open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Isaac de Bankolé

**Isaac de Bankolé** (s. 12. elokuuta 1957 Abidjan, Norsunluurannikko) on norsunluurannikkolainen näyttelijä. Hän on valmistunut näyttelijäkoulusta ja opiskellut Pariisin yliopistossa. De Bankolé on esiintynyt yli 30 elokuvassa, joista tunnetuimmat lienevät vuoden 2006 elokuvat *[[Miami Vice (elokuva)|Miami Vice]]* ja *[[Casino Royale (vuoden 2006 elokuva)|Casino Royale]]*. Hän voitti César-palkinnon roolisuorituksestaan vuoden 1986 elokuvassa *[[Black Mic Mac]]*. 

## Valikoitu filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Vitalen lyhytkasvuisuusoireyhtymä

**Vitalen lyhytkasvuisuusoireyhtymä** on harvinainen oireyhtymä, joka aiheuttaa vaikeaa kehitysvammaisuutta, afasiaa, luuston epämuodostumia, lyhytkasvuisuutta, lyhytsormisuutta ja muita oireita.

Tämän perinnöllisen sairauden kuvasi ensimmäisenä italialainen Emilia Vitale vuonna 2001. Se havaittiin ensimmäistä silloin suuressa sardinialaisessa suvussa.

Vitalen lyhytkasvuisuuden aiheuttaa ilmeisesti X-kromosomin pitkän varren geenivirhe. Geenivirhettä kantavilla naisilla ei esiinny kehitysvammaisuutta, vaan ainoastaan lievempiä poikkeavuuksia, kuten kielellisiä erityisvaikeuksia ja oppimiseen liittyviä ongelmia.
## Lähteet
*Kehitysvammahuollon tietopankki
Heinrich Rohrer

**Heinrich Rohrer** (6. kesäkuuta 1933 Buchs, Sankt Gallenin kantoni – 16. toukokuuta 2013 Wollerau, Schwyzin kantoni) oli sveitsiläinen fyysikko. Hän sai vuonna 1986 yhdessä Gerd Binnigin kanssa Nobelin fysiikanpalkinnon tunnelointimikroskoopin (STM) kehittämisestä.

Rohrer syntyi Sveitsin Buchsissa ja opiskeli ETH Zürichissä, missä hän väitteli vuonna 1960. Hänen opettajiinsa kuuluivat Wolfgang Pauli ja Jörgen Lykke Olsen. Tohtorintutkinnon jälkeen hän vietti kaksi post doc -vuotta Yhdysvalloissa.

Rohrer aloitti työt IBM:n tutkimuslaboratoriossa Rüschlikonissa vuonna 1963. Gerd Binnigistä tuli hänen työkaverinsa, ja he suunnittelivat yhdessä tunnelimikroskoopin. Laitteessa on terävä volframianturi, jonka muutaman atomin levyinen kärki tuodaan 5–10 atomin paksuuden päähän johtavasta tai puolijohtavasta pinnasta. Kun kärjen sähköpotentiaali saadaan poikkeamaan muutamia voltteja pinnan potentiaalista, syntyy elektronivirta. Virran voimakkuus riippuu kärjen ja pinnan välisestä tasosta, ja pitämällä virta vakiona voidaan kärki saada liikkumaan erittäin tarkasti pinnan muotoja seuraillen. Tällöin saadaan pinnanmuodoista kartta, jossa sen korkeuserot näkyvät jopa atomin paksuuden tarkkuudella.

Hän oli Academia Europæan jäsen vuodesta 1991.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Biografia Nobel-säätiön sivuilla
Gustavsonin oireyhtymä

**Gustavsonin oireyhtymä** on X-kromosomin kautta periytyvä harvinainen oireyhtymä, joka aiheuttaa kehitysvammaisuutta, kuurosokeutta ja kouristuksia. Sokeutumisen aiheuttaa näön surkastuma. Sairaus johtaa varhaiseen kuolemaan vauvaiässä tai varhaislapsuudessa.

Gustavsonin oireyhtymä kuvattiin ensimmäistä kertaa vuonna 1993. Siitä kärsivillä on esiintynyt lisäksi muun muassa mikrokefaliaa ja spastisuutta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gustavsonin oireyhtymä Harvinaiskeskus Norio
Lick It Up (kappale)

**”Lick It Up”** on Kiss-yhtyeen kappale samannimiseltä albumilta vuodelta 1983. Sen kirjoittivat laulaja/kitaristi Paul Stanley ja soolokitaristi Vinnie Vincent. Kappale julkaistiin singlenä 1983, B-raitanaan Gene Simmonsin laulama kappale ”Dance All Over Your Face”.

Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo singlen myynnin edistämiseksi. Se oli Kissin ensimmäinen musiikkivideo ilman kuuluisia maskeja. Video esitettiin ensimmäistä kertaa MTV:llä 18. syyskuuta 1983. Kaikesta mainostuksesta huolimatta ”Lick It Up” sijoittui vain sijalle 66 Yhdysvalloissa, muutamissa maissa se pääsi myös Top-40 -joukkoon.

”Lick It Up” on ollut Kissin soitetuin maskittoman aikakauden kappale yhtyeen kiertueilla siitä lähtien, kun se julkaistiin.

## Lähteet
All Hell’s Breakin’ Loose

**All Hell’s Breakin' Loose** on Kiss-yhtyeen kappale albumilta *[[Lick It Up]]*. Se oli toinen ja viimeinen albumilta singlenä julkaistu kappale. Se ei sijoittunut listoille Yhdysvalloissa.

Vaikka kappaleen kirjoittajaksi on ilmoitettu koko *Lick It Upin* kokoonpano, oli Eric Carr kappaleen pääkirjoittaja. Carr, joka alun perin halusi kappaleen kuvastavan Led Zeppeliniä, oli järkyttynyt, kun Paul Stanley käytti räppilaulua kappaleessa. 

Musiikkivideon ohjasi Martin Kahan ja tuotti Lenney Grodin. Video sai jonkin verran pyöritystä MTV:llä ja nimettiin ehdokkaaksi MTV Video Music Awardseissa vuonna 1984.

Kappale löytyy myös *[[The Box Set]]illä*, joka julkaistiin 2001.
Kieliryhmä

**Kieliryhmä** on kielikuntaa suppeampi usean toisilleen sukua olevan kielen ryhmä. Merkittäviä kieliryhmiä ovat mm. germaaniset ja romaaniset kielet. Kieliryhmät on luotu helpottamaan eri kielten tunnistusta. Esimerkiksi ranska on romaaninen kieli ja englanti germaaninen. Suomi kuuluu itämerensuomalaisten kielten kieliryhmään.

## Katso myös
* Makrokieli (ISO 639)
Hydroletalus

**Hydroletalus** on sairaus, joka aiheuttaa vesipäisyyttä, keskushermoston epämuodostumia, polydaktyliaa ja muita oireita, kuten hengitysteiden ahtautumista sekä huuli- ja kitalakihalkioita. Se aiheuttaa kuolleena syntymisen tai pian syntymän jälkeen tapahtuvan menehtymisen. 

Hydroletalus on autosomin kautta peittyvästi periytyvä, suomalaiseen tautiperintöön kuuluva oireyhtymä. Suomalaiset tutkijat kuvasivat sen ensimmäistä kertaa vuonna 1981, ja sairautta aiheuttava geenivirhe on peräisin Itä-Suomen harvaan asutuilta alueilta. Suomessa hydroletalus on yhdellä noin 20&nbsp;000 syntyvästä lapsesta.

Mahdolliset epämuodostumat todetaan ennen lapsen syntymää ultraäänitutkimuksella. 

## Lähteet
OOO Valio

**OOO Valio**, aiemmin ZAO Valio Sankt-Peterburg, oli Valion Pietarissa sijaitseva venäläinen tytäryhtiö. 

## Historia
Vuonna 1993 Pietariin perustettiin Valion edustusto, ja seuraavana vuonna siitä muodostettiin tytäryhtiö. 

Venäjän maahantuonti organisoitiin vuoden 2002 alusta uudelleen niin, että OOO Valio vastaa Venäjän maahantuonnista.

