Terminatiivi

**Terminatiivi** (vrt. latinan *terminus* ’raja’, *terminatus* ’rajattu’) on paikallissijoihin lukeutuva sijamuoto, joka ilmaisee johonkin asti ulottumista. Laajemmassa mielessä terminatiiveiksi voidaan nimittää myös muita tällaisten merkitysten ilmauksia, kuten esimerkiksi suomen postpositioita *asti* ja *saakka*. 

Termin ”terminatiivi” on ilmeisesti ottanut käyttöön viron kielen sijoja käsittelevässä tutkielmassaan Friedrich Heller 1822. 

## Terminatiivi itämerensuomalaisissa kielissä
Itämerensuomalaisissa kielissä on laajalti jälkiä kantasuomen **-nnik*-päätteisistä terminatiivimuodoista, mutta vain virossa tämän muodon jatkaja on käytössä elävänä sijamuotona. 

### Terminatiivi-ilmauksia suomessa
'''Suomessa''' yksittäisiä terminatiivi-ilmauksia tunnetaan sekä vanhasta kirjasuomesta että murteista. Esimerkkejä:

* *jonni* ’johon asti, mihin asti, kunnes’, esim. Agricolalla ***ionni''' me tesse matkasa olema'' ’niin kauan kuin me olemme tällä matkalla’; mahdollisesti myös ilmauksessa ''jonni(n)joutava;''
* ''perunni'' murt. ’pohjia myöten, kauttaaltaan’;
* ''tyynni (< tyvenni'' ’tyveen asti, tyveä myöten’).

[[Kalevala|Kalevalasta]] suomalaiseen runokieleenkin ovat levinneet konjunktio ''kuni(s)'' ’niin kauan kuin, mihin asti’ ja sen parina esiintyvä ''sini(s)'' ’siihen asti, niin kauan’, esim. ([[s:Kalevala_-_Yhdeksäskolmatta_runo|Kalevala, 29. runo]]) ***sini** itki saaren immet, / niemen neiet voikerrehti, / **kuni** purjepuu näkyvi, / rautahankki haimentavi''.

=== Viron terminatiivi ===
**Viron kielessä** terminatiivisijan ''(rajav)'' pääte on ''-ni.'' Se ilmaisee päätepistettä tai rajaa sekä tilassa (''põld ulatus **metsani*** ’pelto ulottui metsään asti’) että ajassa (''ootasin teda hommikust '''õhtuni*** ’odotin häntä aamusta iltaan saakka’), tai määrällistä rajaa (*temperatuur langes kolme *'kraadini*** ’lämpötila putosi kolmeen asteeseen’).

=== Postpositiosyntyisiä terminatiiveja ===
'''[[Livvinkarjala|Livvinkarjalassa]]''' ja '''[[Vepsän kieli|vepsässä]]''' sekä [[Inkeri|Inkerinmaan]] [[Kaakkoismurteet|suomalaismurteissa]], [[Inkeroisen kieli|'''inkeroisessa''']] ja [[Vatja|'''vatjassa''']] esiintyy jostakin ''saa''-vartaloon perustuvasta postpositiosta (vrt. suomen ''saakka,'' karjalan ''sah, soah, soaten,'' viron ''saadik'') kehittynyt, myöhäsyntyinen terminatiivisija. Esimerkkejä: 

* (vepsä:) ''minä kazvoin ühesatoštkümehe '''vodhessei*** ’minä kasvoin yhdeksääntoista (ikä)vuoteen asti’

* (livvi:) *Toizeh *'vuodessah** sorrettu meččü kuivi.'' ’Toiseen vuoteen saakka kaadettu metsä kuivui.’
* (vatja:) ''poikazõt tšäütii eittsiᴢ, õltii **oomnikkoossaa*** ’pikkupojat kävivät yöpaimenessa, olivat aamuun asti’.

== Terminatiiveja muissa uralilaisissa kielissä ==
'''[[Permiläiset kielet|Permiläisten kielten]]''' terminatiivin pääte ([[Komin kieli|komin]] ''-öd'ź,'' [[Udmurtin kieli|udmurtin]] ''-oź)'' on mahdollisesti sukua suomen [[Prolatiivi|prolatiivin]] ''-itse-''päätteelle. Se ilmaisee toiminnan päätepistettä tai rajaa tilassa tai ajassa (udm. ***Kazańoź** samol'oten lobyny luoz'' ’Kazaniin asti voi lentää lentokoneella’, komi ''rytöd'ź'' ’iltaan asti’), komissa myös edeltävää tapahtuma-aikaa ''(sijö völi **vojnaöd'ź*** ’se oli ennen sotaa’).

'''[[Unkarin kieli|Unkarissa]]''' terminatiivin pääte on ''-ig.'' Se ilmaisee toiminnan päätepistettä tilassa tai ajassa (''Belgrádtól '''Budapestig*** ’Belgradista Budapestiin (asti)’), joskus myös määrällistä rajaa (*három *'napig** itt maradunk'' ’jäämme tänne kolmeksi päiväksi’, ''az utolsó **cseppig**' ’viimeiseen pisaraan’).

## Terminatiiveja muissa kielissä
Terminatiivi-sijamuotoja tunnetaan myös useista turkkilaiskielistä (esim. uzbekin *u̇y-ġȧ-čȧ* ’taloon asti’) sekä sumerin kielestä.

## Lähteet