open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
U.S. News & World Report

**U.S. News & World Report** on yhdysvaltalainen uutisaikakauslehti, jonka toimitus sijaitsee Yhdysvaltain pääkaupungissa Washingtonissa. Lehden omistajayhtiön (U.S. News & World Report, L.P.) pääkonttori sijaitsee Daily News Buildingissa New Yorkissa. U.S. News perustettiin vuonna 1933 ja vuonna 1945 perustettiin ulkomaanuutisiin keskittynyt lehti World Report. Lehdet yhdistyivät vuonna 1948. Sekä U.S. Newsin että World Reportin perustaja oli David Lawrence (1888–1973) ja lehden nykyinen omistaja on Mortimer Zuckerman, joka hankki lehden omistukseensa vuonna 1984. 

U.S. News & World Reportin pääkilpailijat ovat Time ja Newsweek. Lehteä julkaistiin pitkään viikoittain ja vuoden 2009 alusta kerran kuukaudessa. Lehden levikki laski voimakkaasti 2000-vuosikymmenen lopulla. Vuonna 2007 lehden levikki oli noin kaksi miljoonaa, vuonna 2008 noin 1,7 miljoonaa ja vuonna 2009 noin 1,3 miljoonaa. Vuoden 2010 lopulla uutisoitiin lehden säännöllisen julkaisun paperiversiona lopettamisesta vuodesta 2011 alkaen. 

U.S. News & World Report on julkaissut vuodesta 1983 alkaen luetteloa Yhdysvaltain parhaista yliopistoista ja collegeista. Vuodesta 1990 lehti on julkaissut luetteloa myös Yhdysvaltain parhaista sairaaloista. Vaikka lehden viikoittainen ja myöhemmin myös kuukausittainen julkaisu on lopetettu, näitä luetteloja on kerrottu julkaistavan jatkossakin myös paperiversiona.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* U.S. News & World Reportin verkkosivut
Petrosaviales

**Petrosaviales** on yksisirkkaisiin kuuluva vähälajinen kasvilahko. Sen edustajat ovat juurakollisia tai lehtivihreättömiä ja sienijuuren varassa eläviä (*[[Petrosavia]]*) karvattomia ruohoja. Lehtiasento on kierteinen ja juurakossa lehdet ovat suomumaisia. Kukat ovat esilehdettömiä ja niiden kehälehdet ovat hieman erilaistuneet verhiöksi ja teriöksi. Heteet kiinnittyvät kehälehtiin tai ovat niistä erillään. Sikiäin on kehänpäällinen tai puolittain -alainen ja siinä on yhteensä vähintään 12 siemenaihetta. Vartalot ovat erillisiä ja niiden päässä ovat lähes nuppimaiset tai johteiset luotit. Hedelmä on tuppilo (*Petrosavia*) tai liiteluomainen kota (*[[Japonolirion]]*).

Lahkossa on vain yksi heimo
* **Petrosaviaceae**
** 2 sukua (*[[Petrosavia]]*, *[[Japonolirion]]*) ja 4 lajia Japanissa, Kiinassa ja Malaijien saariston länsiosissa.
** synonyymit: Japonoliriaceae, Miyoshiaceae.

## Lähteet
Dioscoreales

**Dioscoreales** on yksisirkkaisiin kuuluva koppisiemenislahko. Sen tunnetuimpia edustajia ovat jamssit (*Dioscorea*) ja suoliljat (*Narthecium*).

Lahkoon kuuluu varsin erinäköisiä enimmäkseen ruohovartisia kasveja. Yhdessä heimossa (Burmanniaceae) on vaihtelevassa määrässä sienijuuren varassa eläviä ruohoja.

Lahkon kasvien kukinnoissa tai kukissa on rauhaskarvoja, emin vartalo on lyhyt, kehälehdet säilyvät hedelmässä ja siemenen alkio on lyhyt.

## Heimot
Lahkossa on viisi heimoa.
* **[[Nartheciaceae]]**
** 4–5 sukua, 41 lajia pääasiassa pohjoisessa lauhkeassa vyöhykkeessä
* **[[Burmanniaceae]]**
** 9 sukua ja 95 lajia enimmäkseen tropiikissa
* **[[jamssikasvit|Dioscoreaceae]]** – jamssikasvit
** 4 sukua, 870 lajia enimmäkseen tropiikissa
** synonyymit: Avetraceae, Stenomeridaceae, Tamaceae, Tamnaceae, Trichopodaceae
* **[[Taccaceae]]**
** 1 suku (viiksikit eli takat *Tacca*), 12 lajia tropiikissa
* **[[Thismiaceae]]**
** 5 sukua, 45 lajia

## Lähteet
Mulan

**Mulan** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

;Henkilöitä:
* Hua Mulan, *Fa Mulan*, legendaarinen kiinalainen naissoturi 400- tai 500-luvulla

;Viihdeteollisuus
* *[[Mulan (vuoden 1998 elokuva)|Mulan]]* (1998), Disneyn animaatioelokuva
* *[[Mulan 2]]* (2004), *Mulanin* jatko-osa
* *[[Mulan (vuoden 2020 elokuva)|Mulan]]* (2020), Niki Caron ohjaama sotaelokuva

;Maantiede
* Mulan, saari Kumlingen kunnassa
* Mulan, saari Hangon kunnassa

;Muita merkityksiä
* Mulanin hylky, 1500-luvulla Hangon Mulanin saaren lähelle uponnut alus
Pandanales

**Pandanales** on yksisirkkaislahko, jonka tunnetuimpia edustajia ovat panamapalmu- ja kairapalmukasvit. Lahkossa esiintyy yksisirkkaisille poikkeuksellista neli- tai viisilukuista kukkatyyppiä. Lahkon iäksi on arvioitu noin 124 miljoonaa vuotta, joten se on syntynyt liitukaudella.

## Heimot
Lahkossa on viisi heimoa.
* **[[panamapalmukasvit|Cyclanthaceae]]** – panamapalmukasvit
** 12 sukua, 225 lajia Uuden maailman tropiikissa
* **[[kairapalmukasvit|Pandanaceae]]** – kairapalmukasvit eli palmiokasvit
** 5 sukua, 885 lajia Vanhan maailman tropiikissa
** synonyymi: Freycinetiaceae
* **[[Stemonaceae]]**
** 4 sukua, 27 lajia Kiinasta ja Japanista Australiaan ulottuvalla alueella sekä Kaakkois-Yhdysvalloissa
** synonyymit: Croomiaceae, Pentastemonaceae, Roxburghiaceae
* **[[Triuridaceae]]**
** 11 sukua ja 50 lajia tropiikissa
** synonyymi: Lacandoniaceae.
* **[[lumokkikasvit|Velloziaceae]]** – lumokkikasvit
** 5 sukua, 240 lajia Etelä-Amerikassa, Afrikassa, Madagaskarissa, Arabiassa ja Kiinassa
** synonyymit: Acanthochlamydaceae, Barbaceniaceae

## Lähteet
Sinfoniaorkesteri

**Sinfoniaorkesteri** on suurikokoinen eri soitinryhmistä koostuva orkesteri. Sinfoniaorkesteri esittää nimensä mukaisesti sinfonioita ja muita laajamittaiselle orkesterille sävellettyjä teoksia, muun muassa konserttoja. Lisäksi monet eurooppalaiset sinfoniaorkesterit toimivat oopperaorkestereina.

Orkesteria johtaa nykyisin yleensä kapellimestari. Vielä 1800-luvun alkupuolella orkesterin johtamisesta vastasi usein konserttimestari tai cembalisti. Nykyisinkin on olemassa orkestereita, jotka soittavat ilman kapellimestaria. Viime vuosina useat instrumentalistit ovat myös halunneet kokeilla orkesterin johtajina ja palanneet vanhaan käytäntöön johtaa pianon äärestä tai konserttimestarin paikalta.

Sinfoniaorkesteri on yksi länsimaisen taidemusiikki-instituution kulmakivistä.

