open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Petri Hänninen

**Petri Hänninen** (s. 9. maaliskuuta 1965) on suomalainen kilpauransa lopettanut pikajuoksija ja keskimatkojen juoksija. Nykyisin Hänninen on urheilutoimittaja ja työskentelee Yle Urheilussa.

Hänninen voitti 400 metrin juoksun Suomen mestaruuden Lahdessa 1985 ennätysajallaan 47,10. Vaasassa 1986 hän oli pronssilla. 800 metrillä hän oli parhaimmillaan SM-kisoissa neljäs (Oulussa 1990). 800 metrillä Hännisen ennätys oli 1.47,34. 

## Lähteet
Electric Crayon Set

**The Electric Crayon Set** on vuonna 1999 perustettu suomalainen psykedeelinen power pop -yhtye. Sen musiikin takaa löytyy porilainen kitaristi, laulaja ja lauluntekijä Timo Pääkkö. Esikuvikseen yhtye mainitsee 1960-luvun psykedelia/mod/pop-yhtyeet kuten The Zombies, Small Faces ja The Creation unohtamatta 1970-, 1980- ja 1990-lukujen popneroja kuten XTC, Martin Newell ja The Jam. Electric Crayon Setin kappaleille on tyypillistä tarttuva kertosäe mystisen, jopa hieman omituisen kokonaisuuden keskellä.

## Julkaisut
### Albumit
* 
* 

### Singlet
* "The Hardest Thing/Demons in Disguise" (2000)
* "Good Girl/These Nights Are Supernatural" (2006)

## Kokoonpano
* Timo Lilja – rummut
* Juha Kormano – kitara
* Timo Pääkkö – kitara, laulu
* Seppo Tyni – basso
* Pekka Tyni – koskettimet

## Entiset jäsenet
* Jussi Reunamäki – koskettimet ("One Man’s Trash + "Hardest Thing/Demons in Disquise")
Jari Niemelä (pikajuoksija)

**Jari Juhani Niemelä** (s. 14. elokuuta 1960 Karkkila) on suomalainen pikajuoksija. 

Niemelä voitti 400 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuosina 1986, 1987 ja 1989. Pronssia tuli vuosina 1982, 1983 ja 1992. Kuopion SM-kisoissa 15. elokuuta 1987 juostu 46,47 oli hänen ennätyksensä, jolla hän on matkan yhdeksänneksi nopein suomalaisjuoksija . Hallissa Niemelä juoksi Kuortaneella 7. helmikuuta 1987 Suomen ennätyksen 47,45.

Seuratasolla Niemelä edusti Turun Tovereita. 

## Lähteet
Vancouverinsaari

**Vancouverinsaari** on Tyynellämerellä aivan Kanadan länsirannikon edustalla sijaitseva saari, joka kuuluu Brittiläisen Kolumbian provinssiin. Saari on 460 kilometriä pitkä ja 50–120 kilometriä leveä. Vancouverinsaari on pinta-alaltaan 31&nbsp;284 neliökilometriä ollen näin Amerikkojen länsirannikon edustan saarista suurin, Kanadan 11. suurin saari sekä maailman 43. suurin saari. Saari on nimetty George Vancouverin mukaan.

Vuonna 2002 Vancouverinsaaren arvioitu väkiluku oli 750&nbsp;000. Hieman alle puolet asukkaista (326&nbsp;000) asuu Victoriassa. Muita suurimpia kaupunkeja ovat muun muassa Nanaimo, Campbell River, Port Alberni ja  Parksville.

Saaren korkeimmat kohdat ovat Golden Hinde (2200 m), Elkhorn Mountain (2195 m) ja Mount Colonel Foster (2135 m). Saarella on useita järviä.

Vancouverinsaaren erottavat manner-Kanadasta Georgiansalmi ja Kuningatar Charlotten salmi sekä Washingtonista Juan de Fucan salmi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Teatteri Jurkka

**Teatteri Jurkka** on ammattihuoneteatteri Vironkadulla Helsingin Kruununhaassa.
Teatteri on perustettu 1953, ja toiminut nykyisissä tiloissa vuodesta 1954. Istumapaikkoja on 51. Teatteri Jurkan johtajana toimii Tuomas Parkkinen. 

Teatteri Jurkka on Suomen Teatterit ry:n jäsen. Esitystoiminnan lisäksi Teatteri Jurkka tekee yleisötyötä erilaisten kurssien ja hankkeiden avulla.

## Historia

Huoneteatteri Jurkka on toiminut Helsingin Kruununhaassa Vironkadulla vuodesta 1954. Emmi ja Vappu Jurkka olivat perustaneet teatterin syksyllä 1953, kun joukko kutsuvieraita kokoontui seuraamaan ensimmäistä suomenkielistä huoneteatteriesitystä Neiti Julieta kirjailija Kyllikki Hämäläisen olohuoneeseen. Emmi Jurkka toimi teatterinjohtajana perustamisesta vuoteen 1974 sekä uudelleen vuosina 1976–1981. Sakari Jurkka toimi johtajana vuosina 1974–1976 ja Vappu Jurkka vuosina 1981–1993. Vuosina 1994–1995 johtajana toimi Atro Kahiluoto ja vuosina 1997–1998 Petteri Sallinen.  

Operatiivisesta toiminnasta vastaa teatterinjohtaja. Tehtävään valittiin vuonna 2020 Tuomas Parkkinen. Taiteellinen henkilökunta palkataan tuotantokohtaisesti. Teatteri Jurkan toimintaa ylläpitää Huoneteatteri Jurkan Kannatusyhdistys r.y. 

Omien tuotantojen lisäksi Teatteri Jurkka tekee yhteistuotantoja. Teatterilla on vuosien varrella nähty myös useita vierailuesityksiä.

Teatteri Jurkka on nykyisessä muodossaan Suomen ainoa ammattihuoneteatteri, jonka ohjelmistossa korostuu teatteritilan intiimiys. Teatteri Jurkassa on tuotettu erityisesti merkittäviä kotimaisia kantaesityksiä, mutta myös klassikkotulkintoja muun muassa Jotunin, Strindbergin ja Shakespearen teksteistä. Kotimaisia menestyksiä ovat olleet muun muassa Heini Junkkaalan, Rosa Liksomin, Pasi Lampelan, Juha Jokelan ja Laura Ruohosen nykynäytelmät. 

Teatteri Jurkan historiasta on koottu vuonna 2003 ilmestynyt kirja *Jurkka – teatteri huoneessa* (Like), jonka on toimittanut Kaarina Kytömaa.

### Esityksiä

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Kytömaa, Kaarina: Jurkka – Teatteri huoneessa, 2003 

## Aiheesta muualla
* Teatteri Jurkan kotisivut
Rannikkovuoret

**Rannikkovuoret** () on Pohjois-Amerikan läntisellä rannikolla sijaitseva vuorijono, joka peittää suurimman osan Kanadassa sijaitsevan Brittiläisen Kolumbian provinssin rannikkoa. Etelässä sitä rajaa Fraserjoki ja pohjoisessa Yhdysvaltojen Alaskan osavaltio sekä Kanadan Yukonin territorio. Vuoristo on noin 1&nbsp;600 kilometriä pitkä sekä keskimäärin 300 kilometriä leveä. Vuorijono luokitellaan  osaksi Tyynenmeren rannikon vuoristoja (Pacific Mountain System).

Rannikkovuorten vanhin kallioperä on yli 100 miljoonaa vuotta vanhaa. Korkein huippu vuoristossa ja samalla koko Brittiläisessä Kolumbiassa on jäätikön peittämä Mount Waddington, joka kohoaa 4&nbsp;016 metrin korkeuteen. Monet muut huiput ovat myös kohtalaisen korkeita ja ylittävät 3&nbsp;400 metrin rajan.

## Korkeimmat huiput

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Canadian Mountain Encyclopedia: Coast Mountains
Mika Hänninen (juoksija)

**Mika Hänninen** (s. 18. kesäkuuta 1968) on suomalainen entinen pika- ja keskimatkojen juoksija.

Hänninen voitti 400 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1988 ajalla 47,38. Alkuerissä hän juoksi ennätyksensä 47,36. Vuonna 1989 hän saavutti 400 metrillä hopeaa ja 800 metrillä, jolla hänen ennätyksensä on 1.47,88, pronssia. Seuratasolla hän edusti Lappeenrannan Urheilu-Miehiä. 

