open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Memorial Album for Johnny Ace

**Memorial Album for Johnny Ace** on ko. yhdysvaltalaisen rhythm and blues -laulajan, pianistin ja mustan musiikin ehkä ensimmäisen supertähden muistolle omistettu monofoninen kokoelma-albumi vuodelta 1981. 

Levy-yhtiö on Ace Records. Singleinä julkaistujen kappaleiden alkuperäinen levy-yhtiö on houstonilainen Duke Records ja tämän Englannissa tehdyn albumin lupa on saatu MCA Recordsilta. Osallisena on myös Swift Records, 3 Kentish Town Road, London.

Kansitekstin on laatinut Dzondira LaIsac.

Albumin on masteroinut Bob Jones Wembleyn Music Centren studiossa. Kansitaiteen on tehnyt Waldo's.
 
## Kappaleet

; Sivu 1

# Pledging My Love (F. Washington / D. Robey) 1954, Duke Records 136
# Ace's Wild (J. Ace) 1953, 112
# Anymore (Washington / Robey) 1953, 144
# Yes Baby (w. Big Mama Thornton) (J. Ace) 1954, 118
# My Song (D. James) 1952, 102
# Never Let Me Go (Joe Scott) 1954, 132
# Don't You Know (Washington / Robey) 1956, 154

; Sivu 2

# The Clock (J. Mattis) 1953, 112
# No Money (tunt.) 1954, 136
# Angel (D. James) 1952, 107
# Follow the Rule (J. Ace) 1952, 102
# Burley Cutie (J. Alexander) 1954, 132
# Please Forgive Me (Joseph August) 1954, 128
# You've Been Gone So Long (J. Ace) 1954, 128



Albumilla on mukana kolme Johnny Acen ykköshittiä Yhdysvaltain R&B-listalla: "My Song", "The Clock" sekä suurin hitti "Pledging My Love". Muita hyvin menestyneitä kappaleita ovat "Angel" ja "Never Let Me Go".

Johnny Acen menestyslevyt olivat enimmäkseen pehmeitä ja sielukkaita blues/R&B-balladeja. Tällä albumilla on mukana myös vauhdikkaampia esityksiä, kuten "Don't You Know", "No Money", "Follow the Rule" ja "You've Been Gone So Long".

Big Mama Thorntonin kanssa duetoitua kappaletta "Yes Baby" ei ole aikaisemmin julkaistu albumilla.

"Ace's Wild" ja "Burley Cutie" ovat soitinkappaleita.

Useimmilla raidoilla taustayhtyeenä on Johnny Boardin orkesteri. Kappaleilla "The Clock" ja "Angel" taustayhtye on kuitenkin Beale Streeters ja kappaleella "Please Forgive Me" Johnny Otisin orkesteri.

Laulujen julkaisija on Leeds Music paitsi kappaleen "Pledging My Love" osalta Chappell Music Ltd. ja "No Money" osalta Copyright Control.

## Lähteet

* LP *Memorial Album for Johnny Ace* (Ace Records CH 40) 1981

; Viitteet
Kirjoituksia kreikkalaisista

**Kirjoituksia kreikkalaisista** on kokoelma Friedrich Nietzschen kirjoituksia antiikin Kreikan kulttuurista ja filosofiasta. Kirjoitukset on suomentanut Pekka Seppänen ja teoksen on julkaissut Summa vuonna 2006.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jakke Holvas: Muinainen Kreikka herää henkiin. Helsingin Sanomat 6.8.2006.
* Jukka Mikkonen: Puolisokean filosofin tarkkanäköiset huomiot. Kirjo 1/2007. (PDF)
Tuhkakarvajalka

**Tuhkakarvajalka** (*Dicallomera fascelina*) on harmaa, Suomessa harvinainen yöperhonen.

## Koko ja ulkonäkö
Tuhkakarvajalka on harmaa yöperhonen, jonka naaras on selvästi koirasta kookkaampi. Siipien pohjaväri on vaaleanharmaa ja etusiipi on kauttaaltaan pienten mustien täplien kirjoma. Sisempi ja ulompi poikkiviiru erottuvat selvästi. Ne ovat varsinkin etureunastaan mustat ja niissä on oranssinruskeaa varjostumaa. Poikkiviirujen väliin jää tumma, reunaltaan vaalea keskitäplä. Takasiivet ovat vaaleanharmaat ja niissä on himmeä, tumma keskitäplä. Koiraan tuntosarvet ovat tuuhean kaksoiskampahampaiset. Naaraan tuntosarvet ovat ohuemmat, ruumis rotevampi ja siivet muodoltaan pitemmät ja kapeammat, kuin koiraalla. Pohjoisessa perhoset ovat pohjaväriltään tummemman harmaita. Karvajaloille tyypilliseen tapaan lepäävä perhonen pitää etummaista, tuuhean harmaakarvaista raajapariaan ojennettuna eteenpäin. Siipiväli on koiraalla 34&ndash;40&nbsp;mm ja naaraalla 37&ndash;53&nbsp;mm.

Toukka muistuttaa melko paljon rämekarvajalan (*Gynaephora selenitica*) toukkaa. Se on musta ja kauttaaltaan valkoisten tai kellertävien karvojen peittämä. Selkäpuolella on viisi mustaa tuuheaa karvatupsua, jotka ovat sivuilta valkoiset. Pään molemmin puolin on lyhyet, eteenpäin suuntautuneet mustat tupsut ja toukan peräpäässä on pitkä ja tuuhea musta karvatupsu. Täysikasvuinen toukka on 40&ndash;45&nbsp;mm pitkä.

## Levinneisyys ja lentoaika
Tuhkakarvajalan levinneisyys ulottuu Keski- ja Pohjois-Euroopasta Venäjän poikki Itä-Siperiaan. Suomessa sitä tavataan paikoittaisena koko maassa, joskin laji on selvästi yleisempi etelä- ja keskiosissa. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesä-heinäkuun vaihteesta elokuun alkuun.

## Elinympäristö ja elintavat
Tuhkakarvajalka viihtyy sekä kosteilla että kuivilla avoimilla paikoilla ja saattaa olla hyvinkin runsaslukuinen. Koiraat aloittavat lennon yleensä vasta puolen yön aikoihin tai aamuyöllä, mutta naaraat lähtevät liikkeelle jo illan tullen. Koiraat tulevat valolle, naaraat hyvin harvoin. Aikuinen perhonen on lyhytikäinen eikä nauti ravintoa.

Naaras munii 150&ndash;200 munaa muutaman kymmenen munan ryhmiksi oksille. Munarykelmään tarttuu tummanharmaata karvaa naaraan takaruumiin kärjen tupsusta. Nuoret toukat elävät ryhminä ja talvehtivat. Keväällä toukat itsenäistyvät ja syövät ravintokasviaan ympäri vuorokauden. Helpoimmin toukkia löytää alkukesästä öisin. Toukat ovat täysikasvuisia kesäkuun alkupuolella ja pohjoisimmilla elinalueillaan saattavat talvehtia vielä uudelleen ennen koteloitumistaan. Kotelo on läpikuultavan ja toukkakarvoilla suojatun kotelokopan sisällä maassa tai kasvin varrella.

## Ravintokasvi
Toukka on monilla lehtipuilla ja varvuilla elävä polyfagi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen perhoset: Tuhkakarvajalka
* Suomen perhostutkijain seura: tuhkakarvajalka 
* toukka 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* Vlindernet
South Park Rally

***South Park Rally*** on australialaisen Tantalus Median kehittämä ja Acclaimin vuonna 2000 julkaisema rallipeli, joka perustuu Trey Parkerin ja Matt Stonen animaatiosarjaan South Park.

Peli on kolmas sarjaan perustuva peli, pelien *South Park* (1998) ja *Chef's Luv Shack* (1999) jälkeen.