## Kokoonpano
Sinfoniaorkesterin kokoonpano vaihtelee teoskohtaisesti. Yhteensä soittajia on nykyaikaisissa orkestereissa tavallisesti 70–100. Tyypillinen sinfoniaorkesteri koostuu seuraavista soitinryhmistä:

*jouset (16–30 viulua, 8–12 alttoviulua, 8–12 selloa, 5–8 kontrabassoa)
*puupuhaltimet (2–3 huilua, 2–3 oboeta, 2–3 klarinettia, 2–3 fagottia; piccolohuilu, englannintorvi, bassoklarinetti, kontrafagotti)
*vaskipuhaltimet (2–8 käyrätorvea, 2–5 trumpettia, 3 pasuunaa, tuuba)
*lyömäsoittimet (patarummut, lautaset, bassorumpu, tamtam, triangeli, kellopeli, putkikellot, ksylofoni, marimba, jne.)
*muut soittimet (1–2 harppua, celesta, piano jne.)

## Sinfoniaorkestereita

### Suomalaisia
* Radion sinfoniaorkesteri
* Helsingin kaupunginorkesteri
* Tampere Filharmonia
* Sinfonia Lahti

## Aiheesta muualla

* 
*
Teatro Real

**Teatro Real** (suomeksi *Kuninkaallinen teatteri*) on oopperatalo Espanjan pääkaupungissa Madridissa. Se sijaitsee Plaza de Orientellä, kuninkaallisesta palatsista itään. Oopperatalo avattiin kuningatar Isabella II:n kaudella vuonna 1850.

Oopperatalo on kärsinyt historiansa aikana useista rahoitus- ja rakennusongelmista. Vuonna 1925 se jouduttiin evakuoimaan sortumavaaran vuoksi, kun talon alla suoritetut metrotunnelin kaivaustyöt olivat heikentäneet jo ennestään epävakaan hiekkamaan kantavuutta. Teatro Real avasi lopulta ovensa uudestaan vasta vuonna 1966.

1980-luvun lopulla aloitettiin kalliit entisöimistyöt, jotka kestivät lähes kymmenen vuotta. Uudistunut oopperatalo avattiin vuonna 1999, ja se on nykyään yksi Euroopan edistyksellisimpiä.

Teatro Realin nykykapasiteetti on 1&nbsp;630 istumapaikkaa, mutta se saattaa vaihdella orkesterin kokoonpanon mukaan. Pääsalin lisäksi rakennuksessa on myös useita pienempiä saleja, jotka on sisustettu Pradon ja Kuningatar Sofían museoista lainatuilla taideteoksilla. Talossa järjestetään myös teatteri- ja balettiesityksiä. Teatro Realissa pidettiin Eurovision laulukilpailu vuonna 1969.

## Aiheesta muualla

*Teatro Real.
Martin Jarvis

**Martin Jarvis** (s. 4. elokuuta 1941 Cheltenham, Englanti) on brittinäyttelijä. Hän on myös äänittänyt useita äänikirjoja.

Jarvis on ollut vuodesta 1974 lähtien naimisissa  brittinäyttelijätär Rosalind Ayresin kanssa. Martin Jarvisilla on kaksi lasta, poikaa, edellisestä avioliitosta. Pariskunnalla on oma radiotuotantoyhtiö, Jarvis & Ayres Productions.

Jarvis ja hänen vaimonsa tunnetaan Titanicista, jossa he näyttelivät Duff Gordon -nimistä pariskuntaa.

## Aiheesta muualla
*
Gagaatti

**Gagaatti** on kivettynyttä hiiltä tai puuainesta. Gagaattia saattaa muodostua myös mustasta ruskohiilestä, mutta yleisesti gagaatti on ruskohiilen muunnos. Gagaatti on mustaa, ja kiven pinta on kiiltävä. Sitä käytetään korukivenä ja sen kovuus on 3,5 Mohsin asteikolla. Sitä on käytetty koruihin varhaisista ajoista asti ja sitä on käytetty muun muassa munkkien rukousnauhoissa.

Gagaattia kutsutaan myös mustaksi meripihkaksi ja sitä esiintyy Englannissa, Espanjassa, Ranskassa, Saksassa, Venäjällä, Yhdysvalloissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sokoja

**Sokoja** () on kylä Kokkolassa entisen Kaarlelan kunnan alueella, noin 10 kilometriä kaupungin keskustasta eteläkaakkoon. Sokoja on pinta-alaltaan noin 40&nbsp;km², ja siellä asuu noin 900 asukasta, joista enemmistö on ruotsinkielisiä. Sokoja on jaettu viiteen eri alueeseen: Yli-Sokoja, Rasmus, Wentjärvi, Sokoja ja Koivisto.

Sokojan kylä rajoittuu koillisessa valtatiehen 13 ja lounaassa Kruunupyyn kunnan rajaan. Kylä sijaitsee lähellä Kokkola-Pietarsaaren lentoasemaa.

Suomen vanhin kivinavetta, rakennettu 1748, sijaitsee Rasmuksen alueella, missä sijaitsee myös arkkitehtuurisesti merkittävä tiilitalo vuodelta 1779.

## Lähteet
Maria-Liisa Nevala

**Maria-Liisa Nevala** (ent. **Kunnas**, oik. *Saukkonen*, s. 24. huhtikuuta 1943 Kauhava) on suomalainen kirjallisuudentutkija. Hän oli Suomen Kansallisteatterin pääjohtaja 1992–2010.

Nevala valmistui filosofian kandidaatiksi 1966 ja lisensiaatiksi 1969 ja väitteli tohtoriksi 1972 kotimaisesta kirjallisuudesta Helsingin yliopistossa. Hän toimi Helsingin yliopiston kotimaisen kirjallisuuden dosenttina 1973–1977 apulaisprofessorina 1977–1991 ja professorina 1991–1992. Lontoon yliopiston vierailevana professorina hän toimi 1982–1983.

Nevala valitsi vuoden 1995 Finlandia-palkinnon voittajan. Hän toimi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran esimiehenä 2002–2007 ja on ollut Teatterikorkeakoulun hallituksen puheenjohtaja..

Nevalalle myönnettiin vuonna 2009 Ida Aalberg -mitali. 2011 Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen kunniamerkki.

## Julkaisuja
* 
* 
* 
* *Ilmari Kianto – anarkisti ja ihmisyyden puolustaja* (1986)
* *Kirjallisuudentutkimuksen menetelmiä* (toim.) (1983)
* *Kodin suuret klassikot: Eino Leino 1–4* (toim.)
* *Suomalaisen naiskirjallisuuden linjoja* (toim.)
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Syntymäpäiväsankari: Maria-Liisa Nevala Yle Areena/Yle Radio 1. 27.4.2013.
Svetlana Horkina

**Svetlana Vasiljevna Horkina** (, s. 19. tammikuuta 1979 Belgorod, Neuvostoliitto) on mordvalainen telinevoimistelija, kaikkien aikojen menestyksekkäimpiä. Hän on yhdeksänkertainen maailmanmestari, 13-kertainen Euroopan-mestari ja kaksinkertainen olympiavoittaja.

Horkina lopetti menestyksekkään uransa vuoden 2004 Ateenan olympialaisiin 25-vuotiaana. Hän on voimistelijaksi harvinaisen pitkä, 164 senttimetriä, ja hänen vahvin lajinsa olikin eritasonojapuut, joissa hän pystyi parhaiten hyödyntämään pitkiä raajojaan.

Horkina on viettänyt vilkasta elämää myös urheilu-uran ulkopuolella. Vuonna 1997 hän poseerasi Venäjän Playboyssa. Hän on myös toiminut näyttelijänä teatterissa. Kesällä 2005 hän synnytti lapsen.

Horkina on myös toiminut Venäjän voimisteluliiton varapuheenjohtajana. Vuonna 2004 hänet valittiin Venäjän Valtioduuman jäseneksi Yhtenäisen Venäjän ehdokkaana. Horkina julkaisi vuonna 2008 omaelämäkertansa ja vuonna 2009 fitness-oppaan.

