open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Makati

**Makati** on yksi Filippiinien pääkaupunkialueen Metro Manilan muodostavista kaupungeista. Makati on Filippiinien merkittävä taloudellinen keskus ja usein sitä kutsutaan maan liiketaloudelliseksi pääkaupungiksi. Useiden suuryritysten pääkonttorit sijaitsevat Makatin kaupungin alueella ja kaupungissa toimii sijaitsee myös Filippiinien pörssi. Ayala Avenue kulkee liikekeskuksen läpi ja siitä käytetään nimitystä Filippiinien Wall Street.

Makati tunnetaan kosmopoliittisesta kulttuuristaan ja se on Metro Manilan tärkeä kulttuurin ja viihteen keskus. Kaupungissa asuu ja työskentelee runsaasti ekspatriaatteja ja alueella sijaitsee useita kauppakeskuksia kahdessa keskuksessa Ayala Centerissä ja Rockwell Centerissä. Kaupungissa sijaitsee myös useita viiden tähden hotelleja, kuten The Peninsula Manila, The Shangri-La Hotel Makati ja Intercontinental Hotel Manila.

Kaupungin nimi Makati tulee tagalogin kielen vuorovettä tarkoittavasta sanasta *kati*. Kaupunki on selkeästi jakautunut kahtia, liike-elämä ja uudet rakennukset sijaitsevat lännessä, kun taas vanha kaupunki idässä on pääasiassa köyhien asuinaluetta.

## Asukasluku
Makatin asukasluku oli vuonna 2020 lähes 630 000.

Vuoden 2000 väestönlaskennassa aukkaita oli 444&nbsp;867. Luku oli lähes 40&nbsp;000 tai 8&nbsp;% suurempi kuin edellisessä väestönlaskennassa vuonna 1995. Makati on asukasluvultaan Metro Manilan viidenneksi suurin kaupunki.

## Lähteet
Jää vielä aamuun

**Jää vielä aamuun** on suomalaisen laulajan Helinä Ilkan studio-albumi. Se julkaistiin vuonna 1992. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Toni Ilmonen

**Toni Ilmonen** (s. 17. tammikuuta 1977 Mänttä) on suomalainen pääsarjauransa lopettanut koripalloilija. Hän oli pelipaikaltaan heittävä takamies ja pituutta hänellä on 187 cm. Ilmosen kasvattajaseura on Äänekosken Huima. Hän on pelannut 6 nuorten maaottelua, joissa pisteitä on syntynyt yhteensä 52 sekä 16 miesten maaottelua, joissa pisteitä on kertynyt yhteensä 47. 

Ilmonen aloitti SM-sarjauransa Äänekosken Huimassa, jossa hän pelasi viiden kauden ajan. Kaudeksi 2001–2002 hän siirtyi Namika Lahteen, mutta palasi yhden kauden jälkeen takaisin Huimaan. Kaudet 2005–2009 hän pelasi KTP:ssä.

## Katso myös
* Luettelo 5 000 pistettä saavuttaneista Korisliiga-pelaajista
* Luettelo 500 syöttöä saavuttaneista Korisliiga-pelaajista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Korisliigan pelaajaprofiili
Vartiossa

**Vartiossa** on suomalaisen yhtyeen Korsuorkesterin studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1997.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Sony Ericsson Z610i

**Sony Ericsson Z610i** on Sony Ericssonin simpukkapuhelin, jossa on etukuoressa OLED-näyttö, ja 2 megapikselin kamera. Puhelimia on kolmea väriä, Luster Black, Rose Pink ja Airy Blue.

## Lähteet
*Sony Ericsson Z610 - Puhelinvertailu.com
* Sony Ericsson Z610 - GSMArena.com
Sami Laaksonen

**Sami Laaksonen** (s. 30. huhtikuuta 1974) on suomalainen liikemies ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. 195-senttinen Laaksonen pelasi laitahyökkääjän pelipaikalla.

Laaksosen kasvattajaseura on Salon Vilpas. Hän edusti pääsarjatasolla Turun NMKY:tä, Salon Vilpasta, Joensuun Katajaa ja Kouvolan Kouvoja. Hän pelasi myös Ruotsin pääsarjassa. Laaksonen pelasi 23 miesten ja 75 nuorten maaottelua. Laaksonen lopetti pääsarjauransa kauden 2006–2007 jälkeen..

Sittemmin Laaksonen on menestynyt toisen entisen Kouvot-pelaajan Tomi Hautalan tavoin liikemiehenä.

## Saavutukset
* Suomen mestaruus 1995 ja 1999
** SM-hopeaa 1997, 1998 ja 2003
** SM-pronssia 2002 ja 2005
* Suomen cup-mestaruus 1998 ja 1999

## Katso myös
* Luettelo 5 000 pistettä tehneistä Korisliiga-pelaajista
* Luettelo 2 000 levypalloa saavuttaneista Korisliiga-pelaajista
* Luettelo 500 syöttöä tehneistä Korisliiga-pelaajista

## Lähteet
* Sami Laaksonen Suomen Koripalloliitto
* Maajoukkuetilastot Suomen Koripalloliitto

### Viitteet
Richard Bucket

**Richard Bucket** on kuvitteellinen televisiohahmo brittiläisessä komediasarjassa *[[Pokka pitää]]*. Hahmoa näytteli Clive Swift.

Richard Bucket on Hyacinth Bucketin aviomies, joka toisin kuin vaimonsa haluaisi elää rauhallista normaalia elämää. Richard on kunnan virkamies, joka eläköityy sarjan aikana. Hän on myös toiminut paikallisessa kunnanvaltuustossa. Richard ei häpeä sukunimeään Bucket (’ämpäri’), mutta Hyacinth inttää, että nimi lausutaan ranskalaisittain *Bouquet*-sanan tapaan (kukkakimppu). Richard on jopa kerran sanonut vaimolleen Hyacinthille ”Se ei ole mikään Bouquet, se on Bucket! Se oli aina Bucket kunnes tapasin sinut!”

Richardilla ja Hyacinthilla on yksi aikuinen poika, Sheridan, joka on esiintynyt yhdessä jaksossa. Hän soittelee usein kotiin rahanpuutteessa ja Hyacinth on aina valmis antamaan rahaa välittämättä siitä, että asia ei Richardia miellytä lainkaan.

Richard on hyvissä väleissä vaimonsa sisaren Daisyn miehen Onslow’n kanssa. Hyacinth puolestaan kammoaa ja häpeää Onslow'ta ja sisariaan Daisya ja Rosea. Onslow säälii Richardia Hyacinthin takia ja tästä syystä hänellä on tapana ”pelastaa” Richard läheiseen pubiin oluelle ja biljardia pelaamaan. Avioliiton aikana Richardille on kehittynyt teräshermot ja hän kylmän viileästi kestää vaimonsa tekemiset eikä jaksa välittää, vaikka yleensä Hyacinthin päähänpistot tarkoittavat katastrofia. Richardilla on Rover-merkkinen henkilöauto, jota Hyacinth pitää kauniina ja kiiltävänä.
Siunattu hulluus (romaani)

**Siunattu hulluus** on kuopiolaisen kirjailija Simo Puupposen eli Aapelin romaani, joka ilmestyi vuonna 1948. Sitä on luonnehdittu viisaaksi kertomukseksi ”meidän Herramme matkamiehistä ja heidän seikkailuistaan maailmassa, jossa hyviä on vähän, pahoja vielä vähemmän, mutta siunattuja hulluja laskematon määrä”.

