open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Michael Brandasu

**Michael Brandasu** (s. 5. syyskuuta 1986 Stavanger, Norja) on entinen alankomaalais-norjalainen jääkiekkoilija. Hän on pelannut Alankomaiden alle 20- ja 18-vuotiaiden maajoukkueissa.

## Tilastot

## Lähteet
* 
*
Klaas van den Broek

**Nicolaas Gerardus Maria "Klaas" van den Broek** (s. 7. heinäkuuta 1955 Tilburg, Alankomaat) on entinen alankomaalainen jääkiekkoilija. Hän edusti Alankomaiden maajoukkuetta Lake Placidin talviolympialaisissa 1980, joissa pelasi viisi ottelua.

## Tilastot

## Lähteet
* 
*
Jokaisella on tämänsä – Saarikoskea KOM-teatterissa

**Jokaisella on tämänsä – Saarikoskea KOM-teatterissa** on vuonna 1988 ilmestynyt KOM-teatterin järjestyksessään 11. albumi. 

Se sisältää Pentti Saarikosken runoihin tehtyjä lauluja, joita ovat säveltäneet muun muassa Hector, Kaj Chydenius, Liisa Akimoff ja Toni Edelmann. Yleisradion tekemä samanniminen televisiotaltiointi valmistui vuonna 1989.

## Solistit
*Pekka Milonoff (A2, A5, A7, B7)
*Kati Outinen (A6, A8, B1)  
*Heikki Paavilainen (A4)
*Marja Packalén (B1, B3, B6)  
*Pauli Poranen (A1) 
*Vieno Saaristo (A3, B1, B8)  
*Pekka Valkeejärvi (B2) 
*Tuula Väänänen (B1, B5) 

## Muusikot
*Juhani Syrjälä – kitara, banjo
*Häkä Virtanen – basso
*Pasi Naulapää – rummut
*Mongo Aaltonen – lyömäsoittimet
*Markus Fagerudd – piano
*Vesa Mäkinen – piano, kosketinsoittimet
*Tapani Rinne – klarinetti, saksofoni
*Martti Outinen – trumpetti
*Pekka Laukkanen – pasuuna

## Kappaleet
**A-puoli**
# (säv. Vesa Mäkinen)
# (säv. Eero Ojanen)
# (säv. Annika Blomqvist)
# (säv. Annika Blomqvist)
# (säv. Hector)
# (säv. Liisa Akimof)
# (säv. Erkki-Sven Tüür)
# (säv. Markus Fagerudd)
**B-puoli**
# (säv. Kaj Chydenius)
# (säv. Vesa Mäkinen)
# (säv. Vesa Mäkinen)
# (säv. Markku Rissanen)
# (säv. Liisa Akimoff)
# (säv. Timo Hietala)
# (säv. Vesa Mäkinen)
# (säv. Toni Edelmann)

## Lähteet
* KOM-Teatteri ‎– Saarikoskea KOM-Teatterissa Discogs

### Viitteet
Candy Crush Saga

**Candy Crush Saga** on selainpeli, joka julkaistiin Facebookissa 12. huhtikuuta 2012 sekä älypuhelimilla 14. marraskuuta 2012. Pelin on kehittänyt King. Maaliskuussa 2013 Candy Crush Sagasta tuli Facebookin suosituin peli, ohittaen FarmVille 2:n 46 miljoonalla kuukausittaisella pelaajamäärällä. Se on muunnos heidän *Candy Crush* -selainpelistään.

Activision Blizzard osti pelin kehittäjästudio King Digital Entertainmentin marraskuussa 2015 noin 5,9 miljardilla dollarilla.

Pelille on sittemmin julkaistu jatko-osat Candy Crush Soda Saga, Candy Crush Jelly Saga ja Candy Crush Friends.

## Lähteet
Jalkapallon Suomensarjan kausi 1964

**Jalkapallon Suomensarjan kausi 1964** oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin kolmena lohkona kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat nousivat Mestaruussarjaan kaudeksi 1965. 

## Itälohko

 
   
  
  
   
   
   
  
   
   
   
  

1 entinen Lahden Pallo-Miehet.

## Länsilohko

   
   
   
  
  
   
   
   
   
   
   
   

## Pohjoislohko

  
   
   
   
   
   
   
   
  
   
  
   

## Aiheesta muualla
Suomen jalkapallon sarjataulukoita 

## Lähteet
* Palloliiton toimintakertomus 1964, sivut 128-133 (Pdf 15-17/50) 

### Viitteet
Lähtö ja kaipaus

**Lähtö ja kaipaus** on vuonna 1988 ilmestynyt KOM-teatterin järjestyksessään 10. albumi. Sitä on pidetty jopa parhaana KOM-teatterin levytyksenä. 

## Muusikot
*Marja-Leena Kouki – laulu
*Pekka Milonoff – laulu, trumpetti
*Kati Outinen – laulu
*Marja Packalén – laulu
*Pauli Poranen – laulu
*Vieno Saaristo – laulu
*Pekka Valkeejärvi – laulu, saksofoni
*Hannu Pelkonen – kitara
*Janne Viksten – kitara, banjo
*Tapani Ikonen – lyömäsoittimet
*Kaj Chydenius – piano
*Markus Fagerudd – piano
*Vesa Mäkinen – saksofoni
*Tapani Rinne – klarinetti

## Kappaleet
**A-puoli**
# (säv. Tommy Makem, san. Tommy Makem, Kaj Chydenius)
# (säv. Kaj Chydenius, san. P. Mustapää)
# (säv. Kaj Chydenius, san. Lars Hulden, Pentti Saaritsa)
# (säv./san. Hiski Salomaa)
# (säv. trad., san. Hannu Huppunen)
# (säv. Albert Von Tilzer, san. Neville Fleeson, Kaj Chydenius)
# (säv. trad., san. trad., Seppo Räty)
**B-puoli**
# (säv. Bulat Okudžava, san. Bulat Okudžava, Kaj Chydenius)
# (säv. Bulat Okudžava, san. Bulat Okudžava, Kaj Chydenius)
# (säv. Ralph Maria Siegel, san. Aldo von Pinelli, Kaj Chydenius)
# (säv. trad., san. trad., Kaj Chydenius)
# (säv. Kaj Chydenius, san. Carmen Luz Bejarano, Kaj Chydenius)
# (säv. Kaj Chydenius, san. Carmen Luz Bejarano, Kaj Chydenius)
# (säv. Joe Primrose, san. Joe Primrose, Kaj Chydenius)

## Lähteet
*LÄHTÖ JA KAIPAUS Yleisradion Fono-äänitetietokanta

### Viitteet
Litecoin

**Litecoin** (merkki: Ł, koodi: LTC) on yksi vanhimmista kryptovaluutoista. Litecoin on perustettu jo vuonna 2011 ja se pohjautuu ohjelmakoodiltaan Bitcoiniin. Perustaja on entinen Googlen insinööri Charlie Lee.  

Litecoinin kurssihuippu on Coinmarketcap.com -sivuston mukaan 375,29 dollaria 19. joulukuuta 2017.

## Erot Bitcoiniin verrattuna
Litecoin eroaa Bitcoinista seuraavin tavoin:
* Litecoinin lohkoketju käynnistyi vuonna 2011, Bitcoinin vuonna 2009.
*Litecoinin lähetys on keskimäärin 4x nopeampi Bitcoiniin verrattuna, koska sen lohkot prosessoidaan keskimäärin 2,5 minuutissa (Bitcoin 10 min.).
*Litecoinien maksimimäärä on 4x Bitcoiniin verrattuna (84 vs 21 miljoonaa kolikkoa).
* Litecoinin louhinta-algoritmi on scrypt, Bitcoinin puolestaan SHA-256.
Litecoinin louhinta-algoritmi suojasi aluksi sitä ASIC-louhinnalta, mutta nykyisin tilanne on tältä osin muuttunut. Esimerkiksi kiinalainen Bitmain myy nykyisin Litecoin ASIC-louhijoita. 

Litecoinissa on myös aktivoituna SegWit-päivitys ja Litecoinille löytyy oma salamaverkkonsa, kuten Bitcoinille. 

