open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Doctor Sleep (elokuva)

**Doctor Sleep** on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut Mike Flanaganin ohjaama ja käsikirjoittama kauhuelokuva. Se perustuu Stephen Kingin romaaniin *[[Tohtori Uni]]*. Kirjan tavoin elokuva on Kingin kirjoittaman *[[Hohto|Hohdon]]* jatko-osa, mutta samalla se on Stanley Kubrickin ohjaaman samannimisen elokuvasovituksen (1980) jatko-osa. Elokuvassa seurataan aikuiseksi kasvanutta Danny Torrancea, joka yrittäessään päästä yli Overlook-hotellissa kokemistaan kauhuista päätyy tekemisiin nuoren ”hohtavan” Abra Stonen kanssa. Danny ottaa tavoitteekseen suojella Abraa. Dannya näyttelee Ewan McGregor.

Elokuvan ensi-ilta Yhdysvalloissa oli 8. marraskuuta 2019, Suomessa sitä ennen 1. marraskuuta. Yhdysvalloissa avausviikonlopun lipputulot olivat vain 14 miljoonaa dollaria. Arvioijat pääasiassa kehuivat elokuvan tunnelmaa ja näyttelemistä (etenkin Rebecca Fergusonia), mutta elokuvaa pidettiin liian pitkänä. *[[Me Naiset]]* -lehden Martta Kaukonen piti Kubrickin elokuvan kohtausten kierrättämistä mauttomana.

Suunnitelmissa oli myös kolmas elokuva, joka keskittyisi Overlook-hotellin entisen kokin Dick Hallorannin ympärille, mutta *Doctor Sleepin* huonon lipputuloavauksen vuoksi projektin tulevaisuus on epävarma. Ohjaaja Flanagan on ilmaissut kiinnostuksensa jatkaa Abra Stoneen keskittyvää tarinaa.

## Roolit

## Arvosteluja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ford Fiesta (2002)

**Ford Fiesta V** on Ford Fiestan viides sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 2002–2008.

## Ford Fiesta V (2002–2008)

Täysin uudistunut viidennen sukupolven Fiesta esiteltiin keväällä 2002. Sisustusmateriaalien laatuun ja viimeistelyyn oli kiinnitetty edellisiä sukupolvia enemmän huomiota. Fiesta oli jälleen turvallisuuden osalta luokkansa kärkeä, saavuttaen vuoden 2002 Euro NCAP -kolaritestissä hyvän neljän tähden tuloksen. 

Viidennen sukupolven Fiestan alustaan ja tekniikkaan perustui myös pieni tila-automalli Ford Fusion. Lisäksi Intiassa vuosina 2010–2015 valmistettu Ford Figo oli kevyesti uudistettu viidennen sukupolven Fiesta.

Moottorivalikoima koostui aluksi 1,3- (70&nbsp;hv), 1,4- (80&nbsp;hv) ja 1,6-litraisista (100&nbsp;hv) bensiinimoottoreista sekä yhteispaineruiskutteisesta 1,4 litran (70&nbsp;hv) TDCi-dieselistä. Lokakuussa 2004 markkinoille tuli myös 1,6-litrainen (90&nbsp;hv) TDCi. Ensimmäistä kertaa saatavana olivat perinteinen nelivaihteinen automaattivaihteisto sekä viisivaihteinen *Durashift*-robottivaihteisto.Geneven autonäyttelyssä 2004 esiteltiin urheilullinen Fiesta ST, jossa on 2,0-litrainen 150 hevosvoimaa tehoa tuottava Duratec-bensiinimoottori. Auton huippunopeus on 208&nbsp;km/h. Alusta on säädetty urheilullisemmaksi, ja ST on aina kolmiovinen. Tavallisesta Fiestasta ST:n erottaa aggressiivisemmista puskureista ja sivuhelmoista, takaspoilerista ja 17 tuuman kevytmetallivanteista. Ovenkahvat ja kylkilistat ovat muista malleista poiketen korinväriset. ST-mallissa on osittain nahkaverhoillut urheiluistuimet ja urheilullinen ohjauspyörä ST-logoilla. Valinnaisvarusteena sai konepellin, katon ja takaluukun raidat (kuvassa).

Varustetasot olivat Suomessa Ambiente, Trend ja Ghia.

Perusmalli Ambienteen kuului muun muassa neljä turvatyynyä, ABS-jarrut hätäjarruassistentilla, takaistuimen pääntuet ja keskipaikan kolmipisteturvavyö, 14 tuuman teräsvanteet pölykapselein, lämmitettävät etuistuimet, keskuslukitus ja sähköikkunat edessä.

Trendissä oli Ambienten lisäksi Ford 4500 -radio/CD-soitin, etusumuvalot, kauko-ohjattu keskuslukitus, korinväriset puskurit ja nahkaverhoiltu ohjauspyörä.

Ylellisimmässä Ghiassa oli kromattu etusäleikön kehys, korinvärinen takaluukun lista, kevytmetallivanteet, sähköpeilit, lukuvalot ja manuaali-ilmastointi.

Vuonna 2006 Fiesta sai uudet puskurit, etusäleikön, etu- ja takavalot sekä suuremmat sivupeilit. Sisällä kojelauta ja keskikonsoli saivat pieniä muutoksia, kuten uuden mittariston. Myös värivalikoima ja verhoilukankaat uudistettiin. Kaikissa malleissa oli nyt Ford 6000 -radio/CD-soitin vakiovarusteena.

Vuonna 2007 uudeksi varustetasoksi tuli Limited, jossa oli muun muassa korinväriset ovenkahvat ja kylkilistat, ilmastointi, sähköpeilit ja alumiinikoristeltu ohjauspyörä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tapani Vanha-Perttula

**Tapani Vanha-Perttula** (29. toukokuuta 1935 Humppila – 11. helmikuuta 1990 Kuopio) oli suomalainen lääketieteen ja kirurgian tohtori ja Kuopion yliopiston rehtori vuosina 1974–1981.

Vanha-Perttula kirjoitti ylioppilaaksi Lauttakylän yhteiskoulusta vuonna 1954, valmistui Turun yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1961 ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1966. Vuonna 1968 hän sai sisätautien lääkärin oikeudet. Vuonna 1967 hänet nimitettiin anatomian dosentiksi ja vuonna 1971 apulaisprofessoriksi.

Vanha-Perttula nimitettiin vuonna 1972 anatomian professoriksi ja laitoksen esimieheksi yhtenä neljästä ensimmäisestä korkeakoulun professorista. Hän toimi korkeakoulun rehtorina vuosina 1974–1981, joka oli sen ripeimmän rakentamisen aikaa. Noina vuosina hän toimi myös korkeakoulun rakentamisen neuvottelukunnan asiantuntijana, ja neuvottelukunnan puheenjohtaja hän oli vuosina 1981–1982. Hänen rehtorikaudellaan alkoi Kuopiossa myös yhteiskuntatieteellinen koulutus.

Vanha-Perttula sai Suomen Akatemian varttuneen tieteenharjoittajan apurahan vuosina 1982, 1983 ja 1987. Keskeinen tutkimuskohde oli lisääntymisbiologia ja siihen liittyvä sisäeriterauhastoiminta. Tutkimus keskittyi sukusolujen kehitykseen, kypsymiseen ja säätelyyn sekä hedelmöitykseen ja alkioiden kasvuun. Käytännön sovellutuksena on kehitetty keinohedelmöitystä ja lisääntymishäiriöiden diagnostiikkaa ihmisellä ja kotieläimillä.

Vanha-Perttula oli Kuopion yliopiston eläinlääketieteellisen koetilan johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1986 ja Suomen Endrokrinologiyhdistyksen puheenjohtaja vuodesta 1985.

