open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hedda

**Hedda** on naisen etunimi. Se on pohjoismainen lyhentymä Hedvig-nimestä. Suomessa Heddaa on käytetty myös Heidin kutsumanimenä.

Ruotsissa Hedda-nimi on ollut käytössä jo vuonna 1730. Uudella vuosituhannella siitä on tullut ruotsalainen muotinimi: 2000-luvun kahden ensimmäisen vuosikymmenen aikana Ruotsissa syntyi noin 2&nbsp;700 Heddaa.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on huhtikuuhun 2024 mennessä tilastoitu noin 240–250 Hedda-nimistä naista.

## Nimipäivä
Vuodesta 1929 lähtien Heddalla on ollut nimipäivä suomenruotsalaisessa almanakassa 15.&nbsp;lokakuuta. Se on Heddan nimipäivä myös Norjassa.

Ruotsin almanakassa Hedda-nimi oli mukana vuosina 1986–2000. Siinäkin nimipäivä oli 15.&nbsp;lokakuuta.

## Tunnettuja Heddoja
* Hedda Berntsen (s. 1976), norjalainen freestylehiihtäjä ja olympiamitalisti
* Hedda Bångman (s. 1995), ruotsalainen maastohiihtäjä
* Hedda Hopper (1885–1966), yhdysvaltalainen näyttelijä ja kolumnisti
* Hedda Lindahl (1919–2007), ruotsalainen poliitikko
* Hedda Liukkala (s. 1990), suomalainen nykysirkus- ja performanssitaiteilija
* Hedda Retu, aik. *Heidi Valasti* (s. 1965), suomalainen kliininen seksologi, psykoterapeutti ja seksuaaliterapeutti
* Hedda Stiernstedt (s. 1987), ruotsalainen näyttelijä
* Hedda Wrangel (1792–1833), ruotsalainen paronitar, laulaja ja säveltäjä
* Hedda Ødegaard (s. 1995), norjalainen tennispelaaja

## Kuvitteellisia Heddoja
* Hedda, henkilöhahmo Johan Ludvig Runebergin runoelmassa *[[Hirvenhiihtäjät]]* (1832)
* Hedda, henkilöhahmo televisiosarjassa *[[Salatut elämät]]*
* Hedda Tesman (o.s. Gabler), nimihenkilö Henrik Ibsenin näytelmässä *[[Hedda Gabler]]* (1890); hahmon mukaan on nimetty Hedda-palkinto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Hedda (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Andrei Amalrik

**Andrei Aleksejevitš Amalrik** (; 1938 Moskova, Neuvostoliitto – 1980 Guadalajara, Espanja) oli venäläinen kirjailija ja Neuvostoliiton aikainen toisinajattelija.

Amalrik joutui keskeyttämään 1963 opinnot Moskovan yliopistossa Venäjän historiaa käsittelevän kurssityönsä vuoksi. Hänet karkotettiin 1965  työnvieroksujana Siperiaan, josta hän kuitenkin pääsi jo heti seuraavana vuonna palaamaan Moskovaan. Kahdessa teoksessaan, vuodelta 1969 (levisi samizdat-kirjana) ja 1970 (omaelämäkerrallinen), hän kyseenalaisti sen, että Neuvostoliitto olisi olemassa vielä vuonna 1984. Hän joutui vankileirille. Vapauduttuaan hän muutti lähteen. Hän jatkoi näytelmissään absurdin teatterin perinnettä.

Myöhempi Suomen Moskovan-suurlähettiläs René Nyberg luki kirjan *Säilyykö Neuvostoliitto vuoteen 1984?* Moskovassa vuonna 1973, eikä hän muista kenenkään uskoneen sen ennustukseen, mutta Amalrik erehtyi lopulta vain vähän.

Amalrik kuoli Espanjassa auto-onnettomuudessa ollessaan matkalla Helsingin päätösasiakirjan seurantakokoukseen.

## Suomennettu teos
* *Säilyykö Neuvostoliitto vuoteen 1984? ja muita kirjoituksia*, suom. Maria Mero. Espoo: M. Mero 1978 (omakustanne) 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bielsk Podlaski (kunta)

**Bielsk Podlaski** on maalaiskunta Bielskin piirikunnassa Puolassa. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 6&nbsp;606. Kunnan hallinnollinen keskus on Bielsk Podlaskin kaupunki, joka ei kuitenkaan kuulu kuntaan vaan muodostaa oman kaupunkikuntansa.

Bielskin piirikunnan asukkaista 11,8 prosenttia asuu Bielsk Podlaskin kunnassa ja sen pinta-alasta 31 prosenttia kuuluu Bielsk Podlaskin kuntaan. Kylät Bielsk Podlaskin kunnassa ovat Augustowo, Bańki, Biała, Bolesty, Brześcianka, Chraboły, Deniski, Dobromil, Dubiażyn, Grabowiec, Haćki, Hołody, Hryniewicze Duże, Hryniewicze Małe, Husaki, Jacewicze, Knorozy, Knorydy, Kotły, Kozły, Kożyno, Krzywa, Lewki, Łoknica, Łubin Kościelny, Łubin Rudołty, Malinowo, Miękisze, Mokre, Nałogi, Ogrodniki, Orzechowicze, Parcewo, Pasynki, Pietrzykowo-Gołąbki, Pietrzykowo-Wyszki, Piliki, Pilipki, Ploski, Plutycze, Proniewicze, Rajki, Rajsk, Rzepniewo, Saki, Sierakowizna, Skrzypki Duże, Skrzypki Małe, Sobótka, Stołowacz, Stryki, Stupniki, Szastały, Treszczotki, Truski, Widowo, Woronie, Zawady sekä Zubowo.

Vuoden 2019 lopussa 49,1 prosenttia Bielsk Podlaskin asukkaista oli naispuolisia ja 50,9 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,1 prosenttia kylän väestöstä, työikäiset 53 prosenttia ja eläkeikäiset 31,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 47,6 vuotta. Vuonna 2019 Bielsk Podlaskin kunnassa syntyi 42 lasta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 36,2 prosenttia oli valkovenäläisiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Gmina Wiejska Bielsk Podlaski Białystokin tilastokeskus
Sege ån vesistö

**Sege ån vesistö** (, vesistöaluetunnus 90) muodostuu Itämeren Juutinraumaan laskevan Sege ån ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 334 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Sege å, joka alkaa Börringesjönin järvestä, ja jonka pituus on 40 kilometriä. Sen keskivirtaama (MQ) on 2,7 kuutiometriä sekunnissa, mikä tekee noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa. Talven jälkeen huippuvirtaamien keskiarvo (MHQ) on 14 kuutiometriä sekunnissa.

