open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Usenix

**USENIX** () on arvostettu yhdysvaltalainen tietotekniikkayhdistys, jonka tavoitteena on edistää tietokonejärjestelmien kehitystä. Se perustettiin vuonna 1975, alun perin nimellä *Unix Users Group* lähinnä Unix-käyttäjäryhmäksi.

Yhdistyksen verkkosivujen mukaan Usenix tukee alan tutkimusta ja erilaisia innovaatioita sekä tarjoaa hyvän, neutraalin keskustelufoorumin teknisten asioiden käsittelyyn. Yhdistyksen toimintaan kuuluvat erilaiset työpajat ja konferenssit, joista tärkeimpinä vuotuinen tekninen konferenssi (Usenix Annual Technical Conference), tietoturvakonferenssi (Usenix Security Symposium), käyttöjärjestelmien suunnitteluun ja toteutukseen keskittyvä konferenssi (Usenix Symposium on Operating Systems Design and Implementation, OSDI) sekä tiedosto- ja tallennusvälineteknologian konferenssi (Usenix Conference on File and Storage Technologies, FAST). Yhdistys myös jakaa vuotuisia palkintoja, esimerkiksi merkittävästä elämäntyöstä tietotekniikka-alalla (Usenix Lifetime Achievement Award, myös nimellä *Flame Award* eli *Liekkipalkinto*). Lisäksi yhdistyksellä on muun muassa tietokonejärjestelmien ylläpitäjille tarkoitettu oma eturyhmä Sage.

Usenix julkaisee ;login: -lehteä, joka ilmestyy neljästi vuodessa. Lehden edeltäjä oli UNIX News -uutiskirje. Vuodesta 2021 lehti ilmestyy ainoastaan sähköisesti Internetissä. Toukokuussa 2025 ilmoitettiin, että vuotuinen tekninen konferenssi (ATC) päättyy ja järjestetään viimeisen kerran vuonna 2025.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhdistyksen virallinen sivusto 
* Sagen sivut
Bendlerblock

**Bendlerblock** on rakennuskompleksi Berliinissä. Se sijaitsee Stauffenbergstraßen varrella, Tiergartenin puistosta etelään. Bendlerblock pystytettiin vuosina 1911–1914 Saksan valtakunnan laivaston toimistoa varten. Weimarin tasavallan aikana se toimi Reichswehrin päämajana. Nykyisin rakennus on Saksan puolustusministeriön käytössä.

Bendlerblockin ohi kulkeva katu oli nimetty Bendlerstraßeksi vuodesta 1837 alkaen. Se kantoi nimeään Berliinin päämuurarin ja kaupunginvaltuuston jäsenen Johann Christoph Bendlerin (1789–1873) muistoksi. Se muutettiin Stauffenbergstraßeksi 20. heinäkuuta 1955, päivänä jolloin Bundeswehr perustettiin.

Samana päivänä 11 vuotta aiemmin heinäkuun 20. päivän salaliiton jäsen Claus von Stauffenberg yritti pommiattentaattia Adolf Hitleriä vastaan. Salaliittolaiset pitivät päämajaansa Bendlerblockissa. Vallankaappausyritys epäonnistui ja useita salaliittoon osallistuneita upseereita teloitettiin rakennuksen pihalla heinäkuun 20. ja 21. välisenä yönä. Toisen maailmansodan lopulla Berliinin taistelun aikana rakennus toimi Berliinin puolustusalueen komentajan kenraali Helmuth Weidlingin päämajana, kunnes hän antautui puna-armeijalle aamulla 2. toukokuuta 1945.

Suurin osa Bendlerblockista toimii nykyään Saksan liittotasavallan puolustusministeriön lisätoimistona. Pihalla on muistomerkki, joka on omistettu kansallissosialistista puoluetta vastaan taistelleille saksalaisille. Rakennuksen itäsiipi, jossa muun muassa Stauffenbergin työhuone sijaitsi, muodostaa yhdessä eräiden muiden berliiniläisten kohteiden kanssa saksalaisen vastarinnan museon (*Gedenkstätte Deutscher Widerstand*).

## Aiheesta muualla

* Gedenkstätte Deutscher Widerstand
H/S Jaanika

**H/S Jaanika** () oli "Olimpiya"-alusluokan kantosiipialus. Se on rakennettu vuonna 1994 More Industrialin telakalla Feodosijassa, Ukrainassa. Matkustajia *Jaanika* otti kerrallaan 192.

*Jaanikan* kantosiivet oli valmistettu titaanista ja runko lentokonealumiinista. Laivassa oli BRIIS-järjestelmä, joka huolehtii noususta ja vakaasta kulusta.

## Käyttöhistoria

Vuonna 1995 alus luovutettiin Inreko Shipin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Viron lipun alle. Kotisatamaksi tuli Tallinna. Luovutuksen jälkeen *Jaanika* aloitti liikennöinnin Tallinnan ja Helsingin välillä. Vuonna 2000 Hansa Liisingu osti aluksen. 23. toukokuuta 2005 Linda Line osti aluksen. H/S *Laura* (IMO 9086227) oli *Jaanikan* sisaralus. 

Helmikuussa 2008 alus siirtyi tuntemattoman omistajan omistukseen.HHLweb.org sivujen mukaan *Laura* romutettiin marraskuussa 2014 (Mindelo, Kap Verde) ja *Jaanika* huhtikuussa 2019 Sotšissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fakta om Fartyg – H/S Jaanika
M/T Stena Contest

**M/T Stena Contest** () on bermudalaisen Contest Ltd:n omistama öljytankkeri. Alus on rakennettu vuonna 2005 Uljanik Shipyardin telakalla Pulassa, Kroatiassa. Kuollutta painoa *Stena Contestilla* on 47&nbsp;171 tonnia. Alus on rekisteröity Bermudan lipun alle, ja sen kotisatama on Hamilton. *Stena Contestin* painolastikapasiteetti on 21,288 m³. Nykyisin aluksella operoi Stena Bulk.

*Stena Contestin* sisaralus on M/T ''Stena Concept''.

## Käyttöhistoria

28. elokuuta 2004 laivan köli laskettiin. 1. joulukuuta 2004 alus laskettiin vesille. 23. maaliskuuta 2005 vastavalmistunut alus luovutettiin Contest Ltd:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Bermudan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Hamilton. Aluksen isännöinti luovutettiin yhdysvaltalaiselle Northern Marine Management USA LCC:lle, jonka jälkeen Stena Bulk aloitti liikennöinnin *Stena Contestilla*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Fakta om Fartyg – M/T Stena Contest 
*Stena Bulk
Platinum

**Platinum** on yhdysvaltalaisen rockyhtyeen Creedence Clearwater Revivalin vuonna 2001 julkaistu kahden CD:n kokoelma-albumi.