## Arvokisavoitot
* 13-kertainen Euroopan mestari:
**eritasonojapuut: 1994, 1996, 1998, 2000, 2002, 2004
**permanto 1998
**puomi 2000
**neliottelu: 1998, 2000, 2002
**joukkuekilpailu 2000, 2002
* yhdeksänkertainen maailmanmestari:
**eritasonojapuut: 1995, 1996, 1997, 1999, 2001
**hyppy 2001
**neliottelu: 1997, 2001, 2003
*kaksi olympiakultaa:
**eritasonojapuut: 1996, 2000

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Horkinan virallinen kotisivu  
*Svetlana Khorkina – Sports Reference LLC.  
*Profiili gymn-forum.net:issä
Kai Laitinen

__NOTOC__
**Kai Leo Kaarlo Laitinen** (27. syyskuuta 1924 Suonenjoki – 11. maaliskuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuudentutkija ja kriitikko. Hän toimi Helsingin yliopiston kotimaisen kirjallisuuden professorina vuosina 1986–1989. Hänen laatimansa *Suomen kirjallisuuden historia* (1981) on alan keskeinen yleisesitys.

Laitinen aloitti uransa toimittajana. Hän työskenteli *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* kirjallisuuskriitikkona (1950–1958) ja *[[Parnasso]]n* päätoimittajana (1958–1965). Toimittajantyönsä ohessa hän valmisteli pitkään väitöskirjaa, joka käsitteli Aino Kallasta. Tutkielma valmistui vuonna 1973.

Laitinen siirtyi toimittajantöistä yliopistomaailmaan assistentiksi vuonna 1969. Hänet nimitettiin kotimaisen kirjallisuuden apulaisprofessoriksi vuonna 1975 ja professoriksi vuonna 1986. Hän hoiti virkaa muutaman vuoden, ennen kuin hän siirtyi eläkkeelle vuonna 1989. 

Laitinen valitsi vuoden 1993 Finlandia-palkinnon saajan. Samanlaisessa tehtävässä hän oli jo vuonna 1964, kun italialaiskirjailija Dacia Maraini vastaanotti häneltä kansainvälisen kustantamoiden myöntämän Prix Formentor -kirjallisuuspalkinnon Mallorcalla.  

Laitisella oli useita luottamustehtäviä muun muassa Suomen Kirjailijaliitossa ja Suomalaisen Kirjallisuuden Seurassa. Hänet tunnettiin kirjallisuuden popularisoijana ja suomalaisen modernismin suunnannäyttäjänä.

## Julkaisuja
**Puolitiessä*, esseekokoelma (1958)
**Suomen kirjallisuuden historia* (1981) 
**Metsästä kaupunkiin*, esseekokoelma (1984)
**Aino Kallaksen mestarivuodet* (1995) 
**Pitkät vedet ja maailmanrannat*, muistelmateos (2004)
**Suomen kirjallisuuden historia*. Otava Helsinki 1981. 
* Laitinen Kai – Suurpää Matti – Mäkelä Hannu (toim.): *Suomen kirjallisuuden antologia 1–8*. Otava 1963–1975. . 

## Palkintoja ja tunnustuksia
* Ruotsin akatemian Suomi-palkinto 1987
* Suomen tietokirjailijat ry:n Warelius-palkinto, 1989
* Kordelinin palkinto 1999

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* In memoriam Kai Laitinen 1924–2013. *Books from Finland.* 14 March 2013. 
*
Eino Sares

**Eino Eero Sares**, vuoteen 1930 **Böckerman** (8. maaliskuuta 1907 Sakkola – 6. tammikuuta 1992 Mynämäki ) oli suomalainen poliitikko ja rovasti. Sares tuli tunnetuksi erityisesti Evankelis-luterilaisen Sisälähetyssäätiön toiminnanjohtajana (1966–1968), Helsingin ja Lapuan tuomiorovastina sekä Suomen Kristillisen Liiton puheenjohtajana.

## Varhainen elämä ja koulutus
Sareksen vanhemmat olivat opettaja Uno Aleksander Böckerman ja Anna Viskari. Sares kirjoitti ylioppilaaksi 1927 Käkisalmen yhteiskoulusta. Sareksen puoliso oli vuodesta 1932 Aili Hellä Johanna Ahtiainen. Heillä oli yhteensä viisi lasta. Sares meni toisen kerran naimisiin vuonna 1972 Aili Hynnän kanssa.

## Ura pappina
Sares vihittiin papiksi vuonna 1932. Hän toimi virkaa tekevänä kirkkoherrana Pälkjärvellä vuosina 1932–1934, kirkkoherran apulaisena Kurkijoella vuosina 1934–35, kappalaisena Ruokolahdella vuosina 1935–1948, Imatran kirkkoherrana vuosina 1950−1954, Lapuan tuomiorovastina vuosina 1954–1961, Helsingin tuomiorovastina vuosina 1961–1965 sekä Evankelisluterilaisen Sisälähetyssäätiön toiminnanjohtajana vuosina 1966–1968.

Sares oli Imatran rovastikunnan lääninrovasti vuosina 1950–1954, Mikkelin tuomiokapitulin asessori 1952–1954, Turun tuomiokapitulin asessori 1955–1956. Sares toimi Suomen kirkon pappiliiton johtokunnassa vuosina 1958–1961 ja Etelä-Pohjanmaan pappien veljespäivien puheenjohtajan 1958–1961. Sares toimi Suomen pyhäkouluyhdistyksen johtokunnan jäsenenä 1960–1964 ja Evankelis-luterilaisen Sisälähetyssäätiön hallituksessa vuosina 1960–1961.

## Poliittinen ura
Sares toimi Suomen Kristillisen Liiton järjestyksessä kolmantena puheenjohtajana vuosina 1967–1970. Sares toimi myös SKL:n äänenkannattaja *[[KD (lehti)|Kristityn vastuun]]* päätoimittajana 1960- ja 1970-luvuilla.

Sares toimi kirkolliskokousedustajana vuosina 1948, 1951, 1953 ja 1958. Sares toimi Suomen Nuorten Kristillisen Liiton päätoimikunnassa vuosina 1958–1969.

## Yksityiselämä
Sotilasarvoltaan Eino Sares oli reservin yliluutnantti. Sares harrasti kalastusta, kirjallisuutta ja hiihtoa.

## Julkaisuja
* *Mitä on [[Vanhurskaus|vanhurskauttaminen]]?*, 1951
* *Tottelin taivaallista näkyä: [[Urho Muroma]]n muistokirja*, 1967

## Lähteet
Isänmaallinen pelastusliike

**Isänmaallinen pelastusliike**, **MPS** () on Tšadin johtava puolue.

Idriss Déby perusti isänmaallisen pelastusliikkeen vuonna 1990 kapinallisryhmänä. Se toimi Sudanista käsin, ja sitä rahoitti Libya.

Déby teki liikkeestänsä puolueen, kun hän oli ottanut vallan joulukuussa 1990 tehdyllä vallankaappauksella. MPS on ollut valtapuolue siitä lähtien.
Sen presidenttiehdokas Idriss Déby valittiin vuoden 2001 presidentinvaaleissa presidentiksi 63,2 prosentti ääniosuudella. Vuoden 2002 parlamenttivaaleissa puolue sai 113 parlamenttipaikka 155:stä paikasta ja siten ehdottoman enemmistön.

Vuoden 2002 jälkeen parlamenttivaaleja lykättiin viisi vuotta, ja uudet vaalit pidettiin lopulta helmikuussa 2011. Niissä isänmaallisen pelastusliike sai 117 paikka.

Vuoden 2024 vaalien jälkeen MPS:llä on 124 paikkaa parlamentin 188 paikasta.

## Lähteet
Eksentrinen jupiter

**Eksentrinen jupiter** on tähteä soikealla radalla kiertävä suuri jättiläisplaneetta. Eksentrisen jupiterin massa on monesti Jupiterin massan luokkaa tai massiivisempi. Kaasupitoiset eksentriset jupiterit kiertävät yli 0,2 AU:n päässä keskustähdestään. Alle 0,1 AU päässä keskustähdestään olevien eksoplaneettojen rata on lähes aina melkein ympyrä tähden aiheuttamien vuorovesivoimien takia. Eräällä hyvin soikealla radalla kiertävällä planeetalla, HD 80606b:llä, tapahtuu planeetan ollessa lähellä tähteään vain 6 tuntia kestävä lämpötilan syöksynomainen nousu 527:stä 1227 asteeseen planeetan kiertäessä keskustähteään 111 päivän jaksossa. 

## Syntyteorioita
Edward Thommesin tutkimusten mukaan suurimassaisesta, pienisitkoisesta esiplanetaarisesta kiekosta syntyy suuria jättiläisplaneettoja soikeille, epävakaille radoille. 

On oletettu, että hyvin massiiviset jupiterit alkoivat häiritä toistensa ratoja sen jälkeen kun niiden muodostamaa järjestelmää vakauttanut esiplanetaarinen kaasu oli hävinnyt. Seurauksena kaoottisten ratojen vallitessa oli pudotuspeli, jossa planeetat törmäilivät toisiinsa ja osa saattoi sinkoutua planeettakunnasta pois.. 

Planeettojen ratojen epävakauteen vaikuttaa niiden välinen etäisyys. Pitkällä tähtäimellä rata on epävakaa, jos Δ = 2,4*pow(q1,1/3) + pow(q2,1/3), jossa q1 ja q2 ovat planeettojen perihelietäisyydet..

Jotkut selittävät massiivisten eksentristen jupitereiden syntyvän jo tähden ja planeetat synnyttäneessä tähtienvälisessä pilvessä kutistumalla silloin, kun niiden keskustähti on vasta syntymässä.

## Katso myös
*Eksoplaneetta
*Kuuma jupiter
*Migraatioteoria

## Lähteet
Commelinales

**Commelinales** on yksisirkkaisiin ja sen Commelinids-ryhmään kuuluva kasvilahko. Sen tunnetuimpia edustajia ovat koristekasveina käytetyt soljokasvit, joihin kuuluvat muun muassa venhojuorut eli juorut (*Tradescantia*) sekä muihin heimoihin kuuluvat kenguruntassut (*Anigozanthus*) ja vesihyasintit (*Eichhornia*).

## Heimot
Lahkossa on viisi heimoa. Lahkon kasveja ei Suomessa kuulu vakinaiseen kasvistoon, mutta muutamia soljokasvilajeja on tavattu luonnonvaraisina tulokkaina.

* **[[soljokasvit|Commelinaceae]]** – soljokasvit
** 40 sukua ja 652 lajia tropiikista lauhkeaan vyöhykkeeseen
** synonyymit: Cartonemataceae, Ephemeraceae, Tradescantiaceae
* **[[Hanguanaceae]]**
** Yksi suku (*[[Hanguana]]*) ja 22 lajia Sri Lankassa, Kaakkois-Aasiasta Pohjois-Australiaan
* **[[sammakonkitakasvit|Philydraceae]]** – sammakonkitakasvit
** Kolme tai neljä sukua ja viisi lajia Kaakkois-Aasiasta Pohjois-Australiaan
* **[[kenguruntassukasvit|Haemodoraceae]]** – kenguruntassukasvit
** 13 sukua ja 116 lajia tropiikissa ja lämpimillä alueilla
** synonyymit: Conostylidaceae, Dilatridaceae, Wachendorfiaceae, Xiphidiaceae
* **[[vesihyasinttikasvit|Pontederiaceae]]** – vesihyasinttikasvit
** Yhdeksän tai mahdollisesti kaksi sukua ja 33 lajia tropiikissa ja lämpimillä alueilla
** synonyymi: Heterantheraceae

## Lähteet
Montrealin ilmastokokous

**Montrealin ilmastokokous,** (UNCCC, *United Nations Climate Change Conference COP 11*) pidettiin Montrealissa Kanadassa 28. marraskuuta – 9. joulukuuta 2005. Se käsitteli ilmaston lämpenemistä. 

Se oli   (*United Nations Framework Convention on Climate Change*, UNFCCC) yhdestoista konferenssi. Kokous oli ensimmäinen Kioton sopimusta käsittelevä jatkokokous, jossa yritettiin sopia jatkotoimista Kioton sopimuksen voimassaolokauden jälkeen eli 2012 alkaen. neuvotteluihin osallistuu myös maita jotka eivät ole mukana Kioton sopimuksessa eli Yhdysvallalt ja kehitysmaita.

Kokoukseen osallistui yli 10&nbsp;000 delegaattia eri maista, mukana oli sekä ympäristöjärjestöjen että teollisuuden edustajia.

## Tulokset
Kioton sopimukseen sitoutuneet sopivat jatkavansa keskusteluja kasvihuonekaasujen päästöjen vähentämisestä. Yhdysvallat käveli välillä ulos kokouksesta, mutta suostui lopulta laihaan sopuun: keskustelujen jatkamisesta sovittiin, mutta ilman aikarajaa, eivätkä yksittäiset maat sitoutuneet mihinkään.

## Lähteet
Poliisi ja roisto

**Poliisi ja roisto** tai **rosvo ja poliisi** on vanha joukkoleikki, jossa kahtia jaetun joukon toinen osa toimii poliiseina ja toinen rosvoina.

Pelialue on yleensä rajattu ja siellä sijaitsee vankila, johon poliisi yrittää saada kiinni roistot. Jos vapaana olevat roistot pääsevät vankilan luo koskettamaan vangittua roistoa sovitun monta kertaa (esim. kolmesti), tämä vapautuu. Parhaimmassa tapauksessa kaikki vangit vapautuvat. Leikkiä voi jatkaa niin, että joukkueiden osat vaihtuvat.

Joissakin variaatioissa rosvoilta on pitänyt löytyä ennalta sovittu esine esimerkiksi kivi, jonka he ovat piilottaneet. Muuten heitä ei ole voitu vangita, piiloina toimivat yleensä kengät ja povitaskut. 

## Katso myös
* Hippa
* Rotat ja rastaat

## Lähteet
YK:n ilmastonsuojelun puitesopimus

**YK:n ilmastonsuojelun puitesopimus** (**UNFCCC**, ) on kansainvälinen ilmastonmuutosta vastaan taisteleva sopimus, joka syntyi Rio de Janeirossa YK:n ympäristö- ja kehityskokouksessa Earth Summitissa vuonna 1992. Se tunnetaan yleisesti pelkästään nimellä ilmastosopimus. Sen pääasiallinen saavutus on vuonna 1997 laadittu Kioton ilmastosopimus, joka oli voimassa vuoteen 2012 saakka ja jossa sovitaan kasvihuonekaasujen päästöjen rajoittamisesta. Kioton sopimuksen jatkosta keskusteltiin Montrealin ilmastokokouksessa vuonna 2005 ja Kööpenhaminan ilmastokokouksessa joulukuussa 2009.

Sopimuksen keskeinen rahoitusmekanismi on Vihreä ilmastorahasto.

## Katso myös
* Rion julistus
* Kioton sopimus
* Paikallisagenda
* Ilmaston lämpeneminen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* YK:n ilmastosopimus ja ilmastopolitiikan historia  Ilmastosivut
Kansallinen demokratian ja uudistamisen liitto

**Kansallinen demokratian ja uudistamisen liitto** (, UNDR) on tšadilainen puolue, jota johtaa Saleh Kebzabo. Vuoden 2001 presidentinvaaleissa puolueen ehdokas oli Daleh Kebzabo, joka sai 7% äänistä. Vuoden 2002 parlamenttivaaleissa puolue voitti 5 paikkaa 155:stä. Puolue on mukana hallituksessa.

Vuoden 2024 vaalien jälkeen UNDR:llä on 8 paikkaa parlamentin 188 paikasta.

## Lähteet
Jean Sibelius -viulukilpailu

**Kansainvälinen Jean Sibelius -viulukilpailu** on yksi maailman arvostetuimmista viulukilpailuista. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1965 säveltäjä Jean Sibeliuksen satavuotisjuhlavuoden kunniaksi. Kilpailun järjestävät Sibelius-Seura ja Sibelius-Akatemia viiden vuoden välein Helsingissä. Kilpailu on avoin kaikkien kansallisuuksien viulisteille, jotka kilpailuvuonna täyttävät korkeintaan 30 vuotta. Kilpailu tuo voittajille maineen ja rahapalkinnon lisäksi konsertointimahdollisuuksia.

Kilpailu on kolmivaiheinen. Ensimmäiseltä kierrokselta enintään 20 soittajaa pääsee välieriin ja vuodesta 2010 alkaen kuusi edelleen finaaliin. Esimerkiksi vuonna 2005 kilpailuun pyrki yhteensä 175 soittajaa, joista 58 hyväksyttiin mukaan ja 52 osallistui itse kilpailuun. Kahdella ensimmäisellä kierroksella kilpailijat soittavat soolosonaatteja ja kamarimusiikkia pianon säestyksellä, finaalissa he soittavat kaksi viulukonserttoa sinfoniaorkesterin säestäminä. Kaikki soittavat finaalissa Sibeliuksen viulukonserton pakollisena ja toisen konserton he saavat valita annetusta listasta.

Vuoden 2020 tapahtuma lykättiin vuoteen 2022 koronapandemian vuoksi. Vuoden 2022 jälkeen seuraava kilpailu järjestettiin toukokuussa 2025.

## 2022
Vuoden 2022 kilpailuun hyväksytyn kahden venäläisen viulistin osallistuminen kilpailuun evättiin Venäjän hyökättyä Ukrainaan ja raakuuksien paljastuttua. Kilpailuun oli valittu lähes 50 osallistujaa. Finaaliin pääsi kaksi ukrainalaista, Heorhi Moroz ja Dmytro Udovytšenko. Muut finalistit ovat Inmo Yang, Yesong Sophie Lee, Diana Adamjan ja Nathan Meltzer. Vuoden 2022 kilpailun voitti Inmo Yang.

## Palkinnot
Ensimmäisen kilpailun pääpalkinto vuonna 1965 oli 3&nbsp;000 Yhdysvaltain dollaria. 
Vuonna 2015 ensimmäisen palkinnon arvo on 25&nbsp;000 euroa, toinen palkinto 18&nbsp;000 euroa ja kolmas palkinto 12&nbsp;000 euroa. Muut finalistit saavat kukin 2&nbsp;000 euron tunnustuspalkinnon. Kilpailuissa palkitaan myös paras Sibeliuksen viulukonserton tulkinta ja jaetaan muita erikoispalkintoja.

### Palkitut

## Erikoispalkinnot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kilpailusivut
* Sibelius-Seura
* YLE Elävä arkisto: Jean Sibelius -viulukilpailu 1965
* YLE Elävä arkisto: Totuuden hetki – dokumentti Sibelius-viulukilpailuista
Suomalaiset ihannesiirtokunnat

**Suomalaiset ihannesiirtokunnat** ovat ulkosuomalaisten siirtokuntia, jotka perustettiin jonkin tietyn aatteen tai filosofian pohjalta. Yhteisöt olivat yleensä kooltaan hyvin pieniä ja lyhytkestoisia. Jotkut vanhemmistakin ihanneyhteisöistä ovat säilyttäneet suomalaisuutensa näihin päiviin asti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Eronen, Tellervo: ''Muistojeni Villa Vásquez, Viljavakka – lapsuuteni 1930-luvun Dominikaanisessa tasavallassa''
*Utopiayhteisöjen historiaa
* Ylen Elävä arkisto: Argentiinan aarniometsissä mureni jopa suomalainen sisu
* Ylen Elävä arkisto: Penedon kadotetun paratiisin pelasti turismi
* Ylen Elävä arkisto: Viimeiset viidakkosuomalaiset
* Ylen Elävä arkisto: Kalevan kansan luvattu saari
* Ylen Elävä arkisto: Kalifornian suomalaisutopia kaatui osaamattomuuteen ja pula-aikaan
Zingiberales

**Zingiberales** on yksisirkkaisten (Liliopsida) luokkaan kuuluva kasvilahko, joka edustaa Commelinidae-ryhmän omaan suuntaansa erikoistunutta tyyppiä. Tunnetuimpia lahkon edustajia ovat kaupallisesti merkittävät aitobanaanit (*Musa*) ja inkiväärit (*Zingiber*). Koristekasveja on melkein kaikissa heimoissa.

Lahkon kasvit ovat kookkaita ruohoja, joiden lehdet ja valevarret kasvavat juurakoista. Vain kukkaverso on aidosti varrellinen. Lehdet sijaitsevat kahdessa rivissä, ja ne ovat erilaistuneet selväksi ruodiksi ja lavaksi. Lavassa on vahva keskisuoni. Kukinnon ylälehdet (kukkien tukilehdet) ovat isoja, ja niiden hangoissa on isoja kukkia. Niiden kehälehdet ovat erilaistuneet värikkääksi verhiöksi ja teriöksi. Heteitä on viisi ja niiden ponnet ovat pitkät. Sikiäin on kehänalainen ja siinä on paljon siemenaiheita. Vartalo on pitkä ja luotti kookas. Hedelmä on kotamainen tai marjamainen, siemenet vaipallisia ja niissä on tärkkelyspitoista ulkovalkuaista (perispermi) ja tulppamainen alkio. Taimen sirkkalehti ei yhteytä ja on kielekkeellinen. Laajentuneessa hypokotyylissä (sirkkalehden alapuolinen nivelväli) on juuria.

Lahkon iäksi arvioidaan 114 miljoonaa vuotta, joten se on peräisin liitukaudelta.

## Heimot
Lahkossa on kahdeksan heimoa:
* **[[banaanikasvit|Musaceae]]** – banaanikasvit
** 2 sukua, 41 lajia Afrikassa, Himalajalta Kaakkois-Aasiaan, Filippiineille ja Pohjois-Australiaan.
* **[[helikoniakasvit|Heliconiaceae]]** – helikoniakasvit
** 1 suku (helikoniat *Heliconia*), 100–200 lajia enimmäkseen trooppisessa Amerikassa, myös Tyynenmeren saarilla.
* **[[kolibrikukkakasvit|Strelitziaceae]]** – kolibrikukkakasvit
** 3 sukua, 7 lajia trooppisessa Etelä-Amerikassa, Etelä-Afrikassa ja Madagaskarilla.
* **[[orkidiokasvit|Lowiaceae]]** – orkidiokasvit
** 1 suku (orkidiot *Orchidantha*) ja 15 lajia Etelä-Aasiassa.
* **[[kannakasvit|Cannaceae]]** – kannakasvit
** 1 suku (kannat *Canna*), 10 lajia Uuden maailman (sub)tropiikissa.
* **[[marantakasvit|Marantaceae]]** – marantakasvit
** 31 sukua, 550 lajia tropiikissa Australiaa lukuun ottamatta.
* **[[inkiväärikasvit|Zingiberaceae]]** – inkiväärikasvit
** 46–52 sukua, 1075–1300 lajia tropiikissa ja subtropiikissa.
* **[[kostuskasvit|Costaceae]]** – kostuskasvit
** 6 sukua, 110 lajia tropiikissa.

## Lähteet
Juulian totuudet

**Juulian totuudet** on JP Siilin ohjaama ja käsikirjoittama kolmiosainen tv-minisarja vuodelta 2002. Päähenkilö Juuliaa esittää Mervi Takatalo. Muissa keskeisissä rooleissa ovat Iida-Maria Lindstedt, Jukka Nick, Harri Helminen ja Martti Syrjä.

Sarja kertoo 16-vuotiaan Juulian kapinasta, totuuksista ja siitä, miten ne törmäävät todellisuuden ja aikuisten maailman kanssa. Sarja kertoo myös yhteisöstä ja siitä, mitä sen jäsenet voivat olla valmiita tekemään tavoitteidensa eteen.

