Rolling Stone

**Rolling Stone** on kahdesti kuussa ilmestyvä yhdysvaltalainen musiikkiin, politiikkaan ja populaarikulttuuriin keskittynyt aikakauslehti. Lehden perustivat vuonna 1967 San Franciscossa Jann Wenner ja musiikkikriitikko Ralph J. Gleason. *Rolling Stone* on alansa maailmanlaajuisesti arvostetuimpia julkaisuja. Sen omistaa kokonaan Penske Media Corporation.

Lehden erikoisuuksia ovat pitkät musiikkilistat, joissa lehden toimitus on listannut esimerkiksi maailman kaikkien aikojen parhaat kappaleet ja albumit. Rolling Stonen erikoislistoja ovat esimerkiksi 500 Greatest Albums of All Time, 500 Greatest Songs of All Time sekä 100 Greatest Guitarists.

## Historiaa
*Rolling Stonen* ensimmäinen numero painettiin pienessä sanfranciscolaisessa kirjapainossa vuonna 1967. Painos oli 40&nbsp;000 kappaletta, joista 34&nbsp;000 palautui lehdenmyyjiltä takaisin myymättöminä. Underground-tyylisenä ja tabloid-sanomalehden näköisenä aloittaneesta lehdestä kasvoi kuitenkin pian oman sukupolvensa kulttuuri-ikoni, ja vuonna 1974 sen levikki oli jo 325&nbsp;000. Perustaja Jann Wenner kuitenkin halusi erottautua ajan ”hippilehdistä” ammattimaisuudella, kuten selkeällä taitolla.

Lehden tyyli ja ilmiasu ovat vaihdelleet vuosien kuluessa, mutta keskeinen osa sen sisältöä on aina ollut rockiin keskittyvä musiikkijournalismi ja rockmaailman tapahtumien uutisointi. Vuonna 1973 *[[The New York Times]]kin* kehui *Rolling Stonea* ”varsin hyvistä reportaaseista”. Toisaalta 1970-luvun alussa osa lehden toimituskunnasta olisi halunnut lehden ottavan vankemmin poliittista kantaa muun muassa Vietnamin sotaan ja Richard Nixonin presidenttiyteen Watergate-skandaaleineen, mutta Jann Wenner halusi pitää lehden ensisijaisesti poliittisesti neutraalina musiikkilehtenä. 

Vuonna 1975 lehti sai uutisvoiton saadessaan tietää kidnapatun ja sitten itsekin rikolliseksi ryhtyneen Patty Hearstin olinpaikan. Lehti teki hänestä useita juttuja.

*Rolling Stonen* alkuaikojen kuuluisin kirjoittaja oli gonzojournalismin isänä pidetty Hunter S. Thompson. Lehti julkaisi myös muun muassa Tom Wolfen ja Truman Capoten tekstejä.

Vuonna 1977 *Rolling Stonen* toimitus muutti länsirannikolta New Yorkiin, ja vähitellen lehti alkoi tehdä yhä enemmän myönnytyksiä mediamaailman kaupallisten lakien edessä. Samalla musiikkikenttä hajosi yhä pienemmiksi osakulttuureiksi, ja lehden toimittajat alkoivat siirtyä muiden lehtien palvelukseen. *Rolling Stone* alkoi kirjoittaa enemmän muun muassa muodista ja teknologiasta ja pudota yhä enemmän kelkasta musiikkibisneksen seuraamisessa. Esimerkiksi 1980-luvun nousevat nimet U2 ja Talking Heads pääsivät *[[Time (lehti)|Timen]]* ja *[[Newsweek]]in* kanteen aiemmin kuin *Rolling Stonen*.

1990-luvulla *Rolling Stone* yritti nuorentaa lukijakuntaansa julkaisemalla enemmän juttuja televisio- ja elokuvatähdistä ja muusta viihdebisneksestä, mutta vuosituhannen vaihteen jälkeen lehden fokus on jälleen monipuolistunut. Vuonna 2002 Jann Wenner palkkasi uuden päätoimittajan nopeasti kasvaneesta nuorten miesten FHM-lehdestä saavuttaakseen nuorempia lukijasukupolvia. Vuonna 2006 *Rolling Stone* juhli näyttävästi tuhannetta numeroaan.

Perustaja Wenner myi vuosina 2017 lehdestä enemmistöosuuden 51 prosenttia Penske Media Corporationille, joka osti vuonna 2020 loput 49 prosenttia singaporelaiselta BandLab Technologiesilta. Päätoimittajaksi tuli vuonna 2021 Noah Shachtman.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Rolling Stonen virallinen kotisivu