## Juoni
Rummukaisen veljekset Ana ja Vilippus pitävät pikkuveljeään Elmeriä omituisena, koska tällä on tapana puhella eläimille, ja päättävät viedä tämän hullujenhuoneeseen. Hevosella kilpaa ajettuaan veljekset tutustuvat Verneriin, jonka kanssa juopotellaan ja tapellaan. Elmeri korjaa sammuneet veljensä rattaille ja matka jatkuu. Maalaistalon piika, Ruusu, herättää veljeksissä, varsinkin Elmerissä, tunteita. Väärinkäsityksen vuoksi miehet joutuvat vankilaan ja sieltä selvittyään he tapaavat muiden muassa vankikarkuri Lempisen ja mökin isäntä Jappo Husson. Tässä vaiheessa Ana ja Vilippus ovat jo kyllästyneet matkantekoon ja toisiinsakin. Lopulta Elmeri ratkaisee asian ilmoittamalla lähtevänsä takaisin kotiin, ja hullujenhuoneesta nähdään vain tienviitta.

Rummukaisen veljesten matkanteossa on samoja elementtejä kuin Maiju Lassilan *[[Tulitikkuja lainaamassa]]* -romaanissa. Yksinkertaiset maalaismiehet joutuvat tyhmyyttään ja väärinkäsitysten vuoksi harmillisiin tilanteisiin, osittain alkoholin myötävaikutuksella. Elmeri on kuvattu kylähulluksi myönteisessä valossa.

## Filmatisointi
Rauni Mollberg ohjasi romaanin pohjalta vuonna 1975 samannimisen elokuvan, jonka pääosissa kolmena veljeksenä esiintyivät Mikko Nousiainen, Toivo Tuomainen ja Martti Kuosmanen. Elokuvan käsikirjoittivat Mollberg ja Panu Rajala. Elokuvassa Rummukaisen veljekset tekevät matkaa hevosen sijasta traktorilla filosofissävytteisiä keskusteluja käyden ja ihmisen omaa paikkaa etsien. Osan matkasta veljekset ajavat moottoritietä, jolloin liikennepoliisi pysäyttää heidät. Tutkija Silja Partanen on pitänyt *Siunatun hulluuden* elokuvasovitusta varhaisena suomalaisena road movie -tyyppisenä elokuvana.

## Lähteet
Al Haig

**Alan Warren "Al" Haig** (19. heinäkuuta 1924 Newark, New Jersey, Yhdysvallat – 16. marraskuuta 1982 New York, New York, Yhdysvallat) oli bebop-genrestä tunnetuksi tullut yhdysvaltalainen jazz-pianisti. Hän syntyi Newarkissa, New Jerseyssä.

Haig esiintyi ja levytti muiden muassa Dizzy Gillespien, Charlie Parkerin, Eddie ”Lockjaw” Davisin, Miles Davisin ja Stan Getzin kokoonpanoissa. Hänellä oli myös useita hänen itse johtamiaan kokoonpanoja. 

Haig myöhempään elämään liittyi huomiota herättänyt kohu, jossa väitettiin, että muusikko olisi tappanut kolmannen vaimonsa Bonnien pariskunnan kotona Cliftonissa 9. lokakuuta 1968. Hänet vapautettiin syytteistä vuonna 1969, ja tapaus kuitattiin tapaturmaisena kuolemana. Asiasta on kuitenkin ollut eriäviä näkemyksiä esimerkiksi Haigin toisella puolisolla Grange Rutanilla, joka on julkaissut kirjan *Death of a Bebop Wife*.

Haig kuoli sydänkohtaukseen kotonaan New Yorkissa 58-vuotiaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Al Haig Discography Project
Hyacinth Bucket

**Hyacinth Bucket** on henkilöhahmo brittiläisessä komediasarjassa *[[Pokka pitää]]* ja sarjan päähahmo. Hyacinthia näyttelee Patricia Routledge.

Hyacinth Bucket on noin 50–60-vuotias keskiluokkainen englantilainen kotirouva. Hän on naimisissa Richard Bucketin kanssa. Hyacinth on snobi ja tahtoisi kuulua aristokraattiseen yläluokkaan, joten hän pyrkii jatkuvasti jäljittelemään yläluokkaista käytöstä ja elämäntapaa ja yrittää päästä kosketuksiin seurapiirien kanssa.  

Hyacinth ei ole tyytyväinen sukunimeensä *Bucket*, , vaan haluaa että se lausutaan kuten . Hän perustelee sukunimensä olevan vanhaa ranskalaista hugenottitaustaa. Suomenkielisissä tekstityksissä Hyacinthin esittämä ohje sukunimensä ääntämiseen kirjoitetaan yleensä muotoon ”Bukée”. Hänellä on tapana vastata puhelimeen ”Bouquet’n residenssi, talon rouva puhelimessa”.

Hyacinth keräilee englantilaisia viktoriaanisen ajan posliiniastioita. Hän vertaa astiastoaan aina Englannin kuninkaallisen perheen kesäasunnon, Sandringhamin kartanon, kokoelmiin. Teeastiasto on Royal Doulton posliinia, kuvioaihe on kuvitteellinen Blue Periwinkle.  

Hyacinth Bucketin paras ystävätär on Elizabeth Warden, joka asuu veljensä Emmetin kanssa naapuritalossa. Hyacinth kutsuu usein Elizabethin kahville kotiinsa. Hyacinthin mielipuuhaa on kutsua viikonloppuisin vieraita kynttiläillallisille. Monet henkilöt kuitenkin välttelevät Hyacinthia hänen omahyväisen käytöksensä vuoksi.

Hyacinthilla on kolme nuorempaa siskoa: Daisy, Violet ja Rose. Hän halveksuu sisarensa Daisyn miestä Onslow’ta tämän ulkoisen olemuksen takia. Hyacinthilla ja Richardilla on yksi poika, Sheridan, joka on nähty sarjassa vain kerran. Hyacinth on aina valmis antamaan hänelle rahaa, joskin Richard joutuu aina maksajaksi.

Yleensä Hyacinthin suurelliset pyrkimykset johtavat täydelliseen katastrofiin ja vähemmän arvokkaisiin tilanteisiin. Sarjan nimen mukaisesti hän pyrkii kuitenkin säilyttämään arvokkuutensa kaikissa tilanteissa. Hyacinthin aviomies Richard Bucket on täysin kyllästynyt vaimonsa tekemisiin, mutta tottelee tätä lähes aina nöyrästi.

## Lähteet
Siunattu hulluus

**Siunattu hulluus** tarkoittaa seuraavia asioita:

* *[[Siunattu hulluus (romaani)|Siunattu hulluus]]*, Aapelin eli Simo Puupposen romaani vuodelta 1948
* *[[Siunattu hulluus (elokuva)|Siunattu hulluus]]*, romaaniin pohjautuva elokuva vuodelta 1975
* *[[Siunattu hulluus (albumi)|Siunattu hulluus]]*, Freud Marx Engels & Jung -yhtyeen albumi vuodelta 1987.
Milorad Čavić

**Milorad Čavić** (, s. 31. toukokuuta 1984 Anaheim, Yhdysvallat) on serbialainen uimari.

Čavić syntyi Yhdysvalloissa ja osallistui vuoden 2000 kesäolympialaisiin Sydneyssä Jugoslavian edustajana. Hän voitti kultaa Dublinin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2003 100&nbsp;metrin perhosuintimatkalla uudella maailmanennätysajalla 50,02 ja hopeaa 50&nbsp;metrin vapaauinnissa. Vuonna 2006 hän voitti Helsingni lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa kultaa 100&nbsp;metrin perhosuinnissa ja hopeaa 50&nbsp;metrin vapaauinnissa. Debrecenissä 2007 hän voitti lyhyen radan Euroopan-mestaruuden 50 ja 100 metrin perhosuinneissa. Hän voitti pitkän radan Euroopan-mestaruuden 50 metrin perhosuinnissa Eindhovenissa 2008 ajalla 23,11.

Čavić oli lähellä murtaa Pekingissä 2008 yhdysvaltalaisen Michael Phelpsin unelman kahdeksasta kultamitalista. Čavić johti 100 metrin perhosuinnissa lähes koko matkan. Phelpsin viimeinen veto kurotti kuitenkin hänet Čavićin edelle sekunnin sadasosalla. Saman vuoden Rijekan lyhyen radan EM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 100 ja hopeaa 50 metrin perhosuinnissa.