*Juulian totuudet* palkittiin vuonna 2002 Prix Italialla parhaasta draamasarjasta. Lisäksi se palkittiin parhaan tv-ohjelman Telvis-palkinnolla. Minisarjan lopputunnuskappaleen ”Juulian totuudet” esittää Irina. Kappaleesta on myös tehty musiikkivideo, jossa nähdään osia sarjasta.

Yle TV2 ensiesitti sarjan marras–joulukuussa 2002 ja se uusittiin elokuussa 2010.

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Juulian totuudet Yle TV2:n sivuilla (Vintti)
Palkkasoturi (täsmennyssivu)

**Palkkasoturi** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* palkkasotilas, taistelija, joka ottaa osaa sotatoimiin rahapalkkaa vastaan pääasiassa yksityisten intressien vuoksi, ilman erityistä ideologista, poliittista tai kansallista motiivia
* ”Palkkasoturi”, Hectorin suomenkielinen versio kappaleesta ”Universal Soldier” vuodelta 1966
* *[[Palkkasoturi (vuoden 1996 elokuva)|Palkkasoturi]]* (engl. *Mercenary*), Avi Nesherin ohjaama yhdysvaltalais-israelilainen toimintaelokuva vuodelta 1996
* *[[Palkkasoturi (vuoden 1997 elokuva)|Palkkasoturi]]*, suomalainen elokuva vuodelta 1997
* *[[Palkkasoturi (vuoden 2006 elokuva)|Palkkasoturi]]* (engl. *Mercenary for Justice*), yhdysvaltalais-eteläafrikkalainen toimintaelokuva vuodelta 2006.
Keskisormi

**Keskisormi** (*digitus medius, digitus tertius, digitus III*) on ihmisen sormista keskimmäinen ja pisin. Toisilla ihmisillä keskisormi saattaa olla hieman vino. 

Monissa länsimaisissa kulttuureissa keskisormen näyttämistä pidetään loukkaavana eleenä.

## Katso myös

* Peukalo
* Etusormi
* Nimetön
* Pikkusormi
Kapina (vuoden 1973 kirja)

**Kapina** on kirjailija Samuli Parosen yhteiskuntakriittinen romaani. Sen kustansi vuonna 1973 Otava, jonka toimessa olleet Hannu Mäkelä ja Paavo Haavikko löysivät 1960-luvun alussa lyijykynällä ruutupaperille kirjoittavan Parosen.

## Juoni

Kirja kertoo yksinäisen, työttömän ja miltei rahattoman miehen kulusta kaupungissa jalka ja selkä kipeänä. Hän kohtaa toisia asunnottomia, heidän ”auttajiaan”, poliisin ja lopulta kuulee yhteiskunnallista keskustelua sairaalassa. Sairaalakuvaus on samankaltainen kuin Aleksandr Solženitsynin *[[Syöpäosasto]]ssa*.

## Lähteet
Petkeljärven kansallispuisto

**Petkeljärven kansallispuisto** sijaitsee Ilomantsin kunnassa Pohjois-Karjalassa. Se on osa Pohjois-Karjalan biosfäärialuetta. Aluetta hoitaa Metsähallitus. Petkeljärven puiston erikoisuuksiin kuuluvat mm. arvokkaat, jyrkkärinteiset harjut sekä jatkosodan aikaiset taisteluhaudat ja -varustukset, joista osa on entisöity. Petkeljärven ja Patvinsuon kansallispuistot kuuluvat Pohjois-Karjalan biosfäärialueeseen, joka puolestaan kuuluu Unescon ohjelmaan *Programme on Man and the Biosphere (MAB)* ("Ihminen ja biosfääri").

Petkeljärven kansallispuisto on perustettu vuonna 1956. Puiston pinta-ala on 7 neliökilometriä, ja se on pinta-alaltaan Suomen pienin kansallispuisto.

Puisto sijaitsee Ilomantsin keskustan itäpuolella. Petraniemen opastuskeskukseen on tieyhteys Ilomantsin kirkolta Möhköön vievältä tieltä. Matkaa opastuskeskusksesta Möhkön tielle on kuusi kilometriä, Ilomantsin keskustaan 23 kilometriä ja Joensuuhun 93 kilometriä.

## Palvelut

Petkeljärven kansallispuiston rakennuskantaa on uusittu 2000-luvulla. Talvella 2007 Petraniemen opastuskeskuksen ravintola- ja majoitussiivet ovat yhdistyneet ja ravintola on laajentunut 60-paikkaiseksi. Uudet tilat avattiin toukokuussa 2007.

Leirintäalue sijaitsee Petraniemen kärjessä. Sisämajoitustiloja on 2–4 hengen huoneissa. Telttailualueella on penkki- ja pöytäryhmiä. Hiekkakentällä on 10 sähköistettyä matkailuvaunupaikkaa. Alueella on myös vuokrattava rantasauna, kaksi sähkösaunaa, suihkut, leirikeittiö, tulipaikka ja uimapaikka.

Opastuskeskuksessa on kanoottien ja veneiden vuokraus ja maasto-opastukset.

Opastuskeskuksen lisäksi puistossa on muutamia pysäköintipaikkoja, mutta ei muita luvallisia tulentekopaikkoja. Koska harjuluonto kuluu herkästi, retkeilijöiden toivotaan pysyvän poluilla.

## Reitit
Petkeljärveltä lähtee erimittaisia vaellus- ja melontareittejä.
* Taitajan taival, 31 kilometriä, on Pohjois-Karjalan vanhin retkeilyreitti, joka alkaa Petkeljärven Petraniemestä ja päättyy Mekrijärven kylään.
* Kuikan kierros 6,1 kilometriä kiertää yhdeksän vesialueen vieritse, ja siellä voi nähdä majavia, kuikkia ja joutsenia. Maisemat vaihtelevat harjuista ja kuivista mäntykankaista reheviin sekametsiin ja niittyihin.
* Harjukierros 3,5 kilometriä. Luontopolku, jonka opastustaulut kertovat jääkauden jäljistä maisemassa: miten harjut, supat ja tasangot ovat syntyneet.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Luontoon.fi: Petkeljärven kansallispuisto
Peter O’Toole

**Peter O’Toole** (2. elokuuta 1932 – 14. joulukuuta 2013) oli brittiläinen elokuva- ja teatterinäyttelijä.

## Elämä ja ura
Peter O’Toole kasvoi Leedsissä, Englannissa. Hänen isänsä oli irlantilainen ja äitinsä skotlantilainen. O’Toole keskeytti katolisen koulun jo hyvin nuorena ja ryhtyi toimittajaksi *Yorkshire Evening News* -lehteen.

Palveltuaan radiomiehenä laivastossa O’Toole opiskeli Royal Academy of Dramatic Artissa ja työskenteli teatterissa. Vuonna 1954 hän teki ensiesiintymisensä televisiossa ja 1959 pienen roolin elokuvassa. Vuonna 1960 O’Toole meni naimisiin walesilaisen näyttelijän Siân Phillipsin kanssa. He saivat kaksi tytärtä, Katen ja Patin, joista Kate on myös näyttelijä. Erottuaan vuonna 1979 Peter O’Toole ei solminut uutta avioliittoa.

O’Toolen elokuvallinen läpimurto oli David Leanin ohjaama vuoden 1962 *[[Arabian Lawrence]]*, jossa O’Toole esitti pääosassa kuulua ensimmäisen maailmansodan legendaa T. E. Lawrencea. Rooli toi hänelle BAFTA-palkinnon.

### Oscar-palkinto
O’Toole oli ennätyksellisesti yhteensä kahdeksan kertaa Oscar-ehdokkaana, viimeksi Oscar-gaalassa 2007 elokuvasta *[[Venus (elokuva)|Venus]]*, saamatta palkintoa kertaakaan. Vuonna 2003 hänelle myönnettiin elämäntyö-Oscar. Aluksi hän ei aikonut ottaa palkintoa vastaan, sillä sen katsotaan olevan merkki uran päättymisestä tai vähintään selvästä hiipumisesta. O’Toole kirjoitti palkinnon myöntävälle akatemialle olevansa vielä mukana kisailemassa, mutta kun hänelle vastattiin, että palkinto myönnetään joka tapauksessa, hän lopulta vastaanotti sen vastentahtoisesti.

