open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hyderabad (Pakistan)

**Hyderabad** on kaupunki Pakistanin Sindhin provinsissa. Kaupunki on perustettu vuonna 1768 ja se toimi Sindhiä vuoteen 1843 saakka hallinneiden Kalhora- ja Talpur-dynastioiden pääkaupunkina. Britit siirsivät hallinnollisen keskuksen myöhemmin Karachiin. Hyderabadin asukasluku oli vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 1&nbsp;732&nbsp;693, mikä teki siitä Pakistanin 8. suurimman kaupungin.

## Maantiede

Hyderabad sijaitsee Pakistanissa keskellä Sindhin provinssin eteläosaa. Kaupunki on Indusjoen itärannalla ja ympäröivä seutu on laajaa alluviaalitasankoa. Etelässä sijaitsevat Ganjo Takkarin kukkulat.

Hyderabad voidaan jakaa tiheästi rakennettuun vanhaankaupunkiin ja uudempiin alueisiin sen ympärillä.

## Historia

Ennen nykyisen kaupungin perustamista Hyderabadin paikalla sijaitsi historiallinen Nirunkotin kaupunki. Islam levisi alueelle Muhammad bin Kasim al-Thakafin valloitusretkillä 700-luvulla.

Nykyinen Hyderabad on perustettu suhteellisen hiljattain. Kaupungin perusti vuonna 1768 Sindhin tuolloinen Kalhora-dynastian hallitsija Ghulam Šah Kalhora. Hallitsijan entinen pääkaupunki Khudabad oli kärsinyt merkittäviä tuhoja Indusjoen tulvissa vuonna 1757. Ghulam Šah Kalhora rakennutti Gandjo Takar -nimiselle harjanteelle suuren, mutta nykyisin jo raunioituneen linnoituksen ja nimesi uuden kaupungin Hyderabadiksi Ali ibn Ali Talibin eli paikallisittain Haydarin mukaan. Ghulam Šah Kalhora kuoli vuonna 1773. Vuodesta 1783 Hyderabadia hallitsi Talpur-dynastia. Talpur-hallitsijat tekivät Hyderabadista uuden pääkaupunkinsa ja Fath Ali Khan Talpur toteutti mittavia uudelleenrakennustöitä. Kalhora- ja Talpur-dynastiat jättivät jälkeensä esimerkiksi hautarakennuksia.

Talpur-dynastia hallitsi vuoteen 1843 saakka, jolloin sindhiläiset kärsivät tappiot briteille Mianin ja Dabon taisteluissa. Sindhistä tuli osa Brittiläistä Intiaa ja alueen hallinnollinen keskus siirtyi Karachiin. Samalla entisen valtakeskus Hyderabadin merkitys väheni. Kaupunki alkoi kuitenkin myöhemmin kasvaa.

## Väestö

Hyderabadin asukasluku oli Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 1&nbsp;732&nbsp;693. Tuolloin kaupunki oli asukasluvussa mitattuna Pakistanin 8. suurin. Vuoden 1998 vastaavassa laskennassa asukasluku oli 1&nbsp;166&nbsp;894 ja vuonna 1961 asukasluku oli 434&nbsp;537. Paikalliset kuuluvat useisiin eri etnisiin ryhmiin, kuten esimerkiksi balucheihin, rajputeihin, sindheihin ja jateihin. Yleisimpiä kieliä ovat urdu ja sindhi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maatin laki

**Maatin laki** on muinaisessa Egyptissä vallalla ollut käsitys oikeudenmukaisuudesta ja totuudesta, jota edusti Maat-jumalatar.

Maatin laki oli merkittävä erityisesti uskonnollisessa merkityksessä, sillä vainajan oli saatava jumalat vakuutetuiksi noudattaneensa Maatin lakia maan päällä eläessään, jotta hän ei joutuisi kadotukseen. Maatin lakia noudattanutta ihmistä kutsuttiin *ääneltään vilpittömäksi*.

Saadakseen jumalat vakuuttuneiksi noudattaneensa Maatin lakia vainajan tuli vakuuttaa seuraavaa:

*Olen karkottanut pahuuden puolestasi.
*En ole tuottanut ihmisille kärsimystä.
*En ole tehnyt vääryyttä totuuden paikassa.
*En ole oppinut sellaista mitä ei ole olemassa.
*En ole tehnyt pahaa.
*En ole teettänyt enempää kuin sen määrän palvelua, joka minua varten kuuluu päivittäin tehdä.
*Nimeni ei ole kantautunut palvelijoista vastaavien viranomaisten korviin.
*En ole vienyt orvolta hänen omaisuuttaan.
*En ole tehnyt sellaista, jota jumalat inhoavat.
*En ole puhunut palvelijasta pahaa.
*En ole tuottanut kipua.
*En ole antanut aihetta itkuun.
*En ole tappanut.
*En ole käskenyt tappaa.
*En ole tuottanut kenellekään kärsimystä.
*En ole pienentänyt ruokauhreja temppeleissä.
*En ole tuhonnut jumalten uhrileipiä.
*En ole vienyt akh-henkien ruokauhreja.
*En ole harrastanut yhdyntää samaan sukupuoleen kuuluvan kanssa.
*En ole harrastanut yhdyntää.
*En ole vähentänyt ruokavarastoja.
*En ole pienentänyt maamittaa.
*En ole pienentänyt peltoja.
*En ole laittanut mitään vaa'an painoihin.
*En ole ottanut mitään vaa'asta pois.
*En ole vienyt maitoa lasten suusta.
*En ole varastanut paimenilta karjaa.
*En ole verkoilla vanginnut jumalten puistoista siipikarjaa enkä kalastanut kaloja heidän rämeikössään.
*En ole kaatanut vettä vuodenaikoihin.
*En ole kaivanut kanavaa juoksevassa vedessä.
*En ole sammuttanut palavaa tulta.
*En ole unohtanut lihauhrien suorittamisen ajankohtia.
*En ole anastanut ruokauhriksi tarkoitettua karjaa.
*En ole vastustanut kulkueessa kannettavaa jumalaa.
Panteleimon (metropoliitta)

**Metropoliitta Panteleimon** (siviilinimeltään **Petri Sarho**, s. 17. toukokuuta 1949 Vieremä) on suomalainen ortodoksinen piispa ja kirjailija. Hän on entinen Oulun metropoliitta ja jäi tuosta tehtävästä eläkkeelle kesäkuussa 2013.

## Nuoruus
Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1969 ja aloitti opinnot Suomen ortodoksisessa pappisseminaarissa, josta hän valmistui vuonna 1972. Jatko-opintoja hän suoritti Neuvostoliitossa Leningradin hengellisessä akatemiassa, josta hän valmistui teologian kandidaatiksi vuonna 1977.

## Työ ja kirkolliset vihkimykset
Panteleimon toimi vuosina 1973 ja 1975 matkakanttorina Ilomantsin piirissä. Hänet vihittiin munkiksi, munkkidiakoniksi ja pappismunkiksi vuonna 1977, jolloin hänestä myös tuli Valamon luostarin veljestön jäsen. Uudessa Valamossa hän toimi luostarin johtajana eli igumenina vuosina 1979–1997. Arkkimandriitan arvo hänelle myönnettiin vuonna 1986.

Vuonna 1997 hänet valittiin Suomen ortodoksisen kirkkokunnan apulaispiispaksi tittelillä *Joensuun piispa*. Piispaksi vihkiminen tapahtui Kuopiossa maaliskuussa 1997. Hän hoiti virkaatekevänä Helsingin hiippakunnan piispan virkaa kaksi kuukautta vuoden vaihteessa 2001–2002. Huhtikuussa 2002 hänet valittiin Oulun hiippakunnan piispaksi nimikkeenään Oulun metropoliitta.

Panteleimon kuului Suomen ortodoksisen kirkon kirkolliskokoukseen ensin vuosina 1986–1992 ja sitten itseoikeutettuna jäsenenä vuodesta 1997 eläköitymiseensä saakka.

