open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ylä-Tuuloman voimalaitos

**Ylä-Tuuloman voimalaitos** ( tai ГЭС-12, *GES-12*, 'Vesivoimalaitos 12') on Venäjän Murmanskin alueelle Tuulomajoelle 1960-luvulla rakennettu 268&nbsp;MW:n vesivoimalaitos, jonka vuosituotanto on 800&nbsp;GWt. Se on Luoteis-Venäjän vesivoimaloista suurin. Voimalan rakensi suomalainen valtionyhtiö Imatran Voima. Voimalatyömaalla oli enimmillään töissä 3&nbsp;000 miestä ja 250 naista. Koko hankkeen toteuttivat suomalaiset. Työt kestivät kolme vuotta ja voimalaitos luovutettiin neuvostoliittolaiselle tilaajalleen kolme kuukautta ennen määräaikaa. Rakennuskustannukset olivat noin 155 miljoonaa markkaa. Laitoksessa on neljä vesiturbiinia. Laitos on ylempi kahdesta Tuulomajoen vesivoimalasta, ja se kuuluu TGK-1-yhtiölle. Laitoksen yhteyteen on syntynyt Ylä-Tuuloman (*Verhnetulomski*) kaupunkityyppinen taajama. 

Laitoksen yläpuolella on 120&nbsp;kilometriä pitkä ja suurimmillaan 745 neliökilometriä peittävä Ylä-Tuuloman tekojärvi. Padon rakentaminen nosti tekojärven paikalla ennen sijainneen Nuorttijärven pintaa 32&nbsp;metriä. Padon pudotuskorkeus on noin 60&nbsp;metriä.

Laitokseen alkujaan rakennettu kalaporras ei toiminut, eikä se ole käytössä.

## Katso myös
* Ala-Tuuloman voimalaitos
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ylä-Tuuloman voimalaitoksen ja kylän rakentaneet suomalaiset
Ala-Tuuloman voimalaitos

**Ala-Tuuloman voimalaitos** ( tai ГЭС-13, *GES-13*, "Vesivoimalaitos 13") on Venäjän Murmanskin alueen Tuulomajoelle 1934–1938 rakennettu vesivoimalaitos, jonka vuosituotanto on 250&nbsp;GWt. Laitoksessa on neljä vesiturbiinia. Se on alempi kahdesta Tuulomajoen voimalaitoksesta ja kuuluu TGK-1-yhtiölle. Pudotuskorkeus on noin 18&nbsp;m ja voimalan padon yläpuolella on 60&nbsp;km pitkä ja 24 neliökilometriä peittävä tekoallas.

Voimalaitos esti Atlantin lohen nousun, mutta pian rakennettu laitoksen kalaporras on osoittautunut hyvin toimivaksi.

## Katso myös
* Ylä-Tuuloman voimalaitos

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Etelä-Kiinan karstialueet

**Etelä-Kiinan karstialueet** on Unescon maailmanperintöluettelon kohde. Se käsittää seitsemän suojeltua karstialuetta kolmessa ryhmässä Guizhoun ja Yunnanin maakunnissa sekä Chongqingin itsehallinnollisessa kunnassa.

Etelä-Kiinassa sijaitsee yksi maailman suurimmista karstialueista. Se on laajuudeltaan noin 600&nbsp;000 neliökilometriä. Etelä-Kiinan karstialueilla on tavallisimpia karstimuodostumia, mutta myös monia harvinaisempia. Alueella on noin 50 maailman 70 tunnetusta *tiankeng*-muodostumasta. Termillä viitataan sellaisiin doliineihin, jotka ovat syvyydeltään ja halkaisijaltaan yli satametrisiä. Näin laajan yksittäisen kohteen merkitseminen maailmanperintöluetteloon ei ole järkevää. Kohde koostuukin kolmesta alueesta, joka muodostaa läpileikkauksen karstialueen ominaispiirteistä. Yhteensä maailmanperintökohteen pinta-ala on 475,88 neliökilometriä. Alueista suurin on kaksiosainen Libo Karst, jonka pinta-ala on melkein 300 neliökilometriä. Myös kaksiosainen Shilin Karst on runsaan 100 neliökilometrin laajuinen ja kolmiosainen Wulong Karst on pinta-alaltaan yli 50 neliökilometriä.

Shilin Karstissa on niin sanottuja kivimetsiä. Niiden tunnusmerkkeinä ovat korkeat kalkkikiviset pilarit, joita reunustaa syvät ja terävät karstivaot. Pilareita on monen muotoisia. Alueella on myös Zhiyunin luola, jossa on maanalaisia kivimetsiä. Muita alueen erikoispiirteitä on luola, jonka läpi puhaltaa elokuusta marraskuuhun 30 minuutin välein 2–3 minuuttia kestävä puhuri, sekä noin kolme kilometriä pitkä ja vain 300 metriä leveä järvi, jonka pohjassa on tippukiviä. yi-kansaan kuuluva sani-heimo järjestää alueella vuosittain soihtujuhlan.

Libo Karst sijaitsee Guizhoun ylätasangon ja Guangxin alamaan välisellä siirtymävyöhykkeellä, jossa myös kartiokarsti on vaihtumassa siirryttäessä alamaalta ja ylätasangolle. Geologisen arvonsa lisäksi Libo Karst on merkittävä myös alueen luonnon monimuotoisuuden ansiosta. siellä tavataan yli 314 selkärankais- ja 1&nbsp;532 kasvilajia. Näistä monet ovat kotoperäisiä ja lisäksi uhanalaisia maailmanlaajuisesti tai kansallisesti.

Wulong Karst muodostuu kolmesta erillisestä luonnonihmeestä. Karstialue sijaitsee Wujiangjoen varrella Chongqingin kunnan kaakkoisosassa. Furongin luola on suuri kalkkikiviluola, jonka pituus on noin 2,7 kilometriä ja pinta-ala 3,7 hehtaaria. Luolan suurin osa on 1,1 hehtaarin kokoinen. Noin 20 kilometriä Chongqingista kaakkoon sijaitsee kolmen luonnonsillan alue. Karstisillat ovat yli 200 metriä pitkiä ja korkeita, ja ne ovat 1,5 kilometriä pitkän solan yläpuolella. Houping Tiankeng on 15 hehtaarin laajuinen alue, joka muodostuu useasta pienemmästä tiankengistä. Alue koostuu useista karstimuodostumista, kuten rotkoista, doliineista, kuiluista ja maanalaisista luolista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Etelä-Kiinan karstialueet Unescon sivuilla  
*Kuvia, tietoa ja matkakertomuksia
Rudolf Bauer

**Rezső (Rudolf) Bauer** (2. tammikuuta 1879 Budapest – 9. marraskuuta 1932 Sósér) oli unkarilainen yleisurheilija. Hän voitti kiekonheiton olympiakultaa vuoden 1900 kisoissa Pariisissa olympiaennätyksellä 36,04. Robert Garrettin edellinen olympiaennätys koheni 6,89 metriä.

## Lähteet
* Databaseolympics: Rudolf Bauer

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Bauer Unkarin olympiakomitean sivuilla
David Noel Freedman

**David Noel Freedman** (12. toukokuuta 1922 – 8. huhtikuuta 2008) oli yhdysvaltalainen raamatuntutkija, kirjoittaja, ohjaaja, arkeologi ja presbyteeripappi. Hän väitteli tohtoriksi seemiläisistä kielistä ja kirjallisuudesta Johns Hopkinsin yliopistossa 1948. Hänellä oli monia professuureja ja hallinnollisia tehtäviä eri teologisissa instituuteissa ja yliopistoissa. Hän osallistui *[[Raamatun salaisuudet]]* -kirjan kirjoittamiseen.

Freedmanilla oli merkittävä rooli Ashdodin muinaiskaupungin arkeologisissa kaivauksissa. Sen sijainti pronssikaudella ja rautakaudella oli tell-rauniokukkulan kohdalla joka sijaitsee nykyisen kaupungin eteläpuolella. Arkeologit kaivoivat sen esille yhdeksän vuoden aikana vuosien 1962 ja 1972 välillä. Urakkaa johtivat parina ensimmäisenä vuonna Freedman Pittsburghin teologisesta seminaarista sekä Moshe Dothan. Myöhempinä vuosina johtajana oli Dothan Israelin museoviraston puolesta.

## Lähteet
Canon EOS 30D

**Canon EOS 30D** on japanilaisyhtiö Canonin valmistama digitaalinen järjestelmäkamera. Kamera julkistettiin 21. helmikuuta 2006 Canon EOS 20D:n seuraajaksi. EOS 30D:n seuraaja puolestaan on vuonna 2007 julkaistu EOS 40D.

Kamerassa on kahdeksan megapikselin APS-C-kokoinen CMOS-kenno, ja sillä pystyy kuvaamaan viisi kuvaa sekunnissa. Kamera on yhteensopiva sekä EF- että EF-S -objektiivien kanssa. Lisäksi kamerassa on 2,5 tuuman näyttö.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* EOS 30D Canonin sivuilla
Efesoksen Artemis

**Efesoksen Artemis** oli yksi muoto Artemis-jumalattaren ilmentymistä. Tätä Artemiin ilmentymää palvottiin Efesoksen suuressa Artemiin temppelissä. Kreikan jumaltarustossa Artemis oli alun perin neitsyt ja metsästyksen jumalatar. Efesoksen Artemiin ajatellaan sen sijaan olleen hedelmällisyyden jumalatar. Tähän johtopäätökseen on tultu, koska löytyneissä Artemiin kuvissa olleiden vyötäröllä kohoavien ulokkeiden, jotka aikaisemmin tulkittiin kuvaavan naisen rintoja, tulkitaankin tarkoittavan sonnin kiveksiä.

Efesoksen Artemista kuvataan *Raamatun* *[[Apostolien teot|Apostolien teoissa]]*. Paavalin saavuttua Efesokseen hänen vastustajansa pyrkivät kärjistämään ristiriitaa saadakseen aikaan levottomuuden, johon roomalaisen sotaväen olisi pitänyt puuttua. Tilanne kuitenkin raukeaa, ja Paavali kutsuu opetuslapsensa koolle ja he matkustivat Makedoniaan.

Efesoksen Artemiin temppeliin meno oli naimisissa olevilta naisilta kielletty.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Efesoksen Artemis suomenkielisessä Raamatussa (1933/1938)
Massawa

**Massawa**   ( , , ge’ez Bāṣi) on Eritrean tärkein satamakaupunki, joka sijaitsee noin puolessavälissä maan rantaviivaa Punaisellemerelle.  

Vuonna 1997 kaupungissa oli noin 27&nbsp;000 asukasta.

Kaupunki sijaitsee kahdella saarella ja mantereella, joita yhdistävät pengertiet. Pääosa asukkaista elää nykyisin mantereen puolella, mutta historialliset kohteet ovat Tauludin ja Batsen saarilla.

Massawa on Punaisenmeren syvin luonnonsatama, ja se on Eritrean tärkein satamakaupunki. Se oli aikoinaan Etiopian laivaston kotisatama.  

## Historia
Massawa perustettiin 800-luvulla Aksumin kanssa käytyä kauppaa varten.

Italian kuningaskunta valtasi Massawan kaupungin vuonna 1885.

Etiopian ja Eritrean sodan aikana helmikuussa 1990 Etiopian ilmavoimat kostivat aiemman tappionsa pommittamalla kaupunkia kuusi päivää tuhoten sen lähes kokonaan. Eritrean itsenäistyttyä vuonna 1993 alkoi kaupungin massiivinen jälleenrakennus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karun

**Karun** (, aiemmin myös *Ulai*, tai *Eulaeuson*) on 829 kilometriä (toisen lähteen mukaan 860–890&nbsp;km) pitkä joki Iranin lounaisosassa, Tšahar Mahaal ja Bakhtiarin sekä Khūzestānin provinseissa. Joki saa alkunsa Zagrosvuorten Zard Kuh-e Baḵtiārista Esfahanin länsipuolelta.  Se on Iranin ainoa alajuoksultaan navigoitavissa oleva joki. Se virtaa muun muassa Ahvāzin kaupungin halki ja laskee Šatt al-Arabin suistoon.

Joen valuma-alue on 57&nbsp;059 neliökilometriä. Valuma-alueesta suurin osa on vuoristoista. Joen uoma voidaan jakaa kolmeen erityyppiseen osaan. Ensimmäisen osan muodostaa uoma alkulähteeltä Gatvandiin, jossa vuoristo-osuus päättyy. Joen yläjuoksulla joki kasvaa voimakkaammaksi virraksi sivujokien liittyessä siihen. Virtausnopeus on suuri. Toinen osuu kulkee Šuštarin kautta Band Qīriin, jossa tärkein sivuhaara Dez yhtyy pääuomaan. Kolmas osuus on Band Qīristä Ahvāzin kautta lounaaseen Šatt al-Arabiin. Band Qīrin jälkeen joki on navigoitavissa joensuulle saakka muutoin paitsi Ahvāzin luona kolmen kilometrin virtaosuudella. Erityisesti kuivaan vuodenaikaan joessa voi olla näillä paikoin liian vähän vettä vesiliikenteeseen. Matalin vedenkorkeus on tyypillisesti lokakuussa ja korkeimmilleen vesi kohoaa huhtikuussa sateiden ja sulamisvesien yhteisvaikutuksesta.

Alajuoksulla joki on historian aikana vaihtanut uomaa ainakin kolmesti. Nykyään alajuoksulla on keinotekoinen kanava (Haffārin kanava), joka kaivettiin ilmeisesti vuonna 986 jaa. mahdollistamaan vesiliikennettä Basran ja Ahvāzin välillä. Sittemmin vuonna 1847 Erzhumin sopimuksessa Iran sai oikeuden käyttää Šatt al-Arabin itälaitaa vesitienään. Karun avattiin kansainväliselle liikenteelle Ahvāziin saakka vuonna 1888, myöhemmin Band Qīriin saakka. Etenkin Karunin alajuoksusta on tullut tärkeä kulkuväylä öljynporaus- ja jalostamotoiminnan läheisyyden vuoksi. Jokeen on rakennettu pato ja tunneli vuonna 1971 Esfahanin vedentarpeen turvaamiseksi.

## Muuta
Karunia on arveltu Eedenin puutarhan pohjoispuolella sijainneeksi Gihon-joeksi.


Karun3-dam.jpg|Karun3-pato.


## Lähteet
Apollo–Sojuz

**Apollo–Sojuz**-yhteislento (, **ASTP**, , **ЭПCA**) oli Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton avaruusohjelmien ensimmäinen yhteislento. Se suoritettiin heinäkuussa 1975, vaikkakin lennon suunnittelu aloitettiin jo vuonna 1970. Yhdysvalloille se oli viimeinen Apollo-ohjelman lento ja viimeinen miehitetty lento ennen ensimmäistä avaruussukkulalentoa huhtikuussa 1981.

Vaikka yhteislennolla oli useita tieteellisiä tehtäviä, oli lennon pääasiallinen tehtävä vertauskuvallinen. Lento nähtiin liennytyksen symboliksi ja avaruuskilvan lopuksi. Apollo-lentoa ei virallisesti numeroitu, mutta joissakin lähteissä siihen viitataan Apollo 18:na.

Apollo ja Sojuz 19 laukaistiin matkaan 15. heinäkuuta 1975, joista Sojuz laukaistiin ensin ja Apollo 7 tuntia myöhemmin. Sojuz 19 laskeutui maahan 21. heinäkuuta ja Apollo 24. heinäkuuta. Alukset telakoituivat ensimmäistä kertaa toisiinsa 17. heinäkuuta. Alukset olivat telakoituneina toisiinsa 44 tuntia. Miehistöt vaihtoivat keskenään lippuja ja lahjoja ja suorittivat yhdessä tieteellisiä kokeita.

Sojuz-kapselin miehistöosa on ulkoisesti kunnostettuna näytteillä Moskovassa VDNH-näyttelyn Avaruuspaviljongissa.

Nikolai Tšernyhin löytämä päävyöhykkeen asteroidi 2228 Apollo-Sojuz on saanut nimensä Apollo-Sojuz-projektista.

