open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Toughbook

**Toughbook** on Panasonic Corporationin omistama tavaramerkki, joka viittaa sen täysin vahvistettujen tietokoneiden sarjaan. Toughbook-sarjan tietokoneet on suunniteltu kestämään tärinää, pudotuksia, nestettä, äärimmäisiä lämpötiloja sekä muunlaista kovakouraista käsittelyä. Kenttäkelpoisuutensa vuoksi se voi toimia myös Sanomalaite M 90:n kaltaisen sanomalaitteen teknisenä ympäristönä.

## Historia
Syyskuussa 1996 julkaistu CF-25 oli Panasonicin ensimmäinen Toughbook-sarjan kannettava tietokone.

## Testaaminen
Panasonicin mukaan yli 501 testiä ja laaduntarkistusta tehdään tuotteille tuotannon aikana.

Useita riippumattomia testejä on suoritettu Toughbookien ulkoisten voimien vastustuskyvyn selvittämiseksi. 
Toughbookit ovat myös tahattomasti toimineet luotiliiveinä.

## Design

Kaikissa Toughbook-malleissa on magnesium-metalliseoskuori. Monissa tämänhetkisissä malleissa on nestekidenäyttö (LCD), joka on suunniteltu niin, että näyttöä voi sujuvasti käyttää päivänvalossa. Muihin design-elementteihin lukeutuvat tärinäsuojattu kovalevy sekä useissa malleissa neste- ja pölysuojattu nestekidenäyttö, näppäimistö ja kosketuslevy.

Panasonic mainostaa Toughbook-sarjan olevan saatavilla useilla eri asetuksilla ja vahvistuksilla, vaihdellen aina liike-elämän käyttöön tarkoitetuista business-vahvistetuista kannettavista tietokoneista sekä tablet-koneista osittain ja täysin vahvistettuihin laitteisiin.

Panasonicin täysin vahvistetuissa sekä osassa osittain vahvistettuja kannettavia tietokoneita ei ole jäähdytintuuletinta ja sen sijaan ne johtavat lämmön pois "tasaisesti" pohjan kautta. Tuulettimen puuttuminen tarjoaa paremman suojan pölyä ja kosteutta vastaan sekä se saattaa johtaa pidentyneeseen akun käyttöaikaan, hiljaisempaan käyntiääneen sekä vähäisempään määrään liikkuvia osia.  Kuitenkin tämä tarkoittaa, että Panasonicin täytyy suunnitella omia ratkaisujaan, mikä aiheuttaa lisäkustannuksia. Lämmön ja virrankulutuksen vähentämiseksi monissa kannettavissa tietokoneissa on Intelin vähemmän virtaa vievä suoritin sekä useita virrankäytön hallintaan tarkoitettuja toimintoja.

Jotkin mallit, kuten köykäinen W8, ovat yhdysvaltalaisia versioita Japanissa myydyistä kuluttajille suunnatuista *Let's Note* -kannettavista.

Kannettavien tietokoneiden lisäksi Toughbook-sarja sisältää CF-P1:n (kämmentietokone) ja CF-P2:n (GSM-matkapuhelin).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Panasonicin virallinen eurooppalainen Toughbook-sivusto
Jotain uutta auringon alla

**Jotain uutta auringon alla** on funk -tyylistä hip hopia soittavan Koivuniemen Herrat -yhtyeen toinen pitkäsoitto, joka julkaistiin Suomen Musiikin kautta 14. syyskuuta 2012. Albumin ensimmäinen single "Aika muuttaa" julkaistiin heinäkuussa 2011 ja siitä julkaistiin musiikkivideo syyskuussa 2012. *Jotain uutta auringon alla* nousi Suomen virallisen albumilistan 47. sijalle.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
#  (mukana MC Respektor)
# 
#  (mukana Harri Hertell)
# 
#  (mukana Jontti & Konna)

## Arvostelut
* Helsingin Sanomat: 
* Redrum-187: 
* Soundi: 

## Lähteet
Pohjolan talo (Helsinki, Kluuvi)

**Pohjolan talo** on Helsingin Kluuvissa, osoitteessa Aleksanterinkatu 44 sijaitseva Vakuutusyhtiö Pohjolan entinen liiketalo. Sen julkisivun suunnitteli arkkitehtitoimisto Gesellius-Lindgren-Saarinen sekä pohjakaavan Ines ja E. A. Törnvall. Rakennuksen suunnittelusta järjestettiin kilpailu vuonna 1899, minkä jälkeen sen liike- ja asuintilojen julkisivu sekä tärkeimmät sisätilat tehtiin vuosien 1899–1901 aikana. Talo on ulkomuodoltaan jykevän linnamainen, ja sen julkisivussa on käytetty kotimaista Juuan vuolukiveä. Koristelultaan fasadi on kansallisromanttinen, ja siinä on löydettävissä viitteitä muun muassa Kalevalaan ja suomalaiseen hirsirakentamiseen. Pääoven syvennykseen suunnitteli Hilda Flodin irvisteleviä ukkoja ja joukon karhuja, joka oli Pohjolan liiketunnus. Ovien kuparipakotukset teki Eric O. W. Ehrström ja sisätilojen kattolamput ja rautavanteet suunnitteli läkkiseppä Gabriel Wilhelm Sohlberg.

Pohjolan pääkonttori muutti 1960-luvun lopussa Heikki Castrénin suunnittelemaan uuteen rakennukseen Niemenmäen osa-alueelle. 

Vanha Pohjolan talo siirtyi vuonna 1972 Kansallispankin omistukseen, mutta Pohjolan asiakaspalvelu toimi toisen kerroksen Kansallissalissa vuoteen 1987. Talon katutasossa toimii H&M-konserniin kuuluva vaatetusliike Arket.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Piątkowski

**Piątkowski**, *Piatkowski* tai *Piątkowska* on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Andrzej Piątkowski (1934–2010), puolalainen miekkailija ja olympiamitalisti
* Edmund Piątkowski (1936–2016), puolalainen kiekonheittäjä
* Eric Piatkowski (s. 1970), yhdysvaltalainen koripalloilija
* Maria Piątkowska (1931–2020), puolalainen pika- ja aitajuoksija, Edmund Piątkowskin puoliso
* Walter Piatkowski (s. 1945), yhdysvaltalainen koripalloilija
Rappe

**Rappe** on ruotsalainen aatelissuku, josta osa on korotettu vapaaherralliseen arvoon.

Suvun kantaisä oli vuonna 1633 Ruotsin armeijan palvelukseen astunut Hänrich Rape, joka aateloitiin vuonna 1675. Suku tunnettiin tämän jälkeen pitkään sotilassukuna. Kuningas Kustaa III korotti vuonna 1771 maaherroina toimineet veljekset Christoffer Johan Rappen ja Carl Rappen vapaaherroiksi ja heidät introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneelle 1776. Vapaaherrallinen sukuhaara polveutuu Carl Rappen jälkeläisistä.

## Tunnettuja sukuun kuuluneita
*Christoffer Johan Rappe (1719–1776), Turun ja Porin läänin maaherra, valtiopäivämies
*Carl Rappe (1721–1790), kenraalimajuri, Kalmarin läänin maaherra, Christoffer Johan Rappen veli
*Emmy Rappe (1835–1896), sairaanhoidon kehittäjä
*Axel Rappe (1838–1918), kenraali, sotaministeri
*Signe Rappe-Welden (1879–1974), oopperalaulaja, Axel Rappen tytär
*Axel Rappe (1884–1945), kenraalimajuri, Axel Rappen (vanhemman) poika

## Lähteet
Liisa Nojonen

**Liisa Anneli Nojonen** (s. 1949) on suomalainen tanssipedagogi ja koreografi.

Kangasniemeltä kotoisin oleva Nojonen aloitti tanssiharrastuksen kymmenvuotiaana Jyväskylässä paikallisessa tanssikoulussa. Myöhemmin hän opiskeli tanssia ulkomailla, muun muassa Lontoossa, Amsterdamissa sekä New Yorkissa. Nojosen opettajina toimivat mm. Alvin Ailey ja Matt Mattox.

