open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Shivkumar Sharma

**Shivkumar Sharma** (myös **Shiv Kumar Sharma**; 13. tammikuuta 1938 Jammu – 10. toukokuuta 2022 Mumbai) oli intialainen muusikko. Hänen soittimensa oli santur, jonka hän oli ottanut säestävän roolin sijaan solistiseen käyttöön.

Sharma aloitti musiikin opiskelun viisivuotiaana. Häntä opetti hänen isänsä Uma Dutt Sharma, joka toimi sekä laulajana että lyömäsoittajana. Alun perin Shivkumar Sharma itsekin lauloi ja soitti tablarumpuja, mutta teini-ikäisenä hänen isänsä tutustutti hänet santuriin, joka oli siihen mennessä vakiintunut osana Kashmirin alueen sufilaista musiikkia. Ensimmäisen suuren esiintymisensä santurin soittajana Sharma piti vuonna 1955. Hän sai suosiollista palautetta uudistusmielisemmältä yleisöltä, mutta kritiikkiä perinteisempää musiikkia suosineilta. Kielteiseen palautteeseen Sharma vastasi tekemällä muokkauksia soittimeensa; hän laajensi sen äänialaa, muutti kielten viritystä ja kehitti ihmisääntä muistuttavamman soittotekniikan. Vähitellen santur sai laajemman hyväksynnän.

Sharma julkaisi urallansa monia albumeita ja teki elokuvamusiikkia niin säveltäjänä kuin soittajanakin. Vuonna 1986 hän sai Sangeet Natak Akademin palkinnon. Hänelle myönnettiin myös Padma Shri (1991) ja Padma Vibhushan (2001). Vuonna 2002 hän julkaisi Ina Purin kanssa kirjoittamansa omaelämäkerran *Journey with a Hundred Strings: My Life in Music*. Sharman kanssa on esiintynyt hänen poikansa Rahul Sharma. Hänen muiden yhteistyökumppaniensa joukossa olivat Zakir Hussain ja Hariprasad Chaurasia, jonka kanssa hän esiintyi yhteisnimellä Shiv-Hari.

Yhdessä Brij Bhushan Kabran ja Hariprasad Chaurasian kanssa levytetty *Call of the Valley* (1967) valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen *[[1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Ram Oren

**Ram Oren** (s. 4. helmikuuta 1952) on yhdysvaltalainen metsätieteilijä, joka työskentelee Duken yliopistossa ekosysteemien toiminnan ja rakenteen professorina (1986-) ja Helsingin yliopiston vierailevana professorina Ilmakehätutkimuksen huippuyksikön metsätieteiden tutkimusryhmässä (2017-2021). Hän kuuluu poikkitieteellisen tutkimuksen alalla maailman viitatuimpiin tutkijoihin (2018 ja 2019).

Oren suoritti alemman korkeakoulututkinnon vuonna 1978 (B.Sc., Humboldt State University). Hän jatkoi maisteriksi (M.Sc. 1980) ja metsätieteen tohtoriksi (Ph.D., 1984) Oregonin osavaltionyliopistossa. Orenin englanninkielinen väitöskirja (1984) käsitteli metsän lehtipinta-alan ja lehvistön massan yhteyttä yhteyttämisen ja puuston kasvun tulkitsemisessa. Työ oli otsikoitu *Leaf area index and specific leaf weight : keys to interpreting canopy photosynthesis and stand growth*. 

Oren nousi syksyllä 2018 (ja uudelleen marraskuussa 2019) viitatuimpien tutkijoiden joukkoon tieteenalat ylittävän tutkimuskentän aihepiiristä (Highly Cited Researchers, luokka Cross-Field). Tunnustus pohjautuu analyytikkayritys Clarivaten ylläpitämään Web of Science -julkaisutietokantaan. Marraskuussa 2019 julkaistuun luetteloon oli valittu yhteensä noin 6&nbsp;200 tutkijaa, joista 3&nbsp;700 oli ryhmitelty johonkin 21:stä selvityksessä mukana olleesta tieteenalaryhmästä ja 2&nbsp;500 oli poikkitieteellisten aihepiirien tutkijoita. He kaikki kuuluvat tieteenalaryhmässään viitatuimman prosentin joukkoon kaikista julkaisutietokannassa mukana olevista alan tutkijoista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Google Scholar: Ram Oren  (scholar.google.com)
*15 Hel­sin­gin yli­opis­ton tut­ki­jaa on aloil­laan maa­il­man vii­ta­tuim­pien jou­kos­sa (19.11.2019) (helsinki.fi)
Mohammed Abdel Wahab

**Mohammed Abdel Wahab** (; 13. maaliskuuta 1901? Kairo – 3. toukokuuta 1991 Kairo) oli egyptiläinen säveltäjä, laulaja ja näyttelijä. Hän oli aikansa tuotteliain arabisäveltäjä; hänen tuotantoonsa kuuluu yli tuhat laulua, ja hän itse lauloi satoja eri kappaleita.

Abdel Wahab teki ensilevytyksensä 13-vuotiaana ja sai vuonna 1924 suojelijakseen Ahmed Shawqin. 1920-luvun lopussa hän sävelsi perinteisiä melodioita, jotka sopivat Shawkyn teksteihin. Myöhemmin hän omaksui länsimaisia vaikutteita etenkin arabiankielisiin musikaaleihin. Vuonna 1926 Abdel Wahab sai tehtäväkseen viimeistellä Sayed Darwishilta kesken jääneen musikaalin, jossa myös itse esiintyi. Hän loi arabiankielisen musikaalielokuvan käytyään Pariisissa ja tutustuttuaan ranskalaisiin musikaaliesityksiin. Hän irtautui perinteistä ja rikkoi yleisöennätyksiä elokuvalla *[[Al Warda al-baida]]*. Monet uudet naislaulajat, kuten Leila Mourad, tulivat alun perin tunnetuiksi Abdel Wahabin elokuvista.

Abdel Wahab käytti isoja orkestereita, joihin kuului länsimaisia soittimia. Hän hyödynsi myös tangon, samban ja rumban vaikutteita. 1950-luvulla hän jätti elokuvan ja keskittyi levyttämään laulajana uudella, vakavammalla tyylillä. Lopetettuaan 1960-luvulla laulamisen hän jatkoi säveltämistä muille laulajille. Esimerkiksi Abdel Wahabin orkestroimasta kappaleesta "Ente Omry" tuli hitti Umm Kulthumin laulamana vuonna 1964. Vaikka Abdel Wahab näyttäytyi vuosien ajan hyvin vähän julkisuudessa, hänen suosionsa säilyi. Vuonna 1988 hän teki yllätyspaluun studioon, ja hänen uutta levytystään myytiin kaksi miljoonaa kappaletta.

Abdel Wahab sai Anwar Sadatilta kenraalin arvon Egyptin kansallislaulun (*[[Biladi, Biladi, Biladi]]*) orkestroinnista. Hän sävelsi kansallislaulut myös Libyalle (*[[Libya, Libya, Libya]]*), Arabiemiraateille (*[[Iši biladi]]*) ja Tunisialle (*[[Humat al-hima]]*).

## Lähteet
Satyadev Narayan Arya

**Satyadev Narayan Arya** (s. 1. heinäkuuta 1939 Rajgir) on intialainen poliitikko, joka toimi kuvernöörinä Tripurassa vuosina 2021–2023 ja Haryanassa 2018–2021. Aikaisemmin hän toimi lainsäätäjänä Biharissa kahdeksan kautta. Hän oli Intian kansanpuolueen Biharin yksikön alhaiskastisten osaston puheenjohtajana vuosina 1988–1998. Hindunationalistisen Rashtriya Swayamsevak Sangh -kansalaisjärjestön aktivisti hänestä tuli vuonna 1962. 

