open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Give Up

__NOTOC__

**Give Up** on yhdysvaltalaisen indie pop yhtye The Postal Servicen ainoa studioalbumi, jonka julkaisi Sub Pop 19. helmikuuta 2003. The Postal Service on toinen Sub Popin julkaisema albumi, joka saavutti platinaa Yhdysvalloissa. Kappaleille *The Districts Sleep Alone Tonight*, *We Will Become Silhouettes* ja *Such Great Heights* on julkaistu musiikkivideot   

The Postal Service oli Ben Gibbardin ja Jimmy Tamborellon lyhytkestoinen sivuprojekti, jotka olivat työskennelleet aiemmin yhdessä. He päättivät tehdä Give Up - albumin, joka oli yhtyeen ainoa studioalbumi. He järjestivät kiertueen albumin julkaisun jälkeen.

9. huhtikuuta 2013 Sub Pop julkaisi deluxe - version albumista, *Give Up Deluxe 10th Anniversary Edition*. 

## Kappaleet

### Alkuperäinen
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Deluxe - versio
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
# (The Flaming Lipsin cover)
# (Phil Collinsin cover)
# (John Lennonin cover)
# (John Tejadan remix)
# (DJ Downfall Persistent Beat Mix)
# (Nobodyn remix)
# (Matthew Dearin Not Scared - remix
# (Styrofoamin remix)
# (liveversio)
# (The Shinsin esittämänä)
# (Iron & Winen esittämänä)

## Arvostelut

* Consequence of Sound: A+ 
* Metacritic: 79/100 
* Pitchfork: 8.0/10 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

''Give Up'' Discogsissa
Dihoplus

**Dihoplus** on sukupuuttoon kuollut sarvikuonosuku, joka eli Euraasiassa. Suvun lajit olivat suurikokoisia, kaksisarvisia sarvikuonoja. Tyyppilaji on *Dihoplus schleiermacheri* myöhäismioseenilta. Muita mahdollisia lajeja ovat ’*Dihoplus*’ *pikermiensis* myöhäismioseenilta ja ’*Dihoplus*’ *bethlehemsis* myöhäisplioseenilta. *Dihoplus* ja lähisukulaiset *[[Stephanorhinus]]*, *[[Pliorhinus]]* ja *[[Coelodonta]]* ovat osa euraasialaisten sarvikuonojen kirjoa, jonka sukulaissuhteita ei ole pystytty selvittämään kunnolla.

## Lähteet
Olivier Derivière

**Olivier Derivière** (s. 26. joulukuuta 1978) on ranskalainen videopelien säveltäjä, joka tunnetaan parhaiten työstään pelien *[[Alone in the Dark (vuoden 2008 videopeli)|Alone in the Dark]]* (2008), *[[ObsCure]]* (2004) ja *[[Remember Me (videopeli)|Remember Me]]* (2013) ääniraidoissa. Viimeisestä pelistä Derivière voitti IFMCA:n palkinnon kategoriassa *Best Score for a Video Game or Interactive Media*.

## Diskografia
* *[[ObsCure]]* (2004)
* *[[Championsheep Rally]]* (2006)
* *[[My Little Flufties]]* (2006)
* *[[Obscure II]]* (2007)
* *[[Alone in the Dark (vuoden 2008 videopeli)|Alone in the Dark]]* (2008)
* *[[The Fall Trilogy]]* (2009)
* *[[Might and Magic: Heroes Kingdoms]]* (2009)
* **' (2010)
* ''[[Cardboard Castle]]'' (2011)
* ''[[Of Orcs and Men]]'' (2012)
* ''[[Harold (videopeli)|Harold]]'' (2013)
* ''[[Remember Me (videopeli)|Remember Me]]'' (2013)
* ''[[Assassin’s Creed IV: Black Flag – Freedom Cry]]'' (2013)
* ''[[Bound by Flame]]'' (2014)
* ''[[Supernova (videopeli)|Supernova]]'' (2015)
* ''[[Subject 13]]'' (2015)
* ''[[The Technomancer]]'' (2016)
* ''[[Get Even]]'' (2017)
* ''[[Vampyr]]'' (2018)
* ''[[11-11: Memories Retold]]'' (2018)
* ''[[A Plague Tale: Innocence]]'' (2019)
* ''[[Greedfall]]'' (2019)
* ''[[Dying Light 2]]'' (2022)
* **' (2022)
* *[[A Plague Tale: Requiem]]* (2022)

## Lähteet
Luettelo Asikkalan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

**Luettelo Asikkalan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä** sisältää Asikkalan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. 

__TOC__
## Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

## Julkisilta paikoilta poistetut ja tuhoutuneet teokset

## Lähteet
*

### Viitteet
Olga Hepnarová

**Olga Hepnarová** (30. kesäkuuta 1951 – 12. maaliskuuta 1975) oli tšekkoslovakialainen joukkomurhaaja. Hän surmasi kahdeksan ihmistä Prahassa 10. heinäkuuta 1973 ajamalla kuorma-autolla heidän päälleen. Uhrit seisoivat tapahtumahetkellä pysäkillä odottamassa raitiovaunua. Hepnarová tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin hirttämällä vuonna 1975. Hän oli viimeinen Tšekkoslovakiassa teloitettu nainen.

Hepnarová kärsi elämänsä aikana mielenterveysongelmista. Hän yritti itsemurhaa ensimmäisen kerran 13-vuotiaana. Ennen surmatekoon ryhtymistään heinäkuussa 1973 hän kirjoitti kirjeen, jossa hän kertoi haluavansa kostaa perheelleen ja maailmalle. Psykiatrisissa tutkimuksissa hänet todettiin syyntakeiseksi, eikä hän osoittanut katumusta teostaan.

Vuonna 2016 sai ensi-iltansa tšekkiläinen elokuva *[[Minä, Olga Hepnarová]]*. Se esitettiin Berliinin elokuvajuhlilla.

## Lähteet
Luettelo Utsjoen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

**Luettelo Utsjoen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä** sisältää Utsjoen kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. 

## Lähteet
Liu Yifei

**Liu Yifei** (s. 25. elokuuta 1987 Wuhan), syntymänimeltään **An Feng**, nykyinen virallinen nimi **Liu Ximeizi**, on kiinalais-amerikkalainen näyttelijä, malli ja laulaja. Hän aloitti uransa vuonna 2003 esiintymällä kahdessa televisiosarjassa, joista jälkimmäinen oli Louis Cha’n wuxia-romaaniin perustuva *Demi-Gods and Semi-Devils*. Vuonna 2006 Liu voitti Kiinan televisioalan Golden Eagle -palkintogaalassa yleisön suosikkiäänestyksen (”Golden Eagle Goddess”).

Liun ensimmäinen merkittävä elokuvarooli oli suuren budjetin Hollywood-elokuvassa *[[The Forbidden Kingdom – kaksi mestaria]]* vuonna 2008. Hän voitti parhaan naisnäyttelijän Golden Lotus -palkinnon Macaon elokuvajuhlilla vuonna 2013. Liu näyttelee pääosaa Bille Augustin ohjaamassa elokuvassa *[[The Chinese Widow]]*, jonka ensi-ilta oli Shanghain elokuvajuhlilla vuonna 2017.

Marraskuussa 2017 Liu valittiin Mulanin rooliin Disneyn samannimisen animaatioelokuvan näyteltyyn versioon, joka sai ensi-iltansa vuonna 2020.

