open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Don Lincoln

**Don Lincoln** (s. 1964) on yhdysvaltalainen hiukkasfysiikan tutkija Fermlabissa ja fysiikan dosentti Notre Damen Yliopistossa. Hän sai tohtorintutkinnon kokeellisesta  hiukkasfysiikasta Ricen Yliopistosta vuonna 1994. Vuonna 1995 hän oli yksi T-kvarkin löytäjistä. Hän on ollut mukana kirjoittamassa satoja tutkielmia ja sittemmin ollut ryhmän jäsenenä, joka löysi todisteita Higgsin bosonista.

Lincoln on julkinen puhuja ja tiedekirjailija ja on kirjoittanut monia tiedeartikkeleita lehdissä mm. Analog Science Fiction and Fact heinäkuussa 2009, Scientific American marraskuussa 2012 ja heinäkuussa 2015 ja The Physics Teacher ainakin kuusi kertaa. Hän on myös kirjoittanut populaaritiedekirjoja, joissa kuvataan hiukkasfysiikkaa. Vuonna 2013 hän julkaisi kirjan nimeltään "Alien Universe: Extraterrestrials in our Minds and in the Cosmos", joka kertoo, miten yleiset kuvat avaruusolennoista tulivat länsimaisen kulttuuriin ja kertoo sitten mitä moderni fysiikka, kemia ja biologia voi kertoa meille siitä minkälaista älykäs maanulkopuolinen elämä voisi olla. Hän on ollut mukana useissa videoissa, joiden tarkoituksena on levittää hiukkasfysiikan löytöjä ja alkaen 7.7.2011 on ollut pääpuhujana videoiden sarjassa, joita tuottaa Fermilab, jotka tutkivat erilaisia kysymyksiä hiukkasfysiikassa kansantajuisella ja joskus humoristisella tavalla. Aiheita, jotka ovat mukana sarjassa ovat mm. higgsin  bosoni, antimateria, neutriinojen olemus, alkuräjähdyksen käsitteet, kosminen Inflaatio, multiversumi ja supersymmetria.

Viime vuosina hän on ollut vahvasti mukana tutkimuksessa joka käyttää Fermilab Tevatronin  DZero -ilmaisinta ja myös Cernin Compact Muon Solenoid hiukkasilmaisinta, joka on osa Large Hadron Collideria. Hänen popularisointinsa kattaa myös kolumneja, jotka kertovat tutkimusaineistosta tulleiden  mittausten tuloksista yleisölle CMS (kuukausittain) ja DZero (joka toinen viikko). Hän on myös kirjoittanut toistuvasti osiota Physics in a Nutshell (*fysiikkaa pähkinänkuoressa)*— Fermilab verkkolehteen ja blogeja televisio-ohjelma NOVAN verkkosivuille. Lisäksi, hän on luonut useita videoita, jotka popularisoivat hiukkasfysiikkaa ja kosmologiaa tavalliselle yleisölle.

Lincoln on American Physical Societyn jäsen ja hän sai 2013, Euroopan Physical Society HEPP Outreach-palkinnon "viestimisestä useissa medioissa hiukkasfysiikan kiinnostavuudesta lukiolaisille, opettajille ja suurelle yleisölle".

## Teoksia
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Haihara

**Haihara** on pieni Tampereen kaupunginosa, joka sijaitsee linnuntietä noin seitsemän kilometrin päässä keskustasta. Haihara rajautuu etelässä Kaukajärveen, lännessä Viialaan ja pohjoisessa Hankkioon. Vuonna 2014 Haiharassa oli 199 asukasta. Haiharassa oli Tampereen kaupunginosista Kämmenniemen ja Korkinmäen jälkeen suhteellisesti eniten kouluikäisiä vuonna 2014. Nimestään huolimatta Haiharan kartano ja taidekeskus ei ole Haiharassa, vaan se sijaitsee Kaukajärven puolella.

## Lähteet
Korkinmäki

**Korkinmäki** on Tampereen kaupunginosa, joka sijaitsee noin neljän ja puolen kilometrin päässä keskustasta. Korkinmäki rajautuu lännessä Veisuun, idässä Turtolaan, etelässä Hallilaan ja pohjoisessa Muotialaan. Vuonna 2014 Korkinmäessä oli 1&nbsp;105 asukasta. Korkinmäessä oli Tampereen kaupunginosista Kämmenniemen jälkeen  eniten kouluikäisiä vuonna 2014.

Kaupunginosa on nimetty siellä sijainneen Korkinmäen torpan mukaan. Torpan perusti Kork-niminen sotamies ja sen rakennukset purettiin vuonna 1926. Paikasta on ollut käytössä myös rinnakkaisnimi Jakinmäki. Alue liitettiin Messukylän kunnan osana Tampereen kaupunkiin vuonna 1947 ja sen ensimmäinen osa-asemakaava vahvistettiin vuonna 1952. 

## Lähteet
Indium(III)oksidi

**Indium(III)oksidi** (tai *di-indiumtrioksidi*) on indiumin epäorgaaninen yhdiste hapen kanssa, jossa happi esiintyy hapetusluvulla −II ja indium +III. Näin muodostuva yhdiste on In2O3. Se on amfoteerinen kiinteä aine, joka muodostaa keltaisia, hieman vihertäviä kiteitä. Aine ei liukene veteen. Sen amorfinen muoto liukenee eri happoihin, mutta kiteinen ei.

## Valmistus
Indium(III)oksidia saadaan poltettaessa metallista indiumia. Indium palaa sinisellä liekillä ja reaktio on:

:4 In + 3 O2 → 2 In2O3

Myös indium(III)hydroksidin kuumentaminen tuottaa oksidia:

:2 In(OH)3  → In2O3 + 3 H2O

## Käyttö
Indiumoksidia on käytetty joissain alkaliparistoissa sekä optisissa pinnoitteissa ja lasin värjäyksessä. Sitä voidaan myös käyttää elektroniikan puolijohdekomponenteissa n-tyypin puolijohdemateriaalina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Indium Oxide
Hallman

**Hallman** on muun muassa seuraavien sukunimi:

* Birger Hallman (1851–1936), suomalainen kauppaneuvos
* Kai Hallman (1915–1976), suomalainen kauppaneuvos, Lauri Hallmanin poika
* Lauri Hallman (1883–1963), suomalainen kauppaneuvos, Birger Hallmanin poika
* Niilo Hallman (1916–2011), suomalainen lastenlääkäri, professori, Lauri Hallmanin poika
* Mikko Hallman (s. 1945), suomalainen lastenlääkäri, Äyräpää-palkittu 
* Per Olof Hallman (1869–1941), ruotsalainen arkkitehti.
Lintulampi

**Lintulampi** on Tampereen kaupunginosa, joka sijaitsee linnuntietä noin kuuden ja puolen kilometrin päässä keskustasta. Lintulampi rajautuu lännessä Ryydynpohjaan, idässä Lielahteen ja Niemeen, etelässä Lielahteen ja pohjoisessa Pohtolaan. Lintulammessa oli 31.12.2014 2&nbsp;383 asukasta. Lielahden koulu sijaitsee siellä.

Lintulammen kaupunginosassa sijaitsee saman niminen, lähes kuivunut pieni lampi. Vuoden 1763 kartassa lammen nimenä esiintyy *Lindulammi*. Lammen rannalla on sijainnut Lintulampi-niminen tila. Alue siirrettiin muun Lielahden alueen mukana Ylöjärven kunnasta Tampereen kaupunkiin vuonna 1950 ja alueen ensimmäinen osa-asemakaava vahvistettiin vielä samana vuonna. 