## Lähteet
Asko Nivala

**Asko Nivala** (s. 29. lokakuuta 1980 Pudasjärvi) on suomalainen kulttuurihistorioitsija, joka on tutkinut erityisesti 1800-luvun romantiikan historiaa sekä kehittänyt digitaalisten ihmistieteiden tutkimusmenetelmiä. Nivala on työskennellyt Turun yliopistossa tutkijana vuodesta 2007. Filosofian tohtoriksi Nivala väitteli vuonna 2015 aiheenaan kulta-aika Friedrich Schlegelin varhaisromanttisessa historianfilosofiassa. Nivala julkaisi väitöskirjaan perustuvan monografian *The Romantic Idea of the Golden Age in Friedrich Schlegel's Philosophy of History* vuonna 2017. Kulttuurihistorian dosentuuri Nivalalle myönnettiin 2018. Monografian ja toimittamiensa teosten ohella Nivala on julkaissut useita tieteellisiä artikkeleita ja katsauksia.

Nivala on Niin & näin -lehden toimituskunnan jäsen. Vierailevana tutkijana Nivala on toiminut Mainzin yliopistossa vuonna 2017 sekä digitaalisten ihmistieteiden keskuksessa NULab for Texts, Maps, and Networks (Northeastern University, Boston) vuonna 2019.

Vuonna 2022 Nivalan johtamalle tutkimushankkeelle *Suomalaisen kirjallisuuden atlas 1870–1940* myönnettiin Alfred Kordelinin säätiön Suuret kulttuurihankkeet -apuraha.

## Kirjat
* Nivala, Asko & Mähkä Rami (toim.): *Tulkinnan polkuja. Kulttuurihistorian tutkimusmenetelmiä*. Turku: k & h 2012. . (PDF)
* Hannu Salmi, Asko Nivala & Jukka Sarjala (toim.): *Travelling Notions of Culture in Early Nineteenth-Century Europe*. New York: Routledge, 2016. .
* Asko Nivala: *The Romantic Idea of the Golden Age in Friedrich Schlegel's Philosophy of History*. New York: Routledge, 2017. .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Asko Nivalan kotisivu
* Juuso Pekkinen: Romantiikan aikakauden laineita. Yleisradio 7.11.2018.
*Asko Nivalan kirjoituksia ''niin & näin'' -lehdessä.
Downey

**Downey** on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. 

Downey on muun muassa *[[Apollo (avaruusohjelma)|Apollo avaruusohjelman]]* synnyinkaupunki, sekä *[[Richard Carpenter]]* ja *[[Karen Carpenter|Karen Carpenterin]]* kotikaupunki. Kaupungissa on vanhin yhä toiminnassa oleva McDonald’s. Downey on myös laulaja ja koomikko *[[”Weird Al” Yankovic|Alfred Matthew Yankovicin]]* synnyinkaupunki.

## Lähteet
* https://www.downeyca.org/
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Gajendra Singh Shekhawat

**Gajendra Singh Shekhawat** (s. 3. lokakuuta 1967 Jaisalmer) on intialainen poliitikko, joka on vuodesta 2019 alkaen toiminut maansa vesiministerinä. Syyskuussa 2017 hän aloitti maataloudesta vastaavana valtioministerinä, kunnes hänet ylennettiin nykyiseen tehtäväänsä. Parlamentin alahuoneeseen hänet äänestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2014, vuonna 2019 hänet valittiin toiselle kaudelle. 

Shekhawatin ensimmäinen kosketus politiikkaan tapahtui Jodhpurissa sijaitsevassa Jai Narain Vyasin yliopistossa, jossa hänet valittiin opiskelijajärjestön puheenjohtajaksi vuonna 1992. Hänellä on myös yhteyksiä Rashtriya Swayamsevak Sangh -järjestöön.

Vesiministerinä Shekhawat on ilmoittanut, että Modin toinen hallitus pyrkii tarjoamaan putkivettä jokaiseen maaseudun talouteen. Hänen mukaansa tavoitteena on, että jokaiseen Intian talouteen saadaan puhdasta vettä vuoteen 2024 mennessä. Hänen mukaansa hallitus on myös aloittanut yli 300 projektia Gangesin puhdistamiseksi, joiden ansiosta joen vedenlaatu on parantunut. Shekhawat on myös ilmoittanut, että Intia vähentää Pakistaniin kulkeutuvan veden määrää estämällä jokien kuljettaman "ylimääräisen" veden kulkeutumisen rajan yli. Päätös ei koske Indusjoen ja sen haarojen vesiä joita suojaa maiden välinen vuonna 1960 solmittu sopimus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mary E. Peters

**Mary E. Peters** (s. 4. joulukuuta 1948 Peoria, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen virkamies, joka toimi Yhdysvaltain liikenneministerinä vuosina 2006–2009 George W. Bushin hallinnossa. Elizabeth Dolen jälkeen Peters oli toinen liikenneministerin virassa toiminut nainen.

Peters syntyi Arizonan Peoriassa. Hän opiskeli Phoenixin yliopistossa ja John F. Kennedy School of Governmentissa, joka on osa Harvardin yliopistoa.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Zakiyatou Oualett Halatine

**Zakiyatou Oualett Halatine** (s. 15. syyskuuta 1956 Goundam) on malilainen insinööri ja tuaregiaktivisti.

Halatine valmistui insinööriksi Kiovan polyteknisestä instituutista vuonna 1982. Hän työskenteli Malin vesirakennus- ja energiahallinnossa ja johti metsä- ja ympäristöohjelmaa sekä toimi Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelman asiantuntijana. Vuosina 1992–1996 Halatine työskenteli Yhdistyneiden kansakuntien teollistamisjärjestössä Wienissä. Palattuaan Maliin hän toimi maan käsityö- ja matkailuministerinä vuosina 2000–2002. Vuonna 2002 hän perusti käsityöalan yrityksen.

Halatine liittyi vuoden 2012 sisällissodan aikana tuaregien kapinallisjärjestö MNLA:han. Hän osallistui rauhansopimuksen allekirjoittamistilaisuuteen Bamakossa vuonna 2015. Halatine on toiminut pakolaisjärjestön tiedottajana ja kirjailijana.

## Lähteet
Mieczysław Boruta-Spiechowicz

**Mieczysław Boruta-Spiechowicz** (20. huhtikuuta 1894 – 13. lokakuuta 1985) oli puolalainen kenraali. Hän johti puolalaisia yksiköitä toisen maailmansodan aikana ensin Puolassa ja maan miehityksen jälkeen Neuvostoliitossa ja Isossa-Britanniassa. Sodan jälkeen hän palasi Puolaan osallistuen myöhemmällä elämällään demokratiaa vaatineen opposition toimintaan.

## Elämäkerta

Mieczysław Boruta-Spiechowicz syntyi Rzeszówissa 20. huhtikuuta 1894. Hän liittyi jo opiskeluaikoinaan puolalaiseen kivääriyhdistykseen (*Związek Strzelecki*). Ensimmäisen maailmansodan aikana vuosina 1914–1918 hän oli puolestaan puolalaisten legioonien ja puolalaisen sotilasjärjestön (*Polska Organizacja Wojskowa*) jäsen. Maailmansodan jälkeen hän johti Lwówin rintamaan kuulunutta sektoria.

