open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ile Kallio Big Rock Band

**Ile Kallio Big Rock Band** oli suomalainen rock-yhtye, jonka Ile Kallio, Okko Laru ja Patrik Eriksson perustivat keväällä 2013. Yhtyeen esikoisalbumi ''Shook Up!'' julkaistiin keväällä 2015.__NOTOC__

## Uusi kokoonpano

Yhtyeen nettisivujen mukaan vuosina 2013–2015 yhtyeessä tenorisaksofonia soittanut Panu Syrjänen, trumpettia Mikko Koponen sekä baritonisaksofonia soittava Markus Holkko eivät myöhemmin enää olleet mukana kokoonpanossa, vaan torvisektiosta vastasi tenorisaksofonia soittava Esa Niiva.
IKBRB julkaisi toisen studioalbuminsa *[[Right Now (Ile Kallio Big Rock Bandin albumi)|Right Now]]* 2. syyskuuta 2016. Yhtyeen viimeisenä keikkana pidetään esiintymistä On The Rocks -ravintolassa 17. marraskuuta 2018.
## Jäsenet
* Ile Kallio – kitara
* Patrik Eriksson – laulu
* Aleksi Kallio – rummut
* Masa Maijanen – basso
* Puke Kataja – koskettimet
* Esa Niiva – tenorisaksofoni

### Entiset jäsenet
* Panu Syrjänen – tenorisaksofoni (2013–2015)
* Mikko Koponen – trumpetti (2013–2015)
* Markus Holkko – baritonisaksofoni (2013-2015)
*Okko Laru – rummut (2013–2017)

## Diskografia
* 
* 

## Lähteet
Pico Bolívar

**Pico Bolívar** on Venezuelan korkein vuori. Vuoren korkeus on 4&nbsp;978 metriä merenpinnan yläpuolella. Vuori sijaitsee Méridan osavaltiossa maan luoteisosassa. Vuori on nimetty venezuelalaisen vallankumousjohtajan Simón Bolívarin mukaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Philip Jackson (näyttelijä)

**Philip Jackson** (s. 18. kesäkuuta 1948 Retford, Nottinghamshire, Englanti, Iso-Britannia) on brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa ylikomisario Jappin roolissa Agatha Christien menestysromaaneihin perustuvassa ITV:n televisiosarjassa *[[Hercule Poirot (televisiosarja)|Hercule Poirot]]* (1989–2002, 2013) ja apotti Hugon roolissa *[[Robin of Sherwood]]* -sarjassa (1984–1986). 

2000-luvulla Jackson on näytellyt päärooleja muun muassa komediasarjoissa *Boomers*, *Raised by Wolves*, *Home Time* ja *Sugartown*. Hän on vierallut useissa tunnetuissa televisiosarjoissa, kuten *[[Coronation Street]]*, *A Touch of Frost*, *Foylen sota*, *[[Midsomerin murhat]]*, *[[Sydämen asialla]]*, *[[Pikku-Britannia]]*, *[[Ylämaan kettu]]*, *[[Vielä virtaa]]*, *[[Hiljainen todistaja]]*, *[[Cuckoo]]*, *[[Murha paratiisissa]]* ja *[[Ryhmä Pullman]].

Jackson on näytellyt myös elokuvissa *Kapina nuorisovankilassa*, *Give My Regards to Broad Street*, *Brassed Off*, *Grow Your Own*, *Mike Bassett: England Manager* sekä *My Week with Marilyn''.

Jackson on naimisissa Sally Baxterin kanssa, ja heillä on kaksi lasta.
Pauline Moran

**Pauline Moran** (s. 26. elokuuta 1947 Blackpool, Lancashire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen näyttelijä, juontaja ja astrologi. Hän on näytellyt muun muassa neiti Lemonin roolissa Agatha Christien menestysromaaneihin perustuvassa televisiosarjassa *[[Hercule Poirot (televisiosarja)|Hercule Poirot]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Teemu Karjalainen

**Teemu Karjalainen** (s. 29. toukokuuta 1995 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Forssan Palloseurassa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Karjalainen laukoo oikealta.

## Ura
### Seuraura
Karjalainen on Hämeenlinnan Pallokerhon kasvatti. Hän toimi kaudella 2010–2011 seuran C-nuorten kapteenina. Kaudella 2011–2012 Karjalainen toimi HPK:n B-nuorten varakapteenina. Kaudella 2012–2013 hän nousi joukkueen kapteeniksi ja oli HPK:n paras syöttäjä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 6+31=37.

Kaudella 2015–2016 Karjalainen nousi HPK:n SM-liigajoukkueeseen vakiokokoonpanon lähtijöiden ja loukkaantumisten myötä. Hän teki liigadebyyttinsä runkosarjan viidenneksi viimeisellä kierroksella 2. maaliskuuta 2016 Espoo Bluesia vastaan. Karjalainen merkittiin kolmella täydellä ketjulla otteluun lähteneen HPK:n ylimääräiseen ketjuun yhdessä Teemu Kaislehdon kanssa. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.19 minuuttia. Karjalainen pelasi kauden aikana kaikkiaan neljä SM-liigaottelua ilman tehopisteitä.

Kaudeksi 2016–2017 Karjalainen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue Forssan Palloseuraan. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Karjalaisen ensimmäinen kokonainen kausi miesten peleissä toi 31 runkosarjaottelussa tehot 9+23=32 ja yhdessä playoff-ottelussa yhden maalin. Kaudella 2017–2018 hän oli tehoilla 10+24=34 FPS:n toiseksi paras pistemies Jyri Waajakosken jälkeen. Karjalainen valittiin Suomi-sarjan tammikuun kuukauden pelaajaksi. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi jatkamaan Suomi-sarjauraansa vuoden mittaisella sopimuksella JHT Kalajokeen.

Karjalainen teki kaudeksi 2019–2020 sopimuksen FPS:n kanssa, mutta hänen sopimuksensa purettiin kuitenkin yhteisymmärryksessä ennen ensimmäistäkään ottelua, kun Karjalaisen harjoitteleminen ei ollut mahdollista työkiireiden vuoksi. Hän ei pelannut koko kauden aikana ja päätti jo lopettaa koko pelaajauransa. Lokakuussa 2020 Karjalainen palasi kuitenkin try-outille Mestikseen nostettuun FPS:ään, kun joukkue tarvitsi leveyttä sentteriosastolleen Olli Maansaaren jouduttua loppukaudeksi sivuun. Hän sai koejaksonsa päätteeksi loppukauden 2020–2021 kattavan jatkosopimuksen.

### Maajoukkueura
Karjalainen on ollut Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkueen mukana.

## Muuta
Karjalainen valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseon lukiosta keväällä 2014.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Gabriel Petrović

**Gabriel Petrović** (s. 25. toukokuuta 1984 Solna, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Petrovićillä on myös Bosnia ja Hertsegovinan kansalaisuus.

Petrović aloitti ammattilaisuransa kotikaupunkinsa suurseurassa AIK:ssa vuonna 2002. Hän esiintyi yhteensä seitsemässä ottelussa ennen siirtymistään toiseen solnalaisseuraan, silloiseen FC Café Operaan, vuonna 2004. Petrović pelasi seurassa vain vuoden, ja palasi seuraavaksi kaudeksi takaisin AIK:hon. Tällä kertaa hän pelasi yhteensä 14 ottelussa, mutta myös visiitti AIK:hon jäi vain vuoden mittaiseksi.

