open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Suolankerääjät

**Suolankerääjät** on sveitsiläis-intialainen Cinéma vérité -tyypin dokumenttielokuva joka kertoo suolanrikastamisesta perinteisillä menetelmillä haihduttamalla. Se on kuvattu Gujaratin osavaltiossa Intiassa. Elokuva on voittanut lukuisia palkintoja kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla ja on esitetty muun muassa maailman suurimmilla International Documentary Film Festival Amsterdam festivaaleilla vuonna 2013.

Elokuva etenee verkkaiseen tahtiin. Cinéma vérité -lajityypille ominaisesti elokuvassa ei selosteta tapahtumia ja kuvausten kohteet eivät puhu suoraan kameralle vaan kamera vain kuvaa tapahtumia – ”tarkkailee”. Vallitseva ääni elokuvassa tulee vesipumpusta joka pumppaa vettä kaiken aikaa haihdutusaltaisiin joissa suolaa kiteytetään.

## Elokuvan aavikko
Vuosittain 40&nbsp;000 intialaista muuttaa aavikolle Gujaratissa jossa he asuvat seuraavat kahdeksan kuukautta. He tekevät sinä aikana suolaa perinteisillä menetelmillä. Alue on tasainen auringon paahtama 5&nbsp;000 neliökilometrin kokoinen loputon erämaa. Alueella on joka vuosi monsuunikausi jonka aikana heidän edellisenä vuotena tekemänsä suolakentät huuhtoutuvat pois ja alue muuttuu mereksi.

## Juoni

Sanabhai on ottanut lainan suolakauppiaalta jotta hän saa tehtyä 70 metriä syvän kaivon ja ostettua dieselöljyä pumppua varten. He kaivavat edellisen kauden lopussa haudatut työvälineet: pumpun ja letkut maasta. Tekevät uudestaan kaivon ja haihdutusaltaat jotka monsuunisade on tuhonnut ja alkavat työskentelemään haiduttaakseen vettä niin että suola rikastuu altaissa. Menetelmä on samanlainen mitä suolajärvissä tapahtuu luonnostaan. Suolan kiteytymiseen menee aikaa kuukausia ja se vaatii monia työvaiheita.

Alueella ei ole vettä ja sähköä. Säiliöauto tulee kerran viikossa tuomaan juomavettä josta he joutuvat maksamaan ja sähkö saadaan aggregaatilla. Aavikolla asumisensa aikana Sanabhain perheen lapsista kaksi käy kansalaisjärjestön avaamaa koulua minne he polkevat polkupyörillä tehtyään aamupäivän töitä haihdutusaltailla. Kun suola on puhtaan valkoista tulee suolakauppiaan kuorma-auto hakemaan sitä ja tarvikkeet haudataan saviseen maahan suojaan monsuunisateilta seuraavaa kautta varten.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
*
Jokirannan koulu

**Jokirannan koulu** oli Kiimingissä sijainnut yläkoulu, jossa oli luokat 6–9.

Oulun kaupunginhallitus päätti vuonna 2018, että koulu puretaan sisäilmaongelmien vuoksi ja rakennetaan uusi koulu Kiimingin kirjaston viereen jalkapallokentälle. Jokirannan koulussa oli tuolloin noin 600 oppilasta. Sisäilmaongelmien vuoksi osa oppilaista siirrettiin Oulun Hiukkavaaran kouluun. Osa oppilaista meni Kiimingin vanhan kunnantalon tiloihin. Uutta koulua alettiin rakentaa kesäkuussa 2019. Pääurakoitsija oli Oulun rakennusteho oy. Kiiminkipuiston koulu valmistui joulukuussa 2020.

## Lähteet
* Kiimingin Jokirannan koulun on määrä valmistua joulukuussa 2020 – koulun rakentaa oululainen Rakennusteho
* Kiimingin Jokirannan rakenteilla olevan ison koulun palo saatiin sammutettua – lattian eristeet syttyivät tuleen
* Kiimingin Jokirannan uusi koulu
Finljandija

**Finljandija** oli Pietarissa vuodesta 1908 kahdesti kuussa ilmestynyt aikakauskirja, jonka tarkoituksena oli tutustuttaa venäläistä yleisöä Suomeen, sen yhteiskuntaoloihin, sivistykseen ynnä muuhun ja puolustaa Suomen oikeuksia Venäjän Suomi-vihollisten sanomalehtien hyökkäyksiä vastaan. Lehteä julkaisi Suomeen 1890-luvun lopussa karkotettuna ollut Dmitri Dmitrijevitš Protopopov, josta myöhemmin tuli kadetti (=liberaali). Hän oli väliaikainen Suomen-komissaari, ja hänet tunnettiin Suomen ystävänä. Lehden vastaava toimittaja oli lehtori A. Igelström.

## Lähteet
Alex Wolff

**Alexander Draper "Alex" Wolff** (s. 1. marraskuuta 1997 Manhattan, New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja muusikko.

Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa **' (2017), ''[[Hereditary – pahan perintö]]'' (2018), ''[[Human Capital]]'' (2019) ja **' (2019) sekä pääroolia Nickelodeon-sarjassa *[[The Naked Brothers Band]]* (2007–2009).

## Filmografia

## Aiheesta muualla
*
Jan Ammann

**Jan Ammann** (s. 25. elokuuta 1975 Billerbeck, Nordrhein-Westfalen) on saksalainen laulaja ja musikaaliesiintyjä. Hänen äänialansa on korkea baritoni.

## Ura
Ammann opiskeli teatteritaiteita ja musiikkia Hochschule für Theater und Musik -oppilaitoksessa 1998–2001. Sen jälkeen on suorittanut näyttelijän- ja laulajanopintoja muun muassa Los Angelesissa ja Salzburgin Mozarteumissa. Ammannin varhaisia rooleja olivat Tonyn osa *[[West Side Story]]ssa* ja nimiosa musikaalissa *Ludwig II. – Sehnsucht nach dem Paradies*. Vuosina 2008–2011 Ammann näytteli kreivi von Krolockia musikaalissa *[[Tanz der Vampire]]*. Vuosina 2011–2013 hän teki Maxim de Winterin roolin musikaalissa *Rebecca*.

Kuningas Ludvig II:n näytteleminen on ollut yksi Ammannin uran punaisia lankoja. Hän näytteli omintakeista hallitsijaa jo 25-vuotiaana edellämainitussa *Ludwig II* -musikaalissa ja edelleen 2005–2007 musikaalissa *Ludwig²*. Vuonna 2017 Ammann näytteli Ludvigia musikaalissa *Ludwig² - Der König kommt zurück* ja vuosikymmenen lopulla hän näytteli jälleen nimiroolin musikaalissa *Ludwig²*. Toistuva rooli on ollut myös tohtori Živago, jota Ammann on näytellyt Leipzigin oopperassa.

Ammann on konsertoinut 2000-luvun alusta alkaen sekä soolona että ryhmässä Musical Tenors, johon kuuluvat Ammannin lisäksi Christian Alexander Müller, Mark Seibert ja Patrick Stanke.

Ammannin levytyksiä ovat muun muassa albumit *Die größten Musicalhits aller Zeiten* (2016) ja *Jan Ammann - Best Of Live* (2020).