Vuonna 1919 Boruta-Spiechowicz lähti Ranskaan, jossa hän liittyi Józef Hallerin johtamiin puolalaisiin joukkoihin. Vuonna 1921 Boruta-Spiechowicz palasi Puolaan opiskellen yleisesikunta-akatemiassa. Hän swuoritti joitakin opintoja myös Antwerpenin yliopistossa. Valmistuttuaan Boruta-Spiechowicz toimi useissa eri komentotehtävissä Puolan asevoimissa. Vuodesta 1934 hän komensi divisioonaa ja vuonna 1936 hänestä tuli arvoltaan prikaatinkenraali.

Saksan hyökätessä Puolaan vuonna 1939 Boruta-Spiechowicz johti operaatioryhmä *Bielskoa* ja hieman myöhemmin operaatioryhmä *Borutaa*. Hyökkäyksen jälkeen marraskuussa 1939 hän jäi saksalaisten tapaan Puolaan edenneiden neuvostojoukkojen vangiksi. Elokuussa 1941 Boruta-Spiechowicz pääsi vapaaksi niin sanotun Sikorski-Mayski -sopimuksen avulla. Neuvostoliitossa alettiin koota puolalaisia sotilasyksiköitä, joihin kuului Boruta-Spiechowiczin sittemmin komentama 5. puolalainen jalkaväkidivisiioona. Puolalaiset joukot evakuoitiin lopulta Neuvostoliitosta [ensin Iraniin ja lopulta Isoon-Britanniaan. Boruta-Spiechowicz johti evakuoitavia joukkoja ja Britanniassa hänestä tuli puolaisen 5. armeijakunnan komentaja.

Boruta-Spiechowicz palasi lopulta Puolaan maailmansodan jälkeen joulukuussa 1945 ja liittyi uuteen kommunsitien hallitsemaan Puolan kansanarmeijaan. Hän jäi kuitenkin eläkkeelle jo seuraavana vuonna asettuen asumaan Zakopaneen. 1970-luvulla hän osallistui demokratiaa vaatineen puolalaisen opposition toimintaan ja hän oli kunniavieras Solidaarisuusliikkeen ensimmäisessä kokouksessa vuonna 1981. Boruta-Spiechowicz kuoli Zakopanessa 13. lokakuuta 1985.

## Lähteet
Ferdinand Čatloš

**Ferdinand Čatloš** (7. lokakuuta 1895 Liptovský Hrádok, Itävalta-Unkari – 16. lokakuuta 1972 Martin, Tšekkoslovakia) oli slovakialainen kenraali toisen maailmansodan aikana. Slovakia taisteli ensin natsi-Saksan rinnalla, mutta Čatloš loikasi lopulta kapinallisten puolelle. Čatloš sai sodan jälkeen viiden vuoden tuomion toiminnastaan sodan aikana, josta hän istui vuoden.

## Elämäkerta
Ferdinand Čatloš syntyi 7. lokakuuta 1895 nykyisen Slovakian Liptovský Hrádokissa ja opiskeli kauppakorkeakoulussa. Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä hän palveli Itävalta-Unkarin armeijassa, jonka kadettina hän jäi venäläisten vangiksi syyskuussa 1915. Vuonna 1917 hän liittyi Venäjällä muodostettuun Tšekkoslovakian legioonaan pataljoonan komentajana.

Sodan jälkeen Čatloš palasi Slovakiaan, joka oli nyt osa itsenäistynyttä Tšekkoslovakiaa. Vuosien 1925 ja 1926 välillä Čatloš työskenteli maan puolustusministeriölle Prahassa ja vuonna 1926 hän toimi sotilasatasseana Budapestissa. Saman vuosikymmenen loppupuolella Čatloš lähti opiskelemaan sotilaskorkeakouluun Ranskaan Pariisiin. Opintojensa jälkeen Čatloš palasi jälleen Tšekkoslovakiaan, jossa hänestä tuli ensin vuonna 1935 Hraniceen sijoitetun divisioonan esikuntapäällikkö ja vuodesta 1938 seuraavaan vuoteen saakka autonomisen Slovakian sotilaskanslian komentaja. Vuonna 1939 hänet ylennettiin kenraaliksi.

Slovakia itsenäistyi lopulta natsi-Saksan tuella ja Čatlošista tuli maan puolustusministeri. Čatlošin johdolla Slovakia osallistui Saksan rinnalla hyökkäykseen Puolaan. Maan sisäpolitiikassa hän oli tukenut ensin Vojtech Tukan johtamia radikaaleja, mutta kääntyi lopulta presidentti Jozef Tison johtamien maltillisten puolelle. Toisen maailmansodan kuluessa Saksan tappio alkoi näyttää koko ajan entistä selvemmältä. Čatloš yritti lopulta ottaa yhteyttä slovakialaisiin vastarintataistelijoihin. Kesällä 1944 hän laati niin sanotun Čatlošin muistion, joka oli suunnitelma yhteistyön tarjoamisesta eteneville neuvostojoukoille Slovakian armeijan toteuttaman vallankaappauksen jälkeen. Neuvostoliiton puolelta suunnitelmaan ei kuitenkaan vastattu mitenkään. Lopulta samana vuonna alkoi Slovakian kansannousu. Čatloš vastusti aluksi kansannousua, mutta 2. syyskuuta hän pakeni kapinallisten valtaamalle alueelle. Čatloš vangittiin ja hänet siirrettiin joksikin aikaa Neuvostoliittoon.

Maailmansodan jälkeen vuonna 1947 Čatlošia vastaan aloitettiin oikeudenkäynti Tšekkoslovakiassa. Čatloš tuomittiin viiteen vuoteen vankeutta, joista hän istui lopulta kuitenkin vain yhden. Vapauduttuaan vuonna 1948 Čatloš asettui asumaan Martiniin, jossa hän kuoli 16. lokakuuta 1972.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Berthé Aïssata Bengaly

**Berthé Aïssata Bengaly** (20. toukokuuta 1957 Koutiala – 31. toukokuuta 2024) oli malilainen ravitsemustieteilijä ja poliitikko.

Aïssata Bengaly kävi katolisen koulun Koutialassa ja valmistui ylioppilaaksi Bamakon Notre Dame du Niger -lyseosta. Hän suoritti maisterintutkinnot kemiasta Bamakon opettajakorkeakoulussa vuonna 1985 ja ravitsemustieteestä Tulanen yliopistossa vuonna 1995. Bengaly työskenteli tutkijana Bamakon Institut d’économie ruralessa ja Texas A&M Universityssa. Hänet tunnetaan Deliken-durrakeksien kehittäjänä.

Bengaly toimi Malin nais-, lapsi- ja perheministerinä vuosina 2002–2005 ja käsityö- ja matkailuministerinä vuosina 2013–2015. Toisen ministerikautensa jälkeen hän palasi ravitsemustieteellisiin tutkimuksiinsa. Bengaly oli Union pour la démocratie et le développementin naisjärjestön puheenjohtaja ja puolueen toimeenpanevan komitean jäsen.

## Lähteet
Thea Louise Stjernesund

**Thea Louise Stjernesund** (s. 24. marraskuuta 1996) on norjalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Hakadal IL -seuraa.

Alppihiihdon maailmancupissa Stjernesund kilpaili ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2018 sijoittuen heti pisteille oltuaan yhdeksäs. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Lech/Zürsin paripujottelussa marraskuussa 2021. Hän sijoittui toiseksi myös Soldeun suurpujottelussa maaliskuussa 2023. Hän sijoittui kolmanneksi Saalbach-Hinterglammin suurpujottelussa maaliskuussa 2024. Hän sijoittui kolmanneksi Sestrieren ensimmäisessä suurpujottelussa helmikuussa 2025. Hän oli kauden 2024–2025 suurpujottelucupissa neljäs. Hän sijoittui kolmanneksi Copper Mountainin suurpujottelussa marraskuussa 2025. 

Stjernesund osallistui Åren MM-kilpailuihin 2019 sijoittuen suurpujottelussa 18:nneksi ja joukkuekilpailussa viidenneksi. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja sijoittui 22:nneksi pujottelussa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia sekä sijoittui suurpujottelussa kuudenneksi ja pujottelussa 15:nneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 Stjernesund saavutti hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia parisuurpujottelussa sekä oli suurpujottelussa kahdeksas ja pujottelussa kolmastoista. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui suurpujottelussa neljänneksi. Milanon ja Cortinan olympialaisissa 2026 hän saavutti suurpujottelussa hopeaa.

## Lähteet
Moussa Balla Coulibaly

**Moussa Balla Coulibaly** (19. syyskuuta 1933 Tenkodogo – 17. kesäkuuta 2019 Bamako) oli malilainen poliitikko.

Coulibaly syntyi siirtomaavirkailijan perheeseen. Hän vietti lapsuutensa Ségoussa. Coulibaly valmistui Bamakon teknikkokoulusta ja jatkoi opintojaan Pariisin tilastokorkeakoulussa.

Coulibaly työskenteli vuosina 1960–1973 muun muassa Malin tilasto- ja suunnittelujohtajana, teollisuus- ja energiahallinnon pääsihteerinä ja Société d’equipement du Mali -yhtiön johtajana. Hän siirtyi yksityissektorille vuonna 1973 toimien muun muassa Kulibali IKSA -teollisuusryhmän johtajana. Coulibaly perusti johtamansa Malin työnantajaliiton vuonna 1975.

Coulibaly toimi lähes kahdenkymmenen vuoden ajan perustamansa Union pour la démocratie et le développement (UDD) -puolueen johtajana. Hän osallistui vuoden 2002 presidentinvaaleihin saaden 3,21 prosenttia äänistä. UDD:n nykyinen johtaja Tiéman Hubert Coulibaly on Moussa Balla Coulibalyn poika.

## Lähteet
Gennaro Maria Sarnelli

**Autuas Gennaro Maria Sarnelli** (myös Januarius Maria Sarnelli; 12. syyskuuta 1702 Napoli, Italia – 30. kesäkuuta 1744 Napoli, Italia) oli lakimies, redemptoristi ja pyhän Alphonsus de Liguorin ystävä. Hänet vihittiin papiksi 1732 ja hän liittyi redemptoristeihin 1733. Hän omisti itsensä auttamaan ja opettamaan lapsia joilla oli riski joutua rikollisiksi, sekä auttamaan nuoria naisia pois prostituutiosta. Hän julkaisi yli 30 kirjaa monesta aiheesta, kuten moraalista, mystiikasta, pedagogiasta, mariologiasta ja askeettisesta teologiasta. Hän kuoli 41-vuotiaana luonnollisista syistä. Hän eli seuraavien 5 paavien halintokausien aikana: Klemens XI (1700-1721), Innocentius XIII (1721-1724), Benedictus XIII (1724-1730), Klemens XII (1730-1740) ja Benedictus XIV (1740-1758). Miehen muistopäivää vietetään 30. kesäkuuta eli hänen kuolinpäivänään.

## Lähteet
Gojek

**Gojek** on Indonesiassa vuonna 2010 perustettu teknologiayritys, jonka palveluun kuuluu ihmisten kuljettaminen moottoripyörillä. Sovelluksen kautta voi tilata myös esimerkiksi ruokaa kotiinkuljetuksena. Sen perusti Nadiem Makarim. Gojek toimii yli 50 kaupungissa Kaakkois-Aasiassa. Gojekilla on toimintaa Indonesian lisäksi Thaimaassa, Vietnamissa ja Singaporessa. Vuoteen 2019 mennessä yritys on noussut kymmenen miljardin Yhdysvaltain dollarin arvoiseksi.

Makarim jätti toimitusjohtajan paikan vuonna 2019 päästyään ministeriksi.

## Lähteet
Randall Thompson

**Randall Thompson** (21. huhtikuuta 1899 New York – 9. heinäkuuta 1984 Boston) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.

Thompson opiskeli Harvardin yliopistossa ja sai sittemmin opetusta Ernest Blochilta. Hänen opettajiinsa kuului Harvardissa Edward Burlingame Hill. Vuonna 1922 hän sai stipendin American Academyyn (Rooma), jossa opiskeli Gian Francesco Malipieron johdolla. Hän opetti useissa korkeakouluissa ja johti vuosina 1939–1941 Curtis Institute of Musicia. Tämän jälkeen hän työskenteli Princetonin ja Harvardin yliopistoissa, joista jälkimmäisestä jäi emeritusprofessoriksi vuonna 1965.

Thompsonin tyyli oli konservatiivinen ja uusklassinen. Hänet tunnetaan varsinkin kuorosävellyksistään; näihin kuuluvat *Alleluia* a cappella -kuorolle (1940) ja *The Testament of Freedom* miesäänille ja orkesterille (1942, sanat Thomas Jefferson). Kolmesta sinfoniasta erityisesti toinen menestyi. Muihin Thompsonin teoksiin kuuluvat yksinäytöksinen ooppera *Solomon and Balkis* (1942) ja oratorio *The Nativity According to St. Luke* (1965).

## Lähteet
Kirvelikääpä

**Kirvelikääpä** (*Antrodia leucaena*) on alkujaan Koillis-Kiinasta kuvattu, Suomessa hyvin harvinainen ja uhanalainen vanhojen metsien kääpälaji. Kirvelikäävän isäntäpuu on haapa, jonka kaatuneita ja kuorettomia runkoja kirvelikääpä ruskolahottaa.

Kirvelikäävän yksivuotinen itiöemä on resupinaattinen, tosin joskus kasvualueen yläreunaan kehittyy puoliresupinaattisesti ulkoneva lakkireunus. Tuoreena itiöemä on pehmeän sitkeä ja perusväriltään valkoinen, vain lakkireunuksen tyveen kehittyy kylmää ruosteenruskeaa väriä (ei kellertävää kuten rivikäävällä). Resupinaattinen reunus on tasaisen kapea ja voimakkaassa kasvuvaiheessa pisaroiva. Malto on valkoinen ja jopa 3 mm paksu, pohjamalto sen sijaan on hyvin ohut. Pyöreitä pillejä on 2-5 millimetrillä ja pillikerros on 0,5-1 mm. Kuivuessaan itiöemä muuttuu korkkimaiseksi ja värit vaaleiksi, oljen- tai nahanrusehtaviksi. Kirvelikäävällä on huomattavan antiseptinen, makean kirpeä tuoksu, joka säilyy jonkin aikaa kuivanäytteissäkin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Kirvelikääpä (''Antrodia leucaena'')
Pajunkääpä

**Pajunkääpä** (*Antrodia macra*) on Suomessa melko yleinen kääpälaji. Se menestyy etelästä keskiboreaaliselle vyöhykkeelle asti kaikenlaisissa elinympäristöissä, jopa pellonreunojen pajukoissa. Pajukäävästä tunnetaan kaksi eri muotoa: haavalla kasvava *Antrodia macra* var. *macra* ja pajuilla kasvava *Antrodia macra* var. *salicina*. Harvoin isäntäpuuna voi olla myös muu lehtipuu.

