open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gastronomia

**Gastronomia** tarkoittaa ensiluokkaisista raaka-aineista valmistettujen ruokien tuntemusta ja niiden valmistamista. Termi merkitsee kirjaimellisesti "vatsan sääntelyn taito tai laki" (, *gaster*, 'vatsaan'; , *nomos*, 'lakeja, jotka määräävät'). Gastronomian sanastoon kuuluu runsaasti ranskankielisiä termejä, sillä ruoan arvostuksen ja sen ensiluokkaisen valmistustaidon juuret ovat Ranskassa. Sana voi tarkoittaa myös ruoan ja kulttuurin suhdetta tutkivaa tieteenalaa (tieteellinen gastronomia).

Klassisen gastronomisen järjestyksen historia ulottuu 1800-luvulle. Tuolloin määriteltiin aterian koostuminen eri ruokalajeista, jota tämänkin päivän ateriakokonaisuuksilla hyödynnetään:
* aterian aluksi kevyt, kylmä (ensisijaisesti) tai lämmin ruokahalua herättävä ruokalaji
* seuraavaksi lämmin keitto tai muu väliruoka
* pääruoka
* kevyt väliruoka, juotava tai sorbetti
* jälkiruoka
* juustoja
* aterian päätteeksi hedelmiä

Erityisen huolellisesti ja taidokkaasti valmistettu ruoka on nimeltään *[[gourmet]]*. Hyvän ruoan luonnontieteellistä tutkimusta kutsutaan molekyyligastronomiaksi, ja siihen pohjautuvaa ruoanlaittoa *molekyylikokkaukseksi*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Okonomiyaki

**Okonomiyaki** () on japanilainen paistettu ruokalaji, joka jossain määrin muistuttaa eurooppalaista munakasta. Japaninkielinen nimi *okonomiyaki* tarkoittaa suurin piirtein "se mitä haluat kypsennettynä"; *okonomi* tarkoittaa "mistä pidät" ja *yaki* tarkoittaa "paistettu" tai "keitetty".

Okonomiyakin keskeisiä aineksia ovat vehnäjauho, raastettu jamssi, kananmuna ja silputtu kaali. Nesteenä on vesi tai *dashi*-liemi, joka on valmistettu keittämällä merilevästä ja kalasta. Lisäksi okonomiyakissa voi olla monenlaista lihaa, äyriäisiä, vihanneksia ja juustoja. Koostumuksensa takia sitä usein verrataan länsimaisiin munakkaisiin ja pizzoihin, ja joskus sitä nimitetäänkin japanilaiseksi pizzaksi.

Okonomiyakia tarjoillaan ruokalajiin erikoistuneissa ravintoloissa, japaniksi *okonomiyaki-ya*, joita Japanissa on runsaasti. Osa ravintoloista toimii itsepalveluperiaatteella: ruokailija valitsee mieleisensä ainekset ja paistaa niistä itse okonomiyakinsa.

Okonomiyaki valmistetaan paistamalla sekoitetut ainekset pannulla tai paistolevyllä (*teppan*) molemmilta puolilta. Sen kanssa tarjoillaan okonomiyakikastiketta, merilevää (*nori*), kuivattua kalaa (*katsuobushi*) ja inkivääriä, joskus myös majoneesia.

Japanissa Hiroshima ja Osaka kilpailevat alkuperäisen okonomiyakin kotipaikan asemasta. Okonomiyakin koostumus ja valmistustapa vaihtelee paikkakunnittain.
* Kiotossa okonomiyakin valmistukseen käytetään enemmän tummia vihanneksia kuin muualla.
* Hiroshimassa okonomiyakiin lisätään usein *yakisoba*-nuudeleita. Lisäksi hiroshimalaisen okonomiyakin ainekset usein kypsennetään erikseen ja pinotaan taidokkaasti valmiina. Tämän muunnoksen nimi on *modanyaki* (モダン焼き).
* Tokiosta on lähtöisin okonomiyakin kaltainen ruokalaji nimeltä *monjayaki* (もんじゃ焼き).

## Lähteet
Anu ja Antti

**Anu ja Antti** () on belgialaisen Willy Vandersteenin luoma sarjakuva. Sarjakuvan ensimmäiset jaksot julkaistiin vuonna 1945 lehdessä *De Nieuwe Gids* ja sarjakuvan suosio jatkuu yhä Hollannissa ja flaaminkielisessä Belgiassa.

Sarjakuvassa pääosissa seikkailevat teini-ikäiset Anu ja Antti sekä heidän apunaan  temperamenttinen **Sanelma-täti**, yksinkertainen mutta hyväsydäminen **Koikkalainen**, väkivahva ja oikeudenmukainen **Jeremias** ja kekseliäs tiedemies **professori Tietonen**.

## Suomeksi julkaistut teokset

Suomeksi Anua ja Anttia julkaisi Mestarikustannus vuosina 1983–1987.

**1983**
*Avaruuden robotit
*Vaarallinen säde
*Lumotut merirosvot
*Runsauden sormus
*Texasin lainvartijat
*Viidakon kukka

**1984**
*Merkillinen maa
*Kultaplaneetta
*Kuparikansa
*Pilvikaupunki
*Aavefregatti
*Mieletön mielenosoitus
*Ruuturouva
*Apinoiden juhla
*Seikkailu Pohjoismaissa
*Riimittelevä ratsu
*Taikasakset
*Jättiläismunan arvoitus
*Laulavat sienet
*Paatunut peluri
*Kummituslinna
*Sirkuskuningas
*Kultainen ympyrä
*Huvipuisto

**1985**
*Sijaiskuningas
*Rahanpaisumus
*Apinanleipäpuu
*Koikkalainen ruusutarhassa
*Koirien paratiisi
*Viimeinen virvatuli
*Onnenhelmet
*Taistelu merta vastaan
*Ruusu Tietoselle
*Musta joutsen
*Lohikäärmeprinssi
*Kivensyöjät
*Kaikkien aikojen katti
*Laulava kynttilä
*Univarkaat
*Päärynäprinssi
*Tuulien tora
*Paholaisen solmuke

**1986–1987**
*Operaatio Petropolis
*Kun keijut tanssivat
*Turmion tuuba
*Puutohtori
*Totemipaalut
*Lentävä vuode
*Sateenkaariprinsessa
*Kummitusjahti
*Liukas lupiini
*Ärjyvä vuori
*Pöllömiehen arvoitus
*Kadonnut harppu
*Zuin-säteet
*Patsaankaitsijat
*Musta timantti
*Kultaveturi
*Rumpalipoika
*Mitä patsaat tiesivät
*Amforian saari (1987)

## Aiheesta muualla

*Suske en Wiske -nettisivut
Tempo

**Tempo** on musiikkitermi, joka määrittää kappaleen nopeuden. Sana *tempo* juontuu italian kielestä, jossa se tarkoittaa yleensä aikaa. Kappaleen ihanteellinen esitystempo merkitään nuotteihin tavallisesti käyttämällä vakiintuneita italialaisperäisiä ilmaisuja. 

Tempo voidaan ilmaista myös täsmällisesti lukuna. Esimerkiksi tempo 120 tarkoittaa 120 iskua minuutissa. Tästä merkintätavasta käytetään toisinaan ilmaisua *[[BPM]]* (*beats per minute*).

Joitakin tempomerkintöjä hitaimmasta nopeimpaan summittaisessa järjestyksessä:

Sanalliset tempomerkinnät ovat hyvin tulkinnanvaraisia. Haluttaessa ilmaista tempo täsmällisesti voidaan ilmoittaa iskujen määrä minuutissa (niin sanottu MM- eli Mälzelin metronominotaatio) tai määrättyjen (yleensä neljäsosa) nuottien määrä minuutissa. Joillakin 1900-luvun säveltäjillä, kuten Béla Bartókilla, on myös ollut tapana ilmoittaa kappaleen kokonaiskesto, joka auttaa arvioimaan oikeaa tempoa.

