open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hayashio

**Hayashio** () oli keisarillisen Japanin laivaston Kagerō-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin Uraga Dock Companyltä, missä köli laskettiin 1938. Alus laskettiin vesille 19. huhtikuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 31. elokuuta 1940.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa  alus liitettiin 2. laivaston 2. hävittäjälaivueen 15. hävittäjäviirikköön päällikkönään Kaneda Kiyoshi. Alus lähti 26. marraskuuta 1941 laivueen mukana Terashimansalmesta Palaulle, jonne se saapui 1. joulukuuta. Palaulla alus määrättiin suojaamaan lentotukialus *[[Ryūjō (1931)|Ryūjōa]]* hyökättäessä 6.–8. joulukuuta Davaoon.

Vuoden 1941 lopun ja 1942 alun alus suojasi eri osastoja, jotka laskivat miinoja ja miehittivät tukikohtia japanilaisten edetessä. Alus suojasi 3.–6. kesäkuuta Midwayn taistelussa Midwaylle matkaavia joukkojenkuljetusaluksia.

*Hayashio* suojasi 16.–30. heinäkuuta *[[Kumano (1936)|Kumanoa]]* ja *[[Suzuya (1934)|Suzuyaa]]* Kuresta Singaporen kautta Burmaan Merguihin risteilijöiden siirtyessä Intian valtamerelle. Matka kuitenkin keskeytettiin Guadalcanalin taisteluiden vuoksi. Osasto purjehti 8.–21. elokuuta Merguista Balikpapanin kautta Salomonsaarten pohjoispuolelle liittyäkseen laivaston pääosaan. Alus osallistui 24. elokuuta Salomonin saarten taisteluun suojaten amiraali Kondon osastoa.

Alus suojasi Trukin edustalla olevaa laivastoa, jossa se samalla oli 2. hävittäjälaivueen komentajan kontra-amiraali Raizo Tanakan lippulaivana. Alus suojasi 29. syyskuuta – 1. lokakuuta *Nisshinin* matkan Kaviengista Shortlandsiin. Tehtävän päätyttyä alus osallistui useaan Guadalcanalin täydennysmatkaan eli niin kutsuttuun Tokion pikajunaan.

*Hayashio* suojasi 10.–14. lokakuuta taistelulaivoja *[[Kongō (1912)|Kongōa]]* ja *[[Haruna (1913)|Harunaa]]* näiden tulittaessa Henderson Fieldiä. Alus osallistui 26. lokakuuta Santa Cruzin taisteluun suojaamalla *[[Junyō]]a*. Se suojasi 3.–5. marraskuuta *Suzuyan* ja *[[Maya (1930)|Mayan]]* matkan Trukilta Shortlandsiin.

Alus johti 13.–15. marraskuuta amiraali Tanakan lippulaivana Guadalcanalille matkaavaa joukkojenkuljetussaattuetta (Guadalcanalin taistelu), minkä jälkeen alus suojasi *Suzuyan*, *Mayan* ja *[[Tenryū (1918)|Tenryūn]]* matkan Shortlandsistä Kaviengiin.

*Hayashio* kuljetti täydennyksiä Rabaulista Laeen, kun se joutui 24. marraskuuta 1942 Yhdysvaltain ilmavoimien pommittajien maaliksi. Aluksen osuneen pommin vuoksi syttyi tulipalo, jota pyrittiin sammuttamaan aluksen ollessa ankkurissa. Tulipalon saavuttaessa ampumatarvikkeet, annettiin käsky jättämään laiva. Aluksella sai surmansa 50 miehistönjäsentä ja lisäksi kuusi haavoittui. *Shiratsu* evakuoi eloonjääneet laivasta, minkä jälkeen se upotettiin torpedolla Guna-lahteen.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* CombinedFleet.com: ''Kagerō''-luokan hävittäjät
Eläinavusteinen terapia

**Eläinavusteinen terapia** määritellään tavoitteelliseksi interventiomuodoksi, jossa ihmisen ja eläimen välinen vuorovaikutus on olennainen osa hoitoa. Eläinavusteista terapiaa antaa terveydenhuolto ja sosiaalialan ammattihenkilö, joka käyttää eläintä apuna omassa työssään. Toiminta voi olla yksilöllistä tai ryhmämuotoista. Jokaiselle yksilölle on määritelty henkilökohtaiset tavoitteet, joiden edistymistä seurataan. Eläinavusteinen terapia on suunniteltu edistämään yksilön fyysistä, sosiaalista, emotionaalista tai kognitiivista toimintaa.  

Suomessa ratsastusterapia on tunnetuin, parhaiten organisoitu ja rahoitettu toimintamuoto, jossa eläimet ovat hoiva- ja kuntoutuskäytössä. On myös esitetty, että tavallista sosiaalisempina tuotantoeläiminä maatiaisrotuihin kuuluvat suomenkarja, suomenhevonen ja suomenlammas voisivat soveltua hyvin kuntoutustyöhön. Ulkomaisten mallien mukaisesti myös alpakoita ja laamoja on alettu käyttää terapiaan ja eläinavusteiseen toimintaan.

## Lähteet
*Delta Society (2005) Introduction to animal-assisted activities and therapy (AAA/AAT). http://www.deltasociety.org/AnimalsAAAAbout.htm , [1.9.2005].
*Partanen, U., Lilja, T., Kurppa, S. & Soini, K. (2005). Farming for health in Finland. Teoksessa J. Hassink & M. van Dijk (Toim.), Farming for health (ss. 135–146). Netherlands : Springer. http://library.wur.nl/frontis/farming_for_health/11_partanen.pdf , [20.10.2005].
*Viialainen, R. (2004). Eläinavusteinen terapia ottaa ensi askeleitaan Suomessa. Dialogi, 6, 31–34.

## Aiheesta muualla
*Ylen Elävä arkisto: Laamat ja villasiat ovat mainioita terapeutteja
*Delta Society
*vuorovaikutus.net 
*ALAT.fi 
*AATLA.de
*Suomen Karva-Kaverit ry
Partaveitsi

**Partaveitsi** on parranajoon käytettävä erityisen terävä veitsi.

Isosta-Britanniasta on löydetty vanhin tunnettu ihmisen käyttämä partaveitsi. Mansaarelta tehty pronssikauden aikainen löydös on 3&nbsp;400–4&nbsp;000 vuotta vanha. Esine kuului vainajan mukana hautaan laskettuun omaisuuteen.

Tyypillisen partaveitsen terä taittuu sen kahvaosaan niin, että ohuenherkkä terä on suojassa. Veitsen terä on mikroskooppisen ohut, ja sen käyttäminen vaatii aikaa ja taitoa. Ennen jokaista ajoa veistä tulee hioa leveään, parkitsemattomaan nahkavyöhön, jotta terä suoristuisi. Partaa ajettaessa jokainen pituussuunnan mukainen liike aiheuttaa haavan, mikäli terä koskee ihoa. Samoin, jos terällä painetaan liian kovaa, terä helposti höylää ihoa tai uppoaa siihen. Entisinä aikoina parturit opettelivat ajamaan parran turvallisesti ja nopeasti, ja he olivatkin suosittu vaihtoehto itse hoidetulle parranajolle.

Ennen 1800-luvun puoliväliä partaveitsi oli ainoa parranajoväline. Sen jälkeen yleistyivät erilaiset kaksi- ja vaihtoteräiset partahöylät sekä myöhemmin sähköiset partakoneet, joiden käyttäminen on turvallisempaa ja helpompaa. Vaikka modernimmat parranajovälineet ovat nykyisin lähes syrjäyttäneet partaveitsen, on sillä edelleen oma uskollinen kannattajakuntansa. Nykyään on tosin vaikeaa löytää partaveistä edes parturitarvikeliikkeistä, vaikka niitä yhä valmistetaan muun muassa Ranskassa, Saksassa ja Japanissa.

## Populaarikulttuurissa
Vuonna 2012 julkaistun *[[007 Skyfall]]* -elokuvan jälkeen partaveitsien myynti lisääntyi useissa verkkokaupoissa jopa satoja prosentteja. Elokuvassa päähenkilö James Bond ajaa partansa partaveitsellä ja toteaa, että "vanhat tavat ovat joskus parhaita”. Internetin hakukoneissa tehtiin hakuja sanoilla ”*cut throat razor*” ja ”*straight razor*” viisi päivää ensi-illan jälkeen noin 735&nbsp;% useammin kuin ennen ensi-iltaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Klassisen parranajon maailma -blogi
* http://www.parranajajat.fi
The Guitar Trio

**The Guitar Trio** on Al Di Meolan, John McLaughlinin ja Paco de Lucían kolmas yhteinen albumi, joka nauhoitettiin lähes kolmetoista vuotta edellisen levyn, Passion, Grace and Firen jälkeen. Levy sisältää kolme McLaughlinin ja Di Meolan ja kaksi de Lucían sävellystä.

## Kappaleet ja niiden säveltäjät
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Aiheesta muualla
* All about Jazz: The Guitar Trio
Marcelo D2

**Marcelo D2** (oik. **Marcelo Maldonado Gomes Peixoto**, s. 5. marraskuuta 1967 Rio de Janeiro) on brasilialainen räppääjä. Marcelo D2 oli Planet Hemp -yhtyeen vokalisti. Tällä hetkellä hän tekee soolouraa. Marcelo D2 laulaa portugaliksi ja musiikissa on sambaa.

Marcelo D2 esiintyi vuoden 2006 Pori Jazzissa.

## Diskografia
*1998 - *[[Eu Tiro é Onda]]*
*2001 - *[[Hip Hop Rio]]*
*2003 - *[[A Procura da Batida Perfeita]]*
*2004 - *[[Acústico MTV: Marcelo D2|Acústico MTV]]*
*2006 - *[[Meu Samba é Assim]]*
*2007 - *[[Perfil]]*
*2008 - *[[A Arte do Barulho]]*

## Aiheesta muualla

* Pori Jazz: esiintyjäesittely 
* urbanawebsite
José Francisco Porras

**José Francisco Porras** (s. 8. marraskuuta 1970, Grecia) on costaricalainen jalkapallomaalivahti. Hän on vuodesta 1996 edustanut kotimaansa Deportivo Saprissaa. Saprissassa hän on voittanut Costa Rican mestaruuden neljä kertaa (1998, 1999, 2004 ja 2006), lisäksi hänellä on yksi mestaruus Heredianon kanssa (1993). Saprissalle hän oli torjumassa CONCACAF Champions' Cupin voittoa vuonna 2005 ja kolmatta sijaa samana vuonna FIFA:n seurojen MM-kisoissa (2005 FIFA Club World Championship). 

Porras pelasi Costa Rican joukkueessa nuorten MM-kilpailuissa Saudi Arabiassa vuonna 1989, mutta hän joutui odottelemaan vuosia tullakseen maansa ykkösvahdiksi. Erick Lonnis oli maan ykkösvalinta maalivahdiksi aina lopettamiseensa vuoteen 2003 asti. Porras pelasi ensimmäisen maaottelunsa 4. kesäkuuta 2004 Nicaraguaa vastaan. Vuoden 2006 MM-kisoissa hän torjui kaikissa Costa Rican kolmessa ottelussa. Hän on pelannut 19 maaottelua (tilanne 20. kesäkuuta 2006). 

## Seurat

* -1993 Club Sport Herediano
* 1993/1994 Belén 
* 1994/1995 Puntarenas 
* 1995/1996 Carmelita 
* 1996- Deportivo Saprissa

## Lähteet
Dire Dawa

**Dire Dawa** on kaupunki Etiopian koillisosassa. Sen asukasluku oli vuonna 2007 341&nbsp;834. Kaupunki on muodostunut Djiboutista tulevan rautatien varrelle 1900-luvun alussa. 

## Maantiede ja ilmasto

Dire Dawa sijaitsee Etiopian keskiosan itäosassa noin 48  kilometriä Hararin kaupungista koilliseen. Sen länsipuolella on Itä-Afrikan hautavajoama. Kaupungin läpi virtaa Dachatujoki, joka kuivuu ajoittain kuivina kausina. Joki jakaa Dire Dawan uuden ja vanhankaupungin alueisiin.

Dire Dawan lämpötila vaihtelee 12&nbsp;°C:n ja 29&nbsp;°C:n välillä. Keskimääräinen alin lämpötila on koko vuoden noin 15&nbsp;°C ja keskimääräinen ylin lämpötila noin 28&nbsp;°C. Suurimmat sateet saadaan maaliskuun ja toukokuun sekä heinäkuun ja syyskuun välisenä aikana. Sateisin kuukausi on elokuu ja kuivin joulukuu. Vuosittainen sadanta on noin 800 millimetriä.

## Historia

Dire Dawan nimen alkuperästä on esitetty muutamia eri versioita. Mahdollisesti se on johdettu somalinkielisestä ilmauksesta *Dir-dabo*, joka viittaa Dir-heimoliiton rajaan. Amharankielinen muoto Dire Dawa tarkoittaa puolestaan viljelemätöntä kukkulaa.

Lähistön luolista on löydetty esihistoriallisia luolamaalauksia. Aikanaan paikka oli myös tärkeä läpikulkureitti karavaaneille. Nykyinen kaupunki on kuitenkin perustettu vasta verrattain hiljattain. Paikkakunta alkoi kasvaa vuodesta 1904 alkaen, jolloin sinne rakennettiin Djiboutista tuleva rautatie. Dire Dawasta tuli rautatien pääteasema, ennen kuin sitä sittemmin laajennettiin edelleen pääkaupunki Addis Abebaan. Ranskalaiset rakennuttivat kaupungin uuden kaupunginosan. 

Keisari Jeassu V rakennutti Dire Dawaan moskeijan ensimmäisen maailmansodan aikana. Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli puolestaan brittien hallinnollinen keskus heidän vapautettuaan maan vuonna 1941. Ogadenin sodan aikana vuosina 1977–1978 kaupunkia piirittivät Somalian joukot, mutta lopulta Neuvostoliiton ja Kuuban tukema vastahyökkäys ajoi heidät takaisin.

## Liikenne ja talous

Dire Dawa sijaitsee Addis Abebasta, Hararista ja Djiboutista saapuvien maanteiden solmukohdassa ja sen kautta kulkee rautatie Djiboutiin. Kaupungilla on myös oma lentokenttänsä. Kaupungissa on esimerkiksi tekstiili- ja sementtiteollisuutta, sekä elintarviketeollisuutta. Siellä valmistetaan myös esimerkiksi kahvia ja nahkoja. Lähialue ei sovi maanviljelyyn, joten viljaa täytyy tuoda kauempaa Etiopiasta. Haramayan yliopiston pääkampus sijaitsee Dire Dawassa.

## Väestö
Vuonna 2007 Dire Dawan asukasluku oli 341&nbsp;834. Sen asukkaat ovat pääasiassa oromoja, somaleja ja amharoja. Oromoja oli vuonna 2007 yhteensä 156&nbsp;958, somaleja 83&nbsp;069 ja amharoja 68&nbsp;962. Pienempiin ryhmiin lukeutuivat esimerkiksi guraget (15&nbsp;543). Kaupungissa on koptilainen kirkko. Muslimit seuraavat lähinnä shafi'i-koulukuntaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mangog

**Mangog** on Marvel Comicsin sarjakuvahahmo,  superroisto, jonka ensiesiintyminen tapahtui *Thor*-lehden numerossa 154. Mangogin loivat Stan Lee ja Jack Kirby.

## Historia

Kauan sitten Asgardin valtakuntaan hyökkäsi miljardeista olennoista koostuva kansa, joka oli niin voimakas, että jopa Odinilla oli vaikeuksia pysäyttää heidät. Lopulta hän karkotti heidät ikuiksi ajoiksi, mutta koko rodun viha keskittyi yhteen kulminaatiopisteeseen, josta syntyi Mangog. Odin vangitsi olennon syvälle Asgardin alle. 

Mangog virui luolassa pitkään, kunnes Ulik-peikko vapautti hänet. Päästyään vapauteen mangog aloitti kostoretkensä Odinia vastaan ja onnistui kerran jopa teeskentelemään olevansa Odin. 