Käävän yksivuotinen itiöemä kasvaa alustanmyötäisesti tai muodostaa joskus yläreunaan muutaman millimetrin ulkonevan lakin. Pillien epätasaisen kasvun vuoksi pillipinta on usein portaittainen tai kuoppainen. Erillisinä saarekkeina kasvunsa aloittavat itiöemät sulautuvat yhtenäiseksi soikeaksi kasvualueeksi. Tuoreena itiöemä on tanakka, kuivana kova. Käävän yleisväri on tuoreena valkoinen, var. *salicina* -muodon pillipinta voi hieman rusehtaa. Kuivuessaan pajunkääpä kellertyy vain vähän ja sen reunus pysyy valkoisena. Pyöreitä pillejä on var. *macra* -muodolla 2-3 millimetrillä ja var. *salicina* -muodolla 3-4 millimetrillä. Varsinkin var. *salicina* -muoto voi olla vaikea erottaa orvonkäävästä ilman dna-analyysia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Pajunkääpä (''Antrodia macra'')
Soumana Sako

**Soumana Sako** (myös *Sacko*, 1950 Nyamina – 2025) oli malilainen taloustieteilijä ja poliitikko.

Sako valmistui ylioppilaaksi Askia Mohamedin lyseosta ja suoritti projektinhallinnan maisteritutkinnon Malin virkamieskorkeakoulussa. Hänellä on kehitystalouden tohtorintutkinto Pittsburghin yliopistosta. Sako oli yksi opiskelijajärjestö UNEM:n perustajista.

Sako toimi Malin valtiovarainministerinä vuosina 1986–1987. Hän tuli kuuluisaksi talousrikosten ja korruption vastaisista toimistaan. Jouduttuaan eroamaan Sako työskenteli YK:n kehitysohjelmassa Moussa Traorén hallinnon kaatumiseen saakka vuonna 1991.

Väliaikainen presidentti Amadou Toumani Touré nimitti Sakon siirtymäkauden hallituksen pääministeriksi huhtikuussa 1991. Hän suoriutui tehtävistään menestyksekäästi ja erosi presidentti Alpha Oumar Konarén astuessa virkaan kesäkuussa 1992.

Sako on toiminut YK:n, Afrikan kehityspankin, Eurooppa-neuvoston, Yhdysvaltojen kehitysyhteistyöviraston ja Afrikan unionin asiantuntija- ja hallintotehtävissä. Hän on työskennellyt julkistalouden ja kehitystalouden professorina Malin yliopistossa ja vierailevana professorina Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa.

Sako vetäytyi vuoden 1997 presidentinvaaleista muiden oppositiojohtajien tavoin väitettyjen väärinkäytöksien takia. Vuosien 2002 ja 2007 vaaleissa hän tuki Amadou Toumani Touréa. Sako perusti vuonna 2011 Convention nationale pour une Afrique solidaire -puolueen. Hän sai sen presidenttiehdokkaana 0,90 prosenttia äänistä vuonna 2013.

## Lähteet
Henrik Deutsch

**Henrik Deutsch** (16. kesäkuuta 1772 Turku – 31. maaliskuuta 1838 Tornio) oli  suomalainen lääkäri, joka sai professorin arvonimen.

## Henkilöhistoria
Henrik Deutschin vanhemmat olivat teologian apulainen David Deutsch ja Sara Helena Nycopensis ja puoliso vuodesta 1801 Sara Maria Sandberg (k. 1842). Deutsch tuli ylioppilaaksi 1787 ja valmistui filosofian maisteriksi 1795, lääketieteen lisensiaatti hänestä tuli 1797. Lääkärintointa hän oli harjoittanut jo 17-vuotiaasta, armeijan alilääkärinä Suomen sodassa hän toimi 1789–1990. Deutsch työskenteli lääkärinä Tukholmassa 1796–1797, minkä jälkeen hänestä tuli Tornion piirilääkäri. Oltuaan Ahvenanmaan piirin lääkärinä vuodesta 1799 hän palasi uudestaan Tornion piirin palvelukseen 1805 ja siirtyi samassa virassa Ruotsin palveluksesta Suomen palvelukseen 1812. Lääketieteen tohtoriksi Deutsch vihittiin 1802. Deutsch matkusti Suomen talousseuran lähettämänä Oulun läänin pohjoisosissa 1814–1815, keräten tilastollisia tietoja. Kollegiasessori hänestä tuli 1835 ja samana vuonna hän sai professorin arvonimen.

## Julkaisuja
* *Oeconomiska anteckningar rörande norra delen af Uleåborgs län, under resor derstädes åren 1814 och 1815*, 1970 (näköispainos)

## Lähteet
Katarina Frostenson

**Alma ''Katarina'' Frostenson Arnault** (o.s. Frostenson, s. 5. maaliskuuta 1953 Tukholma) on ruotsalainen runoilija ja kulttuurivaikuttaja. Hän oli Ruotsin Akatemian jäsen vuosina 1992–2019. Hänen eroamisensa Akatemiasta oli poikkeuksellinen, sillä jäsenyys on normaalisti elinikäinen. Hänen eroonsa liittyi laajamittainen Me Too -kampanja, jossa Frosensonin aviomiestä Jean-Claude Arnaultia syytettiin kymmenistä seksuaalisista ahdisteluista ja Frostensonia miehensä suojelemisesta. Moni uhreista pelkäsi ottaa tekoja esille Akatemian vaikutusvallan takia. Erityisesti pelättiin yhteenottoja Katarina Frostensonin kanssa. Tämä saattoi saada hirvittäviä raivokohtauksia jos Arnault’a oli vastustettu jossakin asiassa.

Frostenson sai Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon vuonna 2016 runoteoksestaan *Sånger och formler*. Miehensä kanssa Frostenson johti vuoteen 2017 saakka Tukholman Forum-kulttuurikeskusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Andrei Smirnov (uimari)

**Andrei Vladislavovitš Smirnov** (, 11. huhtikuuta 1957 Leningrad, Venäjän SFNT – 16. lokakuuta 2019) oli Neuvostoliittoa edustanut uimari ja olympiamitalisti, joka menestyi eritoten sekauinnissa.

Smirnov kilpaili ensimmäisen kerran miesten arvokisoissa vuoden 1973 MM-kilpailuissa. Hän jäi mitaleitta, mutta kaikissa muissa arvokisoissaan, vuoden 1975 MM-kilpailuissa, vuosien 1974 ja 1977 EM-kilpailuissa ja Montréalin kesäolympialaisissa 1976, hän nousi palkintokorokkeelle. Montréalissa Smirnov saavutti pronssia 400 metrin sekauinnissa ja ui alkuerässä 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä, jossa Neuvostoliitto saavutti lopulta hopeaa. Smirnov voitti useita Neuvostoliiton mestaruuksia.

Smirnov kuoli 62-vuotiaana 16. lokakuuta 2019.

## Lähteet
* Andrey Smirnov Bio, Stats, and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Andrei Smirnov

**Andrei Smirnov** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Andrei Smirnov, neuvostoliittolainen uimari ja olympiamitalisti
* Andrei Smirnov, venäläinen kitaristi
* Andrei Smirnov, neuvostoliittolainen, myöhemmin venäläinen, näyttelijä ja ohjaaja
Younoussi Touré

**Younoussi Touré** (1. tammikuuta 1941 Niodougou, Niafunkén piiri – 17. lokakuuta 2022) oli malilainen poliitikko. Hän toimi maan pääministerinä vuosina 1992–1993.

Touré kävi koulunsa Niafunkéssa, Sévarén ja Katibougoun normaalikouluissa ja Askia Mohamedin lyseossa Bamakossa. Hän opiskeli taloustiedettä Dakarin yliopistossa ja Ranskan pankkikorkeakoulussa. Toure työskenteli Malin keskuspankin pääjohtajana vuosina 1983–1984 ja sen jälkeen Länsi-Afrikan keskuspankin BCEAO:n asiantuntijana.