Rooman MM-kilpailuissa 2009 Čavić voitti kultaa 50&nbsp;metrin perhosuinnissa ajalla 22,67.. 100 metrin perhosuinnissa hän teki välierässä maailmanennätyksen 50,01. Loppukilpailussa hän sai hopeaa ajalla 49,95 Michael Phelpsin voittaessa ME-ajalla 49,82. 

Čavić voitti 100 metrin perhosuinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuden Debrecenissä 2012 ajalla 51,45.

## Lähteet
Pat Hingle

**Martin Patterson "Pat" Hingle** (19. heinäkuuta 1924 &ndash; 3. tammikuuta 2009) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Denverissä, Coloradossa. Hänen vanhempansa erosivat hänen ollessaan vasta varhaislapsuudessa. 

Hingle loi sekä televisiossa että elokuvissa pitkän uran, joka alkoi jo 1940-luvulla. Tunnetuimpia elokuvia ovat *[[Norma Rae]]* (1979) ja *[[Batman (vuoden 1989 elokuva)|Batman]]* (1989); hän on Michael Goughin kanssa ainoa, joka esiintyi myös viimeksi mainitun kolmessa jatko-osassa. Hän näytteli myös monessa elokuvassa yhdessä Clint Eastwoodin kanssa, muun muassa *[[Hirttäkää heidät!]]* (1968) ja *[[Luotikuja]]* (1977).

Hingle esiintyi vuonna 1997 musikaalissa *1776*. Hän oli vuodesta 1979 naimisissa Julia Wrightin kanssa, ja hänellä oli edellisestä avioliitosta kolme lasta. 

Hingle kuoli leukemiaan 84-vuotiaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Siunattu hulluus (elokuva)

**Siunattu hulluus** on vuonna 1975 valmistunut Rauni Mollbergin ohjaama suomalainen televisioelokuva. Se pohjautuu Simo Puupposen (”Aapeli”) romaaniin *[[Siunattu hulluus (romaani)|Siunattu hulluus]]*. Elokuvan käsikirjoittivat Rauni Mollberg ja Panu Rajala. Pääosia kolmena veljeksenä näyttelevät Mikko Nousiainen, Toivo (Topi) Tuomainen ja Martti Kuosmanen.

*Siunattu hulluus* sai Telvis-kunniakirjan 1975..

## Juoni

Tarinaa kertoo yläkansakoulun opettaja Vilhelm Horsma, joka kirjoittaa muistelmiinsa Rummukaisten veljeksistä Anasta, Vilippuksesta ja Elmeristä. Horsma kertoo aluksi Rummukaisten perheestä yleensä ja myöhemmin veljesten retkestä ”hullujenhuoneelle”. Veljeksistä nuorinta, Elmeriä, pidetään hiljaisen ja poikkeavan luonteensa takia vähämielisenä, minkä takia Ana ja Vilippus lähtevät traktorin vetämällä kärryllä viemään häntä mielisairaalaan. Matkansa aikana he kohtaavat erinäisiä vastoinkäymisiä ja sattumuksia, muun muassa liikennepoliisin sekä sulavasuisen huijarin Lempisen, joka varastaa Anan takin veljesten nukkuessa.

Myöhemmin he pysähtyvät pienelle maatilalle lepäämään. Siellä Elmeri ja nuori piikatyttö, nimeltään Ruusu, ihastuvat toisiinsa. Maatilalta poliisipartio ottaa Anan ja Vilippuksen kiinni luullessaan heitä vankikarkureiksi tajuten erehdyksensä vasta poliisiasemalla. Sieltä päästyään veljekset kohtaavat Lempisen vielä kerran tämän ollessa nyt saarnaajana pienen kylän ladossa. Lempiselle takkivarkaudesta vihastunut Ana yrittää käydä häneen käsiksi, mutta Lempisen harras kuuntelijajoukko estää sen ja ajaa veljekset pakoon. 

Päästessään vihdoin matkansa määränpäähän Ana ja Vilippus eivät saa sittenkään kerrotuksi sen varsinaista tarkoitusta retkeen jo kyllästyneelle Elmerille. Niinpä he lähtevätkin takaisin kotiin. Mukaansa he noutavat Elmerin uuden ihastuksen, Ruusun. Tarina päättyy Vilhelm Horsman loppusanoihin ja toteamukseen: ”Hyviä on vähän, pahoja vielä vähemmän, mutta meitä siunatusti hulluja, laskematon määrä.”

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kanal 9

**Kanal 9** (suom. *Kanava 9*) on ruotsalainen kaupallinen televisiokanava, jonka omistaa amerikkalaisen Discovery Communicationsin omistuksessa oleva Discovery Networks. Kanavan kohderyhmä on 30–59-vuotiaat, mikä on hiukan vanhemmalle ryhmälle suunnattu kuin Kanal 9:n sisarkanava Kanal 5.

Kanal 9 käyttää entisen televisiokanavan, ONE Televisionin lähetyskapasiteettia, tämä on aiheuttanut hiukan erimielisyyttä.

Kanava aloitti 25. helmikuuta 2007 klo 16.45 Royal Leaguen ottelulla FC Köbenhavnin vastaan Hammarby IF. Tämän jälkeen Kanal 9 esitti 79. Oscar-gaalan ja elokuvan Pianisti. Nykyisin ohjelmistossa on draamasarjoja, elokuvia, urheilua sekä dokumentteja. 

## Katsojaluvut
Ensimmäisellä viikollaan kanavan katsojaluvut liikkuivat jääkiekko-otteluiden ansiosta yli 100 000 katsojan lukemissa. Maaliskuun 2007 katsojaennätys, 215 000 katsojaa saavutettiin, kun kanavalla esitettiin kaksi jääkiekko-ottelua. Suurimmat katsojaluvut, yli 865 000 Kanal 9 sai kuitenkin, kun toisella puoliajalla Ruotsin ja Tanskan välisessä EM-karsintaottelussa eräs tanskalainen fani hyökkäsi pelaajan kimppuun.

## Aiheesta muualla
* Kanal 9:n kotisivut
Chuck Harmon

**Charles Byron ”Chuck” Harmon** (23. huhtikuuta 1924 – 19. maaliskuuta 2019) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän syntyi Washingtonissa, Indianassa, ja aloitti MLB-uransa ennen 1950-luvun puoliväliä.

Toledon yliopistolla baseballin ohella koripalloa pelannut Harmon oli ensimmäinen Cincinnati Redlegsissä pelannut afroamerikkalainen urheilija. Harmon pelasi ensimmäisen MLB-ottelunsa 17. huhtikuuta 1954. Hän pelasi myöhemmin St. Louis Cardinalsissa ja Philadelphia Philliesissä.

Harmon teki MLB-vuosiensa aikana seitsemän kunnaria ja 289 lyötyä juoksua.

## Lähteet
Sheldon Harnick

**Sheldon Mayer Harnick** (30. huhtikuuta 1924 – 23. kesäkuuta 2023 New York) oli yhdysvaltalainen sanoittaja. 

Harnick varttui Chicagossa ja vietti nuoruudessaan kolme vuotta Yhdysvaltain armeijassa. Armeijan jälkeen hän pääsi opiskelemaan musiikkia Chicagon Northwestern-yliopistoon, josta valmistui vuonna 1949. Vuoden 1950 tienoilla hän muutti New Yorkiin.

