open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Andrés de la Cruz

**Andrés de la Cruz Torres** (s. 20. kesäkuuta 1986 Madrid, Madridin maakunta, Espanja) on espanjalainen näyttelijä ja laulaja. Hänen merkittävimpiä roolejaan on Boliche () televisiosarjassa *[[Serranon perhe]]*.

Andrés on ollut näyttelijä kymmenenvuotiaasta asti, ja on todella iloinen siitä. Hänellä on pikkusisko nimeltä Gema. Andrés rakastaa pop-musiikkia, jalkapalloa ja matkustamista. Hänen lempikaupunkinsa on Berliini.

De la Cruz on myös ollut osa yhtyettä nimeltä Santa Justa Klan (SJK), johon kuuluivat samassa sarjassa näytelleet Natalia Sánchez (Teté), Víctor Elías (Guille) ja Adrián Rodríguez (David). Yhtye on kuitenkin jo lopettanut.

## Filmografia
### Elokuvat
* *La Comunidad* (2000)
* *[[10 päivää ilman rakkautta|El Cielo abierto]]* (2000)
* *El viaje de Carol* (2002)

### Televisio
* *Raquel busca su sitio*
* *[[Serranon perhe]]* (2003–2008)

## Diskografia (Santa Justa Klan)
### Studioalbumit
* *Santa Justa Klan* (2005) 
* *D.P.M.* (2006)

Santa Justa Klan -yhtye lopetettiin kahden suositun albumin jälkeen.

## Aiheesta muualla

* Andrés de la Cruz Santa Justa Klanin sivustolla  
* 

Tämä henkilö on ollut yksi suosituimmista henkilöistä Serranon Perheessä.
Kupittaan maauimala

**Kupittaan maauimala** on Turussa, Kupittaanpuistossa sijaitseva maauimala. Se avattiin vuonna 1912, mikä tekee siitä Suomen vanhimman maauimalan.

Kupittaan maauimalassa on kolme allasta: iso allas, syväallas ja lastenallas. Uimalassa oli 56 metrin pituinen vesiliukumäki, joka purettiin keväällä 2010. Nykyään siellä on noin 15-metrinen liukumäki aivan maauimalan reunassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kupittaan maauimala Turun kaupungin sivuilla
Dalia Itzik

**Dalia Itzik** (‎, s. 20. lokakuuta 1952 Jerusalem, Israel) on israelilainen poliitikko ja entinen knessetin puhemies. Irakin juutalaisille vanhemmille syntynyt Itzik valittiin ensimmäisen kerran knessetiin 1992 työväenpuolueesta, josta hän siirtyi Kadima-puolueeseen 2006. Hän on ollut ministeri kolmessa hallituksessa.

25. tammikuuta 2007 hänestä tuli virkaatekevä presidentti Moshe Katsavin pyydettyä virkavapaata kolmeksi kuukaudeksi ja uudestaan heinäkuussa Katsavin erottua tehtävistään. Samalla hänestä tuli Israelin ensimmäinen naispresidentti, ja hän oli virassa Shimon Peresin valintaan asti.

Itzik oli ehdokkaana Israelin presidenttivaaleissa 2014.

## Lähteet
Ammunta kesäolympialaisissa 1936

**[[Kesäolympialaiset 1936|Berliinin kesäolympialaisissa 1936]] kilpailtiin [[Ammunta|ammunnassa]]** kolmessa eri lajissa.

## Mitalistit

## Mitalitilasto

## Suomalaiset

## Lähteet
*Kansainvälisen ampumaurheiluliiton (ISSF) tietokanta 
*Kansainvälisen olympiakomitean tietokanta
Cartoceto di Pergolan kullatut pronssiesineet

**Cartoceto di Pergolan kullatut pronssiesineet** ovat ainoa vielä jäljellä oleva roomalaisajan ratsastusaiheinen kullattujen pronssiesineiden löytö. Alun perin siihen kuului kaksi hevosta ja kaksi ritaria, joista vain toinen on säilynyt, sekä kaksi seisovaa naista.

## Löytäminen ja restaurointi
Kesäkuussa 1946 löydettiin Italiasta Santa Lucia di Calemellosta läheltä Cartoceto di Pergolaa satoja pieniä kullattuja pronssipalasia. Löydön tekijänä pidetään Giovanni Vernareccia, joka oli tuolloin Fossombronen arkeologinen johtaja. Hän on myös kuvannut löytöä muistelmissaan. Vernarecci ja Nereo Alfieri, joka oli *Soprintendenza alle Antichità delle Marchen* alueellinen johtaja. Restaurointi valmistui useassa vaiheessa vuosien 1949 ja 1988 välillä. Yhteensä 318 palasta koottiin neljä patsasta.

## Alkuperäinen asetelma

Esineet löydettiin läheltä Via Flaminian ja Via Saria Gallican välistä risteystä. Paikka on etäällä keskuksista, mikä on johtanut arvailuihin siitä, että asetelma siirrettiin alkuperäiseltä paikaltaan odottamaan uudelleensijoittamista joskus myöhäisantiikin aikana. Tai kenties bysanttilaisella ajalla sillä on myös esitetty teorioita siitä, että kyseessä on damnatio memoriae.

Esineiden alkuperäinen sijainti on epävarma. Yleisimmin hyväksytty teoria on, että asetelma oli jalustalla jossakin julkisella paikalla (todennäköisesti löytöpaikan lähellä sijainneen roomalaisen kaupungin foorumilla. Todennäköisimpiä vaihtoehtoja ovat *Forum Spronii* Fossombronessa, joka oli lähin kaupunki; *Sentinum* Sassoferratossa, josta on löydetty useita suuria patsaita; tai Suasa, sillä siellä on tehty useita vastaavankaltaisia löytöjä).
Lea Massari

**Lea Massari** (s. **Anna Maria Massetani**, 30. kesäkuuta 1933 Rooma – 23. kesäkuuta 2025 Rooma) oli italialainen näyttelijä. Hän syntyi Roomassa ja opiskeli arkkitehtuuria Sveitsissä.

Massarin tunnetuimpia rooleja ovat olleet Annan osa Michelangelo Antonionin elokuvassa *[[Seikkailu (vuoden 1960 elokuva)|Seikkailu]]* (*L’avventura*, 1960) sekä äidin osa Louis Mallen *[[Rakas sydän|Rakkaassa sydämessä]]* (*Le souffle au cœur*, 1971). 

Massari oli vuonna 1975 tuomari Cannesin elokuvajuhlilla. Hän otti 1950-luvulla käyttöön nimen Lea edesmenneen sulhonsa Leon mukaan. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
T-60

**T-60** oli neuvostoliittolainen, toisen maailmansodan aikainen kevyt panssarivaunu. Vaunua valmistettiin vuosina 1941&ndash;1943 kuutisen tuhatta kappaletta.

## Suunnittelu ja käyttöönotto
T-60 on amfibisen T-40-vaunun jatkokehitelmä.

25. heinäkuuta 1941 Moskovan tehdas numero 37 määrättiin lopettamaan T-40:n valmistus ja alkamaan valmistaa T-50-vaunua. T-50 oli kuitenkin kehittynyt ja sen valmistus, etenkin kahdeksannopeuksisen planetaarisen vaihteiston valmistus oli mahdotonta tehtaalle, joka hädin tuskin pystyi T-40:n valmistukseen.

T-60 suunniteltiin heinäkuussa 1941 tehtaan suunnitteluosastolla Nikolai A. Astrovin johdolla vain 15 päivässä. Panssarointia vahvistettiin eikä vaunu enää kellunut veden pinnalla. Runko, voimansiirto, moottori, sähköjärjestelmät ja aseet perustuivat T-40:ssa hyvin toimiviin. Aseistukseksi tuli 12,7 mm raskas konekivääri DŠK ja yksi 7,62 mm DT-konekivääri.