Tempon muutoksille on omat niin ikään italialaisperäiset ilmaisunsa. Näistä tyypillisimmät ovat *accelerando* (kiihdyttäen) ja *ritardando* (hidastaen). Halutun tempomuutoksen määrää voidaan vielä tarkentaa etuliitteillä *molto* (paljon) tai *poco* (vähän).

Temposanoja voi muuntaa diminutiivimuodoilla (*adagietto* "vähän hitaasti") tai superlatiiveilla (*prestissimo* "erittäin nopeasti") tai ilmaisulla *ma non troppo* ("muttei liikaa").

## Harvinaisempia tempomerkintöjä

## Tempomerkintöjä muilla kielillä

Monet säveltäjät ovat käyttäneet saksankielisiä tempomerkintöjä. Näitä ovat esimerkiksi:

* *Langsam* – hitaasti
* *Mäßig* – kohtalaisesti
* *Lebhaft* – eloisasti
* *Rasch* – nopeasti
* *Schnell* – nopeasti

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Luettelo Kalevalan henkilöistä

Suomalaisten kansalliseepoksessa Kalevalassa esiintyy useita henkilöitä:

*Ahti, meren haltijoiden kuningas
*Aino, neito, Joukahaisen sisar
*Annikki, Seppo Ilmarisen sisko
*Antero Vipunen, haudattu jättiläinen, joka on viisain kaikista; jopa Väinämöistä viisaampi
*Iku-Turso, merihirviö
*Ilmarinen, tai Seppo Ilmarinen, maan paras seppä, "takoja iänikuinen"
*Ilmatar, Väinämöisen äiti
*Joukahainen, nuori lappalaismies, vihaa Väinämöistä
*Kalervo, Kullervon isä
*Kokko eli vaakalintu, puhuva jättiläiskotka
*Kullervo, epäonninen mies
*Kyllikki, Lemminkäisen nainen
*Lemminkäinen, sankari, ei voi vastustaa sodankäyntiä ja naisia
*Lemminkäisen äiti, herätti Lemminkäisen eloon
*Louhi, Pohjolan emäntä tai Pohjan akka, pahan synnyttäjä
*Marjatta, synnyttää Karjalan kuninkaan, tultuaan neitseellisesti raskaaksi syötyään puolukan
*Pieni mies, kaataa suuren tammen
*Pohjolan isäntä, Louhen puoliso, jonka Lemminkäinen tappaa Pohjolan häissä
*Pohjolan tyttäret, maankuuluja kaunottaria
*Sampsa Pellervoinen, maiden kylväjä, toukojen tihittäjä
*Tapio, metsän väen kuningas
*Tellervo, Tapion viehkeä tytär
*Terhenetär, terhenet ovat usvan nostattavia, veden pinnalla tanssivia neitoja
*Tiera (Tuira), Lemminkäisen sotakumppani, taitava keihäänkäyttäjä
*Tuonen verinen poika; löytää Lemminkäisen Tuonelan virrasta ja pilkkoo hänet paloiksi ja heittää takaisin virtaan
*Tuonen tytti, Tuonelan lautturi
*Tuuri ja Tuurin vaimo. Heidän taloonsa tulikipuna putoaa
*Ukko, ylijumala
*Untamo, Kalervon vihollinen
*Vellamo, veen emonen
*Vellamon neito, Aino kuolemansa jälkeen
*Virokannas, 20. ja 50. runossa ohimennen mainittava sivuhenkilö.
*Väinämöinen, laulaja, sankari, tietäjä ja puolijumala. 

## Lähteet
Julkku

**Julkku** on Aalto-yliopiston opiskelijoiden toimittama vappulehti, joka ilmestyy parillisina vuosina. Sitä julkaisee Aalto-yliopiston (ent. TKK:n) opiskelijoiden yhdistys Teekkarikulttuurin Tuki ry. Ensimmäisen kerran se ilmestyi vuonna 1978, ja on siitä lähtien julkaistu joka toinen vappu. *Julkku* sisältää vitsejä ja humoristisia artikkeleita sekä pilapiirroksia.

__TOC__

Aalto-yliopiston opiskelijat myyvät *Julkkua* vapun aikaan pääkaupunkiseudulla ja satunnaisesti muuallakin. *Julkkua* kustantava Teekkarikulttuurin Tuki ry tukee myynnistä saaduilla tuotoilla teekkarihenkisiä tempauksia, tapahtumia ja projekteja, kuten saunoja, kiltahuoneita ja historiikkeja.

Vuoden 2012 huhtikuussa lehden toimikunta lähetti lehden itse rakentamallaan luotaimella 30 kilometrin korkeuteen. Se laskeutui maahan muutaman tunnin kuluttua.

Vuodesta 2014 lähtien jokainen Julkku on saatavilla myös e-kirjana.

Vuonna 2020 Julkkua myytiin poikkeuksellisesti verkkokaupassa maailmanlaajuisen pandemian aiheuttamien rajoitteiden vuoksi.

## Katso myös
* Aino
* Hässi
* Tamppi
* Äpy
* Ööpinen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*www.julkku.fi Julkun kotisivut
* Julkut Elisa Kirja -palvelussa
Ben Furman

**Ben Zwi Hirsch Furman** (s. 21. syyskuuta 1953 Helsinki) on psykiatrian erikoislääkäri, psykoterapeutti ja ratkaisukeskeisen psykoterapian kouluttaja. Hän on valmistunut psykiatrian erikoislääkäriksi Helsingin yliopistosta. Furman on suomenjuutalainen.

Furman on myös kansainvälisesti tunnettu asiantuntija henkilökohtaisessa kehityksessä, tiiminrakentamisessa ja työyhteisöjen kehittämisessä. Yhdessä Tapani Aholan kanssa Furman on kehittänyt uusia toimintatapoja näillä alueilla (*reteaming* ja *TwinStar*), jotka ovat herättäneet kansainvälistä kiinnostusta. 

Furman veti Yle TV1:ssä 1998–2006 omalla nimellään esitettyä keskusteluohjelmaa. Syyskuussa 2009 hän alkoi juontaa ohjelmaa *Radioterapeutti* Radio Suomessa.

## Kirjat
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ben Furmanin kotisivut
* WSOY:n esittely
Korallimeren saarten territorio

**Korallimeren saarten territorio** () on Australian territorio, joka muodostuu ryhmästä pieniä trooppisia saaria ja riuttoja Korallimeressä, koilliseen Australiasta. Territorio perustettiin 1969.

Tärkein saariryhmistä on Willis Islets. Willisin saarella ovat alueen ainoat asukkaat: siellä olevalla meteorologisella asemalla on 3–4 hengen miehitys.

Australialaiset homoseksuaalit ovat julistaneet territorion itsenäiseksi, nimellä Gay and Lesbian Kingdom of the Coral Sea Islands, eli Korallimeren saarten homojen ja lesbojen kuningaskunta. Sinne ei ole syntynyt asutusta, koska siellä ei ole juomakelpoista vettä.

## Lähteet
Derek and the Dominos

**Derek and the Dominos** oli vuosina 1970–1971 toiminut rockyhtye. Se julkaisi yhden albumin ennen hajoamistaan.

## Historia
Derek and the Dominosin perustivat keväällä 1970 laulaja ja kitaristi Eric Clapton sekä Bobby Whitlock, Carl Radle ja Jim Gordon, jotka olivat kaikki soittaneet aiemmin Delaney & Bonnie & Friends -yhtyeessä.

Derek and the Dominos esiintyi ensimmäisen kerran 14. kesäkuuta 1970 Lontoon Lyceum Ballroomissa ja jatkoi Englannin-kesäkiertueelle. Yhtye nauhoitti loppukesällä ainoaksi jääneen studioalbuminsa *[[Layla and Other Assorted Love Songs]]*, joka julkaistiin marraskuussa 1970. Albumilla soittaa kitaraa myös Duane Allman. Albumi menestyi Yhdysvalloissa, missä singlet ”Layla” ja ”Bell Bottom Blues” nousivat listoille. Britanniassa albumi ei menestynyt.