Vuonna 2008 yhtiössä oli 94 työntekijää ja sen edellisen vuoden liikevaihto oli 119 miljoonaa euroa. OOO Valio markkinoi, myi ja jakeli Valion tuotteita Venäjällä. Yhtiön tunnetuimmat brändit olivat *Oltermanni*, *Valio Viola* ja *Valio voi,* ja lisäksi *Viola sulatejuusto* oli Venäjän markkinajohtaja omassa tuoteryhmässään. OOO Valion päämarkkina-alueita olivat Pietari, Viipuri ja Moskova.

Huhtikuussa 2022 Valio kertoi myyneensä Venäjän toimintonsa Velkom Groupille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Yhtiön kotisivut
Al-Šamal

**Al-Šamal** () on yksi Qatarin seitsemästä kunnasta. Se sijaitsee Persianlahden rannalla.  

Al-Šamalin pinta-ala on 902&nbsp;km². Kunnan asukasluku vuonna 2015 oli  8794.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Arpitaani

**Arpitaani** eli **frankoprovensaali** on romaaninen kieli, joka kuuluu samaan ryhmään ranskan, vallonin ja picardin kanssa. Sitä puhutaan Italiassa, Ranskassa ja Sveitsissä. Suurin osa kielen puhujista asuu Italiassa Aostanlaaksossa, joka on myös ainut alue, jossa kielellä on virallinen asema.  Kieltä puhutaan myös Torinon metropolikaupungissa Piemonten alueella, kahdessa syrjäisessä kaupungissa Foggian maakunnassa Apulian alueella sekä Sveitsin ranskankielisessä osassa.  Ranskassa Rhône-Alpesin alueella kielellä on paikalliskielen asema, mutta sen käyttö on vähäistä. Kieli on uhanalainen, ja sen käyttäjien määrä on vähentynyt jo pitkään.

## Historia
Kieli on erkaantunut muista d'oïl-kielistä 700-800-luvuilla. Ensimmäiset kirjalliset todisteet frankoprovensaalista ovat 1100-luvulta. Kieli ei kehittynyt yhtä käytetyksi kuin ranskan tai italian kielet, sillä sen puhujat elivät poliittisesti erkaantuneilla, syrjäisillä vuoristoalueilla. Alueella sijainnut Savoijin kuningaskunta käytti virallisena kielenään latinaa, ja myöhemmin ranskaa, vaikka suurin osa sen asukkaista käytti frankoprovensaalia. Kielen käyttö alkoi vähetä 1800-luvulla, kun ranskan kieli alkoi syrjäyttää sitä monin paikoin. Nimen frankoprovensaali antoi G. I. Ascoli 1800-luvulla, koska kielessä on piirteitä ranskan ja provensaalin kielestä. Arpitaani on kielen puhujien itsensä suosima ilmaus.

## Kirjallisuus
Vaikka frankoprovensaalilla ei ole yleisesti hyväksyttyä kirjakieltä, sillä on pitkä historia kirjallisuudessa. Ensimmäinen frankoprovensaalinkielinen kirjallinen tuotos on tiettävästi 1100-luvulta peräisin oleva runo Aleksanteri Suuresta. Eepos Girart de Roussillon on toinen merkittävä 1100-luvulta peräisin oleva teos. 1200-luvulla alkoi ilmestyä lakitekstejä frankoprovensaaliksi samalla kun latinan käyttö hallinnossa väheni. Muun muassa Corpus Juris Civilis käännettiin tällöin frankoprovensaaliksi. Uuden ajan frankoprovensaalisia kirjoittajia ovat muun muassa Amélie Gex ja Jean-Baptiste Cerlogne, jotka molemmat vaikuttivat 1800-luvulla. Ensimmäinen sarjakuva, joka käännettiin frankoprovensaaliksi, oli Tintti.

## Kielinäyte

## Lähteet
Quarter Past

**Quarter Past** on rap-artisti Palefacen toinen albumi vuodelta 2003. Levy nousi ilmestymisviikollaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 30 mutta putosi pois seuraavalla viikolla.

Albumilta julkaistiin singlet "'Til the Break of Dawn" (singlelistan 10.) ja "Colgate Soulmate", josta on tehty myös video. 
__NOTOC__
## Kappaleet

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Biitit
* Paleface & Lex Luthor: 1, 2, 5, 6, 10, 11
* Mark B: 3
* Jukka Immonen: 4
* Tiedemies: 7
* Paleface, Lex Luthor & Hans Sjöblad: 8
* Jimmy Ledrac: 9
* Lawrence "The Law" Hodge: 12

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Albumin arvostelu Desibeli -sivustolla
* Albumin arvostelu Findance -sivustolla
* Albumin arvostelu Noise -sivustolla
* Albumin arvostelu Soundi  -sivustolla
Munitus

**Munitus** on leikki. Munitukseen tarvitaan pallo ja jonkin verran vino katto.
Yksi pelaaja heittää pallon katolle ja huutaa toisen pelaajan nimen. Jos heittäjä huutaa vaikka Pekka, kaikki muut paitsi Pekka juoksevat mahdollisimman kauas. Pekka yrittää ottaa katolta putoavan pallon kiinni. Kun Pekka saa pallon haltuunsa, hän huutaa stop tai seis, ja kaikkien täytyy pysähtyä. Pekka saa hypätä kolme kertaa ja sitten yrittää heittää jotakuta pallolla. Jos Pekan heittämä pallo ei kuitenkaan osu kehenkään, tulee Pekalle yksi muna. Jos hän osuu Maijaan, Maijalle tulee yksi muna. Se, joka on saanut munan, on seuraava heittäjä. Jos Maija huutaa Lauri, ja Lauri saa katolta putoavan pallon suoraan ilmasta kiinni, hän voi heittää sen suoraan katolle ja huutaa jonkun toisen nimen.

Kolmesta pienestä munasta muodostuu yksi iso muna. Kolmen pienen munan jälkeen niiden omistajan selkään piirretään (eli munitetaan) jollain sormella (kaikki kymmenen sormea käytössä). Munitettu saa arvata kolme kertaa, millä sormella hänen selkään on piirretty. Jos hän arvaa oikein, peli jatkuu normaalisti, mutta jos hän ei arvaa ollenkaan, hänelle keksitään uusi "lempinimi", vaikkapa paviaani (yleensä ei mikään ihastuttava nimi). Jos joku vielä huutaa sen henkilön, jolla on "lempinimi", oikean nimen, siitä tulee yksi muna (huutajalle). Se jolla ensimmäiseksi on kolme isoa munaa on häviäjä, jota muut pelaajat saavat vähän aikaa haukkua, ei tosin liian paljon, ettei pelistä häviäisi sen hauskuus. Jokaisessa kolmessa munituksessa toimitaan samalla tavalla.
Long Beachin katurata

**Long Beach Grand Prix Circuit** on katurata Kalifornian Long Beachissä, Yhdysvalloissa. Sen lähtöruutu on Ocean Boulevardilla. Ahtaan radan ja tiukkojen mutkien takia rata on hyvin hidas verrattuna muihin ratoihin, ja rataa onkin kutsuttu "Yhdysvaltojen Monacon GP:ksi".

Rata rakennettiin 1975 Formula 5000:n kilparadaksi, mutta sitä käytettiin vain kyseisenä vuotena. Vuosina 1976–1983 radalla ajettiin Formula 1:sten Länsi-Yhdysvaltain GP. Vuodesta 1984 rataa kiersi Champ Car -luokka, kunnes sarjan romahduksen jälkeen kisa siirtyi vuonna 2009 IndyCar Seriesille. Myös American Le Mans Series- ja Formula E -sarja käyttävät rataa.

Rataa on muuteltu hieman sen alkuperäisestä muodosta, mutta pääosin se noudattelee samaa linjaa, kuin alussakin.

## Voittajat
### Formula E

### Formula 5000

### Formula 1

### CART / Champ Car

## Lähteet
Luettelo Suomen vanhimmista ihmisistä

Tämä on epätäydellinen **luettelo Suomen vanhimmista ihmisistä**. Luettelo sisältää vähintään 108-vuotiaiksi eläneet henkilöt.

