open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eclipse (lautapeli)

**Eclipse** on Touko Tahkokallion ja Sampo Sikiön suunnittelema avaruusaiheinen lautapeli. Suomalainen Lautapelit.fi julkaisi pelin vuonna 2011 ennakkokohun saattelemana. Lautapeliharrastajat ovat arvostelleet Eclipsen yhdeksi parhaimmista lautapeleistä.

## Pelin kulku
Eclipsessä pelaajat edustavat erilaisia galaktisia sivilisaatioita, jotka laajenevat ja liittävät uusia tähtijärjestelmiä imperiumiinsa. Se on tyypiltään ns. 4X-peli. 4X tulee englannin sanoista "explore, expand, exploit ja exterminate" eli tutki, laajene, käytä hyväksi ja tuhoa.

Pelissä voi esimerkiksi kehittää uuttaa teknologiaa ja erilaisia avaruusaluksia. Pelin eri roduilla on omat vahvuutensa ja heikkoutensa, joiden hyödyntäminen on tärkeää pelissä menestymiselle.

Peli kestää yhdeksän kierrosta.

## Arvostelut
Eclipse on ollut pitkään vaikutusvaltaisen BoardGameGeek-sivuston suosittujen lautapelien kärkikastissa. Lautapeliharrastajat ovat arvostelleet Eclipsen Board Game Geek -sivustolla 2022 joulukuussa 68. parhaaksi lautapeliksi ja 59 parhaaksi strategia-lautapeliksi. Eclipsen vuonna 2020 julkaistu jatko-osa Eclipse: Second Dawn for the Galaxy oli arvioitu sivustolla 26. parhaimmaksi lautapeliksi ja 14 parhaimmaksi strategia-lautapeliksi.

Suomalaiset lautapeliharrastajat äänestivät Eclipsen vuoden parhaaksi peliksi kolmesti vuosina 2011-2014.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lautapelit.fi, Eclipse
Xinyang maojian

**Xinyang maojian** () on Kiinan kymmenen parhaimman teen joukkoon lukeutuva vihreä tee. Sitä tuotetaan Henanin maakunnan Xinyangin kaupunkitason prefektuurin alueella. Seudulla tuotettiin korkealaatuista teetä jo Tang-dynastian kaudella.  Vuonna 1987 arkeologit löysivät Xinyangin Gushin piirikunnasta muinaisia hautoja, joista löytyi vielä vanhempaa, yli 2300 vuotta sitten valmistettua teetä. 

Teeviljelmät sijaitsevat noin 800 metriä merenpinnan yläpuolella, ja niitä suojaavat suuret metsäalueet ja bambutiheiköt. Vuoden keskilämpötila on noin +13 °C ja sademäärä noin 1200 millimetriä. 

Korkealaatuista teetä tuotetaan vuosittain vain pieni määrä. Teejuoma voidaan valmistaa hauduttamalla teelehtiä 3–5 minuuttia 85 °C vedessä. Vaihtoehtoisesti voidaan käyttää kiinalaista, monivaiheista gaiwan-maistelua (gonfu) 80 ℃ lämpöisellä vedellä (esim. 20, 40, 60 ja 90 s haudutukset). Teejuoma on väriltään poikkeuksellisen tumman keltaista, lähes oranssia. Juomassa luonnehditaan olevan viehättävää kitkeryyttä yhtyneenä kastanjaan. Sillä on pitkä jälkimaku.



## Lähteet

## Aiheesta muualla
*10 Chinese teas (2011): #5 Xinyang Maojian (信阳毛尖)  (china.org.cn)
*Xin Yang Mao Jian Chinese Tea Information   (teavivre.com)
*Luxury tea trend threatens traditional tea culture (20.4.2012)  (chinadaily.com.cn)
Väinö Arjava

**Väinö Arjava** (alk. **Lamberg**; 23. tammikuuta 1899 Sortavala – 10. maaliskuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen viulisti ja konserttimestari, *[[director musices]]*. Hän sai Sortavalassa musiikinopetusta urkuri Onni Pakariselta sekä pianisti Bertta Relanderilta (o.s. Wiger), joiden säestyksellä esitti jo silloin mm. Max Bruchin viulukonserton ja Ludwig van Beethovenin *Kevät*-sonaatin. Saatuaan stipendin hän pääsi 1917 Helsingin musiikkiopistoon (myöh. Sibelius-Akatemia). Siellä hänen opettajiaan olivat Heikki Halonen ja Leo Funtek. Pariisissa Arjava opiskeli Yvonne Astrucin johdolla 1935.

Helsingin kaupunginorkesterin I viuluun Arjava kiinnitettiin 1920. Hänet valittiin 2. konserttimestariksi 1934, missä virassa hän oli vuoden 1960 loppuun lukuun ottamatta jaksoa 1942–45, jolloin toimi 1. konserttimestarina.

Arjava konsertoi ja esiintyi orkestereiden solistina kotimaassa. Puolisonsa, pianisti Kaisa Arjavan kanssa hän esitti radiossa merkittävän osan klassisesta sonaattikirjallisuudesta. Hän oli Suomen Kamarimusiikkiseuran perustajajäseniä. Myös hänen tyttärensä Ritva Arjava on pianisti.

Jouhikkoperinteen tutkimukseen Väinö Arjava antoi arvokkaan panoksen välittäessään kansanmusiikintutkija A. O. Väisäselle yhteyden kansansoittaja-isäänsä Pekka Lambergiin, joka sitten pyynnöstä rakensi kaksi jouhikkoa sekä soitti sävelmiään, joiden julkaisukuntoon saattamisessa Arjava auttoi tutkijaa. 

## Lähteet
* Nieminen, Rauno: *Soitinten tutkiminen rakentamalla esimerkkinä jouhikko*, s. 36, 40, 77, 180, 182. (Tohtorintutkinnon kirjallinen raportti.) Kurikka 2008.
* Pajamo, Reijo: ”Väinö Arjava.” *Otavan Iso Musiikkisanakirja*, 1. osa, s. 156. Helsinki 1976.
* Pajamo, Reijo: *Sortavala, Laatokan laulava kaupunki*, s. 94–95, 168, 177–178. Joensuu 1985.
Kuului laulu enkelten

**Kuului laulu enkelten** () on alkuperältään ranskalainen joululaulu. Laulun kertosäkeenä toistuvat latinankieliset sanat ”Gloria in excelsis Deo” (”Kunnia Jumalalle korkeudessa”), jotka lauletaan *gloria*-sanan o-äännettä huomattavasti venyttäen.

Virheellisen tiedon mukaan laulu olisi saanut alkunsa paavi Telesforuksen vuonna 129 antamasta kehotuksesta laulaa ”Gloria in excelsis deoa” joka vuosi jouluiltana Jeesuksen syntymän kunniaksi. Laulun ranskankieliset sanat ilmestyivät painettuina ensi kerran vuonna 1842 Quebecissä julkaistussa laulukokoelmassa *Choix de cantiques sur des airs nouveaux*. Epävarman tiedon mukaan laulusta olisi tosin ilmestynyt jo vuonna 1816 James Montgomeryn laatima englanninkielinen sanoitus ”Angels from the Realms of Glory”, josta on myös tullut tunnettu joululaulu ja jota lauletaan nykyään samalla sävelellä.

Sävelmä on peräisin ranskalaisesta laulusta ”Les anges dans nos campagnes”, joka on ilmeisesti 1700-luvulla syntynyt kansanlaulu. Se saattaa olla peräisin Lorrainen tai Provencen alueelta, ja se on julkaistu painettuna vuonna 1842. Sävelmään on liittynyt useita erilaisia ja erikielisiä tekstejä, esimerkiksi ”Angels we have heard on high”, ”Engel lassen laut erschallen”, ”Hört, der Engel helle Lider” ja ”Hört, wir singen Jubellieder”. Nykyään sävelmä esitetään usein yhdysvaltalaisen urkurin Edward Shippen Barnesin laatiman sovituksen mukaisena.

Laulun sanat on suomentanut R. R. Ryynänen. Sävelmä on Ruotsin kirkon virsikirjassa jouluvirrellä 429 ”Mitä saitte kuulla, nähdä”. Tämän tekstin tekijäksi mainitaan englantilainen virsirunoilija George Ratcliffe Woodward (1848–1934). Hän julkaisi vuonna 1908 parafraasin ”Shepherds in the field abiding” Sarumin luostarista Salisburysta lähtöisin olevaan antifoniin ”Quem vidistis pastores dicite” (”Kertokaa, paimenet, mitä te olette nähneet”).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tauno Juurtola

**Tauno Tapio Juurtola**, vuoteen 1937 **Juslin** (19. marraskuuta 1914 Kuopio &ndash; 21. kesäkuuta 2006) oli suomalainen alppihiihdon opettaja, opetusneuvos, tietokirjailija ja Suomen Urheiluopiston pitkäaikainen johtaja.

## Henkilöhistoria
Juurtolan vanhemmat olivat kirjaltaja Kaarlo Juslin ja Ida Sivén ja puoliso vuodesta 1939 voimistelunopettaja Marja Kyllikki Koskela. Hän tuli Suomen Urheiluopiston opettajaksi vuonna 1949 ja johtajaksi 1955. Opiston pitkäaikaista johtajaa seurasi Tapani Ilkka vasta vuonna 1976. Juurtolan johdolla Suomen Urheiluopisto laajeni  täysimittaiseksi valmennus- ja koulutuskeskukseksi. Hän oli Suomen ensimmäisiä pujottelijoita ja pujottelun valmentajia. Hänen valmennuksessaan suomalaiset alppihiihtäjät saivat ensimmäisen kerran kansainvälistä menestystä 1960-luvulla. Juurtola loi myös suhteet alppihiihdon kansainvälisiin tahoihin, hänet kutsuttiin ensimmäisenä suomalaisena Kansainvälisen hiihtoliiton alppivaliokuntaan. Juurtolan oma tytär Ritva (s. 1941) oli 1960-luvulla Suomen parhaita pujottelijoita naisten sarjassa. Opiston johtajana Juurtolaa pidettiin ammattitaitoisena ja perinteitä kunnioittavana. Suomen Hiihtoliiton Hannu Koskivuori -mitali numero 8 myönnettiin Juurtolalle vuonna 1992.

## Teoksia
* *Hiihto, mäenlasku, pujottelu: suorituspaikat ja koulutus*, 1954. Hämeenlinna: Karisto, 103 s.
* *Suomen urheiluopisto 1927–1977*, 1977. Lahti: Suomen Urheiluopisto, 178 s. 
* *Ohjeita pujottelijan talviharjoitteluun*, 1985. Lahti: Lahden hiihtoseuran pujottelujaosto, 95 s. 
* *Sujuvasti suksilla. Suomalainen hiihtokoulu: maastohiihto, laskettelu, mäkihyppy*, 1988. Helsinki: Suomen Latu, 181 s.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Alppilegendat Ski Sport Finland
Sitterviadukt

**Sitterviadukt** tarkoittaa seuraavia Sitterjoen ylittävää rautatiesiltaa Sveitsissä:

* Sitterviadukt, rautatiesilta Appenzell Innerrhodenissa Appenzeller Bahnen -yhtiön radalla 
* Sitterviadukt, rautatiesilta Sankt Gallenin ja Appenzell Ausserrhodenin kantonien rajalla Schweizerische Südostbahn -yhtiön radalla
* Sitterviadukt, rautatiesilta Sankt Gallenissa SBB-yhtiön radalla.
Juho Forsell

**Juho Forsell** (myös **Johan** tai **John**, sukunimi joissakin lähteissä **Forssell**, alkujaan *Juho Mäkynen*; 27. helmikuuta 1853 Ilmajoki – 1. lokakuuta 1939 Santa Barbara, Kalifornia, Yhdysvallat) oli suomalaissyntyinen taidemaalari, joka opiskeli Antwerpenissa ja Pariisissa ja lähti 1884 siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin. Hän asui ja työskenteli siellä ainakin Chicagossa vuoden 1910 paikkeilla ja vuodesta 1917 Los Angelesin seudulla Kaliforniassa, jossa hän kuoli 1939.

Torppari Antti Kaarlonpoika Mäkysen poika Jussi oli ensimmäisiä oppilaita Ilmajoelle vuonna 1860 perustetussa kansakoulussa ja tuli pian tunnetuksi taitavana piirtäjänä. Vartuttuaan hän lähti 1870 Helsinkiin ja pääsi senaattori Otto Reinhold af Schulténin juoksupojaksi. Työnantaja, joka harrasti itsekin kuvataiteita, pani pojan käsityökouluun, jonka johtaja, arkkitehti Granholm ohjasi hänet Ateneumiin. Mäkynen jatkoi opintoja Helsingin yliopistossa Adolf von Beckerin johdolla. Albert Edelfeltin kehotuksesta ja valtion stipendin turvin Mäkynen lähti jatkamaan opintojaan Belgian Antwerpeniin kuninkaalliseen taideakatemiaan vuosiksi 1876–1879.

Vuonna 1881 Mäkynen lähti opiskelemaan Carolus-Duranin johdolla Pariisiin, jossa tuohon aikaan oleskeli myös muun muassa Edelfelt. Pian Mäkynen osallistui ensimmäiseen julkiseen taidenäyttelyynsä ja sai hyviä arvioita. Näihin aikoihin hän maalasi Akaan kirkon alttaritaulun *Kristuksen kirkastuminen*. Hän on tehnyt alttaritaulun myös Hauhon kirkkoon (*Jeesus Getsemanessa*, 1883).

Mäkynen muutti sukunimensä Forselliksi ja lähti 1884 siirtolaiseksi Amerikkaan, asui siellä muun muassa Chicagossa ja teki tilaustöitä. Vuonna 1917 hän asettui asumaan Kalifornian Venturan piirikunnan Ojain laaksoon ja meni naimisiin ruotsalaisen näyttelijän Emmy Helena Sjelvinin kanssa. Puoliso tutustutti Forsellin teosofiaan ja okkultismiin, ja Forsell ystävystyi muun muassa Krishnamurtin kanssa ja maalasi hänestä muotokuvan.

Forsellin vaimo kuoli 1926 ja Forsell itse 1939. Ilmajoen museon kokoelmissa on hänen Suomeen lahjoittamiaan töitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* John Forssell - Ensimmäisen kansakoulumme ensimmäinen oppilas taiteilijana Kaliforniassa, Suomen Kuvalehti, 04.04.1936, nro 14-15, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
HMS Queen Charlotte (1790)

**HMS Queen Charlotte** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Royal George -luokan 100-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin 12. joulukuuta 1782 Chathamin telakalta, missä rakennustöistä vastasi Nicholas Phillips heinäkuuhun 1790 ja sen jälkeen John Nelson. Amiraliteetti varasi alukselle nimen 21. tammikuuta 1783. Köli laskettiin syyskuussa 1785. Alus laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1790 ja valmistui purjehduskelpoiseksi 7. kesäkuuta, jolloin sen kokonaiskustannukset olivat 66&nbsp;112 puntaa 3 šillinkiä ja 8 pennyä sisältäen varustamiskustannukset 11&nbsp;464 puntaa 3 šillinkiä ja pennyn.

## Palvelus
Alus otettiin palvelukseen toukokuussa 1790 kontra-amiraali John Leveson Gowerin lippulaivana päällikkönään Roger Curtis. Alus kuului lordi Howen Espanjan armadaa vastaan koottuun laivastoon. Saman vuoden lopulla alus poistettiin palveluksesta.

Alus palasi palvelukseen helmikuussa 1793 Kanaalin laivaston komentajan lordi Howen lippulaivana päällikkönään edelleen Curtis ja lippukapteenina Hugh C. Christian. Huhtikuussa 1794 lippukapteenina oli Sir Andrew Snape Douglas. Alus osallistui 1. kesäkuuta 1794 toiseen Ushantin taisteluun (). Vara-amiraali lordi Keithin lippulaivana oleva aluksella, jonka päällikkönä oli Andrew Todd, syttyi 17. maaliskuuta 1800 Livornon edustalla tulipalo. Seuranneessa räjähdyksessä sai surmansa noin 690 merimiestä.

## Lähteet

*

### Viitteet
Taksiliitto

**Suomen taksiliitto** on Suomessa toimiva taksiyrittäjien etu- ja palvelujärjestö. Taksiliittoon kuuluu vajaat 85 prosenttia Suomen taksiyrittäjistä.

## Historia
Taksiliitto syntyi vuonna 1955 kun Ammattiautoliitto (perustettu 1945) jakautui Suomen taksiliitoksi ja Suomen kuorma-autoliitoksi.

## Lähteet
Joulukirkkoon

**Joulukirkkoon** (*Kello löi jo viisi, lapset herätkää*) on suomalainen joululaulu, joka kertoo joulukirkkoon lähtemisestä. Laulun sanat kirjoitti Immi Hellén alkujaan runoksi vuonna 1898. R. Raalan eli Berndt Sarlinin säveltämä melodia julkaistiin ensi kerran vuonna 1911.

## Lähteet
Terho Pulkkinen

**Terho Untamo Pulkkinen** (28. maaliskuuta 1926 Siilinjärvi – 13. toukokuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen yhteiskuntatieteilijä ja professori. Hän oli Turun yliopiston sosiaalipolitiikan professori 1971–1989. Pulkkinen tutki muun muassa työttömyyttä ja vanhuuden ongelmia.

Pulkkinen kävi Oulun lyseota, mutta opinnot keskeytyivät jatkosodan vuoksi helmikuussa 1944. Pulkkinen palveli Karjalankannaksella kenttätykistössä. Sodan jälkeen hän suoritti opintonsa loppuun ja valmistui ylioppilaaksi vuonna 1947. Seuraavana vuonna Pulkkinen aloitti sosiaalipolitiikan opinnot Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa. Sosiaalipolitiikan professorina toimi tuolloin vasta perustussa virassa Heikki Waris. Pulkkinen valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1953 ja lisensiaatiksi 1953. Hän väitteli tohtoriksi marraskuussa 1957 väitöskirjalla *Työttömyyden levinneisyys Suomessa*.

Vuosina 1953–1954 ja 1956–1957 Pulkkinen työskenteli Tilastollisen päätoimiston apulaisaktuaarina. Vuosina 1957–1964 hän toimi kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriössä työmarkkinatutkimustoimistossa ensin tarkastajana (1957–1959), sitten esittelijänä (1959–1961) ja lopulta toimistopäällikkönä (1961–1964). Vuosina 1961–1964 Pulkkinen toimi myös Oulun yliopiston kansantaloustieteen vt. professorina. Vuonna 1961 hänet nimitettiin dosentiksi Turun yliopistoon.

Pulkkisen tutkimuksista oli merkittävä erityisesti monografia *Eläketurva ja toimeentulo* (1969), jonka rahoittivat Kansaneläkelaitos ja Eläketurvakeskus. Tutkimuksessa arvioitiin eläkejärjestelmää, väestökehitystä ja sosiaalimenoja.

## Julkaisut
* Työttömyyden levinneisyys: sosiaalipoliittinen tutkimus työttömyyden levinneisyydestä Suomessa vuosina 1948–53, WSOY, 1956. Sosiaalipoliittisen yhdistyksen tutkimuksia 3, 0584-1402 (väitöskirja)
* Eläketurva ja toimeentulo. WSOY, 1969 Sosiaalipoliittisen yhdistyksen julkaisuja 8

## Lähteet
Sitterviadukt (SOB)

**Sitterviadukt** on Koillis-Sveitsissä, Schweizerische Südostbahn -yhtiön rautatiellä, välillä Sankt Gallen–Lichtensteig sijaitseva silta vuodelta 1910. Silta ylittää Sitterjoen. Se sijaitsee Sankt Gallenin kantonissa sijaitsevan Sankt Gallenin kaupungin ja Appenzell Ausserrhodenin kantonissa sijaitsevan Herisaun kaupungin rajalla.

Silta on 380 metriä pitkä, ja sen pisin jänneväli on 120 metriä. Silta on 99 metriä joenpinnasta, ja se on Sveitsin rautateiden korkein silta.

## Lähteet
*
* 

## Aiheesta muualla
Kettu juoksi yli järven

**Kettu juoksi yli järven** () on vanha ruotsalainen joululaulu, johon kuuluu piirileikki. Lauluun liittyvässä roolileikissä jokainen säkeistö on omistettu jollekin ihmisryhmälle: ensin esitetään tyttöjen, poikien, eukkojen ja ukkojen laulut, minkä jälkeen siirrytään erilaisiin ammatteihin. Kullervon laatimassa suomenkielisessä sanoituksessa aloitetaan suoraan ammateista ja heti ensimmäiseen säkeistöön sisältyy leipurin laulu. Ruotsiksikaan laulun sanat eivät liity erityisesti jouluun ja ketun juoksun mainitsemisen merkitys on epäselvä.

Laulu mainitaan jo Olof Rudbeck vanhemman vuonna 1689 julkaiseman *Atlantica*-kirjan toisessa osassa nimellä ”Hå, hå Räfwen han låckar på isen”. Laulu ja leikki levisivät laulukirjojen myötä 1900-luvun alkupuolella myös Suomen ruotsinkielisten keskuuteen.

## Lähteet
*Miksi "Kettu juoksi yli järven" on joululaulu? Kirjastot.fi 18.11.2011. Viitattu 21.11.2015.
Sam & Cat

**Sam & Cat** on yhdysvaltalainen nuorille suunnattu tilannekomediasarja. Nickelodeonin esittämä sarja on sarjojen *[[iCarly]]* ja *[[Victorious (televisiosarja)|Victorious]]* spin-off, sen päähahmoja ovat *iCarlyn* Sam Puckett (Jennette McCurdy) ja *Victoriousin* Cat Valentine (Ariana Grande). Sarjaa tehtiin yksi tuotantokausi vuosina 2013–2014.

## Lähteet
Nyt syttyy valot tuhannet

**Nyt syttyy valot tuhannet** () on alkuperältään ruotsalainen joululaulu. Laulun on säveltänyt ja sanoittanut ruotsalainen Emmy Köhler, ja se ilmestyi ensimmäisen kerran *Korsblomman*-nimisessä julkaisussa vuonna 1898. Laulu on varsinkin Ruotsissa suosittu ja se sisältyy virtenä Ruotsin ja Norjan luterilaisten kirkkojen virsikirjoihin sekä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon ruotsinkieliseen virsikirjaan (virsi nro 34). Laulun sanat on suomentanut Kullervo. Suomenkielisessä Ruotsin kirkon virsikirjassa se on Niilo Rauhalan vuonna 1994 tekemänä uutena käännöksenä numerolla 116 ja nimellä ”Nyt jouluvalot syttyvät myös tänne Pohjolaan”.

Norjalainen arkkitehti Sigurd Muri sanoitti vuonna 1963 samaan säveleen lasten adventtilaulun ”Nå tenner vi det første lys”, jonka Anna-Maija Raittila suomensi vuonna 1983 nimellä ”Nyt sytytämme kynttilän”. Tämä laulu on kuulunut vuodesta 1986 suomenkieliseen virsikirjaan virtenä numero 13. Sitä käytetään varsinkin seurakuntien lapsityössä.

## Lähteet
Diogo Salomão

**Diogo Ferreira Salomão** (s. 14. syyskuuta 1988, Amadora, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija, joka pelaa kotimaassaan Sporting CP:ssä vasempana laitahyökkääjänä.

## Ura
Amadorassa syntynyt Salomão pelasi junioriuransa aikana kolmessa eri joukkueessa. Aikuisten tasolla hän debytoi vuonna 2007, jolloin auttoi heti ensimmäisellä kaudellaan Casa Pia AC:ta nousemaan Portugalin 4. divisioonaan.

Kaudella 2009–2010 Salomão aloitti yhtä lukuun ottamatta kaikki joukkueensa ottelut, kun Real Sport Clube sijoittui maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla sijalle 12. Tämän kauden jälkeen hän teki sopimuksen maan korkeimmalla sarjatasolla pelaavan Sporting CP:n kanssa.

Salomão debytoi Primeira Ligassa 26. syyskuuta 2010 pelaten 45 minuuttia 1–1-tasapeliin päättyneessä kotiottelussa CD Nacionalia vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi yhteensä 23 ottelua mukaan luettuna Eurooppa-liigan lohkovaiheessa pelatut kaksi kotiottelua PFK Levski Sofiaa sekä KAA Gentiä vastaan. Vaikkei hän päässytkään aloittamaan säännöllisesti, moni vertasi häntä Portugalin maajoukkuepelaaja Naniin.

28. kesäkuuta 2011 Sportingin uusi pomo Domingos Paciência lainasi Salomãon kaudeksi espanjalaiseen Deportivo de La Coruñaan, kun Sportingissa oli ylitarjontaa nuorista pelaajista. Hän teki neljä maalia ja aloitti 16 ottelussa sekä pelasi yhteensä 1475 minuuttia. Hänet lainattiin joukkueeseen takaisin vain vuosi myöhemmin.

Salomão lainattiin *Deporiin* uudelleen kaudella 2012–2013 yhdessä toisen Sporting-pelaaja André Santosin kanssa. Hän debytoi korkeimmalla sarjatasolla 20. lokakuuta 2012, kun pelasi 11 minuuttia FC Barcelonaa vastaan kärsityssä 4–5-kotitappiossa.

Salomão palasi Sportingiin kesällä 2013, jolloin hänet siirrettiin pelaamaan kakkosjoukkueeseen 2. divisioonaan. 18. tammikuuta 2014 hän palasi jälleen väliaikaisella lainasopimuksella Deportivoon. 23. heinäkuuta sopimusta jatkettiin vielä yhdellä vuodella.

23. toukokuuta 2015 vasta kuudetta liigaotteluaan pelannut Salomão teki 76. minuutilla maalin ja auttoi joukkueensa FC Barcelonaa vastaan 2–2-tasapeliin, joka esti joukkueen putoamisen alemmalle sarjatasolle.

## Lähteet
### Viitteet
Brandon Jefferson

**Brandon Jefferson** (s. 25. marraskuuta 1991) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa nykyisin saksalaista Bundesliigassa pelaavaa Phoenix Hagenia.

Jefferson pelasi vuodet 2010-2014 Yhdysvalloissa NCAA:ssa Metro State Roadrunnersissa. Kaudella 2014-2015 hän pelasi Korisliigassa KTP-Basketin joukkueessa.

## Lähteet
* Real.gm -profiili
* Eurobasket -profiili

### Viitteet
Ivar Vapaa

**Ivar Vapaa** (vuoteen 1906 saakka *Leikkanen*; 20. helmikuuta 1885 Taipalsaari – 15. maaliskuuta 1973 Berkeley, Alameda) oli amerikansuomalainen toimittaja ja työväenliikkeen aktivisti.

Vapaa kävi kansakoulun, liittyi jo Suomessa sosialidemokraatteihin ja oli suurlakon aikana paikallisen lakkokomitean sihteerinä. Hän saapui merimiehenä Yhdysvaltoihin, työskenteli sekatyömiehenä ja liittyi Amerikan sosialistipuolueeseen. Hän toimi vähän aikaa *[[Toveri (yhdysvaltalainen lehti)|Toveri]]*-lehdessä, opetti Työväen Opistossa ja työskenteli vuodesta 1920 lähtien pitkään Duluthissa *[[Industrialisti]]n* päätoimittajana.

## Lähteet
Matti Punkkinen

**Matti Punkkinen** (s. 1939) on suomalainen fyysikko ja emeritusprofessori. Hän on ollut vuosina 1977–1980 Oulun yliopiston fysiikan professori ja vuodesta 1980 Turun yliopiston fysiikan professori. Hänen tutkimusalaansa on ydinmagneettinen resonanssi kiinteissä aineissa.

## Lähteet
Juhlimaan tulkaa

**Juhlimaan tulkaa** (myös ”*Nyt riemuiten tänne*”, ) on monissa maissa tunnettu, alkujaan latinankielinen virsi ja joululaulu.

Laulun alkuperä oli pitkään epäselvä ja latinankielisen sanoituksensa vuoksi sitä arveltiin alkujaan keskiaikaiseksi. Sanoittajaksi väitettiin muun muassa 1200-luvun Italiassa elänyttä pyhää Bonaventuraa, kun taas Englannissa eli pitkään virheellinen käsitys laulun portugalilaisesta alkuperästä. Vuonna 1947 oxfordilainen pastori Maurice Frost päätteli, että laulun on luultavasti sekä säveltänyt että sanoittanut 1740-luvun alussa englantilainen John Francis Wade (n. 1711–1786). Frost löysi laulusta ilmeisesti vuosien 1740 ja 1744 välillä kirjoitetun aiemmin tuntemattoman käsikirjoituksen, jossa ei mainita tekijän nimeä. Lisäksi tunnetaan viisi muuta myöhemmältä ajalta olevaa kopiota, jotka näyttäisivät olevan samalla käsialalla kirjoitettuja ja joissa on kaikissa Waden allekirjoitus. Laulun sanat painettiin ensimmäisen kerran Ranskassa vuonna 1760.

Waden kirjoittamaksi oletettu alkuperäinen versio käsitti vain neljä säkeistöä, mutta laulua on myöhemmin täydennetty. Ranskalainen piispa Étienne Jean François Borderies lisäsi siihen kolme uutta säkeistöä vuonna 1822. Tuntematon, mahdollisesti ranskankielinen sanoittaja lisäsi 1800-luvun puolivälissä vielä kahdeksannen säkeistön. Laulu on sittemmin käännetty ainakin 125 eri kielelle ja on siten maailmanlaajuisesti yksi kaikkein suosituimpia virsiä. 

*Adeste Fidelesin* suomensi ensimmäisenä P. J. Hannikainen. Hänen käännöksensä alkaa sanoilla ”Nyt riemuiten tänne kiiruhusti tulkaa” ja ilmestyi ensi kerran *Pieni lauluseppele II* -nimisessä laulukokoelmassa vuonna 1892. Nykyisessä Suomen ev. lut. kirkon virsikirjassa laulu on Pekka Kivekkään laatimana uutena suomennoksena virtenä numero 27 nimellä ”Juhlimaan tulkaa toivon täyttymystä”. 

Laulu on suomeksi myös Ruotsin kirkon virsikirjassa, numero 122, ”Päivä jo koittaa, rakkauden juhlaan rientäkää, kutsuu nyt Betlehem”. Tässä versiossa on viisi säkeistöä. Suomenkielinen teksti on Pekka Kivekkään ruotsinkielisen tekstin pohjalta vuonna 1998 tekemä uusi käännös.

## Alkuperäinen sanoitus

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Senorita Helmsman

Senorita Helmsman on ruotsalaisen Håkan Södergrenin vuonna 1977 suunnittelema edullinen retki- ja kilpakäyttöön suunniteltu purjevene. Venettä valmistettiin vuoteen 1985 asti, yhteensä noin 180 kappaletta. Se on edellisenä vuonna julkaistun Lady Helmsmanin pienempi versio.

Veneessä on nukkumapaikat viidelle henkilölle: yksi pistopunkassa kajuutan sisäänkäynnin oikealla puolella, kaksi kajuutan keskellä sohvilla ja kaksi keulassa. Erillisiä hyttejä ei ole. Kajuutan sisäänkäynnin vasemmalla puolella on keittokomero spriikeittimellä ja pienellä lavuaarilla. WC (vakiovarusteena kemiallinen) löytyy keulapunkan alta. Kapean kajuutan keskellä on avattava puupöytä.

Runko on valmistettu lasikuidusta. Veneessä on vakiovarusteena sisämoottori. Senorita Helmsmanille ei ole Suomessa lajiliittoa tai luokkakilpailuja, joten kilpailumiehistön kokoa ei ole määrätty. Sen sijaan veneellä kilpaillaan yleensä LYS-tasoituksilla kilpailuissa, joihin osallistuu erityyppisiä yksirunkoisia purjeveneitä. Retkeilykäytössä makuupaikkoja on viidelle henkilölle, mutta käytännössä vene on viidelle aikuiselle yöpymiseen ahdas. 

## Purjeet ja takila

Senorita Helmsmanissa on normaalisti osatakila. Mastossa on yksi pari saalinkeja. Isopurje on 19m², 13,5m² fokka ja kaksi genoaa: 17,5m² ja 20,2m². Fokalle on itsejalustava kisko. Isopurjeelle on levanki, joka on kajuutan ja istumatilan välissä.

## Lähteet
AquAdvantage-lohi

**AquAdvantage-lohi** on yhdysvaltalaisen AquaBounty Technologiesin kehittämä geenimuunneltu lohen (*Salmo salar*) lajike.  Siitä tuli 19. marraskuuta 2015 maailman ensimmäinen elintarvikkeeksi hyväksytty geenimuunneltu eläin, kun Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto FDA julkisti tutkimustuloksensa, joissa kala todettiin turvalliseksi, ja salli lajikkeen elintarvikekäytön Yhdysvalloissa.

## Geenimuuntelu
AquAdvantage-lohi on muodostettu siirtämällä Atlantin rannikolla luontaisena elävälle lohelle Tyynenmeren rannikon kuningaslohesta (*Oncorhynchus tshawytscha*) sekä kivinilkkoihin kuuluvasta kalalajista *[[Zoarces americanus]]* eristettyjä geenejä, jotka säätelevät kalan kasvuhormonin tuotantoa. Muunneltu lohi saavuttaa täyden koon noin puolessa siitä ajasta, mikä tavallisen lohen kasvuun kestää.

## Elintarvikekäyttö
AquaBounty Technologies tarjosi muunneltua lohilajiketta FDA:lle tutkittavaksi ja hyväksyttäväksi jo vuonna 1995. Pitkään kestäneissä FDA:n tutkimuksissa todettiin AquAdvantage-lohen olevan ihmisten ravintona yhtä turvallinen kuin tavallisen lohen ja vastaavan sitä myös ravintoarvoltaan. Tutkimuksissa arvioitiin myös lohen ympäristövaikutuksia. Kaloja tai niiden munia ei saa päästää luontoon, ja lohia kasvatetaan vain kahdessa sisämaassa sijaitsevassa kasvattamossa Kanadassa ja Panamassa.

## Lähteet
Hirvaskangas

**Hirvaskangas** on tilastollinen taajama Uuraisten ja Äänekosken rajaseudulla Keski-Suomen maakunnassa, noin kymmenen kilometriä Äänekosken keskustasta etelään. Hirvaskankaan taajamassa asui vuoden 2024 lopussa Tilastokeskuksen mukaan yhteensä 517 ihmistä, joista Uuraisten Hirvaskankaalla asui 482 ja Äänekosken puolella 35 henkeä. 

Maastokartta-aineistossa Hirvaskankaan paikannimi on merkitty Valtatien 4 ja kantatien 69 risteyksen seutuville. Taajaman täsmällinen rajaus ei käy merkinnästä ilmi. Maastokartta-aineiston perusteella Uuraisten Aholan ja Puntavuoren asuinalueet ovat osa Hirvaskangasta, samoin Hirvasen koulu ja sen eteläpuolella Äänekoskella sijaitsevat toistakymmentä pientaloa. Suomen huutokauppakeisari -ohjelmassa esiintyvän Aki Palsanmäen huutokauppa sijaitsee Hirvaskankaalla, Uuraisten kunnan Kangashäkin kylän postinumeroalueella.

Valtatie 4 kulkee Hirvaskankaan läpi etelästä pohjoiseen, ja sieltä alkaa itäänpäin Suonenjoelle johtava kantatie 69. Päivittäin näitä väyliä pitkin Hirvaskankaan lävitse kulkee noin 11&nbsp;000 ajoneuvoa. Taajaman toimipaikkoja ovat ABC-, St1-, SEO-kylmäasema, kaasuajoneuvojen tankkausasema St1 sekä Heavy Center auto- ja rekkakorjaamo. Aivan liikennemyymälän vieressä sijaitsee  uuskarismaattisen Elävät kivet -seurakunnan Hirvaskankaan yhdistys, joka toimii entisen Motelli Hirvaskankaan tiloissa. Kauppakeskus Spektri toimi myös Hirvaskankaalla vuoteen 2015 asti. Nykyään Spektrin tiloissa toimii Valtra sekä Herätyskeskus, jossa pidetään tapahtumia. 

Tilastokeskuksen taajamalistauksessa on erillinen Pieni-Hirvasen taajama, joka maastokartta-aineiston perusteella sisältänee samannimisen järven läheiset talot (Hirvaskylän ja Hirvelän seutu) sijaitsee Hirvaskankaan eteläpuolella. Hirvaskankaan itäpuolella sijaitsee puolestaan Koivistonkylä, pohjoisessa Honkolaan.  

## Huomautukset

## Lähteet
Carol of the Bells

**Carol of the Bells** on ukrainalaiseen kuoroteokseen pohjautuva englanninkielinen joululaulu. Joululauluna se on suosittu varsinkin Yhdysvalloissa.

## Historia

Laulun pohjana on Mykola Leontovytšin säveltämä ja kahteen ukrainalaiseen kansansävelmään perustuva kuoroteos *[[Štšedryk]]*. Teoksen ensiesitys oli Kiovan yliopiston opiskelijakuoron joulukonsertissa 29. joulukuuta 1916 Kiovassa. Leontovytšin alkuperäisen teoksen aiheena on uusivuosi, ei joulu. Kuoroteoksen laulun tarina kertoo pääskystä, joka palaa kotiseudulleen keväällä. Se löytää miehen, jolla on kaunis vaimo. Maatila on pullollaan tervettä karjaa ja vaurautta. Sanoitukset noudattavat pakanallisen uudenvuoden juhlinnan tyylillistä perinnettä, jossa talon isäntää ja hänen perhettään kehutaan, ja toivotetaan hänelle vaurautta.

Viidenkymmenen laulajan ryhmä Ukrainan kansalliskuorosta matkusti esittämään kuoronsa ohjelmistoa Pohjois-Amerikkaan syksyllä 1922. He nauhoittuvat suosituimpia teoksiaan, mukaan luettuna *Štšedrykin*, New Yorkissa Brunswickin levy-yhtiössä syyskuussa 1922; tällöin taltioitiin sävelmän vanhin tunnettu levytys. Sävelmä esitettiin konsertissa Carnegie Hallissa lokakuussa 1922. Sittemmin ukrainalainen versio melodiasta on esitetty 70 kertaa yksistään Carnegie Hallissa.

Ukrainalaissukuinen, New Yorkissa julkisen koulun hallinnossa työskennellyt ja kuoronjohtajana toiminut Peter J. Wilhousky oli yksi kuorokappaleen Carnegie Hallissa kuulleista. Hän innostui kappaleen sävelkulusta ja pyysi esittäjiltä kappaleen nuotit. Kirjeessään ukrainalaiselle musiikkitieteilijä Roman Sawyckylle Wilhousky kertoi, että koska nuoret eivät luonnollisesti laulaisi New Yorkissa ukrainaksi, hänen täytyisi kirjoittaa kappaleeseen englanninkieliset sanat. Koska Wilhouskyn mielestä melodia muistutti kellojen lyöntiä, hän keskittyi tähän teemaan ja poisti pääskyn tarinasta. Syntyi joulun kelloista kertova ”Carol of the Bells”, jonka Wilhousky sanoitti ja sovitti. Englanninkielinen versio nauhoitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1936 Wilhouskyn koulun kuoron esittämänä National Broadcasting Companyn radio-ohjelmassa. Pian ohjelman jälkeen kappaleen englanninkielinen version nuotit julkistettiin, mikä inspiroi joululaulun esityksiä ympäri Yhdysvaltoja.

## Käyttö elokuvissa
”Carol of the Bells” kuullaan muun muassa yhdysvaltalaisessa elokuvassa *[[Yksin kotona]]* (1990) ja sen jatko-osassa *[[Yksin kotona 2 – Eksynyt New Yorkissa]]* (1992). *Yksin kotona* on toistuvasti lukeutunut suosituimpiin Ukrainassa katsottuihin ulkomaisiin elokuviin..

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Štšedrykin vanhin tunnettu levytys (1922)  (youtube.com)
*Carol of the bells (Mykola Leontovytš, 1916) nuotit  (hymnsandcarolsofchristmas.com/)
Citroën Picasso

**Picasso** on termi, jolla Citroënin mallistossa nimettiin vuodesta 1998 vuoteen 2018 tila-autoja ja kompakteja monikäyttöautoja. 

Citroën osti luvan käyttää tätä nimeä kuuluisan taidemaalarin Pablo Picasson jälkeläisiltä erittäin tiukalla sopimuksella. 

Kahdenkymmenen vuoden ajan oli erilaisia ajoneuvoja, joilla oli tämä nimi:

* Citroën Xsara Picasso
* Citroën C3 Picasso
* Citroën C4 Picasso.
Vilhola

**Vilhola** tai **Wilhola** on Kurikassa entisen Jalasjärven kunnan keskustassa sijaitseva perinteikäs seurantalo ja nykyinen monitoimitalo, jossa toimi pitkään myös Jalasjärven kunnantoimisto.

Vilhola rakennettiin vuonna 1909 oikeistolaisen Jalasjärven Suomalaisen Seuran eli Nuijan toimitaloksi, mutta rakentaminen tuli odotettua kalliimmaksi. Talon ylläpitämiseksi perustettiin pian Kansallistalo Osakeyhtiö Wilhola ja tiloja vuokrattasiin Jalasjärven kunnan virastokäyttöön. Jalasjärven kunta osti talon 1919 Nuijalta, ja kunnantoimisto sijaitsi Vilholassa vuoteen 1975 saakka, jolloin valmistui nykyinen kunnantalo.. Sen lisäksi talossa toimi aluksi Jalasjärven Säästöpankki. Osa Vilholasta pysyi juhlahuoneistona läpi vuosikymmenien.

Vuodesta 1975 Vilhola on toiminut monitoimitalona, jossa on ollut muun muassa nuorisotilat ja lasten päiväkerhotilat. Vilholaa on peruskorjattu viimeksi vuosina 1986 ja 2008, ja sen varustelua on paranneltu asentamalla muun muassat nykyaikaiset äänentoisto- ja valaistuslaitteet. Taloon on myös saatu uusia askartelu- ja kerhotiloja, kun koululaisten iltapäivätoiminta on siirtynyt muualle. Vilholan näkyvin toimintamuoto on toimiminen nuorisotalona, jossa käy arki-iltaisin puolensataa ja viikonloppuisin satakunta nuorta. Vilholaa vuokrataan myös yksityisille juhlakäyttöön ja muihin tilaisuuksiin.

Vilholan satavuotisjuhlien yhteydessä 2009 talosta julkaistiin historiikkikirja *Talo täynnä elämää*, joka sisältää paljon myös yleisempää tietoa Jalasjärven kunnan historiasta läpi 1900-luvun.

Vilholan pihassa on Suomen Tasavallan Vartioston patsas (Armas Hutri 1993) sekä niin ikään vuonna 1993 paljastettu Talvi- ja jatkosotaan lähdön sekä lottien ja kotirintamanaisten muistokivi.

## Lähteet
* Rintala, Terhi & Käkelä, Matti (toim.): *Talo täynnä elämää : Wilhola 1909–2009.* Jalasjärven kunta, 2009. .

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Merijalkaväen hymni

**Marines’ Hymn** eli **Merijalkaväen hymni** on yhdysvaltalainen marssilaulu ja Yhdysvaltain merijalkaväen virallinen kunniamarssi.

Merijalkaväen hymni on vanhin Yhdysvaltain asevoimien virallisista tunnuslauluista. Laulun sanoittajaa tai sanojen laatimisen ajankohtaa ei tunneta. Niiden oletetaan syntyneen joskus 1800-luvulla, mutta varhaisimmat julkaistut versiot ovat vasta 1900-luvulta. Lauluun kuuluu kolme säkeistöä. Melodia on lainattu saksalais-ranskalaisen säveltäjän Jacques Offenbachin vuonna 1859 säveltämän operetin *Geneviève de Brabant* niin sanotusta santarmiduetosta, operetin vuoden 1867 uudistetusta versiosta. Hymnin tekijänoikeus vahvistettiin vuonna 1919 kuuluvaksi Yhdysvaltain merijalkaväelle. Kun sanat vahvistettiin vuonna 1929 merijalkaväen komentajan määräyksellä, ensimmäisen säkeistön jälkimmäinen puolisko muutettiin nykyiseen muotoonsa.

Laulun ensimmäisissä säkeissä (”*From the Halls of Montezuma / To the shores of Tripoli*”) mainitut kaukaiset paikat viittaavat eräisiin merijalkaväen varhaisiin taisteluihin. ”Montezuman salit” (*The Halls of Montezuma*) viittaavat vertauskuvallisesti Yhdysvaltain–Meksikon sodassa vuonna 1847 käytyyn Chapultepecin taisteluun, ”Tripolin rannat” (*the shores of Tripoli*) puolestaan ensimmäisessä barbareskisodassa vuonna 1805 käytyyn Dernan taisteluun, jossa Yhdysvaltain joukot suorittivat ensimmäisen maihinnousunsa Vanhan maailman alueella. Ensimmäisen säkeistön neljäs rivi muutettiin alkuperäisestä muodostaan ”*On the land as on the sea*” nykyiseen muotoiluun ”*In the air, on land, and sea*” vuonna 1942.

## Lähteet
Ankkurit ylös

**Ankkurit ylös** () on Charles A. Zimmermannin säveltämä sotilasmarssi, joka yhdistetään erityisesti Yhdysvaltain laivastoon sekä laivastoihin yleisesti.

Yhdysvaltain laivastoakatemian orkesterin kapellimestarina toiminut Zimmermann sävelsi marssin vuonna 1906 ja merikadetti Alfred Hart Miles kirjoitti siihen kahden säkeistön verran sanoja. Kappale oli alun perin tarkoitettu laivastoakatemian vuoden 1907 vuosikurssin hengennostatuslauluksi, mutta siitä tuli sittemmin koko laivaston epävirallinen tunnuslaulu. Vuonna 1926 alkuperäinen sanoitus korvattiin George Lottmanin laatimalla uudella sanoituksella, jotta se viittaisi koko laivastoon eikä pelkästään laivastoakatemiaan. Samassa yhteydessä lisättiin Royal Lovellin kirjoittama kolmas säkeistö. Nykyisin käytössä oleva sanoitus John Haganin vuonna 1997 tekemä hieman muunneltu versio Lottmanin sanoituksesta. Kappaleesta lauletaan useimmiten toinen säkeistö. Kappaleen on suomentanut Sauvo Puhtila ja siitä on useita suomenkielisiä levytyksiä.

”Anchors aweigh” on vanha englanninkielinen sanonta, joka tarkoittaa sitä, että laivan ankkurit on nostettu vedestä ja se on valmis lähtemään matkaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sitterviadukt (SBB)

**Sitterviadukt** on Sveitsin valtion rautatieyhtiön (SBB) rautatiellä, Koillis-Sveitsissä, välillä Sankt Gallen–Winterthur sijaitseva silta vuodelta 1924. Silta ylittää Sitterjoen. Se sijaitsee Sankt Gallenin kaupungissa. Silta on 190 metriä pitkä ja 63 metriä korkea.

## Lähteet
*
* 

## Aiheesta muualla
Sitterviadukt (AB)

**Sitterviadukt** on Appenzeller Bahnen -yhtiön (AB) rautatiellä, Koillis-Sveitsissä, välillä Appenzell–Gais sijaitseva silta vuodelta 1924. Silta ylittää Sitterjoen. Se sijaitsee Schwenden ja Rüten kuntien alueella Appenzell Innerrhodenin kantonissa. 

Sillan pisin aukko, joen ylittävä osuus on 50 metriä pitkä terässilta. Silta on kokonaisuudessaan 296 metriä pitkä. Kaikkiaan silta-aukkoja on 34 kpl. 

## Lähteet
*
*
007 ja kultainen ase (täsmennyssivu)

**007 ja kultainen ase** (*The Man with the Golden Gun*) voi tarkoittaa:

* *[[007 ja kultainen ase (romaani)|007 ja kultainen ase]]*, Ian Flemingin postuumisti vuonna 1965 ilmestynyt romaani
* *[[007 ja kultainen ase]]*, elokuvasovitus vuodelta 1974.

Hakusana ”The Man with the Golden Gun” ohjaa artikkeliin 007 ja kultainen ase. Se voi tarkoittaa myös:

* *[[The Man with the Golden Gun (albumi)|The Man with the Golden Gun]]*, elokuvan soundtrack-albumi
* ”The Man with the Golden Gun”, elokuvan tunnuskappale.
Bis(kloorimetyyli)eetteri

**Bis(kloorimetyyli)eetteri** eli **BCME** (C2H4Cl2O) on kloorattuihin eettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Aikaisemmin yhdistettä on käytetty suurissa määrin polymeerien valmistukseen, mutta nykyään sitä käytetään vain hyvin rajoitetuissa määrin orgaanisen kemian synteeseissä sen suuren myrkyllisyyden ja karsinogeenisuuden vuoksi.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa bis(kloorimetyyli)eetteri on väritöntä nestettä, jolla on erittäin voimakas pistävä ja tukahduttava haju. Yhdiste reagoi veden kanssa muodostaen formaldehydiä ja vetykloridia. Bis(kloorimetyyli)eetteri ärsyttää erittäin voimakkaasti hengitysteitä, silmiä ja ihoa ja aineelle altistumisesta voi seurata voimakasta kurkkukipua, hengityksen vaikeutumista, keuhkovaurioita ja syövytysvammoja. Yhdisteen tiedetään olevan karsinogeeninen ja mutageeninen ja aineelle altistuminen nostaa keuhkosyöpään sairastumisen riskiä.

## Valmistus ja käyttö
Bis(kloorimetyyli)eetteriä valmistetaan paraformaldehydin ja väkevän rikkihapon vetykloridin tai klooririkkihapon seoksen välisellä reaktiolla noin 26&ndash;28 °C:n lämpötilassa. Yhdistettä muodostuu myös kloorimetyylimetyylieetterin valmistuksen sivutuotteena.

Aikaisemmin bis(kloorimetyylimetyyli)eetteriä on käytetty suuria määriä monien polymeerien, hartsien ja tekstiilien valmistuksessa. Sen suuren myrkyllisyyden ja karsinogeenisuuden vuoksi sen käyttö on kuitenkin nykyään hyvin rajoitettua. Esimerkiksi Suomessa yhdistettä saa käyttää ainoastaan tutkimustarkoituksiin. Orgaanisissa synteeseissä bis(kloorimetyyli)eetteriä voidaan käyttää kloorimetyyliryhmän liittämiseen vaikeasti kloorimetyloituvien yhdisteiden kuten aromaattisten yhdisteiden ja anilidien tapauksessa, jotka eivät reagoi formaldehydin ja vetykloridin seoksen kanssa, tai happea sisältävien heterosyklisten yhdisteiden synteesiin.

## Lähteet
Sitter

**Sitter** on joki Koillis-Sveitsissä. Se on Thurin sivujoki. Joen pituus on 58&nbsp;km. Se saa alkunsa Appenzellin Alpeilta, Säntiksen koillispuolelta. Sitterin alkujoet ovat Brüelbach, Wissbach ja Schwendibach, jotka yhdistyvät Sitteriksi Schwenden Weissbadissa. Joki laskee Thuriin Bischofszellissa, Sankt Gallenin luoteispuolella.

Sitter virtaa Appenzell Innerrhodenin, Appenzell Ausserrhodenin, Sankt Gallenin ja Thurgaun kantonien alueilla. Isoimmat paikkakunnat joen varrella ovat Appenzell ja Sankt Gallen.

## Vesivoima
Sitterissä ja sen sivujoessa, Urnäschissä, on yhteensä seitsemän vesivoimalaa.

## Virtaama
Sitterin virtaama keskijuoksulla Sankt Gallenissa on noin 10 m³/s.

## Lähteet
*
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Henry Koski

**Henry Koski** (24. helmikuuta 1885 Orivesi – 20. elokuuta 1958 Superior, Wisconsin) oli amerikansuomalainen toimittaja sekä työväen- ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja.

Vuokraviljelijän perheeseen syntynyt Koski muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1907, työskenteli metsä- ja kaivostyöläisenä ja liittyi sosialistiseen liikkeeseen. Hän toimi ammattiliiton virkailijana ja *[[Työmies (Yhdysvallat)|Työmiehen]]* toimittajana ja liittyi 1920-luvun alussa kommunistiseen liikkeeseen. Vuosina 1923–1926 Koski oli *Työmiehen* päätoimittaja. Hän erosi Yhdysvaltain Suomalaisesta Työväenjärjestöstä ja kommunistipuolueesta amerikansuomalaisesta Keskusosuuskunnasta käydyn taistelun aikana. Sen jälkeen Koski toimi Keskusosuuskunnan johdossa ja työskenteli *[[Työväen Osuustoimintalehti|Työväen Osuustoimintalehden]]* toimittajana.

Kosken vanhemmat olivat John Haukilahti ja Johanna (o.s. Järvenpää). Puoliso oli Hilma L. (o.s. Himanka) (1893–1957). Henry Koski kuoli vuonna 1958. Hänet on haudattu yhdessä puolisonsa kanssa Greenwoodin hautausmaalle Superiorissa.

## Lähteet
Mathew Belcher

**Mathew "Mat" Belcher** (s. 20. syyskuuta 1982 Gold Coast, Queensland) on australialainen kilpapurjehduksen olympiavoittaja ja maailmanmestari. Belcher on 173 senttimetriä pitkä ja 62 kilogrammaa painava.

Belcher voitti Malcom Pagen kanssa kultaa 470-luokasta vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. MM-kilpailuista Belcherillä on yksi kulta 420-luokasta vuodelta 2000 ja kuusi kultaa 470-luokasta. Vuoden 2012 olympialaisten jälkeen Belcherin uudeksi pariksi tuli Will Ryan.

Belcherin valmentajana toimii Victor Kovalenko. Hän aloitti purjehduksen seitsenvuotiaana.

## Lähteet
Prevc

**Prevc** on pääosin Sloveniassa käytössä oleva sukunimi. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Cene Prevc (s. 1996), slovenialainen mäkihyppääjä
* Domen Prevc (s. 1999), slovenialainen mäkihyppääjä
* Nika Prevc (s. 2005), slovenialainen mäkihyppääjä
* Peter Prevc (s. 1992), slovenialainen mäkihyppääjä.
Édouard Baer

**Édouard Baer** (s. 1. joulukuuta 1966 Pariisi) on ranskalainen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja, elokuvatuottaja ja radioesiintyjä. 

Baer on ollut César-palkintoehdokkaana miespää- ja sivuosista.

## Lähteet
Bassi (pyhä)

**Bassi** oli saamelaisessa muinaisuskossa termi, joka tarkoitti eräänlaista pyhää.

Kielentutkijoiden mukaan *bassi* on pronssikautinen (n. 1300–500 eaa.) lainasana. Kantagermaanin sana **wīha*, joka tarkoittaa erotettua, merkittyä tai rajattua, olisi kulkeutunut varhaiskantasuomeen muodossa **püšä*, josta olisi kehittynyt sekä suomen kielen sana ’pyhä’ että saamen ’bassi’.

*Bassi* on tarkoittanut varsin yleisluonteista pyhää. Sillä on viitattu usein tuntureihin ja järviin, joissa asui niin sanottuja *[[sáiva]]*-henkilö. Myös seitoihin on viitattu usein *bassi*-sanalla. Se lienee todennäköisesti merkinnyt *[[áiligas]]*-pyhyyttä henkilökohtaiseen, suku- tai perhekohtaiseen palvontaan.

## Lähteet
* Pulkkinen, Risto: ”Saamelaisten etninen uskonto”. Teoksessa. 

### Viitteet
Amerikan Suomalainen Kansanvallan Liitto

**Amerikan Suomalainen Kansanvallan Liitto** () oli vuonna 1940 perustettu amerikansuomalainen, alkujaan sosiaalidemokraattinen kulttuurijärjestö.

Amerikan Suomalaisen Sosialistijärjestön hajaantuessa 1920-luvun alussa sen enemmistö liittyi kommunisteihin ja perusti myöhemmin Yhdysvaltain Suomalaisen Työväenjärjestön. Amerikan sosialistipuolueen kannattajat perustivat Yhdysvaltain Sosialistipuolueen Suomalaisen Järjestön, joka irtautui puolueesta sen suuntataistelujen aikana 1930-luvun puolivälissä. Vuonna 1940 amerikansuomalaiset sosialistit perustivat Amerikan Suomalaisen Kansanvallan Liiton, jonka tehtäviksi määriteltiin demokratian puolustaminen, suomenkielisen seura- ja kulttuuritoiminnan ylläpitäminen sekä entisen kotimaan avustaminen. Toisen maailmansodan jälkeen liitto asettui kannattamaan myös poliittisia ja taloudellisia uudistuksia sosiaalidemokraattisen aatemaailman pohjalta.

Noin puolitoista tuhatta jäsentä ja 32 osastoa käsittänyt liitto jaettiin Uuden-Englannin, New Yorkin ja Ohion alueisiin. Sen sihteereinä työskentelivät aluksi William N. Reivo, vuosina 1942–1944 Oskari Tokoi ja myöhemmin Elis Sulkanen. Liiton äänenkannattajina toimivat Massachusettsin Fitchburgissa julkaistu *[[Raivaaja (amerikansuomalainen lehti)|Raivaaja]]* ja vuoteen 1948 saakka myös Duluthissa ilmestynyt *[[Päivälehti (Yhdysvallat)|Päivälehti]]*.

Jäsenistön ikääntymisen myötä Kansanvallan Liiton toiminta alkoi pian hiipua. Se loppui 1980-luvulla, vaikka muodollisesti järjestö oli olemassa vielä seuraavallakin vuosikymmenellä.

## Lähteet
*  

### Viitteet
Elektroniikkapeli

**Elektroniikkapeli** on esimerkiksi nestekidenäytöllä tai VFD-näytöllä varustettu pienikokoinen, usein taskuun mahtuva pelilaite, joka on suunniteltu vain yhtä peliä varten. Elektroniikkapelien valtakausi oli 1980-luvulla, ja niiden seuraajaksi tulivat 1990-luvun taitteessa käsikonsolit. Halpoja elektroniikkapelejä valmistetaan vielä tänäkin päivänä.
 
Ensimmäisiä ja myös tunnetuimpia elektroniikkapelejä olivat Nintendon Game & Watch -pelit, jotka esiteltiin 1970-luvun lopulla. Pelien grafiikka oli mustavalkoista johtuen LCD-teknologiasta, mutta näyttöjen taustoissa saatettiin käyttää värejä. Elektroniikkapeleistä kehitettiin useita erilaisia malleja, viimeisimpänä taitettavat mallit, joissa saattoi olla jopa kolme erillistä näyttöä pelin eri tasoja varten. Laitteiden koko grafiikka oli suunniteltu vain yhtä peliä varten, eikä peliä voinut vaihtaa. Äänet olivat yksi- tai kaksikanavaisia. Peleistä saattoi löytyä myös lisätoimintoja, kuten kellonajan ja päivämäärän näyttö sekä herätysajastin. Tunnetuimpia elektroniikkapelejä olivat Nintendon *[[Donkey Kong]]* ja *[[Mario Bros.]]* sekä Atarin *[[Space Invaders]]*. 

1980-luvulla monet yritykset valmistivat elektroniikkapelejä, tunnetuimpina näistä mm. Atari, Casio, Konami, Mattel, Nintendo ja Texas Instruments. Lisäksi esimerkiksi Tiger Electronics ja Casio on valmistanut rannekellon näköisiä elektroniikkapelejä.

## Katso myös
*Elektroninen peli

## Lähteet
James Chapman

**James Chapman** voi tarkoittaa seuraavia:
* James Chapman (s. 1977), brittiläinen toimittaja ja poliitikko
* James Chapman (1799–1879), anglikaaninen piispa
* J. A. Chapman (1821–1885), amerikkalainen pormestari
* James Chapman (1831–1872), eteläafrikkalainen tutkimusmatkailija
* James Chapman (1855–1925), tasmanialainen poliitikko
* James A. Chapman (1881–1966), amerikkalainen liikemies
* James Chapman (1932–1993), australialainen jalkapalloilija
* James Keith ”Ben” Chapman (s. 1940), brittiläinen poliitikko
* James Chapman (s. 1955), amerikkalainen kirjailija
* James Chapman (s. 1968), brittiläinen historioitsija ja mediatutkija
* James Chapman (s. 1979), australialainen soutaja
* James Chapman (s. 1986), englantilainen kriketinpelaaja.
Mikko Takala

**Mikko Takala** (s. 29. toukokuuta 1986) on suomalainen futsalpelaaja, joka edustaa Futsal-liigassa pelaavaa Ilves FS:tä. Takala on 178 senttimetriä pitkä ja painaa 76 kilogrammaa.

Takala aloitti uransa FC Gepardissa, jossa hän pelasi vuodet 2003–2007. Kauden 2007–2008 hän pelasi valkeakoskelaisessa Futsal Mad Maxissa. Vuonna 2008 Takala siirtyi Kampuksen Dynamoon. Hän pelasi seurassa seitsemän vuotta voittaen kolme SM-hopeaa ja yhden -pronssin. Marraskuussa 2015 Takala solmi sopimuksen Futsal-liigan Ilves FS:n kanssa.

Takalan kasvattajaseura on toijalainen TP-49.

## Lähteet
Áiligas

**Áiligas** on saamelaisessa muinaisuskossa termi, jolla on viitattu eräänlaiseen pyhään. *Áiligas* on ilmeisesti myöhäinen germaaninen lainasana. Se on todennäköisesti luonteeltaankin varsin myöhään syntynyt saamelaiseen kulttuuriperinteeseen. Se lieneekin varsin abstraktia pyhyyttä ja lähempänä länsimaista pyhää kuin toinen saamelainen pyhän käsite, *[[Bassi (pyhä)|bassi]]*. *Áiligas* näyttää liittyvän korkeiden paikkojen topografiaan, sillä esimerkiksi Suomen Lapissa Utsjoen alueella on kolme Ailigas-nimistä tunturia pyhän maamerkkeinä.

## Lähteet
* 
* Pulkkinen, Risto: ”Saamelaisten etninen uskonto”. Teoksessa. 

### Viitteet