Esikoisalbuminsa julkaisun jälkeen yhtye konsertoi vielä Englannissa ja Yhdysvalloissa aina joulukuun 6. päivään 1970 asti. Yhtye kokoontui vielä toukokuussa 1971 studiossa nauhoittaakseen toisen albuminsa mutta hajosi ennen sen valmistumista. Laulaja ja kitaristi Eric Clapton jätti sen jälkeen musiikin väliaikaisesti.

Yhtyeen jo hajottua sen esikoisalbumin kappale ”Layla” nousi Yhdysvaltain ja Britannian singlelistojen kymmenen kärkeen vuonna 1972. Myös Yhdysvalloissa nauhoitettu livealbumi *Derek and the Dominos in Concert* (1973) myi hyvin.

Derek and the Dominosin maine on vuosien kuluessa kasvanut, ja sitä pidetään nykyisin Eric Claptonin yhtenä parhaista saavutuksista.

## Jäsenet

*Eric Clapton - laulu, kitara
*Duane Allman - kitara
*Bobby Whitlock - laulu, koskettimet
*Carl Radle - basso
*Jim Gordon - rummut (piano kappaleessa "Layla")

## Albumit

**[[Layla And Other Assorted Love Songs]]* (1970)
**[[In Concert]]* (1973)
**[[The Layla Sessions: 20th Anniversary Edition]]* (1990)
**[[Live at the Fillmore (Derek and the Dominosin albumi)|Live at the Fillmore]]* (1994)

## Singlet

*Tell the Truth / Roll It Over 
*Layla / Bell Bottom Blues  
*Layla / I Am Yours  
*Bell Bottom Blues / Keep On Growing  
*Let It Rain / Easy Now  
*Bell Bottom Blues / Little Wing  
*Why Does Love Got to Be So Sad [live] / Presence of the Lord [live] 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pearl Harbor

**Pearl Harbor** on Yhdysvaltojen Tyynenmeren-laivaston päätukikohta Oʻahun saarella Havaijilla, Honolulusta länteen.

Pearl Harbor sijaitsee syvässä ja suojaisassa lahdessa. Lahden suulla ollut koralliriutta esti isojen alusten kulkemisen lahteen, mutta kun Yhdysvallat otti Havaijin haltuunsa, riuttaan louhittiin kulkuaukko. Vuonna 1905 tykkiveneet pääsivät siitä läpi. Vuosina 1908-1919 satamaa muokattiin niin että suurimmatkin alukset pääsivät telakalle asti. Sisäänajo oli kuitenkin vaikeaa, ja yksitoista alusta ajautui karille sisääntuloväylällä vuosina 1921-1928. Vuonna 1934 Tyynenmeren laivasto kävi tukikohdassa, ja kolmea suurinta alusta lukuun ottamatta kaikki pääsivät laitureihin. Vuonna 1936 satamaa laajennettiin entisestään. Tuohon aikaan tutkikohdassa palveli yli tuhat sotilasta.

Tukikohta kasvoi hankalasti hallinnoitavaksi, sillä siellä oli eri aselajien toimintaa. Maavoimien ja merivoimien välillä esiintyi jännitteitä. Sukellusveneet eivät olleet tukikohdan komentajan alaisuudessa. Ennen toista maailmansotaa Pearl Harborissa sijaitsivat sotilaspiirin päämaja, laivaston telakka, tarvikevarasto, sukellusvenetukikohta, lentoasema, asevarikko, sotilassairaala, merijalkaväen tukikohta, radioasema ja sukellusveneiden miehistön tukikohta.

## Hyökkäys Pearl Harboriin

Japani teki 7. joulukuuta 1941 hyökkäyksen Pearl Harboriin ja vaurioitti vakavasti Yhdysvaltojen Tyynenmeren-laivastoa. Iskun seurauksena Yhdysvallat päätti osallistua toiseen maailmansotaan. 2&nbsp;403 yhdysvaltalaista sai surmansa. Japani menetti 29 lentokonetta ja viisi sukellusvenettä. Kokonaan Yhdysvallat menetti kolme taistelulaivaa: *[[USS Arizona (BB-39)|USS Arizona]]*, *[[USS Oklahoma]]* ja *[[USS Utah]]*. Kaksi muutakin alusta upposi, mutta ne nostettiin telakalle ja korjattiin, ja ne palasivat palvelukseen vuoteen 1944 mennessä. Yksitoista muuta alusta vaurioitui lievemmin ja ne palasivat palvelukseen vuoden 1942 aikana.

Presidentti Roosevelt kutsui sitä "kunniattomuuden päiväksi" *- a date which will live in infamy -*. Kongressi julisti Japanille sodan 8. joulukuuta.

Syynä Japanin hyökkäykseen oli Yhdysvaltain asettama kauppasaarto Japanille; Japanin tarvitsi vallata Kaakkois-Aasian öljykentät turvatakseen öljynsaannin ja Yhdysvaltain Tyynenmeren-laivasto piti saada pois tieltä tätä estämästä.

Japanin isku ei kuitenkaan ollut täydellinen menestys. Yhdysvaltain Havaijille sijoitetut lentotukialukset (*[[USS Enterprise]]*, *[[USS Lexington]]* ja *[[USS Saratoga]]*) olivat tuolloin merellä. Näiden pelastuminen paransi merkittävästi Yhdysvaltain toimintakykyä sodan aikana. Lisäksi itse tukikohta telakoineen säilyi melko toimintakykyisenä. Seuraavien kolmen vuoden aikana Pearl Harborin telakat korjasivat korjauskelpoisiksi jääneet alukset.

## Toisen maailmansodan jälkeen
Toisen maailmansodan jälkeen Pearl Harbor oli edelleen Yhdysvaltojen laivaston tärkein tukikohta Tyynellämerellä. Vuonna 2010 se yhdistettiin hallinnollisesti läheiseen Hickamin lentotukikohtaan.

## Lähteet
Bassotaajuudet

**Bassotaajuudet** eli ns. "alataajuudet" ovat ilman värähtelyssä, ts. äänessä niitä värähdyksiä, joiden värähtelytaajuus sijoittuu n. 500 hertsin alle. Bassotaajuuksia käytetään useasti tehokeinona, sillä normaali ihminen kuulee bassotaajuuksia n. 20 hertsistä ylöspäin, mutta suurimmaksi osaksi bassotaajuudet, voimakkuudesta riippuen, tunnetaan kehossa värähtelynä. Tätä käytetään hyväksi erityisesti elektronisessa musiikissa tanssittavuuden vuoksi, sekä elokuvien toimintakohtauksissa luomaan todentuntua.

## Kirjallisuutta
* 
*  https://users.aalto.fi/~vpulkki/Communication_Acoustics https://books.google.fi/books?hl=fi&lr=&id=r_TqCAAAQBAJ&oi=fnd&pg=PA18&dq=Pulkki+%22Communication+Acoustics%22&ots=_litp94grw&sig=GuM7n8hei-qqpl8Z9uzlwLGyQtY&redir_esc=y#v=onepage&q=Pulkki%20%22Communication%20Acoustics%22&f=false
Kongon vapaavaltio

**Kongon vapaavaltio** (, ) oli Belgian kuninkaan Leopold II:n vuosina 1885–1908 hallitsema valtio Keskisessä Afrikassa. Se vastasi alueeltaan nykyistä Kongon demokraattista tasavaltaa. 

Kongossa syyllistyttiin vuosina 1877–1908 massiiviseen riistoon ja kansanmurhaan. Edmund Dene Morel, liverpoolilainen varustamotyöntekijä ja myöhemmin kuuluisa pasifisti, toi Kongon julmuudet yleiseen tietoisuuteen. Hän sai puolelleen useita aikansa julkisuuden henkilöitä, kuten Canterburyn arkkipiispan, kirjailija Mark Twainin sekä Britannian ulkoministerin, Sir Edward Greyn.

Arviot joukkomurhan uhrien määrästä vaihtelevat. Britannian palveluksessa olleen irlantilaisen diplomaatin Roger Casementin arvio vuodelta 1904 on kolme miljoonaa uhria kahdessatoista vuodessa. Peter Forbathin arvio on ainakin viisi miljoonaa, Adam Hochschildin kymmenen miljoonaa. *[[Encyclopædia Britannica]]* arvioi väestön vähentyneen 20–30 miljoonasta kahdeksaan miljoonaan.

Vuoteen 1908 mennessä Leopoldin palkollisten väärinkäytökset olivat paljastuneet ja Belgian parlamentti otti alueen valtion hallintaan. Alueen nimeksi Belgian siirtomaana tuli Belgian Kongo.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Tapio Kotkavuori

**Tapio Kotkavuori** oli kyseisellä nimellä tunnetun suomalaisen uskonnollisen kirjailijan ja okkultistin pseudonyymi, jonka käytön hän lopetti kesällä 2007.

Kotkavuoren nimellä on julkaistu kaksi kirjaa, *Vasemman käden polku* sekä *Saatanan mustat nahkasiivet eli Sodoman 104 päivää eli San Franciscon päiväkirja* (Voimasana, 2004), joista ensin mainittu on julkaistu myös englanniksi nimellä *The Left Hand Path* (Voimasana, 2007). Kotkavuori on myös kirjoittanut esipuheen Anton LaVeyn suomennettuun *[[Saatanallinen raamattu|Saatanalliseen Raamattuun]]* sekä toiseen suomeksi julkaistuun tunnettuun grimoireen *La Poule Noireen* eli *Mustaan Kanaan*. Tämän lisäksi Kotkavuorelta on julkaistu ambient-tyylinen CD-levy *Terra Hyperborea* (Gemina Stella, 2004). Vuonna 2016 häneltä ilmestyi uusi kirja Tapio Kotkavuoren nimellä, englanninkielinen "Aletheia: My Path in the Temple of Set", tulevan kirjatrilogian ensimmäinen osa.
 

## Setin Temppeli

Kotkavuori oli niin sanotun vasemman käden polun initiaatti vuodesta 1990. Hän kuului kansainväliseen Setin Temppeliin vuodesta 1991 vuoteen 2007 ja oli pitkään Temppelin pohjoismaisista jäsenistä pitkäaikaisin, sekä toimi myös järjestöä hallinnollisen elimen, "Yhdeksän neuvoston", jäsenenä. Kotkavuori oli myös Temppelin sisäisen Suuren Karhun Järjestön perustaja, sekä naimisissa Temppelin perustajan, Michael Aquinon, tyttären kanssa. Vuonna 2008 Setin Temppelin Ylipapitar antoi Kotkavuorelle Honorary Setian -arvon.

Kotkavuoren artikkeleita on julkaistu useissa Setin Temppelin julkaisuissa, ja hän sekä puhui että veti työpajoja ja loi sekä ohjasi mustan magian työskentelyjä monissa Setin Temppelin paikallisissa ja kansainvälisissä tapahtumissa Euroopassa ja Yhdysvalloissa.

Suomessa Kotkavuorta on haastateltu Temppeliin liittyen muun muassa Virta-lehdessä, *[[Vegaia]]ssa*, *[[Turun ylioppilaslehti|Turun ylioppilaslehdessä]]* ja Pakanaverkon julkaisussa. Hän oli myös keskeisin Setin Temppelin Pohjoismaiden yhteyshenkilö tiedotusvälineisiin ja tutkijoihin.

## Kuolinilmoitus

**Tapio A. Kotkavuoren** kuolinilmoitus julkaistiin Turun Sanomissa 27.10.2007. Kustantajan mukaan ilmoitus vastasi kyseisen pseudonyymin – ei nimeä käyttäneen henkilön – kuolemaa, ja oli tarkoituksenmukainen ilmoitus Tapio Kotkavuoren nimellä tunnetun kirjailijan ja okkultistin olemisen päättymisestä:
[Koska Kotkavuoren kirjailijapersoona on niin tiiviisti liitetty julkaisujensa teemoihin ja Setin Temppeliin,] *on epäilemättä hänen Työssään tapahtunut suuri painopisteen muutos, jos hän päättää vaihtaa maagista nimeään, niin sanotusti "kuolla ja syntyä uudestaan".* 

## Teokset
* 
* 
* *The Left Hand Path*, 2007, 
* *Saatanan mustat nahkasiivet, äänikirja*, 2008, 
* 
* *Aletheia: My Path in the Temple of Set (The Adept Years. XXVI-XXXII AES/1991-1997 CE.) (Volume 1)*, 2016, 
* *Aletheia: My Path in the Temple of Set (The Priesthood Years. XXXII-XXXVII ÆS/1997-2002 CE.) (Volume 2)*, 2017, 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Aletheia – Kotkavuoren verkkopäiväkirja
* Tapio Kotkavuori on kuollut – haudantakainen haastattelu Virta-lehti 2007.
Donkey Kong (videopeli)

**Donkey Kong** () on klassinen Nintendon kolikkopeli, joka julkaistiin vuonna 1981. Pelissä viiksekäs sankari yrittää pelastaa tyttöystävänsä tähän rakastuneen gorillan kynsistä. Donkey Kongin loi Nintendon ”peliguru”, silloinen konseptitaiteilija, Shigeru Miyamoto. Miyamoto päätyi tekemään Donkey Kongia kun Nintendo yritti tehdä itselleen mainetta Yhdysvaltojen pelihalleissa. Miyamoto kehitti pelin yksinkertaisen juonen vierailtuaan lukuisissa pelihalleissa ja tultuaan johtopäätökseen, että pelit olivat kuin elokuvia.

Donkey Kong muistetaan eritoten siitä, että se esitteli kaksi Nintendon tunnetuinta pelihahmoa ensimmäistä kertaa (Mario ja Donkey Kong). Suosionsa kunniaksi peli on julkaistu myöhemmin myös Nintendon 8-bittiselle Nintendo Entertainment System -pelikonsolille.

Vuonna 1984 oikeusjutussa Universal Studios väitti Donkey Kong -pelin rikkovan King Kongin tekijänoikeuksia. Nintendo voitti oikeudenkäynnin todistamalla, että Universal itse oli argumentoinut aikaisemmassa oikeudenkäynnissä jättiläisapinan olevan tekijänoikeudeton.

## Pelin nimi

Pelin nimi on vain yksi syy, miksi Donkey Kongin uskottiin epäonnistuvan Yhdysvaltojen markkinoilla. Alun perin nimen luultiin olevan painovirhe ja että pelin nimeksi oli tarkoitettu ”Monkey Kong”. Shigeru Miyamoto on jälkikäteen kertonut, että nimen alkuperä on hänen huonossa englannin kielen taidossaan, sillä hän kuvitteli sanan *donkey* (suomeksi aasi) tarkoittavan yleisesti typeryyttä ja siten kuvaavan hyvin pelin keskushahmon luonnetta.

## Mario
Donkey Kong esitteli myös ensimmäistä kertaa sittemmin Nintendon viralliseksi maskotiksi päätyneen Mario-hahmon. Pelin alun perin nimetön sankari tunnettiin jonkin aikaa Japanissa nimellä *Jumpman*, jonka eräs toinen tietokonepelien kehittäjä lisensoi omalle hahmolleen. Marion nykyinen nimi syntyi Nintendo of American toimistoissa. Amerikan yksikön vuokraisäntä nimeltä Mario Segale tunnettiin pitkistä viiksistään ja niinpä hahmo sai lempinimen Mario. Tuosta nimestä tuli hahmon virallinen nimi vuoden 1983 pelijulkaisussa *Mario Bros.*

Suurin osa Marion ulkonäköseikoista olivat tosiasiassa hätäratkaisuja ja ajan teknologisten rajoitteiden tulosta. Marion käsien huomattiin katoavan kävelyanimaatiossa, joten hänelle annettiin haalarit. Mariolle ei voitu piirtää suuta, koska hänen päänsä oli liian pieni. Tästä syystä hänelle annettiin viikset. Marion hattu puolestaan korvasi hiukset, joiden kuului olla mustat, mutta olisivat muuttuneet näkymättömiksi pelin mustan taustavärin takia.