Unkarilaisen Pecsin yliopiston lääketieteen kunniatohtoriksi hänet vihittiin vuonna 1984. Ansioistaan hänelle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan komentajamerkki.

Vanha-Perttula toimi yliopistollisten tointen lisäksi useita vuosia muun muassa Pohjois-Savon maakuntarahaston puheenjohtajana.

Vanha-Perttula sai surmansa hirvionnettomuudessa Kuopiossa Sorsasalon kohdalla.

## Lähteet
Ford Fiesta (2017)

**Ford Fiesta VII** on Ford Fiestan seitsemäs sukupolvi, jota on valmistettu vuosina 2017–2023. Se ei ole täysin uusi malli, vaan perustuu edelleen samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä.

## Ford Fiesta VII (2017–2023)

Seitsemännen sukupolven Fiesta esiteltiin Kölnissä marraskuussa 2016 Fordin Go Further -tapahtumassa. Malli tuli markkinoille keväällä 2017. Auto on edeltäjäänsä kokonaispituudeltaan 71 millimetriä pidempi, 12 millimetriä leveämpi ja akseliväliltään neljä millimetriä pidempi. Valmistajan mukaan takaistuimella on 16 millimetriä enemmän polvitilaa. Ulkonäköä enemmän muutoksia on tehty sisätiloihin, jossa fyysisten painikkeiden määrää on vähennetty. Käytetyt materiaalit ovat myös valmistajan mukaan aikaisempaa korkeatasoisempia. Mallistossa ovat perusmallien lisäksi ylellinen Vignale ja katumaasturimainen Active.

Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Fiesta sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Bensiinimoottoriksi Fiestaan on valittavissa turboahdettu 1,0-litrainen EcoBoost (100/125/140&nbsp;hv) tai 1,1-litrainen (70/85&nbsp;hv) vapaasti hengittävä moottori. Dieselmoottori on 1,5-litrainen TDCi (85/120&nbsp;hv).

Ford Fiesta ST esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2017. Sen voimanlähteenä on kolmisylinterinen turboahdettu 1,5-litrainen bensiinimoottori, jonka teho on 197 hevosvoimaa. Kiihtyvyys nollasta sataan on 6,5 sekuntia, joka on neljä sekunnin kymmenesosaa edellistä ST-mallia nopeampi. Malli on saatavana sekä kolmi- että viisiovisina versioina.

Syksyllä 2021 Fiesta sai muun muassa aiempaa suuremman etusäleikön. Fordin logo siirtyi myös konepellin reunasta säleikön yhteyteen. LED-ajovalot tulivat vakiovarusteeksi kaikkiin malleihin, lisäksi saataville tuli myös mukautuvat LED-matriisiajovalot, jotka ovat vakiona ST:ssä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Edward Vesterinen

**Edward Gabriel Vesterinen** (s. 31. lokakuuta 2000 Helsinki) on suomalais-latvialainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan puolustuksen linjamies. Hän edustaa Länsi-Virginian yliopistoa Yhdysvaltojen yliopistosarjassa.

Suomessa Vesterinen on edustanut Helsinki Roostersia. SAJL valitsi vuonna 2017 Vesterisen Vuoden Nuoreksi. Hänet valittiin kaudella 2019 vuoden linjamieheksi.

Vesterinen sai vuoden 2020 kesällä neljän vuoden stipendin Länsi-Virginian yliopistoon, jossa lukuvuosi maksaa normaalisti noin 40&nbsp;000 dollaria. Stipendi tarkoittaa ilmaista opiskelupaikkaa, ilmaista asumista, ruokailua sekä rahallista tukea, joka on noin 500 dollaria kuukaudessa. 

## Lähteet
Heikki Vaiste

**Heikki Tapani Vaiste** (s. 1946) on suomalainen liikemies ja kiinteistösijoittaja. Hän perusti Turkuun vuonna 1976 painepesuun ja imutöihin erikoistuneen Pesutekniikka Oy:n, joka laajeni kymmenessä vuodessa valtakunnalliseksi 60 auton ja sadan hengen yritykseksi ja alansa markkinajohtajaksi. Vuonna 1987 Vaiste myi Pesutekniikan ServiSystems Oy:lle ja alkoi 1990-luvun alussa sijoittaa teollisuus- ja liikekiinteistöihin Turun seudulla. Hän on saanut kunniatohtorin ja kiinteistöneuvoksen arvonimet.

2010-luvun keskivaiheilla Vaisteen omistuksiin kuului muun muassa Turun linja-autoaseman vieressä sijaitseva, poliisiasemanakin toimineeseen entiseen huoltamorakennukseen saneerattu Hotelli Helmi, enemmistö Pitkänmäen Manhattanin liikekiinteistöstä sekä viereinen Pukkilan entinen kaakelitehdas, jonne Vaiste aikoo rakentaa asuntoja. Yhteensä omistuksia oli puolensadassa kohteessa arviolta 200&nbsp;000 neliömetriä.

Rotaritoimintaa, maanpuolustustyötä ja golfia harrastava Vaiste toimi aiemmin Kaarinan Kokoomuksen puheenjohtajana, mutta pitää nykyistä kokoomuspuoluetta liian vasemmistolaisena. Vaiste on ollut Turun Toriparkin aktiivinen puolestapuhuja.

## Vaalirahoitus
Heikki Vaiste on kerännyt Alexander Stubbille rahoitusta presidentinvaaleissa 2024 yhdessä turkulaisen liikemiesten porukan kanssa. Vaalirahoitusta keräävää porukkaa on yhdistänyt yrittäjähenkisyys ja kokoomuslainen ideologia.

## Lähteet
Kiertohapsikka

**Kiertohapsikka** (*Ruppia cirrhosa*, syn. *Ruppia spiralis*) on hapsikkakasvien (Ruppiaceae) heimoon ja hapsikoiden (*Ruppia*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se muistuttaa paljolti merihapsikkaa (*Ruppia maritima*) sekä jonkin verran myös hapsivitaa (*Stuckenia pectinata*) ja merivitaa (*Stuckenia filiformis*). Näistä vitalajeista kiertohapsikan voi kuitenkin erottaa kukintojen muodon, lehtien ulkonäön sekä kielekemäisen rakenteen perusteella. Merihapsikasta kiertohapsikan voi erottaa lehtituppien sekä kukintojen ulkonäön perusteella.

Kiertohapsikka on monivuotinen uposkasvi, joka kasvaa koko ajan vedenpinnan alapuolella. Sen varsi on tyveltä sivulle päin kaartuva ja kiertynyt, mutta kärkeä kohti ylöspäin kaartuva. Varret ovat rentoja sekä neulamaisen ohuita. Lehdet ovat hyvin kapeita, tylppäkärkisiä ja hienosahalaitaisia. Lehtien tyvillä on pitkät lehtitupet, mutta ei kielekemäistä rakennetta, joka taas löytyy hapsividalta ja jouhividalta. Kiertohapsikan kukat sijaitsevat pareittain ylimpien lehtien lehtitupissa. Kukinnan aikaan kukat ovat lähes näkymättömissä, mutta kukinnan jälkeen lehtitupista kasvaa useita kymmeniä senttimetrejä pitkä spiraalimaisesti kiertynyt varsi, jossa kukat ovat sarjankaltaisissa rykelmissä.

