## Lähteet
Buddy Catlett

**Buddy Catlett** (13. toukokuuta 1933 Long Beach, Kalifornia – 12. marraskuuta 2014 Seattle, Washington) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hänet tunnettiin parhaiten basistina, mutta hän oli monia soittimia hallitseva artisti, joka opiskeli jo lapsena klarinetin- ja saksofoninsoittoa. Hänen levytystensä joukossa oli ”Cocktails for Two” Louis Armstrongin yhtyeen kanssa. Hän esiintyi myös muun muassa Clarence Acoxin, Ben Websterin, Anita O’Dayn, Sonny Stittin, Bumps Blackwellin, Cal Tjaderin, Quincy Jonesin, Stu Martinin ja Curtis Fullerin kanssa. Paljon uudempi julkaisu, jolla Catlettia kuullaan, on Seattle Repertory Jazz Orchestran *SRJO Live* (2002).

## Lähteet
Jaakkola (Kerava)

**Jaakkola** on asuinalue Alikeravan kaupunginosassa Keravalla. Se sijaitsee pääradan ja Lahden moottoritien välissä. Pohjoisessa aluetta rajaa Ahjontie ja etelässä Keravantie. Keravanjoki kulkee alueen itäpuolella. Alikeravantien itäpuoli on niin sanottu Vanha Jaakkola, jossa kerrostalojen lisäksi on pientaloja ja useita vanhoja rakennuksia, kuten Yli-Jaakkolan tilan päärakennus vuodelta 1870. Länsipuolen 'Uudessa Jaakkolassa' on monia yrityksiä, mutta liikerakennuksien tilalle on 2000-luvun myötä tullut yhä enemmän kerrostaloja asuinnoksi. 

Jaakkolassa sijaitsee muun muassa Keravanjoen koulun Jaakkolan toimipiste, sekä Ali-Keravan koulu, joka perustettiin vuonna 1889. Vanhassa Jaakkolassa sijaitsevat myös Keravan ensimmäiset kerrostalot, jotka rakennettiin 1950-luvulla, sekä vuoden 1974 asuntomessualue. Alueella sijaitsi myös luultavasti Keravan vanhin rakennus, autioitunut Muonamiehen mökkinä tunnettu entinen kyläsepän talo 1700-luvun lopulta, joka kuitenkin lopullisesti tuhoutui tulipalossa syksyllä 2020.  

## Historia
Jaakkola on Ancylusjärven muinaisrantaa, jossa viereisen Pisinmäen tulisijalöytöjen perusteella on liikkunut ihmisiä jo kymmenen tuhatta vuotta sitten. Tilanimi Jaakkola on merkitty jo vanhimpiin 1540-luvun maakirjoihin. Samuel Brotheruksen maanmittareiden vuoden 1702 kartassa, jossa luetellaan Ali-Keravan verotettavat tilat, sen löytää nimellä *Jackilla*.

Jaakkolan isäntä Henrik Henrikinpoika otti tilanhoitoapulaiseksi Erkki Jaakonpojan 1736. Erkistä tuli Ali-Jaakkolan isäntä, kun tila jakautui ja tila oli Jaakkola-suvulla leski Hedvig Jaakkolaan asti 1879, jolloin isännäksi tuli vävy August Öhberg, myöhemmin Saarivuori. Yli-Jaakkola periytyi Johan Jaakkolalta Amanda M. Skogsterille 1867, joka avioitui 1883 Lukas Gaffkinin (myöh. Aimola) kanssa. 

Suomen itsenäistymisen aikoihin Ali- ja Yli-Jaakkolan kotipalstat alkoivat tonttikauppojen myötä pilkkoutua pienempiin palstoihin johtaen lopulta nykyiseen tiheän asutuksen rakenteeseen. Jaakkolan maisemalle keskeinen, Jaakkolantien ja Keravanjoen välinen pelto ei ole varsinaisesti Jaakkolan maita, vaan kuuluu edelleen vanhaan Jurvalan tilaan. 

## Lähteet
Sonny Stitt

**Sonny Stitt** (2. helmikuuta 1924 Boston, Massachusetts – 22. heinäkuuta 1982 Washington DC) oli yhdysvaltalainen jazzsaksofonisti. Hän oli yksi aktiivisimmista levyttäjistä bopin ja sen jälkeisen kauden aikana. Hän soitti sekä altto- että tenorisaksofonia. Charlie Parkerin tyyli vaikutti häneen vahvasti. Muihin vaikuttajiin kuului Lester Young. 1940-luvun alussa Stitt soitti Tiny Bradshawin yhtyeessä, ja vuonna 1945 hän liittyi Billy Eckstinen big bandiin. Hän teki yhteistyötä Gene Ammonsin, Dexter Gordonin ja myöhemmin Dizzy Gillespien kanssa. Hän julkaisi levytyksiä useiden levy-yhtiöiden kautta muiden muassa Bud Powellin ja J. J. Johnsonin kanssa.

1970-luvun alussa Stitt liittyi The Giants of Jazz -kokoonpanoon, johon kuuluivat Gillespie, Art Blakey, Kai Winding, Thelonious Monk ja Al McKibbon. Stitt kuoli sydänkohtaukseen.

## Lähteet
Stojan Protić

**Stojan Protić** (28. tammikuuta 1857 Kruševac – 28. lokakuuta 1923 Belgrad) oli serbialainen poliitikko ja toimittaja, joka toimi Jugoslavian pääministerinä vuosina 1918–1919 ja 1920. Hän kuului Radikaalipuolueeseen.

Protić opiskeli historiaa ja kielitiedettä Belgradin yliopistossa, työskenteli lyhyen aikaa virkamiehenä ja ryhtyi sen jälkeen Radikaalipuoluetta tukeneen *Samouprava*-sanomalehden toimittajaksi. Vuodesta 1884 hän oli *Odjek* (”kaiku”) -nimisen lehden päätoimittaja ja kannatti voimakkaasti Serbian perustuslain uudistamista. Protić valittiin vuonna 1887 parlamenttiin ja hän toimi vuoden 1889 perustuslainuudistusta valmistelleen komitean sihteerinä. Vuonna 1894 hän perusti *Delo*-kuukausilehden. Entistä kuningas Milania vastaan heinäkuussa 1899 tehdyn murhayrityksen jälkeen Radikaalipuolueen johtajia vainottiin, ja Protić tuomittiin salaliitosta syytettynä 20 vuodeksi pakkotyöhön. Hänet kuitenkin armahdettiin jo seuraavana vuonna ja valittiin 1901 takaisin parlamenttiin.

Vuodesta 1903 Protić oli yksi Radikaalipuolueen johtajista Nikola Pašićin ja Lazar Pacun ohella. Hän toimi vuosien 1903–1918 välillä useasti Serbian sisäministerinä sekä kerran valtiovarainministerinä. Vuoden 1914 heinäkuun kriisin aikana Protić luonnosteli pääministeri Pašićin toimeksiannosta Serbian vastauksen Itävalta-Unkarin uhkavaatimukseen. Kun ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuoden 1918 lopussa perustettiin Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta (sittemmin Jugoslavia), Protić nimitettiin sen pääministeriksi. Hän kokosi hallituksensa eri kansallisuuksien edustajista. Hän toimi pääministerinä joulukuusta 1918 elokuuhun 1919 sekä uudelleen helmikuusta toukokuuhun 1920. Vuosina 1920–1921 Protić toimi perustuslakia säätävästä kansalliskokouksesta vastanneena ministerinä. Toisin kuin Pašić ja pääosa Radikaalipuolueesta, hän ei kannattanut tiukkaa keskusvaltaisuutta, mutta hänen näkemyksensä eivät toteutuneet vuonna 1921 hyväksytyssä perustuslaissa. Tämän seurauksena Protić erosi puolueestaan, perusti uuden *Radikal*-nimisen lehden äänenkannattajakseen ja yritti vuoden 1923 vaaleissa parlamenttiin itsenäisenä radikaalina.

## Lähteet
Nikita Magalov

**Nikita Magalov** (8. helmikuuta 1912 Pietari – 26. joulukuuta 1992 Vevey) oli venäläissyntyinen pianisti. Hän opiskeli säveltämistä Sergei Prokofjevin johdolla, ja Maurice Ravel oli hänen ihailijansa. Hän konsertoi useimpien aikansa tärkeimpien kapellimestarien ja orkesterien kanssa. Hänestä tuli ensimmäinen Frédéric Chopinin koko pianotuotannon levyttänyt muusikko. Hänen ohjelmistoonsa kuului myös Ludwig van Beethovenin, Felix Mendelssohnin, Wolfgang Amadeus Mozartin, Johannes Brahmsin, Robert Schumannin, Franz Lisztin, Claude Debussyn, Maurice Ravelin, Gabriel Faurén, Prokofjevin, Sergei Rahmaninovin, Igor Stravinskyn, Aleksandr Skrjabinin ja muiden teoksia.

Magalovin perhe pakeni tämän ollessa 6-vuotias vallankumouksen tieltä. Ensin perhe matkusti Suomeen ja sitten Yhdysvaltoihin ennen Pariisiin asettumista vuonna 1922. Magalov opiskeli Pariisin konservatoriossa pääasiallisena opettajanaan Isidor Philipp.

Pariisissa Magalov tapasi Prokofjevin, Ravelin ja Rahmaninovin, joiden musiikki vaikutti merkittävästi hänen uraansa. Hän myös ystävystyi Joseph Szigetin kanssa siellä. Hän teki yhteistyötä Szigetin kanssa ja meni naimisiin tämän tyttären kanssa. Vuosina 1949–1959 hän piti säännöllisesti mestarikursseja Genevessä. Hänen useimmat levytyksensä ovat vuoden 1960 jälkeen tehtyjä. Vielä kaudella 1990–1991 Magalov piti kuuden konsertin sarjan, jossa hän esitti lähes koko Chopinin tuotannon. Hän kuoli syöpään 1992.

## Lähteet
Mika Jussila (jääpalloilija)

**Mika Jussila** (s. 22. maaliskuuta 1982) on suomalainen jääpalloilija, joka pelaa kaudella 2013–2014 haaparantalais-torniolaisen HT Bandyn riveissä - pelipaikkana puolustus. 

Mika Jussila aloitti juniorina torniolaisessa LRK eli Länsi-Rajan Konkarit-joukkueessa. Jussila jatkoi uraansa kotipaikkakuntansa Tornion ToPV:n edustusjoukkueessa kaudella 2000–2001. Hän oli ToPV:n kokoonpanossa seuran saavuttaessa kaikkiaan viisi Bandyliigan mestaruutta ja kolme hopeaa eli seuran huippuvuosien ajan.

Jussila siirtyi haaparantalais-torniolaisen yhteistyöseuran HT Bandy syntymisen myötä pelaamaan sen riveihin – ensin Ruotsin Allsvenskanissa ja sitten kaksi kautta Elitseriensissä. HT Bandyn pudotessa Elitserienistä keväällä 2011 Jussila siirtyi naapurikaupunkiin Kalix Bandyyn, jossa hän palasi kauden. Sen jälkeen hän palasi jälleen Allsvenskanissa pelanneeseen HT Bandyyn., 
 
Suomen jääpallomaajoukkueessa Mika Jussila on pelannut 19 A-maaottelua. Ensimmäisen kerran hän pelasi A-maajoukkueessa kaudella 2007–2008. Urallaan Jussila on pelannut vuoden 2013 loppuun mennessä 19 A-maaottelua ja kahdet MM-kisat eli 2011 ja 2012.

## Saavutukset
**Seurajoukkueissa**
* 5 Suomen mestaruutta vuosina 2002, 2004, 2005, 2006 ja 2007 ToPV:n riveissä,
* 3 Suomen mestaruushopeaa: 2001, 2003 ja 2008 ToPV:n riveissä. 

**Maajoukkueessa**
* 1 maailmanmestaruushopea vuonna 2011.

## Lähteet
*Internet Bandy Database: Jukka Ohtonen
*Suomen Jääpalloliitto – Maaottelupelaajat kautta aikojen

### Viitteet
Coreca

**Coreca** on noin 700 asukkaan kylä Amantean kunnassa Calabrian alueella Italian eteläosassa. Se sijaitsee Cosenzan maakunnassa, Tyrrhenanmeren rannalla. 

## Galleria

File:Coreca - Chiesa della Madonna degli Angeli novembre 2017.jpg|Madonna degli Angeli -kirkko 
File:Coreca - Piazza vista serale.JPG|Iltanäkymä torille.
File:Coreca Veduta Notturna dalla Piazza.jpg|Corecan tori yöllä
File:Turriella di Coreca vista dalla Piazza anno 2017.jpg|Turriella-torni
File:Baia di Coreca 2.jpg|Corecan lahti
File:Coreca - Spiaggia la Scogliera.jpg|Corecan ranta La Scoglieran suunnasta
UHC Sparkasse Weissenfels

**UHC Sparkasse Weissenfels** on vuonna 2000 perustettu saksalainen salibandyn erikoisseura Weißenfelsistä. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2013–2014 maan korkeimmalla sarjatasolla Unihockey-Bundesligassa. Miesten edustusjoukkueseen kuuluu kaudella 2013–2014 kaksi suomalaista pelaajaa: Oskari Kangas ja Ilkka Kittilä.

## Miehet
### Miesten edustusjoukkue kaudella 2013-2014

## Aiheesta muualla
* UHC Sparkasse Weissenfels - Seuran kotisivu
Jari Helle

**Jari Juhani Helle** (10. elokuuta 1962 Tampere – 20. huhtikuuta 2017 Tampere) oli suomalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. SM-liigassa Helle pelasi Ilveksessä 18 peliä kaudella 1979–1980 ja Lukossa yhdeksän peliä kaudella 1981–1982.

Valmennusuransa Helle aloitti 1998, kun siirtyi KooKoon A-junioreiden valmentajaksi. Hän voitti myöhemmin valmentajana kahdesti Italian mestaruuden HC Bolzanon joukkueessa, 2007–2008 apuvalmentajana sekä 2008–2009 päävalmentajana.

Helle oli valmentaja ja manageri Seppo Helteen poika. Tämä voitti Suomen mestaruuden Tampereen Ilveksessä vuonna 1962.

## Tilastot

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Saksi (anatomia)

**Saksi** on joidenkin kymmenjalkaisten ja hämähäkkieläinten tarttumiseen erikoistunut eturaaja. Eläin käyttää saksia muun muassa ruokaan tarttumiseen, puolustautumiseen ja joskus kolojen kaivamiseen. Jotkin lajit "miekkailevat" saksillaan paritteluoikeudesta. Muun muassa ravuilla, hummereilla ja skorpioneilla on sakset. Valeskorpionien saksissa on myrkkyrauhaset.
Milenko Vesnić

**Milenko Radomar Vesnić** (; 1863 Novi Pazar – 28. toukokuuta 1921 Pariisi, Ranska) oli serbialainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi Jugoslavian pääministerinä vuonna 1920.

Vesnić opiskeli Belgradissa ja Pariisissa, väitteli vuonna 1887 lakitieteen tohtoriksi ja toimi vuodesta 1892 Belgradin yliopiston kansainoikeuden professorina. Hänet valittiin Serbian parlamenttiin ja hän toimi opetusministerinä lyhytikäisessä radikaalipuolueen hallituksessa. Vesnić vangittiin vuonna 1899 muiden Radikaalipuolueen johtajien tavoin entisen kuningas Milanin murhayrityksen jälkeen, mutta hänet armahdettiin jo seuraavana vuonna. Serbian hallitsijasuvun vaihduttua vuoden 1903 vallankaappauksessa Vesnić nimitettiin lähettilääksi Roomaan ja seuraavana vuonna Pariisiin. Hän toimi välillä parlamentin puhemiehenä ja oli yhtenä Serbian edustajana vuoden 1913 Lontoon konferenssissa. Hänet nimettiin myös Haagin pysyvän välitystuomioistuimen jäseneksi.

Ensimmäisen maailmansodan aikana Vesnić toimi jällee Serbian lähettiläänä Pariisissa ja pyrki edistämään ajatusta Suur-Serbian luomisesta sodan jälkeen. Sodan jälkeisessä Pariisin rauhankonferenssissa hän oli uuden Jugoslavian valtion edustajana. Vuonna 1920 hänestä tuli koalitiohallituksen pääministeri. Vesnićin hallitus solmi elokuussa 1920 Tšekkoslovakian kanssa liittosopimuksen, joka toimi pohjana seuraavana vuonna muodostetulle pikkuententelle, sekä marraskuussa Italian kanssa Rapallon sopimuksen, jolla soviteltiin maiden väliset rajakiistat. Vesnić jätti pääministerintehtävät marraskuun 1920 vaalien jälkeen aivan vuoden lopussa, ja palasi vielä kerran lähettilääksi Pariisiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mistä ei voi puhua

**Mistä ei voi puhua: Kirja uskosta ja uskonnosta** on Anna Kontulan kirja vuodelta 2012. Teoksen on julkaissut Into ().

## Aiheesta muualla
* Rauni Tenovuori: Mystiikkaa vai ei?  Vapaa ajattelija 2/2013.
Carlos Antonio López

**Carlos Antonio López** (4. marraskuuta 1790 Asunción – 10. syyskuuta 1862 Asunción) oli Paraguayn presidentti ja diktaattori vuosina 1844–1862.

Paraguayn ensimmäisen diktaattorin José Gaspar Rodríguez de Francian kuoleman jälkeen maata hallitsi juntta. Vuonna 1841 kongressi nimitti Lopezin konsuliksi ja vuonna 1844 seuraava kongressi valitsi hänet presidentiksi.

López oli juristi ja yksi maansa parhaiten koulutetuista miehistä. Hän oli monessa asiassa edeltäjänsä vastakohta, myös ulkoisesti: Francia oli langanlaiha, Lopez pulska. Francia oli idealisti, López käytti asemaansa oman varallisuutensa kasvattamiseen, ja nousi pian maan suurimmaksi maanomistajaksi.

Kuitenkin Paraguay kehittyi Lópezin valtakaudella. Väkiluku kasvoi, maanteitä ja lennätinlinjoja rakennettiin. Lisäksi hän vastusti orjuutta ja sääti lain, jonka mukaan orjien lapset eivät olleet enää orjia, vaan vapaita kansalaisia.  

## Lähteet
Jääpallon Elitserien-kausi 2010–2011

**Ruotsin jääpallon Elitserien** pelattiin kaudella 2010-2011 neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Kahdeksan parasta joukkuetta selviytyivät pudotuspeleihin, sijoille 11-12 sijoittuneet joukkueet joutuivat karsimaan sarjapaikastaan ja sijoille 13-14 sijoittuneet putosivat Allsvenskaniin.

Uusina joukkueina sarjaan olivat nousseet Allsvenskanista BolticGöta ja Tillberga.

Loppuotteluun selvisivät edellisen kauden mestari Sandviken ja Bollnäs GoIF/BF. Villa oli viimeksi selviytynyt loppuotteluun asti vuonna 1983. Sandviken voitti Uppsalassa pelatun loppuottelun 6-5. Mestaruus oli SAIK:n toinen perättäinen, ja kaikkiaan kahdeksas Ruotsin jääpallomestaruus.

## Sarjataulukko

HT Bandy ja BolticGöta putosivat sarjasta. Tilalle nousivat Ljusdals BK ja IFK Motala.

## Pudotuspelit
Puolivälierät ja välierät pelattiin paras viidestä -systeemillä siten, että toinen, kolmas ja tarvittaessa viides ottelu käytiin paremmin sijoittuneen kotikentällä.
### Puolivälierät

### Välierät

### Loppuottelu
20.3.2011 Studenternas IP, Uppsala Yleisöä: 19 646

## Karsinnat
Karsinnat pelattiin kaksiosaisina, ja ne aloitettiin Allsvenskan-seuran kotikentällä.

Tillberga ja Vänersborg säilyivät Elitserienissä.

## Parhaat maalintekijät - runkosarja (ml. suomalaiset)

## Lähteet
*Jimmys bandysida Viitattu 10.1.2021
*Svenskbandy sidan  Viitattu 1.3.2019
Ljubomir Davidović

**Ljubomir Davidović** (; 24. joulukuuta (J: 12. joulukuuta) 1863 Vlaško Polje – 19. helmikuuta 1940 Belgrad) oli serbialainen poliitikko, joka toimi Jugoslavian pääministerinä vuosina 1919–1920 ja 1924.

Davidović valittiin Serbian parlamenttiin vuonna 1901 ja hän osallistui samana vuonna Itsenäisen radikaalipuolueen perustamiseen. Vuonna 1912 hänestä tuli puolueensa puheenjohtaja. Davidović toimi opetusministerinä ensimmäisen maailmansodan aikaisessa Nikola Pašićin kokoomushallituksessa vuosina 1914–1917 ja vuonna 1918 perustetun Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunnan (sittemmin Jugoslavia) ensimmäisessä hallituksessa. Davidović toimi vuonna 1919 uuden Demokraattisen puolueen puheenjohtajana kuolemaansa asti. Hän johti vuosina 1919–1920 demokraattien ja sosialistien yhteishallitusta sekä vuonna 1924 lyhytikäistä hallitusta, joka nojasi demokraattien, sloveenikonservatiivien, bosnian muslimien ja Kroatian talonpoikaispuolueen tukeen. Davidović uskoi demokraattisen ja keskitetyn hallinnon kykenevän ajan kuluessa yhdistämään Jugoslavian kansallisuusryhmät yhdeksi kansakunnaksi, mutta käytännön syistä hän kuitenkin tuki kansanliikettä, joka vaati federalistista hallintoa ja vallan jakamista serbien, kroaattien ja sloveenien kesken.

Davidović jatkoi aktiivisesti politiikassa myös pääministerikautensa jälkeen. 1930-luvulla hän oli yksi pääministeri Petar Živkovićin diktatorista hallintoa vastustaneen opposition johtajista.

## Lähteet
Petar Živković

**Petar Živković** (1. tammikuuta 1879 (J: 20. joulukuuta 1878) Negotin, Serbia – 3. maaliskuuta 1947 Pariisi, Ranska) oli serbiupseeri, joka toimi Jugoslavian pääministerinä vuosina 1929–1932. Hän tuli  valtaan kuningas Aleksanteri I:n suorittaman vallankaappauksen jälkeen ja hallitsi diktatorisesti.

Živković oli yksi nuorista upseereista, jotka osallistuivat vuonna 1903 Serbian kuningas Aleksanteri I:n syrjäyttämiseen ja surmaamiseen, minkä seurauksena Obrenovićin suku syöstiin vallasta ja tilalle nousivat Karađorđevićit. Myöhemmin Živković kuului ”Valkoisena kätenä” (*bela ruka*) tunnettuun upseeriryhmään, jotka vastustivat kiihkokansallismielistä Musta käsi -salaseuraa. Vuonna 1921 Jugoslavian kuningas Aleksanteri nimitti hänet kuninkaallisen palatsin kaartin komentajaksi. Vuonna 1929 kuningas teki hänestä pääministerinsä. Antikommunismin nimissä Živković lakkautti puolueita, hajotti paikallisia valtuustoja ja vainosi hallituksen vastustajia. Vaalijärjestelmä uudistettiin tavalla, joka johti yksipuoluejärjestelmän syntyyn: vuodesta 1931 alkaen vaaleihin sai asettaa vain hallituksen hyväksymiä ehdokkaita. Živković jätti vapaaehtoisesti pääministerin tehtävät vuonna 1932. Hän ei kuitenkaan jättänyt politiikkaa, vaan osallistui Jugoslavian kansallispuolueen perustamiseen ja toimi vuodesta 1936 sen puheenjohtajana. Hän pakeni maasta Saksan vallattua Jugoslavian vuonna 1941 ja kuului vuodesta 1943 Jugoslavian pakolaishallitukseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hội An

**Hội An** on vajaan sadantuhannen asukkaan kaupunki Keski-Vietnamissa.

Hội An sijaitsee rannikolla noin 30 kilometrin päässä Đà Nẵngista ja vajaan 150 kilometrin päässä Huen kaupungista. Kaupungin ulkopuolella on suosittuja uimarantoja.

Kaupunki oli merkittävä kauppasatama 1400–1800-luvuilla koko Kaakkois-Aasiassa, ja siellä oli useiden kiinalaisten ja japanilaisten kauppiaiden tukikohtia. Hội Anin vanha kaupunki lukuisine suojeltuine rakennuksineen on julistettu Unescon maailmanperintökohteeksi vuonna 1999. Hội An on myös keskivietnamilaisen keittiön keskus.

Lähin lentokenttä, Đà Nẵngin kansainvälinen lentoasema ja lähin rautatieasema sijaitsevat Đà Nẵngissa, jonne on bussiyhteys. Hội Aniin pääsee bussilla myös Hanoista tai Hồ Chí Minhista; matka kestää noin vuorokauden.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ammoniumpersulfaatti

**Ammoniumpersulfaatti** eli **ammoniumperoksodisulfaatti** ((NH4)2S2O8) on ammonium- ja peroksodisulfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään radikaali-initiaattorina polymeerisynteeseissä ja hapettimena.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa ammoniumpersulfaatti on kiinteää väritöntä ainetta. Se liukenee hyvin veteen ja vesiliuokset ovat voimakkaasti hapettavia. Myös kiinteänä yhdiste on muiden persulfaattien tavoin voimakas hapetin. Kuumennettaessa noin 120&nbsp;°C ammoniumpersulfaatti hajoaa muodostaen happea ja ammoniumvetysulfaattia. Kosteuden vaikutuksesta yhdiste hydrolysoituu helposti.

## Valmistus ja käyttö
Ammoniumpersulfaattia valmistetaan hapettamalla sähkökemiallisesti ammoniumsulfaatin vesiliuosta. Prosessissa käytetään platinaelektrodeja ja tuote erotetaan kiteyttämällä. Ammoniumpersulfaattia käytetään polymeroimisreaktioiden radikaali-initiaattorina erityisesti valmistettaessa polyakryylimuoveja. Muita käyttökohteita ovat kaliumpersulfaain ja vetyperoksidin valmistus, tekstiilien valkaisuaineena käyttäminen, hiusten valkaisuun, rasvojen ja öljyjen puhdistus, tärkkelyksen liuottaminen ja valoukuvauskemikaalina.

## Lähteet