open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kivi-juhlat

**Kivi-juhlat** järjestetään vuosittain Nurmijärven Palojoella Suomen kansalliskirjailijan Aleksis Kiven kunniaksi. Aloitteen Kivi-juhlista teki teatteriohjaaja Vilho Siivola.

Nurmijärven Kivi-juhlat on tehnyt Aleksis Kiven tuotantoa tunnetuksi yhtäjaksoisesti vuodesta 1953. Perinteinen esityspaikka on Taaborinvuori, Kiven lapsuuden leikkipaikka. Kivi itse antoi tämän Raamatusta löytämänsä nimen mäntyiselle kalliolle, jolla hänen keinumäntynsä ja leikkikirkkonsa edelleen ovat.

Kivi-juhlat tarjoaa tunnelmallisessa museoympäristössä aitoa, sydämellä tehtyä teatteria, joka kuvaa suomalaisen ihmisluonnon sisukkuutta ja viljelee maanläheistä huumoria. Taaborinvuoren katsomoon mahtuu yli tuhat katsojaa. 

## Historia
Ajatus vuotuisesta Kivi-juhlasta kypsyi kesällä 1952, ja innoitus siihen saatiin Baijerin Oberammergaun kärsimysnäytelmästä ja Lontoon Shakespeare-näytännöistä. Nurmijärven opintorahayhdistys neuvotteli asiasta Aleksis Kiven Seuran johdon kanssa. Neuvottelujen tuloksena syyskuun alussa ryhdyttiin pohtimaan tulevan kesän esityksen roolijakoa. 

Ensimmäisen kerran Kivi-juhlat järjestettiin 12. heinäkuuta 1953, jolloin esitettiin Vilho Siivolan ohjaama *[[Nummisuutarit]]*. Tuolloin Eskoa esitti entinen nurmijärveläinen Juhani Nuotto. Katsomossa istui huomattavia kulttuurielämän vaikuttajia, muun muassa F. E. Sillanpää, Aku Korhonen ja Eeva-Kaarina Volanen. Väliajalla luettiin presidentti Paasikiven ja pääministeri Ralf Törngrenin lähettämät sähkeet. Jo ensimmäisten Kivi-juhlien aikana syntyi traditioita, jotka jatkuvat yhä: tervetuliaispuhe ennen esityksen alkua sekä kukitus lopussa (nykyään ensi-illassa). Väliaikakahvit kuuluvat myös asiaan. Alkuvuosina tapahtumasta käytettiin nimeä Kivi-juhla, mutta vuonna 1959 nimi vaihdettiin monikkomuotoon.

Kivi-juhlien ohjelmistossa on ollut Aleksis Kiven tuotantoa lukuisina sovituksina: *[[Seitsemän veljestä]]*, *[[Nummisuutarit]]*, *[[Kihlaus (näytelmä)|Kihlaus]]*, *[[Vuoripeikot]]*, *[[Olviretki Schleusingenissa|Olviretki]]*, *[[Kullervo (Kiven näytelmä)|Kullervo]]*, *[[Lea (näytelmä)|Lea]]* ja niin edelleen. Ohjaajina ovat olleet muiden muassa Vilho Siivola, Ari Laine, Mikko Majanlahti, Mikko Viherjuuri, Väinö Lahti, Arto Myllärinen, Markku Savolainen, Paavo Liski ja Katriina Honkanen.

Kesinä 2007–2009 Kivi-juhlilla esitettiin *Nummisuutarit* Kai Lehtisen ohjaamana. Kesällä 2010 ensi-iltansa sai Hannu Huuskan ohjaama musiikkinäytelmä *Selman juonet*. Kesinä 2011–2012 esitettiin Lehtisen ohjaama *Seitsemän veljestä*. Vuonna 2012 vietettiin Kivi-juhlien 60-vuotisjuhlavuotta. Vuosina 2013 ja 2014 vuorossa oli Veijo Meren tekstiin perustuva musiikkinäytelmä *Aleksis Kivi*, jonka ohjasi Samuli Reunanen. Musiikista vastasi Iiro Ollila. Kesinä 2015 ja 2016 esitettiin Atro Kahiluodon ohjaama *Nummisuutarit*. Kesinä 2017 ja 2018 esitettiin Kahiluodon ohjaama *Kihlaus sekä Yö ja päivä.* Kesällä 2018 nähtiin myös Lea Hirvasniemi-Haverisen ohjaama *Paloon nallikat.*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kivi-juhlien sivut
*
Maxwell Caulfield

**Maxwell Caulfield** (s. 23. marraskuuta 1959) on brittiläinen näyttelijä.

## Ura
Brittiläissyntyinen Caulfield muutti Yhdysvaltoihin 1970-luvun lopulla ollessaan 18-vuotias. Hän teki New Yorkin -teatteridebyyttinsä vuonna 1978. Seuraavana vuonna hän esitti Ironia ongelmanuorista kertovassa Off Broadway -näytelmässä *Class Enemy*, josta hänet palkittiin Theatre World Awardilla. Caulfield on näytellyt teatteriurallaan pääasiassa Yhdysvalloissa. Hänen ensimmäinen näytelmänsä West Endillä synnyinmaassaan Britanniassa oli musikaali *[[Chicago (musikaali)|Chicago]]*, jossa hän näytteli miespäähenkilö Billy Flynniä vuonna 2007. Hän esiintyi myöhemmin samana vuonna myös näytelmän Broadway-versiossa.

Caulfield esitti miespäähenkilö Michael Carringtonia musikaalielokuvassa *[[Grease 2]]* (1982), jonka naispäähenkilöä Stephanie Zinonea esitti Michelle Pfeiffer. Caulfield on esiintynyt myös elokuvassa *[[Sokea raivo]]* (*The Boys Next Door*, 1985) yhdessä Charlie Sheenin kanssa. *[[Gettysburgin taistelu (elokuva)|Gettysburgin taistelussa]]* (*Gettysburg*, 1993) Caulfieldillä oli rooli eversti Strong Vincentinä, ja komediaelokuvassa *[[Empire Records – menoa ja musaa]]* (*Empire Records*, 1995) hän näytteli muusikko Rex Manningia.

Caulfield on näytellyt vakituisesti monissa televisiosarjoissa. Vuosina 1985–1987 hän näytteli Miles Colbyn roolia *[[Dynastia (vuoden 1981 televisiosarja)|Dynastiassa]]* (*Dynasty*) ja sarjan spin-offissa *[[Colbyt]]* (*The Colbys*). Hän uusi roolinsa vuonna 1991 minisarjassa *[[Dynastia – viimeinen luku]]* (*Dynasty: The Reunion*). Vuosina 2000–2001 Caulfield oli Rafe Barrett Comedy Centralin tilannekomediasarjassa *[[Strip Mall]]* ja vuosina 2003–2004 lastenlääkäri Jim Brodie brittiläisessä sairaalasarjassa *[[Sairaalaelämää]]* (*Casualty*). Tammikuusta 2009 tammikuuhun 2010 hän esitti liikemies Mark Wyldea brittiläisessä saippuasarjassa *[[Emmerdale]]*. Wylden puolisoa Natasha Wyldea näytteli Amanda Donohoe. 

Caulfield on työskennellyt myös ääninäyttelijänä. 1990-luvulla hän ääninäytteli Alistair Smythea animaatiosarjassa *[[Hämähäkkimies (vuoden 1994 animaatiosarja)|Hämähäkkimies]]* (*Spider-Man*), ja vuonna 2002 hän toimi James Bondin äänenä videopelissä *[[James Bond 007: Nightfire]]*.

## Yksityiselämä
Caulfield on ollut joulukuusta 1980 alkaen naimisissa näyttelijä Juliet Millsin kanssa. Parin avioituminen herätti aikanaan huomiota, sillä Caulfield on Millsiä 18 vuotta nuorempi.

## Lähteet
*
*
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Pirttijärven pysäkki

**Pirttijärven pysäkki** (, ) oli rautatieliikennepaikka Ruotsin rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee Pirttijärven eli Bodträskin kylässä, neljä kilometriä itään Valkeajärven rautatieasemalta, Pirttijärvenkylän () pohjoispuolella Kainuun eli Kalixin kunnassa. Nyttemmin myös pysäkkirakennuksen vierestä kulkeva rataosuus on lakkautettu uuden Kainuu–Haaparanta-radan valmistumisen myötä.

Asemarakennus on yhdistetty ratavartijan asuin- ja asemarakennus. Ratavartijan tehtäviin kuuluivat myös asemamiehen tehtävät.

Liikennepaikka sijaitsi 1&nbsp;250,7&nbsp;ratakilometrin päässä Tukholman keskusrautatieasemalta, ja se avattiin liikenteelle rataosuuden Morajärvi–Lapinjärvi valmistuessa 1910, ja se palveli lähikylien asukkaita. Liikennepaikalla oli myös sivuraide, joten siellä saatettiin järjestää tarvittaessa junakohtauksia. Lisäksi ratapihan pohjoisreunalla on ollut soraraide.

## Lähteet
Golf Talma

**Golf Talma** on golfkeskus Sipoossa. Golfkeskuksessa toimivat kenttäyhtiö Golf Talma Oy sekä seuratoimintaa pyörittävä Golf Talma ry.

## Golf Talma ry

Golf Talma ry:n perustamiskirja on allekirjoitettu 31.10.1989 ja rekisteröinti yhdistysrekisteriin on tehty 15.1.1990. Yhdistyksen yhdistysrekisterinumero on 151.992.

Yhdistys vietti 20-vuotisjuhlavuotta vuonna 2009, vaikka 10-vuotisjuhlat pidettiin vuonna 2000. 10-vuotisjuhla laskettiin yhdistysrekisteriin merkitsemisen hetkestä.

Golf Talma ry on Suomen Golfliiton jäsenseura. Sen seuranumero on 10.

Yhdistyksen jäsenmäärä on kasvanut voimakkaasti kahteen otteeseen, vuosina 1999-2000 sekä vuosina 2007-2008. Ensimmäinen jäsenmäärän lisäys liittyi perustajaosakas Kesko Oyj:n voimakkaaseen osakkeiden myyntikampanjaan. Viime vuosien jäsenmäärän kasvu on seurausta siitä, että jäsenyys yhdistyksessä mahdollistettiin ilman osakkeeseen liittyvää nimettyä pelioikeutta. Alla olevasta taulukosta selviää yhdistyksen jäsenmäärä vuosina 1997-2008 kuten se on ilmoitettu Suomen Golfliitolle.

## Katso myös
* Luettelo Suomen golfkentistä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset kotisivut
McCartney (albumi)

**McCartney** on Paul McCartneyn studioalbumi vuodelta 1970. Se on hänen ensimmäinen albuminsa The Beatlesin hajoamisen jälkeen. McCartney soittaa albumilla itse kaikki soittimet ja laulaa; hänen vaimonsa Linda McCartney laulaa taustalla muutamassa kappaleessa. Suurin osa kappaleista on äänitetty pariskunnan kotona, ja pari kappaletta Abbey Roadin studiolla.

Musiikillisesti albumi jatkaa *[[Get Back]]*/*[[Let it Be]]* -äänityssessioiden kappaleiden selkeytettyä linjaa, vieden musiikkia vieläkin yksinkertaistetumman ilmaisun suuntaan. Poikkeuksena tästä on kokeellisenoloinen *Kreen-Akrore*, joka kertoo samannimisestä Brasiliassa elelevästä heimosta. Tarkoitus oli mimikoida heidän metsästysretkien ääniä, sekä luoda sen mukainen tunnelma. Paul sai idean kappaleeseen nähtyään siitä kertovan TV-dokumentin. Kappale *Teddy Boy* on Get Back sessioiden perua, mutta monien muiden kappaleiden tavoin se jäi tuolloin viimeistelemättä sekä julkaisematta. *Junk* puolestaan koki jokseenkin vastaavanlaisen kohtalon Abbey Road albumin levytyksessä. Kummatkin ovat Paulin kappaleita, jotka hän kirjoitti Beatlesin Intian reissun aikana keväällä 1968. *Hot as Sun* puolestaan juontaa juurensa vuoteen 1959 asti. *The Lovely Linda* kertoo nimensä mukaisesti McCartneyn vaimosta, ja se oli ensimmäinen levyä varten nauhoitettu kappale. Samalla Paul testasi sillä laitteistoa. Kappaleet *Valentine Day*, *Momma Miss America* and *Oo You* on sävelletty paikan päällä nauhoitusten lomassa.

Vaikka useimmat kriitikot eivät pitäneet albumista, se myi erittäin hyvin. McCartneyn studioperfektionismiin tottunut John Lennon oli yllättynyt "laadun puutteesta" levyllä. Tämän mielipiteen hän ilmaisi Rolling Stonen haastattelussa vuonna 1970.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet on säveltänyt Paul McCartney.
#  "The Lovely Linda" - 0:42
#  "That Would Be Something" - 2:37
#  "Valentine Day" - 1:40
#  "Every Night" - 2:30
#  "Hot as Sun/Glasses" - 2:06
#  "Junk" - 1:54
#  "Man We Was Lonely" - 2:57
#  "Oo You" - 2:47
#  "Momma Miss America" - 4:04
#  "Teddy Boy" - 2:22
#  "Singalong Junk" - 2:24
#  "Maybe I'm Amazed" - 3:49
#  "Kreen–Akrore" - 4:14

## Kokoonpano
* Paul McCartney: kaikki instrumentit ja laulu
* Linda McCartney: taustalaulu

## Lähteet
J. V. Vakio

**Jalmar Voldemar Vakio** (vuoteen 1935 **Hjalmar Woldemar Walldén**; 23. syyskuuta 1897 Helsinki – 9. joulukuuta 1954) oli suomalainen yritysjohtaja, joka toimi vakuutusalalla ja 1927–1945 Yleisradion johdossa.

Vakion vanhemmat olivat mol. oik. kandidaatti, varatuomari Evert Woldemar Walldén ja Elin Mathilda Bergström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1914 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1921 ja maisteriksi 1922. Vakio toimi Vakuutus Oy Varman kamreerina 1922–1927 ja hän oli myös *[[Vakuutussanomat|Vakuutussanomain]]* toimitussihteerinä 1923–1927 sekä Suomen vakuutusyhdistyksen sihteerinä 1926–1927. Opiskeluaikanaan Vakio oli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen jäsen vuosina 1919–1920 ja myöhemmin Helsingin yliopiston Karjalaisen osakunnan kuraattori vuosina 1924–1926.

Yleisradion korkein johtaja Vakio oli ensin toimitusjohtajana 1927–1944 ja sitten pääjohtajana 1944–1945. Vakio hoiti vuosina 1928–1933 myös ohjelmapäällikön tointa. Vuonna 1945 hän joutui kuitenkin jättämään paikkansa ns. ”yleisten syiden” vuoksi ja hän palasi vakuutusalalle.

Radikaalin oikeiston pyrkiessä 1930-luvulla valjastamaan radion omaksi äänitorvekseen Vakio piti tiukasti kiinni Yleisradion ehdottomasta puolueettomuudesta. Samoin hän menetteli, kun kielitaistelu kävi kuumana aitosuomalaisten ja ruotsin kielen asemaa puolustaneiden kesken. 

Pääjohtajakautensa jälkeen Vakio palasi vakuutusalalle ja työskenteli Suomen vakuutusyhtiöiden keskusliiton toimitusjohtajana 1945–1954 ja Suomen vakuutusyhdistyksen sihteerinä vuodesta 1945 sekä Suomen palotariffiyhdistyksen sihteerinä vuodesta 1946.

Vakio harrasti shakkia, matemaattisten ongelmien pohdiskelua ja kuorolaulua. Hän kuului sekä Ylioppilaskunnan Laulajiin että Laulu-Miehiin kantavaäänisenä toisena bassona. Yleisradion työntekijöiden mukaan Vakio oli luonteeltaan yleensä syrjään vetäytyvä, mutta sopivassa tilanteessa hän oli mainio seuramies ja huumorin viljelijä.

J. V. Vakion veli oli varatuomari Kurt Walldén, joka esiintyi myös konserttipianistina muun muassa Yleisradiossa.

## Lähteet
* Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961.
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* Ylen Elävä arkisto: Ensimmäinen pääjohtaja muistelee.
Eurooppatiedotus

**Eurooppatiedotus**  () on valtioneuvoston kanslian ylläpitämä palvelu, jonka tehtävänä on tuottaa ja välittää tietoa suomeksi ja ruotsiksi EU-asioista ja Suomen toiminnasta EU:ssa. Eurooppatiedotus on osa valtionhallinnon EU-kansalaistiedottamista. 

Eurooppatiedotus vastaa kysymyksiin EU:sta ja tarjoaa maksuttomia julkaisuja. Se tekee yhteistyötä maakunnallisten, alueellisten ja paikallisten toimijoiden kanssa EU-asioiden kansalaisviestinnässä. Eurooppatiedotus osallistuu erilaisten tapahtumien sekä keskustelu- ja koulutustilaisuuksien järjestämiseen. Lisäksi se myöntää vuosittain kansalaisjärjestöille valtionavustusta kansalaisjärjestöjen Eurooppa-tiedottamiseen. Eurooppatiedotus toimii osana valtioneuvoston viestintäyksikköä yhden henkilön voimin.

## Historiaa

Eurooppatiedotus aloitti toimintansa Suomen ulkoministeriön yhteydessä maaliskuussa 1993 ja avasi ensimmäisen toimipisteensä Helsinkiin saman vuoden toukokuussa. Sen asiakaspalvelupisteet ovat aiemmin olleet osa Euroopan komission Europe Direct -tiedotusverkostoa. Yhteistyösopimus päättyi 2012.

Maakunnalliset asiakaspalvelupisteet sijaitsivat vuoteen 2013 saakka pääsääntöisesti maakuntakirjastoissa. Eurooppatiedotuksen uudistus tapahtui vuonna 2013, jolloin maakunnallisista toimipisteistä luovuttiin ja toiminta keskitettiin Helsinkiin Katajanokalle. Eurooppatiedotuksen ja kansalaisviestinnän yksikössä työskenteli kaikkiaan 12 työntekijää, joista yksi työskenteli Rovaniemellä Lapin yliopiston Arktisessa keskuksessa. Rovaniemen toimipisteestä luovuttiin vuonna 2020.

Vuoden 2024 alusta alkaen Eurooppatiedotuksen toiminta siirtyi ulkoministeriöstä valtioneuvoston kansliaan, osaksi valtioneuvoston viestintäyksikköä. Uudistuksissa EU-kansalaisviestinnän painopiste on siirtynyt verkkoon ja sosiaaliseen mediaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Eurooppatiedotus Eurooppatiedotuksen verkkosivusto
* Eurooppatiedotus Eurooppatiedotus – Instagram
* Eurooppatiedotus Eurooppatiedotuksen Facebook-sivusto
* Eurooppatiedotus Eurooppatiedotus – Flickr
* Eurooppatiedotus Eurooppatiedotus – Youtube
* Eurooppatiedotuksen julkaisuja  – UM-julkaisupalvelut
Francisco Javier Martínez Fernández

**Francisco Javier Martínez Fernández** (s. 20. joulukuuta 1947 Madrid) on katolisen kirkon espanjalainen pappi. Hän sai vihkimyksensä papiksi 3. huhtikuuta 1972 ja piispaksi 11. toukokuuta 1985. Hänet nimitettiin vuonna 1985 Madridin arkkihiippakunnan apulaispiispaksi ja Volin titulaaripiispaksi. Vuonna 1996 hänestä tuli Córdoban hiippakunnan piispa.

Vuonna 2003 Martínez Fernández nousi Granadan arkkipiispaksi Antonio Cañizares Lloveran seuraajana.

## Aiheesta muualla
*Catholic-hierarchy.org: Archbishop Francisco Javier Martínez Fernández
Bangladeshin jalkapallomaajoukkue

**Bangladeshin jalkapallomaajoukkue** edustaa Bangladeshia kansainvälisissä miesten jalkapallokilpailuissa. Sitä hallinnoi Bangladeshin jalkapalloliitto, joka kuuluu Aasian maanosaliittoon AFC:hen. Joukkue perustettiin vuonna 1972 ja se liittyi FIFA:n jäseneksi vuonna 1974. Kazi Salahuddin on Bangladeshin jalkapallomaajoukkueen kuuluisin jalkapalloilija ja hän toimii nykyisin maan jalkapalloliiton presidenttinä.

Maan FIFA-ranking on laskenut tasaisesti vuoden 1993 sijalta 116 nykyiseen 192. sijaan.

## Lähteet
Paluusilmukka

**Paluusilmukka** on eräs rautatieliikenteen ratapiha- ja raiteistojärjestelyistä, joka sallii kokonaisen junan kääntämisen takaisin tulosuuntaansa ilman, että vetureita tarvitsee irrottaa junasta. Paluusilmukkaratkaisuja käytetään raitioteillä linjojen päissä, tiheästi liikennöidyillä henkilöliikenteen radoilla, sekä myös raskaan tavaraliikenteen radoilla, kuten hiili- ja malmikuljetusten kuormaus- ja purkupaikoilla.

## Historia

Paluusilmukkaratkaisut yleistyivät ensimmäisenä raitioteillä. Mikäli raitiovaunussa oli ovet vain toisella puolella, oli ovet saatava kaksiraiteisen radan sille puolelle, jolla matkustajalaiturit olivat. Samaten yksiohjaamoisen raitiovaunun ohjaamo oli aina menosuuntaan päin, sillä silmukan avulla vaunu voitiin kääntää pysähtymättä ja peruuttamatta, toisin kuin käytettäessä kolmioraidetta.

British Rail aloitti 1960-luvulla paluusilmukkajärjestelyiden rakentamisen hiilikaivosten ja voimalaitosten ratapihoille, jotta hiilijunien vetureita ei tarvitsisi irrottaa junasta jokaisen ajon päätteeksi. Näitä edestakaisin kulkevia junia alettiin kutsua nimellä *merry-go-round*. Niiden vaunujärjestys ei muuttunut kulkusuunnan vaihtuessa, ja ne sekä lastattiin että purettiin junan ollessa liikkeessä.

## Hyödyt
Paluusilmukan hyödyiksi voidaan laskea seuraavat:
* vaihtotyön minimointi: vetureita ei tarvitse siirtää junan toiseen päähän paluumatkaa varten.
* junat voivat saapua mille tahansa raiteelle, estämättä samalla muiden junien lähtöä.
* pääteasemilla tarvitaan vähemmän raiteita ja laitureita, koska junan kääntöaika on lyhyt.
* kuljettajan ei tarvitse siirtyä junayksikön toisessa päässä olevaan ohjaamoon.
* mm. hiili- ja malmikuljetuksissa silmukan sisään jäävää aluetta voidaan käyttää irtotavaran varastoalueena.

## Haitat
* paluusilmukkaratkaisun pinta-ala on suuri.
* kaarteet ovat yleensä jyrkkiä.
* jyrkät kaarresäteet aiheuttavat meluhaittaa kaluston pyöränlaippojen osuessa kiskoihin.
* jyrkät kaarteet kuluttavat kaluston pyöräkertoja toispuolisesti.
* jos laituri on kaarteessa, jää laiturin ja vaunun väliin suurempi väli kuin suoralla raiteella.

## Aiheesta muualla
Juhani Viiste

**Juhani Oskari Vihtori Viiste** (vuoteen 1930 **Vikstedt**; 20. huhtikuuta 1890 Käkisalmi – 29. joulukuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka suunnitteli rakennuksia pääasiassa Viipurin läänin alueelle.

