Maksimilian II Emanuel

**Maksimilian II Emanuel** (11. heinäkuuta 1662 München – 26. helmikuuta 1726 München) oli Baijerin vaaliruhtinas vuosina 1679–1726. Hän oli merkittävä sotapäällikkö ja Espanjan Alankomaiden käskynhaltija vuosina 1692–1706. Maksimilian II Emanuel oli myös keisari Kaarle VII:n isä.

## Suku
Maksimilian II Emanuelin vanhemmat olivt vaaliruhtinas Ferdinand Maria ja vaaliruhtinatar Henriette Adelaide, joka oli Savoijin kuninkaan Viktor Amadeus I:n tytär.

## Vaaliruhtinaana
Maksimilian II Emanuel tuli isänsä seuraajaksi 16-vuotiaana vuonna 1679. Hänet julistettiin seuraavana vuonna täysi-ikäiseksi. Hän liittyi vuonna 1683 Itävallan rinnalle niin sanottuun suureen Turkin sotaan. Maksimilian Emanuel komensi henkilökohtaisesti baijerilaisjoukkoja Wienin puolustuksessa 1683, Budan taistelussa 1686, Mohácsin taistelussa 1687 ja Belgradin valtauksessa 1688, joista varsinkin viimeinen toi hänelle mainetta. Vuonna 1689 puhjenneessa yhdeksänvuotisessa sodassa hän liittoutui jälleen Itävallan Habsburgien kanssa. Hänestä tehtiin vuonna 1690 Reinille sijoitettujen keisarillisten joukkojen generalissimus ja vuonna 1692 Espanjan Alankomaiden kuvernööri. Hän komensi operaatioita Reinillä ja Italiassa aina sodan loppuun vuonna 1697.

Vuonna 1701 puhjenneessa Espanjan perimyssodassa Maksimilian Emanuel asettui Ranskan liittolaiseksi keisarikuntaa vastaan, ilmeisesti toiveenaan saada oma sukunsa, Wittelsbachit, nostettua keisarikunnan johtoon Habsburgien tilalle. Kärsittyään tappion Blenheimin taistelussa vuonna 1704 hän joutui lähtemään maanpakoon keisarillisten joukkojen miehittäessä Baijerin. Vuoden 1706 tappiollisen Ramilliesin taistelun jälkeen hän menetti valtansa myös Espanjan Alankomaissa, ja samana vuonna uusi keisari Joosef I asetti hänet valtakunnanpannaan. Maksimilian Emanuel joutui asumaan seuraavat yhdeksän vuotta Ranskan hovin suojissa. Hän sai kuitenkin valtaistuimensa takaisin ja valtakunnanpanna peruttiin vuoden 1713 Utrechtin rauhan ja vuoden 1714 Badenin rauhan seurauksena, ja hän palasi pääkaupunkiinsa Müncheniin vuonna 1715.

Maksimilian Emanuel kuoli 63-vuotiaana sydänkohtaukseen Münchenissä helmikuussa 1726. Hänet on haudattu Theatinerkirchen kryptaan.

## Taiteiden suosijana

Koko hallituskautensa ajan Maksimilian II Emanuel suosi taiteita. Espanjan Alankomaiden kuvernöörinä hän hankki useita hollantilaisia ​​ja flaamilaisia ​​maalauksia Wittelsbachin suvun kokoelmaan. Hänen hallituskautensa alkupuoliskoa hallitsivat vielä hänen vanhempiensa käyttämät italialaiset ja sveitsiläiset hovitaiteilijat, kuten Enrico Zuccalli ja Giovanni Antonio Viscardi. Zuccalli suunnitteli vuosina 1684–1688 Maksimilian Emanuelille ja tämän ensimmäiselle puolisolle Maria Antonialle Schleissheimin linnan alueelle saarelle rakannetun italialaistyylisen Lustheimin linnan. Kun Joseph Effner nimitettiin hovin pääarkkitehdiksi ja nuori François de Cuvilliés hänen avustajakseen, ranskalainen vaikutus kasvoi merkittävästi. Maksimilian Emanuelin paluu vuonna 1715 merkitsi rokokoo-aikakauden alkua Baijerissa.

Maksimilian Emanuelin hallituskaudella myös Nymphenburgin linnaa laajennettiin, Dachaun linna suunniteltiin uudelleen ja Schleissheimin linnan uusi päärakennus valmistui lopulta vuonna 1726. Nämä palatsit yhdistettiin kanavaverkostoon, johon Maksimilian Emanuel oli tutustunut Alankomaissa. Vuosina 1715–1717 hän rakennutti Effnerin suunnitteleman barokkityylisen Fürstenriedin linnan laajennuksen aateliskartanosta vaaliruhtinaan metsästysmajaksi.

## Avioliitot ja lapset

Maksimilian II Emanuel avioitui vuonna 1685 keisari Leopold I:n ja Espanjan infanta Margareeta Teresian tyttären Maria Antonian kanssa, joka kuoli jouluaattona 1692 muutama kuukausi viimeisen lapsensa syntymän jälkeen synnytyksen aiheuttamiin komplikaatioihin. Heille syntyi kolme lasta:  

* Leopold Ferdinand (k. 1689), kuoli kolmen päivän ikäisenä
* Anton (k. 1690), syntyi kuolleena
* Joosef Ferdinand (*Joseph Ferdinand*, 1692–1699), Espanjan kruununperillinen

Maksimilian Emanuel kihlautui maaliskuussa 1693 herttuatar Leopoldine Eleonore von Pfalz-Neuburgin kanssa, joka oli Pfalzin vaaliruhtinaan Filip Vilhelmin tytär, mutta Leopoldine kuoli vain kolme viikkoa myöhemmin 13-vuotiaana todennäköisesti tuberkuloosiin. Maksimilian Emanuel avioitui toisen kerran vuonna 1694 Puolan kuningas Juhana III Sobieskin tyttären Theresa Kunigunda Sobieskan kanssa. Heille syntyi kymmenen lasta:

* kuolleena syntynyt lapsi (1695)
* Maria Anna Karoline (1696–1750), vuodesta 1720 nunna
* Kaarle VII (*Karl Albrecht*, 1697–1745), Baijerin vaaliruhtinas, Böömin kuningas, Pyhän Rooman keisari
* Philipp Moritz Maria (1698–1719), Paderbornin ja Münsterin piispa
* Ferdinand Maria (1699–1738), keisarillisen armeijan kenraali
* Clemens August (1700–1761), Saksalaisen ritarikunnan suurmestari, Kölnin ruhtinasarkkipiispa, Regensburgin, Paderbornin, Osnabrückin, Hildesheimin ja Münsterin piispa
* Wilhelm (1701–1704), kuoli kolmivuotiaana
* Alois Johann Adolf (1702–1705), kuoli kolmivuotiaana
* Johann Theodor (1703–1763), kardinaali, Regensburgin, Freisingin ja Liegen ruhtinaspiispa
* Maximilian Emanuel Thomas (1704–1709), kuoli viisivuotiaana

Maksimilian Emanuelilla oli suhteesta ranskalaisen rakastajattarensa Agnes Françoise Louchier’n kanssa avioton poika, Baijerin kreivi Emmanuel François Joseph (1695–1747).

## Lähteet

## Aiheesta muualla