Yhdessä Odinin kanssa Thor on kuitenkin joka kerta voittanut Mangogin - tosin suurin ponnistuksin, koska tuhovoimainen olento on kenties koko Marvel-universumin fyysisiltä voimiltaan voimakkain supervihollinen. 

Mangogin todellinen olemus on arvoituksellinen. Häntä on joskus pidetty demonina, joka täten olisi riippuvainen mystisistä psyykkisistä energioista. Todellisuudessa Mangog kuitenkin lienee vihan ruumiillistuma tässä universumissa.

## Voimat & varusteet

Mangog on "miljardin miljardin" rotunsa jäsenen voimien ruumiillistuma. Hänen fyysinen voimansa on laskemattomissa (eli ylittää Marvelin 100 tonnin rajan) ja hänellä on hirviömäinen, miltei jumalainen kestävyys. Thorin valtavatkin voimat tuntuvat mitättömiltä Mangogin edessä. 

Mangog kykenee myös manipuloimaan suuria määriä maagista energiaa. Tällä energialla Mangog kykenee tekemään useita voimakkaita tekoja kuten manipuloimaan materiaa ja ampumaan voimakkaita energialatauksia. 

### Rajoitukset

Mangogin voimien ylärajaa ei täysin tunneta. Mangog on kuitenkin riippuvainen tuntemattomasta psyykkisen energian lähteestä, jonka avulla hän pitää voimatasoaan yllä. Ilman tätä lähdettä hän yleensä kutistuu olemattomiin. 

Vaikka Odin on nykyään vapauttanut onnettoman avaruusrodun Mangogista, ei olento ole kadonnut mihinkään - luultavasti siksi, että sen viha ja pahuus on liian suurta hävitettäväksi kokonaan.
Pilipalipilotit

**Pilipalipilotit** (alkuperäiseltä nimeltä *TaleSpin*, tunnetaan myös nimellä *Karhu Baloo – Ilmojen sankari*) on yhdysvaltalainen Disneyn tuottama vuosina 1990–1991 valmistunut 65-osainen piirrossarja.

## Synopsis
Sarja kertoo Disneyn Viidakkokirja -elokuvasta tutun Baloo-karhun ja ystäviensä seikkailuista. Baloo työskentelee Kelponiemen (*Cape Suzette*) kaupungissa sijaitsevassa Lento-Pulju (Higher for Hire) -nimisessä lentorahtiyrityksessä. Hän lentää yrityksen omistamalla keltaisenvärisellä lentokoneella nimeltä Ilmari. Hänen työnantajansa on temperamenttinen Rebekka Kankimäki (Rebecca Cunningham). Rebekalla on 6-vuotias tytär nimeltä Molli (Molly). Baloon aisaparina usein toimii nuori Kai Kaakkuri (Kit Cloudkicker). Kai toimii usein kartanlukijana Baloolle tai lastenvahtina Mollille. Sarja pääantagonisti on ilmamerirosvo Don Karnage joukkoineen, jonka kanssa Baloo joutuu usein tekemisiin seikkailuissaan. Merkittävä hahmo sarjassa on myös Baloon hyvä ystävä Louie, joka pitää yökerhoa.

## Sarja Suomessa
Ensimmäisen kerran Suomessa Pilipalipilotit oli näkyvillä Filmnet-kaapeli- ja satelliittikanavan ohjelmistossa vuosien 1991 ja 1992 aikana. Vuonna 1992 sarjaa esitettiin Kolmoskanavalla ja MTV:llä, ja vuosina 1993–1994 MTV3-kanavalla alkuperäiskielellä ja suomenkielisellä tekstityksellä. Sarjan jaksoja esitettiin uusintana MTV3-kanavalla vuosina 2007–2008. Sarjaa on esitetty myös Disney Channelilla ja Toon Disneyllä Tuotantotalo Wernen tekemällä suomenkielisellä jälkiäänityksellä, huom jaksot joita Tuotantotalo Werne ei dubannut näytettiin alkuperäiskielellä ja suomenkielisellä tekstityksellä. Sarja tuli katsottavaksi Disney+ -suoratoistopalveluun vuonna 2022, jossa sarja on myös katsottavissa suomenkielisellä jälkiäänityksellä. Samana vuonna suomeksi jälkiäänitettiin kaikki ne sarjan jaksot, joita Tuotantotalo Werne ei jälkiäänittänyt 1990-luvun VHS-kasettijulkaisuihin.

### Julkaisut
Suomessa sarjan jaksoja julkaistiin 1990-luvulla vuokrakäyttöön tarkoitettuina ja kotitalouksiin myytyinä VHS-kasetteina Tuotantotalo Wernen tekemällä suomenkielisellä jälkiäänityksellä nimillä *Pilipalipilotit* ja *Karhu Baloo – Ilmojen sankari*.

## Ääninäyttelijät

## Videopeli
Sarjan pohjalta julkaistiin myös peli nimeltä *[[TaleSpin (videopeli)|TaleSpin]]* Nintendo Entertainment Systemille ja Sega Mega Drivelle.

## Katso myös
* Luettelo televisiosarjan Pilipalipilotit jaksoista

## Lähteet
Álvaro Saborío

**Álvaro Saborío Chacón** (s. 25. maaliskuuta 1982 Ciudad Quesada, Alajuela) on costaricalainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Saborío on pelannut vuodesta 2010 yhdysvaltalaisessa Real Salt Lake -joukkueessa. Vuosina 2006–2009 hän pelasi sveitsiläisessä FC Sionissa.

Saborío pelasi kaksi vuotta Meksikossa (Montereyssa ja Saltillossa). Vuosina 2001-2006 hän edusti Deportivo Saprissaa. Saprissassa Saborío voitti Costa Rican mestaruuden 2004 ja 2005 sekä CONCACAF Champions' Cupin 2005. Vuonna 2004 hän oli liigan maalikuningas 25 maalillaan.

Saborío oli vuoden 2004 olympiajoukkueessa Ateenassa. Hänen ensimmäinen maaottelunsa oli 16. lokakuuta 2002 Ecuadoria vastaan. Vuoden 2006 MM-kisoissa Saborío pelasi kahdessa ottelussa. Hän on pelannut 39 maaottelua, joissa on tehnyt 11 maalia (tilanne 20. kesäkuuta 2008).

## Seurat
* La Fortuna
* Monterrey
* Saltillo
* 2001–2006 Deportivo Saprissa
* 2006–2009 FC Sion
* 2010– Real Salt Lake

## Lähteet
Libyan yliopisto

**Libyan yliopisto** () on entinen libyalainen yliopisto. Se perustettiin Bengasiin joulukuussa 1955, ja Tripoliin perustettiin sen sivutoimipiste vuonna 1957. Libyan yliopisto jakautui 1974 kahdeksi yliopistoksi, jotka toimivat sittemmin nimillä Bengasin yliopisto (myös nimellä *Gar Yunis -yliopisto*) ja Tripolin yliopisto (nimenä *Al Fatahin yliopisto* vuosina 1976–2012).

Muammar Gaddafi opiskeli aikoinaan oikeustiedettä Libyan yliopistossa.

## Lähteet
### Viitteet

### Muut lähteet
* A Country Study, Federal Research Division Library of Congress, 1987: Libya, Higher Education

## Aiheesta muualla
Luettelo Etelä-Amerikan joista

Tämä on luettelo on **[[Etelä-Amerikka|Etelä-Amerikan]] mantereella sijaitsevista [[joki|joista]]**. Luettelo alkupiste on Panaman ja Kolumbian raja Tyynenmeren puolella, ja joet luetellaan vastapäivään Etelä-Amerikan rantavaltiot kiertäen. Jokien sivujoet on luokiteltu pääuoman nimen alle, ja valtio jossa ne päättyvät on mainittu.

## Ecuador

*Esmeraldas, Quiton lähellä
*Daule

## Chile

*Bio-Bio, Concepciónin halki

## Argentiina

*Chico
*Deseado
*Negro
*Colorado
*Paraná, Buenos Airesin lähellä
**Salado, Santa Fen halki
**Paraguay, Asunciónin halki (Paraguay)
**Tiete, alkaa São Paulon läheltä (Brasilia)
*Uruguay, Uruguayn ja Argentiinan rajajoki.