Miyamoto teki Donkey Kongin lähes kokonaan itse; hänen oli jopa opeteltava ohjelmoinnin alkeet. Miyamoton tiedetään jopa säveltäneen pelin musiikit itse pienellä lelusyntetisaattorilla.

## Versiot

Peli julkaistiin muun muassa Game & Watch -pelinä, jossa oli ensimmäisenä käytössä D-pad -ohjain.

Peli oli yksi marraskuussa 2016 julkaistun Nintendo Classic Mini -pelikonsolin peleistä.

## Maailmanennätykset

Pelin maailmanennätyksen tavoittelusta on tehty dokumenttielokuva *[[The King of Kong]]*. Vuodesta 2021 lähtien pelin ennätystä on pitänyt Robbie Lakeman .

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* Game & Watch -version ohjekirja (PDF)
Panssarihaupitsipatteri

**Panssarihaupitsipatteri** (**PSHPTRI**) on Jääkäritykistörykmentin yksi kolmesta perusyksiköstä Panssariprikaatissa. Sen päätehtävä on kouluttaa sotaa varten panssarihaupitsipatteriston tulipattereita sekä muita patteriston toimivia osia osaksi mekanisoitujen- ja moottoroitujen taisteluosastojen panssarihaupitsipatteristoja. Aiemmin patterissa on koulutettu myös telakanuunapattereita, 152 TELAK 91-kalustolla, sekä komentovaunujen (MT-LBu) ja kuljetusvaunujen (MT-LBv) johtajia ja miehistöä. Yksikkö oli ainoa panssaritykistön tuliasemakoulutusta antava yksikkö Suomessa kesään 2022 jolloin panssarihaupitsikoulutus alkoi myös Karjalan prikaatissa. Yksikkö vaalii ainoana tykistöyksikkönä valtakunnassa jääkäriperinteitä.

Patterissa koulutetaan panssarihaupitsien (K9FIN Moukari) johtajia ja miehistöä sekä tulipatterin tarvitsemaa muuta henkilöstöä: patterin päällikkö, laskinupseeri, patteriupseeri, patterin vääpeli, jaos-, tuliasema-, mittaus- ja viestialiupseerit sekä viestimiehet, panssariasentajat, taisteluvälinemiehet sekä -aliupseerit ja tulijaosten valmisteluosien tuliasemamiehet.

Sodan ajan panssarihaupitsipatterin vahvuus on 6 panssarihaupitsia ja noin 80 miestä sekä muuta panssarivaunu- ja pyöräkalustoa. Ylempi johtoporras on panssarihaupitsipatteristo  (PSHPSTO), johon kuuluu 3 panssarihaupitsipatteria sekä esikunta- ja huoltopatteri (EHPTRI).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Puolustusvoimat: Panssarihaupitsipatteri PsPr:n multimediaesityksessä 
* Puolustusvoimat: Jääkäritykistörykmentti - tekniikkaa, tietotaitoa ja tulivoimaa
Sukka

**Sukka** on pussimainen vaate, joka peittää jalkaa ja jalkaterää. Sen tarkoituksena on lieventää hiertymiä jalan ja kengän välillä, pitää jalka lämpimänä, imeä hikeä jalasta ja olla koriste.

Sukan varren pituus voi vaihdella aivan kantapään yläpuolelta reiden yläosaan asti. Pituuden mukaan sukat jaotellaan yleensä nilkkasukkiin ja polvisukkiin. Se tehdään yleensä puuvillasta, villasta tai nailonista. Sukat myydään pareittain, jolloin molemmat sukat ovat yleensä samanlaiset.

## Historia
Sukkia alettiin valmistaa teollisesti Englannissa pappi William Leen keksittyä neulekoneen vuonna 1589. Tätä ennen sukkia neulottiin käsin puikoilla. Sukkia piti lähinnä ylhäisö 1800-luvun loppupuolelle asti. Sukkien edeltäjä oli jalkarätti. Kuitenkin jo 1600-luvulta on Suomestakin löydetty käytetyn villalangasta kudottuja sukkia. Myös kenkäheiniä on käytetty lämmöneristeenä kengissä lähinnä nykyisen villasukan vastineena (lappalaisen nimitys heinäkenkä kertoo tästä tavasta). 

Naisten sukissa muoti alkoi 1920-luvulla vaatia ohuita silkkisukkia. Vuonna 1930 käytettiin 70&nbsp;% Yhdysvaltojen silkintuonnista sukkien valmistukseen. Nailonin keksiminen (nailoniset sukat tulivat myyntiin 15. toukokuuta 1940) korvasi silkin lähes täysin naisten sukkien valmistusmateriaalina, tosin toisen maailmansodan aikaan lähes kaikki materiaali käytettiin muun muassa laskuvarjojen valmistukseen.

Sukat olivat perinteisesti pitkät ulottuen vähintään polveen asti, ja vielä 1960-luvulla niitä pidettiin ylhäällä sukkanauhoin. Tämän jälkeen keksittiin resori, joka piti sukan ylhäällä. Sukkanauhan sijaan on tullut sukan yläosaan ensin tupsut ja sittemmin kullanväriset koristeet molemmin puolin. Sukan pukemista lahkeen yli on alettu päiväkodeissa ja muotipiireissä käyttää nimitystä sukkalukko.

## Japanissa
 
Japanissa on ollut perinteisesti käytössä tabi-sukka, joka erottaa ukkovarpaan muista varpaista ja mahdollistaa zōrien ja getojen käytön muutenkin kuin paljain jaloin. Samassa maassa on ollut 1990-luvulla nuorten koulutyttöjen keskuudessa muodissa *loose socks* -tyyli, jossa pitkät sukat on liimattu löysästi puolisääreen erityisellä sukkaliimalla, ja näitä on käytetty 2010-luvulla jopa crocs-muovikenkien kanssa. 
   
## Erilaisia sukkia

*Jarrusukka
*Joulusukka
*Polvisukka
*Villasukka
*Urheilusukka
*Varvassukka
*Nilkkasukka

## Katso myös
*Sukkahousut

## Lähteet
Hangon Regatta

**Hangon Regatta** on Hangossa järjestettävä jokavuotinen kolmipäiväinen purjehduskilpailu. Kilpailu järjestetään yleensä heinäkuun ensimmäisellä viikolla. Kilpailu järjestetään perjantaista sunnuntaihin, jokaiselle päivälle mahtuu kaksi lähtöä. Hangon Regatalla on vahvat ja pitkät perinteet purjehduskilpailuna ja edustettuina ovat lähes kaikki mahdolliset luokat. Tapahtuma on Suomen suurimpia purjehdustapahtumia ja se kokoaa purjehtijoita yhteen useammasta luokasta kuin mikään muu regatta. Yleensä kilpailuun osallistuu noin 10–30 venettä jokaista luokkaa kohden. Venekuntien kokonaismäärä regatassa on usein parinsadan luokkaa, vuonna 2015 ilmoittautuneita oli 220.  

Hangon Regatan järjestäjinä toimivat Hangö Segelförening, Hangö Udds Segelsällskap ja Ekenäs Segelsällskap.

Hangon Regatan maine etenkin pääkaupunkiseudun nuorison vapaa-ajanviettotapahtumana on parantumaan päin. 2000-luvun alussa kaupungissa saattoi olla viisituhatta humalaista nuorta. Hangon kaupunki pyrki 2010-luvulla aktiivisesti kehittämään oheistapahtumia viikonlopun ajaksi pelkän juomavetoisen juhlinnan hillitsemiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hangon regatta
* http://www.hsf.fi/
* http://www.hanko.fi/tourism 
* Hangon regatta Ylen Elävä arkisto.
Alikersantti

**Alikersantti** (lyhenne **alik.**; suom.ruots. *undersergeant*) on armeijassa käytettävä aliupseeriston sotilasarvo. Se on Suomen puolustusvoimissa alin aliupseeriarvo ja sen arvomerkkinä käytetään Suomessa kahta arvomerkkikulmaa. Alikersanttia alempi arvo on korpraali ja ylempi kersantti.

