open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sushilkumar Shinde

**Sushilkumar Shinde** (s. 4. syyskuuta 1941) on intialainen poliitikko, joka toimi maansa energiaministerinä vuosina 2006–2012, josta hänet siirrettiin sisäministeriksi 2012–2014. Aikaisemmin hän oli toiminut Maharashtran osavaltion pääministerinä ja Andhra Pradeshin kuvernöörinä. Energiaministeri Shinden virkakauden loppupuolella tapahtui Intian kaikkien aikojen pahin sähkökatko, jonka aikana noin 600 miljoonaa intialaista menetti sähkönsä. Shinden siirto energiaministeriön johdosta sisäministeriksi sai osakseen runsaasti kritiikkiä jopa televisiossa, koska useiden silmissä näytti silti kuin epäonnistunut energiaministeri oli saanut ylennyksen. 

Sisäministeriksi Shinde pääsi, kun hänen edeltäjänsä P. Chidambaram siirtyi talousministeriksi. Hänen sisäministerikautensa aikana tapahtui suurta kohua herättänyt joukkoraiskaus Delhissä, jonka vuoksi Shinde kovensi raiskauksen rangaistuksia huomattavasti. Mumbain vuoden 2008 terrori-iskujen tekijä tuomittiin kuolemaan hänen virkakaudellaan samoin kuin vuonna 2001 parlamenttirakennusta vastaan hyökännyt terroristi. Shinden toimiessa sisäministerinä terrori-iskuissa kuolleiden määrä väheni huomattavasti hänen edeltäjiinsä verrattuna. Kriitikkojen mukaan hänen edeltäjänsä Chidambaramin tekemät uudistukset olivat mahdollisesti syy kuolonuhrien vähenemiseen eikä Shindellä ollut osuutta asiaan. Shinde kuitenkin puuttui poliisien työhön vähemmän kuin Chidambaram, joka piti tapahtumia tarkemmin silmällä. 

Shinde hävisi vuoden 2014 parlamenttivaaleissa Intian kansanpuoluetta edustaneelle Sharad Bansodelle. Seuraavissa vuoden 2019 parlamenttivaaleissa, joiden Shinde oli sanonut olevan hänen viimeiset vaalinsa, häntä vastassa oli kansanpuolueen Jaisiddeshwar Swami. Shinde ei tullut valituksi, minkä uskotaan olevan hänen poliittisen uransa loppu. 

Vuonna 2019 Shinde vertasi pääministeri Narendra Modia diktaattori Adolf Hitleriin, kun kongressipuolueen mielenosoitus tuli poliisin estämäksi. Sisäministerinä ollessaan Shinde oli vuonna 2013 syyttänyt Intian kansanpuoluetta ja Rashtriya Swayamsevak Sanghia hindulaisen terrorismin edistämisestä maassa. Myöhemmin Shinde totesi, että hänet ymmärrettiin väärin eikä hänen tarkoituksensa ollut yhdistää terrorismia poliittisiin toimijoihin eikä mihinkään uskontoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Profiili parlamentin alahuoneessa
Haapasaari (Padasjoki)

**Haapasaari**  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjoella. Se kuuluu Päijänteen kansallispuistoon.

## Maantietoa
Saari on 630 metriä pitkä, 450 metriä leveä ja sen pinta-ala on 16,1 hehtaaria . Se sijaitsee Hinttolanselän pohjoisosassa Hinttolansaaren eteläpuolella. Haapasaari kuuluu Hinttolansaaren saariryhmään, johon kuuluvat myös Neitsaari ja Petäjäsaaret. Haapasaari jää näiden kahden väliin yhdessä kuuden pienen saaren kanssa. Seitsemäs pikkusaari Koniluoto sijaitsee Haapasaaren kaakkoispuolella. Haapasaari on matala saari, jonka keskellä sijaitsee kallioinen mäenhuippu. Mäki kohoaa 22 metrin korkeuteen Päijänteestä.

## Luontoarvoja
Koko saari muodostaa yhtenäisen luonnonsuojelualueen, joka kuuluu Päijänteen kansallispuistoon yhdessä kolmen pienen saaren ja Neitsaaren kanssa. Kansallispuiston alueet muodostavat yhden Natura 2000-alueen Päijänteen alueen (10&nbsp;857 hehtaaria, FI0335003). Haapasaaressa on retkeilijöille tarkoitettu rantautumispaikka nuotiopaikkoineen ja siellä on lisäksi Lahden venekerhon laituri.

## Historiaa
Haapasaari on merkitty vuoden 1749 karttaan ikivanhan Vähä-Äiniölän kylän erämaaksi. Myöhemmin se tuli Padasjoen Hinttolan kylän osaksi. Vuoden 1788 kartassa Haapasaaressa on ollut viljelysmaita, jotka oli karttaan merkitty hyviksi ja huonoiksi viljelysmaiksi. Haapasaaressa oli jo kaskettu ainakin kolmella alueella ennen saaren asuttamista. Vuoden 1839 kartassa erottuu näitä kaskialueita, mutta niistä syntyneitä kaskiraunioita esiintyy maastossa vain vähän . 1800-luvulla, kun höyrylaivat liikennöivät Päijännettä vuodesta 1856 alkaen, asettui Hinttolan torppariksi laivuri Kristian Husberg. Saarella on vielä säilyneenä tuon ajan rakennuksia. Sen asukkaiksi on 1800- ja 1900-luvun vaihteessa merkitty torpparin lisäksi eri perhekuntia, jotka olivat itsellisiä tai irtolaisia. Haapasaaren torpaksi nimetty miljöö on ollut Päijänteellä kalastaneen väen omistuksessa 1950-luvulle asti. Tämän jälkeen seutu oli alkanut autioitua, kun väki muutti taajamiin mantereelle. Torppa on sittemmin ollut kesäasukkaiden yksityiskäytössä. Valtio hankki saaren ja se on osa vuonna 1993 perustettua Päijänteen kansallispustoa. Vuonna 2007 sai päätöksen rakennuksien ja ympäristön entisöinti. Lampaat ovat pitäneet maisemaa avoimena ja sen vuokraaminen Lahden venekerholle pyrittäneen samaan.

## Katso myös
* Luettelo Päijänteen kansallispuiston alueista ja saarista
* Luettelo Suomen Natura 2000 -alueista

## Huomautukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Siltamäki, Tuija: Haapasaareen saatiin viimein uusi laituri - katso videolta, kuinka 36 000 kiloa betonia purjehtii, Etelä-Suomen Sanomat, 9.7.2015
* Padasjoen latu: Melontareittejä Padasjoella
* WWF: WWF:n vapaaehtoiset kunnostavat vanhan kalastajatilan ympäristöä Haapasaaressa Päijänteen kansallispuistossa, 12.06.2007
Neitsaari (Padasjoki)

**Neitsaari**  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjoella. Se kuuluu Päijänteen kansallispuistoon.

## Maantietoa
Saari on 1,2 kilometriä pitkä, 800 metriä leveä ja sen pinta-ala on 66,9 hehtaaria . Se sijaitsee Hinttolanselän pohjoisosassa aivan Hinttolansaaren kaakkoispuolella. Saaren välissä on Kuorressalmi, joka kapeimmillaan 50 metriä leveä. Lounaispuolen Haapasaareen on 200 metriä matkaa. Neitsaaren ympärillä on viisi pientä saarta. Niistä suurin saari on Herrainpöytä, joka sijaitsee yli 50 metriä koilliseen. Muut pikkusaaret sijaitsevat Haapasaaren välisessä salmessa ja yksi luoto Neitsaaren etelärannassa. Saari on melko matala, mutta sen eteläosassa sijaitsee mäki, joka yltää noin 110 metrin korkeuteen merenpinnasta eli se kohoaa 32 metrin korkeuteen Päijänteestä.