Peli julkaistiin PlayStation, Nintendo 64 ja Sega Dreamcast -laitteille ja PC:lle. PC-version vaatimuksina olivat Windows 95/98, Pentium 200 MHZ ja 3D-grafiikkakortti.

## Pelaaminen
Peliä pelataan erilaisissa kentissä erilaisilla hahmoilla. Pelin hahmoja ovat esimerkiksi Cartman, Stan, Kenny, Kyle, Chef ja muita sarjasta tuttuja henkilöitä. Pelin läpipelaamisessa on yhteensä 14 tasoa, jotka on tarkoitus pelata läpi noin 40-60 minuutissa.

## Lähteet
Japaninmustamänty

**Japaninmustamänty** (*Pinus thunbergii*) on mäntylaji.

Japaninmustamänty muistuttaa ulkonäöltään paljon Etelä-Euroopassa esiintyvää mustamäntyä eli euroopanmustamäntyä (*Pinus nigra*). Laji voi kasvaa ainakin 20-metriseksi puuksi. Sen jäykät neulaset ovat 7–12 senttimetriä pitkiä. Muita lajituntomerkkejä ovat melko valkoiset talvisilmut, jotka ovat vaalealaitaisten suomujen peitossa. Vanhojen puiden kaarna on tummanharmaata ja syväuurteista.

## Lähteet
Tragedian synty

**Tragedian synty** () on Friedrich Nietzschen vuonna 1872 ilmestynyt esikoisteos. Siinä hän käsittelee antiikin kreikkalaisuuden olemusta. *Tragedian synty*ä kritisoitiin senaikaisessa tiedemaailmassa voimakkaasti, sillä sen tulkinta kreikkalaisesta filosofiasta oli verrattain radikaali. Myöhemmin sitä on kutsuttu mestariteokseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Jylhämö, Kimmo: Johdanto Nietzschen traagiseen ajatteluun . Niin & näin 3/1994.
* Julkunen, Pertti: Pertti Julkunen. Helsingin Sanomat 2.12.2007.
* Taskinen, Satu: Ettei elämä unohtuisi. Kiiltomato.net 4.1.2008.
* Waarala, Hannu: Tragedian synty. Keskisuomalainen 29.3.2008.
Nietzschen jälkeen

**Nietzschen jälkeen. Miten tullaan filosofiksi** on italialaisen filosofin Giorgio Collin vuonna 1996 ilmestynyt kirja Friedrich Nietzschen ajattelusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virnes, Antti: Huuruilun airut. *Paatos* 3/2010.
Euroryhmä

**Euroryhmä** on Euroopan unionin Talous- ja rahoitusasioiden neuvoston (Ecofin) alainen epävirallinen elin, jossa euroalueen jäsenvaltioiden ministerit keskustelevat eurovaluuttaan liittyvistä asioista.
Euroryhmä on euroa valuttanaan käyttävien maiden valtiovarainministereistä koostuva ryhmä, joka edistää jäsenvaltioiden yhteistoimintaa euroon liittyvissä asioissa. Valtiovarainministerien lisäksi ryhmään kuuluvat Euroopan komission talous- ja raha-asioista vastaava komissaari ja Euroopan keskuspankin pääjohtaja. Eurooppa-neuvosto hyväksyi euroryhmän perustamisen joulukuussa 1997 ja ensimmäinen euroryhmän kokous pidettiin 4. kesäkuuta 1998 Senningenin linnassa Luxemburgissa.

Euroryhmä kokoontuu yleensä kerran kuussa ennen EU:n talous- ja rahoitusasioiden neuvoston Ecofin-kokousta, joka on osa Euroopan unionin neuvostoa. Varsinainen päätöksenteko tapahtuu Ecofinin kautta ja euroryhmän luonne on Lissabonin sopimuksen mukaan epävirallinen.

## Puheenjohtaja
Aluksi ryhmän puheenjohtajana toimi EU:n neuvoston puheenjohtajamaan valtiovarainministeri, tai puheenjohtajuuskierrossa seuraava sopiva jos puheenjohtajamaa ei ollut euroalueessa. Vuonna 2004 euroryhmä päätti valita pysyvän puheenjohtajan kaksivuotiseksi kaudeksi, jonka voi uusia.

Ensimmäinen pysyvä puheenjohtaja oli Luxemburgin pääministeri Jean-Claude Juncker vuosina 2005–2013. Junckerin seuraajaksi valittiin 21. tammikuuta 2013 Alankomaiden valtiovarainministeri Jeroen Dijsselbloem. Alankomaissa maaliskuussa 2017 pidettyjen vaalien jälkeen maahan nimitettiin uusi hallitus, missä Dijsselbloemin työväenpuolue ei ollut mukana. Euroryhmä kuitenkin sopi lokakuussa 2017 hänen hoitavan puheenjohtajan tehtävää väliaikaisesti euroryhmän kokoukseen tammikuussa 2018 asti.

Portugalin valtiovarainministeri Mário Centeno valittiin 4. joulukuuta 2017 Dijsselbloemin seuraajaksi euroryhmän puheenjohtajaksi. Virallisesti Centeno aloitti kaksi- ja puolivuotisen kautensa puheenjohtajana 13. tammikuuta 2018.

Centenon seuraajaksi valittiin 9. heinäkuuta 2020 Irlannin valtiovarainministeri Paschal Donohoe.

**Euroryhmän puheenjohtajat:**

Tiedosto:Ioannes Claudius Juncker die 7 Martis 2014.jpg|Jean-Claude Juncker(2005–2013)
Tiedosto:Jeroen Dijsselbloem 2015 (1).jpg|Jeroen Dijsselbloem(2013–2018)
Tiedosto:Informal meeting of economic and financial affairs ministers (ECOFIN). Handshake, Eurogroup Toomas Tõniste and Mário Centeno (37238535645) (cropped).jpg|Mário Centeno(2018–2020)
Tiedosto:Paschal Donohoe TD.jpg|Paschal Donohoe(2020- *nykyinen*)


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Euroryhmän esittely neuvoston pääsihteeristön sivustolla
Jalkapallon Suomen Cup 1959

**Jalkapallon Suomen Cup 1959** oli cupin viides järjestämisvuosi. Osanotto-oikeus siihen oli kaikilla seuroilla. Kilpailuun osallistui 186 joukkuetta joista Mestaruus- ja Suomensarjan joukkueet, kaikkiaan 36, pääsivät ilman karsintaa 64 joukkuetta käsittävään varsinaiseen kilpailuun. Muiden 28 joukkueen selville saamiseksi pelattiin 3 karsintakierrosta.
Loppuotteluun selvisivät Valkeakosken Haka ja Helsingin IFK, ja se pelattiin 1.11. Olympiastadionilla. Ottelun voitti Haka 2-1(2-0).

## Suomen Cupin ottelut

**Varsinaisen kilpailun 1. ja 2.kierros**

Cup-mestarit: Aarre Klinga, Olli Mäkinen, Antti Nieminen, Aimo Pulkkinen, Esko Valkama, Veijo Valtonen, Kalle Kinnunen, Esko Malm, Eero Nieminen, Keijo Airola ja Juhani Peltonen. Joukkueen valmentajana toimi Walter Heinonen.

## Lähteet
* Suomen Palloliiton toimintakertomus 3 
* Suomen Palloliiton toimintakertomus 4
Onnelliset leikit

**Onnelliset leikit** on suomalainen episodielokuva vuodelta 1964, jonka ovat ohjanneet Aito Mäkinen ja Esko Elstelä. Elokuva sisältää episodit "Tikku" ja "Juulia".

## Tuotanto
Molemmat ohjaajat olivat ensikertalaisia elokuvaohjaajina. Mäkinen oli toiminut kriitikkona ja elokuvakerhoissa, Elstelä oli teatteriohjaaja. Mäkinen teki itse käsikirjoituksen episodiinsa, Elstelän osuus pohjautui hänen vaimonsa Satu Waltarin pakinoihin Mäkisen ohjaus *Juulia* on onnea hehkuva rakkaustarina, Elstelän ohjaama tarina taas kesämökkitoilailua.

