open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hail Grenada

**Hail Grenada** (”Terve, Grenada!”) on ollut Grenadan kansallislaulu aina maan itsenäistymisestä vuonna 1974. Laulun on sanoittanut Irva Merle Baptiste ja säveltänyt Louis Arnold Masanto. Myös God Save the Queen on kuninkaallisessa käytössä.
## Englantilaiset sanat

:Hail! Grenada, land of ours,
:We pledge ourselves to thee,
:Heads, hearts and hands in unity
:To reach our destiny.
:Ever conscious of God,
:Being proud of our heritage,
:May we with faith and courage
:Aspire, build, advance
:As one people, one family.
:God bless our nation.
## Käännös

:Terve! Grenada, maamme,
:annamme itsemme sinulle
:yhtynein mielin, sydämin ja käsin,
:saavuttaaksemme kohtalomme.
:Jumala aina mielessämme,
:perinnöstämme ylpeinä,
:uskoen ja rohkeina
:kaipaamme, rakennamme ja etenemme
:yhtenä kansana, yhtenä perheenä.
:Jumala siunatkoon kansakuntaamme.

## Lähteet
Ruth Ann Minner

**Ruth Ann Minner** (17. tammikuuta 1935 – 4. marraskuuta 2021) oli Yhdysvaltain demokraattisen puolueen poliitikko ja Delawaren osavaltion entinen kuvernööri. Hänet valittiin osavaltion ensimmäiseksi naiskuvernööriksi vuonna 2000 ja hän aloitti ensimmäisen kautensa 3. tammikuuta 2001. Hän toimi tehtävässä kaksi kautta, 20. tammikuuta 2009 asti, ja häntä seurasi Jack Markell.     

Ennen kuvernööriyttä Minner toimi vuosina 1975–1983 Delawaren edustajainhuoneen jäsenenä, 1983–1993 osavaltion senaatin jäsenenä ja 1993–2001 Delawaren varakuvernöörinä. Minner oli leski ja hänellä oli kolme lasta.

## Lähteet
Luluanluban kieli

**Luluanluba** (omakielinen nimi: *Ciluba* tai *Tshiluba*) on bantukieli, jota puhutaan Itä- ja Länsi-Kasain maakunnissa Kongon demokraattisen tasavallan keskiosassa sekä jonkin verran myös Angolassa. Luluanluba on yksi Kongon neljästä kansallisesta kielestä, joilla annetaan opetusta peruskoulussa. Kielen katsotaan olevan elinvoimainen. Sitä puhuu noin 6 miljoonaa henkilöä.

## Kirjaimisto

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan luluanlubaksi vuonna 1927. Luluanluban aakkosiin sisältyvät seuraavat kirjaimet: A B C D E F G H I J K L M N O P S Sh T U V W Y Z.

Suomen kielestä eroavien kirjainten ääntämys: C = [tʃ], J = [ʒ], SH = [ʃ], W = [w], Y = [j] ja Z = [z]. L-kirjaimen ääntämys vaihtelee L:n ja R:n välillä.

Luluanluban kirjoittamiseen on vakiintunut kaksi erilaista tapaa. Lähetyssaarnaajien luomassa oikeinkirjoituksessa C:n sijasta kirjoitetaan TSH, W muuttuu konsonantin jälkeen U:ksi ja Y muuttuu I:ksi. Kielitieteellisessä kirjoitustavassa näitä muutoksia ei tapahdu.

## Murteet

Kieli jaetaan kahteen päämurteeseen. Itä- ja Länsi-Kasain murteet poikkeavat toisistaan huomattavasti sekä ääntämyksen että sanaston osalta. Lännen [p] äännetään idässä [h], kuten sanoissa lupemba/luhemba (eräs maalaji) ja Lupatapata/Luhatahata (eräs kaupunki). Maniokin lehtiä kutsutaan lännessä nimellä *matamba* ja idässä nimellä *kaleji*. Muitakin eroja löytyy.

## Sanasto
* buloba = maa
* dyulu = taivas
* mayi = vesi
* muntu = ihminen
* kudya = syödä
* kunwa = juoda

## Lähteet
Bahrainona

**Baḥraynunā** ("Meidän Bahrainimme") oli Bahrainin kansallislaulu maan itsenäistymisestä 1971 aina vuoteen 2002, jolloin maan hallitsija Hamad bin Isa al-Khalifa julisti itsensä kuninkaaksi ja maansa kuningaskunnaksi. Samalla kansallislaulun sanat muutettiin uutta tilannetta vastaavaksi. Sitä vastoin laulun sävel jäi ennalleen.  Laulun alkuperäiset sanat kirjoitti Mohamed Sudqi Ayyash. Laulun säveltäjä on tuntematon.

## Alkuperäinen teksti arabiaksi

:بحريننا مليكنا
:رمز الوئام
:دستورها عالي المكانة و المقام
:ميثاقها نهج الشريعة و العروبة و القيم
:عاشت مملكة البحرين بلد الكرام مهد السلام
:دستورها عالي المكانة و المقام
:ميثاقها نهج الشريعة و العروبة و القيم
:عاشت مملكة البحرين

## Translitteraatio

:Baḥraynunā
:malīkunā
:ramzu l-wiʾām
:Dustūruhā ʿālī l-makānati wa-l-maqām
:Mīṯāquhā nahju š-šarīʿati wa-l-ʿurūbati wa-l-qiyam
:ʿĀšat mamlakatu 'l-Baḥrayn
:Baladu l-kirām
:Mahdu s-salām
:Dustūruhā ʿālī l-makānati wa-l-maqām
:Mīṯāquhā nahju š-šarīʿati wa-l-ʿurūbati wa-l-qiyam
:ʿĀšat mamlakatu 'l-Baḥrayn

## Suomennos

:Bahrainimme,
:kuninkaamme,
:harmonian symboli
:Sen perustuslaki on korkea
:Sen peruskirja osoittaa šarian, arabismin ja arvojen tien
:Kauan eläköön Bahrainin kuningaskunta!
:Jalojen maa
:Rauhan kehto
:Sen perustuslaki on korkea
:Sen peruskirja osoittaa šarian, arabismin ja arvojen tien
:Kauan eläköön Bahrainin kuningaskunta!

## Lähteet
Suomen pienviljelijäin puolue

**Suomen pienviljelijäin puolue** (SPP) oli vuonna 1929 perustettu suomalainen puolue, joka ilmoitti olevansa vähäosaisten talonpoikien etupuolue. SPP yhdistyi 1936 kahden muun pienpuolueen kanssa muodostaen Pienviljelijäin ja maalaiskansan puolueen.

## Historia
SPP perustettiin Tampereella 12. toukokuuta 1929 pidetyssä kokouksessa. Jo alkuvuodesta oli perustettu *[[Suomen Pienviljelijä]]* -lehti, jossa uutta puoluetta hahmoteltiin. Perustamista aikaisti eduskunnan hajottaminen huhtikuussa. Puheenjohtajaksi valittiin lehteäkin päätoimittanut Eino Yliruusi Ikaalisista. SPP ei saanut kansanedustajia ensimmäisellä yrittämällä vaaleissa 1929, mutta puolue nousi eduskuntaan seuraavan vuoden vaaleissa. 

SPP kritisoi perustettaessaan etenkin Maalaisliittoa ja sosialidemokraatteja pienviljelijöiden asioiden unohtamisesta. Puolueen ohjelma oli populistinen ja osin radikaali. Talousohjelmassa SPP kannatti vasemmiston perinteisesti suosimia keinoja ja jäsenistössä eli vahvana niin sanottu ”herraviha”, mutta monet puolueen kannattajat olivat arvoissaan varsin konservatiivisia. Vuonna 1930 puolueessa vaadittiin kommunismin hävittämistä maasta ja SPP:n ainoa kansanedustaja äänesti kommunistilakien hyväksymisen puolesta.

