open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tracy G

**Tracy G** (oik. **Tracy Grijalva**, s. 3. tammikuuta 1959 Whittier, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen heavy metal -kitaristi. Parhaiten hänet tunnetaan  heavy metal -yhtye Dion kitaristina vuosilta 1993–1999.

Tracy oli aiemmin soittanut myös Dion yhtyeessä soittaneiden Jimmy Bainin ja Vinny Appicen kanssa WWIII-yhtyeessä (*World War III*). Hän näki vuonna 1993 lehdessä ilmoituksen, jossa Ronnie kertoi kokoavansa alkuperäisen yhtyeensä kokoon, mutta etsi uutta kitaristia. Hän sai kitaristin paikan jamiteltuaan koe-esiintymisessä Jimmyn ja Vinnyn kanssa.

Vaikka Tracy kehui Dion aiempia kitaristeja kuten Vivian Campbelliä ja Craig Goldya, hän halusi viedä yhtyeen musiikkia raskaampaan suuntaan, koska hänen mielestään Ronnien lauluäänellä musiikki ei voisi olla liian raskasta. 

Vuonna 1999 Dion managerit ja levy-yhtiö halusivat yhtyeen palaavan klassiseen saundiinsa tyyliltään Ritchie Blackmoren kaltaisella kitaristilla. Tämän takia Craig Goldy palasi yhtyeen kitaristiksi ja Tracyn haluttiin jatkavan rytmikitaristina. Tracy ei pitänyt suunnitelmasta, minkä takia hän lähti yhtyeestä.

## Diskografia

### Dio
* *[[Strange Highways]]* (1993)
* *[[Angry Machines]]* (1996)
* *Inferno: Last in Live* (1998)
* *Live in London, Hammersmith Apollo 1993* (2014)

### Swift Kick
* * Long Live Rock* (1984)

### Rags
* *Tear 'Em Up* (1988; uudelleenjulkaistu 2003)

### WWIII
* *WWIII* (1990)

### Eightball Cholos
* *Satan's Whore* (1996)

### Tracy G
* *The G Factory* (1997)
* *Compilation Volume I* (1999)
* *Baron Von Troglenstein* (1999)
* *A Spooky G X-Mas* (2001)
* *Katt Gutt* (2001)
* *Deviating From The Set List* (2002)
* *Grijalva* (2007)
* *A Frosty G Christmas* (2009)
* *Volando* (2017)
* *Anthology* (2019)
* *Tarantula Ditch* (2019)
* *Los Ojos Tristes* (2020)

### Tracy G & The B.M.B
* *Watch Out For The Cucui* (1999)

### Tracy G & Michael Beatty
* *Me, Myself, and The Rain* (1999)

### Tracy G & The Starr Track Vatos
* *Stripper Bootleg Live* (2002)

### The Tracy G Group
* Nimetön albumi (2003)
* *Erector Pili* (2006)
* *Controlled Chaos* (2011)
* *TRAMP* (2016)
* *Land of Make Believe* (2018)

### Driven
* *Work in Process* (1999)
* *Citizen X* (1999; uudelleenjulkaistu 2003)
* *Driven (promo-CD)* (2000)
* *Self Inflicted* (2001)

### The Mark Bramlett Band
* *Fast Women and Slow Horses* (2000)

### Curly Fester and the Blues Quartet
* *...Live Sessions* (2003)

### Goaded
* *Goaded* (2005)
* *To Die Is Gain* (2008)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tracy G:n kotisivut
Bernard-Massard

**Bernard-Massard** on luxemburgilainen viinin tuotantoa ja markkinointia harjoittava yritys, jolla on omia viinitarhoja Grevenmacherissa ja Schengenissä. Yrityksen liikevaihto on ollut keskimäärin noin 16,5 miljoonaa euroa vuodessa, ja tuotanto 4 miljoonaa puolloa. Tuotannosta 65 prosenttia viedään ulkomaille. Trierissä käsin toimiva yritys tunnetaan erityisesti kuohuviineistään. Bernard-Massard on yksi Luxemburgin hallitsijahuoneen valitsemista viinien sopimustuottajista.

Yrityksen perustivat Jean Bernard-Massard ja Bernard Clasen vuonna
1921.  Kellarimestari Bernard-Massard oli oppinut viinin valmistuksen Ranskassa Champagnen maakunnassa 1900-luvun alussa. Mosel-joen rantojen hedelmällinen maaperä sekä sopiva ilmasto vakuuttivat hänet alueen soveltuvuudesta viinin viljelyyn. Viinitila alkoi tuottaa perinteisen samppanja-menetelmän mukaisesti valmistettua kuohuviiniä, ja laajensi pian tuotantoaan muun muassa valkoviineihin.

## Katso myös
*Viini
*Kuohuviini
*Samppanja
*Valkoviini

## Lähteet
Kyle Hebert

**Kyle H. Hebert** (s. 14. kesäkuuta 1969 Lake Charles, Louisiana) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja entinen DJ. Hän on toiminut muun muassa Son Gohanin äänenä useissa FUNimationin dubbaamissa ''Dragon Ball Z'' -elokuvissa ja -sarjassa. Lisäksi Hebert oli videopelihahmo Ryun roolissa videopeleissä ''Street Fighter IV'' ja ''Street Fighter V''.

## Ura
Hebert opiskeli Pohjois-Texasin yliopistossa radio-, televisio- ja elokuva-alaa, josta hän valmistui vuonna 1993. Sittemmin Hebert työskenteli Z Rockissa ja toimi syksystä 1996 lähtien DJ:nä ja eri hahmojen äänenä Radio Disneylla.

Kesällä 2000 radioasemalla olleet työkaverit olivat käyneet tutustumassa FUNimationin tiloihin ja saivat tietää yhtiön tekevän eri sarjoihin koe-esiintymisiä. Hebertin kuultua uutisen hän suuntasi saman tien koe-esiintymisiin ja kokeili *Dragon Ball Z:n* teini-ikäisen Gohanin roolia ja sivuhahmoja. Muutaman viikon päästä Hebert sai soiton, jossa hänelle kerrottiin saavan roolin sarjasta. Sittemmin Hebert on työskennellyt enimmäkseen englanniksi dubattujen animesarjojen ja -elokuvien parissa. Listaan mahtuu muun muassa *[[Dragon Ball Z: Lord Slug]]*, *[[Dragon Ball Z: Cooler's Revenge]]*, *[[Dragon Ball Z: Return of Cooler]]*, *[[Fruits Basket]]*, *[[Fullmetal Alchemist]]*, *[[Salapoliisi Conan]]* ja *[[Naruto]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Viktor Tjumenev

**Viktor Nikolajevitš Tjumenev** (, 1. kesäkuuta 1957 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 2. elokuuta 2018) oli venäläinen jääkiekkoilija, olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari, joka edusti maajoukkueurallaan Neuvostoliittoa.

## Urheilu-ura

Tjumenev pelasi Sarajevon olympialaisissa vuonna 1984 ja voitti olympiakultaa. Hän pelasi neljät MM-kilpailut, joista kolmista tuli kultaa ja kerran pronssia.

Tjumenev varattiin Vancouver Canucksiin kahdeksannella kierroksella vuonna  yli-ikäisenä, mutta hän ei koskaan pelannut NHL:ssä vaan 13 kautta kotimaassaan ja neljä kautta Suomessa. Kotimaassaan Tjumenev edusti 11 kauden ajan HK Krylja Sovetovia ja HK Spartak Moskovaa. Kaudeksi 1989–1990 Tjumenev siirtyi TPS:ään jossa pelasi myös kaksi seuraavaa kautta. Keväinä 1990 ja 1991 hän voitti Suomen mestaruuden. Kolmannella TPS-kaudellaan Tjumenev siirtyi KalPaan ja saman kauden lopun hän pelasi I-divisioonaa KooKoossa. 

Kauden 1992–1993 Tjumenev pelasi I-divisioonaa SaPKossa. Tjumenev pelasi Venäjän jääkiekon superliigaa vielä kausina 1997–1998 ja 1998–1999 TsSKA Moskovassa ja Krylja Sovetovissa. Tjumenev valittiin vuonna 1982 Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekkoilun kunniagalleriaan.