## Arviot
Elokuva sai aikalaiskritiikeissä pääosin hyvän vastaanoton ja se kokosi myös palkintoja. Yrjö Kemppi (Ilta-Sanomat) kirjoittaa arviossaan: "Juulia - - kuuluu muodoltaan tasapainoisimpaan ja kuvina kauneimpaan mitä meillä elokuvassa on aikaansaatu." myös  2000-luvun kriitikko arvelee myös Mika Waltarin ihailijoiden kiinnostuvan elokuvasta, sillä tapahtumapaikkana on Laukkoski Mika Waltarin mökkinaapurustossa. Näyttelijöinä on kirjailijan lapsenlapsia. Mäkisen ohjaama toinen episodi *Juulia* saa eräältä kriitikolta arvion: "Suomalaiseksi työksi poikkeuksellisen levollinen ja onnentäyteinen rakkausjutun kuvaus."

## Näyttelijät

## Lähteet
Idänselkova

**Idänselkova** (*Zelkova serrata*) on jalavakasveihin kuuluva kasvilaji.

## Ulkonäkö
Idänselkovan latvus on usein muodoltaan laakea tai pyöreä. Puun runsaat latvahaarat osoittavat tasaisesti eri suuntiin rungon sivuille ja yläpuolelle vaakatasosta pystytasoon. Nuorissa vuosikasvaimissa lehdet ovat selväruotiset ja vanhemmissa oksissa lyhytruotiset. Lehdet ovat muodoltaan suipot, suippokärkiset ja laidaltaan selvästi sahahampaiset. Lehtien syysvärityksenä ovat punaisen ja keltaisen sävyt.

## Lähteet
Pikimänty

**Pikimänty** (*Pinus rigida*) on mäntylaji, joka kasvaa alkuperäisenä itäisessä Pohjois-Amerikassa. Lajia tavataan luonnonvaraisena Itä- ja Koillis-Yhdysvalloissa 17 osavaltiossa sekä Kanadassa Ontariossa ja Québecissa. Se on elinvoimainen.  Pikimänty muodostaa laajoja metsiä erityisesti Pohjois-Amerikan itäosan rannikoilla. 

## Ulkonäkö
Pikimänty on suurimmillaan 31 metriä korkeaksi kasvava puu. Sen rungon punaruskea kaarna on syvästi ja epäsäännöllisesti uurteinen. Neulasia on kolme (tai viisi) yhdessä nipussa; ne ovat 5–10(–15) senttimetriä pitkiä ja kiertyneitä. Kävyt ovat kypsinä ruskeita, 3–9 cm pitkiä ja sulkeutuneena munanmuotoisia.  Pikimänty on kasvultaan poikkeuksellinen mäntylaji, sillä se pystyy kasvattamaan uusia haaroja rungon jälkisilmuista esimerkiksi metsäpalon tuhottua puun osia. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Pikimänty – ''Pinus rigida''
Lännenkolmioka

**Lännenkolmioka** eli **kolmioka** (*Gleditsia triacanthos*) on hernekasvien heimoon kuuluva puu, joka kasvaa luontaisena Itä-Yhdysvaltojen sisäosissa. Lajia viljellään koristepuuna Euroopassa, erityisen runsaasti Välimeren maissa. Suomessa se menestyy vain eteläosissa, kasvuvyöhykkeillä I–II. Lännenkolmioka kukkii vaatimattomin, mutta voimakastuoksuisin vihrein kukin.

Lännenkolmioka kasvaa 15–30 metriä korkeaksi puuksi. Sen rungolla ja paksuilla oksilla on ryhminä vahvoja haarovia piikkejä. Viljeltäväksi on jalostettu piikkittömiäkin lajikkeita. Puun lehdet ovat 10–20 senttimetriä pitkät ja ne saavat keltaisen syysvärin. Lännenkolmioan hedelmät ovat hyvin isoja, 20–45 senttimetriä pitkiä ja käyriä tai kierteisiä punaruskeita palkoja.


Baden-Baden-Gleditsia triacanthos-14-Lederhuelsenbaum-2012-gje.jpg
Baden-Baden-Gleditsia triacanthos-36-Lederhuelsenbaum-Trieb-2006-gje.jpg
Baden-Baden-Gleditsia triacanthos-70-Lederhuelsenbaum-Frucht-2012-gje.jpg
Baden-Baden-Gleditsia triacanthos-44-Lederhuelsenbaum-Blatt-Bluete-2012-gje.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Lännenkolmioka – ''Gleditsia triacanthos''
* ITIS: ''Gleditsia triacanthos'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Gleditsia triacanthos'' 
* Flora of China: ''Gleditsia triacanthos''
Shellac

**Shellac** on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka perustettiin 1992 Chicagossa. Yhtyeen jäsenet ovat Steve Albini (kitara ja laulu), Bob Weston (basso ja laulu) ja Todd Trainer (rummut ja laulu). Heidät on luokiteltu post-hardcore bändiksi, mutta he kuvaavat itseään "minimaaliseksi rock-trioksi."

## Diskografia
**[[At Action Park]]* (1994)
**[[The Futurist]]* (1997)
**[[TerraformTerraform]]* (1998)
**[[1000 Hurts]]* (2000)
**[[Excellent Italian Greyhound]]* (2007)
**[[Dude Incredible]]* (2014)
**[[The End of Radio]]* (2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Videra

Elisa **Videra** on  etäneuvottelu- ja medianäyttöpalveluita ja -laitteita tarjoava yritys.

Yrityksen palveluja käytetään maailmanlaajuisesti. Elisa Videra työllistää noin 150 henkilöä ja yrityksen kiinteät toimipaikat sijaitsevat Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Isossa-Britanniassa, Alankomaissa ja Venäjällä. 

Vuodesta 2010 lähtien Videra on ollut osa Elisa-konsernia. Videra toimii itsenäisenä tytäryhtiönä ja vastaa Elisa-konsernin visuaalisen kommunikaation ratkaisuista .

Videra on saanut ensimmäisenä suomalaisena yrityksenä Ciscon myöntämän *Cloud and Managed Services Program*-sertifikaatin korkeimman tason videoneuvottelupalveluilleen.  CMSP-sertifikaatin on saanut 19 yritystä vuoden 2014 puoliväliin mennessä.

## Liiketoiminta-alueet
Videran liiketoiminta jakautuu kolmeen osa-alueeseen: etäneuvottelupalveluihin, virtuaalisiin asiakaspalveluratkaisuihin sekä medianäyttöpalveluihin. Elisa Videran palvelut sisältää suunnittelun, laitteiston, yhteydet, asennuksen, huollon sekä tukipalvelut .

## Tuotteet
Elisa Videran tuotteita ovat muun muassa terveystoimen toimialalle suunnattu Videra Virtual Home Care sekä erinäiset videoavusteiset asiakaspalveluratkaisut. Videra toimittaa lisäksi eritasoisia etäneuvottelu- ja medianäyttöratkaisuja.

Yritys yrittää kehittää jatkuvasti uusia visuaalisen kommunikaation ratkaisuja ja palvelukokonaisuuksia oman tuotekehitysosastonsa kautta .

## Palvelumalli
Elisa Videra toimittaa palvelunsa täysin ulkoistettuna palveluna, avaimet käteen -periaatteella. Palvelumalli sisältää laitteet sekä itse palvelun, joka käsittää suunnittelun, asennuksen, huollon sekä tukipalvelut. Elisa Videran toimitusjärjestelmä on ISO9001 ja ISO14001 sertifioitu .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Videran kotisivut
Kaikennielevä keskiyö

**Kaikennielevä keskiyö** on brittiläisen kirjailijan Clive Barkerin viisiosaisen fantasiaromaanisarjan Abarat kolmas osa. Sekä romaanin alkuteos (Abarat: Absolute Midnight) että sen suomennos julkaistiin vuonna 2011.