Puolueeseen liittyi myös vasemmistotaustaisia pienviljelijöitä ja nämä toivotettiinkin tervetulleiksi. Tämä suuntaus ja radikaalit puheet saivat monet syyttämään SPP:tä kommunistien ja Neuvostoliiton kätyreiksi. Mitään suurta vaikutusta ei kommunisteilla kuitenkaan puolueen toimintaan ollut ja SKP:n asenne sitä kohtaan pysyi kielteisenä 1930-luvun alun. Joitakin SPP:n osastoista, joita sillä oli yli 200, kieltäydyttiin hyväksymästä yhdistysrekisteriin kommunistilakeihin vedoten.

Vuodesta 1933 oli eduskunnassa myös kilpaileva pienviljelijäpuolue Kansanpuolue (KP). SPP ja KP neuvottelivat yhdistymisestä pitkään ja hartaasti ennen vuoden 1936 vaaleja, mutta päätyivät lopulta erillisiin listoihin, mikä johti molemminpuolisiin menetyksiin. Tappiot antoivat yhdistymishankkeelle uutta puhtia ja se toteutui loppuvuodesta 1936. Uuden puolueen nimeksi päätettiin antaa Pienviljelijäin ja maalaiskansan puolue. Mukana perustamisessa oli SPP:n ja KP:n lisäksi Pulatoimikuntien keskustoimikunta.

## Vaalit

## Lähteet
* 

### Viitteet
Udzima wa ya Masiwa

**”Udzima wa ya Masiwa”** (”Suurten saarien liitto”) on Komorien kansallislaulu. Laulu otettiin käyttöön maan itsenäistyessä 1978. Sen on sanoittanut Said Hachim Sidi Abderemane, joka myös sävelsi musiikin yhdessä Kamildine Abdallahin kanssa. Laulusta on olemassa shimasiwan- ja ranskankieliset versiot. Laulussa mainitaan neljä saarta, joista Mayotte kuuluu nykyään Ranskalle.

## Laulu eri kielillä
### Shimasiwan kielisen version translitteraatio

I béramu isi pépéza  
i nadi ukombozi piya 
i daula ivénuha 
tasiba bu ya i dini voya trangaya hunu Komoriya 
Narikéni na mahaba ya huveindza ya masiwa 

yatruwasiwa Komoro damu ndzima 
wasiwa Komoro dini ndzima
Ya masiwa radzali wa
ya masiwa yarileya
Mola né ari sayidiya
Narikéni ha niya
riveindzé uwataniya
Mahaba ya dine na duniya.
I béraba ya huveindzar ya masiwa.

mu isi pépéza
rang mwési sita wa Zuiye
i daula ivénuha
zisiwa zatru zi pangwi ha
Maoré na Nzuani, Mwalina Ngaziya
Narikéni na mahaba.

### Ranskankielinen versio

Au faîte le Drapeau flotte 
Apelle a là Liberté totale. 
La nation apparaît, 
Force d'une meme religion au sein des Comores. 
Vivons dans l'amour rèciproque dans nos îles. 

Les Comoriens issue de même sang, 
Nous embrassons la même idéologie réligieuse. 
Les îles où nous somme nés!! 
Les îles qui nous ont prodigués la bonne éducation. 
Dieu ya apporté son aide. 
Conservons notre unité pour l'amour de la patrie, 
Amour pour la réligion 
Et pour l'évolution. 

Au faîte le Drapeau flotte 
Depuis le 6 du mois de Juillet 
La nation apparaît, 
Les îles devenues souveraines; 
Maore - N'Dzouani - Mouwali - et N'Gazidja. 
Gardons notre amour pour les îles. 

### Epävirallinen käännös englanniksi

The flag is flying,
Announcing complete independence;
The nation rises up
Because of the faith we have
In this our Comoria.

Let us always have devotion
To love our Great Islands.
We Comorians are of one blood,
We Comorians are of one faith.

On these Islands we were born,
These Islands brought us up.
May God always help us;
Let us always have the firm resolve
To love our fatherland,
Love our religion and the world.

The flag is flying.
From the Sixth of July
The Nation rises up;
Our Islands are lined up.
Maori and Anzuan, Moheli and Comore,
Let us always have devotion
To love our Great Islands.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kuuntele Komorien kansallislaulu
Lake Worth

**Lake Worth** on kaupunki eteläisessä Floridassa, Yhdysvalloissa. Kaupunki kuuluu Palm Beachin piirikuntaan. Lake Worthin pinta-ala on 16,7&nbsp;km² (vettä 2,1&nbsp;km²) ja asukasluku 35&nbsp;975 vuonna 2009. Vuonna 2000 asukasluku oli 35&nbsp;133 ja vuonna 1990 28&nbsp;564. Asukkaista 65&nbsp;% on valkoisia, 19&nbsp;% mustia ja 30&nbsp;% latinoperäisiä. Kaupungissa järjestetään joka vuosi Finlandia-viikko suuren suomalaisväestön kunniaksi.

Lake Worthin alueella on myös Yhdysvaltojen epävirallisesti suurin suomalaisyhteisö. Noin kolme prosenttia kaupungin asukkaista puhuu äidinkielenään suomea.

## Asukkaat
Kaupungin asukkaista 43,1 prosenttia on latinalaisamerikkalaisia, 34,6 prosenttia valkoisia ja 19,1 prosenttia mustia. 49,6 prosenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 73,7 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 36,4 vuotta.

## Ystävyyskaupungit
* Lappeenranta
* Saint-Marc
* Southend-on-Sea
* Sopot

## Kuvia kaupungista

Tiedosto:Lake Worth Florida City Hall 200612231634.jpg|Lake Worthin kaupungintalo.
Tiedosto:Lake Worth Lagoon.jpg|Laguuni Lake Worthissa.
Tiedosto:Lake Worth Pier.jpg|Lake Worthin laituri.



## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Sarjakuvakustantamo

**Sarjakuvakustantamo** on yritys, joka julkaisee sarjakuvia. Ensimmäiset sarjakuvakustantamot perustettiin Yhdysvaltoihin 1930-luvun alussa. Samoihin aikoihin sarjakuvat alkoivat yleistyä sanomalehdissä ja niitä alettiin julkaista omina lehtinään. Varhaisia suuria sarjakuvakustantamoita jotka ovat edelleen toiminnassa olivat Timely Comics (nykyään Marvel Comics) ja DC Comics.

Suomalaisista sarjakuvakustantamoista suurin on Sanoma-konsernin omistama Sanoma Magazines, joka julkaisee muun muassa Aku Ankka-lehteä. Toinen suuri Suomessa toimiva sarjakuvakustantaja on Egmont Kustannus, joka osti suomalaisen Semicin. Egmont julkaisee muun muassa Marvelin ja DC Comicsin lehtiä, Tex Willeriä ja Harald Hirmuista. 

## Lista sarjakuvakustantamoista
* Sanoma Magazines
* Egmont Kustannus
* Marvel
* DC Comics
* Arktinen Banaani
* Royal Comics Syndicate
* Gladstone
Michael Dukakis

**Michael Stanley Dukakis** (s. 3. marraskuuta 1933 Brookline, Massachusetts) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka oli Massachusettsin kuvernööri vuosina 1975–1979 sekä 1983–1991 ja demokraattien ehdokas vuoden 1988 Yhdysvaltain presidentinvaalissa, jonka istuva varapresidentti George H. W. Bush kuitenkin voitti.

Michael Dukakisin vanhemmat olivat kreikkalaisia siirtolaisia. Dukakis opiskeli lakia ja valmistui Harvardista vuonna 1960. Hän palveli armeijassa kaksi vuotta, suurimman osan ajasta Etelä-Koreassa.

Dukakis oli ensin mukana kaupunkinsa Brooklinen politiikassa, ja vuonna 1962 hänet valittiin osavaltion parlamenttiin, jossa hän toimi neljä peräkkäistä kautta. Vuonna 1974 Dukakis valittiin Massachusettsin kuvernööriksi aikana, jolloin osavaltiota vaivasi alijäämä ja korkea työttömyys. Seuraavissa vaaleissa vuonna 1978 hän hävisi puolueensa esivaalit Edward Kingille, mutta vuonna 1982 hänet valittiin jälleen kuvernööriksi, kuten myös seuraavissa vaaleissa vuonna 1986.