## Kappaleet
*Kaikki kappaleet kirjoittanut John Fogerty, ellei toisin mainita.

### CD 1
#Green River &ndash; 2:34
#Fortunate Son &ndash; 2:19
#Up Around the Bend &ndash; 2:39
#Bad Moon Rising &ndash; 2:19
#Porterville &ndash; 2:20
#Penthouse Pauper &ndash; 3:38
#Someday Never Comes &ndash; 3:59
#Long As I Can See the Light &ndash; 3:33
#Hey Tonight &ndash; 2:43
#Ramble Tamble &ndash; 7:11
#I Put a Spell on You &ndash; 4:31 (J. Hawkins)
#It Came Out of the Sky &ndash; 2:54
#Who'll Stop the Rain &ndash; 2:28
#Wrote a Song for Everyone &ndash; 4:57 
#I Heard It Through the Grapevine &ndash; 11:06 (Whitfield-Strong)
#Feelin' Blue &ndash; 5:03 
#Don't Look Now &ndash; 2:09
#Molina &ndash; 2:42
#Sweet Hitch-Hiker &ndash; 2:59
#Proud Mary &ndash; 3:05

### CD 2
#Run Through the Jungle &ndash; 3:06
#Commotion &ndash; 2:42
#Travelin' Band &ndash; 2:00
#Walk on the Water &ndash; 4:39
#Pagan Baby &ndash; 6:25
#Good Golly Miss Molly &ndash; 2:40 (Blackwell/Marascalco)
#Have You Ever Seen the Rain? &ndash; 2:39
#Susie Q &ndash; 8:36 (Hawkins/Lewis/Broadwater)
#Lodi &ndash; 3:10
#Down on the Corner &ndash; 2:45
#(I Wish I Could) Hideaway &ndash; 3:53
#Born on the Bayou &ndash; 5:13
#Before You Accuse Me &ndash; 3:25 (E. McDaniel)
#Cross-Tie Walker &ndash; 3:17
#Cotton Fields &ndash; 2:54 (Trad. sov. H. Ledbetter)
#Lookin' for a Reason &ndash; 3:25 
#The Working Man &ndash; 3:03
#Lookin' Out My Back Door &ndash; 2:32
#The Midnight Special &ndash; 4:11 (Trad. sov. John Fogerty)
#The Night Time Is the Right Time &ndash; 3:07 (Brown/Cadena/Herman)

## Kokoonpano
*John Fogerty &ndash; soolokitara, laulu
*Tom Fogerty &ndash; komppikitara, paitsi CD 1: 7, 19 ja CD 2: 16
*Stu Cook &ndash; basso
*Doug Clifford &ndash; rummut
James DePreist

**James DePreist** (21. marraskuuta 1936 Philadelphia, Pennsylvania – 8. helmikuuta 2013 Scottsdale, Arizona) oli yhdysvaltalainen kapellimestari. Hänelle myönnettiin vuonna 2005 National Medal of Arts.

DePreist toimi muun muassa Oregonin sinfoniaorkesterin (1980–2003), Monte-Carlon filharmonisen orkesterin (1994–1998) ja Tokion metropolisinfoniaorkesterin (2005–2008) ylikapellimestarina. Hän johti vierailijana myös Helsingin kaupunginorkesteria.

DePreist oli kontra-altto Marian Andersonin sisarenpoika. Hän sairasti 1960-luvulla polion.

DePreist loi toissijaisen uran runoilijana: häneltä julkaistiin kokoelmat *This Precipice Garden* ja *The Distant Siren*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*James DePreistin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Viimeiseen pisaraan

**Viimeiseen pisaraan** (*Enough*) on vuonna 2002 julkaistu draamatrilleri, jonka ohjasi Michael Apted ja pääosassa on Jennifer Lopez.

## Juonesta

Elokuva kertoo tarjoilijattaresta nimeltä Slim. Eräänä päivänä, kiusallisen välikohtauksen vuoksi hän tapaa komean Mitchin. Lopulta pari menee naimisiin ja saa lapsen. Avioelämä on ihanaa niin kauan kunnes Slim saa miehen kiinni siitä, että tämä on pettänyt häntä. Slim antaa anteeksi, mutta vieraissa käynnit jatkuvat ja Mitch käy väkivaltaiseksi Slimiä kohtaan ja alkaa hakkaaman tätä. Slim kestää tätä vähän aikaa, mutta lopulta pakenee lapsensa kanssa kotoa, Mitch perässään... Myöhemmin Slim saa opetusta itsepuolustuksen ammattilaiselta ja opettelee itsepuolustusta. Elokuvan loppu huipentuu välikohtaukseen Mitchin ja Slimin välillä ja Mitch saa maksaa kaikesta tekemästään omalla hengellään.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
* ''Viimeiseen pisaraan'' Internet Movie Databasessa (IMDb.com)
Riz Ortolani

**Riziero ”Riz” Ortolani** (25. maaliskuuta 1926 Pesaro – 23. tammikuuta 2014 Rooma) oli italialainen elokuvamusiikin säveltäjä. 

Pesarossa syntynyt Ortolani toimi oman jazzyhtyeensä johtajana Italiassa 1950-luvulla. Vuonna 1962 hän nousi maineeseen musiikillaan elokuvaan *Mondo cane – kova maailma*. Laulu "More" toi Ortolanille Grammy-palkinnon ja Oscar-ehdokkuuden.

Ortolanin myöhempiin töihin lukeutuvat *La danza macabra* (1964) ja *[[Kannibaalien polttouhrit]]* (1980). Hän sävelsi myös Gualtiero Jacopettin myöhemmät mondo-dokumentit *Hyvästi Afrikka* (1966) ja *Hyvästi ihminen* (1971).

Ortolani kuoli Roomassa 23. tammikuuta 2014 keuhkoputkentulehduksen seurauksena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Riz Ortolanin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Nicholas Butler

**Nicolas Murray Butler** (2. huhtikuuta 1862 – 7. joulukuuta 1947) oli yhdysvaltalainen rauhanaktivisti, filosofi, diplomaatti, professori, Columbian yliopiston rehtori, Carnegie-säätiön presidentti sekä Nobelin rauhanpalkinnon saaja vuonna 1931.

## Elämäkerta
Nicholas Butler syntyi New Jerseyn osavaltiossa, ja hänen vanhempansa olivat tehtailija Henry Butler ja Mary Murray Butler. Hän opiskeli Columbian yliopistossa, jossa hän sai BA-tutkinnon vuonna 1881 ja maisterin arvon 1883. Jo seuraavana vuonna hän väitteli tohtoriksi. Tämä Butlerin häikäisevästi alkanut akateeminen ura sai Theodore Rooseveltin kutsumaan häntä liikanimellä *Nicolas Miraculous*. Vuonna 1885 Butler opiskeli Pariisissa ja Berliinissä ja tapasi tällöin myös Rooseveltin ja William Howard Taftin. Saman vuoden loppupuolella Butler liittyi Columbian yliopiston filosofisen osaston henkilökuntaan. Vuodesta 1902 lähtien, 42 vuotta, Butler toimi Columbian yliopiston varsinaisena kanslerina. 

Butler oli aktiivinen myös politiikassa. Hän oli vuonna 1912 ehdolla Yhdysvaltain varapresidentiksi William Howard Taftin parina alkuperäisen ehdokkaan James S. Shermanin kuoltua juuri ennen vaaleja, muttei tullut valituksi. Vuoden 1920 vaaleissa Butler tavoitteli itse republikaanisen puolueen ehdokkuutta, muttei tullut valituksi.