## Lähteet
*
*
*
*Olympics at Sports-Reference.com  

### Viitteet
Veikko Kostiainen

**Veikko Kostiainen** (9. helmikuuta 1942 Puumala – 1. syyskuuta 2013 Tuusula) oli suomalainen suunnistaja.

Keravan Urheilijoita, Tuusulan Voima-Veikkoja, Lieviskän Pyrintöä ja Suunta -57:ää edustanut Kostiainen oli kaksi kertaa mukana suunnistuksen MM-kilpailuissa. Friedrichrodassa vuonna 1970 hän juoksi viestissä viimeisen osuuden tuoden Suomen joukkueen neljäntenä maaliin. Stare Splavyssa 1972 hän suunnisti henkilökohtaisella matkalla 13:nneksi. Viestin kolmannella osuudella Risto Nuuros leimasi väärällä rastilla ja Suomen joukkue hylättiin.

Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa 1969 Kostiainen saavutti hopeaa sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että viestissä. Henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden hän voitti vuonna 1969. Kainuun rastiviikon kokonaiskilpailun hän voitti viidesti ja Kansainvälisen sotilasurheiluliiton (CISM) mestaruuden kolmena vuonna. Jukolan viestissä Keravan Urheilijat ylsi kolmanneksi vuonna 1973 Kostiaisen juostessa ankkuriosuuden.

Hiihtosuunnistuksessa Kostiainen voitti viestin Suomen-mestaruuden Keravan Urheilijain joukkueessa vuosina 1969 ja 1970.

Kilpauransa Kostiainen lopetti vuonna 1976. Tämän jälkeen hän toimi Suomen hiihtosuunnistusmaajoukkueen valmentajana, Suomen Suunnistusliiton liittovaltuuston jäsenenä, kilpailunjohtajana monissa suurissa suunnistuskilpailuissa sekä Jukolan viestin taustayhteisön Kaukametsäläiset ry:n hallituksen jäsenenä.

Puolustusvoimien palveluksesta Kostiainen jäi eläkkeelle kapteenina vuonna 1988 toimittuaan viimeksi Taistelukoulun komentotoimiston päällikkönä. Kotikunnassaan Tuusulassa hän oli kunnanvaltuuston ja -hallituksen jäsen.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Creedence Country

**Creedence Country** on yhdysvaltalaisen Creedence Clearwater Revival -yhtyeen elokuussa 1981 julkaistu kokoelma-albumi. Nimensä mukaisesti se sisältää yhtyeen country-vaikutteisempia kappaleita. Vuonna 2004 julkaistu uusintapainos sisältää kolme bonuskappaletta.

## Kappaleet
# 
# 
# 
#
# 
# 
#
# 
# 
# 
# 
# 

### Vuoden 2004 uusintapainoksen bonuskappaleet
#  
# 
#

## Kokoonpano
*John Fogerty &ndash; laulu, kitara 
*Tom Fogerty &ndash; kitara ja taustalaulu (lukuun ottamatta raitoja 1, 5, 13 ja 14) 
*Stu Cook &ndash; bassokitara, taustalaulu, laulu kappaleessa "Need Someone to Hold" 
*Doug Clifford &ndash; rummut, laulu kappaleessa "Tearin' Up the Country"
Alivaltiosihteeri valvoo

**Alivaltiosihteeri valvoo** on suomalainen Yleisradion tuottama vuonna 1994 valmistunut kuusiosainen satiirinen sketsisarja. Sketsisarjassa näyttelivät Alivaltiosihteeri-yhtyeen jäsenet Simo Frangén, Pasi Heikura, Jyrki Liikka ja Matti Toivonen. Sarja ensiesitettiin Yle TV2-kanavalla loppuvuoden 1994 ja alkuvuoden 1995 aikana. Sarjan muutamia jaksoja on esitetty uusintana vuonna 2007 Yle Teema -kanavalla.

## Jaksot
Sarjan jokaisessa jaksossa on oma teemansa: Yhtyeen jäsenet ovat pukeutuneet esimerkiksi poliisin, lääkärin tai huvipuiston työntekijöiden asuihin. Jäsenet katselevat työpaikkansa valvomohuoneesta kuvaruudun televisioruuduista erilaisia sketsejä ja keskustelevat sketsien välissä.

* Osa 1: Poliisin univormussa
* Osa 2: Lääkärin takissa
* Osa 3: Huvipuistotyöntekijöiden asussa
* Osa 4: Keskusmetsävalvomossa
* Osa 5: Museossa
* Osa 6: Vartiointiliikkeen vaatteissa

## Sarjan sketsejä
* Heikki ja Keijo (Heikki ja Kaija-parodia)
* Idioottikuluttaja (Kuningaskuluttaja-parodia)
* Käytöskoulu kossuhumalaiselle

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yle.fi: Alivaltiosihteerin virallista tv-viihdettä
Remembrance Day

**Remembrance Day** on 11. marraskuuta vietettävä ensimmäisen maailmansodan päättymisen muistopäivä, mutta nykyisin päivästä on muodostunut kaikkien veteraanien ja kaatuneitten muistopäivä. Muistopäivää vietetään pääasiassa Brittiläisen kansainyhteisön maissa, kuten Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Kanadassa ja Australiassa. Samaa päivää kutsutaan Yhdysvalloissa nimellä *[[Veterans Day]]* ja Ranskassa, Belgiassa, Uudessa-Seelannissa sekä monissa muissa maissa nimellä Aselevon päivä ().

Ensimmäinen maailmansota päättyi aselepoon 11. marraskuuta 1918 kello 11.00. "Yhdennentoista kuukauden yhdennentoista päivän yhdennellätoista tunnilla."  Seuraavana vuonna Britannian kuningas Yrjö V määräsi sodan päättymispäivän Remembrance Dayksi. Perinteisesti muistopäivän symboliksi on muodostunut punainen unikon kukka, jota monet kantavat rintapielessään, paitsi Ranskassa, jossa kukkana on ruiskaunokki. Unikon merkitys juontaa juurensa kanadalaisen kenttälääkäri ja everstiluutnantti John McCraen kirjoittamasta *[[In Flanders Fields]]* -runosta. Hän kirjoitti runon taistelussa kaatuneen ystävänsä Alexis Helmerin hautajaisten jälkeen. Tämän vuoksi päivää kutsutaan kansanomaisesti nimellä *Poppy Day* ().

Perinteisesti 11. marraskuuta kello 11.00 vietetään kahden minuutin hiljaisuus kaatuneiden muistoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* "Muiston kentät", Hakkapeliitta, 30.11.1937, nro 48, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Bussiennakko

**Bussiennakko** oli Matkahuollon sopimusasiakkaille tarjottu lisäpalvelu, jossa vastaanottaja lunasti paketin Matkahuollon toimipaikasta tai Lähikaupasta (K-Market) maksamalla siitä lähettäjän määräämän ennakkosumman.  Bussiennakko-palvelu lakkautettiin 31.3.2023.

Vastaanottajan lunastettua lähetyksen Matkahuolto tilitti bussiennakkosumman lähettäjälle, osoitekorttiin merkitylle pankkitilille. 

Bussiennakkolähetyksen rahdin pystyi maksamaan joko lähettäjä tai vastaanottaja. Rahdin hinnoittelu perustui lähetyksen yhteispainoon etäisyydestä riippumatta. Bussiennakkolähetyksen hintaan lisättiin kulloinkin voimassa oleva bussiennakkopalkkio. 

Bussiennakon pystyi liittämään verkkokauppaan käyttämällä Matkahuollon xml-rajapintaa.

