open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eila Torvela

**Eila Torvela** (1. syyskuuta 1958 Ii – 9. syyskuuta 1997 Laukaa) oli suomalainen iskelmälaulaja. Iistä lähtöisin oleva Torvela levytti vuonna 1978 Mitä Suomi soittaa -kokoelmalle kappaleen *Sua vasten aina painautuisin*. Seuraavana vuonna ilmestyi hänen ensimmäinen singlensä, joka sisältää kappaleet *Perämeren helmi* ja *Iijoen jenkka*. Torvelan esikoisalbumi *Mä olen vapaa* ilmestyi vuonna 1982. Laajempaan tietoisuuteen hän tuli vuonna 1984 kappaleella *Hulivilityttö*. Torvelan muita tunnettuja levytyksiä ovat *Köyhä ja savolainen*, *Uolevi*, *Suomi-poika*, *Hevostytön humppa* sekä *Blue velvet*. Hänen viimeiseksi levytyksekseen jäi *Kännykkäseriffi* vuodelta 1997.

1990-luvun alussa Torvela toimi TV2:n viihdeohjelman *[[Kansanhuvit]]* juontajana. Hän oli ideoinut tämän ohjelmaformaatin itse ja ohjelma saavutti Torvelan juontokaudella kaikista suurimmat katsojalukunsa. 1990-luvulla Torvela esiintyi paljon yhdessä libanonilaisen aviomiehensä Johnny Francisin kanssa. 

Torvelan viimeisiä vuosia varjostivat reistaileva terveys ja taloudelliset vaikeudet. Hän kuoli sairauskohtaukseen ollessaan kuntoutuksessa Laukaassa.  

## Diskografia
* Mä olen vapaa (Polarsound 1982)
* Hulivilityttö (Finnlevy 1984)
* Hevostyttö (Finnlevy 1986)
* Eila Torvela (Finnlevy 1989)
* Eila Torvela & Johnny (Musiikki Laiho 1992)
* Kännykkäseriffi (Unirecords 1997)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Tuttu juttu: Eila Torvela ja Johnny Francis (Yle Elävä arkisto)
Hirvisika

**Hirvisika** eli **babirussa** (*Babyrousa babyrussa*) on sikojen heimoon kuuluva sorkkaeläinlaji. Suomen Lajitietokeskus suosittelee käytettäväksi nimeä babirussa.

## Koko ja ulkonäkö

Hirvisian pituus on 85–110 senttimetriä ja hännän pituus 20–32 senttimetriä. Säkäkorkeus on 65–80 senttimetriä ja paino enintään 100 kilogrammaa. Hirvisian yläsyöksyhampaat kasvavat kuonon läpi ja kaartuvat taaksepäin. Elleivät nämä sarvet katkea taistelussa tai jollain muulla tavalla, ne kasvavat hirvisian kallon läpi.

## Levinneisyys
Hirvisika elää Indonesiassa Sulawesilla ja Togianin saarilla. Jo aikoja sitten hirvisikoja siirrettiin Molukkien Sula- ja Buru-saarille, joilla elää voimakas kanta.

## Ravinto
Huomattava osa hirvisian ajasta kuluu ravinnon etsimiseen metsässä. Tarkan hajuaistinsa avulla eläin pyrkii löytämään pudonneita hedelmiä, jotka ovat sen herkkuruokaa. Hirvisika elelee mielellään veden lähettyvillä. Siellä kasvaa usein hedelmäpuita ja marjapensaita. Hedelmien ohella se syö myös lehtiä ja ruohoja joskus myös sieniä ja toukkia.

## Uskomuksia
Paikallisen väestön mielestä hirvisian erikoisen näköiset torahampaat muistuttivat sarvia. He antoivatkin eläimelle nimen ”sikahirvi” (babi-rusa). Seudulla uskottiin torahampaiden kasvavan käyriksi, jotta otus pystyisi riippumaan niillä yöllä puunoksasta. Tällä tavoin hirvisika saisi nukkua rauhassa pedoilta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Babirussa (''Babyrousa babyrussa'')
*ITIS: Babyrousa babyrussa
Metsäteollisuus

**Metsäteollisuus** on puuta raaka-aineena käyttävää teollisuutta.

Siihen kuuluvat:
* puutuoteteollisuus eli mekaaninen metsäteollisuus
** sahateollisuus
** kuitulevyteollisuus
** lastulevyteollisuus
** vaneriteollisuus
** huonekaluteollisuus
** insinööripuutuoteteollisuus (liimapuu, viilupuu)
** puusepänteollisuus
** puutaloteollisuus
** rakennuspuutuoteteollisuus
* kemiallinen metsäteollisuus
** massateollisuus (hierre, hioke, puolikemiallinen puumassa, selluloosa ja kierrätyskuitu)
** paperiteollisuus
** kartonkiteollisuus

Kun metsäteollisuus sekä graafinen teollisuus (paino- ja kustannustoiminta) yhdistetään, saadaan *metsäperustainen teollisuus* (englanniksi FBI, *forest based industries*).

## Jalosteet

Raakapuusta syntyy puutuoteteollisuudessa puutuotteita, jotka jaetaan kolmeen ryhmään:
* perustuotteet
** sahatavara
** puulevyt: vaneri-, lastu- ja kuitulevytuotteet
* ensiasteen jalosteet
** höylätavara
** sormijatkettu sahatavara
** pinnoitettu vaneri
** insinööripuutuotteet
* toisen asteen jalosteet
** ovet
** ikkunat
** huonekalut
** parketit
** puutalot

## Historia
Ennen 1800-lukua puuta käytettiin paikallisesti polttopuuksi ja rakennuksilla. Kun höyrykäyttöiset sahat yleistyivät 1800-luvun puolivälissä, puun kuljetusmahdollisuudet kuten uitto vaikuttivat sen arvoon.

Paperitehtaat alkoivat käyttää sekä puuhioketta että selluloosaa jo 1870- ja 1880-luvulla.

## Metsäteollisuuden uudet tuotteet
Metsäteollisuudessa kasvualueita ovat muun muassa rakentaminen ja sisustaminen, pakkaukset ja pehmopaperit sekä biopohjainen energia. Biotalouden uusia tuotteita syntyy bioenergiasta, biopolttoaineista ja biokemikaaleista sekä yhdistämällä puuta ja kuitua muihin materiaaleihin.

Informaatioteknologian avulla kehitetään älykkäitä paperi- ja pakkaustuotteita sekä rakennusmateriaaleja. Nanomittakaavan teknologioilla tuotteet saavat uudenlaisia ominaisuuksia. Nykyisten tuotteiden rinnalle syntyy uusia sovelluksia esimerkiksi elintarvike- ja lääketeollisuuteen.

### Uusiutuvia ja kierrätettäviä tuotteita ja materiaaleja

Yksi kuutiometri puuta varastoi noin yhden tonnin hiilidioksidia. Saha- ja levyteollisuuden vuosituotannon varastoiman hiilidioksidin määrä vastaa noin puolta Suomen liikenteen vuosittaisista hiilidioksidipäästöistä.

Keskiverto puinen omakotitalo sitoo puurakenteisiinsa noin 30 tonnia ilmasta peräisin olevaa hiilidioksidia, joka vastaa yhden kuluttajan keskivertoautoilun yli kymmenen vuoden hiilidioksidipäästöjä.

Paperi-, kartonki- ja puutuotteet valmistetaan uusiutuvista raaka-aineista ja ne soveltuvat elinkaarensa päätteeksi kierrätykseen ja lopuksi energian tuotantoon.
 
Kuitupakkauksista jopa 85 prosenttia kierrätetään.

## Katso myös
* Metsätalous
* Metsäala

## Kirjallisuutta
* 
* 
*
Manhwa

**Manhwa** () on korealaista sarjakuvaa ja sana tarkoittaa korean kielellä yksinkertaisesti "sarjakuvaa". Se muistuttaa japanilaista mangaa, mutta sitä luetaan vasemmalta oikealle.

## Historia

Ensimmäinen manhwa oli puukaiverrus vuodelta 1908. Manhwaa käytettiin vuosikymmenten ajan poliittisten päättäjien kritisoimiseen, mutta se alkoi viihteellistyä 1990-luvun poliittisten uudistusten jälkeen. Aihepiirit laajentuivat muihinkin osa-alueisiin, kuten romantiikkaan ja kauhuun, ja manhwasta tuli yhä suositumpaa. 2000-luvulla webtoonien yleistyttyä painetun manhwan suosio on kuitenkin ollut laskussa ja monet korealaiset manhwalehdet ovat joutuneet lopettamaan toimintansa.

## Suomeksi julkaistut manhwat

* Ark Angels
* Devil's Bride
* Kill Me, Kiss Me
* Les Bijoux
* Model
* Priest
* Ragnarök
* War Angels
* Yölinja

## Katso myös

*Webtoon

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Punainen Jättiläinen
Polikarpov R-5

**Polikarpov R-5** on neuvostoliittolaisen Polikarpovin valmistama kevyt, kaksitasoinen ja yksimoottorinen lentokone, jota käytettiin tiedustelu- ja pommitustehtävissä.

## Taustaa
Koneen suunnitteli Nikolai Polikarpov vuonna 1928. Aeroflotille valmistettiin 1&nbsp;000 konetta merkinnällä P-5. Vuonna 1931 kone tuli myös Neuvostoliiton ilmavoimien käyttöön, R-5-merkinnällä sitä valmistettiin 5&nbsp;000 kappaletta. R-5-koneen pohjalta kehitettiin edistyneempi Polikarpov R-Z, joka lensi ensilentonsa vuonna 1935.

Neuvostoliitto käytti konetta maahan hyökkääviä japanilaisia vastaan Mongoliassa vuonna 1939 käydyssä Halhin-Golin taistelussa. Espanjan sisällissodassa se sai tasavaltalaisten suussa nimen *Natasha*. Talvisodassa R-5-koneilla pyrittiin huoltamaan motitettuja neuvostojoukkoja. Vuonna 1941 konetta käytettiin vain yöllisiin häirintäpommituksiin.

## Käyttö Suomessa

Suomi sai sotasaaliiksi useita R-5-koneita, mutta Suomen ilmavoimat ei ottanut koneita käyttöönsä. Vain yksi vietiin junalla Tampereelle ilmeisesti aikeena korjata se lentokelpoiseksi. Se kuitenkin tuhoutui pommituksessa.

Talvisodassa koneita ammuttiin alas yksitoista, jatkosodassa huomattavasti enemmän. R-5 oli ainoa neuvostokone, jonka suomalaisten vanhentunut Bristol Bulldog -hävittäjä tavoitti.

R-5 sai suomalaisen jalkaväen suussa nimen *Hermosaha*, koska se saapui ilta-aikaan pudottamaan pieniä pommeja. Pommien loputtua se yleensä vielä johti kenttätykistön tulta asemiin.

## Tekniset tiedot

## Lähteet
* Toivanen, Yrjö: *Sotasaaliskoneitteimme taustaa*. Osa III, R-5. Ilmailumuseoyhdistyksen tiedote 3, 1987. 
* Anttonen, Ossi: ”Polikarpov R-5”, artikkelisarjassa ”Nämä olivat vastustajiamme 1939–44”, osa 5, *Suomen siivet*, nro. 2, maalis–huhtikuu 1971.

## ‎Aiheesta muualla
Algol

**Algol** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Algol, *β Persei*, Perseuksen tähdistön tähti, pimennysmuuttuja
* Algol-muuttuja, yleisnimenä: pimennysmuuttuja, kaksoistähti, jonka kirkkaus vaihtelee toisen tähden ajoittain peittäessä toisen
* ALGOL, ohjelmointikieli
* Algol Oy, yritys
* NRP ''Algol'', Portugalin laivaston partioalus
* USS ''Algol'', Yhdysvaltain laivaston kuljetusalus
* Algol (1916), Ranskan laivaston Aldébaran-luokan sluuppi.
Kultu Kimallus

**Kultu Kimallus** () on Aku Ankka -sarjakuvan maailmassa esiintyvä kuvitteellinen hahmo. Kultu Kimalluksen keksi piirtäjä-käsikirjoittaja Carl Barks. Kultu esiintyy ensi kertaa tarinassa ”Takaisin Klondikeen” (*Back to the Klondike*, 1952), joka sijoittuu Klondikeen ja jossa on takauma kultaryntäyksen ajasta. Kullankaivaja Roope Ankka tapasi kultaryntäyksen aikaan Kultun, ”Alaskan lumikenttien tyttären ja saluunoiden laululinnun”. Roope rakastui naiseen lähtemättömästi, ja suhde jäikin merkittävimmäksi Roopen romanttisista suhteista. Kultu ryöväsi tyrmäystippojen avulla Roopelta hanhenmunan kokoisen kultakimpaleen, jonka Roope sai perittyä takaisin käynnistettyään suuren kapakkatappelun.

## Tausta
Carl Barks sai tarinalleen ”Takaisin Klondikeen” paljon vaikutteita Ethel Anderson Beckerin kirjasta *[[Klondike ’98]]*, ja myös Kultu Kimalluksen hahmo perustuu kirjaan. Kirjassa mainitaan muun muassa seuraavasti: 

 ”Takaisin Klondikeen” -tarinan 11:nnen sivun alalaidassa Roope muistelee Kultun laulaneen kappaletta ”Tanssiaisten jälkeen” ().

Vuonna 1940 ilmestyneessä elokuvassa *[[Lillian Russell (elokuva)|Lillian Russell]]* elokuvan nimihenkilö, jota näyttelee Alice Fay, on pukeutunut samantapaisesti kuin Kultu Kimallus ja laulaa myös laulun ”After the Ball”, joten on todennäköistä, että Barks piti myös tätä Kultun esikuvana. ”After the Ball” -kappale kertoo tytöstä ja tämän enosta tai sedästä, jota pyytää kertomaan, miksi tämä elää yksin. Setä tai eno vastaa, että hänellä oli rakas kauan sitten, mutta tunsi itsensä petetyksi – eri syystä kuin Roope – ja hylkäsi rakkaansa. Kappaleessa mies muistelee kaiholla menetettyä rakkauttaan.

Don Rosan Kultulle keksimä sukunimi O’Gilt viittaisi siihen, että Kultu on irlantilaista sukujuurta. Varttuneemmassa iässä hän johtaa hotellia Dawson Cityssä.

”Takaisin Klondikeen” joutui sensuurin leikkaamaksi Yhdysvalloissa vuonna 1953. Tarinasta poistettiin muun muassa nyrkkitappelu, johon Roope osallistuu. Kun Markku Kivekäs alkoi suomentaa sarjaa, tarinan miltei kaikki poistetut ruudut onnistuttiin keräämään kokoon; *[[Aku Ankka (lehti)|Aku Ankka]]* -lehdessä vuonna 1981 jatkokertomuksena ilmestynyt ”Takaisin Klondikeen” olikin sarjakuvan ensimmäinen sensuroimaton versio maailmassa. Markku Kivekkään muistonumerossa 27/2008 tarina julkaistiin uudelleen Kivekkään alkuperäissuomennoksella.

## Televisiosarjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Timo Ronkaisen arvio tarinasta ”Takaisin Klondikeen” &ndash; julkaistu Ankkalinnan Pamauksessa 1/2000 ja Ronkaisen Kvaak.fi-sivuston keskustelupalstalle 7. lokakuuta 2004 jättämässä viestissä   (hakusana: ”07.10.2004, klo 14:34:32”)
* The D.U.C.K.man-sivuston sivu Kultu Kimalluksesta.
Ientulehdus

**Ientulehdus** eli **gingiviitti** on ihmiselle melko yleinen tulehdustila. Se aiheutuu bakteerimassan eli plakin muodostumisesta hampaiden ja ikenien väliin ientaskuun ja ienrajaan.