## Lähteet
Ari Pinomäki

**Ari Pinomäki** (s. 1. marraskuuta 1965) on suomalainen entinen pikajuoksija.

Pinomäki voitti 400 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuosina 1990, 1991 ja 1994 . Hän oli hopealla vuosina 1988 ja 1992. Ennätyksekseen hän juoksi ajan 46,78 voittaessaan SM-kultaa vuonna 1990.

Seuratasolla Pinomäki edusti Lempäälän Kisaa. 

## Lähteet
Mikael Söderman

**Mikael Söderman** (s. 5. marraskuuta 1965) on suomalainen entinen pika- ja keskimatkojen juoksija. Hän menestyi aluksi 400 metrin juoksijana 1990-luvun alussa, mutta siirtyi myöhemmin 800 metrille jota matkaa hallitsi Suomessa 1990-luvun puolivälissä.

Söderman voitti 400 metrin juoksussa Suomen mestaruuden vuonna 1992 ja 800 metrillä vuosina 1994 ja 1995. 400 metrillä hän saavutti hopeaa 1990 ja 1991 sekä 800 metrillä 1993.

Söderman juoksi Helsingin Maailmankisoissa 27. kesäkuuta 1991 400 metriä aikaan 45,86, ja hän on toistaiseksi viimeisin 46 sekuntia alittanut suomalaisjuoksija. Kaikkien aikojen suomalaistilastossa hän on kolmantena. 800 metrillä Söderman juoksi 1.45,20 Lappeenrannan eliittikisoissa 26. heinäkuuta 1994. Ajalla hän on matkan kaikkien aikojen neljänneksi nopein suomalainen. 

Helsingin EM-kisoissa 1994 Söderman osallistui 800 metrille, jolla selvisi toiselle kierrokselle. Seuratasolla Söderman edusti IF Drottia. 

## Lähteet
Janne Pajunen

**Janne Pajunen** (s. 9. kesäkuuta 1968) on suomalainen entinen pikajuoksija.

Pajunen voitti 400 metrin juoksun Suomen mestaruuden Mikkelissä vuonna 1993 ajalla 48,13. Ennätyksensä matkalla, 47,76, hän juoksi vuonna 1992. Seuratasolla Pajunen edusti IF Drottia. 

## Lähteet
Natalie Paley

**Natalie Paley**, alkujaan ruhtinatar **Natalia Pavlovna Paley** (); (5. joulukuuta 1905 Pariisi, Ranska – 27. joulukuuta 1981 New York, Yhdysvallat) oli venäläinen aatelinen, malli ja elokuvanäyttelijä.

Natalia Paleyn vanhemmat olivat Olga Paley (alunp. Olga Valerianovna Karnovitš-von Pistolkors) ja suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitš Romanov, joka oli keisari Aleksanteri II:n ja keisarinna Maria Aleksandrovnan nuorin lapsi. Natalialla oli kaksi sisarusta: ruhtinas Vladimir Pavlovitš Paley (1897–1918) ja ruhtinatar Irina Pavlovna Paley (1903–1990) ja kaksi sisaruspuolta: Maria Pavlovna Romanova nuorempi (1890–1950) ja Dimitri Pavlovitš Romanov (1891–1941). Vuonna 1915 aiemmin keisarin epäsuosiossa ollut perhe muutti takaisin vanhempien kotimaahan Venäjälle.

Venäjän vallankumouksen jälkeen Natalia Paley pakeni äitinsä ja sisarensa Irinan kanssa vuonna 1920 Suomeen. Bolševikit olivat murhanneet hänen isänsä Pavel Aleksandrovitšin Pietari-Paavalin linnoituksessa vuonna 1919 ja veljensä Vladimirin Alapajevskissa vuonna 1918. Suomesta Natalia, Irina ja Olga muuttivat Ranskaan, jossa Olga kuoli vuonna 1929.

Vuonna 1927 Natalia Paley meni naimisiin Lucien-Camille Lelongin, kuuluisan ranskalaisen muotisuunnittelijan kanssa. Paley oli Lelongin muotitalossa parfyymimyyjänä ja mallina ja esiintyi useaan kertaan muotilehti Voguessa. Hän ryhtyi myös näyttelijättäreksi. Hänet tunnetaan yleisimmin taiteilijanimellä Natalie Paley. Hän esiintyi monissa eurooppalaisissa elokuvissa, kuten Marcel L'Herbierin *[[L'Épervier]]issä* (1933) ja Alexander Kordan *[[Don Juanin yksityiselämä]]ssä* (1934).  Ranskasta hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän jatkoi näyttelemistä. Hänestä tuli Katharine Hepburnin pitkäaikainen ystävä.

Vuonna 1936/1937 Natalie Paley erosi Lucien Lelongista ja meni naimisiin samana vuonna teatteriohjaaja John Chapman Wilsonin kanssa. Pariskunta asettui Manhattanille, jossa Natalie työskenteli muotisuunnittelija Mainbocherin liikkeessä. Natalie Paley kuoli vuonna 1981 New Yorkissa.

## Aiheesta muualla
*
Nunatak

**Nunatak** () on vuorenhuippu, joka ei ole mannerjään peitossa vaan työntyy esiin ympäröivästä jäätiköstä. Nunatakin eläimistö ja kasvisto voi olla jäätikön eristämää, kuten saaren kasvisto ja eläimistö voi olla valtameren eristämää. Nunatakit ovat rapautumisen vuoksi yleensä särmikkäitä, toisin kuin jään kuluttama pehmeämmän pinnanmuodon maasto.

Sana *nunatak* tulee inuktitutista. Sitä on käytetty länsieurooppalaisissa kielissä ainakin 1880-luvulta lähtien.

## Lähteet
* *Pohjois-Euroopan luonto. Löytöretki monimuotoisuuteen*. Toim. Hallanaro, Eeva-Liisa & Pylvänäinen, Marja & From, Stella. Pohjoismaiden ministerineuvosto, Nord 2001:14. Kööpenhamina 2002.

### Viitteet
Petri Pohjonen

**Petri Hannu Tapani Pohjonen** (s. 24. toukokuuta 1975 Lappeenranta) on suomalainen pikajuoksija.

Pohjonen voitti 400 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuosina 1997, 1998 ja 1999. Hopealla hän oli 1995 ja 1996. Matkan hallimestaruus tuli vuosina 1996, 1998, 2000 ja 2002. 200 metrillä Pohjonen on parhaimmillaan ollut SM-kisoissa neljäs (1998). 

Ruotsi-maaottelussa Tukholmassa 29. elokuuta 1997 Pohjonen juoksi ennätyksensä 46,62. Aika oli 22-vuotiaiden Suomen ennätys. Seuraava häntä nopeammin matkan juossut suomalainen oli Viljami Kaasalainen (46,54) vuonna 2022.

Pohjosen valmentajana toimi Tapani Torvi.

## Lähteet
Luettelo fuusiojazz-muusikoista

Seuraavat artistit ovat esittäneet fuusiojazzia.