## Palautus
Lähetys palautetaan lähettäjälle viimeistään 21 vuorokauden jälkeen, mikäli vastaanottaja ei ole lunastanut lähetystä. Jos vastaanottaja ei ole lunastanut lähetystä kahden viikon kuluessa lähetyksen vastaanottamisesta kuljetettavaksi, pyydetään lähettäjältä ohjeita. Lähettäjän ohjeiden mukaan lähetys palautetaan heti tai lähettäjän pyynnöstä lähetystä voidaan pitää vielä viikko, jonka jälkeen se palautetaan lähettäjälle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Matkahuolto - Bussiennakko 
*Matkahuolto - Pakettilähetyksen XML-rajapinta
Leopold Krohn

**Leopold August Krohn** (1837–1892) oli suomalaisen sotilaslääketieteen kehittäjä ja yksi Suomen Punaisen Ristin perustajista. Krohn oli Helsingin yliopiston kirurgian dosentti. Hän toimi Uudenmaan tarkk'ampujapataljoonan ensimmäisenä pataljoonanlääkärinä.

## Suku ja opinnot

Krohnin vanhemmat olivat pietarilaisen leipurin ja panimonomistajan Abraham Krohnin poika Leopold Wilhelm Krohn (1806–1890) ja Kiiskilän kartanon omistajan, kauppias Friedrich Dannenbergin tytär Julie Dannenberg. Hänen vanhempi veljensä Julius Krohn tunnettiin suomen kielen kehittäjänä. Setä August Krohn oli Saksassa ja Italiassa vaikuttanut luonnontieteilijä. Krohn avioitui vuonna 1868 Vaasan hovioikeuden presidentti Selim Ekbomin tyttären Johanna Matilda Ekbomin kanssa. Perheen lapsista ainakin kaksi, Leopold Edward (Leo) Krohn (1871-1948) ja Erik August Krohn (1876–1913) saavuttivat aikuisiän.

Krohn valmistui ylioppilaaksi Viipurissa 1854 ja kandidaatiksi Helsingin yliopiston fyysis-matemaattisesta tiedekunnasta vuonna 1858. Hän jatkoi opintojaan lääketieteellisessä tiedekunnassa ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1864, väitellen samana vuonna lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi. Hänet nimitettiin kirurgian dosentiksi vuonna 1869.

## Ura sotilaslääkätieteessä
Krohn toimi tarkkailijana Preussin–Itävallan sodassa 1866 ja sotilaslääkärinä Ranskan–Preussin sodassa 1870.

Rintamalta hän kirjoitti kuvauksia suomalaisiin lehtiin, joita julkaistiin myöhemmin Finska Läkaresällskapetin lehdessä.

## Julkaisuja
* Om tuberkulos i testis. 1863. (väitöskirja)
* Om bukhinnans användande i kirurgin. 1869. (dosenttiväitöstutkimus)
* 1870–1871 års krig, resebrev. Finska Läkaresällskapets Handlingar, Band 13: 44–49, 1871.
* Reseberättelse. Finska Läkaresällskapets Handlingar, Band 25.

## Kirjallisuutta
* Carpelan, B.: Finsk Biografisk Handbok I. G. W. Edlunds Förlag. Helsingfors 1903.
* Finlands Läkare och Apotekare. Biografiska uppgifter om Finlands nu lefvande läkare och apotekare. Samlade och utgifna af Hugo af Schultén. Werner Söderströms Förlag. Borgå 1889.

## Lähteet
Baseballin SM-sarja 1982

**[[Baseballin SM-sarja]] 1982** oli toinen SM-sarjakausi. Mestaruuden voitti Wranglers.

## Lopullinen järjestys

Vuoden pelaaja: Jukka Ropponen, Wranglers

## Lähteet

* Markku Siukonen - Matti Ahola: Urheilun vuosikirja 4 1981-82 ()
Baseballin SM-sarja 1983

**[[Baseballin SM-sarja]] 1983** oli lajin kolmas sarjakausi Suomessa. Puumat voitti mestaruuden.

## Ottelut ja sarjataulukko

## Lähteet

* http://www.baseball.fi/fin/dokumentit/historia/sbsl_1983.pdf
Valentin Nikolajev (painija)

**Valentin Vladimirovitš Nikolajev** (6. huhtikuuta 1924 Ukraina – 31. lokakuuta 2004 Donin Rostov, Venäjä) oli neuvostoliittolainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Nikolajev aloitti nyrkkeilyn vuonna 1945. Hän voitti 87 kilogramman painoluokassa kultamitalin 1955 MM-kilpailuissa Karlsruhessa ja vuotta myöhemmin Melbournen olympialaisissa. Neuvostoliiton mestaruuden hän voitti vuosina 1951 ja 1954.

Nikolajev valmistui sähköinsinööriksi Rostovin rautatieinsinöörien instituutista vuonna 1948. Seuratasolla hän edusti vuosina 1948–1954 Lokomotivia ja 1954 eteenpäin VS Rostovia. Aktiiviuransa jälkeen Nikolajev toimi Neuvostoliiton juniorimaajoukkueen valmentajana.

## Lähteet
* FILA:n tietokanta
* Большая олимпийская энциклопедия: НИКОЛАЕВ Валентин Владимирович 

### Viitteet
Valentin Nikolajev

**Valentin Nikolajev** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

* Valentin Aleksandrovitš Nikolajev (1921–2009), neuvostoliittolainen jalkapalloilija
* Valentin Vladimirovitš Nikolajev (1924–2004), neuvostoliittolainen painija
Givi Kartozia

**Givi Aleksandres dze Kartozia** (, 29. maaliskuuta 1929 – 3. huhtikuuta 1998) oli neuvostoliittolainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.

79 kilogramman painoluokassa paininut georgialainen Kartozia voitti urallaan kolme maailmanmestaruutta: 1953 Napolissa, 1955 Karlsruhessa ja 1958 Budapestissa. Olympiakultaa hän voitti 1956 Melbournesta. Vielä neljä vuotta myöhemmin Rooman olympialaisissa Kartozia sijoittui pronssille painoluokassa 87 kilogrammaa. Vapaapainissa Kartozia sijoittui parhaimmillaan MM-kilpailuissa viidenneksi 1954 Tokiossa (79 kg). Neuvostoliiton mestaruuden hän voitti vuosina 1952–1955.

Seuratasolla Kartozia edusti Iskra Tbilisiä, 1950–1954 Bolševikia ja 1955 eteenpäin Tbilisin Burevestinkia. Vuonna 1963 hän valmistui Tbilisin valtionyliopistosta. Koulutukseltaan hän oli opettaja ja ekonomisti. 

## Lähteet
* FILA:n tietokanta
* Большая олимпийская энциклопедия: КАРТОЗИЯ Гиви Александрович
Gunder Bengtsson

**Gunder Bengtsson** (2. helmikuuta 1946 – 2. elokuuta 2019) oli ruotsalainen jalkapallovalmentaja. Hän on menestynyt niin kotimaassaan kuin ulkomaillakin. Parhaiten hänet muistetaan IFK Göteborgin johdattamisesta UEFA Cupin mestariksi 1987.

## Ura

Valmennusuransa Bengtsson aloitti Sven-Göran Erikssonin apulaisvalmentajana IFK Göteborgissa. Hän oli mukana voittamassa UEFA Cupin mestaruutta kaudella 1981/82. Kun Eriksson jätti seuran ja siirtyi SL Benficaan nousi Bengtsson loppukaudeksi 1982 IFK:n päävalmentajaksi ja johdatti seuran kauden päätteeksi Ruotsin mestariksi. Bengtsson ei kuitenkaan jatkanut seurassa vaan siirtyi norjalaisen Vålerenga IF:n päävalmentajaksi ja johdatti seuran kaudella 1983 Norjan mestaruuteen. Hän jätti tehtävänsä yllättäen kauden jälkeen ja siirtyi portugalilaisen CD Nacionalin päävalmentajaksi. Pesti Portugalissa jäi lyhyeksi ja hän palasi pian takaisin Vålerengaan voittaen seuran kanssa mestaruuden myös kaudella 1984.

Bengtsson palasi 1985 IFK Göteborgiin. Hän luotsasi seuran Ruotsin cupin mestariksi 1986 ja toisti seuraavalla kaudella IFK:n euromenestysihmeen, kun IFK kaatoi UEFA Cupin finaalissa skotlantilaisseura Dundee Unitedin yhteismaalein 2–1. Kaudella 1987 hän juhli seuran kanssa Ruotsin mestaruutta. 