Ikä-sarakkeessa symboli ***' tarkoittaa, että henkilö on ollut aikanaan Suomen vanhin elossa ollut asukas. Elossa olevan Suomen vanhimman henkilön kohdalla on symboli ***'.

## Tilastoja
Sata vuotta täyttäneiden määrä kasvaa Suomessa noin viisi prosenttia vuodessa. Tilastokeskuksen arvion mukaan heitä olisi vuonna 2070 jo noin 7&nbsp;000. Ikääntyvissä ikäluokissa naiset ovat selvässä enemmistössä, ja ero kasvaa iän myötä. Yli satavuotiaissa naisia on moninkertaisesti enemmän kuin miehiä: 85-vuotiaissa sukupuolten suhde on 3:1, 90-vuotiaissa 5:1 ja 100-vuotiaissa jo 8:1.

Historiallisesti sata vuotta täyttäneiden määrä on kasvanut voimakkaasti. Vuonna 1950 heitä oli Suomessa vain viisi. 1960-luvun alussa määrä oli noussut 19:ään, 1970-luvun alussa 40:een ja 1980-luvun alussa 52:een. 1990-luvulle tultaessa sata vuotta täyttäneitä oli jo 157. Vuosituhannen vaihteessa heitä oli 268, vuonna 2010 yhteensä 566 ja vuonna 2017 jo 830, joista 31 oli yli 105-vuotiaita. Vuoden 2022 lopussa sata vuotta täyttäneitä oli 1&nbsp;102, joista naisia 949 ja miehiä 153.

## Katso myös
* Luettelo maailman vanhimmista ihmisistä

## Lähteet
Mardinin maakunta

**Mardinin maakunta** (; ) on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 788&nbsp;996 vuonna 2014.  Maakunta rajoittuu etelässä Syyrian Hasakan maakuntaan ja on melko lähellä myös Irakin rajaa. Maradinin maakunta on osa Turkin kurdialuetta.

Maakunnan pääkaupunki on Mardin (88&nbsp;768 as., 31.12.2014 arvio). Muita suuria kaupunkeja ovat Kızıltepe (158&nbsp;979 as., arvio) ja rajakaupunki Nusaybin (90&nbsp;152 as., arvio).

Sana Mardin on alun perin arameaa.

## Piirikunnat

Mardinin maakunta on jaettu 10 piirikuntaan. Pääkaupunki lihavoidulla tekstillä.

*Dargeçit
*Derik
*Kızıltepe
***[[Mardin]]**
*Mazıdağı

*Midyat
*Nusaybin
*Ömerli
*Savur
*Yeşilli

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kuvia maakunnan pääkaupungista
Astalo

**Astalo** on mikä tahansa esine, jota ei ole valmistettu aseeksi, mutta jota tilapäisesti käytetään lyömäaseen tavoin. Sanana astalo on harvinainen yleiskielessä, mutta sitä käytetään lakikielessä. Sanan harvinainen rinnakkaismuoto on ”astala”.

Astaloa käytetään tavallisesti nuijan tavoin lyömäaseena, jolloin tarkoituksena on tainnuttaa toinen tai vahingoittaa häntä. Esimerkiksi ikkuna tai peili taas on teräaseen kaltainen astalo. Tilanteen mukaan astaloksi voidaan valita hyvinkin erilaisia esineitä, kuten työkaluja, urheiluvälineitä, keittiötarvikkeita tai siivousvälineitä. Se on säilynyt myös rikosuutisointikielessä.

## Sana lainsäädännössä
Nykyisin Suomessa voimassa olevassa rikoslaissa sanaa ei käytetä, mutta se esiintyi lakitekstissä aiemmin merkityksessä lyömäase. Astalon nostamisesta toista vastaan pahoinpitelyn aikomuksessa säädettiin rangaistus vuoden 1889 rikoslain 21. luvun 13 §:ssä.&thinsp; 

Korkein oikeus katsoi päätöksessään vuonna 1959 olutpullon hengenvaaralliseksi astaloksi.

## Lähteet

### Lakiviitteet
Juhan Ross

**Juhan Ross** (14. elokuuta 1925 Aburi &ndash; 21. kesäkuuta 2002 Tartto) oli virolainen professori ja metsätieteilijä. Hän taisteli vapaaehtoisena Suomen joukoissa jatkosodassa.

Hän on Joensuun yliopiston maatalous- ja metsätieteiden kunniatohtori (1989). Hänen poikansa on musiikkitieteilijä Jaan Ross.

## Teoksia
*Bikhele Z. N., Moldau Kh. A., Ross J. K. *Mathematical Modeling of Plant Transpiration and Photosynthesis under Conditions of Insufficient Soil Moisture.* NASA Technical Translation NASA TT-20919, Washington D.C., 1991.
*Ross J. *The radiation Regime and Architecture of Plant Stands.* The Hague – Boston – London: Dr. W. Junk Publishers, 1981.
*Myneni R. B., Ross J. (Eds). *Photon-Vegetation Interactions.* Berlin–Heidelberg: Springer Verlag, 1991.
*Hari P., Ross J., Mecke M. (Eds). Production Process of Scots Pine: Geographical Variation and Models. *Acta Forestalia Fennica*, 1996.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*In Memoriam Juhan Ross
Edward Hald

**Edward Hald** (1883-1980) oli ruotsalainen taidemaalari, graafikko ja lasitaiteilija. Hän opiskeli aluksi arkkitehtuuria Saksassa ja Englannissa, mutta vaihtoi pian maalaustaiteeseen ja oli mm. Henri Matissen oppilaana. Hän suunnitteli moderneja astioita Rörstrandille ja NK:lle. Hald etsi jatkuvasti uusia teknisiä ja taiteellisia ratkaisuita taide- ja käyttölasin tuotantoon. Haldin tuotannolle ovat ominaisia ohuet lasimaljat, joissa on kaiverruskuvioita tai lasimassaan upotetun toisen värisen lasin muodostamia kuvioita. Haldin tunnetuin teos on Tukholman näyttelyyn vuosina 1929–1930-tehty halkaisijaltaan 53-senttinen *Taivaanpallo* (Himmelsgloben), johon on kaiverrettu Eläinradan merkkejä esittäviä kreikkalaisten maljakkomaalausten tyylisiä kuvioita.  Vuosina 1933–1944 hän oli Orreforsin lasitehtaan toimitusjohtaja. Vuonna 1954 Hald sai professorin arvonimen. Hän työskenteli Orreforsissa vielä muutamia vuosia ennen kuolemaansa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lois Maxwell

**Lois Ruth Maxwell** (synt. **Hooker**; 14. helmikuuta 1927 Kitchener, Ontario, Kanada – 29. syyskuuta 2007 Perth, Australia) oli kanadalainen näyttelijä. Hän näytteli salaisen palvelun sihteerin Miss Moneypennyn roolissa, jota hän esitti neljässätoista James Bond -elokuvassa.

Maxwell oli opettajan ja sairaanhoitajan tytär. Hän oli toisessa maailmansodassa armeijan viihdyttäjänä ja matkusti Eurooppaan. Hän aloitti opiskelun Royal Academy of Dramatic Artissa välttääkseen karkotuksen Britanniasta todellisen ikänsä paljastuttua. 

Maxwell lähti 20-vuotiaana Hollywoodiin ja sai jo pian parhaan naisnäyttelijätulokkaan Golden Globen roolistaan elokuvassa *[[Kaupungissa juorutaan]]* (1947). Hän esiintyi vuonna 1949 *[[Life Magazine]]n* valokuvassa yhdessä Marilyn Monroen kanssa. Hän omaksui suunnilleen tässä vaiheessa taiteilijanimensä ”Maxwell”, jota muukin perhe alkoi käyttää.

Maxwell palasi Hollywoodista Eurooppaan ja vietti vuodet 1950–1955 Roomassa. Hän tapasi Pariisissa Peter Marriottin, jonka kanssa hän oli naimisissa vuosina 1957–1973. Pari muutti Lontooseen, jossa lapset syntyivät. Mies kuoli vuonna 1973.

Maxwell esitti Miss Moneypennyn osan neljässätoista ensimmäisessä James Bondissa vuosina 1962–1985.