## A
* John Abercrombie
* Brian Auger
## B
* BWB
* Jeff Beck
* Carla Bley
* Jack Bruce
* Donald Byrd
* Brand X
## C
* Alain Caron
* Casiopea
* Chase
* Stanley Clarke
* Colosseum
* Billy Cobham
* Chick Corea
* Chick Corea Elektric Band
* Larry Coryell
* Cynic

## D
* Wolfgang Dauner
* Miles Davis
* Jack DeJohnette
* Eumir Deodato
* DubbleStuff
* George Duke

## E
* Don Ellis

## F
* Joe Farrell
## G
* Stan Getz
* Stu Goldberg
* Gong

## H
* Jan Hammer
* Herbie Hancock
* Scott Henderson
* David Hines
* Jasper van 't Hof
* Allan Holdsworth
* Greg Howe
* Steve Hunt

## J
* Bob James
* Keith Jarrett
* Anders Johansson
* Jens Johansson

## K
* Joachim Kühn

## L
* Milcho Leviev
* Jeff Lorber
* Liquid Tension Experiment

## M
* Mahavishnu Orchestra
* Les McCann
* John McLaughlin
* Manteca
* Keiko Matsui
* Bennie Maupin
* Al Di Meola
* Pat Metheny
* Airto Moreira
* Alphonse Mouzon

## N
* Nucleus
## P
* Jaco Pastorius
* Jean-Luc Ponty

## R
* Return to Forever
* Patrice Rushen
* Terje Rypdal

## S
* Santana
* The Shuffle Demons
* John Scofield
* Shakti
* Ben Sidran
* Wayne Shorter
* Skywalk
* Soft Machine
* Jeremy Steig
* Mike Stern

## T
* Tribal Tech
* David Torn
* Traffic
* Michał Urbaniak

## U
* Uzeb

## V
* Miroslav Vitouš
* Vital Information

## W
* Kazumi Watanabe
* Kirk Whalum
* Sadao Watanabe
* Weather Report
* Dave Weckl
* Lenny White
* Tony Williams
* Gary Willis

## Z
* Frank Zappa
* Joe Zawinul

## Lähteet
Gaspén niemimaa

**Gaspén niemimaa**  eli **Gaspesia** (, ) on Kanadassa, Quebecin provinssissa sijaitseva niemimaa. Se levittäytyy St. Lawrencen lahdelle ja sitä rajaa etelässä New Brunswickin provinssi. Sen maaperä on epätasaista, sillä se sijaitsee Appalakkien vuoriston alueella. 

Niemimaan itäisintä kolkkaa kutsutaan nimellä *Cap Gaspé*. Sana "gaspé" johtaa luultavasti alkunsa alkuperäiskansa micmacien sanasta *gespeg*, joka tarkoittaa maan loppua.

## Lähteet
Patrologia Graeca

**Patrologia Graeca** (, joskus myös **Patrologia Cursus Completus, Series Graeca**) on kreikan kielellä kirjoittaneiden kirkkoisien koottujen teosten laitos, jonka Jacques-Paul Migne julkaisi vuosina 1857–1866. Teos on edelleen merkittävä varhaiskristillisyyden tutkijoiden lähde, ja auktoritatiivinen tilanteissa, joissa uudempaa tieteellistä editiota ei ole tuotettu.

*Patrologia Graeca* sisältää 161 osaa. Teos sisältää sekä itäisen kirkon kirkkoisien että läntisen kirkon kreikaksi ennen latinan nousua vallitsevaksi kieleksi kirjoittaneiden kirkkoisien kirjoituksia. Tekstien ohella on yleensä synoptinen latinankielinen käännös.

## Osat

## Merkittäviä kirjoittajia ja kirjoituksia ''Patrologiassa''

* Klemens I (*[[Ensimmäinen Klemensin kirje]]*)
* *[[Hermaan Paimen]]*
* Justinos Marttyyri: *[[Ensimmäinen apologia|Ensimmäinen]]* ja *[[Toinen apologia]]*, *[[Dialogi Tryfonin kanssa]]*
* Pseudo-Dionysios Areopagita
* Eusebios Kesarealainen
* Origenes
* Kappadokialaiset kirkkoisät
** Pyhä Basileios Suuri
** Gregorios Nazianzilainen
** Gregorios Nyssalainen
* Kyrillos Aleksandrialainen
* Theodoret Kyrroslainen

## Katso myös

* *[[Patrologia Latina]]* - kirjoituksia latinaksi (221 osaa)
* *[[Patrologia Orientalis]]* - syyriaksi, armeniaksi ja arabiaksi kirjoittaneiden itäisen kirkon kirkkoisien kirjoituksia

## Aiheesta muualla

* Pearse, Roger: Graeca (PG) PDF’s'' Patrologia Graeca pdf-tiedostoiksi skannattuna , , 
* Migne, Jacques-Paul: ''Patrologia Graeca et Cetera Graeca Scripta''. Documenta Catholica Omnia.
Hung Up

**Hung Up** on yhdysvaltalaisen pop-laulaja Madonnan kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä hänen kymmenenneltä studioalbumiltaan Confessions on a Dance Floor marraskuussa 2005. Madonnan lisäksi kappaletta oli tekemässä Stuart Price, ja kappale sisältää sampleja Abban kappaleesta *Gimme Gimme Gimme (A Man After Midnight)* vuodelta 1979. Kappale sai erinomaisen vastaanoton ja nousi listaykköseksi muun muassa Suomessa, Isossa-Britanniassa, Australiassa, Ranskassa, Ruotsissa ja Kanadassa. Yhdysvalloissa se ylsi Billboardin *Hot Dance Music* -listan ykköseksi ja *Billboard Hot 100* -listalla parhaimmillaan sijalle seitsemän. Kappale oli yksi vuoden 2005 soitetuimmista maailman radiokanavilla.

## Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Johan Renck 7.-9. lokakuuta 2005 ja se on kuvattu Lontoon metrossa, Chinatownissa ja Trocadero Centressä. Videolla Madonna tanssii ja jumppaa vaaleanpunaisessa voimisteluasussa ennen lähtöään diskoon. Ennen videon kuvauksia Madonna oli joutunut ratsastusonnettomuuteen ja joutui sen takia tanssimaan videolla vahvojen kipulääkkeiden alaisena. Koreografian videolle suunnitteli Jamie King, joka myös ohjasi Madonnan Re-Invention-kiertueen. 

Kappaleen säkeistö "*Time goes by so slowly for those who wait / No time to hesitate / Those who run seem to have all the fun / I'm caught up / I don't know what to do*" esiintyy myös Madonnan ja Princen duetossa *Love Song*, joka on Madonnan vuonna 1989 ilmestyneellä albumilla Like a Prayer.
Luettelo luokittelujärjestelmistä

__NOTOC__
**[[Luokittelujärjestelmä|Luokittelujärjestelmiä]]** ja **luokitteluja** ryhmiteltynä aloittain :n mukaan.

----
02 Kirjastotoimi. Kirjastotiede. Informatiikka. (Informaatiotutkimus)
* Deweyn luokittelu (DDC)
* Diderot’n ja d’Alembertin puu
* Metsäalan kymmenluokittelu (FDC)
*  (YKL)
* Yleinen kymmenluokittelu (UDK)
----
07 Viestintä
* Musiikkiformaatit (Radiotoiminta)
----
12 Logiikka
* Aristoteleen Kategoriat (Kokoelmassa: Organon)
----
14 Psykologia
* Arkkityyppi (Carl Jung)
* Maslow'n tarvehierarkia
----
15 **Rajatieto** (Tämä YKL:n luokka on . Katso :Luokka:Näennäistiede.)
* Ufojen luokittelu (Hynekin luokittelu)
----
16 :Luokka:Tietoteoria
* Epistemologia (tieto-oppi, tiedon analyysi)
----
30 Yleinen yhteiskuntatiede
* Sääty (sosiaalinen luokka)
----
32 Valtio-oppi. Politiikka.
* Tiedustelulajit (Kansainvälinen politiikka)
----
39 Maanpuolustus
* Aseiden luokittelu 
* Sotilaslentokoneiden luokat 
----
40 Maantiede
* Ilmansuunnat
----
52 Tähtitiede
* Spektriluokka
* Hubblen luokittelu
----
53 Fysiikka
* Aineen olomuodot
----
54 Kemia
* Alkoholien luokittelu
* Alkuaineiden jaksollinen järjestelmä
* Hiilihydraattien luokittelu 
----
55 Fyysinen maantiede. Geologia.
* Aavikoiden_luokittelu
* Dyynien luokittelu
* Kondriittien petrologiset luokat
* Maalajit
* Maannostyypit
* Richterin asteikko
* Mineraalien luokittelut (Esimerkiksi kiderakenteen, kidekemian (Danan luokittelu), kovuuden (Mohsin asteikko) ja ominaispainon mukaan)

