open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anssi Rauramo

**Anssi Mauno Heikki Rauramo** (s. 8. heinäkuuta 1952 Lahti) on suomalainen entinen Kokoomuksen kansanedustaja ja entinen Helsingin kaupungin liikuntatoimen johtaja. Hän oli aikanaan Suomen parhaita koripalloilijoita. Kansanedustajana Rauramo toimi 1987–1998. Sotilasarvoltaan hän on reservin kapteeni.

## Koripalloura
Rauramo pelasi koripalloa Torpan Pojissa ja voitti Suomen mestaruuden vuosina 1978, 1981, 1983 ja 1986. Hän oli SM-sarjan paras korintekijä kausilla 1971–1972 ja 1972–1973, ja hänet valittiin kaksi kertaa vuoden koripalloilijaksi, vuonna 1977 ja 1978. Hän pelasi SM-sarjassa 492 runkosarjaottelua ja teki niissä 9&nbsp;032 pistettä. Pudotuspeleissä hän teki 1&nbsp;503 pistettä. Hän on kauden 2006–2007 jälkeen näissä kaikissa tilastoissa edelleen kaikkien aikojen kymmenen parhaan joukossa. Vuonna 1989 Torpan Pojat jäädytti hänen pelipaitansa, numero 7.

Rauramo pelasi 151 maaottelua.

## Poliittinen ura
Rauramo valittiin kokoomuksen kansanedustajaksi vuoden 1987 vaaleissa. Hän toimi eduskunnassa vuoteen 1998 asti, jolloin hän siirtyi liikuntajohtajaksi Helsinkiin. Kansanedustajuuden aikaan hän toimi valtion liikuntaneuvoston puheenjohtajana vuosina 1994−1998.  Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen hän oli vuosina 1996−1998.

## Katso myös
* Luettelo 5 000 pistettä saavuttaneista Korisliiga-pelaajista
* Luettelo 1 000 pistettä Suomen koripallomaajoukkueessa tehneistä pelaajista

## Lähteet
* 

### Viitteet
Sam Elliott

**Samuel Pack ”Sam” Elliott** (s. 9. elokuuta 1944, Sacramento, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Elliott on näytellyt paljon lännenelokuvissa, mutta on esiintynyt myös muissa elokuvissa, muun muassa *[[Buffalo Girls]]* (1995), *[[Minne tuuli kuljettaa (vuoden 1998 elokuva)|Minne tuuli kuljettaa]] *(1998), *[[Big Lebowski]]* (1998), *[[You Know My Name]]* (1999) ja *[[Kandidaatti (vuoden 2000 elokuva)|Kandidaatti]]* (2000). Hänet tunnetaan myös lännensarjasta *[[Conagher – lännen sankari]]* (1991).

Elliot on näytellyt vuodesta 2016 Netflixissä esitettävässä lännensarjassa *[[The Ranch]]*, jossa hän esittää Beau Bennettiä.

Elliott esiintyi muun muassa Doug Robertina *[[Vaarallinen tehtävä (televisiosarja)|Vaarallinen tehtävä]]* -televisiosarjassa 1970-luvun alussa sekä elokuvissa *[[Perintö (vuoden 1978 elokuva)|Perintö]]* (1978), *[[Kultainen kompassi (elokuva)|Kultainen kompassi]]* (2007), *[[Ghost Rider – aaveajaja]]* (2007) ja *[[Avio-onnea Morganeiden tapaan]]* (2009).

Elliott sai 1990-luvulla yhden Emmy-ehdokkuuden ja kaksi Golden Globe -ehdokkuutta ja 2010-luvulla hän on saanut yhden Oscar-ehdokkuuden elokuvasta *[[A Star Is Born (vuoden 2018 elokuva)|A Star Is Born]]*.

## Yksityiselämä
Elliott syntyi Sacramentossa Kaliforniassa ja on ollut vuodesta 1984 naimisissa Katharine Rossin kanssa.

## Palkinnot
* Alan J. Pakula Award (2001)
* Bronze Wrangler (1992, 1999, 2000)
* Golden Boot (1990)
## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Aiheesta muualla
*
Katharine Ross

**Katharine Juliet Ross** (s. 29. tammikuuta 1940) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

Ross tuli tunnetuksi elokuvissa *[[Miehuuskoe]]* (1967), missä hän esitti Anne Bancroftin tytärtä, ja Butch ja Kid – auringonlaskun ratsastajat (1969), missä hänellä oli naispääosa Etta Place Robert Redfordin vastanäyttelijänä. Muita tunnetttuja rooleja on ollut elokuvissa *[[Tappajakoirat]]* (1972), *[[Stepfordin naiset (vuoden 1975 elokuva)|Stepfordin naiset]]* (1975), *[[Murha luonnollisista syistä]]* (1979), *[[Hurrikaani (elokuva)|Hurrikaani]]* (1980) ja *[[Donnie Darko]]* (2001). Vuosina 1985–1987 Ross näytteli televisiosarjassa *[[Colbyt]]*.

Ross oli vuonna 1967 ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi *Miehuuskokeesta*. Hänelle on myönnetty Bafta-palkinto vuonna 1971 *Butch ja Kidistä* ja Golden Globe vuonna 1977 elokuvasta *[[Kirottujen laiva]]*.

Ross syntyi Hollywoodissa ja on ollut vuodesta 1984 lähtien naimisissa näyttelijä Sam Elliottin kanssa. Heillä on yksi lapsi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Glastonbury Fayre

**Glastonbury Fayre** on vuoden 1971 Glastonburyn musiikkifestivaalien tiimoilta julkaistu kolmen vinyylin albumi vuodelta 1972. Vaikka kaikki albumin artistit esiintyivät kyseisillä festivaaleilla, kaikki nauhoitukset eivät ole Glastonburyssa taltioituja eivätkä live-nauhoituksia. Albumista tehtiin alun perin vain 5&nbsp;000 kappaleen painos.

Vuonna 2007 Akarma julkaisi albumista kolmen lp:n sekä kahden cd:n ja dvd:n uusintapainoksen. DVD sisältää elokuvan *Glastonbury Fayre – The Movie*.

## Kappaleet

### A-puoli

#Grateful Dead: ”Dark Star...Bury” (Lontoo, 8. huhtikuuta 1972) – 24:13

### B-puoli

#Brinsley Schwarz: ”Love Song” (studioversio) – 4:11
#Mighty Baby: ”A Blanket In My Muesli” – 16:00

### C-puoli

#Marc Bolan: ”Sunken Rags” (studioversio) – 2:30
#Pete Townshend: ”Classified” (studioversio) – 3:54
#David Bowie: ”Supermen” (studioversio) – 2:45
#Hawkwind: ”Silver Machine / Welcome To The Future” (Roundhouse, 13. helmikuuta 1972) – 7:27
#Skin Alley: ”Sun Music” (studioversio) – 4:50

### D-puoli

#Daevid Allen and Gong: ”Glad Stoned Buried Fielding Flash And Fresh Fest Footprint In My Memory” – 23:11

### E-puoli

#Pink Fairies: ”Do It” – 4:10
#Pink Fairies: ”Uncle Harry’s Last Freak-Out” – 19:48

### F-puoli

#Edgar Broughton Band: ”Out Demons Out” – 20:25

B2, D-, E- ja F-puolet nauhoitettu Glastonburyssa 20.–24. kesäkuuta 1971.
Danny Heifetz

**Danny Heifetz** (s. 1964 New York) on yhdysvaltalainen muusikko, joka asuu nykyään Sydneyssä, Australiassa. Hän soittaa yleensä rumpuja ja muita lyömäsoittimia, mutta on joskus soittanut myös trumpettia. Heifetz on kuuluisan viulistin Jascha Heifetzin pojan poika.

## Historia
Heifetz oli Mike Pattonin alkuperäisyhtyeen  Mr. Bunglen kolmas ja viimeinen rumpali. Mr. Bunglen lisäksi hän soitti myös yhtyetoverinsa Trey Spruancen omassa yhtyeessä Secret Chiefs 3. Nykyään Heifetz on soittanut monissa tuntemattomissa pienissä yhtyeissä.