Ammann on saanut useita palkintoja säveltaiteellisista suorituksistaan, kuten parhaan musikaalinäyttelijän palkinnon tohtori Živagon roolistaan vuosina 2017 ja 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Operabase: Jan Ammann
*KulturAspekte: Jan Ammann – A Musical Love Story
Tammenjalosoukko

**Tammenjalosoukko** (*Agrilus sulcicollis*) on jalokuoriaisten (Buprestidae) heimoon ja jalosoukkojen (*Agrilus*) sukuun kuuluva kovakuoriaislaji. Tammenjalosoukon tieteellinen lajinimi *sulcicollis* tulee latinan kielen sanoista sulcus (”ura”) ja collum (”niska”). Se on tavallisesti 6–8,5 millimetrin mittainen. Kuori on yleensä väritykseltään vihreä, kullanvihreä tai sinivihreä. Sen tuntosarvet ovat sisäpinnaltaan sahamaisen muotoisia. Lajin levinneisyys kattaa alueita Länsi-Euroopasta aina Kaukasukselle ja Pohjois-Euroopan eteläosista Italiaan asti. Suomessa laji on vakiintunut, mutta hyvin harvinainen, eläen pääosin maan lounaisosassa ja luokitellaan alueellisesti silmälläpidettäväksi lajiksi. Tammenjalosoukko lisääntyy tammen paksuissakin oksissa. Toukan kehitys kestää noin yhden vuoden. Aikuisia yksilöitä voi havaita kesäkuun puolivälistä heinäkuuhun asti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Tammenjalosoukko (''Agrilus sulcicollis'')
*ITIS: Agrilus sulcicollis 
*UniProt: Taxonomy - Agrilus sulcicollis 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Agrilus sulcicollis 
*Iowa State University, Bug Guide: Species Agrilus sulcicollis - European Oak Borer 
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Agrilus sulcicollis
The Marriage of Heaven and Hell Part I

**The Marriage of Heaven and Hell Part I** on Virgin Steelen kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 23. tammikuuta 1995. 

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* David DeFeis – laulu, kosketinsoitin
* Ed Pursino – kitara, basso
* Joey Ayvazian – rummut

## Aiheesta muualla
* 
*
Tallium(I)nitraatti

**Tallium(I)nitraatti** (TlNO3) on tallium- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Sitä voidaan käyttää muiden talliumyhdisteiden valmistukseen.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa tallium(I)nitraatti on väritöntä kiteistä ainetta. Se liukenee hyvin veteen ja liukoisuus kasvaa lämpötilan kasvaessa. Yhdiste on nitraateille tyypillisesti voimakas hapetin. Kuumennettaessa tallium(I)nitraattia yli 800 °C:n lämpötilaan hajoaa se tallium(I)oksidiksi ja typen oksideiksi. Aine on muiden talliumyhdisteiden tavoin erittäin myrkyllistä. Tallium(I)nitraatti voidaan hapettaa tallium(III)nitraatiksi. 

Tallium(I)nitraattia valmistetaan liuottamalla talliumia laimeaan typpihappoon.
:2 Tl + 2 HNO3 → 2 TlNO3 + H2

Yhdistettä käytetään tallium(III)nitraatin ja tallium(III)oksidin valmistukseen sekä analyyttisen kemian reagenssina.

## Lähteet
Notkosammakonsammal

**Notkosammakonsammal** eli **kalkkiritvasammal** (*Hygroamblystegium varium*) on ritvasammalten (Amblystegiaceae) heimoon ja sammakonsammalten (*Hygroamblystegium*) sukuun kuuluva lehtisammallaji. Sen lehdet ovat kahden millimetrin mittaisia ja 0,75 millimetriä leveitä. Lajia tavataan jokien ja purojen lähistöillä. Tylppälehtisenä se elää yleensä veden alla puiden juurilla tai purokivissä. Terävälehtiset yksilöt taas voivat kasvaa monenlaisilla paikoilla. Notkosammakonsammal on levinnyt Suomen eliömaakunnissa alueella Ahvenanmaasta Pohjois-Savoon ja Kainuusta Sompion Lappiin. Maailmanlaajuisesti sen levinneisyysalue kattaa Euroopan, Kaukasuksen sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikan.

## Lähteet
Margareta Melin

**Anna ''Margareta'' Melin**, os. **Giertz** (s. 23. heinäkuuta 1935 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen kirjailija ja virsirunoilija.

## Elämänvaiheet ja työ
Melin on kotoisin tukholmalaisesta lääkäriperheestä. Hän opiskeli teologiaa Upsalassa 1955-60 ja on toiminut retriittiohjaajana, luennoitsijana, keskustelijana ja menotorina. Hän on asunut Jönköpingissä vuodesta 1967.

Keskeinen paikka hänen toiminnalleen on ollut Wettershusin retriittikartano Jönköpingin lähellä, jonka hallituksen jäsenenä hän on toiminut 25 vuotta ja johtanut siellä useita hiljaisuuden retriittejä.

Melin on julkaissut useita kirjoja, ja niiden aiheet kuvaavat eri vaiheita elämässä. Keskeisiä aiheita ovat eksistentiaaliset kysymykset, dialogi toisten kanssa. Hän on kirjoittanut paljon rukouksia, mietiskelytekstejä ja hänen lastenlaulujaan on julkaistu äänitteinä.

Hän on myös kirjoittanut virsiä ja lyhyitä rukouslauluja, joita on julkaistu laulukokoelma ”*Kärnord*”. Kirjassa on oma rukouslaulu kirkkovuoden jokaista viikkoa varten. Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa on kuusi hänen kirjoittamaansa virttä, monet niistä lastenvirsien osastossa, Lars-Åke Lundbergin säveltäminä. Tunnetuin hänen kirjottamista lastenlauluista on ”Vi sätter oss i ringen”. Melin on kirjoittanut virsiä tietoisesti myös naisnäkökulmasta. Joissakin hänen virsissään Jumalaa kuvataan samalla tavalla kuin äiti suojelee ja huolehtii lapsestaan. 

## Melinin kirjoja ja äänitteitä (Valikoima)

* *Barn och bön* 1971,1996
* *Jag vill tala med Gud* (1971)
* *Vi sätter oss i ringen* (LP-levy,1972)
* *Bejaka sig själv* (1974)
* *Vilja och Frihet* (1977)
* *Den inre källan* (1985)
* *Vara den jag är* (1988),
* *Kärnord* (1995)
* *Vindens barn* (CD-levy 1996)
* *Vindens barn* (1996)

## Melinin kirjoittamat virret [[Ruotsin kirkon virsikirja|Ruotsin kirkon virsikirjassa]]

* 549 Oi Herra, murhe painaa /  Min Gud, jag är bedrövad 1980 (Suom. Anna-Maija Raittila 1999, säv. Walesista 1865)
* 605 Koti Jumalan on kirkkauden maa / Gud bor i ett ljus 1969 (Suom. Anna-Mari Kaskinen 1995, säv. Lars Åke Lundberg 1970)
* 607 Taas turvaan tulla saan ( Jag är hos dig, min Gud, som barnet 1969 (Suom. Pekka Kivekäs 1998, säv. Lars Åke Lundberg 1970)
* 608 Me istuudumme piiriin / Vi sätter oss i ringen 1969 (Suom. Anna-Mari Kaskinen 1995, säv. Lars Åke Lundberg 1970)
* 609 Maan päällä adventin aikaan / Advent är mörker och kyla 1969 (Suom. Anna-Maija Raittila 1997, säv. Lars Åke Lundberg 1970)
* 612 Hän ylös nousi, hurraa / Uppstånden har Jesus, hurra 1971 (Suom. Anna-Mari Kaskinen 1997, säv. Lars Åke Lundberg 1972)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Melinin kotisivu
Leopold Anton von Firmian

**Leopold Anton von Firmian** (1679–1744), kreivi, oli itävaltalainen pappi, vuodesta 1727 Salzburgin arkkipiispa. Hän oli kuuluisa siitä vainosta, jota hän harjoitti hiippakuntansa protestantteja vastaan. Kanslerinsa Christian von Rällin neuvosta hän nimittäin talvella 1731–1732 karkotti yli 20&nbsp;000 protestanttia Salzburgin hiippakunnasta samalla koettaen hyvällä ja pahalla päästä käsiksi lähtijöiden omaisuuteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Johann Fischart

**Johann Fischart** (1547 tai 1548 – 1590) oli saksalainen satiirikko. 

Fischart sai huolellisen kasvatuksen ja valmistui 1574 Baselin yliopistosta lakitieteen tohtoriksi. Hänen pääteoksensa syntyivät 1575–1581, jolloin hän suurimmaksi osaksi asui Strassburgissa lankonsa Jobinin avustajana. Fischart oli isänmaallinen ja tunsi hämmästyttävän hyvin 1500-luvun Saksan oloja. Runoilijana Fischartille on luonteenomaista taitava kielenkäytäntö, mutta häneltä puuttuu makua. Hänen teoksistaan mainittakoon *Eulenspiegel Reimensweiss*, tunnettu kansankirja runomuotoon puettuna; hullunkurinen runoelma *Flöhhatz, Weibertratz* (1573), missä kuvataan kirpun riita-asiaa naisten kanssa; *Das Glückhafft Schiff von Zürich* (1576).