## Lähteet
Mikko Hallman

**Niilo Mikko Kustaa Hallman** (s. 30. tammikuuta 1945 Helsinki) on suomalainen lastenlääkäri ja professori.

Hallman opiskeli lääketiedettä Helsingin yliopistossa ja väitteli siellä tohtoriksi vuonna 1972. Hän on ollut Helsingin yliopiston vastasyntyneen sairauksien eli neonatologian dosentti vuodesta 1979. Hän toimi Kalifornian yliopiston (San Diego) lastentautiopin apulaisprofessorina vuosina 1979–1982 ja Helsingin yliopistollisen keskussairaalan naistentautien klinikan lastenosaston ylilääkärinä 1985–1990. Vuosina 1989–1997 hän oli Kalifornian yliopiston (Irvine) lastentautiopin professori, vuodesta 1997 Oulun yliopiston lastentautiopin professori ja 2013 lähtien emeritusprofessori.

Hallmanin tutkimuskohteena on ollut keskosten keuhkovaurioiden ehkäiseminen. Hallman tutkimusryhmineen suoritti keskosen RDS-taudissa ensimmäiset hoitokokeet vuosina 1981–1991 käyttäen biologisesti aktiivista, lapsivedestä eristettyä surfaktanttia. Surfaktanttihoito on toistaiseksi ainoa neonatologian tutkimuksiin perustuva lääkehoito. Hallmanin on jatkanut keskostutkimuksia ja selvittänyt spontaanisti alkavan ennenaikaisen synnytyksen altistustekijöitä. Vuodesta 2002 hän on ollut Suomen tiedeakatemian jäsen.

Hallmanin isä oli professori Niilo Hallman.

## Palkintoja
* Matti Äyräpään palkinto 1987
* Arvo Ylppö -mitali 1992
* Keskostutkimuksen edelläkävijä, Ateena 2004
* Ylpön kannu 2005
* Rosén von Rosenstein -palkinto 2025

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Keskostutkimuksen edelläkävijä. *Aktuumi* 2/2009, s. 16–17
Nurmi (Tampere)

**Nurmi** on Tampereen tilastoalue, joka sijaitsee linnuntietä noin kymmenen kilometrin päässä keskustasta. Nurmi rajautuu lännessä Näsijärveen, idässä Kangasalaan, etelässä Olkahiseen ja pohjoisessa Sorilaan ja Aitoniemeen. Vuoden 2014 lopussa Nurmissa oli 360 asukasta. Vuoteen 1965 saakka Nurmi kuului Aitolahden kuntaan. Nurmissa sijaitsee Tampereen kristillinen koulu. Alkujaan Nurmi muodosti oman tilastollisen taajamansa, mutta nykyään se kuuluu Tampereen keskustaajamaan.

## Lähteet
Three Minutes to Earth

**Three Minutes to Earth** () on The Shinin ja Mariko Ebralidzen esittämä kappale, jolla he edustivat Georgiaa vuoden 2014 Eurovision laulukilpailussa Tanskan Kööpenhaminassa. 

Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui viimeiseksi eli viidenneksitoista ja täten karsiutui finaalista. 

## Lähteet
Niemenranta

**Niemenranta** on Tampereen kaupunginosa, joka sijaitsee linnuntietä noin neljän ja puolen kilometrin päässä keskustasta. Alueella sijaitsee kulttuurihistoriallisesti arvokas Niemen kartano. Niemenranta rajautuu lännessä Lielahteen, idässä Näsijärveen, etelässä Lielahteen ja Näsijärveen sekä pohjoisessa Niemeen. Niemenrannassa oli 697 asukasta vuoden 2014 lopussa. Kymmenen vuoden aikana kaupunginosan asukasluku on noussut yli kolmeentuhanteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Niemenranta, yleissuunnitelma ja rakentamistapaohje, 26.4.2010, Tampereen kaupunki.
Pappila (Tampere)

**Pappila** on Tampereen kaupunginosa, joka sijaitsee noin viiden ja puolen kilometrin päässä keskustasta. Pappila rajautuu lännessä Takahuhtiin, idässä Linnainmaahan, etelässä Ristinarkkuun ja pohjoisessa Niihamaan.

Tampereen osa-aluejaossa Pappila muodostaa myös suunnittelualueen, johon ainoana tilastoalueena kuuluu Pappila.

Pappilassa oli asukkaita  vuonna 2024 ja työpaikkoja 437 vuonna 2021.

## Lähteet
*

### Viitteet
Vahdat

**Vahdat** () on keskushallinnon alainen kaupunki Tadžikistanissa. Se sijaitsee Kofarnihonjoen vasemmalla rannalla noin 20 kilometriä Dušanbesta itään. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan kaupunkialueella oli 351&nbsp;841 ja varsinaisessa kaupungissa 51&nbsp;387 asukasta.

Vahdatin kaupunkialueen pinta-ala on 3&nbsp;700 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Ainīn, koillisessa Raštin, kaakossa Nurobodin, Roğunin ja Faizobodin, etelässä Norakin ja Jovonin sekä lännessä Rūdakīn ja Varzobin piireihin ja kaupunkeihin. Vuoristoinen alue käsittää Kofarnihonin yläjuoksun, Hisorvuorten etelärinteet ja Qaroteginvuorten pohjoisrinteet. Etelässä se ulottuu Rangon- ja Qaratoğvuorille sekä Norakin tekojärvelle ja lännessä Hisorinlaakson itäreunalle.

Vuonna 1927 perustetun piirin keskus oli vuoteen 1936 saakka nimeltään Jangibozor, vuoteen 1991 Ordžonikidzeobod ja vuoteen 2003 Kofarnihon. Siitä tuli kaupunki vuonna 1965. Kaupunki ja piiri yhdistettiin vuonna 1991.

Kaupunkialueeseen kuuluu Vahdatin kaupunki, Numon Rozikin taajama ja kymmenen kyläyhteisöä. Kaupungissa oli 45&nbsp;731 asukasta vuonna 1989, 44&nbsp;000 vuonna 2000 ja 49&nbsp;100 vuonna 2010. Asukkaat ovat etupäässä tadžikkeja. Lisäksi on uzbekkeja ja venäläisiä.

Vahdatista on maantie- ja rautatieyhteys Dušanbeen. Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut puuvillan, viljan, vihannesten ja hedelmien viljelyn sekä karjanhoitoon ja mehiläistenhoitoon. Lisäksi on Saijodin hiilikaivos, puuvillankäsittelylaitos sekä elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta. Sorbo- ja Sardai Mijona -jokien laaksoissa sijaitsee Romitin luonnonpuisto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kaupungin sivusto
Tursunzoda

** Tursunzoda** (, ; ), joka tunnettiin vuoteen 1978 saakka nimellä *Regar* (), on kaupunki keskushallinnon vastaamalla erityisalueella, Keski-Aasiassa sijaitsevan Tadžikistanin länsirajan tuntumassa. Kaupunki sijaitsee maanteitse noin 55 kilometriä pääkaupunki Dušanbesta länteen. Uzbekistanin valtionrajalle on noin 10 kilometriä.

Kaupungin aseman Regar sai vuonna 1952. Rautatieasema (Regar). Alumiiniteollisuutta (Talco), posliinituotantoa, puuvillan käsittelylaitos ja muuta teollisuutta. Kaupunki on nimetty runoilija, akateemikko, kansallissankari Mirzo Tursunzodan (1911–1977) mukaan. Kaupungin lähellä on historiallinen arkkitehtuurikohde Hajj Nahšran (mausoleumi 1000–1100 -luvulta).

## Väestön kehitys
Vuoden 2016 alussa Tursunzoda oli Tadžikistanin kuudenneksi väkirikkain kaupunki 52&nbsp;800 asukkaallaan. Oheinen taulukko kuvaa kaupungin väkiluvun kehitystä vuosina 1959–2016.