Ientulehduksen oireina voi olla paha maku ja haju suussa, sekä ikenien punoitus, arkuus, turvotus ja verenvuoto hampaita puhdistettaessa. Hoitamaton ientulehdus voi johtaa hampaita ympäröivän leukaluun ja kiinnityskudoksen häviämiseen. Tätä hampaiden kiinnityskudossairautta kutsutaan tukikudostulehdukseksi eli parodontiitiksi.

Ientulehduksen voi ehkäistä ja parantaa tehostamalla suuhygieniaa. Useimmiten päivittäinen kunnollinen hampaiden ja hammasvälien puhdistus riittää hoidoksi.

Ientulehdus voi aiheutua myös ilman merkittävää plakkiärsytystä. Yleisimmin näissä tapauksissa gingiviitti johtuu raskaudenaikaisista hormonimuutoksista.

## Kirjallisuutta
*Huovinen, P. ym.: *Mikrobiologia ja infektiosairaudet*. Kirja II. Kustannus Oy Duodecim, Helsinki. Jyväskylä 2003. s. 345–346.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Oliver Lodge

**Oliver Joseph Lodge** (12. kesäkuuta 1851 – 22. elokuuta 1940) oli englantilainen fyysikko. Lodge tutki monia fysiikan ongelmia, mutta hän on tunnettu erityisesti langattoman viestinnän tutkimuksistaan.

Lodge syntyi Penkhullissa, Staffordshiren maakunnassa. Hän opiskeli Lontoon yliopistossa, josta valmistui vuonna 1877, jatkaakseen fysiikan laitoksen professorina samaisessa laitoksessa. Vuosina 1881–1890 hän opetti myös Liverpoolin yliopistossa. 1900–1919 hän toimi Birminghamin yliopiston johtajana. Hän sai ritarin arvonimen vuonna 1902 saavutuksistaan langattoman viestinnän tutkimuksessa.

## Fysiikan tutkimus
Lodge oli kiinnostunut Maxwellin sähkömagneettiseen säteilyyn liittyvistä teorioista. Hän tunsi Hertzin henkilökohtaisesti ja seurasi hänen kokeitaan. Lodge aloitti sähkömagneettisen säteilyn tutkimuksensa 1888, jolloin hän tutki lankaa pitkin etenevää jännitettä, joka synnytti parijohdon kipinäväliin kipinöitä. 1889 Lodge havaitsi, että kahden metallipallon väliin syntyi vetovoimaa, jos lähistöllä tapahtui sähköpurkaus. Periaate oli sama, kuin Branlyn kokeissa metallijauheen kanssa. Havainnon pohjalta sekä Branly että Lodge kehittivät laitetta, jolla voisi havainnoida sähkömagneettista säteilyä. Lodge antoi laitteelle nimen kohereeri ja se oli seuraavat viisitoista vuotta perustana kaikille radiokokeiluille.

Vuonna 1894 Lodge piti Oxfordissa luentoja Hertzin kokeista. Esityksessään hän siirsi morsen aakkosilla kirjoitetun sanoman radioteitse toiseen rakennukseen. Tämä oli tiettävästi ensimmäinen kerta, kun radiolla siirrettiin käytännöllistä informaatiota.

Lodge oli myös kiinnostunut kuolemanjälkeisestä elämästä. Hän kirjoitti lukuisia kirjoja aiheesta, fysiikkaan liittyvien teosten ohella.

## Suomennettuja teoksia
* Raymond eli haastelua haudan takaa (1922)
* Ihmisen eloonjääminen : tutkielma ihmisen tunnistamattomista kyvyistä (1920)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Beta Lyrae

**Beta Lyrae** (β Lyr, β Lyrae) eli **Sheliak** on tunnettu kirkkaudeltaan muuttuva tähti. Beta Lyrae on näkyvä kaksoistähti ja sen A-komponentti spektroskooppinen kaksoistähti ja pimennysmuuttuja. Lähekkäisen kaksoistähden toista komponenttia ympäröi kaasurengas, johon virtaa massaa toisesta tähdestä, joka on venynyt ilmapallon muotoiseksi. Kyseessä on ilmeisesti kaksoistähti, jonka toisena osana on jättiläistähti ja toisena pääsarjan tähti.

Kaksoistähti Beta Lyraen tähdet ovat valkeita tai vihertävänvalkeita, eli niiden välinen lämpötilaero ei ole läheskään niin suuri kuin Algol-tähdessä. Tähden kirkkauden muutokset johtuvat siis siitä, että tähdet pimentävät toisensa. Koska tähdet ovat hyvin lähekkäin, ne ovat soikeita, ja siksi niiden säteilemä valo vaihtelee liukuvasti tähden komponenttien kiertäessä toisiaan. Tähtien ympärillä on paksu kaasuvaippa. Läpimitaltaan suuremmasta tähdestä virtaa kaasua pienempään tähteen. Virtaava kaasu kerääntyy erään vanhan teorian mukaan tähtien ympärille kuoreksi. Nykynäkemyksen mukaan pienempää komponenttia ympäröi massivinen, munkkirinkilämäinen kaasukuori, joka luo B5-spektrin pienemmälle tähdelle. Luultavasti kaasua virtaa systeemistä ulos ja toisen komponentin ympärillä oleva kaasukiekko on elliptinen kaasun virtausnopeuden takia. Massavirran nopeus on 300 km/s. Kaksoistähden kiertoaika pitenee ~ 2,2 x 10-4 vuotta, ja massavirraksi suuremmasta tähdestä pienempään on laskettu 2,7 x 1025 eli 4,5 Maan massaa vuodessa.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Beta Lyrae Novacelestia Art 
* Kaler Sheliak 
* Beta Lyrae 
* Alcyone Sheliak
* Kyotu kusastro Beta Lyrae
Arturo Toscanini

**Arturo Toscanini** (25. maaliskuuta 1867 Parma, Italia – 16. tammikuuta 1957 New York) oli yksi 1900-luvun kuuluisimmista kapellimestareista. Hänen vaikutuksensa erityisesti kotimaassaan oli valtava: hän uudisti oopperakäytäntöjä ja johti useiden tunnettujen teosten kantaesityksiä, muun muassa Puccinin *[[La Bohème]]n*, *[[Lännen tyttö|Lännen tytön]]* ja *[[Turandot|Turandot’n]]*. 

Toscanini toimi musiikillisena johtajana ensin Torinon Teatro Regiossa (1895–1898) ja Milanon La Scalassa (1898–1903). Metropolitanissa Toscanini johti vuosien 1908–1915 aikana yli 300 näytöstä tuoden ohjelmistoon muun muassa Wagneria ja Musorgskin *[[Boris Godunov (ooppera)|Boris Godunovin]]*. Riitaannuttuaan taiteellisten erimielisyyksien vuoksi oopperan johtajan kanssa Toscanini palasi La Scalan taiteelliseksi johtajaksi (1920–1929).

Jouduttuaan Italiassa fasistien hampaisiin Toscanini muutti vuonna 1931 Yhdysvaltoihin, jossa hänestä tuli ensimmäinen kapellimestari, joka otti työssään käyttöön uudet tekniset innovaatiot – radion, gramofonin ja television. Pääasiallisen elämäntyönsä hän teki NBC:n orkesterin parissa. Hänen tyylinsä oli räiskyvä ja sotilaallinen. Toscaninin ansioksi luetaan myös uuden hengen puhaltaminen moniin kauan esittämättä maanneisiin teoksiin. Kapellimestarille oli kunnia-asia pyrkiä esittämään teos sellaisena, kuin säveltäjä oli sen kuultavaksi tarkoittanut. Toscanini korjasikin paljon nuottikirjoituksen painoasua ja tempomerkintöjä. Musiikillisen kunnianhimon hintana olivat jatkuvat konfliktit soittajien ja konserttijärjestäjien kanssa. Toscanini oli tunnettu tavastaan vetäytyä harjoitushuoneeseensa murjottamaan, jos koki ettei saa tahtoaan läpi taiteellisissa kysymyksissä.

Toscanini nimitettiin Italian elinikäiseksi senaattoriksi 5. joulukuuta 1949, mutta hän kieltäytyi. Kapellimestari kuoli New Yorkissa 89-vuotiaana vuonna 1957. Hänet haudattiin Cimitero Monumentaleen Milanoon. 