Sarjan kolmannessa osassa 16-vuotias Candy Quackenbushin palaa jälleen Abaratin maailmaan, jossa jokainen tunti on yksi ikuisen vuorokauden saari. Candy saa selville, että Abaratia uhkaa kaikennielevä keskiyö: Abaratin valtiattareksi haluava Mater Moninainen yrittää pimentää taivaan sammuttamalla auringot, kuut ja tähdet.
## Lähteet
Rettig (suku)

**Rettig** on ruotsalainen ja suomalainen liikemiessuku, joka on tunnettu pitkään tupakkatehtailijoina. Suvun suomalainen haara omistaa Rettig Group (ent. P. C. Rettig & Co) -perheyrityksen ja on aateloitu vuonna 1898 nimellä **von Rettig**.

## Historia
Suku on alun perin Saksasta, josta Stephen Cerillius Rettig siirtyi 1790-luvulla Tanskan kautta Ruotsiin. Hänen poikansa, ruukinpatruuna Pehr Christian Rettig loi merkittävän liiketoiminnan, ja suku nousi pian merkittäväksi tekijäksi Ruotsin tupakka- ja rautateollisuudessa sekä laivanvarustuksessa. Rettigin tupakka tuli pian tunnetuksi Suomessakin. Stephen Rettigin pojanpoika Pehr Cerelius Rettig muutti vuonna 1845 Gävlestä Suomeen ja perusti Turkuun Rettigin tupakkatehtaan, josta käynnistyi suvun liiketoiminta Suomessa. Pehr Cerelius Rettigin kuoltua lapsettomana hänen työnsä jatkajaksi tuli Ruotsista hänen veljenpoikansa Fredric Rettig, joka aateloitiin vuonna 1898 nimellä *von Rettig*. Suku esiteltiin samana vuonna Suomen Ritarihuoneelle numerolla 273.

Suomen Rettigit ovat vaikuttaneet pääasiassa Turussa. Sukuhauta on Turun hautausmaalla.

Von Rettigin suku on vuodesta 1890 omistanut Raadelman kartanon entisessä Piikkiössä, nykyisessä Kaarinassa.

## Jäseniä
*Pehr Christian Rettig (1788–1862), ruotsalainen ruukinpatruuna, suvun liiketoiminnan perustaja Ruotsissa
**Pehr Cerelius Rettig (1811–1871), tupakkatehtailija, suvun liiketoiminnan perustaja Suomessa, Pehr Christian Rettigin poika
**Anton Rettig (1814–1896), ruotsalainen ruukinpatruuna ja poliitikko, Pehr Christian Rettigin poika
**Robert Rettig (1818–1886), ruotsalainen ruukinpatruuna ja poliitikko, Pehr Christian Rettigin poika
***John Rettig (1847–1907), ruotsalainen liikemies ja poliitikko, Robert Rettigin poika

### von Rettig
*Fredric von Rettig, vuoteen 1898 *Rettig* (1843–1914), tupakkatehtailija, suurlahjoittaja, Robert Rettigin poika
**Henning von Rettig (1866–1924), tupakkatehtailija, turkulainen vaikuttaja, Fredric von Rettigin poika (puoliso: Anna von Rettig)
***Hans von Rettig (1894–1979), tupakkatehtailija, Rettigin palatsin rakennuttaja, Henning von Rettigin poika
****Gilbert von Rettig (1928–1994), tupakkatehtailija, Suomen rikkain henkilö, Hans von Rettigin poika
*****Cyril von Rettig (s. 1954), Rettigin hallituksen puheenjohtaja, Gilbert von Rettigin poika
******Tomas von Rettig (s. 1980), liikemies ja kilparatsastaja, Cyril von Rettigin poika
**Eric von Rettig (1867–1937), poliitikko, pankinjohtaja, Fredric von Rettigin poika
***Margareta Aminoff o.s. *von Rettig* (1913–1998), järjestövaikuttaja, helsinkiläinen kunnallispoliitikko, Eric von Rettigin tytär

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suvun talousvaikuttajien sukupuu yhtiöineen Pörssitiedossa
Melvin Manhoef

**Melvin Manhoef** (s. 11. toukokuuta 1976 Paramaribo, Suriname) on surinamelais-hollantilainen vapaaottelija ja potkunyrkkeijä. Hän voitti Cage Ragen raskaansarjan mestaruuden vuonna 2005, voitettuaan Fabio Piamonten tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Sittemmin Manhoef voitti potkunyrkkeilyssä It's Showtime 85MAX K-1 mestaruuden vuonna 2009, kun hän voitti Dénes Ráczin teknisellä tyrmäyksellä. Suomessa hänet tunnetaan hänen brutaalista tyrmäyksestä suomalaisottelijaa Mika Ilméniä vastaan käydystä ottelusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vapaaottelutilastot
Albert Thévenon

**Albert Marius Thévenon** (16. syyskuuta 1901 Lyon – 10. toukokuuta 1959 Pariisi) oli ranskalainen vesipalloilija. Hän kuului pronssia saaneeseen joukkueeseen vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa.

## Lähteet
Hääväki saapuu

**Hääväki saapuu** on suomalaisen Elokuu-yhtyeen ensimmäinen albumi, joka julkaistiin 11. huhtikuuta 2012. Albumin julkaisi EMI-levy-yhtiö.

## Taustaa
Albumin ensimmäinen single ”Soutaa huopaa” julkaistiin 20. tammikuuta 2012 ja siitä on julkaistu myös musiikkivideo. Kappale nousi parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan toiselle sijalle ja on pysynyt listalla yhteensä 16 viikkoa. 5. huhtikuuta julkaistiin musiikkivideo Elokuun toisesta singlestä ”Saatilla”. Se on noussut Suomen virallisen singlelistan 8. sijalle. Itse albumin paras sijoitus Suomen virallisella albumilistalla on toinen sija. Albumin kolmantena singlenä julkaistiin kappale ”Kullankaivaja”. Myös siitä on julkaistu musiikkivideo.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Nuorgam: 35/100
* Soundi: 

## Lähteet
Katsuo Takaishi

**Katsuo Takaishi** (; 14. lokakuuta 1906 – 13. huhtikuuta 1966) oli japanilainen uimari. Hän syntyi Osakassa ja kilpaili kesäolympialaisissa vuosina 1924 ja 1928. Jälkimmäisellä kerralla hän sai hopeamitalin 4 × 200 metrin vapaauintiviestistä ja pronssimitalin 100 metrin vapaauinnista.

Takaishi oli ensimmäinen olympiamitalin uinnista saanut aasialainen. Hän kirjoitti vuonna 1935 kirjan uinnista Japanissa. Hän toimi loppuelämänsä ajan hallinnollisissa tehtävissä, opettajana ja valmentajana. Hallitus myönsi hänelle Shiju Hosho -palkinnon. Hän kuoli keuhkosyöpään vuonna 1966 ja pääsi International Swimming Hall of Fameen 1991.