Presidentti Alpha Oumar Konaré nimitti Tourén pääministeriksi kesäkuussa 1992. Hän joutui eroamaan opiskelijalevottomuuksien takia huhtikuussa 1993. Hänen seuraajakseen tuli Abdoulaye Sékou Sow.

Touré on toiminut Union pour la république et la démocratie -puolueen puheenjohtajana. Hänet valittiin Malin kansalliskokouksen varapuheenjohtajaksi vuonna 2007. Vuoden 2012 vallankaappauksen jälkeen hän toimi kansalliskokouksen puheenjohtajana.

Touré oli naimisissa entisen ministerin Alimata Traorén kanssa.

## Lähteet
Nastrovanjärvi

**Nastrovanjärvi** () on järvi Latviassa Viļakan kunnassa.

## Maantietoa
Järvi on 810 metriä pitkä, 450 metriä leveä ja sen pinta-ala on 24 hehtaaria. Sen silmiin pistävin piirre on järvelle työntyvä 200 metriä pitkä niemi. Järvi on saareton ja sen rannat ovat metsämaata lukuun ottamatta länsipään peltomaita. Järven koillisosa on yli kolme metriä syvä, kun taas lounaisosa on alle kolmimetrinen. Syvimmät kohdat sijaitsevat aivan järven koillispäässä. Järven asutus muodostuu muutamasta talosta, joille tulee tiet tieltä P42, joka ohittaa järven sen itäpuolelta. Järven laskuoja laskee viereiseen Tepenīcanjärveen. Järvellä toimii matkailuyritys ja siinä on uimaranta.

## Luontoarvoja
Järven vesi on ruskean väristä. Sen rannat ovat loivia ja soistuneita, mutta paikoin esiintyy jyrkkiäkin rantoja. Järven pohja on kuitenkin tasainen ja mutainen. Järvessä on kohtuullisen paljon kalalajeja: ankerias, sorva, suutari, ruutana, made, lahna, kiiski, särki, ahven ja hauki. Järvessä esiintyy myös jokirapu.

## Vesistösuhteita
Nastrovanjärvi sijaitsee Vādan valuma-alueella. Vāda () on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järven lounaispäähän laskee sama Vāda, joka lähtee eteenpäin järven koillispäästä. Tulevan ojan metsäinen ympäristö on luonnonsuojelualuetta. Pois laskevia ojia on kaksi, mutta ne yhtyvät pian yhdeksi ojaksi. Oja virtaa aluksi Tepenīcanjärven läpi ja kasvaa pian joeksi, joka laskee alempana Latvian ja Venäjän rajan yli ja yhtyy Velikajaan Venäjällä.

## Huomautuksia

## Lähteet
Ivan Kizimov

**Ivan Mihailovitš Kizimov** (, 28. huhtikuuta 1928 Novotšerkassk, Venäjän SFNT – 22. syyskuuta 2019) oli Neuvostoliittoa edustanut kouluratsastaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari. 

Kizimov kilpaili kouluratsastuksessa neljissä kesäolympialaisissa, kolmissa maailman- ja viisissä euroopanmestaruuskilpailuissa saavuttaen joka kerta vähintään yhden mitalin viimeisiä arvokisojaan, Montréalin kesäolympialaisia 1976, lukuun ottamatta. Olympiamitaleita Kizimov voitti neljä kappaletta: Méxicosta 1968 yksilökilpailun kultaa ja joukkuekilpailun hopeaa, Münchenissä 1972 joukkuekilpailun kultaa ja Tokiossa 1964 joukkuekilpailun pronssia. Lisäksi hän sijoittui Münchenin yksilökilpailussa ja Montréalin joukkuekilpailussa neljänneksi. Ainoan maailmanmestaruutensa Kizimov voitti joukkuekilpailusta vuonna 1970. Himmeämpiä arvokisamitaleita hän saavutti MM-kilpailuista kolme ja EM-kilpailuista kahdeksan kappaletta. Neuvostoliiton mestaruuden hän voitti kuudesti tai seitsemästi. Hän työskenteli myöhemmin muun muassa Neuvostoliiton kouluratsastusmaajoukkueen päävalmentajana.

Kizimov kuoli 91-vuotiaana 22. syyskuuta 2019.

## Lähteet
* Ivan Kizimov Bio, Stats, and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Aree Wiratthaworn

**Aree Wiratthaworn** (s. 26. helmikuuta 1980) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti Ateenan olympialaisissa 2004 pronssia alle 48-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 200 kg. Hänen tuloksensa tempauksessa oli 85 kg ja työnnössä 115 kg. MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa vuosina 2003 ja 2006 sekä pronssia vuonna 2005.

## Lähteet
Pensiri Saelaw

**Pensiri Saelaw** (s. 17. tammikuuta 1984) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti Dohan MM-kilpailuissa 2005 hopeaa alle 48-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 198 kg. Hänen tuloksensa tempauksessa oli 88 kg ja työnnössä 110 kg.

## Lähteet
Naamiokärpäset

**Naamiokärpäset** (Conopidae) on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon kuuluva hyönteisheimo. Siihen luetaan maailmanlaajuisesti 800 lajia, jotka ovat 47 suvussa ja 4 alaheimossa. Naamiokärpäset ovat tavallisesti 8–15 millimetrin mittaisia. Naamiokärpäset muistuttavat ampiaisia tai mehiläisiä, mutta niillä on vain kaksi siipeä. Ne loisivat kimalaisissa ja ampiaisissa. Naamiokärpänen odottaa kukassa liian lähellä lentävää mehiläistä ja sen kiinni saatuaan munii sitten sen sisälle. Naamiokärpäsen jälkeläiset syövät isäntähyönteisen ravinnokseen sisältä päin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Conopidae
*ITIS: Conopidae 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Conopidae
Wandee Kameaim

**Wandee Kameaim** (s. 18. tammikuuta 1978) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti Ateenan olympialaisissa 2004 pronssia alle 58-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 230 kg. Hänen tuloksensa tempauksessa oli 102,5 kg ja työnnössä 127,5 kg.  Hän sai samassa sarjassa pronssia myös Pekingin olympialaisissa 2008 sen jälkeen, kun hopealle alun perin sijoittunut venäläinen Marina Šainova oli hylätty dopingin käytön vuoksi. Kameaimin yhteistulos Pekingissä oli 226 kg, joka koostui 98 kg:n tempauksesta ja 128 kg:n työnnöstä. MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa vuosina 2002 ja 2005 sekä pronssia vuonna 2006. Vuonna 2007 hän sijoittui neljänneksi ja vuonna 2010 kuudenneksi.

## Lähteet
Suta Khassaraporn

**Suta Khassaraporn** (s. 12. joulukuuta 1971) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti Sydneyn olympialaisissa 2000 pronssia alle 58-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 210 kg. Hänen tuloksensa tempauksessa oli 92,5 kg ja työnnössä 117,5 kg. MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi vuonna 1999 tuloksella 217,5 kg (92,5 kg + 125 kg).

## Lähteet
Pimsiri Sirikaew

**Pimsiri Sirikaew** (s. 25. huhtikuuta 1990) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti alle 58-kiloisten sarjassa hopeaa Lontoon olympialaisissa 2012 tuloksella 236 kg (100 + 136 kg) ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 tuloksella 232 kg (102 kg + 130 kg). MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia vuonna 2011 yhteistuloksella 230 kg. Hän sijoittui MM-kilpailuissa viidenneksi vuonna 2009 ja kahdeksanneksi vuonna 2010 sekä alle 63-kiloisten sarjassa viidenneksi vuonna 2014 ja seitsemänneksi vuonna 2015.