Vuoden 1988 presidentivaaleissa Dukakis valittiin demokraattipuolueen ehdokkaaksi. Vaalit olivat erityisen törkyiset. Bushin vaalikampanja hyökkäsi Dukakista vastaan: muun muassa hänen isäänmaallisuutensa kyseenalaistettiin ja hänen väitettiin suhtautuvan lepsusti rikollisuuteen. Dukakis myönsi myöhemmin, että oli virhe olla vastaamatta hyökkäyksiin.

Dukakis ja hänen varapresidenttiehdokkaansa Lloyd Bentsen saivat 46 % äänistä ja vain 111 valitsijamiesääntä, kun Bush ja tämän varapresidenttiehdokas Dan Quayle saivat äänistä 54 % ja 426 valitsijamiesääntä.

Dukakis tunnetaan liberaaleista (vasemmistolaisista) näkemyksistään, hän muun muassa vastustaa kuolemantuomiota, on jäsenenä American Civil Liberties Unionissa ja lupasi supistaa SDI-ohjelmaa.

Kuvernöörinvirkansa jälkeen Dukakis on muun muassa ollut kansallisen junayhtiön Amtrakin johtokunnassa ja professorina Massachusettsin Northeastern Universityssa.

Michael Dukakisilla on vaimonsa Katherine ”Kitty” Dukakisin kanssa kolme lasta. Heille syntyi myös vaikeasti vammainen lapsi, joka eli vain 20 minuuttia. Näyttelijä Olympia Dukakis on Michaelin Dukakisin serkku.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*How Bush Beat Dukakis Kuvasarja. Politico Magazine.
Bakersfield

**Bakersfield** on kaupunki Kalifornian osavaltiossa Yhdysvaltain länsirannikolla. Kaupunki on osavaltion kolmanneksi suurin sisämaakaupunki ja yksi Yhdysvaltain nopeimmin kasvavista suurkaupungeista. Vuonna 2026 Bakersfieldin väkiluku oli noin 400 000. Bakersfieldin väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 347 483 henkeä. 2010 asukkaista 62&nbsp;% oli valkoisia ja 9&nbsp;% mustia, sekä 32,5&nbsp;%:lla on lisäksi latinoverta. Kaupunki on perustettu vuonna 1865 ja nimetty paikallisen asukkaan, eversti Tom Bakerin mukaan.

## Urheilu
Kaupungissa pelaa jääkiekkojoukkue Bakersfield Condors, joka pelaa AHL:ssä.

## Maantiede
Yhdysvaltojen Census Bureaun mukaan Bakersfieldin pinta-ala on 296,3 km² josta 292.9 km² maata ja 3,4 km² vettä. Veden osuus on 1,14%. Kaupungin koordinaatit ovat 35° 21′ 26″ N, 119° 1′ 54″ W.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Bakersfieldin virallinen kotisivu
Irvine

**Irvine** on kaupunki Yhdysvaltain länsirannikolla sijaitsevassa Kalifornian osavaltiossa. Sen asukasluku oli vuoden  väestönlaskennassa 307&nbsp;670. 

## Maantiede
Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan kaupungin pinta-ala on 170,74 km², josta 169,94 km² maata ja 0,8 km² vettä. Veden osuus pinta-alasta on 0,52 prosenttia.

## Väestö
Irvinen asukasluku oli vuoden 2020 väestönlaskennassa 307&nbsp;670. Kaupungin asukkaista 42,8 prosenttia aasialaisia, 39,3 prosenttia on valkoisia, 8,5 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 2,18 prosenttia afroamerikkalaisia. 80,2 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 33 vuotta.

### Asukasmäärän kehitys

## Muuta
Blizzardin studiot ja toimisto sijaitsevat Irvinessä.

## Kuvia kaupungista

Tiedosto:Giant Wheel at Irvine Spectrum Center.jpg|Maailmanpyörä Irvine Spectrum Centerin kauppakeskuksessa.
Tiedosto:San Joaquin Wildlife Sanctuary sunset.jpg|San Joaquinin luonnonsuojelualuetta.
Tiedosto:Getting on the 405 at Jamboree.JPG|Irvinen keskustaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Irvinen kaupungin virallinen sivusto
Grand Island (Nebraska)

**Grand Island** on kaupunki Yhdysvaltain keskilännessä sijaitsevassa Nebraskan osavaltiossa. Sen pinta-ala on 55,9 km² (vettä 0,3 km²) ja asukasluku 48 520 (2010). Asukkaista 87% on valkoisia ja 16% latinoja. 

Kaupunki on tunnetty sokerijuurikkaiden kasvatuspaikkana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Wapakoneta

**Wapakoneta** on kaupunki Auglaizen piirikunnassa itäisessä Yhdysvalloissa sijaitsevassa Ohion osavaltiossa. Sen pinta-ala on 14,7 km² (vettä 0,2 km²) ja kaupungin asukasluku oli vuonna 2012 tehdyn väestönlaskennan mukaan 9 867. Asukkaista 98% on valkoisia, muut ryhmät ovat pieniä. Kaupunki tunnetaan Neil Armstrongin, ensimmäisen Kuussa kävelleen ihmisen, synnyinkaupunkina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kaupungin virallinen nettisivu
Momčilo Tapavica

**Momčilo Tapavica** (, 14. lokakuuta 1872 – 10. tammikuuta 1949) oli serbialaisperäinen unkarilainen tenniksen pelaaja, painonnostaja ja painija.

Ensimmäisissä nykyaikaisissa olympialaisissa kisoissa Ateenassa vuonna 1896 Momčilo Tapavica saavutti pronssimitalin tenniksen kaksinpelissä. Hän osallistui myös kahden käden painonnostoon missä sijoittui viimeiseksi ja painin kilpailussa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Stéfanos Christópoulokselle. 

## Lähteet
Poprad

**Poprad** (, ) on kaupunki Slovakiassa, Tatravuorten juuressa.  Popradissa on vanha keskusta-alue ja kansainvälinen Poprad-Tatryn lentoasema. Rautatieasemalta lähtee hiihtokeskuksiin vuorille vievä raitiotie.

Vuonna 2020 kaupungissa oli 51&nbsp;051 asukasta.  Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan asukkaista 94,1&nbsp;% oli slovakkeja, 2,1&nbsp;% romaneja ja 1,0&nbsp;% tšekkejä. Uskonnoltaan 65,9&nbsp;% ilmoitti olevansa roomalaiskatolisia ja 7,3&nbsp;% protestantteja. 16,8&nbsp;% ei ilmoittanut mitään uskontoa.

## Maantiede
Poprad sijaitsee Tatravuorten välittömässä läheisyydessä. Kaupungin lähellä on neljä kansallispuistoa. Ilmasto on leuto. Tammikuun keskilämpötila vaihtelee &minus;3,5&nbsp;°C:stä kuuteen plusasteeseen, heinäkuussa yleinen keskilämpötila on noin 16&ndash;17 astetta. Sadetta saadaan 600&ndash;800&nbsp;mm vuodessa. Läheinen vuoristo vaikuttaa luonnollisesti kaupungin säähän. Tuulen suunta on useimmin lännestä tai lounaasta, tuulisinta on joulu–maaliskuussa.

### Liikenneyhteydet

Popradista on hyvät liikenneyhteydet 718 metrin korkeudella sijaitsevan kansainvälisen Poprad-Tatryn lentoaseman lisäksi, sillä Košicen ja Bratislavan välinen rautatie (180) kulkee kaupungin Poprad-Tatrun rautatieaseman kautta. Rautatieasemalta johtaa rata myös Puolaan ja kapearaiteinen sähköratayhteys Tatravuorille.