Menestys oli tehnyt Bengtssonista tunnetun myös Pohjoismaiden ulkopuolella ja 1988 hän siirtyi kreikkalaisen Panathinaikosin päävalmentajaksi. Seura voitti Bengtssonin johdolla Kreikan cup-mestaruuden, jonka jälkeen ruotsalaisvalmentaja jätti tehtävänsä. 

Joulukuussa 1989 Bengtsson siirtyi Eredivisiessä pelanneen Feyenoordin päävalmentajaksi yhdessä Pim Verbeekin kanssa. Bengtssonin johdolla seura yritti rimpuilla huonon alkukauden tuloksista ylöspäin, mutta erikoiset valmennusmetodit eivät tuottaneet tulosta ja seura oli lopulta liigassa 11:s. Myös kausi 1990/91 sujui murheellisesti ja Bengtsson-Verbeek -kaksikko sai maaliskuussa 1991 potkut seurasta.

Potkujensa jälkeen Bengtsson palasi Ruotsiin ja luotsasi 1992–1996 Örgryteä. Vuonna 1996 hän toimi lyhyen aikaa kreikkalaisseura PAOK Thessalonikin päävalmentajana ja Martti Kuuselan jälkeen kyproslaista Apollon Limassolia. 

Vuonna 2001 Bengtsson siirtyi norjalaisen Molde FK:n päävalmentajaksi tavoitteenaan nostaa seura maan suurimmaksi vuoteen 2005 mennessä. Seura voittikin kaudella 2002 mestaruushopeaa, mutta vajosi tämän jälkeen kauas kärjestä. Toukokuussa 2003 Bengtsson saikin potkut tehtävistään. 

## Meriitit

* Ruotsin mestaruus: 1982, 1987
* Ruotsin Cup: 1986
* Norjan mestaruus: 1983, 1984
**Hopeaa: 2002
* Norjan Cup
**Hopeaa: 1985
* Kreikan Cup: 1989
* UEFA Cup: 1987

## Lähteet
Poitsila

**Poitsila** (aiemmin ruots. *Norsby*) on kaupunginosa Haminan kaupungissa. Poitsilaa on pääosin rakennettu 1970-luvulla. Alue jakaantuu Valtatie 7:n etelä- ja pohjoispuolille Etelä-Poitsilaksi ja Pohjois-Poitsilaksi. Alue on meren välittömässä läheisyydessä melko lähellä kaupungin keskustaa. Etelä-Poitsilan pääkatu on Metsämäentie ja Pohjois-Poitsilan Riekontie.

## Historia
Poitsila sai nimensä myöhäiskeskiajalla Poitz-rälssisuvusta, kun se (esi-isä Niklas Poitz) ainakin jo vuodesta 1463 piti pääkartanoaan Savilahden rannalta hankkimallaan maalla, Norspyyssä.

Nykyisen Poitsilan kartanon alueella oli vuonna 1458 mainitun asiakirjan mukaan Grotilan eli Norsbyn talonpoikaistila. Kylän tilat autioituivat 1500-luvun sodissa, ja Poitsilan kartanon isännät Pietari ja Hannu Poitz lunastivat tilat itselleen vuonna 1604.

## Lähteet
* Sjöström (2011), "Medieval landed inheritances of the Junkar and Vilken lineages of Vehkalahti, Finland", Journal of the Foundation for Medieval Genealogy vol 3 issue 5 (2011 January), pp 425-461

### Viitteet
Vaasa (ilmaisjakelulehti)

**Vaasa** (vuoteen 2021 **Vaasan Ikkuna**) on keskiviikkoisin Rannikko-Pohjanmaalla Vaasassa ilmestyvä ilmaisjakelulehti. Vuonna 2019 sen jakelu oli 55&nbsp;582 kotitaloutta Vaasan seutukunnan alueella. Näistä 1&nbsp;960 kappaletta on noutopistejakelun kautta. Julkaisija on Kaleva Oy:n ja Ilkka Oyj:n yhteisyritys Kaleva Media Oy. Lehden nimi oli aiemmin *Vaasan Ikkuna*, mutta se muutettiin 3. syyskuuta 2021 *Vaasaksi*, ja se otti käyttöön vanhan *[[Vaasa (sanomalehti)|Vaasa]]*-lehden logon.

*Vaasan* päätoimittaja on Anne Laurila.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Puurtila

**Puurtila** on kaupunginosa Varkaudessa Pohjois-Savossa. Se sijaitsee kaupungin keskustan koillispuolella Komminselän välittömässä läheisyydessä.

Puurtila on suhteellisen vanhaa asuinaluetta, jossa raja tiheän ja haja-asutuksen välillä on ollut häilyvä. Myöhemmin Puurtila on saanut lähiön piirteitä, kun Puurtilanniemen aluetta ruvettiin rakentamaan 1990-luvun alkupuolella. Alueella järjestettiin vuoden 1991 asuntomessut.

Puurtila on luonnonläheinen rauhallinen alue, jossa on pururata. Kaupunginosan pääkadut ovat *Puurtilantie* ja *Riittulanmäentie*. Komminselän ylittää Puurtilanniemessä 1970-luvulla valmistunut korkea silta.

Kaksinkertaisen pesäpallon SM-hopeamitalisti-seuran Puurtilan Kisa-Poikien juuret ovat kylällä. Seura perustettiin Puurtilan koululla 21. huhtikuuta 1948.
## Lähteet
HMS Delight

**HMS Delight** on ollut kolmentoista Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.

* HMS Delight (1583), tutkimusalus
* HMS Delight (1686), 4-tykkinen pursi
* HMS Delight (1709), 14-tykkinen kuudennen luokan alus
* HMS Delight (1778), 14-tykkinen sluuppi
* HMS Delight (1801), 18-tykkinen sluuppi
* HMS Delight (1806), 16-tykkinen prikisluuppi
* HMS Delight (1808), 18-tykkinen sluuppi
* HMS Delight (1819), 10-tykkinen Cherokee-luokan prikisluuppi
* HMS Delight (1829), 10-tykkinen Cherokee-luokan prikisluuppi
* HMS Delight (1856), Albacore-luokan tykkivene
* HMS Delight (H38), D-luokan hävittäjä
* HMS Delight (D119), Daring-luokan hävittäjä
Lucky Twice

**Lucky Twice** on ruotsalainen popduo, jossa laulavat Hannah Reynold ja Sofie Larsson. Yhtyeen levy-yhtiönä toimii ruotsalainen Family Tree Music. Yhtyeen manageri on Victoria Ekeberg.

Yhtyeen ensimmäinen single "Lucky" julkaistiin Espanjassa 20. heinäkuuta 2006. Laulu meni singlelistan kärkeen ja myi tuplaplatinaa. Heidän albuminsa *Young & Clever* julkaistiin kesäkuussa 2007 ja sitä seurasi uusi single 23. heinäkuuta, nimeltään "Hop Non Stop".

"Lucky" on ollut listoilla myös Tanskassa (5.), Ranskassa (8.), Suomessa (17.), Saksassa (41.), Itävallassa (42.) ja Ruotsissa (43.).

## Diskografia
### Albumit
* 2007: Young & Clever

### Singlet
* 2006: Lucky
* 2007: Hop Non Stop
* 2007: The Lucky Twice Song

## Aiheesta muualla
*Virallinen kotisivu 
*MySpace
Könönpelto

**Könönpelto** on asuinalue ja lähiö Varkaudessa Pohjois-Savossa. Könönpelto sijaitsee kaupungin kaakkoisosassa valtatie 23:n eli *Järvisuomentien* molemmin puolin, mutta pääosa asutuksesta on tien pohjoispuolella.

Könönpellon kolme pääkatua ovat *Pitkälänniementie*, *Mustikkatie* ja *Atolantie*, ja sieltä lähtee Kangaslammelle johtava yhdystie 4681. Taipaleen kanava sijaitsee Könönpellon länsipuolella.