55.5 Meteorologia. Klimatologia
* Sään luokittelu (Beaufortin asteikko) 
* Köppenin ilmastoluokitus
* Thornthwaiten ilmastoluokitus
* Ilmastotyyppejä
----
56 Biologia
* Aristoteleen biologia
* Kunta (biologia) (Eliöiden pääryhmät)
* Tieteellinen luokittelu (Eliöiden biologinen luokittelu)
* Ihmisrodut (Biologinen antropologia)
----
57 Kasvitiede
* Cronquistin luokittelu
* Kasvien luokitus Linnén teennäisjärjestelmän mukaan
* Kasvillisuusvyöhykkeet
* Suotyypit
----
59 Lääketiede
* ICD-10 International Statistical Classification of Diseases and Related Health Problems 
* DSM-IV - mielenterveyden ja käyttäytymisen häiriöiden diagnoosijärjestelmä
----
61 Atk. Automaatio. Säätö- ja systeemitekniikka. (Tietojenkäsittelytiede)
* Ontologia (tietojenkäsittelytiede)
* Tyyppijärjestelmä
----
62 Metalliteollisuus. Konetekniikka. Liikennevälineet. Sähkötekniikka
* Höyryveturien_luokittelu 
----
63 Kaivannaisteollisuus. Kemianteollisuus.
* Teräslajien luokittelu (koostumuksen, käyttötarkoituksen ja valmistustavan mukaan) 
----
67 Maa- ja Metsätalous. Elintarviketeollisuus
* Luettelo oluttyyleistä
----
69 Liiketalous. Markkinointi. Kauppa. Liikenne
* Rautateiden luokittelu 
----
78 Musiikki
* Äänialojen luokittelu klassisessa musiikissa
----
87 Kielitiede
* Kielikunta
* Sanaluokat 
* Sijamuodot
* Typologia
** Lingvistinen typologia
** Morfologinen typologia
Ron Carter

**Ron Carter** (s. 4. toukokuuta 1937 Ferndale, Michigan) on yhdysvaltalainen jazzbasisti. Carter on yksi eniten levyttäneistä basisteista jazzin historiassa yli 2&nbsp;500 levyllään.

Carter tuli yleisön tietoisuuteen soittaessaan kuuluisassa Miles Davisin 1960-luvun kvintetissä, jossa soittivat myös Herbie Hancock, Wayne Shorter ja Tony Williams. Hän esiintyi monissa Hancockin ja Shorterin sooloprojekteissa. Hän on esiintynyt ja levyttänyt muun muassa Antônio Carlos Jobimin, Eric Dolphyn, McCoy Tynerin, Stanley Turrentinen, Freddie Hubbardin, Stan Getzin, Coleman Hawkinsin, Joe Hendersonin, Horace Silverin, Kenny Burrellin ja Milt Jacksonin kanssa ja on julkaissut yli 20 levyä yhtyeen johtajana.

Carter on valmistunut maineekkaasta Eastman School of Music -koulusta.

Carter toimii musiikkiosaston emeritusprofessorina City College of New Yorkissa opetettuaan siellä kahdeksantoista vuotta, ja vuonna 2004 hän sai kunniatohtorin arvon tunnetusta Berklee College of Musicista.

## Tärkeitä levytyksiä

*Eric Dolphy: *Out There* (1960)
*Wes Montgomery: *So Much Guitar* (1961)
*Miles Davis: *Quiet Nights* (1962)
*Miles Davis: *Miles Smiles* (1966)
*Miles Davis: *Miles In the Sky* (1968)
*McCoy Tyner: *Extensions* (1970)
*Quincy Jones: *Gula Matari* (1970)
*Freddie Hubbard: *Red Clay* (1970)
*Donald Byrd: *Electric Byrd* (1970)
*Roberta Flack: *Quiet Fire* (1971)

; Vierailijana myös muun muassa albumeilla
*Janis Ian: *[[Night Rains]]* (1979)

## Aiheesta muualla
*Ron Carter &ndash; viralliset kotisivut
Matti Myllykoski

**Arto Matti Tuomas Myllykoski** (s. 9. lokakuuta 1958 Karhula) on teologian tohtori ja Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan Uuden testamentin eksegetiikan dosentti sekä yliopiston kirjaston johtava tietoasiantuntija. Hän on lisäksi yksi Vartija-lehden päätoimittajista 

Myllykosken vuonna 1994 julkaisema *Jeesuksen viimeiset päivät*, joka on kansantajuistettu lyhennelmä saksankielisestä tutkimuksesta *Die letzten Tage Jesu I-II*, herätti tulkinnoillaan runsaasti keskustelua ja julkisuutta. Myllykosken mukaan Jeesus olisi luultavimmin heitetty joukkohautaan mätänemään, eikä kalliohautaan. Tästä syntyneestä väärinkäsityksestä syntyi usko Jeesuksen ylösnousemukseen. Myllykosken ajatukset herättivät paljon kritiikkiä ja pahennusta varsinkin kirkon Raamattua korostavissa piireissä. Väitöskirjansa jälkeen hän on kirjoittanut runsaasti eksegetiikkaa kansantajuistavaa kirjallisuutta. 

Myllykoski on profiloitunut liberaaliteologisena pappina, jonka mielestä kirkon opetusta tulisi pystyä uudistamaan nykytiedon valossa. Toisaalta hän on toivonut myös kirkon konservatiivisille ryhmille, kuten naispappeuden vastustajille, oikeutta toimia kirkossa omien lähtökohtiensa edellyttämällä tavalla.

Matti Myllykosken veli oli muusikko Pekka Myllykoski.
## Teoksia
* *Kieli ja kokemus: raamattuteologian mahdollisuudet ja rajat* (MM & Risto Saarinen) 1989  (nid.) 
* *Alkukirkko ja juutalaisuus* (toim. MM & Anne-Marit Enroth-Voitila) 1991  (nid.) 
* *Die letzten Tage Jesu I: Markus und Johannes, ihre Traditionen und die historische Frage* 1991 (väitösk.)  (nid.)
* *Die letzten Tage Jesu II: Markus und Johannes, ihre Traditionen und die historische Frage* 1994  (nid.)
* 
* *Varhaiskristilliset evankeliumit* (toim. MM & Arto Järvinen) 1997  (nid.) 
* *Jeesus jälkeen Kristuksen* (toim. MM & Per Lindblad) 1999  (sid.) 
* 
* *Minä ja Raamattu: kuusikymmentä toiminnallista polkua pyhään kirjaan* (MM & Heidi Haahtela) 2005  (sid.) 
* *Murhatun Jumalan varjo: antisemitismi kristinuskon historiassa* (MM & Svante Lundgren) 2005  (nid.) 
* *Raamatun maailmaa valloittamassa: kuusikymmentä matkasuunnitelmaa* (MM & Heidi Haahtela) 2006  (sid.) 
* *Rohkeasti Raamattuun: kuusikymmentä visaa ja virikettä* (MM & Heidi Haahtela) 2006  (sid.)

## Aiheesta muualla
* Mikko Metsämäki: Kirkon kiroama. Ylioppilaslehti 18/1999. 
## Lähteet
Peace

**Peace** on joki Kanadassa. Se saa alkunsa Kalliovuorilla, Brittiläisen Kolumbian pohjoisosissa, ja laskee pohjoisen Albertan läpi. Joki on noin 1&nbsp;923 kilometriä pitkä, ja sen valuma-alue on noin 302&nbsp;500 neliökilometriä.

Joen yläjuoksulle on tehty suuri pato ja tekojärvi, Willistoninjärvi, vesivoiman tuottamista varten. Padon jälkeen joki laskee itään Albertaa kohti ja jatkaa sitten pohjoiseen ja itään, jossa se kohtaa Athabascajärven Wood Buffalon kansallispuistossa. Athabascajärven ja Peacen jokisuiston vesi laskee Slave-jokeen ja saavuttaa Pohjoisen jäämeren Mackenzien kautta.

Joen reuna-alueet ovat perinteisesti olleet dunnezojen asuinalueita. Turkiskauppaaja Peter Pondin uskotaan käyneen joella vuonna 1785. North West Companyn Charles Boyer perusti Peacen ja Boyerin yhtymäkohtaan turkiskauppa-aseman vuonna 1788. Vuonna 1793 tutkimusmatkailija Alexander Mackenzie matkusti pitkin jokea. Vuonna 1794 joen varrelle Rocky Mountain Houseen, lähelle nykyistä Fort St. Johnia, rakennettiin turkiskauppa-asema. Se oli ensimmäinen muun kuin alkuperäiskansan asutus Brittiläisen Kolumbian mantereella.

Albertassa sijaitsevan Peace-jokilaakson rikas maaperä on tuottanut vehnäsatoa 1800-luvun loppupuolelta lähtien. Jokialue on myös tärkeä öljy- ja maakaasutuotannon keskus. Joen varrella Brittiläisessä Kolumbiassa on myös sahatavara-, selluloosa- ja paperitehtaita.

Peacen suistoalueesta tehtiin Ramsar-suojelualue vuonna 1982.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kuningatar Charlotten saaret

**Kuningatar Charlotten saaret** (, entiseltä nimeltään , ) on Kanadassa,  Brittiläisen Kolumbian luoteisrannikolla sijaitseva Kanadan läntisin saariryhmä. Se koostuu yli 150 saaresta, ja sillä on kaksi pääsaarta: sen suurin saari Grahaminsaari pohjoisessa, ja Moresbynsaari etelässä, jonne pääsee vain laivalla. Saariryhmän pinta-ala on 9&nbsp;596 neliökilometriä ja asukasluku on 4&nbsp;652 (2009). Sen asuttivat ensimmäisina haida-intiaanit arviolta noin 8&nbsp;000 vuotta sitten. Ensimmäinen rekisteröity kaupunki saariryhmässä oli Queen Charlotte City.

Saariryhmän erottaa Brittiläisen Kolumbian mantereesta Hecatensalmi. Alaskasta sen erottaa Dixon Entrance -salmi, ja Vancouverinsaaresta Kuningatar Charlotten salmi. Saariryhmä sai nimensä kapteeni George Dixonin *HMS Queen Charlotte* -laivan mukaan, joka puolestaan sai nimensä kuningas Yrjö III:n vaimon, kuningatar Charlotten mukaan. George Dixon vieraili saarella vuonna 1787.

Saariryhmän eteläosassa sijaitsee Gwaii Haanasin kansallispuisto.

Kanadan viranomaiset ottivat käyttöön Haida Gwaii -nimen vuonna 2010.

## Maanjäristyksiä
21. elokuuta 1949 Grahaminsaaren länsipuolella sattui Kanadan voimakkain seismisillä mittareilla havaittu Kuningatar Charlotten saarten maanjäristys, joka oli voimakkuudeltaan 8,1 yksikköä. Maanjäristys ei aiheuttanut henkilövahinkoja mutta se aiheutti joitain maanvyöryjä sekä aineellisia vahinkoja. Tiettävästi suurin ennen seismisten mittalaitten käyttöönottoa tapahtunut maanjäristys oli saariryhmästä kaakkoon, Vancouverinsaaren länsipuolella 26. tammikuuta 1700 sattunut Kaskadien maanjäristys, jonka voimakkuudeksi on arvioitu vähintään 9 yksikköä.

28. lokakuuta 2012 kello 03:04:10 UTC saaren länsipuolelle iski 7,7 magnitudin järistys sekä useita jälkijäristyksiä.

## Lähteet
Die Another Day

**Die Another Day** on yhdysvaltalaisen poplaulaja Madonnan ensimmäinen single albumilta American Life, joka on hänen yhdeksäs studioalbuminsa. Se julkaistiin lokakuussa 2002 Madonnan ja Mirwais Ahmadzaïn tuottamana ja se nousi Britanniassa singlelistan kolmoseksi ja Yhdysvalloissa Billboardin sijalle kahdeksan. 

Kappale on tehty James Bond -elokuvaan *[[Kuolema saa odottaa]]* (*Die Another Day*) ja se oli menestynein Bond-teema sitten 1980-luvun sävellysten. Sen musiikkivideolla kahdeksi henkilöksi jakautunut Madonna, joka esittää elokuvassa miekkailunopettajaa, taistelee valko- ja mustapukuista itseään vastaan ja joutuu pohjoiskorealaisten terroristien kiduttamaksi. Videon lopussa Madonna yritetään tappaa sähkötuolilla, mutta hän pääsee pakenemaan. Musiikkivideon on ohjannut ruotsalainen Traktor-ohjaajaryhmä ja video on yksi Madonnan kalleimmista, maksaen 6 miljoonaa dollaria.

## Kappaleen viralliset versiot
*Albumiversio (4:27)
*Radio Edit (3:30)
*Dirty Vegas Main Mix (10:10)
*Dirty Vegas Main Dub (9:10)
*Dirty Vegas Radio Edit (4:24) (promoversio)
*Thunderpuss Club Mix (9:26)
*Felix Da Housecat/Thee RetroLectro Mix (7:00)
*Felix Da Housecat/Thee RetroLectro Radio Edit (3:41) (promoversio)
*Felix Da Housecat/Thee Die Another Dub (8:33) (promoversio)
*Brother Brown Bond-Age Club (7:51)
*Brother Brown Bond-Age Dub (7:19) (promoversio)
*Brother Brown Bond-Age Radio Edit (3:36) (promoversio)
*Deepsky Mix (7:29)
*Deepsky Dub (7:35) (promoversio)
*Deepsky Radio Edit (4:12) (promoversio)
*Calderone & Quayle Afterlife Mix (8:52)
*Calderone & Quayle Afterlife Dub (10:08) (promoversio)
*Richard "Humpty" Vission Electrofried Mix (6:02)
*Richard "Humpty" Vission Electrofried Radio Edit (3:36) (promoversio)
William M. Arkin

**William M. Arkin** (s. 15. toukokuuta 1956 New York, New York, Yhdysvallat) on The Washington Postilla työskennellyt toimittaja ja entinen sotilastiedustelun analyytikko Länsi-Berliinistä 1970-luvulta.

Arkin on kirjoittanut useita sodankäyntiin liittyviä kirjoja sekä toiminut NBC-televisiokanavan sotilasasiantuntijana. Hän on Yhdysvaltain ilmavoimien School of Advanced Airpower Studiesissa apulaisprofessorina.

## Kirjoja
*Code Names: Deciphering U.S. Military plans, programs and operations in the 9/11 world, William A. Arkin, 2005, Steerforth Press,  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*kolumneja, Washington Post 
*kirjoituksia, The Gulf War: Secret History  
*Weblog, Back to early warning
Aslan (leijona)

**Aslan-leijona** on C. S. Lewisin kirjoittaman *[[Narnian tarinat]]* -kirjasarjan keskeisiä hahmoja. *Aslan* on turkin kieltä ja tarkoittaa leijonaa.

## Rooli
Aslan on Narnian luoja ja ylin hallitsija, suuri ja kaunis leijona. Kirjassa *[[Taikurin sisarenpoika]]* kerrotaan Narnian perustamisesta. Aslan kulkee halki tyhjän maan ja saa laulullaan maan viheriöimään. Aslan laulaa myös kaikki erilaiset eläinlajit maan sisästä esiin. Aslan antaa eläimille puhekyvyn ja jättää Narnian maan niiden asuttavaksi ikuisiksi ajoiksi. 

*Narnia*-sarjan kristityt ihailijat vertaavat Narnian luomista Raamatun luomiskertomukseen. Aslania voidaan verrata Kristukseen myös muissa Narnian tapahtumissa. Kirjassa *Velho ja Leijona* Valkea velho hallitsee väärin valtuuksin Narniaa. Aslan uhraa itsensä pelastaakseen petturiksi paljastuneen Edmund-pojan. Viholliset sitovat Aslanin kivipaateen, leijonaa häpäistään leikkaamalla siltä harja ja velho iskee Aslanin kuoliaaksi. Aslan kuitenkin herää henkiin ikivanhan taian ansiosta: *kun vapaaehtoinen uhri, joka ei ole tehnyt mitään rikosta, tapetaan petturin sijasta, paasi halkeaa ja itse kuolema peruuntuu*.

Aslan pystyy myös loikkaamaan korkeidenkin esteiden kuten Valkean velhon linnanmuurin yli ja herättää patsaiksi muutetut eläimet takaisin henkiin puhaltamalla niiden sieraimiin.