## Keskeiset teokset
**Across the Busy Years: Recollections and Reflections*. 2 vols. New York, Scribner, 1939–1940. 
**Between Two Worlds: Interpretations of the Age in Which We Live*. New York, ScriEner, 1934.
**Building the American Nation: An Essay of Interpretation*. New York, Scribner, 1923.
**The Faith of a Liberal: Essays and Addresses on Political Principles and Public Policies*. New York, Scribner, 1924.
**The Family of Nations: Its Need and its Problems. Essays and Addresses*. New York, Scribner, 1938.
**The International Mind: An Argument for the Judicial Settlement of International Disputes*. New York, Scribner, 1912.
**Is America Worth Saving? Addresses on National Problems and Party Policies*. New York, Scribner, 1920.
**Liberty-Equality-Fraternity: Essays and Addresses on the Problems of Today and Tomorrow*. New York, Scribner, 1942.
**Looking Forward: What Will the American People Do about It? Essays and Addresses on Matters National and International*. New York, Scribner, 1932.
**The Path to Peace: Essays and Addresses on Peace and its Making*. New York, Scribner, 1930.
**Scholarship and Service: The Policies and Ideals of a National University in a Modern Democracy*. New York, Scribner, 1921.
**Why War? Essays and Addresses on War and Peace*. New York, Scribner, 1940.
**A World in Ferment: Interpretations of the War for a New World*. New York, Scribner, 1918.
**The World Today: Essays and Addresses. New York*, Scribner, 1946.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Nobel-palkitun elämäkerta
*Michael Rosenthal, *Nicholas Miraculous: The Amazing Career of the Redoubtable Dr. Nicholas Murray Butler*, Farrar, Straus and Giroux 2006,
Gualtiero Jacopetti

**Gualtiero Jacopetti** (4. syyskuuta 1919 – 17. elokuuta 2011 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja. Hän kuului mondo-dokumenttien pioneereihin, ja hänen tunnetuimpia töitä ovat *Mondo cane – kova maailma* (1962), *[[Hyvästi Afrikka]]* (1966) ja *Hyvästi ihminen* (1971). Hän oli vuonna 1962 ehdolla Cannesin Kultaisen palmun saajaksi. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Tim Babcock

**Tim Milford Babcock** (27. lokakuuta 1919 Minnesota – 7. huhtikuuta 2015 Helena, Montana) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko ja toisen maailmansodan veteraani. Hän eteni Montanan edustajainhuoneesta osavaltion varakuvernööriksi (1960–1962) ja sen jälkeen kuvernööriksi, jona hän toimi vuoteen 1969.

## Lähteet
Arbeitsdorf

**Arbeitsdorf** oli keskitysleiri Saksan Fallerslebenissä, joka on nykyisin osa Wolfsburgin kaupunkia. Leiri oli toiminnassa 8. huhtikuuta – 11. lokakuuta 1942.

Leiri aloitti toimintansa huhtikuussa 1942, kun vankeja Neuengammen keskitysleiristä saapuivat Arbeitsdorfiin rakentamaan kevytmetallivalimoa. Vangit työskentelivät Albert Speerin ja Ferdinand Porschen autotehtaassa, joka tuotti halpoja kansanautoja, Volkswageneita.

Arbeitsdorfista piti tulla mallileiri, ensimmäinen esimerkki siitä miten keskitysleirit voivat tuottaa halpaa työvoimaa teollisuudelle. Leiri ehti toimia vain kuusi kuukautta, ja siellä arvioidaan tuhotun ainakin 600 vankia.

## Lähteet
Paul Whiteman

**Paul Whiteman** (28. maaliskuuta 1890 Denver, Colorado – 29. joulukuuta 1967 Doylestown, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko ja orkesterinjohtaja.

## Elämä ja ura
Whiteman syntyi Denverissä Coloradon osavaltiossa. Hän muutti vuonna 1920 yhtyeineen New Yorkiin, jossa kokoonpano aloitti levytysuran Victorille. Yhtye sai toukokuussa 1928 uuden levytyssopimuksen Columbialta, mutta se palasi Victorille syyskuussa 1931.

Whiteman tilasi George Gershwinilta *[[Sininen rapsodia|Sinisen rapsodian]]* (1924). Hän meni vuonna 1931 naimisiin näyttelijä Margaret Livingstonin kanssa. 

Whitemanin yhtyeeseen kuului sen historian aikana lukuisia tulevia eturivin jazzmuusikoita, kuten Bix Beiderbecke, Frankie Trumbauer, Joe Venuti ja Eddie Lang. Whiteman kuoli Doylestownissa, Pennsylvaniassa 77 vuoden ikäisenä.

Whitemanin kappaletta *Jeepers Creepers* käytettiin vuonna 2001 saman nimisessä kauhuelokuvassa *[[Jeepers Creepers]]*. Samaisesta kappaleesta on tehty covereita, suomeksi nimellä ”Kissa vieköön”, jonka ovat levyttäneet ainakin Bruno Laakko ja Lepakot sekä M. A. Numminen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gourmandises

**Gourmandises** on Alizéen debyyttialbumi. Se julkaistiin vuoden 2000 lopussa Ranskassa ja muualla Euroopassa vuoden 2001 alussa. Albumin ensimmäinen single ”Moi Lolita” tuli heti suureksi hitiksi ympäri Eurooppaa. Albumin nimi ”Gourmandises” tarkoittaa suomeksi makeisia. Albumin musiikin on säveltänyt Laurent Boutonnat, ja sanoittanut Mylène Farmer.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Singlet
#"Moi Lolita"
#"L'Alizé"
#"Parler tout bas"
#"Gourmandises"
Puistopunatasku

**Puistopunatasku** (*Cossypha heuglini*) on afrikkalainen punataskujen sukuun kuuluva varpuslintu. Laji on nimetty Theodor von Heuglinin kunniaksi. Barbosa du Bocage antoi lajille nimen *Cossypha subrufescens* 1869. *Cossypha*-suvun nimesi Vigors 1825.

## Koko ja ulkonäkö
Höyhenpuku on ruosteenruskea alapuolelta kurkusta pyrstöön ja siniharmaa selästä ja siivistä. Pää on musta ja silmien yläpuolella on leveät, niskaan asti ulottuvat valkoiset juovat. Muistuttaa pensaspunataskua (*Cossypha semirufa*).

## Esiintyminen
Puistopunatasku elää lähes koko Saharan eteläpuolisessa Afrikassa aina Etelä-Afrikan koillisosiin saakka. Sen elinalueen laajuus on noin 6,1 miljoonaa neliökilometriä ja kanta on elinvoimainen.

## Elinympäristö
Trooppiset ja subtrooppiset kuivat metsät, ylängöt ja savanni.

## Lähteet
Ahasverus Fritsch

**Ahasverus Fritsch** (16. joulukuuta 1629 Mücheln – 24. elokuuta 1701 Rudolstadt, Thüringen) oli saksalainen lainoppinut ja virsirunoilija. Lainopillisten ja hengellisten kirjoitusten lisäksi hänet tunnettiin myös pienimuotoisten sävellysten tekijänä sekä yliopiston kanslerina Rudolfstadtissa.

## Elämänvaiheet
Hänen isänsä oli pormestari Andreas Fritsch ja hänen äitinsä Esther Fritsch (os. Hesse). Perheessä oli kahdeksan lasta. Lapsuutensa hän eli kolmekymmenvuotisen sodan melskeissä. Ahasveruksen ollessa vain kahden vuoden vanha perhe joutui pakenemaan Voigtlandiin kotikaupungin palon seurauksena. Lapsuudessaan hän joutui monesti rosvojen ja ryövärien sekä sotilaiden takia piileskelemään luolissa, kellareissa ja metsissä. Monesti hänet ryöstettiinkin päällysvaatteitaan myöten. 

Ollessaan neljäntoista hänen isänsä kuoli, mutta äiti piti huolta lapsistaan ja lähetti Ahasveruksenkin Hallessa sijaitsevaan lukioon, jossa poika ahersi kuusi vuotta kunnes kesällä 1650 pääsi Jenan yliopistoon lukemaan lakia J. Georg Adam Struven oppilaaksi. Köyhyys haittasi opintoja, mutta kaikesta huolimatta hän suoritti ensimmäisen yliopistotutkintonsa neljän vuoden opintojen jälkeen 1654.  Hänen toimi opettajana aatelisperheessä, ja työnsä avulla hän itsekin pääsi opintiellä eteenpäin ja suoritti 32-vuotiaana lainopillisen yliopistotutkinnon Jenan yliopistossa. 