Alueen rakennuskanta koostuu pääosin 1950-luvun rintamamiestaloista. Könönpellossa toimii myös päiväkoti, esikoulu ja ala-aste. Päiväkoti on Varkauden päiväkodeista toiseksi vanhin.

Suurista nälkävuosista 1866–1868 seuranneen kuolleisuuden vuoksi perustettiin uusi hautausmaa Könönpellon Varkausmäkeen. Hautausmaa on laaja Varkausmäen rinteille levittyvä alue, johon on muodostunut kapeita kumpuharjanteita syvine väliojineen. Hautauksia siellä toimitettiin pääasiassa keväällä 1868. Paikka sijaitsee noin puoli kilometriä koilliseen vuosina 1867–1868 rakennustyömaana olleesta Taipaleen kanavasta. Työllisyystyönä tehdylle kanavatyömaalle tuli työväkeä ympäri Suomea kaikkiaan 52 pitäjästä. Varkausmäessä sijaitseva nälkäänkuolleiden muistomerkki on pystytetty katovuodesta seuranneeseen nälänhätään kuolleiden Taipaleen kanavan rakentajien muistoksi. Muistomerkin teki puurtilalainen kivityömies Otto ja hänen poikansa Ilmari Tuure. Muistomerkki on tehty muuratuista luonnonkivistä kapenevaksi paadeksi, joka lepää leveällä alustalla. Muistopaaden keskellä on graniittinen muistolaatta, johon muistokirjoitus on uurrettu.

## Lähteet
Pyhän Mikaelin luterilainen kirkko

**Pyhän Mikaelin luterilainen kirkko** () on vuosina 1874–1876 rakennettu kirkkorakennus Pietarin Vasilinsaarella. Uusgoottilaisen kirkon on suunnitellut insinööri Karl von Bulmering. Vuonna 1886 uusitun julkisivun suunnittelija on Rudolf Berngard.

Pyhän Mikaelin kirkko kuului Vasilinsaaren kadettikoulun yhteyteen 1700-luvun alussa syntyneelle saksalaiselle luterilaiselle seurakunnalle. Vuodesta 1929 sitä käytti venäläinen luterilainen seurakunta. Kirkko suljettiin vuonna 1935, minkä jälkeen rakennus kuului urheiluvälinetehtaalle. 1990-luvulla Pyhän Mikaelin kirkko luovutettiin Inkerin kirkkoon kuuluvalle venäjänkieliselle seurakunnalle, joka on restauroinut rakennuksen.

Kirkon osoite on Sredni prospekt Vasiljevskogo ostrova 18. Lähin metroasema on Vasileostrovskaja.

## Aiheesta muualla

* Pyhän Mikaelin luterilainen kirkko Pietari-tietosanakirjassa 
* Pyhän Mikaelin seurakunnan sivusto
Hyvärilä

**Hyvärilä** on kaupunginosa Nurmeksen kaupungissa Pohjois-Karjalassa. 

Hyvärilä on pääosin 1950-1970-lukujen välisenä aikana rakennettu omakotialue. Hyvärilä sijaitsee Nurmeksen keskustaajaman kaakkoisosassa Kantatie 73:n eteläpuolella. Hyvärilässä on luonnonläheisyyden ansiosta hyvät virkistysmahdollisuudet. 

Hyvärilän länsipuolella, Ritoniemessä sijaitsee Bomban talo, jonka ympärille on rakennettu suuri karjalaisuutta kuvaava nähtävyyspuisto, jonka eteläpäässä on kylpylä. Alue sijaitsee Pielisen rannalla. Sen läheisyydessä sijaitsee myös Hyvärilän nuoriso- ja matkailukeskus.

## Lähteet
Venetti

**Venetti** on kahdentoista asukkaan kylä Kolarin kunnassa Sieppijärven ja Luovatuksen kylien välissä noin 14 kilometriä Kolarin kirkonkylästä etelään. 

Venetissä on ollut aikoinaan koulu ja kierätyskeskus, mutta ne on sittemmin lakkautettu. Venetin koulun toiminta lakkautettiin vuonna 1988. 

Venetti on myös Kolarin kunnan osa-alue. Osa-alueella oli 43 asukasta vuonna 2009.

## Lähteet
Ulvajanniemi

**Ulvajanniemi** on Valkeakosken 10. kaupunginosa. Alue on rakennettu pääosin 1950-luvulla silloisen Kuitu Oy:n Säterin tehtaan työläisiä varten. Aluetta on sittemmin täydennetty 1970-luvulla korkeilla elementtitaloilla.

Alueen pääkatu *Kaaritie* kiertää alueen läpi ja Seututie 310 eli *Kangasalantie* kulkee sen ohi. Ulvajanniemi sijaitsee Mallasveden rannalla, joka tarjoaa hyvät virkistysmahdollisuudet. Ulvajanniemen takana sijaitsee lehtoalue. Ennen Ulvajanniemessä oli kauppa, mutta enää palveluita ei ole.

Ulvajanniemessä sijaitsee Valkeakosken Energian rakentama biolämpökeskus. Vesi kuumennetaan polttamalla pellettejä, mikä on ympäristöystävällisempää kuin öljyn polttaminen.

## Lähteet
Antti Jaatinen (kirjailija)

**Antti Jaatinen** (s. 1968 Loimaa) on suomalainen kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa *Tupajumi* sijoittui toiseksi Atenan ja Parnasson proosakilpailussa. Koulutukseltaan Jaatinen on arkkitehti.

## Teokset
* 
* *Lumikuningas ja muita kertomuksia*, Atena, 2011 
## Lähteet
Gärdetin metroasema

**Gärdetin metroasema** on yksi Tukholman metron punaisen linjan asemista Ropsteniin kulkevalla haaralla Ropstenin ja Karlaplanin metroasemien välissä. Se avattiin 2. syyskuuta 1967. Asema on tunnelissa, 31 metriä Furusundsgatanin ja 22 metriä Rindögatanin alapuolella. Asemalta on matkaa Slussenin metroasemalle 4,4 kilometriä. Vuonna 2015 asemaa käytti arkisin 12&nbsp;700 matkustajaa päivässä. Lisäksi se palvelee Värtahamneniin tulevien laivojen matkustajia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ropstenin metroasema

**Ropstenin metroasema** on Tukholman metron Punaisen linjan toisen haaran pääteasema. Se sijaitsee Ropstenissa, Hjorthagenin kaupunginosassa. Asema avattiin 2. syyskuuta 1967. Asema on pääasiassa sillalla 10–15 metriä katutason yllä, mutta osa laitureista on kalliossa. Asemaa lähinnä on Gärdetin metroasema. Ropstenin asemalta on 5,1 kilometriä Slussenin metroasemalle. Asemalta on yhteys Lidingöbananin pääteasemalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karlaplanin metroasema

**Karlaplanin metroasema** on Tukholman metron Punaisen linjan asema Ropstenin suunnan haaralla (linja 13). Se sijaitsee Gärdetin ja Östermalmstorgetin asemien välissä, Karlaplan-aukion lähellä tunnelissa. Asemalta on Slussenin metroasemalle matkaa 3,6 kilometriä. Asema on 23 metriä maanpinnan alla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fridhemsplanin metroasema

**Fridhemsplanin metroasema** on Tukholman metron vihreän ja sinisen linjan yhteinen asema Kungsholmenin kaupunginosassa. Nykyisin se on myös ainoa Tukholman metron asema T-Centralenin lisäksi, jolla voi vaihtaa kahden metrolinjan välillä. Vihreällä linjalla asema on Thorildsplanin ja St. Eriksplanin asemien välissä ja sinisellä linjalla se on Rådhusetin ja Stadshagenin asemien välissä. Aseman läheisyydessä sijaitsee muun muassa Tukholman ruotsinsuomalainen koulu.

Ensimmäinen osa avattiin vuonna 1952 vihreälle linjalle. Sen laiturit ovat noin 18 metriä maanpinnan alapuolella. Matkaa Slussenin metroasemalle on noin 4,9 kilometriä. Toinen osa avattiin vuonna 1975 siniselle linjalle. Sen laiturit ovat 28−31 metriä maanpinnan alapuolella. Sinisen linjan pääteasemalle, Kungsträdgårdeniin, on matkaa noin 2,1 kilometriä.