## Alumiinitehdas

Kaupungin pohjoispuolella toimii  suuri Talco-alumiinitehdas (, ). Se on Keski-Aasian suurin alumiinitehdas, ja kuluttaa erittäin merkittävän osan, jopa 40 prosenttia maan sähköntuotannosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Norsk Hydro Investigated by Parliament Over Dealings with Tajikistan Aluminium Plant (5.3.2016)  (aluminiuminsider.com)
* Tajikistan’s Cash Cow: Enough Milk to Go Around? (10.6.2014)  (eurasianet.org)
*"Русал" выиграл $275 млн в суде у таджикского ТАЛКО (17.10. 2013)  (metaldaily.ru)
*ТадАЗ не достанется “Русалу”(6.5.2006)  (vedomosti.ru)
Attention

**Attention** () on Vilija Matačiūnaitėn esittämä kappale, jolla hän edusti Liettuaa vuoden 2014 Eurovision laulukilpailussa Tanskan Kööpenhaminassa. 

Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui yhdenneksitoista ja täten karsiutui ensimmäisenä finaalista. 

## Lähteet
Hisor

**Hisor** () on keskushallinnon alainen kaupunki Tadžikistanissa. Se sijaitsee Hisorinlaaksossa Xonaqohjoen varrella 26 kilometriä maan pääkaupungista Dušanbesta länteen. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 31&nbsp;313 ja kaupunkialueella 322&nbsp;507 asukasta.

Hisorin kaupunkialueen pinta-ala on 975 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Šahrinavin, idässä Varzobin ja etelässä Rūdakīn piireihin sekä lounaassa Uzbekistaniin. Pohjoisessa ovat Hisor- ja etelässä Bobokūhvuoret. Piirin läpi pohjoisesta etelään virtaa Xonaqohjoki, joka yhtyy kaakkoisrajalla Kofarnihoniin. Hisorinlaakson lävistää itä-länsisuunnassa Suuri Hisorin kanava.

Kaupunki käsittää Hisorin ja Šaroran kaupunkikunnat sekä Almosīn, Dehqonobodin, Durbatin, Hisorin, Mirzo Rizon, Mirzo Tursunzodan, Navobodin, Orijonin, Somonin ja Xonaqojikūhīn maalaiskunnat. Kyliä on yhteensä 164. Kaupunkiväestön osuus on 14 prosenttia. Asukkaat ovat etupäässä tadžikkeja ja uzbekkeja.

Hisorinlaakso on yksi Tadžikistanin vanhimmista keskuksista, ja vuonna 2015 vietettiin historiallisen Hisorin kaupungin 3000-vuotisjuhlia. Nykyinen kaupunki on kuitenkin peräisin neuvostoajalta. Vuonna 1932 perustetun Hisorin piirin keskuksesta tuli kaupunkimainen taajama vuonna 1954 ja kaupunki vuonna 1993. Paikallishallinnon uudelleen järjestelyn yhteydessä vuonna 2005 se muutettiin jälleen taajamaksi. Vuonna 2016 koko piiri sai kaupungin statuksen.

Hisorin kautta kulkee Dušanbesta Tursunzodaan ja Uzbekistaniin johtava maantie ja rautatie. Seudun pääelinkeinot ovat puuvillan, viljan ja hedelmien viljely, karjanhoito ja teollisuus. Huomattavin nähtävyys on Hisorin linnoitus, joka toimi vuoteen 1920 saakka Buharan käskynhaltijoiden asuinpaikkana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kaupungin sivusto
Buston (taajama)

{{Kaupunki2
 | virallinen_nimi        =Buston 
 | alkuperäinen_nimi      =Бӯстон 
 | muu_nimi               = 
 | kuva_taivaanranta      = 
 | kuvateksti             = 
 | kuvakoko               = 250px
 | kuva_lippu             = 
 | lippu_koko             = 
 | kuva_vaakuna           = Buston.svg
 | vaakuna_koko           = 75px
 | vaakuna_nimi           = 
 | lempinimi              = 
 | motto                  = 
 | kuva_kartta            = 
 | kartta_koko            = 
 | kartta_kuvateksti      = 
 | pushpin_map            = Tadžikistan
 | sijaintikartan leveys  = 250
 | pushpin_label_position = oikea
 | latd                   = 40.5228
 | latm                   =
 | lats                   = 
 | latNS                  = N
 | longd                  = 69.3345
 | longm                  =
 | longs                  = 
 | longEW                 = E
 | coord_region           = TJ-SU
 | coord_display          =
 | aluetyyppi             = Valtio
 | alueen_nimi            = Tadžikistan
 | aluetyyppi1            = Alue
 | alueen_nimi1           = Sugd
 | aluetyyppi2            = 
 | alueen_nimi2           = 
 | perustettu_nimeke      = 
 | perustettu_päivämäärä  = 
 | hallinnon_tyyppi       = 
 | johtajan_arvonimi      = 
 | johtajan_nimi          = 
 | pinta-ala_huom         = 
 | pinta-ala_yhteensä     = 
 | korkeus_merenpinnasta  = 
 | väkiluku_vuosi         = 1.1.2016
 | väkiluku_huom          = 
 | väkiluku_yhteensä      = 14&nbsp;100
 | väestötiheys           = 
 | väkiluku_metropoli     = 
 | utc_ero                = +5
 | utc_ero_kesäaika       = 
 | postinumero_tyyppi     = 
 | postinumero            = 
 | suuntanumero           = 
 | rekisterikilpi         = 
 | kotisivu               = 
 | huomautukset           = 
}}
**Buston** (, ; ), on kaupunkityyppinen taajama Sugdin maakunnassa, Keski-Aasiassa sijaitsevan Tadžikistanin pohjoisosassa. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 225 kilometriä pääkaupunki Dušanbesta pohjoiseen ja noin 11 kilometriä Uzbekistanin valtionrajasta itään.

Bustonin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 12&nbsp;178 (VL1989), 11&nbsp;600 (VL2010) ja 14&nbsp;100 (arvio, 1.1.2016).

## Katso myös
* Buston, vuonna 2016 uuden nimen saanut kaupunki Sugdin maakunnassa

## Lähteet
Buston

**Buston** (; ), joka kantoi alkuvuoteen 2016 saakka oli neuvostosankari Valeri Tškalovin mukaan nimeä **Tškalov** tai Tškalovsk (; , ), on kaupunki Sugdin maakunnassa, Keski-Aasiassa sijaitsevan Tadžikistanin pohjoisosassa. Kaupunki sijaitsee aivan maakuntakeskus Hudžandin kaakkoispuolella, linnuntietä noin 205 kilometriä pääkaupunki Dušanbesta pohjoiskoilliseen.

Tadžikistanin tilastokeskuksen väkilukuarvio kaupungille on 30&nbsp;800 (2016).

## Katso myös
*Buston, kaupunkimainen taajama

## Lähteet
Tự Đức

**Tự Đức** oli Vietnamin Nguyễn-dynastian neljäs keisari. Hän nousi valtaan isänsä Thiệu Trịn kuoltua vuonna 1847.

Tự Đứcin nousu valtaistuimelle ei sujunut ongelmitta, sillä hänen isänsä Thiệu Trị oli muuttanut kruununperimysjärjestystä siten että valtaan ei noussut automaattisesti keisarin vanhin poika, vaan keisari voisi valita seuraajansa. Tässä tapauksessa Thiệu Trị oli päättänyt että valtaistuimelle nousee Tự Đức, vanhemman veljen Hồng Bảon sijasta. Thiệu Trị katsoi että nuorempi veli vastustaisi paremmin ulkovaltojen taholta tulevaa uhkaa, ja puolustaisi perinteisiä vietnamilaisia arvoja ja pitäisi ulkovaltojen vaikutuksen pois Vietnamista. Hồng Bảo ei hyväksynyt Tự Đứcin nousua valtaistuimelle, ja hän johti Tự Đứcin vastaista kapinaa Thiệu Trịn kuoltua. Tự Đức kukisti kapinan, mutta säästi Hồng Bảon kuolemanrangaistukselta heidän äitinsä pyynnön vuoksi. Hồng Bảo teki kuitenkin itsemurhan vankilassa.