Fischart sepitti useita oivallisia lyhyitä runoja, joiden osatarkoitus oli liittyä selityksinä puupiirroksiin, kuten "Lob der Laute", "Ermahnung an die lieben Teutschen" ynnä muita. Satiirissa *Aller Practick Grossmutter* Fischart ivaa kalenterintekijöitä ja ennustajia. Fischartin pääteos on nimeltään *[[Affentheurlich Naupengeheurliche Geschichtklitterung]]* (1575), osaksi suoranainen, paikoittain virheellinen käännös Rabelais’n *[[Gargantua]]*-teoksesta. Siinä on Fischartilla muun muassa tilaisuus ivata aikansa vikoja. Fischartin teosten julkaisemisen aloitti vapaaherra Karl Hartwig Gregor von Meusebach, jolla oli runsas Fischart-kirjasto. Von Meusebachin kirjasto liitettiin sittemmin Kuninkaallisen kirjaston (nyk. Staatsbibliothek zu Berlin) kokoelmiin. Fischartin runoteokset julkaisi Hermann Kurz 1866–1868.


Das glückhafte Schiff von Zürich.jpg|*Das Glückhafft Schiff von Zürich*
Geschichtsklitterung 1590.jpg|*Affentheurlich Naupengeheurliche Geschichtklitterung*


## Huomautuksia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gustav Fischer

**Gustav Fischer** viittaa seuraaviin henkilöihin:

* Gustav Fischer (1845–1910), saksalainen kustantaja
* Gustav Adolf Fischer (1848–1886), saksalainen sotilaslääkäri
* Gustav Fischer (1915–1990), sveitsiläinen kouluratsastaja ja olympiamitalisti
Roberto Accornero

**Roberto Accornero** (9. maaliskuuta 1957 Ivrea) on italialainen näyttelijä. Hänen tunnettuja roolitöitään ovat muun muassa Angelo dell'Acquan rooli elokuvassa *John XXIII: The Pope of Peace* ja Capitano Aloisin rooli sarjassa Il maresciallo Rocca.

## Aiheesta muualla
*
Gustav Fischer (kustantaja)

**Gustav Fischer** (1845 Altona, Saksa – 1910 Jena, Saksa) oli saksalainen kustantaja, Gustav Fischer Verlagin perustaja. Hän otti 1878 Jenassa haltuunsa erään vanhan kustannusliikkeen, josta hänen johdollaan tuli suurimpia alallaan. Yrityksen pääaloiksi tulivat lääketiede, taloustiede, valtiotiede ja luonnontieteiden eri haarat.

## Lähteet
Honor 2

**Honor 2** on Huawein marraskuussa 2012 julkaisema matkapuhelin, joka kuitenkin esiteltiin jo lokakuussa 2012. Siinä on yksi kahdeksan megapikselin kamera takakamerana. Siinä on 2 230 milliampeeritunnin irrotettava litiumioniakku ja 4,5 tuuman näyttö yli 16 miljoonalla värillä. Siinä on micro-USB-liitäntä.

## Ominaisuuksia
Puhelin julkaistiin Android 4 Ice Cream Sandwich-käyttöjärjestelmällä. Siinä on kahdeksan megapikselin takakamera ja 1,3 megapikselin etukamera. Puhelimelle luvataan 541 tunnin akunkestoa valmiustilassa ja kolmetoista tuntia puheaikaa. Siinä on 8 gigatavua tallennustilaa ja kaksi gigatavua RAM-muistia eli keskusmuistia. Tallennustilaa voi laajentaa microSDHC-kortilla.

## Lähteet
Etelä-Savon kauppakamari

**Etelä-Savon** **kauppakamari** on merkittävä alueellinen vaikuttaja ja yritysten edunvalvoja, jonka toiminta-alueena on Etelä-Savon maakunta. Etelä-Savon kauppakamarin alaisuudessa toimivat kauppakamariosastot Mikkelissä, Pieksämäellä ja Savonlinnassa. Kauppakamarin tärkeimpänä tehtävänä on edistää yritysten toimintaa ja kasvua alueella. Jäsenistön tarpeet määrittävät vaikuttamisen kohteet ja painopisteet. 

## Toiminta
Kauppakamari tarjoaa yrityksille palveluita, vaikuttamista, tietolähteitä, edunvalvontaa, verkostoja sekä koulutuksia. Kauppakamarit ovat alueellinen, valtakunnallinen ja globaali yhteistyöverkosto.

Suomessa on 19 alueellista kauppakamaria, joiden kokoavana elimenä toimii Keskuskauppakamari. 

### [https://eskauppakamari.fi/fi-fi/article/etusivu/kauppakamari/216/ Etelä-Savon kauppakamarin strategia]

#### Missio
Elinvoimainen Etelä-Savo - Yrityksille hyvä Etelä-Savo on kaikille hyvä Etelä-Savo.

#### Visio
Etelä-Savon kauppakamari on vahva vaikuttaja, haluttu kumppani, verkostojen rakentaja ja liikkeelle paneva voima.

## Historia

* 1940 Mikkelin kauppakamariosasto perustettiin Kotkan kauppakamarin yhteyteen 
* 1954 Mikkelin kauppakamariosastosta Mikkelin kauppakamari
* 1954 Savonlinnan kauppakamariosasto Mikkelin kauppakamarin yhteyteen
* 1964 Pieksämäen paikallisvaliokunta perustettiin
* 1977 Pieksämäen paikallisvaliokunnasta Pieksämäen kauppakamariosasto
* 1998 Mikkelin kauppakamarista Etelä-Savon kauppakamari
* 1998 Mikkelin kauppakamariosasto perustettiin Etelä-Savon kauppakamarin yhteyteen

### Puheenjohtajat
**Mikkelin kauppakamari (1954-1997)**

* 1951 - 1964 Ensio Häyrinen
* 1965 - 1969 Eupo Komonen
* 1970 - 1973 Matti Pylkkänen
* 1974 Olavi Räsänen
* 1975 - 1977 Esko Tikka
* 1978 - 1979 Matti Toivakka
* 1980 - 1982 Juhani Oinonen
* 1983 - 1987 Heikki T. Kivijärvi
* 1988 - 1989 Olli Kumela
* 1990 - 1992 Heimo Heikkilä
* 1993 - 1995 Jukka Tikka
* 1996 - 1997 Martti Lappalainen

**Etelä-Savon kauppakamari (1998-)**

* 1998 - 2001 Paavo Sairanen
* 2002-2004 Matti Lipsanen
* 2005 - 2006 Leo Laukkanen
* 2007 Kaj Lindh
* 2008 - 2009 Esko Pitkänen
* 2010 - 2012 Antero Asikainen
* 2013 - 2014 Merja Auvinen
* 2015 - 2017 Heikki Hämäläinen
* 2018 - 2020 Antti Lipsanen
*2021 - 2023 Jari Suomalainen
*2024 - Mika Lemettinen

### Toimitusjohtajat

* 1979 - 1983 Heikki Kosonen
* 1983 - 1987 Ilkka Moilanen
* 1987 - 1991 Jorma T. Hartikainen
* 1991 - 1996 Aulis Levä
* 1996 - 2018 Markku Kakriainen
* 2007 vt. toimitusjohtaja Pia Behm
* 2018 - Teppo Leinonen

## Aiheesta muualla
*Etelä-Savon kauppakamarin verkkosivusto
*Keskuskauppakamari
HesaÄijä

**HesaÄijä**, oikealta nimeltään **Marios Kleovoulou** (s. 1986 Kypros), on suomalainen laulaja ja rap-artisti. Hänellä on kreikkalainen isä ja suomalainen äiti. Hän asui nuoruutensa Raumalla, mutta asuu nykyään Espoossa. Hän on naimisissa ja pariskunnalla on vuonna 2020 syntynyt tytär.