Hän teki säveltäjä Jerry Bockin kanssa yhteistyössä lukuisissa musikaaleissa. Heidän ensimmäinen yhteinen musikaalinsa oli vuoden 1958 *The Body Beautiful*. Seuraavana vuonna heidän näytelmänsä *Fiorello!* palkittiin Tony-, Pulitzer- ja New York Drama Critics’ Circle -palkinnoilla. Vielä menestyneemmäksi tuli vuoden 1964 *[[Viulunsoittaja katolla]]* (engl. *Fiddler on the Roof*), joka voitti yhdeksän Tonya ja lukuisia muita palkintoja. Muihin Bockin ja Harnickin musikaaleihin kuuluvat *[[She Loves Me]]* (1963), *[[The Apple Tree]]* (1966) ja heidän viimeiseksi tuotoksekseen jäänyt *[[The Rothchilds]]* (1970).

Harnick on kirjoittanut englanninkieliset sanoitukset useisiin tunnettuihin ulkomaisiin teatterinäytelmiin ja oopperoihin, kuten Franz Lehárin *[[Iloinen leski|Iloiseen leskeen]]* (1977), Michel Legrand’n *[[Cherbourgin sateenvarjot|Cherbourgin sateenvarjoihin]]* ja Georges Bizet’n *[[Carmen]]iin* (1981). Hän on sanoittanut myös muun muassa Jack Beesonin (*Captain Jinks of the Horse Marines*, 1975), Richard Rodgersin (*Rex*, 1976) ja Thomas A. Shepardin (*Love in Two Countries*, 1991) musiikkia. Hän kirjoitti Cy Colemanin kanssa tunnussävelmät elokuviin *[[Sydäntenmurskaaja]]* (1972) ja *[[Riemuloma Riossa]]* (1984).

Harnick valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1971.

## Lähteet
Jarmo Laitinen

**Jarmo Tapio Laitinen** (s. 20. kesäkuuta 1954 Helsinki) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija ja nykyinen koripallovalmentaja.

Laitinen pelasi ja valmensi pitkään Tampereen Pyrinnössä, joka nosti hänen pelipaitansa kattoon tammikuussa 2018. Vuonna 2018 hänet nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen.

## Pelaajaura

Pelaajaurallaan Laitinen pelasi 279 SM-sarjaottelua tehden niissä 3&nbsp;737 pistettä. Hänen edustamiaan joukkueita olivat HNMKY, Playhonka ja Pyrintö. Hän voitti Suomen mestaruuden Playhongan riveissä vuonna 1979. Laitinen pelasi myös yliopistokoripalloa Yhdysvalloissa. Miesten maajoukkueessa hän pelasi 63 ottelua, joissa pisteitä kertyi 214. Hän on historian nuorin pelaaja, joka on pelannut Suomen miesten maajoukkueessa.

## Valmentajaura

Laitinen on valittu kahdesti vuoden valmentajaksi. Pääsarjatasolla hän on Korihaiden ja Pyrinnön lisäksi valmentanut Kankaantaan Kisassa ja Lappeenrannan Namikassa. Hän on toiminut valmentajana myös useissa nuorten maajoukkueissa. Yhteensä Laitinen on valmentanut pääsarjatasolla 18 kautta ja yli 600 ottelua. Kaudella 2013–2014 hän toimi Pyrinnön valmennuksen konsulttina. Kaudella 2015–2016 hän toimi Raholan Pyrkivän valmentajistossa.

## Pelityyli

Pyrinnön päävalmentajana toimineen Raimo Lammin mukaan Laitinen oli pelintekijä, joka heitti tarkasti tärkeissä otteluissa.

## Lähteet
* Jarmo Laitinen  Suomen Koripalloliitto
* Maajoukkuetilastot  Suomen Koripalloliitto
* 
* 

### Viitteet
Moodswinger

**Moodswinger** on elektroninen kaksitoistakielinen sitra, johon on lisätty kolmas silta, jonka avulla soittaja voi tuottaa sellaisia äänenvärejä ja yläsäveliä, joita tavanomaisilla kielisoittimilla ei saa. Soittimen on tehnyt vuonna 2006 kokeellisten soittimien suunnittelija Yuri Landman noise punk -yhtye Liarsille.

## Viritys
Soittimen kielten viritys on seuraava: E-A-D-G-C-F-A#-D#-G#-C#-F#-B

## Lähteet
* http://web.archive.org/20071011040921/www.pitchforkmedia.com/article/news/46003-meet-yuri-landman-maker-of-awesome-guitars-for-sonic-youth-liars-blonde-redhead-lightning-bolt Haastattelu Pitchfork Media, 28-09-07 
* Artikkeli modernguitars
* Video-Haastattelu Yuri Landman Moodswinger & Moonlander (revu.nl), 19-10-2007

## Aiheesta muualla
* www.hypercustom.com
* Oddmusic - Moodswinger
Jukka Raitanen (albumi)

**Jukka Raitanen** on suomalaisen laulaja Jukka Raitasen kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1990 sekä 21 kappaleen CD:nä että 28 kappaleen tupla-LP:nä ja kasettina.   

## Kappaleet CD:llä (Fazer Finnlevy MCD 36)

# Vangin toive
# Paljon sun luonasi sain 
# Lumikenttien kutsu
# Kerran saavun takaisin
# Pienen pojan haaveet 
# Pieni kiharapää
# Matkalaukkumies
# Miksi lyötyä miestä näin lyöt
# Kotitie
# Kulkurin kitara
# Maailman kirjat
# Jos tuopin nyt saan
# Lemmenjoen tie
# Astelen taas kotiinpäin
# Rantanen  
# Lapsuusystävälle 
# Hyvästi, selvä päivä 
# Lähiölapsi 
# Viimeinen tuoppi   
# Elämä on iskelmää  
# Viimeinen keikka

## Kappaleet LP-levyllä ja kasetilla (Safir SAFK 2037)

# Astelen taas kotiin päin
# Elämä on iskelmää
# Ensimmäinen kevät
# Hyvästi selvä päivä
# Jos tuopin nyt saan
# Kerran saavun takaisin
# Kotitie
# Kulkurin kitara
# Lapsuuden lämpimät päivät
# Lapsuusystävälle
# Lemmenjoen tie
# Lumikenttien kutsu
# Lähiölapsi 
# Maailman kirjat 
# Matkalaukkumies 
# Miksi lyötyä miestä näin lyöt 
# Morsiuskimppu 
# Paljon sun luonasi sain 
# Pienen pojan haaveet 
# Pieni kiharapää  
# Rantanen  
# Syksyn tuulet  
# Vain päivä aikaa   
# Viimeinen keikka  
# Viimeinen tuoppi  
# Yhden kesän rakastin

## Aiheesta muualla

* Kokoelman CD-versio fono.fi-sivustolla
* Kokoelman LP- ja kasettiversio Suomen äänitearkiston tietokannassa
Parhaat päältä (Pepe Willberg)

**Parhaat päältä** on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin kokoelma-albumi vuodelta 1978.

## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Tekijät
### Muusikoita
; Kappaleella ”Ero” (6)
Äänitetty Finnvox-studioilla Helsingissä.
* Pepe Willberg – laulu ja kitarat
* Ilpo Ainola – piano
* Vesa-Pekka Hiukkanen – urut ja syntetisaattori
* László Varga – basso
* Hannu Lemola – rummut
Lähde:

## Lähteet
The Magnetic Fields

**The Magnetic Fields** on newyorkilaisen laulaja-lauluntekijä Stephin Merrittin johtama yhtye. 

Yhtye alkoi Merrittin studioprojektina, jolla hän soitti kaikki instrumentit. Myöhemmin yhtyeelle muodostui myös vakituinen livekokoonpano. Yksi yhtyeen tähän mennessä merkittävimmistä julkaisuista on tripla-albumi *69 Love Songs*, joka nimensä mukaisesti sisältää 69 rakkauslaulua. 

## Diskografia

### Albumit
**Distant Plastic Trees* (1991)
**The Wayward Bus* (1992)
**The House of Tomorrow* (EP, 1992)
**Holiday* (1994)
**The Charm of the Highway Strip* (1994)
**Get Lost* (1995)
**69 Love Songs* (1999)
**i* (2004)
**Distortion* (2008)
**Realism* (2010)
**Love at the Bottom of the Sea* (2012)
**50 Song Memoir* (2017)
**Quickies* (2020)

## Aiheesta muualla
*
Juli Martov

**Juli Osipovitš Martov** (myös *Julius Martov*, , alun perin **Zederbaum**, ; 24. marraskuuta 1873 Konstantinopoli – 4. huhtikuuta 1923 Schömberg, Schwarzwald, Saksa) oli venäläinen vallankumouksellinen ja marxismin teoreetikko. Hän oli yksi Venäjän sosiaalidemokraattisen liikkeen perustajia ja merkittävämpiä menševikkien johtajia. 
 
Martov oli keskiluokkaisten juutalaisvanhempien lapsi ja syntyi Konstantinopolissa. Hän joutui lähtemään 1800-luvun loppuvuosina maanpakoon poliittisten mielipiteidensä takia, ja liittyi Venäjän sosialidemokraattiseen puolueeseen. Jo toisessa puolue­kokouksessa vuonna 1903 puolue jakaantui Martovin kannattajiin ja Leninin kannattajiin. Martovin ryhmä vastusti Leninin päämäärää kehittää puolueesta pienen vallankumouksellisen ryhmän puolue ja kannatti eurooppalaisten sosialististen puolueiden suuren jäsenmäärän mallia. Vaikka Leninin johtama ryhmittymä hävisi äänestyksen, heitä nimitettiin kuitenkin bolševikeiksi (enemmistö), koska he olivat voittaneet äänestyksen puoluelehti Iskran toimittajakunnan kokoonpanosta.  

Martov palasi Venäjälle helmikuun vallankumouksen aikaan. Lokakuun vallankumouksen jälkeen Martov johti pientä oppositioryhmää. Tällöin perustettuun vallankumoushallitukseen kansankomissaarien neuvostoon menivät bolševikit ja vasemmistoeserrät. Martovin puolue kiellettiin vuonna 1918. Poliittisista syistä Martov joutui lähtemään vuonna 1920 jälleen maanpakoon, ja hän kuoli Saksan Schönbergissä.

## Lähteet
Parhaat (Pepe Willberg/Overdisc)

**Parhaat** on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin kokoelma-albumi vuodelta 1987. Alun perin sen julkaisi Overdisc MC-formaatissa, mutta vuonna 1998 Poptori julkaisi sen kappaleet CD:nä ja kasettina nimellä *[[14 suomalaista kestosuosikkia]]*. Kokoelma sisältää Willbergin suurimpia hittejä uudelleen levytettyinä, sekä yhden aiemmin julkaisemattoman kappaleen, "Merisairaat kasvot".

Kaksi vuotta myöhemmin Willbergiltä tuli toinen **Parhaat** -niminen kokoelma, mikä on Fazer Finnlevyn julkaisema.

## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
14 suomalaista kestosuosikkia

**14 suomalaista kestosuosikkia** on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin kokoelma-albumi vuodelta 1998. Kokoelma sisältää kappaleita albumeilta *[[Parhaat (Pepe Willberg/Overdisc)|Parhaat]]* (1987) sekä *[[Yksi ruusu]]* (1986).

## Kappaleet

# "Hermes" (- Pandora's Box -) (Gary Brooker / Hector / ?) - 2:50
# "Rööperiin" (- Penny Lane -) (John Lennon-Paul McCartney / Juha Vainio / ?) - 2:54
# "Alusta mä kaiken alkaisin" (- Everybody Knows -) (Les Reed / Juha Vainio / ?) - 2:29
# "Aamu" (Pepe Willberg-Markku Johansson / Veikko Salmi / ?) - 3:00
# "Yksi ruusu" (Trad / kansanlaulusta mukaillut Kaarle Krohn / Pepe Willberg) - 3:49
# "Saat miehen kyyneliin" (- To Make A Big Man Cry -) (Les Reed / Jyrki Lindström / Pepe Willberg) - 3:17
# "Merimies" (- A Salty Dog -) (Gary Brooker / Artto Blom / ?) - 5:20
# "Elämältä kaiken sain" (- Every Little Move She Makes -) (Tony MacAulay-Roger Greenaway-Roger Cook / Veikko Salmi / ?) - 3:00
# "Taivas vain tietää" (- God Only Knows -) (Brian Wilson / Jyrki Lindström / ?) - 2:47
# "Sotilaat, kansat, maat" (- Joy To The World -) (Hoyt Axton / Veikko Salmi / ?) - 2:36
# "Äiti" (- La Mamma -) (Charles Aznavour / Tuula Valkama / ?) - 3:59
# "Merisairaat kasvot" (- A Whiter Shade Of Pale -) (Gary Brooker-Keith Reid / Jyrki Lindström / ?) - 4:23
# "Syvähiljaisuus" (Markku Johansson / Juha Vainio / ?) - 4:05
# "Päivänsäde ja menninkäinen" (Reino Helismaa / Reino Helismaa / ?) - 2:40

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 14 suomalaista kestosuosikkia discogs.com -sivustolla
Silkkaa kryptoniittia

**Silkkaa kryptoniittia** on Matti Pellonpään luotsaaman suomalaisen Peltsix-yhtyeen toinen studioalbumi vuodelta 1993.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
C-base

**c-base e.V.** on Berliinissä oleva yleishyödyllinen yhdistys ja hackerspace, jota ylläpitää sen noin 550 jäsentä. Yhdistyksen tarkoituksena on tietokoneita, ohjelmistoja ja tietoverkkoja koskevan yleistiedon edistäminen. c-base antaa kokous- ja muita tiloja monen berliiniläisen kansalaisjärjestön käyttöön, niiden joukossa esimerkiksi freifunk.net, Chaos Computer Club sekä paikallisten Wikipedia-käyttäjien tapaamiset. Pääsääntöisesti yhdistyksen tilat ovat avoimia kaikille niille ryhmille, jotka yhtyvät c-basen tavoitteisiin. Yhdistyksen toiminta on kirjavaa. Niinpä c-basen jäsenet osallistuivat maailman lasten päivään ja esittivät siellä robottitekniikkaa ja 3D-suunnittelua nuorille vierailijoille.

## Historia

Rekisteröidyn yhdistyksen c-base e.V. perusti 17 alkuperäisjäsentä vuoden 1995 syksyllä. Vuosina 2002/03 perustettiin yhdistyksen puitteissa *BerlinBackBone*-niminen hanke tavoitteenaan vapaan julkisen langattoman internetyhteyden luominen.

Vuodesta 2003 lähtien c-base on järjestänyt viikoittaisia muusikkotapaamisia, niin sanottua *Cosmic Open Stage*a, joissa esiintyy ja soittaa tunnettuja ja tuntemattomia muusikkoja. Kulttuurin alalla c-base on vuodesta 2004 lähtien ollut Transmediale-nimisen digitaalisen kulttuurin festivaalin yhteistyötapahtumien tapahtumapaikkana.

## Toiminta

Yhdistyksen jäsenet osallistuvat erilaisiin urheilu- ja seuratoimintoihin. c-basen tiloissa järjestetään lukuisia tapahtumia, kuten juhlia, teatteriesityksiä, konsertteja ja taidenäyttelyjä. Vieraiden käytössä on maksuton langaton WLAN-yhteys. Tiloissa järjestetään muun muassa säännöllisesti Berliinin Wikipedia-käyttäjien tapaamisia.

c-base on säännöllisesti edustettuna hakkeriyhdistys Chaos Computer Clubin tapahtumissa. 10. syyskuuta 2006 saksalainen Piraattipuolue piti perustamiskokouksensa c-basen tiloissa. Samana kuukautena c-base osallistui Berliinissä pidetyn kansainvälisen Wizards of OS-konferenssin järjestämiseen.