Saari on metsän peitossa ja sen luoteispuolta on ojitettu. Mäen rinteillä on joitakin pieniä kalliopaljastumia. Se on ollut aikaisemmin metsätalouskäytössä ja siellä suoritettiin taimikossa hiljattain (syksy 2019) harvennushakkuut metsäalueella, joka ehdittiin istuttamaan ennen saaren suojelupäätöstä.

## Luontoarvoja
Koko saari, lukuun ottamatta pientä aluetta Lammasniemessä, muodostaa yhtenäisen luonnonsuojelualueen, joka kuuluu Päijänteen kansallispuistoon yhdessä kolmen pikkusaaren kanssa. Kansallispuiston alueet muodostavat yhden Natura 2000-alueen Päijänteen alueen (10&nbsp;857 hehtaaria, FI0335003).

## Historiaa
Petro Pesonen teki inventointimatkan saareen vuonna 2009, jolloin hän havaitsi historiallisen ajan viljelytoiminasta merkkejä. Niitä on löydetty saaren luoteisosalla ja ne ovat joukko kuopanteita jollaisia nauriskuopat ovat olleet. Vuoden 1788 kartassa on saarelle merkitty erillisiä alueita, jotka saattaavat olla kaskimaita ei ajoilta. Maata kaivettaessa tavataan hiilenkappaleita, jotka voivat jäänteitä metsän polttamisesta. On myös löytynyt viljellyn peltomaan alue kaskimaiden reunasta.

Vuoden 1920 taloudellisessa kartassa on saaren pohjoispuolisko merkitty suoksi , mutta kartassa ei näy ihmistoiminnasta merkkejä. Vuoden 1942 taloudellisesta kartassa näkyy länsirannassa keltainen peltotilkku ja saaren ylittävä polku . Vuosien 1969, 1985 ja 1992 peruskartoissa ei sitä vastoin näy ihmistoiminnasta merkkejä. Vaikka Hinttolansaaressa on ollut vapaa-ajan asuntoja, ei niitä ole rakennettu Neitsaareen.

Viereiseltä saarelta Herrainpöydältä tunnetaan lapinraunio.

## Katso myös
* Luettelo Päijänteen kansallispuiston alueista ja saarista
* Luettelo Suomen Natura 2000 -alueista

## Huomautukset

## Lähteet
Im Na-yeon

**Im Na-yeon** (; uudistettu latinisaatio: *Im Na-yeon*; s. 22. syyskuuta 1995, Soul, Korean tasavalta), lyhyesti nimellä **Nayeon** on eteläkorealainen laulaja ja lauluntekijä. Hän kuuluu tyttöbändiin Twice ja on sen vanhin jäsen.

## Elämä
Nayeon olisi päässyt jo lapsena harjoittelemaan JYP Entertainmentille, mutta hänen äitinsä esti häntä. Vuonna 2010 Nayeon osallistui salaa JYP Entertainmentin avoimeen koe-esiintymiseen, jolloin hänet valittiin. Hänen debyyttiään suunniteltiin JYP:n yhtyeessä 6mix, mutta yhtye hajosi ennen debyyttiä. Vuonna 2015 hän osallistui tosi-tv ohjelmaan *[[Sixteen (televisio-ohjelma)|Sixteen]]*, josta hänet valittiin Twice-yhtyeen jäseneksi. Twice teki debyyttinsä lokakuussa 2015. He debytoivat minialbumillaan *The Story Begins* ja musiikkivideollaan *Like Ooh-Ahh*.

Toukokuussa 2022 paljastettiin ensimmäisen sooloalbumin *[[Im Nayeon]]* kappalelista. Albumilla ovat mukana Felix Stray Kids -yhtyeestä ja Wonstein ja kappaleen ”Candyfloss” on osittain säveltänyt Little Mix -yhtyeen Jade Thirlwall. Nayeon voitti parhaan naisartistin palkinnon vuoden 2022 Mnet Asian Music Awards -tapahtumassa. Hänen toinen sooloalbuminsa on nimeltään *[[NA (EP)|NA]]* ja se julkaistaan kesäkuussa 2024.

## Kirjat
* *Yes, I am Nayeon* (valokuvakirja, 2025)

## Diskografia

### Sooloalbumit
* 
* 

### Lauluntekijänä

## Videokuvaukset
Esiintymiset muiden yhtyeiden musiikkivideoilla:

## Filmografia
* Dream High 2 (2012)
* Sixteen (2015)
* Saturday Night Live (2016)
* Idol Star Athletics Championships (2018)
* Dogs Are Incredible (2020)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* MyDramalist-sivustolla
Ruth Chepngetich

**Ruth Chepngetich** (s. 8. elokuuta 1994) on kenialainen kestävyysjuoksija. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän voitti kultaa maratonilla. Hän juoksi lokakuussa 2024 Chicagossa maailmanennätyksen 2.09.56. Puolimaratonilla hänen ennätyksensä on 1.04.02, jonka hän juoksi Istanbulissa 4. huhtikuuta 2021.

## Dopingkäry
Chepngetich antoi maaliskuussa 2025 positiivisen dopingnäytteen. Näytteestä löytyi kiellettyä nesteenpoistolääkettä (hydroklorotiatsidia), jota voidaan käyttää muiden kiellettyjen aineiden peittämiseen. Hän sai tapauksesta kolmen vuoden kilpailukiellon.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kilperik II (burgundit)

**Kilperik II** (k. 486) nousi vuonna 473 isänsä Gunderikin kuoltua burgundien kuninkaaksi yhdessä veljiensä Gundobadin, Godegiselin ja Godomarin kanssa. Kilperikin hallintokaupunki oli Lyon. Keisari Glyseriuksen aikana hänestä tuli Gallian magister militum, joka toimi komentajana Lyonin ja Geneven välisellä alueella. Gregorius Toursilaisen mukaan Gundobad tappoi Kilperikin, tämän vaimon sekä heidän kaksi poikaansa. Molemmat tyttäret Gundobad ajoi maanpakoon. Nuorempi tyttäristä, Klotilde, meni sittemmin naimisiin frankkien kuninkaan Klodvigin kanssa.

## Lähteet
Helvi Pyysalo

**Helvi Maria Pyysalo** (21. maaliskuuta 1904 Taipalsaari – 4. syyskuuta 1976 Lappeenranta) oli kotiteollisuusopettaja, joka toimi monen kiertävän ja kiinteän kotiteollisuuskoulun johtajana ja Wetterhoffin kotiteollisuusopiston rehtorina sekä julkaisi useita kotiteollisuusalan teoksia. 

## Henkilöhistoria
Helvi Pyysalon vanhemmat olivat maanviljelijä Taavetti Pyysalo ja Anna Maria Kontunen. Pyysalo kävi keskikoulun ja valmistui Wetterhoffin kotiteollisuusopistosta 1927. Mikkelin läänin kiertävän naiskotiteollisuuskoulun opettajana hän toimi 1928–1933, Tornion naiskotiteollisuskoulun johtajana 1933–1938 ja Savonlinnan 1938–1946. Wetterhoffin kotiteollisuuskoulussa hän oli ammattiopettaja 1946–1956 ja rehtori 1956–1967. Hänellä oli useita alansa luottamustehtäviä ja julkaisemiensa kirjojen ohella hän suunnitteli ja ohjasi opetus- ja kansatieteellisiä elokuvia.

## Julkaisuja
* *Kankaiden sidokset*, 1950
* *Kotien ja koulujen kangaspuihin*, 1952
* *Kankaankutojan laskuoppi*, 1956
* *Fredrika Wetterhoffin kotiteollisuusopisto 1885–1960*, 1960, toim. Paavo Kouri, Helvi Pyysalo, Helena Tarvajärvi, Veera Vallinheimo, Rakel Vällä
* *Kankaankutojan työvälineoppi*, 1968
* *Kangaspuut*, 1975

## Lähteet
Symportteri

**Symportterit** ovat ryhmä integraalisia kalvoproteiineja. Symportteri siirtää samanaikaisesti 2 eri ainetta samalle puolelle solukalvoa, soluelimen kalvoa tai jotain muuta biologista kalvoa.

