open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Natsi-Saksan sotarikokset

**[[Natsi-Saksa]]** (1933–1945) syyllistyi useisiin sotarikoksiin toisen maailmansodan (1939–1945) aikana. Sotarikoksista kuuluisin oli saksalaisten toimeenpanema holokausti, jonka tarkoituksena oli hävittää kaikki Euroopan juutalaiset.

Natsi-Saksa syyllistyi ensimmäiseen sotarikokseensa 1. syyskuuta 1939 lavastettuaan puolalaiset hyökkääjäksi ja suoritti Puolan offensiivin ilman sodanjulistusta rikkoen Puolan kanssa sovittua hyökkäämättömyyssopimusta. Tämän lisäksi Saksa ei julistanut sotaa puolueettomille Norjalle, Luxemburgille, Alankomaille, Tanskalle ja Belgialle vallatessaan ne. Saksa myös julisti sodan viiveellisesti hyökätessään Neuvostoliittoon. 

Saksa kohteli koko sodan ajan sotavankeja surkeasti. Itärintamalla saaduista sotavangeista arviolta joka neljäs kuoli. Länsirintamalla sota ei ollut niin raakaa, mutta Saksa syyllistyi muun muassa 27. toukokuuta 1940 Ranskassa Le Paradisin joukkomurhaan, jossa Waffen-SS tappoi 97 99:stä antautuneesta brittisotilaasta. Tunnetuin sotarikos länsirintamalla oli 17. joulukuuta 1944 tapahtunut Malmedyn verilöyly, jossa saksalaiset teloittivat yhdysvaltalaisia sotavankeja.

Saksan siviileihin kohdistamista rikoksista tunnetuin ja merkittävin oli holokausti. Adolf Hitler oli jo vuonna 1935 säätänyt rotulait, jotka veivät Saksan kansalaisuuden etenkin juutalaisilta. Holokausti laitettiin toden teolla käyntiin vuonna 1940, ja lopullisesta ratkaisusta päätettiin vuoden 1941 kesäkuussa. Holokausti vaati arviolta noin kuuden miljoonan juutalaisen hengen. Eniten holokaustista kärsivät puolalaiset. Saksa myös teloitti muun muassa romaneja sekä kommunisteja.

Korkea-arvoisimpia kansallissosialistisia sotarikollisia tuomittiin Nürnbergin oikeudenkäynneissä. Adolf Hitler ja Joseph Goebbels tekivät itsemurhan sodan vielä ollessa käynnissä, ja Heinrich Himmler murhasi itsensä ennen oikeudenkäyntiä. Sotarikollisia tuomittiin myös muun muassa Dachaun sotarikosoikeudenkäynneissä. Nürnbergin tuomioistuin piti natsien organisoimaa juutalaisten ja muiden kansanryhmien joukkotuhontaa niin vakavana rikoksena, että se määriteltiin rikokseksi koko ihmiskuntaa vastaan. Sotarikollisuusoikeudenkäynneissä käytettiin osittain taannehtivaa oikeudenkäyttöä, sillä useat sotarikolliset eivät olleet rikkoneet Saksan lakia. Jotkut saivat tuomioita muun muassa rikoksista rauhaa vastaan sekä hyökkäyssodan suunnittelusta. Osa sotarikollisista pakeni muun muassa Argentiinaan ja Espanjaan, esimerkiksi Josef Mengele, Adolf Eichmann, Franz Stangl, Gustav Wagner, Klaus Barbie, Aribert Heim, Walter Rauf, Alois Brunner ja Carl Vaernet.

## Katso myös
* Einsatzgruppen
* Kommando-käsky

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mental Care Foundation

**Mental Care Foundation** on suomalainen thrash/groove metal -yhtye, joka on perustettu Kokkolassa vuonna 2003. Yhtyeen keulahahmo on Sonata Arctican kosketinsoittajanakin kunnostautunut Henrik Klingenberg.

Mental Care Foundationin lyyriset teemat keskittyvät alkoholiin. Yhtyeen musiikillisia vaikuttajia ovat Pantera, Slayer ja Testament.

## Jäsenet
* Lance Lawrence Thruster – laulu
* Antti Hokkala – kitara
* Pasi Kauppinen – basso
* Lauri Bexar – rummut

## Diskografia
;Studioalbumit
* 
* 
* 

;Singlet
* 	 

;Demot
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Taihō

**Taihō** () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1944 palvelukseenotettu lentotukialus, joka jäi oman lentotukialusluokkansa ainoaksi edustajaksi. Luokassa piti olla alkuperäisen suunnitelman mukaan kaikkiaan viisi alusta.

## Valmistus
Alus tilattiin Kawasakin telakalta Kōbesta, missä köli laskettiin 10. heinäkuuta 1941. Alus laskettiin vesille 7. huhtikuuta 1943 ja valmistui 7. maaliskuuta 1944.

Muista keisarillisen Japanin laivaston lentotukialuksista poiketen alus oli varustettu 75 millimetrin panssarikannella. Kaikissa muissa japanilaisissa tukialuksissa lentokansi oli painosyistä puinen. Kansi oli tarkoitettu kestämään 454 kilogramman pommin (1&nbsp;000 paunan) suora osuma. Muu laivan panssarointi painoi kaikkiaan 8&nbsp;940 tonnia.

Miehistöä aluksella oli 1&nbsp;751 henkeä. Huippunopeus oli 33,3 solmua ja toimintamatka 8&nbsp;000 meripeninkulmaa 18 solmun nopeudella. Alus oli 260,60 metriä pitkä ja sen leveys oli 30 metriä. Aluksen syväys oli 9,6 metriä. Uppouma oli 37&nbsp;866 tonnia. Aluksen aseistuksena oli 12 kappaletta 100 millimetrin ja 71 kappaletta 25 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Lentokonetilat olivat kaksikerroksiset ja 150 metriä pitkät.

21 hävittäjälentokoneen (Mitsubishi A6M Reisen) ohella aluksella oli myös syöksypommittajia (Yokosuka D4Y) sekä torpedopommittajia (Nakajima B6N Tenzan). Aichi D3A -syöksypommittajia oli kolme kappaletta. Yhteensä konevahvuus oli 65 lentokonetta.

## Palvelus
*Taihō* upotettiin 19.-20. kesäkuuta 1944 Filippiinienmeren taistelussa. Alukseen osui ainakin kaksi pommia ennen uppoamista. Aluksen upotti lopulta Yhdysvaltain laivaston sukellusvene *USS Albacore* (komentajakapteeni Blanchard). Eräs japanilainen lentäjä oli havainnut lähestyvän torpedon yrittäen syöksyä sen päälle, muttei onnistunut estämään osumaa. *Taihō* upposi kaasuuntuneen polttoaineen räjähtäessä sen rungon sisällä.

## Lähteet
*Crawford, Steve: *Taistelulaivat ja lentotukialukset – 300 maailman mahtavinta sota-alusta*. Karisto, 2010 (suom. Petri Kortesuo). Alkuteos: Amber Books, 1999. 
*

### Viitteet
Roger Kangni

**Roger Messau Kangni** (1944 – 10. syyskuuta 2021 Montréal) oli togolainen yleisurheilija. Hän kilpaili vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä miesten 800 metrin juoksussa, mutta putosi ensimmäisellä kierroksella sijoituttuaan erässään seitsemänneksi eli viimeiseksi. Myös hänen tyttärensä Sandrine Thiébaud-Kangni on olympiaurheilija.		

## Lähteet
Hair of the Dog

**Hair of the Dog** voi tarkoittaa:

* *[[Hair of the Dog (elokuva)]]*, vuoden 1962 brittiläinen komediaelokuva
* *[[Hair of the Dog (albumi)]]*, Nazarethin vuoden 1975 studioalbumi
* *Hair of the Dog*, Tankardin vuoden 1989 kokoelma-albumit
* *[[Hair of the Dog (Mental Care Foundationin albumi)]]*, Mental Care Foundationin studioalbumi vuodelta 2006
* Hair of the Dog, Myytinmurtajien 8. tuotantokauden jakso

;Kappale:
* *"[[Hair of the Dog (kappale)]]"*, Nazarethin kappale vuoden 1975 samannimiseltä albumilta
* *”Hair of the Dog”*, Mudin kappale vuoden 1975 albumilta *Use Your Imagination*
* *”Hair of the Dog”*, Bauhausin kappale vuoden 1981 albumilta *[[Mask (Bauhausin albumi)|Mask]]*
* *”Hair of the Dog”*, the Ramonesin kappale vuoden 1986 albumilta *[[Animal Boy]]*
* *”Hair of the Dog”*, Loverboyn kappale vuoden 1997 albumilta *[[Six (Loverboyn albumi)|Six]]*
* *”Hair of the Dog”*, Shooter Jenningsin kappale vuoden 2006 albumilta *[[Electric Rodeo]]*
* *”Hair of the Dog”*, Senses Failin kappale vuoden 2008 albumilta *[[Life Is Not a Waiting Room]]*
Alcohol Anthems

**Alcohol Anthems** on suomalaisen thrash/groove metal -yhtyeen Mental Care Foundationin ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2005 levymerkillä Low Frequency Records.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Lance Lawrence Thruster – laulu
* Antti Hokkala – kitara
* Pasi Kauppinen – basso, äänittäjä, miksaaja
* Lauri Bexar – rummut

### Muut tekijät
* M. Paasikoski – äänittäjä (laulu)
* Svante Forsbäck – masteroija
* Jussi Pennanen – kansitaide, valokuvat

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Imperiumi: 7/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Väkiparta

**Väkiparta** on suomalainen sukunimi. Väkiparta-nimisiä henkilöitä:

* Erkki Väkiparta (s. 1951), suomalainen jääpalloilija ja jääkiekkoilija
* Janne Väkiparta (s. 1978), suomalainen jääpalloilija
* Jarno Väkiparta (s. 1974), suomalainen jääpalloilija
* Marko Väkiparta (s. 1967), suomalainen jääkiekkoilija
* Riku Väkiparta (s. 1992), suomalainen jääkiekkoilija
Hukkinen

**Hukkinen** on suomenkielinen sukunimi. Hukkinen-nimisiä henkilöitä ovat:

* Eino I. Hukkinen (1883–1956), toimittaja ja kääntäjä
* Hugo Hukkinen (1896–1982), metsänhoitaja ja yritysjohtaja, metsäneuvos
* Janne Hukkinen (s. 1957), ympäristöpolitiikan professori
* Nina Hukkinen (o.s. *Hedström,*, s. 1965), näyttelijä
* Paavo Hukkinen (1911–1988), suomalais-saksalainen näyttelijä, Eino I. Hukkisen poika
* Toivo Hukkinen (1891–1967), lakimies ja Etsivän keskuspoliisin ensimmäinen päällikkö
* Yrjö Hukkinen (1886–1946), maataloustieteilijä, Eino I. Hukkisen veli.
Conley

**Conley** on englanninkielinen sukunimi. Tunnettuja Conleyejä ovat:

* Darlene Conley (1934–2007), amerikkalais-irlantilainen näyttelijä
* Gene Conley (1930–2017), yhdysvaltalainen baseballsyöttäjä ja koripalloilija
* Jason Conley (s. 1981), yhdysvaltalainen koripalloilija
* Mike Conley (vanhempi) (s. 1962), yhdysvaltalainen yleisurheilija
* Mike Conley (nuorempi) (s. 1987), yhdysvaltalainen koripalloilija, edellisen poika
* William H. Conley (1840–1897), Vartiotorniseuran ensimmäinen presidentti
Hämeranta

**Hämeranta** on suomenkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Kerttu Hämeranta (o.s. *Vaara*, 1907–1962), teatterinjohtaja, elokuvanäyttelijä ja lastenkirjailija
* Tauno Hämeranta (ent. *Göhlstrand*, 1910–1987), taidemaalari
* Toivo Hämeranta (ent. *Göhlstrand*, 1900–1969), elokuvaohjaaja ja näyttelijä, Kerttu Hämerannan puoliso
* Irja Ranin (o.s. *Hämeranta*, 1930–1995), teatteri- ja televisio-ohjaaja, näyttelijä ja toimittaja, Kerttu ja Toivo Hämerannan tytär.
Salmio

**Salmio** on suomenkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Into Salmio (1894–1962), suomalainen jääkärieversti
* Mikko Salmio (s. 1991), suomalainen jääkiekkoilija
* Tarja Salmio-Toiviainen (1917–2001), suomalainen arkkitehti
* Toivo Salmio (1882–1973), suomalainen poliitikko
Nättinen

**Nättinen** on suomenkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Joonas Nättinen (s. 1991), suomalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja
* Julius Nättinen (s. 1997), suomalainen jääkiekkoilija
* Jussi Nättinen (s. 1987), suomalainen jääkiekkoilija
* Nestori Nättinen (1857–1932), suomalainen puuseppä ja kansanedustaja
* Topi Nättinen (s. 1994), suomalainen jääkiekkoilija
Kankainen

**Kankainen** voi tarkoittaa seuraavia:

Suomenkielinen sukunimi, joka on seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
* Anu Kankainen, fyysikko
* Hanna Kankainen (1898–1984), kirjailija
* Jouko Kankainen (s. 1941), rakentamistalouden emeritusprofessori
* Jukka Kankainen (1932–2019), säveltäjä, kuoronjohtaja ja musiikkineuvos, Tauno Kankaisen poika
* Konsta Kankainen (s. 2004), aitajuoksija
* Kosti Kankainen (1894–1979), pappi ja poliitikko
* Tauno Kankainen (1907–2009), säveltäjä, sovittaja, musiikinopettaja ja kuoronjohtaja
* Timo Kankainen (1946–2025), näyttelijä
* Topi Kankainen (1912–1957), näyttelijä

Paikannimi Suomessa:
* Kankainen, Hämeenlinnan kaupunginosa
* Kankainen, järvi Kuopiossa lähellä Kankaisenmäkeä
* Kankainen, kylä Toivakassa
* Kankaisten kartano, kartano Maskussa
* Kankaisten seisake, lakkautettu rautatieseisake Maskussa
* Iso-Kankainen, järvi Toivakassa
* Pieni-Kankainen, järvi Kangasniemellä ja Toivakassa
* Pieni-Kankainen, lampi Kuopiossa lähellä Kankaisenmäkeä* Syvä-Kankainen, järvi Kuopion, Lapinlahden ja Rautavaaran rajalla
Otto Henrik Igelström

**Otto Henrik Josif (Osip) Andrejevitš Igelström**, myös **Otto Heinrich Igeström** (1737–1817) oli venäläinen diplomaatti ja kenraali, alkujaan ruotsalaista sukua. Vuonna 1790 hän sai nimityksen Suomeen joukkojen komentajaksi Venäjän ja Ruotsin välisessä sodassa.Hän allekirjoitti Gustaf Mauritz Armfeltin kanssa Värälän rauhan vuonna 1790. Vuonna 1791 hän sai nimityksen lähettilääksi Tukholmaan, joskaan ei saapunut sinne. Hän oli vuodesta 1792 kenraalikuvernöörinä ensin Pihkovassa, sitten Kiovassa ja Tšernigovissa ja vuodesta 1794 Puolassa olevien venäläisten joukkojen komentajana, kun sitten Varsovassa puhkesi vallankumous. Sen jälkeen hänellä ei vuosia 1796–1798 lukuun ottamatta ollut virkatehtäviä. Hän jätti jälkeensä muistiinpanoja, joilla on merkitystä Värälän rauhaa koskevien tietojen kannalta..

## Lähteet
Aaro Itkonen

**Aaro Leonard Itkonen** (29. syyskuuta 1877 Kuopio – 16. tammikuuta 1934 Savonlinna) oli suomalainen näyttelijä ja pienliikemies. Hän työskenteli Viipurin ja Oulun teattereissa.

## Elämä ja ura
Aaro Itkonen syntyi Kuopion lääninrovastin seitsemänneksi lapseksi. Hän opiskeli lyseossa ja kauppakoulussa. Itkonen aloitti näyttelijän uransa Viipuriin perustetussa Suomalaisessa Maaseututeatterissa 22-vuotiaana, ja työskenteli siellä kuusi vuotta. Hänen vahvuuksiaan olivat hyvä lauluääni ja ulkomuoto sekä muuntautumiskyky. Runsaan alkoholinkäyttönsä takia hänet erotettiin teatterista pariin otteeseen. Lopullisesti kiinnitys irtisanottiin 1905. Itkonen siirtyi Oulun Työväen Näyttämölle ja toimi sen johtajana vuosina 1906–1907. Johtajakautensa jälkeen hän näytteli samaisessa teatterissa seitsemän vuotta.

Aaro Itkosen aviopuoliso Aili Törnqvist työskenteli myös Maaseututeatterissa. Heille syntyi lapset Amalia ja Bertil, jotka kuolivat alle 20-vuotiaina. Liitto päättyi eroon 1911. Itkonen tapasi Turun Teatterin puvustossa työskennelleen Mimmi Grönroosin, mutta heidän rakkautensa karahti kiville. Suhteesta syntyi tytär, näyttelijänä mainetta niittänyt Hilkka Helinä, marraskuussa 1916. Tuolloin Aaro Itkonen oli luopunut näyttelijän urastaan ja siirtynyt kaupan palvelukseen. Vuonna 1919 hän avioitui varakkaan viipurilaiskauppiaan kanssa ja muutti Savonlinnaan, missä hän aloitti liikemiehen uransa. Itkonen kuoli hukkumalla tammikuussa 1934.

## Lähteet
*Halttunen, Marjukka: Teatterin suorasuu, Kustannusosakeyhtiö Otava, Helsinki 2010, 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Docstoc.com
Elohopeaoksidi

**Elohopeaoksidi** eli **elohopea(II)oksidi** (HgO) on elohopea- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään pääasiassa muiden elohopeayhdisteiden valmistukseen ja paristoissa.

## Ominaisuudet
Elohopeaoksidi on huoneenlämpötilassa kiinteää ainetta, jonka väri vaihtelee keltaisesta oranssin kautta punaiseen. Yhdisteen väri riippuu elohopeaoksidipartikkelien koosta. Hiukkaskoon ollessa alle 5&nbsp;μm se on väriltään keltaista, kun taas karkeampi (hiukkaskoko noin&nbsp;8 μm) on väriltään punaista. Keltainen elohopeaoksidi voidaan muuntaa punaiseksi elohopeaoksidiksi kuumentamalla. Elohopeaoksidi on veteen liukenematonta, mutta liukenee happoliuoksiin. Kuumennettaessa elohopeaoksidia yli 450&nbsp;°C lämpötilaan se hajoaa muodostaen elohopeaa ja happikaasua.
:2 HgO → 2 Hg + O2

## Valmistus ja käyttö
Elohopeaoksidin valmistustapa riippuu siitä, kumpaa muotoa tuotetaan. Punaista elohopeaoksidia voidaan valmistaa suoraan elohopeasta ja hapesta 350–420&nbsp;°C lämpötilassa. Muita tapoja valmistaa punaista elohopeaoksidia ovat elohopea(II)nitraatin terminen hajotus yli 350&nbsp;°C lämpötilassa tai saostamalla elohopeaoksidia emästen avulla elohopeanitraatin tai elohopea(II)kloridin liuoksesta samalla lämmittäen. Keltaista elohopeaoksidia valmistetaan tyypillisesti saostamalla elohopeanitraatti- tai elohopeakloridiliuoksista emäksen, kuten natriumhydroksidin, avulla.
:2 Hg + O2 → 2 HgO
:Hg(NO3)2 → HgO + 2 NO2

Elohopeaoksidia käytetään muiden elohopeayhdisteiden valmistukseen ja reagenssina analyyttisessä kemiassa.. Sitä käytetään myös elohopeaparistoissa, joissa elohopeaoksidi on anodina ja sinkkimetalli katodina. Reaktion antama kennojännite on 1,343&nbsp;V. 
:HgO + Zn → Hg + ZnO

Elohopean käyttö lääketieteessä ja laivojen pohjamaaleissa on vähentynyt.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Elohopeaoksidin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 28.1.2015.
*
Käsipallon miesten maailmanmestaruuskilpailut 2013

**Vuoden 2013 käsipallon miesten maailmanmestaruuskilpailut** järjestettiin Espanjassa 11.–27. tammikuuta. Kisoihin osallistui 24 maata, ja ottelut pelattiin kuudessa eri kaupungissa. Loppuottelu pelattiin Barcelonassa, Palau Sant Jordissa. Mestaruuden voitti isäntämaa Espanja.

## Kilpailupaikat

## Osallistuvat maat

;A-lohko
*
*
*
*
*
*

;B-lohko
*
*
*
*
*
*

;C-lohko
*
*
*
*
*
*

;D-lohko
*
*
*
*
*
*

## Alkulohkot
### Lohko A

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

### Lohko B

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

### Lohko C

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

### Lohko D

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

## Pudotuspelit

## Sijoitukset

* 1. 
* 2. 
* 3. 
* 4. 
* 5. 
* 6. 
* 7. 
* 8. 
* 9. 
* 10. 
* 11. 
* 12. 

* 13. 
* 14. 
* 15. 
* 16. 
* 17. 
* 18. 
* 19. 
* 20. 
* 21. 
* 22. 
* 23. 
* 24. 

## Mestarijoukkue

**Espanja**: Arpad Sterbik, José Manuel Sierra; Alberto Entrerríos, Albert Rocas, Jorge Maqueda, Víctor Tomás, Dani Sarmiento, Julen Aguinagalde, Joan Cañellas, Ángel Montoro, Viran Morros, Carlos Ruesga, Antonio García, Valero Rivera, Aitor Ariño, Gedeón Guardiola; päävalmentaja Valero Rivera.

## Tähdistökentällinen

* Niklas Landin, Tanska
* Alberto Entrerríos, Espanja
* Domagoj Duvnjak, Kroatia
* László Nagy, Unkari
* Timur Dibirov, Venäjä
* Julen Aguinagalde, Espanja
* Hans Lindberg, Tanska

## Lähteet
Surgutin piiri

**Surgutin piiri** () on kunnallispiiri Hanti-Mansian autonomisen piirikunnan keskellä Venäjällä. Se on Venäjän paikallishallinnon ylemmän tason alue. Piiri on pinta-alaltaan erittäin suuri ja kattaa 105&nbsp;190 neliökilometriä (mikä vastaa lähes 1/3:aa Suomen pinta-alasta).

Kunnallispiirissä asui Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 113&nbsp;515 henkeä. Piirin hallinnollinen keskus Surgut (306&nbsp;675 asukasta vuonna 2010) kuuluu paikallishallinnossa omaan, ympäröivästä kunnallispiiristä erillisen kaupunkipiirikuntaansa. Myös Kogalymin kaupunkipiiri (58&nbsp;337 as.) sijoittuu maantieteellisesti Surgutin piirin sisälle vaikkei kuulu jälkimmäiseen.

## Piirin kunnat

Paikallishallinnon yksityiskohtaisemmalla eli alemmalla eli kuntatasolla Surgutin kunnallispiiri jakautuu neljään kaupunkikuntaan ja yhdeksään maalaiskuntaan.

Surgutin piirin kaupunkikunnat (gorodskoje poselenije) ovat (alla ktt= kaupunkityyppinen taajama):
* Belyi Jarin kaupunkikunta (Белый Яр), keskuksena ktt Belyi Jar (Белый Яр, 14&nbsp;580 as.)
* Barsovon kaupunkikunta (Барсово), keskuksena ktt Barsovo (Барсово)
* Fjodorovski kaupunkikunta (Федоровский), keskuksena ktt Fjodorovski (Фёдоровский, 20&nbsp;288 as).
* Ljantorin kaupunkikunta (Лянтор), keskuksena Ljantor (38&nbsp;992 as.)

Surgutin piirin maalaiskunnat (selskoje poselenije) ovat:
* Solnetšnyi (Солнечный)
* Lokosovo (Локосово)
* Russkinskaja (Русскинская)
* Sytomino (Сытомино)
* Nižnesortymski (Нижнесортымский)
* Ljamina (Лямина)
* Tundrino (Тундрино)
* Ugut (Угут)
* Ult-Jagun (Ульт-Ягун)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Surgutin piirin sivusto   (admsr.ru)
* Surgutin piiri Hanti-Mansian sivustolla   (admhmao.ru)
Vuoriston rosvot

**Vuoriston rosvot** (*Banditi a Orgosolo*) on Vittorio De Setan ohjaama italialainen draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1961. Se oli De Setan ensimmäinen fiktioelokuva. Hän oli tehnyt aiemmin joitakin dokumenttielokuvia, mikä näkyy myös *Vuoristojen rosvojen* dokumentaarisessa tyylissä. Elokuvan näyttelijät olivat kaikki paikallisia paimemia.

## Juoni
*Vuoriston rosvot* kertoo hiljaisesta paimenesta, joka sekoitetaan karabinieerien tekemään karjavarkauteen. Paimen joutuu pakenemaan nuoremman veljensä ja lammaslaumansa kanssa vuoristoon. Lauma tuhoutuu pakomatkalla, joten paimenen on ryhdyttävä rosvoksi ja hankkittava elantonsa toisilta ihmisiltä varastamalla.

## Tuotanto ja vastaanotto
*Vuoriston rosvot* on De Setan ensimmäinen fiktioelokuva. Hän oli tehnyt aiemmin dokumenttielokuvia. De Seta käytti elokuvassa pelkästään sardinialaisia paimenia, ja sen pääosassa oli Peppeddu Cosso. Näyttelijät puhuivat elokuvassa omaa murrettaan, joten elokuva dubattiin italiaksi. Elokuvan alkuperäisessä nimessä viitataan pieneen Orgosolon kaupunkiin, joka on tunnettu sardinialaisen rikollisuuden keskuksena. Kyläläiset eivät ikinä puhu viereille, eivätkä ikänä paljasta mitään karabinieereille ja pitävät italialaisia ulkomaalaisina.

Elokuva sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 1961 ja oli ehdolla elokuvajuhlien pääpalkintoon Kultaiseen leijonaan. Seuraavana vuonna elokuva palkittiin parhaan kuvauksen Nastro d’argento -palkinnolla mustavalkoelokuvien sarjassa.

## Tyyli ja teemat
De Seta olikin 1950-luvulla ennen *Vuoriston rosvoja* kuvannut dokumenteissaan Sisilian kalastuskylien elämää, ja kokemukset tuolta ajalta vaikuttivat myös *Vuoristojen rosvojen* tekemiseen. Elokuvan onkin tyyliltään dokumentaarinen, sen juoni on yksinkertainen ja kerronta epäsentimentaalista. De Seta käytti elokuvassa lähes liikkumatonta kameraa, suosi vain hidasta liikettä ja käytti vain muutamia erilaisia kamerakulmia.

De Seta kuvaa elokuvassaan, jonka päärooleja näyttelevät oikeat sardinialaiset paimenet, kuinka taloudelliset olosuhteet saattavat määrätä ihmisten sosiaalista käyttäytymistä. Elokuvassa rehelliset miehet joutuivat suorittamaan epätoivoisia tekoja hengissä pysyäkseen.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Iivo Wegelius

**Iivo Wegelius** (ent. Järvitalo, s. 8. elokuuta 1971) on suomalainen jääpallovalmentaja ja entinen jääpalloilija. 

Hän on edustanut jääpallon Bandyliigassa kasvattajaseuraansa Helsingin Botniaa sekä Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Katrineholms SK:n joukkuetta. Suomen jääpallomaajoukkueessa Wegelius on pelannut yli 50 ottelua. Vuonna 2004 hän oli mukana voittamassa Suomen toistaiseksi ainoaa maailmanmestaruutta.

Vuosina 2007–2009 Wegelius toimi pelaajavalmentajana. Lisäksi hän on valmentanut Ruotsin Elitserienissä Villa Lidköpingin joukkuetta kahden kauden ajan yhdessä Ari Holopaisen kanssa.

Nykyään Wegelius asuu Ruotsissa Katrineholmissa, jossa hän toimii muun muassa fysioterapeuttina.

## Saavutukset
**Maajoukkueessa**
*MM-kultaa: 2004
*MM-pronssia: 2006
**Seurajoukkueissa**
*SM-kultaa: 1997
*SM-hopeaa: 1998
*SM-pronssia: 1995, 1996 

## Lähteet
*International Bandy Database

### Viitteet
Jimmy Eriksson

**Joakim ”Jimmy” Eriksson** (s. 14. maaliskuuta 1991 Tomelilla, Ruotsi) on ruotsalainen moottoriurheilija. Hänen nuorempi veljensä Joel on myös moottoriurheilija.

## Uran alkuvaiheet

Karting-uransa Eriksson aloitti 14-vuotiaana vuonna 2005. Vuonna 2008 hän voitti Ruotsin Formula Yamaha -mestaruuden. Vuonna 2009 Eriksson siirtyi kilpailemaan Formula Renault -luokkiin ajaen muun muassa Formula Renault NEC -sarjassa, jossa hän saavutti yhden voiton. Samana vuonna hän ajoi Ruotsin Formula Renault 2.0 -sarjassa sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. 

Vuonna 2010 Eriksson ajoi Saksan Formula 3 -sarjassa voittaen yhden kilpailun ja sijoittui loppupisteissä kuudenneksi. Hän ajoi samana vuonna kaksi kilpailua Formula 3 Euroseries -sarjassa. Vuonna 2011 Eriksson kilpaili täyden kauden F3 Eurosarjassa sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Vuonna 2012 Eriksson palasi Saksan F3 -sarjaan Lotus-nimeä käyttäneessä Motopark Academy -tallissa. Hän voitti sarjan mestaruuden ajamalla kauden aikana kahdeksan voittoa. 

## GP3
Vuonna 2013 Eriksson siirtyi GP3-sarjaan Status GP:n kuljettajana. Hän ei saavuttanut lainkaan pisteitä kauden aikana. Vuonna 2014 Eriksson jatkoi GP3:ssa siirtyen suomalaiseen Koiranen GP -talliin. Hän saavutti kauden aikana kaksi voittoa, kaksi paalupaikkaa sijoittuen sarjan loppupisteissä neljänneksi. Vuonna 2015 Eriksson jatkoi kolmannen kauden GP3-sarjassa samassa tallissa.

## GP2-tulokset

## Lähteet
Johan Ihre

**Johan Ihre** (1707–1780) oli ruotsalainen kielitieteilijä. Hän oli Uppsalan yliopiston professori vuodesta 1737. Hän oli uranuurtaja kielitieteen alalla, sillä hän vastusti mielivaltaisia tutkimusmenetelmiä ja epähistoriallisia näkemyksiä. Hänen pääteoksensa on etymologinen sanakirja *Glossarium suiogothicum* (2 osaa, 1769). Hän tekee siinä esimerkiksi sanavertailuja germaanisten kielten ja suomen välillä sekä esittää havaintoja germaanisten kielten äänteensiirrosta. Hän julkaisi myös tutkimuksia gootin kielestä.

## Julkaisuja
**De mutationibus linguae suaegothicae*, 1742
**Swenskt dialectlexicon*, 1766 
**Glossarium suiogothicum* (2 osaa, 1769)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ihren käsikirjoituskokoelma Uppsalan yliopiston kirjastossa
Ibrahim Mohamed Aden

**Ibrahim Mohamed Aden Gedi** (s. 11. marraskuuta 1972) on somalialainen yleisurheilija. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1996 Atlantassa miesten 800 metrin juoksussa ja kesäolympialaisissa 2000 Sydneyssä 1 500 metrin juoksussa. Hän putosi molemmissa kisoissa ensimmäisellä kierroksella.

## Lähteet
Mohamed Mohamed

**Mohamed Hassan Mohamed** (s. 23. elokuuta 1993 Mogadishu) on somalialainen yleisurheilija. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän osallistui siellä miesten 1 500 metrin juoksuun, mutta putosi ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä kolmanneksitoista.

Mohamed asui kaksi vuotta Jemenissä paettuaan kotimaastaan, mutta palasi sitten Mogadishuun.

## Lähteet
Dražen Dalipagić

**Dražen Dalipagić** (; 27. marraskuuta 1951 Mostar, Jugoslavia – 25. tammikuuta 2025) oli serbialainen, urallaan Jugoslaviaa edustanut koripalloilija. Hänet valittiin uransa jälkeen sekä Basketball Hall of Fameen että FIBA Hall of Fameen. Lisäksi hänet valittiin kolmesti Euroopan parhaaksi koripalloilijaksi (Mr. Europa ja Euroscar Award), Jugoslavian vuoden urheilijaksi (1978) sekä kolmesti Belgradin parhaaksi urheilijaksi (1976–1978)

Dalipagić aloitti pääsarjakoripallon KK Partizanissa kaudella 1971–1972 ja hän edusti seuraa vuoteen 1980 asti. Tänä aikana hän voitti Korać cupin (1978) sekä Jugoslavian-mestaruuden (1976). Vuodet 1978–1979 hän vietti armeijassa, eikä pelannut tämän takia. Dalipagić siirtyi ulkomaille vuonna 1980 ja siirtyi edustamaan italialaista Reyer Venetsiaa. Hän pelasi seurassa ainoastaan yhden kauden, jonka jälkeen hän palasi Partizaniin. Kaudella 1981–1982 Dalipagić teki Partizanin paidassa 43 pistettä ottelua kohden ja siirtyi Real Madridiin. Vuodet 1983–1989 hän edusti Italiassa APU Udinesea, Reyer Venetsiaa sekä Veronaa. Viimeisen kerran hän pelasi pääsarjatasolla kaudella 1990–1991 KK Crvena Zvezdan paidassa.

Dalipagić teki mittavan uran Jugoslavian maajoukkueessa. Hän edusti maataan kolmesti olympialaisissa. Ainoan olympiakultansa hän voitti Moskovan olympialaisista, joita Yhdysvallat boikotoi. MM-kilpailuista Dalipagić saavutti ainoan kultamitalinsa vuoden 1978 kilpailuista. EM-tasolla hän voitti kolme kertaa Euroopan-mestaruuden.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*FIBA Hall of Fame  
*Koripallon Serie A:n pelaajaprofiili
Ikalaborgin vapaaherrakunta

**Ikalaborgin vapaaherrakunta** oli valtaneuvos Schering Rosenhanen vuonna 1652 saama läänitys. Se käsitti Kalajoen pitäjän lukuun ottamatta jalkaväen käyttöön määrättyjä tiloja. 

Ikalaborgin nimitys juontaa juurensa ruotsin kieleen, sillä ‘i Kalajoki socken’ tarkoittaa suomeksi 'Kalajoen pitäjässä'. Ikalaborgin vapaaherrakunnan historia jäi varsin lyhyeksi, sillä se lakkautettiin jo vajaan neljännesvuosisadan toiminnan jälkeen vuonna 1675. Vapaaherrakunta käsitti yhteensä 149 7/12 manttaalia. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ikalaporin vapaaherrakunta Keskipohjanmaa 7.11.1975 (Digitoitu aineisto; artikkeliin pääsee selaimen haulla kirjoittamalla "Ikalaporin vapaaherrakunta" ja painamalla kaksi kertaa)
Elias Ilkka

**Elias Ilkka** (25. kesäkuuta 1889 Jalasjärvi – 14. tammikuuta 1968 Sääksmäki) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hän oli suomalaisen 1920-luvun klassisuuden ensimmäisiä edustajia.

## Ura
Elias Ilkan vanhemmat olivat torppari Elias Ruudolf Ilkka ja Emilia Kuutti. Hän opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1906–1907 ja oli sitten kuvanveistäjä Emil Wikströmin oppilaana 1907–1908. Taideyhdistyksen piirustuskoulussa hän opiskeli 1910–1911, ja kävi opintomatkoilla Pariisissa Académie Colarossissa 1912 ja 1930 sekä Italiassa 1922. Lisäksi hän työskenteli Yhdysvalloissa vuosina 1924–1927 rakennusfiguurien ja koristeiden muovailijana.

Ilkka teki useita patsaita ja muotokuvia, muun muassa yhdessä Erik Bryggmanin kanssa Helsingin suomalaisen vakoisten sankaripatsaan sekä Ylistaron, Jalasjärven ja Räisälän valkoisten sankaripatsaat. Hänen tekemiään muotokuvia olivat muun muassa J. R. Danielson-Kalmarin pronssikuva Helsingin yliopistossa, Heikki Klemetin muotokuva sekä Larin Kyöstin pronssipää.

## Teoksia
* Helsingin suomalainen sankaripatsas 1920 (Erik Bryggmanin kanssa)
* Ylistaron, Jalasjärven ja Räisälän sankaripatsaat
* J. R. Danielson-Kalmarin pronssikuva, Helsingin yliopisto
* Heikki Klemetin ja Anders Wikstenin muotokuvat
* Larin-Kyöstin pronssipääpatsas 1917
* Pronssinen pojan pää, 1925 Ateneum
* Matti Laurilan pronssinen muotokuva, Vaasan museo 
* Lähteellä, 1929 (sijainti: Voipaalan taidekeskus)
* Sääksi, 1964 (sijainti: Voipaalan taidekeskus)
* Peikko ja impi -veistos Vaasa 1917
* Äänekosken hautausmaan suihkukaivo Paimentyttö, 1937
* Jääkäri-reliefisarja Ostrobotnialle 1939
* Rouva Lydia Keirknerin muotokuva 1920
* Kylpy 1929, Ateneum
* Aune Lindströmin muotokuva 1932, Ateneum
* HL Kurun onnettomuuden uhrien muistomerkki Ruoveden hautausmaalla, 1939

Lähde:

## Valokuvia julkisista teoksista

Tiedosto:Elias Ilkka ja Erik Bryggman Suomalaisten sotilaiden hauta 1920.JPG|*Suomalaisten sotilaiden hauta*, yhdessä Erik Bryggmanin kanssa, Helsinki, 1920.
Tiedosto:Elias Ilkka Lahteella 1929.JPG|*Lähteellä*, Valkeakoski, 1929.
Tiedosto:Elias Ilkka - Paimentytön sunnuntai (1938) - Äänekosken kirkon hautausmaa, Vellamontie 1a - Äänekoski.JPG|*Paimentytön sunnuntai* -suihkukaivoveistos, 1938, Äänekoski.
Tiedosto:HL Kurun onnettomuuden uhrien muistomerkki Ruovesi.JPG|*Höyrylaiva Kurun onnettomuuden uhrien muistomerkki*, Ruovesi, 1939.
Tiedosto:74. Peikko ja Impi, Tiklaspuisto.jpg|*Peikko ja impi*, Vaasa, 1959 (1917).
Tiedosto:Jalasjärvi 1918 muistomerkki 1.jpg|*Vapaussodan sankaripatsas* Jalasjärvi, Kurikka, 1921.
Tiedosto:Ylistaro 1918 muistomerkki 1.jpg|*Vapaussodan muistomerkki* Ylistaro, Seinäjoki, 1922.
Tiedosto:Jalasjärvi sankarimuistomerkki.JPG|Jalasjärven sankari&shy;muisto&shy;merkki *Äiti ja poika*, yhdessä Viljo Savikurjen kanssa, Kurikka, 1953.
Tiedosto:Elias Ilkka Saaksi 1964.JPG|*Sääksi*, Valkeakoski, 1964.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Elias Ilkan syntymäkoti Jalasjärvellä 
* Elias Ilkan veistoksia, Kansan kuvalehti, 01.04.1932, nro 14, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Markus Hiukka

**Markus Hiukka** (s. 20. heinäkuuta 1977 Tornio) on suomalainen jääpalloilija. Hän edustaa kaudella 2012–2013 Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa pelaavia HT Bandyä.

Hiukka on pelannut yli 40 A-maaottelua ja edustanut Suomea neljissä MM-kisoissa. Hän oli mukana myös vuonna 2004, jolloin Suomi voitti toistaiseksi ainoan maailmanmestaruutensa. 

## Saavutukset
*MM-kultaa: 2004
*MM-pronssia: 2006

## Lähteet
*International Bandy Database
*Suomen Jääpalloliitto – Miesten MM-kisojen infopaketti
Lewis T. Preston

**Lewis Thompson Preston** (s. 5. elokuuta 1926 New York, Yhdysvallat - 1995) oli yhdysvaltalainen talousvaikuttaja. Hän toimi Maailmanpankin pääjohtajana vuosina 1991-1995. Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1948 hän toimi Yhdysvaltain jääkiekkojoukkueen kapteenina.

## Lähteet
* Biography of Lewis Thompson Preston (website)
Love and a .45

**Love and a .45** on C. M. Talkingtonin ohjaama ja käsikirjoittama Bonnie ja Clyde -tyylinen road movie vuodelta 1994. Elokuvan pääosissa ovat Gil Bellows, Renée Zellweger ja Rory Cochrane. Trimark Pictures tuotti elokuvan ja Lionsgate toimi elokuvan levittäjänä. *Love and a .45* kuvattiin Texasissa.

*Love and a .45* sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 10. syyskuuta vuonna 1994. Kotimaan ensi-iltansa elokuva sai Chicagon elokuvajuhlilla lokakuussa 1994. Elokuva pääsi teatterilevitykseen 23. marraskuuta 1994. Elokuvan soundtrack julkaistiin vuonna 1994.

Renée Zellweger sai roolisuorituksestaan Independent Spirit -palkintoehdokkuuden parhaasta debyyttiroolista vuonna 1995. *Love and a .45* oli ehdokkaana Tukholman elokuvajuhlilla Pronssisen hevosen saajaksi vuonna 1994. Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 83 prosentin "tuore"-arvosana, joka perustuu kuuteen arvosteluun. *Love and a .45* on julkaistu DVD:lle vuosina 1999, 2001, 2004 ja 2008.

## Juoni

Idealistinen pikkurikollinen Watty Watts (Gill Bellows) joutuu tahtomattaan pakomatkalle keikan mennessä pahasti pieleen. Onnekseen hän saa mukaansa häikäisevän tyttöystävänsä Starlenen (Renée Zellweger).

Pariskunnan pakomatkalta Yhdysvaltojen takamailta ei puutu palvovia toimittajia eikä hulluja punaniskoja. Perässä seuraa myös Wattyn psykopaattinen entinen rikostoveri Billy (Rory Cochrane).

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* ''Love and a .45'' Rotten Tomatoesissa
Joakim Scheel

**Joakim Scheel** (etunimi myös **Joachim**, sukunimi myös **Scheele**, **Scheelen**; k. 14. huhtikuuta 1606 Turku) oli saksalaissyntyinen sotilas, Ruotsin laivaston yliamiraali vuodesta 1596. Hän johti Kaarle-herttuan laivastoa kummallakin Suomen-retkellä vuosina 1597 ja 1599. Hän oli Turun linnan käskyhaltija 1599–1600, sitten yliamiraali Liivinmaan sodassa.

## Lähteet
Rolf Larsson (jääpalloilija)

**Rolf Larsson** (s. 3. joulukuuta 1986) on suomalainen jääpalloilija. Hänen seuransa on Bandyliigassa pelaava Porvoon Akilles.

Larsson esiintyi Bandyliigassa jo 15-vuotiaana kaudella 2001–2002 Kulosaaren Vestan riveissä. Seuran luovuttua seuraavan kauden sarjapaikastaan hän siirtyi HIFK:n joukkueeseen. Larsson on pelannut 30 A-maaottelua ja edustanut Suomea kolmissa MM-kisoissa.

## Saavutukset
**Maajoukkueessa**
*MM-hopeaa: 2011
**Seurajoukkueissa**
*SM-kultaa: 2010, 2020, 2021
*SM-hopea: 2016, 2022 
*SM-pronssia: 2012

## Lähteet
*International Bandy Database
*Suomen Jääpalloliitto – Miesten MM-kisojen infopaketti
Kilkinkylä

**Kilkinkylä** eli **Kilkki** on kylä Hirvensalmen kunnan eteläosassa Etelä-Savossa. Se sijaitsee Ryökäsveden rannalla, kantatien 429 varrella noin kuusi kilometriä kirkonkylästä etelään. Kylän huomattavimmat maisemat ovat 157 metrin korkuinen Tornialanmäki ja niin ikään korkealla harjanteella sijaitseva peltoaukea.

Kilkinkylän saarialueisiin sovelletaan muutaman muun Hirvensalmen kylän saarien tavoin saaristokuntaa koskevia valtioneuvoston asetuksen (1529/2015) säädöksiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sääennuste: Kilkinkylä, Hirvensalmi (ilmatieteenlaitos.fi)
Muistoissa sininen maa

**Muistoissa sininen maa** () on Alastair Reynoldsin vuonna 2012 ilmestynyt tieteisromaani. Suomennos ilmestyi samana vuonna. Teos aloittaa Poseidonin lapset -kirjasarjan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Toni Jerrman: Romaani vilauttaa valoisaa visiota paremmasta huomisesta. *Helsingin Sanomat* 24.1.2013.
Ikio Ayaka

**Ikio Ayaka** ( *Ikio Ayaka*, s. 21. tammikuuta 1989) on japanilainen laulaja ja malli, joka laulaa pääosin englanniksi. Mallina ollessaan hän käyttää nimeä Ayaka.

## Diskografia

### Minialbumit
* *Re: Acid Queen* (14. tammikuuta 2009)
* *Gossip* (22. heinäkuuta 2009)

### Digitaaliset singlet
* "Glowing" (15. marraskuuta 2012)

### Musiikkivideot
* "Spin Me Round" (2009)
* "Get Out" (2009)

## Aiheesta muualla
* Ikio Ayakan kotisivut  
* Ikio Ayakan haastattelu  
*
The Tomb

**The Tomb** tarkoittaa seuraavia asioita:

* ”The Tomb”, H. P. Lovecraftin novelli
* *[[The Tomb (romaani)|The Tomb]]*, F. Paul Wilsonin romaani
* *[[Hautakammio (elokuva)|Hautakammio]]* (*The Tomb*), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1986
* *[[The Tomb (vuoden 2007 elokuva)|The Tomb]]*, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2007.
Noureddine Ould Ménira

**Noureddine Ould Ménira** (; s. 6. toukokuuta 1968) on mauritanialainen entinen yleisurheilija.

Vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa Ménira putosi miesten 100 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä seitsemänneksi. Kesäolympialaisissa 1996 Atlantassa hän putosi siinä jälleen ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä kahdeksanneksi. Ménira toimi Atlantan kisoissa maansa lipunkantajana.

## Lähteet
A. E. Housman

**Alfred Edward (A. E.) Housman** (26. maaliskuuta 1859 Fockbury, Worcestershire, Englanti – 30. huhtikuuta 1936 Cambridge, Englanti) oli englantilainen runoilija ja antiikintutkija. Hänen kokoelmiaan on muun muassa *[[A Shropshire Lad]]*. Hän keskeytti opinnot Oxfordissa vaikka oli lahjakas latinisti. Hän sai nimityksen 1892 Lontoon yliopiston latinan kielen professoriksi ja 1911 Cambridgen yliopistoon samaan virkaan.

Housmanin runotuotanto oli suppea, mutta saanut paljon lukijoita. Englannin maaseudulle sijoittuvien runojen tunnelma on kansanlaulumainen, surumielinen ja pessimistinen, tavalla johon kuka tahansa voi samastua.

Housmanin veli Laurence Housman kirjoitti 1942 esseen tämän homoseksuaalisuudesta mutta edellytti, ettei esseetä saa julkaista 25 vuoteen. Sen ja muuta aineistoa hän lahjoitti British Museumiin.

## Elämä
A. E. Housman syntyi Fockburyssä Worcestershiressa esikoiseksi seitsemän lapsen keskiluokkaiseen perheeseen. Hänen isänsä Edward Housman toimi juristina ja äiti Sarah (o.s. Williams) edusti pojalleen esikuvaa. Äiti kuoli syöpään 1871 Housmanin ollessa kaksitoistavuotias. Tämä aiheutti Housmanin perheessä kireyttä isän ajautuessa alkoholismiin ja taloudellisiin ongelmiin.

Housman opiskeli King Edward's Schoolissa ja myöhemmin Bromsgrove Grammar School of King Edward VI:ssa (nyt Bromsgrove School). Saatuaan stipendin hän pääsi St John's Collegeen opiskelemaan *Literae Humaniores*-kurssille. Opiskeluja osaltaan häiritsi epäonninen rakastuminen kanssaopiskelijaan Moses Jacksoniin ja isän kuolema, minkä vuoksi Housman reputti tenteissä.

Oxfordin jälkeen Housman toimi toimistovirkailijana.

Vuonna 1896 A. E. Housman julkaisi omakustanteisesti kokoelmansa *[[A Shropshire Lad]]* useiden kustantamoiden ensin torjuttua runot. Teosten pääteemoja ovat kuolema ja ihmisen kuolevaisuus, jotka saavat taustalleen seesteisen maalaismaiseman. Vuonna 1922 hän julkaisi viimeisen teoksensa *[[Last Poems]]*. Housman kuoli 30. huhtikuuta 1936, 77-vuotiaana.

## Suomennettuja runoja
Teoksessa *Tuhat laulujen vuotta : valikoima länsimaista lyriikkaa* (WSOY 1957, 1974, 2004) on kaksi Aale Tynnin suomentamaa Housmanin runoa:
* Kastanja soihtujansa pudottaa (kokoelmasta *Last Poems* XI)
* Olin kaksikymmentäyksi (kokoelmasta *A Shropshire Lad* XIII)

## Lähteet

* Page, Norman, *A. E. Housman: A Critical Biography*
* A. E. Housman, *A Shrophire Lad*: Collector's Library 2012

### Viitteet
Toveri Teräsmies: Punatähden poika

**Toveri Teräsmies: Punatähden poika** (*Superman: Red Son*) on Mark Millarin käsikirjoittama ja Dave Johnsonin ja Killian Plunkettin piirtämä kolmiosainen Teräsmies-sarjakuva vuodelta 2003. Se on yksi niin sanotuista *[[Elseworlds]]*-kertomuksista.

Sarjakuvasta tehtiin vuonna 2020  piirroselokuvasovitus **, jonka pää-äänirooleissa ovat Jason Isaacs, Diedrich Bader, Vanessa Marshall ja Roger Craig Smith.

## Juoni

*Toveri Teräsmies: Punatähden poika* sijoittuu universumiin, jossa Teräsmies ei kasva aikuiseksi Yhdysvalloissa, vaan Neuvostoliitossa. 1950-luvulla hiukan ennen Josif Stalinin kuolemaa Teräsmies esitellään suurelle yleisölle, jolloin Yhdysvallat ja eritoten tiedemies Lex Luthor alkavat kehitellä keinoja saada hänet hengiltä. Stalinin kuoleman jälkeen Teräsmies ottaa lopulta vastahakoisesti Neuvostoliiton johtajuuden hoidettavakseen. Hänen alaisuudessaan Neuvostoliitto saa vuoteen 1978 mennessä valtapiiriinsä koko maailman Yhdysvaltoja ja Chileä lukuun ottamatta, huolimatta Lepakkomiehen alkuun johtaman ja kuolemansa jälkeen inspiroiman vastarintaliikkeen ponnisteluista sekä Brainiaciin liittyneen onnettomuuden vuoksi pikkuruiseksi kutistuneesta Stalingradin kaupungista. Luthorin kaikki yritykset tuhota Teräsmies epäonnistuvat ja Yhdysvallat ajautuu lopulta sisällissotaan vuonna 1986.

Vuonna 2000 Luthor valitaan Yhdysvaltain presidentiksi varapresidenttinään Jimmy Olsen. Hänen neroudellaan maa yhdistyy jälleen ja yritykset voittaa Teräsmiehen Neuvostoliitto jatkuvat. Ennen pitkää sota maiden välillä syttyy ja Teräsmies seisoo pian Valkoisen talon pihanurmella voitettuaan Luthorin luomat hirviöt ja eversti Hal Jordanin johtamat Vihreän Lyhdyn joukot. Yhdysvaltain ensimmäinen nainen Lois Luthor ojentaa aviomiehensä viimeisen aseen Teräsmiestä vastaan. Kyseessä on paperilappu, jossa Luthor kysyy, miksi Teräsmies ei laita koko maailmaa pulloon, kuten teki Stalingradille. Teräsmies on luopumassa hyökkäyksestä, mutta Brainiac paljastaa, ettei koskaan ollut Teräsmiehen puolella. Luthor sammuttaa Brainiacin, mutta tämän laitteisto uhkaa tuottaa suunnattoman räjähdyksen. Teräsmies kantaa sen kauas avaruuteen juuri ennen räjähdystä ja näyttää siltä, että hän on kuollut.

Luthorin johdolla kaikki maailma liittyy yhdeksi valtioksi, jossa ei tunneta sotia, sairautta eikä yhteiskunnallista epävakautta. Luthor itse elää yli tuhatvuotiaaksi. Luthorin hautajaisissa räjähdyksestä tosiasiassa selvinnyt Teräsmies näyttäytyy samassa asussa kuin Clark Kent perinteisissä Teräsmies-sarjakuvissa. Hän on päättänyt elää ihmisten keskuudessa tunnistamattomana eikä hallita heitä. Lopulta miljardeja vuosia myöhemmin Auringon muuttuminen punaiseksi jättiläiseksi uhkaa ihmiskuntaa, jolloin Lex Luthorin kaukainen jälkeläinen Jor-L lähettää raketissa poikansa Kal-L:n menneisyyteen. Raketti laskeutuu vuoden 1938 Ukrainaan, tehden näin tarinan aiemmat vaiheet mahdollisiksi ja aiheuttaen ontologisen paradoksin.

## Vastaanotto

Kvaak.fi-sivustolla arvostelija Reima Mäkinen kehuu Johnsonin kansitaidetta, mutta hahmokaarti hänen mukaansa jää etäiseksi, eikä realismin ja ”vaihtoehtomaailman” yhdistelmä vakuuta.

## Lähteet
Nikolai Ilminski

**Nikolai Ivanovitš Ilminski** (, 5. toukokuuta 1822 Penza – 8. tammikuuta 1892 Kazan) oli venäläinen pedagogi, lähetyssaarnaaja, orientalisti ja filologi.

Ilminski syntyi papin perheeseen. Hän valmistui vuonna 1846 Kazanin hengellisestä akatemiasta ja työskenteli sen jälkeen raamatunkääntäjänä. Vuosina 1851–1853 Ilminski matkusteli Egyptissä, Palestiinassa, Libanonissa ja Syyriassa, jossa hän tutustui islamiin sekä opiskeli arabiaa, turkkia ja persiaa. Vuodesta lähtien 1854 Ilminski toimi Kazanin hengellisen akatemian arabian ja turkin kielten opettajana ja vuosina 1863–1872 Kazanin yliopiston tataarin kielen professorina.

Vuonna 1863 Ilminski perusti Kazaniin kristittyjen tataarien koulun, joka toimi mallina alueen muille lähetyskouluille. Ilminskin kehittämä ”vierasheimolaisten” koulutusjärjestelmä käsitti äidinkielisen alkuopetuksen, josta vähitellen siirryttiin paikallisiin olosuhteisiin sovellettuun venäjänkieliseen opetukseen. Tavoitteena oli myös vähemmistökansoihin kuuluvien opettajien kouluttaminen, vähemmistökielisten oppikirjojen, lastenkirjallisuuden ja uskonnollisen kirjallisuuden julkaiseminen sekä jumalanpalveluksen järjestäminen kansan äidinkielellä. Ilminskin järjestelmä otettiin vuonna 1870 virallisesti käyttöön Volgan alueella, Keski-Aasiassa ja Siperiassa, joskin sen toteuttaminen jäi usein pinnalliseksi. Vuonna 1872 Ilminski nimitettiin Kazanin vierasheimolaisten opettajaseminaarin johtajaksi.

Ilminskin edustamalla suuntauksella oli huomattava vaikutus Venäjän 1800-luvun lopun valtiolliseen ja kirkollispolitiikkaan. Vaikka hänen toimintansa tarkoituksena oli ensi sijassa ortodoksisen uskonnon levittäminen, se edisti samalla Volgan alueen kansojen kulttuurikehitystä. Turkologina Ilminski tunnetaan parhaiten kielenmuistomerkkien kuten tšagatainkielisen *[[Baburnama]]n* julkaisijana.

## Lähteet
Ilmoni

**Ilmoni** on ollut seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Christian Ilmoni (1919–2008), kilpapurjehtija
* Einar Ilmoni (1880–1946), taidemaalari
* Immanuel Ilmoni (1797–1856), lääkäri ja professori
* Susanna Ilmoni (nyk. Susanna Landor, s. 1968), suomenruotsalainen journalisti
* Synnöve Ilmoni (1877–1957), opettaja ja uskonnollinen kirjailija
* William Frithiof Ilmoni (1880–1932), päätoimittaja ja suomentaja.
Bonifacio Edu

**Bonifacio Edu N'Dong** (s. 3. kesäkuuta 1969) on päiväntasaajanguinealainen entinen yleisurheilija. Hän kilpaili vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa. Hän putosi miesten 100 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä yhdeksänneksi. Hän osallistui lisäksi 4 × 100 metrin viestijuoksuun, jossa hän myös putosi ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä viidenneksi yhdessä Ponciano Mbomion, Casimiro Asumu Nzen ja Gustavo Envelan kanssa.

## Lähteet
Kosti Aaltonen

**Kosti Feliks Aaltonen** (12. tammikuuta 1894 Ulvila – 7. tammikuuta 1983 Joensuu) oli suomalainen kauppaneuvos. Hän toimi 55 vuotta sanomalehti Karjalaista julkaisevan Pohjois-Karjalan Kirjapaino oy:n toimitusjohtajana. Hän sai talousneuvoksen arvonimen vuonna 1948 ja kauppaneuvoksen arvonimen 1967. 

Aaltonen kävi Helsingin kauppiaitten kauppakoulun. Vuonna 1916 hänet kutsuttiin Joensuun Kirjapaino Osakeyhtiön isännöitsijäksi. Vuonna 1919 yhtiö yhdistettiin Pohjois-Karjalan Kirjapainoon, ja hänestä tuli toimitusjohtaja. Siirryttyään eläkkeelle 1970-luvun alussa hänestä tuli yhtiön hallituksen puheenjohtaja. Työssään hän korosti levikkityön ja erityisesti asiamiesverkoston merkitystä Karjalaisen liiketoiminnan perustana. 

Joensuun kaupunginvaltuustossa Aaltonen oli vuosina 1934–1954. Hän oli myös Joensuun evankelisluterilaisen seurakunnan kirkkovaltuuston ja -neuvoston jäsen. Hän oli Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiön hallintoneuvoston jäsen. Hän oli Suomen Kalamiesten Keskusliiton valtuuskunnassa. 

Aaltonen oli jalkapallo- ja jääpallomies. Hän oli Pohjois-Karjalan ensimmäinen 1. luokan tuomari. Urheiluseura Joensuun Kalevaisissa hän toimi varapuheenjohtajana. 

Hänen kunniakseen on Joensuussa nimetty Kosti Aaltosen tie. Se johtaa Noljakassa Pohjois-Karjalan Kirjapainon toimitalolle.

## Lähteet
* Kosti Aaltosen muistokirjoitus, Karjalainen 9.1.1983.
* Aimo Salonen: Herrasmies Kosti ja hönen uutterat ahertajansa. Karjalainen 2.10.2004

### Viitteet
Fletcher Wamilee

**Fletcher Wambo Wamilee** (s. 6. tammikuuta 1972) on vanuatulainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa. Hän putosi miesten 100 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä kahdeksanneksi. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä oli 100 metriltä 11,02 vuodelta 1990.

## Lähteet
Yrjö Ilvessalo

**Yrjö Ilvessalo** (vuoteen 1911 **Sarén**; 1. joulukuuta 1892 Tampere – 6. joulukuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen akateemikko ja metsätieteilijä.

## Henkilöhistoria
Ilvessalon vanhemmat olivat vankilanjohtaja Karl Sarén ja Amanda Sahlbom ja puoliso vuodesta 1920 Lyyli Metsäpelto. Hänen veljensä oli metsätieteilijä Lauri Ilvessalo. Ilvessalo tuli ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta 1911, suoritti Helsingin yliopistossa metsänhoitotutkinnon 1914 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1917 ja lisensiaatiksi 1920 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1921. Hän oli Helsingin yliopiston metsänarvioimistieteen dosentti 1932–1948 ja työskenteli ajoittain virkaatekevänä professorina.

Ilvessalo oli Metsäntutkimuslaitoksen metsänarvioinnin professori 1922–1948 ja Suomen Akatemian jäsen vuosina 1948–1962. Hänen merkittävin työnsä oli laajojen alueiden metsävarojen inventointimenetelmien kehittäminen ja inventointien tekeminen. Hän suunnitteli ja johti ensimmäisen valtakunnallisen metsävarojen inventoinnin linja-arviointimenetelmällä 1921–1924 sekä vielä kolmesti sen jälkeen.

Ilvessalolle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun l luokan komentajamerkki 6.12.1959.

Valtiotieteen tohtori, kaupallinen neuvos Jaakko Ilvessalo on Yrjö Ilvessalon poika.

## Julkaisuja
* *Mäntymetsikköjen valtapuitten kasvusta mustikka- ja kanervatyypin kankailla Salmin kr. puistossa*, 1916.
* *Tutkimuksia metsätyyppien taksatoorisesta merkityksestä*, 1920.
* *Kasvu- ja tuottotaulukot Suomen eteläpuoliskon mänty-, kuusi- ja koivumetsille*, 1920.
* *Tutkimuksia yksityismetsien tilasta Hämeen läänin keskiosissa*, 1923.
* *Suomen metsät: Metsävarat ja metsien tila*, 1924.
* *Suomen metsät viljavuusalueittain kuvattuina*, 1930.
* *Pohjoismaiden metsävarat toisiinsa verrattuina*, 1931.
* *Metsätyyppien esiintyminen eri maalajeilla*, 1933.
* *Metsä- ja suotyyppien esiintymisen keskinäisestä suhteesta*, 1934.
* *Metsämaitten jyvityksen perusteet*, 1938.
* *Metsän arvioiminen*, Tapion taskukalenteri, useita painoksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Y. Ilvessalo : Villin Lännen jättiläisiä, Suomen Kuvalehti, 13.10.1928, nro 42, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Le Pion

**Le Pion** on ranskalaisen Christian Gionin ohjaama elokuva vuodelta 1978.

## Rooleissa

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
*