## c-base medioissa

Vuonna 1999 c-base-yhdistyksen tilat olivat Saksan yleisradio ARD:n tuottaman rikossarjan Tatort 430. jakson tapahtumapaikkana. Jakso käsitteli berliiniläisen hotellin katolta pudonneen nuoren hakkerin kuolemaa. Televisiokanava arte käsitteli 19. heinäkuuta 2007 valvontavaltio-teemailtanaan c-basen roolia verkkourkintaa vastustettaessa.

## Kirjallisuutta
* c-booc: c-basen 20-vuotishistoriikki
* c-base e. V.: ''c-base. official handout v.6.0s'', Berliini 2004

## Aiheesta muualla

* c-basen kotisivu 
* openstage-berlin.de
Peltsix

**Peltsix** oli suomalainen etno- ja rockhenkinen yhtye, joka toimi vuosina 1989–1995. Edesmenneen näyttelijä Matti "Peltsi" Pellonpään johtama yhtye julkaisi uransa aikana kaksi albumia. 

## Yhtye
Peltsixin tunnettuja kappaleita olivat muun muassa "Pakeliittia ja kuttaperkkaa", "Lihaa ja leikkeleitä", "Älä mulle", "Syöpäläisiä", "Tärinää", "Langetaan loveen" ja "Aimo" (säv. & san. Esko Asikainen). Peltsixin musiikkityylillisesti vaihtelevat kappaleet pohjautuivat pitkälti Pellonpään teksteihin. Sävellyksistä vastasivat Kari Makkonen, Jukka Haikonen ja Pale Saarinen. Peltsixin konserteissa vierailevina esiintyjinä nähtiin Pate Mustajärvi, Anna Hanski, steelkitaristi Olli Haavisto, kitaristi Jarmo Hynninen, saksofonisti Esa Niiva sekä lyömäsoittajat Sakari Löytty ja Timo Räsänen.

Peltsixin uravuosia ja musiikkia on tuotu esille Lauri Timosen toimittamassa, vuonna 2009 ilmestyneessä *Lähikuvassa Matti Pellonpää* -kirjassa. Kirjassa Peltsix-muusikot muistelevat yhtyettä, solistiaan ja ystäväänsä Pellonpäätä. Peltsixiä käsittelevä luku sisältää myös muun muassa yhtyeen aktiivivuosien haastatteluja, joissa Matti Pellonpää pohtii yhtyeensä musiikkia ja omia lyriikoitaan.

### Boheemi elää -dokumentti

Entiset Peltsix-muusikot Pale Saarinen ja Jukka Haikonen esiintyvät Janne Kuusen ohjaamassa dokumenttielokuvassa *Matti Pellonpää: Boheemi elää - Bohemian Eyes*. Se sai ensi-iltansa Doc Pointin festivaaleilla tammikuussa 2011. Pale Saarisen säveltämässä, sovittamassa ja tuottamassa Pellonpää-dokumentin elokuvamusiikissa ja julkaistulla soundtrack-CD:llä soi muun muassa katkelmia Peltsix-lauluista "Torttumainen unelma" ja "Vanha nainen hautausmaalla".

23.9.2011 *Bohemian Eyes - Boheemi elää* palkittiin Italian Torinossa Prix Italy 2011 -pääpalkinnolla taide- ja musiikkidokumenttielokuvien sarjassa.

## Kokoonpano

* Matti Pellonpää, laulu (1989–95)
* Seppo Myllymäki, rummut (1990–91)
* Jari Sundelin, rummut (1991–95)
* Kari Makkonen, basso (1989–95)
* Jukka Haikonen, kitarat (1990–95)
* Pale Saarinen, haitari (1989–95)
*  Esko Asikainen, kitarat (1992–95)

## Diskografia

* *[[Lihaa ja leikkeleitä]]* (Megamania, 1991)
* *[[Silkkaa kryptoniittia]]* (Flamingo, 1993)
* *Pikku juttu sadan vuoden päästä* 1989-1995. CD-juhlakokoelma (Poko Rekords/Emi Music Finland, 2010)
* *Matti Pellonpää: Bohemian Eyes - Boheemi elää*. Original soundtrack - Music By Pale Saarinen (Presence Records, 2011)
* Matti Pellonpää - Musiikin parissa  (Toimittanut Pale Saarinen, Rytmipoljento, 2022)

## Kirjallisuutta, elokuvaa
* 
* Matti Pellonpää - Boheemi elää-dokumenttielokuva (Ohj.Janne Kuusi, YLE TEEMA 2011)

## Aiheesta muualla
* 
*
Harri Koivunen

**Harri Koivunen** (s. 16. helmikuuta 1961 Pori) on suomalainen raviohjastaja ja -valmentaja. Hän pitää lähes 50 hevosen valmennustallia Turussa Metsämäen raviradalla. Koivusella on A-ajolupa sekä A-valmentajalisenssi.

## Ura
Harri Koivunen aloitti ravihevosten valmennuksen synnyinkaupungissaan Porissa 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa. Alun perin hänen oli tarkoitus pitää lukion jälkeen välivuosi hevosten parissa, mutta lopulta siitä muodostui Koivuselle ammatti. Turussa Koivusella on ollut talli 1990-luvun alusta lähtien. Ensimmäisen ravilähtönsä hän ohjasti 17-vuotiaana vuonna 1978. Vuoden 2023 loppuun mennessä hän on ajanut lähes 40 000 starttia voittaen niistä yli 4 200. Koivunen on Suomen kaikkien aikojen seitsemänneksi voitokkain raviohjastaja.

## Saavutuksia
Koivunen on voittanut ravikuninkuuden neljästi, vuosina 1993 ja 1994 Pettellä sekä vuosina 2012 ja 2013 Erikassonilla. Nelivuotiaiden lämminveristen tärkeimmän kotimaisen kilpailun Derbyn hän on voittanut ohjastajana kahdesti, Ribaudeilla vuonna 2008 ja Express Typellä 2010. Kolmivuotiaiden Kasvattajakruunun hän voitti *Fly by Me*:llä syksyllä 2023. Valmentajana hän voitti Derbyn 2023 poikansa Ollin ohjastamalla Crepe Matchillä.  Koivusen valmentama Callela E-Mail oli vuoden 2006 voitokkain lämminverinen.

Viime vuosina Koivunen on keskittynyt valmentamiseen ja ohjastettujen lähtöjen määrä on vähentynyt vuosittain. Hän on voittanut Suomen valmentajien voittotilaston vuodesta 2015 alkaen jo viisi kertaa putkeen ja viimeisenä neljänä vuonna hänen valmentamansa hevoset ovat ottaneet vuositasolla yli sata voittoa. Hänen valmentamiaan hevosia ohjastavat nykyään pääasiassa hänen poikansa Olli Koivunen tai Jere Hurme.

Koivunen palkittiin vuoden 2024 Ravigaalassa vuoden 2023 valmentajana.

## Perhe
Koivunen asuu perheineen Turussa. Hänellä on kaksi poikaa.

## Lähteet
* Harri Koivunen Hippoksen sivuilla 
* suomenhevonen.fi

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Harri Koivusen tallin sivut
John Portman

**John Calvin Portman, Jr.** (4. joulukuuta 1924 Walhalla, Etelä-Carolina – 29. joulukuuta 2017 Atlanta, Georgia) oli yhdysvaltalainen arkkitehti.

Portman syntyi Walhallassa, Etelä-Carolinassa ja valmistui Georgia Institute of Technologysta vuonna 1950. Hänen suunnittelemansa Renaissance Center on kuuluisa pilvenpiirtäjäkompleksi Detroitissa ja vuodesta 1977 Michiganin korkein rakennus.

Portmanin muita tunnettuja suunnitelmia ovat Westin Bonaventure Hotel (Los Angeles) ja Atlanta Marriott Marquis (Atlanta). Hän tuli tunnetuksi valopihatyyppisistä pilvenpiirtäjähotelleista, joiden keskellä on korkea, avoin aula maisemahisseineen ja näyttävine koriste-elementteineen, joita olivat muun muassa keinotekoiset vesiputoukset. 

## Lähteet
Luettelo Alankomaiden suurimmista kaupungeista

**Luettelo Alankomaiden suurimmista kaupungeista** väkiluvun perusteella kattaa Alankomaiden kaikki yli 100&nbsp;000 asukkaan kaupungit. Asukasmäärät perustuvat Centraal Bureau voor de Statistiekin (CBS) 1. tammikuuta 2006 julkistamaan 'Kerncijfers wijken en buurten'-tilastoon.

Asukasluvut on pyöristetty tuhansiin.''
Mika Forss

**Mika Forss** (s. 26. syyskuuta 1968 Nokia) on suomalainen raviohjastaja. Hänet on valittu vuoden ohjastajaksi vuosina 2008, 2010 ja 2014, 2015 ja 2016.

Forssilla on A-ajolupa sekä D-valmentajalisenssi ja hän toimii nykyään lainaohjastajana. Vuoden 2017 syyskuuhun mennessä Forss on ajanut noin 23&nbsp;900 lähtöä, joista voittoja yli 3&nbsp;100. Palkintorahoja hän on ohjastanut yli 14,5 miljoonaa euroa. 

Vuonna 2016 Forss voitti raviohjastajien Euroopan-mestaruuden ja vuonna 2017 hän sijoittui raviohjastajien MM-kilpailuissa toiseksi.

Forss asuu perheineen Hämeenkyrössä. Hän on harrastanut aikaisemmin myös dartsia ja sijoittunut toiseksi vuoden 2004 Finnish Openissa.

Mika Forss muutti Hämeenkyröstä Ruotsiin marraskuussa 2019 ja kertoi keväällä 2020 jäävänsä sinne pysyvästi asumaan. Forssilla sai Ruotsin A-valmentajalisenssin vuonna 2021, mutta hän ilmoitti keskittyvänsä ohjastamiseen, vaikka valmensi Ruotsissa aiemmin hevosia puolisonsa Marjo Kivimaan kanssa. Heidän kolmesta lapsestaan kaksi on myös hevosalalla, vuonna 2021 Markus Forss työskenteli ravihevosten parissa ja Meeri Forss ratsutallilla.

## Lähteet

* Valmentajat, Teivonravit.fi 

### Viitteet
Aki Antti-Roiko

**Aki Antti-Roiko** (s. 14. heinäkuuta 1958 Ylivieska) on suomalainen entinen raviohjastaja ja -valmentaja. Hän on ajanut urallaan yli 16&nbsp;000 starttia ja voittanut niistä yli 3&nbsp;000. Voittorahoja on hänelle on kertynyt yli 6,6 miljoonaa euroa.

Tunnetuin Aki Antti-Roikon ohjastamista hevosista on ollut Isla J Brave. Vuoden 2012 jälkeen Antti-Roiko lopetti ohjastustehtävänsä lähes kokonaan selkävaivojen vuoksi. Vuonna 2018 Antti-Roiko lopetti valmennustoiminnan, jonka jälkeen hän on keskittynyt hotelli- ja ravintolatoiminnan pyörittämiseen Lokkilinna -nimisessä yrityksessä Kalajoella. 

Aki Antti-Roikon tytär Janita ja serkku Ahti ovat myös tunnettuja raviohjastajia. Veljenpoika Aleksi pelaa jääkiekkoliigassa Kärpissä. 

## Lähteet
*Aki Antti-Roiko Suomen Hippoksen tietokannassa

### Viitteet
Ilkka Korpi

**Ilkka Korpi** (s. 23. tammikuuta 1960) on suomalainen menestynyt raviohjastaja. Joulukuuhun 2022 mennessä hän on ajanut yli 28&nbsp;700 starttia, voittaen yli 2&nbsp;500. Voittorahoja on yli 8&nbsp;100&nbsp;000 euroa. Hän asuu Nummi-Pusulassa. Korvella on A-ajolupa sekä A-valmentaja-lisenssi.

Ilkka Korpi toimii valmentajana Ypäjän Hevosopistolla yhdessä veljensä Heikki Korven kanssa. Vuonna 

Korven veljeksillä on käytössään 58 hevosen talli, sekä Hevosopiston urheilualueet, joihin kuuluu ravirata, sekä hiittisuora, sekä erilaiset metsäreitit. Työntekijöiden lisäksi tallissa hevosista huolehtii ravisuuntautuneet oppilaat. Tallissa on valmennuksessa Ypäjän Hevosopiston ja MTT:n kasvattamia hevosia, sekä ulkopuolisten asiakkaiden hevosia. 

Ilkka Korpi on voittanut ravikuninkuuden Vireenillä sekä lämminveristen derbyn Valentinolla ja Black Laukolla. 

## Lähteet
* Ilkka Korpi Suomen Hippoksen tietokannassa

### Viitteet
Kari Venäläinen

**Kari Venäläinen** (s. 14. tammikuuta 1968) on suomalainen raviohjastaja ja ravihevosten kengittäjä. Hän asuu Hollolassa. Hänellä on A-ajolupa ja D-valmentajalisenssi. Hän on ajanut vuoden 2022 loppuun mennessä yli 12 800 lähtöä, joista voittoja on tullut 998. Voittorahoja on yli 4 100 000 euroa.

Kari Venäläinen ohjasti uransa tuhannenen voiton Porin raviradalla 17. helmikuuta 2023 Landen Vilkan ohjastajana. Hän on työskennellyt Risto Lankin, Ari Hartikaisen, Esa Holopaisen ja Italiassa Holger Ehlertin talleissa. Palattuaan Suomeen vuonna 2000 Venäläinen aloitti itsenäisenä yrittäjänä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kari Venäläinen Suomen Hippoksen tietokannassa
Juha Utala

**Juha Utala** (s. 3. toukokuuta 1969) on suomalainen raviohjastaja. Hän asuu Hollolassa. Utalalla on A-ajolupa ja A-valmentajalisenssi. Hän on ajanut yli 13&nbsp;200 starttia ja voittanut niistä 1264. Voittorahoja on yli 5&nbsp;696&nbsp;843 euroa. Hän toimi Aslak Kaikon tallissa yksityivalmentajana.
Sen jälkeen hän siirtyi Hollolan Kirkonkylän kupeessa sijaitsevaan valmennuskeskukseen, jossa Utala Racingilla on käytössään 20 karsinaa ja varsapihatto neljälle.

Utalan lempinimi on Mr. Derby, ja syynä on että hän sai vuonna 2006 kaksoisvoiton Suuressa Suomalaisessa Derbyssä. Juha Utala on naimisissa Sanna Utalan (o.s. Kotiranta) kanssa.  Suomen Hippos valitsi vuoden 2006 raviteoksi Utalan suurkilpailutriplan.

## Lähteet
Markku Hietanen

**Markku Hietanen** (s. 3. marraskuuta 1945 Laihia) on suomalainen menestynyt raviohjastaja ja -valmentaja. "Faari" lempinimellä kutsuttu Hietanen asuu Laihialla ja hänellä on A-ajolupa. Vuoden 2019 loppuun mennessä hän on ohjastanut yli 20&nbsp;000 ravilähtöä, joista hän on voittanut 2 243 lähtöä ja voittanut palkintorahoja yli 3,6 miljoonaa euroa. Hietasella on ravivoittoja kahdeksalta eri vuosikymmeneltä. Vuonna 2019 Suomen Hippos myönsi hänelle raviurheilun elämäntyöpalkinnon. 