Vuonna 1657 hänestä tuli nuoren kreivi Albert Anton von Schwarzburg-Rudolstadin yksityisopettaja. Aatelisperhe piti hänestä kovasti ja näin Ahasverus nousi arvostettuun asemaan.Hän oli kirjeenvaihdossa aikansa kuuluisimpien valtionmiesten ja teologien kanssa. Rudolstadissa hän tutustui kreivitär Ludämilie Elisabeth von Schwarzburg-Rudolstadtiin ja avusti tätä lukemalla ja arvostelemalla hänen virsitekstejään, sekä julkaisi Ludämilien serkun Emilien kanssa Ludämilien virret viisitoista vuotta tämän kuolemansa jälkeen kirjassa ”*Die Stimme der Freundin, das ist: Geistliche Lieder"*.

Vuonna 1663 hän avioitui Dorothea Marian kanssa ja he saivat neljä poikaa ja viisi tytärtä. Kaksi lapsista kuoli ennen isäänsä. Fritsch oli arvostettu valtiomies ja toimitti kaksi virsikokoelmaa ja kirjoitti myös niin juridisista kuin muunlaisistakin aiheista. Myöhemmin hänestä tuli yliopiston kansleri ja Rudolstadtin konsistorin puheenjohtaja. 

Johann Sebastian Bachin kantaatin BWV 123 virttä *“*Liebster Immanuel, Herzog der Frommen*”*  pidetään Fritschin kirjoittamana virtenä.

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsi 378 "Kaitse, Jeesus, paimen hyvä" on merkitty Sigmund von Birkenin kirjoittamaksi, mutta on myös arveltu, että sen olisikin kirjoittanut hänen aikalaisensa Ahasverus Fritsch.

## Lähteet
Loïc Leferme

**Loïc Leferme** (28. elokuuta 1970 – 11. huhtikuuta 2007) oli ranskalainen vapaasukeltaja ja maailmanennätysmies. Lokakuussa 2004 Leferme teki vapaasukelluksen maailmanennätyksen sukellettuaan 171 metrin syvyyteen ilman hengityslaitteita. Leferme sai surmansa 36-vuotiaana huhtikuussa 2007 harjoitussukelluksella Villefranche-sur-Merissä Nizzan lähistöllä.
Georgina Spelvin

**Georgina Spelvin** (s. 3. tammikuuta 1936) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on kuulunut aikuisviihdealan palkintoja jakavan XRCO:n kunniajäsengalleriaan vuodesta 1985. 

Spelvin aloitti uransa näyttämöllä (muun muassa *Guys and Dolls*), mutta siirtyi pornoon tutustuttuaan ohjaaja Gerard Damianoon. Tunnetuimpiin elokuviin kuuluu *The Devil in Miss Jones* (1973).

Teksasissa syntyneen Spelvinin oikea nimi on **Michelle Graham**. Kymmenien pornoelokuviensa ohella hän esiintyi lyhyesti *[[Poliisiopisto]]*-sarjan ensimmäisessä ja kolmannessa elokuvassa 1980-luvulla, joissa hän esitti sivuroolissa seksityöntekijää. 

Spelvin julkaisi omaelämäkertansa *The Devil Made Me Do It* vuonna 2008.

## Lähteet
Hoosianna

**Hoosianna** on alkujaan hepreankielinen huudahdus, joka varsinaisesti merkitsee ”oi auta” tai ”pelasta”, mutta jota jo varhain alettiin käyttää myös kuninkaille ja Jumalalle sekä erityisesti odotetulle Messiaalle osoitettuna riemu- ja ylistyshuutona. Vanhassa testamentissa sana esiintyy muun muassa psalmissa 118 (jae 25).

Kaikissa evankeliumeissa kerrotaan, että kun Jeesus saapui aasilla ratsastaen Jerusalemiin, kansanjoukko (tai Luukkaan mukaan hänen opetuslapsensa) ottivat hänet riemuiten vastaan ja huusivat hoosiannaa (Matt. 21:1–11, Mark. 11:1–10, Luuk. 19:29–38, Joh. 12:12–19). Tämä tapahtui kuitenkin vain muutamaa päivää ennen hänen ristiinnaulitsemistaan. Tapauksen muistoksi vietetään palmusunnuntaita.

Sana esiintyy yleisesti myös kristillisissä hymneissä ja virsissä, joista Suomessa tunnetuin on G. J. Voglerin säveltämä Hoosianna-hymni (virsi 1 nykyisessä virsikirjassa). Sana sisältyy muun muassa messuissa laulettavaan Sanctus-hymniin.

Hoosianna-hymnin laulaminen ensimmäisenä adventtisunnuntaina on vanha perinne Suomessa ja Ruotsissa. Hymnillä on ikää yli 200 vuotta.

Uskonnollisen perinteen ulkopuolella termiä ’hoosianna’ käytetään suomessa joissain puhekielisissä yhteyksissä metaforisesti verbin ’huutaa’ kanssa kuvaamaan suurta iloa, innostuneisuutta tai vahvaa kokemusta tai toimintaa, josta oletettavasti aiheutuu vastaavaa tunnetta tai tunteita.

## Aiheesta muualla
Cyril Collard

**Cyril Collard** (19. joulukuuta 1957 – 5. maaliskuuta 1993) oli ranskalainen kirjailija, elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä. Elokuvien lisäksi Collard ohjasi myös musiikkivideoita. Collard on tunnettu erityisesti biseksuaalisuutta käsittelevistä töistään. Hän oli itse biseksuaali ja maansa varhaisimpia avoimesti HIV-positiivisia kuuluisuuksia. Collard menehtyi AIDS-komplikaatioihin vain 35-vuotiaana.

Collard'n omaan elämään perustuva, erityisesti hänen biseksuaalisuuttaan, ihmissuhteitaan ja HIV-tartuntaansa käsittelevä elokuva *Villit yöt* (1992) oli menestys ja voitti neljä César-palkintoa. Collard ohjasi ja käsikirjoitti elokuvan sekä esiintyi sen pääosassa. Lisäksi hän sävelsi ja esitti elokuvan musiikkia.

## Bibliografia
* *Condamné amour* (1987)
* *Les Nuits fauves* (1989)
* *L'Ange sauvage* (1993)
* *L'Animal* (1984)

## Elokuvat
### Ohjaaja
* *Grand huit* (lyhytelokuva 1982)
* *Alger la blanche* (lyhytelokuva 1986)	
* *Les Nuits fauves* (1992)

### Käsikirjoittaja
* *Grand huit* (lyhytelokuva 1982)
* *Alger la blanche* (1986)	
* *Les Nuits fauves* (1992)
* *Raï* (1995)

### Näyttelijä
* *À nos amours* (1983)
* *Mariage blanc* (1986)	
* *Coté Nuit* (lyhytelokuva 1987)		
* *Les Raboteurs* (1988)

## Lähteet
*
Latvasta laho

**Latvasta laho** () on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka ohjasi Harold Ramis. Elokuvan pääosaa näytteli Chevy Chase ja muissa keskeisissä rooleissa esiintyivät Rodney Dangerfield ja Bill Murray.

*Latvasta laholle* tehtiin vuonna 1988 jatko-osa *[[Caddyshack II]]*.

Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi *Latvasta lahon* kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle. 

## Lähteet
Pirullinen kosto

**Pirullinen kosto** (*The Evil That Men Do*) on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut toiminta- ja jännityselokuva, jonka ohjasi J. Lee Thompson ja pääosaa esittää Charles Bronson.

