Tupakoinnin terveysvaikutukset

**Tupakoinnin terveysvaikutukset** tarkoittavat tupakan polttamisesta aiheutuvia vaikutuksia ihmisen terveydelle. Tupakansavu sisältää lukuisia myrkyllisiä ja karsinogeenisia yhdisteitä, ja tupakointi on yksi merkittävimmistä ehkäistävissä olevista sairastavuuden ja ennenaikaisen kuolleisuuden riskitekijöistä. World Health Organization arvioi, että tupakkaan liittyvät sairaudet aiheuttavat vuosittain miljoonia kuolemia maailmanlaajuisesti. Tupakointi lisää erityisesti sydän- ja verisuonitautien, keuhkosyövän, kroonisen keuhkoahtaumataudin sekä useiden muiden sairauksien riskiä ja altistaa myös sivulliset passiiviselle tupakoinnille.

Erään arvion mukaan joka toinen koko aikuisikänsä tupakoinut kuolee tupakan aiheuttamiin sairauksiin. Tupakointi laskee elinajanodotetta jopa kymmenellä vuodella. Yleisimpiä tupakoinnin aiheuttamia sairauksia ovat erilaiset syövät, sydänsairaudet, verenkiertohäiriöt ja -sairaudet, näön heikkeneminen, krooniset keuhkosairaudet, kuten astma sekä krooninen keuhkoputkentulehdus ja siihen liittyvä keuhkoahtaumatauti. Lisäksi tupakointi aiheuttaa impotenssia ja suurentaa mahahaavan riskiä. Tupakointi on merkittävin sepelvaltimotaudin, aivoinfarktin ja katkokävelyn aiheuttaja ja arviolta 80–90&nbsp;% keuhkosyövistä aiheutuu tupakoinnista korkean tulotason maissa, haimasyövistä 10-25&nbsp;% ja huomattavan osan myös muista syöpäsairauksista. Tupakointi tiedetään muun muassa keskeiseksi munuaissyövän riskitekijäksi. Tupakointi myös nostaa virtsarakon syövän riskin suunnilleen nelinkertaiseksi ja aiheuttaa enemmistön sairastumisista. Tupakointi heikentää lisäksi hedelmällisyyttä molemmilla sukupuolilla. Tupakointi aiheuttaa paljon sairauspoissaoloja ja ennenaikaisia työkyvyttömyyseläkkeitä.

Tupakointi aamulla on muuta tupakointia epäterveellisempää. Jos tupakoitsija polttaa puolen tunnin sisällä heräämisestä, keuhkosyöpäriskin on havaittu olevan noin 1,5–2-kertainen verrattuna myöhemmin päivän aikana tupakoiviin, kertoo Cancer-lehdessä raportoitu amerikkalaistutkimus. Tutkimukseen osallistui yli 7&nbsp;000 tupakoitsijaa. Syöpäriskin kasvu selitetään sillä, että heräämisen jälkeen tupakoivat vetävät henkeensä tavallista enemmän savua ja näin ollen enemmän syöpää aiheuttavia kemikaaleja.

Verenkierron häiriöt selittyvät muun muassa sillä, että tupakan sisältämä nikotiini supistaa verisuonia, jolloin verenkierto heikkenee ja veritulppa syntyy herkemmin. Verisuonten supistuminen saa aikaan verenpaineen kohoamisen, joka aiheuttaa sydämelle enemmän työtä, kasvattaen erityisesti sydän- ja verisuonitaudeista kärsivien akuutteja riskejä.

Savukkeina poltetun tupakan käyttö uhkaa keuhkojen toimintaa, lisää sairastumisen riskiä ja heikentää ääreisverenkiertoa. Verenkierron heikkeneminen ilmenee raajojen kylmyytenä. Tuorein tutkimus on myös osoittanut, että pitkäaikainen tupakointi aiheuttaa usein keuhkoahtaumatautia. Arviolta 10–25 % pitkäaikaisista tupakoitsijoista kehittää kliinisesti merkittävän keuhkoahtaumataudin ja jopa puolet naistupakoitsijoista sairastuu siihen.

Suurina annoksina tupakointi voi aiheuttaa pahoinvointia ja muita myrkytysoireita. Ihon pintaverenkierto heikkenee, mikä heikentää kylmän sietoa. Tupakan hiilimonoksidi eli häkä heikentää veren hapenkuljetuskapasiteettia ja siten fyysistä suorituskykyä.

Tupakoinnin haittoihin lukeutuvat myös savun sivullisille aiheuttamat haitat, joita kutsutaan passiiviseksi tupakoinniksi. 