Litecoinista löytyy myös privaattiominaisuuksia, joita Bitcoinin lyhyen tähtäimen suunnitelmissa ei vielä ole. Litecoin otti kesäkuussa 2022 käyttöön MimbleWimble-teknologian, joka mahdollistaa transaktioiden suojauksen. 

## Transaktion toteutusnopeus
Litecoinin louhinnan vaikeus valitaan siten, että yksi lohko louhitaan keskimäärin neljä kertaa nopeammin kuin Bitcoinin vastaava, joten Litecoinin transaktiot liikkuvat jopa neljä kertaa Bitcoinia nopeammin.
Transaktioiden nopeus on kasvanut merkittävästi SegWitin aktivoinnin jälkeen Litecoin-ketjussa.
Transaktion katsotaan olevan suoritettu yleensä 6 lohkon tai 15 minuutin kuluttua.

## Katso myös
  
* Vaihtoehtoiset valuutat
* Dogecoin, Litecoin-pohjainen kryptovaluutta

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto 
* Litecoin aloittelijan opas Bitcoinkeskus.
*Litecoin-opas. Osakesijoittaja.
*Youtube-video: Kryptovaluutta Litecoin. Youtube, Bitcoinkeskus.
*Litecoin roadmap.
Guanacasten maakunta

**Guanacasten maakunta** on yksi Costa Rican maakunnista. Sen pinta-ala on 10&nbsp;141 km² ja asukasluku vuonna 2011 noin 327&nbsp;000.

Guanacaste sijaitsee Tyynenmeren puolella ja on ilmastonsa sekä hyvien rantojensa vuoksi suosittu lainelautailijoiden keskuudessa. Guanacastessa sijaitsee muun muassa Tamarindo, joka on kuuluisa rantakohde.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tokion DisneySea

**Tokion DisneySea** () on toinen Tokion Disney Resort -lomakeskuksen teemapuistoista. Puisto sijaitsee Urayasun kaupungissa Chiban prefektuurissa lähellä Tokiota. Tokion DisneySea avattiin 4. syyskuuta 2001. Vuonna 2012 puisto oli maailman neljänneksi vierailluin huvipuisto 12,7 miljoonalla kävijällä.

Puiston omistaa The Oriental Land Company. Tokion DisneySea sekä sen vieruspuisto Tokion Disneyland ovat maailman ainoat Disney-teemapuistot, jotka eivät ole The Walt Disney Companyn omistuksessa.

## Teemapuisto
Tokio DisneySea on nimensä mukaisesti meriaiheinen teemapuisto, ja se sijaitsekin Tokionlahdella meren rannassa. Puisto on jaettu seitsemään teemaltaan erilaiseen alueeseen:

**Mediterranean Harbor**, joka toimii puiston sisäänkäyntinä. Alueella sijaitsee myös Miracosta-hotelli.

**Mysterious Island**, jolla sijaitsee puiston suurin maamerkki, keinotekoinen tulivuori Mount Prometheus. Alueen teemana on Jules Vernen tuotanto, ja siellä sijaitsee useita huvipuistolaitteita, muun muassa "Journey to the Center of the Earth" sekä "20,000 Leagues Under the Sea".

**Mermaid Lagoon**, jonka teemana on Pieni merenneito -elokuva. Aluee sijaitsee pääosin sisätiloissa, jotka muistuttavat vedenalaista maailmaa. Valtaosa alueen laitteista on suunnattu lapsille, ja siellä sijaitsee mm. Flounder's Flying Fish Coaster, Jumpin' Jellyfish sekä Blowfish Balloon Race.

**Arabian Coast**, jonka teemana on Aladdin-elokuva. Alueella on kolme huvipuistolaitetta: Sinbad's Storybook Voyage, Caravan Carousel sekä Magic Lamp Theater.

**Lost River Delta**, jolla sijaitsevat laitteet Indiana Jones Adventure: Temple of the Crystal Skull sekä Raging Spirits -vuoristorata. Alueen teemana on atsteekit.

**Port Discovery** muistuttaa teemaltaan muiden Disneyn teemapuistojen tulevaisuusalueita, kuten Disneyland Parisin Discoverylandia. Alueella on kolme laitetta: StormRider, Aquatopia sekä aluetta kiertävän DisneySea Electric Railwayn asema.

**American Waterfront** muistuttaa 1900-luvun amerikkalaista rannikkokaupunkia. Alueella on matkustajalaiva SS Columbia, jossa sijaitsee myös ravintola. Alueella esitetään useita teatteri- ja musiikkiesityksiä. Lisäksi siellä sijaitsee  "putoava hissi" -laite Tower of Terror sekä Toy Story -elokuviin perustuva laite Toy Story Mania.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tokyo DisneySean viralliset verkkosivut
Serhi Tihipko

**Serhi Leonidovytš Tihipko** (, , s. 3. helmikuuta 1960 Dragonešty, Moldavian SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen oligarkki, poliitikko ja taloustieteilijä. Hän on ollut Ukrainan talousministeri (31. joulukuuta 1999– 5. heinäkuuta 2000).

Tihipkon kuuluu Ukrainan kymmenen tai toisen lähteen mukaan 30 varakkaimman oligarkin joukkoon. Vuoden 2014 keväällä Forbes-lehti arvioi Tihipkon varallisuudeksi 1,0 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Edellisvuonna toinen julkaisu oli arvioinut omaisuudeksi 0,458 miljardia dollaria.

Serhi Tihipko on osallistunut ehdokkaana myös Ukrainan presidentinvaaleihin sekä vuonna 2010 että vuonna 2014. Hänen johtamansa Vahva Ukraina-puolue keräsi syksyn 2014 parlamenttivaaleissa liki puoli miljoonaa ääntä (3,1% kannatus), mutta kansallisen viiden prosentin äänikynnyksen takia läpi meni vain yksi vaalipiirissään riittävän kannatuksen saanut kansanedustajaehdokas.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Henkilökohtainen kotisivu  , ,
Winter (yritys)

**Winter Oy**, vuoteen 1961 asti **Tampereen Tapettitehdas Oy**, oli Tampereella vuosina 1892–1983 toiminut tapetteja, maaleja ja painovärejä valmistanut yhtiö. Sen perustivat Daniel Winter ja Rudolf Winter. Toiminta siirtyi Tammelasta Epilään vuonna 1909.

Vuonna 1961 tapettiyhtiöön fuusioitiin painovärejä ja maaleja valmistanut D. Winter & Co Oy ja uudeksi nimeksi otettiin Winter Oy. Enimmillään työntekijöitä oli 1960-luvulla yli 300. Winterin tapettituotanto myytiin 1972 Wihurin omistamalle Sanduddille. 

Winter Oy siirtyi Rosenlewin omistukseen 1960 Rosenlewin aikana rakennettiin Tampereen Myllypuroon maalien sävytyspastoja ja painovärejä valmistava tehdas, jolla tähdättiin vientimarkkinoille. Toiminta oli kuitenkin tappiollista, ja Rosenlew myi Winterin vuonna 1981 monia rakennusalan tuotteita valmistaneelle Oy Lohja Ab:lle 1981. Winterin markkinaosuus Suomen maalimyynnistä oli tuolloin 15 prosenttia ja viennin osuus Winterin liikevaihdosta 20 prosenttia. Vuonna 1986 liiketoiminta myytiin edelleen Teknos Oy:lle. Toiminta Epilässä loppui vuonna 1992. Alue kaavoitettiin asuinalueeksi.

## Katso myös
*Uno Khüry, toimitusjohtaja 1914–1950

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Winterin yhtiöhistoriaa
Valdis Muižnieks

**Valdis Muižnieks** (, 22. helmikuuta 1935 Riika – 29. marraskuuta 2013) oli latvialainen Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.

Muižnieks saavutti Neuvostoliiton koripallomaajoukkueessa olympiahopeaa Melbournessa 1956, Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964, Yhdysvaltain vietyä kultamitalit jokaisella kerralla. Euroopan mestaruuden Neuvostoliitto ja Muižnieks voittivat vuosina 1957, 1959 ja 1961. Seuratasolla Muižnieks voitti ASK Rīgan joukkueessa FIBA Euroliigan kolmasti peräkkäin vuosina 1958–1960 ja neljä Neuvostoliiton mestaruutta.

Muižnieks kuoli 29. marraskuuta 2013. Hän oli kuollessaan 78-vuotias.

## Lähteet
* Valdis Muižnieks Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Uusi Kivipaino

**Uusi Kivipaino Oy** oli Tampereen Epilässä toiminut yhtiö. Se perustettiin 1919. Nykyisen Nokiantien ja Pispalan valtatien liittymäkohdan eli niin sanotun Winterin mutkan sisäkaarteessa sijainneisiin toimitiloihin yritys muutti vuonna 1955. Myöhemmin yritys muutti muualle, ja Epilän tontti kaavoitettiin kerrostaloalueeksi. Yhtiö myytiin Pirkanmaan Lehtipaino Oy:lle 2005. Yritys ajautui konkurssiin vuonna 2008.

Uusi Kivipaino Oy:n tytäryhtiö oli vuosina 1947–1970 toiminut Oy Artko Ab, jonka nimi oli muodostettu Uuden Kivipainon omistajasuvun Artkosken nimestä.  Artko kustansi muun muassa lastenkirjoja, postikortteja, seurapelejä ja pelikortteja. Vuonna 1982 Artkosken suku perusti Satukustannus Oy:n, jonka aputoiminimi oli Artko.

Uusi Kivipaino Oy:n tytäryhtiöhin kuului myös vuonna 1954 perustettu sarjakuvia kustantanut Sarjakustannus Oy (alun perin Kustannus Oy Pecos Bill), joka myytiin Lehtimiehet Oy:lle vuonna 1969.

## Lähteet
Betty Brosmer

**Betty Brosmer** (s. 2. elokuuta 1935) on yhdysvaltalainen malli ja fitness-alan vaikuttaja. Häntä on pidetty "ensimmäisenä supermallina" ("The first supermodel"). 1950-luvulla Brosmer oli Yhdysvaltain parhaiten tienaava pin-up -tyttö. Hän oli kehonrakentaja Joe Weiderin aviopuoliso vuodesta 1961 aina tämän kuolemaan vuonna 2013 asti.

## Elämä ja ura
Brosmer aloitti mallinuransa teini-ikäisenä Sears & Roebuckin katalogissa ja esiintyi sittemmin myös muissa kaupallisissa myyntiluetteloissa. Hänen kuviaan oli kokosivun mainoksissa laajalevikkisten julkaisujen sivuilla, kuten Esquire, Fortune, Time, Life ja The Saturday Evening Post. Ensimmäisen kauneuskilpailuvoittonsa Brosmer sai "Miss Television" -kisassa 1950-luvulla. Hänestä otettu kuva Empire State Buildingin katolla televisioantennin vierellä julkaistiin TV Guide -lehden kannessa. Brosmerille kertyi yli 50 kauneuskuningatar-voittoa, ja hänen ansiotasonsa kohosi alan huippulukemiin. Hänen kasvonsa ja kurvikas vartalonsa kaunistivat yli 200:n aikakausjulkaisun kansia.

Betty Brosmer on naisten fitness-toiminnan uranuurtaja. Huhtikuussa 1961 hän avioitui kehonrakentaja ja liikemies Joe Weiderin kanssa. Pariskunta teki yhteistyötä useiden vuosien ajan, ja tuloksena syntyi lukuisia kehonrakennusaiheisia kirjoja ja aikakauslehtiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Stark Center 
*The Loop
*Brosmerin ja Weiderin hääkuvia huhtikuulta 1961
Silvia Federici

**Silvia Federici** (s. 1942 Parma, Italia) on italialaissyntyinen yhdysvaltalainen historiantutkija, kansalaisaktivisti ja marxilainen feministi. Federici valmistui tohtoriksi University of Buffalosta vuonna 1967 ja hän on työskennellyt Nigeriassa. Hän opetti vuosina 1987–2005 Hofstra Universityssä New Yorkissa Yhdysvalloissa kansainvälistä politiikkaa, sukupuolentutkimusta ja poliittista filosofiaa.

Federici oli vuonna 1972 perustamassa International Feminist Collective -järjestöä, joka järjesti kansainvälisen Wages For Housework (WFH) -kampanjan, joka vaati palkkaa kotitöistä. 1990-luvulla Federici toimi kuolemanrangaistusta vastustavassa liikkeessä sekä globalisaation vastaisissa liikkeissä. Hän on yksi Committee for Academic Freedom in African perustajajäsenistä. Järjestö tukee afrikkalaisten yliopisto-opiskelijoiden ja opettajien toimintaa taloudellisia ja opetuksellisia huononnuksia vastaan.

## Caliban and the Witch
Federicin tunnetuin teos on vuonna 2004 ilmestynyt *Caliban and the Witch*, jossa hän tutkii 1500- ja 1600-lukujen noitavainojen vaikutusta siirtymisessä kapitalismiin. Kirjaa on kuvattu Marxin *[[Pääoma (Marx)|Pääoman]]* puuttuvaksi luvuksi, sillä Federici painottaa naisten tekemän työn riistoa, johon Marx ei kiinnittänyt juurikaan huomiota. 

## Teokset
*(2004) "Il Femminismo e il Movimento contro la guerra USA", in DeriveApprodi #24
*(2004) *Caliban and the Witch: Women, the Body and Primitive Accumulation*. Brooklyn, NY: Autonomedia.
*(2012) ''Revolution at Point Zero: Housework, Reproduction, and Feminist Struggle'', Brooklyn/Oakland: Common Notions/PM Press

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Poliittinen näkökulma tulonmuodostukseen  Revolution at Point Zero-kirjan arvio. Revalvaatio.org
Christian De Lorenzi

**Christian De Lorenzi** (s. 18. helmikuuta 1981 Sondalo Italia), on entinen italialainen ampumahiihtäjä. Hänen ampumahiihtouransa alkoi vuonna 1995 ja hän liittyi maajoukkueeseen 1999. 

De Lorenzi sijoittui Torinon olympialaisissa 2006 seitsemänneksi normaalimatkalla ja 14:nneksi takaa-ajokilpailussa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hänen paras sijoituksensa oli 38. sija normaalimatkalla. Hän on osallistunut ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin yhdeksän kertaa ja hänen paras henkilökohtainen saavutuksensa on normaalimatkan kuudes sija Östersundissa 2008. Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 hän oli yhteislähtökilpailussa kymmenes. EM-kilpailujen nuorten sarjan pikamatkalla hän sai hopeaa 2001. Ampumahiihdon maailmancupin osakilpailussa De Lorenzi on sijoittunut kahdesti toiseksi ja cupin kokonaistilansteessa sijalle 22. kaudella 2010-2011. Normaalimatkan cupissa hän oli viides kaudella 2013-2014.

De Lorenzi lopetti uransa kesäkuussa 2016.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Annika Bengtzon

**Annika Bengtzon** on kuvitteellinen ruotsalainen rikosjournalisti, joka esiintyy Liza Marklundin romaaneissa ja niistä tehdyissä elokuvissa. Bengtzon on kotoisin Södermanlandista ja asuu nykyisin Kungsholmenilla Tukholmassa.

Bengtzon esiintyy yhdeksässä kirjassa, joista kahdeksan on muokattu elokuvaksi. Kahdessa ensimmäisessä (2001 ja 2003) häntä esittää Helena Bergström. Myöhemmin 2010-luvulla tehdyssä elokuvasarjassa Bengtzonia esittää Malin Crépin. Elokuvasarjaa on Suomessa esittänyt MTV3.

## Kirjat
Kirjat on lueteltu aikajärjestyksessä sen mukaan milloin ne tapahtuvat, joka on erilainen kuin niiden ilmestymisjärjestys.

* *Studio sex* (Otava 2001) (*Studio sex*, 1999; elokuva *Studio sex*, 2012)
* *Paratiisi* (Otava 2001) (*Paradiset*, 2000; elokuva *Paradiset*, 2003)
* *Prime time* (Otava 2002) (*Prime time*, 2002; elokuva *Prime time*, 2012)
* *Uutispommi* (Otava 2000) (*Sprängaren*, 1998; elokuva 2001)
* *Punainen susi* (Otava 2003) (*Den röda vargen*, 2003; elokuva *Den röda vargen*, 2012)
* *Nobelin testamentti* (Otava 2006) (*Nobels testamente*, 2006; elokuva *Nobels testamente*, 2012)
* *Elinkautinen* (Otava 2007) (*Livstid*, 2007; elokuva *Livstid*, 2012)
* *Paikka auringossa* (Otava 2008) (*En plats i solen*, 2008; elokuva *En plats i solen*, 2012)
* *Panttivanki* (Otava 2011) (*Du gamla du fria*, 2011)
* *Ajojahti* (Otava 2014) (*Lyckliga gatan*, 2013)
* *Rautaveri* (Otava 2015) (*Järnblod*, 2015)

## Lähteet
Seppo Raistakka

**Seppo Raistakka** (tammikuu 1969 Posio, Suomi – 11. heinäkuuta 2014) oli suomalainen harmonikansoittaja ja tanssimuusikko. Hän voitti Kultainen Harmonikka -kilpailun vuonna 1987. 

## Tausta
Raistakka aloitti harmonikansoiton opiskelun 11-vuotiaana kansalaisopistossa Teuvo Peltosen johdolla. Myöhemmin hän opiskeli useiden vuosien ajan yksityisopetuksessa Seppo Leinon johdolla. Hänellä oli 1980-luvulla myös oma yhtye, jonka kanssa hän teki satunnaisia soittokeikkoja.

## Ura
Seppo Raistakka osallistui Kultainen Harmonikka -kilpailuun ensimmäistä kertaa vuonna 1986 sijoittuen toiseksi. Hän voitti kilpailun vuonna 1987, soittaen loppukilpailussa kappaleet "Bonita Nina" sekä "Varisevat lehdet". Hän sai tuomaristolta 181 pistettä. Voittoa luonnehdittiin ylivoimaiseksi toiseksi tulleen kilpailijan saatua 160 pistettä. Seppo Leinon oppilaiden hallittua Kultainen Harmonikka -kilpailua 1980-luvun lopulla alettiin jopa puhua niin sanotusta "Lapin tallista", joka myös esiintyi ja levytti Leinon johdolla 1980- ja 1990-lukujen aikana. Kilpailun jälkeen Raistakka toimi tanssimuusikkona muun muassa yhtyeissä Channel Four sekä Kolmoset. Muusikonuransa viimeisinä vuosina hän soitti enimmäkseen kosketinsoittimia. Väsyttyään keikkamuusikon ammattiin hän lopetti keikkailun joksikin aikaa ja luopui keikkatauon jälkeenkin kokopäiväisen muusikon toimesta. Hän keskittyi viimeisinä vuosinaan musiikin sovitustöihin studiossa sekä toimi päätyökseen lähihoitajan ammatissa.

Henkilönä Raistakkaa on kuvattu ystävälliseksi, rauhalliseksi ja iloiseksi persoonaksi. Hän menehtyi heinäkuussa 2014 äkillisesti sairauskohtaukseen. 

### Levytyksiä
*Seppo Raistakka yhtyeineen (single), Studioala Ky, 1990
*(mukana) Lapin Talli: Kultainen harmonikka, Tatsia (LP 047), 1991
*(mukana) Tunturitangot, Musiikki-Mainos, 1993

### Palkinnot ja tunnustukset
*Kultainen Harmonikka -kilpailun voitto 1987
*Vuoden kulttuuriteko (Posio) 1987
*Suosituin posiolainen 1988

## Lähteet
Ikeya–Seki

**Ikeya-Seki** on IAU:n nimellä C/1965 S1 tuntema vuonna 1965 auringon ohittanut komeetta.

Komeetta näkyi ulkomailla paljain silmin jopa päiväsaikaan. Näkyvyydestä Suomessa ei ole tietoa lyhyen havaintoikkunan ja lokakuun lopun pilvisen sään takia. Lähimmillään Aurinkoa se oli 0.08 AU:n etäisyydellä, eli se oli auringonhipojakomeetta. Saapuessaan periheliin se hajosi kolmeen osaan, jotka jatkoivat kulkuaan lähes identtisillä radoilla.

Ikeya-Seki on jaksollinen pyrstötähti, jonka jakso on noin 880 vuotta. On arveltu, että kyseessä on saattanut olla vuoden 1106 suuren komeetan paluu, joka sekin oli näkynyt Euroopassa päivätaivaalla. Komeetan on arveltu hajonneen jo tuolloin useaan osaan, jotka nykyisin muodostavat Kreutzin auringonhipojakomeettaperheen.

Kreutzin auringonhipojakomeettaperheen emokomeetaksi on ehdotettu myös jo Aristoteleen näkemää, vuoden 371 eaa. suurta komeettaa. Jos kuitenkin lasketaan vuodesta 1986 alkaen 76 vuoden syklejä alaspäin, niin voidaan olettaa vuoden 371 eaa. nähdyn komeetan voineen olla myös Halleyn komeetta.

## Lähteet
* Tähdet ja avaruus Nro: 7 / 2002 sivut 27 ja 31.
* http://yle.fi/vintti/yle.fi/yleradio1/viewtopic5d0a.html?f=1&t=405&sid=220c086219ae2ca851fb70c05988eaf1&start=150
Tervikin kartano

**Tervikin kartano** sijaitsee Pernajanlahden länsirannalla Loviisassa. Kartano on edelleen ensimmäisen omistajansa, Katarina Guthrien, jälkeläisten hallussa.

## Historia
Tervikin kartanon historia alkaa vuodesta 1636. Se muodostettiin viidestä tilasta, jotka oli lahjoitettu Katarina Guthrielle. Kartano sai säterivapauden, joka tosin peruttiin vuonna 1691. Uudemman kerran Tervikille myönnettiin säterivapaus 1766, jolloin sille siirrettiin Edön säterin rälssioikeudet. Kartano on pysynyt saman suvun hallussa koko historiansa ajan, vaikka omistajasukujen nimet ovatkin vaihtuneet avioliittojen myötä. Ensimmäinen perijä oli Guthrien poika, kreivi Robert Lichton. Omistajasuvun nimi vaihtui Muhliksi, kun Lichtonin sisarentytär peri kartanon puolisonsa Adam Gustav Muhlin kanssa. Heidän pojantyttärensä avioitui upseeri Otto Wilhelm De Geerin kanssa. Otto De Geer toteutti isonjaon Tervikissä jo 1768. Omistajasuvun nimi on ollut Ehrnrooth vuodesta 1855, jolloin Wilhelmina Ottiliana Lovisa de Geer peri Tervikin. Hänen puolisonsa oli kenraaliluutnantti Gustaf Robert Ehrnrooth.

Tervikin tammikuja on Suomen pisin. Nykyisen päärakennuksen kantaosa valmistui 1730-luvulla, keittiösiipi rakennettiin lähes sata vuotta myöhemmin. 1810-luvulla julkisivu muutettiin empiretyyliseksi ja mansardikatto purettiin 1800-luvun lopussa toisen asuinkerroksen tieltä. 1920-luvun remontti palautti julkisivun empiretyylin mukaiseksi. Kartano kuuluu Museoviraston määrittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Tervikin kartanomuseon säätiön omistuksessa oleva muotokuvakokoelma on Suomen suurin yksityinen muotokuvakokoelma.

## Lähteet
*Haikonen, Iris, Teräväinen, Erkki: Kartanon mailla – sätereitä ja rälssimiehiä, Genimap Oy, 2006, 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Ennen ja nyt
*
Ikeya–Zhang

Nimillä **C2002/C1** ja **153P/Ikeya–Zhang** on komeetta, joka löydettiin helmikuussa 2002. 

Kaoru Ikeya ja Daqing Zhang löysivät itsenäisesti vuoden 2002 komeetan, jota pidetään samana kuin puolalaisen astronomin Johannes Heveliuksen vuonna 1661 havaitsemaa komeettaa. Komeetan jakso on 366,5 vuotta, ja seuraavan kerran sen odotetaan saapuvan Auringon lähettyville vuonna 2362.

Komeetta näkyi parhaiten maaseudulla sekä valokuvissa. Edellisestä paljain silmin havaittavasta komeetasta Suomen taivaalla oli kulunut viisi vuotta (Hale-Bopp).

## Lähteet
* Tähdet ja avaruus Nro: 7 / 2002, sivu 32.

### Viitteet
Kerppo Kankaanranta

**Kerppo Kallas Kankaanranta** (17. heinäkuuta 1919 Rauma – 8. elokuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen vuorineuvos, oikeustieteen lisensiaatti ja asianajaja.

Kankaanrannan vanhemmat olivat pankinjohtaja, filosofian maisteri Oskar Wilho Kankaanranta ja pankkiprokuristi Annikki Alina Ahovaara (ent. Åkerlund). Kankaanranta kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassisesta lyseosta vuonna 1938 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1945. Hän sai varatuomarin arvon vuonna 1948 ja valmistui myöhemmin vielä oikeustieteen lisensiaatiksi Turun yliopistosta 1965.

Kankaanranta toimi asianajajana 1946–1973 ja hänen asianajotoimistonsa hoiti 1960-luvulta alkaen liike-elämän juridiikkaan liittyviä toimeksiantoja. Hän toimi 1967–1977 Asko Oy:n ja Upo Oy:n hallintoneuvostojen puheenjohtajana, vuodesta 1970 Asko-yhtymä Oy:n hallituksen puheenjohtajana ja vuodesta 1974 insinööritoimisto Vesto Oy:n hallituksen puheenjohtajana. Kankaanranta sai vuorineuvoksen arvon vuonna 1976 ja oli vuodet 1977–1979 Asko-Upo Oy:n pääjohtajana.

Kankaanranta oli 1970-luvulla Suomen Teollisuusliiton hallituksen jäsen, Teollisuuden Keskusliiton edustajiston jäsen, Suomen Metsäteollisuuden keskusliiton hallituksen jäsen ja Metsäteollisuuden työnantajaliiton hallintoneuvoston jäsen.

Aarno Laitisen kirjassa *Rahat tai renki: Suomen liike-elämän veijareita ja huijareita* (Kustannusvaihe Ky 1984) käsiteltiin muun muassa Kankaanrannan toimintaa Asko-Upossa. Kirjan mukaan Kankaanranta junaili vaikeuksissa olleen sukuyhtiön Suomen Yhdyspankin haltuun. 

## Teoksia
Nimellä *K. K. Kankaanranta*:
* * Barrikaadin toiselta puolelta eli entisen asianajajan näkemyksiä oikeuslaitoksen uudistamisesta* ; eripainos Suomen Lakimiesyhdistys 75 vuotta. 1973 
* *Markkinoinnin tehostamisen tarve* : esitelmä Mainostajien liiton vuosikokouksessa 22.3.1978. Mainostajien liiton julkaisusarja 2. Mainostajien liitto, Helsinki 1978 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuka kukin on 1978 (Projekt Runeberg)
Aarne Lintulaakso

**Aarne Johannes Lintulaakso** (9. heinäkuuta 1936 Vaasa &ndash; 8. helmikuuta 1994 Vaasa) oli vaasalainen jazzmuusikko ja taidemaalari.

Lintulaakso aloitti muusikonuransa jazztrumpetistina 1950-luvulla. Hän soitti useassa vaasalaisessa jazzyhtyeessä, muun muassa Vaasa Big Bandin soolotrumpetistina, Harry Tuomen kvintetissä, Aarne Kuisman kvintetissä, Christian Bäckin sekstetissä sekä Olavi Virran kokoonpanossa. Lintulaakso oli vuonna 1967 perustetun Vaasa Jazz Club ry:n perustajajäsen.

1970-luvulla Lintulaakso suuntasi taiteellista lahjakuuttaan enemmän kuvataiteisiin. Hän oli aloittanut maalaamisen jo 1950-luvulla ja oli siinä itseoppinut. Hänen työnsä pohjautuivat öljy- ja sekatekniikkaan ja olivat aluksi impressionistisia ja myöhemmin kubistisia tai abstrakteja, tarkan sommittelun tuloksena olleita teoksia. Raati valitsi Lintulaakson töitä ensimmäisen kerran näyttelyyn vuonna 1977 (Pohjanmaan museon aluenäyttely). Sen jälkeen hänen teoksiaan oli mukana monessa alueellisessa näyttelyssä. Toimittuaan 15 vuotta ammattimaisena kuvataiteilijana Lintulaakso piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä vuonna 1988, jolloin hän oli 51-vuotias.

Pitkän uransa aikana Lintulaakso vakiinnutti asemansa vaasalaisen kuvataiteen huipulle. Lintulaakso oli kahdentoista vaasalaistaiteilijan vuonna 1988 perustaman Ranta-ateljee ry:n perustajajäsen. Muita ryhmään kuuluvia vaasalaistaiteilijoita olivat muun muassa Veikko Takala, Pentti Uusikylä, Fritz Jakobsson ja Risto Jalonen.

Aarne Lintulaakson teoksia on muun muassa Pohjanmaan museon kokoelmissa.

## Lähteet
Rob Ford

**Robert Bruce **”**Rob**”** Ford** (28. toukokuuta 1969 Toronto, Ontario – 22. maaliskuuta 2016) oli kanadalainen konservatiivipoliitikko ja liikemies, joka toimi Toronton kaupungin historian 64. pormestarina vaalikaudella 2010–2014. Hänet tunnetaan korkean verotuksen vastustajana.

Pormestarikautensa aikana Ford oli osallisena useissa työhönsä liittyvissä ja työn ulkopuolisissa kohuissa. Fordin alkoholi- ja päihdeongelmien noustua julkisuuteen Toronton kaupunginvaltuusto vei suurimman osan hänen valtaoikeuksistaan.

Ford oli pyrkimässä myös kaudelle 2014–2018 Toronton pormestariksi mutta vetäytyi vaalikampanjasta, kun hänen vatsastaan löydettiin kasvain. Hänet valittiin kuitenkin Toronton kaupunginvaltuutetuksi. Kasvaimen löytymisen jälkeen Fordin veli Doug otti hänen paikkansa pormestariehdokkaana mutta hävisi vaalit John Torylle.

Ford kuoli syöpään 22. maaliskuuta 2016 46-vuotiaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Senet

**Senet** tai **S'n't** (tai *Senat* tai *Zinat*) on egyptiläinen, kahden pelattava lautapeli ja yksi vanhimmista tunnetuista peleistä. Sitä on pelattu ainakin 3500-luvulta eaa. Alkujaan peli juhlisti kuukauden 30 päivää (pelissä on 30 peliruutua), mutta se kehittyi aikojen saatossa vakavaksi peliksi, jolla oli kulttuurillista ja uskonnollista painoarvoa.  

## Pelin pelaaminen ja säännöt
Senet-pelin lauta koostuu kolmesta kymmenen ruudun rivistä. Vaikka arkeologit ovat löytäneet yli viisikymmentä Senet-lautaa, ei pelin säännöistä ole varmuutta. Yleisen käsityksen mukaan nappuloita siirrettiin laudalla sen päästä päähän, leveän (peilikuva) S-kirjaimen muodossa. Siirtojen määrä ratkaistiin heittämällä neljää tikkua. Lauta sisälsi viisi erikoisruutua (ruudut 15 ja 26–29), jotka määrittivät siihen osuvan pelaajan toimenpiteet. Pelin voitti pelaaja, joka ensimmäisenä sai kaikki pelinappulansa pois laudalta.

Egyptologit yrittivät lähes vuosisadan selvittää pelin sääntöjä. Sääntöjä selvitettiin hautakammioiden kuvituksista, säilyneistä pelilaudoista ja niiden kuvituksista sekä uskonnollisista teksteistä, jotka käsittelivät matkaa kuolemaan.

### Nykyään käytössä olevat säännöt
Pelissä heitetään neljää tikkua, joiden toinen puoli on pyöreä, toinen tasainen, tai pyramidinomaista noppaa. Saatujen tasaisten tikkujen tai valkoisten pyramidinkärkien perusteella pelaaja voi liikkua tikkujen osoittaman määrän:

## Yhteiskunnallinen ja uskonnollinen merkitys
Pelin on arveltu olleen yhteiskunnan kaikkien sosiaaliluokkien suosiossa.

Senet alkoi pelkkänä ajanvietteenä, mutta siitä kehittyi vuosituhansien aikana peli, jolla oli ritualistista painoarvoa egyptiläisessä yhteiskunnassa. Senet kuvasti egyptiläisten uskomuksia kuolemanjälkeisestä elämästä: he uskoivat, että ihmiset voivat yhtyä auringon jumalaan Ra-Horakhtyyn juuri ennen kuolemaansa. Egyptissä uskottiin, että kuolemanjälkeiseen kohtaloon pystyi aktiivisesti vaikuttaa ennen kuolemista. Senetin merkityksiä elämän ja kuoleman metaforana löytyy muun muassa Kuolleiden kirjasta. 

## Peli nykyään
Senet on ollut esillä populaarikulttuurissa jonkin verran. Lara Croft pelaa Senetiä Tomb Raider: The Last Revelation videopelissä. Televisiosarjassa Lost puolestaan Man in Black pelaa peliä Jacobin kanssa. Lost-sarjan The Complete Collection pakkauksen mukana tuli Senet. 

Taidemuseo Amos Rex myi Senet-peliä museokaupassaan Egyptinäyttelyn aikana. Senetistä on myös tehty pelattava versio muun muassa kännyköille, sekä suosittuun Board Game Arena -lautapelipalveluun.

## Katso myös
* Go
* Mah-jong
* Mehen
* Urin kuninkaallinen peli

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Peliä voi pelata ilmaiseksi Board Game Arena -pelipalvelussa
Tuulisella terassilla

**Tuulisella terassilla** on vuonna 1991 ilmestynyt KOM-teatterin järjestyksessään 12. albumi.  

## Muusikot
*Kari Hietalahti – laulu (A3, A4)
*Pekka Milonoff – laulu (A5, B1, B5) 
*Kati Outinen – laulu (A2, B2)
*Marja Packalén – laulu (B2)
*Vieno Saaristo – laulu (A6, B2, B3)
*Pekka Valkeejärvi – laulu (B4)
*Tuula Väänänen – laulu (A1, B2)
*Markku Kanerva – kitara
*Kalle Chydenius – basso
*Jussi Chydenius – rummut
*Markku Ounaskari – rummut
*Ville Hukkinen – lyömäsoittimet, syntetisaattori
*Vesa Mäkinen – piano
*Pentti Lahti – saksofoni
*Timo Hietala – tama-rumpu
*Pepe Ahlqvist – huuliharppu

## Kappaleet
**A-puoli**
# (säv. Aija Puurtinen, san. Arto Melleri)
# (säv. Timo Hietala, san. Minna-Liisa Hietala)
# (säv. Ville Hukkinen, san. Ilpo Tiihonen)
# (säv. Vesa Mäkinen, san. Kari Hotakainen)
# (säv. Hector, san. Pentti Saaritsa)
# (säv. Pekka Tegelman, san. V. A. Koskenniemi)
**B-puoli**
# (säv. Timo Hietala, san. Minna-Liisa Hietala)
# (säv. Kaj Chydenius, san. Unto Karri)
# (säv. Heikki Salo, san. Arvi Kivimaa)
# (säv./san. Pekka Tegelman)
# (säv. Vesa Mäkinen, san. Kullervo Rainio)
# (säv. Timo Hietala, san. Minna-Liisa Hietala)

## Lähteet
*TUULISELLA TERASSILLA Yleisradion Fono-äänitetietokanta
Pekka Tegelman

**Pekka Tegelman** (s. 13. toukokuuta 1957) on suomalainen kitaristi, lauluntekijä ja levytuottaja. Hänen ensimmäinen yhtyeensä oli Finnforest, jonka Tegelman perusti vuonna 1972 veljensä Jussin kanssa. 

Kolme albumia julkaisseen Finnforestin lisäksi hän soittanut useiden muiden artistien levyillä sekä toiminut tuottajana kymmenillä albumeilla. Tegelmanin pitkäaikaisimpia yhteistyökumppaneita ovat olleet muun muassa Petri Pettersson, Liisa Tavi sekä Sakari Kuosmanen. 2010-luvulla hän on tulkinnut Jacques Brelin tuotantoa yhdessä näyttelijä Martti Suosalon kanssa. Tegelmanin ensimmäinen sooloalbumi ilmestyi vuonna 2010.

Vuonna 2019 Tegelmanille myönnettiin taiteilijaeläke. 

## Sooloalbumit
**[[Bound (albumi)|Bound]]* (2010)
**[[Näin]]* (2013)
**[[Aurinko on meidänkin!]]* (2016)
**[[Pekka Tegelman & Quartegel]]* (2017)

## Lähteet
KOM-teatterin joulu

**KOM-teatterin joulu** on vuonna 2003 ilmestynyt joululevy. Se on järjestyksessään KOM-teatterin 13. albumi ja ensimmäinen sitten vuoden 1991 *[[Tuulisella terassilla]]* -levyn. Kyseessä on myös KOM-teatterin toistaiseksi viimeisin studioalbumi.

Levy sisältää sekä vanhoja, että uusia, varta vasten levylle sävellettyjä joululauluja. Kappaleiden joukossa on myös kaksi Helsingin Suomalaisen Yhteiskoulun opiskelijoiden sanoittamaa laulua, *Kohti valoa* ja *Joulun henki*. 

## Muusikot
*Eero Aho – laulu (5, 9, 10)
*Monna Kamu – laulu (2, 12, 13, 16)
*Tiina Lymi – laulu (1, 6, 7)
*Pekka Milonoff – laulu (7, 11, 15)
*Sari Mällinen – laulu (3, 4, 14)
*Marja Packalén – laulu (8, 17)
*Pekka Valkeejärvi – laulu
*Kalle Chydenius – laulu, basso, kosketinsoittimet
*Ville Hukkinen – rummut
*Anssi Sopanen – rummut
*Kaj Chydenius – piano
*Marjatta Meritähti – piano 

## Kappaleet
# (säv. trad., san. J. H. Erkko)
# (säv. Marjatta Meritähti, san. Ida Saarinen)
# (säv. Kaj Chydenius, san. Jukka Itkonen)
# (säv. Marjatta Meritähti, san. Jukka Itkonen)
# (säv. Marjatta Meritähti, san. Jukka Itkonen)
# (säv. Kaj Chydenius, san. Jukka Itkonen)
# (säv. Kaj Chydenius, san. Aunimarjut Kari)
# (säv. Kaj Chydenius, san. Aunimarjut Kari)
# (säv. Kaj Chydenius, san. Ahti Taponen)
# (säv. Marjatta Meritähti, san. Elmer Diktonius, Arvo Turtiainen)
# (säv. Marjatta Meritähti, san. Jaana Paju)
# (säv. Marjatta Meritähti, san. Jaana Paju)
# (säv. Kaj Chydenius, san. Wendy Cope, Tuomas Nevanlinna)
# (säv. Kaj Chydenius, san. Ilona Aro)
# (säv. Kaj Chydenius, san. Antti Turunen)
# (säv. Kaj Chydenius, san. Salme Vuorinen)
# (säv. Kaj Chydenius, san. Jukka Siironen)
# (säv. Kaj Chydenius, san. Jukka Siironen)

## Lähteet
*KOM-TEATTERIN JOULU Yleisradion Fono-äänitetietokanta

### Viitteet
Elements

**Elements** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* *[[Elements (Roger Gloverin albumi)|Elements]]*, Roger Gloverin albumi vuodelta 1978
* *[[Elements (Atheistin albumi)|Elements]]*, Atheist-yhtyeen albumi vuodelta 1993
* *[[Elements Pt. 1]]* ja *[[Elements Pt. 2]]*, Stratovarius-yhtyeen albumit vuodelta 2003
* *[[Elements – Anthology 1968 To 2005]]*, Ken Hensleyn kokoelma-albumi vuodelta 2006
* ”Elements”, Neo Cortex -yhtyeen kappale vuodelta 2001
* Elements Music, suomalainen musiikkikustantamo.
Ilpo Kärkkäinen

**Ilpo Kaleva Kärkkäinen** (käyttää myös taiteilijanimeä **Ilpo Kaleva**, s. Kiuruvesi) on suomalainen harmonikansoittaja ja iskelmälaulaja. Hän voitti Kultainen harmonikka -kilpailun vuonna 1991.

## Tausta
Ilpo Kärkkäinen syntyi Kiuruveden Luupuvedellä. Hän aloitti harmonikansoiton 10-vuotiaana ja laulamisen 14–15-vuotiaana, kun tanssiorkesteri tarvitsi laulusolistia. Ensimmäinen soitonopettaja ja soittokaveri oli Väinö Hukkanen. Muita tärkeitä hahmoja oli paikallinen soitonopettaja Sulo Holopainen, joka ohjasi Kärkkäisen Jyväskylään Alpo Pohjan tunneille. Kärkkäinen on opiskellut harmonikansoittoa myös Iisalmen musiikkikoulussa Petri Makkosen johdolla sekä Sibelius-Akatemian nuoriso-osaston harmonikkalinjalla Heidi Velamon johdolla. Varusmiespalvelunsa hän suoritti Kainuun sotilassoittokunnassa soittaen rumpuja sekä harmonikkasolistina. Tärkeässä roolissa opettajana on toiminut myös Erkki Ihalainen, joka valmensi Kärkkäistä erityisesti Kultainen harmonikka -kilpailua varten vuonna 1991. Laulunopettajina ovat toimineet muun muassa Stella ja Tapani Valtasaari.

## Ura
Ilpo Kärkkäinen, joka käyttää myös taiteilijanimeä Ilpo Kaleva, osallistui ensimmäistä kertaa Seinäjoen tangomarkkinoille vuonna 1990 edeten kilpailun semifinaaleihin. Hän voitti Kultainen harmonikka -kilpailun vuonna 1991. Vuotta myöhemmin hän sijoittui Tangomarkkinoiden loppukilpailuissa viiden parhaan joukkoon. Kärkkäinen kertoi vuonna 2010 toimineensa tanssimuusikkona 25 vuotta. Hän on työskennellyt ammatikseen myös talotehtaalla kahdeksan vuoden ajan perustettuaan perheen 1990-luvun lopulla. Hän lopetti työn talotehtaalla, jatkoi musiikkiopintoja vuonna 2006 ja valmistui musiikkipedagogiksi Savonia ammattikorkeakoulun Kuopion Musiikki- ja Tanssiakatemiasta keväällä 2010. Kärkkäinen on myös toiminut harmonikansoiton opettajana Ylä-Savon musiikkiopistossa vuodesta 1991 lähtien ja jo ennen sitä kansalaisopistossa. Hän on säveltänyt ja sovittanut joitakin iskelmiä, muun muassa omille levyilleen.

## Levytyksiä
*(mukana) Kultainen harmonikka (MTV-Musiikki, MTVCD 040, 1992)
*Toit linnunlaulun sydämeeni (Haka-music, ILKACD 23 1994)
*Tähden muisto (2010)

## Lähteet
Airanne

**Airanne** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Urjalan entinen nimi sen kuuluessa kappeliseurakuntana Akaaseen
* Urjalan Rutajärven entinen nimi
* entinen osuuskaupan nimi Urjalassa
* Airanne, järvi Venäjällä Karjalan tasavallassa Sortavalan kaupungin lähellä
* suomalainen sukunimi
** August Fredrik Airanne, aik. Andberg (1871–1925), päätoimittaja, nimismies ja suomentaja
Uula Laakso

**Uula Allan Laakso** (s. 10. marraskuuta 1949 Rovaniemi) on suomalainen näyttelijä.

## Filmografia
### Elokuvat
* Täältä tullaan elämä! – koiravartija (1980)
* Joen saartama talo – Sampo (1983)
* Iso vaalee – tappaja (1983)
* Hengenmies – lavastaja Muukkonen (1984)
* Raamit ränniin – Jukan isä (1985)
* Suuri illusioni – Dimitri, Madame Spindelin palvelija (1985) 
* Valkoinen kääpiö – Montonen (1986)
* Paratiisin lapset – Pölli-Kalle (1994)
* Mosku – lajinsa viimeinen – Rupipää (2003)
* Kuulustelu – Rainer Aalto (2009)

### Televisiosarjat
* Putkinotko – Mauno Kypenäinen (1998)
* Kaverille ei jätetä – kirjailija (2. kausi, 9. jakso *Sielun avohakkuu*, 2001)
* Juurikasvua – Korpela (2009)
* Taivaan tulet – Jorma Pykäläinen (2. kausi, 5. jakso *Salakaato*, 2010)
* Tappajan näköinen mies – Olavi-eno (2011)
* Kansan mies – Jouko Honkala (2013)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Krebs

**Krebs** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Carl Krebs (1889–1971), tanskalainen voimistelija ja olympiamitalisti
* Edwin G. Krebs (1918–2009), yhdysvaltalainen biokemisti, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja
* Florian Krebs (s. 1999), saksalainen jalkapalloilija
* Hans Krebs (1898–1945), saksalainen jalkaväenkenraali, Saksan maavoimien yleisesikunnan päällikkö
* Hans Adolf Krebs (1900–1981), saksalainen biokemisti, sitruunahappokierron eli Krebsin syklin selvittäjä, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja
* John Hans Krebs (1926–2014), saksalais-israelilais-yhdysvaltalainen poliitikko
* Nikolaus Krebs, *Nicolaus Cusanus* (1401–1464), saksalainen filosofi, matemaatikko, kardinaali ja tähtitieteilijä
* Otto Mauritz Krebs (1683–1768), ruotsalainen everstiluutnantti 
* Peyton Krebs (s. 2001), kanadalainen jääkiekkoilija.
VL Vihuri (pommikone)

**VL Vihuri** (myös **Mosquito-Vihuri**) oli suomalainen Valtion lentokonetehtaan suunnittelma kaksimoottorisesta pommikoneesta, jonka jatkosuunnittelusta luovuttiin jatkosodan lopulla vuonna 1944. Vihuri olisi pohjautunut brittiläiseen De Havilland D.H.98 Mosquito -pommikoneeseen, joka olisi uudelleenpiirretty rakenteidensa osalta lentokonetehtaalla valmistamista varten. Tehdas halusi säilyttää myös Mosquiton aerodynamiset ratkaisut ennallaan, mutta moottorityypiksi olisi valittu saksalainen Daimler-Benz DB 605. Ulkonäöltään Vihuri olisi muistuttanut Mosquito B IV -alatyyppiä.

Bristol Blenheimin tuotannon alkaessa päättyä VL:n tehtaalla näytti olevan ylimääräistä kapasiteettia. Tehtaalta esitettiin, että hankittaisiin lisenssi modernista pommittajasta. Ilmavoimien esikunta arvioi metallin saatavuuden heikkenevän edelleen sotaoloissa ja että aikaa kuluisi liiaksi lisenssineuvotteluihin.

Esikunta ehdotti puurakenteista konetta kotimaisista materiaaleista. Esikunta kirjoitti 31. lokakuuta 1943 salaisen kirjeen VL:lle kysyen mahdollisuutta kopioida brittiläinen de Havilland Mosquito, joka oli muottiin tehtyä viilupuukuorirakennetta. Ajateltiin, että Saksasta saataisiin korjauskelpoinen sekä toinen purettava mallikoneiksi kuten myös DB-moottorit.

VL arvioi aloittavansa tuotannon kesäkuussa 1946 ja saavansa 60 konetta valmiiksi vuoden 1948 puolivälissä, jos mallikoneet saataisiin tammikuussa 1944 eikä aerodynamiikkaa muutettaisi. VL Puuska- ja Tuuli I -koneiden suunnitelmia olisi lykätty. Kone olisi tullut tuotantoon VL Pyörremyrskyn jälkeen.

Vuonna 1944 Ilmavoimat standardoi pommikoneeksi Junkers Ju 88:n ja suunnitelmasta luovuttiin.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kuvitteellinen yöhävittäjäversion pienoismalli – Pienoismallit.net
Beata

**Beata** on useissa Euroopan maissa tunnettu latinalaisperäinen naisen etunimi, joka tarkoittaa ’autuasta’ tai ’onnellista’. Etenkin saksalaisella kielialueella tunnettu rinnakkaismuoto on **Beate**, joka 1960-luvulla oli Saksan suosituin tytönnimi. 

Nimen maskuliinimuoto Beat (lat. *beatus*) on miehennimenä suosittu erityisesti Sveitsissä, pyhän Beatuksen mukaan, joka legendan mukaan käännytti sveitsiläiset kristinuskoon.

Suomessa nimi Beata on marraskuun 2025 loppuun mennessä annettu 1&nbsp;934 ja Beate noin 140 naiselle.

Beatan nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 2. joulukuuta.

## Tunnettuja Beatoja ja Beateja

* Beata Bladh (1697–1754), suomalainen porvari, kauppahuoneen omistaja ja laivanvarustaja
* Beata Sofia Gyldén (1804–1864), suomenruotsalainen runoilija
* Beata Harju (s. 1990), suomalainen näyttelijä, elokuvantekijä ja käsikirjoittaja
* Beata Henrikintytär (1718–1774), suomalainen piika
* Beata Joutsen (s. 1974), suomalainen kuvataiteilija ja taidegraafikko
* Beata Jönsintytär (k. 1675), suomalainen postimestari
* Beata Kempa (s. 1966), puolalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
* Beata Kollmats (s. 1992), ruotsalainen jalkapalloilija
* Beata Leppilampi, o.s. *Papp* (s. 1995), suomalainen taitoluistelija
* Beata Mazurek (s. 1967), puolalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
* Beata Opęchowska (s. 1997), puolalainen karateka
* Beata Pietarintytär (1600-luvulla), viimeinen Suomessa noituudesta tuomittu henkilö
* Beata Rodas (s. 1995), suomalainen tubettaja
* Beáta Siti (s. 1973), unkarilainen käsipalloilija
* Beáta Storczer (s. 1969), unkarilainen voimistelija
* Beata Szydło (s. 1963), puolalainen poliitikko, pääministeri 2015–2017
* Kine Beate Bjørnås (s. 1980), norjalainen maastohiihtäjä
* Beate Grimsrud (1963–2020), norjalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja kirjailija
* Beate Heister (s. 1951), saksalainen yritysjohtaja
* Beate Klarsfeld (s. 1939), saksalainen natsirikollisten metsästäjä
* Beate Koch (s. 1967), saksalainen keihäänheittäjä
* Beate Meinl-Reisinger (s. 1978), itävaltalainen poliitikko
* Beate Peters (s. 1959), saksalainen keihäänheittäjä
* Beate Schrott (s. 1988), itävaltalainen pika-aitajuoksija
* Beate Sirota Gordon (1923–2012), yksi Japanin perustuslain laatijoista
* Beate Zschäpe (s. 1975), saksalainen äärioikeistoterroristi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tarleena Sammalkorpi

**Tarleena Sammalkorpi**, myös **Tarleena Tuori** (3. heinäkuuta 1949 Helsinki – 31. heinäkuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja suomentaja, joka teki Yleisradiolle kulttuuriohjelmia viidellä vuosikymmenellä.

Sammalkorpi työskenteli Yleisradion kulttuuritoimituksessa 1970-luvun alusta lähtien ja oli myös Radiomafian juontajana. Sammalkorpi juonsi muun muassa *[[Tämän runon haluaisin kuulla]]* -ohjelmaa ja *Lasten mehuhetkeä*. Hänet tunnettiin myös ohjelmista *Kulttuuriuutiset*, *Kultakuume* ja *Kirjakerho* sekä *Lukupiiri*, jota hän toimitti ja juonsi vielä 2010-luvulla.

Sammalkorpi oli 1968 yksi *[[Ylioppilaslehti|Ylioppilaslehden]]* niin sanotun ”valtausnumeron” 30 päätoimittajasta. 1980-luvulla hän toimi *[[Kulttuurivihkot]]*-lehden päätoimittajana. 

Myös taiteilijanimeä ”Tarkku” käyttänyt Sammalkorpi suomensi laulunsanoituksia muun muassa Paula Koivuniemelle. Hänet tunnetaan useiden joululaulujen kääntäjänä, joista kuuluisin lienee *[[Lumiukko (elokuva)|Lumiukko]]*-animaatioelokuvan tunnuskappaleen ”Walking in the Air” suomennos nimellä ”Avaruus”.

Vuonna 2008 Sammalkorpi sai WSOY:n tunnustuspalkinnon.

Sammalkorven äiti oli runoilija Eila Kivikk’aho ja isä arkkitehti Risto Sammalkorpi (1919–2001).

## Lähteet
Lewyn kappale

**Lewyn kappaleet** ovat poikkeavia proteiinikertymiä, joita syntyy hermosolujen sisälle Parkinsonin taudissa, Lewyn kappale -taudissa ja tietyissä muissa aivosairauksissa. Lewyn kappaleet koostuvat pääosin alfa-synukleiini-nimisestä proteiinista, mutta niistä on löydetty yli 76 muutakin proteiinikomponenttia. Alfa-synukleiinin oligomerisaatio ja aggregaatio on ilmeisesti pääasiallinen syy Lewyn kappaleiden muodostumiselle. Morfologisesti Lewyn kappaleet voidaan jaotella kahteen alatyyppiin, joista toista löytyy aivorungosta ja toista aivokuorelta.

Lewyn kappaleet kuvasi ensimmäisen kerran saksalais-amerikkalainen neurologi Frederic Lewy vuonna 1912.

## Lähteet
Mustainkakolibri

**Mustainkakolibri** (*Coeligena prunellei*) on kolibreihin kuuluva lintulaji. Se elää endeemisenä Kolumbiassa.

## Koko ja ulkonäkö
Kooltaan mustainkakolibri kasvaa noin 11 cm pitkäksi ja sen pitkähkö suora nokka voi olla 3 cm pitkä. Koiras mustainkakolibri on yleisväritykseltään musta. Lajin rinnan kummalakin sivulla on valkoiset täplät, kurkussa ja siipien kainaloissa on kiiltävän siniset täplät ja alaselkä on tumman vihreä. Mustainkakolibrin pyrstö on musta ja haarautunut. Naaras muistuttaa ulkonäöltään koirasta, mutta on sitä hieman harmaampi. Naarasmustainkakolibrin nokka on myös suhteessa pidempi kuin koiraan ja siivissä on vähemmän sinistä väriä.

## Levinneisyys ja elintavat
Mustainkakolibria tavataan metsistä Kolumbian Andeilta tyypillisesti alle 2&nbsp;400 metrin korkeudella merenpinnasta. Sen elinympäristöä ovat kosteat metsät, joissa kasvaa erityisesti *Quercus humboldti*-tammea ja *Trigonobalanus excelsa*-pyökkikasvia. Laji on meden syöjä ja vierailee erityisesti punaisilla ja keltaisilla kukilla. Pesimäkausi on todennäköisesti heinäkuusta lokakuulle, mutta pesiviä yksilöitä on löytynyt myös joulu-helmikuussa. Kuppimaisen pesän mustainkakolibrit rakentavat sammalista ja hämähäkinseitistä.

Mustainkakolibrikannan kooksi on arvioitu 3&nbsp;500&ndash;15&nbsp;000 yksilöä. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen hakkuiden vuoksi.

## Lähteet