open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pyhä stoa

**Pyhä stoa** () oli antiikin aikainen stoa eli pylväshalli Prienessä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.

## Historia

Pyhä stoa rakennettiin hellenistisellä kaudella, ja ajoitetaan yleensä noin vuosiin 160–150 eaa. Viimeistään se on ollut olemassa noin vuonna 130 eaa. Stoaan oletettavasti liittyvän piirtokirjoituksen mukaan sen lahjoittaja oli tekstin tulkinnasta riippuen joko Kappadokian kuningas Orofernes tai Ariarathes VI. Rakennuksen nimi tiedetään puolestaan toisesta, ensimmäiselle vuosisadalla eaa. ajoittuvasta piirtokirjoituksesta, joka mainitsee nimen Aulus Aemilius Zosimos ja viittaa kirjoituksen sijaintiin ilmaisulla ”Pyhässä stoassa agoralla” ().

Rakennusta käytettiin muun muassa kaupunginarkistona, ja sen seinien osista on löydetty lukuisia piirtokirjoituksia. Roomalaisella kaudella, mahdollisesti jo 100-luvulla eaa., yksi sen huoneista oli ilmeisesti omistettu keisarikultteille ja Roman eli Rooman kaupungin henkilöitymän kultille. Ennen stoan rakentamista sen paikalla oli mahdollisesti ollut varhaisempi, lyhyempi stoa.

## Rakennus

Stoa sijaitsi Prienen agoran pohjoispuolella ja avautui etelään eli agoralle päin. Stoan pituus oli noin 116,5 metriä ja syvyys noin 16,8 metriä, mistä pylväskäytävän syvyys oli noin 11,8 metriä. Stoa edusti julkisivultaan, jossa oli 49 pylvästä, doorilaista tyyliä. Pylväiden korkeus oli noin 5,2 metriä.

Sisäosissa 24 joonialaista pylvästä jakoi stoan kahteen laivaan. Takaosassa oli 15 huonetta, joiden kaikkien leveys oli noin 4,4 metriä ja syvyys noin 3,6 metriä. Kolme huoneista oli eksedran mallisia. Stoalle johti agoralta kuusi porrasaskelmaa.

Stoan pohjoispuolella eli agoralta katsottuna sen takana sijaitsivat Buleuterion ja Prytaneion.

## Lähteet
Zeuksen temppeli (Priene)

**Zeuksen temppeli** oli antiikin aikainen Zeus Olympiokselle omistettu kreikkalainen temppeli Prienessä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.

## Historia

Zeuksen temppeli rakennettiin hellenistisen kauden alussa 300-luvun ja 200-luvun eaa. taitteessa. Sen arkkitehdiksi oletetaan Pytheos (tai Pythios), koska rakennus muistuttaa paljon hänen suunnittelemaansa Prienen Athenen temppeliä. Zeuksen temppelin myöhemmästä historiasta ei tiedetä juuri mitään. Rakennus tulkittiin tutkimuksen alkuvaiheessa virheellisesti Asklepieioniksi eli Asklepioksen temppeliksi läheltä löytyneen piirtokirjoituksen vuoksi.

## Rakennus

Temppeli pyhäkköalueineen sijaitsi Prienen agoran itäpuolella ja kytkeytyi sen rakennuksiin. Temppeliä ympäröineen temenos-alueen koko oli noin 30 × 29,7 metriä. Sen sisäänkäynti oli itäsivulta. 

Temppeli edusti joonialaista tyyliä ja oli monin tavoin Athenen temppelin pienempi versio. Se oli malliltaan tetrastyyli prostyyli, toisin sanoen sen edessä oli neljä pylvästä. Temppelin koko oli noin 11,8 × 8,5 metriä. Sen sisäosan naoksen eli cellan koko oli noin 6 × 5,2 metriä. Temppelissä ei ollut takaosan opisthodomosta. Erityisesti temppelin pylväiden kapiteelit olivat samanlaiset kuin Athenen temppelissä. Entablementissa oli kolmesta fascia-nauhasta koostunut arkkitraavi, mutta ei friisiä. Temppelin koristeosat ovat nykyisin Pergamon-museossa Berliinissä.

Temppelin alttari sijaitsi tavan mukaan sen itäpuolella. Sen koko oli noin 4,8 × 3,6 metriä. Temenos oli ympäröity doorilaista tyyliä edustaneilla stoilla eli pylväshalleilla. 

Pyhäkköalueen paikalla on myös myöhempiä, bysanttilaisaikaisen linnoituksen ja kirkon raunioita.

## Lähteet
Purppurakotilo

**Purppurakotilo** (*Nucella lapillus*) on Muricidae-heimoon kuuluva kotilolaji. Se voi kasvaa yli 4 senttimetrin mittaiseksi ja elää 6-vuotiaaksi. Sukukypsyyden se saavuttaa noin 3-vuotiaana. Purppurakotilo elää pohjoisella Atlantin valtamerellä ja arktisella alueella.

Purppurakotilo on <nowiki/>petokotilo, joka saalistaa muita nilviäisiä. Se poraa kärsällään reikiä saaliinsa kuoreen päästäkseen käsiksi sen lihaan. Laji elää vuorovesivyöhykkeellä, ja sitä voidaan kerätä laskuveden aikaan käsin tai pyytää syötillisillä astioilla.

## Käyttö väriaineena
Purppurakotiloa on käytetty purppuravärin valmistukseen Britteinsaarilla ja Pohjois-Amerikassa. Kotilo tuottaa rauhasessaan kermanväristä limaa, joka hapettuessaan muuttuu vähitellen kestäväksi purppuraksi. Jotkin historiallisia väriaineita tuottavat valmistajat käyttävät purppurakotiloa edelleen tähän tarkoitukseen, jolloin grammaan väriainetta kuluu noin 10&nbsp;000 suurta kotiloa. Purppuraväriä on perinteisesti saatu myös muista kotiloista, kuten värikotilosta.

Irlannissa purppurakotiloita on kerätty todistetusti ainakin mesoliittiselta kaudelta (noin 4500 eaa.) varhaiskristilliselle ajalle saakka. Arkeologisilta kohteilta löydettyjen suurten kuorikasojen uskotaan liittyvän nimenomaan väriaineen valmistukseen eikä niinkään ravintokäyttöön.

## Lähteet
Mustalampi (Kirkkonummi)

**Mustalampi** () on Uudellamaalla Kirkkonummella  Upinniemellä sijaitseva lampi. Mustalammen etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin yksitoista kilometriä etelälounaaseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 35 kilometriä lounaaseen.

## Nimi
Mustalammella on ollut useita nimiä. Vanhin tunnettu muoto on Hakipää Träsk, joka on johdettu Haukipää-nimisestä niemestä. Myös nimeä Tunturijärvi on käytetty.

## Maantietoa
Mustalampi on 600 metriä pitkä, 300 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 9,3 hehtaaria. Lammen ympäristö on kallioista ja metsäistä.
Lammen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä .

## Luontoarvoja
Mustalampi on lievästi rehevä.

## Vesistösuhteet
Mustalampi sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueessa (vesistöaluetunnus 81), jonka välialueeseen 81V062 lampi kuuluu. Siihen on johdettu viereisiltä soilta kaksi lyhyttä ojaa. Sen laskuoja alkaa länsirannasta ja oja laskee Suomenlahden Upinniemenselälle Vattusaarten suojaan. Lammen vedenpinnan korkeus on 9,2 metriä mpy (N2000).

## Lähteet
Marteilia maurini

**Marteilia maurini** on Paramyxida-lahkoon ja Marteiliidae-heimoon kuuluva aitotumainen eliölaji. Se on atlantinsinisimpukalle (*Mytilus edulis*) loisiva tai kommensalistinen laji.