Hietanen aloitti ohjastamisen vuonna 1957 ja voitti ensimmäisen kerran samana vuonna Karma-oriilla. 1000. voittonsa Hietanen ohjasti Veluri-suomenhevosoriilla 13. kesäkuuta 1988 Seinäjoella ja 2000. voittonsa lämminveriruuna Charduksella 7. helmikuuta 2011 Seinäjoella. Hietanen on voittanut suomenhevosten Derbyn Sukkulalla vuonna 1977 ja Linkorilla 2009, kriteriumin Velurilla vuonna 1986 ja Ville Kallen ohjastajana vuonna 2020. Kuningatarkilpailun Hietanen voitti Akaasian kanssa Rovaniemellä vuonna 2018, ja oli Sukkulalla kahdesti toinen. Kuninkuuskilpailussa Heluri oli kolmas. Pikkuprinssi-kilpailun Hietanen on voittanut Velurilla 1986 ja Timantilla 1990.

Hietasen kahdesta tallista toinen tuhoutui tulipalossa 11. marraskuuta 1984. Palossa kuoli 12 hevosta, ainoastaan Heluri saatiin pelastettua palavasta tallista. Kesäkuussa 2020 varsa potkaisi Hietasta hänen mentyä erottamaan laitumella yhteenpäässeitä tammaa ja oria. Hietasella murtui rintaranka ja sormi, ja hän joutui olemaan pois kilparadoilta. Markku Hietaselta on poistettu kaulasta pahanlaatuinen kasvain. Kasvain havaittiin samassa yhteydessä, kun Hietasen niskaa tutkittiin sairaalassa raviradalla tapahtuneen kolarin jälkeen.

Hänen poikansa Hannu ja Heikki Hietanen|Heikki ovat myös raviohjastajia. Markku Hietasella on myös kaksi tytärtä.

## Lähteet
*Markku Hietanen Hippoksen sivuilla

### Viitteet
Mika Turunen

**Mika Turunen** (29. tammikuuta 1965 – 29. joulukuuta 2021) oli suomalainen koripallovalmentaja. Turunen toimi Lappeenrannan NMKY:n päävalmentajana vuoteen 2008 asti yhteensä 18 kauden ajan. Hän nosti joukkueen pääsarjaan vuonna 2000 ja johdatti joukkueen Suomen mestaruuteen vuosina 2005 ja 2006. Suomen cupin voittoon hän luotsasi joukkueensa vuosina 2005, 2006 ja 2007. Turunen nimettiin vuoden koripallojohtajaksi vuosina 2002, 2005 ja 2006. Vuonna 2010 Turunen ja LrNMKY:n entinen kirjanpitäjä tuomittiin kirjanpitorikoksesta ja veropetoksista ehdolliseen vankeuteen, tosin oikeus huomioi erikseen Turusen kovan työmäärän LrNMKY:n aikana ja sen, ettei hän ollut hyötynyt teosta vaan oli päinvastoin lainannut rahaa yhdistykselle. 

Kesällä 2008 Turunen siirtyi luxemburgilaiseen US Heffingeniin. Vuonna 2013 hänen uutisoitiin siirtyvän valmentajaksi Kosovoon. Sen jälkeen hän valmensi vietnamilaisessa Hochiminh City Wingsissä, ja vuonna 2017 hän siirtyi brittiläisen Leeds Forcen valmentajaksi.

## Lähteet
Heikki Hietanen (raviohjastaja)

**Heikki Hietanen** (s. 29. toukokuuta 1965 Laihia) on suomalainen raviohjastaja. Hän asuu Vähässäkyrössä. Hänen isänsä Markku Hietanen ja veljensä Hannu Hietanen ovat myös raviohjastajia. Hänellä on A-ajolupa sekä D-valmentajalisenssi. Vuoden 2010 loppuun mennessä hän on ohjastanut lähes 14&nbsp;000 ravilähtöä, joista hän on voittanut yli 1&nbsp;450 lähtöä ja palkintorahoja yli 2,5 miljoonaa euroa.

## Lähteet
* Heikki Hietanen Hippoksen sivuilla

### Viitteet
Hannu Hietanen

**Hannu Hietanen** (s. 10. syyskuuta 1972) on suomalainen raviohjastaja. Hän asuu Laihialla. Hänen veljensä Heikki Hietanen ja isänsä Markku Hietanen ovat myös raviohjastajia. Hänellä on A-ajolupa sekä A-valmentajalisenssi. Vuoden 2023 loppuun mennessä Hietanen on ohjastanut runsaat 21 000 ravilähtöä, joista hän on voittanut yli 2 300 lähtöä ja palkintorahoja yli 7 miljoonaa euroa.

Hietanen pääsi Tuhannen voiton klubiin marraskuussa 2011, ohjastamalla Ylivieskassa uransa tuhannennen voiton hevosella *Johnny Savage*. Uran 2000. voiton Hietanen ajoi Grand Alella 5. kesäkuuta 2020 Ylivieskassa.

## Lähteet
Jarmo Saarela

**Jarmo Aarne Juhani Saarela** (s. 24. toukokuuta 1965 Kiiminki) on suomalainen raviohjastaja. Hän asuu Hämeenkoskella. Saarelalla on A-ajolupa sekä D-valmentajalisenssi.

Saarela aloitti uransa vuonna 1982. Hänellä on omia hevosia, mutta hän toimii myös lainaohjastajana. Hän on kesäkuuhun 2023 mennessä ajanut noin 24 600 starttia,voittaen niistä yli 1900. Voittorahoja Saarelan ajot ovat tuoneet yli 7,2 miljoonaa euroa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jarmo Saarela Hippoksen tietokannassa
*Työmaana koko valtakunta Kaleva
Jeesuksen Kristuksen palautettu kirkko

**Jeesuksen Kristuksen palautettu kirkko** (engl. *Restored Church of Jesus Christ*) on pieni myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva yhteisö. Siihen kuuluu noin 25 jäsentä Independencessä, Missourissa Yhdysvalloissa. Yhteisön perusti vuonna 1980 Eugene O. Walton, joka kuului ennen Kristuksen kirkkoon. Yhteisö ei hyväksy Brigham Youngia profeetta Joseph Smithin laillisena seuraajana. Se mieltää itsensä Smithin 6. huhtikuuta 1830 perustaman Kristuksen kirkon seuraajaksi, muttei ole pystynyt esittämään suoraa historiallista jatkumoa Smithistä Waltoniin. 

Opillinen erikoisuus Jeesuksen Kristuksen palautetussa kirkossa on, että se opettaa oppia kahdesta jumalallisesta persoonasta, Isästä ja Pojasta. Se kiistää siis Pyhän Hengen jumaluuden.
Kristuksen kirkko, morsian, Karitsan vaimo

**Kristuksen kirkko, morsian, Karitsan vaimo** (engl. *The Church of Jesus Christ, the Bride, the Lamb's Wife*) oli lyhytikäinen myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuulunut uskonnollinen yhteisö. Kirkon perusti 24. kesäkuuta 1840 Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkosta erotettu George M. Hinkle. Liike sai kannattajia ennen muuta niistä myöhempien aikojen pyhistä, jotka olivat jättäneet kirkon sen päämajan ollessa Far Westissa, Missourissa 1838. 

Georga M. Hinkle opetti, että Joseph Smith ei ollut Jumalan profeetta ja että Mormonin kirja ei ollut Jumalan sanaa. Hänen perustamansa kirkko piti ensimmäisen yleiskonferenssinsa Moscowin kaupungissa Iowan territoriossa vuonna 1842. Liikkeen toiminta hiipui kuitenkin pian.
Tomi Kaminen

**Tomi Kaminen** (s. 5. huhtikuuta 1970) on suomalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän on valmentanut pääsarjatasolla Torpan Poikia, Namika Lahtea, Vantaan Pussihukkia, Porvoon Tarmoa sekä KTP-Basketia. Pelaajaurallaan Kaminen pelasi 84 pääsarjatason runkosarja- sekä 15 pudotuspeliottelua. Hän pelasi lisäksi 11 nuorten maaottelua.

## Lähteet