Carlo Ancelotti

**Carlo Ancelotti** (s. 10. kesäkuuta 1959) on italialainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja. Hän on toiminut toukokuusta 2025 lähtien Brasilian jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana. Hän on toiminut aiemmin valmentajana myös Italian, Englannin, Ranskan, Espanjan ja Saksan pääsarjoissa. Pelaajana hän edusti Italiaa kolmissa arvokilpailuissa ja yhteensä 26 maaottelussa.

Ancelotti on yksi seitsemästä Euroopan cupin/Mestarien liigan sekä pelaajana että valmentajana voittaneesta henkilöstä. Muut ovat Miguel Muñoz, Giovanni Trapattoni, Johan Cruijff, Frank Rijkaard, Josep Guardiola ja Zinédine Zidane. Ancelotti on kaikkien aikojen menestyneimpiä jalkapallovalmentajia. Hän on ainoa valmentaja, joka on voittanut Euroopan viiden suurimman liigan eli Englannin, Saksan, Espanjan, Italian ja Ranskan mestaruudet. 

## Ura pelaajana

Ancelotti oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän aloitti ammattilaisuransa Parman riveissä vuonna 1976. Vuosina 1979–1987 Ancelotti edusti Romaa. Hän saavutti seuran riveissä yhden Italian-mestaruuden ja neljä Italian cupin voittoa. Vuosina 1987–1992 Ancelotti edusti Milania. Hän saavutti seurassa muun muassa kaksi Italian-mestaruutta, kaksi Euroopan cupin voittoa ja kaksi Intercontinental Cupin voittoa. Italian maajoukkueessa Ancelotti pelasi 26 ottelua vuosina 1981–1991 ja teki niissä yhden maalin. Hän edusti Italiaa vuoden 1986 MM-kisoissa, vuoden 1988 EM-kisoissa ja vuoden 1990 MM-kotikisoissa.

## Saavutukset pelaajana

*Italian mestaruus (3): 1983, 1988, 1992
*Italian cup (4): 1980, 1981, 1984, 1986
*Italian supercup: 1988
*Euroopan cup (2): 1989, 1990
*UEFA Super Cup: 1989, 1990
*Intercontinental Cup (2): 1989, 1990
*MM-pronssi 1990

## Ura valmentajana

Valmennusuransa Ancelotti aloitti Reggianassa vuonna 1995. Vuosina 1996–1998 hän valmensi Parmaa ja vuosina 1999–2001 Juventusta. Milanin päävalmentajaksi Ancelotti nimitettiin vuonna 2001. Hän on johdattanut seuran muun muassa yhteen Italian-mestaruuteen, yhteen Italian cupin voittoon, kahteen Mestarien liigan voittoon ja yhteen seurajoukkueiden maailmanmestaruuteen.

Ancelotti teki Milanissa pitkäjännitteistä työtä, mutta erimielisyydet seurajohtaja Silvio Berlusconin kanssa varjostivat hänen työtään seurassa. Menestymättömyys kotimaassa antoi Berlusconille pohjaa kritiikin esittämiseen. Kaudella 2008–2009 Ancelottin lähtö Milanista oli usein tapetilla, sillä häntä vietiin jo vahvasti englantilaisseura Chelseaan. Berlusconi avautui toukokuussa 2009 lehdistölle ja syytti Ancelottia Milanin kehnosta menestyksestä. Seura oli siinä vaiheessa Serie A:n toisena.

Kaudella 2008–2009 Milan sijoittui Serie A:ssa lopulta kolmanneksi. Kauden jälkeen Ancelotti jätti varsin odotetusti tehtävänsä seuran päävalmentajana kahdeksan vuoden jälkeen  ja siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavan Chelsean peräsimeen.

Ancelotti aloitti uransa Chelseassa menestyksekkäästi, kun lontoolaiset kaatoivat perinteisessä kauden avauksessa FA Community Shieldissä puolustavan mestarin Manchester Unitedin rangaistuspotkukilpailun jälkeen 6–3. Valioliigassa menestys jatkui läpi kauden ja Ancelottin johdolla seura palasi mestaruuskantaan neljän vuoden tauon jälkeen. Italialaisvalmentajan debyyttikauden kruunasi FA Cupin voitto, kun finaalissa kaatui Portsmouth FC 1–0. Kaudella 2010–2011 Ancelotti jäi miehistöineen ilman pokaalia, kun Mestarien liigassa tie katkesi puolivälierätappioon Manchester Unitedille ja FA Cupissa neljännelle kierrokselle. Valioliigan kakkossija ei riittänyt seurajohdolle ja Ancelotti sai potkut välittömästi liigakauden päätyttyä.