Lennon jälkeen seuraavan kerran yhdysvaltalainen ja venäläinen alus tekivät yhteislennon vuonna 1994 ja telakoitumisen vuonna 1995.

## Apollon miehistö
* Thomas P. Stafford (4),  komentaja
* Vance D. Brand (1), komentomoduulin ohjaaja
* Donald K. ”Deke” Slayton (1), telakointimoduulin ohjaaja

## Sojuz 19:n miehistö
* Aleksei Leonov (2), komentaja
* Valeri Kubasov (2), lentoinsinööri

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Spacefacts.de: ASTP 
* NASA: Apollo–Sojuz 
* Zarya.info: lennon kronologia  
* NASA feature: Apollo-Soyuz: An Orbital Partnership Begins  
* NASAn video lennosta (29 min) ja muita videoita lennosta Internet Archivessa
* The Partnership: A History of the Apollo–Soyuz Test Project  – virallinen NASAn historiajulkaisu lennosta
Ribonukleaasi P

**RNaasi P** eli ** Ribonukleaasi P** on entsyymi, joka koostuu useiden proteiinien lisäksi myös RNA-molekyylistä ja tähän perustuu myös sen kyky toimia katalyyttisesti . Sen tehtävänä on hajottaa käytettyä tai tarpeetonta RNA:ta . Bakteerien, arkkien ja aitotumaisten RNaasi P-entsyymit eroavat toisistaan jonkin verran. Sidney Altman sai Nobelin kemianpalkinnon työstään RNaasi P:n tutkimisessa.

## Koko ja toimintaolosuhteet
RNaasi P on kooltaan 45&ndash;580&nbsp;kDa. Useat metalli-ionit toimivat entsyymin tehokkuuden lisääjinä riittävän pieninä pitoisuuksina, mutta suurissa määrissä ne ovat inhibiittoreita. Parhaiten RNaasi P toimii 25&ndash;75&nbsp;°C ja pH:n ollessa 5,5&ndash;8 .

## Lähteet
Pentti Korhonen

**Pentti Korhonen** (s. 4. kesäkuuta 1951 Rantasalmi) on suomalainen ratamoottoripyöräilijä. Hän ajoi 350cc-luokan MM-sarjan pronssille kaudella 1975.

## Elämäkerta

Korhonen osallistui ensimmäisen kerran MM-sarjan osakilpailuun vuonna 1969 Suomen GP:ssä. MM-sarjaa Korhonen pääsi kiertämään varsinaisesti kaudella 1973, ja heti ensimmäisellä kaudella tuli kolmossija Hockenheimin osakilpailussa. Kausi 1975 oli Korhosen paras. Hän voitti Jugoslavian osakilpailun, oli Hockenheimissa kolmas, ajoi Hollannin GP:ssä toiseksi ja oli MM-sarjan kokonaispisteissä kolmas. Seuraavalla kaudella Korhonen ajoi 250-kuutioisissa kauden päätöskilpailussa Barcelonassa neljänneksi ja sijoittui luokan MM-sarjassa lopulta neljänneksi. Viimeisen MM-osakilpailun hän ajoi vuonna 1979 Suomessa. Korhonen osallistui 138 GP:hen keräten 327 pistettä. Palkintopallisijoja kertyi kymmenen.
Pentti Korhonen ajoi urallaan pääasiallisesti 250- ja 350-kuutioisilla mutta kilpaili kaikissa luokissa 125-kuutioisesta 1000-kuutioiseen asti. Korhonen ajoi myös kestävyyssarja Endurancen kilpailuja Ducatin ja Hondan tehdasajajana. Vuonna 1974 hän oli kymmenen parhaan joukossa neljässä eri luokassa, kun nykyään ajajat keskittyvät yhteen luokkaan.

Kilpauran jälkeen Korhonen on toiminut Suomen Moottoriliitossa eri tehtävissä muun muassa lajivalmentajana ja -päällikkönä. Lisäksi hänellä on ollut osaomistajuus ravintolasta.

## Saavutuksia
### Ratamoottoripyöräily

*MM-pronssi 1975.
*MM-pronssi RR Endurance 1976.
*MM-osakilpailuissa yksi voitto, kaksi 2. sijaa ja seitsemän 3. sijaa.
*neljä Suomen mestaruutta.

### Muuta
*Jääradan SM-kilpailuissa 2 kultaa, 3 hopeaa, 3 pronssia, maaradan hopea.
*opetusministeriön myöntämä Kulttuurin ja urheilun ansioristi 2019. 
*SML:n Mestariajajamerkki suurmestaritunnus nro 20.
*Suuri Ansiomerkki nro 50.
*SML Kunniamerkki 2022.

## Lähteet
* Pentti Korhosen nettisivut 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Arvokilpailumitalit Konneveden moottorikerho/Urheiluautoilijat
*
Ollinsaari

**Ollinsaari** on lähiö Pohjois-Pohjanmaalla Raahessa entisen Saloisten kunnan alueella. Ollinsaari sijaitsee aivan Raahen ja Saloisten entisen kunnanrajan tuntumassa Saloisten puolella. Saloisten kirkonkylälle on matkaa noin neljä kilometriä, Raahen keskustaan runsas kilometri.

Ollisaaren palveluita ovat koulu, päiväkoti, K-Market ja seurakuntakoti.

## Historiaa
Ollinsaaren kerrostalot rakennettiin Rautaruukin perustamisen jälkeen 1960-luvulla. Asunnot rakennettiin kiireellä kolmessa vaiheessa, joista viimeinen valmistui vuonna 1977. Alueen suunnittelussa käytettiin esikuvana Espoon Tapiolaa.

Kerrostaloalueen tieltä purettiin pois historiallisesti arvokas Ollinsaaren kartano, joka oli yksi Savolahden kylän vanhoista kantatiloista; tilan juuret olivat keskiajalla. Kartano ja myöhempi asuinalue ovat saaneet nimensä ensimmäisen tunnetun isännän Olli Juhonpojan mukaan, jonka omistuksessa tila oli 1540-luvulla. Olli oli tuohon aikaan pitäjässä yleinen nimi, mikä johtui siitä että pitäjän suojeluspyhimys oli Pyhä Olavi.

## Lähteet
*Raahen tienoon historia I, Aulis Forss, Pekka Toivanen 1990.
*Kotiseutumme Pohjois-Pohjanmaa, Suomen maakunta julkaisut 1972.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Raahen kylät ry:n sivut
Peltomaanperä

**Peltomaanperä** on kylä Pohjois-Pohjanmaalla Raahessa entisen Saloisten kunnanalueella Haapajoen varrella noin viisi kilometriä Saloisista etelään. Haapajärven tekoallas sijaitsee kylän lähistöllä.

## Historia
Kylä on saanut nimensä Peltomaan talosta, joka erotettiin Puustin kantatilasta vuonna 1782 Sigfid Heikinpoika Peltomaalle. Kylän vanhin tila on kuitenkin Korpela, jonka perusti Antti Korpela 1760-luvulla. Kylän kolmas vanha tila on Matti Krekilän 1780-luvulla perustama Krekilän tila. Muut kylän talot on aikojen kuluessa lohkottu näistä kolmesta vanhasta tilasta.

## Lähteet
* Raahen tienoon historia II, Toivo Nygård, Heikki Rantatupa, Pekka toivanen, Ossi Viita 1995.
* Kotiseutumme Pattijoki, Raahe, Vihanti 2001-2002, Botnia-foto oy.
* Ketunperän peruskartta, Maanmittauslaitos.

## Aiheesta muualla
*Haapajoki-Arkkukari kyläyhdistyksen sivut
Doliini

**Doliinit** ovat kuoppia tai vajoamia, joita esiintyy karstialueilla. Ne voivat olla muodoltaan sylinterimäisiä, kartiomaisia tai kulhon muotoisia ja niiden koko vaihtelee muutamasta metristä satoihin metreihin. Doliini-sana tulee slovenian kielen sanasta *dolina*, joka tarkoittaa laaksoa.

Doliineja syntyy joko liukenemisen tai luhistumisen seurauksena. Sadevesi liuottaa kalkkikiveä. Vesi valuu karstin pieniin rakoihin, josta se pääsee kallioon liuottaen tätä synnyttäen doliinin. Joskus maanalainen luola kasvaa niin suureksi, että luolan katto muuttuu epävakaaksi. Tällöin se saattaa sortua, jonka seurauksena muodostuu doliini, josta on yhteys luolaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Neljäs makedonialaissota

**Neljäs makedonialaissota** oli viimeinen makedonialaissodista. Se käytiin vuosina 150–148 eaa. Rooman tasavallan ja Makedonian valtakunnan välillä.

Kolmannen makedonialaissodan tappion jälkeen makedonialainen Andriskos väitti olevansa Makedonian viimeisen kuninkaan Perseuksen poika. Julistauduttuaan kuninkaaksi Andriskos nimesi itsensä Filippos VI:ksi ja valtasi Thessalian sekä liittoutui Karthagon kanssa.

Voimatasapainon taas järkkyessä Makedoniassa, Rooma päätti kukistaa makedonialaiset lopullisesti. Huolimatta alkumenestyksestä, Andriskos lyötiin Pydnan taistelussa vuonna 148 eaa. Hävittyään taistelun ja sodan Andriskos pakeni Traakiaan, mistä hänet kuitenkin luovutettiin takaisin roomalaisille.

Andriskos surmattiin vuonna 146 eaa. ja sodan jälkeen Makedoniasta tehtiin Rooman provinssi.
Quintus Caecilius Metellus Macedonicus

**Quintus Caecilius Metellus Macedonicus** (220 eaa. –116/115 eaa.) oli roomalainen preettori vuonna 148 eaa., konsuli 143 eaa., Hispania Citeriorin Prokonsuli 142 eaa. ja kensori vuonna 131 eaa.

Metellus oli Quintus Caecilius Metelluksen vanhin poika ja Lucius Caecilius Metelluksen pojanpoika. Hän taisteli kolmannessa makedonialaissodassa ja komensi Rooman armeijaa neljännessä makedonialaissodassa, jossa hän kukisti makedonialaisen Andriskosken Pydnan taistelussa 148 eaa.

Voitostaan hän sai lisänimen *Macedonicus*.

## Lähteet
* UNRV.com
Wilhelm Baumann

**Wilhelm Baumann** (12. elokuuta 1912 – 14. maaliskuuta 1990) oli saksalainen käsipalloilija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Saksan kultaa voittaneessa joukkueessa Berliinin olympialaisissa 1936. Baumann pelasi turnauksessa kaksi ottelua. 

## Lähteet
*
*Wilhelm Baumann  sports-reference.com
Helmut Berthold

**Helmut Berthold** (19. huhtikuuta 1911 Leipzig – 20. syyskuuta 2000 Lyypekki) oli saksalainen käsipalloilija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Saksan kultaa voittaneessa joukkueessa Berliinin olympialaisissa 1936. Berthold pelasi turnauksessa kolme ottelua ja teki niissä 10 maalia.

## Lähteet
*
Satamakangas

**Satamakangas** on Pohjois-Pohjanmaalla Raahen kaupungin alueella oleva pieni kerrostaloalue. Se sijaitsee noin 1,5&nbsp;km Saloisten kirkonkylältä luoteeseen Rautaruukin vieressä ja on tehtaan omistuksessa. 

Alueen puolenkymmentä kerrostaloa rakennettiin 1960-luvulla tehtaan työläisten asunnoiksi, ja alueella toimi aluksi myös lähikauppa. Kylällä on myös pieni urheilukenttä. Satamakangas on saanut nimensä keskiajalla ja vielä 1600-luvulla toimineelta Salon satamalta, joka oli vilkas satama- ja markkinapaikka. Markkinat kuitenkin siirrettiin vuonna 1616 lähelle nykyistä Raahen kaupunkia. Kaupungin perustamisen 1649 jälkeen satama siirtyi kaupungin Fantinlahden pohjukkaan, jossa se toimi purjelaivakauden ajan. Nykyinen Raahen satama sijaitsee Lapaluodossa Satamakankaan naapurissa.

## Katso myös
*Saloinen
*Saloisten historia
*Rautaruukki

## Lähteet
*Raahen peruskartta, Maanmittauslaitos.
*Raahen tienoon historia I, Aulis Forss, Pekka Toivanen 1990.
*Raahen tienoon historia III, Matti Lackman 1991.
Tiistaitiima

**Tiistaitiima** oli Yleisradion eläkeläisille suunnattu keskusteluohjelma, jota esitettiin ensimmäisen kerran 1980-luvulla. *Tiistaitiiman* keskusteluaiheet liittyivät seniorikansalaisiin ja heidän hyvinvointiinsa. Nimensä mukaisesti ohjelmaa esitettiin kerran viikossa tiistaisin. 

Ohjelman juontajana toimivat ainakin Leo Lehdistö, Maija-Kaarina Lehtovaara ja geriatrian erikoislääkäri Harriet Finne-Soveri. Lääketieteellistä asiantuntemusta toi myös ohjelmassa usein vieraillut ylilääkäri Antti Huunan-Seppälä. Tunnettu radioääni Martti Silvennoinen luki viikoittaiset eläkeläisiä koskevat uutiset, ”Tiimaset”. Kussakin ohjelmassa kahden hengen ”Remppajengin” tehtävänä oli tehdä niitä ”tyhmiä” kysymyksiä, joita suuri yleisö kulloisestakin aiheesta kysyisi. Sen vaihtuvia jäseniä olivat Jutta Zilliacus, Elsi Hetemäki-Olander, Aarne Saarinen, Pekka Silvola, Sakari Kiuru, Sinikka Luja-Penttilä ja Tertta Sundholm.

*Tiistaitiiman* viimeinen ohjelma esitettiin vuonna 1999. Se kuvattiin Brinkkalan talossa Turussa, jossa tehtiin monet ohjelmasarjan joulunalusjaksoista. Ohjelman paikalla jatkoi yli 50-vuotiaille suunnattu *[[Vierivät kivet]]*. Monet *Tiistaitiiman* tekijöistä, muun muassa Leo Lehdistö ja Harriet Finne, teki Yle TV2 -kanavalle kevätkaudella 2001 eläkeläisille suunnattua ohjelmaa *Kuuskyt ja risat*.

*Tiistaitiiman* tunnusmusiikkina käytettiin Enyan kappaletta ”Orinoco Flow”.

## Lähteet
Andrew Mango

**Andrew James Alexander Mango** (14. kesäkuuta 1926 – 6. heinäkuuta 2014) oli brittiläinen Istanbulissa syntynyt tietokirjailija ja toimittaja.

Hänen isänsä Alexander Mango oli italialais-kreikkalainen asianajaja ja hänen äitinsä Adelaide Damonov oli venäläissyntyinen emigrantti. Mango kasvoi nuoruutensa ajan Istanbulissa ja hän hallitsi useita kieliä.

Mango työskenteli nuorena miehenä lehdistöpäällikkönä Britannian suurlähetystössä Ankarassa. Hän muutti Britanniaan vuonna 1947 ja asui Lontoossa kuolemaansa asti. Hän suoritti tutkinnon Lontoon yliopistosta, mukaan lukien tohtorintutkinnon persiankirjallisuudesta.

Mango siirtyi BBC:n turkinkielisen osaston palvelukseen ja vietti koko uransa BBC World Servicen palveluksessa. BBC:stä Mango jäi eläkkeelle vuonna 1986.

Hänen taustansa persian- ja arabiatutkimuksessa hyödytti Mangoa siten, että hän hallitsi ottomaaniturkkia. Mango kirjoitti väitöskirjansa Aleksanteri Suuresta School of Oriental and African Studiesstä Lontoon yliopistosta, jossa hän myöhemmin luennoi koko uransa aikana Modernin Turkin tutkimuksessa.

Eläkkeelle jäätyään hän julkaisi kirjan Mustafa Kemal Atatürkistä vuonna 1999. Kirjasta tuli kansainvälinen bestseller.