Prototyyppi esiteltiin panssarivaunujen valmistuksesta vastanneelle kansankomissaari Vjatšeslav Malyševille, joka ehdotti vaunun varustamista 20 mm automaattitykillä. Toinen prototyyppi esiteltiin myös ylipäällikkö Stalinille ja valtion puolustuskomitea määräsi vaunun sarjavalmistukseen ja tehtaan 37, Puna-armeijan telakan Stalingradissa, Gorkin autotehtaan (GAZ) ja Harkovan traktoritehtaan (HTZ) valmistamaan 10&thinsp;000 vaunua. Pääinsinööri Astrov ajoi henkilökohtaisesti mallikappaleen Moskovasta Gorkiin. GAZin suunnittelija yksikertaistivat rakennetta oman tehtaansa valmistusmahdollisuuksiin. Valmistuksen kuluessa panssarointia vahvistettiin 25 millimetristä 35 millimetriin ja vielä myöhemmin NII-48:n ehdotuksesta runkoon ja torniin lisättiin 10 mm lisälevyt. Jatkokehitelmänä syntyi T-70, jonka jälkeen T-60:n runkojen valmistus suunnattiin itseliikkuviin tykinalustoihin ja ilmatorjuntavaunuihin.

T-60-vaunuja käytettiin ensimmäisen kerran taistelussa Poltavassa syyskuussa 1941. Suuri määrä vaunuja ehti jo Moskovan taisteluun.

## Lähteet
* http://army.lv/ru/t-60/istorija/631/713#info
Luettelo Ranskan puolueista

**Ranskan poliittiset puolueet** sisältää luettelon Ranskan nykyisistä poliittisista puolueista, sekä valtakunnallisista, alueellisista että paikallisista. Puolueet voidaan jaotella kolmeen ryhmään. Ensinnä tulevat kansanedustuslaitoksessa edustettuina olevat puolueet, sitten lähinnä valtakunnalliset puolueet ja poliittiset liikkeet, joilla ei kuitenkaan ole parlamentaarista edustusta. Kolmas ryhmä ovat alueelliset ja paikalliset puolueet sekä alueellista autonomiaa tai itsenäisyyttä ajavat liikkeet.

## Parlamentaariset puolueet vaalikaudella 2017–2022
Kansallisia parlamenttipuolueita ovat ne puolueet, joilla on edustus Manner-Ranskan alueelta tasavallan kansallisessa senaatissa tai kansalliskokouksessa. Alueellisia kansallisia puolueita ovat lähinnä ne, jotka toimivat merentakaisissa departementeissa ja joilla on myös enemmän ja vähemmän kiinteä suhde Manner-Ranskan johonkin puolueeseen.

### Nykyiset parlamenttipuolueet

## Muut parlamenttipuolueet

* Demokraattiset eurooppalaiset joukot
* Moderni vasemmisto
* Mouvement des progressistes
* Alliance Centriste
* Kansalaisten ja republikaanien liike
* Cap21
* Génération.s
* Enseble!
* Ekologinen puolue
* Comités Jeanne
* Ranskan patriootit
* Agir, la droite constructive

## Lähteet
Forti FG03

**Forti FG03** oli George Rytonin suunnittelema Formula 1 -auto, jota Forti-talli käytti kaudella 1996. Autoa ajoivat italialaiset Luca Badoer ja Andrea Montermini.

FG03 suunniteltiin korvaamaan hidas ja kilpailukyvytön *B* versio FG01 autosta. FG03 oli suuri edistysaskel Fortin mittakaavassa, mutta se tuli liian myöhään. Autossa oli keskitytty parantamaan aerodynamiikkaa ja luotettavuutta. Talli oli jo kuitenkin ajautunut taloudellisiin ongelmiin, ja uusi auto selviytyi maaliin vain kerran. Saksan GP:ssa talli vetäytyi Formuloista lopullisesti.

Forti sijoittui valmistajien MM-sarjassa viimeiseksi, eikä saavuttanut yhtään pistettä.

## Formula 1 -tulokset
(**lihavointi** tarkoittaa paalupaikkaa)
Ittō-ryū

**Ittō-ryū** -kenjutsukoulun perusti Itō Ittōsai Kagehisa (, 1560 - 1653?).

## ''Ittō-ryū''n ''ryūha''t
### Ono-ha Ittō-ryū
*Ono-ha Ittō-ryū*n perustaja oli Ono Jirouemon Tadadatsune aikaisella Edo kaudella, 1630. Ono-ha Ittō-ryū kenjutsua harjoitellaan (ōdachi, kodachi, habiki) aseilla. Nykyinen perinteen edustaja/päämestari: Sasamori Takemi, 14. päämestari. Koulu sijaitsee Tokiossa
#### Nakanishi-ha Ittō-ryū
*Nakanishi-ha Ittō-ryū*n perusti *Nakanishi Chuta Tanesada* opiskeltuaan *Ono-ha Ittō-ryū*tä jonka pohjalta hän kehitti oman (*Nakanishi-ha*) ryūhasa. 
Monet nimekkäät miekkamiehet ovat harjoitelleet (*Nakanishi-ha*) *Ittō-ryū*tä ja perustaneet oman miekkailukoulukuntansa *Nakanishi-ha Ittō-ryū*hun perustuen.

* Terada Gouemon       (Tenshin Ittō-ryū perustaja)
* Shirai Toru          (Terada seuraaja)
* Takayanagi Yoshimasa (Takayanagi-ha Toda-ryū perustaja)
* Asari Yoshinobu      (Yamaoka Tesshu*n miekkailunopettaja)
* Chiba Shusaku        (Hokushin Ittō-ryū perustaja)
* [[Takano Sasaburo]]  (1900-luvun vaikutusvaltaisimpia miekkailunopettajia).

==== Hokushin Ittō-ryū ====
*Hokushin Ittō-ryū* perustaja oli Chiba Shusaku Narimasa ()( [[1794]] *Kese*n kylässä (nykyisin osa *Kesennuma*n kaupunkia joka sijaitsee [[Miyagin prefektuuri]]ssa, [[Japani]] - [[1856]])

=== Itsushin Ittō-ryū ===
*Itsushin Ittō-ryū* perustaja oli Kotoda Kan Kaiuzaemon Toshinao
=== Tadanari-ha Ittō-ryū ===
*Tadanari-ha Ittō-ryū* perustaja oli Ito Tenzen Tadanari
=== Mizoguchi-ha Ittō-ryū ===
*Mizoguchi-ha Ittō-ryū* perustaja oli Mizoguchi Shingozaemon Masakatsu
==== Kogen Ittō-ryū ====
*Kogen Ittō-ryū* perustaja oli Itsumi Yoshitoshi
==== Ittō Shōden Muto-ryū ====

Ittō Shōden Muto-ryū perusti Yamaoka Tetsutaro Takayuki joka tunnetaan paremmin nimellä [[Yamaoka Tesshu]]. Tesshu harjoitteli sekä *Ono-ha Ittō-ryū* että *Nakanishi-ha Ittō-ryū''tä, ja hänellä oli molemmissa täysi perimys eli Menkyo kaidenn.

## Lähteet

### Kirjallisuuslähteet
* 
* 
*
Urnesin sauvakirkko

**Urnesin sauvakirkko** on sauvakirkko Lusterin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Kirkon rakentamisajankohta on ajoitettu suunnilleen vuoden 1130 jälkeiseen aikaan ja siten kirkko onkin yksi vanhimmista sauvakirkoista. Kirkon arkkitehtuuri yhdistää kahta eri tyyliä: eläinornamenteilla koristeltua viikinkityyliä ("urnes-tyyli") ja kristillistä sauvakirkkoarkkitehtuuria. Samalla paikalla on mahdollisesti sijainnut jo aikaisemmin yksi tai kaksi kirkkoa 1000-luvulla, jolta ajalta olisivat peräisin kirkon vanhimmat osat. Unescon maailmanperintöluetteloon kirkko lisättiin vuonna 1979.

Urnesin sauvakirkko sijaitsee Sognefjordin vuonoon tunkeutuvalla niemellä Norjan länsirannikolla. Sauvakirkot ovat yksi keskiajan Luoteis-Euroopan monimutkaisimmista ja teknologisesti edistyneimmistä puurakenteista. Kirkot rakennettiin klassisen basilikan mukaisesti, mutta kokonaan puusta. Kattokehikot oli vuorattu laudoilla ja katto itsessään peitetty päreillä Pohjoismaissa yleiseen tapaan. Noin 1 300 keskiaikaisesta sauvakirkosta 28 on säilynyt Norjassa. Jotkut niistä ovat erittäin suuria, kuten Borgundin, Hopperstadin tai Heddalin kirkot, kun taas toiset, kuten Torpon tai Underdalin kirkot, ovat pieniä. Urnes on yksi vanhimmista sauvakirkoista ja lajityypin erinomainen edustaja.