*Narnia*-elokuvissa Aslanin äänenä toimii Liam Neeson.
Alice Walker

**Alice Walker** (s. 9. helmikuuta 1944 Eatonton, Georgia, Yhdysvallat) on afroamerikkalainen kirjailija, jonka tunnetuimpia teoksia on Yhdysvaltain rotuerotteluun pureutuva *[[Häivähdys purppuraa]]* (*The Color Purple*) vuodelta 1982. Steven Spielberg on ohjannut kirjaan pohjautuvan elokuvan. Suomeksi on ilmestynyt myös Walkerin teos *[[Meridian (romaani)|Meridian]]* (1984; alkuteos *Meridian*, 1976).

Walker aloitti uransa 1960-luvulla amerikkalaisen mustan kulttuurin nousun yhteydessä, samoihin aikoihin kuin Toni Morrison ja monet muut. Walkerin ensimmäinen teos oli opiskeluaikana ilmestynyt runokokoelma *Once* (1968). Walker oli rauhanaktivisti ja kävi aikoinaan nuorisofestivaalissa Helsingissä vuonna 1962.

Walkerin joulukuussa 2018 esittämät kommentit yöpöydällään olevasta liskoteorioista tunnetun David Icken kirjasta *And the Truth Shall Set You Free* ovat The Guardianin mukaan saaneet jotkut epäilemään, että hänellä on antisemitistisiä näkemyksiä. Mieltymyksestään Icken kirjoihin hän on puhunut jo vuonna 2013.

## Lähteet
Laukaanjoki

**Laukaanjoki** eli **Luga** (myös *Laukaa*, vatjaksi *Laugaz*, *Laukaa jõtši*, ) on joki Novgorodin ja Leningradin alueilla Venäjällä. Sen pituus on 353 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 13&nbsp;200 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaus 60 kilometrin päässä joen suusta on 93 kuutiometriä sekunnissa. Keskijuoksulla leveys on 50–100 metriä ja joen suussa jopa 500 metriä.

Joki saa alkunsa Tjosovon suoalueelta ja laskee Suomenlahden Laukaanlahteen. Korkean veden aikaan se laskee Rosonajoen kautta myös Narvanjoen suuhun. Joessa on jääpeite joulukuun alkupuolelta huhtikuun alkuun. Tärkeimmät sivujoet ovat Ortesjoki, Jaštšera, Lemusajoki, Saba ja Ruutainjoki.

Laukaanjoki on osittain purjehduskelpoinen yhteensä 173 kilometrin pituudelta. Pisin liikennöitävä osuus sijaitsee Tolmatšovon taajaman ja Lugan piirin Hilokin kylän välillä. Joen varrella sijaitsevat Lugan ja Jaaman kaupungit, Laukaansuun taajama sekä muun muassa Suuren-Lutskan, Haavikon, Kukkosin, Narvusin ja Joenperän kylät. Jaamassa on vesivoimalaitos. Laukaansuun taajamasta on suunniteltu kehitettävän vuoteen 2017 mennessä 24,5 tuhannelle ja 2025 mennessä jopa 34,5 tuhannelle asukkaalle mitoitettu, paljolti Ust-Lugan satamaa palveleva kaupunki.

Joen nimi on itämerensuomalaista perua. Sen alajuoksulla on ollut inkerinsuomalaista, inkerois- ja vatjalaisasutusta. Jaaman ympäristössä oli 1700-luvulla perustettuja saksalaisia siirtokuntia.

Keskiajalla Laukaanjoki oli Novgorodin Itämereen yhdistänyt tärkeä liikenneväylä. 1600-luvulla sen keskijuoksu toimi Ruotsille kuuluneen Inkerinmaan rajana. Heinä-elokuussa 1941 joella oli tärkeä puolustuslinja, joka hidasti saksalaisten etenemistä kohti Leningradia.

Jaaman lähellä sijaitsevan Fosforit-lannoitetehtaan jätealueelta Laukaanjokeen valunut fosfori oli alkuvuoteen 2012 asti yksi Suomenlahden pahimpia saastuttajia. Asian noustua julkisuuteen lannoitetehdas esti kaivosjätevuorista valuneet fosforipäästöt padoilla ja valumavesien osittaisella puhdistuksella. Toukokuussa 2018 mitatut fosforipitoisuudet olivat Laukaanjoen tyyppiselle vesistölle tavanomaisia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Laukaanjoki Venäjän vesistörekisterissä 
* Hydrologisia tilastoja 1925-1985: Luga at Voronino   (unesco.org)
* Hydrologisia tilastoja 1934-1985: Luga at Luga   (unesco.org)
Like a Prayer (kappale)

**Like a Prayer** on yhdysvaltalaisen poplaulaja Madonnan kappale ja ensimmäinen singlejulkaisu albumilta Like a Prayer. Kappale julkaistiin helmikuussa 1989 Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa Madonnan itsensä ja Patrick Leonardin tuottamana. Kuoron säestämästä kappaleesta tuli yksi Madonnan uran suurimmista hiteistä. Alun perin kappaleesta suunniteltiin mainosta Pepsille, mutta Pepsi purki sopimuksen kappaleen musiikkivideon aiheuttaman kohun vuoksi. Madonna tosin sai pitää viiden miljoonan palkkionsa.

Kohusta huolimatta kappale ylsi Billboard-listan sijalle yksi ja oli listaykkösenä myös Eurochart Hot 100-listalla, Suomessa, Australiassa, Kanadassa, Japanissa, Italiassa, Irlannissa, Norjassa, Ruotsissa, Suomessa, Espanjassa, Isossa-Britanniassa, Sveitsissä, Uudessa-Seelannissa, Belgiassa. Toiseksi kappale sijoittui Saksassa, Ranskassa, Hollannissa ja Itävallassa.

## Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Mary Lambert. Videolla Madonna muun muassa suutelee tummaihoista pyhimystä ja tanssii palavien ristien keskellä. Musiikkivideo synnytti maailmanlaajuisen kohun ja herätti paheennusta yhdistämällä katolisuuden ja seksuaalisuuden. Jopa itse paavi Johannes Paavali II tuomitsi kappaleen ja sen jälkeen julkaistun albumin kristinuskoa 
rienaavaksi.

## Tuotanto
* Mary Lambert – ohjaaja
* Sharon Oreck – tuottaja
* Steven Poster – valokuavusohjaaja
* John Travers – leikkaaja
* O Pictures – tuotantoyhtiö

## Lähteet
Jeremias

**Jeremias** on miehen etunimi.

Jeremias on kreikkalainen muoto heprealaisesta nimestä *Jeremia*, joka tarkoittaa 'Jahve kohottaa'.

Nimi on ollut Suomen almanakassa 1662&ndash;1928 ja uudelleen vuodesta 1953.

Kesäkuuhun 2025 mennessä Suomessa Digi- ja väestötietoviraston mukaan 4&nbsp;562 miestä ja muutama nainen on saanut nimekseen Jeremias.

## Tunnettuja Jeremiaita
*Jeremia, Vanhan testamentin profeetta
*Jeremías (s. 1973), venezuelalainen laulaja
*Jeremias Alin (1850–1916), suomalainen maalarimestari ja koristemaalari
*Jeremias Cacavelas (1643–1698?), kreikkalainen ortodoksimunkki, saarnaaja, teologi ja kielenkääntäjä
*Jeremias Gotthelf (1797–1854), sveitsiläinen pappi ja kirjailija
*Jeremias Kaari (s. 1993), suomalainen jalkapalloilija
*Jeremias Kosonen (1890–1959), suomalainen jääkärivääpeli ja Viron armeijan luutnantti
*Jeremias Wallén (1693–1772), suomalainen lakimies, valtiopäiväedustaja ja maaherra.

### Salanimenä
*Jeremias i Tröstlösa, oik. *Levi Rickson* (1868–1967), ruotsalainen kirjailija, toimittaja ja muusikko

## Lähteet
* 

### Viitteet
Herne (kaupunki)

**Herne** on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksassa. Vuoden 2022 lopussa kaupungissa oli 157&nbsp;368 asukasta Se sijaitsee Ruhrin alueella Emscher-joen laaksossa rajoittuen Herteniin, Recklinghauseniin, Castrop-Rauxeliin sekä Bochumiin ja Gelsenkircheniin. Herne on Saksan tiheimmin asuttuja kaupunkeja.

Herne muodostaa oman kaupunkipiirinsä (*kreisfreie Stadt*), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista.

## Historia
Varhaisin maininta Hernestä on vuodelta 880 muodossa *Haranni*. Muiden alueen kaupunkien tapaan Herne oli vain pieni kylä 1800-luvun puoliväliin asti, jolloin sinne perustettiin ensimmäinen kaivos. Vuonna 1872 Herneen perustettiin oppilaitos *Haranni-Gymnasium*. Kaupunkioikeudet Hernelle myönnettiin 1897. 

Asukasluku ylitti 100&nbsp;000 rajan vuonna 1933 ja nykyään Herne lukeutuu Saksan pieniin suurkaupunkeihin. Naapurikaupunki Wanne-Eickel ja Herne liitettiin toisiinsa vuonna 1975. Tuolloin kaupungin väkiluku oli suurimmillaan: 193&nbsp;831. Vuoriteollisuusmenneisyys näkyy vielä kaupunkikuvassa muutamina säilyneinä kaivostorneina. Lukuisat vuorimieskannatusyhdistykset pitävät perinnettä yllä.

## Talous ja liikenne
Hernessä risteytyvät moottoritiet A 42 ja A 43. Joukkoliikennettä hoitavat useat raideliikenneyhtiöt Verkehrsverbund Rhein-Ruhrin koordinoimina. Poliisin tilastojen valossa Herne on liikenneturvallisuudeltaan maan kärjessä. Kaupungin halki kulkee 45,6 kilometriä pitkä Rhein–Herne-kanava. Keskeinen sijainti on houkutellut kaupunkiin logistiikka-alan yrityksiä. Kaupungissa on myös muun muassa koneteollisuuden ja kemianteollisuuden laitoksia, kuten kemiakonserni Sasolin tuotantolaitokset.

## Kulttuuri
Hernessä järjestetään joka vuosi elokuussa kymmenpäiväinen *[[Carner Kirmes]]* -kansanjuhla. Sen kävijämäärä on noin neljä miljoonaa. Vuodesta 1976 on marraskuisin järjestetty musiikkifestivaali *Tage Alter Musik in Herne*. Vuonna 2004 aloitettiin vuotuinen hardcore- ja metalcore -musiikin tapahtuma nimeltä *Pressure Festival*.

## Tunnettuja asukkaita
Nykyisen Hernen alueella ovat syntyneet muun muassa näyttelijä Ernst Schröder, muusikko Ludger Lohmann, iskelmälaulaja Andrea Jürgens, jalkapallomaalivahti Stefan Wächter sekä jalkapalloilija Yıldıray Baştürk.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Hernen kaupungin verkkosivut
Nghi Tran

**Vinh Nghi ”Nipa” Tran** (s. 22. heinäkuuta 1978 Vinh Long, Vietnam) on suomalainen pikajuoksija, Suomen mestari ja arvokisaedustaja.

Vietnamissa syntynyt Tran muutti Suomeen vuonna 1988, ja Suomen kansalaisuuden hän sai 1. tammikuuta 1997. Suomen pikajuoksun huipulle Tran nousi 2000-luvun alussa. Hän piti vammojen takia taukoa kilpaurheilusta vuosina 2008–2010, mutta teki paluun radalle vuoden 2011 alussa. Seuratasolla Tran edusti viimeksi Esbo IF:ää, ja häntä valmentaa Atte Pettinen. Tran on viimeksi kilpaillut virallisissa kilpailuissa elokuussa 2012 Lahden SM-kisojen 100 metrillä, jossa jäi kuudenneksi ajalla 10,95. 

## SM-kilpailut

Tran voitti ensimmäiset henkilökohtaiset SM-mitalinsa vuonna 2004 sijoittumalla sisäratojen SM-kilpailuissa 200 metrin juoksussa kolmanneksi ja Kalevan kisoissa toiseksi samalla matkalla. Sisäratojen SM-kisoissa 2005 ja 2006 hän saavutti 60 metrillä hopeaa ja 200 metrillä kultaa. Hän oli toinen vuoden 2005 Kalevan kisojen 200 metrin kilpailussa ja vuonna 2006 Tran voitti hopeaa 100 metrillä ja kultaa 200 metrillä. Vuoden 2007 kisoissa Tran voitti 100 metrin SM-kultaa. 

Yhteensä Tranilla siis on viisi mitalia sekä Kalevan kisoista että sisäratojen SM-kisoista. Myös 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestijuoksussa Tranilla on viisi SM-mitalia, joista kolme kultaisia (vuosilta 1999, 2000 ja 2001, lisäksi pronssia vuosilta 2004 ja 2011).

## Kansainväliset arvokisat

Tran edusti Suomea Göteborgin EM-kisoissa 2006 sadan metrin juoksussa ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestissä. Helsingin MM-kisoissa 2005 Tran oli mukana 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestijoukkueessa, joka sivusi lajin Suomen ennätystä 39,30. Sisäratojen arvokilpailuista Tran on ollut mukana Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2005 ja 2007 sekä maailmanmestaruuskilpailuissa 2006.

## Ennätykset

Tranin ennätys 100 metrin juoksussa, 10,40 vuodelta 2005. Tran oli vuonna 2005 kaksi kertaa mukana viestijoukkueessa, joka juoksi 4&nbsp;×&nbsp;100 metrillä ajan 39,30, joka oli jaettu Suomen ennätys vuoteen 2010 asti. Tranin ennätys 200 metrin juoksussa on 21,19 vuodelta 2006.

Hallissa Tran on juossut ennätyksikseen 60 metrillä 6,70 (vuonna 2006) ja 200 metrillä 21,61 (vuonna 2005).

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Fraser

**Fraser** on Brittiläisen Kolumbian pisin joki 1&nbsp;375 kilometrin pituudellaan. Se syntyy Kalliovuorilla lähellä Mount Robsonia ja laskee Tyyneenmereen Vancouverissa.

Brittiläisen Kolumbian historia on suurelti ollut sidoksissa Fraseriin. Jokialue oli ensimmäisten kirjattujen alkuperäisten asukkaiden asutusten paikka, useiden kullankaivajien kultaryntäyksen aikaan käyttämä reitti, sekä tärkein provinssin varhaisen kaupankäynnin ja teollisuuden väline.

Fraserin alkulähde on Mount Edith Cavellin alareunassa, ja sen valuma-alue on 234&nbsp;000 neliökilometriä. Joki kulkee aluksi luoteeseen ohi Mount Robsonin, ja saavuttaa 54° pohjoisen leveyspiirin ennen kuin se kääntyy tiukasti etelään. Prince Georgen kaupungissa Fraseriin yhdistyy Nechako-sivujoki ja jatkaa pääsääntöisesti etelään. Juuri ennen Yhdysvaltain rajaa joki laskeutuu Rannikkovuorilta satoja kilometrejä pitkästä kanjonista, jonka jälkeen joki kääntyy länteen rehevän laakson kautta, Chilliwackin, Abbotsfordin, Missionin ja Vancouverin itäisten esikaupunkien ohi. Sadan kilometrin jälkeen se muodostaa jokisuiston, jossa vesi laskeutuu Georgiansalmeen, joka erottaa Vancouverinsaaren mantereesta.

Alexander Mackenzie löysi Fraserin ensimmäisenä tutkimusmatkailijana vuonna 1793. Vuonna 1807 Simon Fraser hahmotteli joen kokonaisuudessaan, ja vahvisti, ettei se ollut yhteydessä Columbiaan.

Joen yläjuokusulle perustettiin turkisten kauppa-asemia vuosina 1806 ja 1807, alajuoksulle vuonna 1827. Keskiosat olivat vähällä huomiolla kunnes joen sorapenkoista löydettiin kultaa vuonna 1858.

Fraseria käytetään paljon hyödyksi erityisesti sen alajuoksuilla. Sen törmät ovat hedelmällistä viljelysmaata, sen vettä käytetään selluloosatehtaissa, ja muutamat padot sen sivujoilla tuottavat energiaa vesivoimalla. Joen päävirtaa ei ole koskaan padottu, jottei lohien kutua häirittäisi.

Fraserin jokisuisto on tärkeä pysähdyspaikka muuttolinnuille.

Fraser ja sen sivujoet ovat tärkeä tyynenmeren lohen kutualue. Joessa elää myös monia muita kalalajeja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Scott Ross

**Scott Ross** (1. maaliskuuta 1951 – 13. kesäkuuta 1989) oli tunnettu yhdysvaltalainen cembalisti. Hän on ensimmäisenä levyttänyt kaikki Domenico Scarlattin 555 sonaattia.

Scott Ross kärsi HIV-tartunnasta ja kuoli AIDS:in komplikaatioihin Ranskassa 38-vuotiaana.

## Scarlattin sonaattien kokonaislevytys
Scott Ross alkoi äänittää Scarlattin sonaattien sarjaa 16. kesäkuuta 1984, ja alkaneen 18-kuukautisen levytysrupeaman aikana hän sai tietää kohtalokkaasta sairaudestaan. 98 levytyssession ja noin 8&nbsp;000 oton jälkeen jättiläisurakka valmistui  10. syyskuuta 1985. Erato-levymerkki julkaisi Domenico Scarlatti, Complete Keyboard Works -teoksen 34 CD:n pakettina.

## Aiheesta muualla

* Scott Ross -elämäkerta

## Lähteet
Agence France-Presse

**Agence France-Presse** (**AFP**) on maailman vanhin uutistoimisto, sillä sen edeltäjä Agence Havas on perustettu 1835. Se on myös suurin ranskalainen tietotoimisto ja maailman kolmanneksi suurin tietotoimisto Associated Pressin (AP) ja Reutersin jälkeen.

AFP:n pääkonttori on Pariisissa ja ulkomaantoimitukset Washingtonissa, Hongkongissa, Nikosiassa ja Montevideossa. Lisäksi sillä on toimipiste 110 maassa. AFP jakelee uutisia ranskaksi, englanniksi, saksaksi, espanjaksi, arabiaksi, portugaliksi ja venäjäksi. 

Teoriassa AFP on riippumaton valtioista, mutta käytännössä Ranskan valtio on sen suurin asiakas.

## Lähteet
Aleksandr Fadejev

**Aleksandr Aleksandrovitš Fadejev** ((; (24. joulukuuta (J: 11. joulukuuta) 1901 Kimry, Venäjän keisarikunta – 13. toukokuuta 1956 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen romaanikirjailija ja kriitikko. Hän kuului Kirjailijaliiton perustajiin ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 1946–1954.

Fadejevin tunnetuimpia teoksia ovat toisen maailmansodan aikaiseen Ukrainaan sijoittuva, tositapahtumiin perustuva *[[Nuori kaarti (romaani)|Nuori kaarti]]* ja pääteoksena pidetty *Rasgrom* vuodelta 1927, josta on tehty kolme suomennosta: *Yhdeksäntoista* (1931), *Taigan sissit* (1945) ja *Tuho* (1977).

Fadejev osallistui Venäjän sisällissotaan ja oli tukahduttamassa Kronstadtin kapinaa. Hän toimi kuolemaansa asti kahden merkittävän kirjailijaliiton, proletaarikirjailijoiden liiton ja Neuvostoliiton kirjailijaliiton, johdossa. Hän teki itsemurhan vuonna 1956.

## Suomennetut teokset
* *Nuori kaarti* (*Molodaja gvardija*), suom. L. Helo, Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike 1952
** *Nuori kaarti* (*Molodaja gvardija*), suom. Kerttu Kyhälä-Juntunen, Moskova: Progress 1981
**Razgrom*, suomennettu kolme kertaa:
** *Yhdeksäntoista* (*Razgrom*), Leningrad: Kirja 1931
** *Taigan sissit* (*Razgrom*), suom. Leo Schulgin, Kansankirja 1945
** *Tuho* (*Razgrom*), suom. Ulla-Liisa Heino, Helsinki: Kansankulttuuri 1977, Sarja: Neuvostokirjallisuutta 
* *Sasko* (*Saško*), suom. L. Helo, Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike 1955
* *Vastavirtaa* (*Protiv tečeniâ*), Leningrad: Kirja 1930
* *Viimeinen udegi* 
** *1. kirja* (*Poslednij iz udege*), suom. E. Rauhamäki, Leningrad: Kirja 1932
** *2. kirja* (*Poslednij iz udege*), suom. E. Rauhamäki, Leningrad: Kirja 1935
** *3. osa* (*Poslednij iz udege*), Petroskoi: Kirja 1936
* *Viimeinen udegi* (*Poslednij iz udege*), suom. Uljas Vikström ja Vieno Levänen. Vieraskielisen kirjallisuuden kustannusliike 1961. – 2. p. Moskova, Raduga 1984

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Fadejevin tuotantoa internetissä
Kreeta Haapasalo

**Kreeta Haapasalo** (o.s. *Järvilä*, 13. marraskuuta 1813 Kaustinen – 29. maaliskuuta 1893 Jyväskylä) oli suomalainen kanteleensoittaja ja kansanlaulaja.

Haapasalon syntymäajasta on useita tietoja, mutta hän syntyi ilmeisesti vuonna 1813 Kaustisella. Kuusivuotiaana hän alkoi opetella kanteleensoittoa naapurin isännän opastuksella ja myöhemmin Haapasalon veli rakensi hänelle oman soittimen. Haapasalo avioitui 22-vuotiaana vuonna 1837 Joonas Huntuksen kanssa. He saivat 11 lasta. Kaustisen lisäksi perhe asui Kälviällä, Vetelissä ja Halsuan Kalliokoskella. Myöhemmin Haapasalo asui myös Varkaudessa ja Jyväskylässä.

Aluksi Haapasalo kiersi soittamassa kannelta lähipitäjissä hankkiakseen lisäansioita perheen elättämiseen, mutta myöhemmin hän kiersi myös itse esiintymisen vuoksi. Ensimmäiset matkat lähikaupunkeihin Haapasalo teki vuonna 1849. Hänellä oli toisinaan matkoilla mukanaan myös miehensä ja osa lapsista. Myöhemmin hän esiintyi myös yhdessä tyttärensä Kreeta Sofia Räisäsen sekä sisarensa tyttärentyttären Sanna Purolan kanssa. Vuonna 1853 Haapasalo vieraili ensimmäisen kerran Helsingissä. Zachris Topelius kirjoitti hänestä *[[Helsingfors Tidningar]]* -lehteen, minkä ansiosta hän sai tunnettuutta säätyläisten piirissä. Helsingin matkalta jäi käyttöön myös perheen Vetelin asuinpaikasta juontuva sukunimi.

Haapasalo kiersi laulamassa ja soittamassa kannelta ympäri Suomea ja vieraili Pietarissa vuosina 1859 ja 1866 sekä Tukholmassa 1860. Kansanperinteen kerääjä Lilli Lilius kirjoitti ”Kantele-Kreetan” elämäkerran haastateltuaan tätä Varkaudessa vuonna 1887.

Haapasalo teki myös omia sävellyksiä, joista tunnetuimpia ovat Kleofas Immanuel Nordlundin sanoittama *Kanteleeni*, joka on myös evankelisen herätysliikkeen laulukirjassa *[[Siionin kannel]]* laulu  479 (sama säkeistö on myös Nordlundin laulussa "Oi minkä onnen autuuden", laulu 318, sen 5. säkeistö, samoin myös laulukirjassa Viisikielinen, numeroilla 177 ja 403), sekä *Kreeta Haapasalon joululaulu*. Jälkimmäisen ovat levyttäneet muun muassa Taru Valjakka ja Sakari Kukko. Sävellyksiä ovat tallentaneet myös Ilmari Krohn ja A. A. Borenius.

Haapasalon muistomerkkejä on Kaustisen kirkon edustalla (Ilmari Wirkkala 1954), Varkaudessa Pirtinniemen hautausmaan vieressä (1985) ja Jyväskylän vanhalla hautausmaalla. R. W. Ekman maalasi Haapasalon esiintymisistä yhteensä viisi maalausta, joista tunnetuin on vuonna 1868 valmistunut *[[Kreeta Haapasalo soittaa kannelta talonpoikaistuvassa]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Wäinö Kolkkala : Kreetta Haapasalon muisto, Aamulehti, 10.04.1938, nro 97, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot