open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tunturiarho

**Tunturiarho** (*Arenaria pseudofrigida*, myös *A. ciliata* subsp. *pseudofrigida*) on kohokkikasveihin kuuluva monivuotinen, pienikokoinen kasvi. Suomessa laji harvinainen ja luonnonsuojelulailla rauhoitettu.

## Ulkonäkö ja koko
Laajoina mättäinä kasvava tunturiarho kasvaa 5–15 senttimetriä korkeaksi. Vastakkain olevat, lähes ruodittomat lehdet ovat 3–6 mm pitkiä. Muodoltaan lehdet ovat leveätyvisen lusikkamaisia, ohuita ja tyvestä karvalaitaisia. Lehtien keskisuoni näkyy selvästi. Kukkien valkoiset terälehdet ovat kynnettömiä, ehyitä ja kooltaan 6–8 mm pitkiä. Verholehdet ovat noin kaksi kertaa terälehtiä lyhyempiä. Emiö on kolmelehtinen, heteitä on 8–10 kappaletta. Suomessa tunturiarho kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on kuusiliuskaisesti aukeava lieriömäinen kota. Siemenet ovat nystermäisiä ja rasvalisäkkeettömiä. Tunturiarho muistuttaa läheisesti norjanarhoa (*A. norvegica*). Lajien kasvupaikat sijaitsevat kuitenkin Suomessa eri alueella.

## Levinneisyys
Tunturiarhoa tavataan Norjan ja Suomen itäosista Venäjälle Novaja Zemljalle saakka sekä Grönlannin itäosissa ja Huippuvuorilla. Suomessa lajia tavataan ainoastaan Kuusamossa ja Sallassa.

## Elinympäristö
Tunturiarhoa tavataan pääasiassa rotkolaaksoissa kalliopenkereillä ja kallionraoissa sekä ultraemäksisillä kalliolla ja harjuilla. Laji on kalkinvaatija. Lajin suurimpia uhkia Suomessa ovat kaivostoiminta, soranotto ja metsänhakkuut. Lisäksi tunturiarhon uhkana on laiton keräily.

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
* Ulvinen, Tauno: *Tunturinarho*. Teoksessa *Uhanalaiset kasvimme*. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 71.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2022: Tunturiarhon (''Arenaria pseudofrigida'')) levinneisyys Suomessa.
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Tunturiarho (''Arenaria pseudofrigida'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Arenaria pseudofrigida'' – tunturiarho
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Arenaria pseudofrigida'' 
* ITIS: ''Arenaria pseudofrigida''
Norjanarho

**Norjanarho** (*Arenaria norvegica*, syn. *A. ciliata* subsp. *norvegica*) on kohokkikasveihin kuuluva monivuotinen, pienikokoinen tunturikasvi. Suomessa laji on erittäin uhanalainen ja luonnonsuojelulailla rauhoitettu.

## Ulkonäkö ja koko
Norjanarho kasvaa noin 5 senttimetriä korkeaksi. Kasvi on löyhästi mätästävä. Möyheät, vastakkain olevat lehdet ovat 3–6 mm pitkiä, lähes ruodittomia ja yksisuonisia. Muodoltaan ne ovat lusikkamaisia tai soikeita sekä kaljuja tai harvaan lyhytkarvaisia. Kukkien valkoiset terälehdet ovat kynnettömiä, ehyitä ja kooltaan 4–5,5 mm pitkiä. Verholehdet ovat hieman terälehtiä lyhyempiä. Emiö on kolmelehtinen, heteitä on 8–10 kappaletta. Norjanarho kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Kukinnan jälkeen kypsyy munanmuotoinen kota, joka on kuusiliuskaisesti avautuva. Siemenet ovat nystermäisiä ja rasvalisäkkeettömiä. Norjanarho muistuttaa lähinnä sukulaislajiaan tunturiarhoa (*A. pseudofrigida*), joka kuitenkin Suomessa kasvaa eri alueella.

## Levinneisyys
Norjanarho on levinneisyydeltään pohjoiseurooppalainen ja atlanttinen kasvi, jota tavataan Islannissa, Shetlannin saarella, Skotlannissa ja Skandeilla Norjassa, Ruotsissa ja Suomessa. Suomessa lajia on löydetty ainoastaan Enontekiöltä Kilpisjärven Malla- ja Saana-tuntureilta.

## Elinympäristö
Tyypillisiä norjanarhon kasvupaikkoja Suomessa ovat alapaljakan avoimet vyörysoraikot 800–860 metrin korkeudessa. Laji on kalkinvaatija. Norjanarholla ei Suomessa ole välitöntä vaaraa, mutta pientä kantaa saattaa kuitenkin uhata laiton keräily.

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
* Väre, Henry: *Norjanarho*. Teoksessa *Uhanalaiset kasvimme*. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 70.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Norjanarho – ''Arenaria norvegica''
* Kasviatlas 2022: Norjanarhon levinneisyys Suomessa.
Eurypontidit

**Eurypontidit** (, ) olivat toinen kahdesta kuninkaallisesta Spartan kuningassuvusta, ja sitä pidettiin vähempiarvoisena kuin agiadeja.

Eurypontidien kantaisänä pidettiin myyttistä Herakleen jälkeläistä Proklesta. Spartan poliittisessa elämässä suvulla oli yleensä vähemmän vaikutusvaltaa kuin agiadeilla, mutta tilanne muuttui vuosisatojen varrella, ja viimeistään Spartan saavutettua hegemonian Kreikassa eurypontideista tuli monimutkaisen valtataistelun jälkeen tärkeämpi vaikuttaja politiikassa. Merkittävimmät suvun kuninkaat olivat Arkhidamos II ja Agesilaos II, jotka vaikutus Spartan politiikkaan jäi pysyväksi.

Molemmat Spartan kuningassuvut olivat tiukasti erotettuja toisistaan, eikä yhden suvun jälkeläinen voinut seurata toisen suvun kuningasta valtaistuimelle.

## Lähteet
Aprilia AF1

**Aprilia AF1** on Aprilian vuosina 1989-1991 valmistama kevytmoottoripyörä.

## Historia
Aprilia AF1 -mallisto syntyi vuonna 1989 kun markkinoille tuli Aprilia Replica AF1, pyörässä on tehoa 32hv ja Rotax 123 -moottori. Vuonna 1991 malli korvattiin Futuralla, jossa uusittiin koko ulkomuoto, mutta ei konetta. Jo vuonna 1992 Aprilia korjasi taas Futuran puutteita ja ulkomuotoa Sport Pro -mallistolla jossa olikin jo paranneltu malli 123 -koneesta ja siitä irtosikin hulpeat 35hv. Myös ulkomuotoa muutettiin lähinnä takapään osalta. Sport Prohon sitten päättyikin AF1 malliston valmistus, jonka tilalle tuli Aprilia rs. 

## Tekniset tiedot
* Kuutiotilavuus: 123cc
* Sylinterien määrä: 1kpl
* Teho: 21-25&nbsp;kW
* Poraus x isku: 54.0 x 54.5&nbsp;mm
* Jäähdytys: neste
* Voitelu: Tuorevoitelu
* Vaihdelaatikko: 6 vaihteinen
* Kytkin: 6 levyinen märkäkytkin
* Toisioveto: Ketju
* Käynnistys: sähkö
* Runko: Alumiininen palkkirunko
* Etujarru: 320mm kelluva levyjarru 4 mäntäisellä puristimella
* Takajarru: 240mm kelluva levyjarru 2 mäntäisellä puristimella
Bertil Tallberg

**Bertil Tallberg** (17. syyskuuta 1883 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 20. huhtikuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen kauppaneuvos, liikkeenjohtaja, kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.

Tallberg pääsi ylioppilaaksi 1903 ja opiskeli sitten Englannissa vuoteen 1906 saakka. Palattuaan Suomeen hän meni isänsä kauppaneuvos Julius Tallbergin liikkeen palvelukseen.

Purjehtijasukuun syntynyt Tallberg kuului suomalaisen Lucky Girl -veneen miehistöön sen voittaessa 8mR-luokan pronssia Tukholman kesäolympialaisissa 1912.. Hänen Gunnar-veljensä kuului samaan miehistöön.

Tallbergin isän, kauppaneuvos Julius Tallbergin kuoltua 1921 hän ja Gunnar-veli ottivat hoitaakseen Ab Julius Tallberg Oy:n. Aluksi Tallberg hoiti liikkeen kauppatoimintaa ja rauta- ja rakennustarvikekauppaa, mutta Gunnarin siirryttyä syrjään terveydellisistä syistä hänet nimettiin liikkeen toimitusjohtajaksi vuonna 1929. Sota-aika lähivuosien rajoitteineen vaikeutti yhtiön toimintaa. Tallberg nimettiin kauppaneuvokseksi vuonna 1936. Hän siirtyi syrjään toimitusjohtajan paikalta vuonna 1949, 65-vuotiaana, mutta toimi yhtiön hallituksen puheenjohtajana aina vuoteen 1963 ja kuolemaansa asti. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä. Tallberg oli *Keravan Tiilitehdas Oy*:n ja Suomen Kiinteistöpankki Oy:n hallitusten varajäsen sekä Tukkukauppiasliiton hallituksen ja *Rauta- ja Koneliikkeiden Yhdistyksen* vahvistetun hallituksen jäsen.

Tallbergin ja hänen puolisonsa Greta Helena Stråhlen poika, arkkitehtiylioppilas ja reservin kornetti Georg Bertil Tallberg (s. 1917) menehtyi talvisodassa Äyräpäässä maaliskuussa 1940 saamiinsa vammoihin. 

## Lähteet
* 
* Bertil Tallberg Biography and Olympic Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
KTM SX

**KTM SX** on motocross-moottoripyörä, jota valmistaa itävaltalainen  KTM. SX-mallisto jakautuu 2- ja 4-tahtisiin pyöriin, vaihtelevilla moottorin kuutiotilavuuksilla. Tästä syystä SX-nimike on vain kaksitahtisilla kun nelitahtisille on luotu nimike SX-F, jossa F merkitsee nelitahtimoottoria(tulee englannin sanasta four, eli neljä). 

## Mallit

* KTM 50 SX (4-8)
* KTM 65 SX (8-13)
* KTM 85 SX (14-17)
* KTM 85 SX (16-19)
* KTM 125 SX 
* KTM 105 SX
* KTM 150 SX
* KTM 250 SX
* KTM 250 SX-F
* KTM 350 SX-F
* KTM 450 SX-F
Kruunupyyn vaakuna

**Kruunupyyn kunnanvaakunan** on suunnitellut Gustaf von Numers. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kruunattu apilaristi, jonka alasakara muodostaa kaateisen aurankärjen, kaikki kultaa”, ja se vahvistettiin käyttöön 14. kesäkuuta 1974. Vaakuna on saanut aiheensa 1969 Kruunupyyn kuntaliitokseen osallistuneiden kuntien vanhoista vaakunoista: aurankärki on peräisin Alavetelin, apilaristi Teerijärven ja kruunu Kruunupyyn vaakunasta.

Alkuperäinen Kruunupyylle 15. helmikuuta 1955 vahvistettu vaakuna oli myös Gustaf von Numersin suunnittelema. Vaakuna perustuu vanhaan pitäjänsinettiin vuodelta 1607, jolloin Kaarle IX antoi pitäjän perustamista koskevan kuulutuksen. Sinetin aihe – kuten pitäjän nimenkin – on aiemmin samana vuonna tapahtuneet Kaarlen kruunajaiset. Kruunu teki vaakunasta puhuvan. Vaakunan selitys oli ”kultakentässä punainen hirsi, jossa kultakruunu”, se muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi sen jälkeen, kun uusi vaakuna vahvistettiin käyttöön.
Tiedosto:Kruunupyyn pitäjäsinetti.jpg|Väinö Wallinin piirros Kruunupyyn pitäjän sinetistä vuodelta 1896.
Tiedosto:Kruunupyyn pitäjäsinetti 2.jpg|Toinen malli Kruunupyyn pitäjän sinetistä.
Tiedosto:Kruunupyy.vaakuna.1955.svg|Kruunupyyn kunnanvaakuna vuosina 1955–1974.


## Lähteet
*
Aigiale

**Aigiale** () tai **Aigialeia** () oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoksen kuninkaan Diomedeen puoliso ja Adrastoksen tytär.

Palattuaan takaisin Troijan sodasta kuningas huomasi kuningattaren elävän aviorikoksessa Kometeen kanssa. Kun Aigiale yritti myrkyttää miehensä, tämä pakeni Etelä-Italiaan Apulian kaupunkiin. Uskottomuuden kerrotaan olleen Nauplioksen syytä, joka oli ajanut Aigialen rikokseen valheellisilla väitteillään siitä, että Diomedes olisi palaamassa takaisin sodasta mukanaan troijalainen rakastajatar. Tämän version mukaan Aigiale olisi karkottanut Diomedeen Argoksesta. Diomedes itse uskoi syynä onnettomuuteen olevan Afroditen vihan, jonka hän oli saanut päälleen haavoitettuaan tätä taistelujen aikana.

## Lähteet
Aigialeia

**Aigialeia** () tai **Aigiáleia** () voi viitata seuraaviin:

* Aigiale eli Aigialeia, kreikkalaisen mytologian hahmo
* Aigiáleia, kunta Akhaian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella Kreikassa
Evon harjoitusalue

**Suomen Pelastusalan Keskusjärjestön ja Suomen puolustusvoimien harjoitusalue** on Padasjoella sijaitseva harjoitusalue. Alueella on sekä sotilaallisia että siviilikriisinhallintaan, palo- ja pelastustoimeen liittyviä harjoitusalueita.

## Sotilaalliset harjoitusalueet

### Ampumarata

Alueen ampumarata koostuu useasta osasta: Telhonjärven lounaispuolella, Vähä-Hervon itäpuolella ja Iso-Hervon koillispuolella sijaitsee puolustusvoimien 150 metrin ampumarata, jossa voidaan ampua rynnäkkökiväärillä.

Samalla alueella on myös muita kuin sotilasammuntoihin liittyviä ratoja Hälvälän ampumaradan tapaan, kuten Padasjoen Riistanhoitoyhdistyksen hirviampumarata metsästystutkintoa varten sekä Padasjoen reserviyhdistyksen pistoolirata ja sovelletun reserviläisammunnan rata.

### Leiri- ja harjoitusalue
Ampumarasta etelään Iso-Taruksen itäpuolella ja Vähä-Taruksen koillispuolella sekä Kaakonlammin eteläpuolella on leiri- ja harjoitusalue, jota käyttävät muuhun kuin ammuntaan maanpuolustuskoulutusyhdistys sekä reserviupseeri- ja muut reserviläisyhdistykset.

Alueella on kaksi tielaitoksen lahjoittamaa majoitusparakkia (suurehko tupa Hauho ja pienehkö tupa Kouvola, neljä viiden hengen huonetta), yksi varastoparakki, kaksi kuuden hengen saunaa sekä lisäksi puolustusvoimien joukkuesauna. Aluetta käyttävät mm. maanpuolustuskoulutusyhdistys, Tapiolan Reserviupseerien ja Espoon Reserviläisten talvi- ja kesäpäivien järjestäjät.

## Siviilikriisinhallinnan leiri- ja kurssikeskus
Kolmas harjoitusalue on Suomen Pelastusalan Keskusjärjestön (SPEK) leiri- ja kurssikeskus Palotarus, joka sijaitsee Vähä-Taruksen lounaispuolella, Iso-Taruksen länsirannalla ja Iso-Hervon koillispuolella. Aluetta käytetään sopimuspalokuntien (aikaisemmalta nimeltään vapaaehtoiset palokunnat) harjoitusalueena.

### Palotarus
Alue on parhaiten varusteltu kolmesta harjoitusalueesta. Siellä on yksitoista majoitusmökkiä (*Tavi, Kuikka, Haapana, Viklo, Liro, Kuovi, Kivitasku, Satakieli, Peukaloinen, Kiuru ja Punarinta*), kaksi saunaa (*Metso ja Teeri*), ruokala (*Kuhankeittäjä*), ruokailukatos (*Käki*), tarjoilukatos (*Kottarainen*), grillikatos (*Käenpiika*), luentosali (*Käpytikka*) ja hallintorakennus (*Palokärki*).

### Käyttö
Aluetta käytetään alkusammutuksen harjoitusalueena, mutta myös yleisluontoisena kurssikeskuksena, jota voidaan sopimuspalokuntien lisäksi tarjota myös yrityksille.

## Lähteet
Cumières-le-Mort-Homme

**Cumières-le-Mort-Homme** on kunta Meusen departementissa Lorrainen hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Verdunin arrondissementtiin ja Charny-sur-Meusen kantoniin. Kunnassa ei ollut yhtään asukasta vuoden 2006 väestönlaskennassa. Cumières-le-Mort-Hommen pinta-ala on 6,11 neliökilometriä.

Kunnasta on matkaa Chattancourtiin 1,9 kilometriä, Marreen 2,9 km, Forges-sur-Meuseen 3,4 km, Champneuvilleen 3,5 km, Regnéville-sur-Meuseen 4 km, Béthincourtiin 4,1 km ja Samogneuxiin 5 km. Ranskan pääkaupunkiin Pariisiin on matkaa 218 kilometriä.

Kunta tuhoutui 21. helmikuuta–19. joulukuuta 1916 käydyssä ensimmäiseen maailmansotaan kuuluvassa Verdunin taistelussa, eikä sitä koskaan jälleenrakennettu. Samassa taistelussa tuhoutuivat myös läheiset Beaumont-en-Verdunoisin, Bezonvauxin, Fleury-devant-Douaumontin, Haumont-près-Samogneuxin, Louvemont-Côte-du-Poivren, Douaumontin, Ornesin ja Vaux-devant-Damloupin kunnat, joista ainoastaan kolme jälkimmäisinä mainittua ovat nykyisin asutettuja.

## Väkiluvun kehitys

Cumières-le-Mort-Hommen väkiluvun kehitys vuodesta 1803 vuoteen 1913 sekä vuodesta 1968 vuoteen 2006:	 	 	 			 	

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kunta INSEEssä 
* Kunnan kartta 
* Les villages détruits
Virmajärvi (Savitaipale)

**Virmajärvi** on järvi ja sen rantamilla sijaitseva kylä Savitaipaleella Etelä-Karjalassa. Järven pinta-ala on 10,57&nbsp;km², ja se on pinta-alaltaan Suomen 296. suurin järvi. Vedenpinnan korkeustaso on 90,2 metriä merenpinnan yläpuolella. Järven suurin syvyys on 28 metriä. Virmajärven kylästä tunnetaan kirjallinen maininta jo vuodelta 1543 (*Wirmaierffi*). Nimen etymologiasta ei ole selvyyttä.

Virmajärvi laskee läntisimmästä lahdestaan lähtevän, muutaman kilometrin pituisen Virmajoen kautta Mäntyharjun Korpijärvestä alkavaan vesireittiin, joka edelleen laskee Savitaipaleella Kuolimon kautta Saimaaseen. Järvessä on yli 20 saarta tai luotoa sekä useita niemiä, jotka jakavat sen pieniksi seliksi. Virmajärveä rajaa etelässä sisempi Salpausselkä. Järven eteläpäässä sijaitsee Heituinlahden kylä. 1800-luvun lopulla Virmajärven vedenpintaa laskettiin yli metri ympäröivän viljelysmaan lisäämiseksi, mistä järven ekologia ei kuitenkaan sen syvyyden ja runsasvetisyyden vuoksi juurikaan kärsinyt.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Etelä-Karjalan maakuntaportaali: Virkistystä Virmajärvestä
Paimensaari

**Paimensaari** on saari Kuolimojärvessä Savitaipaleella ja 2000-luvun alussa rakennettu Savitaipaleen kirkonkylän osa. Saari oli ennen luonnontilainen, pinnanmuodostukseltaan ja kasvillisuudeltaan kaunis alue. Se on noin kaksi kilometriä pitkä ja keskimäärin puoli kilometriä leveä, ja tie sinne kaartaa Savitaipaleen vanhan hautausmaan ja Hakamäen luonnonsuojelualueen taitse. Matkaa Savitaipaleen kirkolta on kilometrin verran. 

Saaressa oli ennestään 7–8 kesäasumusta ja pari venäläisten ennen ensimmäistä maailmansotaa rakentamaa huvilaa. Vuosisadan alkupuolella saaressa paimennettiin pappilan karjaa, mistä saari sai nimensäkin. Sotien muistona siellä on vielä nähtävissä juoksuhaudanpohjia. Toisen maailmansodan aikana kaukopartiomiehillä oli siellä sijaitsevassa kanttorilassa rintamantakainen tukipiste. 

Vuodesta 1935 Paimensaaressa alkoi viettää kesiään viipurilaissyntyinen taidemaalari Väinö Rautio, joka rakensi sinne vuonna 1948 ateljeen, missä vuodesta 1970 järjesti kesänäyttelyitä poikansa taiteilija Matti J. Raution kanssa. Väinö Raution kuoltua näyttelyperinnettä jatkoi viimeksi mainittu puolisonsa taidegraafikko Eeva Jokipellon kanssa kaikkiaan 36 vuoden ajan. Näyttelyissä vieraili kymmeniä taiteilijoita eri puolilta Suomea ja ulkomailtakin.

## Aiheesta muualla
* Art Paimensaari
ABC-valtiot

**ABC-valtiot** on yhteisnimitys, jota joskus käytetään kolmesta Etelä-Amerikan valtiosta: Argentiinasta, Brasiliasta ja Chilestä. Nämä kolme maata ovat taloudeltaan maanosansa vahvimmat valtiot ja ne tekevätkin keskenään yhteistyötä monissa kehitys- ja aluekysymyksissä.

## Historia

ABC-valtiot esiintyi käsitteenä ensimmäisen kerran 20. toukokuuta 1914, kun maat tapasivat Kanadassa Meksikon ja Yhdysvaltojen tulehtuneiden välien takia. Vuonna 1915 kolmen maan välille laadittiin sopimus, jolla oli tarkoitus vastustaa Yhdysvaltojen vaikutusvaltaa alueella. Vuonna 1942 ABC-maat olivat yhdessä Yhdysvaltojen kanssa merkittävässä asemassa ratkaisemassa Ecuadorin ja Perun välistä sotaa.

## Lähteet
Free State Stadium

**Free State Stadium** (myös **Vodacom Park**) on vuonna 1952 avattu urheilustadion, joka sijaitsee Etelä-Afrikan keskiosan suurimmassa kaupungissa, Bloemfonteininissa. Stadion on uudelleenrakennettu vuonna 1995 ja se sijaitsee 1400 metrin korkeudella merenpinnasta. 

Stadion on rugby unionin ja jalkapallon käytössä, ja toimii kaupungin kahden suositun urheilujoukkueen kotikenttänä. Stadionia käyttävät Bloemfonteinin kelttiläisen jalkapallon joukkue sekä Free State Cheetah-rugbyjoukkue. Stadionin katsojakapasiteetti on 45&nbsp;000 katsojaa. 

Stadion on yksi Etelä-Afrikan jalkapallon MM-kisojen stadioneista. 

## Historia
### MM-kisat stadionilla
Free State Stadiumille tehtiin MM-kisoja varten useita korjaustöitä. Stadionin toiseen kerrokseen tehtiin lisää katsojapaikkoja joidenka myötä stadionin katsojakapasiteetti nousi 45&nbsp;000 katsojaan. Stadionille uusittiin samalla myös uudet valot, sisääntuloportit, uusi tulostaulu sekä äänentoistojärjestelmä.

Free State Stadium isännöi MM-kisoissa viittä alkulohkon ottelua sekä yhtä toisen kierroksen ottelua.

## Lähteet
Dan Bain

**Donald Henderson ”Dan” Bain** (14. helmikuuta 1874 – 15. elokuuta 1962) oli kanadalainen urheilija ja liikemies. Bain oli todella monipuolinen urheilija ja kilpaili niin jääkiekossa, rullaluistelussa, voimistelussa, taitoluistelussa, golfissa kuin ammunnassakin. Kenties parhaiten hänet muistetaan jääkiekkoilijana voittamiensa kahden Stanley Cupin ansiosta, jotka hän saavutti Winnipeg Victoriasin riveissä 1896 ja 1901.

Hänen lyhyt mutta intensiivinen kiekkouransa alkoi kaudella 1894/95 ja päättyi kaudella 1901/02. National Hockey League ei tuolloin ollut vielä olemassa, vaan kanadalaista huippukiekkoa pelattiin alueellisissa sarjoissa. Bainin winnipegiläisjoukkue pelasi Manitoba Hockey Leaguessa.

Hänen saldokseen kaikkiaan 27 ottelussa muodostui 73 tehopistettä,jotka kertyivät 66 maalista ja 7 syötöstä. Play off -otteluissa hän esiintyi 11 kertaa ja jäi syötöittä, mutta teki pudotuspeleissä sen sijaan 10 maalia.

## Saavutuksia ja palkintoja
* Stanley Cup (1896 & 1901) joukkueen kapteenina,
* Hockey Hall of Fame 1949
* Canada's Sports Hall of Fame 1971,
* Manitoba Sports Hall of Fame,
* valinta Kanadan 1800-luvun jälkipuoliskon parhaaksi urheilijaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bain Legends of Hockeyssä
* Dan Bain's biography  at Canadian Sports Hall of Fame 
* Dan Bain's  biography  at Manitoba Hockey Hall of Fame 
* Dan Bain’s biography at Manitoba Sports Hall of Fame and Museum
* Dan Bain's Memorial on Find-a-grave.com
M/S Pallas

**M/S Pallas** on 1909 Kailan Höyrysaha Oy:lle rakennettu höyryhinaaja, alkujaan S/S Puuha. 1911 aluksen omistajaksi tuli Kailaniemen Puutavaraliike Oy, 1915 Pyhäniemen Pyörätehdas Oy ja 1918 Pyörä- ja Puuteollisuus Oy. 1920-luvulla aluksen omisti Oy Hinaaja ja 1925 Oy Pallas Ab.

Aluksen miehistö koostui kuudesta henkilöstä ja alun perin sitä käytettiin kahden proomun hinaamiseen Kärkisistä Vesijärveä pitkin Lahteen.

## Katso myös
* Evon metsärata

## Lähteet
Viron tanssijuhlat

**Viron tanssijuhlia** (yks. *tantsupidu*, mon. *tantsupeod*) pidetään yhdessä Viron laulujuhlien kanssa joka viides vuosi. Yhdessä ne ovat suurin ja merkittävin virolainen kulttuuritapahtuma. Vuonna 2009 laulujuhlat järjestettiin 25. kerran ja tanssijuhlat 18. kerran. Tanssijuhlien historia alkaa vuoden 1934 voimistelujuhlista.

Tanssijuhlat pidetään Kalevin stadionilla. Osallistujia on Viron lisäksi kaikista naapurimaista. Tanssijuhlien osanottajien määrä on 7 - 10 tuhatta tanssijaa. Tapahtumat järjestää Viron Laulu- ja Tanssijuhlat Säätiö.

Vuoden 2009 tanssijuhlien (2.-5. heinäkuuta) teemana oli meri. Tanssikonsertteja Kalevin stadionilla oli kolme, lisäksi tanssijat osallistuivat suureen kulkueeseen, joka päättyi Tallinnan laululavalle. 

Valtakunnallisiin tapahtumiin lisäksi järjestetään alueellisia kansanperinnettä juhlia. Vuodesta 1962 järjestetään neljän vuoden välein koululaisten juhlat. Seuraava koululaisten laulu- ja tanssijuhla järjestetään Tallinnassa 2011 1-3. heinäkuuta yhdessä muiden EU kulttuuripääkaupungin tapahtumiin. 2006 ja 2010 järjestettiin Rakveressa valtakunnalliset miesten ja 2011 Jõgevalla valtakunnallinen naisten tanssijuhlat.

Vuonna 2000 Helsingin olympiastadionilla ja 2005 Tartossa pidettiin Suomen ja Viron yhteiset tanssipidot. 

Tanssipidot järjestettiin seuraavan kerran Tampereen stadionilla Ratinassa. Tanssipidot 2012 Tampere -tapahtuman Velisinfonia-tanssiteokseen osallistui 4500 ihmistä Virosta ja Suomesta. Raikkaan ja energisen teoksen teemoina olivat mm. veljeys, meri, rakastuminen ja intohimo. ”Velisinfonian” keskiössä oli kahden nuoren miehen tarina, mutta mitäpä olisivat miehet ilman ihania naisia ja suomalaisuus ilman tangoa ja saunaa. Tanssiteoksen ohjauksesta ja konseptista vastasivat Petri Kauppinen, Kalev Järvela ja työryhmä. Tanssipitoja Tampereella vietettiin 13.-17.6.2012 ja Velisinfonia esitettiin Tampereen Stadionilla 17.6.2012 klo 13.00.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vuoden 2009 Tanssipitojen sivut
*Vuoden 2009 Tanssipitojen ohjelma 
*Vaasa-Pärnu-seuran matkakertomus laulu- ja tanssijuhlilta 2009
Kalevin stadion

**Kalevin stadion** () on urheilustadion Tallinnassa. Se valmistui vuonna 1955. Stadionin alkuperäinen nimi oli vuoteen 1989 asti *Komsomoli staadion*. Kalevin stadion on maan tärkeimpiä jalkapallokenttiä. Se toimii JK Tallinna Kalev -seuran kotikenttäna.

Stadioni on myös joka viides vuosi järjestettävien Viron tanssijuhlien pitopaikka. Siellä järjestetään myös muun muassa suuria voimisteluesityksiä ja koiranäyttelyitä.

Samanniminen stadion toimi Tallinnassa jo 1900-luvun alkupuolella. Se oli muun muassa Viron jalkapallomaajoukkueen kotikenttänä joissakin otteluissa 1920–1930 -luvuilla. 

## Kuvia

XIX üldtantsupidu 09.JPG|
XIX üldtantsupidu 02.JPG|
XIX üldtantsupidu, ettevalmistused 01.JPG|


## Lähteet
We Don’t Wanna Put In

**We Don’t Wanna Put In** on Stephane & 3G:n esittämä laulu, joka valittiin Georgian edustuskappaleeksi Eurovision laulukilpailuun 2009. Stephane & 3G voitti 18. helmikuuta 2009 maansa euroviisukarsinnat, mutta myöhemmin Euroopan yleisradiounioni ilmoitti laulun rikkoneen Eurovision laulukilpailun sääntöjä, sillä sen katsottiin piikittelevän Venäjän silloista pääministeriä Vladimir Putinia. EBU pyysi Georgiaa muuttamaan laulun sanoitusta tai vaihtamaan edustajaa, mutta Georgia ei tähän suostunut, vaan vetäytyi kisasta pois.

## Lähteet
Cameron Cartio

**Cameron Cartio** (; s. 9. huhtikuuta 1978 Teheran, Iran) on iranilaissyntyinen laulaja. Hän muutti lapsena Espanjaan, josta siirtyi pian nykyiseen kotimaahansa Ruotsiin. Hän osallistui vuoden 2005 Melodifestivaleniin hitillään "Roma". Hänen muiden tunnettujen kappaleidensa joukossa ovat "Ni Na Nay" ja "Henna". Jälkimmäisessä Cartio teki yhteistyötä Khaledin kanssa. 

Cartio julkaisi debyyttialbuminsa *Borderless* vuonna 2006.
Koiranelämää (7 tassua ja Penny)

**Koiranelämää** on Thomas Brezinan Seitsemän tassua ja Penny -kirjasarjan ensimmäinen. Kirja käsittelee Pennyn, ja tämän koirien, pienen temppelikoira Millin ja elokuvatähti Robinin elämää ja seikkailuja. Millin oli joku heittänyt ulos liikkuvasta autosta, ja Robinin kouluttaja-emäntä oli halvaantunut vakavasti kuvauksissa, joten Robin oli jäänyt Pennyn luokse.
Crustit

**Crustit** ovat eräs punkin pohjalta kehittynyt alakulttuuri. Siihen liitetään usein talonvaltaukset, kerjääminen ja vapaaehtoinen kodittomuus. Crustien ulkoasua leimaavat usein esimerkiksi rastat, irokeesit, lävistykset, tatuoinnit ja likaiset vaatteet. Crust-alakulttuuria lähellä on crust punk -musiikkityyli.

## Lähteet
James Caird (vene)

**James Caird** oli 23 jalkaa (6,86 m) pitkä pelastusvene. Se oli yksi *[[Endurance]]*-laivan pelastusveneitä, ja sillä tutkimusmatkailija Ernest Shackleton ja viisi muuta retkikunnan jäsentä onnistuivat purjehtimaan 800 mailia (1300 km) Elefanttisaarelta Etelä-Georgian saarelle 24. huhtikuuta – 10. toukokuuta 1916. Pelastusvene sai nimensä tutkimusretkeä rahoittaneen James Cairdin mukaan.  

Norjalaiset merimiehet ottivat veneen talteen ja nykyisin sitä säilytetään Dulwich Collegessa, Ernest Shackletonin vanhassa koulussa Lontoossa.

## Lähteet
* 
## Viitteet
Alfred Olofsson

**Alfred Olofsson** () oli suomalainen suojeluskuntaupseeri. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui myös länsirintaman taisteluihin saksalaisessa joukko-osastossa. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Ruotsalaisen prikaatin riveissä.

## Perhe ja koulutus
Olofssonin äiti oli ruotsalainen Kristina Pettersson. Olofsson kävi kansakoulun ja suoritti asevelvollisuutensa ja kävi aliupseerikoulun Ruotsin armeijan Väster­bottenin rykmen­tissä vuosina 1914–1916. Hän kävi Haminan taistelukoulun vuonna 1918.

## Jääkärikausi

Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 1. toukokuuta 1916, josta hänet siirrettiin 3. komppaniaan 21. elokuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen Olofsson siirtyi jatkamaan palvelustaan 10. toukokuuta 1917 alkaen saksalaiseen joukko-osastoon (Fösilier-Regiment Königin Victoria von Schweden n:o 34) ja osallistui sen mukana taisteluihin Saksan länsirintamalla Saint-Quentinin seuduilla ja Flanderissa vuonna 1917 sekä Elsassissa talvella vuonna 1918. 

## Suomen sisällissota
Olofsson saapui Saksasta sisällissotaa käyvään Suomeen huhtikuussa vuonna 1918 ja liittyi sotamiehenä Ruotsalaiseen prikaatiin riveihin heti Tampereen valloituksen jälkeen. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Lempäälässä ja oli mukana Ruotsalaisen prikaatin etenemisessä Hämeenlinnaan.

## Sisällissodan jälkeinen aika
Olofsson astui Suomen armeijan palvelukseen vääpeliksi ylennettynä Ruotsalaisen prikaatin hajotuksen jälkeen 27. heinäkuuta 1918. Hänet sijoitettiin Valkoisen kaartin rykmentin 7. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 8. huhtikuuta 1919 alkaen 2. komppaniaan. Armeijasta hän erosi 10. heinäkuuta 1919. Olofsson työskenteli varastonhoitajana Medica Oy:n palveluksessa vuosina 1922 - 1939. Siviilitöidensä ohella hän toimi kouluttajana Helsingin suojeluskunnan Oldboys-rykmentissä, missä hän toimi vuodesta 1919 vuoteen 1930 saakka, jonka jälkeen hän toimi kaksi vuotta suojeluskunnan upseeri- ja viestiosaston ampumaupseerina. Olofsson toimi myöhemmin Helsingin suojeluskunnassa vielä talvi- ja jatkosodankin aikana. 

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. 
*Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 . 

### Viitteet
Opettaja.tv

**Opettaja.tv** oli Internetiä ja tv:tä hyödyntävä palvelukokonaisuus opettajille ja kasvatusalan ammattilaisille. Opettaja.tv tarjosi sisältöjä, jotka liittyvät opettajien päivittäiseen työhön, itsensä ammatilliseen kehittämiseen sekä vuoropuheluun muiden opettajien kanssa. Yle on tehnyt Opettaja.tv:tä yhteistyössä opetushallituksen kanssa.

Oppitunneille ja opettajien ammatilliseen kehittymiseen suunnatut tv-ohjelmat poistuivat Yle Teeman ohjelmistosta vuoden 2012 alussa, jolloin Yle uudisti ohjelmistoaan ja siirsi resursseja verkkoon. Kaikki Opettaja.tv:n ohjelmat, joihin on nettioikeudet, ovat kuitenkin nähtävissä Opettaja.tv:n verkkopalvelussa ja oppimisen verkkopalvelussa. Televisio-ohjelmista osa on tarkoitettu katsottavaksi oppilaiden kanssa, osa taas on suunnattu opettajille ja muille kasvattajille ammatillisen kehittymisen tueksi.

Opettaja.tv:n verkkopalvelu tarjosi oppimateriaalia, työkaluja, vertaistukea sekä maksutonta täydennyskoulutusta. Täydennyskoulutuskurssit ovat pohjautuneet Opettaja.tv:n ohjelmiin, ja koulutuksen sisällöistä ovat vastanneet viralliset täydennyskoulutuskeskukset. Opiskelu on ollut yhteisöllistä verkko-opiskelua.

Opettaja.tv:n verkkopalvelun korvasi vuoden 2013 alussa avattu uusi oppimisen verkkopalvelu. Palvelun kohderyhmiä ovat koululaiset, opettajat ja aikuisopiskelijat – erityisesti kieltenopiskelijat. Kaikki Opettaja.tv:n aikaa kestävät ja käyttökelpoiset materiaalit siirretään uuteen palveluun, jossa ne ovat edelleen käytettävissä opetukseen ja oppimiseen. 

## Taustaa

Yle aloitti radion opetusohjelmat 1920-luvulla. Vuonna 1963 aloittanut Koulu-TV tuli osaksi Opettaja.tv:n palvelukokonaisuutta. Opettaja.tv:n televisio-ohjelmien tuotanto käynnistyi syksyllä 2006 ja verkkopalvelu avattiin keväällä 2007.

Opettaja.tv:n edeltäjä oli vuosina 2001-2006 toiminut Opinportti ja sen alainen Kouluportti-verkkopalvelu. Keväällä 2004 Opinportissa julkaistiin Suomen suurin video- ja audioklippejä sekä verkkotehtäviä sisältävä oppimisaihiopankki. Opettaja.tv:n oppimateriaalihaussa on mukana tuhansia videoita, ääniklippejä ja tehtäviä. Tuntityökalun avulla materiaaleista voi koostaa esityksiä oppitunneille. Opettajat ovat voineet jakaa koostamansa esitykset muiden opettajien kanssa.

## Aiheesta muualla
* Opettaja.tv 
* Uusi oppimisen verkkopalvelu Yle Oppiminen
Fylkesvei 91

**Fylkesvei 91** tai **Fylkesveg 91** (lyhennettynä **Fv91**; aiemmin *Riksvei 91* tai *Riksveg 91*, lyhennettynä *Rv91*) on tie, joka sijaitsee Tromssan läänissä, Pohjois-Norjassa. Tie kulkee Kaivuonossa sijaitsevan Olderdalenin ja Tromssan kunnassa sijaitsevan Fagernesin välillä. Tien pituus on 45,9 kilometriä, kun lauttavälejä ei lasketa mukaan.

## Kunnat ja risteykset
### [[Tromssan lääni]]
;Kaivuono
;;Olderdalen
*E6, Olderdalen
* lautta Olderdalenista Lyngseidetiin (aika 35 minuuttia / 1 vaihto)
;Yykeä
;;Yykeänmuotka
*Lyngseidet, lauttasatama
*Fv311 Lyngseidetistä Rastenesiin
*Rv868 Lyngseidetistä Otereniin
;;Svensby
*Fv312 Svensbystä Russelviin
* lautta Svensbystä Breivikeidetiin (aika 20 minuuttia / 1 vaihto)
;Tromssa
;;Breivikeidet
*Breivikeidet, lauttasatama
;;Hov
*Fv51 Hovista Stordaliin
;;Fagernes
*E8, Fagernes
Nefrostomia

**Nefrostomia** on munuaisen ja ihon väliin tehtävä avanne, jonka avulla virtsaa voidaan laskea suoraan virtsajärjestelmästä (munuaisaltaasta).

## Käyttö
Nefrostomiaa käytetään tapauksissa, joissa virtsa karkailee munuaisista virtsanjohtimen läpi virtsarakkoon. Jos virtsa ei pääse virtaamaan ulos, virtsajärjestelmän sisäinen paine nousee ja munuaiset voivat vaurioitua.

Yleisin nefrostomiaa vaativa tukos on syöpä, varsinkin munasarjasyöpä ja paksusuolen syöpä. Nefrostomiaa voidaan myös tarvita pyonefroosin ja virtsakivitaudin hoitamiseen.

## Prosessi
Nefrostomian suorittaa kirurgi tai interventionaalinen radiologi, ja se koostuu tavallisesti ihon läpäisevästä ja virtsatiessä sijaitsevasta katetrista. Nefrostomia suoritetaan ultraääniohjauksella, CT-fluoroskopialla tai valonvahvistimella. Imeytyvää puudutusta käytetään puuduttamaan alue, jonka neula läpäisee puhkaistakseen munuaisen.

Virtsa kerätään erilliseen pussiin, joka voidaan tyhjentää tarvittaessa.

## Aiheesta muualla
* Cardiovascular and Interventional Radiological Society of Europe
BitLocker

**BitLocker** on kiintolevyn tai ulkoisen massamuistilaitteen salausohjelma, joka kuuluu Windows Vistan ja Windows 7:n Enterprise- ja Ultimate-versioihin sekä Windows 8:n Pro- ja Enterprise-versioihin. Windows 10:ssä se sisältyy edellä mainittujen lisäksi myös Education-versioon. Se kysyy asetettua salasanaa ennen tiedostojen avaamista. Salaamisen voi asettaa myös siten, että tiedostot aukeavat vain, kun tietty laite on kytketty tietokoneeseen. BitLocker-ohjelmaa voi käyttää myös Vistassa, sillä ohjelma siirtyy massamuistilaitteen mukana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* BitLocker Microsoftin sivustolla
* BitLockerin FAQ-sivu
Gorgonopsia

**Gorgonopsia** on sukupuuttoon kuollut terapsidien alalahko, jonka edustajat olivat permikaudella eläneitä lihansyöjiä. Nimitys ”Gorgonopsia” tulee kreikkalaisen mytologian gorgoista.

Gorgonopsia ilmestyi keskisellä permikaudella. Lahkon ensimmäiset edustajat olivat korkeintaan koiran kokoisia, mutta kun Dinocephalia-alalahkon terapsidit hävisivät, Gorgonopsian edustajista tuli hallitsevia petoja. Permikauden loppuvaiheessa oli kehittynyt jo sarvikuonon kokoisia lihansyöjiä. Kaikki Gorgonopsian jäsenet kuolivat sukupuuttoon permikauden päättäneessä suuressa joukkosukupuutossa. Ne ovat Theriodontian pääkehityslinjoista ainoa, joka hävisi tuolloin kokonaisuudessaan.

## Ominaisuudet
Gorgonopsiaan kuuluneilla lajeilla oli monia nisäkäsmäisiä piirteitä, kuten esimerkiksi erilaistunut hampaisto, johon kuuluivat muun muassa sapelimaiset kulmahampaat. Suurin Gorgonopsian jäsen on *[[Inostrancevia]]*, joka kasvoi suunnilleen nykyisen karhun kokoiseksi. Sillä oli 51–60 cm pitkä kallo ja 15 cm pitkät kulmahampaat.

## Luokittelu
Gorgonopsia luokitellaan Theriodontiaan yhdessä Therocephalian ja kynodonttien (*Cynodontia*) kanssa, joihin myös nykyiset nisäkkäät kuuluvat.

*Lahko: Therapsida (terapsidit)
**Kladi: Theriodontia
***Alalahko: **Gorgonopsia**
****Suku: *[[Aelurosaurus]]*
****Suku: *[[Aloposaurus]]*
****Suku: *[[Cyonosaurus]]*
****Heimo: **Gorgonopsidae**
*****Suku: *[[Arctognathus]]*
*****Suku: *[[Arctosuchus]]*
*****Suku: *[[Arctops]]* (ehkä sama kuin *Scylacognathus*)
*****?Suku: *[[Broomisaurus]]* (*[[nomen dubium]]*)
*****?Suku: *[[Cerdodon]]* (*[[incertae sedis]]*)
*****?Suku: *[[Cerdorhinus]]* (*nomen dubium*)
*****Suku: *[[Eoarctops]]*
*****?Suku: *[[Galesuchus]]* (*nomen dubium*)
*****Suku: *[[Gorgonops]]*
*****Suku: *[[Lycaenops]]*
*****Suku: *[[Njalila]]*
*****?Suku: *Paragalerhinus* (ehkä nuori *Lycaenops*)
*****Suku: *[[Sauroctonus]]*
*****Suku: *[[Scylacognathus]]*
*****Alaheimo: Inostranceviinae
******Suku: *[[Inostrancevia]]*
******Suku: *[[Pravoslavlevia]]*
*****Alaheimo: Rubidgeinae
******Suku: *[[Aelurognathus]]*
******Suku: *[[Broomicephalus]]*
******Suku: *[[Clelandina]]*
******?Suku: *[[Dinogorgon]]* (ehkä sama kuin *Rubidgea*)
******Suku: *[[Prorubidgea]]*
******Suku: *[[Rubidgea]]*
******Suku: *[[Sycosaurus]]*

### Fylogenia
Gebauer (2007):

## Lähteet
Silja Borgarsdóttir Sandelin

**Silja Maria Borgarsdóttir Sandelin** (s. 4. tammikuuta 1985 Helsinki) on suomenruotsalainen maajoukkuetason käsipalloilija ja ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikko, joka toimi pohjoismaisen yhteistyön ja tasa-arvon ministerin Thomas Blomqvistin erityisavustajana Marinin ja Rinteen hallituksissa.

## Tausta ja yksityiselämä
Sandelinilla on Suomen ja Islannin kansalaisuus. Äiti, filosofian maisteri Ann Sandelin, on toiminut Yleisradion ruotsinkielisen ohjelmatoiminnan johtajana ja isä, Borgar Garðarsson, on näyttelijä.

Sandelin on valmistunut valtiotieteiden kandidaatiksi Åbo Akademissa ja on myös istunut Åbo Akademin hallituksessa. Hän on toiminut Åbo Akademis Studentkårin luottamustehtävissä useina vuosina, muun muassa puheenjohtajana. Ylioppilaaksi hän valmistui vuonna 2003 Borgå Gymnasiumista. 

## Urheilu-ura
Sandelin on pelannut käsipalloa SM-sarjatasolla vuodesta 2002 ja Suomen naisten maajoukkueessa vuodesta 2005. Hän on pelannut 19 ottelua A-maajoukkueessa. 

## Poliittinen ura
Sandelin oli RKP:n ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2015 Helsingin vaalipiirissä. Hän oli ehdokkaana myös europarlamenttivaaleissa 2014, äänimäärä oli 3&nbsp;867. Hän oli myös ehdolla europarlamenttivaaleissa 2009, eduskuntavaaleissa 2011 ja kunnallisvaaleissa 2012. Hän toimi RKP:n nuorisojärjestön Svensk Ungdomin pääsihteerinä vuosina 2009–2012. Hän oli Nuorten Pohjoismaiden Neuvoston presidentti 2012.

Sandelin oli Helsingin kaupungin liikuntalautakunnan jäsen 2013–2016. Hänet valittiin RKP:n Helsingin piirin varapuheenjohtajaksi vuonna 2012 ja puolueen varapuheenjohtajaksi 2016. Kuntavaaleissa 2017 Sandelin sai 999 ääntä ja hänet valittiin Helsingin valtuustoon. Hän uusi paikkansa vuoden 2021 kuntavaaleissa saaden 1&nbsp;254 ääntä.

Sandelin nimitettiin vuonna 2019 Rinteen hallituksen pohjoismaisen yhteistyön ja tasa-arvon ministerin Thomas Blomqvistin erityisavustajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Silja Sandelin heitti peräti 29 maalia SM-sarjaottelussa
*Silja Borgarsdóttir Sandelinin Facebook-sivu
Tähkä-ärviä

**Tähkä-ärviä** (*Myriophyllum spicatum*) on ärviäkasvien heimoon kuuluva vesikasvi. Se kasvaa noin 50–100&nbsp;cm korkeaksi. Ärviät kasvavat vesistön pohjalla, eivätkä ne tavallisesti kasva vedenpinnan yläpuolelle. Lehdet ovat kiehkuroina ja ne ovat kiinnittyneet kasvin varteen. Tähkä-ärviän kukat ovat pieniä, muutaman millimetrin leveitä. Kukat ovat punertavia ja ne sijaitsevat tähkänä kasvin varren yläpäässä. 

## Levinneisyys ja elinympäristö
Tähkä-ärviää tavataan laajalla alueella Euroopassa, Itä- ja Etelä-Afrikassa, ja Kiinassa, Koreassa ja Japanissa. Pohjois-Amerikassa se on haitallinen vieraslaji. Se leviää akvaariokaupan mukana.

Tähkä-ärviää kasvaa järvissä, joissa sekä murtovedessä, tosin Suomessa tähkä-ärviää kasvaa lähinnä ainoastaan murtovedessä, mutta järvissä tavataan jonkin verran tähkä-ärviälle läheistä sukua olevaa kalvasärviää.

## Lähteet
* Thomas Schauer, Claus Caspari, Luonnonkasvit, 1989, Weilin+Göös, Espoo, 4. painos, sivu 266.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Tähkä-ärviä (''Myriophyllum spicatum'')
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Tähkä-ärviä (''Myriophyllum spicatum'')
* ITIS: ''Myriophyllum spicatum'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Myriophyllum spicatum'' 
* Flora of China: ''Myriophyllum spicatum''
Syysmyrkkylilja

**Syysmyrkkylilja** eli **alastonimpi** (*Colchicum autumnale*) on myrkkyliljakasvien heimoon kuuluva kasvilaji.

Syysmyrkkylilja kasvaa tavallisesti noin 5–30&nbsp;cm korkeaksi kasviksi. Yhdestä sipulista tulee yhdestä kuuteen kukkaa. Sen tyven luona olevat lehdet ovat leveänsuikeita, noin 15&nbsp;cm:n pituisia ja muutaman sentin levyisiä. Kukissa kehälehtiä on kuusi kappaletta ja ne ovat yhtyneet tyveltä pitkähköksi putkeksi. Syksyisin, kukinta-aikaan syysmyrkkyliljan lehdet kuolevat pois ja jäljelle jää ainoastaan kukkavana.

Syysmyrkkyliljaa tavataan Keski-Euroopassa kosteilla niityillä, mutta Suomessa sitä kasvaa vain koristekasvina ja harvoin satunnaisena viljelykarkulaisena. Syysmyrkkylilja on myrkyllinen kasvi ja sen siemenet ovat erityisen myrkyllisiä. Syysmyrkkyliljasta voidaan eristää myrkyllistä kolkisiinia.

## Lähteet
* Thomas Schauer & Claus Caspari, *Luonnonkasvit*, 1989, Weilin+Göös, Espoo, 4. painos, sivu 206.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Syysmyrkkylilja (''Colchicum autumnale'')
* Kasviatlas 2022: Syysmyrkkyliljan (''Colchicum autumnale'') levinneisyys Suomessa.
* Puutarha.net: Syysmyrkkylilja (alastonimpi) (''Colchicum autumnale'') 
* Encyclopedia of Life: ''Colchicum autumnale'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Colchicum autumnale'' 
* International Programme on Chemical Safety (IPCS), Inchem: ''Colchicum autumnale'' 
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: ''Colchicum autumnale''
Julkaisuarkisto

**Julkaisuarkisto** () on vakiintunut yleistermiksi, jolla tarkoitetaan tieteellisten julkaisujen tallentamiseen ja avoimeen verkkojulkaisemiseen soveltuvaa teknistä järjestelmää ja sen ympärille rakennettuja palveluita. Teknisen kehitystyön ja ylläpitotyön lisäksi julkaisuarkiston olemassaolo edellyttää mm. aineistojen tallentamiseen, kokoelmien hallinnointiin ja asiakaspalveluun liittyvien prosessien ja palvelujen järjestämistä. Julkaisuarkistot voivat olla
joko organisaatio- tai tieteenalakohtaisia. 

Vaikka julkaisuarkiston kaltaisia palveluita on ollut olemassa jo aiemmin, niiden rakentaminen ja toimintakonseptin muotoutuminen sai vauhtia kansainvälisen open access -liikkeen 2000-luvun alkuvuosina esittämien tavoitteiden myötä. Taustalla olivat tieteellisen julkaisemisen kustannuskriisi ja toiveet tieteellisten julkaisujen nykyistä vapaammasta saatavuudesta, joka tehostaisi sekä tutkijoiden että kansalaisten tiedonsaantia. Tätä päämäärää edistämään kehiteltiin ajatus tieteellisissä lehdissä julkaistujen artikkelien rinnakkaistallennuksesta. Alkuvaiheessa julkaisuarkistojen uskottiin rakentuvan tutkijoiden vapaaehtoisesti tekemän itsearkistoinnin myötä, mutta vähitellen havaittiin, että toiminnan yleistyminen edellyttää velvoittavampia ohjeita. Monet korkeakoulut ovat antaneet tutkijoilleen velvoitteen tallentaa tutkimusjulkaisunsa organisaation avoimeen julkaisuarkistoon. Käytännössä tallentamisen yleistyminen on kuitenkin edellyttänyt velvoitteiden lisäksi myös toimivien tukipalveluiden luomista.

Tieteellisten artikkelien lisäksi julkaisuarkistoihin on tallennettu mm. opinnäytteitä, sarjajulkaisuja, konferenssijulkaisuja, tutkimusdataa, digitoituja historiallisia aineistoja ja erilaisia kuva-aineistoja. Julkaisuarkistoilla on monissa korkeakouluissa ja tutkimuslaitoksissa yhteyksiä tutkimustietojärjestelmiin, joihin pyritään kokoamaan viitetiedot kaikista organisaation henkilökunnan tuottamista julkaisuista. 

## Julkaisuarkistot Suomessa

Kaikilla suomalaisilla korkeakouluilla ja monilla muilla organisaatioilla on julkaisuarkisto. Suurin osa julkaisuarkistoista sijaitsee Kansalliskirjaston keskitetysti ylläpitämässä infrastruktuurissa, mutta osa yliopistoista ylläpitää itsenäisesti omia palveluitaan.

## Julkaisuarkisto-ohjelmistot

Julkaisuarkistojen tarpeisiin on kehitetty useita avoimen lähdekoodin ohjelmistoja, joista tunnetuimpia ovat DSpace, EPrints, Invenio sekä Fedora-julkaisuarkisto-ohjelmistoon perustuvat Islandora ja Samvera. DSpace on näistä maailmanlaajuisesti laajimmassa käytössä. Myös kaikki suomalaiset julkaisuarkistot perustuvat siihen.

## Julkaisuarkistojen listauksia

*The Directory of Open Access Repositories - OpenDOAR
*Lista suomalaisista julkaisuarkistoista

## Aiheesta muualla

*Jyrki Ilva: Suomalaiset julkaisuarkistot vuonna 2017: menestystä ja haasteita
Powerviolence

**Powerviolence** (joskus myös **power violence**) on raivokas ja epäsointuinen hardcore punkin alalaji. Powerviolence on läheistä sukua thrashcoren ja grindcoren kanssa, ja sitä voidaankin pitää näiden kahden jonkinlaisena välimuotona, sillä powerviolence on meluisampaa, riitasoituisampaa ja usein raskaampaa kuin thrashcore mutta vähemmän teknistä ja metallista kuin grindcore, ja usein powerviolencesta puuttuvatkin metallivaikutteet täysin. 

## Historia
Powerviolence-termi syntyi powerviolencen pioneerin, Man Is The Bastardin kappaleen nimestä "Hispanic Small Man Power (H.S.M.P.)". Lopullisen muodon powerviolencelle muodosti hardcore punk-yhtye Infest, joka sekoitti nuoren hardcore punkin elementtejä noiseen ja sludgeen ja otti vaikutteita yhtyeiltä Lärm ja Siege. Tyylilajin kehityksessä vaikuttivat merkittävästi 1990-luvun alulla yhtyeet Man Is The Bastard, Crossed Out, No Comment, Capitalist Casualties ja Manpig. Powerviolence-yhtyeet ottivat inspiraatiota yhtyeiltä Siege, Deep Wound, Cryptic Slaughter, Septic Death, Dirty Rotten Imbeciles ja aikaisemmalta Corrosion of Conformityltä. Nämä yhtyeet soittavat enemmän tai vähemmän crossover thrashia, thrash metallia ja/tai thrashcorea.

Spazz-yhtyeen vokalisti ja basisti Chris Dodgen levy-yhtiö Slap-a-Ham Records on keskittynyt vahvasti powerviolenceen. Levy-yhtiöllä ovat käyneet esimerkiksi yhtyeet Neanderthal, No Comment, Crossed Out, Infest ja Spazz. Levy-yhtiö Fiesta Grande järjesti powerviolence-festivaaleja vuosina 1992–2000. Spazzin rumpali Max Wardin levy-yhtiö 625 Thrashcore aloitti myös omat festivaalinsa, Super Sabado Gigantet. Vaikka powerviolence-festivaaleilla oli paljon thrashcore-yhtyeitä, myös thrash metal -yhtyeille löytyi omat tilansa.

## Merkittäviä powerviolence-yhtyeitä
* Man Is The Bastard
* Infest
* Crossed Out
* No Comment
* Capitalist Casualties
* Manpig
* Spazz
* Charles Bronson
* Hellnation
* Dropdead
* Lärm
* Code 13
Dimetyyliallyylipyrofosfaatti

**Dimetyyliallyylipyrofosfaatti** (C5H12O7P2) on orgaaninen fosforiyhdiste, joka esiintyy kaikissa elämänmuodoissa. Se on tärkeä osa terpeenien synteesiä yhdessä isomeerinsä isopentenyylipyrofosfaatin kanssa. 

## Terpeenien ja terpenoiden synteesi

Dimetyyliallyylipyrofosfaattia syntyy kahdella tavalla. Mevalonaattireitissä muodostuu ensin isopentenyylipyrofosfaattia, joka muunnetaan isopentenyylipyrofosfaatti-isomeraasin avulla dimetyyliallyylipyrofosfaatiksi. Dimetyyliallyylipyrofosfaatin ja isopentenyylipyrofosfaatin reagoidessa syntyy geranyylipyrofosfaattia, josta eliöt voivat muokata uusia terpeenejä. 

Dimeyyliallyylipyrofosfaattia syntyy myös niin sanotulla ei-mevalonaattireitillä eli 1-deoksi-D-ksyluloosi-5-fosfaatti-reitillä. Siinä 	(E)-4-hydroksi-3-metyyli-but-2-enyylipyrofosfaatista muodostetaan dimetyyliallyylipyrofosfaattia ja isopentenyylipyrofosfaatin. Nämä kaksi reittiä ovat yhteydessä toisiinsa dimetyyliallyylipyrofosfaattimolekyylin kautta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Human Metabolome Database: Dimethylallylpyrophosphate 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Dimethylallyl pyrophosphate
Jarmo Eskelinen (nyrkkeilijä)

**Jarmo Johannes Eskelinen** (s. 17. toukokuuta 1962 Kajaani) on suomalainen nyrkkeilijä. Hänen seuransa on Kajaanin Kuohu.

Eskelinen on edustanut Suomea kaksissa olympialaisissa: vuonna 1984 Los Angelesissa 54&nbsp;kg:n sarjassa ja vuonna 1988 Soulissa 57&nbsp;kg:n sarjassa. Euroopan-mestaruuskilpailuissa Eskelinen on saavuttanut kolme pronssimitalia: Tampereella 1981 (sarja 51&nbsp;kg), Budapestissa 1985 (54&nbsp;kg) sekä Torinossa 1987 (57&nbsp;kg). Hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden Bergenissä vuonna 1984 sekä seitsemän Suomen-mestaruutta vuosina 1981 sekä 1983–1988 sarjoissa 51–57&nbsp;kg.

Jarmo Eskelinen toimii edelleen aktiivisesti nyrkkeilyn parissa valmentajana, muun muassa Suomen Nyrkkeilyliiton pohjoisen alueen valmentajakouluttajana, sekä myös lajin tuomaritehtävissä.

## Lähteet
*
Jón Arnór Stefánsson

**Jón Arnór Stefánsson** (s. 21. syyskuuta 1982 Reykjavik) on islantilainen koripalloilija, joka pelaa nykyisin CB Málagassa.

## Ura
Jón pelasi juniorikoripalloa Artesia HS:ssa. Vuonna 2000 hän siirtyi ammattilaiseksi KR:iin, jossa hän voitti Islannin mestaruuden kaudella 2001–2002. Jónin ensimmäinen ammattilaisjoukkue Islannin ulkopuolella oli saksalainen TBB Trier. Hänen piti osallistua vuoden 2003 NBA:n varaustilaisuuteen, mutta hän vetäytyi viime hetkellä.

Kaudeksi 2003–2004 Jón liittyi Dallas Mavericksiin. NBA-ura ei kuitenkaan auennut ja hän lähti Dynamo Saint Petersburgiin, jossa hän voitti EuroCupin. Seuraavaksi kaudeksi hän meni Basket Napoliin ja yhden kauden jälkeen Pamesa Valenciaan. Helmikuussa 2007 Jón siirtyi Lottomatica Roomaan sopimuksella, jolla hän pelaisi seurassa kesään 2008 saakka. Lottomatican paidassa hän pelasi myös ensimmäistä kertaa urallaan Euroliigaa. 

Kaudeksi 2008–2009 Jón liittyi takaisin KR:iin, mutta siirtyi kesken kauden Benetton Trevisoon. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi espanjalaiseen CB Granadaan. Kesällä 2011 Jón siirtyi Basket Zaragozaan. ja kesällä 2014 CB Málagaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Euroliigan pelaajaprofiili 
*NBA Draft
Dettifoss

**Dettifoss** on vesiputous Jökulsárgljúfurin kansallispuistossa Pohjois-Islannissa. Putous on Jökulsá á Fjöllum joessa, joka virtaa Vatnajökullista merelle. Putoukset ovat yli 100 metriä leveitä ja 44 metriä korkeita. Sen virtausmäärä on Euroopan vesiputouksista suurin sillä vettä virtaa 500 m3/s. Dettifoss on myös sävelmä jonka Jón Leifs nimesi putousten mukaan. Elokuvassa Prometheus putous kuvaa esihistoriallista maailmaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Dettifoss waterfall sivusto