## Juoni

Tohtori Clement Molloch on sadistinen kiduttaja, joka tunteettomasti muun muassa sulloo irtopäitä uhriensa vatsaan sekä pakottaa heidät syömään omaa ulostettaan. Molloch saa hupinsa näistä järjettömistä karmeuksistaan. Yksi Mollochin uhreista on eräs reportteri, jonka Molloch kiduttaa armotta hengiltä.

Entinen palkkamurhaaja Holland (Charles Bronson) viettää eläkepäiviä saarellansa, kunnes Hector Lomelin saapuu paikalle ja kertoo ystävänsä kuolemasta. Hector pyytää Hollandilta hoitaa Molloch, mutta hän kieltäytyy ottamasta työtään. Myöhemmin hän muuttaa mielensä ja lähtee Meksikon rajalle etsimään Mollochia. Hän saa myös mukaansa reportterin vaimon Rhianan.

## Näyttelijät

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Roope Lehtinen pitää *Pirullista kostoa* tavanomaisena Bronson-elokuvana, jossa tähti ei ole enää parhaassa vedossa. Hän antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.

## Lähteet
Johanna Suurpää

**Johanna Suurpää** (s. 6. maaliskuuta 1962 Helsinki) on oikeusministeriön demokratia- ja julkisoikeusosaston päällikkö . Hän toimi aiemmin Pakolaisneuvonnan lakimiehenä ja Turvapaikkalautakunnan sihteerinä, vähemmistövaltuutettuna 2007–2010. Sen jälkeen hän toimi ulkoministeriön ihmisoikeuspolitiikan yksikön päällikkönä, ja oikeusministeriön demokratia- ja kieliasioiden yksikön johtajana. Koulutukseltaan hän on oikeustieteen kandidaatti.  Hän on toiminut myös asiantuntijana Wienissä ja Tallinnassa maahanmuuttoasioissa.

Naistoimittajat ry myönsi Suurpäälle vuonna 1989 Vuoden kellokas -palkinnon huomion kiinnittämisestä pakolaiskysymykseen. Suurpää toimi vuonna 1990 Suomen Demokraattisten Lakimiesten puheenjohtajana.

Johanna Suurpään vanhemmat ovat Matti Suurpää ja Anna-Liisa Suurpää o.s. Kärki, äidinisä oli säveltäjä Toivo Kärki .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pirjo Pajunen: Siirtotyöläisiä vai uusia suomalaisia. Palkkatyöläinen 1/2009.
Keskiyön pako

**Keskiyön pako** (*Midnight Run*) on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Martin Brest ja pääosassa on Robert De Niro.

Elokuva kertoo entisestä poliisista, Jack Walshista joka toimii nykyään palkkionmetsästäjänä. Jack on saanut uuden keikan johon sisältyy käyminen New Yorkissa, josta Jackin pitää hakea mafialta rahaa huijanneen Jonathan "Duke" Mardukas. Jackin pitää viedä Jonathan Los Angelesiin, ennen kuin mafian tappajat saavat heidät kiinni. Hommaa vaikeuttaa Jackin ja Duken jatkuvat erimielisyydet ja FBI-agentti, joka jahtaa kanssa Dukea saadakseen hänet avaintodistajaksi erään mafiapomon kiinni ottamiseen.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Asko Alanen luonnehti elokuvaa hulvattoman yllätykselliseksi ja tiheätempoiseksi ja antoi sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.

## Lähteet
Paul Neumann

**Paul Neumann** (13. kesäkuuta 1875 Wien – 9. helmikuuta 1932 Wien) oli itävaltalainen juutalainen uimari, joka osallistui vuoden 1896 kesäolympialaisiin voittaen kultaa 500 metrin vapaauinnissa. Hänestä tuli samalla ensimmäinen itävaltalainen olympiavoittaja ikinä.

Neumann osallistui kyseisissä olympialaisissa 500 ja 1200 metrin vapaauintikilpailuihin. Hän voitti 500 metrin vapaauinnin aikaan 8.12,6, mutta koska 1200 metrin vapaauinti pidettiin välittömästi 500 metrin vapaauinnin jälkeen ei Neumann ehtinyt levätä tarpeeksi seuraavaa uintisuoritusta varten. Lopulta Neumann keskeytti 1200 metrin vapaauinnin.

Neumannin uran muita kohokohtia ovat olleet muun muassa Itävallan jokiuintimestaruus vuonna 1892 ja Itävallan mestaruus 510 metrin vapaauinnissa vuonna 1894

Vuonna 1897 Neumann teki maailmanennätykset 2, 3, 4 ja 5 mailin uinneissa.

Hänet on valittu myös kansainväliseen uinnin hall of fameen ja kansainväliseen juutalaisten urheilijoiden hall of fameen.

## Lähteet
Vaaliruhtinas

**Vaaliruhtinas** (, ) oli eräiden kirkollisten tai maallisten ruhtinaiden nimitys Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa. Heidän asemansa määriteltiin kultaisessa bullassa vuonna 1356. Tuolloin vaaliruhtinaita oli seitsemän.

Vaaliruhtinaiden tehtävänä oli valita keisari. Keisarin vaalista käytettiin nimitystä *[[Kur]]*, ja se suoritettiin äänestämällä siten, että keisariehdokkaan tuli saada kahden äänen enemmistö. Vaaliruhtinailla oli laajat etuoikeudet, kuten alueidensa suvereniteetti (*Landeshoheit*), minkä ansiosta he olivat käytännöllisesti katsoen itsenäisiä suhteessa keisariin.

## Vaaliruhtinaat
Alun perin vaaliruhtinaita olivat:
* Mainzin arkkipiispa, Germanian arkkikansleri
* Trierin arkkipiispa, Gallian arkkikansleri
* Kölnin arkkipiispa, Italian arkkikansleri
* Böömin kuningas
* Kurpfalzin kreivi, joka oli virkaatekevä keisari niissä alueissa missä vallitsi saalilainen laki, kun istuimella ei ollut hallitsijaa
* Saksin herttua, joka oli virkaatekevä keisari niillä alueilla, missä vallitsi Saksin laki, kun istuimella ei ollut hallitsijaa
* Brandenburgin rajakreivi.

1600-luvulla vaaliruhtinaiksi valittiin myös:
* Baijerin herttua vuodesta 1623 lähtien, mutta tämä vaalioikeus yhdistettiin 1700-luvun lopulla Kurpfalzin kreivin vaalioikeuteen, kun herttuaksi ja kreiviksi tuli sama henkilö, sekä
* Braunschweig-Lüneburgin herttua vuodesta 1692 lähtien.

Napoléon Bonaparten aikana vuonna 1803 vaaliruhtinasjärjestelmää uudistettiin merkittävästi. Kaksi hengellistä kirkkoruhtinasta, Trierin ja Kölnin arkkipiispat, menettivät asemansa vaaliruhtinaina. Samalla nimitettiin uusia vaaliruhtinaita. Kahden vuoden päästä tehtiin vielä yksi muutos vaalioikeuksiin. Vaaliruhtinaiden joukkoon kuuluivat nyt myös:
* Regensburgin arkkipiispa vuodesta 1803
* Salzburgin arkkipiispa vuosina 1803–1805
* Würzburgin piispa vuodesta 1805
* Württembergin herttua vuodesta 1803
* Badenin maakreivi vuodesta 1803 ja
* Hessen-Kasselin maakreivi vuodesta 1803.

Vaaliruhtinaiden tehtävä päättyi vuonna 1806. Vain Hessen-Kasselin maakreivi käytti vaaliruhtinaan arvonimeä vuoteen 1866 saakka.