## Tulevaisuus
Fridhemsplanista tulee uuden keltaisen linjan pohjoinen päätepysäkki. Sen on määrä avautua vuoteen 2035 mennessä. 

## Kuvia

Blekingeeka.jpg|Aseman taidetta
Tunnelbanestationen vid Fridhemsplan DIG96418 L.jpg|Vanhempi kuva vihreän linjan laiturihallista
Stockholm - Tunnelbana - Fridhemsplan (10914611335).jpg|Vihreän linjan laiturihalli
Fridhemsplan - blå linjen.jpg|Sinisen linjan laiturihalli
Fridhemsplan september bild 12.jpg|Aseman SL-palvelupiste
Fridhemsplan september bild 11.jpg|Lippuportit
Stockholm - Tunnelbana - Fridhemsplan (10914629996).jpg|Vihreän ja sinisen linjan välinen yhdyskäytävä


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jacob Jonas Estlander

**Jakob Jonas Estlander** (5. marraskuuta 1782 Lapväärtti – 10. maaliskuuta 1854 Lapväärtti) oli suomalainen kirkkoherra ja kirjailija.

Estlanderin vanhemmat olivat Lapväärtin kirkkoherra Rudolf Josef Estlander ja Anna Maria Högman. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1800, valmistui filosofian maisteriksi 1805 ja vihittiin papiksi 1815. Estlander toimi Turun akatemian kirjallisuudenhistorian dosenttina 1807. Vaasan triviaalikoulun vt. kollegana 1807–1811, Oulun triviaalikoulun alempana kollegana 1811–1812 sekä Vaasan triviaalikoulussa vt. konrehtorina 1812–1813, ylempänä kollegana 1812–1818 ja konrehtorina 1818–1824. Estlanderista tuli Lapväärtin kirkkoherra 1824 ja hän sai rovastin arvon 1829. Hän oli vt. lääninrovasti vuodesta 1835 ja vakinainen lääninrovasti vuodesta 1844.

Estlander oli naimisissa vuodesta 1827 Maria Elisabet Rislachiuksen kanssa. Heidän poikiaan olivat Helsingin yliopiston kliinisen kirurgian professori ja valtioneuvos Jakob August Estlander (1831–1881) sekä estetiikan ja nykykansojen kirjallisuuden professori Karl Gustaf Estlander (1834–1910).

## Teoksia
* *Dissertatio academica animadversiones quasdam de poësi Alexandrina sistens. : Quam cons. ampl. fac. phil. Reg. Acad. Ab. publico examini modeste offerunt Jacobus Jon. Estlander, philosophiae magister & respondens Petrus Ulr. Sadelin, stip. Bilmark. Ostrobotnienses. In audit. phys. die XXIX Nov. MDCCCVI. Horis a. m. solitis, väitöskirja. Turku 1806
* *Kort historik öfver Lappfjärd gamla kyrkans öden : afskedspredikan hållen i sagda kyrka den 30 nov. 1851''. Frans Swens, Vasa 1897, Kristinestad 1902

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Nikolai Išutin

**Nikolai Andrejevitš Išutin** (, 15. huhtikuuta (J: 3. huhtikuuta) 1840 Serdobsk – 17. tammikuuta (J: 5. tammikuuta) 1879 Karan pakkotyövankila) oli venäläinen vallankumouksellinen ja yksi Venäjän ensimmäisiä utopistisosialisteja.

Nikolai Išutin kasvoi Serdobskissa serkkunsa Dmitri Karakozovin perheessä. Vuonna 1863 hän alkoi käydä luennoilla Moskovan yliopistossa, jonka opiskelijoiden keskuuteen hän levitti vallankumouksellista propagandaa. Hän perusti Moskovassa vuosina 1863–1866 toimineen vallankumouksellisen salaseuran, joka tunnetaan nimellä Išutinin kerho (ven. *Išutinski kružok*). Išutin pidätettiin huhtikuussa 1866 Karakozovin tekemän Aleksanteri II:n murhayrityksen johdosta. Hänet tuomittiin kuolemaan, mutta hirttolavalla rangaistus muutettiin ikuiseksi pakkotyöksi. Išutinia pidettiin vangittuna Pähkinälinnassa, josta hänet toukokuussa 1868 lähetettiin mielisairaana Nertšinskin pakkotyövankilaan Algatšiin. Vuonna 1871 Išutin siirrettiin Nertšan kaivoksille ja vuonna 1875 Nižnjaja Karan pakkotyövankilaan.

## Lähteet
Seikkailu Etelänavalla

**Seikkailu Etelänavalla** (*Eight Below*) on 2006 tehty elokuva jonka ohjasi Frank Marshall. Pääosissa ovat Paul Walker, Jason Biggs, Bruce Greenwood sekä Moon Bloodgood. Elokuvan on tarkoitus viitata sankarikoiriin Taroon ja Jiroon, jotka selviytyivät Alaskan hankalissa olosuhteissa yhden vuoden ilman hoidonpitoa.

Aikaisemmin tehty *[[Nankyoku Monogatari]]* -elokuva oli suurin vaikuttaja tämän elokuvan tekoon.

## Juoni
Eräopas Jerry Shepard (Paul Walker) loukkaantuu ja joutuu jättämään uskolliset rekikoiransa pahan myrskyn armoille. Jerry haluaa keinolla millä hyvänsä pelastaa uskolliset ja rakkaat koiransa. Pelastusretkestä tulee vaikein mitä eräopas Jerry on koskaan suorittanut, mutta uskollisten koiraystävien jälleentapaaminen on Jerrylle tärkein asia, niinpä hän lähtee pelastamaan koiriaan myrskyn armoilta. Tarina kertoo myös koirien näkökulmasta millaista on olla yksin myrskyssä ja pakkasessa vuoden päivät ilman mitään apuja. Tarina kertoo ystävyydestä ja rohkeudesta; koirat näyttävät miten toimia pahemmissakin olosuhteissa.

## Aiheesta muualla
* Eight Below IMDb:ssä
HMS Decoy

**HMS Decoy** on ollut kuuden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.

* HMS Decoy (1810), 10-tykkinen Decoy-luokan kutteri
* HMS Decoy (1856), Cheerful-luokan tykkivene
* HMS Decoy (1871), Ariel-luokan tykkivene
* HMS Decoy (1894), Daring-luokan torpedovenehävittäjä
* HMS Decoy (H75), D-luokan hävittäjä
* HMS Decoy (D106), Daring-luokan hävittäjä
Carl Henrik Strandberg

**Carl Henrik Strandberg** (18. maaliskuuta 1780 Pohja – 25. huhtikuuta 1865 Karjaa) oli suomalainen kirkkoherra ja kirjailija.

## Henkilöhistoria
Strandbergin vanhemmat olivat Uudenmaan jalkaväkirykmentin vääpeli Henrik Strandberg ja Kristina Juliana Muur. Isä Henrik hankki vuonna 1794 maatilan Kiskon kirkonkylästä ja ryhtyi viljelemään sitä. Carl Henrik kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1796. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1801, maisteriksi 1802 ja hänet vihittiin papiksi 1805. Opiskeluaikanaan Strandberg toimi yksityisopettajana yhteensä 47 oppilaalle.

Strandberg toimi Karjaan kirkkoherran apulaisena 1805–1807, Uudenmaan jalkaväkirykmentin ylimääräisenä pataljoonansaarnaajana 1807–1809, Kiskon kirkkoherran apulaisena 1809–1811. Dragsfjärdin vt. kappalaisena 1811–1815 ja Västanfjärdin vt. kappalaisena 1815–1816. Hän oli Tenholan vt. kirkkoherrana 1816–1818, Kosken tehtaansaarnaajana 1818–1819 ja Karunan kappalaisena 1819–1824. Strandberg oli sitten kirkkoherrana Lopella 1824–1833 ja Karjaalla 1833–1865. Hän sai rovastin arvon 1829 ja hänestä tuli vt. lääninrovasti 1840 ja vakinainen lääninrovasti 1843. Teologian kunniatohtorin arvo hänelle myönnettiin 1857.