## Julkaisut
Metropoliitta Panteleimon on kirjoittanut lukuisia artikkeleita ja Valamo- tai ortodoksia-aiheisia kirjoja ja historiallisia romaaneja, muun muassa *Timanttiristi*, *Unen laiva*, *Karjalan maa*, *Venäläistä teetä*, *Pojan tie*. Hän on myös kirjoittanut tietokirjan *Luostari Jäämeren rannalla: Petsamon luostarin historiaa*.

### Tietokirjat
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Proosa
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Katso myös
* Ortodoksisuus

## Aiheesta muualla

* Suomen ortodoksisen kirkon kotisivut
* Oulun hiippakunnan kotisivut 
* Ekumeeninen patriarkaatti (engl.)
* Metropoliitta Panteleimon / Ortodoksi.net 
* Kirjasampo.fi: Panteleimon
Yleismittari

**Yleismittari** on sähkötekniikassa käytetty mittalaite, jolla voidaan mitata tyypillisesti virtaa, jännitettä sekä resistanssia. 

Aikaisemmin kaikki yleismittarit olivat analogisia. Nykyään niiden myynti ja käyttö on vähäistä, tilalle on tullut digitaalinen yleismittari, joissa on toimintoja, kuten:

* Jännitemittaus
* Virtamittaus
* vastusmittaus

## Lisätoimintoja

* kondensaattorin kapasitanssin mittaus
* kelan induktanssin mittaus
* taajuusmittari
* dioditesteri
* transistorin virtavahvistuskertoimen (hfe) mittaus
* lämpötilan mittaus (vaatii erillisen ulkoisen anturin)
* paristotesteri
* tallennustoiminnallisuus mittarin sisällä

## Lähteet
* 
* 

## Katso myös
*Jännitemittari
*Virtamittari
*Vastusmittari
Luterilainen puhdasoppisuus

**Luterilainen puhdasoppisuus** on 1500-luvun lopussa ja erityisesti 1600-luvulla luterilaisessa kirkossa vaikuttanut teologinen ja hengellinen suuntaus. Kreikankielinen sana *[[ortodoksia]]* tarkoittaa *oikeaoppisuutta*.

Luterilainen puhdasoppisuus syntyi noin 1580 luterilaisten tunnustuskirjojen valmistuessa. Ominaista tälle suuntaukselle oli oikean luterilaisen opin määritteleminen ja vakiinnuttaminen, sanainspiraatio-oppi ja vankka luottamus siihen, että luterilaisessa tunnustuksessa ilmaistu oppi on raamatullinen ja sisältää kristinuskon totuuden. Merkittävimpinä puhdasoppisuuden ajan teologeina voidaan pitää Martin Chemnitziä ja Johann Gerhardia Saksassa.

Valistusteologiaa ja pietismiä pidetään ensimmäisinä tätä oppisuuntaa vastustaneista liikkeistä. Muitakin herätysliikkeitä syntyi luterilaisen kirkon sisälle puhdasoppisuutta vastustamaan. Ruotsissa papit ja kirkko taistelivat syntyneitä pietistisiä herätyksiä vastaan säätämällä konventikkeliplakaatin.

Suomessa tunnettuja puhdasoppisuuden ajan luterilaisia olivat Turun piispat Isaacus Rothovius, Johannes Gezelius vanhempi ja nuorempi, sekä professori Enevald Svenonius.

## Katso myös
* Confessio catholica
* Puhdasoppisuuden aika Suomessa
* Uusluterilaisuus
* Kaarlen ajan jumaluusoppineet
Kalanti

**Kalanti** (, vuoteen 1936 **Uusikirkko Tl**, ) on Varsinais-Suomessa sijainnut entinen Suomen kunta. Kunnan pinta-ala oli 178&nbsp;km², ja vuonna 1993 siellä asui 3&nbsp;846 asukasta. Kalannin harmaakivikirkko on valmistunut 1400-luvulla. Alueella on myös Männäisten vanha markkinapaikka ja ruukki Sirppujoen varrella.

Kalannin naapurikunnat olivat Laitila, Pyhäranta, Uusikaupunki ja Vehmaa. Kalanti liitettiin vuonna 1993 Uuteenkaupunkiin. Entisiä naapurikuntia olivat Uuteenkaupunkiin aiemmin liitetyt Uudenkaupungin maalaiskunta, Pyhämaa ja Lokalahti.

## Maantiede
Entinen Kalannin kunnan alue ulottui mereen lounais- ja luoteiskulmistaan Uudenkaupungin itäpuolella. Kalannin päävesistö on Laitilan puolelta tuleva Sirppujoki eli Männäistenjoki, joka laskee mereen luoteessa lähellä Torlahden kartanoa. Järviä on Kalannissa yli 20, mutta ne ovat kaikki pieniä ja sijaitsevat metsäalueilla. Korkein maastonkohta on Kuuvanvuori (53 m mpy.). 

## Historia
Tutkija Mikko Heikkilä on pyrkinyt palauttamaan *Kalanti*-nimen *Kaleva*, jolloin se viittaisi kansanperinteen Kalevaan ja hänen Kalevanpoikiinsa. 

Kirjallisissa lähteissä Kalanti mainittiin ensi kerran jo 1316, *Kalenningiatekt* (Kalannin tahtoma), itsenäisenä pitäjänä se ehti olla vuodesta 1411 asti. 

Vuonna 1756 Kalannista käynnistyi Lounais-Suomen alueella voimakkaasti vaikuttanut kansanherätys, kun Liisa Erkintytär koki voimakkaan herätyksen. 

Kalannin muinaispitäjästä kertoo kirja *[[Muinainen Kalanti ja sen naapurit]]*.

Kalannin perinneruoaksi valittiin 1980-luvulla *prossakka* eli perunalaatikko sekä kuoritusta maidosta ja ohrajauhosta tehty leivonnainen, *kalttiainen*.

## Liikenne
Kalannin kautta kulkevat kantatie 43 ja Uudenkaupungin rata.

## Kyliä

* Alsila (Alsböle)
* Elkkyinen (Älgnäs)
* Hakoinen
* Hallu
* Halola
* Harikkala
* Haudo
* Haudonsaari
* Hyyninen
* Häähä
* Inhamo
* Jaakkolankorpi

* Kahlonen
* Kainu
* Kaivola
* Kallela
* Kaskinen
* Katina
* Kaukola
* Kinko (Kingo)
* Korvenkylä/Korpi (Skogsby)
* Kuuantaka
* Kylähiisi
* Kytämäki

* Lahti
* Maurumaa
* Männäinen
* Orivo
* Palsa
* Paulähde
* Pehto
* Petes
* Pettänen
* Piitorauma
* Putta
* Pyrrilä

* Ridanala
* Ruonanperä
* Saarnisto (Askholm)
* Sairinen
* Sannainen (Sannäs)
* Santtio (Sandö)
* Siivola
* Siivottu
* Siuttila
* Sundholm
* Suontaka
* Suurikkala

* Taipale
* Tammisto
* Tuorlahti (Torlax)
* Tynki
* Uussaari
* Vahterus
* Varhela
* Varjoranta
* Vellua
* Viisola
* Villilä
* Vestiö

## Kulttuuri
### Murre
Kalannin alueella puhutun kielen perustana on pohjoinen Lounais-Suomen murre. Kalannin murre kuuluu Lounais-Suomen pohjoisryhmän Rauman alaryhmään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

## Kirjallisuutta
*
Valdolaiset

**Valdolaiset** (eli valdesilaiset) on 1100-luvulla syntynyt katolisen kirkon harhaoppiseksi eli lahkoksi julistama uskonnollinen yhteisö. Liikkeen nimi viittaa lyonilaisen kauppiaaseen Pierre Valdesiin (Valdoon), jonka kääntymyksestä se sai alkunsa 1170-luvulla.