## Aiheesta muualla

* Katkelma kultaisesta bullasta
Sivasin maakunta

**Sivasin maakunta** () on maakunta Turkissa. Sen pääkaupunki on Sivas. Maakunnan asukasluku on 618&nbsp;617 (2015). Pinta-alaa sillä on 28&nbsp;164 neliökilometriä (2014), ja se on Turkin toiseksi laajin maakunta.

## Piirikunnat

Maakunta on jaettu 17 piirikuntaan. 

* Akıncılar
* Altınyayla
* Divriği
* Doğanşar
* Gemerek
* Gölova
* Gürün
* Hafik
* İmranlı

* Kangal
* Koyulhisar
* Merkez
* Şarkışla
* Suşehri
* Ulaş
* Yıldızeli
* Zara



## Lähteet

### Aiheesta muualla
Josef Černý

**Josef Černý** (18. lokakuuta 1939 Rožmitál, Böömin-Määrin protektoraatti – 24. heinäkuuta 2025) oli tšekkiläinen jääkiekkoilija ja valmentaja. Hän pelasi 210 maaottelua Tšekkoslovakian jääkiekkomaajoukkueessa 1960- ja 1970-luvuilla. 

Černý pelasi ZKL Brno -jääkiekkoseurassa. Černý voitti Tšekkoslovakian mestaruuden 1960 ja 1966, voitti myös Euroopan seurajoukkueiden mestaruuden 1966 ja 1968. Hän saavutti olympiapronssia 1964 talviolympialaisissa, olympiahopeaa 1968 talviolympialaisissa ja olympiapronssia 1972 talviolympialaisissa. 

Kaudella 1978–1979 Černý valmensi pelaaja-valmentajana itävaltalaisseura Atse Grazia.
Černý valittiin kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n Hall of Fameen 2007.

## Lähteet
European Renewable Energy Council

**The European Renewable Energy Council (EREC)** on  Euroopan uusiutuvan energiaan liittyvän teollisuuden, kaupan ja tutkimuksen kattojärjestö, joka perustettiin vuonna 2000.  ERECin toimisto sijaitsee Brysselissä.

Järjestön pitää tehtävänään:
* toimia  uusiutuvan energian eurooppalaisen teollisuuden ja tutkimuksen edunvalvojana,
* toimia keskustelufoorumina, 
* vaikuttaa poliittisiin päättäjiin paikalliselta känsainväliselle tasolle, ja
* edistää eurooppalaista uusiutuvan energian teknologiaa, tuotteita ja palveluja maailmanmarkkinoilla.

Järjestön jäsenyhdistyksiin kuuluvien yritysten vuosittainen liikevaihto on yhteensä 45 miljardia euroa, ja henkilöstömäärä yli 450&nbsp;000 työntekijää..

## Jäsenyhdistyksiä ja -liittoja

* European Biomass Association
* European Geothermal Energy Council
* European Photovoltaic Industry Association
* European Small Hydropower Association
* European Solar Thermal Industry Federation
* European Biomass Industry Association
* European Wind Energy Association
* European Renewable Energy Research Agency
* European Bioethanol Fuel Association 
* European Renewable Energies Federation 
* European Ocean Energy Association

## Julkaisuja
* Renewable Energy Technology Roadmap up to 2020  EREC, 24 s., 1/2007
* Renewable heating EREC, 1/2007 
* EREC’s Position on the Framework Directive for Renewable Energy Sources  1.10.2007 

## Lähteet
Marzio Bruseghin

**Marzio Bruseghin** (s. 15. kesäkuuta 1974 Conegliano, Treviso) on italialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1997–2012. 

Bruseghin voitti Italian maantieaika-ajomestaruuden vuonna 2006. Italian ympäriajossa hän voitti ylämäkeen ajetun aika-ajoetapin 2007 sekä osittain mäkisessä maastossa ajetun aika-ajo-osuuden 2008. Hän ajoi vuonna 2008 kaikki kolme suurta ympäriajoa maaliin. Italian ympäriajossa hän oli kolmas, Ranskan ympäriajossa 27. ja Espanjan ympäriajossa kymmenes.

## Saavutuksia
*Maantieaika-ajon MM-kilpailu: 2004 kuudes, 2005 14.
*Italian ympäriajo:
**2001 kokonaiskilpailun 16.
**2003 toinen etapilla 21 (aika-ajo)
**2005 kokonaiskilpailun yhdeksäs, toinen etapilla 5
**2006 toinen etapilla 18
**2007 kokonaiskilpailun kahdeksas, voitto etapilla 13 (aika-ajo)
**2008 kokonaiskilpailun kolmas, voitto etapilla 10 (aika-ajo)
**2009 kokonaiskilpailun kymmenes
**2012 kokonaiskilpailun 17.
*Ranskan ympäriajo: 2006 kokonaiskilpailun 20.
*Espanjan ympäriajo: 
**2008 kokonaiskilpailun kymmenes
**2010 kokonaiskilpailun 20. 
**2011 kokonaiskilpailun 14., toinen etapilla 19
*Saksan ympäriajo: 2006 kokonaiskilpailun kuudes
*Lombardian ympäriajo: 2004 kuudes
*Giro del Trentino: 2003 mäkikilpailun voitto
*Italian maantieaika-ajomestari: 2006

## Lähteet
*Marzio Bruseghin Trap&ndash;Friis-tietokannassa 
*Marzio Bruseghin cyclingarchives.com-tietokannassa 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
Embrace

**Embrace** on englantilainen kitararockbändi Brighousesta ja Bradfordista West Yorkshiresta. Tähän päivään mennessä he ovat julkaisseet viisi studioalbumia, yhden singlealbumin ja yhden b-side- kokoelman. Yhtyeeseen kuuluu veljekset Danny McNamara (laulaja) ja Richard McNamara (kitaristi) sekä basisti Steve Firth, kosketinsoittaja Mickey Dale ja rumpali Mike Heaton. Yhtyeen tuorein studioalbumi, How to Be a Person Like Other People, julkaistiin 26. elokuuta 2022.

## Diskografia
### Studioalbumit
* The Good Will Out (1998)
* Drawn from Memory (2000)
* If You've Never Been (2001)
* Out of Nothing (2004)
* This New Day (2006)
* Embrace (2014)
* Love Is a Basic Need (2018)
* How to Be a Person Like Other People (2022)

### Kokoelmat
* Fireworks: The Singles 1997-2002 (2002)
* Dry Kids: B-Sides 1997-2005 (2005)
* The Essental (2007)

### EP:t
* Fireworks (1997)
* One Big Family (1997)
* All You Good Good People (1997)
* The Good Will Out (1998)
* The Abbey Road Sessions (1999)
* Refugees (2014)

### Singlet
* All You Good good People (1997)
* Come Back to What You Know (1998)
* My Weakness is None Your Bussiness (1998)
* Hooligan (1999)
* You're Not Alone (2000)
* Save Me (2000)
* I Wouldn't Wanna Happen to You (2000)
* Wonder (2001)
* Make it Last (2001)
* Gravity (2004)
* Ashes (2004)
* Looking As You Are (2005)
* A Glorius Day (2005)
* Nature's Law (2006)
* World at Your Feet (2006)
* Target (2006)
* I Can't Come Down (2006)
* Follow You Home (2014)
* I Run (2014)
* In the End (2014)
Dean Whitehead

**Dean Whitehead** (s. 21. tammikuuta 1982 Abingdon, Englanti) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Hänen pelaajauransa aikana edustamiaan seuroja olivat muun muassa Sunderland AFC ja Stoke City FC. Nykyään Whitehead toimii apuvalmentajana Blackburn Roversissa.

## Ura pelaajana

### Oxford United
Whitehead aloitti uransa Abingdon Townin juniorijoukkueessa ennen siirtymistään Oxford Unitediin. Viiden Oxford-kauden jälkeen Whitehead siirtyi Sunderlandiin vapaalla siirrolla. Myöhemmin FA määräsi Sunderlandin maksamaan 150&nbsp;000 puntaa Oxfordille.

### Sunderland
Whiteheadista tuli nopeasti edustusjoukkueen avainpelaaja ja hän oli johdattamassa *Black Catsit* mestaruussarjan voittoon kaudella 2004–05. Kauden päätteeksi pelaajat valitsivat hänet kauden parhaaksi.

Seuraavalla kaudella (2005/06) Whitehead solmi Sunderlandin kanssa kolmen vuoden jatkosopimuksen. Sunderlandin osalta kausi oli epäonnistunut ja se putosi takaisin Championshipiin. Whiteheaden valioliigakaudesta parhaiten muistetaan hänen upea vapaapotkumaalinsa n. 27 metristä ohi Englannin maajoukkueen ja Tottenhamin maalivahdin Paul Robinsonin.

Championship -kauden 2006–07 aikana Whiteheadesta tuli joukkueen kapteeni, kun hän korvasi tehtävässä Burnleyyn siirtyneen Steven Caldwell'n. Kauden päätteeksi Sunderland nousi Valioliigaan.

Kausi 2007/08 alkoi hyvin ja Sunderland voitti ennakkosuosikki Tottenhamin 1–0. Onni ei ollut Whiteheaden puolella ja alkukauden Wigan -ottelussa saama vamma pitää keskikenttäpelaajan poissa pelikentiltä puolen vuoden ajan.

### Stoke City

Whitehed allekirjoitti neljän vuoden sopimuksen Stoke Cityn kanssa 24. heinäkuuta 2009. Hän teki Stoke City debyyttinsä 15 elokuuta 2009 ottelussa Burnleyta vastaan. Whitehedin hitaasti alkanut ura Stokessa on kääntynyt nousuun ja hän on saanut kiitosta valmentaja Tony Pulisilta.

## Ura valmentajana
Kahden vuosikymmenen mittaisen pelaajauran päätyttyä kesällä 2018 Dean Whitehead siirtyi valmennustehtäviin. Hän suoritti UEFA A -valmentajalisenssin ja liittyi Huddersfield Townin valmennustiimiin David Wagnerin avuksi, johtaen samalla seuran alle 17-vuotiaiden akatemiaryhmää.

Marraskuussa 2019 Whitehead jätti Huddersfieldin liittyäkseen Sam Rickettsin valmennusryhmään Shrewsbury Townin edustusjoukkueen valmentajaksi.

Kaudella 2021–22 hän toimi Port Valen valmentajana ja auttoi joukkuetta nousemaan Ykkösliigasta Mestaruussarjaan. Heinäkuussa 2022 Whitehead tarttui tilaisuuteen työskennellä yhdessä Euroopan merkittävimmistä sarjoista, kun hän siirtyi Turkin suurseura Beşiktaşin valmennustiimiin. 

Marraskuussa 2022 Whitehead nimitettiin Cardiff Cityn edustusjoukkueen valmentajaksi, kun seurassa toimi väliaikaisena päävalmentajana Mark Hudson. Tammikuussa 2023 Hudsonin erottamisen jälkeen, Whitehead otti tilapäisesti vastuulleen Cardiffin edustusjoukkueen päävalmentajuuden.

Helmikuussa 2025 Whitehead jatkoi valmennusuraansa liittymällä Blackburn Roversin valmennusryhmään apuvalmentajaksi, jossa Valérien Ismaël oli juuri aloittanut pestinsä päävalmentajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Profiili soccerbase.comissa 
*Profiili Sunderlandin sivuilla
Let It Roll: Rocks & Rarities

__NOTOC__
**Let It Roll: Rocks & Rarities** on vuonna 2004 julkaistu Albert Järvisen kokoelmalevy.

## Kappaleet

### CD 1
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### CD 2
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Vähemmistökieli

**Vähemmistökieli** tarkoittaa yleisesti kieltä, joka ei ole jonkin valtion valtakieli. Vähemmistökieli voidaan määritellä myös tiukemmin.

Euroopan neuvostossa on tehty alueellisia kieliä ja vähemmistökieliä koskeva eurooppalainen peruskirja. Se on kansainvälinen sopimus, jonka monet Euroopan neuvoston jäsenmaat ovat allekirjoittaneet ja jota Euroopan neuvosto valvoo. Peruskirjan määritelmän mukaan vähemmistökieliä ovat kielet, ”joita osa jonkin valtion väestöstä perinteisesti käyttää, mutta jotka eivät ole kyseisen valtion virallisten kielten murteita, maahanmuuttajien kieliä eivätkä keinotekoisia kieliä”.  Tällaisia kieliä ovat esimerkiksi baski Espanjassa ja unkari Romaniassa.

Vähemmistökielillä on hyvin erilaisia asemia eri yhteiskunnissa, ja niiden puhujamäärät vaihtelevat miljoonista muutamiin kymmeniin. Jos kielen puhujien määrä on kovin pieni, kieli muuttuu uhanalaiseksi ja lopulta katoaa kokonaan nuorempien sukupolvien siirtyessä käyttämään pelkästään valtaväestön kieltä. Useissa maissa vähemmistökielten asemaa pyritään tukemaan esimerkiksi lainsäädännöllä, joka takaa palveluiden saamisen kyseisillä kielillä.

## Katso myös
* Kansalliskieli
*Alueellisia kieliä tai vähemmistökieliä koskeva eurooppalainen peruskirja

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Greatest hits (Monkees)

**The Monkees Greatest Hits** on vuonna 1995 julkaistu The Monkees-yhtyeen kokoelmalevy.

## Kappaleet
# (Theme From) The Monkees (2:21)
# Last Train To Clarksville (2:46)
# I Wanna Be Free (2:27)
# I'm A Believer (2:47)
# (I'm Not Your) Steppin' Stone (Single Version) (2:23)
# Mary, Mary (2:17)
# A Little Bit Me, A Little Bit You (2:51)
# The Girl I Knew Somewhere (2:35)
# Randy Scouse Git (2:36)
# Pleasant Valley Sunday (Single Version) (3:11)
# Words (Single Version) (2:52)
# Daydream Believer (3:01)
# Goin' Down (4:25)
# Valleri (2:21)
# D.W. Washburn (2:51)
# It's Nice To Be With You (2:54)
# Porpoise Song (Theme From 'Head') (Single Version) (4:13)
# Listen To The Band (Single Version) (2:34)
# That Was Then, This Is Now (Micky Dolenz And Peter Tork) (4:04)
# Heart & Soul (3:44)
Silvia Pinal

**Silvia Pinal Hidalgo** (12. syyskuuta 1931 – 28. marraskuuta 2024) oli meksikolainen näyttelijä, joka esiintyi useissa Luis Buñuelin elokuvissa, kuten *Viridianassa* (1961) ja *El ángel exterminadorissa* (1962). Hän näytteli myös telenoveloissa ja loi toissijaisen uran politiikassa.

## Lähteet
Frank Neal

**Frank Neal** (s. 30. lokakuuta 1954 Toronto, Ontario) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja.

Neal pelasi SM-liigassa kolme kautta edustaen Reipas Lahtea ja HIFK:ta. Lahdessa pelatessaan Neal tuli valituksi SM-liigan All Stars -kentälliseen kaudella 1978–1979, ensimmäisenä ulkomaalaisena SM-liigan historiassa. Seuraavat kaksi kautta Neal pelasi HIFK:n joukkueessa, jossa hän oli yksi avainpelaajista joukkueen voittaessa Suomen mestaruuden kaudella 1979–1980. HIFK:sta Neal siirtyi pelaamaan Ruotsin Elitserieniin Färjestadin joukkueeseen, jossa hän ei kuitenkaan päässyt samalle tasolle, kuin SM-liigassa.