## Lähteet
Steinhausia mytilovum

**Steinhausia mytilovum** on Pseudopleistophoridae-heimoon kuuluva harppuunasienilaji. Se on välimerensinisimpukan (*Mytilus galloprovincialis*) loinen ja atlantinsinisimpukan (*Mytilus edulis*) loinen tai sille kommensalistinen laji.

## Lähteet
Sommarvägsträsket

**Sommarvägsträsket** on Uudellamaalla Kirkkonummella Porkkalanniemellä Häggesbölen lähellä sijaitseva järvi. Sommarvägsträsketin etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin kymmenen kilometriä etelään; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 29 kilometriä lounaaseen.

## Maantietoa
Sommarvägsträsket on 600 metriä pitkä, 350 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 8,5 hehtaaria. Järveä ympäröivät kalliorinteet ovat maankohoamisen seurauksena erottaneet sen Suomenlahdesta rautakauden aikana. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria ja rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä. Järven rannassa on kymmenen asuntoa, joista kolme on kiinteästi asuttuja. Niille johtaa tiet yhdystieltä 11247. Sommarvägsträsket on saanut nimensä sen länsipuolitse kulkevalta maantieltä. Järven lounaisena naapurina on Vintervägsträsket.

## Vesistösuhteet
Sommarvägsträsket sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueessa (vesistöaluetunnus 81), jonka välialueeseen 81V060 järvi kuuluu. Siihen ei tule muualta ojia ja sen laskuoja alkaa pohjoisrannasta. Se virtaa alas Dalsängenille ja se jatkaa todennäköisesti Lillträsketin läpi Bergstadiin, jossa se suuntaa itään laskien Suomenlahteen Brändöfjärdenissä. Järven vedenpinnan korkeus on 7,8 metriä mpy (N2000).

## Lähteet
Prytaneion (Priene)

**Prienen prytaneion** oli antiikin aikainen prytaneion Prienessä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.

## Historia

Prytaneioniksi tulkittu rakennus tehtiin alun perin hellenistisellä kaudella noin vuonna 180 eaa. Se toimi kaupungin johtavien virkamiesten kókoontumispaikkana ja pitohuoneena. Rakennuksen länsiseinä on osaksi yhteinen Buleuterionin itäseinän kanssa, mikä ajoittaa rakennusten varhaisimman vaiheen samalle ajalle. Prytaneionin ajoitus noin vuoteen 180 eaa. perustuu siihen, että se arvioidaan hieman noin vuoteen 200 eaa. ajoitettua Buleuterionia nuoremmaksi. Prienessä on todennäköisesti ollut vielä varhaisempi prytaneion kuitenkin jo ennen sitä, sillä kaupungista löydetyt 300-luvulle eaa. ajoitetut piirtokirjoitukset mainitsevat sellaisen. Rakennus uusittiin Rooman keisarikaudella viimeistään noin vuonna 150 jaa.

## Rakennus

Prytaneion sijaitsi Prienen alakaupungin keskiosissa Pyhän stoan pohjoispuolella ja Buleuterionin itäpuolella. Rakennus on säilynyt nykyaikaan vain huonosti. Nykyiset rauniot ovat pääosin sen viimeisestä vaiheesta roomalaiselta kaudelta.

Rakennuksen pituus pohjois-eteläsuunnassa on ollut noin 24 metriä ja leveys itä-länsisuunnassa noin 17,5 metriä. Keskiössä oli roomalaisessa vaiheessa kivetty peristyylipiha, jonka koko oli noin 7 × 7 metriä. Ei ole varmuutta siitä, oliko se olemassa jo varhemmin. Pihan pohjois- ja eteläpuolella oli kummallakin kolme huonetta ja länsipuolella kaksi huonetta. Sisäänkäynti oli eteläsivulta eteläosan keskimmäisen huoneen kautta. Sen itäpuolisessa huoneessa eli rakennuksen kaakkoishuoneessa oli pyhän *hestia*-tulen liesi, joka oli ilmeisesti peräisin jo rakennuksen varhaisemmasta vaiheesta.

Rakennuksessa ei ole ilmeisiä prytaneioneille tyypillisiä pitotiloja, ja siinä on joitakin yksityistalon piirteitä. Tällä perusteella rakennuksen tulkinta prytaneioniksi on joskus myös kyseenalaistettu.

## Lähteet
Vintervägsträsket

**Vintervägsträsket** on Uudellamaalla Kirkkonummella Porkkalanniemellä Häggesbölen lähellä sijaitseva järvi. Vintervägsträsketin etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin kymmenen kilometriä etelään; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 30 kilometriä lounaaseen.

## Maantietoa
Vintervägsträsket on 400 metriä pitkä, 200 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,5 hehtaaria. Järven rannat ovat alavat, mutta ympäristö on kallioista. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä. Vintervägsträsket on saanut nimensä sen itäpuolitse kulkevalta maantieltä. Järven koillisena naapurina Sommarvägsträsket. Vintervägsträsketin eteläosa rantoineen on luonnonsuojelualuetta.

## Vesistösuhteet
Vintervägsträsket sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueessa (vesistöaluetunnus 81), jonka välialueeseen 81V060 järvi kuuluu. Järveen on johdettu pari kuivatusoja ja sen laskuoja alkaa kaakkoisrannasta. Laskuoja yhtyy Kanskogebäckeniin, joka laskee Suomenlahdelle Kantansfjärdenin Storkanskogsundetiin. Järven vedenpinnan korkeus on 6,1 metriä mpy (N2000).

## Lähteet
T. M. Krishna

**Thodur Madabusi Krishna** (s. 1976 Chennai) on intialainen karnaattisen musiikin laulaja ja musiikkikirjailija. Hän sai vuonna 2016 Ramon Magsaysayn rauhanpalkinnon työstään sosiaalisen inklusiivisuuden hyväksi kulttuurissa.

Vuonna 2014 Krishna sai Tata-kirjallisuuspalkinnon "parhaan ensimmäisen tietokirjan" kategoriassa teoksestaan *A Southern Music – The Karnatik Story* (Harper Collins, 2013). Teoksessa karnaattista musiikkia tarkastellaan filosofisesta, esteettisestä ja sosiopoliittisesta näkökulmasta.

Krishna on tehnyt yhteistyötä tamilinkielisen runoilija Perumal Muruganin kanssa.

## Lähteet
Luis Lacalle Pou

**Luis Alberto Lacalle Pou** (s. 11. elokuuta 1973) on uruguaylainen poliitikko. Hän edustaa keskustaoikeistolaista kansallispuoluetta.

Lacalle Pou oli 16-vuotias, kun hänen isänsä Luis Alberto Lacalle valittiin Uruguayn  presidentiksi. Hänet valittiin kongressiin 26-vuotiaana, ja hän piti paikkansa 15 vuoden ajan kunnes nousi senaattiin. Hän oli presidenttiehdokkaana vuosina 2014 ja 2019.

Lacalle Pou voitti vuoden 2019 presidentinvaalien toisella kierroksella niukasti hallitsevan vasemmistoliittouman Frente Amplion ehdokkaan ja hänen astuttua virkaansa maaliskuun alussa 2020 päättyi Uruguayssa vasemmiston 15 vuotta kestänyt yhtäjaksoinen valtakausi.

## Lähteet
Helsinki Foundation

**Helsinki Foundation** (säätiörekisterissä **Helsinki-säätiö**) on kansainvälisesti toimiva suomalainen luonnonsuojelusäätiö. Voittoa tavoittelematon hyväntekeväisyyssäätiö hankkii lahjoitusvaroilla maata ja perustaa näihin kohteisiin yksityisiä luonnonsuojelualueita. Säätiön on perustanut 2015 suomenaustralialainen pariskunta Viivu ja Dom Padden.