Strandberg toimitti arkkipiispa Jacob Tengströmin keräämän aineiston pohjalta kaksiosaisen Turun hiippakunnan kirkonpaimenten matrikkelin *Åbo stifts herdaminne I-II*.

Strandberg oli naimisissa 1818–1853 Charlotta Kristina Fridénin kanssa. Jäätyään leskeksi hän meni uusiin naimisiin 1857 Juliana Margareta Dahmin kanssa. Strandbergin poika Ernst Fredrik Teodor Strandberg (1824–1898) oli Karjaan kirkkoherrana 1875–1898.

## Teoksia
* *Johdatus kristillisyyteen yksinkertaisille : Suomen evangeliumillisen seuran suostumuksesta kokoonpantu*. Turku 1826, 1834, uud. painos 1852
* *Åbo stifts herdaminne I-II*. Åbo 1832-1834

## Lähteet
* 
* 
* Juhan suku-uutiset blogi 13.3.2008 :  Entinen ylioppilas Strandberg
* Gunnar Soininen : Matthias Akiander ja hänen paimenmuistonsa käsikirjoitus. Genos 32(1961), s. 93–102 

## Aiheesta muualla
*  Sivu 720
Noonanin oireyhtymä

**Noonanin oireyhtymä** on laaja-alainen oireyhtymä, jonka kansainvälinen esiintyvyys on arviolta 1/1&nbsp;000–2&nbsp;500. Oireyhtymälle tyypillisiä ovat muiden muassa sille ominaiset kasvonpiirteet, lyhytkasvuisuus, rintalastan poikkeava muoto, silmien poikkeavuudet ja synnynnäiset sydänviat. Noonan-lasten henkinen kehitys saattaa viivästyä. Useimmat kuitenkin selviytyvät tavallisissa kouluissa; 10–15 % lapsista tarvitsee erityisopetusta.

Oireyhtymä voi periytyä, mutta myös uusi mutaatio on yleinen aiheuttaja.

Oireyhtymän kuvasi 1960-luvulla Jacqueline A. Noonan.

## Aiheesta muualla
* Väestöliitto: Noonanin oireyhtymä 
* The Noonan Syndrome Support Group 
* Suomen Noonan-yhdistys ry
Koettakaa vedellä, vastasi palopäällikkö

**Koettakaa vedellä, vastasi palopäällikkö** on vuonna 1983 Yle TV1:llä esitetty neliosainen televisiosarja, jonka käsikirjoitti Jussi Helminen ja ohjasi Pertti Melasniemi.

## Näyttelijät

*Erkki Saarela – Antero Virtanen
*Miitta Sorvali – Kaarina
*Matti Tuominen – Valte Latomäki
*Heidi Krohn – Elina Latomäki
*Ritva Valkama – Tuulikki Järvelä
*Jussi Parviainen – Jorma Mansikkala
*Kaarina Vahtonen – Alma Mansikkala
*Paavo Piskonen
*Jouni Takamäki

## Jaksoluettelo

## Lähteet
Jäävuoren varjoon

**Jäävuoren varjoon** on vuonna 2009 valmistunut, Antti Seppäsen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva. Elokuva perustuu pääosin ohjaaja Seppäsen helsinkiläiseltä kirpputorilta löytämään 8 mm kaitafilmimateriaaleihin. Kaitafilmit paljastuivat osaksi kotkalaisen laivakonemestari Oiva Kovasen (1911–2001) jäämistöä. Elokuvaa tehtiin lähes seitsemän vuotta. Elokuvan televisioensi-ilta oli 8. huhtikuuta 2012 Yle Teemalla.

## Synopsis
Elokuvan kertoja löytää kirpputorilta kaitafilmeillä täytetyn pahvilaatikon. Kotonaan hän tutustuu filmien sisältöön ja huomaa niiden sisältävän värikästä ja taidokkaasti tallennettua kuvamateriaalia Maan jokaiselta mantereelta. Pehmeät ja menneiden vuosikymmenten mystiikkaa huokuvat kuvat johdattavat kertojan ottamaan selvää kuvien tallentajan identiteetistä.

## Tuotantoryhmä

* Kaitafilmit, kortit ja kirjeet: Oiva Kovanen
* Käsikirjoitus: Antti Seppänen
* Ohjaus: Antti Seppänen
* Still-kuvaus: Antti Seppänen, Teemu Liakka
* Leikkaus: Antti Seppänen, Samu Heikkilä
* Äänisuunnittelu: Kimmo Vänttinen
* Musiikki: Antti Kokkola, Kimmo Mustonen
* Oivan ääni: Aarno Mansikkamäki
* Värimäärittely: Ilmo Lintonen / Minus Movie Oy
* Tuottaja: Pertti Veijalainen
* Tuotantoyhtiö: Illume Oy 

## Lähteet
Hans Nyman

**Hans (Hannu) Nyman** (12. syyskuuta 1798 Oulu – 26. helmikuuta 1850 Saloinen) oli suomalainen opettaja, kirkkoherra ja kirjailija.

Nymanin vanhemmat olivat hatuntekijä Hans Nyman ja Margareta Elisabet Lundström. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1817. Nyman valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1823 ja hänet vihittiin papiksi 1829.

Nyman toimi Oulun triviaalikoulun alempana kollegana 1823–1825, vt. konrehtorina 1825 ja ylempänä kollegana 1825–1841. Hän oli Oulun yläalkeiskoulun ensimmäinen kollega vuodesta 1841, vt. konrehtori vuodesta 1843 ja vakinainen konrehtori vuodesta 1844. Nyman toimi viimeksi Raahen ja Saloisten kirkkoherrana 1844–1850.

Nyman oli naimisissa vuodesta 1837 Margaretha Helena Lithoviuksen kanssa.

Hans Nyman on päähenkilö Ville Rannan sarjakuvaromaanissa *[[Kyllä eikä ei]]* (2013). Rannan tarinassa Nymanin elämänvaiheita on muutettu: siinä Nyman on leskimies kun todellisuudessa Nymanin vaimo eli miestään pidempään.

## Teoksia
* *Hyödyttäväisiä ja huvittavaisia kertomuksia yhteiselle kansalle : kehoitukseksi hyvään ja varoitukseksi pahasta*, 1–2 vihko. Wilén, Oulu 1842–1846.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Engelbrekt Rancken

**Engelbrekt Rancken** (28. joulukuuta 1790 Turku – 14. tammikuuta 1862 Mietoinen) oli suomalainen kappalainen ja kirjailija.

## Henkilöhistoria
Ranckenin vanhemmat olivat Perniön kirkkoherra Gustaf Rancken ja Kristina Lovisa Rothovius. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1805, suoritti pedagogian tutkinnon 1807 ja vihittiin papiksi 1813. Rancken toimi Perniössä isänsä apulaisena 1813–1818. Hän oli sitten Mietoisten kappalaisena vuodesta 1818 alkaen (astui virkaan 1820) yli 40 vuotta. Rancken oli myös saarnaajana Turun pappeinkokouksessa 1825. Hän sai varapastorin arvon 1836. Rancken julkaisi vuodesta 1839 aikakauslehteä *Ecclesiastikt Intelligensblad* ja vuosina 1840–1845 aikakauslehteä *Ecclesiastikt Litteraturblad*. Hän oli vilkkaassa kirjeenvaihdossa muun muassa Adolf Ivar Arwidssonin kanssa.

Rancken oli naimisissa kolme kertaa: 1820–1828 Anna Maria Hirnin (k. 1828) kanssa, 1829–1845 Anna Erika Solitanderin (k. 1845) kanssa ja vuodesta 1848 Maria Gustava Pettersonin kanssa. Hänen lapsiaan olivat pedagogi ja historiantutkija Oskar Rancken ja kansankoulunopettaja Minna Forss.