### Teatteri
O’Toole esiintyi uransa aikana myös teatterissa ja tulkitsi Shakespearen näytelmiä. Hän oli Royal Shakespeare Companyn jäsen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Norsunluurannikon jalkapallomaajoukkue

**Norsunluurannikon jalkapallomaajoukkue** on Norsunluurannikon (Côte d'Ivoire) kansallinen edustusjoukkue jalkapallossa. Joukkuetta hallinnoi Norsunluurannikon jalkapalloliitto Fédération Ivoirienne de Football. 8. lokakuuta 2005 joukkue selviytyi ensimmäistä kertaa karsinnoista jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2006 Saksaan. Norsunluurannikko on voittanut Afrikan mestaruuden kahdesti, vuosina 1992 ja 2015.

## Maailmanmestaruuskilpailut

*1930–1970 - *Ei osallistunut*
*1974 - *Ei selviytynyt karsinnoista*
*1978 - *Ei selviytynyt karsinnoista*
*1982 - *Ei osallistunut*
*1986–2002 - *Ei selviytynyt karsinnoista*
*2006 - Ensimmäinen kierros
*2010 - Ensimmäinen kierros
*2014 - Ensimmäinen kierros
*2018 - *Ei selviytynyt karsinnoista*
*2022 - *Ei selviytynyt karsinnoista*

## Afrikan-mestaruuskilpailut

 
*1957–1963 - *Ei osallistunut*
*1965 - Kolmas
*1968 - Kolmas
*1970 - Neljäs
*1972 - *Ei selvinnyt karsinnoista*
*1974 - Ensimmäinen kierros
*1976 - *Ei selvinnyt karsinnoista*
*1978 - *Hylättiin*
*1980 - Ensimmäinen kierros
*1982 - *Ei osallistunut*
*1984 - Ensimmäinen kierros
*1986 - Kolmas
*1988 - Ensimmäinen kierros
*1990 - Ensimmäinen kierros
*1992 - **Mestari**
 
*1994 - Kolmas
*1996 - Ensimmäinen kierros
*1998 - Neljännesfinaali
*2000 - Ensimmäinen kierros
*2002 - Ensimmäinen kierros
*2004 - *Ei selvinnyt karsinnoista*
*2006 - Toinen
*2008 - Neljäs
*2010 - Puolivälierät
*2012 - Toinen
*2013 - Puolivälierät
*2015 - **Mestari**
*2017 - Ensimmäinen kierros
*2019 - Puolivälierät
*2021 - Neljännesvälierät

## Kuuluisia pelaajia

* Ibrahima Bakayako
* Boubacar Barry (86 maaottelua) 
* Arthur Boka (88 maaottelua, 1 maali) 
* Wilfried Bony
* Cyril Domoraud
* Didier Drogba (105 maaottelua, 65 maalia) 
* Emmanuel Eboué
* Gervinho (86 maaottelua, 23 maalia) 
* Gérard Gnanhouan
* Max-Alain Gradel (97 maaottelua, 16 maalia) 
* Sébastien Haller

* Salomon Kalou (96 maaottelua, 27 maalia) 
* Arouna Koné
* Bakari Koné
* Laurent Pokou
* Joël Tiéhi (50 maaottelua, 28 maalia) 
* Siaka Tiéné (100 maaottelua, 2 maalia) 
* Kolo Touré (120 maaottelua, 7 maalia) 
* Yaya Touré (101 maaottelua, 19 maalia) 
* Abdoulaye Traoré (90 maaottelua, 49 maalia) 
* Didier Zokora (123 maaottelua, 1 maali) 

## Entisiä päävalmentajia
*  Otto Pfister 1982–1985
*  Radivoje Ognjanović 1989–1992
*  Philippe Troussier 1993
*  Henryk Kasperczak 1993–1994
*  Pierre Pleimelding 1994–1996
*  Robert Nouzaret 1996–1998, 2002–2004
*  Patrick Parizon 1999–2000
*  Henri Michel 2004–2006
*  Uli Stielike 9/2006–1/2008
*  Gérard Gili 1–5/2008
*  Vahid Halilhodžić 5/2008–2/2010
*  Sven-Göran Eriksson 3–6/2010
*  François Zahoui 6/2010–5/2012
*  Sabri Lamouchi 5/2012–7/2014
*  Hervé Renard 7/2014–7/2015
*  Michel Dussuyer 7/2015–1/2017
*  Marc Wilmots 2017

## Lähteet
Viuhkalehtikasvit

**Viuhkalehtikasvit** (Cabombaceae) on toinen kahdesta Nymphaeales-lahkoon kuuluvasta kasviheimosta. Siihen kuuluvat akvaariokasveinakin käytettävät viuhkalehdet (*Cabomba*) ja laji *[[Brasenia schreberi]]* (*schreberii*).

## Ulkonäkö
Viuhkalehtikasvit ovat vedessä kasvavia ruohoja, joilla on juurakko ja kelluvia varsia. Lehtiasento on joskus vastakkainen, tavallisesti kierteinen, ja niissä on halkihaarainen eli dikotominen suonitus. Kukat ovat yksittäisiä ja melko pieniä. Kukan osat ovat erillisiä toisistaan ja sijaitsevat 2–4-, tavallisesti kolmilukuisissa kiehkuroissa. Verho- ja terälehtiä on kumpiakin 3–4 ja ne saattavat olla lähes toistensa kaltaisia. Joskus niissä on mesiäisiä. Heteiden ponnet ovat ulko- tai sivuluomaisia ja palhot ovat ohuita, eivät lapamaisia. Kehänpäällisiä emejä on 1–22, tavallisesti 3–18, ja kussakin on 1–5 siemenaihetta. Hedelmä on tuppilo tai pähkylä.

## Levinneisyys
Viuhkalehtikasvit kasvavat lähes kaikkialla maapallolla. Euroopasta ne kuitenkin puuttuvat. Heimon kahdessa suvussa on yhteensä kuusi lajia. Joistakin lajeista on tullut vakavia rikkaruoho-ongelmia. 

## Suvut
* *[[Brasenia]]* – yksi laji: *[[Brasenia schreberi]]*
* *[[viuhkalehdet|Cabomba]]* – viuhkalehdet, kuusi lajia

## Lähteet
G-Unit

**G-Unit** (lyh. **Guerilla unit**) on rap-yhtye, joka on kotoisin New Yorkin Queensista. Sen perustajajäsenet ovat 50 Cent, Lloyd Banks ja Tony Yayo. G-Unitin johtaja on 50 cent. G-Unitin alkuperäiset jäsenet ovat 50 Cent, Lloyd Banks, Tony Yayo, Domination ja Bang 'Em Smurf. Kaksi viimeisintä tosin erotettiin yhtyeestä jo ennen ensimmäistä albumia *[[Beg for Mercy]]*. Heillä on myös oma DJ, DJ Whoo Kid. Kappaleiden sanoitukset yleensä kertovat G-Unitin jäsenien elämästä siltä ajalta, kun he eivät olleet vielä kuuluisia. 

G-Unit teki yhteenpaluun alkuperäisellä kokoonpanolla Summer Jam 2014 - tapahtumassa. Yhtyeeseen liittyi myös uusi jäsen: Kidd Kidd. Elokuussa G-Unit julkaisi myös *Beauty Of Independence* EP-levyn joka oli sijalla 1. eniten ladatuissa iTunesissa. Maaliskuussa 2015 yhtye julkaisi toisen EP-levynsä *The Beast Is G Unit*.

## Julkaisut
### Albumit
* *[[Beg for Mercy]]*
** Julkaistu marraskuussa 2003
** Levymerkki: G-Unit/Interscope
** Singlet: "Stunt 101", "Poppin' Them Thangs", "My Buddy", "Wanna Get to Know You" & "Smile".

* *[[T.O.S: Terminate on Sight]]*
** Levy ilmestyi kesäkuussa 2008
** Levymerkki: G-Unit/Interscope
** Singlet: "I Like the Way She Do It", "Party Ain't Over", "Rider Pt. 2"

### EP:t
* *[[The Beauty of Independence]]* 
** Julkaistu elokuussa 2014

* *[[The Beast Is G Unit]]* 
** Julkaistu maaliskuussa 2015

## Palkinnot

### Vibe Awards

* 2004 – Paras ryhmä 

## Lähteet
Lunohod 1

**Lunohod 1** (Луноход, *kuukulkija*) oli Neuvostoliiton ensimmäinen kahdesta miehittämättömästä kuukulkijasta. Se laukaistiin 10. marraskuuta 1970 Luna 17 -luotaimen mukana ja se laskeutui 17. marraskuuta Mare Imbriumiin eli Sateiden mereen. Luotaimen ja kulkijan tehtävänä oli tutkia Kuun kamaran koostumusta sekä ottaa kuvia ja tallentaa videokuvaa. Kulkija toimi pidempään kuin arvellun kolme kuuvuorokautta ja se jatkoi työtään kunnes yhdentenätoista kuuvuorokautena sammui lopullisesti. Lunohodin virallinen sammumispäivä oli 4. lokakuuta 1971, Sputnik 1:n vuosipäivä.

Se oli ensimmäinen liikkuva kauko-ohjattu robotti, joka laskeutui toiselle taivaankappaleelle. Lunohod 1 kulki kaikkiaan 10 540 m, lähetti 20 000 TV-kuvaa ja yli 200 TV-panoraamaa.

Lunohod-kulkijoita oli yhteensä kolme: ensimmäisen lisäksi valmistettiin Lunohod 2 ja Lunohod 3, joista jälkimmäistä ei lähetetty. Neuvostoliitto oli suunnitellut Lunohodien Mars-versiota eli Marsohod-kulkijaa, jota ei kuitenkaan rakennettu.
Basil Hiiri – Mestarietsivä

**Basil Hiiri – Mestarietsivä** (tai **Mestarietsivä Basil Hiiri**, ) on Disneyn 26. animaatioelokuva, jonka tekemiseen meni neljä vuotta ja joka valmistui vuonna 1986. Elokuva pohjautuu Eve Tituksen lastenkirjaan *Basil of Baker Streetiin* (suom. Bakerkadun Basil), ja elokuvan päähenkilö Basil Hiiri on eräänlainen Sherlock Holmesin variaatio, pastissi. Nimensä Basil on saanut useissa elokuvissa Sherlock Holmesia esittäneeltä Basil Rathbonelta.

## Juoni

Lontoossa on sumuinen ilta, ilkeä Liuhu kidnappaa Herra Leikinheimon ja hänen tyttärensä Olivia etsii apua ja kääntyy Baker kadun mestarietsivän Basil Hiiren puoleen juuri Afganistanista palanneen tohtori Dawsonin kanssa. Olivia lähtee etsimään isäänsä Basilin, Dawsonin ja Tobin kanssa. He löytävät johtolankoja Leikinheimosta, mutta ongelmia tulee lisää, kun Liuhu-lepakko kidnappaa Olivian eräässä lelukaupassa.

Basilin ja Dawsonin avulla Olivia löydetään, mutta ongelmia syntyy lisää, kun kuningatar napataan ja rikoksen takana on Basilin arkkivihollinen rotta Ratigan. Basilin avulla kuningatar pelastuu mutta Ratigan onnistuu pakenemaan Olivia mukanaan. Basil, Dawson ja Leikinheimo lähtevät Ratiganin perään joka lopulta törmää Britannian parlamenttitalon kellotorniin, jossa Big Ben sijaitsee. Basil onnistuu pelastamaan Olivian ja Ratigan putoaa tornin huipulta. Olivia pääsee lopulta isänsä luokse, ja tohtori Dawson ryhtyy ratkomaan rikoksia Basilin kanssa.

## Ääninäyttelijät

;Suomenkielinen toteutus
* Äänitys: Suomen elokuvasäätiö: Tom Forsström, Peter Nordström   
* Kapellimestari: Aarre Joutsenvirta   
* Jälkiäänityksen tuotanto: Olavi Virtamo   
* Äänityksen sihteeri: Ulla Leisio   
* Suomenkielinen käännös: Esko Elstelä   
* Henkilöohjaus: Jarmo Harjula

## Musiikki
* Henry Mancini

*"The World's Greatest Criminal Mind" / "Oi Ratigan" - Esitys Keijo Romppainen, Kimmo Sirén, Kuoro: Pekka Simola, Kari Lehtomäki, Pasi Brandt
*"Let Me Be Good to You" / "Hei kundit" - Esitys Airi Saastamoinen
*"Goodbye So, Soon" / "Hei vaan, en jää" - Esitys Keijo Romppainen
*"Goodbye So, Soon (Reprise)" / "Hei vaan, en jää (Reprise)" - Esitys Kuoro: Keijo Romppainen, Airi Saastamoinen, Mona Kortelampi, Pekka Simola

## Lähteet

* Suomenkieliset äänet elokuvan DVD-julkaisun lopputeksteissä

## Aiheesta muualla
*
Alix Ranskalainen

**Alix Ranskalainen** t. **Alix de France**,  myös *Adélaide de France* (1151 – 1197 t. 1198) oli Blois'n ja Chartresin kreivitär. Hän oli Ranskan kuninkaan Ludvig VII:n (1100–1154) ja hänen ensimmäisen puolisonsa Aliénor Akvitanialaisen (1122–1204) tytär.

Alix sai nimensä äitinsä sisaren Petronilla Akvitanialaisen mukaan, tätä näet kutsuttiin myös nimellä Alix. Toisen tyttären syntyminen jo ristiretkelle osallistumisen myötä vakavasti rakoilleeseen liittoon oli pettymys, sillä kaikki odottivat valtaistuimelle perijää. Vanhempiensa eron (1152) jälkeen Alixin isä Ludvig avioitui Champagnen Adélen kanssa vuonna 1160 ja lupasi kahdelle ensimmäisen avioliittonsa tyttärelle veljen uudesta liitostaan. Hänen äitinsä avioitui heti eron jälkeen vuonna 1152 tulevan Englannin kuninkaan Anjoun kreivin Henrik II Plantagenêt'n kanssa. 

Alix avioitui vuonna 1164 Blois'n ja Chartresin kreivin Thibaut V Hyvän (1129–1191) kanssa. Thibaut V Hyvä kuului niin sanottuun vanhempaan Blois'n kreivilliseen sukuun ja oli ollut avioliitossa aiemmin Sibylle de Châteaurenardin kanssa.

Avioliitostan Alixilla ja Thibaut'lla oli lapset:

* Thibaut, kuoli nuorena,
* Louis (k. Konstantinopolissa vuonna 1205), Blois'n, Chartresin ja Clermontin kreivi,
* Henri, kuoli nuorena vuonna 1182,
* Philippe, kuoli nuorena vuonna 1202,
* Marguerite (1170–1230), Blois'n ja Châteaudun kreivitär, avioitui noin vuonna 1183 Cambrain varakreivin Hugues III d'Oisy (k. 1189) kanssa, sittemmin toiseen avioliittoon noin vuonna 1190 Burgundin ensimmäisen kreivin Othon I:n (k. 1200) kanssa, ja kolmanteen avioliittoonsa Guisen ja Avesnesin herran Gautier II d'Avesnesin (k. 1246) kanssa,
* Alis eli Adélaide, (1190) Fontevraultin luostarin abbedissa,
* Isabelle (k. 1248) Chartresin ja Romorantin kreivitär, avioitui ensin Sulpice d'Amboisen ja sittemmin Cambrai varakreivin Jean de Montmirail'n kanssa.

Alixin aviomies Thibaut V osallistui kolmanteen ristiretkeen ja sai surmansa Akkon piirityksessä. Alix oli Blois'n ja Chartresin kreivikuntien sijaishallitsija miehensä poissaolon ajan.

## Lähteet