HesaÄijä aloitti tuotantonsa vuonna 2015 julkaisemalla kappaleen "KeskiHesa". Vuonna 2016 hän julkaisi Mäkin kanssa kappaleen "Terassilta lentoon". Kappaleesta tuli iso hitti ja se on myynyt suoratoistopalvelu Spotifyssä tuplaplatinaa ja Youtubessa kultaa. Vuonna 2017 HesaÄijä julkaisi kappaleet "Karhun kaato", "Sauna lämpee", "Väsyneempi ku ennen lomaa" ja "Huulet tötterölle". Näistä kaksi ensimmäistä menestyivät hyvin "Karhun kaato" myi kultaa ja "Sauna lämpee" myi platinaa. Vuonna 2018 HesaÄijä julkaisi singlet "Pakettimatka", "Kuha Ruotsi hävii" ja "Seksihelteet". Lisäksi artisti julkaisi albumin *[[Gyl maar]]*, joka ylitti platinarajan jo ennen julkaisuaan. Singleistä "Pakettimatka" ja "Seksihelteet" menestyivät &ndash; edellinen myi platinaa ja jälkimmäinen kultaa. Vuonna 2019 HesaÄijä julkaisi singlet "7300 päivää", "3kymppinen" ja "Baana auki".

Musiikkiuransa lisäksi HesaÄijä on tunnettu amatöörikoomikkona, joka julkaisee Instagramissa ja Facebookissa sketsivideoita, joissa hän puhuu vahvaa Rauman murretta.

Vuodesta 2018 HesaÄijä on laulanut englanniksi Forte Silence -nimisessä rock-yhtyeessä.

Kleovoulou osallistui Selviytyjät Suomi -tosi-tv-ohjelman yhdeksännelle tuotantokaudelle, joka esitettiin Nelosella ja Ruudussa syksyllä 2024.

Kleovoulou ilmoitti marraskuussa 2025 lopettavansa HesaÄijän uransa. Mutta musiikin tekemistä hän aikoo kuitenkin jatkaa.

## Diskografia

### Albumit

* *[[Gyl maar]]* (2018)

### Singlet

* KeskiHesa (2015)
* Terassilta lentoon feat. Mäkki (2016)
* Karhun kaato (2017)
* Sauna lämpee feat. Mäkki (2017)
* Väsyneempi ku ennen lomaa (2017)
* Huulet tötterölle feat. Janne Ordén (2017)
* Pakettimatka (Yksi Totuus) feat. Seksikäs-Suklaa & Slim Mill (2018)
* Kuha Ruotsi hävii feat. Eini (2018)
* Seksihelteet (2018)
*7300 päivää (Dj Oku Luukkainen) feat. Erika Vikman & Danny (2019)
* 3kymppinen (2019)
* Baana auki (2019)
* Naamat (2020)
*Hölkälle (Pasi ja Anssi) (2021)
*Hyppääppä kyytiin (2022)

### Musiikkivideot

* *KeskiHesa* (2015)
* *Pakettimatka* (*[[Yksi Totuus]]*, mukana *[[Seksikäs-Suklaa]]* & *[[Slim Mill]]*, 2018)
* *No Self Control* (*[[Forte Silence]]*, 2018)
* *Hugo bossi* (mukana *[[Mäkki]]*, 2018)
* *7300 päivää* (*[[Oku Luukkainen|Dj Oku Luukkainen]]*, mukana *[[Erika Vikman]]* & *[[Danny]], 2019*)
* *Unicorn* (*[[Forte Silence]]*, 2019)
**Hölkälle* (Pasi ja Anssi, 2019)
**Hyppääppä kyytiin* (2022)
**Karaokemaa* (yhdessä Faijan kanssa, 2025)

### Lautauslista

## Lähteet
Riuttakarpeet

**Riuttakarpeet** (*Parmelina*) on karpeiden (Parmeliaceae) heimoon kuuluva jäkäläsuku, jonka lajeista Suomessa kasvavat ainakin nappikarve (*P. pastillifera*) ja riuttakarve (*P. tiliacea*).

## Tuntomerkit

Riuttakarpeet ovat yksisoluisia jäkäliä. Halkaisijaltaan ne ovat noin 10 senttimetrin mittaisia. Ne ovat yleensä lehtimäisiä ja yläpinnaltaan harmaita tai vaaleanharmaita. Alapinnaltaan ne ovat mustia. Riuttakarpeiden juurtumahapsissa ei ole haaroja. Niiden liuskat ovat alle senttimetrin mittaisia ja niiden laidassa on pieniä hammasmaisia pykäliä tai ne ovat säännöttömästi liuskaisia. Jäkälätapit ja jäkälämurut ovat riuttakarpeilla yleisiä. Valehuokosia niillä ei ole. Kotelomaljat ovat niillä harvinaisia, mutta silloin kun niitä on, ovat ne väriltään ruskeita. Riuttakarpeiden kuromapullot ovat sekovarren sisällä.

## Elintavat ja elinympäristö
Riuttakarpeiden fotobiontteina toimivat viherlevät. Ne ovat kivijäkäliä tai päällyskasveja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Riuttakarpeet (''Parmelina'')
Fradmon

**Fradmon** (, ; 400/300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka edusti klassisen kauden kuvanveistoa. Hän oli kotoisin Argoksesta ja toimi ainakin noin vuosien 420–417 eaa. tienoilla.

Fradmonin ajoitus tunnetaan Plinius vanhemmalta, joka sijoitti hänet yhdessä Polykleitoksen, Myronin, Pythagoraan ja Skopaan kanssa 90. olympiadille. Fradmon teki pronssiveistoksia. Hän osallistui Efesoksen Artemiin temppelin haavoittunutta amatsonia esittäneeseen veistoskilpailuun, johon osallistuivat myös Polykleitos, Feidias ja Kresilas. Hänen veistoksensa sijoittui kilpailussa viidenneksi. *[[Haavoittunut amatsoni]]* -veistosten Doria Panfili -tyypin on katsottu perustuvan hänen tulkintaansa, mutta tätä ei ole perusteltu erityisen hyvin.

Fradmon teki myös Olympian kisojen ja Python kisojen voittajien patsaita, jotka oli sijoitettu Olympiaan ja Delfoihin. Pausanias mainitsee Fradmonin tehneen vuoden 420 eaa. Olympian kisojen poikien painin voittaja Amertaan patsaan. Eräs Theodoridaan epigrammi mainitsee hänen tehneen 12 pronssilehmää, jotka oli omistettu Athene Itonian pyhäkölle Itonissa.

## Lähteet
Fyromakhos (415 eaa.)

**Fyromakhos** (, ), joskus virheellisesti *Pyromakhos* (, ), oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka edusti klassisen kauden kuvanveistoa. Hän oli kotoisin Ateenasta ja toimi noin vuoden 415 eaa. tienoilla.

Fyromakhos oli kotoisin Kefisian demoksesta. Hän teki sekä marmori- että pronssiveistoksia. Fyromakhoksen nimi esiintyy Ateenasta vuonna 1835 löydetyssä piirtokirjoituksessa, jonka mukaan hän teki useita veistoksia Erekhtheionin eli uuden Athene Poliaan temppelin reliefifriiseihin. Plinius vanhemman mukaan hän teki myös veistosryhmän, joka esitti Alkibiadesta ajamassa nelivaljakolla. Plinius käyttää Fyromakhoksesta nimimuotoa *Pyromakhos*.

Fyromakhosta ei tule (Pliniuksen tavoin) sekoittaa myöhempään, hellenistisen kauden kuvanveistäjä Pyromakhokseen.

## Lähteet
Kalamis

**Kalamis** (, ; 400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka edusti klassisen kauden kuvanveistoa. Hän toimi noin vuosina 467–429 eaa.