Toscaninin levytyksistä tunnetuimpia ovat Verdin *[[La Traviata]]*, *[[Otello (Verdin ooppera)|Otello]]* ja *[[Falstaff]]*.

## Kirjoja Toscaninista
* *Toscanini*, Harvey Sachs (Da Capo Press, 1978), elämäkerta
* *Reflections on Toscanini*, Harvey Sachs (Prima Publishing, 1993)
* *The Letters of Arturo Toscanini*, toim. Harvey Sachs (Knopf, 2003)
* *This Was Toscanini*, Samuel Antek ja Robert Hupka (Vanguard Press, 1963, o.p.)
* *Arturo Toscanini: The NBC Years*, Mortimer H. Frank (Amadeus Press, 2002)

## Katso myös
* Luettelo kapellimestareista

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* YLE:n Musiikin mestarit -sarjan jakso Toscaninista musiikkinäytteineen
Senaki

**Senaki** () on kaupunki Senakin piirikunnassa Samegrelo ja Zemo Svanetin hallintoalueella Georgian länsiosassa. Se sijaitsee rautateiden risteyskohdassa, jossa Tbilisin ja Suhumin välisestä radasta erkanee haara Potiin. Kaupungissa asuu 21&nbsp;596 henkeä (vuoden 2014 arvio). Vuonna 1921 kaupunkioikeudet saanut Senaki tunnettiin vuosina 1933–1976 nimellä *Mikha Tskhakaia* ja 1976–1989 *Tskhakaia* georgialaisen vallankumouksellisen ja kommunistin Mikha Tskhakaian mukaan.

Kaupungin lähelle on sijoitettu Georgian armeijan 2. divisioona. Kaupungin eteläpuolella on Senakin sotilaslentokenttä. 18. lokakuuta 1998 noin 200 sotilasta nousi kapinaan eversti Akaki Eliavan johdolla ja marssi kohti maan toiseksi suurinta kaupunkia Kutaisia. Kapinayritys keskeytyi ensimmäisiin taisteluihin.

8. elokuuta 2008 Venäjän ilmavoimat pommitti kohteita kaupungin lähellä osana Venäjän–Georgian sotaa. Abhasiasta saapuneet venäläiset joukot miehittivät kaupungin 11. elokuuta.


Senaki theatre.jpg|Senakin kaupungin teatteri.
Senaki Train Station.jpg|Rautatieasemaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Proxima Centauri

**Proxima Centauri** eli **Alfa Centauri C** (*α&nbsp;Cen C*) on Kentaurin tähdistön suunnalla sijaitseva punainen kääpiötähti. Proxima Centauria ei näe Maasta paljain silmin, vaikka se on Aurinkokuntaa lähimpänä oleva vieras tähti. Etäisyyttä on noin 4,24 valovuoden (1,29 pc) verran.

Proxima Centauri saattaa olla gravitaationaalisesti sitoutunut kiertämään kaksoistähti Alfa Centauria, ja sitä kutsutaankin joskus nimellä Alfa Centauri C. Tähti sijaitsee noin 1&nbsp;892 miljardin kilometrin päässä Alfa Centaurista, ja mikäli se kiertää paria, sen kiertoaika olisi noin 500&nbsp;000 vuotta.

Hubble-avaruusteleskoopilla on otettu Proxima Centaurista tähän asti tarkin kuva.

Proxima Centauria kiertää vuonna 2016 ensikertaa havaittu maan kaltainen eksoplaneetta Proxima b, joka arvioiden mukaan sijaitsee tähden elinkelpoisella vyöhykkeellä. Planeetan löysi suomalainen tähtitieteilijä Mikko Tuomi.

## Hankkeita
2016 julkistetussa vielä konseptin asteella olevassa Breakthrough Starshot -hankkeessa on tarkoitus kehittää gramman massaluokkaa oleva aurinkopurje-käyttöinen luotain, jota kiihdytettäisiin laserin avulla. Tavoitteena on saavuttaa 0,2 c:n nopeus, jolla luotain saavuttaisi Proxima Centaurin noin 20 vuodessa. Hankkeen alkurahoitus on 100 miljoonaa dollaria.

## Katso myös
*Luettelo lähimmistä tähdistä

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Photograph of Proxima Centauri
Sighnaghi

**Sighnaghi** () on kaupunki Sighnaghin piirikunnassa Kakhetin hallintoalueella Georgiassa. Kaupunki on yksi maan pienimmistä 1&nbsp;485 asukkaallaan vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan. Sighnaghin taloutta hallitsevat viinin ja perinteisten mattojen tuotanto. Kaupunki ja sen ympäristö tunnetaan myös maisemistaan ja historiallisista nähtävyyksistään. Sighnaghin kaupunkia on viime aikoina restauroitu ja siitä on tullut tärkeä matkailukohde. 

## Historia

Nykyisen Sighnaghin kaupungin alueella on ollut asutusta paleoliittiselta kaudelta saakka. Sighnaghi (joka tarkoittaa "suojaa" turkiksi) mainitaan asutuskeskuksena ensimmäisen kerran 1700-luvun alussa. Vuonna 1762 kuningas Erekle II tuki kaupungin rakentamista ja pystytti linnoituksen suojelemaan aluetta dagestanilaisten heimojen hyökkäyksiltä. Vuoden 1770 väestönlaskennan mukaan Sighnaghissa asui sata perhettä, pääosin käsityöläisiä ja kauppiaita. Kun Venäjän keisarikunta liitti Georgian itseensä vuonna 1801, Sighnaghille annettiin virallisesti kaupunkioikeudet ja siitä tuli Signakhin ujezdin () keskus Tbilisin kuvernementissa vuonna 1802. Kaupunki kasvoi nopeasti ja Neuvostoliiton aikana siitä tuli maatalouskeskus. Georgian vakava talouskriisi Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen iski myös kaupunkiin, mutta viime aikoina suuri Georgian hallituksen ja useiden kansainvälisten järjestöjen rahoittama uudelleenrakennushanke on nykyaikaistanut kaupungin infrastruktuuria ja yrittänyt vastata turistien kasvavaan kiinnostukseen kaupunkia kohtaan. 

## Maantiede ja ilmasto

Sighnaghin kaupungin pinta-ala on 2,978 ha ja 24,3 prosenttia sen alueesta on asuinaluetta. Sighnaghi sijaitsee noin 113 kilometriä Georgian pääkaupungista Tbilisistä kaakkoon. Sighnaghin piirikunta levittäytyy kaupungin itä- ja lounaispuolilla. Kaupunki sijaitsee Gombori-vuorijonon itäisellä reunalla – vuorijono muodostaa vedenjakajan Iori- ja Alazani-jokien laaksojen välille hedelmällisellä maaseutu- ja puutarhaviljelyalueella. Kaupunki on noin 790 metrin korkeudella merenpinnasta Alazanin jokilaakson yläpuolella kasvokkain Suuren Kaukasuksen kanssa.

Sighnaghissa on lauha ilmasto. Alueella on neljä vuodenaikaa; talvet ovat kohtalaisen kylmiä ja kesät kuumia. Korkein keskilämpötila on 24,3 astetta celsiusta heinäkuussa ja alhaisin keskilämpötila 0,2 astetta tammikuussa. Keskimääräinen vuotuinen sademäärä on 602,1–949,7 millimetriä, ja rankimmat sateet osuvat kevätkuukausille ja alkukesälle.

## Kulttuuri ja nähtävyydet

Sighnaghissa sijaitsee useita historiallisia ja kulttuurisia nähtävyyksiä, ja alue on ollut valtion erityissuojeluksessa vuodesta 1975 lähtien. Kaupunkia ympäröivät 1700-luvun linnoitusmuurien jäänteet. Kaupungissa on kaksi ortodoksikirkkoa, Pyhän Yrjön ja Pyhän Stefanoksen kirkot. Arvostettu Bodben luostari sijaitsee kahden kilometrin päässä kaupungista ja on pyhiinvaelluskohde, sillä se liitetään Pyhään Ninoon, Georgian 300-luvun apostoliin. 

Paikallinen, 1950-luvulla perustettu etnografinen ja arkeologinen museo kunnostettiin nykyaikaiseksi näyttelytilaksi, Sighnaghin museoksi, vuonna 2007.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

:az:Siğnaği
Lauantain toivotut levyt

**Lauantain toivotut levyt** on levytoivekonsertti ja Yleisradion vanhin yhä lähetettävä radio-ohjelma. Sen ensimmäinen lähetys kuultiin 2. marraskuuta 1935. Alkuperäinen lähetysaika oli klo 17.00. Nykyisin  ohjelmaa lähetetään Yle Radio 1:ssä lauantaisin klo 18.10&ndash;19.00. 

Ohjelmassa toteutetaan kuuntelijoiden musiikkitoiveita tavallisesti 10&ndash;12 kappaleen verran. Ohjelmassa ei ole varsinaista juontajaa, vaan kunkin kappaleen soitua loppuun radiokanavan kuuluttaja lukee sen tekijätiedot. Lähetysaika on kautta vuosikymmenten jakautunut kahteen osaan: alkupuoliskolla soitetaan enimmäkseen klassista musiikkia, loppupuoliskolla populaarimusiikkia. Klassisen musiikin puolikkaan on katsottu palvelevan Yleisradion tehtävää kansaa sivistävänä laitoksena. 

Aikana ennen televisiota, populaarimusiikin osuuden radion musiikkitarjonnasta ollessa niukkaa, ohjelman suosio oli aivan omaa luokkaansa. Ohjelma onkin syöpynyt syvälle suurten ikäluokkien ja heitä vanhempien polvien muistoihin.

Soitetut kappaleet kuulutetaan vasta jälkikäteen, mikä suo kuuntelijoille mahdollisuuden tunnistamisyritykseen ja vaikkapa tietokilpailunomaiseen arvuutteluun soivasta musiikista.

*Lauantain toivottuja levyjä* toimitti alkuun ohjelman keksinyt ja Yleisradion levystön perustanut Alvar Andström 1935–1954, sitten Cay Idström 1954–1965. Idström muisteli ohjelman 60-vuotispäivänä 1995, miten ihmisten levytoiveet pysyivät vuodesta toiseen niin samoina, että samat levyt olisi voinut soittaa joka ohjelmassa. Kiertoa kuitenkin saatiin aikaan esimerkiksi niin, että huippusuosittua Miliza Korjuksen kappaletta ”Warum?” sai soittaa vain kolmen viikon välein. Muita kestosuosikkeja olivat Tapio Rautavaaran ”Ontuva Eriksson” ja ”Isoisän olkihattu”. Maisteri Andström suosi saksalaisia marsseja ja schlagereita, jotka sotien jälkeen laitettiin Yleisradiossa soittokieltoon pääjohtaja Hella Wuolijoen määräyksestä.

Vuonna 1947 toteutettiin erikoisjaksoja, joissa toivojina olivat muun muassa äidit, koululaiset ja kansanedustajat. Näistä koululaisten toivekonsertteja jatkettiin 1950-luvulla, ja vuosina 1958–1967 lähetettiin pienten lasten omaa toivekonserttia *Hännänhuipun levysoitin*, jota juonsi muun muassa nuori Mervi Vaahtera.

*Lauantain toivotut levyt* oli tauolla vuosina 1953–1955.

*Lauantain toivottujen levyjen* 75-vuotisjuhlaohjelma lähetettiin 30. lokakuuta 2010. Tavanomaisen toivekonsertin päätyttyä oli kolmen tunnin mittainen syntymäpäiväohjelma. Tässä suorassa lähetyksessä vieraina olivat säveltäjä, muusikko Pirjo Bergström, tutkija Kaarina Kilpiö ja musiikkitoimittaja Paavo Helistö. Toimittajana oli Jake Nyman, äänitarkkailijana Joonatan Kotila ja tuottajana Tuuli Saarakkala.

## Historiaa

* Brahmsin *Unkarilainen tanssi* oli ensimmäinen esitetty kappale.
* Yleisradion arkistossa on 300&nbsp;000 kuuntelijoiden lähettämää kirjettä 40 ensimmäisen vuoden ajalta.
* Ohjelma oli Suomessa ensimmäinen, joka lähetti suoran lähetyksen sijaan levymusiikkia tauotta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Yle Areena – Lauantain toivotut levyt.
* Ylen Elävä arkisto – Lauantain toivotut levyt – toivomuskonsertteja radion kuuntelijoille vuodesta 1935
Tškhorotsqun piirikunta

**Tškhorotsqun piirikunta** () on piirikunta Samegrelo ja Zemo Svanetin hallintoalueella Georgian länsiosassa. Piirikunnassa on noin 22&nbsp;309 asukasta (2014) ja sen pinta-ala on 619 neliökilometriä. Sen keskus on Tškhorotsqun kaupunkityyppinen taajama, jossa oli vuonna 2014 yhteensä 3&nbsp;141 asukasta (mukaan lukien yli 1&nbsp;500 sisäistä pakolaista Abhasiasta). Taajama sijaitsee 180 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen nimi tarkoittaa mingreliksi "yhdeksän lähdettä".

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Georgian Museums: Chkhorotsku Local Museum. Ministry of Culture, Monuments Protection and Sport of Georgia.
Lauantain toivotut

**Lauantain toivotut** on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Olavi Uusivirran livealbumi, joka on äänitetty 4. huhtikuuta 2020 *[[Yle Olohuone]]* -televisio-ohjelmassa. 16 kappaleen kokonaisuutena keikka julkaistiin digitaalisena albumina 12. kesäkuuta 2020. 11 kappaleeseen tiivistettynä LP-levynä se julkaistiin 7. elokuuta 2020. CD-levyllä albumi julkaistaan 18. syyskuuta 2020.

*Yle Olohuone* -ohjelmaa varten katsojat saivat lähettää Uusivirralle ja hänen yhtyeelleen suomenkielisiä ikivihreitä kappaletoiveita, joiden tyylilajit saivat olla mitä tahansa ”kupleteista finnhitseihin, kansanlauluista käännösiskelmiin ja tangoista suomirockin klassikoihin”.

## Kappaleet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yle Olohuone – Olavi Uusivirta ja toivekonsertti | Yle Areena
Tšokhataurin piirikunta

**Tšokhataurin piirikunta** () on piirikunta Gurian hallintoalueella Georgian länsiosassa. Piirikunnassa on noin 19&nbsp;001 asukasta (2014) ja sen pinta-ala on 825 neliökilometriä. Sen keskus on Tšokhataurin kaupunkityyppinen taajama, jonka lisäksi piirikunnassa on 61 kylää. Vuonna 2006 taajamassa oli 2&nbsp;210 asukasta. Supsa- ja Gubazeuli-joet kulkevat alueen läpi. 

Tšokhataurin kaupungissa on vuonna 1961 perustettu Niko Berdženišvilin paikallismuseo ja piirikunnan alueella Nodar Dumbadzen talomuseo sekä Niko Marrin talomuseo. Myös Bakhmaron vuoristolomakohde sijaitsee Tšokhataurin alueella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Poutahaukat

**Poutahaukat** eli **Marko Haavisto & Poutahaukat** on vuonna 1997 perustettu suomalainen iskelmämusiikkiyhtye. Yhtye tuli suurelle yleisölle tutuksi vuonna 2002 esittäessään *[[Mies vailla menneisyyttä]]* -elokuvassa Pelastusarmeijan orkesteria. He esittivät elokuvassa hittikappaleensa ”Paha vaanii”. Poutahaukkojen kokoonpano muuttui keväällä 2005, kun kitaraan vaihtui Pekka Virtanen ja rumpuihin Samuli Halonen. Kokoonpano vaihtui vuonna 2021 kun Samuli Halonen ja Jaakko Rossi erosivat bändistä ja tilalle tulivat Matias Partanen sekä Oskari Haavisto.