## Viimeiset vaiheet
Maxwell teki viimeisen elokuvaesiintymisensä vuonna 2001. Hän sairastui samana vuonna suolistosyöpään ja muutti Australiaan Perthiin. Hän asui poikansa perheen luona ja työsti omaelämäkertaa. Maxwell ei toipunut sairaudestaan vaan kuoli Australiassa 29. syyskuuta 2007. Hän oli 80 vuoden ikäinen. 

## Bond-elokuvat
* *[[Salainen agentti 007 ja tohtori No]]* (1962)
* *[[Salainen agentti 007 Istanbulissa]]* (1963)
* *[[007 ja Kultasormi]]* (1964)
* *[[Pallosalama (elokuva)|Pallosalama]]* (1965)
* *[[Elät vain kahdesti]]* (1967)
* *[[Hänen majesteettinsa salaisessa palveluksessa]]* (1969)
* *[[Timantit ovat ikuisia]]* (1971)
* *[[Elä ja anna toisten kuolla]]* (1973)
* *[[007 ja kultainen ase]]* (1974)
* *[[007 rakastettuni]]* (1977)
* *[[Kuuraketti]]* (1979)
* *[[Erittäin salainen]]* (1981)
* *[[Octopussy]]* (1983)
* *[[007 ja kuoleman katse]]* (1985)

## Aiheesta muualla
* Lois Maxwellin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
*
1,4-butaanidioli

**1,4-butaanidioli** (lyhennettynä **BDO**) on orgaaninen yhdiste (alkoholi, dioli). Se muodostuu butaanista, jonka molempiin päihin on liittynyt alkoholiryhmä (OH). 1,4-butaanidioli on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää, mutta huoneenlämmössä (20&nbsp;°C) se sulaa värittömäksi jähmeäksi nesteeksi. Sen kemiallinen kaava on C4H10O2 ja rakennekaava on HO(CH2)4OH. 1,4-butaanidiolista käytetään myös nimityksiä *1,4-butyleeniglykoli*, *1,4-dihydroksibutaani*, *1,4-tetrametyleeniglykoli* ja *tetrametyleeni-1,4-dioli*. 1,4-butaanidioli on eräs butaanidiolien isomeerisistä muodoista, joita ovat muun muassa 1,2-butaanidioli, 1,3-butaanidioli ja 2,3-butaanidioli.

1,4-butaanidiolin leimahduspiste on 121&nbsp;°C (o.c.) ja itsesyttymislämpötila on 350&nbsp;°C.

1,4-butaanidiolia käytetään liuottimena ja siitä käytetään ainakin seuraavia kaupallisia nimiä: Dabco DBO, Diol 14B, Polycure D, Sucol B, Agrisynth B1D.

## Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Lyhytaikainen altistus voi vaikuttaa keskushermostoon ja aiheuttaa narkoosin. Työministeriön päätöksen 1044/91 mukaan 1,4-butaanidiolista katsotaan olevan vaaraa perimälle, sikiölle ja lisääntymiselle. BDO:ta on käytetty lisäravinteena ja päihteenä, koska se muuttuu elimistössä gammahydroksivoihapoksi.

## Valmistus ja käyttö
1,4-butaanidiolia valmistetaan pääasiassa 1,4-butyynidiolin katalyyttisellä vedytyksellä. Muita synteesivaihtoehtoja ovat allyylialkoholin hydroformylaatio ja etikkahapon ja butadieenin välisen reaktiotuotteen, 1,4-diasetoksibutaanin, pelkistäminen ja sitä seuraava hydrolyysi. Tärkeimpiä 1,4-butaanidiolin käyttökohteita ovat tetrahydrofuraanin ja butyrolaktonin sekä eräiden polyestereiden ja polyuretaanien valmistus. Sitä voidaan käyttää myös liuottimena ja tekstiiliteollisuudessa.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* PubChem: 1,4-butanediol 
* DrugBank: 1,4-Butanediol 
* ChemBlink: 1,4-Butanediol 
* Inchem: 1,4-Butanediol, CAS N°:110-63-4  pdf
Akishima

**Akishima** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Tamajoen varrella Taman alueella metropolin länsiosassa ja rajautuu Fussan, Hachiōjin, Hinon ja Tachikawan kaupunkeihin. Akishimassa on 112&nbsp;967 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 17,34 neliökilometriä. 

Akishima perustettiin vuonna 1954 Shōwan () ja Haijiman () kuntien yhdistyessä. Kaupungin nimi on näiden kahden paikkakunnan nimen yhdistelmä: Shōwan ensimmäinen kanji voidaan lukea myös *aki*, ja Haijiman jälkimmäinen kanji *shima*. Akishimaa palvelevat JR Higashi-Nihonin Ōme-linja, Itsukaichi-linja ja Hachikō-linja sekä Seibu-rautateiden Haijima-linja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin internetsivut
Windows Live

**Windows Live** oli tuotenimike Microsoftin tarjoamille internetpalveluille, jotka lopetettiin lokakuussa 2013. Microsoftin internetpalvelut kulkivat ennen Liveä MSN-nimellä. Live-tuotteet olivat Microsoftin ase taistelussa sen nopeasti kasvavia kilpailijoita, kuten Googlea, vastaan. Suurin osa palveluista oli internetselaimen kautta käytettäviä.

Monet tutut MSN-palvelut korvattiin Live-brändillä. Palveluiden nimi ei ollut ainoa vaihtunut osa, vaan ohjelmia myös uudistettiin rankalla kädellä. Palvelut olivat saatavilla myös suomenkielisinä.

Windows Live -tuotteiden tarjonta jatkuu Windows Essentials -paketin sekä erillisten selain- ja mobiilisovelluksien muodossa.

## Windows Live-palveluita
* Bing (aiemmin Windows Live Search)
* Outlook (aiemmin Windows Live Hotmail)
* Windows Live Spaces
* Windows Live Messenger (korvattu ohjelmalla Skype)
* Windows Live Family Safety (aiemmin Windows Live OneCare)
* OneDrive (aiemmin Windows Live SkyDrive)
* Windows Live Movie Maker (aiemmin Windows Movie Maker)

## Katso myös
* Windows Essentials

## Aiheesta muualla
* Live.com
* Windows Live Betat 
* Microsoft Live -tiimi
Turskakalat

**Turskakalat** (Gadiformes) on kalalahko, johon kuuluu useita heimoja ja noin 560 lajia. Lahkoon kuuluu eräitä maailman tärkeimpiä talouskaloja.

Turskakalat ovat pitkänomaisia mutta vaihtelevankokoisia kaloja. Selkäeviä voi olla kolme, peräeviä kaksi. Toisaalta selkä-, pyrstö- ja peräevät ovat myös voineet sulautua yhtenäiseksi ruumiin takaosaa reunustavaksi nauhaksi. Vatsaevät ovat ruumiin etuosassa, rintaevien etupuolella. Leuan alla turskakaloilla on usein pujoparran tavoin riippuva viiksisäie. Iho on pienten pyörösuomujen peittämä.

Useimmat turskakalalajit elävät Pohjois-Atlantin ja Jäämeren kylmissä vesissä, mutta lahkoon kuuluu eteläisempiäkin lajeja. Ainoa sisävesissä elävä turskakalalaji on made.

Monet lahkon tunnetuimmat ja taloudellisesti tärkeimmät lajit kuuluvat turskien heimoon (*Gadidae*), kuten turska, kolja, seiti, valkoturska, lyyraturska, mustakitaturska ja alaskanseiti (mintai).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Keto (mytologia)

**Keto** () oli kreikkalaisessa mytologiassa kammottava vesihirviö ja Gaian ja Pontoksen tytär. Hänessä henkilöityi meren vaarallisuus, tuntemattomat pelot ja oudot eliöt. *Ceto* tarkoittaakin yleensäkin mitä tahansa merihirviötä. Keto kuvataan antiikin kreikkalaisessa taiteessa käärmemäiseksi kalaksi.

Keton puoliso oli Forkys ja heillä oli lukuisia lapsia: 
* Ekhidna
* Gorgot
** Euryale
** Medusa
** Stheino
* Graiat
** Dino
** Enyo
** Pemfredo
* Hesperidit
** Aigle
** Arethusa
** Erytheia
** Hesperia
* Ladon
* Seireenit
* Skylla
* Thoosa

Skyllan äitinä Ketosta käytetään myös nimeä **Krataiis**.

