open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ferenc Toldy

**Ferenc**(**z**) **Toldy**, **Franz Toldy**, alkujaan **Ferencz** (**Franz**) **Schedel** (10. elokuuta 1805 Buda, Unkari – 10. joulukuuta 1875 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kirjallisuushistorioitsija. Hän suoritti 1827 lääkärintutkinnon, ja hänet vihittiin 1829 lääketieteen tohtoriksi. Hän harjoitti koko opintoaikansa kirjallista toimintaa julkaisten runoja, novelleja, kirjallisuushistoriallisia tutkielmia, arvosteluja sekä ulkomaalaisia varten tärkeän *Handbuch der ungarischen Poesie* (1828) ja oli läheisissä kosketuksissa Károly Kisfaludyn seurapiirin kanssa. Matkusteltuaan 1829−1830 ulkomailla Toldy palasi Budapestiin, jossa hän ryhtyi käytännöllisen lääkärintoimen ohella harjoittamaan laajaa kirjallista toimintaa. Hän toimi 1833−1844 dietetiikan ylimääräisenä professorina, 1835−1861 tiedeakatemian sihteerinä, vuodesta 1850 estetiikan ja yleisen kirjallisuushistorian dosenttina sekä vuodesta 1861 kuolemaansa asti unkarin kielen ja kirjallisuuden professorina Budapestin yliopistossa.

Toldyn runsas ja monipuolinen kirjallinen toiminta on ollut unkarilaisessa sivistyselämässä perustavaa laatua, varsinkin kirjallisuuden ja kirjallisuushistorian alalla, Niinpä hän toimitti julkisuuteen muun muassa József Bajzan, Dániel Berzsenyin, Mihaly Csokonain, Ferencz Faludin, Gábor Kazinczyn, Károly Kisfaludyn, Ferencz Kölcseyn ja Ferenc Verseghyn teokset, toimitti tieteellisiä ja kirjallisia aikakauskirjoja, muun muassa kaunokirjallista *Athenaeumia* yhdessä Bajzan ja Mihály Vörösmartyn kanssa. Hän julkaisi laajasti suunnitellun *Unkarin kansalliskirjallisuuden historian* (vanha ja keskiaika, 1851, ei suom.), *Uuden ajan unkarilaisen kansalliskirjallisuuden historian* (1. vihko, 1853, ei suom.), *Unkarin runouden historian* (1854, ei suom.), *Unkarin runouden käsikirjan* (1855 ja 1857; elämäkertoja, näytteitä, selityksiä, ei suom.) ynnä muuta. Kaiken lisäksi Toldy vielä ennätti julkaista sarjan unkarin kielen muistomerkkejä, sarjan historiallisia lähdekirjoja sekä kielitieteellisiä ja valtiollisia kirjasia ja kirjoitelmia.

Toldy osallistui Kisfaludy-seuran perustamiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mihály Csokonai

**Mihály Csokonai Vitéz** (1773−1805) oli nuorena kuollut lahjakas aitounkarilainen lyyrikko, kansallisen unkarilaisen lyriikan perustajia. Tunnettuja ovat Csokonain Lillalle omistamat kauniit rakkauslaulut, joista muutamat ovat muuttuneet kansanlauluiksi, hilpeät *Anakreoni dalok* ('Anakreonilaislaulut'), hänen ihanat oodinsa ja elegiansa sekä syvämietteinen runo "sielun kuolemattomuudesta" (*A lélek halhatatlansága*). Kuuluisin on kuitenkin hyvin sommiteltu, selkeä, raikas ja värikäs koominen eepos *Dorottya* (1804).

Csokonain koottujen teosten täydellisen julkaisun vuodelta 1844 on toimittanut Ferenc Schedel (=Ferenc Toldy) (*Csokonai minden rnunkái*). Johdantona on Ferenc  Toldyn kirjoittama Csokonain elämäkerta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Irene Eijs

**Irene Eijs** (s. 16. joulukuuta 1966) on alankomaalainen soutaja. Hän saavutti olympiapronssia pariairokaksikossa Atlantassa 1996. Samoissa kisoissa hän sijoittui pariaironelosessa kuudenneksi ja neljä vuotta aiemmin Barcelonan olympialaisissa yksikössä kahdeksanneksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti hopeaa pariairokaksikossa ja pronssia pariaironelosessa Tampereella 1995.

## Lähteet
Canon EOS R5

**Canon EOS R5** on japanilaisyhtiö Canonin valmistama täyden kinofilmikoon peilitön Canonin R-sarjan digitaalinen järjestelmäkamera, jossa käytetään RF-sarjan objektiivejä. Kamera julkaistaan kesäkuussa 2020. Kamerassa käytetään Canonin RF-sarjan objektiivejä kuten laajan 10-kertaisen zoomausalueen Canon RF 24-240MM F4-6.3 IS USM -objektiiviä . Kameralla on mahdollista ottaa myös 8K-videota (16:9) 7&nbsp;680&nbsp;×&nbsp;4&nbsp;320 (30 kuvaa/s) ja 4K-videota (16:9) 3&nbsp;840&nbsp;×&nbsp;2&nbsp;160 (120 kuvaa/s). Kameraan käyvät SD-, SDHC-, SDXC-, UHSI- ja UHSII-muistikortit. Muut R-sarjan kamerat ovat Canon EOS R, Canon EOS RP, Canon EOS Ra ja Canon EOS R6. 

## Ominaisuudet
* 45 miljoonan pisteen täyden kinofilmikoon Dual Pixel CMOS AF -kenno
* 5&nbsp;940 automaattista vaiheilmaisuun perustuvaa tarkennuspistettä
* DIGIC X -prosessori
* ISO 100–51&nbsp;200, laajennettavissa 50–102&nbsp;400
* max. 20 RAW-kuvaa sekunnissa
* kamerassa sisäinen IBIS kuvanvakautus
* 8K-video (16:9) 7&nbsp;680&nbsp;×&nbsp;4&nbsp;320 (30 kuvaa/s)
* 4K-video (16:9) 3&nbsp;840&nbsp;×&nbsp;2&nbsp;160 (120 kuvaa/s)
* Full HD-video (16:9) 1&nbsp;920&nbsp;×&nbsp;1&nbsp;080 (120 kuvaa/s)
* HD-video (16:9) 1&nbsp;280&nbsp;×&nbsp;720 (120 kuvaa/s)
* 0,5 tuuman elektroninen OLED-värietsin 5,76 miljoonaa pistettä
* 3,15 tuuman 3:2 Clear View LCD II näyttö, 2,1 miljoonaa pistettä
* kamerassa voi käyttää suoraan Canonin RF-sarjan objektiivejä,mutta Canon EF-EOS R-kiinnityssovitinta apuna käyttäen kamerassa voi käyttää myösCanonin EF- ja EF-S-sarjan objektiivejä.
* SuperSpeed USB 3.1, molemmin päin toimiva liitin
* langaton lähiverkko (IEEE 802.11b/g/n), (5&nbsp;GHz), Bluetooth
* Bluetooth- ja langaton lähiverkko -yhteyttä käyttäen kännykkä ja tabletti voidaan liittää kameraan niin,että kännykällä ja tabletilla voidaan muuttaa kameran asetuksia, ottaa kuvia, siirtää kuvia ja katsellareaaliaikaisesti kameran kuvaa kännykässä ja tabletissa.
* pikavalintanäyttö
* sisäiset stereomikrofonit (näytteenottotaajuus 48 kHz, kaksikanavainen 16-bittinen ääni), ulkoisen mikrofonin liitäntä
* videokuvan rajaus

## Kuvankäsittelyohjelmat
* Canonilta on ladattavissa ilmainen Canon Digital Photo Professional -ohjelma EOS R5 -kameran RAW-kuvien katseluun ja käsittelyyn.



Canon RF 24-240.jpg|Canon RF 24-240MM F4-6.3 IS USM
Canon mount adapter EF-EOS R (2).jpg|Canon EF-EOS R -sovitin
Canon mount adapter EF-EOS R.jpg|Canon EF-EOS R -sovitin


## Lähteet
Gergely Csiky

**Gergely Csiky** (1842−1891) oli unkarilainen näytelmäkirjailija.

Csiky oli vuodesta 1870 Temesvárin katolisen pappisseminaarin professori, mutta kääntyi 1881 luterilaiseksi ja omistautui sen jälkeen kokonaan kirjailijauralle. Kirjailijauransa aikaisemmassa vaiheessa Csiky kuului romantikkoihin. Siltä ajalta ovat muun muassa huvinäytelmät *A jóslat* (*Ennuslause*, 1875), *Ellenállhatatlan* (*Vastustamaton*, 1878) ja *Bizalmatlan* (*Epäileväinen*, 1879). Myöhemmin hän siirtyi ajan virran mukana realistien leiriin ja loi tällöin monta draamallisesti ja näyttämöllisesti vaikuttavaa yhteiskunnallista näytelmää, joissa luonteenkuvaukset yleensä ovat varsin osuvia ja huumori omaperäistä, joskaan syvällisempää sisäistä kuvausta niissä ei ole. Tältä ajanjaksolta ovat merkittäviä *Cifra nyomorúság* ('Loisteliasta kurjuutta'), *Buborékok* ('Kuplia'), *Mukányi* sekä varsinkin *A proletárok* ('Köyhälistöläiset') ja *A nagymama* ('Isoäiti'). Csiky kirjoitti menestyksekkäitä romaanejakin ja käänsi unkarin kielelle muun muassa Hippolyte Tainen teokset, Sofokleen murhenäytelmät ja Plautuksen huvinäytelmät.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Marcel Capelle

**Marcel Capelle** (1904–1993) oli ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Capellen seurat pääsarjatasolla olivat Stade de Reims, AS Saint-Étienne ja FC Sète. Capelle edusti Ranskaa MM-kilpailuissa 1930.

## Lähteet
Baijerintunnelimyyrä

**Baijerintunnelimyyrä** (*Microtus bavaricus*) on myyrien (Cricetidae) heimoon ja peltomyyrien (*Microtus*) sukuun kuuluva äärimmäisen uhanalainen jyrsijälaji. Baijerintunnelimyyrä on osa *Microtus multiplex* -lajikompleksia, johon kuuluvat sen lisäksi jugoslaviantunnelimyyrä (*Microtus liechtensteini*) ja alppitunnelimyyrä (*Microtus multiplex*). Kompleksin lajien levinneisyys oli yhtenäinen ennen Alppien viimeisintä jääkautta, joka erotti ne toisistaan.

Baijerintunnelimyyrän ruumiin pituus on 9–10,5 senttimetriä ja hännän pituus 3,5–4 senttimetriä. Sen korvat ovat kahdeksan millimetrin mittaiset. Turkki on tiheä ja pehmeä. Väritykseltään laji on selkäpuolelta ruskea ja vatsasta harmaavalkoinen.

Historiallisesti baijerintunnelimyyrää on elänyt Saksassa Baijerin osavaltiossa, ja koska sitä ei ole tavattu siellä vuoden 1962 jälkeen muualla, sen luultiin aina vuoteen 2000 asti kuolleen sukupuuttoon, minä vuonna kuitenkin varmistettiin vuonna 1976 pohjoisesta Tirolista Itävallasta löydetyn myyräpopulaation kuuluvan baijerintunnelimyyrän lajiin. Baijerintunnelimyyriä eli Tirolissa todistetusti ainakin vielä vuonna 2004. Sieltä se tunnetaan ainoastaan Rofan-vuorelta 730–1 100 metrin korkeudesta. Baijerissa lajia oli elänyt 750 metrin korkeuksissa avoimilla rinteillä.

Baijerintunnelimyyrän ravintoa ovat mukulat, juuret ja versot. Ne kaivavat elinalueelleen lukuisia koloja ja multakekoja.

## Lähteet
Gatestone Institute

**Gatestone Institute** on yhdysvaltalainen ajatushautomo. 
Sen perusti Nina Rosenwald vuonna 2008. Rosenwald on edelleen johtokunnan puheenjohtaja.
Järjestö toimi aluksi nimillä Hudson Institute New York ja Stonegate Institute vuoteen 2012.
Yhdysvaltalainen diplomaatti John Bolton toimi sen johdossa 2013&ndash;2018, kunnes siirtyi Donald Trumpin hallintoon kansallisen turvallisuuden neuvonantajaksi.

Instituutti listaa tavoitteikseen
Selvittää ihmisille sen, minkä uutisoinnissa valtamedia epäonnistuu:
*Demokraattiset instituutiot ja lainmukainen järjestys;
*Ihmisoikeudet
*Vapaa ja vahva talous
*Asevoimien kyky turvata rauhaa kotimaassa ja vapaassa maailmassa
*Omavaraisuus energian suhteen
*Varmistaa että ihmiset ovat tietoisia yksilönvapautta uhkaavista asioista, suvereniteetistä ja ilmaisunvapaudesta.

Juutalaistaustainen Nina Rosenwald on Sears Roebuck -tavarataloketjun perijä ja hallitsee William Rosenwald Family Fund -säätiötä. Center for American Progress -ajatushautomon mukaan Rosenwald sisarineen tukee järjestöjä joka lietsovat islamofobiaa ja tukevat Israelia. Rosenwald on myös toiminut Israel-myönteisen AIPAC-järjestön johtokunnassa.

Suomalainen Oikea Media -verkkolehti, yhden perustajansa Marko Hamilon mukaan, jakaa samat arvot ja siteeraa usein Gatestone-instituuttia.

## Viitteet
Dareios-maalari

**Dareios-maalari** oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi apulialaista eteläitalialaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi klassisella kaudella noin vuosina 340–320 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu hänen tunnetuimman teoksensa Dareios-vaasin kuva-aiheeseen.

Dareios-maalari toimi mahdollisesti Taraksessa. Hän oli aikansa apulialaisen keramiikan merkittävin edustaja, ja hänellä oli suuri jälkivaikutus. Dareios-maalari maalasi erityisesti voluuttikrateereja, amforoita ja lutroforoksia. Osa vaaseista on hyvin suurikokoisia, jopa noin metrin korkuisia. Hänen kuva-aiheensa ovat pääosin peräisin kreikkalaisesta tragediasta, erityisesti Euripideelta, sekä mytologiasta. Henkilöhahmot on usein nimettu vaaseihin piirtokirjoituksilla.

## Teoksia


Tiedosto:Anfora con uccisione di Atreo, Pittore di Darius - MArTA 02.jpg|Amfora, n. 340–330 eaa.
Tiedosto:Anfora con uccisione di Atreo, Pittore di Darius - MArTA 03.jpg|Yksityiskohta edellisestä.
Tiedosto:Pelike Marta.jpg|Pelike, n. 340–330 eaa.
Tiedosto:Pelike apula a figure rosse, Pittore di Dario - Marta - Mitomania (detaglio) 05.jpg|Yksityiskohta edellisestä.
Tiedosto:Terracotta loutrophoros (ceremonial vase for water) MET DP119210.jpg|Lutroforos, n. 340–330 eaa.
Tiedosto:Darius vase Napoli Museum without background.jpg |Dareios-vaasi, maalarin nimivaasi, n. 340–320 eaa.
Tiedosto:Dinos con Eracle e Busiride - MArTA 04.jpg|Dinos, n. 340–320 eaa.
Tiedosto:Fish plate, attributed to Darius Painter workshop, Greek-South Italian, Apulia, c. 340-320 BC, red-figure terracotta - Blanton Museum of Art - Austin, Texas - DSC07624.jpg|Kalalautanen, n. 340–320 eaa.
Tiedosto:Pittore di dario, loutrophoros con sacerdotessa davanti altare di apollo, epigrafe KREOYSA (per la storia di ione), da tomba 1 di via bari (altamura), 330-320 ac ca. 02.jpg|Lutroforos, n. 330–320 eaa.
Tiedosto:Pittore di dario o degli inferi (cerchia), phiale apula, 330-320 ac ca.jpg|Fiale, n. 330–320 eaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ferenc Csepreghy

**Ferenc Csepreghy** (1842−1880) oli unkarilainen puuseppä ja näytelmäkirjailija.

Csepreghy aloitti kirjailijauransa pienillä näytelmillä budapestiläisen nuorukaisyhdistyksen näytelmäesityksiä varten. Heikentyneen terveytensä vuoksi hän 1872 lopetti puusepänliikkeensä ja antautui kokonaan kirjailijaksi. Csepreghyn paras näytelmäkappale on 'Keltainen varsa', joka esitettiin ensi kerran 1877. Erinomaisen luonteenkuvauksensa, kansanomaisen, aitounkarilaisen kielensä ja huumorinsa vuoksi se on parhaimpia unkarilaisia kansannäytelmiä. Suuren menestyksen on saavuttanut myös *Punainen laukku* (1878), jota on esitetty Suomessakin usein. Csepreghyn muita teoksia ovat murhenäytelmä  'Saul kuningas' sekä huvinäytelmä 'Vedenpaisumus'.

## Suomennettu tuotanto
* *Punainen laukku: unkarilainen kansannäytelmä*; suomentanut Jalmari Finne, Helsinki: Suomen Teatteriliitto 1981
* *Hevospaimen: 3-näyt. laulunäytelmä*; suomentanut N. E. Vuoritsalo, Helsinki: Suomen Teatteriliitto [i.a.]

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sosias

**Sosias** () voi viitata seuraaviin:

* Sosias (toimi n. 500 eaa.), attikalainen savenvalaja
* Sosias-maalari (toimi n. 510–490 eaa.), attikalainen punakuviomaalari, joka maalasi Sosiaan vaaseja
Sosias (savenvalaja)

**Sosias** () oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuoden 500 eaa. tienoilla.

Sosiaan vaaseja maalasi ainakin hänestä nimensä saanut Sosias-maalari.

## Teoksia


Tiedosto:Sosias Painter ARV 21 1 Achilles tending Patroklos - Herakles entering Olympus (04).jpg|Akhilleus ja Patroklos -kyliks, jalassa Sosiaan signeeraus, n. 500 eaa.
Tiedosto:Sosias Painter ARV 21 1 Achilles tending Patroklos - Herakles entering Olympus (11).jpg


## Lähteet
Sosias-maalari

**Sosias-maalari** oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 510–490 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hän maalasi savenvalaja Sosiaan signeeraaman kyliksin, jonka tondon kuvitus esittää Akhilleusta ja Patroklosta.

Sosias-maalari oli varhaisia punakuviomaalareita ja osa niin kutsuttua Pioneeriryhmää. Häntä on ehdotettu samaksi henkilöksi kuin Euthymides tai Kleofrades-maalari. Sosiaan maalaustyyli on usein idealisoiva, joskus taas hyvin realistinen, kuten Akhilleus ja Patroklos -kyliksissä.

## Teoksia


Tiedosto:Sosias, kylix con achille che fascia patroclo, attica 530 ac ca, da vulci 01.JPG|Akhilleus ja Patroklos -kyliks, n. 500 eaa.
Tiedosto:Sosias Painter ARV 21 1 Achilles tending Patroklos - Herakles entering Olympus (08).jpg|Herakles Olympoksella. Yksityiskohta saman kyliksin ulkopuolesta.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sotades-maalari

**Sotades-maalari** oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa klassisella kaudella noin vuosina 460–450 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hän maalasi savenvalaja Sotadeen signeeraamia vaaseja. Joskus heidät on nähty samana henkilönä.

Sotades-maalaria on luonnehdittu yhdeksi parhaista klassisen kauden vaasimaalareista. Hän maalasi erityisesti erilaisia kyliksejä ja muita maljoja sekä rhytoneita, joista monet ovat eläimenpäisiä.
__NOTOC__
## Teoksia


Tiedosto:Sotades-Maler 001.jpg|Kyliks, valkopohja, n. 460–450 eaa.
Tiedosto:Rhyton negro-crocodile Staatliche Antikensammlungen 6203.jpg|Krokotiili sieppaa afrikkalaisen pojan. Rhyton, n. 460–450 eaa.
Tiedosto:Donkey rhyton Met 06.1099.jpg|Aasinpäinen rhyton, n. 460–450 eaa.
Tiedosto:Sotades Painter - Red-Figure Rhyton - Walters 482050 - Side B.jpg|Aasinpäinen rhyton, n. 450 eaa.


## Lähteet

## Kirjallisuutta

* 

## Aiheesta muualla
Stathatou-maalari

**Stathatou-maalari** (tai *Stathátou-maalari*, englanninkielisessä tutkimuksessa *Stathatou Painter*) oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi geometrista keramiikkaa. Hän toimi Ateenassa geometrisen ja arkaaisen kauden taitteessa noin vuosina 715–700 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että maalarin nimivaasit ovat osa Eléni Stathátoun Ateenan Kansalliselle arkeologiselle museolle lahjoittamaa kokoelmaa.

Stathatou-maalarilla oli merkittävä työpaja, joka valmisti myöhäisgeometrista keramiikkaa. Hänen oppilaitaan olivat oletettavasti Analatos-maalari ja Mesogeia-maalari, jotka olivat viemässä Ateenassa valmistettua keramiikkaa protoattikalaisen keramiikan kaudelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Syleus

**Syleus** () voi viitata seuraaviin:

* Syleus, kreikkalaisessa mytologiassa eräs lyydialainen mies, jonka Herakles surmasi
* Syleus-maalari (toimi n. 490–470 eaa.), attikalainen puvakuviomaalari
* *[[Syleus (suku)|Syleus]]*, lukkien suku
Smikros

**Smikros** (, ”Pieni”, ”Lyhyt”) oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 520/510–500 eaa.

Smikros oli varhaisia punakuviomaalareita ja osa niin kutsuttua Pioneeriryhmää. Hänen signeerauksensa tunnetaan varmuudella ainakin kolmesta vaasista. Vaasimaalauksissaan hän jäljitteli Eufroniosta.

## Teoksia


Tiedosto:Stamnos Dionysos Louvre G43.jpg|Stamnos, n. 520–510 eaa.
Tiedosto:Smikros, psykter attico, 510 ac ca.jpg|Psykter, n. 510 eaa.
Tiedosto:Halsamphora des Smikros 2.JPG|Amfora, n. 510 eaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Replicant

**Replicant** on Androidiin perustuva mobiilikäyttöjärjestelmä älypuhelimille ja taulutietokoneille. Käyttöjärjestelmä on Free Software Foundationin tukema.

Replicant on forkattu Androidin lähdekoodista vuonna 2010 tavoitteena tehdä ainoastaa vapaaseen ohjelmistoon perustuva Android-jakelu.

Replicant toimii useilla Android-laitteilla, mutta ei tue kaikkia laitteiden ominaisuuksia, joihin tarvittavan vapaan firmwaren puuttuessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset verkkosivut
Syleus-maalari

**Syleus-maalari** oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisen ja klassisen kauden taitteessa noin vuosina 490–470 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että erään hänen maalaamansa vaasin kuvitus esittää Heraklesta ja Syleusta.

Syleus-maalari maalasi erityisesti suurikokoisia vaaseja, joiden kuva-aiheet olivat peräisin mytologiasta. John Beazley erotti tyylillisin perustein neljä eri maalaria, joiden tyyli muistutti jossakin määrin Syleus-maalaria, ja antoi näille nimet *München-amforan maalari*, *Gallatin-maalari*, *Diogenes-maalari* ja *Syleus-maalari*. On kuitenkin mahdollista, että kyseessä on yksi ja sama maalari uransa eri kehitysvaiheissa.

## Teoksia


Tiedosto:Red-figure amphora by the Syleus Painter, Athens, c. 480 BCE - Nelson-Atkins Museum of Art - DSC08171.JPG|Amfora, n. 480 eaa.
Tiedosto:Syleus Painter ARV 252 52 Theseus leaving Ariadne on Naxos (01).jpg|Theseus jättää Ariadnen Naksokselle. Kalpis, n. 480–470 eaa.
Tiedosto:Terracotta neck-amphora of Panathenaic shape (jar) MET 52491.jpg|Panathenaia-amforaa muistuttava amfora, n. 480–470 eaa.
Tiedosto:Terracotta hydria- kalpis (water jar) MET 12371.jpg|Hydria-kalpis, n. 480–470 eaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Taleides

**Taleides** () voi viitata seuraaviin:

* Taleides (toimi n. 550–530 eaa.), attikalainen savenvalaja
* Taleides-maalari (toimi n. 550–530 eaa.), attikalainen mustakuviomaalari, joka maalasi Taleideen vaaseja
Taleides (savenvalaja)

**Taleides** () oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 550–530 eaa.

Taleideelta tunnetaan muun muassa amforoita, oinokhoeja, lekyyttejä ja lutroforoksia. Taleideen vaaseja maalasi ainakin hänestä nimensä saanut Taleides-maalari.

## Lähteet
Taleides-maalari

**Taleides-maalari** oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 550–530 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hän maalasi savenvalaja Taleideen signeeraamia vaaseja.

Taleides-maalari oli osa niin kutsuttua Pienet mestarit -ryhmää, joka tunnetaan omanlaisistaan kylikseistä. Hänen nimiinsä on laitettu noin 30 eri vaasia. Taleideen vaasien lisäksi hän maalasi myös ainakin Timagoraan ja mahdollisesti myös Amasiksen töitä.

## Teoksia


Tiedosto:Terracotta amphora (jar) MET GR191.jpg|Amfora, n. 540–530 eaa.
Tiedosto:Weighing merchandise Met 47.11.5.jpg|Kauppatavaran punnitusta. Yksityiskohta edellisestä.
Tiedosto:Theseus Minotaur Met 47.11.5.jpg|Theseus lyö Minotauroksen. Yksityiskohta edellisen toisesta puolesta.
Tiedosto:Oinochoe Odysseus Ajax Louvre F340 glare reduced.png|Oinokhoe, n. 520 eaa.
Tiedosto:Oinochoe Herakles tripod Louvre F341.jpg|Oinokhoe, n. 520 eaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Thanatos-maalari

**Thanatos-maalari** oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista valkopohjakeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa klassisella kaudella noin vuosina 440–425 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu erääseen hänen teokseensa, joka esittää Thanatosta ja Hypnosta kantamassa taistelussa kaatuneen ruumista.

Thanatos-maalarilta tunnetaan ennen kaikkea lekyyttejä, jotka maalattiin usein valkopohjaisiksi. Maalarin tyyli muistuttaa jossakin määrin Akhilleus-maalaria ja Sabouroff-maalaria.

Maalarin nimivaasi, lekyytti noin vuodelta 440 eaa., toistaa yleisen aiheen, jossa Hypnos ja Thanatos kantavat yleensä Troijassa kaatuneen Sarpedonin ruumista. Thanatos-maalarin versiossa nämä kantavat ateenalaisen sotilaan ruumista 400-luvun eaa. tyylisen hautarakennuksen portaille. Lekyytti on nykyisin British Museumissa.

## Teoksia


Tiedosto:Hypnos Thanatos BM Vase D56 full.jpg|Maalarin nimivaasi, lekyytti, n. 440 eaa.
Tiedosto:Thanatos Painter - White-Ground Lekythos - Walters 482012 - Left.jpg|Lekyytti, n. 440–430 eaa.
Tiedosto:Thanatos Painter - White-Ground Lekythos - Walters 482012 - View A.jpg|Lekyytti, n. 440–430 eaa.
Tiedosto:Terracotta lekythos (oil flask) MET DP115005.jpg|Lekyytti, n. 430 eaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Theseus-maalari

**Theseus-maalari** oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 510/505–490/485 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hän maalasi usein Theseukseen liittyviä aiheita.

Theseus-maalari oli viimeisiä merkittäviä mustakuviomaalareita ja toimi aikana, jolloin useimmat olivat jo siirtyneet punakuviotekniikkaan. Hänen maalauksensa ovat varsin laadukkaita ajalle, jolloin mustakuviomaalaus muutoin taantui. Theseus-maalarin nimiin on laitettu noin 200 eri vaasia. Hän maalasi erityisesti skyfoksia ja lekyyttejä. Maalausten aiheina on muun muassa mytologiaa, juhlijoita ja urheilijoita.

## Teoksia


Tiedosto:Getty villa 567 v2 (6571472299).jpg|Kyathos, n. 510–490 eaa.
Tiedosto:Terracotta skyphos (deep drinking cup) MET DP104331.jpg|Skyfos, n. 500 eaa.
Tiedosto:Black-figure skyphos, the ship-car of Dionysos, by the Theseus painter, about 500 BC, National Archaeological Museum of Athens (14111840891).jpg|Skyfos, n. 500 eaa.
Tiedosto:AGMA - Skyphos by the Theseus Painter.jpg|Skyfos, n. 500 eaa.
Tiedosto:Attic black-figure lekythos, Odysseus,Theseus Painter, 500 BC, AshmoleanM, AN 1934.372, 142476.jpg|Lekyytti, n. 500 eaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Timagoras (savenvalaja)

**Timagoras** () oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 540–530 eaa.

Timagoraan signeeraus tunnetaan kahdesta hydriasta, jotka ovat nykyisin Louvressa. Signeerauksissa savenvalajan nimi on kirjoitettu , minkä vuoksi häntä on ehdotettu myös naiseksi, mutta nykyisin on osoitettu, että tuollaista kirjoitusmuotoa esiintyi joskus myös maskuliininimille. Timagoraan vaaseja maalasi ainakin Taleides-maalari.

## Lähteet
Mikropalvelu

**Mikropalvelu** on ohjelmistoarkkitehtuuri, joka rakentaa sovellusohjelman erillisistä palveluista jakamalla sen pienempiin osiin.

Mikropalvelut on tarkoitettu käytettäväksi jatkuvan integraation ja jatkuvan toimituksen kehitysmallien yhteydessä.

## Käyttötapauksia
Digitaalinen pankki Monzo on kertonut käyttävänsä :aa mikropalvelua järjestelmässään: järjestelmä käyttää Apache Cassandraa tietokannan hallintajärjestelmänä, Kubernetesia klusterin hallintaan ja Go-ohjelmointikieltä. Jokainen mikropalvelu suoritetaan Docker-säiliöissä. Menetelmän etuna mainitaan asteittaiset muutokset ja iteratiivinen menettely, jotka voittavat suuret harvinaiset muutokset.

## Kritiikkiä

Mallia on sanottu käytettävän liiallisesti tilanteissa joihin se ei sovellu. Pahimmassa tapauksessa palvelu on erillisinä osina, mutta sen osat otettava yhtä aikaa käyttöön. Ongelmallisessa tilanteessa on palvelun käyttöönoton monimutkaisuus ilman etuja.

## Katso myös
* Palvelukeskeinen arkkitehtuuri
* Function as a Service

## Lähteet
Amir Abbas Hoveida

**Amir Abbas Hoveida** (; 18. helmikuuta 1919 Teheran – 7. huhtikuuta 1979 Teheran) oli iranilainen poliitikko, joka toimi Iranin pääministerinä vuosina 1965–1977. Hän oli Iranin nykyhistorian pitkäaikaisin pääministeri.

## Elämä
### Varhainen ura
Hoveidan isä oli bahai-uskoa edustanut diplomaatti, äiti šiialainen. Hoveida kävi ranskalaista koulua Beirutissa ja opiskeli valtiotieteitä Brysselin vapaassa yliopistossa sekä Sorbonnen yliopistossa Pariisissa. Hän palasi Iraniin vuonna 1942 ja pääsi maan ulkoministeriön palvelukseen. Hän työskenteli diplomaattina Iranin lähetystöissä Pariisissa vuosina 1945–1947 ja Bonnissa 1947–1951, Yhdistyneissä kansakunnissa 1951–1957 sekä Ankarassa 1957.

Hoveida kuului vuodesta 1958 Iranin kansallisen öljy-yhtiön (NIOC) johtokuntaan. Hän liittyi 1960-luvun alussa ystävänsä Hassan Ali Mansurin johtamaan Uusi Iran (*Irān-e Novin*) -puolueeseen, joka pyrki toimeenpanemaan šaahi Mohammad Reza Pahlavin julistamaa kansallista uudistumista eli ”valkoista vallankumousta”. Hoveida oli Mansurin hallituksen valtiovarainministerinä vuosina 1964–1965.

### Pääministerikausi
Reza Pahlavi nimitti Hoveidan pääministeriksi salamurhatun Mansurin tilalle tammikuussa 1965. Hoveida oli tämän jälkeen yli vuosikymmenen ajan Iranin toiseksi mahtavin mies šaahin jälkeen, tosin šaahi käytti itse suurta osaa normaalisti pääministerille kuuluneesta vallasta. Öljyn hinnan nousu ja länsimaiden kanssa tehdyt edulliset kauppasopimukset toivat Iranille suuria vientituloja, joita Hoveidan hallitus käytti erilaisiin kehityshankkeisiin. Samalla myös korruptio rehotti ja hallituksen arvostelijoita vaiennettiin.

Hoveidan johtama Uusi Iran sai murskavoiton vuoden 1971 parlamenttivaaleissa. Saman vuoden lokakuussa Persepoliissa järjestettiin mahtipontiset Persian valtakunnan perustamisen 2500-vuotisjuhlat. Vuonna 1975 šaahi määräsi Iranin siirtymään yksipuoluejärjestelmään, jolloin Uusi Iran lakkautettiin ja Hoveidasta tehtiin uuden Rastakhiz-puolueen pääsihteeri. Taloudellisten vaikeuksien ja poliittisten levottomuuksien kasvaessa šaahi erotti lopulta Hoveidan elokuussa 1977 ja nimitti uudeksi pääministeriksi Jamshid Amouzegarin.

### Loppuelämä

Pääministerikautensa jälkeen Hoveida sai vielä jatkaa vähäisemmässä tehtävässä hoviministerinä, mutta hän erosi syyskuussa 1978. Hänet vangittiin saman vuoden marraskuussa, kun šaahi ja tämän nimittämä uusi sotilashallinto yrittivät ehkäistä vallankumouksen puhkeamisen myötäilemällä opposition vaatimuksia ja tekemällä Hoveidasta syntipukin.

Islamilaisen vallankumouksen puhjettua šaahi lähti maanpakoon, mutta Hoveida kieltäytyi pakenemasta ja antautui helmikuussa 1979 ajatollah Khomeinin johtamalle uudelle islamilaiselle hallinnolle. Islamilainen vallankumoustuomioistuin tuomitsi Hoveidan huhtikuussa 1979 järjestetyssä suljetussa oikeudenkäynnissä kuolemaan syytettynä 17 eri rikoksesta, mukaan lukien ”metsien tuhoaminen” ja ”turmeluksen levittäminen maailmaan”. Hänet teloitettiin ampumalla vain 15 minuuttia tuomion langettamisen jälkeen Qasrin vankilan pihalla Teheranissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Timagoras

**Timagoras** () voi viitata seuraaviin:

* Timagoras, hahmo kreikkalaisessa mytologiassa
* Timagoras (toimi n. 540–530 eaa.), attikalainen savenvalaja
* Timagoras Khalkislainen (400-luku eaa.), taidemaalari ja runoilija
Tleson-maalari

**Tleson-maalari** oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka teki attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 555–535 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hän maalasi savenvalaja Tlesonin signeeraamia vaaseja.

Tleson-maalari oli osa niin kutsuttua Pienet mestarit -ryhmää, joka teki ja maalasi kyliksejä. Hän maalasi erityisesti pienikokoisia eläinhahmoja. Koska kaikki ne hänen maalaamansa vaasit, joissa on jonkun savenvalajan signeeraus, ovat Tlesonin signeeraamia, heitä on usein ehdotettu yhdeksi ja samaksi henkilöksi. Toisaalta Tlesonin vaaseja maalasivat myös muut vaasimaalarit.

## Teoksia


Tiedosto:Tleson painter, kylix con gallo e gallina, 565-550 ac ca.jpg|Kyliks, n. 565–550 eaa.
Tiedosto:Terracotta kylix- band-cup (drinking cup) MET DP142292.jpg|Kyliks, savenvalaja Tleson, n. 550–540 eaa.
Tiedosto:Terracotta kylix- lip-cup (drinking cup) MET DP229120.jpg|Kyliks, n. 550–540 eaa.
Tiedosto:Terracotta kylix- lip-cup (drinking cup) MET DP229121.jpg|Sama kyliks altapäin.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tleson

**Tleson** () voi viitata seuraaviin:

* Tleson (toimi n. 555–535 eaa.), attikalainen savenvalaja
* Tleson-maalari (toimi n. 555–535 eaa.), attikalainen mustakuviomaalari, joka maalasi Tlesonin vaaseja
Tleson (savenvalaja)

**Tleson** () oli antiikin kreikkalainen savenvalaja ja mahdollisesti myös vaasimaalari, joka teki attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 555–535 eaa.

Tlesonin isä oli vaasimaalari Nearkhos. Tleson, samoin kuin hänen veljensä savenvalaja Ergoteles, oli osa niin kutsuttua Pienet mestarit -ryhmää. Hän teki vain ryhmälle ominaisia Pieni mestari -maljoja, joita on laitettu hänen nimiinsä noin 60 kappaletta. Monissa vaaseissa on vain hänen signeerauksensa savenvalajana. Tärkeimmästä Tlesonin vaaseja maalanneesta vaasimaalarista käytetään tutkimuksessa nimitystä Tleson-maalari, mutta on mahdollista, että kyseessä on Tleson itse. Tlesonin vaaseja maalasivat myös Oltos ja Kentauri-maalari.

Nimi Tleson esiintyy keramiikassa jälleen noin vuosina 510–500 eaa., mutta tämä saattaa olla joku saman suvun nuorempi edustaja.

## Teoksia


Tiedosto:Terracotta kylix- band-cup (drinking cup) MET DP142291.jpg|Nauhamalja-tyypin kyliks, n. 550–540 eaa.
Tiedosto:Terracotta kylix- band-cup (drinking cup) MET DP142292.jpg|Nauhamalja-tyypin kyliks, n. 550–540 eaa.
Tiedosto:Lip cup by Tleson Staatliche Antikensammlungen Munich.jpg|Huulimalja-tyypin kyliks, n. 540 eaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo eri maiden tuottamasta vesivoimasta

**Luettelo eri maiden tuottamasta [[Vesivoima|vesivoimasta]]** sisältää kultakin mantereelta sen suurimmat sähkön tuottajat. Taulukon alla on selostus käytetyistä lähteistä, jotka ilmoitetaan oikeassa sarakkeessa. Taulukossa on seuraavia asioita:
* **vuosituotanto** on alueella tuotettu sähköenergia terawattitunteina (TWh)
* **tuotantokapasiteetti** on alueella voimaloiden rakenteelliset maksitehot gigawatteina (GW)
* **osuus sähköenergiasta** on alueen vesivoiman prosenttiosuus kaikesta alueella tuotetusta sähköenergiasta (%)
* **vuosituotannon teoreettinen potentiaali** tarkoittaa alueella sijaitsevien vesivarojen teoreettista vuosituotantoa terawattitunteina (TWh) 
* **vuosituotannon tekninen potentiaali** tarkoittaa alueella valjastettavissa olevaa vesivoiman vuosituotantoa gigawatteina (GW) 
* **tuotantokapasiteetin tekninen potentiaali** tarkoittaa alueella valjastettavissa olevaa vesivoiman tuotantokapasiteettia gigawatteina (GW) 

### Lähteet taulukkoon
Taulukko on kopioitu norjankielisestä artikkelista :no:Vannkraft. Artikkelin lähteet olivat kopioitaessa vanhentuneita ja niiden linkit olivat katkenneet. Vanhentuneisiin lähteisiin vuosilta 2009 viitataan viitenumerolla 0 = . Näiden tiedot on korvattu uusilla tiedoilla, joiden lähteet ovat: 2 = IHA vuodelta 2018 , 3 = IHA vuodelta 2017 , 4 = IHA vuodelta 2018 , 5 = Euroopan unionin energiantuotantobarometri 2017/2018 

## Lähteet
Pikkutikkupesärotta

**Pikkutikkupesärotta** (*Leporillus apicalis*) oli Muridae-heimoon, varsinaisten rottien ja hiirten (Murinae) alaheimoon ja tikkupesärottien (*Leporillus*) sukuun kuulunut jyrsijälaji. Se luokitellaan hävinneeksi lajiksi, koska siitä ei ole havaintoja 50 vuoteen.

Pikkutikkupesärotan ruumiin pituus oli 17–20 senttimetriä ja hännän pituus 22–24 senttimetriä. Sen selkäpuolen turkki oli väriltään ruskeaan, keltaiseen ja harmaaseen vivahtava, vatsapuolen turkki valkea. Häntä oli karvainen ja valkea.

Pikkutikkupesärotta eli vielä 1800-luvulla laajalla alueella Australian eteläosassa. Se kuitenkin harvinaistui 1900-luvun alussa, eikä sitä ole pyydystetty kertaakaan vuoden 1933 jälkeen eikä nähty kertaakaan vuoden 1970 jälkeen. Pieniä viitteitä on kuitenkin siitä, että se olisi edelleen olemassa. Pikkutikkupesärotan harvinaistumisen ja oletetun häviämisen syynä olivat todennäköisesti Australiaan siirtolaisten tuomat uudet nisäkäspedot, joilta laji ei pystynyt suojautumaan.

Pikkutikkupesärotta eli suurissa, jopa metrin korkuisissa ja kolmen metrin levyisissä yhteispesissä, jonka ne rakensivat oksanpätkistä ja tikuista.

## Lähteet
Ohjelmistoarkkitehtuuri

**Ohjelmistoarkkitehtuuri** kuvaa ohjelmiston tai ohjelmistojärjestelmän rakennetta. 
Järjestelmän koon kasvaessa suunnitteluongelma ylittää algoritmien ja tietorakenteiden määrittelyn ja suurissa järjestelmissä kokonaisuuden suunnittelu ja määrittely esiintyy uutena ongelmana.

## Määritelmä
Määritelmiä arkkitehtuurille on esitetty useita.

Arkkitehtuuri on joukko rakenteita, joita tarvitaan järjestelmän ymmärtämiseksi, johon liittyy ohjelmistoelementtejä, niiden välisiä suhteita sekä molempien ominaispiirteitä.

Arkkitehtuurin sanotaan olevan asiantuntijakehittäjillä oleva jaettu ymmärrys järjestelmästä.

Arkkitehtuuri voidaan jakaa hierarkisesti osiin, jotka kommunikoivat rajapintojen välityksellä. Osa voi olla luokka, komponentti tai alijärjestelmä.

Arkkitehtuuri on kaavio sekä järjestelmästä että projektista, joka kehittää sitä ja määrittelee tehtävät suunnittelu- ja toteutusryhmille.

Termistössä arkkitehtuuri vastaa useiden osapuolten () intresseistä ().

## Standardit
Arkkitehtuurien kuvaamisesta on julkaistu standardit IEEE 1471-2000, ISO/IEC 42010:2007 ja ISO/IEC/IEEE 42010:2011, joka korvaa aikaisemmat.

## Arkkitehtuurityylejä
Yleisiä rakennetyylejä ovat:
* kerroksittainen rakenne
* asiakas-palvelin-arkkitehtuuri
* isäntä-orja -malli
* putki-suodatin -malli
* välittäjämalli (*broker*)
* *peer-to-peer* -malli
* tapahtumajono
* MVC-malli
* liitutaulumalli (*blackboard*)
* tulkkimalli

## Katso myös
* Suunnittelumalli

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Foundations for the Study of Software Architecture
Acqui Terme

**Acqui Terme** on kaupunki Alessandrian maakunnassa Piemonten alueella Iuoteisessa Italiassa.

## Maantiede
Acqui Terme sijaitsee Monferraton historiallisella viininviljelyalueella Piemonten eteläosassa noin 35 kilometriä Välimeren rannalta pohjoiseen. Kaupungin eteläpuolitse virtaa Bormida-joki. Etäisyys Torinosta on noin 75 kilometriä kaakkoon ja Milanosta noin 100 kilometriä lounaaseen.

## Historia
Nykyisen Acqui Termen alueella on asuttu jo kivikaudella. Pronssikaudella seutua asutti liguuri-kansaan kuulunut statiellien heimo, jonka keskuskaupunki oli Carystum. Alue roomalaistettiin toisella vuosisadalla ennen ajanlaskun alkua, ja Carystumin tilalle perustettiin Aquae Statiellae -niminen kaupunki. Vuoden 109 eaa. jälkeen alkoi pitkä talouden ja kulttuurielämän kukoistuskausi. Langobardit valloittivat alueen 500-luvulla jaa. Frankkien valtakunnan aikana katolinen kirkko sai poliittista ja taloudellista valtaa, jolle keisari Otto II antoi virallisen tunnustuksen vuonna 978. Seuraavina vuosisatoina kaupungin valtasuhteet olivat jokseenkin monimutkaisia ja 1300-luvulla aluetta koettelivat sodat ja kulkutaudit. 1400-luvulla Acqui Terme alkoi jälleen elpyä; 1500- ja 1600-luvuilla kehitystä hidastivat jälleen sodat ja 1630-luvun ruttoepidemia.

1700-luvulla Acqui Terme oli osa Sardinian kuningaskuntaa. Kaupunkia kehitettiin pikkuhiljaa ja 1800-luvulla kehitys vauhdittui edelleen, väkiluku kasvoi ja vanhaa kaupunginmuuria purettiin. Rautatieverkkoon Acqui Terme liitettiin 1858. Kylpylät ovat olleet kaupungille tärkeitä kautta vuosisatojen, mutta erityisesti 1900-luvun alkupuolisko oli kylpylöiden loiston aikaa. Myös teollisuus ja viinintuotanto saivat jalansijaa. Kaupungin väkiluku kasvoi 1960-luvulla yli 20 000:n, sittemmin taantui ja 2000-luvulla jälleen kasvoi hieman.

Acqui Termen kirkkoja on muun muassa marraskuussa 1067 vihitty Cattedrale di Santa Maria Assunta. Nykyasussaan katedraali edustaa romaanista ja barokkityyliä.

## Talous ja liikenne
Matkailu on Acqui Termen tärkeä elinkeino. Alueen kukkuloilla on viinitarhoja, viljanviljelyä ja muuta maataloutta. Paikallisia viinejä on muun muassa Dolcetto d'Acqui. Acqui Termessä harjoitetaan myös metalliteollisuutta, kemianteollisuutta ja elintarviketeollisuutta.

Acqui Termen rautatieasema, Stazione di Acqui Terme, on rataosuuksien Asti–Genova ja Alessandria–San Giuseppe di Cairo risteyksessä. Luoteis-Italiaa etelä–pohjoissuuntaisesti halkova moottoritie A26 kulkee Acqui Termen itäpuolitse.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Acqui Terme, Piemonte, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength
Henri Hietala

**Henri Hietala** (s. 7. tammikuuta 2001 Hamina) on suomalainen jääkiekkopuolustaja.

## Ura
Hietala on Haminan Kiekkoympyrät -80:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Kotkan Titaaneihin, josta Hietala siirtyi edelleen C-juniori-ikäisenä Saimaan Palloon. Hän oli kaudella 2016–2017 C-nuorten SM-sarjassa joukkueensa tehokkain puolustaja Reko Ristolan kanssa tehoilla 2+9=11. Kaudeksi 2017–2018 Hietala siirtyi Pelicansiin, jossa suurin osa hänen kaudestaan eteni seuran B2-nuorissa.

Kaudeksi 2018–2019 Hietala palasi Saimaan Palloon ja hän siirtyi seuran B-nuoriin. Kaudella 2019–2020 Hietala debytoi SM-liigassa, jossa hän pelasi neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hietala teki liigadebyyttinsä 4. maaliskuuta 2020 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Hänet merkittiin SaiPan kolmospuolustajapariin Jimi Jalosen viereen. Hietala sai ottelussa jääaikaa 3.30 minuuttia. Kauden 2020–2021 hän pelasi kokonaan SaiPan U20-joukkueessa.

Myös kauden 2021–2022 Hietala aloitti SaiPan U20-joukkueessa, mutta hän nousi kauden edetessä myös SM-liigajoukkueen vahvuuteen. Hietala avasi maalitilinsä liigassa heti kahdella osumalla kauden yhdeksännessä ottelussaan 28. tammikuuta 2022 vieraissa Porin Ässiä vastaan. Markku Tähtinen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Loppukaudella Hietala vakiinnutti paikkansa SM-liigassa, jossa hän pelasi kaikkiaan 25 runkosarjaottelua tehopistein 3+3=6. Helmikuussa 2022 Hietala teki SaiPan kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Kaudella 2022–2023 hän pelasi SM-liigassa 25 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Hietala pelasi miesten pelejä myös lainalla Mestis-joukkue Imatran Ketterässä kahdeksan runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen.

Huhtikuussa 2024 Hietala liittyi koejaksosopimuksella Vaasan Sportiin. Elokuussa seura vahvisti, että hänen koejaksonsa ei johtanut jatkosopimukseen. Neljä päivää myöhemmin Hietalan uutisoitiin siirtyvän kaudeksi 2024–2025 Mestis-joukkue Tutoon. Hänen kautensa jäi kuitenkin vain 25 runkosarjaottelun mittaiseksi.

## Yksityiselämä
Hietalan pikkuveli Niklas Hotti pelaa hyökkääjänä Vaasan Sportin U18-joukkuessa. Henri Hietalan isoisä Pertti pelasi koripalloa ja oli SM-sarjan paras korintekijä kaudella 1967–1968.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Juho Holmstén-Heiniö

**Juho Henrik Holmstén-Heiniö** (o.s. Holmstén, myöhemmin Heiniö; 30. kesäkuuta 1857 Pori – 7. marraskuuta 1932 Tampere) oli tamperelainen kelloseppämestari ja sähköteknikko. Hänen kokoelmiensa pohjalta on perustettu Tampereen teknillinen museo vuonna 1949.

Juho Holmstén aloitti 13-vuotiaana opiskelun kellosepän toimialalla J.G. Stenvallilla valmistuen kisälliksi 1875. Jo seuraavana vuonna oli hänen töitään Suomen yleisessä teollisuusnäyttelyssä ja hän sai palkinnon valmistamastaan kellonsoittimen painamiskoneesta. Vuonna 1878 hän osallistui Pariisin maailmannäyttelyyn, jossa hänen rakentamansa kalenterikello palkittiin ja hänet merkittiin kello- ja kultaseppien sekä hienomekaanikkojen akatemian jäseneksi. Holmstén palkittiin myös Moskovan maailmannäyttelyssä 1882 ja Antwerpenin maailmannäyttelyssä 1888 ja lukuisissa muissa näyttelyissä tämän jälkeen. Moskovan näyttelyssä ollut Holmsténin kronometrikello ostettiin Venäjän valtiolle. Holmstén julistettiin mestariksi 1879 Porissa mestarinäytteenään regulaattori-tarkkuuskello.

Holmstén tutki kello- ja sähkötekniikkaa Ruotsissa, Saksassa, Ranskassa, Sveitsissä, Belgiassa, Englannissa ja Amerikassa, suorittaen viimeksimainitussa maassa sähkötekniikan tutkinnon Limbachin teknikumissa. Vuonna 1911  Holmstén-Heiniö valmisti Bohmeyer-mallisen sähkökellon. Holmstén julkaisi useita kellosepänalaa koskevia oppikirjoja kuten 1883 Teollisuuslehdessä painatettu Kelloseppien oppikirja sekä oppikirjat niklauksesta, kultauksesta, hopeoinnista, kuparoinnista, jne. Vuonna 1916 Holmstén-Heiniö sai Suomen Teollisuusvaltuuskunnan kunniamerkin ja kutsuttiin vuonna 1925 Suomen kelloseppäliiton kunniajäseneksi.

Tampereen Käsityö- ja Tehdasyhdistyksen puheenjohtaja hän oli 1883–1887, ja vuodesta 1888 yhdistyksen sihteeri kuolemaansa asti. Vuonna 1908 Holmstén-Heiniö valittiin Suomen Teollisuusvaltuuskunnan keskuskomiteaan. Vuonna 1912 Holmstén-Heiniö teki Tampereen Käsityö- ja Tehdasyhdistykselle kirjastolahjoituksen ja järjesti yhdistyksen huoneistoon käsityömuseon. Vuodesta 1882 Juho Holmstén-Heiniö piti Tampereella nimeään kantavaa kellosepän- ja sähköteknillistä liikettä. 

Juho Heiniön puoliso oli Flora Fatima Heiniö (o.s. Jägerroos) Floran kuolemaan 1927 asti.

## Lähteet
Talino Manu

**Mahomet Emmanuel Yalim**, taiteilijanimeltään **Talino Manu** (1966 – 3. syyskuuta 2009) oli tšadilainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi. Hän ehti julkaista kaksi albumia ja saada kansainvälistä arvostusta ennen kuin kuoli liikenneonnettomuudessa Kélon ja Bongorin välisellä tieosuudella. 

Manu oli kotoisin Moïssalasta. Hän tuli tunnetuksi soukoustyylisellä albumillaan *Persévérer* (2003), jota seurasi *Il faut Oser* (2005). Hänen laulujensa sanat olivat arabiaksi, ranskaksi ja sarakielillä. Manu työskenteli Ranskassa ja saavutti erityistä suosiota Kongon tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa sekä Kamerunissa. Hänet nimitettiin postuumisti Tšadin kansallisen ritarikunnan ritariksi. Vuonna 2011 N'Djamenaan avattiin Manun mukaan nimetty kulttuuritila, joka liitti yhteen baletin, teatterin ja orkesterin.

## Lähteet
Niko-Petteri Nuutinen

**Niko-Petteri Nuutinen** (s. 7. heinäkuuta 1999 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Pelicansia. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Nuutinen pelannee lähinnä seuran A-nuorissa, joiden varakapteenina hän toimii. Nuutinen laukoo oikealta.

## Ura
Nuutinen on Jokereiden kasvatti. Hän siirtyi 16-vuotiaana Pelicansiin kaudeksi 2015–2016. Kaudella 2019–2020 Nuutinen nousi seuran A-nuorten varakapteeniksi. Hän debytoi kauden aikana myös miesten peleissä. Tammikuussa 2020 Pelicans lainasi Nuutisen yhden ottelun ajaksi Suomi-sarjajoukkue HC Giantsiin. Hän sai Pelicansissa tililleen ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa 4. maaliskuuta 2020 vieraissa Vaasan Sportia vastaan. Nuutinen merkittiin otteluun vain kolmella ketjulla lähteneen Pelicansin ylimääräiseksi hyökkääjäksi nelosketjuun. Hän jäi ottelussa lopulta ilman peliaikaa.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Immuunipuutostauti

**Immuunipuutostauti** tarkoittaa sairautta, joka johtuu immuunijärjestelmän puutteellisesta toiminnasta. Seurauksena on alttius infektioille. Immuunipuutostaudit voidaan jakaa primaarisiin (synnynnäisiin) ja sekundaarisiin (hankittuihin). Useimmat primaarit immuunipuutostaudit johtuvat geneettisistä häiriöistä valkosolujen tai komplementin toiminnassa. Sekundaarisen immuunipuutoksen mahdollisia syitä ovat mm. AIDS, syöpä, diabetes, aliravitsemus, krooninen infektio, sädehoito, sytostaattihoito ja hylkimisenestolääkitys.

Esimerkiksi autoimmuunisairautena pidetty Crohnin tauti on paljastunut virusten tai bakteerien aiheuttamaksi tulehdustaudiksi, joka johtuu immuunipuolustuksen liiasta passiivisuudesta.

## Lähteet
Lee Mi-ja

**Lee Mi-ja** (, s. 6. syyskuuta 1963) on eteläkorealainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.

Lee saavutti Etelä-Korean naisten maajoukkueessa olympiahopeaa Los Angelesissa 1984. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös Neuvostoliiton MM-kilpailuissa 1986. Vuonna 1986 Lee saavutti Aasian kisoissa hopeaa.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* Toinen profiili FIBA Archive
Tietoresurssit

**Tietoresurssit** ovat aineettomia organisatoorisia resursseja, jotka luokitellaan henkilöstöresursseihin, rakenneresursseihin ja suhderesursseihin.

*Henkilöstöresursseilla* tarkoitetaan sisäisiä sidosryhmiä, kuten esimiestä ja työntekijää, ja heidän ominaisuuksiaan, eli tietoa, kykyjä, taitoja, kokemuksia ja innovatiivisuutta. Niistä on tulossa kriittisiä resursseja organisoinnille, etenkin koska ne edistävät kykyä reagoida ja sopeutua muuttuvaan ympäristöön. 

*Rakenneresurssit* koostuvat kaikista niistä asioista, jotka jäävät organisaatioon, kun työntekijät ovat poistuneet rakennuksesta ja ovat jollain tavalla organisaation omistuksessa tai hallinnassa. Rakenneresursseihin sisältyy henkinen omaisuus ja infrastruktuuriresurssit. Immateriaalioikeudet ovat yrityksen omistuksessa ja lain suojaamia, ja niihin sisältyy patentteja, tavaramerkkejä ja tekijänoikeuksia. Infrastruktuuriset resurssit koostuvat organisaation ominaispiirteistä, kuten menetelmistä ja menettelytavoista, ja yksilöille tarjottavista organisointikonteksteista strategisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Siksi rakenteellisiin resursseihin kuuluvat muun muassa kulttuuri, prosessit, rutiinit sekä tieto- ja verkottumisjärjestelmät. 

*Suhderesursseihin* kuuluvat organisaation tuotemerkki ja imago markkinoilla sekä suhteet ulkoisiin sidosryhmiin (kuten hallitus, asiakkaat), yhteistyökumppanit ja jälleenmyyjät, toimittajat, asukkaat jne.). Organisaatiot eivät aina omista joitakin näistä resursseista, vaan ne ovat merkittäviä ja hallintaa vaativia suhteita. 

Tietoresurssien luokittelua näihin kolmeen osaan kutsutaan henkiseksi pääomaksi ja se on kehys tietoresurssien ja niihin liittyvien elementtien ymmärtämiseen. Tästä seuraa, että tietoresurssien ja henkisen pääoman käsitteet käsittävät kaikenlaiset aineettomat organisaation lähteet, jotka voivat olla joko muodollisesti omistettuja, käytettyjä tai epävirallisesti käyttöön otettuja ja mobilisoituja.

## Katso myös
* Tiedon taloustiede
* Tietojohtaminen

## Lähteet
Seong Jeong-a

**Seong Jeong-a** (, s. 25. joulukuuta 1965) on eteläkorealainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.

Seong saavutti Etelä-Korean naisten maajoukkueessa olympiahopeaa Los Angelesissa 1984. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös Soulin kesäolympialaisissa 1988, Neuvostoliiton MM-kilpailuissa 1986 ja Malesian MM-kilpailuissa 1990. Aasian kisoista Seong voitti kultaa vuonna 1990 ja hopeaa vuosina 1982 ja 1986.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* Profiili FIBA Archive 
* Profiili FIBA Archive 
* Profiili FIBA Archive