## Teoksia

* Turkey and the War on Terrorism, 2005
* The Turks Today, 2004
* Atatürk: The Biography of the Founder of Modern Turkey, 2002
* Turkey: The Challenge of a New Role, 1994
* Discovering Turkey, 1971 
* Turkey, 1968

Andrew Mangon teoksia ei ole suomennettu.

## Lähteet
Thierry Rey

**Thierry Rey** (s. 1. kesäkuuta 1959) on ranskalainen entinen judoka ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Moskovan olympialaisissa 1980 alle 60-kiloisten sarjassa. Rey on menestynyt myös MM-kilpailuissa: hän voitti kultaa alle 60-kiloisten sarjassa vuoden 1979 kisoissa. Hän voitti 65&nbsp;kg:n painoluokassa Euroopan-mestaruuden 1983.

## Lähteet
Gösta Lilliehöök

**Gustav Malcolm ”Gösta” Lilliehöök** () oli ruotsalainen nykyaikainen viisiottelija ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Tukholman olympialaisissa 1912. Hän jäi historiaan tämän lajin ensimmäisenä olympiavoittajana.

## Lähteet

* Lilliehöökin profiili sports-reference.com -sivustolla
Foederatus

**Foederatus** (monikko **foederati**) on latinankielinen termi, joka tarkoitti Rooman valtakunnassa liittolaisia, jotka eivät olleet Rooman siirtokuntia tai joilla ei ollut Rooman kansalaisuutta. Nimitys on peräisin sanasta *foedus* ’sopimus’. Useat germaaniheimot olivat Rooman foederatuksia.

Rooman valtakunta oli loppuaikoinaan täysin riippuvainen foederatus-joukkojen avusta. Kun Attilan johtamat hunnit lyötiin vuonna 451 Katalaunien kenttien taistelussa, muodostivat foederatus-joukot – muun muassa visigootit ja alaanit – puolet roomalaisten vahvuudesta.

Foederatus-joukkoja käytettiin vielä 500-luvulla Itä-Rooman keisari Justinianus I:n aikana, mutta termin merkitys muuttui joskus 400-luvun aikana. Aikalaishistorioitsija Prokopios kertoi, että hänen aikanaan kuka tahansa saattoi liittyä foederatus-joukkoihin, mutta ei kertonut asiasta tarkemmin. Jotkut lait *[[Codex Justinianus|Codex Iustinianuksessa]]* viittaavat siihen, että foederatus-joukot kuuluivat nyt tavalliseen armeijaan. 

## Katso myös
* Auxilia-joukot

## Lähteet
* 

### Viitteet
Günther Ortmann

**Günther Ortmann** (30. marraskuuta 1916 Liebau – 10. tammikuuta 2002) oli saksalainen käsipalloilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. 

Ortmann voitti Saksan joukkueessa kultaa Berliinin kesäolympialaisissa 1936. Turnauksessa hän pelasi kaksi ottelua, ja teki niissä seitsemän maalia. Kaksi vuotta Berliinin olympiakisojen jälkeen Ortmann oli mukana Saksassa järjestetyissä ensimmäisissä hallikäsipallon ja ulkona pelatun käsipallon MM-kilpailuissa. Saksa voitti kummankin turnauksen, ja Ortmann on näin yksi niistä harvoista käsipalloilijoista, jotka ovat voittaneet käsipallossa sekä sisä- että ulkopelin maailmanmestaruuden.

## Lähteet
*Günther Ortmann – Sports Reference LLC.  

### Viitteet
Korpikolva

**Korpikolva** (*Pytho kolwensis*) on puissa elävä kovakuoriainen. Se on mainittu Euroopan unionin luontodirektiivin liitteessä IV, sillä se on unionin alueella hyvin harvinainen. Venäjän puolella Karjalassa se on vielä varsin tavallinen laji, mutta metsänhoidon muuttuessa sen elinehdot saattavat huonontua sielläkin.

Korpikolva on hyvin vaativa elinympäristönsä suhteen. Se tarvitsee keski-iältään 135–185 vuotta olevan metsän, jossa on kaatuneita kuusia. Sen asuttaman lahopuun on oltava riittävän suuri läpimitaltaan, puun rungon täytyy olla vähintään puoliksi kuoren peitossa, sienirihmastoa ei saa olla enempää kuin 75 prosenttia kuoren alla ja lisäksi puun on yleensä oltava suurimmaksi osaksi irti maasta. Ravintonaan laji käyttää puun nila- ja jälsikerrosta. Laji ei iskeydy eläviin puihin eikä aiheuta puutavaralle vahinkoja. 

Aikuinen korpikolva on 12–18&nbsp;millimetriä pitkä, kiiltävän musta, ja sen peitinsiivet ovat hennosti urittuneet pitkittäissuunnassa. Toukkavaihe kestää jopa 4–5 vuotta, ja siinä ajassa toukka kasvaa jopa kolmen senttimetrin pituiseksi. Iso toukka on harmahtavan-vihertävän tummanruskea, pienet toukat ovat vaalean beigejä.

Ennen vuotta 1970 korpikolvaa tavattiin Pirkanmaalla, vuoden 1970 jälkeen havaintoja on tehty Kainuussa, Savossa ja muutamin paikoin Keski-Suomen pohjoisosassa.

Korpikolvan löysi vuonna 1833 hyönteistieteilijä ja professori Carl Reinhold Sahlberg Yläneen Uudenkartanon Säkylän Pyhäjärveen rajoittuvalta Kolvaan ulkopalstalta, jonka mukaan laji sai nimensä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* iNaturalist: ''Pytho kolwensis''
* Metsähallitus: Korpikolva  (''Pytho kolwensis'') (pdf)
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Pytho kolwensis'' 
* Ukrainian Biodiversity Information Network: ''Pytho kolwensis'' 
* ''Pytho kolwensis'' Sahlberg, 1833 (Pythidae) – scanography by Oleg Berlov (kuvia)
Carlo Massullo

**Carlo Massullo** (s. 13. elokuuta 1957 Rooma) on italialainen nykyaikaisen viisiottelun olympiavoittaja. Massullo sai urallaan yhteensä viisi olympiamitalia, joista yksi oli kultainen, kaksi hopeisia ja kaksi pronssisia. Los Angelesissa 1984 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja saavutti pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa. Neljä vuotta myöhemmin Soulissa saaliina oli hopeamitali sekä henkilökohtaisesta että joukkuekilpailusta. Barcelonassa 1992 hän sai vielä pronssia joukkuekilpailusta sekä sijoittui 12:nneksi henkilökohtaisessa kilpailussa.

## Lähteet
Asterix Hispaniassa

**Asterix Hispaniassa** () on 14. Ranskassa ja seitsemäs Suomessa julkaistu Asterix seikkailee -albumi. Se julkaistiin Ranskassa vuonna 1969. Suomessa albumi julkaistiin vuonna 1970 Outi Wallin suomentamana. Sarjan on käsikirjoittanut René Goscinny ja piirtänyt Albert Uderzo.

## Lähteet
Hermann Barrelet

**Hermann Joseph Barrelet** (25. syyskuuta 1879 Neuchâtel – 24. huhtikuuta 1964) oli ranskalainen soutaja ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Pariisin olympialaisissa 1900 yksikkökilpailussa ajalla 7.35,6. Hän voitti hopealle sijoittuneen maanmiehensä André Gaudinin kuuden sekunnin erolla.

Barrelet voitti seuraavana vuonna 1901 Zürichissä yksikössä soudun Euroopan-mestaruuden.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Pydnan taistelu (148 eaa.)

**Pydnan taistelu** käytiin Rooman tasavallan ja makedonialaisen Andriskoksen joukkojen välillä vuonna 148 eaa.

Taistelussa roomalaisen kenraalin Quintus Caecilius Metelluksen joukot voittivat makedonialaiset ja kukistivat Andriskoksen nostattaman kapinan.

Hävittyään taistelun ja sodan Andriskos surmattiin Metelluksen voitontriumfin jälkeen vuonna 146 eaa. ja Makedoniasta tehtiin Rooman provinssi.
Länskäriliiga

**Länskäriliiga** on Lohjalla järjestetty junioreille tarkoitettu jalkapalloturnaus, jota on järjestetty vuodesta 1970 lähtien. Turnauksen järjestävät Länsi-Uusimaa -sanomalehti sekä paikallisseura Lohjan Pallo. Länskäriliiga on saanut nimensä Länsi-Uusimaa -lehden lempinimestä "Länskäristä".

## Pelaajat

Länskäriliigaan osallistuu vuosittain keskimäärin 500 pelaajaa. Turnaukseen saa osallistua 5-10 -vuotiaat pojat ja tytöt sekä myös 11-vuotiaat tytöt. Iän mukaan pelaajat luokitellaan "nappuloiksi" "junioreiksi" ja "senioreiksi". Nappuloita ovat 5-6 -vuotiaat, junioreita 7-8 -vuotiaat ja 9-10 -vuotiaat ovat senioreita.

## Joukkueet

"Länskikseen" osallistuu lähinnä Lohjan kaupunginosien sekä kylien joukkueita, mutta on ollut myös poikkeuksia. Esimerkiksi Saukkolasta ja Nummi-Pusulasta on tullut joukkueita mukaan.
Ainakin vuonna 2008 on ollut mukana joukkue, jossa on ollut pelkkiä tyttöjä. Joukkueiden pelaajamäärä on keskimäärin noin 15 pelaajaa. Joukkueiden nimet tulee Englannin, Espanjan ja Italian pääsarjojen joukkueista. Nimiä ovat muun muassa Barcelona, Chelsea ja AC Milan.

## Kentät

Suurin osa alkusarjan otteluista pelataan Rantakentällä, joka sijaitsee Aurlahden rannassa ja on hiekkakenttä. Muutamat ottelut pelataan nurmikentällä, Asemanpellon pallokentällä. Senioreiden välierät pelataan Ojaniitun hiekkakentällä ja finaalit Harjun urheilukentällä.

## Ottelut

Jokaisessa ikäluokassa kaikki joukkueet pelaavat toisiaan vastaan kaksi kertaa. Ainoastaan senioreissa on jatko-otteluita. Senioreiden sarjasta neljä parasta pääsee välieriin ja välierien voittajat taas kamppailevat mestaruudesta. Välierien häviäjät pääsevät pronssiotteluun.

## Tuomarit

Turnauksessa tuomarit eivät ole täysikäisiä vaan lapsia. Turnauksen avulla Länsi-Uudenmaan erotuomarikerho kasvattaa uusia tuomareita.

## Palkinnot

Kun turnaus on päättynyt, kaikki osallistuneet saavat mitalin ja diplomin sijoituksesta huolimatta. Paras joukkue senioreissa saa kiertopokaalin, joka kiertää pelaajien kotona sekä joukkueen palkintokaappiin menevän pokaalin. Kiertopokaaliin kaiverretaan nykyisin voittajajoukkueen nimi.

## Lähteet
* http://www.lohjanpallo.fi/index.php?id=459
* Länsi-Uusimaa -lehti vuodelta 2008
Siniluoto

**Siniluoto** on kylä Raahessa Pohjois-Pohjanmaalla Pohjanlahden rannalla entisen Saloisten kunnan alueella. Se sijaitsee Siniluodonlahden ympärillä noin 5 km Saloisten kirkonkylältä lounaaseen. Kylällä on venesatama, uimaranta ja kesäkioski.

## Historia
Ensimmäiset asukkaat Siniluotoon tulivat uudenajan alussa tai mahdollisesti jo myöhäiskeskiajalla, jolloin Siniluodon kantatila perustettiin. Siniluoto oli siihen aikaan vasta merestä noussut saari noin 200–300 metrin päässä rannasta. Nykyisin Siniluoto on jo kasvanut kiinni mantereeseen. 1700-luvun alussa Siniluodon talon osti Salon kylän Juusolan talon poika Matti Hannunpoika Juusola, jota ajan tavan mukaan kutsuttiin siitä lähtien Matti Siniluodoksi. Hänen poikansa Matti Matinpoika tuli myöhemmin, suuren kirkkoriidan aikana, paikkakunnalla kuuluisaksi Salon talonpoikien edustajana ja kuninkaissa kävijänä. Myöhempinä aikoina Siniluodon talosta on lohkottu monia muita tiloja mm. Kerolan suvun talo Seppälä, josta on syntyisin eduskunnassa vuosina 1999–2015 istunut entinen kansanedustaja Inkeri Kerola. Rautaruukin tultua 1960-luvulla perustetuksi Saloisiin myös Siniluodon kylä on saanut uusia asukkaita. Tehtaan perustaminen on vaikuttanut myös alueen luontoon, aiemmin merenlahtena olleesta Siniluodonlahdesta tehtiin Rautaruukin tarpeisiin makeanvedenallas, jonka kautta Salon joet Piehinkijoki ja Haapajoki laskevat vetensä Kuljunlahden altaaseen. Haapajoki laskee luontaisesti ja Piehinkijoki kanavaa myöten Siniluodonlahteen.

## Katso myös
*Saloinen
*Saloisten historia
*Inkeri Kerola

## Lähteet
*Raahen tienoon historia I, Aulis Forss, Pekka Toivanen 1990.
*Kotiseutumme Pattijoki, Raahe, Vihanti 2001-2002, Botnia-foto oy.
*Pappeja, talonpoikia, Martti Levón 1971.
*Piehingin peruskartta, Maanmittauslaitos.

## Kirjallisuutta
*

## Aiheesta muualla
*Haapajoki-Arkkukari kyläyhdistyksen sivut
Tarpio

**Tarpio** on kylä Raahessa Pohjois-Pohjanmaalla entisen Saloisten kunnan alueella. Tarpio on Saloisten kirkonkylän kaakkoinen naapurikylä.

Tarpio on saanut alkunsa 1960–luvun alussa, jolloin Rautaruukin terästehtaan perustamisen vuoksi Saloisiin muutti runsaasti uusia asukkaita, joita varten täytyi rakentaa uusia omakotialueita. Asukkaita Tarpioon tuli paljon muun muassa Otanmäestä. Iso osa kyläläisistä käy edelleen töissä terästehtaalla. Tarpiossa toimi myös kyläkauppa vuosina 1966–1983. Liike sijaitsi Hampputien varrella.

## Katso myös
*Saloinen
*Saloisten historia
*Honganpalo

## Lähteet
* Raahen tienoon historia III, Matti Lackman 1991.
* Raahen peruskartta, Maanmittauslaitos.
* Raahelainen 2. toukokuuta 2010.

## Aiheesta muualla
*Raahen kylät ry:n sivut
Christine Scheiblich

**Christine Scheiblich** (s. 31. joulukuuta 1954 Wilsdruff) on saksalainen entinen soutaja ja olympiavoittaja, joka kilpaili Itä-Saksalle. Hän voitti kultaa Montrealin olympialaisissa 1976 yksikkökilpailussa ennen Joan Lindiä ja Jelena Antonovaa.

## Lähteet
Varahamihira

**Varāhamihira** (; 505–587) oli intialainen matemaatikko, tähtitieteilijä ja astrologi. Hänen saavutuksiinsa kuuluvat eräänlaisen varhaisen version Pascalin kolmiosta ja tutki taikaneliöitä. Hän kirjoitti noin vuonna 575 tähtitieteellisen *Pañca siddhāntikā* -nimisen teoksen (), joka on nykyään tärkeä matematiikan historian tutkimuksen kannalta, koska siinä esiintyviä tekstejä ei ole muuten säilynyt. Kaksi muuta tärkeätä Varahamihiran kirjoittamaa teosta ovat *Brihat samhita* ja *Brihat jataka*, joista ensimmäinen on tietosanakirjamainen teos ja jälkimmäinen astrologinen kirjoitus. Varahamihira johti lisäksi trigonometrian peruskaavan: \sin^2 \alpha + \cos^2 \alpha = 1.

## Elämäkerta
Varahamihiran syntymäpaikkaa ei tiedetä varmuudella, kuten ei muutoinkaan hänen elämästäänsä. Eräs hänen kirjoittama teos antaa viitettä, että hän olisi opiskellut Kaapitthakan nimisessä kylässä. On kuitenkin saatu selville, että hän työskenteli aikansa intialaisen matematiikan tutkimuksen keskuksessa, Ujjainissa, lähellä Kaapitthakaa. Jotkin lähteet ilmoittavatkin tämän hänen synnyinpaikakseen.