Neal oli puolustajaksi pienikokoinen, vain 168 cm. Siitä huolimatta hänet muistetaan kovana taistelijana, joka osasi tehdä pisteitä (kaudella 1979–1980 33 ottelua, joissa 39 pistettä).

Vuodesta 2011 lähtien Neal on toiminut NHL-seura Minnesota Wildin pelaajatarkkailijana.

## Aiheesta muualla
*
Sendhil Ramamurthy

**Sendhil Amithab Ramamurthy** (s. 17. toukokuuta 1974 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on intialaiset sukujuuret.

Ramamurthy on näytellyt Mohinder Sureshin roolia televisiosarjassa *[[Heroes (televisiosarja)|Heroes]]* ja muun muassa elokuvissa *[[My Sexiest Mistake]]*, *[[Little India]]* ja *[[Thanks to Gravity]]* sekä vieraillut televisiosarjoissa *[[Greyn anatomia]]* ja *[[Sairaalaelämää]]*. 

Hän on ollut vuodesta 1999 naimisissa Olga Sosnovskan kanssa. Pariskunnalla on yksi lapsi. 

## Elokuvat
*In the Beginning (2000, TV)
*Little India (2001)
*Death, Deceit & Destiny Aboard the Orient Express (2001)
*My Sexiest Mistake (2004, TV)
*Thanks to Gravity (2006)
*Blind Dating (2006)

## Aiheesta muualla
*
Wallingford Riegger

**Wallingford Constantine Riegger** (29. huhtikuuta 1885 – 2. huhtikuuta 1961) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän käytti monissa töissään Schönbergin 12-säveljärjestelmää.

Rieggerin oma soitin oli sello. Hän opiskeli Yhdysvaltain lisäksi Saksassa ja opetti itse myöhemmin muun muassa Draken yliopistossa ja Ithaca Collegessa. 

Riegger kuoli erikoisen onnettomuuden seurauksena New Yorkissa vuonna 1961: hän sotkeutui kahden tappelevan koiran talutushihnoihin, kaatui, löi päänsä ja menehtyi saamiinsa vammoihin.
Poppa Joe

**Poppa Joe** on brittiläisen Sweet-yhtyeen kappale ja single, joka julkaistiin alkuvuodesta 1972. Kuten yhtyeen kaikki vuosien 1971–1972 singlejen a-puolet, myös ”Poppa Joe” on Nicky Chinnin ja Mike Chapmanin säveltämä. Kappale on 1970-luvun purukumipoppia, josta löytyy myös vaikutteita karibialaisesta musiikista. Kuten yhtyeen kaikkien viiden ensimmäisen RCA Recordsin julkaiseman singlen kohdalla, Sweet ei soita a-puolella itse, vaan musiikista vastaavat studiomuusikot.

”Poppa Joe” nousi listaykköseksi ainakin kahdeksassa maassa, mukaan lukien Suomessa. Britanniassa ”Poppa Joe” oli korkeimmillaan listan sijalla 11.  

Singlen b-puoli on yhtyeen esikoisalbumille sisältyvä ”Jeanie”, joka puolestaan oli yhtyeen jäsenten itse tekemä ja soittama. Siitä mahdollisesti suunniteltiin jopa a-puolta, koska siitä kuvattiin ”Poppa Joen” tavoin promovideo. Singlen kummatkin kappaleet julkaistiin myöhemmin samana vuonna myös kokoelmalevyllä *[[The Sweet’s Biggest Hits]]*.

Eddy julkaisi ”Poppa Joesta” suomenkielisen version ”Pappa Joe”. Sanat teki Vexi Salmi salanimellä Leo Länsi.

## Kappaleet
**A-puoli**
#
**B-puoli**
#

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Promovideo yhtyeen virallisella YouTube-kanavalla
Tom Walkinshaw

**Tom Walkinshaw** (14. elokuuta 1946 Midlothian, Skotlanti Iso-Britannia – 12. joulukuuta 2010 Oxfordshire, Skotlanti Iso-Britannia) oli skotlantilainen kilpa-autoilija, Formula 1 -tallipäällikkö ja Tom Walkinshaw Racing -yhtiön perustaja. Hän omisti myös Englannissa rugbyä pelaavan Gloucester Rugby -joukkueen.

Walkinshaw kuoli syöpään 12. joulukuuta 2010 64-vuotiaana.

## Ura moottoriurheilussa alkaa

Walkinshaw perusti vuonna 1975 Tom Walkinshaw Racingin (TWR), joka suunnitteli sekä rakensi kilpa- ja ralliautoja muun muassa Rover- ja Porsche-merkeillä. Sen autoilla kilpailtiin eri autoilusarjoissa, välillä hyvälläkin menestyksellä, muun muassa voittamalla Le Mansin 24 tunnin ajon neljästi (vuosina 1988 ja 1990 Jaguar-yhteistyössä ja vuosina 1996–97 Porsche-yhteistyössä).

Formula 1 -ympyröihin Walkinshaw pääsi kun hänet palkattiin Benettonin F1-talliin vastaavaksi suunnittelijaksi vuonna 1992. Kaudella 1994 Michael Schumacher voitti tallin autolla ensimmäisen mestaruutensa, ja samana vuonna Walkinshaw joutui selvittelyn kohteeksi kun tallin autoista löytyi muun muassa kiellettyä elektroniikkaa. Rangaistuksia ei kuitenkaan tullut, koska FIA ei pystynyt todistamaan että autot olisivat olleet sääntöjenvastaisia itse kilpailutapahtumissa.

Vuonna 1995 Walkinshaw osti puolet Ligierin F1-tallista Benettonin tallipäällikkö Flavio Briatorelta. Walkinshaw olisi halunnut hankkia tallin kokonaan omistukseensa, mutta se ei onnistunut, joten kaupat peruttiin. Niinpä hän hankki Arrowsin F1-tallin ja ryhtyi samalla tallipäälliköksi. Kaudella 1997 Walkinshaw onnistui saamaan talliinsa edellisen kauden mestarin Damon Hillin, vaikka tallin kilpailukykyyn ei uskottu. Talli saavutti kauden aikana yhdeksän pistettä ja sijoittui valmistajien sarjassa kahdeksanneksi. Paras sijoitus oli Hillin ajama kakkossija Unkarin GP:ssa, jonka oli lähellä voittaa ennen kytkinongelmia.

## Maksumieheksi

TWR Group työllisti vuonna 1997 1500 henkeä Britanniassa, Ruotsissa, Australiassa ja Yhdysvalloissa. Se joutui kuitenkin selvitystilaan vuonna 2002 kun Walkinshaw'n F1-tallilla oli suuria talousvaikeuksia. Walkinshaw muun muassa maksoi itse omista rahoistaan noin viisi miljoonaa euroa, jotta sai tallin moottorivelat maksettua Cosworthille ja autot radalle Silverstonessa. Lopulta Saksan GP kolme viikkoa myöhemmin jäi tallin viimeiseksi, vaikka kaudesta oli vielä viisi osakilpailua ajamatta. Tallin kaatumisen jälkeen varoja perittiin Walkinshaw'lta henkilökohtaisesti ja lopulta myös TWR-yhtiö joutui lopettamaan toimintansa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Grandprix.com