## Lähteet
Herrakansa viidakossa

**Herrakansa viidakossa: Elisabeth Nietzschen elämäkerta** () on Ben Macintyren vuonna 1992 julkaistu teos, joka kertoo Friedrich Nietzschen sisaresta, veljensä kirjallisen jäämistön hoitajasta Elisabeth Förster-Nietzschestä. Teoksen julkaisi suomeksi Nemo vuonna 2002. Sen ovat suomentaneet Jelena Vallenius ja Pirkko Talvio-Jaatinen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* James Joll: Nietzsche vs. Nietzsche. The New York Review of Books 11.2.1993. 
* Matti Lundberg: Filosofin vaarallinen sisar. Kiiltomato.net 30.5.2002.
*
Carla Marangoni

**Carla Marangoni** (13. marraskuuta 1915 Pavia – 18. tammikuuta 2018 Pavia) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja oli mukana saamassa hopeamitalia joukkuekilpailussa. Hän oli 12-vuotiaana yksi kaikkien aikojen nuorimmista naispuolisista olympiamitalisteista; nuorin oli hänen joukkoetoverinsa Gina "Popolo" Giavotti.  Marangoni oli ammatiltaan kirjanpitäjä. Hän oli yksi ensimmäisistä naisista Italiassa, jolla oli ajokortti. Hän ei avioitunut koskaan, eikä hänellä ollut omia lapsia. Hänelle läheinen veljenpoika, milanolainen ylilääkäri Luigi Marangoni, kuoli 1981 Punaisten prikaatien murhaamana. 

Marangoni oli kuollessaan vanhin elossa ollut olympiamitalisti.

## Lähteet
Luigina Perversi

**Luigina Perversi** (3. helmikuuta 1914 Pavia – 26. lokakuuta 1983) oli italialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja oli mukana saamassa hopeamitalia joukkuekilpailussa.

## Lähteet
Montenegron romanit

**Montenegron romanit** ovat Montenegrossa asuva romanivähemmistö. Vuoden 1991 väestönlaskennassa 3&nbsp;282 henkilöä ilmoitti etniseksi taustakseen romanin, mutta todellisuudessa heitä arvioidaan olevan jopa 20&nbsp;000. Montenegron romanit puhuvat romania, sekä serbiaa ja albaniaa.

## Historia

Montenegron historiallista romaniväestöä koskevia lähteitä on vähän. Niin sanotun vanhan Montenegron alueella eli ehkä vain 500 romania, mutta heidän määränsä valtion alueella lisääntyi Montenegron laajennettua vuodesta 1878 eteenpäin. Vanhan Montenegron romanit olivat ortodokseja ja he olivat hyvin sopeutuneita ympäröineeseen yhteiskuntaan. Vanha romaniväestö sulautui pitkälle muuhun väestöön 1900-luvun aikana, mutta esimerkiksi Barissa on edelleen heistä polveutuvia vanhojen tapojen mukaan eläviä romaneja. Suurin osa Montenegron nykyisestä romaniväestöstä on kuitenkin suhteellisen hiljattain muista Balkanin osista maahan tulleita. Viimeisin suuri aalto heitä tuli Kosovon sodan yhteydessä pakolaisina. Monet romanit tulevat lisäksi Montenegroon vain jatkaakseen sieltä muualle Eurooppaan. Kosovon sodan yhteydessä maahan tuli myös ashkaleja, jotka puhuvat äidinkielenään albaniaa. Heidän yhteytensä romaneihin ei ole selvä, mutta heidät luokitellaan usein yhteen.

Montenegrossa on esiintynyt romanien vastaista mielialaa. Ehkä vakavin tapaus sattui vuonna 1995 Danilovgradissa. Tuolloin paikalliset raivostuivat 14-vuotiaan tytön raiskaustapauksesta, jonka epäiltynä oli kaksi romanimiestä. Romanit pakenivat Danilovgradista ja heidän asumuksensa poltettiin. Nykyisin lähes 40&nbsp;% romaneista on työttömiä ja monet heistä asuvat paikoissa, joissa ei ole esimerkiksi puhdasta vettä. Maailmanpankin mukaan noin puolet romaneista on myös köyhyysrajan alapuolella. Erityisen huono tilanne on epävirallisissa asumuksissa asuvilla yleensä Kosovosta kotoisin olevilla romaneilla.

## Kulttuuri

Romanit ovat jääneet varsin vähälle huomiolle Montenegrossa. Heillä on oma järjestönsä, mutta sen toiminta on ollut rajoittunutta. Romaninkielisiä kouluja tai sen tuntiopetusta ei ole. Alle 10&nbsp;% romanilapsista käy koulua ja koulua käyvätkin eristyvät usein muista yhteisen kielen puuttuessa. Suurin osa Montenegrossa nykyisin asuvista romaneista on uskonnoltaan muslimeja .

## Lähteet
*

### Viitteet
Sheila Echols

**Sheila Ann Echols** (s. 2. lokakuuta 1964 Memphis, Tennessee) on yhdysvaltalainen yleisurheilija. Hän kilpaili vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa 4 × 100 metrin viestijuoksussa ja pituushypyssä saaden ensin mainitussa kultamitalin.

Echols osallistui myös vuoden 1992 kesäolympialaisiin Barcelonassa ja sijoittui seitsemänneksi pituushypyssä.

## Lähteet
E-Tower

**E-Tower** on pilvenpiirtäjä São Paulossa Brasiliassa. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 2002 ja saatiin valmiiksi 2005. Rakennus on toimistokäytössä, mutta siellä on myös pysäköintitiloja, ravintola ja kuntosali. 

37-kerroksinen pilvenpiirtäjä on 148 metriä korkea. Kokonaiskorkeus neljännestä maanalaisesta kerroksesta huipun helikopteritasanteelle asti on 161,9 metriä. Aluksi rakennuksesta suunniteltiin korkeampaa, mutta suunnitelmaa ei voitu toteuttaa vilkkaan helikopteriliikenteen ja Congonhasin lentokentän reittien vuoksi.

## Lähteet
Krokotiilimies (televisiosarja)

**Krokotiilimies** (eng. *The Crocodile Hunter*) on vuosina 1997-2004 esitetty australialainen dokumenttisarja. Sarjassa esitettiin lukuisia villieläimiä ja otuksia ympäri maailmaa. Sarjaa juonsi edesmennyt Steve Irwin yhdessä vaimonsa Terrin kanssa. Sarjaa tehtiin viisi tuotantokautta 55 jakson verran. Sarjaa on Suomessa esittänyt Nelonen, Discovery ja viimeisimpänä Jim. Sarja sai myöhemmin kaksi spin-off sarjaa The Crocodile Hunter Diaries ja Croc Files.

## Aiheesta muualla
*
Foucault/Nietzsche

**Foucault/Nietzsche** on vuonna 1998 julkaistu kirja, joka sisältää Michel Foucault’n kaksi Friedrich Nietzschen ajattelua käsittelevää esseetä. Tutkijaliiton julkaiseman teoksen ovat suomentaneet Turo-Kimmo Lehtonen ja Jussi Vähämäki. Esipuheen on kirjoittanut Mika Ojakangas.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kimmo Jylhämö: Foucault ja Nietzsche . Niin & näin 4/1998.
* Markku Koivusalo: Michel Foucaultin nietzscheläinen sukututkimus länsimaisen tiedon juurista. Helsingin sanomat 21.7.1999.
* Hanna Järvinen: Poststrukturalismia ei ihan aloittelijalle. Agricola 13.3.2000.
* Markku Kekäläinen: Valta, tulkinta, historia. Historiallisia arvosteluja 3/2000.
Raul Kelecom

**Raul Kelecom** oli belgialainen jalkapalloilija. Hän kuului Université libre de Bruxellesin joukkueeseen, joka sai pronssimitalin vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa. Kelecomin lisäksi pronssijoukkueessa pelasivat Albert Delbecque, Marcel Leboutte, Lucien Londot, Ernest Moreau de Melen, Eugène Neefs, Georges Pelgrims, Alphonse Renier, Emile Spannhoghe, Eric Thornton ja Hendrik Van Heukelum.

## Lähteet
Petr Čermák

**Petr Čermák** (s. 24. joulukuuta 1942 Praha) on Tšekkoslovakiaa edustanut soutaja. Hän kilpaili vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa ja sai miesten kahdeksikossa pronssia. Hän osallistui myös vuoden 1968 kesäolympialaisiin Méxicossa ja sijoittui kahdeksikossa viidenneksi.