## Yhtyeet
*Mr. Bungle
*Secret Chiefs 3
*Dieselhed
*Virgil Shaw
*Barefoot Hockey Goalie
*Merle Morris
*Exiles
*The Fantastic Terrific Munkle
*The Cooling Board

Huhtikuussa 2005 julkaisi eräs Heifetzin uusista yhtyeistä itsenimetyn albumin The Tango Saloon. Levyn julkaisi Heifetzin yhtyetoverin Mike Pattonin oma riippumaton levy-yhtiö, Ipecac Recordings
Michael Cera

**Michael Austin Cera** (s. 7. kesäkuuta 1988 Brampton, Ontario) on kanadalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimmat roolinsa ovat George Michael Bluthin esittäminen *[[Sukuvika]]*-sarjassa, Evanin rooli *[[Superbad]]*-elokuvassa ja Paulie Bleekerin rooli *[[Juno (elokuva)|Junossa]]*. Hänet on palkittu *Superbad*-roolistaan.

Ceran näyttelijäuralla hänen tavaramerkikseen ovat muodostuneet muun muassa Scott Pilgrimin ja Superbadin Evanin kaltaiset naiivit, herkät ja tunnolliset kiltin pojan roolit. 

## Biografia
Cera on keskimmäinen perheen kolmesta lapsesta. Hänen isänsä Luigi Cera on Xerox-teknikko, kotoisin Sisiliasta ja hänen äitinsä Linda Cera on kotoisin Montrealista. Ceralla on vanhempi sisar, Jordan sekä nuorempi sisar, Molly. Ceran ensimmäinen rooli oli Tim Hortonin kesäleirimainoksessa.

## Osittainen filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Pohjois-Amerikan maantiede

**[[Pohjois-Amerikka]]** on 25,3 miljoonaa neliökilometriä pinta-alaltaan ja siten kolmanneksi suurin manner. Manner rajoittuu idästä Atlanttiin, pohjoisesta Jäämereen ja lännestä Tyyneenmereen. Manner kapenee etelään mentäessä, ja Väli-Amerikan kannas yhdistää sen Etelä-Amerikkaan.

## Pinnanmuodot
Pohjois-Amerikassa on vanhoja ja nuoria vuoristoja. Nuorten Kordillieerien osat Pohjois-Amerikassa (mm. Kalliovuoret ja Sierra Nevada) kulkevat koko mantereen poikki sen länsipuolelta. Vuoret ovat nuoria poimuvuoria, joissa on aktiivisia tulivuoria. Vuoret nousevat yli neljän kilometrin korkeuteen, ja korkein huippu on Denali (6 194 m), joka tunnettiin nimellä Mount McKinley vuodesta 1896 vuoteen 2015. Vuorijonojen väliin jää tasankoja, altaita, kuten Mojaven aavikko, Kuolemanlaakso ja monet suolajärvet. 

Mantereen itärannikolla kulkee Appalakit, joka on vanha vuorijono. Sen korkein kohta on Mount Mitchell (2 037 m). Vuoriston ja rannikon välissä on rannikkotasanko. Mantereen sisäosa koostuu valtavista tasangoista ja alangoista, ns. preeriasta. Jääkausien aikana suuret osa mannerta oli jäätiköiden peitossa, jotka ovat tehneet Kanadan ja Yhdysvaltojen alueiden sedimenttikerrokset.

Pohjois-Amerikan suurimmat joet ovat Missouri (4 088 km pitkä), Mississippi (3 766 km), Rio Grande (3 034 km), Columbia (2 044 km) ja Saint Lawrence (3 058 km). Saint Lawrence yhdistää Isotjärvet Atlanttiin. Mantereen suurin järvi on Yläjärvi (82 100 km²).

## Ilmasto
Pohjois-Amerikan ilmasto vaihtelee alueittain. Ilmasto luonnollisesti kylmenee etelästä pohjoiseen mentäessä siten, että esimerkiksi Floridan ilmaston ollessa trooppinen, Yhdysvaltojen pohjoisosissa on jo neljän vuodenajan mannerilmasto, ja Kanadan pohjoisosissa se muuttuu arktiseksi. Etelä-Kaliforniassa vallitsee välimerenilmasto. Erityisen kuivaa on Pohjois-Meksikossa, Lounais-Yhdysvalloissa ja Kalliovuorten altaissa.

Tornadoja ilmenee laajalla alueella Keski-Yhdysvalloissa, ja mantereen eteläosiin kulkeutuu usein hurrikaaneja.

## Kasvillisuus
Erilaiset metsät peittävät laajoja alueita Pohjois-Amerikassa. Lehtipuut viihtyvät hyvin lauhkeassa ilmastossa, ja Kaliforniassa kasvaa nahkealehtistä kasvillisuutta, sekä Australiasta tuotuja eukalyptuspuita. Subboreaalisella alueella kasvaa subboreaalista metsää. Tyynenmeren rannikolla menestyvät kookkaat puulajit, kuten punapuu.

Mantereen keskiosissa kasvaa ruohokasvillisuutta. Preeriaheiniä kasvaa tasangon niillä alueilla, joissa vuotuinen sademäärä on yli 750 mm. Muualla menestyvät vain matalat heinäkasvit. Pohjoisessa subboreaalisen vyöhykkeen pohjoispuolella Kanadassa ja Alaskassa on tundrakasvillisuutta eli pääasiassa pensaita, sammalia, jäkälää ja ruohoja.

## Lähteet
*
Janyse Jaud

**Janyse Aldis Jaud** (s. 26. marraskuuta 1969 Kelowna, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen ääninäyttelijä, laulaja ja lauluntekijä. Hän on näytellyt muun muassa animaatiosarjassa *[[Ed, Edd n Eddy]]*. Hän on etniseltä taustaltaan islantilainen ja ranskalainen.

## Ura
Islantilaisia sukujuuria omaava Jaud on tehnyt äänirooleja 1990-luvulta lähtien animaatioihin, kuten Ranma ½, Dragon Ball Z, ReBoot, X-Men: Evolution, ¡Mucha Lucha!, Trollz, Krypto the Superdog ja Hulk Vs. Hän on myös tehnyt uraa laulajana ja julkisti ensimmäisen joulusinglen vuonna 2005.

## Aiheesta muualla
* Voice Chasers 
* Janyse Jaud TV.comissa  
*
Genitaalilävistys

**Genitaalilävistys** on sukupuolielimiin tai niiden alueelle tehtävä lävistys. Syitä genitaalilävistyksen hankkimiseen on monia: ne voivat olla pelkkiä koristeita ja/tai niillä voidaan tavoitella lisästimulaatiota seksuaalisen kanssakäymisen aikana. Genitaalilävistykset eivät yleensä ole niin kivuliaita kuin luullaan, ja ne myös paranevat useimmiten nopeasti. 

Suomessa genitaalilävistysten ikäraja on yleisesti 18 vuotta, eivätkä kaikki lävistäjät tee niitä ollenkaan.

## Miesten genitaalilävistyksiä
* Ampallang
* Apadravya
* Dydoe
* Frenum
* Guiche
* Hafada
* Prinssi Albert
* Pubic
* Scrotal

## Naisten genitaalilävistyksiä
* Clithood
* Christina
* Triangle
* Pubic

## Lähteet
Ala-Utoksen vesivoimalaitos

**Ala-Utoksen vesivoimalaitos** sijaitsee Utajärvellä.  Oulujoki Osakeyhtiön rakentama voimala valmistui vuonna 1957.

## Rakentaminen ja käyttöönotto
Utasen vesivoimalaitoksen rakentamisen yhteydessä rakennettiin alakanavan sivuun pieni voimalaitos. Utajärveen laski pohjoispuolelta Utosjoki, jonka tuomat vedet oli tarkoitus purkaa järvestä alakanavaan sivupenkeren läpi rakennetun ylisyöksyaukon kautta. Kun Utajärven vedenpinta oli 5–6 metriä ylempänä, syntyi ajatus tämän putouksen hyväksikäytöstä. Ylisyöksyaukon tilalle rakennettiin segmentillä suljettava tulva-aukko, tämän sivuun vaatimaton koneasemarakennus ja toiseen sivuun uittokouru Utosjoen uiton johtamiseksi alakanavaan. Syksyllä 1957 koneisto oli valmiiksi asennettu ja energiatuotanto alkoi 0,5 megawatin teholla.

## Lähteet
* Vasala Paavo: Vesivoimaa Oulujoesta 50 vuotta, s. 44. Kirjapaino Osakeyhtiö Kaleva 1991.
San Marinon Grand Prix 1983

**San Marinon Grand Prix 1983** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 1. toukokuuta 1983 Imolan radalla. Kilpailun voitti Patrick Tambay, jolle voitto oli uran toinen ja viimeinen.

## Tulokset

## Lähteet
* http://koti.mbnet.fi/janir/1983/smr-gp.html  F1-ruutu
Haptinen teknologia

**Haptinen teknologia** on teknologiaa, joka käyttää hyväksi tuntoaistia.

Yleisimmin tuntoaistia hyödynnetään erilaisten tietokonejärjestelmien syöttölaitteissa; tässä yhteydessä puhutaan myös *haptisesta käyttöliittymästä*. Jos järjestelmässä tapahtuu jotain, syöttölaite voi esimerkiksi täristä tai helpottaa tai vastustaa liikettä. Esimerkiksi lentokoneen ohjainsauva on "yksisuuntainen" ohjain; uusissa lentokoneissa sitä ei ole kytketty mekaanisesti suoraan ohjauspintoihin. Mikäli ohjainta tärisytetään keinotekoisesti tai se vastustaa liikettä aivan kuin se olisi kytketty suoraan, se muuttuu "kaksisuuntaiseksi" ja antaa täten lentokoneen ohjaajalle tuntuman ohjauspintojen tilasta.

Monissa peliohjaimissa käytetään tärinää hyväksi pelitapahtumien tuntemuksien tehostamiseen; esimerkiksi peliohjain voi täristä asetta laukaistaessa tai räjähdysten mukana, tai rattiohjain voi täristä, kun pelissä ajetaan autolla erilaisella pinnalla. Erilaisissa simulaattoreissa ja virtuaalitodellisuusjärjestelmissä voidaan käyttää myös monipuolisempia muotoja, esimerkiksi voidaan aiheuttaa todenmukainen kosketustuntemus virtuaalista pintaa koskettaessa. Muun muassa vuonna 2020 julkaistun PlayStation 5 -pelikonsolin DualSense-ohjain hyödyntää haptista teknologiaa.

## Katso myös
* Rumble Pak

## Lähteet
Mikko Sirén

**Mikko Sirén** (s. 31. joulukuuta 1975) on suomalainen rumpali, joka soittaa muun muassa yhtyeissä Apocalyptica, Emigrate, Megaphone ja Kengurumeininki. Hän toimi sessiomuusikkona Apocalyptican esiintymisissä vuodesta 2003 ja hänestä tuli yhtyeen varsinainen jäsen nauhoitetun albumin ja 200 konsertin jälkeen vuonna 2005.

Sirén oli osana rap-artisti Cheekin kokoonpanoa aina vuoden 2018 *Valot sammuu* -keikoille saakka.

Vuonna 2024 Apocalyptica vahvisti, että Sirén ei jatka yhtyeen jäsenenä.

## Lähteet
Alia Shawkat

**Alia Martine Shawkat** (s. 18. huhtikuuta 1989 Riverside, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on irakilaisia, irlantilaisia ja norjalaisia sukujuuria. Hänen isoisänsä oli näyttelijä Paul Burke. 

Shawkatin rooleja on ollut Hannah Rayburnin rooli *[[State of Grace]]* -nimisessä tilannekomediasarjassa vuosina 2001–2002. Hänen suurin roolinsa oli Maeby Fünken esittäminen *[[Sukuvika]]*-sarjassa 2003–2006.

Shawkat on myös esiintynyt pienemmissä rooleissa muutamassa elokuvassa, kuten *[[Kolme kuningasta (elokuva)|Kolme kuningasta]]* ja *[[Prom Wars]]*, joka julkaistiin vuonna 2008, ja pienissä rooleissa muutamissa sarjoissa, kuten *[[Veronica Mars]]issa*. Hän näytteli vuonna 2010 ensi-iltansa saaneessa 1970-luvun tyttöbändistä kertovassa elokuvassa *[[The Runaways (elokuva)|The Runaways]]*, jossa hän esitti yhtyeen fiktiivistä basistia Robinia.

## Aiheesta muualla
*
Foidit

**Foidit** ovat ryhmä hohkasilikaattimineraaleja, jotka muistuttavat maasälpiä, mutta joilla on toisenlainen rakenne ja jotka sisältävät paljon vähemmän piitä. Foideja esiintyy harvinaisissa ja epätavallisissa magmakivissä, yleensä emäksisissä alkalikivissä. Foideja kutsutaan toisinaan **maasälvänsijaisiksi**, koska ne muistuttavat maasälpiä.

## Foidit
* Leusiitti
* Nefeliini
* Analsiimi
* Kankriniitti
* Hauyniitti
* Latsuriitti tai lasuriitti
* Noseaani eli noseliitti
* Sodaliitti
Alexela Korvpalli Meistriliiga

**SEB Korvpalli Meistriliiga** on Viron koripallon pääsarja. Ensimmäisen mestaruuden voitti Tallinna Sport vuonna 1925. Nykyinen sponsorinimi otettiin käyttöön vuonna 2004.

## Joukkueet kaudella 2025–2026

## Mitalijoukkueet vuodesta 1991

## Lähteet

* 

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Vihreä puolue (Yhdysvallat)

**Yhdysvaltain vihreä puolue** (**Green Party**) on ollut mukana Yhdysvaltain politiikassa 1980-luvulta saakka. Puolue sai laajempaa huomiota ensimmäisen kerran vuonna 1996, kun se asetti presidenttiehdokkaaksi Ralph Naderin. Nader oli vihreiden ehdokkaana myös vuonna 2000.

Puolue on voittanut vaaleja lähinnä paikallistasolla; suurin osa valituiksi tulleista vihreistä on valittu henkilövaaleissa, joissa puolueen tuki ei ole välttämätöntä.

Puolueella oli vuoden 2006 marraskuussa lähes 290&nbsp;000 rekisteröitynyttä äänestäjää, mikä oli neljänneksi eniten Yhdysvalloissa.

Vuoden 2006 alahuoneen ja senaatin vaaleissa vihreät saivat huomattavasti vähemmän ääniä kuin Yhdysvaltain libertaaripuolue, mutta saman vuoden kuvernöörivaaleissa vihreät saivat puolestaan huomattavasti enemmän ääniä kuin libertaarit.

Puolue kannattaa ympäristönsuojelua, paikallista päätöksentekoa ja osallistuvaa demokratiaa. Puolueen ohjelmassa on monia sosiaaliseen oikeudenmukaisuuteen liittyviä kohtia, ja se kannattaa esimerkiksi kansalaispalkkaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Puolueen viralliset sivut
Colin Greenwood

**Colin Charles Greenwood**, *”Coz”* (26. kesäkuuta 1969 Oxford, Oxfordshire, Englanti) on englantilaisen rockyhtyeen Radioheadin jäsen. Greenwood tunnetaan yhtyeen basistina, mutta hän soittaa myös muita soittimia. Hänen pikkuveljensä Jonny Greenwood toimii saman yhtyeen kitaristina. Vuonna 1998 Greenwood solmi avioliiton Molly McGrannin kanssa. Heillä on kaksi yhteistä lasta Jesse ja Asa. He asuvat pienessä kylässä Oxfordshiressä.
Latsuriitti

**Latsuriitti** eli **lasuriitti** on foideihin kuuluva silikaattimineraali. Lasuriitti on sinistä, ja se muodostaa suurimman osan lapislatsulin rakenteesta.

Koska myös lapislatsulia kutsutaan lasuriitiksi, niin mineraali sekoitetaan helposti puolijalokiveen.

## Esiintyminen
Latsuriittia esiintyy metamorfisissa kalkkikiviesiintymissä. Lapislatsulia esiintyy Afganistanissa. Muita latsuriittiesiintymiä on Italiassa, Venäjällä, Kanadassa ja Yhdysvalloissa.

## Määritelmä
Suurin osa lapislatsulista sai sinisen värinsä hayniitistä eikä juuri mikään näyte sisältänyt "aitoa lasuriittia". Vuonna 2021 kuitenkin latsuriitin määritelmää muutettiin niin, että pienempi sulfidin osuus riittää. Lasuriitti on lapislatsulin tärkein ainesosa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Markus Fagerudd

**Markus Simon Fagerudd** (s. 1. kesäkuuta 1961 Pietarsaari) on suomalainen säveltäjä. Hän opiskeli 80-luvulla säveltämistä Sibelius-Akatemiassa muun muassa Olli Kortekankaan ja Kalevi Ahon johdolla samalla kun työskenteli muusikkona ja säveltäjänä KOM-teatterissa. Hän täydensi opintojaan 1993–1994 Wolfgang Rihmin johdolla Karlsruhen musiikkikorkeakoulussa. Fageruddin monipuoliseen tuotantoon kuuluu sävellystöitä sekä sooloinstrumenteille että kamari- ja sinfoniaorkestereille ja kuoroille. Vuodesta 1997 hän on toiminut Lappeenrannan ja Vaasan kaupunginorkesterin nimikkosäveltäjänä. Fageruddin tuotannon tunnetuimpiin teoksiin kuuluvat hänen lapsille suunnatut oopperansa *Gaia*, *Heinähattu, Vilttitossu ja suuri pamaus* sekä *Seitsemän koiraveljestä*.

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen musiikin tiedotuskeskuksen Fagerudd-sivu.
* 
* Vaasan Kaupunginorkesteri. (Archive.org arkistoitu 11.4.2008)
Niilo Koskenniemi

**Niilo Topias Koskenniemi** (2. marraskuuta 1926 Kolari – 18. kesäkuuta 1988 Kolari) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SKDL:n kansanedustajana  vuosina 1970–1987. Koskenniemi valittiin myös Kolarin kunnanjohtajaksi, mutta eduskuntatyönsä vuoksi hän ei milloinkaan hoitanut virkaansa.

## Elämä
Niilo Koskenniemi syntyi Sieppijärvellä yksitoistalapsiseen pienviljelijäperheeseen. Hänen vanhempansa olivat Yrjö Aleksanteri Koskenniemi (1891-1950) ja Anna Satta (1899-1990). Kansakoulun jälkeen Koskenniemi oli metsä- ja uittotöissä. Asevelvollisuuden suoritettuaan hän paikkasi puuttuvaa koulusivistystään itseopiskelulla ja liittyi SKP:n jäseneksi 1947. Koskenniemi työskenteli Kolarin kunnan varastonhoitajana 1948–1956, asutusneuvojana 1957–1962 ja kunnansihteerinä 1962–1979. 

Koskenniemi valittiin Kolarin kunnanvaltuustoon 1954. Vuodesta 1961 lähtien hän toimi valtuuston puheenjohtajana. Koskenniemestä tuli kansanedustaja 1970. Edellisissä eduskuntavaaleissa hän oli hävinnyt SKDL:n kolmannen paikan Pekka Sallalle vain kahdella äänellä. Eduskunnassa Koskenniemi profiloitui oman vaalipiirinsä etujen ajamiseen. Yhtenä merkittävimmistä saavutuksistaan hän piti valtionyhtiö Outokummun rakentaman jaloterästehtaan sijoittamista ennakkoon kaavaillun Porin sijasta Tornioon. Vuonna 1979 Koskenniemi valittiin Kolarin kunnanjohtajaksi, mutta hän jäi virkavapaalle kansanedustajan tehtäviensä johdosta. SKP:n linjariitojen ollessa kiivaimmillaan 1980-luvulla Koskenniemi myötäili puolueen enemmistön niin sanottua kirveslinjaa. Sairastuttuaan vakavasti Koskenniemi ei enää lähtenyt vuoden 1987 eduskuntavaaleihin.

Koskenniemi oli presidentin valitsijamies vuosina 1968, 1978 ja 1982. Koskenniemi valittiin valitsijamieheksi myös 1988 Liike 88:n listoilta, mutta hän ei sairautensa vuoksi osallistunut vaalitoimitukseen. Koskenniemen tilalle tuli varasijalta Ritva Renko.

## Perhe
Niilo Koskenniemen puoliso oli Ruokojärvellä syntynyt Kerttu Nirhola (1931-2013), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1952. Heillä oli kolme lasta.

## Lähteet
Tommy Aaron

**Thomas Dean "Tommy" Aaron** (s. 22. helmikuuta 1937) on yhdysvaltalainen golfaaja. Hänen uransa kohokohta on The Masters Tournamentin voitto vuodelta 1973.

## Lähteet
Fernando Poe Jr.

**Fernando Poe nuorempi** (20. elokuuta 1939 – 14. joulukuuta 2004) oli filippiiniläinen näyttelijä ja poliitikko. Hän syntyi Manilassa ja oli maansa elokuvatuotannon merkkinimiä ennen vuonna 2004 saamaansa presidenttiehdokkuutta. 

Poe kuoli aivoissaan tapahtuneeseen tromboosiin 65-vuotiaana. Hänet nimitettiin "Filippiinien kansantaiteilijaksi" postuumisti 24. toukokuuta 2006.
Sean Young

**Mary Sean Young** (s. 20. marraskuuta 1959 Louisville, Kentucky, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti elokuvauransa vuonna 1980 elokuvalla *Jane Austen in Manhattan* ja esiintyi seuraavana vuonna elokuvassa *Stripes*.

Youngin äiti oli käsikirjoittaja ja toimittaja Lee Guthrie ja isä Donald Young joka oli televisoissa uutisten tuottaja ja toimittaja. Hän kävi High Schoolin Cleveland Heightsissa, Ohioiossa. Hän jatkoi opiskelua Interlochen Center for the Arts oppilaitoksessa Michiganissa. Young oli vuosina 1990–2002 naimisissa Bob Lujanin kanssa ja sai kaksi lasta.

Youngin on esiintynyt lukuisissa elokuvissa muun muassa: *[[Ei pakotietä]]* (1988) ja *[[Ace Ventura – lemmikkidekkari]]* (1994) sekä David Lynchin *[[Dyyni (elokuva)|Dyyni]]* (1984). Parhaiten hänet tunnettaneen elokuvasta *[[Blade Runner]]* (1982), josta on tullut sci-fi-klassikko. Hän esittää elokuvassa Rachaelia, replikanttia, joka uskoo olevansa ihminen.

Hän ”voitti” vuonna 1992 kaksi Razzieta: huonoimmasta naispääosasta ja huonoimmasta naissivuosasta roolistaan elokuvassa Suudelma ennen kuolemaa (*A Kiss Before Dying*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Aristakes

**Aristakes** (k. 333) toimi Armenian katolikoksena vuosina 325–333. Hän oli Armenian kirkon varsinaisen perustajan Grigor Valontuojan poika, ja hän edusti Armeniaa ensimmäisessä yleisessä Nikean kirkolliskokouksessa vuonna 325. Aristakes murhattiin vuonna 333. Naimattomana hänellä ei ollut perillisiä, ja häntä seurasi katolikoksena hänen vanhempi veljensä Vertanes.

## Lähteet
*Munkki Serafim, Araratista itään, Kirjapaja 2007
The New Adventures of Batman

**The New Adventures of Batman** on yhdysvaltalainen animaatiosarja, jonka loivat Norm Prescott ja Lou Scheimer. Sarjan tuotti Filmation ja sitä esitettiin Yhdysvalloissa ensi kerran vuonna 1977. Yhteensä 16 jaksoa kestänyt sarja loppui vuotta myöhemmin ja sen jaksoja esitettiin jälkeenpäin vuoteen 1981 asti yhdessä muiden animaatioiden yhteydessä, kuten *Batman/Tarzan Adventure Hour*, *Tarzan and the Super 7* sekä *Batman and the Super 7*.

## Juoni
Sarjassa seurattiin Batmanin ja Robinin seikkailuja Gotham Cityssä, jossa he kohtasivat vanhoja ja uusia vihollisia, kuten Jokeri, Pingviini, Pakkasherra, Zarbor ja Kameleontti. Alfred Pennyworth ei poikkeuksellisesti esiinny sarjassa. Päähahmojen ääninäyttelijöinä olivat 1960-luvun ''Batman''-televisiosarjasta tutut Adam West ja Burt Ward, myös sarjan tekijä Lou Scheimer lainasi ääntään muun muassa Batmanin tietokoneelle ja Batmanin suurimmalle fanille Bat-Mitelle.

Sarjasta puuttui muutamia vihollisia, kuten Arvuuttaja ja Linnunpelätin Hanna-Barberan vuoksi, joka tuotti samaan aikaan Superystäviä. Tästä syystä niitä ei saanut käyttää sopimusoikeuksien vuoksi. Siitä huolimatta Arvuuttaja esiintyi sarjan alku tunnuksessa. Sarjassa hänen kuitenkin kerrottiin olevan pidätetty.

## Ääninäyttelijät

**Suomenkieliset:**

## DVD julkaisu
*The New Adventures of Batman* julkaistiin myös DVD:lle Yhdysvalloissa kesällä 2007 ja myöhemmin Suomessa. DVD:llä myös kerrottiin sarjan tuotannosta sekä tekijöistä.

## Aiheesta muualla
*
Rutger Hauer

**Rutger Oelsen Hauer** (23. tammikuuta 1944 Breukelen, Alankomaat – 19. heinäkuuta 2019 Beetsterzwaag, Alankomaat) oli alankomaalainen näyttelijä. Hauer aloitti näyttelijänuransa Alankomaissa 1960-luvun lopulla, ja 1980-luvulta alkaen hän esiintyi useissa Hollywood-elokuvissa sekä televisiosarjoissa. Hänet nimettiin Alankomaissa ”vuosisadan hollantilaiseksi näyttelijäksi” vuonna 1999.

## Elämä ja ura
Rutger Hauer syntyi 23. tammikuuta 1944 Breukelenissa Alankomaissa ja kasvoi Amsterdamissa. Hänen vanhempansa olivat taideopettajia. Nuoruudessaan Hauer kiersi maailmaa rahtilaivan kansimiehenä, palveli Hollannin armeijassa ja teki sekalaisia töitä.

Hauer kiinnostui näyttelemisestä, alkoi käydä taidetunneilla ja liittyi kokeilevan teatterin ryhmään viideksi vuodeksi. Hänen ensimmäinen menestysroolinsa oli hollantilaisessa televisiosarjassa *[[Floris]]* (1969) ja hänen ensimmäinen merkittävä elokuvaroolinsa Paul Verhoevenin ohjaamassa elokuvassa *[[Turkkilaisia makeisia]]* (1973). Hauerin ensimmäinen Britanniassa tehty rooli oli sivuosa elokuvassa *[[The Wilby Conspiracy]]* (1975). Rooli elokuvassa *[[Gestapon vihollinen n:o 1]]* (1977) teki hänestä tunnetun myös Yhdysvalloissa.

Hauer alkoi esiintyä 1980-luvulla yhdysvaltalaisissa elokuvissa, joista ensimmäisiä olivat *[[Nighthawks |Nighthawks]]* (1981) ja *[[Blade Runner]]* (1982). Niitä seurasi lisää merkittäviä rooleja Hollywood-elokuvissa sekä televisiosarjoissa. Hauer sai elokuvasta *[[Pako Sobiborista]]* (1987) Golden Globe -palkinnon ja elokuvasta *[[Fatherland]]* (1994) palkintoehdokkuuden. Alankomaissa Hauer sai useita näyttelijäpalkintoja ja tunnustuksia, kuten ”vuosisadan hollantilainen näyttelijä” vuonna 1999. Hauer sai 2000-luvulla myös useita elämäntyöpalkintoja eurooppalaisilla filmifestivaaleilla.

Hauer oli ympäristöaktivisti ja HIV/AIDS-aktivisti. Hänen omaelämäkertansa *All Those Moments: Stories of Heroes, Villains, Replicants, and Blade Runners* julkaistiin vuonna 2007.

Hauer kuoli sairastettuaan lyhyen aikaa 75-vuotiaana kotonaan Alankomaissa 19. heinäkuuta 2019.

## Valikoitu filmografia

**[[Turkkilaisia makeisia]]*, 1973
**[[Gestapon vihollinen n:o 1]]*, 1977
**[[Blade Runner]]*, 1982
**[[Ladyhawke – Legenda haukasta]]*, 1985  
**[[Liftari (vuoden 1986 elokuva)|Liftari]]*, 1986
**[[Elävänä tai kuolleena]]*, 1986
**[[Pako Sobiborista]]*, 1987
**[[Pyhän juopon legenda]]*, 1988
**[[Silmitön raivo]]*, 1989
**[[Kuoleman Ottelu]]*, 1989
**[[Wedlock – kalmankihla]]*, 1991
**[[Split Second – Saalistaja]]*, 1992
**[[Fatherland – Isänmaa]]*, 1994 (tv-elokuva)
**[[Blast (vuoden 1997 elokuva)|Blast]]*, 1997
**[[Hostile Waters]]*, 1997 (tv-elokuva)
**[[Flying Virus]]*, 2001
**[[Batman Begins]]*, 2005
**[[Sin City (elokuva)|Sin City]]*, 2005
**[[Oogverblindend (Dazzle)]]*, 2009
**[[The Rite]]*, 2011
**[[Hobo with a Shotgun]]*, 2011
**[[Observer (videopeli)|Observer]]*, 2017 (videopeli)
**[[Kingdom Hearts III]]*, 2019 (videopeli)

## Lähteet
Doug Ford

**Douglas Michael Ford, Sr.** (8. kesäkuuta 1922 – 14. toukokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän syntyi West Havenissa, Connecticutissa, ja aloitti ammattilaisuransa vuonna 1949. Hänet muistetaan yhä PGA Championshipin (1955) ja The Masters Tournamentin (1957) voitoista. 

## Lähteet
Mar del Plata

**Mar del Plata** on kaupunki Buenos Airesin maakunnassa Argentiinassa. Vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 626&nbsp;300 asukasta. Se on maan kahdeksanneksi suurin kaupunki.

Mar de Plata sijaitsee Atlantin rannikolla noin 370 kilometriä eteläkaakkoon maan pääkaupungista Buenos Airesista. Kaupunki on suosittu rantalomakohde, joka ruuhkaantuu kesäviikonloppuina.

Kaupungissa on vuodesta 1954 järjestetty vuosittain kansainvälinen elokuvajuhla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin viralliset sivut
Nicolas Dalayrac

**Nicolas-Marie d'Alayrac**, (8. kesäkuuta 1753 Muret, Ranska – 26. marraskuuta 1809 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä. Dalayrac oli aluksi asianajaja, mutta isänsä kehotuksesta luopui urastaan ja omistautui kokonaan intohimolleen musiikille.

## Tausta
Dalayrac sai viran Artois'n kreivin, tulevan Ranskan kuninkaan Kaarle X:n palveluksessa Versailles'n hovissa. Hän sai palkkiona 750 livreä, jota täydensi hänen isältänsä saama 450 livren korkotulo. 

Dalayracin ensimmäiset sävellykset olivat viuluduoja, jousitrioja ja kvartettoja. Hän julkaisi musiikkiaan italialaisen salanimen turvin. Hänen kvartettonsa saavuttivat suurta menestystä, ja seurauksena oli hänen todellisen henkilöllisyytensä paljastuminen. Dalayrac oli todennäköisesti vapaamuurareiden jäsen, sillä hän sävelsi vuonna 1778 musiikin tilaisuuteen, jossa Voltaire otettiin järjestön jäseneksi. Lisäksi hän sävelsi musiikin Benjamin Franklinin kunniaksi, kun hänet vastaanotettiin Anne-Catherine Helvétius'n luokse.

Dalayrac avioitui Gilberte Pétronille Sallarden kanssa. Vallankumouksen aikana hän muutti nimensä kirjoitustavan d'Alayracista Dalayraciksi. Vuonna 1798 hänen valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi. Hän sai Kunnialegioonan kunniamerkin vuonna 1904.