## Alikersantti Suomessa
Suomessa alikersantit toimivat useimmiten ryhmänjohtajina, joskus erikoisaselajeissa, sekä ryhmän varajohtajina. Lisäksi eräissä teknisissä tehtävissä, muun muassa elektroniikka-asentajina sekä lentoteknillisissä apumekaanikkotehtävissä palveleville varusmiehille annetaan aliupseerikoulutus. Suomessa alikersanteiksi koulutetaan noin viidennes ikäluokasta. Koulutus tapahtuu peruskoulutuskauden jälkeen aliupseerikurssilla, joka kestää kolme ja puoli kuukautta lukuun ottamatta eräitä erikoiskursseja. Aliupseerikurssin jälkeen alikersantit osallistuvat miehistön kouluttamiseen. Myöhemmin palveluksen aikana osa alikersanteista voidaan joko sodan ajan sijoituksensa tai erinomaisen palveluksen perusteella ylentää kersanteiksi.

Reservissä alikersantiksi voidaan ylentää korpraali, joka on palvellut kertausharjoituksissa vähintään 7 päivää ja sijoitettu aliupseerin arvoa vaativaan tehtävään. Ilman erityistä miehistöstä aliupseeriksi -kurssia voi vielä saada ylennyksen kersantiksi, joka on miehistössä varusmiehenä palvelleelle käytännössä korkein mahdollinen sotilasarvo.


Alikersantti varusmies kauluslaatta.svg|Alikersantin kauluslaatta (varusmies)
Alikersantti kauluslaatta.svg|Alikersantin kauluslaatta
Alikersantti hihalaatta.svg|Alikersantin hihalaatta


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nailon

**Nailon** (alkup. *nylon*) on polyamideihin lukeutuva tekninen muovi, joka keksittiin 28. helmikuuta 1935 DuPont-yrityksessä Delawaressa, Yhdysvalloissa. Nailon julkistettiin vuonna 1938 ja sen ensimmäinen kaupallinen sovellus oli hammasharja, jonka harjakset olivat nailonia. Vuonna 1940 tuotiin markkinoille nailoniset naisten sukat,  joista pian muodostui valtava kaupallinen menestys. Nykyään nailonia käytetään tekokuituna kaikenlaisissa vaatteissa ja kiinteässä muodossa teollisuudessa. Myös klassisen kitaran kielet valmistetaan nykyisin nailonista eläimen suolen sijaan.

Polyamideja valmistetaan orgaanisista dihapoista ja diamiineista. Esimerkiksi tuotemerkki Nylon 66 valmistetaan heksaanidihaposta ja 1,6-heksaanidiamiinista kuumentamalla niitä 280&nbsp;°C:n lämpötilassa, jolloin muodostuu polyamidi. Nylon 6 valmistetaan kaprolaktaamista.

Nimen *nylon* väitetään tulevan New Yorkista ja Lontoosta. Ei ole kuitenkaan todisteita siitä, että nimen etymologia olisi tämä. Vuonna 1940 DuPontin edustaja John W. Eckelberry sanoi, että kirjaimet "nyl" olivat umpimähkään valittuja ja että "on" kopioitiin muiden kuitujen nimistä, kuten *cotton*, puuvilla ja *rayon*, viskoosi.

Nailon yhdistetään käsitteenä usein naisten sukkiin ja sukkahousuihin. Ihonväriset ja jalan muotoon mukautuvat sukat tulivat toisen maailmansodan jälkeen suureen muotiin. Niiden saatavuus Euroopassa oli kuitenkin heikkoa. Tämän vuoksi Euroopassa olleet Yhdysvaltain armeijan joukot kävivät nailonsukilla mustan pörssin kauppaa samoin kuin esimerkiksi suomalaiset turistit pienemmässä mittaluokassa sukkahousuilla myöhemmin Neuvostoliitossa.

## Katso myös
*Wallace Carothers
*Nailonia syövä bakteeri

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Nylon ja polyesterit
*Polyamide (Nylon) Typical Properties 
*Prof. L. Trossarelli: The history of nylon, Dipartimento di Chimica IFM dell’Università di Torino, Via P. Giuria 7 Torino, Italy 
*Raghavendra R. Hegde, Atul Dahiya, M. G. Kamath: Nylon Fibers
Magnoliat

**Magnoliat** (*Magnolia*) ovat Aasian ja Pohjois-Amerikan lauhkeilta ja subtrooppisilta alueilta kotoisin olevia puuvartisia kasveja. Luokittelutavasta riippuen lajeja on jopa 210. Monet magnolialajit ovat uhanalaisia.  Useita lajeja ja risteymiä käytetään koristekasveina pääasiassa näyttävien ja tuoksuvien kukkiensa vuoksi. Villejä magnoliapuita käytetään paikallisesti sahatavarana sekä ruoka- ja lääkekasveina.

Magnoliat ovat ilmastollisesti arkoja, eivätkä yleensä menesty Suomessa. Vain Etelä-Suomessa voidaan edullisilla paikoilla kasvattaa joitain lajeja, muun muassa japaninmagnoliaa (*Magnolia kobus*), pensasmagnoliaa (*Magnolia sieboldii*) ja tähtimagnoliaa (*Magnolia stellata*).

## Magnolialajeja
* *Magnolia acuminata* – poppelimagnolia
* *Magnolia campbellii* – himalajanmagnolia
* *Magnolia champaca* – tuoksusampaka
* *Magnolia compressa* – kultanuppumagnolia
* *Magnolia delavayi* – ternimagnolia
* *Magnolia denudata* – jademagnolia
* *Magnolia fraseri* – appalakkienmagnolia
* *Magnolia grandiflora* – kuningasmagnolia
* *Magnolia hypolampra* – hopeamagnolia
* *Magnolia kobus* – japaninmagnolia
* *Magnolia liliifera* – liljamagnolia
* *Magnolia liliiflora* – tulppaanimagnolia
* *Magnolia macrophylla* – isolehtimagnolia
* *Magnolia obovata* – rohtomagnolia
* *Magnolia salicifolia* – pajumagnolia
* *Magnolia sieboldii* – pensasmagnolia
* *Magnolia stellata* – tähtimagnolia
* *Magnolia tripetala* – sateenvarjomagnolia

Risteymiä:
* *Magnolia* × *loebneri* – tarhamagnolia
* *Magnolia* × *veitchii* – ruusumagnolia

## Kuvia


Image:Magnolia_×_soulangeana_blossom.jpg|Magnolian kukka.
File:Magnòlia a Verbania.JPG|*Magnolia grandiflora*n kukka.
Image:171 Magnolien.JPG|Magnolia täydessä kukassa.
Image:Magnolia seeds.jpg|Kypsä hedelmä ja siemeniä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Magnolia''
* Suomen Lajitietokeskus: Magnoliat – ''Magnolia''
Century Child

**Century Child** on Nightwishin neljäs albumi. Albumin julkaisi Spinefarm Records vuonna 2002. 

## Tuotanto
Albumi on yhtyeen ensimmäinen albumi, jolla on mukana basisti ja mieslaulaja Marco Hietala.

Musiikillisesti *Century Child* eroaa huomattavasti edellisistä Nightwish- albumeista. Se on synkempi ja hitaampi kuin edeltäjänsä, sillä kuullaan enemmän mieslaulajaa ja sillä kuullaan ensimmäistä kertaa orkesterin säestystä. Kitaristi Emppu Vuorinen viritti kitaransa D-vireeseen, jotta se vastaisi Marco Hietalan D-vireistä bassoa. Albumi on myös ensimmäinen, jonka sanoituksissa on teemallisia piirteitä.

## Kaupallinen menestys
Albumi myi kaksinkertaisesti platinaa Suomessa (60 000 kappaletta), ollen Suomen toiseksi myydyin albumi vuonna 2002. Albumia on myyty  Suomessa. Maailmanlaajuisesti se myi 350 000 kappaletta vuosina 2002 ja 2003.