## Brasilia

*São Francisco
*Parnaiba
*Tocantins
**Araguaia

*Amazon
**Xingu
**Tapajos
**Mapuera
**Madeira
***Guapore (Bolivia)
***Beni (Bolivia)
**Rio Negro
***Rio Branco
**Purus
**Japurá
**Jurua
**Putumayo, Kolumbian ja Perun rajajoki
**Napo, (Peru)
**Ucayali, (Peru)
***Apurímac, (Peru)
**Maranon, (Peru)

## Venezuela

*Orinoco

## Kolumbia

*Magdalena
*Atrato

## Lisäksi Boliviassa

*Desguadero, alkaa Titicacajärvestä ja päättyy sisämaahan
Philippe Senderos

**Philippe Sylvain Senderos** (s. 14. helmikuuta 1985 Geneve, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija, joka on edustanut Englannissa muun muassa Arsenalia, Fulhamia ja Aston Villaa. Hänen pelipaikkansa on puolustaja.

## Ura
Senderosin kansainvälinen ura alkoi, kun hän oli Sveitsin alle 17-vuotiaiden maajoukkueen kapteeni EM-kisoissa vuonna 2002. Kisat menivät hänen osaltaan hyvin, vaikka Sveitsi jäi alkulohkoon, ja isot seurat, muun muassa Manchester United, Liverpool FC, Juventus, Inter ja AC Milan, alkoivat kiinnostua hänestä. Vuosina 2001–2003 hän pelasi Sveitsin pääsarjassa Servette FC -joukkueessa.

Arsenal osti lopulta Senderosin, mutta loukkaantumisen takia ensimmäinen kausi valioliigassa meni pilalle. Debyytin Arsenalin paidassa hän teki lopulta vuonna 2003 Englannin Liigacupin ottelussa, jonka joukkue voitti 2–1. Senderos korvasi Sol Campbellia, kun hän oli loukkaantunut. Arsenalissa Senderos pelasi 64 liigaottelua tehden neljä maalia. Vuosina 2008–2009 hän oli lainalla Italiassa AC Milanissa ja 2010 Evertonissa. Kesäkuussa 2010 hän siirtyi Fulhamiin, jossa pelasi 57 valioliigaottelua. Hän siirtyi ilmaissiirrolla Valenciaan tammikuussa 2014, mutta pelasi espanjalaisseurassa vain kahdeksan Primera Divisiónin ottelua ennen kuin siirtyi vapaalla siirrolla Aston Villaan kesällä 2014.

### Maajoukkueura
Senderos pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa MM-karsintaottelussa Ranskaa vastaan maaliskuussa 2005. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Kyprosta vastaan saman vuoden syyskuussa. Hänet nimettiin Sveitsin maajoukkueeseen vuoden 2006 MM-kisoihin Saksaan. Hän pelasi kisoissa kolme ottelua. Ottelussa Etelä-Koreaa vastaan hän teki maajoukkueuransa kolmannen maalin, kun Sveitsi voitti maalein 2–0 ja pääsi voitolla neljännesvälieriin. Senderos loukkasi samassa ottelussa olkapäänsä ja joutui jättämään kisat kesken. Neljännesvälierissä Ukraina pudotti Sveitsin jatkosta rangaistuspotkukilpailun jälkeen.

Senderos pelasi kolme ottelua EM-kilpailuissa 2008 sekä yhden ottelun MM-kilpailuissa 2010 ja 2014.

## Yksityiselämä
Philippen isä on espanjalainen ja äiti serbialainen (Zorian Novaković).

Senderos puhuu sujuvasti viittä kieltä: englantia, ranskaa, espanjaa, saksaa sekä italiaa, mutta sanoo *[[The Guardian]]*in haastattelussa haluavansa oppia puhumaan vielä joitain muitakin kieliä.

## Lähteet
Eintracht Frankfurt

**Eintracht Frankfurt** on saksalainen, 8. maaliskuuta 1899 perustettu jalkapalloseura, joka lukeutuu Saksan perinteikkäimpiin. Se nousi  keväällä 2012 maan pääsarjaan Bundesliigaan ja on sen jälkeen sijoittunut parhaimmillaan kuudenneksi heti kaudella 2012–2013, viidenneksi kaudella 2020–2021 ja kuudenneksi kaudella 2023–2024. Joukkueen paras sijoitus vuonna 1963 alkaneessa Bundesliigassa on kolmas, mihin se on yltänyt useamman kerran. Vuonna 1959 se voitti Saksan mestaruuden.

Frankfurt sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 23.

## Menestys
***[[Luettelo jalkapallon Saksan-mestareista|Saksan liigamestaruudet]] (1):** 1959
***[[Saksan Cup|Saksan cupmestaruudet]] (5):** 1974, 1975, 1981, 1988, 2018
***Etelä-Saksan mestaruus (4):** 1930, 1932, 1953, 1959
***Südwestin (Lounas) Gaumestaruus (1):** 1938
***[[2. Bundesliiga|Saksan 2.Bundesliigan mestaruus]] (1):** 1998
***[[Eurooppa-liiga|UEFA Cupin voitto / Eurooppa-liigan voitto]] (2):** 1980, 2022
***Coppe della Alpin voitot (1):** 1967

## Pelaajat
*Päivitetty 12. helmikuuta 2026.*

## Entisiä pelaajia

*  Ioannis Amanatidis
*  Uwe Bein
*  Thomas Berthold
*  Kevin-Prince Boateng
*  Jörg Böhme
*  Cha Bum-Kun
*  Erik Durm
*  Hugo Ekitiké
*  Jan Åge Fjørtoft
*  Maurizio Gaudino
*  Jürgen Grabowski
*  Sébastien Haller
*  Makoto Hasebe
*  Lukas Hradecký
*  Luka Jović
*  Daichi Kamada
*  Andreas Köpke
*  Karl-Heinz Körbel
*  Filip Kostić

*  Sotirios Kyrgiakos
*  Omar Marmoush
*  Andreas Möller
*  Evan N'Dicka
*  Willi Neuberger
*  Bernd Nickel
*  Oka Nikolov
*  Jay-Jay Okocha
*  Gonçalo Paciência
*  Alfred Pfaff
*  Christoph Preuß
*  Ante Rebić
*  Sebastian Rode
*  Marco Russ
*  Bernd Schneider
*  André Silva
*  Christoph Spycher
*  Naohiro Takahara
*  Kevin Trapp
*  Tony Yeboah

## Entisiä valmentajia

*  Martin Andermatt
*  Jörg Berger
*  Dettmar Cramer
*  Pál Csernai
*  Christoph Daum
*  Friedhelm Funkel
*  Oliver Glasner
*  Jupp Heynckes
*  Adi Hütter

*  Niko Kovač
*  Gyula Lóránt
*  Felix Magath
*  Erich Ribbeck
*  Thomas Schaaf
*  Michael Skibbe
*  Dino Toppmöller
*  Armin Veh
*  Branko Zebec

## Seuran muut lajit

* Voimistelu
* Jalkapallo
* Yleisurheilu
* Maahockey
* Nyrkkeily
* Tennis
* Käsipallo
* Rugby
* Pöytätennis
* Koripallo
* Isstock
* Lentopallo
* Fan club

* Jääkiekko
* Darts
* Curling
* Pöytäjalkapallo
* Triathlon
* Paini
* Ultimate
* Miekkailu
* Kamppailu-urheilu
* Elektroninen urheilu
* Golf

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Seuran kotisivu
Víctor Núñez

**Victor Núñez Rodríguez** (s. 15. huhtikuuta 1980, Santo Domingo, Dominikaaninen tasavalta) on jalkapalloilija, joka on lähtöisin Dominikaanisesta tasavallasta, mutta on alkuvuodesta 2006 lähtien ollut Costa Rican kansalainen. Hyökkääjänä pelannut Núñez on voittanut kahdesti maan liigan maalikuninkuuden.

Victor Núñez debytoi Costa Rican maajoukkueessa pian saatuaan maan kansalaisuuden. Hänen ensimmäinen pelinsä oli Etelä-Koreaa vastaan käyty ystävyysottelu 11. helmikuuta 2006. Núñez on pelannut kolme maaottelua (tilanne 20. kesäkuuta 2006). Núñez oli nimetty vuoden 2006 MM-kisajoukkueeseen, mutta hän ei pelannut kisoissa yhtään ottelua. 

Victor Núñezin lempinimi on "El Mambo".

## Seurat

* Goicoechea
* Limonense
* Deportivo Saprissa
* LD Alajuelense
* CS Cartaginés

## Lähteet
Slovenian lippu

**Slovenian lippu** () on Slovenian tunnus vaakunan ja hymnin ohella. Se hyväksyttiin käyttöön otettavaksi 2. maaliskuuta 1990, jolloin Slovenia oli vielä entisen Jugoslavian osavaltio. Slovenian lippu Jugoslavian osavaltiona oli samankaltainen väreiltään ja kuvioltaan, mutta siinä oli keskiössä suuri viisisakarainen punainen tähti, joka oli reunustettu keltaisella ääriviivalla, jotta se erottuisi alaosan punaisesta palkista. Lipun tähti poistettiin ja korvattiin alueellisella vaakunalla, joka sijoitettiin lähelle tangon puoleista yläkulmaa. Itsenäistymisen myötä 24. kesäkuuta 1991 alueellinen vaakuna muuttui kansalliseksi vaakunaksi.

Slovenian kansallislipun värit ovat ylhäältä lukien: valkoinen, sininen ja punainen. Lipun tunnistaa värityksen lisäksi parhaiten kansallisvaakunasta ja lipun kokosuhteista, jotka ovat 1:2. Vaakunakuviossa kuvataan kolmihuippuista Slovenian ”Triglav-vuorta”, joka on maan korkein kohta. Vuoren tausta on sininen, ja alaosassa kulkee kaksi aaltoviivaa, jotka kuvaavat Adrianmerta ja maan jokia. Sinisessä taustassa on kolme kuusisakaraista keltaista tähteä, jotka ovat 1300- ja 1400-luvuilla Sloveniaa hallinneen Celjen kreivien (Sloveniaksi Grofje Celjski) vaakunatunnukset.
 Lipun värit ovat panslavistiset, mutta niitä samoja käytettiin myös vanhassa vaakunassa ja niitä pidettiin jo kansallisina väreinä ennen kuin ne järjestettiin lipun väreiksi vuonna 1848, kun kansallisuusaate levisi Euroopassa. Lipun värien järjestys on saanut vaikutteita Venäjän lipusta. 

Lippu pidettiin osana Slovenian osavaltioidentiteettiä, kun maa oli osa Jugoslaviaa. Vuonna 1945 lippuun sijoitettiin punainen tähti, joka oli näin tunnuksena Slovenian sosialistiselle tasavallalle. Itsenäisyyden jälkeen tähti poistettiin ja korvattiin eri paikkaan asetetulla kansallisvaakunalla. Lippu uudistettiin virallisesti 27. kesäkuuta 1991.

Siviilialusten lippu ja valtiolippu ovat saman kaltaisia kansallislipun kanssa, mutta niiden kokosuhde on 2:3. Sotalaivaston lippu puolestaan on erilainen, sillä sen värit ovat: valkoinen, sininen ja keltainen. Mutta lippu on kuitenkin samassa suhteessa kuin kansallislippu ja ns. trikolori.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Tietoja Slovenian lipusta
* Ehdotuksia Slovenian lipuksi
* Slovanian hallituksen sivu lipusta
Kuhasalo

**Kuhasalo** on entinen saari Pyhäselällä, aivan Pielisjoen suulla Joensuussa. Se tunnetaan myös Kukkosensaarena siellä sijainneen Kukkosen maatilan mukaan. Kuhasalo on vanhoissa kartoissa saari, mutta sittemmin maan nousu on saanut aikaan kannaksen saaren ja mantereen välille, joten nykyisin Kuhasalo on niemi. 

Kuhasalo on merkittävä luontokohde ja historiallinen ja geologinen kohde. Saarta kiertää luontopolku. Rannoilla on nuotiopaikkoja, uintipaikkoja ja laavu.

Alueella on sijainnut ortodoksinen erämaaluostari. Luostarin paikalla tai lähistöllä on nykyisin muistomerkkinä ikonikatos, jonka arkkitehtuuri kupolikattoineen muistuttaa ortodoksisten kirkkorakennusten arkkitehtuuria.

Kuhasalon alueen kallioista on louhittu kiveä. Kukkosensaaren keskellä on pieni avolouhos, josta on louhittu kiveä Pielisjokisuun uittorakennelmiin 1950- ja 1960-luvuilla. Siellä säilytettiin myöhemmin jäitä meijerituotteita varten.

Kuhasalon päässä on Kalmanniemi, jossa on ollut keskiajalla kalmisto. 

Niemessä sijaitsee Joensuun kalastuskunnan rakentama kalamaja Kalmonkatiska, jota vuokrataan ulkopuolisille. Maja valmistui 2010.

Kuhasalossa on Joensuun jätevedenpuhdistamo ja Keskuspesula. Asukkaita on vain yhdessä joenrannan talossa. Kuhasalon läheisyydessä on Joensuun syväsatama. Kun Kuhasalo oli metsäyhtiön omistuksessa, sinne suunniteltiin asuinaluetta, jonne olisi rakennettu useita karjalaistyyppisiä hirsitaloja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sijainti kartalla (Kansalaisen karttapaikka)
Jan Masaryk

**Jan Masaryk** (myös **Jan Garrigue Masaryk**) (14. syyskuuta 1886 Praha &ndash; 10. maaliskuuta 1948 Praha) oli tšekkoslovakialainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi Tšekkoslovakian ulkoministerinä vuosina 1940–1948.

## Varhaiset vuodet

Jan Masaryk oli Tšekkoslovakian ensimmäisen presidentin Tomáš Masarykin  poika. Hän opiskeli ensin Prahassa ja sittemmin Yhdysvalloissa, josta hän palasi kotimaahansa 1913. Masaryk palveli Itävalta-Unkarin armeijassa ensimmäisen maailmansodan aikana. Tšekkoslovakian itsenäistyttyä hän toimi diplomaattina mm. Yhdysvalloissa vuosina 1919–1922. Masaryk oli perustamassa Tšekkoslovakian lähetystöä Britanniaan vuonna 1925. Tomáš Masarykin erottua presidentin virasta vuonna 1935 maan presidentiksi valittiin Edward Benes. Tšekkoslovakia oli 1930-luvulla yksi harvoista Euroopan demokraattisista maista, sillä useimmat monipuoluejärjestelmät sortuivat talouslaman kourissa.

Masaryk erosi syyskuussa 1938 suurlähettilään virasta vastalauseena sille, että Saksa valtasi Tšekkoslovakian sudeettialueet. Pian tämän jälkeen Saksa valtasi muutkin tšekkiläiset maakunnat Böömin ja Määrin, ja pystytti nukkevaltion Slovakiaan. Masaryk pakeni Lontooseen.

## Ulkoministerinä
Kun miehitetyn Tšekkoslovakian hallitus oli maanpaossa Britanniassa, Masaryk toimi sen ulkoministerinä. Sodan aikana hän toimitti säännöllisesti radio-ohjelmia BBC:ssä Tšekkoslovakiaan. Hänellä oli asunto osoitteessa 58 Westministern Lontoon Gardensissa, mutta useimmiten hän oli Tšekkoslovakian lähetystörakennuksessa Wingarella tai presidentti Benesin kanssa Aston Abbotsissa lähellä Aylesburea Buckinghamshiressa. Masaryk oli myös vastaanottanut professorin arvon Batesin yliopistosta vuonna 1942. 

Masaryk toimi edelleen ulkoministerinä vuonna 1945 vapautetun Tšekkoslovakian monipuoluehallituksessa. Klement Gottwaldin johtamien kommunistien asema vahvistui 1946 vaaleissa, mutta Masaryk pysyi ulkoministerinä. Hän oli solmimassa ystävyyssopimusta Neuvostoliiton kanssa, mutta pettyi Neuvostoliiton kieltoon Tšekkoslovakian osallistumisesta Yhdysvaltojen Marshall-apuun. Enemmistö ei-kommunistisista hallituksen jäsenistä erosi keväällä 1948 toivoen saavansa sillä tavoin uudet vaalit. Presidentti Beneš epäili uusien vaalien vievän maan sisällissotaan, minkä takia hän antoi tukensa Gottwaldin johtamalle kommunistihallitukselle. Myös Masaryk pysyi ulkoministerinä, vaikkakin hän oli pettynyt asemaansa.

## Masarykin kuolema

Kommunistit ottivat vallan käsiinsä helmikuun 1948 lopussa (Tšekkoslovakian vallankaappaus 1948). Masaryk löydettiin ulkoministeriön virka-asunnon kylpyhuoneen ikkunan alta kuolleena, pukeutuneena yöasuun 10. maaliskuuta 1948. Virallisissa tutkimuksissa hänen todettiin tehneen itsemurhan hyppäämällä ikkunasta alas. On arveltu, että hänet työnnettiin ikkunasta, jotta kommunistien suunnitelmat toteutuisivat.

## Lähteet
Kainuun rajavartiosto

**Kainuun rajavartiosto** () on osa sisäasiainministeriön alaista rajavartiolaitosta. Sen pääasiallinen tehtävä on rajaturvallisuuden ylläpito entisen Oulun läänin itärajalla. Vartioitavaa rajaa on 406 kilometriä. Kainuun rajavartioston komentajana toimii eversti Marko Saareks. Kainuun rajavartiosto vakiintui lailla vuonna 1931.

## Organisaatio

Kainuun rajavartioston esikunta sijaitsee Kajaanissa Lehtikankaalla. Samalla alueella oli myös rajajääkärikomppania, jossa varusmiehistä koulutettiin rajajääkäreitä. Tunnetuimpia heistä lienee ollut kirjailija Timo K. Mukka. Rajajääkärikomppania lakkautettiin 1.7.2007.

Kainuun rajavartiosto oli jaettu 31.12.2010 asti Kuhmon, Kuusamon ja Suomussalmen rajavartioalueisiin, joilla oli yhteensä kahdeksan rajavartioasemaa. Rajavartioston alueella on neljä kansainvälistä rajanylityspaikkaa: Vartius ja Kuusamo (Kortesalmella) sekä Kajaanin ja Kuusamon lentoasemat. Lisäksi alueella on viisi tilapäistä rajanylityspaikkaa. Rajavartioasemia on Kuhmon Jämäksessä, Kuusamossa kaupungin pohjoisosassa, Suomussalmessa ja Vartiuksessa.


## Komentajat
Kainuun rajavartioston komentajia ovat olleet:
* Majuri Tauno Ilmoniemi, 1919–1921 (Kainuun Rajakomendantti)
* Majuri Pietari Autti, 1921–1927 (Kainuun Rajavartioston komentaja)
* Everstiluutnantti Leo Kylander, 1928–1939
* Everstiluutnantti Vilho Roininen, 1940–1941 (Rajavartiosto 5:n komentaja)
* Majuri Veikko Karhunen, 1944–1945 (Rajavartiosto 3:n komentaja)
* Everstiluutnantti Vilho Tuulensuu, 1945
* Majuri E. Larinen, 1945–1946 (Rajajääkäripataljoona 3:n komentaja)
* Majuri Antti Seitamo, 1946–1947
* Everstiluutnantti Veikko Karhunen, 1947–1956 (Kainuun rajavartioston komentaja)
* Everstiluutnantti Matti Tiitola, 1956–1961
* Everstiluutnantti Veli Kauko Tolonen, 1962–1968
* Everstiluutnantti Georg Ahonen, 1968–1970
* Eversti Ilmari Kirjavainen, 1970–1976
* Eversti Stig-Erik Malmén, 1976–1978
* Eversti Tauno T. Miettinen, 1978–1982 
* Eversti Pentti Rainola, 1983–1985 
* Eversti Hannu Ahonen, 1986–1989 
* Eversti Juhani Paakkinen, 1989–1991
* Eversti Veikko Numminen, 1991–1999 
* Eversti Hannu Etu-Seppälä, 1999–2004
* Eversti Arto Niemenkari, 2004–2007 
* Eversti Ismo Kurki, 2007–2015
* Eversti Matti Sarasmaa, 2016–2018
* Eversti Mika Rytkönen, 2018–2022
* Eversti Tuomas Laosmaa, 2022–2025
* Eversti Marko Saareks, 2025–

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*   400 s.
*Suomen rajavartiolaitos: http://www.raja.fi/kr  Kainuun rajavartiosto
Donkey Kong Jungle Beat

**Donkey Kong Jungle Beat** on Nintendo GameCubelle vuonna 2004 julkaistu tasohyppelypeli, jota pelataan rumpuparin kaltaisella ohjaimella (DK Bongo). Pelaaja ohjaa pelissä Donkey Kongia, yhtä Nintendon tunnetuimmista pelihahmoista. Donkey Kongia ohjataan rumpujen lyönneillä: lyömällä vasenta rumpua Kong liikkuu vasemmalle, oikeata lyömällä oikealle, kumpiakin lyömällä hyppää ja käsiään yhteen lyömällä taputtaa.   
Vuonna 2009 peli uudelleenjulkaistiin Wiille osana Nintendon New Play Control-sarjaa.

Peli koostuu useita erilaisista "kuningaskunnista", joissa jokaisessa on kaksi tasoa ja yksi loppuvastustaso, jossa pelaaja taistelee isoa loppuvastusta vastaan. Tasot voivat sisältää kilpajuoksua ajan kanssa sekä ongelmanratkontaa. Vastuksia on lukuisia erilaisia, kuten muita gorilloja *[[Punch Out|Punch-Out!!]]* -tyylisissä otteluissa. Pelaamisessa tarvitaan ajoitettuja liikeitä ja rytmitajua, sillä esimerkiksi alueelta saa kaikki banaanit oikea-aikaisella käsien taputtamisella. 

Pelissä käytettävä rumpuohjain on myös pelivälineenä rytmipeleissä *[[Donkey Konga]]*, *[[Donkey Konga 2]]* ja *[[Donkey Konga 3]]*.

## Aiheesta muualla
* 
* ''Jungle Beat'' Nintendo Suomen kotisivuilla
Celje

**Celje** (, ) on kaupunki Slovenian Štajerskan alueella Savinja-, Loznica- ja Voglajnajokien yhtymäkohdassa. Celjen kunnassa on 50&nbsp;039 asukasta (vuonna 2008) ja sen pinta-ala on 94,9 neliökilometriä.

Roomalaiskaudella paikalla oli keisari Claudiuksen aikana kaupunkioikeudet saanut *Municipium Claudia Celeian* nimellä tunnettu kaupunki. Se tuhoutui kansainvaellusajalla, mutta heräsi jälleen eloon keskiajalla ja mainitaan ensimmäisen kerran nimellä *Cylie* 1100-luvun alussa. Celjen kreivit hallitsivat aluetta myöhäiskeskiajalla ja Celje sai kreivi Frederik II:lta kaupunkioikeudet vuonna 1451. Myöhemmin kaupunki joutui Habsburgien haltuun ja siitä tuli yksi Slovenian tärkeimmistä renessanssikeskuksista. Celje liitettiin rautatieverkkoon vuonna 1846. Toisen maailmansodan jälkeen siitä kehittyi teollisuuden ja kaupan keskus.

## Tunnettuja paikkakuntalaisia
* Alma Karlin, maailmanmatkaaja
* Ferdo Livadić, kroatilainen säveltäjä

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin kotisivut
Rajaportti

__NOTOC__
**Rajaportti** on jyväskyläläisen metalliyhtye Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen vuonna 2002 julkaistu kolmas pitkäsoitto, jolla yhtye nousi lopullisesti suuren yleisön tietoisuuteen. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat ”Elegia”, ”Lumessakahlaajat” sekä yhtyeen läpimurtosingle ”Surupuku”, joka on luultavasti Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen tunnetuin kappale. Marraskuussa 2002 *Rajaportti*-albumin myynti ylitti platinarajan.

Sanoituksia levylle ovat Rautiaisen lisäksi kirjoittaneet myös levyn tuottajana toiminut YUP-yhtyeestä tunnettu Jarkko Martikainen, Marja Mattlar sekä Irwin Goodmanin ”hovisanoittajana” tunnettu Vexi Salmi. Levyn erikoisuuksia on muun muassa Marja Mattlarin säveltämä ja sanoittama kappale ”Elinkautinen”, jossa Rautiaisen laulun taustalla soittaa Trio Niskalaukauksen sijasta jousiorkesteri.

Koska edellisen julkaisun, ”Kuilun partaalla”-EP:n (2001), ilmestymisen jälkeen yhtyeen alkuperäinen kitaristi Karri Rämö jätti yhtyeen, eikä uutta kitaristia ollut Rajaportin äänitysten alkuun mennessä löydetty, Rajaportti jouduttiin tekemään normaalin kolmen kitaran sijasta vain kahdella. Tästä johtuu levyn aavistuksen ohuempi kitarasoundi.

Rajaportista on julkaistu perusjulkaisun lisäksi myös platinapainos, joka sisältää Rajaportti-albumin lisäksi ”Tiernapojat”-EP:n. Rajaportista on julkaistu myös vinyylipainos, jonka julkaisijana toimi Oskun Divari.

Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus sai *Rajaportti*-albumilla vuoden 2002 Emma-gaalassa myös neljä Emma-patsasta.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Timo Rautiainen ja sovittanut Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus sekä Jarkko Martikainen, ellei toisin mainittu.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano

### Yhtye
* Timo Rautiainen – laulu, kitara
* Jarkko Petosalmi – kitara
* Seppo Pohjolainen – rummut, taustalaulu
* Nils Ursin – basso, urut, mellotron

### Tuotanto
* Jarkko Martikainen – tuottaja
* Tuomo Valtonen – äänittäjä, miksaaja
* Saara Kankaanpää – valokuvat
* Timo Rautiainen ja Jari Tabell – kansitaide

### Vierailevat muusikot
Jousikvartetti kappaleessa ”Elinkautinen”:

* Jukka Untamala – viulu
* Terhi Paldanius – viulu
* Sari Jeskanen – alttoviulu
* Antti Nykänen – sello
* Petri Tiainen – kapellimestari
* Tapio Wilska – murina (kappaleessa ”Hämmennys ja viha”)
* Oona Rautiainen – runo (kappaleessa ”Jäähyväiset”)

## Arvostelut
* Soundi: 

## Kirjallisuutta
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.trioniskalaukaus.net/
* 
*
Kultainen Harmonikka

**Kultainen Harmonikka** oli viihdeharmonikansoiton Suomen mestaruuskilpailu. Kilpailu järjestettiin vuodesta 1983 lähtien vuoteen 2023. Kilpailu järjestettiin Sata-Häme Soi -juhlien yhteydessä. Vuosina 1993–1999 kilpailtiin erikseen miesten ja naisten sarjoissa. Kilpailun lähtökohtana oli Sata-Häme Soi ja MTV Oy:n yhteistyö, joka alkoi vuonna 1982. Saman yhteistyön tuloksena kehitettiin myös Hopeinen Harmonikka -kilpailu. Vuoteen 2011 saakka kilpailu näytettiin suorana lähetyksenä televisiossa. MTV Oy vastasi kilpailun televisioinnista runsaat 15 vuotta, minkä jälkeen sitä televisioi myös Yleisradio. Kilpailua ei televisioitu vuosina 2012–2014, kunnes se palasi televisioon vuonna 2015 AlfaTV-kanavalla.  Kilpailun järjestäminen lakkasi syksyllä 2023 Sata-Häme Soi -festivaalin hakeuduttua konkurssiin ja sen oikeudet jäivät Ikaalisten kaupungille.

## Kilpailun kulku
Osanottajat valmistavat äänitteen soitostaan, joiden pohjalta valitaan semifinalistit viime vuosina niin sanotun harmonikkaristeilyn yhteydessä ruotsinlaivoilla järjestettyyn semifinaaliin. Semifinaalissa valitaan finalistit suoraan televisiolähetykseen, jonka vuonna 2008 televisioi TV2. Finaalissa on tyypillisesti kuusi soittajaa, joista tuomaristo valitsee voittajan. Voittaja edusti 2000-luvun lopulla Suomea kansainvälisessä Primus Ikaalinen -kilpailussa, joka televisioitiin niin ikään suorana lähetyksenä.

## Historia
Kilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1983. Se keräsi yhdessä Hopeisen Harmonikan kanssa 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen lopulla yli puoli miljoonaa televisiokatsojaa. Yleisradio lopetti kilpailun televisioinnin vuonna 2012. Vuonna 2015 kilpailun televisioi kolmen vuoden tauon jälkeen AlfaTV-kanava ja sitä voitiin seurata myös internetin välityksellä. Kilpailua ei järjestetty vuonna 2020, johtuen koko Sata-Häme Soi -tapahtuman peruuttamisesta koronaepidemian vuoksi vallinneissa poikkeusoloissa.

Sata-Häme Soi -festivaali hakeutui konkurssiin syyskuussa 2023, ja kilpailua ei järjestetty vuonna 2024. Kultainen Harmonikka -tuotemerkki jäi Ikaalisten kaupungin omistukseen.

## Voittajat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu
Skotlannin klaanit

**Skotlannin klaanit** (*clann*, gaeliksi perhe tai jälkeläiset) ovat Skotlannin Ylämaan sukukuntia (ks. klaani), joilla on ollut suuri merkitys Skotlannin historiassa. Skotlannin Ylämaalla klaanien asema oli perinteisesti vahvempi kuin Alamaalla. Tappio 1700-luvun jakobiittikapinassa mursi klaanien vallan. Saman klaanin jäsenten kiltin tartaanikuvio on samanlainen.

## Klaaneja
* Abercromby
* Affleck
* Agnew
* Anderson
* Anstruther
* Arbuthnott
* Armstrong
* Arthur
* Baillie
* Baird
* Balfour
* Bannerman
* Barclay
* Borthwick
* Boyd
* Boyle
* Brodie
* Broun
* Bruce
* Buchan
* Buchanan
* Cameron
* Campbell
* Carmichael
* Carnegie
* Carruthers
* Cathcart
* Charteris
* Chattan
* Chisholm
* Cochrane
* Colquhoun
* Colville
* Cranstoun
* Crawford
* Crichton
* Cumming
* Cunningham
* Dalrymple
* Davidson
* Dewar
* Douglas
* Drummond
* Dunbar
* Duncan
* Dundas
* Dunlop
* Durie
* Edmonstone
* Elliot
* Elphinstone
* Erskine
* Farquharson
* Fergusson
* Fletcher
* Forbes
* Forsyth
* Fraser
* Fraser of Lovat
* Galbraith
* Gordon
* Graham
* Grant
* Gregor
* Grierson
* Gunn
* Guthrie
* Haig
* Haldane
* Hamilton
* Hannay
* Hay
* Henderson
* Home
* Hope
* Hunter
* Innes
* Irvine
* Irving
* Jardine
* Johnstone
* Keith
* Kennedy
* Kerr
* Kincaid
* Lamont
* Leask
* Lennox
* Leslie
* Lindsay
* Livingstone
* Lockhart
* Logan
* Lumsden
* Lyon
* MacAlister
* MacAlpin/e
* MacArthur
* MacAulay
* MacBain
* MacDonald
* MacDonell
* MacDougall
* MacDowall
* MacDuff
* MacEwen
* MacFarlane
* Macfie
* MacGillivray
* MacInnes
* Macintyre
* MacIver
* MacKay
* MacKenzie
* MacKinnon
* Mackintosh
* MacLachlan
* MacLaine
* MacLaren
* MacLean
* MacLennan
* MacLeod
* Macmillan
* Macnab
* MacNaughton
* MacNeill
* Macpherson
* Macquarrie
* Macqueen
* Macrae
* MacTavish
* MacThomas
* Maitland
* Makgill
* Malcolm
* Mar
* Marjoribanks
* Matheson
* Maxwell
* Menzies
* Moffat
* Moncreiffe
* Montgomery
* Morrison
* Munro
* Murray
* Napier
* Nesbitt
* Nicolson
* Ogilvie
* Oliphant
* Primrose
* Pringle
* Ramsay
* Rattray
* Riddell
* Robertson
* Rollo
* Rose
* Ross
* Russell
* Ruthven
* Sandilands
* Scott
* Scrymgeour
* Sempill
* Shaw
* Sinclair
* Skene
* Spens
* Stewart
* Stirling
* Strange
* Sutherland
* Swinton
* Trotter
* Urquhart
* Wallace
* Wedderburn
* Wemyss
* Wood

## Lähteet
Rantala, Risto (toim): Perustieto. Akateemisen tietosanakirja. Otava 1993. 

## Aiheesta muualla
Tattariharju

**Tattariharju** () on Malmin peruspiiriin kuuluva, runsaasti työpaikkoja tarjoava osa-alue Koillis-Helsingissä.

Tämä työpaikka-alue sijaitsee Kehä I:n pohjoispuolella, Lahdenväylästä länteen ja Tattarinharjuntiestä itään.