Pañca siddhāntikā -teoksessaansa hän tiivistää aikansa astronomisen tietämyksen, niin antiikin kreikkalaisen kuin roomalaisenkin sekä egyptiläisen ja intialaisen tiedon. Nimensä mukaisesti teos koostuu viidestä tutkielmasta, joiden nimet ovat *Surya*, *Romaka*, *Paulisa*, *Vasistha* ja *Paitamaha*. Kuun ja Auringon episykliteoriasta hän kirjoittaa *Romaka*-tutkielmassa, joka perustuu Hipparkhoksen käyttämään aurinkovuoteen ja Kuun 19-vuotiseen kiertoon (metoninen sykli). On kiistelty siitä olivatko Varahamihiran mainitsemat tähtitieteen teoriat intialaista vai babylonialaista alkuperää. 

Trigonometriassa hän johti seuraavat kolme kaavaa:
*\sin^2 \alpha + \cos^2 \alpha = 1\,
*\sin \alpha = \cos\left(\frac{\pi}{2} - x \right)
* \frac {1 - \cos 2x}{2} = \sin^2x 

Lisäksi hän taulukoi entistä tarkempia arvoja sini-funktiolle. 

## Lähteet
Varaha

**Varaha** on:

* Varaha, Vishnun kolmas inkarnaatio hindulaisuudessa
* Varahamihira, intialainen tähtitieteilijä, matemaatikko ja astrologi 500-luvulla
Tokolanperä

**Tokolanperä** on pieni asutusalue Pohjois-Pohjanmaalla Raaheen liitetyn entisen Saloisten kunnan alueella. Alue sijaitsee Saloisten kirkonkylän pohjoispuolella, kirkonkylän välittömässä läheisyydessä. Nimensä se on saanut alueella asuneesta Tokolan suvusta. Tokolan varsinainen kantatila eli Iso-Tokola puolestaan sijaitsi aikoinaan Saloisten kirkonkylällä muutaman kilometrin päässä Tokolanperältä pappilan lähettyvillä. Tokolanperällä on noin 15 taloa. Aiemmin Tokolanperällä oli myös kauppias Tokolan pitämä kyläkauppa, joka lopetti toimintansa 1950-1960-luvulla.

## Katso myös
*Saloinen
*Saloisten historia
*Salonkylä eli Saloisten kirkonkylä

## Lähteet
*Raahen tienoon historia I, Aulis Forss, Pekka Toivanen 1990.
*Raahen peruskartta, Maanmittauslaitos.

## Aiheesta muualla
*Raahen kylät ry:n sivut
Mad Caddies

**Mad Caddies** on kolmannen aallon ska-yhtye Solvangista, Kaliforniasta. Yhtye perustettiin vuonna 1995, ja se on julkaissut seitsemän pitkäsoittoa, yhden live-albumin ja kaksi EP:tä. Mad Caddiesin musiikissa on kuultavissa vaikutteita laajasti eri genreistä, muun muassa skasta, reggaesta, punkista, hardcore punkista, swingistä, popista, jazzista ja latinosta.

Alkuperäiset jäsenet Chuck Robertson, Sascha Lazor, Todd Rosenberg, Carter Benson ja James Malis perustivat yhtyeen lukioikäisinä vuonna 1995. Yhtye aloitti nimellä The Ivy League, mutta vaihtoi nimensä vuonna 1996 solmittuaan levytyssopimuksen Honest Don's Records -levymerkille. Yhtyeen debyyttialbumi *[[Quality Soft Core]]* julkaistiin seuraavana vuonna. Sen jälkeen yhtye solmi levytyssopimuksen Fat Wreck Recordsin kanssa. Yhtyeen viimeisin studiolevy "Punk Rocksteady" julkaistiin 2018. 

## Jäsenet
Nykyisellään yhtye koostuu seuraavista henkilöistä:

* Chuck Robertson - laulu, kitara (1995-nyk.)
* Sascha Lazor - kitara, banjo (1995-nyk.)
* Ed Hernandez - pasuuna (1996-nyk.)
* Todd Rosenberg - rummut (1995-1999, 2010-nyk.)
* Graham Palmer - basso, taustalaulu (2009-nyk.)
* Mark Bush - trumpetti, taustalaulu (2018-nyk.)

## Diskografia
**[[Quality Soft Core]]* (1997)
**[[Duck and Cover]]* (1998)
**[[The Holiday Has Been Cancelled]] - EP* (2000)
**[[Rock the Plank]]* (2001)
**[[Just One More]]* (2003)
**[[Songs in the Key of Eh!]] (Live From Toronto)* (2004)
**[[2007 Tour EP (Mad Caddies)|2007 Tour EP]] - EP*- (Myytiin vain yhtyeen kiertueella vuonna 2007, sisältää kaksi uutta raitaa levyltä *Keep It Going* ja neljä vanhempaa raitaa) (2007)
**[[Keep It Going]]* (2007)
**[[Dirty Rice]]* (2014)
**[[Punk Rocksteady]]* (2018)

## Aiheesta muualla
*Mad Caddiesin virallinen sivusto 
*Mad Caddiesin haastattelu 
*Mad Caddiesin keikka-aikataulu 
*Mad Caddiesin epävirallinen fanisivusto
*Mad Caddiesin saksalainen fanisivusto 
*Saschan haastattelu 
*Toinen Saschan haastattelu 
*Mad Caddies-juttu Distorted-lehdessä
Obelixin kaleeri

**Obelixin kaleeri** () on 30. julkaistu Asterix seikkailee -albumi. Se julkaistiin vuonna 1996. Albumi julkaistiin samana vuonna Outi Wallin suomentamana. Sekä piirrokset että tekstin on tehnyt Albert Uderzo.

Tarinassa roomalaisilta karannut kaleeri piileskelee gallialaisten kylässä, Obelix nauttii yliannoksen taikajuomaa ja muuttuu ensin kivipatsaaksi ja sitten lapseksi. Karanneiden orjien johtohahmo Spartakis on piirretty näyttelijä Kirk Douglasin näköiseksi ja viittaa hänen elokuvaansa *[[Spartacus (elokuva)|Spartacus]]*.

Tarina on ilmestynyt useilla kielillä, ja siitä on tehty myös käännös savon murteella nimeltä *Opeliksin orjalaeva*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomessa julkaistut Asterixit
Chopper (moottoripyörä)

**Chopper**  on muunneltu moottoripyörä, josta on poistettu tai vaihdettu osia. Choppereille tyypillisiä piirteitä ovat muun muassa pitkä etuhaarukka, korkea ohjaustanko, pieni polttoainetankki ja paksu, eturengasta pienempi takarengas. Tällaisia pyöriä rakennetaan perinteisesti eri-ikäisistä Harley-Davidson-malleista, mutta myös esimerkiksi vanhoja brittipyöriä, kuten Triumpheja, saatetaan käyttää aihioina.Suomessa chopper-tyyppisten pyörien rakentelu alkoi 1960&ndash;70-lukujen taitteessa ulkomaisten esikuvien innoittamana.

## Aiheesta muualla

* Riders ja Backsliders, TV-dokumentti Backsliders-yhtyeestä ja suomalaisesta *biker*- ja chopper-kulttuurista (Yle, 1987)
* The Rise and Fall of Choppers Video kertoo chopper-kulttuurin syntymästä ja kuolemasta. 21 min, YouTube.
Phil Morris

**Phillip Morris** (s. 4. huhtikuuta 1959 Iowa City, Iowa) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt enimmäkseen televisiosarjoissa, kuten Seinfeld, Murhasta tuli totta, Bel-Airin prinssi, Melrose Place, Girlfriends ja Smallville. Lisäksi hän on tehnyt useita äänirooleja animaatioihin, kuten Atlantis – Kadonnut kaupunki, Justice League, Kim Possible, Legion of Super Heroes, Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama ja The Secret Saturdays.