Tự Đức jatkoi edeltäjiensä Thiệu Trịn ja Minh Mạngin tiellä, ja jatkoi kristinuskoa levittäneiden lähetyssaarnaajien vainoa. Lähetyssaarnaajien toimintakielto johti lopulta siihen, että Ranskan keisari Napoleon III lähetti armeijan vapauttamaan Vietnamin, ja vuonna 1858 alkoi maiden välillä sota. Sodan lopputuloksena ranskalaiset pakottivat keisari Tự Đứcin luovuttamaan Ranskan vallan alle maan eteläosan, josta ranskalaiset alkoivat käyttää nimitystä Kotšinkiina.

Ranska pyrki alistamaan valtaansa Tự Đứcin hallintokaudella myös maan pohjoisosan Tonkinin. Tự Đức kääntyi avun saamiseksi kiinalaisten puoleen, mutta Kiinan-Ranskan sodan päätteeksi Ranska otti hallintaansa Vietnamin loputkin alueet vuonna 1885 ja Vietnam joutui Ranskan protektoraatiksi.

Tự Đứcia on kutsuttu toisinaan itsenäisen Vietnamin viimeiseksi keisariksi, sillä hänen valtakaudellaan Ranskan kolonialistinen hallinto maassa kasvoi, ja Vietnamin hallinta siirtyi ranskalaisille. Hänen jälkeensä vallassa olleet keisarit hallitsivat maata nimellisesti, mutta todellista valtaa käyttivät ranskalaiset.

Tự Đức kuoli vuonna 1883. Hän oli sairastanut lapsena isorokon, minkä vuoksi hän ei kyennyt saamaan lapsia. Tự Đứcin jälkeen valtaistuimelle nousi hänen veljenpoikansa Dục Đức.

## Lähteet
Volkswagen Polo II

**Volkswagen Polo II** (Typ 86C) on Volkswagenin Polo-mallin toinen sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 1981–1994. Sedan-korimalli tunnettiin ensimmäisen sukupolven tavoin Derbynä, joka kuitenkin nimettiin vuonna 1985 Poloksi.

## Volkswagen Polo II (1981–1994)

Toisen sukupolven Volkswagen Polo esiteltiin syksyllä 1981. Korimalleja oli nyt tarjolla kaksi: pystyperäinen hatchback sekä vuonna 1983 markkinoille tullut loivaperäisempi versio, jota markkinoitiin coupéna.

Moottorivalikoimassa olivat aluksi 1,1- ja 1,3-litraiset bensiinimoottorit. Vuonna 1983 mallistoa täydennettiin 1,0-litraisella, lisäksi vuonna 1986 tuli saataville 1,3-litrainen dieselmoottori.

Ainoastaan vuonna 1987 valmistettiin mekaanisesti ahdetulla 1,3-litraisella (115&nbsp;hv) moottorilla varustettua Polo GT G40 -mallia, joka oli saatavana vain coupé-korisena.
Vuonna 1990 Polo sai perusteellisen kasvojenkohotuksen neliskulmaisine ajovaloineen, suurempine puskureineen ja täysin uusine sisustoineen. Korin muotoja pyöristettiin kauttaaltaan. 1,3-litraisen dieselin korvasi 1,4-litrainen ja uutena bensiinimoottorina oli 1,3-litrainen, jossa oli polttoaineen suihkutus ja katalysaattori. 

## Kuvia

Tiedosto:VW Polo II Coupe front 20090418.jpg|Volkswagen Polo Coupé
Tiedosto:Polo 2 G40 Front.jpg|Volkswagen Polo GT G40
Tiedosto:1994 Volkswagen Polo Coupe Boulevard 1.0 Front.jpg|Facelift-mallin Volkswagen Polo II.
Tiedosto:1992 Volkswagen Polo CL 1.0 Front.jpg|Facelift-mallin sedan-korinen Volkswagen Polo II.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
To the Sky

**To the Sky** () on Tijana Dapčevićin esittämä kappale, jolla hän edusti Pohjois-Makedoniaa (tai tuolloista Makedonian tasavaltaa) vuoden 2014 Eurovision laulukilpailussa Tanskan Kööpenhaminassa. 

Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui kolmanneksitoista ja täten karsiutui finaalista. 

## Lähteet
Dục Đức

**Dục Đức** oli Vietnamin Nguyễn-dynastian viides keisari. Hän seurasi valtaistuimella setäänsä Tự Đứcia tämän kuoltua vuonna 1883. Dục Đức toimi keisarina ainoastaan kolmen päivän ajan. Hänen valtakautensa lyhyyden vuoksi hänet on toisinaan ohitettu Nguyễn-dynastian hallitsijoiden joukossa.

Keisari Tự Đứcilla ei ollut lapsia, mutta hänellä oli adoptoituna kolme veljenpoikaa; Dục Đức, Kiến Phúc ja Đồng Khánh. Dục Đức oli heistä vanhin, mutta hän ei ollut Tự Đứcin suosiossa kruununperimysjärjestyksen ensimmäisenä. Dục Đức oli kuitenkin hovin vaikutusvaltaisten naisten suosikki kruununperijäksi. Dục Đứcin vastustajiin kuului johtavia mandariineja, jotka onnistuivat syrjäyttämään hänet valtaistuimelta tekaistujen syytösten perusteella. Dục Đức tuomittiin vankeuteen ja hän menehtyi todennäköisesti nälkään vuoden 1883 lokakuussa.

Dục Đứcin jälkeen valtaistuimelle nousi hänen setänsä Hiệp Hòa. Dục Đức ei jäänyt kuitenkaan unohduksiin, sillä myöhemmin hänen poikansa Thành Thái nousi maan keisariksi.

## Lähteet
Markus Ovaska

**Markus Ovaska** (s. 8. kesäkuuta 1995 Imatra) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan suurimman osan miesten peleistään kasvattajaseurassaan Imatran Ketterässä, jota Ovaska edusti sekä Suomi-sarjassa että Mestiksessä. Hän pelasi myös kaksi kautta Saimaan Pallon A-nuorissa ja kaudella 2016–2017 Ovaska sai seuran SM-liigajoukkueessa tililleen yhden Mestarien liigan ottelun. *[[Etelä-Saimaa]]n* toimittaja Anssi Silvennoisen mukaan Ovaska oli kiekollinen puolustaja, joka näki kentän hyvin. Hän joutui lopettamaan pelaajauransa vain 23-vuotiaana terveydellisistä syistä vuonna 2018.

## Ura
Ovaska on Imatran Ketterän kasvatti. Hän toimi kaudella 2011–2012 seuran B-nuorten kapteenina. Kaudella 2013–2014 Ovaska toimi Ketterän A-nuorten varakapteenina ja oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+17=22. Hän debytoi myös seuran miesten joukkueessa, jossa Ovaska pelasi yhden Suomi-sarjan ottelun. Kaudella 2014–2015 hän pelasi siellä 24 runkosarjaottelua tehopistein 2+5=7 ja kaksi karsintasarjan ottelua tehden kaksi syöttöpistettä.

Kaudeksi 2015–2016 Ovaska siirtyi Saimaan Pallon A-nuoriin. Hän oli kahdeksalla osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja Joel Pyykkösen kanssa. Ovaska pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla kasvattajaseurassaan Ketterässä marraskuussa 2015.

Toukokuussa 2016 Ovaska teki vuoden mittaisen juniorisopimuksen SaiPan SM-liigajoukkueen kanssa. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigassa 10. syyskuuta 2016 saksalaista Eisbären Berliniä vastaan. Ovaska merkittiin SaiPan kakkospuolustajapariin Per Savilahti-Naganderin viereen. Ottelu jäi hänelle kuitenkin kauden 2016–2017 ainoaksi sarjaotteluksi SaiPan liigajoukkueessa, eikä Ovaska debytoinut SM-liigassa. Hän pelasi koko kauden seuran A-nuorissa, joiden varakapteenina Ovaska toimi.

Ovaska oli palaamassa kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella kasvattajaseuraansa Ketterään pelaamaan Suomi-sarjaa. Toukokuussa 2017 joukkue kuitenkin nostettiin Mestikseen, kun Kajaanin Hokki jäi ilman Mestis-lisenssiä. Ovaska pelasi kauden aikana loukkaantumisten vuoksi kuitenkin vain neljä runkosarjaottelua sekä yhden ottelun lainalla Suomi-sarjajoukkue Kotkan Titaaneissa. Elokuussa 2018 hän päätti lopettaa uransa terveydellisistä syistä vain 23-vuotiaana.

## Muuta
Ovaskan hyökkääjänä pelaava serkku Santeri pelaa Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberligan EV Lindaussa. Hän on pelannut aiemmin yhden ottelun SaiPan SM-liigajoukkueessa kaudella 2016–2017.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Klaus Katzur

**Klaus Katzur** (26. elokuuta 1943 Potsdam – 4. syyskuuta 2016) oli saksalainen, kilpaurallaan pääasiassa Itä-Saksaa edustanut uimari, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.

Katzur saavutti olympiahopeaa 4 × 100 m sekauintiviestissä Münchenissä 1972 ja sijoittui samoissa kisoissa 200 metrin rintauinnissa kahdeksanneksi. Hän kilpaili kesäolympialaisissa myös Tokiossa 1964 ja Méxicossa 1968. EM-kilpailuista Katzur voitti Barcelonassa 1970 kultaa 200 metrin rintauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä ja Utrechtissa 1966 pronssia 400 metrin rintauinnissa.

Katzur kuoli 73-vuotiaana 4. syyskuuta 2016.

## Lähteet
* Klaus Katzur Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Jack Reacher: Paluu päämajaan

**Jack Reacher: Paluu päämajaan** () on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka ohjasi Edward Zwick.

Elokuvan pääroolissa on Tom Cruise ja se perustuu Lee Childin kahdeksanteentoista Jack Reacher -romaaniin *Paluu päämajaan* (2013). Se on jatko-osa vuoden 2012 elokuvalle *[[Jack Reacher: Tappajan jäljillä]]*.

Elokuvan ensi-ilta oli 21. lokakuuta 2016.

## Juoni

Jack Reacheria syytetään 16 vuotta sitten tapahtuneesta murhasta. Reacher pakenee salaliittoa yhdessä majuri Susan Turnerin (Cobie Smulders) kanssa.

## Näyttelijät

## Tuotanto
Elokuvan edeltäjän *[[Jack Reacher: Tappajan jäljillä]]* ohjaaja Christopher McQuarrie ei ohjaa jatko-osaa aikatauluongelmien vuoksi, sillä hän osallistuu samanaikaisesti ** -elokuvan jälkituotantoon. 

Elokuvan kuvaukset alkoivat New Orleansissa Louisianassa 20. lokakuuta 2015.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elokuvan virallinen sivusto  
*
Taatala

**Taatala** on Tampereen kaupunginosa, joka sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä keskustasta. Taatala rajautuu lännessä Rautaharkkoon, idässä Koivistonkylään, etelässä Nirvaan ja pohjoisessa Vihiojaan. 31. joulukuuta 2014 Taatalassa oli 1&nbsp;000 asukasta.

Taatalan kaupunginosa on nimetty alueella sijainneen Taatalan tilan mukaan. Taatala oli entinen Messukylän henkikirjakylään kuulunut torppa. Alue siirtyi Tampereen kaupunkiin vuoden 1947 alussa osana Messukylän kuntaa ja sen asemakaava vahvistettiin 1950-luvulla. Taatalan tilan rakennukset sijaitsivat nykyisen Taatalantien itäpäässä.

## Lähteet
Punta La Marmora

**Punta La Marmora** (sardiksi *Perdas Carpìas* tai *Pedras Carpìdas*) on 1&nbsp;834-metrinen vuori Sardinian saarella Italiassa. Se on Sardinian korkein vuori. Vuori on osa Gennargentun vuoristoa. Punta La Marmora sijaitsee Desulon ja Arzanan kuntien alueella Nuoron maakunnassa.

## Lähteet
Viitapohja

**Viitapohja** on suurehko Tampereen tilastoalue, joka sijaitsee linnuntietä noin 22 kilometrin päässä keskustasta. Viitapohja rajautuu lännessä Kämmenniemeen, idässä Kangasalaan ja Oriveteen, etelässä Kangasalaan ja Sorilaan sekä pohjoisessa Terälahteen. Viitapohjassa oli vuoden 2014 lopussa 242 asukasta.

## Lähteet
Federalistikirjoitukset

***Federalistikirjoitukset*** eli ***Federalist Papers*** on nimitys sarjalle poliittisia esseitä, jotka julkaistiin newyorkilaisissa sanomalehdissä vuosina 1787-1788. Niissä puolustettiin uutta Yhdysvaltain perustuslakia ja liittovaltiojärjestelmää.

## Julkaisuhistoria
*Federalist Papers* -esseet julkaistiin alun perin newyorkilaisissa sanomalehdissä vuosina 1787-88, mutta myöhemmin esseet levisivät kaikkialle Yhdysvaltoihin. Ensimmäiset 77 esseetä on koottu myös kirjaan *The Federalist*, joka julkaistiin toukokuussa 1788. Kirjan julkaisemisen jälkeisenä kesänä newyorkilaisissa sanomalehdissä julkaistiin vielä kahdeksan esseetä lisää.

## Kirjoittajat
Kaikki kokoelmaan kuuluneet esseet oli allekirjoitettu salanimellä *Publius*, mutta todellisuudessa esseillä oli kolme eri kirjoittajaa: Alexander Hamilton, James Madison ja John Jay. Salanimen takia historioitsijat kiistelivät pitkään siitä, kuka näistä kolmesta oli kirjoittanut minkäkin esseen. Nykyään historioitsijat ovat kuitenkin melko yksimielisiä siitä, kuka minkäkin esseen on kirjoittanut:
* Alexander Hamilton: esseet 1, 6-9, 11-13, 15-17, 21-36, 59-61, 65-85
* James Madison: esseet 10, 14, 18-20, 37-58, 62-63
* John Jay: esseet 2-5, 64

## Lähteet
Vuohenoja

**Vuohenoja** on Tampereen kaupunginosa, joka sijaitsee noin neljän kilometrin päässä keskustasta. Vuohenoja rajautuu lännessä Järvensivuun ja Iidesjärveen, idässä Aakkulaan ja Messukylään, etelässä Muotialaan ja Turtolaan sekä pohjoisessa Järvensivuun, Kalevanrinteeseen ja Hakametsään. Vuohenojassa oli 602 asukasta vuonna 2022.

Vuohenoja jakautuu käytännössä neljään osaan, sillä sen läpi kulkevat Hervannan valtaväylä ja Messukyläntie. Luoteis- ja koilliskulmassa on pääosin omakoti- ja paritaloja, kaakkoisosassa rivitaloja ja omakotitaloja sekä lounaisessa Palvaanniemessä erityisesti rivitaloja ja pieniä kerrostaloja.

Vuonna 2021 Vuohenojan asukkaista 94,2 prosenttia oli työllisiä. Eläkeläisiä oli samana vuonna 22,3 prosenttia, alle 15-vuotiaita 19,1 prosenttia sekä opiskelijoita ja koululaisia 6,5 prosenttia. Rakennuksista 69,5 prosenttia oli omakoti- ja paritaloja. Rivitaloja oli 18,6 prosenttia ja kerrostaloja 7,6 prosentia.

Kaupunginosan nimen perustana on alueen vanha yleisnimi Vuohenoja (Vuohensillanoja). Sen kautta kulkee myös samanniminen puro. Vuohensilta mainitaan siltana vuodelta 1553 peräisin olevassa käräjäpöytäkirjassa, mutta se on ollut olemassa jo paljon aiemmin. Myös vuosina 1780–1783 toimitetun isonjaon pöytäkirjassa mainitaan nimi *Wuohen Silda*. Vuohensillan torppa kuului Messukylän pitäjän Takahuhdin kylän Pylsylän taloon, kunnes siirtyi talon mukana Hatanpään kartanon omistukseen. Torppa, jonka rakennukset purettiin vuonna 1950, toimi 1930-luvulle saakka Tampereelle Kangasalan suunnasta tulevien maalaisten yöpymispaikkana. Vuohensillan torpparina oli 1800- ja 1900-lukujen taitteessa Kustaa Vuohensilta. Tamperelaiset alkoivat 1800-luvun lopulla hankkia Vuohenojan alueelta vuokratontteja, ja Hatanpään kartanon omistaja teetti palstoitussuunnitelman. Kun Tampereen kaupunki osti kartanon vuonna 1913, myös Vuohenojan alue siirtyi kaupungille; tällöin siellä oli jo 67 vuokrapalstaa. Ensimmäinen osa-asemakaava Vuohenojalle vahvistettiin vuonna 1942. 

Vuohenojalla on useita *vuohi*-alkuisia kadunnimiä, ja osa nimistä liittyy seudun vanhoihin asukkaisiin. Vuohenojantie-niminen katu jäi 1970-luvun alkupuolella rakennetun Hervannan valtaväylän alle. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*

## Aiheesta muualla
* Vanhan kansan kertomaa. Vuohensillan torpan emäntä kertoo ajoista, jolloin torppa oli Vuohenojan ainoa asumus ja Järvensivulla oli asumuksia vain kaksi. Tampereelle tulleilla maalaisilla oli Vuohensillan torppa vakinaisena majapaikkana, Aamulehti, 23.06.1939, nro 166, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Winfield Scott

**Winfield Scott** (s. 13. kesäkuuta 1786 Petersburg, Virginia – 29. toukokuuta 1866 West Point, New York) oli yhdysvaltalainen kenraali ja Yhdysvaltain armeijan ylipäällikkö vuosina 1841–1861. Lisäksi hän oli vuonna 1852 ehdolla Yhdysvaltain presidentiksi Whig-puolueen ehdokkaana, mutta hävisi vaalit demokraattien Franklin Piercelle.

Scott oli kenraalina poikkeuksellisen taitava ja häntä on luonnehdittu usein oman aikansa taitavimmaksi sotilaskomentajaksi. Myös Scottin alaiset arvostivat häntä suuresti.
## Elämä
Scott toimi upseerina ensimmäisen kerran vuoden 1812 sodassa, jonka aikana hän yleni kenraalimajuriksi. Erityisesti Scott ansioitui Chippewan ja Lundy's Lanen taisteluissa, joiden myötä hän sai Yhdysvalloissa nopeasti kansallissankarin maineen. Sodan jälkeen Scott opiskeli sodankäyntiä ja valvoi intiaanien pakkomuuttoja. Vuonna 1841 hänet nimitettiin armeijan ylipäälliköksi. Scott toimi ylipäällikkönä aina eläköitymiseensä saakka.

Meksikon-Yhdysvaltain sodassa (1846–1848) Scott valloitti Veracruzin kaupungin, saavutti lukuisia voittoja ja lopulta päätti koko sodan lyömällä syyskuussa 1847 Meksikon joukot Mexico Cityn taistelussa. Sodan jälkeen hän sai brevet-ylennyksen kenraaliluutnantiksi.

Vuonna 1852 Scott valittiin Whig-puolueen ehdokkaaksi Yhdysvaltain presidentinvaaleissa demokraattien Franklin Pierceä vastaan, mutta hän hävisi vaalit. Vaalitappion taustalla oli whig-puolueen sisäinen hajaannus orjakysymyksen suhteen.

Vuonna 1855 Scott sai ylennyksen kenraaliluutnantiksi (ilman brevet-etuliitettä) ollen näin maan ensimmäinen kenraaliluutnantti sitten George Washingtonin. Yhdysvaltain sisällissodan syttyessä huhtikuussa 1861 Scott pysyi Unionin armeijassa ja julkaisi Anakonda-suunnitelmansa, jossa Unioni suojaisi pääkaupunkinsa Washingtonin, saartaisi kaikki Konfederaation satamat, etenisi tämän jälkeen massiivisella voimalla Mississippijokea pitkin ja jakaisi näin Konfederaatio kahtia. Silloinen presidentti Abraham Lincoln kannatti henkilökohtaisesti Scottin suunnitelmaa, mutta joutui poliittisen painostuksen vuoksi hylkäämään sen. Anakonda-suunnitelman sijaan Unionin joukot päättivät hyökätä Richmondiin, mikä päättyi täydelliseen epäonnistumiseen. Myöhemmin Unionin armeija otti kuitenkin Anakonda-suunnitelman käyttöönsä.

Sodan alkaessa Scott oli jo lähes 73-vuotias, mikä pakotti hänet jäämään eläkkeelle marraskuussa 1861. Scott kuoli New Yorkin West Pointissa 29. toukokuuta 1866.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rautaharkko

**Rautaharkko** on Tampereen eteläinen kaupunginosa, joka sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä keskustasta. Rautaharkko rajautuu lännessä Rantaperkiöön, idässä Taatalaan ja Nirvaan, etelässä Lakalaivaan ja pohjoisessa Vihiojaan ja Hatanpäähän. Rautaharkossa oli 31. joulukuuta 2014 533 asukasta.

## Historia ja nimen etymologia

Rautaharkonmäki esiintyy Tammerkosken ja Messukylän jakokuntien rajapaikkana vuonna 1758. Rautaharkko mainitaan kirkonkirjoissa 1700-luvun lopulta lähtien Hatanpään kartanon torppana. Alue liitettiin Tampereen kaupunkiin vuonna 1913 kaupungin ostaessa kartanon. Rautaharkko-nimen pohjana on todennäköisesti nimi **Rautaorko*, joka on tarkoittanut maaperältään rautapitoista notkelmaa, tai paikkaa, josta on nostettu suomalmia. Sana *orko* 'notkelma' oli yleinen keskiaikaisissa kylännimissä, mutta harvinainen Satakunnan ja Hämeen paikannimistössä. *Orko*-sanan muuttuminen muotoon *harkko* on voitu osoittaa 1600-luvun asiakirjoista Vuoksen alueella Etelä-Karjalassa. On mahdollista, että suunnilleen samoihin aikoihin **Rautaorko*-nimi on muuttunut *Rautaharkoksi*. Kun *rauta* on vanha germaaninen lainasana ja *orko*-sanan häviäminen suomen kielestä alkoi jo satoja vuosia sitten, *Rautaharkko*-nimen juuret voivat ulottua jopa tuhannen vuoden taakse (vrt. Ristinarkku). Rautaharkon ensimmäinen asemakaava valmistui vuonna 1948. Muuntajankatu on nimetty välittömästi kaupunginosan eteläpuolella sijaitsevan suuren sähkömuuntoaseman mukaan.

Vuosina 1937–1938 rakennettiin Rautaharkon muuntoasema, jossa Valkeakoskelta Tampereelle rakennetun 110&nbsp;000 voltin korkeajännitelinjan jännite alennettiin 20&nbsp;000 volttiin ja sähkövirta johdettiin sitten kahta maakaapelia pitkin Ratinan höyryvoima-asemalle, jossa se alennettiin 5&nbsp;000 voltin jännitteeseen ja johdettiin edelleen eri puolilla kaupunkia sijainneisiin kaupunginosamuuntajiin, joissa jännite alennettiin sitten 380 volttiin. Rautaharkon muuntoasemalle tullut sähkövirta tuotettiin tässä vaiheessa Vanajan voimalaitoksessa ja öisin Imatran vesivoimalaitoksessa. 