*Le Poète et le musicien*. 

## Kooniset oopperat
* *Le Chevalier à la mode* (1781)
* *Le Petit Souper* (1781)
* *L'Éclipse totale* (1782)
* *L'Amant statue* (1780)
* *La Dot* (1785)
* *Nina ou la Folle par amour* (1786)
* *Azémia* (2 parties, 1786)
* *Renaud d'Ast* (1787)
* *Sargines* (1788)
* *Fanchette* (1788)
* *Les Deux Petits Savoyards* (1789),
* *Raoul, sire de Créqui* (1789)
* *La Soirée orageuse* (1790)
* *Le Chêne patriotique* (1790)
* *Vert-Vert* (1790)
* *Camille ou le Souterrain* (1791)
* *Agnès et Olivier* (1791)
* *Philippe et Georgette* (1791)
* *Tout pour l'amour* (1792)
* *Ambroise* (1793)
* *Asgill* (2 parties, 1793)
* *La Prise de Toulon* (1794)
* *Le Congrès des rois* (1794)
* *L'Enfance de [[Jean-Jacques Rousseau]]* (1794)
* *Les Détenus* (1794)
* *Adèle et Dorsan* (1795)
* *Marianne* (1796)
* *La Maison isolée* (1797)
* *La Leçon* (1797)
* *Gulnare* (1797)
* *Alexis* (1798)
* *Léon* (1798)
* *Primerose* (1798)
* *Adolphe et Clara* (1799)
* *Maison à vendre* (1800)
* *Léhéman* (1801)
* *L'Antichambre* (1802)
* *La Boucle de cheveux* (1803)
* *La Jeune prude* (1804)
* *Une heure de mariage* (1804)
* *Le Pavillon du calife* (1805)
* *Le Pavillon des fleurs* (1805)
* *Gulistan* (1805)
* *Deux Mots* (1806)
* *Koulouf* (1806)
* *Lina* (1807)
* *Élise-Hortense* (1808)
* *Les Trois Sultanes* (1809)
* *Le Poète et le musicien* (postuumi, 1811)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kaikki hänen teoksensä ja niiden esitykset CÉSAAR-sivustossa
* Les Deux Petits Savoyards (libretto)
*
Juhannusruusu

**Juhannusruusu** (*Rosa spinosissima* 'Plena') on pimpinellaruusuihin kuuluva ruusulajike, jolle on tunnusomaista Suomessa juhannuksen aikaan aukeavat, puolikerrannaiset, kermanvalkoiset kukat.

Juhannusruusua on viljelty Suomessa 1800-luvun alkupuolelta lähtien ja se kuuluu Suomen historiallisiin ruusuihin. Suomessa juhannusruusu on hyvin yleinen, ja sen kasvuvyöhyke yltää Lappiin saakka. Muualla maailmassa juhannusruusu on harvinainen. Juhannusruusun ruotsinkielisiä nimiä ovat fylld pimpinellros tai Finlands vita ros ja englanninkielinen nimi Finnish White Rose.

## Alkuperä
Juhannusruusun alkuperää ei tunneta, mutta sen on arveltu kulkeutuneen Suomeen Venäjältä. Kerrannaisia kukkia lukuun ottamatta juhannusruusu muistuttaa luonnonvaraista pimpinellaruusua. Juhannusruususta on olemassa Suomessa useita eri kantoja, jotka poikkeavat hiukan toisistaan.

Luonnonvaraisen pimpinellaruusun päälevinneisyysalue on Länsi-, Keski- ja Etelä-Euroopassa, mutta pohjoisimmillaan sitä kasvaa Norjassa ja Islannissa saakka. Idässä sen levinneisyysalue ulottuu Länsi-Siperiaan ja etelässä Algeriaan ja Iraniin.  

Luonnonvaraisten pimpinellaruusujen jalostus alkoi Skotlannissa noin vuonna 1790. Pimpinellaruusujen kutsuminen skotlantilaisiksi ruusuiksi (Scotch rose) juontaa juurensa tältä ajalta. Perthistä kotoisin ollut puutarhuri Robert Brown risteytti luonnonvaraisen pimpinellaruusun useiden tuon ajan viljeltyjen ruusujen kanssa. Viljellyt lajikkeet olivat pääosin pimpinellaruusulle läheisiä *Rosa foetidan*, *Rosa hugoniksen*, *Rosa primulan* ja *Rosa sericean* risteymiä, mutta joukossa oli myös syysdamaskonruusun lajikkeita. Pimpinellaruusuja jalostettiin myös Ranskassa ja Pietarissa Venäjällä, jossa tsaarin puutarhuri Karl-August Freundlich jalosti niistä useita kauniita kerrannaiskukkaisia lajikkeita.

## Kuvaus
Juhannusruusu kasvaa 1,5–2 metriä korkeaksi versoiltaan ja oksiltaan pystyksi pensaaksi. Versot ovat tiheäpiikkiset. Vanhetessaan versot muuttuvat tummanruskeiksi. Lehdet ovat pienikokoiset, himmeän vihreät. Lehdyköitä niissä on 7–9 kpl. Kukinta alkaa juhannuksen tienoilla ja kestää pari viikkoa. Kukat ovat puolikerrannaisia, kermanvalkoisia, keskeltä kellertäviä, halkaisijaltaan 5–8 cm. Heteet ovat keltaisen ruskeat. Ruusu kukkii toisen vuoden versoilla. Kukinta on runsas erityisesti aurinkoisella paikalla. Vasta-auenneen kukan tuoksu on voimakas ja miellyttävä, makea ruusun tuoksu. Kiulukat ovat muodoltaan pallomaiset, halkaisijaltaan 1–1,5 cm, kypsinä himmeän mustia. Juhannusruusu kasvattaa runsaasti juurivesoja.

Juhannusruusu viihtyy aurinkoisella tai puolivarjoisalla kasvupaikalla, tuoreessa, runsasmultaisessa, vettä läpäisevässä maaperässä. Lajike menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–VII.

## Kuvia juhannusruususta

Tiedosto:Rosa pimpinellifolia Plena 2008.jpg
Tiedosto:Rosa spinosissima 'Plena' - Juhannusruusu IMG 2185 C.JPG
Tiedosto:Rosa spinosissima in Minsk.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Rosa spinosissima'' ’Plena’ – pimpinellaruusu, juhannusruusu
David Douglas

**David Douglas** (25. kesäkuuta 1799 Scone, Skotlanti – 12. heinäkuuta 1834 Havaiji) oli skotlantilainen kasvitieteilijä.

Davidin isä oli kivenhakkaaja Sconen kylässä Perthin luoteispuolella. Hän kävi Kinnoul Schoolia ja sieltä päästyään hän pääsi puutarhaharjoittelijaksi Mansfieldin 3. jaarlin Scone Palaceen. Hän vietti tässä toimessa seitsemän vuotta, kunnes lähti opiskelemaan Perthin lukioon oppiakseen lisää kasvitieteestä. Työskenneltyään sitten jonkin aikaa Fifessä, missä hänellä oli oiva tilaisuus kasvi- ja eläintieteellisen kirjaston käyttöön, hän pääsi Glasgowin kasvitieteelliseen puutarhaan 1820 ja kävi kasvitieteen luennoilla Glasgowin yliopistossa. Kasvitieteen professori huomasi hänen kykynsä ja otti hänet mukaansa Ylämaille suuntautuneelle retkelle sekä suositteli häntä Lontoon Horticultural Societylle (myöhempi Royal Horticultural Society). 

RHS:n Sir William Jackson Hookerin aloitteesta Douglas otti osaa maineikkaalle kasvienkeräysmatkalle pohjoiselle Tyynellemerelle 1824. Hän saapui New Yorkiin, tutustui Lewisin ja Clarkin kasvikokoelmaan Philadelphiassa ja lähetti Lontooseen joukon näytteitä. Keväällä 1824 hän lähti Hudson's Bay Companyn laivalla tutkimaan Kanadan länsirannikkoa, muun muassa Columbiajoen valuma-alueen kasvillisuutta. Vuosien 1825 ja 1827 välillä hän taivalsi Kanadassa yli 16&nbsp;000 kilometriä keräten kasvinäytteitä.

Hän aloitti vuonna 1829 toisen tutkimusmatkan, joka suuntautui Kaliforniaan, Columbiajoelle, Fraserjoelle sekä Stuartjärvelle ja päättyi Havaijille.

Vuonna 1827 hän esitti jalostettavaksi douglaskuusen, joka englanniksi (ja suomeksi) on nimetty hänen kunniakseen. Lajin tieteellinen nimi *Pseudotsuga menziesii* viittaa kuitenkin toiseen kasvitieteilijään, Archibald Menziesiin, joka tutki alueen kasvillisuutta joitakin vuosia aikaisemmin. Muita huomattavia Douglasin jalostukseen ottamia puita ovat muun muassa sitkankuusi, sokerimänty, lännenvalkomänty, keltamänty, kontortamänty, montereynmänty, jättipihta, aitopihta sekä lukuisat muut havupuulajit, joita istutettiin Britannian maaseudulle ja joita käytetään puunjalostusteollisuudessa. Lisäksi myös monet puutarhapensaat ja yrtit, esimerkiksi ruusuherukka, isosalali, lupiini, pipot (*Penstemon*) ja kaliforniantuliunikko. Kaiken kaikkiaan Douglas tuotti noin 240 kasvilajia Britanniaan.

Douglas kuoli hämärissä olosuhteissa Havaijilla – hän ilmeisesti putosi kuoppaan yhdessä härän kanssa, joka survoi hänet kuoliaaksi. Viimeksi hänet nähtiin elossa englantilaisen härkienmetsästäjän ja vankikarkurin Edward ”Ned” Gurneyn kotona. Douglas haudattiin tuntemattomaan paikkaan yleiselle hautausmaalle lähelle Mission Housea Honolulussa. Hänelle pystytettiin muistomerkki 1856 Kawaiaha'on kirkon ulkopuolelle.

Douglas tutki myös lintuja ja nimesi muun muassa vuoriviiriäisen (*Oreortyx pictus*) 1829. Hänen kunniakseen on nimetty pensastupsuviiriäinen (*Callipepla douglasii*).

## Lähteet
* Harrison, Lorraine: *Latinaa puutarhureille. Yli 3&nbsp;000 kasvinnimeä selityksineen*. Suomentanut Julia Donner. Schildts & Söderströms, Helsinki 2013 (2012).

### Viitteet
Bormio

**Bormio** on Pohjois-Italiassa Lombardian alueella Sondrion maakunnassa Valtellinan laaksossa Addajoen latvoilla sijaitseva kunta. Kunnan asukasluku oli 3&nbsp;896 lokakuussa 2025. Alueella sijaitsee useita suojelualueita, kuten Stelvion kansallispuisto.

## Historia
Bormion kuumat lähteet tunnettiin jo roomalaisajalla, ja esimerkiksi Plinius vanhempi mainitsee ne teoksessaan *[[Naturalis historia]]*.

Bormio sai 1300-luvulla oikeuksia, joiden ansiosta paikkakunta oli suhteellisen itsehallinnollinen. Bormio kuului 1512–1797 sveitsiläiseen Graubündenin kantoniin ja sen jälkeen hetken Napoleonin vasallivaltioon Cisalppiseen tasavaltaan.

Liikenne Bormioon helpottui 1825, kun Stelviosolan tie valmistui. Tie yhdisti Italian pohjoisosia Sveitsiin. Pian tämän jälkeen Bormion alueella avattiin uusia kylpylöitä. Bormion ensimmäiset hiihtohissit avattiin 1940-luvulla, ja vuonna 1982 avattiin Pista Stelvion laskettelurinne, joka on tuonut Bormioon kansainvälisiä kilpailuja.

## Urheilu
Bormio on tunnettu talviurheilukeskus, etenkin alppihiihdossa. Siellä on järjestetty muun muassa alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1985 ja 2005. Alppihiihdon maailmancupia on laskettu 1980-luvulta lähtien.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin verkkosivusto
Miekkailu kesäolympialaisissa 1908

**[[Kesäolympialaiset 1908|Lontoon kesäolympialaisissa 1908]] [[miekkailu]]ssa** kisattiin neljässä lajissa. Miehet kilpailivat kalvalla ja säilällä sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa. Naiset eivät kilpailleet lainkaan. Eniten mitaleita keräsi Ranska, joka voitti kaksi kultaa, yhden hopean ja pronssin.

## Mitalistit

## Mitalitaulukko
Danièle Delorme

**Danièle Delorme** (oik. **Gabrielle Danièle Marguerite Andrée Girard**; 9. lokakuuta 1926 Levallois-Perret – 17. lokakuuta 2015 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa teinivuosinaan.

Delormella oli merkittäviä rooleja muiden muassa elokuvissa *Gigi* (1948), *Tyttöjä harhateillä* (1949), *Minne, l’ingénue libertine* (1950) ja *Kurjat* (1958). Hän oli vuosina 1956–2002 naimisissa Yves Robert'n kanssa.

Delorme oli tuomariston jäsenenä Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1988.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
William Gambel

**William Gambel** (kesäkuu 1823 Philadelphia – 13. joulukuuta 1849 Rose's Bar) oli yhdysvaltalainen luonnontieteilijä ja keräilijä. Hänen syntymäajastaan on vaihtelevaa tietoa.

Gambelin vanhemmat olivat irlantilaisia. Hänen isänsä kuoli Williamin ollessa 9-vuotias ja äiti opetti itse lapsensa.

1838 Gambel teki keräysretken Pohjois-Carolinaan Thomas Nuttallin kanssa. Maaliskuussa 1841 hän lähti yksin keräämään kasveja Nuttallille. Hän vaelsi länteen ja saapui Kaliforniaan marraskuussa. Hän vietti seuraavan vuoden keräten näytteitä Tyynenmeren rannikolla ja liittyi sitten kirjuriksi Yhdysvaltain laivastoon. Gambel oli ensimmäinen ornitologi, joka järjestelmällisesti tutki Kalifornian linnustoa.

Gambel palasi Philadelphiaan elokuussa 1845. Vuonna 1848 hän valmistui lääkäriksi ja avioitui samoihin aikoihin. 1849 hän lähti takaisin länteen ja liittyi uudisasukkaiden ryhmään. Ryhmä joutui vaikeuksiin kuivuuden koettelemalla tasangolla ja menetti suurimman osan hevosistaan ja karjastaan. Ensilumen sataessa he saavuttivat Sierra Nevadan. Suurin osa väestä menehtyi vuoria ylitettäessä mutta Gambel selviytyi. He saapuivat Rose's Bar -nimiseen paikka Yubajoella, missä Gambel ryhtyi parantamaan eräitä sairastuneita kullankaivajia. Hän itse sairastui lavantautiin ja kuoli. Rose's Bar ja Gambelin luut jäivät myöhemmin paikalle rakennetun kaivosaltaan alle.

Gambelin kuvailemia ja nimeämiä uusia lintulajeja ovat muun muassa aavikkotupsuviiriäinen (*Callipepla gambelii*), vuoritiainen (*Parus gambeli*) ja kaliforniantikka (*Picoides nuttallii*).

## Lähteet
C. William O’Neill

**C. William O'Neill** (14. helmikuuta 1916 – 20. elokuuta 1978) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja lakimies, joka toimi 1950-luvulla Ohion kuvernöörinä.

O'Neill valittiin Ohion oikeusministeriksi vuonna 1950 ja kuvernööriksi vuonna 1957. Hän hävisi uudelleenvalinnan vuonna 1959. Hänet valittiin Ohion korkeimman oikeuden tuomariksi vuonna 1960 ja korkeimman oikeuden puheenjohtajaksi 1970. Hän toimi tuomarina aina kuolemaansa saakka

## Lähteet
Kauko Vuorensola

**Kauko Vuorensola** (3. maaliskuuta 1923 Oulu – 6. marraskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, televisio-ohjaaja ja järjestäjä.

