open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lovisa Stads Musikkapell

**Lovisa Stads Musikkapell** (Loviisan kaupungin soittokunta) oli vuonna 1888 perustettu suomalainen soittokunta Loviisasta. Orkesteri saavutti 120 vuoden iän vuonna 2008.
Toiminta jatkui 1.1.2021 asti.

## Diskografia
* Muistoja - minnen, (1988)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Jormasjärvi

**Jormasjärvi** on Itä-Suomessa, Kainuun Sotkamossa sijaitseva järvi. Se kuuluu Oulujoen vesistöön ja laskee pohjoispäästään Jormasjokea Nuasjärven Jormaslahteen. Nuasjärvi laskee edelleen Oulunjärven ja Oulujoen kautta Perämereen. Kolmisoppi laskee Tuhkajokea pitkin Jormasjärveen.

Jormasjärven pinta-ala on 20,5 neliökilometriä. Suurin syvyys 28 metriä ja keskisyvyys 5,8 metriä. Vesi on tummaa. Suurimmat saaret ovat Sääskinen ja Honkinen.

Talvivaaran kaivos on pilannut Jormasjärven vettä. Kainuun ELY-keskuksen tutkimustulosten (2018) perusteella virkistyskäytölle, kuten uimiselle, veden käytölle pesu- tai löylyvetenä tai kalastukselle ja kalojen elintarvikekäytölle ei kuitenkaan ole estettä Jormasjärven, Rehjan, Nuasjärven ja Laakajärven tai niiden alapuolisten vesistöjen osalta. Eviran yleisten suositusten mukaisesti suurimpien petokalayksilöiden syöntiä tulisi rajoittaa elohopeapitoisuuksien vuoksi, kuten kaikkialla Suomessa.

## Lähteet
Jakub Šrámek

**Jakub Šrámek** (s. 4. maaliskuuta 1993) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa Extraliga-joukkue HC Litvínovissa. Hän laukoo oikealta.

## Ura
### Seuraura
Šrámek aloitti jääkiekon 3-vuotiaana HC Litvínovissa. Hän oli kaudella 2009–2010 joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 18+20=38 ja jakoi Litvínovin sisäisen tehotilaston voiton Marek Švarcin kanssa lukemalla +16. Kaudella 2010–2011 Šrámek oli seuran U20-junioreiden toiseksi paras maalintekijä Jakub Matain kanssa. Hän vahvisti myös Litvínovin U18-joukkuetta kevään 2011 pudotuspeleissä, joissa Šrámek jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Jakub Procházkan kanssa tehoilla 3+4=7. 

Kaudella 2011–2012 Šrámek oli tehoilla 27+26=53 Litvínovin U20-joukkueen paras pistemies ja syöttäjä sekä jakoi joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Pavol Smolkan kanssa. Hän sijoittui koko NOEN Extraliga U20:n pistepörssissä toiseksi edellään vain Georg Mavrojanidis. Šrámek jakoi Smolkan kanssa sarjan maalipörssin kolmannen sijan. Hän voitti myös Litvínovin sisäisen tehopörssin lukemalla +30. Šrámek debytoi kauden aikana myös Extraligassa, jossa hän sai tililleen seitsemän runkosarja- ja kaksi karsintasarjan ottelua jääden niissä ilman tehopisteitä.

Kauden 2012–2013 Šrámek aloitti yhdysvaltalaisen juniorisarja WSHL:n Long Beach Bombersissa. Marraskuussa 2012 hän palasi kuitenkin kasvattajaseuraansa Litvínoviin, jonka U20-joukkueen kapteenina Šrámek toimi. Hän oli tehoilla 15+25=40 joukkueen paras syöttäjä sekä toiseksi paras pistemies ja maalintekijä Pavel Písaříkin jälkeen. Šrámek ei pelannut kauden aikana Litvínovin Extraliga-joukkueessa, mutta hän pelasi miesten pelejä muutaman ottelun 1. Národní Hokejová Ligan HC Mostissa sekä 2. Národní Hokejová Ligan HC Draci Bílinassa.

Šrámek siirtyi kaudeksi 2013–2014 Suomeen ja Mestis-joukkue Jokipoikiin. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 14+14=28 ja jakoi kevään 2014 pudotuspeleissä Jokipoikien sisäisen tehotilaston voiton Jarkko Immosen ja Otto Karvisen kanssa lukemalla +1. Kaudeksi 2014–2015 Šrámek palasi HC Litvínoviin, jossa hänen ensimmäinen kokonainen Extraliga-kautensa toi 47 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa tehot 8+4=12. Šrámek voitti kauden päätteeksi Tšekin-mestaruuden.

### Maajoukkueura
Šrámek on pelannut seitsemän nuorten ja 11 poikien maaottelua.

## Tilastot

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Lappböle Hornkapell

__NOTOC__
**Lappböle Hornkapell** on suomalainen puhallinyhtye Kirkkonummelta. Yhtye on perustettu vuonna 1903 harrastajaorkesterina Pohjois-Kirkkonummella Lapinkylässä. Orkesterin historiaan kuuluu "kovan harjoituksen" aikoja, mutta myös paljon taukoja. Tiedetään, että orkesteri toimi vuosisadan alussa ja jonkin aikaa 1920-luvulla, jonka jälkeen vuonna 1963 orkesteri herätettiin uudelleen henkiin. Siitä asti orkesteri on soittanut kaikenlaista musiikkia joulumusiikeista ja hymneistä tanssi- ja viihdemusiikkiin.

Aikojen saatossa orkesteria ovat johtaneet Gustav Heiskanen, Erik Sikström, Veikko Gisselberg, Per-Olof Munck, Juha Määttänen, Moa Thors ja John Kotka. Moa Thorsin aikana Lappböle Hornkapell kasvoi puhallinorkesterista sinfoniseksi puhallinorkesteriksi. Nykyinen kapellimestari on syksyllä 2016 aloittanut Arttu Sipilä.

Lappböle Hornkapell esiintyy täysimittaisen puhallinorkesterikokoonpanon lisäksi pienemmällä seitsikko-kokoonpanolla.

## Diskografia
* Friska vindar, (1985)

## Aiheesta muualla
* Kotisivu 
* facebook https://www.facebook.com/lappbolehornkapell/
*http://www.aanitearkisto.fi/firs2/nimi.php?Id=Lappb%F6le+Hornkapell 

## Lähteet
*Alku - Lappböle Hornkapell 
### Viitteet
Japaninbulbuli

**Japaninbulbuli** (*Hypsipetes amaurotis*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Japaninbulbulia tavataan Aasian itäosissa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen Etelä-Koreassa ja yleinen Filippiineillä. Sen kannankehitys on nouseva, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Prithviraj Kapoor

**Prithviraj Kapoor** (; 3. marraskuuta 1906 Samundri – 29. toukokuuta 1972 Bombay) oli intialainen näyttelijä. Häntä pidetään uranuurtajana intialaisessa teatterissa ja hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Intian valtio palkitsi Kapoorin Padma Bhushan -palkinnolla vuonna 1969 ja Dadasaheb Phalke -palkinnolla vuonna 1971.

Kapoor kuoli syöpään 65-vuotiaana.

## Perintö
Prithviraj Kapoorin jälkeläiset ovat vaikuttaneet merkittävästi hindinkieliseen elokuvateollisuuteen. Hänen kolmesta pojastaan, Raj Kapoorista, Shammi Kapoorista ja Shashi Kapoorista, tuli näyttelijöitä ja elokuvantekijöitä. Monet näiden lapsista, kuten Randhir Kapoor, Rishi Kapoor, Rajiv Kapoor, Karan Kapoor, Kunal Kapoor ja Sanjana Kapoor, ovat työskennelleet elokuva-alalla joko näyttelijöinä tai elokuvantekijöinä. Randhirin tyttäret Karisma Kapoor ja Kareena Kapoor sekä Rishin poika Ranbir Kapoor ovat menestyneitä näyttelijöitä.

## Valikoitu filmografia
* *[[Alam Ara]]* (1931)
* *[[Vidyapati]]* (1937)
* *[[Sikandar (vuoden 1941 elokuva)|Sikandar]]* (1941)
* *[[Katkera rakkaus]]* (*Awara*, 1951)
* *[[Anand Math]]* (1952)
* *[[Pardesi (vuoden 1957 elokuva)|Pardesi]]* (1957)
* *[[Mughal-E-Azam]]* (1960)
* *[[Harishchandra Taramati]]* (1963)
* *[[Zindagi (vuoden 1964 elokuva)|Zindagi]]* (1964)
* *[[Sikandar-E-Azam]]* (1965)
* *[[Heer Raanjha]]* (1970)
* *[[Kal Aaj Aur Kal]]* (1971)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Kultasiipibulbuli

**Kultasiipibulbuli** (*Hemixos flavala*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Kultasiipibulbulia tavataan laajalla alueella Intian niemimaan pohjoisosissa ja Kaakkois-Aasiassa. Sen on kuvattu olevan pääasiassa harvinainen ja paikallinen, mutta paikallisesti yleinen Thaimaan pohjoisosissa, Laosissa ja Vietnamissa. Lajin levinneisyysalue on kuitenkin laaja ja kannankehitys vakaa, joten se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Hemixos castanonotus

***Hemixos castanonotus*** on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

Lajia tavataan Kiinassa, Hongkongissa ja Vietnamissa. Sen on kuvattu olevan usein yleinen. Kiinan kannaksi on arvioitu 10&nbsp;000–100&nbsp;000 pesivää paria. Lajin kannankehitys on nouseva, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Komorienmustabulbuli

**Komorienmustabulbuli** (*Hypsipetes parvirostris*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Komorienmustabulbulia tavataan vain Iso-Komorin saarella Komoreilla. Se on suhteellisen yleinen, mutta populaatiotrendi on laskeva. Lisäksi laji elää melko rajatulla alueella, joten se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

## Lähteet
Réunioninbulbuli

**Réunioninbulbuli** (*Hypsipetes borbonicus*) eli aikaisemmalta nimeltään mauritiuksenbulbuli on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Réunioninbulbulia tavataan kotoperäisenä Réunionin saarella. Sen kannaksi on arvioitu 41&nbsp;000 yksilöä, ja sen kannankehitys on runsastuva. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

## Lähteet
Too Much Johnson

**Too Much Johnson** on Orson Wellesin ohjaama mykkäelokuva vuodelta 1938.

Herkästi syttyvälle nitraattifilmille kuvatun elokuvan luultiin hävinneen ikuisiksi ajoiksi Wellesin kodissa vuonna 1970 sattuneessa tulipalossa, mutta siitä löytyi kopio vuonna 2013 varastosta Pordenonen kaupungissa Italiasta. Se entistetään ja esitetään yleisölle Italiassa Giornate del Cinema Muton mykkäfilmifestivaalilla Pordenonessa lokakuussa 2013. Sen jälkeen se on tarkoitus esittää Yhdysvalloissa New Yorkissa, ja jos rahoitus saadaan kuntoon, se on nähtävissä internetissä.

Elokuva oli tarkoitettu William Gilletten kirjoittaman, Wellesin teatteriseurueen esittämän 1800-luvulle sijoittuvan kolmiosaisen farssinäytelmän *Too Much Johnson* esityksen esinäytöksiksi, mutta Welles ei tehnyt elokuvaa valmiiksi syistä, joiksi on arvailtu esimerkiksi näyttelijöiden vaatimat lisäkorvaukset. Ilman elokuvaa näytelmän esitys lässähti, eikä sitä viety Broadwaylle kuten oli ollut tarkoitus. 

Näyttelijöissä oli teatteriseurueen näyttelijöitä: Joseph Cotten, Arlene Francis, Howard Smith, Edgar Barrier, Mary Wickes ja Wellesin tuolloinen vaimo Virginia Nicholson taiteilijanimellä Anna Stafford. Pienessä roolissa nimettömänä avustajana elokuvassa on tiettävästi Judith Tuvim, joka myöhemmin tunnetaan nimellä Judy Holliday.

*Too Much Johnson* oli Wellesin toinen elokuva. Ensimmäinen oli lyhytelokuva *[[Hearts of Age]]*, jonka hän teki 1934 koulussa ystävänsä William Vancen kanssa.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Huume (albumi)

__NOTOC__
**Huume** on rap-duo Euro Crackin ensimmäinen kokopitkä albumi, joka julkaistiin Fullsteam Recordsin kautta 28. kesäkuuta 2013. Albumin kappaleesta ”Spacedout” julkaistiin musiikkivideo helmikuussa 2013, ja kappaleesta ”Douppiidouppaa” saman vuoden maaliskuussa. Toukokuussa julkaistiin albumin kolmantena näytekappaleena kappale ”Pojatonhuudeilla”, ja kolmas musiikkivideo julkaistiin kesäkuussa kappaleesta ”Kräkkäkränkkä”. Neljäs musiikkivideo julkaistiin joulukuussa 2013 kappaleesta ”Oleniinkuolet”.

Albumi julkaistiin kaiken kaikkiaan viidessä eri formaatissa: CD:nä, vinyylinä, kasettina, muistitikkuna ja digitaalisena julkaisuna, ja nimeensä viitaten sen fyysiset julkaisumuodot julkaistiin minigrip-pussissa. *Huume* nousi ilmestyttyään Suomen virallisen albumilistan seitsemännelle sijalle ja vietti listalla kahdeksan viikkoa.

Albumin kappale ”Mikskukaa” sisältää samplen Kari Tapiirin kappaleesta ”Miksi kukaan”.

## Kappaleet
### Nousut
# 
# 
# 
# 
# 
#  (mukana Aaro DiCosta)
# 
# 

### Laskut
#  (mukana Khid, Ameeba & Lommo)
# (mukana Kube)
#
# (mukana Kari Tapiiri)
# (mukana Ameeba)
#
#
#

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Keskisuomalainen: *suopea*
* Nyt.fi: 
* Redrum-187: 

## Lähteet
Mustabulbuli

**Mustabulbuli** (*Hypsipetes madagascariensis*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Mustabulbulia tavataan Komoreilla, Madagaskarissa, Mayottella ja Seychelleillä. Sitä on kuvattu yleisestä runsaslukuiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Mustabulbuli on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Punanokkabulbuli

**Punanokkabulbuli** (*Hypsipetes leucocephalus*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Punanokkabulbulia tavataan laajalla alueella Intian niemimaalla ja Itä- ja Kaakkois-Aasiassa. Sitä on kuvattu melko yleisestä hyvin yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Sevastopol (1911)

**Sevastopol** () oli Venäjän keisarikunnan laivaston vuonna 1911 vesille laskettu Gangut-luokan taistelulaiva, joka nimettiin vuosina 1854–1855 käydyn Sevastopolin piirityksen mukaan.

## Valmistus

Keisari Nikolai II tilasi aluksen duuman vastustuksesta huolimatta vuoden 1908 lopulla Itämeren telakalta Pietarista, missä köli laskettiin 16. kesäkuuta 1909. Alus laskettiin vesille kaksi vuotta myöhemmin 27. kesäkuuta 1911 ja valmistui 17. marraskuuta 1914.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Helsinkiin sijoitettuun 1. taistelulaivaprikaatiin, jonka tehtävänä oli suojata pääkaupunkia estämällä kulku Porkkalankapeikosta.

Ensimmäisessä maailmansodassa *Sevastopol* suojasi Suomenlahtea saksalaisten hyökkäyksiltä ja avusti miinalaivoja sisaralustensa kanssa. Alus oli Liepājan lähistöllä 27. elokuuta, mikä oli pisin purjehdus Suomenlahden ulkopuolelle sodan aikana. Alus ajoi karille 10. syyskuuta, minkä seurauksena se oli korjattavana kaksi kuukautta. Aluksella syttyi 17. lokakuuta ruutipalo, joka vaati kaksi kuolonuhria, useiden muiden saadessa palovammoja. Aluksen miehistö osallistui helmikuun vallankumoukseen bolševikkien puolella. Brest-Litovskin rauhan mukaan Venäjän oli evakuoitava joukkonsa Helsingistä maaliskuussa 1918 tai internoitava aluksensa itsenäiseen Suomeen. *Sevastopol* ja sen sisaralukset lähtivät Helsingistä 12. maaliskuuta ja saapuivat Kronstadtiin viisi päivää myöhemmin. Aluksen miehistö osallistui Kronstadtin kapinaan maaliskuussa 1921 kärsien tappion, minkä jälkeen se uudelleennimettiin 31. maaliskuuta 1921 *Parižskaja kommunaksi* Pariisin kommuunin mukaan. Alus siirrettiin 22. marraskuuta 1929 Mustanmeren laivastoon.

Toisessa maailmansodassa alus oli Sevastopolissa tukien tykeillään kaupungin puolustusta, kunnes se evakuoitiin Potiin 22. maaliskuuta 1942. *Parižskaja kommunaa* ei uskallettu siirtää merelle saksalaisten upotettua lähes koko Mustanmeren laivaston lentokoneillaan. Alus palasi Sevastopoliin 5. marraskuuta 1944 saaden palkinnoksi toimistaan Punalipun kunniamerkin 8. heinäkuuta 1945. Sodan jälkeen alus oli koululaivana 24. heinäkuuta 1954 alkaen. Alus hinattiin 17. helmikuuta 1956 romutettavaksi Kasmyšin Batiin.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Kermit K. Beahan

**Raymond "Kermit" King Beahan** (9. elokuuta 1918 Joplin, Missouri – 10. maaliskuuta 1989 Clear Lake City, Texas) oli yhdysvaltalainen kenraaliluutnantti. Hän pudotti Fat Man -atomipommin Nagasakiin. Tehtävä oli monin tavoin hankala suorittaa, sillä sen aikana tapahtui useita vaikeuttavia asioita. Siksi pääkohteeksi suunniteltu Kokura välttyi pommitukselta. Pommi osui n. 5 km ohitse suunnitellusta kohteestaan, joka oli asevälinetehdas.

Kapteenin arvoisena Beahan osallistui *Silverplate-projektiin*. B-29-tyypin raskas pommituskone Great Artiste nimettiin viittauksena Beahaniin. Hänen toinen kutsumanimensä oli *Honeybee*, sillä Beahan oli yksikössään laajaa arvostusta kerännyt. Beahanin miehistö väitti tämän osuvan korkealta hyvin pieneen kohteeseen, josta juontui nimitys: ”Suuri taitaja” (). Väitetyn kohteen koko vaihteli kurkkutynnyristä kolikkoon lähdemaininnan mukaan.

Myöhemmässä haastattelussaan Beahan mainitsi toivovansa, että hän olisi kaikkein viimeinen sotilashenkilö, joka joutuu pudottamaan atomipommin elävien ihmisten päälle. Akselivaltioiden alueille suuntautuvissa pommituksissa sekä hyökkäyksissä Beahan haavoittui vakavasti kahdesti. Siitä hän sai Purppurasydämen (Purple Heart) ansiopalkinnon.

## Katso myös
*Charles Sweeney
*Thomas W. Ferebee
*James F. Van Pelt, Jr.
*Paul Tibbets
*Bockscar

## Lähteet

* 
* 
* 

### Viitteet
JoKa

**JoKa** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Joensuun Kataja, urheiluseura
* Joutsenon Kataja, urheiluseura.
Englannin rugby union -maajoukkue

**Englannin rugby union -maajoukkue** on Englannin kansallinen Rugby union -joukkue. Se pelasi ensimmäisen kansainvälisen ottelunsa jo vuonna 1871. Kotiottelunsa Englanti pelaa Lontoossa sijaitsevalla Twickenham Stadiumilla.

Maailman parhaisiin rugbymaihin kuuluva Englanti voitti vuonna 2003 tähän asti ainoan maailmanmestaruutensa kukistettuaan finaalissa Australian 20–17. Loppuottelun häviävänä osapuolena joukkue on ollut vuosien 1991, 2007 ja 2019 kisoissa.

Englanti on voittanut Six Nations Championshipin mestaruuden 40 kertaa, sijoittunut toiseksi 32 kertaa ja kolmanneksi 19 kertaa (vuoteen 2019 mennessä).

Englanti oli toukokuussa 2020 kansainvälisen rugbyliitto IRB:n rankingissa kolmannella sijalla.

## Arvokisat
### MM-kisat
*1987: *Puolivälierissä*
*1991: *Hopeaa*
*1995: *Neljäs* 
*1999: *Puolivälierissä*
*2003: **Maailmanmestaruus**
*2007: *Hopeaa* 
*2011: *Puolivälierissä* 
*2015: *Karsiutui alkulohkon jälkeen*
*2019: *Hopeaa*

## Lähteet
*Englannin rugbymaajoukkueen saavutukset the-sports.org-sivustolla 
### Viitteet
Intiaani (albumi)

**Intiaani** on helsinkiläisen laulaja-lauluntekijä Kari Tapiirin 13. kesäkuuta 2012 julkaistu debyyttialbumi. Albumi julkaistiin Timmion Recordsin kautta, ja sen kappaleista "Maailmanpyörä", "Intiaani", "Symbioosi" ja "Olen ollut" on julkaistu musiikkivideot.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Keskisuomalainen: *negatiivinen*
* Soundi: 

## Lähteet
Tongan rugby union -maajoukkue

**Tongan rugby union -maajoukkue**, lempinimeltään ***`Ikale Tahi*** eli *Merikotkat*, on Tongan kansallinen Rugby union -joukkue. Valtion pienestä koosta huolimatta joukkue on yksi lajin parhaista, ja toukokuussa 2020 se oli kansainvälisen rugbyliitto IRB:n maailmanrankingissa 13. sijalla. Rugby unionia pidetään myös Tongan kansallisurheilulajina. 

Tonga on pelannut maailmanmestaruuskilpailuissa kahdeksan kertaa. Joukkue on jäänyt ainoastaan vuoden 1991 kisojen ulkopuolelle. Lopputurnauksessa Tonga ei kuitenkaan ole onnistunut kertaakaan etenemään lohkovaihetta pidemmälle. MM-kisoissa 2011 se voitti alkulohkon ottelussa Ranskan, joka saavutti lopulta hopeaa.

Tonga on sijoittunut World Rugby Pacific Nations Cupissa toiseksi 2011, 2017 ja 2018 sekä kolmanneksi 2012, 2013, 2015 ja 2016. 

Joukkueen erityispiirre on kailao-sotatanssista muodostetun *sipi tau*n esittäminen ennen ottelun alkua.

## Arvokisat
### MM-kisat
Lähde: The-sports.org & Telegraph
*1987: *Putosi lohkovaiheessa*
*1995: *Putosi lohkovaiheessa*
*1999: *Putosi lohkovaiheessa*
*2003: *Putosi lohkovaiheessa*
*2007: *Putosi lohkovaiheessa*
*2011: *Putosi lohkovaiheessa*
*2015: *Putosi lohkovaiheessa*
*2019: *Putosi lohkovaiheessa*

## Lähteet
Sameaolkiyökkönen

**Sameaolkiyökkönen** (*Mythimna impura*) on erittäin yleinen ja runsaslukuinen keski- ja loppukesän yöperhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Sameaolkiyökkösen kanssa varsin samannäköisiä ovat muutamat *[[Mythimna]]*-suvun lajit, etenkin vaaleaolkiyökkönen (*Mythimna pallens*) sekä ruoko-olkiyökkönen (*Mythimna straminea*), joskin sameaolkiyökkönen on näitä pienempi. Etusiivet ovat pituuteensa nähden leveähköt ja ulkoreunastaan tasaiset, joskin pyöreäkärkiset. Etusiipien pohjaväri on harmaankellertävä ja valkoiset siipisuonet antavat siivelle voimakkaasti juovikkaan ulkoasun. Ulompi poikkiviiru erottuu siivellä muutamana mustana pisteenä. Etusiiven alapinta on keskiosastaan laajalti mustahko. Takasiivet ovat jokseenkin tasaisen mustanharmaat, joskus ulkoreunasta vaaleammat, ja niitä reunustavat siipiripset ovat valkeat. Siipiväli 30&ndash;35 mm.

## Levinneisyys ja lentoaika
Lajin levinneisyys ulottuu Pyreneiltä pohjoisen Keski-Euroopan ja Pohjois-Euroopan kautta Lähi-itään ja Keski-Aasian vuoristoihin ja Japaniin asti. Suomessa levinneisyysalue ulottuu etelästä likimain Kemi–Kajaani-linjalle. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun loppupuolelta elokuun lopulle huipun ollessa heinäkuun lopulla. Mahdollisesti joinakin vuosina toinen sukupolvi lentää elo-syyskuussa.

## Elinympäristö ja elintavat
Sameaolkiyökköstä tavataan etenkin avoimilla, kosteapohjaisilla paikoilla, kuten rantaniityillä, mutta myös kulttuuriympäristöissä ja se on yksilömäärältään usein runsaslukuinen. Perhoset lentävät yöllä ja tulevat valolle, satunnaisemmin syötille. Keskenkasvuinen toukka talvehtii.

## Ravintokasvi
Toukka elää erilaisilla heinillä ja saroilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* Vlindernet 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa
Vaaleaolkiyökkönen

**Vaaleaolkiyökkönen** (*Mythimna pallens*) on melko yleinen keski- ja loppukesän yöperhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Vaaleaolkiyökkönen muistuttaa varsin paljon etenkin sameaolkiyökköstä (*Mythimna impura*), mutta on yleissävyltään sitä vaaleampi ja etusiivet ovat muodoltaan enemmän pitkänomaiset. Siipien pohjaväri on oljenkellertävä, usein hieman punertavankeltainen, ja valkoiset siipisuonet antavat siiville ohuen pitkittäisviirutuksen. Ulomman poikkiviirun kohdalla erottuu joskus harvoin muutama musta piste. Alapinnoiltaan etusiivet ovat lähes valkeat. Takasiivet ovat melko valkeat, mutta ulkoreunan tuntumasta usein mustakehnäiset. Siipiväli 30&ndash;38&nbsp;mm.

## Levinneisyys ja lentoaika
Levinneisyys ulottuu Euroopasta sen pohjoisimpia osia lukuun ottamatta Pohjois-Aasian poikki Venäjän Kaukoitään. Suomessa sitä tavataan harvakseltaan ainakin Etelä-Lappiin saakka. Ensimmäinen sukupolvi lentää kesäkuun lopulta elokuun lopulle ja huomattavasti vähälukuisempi toinen sukupolvi joinakin vuosina elokuun lopulta lokakuun alkuun.

## Elinympäristö ja elintavat
Vaaleaolkiyökkönen viihtyy avoimilla ja kosteapohjaisilla paikoilla sekä kulttuuriympäristöissä ja muistuttaa sikäli elintavoiltaan sameaolkiyökköstä. Vaaleaolkiyökkönen on kuitenkin lukumäärältään selvästi sameaolkiyökköstä vähäisempi ja esiintymiseltään enemmän paikoittainen. Perhoset tulevat valolle, heikommin syötille. Toukka talvehtii keskenkasvuisena.

## Ravintokasvi
Toukka elää erilaisilla heinillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* Vlindernet 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa
Maja Keuc

**Maja Keuc** (s. 16. tammikuuta 1992 Maribor) on slovenialainen laulaja. Hän nousi julkisuuteen *[[Got Talent|Slovenija ima talent]]* -kykyjenetsintäkilpailusta, jossa sijoittui vuonna 2010 toiseksi.

Keuc on julkaissut kaksi studioalbumia.

## Eurovision laulukilpailu 2011
Keuc edusti Sloveniaa vuoden 2011 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan *"[[No One (Maja Keucin kappale)|No One]]"*. Hän selvisi semifinaalista loppukilpailuun, jossa sijoittui lopulta 13. sijalle, 96 pisteellä.

### Studioalbumit
**[[Indigo (Maja Keuc album)|Indigo]]* (2011)
**Fairytales* (2016)

## Lähteet
Ruoko-olkiyökkönen

**Ruoko-olkiyökkönen** (*Mythimna straminea*) on harvinaisehko rantaruovikoiden yöperhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Ruoko-olkiyökkönen muistuttaa väritykseltään ja kuvioinniltaan erityisen paljon sameaolkiyökköstä (*Mythimna impura*) sekä vaaleaolkiyökköstä (*Mythimna pallens*). Etusiipien pohjaväri on kellertävän harmaa tai harmahtavan kellanpunainen ja etenkin siipisuonten ympärillä tasaisesti mustakehnäinen. Valkoiset siipisuonet antavat etusiiville pitkittäisjuovaisen kuvioinnin. Siiven keskiosa paksun valkoisen siipisuonen tuntumassa on värjäytynyt pitkittäissuunnassa voimakkaasti mustansävyiseksi. Ulomman poikkiviirun kohdalla siivessä on yleensä useita mustia pisteitä. Takasiivet ovat melko valkeat, mutta etenkin siipisuonten kohdalla on voimakkaasti mustaa väriä. Lisäksi hyväkuntoisilla perhosyksilöillä näkyy edestä päin katsottaessa pään takana kolme violetinsävyistä poikkijuovaa. Siipiväli 30&ndash;35 mm.

## Levinneisyys ja lentoaika
Ruoko-olkiyökkösen levinneisyys ulottuu paikoittaisesti Keski-Euroopasta Uralille. Suomessa pohjoisimmat havainnot ovat suunnilleen Raahe–Lieksa-linjalta, mutta useimmat havainnot lajista keskittyvät Ahvenanmaalle, lounais- ja etelärannikoille sekä Keski- ja Itä-Suomen järviseuduille. Perhoset lentävät kesäkuun lopulta elokuun alkuun.

## Elinympäristö ja elintavat
Ruoko-olkiyökkösen elinympäristöjä ovat rantojen ruovikot, eikä sitä erityisemmin tavata niiden ulkopuolella. Perhosia houkuttavat sekä valo että syötit. Toukka piiloutuu päivisin ruokojen sisään ja talvehtii keskenkasvuisena.

## Ravintokasvi
Toukan ravintokasveja ovat järviruoko (*Phragmites australis*) sekä helvet (*Phalaris*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* Vlindernet 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa
Mihail Pervuhin

**Mihail Georgijevitš Pervuhin** (; 14. lokakuuta (J: 1. lokakuuta) 1904 Jurjuzan, Ufan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 22. heinäkuuta 1978 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen poliitikko ja diplomaatti. Pervuhin toimi Neuvostoliiton varapääministerinä vuosina 1940–1944 ja 1950–1955, ensimmäisenä varapääministerinä vuosina 1955–1957 sekä Neuvostoliiton suurlähettiläänä Saksan demokraattisessa tasavallassa vuosina 1958–1962.

Mihail Pervuhin allekirjoitti yhdessä Neuvostoliiton Helsingin-suurlähettilään Viktor Lebedevin sekä Suomen pääministerin Urho Kekkosen ja ulkoministeri Johannes Virolaisen kanssa Neuvostoliiton suurlähetystössä Helsingissä 26. tammikuuta 1956 asiakirjan, jonka nojalla Neuvostoliitto palautti Porkkalan vuokra-alueen Suomelle.

Pervuhin syntyi työläisperheeseen Uralilla ja liittyi kommunistipuolueeseen 15-vuotiaana. Hän opiskeli Moskovassa sähköinsinööriksi ja toimi pitkään voimalan johtajana, kunnes vuonna 1938 nimitettiin raskaan teollisuuden varaministeriksi, mistä hänen poliittinen uransa alkoi.

## Lähteet
Kiosked

**Kiosked Oy Ab** on vuonna 2010 perustettu suomalainen verkkomainonnan alalla toimiva yritys. Sen pääkonttori ja tuotekehitys ovat Espoossa, ja toimipisteitä on Britanniassa, Yhdysvalloissa ja Singaporessa. Yrityksen liikevaihto oli vuonna 2012 nolla. Työntekijöitä on 50.

Kiosked on valittu yhdeksi Vuoden 2012 Hopeahuipuista ja Wired.co-lehdessä Vuoden startup -yritysten joukossa viikon starupiksi. Vuoden 2012 Grand Onessa se sai Grand Prix’n ja valittiin parhaaksi b-to-b-palveluksi,. Sen toimitusjohtaja on Micke Paqvalén ja kehitysjohtaja Antti Pasila. Hallituksen puheenjohtaja on Tero Ojanperä, Vision + rahaston johtaja.

Kiosked on erikoistunut automaattiseen verkkomainontaan tuottamalla älykkään alustan kautta innovatiivisia mainosformaatteja, joka integroituvat julkaisijan sisältöön. Kioskedin teknologia tunnistaa sen kohdan sisällöstä mistä sivua katsova henkilö on kiinnostunut ja tarjoaa siihen relevantin mainossisällön.

Kioskedin alustan kautta mainostajat voivat parantaa digitaalisten kampanjoidensa tehokkuutta, ja julkaisijat saavat uuden ja nopean tulolähteen. 

## Katso myös
*Thinglink

## Lähteet
Hännilänsalmen riippusilta

**Hännilänsalmen riippusilta** Nelostiellä Viitasaarella oli Keiteleen ylittävä teräsrakenteinen riippusilta. Suomen maanteille rakennettiin 1960-luvulla kuusi riippusiltaa, joista Hännilänsalmen silta oli ensimmäinen. Sillan suunnitteli DI Heimo Paavola TVH:n siltaosastolta, silta valmistui 1962. Betonikantisen sillan pääjänne oli 125 metriä ja molemmat reunajänteet 20 metriä. Hännilänsalmen silta purettiin vuonna 2010.

Ennen riippusillan valmistumista Hännilänsalmi oli ylitetty lossilla. 

## Sillan purku
Riippusilta tuli tiensä päähän 2000-luvun alussa. Raskaat ja leveät erikoiskuljetukset eivät voineet käyttää sitä. Silta korvattiin sen länsipuolelle rakennetulla teräsbetonisella ulokelaattapalkkisillalla, jonka kokonaispituus on 276 metriä. Se avattiin liikenteelle 12. lokakuuta 2009 ja vanha silta suljettiin.

Riippusilta purettiin talven 2009–2010 aikana. Murskattu betonikansi käytettiin maanrakennukseen, ja teräsosat, yhteensä noin 140 tonnia, menivät uusiokäyttöön. Osa teräspalkeista voitiin käyttää pienempien siltojen rakenteisiin. Sillan penkereet purettiin ja maisemoitiin.

## Lähteet
BeA-Group

**BeA GmbH** eli **BeA-Group** on saksalainen kiinnitystarvikkeiden valmistaja. Yhtiö on valmistanut mm. nauloja ja hakasia vuodesta 1910. Lisäksi yhtiö valmistaa naulaimia ja muita erilaisia kiinnitysalan tarvikkeita. Yrityksen toiminta on maailmanlaajuista. BeA:lla on vakituiset toimipisteet yli 30 maassa.

Suomessa BeA:n maahantuoja on Kiinnike-Heinonen Oy, jonka toimipiste sijaitsee Kauhajoella Etelä-Pohjanmaalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* BeA Deutschland
Aino Siitonen

**Aino Iida Inkeri Siitonen** (s. 29. syyskuuta 1994) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja ja häntä valmentaa Reijo Siitonen.  

Siitosen ennätys on sekä ulko- että sisäradoilla 430 cm vuodelta 2016.

## Ura
Siitonen karsiutui loppukilpailusta Rietin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013. Hän sijoittui kymmenenneksi alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tallinnassa 2015.

Siitonen on saavuttanut hopeaa Vaasan Kalevan kisoissa 2013 tuloksella 400&nbsp;cm, Porin Kalevan kisoissa 2015 uudella ennätyksellään 425 ja Oulussa 2016 tuloksella 410. Pronssille hän on sijoittunut Seinäjoen Kalevan kisoissa 2017 tuloksella 395 ja Lappeenrannan Kalevan kisoissa 2019 tuloksella 391. Sisäratojen SM-kilpailuissa Siitonen on saavuttanut pronssia vuosina 2013, 2014, 2016 ja 2018. 19-vuotiaiden Suomen-mestaruuden hän voitti ulko- ja sisäradoilla vuonna 2013 ja 22-vuotiaiden Suomen-mestaruuden ulkoradoilla vuonna 2015 ja sisäradoilla vuonna 2014 ja 2016. Suomi–Ruotsi-maaottelussa hän on kilpaillut vuosina 2013, 2014, 2015 ja 2016.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Arimaspi

**Arimaspi** on muinaiskreikkalaisissa kirjoituksissa esiintyvä taruolento. Pohjoisessa asuvat arimaspit ovat yksisilmäisiä ja viekkaita olentoja, jotka himoitsevat ja ryöstelevät griippien kultaa.

## Lähteet
Tove Slotte

**Tove Catarina Slotte-Elevant** (s. 2. elokuuta 1957 Turku) on suomalainen kuvittaja ja graafinen suunnittelija. Varsinaiselta koulutukseltaan hän on keraamikko. Hän valmistui taiteen kandidaatiksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1983.

Karjalohjalla asuva Slotte työskenteli Arabialla vuosina 1985–1993, jonka jälkeen hän toimi freelancerina vuoteen 2022 saakka. Slotten tunnetuimpia töitä ovat hänen Arabialle ja Iittalalle suunnittelemansa Muumi-aiheiset tuotteet. Hän on muun muassa suosittujen muumimukien kuvittaja.

## Lähteet
Luettelo Bahaman lentoyhtiöistä

Tämä on **luettelo [[lentoyhtiö]]istä**, jotka operoivat tai ovat operoineet Bahamalla.

## Nykyiset lentoyhtiöt

## Entiset lentoyhtiöt

## Katso myös
* Luettelo lentoyhtiöistä

## Lähteet
William Koskelin

**Karl William (K. W.) Koskelin** (16. toukokuuta 1865 Saarijärvi – 12. syyskuuta 1957 Jyväskylän maalaiskunta) oli suomalainen agronomi, pankinjohtaja, kunnallisneuvos ja kansanedustaja.

## Elämä
Koskelinin vanhemmat olivat nimismies Karl Konstantin Koskelin ja Aurora Stenbäck. Hän valmistui agronomiksi 1887. William Koskelin oli naimisissa 1898–1916 Agnes Fredrika Kahelinin (1874–1916) kanssa. Koskelin toimi Tarvaalan maanviljelyskoulun opettajana Saarijärvellä 1889–1890 ja omisti Kirrin tilan Jyväskylän maalaiskunnassa 1890–1908. Hän toimi Keski-Suomen maanviljelysseuran sihteerinä ja konsulenttina 1899–1919, Tampereen osakepankin Jyväskylän konttorin johtajana 1917–1922 ja Suomen maatalous-osakepankin Jyväskylän konttorin johtajana 1922–1936. Koskelin toimi lisäksi vt. lääninagronomina vuosina 1893 ja 1898 sekä Keski-Suomi-lehden maatalousosaston toimittajana 1901–1904. Koskelin sai kunnallisneuvoksen arvon 1922.

Koskelin oli Saarijärven tuomiokunnan edustajana talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Viimeksi mainituilla hän toimi myös talonpoikaissäädyn varapuhemiehenä.  Koskelin oli Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustajana 1907–1909 ja uudelleen 1910–1911 ja 1917, edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentinvaaleissa. Koskelin toimi myös Jyväskylän maalaiskunnan kuntakokouksen ja kunnallislautakunnan esimiehenä sekä kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hän oli lisäksi muun muassa Maatalousseurojen keskusliiton valtuuskunnan puheenjohtajana ja Keski-Suomen maanviljelysseuran esimiehenä.

## Perehe
William Koskelinin poika oli diplomi-insinööri ja *[[Ylioppilaslehti|Ylioppilaslehden]]* päätoimittaja Ilmari Koskiala. Hänen veljensä oli kansanedustaja Artturi Koskenkaiku.

## Lähteet
*
*Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961
*Martti Strangin GeneaNet-sukutietokanta

### Viitteet
Torbjørn Falkanger

**Torbjørn Getz Falkanger** (8. lokakuuta 1927 Strinda – 16. heinäkuuta 2013 Trondheim) oli norjalainen mäkihyppääjä ja olympiamitalisti.

Falkanger saavutti normaalimäen olympiahopeaa kotikisoissaan Oslossa 1952 hävittyään vain toiselle norjalaiselle Arnfinn Bergmannille. Falkanger vannoi myös Oslon talviolympialaisten urheilijoiden valan. MM-kilpailuissa Falkanger sijoittui vuonna 1950 viidenneksi ja vuonna 1954 kuudenneksi. Vuonna 1952 hänet palkittiin Holmenkollen-mitalilla. Falkanger voitti 10. tammikuuta 1954 Moskovan mäkikilpailun. Seuraavana vuonna Holmenkollenin kisoissa hän oli kolmas. Falkenger oli myös vahva ehdokas vuoden 1956 olympiakisoihin, mutta hän loukkaantui vakavasti karsintakilpailussa ja päätti uransa.

Falkanger kuoli Trondheimissa 16. heinäkuuta 2013, 85-vuotiaana.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Virran silta

**Virran silta** on Kausala–Jaala-maantiellä Iitissä oleva teräsrakenteinen riippusilta. Silta on valmistunut  vuonna 1964. Sen suunnitteli DI Heimo Paavola TVH:n siltaosastolta. Sillan  pääjänne on 114 metriä.

Silta on osa nykyistä seututietä 362. Se ylittää Kymenlaakson Pyhäjärven ja Iitin Kirkkojärven välisen salmen.

## Lähteet
Martintorni

**Martintorni** on Vantaan Martinlaaksossa sijaitseva 15-kerroksinen ja 56 metriä korkea tornitalo. Se on Vantaan toiseksi korkein asuinrakennus. Korson Astrum on korkein, 59 metriä ja siinä on 16 kerrosta. 

Martintorni rakennettiin vuosina 2010–2012 Martinlaakson ostarin päälle ja se sijaitsee aivan Martinlaakson rautatieaseman ja Martinlaakson linja-autoaseman vieressä. Martintornin erikoisuus on 13. kerroksessa sijaitseva suuri kattoterassipiha, jossa sijaitsevat myös taloyhtiön sauna- ja kerhohuonetilat. 15. kerros on teknisiä tiloja varten. Asuntoja rakennuksessa on 67.

## Historia
Ennen Martintornin rakentamista paikalla sijaitsi Martinlaakson aseman liikekeskus, jonka purkaminen aloitettiin 1. kesäkuuta 2010. Martintornin rakentaminen alkoi heti Martinlaakson ostarin rakentamisen jälkeen ja tornitalo kohosi nopeasti ostarin päälle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Sivu Martintornin rakennusvaiheista
Norbornadieeni

**Norbornadieeni** (C7H8) on bisyklisiin dieeneihin kuuluva hiilivety. Sitä voidaan pitää norbornaanin ja norborneenin tyydyttymättömänä johdannaisena. Norbornadieeniä käytetään orgaanisessa synteesissä ja ligandina organometallikemiassa. 

## Valmistus, reaktioita ja käyttö
Norbornadieeniä valmistetaan syklopentadieenin ja etyynin välisellä Diels–Alder-reaktiolla. 
:

Norbornadieeni toisiintuu kvadrisyklaaniksi UV-säteilyn  ja herkistimen, kuten asetofenonin tai katalyyttien kuten rodiumin tai palladiumin vaikutuksesta. Reaktio on Woodward–Hoffmann-sääntöjen mukaan kielletty, mutta tapahtuu säteilytyksen ja siirtymämetallikatalyytin vaikutuksesta. Reaktio on reversiibeli ja kvadrisyklaani hajoaa lämmityksen tai UV-säteilytyksen vaikutuksesta takaisin norbornadieeniksi.
:

Norbornadieeni muodostaa organometalliyhdisteitä lukuisten siirtymämetallien kanssa. Se on ainoa alkeeni, joka muodostaa komplekseja sekä raudan, ja ruteniumin että raskaampien siirtymämetallien, kuten hopean, rodiumin, palladiumin ja platinan kanssa. Norbornadieeni voi muodostaa komplekseja, joko molemmilla π-sidoksillaan, jolloin kompleksien rakenne on analoginen 1,5-syklo-oktadieenikompleksien kanssa tai vain toisella π-sidoksistaan. 

Norbornadieenistä voidaan valmistaa muun muassa hyönteismyrkkyjä. Esimerkiksi reaktio heksakloorisyklopentadieenin kanssa muodostaa tuotteena aldriiniä. Se on myös diamantaanin ja sumaneenin synteesin lähtöaine. Norbornadieenin reaktio dikobolttioktakarbonyylikompleksin kanssa johti Pauson–Khand-reaktion kehittämiseen. 

## Lähteet
Apollon Limassol

**Apollon Limassol** () on jalkapalloseura Limassolin kaupungista. Seura on perustettu huhtikuussa 1954. Se pelaa Kyproksen pääsarjassa Kyproksen jalkapalloliigassa. Kyproksen mestaruuden seura on voittanut kolmesti: 1991, 1994, 2006 ja 2022. Kyproksen Cupin Apollon on voittanut seitsemän kertaa ja Super Cupin kerran.
Jalkapallon ohella seuralla on myös koripallo- ja lentopallojoukkueet.

## Lähteet
Juho Pyy

** Johan (Juho) Pyy** (19. lokakuuta 1884 Viipurin maalaiskunta – 22. maaliskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen pienviljelijä, taloustirehtööri ja kansanedustaja.

Pyy työskenteli renkinä ja kuskipoikana 1897–1901 ja oli sitten työssä naulatehtaassa vuoteen 1913 saakka. Tämän jälkeen hän oli asutustilallisena ja pienviljelijänä Viipurin maalaiskunnassa vuosina 1913–1939. Pyy toimi lisäksi Viipurin maalaiskunnassa Suurperon asutusalueen yhteismetsähallinnon kirjanpitäjänä ja oli puutavaramyyntien järjestäjänä noin 20 vuoden ajan sekä Viipurin maalaiskunnan asutusneuvojana 8 vuoden ajan. Pyy oli vangittuna poliittisista syistä Suomen sisällissodan jälkeen 1918. Pyy sai taloustirehtöörin arvon 1951.

Pyy oli sosialidemokraattisen puolueen kansanedustajana 1930–1933 ja uudelleen 1935–1951 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä 1930–1945, Kymen läänin läntistä vaalipiiriä 1945–1948 ja Kymen läänin vaalipiiriä 1948–1951. Pyy palasi eduskuntaan 1935 kesken edustajakautensa kuolleen SDP:n Hilja Pärssisen tilalle. Pyy oli myös presidentin valitsijamiehenä vuosien 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa.

Pyy oli Viipurin maalaiskunnan kunnanvaltuuston ja kunnallislautakunnan jäsenenä ja kuului muun muassa Karjalan liiton liittohallitukseen ja Suomen pienviljelijäin liiton hallitukseen.

Pyyn vanhemmat olivat muonamies Johan Pyy ja Marja Kurri. Juho Pyy oli naimisissa kaksi kertaa:
* 1907–1949 Maria Sofia Laavola (k. 1949) kanssa
* vuodesta 1950 Hilma Korhosen kanssa

## Lähteet
*
Elio Petri

**Elio (Eraclio) Petri** (29. tammikuuta 1929 Rooma – 10. marraskuuta 1982 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.

Petri työskenteli Italian kommunistipuoleen lehden L'Unitàn toimittajana, oli mukana käsikirjoittamassa Giuseppe De Santisin elokuvaa *[[Lyönnillä 11]]* (*Roma ore 11*, 1952) ja teki useita dokumenttielokuvia. Hänen ensimmäinen näytelmäelokuvansa oli Marcello Mastroiannin tähdittämä rikoselokuva *[[Murhaaja saapuu]]* (*L’assassino*) vuonna 1961. Leonardo Sciascian romaaniin perustuva mafiakuvaus *A ciascuno il suo* (”Jokaiselle omansa”, 1967) voitti neljä Nastro d’argentoa ja Cannesin elokuvajuhlien palkinnon.

Petrin parhaana elokuvana pidetään Oscarin saanutta kriittistä viranomaiskuvausta *[[Epäilyksen ulkopuolella]]* (*Indagine su un cittadino al di sopra di ogni sospetto*, 1970). Mustan huumorin sävyttämä *[[Työväenluokka nousee taivaaseen]]* (*La classe operaia va in paradiso*, 1971) palkittiin Cannesin Kultaisella palmulla ja David di Donatellolla vuoden parhaana elokuvana. Syöpään kuolleen ohjaajan viimeinen elokuva oli italialaista televisiota satiirisesti kuvaava *Buone notizie* (”Hyviä uutisia”) vuonna 1979.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Joanna Rees

**Joanna Rees** voi tarkoittaa:
* Joanna ”Jo” Rees, brightonilainen kirjailija
* Joanna Rees, yhdysvaltalainen pääomasijoittaja
Karisalmen silta

**Karisalmen silta** Asikkalassa on vuonna 1969 valmistunut teräsrakenteinen riippusilta. Se on osa Pulkkilanharjua pitkin kulkevaa seututie 314:ää. Silta ylittää Karinsalmen, joka on  Päijänteen Asikkalanselän ja Hinttolanselän välinen salmi. 

Karisalmen silta on teräsbetonikantinen, sen pääjänne on 125 metriä ja molemmat reunajänteet 25 metriä. Sillan suunnittelija on tekniikan lisensiaatti Hannu Myllymäki insinööritoimisto Pontek Ky:stä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Stefano Vanzina

**Stefano Vanzina** (19. tammikuuta 1915 Rooma – 13. maaliskuuta 1988 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja, joka muistetaan parhaiten 1950-luvun alun komedioistaan. Hänet tunnetaan taiteilijanimellä **Steno**.

Vanzina opiskeli lakia Rooman yliopistossa ja työskenteli pilalehti *Marc’Aurelion* kirjoittajana. 1930-luvun lopulla hän alkoi käsikirjoittaa ohjaaja Mario Mattolin ja koomikko Erminio Macarion elokuvia. Vanzinan ensimmäinen ohjaustyö oli Mario Monicellin kanssa tehty *Al diavolo la celebrità* (”Piru vieköön kuuluisuudet”, 1949). Sen jälkeen hän ohjasi muun muassa 13 Totò-elokuvaa, joihin kuuluu Italian ensimmäinen värielokuva *Totò a colori* (”Totò väreissä”, 1952). Vanzinan muista ohjaustöistä tunnetuin on Alberto Sordin tähdittämä *Un americano a Roma* (”Amerikkalainen Roomassa”, 1954). Hän teki 1980-luvulle jatkuneen uransa aikana myös useita rikoselokuvia.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Todd Bennett

**Todd Anthony Bennett** (6. heinäkuuta 1962 Southampton – 16. heinäkuuta 2013 Bartley, Hampshire) oli brittiläinen pikajuoksija, olympiamitalisti ja sisäratojen Euroopan mestari.

Bennett voitti 400 metrillä alle 20-vuotiaiden Euroopan mestaruuden Utrechtissa 1981. Aikuisten tasolla hän saavutti 4×400 metrin viestinjuoksun olympiahopeaa Los Angelesissa 1984. Soulissa 1988 Britannian pitkän viestin joukkue sijoittui viidenneksi. 400 metrillä Bennett ei olympiatasolla selviytynyt loppukilpailuun. Ulkoradoilla Bennett voitti pitkässä viestissä MM-pronssia Helsingissä 1983 ja EM-hopean Ateenassa 1982. Sisäradoilla Bennett saavutti 400 metrillä MM-hopeaa Pariisissa 1985 ja kaksi Euroopan mestaruutta (Pireus 1985 ja Liévin 1987). Pireuksessa Bennett teki voittojuoksussaan uuden maailmanennätyksen 45,56 sekuntia. Bennett vetäytyi kilparadoilta 1990-luvun alussa loukkaantumisten vuoksi.

Vuoden 2012 lopulla Bennettillä havaittiin syöpä. Hän kuoli syöpään Bartleyssa 16. heinäkuuta 2013, 51-vuotiaana.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Aldo Vergano

**Aldo Vergano** (27. elokuuta 1891 Rooma – 21. syyskuuta 1957 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.

## Elämäkerta
Vergano osallistui vapaaehtoisena ensimmäiseen maailmansotaan, työskenteli vasemmistolehtien toimittajana ja oli vuonna 1925 mukana epäonnistuneessa suunnitelmassa Benito Mussolinin murhaamiseksi. Myöhemmin hän toimi Alessandro Blasettin *Cinematografo*-lehdessä ja teki käsikirjoituksen tämän elokuvaan *Sole* (”Aurinko”, 1929). 1930-luvulla Vergano työskenteli käsikirjoittajana ja ohjasi vuonna 1938 ensimmäisen näytelmäelokuvansa *Pietro Micca*.

Partito d’azione -puolueessa toiminut Vergano osallistui toisen maailmansodan aikana Italian vastarintaliikkeeseen ja ohjasi sodan jälkeen klassisena pidetyn vastarintakuvauksen *Il sole sorge ancora* (”Aurinko nousee vielä”, 1946). Elokuva sai Kokeellisen elokuvakeskuksen palkinnon Venetsian elokuvajuhlilla ja Nastro d’argenton parhaasta ohjauksesta. Verganon myöhemmät elokuvat eivät enää herättäneet huomiota. Hänen muistelmansa *Cronache di anni perduti* (”Hukkaan menneiden vuosien kronikka”) julkaistiin vuonna 1958.

## Elokuvia
* *[[Quelli della montagna]]*, 1943

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Gallén

**Gallén** tai **Gallen** voi tarkoittaa seuraavia:

* Gallén, suomalainen suku, osa suvun jäsenistä ottanut nimen *Gallen-Kallela*. Suvun jäseniä ovat muiden muassa:
**Akseli Gallen-Kallela (alkujaan *Axel Gallén*, 1865–1931), suomalainen kuvataiteilija
**Janne Gallen-Kallela-Sirén (s. 1970), suomalainen taidehistorioitsija ja museojohtaja
**Jorma Gallen-Kallela (1898–1939), suomalainen taidemaalari ja -graafikko.
**Kirsti Gallén-Kallela (1896–1980), suomalainen sellisti ja kuvittaja
**Mary Gallen-Kallela (1868–1947), Akseli Gallen-Kallelan vaimo
**Jarl Gallén, (1908–1990), suomalainen historioitsija
**Thure Wilhelm Gallén (1878–1948), suomalainen yritysjohtaja
*Muita:
**Harald Gallen (1880–1931), suomalainen taidemaalari ja graafikko
**Ricardo Gallén (s. 1972), espanjalainen klassinen kitaristi

## Katso myös
* Gallen-Kallela
* Kallela
* Kalela
Brazosjoki

**Brazosjoki** on Yhdysvaltain Texasin osavaltiossa virtaava joki. Se on pituudeltaan 1&nbsp;352 kilometriä ja virtaa Llano Estacadosta läpi keski-Texasin ja laskee Meksikonlahteen. Brazos on Texasin pisin joki.

## Historia
Texasin alkuperäiset asukkaat caddo-intiaanit kutsuivat Brazosjokea nimellä *Tokonohono*. Ranskalainen tutkimusmatkailija Robert Cavelier de La Salle käytti joesta samaa nimeä liikkuessaan Texasissa 1680-luvun aikana. 1700-luvun espanjalaiset kutsuivat Brazosjokea ensin *La Triniradiksi*, myöhemmin se muuntui muotoon *Los Brazos de Dios*

## Eläimistö

Brazosjoki tarjoaa laajan elinympäristön lukuisille eri eläinlajeille. Näkyvimmät näistä ovat mississippinalligaattori, yhdeksänvyövyötiäinen, valkohäntäpeura ja pesukarhu. Lisäksi Brazosjoen alueelta ja sen varrella olevasta Brazos Bendin valtionpuistosta on tavattu 304 eri lintulajia. Läpi vuoden esiintyvistä lajeista voidaan mainita *mm.* morsiosorsa, ruostehiirihaukka, mustakondori, ja kalkkunakondori.

Myös monet myrkylliset käärmeet, kuten korallikäärmeet, vesimokkasiinit ja kalkkarokäärmeet, elävät Brazosjoen tarjoamassa ympäristössä. Käärmeiden aiheuttamat myrkytykset ovat herättäneet voimakasta keskustelua niiden kannan hävittämiseksi Brazosjoen alueelta. Eläinaktivistit ovat kuitenkin nousseet puolustamaan käärmeiden asumista niiden luonnollisessa elinympäristössä.

## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Gordon Scott

**Gordon Scott** (alkuperäiseltä nimeltään *Gordon Merrill Werschkul*, 3. elokuuta 1926 Portland, Yhdysvallat – 30. huhtikuuta 2007 Baltimore, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa *[[Tarzan]]*-elokuvista.

Scott opiskeli yhden lukukauden Oregonin yliopistossa, palveli armeijassa ja työskenteli sen jälkeen eri ammateissa. Vuonna 1953 pitkä ja lihaksikas mies palkattiin esittämään Tarzania Lex Barkerin luovuttua roolista. Samalla hän vaihtoi sukunimensä, joka kuulosti liikaa Weismullerilta.

1960-luvun alussa Scott siirtyi Italiaan, jossa hän esiintyi monissa peplum- ja muissa seikkailuelokuvissa, esimerkkinä Steve Reevesin kanssa tehty *[[Romulus ja Remus (elokuva)|Romulus ja Remus]]* (1961). Viimeiset elokuvat hän teki vuosikymmenen lopussa.

## Elokuvia
* *[[Tarzanin suuri seikkailu]]*, 1959
* *[[Maciste contro il vampiro]]*, 1961
* *[[Romulus ja Remus (elokuva)|Romulus ja Remus]]*, 1961
* *[[Aavikkoleijonan kosto]]*, 1962
* *[[Kleopatra ja miehet]]*, 1962
* *[[Zorro ja kolme muskettisoturia]]*, 1963
* *[[L’eroe di Babilonia]]*, 1963
* *[[Goliath e la schiava ribelle]]*, 1963
* *[[Il leone di San Marco]]*, 1963
* *[[Ercole contro Moloch]]*, 1963
* *[[Il Colosso di Roma]]*, 1964
* *[[Voittamaton (vuoden 1964 elokuva)|Voittamaton]]*, 1964

## Aiheesta muualla

* 
*
Walesin rugby union -maajoukkue

**Walesin rugby union -maajoukkue** on Walesin kansallinen Rugby union -joukkue. Se pelasi ensimmäisen maaottelunsa jo vuonna 1881, Englantia vastaan.

Wales on voittanut maailmanmestaruuskilpailuissa kertaalleen pronssia, vuonna 1987. Six Nations Championshipin mestaruuden se on voittanut 41 kertaa, muun muassa viidesti peräkkäin 1969–1973, sekä sijoittunut 23 kertaa toiseksi ja 29 kertaa kolmanneksi.

Toukokuussa 2020 Wales oli kansainvälisen rugbyliitto IRB:n maailmanrankingissa kuudennella sijalla. Kotiottelunsa Wales pelaa Cardiffissa sijaitsevalla Millennium Stadiumilla.

## Arvokisat
### MM-kisat
*1987: *Pronssia*
*1991: *Putosi lohkovaiheessa (11.)*
*1995: *Putosi lohkovaiheessa (9.)* 
*1999: *Puolivälierissä (6.)*
*2003: *Puolivälierissä (5.)*
*2007: *Putosi lohkovaiheessa (9.)* 
*2011: *Neljäs*
*2015: *Puolivälierissä*
*2019: *Neljäs* 

## Lähteet
Ludvig III (Ranska)

**Ludvig III** (863/865 – 5. elokuuta 882) oli Länsi-Frankian (nykyinen Ranska) kuningas vuodesta 879 kuolemaansa vuonna 882 saakka. Hän oli Ludvig Änkyttäjän toinen poika. Ludvig hallitsi käytännössä veljensä Kaarloman II:n kanssa kuolemaansa saakka, jolloin valta siirtyi kokonaisuudessaan hänen veljelleen.

Ludvig syntyi, kun hänen isänsä oli vielä Akvitanian kuningas ja hänen isoisänsä, Kaarle Kaljupää, hallitsi Länsi-Frankiaa. Kun Kaarle Kaljupää kuoli vuonna 877 ja Ludvig Änkyttäjä 879, jotkut aateliset kannattivat Ludvigia ainoaksi kuninkaaksi, mutta toinen osapuoli suosi vanhaa, hyväksihavaittua systeemiä, jossa valtakunta jaettiin siten, että jokainen veli hallitsi maan eri osia. Syyskuussa 879 Ludvig kruunattiin Länsi-Frankian kuninkaaksi.

Hänen valtakaudellaan oli harmia kapinoivista aatelisista ja Länsifrankkien alueiden valtausta yrittävästä Saksien kuningas Ludvig Nuoren joukoista. Ludvig III löi viikingit Ponthieun Saucourtissa elokuussa 881, mikä keskeytti skandinaavien hyökkäykset Ranskaan vähäksi aikaa.

Ludvig III kuoli 5. elokuuta vuonna 882, mahdollisesti onnettomuuden uhrina. Koska hänellä ei ollut perillisiä, valta siirtyi kokonaan hänen veljelleen.

## Lähteet