Kalamiin kotipaikkaa ei mainita antiikin lähteissä. Hänen ajoituksensa voidaan päätellä kahdesta hänen työstään. Hänen tiedetään tehneen osan hevosvaljakkopatsaasta, jonka Onatas teki Deinomeneen Hieronin pojan tilauksesta vuoden 467 eaa. tienoilla kunnioittamaan Hieronin voittoa Olympian kisoissa. Kalamis teki myös Apollon Aleksikakoksen patsaan, jonka sanottiin päättäneen Ateenassa raivonneen kulkutaudin, mikä ajoittuu vuoteen 429 eaa.

Kalamis oli ahkera ja monipuolinen taiteilija, ja teki veistoksia niin pronssista, kivestä, kullasta kuin norsunluustakin. Hän toimi myös metallinpakottajana. Pronssisen *Apollon Aleksikakoksen* lisäksi Kalamis teki myös marmorisen Apollonin patsaan, joka oli roomalaisella ajalla Serviliuksen puutarhoissa Roomassa, sekä pronssisen Apollonin patsaan, jonka Marcus Lucullus toi Roomaan Apolloniasta. Myöhempinä kopioina tunnetun *[[Apollon Omfalos]]* -tyypin alkuperäisveistoksena pidetään jotakin Kalamiin Apollonia.

Kalamiin muiksi veistoksiksi mainitaan muun muassa kullasta ja norsunluusta tehty parraton Asklepios, Pindaroksen tilaama Zeus Ammon, Dionysos, Afrodite ja Alkmene sekä Sosandra, mikä oli jonkun jumalattaren, yleisimmin tulkittuna Afroditen, epiteetti. Jumalten ja ihmisten lisäksi hän teki myös eläimiä esittäneitä veistoksia. Erityisesti kiitettiin hänen hevosveistoksiaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Culex omani

**Culex omani** on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Belkin vuonna 1962. Sillä ei ole alalajeja.

## Lähteet
The Marriage of Heaven and Hell Part II

**The Marriage of Heaven and Hell Part II** on Virgin Steelein seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 1996.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* David DeFeis – laulu, kosketinsoitin
* Ed Pursino – kitara
* Rob DeMartino – basso
* Joey Ayvazian – rummut kappaleissa 1, 2, 3, 4, 11, 12
* Frank Gilchriest – rummut kappaleissa 5, 6, 7, 8, 9, 10
* Frank Zummo – rummut kappaleessa 13

## Aiheesta muualla
* 
*
Kanakhos

**Kanakhos** (, ) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:

* Kanakhos vanhempi (500-luku eaa.), kuvanveistäjä
* Kanakhos nuorempi (toimi n. 400 eaa.), kuvanveistäjä
Parupalli Phalgun

Shri **Parupalli Srinagasiva Venkata Subbaraya Phalgun** (s. 20. elokuuta 1977 Vijayawada, Andhra Pradesh) on intialainen karnaattista musiikkia esittävä lyömäsoittaja. Hän soittaa mridangamia ja kanjiraa.

Phalgun syntyi sukuun, johon on kuulunut muitakin muusikoita, kuten laulaja Parupalli Ramakrishnayya Pantulu. Hän opiskeli ensin V. Balajin ja Radhakrishna Rajun, sitten jälkimmäisen pojan M. L. Rajun johdolla. Phalgun on kiertänyt kansainvälisesti, tehnyt opetustyötä ja voittanut muiden muassa All India Radion palkintoja. Vuonna 2009 hän sai Kanchi Kamakoti Peethamilta Asthana Vidwan -tittelin ja vuonna 2013 Sangeet Natak Akademin Ustad Bismillah Khan Yuva Puraskar -tunnustuksen. Phalgun on esiintynyt All India Radion lisäksi Doordarshanissa ja lukuisilla festivaaleilla, kuten Darbarissa, ja tehnyt monia levytyksiä. Hän on tehnyt esiintymisiä myös teatterinäytöksissä.

Phalgun on työskennellyt vanhempana luennoitsijana Ghantasala Venkateswara Rao Government Music Collegessa Vijayawadassa. Hän on tehnyt yhteistyötä muiden muassa sitaristi Shahid Parvezin ja vuodesta 2002 huilisti Shashank Subramanyamin kanssa.

## Lähteet
Doidalsas

**Doidalsas** (, myös  tai ; ) oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka edusti hellenististä kuvanveistoa. Hän oli kotoisin Bithyniasta ja toimi 200-luvun eaa. puolessa välissä.

Doidalsaan nimi esiintyy useissa eri muodoissa. Bysanttilaisissa lähteissä esiintyy muotoa *Daidalos*, missä voi olla sekaannusta myyttisen Daidaloksen tai varhaisemman Daidalos Sikyonlaisen nimeen. Doidalsas edusti mahdollisesti Lysippoksen kuvanveistokoulukuntaa. Hänen arvellaan toimineen Bithynian kuninkaan Nikomedes I:n (279–255 eaa.) hovikuvanveistäjänä. Antiikin lähteiden mukaan Doidalsas teki muun muassa Nikomedeiassa olleen Zeus Stratioksen patsaan.

Doidalsas tunnetaan erityisesti *[[Kyykyssä oleva Afrodite]]* -veistostyypin alullepanijana. Plinius vanhempi kertoo Nikomedeen tilanneen alkuperäisen veistoksen Doidalsaalta, koska ei kyennyt hankkimaan itselleen *[[Knidoksen Afrodite]]a*. Tämä kertomus on kuitenkin kyseenalaistettu. Tyyppi oli suosittu roomalaisella kaudella, ja tunnetaan useana tuohon aikaan tehtynä kopiona sekä muun muassa rahojen kuvituksista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Johann Georg Fischer

**Johann Georg Fischer** (1816–1897) oli saksalainen runoilija ja näytelmäkirjailija. Hän on julkaissut runokokoelmat *Gedichte* (1854), *Den Deutschen Frauen* (1869), *Aus frischer Luft* (1872), *Neue Lieder* (1876), *Auf dem Heimweg* (1891) ja *Mit achtzig Jahren* (1896), joissa ilmenee syvätunteinen lyyrikko ja muodon mestari, yhtä onnistunut humorististen kuin vakavien aiheiden käsittelyssä. Lisäksi hän on julkaissut näytelmät, *Saul* (1862), *Friedrich II von Hohenstaufen* (1863), *Florian Geyer* (1866) ja *Kaiser Maximilian von Mexiko* (1868). 

Fischerille pystytettiin 1900 Stuttgartiin pronssinen kuvapatsas.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kora Sikyonlainen

**Kora Sikyonlainen** (, ), joissakin versioissa **Kallirrhoe** (, ), oli antiikin kreikkalainen savenvalaja ja kuvanveistäjä Butadeen tytär, joka esitettiin antiikissa piirustustaiteen keksijänä. Hän oli kotoisin Sikyonista ja toimi Korintissa, ja hänet on sijoitettu arkaaiselle kaudelle noin vuoteen 650 eaa.

Butadeesta ja Korasta kerrottiin myyttiä tai tarua, jolla antiikin aikana selitettiin piirustuksen, maalauksen tai kuvanveiston syntyä. Myyttiä on kuvattu eri versioin ja tavoin eri aikoina, ja sen nimeksi mainitaan esimerkiksi ”Kuvaamataiteen alkuperä”, ”Maalaustaiteen alkuperä” tai ”Piirustuksen alkuperä”. Antiikista se tunnetaan parhaiten Plinius vanhemman kertomana.

Tarun mukaan Kora oli rakastunut isänsä Butadeen oppipoikaan. Kun rakastetun oli tarkoitus päättää opiskelunsa ja lähteä pois, Kora piirsi hänen kasvojensa varjon ääriviivan seinälle. Valon lähteenä oli eri versioissa kynttilä, lamppu tai aurinko. Butades teki piirustuksesta reliefin ja poltti sen kovaksi keramiikkauunissa. Näin tytär saattoi säilyttää kuvan rakastetustaan. Reliefi oli tallessa nymfaionissa Korintissa aina siihen saakka, kunnes Mummius tuhosi kaupungin.