## Kokoonpano

* Marko Haavisto
* Matias Partanen
* Jouni Saario
* Oskari Haavisto

## Diskografia

* *[[Marko Haavisto & Poutahaukat (albumi)|Marko Haavisto & Poutahaukat]]* (1997)
* *[[Täydellinen maailma (albumi)|Täydellinen maailma]]* (1999)
* *[[Lamppu palaa]]* (2002)
* *[[Lauluja rakastamisen vaikeudesta (Marko Haavisto)|Lauluja rakastamisen vaikeudesta]]* (2003) (kokoelma)
* *[[Kunpa tietäisitkin]]* (2004)
* *[[Tässä ja nyt]]* (2006)
* *[[Hollolasta Teksasiin]]* (2007)
* *[[Tuhannen kaipuun maa – parhaat]]* (2009) (kokoelma)
* *[[Outolintu (albumi)|Outolintu]]* (2015)
* *[[Sysmäläinen (albumi)|Sysmäläinen]]* (2018)
* *[[2005 (albumi)|2005]]* (2021)
* *[[Yleisön palvelija]]* (2022)

## Katso myös
* The Hanks
Elista

**Elista** (, ) on Venäjään kuuluvan Kalmukian tasavallan pääkaupunki. Se sijaitsee Kalmukian länsiosassa.

## Historia

Elista perustettiin vuonna 1865, mutta kaupungin kasvu alkoi varsinaisesti vasta vuodesta 1928, jolloin siitä tuli Kalmukian pääkaupunki. Nimi Elista juontuu kalmukinkielisestä sanasta *elstä*, joka tarkoittaa vapaasti käänettynä hiekkaista. Vuonna 1939 kaupungin asukasluku oli 17&nbsp;000 ja Saksa miehitti sen toisen maailmansodan aikana 12. elokuuta 1942. Saksalaiset perääntyivät 1. tammikuuta 1943, ja Josif Stalin karkotti kalmukit alueelta. Elista sai uuden nimen Stepnoi, ja se liitettiin Stavropolin alueeseen. Vanhempi nimi otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1957, jolloin kalmukkien sallittiin palata alueelle ja Kalmukia perustettiin uudelleen.

## Asukasluvun kehitys
* 23 200 (1959)
* 104 254 (2002)
* 103 749 (2010)

Elistan kaupunkipiirikunnan asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 108&nbsp;289 henkeä. Heistä 103&nbsp;749 asui Elistan kaupungissa ja 4&nbsp;540 lähistön maaseututaajamissa.

## Oppilaitokset
Elistassa toimii Kalmukian valtionyliopisto.

## Liikenneyhteydet
Elistan kansainvälinen lentoasema sijaitsee kaupungin ulkopuolella ja kaupungista on rautatieyhteys länteen Donin Rostoviin.

## Urheilu
Elistan jalkapallojoukkue Uralan pelaa Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Shakin maailmanmestaruusottelu 2006 pelattiin Elistassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kausalan junaturma

**Kausalan junaturma** tapahtui 13. tammikuuta 1995, kun Helsingistä Pietariin matkalla ollut erikoispikajuna *Sibelius* törmäsi Iitin kunnan Kausalan kylässä Kaivomäen tasoylikäytävälle juuttuneeseen, betonielementtejä kuljettaneeseen ajoneuvoyhdistelmään. Aamulla kello kahdeksan aikaan tapahtuneessa onnettomuudessa loukkaantui kahdeksan ihmistä. Sr1-sarjan sähköveturi 3033 ja neljä junan kuudesta vaunusta suistuivat kiskoilta. Junan ravintolavaunu kaatui kyljelleen Kausalan ratapihalle.

Onnettomuuden syy oli elementtejä kuljettaneen ajoneuvoyhdistelmän takatelin juuttuminen raiteille liukkaassa tasoristeyksessä. Ajoneuvoyhdistelmää oli yritetty saada liikkeelle hiekoittamalla tasoristeyksen kantta. VR:n liikenteenohjausta ei ollut ennätetty varoittaa. Rekka juuttui tasoristeykseen vain muutamia minuutteja ennen törmäystä.

## Vauriot
Veturin keula sekä kolme vaunua vaurioituivat pahoin. Yksi rekan kuormana olleista betonielementeistä sinkoutui törmäyksen voimasta läheisen viljavaraston seinän lävitse. Törmäyksen rajuutta kuvaa myös se, että ravintolavaunussa kassakone lensi koko vaunun päästä toiseen.

## Lähteet
* Helsingin Sanomat 14.1.1995
### Viitteet
Aikamiehet

**Aikamiehet** on vuonna 1964 perustettu, viihdemusiikkia esittävä mieskuoro. Se syntyi muusikko Martti Jäppilän (1900–1967) ajatuksesta koota iskelmiä laulava iso mieskuoro. Jäppilä ja Erkki Planting kokosivat ympärilleen 13-miehisen kuoron, joka jo perustamisvuotenaan levytti tunnetuimman kappaleensa "Iltatuulen viesti" (säv. ja san. Martti Jäppilä). Kappaleella Aikamiehiä säesti Dallapé-orkesteri George de Godzinskyn johdolla. Ensimmäisen – sittemmin täysin unohdetun – levytyksen "Iltatuulen viestistä" oli tehnyt Matti Kanto Masan Harmonikkaorkesterin säestämänä yli kymmenen vuotta aikaisemmin.

Kesällä 1967 "Iltatuulen viesti" alkoi herättää huomiota Yleisradion *[[Kahdeksan kärjessä]]* -ohjelmassa. Levy nousi ykköseksi ohi neljä kuukautta kärjessä olleen Martti "Huuhaa" Innasen kappaleen "Elsa, kohtalon lapsi". Heinäkuussa "Iltatuulen viesti" oli jo Suomen myydyin levy. Radion uudella vuoden 1968 alusta startanneella *[[Yleisradion lista|Lista]]*-ohjelmalla se pysytteli yli 90 viikkoa, tosin koskaan ykköstilaa saavuttamatta. "Iltatuulen viestiä" myytiin kaikkiaan yli 30 000 kappaletta ja se on Suomessa kaikkien aikojen 20 myydyimmän singlen joukossa.

Aikamiesten kokoonpano on vaihdellut paljon vuosien varrella, mutta se on edelleen toiminnassa. Alkuperäisjäseniä ei ole enää mukana. Laila Kinnusen isoveli Raimo Kinnunen oli yksi alkuperäisen kokoonpanon laulajista. Toisen kultalevyn Aikamiehet saivat laulettuaan Dannyn taustalla vuonna 1992 kappaleella "Tämä taivas, tämä maa". Vuonna 1972 rekisteröitiin yhdistys Lauluyhtye Aikamiehet ry, joka muutettiin vuonna 2003 Aikamiehet ry:ksi.

## Diskografia
### Albumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Aikamiesten kotisivu
* 
*Ylen Elävä arkisto – Aikamiehet: Säpinää
John Belushi

**John Adam Belushi** () oli yhdys­valtalainen näyttelijä ja koomikko.

## Elämä ja ura
John Belushi syntyi Chicagossa vuonna 1949. Myöhemmin perhe muutti läheiseen Wheatoniin. Belushin isä ja äidin vanhemmat olivat albanialaisia maahanmuuttajia. Belushilla oli kolme sisarusta. Hänen veljensä James Belushi on tunnettu näyttelijä.

Belushi oli koulussa nuorena häirikkö, mutta hän rauhoittui lukioon mennessä ja oli esimerkiksi koulunsa jalkapallojoukkueen toinen kapteeni. Valmistuttuaan ylioppilaaksi Belushi kävi Wisconsinin yliopistoa Whitewaterissa, mutta jätti opintonsa siellä kesken ja vaihtoi College of DuPapeen.

Belushi kiinnostui esiintymisestä jo lukiovuosinaan. DuPapessa Belushi liittyi improvisaatioryhmään ja alkoi vuonna 1971 esiintyä Second City -komediateatterissa. Sen jälkeen hän muutti New Yorkiin tehdäkseen siellä uraa koomikkona. Vuonna 1973 Belushi aloitti esiintymisen *[[The National Lampoon Radio Hour]]* -radio-ohjelmassa, ja vuonna 1975 hän aloitti alkuperäisjäsenenä television uudessa *[[Saturday Night Live]]* -ohjelmassa.

Belushin ensimmäinen elokuvarooli oli elokuvassa *[[Delta-jengi]]* (1978). Hän jätti *Saturday Light Liven* vuonna 1979 keskittyäkseen elokuvauraansa. Yksi Belushin menestyneimmistä elokuvista on *[[The Blues Brothers (elokuva)|The Blues Brothers]]* (1980), jonka nimihahmot perustuvat *Saturday Night Liven* hahmoihin.

Belushi tunnettiin fyysisestä komiikastaan ja liioitelluista hahmoistaan, kuten SNL:n samuraihahmosta ja *Delta-jengin* John Blutarskysta. Jotkut pitivät hänen komiikkaansa liian alatyylisenä ja lapsellisena.

Belushi löydettiin kuolleena 5. maalis­kuuta 1982 Los Angelesissa Chateau Marmont -hotellista. Hänen kuolin­syykseen varmistui yli­annostus kokaiinin ja heroiinin sekoitusta. Hänen oli tarkoitus näytellä Dan Aykroydin kanssa elokuvissa *[[Mitäs me vakoojat]]* ja *[[Haamujengi]]*.

## Filmografia
* ** (ääni, 1975)
* *[[Delta-jengi]]* (1978)
* *[[The Rutles]]* (1978)
* *[[Mitäs täällä roikut Henry Moon?]]* (1978)
* *[[Entiset poikaystävät]]* (1979)
* *[[1941 – Anteeksi, missä on Hollywood?]]* (1979)
* *[[The Blues Brothers (elokuva)|The Blues Brothers]]* (1980)
* *[[Nimeni on Kotkis]]* (1981)
* *[[Naapurit (vuoden 1981 elokuva)|Naapurit]]* (1981)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luba Orgonášová

**Luba Orgonášová** (s. 22. tammikuuta 1961 Bratislava) on slovakialainen sopraano, joka on saavuttanut menestystä niin oopperassa kuin konserttilavoillakin. Hän opiskeli kotikaupunkinsa konservatoriossa ja musiikkiakatemiassa ja esiintyi Bratislavassa, Prahassa ja Berliinissä ennen siirtymistään kolmeksi vuodeksi Wienin Volksoperiin 1988.

## Huomattavimpia rooleja
* Mozart: ***[[Taikahuilu]]n*** *Pamina* (Aix-en-Provencen festivaali)
* Mozart: ***[[Figaron häät|Figaron häiden]]*** *Marcellina* (Salzburgin festivaali)
* Mozart: ***[[Ryöstö Seraljista]]***, *Constanze* (mm. Rooma, Lissabon ja Pariisi)
* Mozart: ***[[Mitridate, re di Ponto|Mitridaten]]*** *Aspasia* (Lontoo)
* Beethoven: ***[[Fidelio]]n*** *Marzelina* (Salzburgin festivaali)
* Händel: ***[[Alcina]]n*** nimirooli (Opéra Garnier, Pariisi)

## Levytyksiä
* *Favourite soprano arias* (1992)
* Bellini: *[[La sonnambula (vuoden 1992 levytys)|La sonnambula (livenauhoitus)]]* (1992)
* Verdi: *Requiem & Quattro pezzi sacri* (1995)
* Mozart: *[[Don Giovanni]]* (1995)
Messier 26

**Messier 26** on avoin tähtijoukko Kilven tähdistössä. Kohteen havaitsi Charles Messier 26. kesäkuuta vuonna 1764. Kohde ei ole yhtä vaikuttava kuin naapurinsa M11. M26 sijaitsee 5&nbsp;000 valovuoden päässä. Sen iäksi on arvioitu 87 miljoonaa vuotta. Tähtiä siitä on löydetty 30 kappaletta. Kirkkaudeltaan M26 on 7,66 magnitudia. Muita nimiä ovat muun muassa NGC 6694, Melotte 212 ja Raab 216.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
Barnardin tähti

**Barnardin tähti** on himmeä punainen kääpiötähti, joka sijaitsee noin 6 valovuoden päässä Maasta, Käärmeenkantajan tähdistön suunnalla. Tähti on Aurinkoa toiseksi lähin tähtijärjestelmä kolmoistähti Alfa Centaurin jälkeen, eli neljänneksi lähin yksittäinen tähti. Himmeytensä takia se ei kuitenkaan näy paljain silmin. Tähti tunnetaan erityisesti siitä, että sen ominaisliike suhteessa muihin tähtiin on suurempi kuin yhdelläkään muulla tunnetulla tähdellä.

Barnardin tähdellä on pitkään uskottu olevan eksoplaneettoja. Vuonna 2018 sellaisen luultiin löytyneen, mutta myöhempi analyysi todisti, ettei löydettyä planeettaa ollutkaan olemassa. Vuonna 2024 uutisoitiin Barnardin tähteä kiertävän planeetan löytymisestä.

## Ominaisuudet
Barnardin tähti on himmeä M-tyypin punainen kääpiötähti 5,979 valovuoden päässä aurinkokunnasta. Sen absoluuttinen kirkkaus on 13,25 ja näennäinen kirkkaus 9,57, eli se ei näy paljain silmin.

Tähden massa on noin 16&nbsp;%, säde 20&nbsp;% ja valovoima vain 0,04&nbsp;% Auringon vastaavista. Sen pintalämpötila on noin 3&nbsp;134 K, ja metallipitoisuus −0,15. Barnardin tähti on Aurinkoa vanhempi, ja sen iäksi on arvioitu 10–12 miljardia vuotta.

## Tutkimuksen historia
Barnardin tähti on nimetty löytäjänsä tähtitieteilijä Edward Emerson Barnardin mukaan. Vuonna 1916 Barnard havaitsi, että tähden ominaisliike oli suurempi kuin yhdelläkään toisella tunnetulla tähdellä.

17. heinäkuuta 1997 Barnardin tähdeltä havaittiin suuri, sinertävän värinen soihtupurkaus. Soihdun lämpötila oli yli 8000 K, ja se kirkasti tähteä yli puoli magnitudia. Soihdun jälkeen tähti sai muuttujanimen V2500 Ophiuchi.

### Ehdotetut planeetat
1960-luvulla alankomaalainen tähtitieteilijä Peter van de Kamp arveli löytäneensä vanhoja valokuvauslevyjä tutkimalla todisteita siitä, että Barnardin tähteä kiertäisi yhdestä kolmeen noin Jupiterin massaista eksoplaneettaa. Vuosina 1969–1982 hän julkaisi useita tutkimuksia, jotka käsittelivät mahdollisia planeettoja ja niiden ominaisuuksia.

Vuonna 2018 Barnardin tähdellä havaittiin merkkejä, joiden uskottiin voivan olla peräisin planeetasta. Texasin yliopiston astronomian tutkimusryhmä kuitenkin osoitti vuonna 2021, etteivät havainnot voi aiheutua planeetasta, vaan mahdollisesti auringonpilkuista.

### Löydetyt planeetat
Vuonna 2024 tähtitieteilijät kertoivat löytäneensä Euroopan eteläisen observatorion VLT-teleskoopilla Barnardin tähdeltä planeetan Barnard b. Planeetan kiertoaika on 3,15 päivää, etäisyys keskustähdestä 0,02294 AU ja radan eksentrisyys 0,16.

Barnard b on kuuma submaapallo, jonka massa on vähintään 0,37 maapalloa. Se ei liene sopiva elämälle, sillä sen arvioitu pintalämpötila on 125 celsiusastetta. Löydetyn planeetan lisäksi löytyi viitteitä myös kolmesta muusta planeetasta.

Vuonna 2025 julkistetut planeettahavainnot

## Huomautukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dagens Nyheter

**Dagens Nyheter** (, suom. Päivän uutiset) on Rudolf Wallin vuonna 1864 perustama Ruotsin suurin aamulehti. Sen päätoimittaja on vuodesta 2013 ollut Peter Wolodarski.