Kiertohapsikka kasvaa sekä suolaisessa vedessä että murtovedessä pehmeäpohjaisilla kasvupaikoilla. Kiertohapsikka suosii hiekkapohjaisia ja suojaisia paikkoja. Suomessa kiertohapsikkaa tavataan lounaisilla rannikkoalueilla sekä Ahvenanmaalla, joskin monilta paikoilta viimeisimmät havainnot ovat yli 30–50 vuoden takaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Kiertohapsikka (''Ruppia spiralis'')
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Ruppia cirrhosa'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Ruppia cirrhosa'' 
* Flora of North America: ''Ruppia cirrhosa''
USS PC-812

**USS PC-812** oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1944 vesillelaskettu PC-461-luokan partioalus.

## Valmistus

Alus tilattiin Commercial Iron Worksiltä Portlandista Oregonista, missä köli laskettiin 27. marraskuuta 1943. Alus laskettiin vesille 11. helmikuuta 1944 ja otettiin palvelukseen 4. toukokuuta 1945.

## Palvelus
Yhdysvaltain laivasto poisti aluksen palveluksesta pian sotatoimien päätyttyä ja se luovutettiin Portugalille.

## NRP Príncipe
Portugalin laivasto otti 1948 aluksen palvelukseen nimellä *NRP Príncipe*. Alus on poistettu palveluksesta.

## Lähteet
Monologi (albumi)

**Monologi** (tyyliteltynä **MONOLOGI**) on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Jenni Vartiaisen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 7. syyskuuta 2018. Se nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan kärkeen. Albumi pysyi listalla 31 viikkoa.

## Julkaisu ja vastaanotto
7. elokuuta 2018 Vartiainen julkisti sosiaalisen median kanavillaan tulevan *Monologi*-albuminsa julkaisupäivämäärän ja kansitaiteen. Albumi julkaistiin fyysisesti ja digitaalisesti 7. syyskuuta ja se sisältää yhdeksän kappaletta. *Monologi* nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan ensimmäiselle sijalle ja oli listalla 31 viikon ajan. Fyysisellä albumilistalla se oli seitsemän viikkoa ja sijoittui parhaimmillaan toiseksi. Albumi on ylittänyt platinalevyrajan. 

### Arvostelut
* Rumba:  
* Soundi: 
* Helsingin Sanomat: 

## Singlet
Albumin ensimmäinen single ”Turvasana” julkaistiin 28. tammikuuta 2017. Se nousi ylimmillään sekä lataus- että radiolistan sijalle kaksi ja vietti radiolistalla yhteensä 64 viikkoa. Stream- ja singlelistoilla kappale sijottui parhaimmillaan neljännelle sijalle. Kappale ylitti platinarajan elokuussa 2017.

Toinen single ”Se oikea” julkaistiin 5. heinäkuuta 2017. Se nousi ensimmäisellä viikollaan latauslistan ensimmäiselle sijalle. Radiolistalla kappale nousi kolmannelle sijalle. Kolmas single ”Väärään suuntaan” julkaistiin 1. helmikuuta 2018. Se nousi radiolistan kärkeen kaksi kertaa ja pysyi listalla 73 viikkoa. Singlelistalla kappale nousi sijalle neljä.

Neljäs single ”Voulez-vous” julkaistiin 8. kesäkuuta 2018. Radiolistalla kappale sijottui ylimmillään sijalle 18 ja singlelistalla sijalle 12. Viides ja viimeinen single ”Made in Heaven” julkaistiin *Monologi*-albumin julkaisun yhteydessä 7. syyskuuta 2018. Kappale sijottui ensimmäisellä listaviikollaan singlelistan kolmannelle sijalle. Radiolistalla kappale oli yhteensä 65 viikkoa ja nousi listan kärkeen.

### Singlejen listasijoitukset

## Kappaleet

## Julkaisuhistoria

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Monologi'' Discogs.comissa
Pyhä Modestus

**Pyhä Modestus** (myös **Modeste** tai **Modest**; kuollut 489 Trier, Saksa) oli Trierin 19. piispa, pyhän piispa Miletuksen seuraaja ja itsekin pyhimys. Hänen elämästään tiedetään hyvin vähän, mutta hänen kerrotaan saarnanneen kaupunkinsa kaduilla, paastonneen järjestelmällisesti ja taistelleen väkensä köyhyyttä, papiston kuria ja korruptiota vastaan. Pyhimys hallitsi aikana, jolloin kaupunki joutui frankkien hallinnon alaiseksi, erityisesti frankkien kuninkaiden Meroveon ja Kilderik I:n invaasion aikana. Piispa kärsi paljon tuona vaikeana aikana, kuoli lopulta luonnollisista syistä ja haudattiin Trieriin Sant’Eucarion kirkkoon, joka 1100-luvulta on kantanut nimeä pyhä Matthias. Hänen muistopäiväänsä vietetään 24. helmikuuta.

## Lähteet
USS PC-818

**USS PC-818** oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1943 vesillelaskettu PC-461-luokan partioalus.

## Valmistus

Alus tilattiin 10. elokuuta 1942 Albina Engine and Machine Worksiltä Portlandista Oregonista, missä köli laskettiin 4. maaliskuuta 1943. Alus laskettiin vesille 30. maaliskuuta ja otettiin palvelukseen 3. elokuuta.

## Palvelus
Yhdysvaltain laivasto poisti aluksen palveluksesta 8. toukokuuta 1946. Alus luovutettiin Portugalille.

## NRP Madeira
Portugalin laivasto otti 1948 aluksen palvelukseen nimellä *NRP Sal*. Alus on poistettu palveluksesta.

## Lähteet
Kupariftalosyaniini

**Kupariftalosyaniini** (C38H16N8Cu) on kuparin ja ftalosyaniinin muodostama kompleksiyhdiste. Yhdistettä käytetään pigmenttinä esimerkiksi maaleissa.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa kupariftalosyaniini on väriltään sinistä kiteistä ainetta. Se on polymorfista eli sillä on useita eri kidemuotoja. Siitä tunnetaan muun muassa α-, β-, γ-, δ- ja ε-muodot. Näistä yleisimmät ovat sävyltään punertava α-muoto ja vihertävä β-muoto. Värisävy riippuu kidemuodon lisäksi myös aineen hienojakoisuudesta. Kupariftalosyaniini ei liukene veteen eikä orgaanisiin liuottimiin. Happo- tai emäsliuoksiin se sen sijaan on liukoista. Kupariftalosyaniini kestää hyvin korkeitakin lämpötiloja ja on myös kemiallisesti stabiili.

## Valmistus ja käyttö
Kupariftalosyaniinin valmistamiseen on kaksi menetelmää. Yhdistettä voidaan valmistaa kuparisuolan ja ftaalianhydridin ja urean tai kuparisuolan ja ftalonitriilin välisellä reaktiolla. Katalyyttinä voidaan käyttää molybdaattisuoloja. Lähtöaineita kuumennetaan joko liuoksessa tai reaktio suoritetaan ilman liuotinta sulattamalla lähtöaineet. Tuote voidaan puhdistaa tarvittaessa sublimoimalla inertin suojakaasun läsnä ollessa. Väriainekäyttöä varten tuote jauhetaan haluttuun partikkelikokoon.

Kupariftalosyaniinia käytetään runsaasti sinisenä pigmenttinä. Sen käyttökohteita ovat muun muassa maalien, pinnoitteiden ja musteiden valmistus sekä muovien värjäys. Yhdisteen hyviä ominaisuuksia väriaineena ovat muun muassa kirkkaus ja hyvä stabiilius.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*ftalosiniset mm. ftalosyaniinisininen, thalosyaanisininen, winsorinsininen, monastraalisininen, heleänsini, heliogensini, heliogeenisininen Coloria.net
Finto

**Finto** on Kansalliskirjaston ylläpitämä verkkopalvelu, joka toimii julkaisu- ja kehitysalustana suomenkielisille ontologiolle ja sanastoille. Sen tarkoituksena on edistää julkisen sektorin tietovarantojen semanttista yhteentoimivuutta. Finton perustana ovat Helsingin yliopiston ja Aalto-yliopiston vuosina 2003–2012 käynnissä olleet FinnONTO-hankkeet, joissa kehitettiin Suomeen kansallisen tason semanttisen webin tietoinfrastruktuuri. Hankkeiden tuloksena syntyi vuonna 2008 ONKI-ontologiakirjasto, jonka pohjalta Finto avattiin vuonna 2014. Fintoa rahoittavat valtiovarainministeriö sekä opetus- ja kulttuuriministeriö.

Fintosta löytyy Yleisen suomalaisen asiasanaston (YSA) ja Yleisen suomalaisen ontologian (YSO) lisäksi monia erikoisalojen sanastoja ja ontologioita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto.fi
* Finto 10 vuotta -juhlaseminaari: Miten FinnONTO-hankkeesta syntyi Finto 
* Finto 10 vuotta -juhlaseminaari: Finto-palvelu - 10 vuotta linkitettyjä sanastoja ja ontologioita
*
Vivi Wahlström

**Vivi Lilja Wahlström** (s. 19. marraskuuta 2001 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan *[[Salatut elämät]]* -televisiosarjasta Viola Angervuon roolista, jota hän on esittänyt vuodesta 2016 alkaen, jolloin hän korvasi hahmoa aiemmin esittäneen Annalisa Tyrväisen. Hän lähti Salatuista elämistä vuonna 2024.

## Yksityiselämä
Wahlströmin isä on näyttelijä-ohjaaja Toni Wahlström ja isoisä näyttelijä Raimo Wahlström.

Wahlström osallistui Selviytyjät Suomen kymmenennelle tuotantokaudelle, jonka esittäminen televisiossa alkoi syksyllä 2025. Hänet pudotettiin ohjelmasta ensimmäisenä kilpailijana pois.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Vivi Wahlströmin profiili Näyttelijäliiton sivuilla
* Vivi Wahlström katseen kohteena, Yle 24.10.2023
USS PC-1257

**USS PC-1257** oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1944 vesillelaskettu PC-461-luokan partioalus.

## Valmistus

Alus tilattiin 18. toukokuuta 1942 Luders Marine Construction Companyltä Stamfordista Connecticutista, missä köli laskettiin 24. marraskuuta 1943. Alus laskettiin vesille 23. heinäkuuta 1944 ja otettiin palvelukseen 21. joulukuuta.

## Palvelus
Yhdysvaltain laivasto poisti aluksen palveluksesta pian toisen maailmansodan jälkeen ja se luovutettiin Portugalille.

## NRP Santiago
Portugalin laivasto otti 1948 aluksen palvelukseen nimellä *NRP Santiago*. Alus on poistettu palveluksesta.

## Lähteet
Aroostook-sota

**Aroostook -sota** oli veretön rajakahakka Yhdysvaltojen ja Ison-Britannian välillä vuosina 1838–1839. Maat kiistelivät raja-alueesta Yhdysvaltain Mainen ja brittien hallitseman New Brunswickin välillä. Molemmilta puolilta saapuneiden siirtolaisten alkaessa kahakoida keskenään britit ja amerikkalaiset keskittivät alueelle joukkojaan. Tilanne päättyi kuitenkin lopulta aselepoon maaliskuussa 1839 ja rajan sopineeseen Websterin ja Ashburtonin sopimukseen 9. elokuuta 1842.

## Tausta
Yhdysvalloilla ja Isolla-Britannialla oli 1800-luvun alussa useita rajakiistoja. Rajaseudut tunnettiin usein huonosti, tehdyt kartat olivat heikkolaatuisia ja halua kattavaan rajasopimuksen tekemiselle ei ollut. Etenkin Yhdysvalloissa rajakiistat ratkaistiin mieluummin yksi kerrallaan.

Vuonna 1798 New Brunswickin ja tuolloisen Massachusettsin raja määriteltiin kulkevan St. Croix -joella. Oli kuitenkin epäselvää, missä alueen pohjoisraja kulki. Kiistellyn alueen rajanvedosta oli neuvoteltu Ison-Britannian ja Yhdysvaltojen välillä ilman lopputulosta. Tilanne alkoi kärjistyä, kun Maine erosi Massachusettsista omaksi osavaltiokseen vuonna 1820. Alankomaiden kuningas teki vuonna 1831 välitysratkaisun, mutta ratkaisu hylättiin Yhdysvaltain senaatissa mainelaisten vastustuksen takia. Samaan aikaan kiistellylle alueelle muutti siirtolaisia sekä Kanadasta, että Yhdysvalloista.

## Sota
Tilanne kärjistyi vuonna 1838, kun siirtolaiset molemmilta puolilta alkoivat muodostaa omia ryhmittymiään pidättäen vastapuolen siirtolaisia tunkeilijoina. Britit olivat lisäksi suunnitelleet 1830-luvulla rautatien rakentamista kiistellyllä alueella sijanneen Aroostookjoen kautta. Konflikti alueella sai nimensä joen mukaan. Maaliskuussa 1839 Mainen itselleen kuuluvana pitämälle alueelle Madawaskassa saapui brittijoukkoja. Mainessa alettiin kerätä kokoon 10&nbsp;000:n miehen vapaaehtoisjoukkoa. Presidentti Martin Van Buren ja Yhdysvaltain kongressi päättivät puolestaan lähettää alueelle 50&nbsp;000 miestä rauhanturvaajiksi kenraali Winfield Scottin johdolla. Lopulta uhkaava tilanne päättyi ilman verenvuodatusta solmittuun aselepoon 31. maaliskuuta 1839. Osapuolten välillä sovittiin kiistellyn alueen yhteishallinnasta, kunnes rajan kulusta löydettäisiin ratkaisu myöhemmin.

## Ratkaisu
Yhdysvaltain uuden presidentin William Henry Harrisonin ulkoministeri Daniel Webster aloitti neuvottelut brittien neuvottelija Ashburtonin paroni Alexander Baringin kanssa vuonna 1841. Seuraavan vuoden puolella 9. elokuuta 1842 saatiin aikaan niin sanottu Websterin ja Ashburtonin sopimus, joka määritteli rajan paitsi Mainessa, mutta myös Suurilla järvillä, sekä Yläjärven ja Metsäjärven välillä.

## Lähteet
Litteävita

**Litteävita** (*Potamogeton compressus*) on vitakasvien (Potamogetonaceae) heimoon, vitojen (*Potamogeton*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen vesikasvi, joka kasvaa koko ajan täysin vedenpinnan alapuolella. Koko kasvi on yleensä ruskehtavanvihreänvärinen tai hieman punertava. Litteävita on erotettavissa hyvin muista vitalajeista suhteellisen leveiden lehtiensä sekä litistyneen ja siipipalteisen vartensa perusteella. Litteävita muistuttaa suippuvitaa (*Potamogeton acutifolius*), mutta lajit eroavat toisistaan varren siipipalteisuudessa, lehtisuonituksessa ja kukintotähkän pituudessa.

Litteävidan varret ovat noin metrinpituisia, 5 mm leveitä, siipipalteisia sekä selvästi litistyneitä. Litteävidalla ei ole kelluslehtiä, vaan sen kaikki lehdet ovat kapeita uposlehtiä. Lehdet ovat korkeintaan 20 cm pitkiä, 5 mm leveitä, sileitä ja teräväkärkisiä. Lehdissä on viisi pääsuonta ja niiden lisäksi pienempiä suonia. Lehtien tyvillä ei ole missään vaiheessa lehtituppia, mutta siellä on kielekekorvakkeet, jotka tosin kuihtuvat aikaisin. Litteävidan kukinto on reilun senttimetrin pituinen tiiviskukkainen tähkä, joka on noin 10 cm pitkän varren päässä. Hedelmät ovat köliselkäisiä sekä lyhytotaisia.

Litteävita kasvaa melko syvällä runsasravinteisissa järvissä ja joissa. Suomessa litteävitaa on tavattu sieltä täältä eri puolilta maata.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Litteävita (''Potamogeton compressus'')
Mutainen

**Mutainen** () on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Halikonlahden rannalla ja kuuluu lähikylineen Teijon alueeseen. Mutaisilla asuu vakituisesti noin 60 ihmistä.

Mutaisista on tehty useita kivikautisia löytöjä. Mutaistenlahdella on ollut purjelaivojen ankkuripaikka ja telakka. Alkujaan Mutainen on kuulunut naapuripitäjään Uskelaan, josta se on siirretty osaksi Perniötä vuonna 1873. Mutaisten kantatilat ovat olleet augmenttitiloja, jotka ostettiin perintötiloiksi 1700-luvun aikana. Kantatilat yhdistyivät Anttilaa lukuun ottamatta Mutaisten kartanoksi 1800-luvun aikana. Kylässä oli yhdeksän torppaa, jotka ovat itsenäistyneet 1920-luvun aikana. Sotien jälkeen Mutaisiin perustettiin yhdeksän uutta pientilaa. Merikulmantie rakennettiin kylän halki 1950-luvulla.

Teijon alueen kylät, Mutainen mukaan luettuna, valittiin vuoden kyläksi vuonna 2011.

## Aiheesta muualla
*Teijon alueen kyläyhdistys

## Lähteet
Pontus Purokuru

**Pontus Purokuru** (s. 1987 Jyväskylä) on suomalainen kirjailija, esseisti ja aktivisti. Hän on työskennellyt toimittajana ja julkaissut blogeja ja podcasteja. Purokuru pitää yhdessä Veikka Lahtisen kanssa Mikä meitä vaivaa -podcastia, joka käsittelee yhteiskuntaa esimerkiksi kapitalismikritiikin, feminismin ja ilmastonmuutoksen näkökulmista. Hänellä on myös Selitä mulle -niminen podcast, joka käsittelee filosofian historiaa erityisesti Gilles Deleuzen teosten valossa. 

## Tunnustuksia
Vuonna 2019 Purokuru sai Kalevi Jäntin palkinnon esikoisromaanistaan *Römaani*.

## Teokset
* 
* 
*  (Katso: Täysin automatisoitu luksuskommunismi)
* 
* 
* 
* 
* 
* Lahtinen, Veikka & Purokuru, Pontus ja Brunila, Mikael: *Mikä internetiä vaivaa?* [Helsinki]: Kosmos, 2024. 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pontus Purokurun verkkosivut
* Toimittaja testaa -blogi
Henrietta Moon

**Pia Henrietta Moon** (o.s. **Kekäläinen**, s. 1988 Espoo) on suomalainen yrittäjä ja entinen Yleiselektroniikka Oyj:n hallituksen jäsen.

Wienissä ja Aalto-yliopistossa kauppatieteitä opiskellut Moon on ollut mukana Rails Girls -yhteisössä, joka kannustaa naisia koodauksen pariin. Vuonna 2014 hän perusti koululaisille robotiikan ja luovan teknologian kursseja järjestävän Mehackit-mediataideyrityksen Otso Havannon (os. Sorvettula) ja Charlotta Liukkaan kanssa. Vuonna 2016 Moon perusti Yhdysvalloissa ja Euroopassa toimivan Carbo Culture -yrityksen, jonka tavoitteena on poistaa gigatonni hiilidioksidia ilmakehästä. Carbo Culture tekee CO2-poistoa teknologian avulla, joka muuntaa antropogeenistä ja metsäjätebiomassaa stabiiliksi biohiileksi, jota voidaan käyttää muun muassa maaperän parannukseen. Moon tapasi yrityksen muut perustajat osallistuessaan vuonna 2013 NASA:lla järjestettyyn Singularity Universityn Global Solutions -ohjelmaan.

Moon on ollut Yleiselektroniikka Oyj:n hallituksen jäsen ja samalla Suomen nuorin pörssiyhtiön hallituksen jäsen omistajasuvun ulkopuolelta. Moon on yksi MySpeakerin puhujista, ja hän ollut puhujana muun muassa TedX:ssä ja Slushissa. Vuonna 2017 hän oli yksi Image-lehden "Imagen sankarit 2017" -listatuista.

## Lähteet
Boeing 367-80

**Boeing 367-80**, lempinimeltään **Dash 80**, oli yhdysvaltalaisen Boeingin valmistama suihkumoottorikäyttöisen kuljetus- ja matkustajalentokoneen prototyyppi. Salassa suunniteltu kone esiteltiin yleisölle 14. toukokuuta 1954, ja se lensi ensilentonsa 15. heinäkuuta samana vuonna. Koneen kehitystyö maksoi Boeingille 16 miljoonaa dollaria, mikä vastasi kahta kolmasosaa sen voitoista toisen maailmansodan jälkeen ja yhtä neljäsosaa yhtiön arvosta. Riskin ottaminen osoittautui lopulta kannattavaksi, sillä 367-80:n pohjalta suunniteltiin menestyksekkäät KC-135 Stratotanker ja Boeing 707.

Ainoa valmistettu 367-80 toimi myöhemmin koealustana uusia järjestelmiä ja konetyyppejä suunniteltaessa. Sen siipiin tehtiin muutoksia, joiden avulla tutkittiin erilaisten siipiprofiilien vaikutuksia, ja siipiin asennettiin erilaisia laskusiivekkeitä. Nelimoottorisessa koneessa oli parhaimmillaan käytössä kolmen eri tyypin moottoreita samaan aikaan, ja se jopa muutettiin viisimoottoriseksi asentamalla pyrstöön yksi lisämoottori kolmimoottorisen Boeing 727:n koelentoja varten. Kone poistettiin käytöstä vuonna 1972 ja lahjoitettiin Smithsonian-instituutille. Se lensi viimeisen kerran 27. elokuuta 2003, kun se siirrettiin uudelle sijoituspaikalleen Washingtonin National Air and Space Museumiin.

## Tekniset tiedot

## Lähteet
* 

### Viitteet
Etyleenipropyleenidieenikumi

**Etyleenipropyleenidieenikumi** on (EPDM) on elastomeeri, tyypiltään synteettinen kumi. 

EPDM on hyvin monikäyttöinen. Se kestää säätä ja otsonia.  Se kestää kuumaa vettä ja höyryä sekä heikkoja happoja ja emäksiä mutta ei juurikaan hiilivetyjä.

## Lähteet
Kronobergin uimahalli

**Kronobergin uimahalli** () on maanalainen uimahalli Tukholmassa Ruotsissa. Se sijaitsee Kungsholmenin saarella Tukholman poliisitalon alla.

Hallissa on yksi kuusiratainen allas, jonka syvyys vaihtelee 0,95–3,50 metrin välillä. Sekä naisten että miesten pukuhuoneessa on sauna. Se on Tukholman pienin uimahalli.