Vuorensola aloitti uransa näyttelijänä. Hän vakiintui sivurooleissa ja muutenkin pienissä elokuvarooleissa. 1950-luvulla Vuorensola näytteli lukuisissa Aarne Tarkaksen elokuvissa, kuten *[[Kovanaama]]* (1954), *[[Villi Pohjola (elokuva)|Villi Pohjola]]* (1955) ja *[[Sankarialokas]]* (1955). Hän kuului myös lukuisten sotilasfarssien kantahenkilökuntaan. Hän toimi 1950-luvulla usein myös kuvaussihteerinä ja leikkaajana, ja vuonna 1959 hän siirtyi päätoimisesti elokuvaohjaajaksi Yleisradion perustamaan Suomen Televisioon. Hän oli toiminut aikoinaan Tarkaksen apulaisohjaajana.

Vuorensola ohjasi Eeva Joenpellon romaanista Suomen ensimmäisen pitkän televisioelokuvan *[[Veljen varjo]]* (1964). Hän työskenteli pitkään lyhytelokuvien parissa, hän ohjasi muun muassa lyhytelokuvat *[[Tulethan isä]]* (1964) ja *[[Yöjuna (vuoden 1966 elokuva)|Yöjuna]]* (1966).

Kauko Vuorensolan isä oli näyttelijä Yrjö Vuorensola (1893–1978).

## Filmografia näyttelijänä

**[[Hornankoski]]* (1949) (nuori mies tansseissa)
**Forsfararna* (Hornankosken ruotsinkielinen versio)
**[[Rakkaus on nopeampi Piiroisen pässiäkin]]* (1950) (Iivo Mutanen)
**[[Katariina kaunis leski]]* (1950) (tuomarin palvelija)
**[[Köyhä laulaja]]* (1950) (osakuntalainen)
**[[Radio tekee murron]]* (1951) (konstaapeli Pehkonen)
**[[Rion yö]]* (1951) (Don Josén apuri)
**[[Tytön huivi]]* (1951)
**[[Neljä rakkautta]]* (1951) (pontikankeittäjän apulainen)
**[[Kenraalin morsian]]* (1951) (yksi korpraaleista)
**[[Pitkäjärveläiset]]* (1951) (kylänmies)
**[[Kuollut mies kummittelee]]* (1952) (Reikku)
**[[Salakuljettajan laulu]]* (1952)
**[[Miljonäärimonni]]* (1953) (huoltomies / alokas)
**[[Kuningas kulkureitten]]* (1953) (upseeri)
**[[Kolmiapila]]* (1953) (työntutkija)
**[[Alaston malli karkuteillä]]* (1953) (poliisi)
**[[Kaksi hauskaa vekkulia]]* (1953) (mies katsomossa)
**[[Olemme kaikki syyllisiä]]* (1954) (koulutoveri)
**[[Kovanaama]]* (1954) (konna)
**[[Laivaston monnit maissa]]* (1954) (merimies / vakooja)
**[[Villi Pohjola (elokuva)|Villi Pohjola]]* (1955) (konna)
**[[Sankarialokas]]* (1955) (alokas / legioonalainen)
**[[Ryysyrannan Jooseppi (elokuva)|Ryysyrannan Jooseppi]]* (1955) (nuorempi konstaapeli)
**[[Olet mennyt minun vereeni]]* (1956) (kuulusteleva konstaapeli)
**[[Jokin ihmisessä (elokuva)|Jokin ihmisessä]]* (1956) (merimies)
**[[Evakko (elokuva)|Evakko]]* (1956) (pioneeriupseeri)
**[[Herra sotaministeri]]* (1957) (Ison-Britannian sotilasasiamies)
**[[Paksunahka]]* (1958) (poliisi)
**[[Verta käsissämme]]* (1958) (sotamies asemalla)
**[[Sven Tuuva]]* (1958) (vartiomies)
**[[Kohtalo tekee siirron]]* (1959) (pokerinpelaaja)
**[[Ei ruumiita makuuhuoneeseen]]* (1959) (espanjalainen konna)
**[[Villin Pohjolan kulta]]* (1963) (uhkapeluri)
**[[Jengi (elokuva)|Jengi]]* (1963) (ryöstäjä)

## Lähteet
Oriflamme

**Oriflamme** tai **Or-y-flamme** < , la "flamme d'or" (ransk. = "kultaliekki"), oli Ranskan kuninkaiden sotalippu keskiajalla. Sen noutaminen Saint-Denisin luostarin basilikasta edellytti kaikkien Ranskan kuninkaan vasallien ja alivasallien liittymistä kuninkaan johdolla taisteluun. Jos Oriflamme otettiin mukaan armeijan standaariksi itse taisteluun, se merkitsi ettei armoa annettu, ja siksi sitä sanottiin "Kuoleman Oriflammeksi".

## Historia
Oriflamme-lipun syntyvaiheet ovat vaikeasti ajoitettavissa. Jotkut tutkijat sijoittavat alkuperän keisari Konstantinus Suuren aikaan. Toisaalta taas 1100-luvulta peräisin olevan Rolandin laulu -runoelman ranskankielisen version säkeissä 3093–5 kerrotaan kuninkaallisesta sotalipusta, josta käytetään nimitystä *Romaine* tai *Montjoi*. Legendan mukaan paavi Leo III oli antanut lipun Kaarle Suurelle tämän keisariksi kruunaamisen yhteydessä jouluna vuonna 800. 

Viimeisen kerran Oriflamme oli varmuudella mukana itse taistelussa armeijan standaarina 1415 Agincourtin taistelussa, jossa sen kantaja, Guillaume de Martel, kaatui. Oriflammesta on kuitenkin kuvauksia vielä 1465 ja mainintoja 1500-luvulta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Amo Houghton

**Amory ”Amo” Houghton Jr.** (7. elokuuta 1926 – 4. maaliskuuta 2020) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.  

Houghton syntyi Corningissa, New Yorkin osavaltiossa. Hän opiskeli St. Paul's Schoolissa New Hampshiressa, palveli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain merijalkaväessä, valmistui vuonna 1950 Harvardin yliopistosta ja vuonna 1952 Harvard Business Schoolista.  

Houghton toimi vuosina 1964–1983 Corning Incorporated -yhtiön johdossa. Yhtiön perustaja vuonna 1851 oli Amory Houghton, Amo Houghton nuoremman iso-iso-isoisä. Houghton työskenteli sukuyrityksessään vuodesta 1951 kirjanpitäjänä, työnjohtajana, prosessi-insinöörinä ja markkinointipäällikkönä. Hallituksen jäsen hänestä tuli vuonna 1955 ja yhtiön varajohtaja vuonna 1957.

Houghton tuli valituksi Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen vuonna 1986. Hän aloitti ensimmäisen kautensa Stan Lundinen seuraajana vuonna 1987 ja istui kongressissa yhtämittaisesti vuoden 2005 alkuun saakka, jolloin hänen seuraajakseen tuli Randy Kuhl.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pierre Révoil

**Pierre Henri Révoil** (12. kesäkuuta 1776 Lyon Ranska – 19. maaliskuuta 1842 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari. Hän oli Alexis Grognardin oppilaana  Lyonissa ja vuodesta 1795 Davidin oppilaana. Fleury-Richardin ohella hän oli tyypillinen ranskalaisen trubaduurityylin edustaja.

Hänen sisarensa Louise Colet oli kirjailija.

## Aiheesta muualla
Martin Marinov

**Martin Marinov** () s. 25. lokakuuta 1967) on bulgarialainen entinen meloja.

Marinov voitti C-1 sarjan 500 metrillä olympiapronssia Soulista 1988 ja pronssia Barcelonasta 1992 C-2 sarjan 500 metrillä yhdessä Blagovest Stojanovin kanssa. Hän sijoittui Atlantan olympialaisissa 1996 C-2 sarjassa Stojanovin kanssa neljänneksi 1000 metrillä ja viidenneksi 500 metrillä. Ateenan olympialaisissa 2004 hänen tiensä päättyi semifinaaleihin C-1 sarjan 500 metrillä. 

Hän ilmoitti lokakuussa vuonna 2006 lopettavansa uransa.