## Vesistön valuma-alue
Sege ån vesistö on pieni päävesistö sen pohjoispuolella sijaitsevan Höje ån vesistön (tunnus 91) naapurissa. Sillä ei ole yhteistä vedenjakajaa minkään muun päävesistön kanssa, vaan muiden mereen laskevien ojien tai purojen valuma-alueet ovat pieniä.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (22,6&nbsp;%), turve (4,5&nbsp;%), kalliomaa (0,4&nbsp;%), hiekka ja sora (4,6&nbsp;%), multamaa (32,6&nbsp;%), savimaa (28,1&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (0,6&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (11,0&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (1,4&nbsp;%), viljelymaita (58,6&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (12,5&nbsp;%) sekä joutomaita (14,2&nbsp;%). Näiden lisäksi on 2,2&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Sege ån virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 2,93&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 16,8&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,26&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 2,7&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 14&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 9,1&nbsp;m³/s on mitattu helmikuussa 2012 ja pienin 0,1&nbsp;m³/s viimeksi vuonna 2012. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Karri Kannala

**Karri Kannala** on  suomalainen päätoimittaja. Hän on toiminut *[[Helsingin Uutiset|Helsingin Uutisten]]* vastaavana päätoimittajana vuodesta 2019. Aiemmin hän on toiminut *[[Imatralainen|Imatralaisen]]*, *[[Lappeenrannan Uutiset (kaupunkilehti)|Lappeenrannan Uutisten]]* ja *[[Tamperelainen|Tamperelaisen]]* päätoimittajana. 

Kannala on toiminut koko uransa Keskisuomalainen Mediassa ja sitä edeltäneissä Etelä-Suomen Mediassa ja sitä edeltäneessä Suomen Lehtiyhtymässä. Hän toimi Etelä-Suomen Median paikallisjohtajana vuosina 2018–2026. Vuoden 2026 alussa Etelä-Suomen Media fuusioitui Keskisuomalainen-konsernin muiden alueyhtiöiden kanssa Keskisuomalainen Mediaksi.  

Suomen kaupunkilehtien päätoimittajat valitsivat Kannalan marraskuussa 2019 vuoden kaupunkilehti-päätoimittajaksi.

## Ura
* *[[Päijät-Hämeen Viikkouutiset]]*, toimittaja 2007
* *[[Seinäjoen Sanomat]]*, toimittaja 2008–2010, myyntipäällikkö ja määräaikainen kustannusjohtaja 2010–2011
* *[[Imatralainen]]* ja *[[Lappeenrannan Uutiset (kaupunkilehti)|Lappeenrannan Uutiset]]*, päätoimittaja ja kustannusjohtaja 2011–2015
* *[[Tamperelainen]]*, päätoimittaja 2015–2018
* Etelä-Suomen Median paikallisjohtaja 2018–2026
* *[[Helsingin Uutiset]]*, päätoimittaja 2019–
* *[[Länsiväylä (lehti)|Länsiväylä]]*, määräaikainen päätoimittaja 2020–2021

## Lähteet
Kumpulampi

**Kumpulampi** voi tarkoittaa seuraavia:

* Kumpulampi, lampi Jyväskylässä
* Kumpulampi, lampi Kangasniemellä
* Kumpulampi, lampi Keuruun Haapamäellä
* Kumpulampi, lampi Soinissa
* Kumpulampi, lampi Uuraisissa
* Kumpulampi, lampi Ähtärissä
* Kumpulampi, lampi Äänekoskella
* Kumpulampi-Likolampi, lampi Jyväskylässä
* sukunimenä:
**Markku Kumpulampi (s. 1939), suomalainen jalkapalloilija.

## Katso myös
* Kummunlampi
Konstan koukkuja

**Konstan koukkuja** on suomalainen vuonna 1998 MTV3-kanavalla esitetty komediasarja, jonka pääosassa oli Konsta Hietanen. Muita sarjassa esiintyneitä näyttelijöitä ovat ainakin Risto Kaskilahti, Mari Perankoski, Kari Sorvali, Ulla Tapaninen ja Valtteri Tuominen.
Höje ån vesistö

**Höje ån vesistö** (, vesistöaluetunnus 91) muodostuu Itämeren Juutinraumaan laskevan Höje ån ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 316 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Höje å, joka alkaa Häckebergasjönistä, ja joka on 35 kilometriä pitkä. Vesistön latvavedet laskevat järveen etelästä tulevaa ojaa myöten. Ojan nimi on sen yläjuoksulla Björkesåkraån ja se alkaa Björkesåkrasjönistä Malmön lentokentän itäpuolella. Järveen tulee oja lounaan suunnasta ja joka alkaa Lyngsjönin lammesta lentokentän eteläpuolelta. Joki laskee Juutinraumaan noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Höje ån vesistö sijaitsee kahden vesistön, eteläpuolisen Sege ån vesistön (tunnus 90) ja pohjoispuolisen Kävlingeånin vesistön (tunnus 92), välissä. Sen kaakkoispuolella ei ole yhtään päävesistöä, vaan siellä on mereen laskevien ojien tai purojen pieniä valuma-alueita. Sama tilanne on Höje ån joensuun ympäristössä.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (22,3&nbsp;%), turve (2,7&nbsp;%), kalliomaa (0,5&nbsp;%), hiekka ja sora (2,7&nbsp;%), multamaa (33,5&nbsp;%), savimaa (32,7&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (1,2&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (15,4&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (0,9&nbsp;%), viljelymaita (59,9&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (12,5&nbsp;%) sekä joutomaita (10,8&nbsp;%). Näiden lisäksi on 0,5&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Höje ån virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 2,79&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 15,3&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,37&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 16&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 12&nbsp;m³/s on mitattu joulukuussa 1985 ja pienin 0,3&nbsp;m³/s monenakin kuukautena useina vuosina. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Mission: Impossible (elokuvasarja)

**Mission: Impossible**, ensimmäiset osat suomenkieliseltä nimeltään **Vaarallinen tehtävä**, on yhdysvaltalainen toimintaelokuvasarja, jonka ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 1996. Se perustuu samannimiseen televisiosarjaan vuosilta 1966–1973.

Jokaisen elokuvan pääosassa Ethan Huntin roolissa on Tom Cruise, joka on myös ollut jokaisen elokuvan tuottajana.

Elokuvasarjan tunnusmusiikin sävelsi Lalo Schifrin alkuperäiseen televisiosarjaan. Kappale on harvinaisessa 5/4-tahtilajissa. Sen rytmi perustuu sarjan nimen alkukirjaimiin M ja I Morse-aakkosina, eli `--..`

Sarjassa julkaistut ja tekeillä olevat elokuvat:

Sarjan kuuden ensimmäisen elokuvan bruttotuotto joulukuuhun 2020 mennessä oli maailmanlaajuisesti 3,577 miljardia dollaria. Elokuvien tuotantobudjettien yhteissumma oli 823 miljoonaa dollaria.

Tom Cruise kertoi kesällä 2023 ** -elokuvan ensi-illan alla ja omana 61-vuotissyntymäpäivänään haluavansa tehdä *Mission: Impossible* -elokuvia aina 80-vuotiaaksi asti.

## Lähteet
Love Bullet

**Love Bullet** on saksofonistin  Timo Lassyn neljäs sooloalbumi.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet Timo Lassy.
#  
# 
# 
# 
#  
#  
#  
#  
#  
# 

## Kokoonpano
* Timo Lassy – tenorisaksofoni
* Teppo Mäkynen – rummut
* Antti Lötjönen – basso
* Georgios Kontrafouris – sähköpiano
* Abdissa Assefa – lyömäsoittimet
* Jukka Eskola – trumpetti
* Panu Savolainen – vibrafoni

## Aiheesta muualla
* ''Love Bullet'' discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Kävlingeånin vesistö

**Kävlingeånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 92) muodostuu Itämeren Juutinraumaan laskevan Kävlingeånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 1&nbsp;204 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Kävlingeån, jonka pituus on 50 kilometriä. Pääuoman kokonaispituus on noin 90 kilometriä. Joki laskee Juutinraumaan noin 0,35 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Kävlingeånin vesistö on eteläisen Skånen kolmanneksi suurin vesistö. Se sijaitsee neljän päävesistön keskellä. Lounaispuolella on Höje ån vesistö (tunnus 91), kaakkoispuolella on Nybroånin vesistö (tunnus 89), koillisessa Rönne ån vesistö (tunnus 96) ja luoteessa on Saxånin vesistö (tunnus 93). Muut naapurivesistöt eivät ole päävesistöjä, vaan ne ovat mereen laskevien purojen tai ojien pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on kuitenkin Kävlingeånin vesistöä suurempi.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (15,6&nbsp;%), turve (2,9&nbsp;%), kalliomaa (0,4&nbsp;%), hiekka ja sora (5,8&nbsp;%), multamaa (39,2&nbsp;%), savimaa (26,3&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (6,9&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (16,5&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (1,4&nbsp;%), viljelymaita (65,3&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (4,0&nbsp;%) sekä joutomaita (10,8&nbsp;%). Näiden lisäksi on 2,1&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Kävlingeånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 10,7&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 51,8&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 1,78&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 11,1&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 57&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 58,2&nbsp;m³/s on mitattu helmikuussa 2002 ja pienin 1,2&nbsp;m³/s elokuussa 2003. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot.

## Vesivoima
Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 35 patoa, joista 9,8&nbsp;% säännöstellään vesistön jokien virtaamia. Patojen säännöstelykapasiteetti on 36,0&nbsp;miljoonaa kuutiometriä.

Vesistössä on yksi Lilla Harrien vesivoimalaitos, joka tuottaa sähköä 0,1 megawattin teholla noin 0,8 gigawattituntia vuodessa.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Saxånin vesistö

**Saxånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 93) muodostuu Itämeren Juutinraumaan laskevan Saxånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 360 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Saxån, joka alkaa kun pääuoman sivujoki Gullarpsån yhtyy siihen. Joen kokonaispituus on 43 kilometriä. Joki laskee Itämereen noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Saxånin vesistöä ympäröi neljä muuta päävesistöä: etelässä Kävlingeånin vesistö (tunnus 92), koillisessa Rönne ån vesistö (tunnus 96), pohjoisessa Vege ån vesistö (tunnus 95) ja luoteessa Råånin vesistö (tunnus 94). Lisäksi Saxånin joensuun ympäristössä on mereen laskevien purojen ja ojien pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on myös pieni.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (13,4&nbsp;%), turve (1,0&nbsp;%), kalliomaa (0,1&nbsp;%), hiekka ja sora (3,7&nbsp;%), multamaa (23,8&nbsp;%), savimaa (57,1&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (0,4&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (7,8&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (0,5&nbsp;%), viljelymaita (77,8&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (3,5&nbsp;%) sekä joutomaita (10,3&nbsp;%). Näiden lisäksi on 0,1&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Saxånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,43&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 23,7&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,21&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3,5&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 30&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 22,2&nbsp;m³/s on mitattu helmikuussa 2002 ja pienin 0,2&nbsp;m³/s viimeksi syksyllä 2012. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Karl Jakob Grönberg

**Karl (Carl) Jakob Grönberg** (30. heinäkuuta 1809 Vaasa – 20. toukokuuta 1876 Kotka) oli suomalainen kauppias, tehtailija ja valtiopäivämies.

Grönbergin vanhemmat olivat kauppaneuvos Johan Grönberg ja Katarina Elisabet Bulér ja puolisot vuodesta 1831 Sofia Beata Wasastjerna (k. 1847) ja vuodesta 1859 Gustava Hedman (k. 1915). Grönberg tuli ylioppilaaksi 1826 ja  oli Lyypekissä kauppa-akatemian oppilas 1827. Liverpoolin kauppakonttorin palveluksessa hän oli 1829 ja kauppias Vaasassa 1830. Grönberg harjoitti myös laivanvarustusta. Hän siirtyi Kaskisiin 1838 ja perusti sinne tupakkatehtaan 1857, samoin kuin lähistölle fajanssi- ja kaakelitehtaan. Kotkaan Grönberg muutti 1864 ja harjoitti sielläkin kauppaa.  Hän oli porvarissäädyssä Kaskisten edustaja  valtiopäiville 1863–1864, joilla hän oli säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen ja lakivaliokunnan varajäsen.

## Lähteet
Råånin vesistö

**Råånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 94) muodostuu Pohjanmeren Kattegatiin laskevan Råånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 193 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuoman alaosa on sen nimikkojoki Råån, joka on 20 kilometriä pitkä, ja yläosa pelto-ojat, joiden osuus on 8 kilometriä. Pääuoman kokonaispituus on 28 kilometriä . Joki laskee mereen alle 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Råånin vesistö on ympäristönsä pienin päävesistö, joten se jääkin Saxånin vesistön (tunnus 93) ja Vege ån vesistön (tunnus 95) väliin. Rannikolla on sen joensuun ympäristössä mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-alakin on pieni.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (14,5&nbsp;%), turve (0,6&nbsp;%), kalliomaa (1,1&nbsp;%), hiekka ja sora (2,5&nbsp;%), multamaa (31,5&nbsp;%), savimaa (47,3&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (0,2&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (4,7&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (0,4&nbsp;%), viljelymaita (76,7&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (8,2&nbsp;%) sekä joutomaita (9,9&nbsp;%). Näiden lisäksi on 0,1&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Råånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 1,74&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 16,1&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,08&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 1,8&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 19&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 10,7&nbsp;m³/s on mitattu joulukuussa 1985 ja pienin 0,1&nbsp;m³/s monenakin kuukautena useina vuosina. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Krister Ludvig Reinhold Jägerskiöld

**Krister Ludvig Reinhold Jägerskiöld** (25. tammikuuta 1812 Kemiö – 4. maaliskuuta 1904 Turku) oli suomalainen upseeri ja valtiopäivämies.

Jägerskiöldin vanhemmat olivat eversti Krister Ludvig Jägerskiöld ja Hedvig Gustava Kristina Taube ja puoliso vuodesta 1850 Johanna Ottiliana Taube (k. 1882). Juristi, valtiopäivämies Krister Robert Otto Edgar Jägerskiöld oli heidän poikansa. Krister Ludvig Reinhold Jägerskiöld tuli ylioppilaaksi 1828. Opiskeltuaan sotilaskoulussa Pietarissa hän  oli henkikaartin Moskovan rykmentissä ensin alivänrikki ja sitten vänrikki 1833, aliluutnantti 1836, luutnantti 1839, kunnes erosi rykmentistä alikapteenina 1841. Kapteeniksi 1. Turun ruotujakoiseen tarkk’ampujapataljoonaan Jägerskiöld tuli 1854, yleni majuriksi 1855 ja everstiluutnantiksi 1865 ja erosi palveluksesta everstinä 1868. Hän oli Kemiön Sjölaxin sääntöperintötilan haltija ja valtiopäiväedustaja aatelissäädyssä 1863–1864.

Krister Ludvig Reinhold Jägerskiöldin toisen pojan, Ludvigin, adoptoi 1906 Fridolf Leopold Hisinger veljensä Eduard Viktor Eugenie Hisingerin vävynä. Ludvig otti lapsineen sukunimen Hisinger-Jägerskiöld ja seurasi vapaaherrallista Hisinger-sukua samalla numerolla Suomen ritarihuoneessa. Jägerskiöldin veli oli kapteeni, valtiopäivämies Gustaf Magnus Leonard Jägerskiöld.

## Lähteet
Benjamin Sulin

**Benjamin Sulin** (31. lokakuuta 1803 Pyhämaa – 27. joulukuuta 1871 Hattula) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. 

## Henkilöhistoria
Sulinin vanhemmat olivat talollinen Karl Henriksson ja Maria Johansdotter ja puoliso vuodesta 1834 Lovisa Emilia Forsinius (k. 1879). Sulin tuli ylioppilaaksi 1827 ja vihittiin papiksi 1828. Rovastin arvon hän sai 1860. Sulin toimi pappina Kustavissa, Uudessakaupungissa, Kalannissa ja Siuntiossa. Rauman pedagogi hän oli 1836, ala-alkeiskoulun opettaja ja rehtori 1842 ja Uudenkaupungin ala-alkeiskoulun rehtori 1844. Kumlingen kirkkoherra Sulinista tuli 1846 ja Hattulan kirkkoherra 1864. Hän oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863.  

Kihlakunnantuomari, valtiopäivämies Karl Wilhelm Sulin oli Benjamin Sulinin poika.

## Lähteet
 

## Kirjallisuutta
* *Theses, quas auctoritate reverendissimi domini s. s. theologiae doctoris, archi-episcopi Finlandiae &c. &c. nec non summe venerandi consistorii ecclesiastici Aboënsis, pro venia examen subeundi pastorale*, 1839
Kirjallisuusvuosi 1782

**Kirjallisuusvuosi 1782** käsittelee vuoden 1782 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia

*  Friedrich Schillerin vuonna 1781 kirjoitettu esikoisnäytelmä *Die Räuber* aiheutti sensaation ensiesityksessään Mannheimissa, koska se  kritisoi vallitsevaa feodaalijärjestelmää. Schiller palveli tuolloin sotilaslääkärinä ja oli poistunut palveluspaikastaan ilman lupaa nähdäkseen näytelmänsä ensiesityksen. Rangaistukseksi hän sai arestirangaistuksen ja kirjoittamiskiellon.	
* Kiinan historiaa koskevien kirjojen kokoelma Siku Quanshu saatiin valmiiksi. Se sisälsi 36&nbsp;381 osaa.
* Suomalainen säveltäjä Erik Tulindberg valmistui maisteriksi. Samaan aikaan hän teki ensimmäiset sävellyksensä, kuusi jousikvartettoa ja viulukonserton.

## Julkaisuja
* J. Hector St. John de Crèvecœur &ndash; *Letters from an American Farmer*
* Félicité Genlis &ndash; *Adèle et Théodore*
* Jean-Jacques Rousseau &ndash; *Jugement sur le paix perpétuelle* (suom. Kirjoituksia sodasta ja rauhasta, 2010)
* Jean-Jacques Rousseau &ndash; *Les rêveries du promeneur solitaire* (keskeneräiseksi jäänyt teos; suom. Yksinäisen kulkijan mietteitä, 2010)
* Honoré Gabriel Riqueti de Mirabeau &ndash; *Erotica biblion*
* Joseph Priestley &ndash; *An History of the Corruptions of Christianity*
* Friedrich Schiller &ndash; *Die Verschwörung des Fiesco zu Genua* (suom. )

## Palkintoja

## Lähteet
Nonakontaani

**Nonakontaani** eli **n-nonakontaani** (C90H182) on 90-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää. Nonakontaanin rakennekaava on CH3(CH2)88CH3, moolimassa 1264,41&nbsp;g/mol, kiehumispiste 702,3&nbsp;°C (760 mmHg paineessa), leimahduspiste 882,2&nbsp;°C, tiheys 0,835&nbsp;g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,466 ja CAS-numero 7667-51-8.

## Aiheesta muualla
*PubChem: Nonacontane 
*GuideChem: Nonacontane 
*National Institute of Standards and Technology (NIST): Nonacontane
José Vicente Rangel

**José Vicente Rangel Vale** (10. heinäkuuta 1929 Caracas – 18. joulukuuta 2020 Caracas) oli venezuelalainen poliitikko. Hän toimi Hugo Chávezin varapresidenttinä vuosina 2002–2007. Aiemmin hän oli ollut ulkoministerinä (1999–2001) ja puolustusministerinä (2001–2002).

Rangel vastusti 1940-luvun lopussa Rómulo Gallegosin hallintoa ja joutui maanpakoon, josta palasi Venezuelaan Marcos Pérez Jiménezin diktatuurin kaaduttua vuonna 1958. Rangel loi uran politiikan ulkopuolella journalistina. Hän johti lehtiä *Qué pasa en Venezuela*, *La Razón* ja *Clarín*. Lisäksi hän kirjoitti useisiin lehtiin kolumnistina ja piti Televen-televisiokanavalla viikoittaista poliittista *José Vicente Hoy* -ohjelmaa. Rangel oli ehdolla Venezuelan presidentiksi vuosina 1973, 1978 ja 1983. Päätettyään toimintansa varapresidenttinä vuonna 2007 hän sai Simón Bolívarin miekan replikan.

Rangeliin kohdistettiin syytöksiä merkittävästä roolista syyttäjä Danilo Andersonin vuonna 2004 tehdyn salamurhan taustalla. Rangel kuoli 91-vuotiaana joulukuussa 2020 oltuaan vaikeasti sairaana vuodesta 2019.

## Lähteet
Vege ån vesistö

**Vege ån vesistö** (, vesistöaluetunnus 95) muodostuu Pohjanmeren Kattegatiin laskevan Vege ån ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 488 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Vege å, joka saa alkunsa Söderåsenin korkeassa maastossa. Joen kokonaispituus on 51 kilometriä  ja se laskee Itämereen alle 0,2 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Vege ån vesistö sijaitsee kolmen päävesistön ympäröimänä. Pohjoisessa ja idässä sijaitsee Rönne ån vesistö (tunnus 96), kaakossa Saxånin vesistö (tunnus 93) ja etelässä sijaitsee Råånin vesistö (tunnus 94). Joki laskee Skäldervikeniin, jonka eteläinen ranta muodostuu mereen laskevista ojien ja purojen pienistä valuma-alueista.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (26,4&nbsp;%), turve (1,2&nbsp;%), kalliomaa (1,1&nbsp;%), hiekka ja sora (4,0&nbsp;%), multamaa (27,5&nbsp;%), savimaa (36,7&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (0,9&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (21,7&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (0,5&nbsp;%), viljelymaita (60,5&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (7,1&nbsp;%) sekä joutomaita (10,1&nbsp;%). Näiden lisäksi on 0,1&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Vege ån virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 4,86&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 40,7&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,29&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 5&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 38&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 26,4&nbsp;m³/s on mitattu joulukuussa 1985 ja pienin 0,2&nbsp;m³/s monenakin kuukautena useina vuosina . Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Adolf Fredrik Sirén

**Adolf Fredrik Sirén** (29. huhtikuuta 1807 Korpilahti – 14. toukokuuta 1868 Hauho) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. 

Sirénin vanhemmat olivat kappalainen Karl Sirén ja Maria Lovisa Lucander ja puolisot vuodesta 1832 Hedvig Karolina Tigerstedt (k. 1838) ja vuodesta 1839 Matilda Lovisa Nordenstolpe (k. 1891). Sirén tuli ylioppilaaksi 1825 ja vihittiin papiksi 1830. Rovastin arvon hän sai 1849. Sirénistä tuli Loviisassa triviaalikoulun vt. kollega ja Porvoossa pedagogion kollega 1827, Porvoon tuomiokapitulin vt. 2. amanuenssi 1829 ja vakinainen 1830, notaari 1846 ja samalla Porvoon lukion vt. laulunopettaja 1831 sekä vakinainen 1832–1846. Hauhon kirkkoherraksi hän tuli 1852, astuen virkaan 1854. Hämeen läntisen rovastikunnan vt. lääninrovastina Sirén toimi vuodesta 1855 ja vakinaisena vuodesta 1856. Hän oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863 ja 1867. Hän omisti Wuolteen kartanon Hauholla.

## Lähteet
Maciej Grubski

**Maciej Grubski** (20. elokuuta 1968 Łódź – 17. joulukuuta 2020 Łódź) oli puolalainen poliitikko.

Grubski liittyi 1990-luvun alussa Demokraattiseen liittoon ja sitten Vapauden liittoon. Vuosina 1994–1998 hän istui Łódźin kaupunginvaltuustossa. Vuosina 2006–2007 hän oli kaupunginvaltuutettuna ja kaupunginvaltuuston puhemiehenä Kansalaisfoorumin edustajana. Paikallispolitiikassa Grubski erikoistui urheiluasioihin; hän oli itse karateharrastaja. Hänet valittiin Puolan senaattiin ensimmäisen kerran vuonna 2007 sekä jälleen vuosina 2011 ja 2015. Senaattorina Grubski oli kansallisen puolustuskomitean sekä Puolan ja Israelin suhteiden ryhmän varapuhemies.

Grubski valmistui lääketieteen oppilaitoksesta vuonna 1989 ja suoritti myös kandidaatin tutkinnon julkishallinnossa. Hän oli naimisissa, ja hänellä oli kaksi lasta. Grubski sai tartunnan koronaviruspandemiassa. Hän kuoli sairaalassa Łódźissa joulukuussa 2020. 

## Lähteet
Bengt Anderberg

**Bengt Anderberg** (17. huhtikuuta 1920 Göteborg, Ruotsi – 24. syyskuuta 2008) oli ruotsalainen kirjailija, kääntäjä ja kriitikko.

## Ura
Anderbergin esikoisteos oli novellikokoelma *En kväll om våren* (1945). Häntä pidettiin tyylitaiturina vaikkakin hän oli muuten kiistelty hahmo. Hän kirjoitti myös näytelmiä ja kuunnelmia.

Romaani *Kain* (1948) sai osakseen suurta huomiota. Anderberg kuvaa teoksessa omaa aikaansa ja vastustaa modernisoitumista ja aikakauden sotaisaa henkeä. Samanlaisia näkemyksiä hän esittää myös novelleissa ja runoissa.

Anderberg oli Ruotsin tuotteliaimpia näytelmien kääntäjiä. Hän asui pitkään Bornholmissa, ja hänellä oli siten läheiset suhteet Tanskaan, mikä näkyi runsaana tanskalaisten näytelmien kääntämisenä. Lisäksi hän käänsi klassikkoja. Useimpia ei ole julkaistu painettuna, vaan ne ovat säilössä teattereissa. Hän teki käännöksissä omaperäisiä ratkaisuja, kuten käänsi uudesta *[[Hamlet]]in* klassiset sanat, jotka ovat aiemmin kuuluneet ruotsiksi ”Att vara eller icke vara”, mutta Anderbergin käännöksessä ne kuuluvat ”Att leva eller inte leva”. Ruotsalainen kirjallisuudentutkija Per Arne Tjäder antaa muutokselle suuren tulkinnallisen merkityksen:

## Palkinnot ja tunnustukset
* Boklotterietin kääntäjästipendi useita kertoja
* Sveriges Författarfonds premium till personer för belöning av litterär förtjänst 1986
* Elsa Thulin -palkinto 1998

## Suomennetut teokset
* *Rakkaus. 1* (*Kärlek*), suom. S. Heikkilä, Tukholma: Obelisk 1966
* *Rakkaus. 2* (*Kärlek*), suom. S. Heikkilä, Tukholma: Obelisk 1966
* *Rakkaus. 3* (*Kärlek*), suom. S. Heikkilä, Tukholma: Obelisk 1966
* *Rakkaus. 4* (*Kärlek*), suom. S. Heikkilä, Tukholma: Obelisk 1967
* *Satu pienen pienestä pojasta* (*Sagan om den lille lille pojken*) Leena Järvenpää, Helsinki: Lasten parhaat kirjat 1993 
* *Satu pienen pienestä tytöstä* (*Sagan om den lilla, lilla flickan*) Leena Järvenpää, Helsinki: Lasten parhaat kirjat 1994  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Reippahasti käypi askeleet

**Reippahasti käypi askeleet** (ruots. "Raska fötter springa tripp, tripp, tripp") on alkuperältään ruotsalainen joululaulu. Laulun on vuonna 1901 säveltänyt Emmy Köhler (1858–1925) ja sanoittanut Sigrid Sköldberg-Pettersson (1870–1941). Laulun alkuperäinen nimi oli "Liten julvisa" (Pieni joululaulu)*.*

Laulu kertoo äidin joulukiireistä, joulukuusen hausta, joulupukista ja lahjojen jakamisesta. Laulussa eletään vielä aikaa, jolloin jouluaattona koteihin tuli nuuttipukki jakamaan lahjoja. Nuuttipukista kerrotaan laulun neljännessä säkeistössä: "Vem står där i pappas rock? Jo, det är vår julebock. Han har säkert klappar.*"* Nykyaikainen punanuttuinen ja valkopartainen joulupukki yleistyi kodeissa vasta 1900-luvun alussa. Suomen joulupukki-sanassa pukki on alun perin tarkoittanut vuohta.

Emmy Köhler on säveltänyt ja sanoittanut myös joululaulun "Nyt syttyy valot tuhannet" *(Nu tändas tusen juleljus).*

## Laulun suomenkielinen versio
Laulun suomenkielinen versio on varsin tarkka käännös ruotsinkielisestä. Laulun suomentaja ei ole säilynyt tiedossa. Suomeksi laulu julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1913 Anna Sarlinin joululaulukokoelmassa *Kuusen ympärillä*. Laulu alkaa sanoilla: "Reippahasti käypi askeleet; äidin hommat on niin kiireiset; Lahja peittyi kääröihin; Ukset kiinni pantihin; Vaan on hauska sentään!".

Laulu on ollut suosittu joululaulu kouluissa ja koulujen joulujuhlissa. Suomenkielisen laulun ovat levyttäneet muun muassa Candomino-kuoro (1994) ja Lauluyhtye A-men (2016).

## Lähteet
Joose Vähäsöyrinki

**Joose Vähäsöyrinki** (s. 1981 Oulunsalo) on suomalainen lied-laulaja, äänialaltaan baritoni. Hänen ohjelmistonsa sisältää pääasiassa hengellistä musiikkia. Hän on äänittänyt useita omia levyjä pitkän laulu-uransa aikana sekä ollut mukana solistina useissa muissa levytyksissä. Hän asuu nykyisin Hyvinkäällä.   

Musiikkiopinnoissaan Vähäsöyringillä oli alakouluikäisenä instrumenttinaan huilu mutta äänenmurroksen jälkeen hän alkoi ottaa laulutunteja. Hän aloitti opinnot Oulun konservatoriossa 2000, josta valmistui 2003 kirkkomuusikoksi. Hän valmistui musiikin maisteriksi kirkkomusiikki-linjalta Sibelius-Akatemian Kuopion osastolta. 2010 hän suoritti erinomaisin arvosanoin laulun A-tutkinnon Sibelius-Akatemian laulumusiikin osastolla Helsingissä, lied- ja oratoriolaulun linjalla.  Hänen laulunopettajinaan ovat olleet Raimo Niemikorpi Oulussa, Olavi Hautsalo Kuopiossa ja Timo Honkonen Helsingissä. Kevätlukukauden 2008 Vähäsöyrinki opiskeli Salzburgin Mozarteumissa opettajinaan professorit Wolfgang Holzmair ja Kjellaug Tesaker. Mestarikursseilla häntä ovat opettaneet Angelica Kirchschlager, Jorma Hynninen, Petteri Salomaa ja John Thomasson. 

2006 Kangasniemen laulukilpailussa Vähäsöyrinki saavutti jaetun toisen sijan. Kilpailussa ei tuolloin jaettu ensimmäistä palkintoa.  

Joose Vähäsöyrinki on usein ollut suurten kirkkomusiikkiteosten solistina. Hänen ohjelmistoonsa kuuluvat ainakin Bachin Johannes-passio, Matteus-passio, Jouluoratorio ja Ein Feste Burg -kantaatti, Händelin Messias-oratorio, Brahmsin Ein Deutsche Requiem sekä Antti Heikkilän Pietari-oratorio. Hän on levyttänyt Joonas Kokkosen Requiemin urkureduktion.

Vuonna 2019 Vähäsöyrinki sai valmiiksi rakennuttamansa Lauluhuoneen ja on alkanut lähettää sieltä live-konsertteja koronaviruspandemian keskellä. Joosen vaimo Ilona Vähäsöyrinki säestää usein Joosen laulamia kappaleita. Joosen ääntä on luonnehdittu rauhalliseksi, kantavaksi ja kauniiksi.

Joose Vähäsöyrinki on akustisia pianoja ja flyygeleitä kunnostavan ja myyvän Laatusoitin Oy:n toimitusjohtaja sekä yksi perustajista ja omistajista. Yritys toimii entisen Hellas-pianotehtaan tiloissa Nurmijärven Rajamäellä, ja siitä on lyhyessä ajassa tullut hiipuvan alan suurin toimija Suomessa.

## Levytyksiä

*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gródek

**Gródek** on maalaiskunta Białystokin piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 5&nbsp;141.

Białystokin piirikunnan asukkaista 3,5 prosenttia asuu Gródekin kunnassa ja sen pinta-alasta 14,4 prosenttia kuuluu Gródekin kuntaan. Kylät Gródekin kunnassa ovat Bielewicze, Bobrowniki, Borki, Chomontowce, Dzierniakowo, Gobiaty, Grzybowce, Gródek, Jaryłówka, Józefowo, Kołodno, Królowe Stojło, Łużany, Mieleszki, Mostowlany, Narejki, Nowosiółki, Pieszczaniki, Podozierany, Podzałuki, Przechody, Radunin, Skroblaki, Sofipol, Straszewo, Słuczanka, Świsłoczany, Waliły, Wiejki, Wierobie, Zarzeczany, Zasady, Załuki, Zielona, Zubki sekä Zubry.

Vuoden 2019 lopussa 51,8 prosenttia Gródekin asukkaista oli naispuolisia ja 48,2 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,4 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 57,2 prosenttia ja eläkeikäiset 27,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 45,2 vuotta. Vuonna 2019 Gródekin kunnassa syntyi 40 lasta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 19,6 prosenttia oli valkovenäläisiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Gmina Wiejska Gródek Białystokin tilastokeskus
Carl Mann

**Carl Mann** (22. elokuuta 1942 Huntingdon, Tennessee – 16. joulukuuta 2020 Jackson, Tennessee) oli yhdysvaltalainen rockabilly- ja countrylaulaja ja -pianisti.

Mann aloitti laulamisen kirkossa 9-vuotiaana, kitaransoiton 10-vuotiaana ja pianonsoiton 13-vuotiaana. Vuonna 1957 hän julkaisi ensimmäisen singlensä ("Gonna Rock And Roll Tonight") yhdessä kitaristi Eddie Bushin kanssa. Rumpali W. S. Holland ryhtyi Mannin manageriksi, ja Hollandin tukemana Sam Phillips kiinnitti Mannin Sun Records -yhtiön artistiksi vuonna 1959. Mann kuului viimeisiin Phillipsin Sun Recordsille "löytämiin" artisteihin.

Mann tuli tunnetuksi erityisesti uudesta versiosta Nat King Colen standardista "Mona Lisa". Kappale julkaistiin Conway Twittyn samasta kappaleesta tekemän version jälkeen, mutta se pääsi kilpailusta huolimatta 25. sijalle Billboard-listoilla. Singleä myytiin yli miljoona kappaletta. Mannin ensimmäisen albumin (*Like Mann*, 1960) myyntiluvut tuottivat kuitenkin pettymyksen. Mann keikkaili 1960-luvun alussa Carl Perkinsin yhtyeen kanssa, kunnes tuli värvätyksi asepalvelukseen vuonna 1964. Hän palasi siviilielämään vuonna 1967. Tämän jälkeen hän solmi levytyssopimuksen Monument Recordsin kanssa, mutta single "Down to My Last 'I Forgive You'" ei palauttanut aiempaa menestystä. Mann jätti musiikkialan pian. Hän meni naimisiin ja alkoi työskennellä perheen puutavarayhtiössä Huntingdonissa. Välillä Mann kuitenkin teki paluita musiikin pariin. 1970-luvun loppupuolella hän alkoi saavuttaa uutta suosiota rockabillyn maineen kasvaessa Euroopassa. Mann jatkoi esiintymistä ja levyttämistä seuraavien vuosikymmenten aikana pitäen välillä taukoja. Vuonna 2011 julkaistiin Mannin elämästä kirja *The Last Son of Sun*, ja vielä vuonna 2012 hän julkaisi uuden albumin *Carl Mann*.

Mann otettiin Rockabilly Hall of Fameen vuonna 2006. Hän kuoli 78-vuotiaana sairaalassa Tennesseessä.

## Lähteet
Harden

**Harden** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Arthur Harden (1865–1940), englantilainen biokemisti
* James Harden (s. 1989), yhdysvaltalainen koripalloilija
* Marcia Gay Harden (s. 1959), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Maximilian Harden  (1861–1927), saksalainen kirjailija ja arvostelija
* Tim Harden (s. 1974), yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Joseph Leopold Eybler

**Joseph Leopold Eybler** (8. helmikuuta 1765 – 24. heinäkuuta 1846) oli itävaltalainen säveltäjä. 

Eybler syntyi musikaaliseen perheeseen ja opiskeli Stephansdomissa vuosina 1776–1779. Hän aloitti sitten lakiopinnot, mutta hänen kotinsa paloi vuonna 1782, joten hän alkoi hankkia elantoa musiikin parissa työskentelyllä. Hän koulutti laulajia ja johti esityksiä. Eybler sai opetusta Johann Georg Albrechtsbergeriltä, kaukaiselta serkultaan Joseph Haydnilta ja Wolfgang Amadeus Mozartilta. Hänet tunnettiin Mozartin ystävänäkin, ja Haydnilta hän sai taloudellista tukea. Vuonna 1792 Eybler pääsi Wienin karmeliittakirkon kuoronjohtajaksi, jona hän toimi kaksi vuotta. Vuosina 1794–1824 hän työskenteli Schottenklosterissa. Tämän jälkeen Eybler oli *Kapellmeister* hovissa vuoteen 1833. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös Maria Teresalle sävellettyjä teoksia. Vuonna 1833 Eybler sai sairaskohtauksen johtaessaan Mozartin Requiemin esitystä. Vuonna 1835 hänelle myönnettiin aatelisarvo hovissa tehdyn palveluksen ansiosta. Hänestä alettin käyttää aatelisnimeä *Joseph Leopold Edler von Eybler*.

Eybler sävelsi enimmäkseen hengellistä musiikkia, kuten messuja, kaksi oratoriota, kantaatteja ja requiemin. Hänen muuhun tuotantoonsa kuuluu ooppera, kamarimusiikkia ja lauluja. Eybleriltä pyydettiin myös Mozartin requiemin säveltämistä loppuun, mutta tämän työn hän lopetti alkuvaiheessa kunnioituksesta Mozartia kohtaan. Franz Xaver Süssmayr suostui saattamaan työn päätökseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Rick Laird

**Rick Laird** (5. helmikuuta 1941 Dublin – 4. heinäkuuta 2021) oli irlantilaissyntyinen basisti.

Laird kasvoi musikaalisessa perheessä ja aloitti oman musiikkiharrastuksensa varhain. Vanhempiensa erottua hän muutti äitinsä kanssa Uuteen-Seelantiin, jossa aloitti kontrabasson soittamisen. Uudesta-Seelannista Laird muutti Australiaan ja sieltä myöhemmin Eurooppaan, jossa hän teki kiertueen Lambert, Hendricks & Rossin kanssa. Laird soitti myös muun muassa Zoot Simsin, Al Cohnin ja Brian Augerin kanssa. Augerin kautta hän tutustui ensimmäisen kerran kitaristi John McLaughliniin.

Laird opiskeli Lontoon Guildhall School of Music and Dramassa ja työskenteli vuosina 1964-1966 Ronnie Scott's Jazz Clubissa. Sonny Rollins värväsi hänet soittamaan vuoden 1966 elokuvan *[[Alfie – naisten viettelijä]]* soundtrackille. Laird pääsi stipendillä opiskelemaan Bostonin Berklee College of Musiciin, jossa hän suoritti sovituksen ja sävellyksen opinnot. Vuonna 1968 Laird siirtyi kontrabassosta sähköbassoon sen paremman kuuluvuuden johdosta. Hän soitti puolitoista vuotta Buddy Richin yhtyeessä, kunnes palasi Isoon-Britanniaan. Siellä hän aloitti yhteistyön John McLaughlinin kanssa ja oli tämän kanssa perustamassa Mahavishnu Orchestraa. Lairdista tuli yksi näkyvimmistä basisteista jazzfuusion alalla.

Alkuperäisen Mahavishnu Orchestran hajottua Laird teki *Soft Focus* -albumin saksofonisti Joe Hendersonin ja pianisti Tom Grantin kanssa. Laird päätti kuitenkin 1970-luvun puolivälissä pitää taukoa musiikista, joten hän aloitti valokuvauksen ja opiskeli New Yorkin School of Visual Artsissa. Laird saavutti valokuvillaan gallerianäkyvyyttä. Tämän jälkeen hän palasi musiikin pariin tehden yhteistyötä Hall & Oatesin kanssa ja päässen soittamaan Chick Corean yhtyeeseen. Hän kiersi Eurooppaa Stan Getzin kanssa ja soitti sittemmin Buddy DeFrancon yhtyeen, Mahavishnu Orchestra -kumppani Jan Hammerin sekä Jeff Beckin kanssa. Myöhemmällä urallaan Laird työskenteli sekä musiikin että valokuvauksen parissa. Hän on myös opetti bassonsoittoa ja kirjoitti siitä.

## Lähteet
Michael Tsalka

**Michael Tsalka** (s. 19. kesäkuuta 1973 Tel Aviv) on israelilainen pianisti ja historiallisten kosketinsoitinten soittaja.

Tsalka sai kandidaatin arvon Tel Avivin yliopistosta ja jatkoi opintoja Saksassa sekä Italiassa. Vuosina 2002–2008 hän opiskeli Templen yliopistossa, josta sai maisterinarvot kamarimusiikissa ja cembalonsoitossa sekä tohtorinarvon pianonsoitossa. Tsalkan ohjelmisto on kattanut teoksia varhaisbarokista uuteen musiikkiin. Tsalka on esiintynyt eri maanosissa. Hän on tehnyt opetustyötä Méxicon Centro Nacional de las Artesissa, Tukholman Lilla Akademienissa ja kosketinsoitinten laitoksen johdossa Shenzhenin Vanke Meisha -akatemiassa. Tsalka on pitänyt kansainvälisiä mestarikursseja ja toiminut festivaalien taiteellisena johtajana eri maissa. Vuonna 2013 hän oli Anna Maria McElwainin ohella toisena taiteellisena johtajana historiallisten kosketinsoitinten festivaalissa Kuopiossa.

## Lähteet
North Point Community Church

**North Point Community Church** (myös **North Point Ministries**) on kristillinen seurakunta, joka sijaitsee Atlantan kaupungissa Georgiassa, Yhdysvalloissa. Seurakunnalla on yhteensä noin 31 000 viikoittaista kävijää. CBS Newsin mukaan seurakunta oli Yhdysvaltain toiseksi suurin megakirkko vuonna 2019.

Seurakunnan johtava pastori ja perustaja on Andy Stanley. Seurakunta on North Point Ministriesin pääseurakunta. Yhteisöllä on yhteensä seitsemän  kirkkoa Atlantan alueella: Browns Bridge Church, Buckhead Church, Decatur City Church, East Cobb Church, Gwinnett Church, North Point Community Church, ja Woodstock City Church.

Seurakunta järjestää sunnuntaisin kolme tilaisuutta. Tämän lisäksi seurakunta järjestää raamattukouluja sekä viikoittain kokoontuvia pienryhmiä.

## Lähteet
NTLDR

**NTLDR** (*NT Loader*) on käynnistyslataaja Windows NT -pohjaisille käyttöjärjestelmille. Tietokoneen käynnistyessä käynnistyssektori lataa ja suorittaa NTLDR-ohjelman, joka näyttää käyttöjärjestelmävalikon.

NTLDR suorittaa seuraavat vaiheet:
# tarkistaa oliko tietokone asetettu *jähmetettyyn* () tilaan ja lataa sen *hiberfil.sys*-tiedostosta jos näin on
# lukee käynnistysvalikon *boot.ini*-tiedostosta
# mikäli valikossa ei ole kerrottua tiettyä tiedostoa se lataa *bootsect.dos*-tiedoston
# jos käyttöjärjestelmä on NT-pohjainen suorittaa *ntdetect.com*-ohjelman
# lopulta *ntoskrnl.exe* suoritetaan

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* How to troubleshoot the "NTLDR Is Missing" error message
Life.Church

**Life.Church** (aik. **LifeChurch.tv** ja **Life Covenant Church**) on kristillinen seurakunta, joka sijaitsee Edmondin kaupungissa Oklahomassa, Yhdysvalloissa. Seurakunnalla on yhteensä noin 30&nbsp;000 viikoittaista kävijää. Tämän lisäksi seurakunta ilmoittaa tavoittavansa viikoittain 300&nbsp;000 kävijää online-palvelun kautta. CBS Newsin mukaan seurakunta oli Yhdysvaltain kolmanneksi suurin megakirkko vuonna 2019. Life.Church noudattaa evankelista uskontunnustusta ja kuuluu Evangelical Covenant Church-kirkkokuntaan.

Seurakunnan johtava pastori on Craig Groeschel. Groeschel ja hänen vaimonsa Amy perustivat kirkon yhdessä vuonna 1996. Seurakunnan muita pastoreita ovat Bobby Gruenewald, Jerry Hurley ja Sam Roberts.

Seurakunta tunnetaan erityisesti YouVersion-palvelun kehittäjänä. Seurakunnan Raamattu-sovellus on App Storen ladatuin mobiiliraamattusovellus.

## Historia
Life.Churchin, joka tunnettiin alun perin nimellä Life Covenant Church, perustivat Craig Groeschel ja hänen vaimonsa Amy tammikuussa 1996 Oklahoma Cityyn. Seurakunta aloitti toimintansa 40 seurakuntalaisen voimin, jotka kokoontuivat autotallissa. Näistä lähtökohdista Life.Church on kasvanut yhdeksi Yhdysvaltojen suurimmaksi monipaikkaiseksi seurakunnaksi.

Vuonna 1999 seurakunta rakensi ensimmäisen tilansa, joka tunnetaan nykyään nimellä Oklahoma City Campus. Vuonna 2001 seurakunta yhdistyi MetroChurchin kanssa Oklahoman Edmondissa ja siitä tuli monipaikkainen seurakunta. Seurakunta otti tuolloin käyttöön nimen LifeChurch. Vuonna 2003 seurakunta käynnisti kampukset Tulsassa ja Stillwaterissa ja otti käyttöön satelliittiverkon kautta välitettävät video-opetukset.  Myöhemmin nimi päivitettiin muotoon LifeChurch.tv korostaakseen kirkon kasvavaa läsnäoloa verkossa, ja vuonna 2015 se muutettiin muotoon Life.Church.

Vuonna 2006 seurakunta avasi ensimmäisen toimipisteensä Oklahoman ulkopuolelle, Texasin Fort Worthiin. Samana vuonna perustettiin Internet-kampus, jonka kautta mahdollistuivat suorat ja vuorovaikutteiset online-jumalanpalvelukset. Vuonna 2007 seurakunta aloitti lähetystoiminnan Second Life-verkkopelissä. Vuonna 2008 seurakunta käynnisti YouVersion-raamattusovelluksen, joka on nykyisin saatavilla 1&nbsp;500 kielellä.

Vuonna 2012 kirkolla oli yli 26 000 jäsentä. Vuonna 2015 kirkolla oli 15 kampusta eri Yhdysvaltain osavaltioissa. Vuonna 2018 kirkko ilmoitti, että sillä oli 85 000 viikoittaista kävijää ja että se oli avannut 30 kampusta eri kaupungeissa. Marraskuussa 2018 CBS News listasi Life.Churchin Yhdysvaltojen kolmanneksi suurimmaksi megakirkkoksi, jossa kävi viikoittain noin 30 000 kävijää. Kirkko ilmoitti tavoittavansa verkossa noin 300 000 ihmistä joka viikko. Vuonna 2024 julkaistun kirkon väestönlaskennan mukaan kirkon viikoittainen kävijämäärä on 76 000. Vuonna 2025 Life.Churchilla oli 45 fyysistä kampusta useissa osavaltioissa, ja *Outreach Magazine* luokitteli sen Yhdysvaltojen suurimmaksi kirkoksi vuoden 2024 tietojen perusteella.

## Lähteet