Helsinki Foundationin ideana on tehdä luonnonsuojelu kaikille mahdolliseksi  ja säilyttää arvokkaita luontokohteita tuleville sukupolville. Lahjoittaja voi valita säätiön www-sivuilta löytyviltä kartoilta mieleisensä suojelulohkon (greenspace) ja nimetä sen persoonallisesti. Lahjoittaja saa tarkat koordinaatit nimikkosuojelualueensa sijainnista sekä tiedot kohteen koosta, ja lahjoittaja voi halutessaan myös vierailla luontokohteessa itse. 

Helsinki Foundation etsii aktiivisesti uusia suojelukohteita ympäri maailmaa. Suojeltava alue voi olla esimerkiksi metsää, kosteikkoa tai luonnonniittyä. Säätiöllä on omat luonnonsuojelualueet jo kolmessa eri maassa:  Suomessa, Australiassa ja Virossa. Suomen Lapissa, Sallassa sijaitseva Arctic Taiga Reserve rajoittuu kirkasvetiseen Näsmäjärveen. Lapin kohde olikin säätiön ensimmäinen suojelukohde. 

Australian Tasmaniassa säätiö suojelee 120 hehtaaria luontoa. Kohde on saanut nimekseen Green Tier Creek . Tasmanian luonto on hyvin poikkeuksellinen ja alueella asuu erittäin harvinaisia eläimiä, kuten uhanalaiseksi luokiteltuja kotkia (muun muassa *[[Aquila audax fleayi]]*) ja äärimmäisen uhanalaisia papukaijoja (tasmaniankaija, engl. Swift parrot). Suurin maailmassa jäljellä oleva pussipeto eli pussiahma on myös erittäin uhanalainen, vain Tasmaniassa tavattava eläin. 

Kesällä 2019 säätiö julkisti uusimman luonnonsuojelualueen Virosta. Vainio Bird Reserve  sijaitsee Muhun saarella, mikä on erityisesti muuttolinnuille suotuisa levähdysalue. Saarenmaan maakuntaan kuuluva Muhu eli Muhumaa on säilynyt hyvin vähäisen maatalouden ja suojelun vuoksi. Lintujen ja muiden eläinten lisäksi Muhussa on runsaasti hyönteisiä ja kämmekkäkasveja.

Helsinki Foundation toimii vapaaehtoisvoimin.   

## Lähteet
Lumisadenäkö

**Lumisadenäkö** () on huonosti tunnettu oireyhtymä, jota sairastava näkee lakkaamatta pieniä, väriseviä valkoisia tai harvemmin mustia pisteitä näkökentässään analogisen television kohinan eli ”lumisateen” tavoin. Potilaat kärsivät usein myös monista muista näköhäiriöistä, kuten valoyliherkkyydestä, hämäränäön heikkoudesta, jälkikuvista, lasiaissamentumista ja silmiä kiinni pidettäessä näkyvistä liikkuvista väripilvistä. 

Monet potilaat eivät huomaa tilassaan mitään poikkeuksellista, koska he ovat aina nähneet maailman lumisateen läpi ja sen vuoksi ajattelevat muidenkin näkevän samoin. Tästä syystä on vaikea arvioida häiriön yleisyyttä.

Nykykäsityksen mukaan oireyhtymä on synnynnäinen ja jatkuu läpi elämän. Virallista hoitokeinoa ei ole löydetty, mutta lamotrigiinista, asetatsolamidista ja verapamiilista on ollut apua osalle potilaista.

## Oireet
Lumisadenäön keskeisin oire on analogisen television ”lumisateen” kaltainen jatkuva näön häiriötila, jossa pienet, vilkkuvat pisteet peittävät koko näkökenttää kauttaaltaan mutta eivät kuitenkaan estä näkemistä niin, ettei potilas voisi toimia normaalisti elämässä. Lumisade näkyy molemmissa silmissä ja usein myös silloin, kun ne ovat suljettuina.

Muita näköaistiin liittyviä oireita ovat valoyliherkkyys, kuvan tai värin viipyminen usein vastaväreinä sen jälkeen, kun se on poistunut näkökentästä, heikko hämäränäkö, liikkuvien kohteiden ”hännät”, lasiaissamentumat, jälkikuvat, valkoisten pintojen värinä, silmiä kiinni pidettäessä näkyvät liikkuvat väripilvet, näkökentän äkillinen välähtäminen valkoisena salaman tavoin, valonlähteistä lähtevät pitkät valopylväät ja hetkittäisesti maailman näkeminen ikään kuin harmaan sumuverhon läpi eli käytännössä kontrastin väheneminen.

Näköaistiin liittymättömiä oireita ovat migreeni, tinnitus, korvanpaineongelmat, huimaus ja tasapaino-ongelmat, derealisaatio, puhe- ja keskittymisvaikeudet, ahdistus, masennus ja paniikkituntemukset.

Oireiden havaitaan pahenevan usein aivojen ja silmien rasittuessa esimerkiksi tietokoneen ruutua katsoessa tai stressin vuoksi.

## Syyt
Oireyhtymän syytä ei tunneta. Tutkijat ovat arvelleet, että perimmäisenä syynä saattaisi olla näköaivokuoren neuronien yliaktiivisuus aivojen takaraivolohkossa. 

Lumisadenäkö saattaa olla yksi lakkaamattoman ja infarktittoman migreeniauran oireista tai seurauksista. 

Hallusinogeenien rooli oireyhtymän synnyssä on epäselvä. Hallusinogeenien käytöstä johtuva aistivääristymien jäännöstila (HPPD) yhdistetään usein oireyhtymään, sillä joillakin oireet ovat alkaneet niiden käytön jälkeen.

Moni neuro-oftalmologi uskoo, ettei oireyhtymä ole lääketieteellinen sairaus vaan jonkin muun sairauden huonosti ymmärretty oire.

## Hoitokeinot
Oireyhtymään ei ole tunnettua hoitokeinoa. Mikään tutkittu hoitokeino ei ole kyennyt parantamaan oireita, mutta osalle potilaista oireiden lievittäminen on ollut mahdollista lamotrigiinilla, asetatsolamidilla tai verapamiililla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Simulaatio lumisadenäöstä
*
*
Oliver McBurnie

**Oliver McBurnie** (s. 4. kesäkuuta 1996 Leeds) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Hull Cityä.

McBurnie aloitti liigauransa Englannin ykkösliigassa Bradford Cityn joukkueessa kaudella 2013–2014. Hän pelasi myös lainalla Chesterissä. Kaudet 2015–2019 hän kuului Swansea Cityn omistukseen mutta pelasi myös lainalla Newport Countyssa, Bristol Roversissa ja Barnsleyssa. Swanseassa hän pelasi Valioliigaa viisi ottelua kaudella 2016–2017 ja 11 ottelua kaudella 2017–2018. Elokuussa 2019 McBurnie siirtyi Valioliigaan nousseeseen Sheffield Unitediin. Hän teki ensimmäiset valioliigamaalinsa elokuussa 2019 Leicester Cityä ja marraskuussa 2019 Manchester Unitedia vastaan. Ennen joulua hän teki maalin Brightonia ja tammikuussa 2020 West Hamia vastaan. Koronaviruspandemian aiheuttaman ottelutauon jälkeen hän teki heinäkuussa maalin voitto-otteluissa Tottenham Hotspuria ja Chelseaa vastaan, joten hänen koko kauden liigamaalimääräkseen tuli kuusi, millä hän oli Lys Moussetin kanssa joukkueensa paras maalintekijä. Hän pelasi kaudella 2019–2020 Valioliigassa 36 ottelua, joista 24 ottelua avauskokoonpanossa. Seuraavalla kaudella hän pelasi Valioliigassa 23 ottelua, joista 12 avauksessa. Ainoan maalinsa hän teki lokakuussa Leicesteriä vastaan. Heinäkuussa 2024 McBurnie siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Primera Divisiónissa pelaavaan UD Las Palmasiin. Hän pelasi kauden aikana 34 liigaottelua, joista avauskokoonpanossa 20, ja teki kolme maalia. Kesällä 2025 hän siirtyi Englannin mestaruussarjan Hulliin. Hän on pelannut mestaruussarjassa kaikkiaan 129 ottelua ja tehnyt 45 maalia. Englannin ykkösliigassa hän on pelannut 15 ottelua ilman maaleja, kakkosliigan kahdeksassa ottelussa hän on tehnyt kolme maalia.

McBurnie on pelannut Skotlannin alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Skotlannin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran maaliskuussa 2018 ystävyysottelussa Costa Ricaa vastaan. Hän on pelannut yhteensä 17 maaottelua, joista toistaiseksi viimeisen maaliskuussa 2021. Hän on pelannut kaksi MM- ja viisi EM-karsintaottelua.

## Lähteet
Zorro (vuoden 2009 televisiosarja)

**Zorro** on filippiiniläinen draamasarja, joka perustuu alun perin Johnston McCulleyn vuonna 1919 luomaan sankariin Zorroon. 98-osaisen sarjan tuotti GMA Network, jota esitettiin vuonna 2009. Sarjan nimikkosankaria esitti Richard Gutierrez.

## Juoni
Sarja kertoo nuoresta Antoniosta, joka joutuu äitinsä Marcelan hylkäämäksi ja kasvaa rikkaan puutarhurin Don Roberto Pelaezin ja hänen vaimonsa Donya Chiquita Pelaez luona. Vartuttuaan vanhemmaksi Antonio viettää paljon aikaa intiaanien seurassa ja tuntee sympatiaa heitä kohtaan, kun Angelesin hallitus kohtelee heitä kaltoin. Kauan kadoksissa ollut setänsä Diego de la Vega saapuu Antonion luokse Kaliforniasta. Hän ryhtyy opettamaan nuorelle pojalle miekkailua ja muita tärkeitä asioita, joita Zorro tarvitsee aloittaakseen sorrettujen puolustamisen.

## Rooleissa

## Lähteet
Teketeke

**Teketeke** () on japanilainen kaupunkitarina naisesta tai koulutytöstä, joka jäi junan alle ja meni  kahtia. Legendan mukaan tyttö vainoaa ihmisiä juna-asemilla yöllä ja surmaa heidät kahtia viikatteella, jota hän raahaa mukanaan. *Teke Tekestä* on tehty vuonna 2009 kauhuelokuva *[[Teketeke (elokuva)|Teketeke]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yokai.com 
* The Paranormal Guide
Italia Viva

**Italia Viva** (*Elävä Italia*, lyh. **IV**) on italialainen keskustalainen puolue. Sen perusti Italian entinen pääministeri Matteo Renzi erottuaan Demokraattisesta puolueesta. Puolueen ainoa meppi, Nicola Danti, istuu Demokraattisen puolueen kanssa S&D-ryhmässä.  

Italia Vivalla on paikallisosastoja niin Italiassa kuin ulkomaillakin.  

## Historia
Renzi ilmoitti 16. syyskuuta ''La Repubblican'' haastattelussa jättävänsä Demokraattisen puolueen. Hän totesi, että "se olisi hyvä kaikille. Myös Contelle". Sama iltana hän ilmoitti virallisesti uuden puolueen perustamisesta *Porta a Porta* -keskusteluohjelmassa. 

Puolueensa perustamisen jälkeen Renzi soitti pääministeri Contelle ja tarjoutui hallituskumppaniksi niin sanottuun keltapunaiseen hallitukseen (ital. *governo giallo-rosso*), jossa suurimmat puolueet olivat Viiden tähden liike ja Demokraattinen puolue. Hänen mukaansa uuteen ryhmään liittyi parisenkymmentä alahuoneen edustajaa ja tusinan verran senaattoreita.. Puolueeseen loikattiin myös muista puolueista: muun muassa Donatella Conzatti Forza Italiasta ja Gelsomina Vono Viiden tähden liikkeestä.

## Ideologia ja näkemyksiä
Renzi itse on kuvaillut Italia Viva -puoluetta "nuoreksi, innovatiiviseksi ja feministiseksi taloksi". Hänen sanotaan hakeneen inspiraatiota Ranskan presidentiltä Emmanuel Macronilta.

Lisäksi puolue kannattaa mm.:

* EU:n kehittämistä liittovaltioksi. 
* Kestävää kasvua ja vihreämpää taloutta.
* Kovempaa kamppailua mafiaa vastaan.
* Vammaisten ja lasten yhteiskunnallisen aseman parantamista. 

Italia Viva kerää myös aktiivisesti nimiä erilaisiin adresseihin sekä paikallisella että kansallisella tasolla. Kansallisilla adresseilla vaaditaan mm. ympäristökasvatuksen tekemistä pakolliseksi ja nimettömien some-profiilien kieltämistä.
 

## Lähteet
Teketeke (elokuva)

**Teketeke** (テケテケ) on japanilainen kauhuelokuva vuodelta 2009, joka kertoo nuoresta naisesta, joka on kuullut kaupunkitarinaan *[[Teke Teke]]* sen jälkeen kun hänen ystävänsä kuoli julmalla tavalla. Jalaton Teketeke ajaa takaa ihmisiä, jotka tulevat rautatien ylikäytävälle, ja uhkaa katkaista heiltä raajat, jos he katsovat taakseen. Elokuvan on ohjannut Kōji Shiraishi. Elokuvalle on tehty jatkoa *Teketeke 2*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Orleanistit

**Orleanistit** olivat Ranskassa 1800-luvulla toiminut rojalistinen puolue. Se kannatti Orléansin suvun, erityisesti “porvarikuningas” Ludvig Filipin ja hänen jälkeläistensä oikeutta Ranskan kuninkuuteen. Liike oli toiminnassa vuosina 1848–1883. Sen vastustajia olivat legitimistit, jotka kannattivat Bourbon-suvun Henrik V:n nostamista maan kuninkaaksi sekä bonapartistit, jotka kannattivat Bonaparte-sukua.

## Lähteet
Valkolampi

**Valkolampi**-nimisiä järviä ja lampia ovat:

* Valkolampi, lampi Jyväskylän Tikkakoskella
* Valkolampi, lampi Jyväskylän Vesangalla
* Valkolampi, järvi Kirkkonummen Upinniemellä
* Valkolampi, lampi Loviisassa
* Valkolampi, lampi Nurmeksessa
* Valkolampi, lampi Valtimolla
Viron nykytaiteen museo

**Viron nykytaiteen museo** (*Eesti Kaasaegse Kunsti Muuseum*, EKKM) on Tallinnassa sijaitseva nykytaidemuseo. Sen toimitusjohtaja on Marten Esko. Näyttelyiden lisäksi museo järjestää kulttuuritapahtumia, ja tiloissa on kahvila ja kirjakauppa.

Museo on profiloitunut uuden ja kokeellisen virolaisen taiteen esittelijänä. Se jakaa Köler-palkintoa. Museo saa tukea Viron kulttuuriministeriöltä, mutta Tallinnan kaupunki ei juuri ole tukenut museon toimintaa muuten kuin vuokraamalla tilan.

Museorakennus on 1900-luvun alusta peräisin oleva teollisuusrakennus, jossa on aiemmin toiminut muun muassa lämpövoimalan hiilivarasto ja konttoritiloja. Syksyllä 2019 tehdyssä kuntotarkastuksessa todettiin joitakin ongelmia. Tallinnan kaupungin Tallinn Creative Hub on vuokrannut kaupungin omistamia tiloja museolle, mutta irtisanoi vuokrasopimuksen kuntotarkastuksen valmistuttua. Museo haluaisi jatkaa toimintaa ja on sitä mieltä, että kaupunki haluaa purkaa rakennuksen ja myydä arvokkaalla paikalla keskustassa olevan tontin.