## Okeanidi
Kreikkalaisessa mytologiassa mainitaan myös toinen **Keto**, okeanidi, Okeanoksen ja Tethyksen tytär.

## Lähteet
The Dutchess

__NOTOC__
**The Dutchess** on The Black Eyed Peas -yhtyeestä tunnetuksi tulleen Fergien esikoisalbumi, joka julkaistiin 13. syyskuuta 2006.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Listasijoitukset

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Entertainment Weekly: B+

## Lähteet
Hajulukko

**Hajulukkoa** eli **vesilukkoa** käytetään WC-istuimissa ja pesualtaissa estämään viemärin hajujen tulon sisäilmaan. Samalla periaatteella toimivaa vesilukkoa käytetään myös viinien, kiljun, kotikaljan tai muun alkoholijuoman valmistukseen, jossa se estää ilman ja samalla bakteerien pääsyn käymisastiaan.

## Vesilukon toiminnasta
Käymisastiassa on ylipaine, jolloin kaasujen paine painaa vedenpintaa niin alas, että kaasut pääsevät purkautumaan vesilukon veden läpi. Viemärissä on suunnilleen sama ilmanpaine kuin huonetilassa, jolloin kaasujen siirtyminen estyy. Huuhteluvesi tuodaan hajulukon yläpuolelle ja tämä vesi siirtää hajulukon sisällön viemärin puolelle. 

Merkkejä kylpyhuoneen hajulukon puhdistamisen tarpeesta ovat lavuaarin lähellä havaittava viemärin haju ja sen hitaampi tyhjentyminen. Hajulukon puhdistaminen kuuluu Kiinteistöliiton tulkinnan mukaan taloyhtiön vastuulle, joskaan tulkinta ei ole velvoittava ja taloyhtiöstä riippuen puhdistus voi olla myös asukkaan tai vuokralaisen vastuulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tokot

**Tokot** (Gobiidae) on tokkokalojen lahkoon kuuluva kalaheimo, joka on levinnyt kaikkiin maailman meriin ja jonka jäsenet ovat yleisiä etenkin lauhkeassa vyöhykkeessä. 

Tokkoja tunnetaan yli 1&nbsp;800 lajia, jotka on jaettu kahteensataan sukuun. Vuosittain löytyy 10-20 uutta lajia. Muun muassa hiekkatokkojen (Kraemeriidae), nuolikkojen (Microdesmidae) ja toukkakalojen (Schindleriidae) entisten heimojen lajit sisällytetään nykyisin tokkojen heimoon.

## Ulkonäkö ja koko
Tokot ovat pienikokoisia kaloja. Suurin tokko, Karibialla elävä *Gobioides broussenetii* voi kasvaa puolimetriseksi. Useimmat ovat kuitenkin alle kymmensenttisiä, ja Filippiineillä elävä kääpiötokko (*Pandaka pygmaea*) jää alle 13 mm pitkäksi ja kuuluu maailman pienimpiin selkärankaisiin. Tokkojen vartalo on pitkulainen, niiden selkä- ja rasvaevät muodostavat yhden evän selkäpuolelle ja niiltä puuttuu kylkiviiva. Monet ovat kirkasvärisiä, jotkut lähes läpinäkyviä.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Tokkoja tavataan sekä merivedessä, murtovedessä että makeassa vedessä. Suurin osa lajeista elää Indopasifisella merialueella. Niitä on paljon koralliriutoilla sekä valtamerten saarien makeavetisissä lammikoissa. Jotkut lajit leviävät laivojen vesijärjestelmissä tai painolastin mukana.

Suomessa tokkoja esiintyy kuutta lajia: hietatokko (*Pomatoschistus minutus*), liejutokko (*Pomatoschistus microps*), mustatokko (*Gobius niger*), seitsenruototokko (*Gobiusculus flavescens*) sekä vieraslajit mustatäplätokko (*Neogobius melanostomus*) ja idänsieraintokko (*Proterorhinus semipellucidus*).

## Käyttäytyminen
Useat lajit asuvat pehmeään merenpohjaan tekemissään koloissa. Jotkut toimivat puhdistajakaloina ja nyppivät loisia isompien kalojen iholta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*ITIS: Gobiidae
Sabiinit

**Sabiinit** (, yks. *Sabinus*) olivat itaalinen heimo muinaisessa Italiassa. Sabiinien alkuperäistä asuinaluetta, johon kuului osia nykyisistä Latiumista, Umbriasta ja Abruzzosta, kutsuttiin latinaksi nimellä Samnium. He puhuivat oskia ja umbria muistuttavaa sabellilaista kieltä.

Ennen Rooman perustamista sabiinit asuivat Latiumin maakunnassa. Legendan mukaan roomalaiset sieppasivat sabiinilaisnaisia saadakseen asukkaita vastaperustettuun ja asujaimistoltaan miesvaltaiseen kaupunkiinsa. Tästä seurannut sota päättyi, kun naiset heittäytyivät taistelevien isiensä ja aviomiestensä väliin. Sabiinit saivat huomattavan vaikutusvallan Roomassa, ja osa sen kuninkaista olisi ollut sabiineja. Sabiinitarten ryöstöstä tuli yleinen kuva-aihe taiteessa. Sodan päätös on harvinaisempi, mutta silti toistuva teema.

Tutkijat ovat havainneet monia yhtäläisyyksiä roomalaisten ja sabiinien välillä, erityisesti uskonnon ja mytologian alueilla. Monet sabiinilaiset jumalhahmot kehittyivät Roomassa ja monet kaupungin alueet (esimerkiksi Quirinalis) olivat aiemmin olleet tärkeitä sabiinien keskuksia.

Nykyään sabiinien nimeä kantava Sabinan alue Roomasta koilliseen Rietin ympäristössä kuuluu Latiumin hallinnolliseen alueeseen. Siitä on tullut turistikohde, joka tunnetaan lukuisista keskiaikaisista kylistään ja oliiviöljystään.

## Tunnettuja sabiineja
*Numa Pompilius, Rooman tarunomainen kuningas
*Titus Tatius, sabiinien tarunomainen kuningas
*Ancus Marcius, Rooman tarunomainen kuningas
*Quintus Sertorius, roomalainen valtiomies ja sotapäällikkö
*Attius Clausus, Rooman konsuli ja Claudiusten suvun tarunhohtoinen kantaisä

## Lähteet
Chōfu

**Chōfu** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Tamajoen vasemmalla rannalla Taman alueella Tokion erillisalueiden länsipuolella ja rajautuu Setagayan erillisalueeseen, Tokion Fuchūn, Inagin, Koganein, Komaen ja Mitakan kaupunkeihin sekä Kanagawan prefektuurin Kawasakin kaupunkiin. Chōfussa on 231&nbsp;315 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 21,58 neliökilometriä. 

Chōfu perustettiin 1. huhtikuuta 1955. Kaupungissa sijaitsevat Ajinomoto-stadion eli Tokion stadion, joka toimii J. Leaguen jalkapallojoukkueiden FC Tokyon ja Tokyo Verdyn kotistadionina, pienehkö Chōfun lentoasema, Tendai-lahkon temppeli Jindai-ji ja Jindain kasvitieteellinen puutarha. Kaupunkia palvelevat Keiō-rautateiden Keiō-linja ja kaupungin läpi kulkeva Chūō-moottoritie. 

## Kuvia

Tiedosto:Ajinomoto Stadium 20120311.JPG|Ajinomoto-stadion
Tiedosto:調布飛行場ターミナル 2016 (29358326392).jpg|Chōfun lentoasema


Tiedosto:神代植物公園 2008-04-27 - panoramio (3).jpg|Jindain kasvitieteellinen puutarha
Tiedosto:Fudaten Shrine.JPG|Fudaten-jinja


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin internetsivut
Al Unser Jr.

**Al Unser Jr.** (s. 19. huhtikuuta 1962 Albuquerque, New Mexico), lempinimiltään "**Pikku-Al**" ja "**Al Junior**" on yhdysvaltalainen kilpa-ajaja, joka ajoi pitkän uran CART-sarjassa. Hän on myös kaksinkertainen Indianapolis 500 -voittaja.

AL Unser Jr. syntyi kilpa-ajajasukuun: sekä hänen isänsä Al Unser että setänsä Bobby Unser olivat menestyneitä kilpa-ajajia. Ennen vuoden 1982 CART-dybyyttiään Unser Jr. ajoi kilpaa sprinttiautoilla.

Unser Jr. menestyi hyvin CART-sarjassa ollen neljäs kaudella 1986, kolmas kaudella 1988, toinen kaudella 1989 ja voitti mestaruuden kaudella 1990. Hän jatkoi hyviä esityksiään sarjassa voittaen toisen mestaruuden kaudella 1994, kunnes kaudella 1999 jäi sijalle 21. Hän voitti 31 kisaa 17 CART-kautensa aikana. Sitten hän siirtyi toiseen sarjaan IRL:ään, jossa taisteli mestaruudesta, mutta mursi onnettomuudessa radan ulkopuolella lantionsa. Tämän jälkeen hän ei enää kunnolla pystynyt ajamaan. Hän yritti vielä paluuta, mutta jäätyään kaudella 2004 sijalle 22 hän ilmoitti jäävänsä eläkkeelle.

Unser Jr. yritti tehdä paluun vuoden 2006 Indianapolis 500:ssa, mutta kolaroi ja keskeytti. Hän on myös testannut A1 Grand Prix -sarjaa.

## Yksityiselämä
Unser Jr. on kärsinyt muutamia kertoja alkoholismista. Tammikuussa 2007 hänet pidätettiin rattijuopumuksesta, yliajosta ja pelastustoimen laiminlyönnistä. Syyskuussa 2011 New Mexicon poliisi pidätti Unser Jr.:in rattijuopumuksesta ja hurjastelusta Albuquerquessa, minkä seurauksena hänet poistettiin IndyCar-sarjan toiminnasta.

Vuonna 2009 Unser Jr. lisättiin Motorsports Hall of Fame of American kunniajäsenluetteloon suorituksistaan moottoriurheilun parissa.

## Lähteet
Jopie Selbach

**Johanna ("Jopie") Katarina Selbach** (27. heinäkuuta 1918 Haarlem &ndash; 30. elokuuta 1998 Zoetermeer) oli alankomaalainen uimari, joka edusti kotimaataan vuoden 1936 kesäolympialaisissa, Berliinissä. Siellä hän voitti kultaa 4x100 metrin vapaauintiviestissä, Willy den Oudenin, Tini Wagnerin ja Rie Mastenbroekin kanssa.

## Lähteet
*Alankomaiden olympiakomitea  Luettu 15.4.2007
Al Berto

**Al Berto**, oikea nimi **Alberto Raposo Pidwell Tavares**, (11. tammikuuta 1948 Coimbra, Portugali – 13. kesäkuuta 1997 Lissabon, Portugali) oli portugalilainen runoilija. 

Al Berto syntyi Coimbrassa, mutta muutti pian Sinesiin. Hän kävi taidekoulua Lissabonissa, mutta muutti 1967 Belgiaan. Hän suunnitteli taidemaalarin uraa, mutta päätti ottaa itselleen ammatin kirjoittamisesta. Hän palasi Portugaliin neilikkavallankumouksen jälkeen vuonna 1975. Hän julkaisi suurimman osan runokokoelmistaan 1980-luvulla. 

Al Berto oli avoimesti homoseksuaalinen. Hän kuoli aidsin komplikaationa ilmenneeseen lymfoomaan Lissabonissa 1997.

## Teokset
### Runokokoelmat
* 1977 – À Procura do Vento num Jardim d'Agosto
* 1980 – Meu Fruto de Morder, Todas as Horas
* 1982 – Trabalhos do Olhar
* 1983 – O Último Habitante
* 1984 – Salsugem
* 1984 – A Seguir o Deserto
* 1985 – Três Cartas da Memória das Índias
* 1985 – Uma Existência de Papel	
* 1987 – O Medo (Trabalho Poético 1974-1986)
* 1989 – O Livro dos Regressos
* 1991 – A Secreta Vida das Imagens
* 1991 – Canto do Amigo Morto
* 1991 – O Medo (Trabalho Poético 1974-1990)
* 1995 – Luminoso Afogado
* 1997 – Horto de Incêndio
* 1998 – O Medo

### Proosa
* 1988 – Lunário
* 1993 – O Anjo Mudo
* 2006 – Apresentação da Noite

## Lähteet
Ilpo Salonen

**Ilpo Salonen** (s. 1956 Valkeakoski) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. 

Suomen tiedetoimittajien liitto valitsi Salosen vuoden tiedetoimittajaksi 2022.

## Kirjat
*Lontoon mitalla, WSOY 1990 ja -91 (Ossi Laurilan kanssa). Matkaopas.
*Kuningaskunnan kuokkavieraana , WSOY 1992. Brittielämää suomalaissilmin.
*Ihan hyvä mies, Like 1995. "Mieskirja".
*(toim.) Ere Kolu: Aktivisti. Tammi 2005. Isoisän elämäkerta.
* Toimittaja ja saattohoito. Artikkeli Terhokodin juhlakirjassa Elämän puu, kirjoituksia saattohoidosta (toim. Juha Hänninen ja Marjukka Luomala). Otava 2013
* Asiantuntija mediassa - rasvasota! (yhdessä Tuula Vainikaisen kanssa). Artikkeli kirjassa Tautinen media, Duodecim 2014. 
* Täältä tullaan, Eurooppa! Perhe autoon ja menoksi 1954–1971. Avain 2019. Sata tarinaa ja 250 kuvaa Salosten automatkoilta läpi maanosan Italiaan ja takaisin. 
* (toim. Hanna Rajalahti, Ilpo Salonen, Risto Uimonen) Täällä Lontoo. BBC:n suomalaistoimittajat idän ja lännen välisessä informaatiosodassa. WSOY 2020. 
* (toim. Pertti Koistinen, Ilpo Salonen) Ukrainan sota ja maailma sen jälkeen. Vastapaino 2022. 
* (Miia Salosen kanssa) Sata päivää Roomassa. Elämys- ja matkakirja. Avain 2025.Avain 2025. 

## Lähteet
Merda d’artista

**Merda d’artista** () on italialaisen taiteilijan Piero Manzonin teos. Manzoni otti teoksessaan vaikutteita Marcel Duchampin readymade-taiteesta.

Manzoni keräsi vuonna 1961 ulosteensa 90 numeroituun tölkkiin, joista jokainen sisältää 30 grammaa ulostetta. Manzoni myi ulosteensa sen painon arvona kullassa. Tuolloin tölkillisen arvo oli noin 37 dollaria. Vuonna 1991, jolloin tölkkiä vastaavan kultamäärän arvo oli noin 395 dollaria, Sotheby’s myi yhden tölkeistä huutokaupassa 67&nbsp;000 dollarilla. Suurin tölkistä sittemmin maksettu hinta on vuodelta 2016, jolloin tölkki numero 69 myytiin taidehuutokaupassa Milanossa 275&nbsp;000 eurolla.

Internetissä on kiertänyt huhuja, joiden mukaan osa tai jopa puolet tölkeistä olisi vuosien varrella vuotanut tai räjähtänyt. Vain harva tölkeistä on kuitenkin vahvistetusti avattu. Tunnetuin tapaus on ranskalaistaiteilija Bernard Bazilelle kuulunut tölkki. Bazile raotti oman tölkkinsä kantta vuonna 1989 ja esitteli sitä taideteoksena nimellä *Boite ouverte de Piero Manzoni* (). Tölkin sisältä paljastui tuntematon, kääritty esine, mutta koska Bazile avasi tölkkiään vain hieman raolleen, sen sisältöä ei ole voitu tutkia tarkemmin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Merda d’Artista, or, You Call That Shit Art?  
*Tate-galleria osti Merda d’artista -tölkkejä
Děčín

**Děčín** (ääntämys ['ɟɛtʃi:n], ) on kaupunki Tšekissä Ústín läänissä Děčínin piirikunnassa aivan Saksan rajalla. Asukkaita kaupungissa on 52&nbsp;282 (vuonna 2009). Kaupunki sijaitsee Elbe- ja Ploučnice-jokien yhtymäkohdassa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* virtual show
Joseph Kosma

**Joseph Kosma** (oik. **József Kozma**, 22. lokakuuta 1905 Budapest, Itävalta-Unkari – 7. elokuuta 1969 Ranska) oli juutalaistaustainen unkarilainen säveltäjä. Hän on säveltänyt myös maineikkaan kappaleen ”Les feuilles mortes” (”Kuolleet lehdet”), joka on peräisin Marcel Carnén elokuvan *[[Yön portit]]* (*Les Portes de la Nuit*) musiikista. Hänen toinen maailmankuulu chansoninsa on ”Barbara”.

Kosma opiskeli aluksi Budapestin Liszt-korkeakoulussa, mutta muutti 1929 Berliiniin, missä hän sai vaikutteita musiikin moderneista virtauksista.

Kosma muutti Pariisiin 1933 ja tutustui siellä Jacques Prévertiin ja tämän kautta Jean Renoiriin. Renoirin ansiosta Kosma sai sävellyksiään 1900-luvun puolivälin elokuviin. Hän on säveltänyt musiikin yli sataan elokuvaan, muun muassa Renoirin *[[Suuri illuusio|Suureen illuusioon]]* ja *[[Aamiainen ruohikolla (elokuva)|Aamiaiseen ruohikolla]]*, sekä oopperoita, baletteja ja orkesteriteoksia. 

## Aiheesta muualla

*
Nel van Vliet

**Petronella (”Nel”) van Vliet** (17. tammikuuta 1926 Hilversum – 4. tammikuuta 2006 Naarden) oli alankomaalainen uimari, joka edusti kotimaataan kesäolympialaisissa 1948. Siellä hän voitti kultaa 200 metrin rintauinnissa. Hän voitti EM-kultaa 200 metrin rintauinnissa Monacossa 1947.

## Lähteet
*Alankomaiden olympiakomitea  Luettu 15.4.2007
Tini Wagner

**Catharina Wilhelmina ”Tini” Wagner** (17. joulukuuta 1919 Amsterdam, Pohjois-Hollanti – 2. kesäkuuta 2004 Soest) oli alankomaalainen uimari, joka edusti kotimaataan vuoden 1936 Berliinin kesäolympialaisissa. Siellä hän voitti kultaa naisten 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä, Willy den Oudenin, Jopie Selbachin ja Rie Mastenbroekin kanssa.

## Lähteet
*Alankomaiden olympiakomitea  Luettu 15.4.2007 

### Viitteet
Hironobu Sakaguchi

**Hironobu Sakaguchi** (, s. 25. marraskuuta 1962, Hitachi, Ibaraki, Japani) on japanilainen tietokonepelisuunnittelija, ohjaaja ja tuottaja, joka tunnetaan parhaiten *[[Final Fantasy]]* -pelisarjan luojana. Hän on suunnitellut sekä myynnillä että kriitikoiden arviolla mitaten useita historian menestyneimmistä videopeleistä. Hänen suunnittelemiaan pelejä on myyty yli 100 miljoonaa kappaletta. 

Sakaguchi lähti Square Enixiltä lähes kahden vuosikymmenen jälkeen vuonna 2003 ja perusti seuraavana vuonna oman yhtiönsä Mistwalkerin. Uuden yhtiön rahoituksesta vastaa Microsoftin pelistudio. Mistwalker on kehittänyt *[[Lost Odyssey]]n* ja *[[Blue Dragon]]in* Xbox 360:lle, joista jälkimmäinen julkaistiin Japanissa 7. joulukuuta 2006. Blue Dragon julkaistiin Yhdysvalloissa 15. elokuuta 2007 ja Euroopassa 8. elokuuta 2007.

Vuonna 2016 hän ilmoitti uuden studion perustamisesta jonka ehdotettu nimi on "Dawnwalker".
Sakaguchi kertoi aikovansa laajentaa *Terra Battle* -mobiilipelin usean pelin sarjaksi.

Hänet on nimetty Academy of Interactive Arts and Sciences *Hall of Fame* joukkoon.

## Julkaistuja pelejä
Hironobu Sakaguchi on mainittu tekijätiedoissa seuraavissa peleissä.  

* *[[The Last Story]]* (2011)
* **
* *[[Cry On]]*
* *[[Lost Odyssey]]* (2007)
* *[[Blue Dragon]]* (2006)
* *[[Final Fantasy XII]]* (2006)
* *[[Kingdom Hearts II]]* (2005)
* *[[Final Fantasy Tactics Advance]]* (2003)
* *[[Final Fantasy X-2]]* (2003)
* *[[Final Fantasy XI]]* (2002)
* *[[Final Fantasy Origins]]* (2002)
* *[[Kingdom Hearts]]* (2002)
* *[[Driving Emotion Type-S]]* (2001)
* *[[Final Fantasy Chronicles]]* (2001)
* *[[Final Fantasy X]]* (2001)
* *[[The Bouncer]]* (2000)
* *[[Final Fantasy IX]]* (2000)
* *[[Vagrant Story]]* (2000)
* *[[Chocobo Racing]]* (1999)
* *[[Chrono Cross]]* (1999)
* *[[Final Fantasy Anthology]]* (1999)
* *[[Final Fantasy VIII]]* (1999)
* *[[Front Mission 3]]* (1999)
* *[[Parasite Eve II]]* (1999)
* *[[Saga Frontier 2]]* (1999)
* *[[Brave Fencer Musashi]]* (1998)
* *[[Bushido Blade 2]]* (1998)
* *[[Chocobo's Dungeon 2]]* (1998)
* *[[Ehrgeiz]]* (1998)
* *[[Parasite Eve]]* (1998)
* *[[Xenogears]]* (1998)
* *[[Bushido Blade]]* (1997)
* *[[Einhänder]]* (1997)
* *[[Final Fantasy Tactics]]* (1997)
* *[[Final Fantasy VII]]* (1997)
* *[[Bahamut Lagoon]]* (1996)
* *[[Super Mario RPG: Legend of the Seven Stars]]* (1996)
* *[[Tobal No.1]]* (1996)
* *[[Chrono Trigger]]* (1995)
* *[[Seiken Densetsu 3]]* (1995)
* *[[Final Fantasy VI]]* (1994)
* *[[Final Fantasy V]]* (1992)
* *[[Final Fantasy IV]]* (1991)
* *[[Final Fantasy III]]* (1990)
* *[[Final Fantasy II]]* (1988)
* *[[Final Fantasy (videopeli)|Final Fantasy]]* (1987)
* *[[Rad Racer]]* (1987)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Profiili MobyGamesissä
Lappilanmäki

**Lappilanmäki** on yksi Kokkolan asuinalueista. Se rakennettiin 1990-luvulla. Sen jälkeen alue on kasvanut voimakkaasti.
Asuntokanta koostuu pääasiassa vaaleanvärisistä omakotitaloista, ja useimmat sivukaduista ovat hevosenkengän mallisia.
Risto Hietanen

**Risto Hietanen** (s. 25. maaliskuuta 1954 Kuopio) toimi usean suomalaisen pääkaupunkiseudulla ilmestyvän ilmaisjakelulehden päätoimittaja. 

Hietanen toimi huhtikuusta 2007 alkaen vuoden verran Helsingin Uutisten, Länsiväylän ja Vantaan Sanomien vastaavana päätoimittajana, kunnes luovutti tehtävän Antti-Pekka Pietilälle. Tämän jälkeen Hietanen jatkoi lehden toisena päätoimittajana. Eläkkeelle hän jäi vuoden 2017 lopussa.. Aiemmin hän on työskennellyt muun muassa Vantaan Sanomien uutispäällikkönä. Hietanen on myös kirjoittanut kirjoja, ja hänelle on myönnetty Tutkivan journalismin yhdistyksen Lumilapio-palkinto vuonna 1994 sekä valtion tiedonjulkistamispalkinto vuonna 1996. Hietanen asuu Vantaan Tikkurilassa.

Vuonna 2010 Helsingin hovioikeus tuomitsi Hietasen Helsingin Uutisten päätoimittajana 40 päiväsakkoon törkeästä kunnianloukkauksesta. Lehdessä oli julkaistu kesällä 2007 sosiaaliasiamiehestä valheellisia väitteitä sisältänyt mielipidekirjoitus ja hovioikeus piti Hietasta vastuullisena tekstin julkaisemisesta.

## Julkaisut
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Hannie Termeulen

**Johanna Maria ”Hannie” Termeulen** (18. helmikuuta 1929 Wiesbaden, Saksa – 1. maaliskuuta 2001 Amsterdam) oli alankomaalainen uimari, joka voitti uransa aikana kolme olympiamitalia.

Voitettuaan pronssia 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä Lontoossa 1948 Termeulen kirkasti pronssinsa hopeaksi samassa lajissa ja voitti lisäksi toisen hopean 100 metrin vapaauinnissa Helsingissä 1952.

EM-kilpailuista Termeulen voitti 4×100 metrin vapaauintiviestistä kultaa Wienissä 1950 ja hopeaa Monte Carlossa 1947. Vuonna 1947 hän saavutti myös 100 metrin vapaauinnin EM-hopeaa.

## Lähteet
* Hannie Termeulen Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Alankomaiden olympiakomitea  Luettu 27.3.2009 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kaio de Almeida

**Kaio Márcio Ferreira Costa de Almeida** (s. 19. lokakuuta 1984, João Pessoa, Paraíba) on brasilialainen uimari, joka rikkoi 50 metrin perhosuinnin maailmanennätyksen lyhyellä radalla 17. joulukuuta 2005, Santosissa, ajalla 22,60.  Ennätys kesti voimassa lähes kolme vuotta, lokakuuhun 2008, jolloin Australian Matt Jaukovic rikkoi sen. Marraskuussa 2009 Almeida teki Tukholmassa 200 metrin perhosuinnin lyhyen radan maailmanennätyksen 1.49,11.

Almeida sai Santo Domingon Pan-Amerikan kisoissa 2003 hopeaa 200 metrin perhosuinnissa ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä sekä pronssia 100 metrin perhosuinnissa. Hän edusti kotimaataan kesäolympialaisissa 2004, missä hän sijoittui 17. sijalle 100 metrin perhosuinnissa sekä 19. sijalle 200 metrin perhosuinnissa. Montrealin MM-kilpailuissa 2005 hän oli 100 metrin perhosuinnissa seitsemäs. Shanghain lyhyen radan MM-kilpailuissa 2006 hän voitti maailmanmestaruuden 100 metrin perhosuinnissa ajalla 51,07 ja oli kolmas 50 metrin perhosuinnissa. Rio de Janeiron Pan-Amerikan kisoissa 2007 hän sai kultaa 100 ja 200 metrin perhosuinnissa sekä hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä.

Almeida sijoittui Pekingin olympialaisissa 2008 seitsemänneksi 200 metrin perhosuinnissa ja 15:nneksi 100 metrin perhosuinnissa. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän oli 200 metrin perhosuinnissa neljäs. Dubain lyhyen radan MM-kilpailuissa 2010 hän sai hopeaa 200 metrin perhosuinnissa sekä pronssia 100 metrin perhosuinnissa ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä.

Almeida on 175 senttimetriä pitkä ja painaa 74 kiloa. 

## Lähteet
MAOL-taulukot

**MAOL-taulukot** eli **MAOL-taulukkokirja** on Matemaattisten Aineiden Opettajien Liitto MAOL ry:n julkaisema ja Otavan kustantama lukion matematiikan, fysiikan ja kemian opiskelun apuvälineeksi tarkoitettu taulukkokirja. Taulukkokirja sisältää matemaattisten merkintöjen ja symbolien luettelon, laajan kaavakokoelman sekä useita numeerisia taulukoita. Ylioppilastutkintolautakunta on hyväksynyt taulukkokirjan ja antanut luvan käyttää sitä ylioppilastutkinnon kokeissa.

MAOL-taulukoiden kannen väri vaihdetaan painoksittain. Kannen väri on ollut esimerkiksi keltainen, vihreä ja sininen. Vuoden 2019 painoksen kansi on punainen.

MAOL-taulukkokirjan fyysistä painosta sai käyttää ylioppilaskokeissa vuoden 2020 loppuun, jonka jälkeen kokeissa siirryttiin käyttämään ainoastaan MAOL-taulukkokirjan digipainosta nimeltään MAOL-digitaulukot.

## Kirjallisuutta
*
*

## Katso myös
* Lukion taulukot

## Lähteet
Dubain kansainvälinen lentoasema

**Dubain kansainvälinen lentoasema** (IATA: **DXB**, ICAO: **OMDB**; ) on Arabiemiraattien liitossa sijaitseva, Dubaita palveleva kansainvälinen lentoasema. Lentoasema on Emiratesin kotikenttä.

Lentoaseman kautta matkusti noin 89 miljoonaa ihmistä vuonna 2018. Vuonna 2018 lentoasema oli maailman kolmanneksi vilkkain matkustajamäärällä mitattuna.

## Katso myös
*Al Maktoumin kansainvälinen lentoasema
*Dubain lentokenttä, lentoasemaa käsittelevä television dokumenttisarja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tommi Kärkkäinen

**Tommi Kärkkäinen** (s. 15. kesäkuuta 1969 Savonlinna) on suomalainen säveltäjä. Kärkkäinen on opiskellut Sibelius-Akatemiassa Paavo Heinisen oppilaana. Hänen tuotantonsa sisältää pääasiassa orkesteri- ja kamarimusiikkia. Kärkkäisen orkesteriteos *Seitsemän miniatyyriä* voitti vuonna 1998 Unescon kansainvälisen säveltäjärostrumin sarjan alle 30-vuotiaille.

Kärkkäisen tyyli sisältää vaikutteita jälkisarjallisuudesta.

Kärkkäinen on soittanut kosketinsoittimia YUP-yhtyeessä.

## Lähteet
* 
*
Douglas Robb

**Douglas Seann "Doug" Robb** (s. 2. tammikuuta 1975) on yhdysvaltalainen rock-muusikko, joka on tullut tunnetuksi Hoobastank-yhtyeen laulusolistina ja yhtenä lauluntekijöistä. Hänen isänsä on skotlantilais- ja äitinsä japanilaistaustainen. 

Douglas Robb syntyi Agoura Hillsissä, Kalifornian osavaltiossa, ja valmistui Agoura High Schoolista. Hän aloitti kitaransoiton 15-vuotiaana ja kuului Hoobastankin perustajajäseniin vuonna 1994. Hän on saanut vaikutteita mm. Faith No Moren, Van Halenin ja Red Hot Chili Peppersin tuotannosta.
Rakkaudenhauta

**Rakkaudenhauta** tarkoittaa yleensä yksityistä naisen hautaa, joka on sijoitettu varsinaisen hautausmaan ulkopuolelle. Nykypäivän Suomessa tällainen on varsin harvinaista, joitakin hautoja kuitenkin on. 

Eräs tunnetuimpia rakkaudenhautoja on Karjalankannaksella Vammelsuussa sijaitseva hauta. Kirjassa *Karjala – muistojen maa* haudan sanotaan olleen ennen talvisotaa Kannaksen valokuvatuin kohde. Tapio Rautavaaran levyttämä, Toivo Kärjen säveltämä ja Orvokki Idän eli Reino Helismaan sanoittama *Rakkauden hauta* -laulelmafoksi kertoo tästä "rikkaan miehen" luomasta muistomerkistä.

Vuonna 2008 hautakivenä toimiva luonnonkivi oli edelleen paikallaan, samoin tekstit olivat vielä luettavissa, joskin kiveen kiinnitetty naisen muotokuva on kadonnut. Vuoden 2015 tienoilla luonnonkiven päälle pystytettiin alkuperäisen patsaan näköispatsas.

Toinen merkittävä rakkaushauta sijaitsee Sääksjärven rannalla Hyvinkään ja Nurmijärven rajalla. Sinne on haudattu Kytäjän kartanon entisen omistajan tytär. 

## Lähteet
* Nurmijärven kotiseutumuseo
* https://www.sotahistoriallisetkohteet.fi/app/sights/view/-/id/100

### Viitteet