Vuonna 1979 Nojonen perusti Poriin *Tanssikoulu Liisa Nojosen*. Nojosen koulussa ovat uransa aloittaneet muun muassa Tero Saarinen, Riina Laurila-Castrén, Mikko Lampinen ja Riku Lehtopolku. Vuonna 1989 Nojonen perusti koulunsa yhteyteen oman ammattitanssiryhmän Pori Dance Companyn. Euroopan lisäksi se on käynyt esiintymässä Yhdysvalloissa sekä Etelä-Koreassa.

Nojonen on saanut lukuisia kunniamainintoja ja palkintoja. Vuonna 2006 hän sai tanssitaiteen valtionpalkinnon. Suomen Kulttuurirahaston Satakunnan rahasto palkitsi Liisa Nojosen Risto Ryti -mitalilla vuonna 2017. Keväällä 2017 Nojoselle myönnettiin taiteilijaeläke.

Nojosen koreografiat ovat saaneet kunniamainintoja myös ulkomaisissa kilpailuissa. Vuonna 1991 tanssiteos *Varjojen vangit* voitti kansainvälisen jazztanssikilpailun Chicagossa.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Ekometsätalouden liitto

**Ekometsätalouden Liitto** on heinäkuussa 1997 perustettu suomalainen kansalaisjärjestö. Liiton toiminta-ajatuksena on kehittää luonnonmukaista metsienhoitoa, metsän jatkuvaa kasvatusta ja siihen perustuvaa ekometsätaloutta sekä yhteisissä että yksityismetsissä.

Ekometsätalouden Liitto palkittiin Niemi-säätiön tunnustuspalkinnolla vuonna 2007.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ekometsätalouden liiton kotisivut
Lindroth

**Lindroth** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Carl H. Lindroth (1905–1979), ruotsalainen hyönteistutkija
* Ernst Lindroth (1864–1928), suomalainen kuoronjohtaja
* John Lindroth (1906–1974), suomalainen seiväshyppääjä
* John Lindroth (1883–1960), suomalainen voimistelija ja 
* Kalle Lindroth (s. 1989), suomalainen muusikko, näyttelijä ja juontaja
* Knut Lindroth (s. 1873), ruotsalainen näyttelijä
* Max Lindroth (s. 1996), ruotsalainen jääkiekkoilija
* Pehr Gustaf Lindroth (1758–1809), ruotsalainen kasvi- ja lintutieteilijä
* Pia Lindroth (s. 1979), suomalainen korkeushyppääjä
* Saimi Lindroth (1903–1977), suomalainen terveyssisar ja kirjailija
* Sten Lindroth (1914–1980), ruotsalainen aatehistorioitsija
* Theodor Lindroth (1829–1908), suomalainen kauppias ja valtiopäivämies
* Torsten Lindroth (1892–1938), suomalainen jääkärimajuri.

### Entisenä sukunimenä
* Manda Björling, o.s. *Lindroth* (1876–1960), ruotsalainen näyttelijä
* Ernst Linko, vuoteen 1906 *Lindroth* (1889–1960), suomalainen pianisti ja säveltäjä
* Johan Liro, vuoteen 1906 *Lindroth* (1872–1943), suomalainen kasvitieteilijä
* Arvo Linturi, vuoteen 1906 *Lindroth* (1887–1975), suomalainen poliitikko ja yritysjohtaja.
Suomen joukkue lentopallon Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2013

**[[Suomen miesten lentopallomaajoukkue]]** selvitti tiensä EM-lopputurnaukseen 2013. Suomi karsi paikasta kahdessa karsintaturnauksessa syyskuussa 2012 Kreikan Trikalassa ja Suomen Vantaalla. Suomi voitti lohkon kerättyään kuudesta ottelusta viisi voittoa.

## Suomen joukkue EM-kisoissa 2013

* Päävalmentaja: Tuomas Sammelvuo   
* Apuvalmentaja: Nicola Giolito  
* Fysiikkavalmentaja: Tuomas Sallinen 
* Joukkueenjohtaja: Jaana Laurila   
* Lääkäri: Janne Pesonen  
* Fysioterapeutti: Jesse Kutila   
* Tilastomies Kamil Soloducha   
* Tiedottaja: Toni Flink  

Maaottelumäärä 25.7.2013.

## Karsintaottelut

Ensimmäinen karsintaturnaus pelattiin Kreikan Trikalassa 6-8. syyskuuta 2012. Toinen turnaus oli vuorossa Vantaalla viikkoa myöhemmin 14.-16. syyskuuta.

Lohkovoittaja Suomi selvisi suoraan 2013 EM-lopputurnaukseen ja lohkokakkonen Kreikka selvisi ensi kevään jatkokarsintaan Belgiaa vastaan. EM-kisat 2013 pelataan Puolassa ja Tanskassa.

### Lohkon sarjataulukko

## Suomen joukkue EM-karsinnoissa 2012

* Päävalmentaja: Daniel Castellani   
* Apuvalmentaja: Pekka Lahtinen   
* Apuvalmentaja: Mario Martinez   
* Joukkueenjohtaja: Jani Nieminen   
* Lääkäri: Petri Helenius   
* Fysioterapeutti: Kari Vatjalainen   
* Tilastomies Kamil Soloducha   
* Tiedottaja: Toni Flink  

Maaottelumäärä ennen karsintoja.

## Aiemmat EM-kisasijoitukset

*1955 – 11. sija
*1958 – 14. sija
*1963 – 14. sija
*1967 – 17. sija
*1971 – 13. sija
*1977 – 11. sija
*1981 – 9. sija
*1983 – 7. sija
*1991 – 8. sija
*1993 – 9.–12. sija
*1997 – 9.–12. sija
*2007 – 4. sija
*2009 – 12. sija
*2011 – 8. sija
McBride ja Haltijat

**McBride ja Haltijat** on vuonna 1959 ensi-iltansa saanut fantasiaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Albert Sharpe, Janet Munro, Sean Connery, Jimmy O’Dea, Kieron Moore, Estelle Winwood, Walter Fitzgerald, Denis O’Dea ja Jack MacGowran. Elokuvan on ohjannut Robert Stevenson.

## Aiheesta muualla
*
Linja 1

**Linja 1** voi viitata muun muassa seuraaviin:

* Linja 1, Almatyn metro
* Linja 1, Ateenan metro
* Linja 1, Barcelonan metro
* Linja 1, Brysselin metro
* Linja 1, Budapestin metro
* Linja 1, New Yorkin metro
* Linja 1, Pariisin metro
* Linja 1, Sevillan metro
* Linja 1, Soulin metro
* Linja 1, Thessalonikin metro
* Linja 1, Toronton metro
Artturi Laitinen

**Artturi Antti Laitinen** (20. huhtikuuta 1882 Utajärvi – 5. tammikuuta 1959 Oulu) oli suomalainen kansakoulunopettaja, talousneuvos ja Maalaisliiton kansanedustaja.

Laitisen vanhemmat olivat maanviljelijä Abram (Aappo) Laitinen ja Margareeta Siira. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Kajaanin opettajaseminaarista 1904. Laitinen toimi opettajana Suomussalmen kirkonkylän kansankoulussa 1904–1909. Jouduttuaan erotetuksi tästä virasta hän oli opettajna Helsingin yksityisessä valmistavassa koulussa 1910–1913 ja Helsingin Kristillisessä kansanopistossa 1912–1913. Laitinen oli 1913–1914 opettajana Suomussalmen Kiannanniemen kansakoulussa ja sen jälkeen hän oli opettajana Utajärven kirknkylän kansakoulussa 1914–1943. Eläkkeelle jäätyään Laitinen oli vielä Utajärven kunnallisen keskikoulun uskonnonopettajana 1947–1949. Hän sai talousneuvoksen arvon 1952.