Alueella asui vain 5 henkeä (31.12.2018); työpaikan Tattariharju tarjoaa noin 1&nbsp;000 henkilölle (31.12.2022).

## Liikenneyhteyksiä Tattariharjuun
Helsingin Bussiliikenne
* 75 (Rautatientori - Tattarisuo - Puistolan asema)
Nobina Finland
* 77A (Siltamäki - Malmi - Jakomäki

## Lähteet
* Helsinki alueittain (2005). Malmin peruspiirin aluejako ja tilastotietoja. ( - Peruspiirin osa-alueiden kartassa tosin painovirhe: Tattariharju nimetty virheellisesti Tattarisuoksi :)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Tattariharjun alue satelliitista: http://maps.google.com/maps?t=h&hl=en&ie=UTF8&om=1&ll=60.246201,25.047798&spn=0.02117,0.06197
Budimir Đukić

**Budimir Đukić** (s. 26. heinäkuuta 1977 Grošnica, Serbia, Jugoslavia) on entinen serbialainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Đukić on edustanut uransa aikana muun muassa Vodojaža Grošnicaa, Radnički Kragujevacia, Slavija Sofiaa ja HJK:ta. HJK:ssa hän pelasi kaudella 2004 neljä Veikkausliigaottelua.

## Katso myös
*Luettelo Helsingin Jalkapalloklubissa pelanneista jalkapalloilijoista

## Aiheesta muualla
*Đukić Voetbal Internationalin sivuilla 
*Đukić Footballglory.comissa
Janez Drnovšek

**Janez Drnovšek** (17. toukokuuta 1950 Celje, Jugoslavia – 23. helmikuuta 2008 Zaplana, Slovenia) oli slovenialainen poliitikko. Hän toimi Jugoslavian presidenttinä ja Slovenian pääministerinä vuosina 1992–2000 ja 2000–2002 sekä Slovenian presidenttinä 2002–2007.

Drnovšek suoritti taloustieteen tutkinnon vuonna 1973, ylemmän korkeakoulututkinnon 1981 ja tohtorintutkinnon 1986. Hän työskenteli rakennusyhtiössä ja pankissa sekä Jugoslavian Egyptin lähetystön taloudellisena neuvonantajana Kairossa. Vuonna 1986 hänet valittiin Slovenian tasavallan parlamenttiin sekä Jugoslavian parlamentin tasavaltojen ja maakuntien kamariin.

Vuonna 1989 Slovenian edustaja Jugoslavian kollektiivisessa presidenttineuvostossa, Stane Dolanc jäi eläkkeelle, ja Slovenian hallitus päätti järjestää vaalit kahden ehdokkaan kesken. Vähän tunnettu Drnovšek voitti hallituksen suosikin Marko Bulcin, ja hänestä tuli Jugoslavian ensimmäinen vapaasti valittu valtiomies. Toiset osatasavallat eivät pitäneet uudesta tavasta valita johtajia, joten Slovenian parlamentti vahvisti valinnan. Drnovšek toimi presidenttineuvoston puheenjohtajana vuosina 1989–1990. Hän oli myös sitoutumattomien maiden liikkeen puhemies ja Jugoslavian kansanarmeijan komentaja.

Slovenian erottua Jugoslaviasta lähes verettömästi Drnovšek jatkoi uraansa maansa toisena pääministerinä vuosina 1992–2002 lukuun ottamatta muutamaa kuukautta vuonna 2000. Vuosina 1992–2002 hän oli sosialistisen nuorisoliiton seuraajan Slovenian liberaalidemokraattisen puolueen (Liberalna Demokracija Slovenije) johdossa, mutta erosi siitä 30. tammikuuta 2006. Puolue sai vuoden 1992 parlamentti vaalissa 24 prosenttia äänistä ja 22 paikkaa. Vuonna 2002 hänet valittiin Slovenian toiseksi presidentiksi. Hän muutti tyyliään aktiivisemmaksi 2006 ja ryhtyi ajamaan Darfurin asiaa ja Kosovon kriisin ratkaisua. Hän erosi myös liberaalipuolueesta ja perusti Gibanje za pravičnost in razvoj -liikkeen. Hän arvosteli myös pääministeri Janez Janšaa ja ryhtyi bloggaamaan käsitellen ulkopolitiikkaa, ympäristönsuojelua, eläinten oikeuksia, kasvissyöntiä ja vaihtoehtoista lääketiedettä. Drnovšek noudatti itse elämänsä viimeiset vuodet täysin vegaanista ruokavaliota.

Drnovšekilta poistettiin vuonna 1999 munuainen syövän vuoksi. Vuonna 2001 hän kertoi syövän levinneen maksaan ja keuhkoihin. Hän ilmoitti vuonna 2005 antamassaan haastattelussa jättäneensä kaiken lääketieteellisen ja muun hoidon tehottomana. Drnovšekin presidenttikausi päättyi 23. joulukuuta 2007 ja hän kuoli seuraavan vuoden helmikuussa.

## Lähteet
Pisoaari

**Pisoaari** (usein muodossa **pisuaari**, myös **urinaali** tai **virtsalo**) on WC-allas, joka on tarkoitettu vain virtsaamiseen. Useimmat pisoaarit soveltuvat vain miesten ja poikien käyttöön. Useimmiten pisoaareja käytetään yleisissä miesten WC:issä, harvoin yksityistiloissa. Osa pisoaareista on posliinisia, yhden henkilön kerrallaan käytettäviksi tarkoitettuja kulhomaisia altaita, osa taas metallisia kaukaloja, joilla voi helposti asioida useampi henkilö kerrallaan. On myös naisille tarkoitettuja pisoaareja ja unisex-pisoaareja, mutta ne ovat melko harvinaisia.

Pisoaarin pohjalla on yleensä siivilä, joka estää liian suurten esineiden kulun viemäriputkeen ja tämän mahdollisen tukkeutumisen. Siivilään on usein asetettu raikastintabletti hajun poistamiseksi. Pisoaarilla asioinnin jälkeen painetaan tai kierretään kytkintä, jolloin likainen vesi huuhtoutuu pois. Osassa uusista pisoaareista vesi huuhtoutuu automaattisesti pois liiketunnistimen ansiosta, kun käyttäjä siirtyy pois pisoaarin edestä. Joissakin malleissa on aikakytkin, joka käynnistää huuhtelun määräajoin. Eräissä vanhoissa pisoaareissa on veden säästön kannalta hankala jatkuvatoiminen huuhtelu. Kaikkein vanhimmissa, Suomessa jo jokseenkin käytöstä poistetuissa malleissa ei ollut huuhtelulaitetta lainkaan, vaan huuhtelu jouduttiin tekemään kaatamalla vettä altaaseen. Nykyään markkinoilla on myös vedettömiä pisoaareja, joiden etuna on vedensäästö sekä hajuttomuus.


Kuva:Floor urinal.jpg|Reikä lattiassa
Kuva:Portable-toilet-Netherlands.jpg|Siirrettävä nelialtainen avopisoaari


## Katso myös
* WC eli vessa
* Käymälä
* Potta
* Käymälät Japanissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Collection of urinals worldwide 
* Vedetön pisoaari