Poprad-Tatrun linja-autoasema sijaitsee runsas 100 metriä rautatieasemalta länsilounaaseen. Eurooppatie  kulkee kaupungin kautta.

## Historia

Kaupungin paikalla on ollut asutusta antiikin ajoista. Ensimmäinen kirjallinen maininta Popradista on vuodelta 1256. Vuoteen 1946 Poprad oli vain osa siitä 55&nbsp;000 asukkaan kaupunkikokonaisuudesta, joka nykyään kantaa tuota nimeä – muut olivat nykyiset kaupunginosat Matejovce (1251), Spišská Sobota (1256), Veľká (1268) ja Stráže (1276). Näistä merkittävin oli Spišská Sobota, jonka hallitseva asema alueella jatkui 1800-luvun lopulle.

## Väestö

## Hallinto

Kaupungin pormestarina on vuodesta 2003 toiminut entinen jääkiekkotuomari Anton Danko.

### Alueellinen jako
Poprad on samannimisen piirin (okres) keskus ja itse jaettu kuuteen kaupunginosaan:

# Staré Mesto (vanhakaupunki)
# Spišská Sobota
# Stráže
# Veľká
# Matejovce
# Kvetnica

## Muuta
Vuonna 1999 Poprad haki vuoden 2006 talviolympialaisia, mutta hävisi Italian Torinolle.

## Tunnettuja popradilaisia
*Peter Bondra – jääkiekkotähti kasvoi Popradissa
*Daniela Hantuchová – tennisammattilainen, syntyi Popradissa 1983
*Jan Brokoff – barokinaikainen kuvanveistäjä, syntyi 1652 Spišská Sobotassa

## Katso myös
*Poprad-joki, samanniminen joki Slovakiassa ja Puolassa

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin verkkosivusto
Pekka Tuomisto (jääkiekkoilija)

**Pekka Juhani Tuomisto** (s. 29. joulukuuta 1960 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.

Tuomisto aloitti uransa SM-liigassa Oulun Kärpissä, jossa hän pelasi kaudet 1980–1987. Tämän jälkeen hän siirtyi HIFK:hon, jossa pelasi uransa loppuun vuoteen 1996 saakka. Kärpissä hän voitti Suomen mestaruuden. Mestaruuden lisäksi Tuomisto sai urallaan yhden hopean ja viisi pronssia.

Maajoukkueurallaan Pekka Tuomisto edusti Suomea vuoden 1988 olympialaisissa, jossa Suomi voitti ensimmäisen mitalinsa saavuttamalla olympiahopeaa. Hän oli mukana myös vuoden 1992 talviolympialaisissa. MM-kisoissa hän pelasi vuosina 1991 ja 1992. Jälkimmäisessä turnauksessa Suomi saavutti MM-hopeaa, mikä oli Suomelle ensimmäinen mitali MM-kisoissa. Tuomisto oli maajoukkueen kapteeni olympialaisissa ja MM-kisoissa vuonna 1992.

Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Tuomiston Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 124. Rullakiekon SM-liigan parhaan maalintekijän palkinto on nimetty Pekka Tuomiston maljaksi. Tuomisto pelasi kahdet rullakiekon MM-kisat (1995, 1996) ja saavutti kaksi pronssimitalia. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*Tuomiston tiedot Jääkiekkomuseon sivulla
Teresina

**Teresina** (aiemmin **Theresina**) on Piauín osavaltion pääkaupunki Brasiliassa. Sen asukasluku on noin 844&nbsp;000, mutta laajemmalla metropolialueella asuu yli miljoona ihmistä. Kaupungin pinta-ala on 1&nbsp;392 neliökilometriä. 

Teresina sijaitsee sisämaassa. Sen päivälämpötilat vaihtelevat 26 ja 40 celsiusasteen välillä läpi vuoden, sillä kaupunki sijaitsee hieman päiväntasaajan eteläpuolella.

Teresina sijaitsee Parnaíba-joen varrella, ja sieltä on siltayhteys Maranhãon osavaltion Timonin kaupunkiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maria Peura

**Maria Kristiina Peura** (s. 2. kesäkuuta 1970 Pello) on suomalainen kirjailija ja dramaturgi.  

## Elämä ja ura
Peura syntyi opettajien Paavo Peura ja Kaija Martikainen perheeseen. Peuralla on kaksi lasta. Peura valmistui ylioppilaaksi 1989 ja teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta dramaturgiasta 2008.

Peuran esikoisteos *On rakkautes ääretön* (2001) käsitteli insestiä ja pedofiliaa ja sai kiitosta vaikeiden aiheiden käsittelemisestä. Teos oli Finlandia-palkintoehdokkaana, ja sai Olvi-säätiön palkinnon, Nuori Aleksis -palkinnon ja Hyvä teko lapselle -palkinnon. Kirjailijan toinen romaani *Valon reunalla* (2005) sijoittui pieneen pohjoiseen kylään, jota halkovat joki ja rautatie, ja kuvasi nuoruuden väkeviä kokemuksia. Romaani ilmestyi englanniksi vuonna 2007. Kolmas romaani *Vedenaliset* (2008) kertoi kalastajaperheen tyttärestä, joka kokee vieraudentunteita modernissa maailmassa ja löytää hengenheimolaisia maahanmuuttajayhteisöstä. *Kantajat* (2020) oli ehdolla Runeberg-palkinnon saajaksi.

Peura on julkaissut myös lastenrunokirjan *Mimmi Moun ilotaika* (2004) sekä kirjailijan omaa kirjoittajuutta ja itsesensuuria käsittelevän teoksen *Antaumuksella keskeneräinen* (2012).

### Romaanit
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Muu tuotanto
**Suennälkä*, näytelmä (2000); julkaistu Teatterikorkeakoulun antologiassa 
* 
* 
* Tunkeilijat. Novellikokoelma. 2017

## Palkinnot
* Kunniamaininta J. H. Erkon kirjoituskilpailussa (2000)
* Olvi-palkinto (2001)
* Hyvä teko lapselle -palkinto (2002)
* Nuori Aleksis -palkinto (2002)

## Lähteet
Simo Saarinen

**Simo Olavi Saarinen** (s. 14. helmikuuta 1963 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija ja sittemmin erotuomari. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.

## Pelaajaura
Saarinen aloitti uransa SM-liigassa HIFK:n paidassa, jossa hän pelasi kaudet 1980–1984. New York Rangers varasi hänet NHL:ään 1982  kymmenennellä kierroksella numerolla 193. Vuonna 1983 hän voitti HIFK:n kanssa jääkiekon Suomen mestaruuden. Hän siirtyi syksyllä 1984 Pohjois-Amerikkaan Rangersiin pelaamaan, mutta sai jo kahdeksan pelatun NHL-ottelun jälkeen 11. marraskuuta 1984 vakavan polvivamman törmättyään maaliin, mikä piti hänet sivussa kaukalosta yli vuoden. Hän palasi loppukaudesta 1985–1986 pelaten 13 ottelua AHL-joukkue New Haven Nighthawksissa. Loukkaantunut polvi ei kuitenkaan kestänyt rasitusta. NHL tarjosi Saariselle 250 000 dollarin korvausta, mikäli hän olisi lopettanut uransa. Tästä Saarinen kieltäytyi ja päätti palata Helsinkiin pelaten HIFK:ssa kaudet 1986–1996, jonka jälkeen lopetti pelaajauransa. Yhteensä hän keräsi SM-liigan runkosarjassa 513 ottelussa 71 maalia, 105 syöttöä eli yhteensä 176 tehopistettä. Pudotuspeleissä tehoja syntyi 54 ottelussa 5 maalia, 13 syöttöä eli yhteensä 18 tehopistettä. Simo Saarinen tunnettiin "uhrautuvana" pelaajana, jolta oli usein paikat rikki.

Maajoukkueurallaan Saarinen edusti Suomea olympialaisissa 1984, 1988 ja 1992. Vuonna 1988 Suomi ylsi ensimmäiseen jääkiekon arvokisamitaliinsa, kun joukkue saavutti olympiahopeaa. MM-kilpailuissa Saarinen oli mukana 1989 ja 1990. Saarinen valittiin Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 174.