## Lähteet
Edward Burlingame Hill

**Edward Burlingame Hill** (9. syyskuuta 1872 Cambridge, Massachusetts – 9. heinäkuuta 1960 Francestown, New Hampshire) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.

Hill opiskeli Arthur Whitingin, John Knowles Painen ja George Chadwickin johdolla. Lisäksi hän sai Pariisissa sävellysopetusta Charles-Marie Widorilta. Hän hankki elantonsa yksityisopettajana Bostonissa ennen kuin pääsi entisen opinahjonsa, Harvardin yliopiston henkilökuntaan vuonna 1908. Hänestä tuli siellä professori vuonna 1928, ja hän työskenteli yliopistossa, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1940. Hänen opiskelijoidensa joukossa olivat Leonard Bernstein, Elliott Carter ja Virgil Thomson.

Hill ei ole pysynyt yhtä tunnettuna kuin aikansa radikaalimmat uudistajat. Hänen teoksissaan on vahvoja vaikutteita ranskalaisesta impressionismista. Hän oli kiinnostunut myös jazzista, mikä kuuluu muiden muassa teoksissa *Jazz Studies* kahdelle pianolle (1924–1935) sekä *Concertino* pianolle ja orkesterille (1931). Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluvat orkesterille sävelletyt *The Parting of Lancelot and Guinevere* (1915), *The Fall of the House of Usher* (1920), *Lilacs* (1927) ja kolme sinfoniaa. Hill sävelsi myös paljon kuoro- ja kamarimusiikkia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: Edward Burlingame Hill: nuotteja
Siripuch Gulnoi

**Siripuch Gulnoi** (alk. **Rattikan Gulnoi**, s. 17. heinäkuuta 1993) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti Lontoon olympialaisissa 2012 pronssia alle 58-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 234 kg sen jälkeen, kun alun perin pronssille sijoittunut ukrainalainen Julija Kalina oli hylätty dopingin käytön takia. Gulnoin tulos tempauksessa oli 100 kg ja työnnössä 134 kg. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän kilpaili alle 63-kiloisten sarjassa ja oli tempauksessa kolmas tuloksellaan 108 kg mutta jäi työnnössä ilman tulosta epäonnistuttuaan kolmasti 132 kg:n painojen nostamisessa. MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia vuonna 2014 alle 58-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 231 kg.

## Lähteet
Nordic Futsal Cup 2019

**Nordic Futsal Cup 2019** on UEFA:n alainen futsalin maajoukkueturnaus, jossa ratkaistaan Pohjoismaiden mestaruus. Turnaus järjestettiin Turussa 29.11.-3.12. 2019. Voittajaksi selviytyi puolustava mestari Suomi, joka voitti viidennen perättäisen pohjoismaiden mestaruutensa. Turnauksen osallistuivat isäntämaa Suomi, Ruotsi, Norja, Tanska ja Grönlanti.

### Sarjataulukko turnauksen päättyessä
Turnauksen voittaja ratkaistiin pelaamalla yksinkertainen sarja, jossa jokainen joukkue kohtasi toisensa kerran. Grönlannin otteluita ei tilastoida virallisiksi maaotteluiksi vaan ystävyysotteluiksi, koska Grönlannilla ei ole UEFA:n virallista maajoukkuestatusta. 

### Turnauksen otteluohjelma ja tulokset

### Suomen joukkue

## Aiheesta muualla
Suomen ottelut Yle Areenassa suorana ja jälkilähetyksenä

## Lähteet
Haltioletto

**Haltioletto** on pieni hautasaari Kittilässä, Jerisjärven koilliosassa. Saari on halkaisijaltaan noin 20 metriä. Haltioletto on perimätiedon mukaan ollut lappalaisten uhripaikka ja kalmisto. Siellä on havaittu kaksi selvää kesähaudan kuoppaa ja muutamia muita painaumia.

Saari on kokonaisuudessaan muinaismuistolain perusteella rauhoitettu kiinteä arkeologinen muinaisjäännös. Maihinnousu saarelle ja siellä liikkuminen on kielletty ympäri vuoden kulumisherkän luonnon ja muinaishistoriallisten arvojen suojelemisen takia. Saari on mainittu rauhoitusalueena läheisen Pallas-Yllästunturin kansallispuiston järjestyssäännössä ja rajoitusvyöhykkeenä puiston ohjeissa

## Lähteet
Kuhva

**Kuhva** ( ,  ) on Itä-Latviassa ja Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava joki, joka on Velikajan sivujoki.

## Joen kulku
Kuhva on 106 kilometriä pitkä joki, joka alkaa Latviassa ja yhtyy pääuomaansa Velikajaan Venäjällä. Joen nimi on Latviassa Kūkova ja Venäjällä Kuhva. Se toimii kahdesti ja yhteensä noin 25 kilometrin matkalla maiden välisenä rajajokena. Joen toinen tai molemmat rannat kuuluvat Latvialle 47 kilometrin matkalla ja vastaavasti 84 kilometrin matkalla Venäjälle. Latviassa se virtaa Viļakan-, Baltinavan- ja Kārsavan kuntien läpi. Venäjällä se siirtyy Pihkovan alueella ensin Pytalovon piirin ja alempana Ostrovin piirin alueelle.

Joen lähdejärvi on Nūmierņan järvi, jonka laskuojan katsotaan olevan joen alku. Joen yläjuoksulla Latvian puolella sen kulkuun on puututtu voimakkaasti. Niinpä se on monesti kaivettu suoraksi ja monet meanderoivat osuudet ovat lyhentyneet merkittävästi. Aluksi oja kulkee kohti itää ja saavuttaa maiden välisen rajan. Siellä uoma kääntyy kohti pohjois-koillista ja valtioiden raja seuraa sitä kahdesti. Täällä siihen yhtyy ensin sivuoja Supenka ja alempana vielä sen suurin sivujoki Rika, joka saapuu siihen Latvian puolelta. Kuhva jää tämän jälkeen lopullisesti Venäjälle puolelle Nosovon kylän (Носово) alueella. Täällä joki alkaa mutkitella luonnollisesti matkallaan eteenpäin. Sen varrella sijaitsevat kylät Stupani (Ступани) ja Linovo (Линово). Joki saavuttaa 20 kilometrin jälkeen Ostrovin piirin rajan kohdassa, jossa sivujoki Pelegi yhtyy siihen. Raja seuraa jokea Vjadalle asti, jota raja alkaa tämän jälkeen seurata Vjadaa. Samalla Kuhva kääntyy itä-koilliseen ja saavuttaa pian Kahnovan kylän (Кахнова) jälkeen Velikajan. Täällä Kuhva yhtyy pääuomaansa kaksi kilometriä alempana kuin viereinen sivujoki Utroja ja kolme kilometriä ylempänä kuin Vjada.

## Valuma-alue ja sivujoet
Kuhvan valuma-alueiden lähteet sijaitsevat Haanjan ylängön ja Latgallian ylängön välisellä vedenjakaja-alueella. Se sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Velikajan valuma-alueella. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi  Itämerellä Suomenlahteen. Valuma-alueen pinta-ala on 828 neliökilometriä, josta Latviassa sijaitsee 462 neliökilometriä  ja loput 366 neliökilometriä Venäjällä. Kuhvan suurimpia sivujokia ja -ojia on esitelty alla taulukossa.

})
! nimi()
! pituus(km)
! valuma-alue(km²)
! lähde
|-
| 25 || Pelegi || Пелеги ||  || 15 || ||1
|-
| 44 || Ludonka || Лудонка || Lodumka || 23/25 || ||1,2
|-
| 63 || Rika || Рика || Rika || 30/31 || 136 ||1,2
|-
| 82 || Supenka || Супенка || Supenka || 21 || ||1
|-
| 88 || Pazlauka || Пазлаука || Pazlauga || 10 || ||1
|-
|}
Lähteet: 1 = , 2 = 

Joen valuma-alueella on joitakin järviä. Järvistä vain Nūmierņan järvi sijaitsee lähdejärvenä joenuomassa

## Hallintoalue
Venäjän valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (). Joen Venäjän vesistörekisterin numero on 01030000212102000028792 . Kummankaan valtion vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy Venäjällä kuitenkin Pihkovan alueeseen.

## Huomautuksia

## Lähteet
Valkovatsatrappi

**Valkovatsatrappi** (*Eupodotis senegalensis*) on trappeihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalta alueelta Keski-Afrikasta ja eteläisestä Afrikasta.

## Koko ja ulkonäkö
Valkovatsatrappi voi kasvaa 50&ndash;61 cm pitkäksi ja koiraat ovat hieman naaraita suurempia. Sukupuolet eroavat toisistaan hieman ulkonäöltään. Valkovatsatrappikoiraan pitkä kaula ja päälaki ovat väriltään sinertävän harmaat ja alalajilla *E. s. barrowii* on kaulan takaosassa punaruskeaa. Toisinaan tätä alalajia pidetään omana lajinaan. Koiraan naama on valkoinen ja siinä on mustia raitoja. Naaraan kaula harmaata niskaa lukuun ottamatta ja päälaki ovat ruskeat. Valkovatsatrapin selkä ja siivet ovat ruskeat ja vatsa on valkoinen.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Valkovatsatrapin levinneisyysalue on laaja ja laikuttainen. Sitä tavataan Guineasta itään Sudanin asti, Etiopiasta etelään Kongon tasavallasta Sambian sekä Botswanasta, Swasimaasta ja Etelä-Afrikasta. Linnun elinympäristöä ovat ruohoiset savannit, joilla kasvaa pensaita ja matalia puita. Ne elävät pareittain tai pienissä ryhmissä. Valkovatsatrappi syö selkärangattomia eläimiä, liskoja, siemeniä, marjoja ja juurakoita. Lajin pesimäkausi kestää Länsi-Afrikassa heinäkuulta lokakuulle, Afrikan sarvessa maaliskuulta kesäkuulle ja eteläisessä Afrikassa lokakuulta toukokuulle.

## Lähteet
Pensiri Laosirikul

**Pensiri Laosirikul** (s. 17. tammikuuta 1984) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti Pekingin olympialaisissa 2008 pronssia alle 48-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 195 kg sen jälkeen, kun tuloslistan kärjestä oli kiinalainen Chen Xiexia ja turkkilainen Sibel Özkan hylätty dopingin käytön takia. Laosirikulin tulos tempauksessa oli 85 kg ja työnnössä 110 kg. MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia vuonna 2007 kotimaansa Chiang Maissa käydyissä kisoissa sekä sijoittui viidenneksi vuonna 2009 ja alle 53-kiloisten sarjassa kahdeksanneksi vuonna 2010.

## Lähteet
Shhh

**Shhh** (engl. *Hush*) on yhdysvaltalainen slasher-kauhuelokuva vuodelta 2016, jonka on ohjannut Mike Flanagan.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
*
Yhdysvaltain kansallisarkisto

**Yhdysvaltain kansallisarkisto** (, lyh. NARA) on Yhdysvaltain liittovaltion hallinnon alainen virasto, joka vastaa historiallisten asiakirjojen ja muiden dokumenttien arkistotoimesta. NARA:n tehtäviin kuuluu myös kopioiden säilyttäminen laeista, presidenttien antamista asetuksista ja liittovaltion säännöksista. Vaalien jälkeen NARA toimittaa valitsijamiehistön äänet Yhdysvaltain kongressille.

Kansallisarkisto perustettiin 19. kesäkuuta 1934 ja siitä tuli itsenäinen virasto 1. huhtikuuta 1985. NARA:n päämaja on Washington DC:ssä sijaitseva National Archives Building. Rakennuksessa pidetään esillä tärkeitä asiakirjoja, kuten alkuperäistä Yhdysvaltain itsenäisyysjulistusta, Yhdysvaltain perustuslakia ja niin sanottua Bill of Rightsia.

## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Kansallisarkiston kotisivut
Abdoulaye Sékou Sow

**Abdoulaye Sékou Sow** (1931 – 27. toukokuuta 2013 Bamako) oli malilainen juristi ja poliitikko. Hän toimi maan pääministerinä vuosina 1993–1994.

Sow opiskeli Terrasson de Fougères -lyseossa ja julkisten töiden teknikkokoulussa ja suoritti oikeustieteen tutkinnon Pariisissa vuonna 1961. Hän työskenteli Malin matkailutoimiston ja virkamieskorkeakoulun johtajana ja suoritti myöhemmin julkisoikeuden jatkotutkinnon ja asianajajatutkinnon. Sow vangittiin Moussa Traorén aikana ja hän vietti viisi vuotta työttömänä.

Sow oli yksi Adéma-PASJ -puolueen perustajista. Hän toimi Malin puolustusministerinä siirtymäkauden hallituksessa vuosina 1991–1992 ja Younoussi Tourén hallituksessa vuosina 1992–1993. Sow siirsi Traoréa tukeneet upseerit eläkkeelle ja osallistui uuden perustuslain laatimiseen.

Presidentti Alpha Oumar Konaré nimitti Sown Malin pääministeriksi huhtikuussa 1993. Hän erosi tehtävästä helmikuussa 1994 Adéma-PASJ:n radikaalisiiven painostuksesta.

Sow oli naimisissa Malin ensimmäisen naistoimittajan Hawa Marikon kanssa.

## Lähteet
Solifer XTR50

**Solifer XTR50** oli Suomessa myytävänä ollut moposkootteri joka tuli markkinoille alkuvuodesta 2006. Moposkootterin virallinen valmistaja oli kiinalainen *Sanli*. Valmistusmaasta huolimatta Soliferia markkinoitiin "kotimaisena skootterina". Moposkootterin maahantuojana oli Solifertehtaat Oy. Motot.net -sivuston mukaan Solifer XTR50 on ollut Suomen suosituin moposkootteri, lähinnä edullisen hinnan takia. XTR50 moposkootteria on Suomessa myyty kahdella eri mallinimellä, "Export" sekä "Speed". 

## Tekniset tiedot

(Tiedot EY Tyyppihyväksyntälausunnosta 13.01.2006) 

* Ajoneuvoluokka: **L1E**
* Merkki: **Sanli**
* Malli: **Solifer XTR50-TSTBJ/50**
* Kauppanimi: **Solifer XTR50**
* Omamassa: Yhteensä: **88Kg** Omamassa akseleilla: Edessä: **36Kg** Takana: **52Kg**
* Suurin sallittu kantavuus: **150Kg**
* Suurin sallittu kokonaismassa yhteensä: **238Kg**
* Kuljettajan lisäksi matkustajia: **1** (Rekisteröity kahdelle)
* Mitat: Pituus **189cm** Leveys **76cm** Akseliväli **138cm**
* Käyttövoima: **Bensiini**
* Moottorin tilavuus: **50cm3** (1 sylinterinen 4-Tahtinen)
* Teho: **2,7kW** Kaasutin: **Libao LB**
* Renkaat: Edessä **90/90-12 38B** Takana **110/90-12**

 

## Lähteet