Lehti ilmestyy Tukholmassa, ja sen levikki on Ruotsissa maanlaajuinen. Sitä luetaan myös Suomessa ruotsinkielisillä alueilla. Vuonna 2003 sen keskimääräinen levikki oli arkipäivisin 360&nbsp;000 ja sunnuntaisin 400&nbsp;000. Vuodesta 2013 lehti ei ole ilmoittanut levikkiään, vaan kokonaistavoittavuuden. Vuonna 2020 lehden kokonaistavoittavuus (painettu lehti, verkkosivut ja uutissovellus) oli 1,1 miljoonaa lukijaa päivässä.

Vuodesta 2004 lehti on ilmestynyt tabloid-koossa.

Vuonna 2017 lehti perusti vuosittain jaettavan kulttuuripalkinnon.

Dagens Nyheter 1864-12-23 1.jpg|Lehden ensimmäinen numero 23. joulukuuta 1864.
DN Hochhaus 3.jpg|Lehden toimitus Tukholmassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lehden kotisivut.
Prahan linna

**Prahan linna** () on keskiajalla perustettu linnoitus Prahassa Tšekin tasavallassa. Guinnessin ennätysten kirjan mukaan Prahan linna on maailman suurin muinaislinna. Linna on peräti 570 metriä pitkä ja keskimäärin 128 metriä leveä, ja sen pinta-alaksi muodostuu 7,3 hehtaaria.

Prahan linnan perusti 800-luvulla prinssi Bořivoj. Linna on sittemmin rakennettu useaan kertaan uudelleen. Lukuisista tulipaloista ja valloituksista huolimatta linnassa on säilynyt useita rakennuksia ja rakennelmia koko linnan historian ajalta.

Vuodesta 1918 lähtien linna on toiminut Tšekkoslovakian ja nykyisin Tšekin presidentin virka-asuntona. Vahdin vaihto linnan porttien edessä tapahtuu joka tunti. Keskipäivän aikaan seremonia sisältää myös fanfaarit.

## Lähteet
Marc Minkowski

**Marc Minkowski** (s. 1962 Pariisi) on ranskalainen kapellimestari ja barokkimusiikin tuntija. Hän aloitti musiikillisen uransa soittamalla fagottia niin moderneissa, kuin vanhempaan musiikkiin keskittyvissä orkestereissa (muun muassa *[[Les Arts Florissants]]* ja *La Chapelle Royale*). Vuonna 1984 Minkowski perusti pääasiassa barokkimusiikkiin keskittyvän ensemblen Les Musiciens du Louvre, jonka kanssa hän on levyttänyt useita albumeja, muun muassa Gluckin *[[Armide (Gluck)|Armide]]n* ja Händelin *[[Ariodante]]n*.

## Katso myös
*Barokkimusiikki
*Luettelo kapellimestareista

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Viikatevaunu

**Viikatevaunu** on sotavaunu, jonka akseleihin on kiinnitetty pyörivät, leikkaavat terät. Se keksittiin Persiassa noin 500–400 eaa. Se oli muunnelma tavallisesta sotavaunusta. 

Viikatevaunu on yleensä kahden tai neljän hevosen vetämä vaunu. Vaunussa on yhdestä kolmeen matkustajaa. Vaunussa yksi ohjasti ja kaksi muuta toimi taistelijoina. Taistelijoiden aseina oli yleensä heittokeihäitä tai jousipyssyjä, jolloin heidän oli helpompi suojella vaunua matkan päästä. Viikatevaunun käyttö oli yleisimmillään antiikin aikana, jolloin niitä käytettiin murtamaan tiukkoja jalkaväkiryhmittymiä ja ratsuväen rynnäköitä. 

Viikatevaunu-sana tulee akselissa olevasta terävästä, 30–60 cm pitkästä vaakasuorasta terästä joka pyörii nopeaa vauhtia leikaten kaiken, mikä sen eteen tuli. Tällainen vaunu oli siis hyödyllinen ainoastaan avoimella maalla, missä se pystyi liikkumaan kunnolla. Muihin tällaisen vaunun huonoihin puoliin kuuluu mm. se, että se toimii vain hyökkäyksessä ja ne on helppo torjua ja piirittää esimerkiksi falangeilla. 

Viikatevaunuja toiminnassa voi nähdä elokuvissa Gladiaattori, Aleksanteri ja Ben-Hur.
## Lähteet
* 
*
Johann Olav Koss

**Johann Olav Koss** (s. 29. lokakuuta 1968 Drammen, Norja) on norjalainen pikaluistelija, nelinkertainen olympiavoittaja ja kolminkertainen maailmanmestari sekä Euroopan mestari.

Vuonna 1987 Koss voitti Norjan juniorien mestaruuden, mutta ei pärjännyt 1986 eikä 1987 nuorten MM-kilpailuissa. Vuonna 1988 hän debytoi aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa mutta karsiutui päätösmatkalta. Seuraavana vuonna hän sijoittui EM-kilpailuissa viidenneksitoista ja MM-kisoissa kahdeksanneksi. Kossin uran läpimurto tapahtui vuonna 1990, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden Innsbruckissa. 

Voidaan sanoa, että Koss oli 1990-luvun alkupuolen paras pikaluistelija maailmassa voittaen maailmanmestaruudet vielä 1991 ja 1994 sekä jääden hopealle 1993 ja pronssille 1992. Albertvillen 1992 olympialaisissa Koss voitti kultaa 1&nbsp;500 metrillä vain 0,04 sekunnin erolla maanmieheensä Ådne Søndråliin ja hopeaa 10&nbsp;000 metrillä Bart Veldkampin takana. Lisäksi hän sijoittui 5&nbsp;000 metrillä seitsemänneksi. Euroopan mestaruuden hän voitti 1991 ja sijoittui kolmena seuraavana vuonna EM-hopealle.

Kossin uran paras vuosi oli hänen viimeinen aktiivivuotensa 1994, jolloin hän Lillehammerin olympialaisissa voitti kolme kultamitalia (1&nbsp;500, 5&nbsp;000 ja 10&nbsp;000 metriä) uusilla maailmanennätysajoilla ja voitti lisäksi maailmanmestaruuden. Noista ennätyksistä kaksi säilyi rikkomattomana klaps-luistinten aikakauteen saakka. Arvostettu *[[Sports Illustrated]]*-lehti nimesi Kossin tuolloin vuoden miesurheilijaksi.

Kilpauransa jälkeen Kossista tuli UNICEFin lähettiläs ja KOK:n jäsen (vuosina 1999-2002). Hän meni naimisiin kanadalaisen Belinda Stronachin kanssa vuonna 1999, mutta liitto päättyi eroon vuonna 2003.

## Lähteet
Näkäräinen

**Näkäräinen** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* näkäräinen, murrekielinen mäkärää tai ampiaista tarkoittava ilmaus
* näkäräinen, alkoholijuoma-annos.
Duke Nukem

**Duke Nukem** (tunnettu myös nimellä *Duke Nukum*) on Apogee Softwaren kehittämä ja vuonna 1991 julkaisema tasohyppelypeli ja ''Duke Nukem'' -pelisarjan ensimmäinen osa. Muista osista poiketen Duke Nukem ei taistele avaruusolioita vaan robotteja vastaan.

## Tarina
Peli sijoittui ilmestyessään lähitulevaisuuteen, vuoteen 1997. Hullulla tiedemiehellä, tohtori Protonilla on aikeena vallata maailma hänen robottiarmeijallaan. Duke Nukem on liittynyt CIA:n palvelukseen pysäyttääkseen yhden miehen operaatiolla Protonin aikeet. Duke aloittaa maailmanpelastuksen Los Angelesista, johon ensimmäinen episodi liitetään. Toisessa episodissa Duke seuraa tohtori Protonia hänen salaiseen tukikohtaansa Kuuhun.

Kolmannessa episodissa Proton karkaa tulevaisuuteen, mutta Duke jatkaa hänen jahtaamistaan aikojen halki, pysäyttääkseen lopullisesti hänen katalan juonensa etenemisen.

## Aiheesta muualla
* 
*Virallinen 3D Realms sivu