Kaudeksi 2006 Petrović suuntasi Suomeen ja Veikkausliigassa pelanneeseen IFK Mariehamniin. Hän pelasi kaudella yhteensä 23 ottelussa, mutta palasi seuraavaksi vuodeksi Ruotsiin ja entiseen seuraansa Café Operaan, jonka nimi oli tosin vaihtunut FC Väsby Unitediksi. Tällä kertaa Petrović oli seurassa kaksi kautta, minkä jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2009 Allsvenskaniin nousseen IF Brommapojkarnan riveihin. Hän vietti seurassa yhteensä seitsemän kautta, kunnes joulukuussa 2015 edessä oli jälleen paluu yhteen entisistä seuroista. IFK Mariehamn julkisti tehneensä kaksivuotisen sopimuksen Petrovićin kanssa.

## Lähteet
Pia Wurtzbach

**Pia Alonzo Wurtzbach** (s. 24. syyskuuta 1989 Stuttgart, Baden-Württemberg, Saksa) on saksalais-filippiiniläinen malli, näyttelijä ja missi. Hän on vuoden 2015 Miss Universum.

Wurtzbach syntyi saksalaiselle isälle ja filippiiniläiselle äidille Länsi-Saksassa. Perhe muutti Filippiineille hänen ollessaan 5-vuotias. Hänen vanhempansa erosivat hänen ollessaan 11-vuotias ja hänestä tuli perheen elättäjä näyttelijän ja mallin töillä. Wurtzbach puhuu sujuvasti cebuanoa, englantia ja tagalogia sekä alkeellista saksaa.

Osallistuttuaan kahtena aiempana vuotena samaan kilpailuun, Wurtzbach voitti Miss Filippiinit -kilpailun vuonna 2015. Hän edusti maataan Miss Universum -kilpailussa Las Vegasissa 20. joulukuuta 2015. Juontaja Steve Harvey julisti ensin virheellisesti Miss Kolumbia Ariadna Gutiérrezin voittajaksi, mutta palasi lavalle ja korjasi Wurtzbachin olevan oikea voittaja. Wurtzbach oli kolmas filippiiniläinen Miss Universum sitten Gloria Diazin voiton vuonna 1969 ja Margarita Moranin vuonna 1973.

Wurtzbach seurusteli filippiiniläis-sveitsiläisen kilpa-ajajan Marlon Stöckingerin kanssa, kunnes he erosivat vuonna 2019. Vuonna 2020 hän ilmoitti seurustelevansa skotlantilaisen yrittäjän Jeremy Jaunceyn kanssa. He menivät naimisiin Seychelleillä 24. maaliskuuta 2023.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Luettelo slovenialaisista olympiamitalisteista

**Luettelo slovenialaisista olympiamitalisteista** sisältää kaikki olympiamitalin voittaneet sloveenit. Slovenia oli vuodet 1896–1918 osa Itävalta-Unkaria, ja sloveenit kilpailivat Itävallan lipun alla. Vuodet 1918–1943 Slovenia oli osa Jugoslavian kuningaskuntaa ja vuodet 1943–1992 sosialistisena tasavaltana osa Jugoslavian liittotasavaltaa, joten sloveenit edustivat tuona aikana Jugoslaviaa. Sloveenit ovat edustaneet itsenäistä Slovenian tasavaltaa olympialaisissa vuoden 1992 talviolympialaisista lähtien.

Nykypäivän Sloveniaan osittain kuuluva Istria luovutettiin vuoden 1919 Saint-Germainin rauhassa Italialle. Alue muuttui Triesten vapaa-alueeksi vuonna 1947 Pariisin rauhansopimuksen jälkeen, ja lopulta vapaa-alueen toinen puolisko liitettiin osaksi Jugoslaviaa vuonna 1954. Sloveniaan nykypäivänä kuuluvat asutuskeskukset Izola, Koper, Piran ja Portorož kuuluivat Italiaan vuodet 1919–1947. Näiden aluemuutoksien myötä Italiaan jäi suuri sloveenien vähemmistö. Tähän etniseen ryhmään kuuluvat urheilijat edustavat Italiaa olympialaisissa. Italian sloveeneja ei katsota tässä luettelossa sloveeneiksi, vaan omaksi etniseksi vähemmistöksi.

Ensimmäinen slovenialainen olympiamitalisti oli miekkailija Rudolf Cvetko. Cvetko voitti hopeaa 1912 Tukholman olympialaisissa edustaen Itävaltaa. Cvetko oli myös ensimmäinen olympialaisissa kilpaillut sloveeni.

Menestynein sloveeni olympialaisissa on voimistelija Leon Štukelj, joka voitti yhteensä kuusi olympiamitalia. Neljä mitalia ovat voittaneet alppihiihtäjä Tina Maze sekä soutaja Iztok Čop.

## Mitalistit

### Kultamitalistit

### Hopeamitalisit

### Pronssimitalisit

## Tilastot

## Katso myös
* Luettelo Sloveniaa olympialaisissa edustaneista urheilijoista

## Lähteet
* 
* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Jan Kralj

**Jan Kralj** (3. maaliskuuta 1995 Ljubljana) on slovenialainen lumilautailija. Kralj on osallistunut kerran olympialaisiin, kolmesti MM-kilpailuihin ja laskenut 16 maailmancupin osakilpailua.

Kralj osallistui vuonna 2014 Sotšin talviolympialaisissa halfpipeen. Hän oli lopputuloksissa 29:s.

Maailmancupin osakilpailuissa Kraljin paras sijoitus on 13:s sija joulukuulta 2013 Rukalta.

## Lähteet

*  
* 

### Viitteet
Vuokraturva

**Vuokraturva** on vuokra-asuntojen välitystä ja asuntosijoittamisen palveluja tarjoava yritys. Vuokraturvaan kuuluva Myyntiturva myy asuntoja kiinteillä välityspalkkioilla. Vuokraturva kuuluu Timo Metsolan yritysryhmään.

## Lähteet
*Yrityksen verkkosivusto
### Viitteet
St. Andrew (1622)

**St. Andrew** oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1622 vesillelaskettu 42-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

## Valmistus
Alus tilattiin helmikuussa 1622 Deptfordin telakalta, missä rakennustöistä vastasi Burrell. Se laskettiin vesille 1622.

## Palvelus
Alus otettiin palvelukseen 1623 Espanjan sotaretkeä varten päällikkönään lordi Morley.

Vuonna 1660 aluksen aseistuksena oli 56 tykkiä. Alus haaksirikkoutui vuonna 1666.

## Lähteet
*

### Viitteet
Triumph (1623)

**Triumph** oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1623 vesillelaskettu 42-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

## Valmistus
Alus tilattiin 3. helmikuuta 1623 Deptfordin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi William Burrell. Se laskettiin vesille vielä samana vuonna. Aluksen valmistuskustannukset olivat 10&nbsp;142 puntaa.

## Palvelus
Alus otettiin palvelukseen 1625 Cadizin sotaretkea varten päällikkönään lordi Willoughby. La Rochellen edustalla vuonna 1627 aluksen päällikkyys oli Buckinghamin herttualla ja John Wattsilla. Vuosina 1636-1637 aluksen päällikkyys oli Northumberlandin jaarlilla ja William Rainborow'lla.

Vuonna 1660 aluksen tykkien lukumäärä oli 64, mutta sitä lisättiin vielä vuonna 1666 72:een.

Alus myytiin vuonna 1688.

## Lähteet
*

### Viitteet
Jarno Koivunen

**Jarno Olavi Koivunen** (s. 3. tammikuuta 1975) on suomalainen seiväshyppyvalmentaja ja entinen seiväshyppääjä. Hän on valmentanut muun muassa seiväshyppääjiä Minna Nikkasta ja Wilma Murtoa ja on toiminut naisten seiväshypyn osa-aikaisena lajivalmentajana Suomen Urheiluliitossa.

Koivusen ennätys seiväshypyssä on ulkona 535 cm ja hallissa 535 cm (2001). Hän voitti sisäratojen SM-kisoissa kultaa 2001 ja pronssia 1997 ja oli Kalevan kisoissa parhaimmillaan viides 2001 ja 2002. Koivunen edusti urheilu-urallaan Kosken Kaikua ja Turun Weikkoja. Hänen kilpauransa päättyi vuonna 2006.

Koivunen on koulutukseltaan fysioterapeutti ja liikunnanohjaaja. Hän on työskennellyt Turun seudun Urheiluakatemiassa ja toiminut eri lajien urheilijoiden fyysisenä valmentajana. Koivunen on toiminut myös seiväskoulun ohjaajana Turun Kupittaalla.

## Lähteet
Hankajärvi (Parkano)

**Hankajärvi**  eli **Hankojärvi**  on Pirkanmaalla Parkanossa Vahojärven kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Hankajärvi on osa Vahojärven-Aurejoen aluetta.

## Maantietoa
Järven pituus on 1,5 kilometriä, leveys 1,1 kilometriä ja sen pinta-ala on 46 hehtaaria. Se sijaitsee Vahojärven kylässä Vahojärven ja Ruojärven välissä. Järvi sijaitsee maastossa olevassa painaumassa, joka on virtaussuuntaan nähden poikittain. Järveä kiertää 140 metrin korkeusjäyrä, mutta esimerkiksi eteläpäässä vedestä kohoaa yli 20 metriä korkeita mäkiä. Järvi on saareton. Siihen laskee seitsemän metsä- tai pelto-ojaa. Suurin osa järven läpi virtaavasta vedestä tulee Vahojärveltä, Vähäjärveltä ja Hankalammelta kapean salmen kautta. Hankajärven vesi kulkeutuu toisen salmen kautta Hepolahteen, josta se laskee Lierunkosken kautta Melajokeen ja siitä edelleen Ruojärveen. Rantaviivan pituus on 5,4 kilometriä. Rannat ovat pääosin kangasmetsää, mutta rantaa reunustaa peltotilkut kolmessa kohtaa. Järven ympärillä sijaitsee kolme maatilaa ja rannoille on rakennettu kolmekymmentä vapaa-ajan asuntoa. Järven pohjoisrannan ohittaa yhdystie 13289 ja länsirantaa seuraa etelään Saukonperälle asti kulkeva tie. Tampere-Seinäjoki-junarata ohittaa järven itäpuolta kulkien Vähäjärven yli.

## Virkistys
Järven pohjoispään länsirannalla sijaitsee Vahojärven leirikeskus, jonka omistaa Parkanon kaupunki.

Järven vedenlaatu seuraa pienellä viiveellä Vahojärven vedenlaatua. Järvi kuuluu osana opastettua melontareittiä Aurejärvi–Petäjäjärvi–Vahojärvi–Ruojärvi–Leppäsjärvi–Kyrösjärvi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kalapaikka.net: Hankajärvi
Gorazd Štangelj

**Gorazd Štangelj** (s. 27. tammikuuta 1973 Novo mesto) on slovenialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1997–2011. 

Štangelj aloitti ammattilaisuransa slovenialaisessa KRKA - Telekom Slovenije -joukkueessa  1997–1998, minkä jälkeen edusti italialaisia Mobilvetta Design - Northwavea 1999, Liquigas-Pataa 2000–2001, Fassa Bortoloa 2002–2003, Saecoa 2004, Lamprea 2005–2007 ja Liquigasta 2008–2009 sekä kazakstanilaista Astana Teamia 2010–2011.

Štangelj menetti vuonna 2000 voittamansa maantieajon Slovenian-mestaruuden jäätyään kiinni efedriinin käytöstä. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän sai kahden viikon starttikiellon liian korkean hematokriittiarvon vuoksi..

## Saavutuksia
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats, Trap-friis.dk

;1994
:GP Kranj, voitto
;1996
:Giro del Belvedere, voitto
;1998
:GP Kranj, kokonaiskilpailun ja etapin 2 voitto
:Niedersachsen Rundfahrt, etapin 5 voitto
:Slovenian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
:Course de la Solidarité Olympique, etapin 2 (aika-ajo) voitto
:Superprestige Gars, voitto
;1999
:Commonwealth Bank Classic, kokonaiskilpailun voitto
:GP Kanton Aargau Gippingen, kolmas
;2000
:Trofeo Melinda, voitto
:GP du Midi libre, etapin 5 voitto
:Itävallan ympäriajo, etapin 2b (aika-ajo) voitto
:Pariisi–Tours, viides
:Lombardian ympäriajo, yhdeksäs
:MM-kilpailut, maantieajossa 13:s
;2001
:Giro di Toscana, voitto
;2004
:Olympialaiset, aika-ajossa 34:s, maantieajossa 40:s
;2005
:MM-kilpailut, maantieajossa 20:s
:Lombardian ympäriajo, seitsemäs
;2007
:Critérium International, mäkikirikilpailun voitto
;2008
:Espanjan ympäriajo, etapin 1 (joukkueaika-ajo) voitto
:MM-kilpailut, maantieajossa 18:s
;2010
:Maantieajon Slovenian-mestaruus

## Lähteet
Rok Marguč

**Rok Marguč** (s. 25. toukokuuta 1986 Celje, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialainen lumilautailija ja maailmanmestari.

Marguč voitti paripujottelun maailmanmestaruuden vuonna 2013 Stonehamissa. Lisäksi hänellä on MM-hopea parisuurpujottelusta vuodelta 2011 ja MM-pronssit paripujottelusta vuosilta 2011 ja 2015.

Olympialaisiin Marguč on osallistunut viidesti. Vancouverissa 2010 hän oli parisuurpujottelussa 23:s. Sotšissa 2014 hän oli paripujottelun 12:s ja parisuurpujottelun viides. Pyeongchangissa 2018 hän sijoittui parisuurpujottelussa 17:nneksi, Pekingissä 2022 samassa lajissa 25:nneksi ja Milanon ja Cortinan olympialaisissa 2026 16:nneksi.

Marguč on voittanut urallaan yhden maailmancupin osakilpailun ja ollut kolmen parhaan joukossa yksitoista kertaa. Hän oli parisuurpujottelun maailmancupin kolmas kaudella 2012–2013.

## Lähteet

*  
* 

### Viitteet
ITC (yhtiö)

**ITC Ltd** on suuri intialainen, erityisesti tupakkateollisuuteen keskittynyt, nyttemmin kasvavasti monialainen holdingyhtiö. Yhtiön toiminta on jaettu neljään toimialueeseen: nopealiikkeiset kuluttajatuotteet, hotellit, paperi ja pakkaus sekä maatalousliiketoiminta. Nopealiikkeisiä kuluttajatuotteita ovat esimerkiksi tupakka, sikarit, leivonnaiset ja makeiset, paperikauppatuotteet ja pikaruoka. Maatalousliiketoimintaan kuuluu kaupankäyntiä esimerkiksi soijalla, mausteilla, kahvilla ja lehtitupakalla. Yhtiön kotipaikka on New Delhi.

Yhtiön osake noteerataan Intian Mumbain molemmissa pörsseissä (BSE ja NSE). Maaliskuun 2016 alussa ITC Limited oli markkina-arvoltaan (261&nbsp;403 crorea Intian rupiaa) Intian kolmanneksi suurin julkisesti noteerattu yhtiö.

Yritys perustettiin 24. elokuuta 1910 nimellä *Imperial Tobacco Company of India Ltd*. Vuonna 1970 yhtiön nimeksi vaihdettiin *India Tobacco Company Ltd* ja vuonna 1974 *I.T.C. Ltd*. Yritysnimen pisteet saivat lähteä syyskuussa 2001. Koko toimintansa aikana yrityksen ydintuotteisiin ovat kuuluneet savukkeet ja lehtitupakka. Vuonna 1925 sai alkunsa pakkaus- ja painotuotteisiin liittyvä liiketoiminta, joka tuki savukekauppaa ja josta kehittyi Intian hienostunein pakkausalan osaaja. Hotellitoiminta käynnistyi vuonna 1975 Chennaista hankitun hotellin myötä.


Wills Navy Cut back.JPG|Tupakkatuotteet ovat ICT-yhtiön päätuotteita.
ITC-Grand-Chola-Chennai-2.JPG|ITC Grand Chola on suuri, ekosertifioitu viiden tähden hotelli Chennaissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*ITC flags off world’s largest green hotel (15.9.2012)  (thehindubusinessline.com)
* ITC secures LEED platinum rating for all its luxury hotels (19.7.2011)   (economictimes.indiatimes.com)
*ITC e-Choupal wins Stockholm Challenge Award (14.5.2006)  (thehindubusinessline.com)
*ITC Hotels  (itchotels.in)
Robert Pintarič

**Robert Pintarič** (s. 25. maaliskuuta 1965 Ljubljana) on slovenialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena slovenialaisessa KRKA - Telekom Slovenije -joukkueessa 1998–1999.

## Saavutuksia
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats

;1988
:Jadranska Magistrala, kokonaiskilpailun voitto
;1995
:Slovakian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
:Slovenian ympäriajo, etappien 1 ja 2a voitto
;1996
:Slovenian ympäriajo, etapin 3a voitto
:Olympialaiset, aika-ajossa 32:s, maantieajossa 70:s
:Slovakian ympäriajo, etapin 2 voitto
;1997
:Kroatian ympäriajo, prologin voitto
:Slovakian ympäriajo, etapin 9 (aika-ajo) voitto
;1998
:Serbian ympäriajo, kokonaiskilpailun sekä 2. ja 5. etapin voitto

## Lähteet
A&O (kauppaketju)

**A&O‑ryhmä r.y. – A&O‑gruppen r.f.**, alun perin **ASO-ryhmä r.y.**, oli suomalaisten Tuko-keskusliikettä käyttävien päivittäistavarakauppiaiden vapaaehtoinen yhteistyöketju, joka toimi vuosina 1955–1978. ASO-toimintamalli ja -nimi olivat peräisin Länsi-Saksasta. Kuluttajille ryhmä näkyi ASO- ja sitten A&O-tunnuksia käyttävinä elintarvikemyymälöinä ja niiden alueellisena tai valtakunnallisena yhteismainontana. Kauppaketjun asiakaslehtenä ilmestyi vuosina 1959–1963 *Äidin kauppa*. Kauppiaiden ja henkilökunnan lehtenä toimivat 1963–1965 *ASO-viiri* ja sen jatkaja *A&O-myyntineuvoja*.

## Historiaa

Tukolaiset vähittäiskauppiaat etsivät 1950- ja 1960-luvulla ratkaisuja kiristyvään kilpailuun muun muassa vapaaehtoisista ketjuista, joiden avulla voitaisiin lisätä tehokkuutta yhteisostoilla, yhtenäisillä ketjutunnuksilla ja yhteismainonnalla. Näin syntyivät A&O-ketjun (1955) lisäksi Spar- (1962) ja Tr- (1969) -nimiset ketjut, joiden tunnukset, yhteistyökumppanit ja toimintafilosofia olivat osittain peräisin muista Euroopan maista.

A&O-yhteistoiminta alkoi vuonna 1955 nimellä ASO-ryhmä r.y. Vuonna 1966 ryhmä liittyi eurooppalaiseen yhteistoimintaan ja sen mukaisesti uudeksi nimeksi otettiin A&O. Alueellisten Tuko-ryhmän tukkukauppojen asiakaskauppiaat muodostivat paikallisia A&O-työryhmiä, joiden puheenjohtajat kokoontuivat valtakunnallisessa A&O-puheenjohtajistossa, joka oli ryhmän ylin päättävä elin. A&O-yhteistoiminnassa eivät olleet mukana kaikkein suurimmat Tukon tukkuliikkeet, vaan se oli enimmillään 16 keskisuuren tukkukaupan ja niiden asiakaskauppiaiden yhteistoimintaa.

1970-luvulla Tukossa alettiin vähitellen huomata monien ketjutunnusten hankaluus markkinoinnin järkeistämisen kannalta. A&O-, Spar- ja Tr-tunnuksista luovuttiin, ja kaikki Tuko-ryhmän vähittäiskaupat ryhtyivät vuoden 1978 alusta käyttämään pelkästään T-tunnusta.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

*Hoffman, Kai: *Tukkukauppaa, keskusliiketoimintaa, järjestötoimintaa : yksityisen tukkukaupan historia.* Edita, 2004. 
*Kuitunen, Marjatta & Salonen, Kari: *A&O-ryhmä r.y. 20 vuotta 1955–1975*. Helsinki 1976.
**Tukkukauppojen Oy 1924–1964. 40 vuotta itsenäisen tukkukaupan taloudellista yhteistyötä*. Helsinki 1964.
**Kolme porrasta tulevaisuuteen. Juhlakirja Tukkukauppojen täyttäessä 60 vuotta 16.4.1984*. Jyväskylä 1984.
Kristijan Koren

**Kristijan Koren** (s. 25. marraskuuta 1986 Postojna, Notranjska) on slovenialainen maantiepyöräilijä. Hän 
aloitti ammattilaisuransa italialaisessa Bottoli Nordelettrica Ramonda -joukkueessa 2009, minkä jälkeen edusti niin ikään italialaista Liquigas/Cannondale Pro Cycling Teamia 2010–2014. Vuosina 2015–2017 hän on ajoi yhdysvaltalaistallissa, nimeltään viimeksi Cannondale-Drapac. Vuosina 2018–2019 hän edusti Bahrain-Meridaa.

Koren joutui keskeyttämään osallistumisensa Italian ympäriajoon toukokuussa 2019 epäillyn dopingrikkomuksen vuoksi. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon 15. toukokuuta 2019 – 14. toukokuuta 2021. Hän edusti slovenialaista Adria Mobil -joukkuetta viimeisillä ammattilaiskausillaan 2022–2023.

Koren on voittanut Slovenian-mestaruuden aika-ajossa vuonna 2007 ja maantieajossa 2022.

## Saavutuksia
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats

;2006
:Aika-ajon alle 23-v. Slovenian-mestaruus
;2007
:Aika-ajon Slovenian-mestaruus
;2008
:Kuuban ympäriajo, 5. ja 13. etapin voitto
:Istrian Spring Trophy, prologin voitto
:Côte picarde (alle 23-v. kilpailu), voitto
:MM-kilpailut, alle 23-v. aika-ajossa seitsemäs
:Maantieajon sotilaiden maailmanmestaruus
;2009
:Giro della Regione Friuli Venezia Giulia, 3. etapin voitto
:Baby Giro, 8. ja 9. etapin voitto
:Giro della Valle d'Aosta, 6. etapin voitto
;2010
:GP Città di Camaiore, voitto
;2012
:Slovenian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, pistekilpailun voitto, 4. etapin (aika-ajo) voitto
:MM-kilpailut, aika-ajossa 17:s
;2014
:GP Beghelli, toinen
;2022
:Maantiajon Slovenian-mestaruus

## Lähteet
Finest+FM

**Finest+FM** on Suomen ainoa vironkielinen radiokanava, jonka perusti suomenvirolainen levyjuontaja Argo Lepik tukemaan kasvanutta maanmiestensä yhteisöä. Yksi perustamisen motiiveista oli myös se, että virolaisiakin pienemmällä vähemmistöllä eli venäläisillä oli jo kauan ollut oma asemansa. Radioasema aloitti internetissä 14. marraskuuta 2013. Radion kuuluvuusalue keskittyy suomenvirolaisten pääasialliselle asuinalueelle eli Etelä-Suomeen.

Radio on musiikkisisällöltään keskittynyt kansainväliseen tanssimusiikkiin ja 80-90-lukujen virolaiseen pop- ja tanssimusiikkiin sekä tuorempiin virolaishitteihin. Lisäksi kanavalla käydään läpi Suomen ja Viron uutisia sekä lähetetään ylipäätään virolaisten elämää Suomessa käsittelevää vironkielistä puheohjelmaa. Mainostajat ovat suomalaisia, suomenvirolaisia ja virolaisia yrityksiä.

Vuoden 2020 alussa Finest+FM aloitti lähetykset Helsingissä taajuudella 98,5 MHz ja Hyvinkäällä sekä Kanta-Hämeessä taajuudella 94,4 MHz. Radion studio sijaitsee MTV Uutisten studiolla Pasilan Ilmalassa.

## Lähteet

## Linkit
* Finest FM:n kuuntelu 
* Aseman kotisivut
Martin Hvastija

**Martin Hvastija** (s. 30. marraskuuta 1969 Ljubljana) on slovenialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1996–2004. 

Hvastija edusti ammattilaisurallaan italialaisia talleja: Cantina Tolloa 1996–1998, Ballan-Alessiota 1999, Alessiota 2000–2002, Tenaxia 2003 ja Alessio-Bianchia 2004. Uransa viimeisen kauden 2005 hän ajoi slovenialaisessa Perutnina Ptuj -joukkueessa..

## Saavutuksia

Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
;1997
:Circuito Montañés, 1., 3. ja 7. etapin voitto
:GP Kranj, voitto
;1998
:GP Kranj, 3. etapin voitto
:MM-kilpailut, aika-ajossa 12:s, maantieajossa 18:s
;1999
:Tanskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
;2000
:GP Istria 4, voitto
:Olympialaiset, aika-ajossa 22:s, maantieajossa keskeytys
;2001
:Vuelta a Andalucía, 4. etapin voitto
:Omloop van de Vlaamse Scheldeboorden, voitto
:E3 Prijs Vlaanderen, kolmas
;2002
:Gent–Wevelgem, viides
;2004
:Rauhanajo, 5. etapin voitto
;2005
:GP Kranj, voitto

## Lähteet
Timo Välisaari

**Timo Välisaari** (s. 5. tammikuuta 1980) on suomalainen näyttelijä.

Välisaari valmistui Tampereen yliopiston näyttelijäntyönlaitokselta vuonna 2004 ja on sen jälkeen näytellyt muun muassa Tampereen teatterissa, Kansallisteatterissa, Kotkan kaupunginteatterissa ja Lahden kaupunginteatterissa. Lisäksi hän on näytellyt elokuvissa ja tv-sarjoissa, kuten Betoniyö, Roba ja Sydänjää.

## Yksityiselämä
Timo Välisaari asuu avoliitossa näyttelijä Elsa Saision kanssa, ja heillä on kaksi lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* www.timovalisaari.com
AEO

**AEO** (Authorised Economic Operator) on maailmanlaajuinen hanke, jonka tavoitteena on edistää kansainvälisten toimitusketjujen turvallisuutta. AEO-valtuutettu taloudellinen toimija on yritys, joka on saanut Suomen tullin turvallisuustodistuksen tullaus- ja logistiikkatoiminnoilleen, ja on sen vuoksi oikeutettu etuihin koko EU:n alueella

Suurin osa järjestön yli 170 jäsenvaltiosta on hyväksynyt käsitteen ja käynnistää oman AEO-ohjelmansa tulevaisuudessa. EU:n AEO-toimijat on rekisteröity Euroopan komission Verotuksen ja tulliliiton pääosaston tietokantaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Authorised Economic Operators - tietokanta
Ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2016

**Ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2016** järjestettiin Lee Valley VeloParkilla Lontoossa, Britanniassa 2.–6. maaliskuuta 2016. Kilpailujen ohjelmassa oli kymmenen lajia miehille ja yhdeksän naisille.

## Mitalistit
Lähde: tissottiming
### Naiset

### Miehet

## Lähteet ja huomautukset
Magnus Kim

**Magnus Kim** (, Norjassa *Magnus Bøe*, s. 21. heinäkuuta 1998 Busan, Etelä-Korea) on eteläkorealais-norjalainen maastohiihtäjä. Kim edustaa Fossum IL -seuraa ja kilpailee Etelä-Korean väreissä.

Kim saavutti kaksi kultaa ja yhden hopean vuoden 2016 nuorten talviolympialaisista Lillehammerista. Vuoden 2016 nuorten MM-kilpailuista Romaniasta hän saavutti kaksi hopeaa.

Kim debytoi maailmancupissa joulukuussa 2015 Lillehammerin sprintissä sijoittuen sijalle 66.

Kimin isä on norjalainen ja äiti eteläkorealainen. Kim on saanut hiihto-oppinsa Norjassa, mutta edustaa Etelä-Koreaa. Etelä-Koreassa hän on tunnettu talk show- ja urheiluohjelmien juontajana.

## Lähteet
Nexhmije Hoxha

**Nexhmije Hoxha** (o.s. **Xhuglini**; 7. helmikuuta 1921 Bitola, Jugoslavia – 26. helmikuuta 2020) oli albanialainen kommunistipoliitikko ja johtaja Enver Hoxhan puoliso maan kommunistisen hallinnon aikana.

## Elämäkerta
Nexhmije Xhuglini syntyi Bitolassa 7. helmikuuta 1921. Hän valmistui pedagogisesta tyttökoulusta Tiranassa vuonna 1941 ja työskenteli sittemmin opettajana samassa kaupungissa. Hän oli vuodesta 1937 ollut yhteyksissä shkodërilaiseen kommunistiryhmittymään ja oli kommunistisen puolueen jäsen vuodesta 1941. Hänet tuomittiin kommunistiyhteyksistään poissaolevana 12 vuoden vankeusrangaistukseen ja vuodesta 1944 hän taisteli kommunistisissa sissijoukoissa ja kuului kansallisen vapautusrintaman johtoon. Vuosien 1945 ja 1991 välillä Hoxha oli kansanedustaja ja vuodesta 1948 myös Albanian työn puolueen keskuskomiteassa toimien useissa erilaisissa kulttuuriin, koulutukseen ja propagandaan liittyneissä tehtävissä. 

Hoxhan aviopuoliso ja maan diktaattori Enver Hoxha kuoli vuonna 1985, minkä jälkeen Nexhmijeä pidettiin puolueen kovan linjan edustajien ytimenä. Hänet erotettiin Albanian työn puolueesta kesäkuussa 1991 sen jälkeen, kun häntä oltiin kritisoitu suurellisista elämäntavoista. Hoxha pidätettiin 4. joulukuuta 1991 ja tammikuussa 1993 hänet tuomittiin yhdeksän vuoden vankeusrangaistukseen 750&nbsp;000 Albanian lekin kavalluksesta. Valituksen jälkeen tuomiota korotettiin yhteentoista vuoteen. Hoxha vapautui vankeudesta tammikuussa 1997 ja julkaisi seuraavan vuoden puolella teoksen *Jeta imë më Enverin: Kujtime* (vapaasti käännettynä "Elämäni Enverin kanssa: Muistelmat").

## Lähteet
Oscar (Ruotsin prinssi)

**Prinssi Oscar, Skånen herttua** (Oscar Carl Olof; s. 2. maaliskuuta 2016) on kruununprinsessa Victorian ja prinssi Danielin toinen lapsi ja prinsessa Estellen nuorempi veli. Syntyessään prinssi painoi 3&nbsp;655 grammaa ja hän oli 52 senttimetriä pitkä. Hän on Ruotsin kruununperimysjärjestyksessä kolmas äitinsä ja prinsessa Estellen jälkeen.

Prinssi Oscar kastettiin perjantaina 27. toukokuuta 2016 Tukholman kuninkaanlinnan kirkossa. Hänen kummejaan ovat Tanskan kruununprinssi Frederik, Norjan kruununprinsessa Mette-Marit, Ruotsin prinsessa Madeleine, kruununprinsessa Victorian serkku Oscar Magnuson ja prinssi Danielin serkku, jääpalloilijana tunnettu Hans Åström. Prinssi Oscarin kastoi arkkipiispa Antje Jackelén  yhdessä ylihovisaarnaaja Johan Dalmanin ja kuninkaallisen hoviseurakunnan pastori Michael Bjerkhagenin avustuksella.

## Lähteet
Riikka Honkanen

**Riikka Honkanen** (s. 17. heinäkuuta 1998 Nurmijärvi) on suomalainen alppihiihtäjä. Honkanen edustaa Helsinki Ski Clubia (edusti Alpine Race Team Taaboria kesään 2017 asti).

Hänen valmentajinaan toimivat Bozo Jaklin ja Sergei Poljsak.

Honkanen voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2018 pujottelussa ja paripujottelussa sekä vuonna 2019 pujottelussa ja suurpujottelussa.

Honkanen saavutti Sampo Kankkusen kanssa pronssia sekakilpailusta vuoden 2016 nuorten talviolympialaisista Lillehammerista. Noissa kisoissa Honkanen oli pujottelun seitsemäs ja suurpujottelun 11:s. Maaliskuussa 2016 hän saavutti nuorten MM-hopeaa suurpujottelusta Sotšista.

Aikuisten arvokilpailuissa Honkanen kilpaili ensimmäisen kerran St. Moritzin MM-kilpailuissa 2017. Hän sijoittui suurpujottelussa 34:nneksi ja keskeytti pujottelun toisella kierroksella. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui suurpujottelussa 29:nneksi ja keskeytti pujottelun ensimmäisellä kierroksella. Hän osallistui myös joukkuekilpailuun, jonka ensimmäisellä kierroksella Suomi hävisi Italialle eikä selviytynyt puolivälieriin. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 Honkanen keskeytti pujottelun ensimmäisellä ja suurpujottelun toisella kierroksella. Joukkuekilpailussa Suomi hävisi ensimmäisellä kierroksella jälleen Italialle, tällä kertaa aikavertailulla voittojen mentyä tasan 2–2. Honkanen hävisi parilleen Laura Pirovanolle 0,05 sekunnilla. Pekingin olympialaisissa 2022 Honkanen sijoittui pujottelussa 37:nneksi ja keskeytti suurpujottelun ensimmäisellä kierroksella.

Maailmancupissa Honkanen debytoi tammikuussa 2016 Mariborin suurpujottelussa. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 28:nneksi Levin pujottelussa marraskuussa 2021.

Honkasen isä Jakke Honkanen on entinen rallin kartanlukija. Sittemmin hän on selostanut moottoriurheilua ja alppihiihtoa Eurosport-kanavalla.

## Lähteet
Fairfax (1650)

**Fairfax** oli Englannin tasavallan laivaston vuonna 1650 vesillelaskettu 52-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

## Valmistus
Alus tilattiin 12. huhtikuuta 1649 Deptfordin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Peter Pett senior. Se laskettiin vesille huhtikuussa 1650.

## Palvelus
Alus otettiin palvelukseen 1650 päällikkönään William Penn, joka oli samalla vara-amiraalina Irlannin rannikolla. Alus osallistui kahteen tai kolmeen taisteluun Kanaalin alueella ranskalaisaluksia vastaan vielä ensimmäisen vuoden aikana. Aluksen päälliköksi tuli loppuvuodesta 1650 John Lawson, joka oli tehtävässä vuoteen 1651 luovuttaen tehtävän takaisin amiraaliksi korotetulle Pennille. Alus siirtyi Välimerelle.

Lawson oli jälleen vuonna 1652 aluksen päällikkönä vara-amiraaliksi ylennettynä. Ensimmäisessä Englannin-Hollannin sodassa alus osallistui 19. toukokuuta 1652 Doverin taisteluun osana Bournen osastoa. Portlandin taistelussa 18. helmikuuta 1653 alus oli punaisen laivueen vara-amiraalin aluksena.

Alus tuhoutui tulipalossa 21. maaliskuuta 1653 Chathamissa.

## Lähteet
*

### Viitteet
Fairfax (1653)

**Fairfax** oli Englannin tasavallan laivaston vuonna 1653 vesillelaskettu 52-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

## Valmistus
Edellinen *[[Fairfax (1650)|Fairfax]]* paloi Chathamissa vesirajaan 21. maaliskuuta 1653 ja vain kahdeksan päivää myöhemmin valtiopäivät määräsi rakennettavaksi korvaavan uuden aluksen. Alus tilattiin 29. maaliskuuta 1653 Chathamin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi John Taylor. Tilausta kuitenkin täsmennettiin 6. huhtikuuta siten, että valmistajaa velvoitettiin käyttämään käyttökelpoiset osat palaneesta aluksesta uudisrakennukseen. Alus laskettiin vesille syyskuussa ja sen valmistuskustannukset olivat 7&nbsp;065 puntaa.

## Palvelus
Alus otettiin palvelukseen 1654 päällikkönään Edward Blagg, joka luovutti päällikkyyden vielä saman vuoden lopulla John Lawsonille. Alus vietti talven St. Helenalla. Vuonna 1656 alus oli jälleen Blaggin alaisuudessa osana Blaken laivastoa.

Alus haaksirikkoutui 1682.

## Lähteet
*

### Viitteet
Karl Hartung

**Karl Hartung** (1908–1967) oli saksalainen kuvanveistäjä. Hartung oli Berliinin taidekorkeakoulun professori vuodesta 1950. 1930-luvulta lähtien Hartung käytti abstraktia tyyliä. Hän kehitti itse oman tyylinsä, mutta siinä on vertauskohtia ainakin Constantin Brâncușin, Hans Arpin ja Henry Mooren taiteeseen. Hänen teoksissaan on paljon pyöristettyjä yksinkertaisia ja orgaanisesti kasvavia muotoja. Sodan jälkeen hän työskenteli yhdessä kirjailija Günter Grassin kanssa Berliinissä. Hän pyrki Norbert Kricken, Brigitte Meier-Denninghoffin sekä Hans Uhlmannin tavoin muodon viimeistelyyn erikoismuotojen vaalimisen vuoksi.

## Lähteet
Aitoffin projektio

**Aitoffin projektio** on David A. Aitoffin vuonna 1889 esittämä karttaprojektio. Se on muodostettu muuntamalla sellaisesta oikeakeskipituisesta tasoprojektiosta, jossa sivuamispiste on päiväntasaajalla. Aitoffin projektio muodostetaan siten, että ensin ajatellaan kaikkien paikkakuntien pituusasteet kartan keskimeridiaanista luettuina puolitetuiksi, sitten projisoidaan niiden tällä tavoin saadut sijainnit oikeakeskipituisen tasoprojektion tavoin tasolle ja lopuksi venytetään saatua karttaa vaakasuorassa suunnassa suhteessa 2:1, mikä kompensoi pituusasteiden alkuperäisen puolittamisen. Maapallolla oleva paikka, jonka leveysaste on *φ* ja pituusaste *λ*, kuvautuu oikeakeskipituisessa tasoprojektiossa pisteeseen, jonka karteesiset koordinaatit ovat 

:x = \frac{\cos(\varphi) \sin\lambda}{\mathrm{sinc}(\alpha)}\,
:y = \frac{\sin(\varphi)}{\mathrm{sinc}(\alpha)}\,,

mutta Aitoffin projektiossa vastaavat koordinaatit ovatkin:

:x = \frac{2 \cos(\varphi) \sin\left(\frac\lambda 2\right)}{\mathrm{sinc}(\alpha)}\,
:y = \frac{\sin(\varphi)}{\mathrm{sinc}(\alpha)}\,,

missä

:\alpha = \arccos\left(\cos(\varphi)\cos\left(\frac\lambda 2\right)\right)\,

ja sinc(*α*) tarkoittaa normalisoimatonta sinc-funktiota:

::\operatorname{sinc}(x) = \frac{\sin(x)}{x}~.

jatkettuna origossa siten, että sinc(0) = 0.  

Kolme vuotta myöhemmin Ernst Hermann Heinrich Hammer ehdotti, että Lambertin oikea­pintaisesta taso­projektiosta voitaisiin kehittää uusi kartta­projektio muuntamalla sitä samalla tavalla kuin Aitoffin projektio oli muodostettu oikea­keski­pituisesta projektiosta.  Vaikka Hammer asian­mukaisesti viittasi Aitoffiin ja teki selväksi, mikä ero projektioiden välillä on, alan kirjallisuudessa on näin saatua Hammerin projektiota myöhemmin toisinaan virheellisesti nimitetty Aitoffin projektioksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Teatteri Taimine

**Teatteri Taimine** on Carl Gustaf ”CG” Wentzelin vuonna 2002 perustama kiertueteatteri lapsille ja nuorille. Taimine esiintyy päiväkodeissa, ala- ja yläkouluissa ja lukioissa. Ammattilaisista koostuva teatteri esiintyy vuosittain 45 000 katsojalle ensisijaisesti Suomessa, mutta myös muissa Pohjoismaissa. 

Opetus- ja kultturiministeriö on myöntänyt Lapsen-päiväpalkinnon 2015 Teatteri Taiminelle. Taiminelle myönnettiin myös Svenska Kulturfondendin Kulttuuripalkinto vuonna 2018.

## Tuotanto

* 2002 Pahuus 
* 2003 / 2005  Tuomas ja Tero 
* 2004 Brännmärkt
* 2005 / 2007  Surkeus ja Kurjuus 
* 2006 Kärlek! Kärlek!
* 2007 Den förträfflige Herr Glad 
* 2008 Piece of Cake 
* 2010 / 2012  Tähtien laulu
* 2010 / 2013  Leikitään metsää 
* 2012 True Love sucks 
* 2013 Emilia Ö:s märkliga måndag
* 2014 Tie your camel 
* 2015 Kadonnen äänen metsästys 
* 2015 Apollo 21 
* 2016 Ole hyvä 
* 2017 Pussas på riktigt 
* 2017 Svea & Finn
* 2018 Apollo 21 
* 2018 Skolans kung 
* 2019 Leopold Prinshjärta 
* 2019 / 2020 Leopold Prinshjärta 
* 2019 Lyckomanifestet 
* 2020 Ruskigt på riktigt 
* 2020 Klassens drottning 
*2021 Bobban 

## Tekijät
Teater Taiminen tekijät: 

* CG Wentzel, teatterinjohtaja, näyttelijä ja tuottaja
* Mikael Strömberg, näyttelijä
* Oskar Silén, näyttelijä, muusikko, ohjaaja, tuottaja, teatterin äänisuunnittelija
* Silva Lillrank, näyttelijä
* Jonna Nyman, näyttelijä
* Outi Paasivirta, näyttelijä
* Ida-Lina Nyholm, taide- ja draamapedagogi
* Lars Idman, lavastaja
* Paul Olin, ohjaaja ja käsikirjoittaja

* Tove Appelgren, ohjaaja ja käsikirjoittaja
* Linda Bondestam, kuvittaja
* Lena Frölander-Ulf, käsikirjoittaja ja kuvittaja
* Malin Kivelä, kirjailija
* Madicken Malm, käsikirjoittaja
* Jyrki Kiiskinen, kirjailija ja kääntäjä
* Monika Vikström-Jokela, käsikirjoittaja
* Riina Huhtanen, koreografi
* Sanna Pietilä, puvustaja
* Michaela Bränn, historioitsija

## Lähteet
Osmo Oittinen

**Osmo Untamo Oittinen** (20. marraskuuta 1914 Äänekoski – 5. tammikuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja kokoomuspoliitikko. Hän toimi sanomalehti Uuden Suomen kustannusyhtiön toimitusjohtajana 1958–1970 ja Kansaneläkelaitoksen johtajana 1973–1979.

## Elämä ja ura
Äänekoskelaiseen talonpoikaisperheeseen syntynyt Osmo Oittinen suoritti 1937 yleisen oikeustutkinnon, valmistui sotavuosina lakitieteen kandidaatiksi ja opiskeli sotien jälkeen myös ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulussa. Hän toimi asianajajana vuodesta 1941, Maanomistajain Liiton lakimiehenä 1945–1949 ja samoissa tehtävissä Metsäliitossa 1948–1949. Vuosina 1949–1952 Oittinen oli Suomen Teollisuusvaltuuskunnan verokomitean sihteeri ja sitten johtajana Suomen Teollisuusliitossa, kunnes hänet 1958 nimitettiin myös *[[Kauppalehti|Kauppalehteä]]* vuodesta 1958 julkaisseen Oy Uuden Suomen ja sen tytäryhtiön, Suomalaisen Kirjallisuuden Kirjapaino Oy:n toimitusjohtajaksi.

Vuodesta 1964 *Uudessa Suomessa* työskennelleen Jyrki Vesikansan mukaan Oittinen ei kyennyt kääntämään lehden 1950-luvulla alkanutta laskevaa suosiota uuteen nousuun osittain siksi, ettei tullut kovin hyvin toimeen päätoimittajien Eero Petäjäniemen eikä Pentti Poukan kanssa. Oittisen vaikutuksella Uusi Suomi kokeili alueellisten liitteiden julkaisemista Lahdessa, Turussa ja pääkaupunkiseudulla, kun taas toimitus halusi paikallisuuden sijaan panostaa pikemminkin ulkomaanuutisiin.

Oittinen alkoi sanomalehtien ohella panostaa aikakauslehtiin ja perusti television suosiota hyödyntävän ohjelmalehti *[[Katso]]n* 1960. Vuonna 1964 Oittinen osti Ilmari Turjan päätoimittaman *[[Uusi Kuvalehti|Uuden Kuvalehden]]*, joka yhdistettiin *[[Naisten Maailma]]n* kanssa Jussi Talven päätoimittamaksi *[[UM. Uusi maailma|Uusi Maailma]]* -lehdeksi.

Erimielisyyksien ja heikon kannattavuuden takia Oittinen joutui lähtemään Uudesta Suomesta 1970. Hän siirtyi ensin Suomen Työnantajain Keskusliittoon ja sitten 1973 kokoomuksen mandaatilla Kelan johtajistoon. Hän jäi eläkkeelle 1979 ja kuoli 1982.

### Ura kokoomuksessa
Vuosina 1947–1949 Oittinen toimi Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmän sihteerinä. Vuonna 1962 kokoomus pyysi Oittista  Ahti Karjalaisen ensimmäisen hallituksen valtiovarainministeriksi, mutta Uusi Suomi ei antanut toimitusjohtajalleen virkavapautta.

## Lähteet
Debye

**Debye** (tunnus **D**) on cgs-järjestelmään kuuluva dipolimomentin yksikkö. Yksikkö on nimetty muun muassa dipolimomenttia koskevista tutkimuksistaan tunnetun fysikaalisen kemistin Peter Debyen mukaan. Yksikkö on määritelty siten, että se on dipolimomentti, joka muodostuu kahden varaukseltaan 10-10 franklinin eli elektrostaattisen yksikön suuruisen ja toisistaan yhden ångströmin etäisyydellä olevan varatun hiukkasen välille.

SI-järjestelmässä dipolimomentin yksikkö on coulombimetri. Yksi debye on coulombimetreinä ilmaistuna 3,33564·10-30 Cm. Tyypillisesti molekyylien dipolimomentit ovat välillä 0&ndash;10 D, mikä tekee debyestä usein SI-järjestelmän yksikköä yksinkertaisemman käyttää. Tämän vuoksi vielä nykyäänkin kirjallisuudessa ilmaistaan dipolimomentit yleensä debyeinä.

## Lähteet
Sabine Forsblom

**Sabine Forsblom** (s. 15. tammikuuta 1961 Porvoo) on suomalainen ruotsiksi kirjoittava kirjailija.

Forsblom on valmistunut filosofian maisteriksi pääaineenaan pohjoismaiset kielet ja kirjallisuus. Hän työskenteli 15 vuoden ajan toimittajana FST:llä.

Forsblomin esikoisromaani *Maskrosguden* ilmestyi vuonna 2004 ja sai Svenska litteratursällskapetin palkinnon. Hänen toinen romaaninsa *Maskrosgudens barn* (2015) on Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkintoehdokkaana vuonna 2016. Molemmat teokset sijoittuvat Itä-Uudenmaan suomenruotsalaisiin työläispiireihin.

Kolmas kirja *Betinkan* on julkaistu suomeksi nimellä *Betinka*. Se käsittelee teinielämää 1970-luvun Porvoossa.

## Tuotanto
* 
* 
* 

## Lähteet
Franklin (yksikkö)

**Franklin** (Fr), **statcoulombi** (statC) eli **sähköstaattinen varausyksikkö** (esu) on sähkövarauksen yksikkö sähköstaattisessa CGS-järjestelmässä ja Gaussin yksikköjärjestelmässä.  Yksi franklin on varaus, joka vaikuttaa toiseen yhtä suureen, yhden senttimetrin etäisyydellä olevaan varaukseen yhden dynen voimalla.

Nimi franklin on annettu yksikölle Benjamin Franklinin mukaan, kun taas nimi statcoulombi johtuu varauksen SI-yksikön nimestä coulombi, jonka viittaa Charles Augustin de Coulombiin. Yleensäkin sähköstaattisen CGS-järjestelmän yksiköille käytetään nimiä, jotka on muodostettu lisäämällä saman suureen SI-yksikön nimen eteen etuliite **stat-**.

Yksi coulombi c/10 = 2&nbsp;997&nbsp;924&nbsp;580 franklinia, missä c on valonnopeus, joka cgs-yksiköissä on 29&nbsp;979&nbsp;245&nbsp;800 cm/s. Kääntäen yksi franklin vastaa noin 3,33564 &nbsp;10-10 coulombia.

Sen sijaan, että Coulombin laki saa SI-järjestelmässä muodon

:F=\frac{q_1q_2}{4\pi\epsilon_0 r^2},

se saa sähköstaattisessa CGS-järjestelmässä ja Gaussin järjestelmässä muodon

:F=\frac{q_1q_2}{r^2}

jossa ei esiinny dimensiollista sähkövakiota \epsilon_0. CGS-järjestelmässä franklin käsitetäänkin johdannaisyksiköksi:

: 1 Fr =dyn1/2 cm= cm3/2 g1/2 s-1,

kun taas SI-järjestelmässä coulombia ei voida esittää pelkästään metrin, kilogramman ja sekunnin avulla, vaan neljäntenä perusyksikkönä on ampeeri.

## Lähteet
Irizar InterCentury

**Irizar InterCentury** on espanjalaisen Irizarin valmistama linja-automalli. Sitä valmistettiin vuosien 1995 ja 2007 välillä. Suomeen mallia on tuotu suhteellisen vähän, mutta Espanjassa se on erittäin suosittu auto keskipitkille matkoille.
Wiik & Ström

**Oy Wiik & Ström Ab** on mustasaarelainen linja-autoyhtiö. Wiik & Ström omistaa useita Mercedes-Benz-minibusseja sekä Volvo 9700-linja-autoja. Heinäkuussa 2015 Wiik & Ström osti pietarsaarelaisen Haldin & Rosen Vaasan toiminnot. Wiik & Ström ajaa Vaasan Paikallisliikenteen linjaa 6 sekä useita numeroimattomia seutulinjoja. Vuonna 2012 Wiik & Ström osti Veolia Finlandilta Westerlinesin liiketoiminnan.

Yhtiön perustivat vuonna 1996 Patric Wiik ja Fredrik Ström, joista Wiik työskentelee toimitusjohtajana ja Ström liikennepäällikkönä. Ensimmäinen oma linja Vaasasta Mustasaaren Tuovilaan tuli yhtiölle vuonna 1997 toimintansa lopettaneelta V. U. Syrenius & Co:lta. Vuonna 2002 Wiik & Ström osti Mustasaaren kunnan itäosiin liikennöineen Ab Autobuss Bäck & Östman Oy:n koko osakekannan. Samana vuonna Wiik & Ström osti myös Jan Finneltä linjat Vaasasta Sundomiin sekä eteläisen Mustasaaren alueen liikenteen. Linja Vaasa–Sepänkylä siirtyi yritykselle Liikenne Joki Oy:ltä vuonna 2003. Entisiä Postin linjoja ajanut Satakunnan Liikenne vetäytyi Vaasan alueelta keväällä 2008, jolloin nämä linjat sekä neljä linja-autoa siirtyivät Wiik & Strömille. Alun perin avoimena yhtiönä toiminut yritys muuttui osakeyhtiöksi vuonna 2004, jolloin myös Patric Wiik lunasti Fredrik Strömin osuuden itselleen. Vuonna 2011 Wiik & Strömillä oli 16 linja-autoa, siinä työskenteli 12 vakituista kuljettajaa ja yhtiön liikevaihto oli 1,1 miljoonaa euroa, josta 90 prosenttia tuli linjaliikenteestä ja loput tilausajoista. Wiik & Ström valittiin Mustasaaren vuoden yrittäjäksi vuonna 2010. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Wiik & Strömin kotisivut
Julius Meier-Graefe

**Julius Meier-Graefe** (1867–1935) oli saksalainen taidehistorioitsija ja impressionismin sekä ekspressionismin puolustaja, joka teoksillaan vaikutti nousevan polven taidekäsityksiin ja sai aikaisempaa enemmän huomiota kohdistumaan kannattamiinsa impressionismiin, ekspressionismiin sekä näiden edeltäjiin. Hänen pääteoksensa on *Entwickelungsgeschichte der Modernen Kunst*. Hän julkaisi myös taiteilijoiden elämäkertoja. Vuonna 1895 hän oli yksi *[[Pan (aikakauslehti)|Pan]]*-aikakauslehden perustajista. Myöhemmin Meier-Graefe toimi Pariisissa sijainneen taidekaupan johtajana, minkä jälkeen hän työskenteli Berliinissä.

## Lähteet