Lannoitteilla kasvatettu tupakka sisältää merkittäviä määriä poloniumin isotooppia 210, jota pidetään yhtenä monista tupakansavun karsinogeenisista tekijöistä. 

Tupakan myynnistä kertyy valtiolle verotuloja noin 600 miljoonaa euroa vuodessa. Samaan aikaan tupakoinnin aiheuttamat kustannukset ovat 1,5–2 miljardia euroa vuodessa. Kustannuksia syntyy menetetyistä elinvuosista, sairauksien hoidosta, sairauspoissaoloista, sairauskorvauksista, tupakkataukojen aikana tekemättömästä työstä, tulipaloista, roskaamisesta ja tupakansavun rajaamisesta tupakointitiloihin.

Tupakointi lyhentää vuonna 2017 julkaistun tutkimuksen mukaan 40-vuotiaiden odotettavissa olevaa elämää keskimäärin lähes viidellä vuodella. Tutkimukseen osallistui yhteensä 1,7 miljoonaa henkeä seitsemästä korkean elintason maasta.

Erään arvion mukaan joka toinen koko aikuisikänsä tupakoinut kuolee tupakan aiheuttamiin sairauksiin. Yleisimpiä tupakoinnin aiheuttamia sairauksia ovat erilaiset syövät, sydänsairaudet, verenkiertohäiriöt ja -sairaudet, näön heikkeneminen, krooniset keuhkosairaudet, kuten astma sekä krooninen keuhkoputkentulehdus ja siihen liittyvä keuhkoahtauma. Lisäksi tupakointi aiheuttaa impotenssia ja suurentaa mahahaavan riskiä. Tupakointi on merkittävin sepelvaltimotaudin, aivoinfarktin ja katkokävelyn aiheuttaja. Tupakointi aiheuttaa keuhkosyövistä 90&nbsp;%, haimasyövistä 30&nbsp;% ja huomattavan osan myös muista syöpäsairauksista. Tupakointi tiedetään muun muassa keskeiseksi munuaissyövän riskitekijäksi. Tupakointi myös nostaa virtsarakon syövän riskin suunnilleen nelinkertaiseksi ja aiheuttaa enemmistön sairastumisista. Tupakointi heikentää lisäksi hedelmällisyyttä molemmilla sukupuolilla.

Tupakkatuotteiden myynnistä perittiin Suomessa tupakkaveroa 739 miljoonaa euroa vuonna 2011 ja arvioitu verokertymä vuodelle 2013 on 779 miljoonaa euroa. Lähes 90 prosenttia veron tuotosta tulee savukkeiden myynnistä. Tampereen yliopiston terveystaloustieteen professorin Pekka Rissasen mukaan tupakkaveroa kerätään enemmän kuin tupakasta aiheutuvien sairauksien hoitoon kuluu rahaa. ”*Tupakan myynnistä kertyy valtiolle verotuloja noin 600 miljoonaa euroa vuodessa. Samaan aikaan tupakoinnin aiheuttamat kustannukset ovat 1,5–2 miljardia euroa vuodessa. Kustannuksia syntyy menetetyistä elinvuosista, sairauksien hoidosta, sairauspoissaoloista, sairauskorvauksista, tupakkataukojen aikana tekemättömästä työstä, tulipaloista, roskaamisesta ja tupakansavun rajaamisesta tupakointitiloihin.*”

## Keuhkosyöpä
Tupakointi kasvattaa keuhkosyöpäriskiä 300-400 prosentilla. Riski alkaa kuitenkin vähentyä heti kuin ihminen lopettaa tupakoinnin ja se pienenee sitä enemmän, mitä kauemmin tupakoinnin lopettamisesta kuluu. 

## Suunterveys

Tupakointi lisää suusyövän riskiä ja altistaa parodontiitille eli suun kiinnityskudoksen tulehdukselle. Lisäksi tupakointi aiheuttaa halitoosia eli pahanhajuista hengitystä, karvakieltä sekä leukoplakiaa eli suun limakalvon muutoksia.

## Hedelmällisyys ja lisääntyminen

Tupakointi lisää naisten sukuelinten terveyteen ja toimintaan liittyvien ongelmien riskiä, koska se heikentää sukuelinten ja niissä sijaitsevien limakalvojen verenkiertoa, vähentää elimistön tuottaman estrogeenin vaikutusta ja aikaistaa menopaussia. 24 prosenttia savukkeita polttavista ja 30 prosenttia sikareita polttavista miehistä on impotentteja.

Tupakointi heikentää lisäksi sekä naisen että miehen hedelmällisyyttä. Naisten tupakointi viivästyttää raskaaksi tulemista ja lisää kohdunulkoisen raskauden riskin yli kaksinkertaiseksi. Miehillä tupakointi laskee siittiöiden laatua, määrää ja liikkuvuutta ja saattaa heikentää potenssia. Odottavan äidin tupakointi vahingoittaa myös sikiötä. Tupakansavusta verenkiertoon siirtyvät haitalliset aineet kulkeutuvat napanuoran kautta sikiön verenkiertoon. Sikiön veren nikotiinipitoisuus nousee jopa äidin pitoisuutta korkeammaksi, sillä sikiön kyky poistaa nikotiinia verestä on aikuista heikompi.

Sikiön kannalta tupakansavusta haitallisimpia ovat hiilimonoksidi, nikotiini ja raskasmetallit. Sikiön verenkiertoon kulkeutunut hiilimonoksidi heikentää veren punasolujen hapenkuljetuskapasiteettia, josta seuraa krooninen hapenpuute. Hapenpuute aiheuttaa ongelmia solujen jakautumisessa ja kudosten kasvussa. Tämän lisäksi nikotiini supistaa kohdun, istukan ja napanuoran verisuonia, mikä edesauttaa sikiön hapenpuutetta. Yhdessä nikotiini ja häkä syanidin, kadmiumin ja lyijyn kanssa pienentävät tupakoivien äitien saamien lasten syntymäpainoa 200–400 grammaa. Lisäksi hapenpuute vaikuttaa heikentävästi hermoston kehitykseen.

Tupakointi lisää raskaudenaikaisen verenvuodon riskiä, mikä altistaa ennenaikaiselle synnytykselle ja kaksinkertaistaa keskenmenon riskin. Ennenaikaisen synnytyksen riski kasvaa suhteessa päivittäin poltettujen savukkeiden määrään. Istukan vajaatoiminta, ennenaikainen irtoaminen, eteisistukan riski ja ennenaikainen lapsiveden meno ovat yleisempiä tupakoivilla äideillä. Raskauden aikainen tupakointi lisää huulilakihalkion, astman ja allergioiden riskiä lapsella.

Eläinkokeiden perusteella uskotaan sikiöaikaisen nikotiinialtistuksen olevan haitallista hermoston normaalille kehittymiselle. Aivojen nikotiinireseptorien kehitys alkaa neljännellä tai viidennellä raskausviikolla. Verenkierron nikotiinin aiheuttama nikotiinireseptorien aktivoituminen aiheuttaa muutoksia näiden reseptorien ilmaantumisessa ja toiminnassa. Sikiöaikainen tupakansavualtistus on  epidemiologisissa tutkimuksissa yhdistetty sekä alentuneeseen älykkyyteen että lyhytaikaisen muistin ongelmiin.

## Jälkeläisten terveys
Noin 11 prosenttia suomalaisäideistä tupakoi raskauden aikana vuonna 2001, ja puolet heistä tupakoi koko raskausajan. Jos äiti tupakoi raskauden kolmen ensimmäisen kuukauden aikana, lapsella on riski syntyä keskimääräistä pienikokoisempina. Myös aivot saattavat jäädä loppuiäksi keskimääräistä pienemmiksi, koska niiden kehitys painottuu alkuraskauteen. Raskauden alkuvaiheen tupakointi vaikuttaa syntyvän lapsen terveyteen koko tämän elämän ajan. Raskausajan tupakointi kohottaa myös esimerkiksi keskosuuden, alhaisen syntymäpainon ja lapsuusajan ylipainon riskejä, jotka lisäävät riskiä sairastua myöhemmin kroonisiin sairauksiin, kuten sydän- ja verisuonitauteihin.

Myös keskittymis- ja käytöshäiriöt ovat yleisempiä tupakoivien lapsilla, ja raskaudenaikainen tupakointi lisää lapsen riskiä sairastua ADHD:hen myöhemmin elämässä, jos hänellä on siihen geneettistä alttiutta.

Lapsi saattaa kärsiä lisäksi nikotiinin vieroitusoireista, mikä ilmenee esimerkiksi vastasyntyneen vapinana. Tupakoivan äidin rintamaidossa on nikotiinia viisi kertaa enemmän kuin hänen verenkierrossaan. Äidin tupakointi lyhentää imetyksen kestoa ja vähentää maidon määrää. Raskausajan tupakointi lisää kätkytkuoleman riskiä. Imeväiskuolleisuuden riski on noin puolet suurempi tupakoivilla kuin tupakoimattomilla äideillä.

Naisen verenkierrosta nikotiini ja hiilimonoksidi siirtyvät istukan lävitse sikiöön. Sikiön hitaamman aineenvaihdunnan vuoksi sikiön veren nikotiinipitoisuus voi olla 15 prosenttia korkeampi kuin äidin verenkierrossa.

Nikotiini vaikuttaa sikiön aivojen ja selkäytimen niko­tii­nia­se­tyy­li­ko­lii­ni­re­sep­toreihin, joiden altistuminen nikotiinille aiheuttaa muutoksia reseptorien ilmaantumisessa ja toiminnassa ja häiritsee aivojen kehitystä.

Jos vanhemmat tupakoivat sisätiloissa, he altistavat lapsensa passiiviselle tupakoinnille. Palavasta savukkeesta leviää huoneilmaan palamistuotteita. Ilmaan tulee kolme ja puoli kertaa enemmän tervaa ja lähes seitsemän kertaa enemmän hiilimonoksidia kuin tupakoitsijan keuhkoihin. Huoneilman savu altistaa lapsen äkilliselle välikorvantulehdukselle sekä hengitystietulehduksille.

Raskauden aikainen tupakointi lisää riskiä lapsen sormien ja varpaiden vikoihin. Varpaat tai sormet voivat puuttua, sormia tai varpaita voi olla ylimääräisiä tai niistä voi tulla räpylämäiset. Riski kasvaa päivässä poltettujen savukkeiden määrän myötä.

## Tupakointiin liitetyt mahdolliset suojaavat vaikutukset

Tupakoivilla on havaittu pienempi riski sairastua haavaiseen paksusuolitulehdukseen useissa epidemiologisissa tutkimuksissa. Yksittäisissä tutkimuksissa tupakointi on yhdistetty myös hieman pienempään rintasyövän, Kaposin sarkooman, raskausmyrkytyksen ja atooppisten häiriöiden riskiin. Havaintojen taustalla olevia biologisia mekanismeja ei kuitenkaan tunneta riittävästi, eikä tuloksia voida tulkita osoitukseksi tupakoinnin terveydellisestä hyödystä.

Joissakin epidemiologisissa tutkimuksissa tupakointi on yhdistetty pienempään Parkinsonin taudin riskiin, mutta syy–seuraussuhdetta ei ole osoitettu, ja ilmiön on esitetty voivan liittyä valikoitumis- tai sekoittaviin tekijöihin.  

Skitsofreniaa sairastavat henkilöt tupakoivat keskimääräistä useammin. Ilmiölle on esitetty useita selityksiä, kuten itsehoitohypoteesi, mutta näyttö tupakoinnin myönteisistä vaikutuksista sairauden kulkuun on ristiriitaista eikä tue tupakoinnin käyttöä hoitokeinona. 

Tupakkatuotteita valmistavan Philip Morrisin ja Cato-ajatushautomon julkaisemissa selvityksissä on esitetty, että tupakoijat aiheuttaisivat yhteiskunnalle elinkaarensa aikana pienemmät kustannukset lyhyemmän elinajan vuoksi. Laskelmat ovat kuitenkin herättäneet kritiikkiä, koska niissä ei ole huomioitu menetettyjen elinvuosien arvoa eikä kaikkia epäsuoria kustannuksia

Tupakansavu sisältää beetakarboliineja, joiden vuoksi se toimii epäselektiivisenä ja palautuvana monoamiinioksidaasin (MAO) estäjänä. Positroniemissiotomografiatutkimuksissa on havaittu tupakoitsijoilla keskimäärin alentunutta MAO-A- ja MAO-B-aktiivisuutta verrattuna tupakoimattomiin.

Nikotiini ja muut kolinergistä järjestelmää aktivoivat yhdisteet voivat lyhytaikaisesti parantaa tarkkaavaisuutta ja työmuistia.. Vaikutukset ovat kuitenkin ohimeneviä, ja runsas tupakointi on yhdistetty kognitiivisten kykyjen heikkenemiseen keski-iässä. Tupakoinnin pitkäaikaisista vaikutuksista muistiin ja muuhun kognitioon ei ole riittävää tutkimusnäyttöä, joka osoittaisi pysyviä myönteisiä vaikutuksia. 

## Rajoitukset
Monissa maissa on rajoitettu tupakointia julkisilla paikoilla, millä pyritään vähentämään tupakoinnin haittavaikutuksia kansanterveydelle. Esimerkiksi Euroopan unionin komission mukaan Euroopassa kuolee joka vuosi yli puoli miljoonaa ihmistä tupakan aiheuttamiin sairauksiin. Tupakointia rajoittavaa lainsäädäntöä on ainakin Suomessa, Norjassa, Ruotsissa, Yhdysvalloissa, Irlannissa, Virossa, Alankomaissa, Italiassa, Kreikassa ja Turkissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla