John Gielgud

**Arthur John Gielgud** ['ɡiːlɡʊd] (14. huhtikuuta 1904 Kensington, Lontoo, Englanti – 21. toukokuuta 2000 Wotton Underwood, Englanti) oli arvostettu brittiläinen teatteri- ja elokuvanäyttelijä.

Gielgud saavutti ensimmäisen kerran menestystä klassisissa rooleissa teatterissa. Hän näytteli ja ohjasi useita näytelmiä Royal Shakespeare Companyssa Stratford-upon-Avonissa. Etenkin Gielgudin *[[Hamlet]]*-rooli vuonna 1936 sai laajaa tunnustusta.

Ensimmäiset isot elokuvaroolinsa Gielgud teki jo 1930-luvulla brittiläisissä elokuvissa, mutta hän teki vasta viimeisinä vuosikymmeninä vaikutuksen suureen yleisöön. Hänen varhaisiin rooleisihinsa lukeutuvat brittiläinen valtiomies Benjamin Disraeli elokuvassa *[[The Prime Minister]]* (1940), roomalainen senaattori Gaius Cassius Longinus elokuvassa *[[Julius Caesar (vuoden 1953 elokuva)|Julius Caesar]]* (1953) ja George Plantagenet elokuvassa *[[Rikhard III (elokuva)|Rikhard III]]*.

Vanhemmiten Gielgud alkoi näytellä myös moderneissa näytelmissä. Hän esiintyi muun muassa Alan Bennettin (*Forty Years On*), David Storeyn (*Home*), Charles Woodin (*Veterans*), Edward Bond (*Bingo*) ja Harold Pinterin (*No Man’s Land*) näytelmissä. Elokuvarooleista merkittävimmät lienevät suoritukset elokuvissa *[[Arthur (vuoden 1981 elokuva)|Arthur]]*, josta hän sai parhaan miessivuosan Oscarin, Peter Greenawayn *[[Prosperon kirjat]]*, jossa Gielgud esittää Milanon herttua Prosperoa lausuen myös suuren osan muiden henkilöhahmojen repliikeistä, sekä *[[Loisto (elokuva)|Loisto]]*, jossa Gielgud esittää David Helfgottin opettajaa Cecil Parkesia.

Gielgudin viimeiseksi suureksi elokuvarooliksi jäi vuoden 1998 *[[Elisabet (elokuva)|Elisabet]]*, jossa hän esitti paavia. Viimeinen roolityö oli Samuel Beckettin näytelmään perustunut lyhytelokuva *Katastofi*. Gielgud kuoli muutamia viikkoja tuotannon jälkeen 96-vuotiaana.

Gielgud on yksi harvoista ihmisistä, jotka ovat voittaneet sekä Emmyn, Oscarin, Grammyn että Tonyn. Lisäksi hänet palkittiin kaksi kertaa Bafta-palkinnolla ja Golden Globella. Gielgud sai myös muita huomionosoituksia. Vuonna 1953 hänet lyötiin ritariksi, ja vuonna 1996 hänet otettiin jäseneksi Ansioritarikuntaan, johon kuuluu kulloinkin vain 24 elossa olevaa henkilöä.

## Palkintoja
### Oscarit
* 1983 Paras miessivuosa: *[[Arthur (vuoden 1981 elokuva)|Arthur]]*
Ehdokkaana:
* 1965 Paras miessivuosa: *[[Becket]]*
### Baftat
* 1975 Paras miessivuosa: *[[Idän pikajunan arvoitus (vuoden 1974 elokuva)|Idän pikajunan arvoitus]]*
* 1954 Paras brittiläinen näyttelijä: *[[Julius Caesar (vuoden 1953 elokuva)|Julius Caesar]]*
Ehdokkaana:
* 1997 Paras miessivuosa: *[[Loisto (elokuva)|Loisto]]*
* 1990 Paras televisionäyttelijä: *Summer's Lease* (minisarja)
* 1986 Paras miessivuosa: *[[Rakkauteni, kohtaloni]]*
* 1982 Paras miessivuosa: *[[Arthur (vuoden 1981 elokuva)|Arthur]]*
### Emmyt
* 1991 Paras miespääosa minisarjassa tai erikoisjaksossa: *Summer's Lease* (minisarja)
Ehdokkaana:
* 1989 Paras miespääosa minisarjassa tai erikoisjaksossa: *[[Sodan muisto]]*
* 1985 Paras miessivuosa minisarjassa tai erikoisjaksossa: *Romance on the Orient Express*
* 1984 Paras miessivuosa minisarjassa tai erikoisjaksossa: *[[Merten veijarit]]*
* 1982 Paras miessivuosa minisarjassa tai erikoisjaksossa: *[[Mennyt maailma (televisiosarja)|Mennyt maailma]]*
### Golden Globet
* 1989 Paras miessivuosa sarjassa, minisarjassa tai televisioelokuvassa: *[[Sodan muisto]]*
* 1982 Paras miessivuosa elokuvassa: *[[Arthur (vuoden 1981 elokuva)|Arthur]]*
Ehdokkaana:
* 1990 Paras miespääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa: *Sodan muisto* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*
*John Gielgud Internet Broadway Databasessa