## Lähteet
Nissan EXA

**Nissan EXA** on Nissanin vuosina 1982–1990 valmistama kaksiovinen coupé-korinen auto, joka perustui Nissan Pulsariin. Sitä myytiin Pohjois-Amerikassa nimellä **Nissan Pulsar NX**. EXA:n seuraajaksi tuli Nissan 100NX.

## Nissan EXA N12 (1982–1986)

Ensimmäisen sukupolven EXA tuli markkinoille vuonna 1982 samaan aikaan N12-Pulsarin (Euroopassa Cherry) kanssa, johon se tekniikaltaan perustui. Vain Japanissa oli saatavana kangaskattoinen avomalli.

Moottoriksi oli valittavissa 1,3-litrainen, 1,5-litrainen vapaasti hengittävänä tai turboahdettuna versiona, sekä 1,6-litrainen.

## Nissan EXA N13 (1986–1990)

Toisen sukupolven EXA tuli markkinoille vuonna 1986. Se perustui tekniikaltaan Pulsar N13:een (Euroopassa Sunny). Saatavana oli coupén lisäksi erikoisesti muotoiltu kolmiovinen hatchback, Sportbak.

Moottoriksi sai 1,6- tai 1,8-litraisen. Voimansiirtona oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai neliportainen automaatti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Neljätoista sanaa

**Neljätoista sanaa** () on viittaus tunnettuun valkoisen ylivallan ja valkoisten nationalistien englanninkieliseen sloganiin ”We must secure the existence of our people and a future for white children.” Suomeksi slogan kuuluu ”Meidän pitää turvata kansamme olemassaolo sekä tulevaisuus valkoisille lapsille”, ja on suomeksi yhdeksän sanan pituinen. Sitä voidaan myös käyttää viittaamaan toiseen 14-sanaiseen lauseeseen: ”Because the beauty of the White Aryan woman must not perish from the earth”, joka on suomeksi ”Koska valkoisen arjalaisen naisen kauneus ei saa kadota maailmasta”, ja on suomeksi kahdeksan sanan pituinen.

## Alkuperä
Neljätoista sanaa on peräisin David Lanelta, valkoisen ylivallan terroristijärjestön The Orderin jäseneltä.

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Vilho Alhojärvi

**Kaarlo Vilho Alhojärvi** (7. huhtikuuta 1874 – 12. toukokuuta 1918) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja painivalmentaja.

Alhojärvi toimi Kotkan Riennon painijaoston ohjaajana, jossa hänen valmennettaviinsa kuuluivat muun muassa vuoden 1912 olympiavoittaja Kaarlo Koskelo sekä myöhemmin 1924 olympiahopeaa paininut Anselm Ahlfors. SVUL:n Kymenlaakson piirin varapuheenjohtaja Alhojärvi oli vuodet 1914–1917.

Alhojärvi työskenteli 1910-luvulla myös Kotkan koulutoimenjohtajana. Vuoden 1918 sisällissodan aikana hän oli punaisten kannattajia, mutta ei kuitenkaan kuulunut punakaartiin. Valkoiset vangitsivat Alhojärven 4. toukokuuta Kotkan valtauksen jälkeen ja teloittivat viikon kuluttua. Tarinan mukaan Alhojärvi piti joukkohaudan reunalla tunteikkaan puheen tovereittensa pelastamiseksi, jonka seurauksena hänen henkensä säästettiin. Alhojärvi joutui kuitenkin pian tämän jälkeen vastaan tulleen toisen teloituskomppanian ampumaksi.

## Lähteet
Aatami & Eeva

**Aatami & Eeva** on vuonna 2011 Nelonen-kanavalla esitetty viihdeohjelma, jossa 24 julkkisparia kilpailivat, siitä kuinka hyvin he oikeasti tuntevat toisensa. Ohjelmaa juonsivat Ella Kanninen ja Janne Kataja.

## Jaksot

## Lähteet
Suğd

**Suğdin maakunta** () on ylimmän tason hallintoalue Tadžikistanin luoteisosassa. Sen keskus on Xudžandin kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 25&nbsp;200 neliökilometriä. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan siellä oli 2&nbsp;769&nbsp;261 asukasta.

Suğdin maakunta rajoittuu lännessä ja pohjoisessa Uzbekistaniin, idässä Kirgisiaan ja etelässä Tadžikistanin keskushallinnon alaisiin piireihin. Sen pohjoisosassa kohoavat Tienšaniin kuuluvat Qurama- ja Muğulvuoret ja eteläosassa Hisor–Alaihin kuuluvat Turkestan-, Zarafšon- ja Hisorvuoret. Qurama- ja Turkestanvuorten väliin jää Fergananlaakson länsiosa, jonka läpi virtaa Syrdarjajoki. Turkestan- ja Zarafšonvuoret erottaa toisistaan Zarafšonjoen laakso. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, maakaasu, kivihiili, volframi, kupari ja harvinaiset metallit.

Seudulla vallitsee kuiva mannerilmasto. Talvet ovat tasangolla leutoja ja kesät kuumia. Vuorilla ilmasto on viileämpi. Tammikuun keskilämpötila on tasangolla –1,1 ja vuorilla 2&nbsp;500 metrin korkeudessa –9 astetta ja heinäkuun keskilämpötila vastaavasti 28 ja 15 astetta. Vuotuinen sademäärä vaihtelee 150 ja 800 millimetrin välillä. Syrdarjan sivujokia ovat Isfara, Xodžaboqirğon ja Ak-Suu ja Zarafšonin sivujokia Fon, Kištūd ja Moğijon. Tärkeimmät järvet ovat Iskandarkūl Hisorvuorilla ja Oqsukon pohjoisessa.

Tasangoilla on aro- ja aavikkokasvillisuutta ja jokilaaksoissa rantametsiä. Vuorten rinteillä on heinä- ja ruohoaroa, paikoin katajametsiä ja pensaikkoa sekä ylinnä alppiniittyjä. Eläinkuntaan kuuluvat kettu, jänis, mäyrä, villisika, siperianvuohi, lumileopardi, fasaani ja lumikana. Joissa ja järvissä on lohia, karppeja ja monneja.

Vuonna 1939 perustettu hallintoalue lakkautettiin vuonna 1962 ja perustettiin uudelleen vuonna 1970. Sen nimenä oli vuoteen 2000 saakka *Leninobodin alue*. Maakunta jakautuu hallinnollisesti Ainīn, Aštin, Bobodžon Ğafurovin, Devaštitšin, Džabbor Rasulovin, Masttšohin, Šahristonin, Spitamenin, Vuoristo-Masttšohin ja Zafarobodin piireihin sekä Būstonin, Gulistonin, Istaravšanin, Istiqlolin, Konibodomin, Pandžakentin ja Xudžandin piiritasoisiin kaupunkeihin.

Kaupunkiväestön osuus on 23,8 prosenttia. Asukkaista 84,0 prosenttia on tadžikkeja ja 14,8 prosenttia uzbekkeja (vuonna 2010).

Suğd on Tadžikistanin taloudellisesti kehittyneinen maakunta. Sen maatalous tuottaa muun muassa puuvillaa, silkkiä, tupakkaa ja vihanneksia. Tärkeimmät teollisuuden alat ovat kaivos- ja tekstiiliteollisuus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Alueen sivusto
William Lahtinen

**William Lahtinen** (23. huhtikuuta 1876 Viitasaari – 15. huhtikuuta 1912 Pohjois-Atlantti) oli amerikansuomalainen pappi, joka kuoli *[[RMS Titanic]]in* haaksirikossa vuonna 1912. Hän oli yksi tunnetuimmista amerikansuomalaista saarnamiehistä.