Aineet voivat olla neutraaleita molekyylejä tai ioneita, mutta usein toinen on ioni ja toinen neutraali molekyyli. Symportterin määritelmässä vain kuljetuksen samasuuntaisuudella on väliä – solukalvon symportterit voivat siirtää aineita solun ulkopuolelle, sisäpuolelle tai tilanteesta riippuen molempiin suuntiin, mutta todellinen siirtosuunta riippuu symportterista. Symportterien kuljetus voi kuluttaa energiaa eli olla aktiivista tai olla energiaa suoraan kuluttamatonta eli passiivista.

Esimerkiksi ihmissuoliston erilaiset natrium-glukoosi-symportterit siirtävät suolistosta natriumioneita ja glukoosia suolisolujen sisälle passiivisesti suolen suuren natriumpitoisuuden takia. Laktoosipermeaasi on kolibakteerissa oleva symportteri, joka siirtää protoneita (H+) ja laktoosia bakteerin sisälle, sillä bakteeri ylläpitää protonipumppujensa avulla ulkopinnallaan hapanta eli protonipitoista ympäristöä.

Symportterit ovat *kotransportterien* alaryhmä. Toinen kotransportterien alaryhmä ovat antiportterit.

## Lähteet
Uniportteri

**Uniportterit** ovat ryhmä integraalisia kalvoproteiineja. Uniportteri siirtää yhdenlaisia aineita yksitellen solukalvon, soluelimen kalvon tai jonkin muun biologisen kalvon toiselle puolelle.

Siirtyvä aine voi olla neutraali molekyyli tai ioni. Siirto voi kuluttaa energiaa eli olla aktiivista tai olla energiaa suoraan kuluttamatonta eli passiivista.

Esimerkiksi GLUT1:t ovat uniporttereita, jotka siirtävät glukoosia.

## Lähteet
Sylfid

**Sylfid** oli suomalainen kolmimastoinen rautafregatti, joka oli rakennettu 1884. Se oli raumalaisten laivanvarustajien omistuksessa 1899-1920 ja sen jälkeen Suomen Valtamerentakainen Kauppa Oy:n omistuksessa 1920-1923. Alus myytiin 1923 Saksaan.

Fregatin rakensi Oswald, Mordaunt & Co. Southamptonissa Englannissa vuonna 1884 nimellä *County of Clare*. Sen vetoisuus oli 1&nbsp;545 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 2&nbsp;300 kuollutpainotonnia. Aluksen pituus oli 72,50 metriä, leveys 11,40 metriä ja syväys 7,34 metriä.

Suomeen fregatti ostettiin 1899 R. J. Swyny-varustamolta Liverpoolista. Alus nimettiin *Sylfidiksi*, kun se oli raumalaisomisteisena koululaivana. Vuonna 1910 alus oli guanolastissa matkalla Etelä-Amerikasta Ranskan Dunkerqueen kun sen miehistö sairastui beriberi-tautiin. Laiva pääsi hätäsatamaan Cayenneen, jossa seitsemän miehistöön kuulunutta joutui sairaalaan ja muita hoidettiin laivalla. Yksi tautiin sairastuneista kuoli. 

*Sylfid* joutui 13. joulukuuta 1919 ollessaan pellavasiemenlastissa matkalla Argentiinan Rosariosta Amsterdamiin hirmumyrskyyn, jolloin lastin siirryttyä se sai 45 asteen kallistuman. Kallistuma saatiin oikaistua siirtämällä lastia. *Sylfid* menetti 14. maaliskuuta 1920 ollessaan painolastissa matkalla Amsterdamista New Yorkiin Lissabonin edustalla osan takilastaan. Viimeisen matkansa alus teki kopralastissa Uuden Britannian Tulagista Hampuriin, jonne se saapui joulukuun lopulla 1922. Alus riisuttiin lastin purkamisen jälkeen ja myytiin kesäkuussa 1923 saksalaiselle Alfred Kubatzille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Albatrosseja fregatti Sylfidin kannella, Suomen merimuseon kuvakokoelma (Finna)
Asteljoki (kylä)

**Asteljoki** on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Asteljoen laaksossa Perniön kirkonkylän itäpuolella.

Asteljoen kyläalue on Asteljoen tasaista jokilaaksoa, jota reunustavat pohjoisesta, lännestä ja etelästä harjut. Asteljoki puhkaisee harjun lännessä ja muodostaa Pytönkosken. Tasaiset maa-alueet on käännetty pitkälti pelloiksi ja harjuja peittää metsä. Kylän asutus sijaitsee hajallaan harjujen reunoilla.

Asteljoen arvellaan olevan Perniön vanhimpia kyliä. Kylän alueelta tunnetaan useita muinaishauta-alueita ja kylän kantatila on ollut kuninkaankartano, jonka omistajat tunnetaan 1500-luvulta lähtien. Asteljoen kylä muodostui pitkään kantatilan ja sen torppien ympärille. Torpista kuusi itsenäistyi 1920-luvulla, ja sotien jälkeen kylään sijoitettiin siirtoväkeä. Pytönkoskessa on toiminut Asteljoen ja Lupajan kylien yhteinen mylly ja saha, jotka lopettivat toimintansa 1960-luvulla.

## Lähteet
Info-Matin

**Info-Matin** on Malin pääkaupungissa Bamakossa ilmestyvä ranskankielinen sanomalehti.

Sambi Tourén vuonna 1998 perustama *Info-Matin* on yksi Malin tärkeimmistä yksityisistä sanomalehdistä. Se osallistuu voimakkaasti poliittiseen keskusteluun ja näkee tehtävikseen demokratian ja kansallisen yhtenäisyyden lujittamisen sekä taistelun epäoikeudenmukaisuutta vastaan. Lehden tunnuslause on ”Äänettömien päivälehti” (*Quotidien des sans voix*). Se korostaa olevansa taloudellisesti ja toimituksellisesti itsenäinen, mutta on tukenut presidentti Ibrahim Boubacar Keïtaa ja tämän RPM-puoluetta vuodesta 2002 lähtien.

Lehti on osa Sambi Tourén IM-SARL -ryhmää, johon kuuluu myös radioasema Ika FM. Touré toimii Malin hallituksen tiedotuskeskuksen CIGMA:n johtajana. *Info-Matinin* ensimmäinen päätoimittaja oli Mohamed Sacko. Vuodesta 2003 lähtien päätoimittajana on työskennellyt Sékouba Samaké. Lehti ilmestyy viidesti viikossa maanantaista perjantaihin. Sen toimituskunta käsittää noin 15 henkeä. Levikiksi mainitaan 2&nbsp;000 kappaletta. Lehden Internet-sivusto avattiin lokakuussa 1999.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Info-Matinin'' sivusto
Glenbreck

**Glenbreck** oli suomalainen nelimastoinen rautaparkki, joka oli rakennettu 1890. Parkki oli raumalaisen Raumo Nya Skeppsrederi Ab-varustamon omistuksessa 1900-1901. Laiva katosi syksyllä 1901 miehistöineen ollessaan kivihiililastissa matkalla Newcastle-on-Tynestä Chilen Valparaisoon.

Parkki Glenbreckin rakensi Robert Duncan & Co. Port Glasgowssa Skotlannissa vuonna 1890 greenockilaiselle Robert R. Patersonille. Laivan vetoisuus oli 1&nbsp;900 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 3&nbsp;100 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 82,63 metriä, leveys 12,19 metriä ja syväys 7,19 metriä.