## Kappaleet

## Singlet

### Ever Dream
#Ever Dream
#The Phantom of the Opera
#The Wayfarer

### Bless the Child
#Bless the Child (edit)
#Bless the Child (original)
#Lagoon

## Kokoonpano
Yhtyeen kokoonpano:
* Marco Hietala &ndash; basso, laulu
* Tuomas Holopainen &ndash; kosketinsoittimet, piano
* Jukka Nevalainen &ndash; rummut
* Tarja Turunen &ndash; laulu
* Emppu Vuorinen &ndash; kitarat

## Arvostelut
* City: 
* Desibeli.net: 
* Metalliluola: 8-/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Levyn sanoitukset Nightwishin sivuilla 
* Levyarvio Desibeli.netissä
* 
*
Enigma (musiikkiprojekti)

**Enigma** on Michael Cretun ja Sandran musiikkiprojekti. Michael on projektin tuottaja ja sanoittaja. Sandra toimii levyillä usein laulajana.

Enigman ensimmäinen hitti oli single ”Sadeness” (1990) levyltä *[[MCMXC aD]]*. Kappale yhdisti gregoriaanista laulua ja seksuaalista viettelyä poikkeuksellisella tavalla. Tämä kuvattiin musiikkivideolla punaiseen kaapuun pukeutuneen munkin eroottissävytteisenä unena.

Enigman toinen ja suurin hitti oli "Return to Innocence" (1994) levyltä *[[The Cross of Changes]]*. Ajan kuluessa Enigman musiikki on kehittynyt gregoriaanisesta laulusta (levyllä *MCMXC aD.*) moderniin ääniin ja rytmiin (*Voyager*).

Kokoonpanon kolmas hitti ”Beyond the Invisible” (1996) levyltä *[[Le Roi Est Mort, Vive Le Roi!]]* edusti jo uudenlaista Enigmaa, jossa oli havaittavissa modernimpi ja jopa hyvin ambientmainen tyyli. Enigman tyyliin fantasiapainotteisella musiikkivideolla luistelevat Susanna Rahkamo ja Petri Kokko.

## Diskografia

*MCMXC a.D. (1990)
*The Cross of Changes (1993)
*Le Roi Est Mort, Vive Le Roi! (1996)
*Trilogy (kokoelma) (1999)
*The Screen Behind the Mirror (2000)
*L.S.D. Love Sensuality Devotion (The Greatest Hits) (2001)
*L.S.D. Love Sensuality Devotion - The Remix Collection (2001)
*Voyageur (2003)
*15 Years After (box set, alkuperäiset levyt remasteroituina) (2006)
*A Posteriori (2006)
*Seven Lives Many Faces (2008)

*Erotic Dreams - ns. bootleg-albumi, jonka tekijäksi mainitaan Michael Cretu, eli käytännössä Enigma-kokoonpano. Albumi kuitenkin on suurella todennäköisyydellä toisen kokoonpanon (Dekker, van Es, Papen) tuotos.
*The Fall of a Rebel Angel (2016)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
701

## Tapahtumia
*Raginpert kruunautti itsensä langobardien kuninkaaksi Milanossa.

## Syntyneitä
* Li Bai, Tang-dynastian ajan merkittävin kiinalainen romanttinen runoilija
## Kuolleita
* Raginpert, langobardien kuningas
Näpistys

**Näpistys** on varkauden lievä tekomuoto.
Toisin kuin varkaus, näpistys voidaan käsitellä rangaistusmääräysmenettelyssä eikä oikeudenkäyntiä yleensä tarvita.

Yleisesti näpistyksenä pidetään tekoa, jossa anastetun omaisuuden arvo on alle 500 euroa ja sen arvo omistajalleen on verraten vähäinen. Myös rikoksen tekotavalla ja kohteella on merkitystä rikosnimikettä arvioitaessa. Esimerkiksi jos teko sisältää murtautumistoimia, kyseessä ei yleensä ole näpistys vaan varkaus.

Toisin kuin varkaus, näpistys on asianomistajarikos, eli syyttäjä saa näpistyksen johdosta nostaa syytteen vain, jos rikoksen uhri tekee syyttämispyynnön.

## Määritelmä rikoslaissa

:*"3 § Näpistys*

:*Jos varkaus, huomioon ottaen anastetun omaisuuden arvo tai muut rikokseen johtaneet seikat, on kokonaisuutena arvostellen vähäinen, rikoksentekijä on tuomittava näpistyksestä sakkoon.*

:*Yritys on rangaistava."*

## Oikeuskäytäntö
Vuonna 2008 mediaanirangaistus näpistyksestä oli 15 päiväsakkoa.

Neuvostoliitossa pelkästään "*tähkälain*" perusteella tuomittiin yli 125 000 ihmistä "sosialistisen omaisuuden varastamisesta", yleensä muutamasta pellolta otetusta vehnän- tai rukiintähkästä. Vähimmäisrangaistus oli kymmenen vuotta vankileiriä, ja 5400 tuomittiin kuolemaan. Arviolta 15 % ukrainalaisista vietiin oikeuden eteen.

## Haittoja
Kaupan liiton mukaan kauppiasyrittäjät kärsivät varastelusta lähes puolen miljardin euron tappiot vuodessa. Saman verran lisää tulee ponnisteluista varastelun estämiseksi. Varkaudet myös aiheuttavat työntekijöille, uhkaavia, vaarallisia ja väkivaltaisia tilanteita. Ne johtavat hintojen nousuun tai jopa kauppojen sulkemisiin.

Britanniassa näpistely aiheuttaa miljardin punnan tappiot vuodessa.

## Keskustelua
Daily Mirror julisti vuoden 2023 "näpistelijän vuodeksi". Näpistely oli lisääntynyt, ja sitä kutsuttiin "epidemiaksi".

Vuoden 2020 Black Lives Matter -mellakoiden jälkeen vasemmisto on suhtautunut varasteluun erityisen suopeasti. Yhdysvalloissa vasemmisto on kutsunut näpistelyä antikapitalistiseksi kapinaksi.

Whole Foods -supermarketeista näpistelevät vasemmistolaiset sanovat vapauttavansa tuotteita pahalta miljardööri Jeff Bezosilta. Yksi haastatelluista kertoi varastavansa kavereittensa kanssa kassillisia ruokaa kerralla, myös kalliita pihvejä.

Spiked-lehden mukaan vasemmiston varastamiskampanjat loukkaavat työväenluokkaa, joka on tottunut tekemään töitä elantonsa eteen ja tinkimään hintojen noustessa. Kampanjat antavat ymmärtää, että köyhillä olisi sen sijaan taipumus rikollisuuteen taloudellisen tilanteensa huonontuessa. Perinteisesti ammattiliitot ja sosialistiset järjestöt vastustivat jyrkästi pikkurikoksia, koska ne antavat viranomaisille verukkeita kovemmalle puuttumiselle työväenluokkaan.

### Suomi
Vuonna 2025 kaupunginvaltuutettu Alma Tuuva (vas) esitti, että vähävaraiset saavat varastaa ruokaa.

## Lähteet
Törkeä varkaus

**Törkeä varkaus** on varkauden törkeä tekomuoto. Varkauden lievä tekomuoto on näpistys.

## Törkeä varkaus Suomen lainsäädännössä

Suomen rikoslain 28 luvussa törkeä varkaus ja sen sanktiot määritellään seuraavasti:

*Jos varkaudessa*
#*anastamisen kohteena on erittäin arvokas omaisuus,*
#*anastamisella aiheutetaan rikoksen uhrille tämän olot huomioon ottaen erityisen tuntuvaa vahinkoa,*
#*rikoksentekijä käyttää hyväkseen rikoksen uhrin avutonta tai hädänalaista tilaa,*
#*rikoksentekijä tai osallinen varustautuu teon toteuttamista varten ampuma-aseella, räjähdysaineella taikka muulla näiden kaltaisella vaarallisella välineellä tai*
#*rikoksentekijä murtautuu asuttuun asuntoon*
*ja varkaus on myös kokonaisuutena arvostellen törkeä, rikoksentekijä on tuomittava törkeästä varkaudesta vankeuteen vähintään neljäksi kuukaudeksi ja enintään neljäksi vuodeksi.*

*Yritys on rangaistava.*

## Oikeuskäytäntö

Korkeimman oikeuden ennakkopäätöksessä KKO:2018:47 syytetty oli varastanut kannettavia tietokoneita ja muuta elektroniikkaa noin 6&nbsp;000 euron arvosta. Varastettua omaisuutta ei pidetty törkeän varkauden tunnusmerkistössä tarkoitetulla tavalla erittäin arvokkaana, ja vastaajan syyksi luettiin törkeän varkauden sijaan varkaus. Myöskään ennakkopäätöksessä KKO:2019:46 korkein oikeus ei pitänyt 9&nbsp;500 euron arvoista moottoripyörää erittäin arvokkaana omaisuutena, ja näin ollen syytetyn katsottiin syyllistyneen törkeän varkauden asemesta varkauteen. Keski-Suomen käräjäoikeus ja Vaasan hovioikeus olivat aiemmin katsoneet vastaajan syyllistyneen törkeään varkauteen.

Vuoden 2008 tilastojen mukaan yksittäisrikoksena törkeästä varkaudesta tuomittiin 422 henkilöä. Tuomioista 174 oli ehdollisia vankeusrangaistuksia (41 %), 27 yhdyskuntapalvelua (6 %) ja 213 ehdotonta vankeutta (51 %). Ehdollisten vankeusrangaistusten keskipituus oli 8,3 kuukautta ja ehdottomien 12,5 kuukautta.

Vuosina 2009–2012 Suomen käräjäoikeuksissa ratkaistiin vuosittain 294–380 asiaa, joissa pääsyytteenä (törkeimpänä rikoksena) oli törkeä varkaus. Vastaajien määrä oli vuodesta riippuen 750–990, eli keskimäärin lähes 3 henkeä. Pääsyytteen mukainen rikosnimike tuomittiin vuodesta riippuen 261–330 tapauksessa, syyte hylättiin runsaassa 10 prosentissa tapauksista (vuodesta riippuen 31–46 kpl).

## Lähteet
Johannes XVII

**Johannes XVII** (k. 6. marraskuuta 1003) oli paavina Sylvester II:n jälkeen 16. toukokuuta – 6. marraskuuta 1003 välisen lyhyen ajanjakson. Hänen oikea nimensä oli **Giovanni Sicco**.

Edellinen Johanneksen nimeä kantanut laillinen paavi oli Johannes XV. Johannes XVI oli vastapaavi, joten hänen järjestysnumeronsa olisi pitänyt käyttää uudelleen. Näin ei kuitenkaan tehty, eikä numerointia ole koskaan korjattu. Koskaan ei ole ollut myöskään paavi *Johannes XX:ta*, joten Johanneksen nimeä kantavia paaveja on ollut kaiken kaikkiaan vain 21 eikä 23, kuten paavi Johannes XXIII:n nimestä voisi päätellä.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Johannes XVIII

Paavi **Johannes XVIII** (k. 1009) hallitsi 25. joulukuuta 1003 – heinä-elokuulle 1009. Hänen oikea nimensä oli **Giovanni Fasano**. Hänet oli nostanut valtaan Johannes Crescentius III, joka oli vaikutusvaltaisen, Roomaa hallinneen suvun päämies. Hänen aikakautenaan käytiin monia sotia ja Rooma kärsi kulkutaudeista. Virassaan hän keskittyi kirkollisen hallinnon yksityiskohtiin.

Lopulta Johannes XVIII irtisanoutui virastaan ja vetäytyi luostariin, missä hän piakkoin kuoli.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Claymore (miekka)

**Claymore** on kahdesta erilaisesta skotlantilaisesta miekkatyypistä englanninkielessä käytetty nimitys. Sana on englantilainen väännös gaelinkielisestä termistä *claidheamh mòr*, kirjaimellisesti "iso miekka" eli kahdenkäden miekka. 

Varsinaiset claymore-miekat olivat käytössä noin vuosina 1500—1650. Ne olivat noin 55 tuumaa (1,4 m) pitkiä, terä oli noin metrin pituinen ja lähes puoli metriä pitkä kahva oli tarkoitettu yksinomaan kahden käden käyttöön. Miekkojen säilät olivat usein mannereurooppalaista tekoa, mutta tavallisesti Skotlannissa suosittiin hieman leveämpää terää kuin mantereella. Leveämpi terä voitiin valmistaa ohuemmaksi ja silti riittävän jäykäksi ja siten sen leikkuuominaisuudet paranivat pisto-ominaisuuksien kustannuksella. 

Toisen kerran claymore-nimeä käytettiin erheellisesti skotlantilaisjoukkojen umpiväistimisistä ( gael. *dòrn-chur*, engl. *basket hilt* ) miekoista 1700-luvulla.

## Lähteet

* 

## Aiheesta muualla
Sergius IV

Paavi **Sergius IV** (k. 12. toukokuuta 1012) oli paavina 31. heinäkuuta 1009 – 12. toukokuuta 1012. Hänen oikea nimensä oli **Pietro Boccapecora**.

Pietro Boccapecora oli köyhän suutarin poika. Vaatimattomasta taustastaan huolimatta hän eteni nopeasti kirkon viroissa. Vuonna 1004 hänestä tuli Albanon piispa. Johannes XVIII:n vetäydyttyä virastaan Pietrosta tuli paavi ja hän otti nimekseen Sergius IV.

Sergius IV:n valtaa varjosti Johannes Crescentius III, Rooman kaupungin hallitsija. Joiden historioitsijoiden mielestä Sergius IV oli vain Crescentiuksen nukkehallitsija. Toisten mielestä hän taas rajoitti Crescentiuksen valtaa muun muassa tukemalla tämän vastaisia voimia.

Sergius IV:n teoiksi mainitaan muun muassa Roomaa vaivanneen nälänhädän poistaminen ja paavillisen bullan julistaminen islamin häätämiseksi Pyhältä maalta. Bulla on kuitenkin perua vuosisadan lopusta, jolloin se keksittiin oikeuttamaan ristiretki Jerusalemiin.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Benedictus VIII

Paavi **Benedictus VIII** (n. 980–9. huhtikuuta 1024) oli paavina 18. toukokuuta 1012 – 9. huhtikuuta 1024. Hänen oikea nimensä oli **Theophylactus**.

Kuten edeltäjänsä Benedictus VI:n, hänenkin vastustajansa oli vastapaavi Gregorius, joka pakotti Benedictuksen VIII:n pakenemaan Roomasta. Hänet palautti valtaan Saksan Henrik II Pyhä, jonka Benedictus VIII kruunasi keisariksi vuonna 1014.

Benedictus VIII:n aikana saraseenit hyökkäsivät uudelleen Etelä-Euroopan rannikoille ja perustivat asutusta Sardiniaan.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Särä

**Särä** on lampaasta ja perunasta leivinuunissa paistamalla valmistettava eteläkarjalainen perinneruoka, jota on valmistettu perimätiedon mukaan jo tuhat vuotta.  Ainoana mausteena käytetään suolaa. Ennen perunan saapumista Eurooppaan on särässä käytetty naurista. Lihan kypsennyksen loppuvaiheessa kaukaloon lisätään kuorittuja, keitettyjä perunoita. Särän kanssa tarjotaan tyypillisesti ohrasta tehtyä rieskaa, kotikaljaa ja vettä.  Sen nimi tulee valmistamisessa perinteisesti käytetystä säröisestä koivupuisesta puukaukalosta, särästä.  

Lemin kunta on tunnettu särästä.

Lemin särä valittiin vuonna 1972 yhdeksi Suomen Seitsemästä matkailuihmeestä Suomen Kotiseutuliiton, Suomen Matkailuliiton ja Finnairin järjestämässä kilpailussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ohje särän valmistukseen 
* Mukailtu särän ohje kotikeittiöön