Halli on avattu vuonna 1977, ja alun perin se suunniteltiin vain poliisilaitoksen käyttöön. Tukholman kaupunki vuokraa yleisötunteja hallista, minkä vuoksi se on ollut usein sulku-uhan alla verrattuna kaupungin omistamiin uimahalleihin. Uimahalli on peruskorjattu viimeksi vuosina 2014–2015.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kronobergin uimahalli Tukholman kaupungin sivuilla
Puolineliapilaliittymä

**Puolineliapilaliittymä** tai pelkästään **puolineliapila** on eritasoliittymä, joka on yksinkertaistettu neliapilaliittymä. Siinä on neliapilalle tyypilliset silmukkarampit, joita tosin on neljän sijasta kaksi ja kaksi-neljä suoraa ramppia, joita on myös puolet vähemmän tai saman verran kuin neliapilaliittymässä. Rombisen ja puolineliapilan risteytys on niin sanottu yhdistelmäliittymä. Yhdistelmäeritasoliittymät ovat Suomen yleisin eritasoliittymämuoto.

## Tyylit

### Neljäramppiset
Neljäramppiset ovat yleisimpiä puolineliapilaliittymiä Suomessa yleisin puolineliapilaliittymämuoto.

#### A2
A2-tyylissä ramppi poistuu ennen risteyssiltaa. Sekundääritieltä poistutaan näin ollen vastakkaiseen suuntaan, kuin mihin ollaan menossa.

#### B2
B2-tyyli on A2:n vastakohta.

#### AB2
AB2-tyylissä kaikki rampit ovat samalla puolella.


AS Teilkleeblatt 4Ramp dia.svg|A2-tyylinen
AS Teilkleeblatt 4Ramp Fussweg.svg|AB2-tyylinen


### Kuusiramppiset

Kuusiramppisia puolineliapilaliitymiä käytetään silloin kun sekundääritiellä on paljon liikennettä.

#### A4
A4-tyylissä ramppi sekundääritielle poistuu ennen risteyssiltaa ja törmää sekundääritiehen T-risteyksenä, mutta päätielle liittyjien ei tarvitse ylittää sekundääritien toista kaistaa.

#### B4
B4-tyylissä ramppi sekundääritielle poistuu ennen ja jälkeen risteyssillan menosuunnasta riippuen. Osa päätielle liittyvistä joutuu tässä tyylissä kuitenkin ylittämään vastaan tulevien kaistan.

## Katso myös
* Eritasoliittymä
* Pinoliittymä
* Turbiiniliittymä
* Neliapilaliittymä

## Lähteet
Yoshitoshi Tsukioka

**Tsukioka Yoshitoshi** (; 30. huhtikuuta 1839 Edo – 9. kesäkuuta 1892) oli japanilainen taiteilija.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
David J. Tholen

**David James Tholen** (s. 1955) on yhdysvaltalainen tähtitieteilijä. Hän työskentelee Havaijin yliopiston Institute for Astronomy-tutkimusyksikössä. Tholen on tunnettu asteroidiluokituksen parantamisesta ja hänen mukaansa on nimetty asteroidi 3255 Tholen. Hän on löytänyt 64 asteroidia.
Hän on väitellyt tohtoriksi Arizonan yliopistosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivut
Fabrizio Bernardi

**Fabrizio Bernardi** (s. 1972) on italialainen tähtitieteilijä. Hän on löytänyt asteroideja ja komeettoja ja on parhaiten tunnettu 99942 Apophiksen löydöstä Roy Tuckerin ja David Tholenin kanssa.

Asteroidi 27983 Bernardi on nimetty hänen mukaansa.

## Lähteet
Roope Puhakka

**Roope Puhakka** on suomalainen näyttelijä ja tanssija, joka tunnetaan parhaiten *[[Salatut elämät]]* -saippuasarjan Severi Sievisen roolistaan. Puhakka aloitti sarjassa vuonna 2016 hahmoa aiemmin näytelleen Rufus Rusasen jätettyä roolin. Puhakka on näytellyt samaa hahmoa myös useissa *Salattujen elämien* spin-off-sarjoissa. Hahmo poistui *Salatuista elämistä* loppuvuodesta 2021 Puhakan mentyä suorittamaan asepalvelustaan.

Hän näytteli poikaa Helsingin kaupunginteatterin Billy Elliot -musikaalissa vuonna 2015. Puhakka harrastaa tanssia StepUp Schoolissa ja kuuluu Soseboys-tanssiryhmään.

## Filmografia
### Televisiosarjat ja nettisarjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Åkeshovin uima- ja liikuntahalli

**Åkeshovin uima- ja liikuntahalli** () on urheilukeskus, joka koostuu muun muassa uimahallista, kuntosalista ja palloilusaleista. Se sijaitsee Åkeshovin kaupunginosassa Bromman kaupunginosa-alueella Tukholmassa, Ruotsissa. Se on otettu käyttöön vuonna 1959 ja peruskorjattu perusteellisesti vuosina 2016–2018. Uimahallia operoi Tukholman kaupunki.

Uimahallissa on kaksi 25-metristä allasta, kaksi opetusallasta ja lastenallas. Lastenaltaan lämpötila on 29 °C, isompien altaiden 27 °C. Liikuntahallissa on kuntosali, pyöräilysali ja avoin liikuntahalli.

Saman kiinteistön kellarissa on myös yksityinen keilahalli.

## Aiheesta muualla
* Åkeshovin uima- ja liikuntahalli Tukholman kaupungin sivuilla
NEODyS

**NEODyS** (Near Earth Objects Dynamic Site) on Euroopan avaruusjärjestö (ESA) tukema palvelu, joka tarjoaa tietoa Maan lähelle tulevista asteroideista. ESA on tukenut palvelua syyskuusta 2011 lähtien kattamalla osan toimintakuluista ja loput kattaa Pisan yliopisto. Palvelussa on muun muassa kiertorata- ja riskilaskelmia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://newton.dm.unipi.it/neodys/
Donna Strickland

**Donna Theo Strickland** (s. 27. toukokuuta 1959 Guelph, Ontario, Kanada) on kanadalainen fyysikko, joka on tutkinut lasereita. Hän kehitti 1980-luvulla väitöskirjan ohjaajansa Gérard Mouroun kanssa uuden lasermenetelmän, jolla pystyttiin rakentamaan entistä tehokkaampia lasereita. He saivat vuonna 2018 lasertutkimuksistaan Nobelin fysiikanpalkinnon.

## Elämä ja ura

Donna Strickland syntyi Kanadan Guelphissa vuonna 1959. Hän opiskeli 1977–1981 McMaster-yliopistossa. Alemman korkeakoulututkinnon hän suoritti vuonna 1981, ja syksyllä hän aloitti optiikan tohtoriopinnot Rochesterin yliopistossa.

Stricklandin väitöstyöohjaajana Rochesterin yliopistossa toimi Gérard Mourou. He kehittivät uuden lasertekniikan, jonka he julkaisivat vuonna 1985. Keksintö oli myös Stricklandin väitöstyön pohjalla. Strickland ja Mourou keksivät, että laserpulssia pitää venyttää, jolloin valon aallonpituudet etenevät peräkkäin. Laserin huipputeho väheni tällöin, ja laserpulssi voitiin ohjata vahvistimeen sitä rikkomatta. Strickland ja Mourou kokosivat lopuksi vahvistetut aallonpituudet takaisin yhteen, mikä synnytti lyhytkestoisen mutta voimakkaan laserpulssin.

Strickland valmistui tohtoriksi vuonna 1989, ja vuodet 1988–1991 hän toimi Kansallisen tutkimusneuvoston apulaistutkijana. Hän oli vuonna 1992 Lawrence Livermoren kansallislaboratorion laserosaston fyysikkona ja vuodesta 1992 vuoteen 1997 Princetonin yliopiston fotoniikan ja optoelektronisten materiaalien keskuksen teknisessä henkilökunnassa.

Stricklandista tuli vuonna 1997 Waterloon yliopiston dosentti ja vuonna 2002 fysiikan apulaisprofessori. Waterloossa hänen ryhmänsä on kehittänyt ultranopeita lasereita. Strickland on ollut aktiivinen tiedeyhteisö The Optical Societyssä. Hän oli vuonna 2011 seuran varajohtajana ja vuonna 2013 sen johtajana.

## Merkitys ja tunnustukset
Strickland palkittiin vuonna 2018 Nobelin fysiikanpalkinnolla. Hän oli ensimmäinen nainen 55 vuoteen, joka saa Nobelin fysiikanpalkinnon. Hän jakoi sen Arthur Ashkinin ja Gérard Mouroun kanssa. He saivat palkintonsa laserfysiikan tutkimuksistaan. Stricklandin ja Mouroun kehittämän menetelmän ansiosta lasereista saatiin voimakkaampia. Se vakiintui pian voimakkaisiin laserlaitteisiin, jollaisilla tehdään muun muassa silmän laserleikkauksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gösta Branders

**Gösta Branders** (6. lokakuuta 1869 Turku – 12. huhtikuuta 1955 Helsinki) oli Akateemisen kirjakaupan perustaja ja pitkäaikainen johtaja. 
__NOTOC__
## Ura
Gösta Brandersin vanhemmat olivat nahkurimestari Anders Branders ja Fredrika Wilhelmian Vestling ja puoliso vuodesta 1900 Gertrud Ljungborg. Branders kävi Raahen Porvari- ja Kauppakoulun 1890. Kirjakaupoissa Suomessa Branders työskenteli 1892 Vaasassa ja Turussa, samoin kuin kirjakauppa-alalla Leipzigissa 1896.

Branders toimi Akateemisen kirjakaupan hallituksen jäsenenä vuodesta 1893 vuoteen 1898 ja toimitusjohtajana vuodesta 1897. Toimitusjohtajan tehtäviä hän hoiti vuoteen 1930 asti.

Branders oli myös Åbo Akademin säätiön valtuuskunnan jäsen ja sen kirjaston asiamies kirjalahjojen keräämiseksi. Hän teki vaimonsa kanssa lahjoituksen Åbo Akademin kirjaston rakentamiseksi. Branders oli myös Suomen kirjakauppayhdistyksen kunniajäsen.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
*
Doussard

**Doussard** on kunta itäisessä Ranskassa Haute-Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Kunta sijaitsee Lac d’Annecy -järven rannalla, noin 20 kilometriä Annecyn kaupungista etelään.

Kunnan sijainpaikalla, aivan Lac d’Annecy -järven pohjukassa, on noin 84 hehtaarin kokoinen marskimaa. Marskimaa kuuluu luonnonsuojelualueeseen (*Réserve Naturelle Marais du Bout du Lac d'Annecy*). Järven pohjukassa on ollut Beauvivierin linna, josta on enää jäljellä 1200-luvulta peräisin oleva torni Tour de Beauvivier.

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Mahaf

**Mahaf** on muinaisen Egyptin mytologiassa lautturi, joka ohjaa Ran laivaa meseketiä, jolla jumala matkaa joka yö manalan läpi palatessaan itään. Käärme Mehen suojelee laivaa Apofis(Apep) -hirviöltä kietoutumalla sen ympärille.

## Lähteet
*Cotterell, Arthur: Maailman myytit ja tarut. WSOY 1996. 
### Viitteet
Arthur Ashkin

**Arthur Ashkin** (2. syyskuuta 1922 New York, New York, Yhdysvallat – 21. syyskuuta 2020) oli yhdysvaltalainen fyysikko, joka on tutkinut säteilynpainetta ja kehittänyt ensimmäisiä optisia pinsettejä. Hän osoitti optisten pinsettien käyttömahdollisuudet muun muassa atomien ja solutason elävien organismien tutkimuksessa. Ashkin sai vuonna 2018 työstään Nobelin fysiikanpalkinnon.

## Elämä
### Opinnoista Bell Labsille
Arthur Ashkin syntyi Brooklynissä New Yorkissa vuonna 1922. Hän opiskeli Columbian yliopistossa, missä hän valmisti toisen maailmansodan aikana magnetroneja Yhdysvaltain asevoimien käyttöön. Hänet värvättiin myös asepalvelukseen, mutta hänen esimiehensä Sid Millman sai Ashkinin reservijoukkoihin, minkä ansiosta Ashkin työskenteli koko sota-ajan laboratoriossa.

Ashkin suoritti vuonna 1947 alemman korkeakoulututkinnon fysiikasta. Väitöskirja valmistui vuonna 1952 Cornellin yliopistoon. Samana vuonna hän aloitti Bell Labsilla, mihin Millman oli hänet houkutellut. Ashkin tutki aluksi mikroaaltoja mutta siirtyi vuonna 1961 lasereihin.

### Tutkimustyö optisten pinsettien parissa
Ashkin teki merkittävmmät löydöksensä, kun hän tutki säteilynpainetta. Holmdelin-toimipisteellä hän onnistui lasersäteen avulla työntämään mikromillimetrin kokoisia lateksipalloja vedenpinnan alle. Ashkin huomasi, että pallo siirtyi säteen laidalta ansaan sen keskelle. Hän suuntasi palloon toisen säteen toiselta puolelta, jolloin säteet pitivät pallon paikallaan. Ashkin oli näin suunnitellut ensimmäisen optisen pinsetin. Tuloksensa hän julkaisi vuonna 1970 *[[Physical Review Letter]]* -lehdessä.

Ashkin pyrki pyydystämään atomeita, mutta hän ei pystynyt saamaan atomeita tarpeeksi kylmiksi. 1970-luvulla tehtiin kuitenkin useita keksintöjä, jotka auttoivat myös Ashkinia tavoitteessaan. Hän aloitti uuden kollegansa Steven Chun kanssa vuonna 1984 uudet kokeet atomien nappaamiseksi. Ryhmä julkaisi kaksi vuotta myöhemmin tuloksensa. Se oli onnistunut luomaan ensimmäisen täysin toimivan atomeita nappaavan optisen pinsetin.

Ashkin jatkoi atomikokeiden jälkeen elävien organismien parissa. Hän tutki muun muassa tupakan mosaiikkivirusta, useita bakteereita, punasoluja ja leviä. Hän pystyi muokkaamaan optisten pinsettien avulla solun solulimaa ja soluelimiä. Ashkin julkaisi vuonna 1987 tutkimuksensa, jossa hän todisti, kuinka optiset pinsetit pystyvät tarttumaan bakteereihin niitä vahingoittamatta.

Ashkin jäi eläkkeelle vuonna 1992, mutta hän ei jättänyt tiedettä. Hänellä on kotonaan laboratorio, jossa on monia samoja laitteita kuin hänen tutkimusurallansa.

## Merkitys ja tunnustukset
Ashkin palkittiin vuonna 2018 Nobelin fysiikanpalkinnolla. Hän jakoi sen Gérard Mouroun ja Donna Stricklandin kanssa. Ashkin on 96-vuotiaana vanhin Nobel-palkittu. Nobel-komitea nosti Ashkinin saavutuksista esiin optisten pinsettien mahdollisuudet elävien organismien tutkimisessa. Ashkinin keksintöä on käytetty monissa biologisissa tutkimuksissa, ja sen avulla pystytään mittaamaan DNA-molekyyliä ja solun sisäisiä tapahtumia.