Jouluna 2011 mediassa alettiin spekuloida Ancelottin siirtymisellä Liguen kärkijoukkue Paris Saint-Germainin päävalmentajaksi. Lopulta Ancelotti ja PSG allekirjoittivat 2,5-vuotisen sopimuksen 30. joulukuuta 2011. Ancelottin johdolla PSG ei onnistunut pitämään kärkipaikkaansa kaudella 2011–2012, vaan mestaruus karkasi Montpellier’lle. Kaudelle 2012–2013 seura hankki lisää uusia vahvistuksia ja Ancelottin alaisuudessa kovasti vahvistunut PSG nappasi seurahistoriansa kolmannen liigamestaruuden kaksi kierrosta ennen sarjan päätöstä. Kauden jälkeen alkoi kiivas spekulointi Ancelottin siirtymisestä Real Madridin päävalmentajaksi. Italialaisvalmentaja ilmoitti halukkuutensa jättää PSG:n ja siirtyä Madridiin. Lopulta kesäkuussa 2013 PSG ilmoitti, että Laurent Blanc korvaa Ancelottin seuran valmentajana ja italialainen on valmis siirtymään Realiin. 25. kesäkuuta Real Madrid vahvisti Ancelottin sopimuksen seuran kanssa.

Kaudella 2013–2014 Real Madrid taisteli La Ligan mestaruudesta tasapäin FC Barcelonan ja Club Atlético de Madridin kanssa. Tiukassa mestaruuskamppailussa Real joutui lopulta taipumaan kolmanneksi Atléticon viedessä mestaruuden. Balsamia haavoihin tuli Mestarien liigassa, jonka tiukassa loppuottelussa Real voitti Atléticon jatkoajalla 4–1. Edellisestä Realin mestaruudesta oli kulunut jo 12 vuotta. Joukkue voitti myös Espanjan cupin kaadettuaan loppuottelussa FC Barcelonan 2–1.

Kausi 2014–2015 päättyi myös La Ligassa pettymykseen, kun FC Barcelona vei mestaruuden kahden pisteen erolla Realiin. Espanjan cupista Real putosi jo tammikuussa ja Mestarien liigassa puolustavan mestarin tie katkesi välierissä Juventusta vastaan. Kauden ainoiksi pokaaleiksi jäivät FIFA Club World Cupin sekä Euroopan supercupin voitot. Italialaisvalmentaja sai pitkien huhujen jälkeen potkut kauden jälkeen.

Joulukuussa 2015 FC Bayern München tiedotti, että Ancelotti on seuran tuleva päävalmentaja. Italialaisvalmentaja korvaa Josep Guardiolan kesällä 2016 kolmivuotisella sopimuksella.  Ancelottin johdolla Bayern voitti viidennen perättäisen Bundesliigan mestaruuden, joka varmistui kolme kierrosta ennen sarjan päättymistä. Lopulta eroa toiseksi tulleeseen RB Leipzigiin kertyi 15 pistettä. Saksan cupissa Bayern taipui välierissä Borussia Dortmundille 3–2, eikä Ancelotti näin päässyt tavoittelemaan tuplamestaruutta. Mestarien liigassa Bayernin tie katkesi jo puolivälierissä Real Madridille yhteismaalein 6–3.

Ancelottin toinen kausi Bayernissa alkoi voitokkaasti, kun joukkue kukisti DFL-Supercupissa Dortmundin rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Bundesliigassa Bayern voitti Ancelottin alaisuudessa neljä kauden kuudesta ensimmäisestä ottelusta. Mestarien liigan lohkovaiheessa kärsitty 3–0 vierastappio Paris Saint-Germainille oli seurajohdolle kuitenkin liikaa ja Bayern erotti Ancelottin syyskuun lopulla 2017.

Toukokuun lopulla 2018 Ancelotti teki kolmivuotisen sopimuksen Serie A:ssa toiseksi sijoittuneen SSC Napolin kanssa. Kaudella 2018–2019 Napoli pelasi Ancelottin alaisuudessa suhteellisen tasaisen Serie A -kauden pitäen hallussaan sarjan kakkossijaa 33 kierroksen ajan. Eroa mestaruuden voittaneeseen Juventukseen kertyi kuitenkin 11 pistettä. Eurooppa-liigassa Napoli eteni puolivälieriin, joissa hävisi Arsenalille yhteismaalein 3–0. Kaudella 2019–2020 Napolin menestys oli heikompaa erityisesti Serie A:ssa. Joukkue ajatui lokakuun lopusta seitsemän ottelun voitottomaan putkeen ja putosi liigassa seitsemänneksi. Ancelotti sai heikkojen esitysten vuoksi potkut 10. joulukuuta 2019. Hänen viimeiseksi ottelukseen päävalmentajana jäi 4–0-voittoon päättynyt Mestarien liigan lohkovaiheen ottelu KRC Genkiä vastaan.

21. joulukuuta 2019 Everton FC nimesi Ancelottin managerikseen. Ancelotti luotsasi Evertonin debyyttikaudellaan Valioliigan sijalle 12. Kaudelle 2020/21 Everton vahvisti rivejään hankkimalla mm. James Rodríguezin, Allanin ja Ben Godfreyn. Kevätkaudella tulokset heikkenivät ja Everton sijoittui lopulta vasta sijalle 10. Kauden jälkeen Ancelotti palasi Real Madridin päävalmentajaksi.

Kaudella 2021–2022 Ancelotti luotsasi Realin Espanjan liigamestariksi ja supercupin voittoon. Mestarien liigassa italialainen johdatti alkulohkossa kangerrelleen Realin lopulta komeasti loppuotteluun. Pudotuspeleissä Real raivasi tieltään PSG:n ja Manchester Cityn. Loppuottelussa Real voitti Liverpoolin 1–0. Ancelotti luotsasi Real Madridin Mestarien liigan voittoon myös kaudella 2023–2024. Kauden 2024–2025 jälkeen Ancelotti jätti Real Madridin.

Toukokuussa 2025 Ancelotti nimitettiin Brasilian maajoukkueen päävalmentajaksi.

## Saavutukset valmentajana

*  **[[Juventus FC|Juventus]]**:
** UEFA Intertoto Cup: 1999

*  **[[AC Milan|Milan]]**:
** Italian mestaruus: 2004
** Italian cup: 2003
** Italian supercup: 2004
** Mestarien liiga (2): 2003, 2007
** Euroopan supercup (2): 2003, 2007
** Seurajoukkueiden maailmanmestaruus: 2007

*  **[[Chelsea FC|Chelsea]]**:
** Englannin mestaruus: 2010
** FA Cup: 2010
** FA Community Shield: 2009

*  **[[Paris Saint-Germain]]**:
** Ranskan mestaruus: 2013

*  **[[Real Madrid]]**:
** Espanjan mestaruus (2): 2022, 2024
** Espanjan cup (2): 2014, 2023
** Mestarien liiga (3): 2014, 2022, 2024
** Euroopan supercup (3): 2014, 2022, 2024
** Seurajoukkueiden maailmanmestaruus (2): 2014, 2022
** Espanjan supercup (2): 2022, 2024

*  **[[FC Bayern München|Bayern München]]**
** Saksan mestaruus: 2017
** Saksan supercup (2): 2016, 2017

* **Henkilökohtaiset**:
**Serie A:n vuoden valmentaja (Oscar del Calcio) (2): 2001, 2004
**UNFP:n vuoden valmentaja Ligue 1:ssä: 2013
**Italian paras valmentaja (Enzo Bearzot-palkinto): 2014
**La Ligan vuoden valmentaja (Miguel Muñoz -palkinto): 2015

## Yksityiselämä

Ancelottilla on kaksi lasta, Katia ja Davide, joka on toiminut isänsä apuvalmentajana Evertonissa ja Real Madridissa. Ancelotti oli naimisissa Luisa Gibellinin kanssa 25 vuotta, mutta kertoi vuonna 2008 pariskunnan eronneen. Ancelotti avioitui heinäkuussa 2014 Vancouverissa kanadalaisen Mariann Barrena McClayn kanssa.

Espanjalainen tuomioistuin tuomitsi heinäkuussa 2025 Ancelottin miljoonan euron veropetoksesta vuoden mittaiseen ehdolliseen vankeusrangaistukseen ja 386 000 euron sakkoihin. Rikokset olivat tapahtuneet vuosina 2014–2015, jolloin Ancelotti toimi ensimmäistä kertaa Real Madridin päävalmentajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Ancelottin viralliset kotisivut  
*Ancelotti Milanin sivuilla