## Elokuva

* 2002: The Story of a Noble Family (TV)
* 2003: Demi-Gods and Semi-Devils (TV)
* 2004: Love of May
* 2004: The Love Winner
* 2005: Chinese Paladin (TV)
* 2006: The Return of the Condor Heroes (TV)
* 2006: Abao's Story
* 2008: The Forbidden Kingdom
* 2010: Love In Disguise
* 2011: White Vengeance
* 2011: A Chinese Ghost Story
* 2012: The Four
* 2012: Assassins
* 2013: The Four II
* 2014: The Four III
* 2014: Outcast  
* 2015: The Third Way of Love
* 2015: Night Peacock
* 2016: So Young 2: Never Gone
* 2017:The Chinese Widow
* 2017: Hanson and the Beast
* 2017: Once Upon a Time
* 2020: Mulan

## Lähteet
Luettelo Sveitsin kunnista

Sveitsissä on 2&nbsp;202 kuntaa (tilanne 1.1.2020). Viime vuosina lukumäärä on ollut laskussa seuraavasti:     

Vähiten kuntia on Basel-Stadtin ja Glarusin kantoneissa, kolme molemmissa. Eniten kuntia on Bernin kantonissa, yhteensä 342.

## Kunnat ja hallintoalueet kantoneittain


## Lähteet
Markus Aremo

**Markus Ara Aremo** (s. 1. huhtikuuta 1969 Tuusula) on suomalainen keittiömestari ja ravintola-alan yrittäjä. Hän voitti suomalaisen Vuoden kokki -kilpailun vuonna 1999. 

## Henkilöhistoria
Markus Aremo syntyi Arto Aremon ja Sirkka-Liisa Koskisen perheeseen. Hän tuli ylioppilaaksi 1988 ja valmistui hotelli- ja ravintolaesimieheksi 1994. Hän toimi vuosina 2015–2017 ravintoloitsijana ja keittiömestarina 25-paikkaisessa helsinkiläisessä Regina-ravintolassa, joka kuitenkin lopetti toimintansa vuonna 2017. Aiemmin Aremon toimiessa helsinkiläisen ravintola Georgen keittiömestarina paikan taso tunnustettiin vuosina 2004–2006 arvostetulla Michelin-tähdellä. Hän on toiminut myös esimerkiksi Carma-ravintolan (Michelin-tähti vuonna 2008) ja sitä seuranneen La Table -bistron ravintoloitsijana ja keittiöpäällikkönä.

Arimon puoliso vuodesta 1993 on filosofian maisteri Nina Aremo. 

## Teoksia
* Jari Peltonen, Markus Aremo (2009). *La Table: Ruokia Provencesta*. Helsinki: Otava,  
* Markus Aremo, Erkka Hotti, Laura Riihelä (2007). *Snadi suklaakirja*. Omakustanne 

## Lähteet
Markku Särelän raamatunkäännös

**Markku Särelän raamatunkäännös** on Suomen tunnustuksellisen luterilaisen kirkon pastorin, teologian kunniatohtori Markku Särelän (10. heinäkuuta 1936 – 18. lokakuuta 2024) tekemä raamatunkäännös, joka ilmestyi marraskuussa 2017. Toinen, korjattu painos, on julkaistu vuonna 2018 Käännös on mahdollisimman tarkasti alkukieliin perustuva mutta kuitenkin sujuvaa suomea. Joissakin kohdissa käännös eroaa Vanhasta kirkkoraamatusta ja on samantapainen kuin vuoden 1776 Biblia. Käännöksessä on kääntäjän tekemät väliotsikot.

Kotimaa24:ssä Jussi Rytkönen huomauttaa, että pikemmin kuin käännöksestä, voisi puhua vuoden 1938 käännöksen kielenhuolletusta versiosta.

## Lähteet
Maali (urheilusuoritus)

**Maali** on suoritus, jossa urheilija onnistuu saattamaan pelivälineen, kuten pallon tai kiekon, maaliin. Maali on palloilussa ja erityisesti joukkueurheilussa käytetty abstrakti termi. Tyypillisesti ottelun voittaa eniten maaleja tehnyt joukkue.

Paljon maaleja tekevää pelaajaa voidaan arkikielessä kutsua maaliahneeksi.

## Parhaille maalintekijöille jaettavia palkintoja
Jalkapallossa ja jääkiekossa on tapana palkita vuosittain eniten maaleja tehneitä pelaajia.

## Huomiot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Keltainen perhonen

**Keltainen perhonen** (*The Clouded Yellow*) on Ralph Thomasin ohjaama mustavalkoinen brittiläinen jännityselokuva vuodelta 1950. Sen ovat käsikirjoittaneet Eric Ambler ja Janet Green, ja pääosia näyttelevät Jean Simmons, Trevor Howard, Sonia Dresdel ja Maxwell Reed.

## Juoni
Britannian tiedustelupalvelusta pois jättäytynyt David Somers (Howard) löytää työtä Hampshiressä sijaitsevan maalaiskartanon perhoskokoelman luetteloijana. Lapsuuden traumaa kantavaa ja ankaran tädin kasvattamaa perheen aikuistunutta tytärtä Sophieta (Simmons) syytetään riistanvartijan murhasta. Somers ja Sophie karkaavat yhdessä poliisin välttämiseksi ja asianajajan hankkimiseksi. Lontoon ja Newcastlen kautta he päätyvät Liverpooliin, jossa he yrittävät päästä laivaan ja pois maasta. Murhaajan todellinen henkilöllisyys paljastuu loppuhuipennuksessa varaston katolla.

## Vastaanotto ja jälkimaine
*[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* Paula Talaskivi sanoi ensi-iltakritiikissään *Keltaisen perhosen* olevan ”sekä lajissaan edustavinta thrillerityyliä että ylimalkaan edustavinta uutta englantilaista tuotantoa”. Hän arvostaa etenkin näyttelijäsuorituksia ja koko ajan tihentyvää ”täyteläistä atmosfääriä”.
## Lähteet
Rocamadour (juusto)

**Rocamadour** [ʁɔkamaduʁ] on ranskalainen vuohenmaitojuusto. Se on nimetty juuston tuotantokeskuksen, Lotin departementissa sijaitsevan Rocamadourin kunnan mukaan. Alueella on valmistettu pienikokoisia vuohenmaitojuustoja jo vuosisatojen ajan. Vuokraviljelijöiden mainitaan voineen maksaa veronsa juustolla. Vuodelta 1451 on säilynyt sopimus, jolla Évreux’n piispa ja hänen vasallinsa solmivat kirkollisveron määrän juustoissa. Rocamadour on ollut vuodesta 1996 suojattu alkuperänimitys. Vuonna 2014 juustoa tuotettiin 34:llä maatilalla ja kolmessa yrityksessä yhteensä 1&nbsp;023 tonnia.

Suojatun alkuperäisnimityksen ehtona on tiettyjen valmistustapojen noudattaminen. Juustoon käytettävä maito tulee tuottaa alpine- ja saanen-rotuisista vuohista, ja 80&nbsp;prosenttia vuohien käyttämästä ravinnosta tulee olla peräisin suojatun alkuperäisnimityksen määrittelemältä alueelta. Rocamadour-juuston määritelty alue käsittää Causses du Quercyn alueen kunnat. Vuohet tuottavat imetyskaudella 2–3 litraa maitoa päivässä, ja ne lypsetään kahdesti päivässä. Juusto valmistetaan raakamaidosta, johon lisätään sen saostamiseksi juoksutetta ja heraa. Maito jätetään aloilleen vuorokaudeksi, minkä jälkeen syntynyt juustomassa kerätään säkkeihin ja sitä kuivatetaan vielä toinen vuorokausi. Kuivattu juustomassa suolataan ja asetetaan pieniin muotteihin. Muotittamisen jälkeen juustot viedään kypsytysuuniin ja vielä tämän jälkeen kypsytyshuoneeseen vähintään kuudeksi vuorokaudeksi. Kypsytyksen aikana juustoja käännellään päivittäin.

Rocamadour on rakenteeltaan pehmeä ja kermainen. Sen kuori on valkoinen ja pehmeä. Pitempään kypsyneestä juustosta tulee kuivempaa ja sen mausta vahvempaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Vril: Tuleva rotu

**Vril: Tuleva rotu** (*Vril* tai *The coming race*) on Edward Bulwer-Lyttonin kirja vuodelta 1871. Sen on suomentanut Heikki Eskelinen ja suomennoksen julkaissut Biokustannus vuonna 1996.

## Juoni
Kirjan nuori päähenkilö on tapaamassa kaivosinsinöörinä toimivaa ystäväänsä. Heidän tutkiessaan kaivosta ystävä joutuu onnettomuuteen ja kuolee. Päähenkilö päätyy maan alla asuvan kehittyneen, enkeleitä muistuttavan Vrilja-kansan pariin. Vriljoilla on hallussaan henkinen Vril-voima. Sitä voi käyttää telepaattisiin kykyihin, parantamiseen ja myös tuhoamiseen. Vrilja-kulttuurissa naiset ovat miehiä vahvempia. Zee-niminen vrilja rakastuu päähenkilöön, mikä herättää yhteisössä ristiriitoja. Zee auttaa päähenkilön pakoon maan päälle, kun tämän henki on uhattuna. Kertoja kokee velvollisuudekseen varoittaa, että maan alla asuva rotu tulee aikanaan hävittämään ihmiskunnan.

## Vrilin vastaanotto
Bulwer-Lyttonin *Vril* oli ensimmäisiä tieteis- tai fantasiakirjoja, ja se oli suosittu 1800-luvun lopulla. Mystisen voiman ideaan kirjoittaja sai innoituksen sähköstä, jota tuolloin spekuloitiin paranormaalien ilmiöiden, kuten mesmerismin tai spiritualismin aiheuttajaksi. Bulwer-Lyttonia pidettiin okkultistien keskuudessa myös salatiedon haltijana, minkä hän kiisti. Hän myös pohti, että olisi ollut parempi käyttää Vrilin sijasta sanaa sähkö.

## Merkitys
Vril on vaikuttanut etenkin okkultistien kirjoituksiin ja uskomuksiin. Helena Blavatsky väitti, että fiktiivisessä teoksessa esitetty Vril on todellinen. Hän käytti rotuajatusta myös kehittämänsä teosofian pohjana kirjoissaan *Hunnuton Isis* ja *Salainen oppi*. Blavatsky väitti myös, että J. W. Keelyn moottorina tunnetun laitteen, jota markkinoitiin sijoittajille henkistä energiaa käyttävänä voimanlähteenä, ei annettu toimia. Rudolf Steiner puhui koneesta ja sen energialähteestä myös esitelmissään ja piirsi siihen perustuvia laitteita. Teosofi William Scott-Elliott väitti kirjassaan vuonna 1896, että atlantislaiset ovat kyenneet lentämään vrilvoimaa energianlähteenä käyttäneillä lentokoneilla.

Saksalainen raketti-insinööri Willy Ley kirjoitti vuonna 1947, että irrationaaliset uskomukset olivat sotaa edeltäneessä Saksassa yleisiä ja että se osaltaan mahdollisti natsien nousun. Hänen mukaansa useat näennäistieteelliset ryhmät tutkivat vrilenergiaa. Ryhmistä kirjoitettiin etenkin 1960-luvulla. Vrilenergia oli myös esoteerisen uusnatsismin aiheita.

Vril on vaikuttanut myös suomalaiseen elokuvaan *[[Iron Sky: The Coming Race]]*.

## Lähteet
Roncal (juusto)

**Roncal** on Espanjan Navarran itsehallintoalueella valmistettava lampaanmaitojuusto.

Roncal-juustoa valmistetaan Navarran Roncal-laakson alueella lähellä Espanjan Ranskan vastaista rajaa. Juustolla on ollut suojattu alkuperänimitys vuodesta 1981 ja suoja käsittää 220 lammastilaa. Tilat tuottavat vuosittain noin 2&nbsp;400&nbsp;000 litraa maitoa, josta valmistetaan 385&nbsp;000 kiloa juustoa.

Roncal-juustoa valmistetaan lacha- ja rasa aragonesa -rotuisten lampaiden raakamaidosta. Maito saostetaan 30–37 °C lämpötilassa eläinperäistä juoksutetta käyttäen. Juustomassa pilkotaan pieniin osiin ja hera erotellaan siitä käsin. Tämän jälkeen juustomassa asetetaan muotteihin ja juusto puristetaan, sekä suolataan. Suolaus voidaan suorittaa kuivasuolauksena tai upottamalla juusto suolaliemeen. Juustoa kypsytetään yli 120 päivää 7–12 °C lämpötilassa. Valmis juusto on tyypillisesti painoltaan 1-3 kiloa. Sillä on kova ruskea kuori ja sen sisältö on kovaa ja väriltään kellertävän valkoista tai oljenkeltaista. Juuston makua on kuvailtu voimakkaaksi, hieman tuliseksi ja paahdetuksi. Sillä on myös pitkä jälkimaku.

## Lähteet
Star Ocean

**Star Ocean** on tri-Acen kehittämä roolipelisarja. Sarjan ensimmäiset osat on julkaissut Enix ja myöhemmin Square Enix.

## Pelit
* *[[Star Ocean (videopeli)|Star Ocean]]* (1996), SNES
* *[[Star Ocean: The Second Story]]* (1998), PlayStation
** uusintaversio *Star Ocean: The Second Story R* julkaistu vuonna 2023
* *[[Star Ocean: Blue Sphere]]* (2001), Game Boy Color
* *[[Star Ocean: Till the End of Time]]* (2003), PlayStation 2
* *[[Star Ocean: Second Evolution]]* (2008), PlayStation Portable
* *[[Star Ocean: First Departure]]* (2008), PlayStation Portable
* *[[Star Ocean: The Last Hope]]* (2009), Xbox 360
** uusintaversio (2017), PlayStation 4, Windows
* *[[Star Ocean: Integrity and Faithlessness]]* (2016), PlayStation 4
* *[[Star Ocean: The Divine Force]]* (2022), PlayStation 4, PlayStation 5, Windows, Xbox One, Xbox Series X/S

## Muu media
Pelisarjasta on tehty myös Mayumi Azuman manga, joka on sovitettu animeksi ja myöhemmin jatkettu draama CD:llä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pelisarja MobyGamesissä
Terence Davies

**Terence Davies** (10. marraskuuta 1945 Liverpool, Lancashire – 7. lokakuuta 2023) oli brittiläinen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, joka teki 1970-luvun puolessavälissä alkaneella urallaan vain muutaman pitkän näytelmäelokuvan, kolme lyhytelokuvaa (ns. Terence Davies -trilogia) ja yhden dokumentin. Häntä pidetään kuitenkin yhtenä Britannian arvostetuimmista elokuvaohjaajista. Hänen elokuviaan ovat *[[Rakkaat muistot]]* (1988), *[[Päivä painuu mailleen]]* (1992), *[[Sydän vieraassa talossa]]* (2000) ja *[[Syvänsininen meri]]* (*The Deep Blue Sea*, 2011). Daviesin teosten teemoja ovat nostalgia sekä homoseksuaalisuus ja sen suhde työväenluokkaan ja katoliseen kristinuskoon.

Vuonna 2010 Davies vieraili Sodankylän elokuvajuhlilla ja vuonna 2016 Rakkautta & Anarkiaa -festivaaleilla Helsingissä.

## Henkilökohtainen elämä ja kuolema
Davies vietti elämänsä suurimman osan yksin asuen Mistleyssä, Essexissä. Vuonna 2022 tehdyssä haastattelussa hän kertoi, että hän ei ollut kiinnostunut pitkistä suhteista, vaikka hänellä oli heteroseksuaalinen suhde 1970-luvun lopulla. Tuolloin yleinen ajatus oli, että oikean kumppanin löytäminen tekee onnelliseksi, mutta myöhemmin hän ei enää ollut kiinnostunut perinteisistä suhteista ja hän kokeili homoseksuaalista suhdetta muutaman kuukauden ajan, mutta päätti, ettei se ollut hänelle sopivaa.

Hän kuoli kotonaan lyhyen sairauden jälkeen 7. lokakuuta 2023.

## Filmografia
* The Terence Davies Trilogy
**Children (1976)
**Madonna and Child (1980)
**Death and Transfiguration (1983) 
* Rakkaat muistot (*Distant Voices, Still Lives*, 1988)
* Päivä painuu mailleen (*The Long Day Closes*, 1992)
* The Neon Bible (1995, perustuu John Kennedy Toolen romaaniin *Neonraamattu*)
* Sydän vieraassa talossa (*The House of Mirth*, 2000 perustuu Edith Whartonin romaaniin *Säätynsä uhri*)
* Of Time and the City (2008, pitkä dokumentti)
* Syvänsininen meri (*The Deep Blue Sea*, 2011, perustuu Terence Rattiganin näytelmään)
* Sunset Song (2015, perustuu Lewis Grassic Gibbonin romaaniin)
* Hiljainen intohimo (*A Quiet Passion*, 2016, runoilija Emily Dickinsonin elämäntarina)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Daviesin haastattelu , Hannu Björkbacka, *Keskipohjanmaa* 2016
*Bagh, Peter von: ”Englannin elokuvan ulkopuolinen”, Terence Daviesin haastattelu, *Filmihullu* 4/2010.
*Raitio, Risto: ”Säätynsä uhri: Ternce Davies vierailulla Edith Whartonin ilosessa talossa”, *Filmihullu* 4/2010.
*Waarala, Hannu: ”Terence Davies ja pysähtyneen ajan kuva”, *Filmihullu* 4/2010.
Petteri Luoto

**Petteri Luoto** (s. 1974 Masku) on suomalainen keittiömestari. Hän voitti suomalaisen Vuoden kokki -kilpailun vuonna 1998. Hän oli kahdesti Suomen edustaja Bocuse d’Or –kilpailussa; vuonna 2005 hänet palkittiin kilpailun parhaasta liha-annoksesta.  

Luoto kertoo saaneensa kipinän keittiötaidon maailmaan työskennellessään vuonna 1992 turkulaisessa ravintola Juliassa. Hän toimi Antti Vahteran assistenttina vuoden 1995 Bocuse d’Or -kilpailussa. Vuoden-kokki kilpailun voittaessaan Luoto työskenteli ravintola Meritorpan palveluksessa yhdessä Suomen kokkimaajoukkuetta johtaneen keittiömestari Pekka Terävän kanssa.

Luoto kouluttautui kokiksi ensin Raisiossa ammattikoulun keittiölinjalla 1989–1990 ja suoritti ravintolakokin opinnot Turussa 1990–1992. Hän työskenteli kouluajan harjoittelijana ravintola Julian keittiössä, armeijan jälkeen laivakeittiössä. Hän on työskennellyt keittiömestarina ja ravintola-alan tehtävissä monissa ravintoloissa (esimerkiksi ravintola Kanavarannassa keväällä 1995, Kalatrapissa kesällä 1995, hotelli Palacessa 1996, ravintola Meritorpassa 1997 ja ravintola G. W. Sundmansilla 1998 sekä ravintola Savoyssa) ja yksityistilaisuuksissa Suomessa sekä ulkomailla. Hänen aikanaan Mecca-ravintolalle myönnettiin Bibendum-tunnustus vuonna 2007. 

Hän on toiminut Makuja-televisio-ohjelman kokkina. Hän on ollut viemässä ja esittelemässä suomalaista ruokakulttuuria muun muassa Suomen Shanghain maailmannäyttelyn paviljongissa (2010) ja New Yorkin modernin taiteen museossa (MoMA, 2012).  Hän on 2010-luvulla asunut New Yorkissa (valmistaen tilauksesta ruokaa 2011–2014 kaupungin jet setille) ja toimi vuonna 2017 ravintola-alan tehtävissä yksityisellä klubilla. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Petteri Luoto kehitti maailmanluokan gluteenittoman leivän (9.11.2015) (iltalehti.fi)
* Raija Forsström (16.5.2013) Taidetta lautaselle ja seinälle (rajoitettu lukuoikeus) (hs.fi)
*Petteri Luodon Kauhamatkaaja-blogi (New York stories) (petteriluoto.com)
Luettelo Karkkilan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

**Luettelo Karkkilan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä** sisältää Karkkilan kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Karkkilaan on liitetty kunta Pyhäjärvi Ul.

## Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

## Lähteet
Lambert II

**Lambert II** (n. 880 – 15. lokakuuta 898) oli Italian kuningas, Spoleton herttua ja Pyhä saksalais-roomalainen keisari vuosina 894–898. Hän oli isänsä Guy III:n kanssahallitsijana vuodesta 892. Lambert II oli Guideschi-dynastian toinen ja viimeinen hallitsija. Hän kuoli joko salamurhan uhrina tai pudottuaan hevosen selästä.

## Lähteet
Lääkeainemetabolia

**Lääkeainemetabolia** on prosessi, jonka myötä elolliset oliot muokkaavat lääkeaineita. Tyypillisesti lääkeaine muokataan entsyymien toimesta sellaiseen muotoon, että elimistö pystyy poistamaan sen. Yleisemmin **vierasainemetabolia** on joukko aineenvaihdunnan reaktioketjuja, jotka muokkaavat vierasaineita eli sellaisia aineita, joita ei normaaliolosuhteissa esiinny eliön elimistössä, esimerkiksi myrkkyjä ja lääkeaineita. Ihmiselimistössä tärkein vierasaineita metaboloiva elin on maksa. Farmakokinetiikka on tieteenala, joka tutkii lääkeaineiden muokkautumista elimistössä.

Vierasainemetabolia jaetaan neljään vaiheeseen:
* Vaihe 0:ssa vierasaine kulkeutuu sisään soluun
* Vaihe I:ssä vierasainetta muokataan funktionalisaatioreaktiossa
* Vaihe II:ssa vierasainetta muokataan konjugaatioreaktiossa
* Vaihe III:ssa vierasaine kuljetetaan ulos solusta.

Funktionalisaatioreaktiossa vierasaineeseen liitetään funktionaalinen ryhmä esimerkiksi hapetusreaktion myötä. Tärkein funktionalisaatiojärjestelmä on sytokromi P450 -entsyymiperhe, jota ihmisellä esiintyy erityisesti maksassa. Konjugaatioreaktiossa puolestaan vierasaineeseen liitetään suurempi molekyyli.

Vierasainemetaboliareaktioissa alun perin ei-aktiivinen lääkeaine voi muuttua aktiiviseksi tai päinvastoin. Myös aktiivisesta lääkeaineesta voi muuttua toinen aktiivinen lääkeaine. Eri lääkkeiden vaikutus perustuu eri metaboliareitteihin.
Gerdt Wrede

**Gerdt Henrik Wrede** (1. toukokuuta 1896 Leppävirta – 22. kesäkuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen paroni, lentäjä ja MetroAuto-konsernin perustaja ja toimitusjohtaja.

Wreden vanhemmat olivat teollisuusmies Carl Gustaf Garibaldi Fabian (Carolus) Wrede af Elimä (1860–1927) ja Siri Maria Söderhjelm (1862–1933). Wrede valmistui agronomiksi. Hän osallistui Suomen sisällissotaan yhtenä ensimmäisistä valkoisten lentäjistä. Syksyllä 1918 hän kävi läpi 3,5 kuukautta kestäneen merilentäjän koulutuksen Saksan ilmavoimien ilmailukoulussa Liepājassa. Luutnantti Wrede nimitettiin kesäkuussa 1919 Koivistolla Karjalan kannaksella toimineen Ilmailuosasto III:n päälliköksi. Osastolla oli kolme saksalaisvalmisteista Friedrichshafen FF.33E -konetta joilla tehtiin pääasiassa Kronstadtin ympäristöön suuntautuneita tiedustelulentoja. Koivistolle saapui kesäkuun alussa 1919 kontra-amiraali Walter Cowanin johtama brittiläinen laivasto-osasto ja myöhemmin heinäkuussa lentotukialus HMS Vindictive toi Koivistolle RAF:n lento-osaston. Brittien kohteena oli Kronstadt ja siellä olleet Venäjän laivaston alukset. Hyökkäys- ja tiedustelutoimet näitä kohteita vastaan jatkuivat syksyyn 1919 saakka. Laivasto-osasto poistui Koiviston vesiltä joulukuussa 1919. 

Wrede erosi Suomen ilmavoimien palveluksesta syyskuussa 1919. Hän matkusteli sitten ympäri maailmaa oleskellen muun muassa Australiassa ja Kanadassa. Vuonna 1925 Wrede perusti MetroAuto-autoliikkeen Kaisaniemenkadun varrelle Helsinkiin ja oli sitten yrityksen toimitusjohtajana. Hän palveli vielä talvi- ja jatkosodan aikana Mikkelissä päämajan operatiivisella osastolla. Hänet ylennettiin 1942 majuriksi.

Gerdt Wreden veljet Gustaf Woldemar Wrede, Rabbe Wilhelm Wrede, Gustaf Woldemar Wrede ja Kenneth Alexander Wrede olivat myös teollisuusjohtajia.

## Lähteet
IBM DB2

**IBM DB2** (lyhyesti **DB2**, ) on IBM:n tietokannan hallintajärjestelmä, joka on saatavilla useille alustoille.

Tuettuja alustoja ovat AIX, Linux (Docker, x64, p, z), macOS ja Windows (x86, x64).

Ohjelmisto tukee relaatiotietokantojen lisäksi myös oliotietokantoja.

Ohjelmiston kehitys on aloitettu 1970-luvulla IBM:n VSE ja MVS -alustoille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hannes Mikkelsson

**Hannes Mikkelsson** (s. 1989) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa *[[Joulukalenteri: Huiman hyvä joulu!]]* -joulukalenterisarjassa Kaino Juhanaa. Hän on myös yksi Meriteatterin perustajista ja aloitti vuonna 2017 Ylioppilasteatterin taiteellisena vastaavana yhdessä sisarensa Anni Mikkelssonin kanssa. Mikkelsson on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Nätyltä vuonna 2016.

Hannes Mikkelssonin vanhemmat ovat urheiluvalmentaja Lasse Mikkelsson ja professori Marja Mikkelsson.

## Lähteet
Banon (juusto)

**Banon** on ranskalainen vuohenmaitojuusto. Provencen alueella valmistettu juusto tunnetaan erityisesti omalaatuisesta lehtikääreestään.

Banon-juustolla on pitkä historia ja ensimmäiset maininnat juustosta nimellä *fromage de Banon* tehtiin keskiajalla. Juustoa valmistetaan Ranskan Provencen vuoristoalueella. Juustolla on suojattu alkuperänimitys, jonka mukaan banon tulee valmistaa tietyllä määritellyllä alueella Alpes-de-Haute-Provencen, Hautes-Alpesin, Vauclusen ja Drômen departementeissa. Juusto valmistetaan chèvre commune provençale-rodun vuohien maidosta. Rotu on ollut vaarassa hävitä, mikä on vaarantanut myös banon-juuston olemassaolon.

Juuston valmistamiseksi kerätään kastanjan kellastuneita lehtiä, jotka kuivataan ja varastoidaan. Lehtiä käytetään juuston käärinnässä. Juuston tuotantoalueen ilmankosteus on tyypillisesti vähäinen, minkä takia juuston valmistus edellyttää suuren määrän juoksutetta. Juoksute lisätään maitoon, jonka lämpötila on 29–35 °C. Kaksi tuntia juoksutteen lisäämisestä syntynyt juustomassa kerätään muotteihin. Muotteja säilytetään 1-2 vuorokautta 20 °C lämpötilassa niitä välillä käännellen. Tämän jälkeen juusto poistetaan muoteista ja sitä kutsutaan valmistuksen tässä vaiheessa tommeksi. 5-10 päivän jälkeen tomme kääritään aiemmin kerättyihin kastanjanlehtiin, jotka on pehmennetty joko keittämällä tai etikalla. Kellastuneissa lehdissä on tuoreita vähemmän tanniinia, mutta tanniini vaikuttaa silti juuston makuun. Juusto voidaan syödä 15 päivää lehtiin kietomisen jälkeen.

Banon-juuston makua on kuvailtu niin miedoksi kuin kovaksikin. Maun sanotaan muistuttavan sieniä tai sateen jälkeistä metsän pohjaa. Rakenteeltaan juusto on pehmeää ja mureaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Buron

**Buron** on kivestä rakennettu matala rakennustyyppi Ranskan keski- ja eteläosien vuoristoalueella.

Buroneja rakennettiin juuston valmistusta ja säilöntää varten karjan kesälaitumille Aveyronin, Cantalin, Lozèren ja Puy-de-Dômen departementtien alueella. Buronit rakennettiin alun perin puusta, mutta maanviljelijöiden vaurastuessa suositummaksi tuli palkata muurari rakentamaan buron kivestä. Kivi on puuta vankempaa, mutta se mahdollistaa myös tasaisemman lämpötilan rakennuksen sisällä. Kiviset buronit yleistyivät etenkin 1800-luvulla.

Karjapaimenilla oli tapana viedä lehmänsä korkealla sijaitseville laitumille toukokuun lopulla, ja takaisin alas ne tuotiin lokakuun puolivälissä. Lehmät lypsettiin kahdesti päivässä, ja maidosta valmistettiin juustoa. Juusto kypsyi viileissä kivirakennuksissa, kunnes se vietiin karjan mukana alas laidunkauden lopussa. Tähän tapaan valmistettiin esimerkiksi cantal-, laguiole- ja Saint-Nectaire-juustot. Nykyisin vain pieni osa buroneista on edelleen juustonvalmistuksen käytössä. Niitä on kuitenkin edelleen pystyssä satoja. Osaan on perustettu esimerkiksi ravintoloita tai museoita, ja muutamia käytetään myös autiotupina.

## Lähteet
Antakaa minun elää!

**Antakaa minun elää!** (*I Want to Live!*) on Robert Wisen ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1958. Kuolemanrangaistusta vastustavan tarinan ovat tositapauksen pohjalta käsikirjoittaneet Nelson Gidding ja Don M. Mankiewicz, ja pääosassa murhaajaksi lavastettua ja kuolemaan tuomittua hyväuskoista mutta pahasuista prostituoitua esittää Susan Hayward. Elokuvassa kuullaan paljon jazzmusiikkia, ja alkukohtauksessa esiintyy muun muassa saksofonisti Gerry Mulligan.

## Vastaanotto ja myöhempi arvostus
Susan Hayward voitti roolistaan Oscarin, Golden Globen ja New York Film Critics Circlen palkinnon. Elokuva tuotti viisi muutakin Oscar-ehdokkuutta ja kaksi muuta Golden Globe -ehdokkuutta. Elokuvalla oli merkittävä vaikutus Yhdysvalloissa 1950- ja 1960-luvun vaihteessa käytyyn keskusteluun kuolemanrangaistuksesta.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa. *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* televisiosivulla Mikael Fränti sanoo Robert Wisen ohjaavan elokuvaa eleettömän varmasti ja reportaasinomaisesti. Susan Haywardin saaman Oscarin Fränti sanoo menneen kerrankin oikeaan osoitteeseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ram Pickup

**Ram Pickup** on (aikaisemmin **Dodge Ram**) on suuri lava-auto, jota valmistaa Stellantis North America (aiemmin nimellä Chrysler Group ja FCA US LLC). Vuoden 2011 jälkeen autoa on myyty Ram Trucks -brändin alla.

Aiemmin Ram oli osa Dodgen mallistoa. *Ram* -nimeä käytettiin ensimmäisen kerran 1932-1954. Se palasi mallistoon 1981, kun Dodge D Seriesin valmistus oli lakkautettu.

## Sukupolvet

Tiedosto:89DodgeRam F34.jpg|Ensimmäinen sukupolvi(1981–1993)
Tiedosto:Truck09.jpg|Toinen sukupolvi(1993–2002)
Tiedosto:2002-2005 Dodge Ram regular cab -- 12-14-2011.jpg|Kolmas sukupolvi(2001–2009)
Tiedosto:Ram 1500 Crew Cab '16.jpg|Neljäs sukupolvi(2009–2018)
Tiedosto:2019 Ram Truck 1500 Laramie.jpg|Viides sukupolvi(2019–)
OpenRISC

**OpenRISC** on avoin ja vapaa RISC-suoritinarkkitehtuuri.

Linux-tuki on lisätty ytimen versiossa 3.1.

Myös RTEMS on siirretty suorittimelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivut
Hanna Raiskinmäki

**Hanna Raiskinmäki** on suomalainen näyttelijä, joka näyttelee *[[Joulukalenteri: Huiman hyvä joulu!]]* -joulukalenterisarjassa Huima Hurjaa.

Raiskinmäki on lisäksi näytellyt Suomen Kansallisteatterissa, Helsingin Kaupunginteatterissa, KOM-teatterissa, Q-teatterissa, Teatteri Jurkassa, Teatteri Takomossa, Koko-teatterissa, Espoon Kaupunginteatterissa, Turun kaupunginteatterissa ja Jyväskylän kaupunginteatterissa. 

## Filmografia
### Televisiosarjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kyrölän pesäpallokenttä

**Kyrölän pesäpallokenttä** sijaitsee Vaasan Vähässäkyrössä Kyrölän urheilualueella. Stadionilla on pieni katettu katsomo ja hiekkatekonurmi. Vuonna 2013 Kyrölään asennettiin hiekkatekonurmi.

Vähänkyrön Viestin pesäpallojoukkueet ovat kentän pääasiallisia käyttäjiä. Miesten Ykköspesis-joukkue pelaa Kyrölässä kotiottelunsa.

## Lähteet
Henry Tikkanen

**Henry Tikkanen** tarkoittaa voi seuraavia henkilöitä:

* Henry Tikkanen (s. 1971), keittiömestari
* Henry ”Henkka” Tikkanen (s. 1985), toimittaja ja radiojuontaja
Jokioisten pesäpallokenttä

**Jokioisten pesäpallokenttä** sijaitsee Jokioisisten urheilualueella. Jokioisten pesäpallokentän kenttäpinnoite muutettiin 2009 hiekkotekonurmeksi. Jokioisten kunta osallistui kentän kustannuksiin 130 000 euron panostuksella. Uusitun kentän avausotteluna pelattiin miesten Superpesis-ottelu Hyvinkään Tahkon ja Kouvolan Pallonlyöjien välillä. Avausottelua oli seuraamassa 1022 katsojaa.

Jokioisten Koetuksen pesäpallojoukkueet ovat kentän pääasiallisia käyttäjiä. Miesten Ykköspesis-joukkue pelaa pesäpallokentällä kotiottelunsa.

## Lähteet
Kodin henki

**Kodin henki** (*Household Saints*) on Nancy Savocan ohjaama draamaelokuva vuodelta 1992.
Elokuva perustuu Francine Prosen romaaniin vuodelta 1981, jonka pohjalta ohjaaja laati elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Richard Guayn kanssa. Elokuvan päätuottajana oli ohjaaja Jonathan Demme, jonka ansiosta Savocan ohjaajaura oli päässyt alkuun.

## Juoni
Elokuva seuraa italialaisperheiden naisten eri sukupolvia New Yorkissa. Alussa nuori tyttö (Tracey Ullman) varttuu kaupungissa toisen maailmansodan aikana, kasvaa äidiksi ja lopulta tarina seuraa hänen tyttärensä vaiheita. Valtaosin 1960-luvulle sijoittuvan elokuvan teemoja ovat katolilaisuus ja sen rituaalit, naisen asema, amerikanitalialainen ruokakulttuuri ja elokuvat. Savoca käsittelee teemoja pikkutarkoin ajankuvin.

## Vastaanotto ja myöhempi arvostus
Savoca ja Guay olivat käsikirjoituksestaan Independent Spirit -ehdokkaina. *[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Kodin hengen* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Lähteet
Lievestuoreen pesäpallokenttä

**Lievestuoreen pesäpallokenttä** sijaitsee Laukaan Lievestuoreen liikuntapuistossa. Kentän pinnoite on hiekkatekonurmi. Lievestuoreen Kisan pesäpallojoukkueet ovat kentän pääasiallisia käyttäjiä. Miesten Ykköspesis-joukkue pelaa pesäpallokentällä kotiottelunsa.

## Lähteet
Andrew Dickson White

**Andrew Dickson White** (7. marraskuuta 1832 Homer, New York – 4. marraskuuta 1918 Ithaca, New York) oli yhdysvaltalainen opettaja, historioitsija ja diplomaatti, joka oli toinen Cornellin yliopiston perustajista ja yliopiston ensimmäinen rehtori vuosina 1866–1885.

## Opinnot ja työura
White opiskeli Yalen yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1853. Valmistumisen jälkeen White matkusti Eurooppaan, jossa hän opiskeli kieliä ja historiaa Pariisissa ja Berliinissä. Vuosina 1854–1855 hän toimi kuuden kuukauden ajan attaseana Yhdysvaltain lähetystössä Pietarissa. Palattuaan kotimaahansa White kirjautui jälleen Yalen yliopistoon, josta hän sai maisterin tutkinnon vuonna 1856. Vuosina 1858–1863 hän toimi historian ja englanninkielisen kirjallisuuden professorina Michiganin yliopistossa.

Vuonna 1864 Whitesta tuli Yhdysvaltain senaatin jäsen. Senaatin työssä hän tapasi toisen senaattorin, Ezra Cornellin, jonka kanssa White oli päättämässä korkeakoulun sijoittamisesta New Yorkin osavaltioon niin kutsutun Morrill-asetuksen perusteella. Yhteisen työskentelyn tuloksena syntyi Ithacan kaupunkiin sijoitettu Cornellin yliopisto, joka perustettiin vuonna 1865 ja avattiin virallisesti vuonna 1868. White nimettiin yliopiston ensimmäiseksi rehtoriksi. Hän jatkoi toimessa lähes 20 vuoden ajan vuoteen 1885 saakka.

Cornellin vuosien aikana White oli vuosina 1879–1881 virkavapaalla toimiessaan Yhdysvaltain erikoislähettiläänä Saksassa. Yliopistouran jälkeen hän toimi samassa tehtävässä vuosina 1892–1894 Venäjällä. White nimitettiin Yhdysvaltain Saksan suurlähettilääksi vuosiksi 1897–1902. Hän toimi Yhdysvaltain delegaation edustajana vuoden 1899 Haagin rauhankonferenssissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Henry Tikkanen (kokki)

**Henry Tikkanen** (s. 1971) on suomalainen keittiömestari ja ravintoloitsija. Hän voitti suomalaisen Vuoden kokki -kilpailun vuonna 2001. Tuohon aikaan hän työskenteli helsinkiläisessä G. W. Sundmans -ravintolassa. Tikkanen edusti Suomea vuoden 2003 Bocuse d’Or -kilpailussa sijoittuen kymmeneksi. Tikkanen on työskennellyt aiemmin myös mm. ravintola Haviksessa, Hotelli Kämpissä ja Villa Störsvikissä Siuntiossa.

Tikkanen toimii ravintoloitsijana vuonna 2013 perustetussa Ravintola Göstassa Serlachius Kartanolla Mäntässä. Henry Tikkasen tavoitteena on kehittää Ravintola Göstasta Euroopan paras museoravintola. Tikkasen ruokafilosofia perustuu puhtaiden, tuoreiden ja paikallisten raaka-aineiden hyödyntämiseen, ja ravintola onkin saanut kiitosta alan asiantuntijoilta. Ravintolalle on myönnetty kansainvälisen Paistinkääntäjien  Chaîne des Rôtisseurs -kilpi tunnustuksena menestyksekäästä työstä ravintola-alalla.

Ravintolassa ja Serlachius Kartanolla järjestetään vuosittain kesän lopussa teemallinen Mänttä Food Festival (aiemmin Food Camp Finlandin järjestämä Mänttä Food & Art)*.* Tapahtuma on noussut arvostetuksi fine dining -ruokatapahtumaksi. Vierailijoiksi kutsutaan useita kotimaisia tai ulkomaisia huippukokkeja, joista jokainen suunnittelee ja valmistaa illalliselle oman annoksensa. Vuoden 2017 tapahtumassa mukana oli muun muassa vuonna 2015 maailman parhaaksi keittiömestariksi valittu ranskalainen Michel Bras, jonka ravintola sai ensimmäiset kolme Michelin-tähteä jo 1990-luvulla. Vuonna 2023 ruokafestivaalin ulkomaisema vieraana oli Tanskan kansainvälisesti tunnetuin kokki Jens Peter Kolbeck, joka on toiminut mm. Tanskan hovin keittiömestarina.    

## Teoksia
* Tikkanen Henry, Heinimäki Jaakko & Laakio Juha-Pekka (2005) *Pieni maustekirja*. Hummeri, .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Teemu Leminen (26.5.2017) Näihin tapahtumiin kannattaa matkustaa ruuan perässä: Uusi olutfestivaali Lappeenrantaan, Michelin-kokkeja Mänttään ja 17 muuta kesätapahtumaa (rajoitettu lukuoikeus) (hs.fi)
Kaulanperän pesäpallokenttä

**Kaulanperän pesäpallokenttä** on Pöytyällä sijaitseva pesäpallokenttä. Kentän pääasiallinen käyttäjä on pesäpalloseura Pöytyän Urheilijat, joka pelaa Naisten Superpesiksessä. Kentän pinta on hiekkatekonurmi. Kenttä on rakennettu vuonna 2003. Kentän omistaja on Pöytyän kunta. 

Kaudesta 2014 lähtien kenttä on nimetty yhteistyösopimuksen mukaan Kymppi-Katto Areenaksi. Vuonna 2015 kentällä otettiin käyttöön sähköinen tulostaulu, jonka rahoittamiseksi tukea antoivat paikalliset Lions Clubit ja yksityishenkilöt.

## Lähteet
Luettelo Myrskylän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

**Luettelo Myrskylän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä** sisältää Myrskylän kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. 

__TOC__

## Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

## Lähteet
Mimolette

**Mimolette** on ranskalainen lehmänmaitojuusto.

Mimoletten valmistus alkoi Ranskan–Hollannin sodan (1672–1678) aikana. Sodan takia Alankomaista ei saatu Ranskan markkinoille suosittua edam-juustoa. Ranskan tuolloinen talousministeri Jean-Baptiste Colbert ohjeisti Pohjois-Flanderin juustonvalmistajat kehittämään edamin vastineen ja nimi mimolette juontuu termistä *demi-mollet*, joka tarkoittaa osittain pehmeää. Juustoa kutsutaan joskus myös nimellä *Boule de Lille* Lillen kaupungin mukaan. Mimolettea valmistetaan enimmäkseen Pas-de-Calaisin alueella.

Mimolette valmistetaan pastöroidusta maidosta, johon lisätään maitohappobakteereja ja juoksutetta maidon saostamiseksi. Syntyvästä juustomassasta erotetaan osa herasta ja juustomassa pestään kuumassa vedessä, minkä jälkeen juusto värjätään annatolla. Seuraavassa vaiheessa juusto puristetaan ja suolataan suolaliuoksessa. Mimolettea myydään sen eri kypsymisen vaiheissa. Teollisesti tuotettua mimolettea kypsytetään yleensä kuudesta viikosta kolmeen kuukauteen. *Très vieille* eli erittäin kypsynyt juusto myydään vasta 18-24 kuukauden kypsymisen jälkeen. Pitkään kypsyneeseen juustoon vaikuttavat juustopunkit, joille juustot altistetaan tarkoituksellisesti. Punkit tekevät pieniä reikiä juustoon ja edistävät näin sen kypsymistä. Punkkien liiallisen leviämisen estämiseksi juustoja harjataan kypsymisen aikana. Punkkeja pidetään joskus allergeeneina ja esimerkiksi Yhdysvallat kielsi väliaikaisesti juuston maahantuonnin vuosina 2013-2014.

Nuoren mimoletten maku on mieto ja miellyttävä. Pitempään kypsytetyn juuston värit tummenevat ja sen rakenteesta tulee tiivis ja vahamainen. Sen makua on kuvailtu hedelmäiseksi, pähkinäiseksi ja karamellimaiseksi. Hajultaan se muistuttaa hieman kermatoffeeta. Juusto tarjoillaan tavallisesti juustotarjottimella ja se sopii yhteen oluen, punaviinin ja jälkiruokaviinin kanssa.

## Lähteet
Heikki Liekola

**Heikki Liekola** (s. 1984 Vantaa) on suomalainen keittiömestari. Hän voitti suomalaisen Vuoden kokki -kilpailun vuonna 2014 kolmannella osallistumiskerrallaan kilpailuun. Hän työskenteli voittaessaan Grotesk Meatbar -ravintolassa.

Hän on työskennellyt aiemmin esimerkiksi G. W. Sundmans, Lux Stockholm ja Olo, F12 ja Postres -ravintoloissa. Hän on toiminut muun muassa Olon keittiömestarina. Hän aloitti työskentelyn ravintola Askissa vuoden 2018 alusta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Esittelyssä Vuoden kokki 2014 Heikki Liekola  (foodiac.fi)
* Gastro Helsinki 2014: Vuoden Kokki Heikki Liekola, haastattelu Metoksen osastolla (video, kesto runsas 7 min) (vimeo.com)
Peppi Aralehto

**Peppi Aralehto** (s. 1979 Tukholma) on suomalainen pitopalvelukokki. Hän voitti suomalaisen Vuoden kokki -kilpailun vuonna 2000. Hän työskenteli tuolloin Petteri Luodon ja Pekka Terävän kanssa samassa ravintolassa.

Vuonna 2017 Aralehto oli päivätöissä vastaten mainostoimisto N2:n lounasravintolasta. Hän on toiminut aiemmin muun muassa ravintola Havis Amandanssa, Meritorpassa, Chez Dominiquessa, G. W. Sundmansissa, Savoyssa, Gagussa ja ulkomailla (Ruotsin Edsbacka Krog, Tanskan Restaurang Cristie, Kaliforniassa, Alpeilla ja Norjassa).
Hän on toiminut Petteri Luodon assistenttina Bocuse d’Or -kilpailussa.

Hänen puolisonsa on Vuoden kokki -kilpailun vuonna 2003 voittanut Ari Ruoho. Aralehto on yhdessä miehensä kanssa laatinut Helsingin Sanomien kuukausiliitteen ruokapalstaa. Palstan kolmen ensimmäisen vuoden pohjalta on koottu keittokirjakin.

## Teokset
* Peppi Aralehto, Ari Ruoho ja Jouni K. Kemppainen (2013) Kuukausiliitteen keittokirja. Helsingin Sanomat, .

## Lähteet
Luettelo Askolan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

**Luettelo Askolan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä** sisältää Askolan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Tenkterit

**Tenkterit** (lat. *Tencteri*) olivat germaaniheimo, joka yhdessä usipetien kanssa ylitti Reinin vuonna 59 tai 58 eaa. Caesar kukisti tenkterit nykyisen Koblenzin luona 55 eaa. Heimo ylitti Reinin uudelleen 17 tai 16 eaa. ja aiheutti roomalaisille huomattavia tappioita. Drusus voitti heidät lopullisesti 12 tai 11 eaa. Tenkterit sulautuivat lopulta frankkeihin.

## Lähteet
*Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén: Antiikin käsikirja. Otava 2000. .
Luettelo Kihniön julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

**Luettelo Kihniön julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä** sisältää Kihniön kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.

## Katso myös
* J. J. Roth

## Lähteet
* 

### Viitteet
São Vicente de Foran luostari

**São Vicente de Foran luostari** on 1600-luvulla rakennettu luostari Lissabonissa. Luostari perustettiin alun perin 1100-luvun puolivälissä. Luostarikirkosta löytyy useiden Portugalin kuninkaallisten hautoja.

Luostarikirkolla on renessanssityylinen julkisivu. Kirkon nykyinen kupoli on rakennettu vuoden 1755 jälkeen, sillä vanha kupoli sortui Lissabonin maanjäristyksessä. Kirkon esineistöön kuuluu Intiassa 1700-luvulla norsunluusta veistetty Jeesusta esittävä patsas.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Schwarzwaldin kakku

**Schwarzwaldin kakku** () on Saksasta peräisin oleva kakku. Nimensä se on mahdollisesti saanut Schwarzwaldin alueen kansallispukujen mukaan, joiden värimaailmaa kakku toistaa. Kakun valmistamiseen käytetään kirkasta kirsikoista valmistettua hedelmäviinaa (*[[Kirschwasser]]*). Alun perin saksalainen kakkuresepti on sittemmin yleistynyt ympäri maailmaa.

## Historia
Schwarzwaldin kakun tarkkaa syntypaikkaa tai -aikaa ei tunneta. Kunnia kakun keksimisestä annetaan usein Bodenjärven tuntuman Radolfzell am Bodenseen kaupungissa eläneelle Josef Kellerille (1887–1981). Kellerin sanotaan keksineen kakun vuonna 1915, kun hän työskenteli Bad Godesbergissa Café Agnerissa. Joidenkin muiden lähteiden mukaan kakku syntyi vasta vuonna 1930, ja sen keksijä oli Tübingenissa asunut kokki. Dr. Oetkerin julkaisema *Backen macht Freude* mainitsee kakun vasta vuonna 1951. On todennäköistä, että resepti oli alun perin vain ammattilaisten käytössä, ja se levisi tavallisen kansan käyttöön tätä kautta. Sittemmin resepti on yleistynyt Saksan ohella eri puolilla maailmaa.  

## Valmistus
Kakku on mahdollisesti saanut nimensä Schwarzwaldin alueen kansallispuvun mukaan. Kakku muistuttaakin ulkoisesti hieman musta-valko-punaista asua. Kakun toinen oleellinen osa ovat kirsikat. Schwarzwaldin alueella on kasvatettu kirsikkapuita jo vuosisatoja. Kakku koostuu sokerikakusta ja ohuesta suklaamurotaikinapohjasta. Valmistukseen käytetään runsaasti kirsikkabrandyä (*[[kirschwasser]]*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Akutuq

**Akutuq** on Alaskan alkuperäiskansa inuitien keskuudessa perinteisesti valmistettu ruokalaji. Sen perinteisiin ainesosiin kuuluvat esimerkiksi karibunrasva, merinisäkkäistä saatava öljy, lumi ja makua antamaan lisättävät marjat. Ruokalajin nimi *akutuq* tarkoittaa sekoittamista.

## Valmistus
Valmistettaessa jouduttiin ottamaan huomioon paikallisesti saatavilla olevat raaka-aineet. Akutuqin valmistukseen on perinteisesti käytetty karibun ohutsuolen ympäriltä kerättyä kovaa ja valkoista rasvaa. Joskus karibun rasvan sijaan on käytetty esimerkiksi kalanrasvaa, josta valmistetun akutuqin rakenne on kuitenkin heikompi. Rasvaa pehmennetään vispaamalla, kunnes siitä tulee kuohkeaa massaa. Massaan lisätään kirkasta ja keltaista hylje- tai valasöljyä, joka vatkataan osaksi massaa sormin. Öljyä saadaan ensin nylkemällä traani ruhosta ja pesemällä se verestä. Tämän jälkeen traani varastoidaan puisiin tai nykyisin muovisiin säiliöihin. Traanin pinnalle muodostuu monityydyttämättömiä rasvahappoja. Öljyä ja rasvaa vatkataan sekaisin noin 45 minuuttia ja sekaan lisätään hieman vettä. Ruokalajin nimi *akutuq* tarkoittaa sekoittamista. Massa muistuttaa valmistuksen tässä vaiheessa kuohukermaa ja siihen lisätään sille makua antavat ainesosat. Usein käytettyihin aineisiin kuuluvat esimerkiksi alaskanvatukka ja mustikka. Sokeria on käytetty 1800-luvun puoliväliltä lähtien, jolloin sen toivat alueelle valaanpyytäjät. Marjojen ohella annokseen saatetaan lisätä lunta. Ainesosien suhde on tavallisesti yksi osa rasvaa, yksi osa öljyä ja neljä osaa proteiinia tai kasvismateriaa. Perinteisesti akutuqia saatettiin valmistaa suuri määrä kerralla, ja se varastoitiin ikiroudan kylmentämiin kellareihin.

## Historia

Akutuqin historiaa ei tunneta. Mahdollisesti se tuli Pohjois-Amerikkaan jo ensimmäisten nykyisen Beringinsalmen ylittäneiden ihmisten mukana. Aina 1900-luvun alkupuolelle saakka oli tapana järjestää markkinat, joille saattoi saapua inuiteja satojenkin kilometrien päästä. Markkinoilla eri alueilta saapuneet vaihtoivat keskenään hyljeöljyä karibunrasvaan. Joillakin markkinoilla järjestettiin jonkinlaisia akutuqin valmistuksen kilpailuja. Niihin saattoi kuulua aqutuqit, joihin kilpailijat pyrkivät käyttämään mahdollisimman erikoisia raaka-aineita, kuten kuivattua kalaa, linnunmunia, karibun vatsan sisältöä, verta, majavaa tai saukkoa. Akutuqin valmistus on vähentynyt nykyaikana, ja sen valmistuksen taitavat ovat vanhentuneet. Jotkut ovat pyrkineet nykyaikaistamaan akutuqin valmistustapoja, esimerkiksi käyttämällä karibun ja hylkeen sijaan kasvisrasvaa tai oliiviöljyä ja sekoittamalla annoksen tehosekoittimella.

## Lähteet
Veneetit

**Veneetit** olivat Adrianmeren pohjukassa asunut kansa, joka puhui itaalista, latinalle sukua ollutta veneetin kieltä. Esihistoriallisena aikana veneettien keskuspaikka oli Ateste, ja he kykenivät puolustautumaan sekä etruskeja että gallialaisia vastaan. Veneetit kasvattivat hevosia ja kävivät Baltian maiden kanssa meripihkakauppaa. Historiallisena aikana veneettien tärkein kaupunki oli Patavium (Padova) ja myöhemmin Aquilea. Veneetit olivat roomalaisten liittolaisia taistelussa kelttejä ja Hannibalia vastaan ja roomalaistuivat ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Veneettien tärkein jumaluus oli parannuksen jumalatar Reitia, joka samaistettiin sittemmin Junoon. Muista itaalisista kansoista poiketen veneetit eivät käyttäneet sukunimiä, vaan isän ja aviomiehen nimestä johdettuja patronyymisiä adjektiiveja, jotka liitettiin individuaalinimeen.

## Lähteet
*Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén: Antiikin käsikirja. Otava 2000. .