## Teoksia
* *Aftonsångs-predikan, hållen i Åbo domkyrka på 15:de söndagen efter trefaldighets-söndagen, den 18 september 1825, af Engelbr. Rancken*. Åbo 1826
* *Predikan vid philosophiæ doctors promotionen i Åbo den 10 julii 1827. Af Engelbr. Rancken. På de promoverades begäran till trycket lemnad*. Helsingfors 1827

## Käännöksiä
* *Torquato Tasso*. Skådespel af J.W. v. Goethe. Åbo 1819

## Lähteet
* 
* 
* Projekt Runeberg : Pieni Tietosanakirja (1925–1928), osa III Masku - Sanomalehti, hakusana Gustaf Rancken

### Viitteet
Richard Brander

**Richard Brander** (s. 1962) on suomalainen toimittaja ja tiedottaja. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori.<sup>1</sup>

Brander toimi 1996–2000 Suomen Tietotoimiston kirjeenvaihtajana Brysselissä raportoiden EU-asioista. Vuonna 2000 hän siirtyi Helsinkiin Hufvudstadsbladetin taloustoimittajaksi toimien samalla EU-asioihin erikoistuneena toimittajana sekä pääkirjoitustoimittajana. Vuosina 2003–2005 hän toimi HBL:n taloustoimituksen uutispäällikkönä, ja sen jälkeen politiikan toimittajana. Vuonna 2008 Brander nimitettiin Suomen Pankin tiedottajaksi.<sup>2</sup> Hänen nykyinen tittelinsä keskuspankissa on vanhempi viestintäasiantuntija.<sup>3</sup> Vuonna 2019 hänet nimitettiin valtioneuvoston asettamaan taloudenhallinnan neuvottelekunnan jäseneksi.<sup>4</sup>

Vuosina 2000–2009 Brander toimi *Forum för ekonomi och teknik* -lehden EU-kolumnistina. Richard Brander kirjoitti vuonna 2004 kirjan *Finland och Sverige i EU – tio år av medlemskap*, joka tarkastelee Suomen ja Ruotsin taivalta EU-jäseniksi ja toiminta EU:ssa vuosina 1995–2004.<sup>5</sup> Brander on toimituskunnan jäsen *Ekonomiska samfundets tidskrift* -lehdessä.<sup>7</sup> Hän on jäsen Lisi Wahls stiftelse för studieunderstöd -nimisessä säätiössä.<sup>8</sup>

Vuonna 2019 Brander väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistosta. Poliittisen historian alan väitöskirjan otsikko on *Finland och den tidiga västintegrationen – [[Hjalmar J. Procopé]] och Europarörelsen 1948–1954*.<sup>6</sup>

## Lähteet
1	.	Viitattu	24.6.2019.

2	Nimityksiä. *Journalisti*,	6.11.2008, s. 18.

3	.	Viitattu	24.6.2019.

4	.	Viitattu 24.6.2019.

5	 Richard	Brander: *Finland	och Sverige i EU - tio år av medlemskap*,	s. 13. Helsinki: Schildts Förlags, 2004. Suomi	ja Ruotsi kasvoivat erilleen 10.11.2004.	HS.fi. Viitattu 24.6.2019.

6	.	Viitattu	24.6.2019.

7	.	Viitattu	24.6.2019.

8	.	Viitattu	24.6.2019.
Humanoid

__NOTOC__
**Humanoid** on Tokio Hotelin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 2. lokakuuta 2009. Albumi julkaistiin sekä englanniksi että saksaksi; kummallakin kielellä kolme erilaista versiota.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 9.

## Kappaleet

### Englanninkieliset painokset
;Standardipainos
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

;Deluxe Edition
#
#
#
#

Deluxe Edition sisältää lisäksi DVD:n, jossa on kuvagalleria ja karaokea kappaleista.

;Humanoid – Fan Box
Fan Box sisältää lisäksi DVD:n, jossa on kuvagalleria ja karaokea kappaleista. Fanbox sisältää lisäksi myös Tokio Hotel -seinälipun.

### Saksankieliset versiot
;Standardipainos
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

;Deluxe Edition
#
#
#
#

Deluxe Edition sisältää lisäksi DVD:n, jossa on kuvagalleria sekä karaokea kappaleista.

;Fan Box
Fan Box sisältää lisäksi DVD:n, jossa on kuvagalleria ja karaokea kappaleista. Fanbox sisältää lisäksi myös Tokio Hotel -seinälipun.

## Bonusmateriaalit
iTunes -bonusmateriaalina julkaistiin kaksi kappaletta "Attention" ja "Down On You" sekä Track-by-Track -haastattelu Bill ja Tom Kaulitzin kanssa. Hot Topic -bonusmateriaalina julkaistiin kappale "In Your Shadow (I Can Shine)".

## Arvostelut
* Metacritic: 57/100
* AllMusic: 
* Entertainment Weekly: C

## Lähteet
Jokikyttä

**Jokikyttä** on yhdysvaltalainen elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1993. Elokuvan ohjasi Rowdy Herrington ja pääosissa ovat Bruce Willis ja Sarah Jessica Parker.

## Tarina

Poliisit jahtaavat murhaajaa ja takaa-ajon lopussa Tom Hardyn isä Vince Hardy menehtyy auto-onnettomuudessa. Jonkin ajan kuluttua murhaaja saadaan kiinni. Tom on varma että väärä mies on pidätetty. Kaksi vuotta myöhemmin Tom partioi joella ja murhaaja on aloittanut taas murhaamisen. Hän murhaa naisia, jotka Tom tuntee.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa ison rahan rutiini-actioniksi ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

## Lähteet
Dede Koswara

**Dede Koswara** (1971 – 30. tammikuuta 2016 Bandung, Indonesia) oli indonesialainen mies, joka nousi julkisuuteen sairastettuaan harvinaista ihosairautta *[[Epidermodysplasia verruciformis]]ia*, joka aiheuttaa ympäri kehoa syylämäisiä kasvaimia. Lisäksi hänen käsiinsä ja jalkoihinsa kasvoi puumaisia rakenteita. Hänet tunnettiin tämän takia julkisuudessa nimellä "Tree man" ("Puumies").

Sairaus sai alkunsa 15-vuotiaana, kun Koswara sai haavan polveensa. Syylä kehittyi hänen sääreensä ja alkoi levitä hallitsemattomasti. Hän työskenteli rakennusmestarina ja kalastajana, mutta sairauden takia joutui luopumaan näistä töistä. Hän sai myöhemmin töitä sirkuksesta, jossa työskenteli myös muita ihmisiä, joilla oli epämuodostumia kehossa tai heidän ulkonäkönsä oli jokseekin erilainen, kuin normaalilla ihmisellä. Vuosien saatossa vaimo lopetti suhteen sairauden takia ja jätti yhteiset lapset Koswaran hoidettavaksi.  

Hänen sairaudestaan esitettiin dokumentti televisiossa. Yhdysvaltalainen ihotautilääkäri Anthony Gaspari nähtyään dokumentin päätti matkustaa Deden kotikylään tutkimaan sairautta. Gaspari tutki Koswaraa ja selvitti syylien aiheuttajaksi papilloomaviruksen. Hänellä todettiin myös harvinainen immuunijärjestelmän puutos, joka aiheutti sen, että hänen ihossaan oli poikkeuksellisen isokokoisia syyliä.

Vuoden 2008 alussa Indonesian hallitus päätti ottaa Koswaran hoitoon paikalliseen sairaalaan, jossa häneltä poistettaisiin syylät ja kasvaimet. Hänelle tehtiin muun muassa ihonsiirto-operaatio käsiin ja jalkoihin. Ihotautilääkäri Gaspari osallistui myöhemmin paikallisten lääkäreiden kanssa yhteistyöhön Koswaran hoitoon. Puolen vuoden sairaalahoidon jälkeen hän palasi kotikyläänsä. Kasvaimet kuitenkin uusiutuivat, ja hänelle jouduttiin tekemään kaksi vuosittaista leikkausta infektioiden hillitsemiseksi.

Koswara kuoli 30. tammikuuta 2016 oltuaan sairaalassa kolme kuukautta.

## Lähteet