Viitasaarella syntynyt Lahtinen ehti asumaan myös Sallassa ja Taivalkoskella ennen muuttoaan Yhdysvaltoihin 1903. Kaksi vuotta myöhemmin hän aloitti lestadiolaisen Apostolic Lutheran Church -seurakunnan pastorina Minnesotan Cokatossa. Lahtisen puoliso Anna Amelia Sivén oli syntynyt Yhdysvalloissa amerikansuomalaisille vanhemmille.

## Kuolema
Vuonna 1912 William ja Anna Lahtinen palasivat lyhyeksi aikaa Suomeen. Heidän matkansa tarkoitus oli noutaa Torniosta Annan 17-vuotias sukulaistyttö Lyyli Silvén, joka halusi myös muuttaa Yhdysvaltoihin. Lyylistä piti tulla pariskunnan kasvattilapsi. Titanicin törmättyä jäävuoreen Anna Lahtinen ja Lyyli Silvén olivat jo menneet pelastusveneeseen, kun Anna päättikin jäädä puolisonsa mukaan uppoavaan laivaan ja näin molemmat hukkuivat. Tarinan mukaan William Lahtinen poltti rauhallisesti sikaria aluksen upotessa. Lyyli Silvén sen sijaan pelastui onnettomuudesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Anna ja William Lahtinen  Arkistolaitoksen asiakirjanäyttely Titanic 100 vuotta.
William Lahtinen (toimittaja)

**William Lahtinen** (1900 – 13. tammikuuta 1968 New York) oli amerikansuomalainen sanomalehtimies ja runoilija, joka työskenteli yli 40 vuoden ajan useiden suomenkielisten työväenlehtien toimittajana.

## Elämä
Lahtinen muutti Yhdysvaltoihin vanhempiensa mukana vuonna 1914. Vuonna 1926 hän aloitti Massachusettsin Worcesterissa ilmestyneen *[[Eteenpäin (Yhdysvallat)|Eteenpäin]]*-lehden toimittajana. Vuonna 1950 Lahtinen siirtyi sen seuraajaksi perustettuun *[[Työmies–Eteenpäin]]*-lehteen Wisconsinin Superioriin, jossa hän työskenteli muun muassa maatalous- ja osuustoimintaosaston toimittajana. Viimeiset vuodet ennen kuolemaansa hän oli New Yorkissa ilmestyneen *[[Naisten Viiri]]n* toimittaja.

1950-luvulla Lahtinen ja toinen lehden toimittaja Knut Heikkinen yritettiin karkottaa Yhdysvalloista senaattori Joseph McCarthyn kommunistivainojen aikana, mutta pitkäksi venyneen oikeudenkäynnin jälkeen he saivat jäädä maahan. Lahtisen karkotus pantiin vireille 1958, koska hän oli 1930-luvulla vaikuttanut kommunistisessa Yhdysvaltain Suomalaisessa Työväenjärjestössä.

Lahtisen toimittama *Työmiehen* 50-vuotishistoriikki ilmestyi vuonna 1953. Lisäksi hän kuvitti 1939 julkaistun Knut Heikkisen toimittaman Espanjan sisällissodan amerikansuomalaisista vapaaehtoisista kertovan kirjan *Meidän poikamme Espanjassa*. Lahtinen tunnettiin myös runoilijana. Sanomalehtien ohella hänen tuotantoaan ilmestyi kokoelmassa *Murrosajan lauluja* (1924), jonka muita kirjoittajia olivat Aku Päiviö, Mikael Rutanen ja Eemeli Rautiainen.

## Teokset
* 

## Lähteet
Fidži kesäparalympialaisissa 2000

**[[Fidži]]** osallistui Sydneyn kesäparalympialaisiin vuonna 2000 joukkueella, johon kuului neljä urheilijaa kolmesta eri lajista. Kyseessä oli maan neljäs esiintyminen paralympialaisissa, eikä se saavuttanut mitaleita.

## Joukkue
### Judo
*Ratu Tevita Susu - Miesten alle 73 kg

### Uinti
*Manasa Marisiale - Miesten 50 ja 100 metrin vapaauinnit (Luokka:S9) ja 200 metrin yksinuinti (Luokka:SM9)

### Yleisurheilu
*Atunaisa Domonibitu - Miesten keihäänheitto (Luokka:F37)
*Fuata Faktaufon - Miesten 100 metrin juoksu (Luokka:T12)

## Lähteet
Tonga paralympialaisissa

**[[Tonga]]** on osallistunut **[[Paralympialaiset|paralympialaisiin]]** viidesti: vuosina 2000, 2004, 2008 ja 2012 sekä 2016, joka kerta yhden urheilijan joukkueella paitsi vuonna 2016, jolloin maalla oli kahden urheilijan joukkue. Maa ei ole saavuttanut mitaleita, eikä se ole osallistunut talviparalympialaisiin.

## Osallistumiskerrat

## Lähteet
Tonga kesäparalympialaisissa 2012

**[[Tonga]]** osallistui Lontoon kesäparalympialaisiin vuonna 2012 joukkueella, johon kuului vain yksi urheilija. Kyseessä oli maan neljäs esiintyminen paralympialaisissa, eikä maa saavuttanut mitaleita. Maan ainoa edustaja kisoissa, eli Aloalo Liku, toimi myös maan lipunkantajana avajaisissa.

## Joukkue
### Yleisurheilu
*Aloalo Liku - Miesten kiekonheitto ja keihäänheitto (Luokka:F44)

## Lähteet
Chain of Lights

**Chain of Lights** () on Michele Perniolan ja Anita Simoncinin esittämä kappale, jolla he edustivat San Marinoa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Itävallan Wienissä. 

Kappaleen oli sen säveltäjälle Ralph Siegelille hänen 23 euroviisuissa kuultu sävellys.  

Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui kuudenneksitoista ja karsiutui finaalista. 

## Lähteet
Bethe Correia

**Bethe Correia** (s. 22. kesäkuuta 1983 Natal, Rio Grande do Norte) on brasilialainen uransa lopettanut kääpiösarjan vapaaottelija. Hän otteli UFC:ssä vuosina 2013–2020. Correia otteli kerran naisten kääpiösarjan mestaruudesta Ronda Rouseyta vastaan 2015, mutta hävisi mestaruuden tyrmäyksellä.

## Lähteet
Tonga kesäparalympialaisissa 2008

**[[Tonga]]** osallistui Pekingin kesäparalympialaisiin vuonna 2008 joukkueella, johon kuului vain yksi urheilija. Kyseessä oli maan kolmas esiintyminen paralympialaisissa, eikä maa saavuttanut mitaleita.

## Joukkue
### Yleisurheilu
*Mounga Tino - Miesten 100 metrin juoksu (Luokka:T37)

## Lähteet
Tonga kesäparalympialaisissa 2004

**[[Tonga]]** osallistui Ateenan kesäparalympialaisiin vuonna 2004 joukkueella, johon kuului vain yksi urheilija. Kyseessä oli maan vasta toinen esiintyminen paralympialaisissa, eikä maa saavuttanut mitaleita.

## Joukkue
### Yleisurheilu
*Alailupe Valeti - Naisten kuulantyöntö (Luokka:F12)

## Lähteet
Hà um mar que nos separa

***Hà um mar que nos separa*** () on Leonor Andraden esittämä kappale, jolla hän edusti Portugalia vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Itävallan Wienissä. 

Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui neljänneksitoista ja täten karsiutui finaalista.

Andrade loi neljä kappalen versioita: espanjankielinen ("La mar que nos separa"), englanninkielinen ("My Own Beat (If There Are Oceans In Between Us)"), akustinen ja karaoke.

## Lähteet
I’m Alive (Elhaida Danin kappale)

**I’m Alive** on Elhaida Danin esittämä kappale, joka edusti Albaniaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Itävallan Wienissä. 

Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui kymmenenneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 26. maan joukosta 17. sijalle. 

## Lähteet