## Lähteet
Josef Věntus

**Josef Věntus** (17. helmikuuta 1931 Kylešovice – 29. joulukuuta 2001 Praha) oli Tšekkoslovakiaa edustanut soutaja. Hän kilpaili vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa ja sitten vuoden 1960 Rooman ja vuoden 1964 Tokion kesäolympialaisissa, joista kummassakin hän sai miesten kahdeksikossa pronssia.

## Lähteet
Irmgard Seefried

**Irmgard Seefried** (9. lokakuuta 1919 – 24. marraskuuta 1988) oli saksalainen laulaja, äänialaltaan sopraano. Hän nousi suureen suosioon toisen maailmansodan jälkeen, kun hän esitti monia Mozartin ja Richard Straussin oopperoita. Hän lauloi useasti Elisabeth Schwarzkopfin lauluja.

Hän oli naimisissa itävaltalaisen viulistin, Wolfgang Schneiderhanin kanssa vuodesta 1948 aina kuolemaansa saakka. He saivat kolme lasta, joista yksi on näyttelijä Mona Seefried.

Irmgard Seefried esiintyi ensimmäisen kerran Suomessa Helsingin Konservatoriossa lokakuussa 1957 säestäjänään professori Erik Werba. Ohjelmassa oli Bartokin, Schumannin, Schubertin  ja Wolfin lauluja.

## Lähteet
Richard Nový

**Richard Nový** (s. 3. huhtikuuta 1937 Praha) on Tšekkoslovakiaa edustanut soutaja. Hän kilpaili nelikossa vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa ja kahdeksikossa vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa, jossa hän oli mukana saamassa pronssia.

## Lähteet
Jürgen Plagemann

**Jürgen Plagemann** (28. joulukuuta 1936 Lauenburg, Schleswig-Holstein – 8. tammikuuta 2026) oli saksalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa ja sai miesten kahdeksikossa hopeaa. Hän edusti kotimaassaan Ratzeburger RC:ia.

## Lähteet
’Round About Midnight

**'Round About Midnight** on yhdysvaltalaisen jazz-muusikko Miles Davisin ensimmäinen sooloalbumi Columbia Recordsille. Se on äänitetty vuosina 1955 ja 1956 mutta julkaistu 1957. Albumin luettelotunnus on CL 949.

Albumi on saanut nimensä Thelonious Monkin sävellyksestä "’Round Midnight". Se oli Miles Davisin mieliballadi ja hän on levyttänyt sen useaan otteeseen.

Levyn kansitekstin on tehnyt George Avakian. Hän on myös tuottanut levyn.

Sony BMG Music Entertainment on julkaissut albumin uudelleen vuonna 2007 sarjassa *Original Album Classics* 5xCD (Columbia 88697160382 CD1).

## Kappaleet

## The Miles Davis Quintet

* Miles Davis – trumpetti
* John Coltrane – tenorisaksofoni
* Red Garland – piano
* Paul Chambers – basso
* "Philly" Joe Jones – rummut

## Lähteet
* Miles Davis 5xCD *Original Album Classics* (Columbia 88697160382 CD1) 2007

### Viitteet
Frank Amankwah

**Frank Amankwah** (s. 29. joulukuuta 1971 Obuasi, Ashanti) on ghanalainen entinen jalkapalloilija. Hän kuului joukkueeseen, joka sai pronssimitalin vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa.

Amankwah pelasi puolustajana. Hänen seuranaan oli muun muassa Asante Kotoko FC. Hän pelasi myös Saksassa, Alankomaissa ja Kreikassa.

## Lähteet
Tasmaniansypressit

**Tasmaniansypressit** eli **tasmanianpunapuut** (*Athrotaxis*) on havupuusuku sypressikasvien (Cupressaceae) heimossa. Sukuun kuuluu kolme lajia, joita kasvaa luontaisena Länsi-Tasmanian vuoristossa.

Tasmaniansypressit ovat ainavihantia puita, joista suurimmat kasvavat luonnossa 35 metriä korkeiksi. Puiden oksanhaarat ovat lyhyitä, lehdet pieniä ja kävyt samannäköisiä kuin sugilla (*Cryptomeria japonica*). Kaikki kolme lajia on tuotu viljelypuina Eurooppaan.

## Lajit
* *Athrotaxis cupressoides* – suomusypressi
* *Athrotaxis laxifolia* – naskalisypressi
* *Athrotaxis selaginoides* – liekosypressi

## Lähteet
Germana Malabarba

**Germana Malabarba** (19. marraskuuta 1913 Pavia – 30. syyskuuta 2002) oli italialainen voimistelija. Hän kuului vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa maansa joukkueeseen, joka sai hopeaa häviten Alankomaiden joukkueelle.

## Lähteet
Dyyniketo-orvokki

**Dyyniketo-orvokki** (*Viola tricolor* subsp. *curtisii*, syn. *V. tricolor* var. *maritima*) on keto-orvokin merenrannoilla kasvava alalaji tai muunnos.

Dyyniketo-orvokki on juurakollinen ja lähes aina monivuotinen, kun puolestaan keto-orvokin nimialalaji kallioketo-orvokki (subsp. *tricolor*) on korkeintaan kaksivuotinen ja ohutjuurinen. Varsi on rento ja runsaasti haarova. Lehdet ovat kapeat ja mehevät. Dyyniketo-orvokin kukat ovat pienemmät kuin kallioketo-orvokilla, kooltaan 1,5 senttimetriä. Väriltään kukat ovat vaaleansiniset–tummanvioletit, verrattuna kallioketo-orvokin kirjavampiin usein kolmivärisiin kukkiin.

Suomessa dyyniketo-orvokki kasvaa harvinaisena merenrantahietikoilla. Sitä on tavattu itäiseltä Suomenlahdelta Merenkurkun korkeudelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas: Dyyniketo-orvokin levinneisyys Suomessa.
Avant (selain)

**Avant** on verkkoselain. Sen ydin eli selainmoottori pohjautuu Internet Explorerin ratkaisuun, joka on nimeltään Trident.

Avant on yksi EU:n määräämän Selainvalinnan esittämistä vaihtoehtoista. Vuonna 2012 esitettiin selaimen vaatiman muistitilan olevan 3.57 MB. Täysi selaimen lataus vie muistitilaa 17 MB. Esittelyverkkosivulla kerrotaan tuoreimman version olevan, niin sanotusti yhteensopivan tuoreimman IE-version 9 kesken. Selaimen uusin versio on Avant Browser 2020 build 3, julkaistu 17. maaliskuuta 2020.

Suomenkielista versiota ei vielä ole Avant-selaimesta laadittu. Selain on Windows-käyttöjärjestelmille suunniteltu sekä laajennettavissa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Jerry Livingston

**Jerry Livingston** (s. **Gerald Levinson**; 25. maaliskuuta 1909 – 1. heinäkuuta 1987) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä. Hänen sävellyksiään ovat muiden muassa "A Dream Is a Wish Your Heart Makes", "Bibbidi Bobbidi Boo" ja "Casper the Friendly Ghost". Hänet otettiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1981.

Livingston syntyi Denverissä, Coloradossa, ja opiskeli Arizonan yliopistossa. Muutettuaan New Yorkiin vuonna 1932 hän soitti pianoa tanssiorkestereissa, kunnes perusti omansa vuonna 1940. Vuonna 1949 hän muutti Hollywoodiin; hän sai Mack Davidin kanssa kolme Oscar-ehdokkuutta lauluista "Bibbidi Bobbidi Boo" (*[[Tuhkimo (elokuva)|Tuhkimo]]*, 1950), "The Hanging Tree" (*[[Hirsipuu (elokuva)|Hirsipuu]]*, 1959) ja "The Ballad of Cat Ballou" (*[[Paukkurauta-Kati]]*, 1965). "The Ballad of Cat Ballou" toi Livingstonille lisäksi Golden Globe -ehdokkuuden. Hän sävelsi myös televisioon.