Kirkon pohjoisseinästä on veistettyjä koristeita jotka esitttävät taistelevia eläimiä. Samanlaisia veistoksia on kirkon keskilaivan läntisen päätykolmion ja kuorin itäisen päädyn päällä. Kirkon sisätilojen pylväät päättyvät ainutlaatuisiin figuratiivisiin kapiteeleihin. Nämä veistokset ovat tärkeitä sekä taitteelliselta arvoltaan että linkkinä esikristillisen pohjoismaisen kulttuurin ja keskiajan kristinuskon välillä. Kirkossa on myös runsaasti keskiajan liturgisia esineitä.

Kirkon alttarilla on kaksi Ranskassa valmistettua metallista ja Limogesin emalilla koristeltua kynttilänjalkaa 1100-luvulta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* World Heritage Site  
*  Fortidsforeninga
SJK (täsmennyssivu)

**SJK** voi olla
* Seinäjoen Jalkapallokerho, urheiluseura
* Santa Justa Klan, yhtye
* São José dos Camposin lentoasema Brasiliassa
* Svenska Järnvägsklubben
* Sjk, lyhenne kaupunginnimestä Seinäjoki
Keith-Lee Castle

**Keith-Lee Castle** (s.16. heinäkuuta 1959) on englantilainen näyttelijä.

Castle on vieraillut useissa, useimmiten brittiläisissä, televisiosarjoissa. Sen lisäksi hän on näytellyt sivuosia muutamissa elokuvissa, kuten *[[Seed Of Chucky]]* (2004), ja *[[Kaislikossa suhisee (elokuva)|Kaislikossa suhisee]]* (1996). Hän näyttelee usein vampyyria tai ns. ”pahis”-roolia.

Nuoremmat katsojat tuntevat Castlen parhaiten luultavasti hänen roolistaan CBBC:n lastensarjassa *[[Teinidracula]]* (2006–2008), jossa hän näyttelee kuuluisaa Kreivi Draculaa. Silti hän on vielä varsin tuntematon näyttelijä.

## Filmografia
* *This Life* (TV) (1996)
* *Jack and Jeremy's Real Lives* (TV) (1996)
* *[[Kaislikossa suhisee (elokuva)|Kaislikossa suhisee]]* (*The Wind in the Willows*) (1996)
* *[[Velvet Goldmine]]* (1998)
* *Dangerfield* (TV) (1998)
* *Urban Gothic* (TV) (2000)
* *Beech Is Back* (TV) (2001)
* *In Deep* (TV) (2001)
* *[[Lexx]]* (TV) (2001)
* *[[Seed Of Chucky]]* (2004)
* *[[Sairaalaelämää]]* (*Casualty*) (TV) (2004)
* *[[Holby Cityn sairaala]]* (*Holby City*) (TV) (2004)
* *The Bill* (TV) (2006)
* *Doctors* (TV) (2000–2006)
* *[[Teinidracula]]* (*Young Dracula*) (TV) (2006–2012)
* *Vampire Diary* (2007)
* *[[Doghouse]]* (2009)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Lumihome

**Lumihome** (*Microdochium nivale*) on yksi tärkeimmistä syysviljojen ja nurmikasvien taudeista Suomessa. Lumihome on myös haitta metsänhoidolle, sillä se tuhoaa varttuvia taimia lumen sisällä.

## Lähteet
* Farmit.net: Lumihome
* UniProt: Taxonomy - ''Microdochium nivale'' 

### Viitteet
Michèle Morgan

**Michèle Morgan** (synt. **Simone Renée Roussel**; 29. helmikuuta 1920 Neuilly-sur-Seine – 20. joulukuuta 2016) oli ranskalainen näyttelijä.

Morgan muutti lapsuudenkodistaan 15-vuotiaana ja sai opetusta René Simonilta. Hän sai vuonna 1946 roolistaan *[[Pastoraalisinfonia (elokuva)|Pastoraalisinfoniassa]]* Cannesin elokuvajuhlien parhaan naisnäyttelijän palkinnon. Hän esiintyi myös englanninkielisissä elokuvissa kuten Michael Curtizin *Pirunsaaren vangit* (Passage to Marseille, 1944) yhdessä Humphrey Bogartin ja Claude Rainsin kanssa. Hän sai oman tähtensä Hollywood Walk of Fameen.

Morgan oli vuosina 1942–1948 naimisissa näyttelijä William Marshallin kanssa, ja parilla oli näyttelijäpoika Michael ”Mike” Marshall. Avioeron jälkeen Morgan meni vuonna 1950 uusiin naimisiin ranskalaisen näyttelijä Henri Vidalin kanssa. Henri Vidal kuoli vuonna 1959, William Marshall 1994 ja Mike-poika 2005. Vuonna 1960 Morgan solmi kolmannen avioliittonsa Gérard Ouryn kanssa. Avioliitto kesti 46 vuotta aina Ouryn kuolemaan asti 2006.

Ranskan hallitus teki Michèle Morganista vuonna 1969 Kunnialegioonan jäsenen. Hänelle myönnettiin vuonna 1992 kunnia-César ja 1996 Kultaisen leijonan kunniapalkinto.

## Elokuvia

* *Hänen menneisyytensä* (*Gribouille*) – 1937
* *[[Sumujen laituri]]* (*Le Quai des Brumes*) – 1938
* *Taivaan soittoniekat* (*Les Musiciens du Ciel*) – 1939
* *Pako pohjoiseen* (*La Loi du Nord*) – 1939
* *Notre Damen varjossa* (*Joan of Paris*) – 1942
* *Sano se iskusävelin* (*Higher and Higher*) – 1943
* *Pirunsaaren vangit* (*Passage to Marseille*) – 1944
* *[[Pastoraalisinfonia (elokuva)|Pastoraalisinfonia]]* (*La Symphonie pastorale*) – 1946
* *The Fallen Idol* – 1948
* *Fabiola* – 1948
* *Madame X – uskoton nainen* (*L'Etrange Madame X*) – 1950
* *7 kuolemansyntiä* (*Les Sept péchés capitaux*) – 1952
* *Totuuden hetki* (*La Minute de vérité*) – 1952
* *Kohtaloita* (*Destinées*) – 1952
* *Ylpeät* (*Les Orgueilleux*) – 1953
* *Ahdistus* (*Obsession*) – 1954
* *Keidas* (*Oasis*) – 1954
* *Yön kuningatar* (*Marguerite de la nuit*) – 1955
* *Älä leiki rakkaudella* (*Les Grandes manoeuvres*) – 1955
* *Marie-Antoinette, Ranskan kuningatar* (*Marie-Antoinette reine de France*) – 1956
* *Viininkorjuu* (*The Vintage*) – 1957
* *Kuolleen miehen kosto* (*Retour de manivelle*) – 1957
* *Maxime* – 1958
* *Lunta ja lempeä* (*Vacanze d'inverno*) – 1959
* *Kolme totuutta* (*Le Puits aux troits vérités*) – 1961
* *Synnin palkka* (*Le Crime ne paie pas*) – 1961
* *Siniparta* (*Landru*) – 1965
* *Vihreät paholaiset* (*The Lost Command*) – 1966
* *Viattoman nuoren miehen päiväkirja* (*Benjamin, ou les mémoires d'un puceau*) – 1968
* *Kaikki hyvin* (*Stanno tutti bene*) – 1990
* *Koko kansan Bulworth* – 1998

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Pável Pardo

**Pável Pardo Segura** (s. 26. heinäkuuta 1976 Guadalajara, Jalisco, Meksiko) on meksikolainen jalkapalloilija, joka pelasi Euroopassa Saksan Bundesliigassa VfB Stuttgartin joukkueessa.

Pardo pelasi Meksikon maajoukkueessa 146 ottelua ja teki niissä kymmenen maalia vuosina 1996–2009. Heinäkuun 2018 loppuun mennessä vain kolme meksikolaista on pelannut maaotteluita häntä enemmän. Saksan MM-kilpailuissa 2006 Pardo pelasi avauskokoonpanossa kaikissa Meksikon neljästä ottelusta.

## Saavutukset

### Maajoukkue
* CONCACAF Gold Cup: 1998, 2003
* Maanosaliittojen cup: 1999

### Seurajoukkueet
* Meksikon mestaruus: Kesä 2002, Clausura 2005 (Club América)
* CONCACAF Champions' Cup: 2006 (Club América)
* Saksan mestaruus: 2007 (VfB Stuttgart)

## Lähteet
FC Korsholm

**FC Korsholm** on mustasaarelainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1998. Toiminta-ajatuksena seuraa perustettaessa oli koota Mustasaaren nuoret ja lupaavat pelaajat samaan seuraan ja tarjota heille mahdollisuus kehittyä jalkapalloilijoina ja yksilöinä oman kunnan seurassa.

Korsholm aloitti pelit kaudella 1998 Kakkosesta, josta se peri Hoppetin paikan. Se pelasi sarjassa kaudet 1998–2001, 2004–2006 ja 2010, ja kaudet 2002–2003 pykälää korkeammalla Ykkösessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* FC Korsholmin sivusto
Brenda Joyce

**Brenda Joyce** (s. **Betty Leabo**, 25. helmikuuta 1917 – 4. heinäkuuta 2009) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Excelsior Springsissä, Missourissa.

Vaikka Joyce esiintyi lukuisissa 1940-luvun B-elokuvissa, hänet muistetaan ennen kaikkea Tarzanin Janena. Hän esiintyi tässä roolissa kuitenkin ainoastaan viidessä elokuvassa – neljässä ensimmäisessä vastanäyttelijänä toimi Johnny Weissmuller ja viimeisessä Lex Barker.

Brenda Joyce vietti pääosin hiljaiseloa jätettyään Hollywoodin vuonna 1949. Hänet nähtiin kuitenkin vierailijana kahdessa *Mister Rogers' Neighborhood* -sarjan jaksossa vuonna 1971. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1941 Owen Ward, mutta liitto päättyi avioeroon 1949. Liitosta ehti kuitenkin syntyä kolme lasta: Pamela Ann, Timothy Owen ja Beth Victoria.

## Aiheesta muualla
*
Legion of Super Heroes

**Legion of Super Heroes** on Warner Bros. Animationin tuottama animaatiosarja, joka perustuu sarjakuvaryhmään Superlegioona. Sarja kertoo nuoren Teräsmiehen seikkailuista 3000-luvulla, kun hän taistelee muiden tulevaisuuden sankareiden kanssa. 

Sarjaa on esitetty myös muissa maissa kuten Britanniassa maaliskuusta 2007 lähtien ja Kanadassa sarjan ensimmäinen tuotantokausi alkoi syyskuussa 2007.

## Sarja
### 1. tuotantokausi
Tarina alkaa kun Superlegioonan teinisankarit palaavat ajassa taaksepäin 2000-luvulle värvätäkseen Teräsmiehen ryhmäänsä. Valitettavasti he menevät liian kauas ajassa taaksepäin, jolloin Teräsmies oli nuorempi ja juuri lähdössä Metropolisiin. Sankarit vievät hänet takaisin tulevaisuuteen, jossa nuori Teräsmies auttaa Superlegioonaa taistelemaan pahuutta vastaan.

### 2. tuotantokausi
Sarjan toinen tuotantokausi uudistettiin niin tekijöiden kuin tarinan tiimoilta. Kaikki hahmot ovat vanhempia ja Superlegioona saa uuden päävastuksen nimeltä Imperiex. He myös saavat apuunsa muun muassa toisen Teräsmiehen 4000-luvulta, joka on alkuperäisen sankarin klooni. Myös sarjan logo uudistettiin hieman. Toinen tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 22. syyskuuta 2007 ja se oli samalla sarjan viimeinen tuotantokausi.

## Äänirooleissa

### Superlegioona

### Viholliset

### Muut hahmot

## Jaksoluettelo

;1. tuotantokausi (2006–2007)

#Man of Tomorrow
#Timber Wolf
#Legacy
#Fear Factory
#Champions
#Phantoms
#Child's Play
#Lightning Storm
#Brain Drain
#The Substitutes
#Chain of Command
#Sundown, Pt. 1
#Sundown, Pt. 2

;2. tuotantokausi (2007–2008)

#The Man from the Edge of Tomorrow, Pt. 1
#The Man from the Edge of Tomorrow, Pt. 2
#Cry Wolf
#Chained Lightning
#The Karate Kid
#Who Am I?
#Unnatural Alliances
#Message in a Bottle
#In the Beginning
#Trials
#In Your Dreams
#Dark Victory, Pt. 1
#Dark Victory, Pt. 2

## Palkinnot

### Ehdokkuudet
*Daytime Emmy
**2008: Erinomainen saavutus musiikinohjauksesta ja säveltämisestä.
**2007: Erinomainen saavutus musiikinohjauksesta ja säveltämisestä.
**2007: Erinomainen saavutus ääniefektissä.
**2007: Erinomainen saavutus äänen miksauksessa.

## Aiheesta muualla
*kidswb.com
*The Legion Clubhouse
*LOSH06
Anne Jeffreys

**Anne Jeffreys** (s. **Anne Carmichael**, 26. tammikuuta 1923 Goldsboro, Pohjois-Carolina – 27. syyskuuta 2017 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja.

Jeffreys opiskeli laulua ja suunnitteli uraa sopraanolaulajana. Hän aloitti näyttelijänuransa rooleilla musikaaleissa ja esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan 1940-luvun alussa. Hän kuitenkin menestyi ennen kaikkea musikaaleissa; hänellä oli päärooleja muiden muassa *Street Scenessä* (1947), *[[Kiss Me, Kate]]ssa* (1948) ja *Three Wishes for Jamiessa* (1952).

Jeffreysin ensimmäinen avioliitto Joseph Serenan kanssa päättyi avioeroon 1949. Hän oli vuodesta 1951 naimisissa näyttelijä Robert Sterlingin kanssa, ja pari esiintyi 1950-luvulla yhdessä televisiosarjassa *Topper*. Jeffreysille ja Sterlingille syntyi kolme lasta: Jeffrey, Dana ja Tyler. Sterling kuoli 30. toukokuuta 2006.

Tehtyään ”osittaisen vetäytymisen” 1960-luvulla Jeffreys esiintyi useiden suosittujen televisiosarjojen (mm. *[[L.A. Law]]*, *[[Murhasta tuli totta]]*, *[[General Hospital]]*) jaksoissa. Hän sai Golden Globe -ehdokkuuden työstään sarjassa *The Delphi Bureau* vuonna 1972. Hän esiintyi 1980-luvun puolivälissä lyhytikäiseksi jääneessä yhdysvaltalaisessa *Finder of Lost Loves* -sarjassa.

Anne Jeffreysillä on tähti Hollywood Walk of Famella.

## Lähteet
Jesus Christ Superstars

**Jesus Christ Superstars** on lokakuussa 1996 julkaistu Laibach-yhtyeen albumi. Levyn sanoitukset käsittelevät kristinuskoa eri näkökulmista. Musiikillisesti levy on yhtyeen muuhun tuotantoon nähden enemmän metallimusiikki-vaikutteinen. 

## Kappaleet

Kappaleiden nimien perässä tekijä

#  (Ben Watkins/Nick Burton, sävellyksen muokkaus: Laibach ja Slavko Avensik nuorempi, sanoituksen muokkaus: Laibach ja Chris Bohn)
#  (musiikki: Andrew Lloyd Webber, sanat: Tim Rice)
#  (musiikki: Laibach ja Slavko Avensik nuorempi, sanat: Laibach ja Chris Bohn)
#  (musiikki: Laibach ja Slavko Avensik nuorempi, sanat: Laibach ja Chris Bohn)
#  (musiikki: Laibach, sanat: Laibach ja Chris Bohn)
#  (musiikki: Laibach, sanat: Laibach ja Chris Bohn)
#  (musiikki ja sanat: Prince)
#  (musiikki: Laibach ja Slavko Avensik nuorempi, sanat: Laibach ja Chris Bohn)
#  (musiikki: Slavko Avensik nuorempi ja Laibach)

## Tekijät
Tuotanto: Laibach

* Slavko Avensik nuorempi: orkesteri- ja kuorosovitukset
* Melina Todorovska: englannintorvi (Kingdom of God)
* Studio CD:n kuoro: taustalaulu
* Peter Penko: kitarasovitukset ja kitara
* Peter Penko, Gregor Zemljič: rytmiohjelmointi
* Monti: rumpusovitukset ja rummut
* Felix Casio: analogisyntetisaattorin ääni
* Andy Wright: pianosovitus ja piano (Jesus Christ Superstar)
* Andrei Samsonov: klarinetti (Brother of Mine)

## Lähteet
Fredric von Rettig

**Pehr Fredric von Rettig** (12. tammikuuta 1843 Gävle, Ruotsi – 17. lokakuuta 1914 Piikkiö, Suomen suuriruhtinaskunta) oli ruotsalaissyntyinen liikemies. Muutettuaan Turkuun 1867 hän työskenteli sukunsa omistamassa &ndash; ja myöhemmin perimässään &ndash; savuketehtaassa. Fredric von Rettig muistetaan Turun kaupungille vuonna 1903 lahjoittamastaan kirjastorakennuksesta.

## Elämä

### Opiskelu
Rettig opiskeli nuorena Geneven yliopistossa historiaa ja kirjallisuutta kahden lukukauden ajan. Lisäksi Euroopassa ollessaan hän hankki kauppiaskokemusta muun muassa toimimalla harjoittelijana J. E. Sander & Co:n kauppahuoneessa Saksan Bremenissä.

### Tupakkatehtaan johdossa
Rettig muutti Turkuun vuonna 1867. Syynä oli hänen setänsä Pehr Cerelius Rettigin omistama tupakkatehdas, jonka toimintaan Rettig lähti perehtymään. Fredricin isästä Robert Rettigistä, silloisesta Gävlen tehtaan omistajasta tuli Turun tehtaan omistaja vuonna 1871 Pehr Cerelius Rettigin kuoltua. Robert Rettigin jälkeen tehtaan omistus siirtyi lopulta hänen pojalleen Fredricille.

Rettigin aikana tupakkatehdasta uudistettiin paljon. Tehdasta alettiin koneistaa 1870-luvulta lähtien ja sen yhteyteen rakennettiin tarpeelliseksi osoittautuneita varastotiloja. Tehtaan uusi päärakennus rakennettiin 1880-luvun lopulla, rakennus oli kivinen ja kaksikerroksinen. Samoihin aikoihin tehtaassa otettiin käyttöön sähkövalaistus. Työntekijämäärä yli kaksinkertaistui 1900-luvun alun vuosina ja työntekijöitä oli parhaimmillaan 652. Tupakkatuotteiden kysyntä lisääntyi koko ajan huimasti, mikä näkyi myös Rettigin tehtaan tuotannossa. Esimerkiksi kun vuonna 1871 tehtaassa valmistettiin kaksi ja puoli miljoonaa savuketta niin vuonna 1907 tuotanto oli kasvanut 340 miljoonaan kappaleeseen.

### Muu toiminta
Rettig oli mukana perustamassa Turun ja Tukholman välillä liikennöinyttä höyrylaivayhtiö *Höyrylaiva Osakeyhtiö Borea* vuonna 1897. Yhtiön ensimmäinen alus Bore I aloitti liikennöinnin tammikuussa 1898. Rettig oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1899 ja Turun kaupunginvaltuuston jäsen 1875–1892.

## Kunnianosoitukset
Rettigille myönnettiin kauppaneuvoksen arvo vuonna 1883. Fredric Rettig sai aatelisarvon vuonna 1898, ja hänen sukunimeensä lisättiin "von" -etuliite. 

## Perhe
Von Rettigin vanhemmat olivat varakonsulina ja valtiopäiväedustajana toiminut Robert Rettig ja Adelaida Ulrika Corinne Garberg. Von Rettig avioitui Tukholmassa syntyneen Hornin sukuun kuuluneen Maria Sofia von Hornin kanssa 15. toukokuuta 1865.

Von Rettigille ja von Hornille syntyi viisi lasta. Heidän vanhin poikansa Henning von Rettig syntyi vuonna 1866. Rettigin tehtaan johto siirtyi hiljalleen hänelle. Vuonna 1867 syntynyt poika Eric von Rettig toimi muun muassa Ruotsalaisen kansanpuolueen puheenjohtajana ja vuosina 1917–1919 kansanedustajana. Kahden pojan lisäksi von Rettigillä oli kolme tytärtä, jotka menivät myöhemmin naimisiin vapaaherrojen kanssa. Yksi vävyistä oli arkkitehti K. A. Wrede, joka suunnitteli sitten edellä mainitun Turun kirjastotalon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Loinen (täsmennyssivu)

**Loinen** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

*loinen tarkoittaa vanhassa agraarisessa Suomessa tilattoman väestönosan alinta kerrostumaa, joka eli toisen tuvassa, saunassa tai muissa tiloissa ja sai pääsääntöisesti palkkaansa luontaistuotteina
*loinen tarkoittaa kasvi- ja eläinkunnassa kasvia tai oliota, joka elää toisen kasvin tai olion ravinnonhankinnan tuloksena, esimerkiksi kihomato.
Topi ja Tessu 2

**Topi ja Tessu 2** (engl. *The Fox and the Hound 2*) on Disneyn vuonna 2006 valmistama yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka on jatkoa aiemmalle osalle *[[Topi ja Tessu]]*. Edeltäjänsä tavoin se on lapsille suunnattu pitkä animaatioelokuva. Elokuvan on ohjannut Jim Kammerud. Topi ja Tessu II samalla tyylillä piirretty, kuin Leijonakuningas, Kaunotar ja Hirviö, Aladdin ja Mulan sekä Pocahontas. 

## Rooleissa
* Topi - Akira Takaki
* Tessu - Aleksi Kurko
* Kassu - Anssi Känsälä
* Nelli - Hanna Kaila
* Lauri - Petri Hanttu
* Ruusa-muori - Tiia Loeste
* Herra Päättölä, Vellu - Eero Saarinen
* Aatu Remunen - Pekka Laiho
* Pösö - Pekka Autiovuori
* Muissa rooleissa: Teuvo Matala, Maija-Liisa Peuhu, Jarmo Koski, Matti Mäkelä, Ella Jaakkola, Mari Riikonen, Saara Lehtonen, Carla Rindell, Hannele Lauri, Tiina Karjunen, Rebekka Holi, Päivi Hilska, Sean San Miguel

## Tarina
### Hahmot

### Juoni

Tarina alkaa kertomuksella siitä, kun Topi ja Tessu leikkivät heinäsirkkajahtia. Markkinat alkavat ja Aatu Remunen lähtee Pösön kanssa paikalle. Markkinoilla Topi ja Tessu tapaavat Laulavia kulkureita. Primadonna Nelli on poissa esityksestä. Topi alkaa olla mustasukkainen, kun Tessu pääsee Kulkureiden yhtyeeseen, ja haluaa saada ystävänsä takaisin.

## Aiheesta muualla
*
Laminaattilattia

**Laminaattilattia** on lattianpäällyste, joka koostuu yhteen asennettavista ohuista laminaattilaudoista, joissa on ponttireuna. Laminaattilauta koostuu runkona toimivasta 6–8 millimetrin vahvuisesta HDF- tai MDF-levystä, jonka päällä on kova laminaattikerros: pohja, painettu kuviokerros ja kova läpinäkyvä kulutuskerros. Painetun kuviokerroksen avulla saadaan ulkonäöksi käytännössä mikä tahansa haluttu väri ja kuvio.

Nykyisissä lattialaminaateissa käytetään yleisesti lukkopontteja, jolloin asennuksessa ei tarvita liimausta. Lukkopontillisenkin laminaattilattian kosteudenkestävyyttä voidaan parantaa liimaamalla pontit yhteen asennusvaiheessa. Laminaattilattiat jaetaan kuuteen eri luokkaan kestävyyden perusteella. Kovaa kulutusta kestävissä lattioissa on vahvin runkorakenne.

Laminaatin pinta ei ime vettä, mutta lattia on tärkeä pitää kuivana, sillä saumoista vesi pääsee imeytymään runkoon. Nesteiden läikkyminen ei ole ongelma, jos lammikot pyyhitään heti pois. Saumoihin voi halutessaan laittaa kosteussuoja-ainetta, jolloin laminaattiin saadaan parempi vedenkesto. Ajan myötä kosteus voi aiheuttaa kupruilua ja vääntyilyä, varsinkin jos rungossa on käytetty heikkolaatuista puukuitulevyä. Pöly, lika ja hiekanjyvät voivat naarmuttaa lattiapintaa.

## Lähteet
Rettig

**Rettig** tarkoittaa seuraavaa:

* Rettig Group, suomalainen Rettigin suvun omistama perheyritys
* Rettigin tupakkatehdas, Rettig Groupin rakentama tehdaskiinteistö Turussa
* Rettigin palatsi, museona oleva rakennus Turussa

## Sukunimenä
* Rettig, ruotsalainen ja suomalainen suku, Suomessa aateloitu nimellä *von Rettig*
* Andreas Rettig (s. 1963), saksalainen jalkapallotoimitsija
* Anna von Rettig (1872–1953), ruotsalais-suomalainen konsulinna ja mesenaatti
* Eric von Rettig (1867–1937), suomalainen kansanedustaja, Ruotsalaisen kansanpuolueen puheenjohtaja
* Fredric von Rettig (1849–1914), suomalainen liikemies
* Fritz Rettig (1901–1981), saksalainen elinkeinoelämän vaikuttaja
* Gilbert von Rettig (1928–1994), suomalainen tupakkatehtailija, 1980-luvulla Suomen rikkain henkilö
* Hans von Rettig (1892–1979), P. C. Rettig & Co:n omistaja ja vuorineuvos, rakennutti Turkuun Rettigin palatsin
* Henning von Rettig (1866–1924), suomalainen tupakkatehtailija ja konsuli
* Pehr Cerelius Rettig (1811–1871), suomalainen tupakkatehtailija ja kauppaneuvos
* Pehr Christian Rettig (1788–1862), brittiläinen tehtaanomistaja
* Raúl Rettig (1909–2000), chileläinen poliitikko
* Robert Rettig (1818–1886), ruotsalainen kansanedustaja
* Tomas von Rettig (s. 1980), suomalainen ratsastaja, Rettig & Co:n perustajan pojanpoika
* Tommy Rettig (1941–1996), yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjelmistosuunnittelija.
Jere Dahlström

**Jere Dahlström** (s. 9. elokuuta 1980 Vaasa) on suomalainen pesäpalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä Ykköspesis-joukkue Helsingin Puna-Mustia. Dahlströmin sisäpelirooli on lyöjäjokeri.

Dahlström on nelinkertainen Superpesiksen lyöjäkuningas. Hänestä tuli 18. heinäkuuta 2018 Suomen kaikkien aikojen lyöjäkuningas, kun hänellä oli lyötynä 47 kunniajuoksua ja 1191 tavallista, yhteensä 1238 juoksua. 7. elokuuta 2020 Dahlström saavutti ensimmäisenä pelaajana pesäpallohistoriassa 1400 lyötyä juoksua.

## Superpesisura

Dahlström voitti Superpesiksen vuoden tulokkaan palkinnon vuonna 2001. Hän on voittanut sarjan lyöjäkuninkuuden neljästi; vuosina 2006, 2007, 2009 sekä 2012. Hän oli mukana 2004 pronssia voittaneessa Seinäjoen Maila-Jussien joukkueessa. Koskenkorvan Urheilijoissa Dahlström voitti pronssia vuonna 2007. 

Kauden 2008 jälkeen Dahlström jätti Koskenkorvan Urheilijat ja siirtyi Vimpelin Vetoon, jonka riveissä voitti pronssia vuonna 2009, kultaa 2010 ja hopeaa 2011 sekä 2012. 

Dahlström siirtyi kaudeksi 2013 takaisin Koskenkorvan Urheilijoiden riveihin. Helmikuussa 2014 hän teki seuran kanssa 2+5-vuotisen jatkosopimuksen.

Syyskuussa 2017 Dahlström siirtyi seuraavaa kautta koskevalla sopimuksella Imatran Pallo-Veikkoihin. Heinäkuussa 2018 hän siirtyi 1238 lyödyllä juoksullaan kaikkien aikojen tilaston kärkeen ohi Sami Joukaisen. Dahlström teki seuran kanssa jatkosopimuksen myös vuodelle 2019. Kaudeksi 2020 Dahlström siirtyi Kouvolan Pallonlyöjiin.

Kaudelle 2021 Dahlström palasi Koskenkorvan Urheilijoiden riveihin. Hän teki seuran kanssa myös kautta 2022 koskevan jatkosopimuksen.

Kauden 2023 aikana Dahlström piti välivuoden pesäpallon parista, mutta palasi pelikentille kaudelle 2024, jolloin seurana oli Suomensarjaa pelannut helsinkiläisseura Puna-Mustat.

## Superpesistilastoja
* 482 ottelua, joista 377 runkosarjassa, 94 pudotuspeleissä ja 11 karsintasarjassa
* 2209 kärkilyöntipistettä, joista 1799 runkosarjassa
* 1238 lyötyä juoksua, joista kunnareita 47 (18.7.2018).

## Saavutukset pelaajana
* 1 SM-kulta: 2010
* 3 SM-hopeaa: 2011, 2012, 2020
* 3 SM-pronssia: 2004, 2007, 2009
* 9 Itä–Länsi-ottelua: 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2012, 2014
* Superpesiksen lyöjäkuningas (4): 2006, 2007, 2009, 2012
* Vuoden jokeri (3): 2006, 2009, 2010 
* Superpesiksen vuoden tulokas: 2001 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Koskenkorvan Urheilijoiden viralliset sivut
* Dahlströmin profiili Karhun sivuilla 
* Vimpelin Vedon kotisivut
*
Sisäperämoottori

**Sisäperämoottori** on venekäyttöön tarkoitettu propulsiojärjestelmä. 

## Rakenne
Sisäperämoottori koostuu veneen sisätiloissa aivan perässä sijaitsevasta moottorista ja moottorin takaa perälaidan läpi menevästä perävetolaitteesta, jonka päässä on potkuri. Potkureita voi olla joko yksi tai kaksi. Perävetolaite muistuttaa perämoottorin alaosaa. Peräsintä ei tarvita, koska venettä ohjataan perävetolaitetta kääntämällä. Vetolaite voidaan kipata kuten perämoottori veneen ollessa kiinnitettynä laituriin, mutta se ei yleensä nouse vedestä kokonaan kuten perämoottori. Moottorit ovat yleensä samoja kuin akselivetoisissa veneissä. Moottori voi olla ottomoottori tai dieselmoottori.
Perinteiset sisäperämoottorit ovat moottoriveneiden ratkaisuja, purjeveneissä on käytössä kuitenkin ”saildrive”-tyyppisiä sisämoottoreita, joissa perävetolaitetta muistuttava voimansiirto menee pohjan läpi perän sijaan.

## Historia
Sisäperämoottori on uusin veneiden potkuripropulsiojärjestelmistä. Se kehitettiin Yhdysvalloissa 1950-luvulla ja alkoi saavuttaa suosiota 60-luvulla. Markkinoilla oli alkujaan lukuisia toimijoita, mutta nykyään kaksi merkkiä hallitsevat markkinoita: Mercruiser ja Volvo Penta. Suomessa sisäperämoottori on ollut vähemmän suosittu kuin Yhdysvalloissa, ja eniten sisäperämoottoreita Suomen vesillä onkin ollut Yhdysvalloissa rakennetuissa veneissä. Moottoriteknisesti sisäperämoottoreissa käytettävät bensiinimoottorit eivät ole seuranneet muuta moottorikehitystä, vaan moottoreita on pidetty vanhanaikaisina verrattuna uusiin perämoottoreihin. Dieselsisäperämoottorit ovat kuitenkin kehittyneet voimakkaasti muun dieseltekniikan tahdissa.

## Käyttö ja ominaisuudet
Sisäperämoottori on keskikokoisten ja kookkaiden veneiden vetojärjestelmä, joskin aivan kookkaimmat veneet ovat yleensä akselivetoisia. Sisäperämoottorilla varustetut veneet ovat yleensä liukuvalla rungolla varustettuja nopeita veneitä, ja täten sisäperämoottorien tehot ovat alkaneet luokasta yli 120 hv. Pienissä veneissä painon ja rakenteen yksinkertaisuuden takia käytetään yksinomaan perämoottoreita. Mercruiser julkaisi kuitenkin vuonna 2007 Vazer-sisäperämoottorin, jossa on tehoa vain 100 hv, yrittäen näin pääsyä perämoottorien hallitsemille markkinoille. Retkeilyyn tarkoitetuissa veneissä sisäperämoottorin sijainti veneen takaosassa jättää keskelle enemmän tilaa muulle varustukselle kuin akselivetoisissa ratkaisuissa. Toisaalta veneen perä voidaan muotoilla helppoa veneeseen astumista silmällä pitäen toisin kuin perämoottoriveneissä. Sisäperämoottorit ovat yleisiä ajelukäyttöön tarkoitetuissa huviveneissä, ja kalastuskäyttöön tarkoitetuissa käytetään joko perämoottoria tai akselivetoa.

## Katso myös
*Perämoottori
*Sisämoottori

## Lähteet
France Ellegaard

**France Marguerite Ellegaard-Carlstedt** (10. lokakuuta 1913 Pariisi, Ranska – 17. huhtikuuta 1999 Espoo, Suomi) oli tanskalais-suomalainen pianisti. Hänet luetaan 1900-luvun merkittävien skandinaavisten pianistien joukkoon.

Ellegaardin vanhemmat olivat kuuluisa kilpapyöräilijä Thorvald Ellegaard ja Karen Kirstine Nicolaysen. Yhdeksän vuoden iässä Ellegaard aloitti musiikin opinnot Pariisissa Nérini-musiikkikoulussa. Hän jatkoi sen jälkeen opintojaan Pariisin konservatoriossa ja sai jo opiskeluaikanaan monia palkintoja ja kunniamainintoja. Hänen opettajanaan oli muun muassa Santiago Riéra, joka oli ollut itse Chopinin opettaman Georges Amadée Mathiasin oppilas.

Viidentoista vuoden iässä Ellegaard teki debyyttinsä Kööpenhaminassa, ja vuonna 1929 hän esiintyi Albert Wolffin johtaman Lamoureux-orkesterin kanssa, soittaen harvoin kuullun Rimsky-Korsakovin pianokonserton. Ellegaard piti 1930-luvulla tiuhaan tahtiin konsertteja kaikissa Euroopan tärkeimmissä musiikkikeskuksissa ja Pohjoismaiden suurimmissa kaupungeissa. Hän esiintyi myös Englannissa ja Irlannissa. Kun Tanska oli 1940-luvulla toisen maailmansodan aikana saksalaisten miehittämä, tällöin monia tanskalaisia taiteilijoita velvoitettiin osallistumaan saksalaisiin kulttuuritapahtumiin, ja myös Ellegaard konsertoi Berliinissä vuosina 1942 ja 1943. Vuonna 1943 hän sai kuitenkin luvan matkustaa Ruotsiin, jolloin hän käytti tilaisuutta hyväkseen jäämällä asumaan Tukholmaan sodan loppuun saakka. Sodan jälkeen häntä kuitenkin pidettiin Tanskassa saksalaismielisenä, ja hän menetti sen vuoksi tanskalaisyleisön suosion.

Vuonna 1949 Ellegaard meni naimisiin suomalaisen taidemaalarin Birger Carlstedtin kanssa ja muutti vähän sen jälkeen Suomeen. Ellegaard konsertoi runsaasti ympäri Eurooppaa vielä 1960-luvulle saakka, mutta sen jälkeen julkiset esiintymiset harvenivat. Hänen konserteistaan tehtiin ainakin kahdeksan levytystä vuosina 1943–1953. Erityisesti hänen Chopin-levytyksiään on pidetty esimerkillisinä, Chopinin musiikin todellista ymmärtämystä osoittavina. Konserttipianistina Ellegaard oli tunnettu ja arvostettu koko Euroopassa. 

Suomen Solistiyhdistyksen järjestämässä konserttisarjassa Ellegaard konsertoi Helsingin konservatoriossa vuosina 1959, 1962, 1963 ja 1965. Vuosina 1961–1965 Ellegaard esiintyi myös ns. Helsinki-kvartetin pohjalle perustetussa kolmihenkisessä ryhmässä, johon kuuluivat hänen lisäkseen sellisti Pentti Rautawaara ja viulisti Anja Ignatius. Ellegaard myös opetti pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa vuosina 1964–1975. Hänen viimeinen julkinen esiintymisensä oli vuonna 1982, 69-vuotiaana. 

Ennen toista maailmansotaa Ellegaard sai monia tanskalaisia tunnustuspalkintoja ja myöhemmin Suomessa valtion taiteilija-apurahan. Suomalaisessa musiikin aikakausjulkaisussa Finnish Music Quarterly julkaistussa artikkelissa Petri Sariola kutsui France Ellegaardia ”Skandinavian pianistien kuningattareksi” 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* France Ellegaardin muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''.
Säännöllinen monitahokas

**Säännöllinen monitahokas** on monitahokas, jonka tahkot ovat yhdenmuotoisia, säännöllisiä monikulmioita ja jotka on järjestetty samalla tavalla kustakin kärjestä. Säännöllisiä monitahokkaita on yhdeksän erilaista: viisi Platonin kappaletta ja neljä Keplerin–Poinsot’n kappaletta.

## Viitteet
Stacy Dragila

**Stacy Dragila** (o.s. **Mikaelson**, s. 25. maaliskuuta 1971 Auburn, Kalifornia) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt seiväshypyn olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Sevillan MM-kisoissa 1999 Stacy Dragila voitti naisten seiväshypyn ensimmäisen maailmanmestaruuden. Vuotta myöhemmin Sydneyn olympialaisissa hänestä tuli lajin ensimmäinen olympiavoittaja. Kolmannen ulkoratojen arvokisavoittonsa hän sai Edmontonin MM-kisoissa 2001. Sisäratojen maailmanmestaruuden hän voitti Pariisissa 1997.

Sevillan MM-kisojen 1999 finaalissa Dragila hyppäsi kaikkiaan 18 kertaa, mikä on määrältään MM-kisojen ennätys kaikki korkeussuuntaiset hypyt huomioon ottaen. Hän ylitti 415 ja 435 ensimmäisellä yrityksellä, 425, 440, 445, 455 ja ME-korkeutta sivuavan 460 toisella yrityksellä sekä 450 kolmannella yrityksellä. Lopuksi hän vielä pudotti kolmasti korkeuden 465, johon pahin kilpailija Anžela Balahonova sai käyttää yhden yrityksen pudotettuaan 460 kahdesti.

Viimeisen maailmanennätyksensä 481 Dragila hyppäsi kesäkuussa 2001. Ennätyksensä 483 hän hyppäsi kesäkuussa 2004 mutta karsiutui finaalista samana vuonna Ateenan olympialaisissa.