## Aiheesta muualla
* Voice Chasers  
* Phil Morris Biography (1958-)
Wookieepedia

**Wookieepedia** on wiki-pohjainen *[[Tähtien sota]]* -tietosanakirja. Se perustettiin 4. marraskuuta 2005. Englanninkielisen Wookieepedian rinnalle on syntynyt noin kaksikymmentä erikielisestä versiota.

## Jedipedia
**Jedipedia** on suomenkielinen *Tähtien sota* -wiki, joka perustettiin 30. huhtikuuta 2007. Se kantaa samaa nimeä kuin saksankielinen sisarensa. Jedipedia saavutti 2000 artikkelia noin 15 kuukaudessa, ja pääsi ennen sitä Wikian viidenkymmenen aktiivisimman ei-englanninkielisen wikin listalle. Vuoden 2009 syksyllä Jedipedia saavutti 3000 artikkelia, ja kuukausittainen sivulisääntyvyys laskettiin olevan jopa 250 artikkelia. 28. helmikuuta 2010 Jedipediassa oli 4000 artikkelia. 25. heinäkuuta 2010 Jedipedia vaihtoi palvelintaan ShoutWiki-nimiselle sivustolle, jonka yhtenä henkilökunnan jäsenenä Jedipedian toinen perustaja, Jack Phoenix toimii.

## Katso myös
* Tähtien sota

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  
* Jedipedia, vapaasti muokattava ''Tähtien sota'' -tietosanakirja
Kaskikeiju

**Kaskikeiju** (*Phryganophilus ruficollis*) on paloaukeilla elävä kovakuoriainen. Se on mainittu Euroopan unionin luontodirektiivin liitteessä IV, sillä se on unionin alueella hyvin harvinainen. Suomessa sitä on tavattu vain palaneista koivuista, Keski-Euroopassa myös muista lehtipuista.

Kaskikeijun eturuumis on punainen, peitinsiivet pitkulaiset ja mustat. Se kasvaa noin puolitoista senttiä pitkäksi.

Kaskikeijua on havaittu vain muutamalla paikalla Suomessa. Metsän kulotuskokeilulla se saatiin palaamaan Suomussalmen Hossaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*iNaturalist: Kaskikeiju (''Phryganophilus ruficollis'')
*Scanography by Oleg Berlov tarkat kuvat alta ja päältä
*UniProt: Taxonomy - Phryganophilus ruficollis 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Phryganophilus ruficollis''
Runoilijan tie

**Runoilijan tie** on Tampereelta Ruoveden kautta Virroille johtava laivareitti, joka kulkee Näsijärveä, Muroleen kanavaa ja Ähtärin reittiä pitkin. Sitä liikennöi kesäisin S/S Tarjanne, ennen myös S/S Pohjola. Runoilijan tie on 135 kilometriä pitkä. Reitin nimi viittaa Johan Ludvig Runebergiin, joka asui nuoruudessaan jonkin aikaa Ruovedellä ja kirjoitti siellä useita tunnettuja runoja. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Muistojen matkailureitti, Suomen Kuvalehti, 15.07.1939, nro 28, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Ylipää (Piehinki)

**Ylipää** eli Piehingin Ylipää on kylä Piehinkijoen varrella Pohjois-Pohjanmaalla Raahessa entisen Saloisten kunnan alueella. Ylipää sijaitsee noin 10 km etelään Saloisten kirkonkylältä. Pohjanmaalla on runsaasti Ylipää-nimisiä kyliä, joten usein puhutaan selvyyden vuoksi Piehingin Ylipäästä.

## Historia
Piehingin Ylipään ensimmäinen talo oli Mäntylä vuonna 1730, jonka perusti Juho Mäntylä. Talo oli Mäntylän suvulla 1950-luvulle asti, tilan mailla on säilynyt savupirtti 1700-luvulta. Toinen vanha kantatila kylällä on 1700-1800-luvun vaihteessa perustettu Juutinen, joka oli Juutisen/Vartiaisen suvulla 1980-luvulle asti. Myöhemmin kylälle on perustettu muita tiloja ja torppia, myös Mäntylästä ja Juutisesta on lohkottu uusia tiloja. Vuonna 1924 Ylipäähän saatiin kansakoulu, joka on kuitenkin nykyisin lakkautettu. Kylällä toimi myös saha Apulin talon pihapiirissä 1990-luvulle asti, jolloin se muutti Lapaluotoon.

## Katso myös
*Saloinen
*Saloisten historia
*Piehinki

## Lähteet
*Raahen tienoon historia II, Toivo Nygård, Heikki Rantatupa, Pekka toivanen, Ossi Viita 1995.
*Raahen tienoon historia III, Matti Lackman 1991.
*Kotiseutumme Pattijoki, Raahe, Vihanti 2001-2002. Botnia-foto oy. 

## Aiheesta muualla
*Piehingin kyläyhdistyksen sivut
Miehuuskoe (albumi)

**Miehuuskoe** on suomalaisen Garbo-yhtyeen viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1994.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Esa Eloranta – laulu, kitara
* Nixu Nikula – kitara, laulu
* Kari Södö – basso, laulu
* Tapsa Louhimo – koskettimet, laulu
* Kai Penttilä – rummut, lyömäsoittimet

## Singlet
* ”Rihkamaa” / ”Mietin vielä kerran”
* ”Viiniä ja ruusuja”

## Aiheesta muualla
* ''Miehuuskoe'' fono.fi -tietokannassa

## Lähteet
Lappeen Riento

**Lappeen Riento** on Lappeenrannassa toimiva urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1919. Seura oli aikoinaan Lappeen kunnan merkittävin seura, ns. pitäjäseura, kunnes Lappee vuonna 1967 liitettiin Lappeenrannan kaupunkiin.

Riennon päälajeja ovat olleet hiihto, suunnistus ja yleisurheilu. Seurassa on harrastettu myös joukkuepelejä, kuten kaukalopalloa ja 2000-luvun alussa ringetteä.

Lappeen Riennon erikoisuus on toimiva kyläosastojärjestelmä. Vuodesta 1931 seuran organisaatio on rakentunut kyläosastojen varaan. Osastoja on ollut kaikkiaan 16, joista toistakymmentä toimii edelleen 2000-luvulla. Seuran puheenjohtajana toimii Juha Heimala.

Vuonna 2009 ilmestyi seuran 90-vuotisesta historiasta kertova Antti O. Arposen kirjoittama kirja *Seurahenkeä ja talkootyötä*.

## Hiihto
Riennon hiihtäjistä Martti Lautala oli 1950-luvulla kansainvälisten kilpailujen kärkipäässä, parhaimmillaan hän sai Falunin MM-hiihdoissa 1954 pronssimitalin 30 kilometrillä. Riennon Seppo Rantanen oli Suomen olympia- ja MM-joukkueissa 1988–1993. Riennon viimeisin arvokisahiihtäjä on Riikka Sarasoja-Lilja. Hän oli ankkurina talvella 2009, kun Riento voitti naisten viestinhiihdon Suomen mestaruuden. Sarasoja-Lilja edusti Suomea vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa.

## Yleisurheilu
Yleisurheilussa Riennon Leena Kaarna edusti Suomea korkeushyppääjänä Belgradin EM-kilpailuissa 1962 ja Tokion olympiakisoissa 1964.

## Suunnistus
Suunnistuksessa Riento on saanut kärkipään sijoituksia viesteissä, Jukolassa paras sija 9:s 1975. Hiihtosuunnistuksen viestin SM-kullan seura voitti 1983, hopeaa 1980 ja pronssia 1981. Seuran kasvatteja on muun muassa Heikki Pusa, joka on kunnostautunut sekä hiihtäjien että suunnistajien valmentajana. Hannu Pulli voitti yösuunnistuksen Suomen mestaruuden 1981 ja 1989.

Riento on järjestänyt yksin tai yhdessä muiden seurojen kanssa Jukolan viestin (1989 ja 2016), FIN5-suunnistusviikon, hiihtosuunnistuksen maailmancupin osakilpailun sekä suunnistuksen ja hiihdon SM-kilpailuja. 

## Aiheesta muualla
* Lappeen Riennon sivusto