Laitinen oli Maalaisliiton kansanedustajana 1909–1910 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli Utajärven kunnanvaltuuston puheenjohtaja yli 20 vuoden ajan ja oli myös useiden kunnan lautakuntien puheenjohtaja sekä toimi osan aikaa Utajärven kunnankirjurina ja rahastonhoitajana.

Laitisella oli myös maatila Utajärvellä. Hän oli perustamassa *Utajärven Valo* sähköyhtiötä ja toimi sen ensimmäisenä johtajana. Talvi- ja jatkosodan aikana Laitinen toimi vankileirin päällikkönä.

Laitinen tuli kansanedustajakaudellaan tunnetuksi ns. *Laitisen jutun* takia. Kesällä 1909 joukko suomussalmelaisia kirkkoherra A. B. Calamniuksen johdolla jätti valituksen kouluylihallituksen Laitisen toiminnasta opettajana. Valituksen mukaan Laitinen oli käyttäytynyt sopimattomasti koulun tyttöoppilaita kohtaan muun muassa suutelemalla tyttöjä sekä saunomalla näiden kanssa ja lisäksi hänen opettajan työnsä oli kärsinyt Laitisen hankkimien useiden sivutoimien takia. Tutkimuksen jälkeen koulun johtokunta pidätti joulukuussa 1909 Laitisen virastaan vuoden ajaksi. Päätökseen tyytymätön Kajaanin piirin kansakoulutarkastaja Oskar Wuorisalmi valitti siitä kouluylihallitukseen. Marraskuussa 1910 kouluylihallitus katsoi toteennäytetyksi että Laitinen oli syyllistynyt haureelliseen käytökseen tyttöoppilaitaan kohtaan ja aiheuttanut näin suurta pahennusta paikkakunnalla. Niinpä kouluylihallitus erotti Laitisen kokonaan opettajan virasta. 

## Lähteet
* 
* KirjastoVirma henkilögalleria : A. A. Laitinen 
Laitisen jutusta muun muassa seuraavissa lehdissä:
* Taas valitus kansakoulunopettajaa vastaan. Helsingin Sanomat no 131 11.06.1909 s. 4 (Historiallinen sanomalehtiarkisto)
* Hyväksytäänkö sellainen lasten opettajaksi ja kansanedustajaksi? Helsingin Sanomat no 131 11.06.1909 s. 7 (Historiallinen sanomalehtiarkisto)
* Miten alas kansan opettajakin voi vaipua? Vapaa Sana n:o 73 28.06.1909 s. 4 (Historiallinen sanomalehtiarkisto)
* Opettaja Laitisen juttu : Kouluylihallitus tuominnut Laitisen kokonaan erotettavaksi virastaan Helsingin Sanomat no 284 08.12.1910 s. 3 (Historiallinen sanomalehtiarkisto)
Martti Ruutu

**Martti Adolf Ruutu** (vuoteen 1935 **Ruuth**; 2. maaliskuuta 1910 Helsinki – 8. huhtikuuta 2005 Kauniainen) oli suomalainen filosofian tohtori ja historiantutkija, joka tuli pitkän elämänsä aikana tunnetuksi myös koulutuspoliitikkona, musiikkimiehenä ja upseerina. Hänen merkittävimpiin tekoihinsa kuuluu 1960- ja 1970-luvulla koulu- ja opettajankoulutusuudistuksiin vaikuttaminen.

## Elämä
Martti Ruutu valmistui ylioppilaaksi vuonna 1928 ja maisteriksi vuonna 1932 opiskeltuaan Helsingin yliopistossa historiaa. Opetustyön ja tutkijan uran välillä painiskellut Ruutu keskittyi aluksi tutkimustyöhön. Hänen 1939 hyväksytty väitöskirjansa oli *[[Savo-karjalainen osakunta|Savo-Karjalaisen osakunnan]] historia : 1857-1887*. Sittemmin hän keskittyi 1700- ja 1800-lukujen aatehistoriaan. Vuonna 1951 Otava julkaisi Ruudun kirjoittaman lukion historian oppikirjan *Suomen historia*, joka vuoteen 1967 mennessä ylsi jo 8. painokseen. 

Upseerina tunnetuksi tullut Ruutu palveli puolustusvoimien tiedotuslaitoksessa ja Valtion tiedoituslaitoksen kotimaanosaston päällikkönä. Ennen sotia ja väittelyään tohtoriksi hän toimi Kallion yhteiskoulun historian ja yhteiskuntaopin opettajana ja koulun rehtorina, ja sotien jälkeen vuonna 1948 hän oli myös johtamassa koulun opetussuunnitelmallisia uudistuksia.

Vuosina 1954–1974 Ruutu toimi Helsingin väliaikaisen opettajakorkeakoulun rehtorina. Opettajakorkeakoulun yhdistyttyä Helsingin yliopiston kanssa vuonna 1974 hän jatkoi opettajankoulutuslaitoksen esimiehenä ja kasvatustieteellisen tiedekunnan dekaanina eläköitymiseensä vuoteen 1975 saakka.

Ruutu toimi Kasvatusopillisen yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1961–1971. Hän tuolloin ideoi yhdessä yhdistyksen sihteerin Kyösti Skytän kanssa ajatusta kesälukiosta ja erityislukiosta. Tämän ajatuksen pohjalta syntyi Savonlinnan Taidelukio, joka aloitti toimintansa 1967 maan ensimmäisenä erityislukiona.

Ruutu toimi eri laulujärjestöjen ja kuorojen johtotehtävissä, muun muassa Ylioppilaskunnan Laulajissa ja Savolaisen osakunnan kuorossa ja toimi pitkään Cantores Minores -kuoron johtokunnan puheenjohtana. Vuonna 1962 Ruudulle myönnettiin professorin arvonimi. Hän oli myös Savolaisen osakunnan kunniajäsen (vuodesta 1962).

## Urheilu-ura
Ruutu saavutti 110 metrin aitajuoksussa SM-pronssia vuonna 1930, ja hän pelasi myös jääpallomaalivahtina.

## Suku
Ruudun vanhemmat olivat kirkkohistorioitsija ja professori Martti Johannes Ruuth ja hänen vaimonsa, kielten opettaja Anna Maria o.s. Boxström. Hänen sisaruksiaan on Jaakko Ruutu (1912–2005, vuoteen 1935 Ruuth), josta tuli diplomi-insinööri ja Porin Puuvillan toimitusjohtaja. Martti Ruudun puoliso oli filosofian maisteri Kaarina Rotko (1910–2000). He saivat neljä lasta. Heidän lapsenlapsensa on Hanno Möttölä, Suomen ensimmäinen NBA-koripalloilija.

## Teoksia
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Päiviö Tommila (2005): Martti Ruutu, opettaja, laulumies ja tutkija. Historiallinen aikakauskirja 103 (4): 22. artikkeli (vaatii lukuoikeuden) (urn.fi)
Magnus Rydman

**Gustaf Magnus Rydman** (8. marraskuuta 1891 Turku – 3. kesäkuuta 1970 Helsinki) oli Oy Ford Ab:n toimitusjohtaja 1936–1956 ja Oy Machinery Abn neuvotteleva johtaja 1957–1961.

Rydman valmistui ylioppilaaksi Åbo svenska samskolasta 1909. Hän opiskeli Åbo Handelsinstitutissa, josta hän valmistui 1910. Hän aloitti Fordin palveluksessa 1929, ja hänen ansiostaan Helsinkiin tuli Fordin kokoonpanotehdas. 1910-luvulta alkaen Rydman oli myös kilparatsastaja ja toimi Suomen Ratsastajainliiton puheenjohtajana 1935–1946 ja 1948–1952 ja Kansainvälisen ratsastajainliiton (Fédération Equestre Internationale, FEI) puheenjohtajana 1939–1946.

Rydmanille myönnettiin vuorineuvoksen arvo 1955.

## Lähteet
Urpo Kari

**Urpo Artturi Kari** (4. elokuuta 1906 Ruovesi – 2. maaliskuuta 1992 Hyvinkää) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.

Karin vanhemmat olivat puhelinteknikko Karl Ludvig Kari ja Lydia Susanna Rosenberg. Hän suoritti 1925 keskikoulun Kouvolan suomalaisessa yhteiskoulussa. Kari oli Hyvinkään Sanomain toimittajana vuodesta 1928 aina eläkkeelle jäämiseensä saakka.

Karin kirjallisia esikuvia olivat suomalaiset kansankirjailijat Kauppis-Heikki ja Pietari Päivärinta. Kirjailijan työn ohella Kari toimi Hyvinkään kansalaisopiston kirjoittajapiirin ohjaajana.

## Teoksia
* *Muuttuneet kasvot* : romaani. Aura, Turku 1943
* *Jäähyväiset*. Kirjapaja, Helsinki 1944
* *Vaarallinen vieras* : yksinäytöksinen näytelmä. Pellervo-seura, Helsinki 1944
* *Kuulustelu* : nuorisoromaani. Kansankirja, Helsinki 1946
* *Tuula tutkii sydäntään* : koululaisromaani. Karisto 1948
* *Tähän asti - ei edemmäksi* : romaani. Karisto 1949
* *Leena ja minä katselemme maailman kauneutta*. Karisto 1951
* *Mitattu onni* : romaani. Karisto 1951
* *Rakkauden käsky*. Karisto 1953
* *"Puolueiden yläpuolella"*. Hyvinkään sanomalehti, Hyvinkää 1974 

## Lähteet
* 
* Hyvinkääläisiä kirjailijoita : Urpo Kari
Josef Kaartinen

**Josef Kaartinen** (noin vuodesta 1955 **Juhani Kervanto**; 27. maaliskuuta 1905 Viipuri – 29. heinäkuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen saksofonisti.

Kaartinen meni 13-vuotiaana soitto-oppilaaksi Karjalan Kaartin soittokuntaan. Hän oli klarinetistina tässä soittokunnassa ja Raskaan Tykistön Rykmentin soittokunnassa vuoteen 1925 saakka jonka jälkeen hän siirtyi vuoden ajaksi ensimmäiseksi klarinetistiksi ja saksofonisolistiksi Suomen Valkoisen Kaartin soittokuntaan. Kaartinen suoritti 1925 lopputukinnon Viipurin musiikkiopistossa ja opiskeli sitten Helsingin konservatoriossa. 1920-luvun lopulla Kaartinen oli saksofonistina *Jambo*-yhtyeessä joka esiintyi helsinkiläisissä ravintoloissa. 

Kaartinen lähti 1928 maailmankiertueelleen joka kesti kymmenen vuotta. Hän osallistui vuodenvaihteessa 1928–1929 Sydneyssä Australiassa järjestettyyn kansainväliseen saksofoninsoiton maailmanmestaruuskilpailuun johon otti osaa lähes 600 saksofonistia eri puolilta maailmaa. Kaartinen voitti kilpailun ja voittonsa ansiosta hän pääsi kilpailun järjestäneen Australian radion palvelukseen ja työskenteli sitten sekä solistina että kapellimestarina muun muassa Australiassa ja Uudessa Seelannissa.

Kaartinen palasi Suomeen talvisodan aattona 14. syyskuuta 1939. Hän oli lähtenyt syyskuun alussa laivalla New Yorkista ja pääsi Suomeen Englannin ja Ruotsin kautta. Talvisodan aikana hän palveli Viipurin vartiopataljoonassa ja jatkosodan alussa Ässärykmentissä. Haavoituttuaan Kannaksella 1941 Kaartinen oli sitten lopun aikaa sodasta Puolustusvoimain viihdytysjoukoissa ja laivastossa. Sodan jälkeen hän toimi säveltäjänä, musiikkiarvostelijana ja eri orkesterien vierailevana solistina. Kaartinen sovitti ja johti myös elokuva- ja äänilevymusiikkia. Viimeksi Kaartinen oli vuodesta 1958 lähtien yli 20 vuoden ajan saksofonistina ja klarinetistina Kullervo Linnan Humppa-Veikot-yhtyeessä. Kaartinen sai valtion taiteilijaeläkkeen 1975.

Kaartisen solistina esittämään ohjelmistoon kuuluivat muun muassa Claude Debussyn *Rapsodia*, Nikolai Rimski-Korsakovin *Kimalaisen lento* ja Johannes Brahmsin *Unkarilainen tanssi*. Hän kirjoitti 1940-luvulla kaksi matkakirjaa ulkomaanmatkoistaan ja julkaisi LP-levyt *Master of saxophone 1–2* 1980-luvun lopulla.

Suomen Saksofoniseura ry myöntää vuorovuosittain *Josef Kaartinen -palkinnon* ansioituneille klassillisen musiikin ja jazzin edustajille.

## Kirjallista tuotantoa
* *Saksofoni kainalossa maailman ääriin*. Kivi, Helsinki 1942.
* *Kimalaisen lento: Saksofonistin matkakirja*. Kuvittanut Poika Vesanto. WSOY 1945.

## Lähteet
* 
* Josef Kaartisen muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa'' 13.8.1992.
* Josef Kaartinen.  Suomen Saksofoniseura.
* Josef Kaartinen.  Pomus.

## Viitteet

## Aiheesta muualla
* V. Kuhlefelt : Kirje Austraaliasta, Suomen Kuvalehti, 27.04.1929, nro 17, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
HK Kuban Krasnodar

**HK Kuban Krasnodar** oli venäläinen jääkiekkojoukkue Krasnodarin kaupungista Krasnodarin aluepiiristä. Joukkue perustettiin vuonna 2012, jolloin se liittyi Venäjän toiseksi korkeimmalle sarjatasolle VHL:ään. HK Kubanin toiminta loppui vuonna 2015.
Iivari Karpanmäki

**Iivari Karpanmäki** (sukunimi vuoteen 1934 *Velling*; 19. elokuuta 1905 Sakkola – 16. tammikuuta 1989) oli suomalainen näytelmäkirjailija ja pelimanni.

Karpanmäki kävi kansakoulun ja Suomen Nuoriso-opiston. Hän toimi maanviljelijänä ja osuuskassanhoitajana. Karpanmäki oli Suvannon Seutu -lehden perustajajäseniä ja toimi  päätoimittajana 1963–1968. Karpanmäki toimi aktiivisesti Sakkolan Kiviniemen nuorisoseurassa harjoittaen ja säestäen miltei kaikki kansantanhut, joita Kiviniemessä kymmenen vuoden aikana esitettiin.

Karpanmäen vanhemmat olivat talollinen Juho Velling ja Maria (o.s. Kuisma). Puoliso oli Aune (o.s. Virolainen).

## Teoksia
* *Vanhan Matin palvelijat*: kaksinäytöksinen näytelmä. Tammen näytelmiä 11. Tammi, 1945.
* *Kiviniemen nuorisoseuran historia 1901–1951*. Viiala: Kiviniemen nuorisoseura, 1951.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Sylva Arppe

**Sylva Irene Arppe** (o.s. Hillo; 16. heinäkuuta 1905 Hamina – 5. tammikuuta 1997) oli suomalainen Haminassa asunut kirjailija.

Arppe kävi kaksi luokkaa Haminan suomalaista yhteiskoulua ja Taideteollisen koulun iltalinjan vuosina 1928–1929. Hän työskenteli toimistonhoitajana Suomen Muusikkojen Liitossa 1943–1948, toimittajana Muusikkolehdessä 1944–1952 ja haastattelijana Suomen gallup oy:ssä 1952–1961.

Arppen vanhemmat olivat merimies ja työmies Johan Adolf Hillo ja Amanda Aleksandra (o.s. Marttila). Puoliso oli muusikko Väinö Ferdinand Arppe (1902–1985) vuodesta 1928. Sylva Arppe kuoli vuonna 1997. Hänet on haudattu Vantaalla Honkanummen hautausmaalle.

## Teoksia
* *Kohtalokas teko* : romaani. Karisto 1948
* *Kuin ruoste rautaan* : romaani. Kansankulttuuri, Helsinki 1961
* *Ei korvaamaton vahinko* : romaani. 1988

## Lähteet
* 
* Kymenlaakson kirjailijat : Sylva Arppe 

### Viitteet
John Ryselin

**Johan (John) Wilhelm Ryselin** (3. toukokuuta 1902 Tampere – 9. lokakuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen teollisuuden parissa toiminut yli-insinööri. Hän oli Outokumpu Oy:n kuparisulaton isännöitsijä 1940–1961 ja yhtiön metallurginen johtaja vuodesta 1961. Hän kehitti Petri Brykin kanssa kuparin liekkisulatusmenetelmän.

Hän sai Suomen Kulttuurirahaston suurpalkinnon yhdessä vuorineuvos Eero Mäkisen ja metallurgi Brykin kanssa vuonna 1954.

## Lähteet
Kerttu Oksanen

**Kerttu Matilda Oksanen** (12. tammikuuta 1902 Hankasalmi – 25. huhtikuuta 1987 Pori) oli suomalainen runoilija.

Oksanen kävi keskikoulun ja toimi kirjurina, konekirjoittajana ja kanslistina, alkuun 1920–1930-luvuilla Tampereella. Sampo Haahtela on arvostelussaan nähnyt Oksasen runoissa omaperäisyyttä, mutta on todennut että *Lukija ei saata olla panematta merkille tunteen laimeutta ja runokuvien selkeentymättömyyttä sekä melkoista runoteknillistä avuttomuutta*.

Oksasen vanhemmat olivat mäkitupalainen Juho Oksanen ja Matilda (o.s. Viinikainen).

## Teoksia
* *Yövalvojan taivasnäkyjä* : uskonnollisia runoja. Gummerus 1937

## Lähteet
* 

### Viitteet
Olavi Rytkölä

**Veikko Olavi Rytkölä** (4. huhtikuuta 1914 Viipuri – 26. toukokuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen julkisoikeuteen erikoistunut oikeustieteilijä.

Rytkölä väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1948 väitöskirjallaan *Valtion vakinaisten virkamiesten palkkaus- ja eläkeoikeus*, jonka jälkeen hän kirjoitti myös lukuisia muitakin teoksia virkamiesoikeuden alalta. Hän toimi Yhteiskunnallisen korkeakoulun kunnallispolitiikan professorina vuosina 1953–1962 ja Turun yliopiston hallinto- ja finanssioikeuden professorina vuosina 1962–1981.

Rytkölä edusti käsitelainoppia, jota ilmensi etenkin hänen teoksensa *Julkisoikeudellinen sopimus* (1949). Artikkelissaan *Hallinto- ja finanssioikeudessa sovellettavista oikeusnormeista* (1965) Rytkölä puolusti käsitelainopillisen ajattelun, joka oli joutunut analyyttisen oikeustieteen kritiikin kohteeksi, erityisen tärkeää merkitystä hallinto-oikeuden alalla.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* *Juhlajulkaisu Olavi Rytkölä 1914 – 4/2 – 1984*
Dietyyliaminorikkitrifluoridi

**Dietyyliaminorikkitrifluoridi** eli **DAST** (C4H10F3NS) on orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään pääasiallisesti orgaanisessa synteesissä fluoraavana reagenssina. Dietyyliaminorikkitrifluoridi on väritöntä tai kellertävää nestettä.

## Valmistus ja käyttö
Dietyyliaminorikkitrifluoridin kehittivät DuPontin tutkijat 1970-luvun puolivälissä. Yhdistettä valmistetaan dietyyliaminotrimetyylisilaanin ja rikkitetrafluoridin välisellä reaktiolla.  

Dietyyliaminorikkifluoridia käytetään fluoraavana reagenssina. Se reagoi huoneenlämpötilassa alkoholien kanssa muodostaen alkyylifluorideja. Tätä reaktiota käytetään hyväksi valmistettaessa fluorisokereita. Fluorisokereita voidaan valmistaa dietyyliaminorikkitrifluoridin avulla fenyylitiosokereista. Reaktiossa voidaan käyttää myös dietyyliaminorikkitrifluoridin ja N-bromisukkinimidin seosta. Yhdiste reagoi myös aldehydien ja ketonien kanssa muodostaen difluorideja. Aldehydit reagoivat huoneenlämpötilassa, mutta ketonit vaativat lämmitystä. Dietyyliaminorikkitrifluoridi reagoi myös karboksyylihappojen kanssa, jolloin tuotteina muodostuu happofluorideja eli asyylifluorideja. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Dietyyliaminorikkitrifluoridin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 18.1.2015.
Tvøroyri (kunta)

**Tvøroyri ** on kunta Färsaarilla. Se on väkiluvultaan Suðuroyn saaren suurin kunta. Tvøroyrin asukasluku on 1&nbsp;770, joista suurin osa asuu keskustaajamassa Tvøroyrissa.

Kunnan alueella sijaitseva Krambatangin satama on yhdysreitti Suðuroyn ja pääsaaren Streymoyn välillä.

## Kylät
Tvøroyri, Froðba, Trongisvágur, Øravík
Räihä

**Räihä** viittaa esimerkiksi seuraaviin:

*Räihä, kylä Konginkankaalla

## Sukunimi

* Aleksi Räihä (s. 1986), jalkapalloilija
* Anna-Katri Räihä (s. 1983), ympäristöasiantuntija, bloginpitäjä ja maailmanmatkaaja
* Antti Räihä (1890–?), jääkäri
* Carina Räihä (s. 1967), vuorikiipeilijä
* Carl-Eric Räihä (1904–1982), lastenlääkäri ja professori
* Hanna Räihä-Mäntyharju (s. 1969), asianajaja, Suomen Asianajajaliiton puheenjohtaja
* Juho Räihä (1864–1918), pientilallinen ja maastohiihtäjä
* Juho Räihä (s. 1984), kitaristi ja äänisuunnittelija
* Kari-Jouko Räihä (s. 1951), tietojenkäsittelytieteilijä
* Lasse Räihä (1925–2014), keskimatkojen juoksija ja käsipalloilija
* Niels Räihä (1930–2013), lääkäri ja professori
* Pekka Räihä (s. 1944), juristi ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
* Timo Räihä (s. 1953), painija.
Carl-Eric Räihä

**Carl-Eric Emil Räihä** (16. huhtikuuta 1904 Huittinen – 14. toukokuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston lastentautiopin ruotsinkielinen professori 1950–1971. 

Räihän vanhemmat olivat lääketieteen lisensiaatti Karl Richard Räihä ja Magda Hélène von Haartman ja puoliso vuodesta 1930 Gerda Elisabeth Mortensen. Myös heidän pojastaan Niels Räihästä tuli lääkäri ja professori. Carl-Eric Räihä pääsi ylioppilaaksi Tampereen suomalaisesta yhteiskoulusta 1921 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1930. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli samana vuonna, lastentautien erikoislääkärin pätevyyden hän sai 1934. Ennen professuuriaan Räihä työskenteli sekä Helsingin yliopiston että useiden eri Helsingin alueen sairaaloiden palveluksessa. Räihä julkaisi tutkimuksia fysiologian ja pediatriikan alalta. Hänen ansioihinsa kuuluu äidin sydämen koon ja lapsen syntymäpainon välisen yhteyden osoittaminen. Räihä kuului Arvo Ylpön keskostutkimuskoulukuntaan. Hän toimi II lastenklinikan ylilääkärinä ja Lastentautien tutkimussäätiön perustamisessa hän oli aloitteentekijä. Räihä sai Arvo Ylppö -mitalin vuonna 1962.

## Lähteet
Brian Elliott

**Brian Elliott** (s. 9. huhtikuuta 1985 Newmarket, Ontario) on uransa päättänyt kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. 
 
Aiemmin urallaan pääasiassa varamaalivahtina pelannut Elliott voitti läpimurtokaudellaan 2011–2012 vähiten maaleja päästäneen joukkueen maalivahdeille jaettavan William M. Jennings Trophyn, yhdessä joukkueen toisen maalivahdin Jaroslav Halákin kanssa.

Kesäkuussa 2019 Elliot solmi vuoden mittaisen jatkosopimuksen Flyersin kanssa arvoltaan 2 miljoonaa dollaria. Lokakuussa 2020 Elliot teki yksivuotisen jatkosopimuksen Flyersin kanssa.

Heinäkuussa 2021 Elliott solmi vuoden ja arvoltaan 900&nbsp;000 dollarin arvoisen sopimuksen Lightningin kanssa.

Huhtikuussa 2022 Elliott teki yksivuotisen ja 900 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

Elliot päätti pelaajauransa vuonna 2024. Hän tekee töitä NHL-seura St. Louis Bluesille kykyjenetsijänä.

## Palkinnot
* 2011–2012 – William M. Jennings Trophy (yhdessä Jaroslav Halákin kanssa)
* 2011–2012 – Roger Crozier Saving Grace Award

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Sulo Räikkönen

**Sulo Eugen Räikkönen** (1. heinäkuuta 1896 Lempaala, Inkeri – 26. lokakuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, baritoni. Hän oli kiinnitetty Suomalaisessa oopperassa 1923–1939. Hän toimi sen talouspäällikkönä 1943–1952 ja pääjohtajana vuodesta 1953.

Sulo Räikkösen isä oli Pietarin Pyhän Marian kirkon kanttori Pekka Bernhard Räikkönen. Hänen veljiään olivat musiikkipedagogi Arvo Räikkönen ja äärioikeistolainen poliitikko Erkki Räikkönen.

## Lähteet
Niittoyökkönen

**Niittoyökkönen** (*Euclidia glyphica*) on alkukesän erittäin yleinen pienehkö yökköslaji. Yökkösille melko poikkeuksellisesti se on aktiivinen päiväaikaan.

## Koko ja ulkonäkö
Yökkönen, jonka olemus tuo helposti mieleen mittariperhoset. Etusiivet ovat harmaanruskeat. Niiden poikki kulkee kaksi ohutta valkoista poikkiviirua, jotka ovat siiven keskiosan puolelta paksulti suklaanruskealla varjostuneet. Lisäksi siiven kärkiosassa, etureunassa on selvä suklaanruskea täplä. Takasiivet ovat kirkkaan keltaiset, tyviosastaan ja ulkoreunasta ruskeat ja niissä on mustanharmaa poikkiraita. Pää ja keskiruumis ovat ruskeat, takaruumis lähinnä harmaa. Perhosen lepoasento heinikossa on hyvin tyypillisen kolmiomainen pää ylöspäin. Siipien kärkiväli on 27&ndash;30&nbsp;mm.

## Levinneisyys ja lentoaika
Levinneisyysalue ulottuu läntisimmästä Euroopasta Mongoliaan saakka Suomessa niittoyökköstä tavataan koko maassa pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Lentoaika alkaa toukokuun puolivälissä ja jatkuu aina heinäkuulle saakka. Lennon huippukausi on kesäkuussa.

## Elinympäristö ja elintavat
Erittäin yleinen ja runsaslukuinen perhoslaji, jota tavataan niityillä, pelloilla ja tienpientareilla. Perhoset lentävät päivällä auringonpaisteessa lyhyitä matkoja kerrallaan ja laskeutuvat heinille heti auringon mennessä pilveen. Ne myös lähtevät häiriöstä helposti lentoon. Toukka koteloituu ohuen kotelokopan sisään maahan ja kotelo talvehtii.

## Ravintokasvi
Toukka elää erityisesti apiloilla (*Trifolium*), mutta myös muilla hernekasveilla ja orvokeilla (*Viola*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen perhostutkijain seura 
* Bestimmungshilfe des Lepiforums  
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa
Viitayökkönen

**Viitayökkönen** (*Colobochyla salicalis*) on pienehkö, erittäin helposti tunnistettava perhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Varsin poikkeuksellisen näköinen, pienehkö ja hentorakenteinen yökkönen. Etusiipien pohjaväri on siniharmaa ja sen siiven poikki kulkee vinottain kolme selkeää ruskeaa viirua. Kunkin viirun molemmilla puolilla on nähtävissä hieman kellertävää väriä. Uloin viiruista päättyy siiven kärkeen. Takasiivet ovat tasaisen ruskeat ja niitä reunusta ohut ja katkonainen tumma viiru. Perhosen siipiväli on 23&ndash;29&nbsp;mm.

## Levinneisyys ja lentoaika
Viitayökkösen levinneisyys yltää Euroopasta Lähi-itään, Siperiaan ja Japaniin saakka. Laji on Suomessa verraten tuore tulokas, sillä se tavattiin ensimmäisen kerran vuonna 1908. Nykyisin laji on melko yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa. Lisäksi se on 2000-luvulla levinnyt pohjoisemmaksi, ja havaintoja on jo Kajaanin korkeudelta. Lento alkaa kesäkuun alussa ja jatkuu heinäkuun puoliväliin saakka.

## Elinympäristö ja elintavat
Perhoset elävät kosteilla niityillä, pensaikoissa, lehti- ja sekametsissä, puistoissa ja puutarhoissa. Perhoset ovat aktiivisia öisin ja tulevat sekä valolle että syötille. Ne myös lähtevät häirittyinä helposti lentoon päivälläkin. Toukka elää yhteenkehräämiensä lehtien välissä. Kotelo talvehtii.

## Ravintokasvi
Toukka elää pajuilla (*Salix*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen perhostutkijain seura
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
* Bestimmungshilfe des Lepiforums
Räisänen

**Räisänen** on itäsuomalainen sukunimi, joka on ilmeisesti muodostunut sukunimestä Räsänen siten, että s:n liudentuminen on kirjattu i:ksi s:n edellä.

## Tunnettuja Räisäsiä
*Alpo Räisänen (1935–2011), kielitieteilijä
*Antti Räisänen (s. 1950), radiotekniikan professori
*Eino Räisänen (1904–1968), elokuva-ammattilainen ja studiopäällikkö
*Heikki Räisänen (1941–2015), teologi ja eksegetiikan professori
*Hjalmar Räisänen (1870–1943), rautatievirkamies ja päätoimittaja
*Janne Räisänen (s. 1971), taidemaalari
*Jyrki Räisänen (s. 1953), fysiikan emeritusprofessori
*Kari Räisänen (1938–2002), puoluesihteeri ja päätoimittaja
*Lasse Räisänen (s. 1989), lentopalloilija
*Linda Räisänen (s. 2003), jalkapalloilija
*Meeri Räisänen (s. 1989), jääkiekkomaalivahti ja olympiamitalisti
*Mikko Räisänen (1953–2009), Mtv3:n varatoimitusjohtaja
*Mikko Räisänen (s. 1963), televisiotuottaja, Seppo Räisäsen poika
*Niilo Räisänen (s. 1912), pesäpalloilija
*Oona Räisänen, signaalihakkeri ja muusikko
*Oskari (Oki) Räisänen (1886–1950), taiteilija, pilapiirtäjä
*Otso Räisänen (s. 1994), freestylehiihtäjä
*Paavo Räisänen (s. 1906), nuortenkirjailija
*Pekka Räisänen (s. 1982), jalkapalloilija
*Petri Räisänen (s. 1967), joogaopettaja, parantaja
*Raisa Räisänen (s. 1983), Tampereella vuonna 1999 kadonnut nuori nainen
*Roope Räisänen (s. 1996), pesäpalloilija
*Seppo Räisänen (1931–2013), kenraalimajuri
*Tapio Räisänen (s. 1949), mäkihyppääjä, ensimmäinen suomalainen suurmäen maailmanmestari
*Tauno Räisänen (1911–1977), lehtori, rehtori ja tietokirjailija 
*Teppo Räisänen (s. 1968), ohjaaja, käsikirjoittaja
*Timo Räisänen (s. 1979), ruotsalainen muusikko
*Tomi Räisänen (s. 1976), säveltäjä
*Virpi Räisänen (s. 1971), ooppera- ja konserttilaulaja ja viulisti
*William Räisänen (1885–1935), näyttelijä
*Yrjö Räisänen (1888–1948), kansanedustaja, pakinoitsija ninimerkillä Sasu Punanen

## Lähteet
Mikko Taipale (suomentaja)

**Armas Kunto Mikko Taipale** (20. syyskuuta 1899 Helsinki – 30. tammikuuta 1987) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja.

Taipale kävi keskikoulun ja toimi kirjanpitäjänä Kymi yhtiössä, konttorin osastonhoitajana Rosenlew yhtiössä ja vahtimestarina Turun ylioppilastalossa.

Taipaleen vanhemmat olivat kirjaltaja ja kustantaja Viktor Taipale ja Hulda Kristina (o.s. Ljungström). Puoliso oli Aira Siviä (o.s. Suovanen) vuodesta 1947.

Taipale käänsi pääosin englanninkielistä ja ruotsinkielistä kirjallisuutta.

Taipale tuomittiin vuonna 1964 Helsingin hovioikeudessa 11 kuukauden vankeuteen petoksesta, sillä hän oli huijannut neljältä eri henkilöltä yhteensä 140 markkaa teeskennellen olevansa rahapulassa. Hänet oli aiemmin samana vuonna tuomittu Helsingin ja Turun raastuvanoikeuksissa yhteensä 13 kuukauden vankeuteen kahden kirjoituskoneen ja yhden transistoriradion kavaltamisesta sekä 2 kuukauden vankeuteen hotellipetoksesta.
__NOTOC__
## Teoksia
Nimellä *A. K. M. Taipale*:
* *Nykyajan amerikkalaisia kirjailijoita : [[Carl Sandburg]], [[Theodore Dreiser]], [[Sinclair Lewis]], [[Sherwood Anderson]], [[Eugene O'Neill]], [[T. S. Eliot]]*. Otava 1944
Nimellä *Mikko Taipale*:
* *[[Upton Sinclair]] : piirteitä hänen elämästään ja teoksistaan*. Tekijä, Turku 1950

## Suomennoksia
Nimellä *Mikko Taipale*:
* Vilhelm Moberg : *Mies ja hänen naisensa* : romaani. Aura, Turku 1944 (alkuteos *Mans kvinna*)
* Gunnar Ollén : *[[Kaj Munk]] : elämä ja teokset* ; ruotsinkielestä suomentanut Mikko Taipale ; runot suomentanut Helena Murros. Aura, Turku 1945
* Michael Tejn : *Unelma ja todellisuus* : romaani. Aura, Turku 1946 (alkuteos *Drømmen og Virkeligheden*)
* John Hersey : *Sotasankari*. Karisto 1951, 2. painos 1987 (alkuteos *The war lover*)
* Upton Sinclair : *Öljyä!* : romaani. Suomentaja, Lahti 1951
Nimellä *A. K. M. Taipale*:
* Henry Miller : *Hymy tikkaiden juurella* ; suom. ja esipuheen kirj. A. K. M. Taipale. Karisto 1960, 2. painos 2000 (alkuteos *The Smile at the Foot of the Ladder*)

## Lähteet
* 

### Viitteet
Travkovo

**Travkovo** () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Novgorodin alueen Borovitšin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Borovitšin lounaispuolella 15 kilometrin päässä kaupungista. Taajamassa on reilut 300 ja kunnassa noin 1&nbsp;150 asukasta (vuonna 2011).

Travkovon kunnan pinta-ala on 220,5 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Borovitšin piirin Sušilovon sekä idässä ja kaakossa Železkovon kuntiin ja muissa ilmansuunnissa Okulovkan piiriin. Pinta-alasta 65,9 % on metsää ja 31,4 % maatalousmaata. Kunnan alueella virtaavat Mstan sivujoet Šegrinka, Kruppa, Sivelba ja Kamenka. Suurin järvi on Kamenskoje. Seudulla sijaitsee Abrosimovski borin luonnonmuistomerkki.

Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu samanniminen rautatieasema, Moltšanovkan, Nikitinon ja Želomljan asutukset sekä 28 kylää: Abrosimovka, Bolšoje Fofankovo, Denesino, Gogoliny, Goruška, Jerjuhino, Kamennoje, Klementjevo, Kotelnikovo, Kozlovo, Lazarevo, Maloje Fofankovo, Mnjovo, Nikitino, Novinka, Perhovo, Petrovskoje, Ploskovo, Sutoko-Rjadok, Sytšovo, Talitsy, Travkovo, Ukrojevo, Ušakovo, Veresimovka, Zabolotje, Zagorje ja Žavoronkovo. Travkovon lisäksi toinen suurempi asutuskeskus on vajaan 300 asukkaan Želomlja. Kahdessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.

Travkovon kautta kulkee Borovitšin ja Uglovkan välinen rautatie ja maantie. Taajamasta on paikallisjuna- ja linja-autoyhteydet molemmille paikkakunnille. Seudun pääelinkeinot ovat maatalous ja puunjalostus. Kunnan alueella toimii kaksi  karjanhoitoon erikoistunutta maatalousyritystä, kymmenkunta yksityistä maatilaa sekä pieni puunjalostuslaitos. Huomattava osa työvoimasta saa elantonsa palstaviljelimistään.

Kunnan keskustaajama koostuu puutarhapalstojen ympröimistä omakotitaloista sekä kahdeksasta kaksikerroksisesta kunnallisesta asuintalosta. Sen palveluja ovat lastentarha ja alakoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäsema ja posti. Vähittäiskaupasta vastaa Borovitšin piirin kulutusosuuskunnan myymälä. Seudun nähtävyyksiin kuuluu Petrovskojen kylän kartanoalue.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Travkovon kunnan sivusto  
* Travkovon kunta Borovitšin piirin sivustolla
Tomahawk Technique

__NOTOC__
**Tomahawk Technique** on jamaikalaisen dancehall- ja reggae artisti Sean Paulin viides studioalbumi. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa 18. syyskuuta 2012.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Metacritic: 48/100
* Allmusic: 
* The Guardian: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tomahawk Technique discogs.com -sivustolla
Ilmari Räsänen

**Toivo Ilmari Räsänen** (4. kesäkuuta 1888 Tuusniemi – 14. maaliskuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen lausuja ja lausunnanopettaja. 

## Henkilöhistoria
Ilmari Räsäsen vanhemmat olivat kirkkoherra Pekka Räsänen ja Maria Mustonen ja puoliso vuodesta 1913 Wivi Henriksson. Räsänen tuli ylioppilaaksi Viipurin klassillisesta lyseosta 1907 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1909. Hän opiskeli puhetekniikka ja kaunolukua Marburgissa 1910 ja teki useita opintomatkoja ulkomaille 1910-luvun alussa. Räsänen oli Helsingin yliopistossa puhetaidon opettaja 1913–1926 ja kaunoluvun lehtori 1928–1931, Tampereen klassillisen lyseon suomen kielen lehtorina hän toimi 1927–1928. Hän työskenteli myös Kansan näyttämön johtajana 1918–1921 ja oli valtion dramaattisen lautakunnan jäsenenä vuodesta 1926.

Ilmari Räsänen julkaisi tutkielman Ida Ahlbergista sekä lukuisia lausuntaoppaita. Hän  käsitteli kirjallisuus- ja teatterikysymyksiä varsinkin Valvoja-Ajassa. Räsänen tuli tunnetuksi Hjalmar Nortamon raumalaisten murrejuttujen tulkitsijana ja hän tulkitsi myös Hans Christian Andersenin, Alphonse Daudetin, Aleksis Kiven, V. A. Koskenniemen ja Eino Leinon tuotantoa (Helkavirret). Räsäsen tulkinta Leo Tolstoin novellista *Kuinka paljon maata ihminen tarvitsee* oli myös tunnettu. 

## Julkaisuja
* *Hyötylän yritys: laulunäytelmä kolmessa näytöksessä*, 1899
* *Lyhyt kaunoluvun opas*, 1917
* *Lukemisen ohjeita kouluja varten*, 1921
* *Seitsemän lausuntaharjoitusta*, 1921
* *Ida Aalberg*,1925
* *Lausuntaopas vapaata kansansivistystyötä varten*, 1928
* *Selityksiä ja lausuntaohjeita viiteentoista Vänrikki Stoolin tarinaan*, 1930, Niilo Lehmuskoski, Ilmari Räsänen

## Lähteet
Hakasvirnayökkönen

**Hakasvirnayökkönen** (*Lygephila pastinum*) on Etelä- ja Keski-Suomessa yleinen, keskikokoinen yöperhoslaji. Se on sukunsa kolmesta Suomessa tavattavasta lajista selvästi yleisin.

## Koko ja ulkonäkö

Keskikokoinen mutta hentorakenteinen, vaalean ruskeanharmaa yökkönen. Etusiivet ovat melko tasaväriset, ulkoreunastaan tummemman ruskeat. Siipisuonet eivät erotu. Sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat ruskeat ja himmeät. Sekä munuaistäplä että rengastäplä ovat pienet, yksivärisen suklaanruskeat ja munuaistäplän sisänurkan vierellä on yhdestä kahteen pientä suklaanruskeaa pistettä. Rengastäplä saattaa olla surkastunut pistemäiseksi. Takasiivet ovat ruskeanharmaat, ulospäin hieman tummenevat. Keskiruumis on heti pään takaa silmiinpistävän tumman suklaanruskea. Siipiväli 35&ndash;44&nbsp;mm.

Lajin voi sekoittaa lähinnä kahteen harvinaisempaan virnayökköslajiin. Niiden etusiipien siipisuonet erottuvat kuitenkin selvästi ja munuaistäplä on jakaantunut useampaan osaan.

## Levinneisyys ja lentoaika
Laji elää Euroopasta Japaniin saakka ulottuvalla alueella. Suomessa levinneisyys rajoittuu Vaasa-Lieksa-linjan eteläpuolelle. Keski-Euroopassa lajilla on kaksi sukupolvea, mutta pohjoisessa vain yksi. Lento Suomessa alkaa kesä-heinäkuun vaihteessa ja jatkuu elokuun alkuun.

## Elinympäristö ja elintavat
Hakasvirnayökkönen viihtyy etenkin kosteilla niityillä, tienpientareilla ja metsien reunuksilla. Se on lajina varsin yleinen. Perhoset lentävät hämärän tullen ja tulevat hyvin valolle ja melko hyvin syötille. Toukka on yöaktiivinen ja oleskelee lehtien alapinnoilla ja talvehtii. Täysikasvuisena se koteloituu löyhän kotelokopan sisään maahan.

## Ravintokasvi
Toukka syö hiirenvirnaa (*Vicia cracca*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Veli Räsänen

**Veli Johannes Paavo Bartholomeus Räsänen** (24. elokuuta 1888 Simo – 16. heinäkuuta 1953) oli suomalainen biologi ja jäkälätutkija. 

Veli Räsäsen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Antti Räsänen ja Kaisa Sofia Vuolevi. Hän pääsi ylioppilaaksi 1909 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1913, maisteriksi 1914 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1927. Räsänen toimi Lapuan maanviljelyslyseon luonnontieteiden ja karjanhoidon opettajaana 1918–1921 ja Kurkijoen maamiesopiston lehtorina 1921–1940, Kuopion karjatalousopiston lehtorina 1940–1953. Hän julkaisi kirjallisuutta jäkälistä, muun muassa teoksen *Suomen jäkäläkasvio* (1951).

Räsäsen veli oli kielentutkija Martti Räsänen.

## Teoksia
* *Die Flechtenflora des Gebiets Ostrobottnia borealis*. Annales Societatis zoologicae-botanicae Fennicae Vanamo 3, 8. Suomalainen eläin- ja kasvitieteellinen seura Vanamo, Helsinki 1926
* *Über Flechtenstandorte und Flechtenvegetation im westlichen Nordfinnland*, väitöskirja. Annales Societatis zoologicae-botanicae Fennicae Vanamo 7, 1. Helsinki 1927
* *Die Flechten Estlands : mit einer Bestimmungstabelle der wichtigsten nord- und mitteleuropäischen Flechtenarten und Varietäten 1*. Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series A 34, 1. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1931
* *Zur Kenntnis der Flechtenflora Feuerlands sowie der Prov. de Magallandes, Prov. de Chiloë und Prov. de Ñuble in Chile* ; auf Grund des von Heikki Roivainen gesammelten Materiales dargestellt von Veli Räsänen. Annales botanici Societatis zoologicae-botanicae Fennicae Vanamo 2, 1. Helsinki 1931
* *Contribution to the lichen flora of North America*. 1933
* *Die Flechtenflora der nördlichen Küstengegend am Laatokka-See*. Annales botanici Societatis zoologicae-botanicae Fennicae Vanamo Tom. 12, n:ro 1. Helsinki 1939
* *Das System der Flechten : Übersicht mit Bestimmungstabellen der natürlichen Flechtenfamilien, ihrer Gattungen, Untergattungen, Sektionen und Untersektionen*. Acta botanica Fennica 33. Societas pro fauna et flora fennica, Helsinki 1943
* *Petsamon jäkäläkasvisto : lisiä Fennoskandian arktisen alueen jäkäläkasviston tuntemiseen*. Annales botanici Societatis zoologicae-botanicae Fennicae Vanamo 18,1. Helsinki 1943
* *Kurkijoen ja sen naapuripitäjien putkilokasvisto*. Kuopion luonnon ystäväin yhdistyksen julkaisuja. Sarja B 2; 2. Kuopio 1944
* *Lichenes novi 1*. Annales botanici Societatis zoologicae-botanicae Fennicae Vanamo 20, 3. Helsinki 1944
* *Professori [[Kaarlo Linkola]]n vuonna 1931 Liettuasta keräämät jäkälät*. Kuopion luonnon ystäväin yhdistyksen julkaisuja. Sarja B 2; 3. Kuopio 1946
* *Preliminary studies on the yellow species of Rhizocarpon*. Kuopion luonnon ystäväin yhdistyksen julkaisuja. Sarja B 2; 4. Kuopio 1949
* *Suomen jäkäläkasvio*. Kuopion luonnon ystäväin yhdistyksen julkaisuja. Sarja A 5. Kuopio 1951
* *Studies on the species of the lichen genera Cornicularia, Cetraria and Nephromopsis*. Kuopion luonnon ystäväin yhdistyksen julkaisuja. Sarja B 2; 6. Kuopio 1952

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kurkijoen maailmankuulu jäkäläherra, Suomen Kuvalehti, 03.08.1935, nro 31, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot