open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Romeo Neri

**Romeo Neri** (26. maaliskuuta 1903 Rimini – 23. syyskuuta 1961 Rimini) oli italialainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.

Neri voitti voimistelu-urallaan kolme olympiakultaa Los Angelesista 1932 ja yhden hopean Amsterdamista 1928. Amsterdamissa hän sijoittui moniottelussa ja renkailla neljänneksi ja Italian joukkueen jäsenenä joukkuekilpailussa kuudenneksi. Los Angelesissa hän oli permannolla neljäs. Lisäksi Neri voitti Budapestin vuoden 1934 MM-kilpailuista hopeaa moniottelusta ja pronssia hypyssä.

Riminin urheilustadion on nimetty Nerin kunniaksi Stadio Romeo Neriksi.

## Aiheesta muualla
*Romeo Neri – sports-reference.com
Keir Gilchrist

**Keir David Peters Gilchrist** (s. 28. syyskuuta 1992 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on kanadalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa on Marshall Gregson Showtimen komediasarjassa *[[United States of Tara]]*. Toinen hänen merkittävimmistä rooleistaan on Sam Gardner sarjasta *[[Atypical]]*. Hän on näytellyt myös mm. televisiosarjoissa *[[Älä kerro äidille 2]]* (2003), *The Winner* (2007), *[[Family Guy]]* (2007), *The Listener* (2009) sekä elokuvissa *Saint Ralph* (2004), *Dead Silence* (2007) ja *The Rocker* (2008). 

Gilchrist syntyi Lontoossa, Englannissa ja vietti siellä varhaiset vuotensa, minkä jälkeen hän muutti perheensä kanssa ensin Bostoniin, Massachusettsiin, sitten New Yorkiin, mistä he lopulta muuttivat Torontoon, Kanadaan.

## Aiheesta muualla
*
Slade School of Fine Art

**Slade School of Fine Art** on tunnettu englantilainen taidekoulu, joka sijaitsee Bloomsburyn alueella Lontoon keskustassa. Vuonna 1871 perustettu koulu on osa University College Londonia ja yksi Englannin arvostetuimmista taidekouluista.

Koulun historia alkaa vuodesta 1868, jolloin Felix Slade (1788–1868) testamenttasi varoja kolmen oppituolin perustamiseen kuvataiteessa. Ne oli määrä sijoittaa Oxfordin yliopistoon, Cambridgen yliopistoon ja University College Londoniin. Tunnettuja opettajia ovat olleet Lucian Freud, Reg Butler ja Roger Fry. 

Koulussa on 260 opiskelijaa. Koulun rehtorina toimii John Aiken. Vuosina 2005–2006 koulua ja sen tiloja uudistettiin, jolloin saatiin muun muassa täysin varustettu digitaalinen studio ja uudistetut kuvaveiston sekä taidegrafiikan tilat. Koulussa avattiin 1995 *The Slade Centre for Electronic Media in Fine Art*.

## Tunnettuja entisiä opiskelijoita
* Pauline Baynes, kuvittaja
* Raymond Briggs, kuvittaja, sarjakuvantekijä
* Dora Carrington
* G. K. Chesterton, kirjailija
* John Collier
* Martin Creed
* Douglas Gordon
* Antony Gormley, kuvanveistäjä
* Duncan Grant, Bloomsburyn ryhmään kuulunut taidemaalari
* Eileen Gray, muotoilija ja arkkitehti
* Richard Hamilton
* Derek Jarman, elokuvaohjaaja
* Evelyn De Morgan, prerafaeliittimaalari
* Paul Nash
* Ben Nicholson
* Eduardo Paolozzi
* Paula Rego, kuvittaja ja taidegraafikko
* Ethel Walker, taidemaalari
* Rachel Whiteread, Young British Artists -ryhmän jäsen
* Edward Wadsworth

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Slade School of Fine Art, kotisivut
*The Slade Centre for Electronic Media in Fine Art
Chelsea College of Art and Design

**Chelsea College of Art and Design**, aiemmalta nimeltään **Chelsea School of Art**, on Englannin johtavia taidekouluja. Se kuuluu osana University of the Arts London -kokonaisuuteen.

Koulu tarjoaa jatko-opintoja kuvataiteessa, graafisessa suunnittelussa, sisustussuunnittelussa ja tekstiilisuunnittelussa tohtorin tutkintoon asti. Koulu aloitti vuonna 1895 osana *South-Western Polytechnic* -koulua. Vuonna 1908 nimeksi tuli *Chelsea School of Art* ja vuonna 1989 *Chelsea College of Art and Design*. Koulua johtaa David Garcia ja sen tilat sijaitsevat Millbankissa Lontoossa Tate Britainin lähellä.
Koululla on kolme näyttelytilaa, *Chelsea Space*, *The Parade Ground* ja *The Triangle Gallery*.

## Tunnettuja opiskelijoita
Suomalaisista taiteilijoista koulussa ovat opiskelleet muiden muassa Helmi Kuusi, Antti Ratalahti, Mari Sunna, Jani Ruscica ja Samu Raatikainen.

* John Berger, taidekriitikko
* Quentin Blake, kuvittaja
* Dirk Bogarde, näyttelijä ja kirjailija
* Jane Campion, elokuvaohjaaja
* Anthony Caro, kuvanveistäjä 
* Leonora Carrington
* Patrick Caulfield
* Richard Deacon, kuvanveistäjä
* Peter Doig
* Ralph Fiennes, näyttelijä
* Elizabeth Frink, kuvanveistäjä
* David Hockney
* Anish Kapoor, Turner-palkinto 1991
* Tom Jenkinson, muusikko
* Steve McQueen, Turner-palkinto 1999
* Mariko Mori, videotaiteilija
* David Nash, kuvanveistäjä
* Paul Nash
* Alan Rickman, näyttelijä
* Alexei Sayle, näyttelijä
* Mark Wallinger, Turner-palkinto 2007
* Emily Young, kuvanveistäjä
* Ossip Zadkine, kuvanveistäjä

## Katso myös
* Taidekoulut Englannissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Chelsea College of Art and Design, kotisivut 
*Chelsea Space -näyttelytila
Villa Roosa

**Villa Roosa** on vuonna 1951 valmistunut M. Verran Huopa Oy:n entinen huopatossutehdas Orimattilassa. Tehdastoiminnan loputtua 1980-luvun lopulla rakennus on ollut kahdella eri omistajalla asuin- ja näyttelytilana vuoteen 2017 asti. Vuoden 2017 syksyllä rakennus vaihtoi jälleen omistajaa ja se on sittemmin ollut yksityiskäytössä.

## Historia
### M. Verran Huopa Oy
Tehtaan perustajan Mikko Verran juuret ovat Kirvussa luovutetussa Karjalassa. Hän hankkitui harjoittelijaksi Kirvun Huopatossutehtaaseen vuonna 1915. 1930-luvun laman myötä tehtaan tuotantoa vähennettiin ja jopa lopetettiin vähäksi aikaa. Mikko Verta aloitti oman huopatossujen tuotannon Kirvun Tietävälän kylässä aluksi oman perheen voimin. Työntekijämäärä kasvoi noin 15 henkeen, kunnes vuonna 1940 Moskovan rauhan myötä Kirvu luovutettiin Neuvostoliitolle. Verran huopatossutehdas siirtyi evakkoon Orimattilaan. Tehdas palasi Kirvuun vuonna 1942 ja tuotantoa jatkettiin entisissä tiloissa. Huopatossut menivät pääasiassa armeijalle, koska raaka-aineen niukkuuden takia muuhun valmistukseen ei ollut juuri resursseja. Toiminta Kirvussa loppui uuteen evakkomatkaan juhannuksena 1944. Tehtaan uudeksi kotipaikaksi tuli Orimattila, jossa toiminta alkoi tilapäistiloissa vuonna 1945. Tehdas menestyi, tuotanto kasvoi ja yhtiölle valmistui uusi tehdas vuonna 1951. Uudessa rakennuksessa oli klassismin ja funktionalismin piirteitä. Rakennus oli kolmikerroksinen, rapattu valkoiseksi ja sen oli tarkoitus turvata yrityksen kehittyminen ja laajentuminen.

Tehdas menestyi, sen tuotteet palkittiin Helsingin suurmessuilla 1955 kultamitalilla. Mikko Verta johti tehdasta vuoteen 1968 asti. Hänen jälkeensä johtajana oli Arvo Munukka vuoteen 1975 ja hänen jälkeensä viimeiseksi johtajaksi jäänyt Erkki Lario. Lahden 1978 MM-hiihtojen arvovieraat saivat lahjaksi Verran huopikkaat. Tehtaan tuotanto loppui 1980-luvun loppupuolella.

### Tekstiilitaiteilijan kotina
Tekstiilitaiteilija Maisa Kaarna puolisoineen osti tehdasrakennuksen vuonna 1991 ja he muuttivat sen asunnoksi ja näyttelytilaksi. Maisa Kaarna järjesti tekstiilitaidenäyttelyitä kesäisin Villa Roosassa vuosina 1994–2007. Kaarnat antoivat entiselle tehdasrakennukselle nimen Villa Roosa, jossa ”villa” viittasi huopatossujen raaka-aineeseen.

### Modernin taiteen näyttelytilana
Vuoden 2007 lopulla rakennuksen ostivat Eerika Malkki ja Jari Granholm, jotka jatkoivat Villa Roosan näyttelytoimintaa kesäisin, tekstiilitaiteen lisäksi esillä oli nykytaidetta. Villa Roosan näyttelytilat laajenivat rakennuksessa ylös- ja myös ulospäin – pihakin eli ”Tehtaanpuisto” oli näyttelytilana, samoin piharakennukseen tehty Kino Käkelä. Malkki ja Granholm luopuivat Villa Roosasta vuoden 2017 syksyllä.

## Asuntona
Villa Roosan uudet omistajat ottivat rakennuksen kokonaan asuinkäyttöön eikä se ole avoinna yleisölle. He kunnostavat noin 1&nbsp;000 neliömetrin laajuista rakennusta ja yli 7&nbsp;000 neliön pihaa. 

## Lähteet
Pölygraffiti

**Pölygraffi**, myös **käänteisgraffiti** tai **pesugraffiti**, on katutaiteen muoto, jossa tehdään väliaikaisia kuvia ja tekstejä poistamalla pölyä tai likaa seiniltä tai muilta pinnoilta. 

Pölygraffiti syntyy esimerkiksi pyyhkimällä pölyä sormin ikkunoista tai muista pinnoista. Pesugraffitia käytetään myös kaupallisesti sissimarkkinoinnin muotona, jolloin tarkoituksena on tavoittaa kuluttujia uudella tavallisesta poikkeavalla tavalla. Pölygraffitin vastustajien mukaan siitä on enemmän haittaa kuin tavallisesta graffitista, jos koko rakennus joudutaan puhdistamaan.

Näkyvillä paikoilla olevat pölygraffitit saavat paljon huomiota. Yritykset, kuten Microsoft ja Smirnoff ovat mainostaneet tuotteitaan pesugraffitin avulla.
__notoc__
## Menetelmiä ja tekijöitä

Pölygraffitia pidetään ympäristöystävällisenä, koska se on väliaikainen ja biohajoava, eikä siinä kulu materiaaleja kuten värejä tai paperia.

Pölygraffitin tekijöitä vastaan on yritetty nostaa syytteitä, mutta se on ollut hankalaa kuvien väliaikainen ja vähemmän tuhoavan luonteen vuoksi. Englantilaista Paul Curtisia, joka tunnetaan myös nimellä Moose, pidetään alan pioneerina. Hän on joutunut graffiteistaan myös syytteeseen.

## Katso myös
*Graffiti
*Sgraffito

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tennismainontaa Englannissa pesugraffitin avulla
*Automainontaa Englannissa jalkakäytävälle tehdyn pesugraffitin avustuksella
Stephen Bowen

**Stephen "Steve" Gerard Bowen** (s. 13. helmikuuta 1964  Cohasset, Massachusetts) on yhdysvaltalainen NASAn astronautti ja Yhdysvaltain laivaston sukellusvenemies; hän lensi toisena sukellusvenemiehenä avaruuteen. Hän osallistui marraskuussa 2008 ensimmäiselle sukkulalennolleen  STS-126 *[[Endeavour]]* Kansainväliselle avaruusasemalle (ISS). Hän toimi tehtäväspesialistina toisella sukkulalennollaan STS-132 toukokuussa 2010. Hän osallistui  sukkulalennolle STS-133 *[[Discovery (avaruussukkula)|Discovery]]*.

Bowen syntyi Cohassetissa, Massachusettsissa. Hän on naimisissa Deborah Aldenin kanssa. Heillä on kolme lasta. 
## Koulutus
*Cohasset High School, Cohasset, Massachusetts, 1982
*alempi korkeakoulututkinto (B.S.) sähkötekniikka, Yhdysvaltain laivastoakatemia, 1986
*meritekniikan (Ocean Engineering) tutkinto, Massachusetts Institute of Technology, 1993

## Ura laivastossa
Bowen palveli Yhdysvaltain laivastossa sukellusvenejoukoissa. Sukellusvenekoulutuksen jälkeen hän vietti kolme vuotta Sturgeon-luokan sukellusveneellä *USS Parche* (SSN-683) ja täydensi koulutustaan saman luokan *USS Pogylla* (SSN-647).  Meritekniikan tutkinnon jälkeen hän palveli  Los Angeles -luokan sukellusveneellä ''USS Augusta'' insinööriupseerina. Palvelusaikanaan hän sai ydinsukellusveneen komentajan pätevyyden. Vuonna 1997 hän siirtyi erityisoperaatioiden suunnittelukeskukseen (United States Special Operations Command (USSOCOM)). Vuonna 1999 hän työskenteli yhdeksän kuukautta reaktoreiden ja työntövoimajärjestelmän tarkastajana laivaston sukellusvenetutkimuslautakunnassa (INSURV).
Toukokuussa 2000 hänestä tuli uuden Virginia-luokan ensimmäisen hyökkäyssukellusveneen *[[USS Virginia (SSN-774)|USS Virginian]]* päällikkö ennen aluksen siirtymistä  palveluskäyttöön.

## Ura NASAssa
Bowen on ensimmäinen NASAn astronauttikoulutukseen valitsema sukellusvenemies. Hänet valittiin koulutukseen heinäkuussa 2000, minkä hän aloitti elokuussa 2000. Kahden vuoden koulutuksen jälkeen hänet sijoitettiin aluksi teknisiin tehtäviin hänen odottaessaan sukkulalennolle pääsyä tehtäväspesialistina. Hän lensi 14. marraskuuta 2008 laukaistulla sukkulalennolla STS-126 ISS:lle. Bowen osallistui lennolla kolmelle avaruuskävelylle kokonaiskestoltaan 19 tuntia 56 minuuttia. 14. toukokuuta 2010 hänet laukaistiin toista kertaa avaruuteen lennolla STS-132.

19. tammikuuta 2011 Bowenin ilmoitettiin tulevan Timothy L. Kopra:n tilalle lennolla STS-133. Kopra oli loukkaantunut pyöräilyonnettomuudessa, mikä esti hänen osallistumisensa lennolle. Bowen on ensimmäinen (ja todennäköisesti ainoa) astronautti joka osallistuu peräkkäisille avaruussukkulalennoille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*NASAn elämäkerta 
*Spacefacts.de:n elämäkerta
*Lentoa STS-133 edeltävä haastattelu  (10.2.2011) 
*Lentoa STS-132 edeltävä haastattelu  (23.4.2010) 
*Lentoa STS-126 edeltävä haastattelu  (31.10.2008)
Kjell Fjørtoft

**Kjell Fjørtoft** (5. maaliskuuta 1930 Tromssa, Norja – 14. toukokuuta 2010) oli norjalainen kirjailija, toimittaja ja dokumenttielokuvaohjaaja.