## Lähteet
Mikon

**Mikon** (, ) voi viitata seuraaviin:

* Mikon Ateenalainen (toimi n. 460 eaa.), kuvanveistäjä ja taidemaalari
* Mikon nuorempi, taidemaalari
* Mikon Syrakusalainen (toimi n. 215 eaa.), kuvanveistäjä

* NEG Micon, tuulivoimaloita valmistanut tanskalainen yritys

## Lähteet
The House of Atreus Act II

**The House of Atreus Act II** on Virgin Steelein kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 16. lokakuuta 2000. 

## Kappaleet
### CD 1
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### CD 2
#
#
By the Gods Suite
##
##
##
##
The Legends Suite
##
##
##
#
#
#

## Kokoonpano
* David DeFeis – laulu, kosketinsoitin
* Ed Pursino – kitara, basso
* Frank Gilchriest – rummut 

## Aiheesta muualla
* 
*
Arthur Fitger

**Arthur Heinrich Wilhelm Fitger** (1840–1909) oli saksalainen taidemaalari ja runoilija. Hänen maalauksensa ovat etupäässä dekoratiivista ja monumentaalista laatua ja aiheiltaan fantastisia. Hänen näytelmistään tunnetuimpia ovat *Adalbert von Bremen* (1873), *Die Hexe* (1878), *Die Rosen von Tyburn* (1888) ja *San Marcos Tochter* (1902). Näitä etevämmät ovat hänen raikassäveleiset lyyriset runonsa. Lyyrisistä runokokoelmista ovat merkittäviä *Fahrendes Volk* (1894), *Winternächte* (1887) ja *Requiem æternam dona ei* (1894).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
John Hartwall

**John Herrick Hartwall** (4. maaliskuuta 1945 Helsinki – 24. maaliskuuta 2020 Espoo) oli suomalainen yritysjohtaja, logistiikka-alan metalliteollisuusyrityksen K. Hartwall Oy Ab:n hallituksen jäsen ja aikaisempi toimitusjohtaja vuosina 1986–2009. Hänen kaudellaan yrityksen toiminta laajeni eri puolille maailmaa ja osa tuotannosta siirrettiin Kiinaan.

John Hartwall kuului Hartwallin vauraaseen yrittäjäsukuun. Hänen isänsä oli teollisuusneuvos Kay Hartwall, ja hänen veljensä on diplomiekonomi Erik Hartwall. K. Hartwallin nykyinen toimitusjohtaja on John Hartwallin poika Jerker Hartwall (s. 1970).

Hartwall asui Sipoossa ja perusti K. Hartwall Oy:n entisiin tiloihin muun muassa taidegallerian Gumbostrand Konst & Form, jonka toimintaa hän kehitti myös jäätyään eläkkeelle.

John Hartwall kuoli koronaviruksen aiheuttaman lyhyen mutta aggressiivisen sairauden jälkeen maaliskuussa 2020 yhtenä ensimmäisistä suomalaisuhreista. Jerker Hartwall kertoi myöhemmin julkisuuteen, että John Hartwall oli saanut koronavirustartunnan Sipoossa 6. maaliskuuta 2020 pidetyillä syntymäpäiväjuhlillaan. Jerkerin mukaan noin joka kymmenes 70 juhlavieraasta sai Hartwallin lisäksi tartunnan. *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* mukaan tartuntaketjun takia Sipoo oli jonkin aikaa ”väkilukuun suhteutettuna Suomen koronavirustartuntojen keskus”.

## Lähteet
Thea Musgrave

**Thea Musgrave** CBE (s. 27. toukokuuta 1928 Edinburgh, Skotlanti) on brittiläissyntyinen, vuodesta 1972 Yhdysvalloissa asunut säveltäjä. Hänen tuotantoonsa kuuluu konserttoja, oopperoita, kuoroteoksia ja kamarimusiikkia.

Musgrave opiskeli Edinburghin yliopistossa ja sai vuonna 1950 musiikin kandidaatin arvon. Vuosina 1950–1954 hän suoritti lisäopintoja Pariisissa enimmäkseen Nadia Boulangerin johdolla. Vuonna 1953 ensimmäinen Musgravelta tilattu teos *Suite o' Bairnsangs* (lauluäänelle ja pianolle) esitettiin Braemarissa Skotlannissa, ja seuraavana vuonna Skotlannin BBC:ssä esitettiin hänen teoksensa *Cantata for a Summer's Day*. Nämä ja muut varhaiset teokset olivat enimmäkseen diatonisia; myöhemmin hän alkoi hyödyntää kromatiikkaa ja sittemmin sarjallisuutta. Tyylin uudistuminen näkyi jo 1950-Luvun loppupuolen teoksissa, esimerkiksi pianosonaatissa (1956) ja jousikvartetossa (1958).

Musgrave jatkoi kamari- ja vokaalimusiikkiteosten säveltämistä 1960-luvulla, mutta siirtyi myös suurimuotoisempaan ilmaisuun. Vuonna 1967 kantaesitettiin hänen kolminäytöksinen oopperansa *The Decision*. Hänen myöhempiä oopperoitaan ovat olleet *The Voice of Ariadne* (1974), *Harriet, the Woman Called Moses* (1984), *Simón Bolívar* (1993) ja *Potalba* (2003). Monet oopperat on kantaesitetty Virginian oopperassa. Musgrave on säveltänyt myös baletteja, joihin kuuluvat *Beauty and the Beast* (1969) ja *Orfeo* (1975). Konserttiteoksiin kuuluvat esimerkiksi konsertot klarinetille (1968) ja käyrätorvelle (1971). Monissa Musgraven teoksissa 1970–1980-luvuilta on hyödynnetty elektronisesti tuotettuja ääniä. 

Musgrave on johtanut monien orkesteriteostensa esityksiä Skotlannissa ja Yhdysvalloissa. Hän työskenteli New Yorkin kaupunginyliopistossa vuosina 1987–2002. Hän sai vuonna 2002 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvon. Hänelle myönnettiin myös vuoden 2017 The Queen's Medal for Music.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Kokkola (Salo)

**Kokkola** on maarekisterikylä Salossa. Kokkolan kyläalue sijaitsee kahdessa osassa Pettilän länsipuolella.

Kokkolan kantatila on purettu ja historiallisen kylätontin läpi kulkee nykyään Pettiläntie. Alueen kylärakenne on hävinnyt, mutta Kokkola on jäänyt maarekisteriin omana kylänään. Varsinainen kyläalue sijaitsee Vähäjoen latvahaaran Myllyojan varrella. Sen läpi kulkevan Pettiläntien varrella on hieman asutusta. Toinen Kokkolan kyläalue on hieman etelämpänä olevaa metsää, jonka reunalla on kaksi taloa.

## Lähteet
Ramon Dekkers

**Ramon Dekkers** (4. syyskuuta 1969 Breda – 27. helmikuuta 2013 Breda) oli hollantilainen potkunyrkkeilijä. Hän oli kahdeksankertainen maailmanmestari Muay Thai / potkunyrkkeilyssä. Hän oli Thaimaan tunnetuin ei-thai-taistelija 1990-luvulla. Hän oli myös ensimmäinen taistelija, joka sai "Muay Thai Foreign Fighter Of The Year" -palkinnon Thaimaassa.

## Lähteet
Floydin kolmio

**Floydin kolmio** on lukukolmio, jossa on luonnollisia lukuja ykkösestä ylöspäin. Lukujen määrä ensimmäisellä rivillä on yksi ja se kasvaa aina yhdellä, kun kolmiossa mennään alaspäin.

Ensimmäisellä rivillä on luku 1, toisella rivillä 2 ja 3, kolmannella rivillä 4, 5 ja 6 jne., eli luku kasvaa aina yhdellä.

## Lähteet

* C Program to print Floyd’s triangle – GeeksforGeeks
RAM-levy

**RAM-levy** (*RAM-asema*, *RAM disk*, *RAM drive*) on tietokoneen muistiin luotu levyosio, joka käyttää osan haihtuvasta RAM-muistista. Käyttöjärjestelmä käyttää RAM-levyä muun massamuistin tavoin. RAM-levyn etu on sen nopeus ja haittana sisällön haihtuminen virran katkaisussa.

Tuki on mukana useissa käyttöjärjestelmissä kuten AmigaOS, FreeBSD, Linux ja Mac OS X. Linux tukee myös RAM-levyn pakkausta läpinäkyvästi.

Joihinkin käyttöjärjestelmiin saa tuen erillisen lisäohjelmiston avulla kuten Windowsiin.

## Lähteet
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 2020

**Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 2020** oli tarkoitus järjestää 26.–30. elokuuta 2020 Pariisissa, Ranskassa. Ne olisivat olleet järjestyksessään 25:nnet yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut. Kilpailupaikkana olisi ollut Stade Charléty.

Euroopan yleisurheiluliitto vahvisti Pariisin kisojen järjestäjäksi huhtikuussa 2017. 

23. huhtikuuta 2020 ilmoitettiin, että kisat perutaan kokonaan koronaviruspandemian vuoksi, eikä niitä siirretä eteenpäin.

## Lähteet
Asobo Studio

**Asobo Studio** on ranskalainen pelitalo, joka perustettiin vuonna 2002. Pelitalo on kehittänyt 17 videopeliä ja muun muassa videopelejä Pixarin elokuvista *[[Rottatouille]]*, *[[WALL-E]]*, *[[Up – kohti korkeuksia]]* sekä *[[Toy Story 3]]*.

## Pelit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Asobo Studion viralliset kotisivut
Paradise Lostin diskografia

**[[Paradise Lost]]** on brittiläinen metalliyhtye, joka perustettiin Halifaxissa, Englannissa vuonna 1988. Yhtyettä pidetään goottimetallin pioneerina, ja yhtyeestä on tehty Diran Noubarin ohjaama dokumenttielokuva *Over the Madness* (2007), joka käsittelee Paradise Lostin vaikutusta goottimetalligenreen. Dokumentin mukaan yhtye on myynyt maailmanlaajuisesti yli kaksi miljoonaa albumia.

## Albumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Livealbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Kokoelmat
* 
* 
* 
* 
* 

## EP:t
* *As I Die* (1993)
* *Gothic EP* (1994)

## Singlet
* *Frozen Illusion* (1989)
* *In Dub* (1990)
* *As I Die* (1993)
* *Seals the Sense* (1994)
* *The Last Time* (1995)
* *Forever Failure* (1995)
* *True Belief ’97* (1997)
* *Say Just Words* (1997)
* *One Second* (1997)
* *Permanent Solution* (1999)
* *So Much Is Lost* (1999)
* *Fader* (2001)
* *Mouth* (2001)
* *Erased* (2002)
* *Forever After* (2005)
* *The Enemy* (2007)
* *Crucify* (2012)
* *Widow* (2023)
* *Embers Fire* (2023)
* *True Belief* (2023)
* *Silence Like the Grave* (2025)
* *Serpent on the Cross* (2025)
* *Tyrants Serenade* (2025)

## DVD/VHS-julkaisut
* Live Death (1990, VHS/DVD)
* Harmony Breaks (1994, VHS)
* One Second Live (1999, VHS)
* Evolve (2002, DVD)
* Over the Madness (2007, DVD)
* The Anatomy of Melancholy (2008, DVD)
* Draconian Times MMXI (2011, DVD)

## Demot
* 

:# 

* Demo sisälsi treeninauhaversion Morbid Existence -kappaleesta.


* 

:# 
:# 
:# 


* 

:# 
:# 
:# 


* 

:# 
:# 
:# 
:# 
:# 
:# 
:# 


## Musiikkivideot

## Lähteet
Lumimaasara

**Lumimaasara** (*Carex rufina*) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja tavallisesti hyvin pienikokoinen saralaji. Lumimaasara muistuttaa paljolti pienikokoista tunturisaraa (*Carex bigelowii*), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan kukintojen sekä pullakoiden ulkonäön perusteella. Lumimaasara muistuttaa jonkin verran myös kerosaraa (*Carex norvegica*), mutta siitä lumimaasara on erotettavissa muun muassa emikukkien luottien lukumäärän, tähkäsuomujen ulkonäön sekä lehtien pituuden perusteella.

Lumimaasara on kasvutavaltaan maanmyötäinen tai koheneva ja sen varret ovat tavallisesti vain noin 5 cm pitkiä. Varret ovat rentoja sekä kaartuvia ja kasvavat pieninä mättäinä. Lehtien tyvitupet ovat kalvaanruskeita. Lehdet ovat vaaleanvihreitä ja suunnilleen samanpituisia kuin varretkin. Lumimaasara on yhtäläistähkäinen saralaji ja sen kukinto koostuu 2–4 tähkästä, jotka sijaitsevat tiiviisti yhdessä varren kärjessä. Tähkät ovat lyhyitä ja hedekukat sijaitsevat ylimmän tähkän tyvellä. Tähkäsuomut ovat violetinmustia ja niissä on vaalea keskisuoni. Pullakot ovat vaaleanvihreitä, mutta yleensä tummakärkisiä ja niissä on lyhyt suuota. Emikukat ovat kaksiluottisia.

Lumimaasara kasvaa märillä lumenviipymäpaikoilla. Lumimaasaraa kasvaa Skandien vuoristossa, Islannissa sekä Grönlannin rannikoilla. Lumimaasaraa ei kasva Suomessa.

Lumimaasaran tieteellinen lajinimi (*rufina*) tulee latinan sanasta *rufinus* (suom. mustanpunainen) ja viittaa yleensä tummakärkisten pullakoiden väriin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: ''Carex rufina'' 
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Carex rufina'' 
*Flora of North America: ''Carex rufina''
Buzz (Ryanair)

**Buzz**  on Ryanairin puolalainen tytäryhtiö. Sen kotipaikka on Varsova. Ryanair hankki Buzz-brändin alkujaan KLM:n perustamalta, vuosina 2000–2004 toimineelta samannimiseltä yhtiöltä, jonka se hetken aikaa myös omisti.

## Historia
Ryanair tiedotti suunnitelmistaan perustaa tytäryhtiö Puolaan vuonna 2017. Se hankki puolalaisen lentotoimiluvan alkuvuonna 2018, ja uusi tytäryhtiö Ryanair Sun aloitti lennot kesäkaudella 2018. Ryanair Sun oli alun perin tilauslentoyhtiö, joka tarjosi pääasiassa lentoja lomakohteisiin puolalaisille matkanjärjestäjille. Vuoden 2018 loppupuolella Ryanair ilmoitti kuitenkin lakkauttavansa omat solmukohtansa Puolassa ja siirtävänsä niistä lennetyt reitit Ryanair Sunille, joka alkoi lentää niitä emoyhtiön puolesta.

Ryanair ilmoitti maaliskuussa 2019 vaihtavansa Ryanair Sunin nimeksi Buzz saman vuoden syksyllä. Samalla Buzz sai omat puolalaisille asiakkaille suunnatut verkkosivunsa, joiden kautta voi varata myös muita Ryanairin lentoja.

## Laivasto
 
Buzzin laivasto maaliskuussa 2023.





## Lähteet
Friedrich Wilhelm Foerster

**Friedrich Wilhelm (Fr. W.) Foerster** (2. kesäkuuta 1869 – 9. tammikuuta 1966 Kilchberg) oli saksalainen kasvatusopillinen kirjailija, yksityisdosentti Zürichin yliopistossa. Hän tuli tunnetuksi siveyskasvatusoppia käsittelevistä teoksistaan, joista *Jugendlehre* oli laajin ja perusteellisin. Useita hänen kirjojaan on suomennettu.

## Suomennetut julkaisut
* *Osaatko elää?: kirja pojille ja tytöille*, suomentanut Rope Kojonen, Porvoo: WSOY 1907
* *Kotitalous ja elämänihanteet*, suomentanut Hilma Suomalainen, Porvoo: WSOY 1908
* *Koulu ja luonteenkasvatus*, suomentanut Oskari Mantere, Porvoo: WSOY 1909
* *Elämän ohjeita: kirja nuorille ihmisille*, Porvoo: WSOY 1910
* *Sukuelämän siveys- ja kasvatusoppi: vakavia sanoja "Uudenaikaisille"*, suom. Rope Kojonen, Porvoo: WSOY 1912
* *Kunnon kansalainen: kansalaiskasvatuksesta*, suom. Väinö Kivilinna, Porvoo: WSOY 1912
* *Nuorison kasvatus: kirja vanhemmille, opettajille ja papeille*, suomentanut Oskari Mantere, Porvoo: WSOY 1913-1915.
* *Kristinusko ja luokkataistelu: näkökohtia ja herätteitä sosiaaliseen työhön ja luokkienvälisen yhteisymmärryksen aikaansaamiseen*, suom. Aapeli E. Jokipii. Porvoo: WSOY 1925
* *Kasvatus ja itsekasvatus: yleisiä näkökohtia vanhemmille ja opettajille, sielunpaimenille ja nuorisonhuoltajille*, suom. A. A. Koskenjaakko Porvoo : WSOY 1921. Sarja: Sivistys ja tiede, 20.
* *Valtiollinen siveys- ja kasvatusoppi*, suomentanut Iisakki Laati, Porvoo: WSOY 1922
* *Kristus ja inhimillinen elämä*, suom. Hellin Mustala. Porvoo : WSOY 1923.

## Lähteet
Ruusulevä

**Ruusulevä** (*Callithamnion roseum*) on Callithamniaceae-heimoon kuuluva merivesissä elävä punalevälaji. Ruusulevän koko on tavallisesti yhdestä viiteen senttimetriä. Se on punainen ja muodostaa tupsuja. Suomen ympäristössä sitä tavataan melko harvinaisena Itämeren eteläosasta aina Suomenlahteen ja Merenkurkkuun asti ja luokitellaan alueellisesti silmälläpidettäväksi lajiksi. Laji suosii melko avoimia kivisiä kasvualustoja, jotka ovat yli viiden metrin syvyydessä vedenpinnasta. Se voi myös kasvaa muiden levien päällä. Ruusulevä on yksineuvoinen.

## Lähteet
Deeeep.io

**Deeeep.io** on vuonna 2016 julkaistu videopeli, jonka ideana on evoluutio. Sen kehitti argentiinalainen Federico Mouse. Tarkoituksena on kehittää eläin ensimmäisestä muodosta viimeiseen (kymmenenteen). Kaikki muodot ovat vedessä tai sen läheisyydessä eläviä eläimiä.

## Lähteet
Jokisalava

**Jokisalava** (*Salix* × *fragilis*, syn. *Salix* × *rubens*) on valkosalavan (*Salix alba*) ja silosalavan (*Salix euxina*) välinen risteymä. Se on yleisilmeeltään leveälatvuksinen puu, jonka korkeus voi vaihdella 6–18 metrin välillä. Jokisalava on kaksikotinen eli sillä on hede- ja emikukat eri puuyksilöissä.

Jokisalavaa käytetään koristekasvina, ja sitä on kehitetty edelleen risteyttämällä sitä uudelleen kantalajiensa sekä niiden risteymien kanssa. Näin on saatu luotua monia erilaisia ja alkuperältään vaihtelevia risteymiä, mikä näkyy myös jokisalavan ulkonäön ja kestävyyden vaihteluna.

## Taksonomia
Carl von Linné kuvasi lajin *Salix fragilis* vuonna 1753. Samaa nimeä käytettiin pitkään sekä risteymälajista että sen toisesta kantalajista. Vasta vuonna 2009 kantalajille annettiin tieteellinen nimi, *Salix euxina*, minkä jälkeen risteymälajia on kutsuttu nimellä *Salix* × *fragilis*. Suomen Lajitietokeskus kutsuu nykyään kantalajia nimellä silosalava ja risteymälajia nimellä jokisalava. Euroopassa sekä silo- että jokisalava kasvavat vakiintuneina, mutta jokisalava on huomattavasti yleisempi: arviolta vain kymmenesosa aiemmin *Salix fragilis* -nimellä tunnetuista pajuista on silosalavia. Molekyylianalyysien perusteella Linnén Ruotsista keräämä *Salix fragilis* -lajin holotyyppi on lajiltaan jokisalava.

Jokisalavasta on kaksi eri muotoa: kujasalava (*Salix* × *fragilis* f. *fragilis*) ja keltasalava (*Salix* × *fragilis* f. *vitellina*). Aiemmin kujasalava-nimeä käytettiin koko *Salix* × *fragilis* -risteymälajista.

## Levinneisyys
Jokisalavaa esiintyy luonnostaan Turkissa. Se on kuitenkin vakiintunut vieraslaji ympäri Eurooppaa, Aasiaa, Afrikkaa sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikkaa. Australiassa ja Uudessa-Seelannissa sen katsotaan olevan haitallinen vieraslaji. Syy jokisalavan laajalle levinneisyydelle on se, että sitä on istutettu laajalti eroosion hallintaan, uudelleenmetsitykseen, poltto- ja rakennuspuuksi sekä pölyttäjien ravinnoksi.

## Lähteet
* Mustila Arboretum: ''Salix'' × ''fragilis''

### Viitteet
Erityismuoto

**Erityismuoto** (, lyhenne f. sp., monikko ff. spp.) on taksonominen taso. ICN-säännöstön mukaan eliö voidaan erottaa lajista omaksi erikoismuodokseen luokiteltaessa loisia, etenkin sieniä, mikäli, luokiteltava eliö voidaan tunnistaa sen sopeutumisesta erilaiseen isäntäkasviin, mutta ei fysiologisesta näkökulmasta täytä lajin, alalajin eikä muunnoksen kriteerejä ja morfologisesta näkökulmasta vähän tai ei lainkaan.

Erikoismuotoa laajempi taso on muoto ja alempi taso rotu (kasvitieteessä lajike). 

## Lähteet
Cathedralin diskografia

**[[Cathedral]]** on doom metal -yhtye Englannista. Sen perusti Napalm Death -yhtyeen entinen laulaja Lee Dorrian. Yhtyeen tyyli on vuosien saatossa muuttunut alkuaikojen hitaasta doom metallista enemmän stoner rock -tyyliin.
## Demot
* *[[In Memorium]]* (1990)
* *[[Demo (Cathedral)|Demo # 2]]* (1991)

## Albumit
* *[[Forest of Equilibrium]]* (1991)
* *[[The Ethereal Mirror]]* (1993)
* *[[The Carnival Bizarre]]* (1995)
* *[[Supernatural Birth Machine]]* (1996)
* *[[Caravan Beyond Redemption]]* (1998)
* *[[Endtyme]]* (2001)
* *[[The VIIth Coming]]* (2003)
* *[[The Garden of Unearthly Delights]]* (2005)
* *[[The Guessing Game]]* (2010)
* *[[The Last Spire]]* (2013)

## Singlet
* *[[Grim Luxuria]]* (1993)
* *Ride* (1993)
* *[[Twylight Songs]]* (1993)
* *[[Gargoylian]]* (2001)
* *Vengeance of the Blind Dead (Flexi Version)* (2013)
* *[[Society’s Pact with Satan]]* (2025)

## EP:t
* *[[Soul Sacrifice]]* (1992)
* *[[Twylight Songs]]* (1993)
* *[[Statik Majik]]* (1994)
* *[[In Memorium]]* (1994)
* *[[Cosmic Requiem]]* (1994)
* *[[Hopkins (The Witchfinder General)]]* (1996)
* *Live in London* (2010)
* *A New Ice Age* (2011)

## Livealbumit
* Anniversary (2011)

## Kokoelmat
* In Memoriam (1999)
* The Serpent's Gold (2004)

## Split-albumit
* Rock Hard Presents: Gods of Grind (1991, Entombed, Carcass, Confessor)
* Cutting Through Columbia Hard Music (1992, Fight, Alice in Chains)
* Gods of Grind (1992, Entombed, Carcass, Confessor)
* New Metal Messiahs! (1995, My Dying Bride, Paradise Lost, Pitchshifter)

## Videoalbumit
* Our God Has Landed (2000)

## Musiikkivideot