open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Valkea propaganda

**Valkea propaganda** on propagandaa, joka on sisällöltään totta, mutta on usein valikoitu informaatiovirtaan siten, että se tukee lähettäjän tavoitteita. Informaatiovirran ei näin ollen tarvitse olla tasapainotettu siten, että vastaanottajalle muodostuisi todenmukainen käsitys asiakokonaisuudesta.

Valkeaan propagandaan kuuluu myös salaaminen ja epämiellyttävien yksityiskohtien peittely, jottei tiedon vastaanottaja voisi muodostaa realistista kokonaiskäsitystä asiasta.

## Katso myös
* WikiScanner

## Lähteet
Sotaharjoitus

**Sotaharjoitus** tarkoittaa sodankäynnin harjoittelemista varten järjestettyä harjoitusta. Taisteluharjoituksesta sotaharjoitus eroaa siten, että sotaharjoituksessa on mukana useita eri joukko-osastoja tai yksiköitä. Joskus sotaharjoitus voi olla myös varsinainen manööveri tai voimannäyttö.
Suomalainen kenttätykistörykmentti (1941)

**Suomalainen kenttätykistörykmenttiin** kesällä 1941  kuului 1&nbsp;813 sotilaasta. Jokaisessa Suomen sodanaikaisessa divisioonassa oli yksi kenttätykistörykmentti.

## Organisaatio
Rykmenttia johti komentaja, jolla oli apunaan esikuntapäällikön johtama 22 hengen esikunta. Esikuntaan kuului myös säähavaintoasema.

Rykmentin tukevina osina oli valomittausosasto, johon kuului 51 henkeä. Osastoon kuului tasoryhmä, kolme valomittausryhmää sekä puhelinryhmä ja kaksi radioryhmää. Taistelevat osat muodostuivat kolmesta patteristosta, joissa kussakin oli esikunta, kaksi (kevyttä) kanuunapatteria ja haupitsipatteri sekä kolonna. Patteriston esikuntaan kuului komento-, asema-, viesti- ja huoltojaos, joissa oli yhteensä 114 henkeä. Kanuunapatteriin kuului 149 henkeä ja haupitsipatteriin 153. Patterien kokoonpanoina oli kahden tulenjohtoryhmän muodostama tulenjohtue, varsinainen tulipatteri, jossa kaksitoista tykkiä, ja toimitusjaos. Patteriston kolonnaan kuului neljätoista henkeä.

Rykmentillä oli kulkuvälineinä 636 hevosta, 40 moottoriajoneuvoa ja 615 polkupyörää. Aseina rykmentillä oli 24 kanuunaa ja 12 haupitsia. Tykkien mallit vaihtelivat rykmenteittäin.

## Lähteet
*

### Viitteet
Suomalaisen divisioonan kenttätykistöpatteristo (1941)

**Suomalaisen divisioonan kenttätykistöpatteristo** muodostui noin 600 sotilaasta.

## Komento-osat
*Kenttätykistöpatteriston komentaja
*Kenttätykistöpatteriston esikunta
**komentojaos
**viestijaos
**huoltojaos
**asemajaos
## Huolto-osat
*kolonna
## Taistelevat osat
*Kaksi kevyttä kanuunapatteria
*Kevyt haupitsipatteri
## Lähteet
*
Suomalaisen jalkaväkirykmentin pataljoona (1941)

**Suomalaisen jalkaväkirykmentin pataljoona** muodostui 1&nbsp;022 sotilaasta vuonna 1941.

## Kokoonpano

### Komento-osat
*Pataljoonan komentaja
*Pataljoonan esikunta (6 upseeria)
**Adjutantti
**Lähettiupseeri
**Kaasusuojelu-upseeri
**Talousupseeri
**Lääkäri
**Pappi
*Pataljoonan esikuntakomppania (2 + 23 + 114)
**Jääkärijoukkue
**Komentoryhmä
**Kaasusuojeluryhmä
**2 Toimitusjoukkuetta
**Viestijoukkue

### Taistelevat osat
*Kolme kiväärikomppaniaa (á 5 + 28 + 172)
*Konekiväärikomppania (5 + 30 + 162)

### Taistelua tukevat osat
*Kevyt kranaatinheitinjoukkue (1 + 12 + 50)

### Varustus
* kolme 81 mm kranaatinheitintä
Levytyksiä vuodelta 1929

**Levytyksiä vuodelta 1929** on vuonna 2006 ilmestynyt Dallapé-orkesterin kokoelmalevy, joka sisältää orkesterin kaikki vuonna 1929 soitetut levytykset sekä muutamia Kansanorkesterin nimellä julkaistuja äänitteitä. Kappaleet poikkeavat huomattavasti myöhemmistä levytyksistä, sillä tässä vaiheessa ei vielä käytetty sovituksia lainkaan.

Ensimmäiset levytykset, kappaleet 1-6 on levytetty Helsingissä, ravintola Mikadon kerhohuoneessa saksalaiselle Polyphon-levymerkille. Levyn seuraavat kappaleet (7-15) ovat levytetty saksalaiselle Homocord-levymerkille. Kolmas levytystilaisuus (tällä levyllä kappaleet 16-24) oli Saksassa, mutta mukaan äänityksiin ei lähtenyt koko orkesteri, josta syystä äänitykset julkaistiin Kansanorkesteri-nimellä.
Kansanorkesterin nimellä julkaistuissa kappaleissa soittivat Dallapé-orkesterista Eino Katajavuori, Paavo Raivonen ja Pauli Impivaara. Lisäksi matkalla olivat viulistit Kaarlo Valkama ja hänen veljensä Urho Valkama, joka myös lauloi muutaman levypuolen. Varsinainen laulaja oli näyttelijä Aarne Salonen (joissakin levytyksissä nimellä Matias Arne). Lisäksi mukana oli levytysstudiolta järjestetty, tuntemattomaksi jäänyt saksalainen pianisti.

## Kappaleet

# Lappi
# Amalia
# Taas on pojat yksin
# Aavasaksa
# Puusepät
# Tuusulan polkka
# Kirje äidille
# Älä sure mamma, älä sure mamma
# Muistoja Karpateilta
# Taas on pojat yksin
# Taas on pojat yksin
# Minä ja Matleena
# Mä lemmin sua Pauline
# Marjanka
# Villi orkidea
# Havis amanda
# Uimahalli-Amalia
# Tropiikin yö
# Säkkijärven polkka
# Silkkisukka Pauline
# Saunapolkka
# Mynkkysen radio
# Vanhan Wienin laulu
# Kukkuva kello
# Pauli Impivaaran haastattelu

* Kappaleet 1-6, Dallapé-orkesteri
* Kappaleet 7-15, Dallapé-harmonikkaorkesteri
* Kappaleet 16-24, Kansanorkesteri
* Kappale 25, Katkelma Kauko Käyhkön "Täältä tulee Dallapé"-radiosarjasta
Levytyksiä vuosilta 1930–1933

**Levytyksiä vuosilta 1930–1933** on vuonna 2006 ilmestynyt Dallapé-orkesterin kokoelmalevy, joka sisältää kappaleita vanhoilta savikiekoilta vuosilta 1930–1933.

## Kappaleet

# Amanda Haaparannassa
# Kulkurien kuningas
# Vaalea inga
# Laulu tulipunaisesta ruususta
# Rajamäen farssi
# Petsamo
# Naurupolkka
# Syysorvokki
# Mä muistan sua
# Imatra
# Muistojen tie
# Kultahiekkaa
# Laulu yölle
# Iloiset meripojat
# Aropaimen
# Aavikon lapsia
# Hetket nuoruuden
# Koivu ja tähti
# Heinäpolkka
# Go Go
# Onnen lapsi
# Korvenpoika
# Leila
# Kolme hauskaa veikkoa
# Helge Pahlmanin haastattelu
Säterinmetsä

**Säterinmetsä** on uudehko pientaloalue Espoon Säterissä. Alue sai hyvin väljän aluekaavan, jossa lähinnä määriteltiin talon julkisivun etäisyys kadusta, talon harjakorkeus sekä harjan kaltevuuskulma. Täten alueelle syntyi niin sanottuja *englantilaistyyppisiä* kaupunkipientaloja, jotka on rakennettu toisiinsa kiinni.