Tilanne on herättänyt Virossa vastalauseita, pian julkaistaan muun muassa museon toimintaa tukeva avoin kirje.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*EKKMi koduleht
Vinopillikääpä

**Vinopillikääpä** (*Antrodia serpens*, aikaisemmin *Antrodia albida*, joka on nyt jaettu kolmeen eli *[[Antrodia heteromorpha]]*, *Antrodia serpens* ja *[[Antrodia tanakai]]*) on eteläinen kääpälaji, jota ei ole tavattu Suomesta, vaan lähin havainto on Ruotsin etelärannikolta. Vinopillikääpä on kuitenkin rivikääpien sukujaon kannalta tärkeä, sillä se lienee suppean *Antrodia* -suvun uusi nimilaji. Vinopillikäävän isäntäpuita ovat ainakin tammi, euroopanpähkinäpensas, saarni, euroopanpyökki ja valkopyökki. Käävän aiheuttama ruskolaho on kovaa.

Vinopillikäävän itiöemä on yksivuotinen, pienikokoinen ja tyypiltään resupinaattinen, joskus itiöemän reunaan voi kehittyä muutaman millin ulkoneva lakki. Itiöemän on pehmeän korkkimainen ja kaikki sen osat ovat valkoisia. Pillit ovat pyöreitä tai kulmikkaita, usein pitkulaisia mutteivät sokkeloisia ja voivat muistuttaa helttoja. Pillejä mahtuu 12-17 senttimetrille, mutta vinopillikääpä on hennompi verrattuna muihin isopillisiin suvun lajeihin väljäpillikääpään ja tanakkakääpään. Vinopillikääpä on varsin tuoksuton ja mauton, mikä erottaa sen värin ohella mesipillikäävästä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*MycoBank: ''Antrodia serpens''
Kelokääpä

**Kelokääpä** (*Antrodia sinuosa*) on koko Suomessa yleinen kääpälaji. Se on tehokas ruskolahottaja, joka voi elää niin vanhoissa kuin talousmetsissä ja voi vahingoittaa puurakennuksiakin. Isäntäpuita ovat mänty ja kuusi, harvemmin lehtipuut.

Kelokäävän itiöemä on yhden tai muutaman vuoden elävä ja tyypiltään resupinaattinen. Vanha itiöemä voi kasvattaa nykerömäisiä pseudopileuksia ja varsinkin pystypinnalla käävän pinta portaittainen. Tuoreena kääpä on karhean korkkimainen ja kuivuessaan se muuttuu kovaksi. Alkujaan väriltään valkoinen itiöemä muuttuu ikääntyessään kermanvalkean kautta harmahtavan pihkanruskeaksi. Kasvunsa lopettanut itiöemä on samean ruskea ja muistuttaa hiilikääpää. Pillit ovat aluksi nuorella kelokäävällä kulmikkaita, vanhetessaan ne muuttuvat epäsäännöllisen sokkeloisiksi ja hammassuisiksi. Pillejä mahtuu 1-3 millimetrille. Pohjamalto on hyvin ohut ja kokonaispaksuuskin 2-4 mm, nykeröissä paksuus voi olla yli 1 cm. Maultaan kelokääpä on mieto, mutta varsinkin kuivahtaneissa itiöemissä on lakritsin tai märän villan tuoksua. Tuoksu ja pillien muoto ovat hyviä tuntomerkkejä verrattaessa samantapaiseen rivikääpään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Kelokääpä (''Antrodia sinuosa'')
Tanakkakääpä

**Tanakkakääpä** (*Antrodia tanakai*) on Japanissa kuvattu, Suomessa vain muutaman kerran tavattu kääpälaji. Se viihtyy korvissa, lehto- ja lehtomaisissa kangasmetsissä, isäntäpuinaan haapa, raita ja mahdollisesti myös muut rungolliset pajut.

Tanakkakäävän yksivuotiset itiöemät ovat kasvutyypiltään vaihtelevia. Resupinaattinen muoto on 1–3&nbsp;mm paksu, harvoin halkaisijaltaan yli 5&nbsp;cm ja sen selvärajainen reuna on pullea. Pileaattiset lakit taas kasvavat yleensä yksittäin tai muutaman lakin ryhminä ja niiden tanakka reunus on terävähkö ja pyöristymätön. Lakin kokonaispaksuus on 2,5–5&nbsp;mm. Käävän pinnat ovat perusväriltään valkoisia ja ne kellastuvat kuivuessaan. Kulmikkaita tai sokkeloisia pillejä mahtuu 11–17 senttimetrille. Verrattaessa väljäpillikääpään kannattaa kiinnittää huomiota isäntäpuuhun ja siihen ettei tanakkakäävälle kehity harmaata sävyä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Tanakkakääpä (''Antrodia tanakai'')
Laidunkivikyyhky

**Laidunkivikyyhky** (*Geophaps scripta*) on kyyhkyihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Australian koillisosista.

## Koko ja ulkonäkö
Laidunkivikyyhky voi kasvaa 26&ndash;32 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Laidunkivikyyhkyn päälaki ja ylärinta ovat väriltään ruskeat. Naama on valkoinen ja siinä on kaksi mustaa juovaa, joista toinen on silmäkulman ja toinen nokan kohdalla. Nimialalajilla *G. s. scripta* silmien iho on sinertävän harmaa ja alalajilla *G. s. peninsulae* se on punainen. Siivet ja selkä ovat ruskeat ja siivissä on muutamia vihreitä sulkia. Linnun alarinta on harmaa ja vatsa ja kyljet valkoiset.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Laidunkivikyyhkyä tavataan Australiasta Queenslandista Uuden Etelä-Walesin pohjoisosiin. Alalajeista *G. s. peninsulae* on pohjoisempi ja nimialalaji eteläisempi. Lajin elinympäristöä ovat kuivat avoimet metsät, metsien reunamaiden pensaikot ja eukapyptussavannit. Useimmiten laidunkivikyyhky viihtyy vesialueiden läheisyydessä. Se elää tyypillisesti pieninä ryhminä. Laidunkivikyyhkyn ravintoa ovat pääasiassa kasvien siemenet, mutta se syö myös pieniä selkärangattomia eläimiä erityisesti kostean kauden aikana. Laidunkivikyyhky pesii ympäri vuoden, mutta pesintähuippu on syys-lokakuussa. Laji pesii maahan ja vuoraa pesän lehdillä ja ruohoilla. Naaras munii kaksi munaa. Australian ympäristö- ja energiaministeriö luokittelee alalajin *G. s. scripta* vaarantuneeksi.

## Lähteet
Vili Välimäki

**Vili Valtteri Välimäki** (s. 26. kesäkuuta 1994) eli **SilliS** on suomalainen animaattori, ääninäyttelijä, käsikirjoittaja ja tubettaja. Välimäki tunnetaan muun muassa Youtube-videoistaan ja luomastaan nettianimaatiosarjasta *[[Bruno ja Pjarta]]*. Hän opetteli komedian käsikirjoittamista ja videotaiteen tekemistä julkaisemalla Youtubessa useita SinäTuubaPaska-huumorivideoita, joista suosituinta on katsottu vuonna 2025 melkein miljoona kertaa.

Välimäki on toiminut 3D-animaattorina elokuvassa *[[Risto Räppääjä ja yöhaukka]]* sekä näytellyt lyhyessä sivuroolissa vuoden 2009 elokuvassa *[[Täällä Pohjantähden alla (vuoden 2009 elokuva)|Täällä Pohjantähden alla]]*. Hänet palkittiin Vuoden tekijä-palkinnolla Shortland-palkintogaalassa syksyllä 2019.