Fjørtoftin esikoisteos *Troms med bankene utenfor* julkaistiin 1966. Hän kirjoitti useita kirjoja muun muassa Norjan sotahistoriasta, joista erityisesti hänen kirjansa norjalaisista SS-rintamamiehistä herättivät keskustelua. Hän ohjasi 25 televisiodokumenttia NRK:lle ja 30 muuta dokumenttielokuvaa Pohjois-Norjasta. Hän toimi myös lehtimiehenä ja valokuvaajana, muun muassa Dagbladet-lehden Pohjois-Norjan toimituksessa 1968–1978. Fjørtoftille myönnettiin Tromssan läänin kulttuuripalkinto 1983.

## Lähteet
Tony Abbott

**Anthony John ”Tony” Abbott** (s. 4. marraskuuta 1957 Lontoo) on australialainen poliitikko. Hän oli Australian liberaalipuolueen johtaja 2009–2015 ja pääministeri 2013–2015. Vuosina 2009–2013 hän johti oppositiota. Syyskuussa 2015 Abbott syrjäytettiin puoluejohtajan ja pääministerin paikalta hänen hävittyään vaalin Malcolm Turnbullille luvuin 54–44.

Abbott oli työministeri (1998–2003) ja terveysministeri (2003–2007) pääministeri John Howardin hallituksessa. Howardin hävittyä vuoden 2007 vaaleissa hän toimi yhtenä varjohallituksen ministerinä. Hänen poliittinen uransa alkoi kansanedustajana vuonna 1994.

Ennen politiikkaa Abbott työskenteli toimittajana muiden muassa *[[The Australian]]* -lehdessä. Hän on suorittanut talous- ja oikeustieteen tutkinnon Sydneyn yliopistossa. Lisäksi Abbott sai Rhodes-stipendin ja suoritti Master of Arts (MA) -tutkinnon valtio-opista ja filosofiasta Oxfordin yliopistossa.

Ennen poliitikon uraansa hän oli menestyksekäs nyrkkeilijä. Hänellä on uusiseelantilainen vaimo ja kolme tytärtä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tony Cragg

**Tony Cragg** (s. 9. huhtikuuta 1949 Liverpool) on englantilainen kuvanveistäjä. Cragg on voittanut monia palkintoja, kuten Turner-palkinnon 1988. 

Cragg opiskeli aluksi Gloucestershire College of Art and Design -koulussa Cheltenhamissa. Hän jatkoi 1969−1973 Wimbledon School of Artissa, missä opettaja tutustutti hänet Richard Longin ja Bill Woodrow'n tuotantoon. Cragg opiskeli vielä viisi vuotta Royal College of Artissa, samaan aikaan kuin Richard Wentworth. Cragg muutti 1977 Wuppertaliin Saksaan, missä hän on työskennellyt siitä lähtien. Craggilla on työhuone myös Ruotsissa Tjörnin saarella. Pohjoismaisessa Akvarellimuseossa Tjörnillä oli Tony Craggin näyttely 2007.

Monet Craggin varhaisista teoksista on tehty pois heitetyistä rakennustarvikkeista, hylätyistä keittiötarvikkeista tai muista löydetyistä materiaaleista, jotka tarjosivat laajan materiaalivalikoiman ja sopivat hänelle luonteenomaisiin teemoihin. Hän teki 1970-luvulla veistoksia käyttäen yksinkertaisia menetelmiä, kuten pinoamista ja kokoamista. Vuonna 1978 hän keräsi hylättyjen muoviesineiden jäännöksiä ja järjesti niitä värin mukaan. Ensimmäinen tämäntyyppinen teos oli *New Stones - Newton Stones*. Pian tämän jälkeen hän teki lattialle ja seinälle teoksia, jotka muodostivat kuvia. Yhdessä näistä teoksista, *Britain Seen From the North* (1981), on Britannian saaren muoto seinälle kuvattuna niin, että pohjoinen on vasemmalla. Saaren vasemmalla puolella on ihmisfiguuri, joka katsoo saarta kuin ulkopuolinen. Teos koostuu löydetyistä esineistä. Usein sen tulkitaan kommentoivan Englannissa tuohon aikaan olleita taloudellisia vaikeuksia, jotka näkyivät vahvimmin maan pohjoisosissa.

Myöhemmin Cragg on käyttänyt myös perinteisiä materiaaleja, kuten puuta, pronssia, marmoria, joista hän on usein tehnyt yksinkertaisia muotoja. Cragg painottaa, että hän tekee teoksensa itse tehdastuotannon sijaan. Craggin mukaan kuvanveistoa pidetään staattisena tai jopa kuolleena, mutta hän haluaa materiaalin olevan veistoksissa dynaamista, liikkuvan ja kasvavan.

Vuonna 2008 Wuppertalissa avattiin Tony Craggin veistosten puisto. Hän myös opettaa Düsseldorfin taideakatemiassa.


Image:TCSP2.JPG|Veistospuisto Wuppertalissa
Image:TCSP3.JPG|Veistospuisto Wuppertalissa
Image:TCSP9.JPG|Veistospuisto Wuppertalissa
Image:TCSP10.JPG|Veistospuisto Wuppertalissa
Image:TCSP11.JPG|Veistospuisto Wuppertalissa
Image:TCSP12.JPG|Veistospuisto Wuppertalissa
Image:TCSP13.JPG|Veistospuisto Wuppertalissa
Image:TCSP14.JPG|Veistospuisto Wuppertalissa


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tony Craggin kotisivut
*Tony Craggin teokset Tate Britainissa
* Tony Craggin teoksia Sculpture.orgin sivuilla] 
* 
*
Khattiya Sawasdipol

**Khattiya Sawasdipol** (, 2. kesäkuuta 1951 Photharam, Ratchaburi – 17. toukokuuta 2010) oli thaimaalainen kenraali. Hän tuki avoimesti vuoden 2006 vallankaappauksen jälkeen muodostettua, uusia vaaleja ja hallituksen eroa vaativaa UDD-liikettä (*National United Front of Democracy Against Dictatorship*), jonka kannattajat tunnetaan nimellä ”punapaidat”. Mielipiteidensä ja toimintansa vuoksi hän sai mediassa lisänimen *Se Daeng* (, 'punainen komentaja'). 

Khattiya Sawasdipol, joka lukeutui UDD:n radikaaliin siipeen, omaksui liikkeen sotilaallisen strategin roolin. Punapaitojen maltilliset johtajat ovat ottaneet kenraaliin etäisyyttä, koska eivät jaa tämän näkemyksiä kovemmista otteista. Pääministeri Abhisit Vejjajiva on kutsunut häntä ”terroristiksi”.

Khattiya Sawasdipol oli 13. toukokuuta 2010 Sala Daengin liittymässä Bangkokissa UDD:n mielenosoittajien valtaamalla alueella antamassa haastattelua New York Timesin toimittajalle, jolloin hän haavoittui kuolettavasti luodinosumasta päähän. Hän kuoli neljä päivää myöhemmin sairaalassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut  , pääsy sivuille estetty Thaimaassa http://sbn.co.th/prohibit.jpg
Luettelo televisiosarjan Danny Phantom jaksoista

**Luettelo [[Danny Phantom]]-sarjan jaksoista**. Jaksot ovat tuotantokausikohtaisessa luettelossa Yhdysvaltain alkuperäisessä esitysjärjestyksessä.

Sarja alkoi Nicktoonsilta 3. huhtikuuta, 2004 jaksolla "Mystery Meat". Ensimmäinen tuotantokausi käsitti 20 jaksoa ja päättyi jaksoon "Control Freaks" 17. kesäkuuta, 2005.
Toinen tuotantokausi käsitti 20 jaksoa ja alkoi jaksolla "Memory Blank" 24. kesäkuuta 2005 ja päättyi jaksoon "Kindred Spirits" 17. kesäkuuta 2006.
Kolmas tuotantokausi alkoi 2. maaliskuuta 2006 jaksolla "Eye for an Eye" ja päättyi kaksiosaiseen jaksoon "Phantom Planet" 24. toukokuuta 2007. Kolmas tuotantokausi käsitti 13 jaksoa.

## Ensimmäinen tuotantokausi (2004-2005)

## Toinen tuotantokausi (2005-2006)

## Kolmas tuotantokausi (2006-2007)
Devils Tower

**Devils Tower** on tuliperäisestä kivestä muodostunut butte, yksinäinen vuori Crookin piirikunnassa Wyomingin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuori tunnetaan englanniksi myös nimellä **Bear Lodge Butte** eli "karhumajan pöytävuori", eräiden alkuperäiskansojen käyttämien nimien mukaisesti. Vuori on tiettävästi saanut nimensä käännösvirheen takia, kun aluetta tutkineen retkikunnan tulkki käänsi alkuperäisasukkaan kertoman nimen "pahan jumalan torniksi".
 
Vuori on juureltaan 303 metriä korkea, ja sen huippu on 1&nbsp;559 metriä merenpinnan yläpuolella. Paitsi nähtävyys se on myös suosittu kalliokiipeilykohde ja intiaanien pyhä paikka, minkä takia valtaosa kiipeilijöistä jättää vuoren rauhaan aina kesäkuisin, eikä kiipeilijöiden sallita jättävän mitään jälkeensä; eritoten kiveä vahingoittavien hakojen tai ankkureiden käyttö on kielletty.

Vuori on fonoliittistä porfyyriä, ja se on todennäköisesti syntynyt, kun eroosio on kuluttanut pehmeämpää ainesta maan uumenista tulleen vulkaanisen purkaustuotteen, intrusiivikiven, ympäriltä. Devils Tower suojeltiin 1906 Yhdysvaltain ensimmäisenä kansallismonumenttina. Suojelualue kattaa noin 5,5 neliökilometriä.

Devils Tower on keskeisessä osassa elokuvassa *[[Kolmannen asteen yhteys]]* (1977).

## Katso myös
*Magmakivi

## Huomautukset

## Lähteet
*

## Aiheesta muualla

Devils Tower FAQ
Chablais’n Alpit

**Chablaisin Alpit** on Läntisiin Alppeihin kuuluva vuorijono, joka sijaitsee osittain Sveitsin Valais'n kantonissa, osittain Ranskan  puolella Haute-Savoien departementissa.

Korkein Chablaisin Alppeihin kuuluva huippu, Hauts-Forts on 2&nbsp;466 metriä korkea. Yli kahteen kilometriin ulottuvia huippuja on kaikkiaan viisikymmentä.

## Lähteet
Kansas Cityn kansainvälinen lentoasema

**Kansas Cityn kansainvälinen lentoasema** (; ) on lentoasema, joka sijaitsee 24 kilometriä luoteeseen Kansas Cityn keskustasta Platten piirikunnassa Missourissa.

## Lentoyhtiöitä
* Air Canada Jazz
* Air Tran Airways
* American Airlines
* Delta Air Lines
* Frontier Airlines
* Southwest Airlines
* United Airlines
* United Express
* US Airways

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto  
*
Grajiset Alpit

**Grajiset Alpit** (; , ) on Läntisiin Alppeihin kuuluva vuorijono, joka sijaitsee osittain Italiassa, osittain Ranskan puolella. ja ulottuu, määritelmästä riippuen, hiukan myös Sveitsin puolelle.

Grajiset Alpit voidaan jakaa neljään osaan:
* pohjoisosa eli Mont Blancin massiivi
* keskiosan vedenjakajaseutu (Italissa Piemonten alueella, Val d'Aosta Ranskassa)
* länsiosa eli Vanoise Ranskan puolella
* itäosa Italian puolella, jossa on Gran Paradison kansallispuisto

Joissakin jakojärjestelmissä Mont Blancin massiivi on erillinen osa, ja Graijiset Alpit käsittävät vain vedenjakajaseudun. Silloin Pieni Sankt Bernhardin sola erottaa nämä osat toisistaan.

Korkein Grajisiin Alppeihin kuuluva huippu, Mont Blanc, 4&nbsp;810 metriä, on myös koko Alppien vuoriston korkein huippu. Mikäli Mont Blancin massiivia ei joissakin määritelmissä lasketa mukaan Grajisiin Alppeihin, korkein huippu olisi tällöin Italian puolella sijaitseva 4&nbsp;061 metriä korkea Gran Paradiso.

Grajiset Alpit on Alppien vähäsateisinta osaa; vuotuinen sademäärä on tyypillisesti alle tuhat millimetriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kurkimäen rautatieasema

**Kurkimäen rautatieasema** () on rautatieliikennepaikka Savon radalla Kuopion Kurkimäellä noin 17 kilometriä Kuopiosta Pieksämäen suuntaan. Asema avattiin liikenteelle lokakuussa 1889 ja sen on suunnitellut Knut Nylander Oulun radan pysäkin piirustusten mukaan. 

Kurkimäen asema sijoittui keskelle vaurasta maaseutua, lähelle Vehmasmäen ja Pellesmäen kyläkeskuksia. Vehmasmäki oli vanhastaan maanteiden solmukohta, josta lähtivät tiet Kuopioon, Leppävirralle ja Suonenjoelle. Kylässä oli myös kestikievari. Kurkimäen asemarakennukseen vuonna 1906 lisätty poikkipääty on Bruno Granholmin käsialaa. Kurkimäestä tuli myös karttulalaisten käyttämä rautatieasema, sillä radalla oli Karttulan puolella vain Airakselan pysäkki vaatimattoman kärrypolun päässä. 1800-luvun lopulla tutkittiin mahdollisuuksia uuden ratayhteyden rakentamiseksi Kurkimäestä Ylivieskaan tai Sieviin, mutta rata linjattiin lopulta Iisalmesta. 

Rautatien ansiosta Kurkimäestä kehittyi Kuopion maalaiskunnan eteläosan tärkein asutuskeskus, jossa oli 1960-luvulla liki 400 asukasta. 1970-luvulla tehdyn rataoikaisun myötä asema on jäänyt hieman sivuun radasta. Vanhaa rataa käytettiin tämän jälkeen puutavaran kuormausraiteena 1990-luvun lopulle saakka, jolloin se purettiin ylikulkusillan rakentamisen yhteydessä. Uusi kuormausraide rakennettiin radan itäpuolelle.

Kurkimäki lakkasi toimimasta asemana vuonna 1970, jolloin viimeinen asemapäällikkö T.I.Simonen jäi eläkkeelle.

Kurkimäki muutettiin miehittämättömäksi liikennepaikaksi vuonna 1983.

Henkilöliikenne lakkautettiin kesäkuussa 2002 Savon radan paikallisliikenteen kanssa. Nykyisin liikennepaikalla on puutavaran kuormausta sekä junakohtauksia.

## Lähteet
Saphir Taïder

**Saphir Sliti Taïder** (s. 29. helmikuuta 1992 Castres, Ranska) on algerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä ja keskikenttäpelaaja. Hän edustaa lainalla Serie A:ssa pelaavaa Sassuoloa.

## Seuraura
Taïder aloitti jalkapalloilun kotikaupungissaan Castres FC:ssä kuusivuotiaana, josta hän siirtyi vuonna 2006 US Albin. Yhden kauden jälkeen Taïder siirtyi Grenoblen junioreihin.

Grenoblen edustukseen Taïder siirtyi kauden 2009–2010 jälkimmäisellä puoliskolla ja pelasi yhden ottelun. Grenoblen pudottua Ranskan pääsarjasta Ligue 2:een, sai Taïder enemmän peliaikaa kaudella 2010–2011.

Elokuussa 2014 Taïder siirtyi lainasopimuksella Southamptoniin. Hän pelasi joukkueessa vain yhden harjoitusottelun, kunnes hänen lainasopimuksensa purettiin 1. syyskuuta 2014.

## Maajoukkueura
Taïder pelasi ensimmäisen kerran maajoukkuetasolla vuonna 2010 Ranskan alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa. Sittemmin hän edusti Ranskaa myös alle 19- ja 20-vuotiaissa. Taïder pelasi muun muassa alle 19-vuotiaiden EM-karsinnoissa ja teki tuona aikana Ranskalle kaksi maalia pelaamissaan seitsemässä ottelussa.

Kolmoiskansalaisuuden johdosta Taïder sai tarjouksen pelata Tunisian maajoukkueessa, kuten hänen veljensä. Taïder päätyi lopulta 2013 Algerian maajoukkueen riveihin FIFA:n julkistaessa hyväksyntänsä Taïderille edustaa Algeriaa. Taïder pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerian paidassa 26. maaliskuuta 2013 Beniniä vastaan, jossa hän teki myös avausmaalinsa.

### MM-kisat 2014
Taïder valittiin 2014 MM-kisoihin. Hän pelasi turnauksessa kaksi ottelua, joista ensimmäinen oli avausottelussa Belgiaa vastaan. Toisen ottelunsa hän pelasi neljännesvälieräottelussa Saksaa vastaan, jolle Algeria hävisi jatkoajan jälkeen 2–1.

## Yksityiselämä
Taïder syntyi Castressa, Ranskassa tunisialaiselle isälle ja algerialaiselle äidille. Hänen veljensä Nabil Taïder pelaa jalkapalloa Comossa ja edusti maajoukkuetasolla Tunisiaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Saphir Sliti Taïder LFP:ssä
Ieri & Oggi Mix Vol. 1

**Ieri & Oggi Mix Vol. 1** on Gigi D’Agostinon musiikkialbumi vuodelta 2010.

## Kappaleet
#Gigi D'Agostino - Stay With Me
#Lento Violento Man - Farfuglia
#Lento Violento Man - Idea Costante
#Gigi D'Agostino - Words Are So Easy To Say
#Lento Violento Man - Parlotta
#Noise Maker - Monoposto
#Gigi D'Agostino - Nostalgia Solare
#Gigi D'Agostino - What The Bam
#Zeta Reticuli - Benomale
#Robert Miles Feat. Maria Nayler - One & One
#Gigi D'Agostino & Sud Sound Sistem - Radici Dag
#Gigi D'agostino - Piccola Stella Senza Cielo (Oratorio Dag)
#Lento Violento Man - Per Comunicare
#Lento Violento Man - Borgata Dag
#Lento Violento Man - Impicciato
#Lento Violento Man - Bollettino Dag
#Gigi D'Agostino - Godfather Film Music (Oratorio Dag)
#Gigi D'Agostino - Go West (Oratorio Dag)
#Mastro "G" Feat. Fred Kannone - Balla (Gigi D'Agostino Balla Mix)
#Orchestra Maldestra - Buzzica (Luca Noise Trip)
#Gigi D'agostino - Ogni Volta Che Vai Via
#Gigi D'Agostino - Oltrepassando
#Gigi D'Agostino - Again (Gigi D'Agostino Tanz)
#System F - Out Of The Blue
#Gigi D'Agostino - Chariots Of Fire (Oratorio Dag)
#Gigi D'Agostino - Con Il Nastro Rosa
#Gigi D'agostino - I'm In You
#Gigi D'Agostino - A Volte Io Mi Perdo (Demo)
#Lento Violento Man - Rito Magico
#Lento Violento Man - Calabrese
#Lento Violento Man - Vaporetto
#Lento Violento Man - Testa Alta (E Pugno Al Cielo)
#Lento Violento Man - Bisogna Lavorare
#Gigi D'agostino - Limpida

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ieri & Oggi Mix Vol. 1 discogs.com -sivustolla
Neathan Gibson

**Neathan Gibson** (s. 14. toukokuuta 1970 Bulawayo, Rhodesia) on eteläafrikkalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti seurajoukkueita Yhdysvalloissa, Malesiassa, Ruotsissa, Japanissa ja Suomessa, ja on pelaajauransa jälkeen toiminut valmentajana Yhdysvalloissa.

## Ura

Gibson pelasi yliopistojalkapalloa opiskellessaan Yhdysvalloissa floridalaisessa Lynn Universityssä, josta hän valmistui vuonna 1994. Myöhemmin samana vuonna hän teki ensimmäisen ammattilaissopimuksensa sisäliiga Continental Indoor Soccer Leaguessa pelanneen San Jose Grizzliesin kanssa. Sittemmin hän pelasi malesialaisessa Football Association of Sarawakissa, jonka kanssa hän ylsi kerran Malesian jalkapalloliiton cupin loppuotteluun, ruotsalaisessa IFK Norrköpingissä ja japanilaisessa Albirex Niigatassa.

Gibson siirtyi Suomen Veikkausliigan Myllykosken Palloon kesken kauden 1998. Kaudella 1999 hän teki MyPalle 12 maalia, jotka oikeuttivat maalitilaston jaettuun toiseen sijaan, ja kaudella 2000 yhden vähemmän. MyPa saavutti molemmilla kausilla SM-pronssia ja Gibson oli joukkueen paras maalintekijä.

Suomesta Gibson palasi Yhdysvaltoihin. Hän pelasi kaudella 2001 sekä Major League Soccerin Colorado Rapidsissä että A-Leaguen Rochester Raging Rhinosissa, joka saavutti liigan mestaruuden. Kausi oli hänen viimeisensä huipputasolla, mutta hän on myöhemmin pelannut muutamia otteluita USL Premier Development Leaguen Des Moines Menacessa ja West Michigan Edgessä.

Gibson valmensi poika- ja tyttöjoukkueita pelatessaan Japanissa ja Suomessa, ja on Yhdysvaltoihin palattuaan hankkinut Yhdysvaltain jalkapalloliiton A-valmentajalisenssin. Hän on toiminut Premier Development Leaguen Des Moines Menacen pelaajana, apulaisvalmentajana ja akatemiavalmentajana, West Michigan Edgen valmennuspäällikkönä ja PDL-joukkueen päävalmentajana, Grand Valley Soccer Clubin valmennuspäällikkönä, michiganilaisen Ferris State Universityn naisten joukkueen päävalmentajana sekä W-Leaguen West Chicago Firewomenin päävalmentajana. Huhtikuussa 2010 Gibson palasi Des Moines Menaceen, jossa hän toimii PDL-joukkueen apulaisvalmentajana ja akatemian valmennuspäällikkönä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Neathan Gibsonin esittely Des Moines Menacen sivustolla
Tuhkakerttuli

**Tuhkakerttuli** (*Conirostrum cinereum*) on Etelä-Amerikassa tavattava varpuslintu. Suomenkielisestä nimestään huolimatta laji kuuluu tangaroiden eikä kerttulien heimoon.

## Koko ja ulkonäkö
Kooltaan tuhkakerttuli on 12&ndash;13&nbsp;cm. Nimialalaji *C. c. cinereum* on selästään lyijynharmaa ja päälaeltaan hieman tummempi. Rinnastaan lintu on vaaleamman harmaa ja vatsastaan kellertävämpi. *C. c. fraseri* -alalajin yksilöt ovat selästään ruskeampia ja *C. c. littorale* on selästään täysin oliivinruskea. Näiden alalajien vatsa on myös kellertävämpi. Kaikilla alalajeilla on siivissä L-mallinen valkoinen laikku. Linnun nokka on melko pienikokoinen ja kartionmallinen.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Tuhkakerttulia tavataan Kolumbiasta, Ecuadorista, Perusta, Boliviasta ja Chilen pohjoisosista. Linnun elinympäristöä ovat pensaikkoiset alueet, metsien reunamaat, puutarhat ja puoliavoimet maastot, joissa kasvaa yksittäisiä puita ja pensaita. Tuhkakerttulia tavataan sekä kuivissa että kosteissa ympäristöissä. Lajin elinympäristöt sijaitsevat yleensä 2&nbsp;500&ndash;4&nbsp;000 metrin korkeudessa, toisin Perussa ja Chilessä tuhkakerttulia tavataan myös rannikon alankomailta.

## Ravinto
Tuhkakerttulit etsivät ravintoa lehvästön joukosta yksin tai pareittain. Lajin ravinto koostuu hyönteisistä ja hedelmistä. Lajin nokka soveltuu hyvin hyönteisten poimimiseen lehdiltä. Tuhkakerttulin on havaittu myös syövän mettä. Tässä ne käyttävät hyväkseen puhkojien (*Diglossa*) nokallaan kukkiin tekemiä reikiä.

## Lähteet
Alexander Lahtinen

**Alexander Lahtinen** (s. 28. helmikuuta 1991) on suomalainen kalpamiekkailija. Lahtisen valmentajana toimii Peeter Nelis ja hän edustaa Helsingin miekkailijoita. Lahtinen on urallaan voittanut juniorisarjoissa MM-pronssia alle 20-vuotiaissa vuonna 2011 ja PM-kilpailuissa pronssia alle 17-vuotiaissa ja kultaa alle 20-vuotiaiden henkilökohtaisessa ja joukkuekilpailussa. Suomen-mestaruuden hän on voittanut vuosina 2010, 2011 ja 2015.

## Lähteet
Isä tietää kaiken

**Isä tietää kaiken** (*Father Knows Best*) on yhdysvaltalainen perhekomediasarja, jota esitettiin sekä radiossa että televisiossa. Radiossa sarja alkoi 1949, ja televisioon se siirtyi 1954. Sarjan loivat Eugene Rodney ja Robert Young, joista jälkimmäinen myös näytteli perheen isän, Jim Andersonin, roolin.

Radiossa perheen äitiä Margaret Andersonia esitti aluksi June Whitley ja myöhemmin Jean Vander Pyl. Andersonien lapsien roolissa olivat Rhoda Williams (Betty), Ted Donaldson (Bud) ja Norma Jean Nilsson (Kathy).

Radioversion näyttelijöistä ainoa televisioon siirtynyt oli perheen isää näytellyt Robert Young. Margaret Andersonin roolin sai Jane Wyatt ja perheen lapsia näyttelivät Elinor Donahue, Billy Gray ja Laurin Chapin. Young sai roolistaan Emmy-palkinnon kahdesti ja Wyatt kolmesti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Radiosarjan jaksoja Internet Archivessa mp3-muodossa
Luettelo Myllykosken Pallo -47:ssä pelanneista jalkapalloilijoista

Tämä on **luettelo Myllykosken Pallo -47:ssä pelanneista jalkapalloilijoista**. Luettelossa ovat Myllykosken Pallo -47:ssä Suomen jalkapallon korkeimmalla sarjatasolla Mestaruussarjassa (1975) tai Veikkausliigassa (1992–2014) vähintään yhden ottelun pelanneet jalkapalloilijat.

## Huomioita

Kaudet-sarakkeessa ovat kaudet, joina pelaaja on pelannut vähintään yhden sarjaottelun MyPan joukkueessa. Kausia, joina pelaaja on kuulunut joukkueen kokoonpanoon, mutta ei ole pelannut yhdessäkään sarjaottelussa, ei ole mukana. Saavutukset-sarakkeessa ovat pelaajan MyPassa saavuttamat kultaiset, hopeiset ja pronssiset Suomen-mestaruusmitalit sekä Suomen cupin mestaruudet.

Eniten otteluita korkeimmalla sarjatasolla MyPassa on pelannut Toni Huttunen, joka pelasi 441 ottelua kausina 1992–2009. Hän on myös seuran menestynein pelaaja yhdellä SM-kullallaan, viidellä SM-hopeallaan, kolmella SM-pronssillaan ja kolmella Suomen cupin mestaruudellaan. Eniten maaleja korkeimmalla sarjatasolla MyPassa on tehnyt Saku Puhakainen, joka teki 75 maalia kausina 2000–2009.

Kansainvälisesti menestyneimpiä MyPan entisiä pelaajia ovat Jari Litmanen (MyPassa kaudella 1992) ja Sami Hyypiä (1992–1995), joille MyPa oli viimeinen seurajoukkue Suomessa ennen siirtymistä ulkomaille. Molemmat ovat muun muassa pelanneet yli 100 maaottelua ja voittaneet Mestarien liigan. Trinidadtobagolainen Brent Sancho (1999) ja togolainen Kuami Agboh (2007–2008) edustivat maitaan vuoden 2006 maailmanmestaruuskilpailuissa.

MyPaa korkeimmalla sarjatasolla edustaneista pelaajista Ilkka Mäkelä ja Janne Lindberg ovat myöhemmin toimineet myös joukkueen päävalmentajana korkeimmalla sarjatasolla.

Tämän lisäksi MyPassa on pelannut myös muun muassa englantilainen Dean Wilkins kausina 1981 ja 1982. Wilkins on tehnyt mittavan pelaaja- ja valmentajauran Englannissa. Myös Tottenhamissa Valioliigaa pelannut Pat Corbett pelasi joukkueessa kaudella 1991.

## Pelaajat

:*Tilanne kauden 2014 jälkeen.*

## Lähteet

* Mestaruussarja-pelaajat ja -tilastot: 
* Veikkausliiga-pelaajat ja -tilastot: 
* Suomen cupin voittaneet pelaajat: 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Horacio Zeballos

**Horacio Zeballos Jr.** (s. 27. huhtikuuta 1985 Mar del Plata) on argentiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut ATP-listan sijalla 41 marraskuussa 2009. Zeballos pelaa vasemmalla kädellä, ja hän siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2003. Nelinpelissä hän on voittanut kaksi ATP-turnausta.

## Tennisura
### 2009
Zeballos pelasi suurimman osan turnauksistaan ATP-haastajaturnauksissa. Hän voitti viisi kaksinpeliturnausta ja kuusi nelinpeliturnausta. Hän pelasi St. Petersburg Openissa ja pääsi finaaliin voittamalla Juri Štšukinin, Aleksandr Dolgopolovin, Ernests Gulbisin ja Igor Kunitsynin, kunnes hävisi Serhi Stah’ovskyille kolmieräisen ottelun.

### 2010
Zeballosin kausi alkoi vaisusti. Aucklandissa hän hävisi Juan Mónacolle, Australian avoimissa Philipp Kohlschreiberille ja Santiagossa Łukasz Kubotille. Zeballos sai hyvän avauksen nelinpelikaudelle. Ensimmäisessä turnauksessaan, Heineken Openissa, Zeballos ja Rogier Wassen voittivat maailmanlistan ykkösparin Bob ja Mike Bryanin. Australian avointen nelinpelissä Zeballos ja Leonardo Mayer pääsivät kolmannelle kierrokselle asti ja Movistar Openissa Zeballos pääsi finaaliin parinsa Potito Staracen kanssa. Tämän jälkeen hän aloitti massakauden Copa Telmexissä, jossa hän ensimmäisellä kierroksella voitti entisen Ranskan avointen mestarin, Gastón Gaudion luvuin 6–3, 3–6, 6–3. Zeballos voitti myös entisen maailmanlistan nelospelaajan, Carlos Moyàn 6–4, 6–4. Näin Zeballos pääsi ensimmäisen kerran puolivälierään ATP-turnauksessa sitten viime vuoden lokakuun. Puolivälierässä hän kuitenkin hävisi maanmiehellensä, Juan Monacolle. Nelinpelissä Zeballos ja Sebastian Prieto voittivat neljänneksi sijoitettuna koko turnauksen. Finaalissa he päihittivät parin Simon Greul ja Peter Luczak luvuin 7–6, 6–1. Tämä oli Zeballosin ensimmäinen ATP-turnausvoitto.

US Men's Clay Court Championships -turnauksessa hän voitti Taylor Dentin, Dudi Selan ja maailmanlistan sijalla 11 olevan Fernando Gonzálezin. Semifinaalissa hän hävisi Juan Ignacio Chelalle, joka voitti lopulta turnauksen. Monte Carlo Masters -turnauksessa hän hävisi 1. kierroksella Tommy Robredolle ja Barcelona Openissa Pablo Cuevasille. Rome Masters -turnauksessa hän hävisi John Isnerille. Ranskan avoimissa hän selviytyi toiselle kierrokselle voitettuaan ensimmäisellä kierroksella Martin Fischerin. Toisella kierroksella hän hävisi turnauksen lopulta voittaneelle Rafael Nadalille.

Ensimmäistä kertaa Wimbledonin pääsarjassa pelannut Zeballos putosi jo avauskierroksella jatkosta hävittyään Lu Yen-hsunille. Yhdysvaltain avoimissa Zeballos hävisi avauskierroksella Igor Andrejeville.

## Aiheesta muualla
* Horacio Zeballos Jr. ATP:n sivuilla
Timea Bacsinszky

**Timea Bacsinszky** (s. 8. kesäkuuta 1989 Lausanne) on sveitsiläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän sijoittui kaksinpelissä WTA-listan yhdeksänneksi toukokuussa 2016 ja nelinpelissä sijalle 36 tammikuussa 2011. Hän voitti urallaan neljä WTA-turnausta kaksinpelissä ja viisi turnausta nelinpelissä.

## Tennisura
Juniori-urallaan Bacsinszky pääsi semifinaaliin Australian avoimissa 2004, häviten sen Shahar Pe'erille, Ranskan avoimissa 2004, häviten Madalina Gojnealle ja Australian avoimissa 2005, häviten Ágnes Szávaylle. Hänen ammattilaisuransa läpimurto tapahtui Zürichin avoimissa 2006, kun hän voitti entisen Grand Slam-voittaja, Anastasia Myskinan 6–3, 6–3 ja Francesca Schiavonen 6–1 luov. Lopulta Bacsinszky hävisi Maria Sharapovalle 4–6, 3–6.

Vuonna 2009 hän voitti ensimmäisen WTA-turnauksensa kaksinpelissä. Luxemburgin finaalissa hän voitti Saksan Sabine Lisickin 6–2, 7–5. Vuonna 2010 Sony Ericsson Openissa hän voitti Bethanie Mattek-Sandsin 6–4, 6–4 ja toisella kierroksella kahdeksanneksi sijoitetun maailmanlistan 11:n Li Nan 6–4, 4–6, 7–6(3). Kolmannella kierroksella hän voitti Polona Hercogin 6–2, 6–2, mutta hävisi neljännellä kierroksella Yanina Wickmayerille.

Heinäkuussa 2021 Bacsinszky ilmoitti uransa lopettamisesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Timea Bacsinszkyn kotisivut
*
Abdelhafid Tasfaout

**Abdelhafid Tasfaout** (, s. 11. helmikuuta 1969 Oran) on algerialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on Algerian maajoukkueen kautta aikain paras maalintekijä.

Hänet nimitettiin heinäkuussa 2010 Algerian jalkapallomaajoukkueen uudeksi toimitusjohtajaksi.

## Saavutukset
*Ranskan supercup: 1996
*Ranskan mestaruus: 1996
*UEFA Intertoto Cup: 1997
* DZFoot d'Or
**3. sija: 2000

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* national-football-teams
Gillis Bildt

**Didrik Anders ''Gillis'' Bildt** (16. lokakuuta 1820 Göteborg – 22. lokakuuta 1894 Tukholma) oli ruotsalainen poliitikko, vapaaherra, upseeri ja marsalkka. Hän  oli Ruotsin pääministerinä vuodet 1888–1889.

Bildt syntyi Göteborgissa mutta hänet kirjattiin hoviseurakuntaan Tukholmassa, everstiluutnantti Daniel Fredrik Bildtin ja  Christina Elisabeth Frödingin poikana.

Bildtistä tuli vuonna 1837 upseeri, ja hän yleni kenraalimajuriksi 1859. Vuosina 1858–1962 Bildt oli komentajana Gotlannissa. Vuonna 1851 hänestä tuli Oskar I:n adjutantti, ja 1859 Kaarle XV:n. Ritarihuoneessa hänet laskettiin konservatiiveihin (*"junkrarna"*), mutta silti hän suositteli kuitenkin muodostusuudistusta 1865. Maaherrana Gotlannissa hän toimi vuosina 1858–1862, överståthållari Tukholmassa hän oli 1862–1874. 

Vuosina 1874–1886 Bildt oli lähettiläs Berliinissä, ja marsalkka Oscar I:n luona vuodesta 1886. Vapaaherra hänestä tuli 1864.

Vuonna 1887 Gillis Bildt valittiin valtiopäivien ensimmäiseen kamariin protektionistina. Eduskuntamiehenä hän oli konservatiivi. Kun arkkipiispa Anton Niklas Sundberg ei halunnut tulla pääministeriksi, kuningas kutsui Bildtin hänen sijaan 6. tammikuuta 1888. Hän erosi tehtävästään jo 12. lokakuuta 1889.

Bildt kuoli 22. lokakuuta 1894 Tukholmassa 74-vuotiaana. Hänet on haudattu Solnan kirkon hautausmaalle.

## Perhe
Gillis Bildt avioitui vuonna 1848 Lucile Rosalie Dufvan kanssa. Heillä oli kolme lasta, Adéle Elisabet Bildt, diplomaatti Karl Bildt sekä armeijan upseeri 

Gillis Bildt on isänisän isänisä Carl Bildtille.

## Lähteet
**Svenska adelns ättartavlor*, Gustaf Elgenstierna 1925
**Händelser man minns - en bokfilm 1920-1969*, Harald Schiller 1970
**Sveriges befolkning 1890*, Riksarkivet 2003

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* D A Gillis Bildt Svenskt biografiskt lexikon
Eliteschule des Fußballs

**Eliteschule des Fußballs** on Saksan jalkapalloliiton antama tunnustus, joka myönnetään koulun, liiton ja seurajalkapallon yhteistyössä onnistuneille seuroille ja kouluille. Ensimmäisen kerran tunnustus myönnettiin vuonna 2006 Cottbusissa.

Arvonimen kriteerit koostuvat kahdeksastatoista kriteeristä, jotka täyttämällä koulu saa arvonimen.

## Lähteet
Paatinjoki

**Paatinjoki** on Oulujoen vesistöalueeseen kuuluva noin kolme kilometriä pitkä joki Kainuussa, Vaalan Paatinjärven ja Otermanjärven välillä. Joki alkaa Paatinjärven lounaiskolkasta Paatinsuon laidalta ja laskee Otermanjärveen Oterman kylän länsilaidalla Talliniemen kohdalla. Joen pudotus on 0,6 metriä. Jokivarsi on asumaton eikä sinne ole tieyhteyttä tai edes polkua. Seututie 800 tosin ylittää joen Oterman kylän kohdalla.

## Lähteet
Grand Islen hurrikaani

**Grand Islen hurrikaani** oli Saffir–Simpsonin asteikolla luokan 4 hurrikaani, joka tappoi ainakin 350 ihmistä Yhdysvaltain etelärannikolla syyskuussa 1909. Se iski maihin Grand Islessä Louisianassa 20. syyskuuta, jatkoi matkaansa New Orleansin yli ja laantui 22. syyskuuta Missourissa. Hurrikaanin nostattama myrskyvuoksi oli monien kuolemien syynä. Aineelliset vahingot silloisessa rahassa olivat 11 miljoonaa dollaria.

## Lähteet
Dioxyde

**Dioxyde** on espanjalainen dark electro -yhtye. Heidän ensimmäinen albuminsa, Torschlüsspanik, julkaistiin vuonna 2002.

## Historia
Vuonna 1999 Maro Calvo tapasi Carlos Ruizin Madridilaisessa klubissa ja antoi hänelle kasetin, joka sisälsi kolme kappaletta jotka julkaistiin nimellä DIOXYDE. Hän antoi ne Carlosille, jotta hän saisi tietää kokeneen EBM DJ:n mielipiteen. Carlos oli vakuuttunut ja lyhyen ajan päästä hän jopa liittyi yhtyeeseen, auttamaan tuotannossa ja soittamaan keikoilla kosketinsoittimia.

Vuonna 2000 Johan Van Roy Suicide Commandosta löysi yhtyeen ja hetkeä myöhemmin tarjosi heille osuuden "deCODEr 1" kokoelmalevylle.
Adobe Flash Player

**Adobe Flash Player** oli ohjelma, jota käytettiin Adobe Flash (SWF) -tiedostoja tukevien animaatioiden ja elokuvien katseluun. Adobe Flash Playerin oli alun perin kehittänyt Macromedia. Ohjelma sisälsi sekä multimedian luontiohjelman että Adobe Flash Playerin. Se käytti vektoreita, grafiikkaa ja kirjoituskieltä, jota kutsuttiin ActionScriptiksi.

Adobe Flash Player suunniteltiin alun perin näyttämään kaksiulotteista vektorianimaatiota, mutta sillä voi myös loppuaikoina luoda monipuolisia internetsovelluksia sekä suoratoistaa videota ja ääntä. Se minimoi tiedostokoon ja loi tiedostoja, jotka säästivät siirto- ja latausnopeutta.

Flash Player toimi monilla internet-selaimilla, kuten Internet Explorerilla, Mozilla Firefoxilla ja Operalla. Safarin versio 14 ei enää tukenut Flashia.

Adobe ilmoitti heinäkuussa 2017 lopettavansa Flash Playerin kehittämisen ja jakelun vuoden 2020 lopussa. Adobe on estänyt Flash-sisällön toistamisen Flash Playerilla 12. tammikuuta 2021 alkaen. Flashin lakkauttamisen jälkeen suuri osa 2000-luvun alkuvuosina tuotetuista interaktiivisista verkkosivuista ei enää toimi, tai niiden katseluun tarvitaan emuloivia ohjelmia. Useat pelisivustot ovat kuitenkin löytäneen soveltuvia ohjelmia esim. pelisisältöjen toistamiseen. Esimerkiksi TechPout-sivusto on vuoden 2023 alussa listannut 14 korvaavaa ohjelmistoa Adobe Flash Player-ohjelmalle.

Adoben kumppani Harman tarjoaa yritystukea Flash Playerille ainakin vuoden 2023 loppuun asti.

Flash on suljettu omisteinen ohjelmisto ja webin sanotaan tarvitsevan avoimia standardeja. HTML5 on avoin standardi, jonka kehitys on korvannut Flashin lisäksi myös Silverlightin (mm. Netflix).

## Historia
Aiemmat versiot (2–8) olivat nimeltään Macromedia Flash Player. Flash Player 2 julkaistiin vuonna 1997, ja se sisälsi rajoitetun äänen ja koostui lähinnä vektoreista ja liikkeestä. Flash Player 5:een (vuonna 2000) tuli mukaan ActionScript, mikä toi merkittävää edistystä. Kun Adobe Flash Player 7 (vuonna 2003) julkaistiin, kännykät pystyivät toistamaan Flash-sisältöä. Vuonna 2011 Adobe ilmoitti lopettavansa mobiili-Flashin kehittämisen.

## Ongelmat ja kritiikki
### Tietoturva-aukot
Adobe Flash Playerista on löytynyt monia vakavia tietoturva-aukkoja, ja suuren suosionsa takia se on myös hakkereiden suosiossa. Firefoxissa Flash-liitännäisen toiminta estettiin oletuksena heinäkuussa 2015 tietoturva-aukkojen vuoksi. Facebookin tietoturvapomo Alex Stamos totesi Twitterissä, että ”Adoben on aika julkistaa Flashin kuolinpäivä”.

### Yksityisyys internetissä ja tunnistamiselementit
Adobe Flash Player tarvitsee toimiakseen internetyhteyden, ja se on yhteydessä sivuihin, jotka sisältävät Flashin. Se sallii tiedostojen jäljittämisen (PIE ja Paikalliset jaetut objektit), jotka ovat säilössä kovalevyllä, ja se voi lähettää henkilökohtaista tietoa internetiin käyttäjän tietämättä. Näin tehdessään se rikkoo internetyksityisyyttä. Flash Playerissa on kuitenkin sen estämiseen asetuksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Adobe Flash Playerin tuen päättyminen
Kortejärvi (Utajärvi)

**Kortejärvi** on Oulujoen vesistöalueeseen kuuluva järvi Utajärven Naamankylän Järvikylän alueella, josta saa osaltaan alkunsa Naamanjoki.  Järven länsi-luoteispuolella on laaja Kivisuon-Säippäsuon soidensuojelualue. Pohjois- ja etelärannalla on muutamia kesäasumuksia, Hautakankaalla kota ja venepaikkoja. Kapustasuon turvetuotantoalue on järvestä  hieman lounaaseen.

## Lähteet
Pienanjärvi

**Pienanjärvi** sijaitsee Puolangan ja Vaalan rajalla Puokiolta viitisen kilometriä linnuntietä lounaaseen.

Järvi on pitkänomainen kaakko-luodesuunnassa, ja sen pituus on neljä kilometriä. Leveimmillään järvi on kilometrin levyinen ja kapeimmillaan 500 metriä leveä. Järven pinta-ala on 302 hehtaaria, ja sen rantaviivan pituus on 11,6 kilometriä. Järven tilavuudeksi on laskettu 5,05 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00505 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 1,7 metriä ja suurin syvyys 3,2 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven eteläosassa. Järvellä on kaksi pientä nimetöntä saarta. Puolangan ja Vaalan välinen raja kulkee järven halki siten, että luoteispää kuuluu Vaalaan ja kaakkoispää Puolankaan.

Järven rannat ovat pääosin metsämaata tai soistunutta metsämaata. Järvellä on noin 20 taloa tai vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet järven länsipuolelta kulkevalta seututieltä 800 tai kaakosta yhdystieltä 8832. Asutus painottuu järven pohjoisrannalle.

Pienanjärvi sijaitsee Oulujoen vesistössä (vesistöaluetunnus 59) Ylä-Oulujoen alueen (59.2) Pienanjärven valuma-alueella (59.27), jonka Pienanjärven–Mätäsjärven alueeseen (59.271) se kuuluu. Vedenpinnan korkeus on 150,7 mpy. Järven kaakkoispäähän laskee Mätäsjärvestä tuleva Kitkanjoki. Sen lisäksi järveen tulee useita suo-ojia. Pohjoispuolen Puokiojärvestä Pienanjärven erottaa vain kapea kannas, mutta järvien välinen vesiyhteys on idästä päin Puokionjoen, Mätäsjärven ja Kitkanjoen kautta. Pienanjärven laskujoki on luoteiskulmasta lähtevä Tervajoki, joka laskee Otermanjärveen Joensuunperällä Vaalassa.

## Lähteet