Livingston teki uransa aikana yhteistyötä Davidin lisäksi muiden muassa Al Hoffmanin, Al Neiburgin, Marty Symesin, Milton Draken, Paul Francis Websterin, Dan Shapiron, Ralph Freedin, Mann Curtisin, Helen Deutschin, Mitchell Parishin, Milton Berlen, Allen Robertsin ja Bob Merrillin kanssa.

Livingston kuoli Beverly Hillsissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Yvonne Van Bets

**Yvonne Van Bets** (s. 14. joulukuuta 1928 Mechelen) on belgialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sijoittui joukkueensa kanssa yhdenneksitoista naisten joukkuekilpailussa. Hän oli aloittanut harjoittelun kaksi vuotta ennen kisoja.

Van Bets osallistui telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailuihin 1950 ja kolmiin Belgian-mestaruuskilpailuihin ennen kuin lopetti kilpaurheilun käsivamman takia vuonna 1953.

## Lähteet
*
Hans Schnitger

**Henri Carel Willem ”Hans” Schnitger** (5. elokuuta 1915 Enschede – 2. maaliskuuta 2013) oli alankomaalainen hockeypelaaja ja olympiamitalisti.

Schnitger kilpaili Berliinin kesäolympialaisissa 1936 ja kuului maansa pronssia saaneeseen joukkueeseen. Schnitger teki olympiaturnauksessa viidessä ottelussa yhteensä yhdeksän maalia.

Scnitger kuoli perjantain ja lauantain välisenä yönä 2. maaliskuuta 2013, 97-vuotiaana.

## Lähteet
René Sparenberg

**René Sparenberg** (3. joulukuuta 1918 Semarang, Alankomaiden Itä-Intia – 1. heinäkuuta 2013 Brevardin piirikunta, Florida, Yhdysvallat) oli alankomaalainen maahockeypelaaja. Hän kuului vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä maansa pronssia saaneeseen joukkueeseen.

## Lähteet
Jussi Helminen

**Jussi Kalevi Helminen** (s. 7. lokakuuta 1947 Turku) on suomalainen ohjaaja, näytelmäkirjailija ja teatterinjohtaja. 

Helminen opiskeli Teatterikoulussa ja suoritti koulun teatteritutkinnon vuonna 1971. Varsinaisen näyttämöuransa hänen on sanottu aloittaneen Turun ylioppilasteatterissa, vaikka hän oli 1970-luvun alkuvuosista lähtien mukana myös tuolloin alkunsa saaneen Ahaa-teatterin toiminnassa, joka keskittyi lasten- ja nuortenteatterin tuottamiseen.
 

Vuonna 1986 Helminen siirtyi ohjaajasta teatterinjohtajaksi, kun hänet valittiin Oulun kaupunginteatterin johtajaksi. Hänen johtajakautensa kesti vuoteen 1990, ja sen aikana teatterissa nähtiin muun muassa vuonna 1987 paljon kohua herättänyt Jumalan teatterin performanssi, jonka Helminen oli varta vasten tilannut Teatterikorkeakoulusta herättämään keskustelua teatterin senhetkisestä tilasta.

Vuonna 1990 Helminen siirtyi Oulusta Tampereen Työväen Teatterin johtajaksi. Hänen Tampereella vuoteen 1998 saakka kestäneellä johtajakaudellaan teatteriin saatiin uusi johtosäänto, jossa päätösvalta teatterin ohjelmistosta annettiin teatterinjohtajalle. Vuonna 2000 Helminen valittiin Espoon kaupunginteatterin johtajaksi. Helminen on virassaan ajanut näkyvästi uuden teatteritalon rakentamista Espooseen, ja vuonna 2011 Länsiväylä-lehti nimesi hänen ponnistuksensa Vuoden kaupunkiteoksi 2011.

Helmiselle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1997. Vuonna 2010 Ruotsin kuningas nimitti hänet Pohjantähden ritarikunnan ritariksi ansioistaan pohjoismaisen teatteriyhteistyön edistäjänä. Vuonna 2013 hänelle myönnettiin Ida Aalberg -mitali.

## Näytelmiä

*Morjens maailma (1973)
*Huumausainenäytelmä – Kamal Yrgplyn ja hänen hashispussinsa ihmeellinen matka Turkista Suomeen ja mitä sitten tapahtui (1974)
*Koettakaa vedellä, vastasi palopäällikkö (1975)
*Hölmöläiset (1978)

*Polttaa polttaa (1985)
*Keltariepu (1986)
*Jättipotti – Mutju, ent. Nimi (1987)
*Rosollista miestä (1987)
*Levoton lohikäärme (1989)
*Myrskyluodon Maija (1991)

*Naakka Mustakorppi – torin sankari? (1995)
*Hannu ja Kerttu (1998)
*Zorron miekka (2001)
*Sikka Korppu (2004)
*Myrskylintu (2005)
*Kuningaspeli jalkapallo (2007)

## Lähteet
Ruy de Freitas

**Ruy de Freitas** (24. elokuuta 1916 Macaé – 2. elokuuta 2012 Rio de Janeiro) oli brasilialainen koripalloilija. Hän kilpaili Lontoon kesäolympialaisissa 1948 ja kuului siellä pronssia saaneeseen joukkueeseen. Hän osallistui myös Helsingin kesäolympialaisiin 1952, missä Brasilia sijoittui kuudenneksi.

Koripallon maailmanmestaruuskilpailuissa 1950 Freitas kuului Brasilian neljänneksi sijoittuneeseen joukkueeseen. Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa hän voitti mestaruuden vuosina 1939 ja 1945. Hopealle hänen joukkueensa sijoittui vuonna 1947, ja pronssia tuli vuosina 1940 ja 1942. Lisäksi de Freitas joukkueineen päätyi viidennelle sijalle vuonna 1941.

Vuonna 1955 de Freitas valmensi joukkuetta, joka saavutti Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa pronssia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Profiili archive.fiba.com
Kirkan diskografia

Tämä artikkeli sisältää **[[Kirka|Kirkan]] diskografian**.

## Albumit
### Studioalbumit

### Kokoelmat

### Muut kokoelmat

## Singlet
### 1967–1969

* +**[[#ref +|^]]** Latauslista -sijoitukset kappaleille "Hetki lyö" ja "Leijat" vuodelta 2007.
* #**[[#ref #|^]]** 50 Hittiä -listasijoitus kappaleelle "Hetki lyö" vuodelta 2007.

### 1970–1979

* /**[[#ref /|^]]** Latauslista -sijoitukset kappaleelle "Silta yli synkän virran" vuodelta 2007.
* ^**[[#ref ^|^]]** Radiolista -sijoitus kappaleelle "Varrella virran" vuodelta 1990.

### 1980–1989

* §**[[#ref §|^]]** "Surun pyyhit silmistäni" nousi 50 Hittiä -listalle vuonna 2007.
* -**[[#ref -|^]]** Latauslista -sijoitukset kappaleille "Surun pyyhit silmistäni" ja "Anna käsi" vuodelta 2007.

### 1990–1999

*J**[[#ref J|^]]** Listasijoitus jukebox-listalta, jonka julkaiseminen loppui vuonna 1990.
*A'''^''' "Den glider in": Kultalevy
* X**[[#ref X|^]]** "Liian monta" nousi sijalle 10 virallisella singlelistalla joka vuosina 1999 ja 2000 sisälsi myös radiosoiton listan koostamisessa. Samaan aikaan julkaistiin myös alan käyttöön pelkästään myyntiin perustuva singlelista jolla "Liian monta" oli parhaimmillaan sijalla 2.