## Lähteet
Vanadisbadet

**Vanadisbadet** on maauimala Vanadiksenlehdolla Tukholman keskustassa Vasastadenin kaupunginosassa. Se on avattu vuonna 1938. Maauimala suljettiin huonon kunnon vuoksi vuonna 2007 ja aiottiin purkaa kokonaan ja korvata uudella uimalalla, mutta vuonna 2012 kaupunki päätti saneerata sen. Uudistettu uimala avattiin 53 miljoonan kruunun peruskorjauksen jälkeen kesäkuussa 2014.

## Vanha Vanadisbadet
Vanha Vanadisbadet avattiin vuonna 1938. Funktionalistista tyyliä edustavan maauimalan suunnitteli arkkitehti Paul Hedqvist. Uimala maastoutui hyvin ympäristöönsä, sillä se oli rakennettu luonnonmuovaamaan, suojaisaan kallioleikkaukseen. Arkkitehtuurille ominaista olivat valkoiset betonirakenteet, suuret lasipinnat ja sinisiksi maalatut teräsrakenteet.

Uimala koostui kahdesta suuresta altaasta ja lastenaltaasta. Aurinkoterassilta oli näkymä kaupungin yli. Se oli Tukholman ensimmäinen sähkölämmitteinen maauimala.

Tukholman kaupunki omisti kiinteistön, ja viimeiset 20 vuotta operointi kilpailutettiin. Viimeinen yrittäjä Viivnest vastasi operatiivisesta toiminnasta vuosina 2001–2007.

## Suunnitelma uudesta uimalasta
Alun perin kaupunki suunnitteli kuluneen ja elinkaarensa lopussa olleen maauimalan purkamista. Vuonna 2008 kaupungin esittelemässä suunnitelmassa paikalle olisi tullut uimahalli, liikuntahalleja, kahvila, myymälöitä ja kuntosali. Osa uima-altaista suunniteltiin avattavan kattorakenteen alle. Uusi uimala oli tarkoitus avata asiakkaille vuonna 2012.

## Peruskorjaus
Kaupunki ei kuitenkaan koskaan lähtenyt viemään eteenpäin hankesuunnitelman mukaista sisäuimahallivetoista hanketta. Kaupungin liikuntahallinto esitteli vuonna 2012 peruskorjaukseen perustuvan hankesuunnitelman, jonka kustannusarvio oli 53 miljoonaa kruunua.

Peruskorjaukseen sisältyi allastekniikan, pintamateriaalien ja kaukolämpötekniikan uusiminen. Pieneksi pintaremontiksi jääneen hankkeen oli tarkoitus antaa altaalle kymmenen vuotta lisää käyttöaikaa. Työt aloitettiin vuonna 2013, ja uudistettu uimala avattiin ennen kesäkautta 2014. 

## Kuvia

Tiedosto:Vanadisbadet 1938.jpg|Vanhempi Vanadisbadet vuonna 1938
Tiedosto:Vanadisbadet 1938a.jpg|Ilmakuva Vanadisbadetista vuodelta 1938
Tiedosto:Vanadisbadet 2018.jpg|Lastenallas vuonna 2018
Tiedosto:Vanadisbadet2014.jpg|Vanadisbadet peruskorjauksen jälkeen viereiseltä kalliolta kuvattuna
Tiedosto:Vanadisbadet2014a.jpg|Auringonottopaikat vuonna 2014 peruskorjauksen jälkeen


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Om nya Vanadisbadet på Dagens Nyheter
Husbyn kylpylä

**Husbyn kylpylä** () on kylpyläpainotteinen uimahalli Husbyn kaupunginosassa Länsi-Tukholmassa. Se vihittiin käyttöön joulukuussa 1999. 

Kylpylässä on seikkailuallas, 25-metrinen kuntoallas, hyppytorni ja opetusallas. Perinteisen saunan ja höyrysaunan lisäksi kylpylässä on myös poreallas ja vesiliukumäkiä. Kylpylä on Tukholman kaupungin operoima, mutta siellä noudatetaan korotettua taksaa paremman palvelutarjonnan vuoksi.

## Aiheesta muualla
* Husbyn kylpylä Tukholman kaupungin sivuilla
Edvard Johan Horelli

**Edvard Johan Horelli** (14. heinäkuuta 1871 Kokemäki – 11. elokuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, joka toimi muun muassa Vankeinhoitohallituksen ylilääkärinä vuosina 1928–1943. Lääkintöneuvoksen arvonimi hänelle myönnettiin 1928.

## Elämä
Kokemäellä syntynyt Horelli kirjoitti ylioppilaaksi Porin suomenkielisestä yksityislyseosta vuonna 1890 ja opiskeli sen jälkeen lääketiedettä Helsingin yliopistossa, jossa hän suoritti lääketieteen lisensiaatin tutkinnon 1899. Valmistuttuaan Horelli oli kunnanlääkärinä eri puolilla Satakuntaa vuoteen 1907 saakka, hoitaen välillä Niuvanniemen sairaalan toisen alilääkärin virkaa 1905–1906. Vuosina 1907–1910 hän toimi lääkärinä Turun lääninvankilassa, 1910–1920 Turun kunnallismielisairaalassa, 1920–1925 Pitkäniemen sairaalassa ja 1925–1928 ylilääkärinä Nikkilän sairaalassa, jonka jälkeen Horelli nimitettiin Lääkintöhallituksen osastopäälliköksi ja Vankeinhoitohallituksen ylilääkäriksi. 70 vuotta täytettyään hän hoiti vankeinhoitolaitoksen ylilääkärin tehtävää viransijaisena vuoden 1943 loppuun saakka.

1920-luvulla Horelli oli jäsenenä valtioneuvoston asettamassa komiteassa, joka pohti kehitysvammaisten, mielisairaiden ja epileptikoiden pakkosterilisointeja. Komitean puheenjohtajana toimi oikeusneuvos Walter Andersin ja siihen kuuluivat myös dosentti Arne Palmén sekä professori Harry Federley. Horelli kannatti itse sterilisointeja muun muassa taloudellisista syistä. Laki pakkosterilisoinneista tuli voimaan vuonna 1935.

Edvard Johan Horelli kuoli Helsingissä 75-vuotiaana elokuussa 1946. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.

## Perhe
Horellin vanhemmat olivat valtiopäivämiehenä toiminut Hassalan ratsutilan rusthollari Juho Fredrik Horelli (1844–1931) ja Amanda Fransintytär Giers (1850–1922). Perheen kahdeksasta lapsesta tunnettuja ovat myös ministeri Toivo Horelli, professori Väinö Horelli ja asianajaja Veini Metsämies.

Horellin puoliso oli Thyra Landtman (1883–1959), jonka kanssa hän avioitui 1904.

## Lähteet
Réjean Boivin

**Réjean Boivin** (s. 24. elokuuta 1966 Sainte-Foy, Quebec, Kanada) on kanadanranskalainen entinen jääkiekkoilija. Boivin pelasi neljä vuotta NCAA yliopistoliigaa Yhdysvalloissa Colgate Universityn joukkueessa ja toimi kaksi viimeistä kauttaan joukkueen kapteenina. Yliopistouran jälkeen Boivin tuli vielä vuodeksi pelaamaan Suomeen Porin Ässien joukkueeseen. Ainoalla liigakaudellaan Boivin pelasi 38 ottelua ja teki niissä 18 maalia ja antoi 14 maalisyöttöä. Jäähyjä hänelle puhallettiin 19 minuuttia. 

Viimeisellä yliopistokaudellaan Boivin valittiin NCAA liigan tähdistökentälliseen. Lisäksi hän oli ehdolla Hobey Baker Awardin saajaksi. Palkinnon voitti tuolloin maalivahti Robb Stauber.

Vuonna 2011 Boivin valittiin Colgate Universityn Hall of Honorin jäseneksi.

## Lähteet