Suomeen parkki ostettiin Robert R. Patersonin varustamolta Greenockista marraskuussa 1900. Parkki katosi syksyllä 1901 19 hengn suomalaismiehistöineen ollessaan kivihiililastissa matkalla Newcastle-on-Tynestä Chilen Valparaisoon. Saksalaisen F. Laeisz-varustamon viisimastoparkki Potosi havaitsi 19. syyskuuta 1901 nelimastoparkin puuosiltaan palaneen, vielä savuavan hylyn Etelä-Atlantilla ilman pelastusveneitä ja miehistöä. Jälkeenpäin arveltiin että hylky olisi voinut olla Glenbreck ja laivan kivihiililasti olisi syttynyt tuleen. 

Glenbreckin sisaralukset olivat parkit Oceana ja Craigerne (myöh. Margareta).

## Lähteet
Sovinto (parkki)

**Sovinto** oli suomalainen nelimastoinen rautaparkki (takiloitu alun perin fregatiksi), joka oli rakennettu 1878. Fregatti oli raumalaisten laivanvarustajien omistuksessa 1905–1906. Laiva haaksirikkoutui myrskyssä 5. marraskuuta 1906 Kanadassa Prinssi Edwardin saaren rannikolla jolloin miehistöstä 10 hukkui ja 11 pelastui.

Sovinnon rakensi Barclay, Curle & Co. Glasgow’ssa Skotlannissa vuonna 1878 saman kaupungin R. & J. Craig -varustamolle alun perin nimellä **County of Dumfries**. Laivan vetoisuus oli 1&nbsp;718 bruttorekisteritonnia ja 1&nbsp;615 nettorekisteritonnia. Laivan pituus oli 81,1 metriä, leveys 11,82 metriä ja syväys 7,19 metriä. Fregatti oli pääasiassa Itä-Intian juuttireitillä Kalkutan ja Ison-Britannian välillä. Se takiloitiin parkiksi ennen kuin se ostettiin Suomeen.

Suomeen parkki ostettiin R. & J. Craig -varustamolta Glasgow’sta vuonna 1905 ja se sai uudeksi nimekseen **Sovinto**. Ensimmäisen matkansa suomalaisomistuksessa se teki superfosfaattilastissa Lontoosta Australian Wallaroohon marraskuun 1905 ja helmikuun 1906 välillä. Puutavaralastissa Kanadan Campbelltonista kohti Australian Melbournea matkannut parkki Sovinto haaksirikkoutui myrskyssä Kanadassa East Pointin lähellä Prinssi Edwardin saaren rannikolla 5. marraskuuta 1906. Laiva kallistui pahoin kansilastin alettua liikkua, mastot menivät myrskyssä yli laidan mereen ja runko katkesi kahtia. Miehistöstä 10 hukkui ja 11 pelastui. Hukkuneista seitsemän oli suomalaisia. 

## Lähteet
Hôpital Lariboisière

**HHôpital Lariboisière** on sairaala Pariisissa. Se on osa Assistance publique - Hôpitaux de Parisia ja *[[Université Paris Cité]]* -yliopiston opetuskeskusta.

Se on rakennettu vuonna 1854, ja se on Euroopan suurimpia sairaaloita.

## Lähteet
Gunther (burgundit)

**Gunther** (k. 436 tai 437) oli burgundien kuningas ja monien keskiaikaisten legendojen sankari. Hänet tunnetaan myös nimillä **Gundicar**, **Gundicarius**, **Gunnar**, **Gundahar** tai **Guntharius**. Gunther johti burgundit Reinin yli 400-luvun alussa ja perusti kuningaskunnan Wormsiin. Hän tuki keisariksi julistautunutta vallananastaja Jovinusta vuonna 411. Länsi-Rooma koki burgundien liikehdinnän uhkaksi, ja vuonna 436 Gallian magister militum Aëtius kukisti burgundien kapinan. Aëtius usutti pian tämän jälkeen hunnit burgundien kimppuun. Gunther kuoli taistelussa hunneja vastaan joko vuonna 436 tai 437.

Burgundien ja hunnien välinen taistelu innoitti monia taruja, ja legendoissa todellisen Guntherin vaiheet kasvoivat laajoihin mittoihin. Eddan runoelmassa *Atlakvida* Guntherin nimi on Gunnar, ja hänet surmaa hunni Atli (Attila). Gunnarin surman kostaa hänen sisarensa, Atlin vaimo. Latinankielisessä 1000-luvun runoelmassa Waltharius Gunther ja hänen soturinsa yrittävät surmata runoelman sankarin, Akvitanian Walterin, ja ryöstää hänen aarteensa. He kuitenkin epäonnistuvat yrityksessään. Saksalaisessa 1100-luvun eepoksessa Nibelungein laulu Gunther yhdistetään sankari Siegfriediin, joka auttaa Guntheria voittamaan voimakkaan naissoturi Brunhilden rakkauden. Siegfried esiintyy valepuvussa Guntherina ja voittaa Brunhilden. Vastalahjaksi Siegfried saa luvan mennä naimisiin Guntherin sisaren Kriemhildin kanssa. Myöhemmin Gunther tapattaa Siegfriedin, kun Brunhilde on saanut selville, miten Siegfried ja Gunther pettivät hänet. Kriemhild päättää kostaa aviomiehensä petollisen surmatyön. Hän menee naimisiin Etzelin (Attila) kanssa ja kutsuu veljensä Etzelin hoviin. Siellä Gunther seurueineen tapetaan.

## Lähteet
* Kari, Risto: Historian ABC 1 - Kaikkien aikojen valtiot. Helsinki, Tammi 2000. 

### Viitteet
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019 – naisten moukarinheitto

Naisten moukarinheitto yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 järjestettiin Khalifa International Stadiumilla 28.–29. syyskuuta 2019.

## Aikataulu
:*Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+3).*

## Tulokset
### Karsinta
Karsinnasta loppukilpailuun eteni tuloksella 72,00 (Q) tai selviytymällä 12 parhaan joukkoon (q).

### Loppukilpailu
Loppukilpailu käytiin 28. syyskuuta 2019.

## Lähteet
Saito

**Saito** () on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Miyazakin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Miyazakin kaupungin pohjoispuolella. Kaupungin ydinaluetta on Tsuman kaupunginosa, joka on rakentunut Hitotsusejoen keskijuoksulle Miyazakin tasangon länsireunalle. Lännessä kaupungin alue nousee Kyūshūvuorille. Saitossa on 29&nbsp;173 asukasta (syyskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 438,79 neliökilometriä. 

Tsuma kehittyi historiallisesti Hyūgan provinssin hallinnollisena keskuksena, jossa sijaitsivat provinssin pääkaupunki (*[[kokufu]]*) ja provinssitemppeli (*[[kokubunji]]*). Myöhemmin se oli linnanaluskaupunkina Itō-klaanin hallinnassa ja kuului Edo-kaudella suoraan Tokugawa-sotilashallinnolle (*[[tenryō]]*). Saiton maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1955, kun aiempaan Tsuman maaseutukaupunkiin liitettiin Kamihokitan kyläkunta. Kaupunkioikeudet Saito sai vuonna 1958.

Saiton nähtävyyksiin kuuluvat lukuisat *[[kofun]]*-hautakummut, joista merkittävimpiä ovat Saitobarun kofun-ryhmän haudat.

## Kuvia

Tiedosto:Saito City Offie Miyazaki Japan.jpg|Saiton kaupungintalo
Tiedosto:Tsuma-jinja entrance.JPG|Tsuma-jinja


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Eat to the Beat

**Eat to the Beat** on Blondie-yhtyeen vuonna 1979 julkaisema neljäs albumi. Sen tuotti Mike Chapman. 

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Debbie Harry – laulu
* Chris Stein – kitara
* Nigel Harrison – basso, kitara
* Jimmy Destri – kosketinsoittimet, taustalaulu
* Clem Burke – rummut
* Frank Infante – kitara, taustalaulu

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Eat to the Beat discogs.com -sivustolla.
Jan Sundell

**Jan Mikael Sundell** (s. 26. huhtikuuta 1971) on suomalainen erikoislääkäri, sisätautiopin dosentti, tietokirjailija ja kolumnisti. Hän työskentelee Turun yliopistollisessa keskussairaalassa ylilääkärinä, sisätautivastuualueen johtajana. Sundell on keskittynyt erityisesti sydäntutkimukseen. Muita mielenkiinnon kohteita hänellä ovat lihasvoimaharjoittelu, ravitsemus, ravintolisät ja niiden terveysvaikutukset. Jan Sundell kirjoittaa kolumnia lihasvoimaharjoittelusta *Kuntoilu&Fitness*-lehteen. Tätä ennen hän kirjoitti kolumnia *Body*-lehteen.

## Kirjat
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Finland (parkki)

**Finland** oli suomalainen kolmimastoinen rautaparkki (alun perin fregatti), joka oli rakennettu 1887. Parkki oli raumalaisten laivanvarustajien omistuksessa 1899-1918. Laiva ajoi karille ja upposi St. Nazairen edustalla 24. tammikuuta 1918 miehistön pelastuessa.

Parkki Finlandin rakensi W.B. Thompson & Co. Dundeessa Skotlannissa vuonna 1887 glasgowlaiselle J. A. Walker & Co.-varustamolle alun perin nimellä **King Arthur**. Laivan vetoisuus oli 1&nbsp;674 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 2&nbsp;450 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 76,65 metriä, leveys 11,65 metriä ja syväys 6,97 metriä. Laiva oli sitten Australian liikenteessä.

Suomeen laiva ostettiin J. A. Walker & Co.-varustamolta Glasgowsta 1899 ja se toimi koululaivana. Vuonna 1900 laivan uudeksi nimeksi tuli **Finland**. Finland teki ensimmäisen kaukopurjehduksensa puutavaralastissa Göteborgista Melbourneen tammi-toukokuussa 1901. Finland muutettiin fregatista parkiksi 1911 matkalla Quebecistä Buenos Airesiin. Viimeiselle matkalleen New Orleansista Ranskan Bordeauxiin Finland lähti 24. marraskuuta 1917. Parkki ajoi karille ja upposi St. Nazairen edustalla 24. tammikuuta 1918. Laivan miehistö pelastui.

## Lähteet
Veli-Pekka Viljanen

**Veli-Pekka Viljanen** (s. 22. lokakuuta 1958 Asikkala) on suomalainen oikeustieteilijä, joka toimii Turun yliopiston valtiosääntöoikeuden professorina.

## Ura
Viljanen valmistui Turun yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi 1981, oikeustieteen lisensiaatiksi 1987 ja oikeustieteen tohtoriksi 2001. 

Viljanen toimi Turun yliopistossa tutkijana vuosina 1983–1986 ja Suomen Akatemian tutkimusassisenttina vuosina 1987–1989. Hän on toiminut Turun yliopiston valtiosääntöoikeuden määräaikaisena professorina vuosina 1998–2002 ja vakinaisena professorina vuodesta 2002 alkaen. Lisäksi hän toimi Turun yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan varadekaanina vuosina 2010–2017. Viljasen tutkimusintressit ovat kohdistuneet Suomen valtiosääntöoikeuteen, valtiosääntöteoriaan sekä perus- ja ihmisoikeuksiin, ja hän on tutkimuksissaan kehittänyt erityisesti valtiosääntöoikeuden ja perusoikeuksien yleisiä oppeja.

Viljanen toimi oikeusministeriön lainsäädäntöneuvoksena vuosina 1992–1998. Hän on osallistunut useisiin lainvalmisteluhankkeisiin, mukaan lukien perustuslain perusoikeussäännösten uudistamista valmistelleen Perusoikeuskomitean pääsihteerinä 1990–1992 ja uutta perustuslakia valmistelleen Perustuslaki 2000 –komitean pääsihteerinä 1996–1997. Viljanen on myös yksi perustuslakivaliokunnan eniten kuulemista asiantuntijoista.

Viljanen toimi Suomen valtiosääntöoikeudellisen seuran puheenjohtajana vuosina 2001–2009. Hän on myös toiminut kirkolliskokouksen lainopillisena asiantuntijana. Hän sai Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkin vuonna 2010.

### Ehdokas oikeuskansleriksi
Vuonna 2017 oikeusministeriö esitti Viljasta uudeksi oikeuskansleriksi Jaakko Jonkan seuraajaksi, mutta asia vedettiin pois valtioneuvoston esityslistalta, koska presidentti Sauli Niinistö oli tyytymätön esitykseen ja ilmaisi kantansa pääministeri Juha Sipilälle, joka vaikutti nimityksen käsittelyn poistamiseen valtioneuvoston yleis­istunnon asialistalta. Viljanen oli aiemmin arvostellut Niinistön valtiopäivien avajaisissa pitämää puhetta, jossa tämä käsitteli turvapaikkakriisin hoitoa. Vaihtoehtoisesti on esitetty, että taustalla oli Viljasen esittämät kriittiset asiantuntijalausunnot perustuslakivaliokunnassa lakiesityksestä ulkomaisen sotilaallisen avun antamisen ja vastaanottamisen osalta. Viljasen sijasta oikeuskansleriksi nimitettiin alivaltiosihteeri Tuomas Pöysti.

## Yksityiselämä
Viljasen puoliso on Vantaan kaupunginjohtaja Ritva Viljanen, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta. 

## Julkaisuja
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Turun yliopisto – Veli-Pekka Viljanen
Frank Proto

**Frank Proto** (s. 1941 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen kontrabasisti ja säveltäjä. Hän on tehnyt musiikkia muiden muassa Dave Brubeckin ja Duke Ellingtonin kokoonpanoille. Parhaiten hän on tullut tunnetuksi kontrabassosävellyksistään, kuten kontrabassolle ja pianolle tekemästään sonaatista *1963*, jossa on jazzvaikutteita sekä erilaisia tunnelmia rauhaisista energisiin. Konserttoja kontrabassolle ja orkesterille Proto on säveltänyt kolme. Hänen näyttämöteoksiaan ovat *The Profanation of Hubert J. Fort* ja nyrkkeilijä Joe Louisin elämään perustuva ooppera *Shadowboxer* (2010) John Chenaultin librettoon.

Proto aloitti pianonsoiton opiskelun 7-vuotiaana ja kontrabassonsoiton 16-vuotiaana. Hän opiskeli David Walter Frankin johdolla ja sai kandidaatin sekä maisterin arvonsa Manhattan School of Musicista. Säveltäjänä hän on itseoppinut.

Proto soitti kolmen vuosikymmenen ajan Cincinnatin sinfoniaorkesterissa.

## Lähteet
Tapani Hannikainen

**Aimo Tapani Hannikainen** (23. maaliskuuta 1958 Nuijamaa – 28. syyskuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen toimittaja. Hän valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta pääaineenaan kansainvälinen politiikka. Hannikainen aloitti uransa Yleisradion ulkomaantoimittajana 1980-luvun puolivälissä. Hän toimi myös Yleisradion Tukholman-kirjeenvaihtajana. Hannikainen opiskeli arabian kieltä, ja hän oli muun muassa Lähi-idän asiantuntija. Hannikainen kuoli 61-vuotiaana pitkäaikaiseen sairauteen syyskuussa 2019.

Hannikainen julkaisi vuonna 1993 pro gradu -tutkielmaansa perustuvan teoksen *Gorbatshovin kohtalonhetket: Yleisradion TV-uutisten raportointi Neuvostoliiton vallankaappausyrityksestä elokuussa 1991*. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tapani Hannikaisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Ykskoivu (Padasjoki)

**Ykskoivu**  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjoella ja Asikkalassa. Osa siitä kuuluu Päijänteen kansallispuistoon.

## Maantietoa
Saari sijaitsee Hinttolanselän itäosassa ja Avainselän kaakkoispuolella ikään kuin Kelventeen jatkeena sen eteläpuolella. Se on 1,9 kilometriä pitkä, 730 metriä leveä ja sen pinta-ala on 45,9 hehtaaria . Siinä on kolme selvästi erottuvaa harjumaista niemeä, joiden suojaan jää kaksi lahtea. Pohjoisin niemi kurkottaa 600 metriä kohti Kelvennettä, missä saarien väliin jää Kirkkosalmi. Niemi on alle 50 metriä leveä ja sen kärjessä sijaitsee kummeli. Viereinen niemi on 300 metriä pitkä. Saaren eteläpäässä on vielä 550 metriä pitkä niemi, jonka sivuhaaran suojaan jää pieni lahti. Saaren niemet ovat samaa harjujaksoa, jonka muodostumia ovat etelässä Vähän-Äiniön niemessä oleva Niemistenkärki ja sen edustalla sijaitseva Niemistensaari, ja pohjoisessa oleva Kelvennen saari. Ykskoivun lounaispuolella sijaitsee Iso Mustassaari, joka on pienen saariryhmän pääsaari.

Saaren korkein huippu yltää noin 102,5 metrin korkeuteen merenpinnasta eli se kohoaa noin 24 metrin korkeuteen Päijänteestä. Huipun länsipuolella on neljä suppaa lähes peräkkäin rivissä. Saari on kokonaan metsän peitossa ja sekä sen lounaispäässä että sen pohjoisosan lahdenpohjukassa on vapaa-ajan asunnot. Niiden välille on karttoihin piirretty polku. Kummankin asunnon lähellä on saaressa heikkarannat. Saaren yli kulkee Asikkalan ja Padasjoen välinen kuntaraja, joka jakaa saaren kummallekin lähes puoliksi. Ykskoivun ympärillä kulkee neljällä eri suunnalla veneväylät.

## Luontoarvoja
Lähes koko saari muodostaa yhtenäisen luonnonsuojelualueen, joka kuuluu Päijänteen kansallispuistoon. Suojelualueen ulkopuolelle on rajattu kummatkin yksityiset kiinteistöt eli sekä pohjoispään niemet ja niiden välinen lahdenpohjukka että lounaispään niemennokka. Kansallispuiston alueet muodostavat yhden Natura 2000-alueen Päijänteen alueen (10&nbsp;857 hehtaaria, FI0335003).

Koko saari on heikkaa, jonka rannat ovat kaareutuvia hiekkarantoja. Saaren rannat kuuluvat rantojensuojeluohjelmaan.

## Historiaa
Saaren koillispäässä sijaitsee pronssikautinen asuinpaikka, jonka kulttuurimaannos on koekuopituksessa todettu noin 20 senttimetriä paksuksi. Yhdestä kuopasta löytyi keramiikkaa sirpaleina. Astia on tekstiilikeramiikkaa.

## Katso myös
* Luettelo Päijänteen kansallispuiston alueista ja saarista
* Luettelo Suomen Natura 2000 -alueista

## Huomautukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Geologiset tunnuspiirteet, Asikkala
Favell (parkki)

**Favell** oli suomalainen kolmimastoinen teräsparkki, joka oli rakennettu 1895. Koululaivana toimineen parkin omisti raumalainen Raumo Nya Skeppsrederi Ab vuosina 1897-1906 ja sen jälkeen helsinkiläiset Finska Rederi Ab 1906-1911 ja Ab Finska Skolskeppsrederiet 1911-1934. Laiva myytiin romutettavaksi 1934 ja se romutettiin sitten Makslahdessa Viipurin lähellä.

Parkki Favellin rakensi Charles Hill & Sons Bristolissa Englannissa vuonna 1895 telakan omaan käyttöön. Laivan vetoisuus oli 1&nbsp;334 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 2&nbsp;200 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 75,40 metriä, leveys 11,04 metriä ja syväys 6,50 metriä. Laiva oli sitten Australian liikenteessä.

Suomeen laiva ostettiin Charles Hill & Sons-varustamolta Bristolista 1897 ja se toimi koululaivana. Favell teki ensimmäisen kaukopurjehduksensa puutavaralastissa Etelä-Afrikan Port Nataliin lokakuun 1897 ja tammikuun 1898 välillä. Vuonna 1933 Kotkasta Port Nataliin puutavaralastissa matkannut Favell törmäsi yhteen englantilaisen höyrylaiva Asterian kanssa Kap Lizardin eteläpuolella ja se hinattiin korjattavaksi Falmounthiin. Kun Favell oli 1934 viimeisellä valtamerimatkallaan vehnälastissa Port Germeinista Cardiffiin yksi aluksen merimiesoppilaista sairastui umpisuolentulehdukseen. Englantilainen R.M.S. Monowai poikkesi kurssiltaan ja vei oppilaan Wellingtoniin jossa hänen umpisuolensa leikattiin onnistuneesti. R.M.S. Monowain kapteenille myönnettiin marraskuussa 1935 Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan kunniamerkki. Tämän matkansa aikana Favell joutui sääolojen takia käyttämään Kap Hornin kiertämiseen 12 päivää. Matkan jälkeen parkki Favell myytiin lokakuussa 1934 romutettavaksi ja se romutettiin Viipurin lähellä Makslahdessa. Favellin viimeisestä matkasta tehtiin Sten Lillen dokumenttielokuva *"Viimeinen purjehdus"*.  

## Kirjallisuutta
* Aisa Biaudet : *Brev till Bia från långfärden till Durban med "Favell" hösten 1922*. Helsingfors 1923
* *Favell : kolmimastoparkin viimeinen maailmanympäripurjehdus 1933-1934* ; toim. Jarkko Aarniala. Otava 1984 
* *Favell : 3-mastoparkin viimeinen purjehdus maapallon ympäri 1933-1934* ; toim. Jarkko Aarniala ; teksti ja valokuvat Nils A. Holmbergin ja Sten Lillen yksityiskokoelmista. Merikustannus, Helsinki 1985 
* Nils A. Holmberg : *Vanhan merikapteenin muistelmat* ; alkuteoksista kääntäneet ja toimittaneet Jarkko Aarniala ja Maija Nordling. Ajatus, Helsinki 1998 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Koululaiva "Favell" saapunut kotimaahan viiden vuoden jälkeen. Laivalla on 19 oppilasta, jotka nyt purjehtineet kaksi vuotta valtamerillä, Helsingin Sanomat, 31.07.1927, nro 203, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Kelluvan kodin rouva, Kansan kuvalehti, 16.12.1927, nro 51, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019 – miesten 100 m

Miesten 100 metrin juoksu yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 järjestettiin Khalifa International Stadiumilla 27.–28. syyskuuta 2019.

## Aikataulu
:*Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+3).*

## Tulokset
### Karsinta
Kummankin erän voittaja (Q) ja seuraavat viisi nopeinta (q) etenevät alkueriin.

### Alkuerät
Jokaisen erän kolme ensimmäistä (Q) ja seuraavat kuusi nopeinta (q) etenivät välieriin.

### Välierät
Kummankin erän kaksi ensimmäistä (Q) ja kaksi nopeinta (q) etenivät loppukilpailuun.

### Loppukilpailu
Loppukilpailu käytiin 28. syyskuuta 2019 klo 22.15.

## Lähteet
Iso Lammassaari (Padasjoki)

**Iso Lammassaari**  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjokissä. Se kuuluu Päijänteen kansallispuistoon.

## Maantietoa
Saari on 1,4 kilometriä pitkä, 1,3 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 79,9 hehtaaria . Se sijaitsee Virmailansaaren ja Kelventeen lounaispuolella Padasjoenselällä sen keskellä sijaitsevassa saariryhmässä. Sen pohjoispuolella alkaa Virmailansaaren ohittava Salonsalmi ja sen eteläpuolella on saaristoa, joista lähimpänä sijaitsevat Halkosaari, Korkeasaari ja Hakohuittu. Aivan Lammassaaren lounaisrannassa on vielä seitsemän luotoa. Saariryhmän toiseksi suurin saari on Haukkasalo, joka sijaitsee mainittujen saarten eteläpuolella. Virmailansaareen on matkaa 600 metriä, mantereelle lännessä kilometrin ja Kelvenneelle on viiden kilometrin järvenselkä. Saari on melko matala, mutta sen keskellä kohoaa korkea mäki. Sen huippu kohoaa 42 metrin korkeuteen Päijänteestä (120 metriä mpy.). Saari on metsän peitossa ja se on autio. Sen lounaispäässä Halkosaaren länsipäässä sijaitsee retkeilijöiden rantautumispaikka ja nuotiopaikka. Saaren molemmilta puolilta ohittaa veneväylät, jotka yhtyvät Salonsalmessa.

## Luontoarvoja
Koko saari muodostaa yhtenäisen luonnonsuojelualueen, joka kuuluu Päijänteen kansallispuistoon yhdessä joidenkin naapurisaarten kanssa. Kansallispuiston alueet muodostavat yhden Natura 2000-alueen Päijänteen alueen (10&nbsp;857 hehtaaria, FI0335003).

## Katso myös
* Luettelo Päijänteen kansallispuiston alueista ja saarista
* Luettelo Suomen Natura 2000 -alueista

## Huomautukset

## Lähteet
Jalo (fregatti)

**Jalo** oli suomalainen kolmimastoinen puinen fregatti, joka oli rakennettu 1876 Uudessakaupungissa. Jalo oli suurin Suomessa puusta rakennettu laiva. Se oli turkulaisten laivanvarustajien omistuksessa 1877-1886. Laiva myytiin matalikolle ajossa vaurioituneena Lontoossa 1886. 

Fregatti Jalo rakennettiin laivanrakennusmestari Hans Henrik Kjäldströmin (1830-1877) johdolla Uudessakaupungissa 1876. Laiva oli rakennettu männystä ja tammesta rauta- ja kuparivahvisteisena. Laivan riki oli raudasta ja pohja oli päällystetty kuparilevyillä. Laivan vetoisuus oli 1&nbsp;366 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 2&nbsp;000 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 64,07 metriä, leveys 11,05 metriä ja syväys 7,16 metriä. Fregatin alkuperäiset omistajat olivat Uudestakaupungista mutta korkeiden rakennuskustannusten takia he joutuivat myymään parin vuoden kuluttua laivan Turkuun. Fregatti Jalo oli Euroopan ja Kaukoidän välisessä liikenteessä. 

Ollessaan sokerilastissa matkalla Jaavan Banjoewangista Falmouthiin Jalo joutui ankaraan myrskyyn 26. maaliskuuta 1884 ja joutui menemään vuotavana hätäsatamaan St. Helenalle. Korjausten jälkeen laiva jatkoi matkaa Falmouthiin jonne se saapui vuotavana 20. kesäkuuta 1884 ja hinatiin sitten Lontooseen. Jalo oli puutavaralastissa matkalla Malagaan kun se ajoi aamuyöllä matalikolle Cork Sandin luona Harwichin ulkopuolella 17. syyskuuta 1886. Laiva saatiin hinaajan avulla irroitettua matalikolta sen jälkeen kun kansilasti oli heitetty mereen ja isomasto katkaistu. Fregatti Jalo hinattiin sitten Harwichiin ja sieltä edelleen Lontooseen jossa se myytiin vaurioituneena. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Fregatti Jalo telakalla, Uudenkaupungin museon valokuvakokoelmat (Finna)
Supermään

**Supermään** on P. V. Lehtisen ohjaama lyhytelokuva vuodelta
2010. Elokuva on osa Suomen elokuvasäätiön, Audiovisuaalisen kulttuurin edistämiskeskuksen ja Suomen elokuvakontaktin lasten lyhytelokuvahanketta Skidisti. Hankkeen tarkoituksena oli edistää kotimaisen laadukkaan lasten lyhytelokuvan tarjontaa. 

Supermään -elokuvan koekuvaukset järjestettiin Oulussa ja päärooliin haki 82 oululaispoikaa.
Elokuvaan etsittiin natiivimurteen omaavaa pohjois-suomalaista poikaa. 

## Juoni
Elokuva kertoo maaseudulla asuvasta Oskarista, joka matkaa äitinsä kanssa kaupunkiin ja kohtaa
siellä supersankarinsa. Kaikki ei ole kuitenkaan niin kuin seitsemänvuotias Oskari on kuvitellut.
Hän joutuu vaikean valinnan eteen.

## Näyttelijät

## Lähteet
Vähä Haukkasalo

**Vähä Haukkasalo**  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjoella. Se kuuluu Päijänteen kansallispuistoon.

## Maantietoa
Saari on 520 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 8,8 hehtaaria . Se sijaitsee Virmailansaaren ja Kelventeen lounaispuolella Padasjoenselällä sen keskellä sijaitsevassa saariryhmässä aivan Haukkasalon eteläpuolella. Muita lähisaaria ovat Mallaskallio, Keski-Haukkasalo, Niittusaari ja Paljaskallio. Saari muodostuu mäestä, joka kohoaa noin 34 metrin korkeuteen Päijänteestä. Sen länsipäässä on kaksi pikkuniemeä, jonne on järjestetty retkeilijöille rantautumis- ja nuotiopaikka. Sellaiset on myös Isossa Lammassaaressa.

## Luontoarvoja
Koko saari muodostaa yhtenäisen luonnonsuojelualueen, joka kuuluu Päijänteen kansallispuistoon yhdessä joidenkin naapurisaarten kanssa. Kansallispuiston alueet muodostavat yhden Natura 2000-alueen Päijänteen alueen (10&nbsp;857 hehtaaria, FI0335003).

## Katso myös
* Luettelo Päijänteen kansallispuiston alueista ja saarista
* Luettelo Suomen Natura 2000 -alueista

## Huomautukset

## Lähteet
I Am You

**I Am You** (tyyliteltynä **I am YOU**) on eteläkorealaisen Stray Kidsin kolmas EP. Sen julkaisi JYP Entertainment digitaalisena ja fyysisenä versiona 22. lokakuuta 2018. Albumi myi 76&nbsp;547 fyysistä kappaletta samassa kuussa.

Albumista julkaistiin kaksi fyysistä versiota: “I am” ja “You”.

## Kappaleet

## Lähteet
Jevgeni Aleksejev (amiraali)

**Jevgeni Ivanovitš Aleksejev** (; 23. toukokuuta (J: 11. toukokuuta) 1843 Sevastopol – 9. kesäkuuta (J: 27. toukokuuta) 1917 Jalta) oli venäläinen amiraali. Hän oli Venäjän Kaukoidän käskynhaltija vuosina 1903–1905 ja Kaukoitään sijoitettujen joukkojen ylipäällikkö Venäjän–Japanin sodan alkuvaiheessa vuonna 1904.

## Elämänvaiheet
Aleksejevin isä oli upseeri, tosin huhujen mukaan Aleksejev olisi ollut keisari Aleksanteri II:n avioton poika. Aleksejev valmistui merikadettikoulusta vuonna 1863. Hän palveli eri aluksilla, vuosina 1878–1883 risteilijä *Afrikan* päällikkönä. Vuosina 1883–1886 hän oli laivastoattaseana Venäjän Pariisin-lähetystössä, sitten risteilijä *[[Admiral Kornilov]]in* päällikkönä ja vuodesta 1892 laivaston esikuntapäällikön apulaisena. Hän sai vuonna 1892 kontra-amiraalin ja 1897 vara-amiraalin arvon. Aleksejev siirrettiin vuonna 1895 Venäjän Tyynenmeren-laivastoon, jonka komentajana hän oli vuosina 1896–1897. Hän miehitti Port Arthurin satamakaupungin sen siirtyessä Kiinalta Venäjän haltuun. Vuosina 1897–1899 hän oli vanhempana lippumiehenä Mustanmeren laivastossa.

Aleksejev nimitettiin vuonna 1899 Venäjälle hiljattain siirtyneen, Port Arthuria Liaotungin niemimaalla ympäröineen Kwantungin vuokra-alueen joukkojen komentajaksi. Hänestä tuli samalla uudelleen Tyynenmeren laivaston komentaja. Hän myös komensi venäläistä armeijakuntaa, joka osallistui vuoden 1900 boksarikapinan kukistamiseen Kiinassa. Vuonna 1903 Aleksejevista tehtiin suoraan keisarin alainen Venäjän Kaukoidän käskynhaltija, joka hallitsi Amurin kenraalikuvernementtia ja Kwantungin aluetta pääkaupunkinaan Port Arthur. Samana vuonna hänet ylennettiin amiraaliksi. Aleksejev kannatti niin sanotun Bezobrazovin piirin ajamaa aggressiivista Japanin-vastaista ulkopolitiikkaa Kaukoidässä, mutta hän ei uskonut Japanin lähtevän sotaan Venäjää vastaan.

Sodan puhjettua helmikuussa 1904 Aleksejevista tuli kaikkien Kaukoidässä olleiden venäläisten maa- ja merivoimien yhteinen ylipäällikkö. Hän oli myös tilapäisesti Tyynenmeren laivaston vt. komentajana Oskar Starckin erottamisen ja Stepan Makarovin saapumisen välissä sekä uudelleen Makarovin kuoleman ja Nikolai Skrydlovin saapumisen välisen ajan. Keisari Nikolai II:n määräyksestä Aleksejev siirtyi toukokuussa 1904 Port Arthurista Mukdeniin ja vältti siten jäämisen Port Arthurin saartorenkaaseen. Vastahyökkäystä Mantšuriassa kannattanut Aleksejev ajautui riitoihin Mantšurian-joukkojen komentajan, kenraali Aleksei Kuropatkinin kanssa. Aleksejev joutui luopumaan ylipäällikkyydestään tappiollisen Shahon taistelun jälkeen lokakuussa 1904. Myös hänen käskynhaltijan virkansa lakkautettiin kesäkuussa 1905.

Aleksejev oli Venäjän valtakunnanneuvoston jäsen vuosina 1905–1917. Hänet tuomittiin vuonna 1909 lahjusten ottamisesta 10&nbsp;000 ruplan sakkoihin. Viimeksi hän oli koulunopettajana Armeniassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lindisfarne (fregatti)

**Lindisfarne** oli suomalainen kolmimastoinen rautafregatti joka oli rakennettu 1886. Laiva oli uusikaupunkilaisten laivanvarustajien omistuksessa 1907-1917. Ensimmäisen maailmansodan aikana saksalainen sukellusvene U 21 torpedoi laivan 3. toukokuuta 1917 Irlannin lounaispuolella laivan miehistön pelastuessa. 

Fregatti Lindisfarnen rakensi Richardson, Duck & Co. South Stocktonissa Englannissa 1886 lontoolaiselle John Lidgett & Sons-varustamolle. Laivan vetoisuus oli 1&nbsp;703 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 2&nbsp;700 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 74,60 metriä, leveys 11,80 metriä ja syväys 7,35 metriä. 

Suomeen fregatti ostettiin John Lidgett & Sons-varustamolta vuonna 1907. Laiva oli Australian ja Yhdysvaltain liikenteessä kuljettaen muun muassa puutavaraa ja paluulastina vehnää. Lindisfarne oli salpietarilastissa matkalla Chilen Caleta Buenasta Le Havreen Ranskaan kun saksalainen sukellusvene U 21 torpedoi laivan 3. toukokuuta 1917 Irlannin lounaispuolella. Lindisfarnen miehistö pelastui. 

## Lähteet
Patrik Raitanen

**Patrik Matias Raitanen** (s. 13. kesäkuuta 2001 Ulvila) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie B:ssä pelaavaa SPAL Ferraraa.

## Ura
### Seurajoukkue
Raitanen aloitti jalkapalloilun FC Ulvilassa, josta hän muutaman vuoden kuluttua siirtyi FC Jazzin junioreihin. Helmikuussa 2016 hän teki seuran edustusjoukkueen kanssa kahden vuoden sopimuksen, ja debytoi tammikuussa 2017 Suomen Cupin ottelussa Vaasan Palloseuraa vastaan, muttei pelannut FC Jazzissa yhtään sarjaottelua ennen siirtymistään Liverpoolin junioriakatemiaan kesäkuussa 2017.

Kesäkuussa 2019 Raitanen solmi neljän vuoden pituisen sopimuksen Hollannin pääsarjassa pelaavan Fortuna Sittardin kanssa. Raitanen teki liigadebyyttinsä syyskuussa 2019 pelatussa ottelussa Sparta Rotterdamia vastaan. Syyskuussa 2020 Raitanen siirtyi Italian Serie B:ssä pelaavaan SPAL Ferraraan.

### Maajoukkue
Raitanen on edustanut Suomen juniorimaajoukkueita kaikissa ikäluokissa U15-maajoukkueesta lähtien.

## Yksityiselämä
Patrik Raitasen isä on entinen maajoukkuejääkiekkoilija Rauli Raitanen.

## Lähteet
Clé 1: Miroh

**Clé 1: Miroh** on eteläkorealaisen Stray Kidsin neljäs EP. Sen julkaisi JYP Entertainment digitaalisena ja fyysisenä versiona 25. maaliskuuta 2019. Julkaisupäivä oli yhtyeen ensimmäinen vuosipäivä.

Albumista julkaistiin kolme eri versiota: erikoisversio, “Clé 1” ja “Miroh” -normaaliversiot.

## Kappaleet

## Lähteet
Clé 2: Yellow Wood

**Clé 2: Yellow Wood** on eteläkorealaisen Stray Kidsin ensimmäinen spesiaali-EP. Sen julkaisi JYP Entertainment digitaalisena ja fyysisenä versiona 19. kesäkuuta 2019. EP sisältää kolme uutta kappaletta ja neljä mixtapea, jotka yhtye julkaisi aikaisemmissa fyysisissä julkaisuissa.

EP:stä julkaistiin kolme eri versiota: erikoisversio, “Clé 2” ja “Yellow Wood” -normaaliversiot.

## Kappaleet

## Lähteet
Mixtape (EP)

**Mixtape** on eteläkorealaisen Stray Kidsin ennen debyyttiä julkaistu EP. Sen julkaisi JYP Entertainment fyysisenä ja digitaalisena versiona 8. tammikuuta 2018. Albumi myi 45&nbsp;249 kappaletta samassa kuussa. 

Albumi sisältää seitsemän kappaletta, jotka esitettiin *Stray Kids* -ohjelmassa ennen EP:n julkaisua.

## Kappaleet

## Lähteet
Autoamerican

**Autoamerican** on Blondie-yhtyeen vuonna 1980 julkaisema viides albumi. Sen tuotti Mike Chapman. 

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Debbie Harry – laulu
* Chris Stein – kitara
* Nigel Harrison – basso
* Jimmy Destri – kosketinsoittimet, taustalaulu
* Clem Burke – rummut
* Frank Infante – kitara, taustalaulu

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Autoamerican discogs.com -sivustolla.