Keskiaikaiset valdolaiset arvostelivat katolisen papiston heikkoa oppineisuutta, syntistä elämää ja kirkon omaisuutta ja katsoivat itse edustavansa oikeaa, apostolista kristillisyyttä. Valdolaiset käänsivät osia Raamatusta kansankielelle. Erityisen tärkeinä pidettiin evankeliumeita ja Apostolien tekoja. Osa valdolaisista sitoutui siveyteen ja köyhyyteen ja vietti elämänsä kiertelevinä saarnaajina ja maallikkorippi-isinä. He eivät tunnustaneet paavin valtaa ja pitivät synnissä elävien pappien jakamia sakramentteja pätemättöminä. Katolisen kirkon näkökulmasta maallikoiden saarnaus sekä sakramentiksi laskettu ripittäytyminen ja siihen liittyvä synninpäästö maallikoiden kesken edustivat harhaoppisuutta. Heihin kohdistui paljon vainoa inkvisiition toimesta.

Katolinen kirkko ekskommunikoi valdolaiset vuonna 1184, ja valdolaista oppia tunnustaneita ryhmiä vainottiin keskiajalla ja uuden ajan alussa. Liike levisi Etelä-Ranskaan, Italiaan, Saksaan, Unkariin, Puolaan, sekä Böömiin. Vuonna 1210 valdolainen liike julistautui itsenäiseksi ja alkoi käyttää provensaaliksi käännettyä Raamattua. 1400–1500&nbsp;&#8209;luvuilla valdolaisia liittyi böömiläisveljiin, hussilaisiin ja kalvinisteihin. Vuonna 1848 valdolaiset saivat takaisin uskonnonvapautensa. Sveitsin kalvinistien suojissa heitä säilyi jonkin verran. Nykyisin valdesilaisia on noin 45&nbsp;000, joista noin 30&nbsp;000 Italiassa ja 15&nbsp;000 Etelä-Amerikassa.

Paavi Franciscus vieraili Torinossa vuonna 2015 ja pyysi anteeksi valdolaisiin kohdistettuja vainoja.

## Lähteet
*Audisio, Gabriel. Preachers by Night: The Waldensian Barbes (15th–16th Centuries). Studies in Medieval and Reformation Traditions vol. 118. Leiden: Brill, 2007.
*Audisio, Gabriel. The Waldensian Dissent: Persecution and Survival, C. 1170–1570. Cambridge, U.K: Cambridge University Press, 1999.
*Cameron, Euan. Waldenses: Rejections of Holy Church in Medieval Europe. Oxford, UK: Blackwell Publishers, 2000.
*Tolonen, Pekka. “Väärin tulkittu esikuva ja harhaopin synty.” Ikuisuuden odotus: uskonto keskiajan kulttuurissa, toim. Meri Heinonen, 141–161. Helsinki: Gaudeamus, 2000.

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Chiesa Evangelica Valdese Nykyisen valdesilaiskirkon sivut
Genotyyppi

**Genotyyppi** eli **perimätyyppi** on yksilön vanhemmiltaan perimien kaikkien geenimuotojen kokonaisuus. Sen sisältämä koodi vaikuttaa yksilön fenotyyppiin ratkaisevasti, mutta vaikutuksen aste vaihtelee suuresti ominaisuudesta riippuen. Ympäristön ja perimän vaikutuksesta yksilönkehitykseen ja ominaisuuksiin on kiistelty siitä lähtien, kuin genetiikka on ollut olemassa. Geenituotteen ilmentymistä organismissa kutsutaan ekspressioksi. Tietyn ominaisuuden suhteen (esimerkiksi hauislihaksen voima) geneettisen ekspression (esimerkiksi aktiinin, myosiinin ja troponiinin määrä sekä vaikkapa  hermo-lihas-yksikön reseptorien signaalikaskadien toiminta tuossa lihaksessa) aste kyetään määrittämään ani harvoin, koska suurin osa ominaisuuksista on monigeenisiä. Näin ollen yleensä jonkin ominaisuuden riippuvuussuhteet yksilön genotyypistä esitetään lähinnä todennäköisyyksinä. Ihmisominaisuuksien kohdalla genetiikan ja ympäristön välistä suhdetta on pyritty selvittämään muun muassa klassisilla kaksostutkimuksilla. Termit genotyyppi ja fenotyyppi erotetaan toisistaan ainakin kahden syyn takia: 
#Tarkkailijan tiedonlähteen erottelemiseksi (DNA:ta tutkimalla saa selville yksilön genotyypin, kun yksilön ulkoisia ominaisuuksia tutkimalle saa selville fenotyypin).
#Genotyyppi ja fenotyyppi eivät aina ole suoraan vastaavia. Jotkut geenit ilmentävät tiettyä fenotyyppiä vain tietyssä ympäristössä ja käänteisesti tietyt fenotyypit voivat aiheutua useammastakin genotyypistä.
Seismografi

**Seismografi** (kreik.) eli *maanjäristysmittari* on maankuoren värähtelyjen ilmaisemiseen ja rekisteröimiseen käytettävä laite. Seismografin pääosat ovat varsinainen ilmaisin eli seismometri, kellokoneisto ja rekisteröintilaite. Yleensä seismometrin ilmaisemat maanvärähtelyt muutetaan sähköisiksi värähtelyiksi, jotka vahvistetaan ja piirretään piirturilla näkyvään muotoon tai nykyisin yhä useammin digitalisoidaan (muutetaan numeroiksi) ja tallennetaan magneettimuistiin. Seismisen ilmiön rekisteröintiä kutsutaan seismogrammiksi. Seismografin edeltäjä seismoskooppi ilmaisi maanjäristyksen, mutta ei piirtänyt käyrää.

Wood-Andersonin seismometri on Harry O. Woodin ja J. A. Andersonin kehittämä mittalaite.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Newcastle-under-Lyme

**Newcastle-under-Lyme** on noin  asukkaan kaupunki ja  asukkaan hallintopiiri Staffordshiren kreivikunnassa Keski-Englannissa. Se tunnettiin aikaisemmin tekstiiliteollisuudestaan, mutta nykyään siellä valmistetaan pääasiassa tiiliä, laattoja, elektroniikkaa ja konetekniikkaa. Kaupunkia ei pidä sekoittaa suurempaan Newcastle upon Tynen kaupunkiin Koillis-Englannissa.

Kaupungin nimen osa "new castle" viittaa "uuteen linnaan", joka rakennettiin 1100-luvulla. "Under-Lyme" voi liittyä joko läheiseen lehmusmetsään () tai Lyme-puroon.

## Maantiede
Newcastle-under-Lyme sijaitsee Staffordshiren kreivikunnassa, Manchesterin ja Birminghamin välillä. Keskuskaupungin lisäksi hallintopiiriin kuuluvat kaupungit Chesterton, Clayton, Keele, Kidsgrove, Knutton, Silverdale ja Wolstanton. Hallintopiiri muodostaa viereisen Stoke-on-Trentin kaupungin kanssa yhtenäisen taajama-alueen, jossa asui vuonna 2011 noin  henkeä.

## Historia
Newcastlen linna rakennettiin suojelemaan aluetta walesilaisten hyökkäyksiltä ja mahdollisilta valtaistuimen tavoittelijoilta. Kuningas Henrik II perusti kaupungin, joka sai kaupunkioikeudet vuonna 1173. Kuningas edisti Newcastlen markkinoita, jotka keräsivät kauppiaita ja ostajia laajalta alueelta.

Kaupunki sijaitsee strategisesti Lontoosta ja Birminghamista Liverpooliin kulkevan tien varrella, ja 1700-luvulla siellä oli vilkasta postivaunuliikennettä. 1700-luvun lopulla alueelle kaivettiin useita kanavia rahtiliikennettä varten, ja 1800-luvun puolivälissä kaupunkiin tuli rautatie. Rautatien pistoraiteet vedettiin rautakaivoksille, ja sekä kanava- että rautatieliikenne keskittyi aluksi vain rahtiliikenteeseen. Matkustajaliikennettä varten perustettiin myöhemmin seisake, joka suljettiin ennen 1960-lukua.

Vuosisatojen varrella Newcastlessa on harjoitettu monenlaista liiketoimintaa. Se tunnettiin hatuistaan 1500–1800-luvuilla. Seudulla oli jo varhain silkki- ja puuvillatehtaita, ja myöhemmin hiilikaivoksia ja tiilitehtaita. Nykyisin alueella on kevyttä teollisuutta.

## Koulutus
Newcastle-under-Lymessä toimii Newcastle-under-Lyme College ja Keelen yliopisto. Yliopisto on perustettu 1949 ja sai yliopistostatuksen 1962. Yliopistossa on terveydenhoidon, luonnontieteiden sekä humanististen ja sosiaalitieteiden tiedekunnat, joista viimeksimainittuun sisältyy myös oikeustieteen osasto. Yliopistossa on yhteensä noin  opiskelijaa ja kahdentuhannen hengen henkilökunta.

## Kulttuuri
Kaupungissa järjestetään vuosittain jazz- ja bluesfestivaali sekä musiikkitapahtuma Lymelight Festival. Teatteri Victorian Theatre aloitti toimintansa vanhassa elokuvateatterissa 1950-luvulla, ja vuonna 1986 avattiin uusi teatteritalo (New Vic), jossa katsomo ympäröi näyttämöä renkaana kaikilta puolilta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Newcastle-under-Lymen virallinen kotisivu
Newcastle (Australia)

**Newcastle** on satamakaupunki Uudessa Etelä-Walesissa Australiassa, noin 170 km Sydneystä pohjoiseen Hunter-joen suulla. Kaupungissa oli 322&nbsp;279 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa. Newcastle on tunnettu suurista terästehtaistaan ja telakoistaan, ja se sijaitsee Australian tärkeimpien kivihiilialueiden keskellä. Sen satama on maailman vilkkain hiilenvientisatama ja kuljetetuissa tavaratonneissa mitaten satama on Australian suurin. Newcastlessa on noin 20&nbsp;000 opiskelijan yliopisto, *University of Newcastle*, joka perustettiin vuonna 1965.

## Ilmasto
Vuoden lämpimintä aikaa on tammikuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 25.5&nbsp;°C. Viileintä on kesäkuusta elokuuhun, jolloin keskimääräinen alin jää kymmenen asteen alapuolelle. Sadetta saadaan ympäri vuoden, eniten maaliskuussa.

## Historia
Newcastle perustettiin vuonna 1801 rangaistussiirtolana, ja siitä alkoi kehittymään tärkeä hiilituotannon toimipiste. Maatalous oli myös tärkeää, sillä läheiset sisämaa-alueet olivat hedelmällisiä. Vuonna 1859 Newcastlesta tuli oma kuntansa, ja siitä tuli kaupunki vuonna 1885. Newcastlen rauta- ja terästeollisuus aloitettiin vuonna 1915, jonka jälkeen kaupungin teollistuminen jatkui. Siellä on tuotettu monenlaisia tuotteita metallituotteista laivoihin ja vaatteisiin. Vuonna 1989 kaupunkiin iski melko voimakas maanjäristys, joka tuhosi osan sen rakennuksista. 2000-luvulle tultaessa kaupungin terästeollisuus on vähentynyt huomattavasti. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Newcastle City Council 
*University of Newcastle
Taruolento

**Taruolentona** tai **uskomusolentona** pidetään olentoa, josta kertovat myytit ja legendat, mutta joka ei kuitenkaan ole olemassa tai tieteen tuntema. Taruolennoista osa on fyysisiä ja kehollisia, toiset taas henkiolentoja, ja jotkut siltä väliltä.

Jyrkkä jako todellisten eliöiden ja taruolentojen välillä on syntynyt vasta tieteen kehityksen myötä. Esimerkiksi keskiajalla valaat kuuluivat samaan kauhistuttavien myyttisten petojen ryhmään kuin esimerkiksi lohikäärmeet. Vasta sittemmin valaista on saatu pitäviä todisteita, kun taas lohikäärmeet on nähty entistä jyrkemmin pelkäksi sepitteeksi. Tosin nykyisin myös tiedetään, etteivät valaat sylje tulta, kuten aiemmin luultiin, vaan niiden ilmoille puhaltamat patsaat ovat vesihöyryä. Moni muukin nykyisin tunnettu eläin on ollut ennen vastaavalla tavalla myyttinen ihmeolento niille, jotka eivät tunteneet sitä muuten kuin tarinoista. 

Myös vieraat ihmisrodut ovat olleet keskiajan ja vielä suurten tutkimusmatkojen alkuvaiheissa eurooppalaisille lähinnä myyttisiä olentoja, joista saatettiin kertoa mitä mielikuvituksellisimpia tarinoita. Aasiassa asui karvaisia koirankuonolaisia, (joista kerrottiin myös suomalaisessa kansanperinteessä), Afrikassa taas eli monenlaisia ihmisryhmiä, joista jotkut olivat kurjenkaulaisia ja kauniita, eräät yksisilmäisiä, ja eräät kuumuus oli korventanut tummiksi. Suomalaiset uskoivat kaukana etelässä asuvan pikkiriikkisiä lintukotolaisia.

Kun lisääntyvä tieto osoitti jotkin olennot pelkäksi sepitteeksi, näitä olentoja ei kuitenkaan hylätty. Niistä kerrottiin edelleen tarinoita. Modernina aikana on jopa alettu luoda joukoittain uusia taruolentoja. Monet kirjailijat ja runoilijat käyttävät usein taruolentoja teksteissään, ja ne ovatkin olennainen fantasiakirjallisuuden perusta. Monet fantasiakirjallisuuden taruolennot on kuitenkin johdettu kansanperinteellisistä taruolennoista.

## Taruolentoja
* Yksisarvinen
* Lohikäärme
* Aarnikotka
* Minotauros
* Ihmissusi
* Vampyyri

## Katso myös
* Suomalaiset taruolennot

## Kirjallisuutta
*Ojanen, Eero & Linnea, Sirkku: *Suomalaiset taruolennot.* Minerva, 2017. .
MT-LB

**MT-LB** (, "monikäyttöinen vetäjä, kevyesti panssaroitu") on neuvostovalmisteinen kuljetuspanssarivaunu. Se perustuu PT-76-vaunuun. Samaa alustaa on käytetty miehistönkuljetusvaunun lisäksi panssarihaupitsissa 2 S1 122&nbsp;mm (suomalainen tunnus 122 PsH 74), BTR-50-vaunussa ja komentopaikkavaunu MT-LB/U:ssa. MT-LB tuli käyttöön Neuvostoliitossa 1970-luvulla. Uudistettu MT-LBM-versio esiteltiin 1995. Arktisilla alueilla käytetään leveämpitelaista MT-LBV-mallia (*vezdehodnyi* &ndash; kaikkikulkuinen). 40&nbsp;cm pitempi, seitsemällä alatelapyörällä ja tehokkaammalla moottorilla varustettu malli on MT-LBu (*universalnyi*).

MT-LB:tä on käytetty vuodesta 1984 myös Suomen puolustusvoimissa, jossa sitä kutsutaan lempinimillä "*Ällitälli*" tai "*Taistelusammakko*". Maaliskuussa 2011 Suomi osti 2,7 miljoonalla eurolla Ruotsista varaosineen 147 käytettyä vaunua lisää. Toimitus tapahtui vuoden loppuun mennessä. 

## MT-LB/V

MT-LB/V on kevyt telavetoinen kuljetuspanssarivaunu, joka on tarkoitettu kuljettamaan joukkoja, kuormia sekä vetämään hinattavia laitteita. Sen miehistönä on 2 vaunumiestä (johtaja/ampuja ja ajaja) sekä 11 kuljetettavaa henkilöä. Paino 10&nbsp;350&nbsp;kg ja kuljetuskyky 1&nbsp;500&nbsp;kg. Hinattavan laitteen maksimimassa voi olla 4&nbsp;000&nbsp;kg. Suurin nopeus tiellä on 61,5&nbsp;km/h. Polttoaineen kulutus 90–110 litraa/100&nbsp;km. Moottori on nelitahtinen JaMZ-238V-dieselmoottori. Sen iskutilavuus 14,86 litraa ja nimellisteho 240&nbsp;hv (177&nbsp;kW).

Vaunulla voidaan ajaa sekä maalla että vedessä, vedessä huippunopeus on vaatimaton n. 5&ndash;6&nbsp;km/h. Vesiajo edellyttää tyyntä säätä ja virtaamatonta vettä, sillä vesiajossa vaunu on lähes täydellisesti veden alla ja vaunu on vaikeasti ohjattavissa. Moottorin ilmanotto tapahtuukin vaunun katolla erillisen korotetun ilmanottoputken avulla. Vaunun sisälle vuotava vesi pumpataan ulos. Vesiajoa varten vaunuun kiinnitetään telojen ympärille veden virtaukseen vaikuttavia levyjä sekä tiivistetään kaikki veden pinnan alle jäävät aukot, kuten takaovet ja ampuma-aukot.

MT-LB/V:n aseistuksena on ainoastaan 7,62&nbsp;mm PKT-konekivääri, vaunun takaovissa on ampuma-aukot, kuten myös molemmissa kyljissä. Polttoainesäiliöt (4&nbsp;kpl) sijaitsevat miehistötilassa vaunun kyljissä molemmin puolin vaunua sekä miehistön istuimina.

MT-LB/V on edeltäjäänsä MT-LB:tä leveätelaisempi (560&nbsp;mm/350&nbsp;mm), mikä pienentää sen telapaineen lähes puoleen (0,28&nbsp;bar/m² vs. 0,45&nbsp;bar/m²). MT-LB/V:tä käytetäänkin Venäjällä yhtenä pohjoisten joukkojen lumiajoneuvona.

Suoja on 6–12 mm panssariterästä.

## MT-LB/U
MT-LB/U toimii komentopaikka- ja mittaustiedustelupanssarivaununa. Moottorin tehoa on nostettu pakokaasuahtimella verrattuna tavalliseen MT-LB-malliin. Sekä 2S1-panssarihaupitsissa että MT-LB/U:ssa on sama moottori.

## Käyttöä Ukrainan sodassa
Ukrainan sodan kumpikin osapuoli käyttää MT-LB-vaunuja. Britannian puolustusministeriön mukaan Venäjä kuitenkin pitää niitä suurimmaksi osaksi sopimattomina etulinjan jalkaväen kuljetukseen.

## Lähteet
Khao Lak

**Khao Lak** () on rantalomakeskus Thaimaassa noin 100 km pohjoiseen Phuketista, Phang Ngan provinssissa.  Khao Lakissa on kilometrien pituisia rantoja, joissa on paljon mahdollisuuksia laitesukellukseen.

Alueen paikallinen talous perustuu nykyään turistihotelleihin, paikallisiin kauppoihin ja ravintoloihin sekä sukellusyrityksiin. Lähiympäristössä on perinteistä kumin ja palmuöljyn tuotantoa sekä maanviljelyä.  

26. joulukuuta 2004 Intian valtameren maanjäristyksessä syntyneet tsunamit iskivät Thaimaassa voimakkaimmin Khao Lakiin. Kuolleiden joukossa oli muiden muassa suomalainen laulaja ja muusikko Aki Sirkesalo perheineen. Khao Lakissa myös tuolloin lomaillut Sauli Niinistö, josta sittemmin tuli Suomen presidentti, sen sijaan selviytyi hengissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Talviolympialaiset 1936

**Vuoden 1936 talviolympialaiset** järjestettiin Garmisch-Partenkirchenissä Saksassa. Kisojen avajaiset olivat 6. helmikuuta ja päättäjäiset 16. helmikuuta 1936. Kilpailut julisti avatuksi Adolf Hitler ja urheilijoiden valan vannoi Wilhelm Bogner.

## Lajit
Vuoden 1936 talviolympialaisten ohjelmassa oli 17 eri kilpailutapahtumaa kahdeksassa urheilulajissa.
* 
* 
* 
* 
** 
** 
** 
* 
* 

Lisäksi mukana oli kaksi näytöslajia:
* 
* 

## Osallistujat
Garmisch-Partenkirchenin vuoden 1936 talviolympialaisiin osallistui 646 urheilijaa 28 maasta. Osallistujista 566 oli miehiä ja 80 naisia.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Mitalitaulukko

Vuoden 1936 talviolympialaisten menestynein maa oli Norja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ylen Elävä arkisto: Chamonix´sta Sankt Moritziin
Talviolympialaiset 1948

**Vuoden 1948 talviolympialaiset** järjestettiin Sankt Moritzissa Sveitsissä. Kisojen avajaiset olivat 30. tammikuuta ja päättäjäiset 8. helmikuuta 1948. St. Moritzissa pidettiin olympialaiset jo toisen kerran, ensimmäiset olivat vuonna 1928.

## Lajit
Olympialaisten ohjelmassa oli 22 kilpailutapahtumaa yhdeksässä eri urheilulajissa.
* 
* 
* 
* 
** 
** 
** 
* 
* 
* 

Lisäksi mukana oli kaksi näytöslajia:
* 
* 

## Osallistujat
Vuoden 1948 talviolympialaisiin osallistui 669 urheilijaa 28 maasta. Osallistujista 592 oli miehiä ja 77 naisia.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Mitalitaulukko

Vuoden 1948 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan jakoivat Ruotsi ja Norja.

## Lähteet
Talviolympialaiset 1952

**Vuoden 1952 talviolympialaiset** järjestettiin Norjan pääkaupungissa Oslossa. Kisojen avajaiset olivat 14. helmikuuta ja päättäjäiset 25. helmikuuta 1952. Kisat julisti virallisesti avatuksi prinsessa Ragnhild. Olympialaisten urheilijoiden valan vannoi Torbjørn Falkanger, ja olympiatulen sytytti Eigil Nansen.

## Valintaprosessi
Oslo valittiin kisojen pitopaikaksi ennen Cortina d’Ampezzoa ja Lake Placidia.

## Lajit
Olympiaohjelmassa oli 22 kilpailutapahtumaa kahdeksassa urheilulajissa. Lisäksi jääpallo oli ohjelmassa viralliseen olympiaohjelmaan kuulumattomana näytöslajina.

* 
* 
* 

* 
** 
** 
** 

* 
* 

### Näytöslajit
* 

### Kalenteri

## Kilpailupaikat

Lähde: 
### Oslon alue
* Bislett stadion – avajaiset, pikaluistelu, jääpallo-ottelu Norja-Ruotsi ja päättäjäiset
* Holmenkollen – maastohiihto, mäkihyppy ja yhdistetty
* Korketrekkeren - kelkkailu
* Rødkleiva – pujottelu
* Jordal Amfi-jäästadion - jääkiekko (37 ottelua) + taitoluistelu
* Dælenengan stadion - jääpallo-otteluita (2 ottelua)

### Krødsherad
* Norefjell - syöksylasku ja suurpujottelu

### Drammen
* Marienlystin stadion - jääkiekko-otteluita (2 ottelua)

### Bærum
* Kadettangen - jääkiekko-ottelu (1 ottelu)

### Lillestrøm
* Lillestrømin stadion - jääkiekko-ottelu (1 ottelu)

## Osallistujat
Oslon talviolympialaisiin osallistui 694 urheilijaa 30 maasta.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Mitalitaulukko

Vuoden 1952 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti isäntämaa Norja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* YLE Elävä arkisto: Oslon talviolympialaiset 1952 
* Finlandia-katsaus 169 
* Finlandia-katsaus 170 
* Finlandia-katsaus 171
Talviolympialaiset 1956

**Vuoden 1956 talviolympialaiset** järjestettiin Cortina d’Ampezzossa, Italiassa. Kisojen avajaiset olivat 26. tammikuuta ja päättäjäiset 5. helmikuuta 1956. Kisat piti järjestää jo vuonna 1944, mutta niitä ei pidetty toisen maailmansodan vuoksi. Kilpailut julisti avatuksi Italian presidentti Giovanni Gronchi. Urheilijoiden valan vannoi Giuliana Chenal-Minuzzo ja olympiatulen sytytti Guido Caroli. Kyseessä oli ensimmäiset televisioidut talviolympialaiset.

Neuvostoliitto osallistui ensimmäisen kerran talviolympialaisiin, ja sijoittui heti ensimmäiseksi mitalitaulukossa.

## Lajit
Vuoden 1956 talviolympialaisten ohjelmassa oli 22 kilpailutapahtumaa kahdeksassa urheilulajissa.

* 
* 
* 

* 
** 
** 
** 

* 
* 

## Osallistujat
Vuoden 1956 talviolympialaisiin otti osaa 821 urheilijaa 32 maasta.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Mitalitaulukko

Vuoden 1956 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti ensimmäistä kertaa talviolympialaisiin osallistunut Neuvostoliitto.

## Lähteet
Talviolympialaiset 1960

**Vuoden 1960 talviolympialaiset** järjestettiin Squaw Valleyssa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Kisojen avajaiset olivat 18. helmikuuta ja päättäjäiset 28. helmikuuta 1960. Kisat julisti avatuksi Yhdysvaltain varapresidentti Richard Nixon. Olympiavalan vannoi Carol Heiss ja -tulen sytytti Kenneth Henry.

Kaliforniassa sijaitsevan Squaw Valleyn talviolympialaiset olivat alun perin juristi Alexander Cushingin ajatus. Kelkkailussa ei poikkeuksellisesti kilpailtu kisaisäntien toiveesta huolimatta. Squaw Valleyn kisoissa otettiin ensimmäistä kertaa käyttöön tv-oikeudet.

## Lajit
Olympiaohjelmassa oli kaikkiaan 27 kilpailutapahtumaa kahdeksassa urheilulajissa. Ensimmäistä kertaa olympiakisojen ohjelmassa olivat ampumahiihto ja naisten pikaluistelu. Kelkkailukilpailuja ei järjestetty, koska kisajärjestäjä ei halunnut rakentaa kallista rataa.

* 
* 
* 
* 
* 
** 
** 
** 
* 

## Osallistujat
Kisoihin osallistui 665 urheilijaa 30 maasta. Länsi-Saksa ja Itä-Saksa kilpailivat yhteisellä joukkueella.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Mitalitaulukko

Vuoden 1960 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto.

## Lähteet
Talviolympialaiset 1928

**Vuoden 1928 talviolympialaiset** järjestettiin Sankt Moritzissa, Sveitsissä. Kisojen avajaiset olivat 11. helmikuuta ja päättäjäiset 19. helmikuuta 1928. Kisat julisti virallisesti avatuksi Sveitsin liittoneuvoston puheenjohtaja Edmund Schulthess. Olympialaisten urheilijavalan vannoi Hans Eidenbenz.

Ensimmäistä kertaa talviolympialaisissa olivat mukana Alankomaat, Argentiina, Japani, Liettua, Luxemburg, Meksiko, Romania, Saksa ja Viro.

## Lajit
Kisoissa oli 14 kilpailutapahtumaa kahdeksassa urheilulajissa.
* 
* 
* 
**
**
**
* 
* 
* 

Lisäksi mukana oli kaksi näytöslajia:
* 
* 

## Osallistujat
Kisoihin osallistui kaikkiaan 464 urheilijaa 25 maasta. Urheilijoista 464 oli miehiä ja 26 naisia.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 

## Mitalitaulukko

Vuoden 1928 talviolympialaisten menestynein maa oli Norja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ylen Elävä arkisto: Chamonix´sta Sankt Moritziin
Talviolympialaiset 1932

**Vuoden 1932 talviolympialaiset** järjestettiin Lake Placidissa, Yhdysvalloissa. Kisojen avajaiset olivat 4. helmikuuta ja päättäjäiset 13. helmikuuta 1932.

Kisat avasi virallisesti New Yorkin osavaltion kuvernööri Franklin D. Roosevelt ja urheilijoiden valan vannoi pikaluistelija Jack Shea.

## Lajit
Lake Placidin talviolympialaisissa oli ohjelmassa 14 eri kilpailutapahtumaa kahdeksassa urheilulajissa.

### Jääkiekko

### Pikaluistelu

### Pohjoismaiset hiihtolajit

### Rattikelkkailu

Rattikelkkailussa kilpailtiin neljän ja ensimmäistä kertaa myös kahden miehen kelkoissa. Kilpailut käytiin 8.–15. helmikuuta Mount van Hoevenbergin radalla. Neljän miehen kelkkojen avauspäivää seurasi 14&nbsp;000 katsojaa, ja se oli katsojamäärältään Lake Placidin olympialaisten seuratuin tapahtuma.

Parhaiten lajissa menestyi isäntämaa Yhdysvallat, jonka urheilijat voittivat molemmat kultamitalit ja yhteensä neljä kuudesta jaossa olleesta mitalista. Stevensin veljekset John ja Curtis voittivat kahden miehen kelkoissa ja Billy Fiske uusi edelliskisojen voittonsa Yhdysvaltain neljän miehen ykköskelkan ohjaajana. Neljän miehen kelkkojen kultamiehistön Edward "Eddie" Eaganista tuli historian ensimmäinen sekä kesä- että talviolympialaisten olympiavoittoon kyennyt urheilija.

### Taitoluistelu

Lake Placidissa kilpailtiin taitoluistelussa 8.–12. helmikuuta kolmessa lajissa: miesten ja naisten yksinluisteluissa sekä pariluistelussa. Taitoluistelukilpailut käytiin ensimmäistä kertaa talviolympialaisissa sisätiloissa, Lake Placidin olympia-areenalla.

Itävalta ja isäntämaa Yhdysvallat saavuttivat taitoluistelusta kaksi mitalia. Naisten yksinluistelussa norjalainen Sonja Henie puolusti edelliskisojen olympiavoittoaan menestyksekkäästi. Miesten yksinluistelussa Itävallan Karl Schäfer voitti hopealle sijoittuneen ja kolme edellistä olympiakultaa vieneen Gillis Grafströmin. Neljännellä mitalillaan Grafströmistä tuli kuitenkin olympiahistorian menestynein taitoluistelija. Pariluistelun kultamitali meni Andrée Brunet´n ja Pierre Brunet´n voiton myötä Ranskaan.

Isoa-Britanniaa naisten yksinluistelussa edustaneesta Cecilia Colledgesta tuli 11 vuoden ja 73 päivän ikäisenä nuorin talviolympialaisissa kilpaillut urheilija.

### Näytöslajit

Näytöslajeina Lake Placidissa järjestettiin curling, naisten pikaluistelu kolmella matkalla ja koiravaljakkoajo.

## Kisapaikat

*Intervales Ski-hill – mäkihyppy, yhdistetty (mäkiosuus)
*Lake Placid – maastohiihto, yhdistetty (hiihto-osuus)
*Mt. Van Hoevenberg Bob-Run – rattikelkkailu
*Olympia-areena – taitoluistelu, jääkiekko
*Olympiastadion – jääkiekko, pikaluistelu

## Osallistujat
Lake Placidin talviolympialaisiin osallistui 252 urheilijaa 17 maasta, urheilijoista 231 oli miehiä ja 21 naisia.

*
*
*
*
*
*

*
*
*
*
*
*

*
*
*
*
*

## Mitalitaulukko

Vuoden 1932 talviolympialaisten menestynein maa oli Yhdysvallat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ylen Elävä arkisto: Chamonix´sta Sankt Moritziin
* Jaakko J. Mikkola : Kolmannet talviolympialaiset kisat Amerikassa Lake Placid'llä, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 25.1.1931, nro 4, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Talviolympialaiset 1964

**Vuoden 1964 talviolympialaiset** järjestettiin Innsbruckissa, Itävallassa. Kisojen avajaiset olivat 29. tammikuuta ja päättäjäiset 9. helmikuuta 1964. Kilpailut julisti avatuksi Itävallan presidentti Adolf Schärf, olympiavalan vannoi Paul Aste ja olympiatulen sytytti Joseph Rieder.

## Valintaprosessi
Kisojen pitopaikka päätettiin Münchenissä, Saksassa 26. toukokuuta 1959. Samalla päätettiin myös Kesäolympialaisten 1964 pitopaikka.

## Lajit
Olympiaohjelmaan kuului 34 tapahtumaa kymmenessä eri urheilulajissa.
*
*
*
*
*
*
**
**
**
*
*

Lisäksi jääkolkka oli mukana viralliseen kisaohjelmaan kuulumattomana näytöslajina.

## Osallistujat
Kisoihin osallistui 1&nbsp;091 urheilijaa 36 maasta.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Mitalitaulukko

Vuoden 1964 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto.

## Kuolemantapaukset
Vuonna 1964 australialainen alppihiihtäjä Ross Milne kuoli syöksyharjoituksissa Innsbruckin olympialaisten avajaispäivänä. Milne törmäsi puuhun. Innsbruckissa ja harjoituksissa kuoli myös brittikelkkailija Kazimierz Kay-Skrzypecki.

## Lähteet
Grafeemi

**Grafeemi** on kirjoitusjärjestelmän pienin distinktiivinen yksikkö, joka erottaa yhden merkityksen toisesta. Grafeemityyppejä ovat kirjoitusmerkit (kuten kirjaimet, tavumerkit ja logogrammit) sekä välimerkit ja ideogrammit.

Saman grafeemin pieni kirjain ja iso kirjain (kuten *a* ja *A*) ovat *allografeja* eivätkä eri grafeemeja, sillä ne eivät erota merkitystä.

Grafeemilla voidaan tarkoittaa myös kirjoituksen jaksoa, jolla merkitään yhtä foneemia.

## Lähteet
Merkki

**Merkki** on asia, joka viittaa johonkin toiseen asiaan. 

Amerikkalainen filosofi Charles S. Peirce jakoi merkit kolmeen perusluokkaan (ns. merkkien toinen trikotomia):
* *ikoneihin*, jotka muistuttavat kuvaamiaan asioita (esimerkiksi valokuva tai piirros henkilöstä)
* *indekseihin*, jotka ovat kausaalisessa yhteydessä edustamaansa asiaan (esimerkiksi savu on tulen indeksi)
* *[[symboli|symboleihin]]*, jotka ovat totunnaisesti tai sopimuksenvaraisesti yhteydessä edustamaansa asiaan (esimerkiksi valtion lippu tai kielen sana).

## Katso myös
* Semiotiikka

## Lähteet
* 
*
Suomen ortodoksisen kirkon kirkolliskokous

**Suomen ortodoksisen kirkon kirkolliskokous** on Suomen ortodoksisen kirkkokunnan ylin päättävä elin lukuun ottamatta kanonisia asioita. Kirkolliskokous kokoontuu säännöllisesti kerran vuodessa. Ylimääräisiä kokouksia voidaan järjestää, mikäli kirkollishallitus,  piispainkokous tai kaksi kolmasosaa kirkolliskokouksen edustajista pyytää sitä. Kirkolliskokous säätää myös kirkkojärjstyksen, joka antaa kirkkolakia tarkempia määräyksiä kirkon toiminnasta ja hallinnosta. 

Kirkolliskokouksessa on 36 edustajaa, joista puolet on maallikoita ja puolet papistoa ja kanttoreita. Piispat ovat kirkolliskokouksen itseoikeutettuja jäseniä. Kirkolliskokous tekee esityksiä kirkkokunnan keskeiseksi lainsäädännöksi ja hoitaa kirkon ylintä hallintoa, mm. valitsee piispat virkoihinsa.

Uskonoppia ja kanoneita koskevat ratkaisut tarvitsevat Suomen ortodoksisten piispojen piispainkokouksen vahvistuksen.

## Katso myös
*Luettelo Suomen ortodoksisen kirkon kirkolliskokousedustajista
*Ortodoksisuus
*Ekumeeninen patriarkka
*Patriarkka

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Suomen ortodoksisen kirkon kotisivut
*Karjalan hiippakunnan kotisivut 
*Helsingin hiippakunnan kotisivut 
*Oulun hiippakunnan kotisivut 
*Ekumeeninen patriarkaatti 
*Arkkipiispa Leon kotisivut 
*Metropoliitta Ambrosiuksen kotisivut 
*Metropoliitta Panteleimonin kotisivut
Tammi (täsmennyssivu)

**Tammi** tarkoittaa seuraavia:

* tammi eli metsätammi (*Quercus robur*), puulaji
* tammet (*Quercus*), kasvisuku
* Tammi, suomalainen kirjankustantamo
* tammi, lautapeli
* Iso tammi, kalevalaisen runouden maailmanpuu
* Operaatio Tammi, saksalaisten sotilasoperaatio toisessa maailmansodassa

## Henkilöt
### Sukunimenä
* Abdullah Tammi (e. *Risto Tammi*, s. 1949), suomalainen islaminuskoon kääntynyt henkilö, Suomen islamilaisen puolueen perustaja
* Anton Tammi (s. 1988), suomalainen musiikkivideo-ohjaaja
* Emma Tammi (s. 1982), amerikansuomalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja
* Eero Tammi (s. 1983), suomalainen kriitikko, tietokirjailija, luennoitsija ja elokuvatyöntekijä
* Eva Tammi-Salminen (s. 1971), korkeimman oikeuden oikeusneuvos
* Hannes Tammi (1890–1937), teatteriohjaaja
* Jari Tammi (s. 1962), suomalainen kirjailija ja kustantaja
* Jukka Tammi (s. 1962), entinen suomalainen jääkiekkomaalivahti, maailmanmestari
* Jukka Tammi (s. 1941), suomalainen juristi, Verohallituksen entinen pääjohtaja
* Kaisa Tammi (s. 1970), suomalainen psykologi ja vankilanjohtaja
* Kari Tammi, oik. *Martin Brushane* (1946–2008), suomalainen jazzrumpali ja trumpetisti
* Lauri Tammi (1916–2016), Kuusamon kunnanjohtaja 
* Leopold Tammi, ent. *Porokuokka* (1893–1983), suomalainen taidemaalari
* Lumikki Tammi (1938–1998), suomalainen toimittaja ja kirjailija
* Maija Tammi (s. 1985), suomalainen valokuvaaja
* Mari Kujanpää, o.s. Tammi (s. 1976), suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija
* Olli Tammi (1924–2022), suomalainen matemaatikko, Pekka Tammen isä
* Pasi Tammi  (s. 1971), suomalainen taidemaalari.
* Pekka Tammi (s. 1952), suomalainen kirjallisuustieteilijä, Olli Tammen poika
* Pekka Tammi, suomalainen lentokonesuunnittelija
* Taisto Tammi (1945–1979), suomalainen tangolaulaja
* Tom Tammi (s. 1945), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Tuukka Tammi (s. 1969), suomalainen sosiologi, ohjelmajohtaja ja päätoimittaja
* Valtteri Tammi (s. 1996). suomalainen jääkiekkoilija.

### Etunimenä
* Tammi Patterson (s. 1990), australialainen tennispelaaja
* Tammi Terrell (1945–1970), yhdysvaltalainen rhythm and blues- ja pop-laulaja.
Kirkollishallitus

**Kirkollishallitus** on Suomen ortodoksisen kirkkokunnan ja sen kolmen hiippakunnan yhteinen hallintoelin, jonka toimipaikka on Kuopiossa.

Kirkollishallituksen kollegioon kuuluu kolmen hiippakuntapiispan lisäksi neljä valittua jäsentä, joista yhden tulee olla pappi ja yhden juristi.

Eräät kirkollishallituksen kanslian virkamiehet toimivat kirkollishallituksen istunnoissa asioiden esittelijöinä.

Kirkollishallitus toimeenpanee kirkolliskokouksen päätökset.

## Katso myös
*Ortodoksinen kirkko
*Ekumeeninen patriarkka
*Patriarkka

## Aiheesta muualla

*Kirkollishallitus | Suomen ortodoksinen kirkko
*Ortodoksinen kirkollishallitus / Ortodoksi.net
Autokefalia

**Autokefalia** (kreik. *auto* 'itse' tai 'oma' ja *kefalos* 'pää') on muun muassa ortodoksisessa kirkossa paikalliskirkon täysin itsenäinen ja muista kirkoista hallinnollisesti riippumaton asema. Tällainen asema on ortodoksisen kirkon patriarkaattien lisäksi esimerkiksi Kreikan ja Kyproksen ortodoksisella kirkolla. 

Koko ortodoksisen kirkon piirissä autokefaalisiksi tunnustettuja kirkkoja on neljätoista. Lisäksi esimerkiksi Amerikan ortodoksisella kirkolla on sen kantakirkon Moskovan patriarkaatin vuonna 1970 tunnustama autokefalia, mutta tätä asemaa ei Konstantinopolin ekumeeninen patriarkaatti ole tunnustanut. Autokefaaliseksi 1990-luvulla julistautuneen ukrainalaisen Kiovan patriarkaatin asemaa ei mikään muu ortodoksikirkko hyväksynyt ennen vuotta 2018. Tälloin Konstantinopolin patriarkka, vastoin Moskovan tahtoa, tunnusti Kiovan ortodoksisen kirkon autokefaalisen aseman. Päätös johti vakavaan välirikkoon Moskovan ja Konstantinopolin patriarkaattien välillä.

## Suomen ortodoksisen kirkon autokefaliahanke
Paikalliskirkon autonomia on autokefaliaa heikompi itsenäinen asema. Suomen ortodoksinen kirkkokunta on autonominen ja kuuluu kanonisesti Konstantinopolin ekumeenisen patriarkaatin alaisuuteen.

1970-luvulla käynnistettiin Suomen autokefaliahanke. Maa jaettiin uudelleen kolmeen hiippakuntaan ja perustettiin nyt vakituisena apulaispiispan virka sekä uusi Oulun metropoliitan virka. Hanke kohtasi kuitenkin niin suurta vastustusta, että se keskeytettiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Autokefalia / Ortodoksi.net
*Autonomia / Ortodoksi.net
Pyhä synodi

**Pyhä synodi** on jokaisen ortodoksisen patriarkaatin ja autokefaalisen kirkon korkein päättävä hallintoelin, joka käyttää myös kanonista valtaa.

Sanalla *synodi* tarkoitetaan piispankokousta, joka kokoontuu kirkon päämiehen johdolla säännöllisesti päättämään toimeenpantavista asioista. Laajemmin synodi tarkoittaa myös yleiskirkollista kirkolliskokousta; sellaista on yritetty saada aikaan siitä alkaen, kun molemminpuolinen, väärinkäsityksistä alkanut kirkonkirous purettiin; toistaiseksi ei ole saatu aikaan edes yleisortodoksista kokousta.

## Historia
Venäjällä patriarkan virka korvattiin Pietari Suuren valtakaudella pyhällä synodilla, joka oli maallisen virkamiehen, yliprokuraattorin valvonnassa. Pyhä synodi perustettiin vuonna 1721. Yliprokuraattorin nimitti tsaari.

## Katso myös
*patriarkka
*autonomia

## Lähteet
Klobukki

**Klobukki** on päähine, joka muodostuu kamilavkasta eli tasalakkisesta päähineestä ja siihen kiinni ommellusta hunnusta. Klobukkia käyttävät ortodoksiset piispat ja munkit.

Itsenäisen (autonomisen tai autokefalisen) kirkkokunnan päämies, kuten esimerkiksi Suomen ortodoksisen kirkkokunnan arkkipiispa Leo, käyttää klobukissaan valkoista huntua. Tällöin päähineeseen kuuluu myös etuosassa kannettava briljanttiristi. 

Aivan alun perin, vielä vuonna 1898, valkoinen klobukki briljanttiristein oli piispan ansiomerkki: sellaisen sai Suomen hiippakunnan ensimmäinen arkkipiispa Antoni silloin, kun hänet ylennettiin ja hän lähti Suomesta. Suomen itsenäisyyden aikana ansiomerkistä tuli itsenäisen kirkon päämiehen tunnus, kun isä arkkipiispa Herman sai sellaisen heti arkkipiispakautensa aluksi.

Venäjällä valkea klobukki briljanttiristein on edelleen ansiomerkki. Moskovan patriarkan valkea klobukki on hieman erimallinen kuin muut: sen päähineosa on kypärän mallinen ja valkoiseen huntuun liittyy otsassa ja molemmin puolin olkapäille ulottuvissa kaistoissa olevat ikonit. Ikonit vaihtelevat kunkin patriarkan mukana, esimerkiksi nykyisellä patriarkalla on ikoneinaan kerubeja. 

## Katso myös
*Arkkipiispa

## Aiheesta muualla

*Klobukki / Ortodoksi.net
Kontakki

**Kontakki** on varhaiskristillisen bysanttilainen hymnografian perustyyppi, joka on raamatullisiin tapahtumiin perustuva lyhyt johdanto kontakion runoelmaan. 

Nykyään kontakilla tarkoitetaan ortodoksisessa kirkossa lyhyttä veisua, joka sisältää vietettävän juhlan aiheen tai henkilön dogmaattisen ja historiallisen merkityksen.

Yleensä kontakki seuraa troparia. Akatistos on pitkä kontakki-runoelma. Alun alkaen kontakki oli runomuotoinen laulettava saarna.

## Katso myös
*Suomen ortodoksinen kirkko

## Aiheesta muualla
*Kontakki / Ortodoksi.net
Tropari

**Tropari** (kreikaksi *tropárion*) on historiallisesti ortodoksisen hymnografian peruselementtejä, säkeistön yleisnimi. Suppeasti ymmärrettynä tropari on lyhyt veisu, joka luonnehtii vietettävän juhlan sisältöä tai sinä päivänä muisteltavan pyhän elämää.

Laajasti ymmärrettynä troparilla tarkoitetaan kaikkia ortodoksisen jumalanpalveluksen lauluja.

Esimerkiksi ortodoksisissa pääsiäisliturgiassa toistetaan pääsiäistroparia *Kristus nousi kuolleista, kuolemalla kuoleman voitti ja haudassa oleville elämän antoi.* Tätä voidaan käyttää myös ortodoksikodeissa pääsiäisajan ateriaa siunatessa.

Tropari syntyi 400-luvulla. Suomessa vain apolyktionia ja kanonin irmossia seuraavia säkeistöjä kutsutaan tropareiksi.

## Katso myös
*Suomen ortodoksinen kirkko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tropari / Ortodoksi.net
Irmossi

**Irmossi** on kunkin kanoniveisun (kahdeksan tai yhdeksän veisun sarjan) ensimmäinen säkeistö.

Kaikkien ortodoksisen kirkon liturgisessa käytössä olevien kanonien irmossit on perinteisesti koottu irmologion-nimiseen jumalanpalveluskirjaan. Täydellistä irmologionia ei kuitenkaan ole vielä julkaistu suomeksi. 

## Lähteet

## Katso myös
*Suomen ortodoksinen kirkko