## Filmografia

### Tuotanto
**[[Risto Räppääjä ja yöhaukka]]* (2016) - 3D-animaattori
**[[Bruno ja Pjarta]]* (2019) - Ohjaus, käsikirjoitus, storyboard, hahmosuunnittelu, animointi, leikkaus, tunnusmusiikki    
**[[Pelurit (vuoden 2020 televisiosarja)|Pelurit]]* (2020) - Ohjaus, äänitys, hahmosuunnittelu, leikkaus, animointi, konseptin kehitys

### Näyttelijänä

**[[Täällä Pohjantähden alla]]* (2009) - Nuori Oskari ”Osku” Kivivuori
**[[Bruno ja Pjarta]]* (2019) - Bruno, useita rooleja
** [[Pelurit (vuoden 2020 televisiosarja)|Pelurit]]* (2020 - 2022) - Juhis, Mikko
** [[Salatut elämät]]* (2021) - Mies ravintolassa

## Lähteet
Yhdistyneen kuningaskunnan kruununjalokivet

**Yhdistyneen kuningaskunnan kruununjalokivet** ovat kokoelma regaaleja, joita säilytetään Lontoon Towerissa. Kruununjalokiviin kuuluu monarkin kruunajaisissa edelleen käytettäviä kruunajaisregaaleja sekä muita kruunuja, lautasia, kunniamerkkejä, arvomerkkejä, viittoja, mitaleja ja kuninkaallinen kastemalja.

Yhdistyneen kuningaskunnan kruununjalokivet ovat maailman täydellisin kruununkalleuksien kokoelma. Yhdistynyt kuningaskunta on ainoa maa, jossa kruunajaisissa edelleen käytetään kruununkalleuksia.

## Historia

Nykyiset kruununjalokivet eivät enimmäkseen ole alkuperäisiä. Kun kuningasvalta väliaikaisesti lakkautettiin ja Kaarle I teloitettiin vuonna 1649, parlamentti hajotti alkuperäiset esineet. Jalokivet irrotettiin ja myytiin ja kullasta sulatettiin kolikoita. Kun monarkki palasi valtaistuimelleen vuonna 1660, hänelle tehtiin uudet kruununjalokivet. Nykyiset kruununjalokivet ovat pääasiassa näitä Kaarle II:n kruunajaisia varten tehtyjä esineitä sekä myöhemmin lisättyjä esineitä.

Kruununjalokiviä säilytetään Lontoon Towerin Waterloo Barracks -rakennuksessa, missä ne ovat olleet vuodesta 1934.

## Merkittävimpiä esineitä

* Kruunajaisregaaleja on käytetty Englannin monarkkien kruunajaisissa vuodesta 1661 alkaen. Monia niistä käytettiin myös Elisabet II:n kruunajaisissa vuonna 1953. Regaaleihin kuuluvat Pyhän Edvardin kruunu, valtakunnanomena, valtikat ja miekka. Kruunajaisvaltikkaa on käytetty jokaisissa kruunajaisissa vuodesta 1661 alkaen. Siihen liitettiin vuonna 1910 Cullinan I -timantti, joka on maailman suurin hiottu valkoinen timantti. Kruunajaisvaltikan päässä on risti, toisessa valtikassa on kyyhkynen.

* Imperial State Crown lisättiin regaaleihin vuonna 1937. Kruunussa on 2&nbsp;868 timanttia, 17 safiiria, 11 smaragdia, 269 helmeä ja 4 rubiinia. Kruunua käyttää monarkki lähtiessään Westminster Abbeystä kruunajaisten jälkeen. Sitä käytetään myös virallisissa tilaisuuksissa kuten parlamentin avajaisissa.

* Imperial Crown of India -kruunu tehtiin kuningas Yrjö V:lle vuonna 1911 hänen Intian-matkaansa varten. Sitä ei ole käytetty sen jälkeen.

* Kruununjalokivien suurimmat timantit ovat kruunajaisvaltikan Cullinan I (530,2 karaattia), Imperial State Crownin Cullinan II (317,4) karaattia) ja Kuningataräidin kruunun Koh-i-Noor.

* Kokoelman vanhin esine on 1100-luvulta peräisin oleva kultalusikka, jota käytetään kruunajaisissa monarkin rituaalisessa voitelussa.


Tiedosto:St_Edward's_Crown.jpg|Pyhän Edvardin kruunu (St Edward's Crown)
Tiedosto:Sovereign's_Sceptre_with_Cross.png|Monarkin valtikan pää, jossa Cullinan-timantti
Tiedosto:Sovereign's_Orb.png|Monarkin valtakunnanomena
Tiedosto:British_Coronation_Swords.png|Kruunajaismiekkoja
Tiedosto:Imperial_State_Crown.png|Imperial State Crown
Tiedosto:ImperialCrownOfIndia2.jpg|Imperial Crown of India
Tiedosto:Queen_Mary's_Crown.png|Kuningatar Maryn kruunu (Queen Mary's Crown), jossa Koh-i-Noor-timantti
Tiedosto:Coronation_Spoon.png|Kruunajaislusikka on kokoelman vanhin esine


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pseudomyicola spinosus

**Pseudomyicola spinosus** on Myicolidae-heimoon kuuluva merivesissä elävä äyriäislaji. Se on sukunsa ***Pseudomyicola*** ainoa hyväksytty laji. Sillä on 2 alalajia. Se loisii atlantinsinisimpukassa (*Mytilus edulis*) tai on sille kommensalistinen laji.

## Lähteet
Polydora ciliata

**Polydora ciliata** on monisukasmatojen (Polychaeta) luokkaan ja Spionidae-heimoon kuuluva meri- ja makeassa vedessä elävä nivelmatolaji. Sitä tavataan Australiassa, Indo-Kiinassa, Intiassa, Punaisessameressä, Atlantin valtamerellä, Välimerellä ja Falklandinsaarilla.

## Lähteet
Karel Janoušek

**Karel Janoušek** (30. lokakuuta 1893 – 27. lokakuuta 1971) oli tšekkoslovakialainen kenraali, joka vaikutti etenkin maansa ilmavoimissa. Saksan miehitettyä Tšekkoslovakian ja toisen maailmansodan alettua hän komensi Tšekkoslovakian liittoutuneiden puolella toimineita ilmavoimia. Sodan jälkeen Janoušek joutui kommunistiviranomaisten pidättämäksi ja hän sai pitkän vankeustuomion vapautuen vuonna 1960.

## Elämäkerta

Karel Janoušek syntyi Přerovissa 30. lokakuuta 1893. Hän valmistui lukiosta ja ensimmäisen maailmansodan syttyä hänet lähetettiin Venäjän vastaiselle rintamalle vuonna 1914. Janoušek jäi sotavangiksi, jonka jälkeen hän liittyi Venäjällä muodostettuun Tšekkoslovakian legioonaan. Legioonan sotilaana Janoušek osallistui esimerkiksi Zborivin taisteluun ja myöhemmin legioonan taisteluihin Siperiassa. Lopulta hän palasi tällä välin itsenäistyneeseen Tšekkoslovakiaan vuonna 1920.

Palaamisensa jälkeen Janoušek aloitti opinnot sotilaskoululla Prahassa, josta hän valmistui vuonna 1923. Hän toimi sittemmin upseerina yleisesikunnassa, jossa hänellä oli huomattava vaikutus etenkin Tšekkoslovakian ilmavoimien kehittämiseen. Hän toimi ilmavoimien komentajana vuodesta 1934 vuoteen 1939 saaden vuonna 1937 ylennyksenkenraalimajuriksi. 

Saksan miehitettyä Tšekkoslovakian Janoušek toimi ensin jonkin aikaa maanalaisessa liikkessä, mutta toisen maailmansodan alettua hän matkusti Ranskaan marraskuussa 1939. Ranskassa hän liittyi liittoutuneiden maaperällä toimineisiin Tšekkoslovakian ilmavoimiin. Saksan vallattua Ranskan Janoušek siirtyi edelleen Isoon-Britanniaan, jossa hänestä tuli jälleen Tšekkoslovakian ilmavoimien komentaja vuonna 1940 brittiläisellä ilmamarsalkkana. Hänellä oli myös varailmamarsalkan arvo kuninkaallisissa ilmavoimissa.

Maailmansodan jälkeen Janoušek toimi Tšekkoslovakian yleisesikunnan varapäällikkönä ja jonkin aikaa myös ilmatorjuntajoukkojen tarkastajana. Kommunistit kaappasivat vallan Tšekkoslovakiassa huhtikuussa 1948 ja Janoušek yritti paeta ulkomaille. Hän jäi kuitenkin kiinni ja hän sai 19-vuoden vankeustuomion. Kaksi vuotta tuomion langettamisen jälkeen hänen tuomiotaan korotettiin elinikäiseksi vankeudeksi. Lopulta vuonna 1960 hänet vapautettiin viimein armahdettuna. Janoušek rehabilitoitiin vuonna 1968 ja hän kuoli Prahassa 27. lokakuuta 1971. Hän sai virallisesti takaisin kenraaliluutnantin sotilasarvonsa kuolemansa jälkeen vuonna 1990 ja vuonna 1991 hänet ylennettiin vielä postyymisti kenraaliksi.

## Lähteet
Bucephalidae

**Bucephalidae** on tiehytmatoihin kuuluva merivesissä elävien laakamatojen heimo. Siihen kuuluu 27 sukua, jotka jaetaan neljän alaheimon kesken.

## Lähteet
Samsung Galaxy A80

**Samsung Galaxy A80** on Samsungin 29. toukokuuta 2019 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 9.0 (Pie) Samsungin One UI-käyttöliittymällä.

## Tekniset tiedot
### Muotoilu
Samsung Galaxy A80 -älypuhelimessa on 6,7-tuumainen näyttö Full HD+ -resoluutiolla.

### Fyysiset osat
Laitteesta löytyy 2,2 Gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 8 Gigatavua RAM-muistia ja 128&nbsp;Gigatavua sisäistä muistia.

#### Kamerat ja multimedia
Laitteessa on kolme takakameraa, pääkameran tarkkuus on 48 megapikseliä, toinen kamera on 8 megapikseliä ja kolmas 240x160 pikseliä.
Takakamera on käännettävä, ja sitä voidaan käyttää myös etukamerana.

Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps, 1080p (Full HD) -resoluutiolla 60fps ja 1080p (HD) -resoluutiolla 480fps.

### Ohjelmisto
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 9.0 (Pie) Samsungin One UI-käyttöliittymällä.

## Lähteet
* PhoneArena: Samsung Galaxy A80
Nick Seeler

**Nick Seeler** (s. 3. kesäkuuta 1993) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Philadelphia Flyersin riveissä.

Minnesota Wild  Seelerin vuonna 2011, ja hän teki NHL-debyyttinsä helmikuussa 2018. Aiemmin Seeler pelasi University of Nebraska Omahan ja Minnesotan yliopiston joukkeissa sekä Iowa Wildissa.

Helmikuussa 2020 Seeler siirtyi waiwers-listan kautta Chicago Blackhawksiin.

Maaliskuussa 2024 Seeler teki Flyersin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 10,8 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

## Lähteet
* 
### Viitteet
Carson Soucy

**Carson Soucy** (s. 27. heinäkuuta 1994, Viking, Alberta) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue New York Islandersissa.

Minnesota Wild  Soucyn vuonna 2013, ja hän teki NHL-debyyttinsä huhtikuussa 2018. Lokakuussa 2020 Soucy teki Wildin kanssa kolmivuotisen ja yhteensä 8,25 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

Heinäkuussa 2023 Soucy teki vapaana agenttina Vancouver Canucksin kanssa kolmen vuoden ja yhteensä 9,75 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.

Maaliskuussa 2025 Canucks kauppasi Soucyn New York Rangersiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa. 

Tammikuussa 2026 Rangers kauppasi Soucyn New York Islandersiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2026 varaustilaisuudessa.

## Lähteet
* 
### Viitteet
Alankomaat (alue)

**Alankomaat** (hol. *de Lage Landen*; ransk. *les Pays-Bas*), on historiallinen alue Luoteis-Euroopassa. Alueeseen kuuluvat Alankomaat, Belgia, Luxemburg (Benelux-maat), osa Pohjois-Ranskaa, Reininmaa ja osa Pohjois-Saksaa. Maantieteellisesti ja historiallisesti alueeseen kuuluvat myös Ranskan Flanderi ja saksalaiset alueet Itä-Friisia ja Kleve. Keskiaikana alankomaat oli jaettu useisiin puoli-itsenäisiin ruhtinaskuntiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Brij Bhushan Kabra

**Brij Bhushan Kabra** (1937 Jodhpur – 12. huhtikuuta 2018) oli intialainen kitaristi. Hän toi kitaran perinteiseen intialaismusiikkiin ja oli ensimmäinen ragoja kitaralla soittanut muusikko.

Kabra oli Ali Akbar Khanin oppilas. Hän tutustui Kalkutassa kitaran ääniin ja osti Höfnerin kitaran, jolla aloitti harjoittelun. Hän pääsi soittamaan Shivkumar Sharman kanssa; yhteistyössä Hariprasad Chaurasian kanssa kaksikko teki menestysalbumin *Call of the Valley* (1968). Se valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen *[[1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään]]*.

Kabra on esiintynyt eri puolilla maailmaa ja levyttänyt kymmeniä pitkäsoittoja.

Kabra tutki nada-joogaa (äänen jooga) ja kirjoitti musiikin käytöstä lasten opetuksessa. Hänen oppilaidensa joukossa oli Debashish Bhattacharya. Hänelle myönnettiin vuonna 2005 kansallinen Sangeet Natak Akademin palkinto. Hän kuoli sydäninfarktiin.

## Lähteet
Stanisław Haller

**Stanisław Haller** (26. huhtikuuta 1872 – huhtikuu 1940) oli puolalainen kenraali. Haller otti osaa esimerkiksi Puolan–Neuvosto-Venäjän sotaan. Sodan jälkeen hän ajautui välirikkoon Józef Piłsudskin kanssa ja erosi tehtävistään armeijassa. Toisen maailmansodan aikana hän jäi neuvostojoukkojen vangiksi ja tuli NKVD:n teloituttamaksi.

## Elämäkerta
Stanisław Haller syntyi vauraaseen maanomistajien sukuun Polanka Hallerassa 26. huhtikuuta 1872. Hänen serkkunsa oli Józef Haller. Stanisław kävi lukion Bielskossa ja liittyi ensin vuonna 1894 vapaaehtoisena ja myöhemmin vuonna 1894 vakinaisena sotilaana Itävalta-Unkarin armeijaan. Hän valmistui sotilasopistosta Wienissä vuonna 1901, minkä jälkeen hänestä tuli pataljoonan komentaja ja esikuntaupseeri Krakovasa.

Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä Hallerista tuli armeijakunnan varapäällikkö, sekä tykistörykmentin komentaja. Toukokuussa 1918 hän oli ylennyt everstiksi ja komensi tykistörykmenttiään Italian vastaisella rintamalla. Marraskuussa 1918 Haller liittyi uuteen Puolan armeijaan toimien Krekovan armeijapiirin esikuntapäällikkönä. 1. tammikuuta 1920 hän sai ylennyksen kenraaliksi ja hänestä tuli Puolan armeijan esikuntapäällikkö. Puolan–Neuvosto-Venäjän sodan aikana huhtikuussa 1920 toteutettiin Hallerin ja Józef Piłsudskin suunnittelema hyökkäys Kiovaan. Puolalaiset joukot joutuivat kuitenkin myöhemmin vetäytymään Ukrainasta. Haller komensi vetäytymisen aikana ensin 13. jalkaväkidivisioonaa ja myöhemmin 6. armeijaa. Sodan jälkeen hänestä tuli sotilastarkastaja Lwówissa ja uudestaan yleisesikuntapäällikkö vuonna 1923. 

Haller oli pitänyt yllä hyviä suhteita Piłsudskin kanssa. Suhteet alkoivat kuitenkin rakoilla Piłsudskin alettua suunnitella toukokuun vallankaappausta. Haller oli saanut tietää vallankaappauksesta etukäteen, ja hän erosi tehtävistään joulukuussa 1925. Vallankaappaus seurasi toukokuussa seuraavana vuonna. Haller pidätettiin vallankaappauksen jälkimainingeissa yhteistyön tekemisestä edellisen hallituksen kanssa. Hänen vapauduttuaan myöhemmin Haller asettui asumaan Polankaan, jossa hän julkaisi vallankaappausta käsittelevän kirjan *Wypadki warszawskie* ja Piłsudskia kritisoineen kirjan *Naród i armia*.

Toinen maailmansota alkoi natsi-Saksan hyökätessä Puolaan syyskuussa 1939. Haller yritti saada asemaa armeijassa sodan sytyttyä, ja tätä varten hän matkusti kohti itää. Myös Neuvostoliitto oli hyökännyt Puolaan, ja Haller jäi neuvostojoukkojen vangiksi. Häntä pidettiin vankileirillä Starobilskissä, ja huhtikuussa 1940 NKVD teloitutti hänet Harkovassa.

## Lähteet
Feministinen teoria

**Feministinen teoria** laajentaa feminismin käsitettä teoreettisiin, fiktionaalisiin ja filosofisiin tutkimuksiin. Se pyrkii ymmärtämään sukupuolten epätasa-arvoisuuden luonnetta.

Teoria tutkii naisten ja miesten sosiaalisia rooleja, kokemuksia, mielenkiinnon kohteita, rutiineja sekä feminististä politiikkaa useammalla aihealueella, kuten antropologiassa ja sosiologiassa, viestinnässä, mediatutkimuksessa, psykoanalyysissä, kotitalousopissa, kirjallisuudessa, koulutuksessa sekä filosofiassa.

Feministinen teoria keskittyy sukupuolten eriarvoisuuteen. Keskeiset teemat feminismissä ovat syrjintä, esineellistäminen (erityisesti seksuaalinen esineellistäminen), sortaminen, patriarkaatti, stereotypioiminen, taidehistoria ja nykytaide, sekä estetiikka.

## Lähteet
Meirānu (järvi Bērzgalessa)

**Meirānu** (), tai myös **Meirānu ezers**, **Bērziņu ezers** ja **Čumiņas ezers**, on järvi Itä-Latviassa Rēzeknen kunnassa.

## Maantietoa
Järvi on 1,95 kilometriä pitkä, 0,9 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 115 hehtaaria. Sen rannat ovat matalia ja loivia lukuun ottamatta yhtä rantaa, jossa seitsemän metriä korkea kallio putoaa veteen. Järvessä on kaksi saarta, joiden pinta-alat ovat 2,2 ja 0,8 hehtaaria. Järvestä alkaa  Rītupen latvaoja, jonka nimi alajuoksulla Venäjän puolella on Utroija. Laskuojaa on vuonna 1961 ruopattu matalammaksi, jolloin myös järven vedenpnta laski. Järven rannalla sijaitsee Bērzgalen kylä ja muutkin alueet järven ympäristössä ovat asuttuja.

## Luontoarvoja
Järven pohja on mutaa. Siinä elää joitakin kalalajeja: suutari, kiiski, pasuri, lahna, sorva, ruutana, särki, ahven ja hauki.

## Vesistösuhteita
Meirānu sijaitsee Utrojan valuma-alueella. Utroja on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järveen laskee kolme ojaa, joista yksi tulee viereisestä Micānun järvestä. Meirānun laskuoja on Rītupe, joka on alussa kaivettu metsäoja ja hetken myöhemmin mutkitteleva metsäpuro. Venäläisessä lähteessä Utrojan alkulähteeksi sanotaan viereistä Micānun järveä . Järven valuma-alueen koko on lähteestä riippuen 9,6  tai 22,7  neliökilometriä.

## Huomautuksia

## Lähteet
Fytofotodermatiitti

**Fytofotodermatiitti** on eräiden kasvien sisältämien kemikaalien (psoraleenien) ja ultraviolettisäteilyn (UV) yhdessä aiheuttama rakkulainen reaktio. Se tulee kaikille, jotka saavat psoraleeneja sisältävien kasvien nestettä iholleen ja altistuvat sitten auringonvalolle. Psoraleeneja sisältäviä kasveja Suomessa ovat ennen kaikkea jättiläisukonputki, väinönputki, mooseksenpalavapensas ja tuoksuruuta sekä selleri. Myös luonnonvaraisena kasvavat karhun-, ukon- ja koiranputki voivat herkistää. Ulkomailla psoraleeneja sisältäviä kasveja on enemmän. Sellainen on esimerkiksi aitoviikuna.

## Lähteet
Adèle Kindt

**Marie-Adélaïde Kindt** (16. joulukuuta 1804 Bryssel, Belgia – 8. toukokuuta 1893 Bryssel, Belgia) oli belgialainen taidemaalari, joka tunnetaan ensisijaisesti muotokuvista ja romanttisesta tyylisuuntauksestaan. 

## Elämäkerta
Marie-Adélaïde syntyi Brysselissä. Hänen vanhempansa olivat Charles Kindt ja Marie-Anne Bultos, joista äiti oli teatterinjohtaja Herman Bultosin tytär. Kindt sai koulutuksen piirtämiseen kaivertaja Antoine Cardoninilta. Maalausta hän opiskeli François-Joseph Navezin johdolla ja myös taidemaalari Jacques-Louis David on tukenut Kindtin pyrkymyksiä.

Vaikka Kindt olikin saanut koulutusta uusklassismiin, romanttikka oli hänen pääasiallinen teoksissaan hyödyntämä tyyli. Hänen varhaisissa teoksissaan oli monia historiallisia kohtauksia. Hänen teoksistaan vuoden 1930 Belgian vallankumousta kuvaava *Épisode des journées de septembre 1830* pidetään hänen mestariteoksenaan ja se on esillä Brysselin kaupunginmuseossa Grand-Placella.

1840-luvun jälkeen Kindt maalasi paljon vähemmän kunnianhimoisia teoksia, enimmäkseen muotokuvia. Vaikka hän mukautti tyylinsä vastaamaan muuttuvaa yleisön makua, hän ei koskaan saavuttanut varhaisen uransa menestystä. Hän kuoli Brysselissä 88-vuotiaana. Hänen kuolemastaan ​​ilmoitettiin *[[La Libre Belgique|Le Patriote]]* -lehdessä 12. toukokuuta 1893 Brysselin kaupungissa syntyneiden, kuolleiden ja avioliittojen rekisteröintien yhteydessä.

Hänen nuoremmat sisarensa Clara ja Laurence olivat myös maisemamaalareita, samoin kuin hänen kälynsä Isabelle Kindt-Van Assche.

## Lähteet

## Aiheesta muualla