## Saavutukset

* Olympiakisoissa
** kultaa Sydneyssä 2000
** karsiutui Ateenassa 2004
* MM-kisoissa
** kultaa Sevillassa 1999
** kultaa Edmontonissa 2001
** neljäs Pariisissa 2003
** karsiutui Helsingissä 2005
** karsiutui Berliinissä 2009
* MM-hallikisoissa
** kultaa Pariisissa 1997
** kahdeksas Maebashissa 1999
** neljäs Lissabonissa 2001
** karsiutui Birminghamissa 2003
** hopeaa Budapestissa 2004

## Henkilökohtaiset ennätykset

* Seiväshyppy: 483 (2004)
* Korkeushyppy: 170 (1997)
* Pituushyppy: 589 (2002)
* 100 metrin aitajuoksu: 13,88 (1998)
* Kuulantyöntö: 10,80 (2002)
* Keihäänheitto: 44,28(1998)
* Seitsenottelu: 5488 (1998)

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Taitoluistelu talviolympialaisissa 1948

**[[Talviolympialaiset 1948|V talviolympialaisissa]]** Sankt Moritzissa vuonna 1948 järjestettiin **[[taitoluistelu]]ssa** kolme kilpailua. 

## Mitalistit
### Miesten yksinluistelu






### Naisten yksinluistelu







### Pariluistelu






## Lähteet

* 

### Viitteet
Budapestin gambiitti

**Budapestin gambiitti** on shakkiavaus, joka alkaa tyypillisesti:
:`1.d4 Rf6 2.c4 e5`
Peli tunnetaan myös nimellä **Budapestin puolustus**. Avausta pelataan harvoin mestariturnauksessa, mutta sitä näkee toisinaan aloittelijoiden peleissä.

Peli voisi jatkua seuraavasti
:`3.dxe5 Rg4`

Seuraavassa kuvassa on pelitilannetta vastaava asema.

## Muunnelmia
:`3...Rg4 4.Rf3 Lc5 5.e3 Rc6`
:`3...Rg4 4.Lf4 Rc6 5.Rf3 Lb4+`
:`3...Rg4 4.Lf4 g5?!` *on hieman heikompi kuin 4...Rc6*
:`3...Re4`

## Aiheesta muualla
* Artikkeli Budapestin gambiitista 
* Budapestin puolustuksen pelejä
Mar Dinkha IV

**Mar Dinkha IV** (, syntymänimeltään **Khanania Soro**, 15. syyskuuta 1935 Darbandokeh, Irak – 26. maaliskuuta 2015 Rochester, Minnesota, Yhdysvallat) oli Idän assyrialaisen kirkon katolikos ja Urmian piispan neljäs seuraaja. Hän asui maanpaossa Chicagossa.

Khanania Soro syntyi Darbandokehin kylässä ja kastettiin Mar Qaryaqosin kirkossa. Khanania Soro sai koulutuksensa isoisänsä Benyamin Soron johdolla. Vuonna 1947, 12-vuotiaana, hän meni Mar Jousip Khnanishon oppiin. Mar Jousip oli Idän assyrialaisen kirkon metropoliitta ja patriarkka Irakissa.

Kahden vuoden teologian opiskelun jälkeen Khanania Soro meni kirkon palvelukseen. 12. syyskuuta 1949 hän meni Mar Joukhanan seurakuntaan, assyrialaisen kirkon toiseksi suurimpaan seurakuntaan, Haririin. Kahdeksan vuotta myöhemmin 15. elokuuta 1957 hän meni vanhan opettajansa Jousip Khnanishon pappiseminaariin.

Kun Mar Eshai Shimun XXIII murhattiin 6. marraskuuta 1975 kotonaan San Joséssa Kaliforniassa, assyrialaisen kirkon piispat kokoontuivat seuraavana vuonna Lontoossa konklaaviin valitsemaan uutta katolikos-patriarkkaa. Khanania Sorosta tuli **Mar Dinkha IV**, joka oli Assyrian ensimmäisen patriarkan 120. seuraaja. Assyrian ensimmäinen patriarkka oli Tuomas. Vuonna  1994 Mar Dinkha IV tapasi historiallisessa kokouksessa paavi Johannes Paavali II:n Vatikaanissa. Paavi ja Mar Dinkha allekirjoittivat yhteistyösopimuksen assyrialaisen ja roomalaiskatolilaisen kirkon välillä.
 
Vuonna 1996 hän solmi Kaldean kirkon Bagdadin patriarkan Rafael I Bidawidin kanssa. Vuonna  1997 hän aloitti neuvottelut Antiokian syyrialais-ortodoksisen kirkon kanssa anateeman lopettamisesta.

Syyskuussa 2006 Mar Dinkha IV vieraili Pohjois-Irakissa, missä hän tapasi Irakin Kurdistanin kuvernöörin. Hän neuvotteli kuvernöörin kanssa kristityn kirkon avaamisesta alueelle.

Mar Dinkha IV kuoli 26. maaliskuuta 2015 sairaalassa Minnesotan Rochesterissa.

## Lähteet
Ngunit

**Ngunit** ovat joukko bantukieliä puhuvia kansoja, jotka asuvat eteläisessä Afrikassa. Suurimmat nguniryhmät ovat zulut, swazit, xhosat ja matabelet.

Ngunit asuivat bantujen kansainvaelluksen jälkeen nykyisen KwaZulu-Natalin alueella, mutta hajaantuivat Shaka Zulun valloitussotien seurauksena mfecaneliikkeeksi kutsutussa kansanvaelluksessa. Eräät nguniryhmät vaelsivat nykyisen Malawin ja Tansanian alueelle ja jotkut perustivat omia kuningaskuntiaan, kuten edelleen olemassa olevat Besotho (nykyinen Lesotho) ja Swazi (nykyinen Swazimaa).

## Lähteet
Sound Theories

__NOTOC__
**Sound Theories** on Steve Vain sooloalbumi, joka julkaistiin vuonna 2007.

## Kappaleet
### Sound Theories Vol 1: “The Aching Hunger”
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Sound Theories Vol 2: “Shadows and Sparks”
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Allmusic: 

## Lähteet
Jukataninkaklattaja

**Jukataninkaklattaja** (*Ortalis vetula*) on keskiamerikkalainen kanalintu. Lajin nimesi ja kuvaili Johann Georg Wagler 1830. Lajin vanha nimi oli ruskosiipikaklattaja.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 46–60&nbsp;cm ja paino noin 650&nbsp;g. Höyhenpuku on pääosin ruskea, pitkähkö kaula ja pienehkö pää ovat ruskeat tai sinertävän tummat. Pitkä pyrstö on tumma ja siinä on kapea valkoinen kärki. Siivellä näkyy lennossa punertava kuvio. Koivet ovat pitkät. Kurkussa on paljas alue, joka soidinaikana muuttuu koiraalla puenertavaksi ja pullistuneeksi. Sukupuolet ovat muuten lähes samannäköiset. Lintu on arka ja liikkuu pääasiassa puiden latvustoissa, josta sen paljastaa aamuisin kuuluvat käheät huudot. Muita ääniä ovat korkeat vihellykset ja kaklatukset. Liikkuu parvissa, joissa on noin 15 yksilöä.

Kaklattajia on 12 lajia. Costa Ricassa elävä jukataninkaklattajapopulaatio on eristynyt ja jotkut tutkijat pitävät sitä eri lajina *O. leucogastra*.

## Esiintyminen
Meksikonlahden länsireunus Teksasin Rio Grandelta Jukatanin niemimaalle ja Costa Ricaan. Maailman populaation koko on 500&nbsp;000–5&nbsp;000&nbsp;000 yksilöä. Laji on elinvoimainen. Se on paikkalintu.

## Elinympäristö
Savannit ja pensaikot sekä puolikuivat metsät ja jokivarsien tiheiköt.

## Lisääntyminen
Pesä on rakennettu risuista ja ruohoista ja se sijaitsee yleensä matalalla puussa, joskus maassa. Munia on 2–4. Vain naaras hautoo ja haudonta kestää noin 25 päivää. Poikaset ovat pesäpakoisia ja lähtevät pesästä jo vuorokauden ikäisinä. Naaras, joskus molemmat emot, huolehtivat poikueesta joitakin päiviä.

## Ravinto
Syö sekä puussa että maassa siemeniä, hedelmiä (muun muassa viikuna, palmut), tuoreita lehtiä ja kukkia.

## Lähteet
* Harrison, Colin & Greensmith, Alan 2002: Koko maailman linnut. – WSOY. Helsinki. 
* Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto - Maailman linnut. Otava. Italia. 
* Alderton, David & Barrett, Peter 2006: Birds of the World. – Southwater. China.
* Kuva 
* Animals.jrank

### Viitteet