Rullakiekon SM-liigan parhaan puolustajan palkinto on nimeltään Simo Saarisen malja. Omalla urallaan Saarinen pelasi yhdet MM-kisat (1996), joista tuloksena oli pronssimitali. Saarinen oli tuolloin Suomen joukkueen paras pistemies.

## Pelaajauran jälkeen
Pelaajauransa jälkeen Saarinen toimi HIFK:n apuvalmentajana kaudet 1996–1998, joista jälkimmäinen päättyi Suomen mestaruuteen. Valmentajauransa jälkeen hän on toiminut jääkiekkoerotuomarina. Hän sai pelaajien äänestyksessä SM-liigan parhaalle tuomarille myönnetyn Kultaisen pillin vuosina 2001 ja 2002 . Saarinen lopetti liigatuomarityöt jäätyään kiinni rattijuopumuksesta vuoden 2002 lopulla. Saarinen aloitti marraskuussa 2007 HIFK:n C93-joukkueen apuvalmentajana Mika Myntin aisaparina. Kaudella 2008–2009 Saarinen toimi HIFK CSM-joukkueen apuvalmentajana, ja jatkoi samoissa tehtävissä kaudet 2009–2011 HIFK BSM-joukkueen peräsimessä. Kevään 2011 jälkeen Saarinen piti muutaman vuoden taukoa valmennustöistä ja palasi kaudelle 2017–2018 HIFK:n B-juniorieiden Challenger-joukkueen apuvalmentajaksi. Seuraavan kauden Saarinen oli jälleen sivussa kunnes ryhtyi 2019 syksyllä Viikingit HC:n B-junioreiden Mestis-joukkueen apuvalmentajaksi.

## Tilastot

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* Saarinen hockeydrafcentral.comissa
* Saarinen legendsofhockey.netissä
* Simo Saarinen nhlfinns.com:ssa
*Saarisen tiedot Jääkiekkomuseon sivulla
Crossover

**Crossover** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Crossover thrash, thrash metalin muoto
* Crossover, musiikkitermi
* Crossover, automarkkinoilla käytetty auton korimallin nimitys
* Crossover, newyorkilainen electroclash-yhtye
* CrossOver, tietokoneohjelma
* crossing-over, tekijäinvaihdunta genetiikassa

**Albumit**
* Crossover, Yoshinori Sunaharan albumi
* Crossover, Dirty Rotten Imbecilesin albumi
* Crossover, Hitomi Shimatanin albumi
Sotíris Versís

**Sotíris Versís** (, 1879 Ateena &ndash; 1918) oli kreikkalainen yleisurheilija, painonnostaja ja kaksinkertainen olympiamitalisti.

Ensimmäisissä nykyaikaisissa olympialaisissa Ateenassa vuonna 1896 Versís kilpaili kiekonheitossa ja painonnostossa. Hän sijoittui kolmanneksi sekä kiekonheitossa että kahden käden painonnostossa. Yhden käden painonnostossa hän sijoittui neljänneksi. Versís kilpaili kuulantyönnössä vuoden 1900 olympiakisoissa, mutta ei saanut tulosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Aluslaatta

**Aluslaatta** eli **aluslevy** eli **prikka** on erillinen osa, jota käytetään ruuvin kannan tai mutterin alla. Yleisin aluslaatta on pyöreä ja sinkitty teräspala, jonka keskellä on reikä ruuvin läpimenoa varten. Aluslaatan yleisimmät tehtävät ovat pintapaineen pienentäminen voiman vaikutuskohtaa suurentamalla, kitkan pienentäminen kiristysmomentin tarkkuuden parantamiseksi, epätasaisen pinnan tasoittaminen (kiila-alusta kaltevalla pinnalla), tiivistys (kaasu- yms. säiliöt) ja eristeenä toimiminen silloin, kun ruuvilla ja levyllä on erilainen sähköinen potentiaali ja on galvaanisen korroosion tai oikosulun vaara. Tähtialuslaatan tarkoitus on päinvastainen, eli sillä pyritään rikkomaan maali- tai oksidikerros, jotta sähköinen kontakti olisi mahdollisimman hyvä. Tähti- ja jousialuslaatat myös estävät ruuvin avautumista, sillä ruuvin pyöriessä vastapäivään niiden terävä reuna pureutuu alustaan sekä ruuvin kantaan.

Aluslaattoina käytetään yleensä standardin mukaisia kuten DIN125 (vanhentunut). 2000-luvulla on siirrytty ISO-standardeihin, jotka eivät sinänsä ole muuttaneet aluslevyjen mittoja merkittävästi. Huomattavin muutos on nimelliskoon merkintä: ISO standardeissa kokomerkintä vastaa aluslevylle sopivan ruuvin tai mutterin kokomerkintää. Esim. ruuville M10 sopivan aluslevyn koko on 10 (aikaisemmin koko oli aluslevyn reiän koko).
Maatalouslomittaja

**Maatalouslomittaja** on kunnan palkkaama työntekijä, joka hoitaa maatilaa sillä välin kun maatalousyrittäjä on sairaus- tai  vuosilomalla. Maatalouslomitusta on ohjattu lainsäädännöllä vuodesta 1978 alkaen . Nykyinen laki on vuodelta 2008 . Lain mukaan lomittajan tehtävänä on huolehtia maatilan karjatalouteen kuuluvista ja muista maatalousyrityksen hoitoon liittyvistä välttämättömistä tehtävistä. 

Tärkein ja yleensä aina ajankohtainen lomittajan työ on karjanhoito eli eläinten ruokinta ja muu hoito. Merkittävin maatalouslomituksen kohde on maidontuotanto. Maatalouslomitusta ei myönnetä kaikkiin kotieläintalouden tuotantosuuntiin, ei esimerkiksi porotalouteen. 

Maatalouslomitusta myönnetään myös MYEL-vakuutetulle kasvinviljelytilalle. Sijaisapulomitukseen voi tarvittaessa kuulua viljan- ja heinänviljelytehtäviä, mutta ei metsätaloustyötä.

Maatalouslomittaja on usein  moniosaaja. Päivittäiseen työhön kuuluu jatkuva eläinten havainnointi ja tarkkailu, ja lomittajan tulee osata tunnistaa eläimen terveydentilan muutokset ja kiimakierrot. Ongelmatilanteisiin on osattava reagoida nopeasti ja vastuullisesti. Myös erilaisten maatalouskoneiden kuten traktorin käyttö erilaisine lisälaitteineen on arkipäivää maatalouslomittajien työssä.

Maatilojen tuotantosuuntien erikoistuminen sekä tietotekniikan ja muun automaation lisääntyminen vaativat myös lomittajilta erikoisosaamista. Lomittajan tulee osata käyttää tietotekniikkaa esimerkiksi karjan ruokinta- ja lypsymuutoksissa tai maatilan tuotantotoiminnan häiriöttömyyden seurannassa. Vuonna 2006 istunut Sosiaali- ja terveysministeriön työryhmä esitti maatalouslomittajien työajan ja pätevyysvaatimusten tarkistamista. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*http://www.maatalouslomittajat.fi/ Maatalouslomittajat ry.
Jukka Virtanen (jääkiekkoilija)

**Jukka Einar Virtanen** (s. 15. heinäkuuta 1959 Säkylä) on suomalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.

Virtanen aloitti SM-liigauransa Porin Ässissä, jossa hän pelasi kaudet 1979–1983. Vuonna 1984 hän siirtyi TPS:ään, jossa hän pelasi uransa loppuun vuoteen 1993 saakka. TPS:ssä hän oli voittamassa Suomen mestaruuksia vuosina 1989, 1990, 1991 ja 1993. Yhteensä hän teki SM-liigan runkosarjassa 507 ottelussa 43 maalia ja 70 syöttöä eli yhteensä 113 tehopistettä. Pudotuspeleissä tehoja syntyi 93 ottelussa 12 maalia ja 6 syöttöä eli yhteensä 18 tehopistettä.