## Henkilöhistoria
Viisteen vanhemmat olivat vaivaistalon johtaja Nikolai Frans Oskar Wikstedt ja Matilda Charlotta Lindberg. Hänen veljensä oli piirtäjä Topi Vikstedt. Viisteen ensimmäinen vaimo vuodesta 1926 oli Antonia (Nina) Belavin ja toinen vuodesta 1949 Anna Louise Strandberg. Viiste pääsi ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta reaalilyseosta 1908 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1915. Hän toimi yksityisenä arkkitehtina Viipurissa 1915–1939 ja Viipurin apulaislääninarkkitehtina 1924–1929. Hän oli myös Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulun sommittelun ja tyyliopin opettajana Viipurissa 1916–1922. Viiste kuului Viipurin kaupunginvaltuustoon 1920–1926 ja 1932–1933. Sodan jälkeen Viiste oli rautatiehallituksen ylimääräisenä arkkitehtina 1947–1949.

## Töitä

* Suvantolan ja Liimatan kartanot, 1916–1921
* Oy Hansan toimitalon uusiminen, Äyräpäänkatu 11, Viipuri, 1918 (Vilho Kolhon kanssa)
* Pamaus-Seuran klubitalo, Kurjenkatu 3, Viipuri, 1919
* Konsuli Kalle Julius Aapron (ent. Grönroos) huvila, Horttana, 1920
* Lappeenrannan poliisilaitos, 1923
* Tuomiokapitulin talon uusiminen, Vahtitorninkatu 22, Viipuri, 1925
* Käkisalmen VPK:n talo, 1927
* Vornan taistelun muistomerkki, Pielisjärvi, 1928
* Savo-Karjalan Osake-Pankin talo, Karjalankatu 14, Viipuri, 1929  (Paavo Uotilan kanssa)
*Lappeen Marian kirkon restaurointityöt, 1929
* As. Oy Jyrkännousu, Suonionkatu 15, Viipuri, 1929–1931
* Ortodoksisen kirkon hallintotalo, Sortavala, 1930–1931 
* Haminan kauppahalli, 1931
* Nastolan kirkon muutostyöt, 1935
* Omaisten hautamuistomerkki, Ristimäen saksalais-ruotsalainen hautausmaa, Viipuri, 1936
*Lemin kirkon tapuli, 1936
* Suistamon kreikkalaiskatolisen seurakunnan talo, 1939

## Kirjallista tuotantoa
* *Suomen kaupunkien vanhaa rakennustaidetta*. 1926
* *Viihtyisä vanha Wiipuri*. WSOY 1943, 4. painos 1994

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961
* Juhani Vikstedt : Agaven ja kaktuksen maassa, Aitta, 01.05.1927, nro 5, s. 50, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kari Salmi (kenraali)

**Kari Tapani Salmi** (s. 15. tammikuuta 1960 Luumäki) on suomalainen prikaatikenraali evp. Viimeisimpänä hän toimi työskenteli Ilmavoimien esikunnan esikuntapäällikkönä, josta tehtävästä jäi eläkkeelle keväällä 2014.

Aikaisemmin Salmi toimi muun muassa lennoston laivueupseerina, nykyisen Ilmasotakoulun johtajana 2006–2009, pääesikunnan johtamisjärjestelmäosaston johtamisjärjestelmäpäällikkönä, Ilmavoimien Viestikoulun nimellä toimineessa joukko-osastossa sekä johtotehtävissä muun muassa ilmavoimien viestipäällikkönä Ilmavoimien esikunnassa.  Salmi aloitti Ilmavoimien esikunnan esikuntapäällikkönä 1.7.2011, johon tehtävään hänet nimitettiin saman vuoden huhtikuussa.

Salmi on valmistunut Kadettikoulun ilmasotalinjalta vuonna 1983 ja on suorittanut yleisesikuntaupseerin tutkinnon vuonna 1995. Hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi joulukuussa 2008.

## Lähteet
Freedom (Alice Cooperin kappale)

**Freedom** on Alice Cooperin kappale vuodelta 1987. Se on hänen Raise Your Fist and Yell -levynsä ensimmäinen kappale. Kappaleeseen tehtiin video, ja sitä pyöritettiin jonkin verran radiossa ja televisiossa.

## Lähteet
* Raise Your Fist and Yell - Alice Cooper : Songs, Reviews, Credits, Awards : AllMusic
Antonio Cañizares Llovera

**Antonio Cañizares Llovera** (s. 10. lokakuuta 1945) on katolisen kirkon espanjalainen pappi. Hän on toiminut Ávilan piispana (1992–1996), Granadan arkkipiispana (1996–2002), Toledon arkkipiispana (2002–2008) ja *Congregatio de Cultu Divino et Disciplina Sacramentorum* -kongregaation prefektinä (2008–). Hänestä tuli kardinaali vuonna 2006.

Cañizares Llovera sai vihkimyksensä papiksi 21. kesäkuuta 1970 ja piispaksi 25. huhtikuuta 1992. Hän on Espanjan kuninkaallisen historia-akatemian jäsen.

## Aiheesta muualla

*Antonio Cardinal Cañizares Llovera
Tosihemmot

**Tosihemmot** oli suomalainen vuonna 1994 esitetty viihdeohjelma. Ohjelmaa juonsi Kari Salmelainen.
Ohjelmassa kilpailijat etsivät parisuhdetta. Ohjelma perustui 1991-1993 USA:ssa esitettyyn Studs-deittailuohjelmaan.

## Parodia
Jope Ruonansuu teki vuonna 1994 ilmestyneelleen albumilleen *[[Kiikun kaakun]]* ohjelmaan liittyviä sketsejä.

## Kilpailijoita
Suomen Diilin 3. tuotantokauden kilpailija Arttu Lipsonen osallistui ohjelmaan ollessaan 19-vuotias.

## Katso myös
* Napakymppi

## Lähteet
Oikeuden puolustaja

**Oikeuden puolustaja** on vuonna 1995 valmistunut jännityselokuva, jonka pääosissa näyttelevät Sean Connery ja Laurence Fishburne.

## Juoni

Oikeustieteen professori Paul Armstrong (Connery) haluaa käynnistää erään seksuaalimurhan tutkimukset uudestaan. Hänen mielestään sheriffi Tanny Brown (Fishburne) on pakottanut syytetyn tunnustamaan teon.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
*Iltalehden* Jyrki Laelma harmitteli, että John Katzenbachin romaanin ainekset jotenkin hajoavat Glimcherin äkkinäisissä juonenkäänteissä. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Jaatilan seisake

**Jaatilan seisake** () oli rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Jaatilan kylässä Rovaniemellä.

Liikennepaikka perustettiin Kemin ja Rovaniemen välisen rautatien rakentamisen yhteydessä, ja sinne rakennettiin V luokan asemarakennus vuonna 1907, ja sen suunnitteli rautatiehallituksen arkkitehti Thure Hellström. Tämä rakennus kuitenkin siirrettiin Karungin rautatieasemalle Tornion pohjoispuolelle vuonna 1922. Sen tilalle rakennettiin toinen rakennus, jonka saksalaiset tuhosivat vetäytyessään Lapista 1944.

Kolmas asemarakennus rakennettiin saksalaisten tuhoaman tilalle vuonna 1945 Jarl Ungernin laatimien laiturirakennuksen piirustusten mukaan.

## Lähteet
Barea Soranus

**Quintus Marcius Barea Soranus** (k. 66) oli roomalainen senaattori. Ajatusmaailmaltaan hän oli stoalainen. Hän on yksi kolmesta keisari Neron murhauttamasta ”stoalaisesta marttyyristä” Rubellius Plautuksen ja Thrasea Paetuksen ohella. He kaikki olivat Musonius Rufuksen oppilaita.

## Elämä

Soranus kuului Marcius-sukuun. Hän oli Quintus Marcius Barean poika. Tämä toimi konsulina (*consule suffectus*) vuonna 26 ja kahdesti African provinssin prokonsulina. Hänen äitinsä saattoi olla nimeltään Servilia, ja hänen veljensä Quintus Marcius Barea Sura oli tulevan keisari Vespasianuksen ystävä. Soranuksen veljentytär oli Marcia Furnilla, tulevan keisari Tituksen vaimo, ja hänen tyttärensä Marcia Servilia Sorana nai myöhemmin senaattori Annius Pollion.

Soranus syntyi ja kasvoi Roomassa, ja tuolloin häntä opetti stoalainen filosofi Publius Egnatius Celer. Africassa Soranus asui Leptis Magnassa. Soranus toimi vuonna 52 konsulina (*consule suffectus*) ja kenties vuonna 61 Asian provinssin prokonsulina. Tapa, jolla hän hoiti virkaansa, tuotti hänelle provinssin asukkaiden suosion, mutta toisaalta se suututti Neron. Tämä loukkaantui ennen kaikkea siitä, että Soranus kieltäytyi rankaisemasta kaupunkia, joka oli puolustanut jumaliensa patsaita keisarikunnan määräyksiä vastaan. Neron kaudella Soranus oli jo vanhempi mies.

Soranusta syytettiin vehkeilystä Rubellius Plautuksen kanssa, joka oli Neron sukulainen ja toinen vihan kohde, sekä pyrkimyksestä saavuttaa provinssin asukkaiden hyväntahtoisuus maanpetoksellisilla juonilla. Eräs päätodistajia häntä vastaan oli aiempi opettaja Egnatius Celer. Soranus tuomittiin kuolemaan vuonna 65 tai 66, ja hän teki itsemurhan. Egnatius Celerin tuomitsi puolestaan myöhemmin kuolemaan Vespasianus tämän tapauksen johdosta.

## Lähteet

* 
* Tacitus: *Annals* XVI.30, 32.

### Viitteet
Jamie Stevenson

**Jamie Stevenson** (25. maaliskuuta 1975) on brittiläinen suunnistuksen maailmanmestari. Hän asuu Tanskassa ja edustaa ruotsalaista OK Pan-Kristianstadia.

Stevensonin uran tähänastinen kohokohta oli, kun hän voitti yllättäen sprintin maailmanmestaruuden ja viestissä pronssia Sveitsissä 2003. Tämän jälkeen hän voittanut MM-pronssia keskimatkalla Tanskassa 2006 ja viestin MM-kultaa Tšekissä 2008. Hänen muita saavutuksiaan ovat EM-kilpailujen sprinttihopea Virossa 2003 ja keskimatkan pronssi Unkarissa 2002 sekä maailmancupin osakilpailuvoitto Australiassa 2000.

## Arvokisasijoitukset
### MM-kilpailut
*1997 kuudes viestissä
*1999 34. keskimatkalla, 32. pitkällä matkalla ja viides viestissä
*2001 viides sprintissä, 34. keskimatkalla, 37. pitkällä matkalla ja 8. viestissä
*2003 kultaa sprintissä, 19. keskimatkalla ja pronssia viestissä
*2004 38. keskimatkalla, 8. pitkällä matkalla ja viides viestissä
*2005 14. sprintissä ja 27. pitkällä matkalla
*2006 pronssia keskimatkalla, 14. pitkällä matkalla ja 14. viestissä
*2007 18. sprintissä, 9. pitkällä matkalla ja 7. viestissä
*2008 12. sprintissä, 10. pitkällä matkalla ja kultaa viestissä

### EM-kilpailut
*2000 30. keskimatkalla ja 25. pitkällä matkalla
*2002 kuudes sprintissä, pronssia keskimatkalla, 23. pitkällä matkalla ja 14. viestissä
*2004 7. keskimatkalla ja 8. pitkällä matkalla
*2006 hopeaa sprintissä, 37. keskimatkalla, 21. pitkällä matkalla ja 11. viestissä
*2008 17. sprintissä, 20. keskimatkalla, 25. pitkällä matkalla ja 7. viestissä

### Avoimet PM-kilpailut
*2001 23. keskimatkalla ja hylkäys pitkällä matkalla
*2003 hopeaa sprintissä, 26. keskimatkalla ja 20. pitkällä matkalla
*2007 36. sprintissä, 25. keskimatkalla, 17. pitkällä matkalla ja kuudes viestissä

### Nuorten MM-kilpailut
*1993 42. pitkällä matkalla ja kuudes viestissä
*1994 101. pitkällä matkalla ja 9. viestissä
*1995 129. keskimatkalla, 20. pitkällä matkalla ja neljäs viestissä

### Maailmancup
*1996 77. kokonaispisteissä
*1998 62. kokonaispisteissä
*2000 11. kokonaispisteissä; lyhyen matkan osakilpailuvoitto Australiassa
*2002 10. kokonaispisteissä
*2004 7. kokonaispisteissä
*2005 56. kokonaispisteissä
*2006 17. kokonaispisteissä
*2007 57. kokonaispisteissä
*2008 31. kokonaispisteissä

## Lähteet
*Jamie Stevensonin profiili World of O Runners-sivustolla
Hkakabo Razi

**Hkakabo Razi** () on Kaakkois-Aasian korkein vuori. Se sijaitsee Myanmarin pohjoisosassa Kachinin osavaltiossa Hkakbo Razin kansallispuistossa. Puisto on vuoristoseutua, ikivihreää subtrooppista sademetsää noin 2&nbsp;400 - 2&nbsp;700 metrin välillä, korkeammalla ensin lehti- sitten havumetsää. 3&nbsp;450 metrin yläpuolella alkaa alpiininen vyöhyke ja noin 4&nbsp;600 metristä ylöspäin paljas, osin pysyvän jään peittämä vyöhyke. Noin 5&nbsp;300 metrin korkeudesta ylöspäin jäätikkö on hallitseva.

Hkakabo Razista tuli kansallinen suojelualue 30. tammikuuta 1996 ja kansallispuisto 10. marraskuuta 1998. Puisto on Myanmarin viimeinen luonnontilainen biodiversiteettialue, jossa on monipuolinen kasvisto ja eläimistö. Alue on suurelta osin tutkimatonta ja puisto tarjoaa erinomaiset mahdollisuudet kasvitieteen, geologian, eläintieteen ja maantieteen tutkimukselle.

Myanmarin viranomaiset aikovat avata alueen piakkoin  ekoturismille. Useiden tieteellisten retkikuntien pääsy alueelle on jo sallittu.

## Kiipeily
Japanilainen Takashi Ozaki ja myanmarilainen Nyima Gyaltsen (alias *Aung Tse*) tekivät ensinousun huipulle 1996. Ozaki oli yrittänyt nousua vuotta aiemmin, mutta epäonnistunut huonon sään takia. Marssi perusleiriin kestää neljä viikkoa ja on vaivalloinen tiheän sademetsän ja sillattomien jokien takia. Suhteellisen myöhäisen ensinousun syynä oli pääosin se, että ulkomaalaisten pääsy alueelle sallittiin vasta 1993.

## Katso myös
* Luettelo maiden korkeimmista kohdista

## Aiheesta muualla
* Myanmarin ekoturismi
Heljä Heikkinen

**Heljä Heikkinen** (s. 29. helmikuuta 1988 Espoo) on suomalainen näyttelijä, laulaja ja muusikko. Hän on näytellyt teatterissa (Lahden kaupunginteatteri,  Kouvolan teatteri) sekä televisiosarjoissa ja ollut ääninäyttelijänä lukuisissa piirrossarjoissa. Hänellä on rooleja ääninäyttelijänä muun muassa Ryhmä Haussa ja Oktonauteissa. Heikkinen on valmistunut Lahden ammattikorkeakoulun musiikkiteatterilinjalta vuonna 2011.

## Filmografia
* *[[Tää ei jää tähän]]* – Carita

### Dubbaukset

## Yksityiselämä
Heikkisen isä on näyttelijä Jarmo Heikkinen ja sisar näyttelijä Mirjami Heikkinen. Hänellä on vuonna 2017 syntynyt tytär.

## Lähteet
* 
* https://www.mtvuutiset.fi/artikkeli/tassa-ovat-uudet-muumilaakson-tarinat-aaninayttelijat-mukana-salkkarit-seppo/6304006#gs.s8ad9n

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Publius Clodius Thrasea Paetus

**Publius Clodius Thrasea Paetus** (k. 66) oli roomalainen senaattori ja stoalainen filosofi. Hän on yksi kolmesta keisari Neron murhauttamasta ”stoalaisesta marttyyristä” Rubellius Plautuksen ja Barea Soranuksen ohella. He kaikki olivat Musonius Rufuksen oppilaita.

## Elämä

Thrasea syntyi Pataviumissa eli nykyisessä Padovassa ja kuului varakkaaseen sukuun. Ei tiedetä, milloin hän tuli Roomaan. Nero suhtautui häneen aluksi hyvin, todennäköisesti Senecan vaikutuksesta, ja hänestä tuli konsuli ja eräs Sibyllan kirjojen pitäjistä vuonna 56. Vuonna 57 hän tuki senaatissa kilikialaisten lähettien asiaa; nämä olivat tulleet Roomaan syyttääkseen Tigellinuksen vävyä kuvernööri Cossutianus Capitoa, kiristyksestä.

Vuonna 59 Thrasea osoitti ensimmäistä kertaa inhoaan Neron käytöstä ja senaatin nöyristelevää suhtautumista kohtaan. Hän poistui osallistumatta äänestykseen sen jälkeen, kun Neron kirje, joka pyrki oikeuttamaan tämän äidin Agrippinan murhan, luettiin senaatille. Vuonna 62 hän esti Neroa loukanneen preettorin Antistiuksen teloituksen ja taivutteli senaatin tyytymään lievempään rangaistukseen.

Nero osoitti tyytymättömyyttään niin, ettei kutsunut Thraseaa virallisiin menoihin. Tuosta ajasta, vuodesta 63, kuolemaansa saakka Thrasea pysyi poissa julkisesta elämästä eikä enää astunut senaattiin. Hänen kuolemansa oli kuitenkin jo päätetty. Nero näki Thrasean yksinkertaisen elämän ja korkean stoalaisen moraalin soimauksena hänen omille irstailuilleen. Tacitus kirjoitti, että Nero ”saattoi Hyveen itsensä kuolemaan Thrasean ja Soranuksen henkilöissä”.

Thrasean syyttäjinä toimivat Cossutianus Capito, joka ei koskaan ollut unohtanut sitä, että Thrasea tuki hänen syyttäjiään, sekä Eprius Marcellus. Syytteitä oli paljon, ja senaatti tuomitsi hänet kuolemaan. Kun uutinen tuomiosta tuotiin Thrasealle hänen kotiinsa, jossa hän oli juuri viihdyttämässä ystäväjoukkoa, hän vetäytyi huoneeseensa ja käski viiltää suonensa auki kummastakin kädestä. Tacitukselta säilynyt teksti katkeaa juuri, kun Thrasea osoittaa viimeiset sanansa kyynikkofilosofi Demetriokselle, jonka kanssa hän oli aiemmin päivällä keskustellut sielun luonteesta.

Arulenus Rusticus kirjoitti Thrasealle vuosia myöhemmin ylistyspuheen (*Laudes Thraseae*). Rusticus oli tarjoutunut estäämään senaatin päätöksen veto-oikeudellaan, mutta Thrasea oli kieltänyt häntä heittämästä elämäänsä pois. 

Thrasea oli naimisissa Arria-nimisen naisen kanssa, joka oli Arrian tytär, ja hänen vävynsä oli Helvidius Priscus. Hän oli runoilija Persiuksen ystävä. Thrasean mallina omalle elämälleen oli Cato nuorempi, jolle hän oli kirjoittanut ylistyspuheen. Thrasea oli yksi Plutarkhoksen tärkeimmistä lähteistä Cato-elämäkerralleen.

## Lähteet

* 
* Tacitus: *Annales* XIV.12, 48, XV.20–22, XVI.21–35.
* Tacitus: *Histories* II.91, IV.5.

### Viitteet
Oi aikoja!

__NOTOC__
**Oi aikoja!** on reggaeartisti Puppa J:n ensimmäinen sooloalbumi. Se julkaistiin Roihis Musican kautta CD:nä 25. helmikuuta 2009 ja vinyylinä 1. huhtikuuta 2010. Kappaleesta "Huolii" on julkaistu musiikkivideo. *Oi aikoja!* nousi julkaisuviikollaan (10/2009) sijalle 19 Suomen virallisella listalla.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Tuottajat
* Puppa J: 1, 6, 7, 8, 9, 11
* Sakke Aalto: 2
* Toni Heinonen: 3, 10
* Rasmus Pailos: 4
* Puppa J & Ramus Pailos: 5

## Arvostelut
* Rumba: *positiivinen*
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Notaatio

**Notaatio** voi tarkoittaa seuraavia:
* nuottikirjoitus musiikissa
* notaatio ohjelmoinnissa
* matemaattinen merkintä

## Katso myös

* Nutaatio
Vasili Juhnin

**Vasili Vasiljevitš Juhnin** (; 12. tammikuuta 1907 – 23. marraskuuta 1960) oli komilainen kirjailija.

Juhnin syntyi nykyisen Komin tasavallan Priluzjen piirin Zanuljen kylässä. Nuorena hän työskenteli kyyti- ja uittomiehenä. Vuonna 1937 Juhnin valmistui Komin pedagogisen instituutin kielen ja kirjallisuuden tiedekunnasta, minkä jälkeen hän työskenteli kominkielisen ''Vörledźyś''-lehden toimittajana Syktyvkarissa. Vuosina 1938–1948 hän toimi Komin kirjailijaliiton puheenjohtajana.

Juhninin ensimmäiset kertomukset ilmestyivät 1930-luvun alussa. Vuonna 1938 ''Udarnik''-kirjallisuuslehdessä julkaistiin hänen kirjoittamansa ensimmäinen kominkielinen romaani *Alöi ĺenta* (”Punainen nauha”), joka kertoo komitalonpoikien elämästä 1900-luvun alussa. Erillisenä kirjana se ilmestyi vuonna 1941. Juhninin toinen romaani *Tundrasa bijas* (”Tundran valot”) julkaistiin vuonna 1950. Sen aiheena ovat Vorkutan hiiliesiintymien hyödyntämisen alkuvaiheet neuvostoaikana. Juhnin on kirjoittanut myös lastenkirjoja.

## Aiheesta muualla
* Vasili Juhninin lyhyt elämäkerta ja katkelmia ''Alöi ĺenta'' -romaanista  , (komiksi)
Kungsträdgårdenin metroasema

**Kungsträdgårdenin metroasema** on metroasema Tukholman metron sinisellä linjalla, Norrmalmin kaupunginosassa. Sisäänkäynnit asemalle sijaitsevat Gallerian-ostoskeskuksessa sekä Arsenalsgatanilla Kungsträdgården-puiston läheisyydessä. Asema on sinisen linjan pääteasema, ja sinne liikennöivät kummankin sinisen haaran junat (pääteasemina Hjulsta tai Akalla). Asema avattiin 30. lokakuuta vuonna 1977 järjestelmän 91. asemana.

Kungsträdgårdenin asema sijaitsee noin 30 metriä maan alla. Se on Tukholman metron syvimmällä sijaitseva asema. Se on myös ainoa, jonka seinät ovat paljaat, eikä niitä ole käsitelty kemiallisella aineella. Aseman sisätiloja on koristeltu Tukholman keskustan puretuista rakennuksista peräisin olevilla pylväillä, portaaleilla, veistoksilla ja uuneilla. Koristelujen toteutuksen on suunnitellut taiteilija Ulrik Samuelsson.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vecdi Gönül

**Mehmet Vecdi Gönül** (s. 29. marraskuuta 1939) on turkkilainen Oikeus ja kehitys -puolueen poliitikko. Hän valmistui Ankaran yliopistosta vuonna 1960. Hän pääsi parlamenttiin 1999 ja toimi maansa puolustusministerinä 2002–2011.

## Aiheesta muualla

* Vecdi Gönülin elämästä ja urasta
Mihail Lebedev (kirjailija)

**Mihail Nikolajevitš Lebedev** (; 22. lokakuuta 1877 – 5. maaliskuuta 1951) oli komilainen kirjailija.

Lebedev syntyi nykyisen Komin tasavallan Sysolan piirin Mežadorin kylässä. Hän opiskeli Ust-Sysolskin kihlakuntaopistossa ja työskenteli kunnankirjurin apulaisena Kortkerosin ja Poktšan kylissä. Venäjän vallankumouksen jälkeen hän toimi köyhälistökomitean ja kansantuomioistuimen sihteerinä Kortkerosissa, jossa hän eli suurimman osan elämästään.

Lebedev alkoi kirjoittaa 13-vuotiaana. Ennen vallankumousta hän julkaisi useita venäjänkielisiä kertomuksia, mutta alkoi laatia myös kominkielisiä runoja. Lebedevin runoelmat *Kört Aika* ja *Jag mort* (molemmat 1928) perustuvat komien muinaisuutta koskeviin legendoihin. Hän kirjoitti myös ajankohtaista käyttörunoutta sekä erityisesti lastenrunoja. Lebedevin operetteja *Miča nyv* (”Kaunis tyttö”, 1919), *Tun* (”Noita”, 1920), *Nastuk* (1928) on esitetty näyttämöllä.

Vuonna 1939 Lebedev sai ensimmäisenä komikirjailijana valtiollisen tunnustuksen – Znak potšota -kunniamerkin.

## Aiheesta muualla
* Mihail Lebedevin lyhyt elämäkerta ja teoksia  , (komiksi)
Bellevue

**Bellevue** voi viitata seuraaviin

*Bellevue, kaupunginosa Zürichissä Sveitsissä
*Bellevue, kaupunki Washingtonin osavaltiossa Yhdysvalloissa
*Bellevue, kunta Geneven kantonissa Sveitsissä
*Bellevue, ravintola Helsingissä
*Bellevuen linna Berliinissä
*Bellevuen palatsi, Ranskassa sijainnut linna lähellä Pariisia
*Bellevuen rautatieasema Berliinissä
*Bellevuen sairaala New Yorkin kaupungissa
*Pension Bellevue, täysihoitola ja yhtiö Hangossa.
Työkalulaatikko

**Työkalulaatikko** tai **työkalupakki** on työkalujen kantokahvallinen säilytys- ja kuljetuslaatikko. Työkalulaatikossa työntekijän kaikki tavanomaisesti tarvittavat työkalut ja tarvikkeet kulkevat yhdellä kerralla mukana. Työkalulaatikot sopivat tavaroiden säilytykseen samalla tavoin kuin työkalulaukut, -lokerikot ja -hyllyt.

## Rakenne
Työkalulaatikossa on yleensä pyöristetyt kulmat ja voi olla kovaa materiaalia kuten peltiä, muovia tai puuta mutta myös kangasta. Kannessa voi olla lokeroita ruuveja, muttereita ja liittimiä yms. varten. Jotkut työkalulaatikot ovat yksinkertaisia, avoimia, toiset taas sivulta levitettäviä ja monikerroksisia.

## Sisältö
Työkalulaatikko saattaa sisältää muun muassa mekaanisia tarvikkeita, kuten vasara, hohtimet, vatupassi, mitta, erikokoiset ruuvimeisselit (tasapäiset, ristipäiset ja tähtipäiset), taltta, viila, jakoavaimet, kiintoavaimet, teippiä, kontaktiliimaa, lyijykynä merkintöjä varten, nippusiteitä ja hiomapaperia. Se voi sisältää myös sähköön liittyviä esineitä, kuten sähkökoestin, yleismittari, sähköjohtoa, sähköteippiä, juotoskolvi, juotostina, sivuleikkurit, kutistesukkaa, varaparisto mittalaitteeseen, muistiinpanovälineet ja piirikaavio. Se voi sisältää myös hylsyjä, viiloja ja vääntimiä.

## Katso myös
* Ompelulaatikko
* Miljoonalaatikko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Christian Ludwig Nitzsch

**Christian Ludwig Nitzsch** (3. syyskuuta 1782 Beucha – 16. elokuuta 1837 Halle) oli saksalainen eläintieteilijä.

Nitzschin vanhemmat olivat wittenbergiläinen pappi Karl Ludwig ja Luise (s. Wernsdorf) Nitzsch. Nitzsch opiskeli Wittenbergin yliopistossa ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1804. Hänet promovoitiin lääketieteen tohtoriksi 1808.
 
Nitzsch toimi eläintieteen professorina Hallen yliopistossa 1815 alkaen. Hän oli erikoistunut lintutieteeseen. Hän tutki myös piileviä ja eräs piileväsuku on saanut hänen kunniakseen nimen *Nitzchia*. Hän teki myös uraauurtavia täitutkimuksia, joista hän kirjoitti tutkielmassaan *Nitzsch Ch. L., Darstellung der Familien und Gattungen der Thierinsecten (insecta epizoica)* (Magazin fur die Entomologie, Germar, Zincken, Bd.3 (1818)). Nitzschin kirjallinen tuotanto oli laaja.

Linnuista Nitzsch nimesi muun muassa puukiitäjien suvun *Hemiprocne*.

## Lähteet
Samuel Tickell

**Samuel Richard Tickell** (19. elokuuta 1811 Cuttack Intia - 20. huhtikuuta 1875 Cheltenham Englanti) oli brittiläinen upseeri, lintutieteilijä ja taidemaalari.

Tickell syntyi Intiassa ja opiskeli Englannissa. 19-vuotiaana hän palasi ammattisotilaaksi Bengaliin. Hän palveli Bengalissa vuoteen 1840 saakka, jolloin hänet komennettiin Katmanduun Nepaliin johtamaan Brian Houghton Hodgsonin turvasaattuetta. Hän palasi Bengaliin 1843 ja ylennettiin kapteeniksi, minkä jälkeen hänet komennettiin Burmaan.

Aasiassa oleskellessaan Tickell tutki linnustoa ja nisäkkäitä, ja maastohavaintojen lisäksi hän keräsi näytteitä. Hän avusti *Journal of the Asiatic Society of Bengal*-lehteä, jonka 18. vuosikerrassa on hänen raporttinsa Burmasta. Tickell luopui urastaan everstin arvoisena ja asettui Kanaalisaarille. Työskennellessään teoksensa *Illustrations of Indian Ornithology* parissa hän sokeutui vuonna 1870 silmätulehduksen seurauksena. Ennen kuolemaansa hän lahjoitti teoksen Zoological Society of Londonille.

Tickell nimesi linnuista intiantöyhtökiitäjän (*Hemiprocne coronata*), metsäkiitäjän (*Zoonavena sylvatica*), intianvarpuspöllön (*Glaucidium radiatum*), harmaaviirukukastajan (*Dicaeum agile*), ylänköuunilinnun (*Phylloscopus affinis*), assaminuunilinun (*Phylloscopus cantator*) ja intianrastaan (*Turdus unicolor*). Tickellin kunniaksi on nimetty ruostesarvinokka (*Anorrhinus tickelli*), vuorisieppokerttu (*Tickellia hodgsoni*), viidakkotimali (*Pellorneum tickelli*) ja puistosinisieppo (*Cyornis tickelliae*).

## Lähteet
Simon Halfon

**Simon Halfon** on brittiläinen graafinen suunnittelija, joka tunnetaan parhaiten tekemistään töistä yhtyeille The Jam ja The Style Council sekä muusikko Paul Wellerille. Halfon on työskennellyt myös muun muassa rockyhtye Oasiksen ja muusikko George Michaelin kanssa. Halfonin näyttävimmät työt ovat 1960-luvun tyylisiä.

Halfon on myös yksi vuonna 2007 valmistuneen *[[Pirullista peliä (vuoden 2007 elokuva)|Pirullista peliä]]* -elokuvan tuottajista.

## Aiheesta muualla
*
Luettelo vuoden 1995 miehittämättömistä avaruuslennoista

Tämä on **luettelo vuoden 1995 miehittämättömistä avaruuslennoista**. Vuonna 1995 tehtiin 69 onnistunutta satelliitin tai avaruusluotaimen tai avaruusaseman osan laukaisua. Avaruuteen kuljetettiin noin sata satelliittia. Viisi laukaisua epäonnistui. Vuonna 1995 tehtiin seitsemän miehitettyä lentoa.

## Onnistuneet laukaisut

## Epäonnistuneet laukaisut
* 28.3.1995, EKA 2, Techsat 1 (Gurwin 1, Oscar (29)), Unamsat, Start-raketti, Plesetsk
* 26.1.1995, APStar 2 [Star-63F], Pitkä marssi CZ-2E, Xichang
* 22.6.1995, STEP 3 (P92-2), Pegasus-XL, Vandenberg
* 23.10.1995, METEOR, Conestoga-1620, Wallops Island
* 15.8.1995, GemStar 1 (VitaSat 1), Athena-1 Vandenberg

## Aiheesta muualla
*Güntherin avaruussivun Chronology-kohdasta laukaisujen historia (päälähde)
*Kanadalainen avaruushistoriasivusto (toinen päälähde)
*Russian Space Web
*Jonathan McDowellin avaruussivusto
*NASA Jet Propulsion Laboratoryn avaruuslennot
*Miehittämättömien lentojen englanninkielinen keskustelusivu
Barycz

[
{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoline",
  "ids": "Q809673",
  "properties": {
      "stroke": "#00BFFF",
      "stroke-width": 3, 
    "stroke-opacity": 1 }
}
]

**Barycz** (, ) on Oderin sivujoki Puolassa. Se on 133 kilometriä pitkä ja saa alkunsa läheltä Ostrów Wielkopolskin kaupunkia. Barycz laskee Oderiin Wyszanówin kylässä lähellä Szlichtyngowaa.

## Aiheesta muualla
Malla Malmivaara

**Malla Malmivaara**, taiteilijanimiä **Malla** ja **Belle Who**, (s. 10. joulukuuta 1982 Jyväskylä) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hänen etunimensä oli alkujaan Laura, mutta hän on muuttanut sen myöhemmin Mallaksi välttyäkseen sekoittumasta pikkuserkkuunsa, näyttelijä-laulaja Laura Malmivaaraan. Malmivaara pääsi sisään Teatterikorkeakouluun ensimmäisellä yrittämällä. Malmivaara esiintyi ''Putouksen'' kahdennellatoista kaudella vuonna 2020. Muusikkona Malla Malmivaara on käyttänyt taiteilijanimiä Malla ja Belle Who. Hän on julkaissut kummallakin nimellä yhden albumin.

## Yksityiselämä
Malla Malmivaaran isä on sellisti Juha Malmivaara, jonka kanssa Malla asui vanhempien erottua. Hänen kasvattiäitinsä on näyttelijä Hanna Liinoja. Hänen enonsa on näyttelijä Tapio Liinoja. Näyttelijä Miika Laakso on hänen velipuolensa, heillä on yhteinen äiti. Näyttelijä Laura Malmivaara ja jääkiekkoilija Olli Malmivaara ovat hänen pikkuserkkujaan.

Malla kuuluu suomalaiseen Malmivaaran pappissukuun. Malmivaaralla on kaksi lasta. Hänen elämänkumppaninsa on kitaristi-laulaja Boris Nordin.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

### Dubbaukset

## Muusikkona
Malla Malmivaara on myös muusikko. Muusikkona Malla Malmivaara on käyttänyt vuodesta 2019 lähtien taiteilijanimenään Malla. Solina Records julkaisi Mallan ensimmäisen albumin huhtikuussa 2021.

Aiemmin Malmivaara on julkaissut yhden albumin Belle Who -taiteilijanimellä. Belle Whon esikoissingle *Tide* oli vuonna 2008 ensi-iltansa saaneen *[[Blackout (vuoden 2008 elokuva)|Blackout]]*-elokuvan tunnuskappale. Esikoisalbumi *[[Can’t Whistle When You Smile]]* julkaistiin toukokuussa 20. toukokuuta 2009.

Malmivaara on laulanut Elisabeth Underground -yhtyeessä sekä myös englanniksi ja ranskaksi musiikkia tekevässä Moi non plus -nimisessä duossa yhdessä näyttelijä Pihla Viitalan kanssa.

### Diskografia
#### Albumit

#### Singlet

#### Musiikkivideot
* *Tide* (2008)
* *Dice* (2009 – ohj. Kaapo Kamu)
* ''Sabrina' (2019)
* Moi (2022)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Paul Carell

**Paul Carell** (syntyjään **Paul Karl Schmidt**; 2. marraskuuta 1911 Kelbra, Saksa – 20. kesäkuuta 1997 Rottach-Egern, Saksa) oli SS-upseeri ja Joachim von Ribbentropin lehdistösihteeri toisen maailmansodan aikana. Sodan jälkeen hänestä tuli menestyksekäs kirjailija, jonka teoksia on myös suomennettu.

## Elämä

Paul Karl Schmidt syntyi marraskuussa 1911 Kelbran pikkukaupungissa silloisessa Saksin provinssissa, jonka alueet kuuluvat nykyään Saksi-Anhaltin osavaltioon. Hän kävi kansakoulun syntymäkaupungissaan, mutta lukioon hän joutui menemään läheiseen Elben rannalla sijaitsevaan Barbyn kaupunkiin.

20-vuotias Schmidt liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen vuonna 1931. Hänestä tuli natsipuolueen alaisen opiskelijaliiton *NS-Studentenbund*in aluejohtaja 1934. SS:n hän liittyi samana vuonna. 

Carell työskenteli ulkoministeri Joachim von Ribbentropin lehdistösihteerinä ollen vastuussa ulkoministeriön tiedottamisesta ja yksi merkittävistä propagandan luojista natsi-Saksassa. Otsakkeen ”Eurooppa eurooppalaisille” alla hänen teemojaan olivat muun muassa bolševismin eliminointi, juutalaisten eliminointi ja ”bolševismin sutenöörien” Englannin ja Rooseveltin poistaminen Euroopasta. Nykyään on selvää, että Carell oikeutti holokaustin käyttämässään propagandassa. Hän jopa neuvoi unkarinjuutalaisten karkotuksen ja joukkomurhan tiedotuksen hoitamisessa vuonna 1944.

Liittoutuneet pidättivät hänet 6. toukokuuta 1945 ja hän oli sotavankina kaksi ja puoli vuotta. Nürnbergin sotarikosoikeudenkäyntejä valmisteltaessa Carellin rooli oli pitkään harkinnan alaisena: käytettäisiinkö häntä todistajana vai tultaisiinko häntä syyttämään. Lopulta Carell toimi syyttäjän todistajana, jolloin hän esiintyi ”demokraattisen vapaan lehdistön puolustajana”. 

1950-luvulla Carell rupesi kirjoittamaan lehtiin. Vuosikymmenen loppupuolella hän alkoi kirjoittaa sotahistoriallisia teoksiaan, joiden totuusarvo on raskaasti kyseenalaistettu. Vaikka hän kirjoitti useita kirjoja natsi-Saksasta ja sen asevoimista toisessa maailmansodassa, niissä ei mainittu sanallakaan holokaustista tai Saksan tekemistä sotarikoksista itärintamalla. Carell loi kuvan Wehrmachtista puhtaana, toverillisena ja kunniallisena asevoimina, vaikka totuus on pitkälle toinen.

## Teoksia
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Schmidt/Carellia tutkineen historioitsijan Wigbert Benzin kotisivu
Nicholas Hooper

**Nicholas Hooper** on englantilainen elokuvasäveltäjä, joka on säveltänyt musiikin muun muassa *[[Harry Potter ja Feeniksin kilta (elokuva)|Harry Potter ja Feeniksin kilta]]* ja *[[Harry Potter ja puoliverinen prinssi (elokuva)|Harry Potter ja puoliverinen prinssi]]* -elokuviin.

## Aiheesta muualla
*