### 2000–2025

*Listasijoitukset [[Suomen virallinen lista|Suomen viralliselta singlelistalta]] (Single Top 20), [[Mitä Suomi soittaa]] -lista (1967–1988), [[Radio Ykkönen|Radio Ykkösen singlelista]] (1989–1993), Jukebox-lista (1975–1990), [[Suosikki]]-lehden singlelista (1972–1987), [[Rumba (lehti)|Rumba]]-lehden 50 hittiä (Rumba Top 50) (1992–2007), [[Suomen virallinen latauslista]] (Top 30) (2007->) ja Suomen Radiolista (Radio Top 20) (1988–>).*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kirkan viralliset kotisivut - Levytykset
* 
* Kirkan levytykset Discogs sivustolla
Paulaner

**Paulaner Brauerei GmbH & Co KG** on saksalainen olutpanimo. Panimo sai nimensä italialaisperäisestä Paulan Pyhän Fransiskuksen veljeskunnan luostarista, joka perustettiin 1600-luvulla Müncheniin. Luostarin munkit panivat olutta ensimmäisen kerran vuonna 1631. Panimo maallistettiin 1800-luvun alussa. Nykyään Paulaner on Baijerin suurin panimo. Sen vuosituotanto on noin 2,6 miljoonaa hehtolitraa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Panimon verkkosivu
Wittgensteinin hiilihanko

**Wittgensteinin hiilihanko** () on vuonna 2001 ilmestynyt kirja. 

Teoksen nimi juontuu vuonna 1946 tapahtuneesta filosofien Karl Popperin ja Ludwig Wittgensteinin väittelystä. Wittgenstein oli puhuessaan pyöritellyt käsissään hiilihankoa ja vaatinut Popperia esittämään esimerkin filosofisesta ongelmasta, joka ei olisi vain sanahelinää, ”kielellinen sekaannus”. Kun Wittgenstein oli vaatinut Popperia antamaan esimerkin moraalisesta normista, Popper oli kertomuksensa mukaan vastannut: ”Vierailevaa luennoitsijaa ei saa uhkailla hiilihangolla.” Tällöin Wittgenstein olisi kertomuksen mukaan paiskannut hiilihangon lattiaan ja syöksynyt pois enää palaamatta. Tilannetta seurasi kumpaakin suuntausta kannattavia filosofeja, jotka eivät ole myöhemminkään päässeet yksimielisyyteen tapahtumien kulusta. Syntyi tietoteoreettinen ongelma, jonka nimi on Wittgensteinin hiilihanko.

Kirjan tekijät, jotka ovat BBC:n toimittajia, lähestyvät anekdoottia kolmesta eri lähtökohdasta. Historiallisesti: miten kaksi wieniläistä pakolaista sattuivatkaan kohtaamaan Cambridgessa. Salapoliisitarinana: mitä oikein tapahtui ja miksi elossaolevat todistajat puhuvat siitä edelleen. Ja älyllisesti: mitä kiista oikein kertoo kielen merkityksestä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jiggery pokery The Guardian 
* The Complete Review.
Ehrhardt

**Heinrich Ehrhardt** oli  saksalainen vuosina 1904–1922 Ehrhardt-merkkisiä ajoneuvoja valmistanut yritys. Sen perusti aikaisemmin Fahrzeugfabrik Eisenachilla toiminut Heinrich Ehrhardt, joka oli hankkinut kokemusta Wartburg- ja Dixi-autojen valmistuksesta. Yrityksen vetovastuu oli Ehrhardtin pojalla, Gustav Ehrhardtilla. Tuotantolaitokset sijaitsivat Düsseldorfissa ja Zella St. Blasiissa. Ehrhardt valmisti maineeltaan laadukkaita henkilöautoja sekä sotilasajoneuvoja.

## Ensimmäiset henkilöautot

Wartburgien tapaan ensimmäiset Ehrhardtit olivat Decauvillen lisenssillä valmistettuja. Vuosina 1904–1906 valmistetut mallit myytiin nimellä Ehrhardt-Decauville. Ensimmäinen itse suunniteltu auto oli vuonna 1905 esitelty Fidelio, jonka voimanlähteenä oli 1&nbsp;272-kuutioinen kaksisylinterinen moottori. Vuodesta 1906 tuotevalikoima käsitti vain itse suunniteltuja malleja. Vuodesta 1909 alkaen autoissa oli nelisylinteriset sivuventtiilimoottorit. Malliston huipulla oli 50-hevosvoimainen, iskutilavuudeltaan 7&nbsp;956-kuutioinen malli, joka esiteltiin vuonna 1913. Se oli ensimmäinen nelipyöräjarruin varustettu saksalainen auto.

## Panssariauto

Ensimmäisen maailmansodan aikana Ehrhardt valmisti Saksan asevoimille vuosina 1915–1919 yhteensä 33 E-V/4-panssariautoa, joita käytettiin pääasiassa itärintamalla. Sodan jälkeen ne olivat osallisina Sleesian kansannousuissa.

## Sodanjälkeiset mallit

Sodan päätyttyä valmistuksessa oli kaksi henkilöautomallia: vuonna 1918 esitellyt nelisylinterinen ja 40-hevosvoimainen sekä kuusisylinterinen ja 55-hevosvoimaiset mallit. Yrityksen yhdistyttyä Szawen kanssa vuonna 1922 se jatkoi toimintaansa nimellä Ehrhardt-Szawe.

## Lähteet
Sebastian Ingrosso

**Sebastian Carmine Ingrosso** (s. 20. huhtikuuta 1983) on ruotsalainen italialaistaustainen DJ ja musiikkituottaja. Hän varttui Solnassa, Ruotsissa. Ingrosso on osa Axwellin ja Steve Angellon kanssa Swedish House Mafiaa sekä Axwell & Ingrosso -duon toinen jäsen.

## Diskografia
### DJ Mix albumit
**Mixmag presents Ibiza Closing* (October issue, 2010)
**Sensation White – Celebrate Life Official compilation (CD1)* (2010)
**Golden Wave* (Steve Angellon kanssa) (2009)
**Mixmag compilation* (August issue, 2008)
**Ministry of Sound presents Sessions 14* (2007)
**Mixmag presents Ibiza 4AM* (Steve Angellon kanssa) (2005)
**Subliminal Sessions 8* (Steve Angellon kanssa) (2005)

## Aiheesta muualla
* 
* Sebastian Ingrosso Twitter -sivustolla
AKT-lehti

**AKT-lehti** on Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliiton jäsenlehti, joka ilmestyy 12 kertaa vuodessa. Lehti on ilmestynyt lähtien vuodesta 1957 ja sen  levikki on yli 50 tuhatta kappaletta. Vuosina 2003–2012 lehden päätoimittajana toimi Hilkka Ahde.

## Aiheesta muualla
*AKT-lehden arkisto
Kazuo Misaki

**Kazuo Misaki** (, s. 25. huhtikuuta 1976 Chiba, Japani) on japanilainen entinen vapaaottelija. Hän voitti Priden välisarjan mestaruuden vuonna 2006 tuomariäänin Denis Kangia vastaan. Misaki on otellut myös Pancrasen ja Sengokun keskisarjan mestaruudesta, mutta hävisi molemmat titteliottelut. Misaki otteli ensimmäisen kerran Strikeforcessa 3. maaliskuuta 2012, jossa hän voitti Paul Daleyn tuomariäänin.

## Lähteet
Tatsuya Kawajiri

**Tatsuya Kawajiri** (, s. 8. toukokuuta 1978 Ibaraki, Japani) on japanilainen kevytsarjan vapaaottelija. Hän voitti Shooton välisarjan mestaruuden vuonna 2004 tyrmättyään titteliottelussa Vitor Ribeiron. Kawajiri onnistui myöhemmin 2006 puolustamaan titteliään voitettuaan Joachim Hansenin, joka hylättiin potkaistuaan Kawajiria nivuseen. Hän pääsi myöhemmin ottelemaan DREAMin ja Strikeforcen kevytsarjan mestaruudesta, mutta hävisi molemmat ottelunsa. Hän otteli UFC:ssä vuosina 2014–2016, tilastolla 3–3.

## Lähteet