Tiina Pirhonen

**Tiina Johanna Pirhonen** (s. 15. huhtikuuta 1960 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän opiskeli vuosina 1984–1988 Teatterikorkeakoulussa, jossa on toiminut näyttelijäntyön lehtorina vuodesta 2004. Pirhonen on näytellyt yli sadassa televisio- ja elokuvatuotannossa, kuunnelmissa ja teattereissa. 

## Ura
Pirhonen on esiintynyt muun muassa Espoon kaupunginteatterissa (1989–1995), Uudessa Iloisessa Teatterissa 1989 ja 1991, Teatteri Quo Vadiksessa, Teatteri Jurkassa, Helsingin kaupunginteatterissa (2006–2013) ja Kansallisteatterissa (1994–1997). Merkittäviä teatterirooleja hänellä on ollut muun muassa Michael Greifin ohjaamassa *Teräsliljassa*, Michael Baranin ohjaamassa *Kryptogrammissa*, Juri Solominin ohjaamassa *Metsässä* sekä Otso Kauton ohjauksessa *Angels in America*.  

Pirhosen tv- ja elokuvatöistä tunnetuimpiin kuuluvat Yleisradion viihdesarja *[[Hymyhuulet]]* (1987–1988), *Ball at Kolushki Station* (1989, Puola), *Menopaluu* (1989), *Sinitaivas* (1989), *Elämästä selviää hengissä* (1992), *Mia Noi* (1992, Thaimaa), *[[Virtaset ja Kekkonen]]* (1992), *Rakkauden jano* (1995), *Konsertto Mallorcalla* (1997, Mallorca), *[[Muodollisesti pätevä]]* (1999), *Tappava Säde* (2002), *[[Kirje isältä]]* (2003), *[[Kumman kaa]]* (2003–2005), *Hokkasen näköinen nainen* (2004), *[[Poikkeustila (elokuva)|Poikkeustila]]* (2007), *[[Putoavia enkeleitä]]* (2008), *[[Super Comfort]]* (2017), *[[Paras vuosi ikinä]]* (2020), *[[Aallonmurtaja (televisiosarja)|Aallonmurtaja]]* (2020) ja *[[Mädät omenat]]* (2020). 

Pirhonen on Improvisaatioteatteri Stella Polariksen perustajajäsen ja aktiivinen toimija. Improvisaatiota, näyttelijäntyötä, ohjaamista ja opettamista hän opiskelee säännöllisesti niin kotimaassa kuin Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Hän näytteli Stella Polariksen improvisaatioiden pohjalta tehdyissä televisiosarjassa *[[Vapaa pudotus]]* (2002) ja elokuvassa *[[Kukkia ja sidontaa]]* (2003).

Pirhonen voitti Parhaan näyttelijän Venla-palkinnon vuonna 2002 *Vapaa pudotus* -sarjan jaksosta ”Kaikki hyvin”. Roolistaan Camillana *Kukkia ja sidontaa* -elokuvassa hän oli Jussi-ehdokkaana vuonna 2003. Muita Pirhosen saamia palkintoja ovat Koura-palkinto tuotannoista *Kirje isältä* ja *Vapaa pudotus*, Teheranin kansainvälisen lyhytelokuvafestivaalin pääpalkinto ja R&A-kunnianmaininta *Super Comfort* -elokuvalle, Risto Jarva -palkinto *Vapaan pudotuksen* jakson ”Turon Baari” naispääosasta sekä Sokeain kuunnelmapalkinto kuunnelmasta *Julma arki*.

Pirhosen ohjauksia ovat muun muassa Svenska Teaternin taikurinäytelmä *Poikamieselämää*, Lahden kaupunginteatterin *Improvisoitu murhamysteeri*, Koko-teatterin näytelmä *Valmiina muistamaan* Eeva Litmasen suvun tarinasta sekä Teatterikorkeakoulussa *Maraton-tanssit*, *[[Köyhää kansaa]]* ja improvisoidut näytelmät. Pirhonen on toiminut käsikirjoittajana viihdesarjoissa, Stella Polariksen tuotannoissa sekä teatteriproduktioissa.

Pirhonen on myös ääninäytellyt piirrossarjoissa. Yksi hänen tunnetuimmista dubbauksistaan on *[[Tikun ja Takun pelastuspartio]]* -piirrossarjan hahmo Vinkki Vääntölä. Muita äänirooleja ovat muun muassa *[[Hirveä Henri|Hirveän Henrin]]* äiti, *[[Hanna Ankka|Hanna Ankan auttavan puhelimen]]* Hanna, *Kuustamuuttajat*-sarjan äiti, *[[Palomies Sami]]n* Bronwyn sekä *[[Kätyrit]]*-elokuvan Madge. 

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

### Dubbaukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tiina Pirhonen Taideyliopisto
*