Maajoukkueurallaan Virtanen edusti Suomea Calgaryn 1988 talviolympialaisissa, joissa Suomi saavutti ensimmäisen jääkiekon arvokisamitalinsa voittamalla olympiahopeaa. Hän oli mukana myös vuosien 1986 ja 1987 MM-kisoissa. Nykyisin Virtanen työskentelee työnjohtajana Turun kaupungin liikuntapalvelukeskuksessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Erkki Laine

**Erkki Juhani Laine** (13. syyskuuta 1957 Lahti – 22. elokuuta 2009 Asikkala) oli suomalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.

Laine aloitti uransa I-divisioonassa Lahden Reippaassa kaudella 1975–1976. Seuraavalla kaudella Reipas nousi SM-liigaan. Laine pelasi Reippaassa vuoteen 1978 saakka, jolloin siirtyi Ruotsin Elitserienin Leksandiin. Hän voitti Elitserienin maalikuninkuuden keväällä 1981. Vuonna 1982 hän palasi Reippaaseen kahdeksi kaudeksi, joiden jälkeen siirtyi takaisin Ruotsiin Färjestadin riveihin. Hän pelasi Färjestadissa kevääseen 1988 voittaen jälleen maalikuninkuuden vuonna 1985. Vuonna 1988 hän siirtyi Saksan Bundesliigaan Berlin Capitalsiin ja seuraavalla kaudella Sveitsin Davosiin. Hän kuitenkin palasi Sveitsistä Reippaaseen vielä saman kauden aikana. Hän pelasi Reippaassa vuoteen 1995 saakka, jonka jälkeen lopetti uransa.

Yhteensä Laine teki SM-liigan runkosarjassa 324 ottelussa 185 maalia ja antoi 124 maalisyöttöä eli yhteensä 309 tehopistettä.

Maajoukkueurallaan hän edusti Suomea olympialaisissa 1984 ja 1988. Jälkimmäisissä kisoissa Suomi otti ensimmäisen jääkiekon arvomitalinsa voittamalla olympiahopeaa. Laine oli valittu myös Lake Placidin olympiajoukkueeseen 1980, mutta hän joutui jättämään kisat väliin loukkaantumisen takia.

Laineen tytär Emma Laine on tennisammattilainen, joka ilmoitti lopettavansa uransa 2019. Myös toinen tytär, Essi Laine, on ansioitunut suomalaisilla tenniskentillä.

Erkki Laine katosi veneilymatkallaan Asikkalan Kalkkisissa 22. elokuuta 2009. Hänen ruumiinsa löydettiin kolme päivää myöhemmin katoamispaikan tuntumasta. Pelicans ilmoitti verkkosivuillaan kunnioittavansa Laineen muistoa 12. syyskuuta pelattavassa ottelussa Pelicans-JYP.  

## Näköispatsas
Erkki Laineelle on pystytetty näköispatsas Lahden Isku Areenan viereen. Patsaan on suunnitellut virolainen taiteilija Bruno Kadak ja se on valmistettu Tartossa. Alumiinista valmistettu näköispatsas on noin kolmimetrinen ja se seisoo graniittijalustalla. Patsaassa on käytetty Kiekkoreippaan värejä. Mallia patsaan toteutukseen otettiin NHL:stä ja esimerkiksi Kanadaan jäähallien yhteyteen pystytetyistä pelaajapatsaista. 

Patsas paljastettiin 28.11.2017 ennen Pelicansin ja HPK:n välistä Hämeen Herruus -ottelua.  Patsaan julkistivat urheilu- ja kulttuuriministeri Sampo Terho ja jääkiekkovalmentaja Kari Eloranta. Patsaan luovuttivat Lahden Jäähalli Oy:lle Lahden Pelicans, Kiekkoreipas ja SSR Group Oy. Patsas toteutettiin yksityisin varoin jäähalliyhdistyksen omistamalle maalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*Laineen tiedot Jääkiekkomuseon sivuilla.
Ruotsin lippu

**Ruotsin lippu** () on perinteinen skandinaavinen ristilippu, joka juontaa juurensa 1500-luvulle. Lipun esikuvana toimi Tanskan lippu. Lipun otti käyttöön Juhana III 1569. Se oli todennäköisesti ensimmäisen kerran esillä Varsinais-Suomen maakunnan vaakunassa.

Ruotsin lain SFS 1982:269 mukaan lipun mitat ovat 10 suhde 16:een (korkeus:pituus). Lipputangon puoleiset siniset kentät ovat korkeudeltaan 4 ja pituudeltaan 5 mittayksikköä. Ristin sakaran leveys on puolet sinisen kentän korkeudesta eli 2 mittayksikköä. Uloimpien sinisten kenttien korkeus on 4 ja pituus 9 mittayksikköä. Ruotsin lippu jakautuu siis pystysuunnassa suhteessa 4:2:4 ja vaakasuunnassa suhteessa 5:2:9.

Ruotsin lain SFS 1983:826 mukaan värit ovat: keltainen NCS 0580-Y10R, sininen NCS 4055-R95B.

Maailman vanhinta säilynyttä Ruotsin lippua säilytetään Amsterdamin Rijksmuseumissa. Hollantilaiset ottivat sen sotasaaliiksi Juutinrauman meritaistelussa vuonna 1658.

## Kansallislippu ja osavaltion lippu

## Kuninkaalliset liput

## Sotilasliput

## Laivaston liput

## Ruotsin historialliset liput

## Katso myös
* Luettelo Ruotsin liputuspäivistä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kari Laitinen (jääkiekkoilija)

**Kari Juhani Laitinen** (s. 9. huhtikuuta 1964 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä. Kari oli tunnettu poikkeuksellisesta luistelunopeudestaan ja tarkasta rannelaukauksestaan.

Laitinen aloitti uransa SM-liigassa Jokereissa, jossa hän pelasi kaudet 1985–1987. Tämän jälkeen hän siirtyi HIFK:hon, jossa pelasi aina vuoteen 1993 saakka. Kauden 1993–1994 hän pelasi I-Divisioonassa Jokipojissa. Seuraavat kaksi kautta hän pelasi Ranskassa, jonka jälkeen pelasi vielä kaudet 1996–1998 Pelicansin paidassa I-Divisioonassa. Yhteensä hän teki uransa aikana SM-liigan runkosarjassa 309 ottelussa 143 maalia ja 76 syöttöä eli yhteensä 219 tehopistettä. Pudotuspeleissä tehot olivat 20 ottelussa kaksi maalia ja kolme syöttöä eli yhteensä viisi tehopistettä.

Maajoukkueurallaan Laitinen edusti Suomea vuoden 1988 talviolympialaisissa, jossa Suomi otti ensimmäisen jääkiekon arvokisamitalinsa voittamalla olympiahopeaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Lesley Bush

**Lesley L. Bush** (s. 17. syyskuuta 1947 Orange) on yhdysvaltalainen entinen uimahyppääjä ja olympiavoittaja. Bush voitti olympiakultaa kerroshypyissä Tokion olympialaisissa 1964 ollessaan vasta 17-vuotias. Seuraavissa olympiakisoissa hän epäonnistui ensimmäisessä hypyssään ja jäi mitalitilojen ulkopuolelle.

Ensimmäisen kansallisen mestaruutensa Bush voitti 1965. Kaikkiaan hän voitti viisi Yhdysvaltojen mestaruutta. Vuonna 1967 hän oli Pan-Amerikan kisojen mestari kerroshypyissä. Bush lopetti uimahyppyuransa Meksikon olympialaisiin 1968. Lawrence J. Johnson -palkinto hänelle myönnettiin 1967.

Lesley Bushin veli David Bush oli myös olympiatason uimahyppääjä.

## Aiheesta muualla
* http://www.hickoksports.com/biograph/bushlesl.shtml 
* http://www.ishof.org/honorees/86/86lbush.html
Erkki Lehtonen

**Erkki Tapani Lehtonen** (s. 9. tammikuuta 1957 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä. Hän on Suomen jääkiekkoleijona 108, ja Tappara on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa 12.

Lehtonen aloitti uransa SM-liigassa Tapparassa, jossa pelasi kaudet 1977–1988. Kauden 1988–1989 hän pelasi Saksan Bundesliigassa Berlin Capitalsissa, jonka jälkeen palasi Tapparaan. Hän lopetti uransa vuonna 1991. Hän voitti Suomen mestaruuden Tapparan paidassa kuusi kertaa. Yhteensä hän keräsi SM-liigan runkosarjassa 478 ottelussa 206 maalia ja 302 syöttöä eli yhteensä 508 tehopistettä. Pudotuspeleissä tehot olivat 81 ottelussa 37 maalia ja 42 syöttöä eli yhteensä 79 tehopistettä.

Maajoukkueurallaan Lehtonen edusti Suomea 65 ottelussa, joissa syntyi 10 maalia ja 17 syöttöä eli yhteensä 27 tehopistettä. Hän oli mukana 1988 talviolympialaisissa, jossa Suomi otti ensimmäisen jääkiekon arvokisamitalinsa voittamalla olympiahopeaa. Turnauksen viimeisessä ottelussa Neuvostoliittoa vastaan Lehtonen teki voittomaalin ja nosti Suomen hopealle. Hän osallistui myös vuoden 1986 MM-kisoihin. Tappara jäädytti hänen pelinumeronsa 12 20. lokakuuta 2018.

## Tilastot

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Lehtosen tiedot Jääkiekkomuseon sivulla
* Lehtosen haastattelu TapparaFanCenterin sivuilla
Romário

**Romário de Souza Faria** eli **Romário** (s. 29. tammikuuta 1966 Rio de Janeiro, Rio de Janeiron osavaltio, Brasilia) on entinen brasilialainen jalkapalloilija. Romáriota pidetään yleisesti yhtenä kaikkien aikojen parhaista hyökkääjistä ja maalintekijöistä. Hän voitti Brasilian joukkueessa maailmanmestaruuden vuonna 1994. Romário lopetti uransa vuonna 2008, mutta pelasi vuonna 2009 lyhyesti vielä brasilialaisen Américan riveissä toteuttaakseen isänsä unelman. 1. huhtikuuta 2009 Romario nimitettiin myös Américan markkinointijohtajaksi.

## Peliura
### Seurajoukkueura
Romário aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan Vasco da Gaman joukkueessa vuonna 1985. Hän nousi nopeasti tähdeksi seurassa. Vuonna 1988 Romário siirtyi Eurooppaan ja Alankomaiden suurseuroihin lukeutuvaan PSV:hen. PSV:n riveissä hän voitti kolme Alankomaiden pääsarjan Eredivisien mestaruutta ja kolme maalikuninkuutta. Vuonna 1992 Espanjan suurseura Barcelona hankki Romárion PSV:stä. Barcelonan riveissä hän voitti kaksi Espanjan pääsarjan Primera Divisiónin mestaruutta ja yhden maalikuninkuuden. Vuosina 1995–1999 hän pelasi vuorotellen kotimaassaan Flamengon riveissä ja Espanjassa Valencian riveissä. Vuoden 2000 jälkeen Romário pelasi kotimaassaan Vasco da Gaman ja Fluminensen riveissä sekä Qatarissa Al-Saddin, Yhdysvalloissa Miamin ja Australiassa Adelaide Unitedin riveissä.

### Maajoukkueura
Brasilian maajoukkueessa Romário pelasi vuosina 1987–2005 70 ottelua ja teki niissä 55 maalia. Hän edusti Brasiliaa MM-kisoissa vuosina 1990 ja 1994. Vuoden 1994 kisoissa Romário teki viisi maalia ja voitti parhaan pelaajan palkinnon johdattaessaan Brasilian mestaruuteen. Hän saavutti Brasilian riveissä myös olympiahopeaa vuoden 1988 kesäolympialaisissa sekä kaksi Copa Américan voittoa ja yhden Confederations Cupin voiton.

Romário toimi Brasilian maajoukkueen päävalmentajan Dungan apulaisena 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä.

### Maalit
Romário teki pitkällä urallaan tasan 1&nbsp;000 maalia. Tuhannes maali syntyi 21. toukokuuta 2007 rangaistuspotkulla ottelussa Sport Recifeä vastaan. Ottelu keskeytyi maalin jälkeen 16 minuutiksi, kun yleisö ryntäsi kentälle onnittelemaan Romáriota. Hän myös juoksi kentän ympäri kunniakierroksen ja sai muistoksi paidan, jonka selkämyksessä lukee 1000. Romário on kuitenkin laskenut mukaan kaikki maalit junioriajoilta ja epävirallisista otteluista. Kansainvälinen jalkapalloliitto onnitteli Romáriota tuhannen maalin saavuttamisesta, mutta ilmoitti virallisen määrän olevan 929.

### Saavutuksia
* Alankomaiden pääsarjamestaruus 1989, 1991, 1992
* Alankomaiden cupin voitto 1989, 1990
* Espanjan pääsarjamestaruus 1993, 1994
* Eredivisien paras maalintekijä 1989, 1990, 1991
* Primera Divisiónin paras maalintekijä 1994 
* Maailmanmestaruus 1994
* Olympiahopea 1988
* Copa Américan voitto 1989, 1997
* Confederations Cupin voitto 1997
* MM-kisojen paras pelaaja 1994
* FIFAn vuoden pelaaja 1994

## Poliittinen ura
Vuonna 2010 Romário valittiin kongressin alahuoneeseen Rio de Janeirosta sosialistisen puolueen riveistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Maajoukkuetilastot – RSSSF
Hyötykasvi

**Hyötykasvi** on kasvi, josta on hyötyä ihmiselle. Yleisimmillään hyötykasveja ovat syötäväksi kasvatetut kasvit, esimerkiksi hedelmät, vihannekset ja viljakasvit. Syömisen lisäksi kasvit voivat hyödyttää ihmistä muun muassa rakentamisessa ja vaatteenvalmistuksessa. Hyötykasveiksi ei yleensä lasketa esimerkiksi kukkia, vaikka ne tuovatkin taloudellista hyötyä viljelijälleen, sillä niistä ei ole varsinaista suoraa hyötyä kukan hankkijalle.

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Hyötykasviyhdistys.
Jukka Porvari

**Jukka Veikko Porvari** (s. 19. tammikuuta 1954 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli laitahyökkääjä.

## Ura
Porvari aloitti uransa SM-liigassa Tapparassa, jossa hän pelasi kaudet 1974–1981. Hänet valittiin 1980 vuoden jääkiekkoilijaksi. Vuonna 1981 hän teki sopimuksen NHL-seura Colorado Rockiesin kanssa, mutta ammattilaisura ei muodostunut järin menestyksekkääksi. Seuraavalla kaudella Rockies muutti New Jerseyhyn ja sen nimeksi muuttui New Jersey Devils. Porvari siirtyi kesken kauden Itävaltaan Klagenfurter AC:hen. Hän keräsi NHL:ssä uransa aikana 39 ottelussa kolme maalia ja yhdeksän syöttöä eli yhteensä 12 tehopistettä.

Kaudet 1983–1986 Porvari pelasi vielä kotimaassa Turun Palloseurassa, minkä jälkeen hän lopetti uransa.

SM-liigan runkosarjassa Jukka Porvarin tehot olivat 345 ottelussa 152 maalia ja 129 syöttöä eli yhteensä 281 tehopistettä. Pudotuspeleissä hän saalisti 63 ottelussa 29 maalia ja 24 syöttöä eli yhteensä 53 tehopistettä.

Suomen maajoukkuetta Porvari edusti MM-kilpailuissa 1977, 1978, 1979 ja 1981. Hän oli mukana myös Kanada Cupissa 1981. Lake Placidin talviolympialaisissa 1980 Porvari oli Suomen parhaita pelaajia. Hän teki Suomen molemmat maalit Neuvostoliittoa vastaan pelatussa ottelussa, jossa Neuvostoliitto nousi vasta viimeisen runsaan viiden minuutin aikana 1–2-tappioasemasta 4–2-voittoon. Tasapeliin 3–3 päättyneessä ottelussa Ruotsia vastaan Porvari teki Suomen toisen maalin ja syötti kaksi Mikko Leinosen tekemää maalia. Suomen viimeisessä ottelussa Yhdysvaltoja vastaan Porvari teki ottelun ensimmäisen maalin mutta Yhdysvallat teki viimeisessä erässä kolme maalia ja nousi 4–2-voittoon ja sitä myöten olympiakultaan Suomen jäädessä neljänneksi. Lake Placidissa Porvarin keskushyökkääjänä pelasi Mikko Leinonen, kuten monissa muissakin maajoukkueen turnauksissa. Ketjun toisena laitahyökkääjänä pelasi usein Markku Kiimalainen. Yhteensä Jukka Porvari pelasi 122 maaottelussa.

## Tilastot

## Erikoispalkintoja
*Vuoden jääkiekkoilija vuonna 1980.
*Vuonna 1994 Porvari nimitettiin Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 97.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Jukka Porvari legendsofhockey.comissa
* Jukka Porvari nhlfinns.net:ssa
* Jukka Porvarin tiedot Jääkiekkomuseon sivulla
Albert Collins

**Albert Collins** (1. lokakuuta  1932 - 24. marraskuuta 1993) oli yhdysvaltalainen blues-kitaristi ja -laulaja.

Collins syntyi Texasin Leonassa. Hän oli toisen kuuluisan blues-muusikon, Lightnin' Hopkinsin, kaukainen sukulainen. Collins perusti ensimmäisen yhtyeensä vuonna 1952, ja pari vuotta myöhemmin hän sai olla monissa Houstonin klubeissa jo illan pääesiintyjänä. 1950-luvun lopussa Collins valitsi Fender Telecasterin soittimekseen. Myöhemmin hänet on tunnettu lempinimellä "Master of Telecaster". Collins kehitti soittoonsa erittäin persoonallisen soundin, johon kuuluu helposti tunnistettava äänenväri sekä voimakas dynaaminen vaihtelu. Lisäksi Collins käytti omia vireitään (erilaisia mollivirityksiä) sekä capoa (5:llä, 7:llä tai 9:llä nauhalla). Laulajana Collins on tyyliltään myös ilmeikäs, joskin hänen maineensa perustuu enemmän kitaransoittoon.

Vuonna 1960 Collins teki ensimmäiset levytyksensä, joukon singlejä. Kahdeksan vuotta myöhemmin nyt San Franciscoon asettautunut Collins pääsi levyttämään ensimmäisen albuminsa Canned Heat -yhtyeen jäsenten tuella. Vuonna 1978 Collins levytti ehkä tunnetuimman levynsä nimeltä *Ice Pickin*'. Vuoden 1983 kehuttu levy *Don't Lose Your Cool* vie funk-vaikutteiden käytön vielä pidemmälle. 1980-luvulla Collins oli jo saavuttanut suuren maineen blues-muusikkona, ja hän matkusteli yhtyeineen ympäri maailmaa käyden usein Japanissa asti. Hän esiintyi myös Suomessa.

Vuonna 1993 Collinsilla todettiin olevan keuhkosyöpä, ja hän kuoli muutamia kuukausia myöhemmin.

Collins on persoonallisella soundillaan antanut vaikutteita monille blues-artisteille. Näihin kuuluvat ainakin Robert Cray, Debbie Davies, Stevie Ray Vaughan, Jonny Lang, Susan Tedeschi sekä Kenny Wayne Shepherd. Myös Jimi Hendrix mainitsi jo 1960-luvulla eräässä haastattelussa Albert Collinsin olevan hänen mielestään yksi maailman parhaita kitaristeja.

## Diskografia
**Live '92/'93* – (1995)
**Cold Snap* – (1986)
**Showdown* – (1985)
**Live In Japan* – (1984)
**Don't Lose Your Cool* – (1983)
**Frozen Alive* – (1981)
**[[Frostbite (albumi)|Frostbite]]*  – (1980)
**Ice Pickin*' – (1978)
**There's Gotta Be a Change* – (1972)
**Truckin' With Albert Collins* – (1969)
**Trash Talkin*' – (1968)
**The Cool Sounds of Albert Collins* – (1964)
Capo

**Capo** tai **kapo** on nauhallisten kielisoittimien (kuten  kitara) käytettävä apuväline, joka asetetaan soittimen otelaudalle poikittain (samalla tavalla kuin etusormi barré-soinnuissa). 

## Periaate
Jos capo asetetaan esimerkiksi niin kutsutusti normaalivireisen (E-vire) kitaran kolmannelle nauhalle, kitaran vire nousee G:hen, jolloin kitaralla voidaan soittaa haluttu kappale helposti G-sävellajissa, käyttäen kuitenkin kappaleessa olevien sointujen otteita normaalisti (katso kuva). Capoa käyttämällä soitettava kappale voidaan helposti transponoida korkeampaan sävellajiin. 

## Käyttö
Capolla voi vaihtaa soittimen sävellajia niin kutsutusti "lennosta", asettamalla capo otelaudalle, tai siirtämällä sitä eri kohtaan. Esimerkkitapauksessa kitaralla soitettu kappale soi liian matalalta laulajan äänialaan nähden, jolloin capoa voidaan käyttää kappaleen transponoimiseen laulajalle sopivaan äänialaan.
Heinrich Hoffmann (valokuvaaja)

**Heinrich Hoffmann** (12. syyskuuta 1885 Fürth – 16. joulukuuta 1957 München) oli saksalainen valokuvaaja, joka tuli tunnetuksi erityisesti Adolf Hitlerin hovikuvaajana.

Heinrich Hoffmannin isä ja setä olivat molemmat ammattikuvaajia ja he opettivat Hoffmannille valokuvaajan ammatin. Hän työskenteli nuorena Hugo Thielen johdolla Hessenin suurherttuan hovikuvaajana Darmstadtissa. Asuttuaan jonkin aikaa Lontoossa Hoffmann asettui Müncheniin ja avasi oman valokuvausstudionsa, josta tuli suuri menestys.

Ensimmäisen maailmansodan hän palveli Baijerin armeijan valokuvaajana. Sodan jälkeen vuonna 1919 Hoffman tapasi Adof Hitlerin ja liittyi pian kansallissosialistiseen puolueeseen.

Hoffmanista tuli Hitlerin henkilökohtainen valokuvaaja tämän vapauduttua Landsbergin vankilasta vuonna 1924 ja hänelle myönnettiin yksinoikeus ottaa ja myydä *Führerin* valokuvia. Vuonna 1929 hän avasi toimipisteet Berliiniin, Wienin, Frankfurtiin, Pariisiin ja Haagiin ja palkkasi nuoren 17-vuotiaan apulaisen, Eva Braunin. Kun Hitleristä tuli valtakunnankansleri vuonna 1933 Hoffman julkaisi kirjan *Hitler, wie ihn keiner kennt*, jonka hyvän menestyksen ansiosta Hoffmannista tuli varakas mies. Vuonna 1938 Hitler nimitti Hoffmannin professoriksi ja vuonna 1940 hänet valittiin Saksan valtiopäiville Düsseldorfin itäisestä piiristä.

Hoffmanin ottamia kuvia käytettiin postimerkeissä, postikorteissa ja julisteissa.

Toisen maailmansodan päätyttyä liittoutuneet pidättivät Hoffmannin ja tuomitsivat tämän kymmeneksi vuodeksi vankeuteen osallisuudesta natsien sotarikoksiin ja takavarikoivat hänen omaisuutensa. Rangaistus aleni myöhemmin kolmeen vuoteen ja pidentyi uudelleen viiteen.

## Lähteet