## Aiheesta muualla

* http://personal.inet.fi/koti/jiipeet/asuinalue.htm 
* http://kauppa.rakennustieto.fi/fi/productcard.asp?productid=JUL4592 
* http://www.yle.fi/ajanhenki/ohjelma25042005_2.html
* http://saterinmetsa.blogspot.com/ 
* http://www.saterinmetsa.com/
4 Non Blondes

**4 Non Blondes** oli yhdysvaltalainen rock-yhtye. Se sai kansainvälistä mainetta listaykköshitillään "What's Up" (1993). 

4 Non Blondes -yhtyeen perustivat neljä naista: Linda Perry, Wanda Day, Shaunna Hall ja Christa Hillhouse, joista yksikään ei ollut blondi. Ennen kuin ensimmäinen ja ainoaksi jäänyt albumi *Bigger, Better, Faster, More!* (1992) levytettiin, Wanda Day korvattiin Dawn Richardsonilla ja Shaunna Hall Roger Rochalla. 

4 Non Blondes hajosi pian sen jälkeen, kun Linda Perry ilmoitti lähtevänsä soolouralle vuonna 1995. Yhtye ehti levyttää toisen albuminsa, mutta sitä ei koskaan julkaistu. 

## Jäsenet
* Wanda Day – rummut (1989–1991)
* Shaunna Hall – kitara (1989–1992)
* Christa Hillhouse – basso, laulu (1989–1994, 2014)
* Linda Perry – laulu, rytmikitara (1989–1994, 2014)
* Dawn Richardson – rummut (1991–1994, 2014)
* Louis Metoyer – kitara (1992)
* Roger Rocha – kitara (1992–1994, 2014)

## Diskografia
### Studioalbumit
* Bigger, Better, Faster, More! (1992) 

### Livealbumit
* Hello Mr. President (Live in Italy 1993) (1994)

### Singlet
* Dear Mr. President (1992)
* What's Up? (1993)
* Spacemaan (1993)
* Mary's House (1993)
* Drifting (1993)
* I'm the One (1994)
* Superfly (1994)
* Misty Mountain Hop (1995)

### Videot
* "Dear Mr. President" (1992)
* "What's Up?" (1993)
* "Spaceman" (1993)
* "Superfly" (1994)
* "Misty Mountain Hop" (1995)
* "4 Non Blondes vs BBC" (1996)

## Lähteet
Kolme caballeroa

**Kolme caballeroa** () on vuonna 1944 valmistunut Disneyn seitsemäs pitkä animaatioelokuva. Elokuvassa on yhdistetty animaatiota ja oikeita näyttelijöitä. Elokuva on jatkoa vuoden 1942 *[[Oppitunti (elokuva)|Oppitunnille]]*. 
 
Aku Ankan lisäksi elokuvassa esiintyvät hänen latinalaisamerikkalaiset ystävänsä brasilialainen José Carioca sekä meksikolainen Panchito Pistoles, jotka syntymäpäivälahjoillaan esittelevät Akulle Latinalaista Amerikkaa.

Elokuva oli ehdolla kahden Oscarin saajaksi (paras musiikki ja paras ääni). Laulut "Baia" ja "The Three Caballeros" olivat hyvin suosittuja Amerikassa 1940-luvulla. Aku Ankan ääninäyttelijä Clarence Nash näytteli myös elokuvan espanjankielisen version. Elokuvan ensi-ilta oli Méxicossa 21. joulukuuta 1944. Yhdysvalloissa ensi-ilta oli vasta 3. helmikuuta 1945.

## Rooleissa

## Aiheesta muualla
*
Elizabeth Fraser

**Elizabeth Davidson Fraser** (s. 29. elokuuta 1963) on skotlantilainen laulaja, joka tuli tunnetuksi Cocteau Twins -yhtyeen solistina ja keulahahmona.

## Ura

Cocteau Twinsin hajottua vuonna 1998 Fraser on tehnyt yhteistyötä The Future Sound of Londonin, Craig Armstrongin, Massive Attackin, Peter Gabrielin ja Yann Tiersenin kanssa.

Fraserin sooloura on jäänyt vähäiseksi. White label -levytystä *Underwater* levitettiin aikoinaan ainoastaan 200&nbsp;kappaletta. *[[New Musical Express]]* ilmoitti joulukuussa 2006 Fraserin julkaisevan vuonna 2007 ensimmäisen varsinaisen sooloalbuminsa. Se olisi kahdeksan kappaletta, joista yksi olisi cover.

## Yksityiselämä

Fraser asuu Bristolissa, Englannissa kumppaninsa, muusikko Damon Reecen ja kahden tyttärensä Lucyn ja Lilyn kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kotisivut
Aavikon laki

**Aavikon laki** tarkoittaa seuraavia:

**[[Aavikon laki (vuoden 1946 elokuva)|Aavikon laki]]* (esitetty myös nimellä *Erämaan laki*), John Fordin ohjaama elokuva vuodelta 1946
**[[Aavikon laki (vuoden 1970 elokuva)|Aavikon laki]]*, Vladimir Motylin ohjaama elokuva vuodelta 1970
**[[Aavikon laki (vuoden 1992 elokuva)|Aavikon laki]]*, Duccio Tessarin ohjaama elokuva vuodelta 1992
World Trade Center (elokuva)

**World Trade Center** on Oliver Stonen ohjaama draamaelokuva vuodelta 2006. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat syyskuun 11. päivän iskuihin. Elokuvan pääosaa esittää Nicolas Cage.

## Juoni
Poliisit John McLoughlin ja Will Jimeno heräävät töihin syyskuun 11. päivän aamuna. Palaverissa John ilmoittaa olevansa 11. päivän ajan päällikkö, kun taas Will työskentelee järjestyksenvalvojana bussiterminaalissa. Yhtäkkiä Will näkee ensimmäisen lentokoneen varjon Etelätornin seinällä.

John kutsuu kaikki kaupungin satamapoliisit hätäpalaveriin. Hän valitsee Willin, Antonion, Dominickin ja ryhmän muita poliiseja pelastusoperaatioon. Ryhmä lähtee World Trade Center 5:n poliisitiloihin hakemaan varustusta, mutta Etelätorni romahtaa ja sen jäänteitä vyöryy sisälle rakennukseen. Antonio ja muutama muu poliisi kuolevat välittömästi. Will, John ja Dominick puolestaan jäävät kivien alle. Myöhemmin Dominick kuolee, kun Pohjoistorni romahtaa ja sen jäännökset romahduttavat rakennusta lisää. Illan tullen muutama merijalkaväen sotilas etsii eloonjääneitä, ja he löytävät loukkuun jääneet Johnin ja Willin.

Pelastuksesta tulee mittava operaatio. John on kuusi metriä Williä alempana, joten hän joutuu odottamaan pidempään, kun Williä irrotetaan raunioista. Molemmat miehet saadaan lopulta pelastettua. Elokuva päättyy Johnin ja Willin perheineen järjestämiin juhliin.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
Elokuvan vastaanotto oli pääosin positiivinen. Elokuva on saanut arvosteluja keräävän Metacritic-sivuston mukaan kriitikoilta keskimääräisen arvosanan 66/100.

## Lähteet
My Bloody Valentine

**My Bloody Valentine** on irlantilais-brittiläinen shoegaze-yhtye. Se perustettiin 1980-luvulla, ja virallinen debyytti *Isn't Anything* ilmestyi marraskuussa 1988.

My Bloody Valentinen tunnetuin teos on *Loveless* (1991), jonka mm. Pitchfork Media nimesi vuonna 1999 menneen vuosikymmenen toiseksi parhaaksi albumiksi. Yhtye jätti Creation Recordsin vuonna 1992. 

My Bloody Valentine ei koskaan virallisesti hajonnut, ja Kevin Shields piti *[[Magnet]]*-lehden haastattelussa tammi–helmikuun numerossa 2007 uuden albumin julkaisua tulevaisuudessa varmana. 

Yhtyeen viimeisin levy *m b v* julkaistiin vuonna 2013.

Yhtyeen pääjäsenet ovat edelleen Kevin Shields, Bilinda Butcher, Colm O'Ciosoig sekä Debbie Googe.

## Diskografia
### Studioalbumit
* *[[This Is Your Bloody Valentine]]* (1985)
* *[[Ecstasy]]* (1987)
* *[[Isn't Anything]]* (1988)
* *[[Loveless (albumi)|Loveless]]* (1991)
* *[[m b v]]* (2013)

### EP:t

* *Geek!* (1985)
* *The New Record by My Bloody Valentine* (1986)
* *You Made Me Realise* (1988)
* *Glider* (1990)
* *Tremolo* (1991)

### Live-albumit

* *Man You Love to Hate - Live* (1985)

### Kokoelma-albumit
* *[[Ecstasy and Wine]]* (1989)
* *[[EP's 1988–1991]]* (2012)

### Singlet

* **' (1985)
* **' (1987)
* **' (1987)
* **' (1988)
* **' (1988)
* **' (1988)
* **' (1990)
* **' (1991)
* ** (1991)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lucky ja Flo

**Lucky ja Flo** ovat ensimmäiset optisia levyjä haistamaan koulutetut koirat. Vainukoirat Lucky ja Flo ovat kummatkin mustia labradorinnoutajanarttuja. Koirat hankittiin Pohjois-Irlannista jossa ne myös koulutettiin. Niiden koulutus maksoi alle 15&nbsp;000 euroa. Koirien koulutuksen on sponsoroinut levyteollisuuden etuja ajavat Motion Picture Association of America (MPAA) ja Federation Against Copyright Theft (FACT), osana piraattitallenteiden vastaista kampanjaa.

Lucky ja Flo haistavat optisissa levyissä, kuten esimerkiksi DVD-levyissä, olevia polykarbonaatteja ja muita materiaaleja. Ne eivät kuitenkaan osaa erottaa aitoja ja piraattilevyä toisistaan, vaikka niitä on yleisölle esitelty piraattilevyt tunnistavana parivaljakkona ja tekijänoikeusjärjestöt ovat sponsoroineet niiden koulutuksen. Piraattikoirat etsivät levyjä rahtihalleissa nuuskimalla suljettuja paketteja ja osoittavat käsittelijöille levyjä sisältävät istumalla niiden viereen.

Koirien kykyjä esiteltiin ensimmäisen kerran toukokuussa 2006 FedExin rahtihallissa Stanstedin lentoasemalla Lontoossa. Tosin kaikki piraattikoirien löytämät tallenteita sisältäneet paketit sisälsivät vain aitoja levyjä.

Lucky ja Flo ovat osoittautuneet tehokkaiksi ja nopeiksi. Niiden on kerrottu tarkistavan kymmenessä minuutissa yhtä monta laatikkoa kuin tavallinen turvaviranomainen tarkistaisi päivässä. Koirat lähetettiin Malesiaan maaliskuussa 2007 koeajalle. Siellä ne löysivät viikon aikana miljoona piraattitallennetta ja niiden ansiosta yksi piraattilevyjä levittävä ryhmä saatiin hajotettua. Malesian viranomaisten mukaan ilmeisesti piraattitallenteiden levittäjät ovat julkaisseet koirista tappopalkkion. Tappouhkauksen jälkeen koirat siirrettiin turvataloon.

## Lähteet
Bilinda Butcher

**Bilinda Jayne Butcher** (s. 16. syyskuuta 1961 Lontoo) on brittiläinen pop-muusikko. Hän tuli tunnetuksi My Bloody Valentine -yhtyeen laulajana ja kitaristina. 

My Bloody Valentine ei ole virallisesti hajonnut, mutta viettänyt hiljaiseloa useita vuosia. Butcher on tehnyt musiikillista yhteistyötä mm. Collapsed Lungin ja Dinosaur Jr:n kanssa.
Kevin Shields

**Kevin Shields** (s. 21. toukokuuta 1963, Queens, New York) on yhdysvaltalaissyntyinen laulaja, kitaristi ja tuottaja, joka tuli tunnetuksi irlantilais-brittiläisen My Bloody Valentine -yhtyeen keulahahmona. Hän on tehnyt yhteistyötä myös Primal Screamin ja  Dinosaur Jr:n kanssa sekä säveltänyt musiikkia elokuvaan *[[Lost in Translation]]* (2003). 

Shields syntyi Yhdysvalloissa, mutta vietti nuoruusikänsä Dublinissa. My Bloody Valentinen lopetettua aktiivisen toimintansa Shields on tuottanut ja uudelleenmiksannut mm. Joy Zipperin, Placebon ja Yo La Tengon tuotantoa. 

Myös Kevin Shieldsin nuoremmalla veljellä Jimi Shieldsillä on ura muusikkona.
Colm O’Ciosoig

**Colm O'Ciosoig** (s. 31. lokakuuta 1964 Dublin) on irlantilainen rock-muusikko. Hän toimi My Bloody Valentine -yhtyeen rumpalina ja yhtenä perustajajäsenistä. Hän kirjoitti lyhyen instrumentaalikappaleen "Touched" albumille *Loveless* (1991). 

O'Ciosoigilla on sivuprojekti Hope Sandoval & the Warm Inventions, ja hän on lisäksi tehnyt yhteistyötä Le Volume Courben kanssa.
Debbie Googe

**Debbie Googe** (s. 1962 Englanti) on My Bloody Valentine -popyhtyeen basisti. Hän jätti yhtyeen virallisesti vuonna 1995, ja palasi takaisin kokoonpanoon vuonna 2007.

Googe asui ennen uraansa My Bloody Valentinessa Somersetissä ja soitti yhtyeessä Bikini Mutants. Hän muutti lopulta Bristolista Lontooseen ja ryhtyi My Bloody Valentinen jäseneksi vuonna 1985. 

Yhtyeestä lähdettyään Googe toimi lyhyesti taksikuskina. Pian hän perusti Snowpony-yhtyeen. Hän on avoimesti lesbo.
The Bellrays

**The Bellrays** on yhdysvaltalainen "rock'n'soul"-yhtye. Se perustettiin 1990-luvun alussa Kalifornian Riversidessa. Laulaja Lisa Kekaulan lisäksi kokoonpanoon kuuluvat hänen aviomies Bob Vennum, sekä Stefan Litrownik ja Justin Andres. 

## Ura
Laulaja Lisa Kekaula ja kitaristi Bob Vennum perustivat The BellRaysin noin vuonna 1990 Riversideissä, Kaliforniassa. Alun perin duon soundi kallistui vahvasti vanhan koulukunnan R&B -tyyliin, jossa oli savuisia jazz-vivahteita. Kitaristi Tony Faten liityttyä bändiin ja Vennumin siirtyessä bassoon, soundi alkoi pian muuttumaan punk rockiksi. 

*In the Light of the Sun* -kassetti ilmestyi vuonna 1993, jota seurasi "Wall of Soul" -singlen julkaisu kaksi vuotta myöhemmin. The BellRays julkaisi debyyttialbuminsa *Let It Blast* vuonna 1998 ja tuki sitä laajalla kiertueella, joka sisälsi erityisesti kuuman keikan Austinin South by Southwest -festivaalilla.  

Tähän mennessä rumpali Ray Chin oli liittynyt mukaan, ja yhtye herätti huomiota raivoisalla soundillaan. *The Grand Fury* -LP julkaistiin vuonna 2001 Los Angelesin indie-levymerkillä Upper Cut, ja sen jälkeen tuli eurooppalainen julkaisu, joka yhdisti sen *Let It Blastin* kanssa.  

Kiertueet sellaisten bändien kuten Rocket from the Crypt ja Nashville Pussyn kanssa levittivät yhtyeen sanomaa, ja In Music We Trust levy-yhtiö julkaisi *In the Light of the Sun* -kokoelman uusintapainoksen.  

Vuonna 2003 julkaistiin *Raw Collection* Upper Cutilta, kokoelma B-puolia, harvinaisuuksia ja vinyylillä julkaistua materiaalia vuosilta 1995–2002. *Red White and Black* ilmestyi myös vuonna 2003, ja bändi jatkoi sielukkaan garage-punkin tekemistä albumeilla *Have a Little Faith* (2006) ja *Hard, Sweet and Sticky* (2008).  

Yhtye turvautui joukkorahoitukseen rahoittaakseen seuraavan pitkäsoittonsa, *Black Lightningin* (2011), ja tiivisti tyylinsä ainekset EP:llä *Punk Funk Rock Soul 1*, joka julkaistiin joulukuussa 2017. Tämän täyspitkä seuraajaa, *Punk Funk Rock Soul, Vol. 2*, seurasi helmikuussa 2018. 

## Albumit
**The BellRays* (1990)
**In the Light of the Sun* (1993)
**A Vital Gesture Christmas* (1996)
**Let It Blast* (1998)
**Punk Rock and Soul* (1999)
**Grand Fury* (2000)
**Meet the BellRays* (2002)
**Raw Collection* (2003)
**The Red, White and Black* (2004)
**Raw Collection, Vol. 2* (2005)
**Have A Little Faith* (2006)
**Hard Sweet and Sticky* (2008)
**Merry Xmas, Love the BellRays* (2008)
**Black Lightning* (2010)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Azerbaidžan Eurovision laulukilpailussa

**[[Azerbaidžan]]** osallistui **[[Eurovision laulukilpailu]]un** ensimmäisen kerran vuonna 2008. Maa olisi halunnut mukaan jo vuonna 2007, mutta EBU:n säännöt eivät sallineet tätä, koska maata ei katsottu sen aktiivijäseneksi. Kolmesta Kaukasian tasavallasta se tuli viimeisenä mukaan viisuihin: Armenia osallistui ensimmäisen kerran vuonna 2006 ja Georgia vuonna 2007. Azerbaidžan kuitenkin voitti Kaukasian maista ensimmäisinä, jo neljännellä osallistumiskerrallaan vuonna 2011. Azerbaidžan on edennyt finaaliin suhteellisen hyvin; kaikkina muina vuosina paitsi 2018, 2023 ja 2024. Maan edustuskappaleet ovat aina olleet englanninkielisiä. Ensimmäisen kerran maa käytti kansalliskieltään azeria vuoden 2024 Euroviisuissa.

## Vuoden 2013 skandaali
Heti vuoden 2013 kilpailun jälkeen internetissä alkoi levitä video, jossa kaksi azerbaidžanilaista yritti ostaa Liettuassa ääniä paikallisilta nuorilta. He tarjosivat rahaa vastineeksi siitä, että he saisivat nuorten puhelimet lainaan ja äänestäisivät niillä. EBU:n virallisen ääntenvalvojan Jon Ola Sandin mukaan asiasta ei voida olla varmoja. Kuitenkin 6. helmikuuta 2014 vahvistettiin, että jonkun maan televisioyhtiö oli yrittänyt huijata ostamalla ääniä vuoden 2013 Euroviisuissa. Huijausyritystä tehneestä maasta ”ei oltu varmoja”, mutta vahvoja epäilyksiä Azerbaidžania kohtaan on.

## Sijoitukset

### Kaksi semifinaalia
Vuonna 2008 päätettiin ottaa käyttöön kahden semifinaalin järjestelmä, jossa suurimmat rahoittajamaat ja edellisen vuoden voittaja ovat automaattisesti finaalissa. Kaikki muut valtiot kilpailevat finaalipaikasta kahdessa semifinaalissa, joista jatkoon pääsee yhteensä 20 maata. Vuosina 2004–2010 Espanja, Iso-Britannia, Ranska ja Saksa pääsivät automaattisesti finaaliin. Italia palasi kisoihin vuonna 2011 ja isona rahoittajamaana on automaattisesti finaalissa.

### Uusi pisteidenlaskujärjestelmä
Vuonna 2016 otettiin käyttöön uusi pisteidenlaskujärjestelmä, jolla halutaan pitää jännitys loppuun asti. Ennen vuotta 2016 voittaja saattoi selvitä jo hyvin varhaisessa vaiheessa pisteidenlaskua. Tämän ja usein moititun pisteiden vääristymisen takia haluttiin antaa molemmille äänestysryhmille täysin oma valta, joten pisteet jaettiin. Uudessa systeemissä jokaisen osallistujamaan raadit antavat pisteet 1–8, 10 ja 12. Sen jälkeen puhelinäänet julistetaan könttäsummina. Näin ollen voittaja selviää vasta kun eniten puhelinääniä saanut maa saa pisteet.

## Azerbaidžanin äänestyshistoria
### Azerbaidžanin antamat pisteet
Ainoastaan finaalissa annetut pisteet näkyvät taulukossa.

### Azerbaidžanin saamat pisteet
Ainoastaan finaalissa annetut pisteet näkyvät taulukossa. Azerbaidžan ei selviytynyt finaaliin vuonna 2018. Vuodesta 2004 lähtien myös semifinaaleissa karsiutuneet maat ovat voineet äänestää finaalissa.

## Lähteet
Lisa Kekaula

**Lisa Kekaula** (s. 31. heinäkuuta 1967 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen rock-muusikko. Hän on The Bellrays -yhtyeen laulusolisti. Kekaula oli myös mukana kahdella house-yhtye Basement Jaxxin singlellä: ”Good Luck” (sijoittui Britannian singlelistan 12. sijalle) ja ”U Don't Know Me” (sijoittui Britannian singlelistan 26. sijalle).
## Elämä ja ura

### Varhainen elämä
Lisa Kekaula syntyi 31. heinäkuuta 1967 Los Angelesissa Kaliforniassa. Hänen äitinsä on afroamerikkalainen ja isänsä havaijilainen Alan Kekaula. Hän vietti lapsuutensa Riversideissä ja muutti myöhemmin esikaupunkialueelle Moreno Valleyyn, Kaliforniaan. Siellä Lisa alkoi uppoutua laulamiseen ja esiintyi ensimmäisen kerran lahjakkuuskilpailussa Edgemontin alakoulussa. Juuri siellä Lisa ymmärsi, että musiikki oli hänen kutsumuksensa.  

Nuoresta iästä alkaen Lisa vetäytyi musiikin pariin, kuunnellen ja laulaen vanhempiensa kokoelmista löytyviä albumeja. Hän sai inspiraatiota artisteilta kuten Stevie Wonder, Etta James ja monilta muilta. He olivat hänen ensimmäiset suunnannäyttäjät, jotka näyttivät hänelle, kuinka laulaa ja opettivat, mitä kaikkea hänen äänellään voikaan tehdä. Heti valmistuttuaan Moreno Valleyn lukiosta Lisa tapasi tulevan miehensä Bob Vennumin, joka oli kotoisin läheisestä Fontanasta. He tapasivat työskennellessään The Bull in Mouth -nimisessä voileipäkahvilassa. 

Vuonna 1987 pariskunta sai tyttären, Twyllan, samalla kun molemmat opiskelivat Kalifornian yliopistossa Riversidessä (University of California at Riverside). Lisa on ollut naimisissa Robert Vennumin kanssa 10. maaliskuuta 1988 lähtien Vuodesta 1990 lähtien Kekaula on toiminut The BellRaysin laulajana. 

### Ura

Kekaulan rakkaus musiikkia kohtaan kasvoi iän myötä, ja hänen valitsemaksi genreksi tuli soul, vaikka hän myös rakasti laulaa jazzia, rockia ja dance-musiikkia. Hänen musiikilliset vaikutteensa laajentuivat kattamaan monia lahjakkaita artisteja kuten Lou Rawls, Oscar Brown Jr., Prince, Michael Jackson, Betty Davis, Patti LaBelle, Phil Lynott, Roger Daltry ja Little Richard. Kekaula vetäytyi aina laulajiin, joilla oli voimakkaita ääniä, sillä hänkin on luonteeltaan huutaja. 

Kekaula on tehnyt yhteistyötä useiden artistien kanssa. Vuosina 2003–2007 Kekaula liittyi vierailevien laulajien joukkoon, jotka esiintyivät MC5:n elossa olevien jäsenten kanssa. The BellRays esiintyi MC5:n uuden kokoonpanon kanssa myös heidän Euroopan-kiertueellaan vuonna 2004. 

Kekaula on esiintynyt myös brittiläisen house-musiikkiryhmän Basement Jaxxin singleillä, myös kappaleella ”Good Luck”. Hän on ollut mukana muun muassa kappaleissa ”Realizer” ja ”High and Low” The Crystal Methodin vuoden 2004 albumilta *Legion of Boom*, sekä *Talkin’ in My Sleep* The Bloody Beetrootsin *Romborama*-albumilla. Vuonna 2009 hän työskenteli The Legendary Tigermanin *Femina* -albumin parissa. Vuonna 2014 Kekaula lauloi Iggy and the Stooges - yhtyeen kitaristin James Williamsonin sooloalbumilla *Re-Licked* ja vuonna 2016 James Williamsonin hyväntekeväisyyssinglellä *I Love My Tutu*, jolla tuettiin Havaijin kodittomia lapsia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Lisa Kekaulan kotisivut
Susanna Hoffs

**Susanna Lee Hoffs** (s. 17. tammikuuta 1959) on yhdysvaltalainen laulaja, kitaristi ja näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten The Bangles -yhtyeen jäsenenä.

## Elämä ja ura

Susanna Hoffs syntyi 1959 Newport Beachissa Kaliforniassa kolmilapsisen perheen keskimmäisenä. Hänen isänsä Joshua oli lääkäri ja äitinsä Tamar käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja. Nuorena Susanna oli kiinnostunut näyttelemisestä ja baletista, ja hän opiskeli balettia Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Hän kiinnostui myös uuden aallon musiikista ja perusti veljensä kanssa rockyhtyeen. Sen jälkeen hän tapasi kitaristi Vicki Petersonin ja tämän siskon Debbin lehti-ilmoituksen kautta, ja kolmikko perusti yhtyeen nimeltä The Colours. Siitä tuli myöhemmin The Bangles, joka nousi 1980-luvulla suursuosioon Hoffs keulakuvanaan.

Hoffs esiintyi 1987 äitinsä ohjaamassa komediaelokuvassa *[[The Allnighter]]*. Bangles hajosi 1989, ja vuonna 1991 Hoffs julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa *When You're a Boy*. Vuonna 1993 hän meni naimisiin ohjaaja Jay Roachin kanssa. Hoffs julkaisi toisen sooloalbuminsa *Susanna Hoffs* vuonna 1996. Vuonna 1997 hän esiintyi yhtyeessä nimeltä Ming Tea Roachin ohjaamassa komediassa *[[Austin Powers – kumma jätkä]]*; yhtye esiintyi myös elokuvan jatko-osissa. Bangles palasi yhteen 1999 ja teki uuden albumin *Doll Revolution* (2003). Hoffs levytti vielä Ming Tean kanssa ja sitten Matthew Sweetin kanssa nimellä Sid n' Susie. Hoffs julkaisi kolmannen sooloalbuminsa *Someday* vuonna 2012.

Hoffsilla on Jay Roachin kanssa kaksi lasta.

## Studioalbumit
* *When You're a Boy* (1991)
* *Susanna Hoffs* (1996)
* *Someday* (2012)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maria Taylor

**Maria Taylor** (s. 21. toukokuuta 1976) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä Birminghamista, Alabamasta. Hän on jäsenenä yhtyeissä Azure Ray ja Now It's Overhead.

Taylor soittaa useita instrumentteja, kuten pianoa, kitaraa ja rumpuja. Hän on tehnyt yhteistyötä Bright Eyesin, Mobyn, Abra Mooren, David Barben ja Crooked Fingersin kanssa. 

Taylor on julkaissut kaksi sooloalbumia indie-yhtiöllä Saddle Creek Records: *11:11* (2005) ja *Lynn Teeter Flower* (2007) ja kolmannen *LadyLuck* (2009) Nettwerk Music Group levy-yhtiöllä
Andorra Eurovision laulukilpailussa

**[[Andorra]]** osallistui **[[Eurovision laulukilpailu|Euroviisuihin]]** ensimmäisen kerran . Vuoden 2009 kisojen jälkeen maa vetäytyi pois eikä ole sen jälkeen osallistunut. Kilpailusta vetäytymisen syynä olivat rahoitusongelmat. Maa ei ole kertaakaan päässyt finaaliin asti. Andorra käytti jokaisessa kappaleessaan ainakin osittain katalaanin kieltä.

## Andorran sijoitukset

## Andorran äänestyshistoria
### Andorran antamat pisteet
Ainoastaan finaalissa annetut pisteet näkyvät taulukossa. Andorra ei selviytynyt finaaleihin 2004–2009, mutta sai äänestää niissä.

### Andorran saamat pisteet
Andorra ei selviytynyt finaaliin 2004–2009.

## Lähteet
Kulman kundit eivät ole uhka yhteiskunnalle kuumana kesäpäivänä South Centralissa

**Kulman kundit eivät ole uhka yhteiskunnalle kuumana kesäpäivänä South Centralissa** (*Don’t Be a Menace to South Central While Drinking Your Juice in the Hood*) on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1996. Se parodioi ”ghettoelokuvia” kuten *[[Juice (elokuva)|Juice]]*, *[[Etelän jengi]]*, *[[Higher Learning]]*, *[[Do the Right Thing – kuuma päivä]]*, *[[Väkivallan kierre]]*, *[[Murhan jälkeen]]*, *[[New Jack City]]*, *[[Dead Presidents]]* ja *[[Boyz n the Hood – kulman kundit]]*.
Taiteilijaelämää

**Taiteilijaelämää** on Ismo Alangon kolmas sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1995.

Albumia on myyty 29 049 kappaletta. Se myi ilmestymisvuotenaan kultaa.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Ismo Alanko.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Muusikot
* Ismo Alanko – laulu, kitara, 12-kielinen akustinen kitara, syntetisaattorit
* Riku Mattila – sähkökitara, slide-kitara, 6-kielinen basso, lyömäsoittimet
* Eero "Safka" Pekkonen – urut, piano, sähköpiano
* Jukka Kiviniemi – basso
* Ippe Kätkä – rummut, lyömäsoittimet
* Sakari Kukkonen – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu
* Izmo Heikkilä – syntetisaattorit, tehosteet
* Pekka Witikka – syntetisaattorit
* Tommi Lindell – syntetisaattorit
* Max Savikangas – viulu
* Sanna Salmenkallio – viulu
* Jufo III – räppi
* Ilkka Alanko – taustalaulu
* Ona Kamu – taustalaulu

### Tuotanto
* Riku Mattila – tuottaja, äänittäjä
* T. T. Oksala – äänittäjä
* Pauli Saastamoinen – masteroija, editoija
* Ismo Alanko – grafiikka
* Kari Lahtinen – grafiikka
* Leonardo da Vinci – grafiikka

## Singlet
### Taiteilijaelämää
# Taiteilijaelämää
# Kurjet

### Kun rakkaus on rikki
# Kun rakkaus on rikki [orginal mix]
# Kun rakkaus on rikki [live Vanhalla]
# Kun rakkaus on rikki [album-mix]

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Taiteilijaelämää'' discogs.com -sivustolla
Israel Eurovision laulukilpailussa

**[[Israel]]** osallistui Eurovision laulukilpailuun ensimmäisen kerran vuonna . Maa on voittanut kilpailun neljä kertaa: vuosina 1978, 1979, 1998 ja 2018. Vuoden 1998 voitto oli erityisen kohuttu, kun sen voitti transsukupuolinen laulajatar Dana International. Israel on kilpaillut 39 kertaa vuosina 1973–2016. Maa on ohittanut viisi kilpailua: 1980 (vaikka se oli voittanut vuonna 1979), 1984, 1994, 1996 ja 1997. 

Israel on käyttänyt monessa kappaleessaan kansalliskieltään hepreaa. Joissakin lauluissa on käytetty myös englantia. Vuonna  lavalla nähtiin ensimmäistä kertaa Israelin arabi laulamassa arabian kielellä.

## Edustajat

#### Kaksivaiheinen loppukilpailu
Vuonna 2003 EBU:ssa päätettiin muuttaa laulukilpailun rakennetta. Semifinaali ja finaali käytiin kahtena eri päivänä ja laulukilpailuun voi osallistua korkeintaan 40 valtiota. Kansainvälisessä finaalissa suora finaalipaikka on edellisenä vuonna 10 parhaiten menestyneellä valtiolla sekä suurimmilla laulukilpailun rahoittajamailla Saksalla, Ranskalla, Espanjalla ja Isolla-Britannialla. Ne valtiot, jotka eivät päässeet suoraan finaaliin, kilpailevat finaalipaikasta semifinaalissa. 10 parhaiten menestynyttä valtiota semifinaalissa pääsevät finaaliin.

#### Kaksi semifinaalia
Vuonna 2008 päätettiin ottaa käyttöön kahden semifinaalin järjestelmä, jossa suurimmat rahoittajamaat ja edellisen vuoden voittaja ovat automaattisesti finaalissa. Kaikki muut valtiot kilpailevat finaalipaikasta kahdessa semifinaalissa, joista jatkoon pääsee yhteensä 20 maata. Vuosina 2004–2010 Espanja, Iso-Britannia, Ranska ja Saksa pääsivät automaattisesti finaaliin. Italia palasi kisoihin vuonna 2011 ja isona rahoittajamaana on automaattisesti finaalissa. 

#### Uusi pisteidenlaskujärjestelmä
Vuonna 2016 otettiin käyttöön uusi pisteidenlaskujärjestelmä, jolla halutaan pitää jännitys loppuun asti. Ennen vuotta 2016 voittaja saattoi selvitä jo hyvin varhaisessa vaiheessa pisteidenlaskua. Tämän ja usein moititun pisteiden vääristymisen takia haluttiin antaa molemmille äänestysryhmille täysin oma valta, joten pisteet jaettiin. Uudessa systeemissä jokaisen osallistujamaan raadit antavat pisteet 1–8, 10 ja 12. Sen jälkeen puhelinäänet julistetaan könttäsummina. Näin ollen voittaja selviää vasta kun eniten puhelinääniä saanut maa saa pisteet.

   

* Vuonna 1996 Israel ei läpäissyt kilpailun esikarsintakierrosta.
* Vuonna 2020 Euroviisut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.

## Kapellimestarit
Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä. Israelin kappale esitettiin ilman orkesterisäestystä vuoden 1998 kilpailussa.

## Lähteet
Sveitsi Eurovision laulukilpailussa

**[[Sveitsi]]** on osallistunut '''Eurovision laulukilpailuihin''' yli 50 kertaa ja voittanut ne kolmesti, ensimmäisen kerran vuonna 1956 Lys Assian tulkinnalla balladista ”Refrain”, joka valittiin voittajaksi seitsemän ehdokkaan joukosta. Silloin kaikki osallistuvat maat esittivät kaksi laulua. Assian toinen laulu oli ”Das alte Karussell”. Sveitsi oli myös laulukilpailujen pitopaikka. Lys Assia edusti Sveitsiä joka vuosi vuoteen 1958 asti.

Vuonna 1988 Sveitsi voitti laulukilpailut uudelleen Céline Dionin kappaleella ”Ne partez pas sans moi”. Vuonna 2024 Sveitsi voitti kilpailun Nemon kappaleella ”The Code”.

Sveitsi on sijoittunut toiselle sijalle kahdesti ja kolmannelle sijalle kolmesti. Sveitsi on menestyksestä huolimatta jäänyt yhdeksän kertaa kilpailussa viimeiseksi mukaan lukien semifinaalit ja finaalit, joista neljällä se on jäänyt ilman pisteitä. Sveitsin edustajat ovat laulaneet kaikkiaan viidellä eri kielellä: italiaksi, ranskaksi, saksaksi, retoromaaniksi ja englanniksi.

## Sveitsin edustuskappaleiden laulukielet
* Vuonna 1956 Sveitsiä edustaneen Lys Assian kappaleista ”Das alte Karussell” oli saksankielinen ja ”Refrain” ranskankielinen.
* 1957, 1961–1963, 1965–1967, 1970–1973, 1978, 1980, 1982, 1986–1988, 1992, 1993, 1996, 2002, 2010, 2021 ja 2025: ranska
* 1958: saksa ja italia
* 1959, 1969, 1974, 1975, 1977, 1979, 1984, 1985, 1990 ja 1998: saksa
* 1960, 1964, 1968, 1981, 1983, 1991, 1994, 1997, 2000 ja 2008: italia
* 1976, 2004–2007, 2009, 2011–2019 ja 2022–2024: englanti
* 1989: retoromaani

## Sijoitukset

Sveitsi kilpaili joka vuosi 1956–1994. Vuonna 1995 Sveitsi jätti ensimmäistä kertaa kilpailun väliin johtuen vuoden 1994 huonosta menestyksestä ja siitä, että tuli voimaan sääntöjä, jotka määräsivät montako maata saa kilpailla samaan aikaan. Sveitsi on ollut poissa kilpailusta kaikkiaan neljästi, vuoden 1995 lisäksi vuosina 1999, 2001 ja 2003.

* SF = Semifinaaleissa jos maa ei päässyt finaaliin
* X = Ensimmäisissä Euroviisuissa 1956 julkistettiin vain voittaja, ei pisteitä eikä muita sijoituksia.

## Kapellimestarit
Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä. Sveitsin kappaleet esitettiin ilman orkesterisäestystä vuosina 1987 ja 1998.

## Lähteet
Alpersin tauti

**Alpersin tauti** on periytyvä häiriö, joka aiheuttaa aivojen harmaan aineen rappeuman ja maksavaurion. Oireet alkavat yleensä 0–2 vuoden iässä. Tauti on autosomaalisesti perityvä ja sen ilmaantuvuus vastasyntyneissä on 1:50 000 – 1:100 000.

Alpersin tauti johtaa usein kehitysviiveeseen ja -vammaisuuteen, spastisuuteen ja mahdolliseen halvaukseen, hypotoniaan,  dementoitumiseen ja kouristuksiin. Monilla on sokeuteen johtava optinen atrofia. Harvemmista tulee kuurosokeita.

Alpersin tautiin ei tunneta parantavaa eikä toistaiseksi edes sen kulkua hidastavaa hoitoa. Annettava hoito on lähinnä oireidenmukaista. Bernard Jacob Alpersin mukaan nimetty tauti johtaa yleensä kuolemaan ensimmäisen kymmenen vuoden aikana. Kuolema aiheutuu tyypillisimmin maksan, sydämen ja hengityselinten vaurioista.

## Lähteet
Loma Linda

**Loma Linda** on kaupunki San Bernardinon piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Sen asukasluku on 18&nbsp;681 ().

United States Census Bureaun mukaan Loma Lindan pinta-ala on 19,0 km², josta kaikki on maata. Vuoden 2000 väestönlaskennassa 54,18 % asukkaista oli valkoisia, jonka lisäksi kaupungissa on huomattava aasialaisvähemmistö (24,38 %). Espanjalais- tai latinalaisamerikkalaisperäisiä oli väestöstä 16,33 %.

Loma Lindan yliopisto on kristillinen opisto, ja seitsemännen päivän adventistikirkolla on kaupungissa vahva edustus. Erään tutkimuksen mukaan kaupungin asukkaiden keskimääräinen elinajanodote on länsimaalaiseen tasoon verrattuna huomattavan korkea.

Loma Lindassa on syntynyt mm. tunnettu näyttelijä Matthew Modine.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Kärpänen (vuoden 1986 elokuva)

**Kärpänen** (*The Fly*) on vuonna 1986 valmistunut yhdysvaltalainen tieteis- ja kauhuelokuva, jonka on ohjannut David Cronenberg. Pääosissa näyttelevät Jeff Goldblum, Geena Davis ja John Getz. Elokuva kuvattiin vuosina 1985–1986 Torontossa Kanadassa.

*Kärpänen* perustuu löyhästi George Langelaanin kirjoittamaan novelliin ”The Fly”, joka ilmestyi *[[Playboy]]ssa* heinäkuussa 1957 ja johon myös vuonna 1958 valmistunut Kurt Neumannin ohjaama elokuva *[[Kärpänen (vuoden 1958 elokuva)|Kärpänen]]* perustuu, joskin niiden juonet eroavat jossain määrin toisistaan. Monien Cronenbergin elokuvien tapaan *Kärpäsessä* käsitellään ihmisen muodonmuutosta vääristyneeksi hahmoksi, jossa ilmentyvät ihmismielen pimeät puolet.

*Kärpänen* kertoo tieteilijän ja toimittajan tuhoon tuomitusta rakkaussuhteesta, johon kolmantena osapuolena liittyy toimittajan entinen rakastaja.

Elokuvalle tehtiin jatko-osa, *[[Kärpänen II]]*, jonka on ohjannut Chris Walas ja muukin tuotantoryhmä ja näyttelijät olivat pääosin toiset.

## Juoni

Tieteilijä Seth Brundle rakentaa teleportteja, joiden avulla voi elävän olennon siirtää paikasta toiseen. Brundle esittelee työnsä toimittaja Veronica Quaifelle, joka haltioituneena suostuu dokumentoimaan Brundlen työn. Myöhemmin heidän välilleen syttyy romanssi.

Brundlen ensimmäinen yritys elävän paviaanin siirtämiseksi epäonnistuu, mutta toinen yritys tuottaa toivotun tuloksen. Brundle päättää kokeilla teleportaatiota itseensä, vaikka ei ole tehnyt teleportaatiosta selvinneelle paviaanille lääketieteellisiä tutkimuksia. Brundlen ollessa sisällä teleportissa laitteeseen joutuu kärpänen ja teleportautuu miehen mukana.

Brundlen ja Quaifen suhde viilenee, kun Brundle kuvittelee naisen tapailevan entistä poikaystäväänsä Stathis Boransia. Quaife huomaa Brundlen käytöksen muuttuneen teleportaation jälkeen ja yrittää varoittaa miestä. Tämä ei kuitenkaan suostu kuuntelemaan, mutta huolestuu itsekin, kun hänen kyntensä alkavat irrota. Brundle tarkastaa tietokoneelta teleportaation vaiheet ja huomaa hänen ja kärpäsen geenien yhdistyneen. Mies tajuaa muuttuvansa vähitellen olioksi, joka ei ole ihminen eikä hyönteinen.

## Näyttelijät

## Palkinnot
;Oscar
*Paras maskeeraus (Chris Walas ja Stephan Dupuis)

;Saturn
*Paras miesnäyttelijä (Jeff Goldblum)
*Paras kauhuelokuva
*Paras maskeeraus (Chris Walas)
Ehdokkuudet:
*Paras naisnäyttelijä (Geena Davis)
*Paras ohjaus 
*Paras musiikki (Howard Shore)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kärpänen (täsmennyssivu)

**Kärpänen** tarkoittaa seuraavia asioita:

*Kärpäset (Brachycera), kaksisiipisten hyönteisten alalahko
*Kärpänen, tähdistö
**[[Kärpänen (vuoden 1958 elokuva)|Kärpänen]]*, elokuva vuodelta 1958
**Kärpänen II* eli *[[Kärpäsen paluu]]*, elokuva vuodelta 1959
**[[Kärpänen (vuoden 1986 elokuva)|Kärpänen]]*, elokuva vuodelta 1986
**[[Kärpänen II]]*, elokuva vuodelta 1989
**[[Eega]]* (suomeksi ”Kärpänen”), elokuva vuodelta 2012
*Kärpänen, Lahden kaupunginosa
* Kärpänen, seuraavien henkilöiden sukunimi:
** Heikki Kärpänen (1914–1963), suomalainen Mannerheim-ristin ritari
** Mauri Kärpänen, *Mauri Ahtosalo* (1915–2001), suomalainen sotakirjailija
** Outi Kärpänen (s. 1980), suomalainen näyttelijä
Anita Björk

**Anita Björk** (25. huhtikuuta 1923 – 24. lokakuuta 2012) oli ruotsalainen näyttelijä. 

Björk syntyi Tällbergissä, Taalainmaalla, ja opiskeli Dramatenin oppilaskoulussa vuosina 1942–1945. Hän esiintyi Dramatenissa 1940-luvulta lähtien. 

Björk oli vuosina 1945–1951 naimisissa Olof Bergströmin ja vuodesta 1953 Stig Dagermanin kanssa tämän kuolemaan saakka vuonna 1954. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat *[[Neiti Julie (vuoden 1951 elokuva)|Neiti Julie]]* (1951), *[[Odottavia naisia]]* (1952) ja *[[Valkoisen naisen arvoitus]]* (1962).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Level7 Gaming Cafe

**Level7 Gaming Café** oli Suomen suurin tietokonepelikahvila, jossa asiakas pystyi vuokraamaan käyttöönsä pääasiassa pelaamiseen suunnattuja tietokoneita. Myös pelkkä Internetissä surffailu oli mahdollista. Level7 myi lisäksi erityisesti pelaamiseen suunniteltuja välineitä ja komponentteja sekä pelejä. Level7 oli myös mahdollista varata yrityskäyttöön erilaisten pelijulkaisujen tai peliturnausten pitoon. Level7 lopetti toimintansa 30.4.2011.

## Tapahtumat
Level7 pyrki järjestämään tapahtumia. Suurin osa tapahtumista oli peliturnauksia, joissa kilpailivat klaanit ja pelaajat. Tunnetuimpia turnauksia Level7:ssä:
* Level7 5v Synttärit, 04.01.2010 - 15.01.2010
* Level7 Rebirth - 15.8.2009 - 23.8.2009 (Level7 Uudistuu)
* Level7 Open Cup
* World Cyber Games 2006 – Suomen karsinnat
* Battlefield 2 – Suomen mestaruus
* ESWC 2006 – Suomen karsinnat
* Call of Duty 2 -turnaus
* Quake 4 -turnaus (4.2.2006)
* Codename.fi:n Counter-Strike-turnaus
* Summer Battle
* ESPC 2010 -Yhdessä Nuorten toimintakeskus Hapen kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Level7 Gaming Cafén kotisivut 
* / Peliplaneetan uutinen Level7 Uudistumisesta
Mary Barnes

**Mary Edith Barnes** (9. helmikuuta 1923 – 29. kesäkuuta 2001) oli brittiläinen nainen, joka kärsi psykoottisesta häiriöstä, mutta loi huomattavan uran kuvataiteen alalla. 

Barnes saapui Kingsley Halliin vuonna 1965. Hän muutti vuonna 1985 Skotlantiin ja vuonna 1993 Tomintouliin sekä julkaisi vuonna 1989 kirjan *Something Sacred*. Hän kuoli Tomintoulissa vuonna 2001.

## Aiheesta muualla
* Mary Barnesin elämälle ja työlle omistettu sivusto
Joe Dassin

**Joe Dassin** (5. marraskuuta 1938 New York, Yhdysvallat – 20. elokuuta 1980) oli ranskankielinen yhdysvaltalainen muusikko.

## Historia
Joe syntyi New Yorkissa, mutta Dassinin perhe muutti myöhemmin Eurooppaan. 
Joen isä oli maailmankuulu elokuvaohjaaja ja monimiljönääri Jules Dassin.
Täytettyään 17 vuotta Joe matkusti Amerikkaan miltei tyhjin taskuin ja ryhtyi aluksi tiskaajaksi ansaitakseen rahaa opiskelua varten. Saavutettuaan Ann Arborin yliopistossa hyväksytyn arvosanan kansatieteessä hän palasi Ranskaan ja rupesi yllättäen laulajaksi.
Ilmeisesti syntyperänsä avulla hän onnistui saamaan myös levytyssopimuksen. 
Aluksi koko touhu vaikutti täysin mahdottomalta, mutta 1966 hän saavutti pienoista menestystä esityksellään "Bip Bip". Varsinaiseksi läpimurroksi muodostui pari vuotta myöhemmin "Les Daltons", jota koko Ranska hyräili viikkokaupalla. Seuraava kova menestys "Les Champs-Élysées" toi Joe Dassinille sitten kansainvälistäkin mainetta ja "Taka Takata" teki hänestä varsinaisen discosuosikin. 
Dassinin levyt olivat 1970-luvun alussa Ranskassa myyntitilastojen kärjessä. Myös Suomessa Dassin oli suosittu. Hän saavutti Suomessa kolme albumi- ja kolme singlesijoitusta. Vuonna 1973 oli kappale "Taka Takata" listaykkönen.

Hänen levyistään tehtiin menestyneitä suomenkielisiä versioita. Joe levytti monella kielellä, mikä oli tuohon aikaan tapana, kuten saksaksi, italiaksi, espanjaksi ja kreikaksi. Joe Dassin kuoli lomallaan sydänkohtaukseen Tahitilla 20. elokuuta 1980.

## Kappaleita

### Albumit
**A New York (1966)*
**Les deux mondes de Joe Dassin (1967)*
**Le chemin de papa (1969)*
**L'Amerique (1970)*
**Elle était oh !... (1971)*
**Joe (1972)*
**13 nouvelles chansons (1973)*
**Si tu t'appellas Melancolie (1974)*
**À l'Olympia (1974)*
**Le costume blanc (1975)*
**Le jardin du Luxembourg (1976)*
**15 ans deja (1979)*
**Little Italy (1982)*

## Listasijoitukset Suomessa
### Singlet
**Taka takata  (1972)* (1) 
**Le moustique  (1973)* (4) 
**L'été Indien  (1975)* (4) 

### Albumit
**Joe  (1973)* (9) 
**L'ete Indien  (1976)* (12) 
**Le jardin du Luxembourg  (1976)* (29)

## Suomenkielisiä versioita Joe Dassinin esittämistä kappaleista
(huom: useimmat kappaleet eivät ole alun perin Dassinin, vaan muiden artistien kirjoittamia ja esittämiä)

**Les Champs-Élysées* = *Champs Elysees* = Lasse Mårtenson (1970)
**Taka takata* (samalla nimellä) = Frederik (1972)
**Taka takata* (samalla nimellä) = Kalmar Union (1973) 
**Le moustique" = "Moskiitto" [[Markku Aro]] (1973)
**La ligne de ma vie* = *Taas on päivä mennyt* [[Titta Jokinen]] (1973)
**Salut les amoureux* = *Huomenta Suomi* [[Karma]] (1976); [[Matti Esko]] (1989)
**L'ete Indien* = *Kuusamo* [[Danny]] (1976) 
**Et si tu n'existais pas* = *Etsin kunnes löydän sun* [[Markku Aro]] (1976)
**Vade Retro* = *Kulkee aika ympyrää* [[Berit (laulaja)|Berit]] (1976)
**À Toi* = *Teot ihmisten* [[Danny]] (1977)
**Le chateau de sable* = *Tullessa yön* [[Paula Koivuniemi]] (1978)
**Il était une fois nous deux* = *Sulle* [[Tapani Kansa]]
**Siffler sur la colline'' = Päättyneet on päivät Tapani Kansa

## Aiheesta muualla
*http://www.joedassin.info/
Treverit

**Treverit** olivat galliheimo Moselin laaksossa, nykyisen Pohjois-Ranskan alueella Ardennien läheisyydessä. Heidän pääkaupunkinsa oli Colonia Augusta Treverorum (nyk. Trier), josta tuli myöhemmin roomalaisen maakunnan Belgican pääkaupunki.

Treverien hallitsema alue ulottui idässä Hunsrückin ylänköalueelta Moselin () laakson yli länteen Ardennien itäiseen osaan tuliperäiselle Eifelin vuorijonolle ja Reiniltä suunnilleen nykyisen Luxemburgin etelärajalle. Trevereillä oli viisi oppidumia eli  gallialaismuurilla linnoitettua kaupunkia, jotka sijaitsivat Kastel-Staadissa, Martbergissä, Otzenhausenissa, Tetelbergissä ja Wallendorfissa. Tetelbergin oppidum oli treverien alkuperäinen pääkaupunki.

Treverit saapuivat Moselin laaksoon arviolta 300–200 eaa., ja he olivat todennäköisesti sekä germaaneista että kelteistä muodostunut kansa. Heidän kyliensä talot muistuttivat kelttiläis-germaanisten heimojen rakennuksia. Heidän kyliensä nimet vaikuttavat kelttiläisiltä. 

Treverit kävivät roomalaisten kanssa kauppaa, ja tiedetään, että Julius Caesar osti heiltä hevoset Gallian valloittamista varten. Lopulta Caesar liitti treverien alueen väkisin Rooman valtakuntaan, jolloin heidän kulttuurillinen identiteettinsä alkoi hävitä. Kansa yritti 54–53 eaa. kansannousua heikolla menestyksellä, minkä jälkeen monet siirtyivät Reinin yli germaaniheimojen pariin.
Belisario Betancur

**Belisario Betancur Cuartas** (4. helmikuuta 1923 Amagá, Kolumbia – 7. joulukuuta 2018 Bogotá, Kolumbia) oli kolumbialainen konservatiivipoliitikko, joka toimi maansa presidenttinä 1982–1986. 

Betancur valmistui oikeus- ja taloustieteen tohtoriksi Universidad Pontificia Bolivarianasta Medellínissä. Hän toimi maansa työministerinä vuonna 1963 ja Espanjan-suurlähettiläänä 1975–1977. Hän pyrki presidentiksi vuosina 1970 ja 1978 ja tuli vihdoin valituksi 1982 maansa historian suurimmalla äänimäärällä. Presidenttinä ollessaan hän edisti rauhaa Keski-Amerikassa ajamalla rauhanneuvotteluja Contadora-ryhmän kanssa.  

Betancur oli Coloradon ja Georgetownin yliopistojen kunniatohtori, ja hänelle myönnettiin Asturian ruhtinaan rauhanpalkinto. Hän julkaisi urallaan lukuisia kirjoja, sekä kaunokirjallisuutta että tietokirjoja.

## Lähteet
Apple Remote

**Apple Remote** on kaukosäädin, joka on suunniteltu käytettäväksi Applen valmistamien, infranpunaa tukevien laitteiden kanssa. Laitteessa on vain kuusi painiketta: Volume +, Volume -, taakse- ja eteenpäinkelaus, menu, ja play.
Alun perin laite oli suunniteltu käytettäväksi iMacin ohjaamiseen Front Row-käyttöliittymän kautta. Nykyisin sillä voi käyttää mm. iPod Universal Dockia, iPod Hi-Fi:a, Apple TV:tä, sekä useita Macintosh-tietokoneita.

## Aiheesta muualla
* Apple > iMac > Front Row