open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Saksan XIX armeijakunta

**Saksan XIX armeijakunta** () oli Saksan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa.

## Perustaminen
Wehrkreis XVII perusti armeijakunnan esikunnan () 1. heinäkuuta 1939 Wienissä. Armeijakunta muuttui motorisoiduksi, kun siihen liitettiin 2. ja 4. panssaridivisioona.

## Osallistuminen sotatoimiin
Armeijakunta liitettiin syyskuussa 1939 Pohjoisen armeijaryhmän 4. armeijaan ja se keskitettiin Länsi-Preussiin. Armeijakunta hyökkäsi armeijan osana Puolaan. Operaation päätyttyä armeijakunta siirrettiin marraskuussa armeijaryhmä A:han Eifeliin, jossa se oli aluksi armeijaryhmän reservinä. Armeijakunta liitettiin 12. armeijaan joulukuussa.

Saksan 12. armeijan mukana se hyökkäsi Luxemburgin ja Belgian kautta Ranskaan, jolloin se muodosti ryhmä Guderianin. Armeijakunta siirrettiin heinäkuussa maavoimien esikunnan alaiseen 18. armeijaan ja se siirrettiin Berliiniin.

Armeijakunta lakkautettiin 16. marraskuuta 1940, jolloin siitä muodostettiin 2. panssariryhmän esikunta.

## Komentajat
Armeijakunnan komentajana oli perustamisesta lakkauttamiseen kenraalieversti Heinz Guderian. Esikuntapäälliköinä olivat kenraalimajuri Walther Nehring ja 25. lokakuuta 1940 jälkeen everstiluutnantti Kurt von Libenstein.

## Kokoonpano 15. toukokuuta 1940
*1. panssaridivisioona
*2. panssaridivisioona
*10. panssaridivisioona
*Jalkaväkirykmentti Großdeutschland
*Raskas tykistöpatteristo 616
*II/tykistörykmentti 45
*1./panssarintorjuntapataljoona 8
*pioneeripataljoona 505
*pioneeripataljoona 70
*armeijakunnan viestipataljoona 80

## Lähteet
We Can’t Stop

**"We Can’t Stop"** on yhdysvaltalaisen laulaja-näyttelijä Miley Cyrusin kappale sekä ensimmäinen single hänen neljänneltä studioalbumiltaan *[[Bangerz]]*. Kappale julkaistiin 3. kesäkuuta 2013 ja levy-yhtiönä toimi ensimmäisen kerran RCA Records. Singlen kirjoittivat Mike L. Williams II, Pierre Ramon Slaughter, Timothy Thomas ja Theron Thomas (joka tunnetaan nimellä Rock City), Cyrus, Douglas Davis ja Ricky Walters. Singlen tuottivat Williams II ja Mike Will Made-It. Tyyliltään kappale on poppia, R&B:tä ja tanssimusiikkia. Kappaleen sanat puhuvat pääasiassa kotijuhlista.

*[[Bangerz]]* on Cyrusin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 2013. Vaikka Cyrusin alkuperäinen suunnitelma oli pitää taukoa musiikista, hän alkoi suunnittelemaan kyseistä albumia vuonna 2012. Albumin työstäminen jatkui vuoteen 2013, jonka aikana Cyrus jätti entisen levy-yhtiönsä Hollywood Recordsin ja siirtyi RCA Recordsiin.

Single ylsi sijalle kaksi Billboard Hot 100 -listalla. Cyrus on esittänyt kappaleen livenä useaan otteeseen ja media on antanut paljon kritiikkiä Cyrusin vieläkin radikaalimpaan suuntaan menneestä lavashow’sta ja asukokonaisuuksista. Singleä seuraa albumilta samana vuonna julkaistu ”Wrecking Ball”.
Vilsmeier–Haack-reaktio

**Vilsmeier–Haack-reaktio** eli **Vilsmeier-reaktio** on elektrofiilisiin aromaattisiin substituutioihin kuuluva reaktio, jolla elektronirikkaista aromaattisista yhdisteistä voidaan valmistaa aromaattisia aldehydejä tai ketoneja. Reaktiossa disubstituoitu amidi reagoi fosforyylikloridin ja elektronirikkaan aromaattisen yhdisteen kanssa. Reaktio on saanut nimensä kehittäjiensä Anton Vilsmeierin ja Albrecht Haackin mukaan.
:

## Reagenssit ja reaktiomekanismi
Vilsmeier–Haack-reaktio tapahtuu parhaiten elektronirikkaille aromaattisile yhdisteille, kuten aromaattisille amiineille, fenoleille, atsuleenijohdannaisille ja ferroseenijohdannaisille sekä elektronirikkaille heteroaromaatisille yhdisteille kuten pyraaneille, furaaneille ja indoleille.  Amidina reaktiossa käytetään tyypillisesti joko dimetyyliformamidia tai N-metyyliformanilidia, mutta myös jotain muuta dialkyyli- tai diaryyliamidia voidaan käyttää. Fosforyylikloridin sijasta reaktiossa voidaan käyttää oksalyylikloridia, fosgeenia tai trifluorimetaanisulfonihappoanhydridiä käytettäessä reaktio tapahtuu myös vähemmän reaktiivisille aromaattisille yhdisteille, kuten fenantreenille tai naftaleenille.

Vilsmeier–Haack-reaktion ensimmäisessä vaiheessa fosforyylikloridi reagoi disubstituoidun amidin kanssa muodostaen kloori-iminiumkationin, joka elektrofiilisena reagoi nukleofiilisen aromaattisen renkaan kanssa elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla. Muodostuvasta tuotteesta eliminoituu kloridi-ioni ja muodostuva epästabiili iminiumioni hydrolysoituu aromaattiseksi aldehydiksi tai ketoniksi.
:

## Lähteet
Turvapuhelin

**Turvapuhelin** tai **turvaranneke** on matkapuhelinranneke, jonka avulla seniori, yksin työskentelevä tai äkillistä ulkopuolista apua tarvitseva henkilö voi soittaa joko suoraan tai välillisesti kaiutinpuhelun, vastata puheluihin ja mahdollisesti seurata sijaintiaan ja terveydentilaansa ja jakaa tietoja muille. Turvarannekkeessa saattaa olla joko sisäänrakennettu tai erillinen matkapuhelin, joka on kuitenkin yhteydessä rannekkeeseen. Turvarannekkeen avulla tehty välillinen soitto tapahtuu painamalla rannekkeessa olevaa kutsupainiketta, jolloin ranneke lähettää yhteydessä olevaan matkapuhelimeen käskyn soittaa ja lähettää tekstiviesti ennalta määriteltyyn numeroon. Markkinoilta on myös senioripuhelimia, joiden mukana toimitetaan turvaranneketyylinen kutsupainike. Toimiakseen turvapuhelin vaatii SIM-kortin ja matkapuhelinliittymän.

## Ominaisuudet
Turvapuhelimen suunnittelun päätavoite on mahdollisuus soittaa hätätilanteessa läheiselle. Turvapuhelimen virrankulutusta optimoidaan rajoittamalla mittauksia, jotta akkua säästyy hätäpuhelua varten. Turvapuhelimen akku kestää tyypillisesti 2–3 päivää. Mikäli käyttäjä unohtaa ladata akkua säännöllisesti, turvapuhelin lähettää tekstiviestinä varoituksen akun alhaisesta (10&nbsp;%) varaustilasta. Tekstiviesti toimii myös herätteenä läheiselle, mikäli akkua ei ole ladattu pariin päivään niin seniorin arkirutiinit poikkeavat normaalista.

Kaikki turvapuhelin- ja turvarannekelaitteet soveltuvat kaiutinpuhelun soittoon ennalta määriteltyihin numeroihin. Turvapuhelimet lähettävät lisäksi vakiomuotoisen apukutsun SMS-tekstiviestinä ja/tai sovelluksen Push-viestinä ennalta määriteltyihin numeroihin. Apupyyntöviesti sisältää tavallisesti myös turvapuhelimen viimeisimmän GPS-paikannustiedon karttapalveluun vievänä linkkinä. Turvapuhelimeen voivat myös muut ihmiset soittaa, ja käyttäjä voi vastata puheluihin. Saapuvat puhelut voi estää numeroista, jotka eivät ole sen puhelinluettelossa tai SOS-numerolistalla.

Lisäksi turvapuhelimissa saattaa olla samoja ominaisuuksia kuin aktiivisuusrannekkeissa, kuten askelmittari, syke- ja verenpainemittaus sekä unenlaadun seuranta. Niissä saattaa myös olla paikannusominaisuus GPS-, LBS- ja WiFi-verkkoihin perustuvien sijaintitietojen perusteella ja aluerajavalvonta, joka hälyttää, jos käyttäjä liikkuu ennalta määritellyn alueen ulkopuolelle.

## Markkinat
Perinteisesti turvapuhelimien suurin ostajaryhmä on ollut kuntien ja kaupunkien kotisairaanhoito. Turvapuhelimien kehitys aktiivisuusrannekkeen kaltaisiksi kännykällä hallittaviksi terveys- ja turvarannekkeiksi on kasvattanut niiden käyttäjämääriä. Läheisten turvallisuudesta ja terveydestä kiinnostuneet kuluttajat ovatkin suuri käyttäjäryhmä.

## Lähteet

*OmaVahti - Paikantava läheiselle soittava turvapuhelin
*Doro - Seniori matkapuhelin
*Suomi.fi - Eri kuntien kotisairaanhoidon ja turvapuhelinpalvelujen yhteystietoja
*TurvaCall - Älykäs Novo turvapuhelin
Jan Andersson (toimittaja)

**Jan Andersson** (s. 1973), on suomalainen toimittaja, joka on työskennellyt marraskuusta 2018 lähtien MTV Uutisten uutisankkurina ja vaaliohjelmien juontajana. Ennen siirtymistään MTV:lle Andersson työskenteli 21 vuoden ajan toimittajana ja ajankohtaisohjelmien juontajana Ylellä.

Ennen toimittajaksi siirtymistään Andersson toimi lukion historian opettajana.

Ylellä Andersson tuli tunnetuksi muun muassa vaalilähetysten, A-studion, A-talkin, Ajankohtaisen Kakkosen ja Aamu-TV:n juontajana. Hän oli yksi Ylen silloisen päätoimittajan Atte Jääskeläisen kriitikoista niinsanotussa Sipilä-gatessä.

Andersson puhuu äidinkielenään ruotsia, mutta on työskennellyt koko uransa ajan suomen kielellä, jota hän puhuu täydellisesti. Hänet tunnetaan tiukasta haastattelutyylistään, ja Helsingin Sanomat valitsikin hänet vuonna 2011 vuoden jankkaajaksi.

## Lähteet
Satulapiste

Matematiikassa **satulapisteellä** tarkoitetaan funktion määrittelyjoukon pistettä, joka on funktion stationaaripiste, mutta joka ei kuitenkaan ole funktion paikallinen maksimi/minimi. Esimerkki satulapisteestä on vuorten välissä oleva sola tai kaksiulotteisessa koordinaatistossa toiseen suuntaan nouseva ja toiseen suuntaan laskeva käyrä.

## Matemaattinen määritelmä

Funktiolla  f(x,y)  on satulapiste pisteessä (X,Y) jos:

1. f(x,y)\in C^2 

2. f_x = f_y = 0 pisteessä (X,Y)

3. f_{xx}f_{yy}-f_{xy}^2 pisteessä (X,Y)

Todistus löytyy lähteenä olevasta Widderin kirjasta.

### Määritelmä Hessen matriisin avulla

Reaaliarvoisella funktiolla ƒ ei ole satulapiste vaan paikallinen maksimi tai minimi, jos funktion Hessen matriisi on positiivisesti tai negatiivisesti definiitti matriisi.
Hessen matriisi on reaaliarvoisen funktion toinen derivaatta. Jos (kahdessa ulottuvuudessa) matriisin determinantti on negatiivinen, ovat ominaisarvot erimerkkiset ja kyseessä on satulapiste. Jos determinantti on nolla, testi ei kerro mitään kyseisestä pisteestä.
Hessen matriisi yleisessä n-ulotteisessa tapauksessa (jolloin satulapisteen käsite ei ole niin yksiselitteinen):

\nabla\,^2\,f\,=\text{H}=\begin{bmatrix}
  \frac{\partial f}{\partial x_1\partial x_1}      & \cdots & \frac{\partial f}{\partial x_1\partial x_n}      \\
  \vdots & \ddots & \vdots \\ 
  \frac{\partial f}{\partial x_n\partial x_1}      & \cdots & \frac{\partial f}{\partial x_n\partial x_n}\end{bmatrix}
 

Toinen tapa esittää sama asia: Merkitään edellisen matriisin determinanttia tunnuksella D.
Funktion f =(x,y) determinantti on (kahdessa ulottuvuudessa)

D = f_{xx}f_{yy}-f_{xy}f_{yx} 
=f_{xx}f_{yy}-f_{xy}^2


Jos  D, niin kyseinen piste on satulapiste.

Determinantti D voidaan tulkita myös pinnan f(x,y) Gaussin kokonaiskaarevuudeksi tarkastelupisteessä (x,y) missä funktion ensimmäiset osittaisderivaatat häviävät.

## Esimerkki
Tarkastellaan funktiota f = x^2-y^2 .
Funktion Hessen matriisi stationaaripisteessä (0,0) on
\text{H}=\begin{bmatrix}
2 & 0 \\
0 & -2 
\end{bmatrix}


Nyt matriisin H determinantti  D = 2*(-2)=-4, joten kyseinen piste (0,0) on satulapiste.
## Sovellukset

Dynaaminen systeemi: Dynaamisessa systeemissä satulapiste on jaksollinen piste, jonka vakaat ja epävakaat monikerrat omaavat nollasta eroavan ulottuvuuden.

Kahden henkilön nollasummapeli: Nashin tasapaino on satulapiste.

Satulapiste on matriisin ominaisuus, joka on samalla suurin elementti sarakkeessaan, sekä pienen elementti rivissään.

## Katso myös

* Maksimi
* Sola
* Derivaatta
* Differentiaaliyhtälö

## Lähteet

* Hilbert, David; Cohn-Vossen, Stephan (1952), Geometry and the Imagination (2nd ed.), New York: Chelsea, 
* Widder, D. V. (1989), Advanced calculus, New York: Dover Publications, pp. page 128, 
* Englanninkielinen Wikipedia

## Aiheesta muualla
Mike Foligno

**Michael Anthony "Mike" Foligno** (s. 29. tammikuuta 1959 Sudbury, Ontario, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja jääkiekkohyökkääjä. Pelaajaurallaan hän pelasi yhteensä 15 kautta NHL:ssä ja edusti Kanadaa kolmissa maailmanmestaruuskisoissa.

Hän toimi NHL:ssä pelaavan New Jersey Devilsin apuvalmentajana kaudesta 2013–2014 kauteen 2014–2015, kunnes hän siirtyi Vegas Golden Knightsin pelaajatarkkailijaksi lopettaen uransa siellä kauteen 2017–2018. Päävalmentajana Foligno on toiminut muun muassa viiden kauden ajan 1998–2003 AHL:ssä pelaavassa Hershey Bearsissa.

## Muuta
Foligno on kanadanitalialainen. Hänen poikansa Marcus ja Nick ovat myös jääkiekkoilijoita ja pelanneet NHL:ssä.

## Lähteet
*

### Viitteet
Wallsport Areena

**Wallsport Areena** on Seinäjoen Jalkapallokerhon omistama sisähalli. Hallissa on kahvio, toimistotiloja, kokoustiloja, sauna sekä punttisali. SJK osti hallin vuoden 2013 alussa, mutta halli jatkaa toimintaansa edelleen omana yhtiönään.

Wallsport Areenalla on järjestetty jalkapallon vuosittainen Komia-turnaus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Wallsport Areenan kotisivut
Nadine Horchler

**Nadine Horchler** (s. 21. kesäkuuta 1986 Ottlar) on saksalainen ampumahiihtäjä. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 Horchler oli normaalimatkalla kahdeskymmeneskahdeksas. Hän voitti ampumahiihdon maailmancupin yhteislähtökilpailun Antholzissa kaudella 2016–2017. Tätä ennen hän oli parhaimmillaan sijoittunut maailmancupin osakilpailussa kahdesti viidenneksi. Hän on parhaimmillaan sijoittunut maailmancupin kokonaistilanteessa sijalle 25 kaudella 2012-2013. Horchler on saavuttanut ampumahiihdon EM-kilpailuissa kultaa pikakilpailussa 2016, hopeaa sekaviestissä 2019 sekä pronssia takaa-ajossa 2011 ja 2019 sekä viestissä 2011 ja 2012.

## Lähteet
*
Hienohelma

**Hienohelma** (*Asparagus densiflorus* 'Sprengeri') on parsojen sukuun kuuluvan natalinparsan lajike.

## Ulkonäkö ja koko
Hienohelmalla ei ole varsinaisia lehtiä, vaan niiden paikalla on hyvin pieniä, neulasmaisia versoja, jotka hoitavat lehtien tehtäviä. Kasvi kukkii vain silloin tällöin. Kukat ovat valkoisia ja tuoksuvia. Hienohelman hedelmä on marja, joka on oranssi. Kasvin juuret ovat monihaaraiset.

## Levinneisyys
Kasvi on kotoisin Etelä-Afrikasta.

## Elinympäristö
Kasvi viihtyy aurinkoisella ja lämpimällä kasvupaikalla, mutta ei auringon paahteessa.

## Käyttö
Hienohelmaa käytetään huonekasvina. Sitä käytettiin entisaikaan ja jossain määrin vieläkin kukkasidonnassa ja muussa koristelussa. Sitä käytetään myös viherkasviryhmissä. Hienohelman lisääminen onnistuu paitsi siemenistä, myös jakamalla. Kasvi kestää jonkin verran leikkaamista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Puutarha.net: Hienohelma ''Asparagus densiflorus'' ''"Sprengeri"''
* Vanhat Huonekasvit: Parsat
* Hyötykasviyhdistys: Hienohelma ''Asparagus densiflorus'' ''"Sprengeri"''
* Guide to Houseplants: Care of ''Asparagus'' Fern
Lauri Hyvärinen

**Lauri Ilmari Hyvärinen** (14. heinäkuuta 1926 Kajaani – 14. tammikuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen geologi. Hänet nimitettiin vuonna 1977 professori Aarno Kahman seuraajaksi Geologisen Tutkimuslaitoksen malmiosaston johtoon ja vuonna 1981 malmitutkimuksen osastoryhmän tutkimusjohtajaksi professorin arvolla. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1990.

Hyvärinen harjoitti vuosien ajan malminetsintää. Hänen maineikkain löytönsä oli Virtasalmen Hällinmäen malmiesiintymä, josta hän teki väitöskirjansa vuonna 1969.

## Lähteet
Piikkikruunu (kasvi)

**Piikkikruunu** (*Euphorbia milii*) on tyräkkien sukuun kuuluva pensasmainen, monihaarainen kasvilaji, jota kasvatetaan myös huonekasvina.

## Ulkonäkö ja koko

Piikkikruunu kasvaa noin 1,5 metriä korkeaksi pensaaksi, huonekasvina pituus jää noin 1 metriin. Varret ovat piikkisiä, piikit 1–1,5 cm pitkiä. Lehdet ovat noin 5 cm pitkiä, himmeän sinertävän vihreitä, muodoltaan vastapuikeita, pyöreäkärkisiä ja keskittyneet versojen kärkiin. Kukat ovat pieniä, huiskiloina, alkuperäinen suojuslehtien väri on vaaleanpunainen mutta nykyään on tullut punaisia ja valkoisia muotojakin. Kukinta-aika on helmi-heinäkuu, mutta voi kukkia lähes ympäri vuodenkin. Piikkikruunun maitiaisneste on ihoa ärsyttävää ja sen on todettu aiheuttavan syöpää.

Piikkikruunun lajikkeita ovat muun muassa isopiikkikruunu (*E. milii* var. *splendens*) ja tarhapiikkikruunu (*E. milii* risteymät). Piikkikruunulle läheistä sukua on jättipiikkikruunu (*E.* × *lomii*), joka on piikkikruunun ja särmätyräkin (*E. lophogona*) risteymä.

## Levinneisyys
Piikkikruunu on alkujaan kotoisin Madagaskarilta.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Unto Paltemaa

**Unto Lauri Paltemaa** (s. 20. elokuuta 1954 Pielavesi) on suomalainen mainosgraafikko. Hän on yksi 1990–2000-lukujen palkituimpiin kuuluvan mainostoimiston Paltemaa Huttunen Santala Oy:n perustajista ja toimi sen hallituksen puheenjohtajana ja art directorina vuoden 2006 loppuun asti.

Paltemaa tuli ylioppilaaksi 1974 ja valmistui mainosgraafikoksi 1978. Hän toimi art directorina Unileverin omistamassa Lintas-mainostoimistossa 1981–1984 ja SEK & Greyssä 1984–1988 ennen kuin perusti oman toimiston yhdessä Kari Huttusen ja Olli Santalan kanssa. He myivät toimistonsa vuonna 1997 kansainväliseen Omnicom Groupiin kuuluvalle TBWA-toimistoketjulle. Suomen suurimpien mainostoimistojen joukkoon kasvaneen PHS:n nimi muuttui aluksi muotoon TBWA\PHS ja tunnetaan nyt nimellä TBWA\Helsinki.

Unto Paltemaa palkittiin urastaan Platinahuipulla Grafia ry:n Vuoden huiput -tapahtumassa 1992. Vuonna 1996 Grafia valitsi hänet Vuoden graafikoksi.

Paltemaa toimii nykyisin sijoittajana ja työskentelee konsulttiyrityksessään Paltemaa Sparring Oy:ssä. Hän on toiminut hallituksen puheenjohtajana oopperasäätiö Cavassa, joka on järjestänyt oopperaesityksiä Nilsiän Louhosareenassa. 

## Lähteet
Veikko O. Hyvönen

**Veikko Olavi Hyvönen** (18. syyskuuta 1929 Sysmä – 9. heinäkuuta 2018 Espoo) oli suomalainen oikeustieteilijä ja professori. Hän väitteli tekniikan tohtoriksi ja oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1970. Hän oli Helsingin yliopiston kiinteistöoikeuden dosentti 1970–1971 sekä maa- ja vesioikeuden professori 1971–1996. 

Hyvönen valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1975.

## Julkaisuja
**Kaavoitus- ja rakentamisoikeus*, 1974
**Maapaketti*, 1976
**Kiinteistönmuodostamisoikeus* 1–2

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Laaksonen, Kalevi: *Veikko O. Hyvönen 1929 – 18/9 – 1999: Juhlajulkaisu*. Lakimiesliiton Kustannus, 1999

## Aiheesta muualla
*Veikko O. Hyvösen muistokirjoitus. Helsingin Sanomat 29.9.2018 (käyttäjätunnuksella).
Himojen puutarha (sävellys)

***Himojen puutarha***, *fantasia per orchestra*, on Herman Rechbergerin sävellys vuodelta 1977. Hän sai siitä Teoston 1. palkinnon.

Rechberger on soveltanut siinä renessanssin piirteitä.

Sävellys on levytetty
*esittäjä Itävallan radion sinfoniaorkesteri, Fuga 3022 1983

## Lähteet
Valkoviirukipuaja

**Valkoviirukipuaja** (*Lepidocolaptes leucogaster*) on kipuajien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Valkoviirukipuajaa tavataan kotoperäisenä Meksikossa. Sen kannaksi arvioidaan 50&nbsp;000–499&nbsp;999 yksilöä. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Valkokulmakipuaja

**Valkokulmakipuaja** (*Lepidocolaptes angustirostris*) on kipuajien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Valkokulmakipuajaa tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikan itä- ja keskiosissa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on nouseva. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Kaitanokkakipuaja

**Kaitanokkakipuaja** (*Lepidocolaptes affinis*) on kipuajien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Kaitanokkakipuajaa tavataan Meksikon pohjoisosista Panaman länsiosiin. Sen populaation on suuri ja kannankehitys vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Howard Terpning

**Howard Terpning** (s. 5. marraskuuta 1927) on yhdysvaltalainen taidemaalari ja kuvittaja, joka tunnetaan parhaiten Amerikan alkuperäisväestöä koskevista töistään. Terpning syntyi Oak Parkissa, Illinois’ssa, Yhdysvalloissa. Hänen äitinsä oli sisustussuunnittelija, ja isä työskenteli rautateillä. Terpning piti lapsena piirtämisestä ja tiesi jo nuorena haluavansa ryhtyä taiteilijaksi. 15-vuotiaana hän kiinnostui Amerikan alkuperäisväestöstä vietettyään kesän leireillen ja kalastaen serkkunsa kanssa Coloradossa. Terpningin töitä on näytteillä monissa museoissa, ja hän on myös voittanut useita palkintoja.

## Aiheesta muualla
Vuorikipuaja

**Vuorikipuaja** (*Lepidocolaptes lacrymiger*) on kipuajien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Vuorikipuajaa tavataan Venezuelasta Andien kautta Peruun ja Boliviaan. Lajin populaation uskotaan olevan suuri, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Viiruvatsakipuaja

**Viiruvatsakipuaja** (*Lepidocolaptes squamatus*) on kipuajien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Viiruvatsakipuajaa tavataan Brasilian itäosissa. Sitä on kuvattu melko yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Laji on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen ei uskota olevan vaarassa.

## Lähteet
Kirjokipuaja

**Kirjokipuaja** (*Lepidocolaptes falcinellus*) on kipuajien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Kirjokipuajaa tavataan Brasilian ja Paraguayn kaakkoisosissa ja Argentiinan koillisosissa. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen tai yleinen kosteissa esivuoristoissa, mutta harvinainen joillain alueilla. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Nätkimet

**Nätkimet** (*Hedysarum*) on hernekasvien (*Fabaceae*) suku. Siihen kuuluu noin 220 Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa kasvavaa lajia. Tunnetuin nätkinlaji lienee siperiannätkin (*Hedysarum alpinum*), jota monet eläimet syövät ja jonka juuria ovat mm. eskimot syöneet. Punanätkimen (*Hedysarum coronarium*) siemeniä on käytetty värjäykseen.

## Nätkinlajeja

* *Hedysarum alpinum* – siperiannätkin
* *Hedysarum boreale* – pohjannätkin
* *Hedysarum cretaceum* – kipsinätkin
* *Hedysarum coronarium* – punanätkin
* *Hedysarum glomeratum* – sykerönätkin
* *Hedysarum hedysaroides* – tummanätkin
* *Hedysarum multijugum* – mongoliannätkin
* *Hedysarum semenovii* – tiensaninnätkin
* *Hedysarum vicioides* – idännätkin

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Hedysarum''
*ITIS: ''Hedysarum'' 
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Hedysarum'' 
*Flora of China: ''Hedysarum'' 
*Global Biodiversity Information Facility entry
Sigmund Romberg

**Sigmund Romberg** (29. heinäkuuta 1887 Nagykanizsa – 9. marraskuuta 1961 New York) oli unkarilaissyntyinen yhdysvaltalainen säveltäjä.

Romberg syntyi Nagykanizsan kaupungissa Itävalta-Unkarissa. Hän opiskeli Wienissä ja muutti vuonna 1909 pysyvästi Yhdysvaltoihin. Hän työskenteli aluksi pianistina New Yorkin kahviloissa. Vuonna 1914 hän pääsi vakituiseksi säveltäjäksi Broadway-tuottajaveljesten Jacob ja Lee Shubertin näytelmiin. Hän sävelsi pääasiassa wieniläistyylisiä operetteja Franz Lehárin ja Rudolf Frimlin tapaan.

Vuoden 1921 musikaaliin *Blossom Time* Romberg sovitti Franz Schubertin säveltämiä melodioita ja produktiosta tuli suuri menestys. Suurimman suosionsa Romberg saavutti 1920-luvulla, muun muassa opereteilla *[[Ylioppilasprinssi]]* (1924), *[[Erämaan laulu (operetti)|Erämaan laulu]]* (1926) ja *[[The New Moon]]* (1928). 1930-luvulla Romberg sävelsi paitsi teatteri- myös elokuvamusiikkia.

Stanley Donen ohjasi vuonna 1954 Rombergista kertovan elämäkertaelokuvan *[[Syvällä sydämessäni]]*. Rombergin roolia näytteli elokuvassa José Ferrer.

Sigmund Romberg kuoli New Yorkissa vuonna 1961. Hänet valittiin postuumisti Songwriters Hall of Fameen vuonna 1970.

## Lähteet
John Cox

**John Cox** (7. toukokuuta 1908 – syyskuu 1972) oli brittiläinen elokuvaäänittäjä. Hän sai voitti parhaan äänityksen Oscar-palkinnon elokuvasta *[[Arabian Lawrence]]* (1962), ja oli ehdolla palkinnon saajaksi elokuvista *[[Navaronen tykit]]* (1961) ja *[[Becket]]* (1964). Hän työskenteli yli 140 elokuvan parissa vuosina 1931–1972.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Esa Hyyppä

**Kaino Kaarlo Esaias (Esa) Hyyppä** (14. kesäkuuta 1902 Lapua – 27. elokuuta 1977) oli suomalainen geologi. 

Hyyppä oli Geologisen tutkimuslaitoksen maaperäosaston johtaja 1946–1969, vuodesta 1962 professorin arvolla. Hän selvitti Suomen glasiaaligeologiaa, myöhäisjääkauden ja sen jälkeisen ajan Itämeren vaiheita ja myös kasvillisuuden ja ilmaston kehitystä Suomessa. Häntä kiinnosti varsinkin Itämeren rantojen siirtymisen tutkiminen.

Hyyppä työskenteli Geologisen laitoksen apulaisgeologina vuosina 1934–1938, valtiongeologina vuosina 1938–1946 ja sen jälkeen Geologisen laitoksen maaperäosaston ensimmäisenä johtajana aina eläkkeellejäämiseensä saakka. Hän osallistui professori Väinö Auerin johtamaan vuosien 1928–1929 tutkimusmatkaan Tulimaalle ja suoritti omia tutkimusretkiä Yhdysvaltoihin vuosina 1938–1939 ja 1959. Hyyppä oli kvartäärigeologian dosentti Helsingin yliopistossa vuosina 1933–1969. Hänet vihittiin yhdysvaltalaisen Colby Collegen kunniatohtoriksi vuonna 1939.

Hyypän vanhemmat olivat osuuskaupan johtaja Esa Hyyppä ja Hulda Alina Niinistö ja toinen puoliso vuodesta 1946 Helka Haarma. Ylioppilaaksi Hyyppä tuli 1922 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja lisensiaatiksi 1933. Tohtoriksi hän väitteli 1935 aiheesta *Die postglazialen Niveauverschiebungen auf der karelischen Landenge*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Esa Hyyppä : Suomen miehiä Tulimaata tutkimassa. Puolitoista vuorokautta Isla Martalla, Suomen Kuvalehti, 02.02.1929, nro 5, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Pisarakipuaja

**Pisarakipuaja** (*Lepidocolaptes albolineatus*) on kipuajien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Pisarakipuajaa tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikan pohjoisosissa, ja sitä esiintyy Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, ja sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Seppo Hyyrö

**Seppo Juhani Hyyrö** (s. 11. heinäkuuta 1936 Mynämäki) on suomalainen matemaatikko. Hän on ollut Oulun yliopiston matematiikan professori 1968–1970 ja Tampereen yliopiston vuodesta 1970. Hänen tutkimusaiheenaan on ollut lukuteoria.

## Lähteet
J. E. Hårdh

**Johan (Hannu) Efraim Hårdh** (21. elokuuta 1917 Kuopio – 28. huhtikuuta 2014) oli suomalainen kasvipatologi. Hän oli Helsingin yliopiston puutarhatieteen professori 1959–1980. Hän tutki muun muassa ilmaston vaikutusta hedelmien laatuun.

Hårdhin vanhemmat olivat lehtori H. E. J. (Heikki) Hårdh ja lastentarhanopettaja Ester Lovisa Zidbäck. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1935 ja valmistui agronomiksi 1939, maatalous-ja metsätieteiden kandidaatiksi 1943 sekä maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi 1954.

Hårdh oli tutkijana Maatalouden tutkimuskeskuksessa 1941–1959 ja hän oli Helsingin yliopiston puutarhatieteen ensimmäinen professori 1959–1980. Hårdh osallistui kansainvälisten tieteellisten seurojen toimintaan seurojen johtoelimissä sekä puheenjohtajana.

## Lähteet
CADS

**CADS** (ent. CADS Planner, nykyinen CADMATIC) oli suomalainen CAD-suunnittelun ohjelmistotuoteperhe, jolla oli Suomessa markkinajohtajan asema LVI- ja sähkösuunnittelutoimistoissa sekä sähköurakointiyrityksissä. Vuonna 1979 perustettu ohjelmistotalo Kymdata Oy kehitti toimialakohtaisia CADS-ohjelmistoja yli 30 vuoden ajan. CADS-ohjelmistoja myytiin Suomen lisäksi Virossa, Ruotsissa ja Latviassa. CADS Electric (nyk. CADMATIC Electrical) oli markkinajohtaja sähkö- ja automaatiosuunnittelutoimistoissa myös Virossa.

Elokuussa 2019 suomalainen, Elomatic-konserniin kuuluva ohjelmistotalo Cadmatic Oy osti Kymdata Oy:n. Tammikuussa 2020 CADS-tuotteiden nimet muuttuivat CADMATIC-tuotenimiksi. Cadmatic on digitaalisten ja älykkäiden 3D-pohjaisten suunnittelu- ja tiedonhallintaohjelmistojen kehittäjä meri-, laitos- ja rakennusteollisuudelle. Ratkaisuja käytetään erilaisten laivojen, rakennusten ja prosessilaitosten rakentamiseen. Tuoteperheeseen kuuluu myös CAD-kuvien katseluun tarkoitettu ilmaisohjelma CADMATIC Drawing Viewer (ent. CADS Viewer).

Ohjelmistoista on saatavilla eritasoisia ja -hintaisia versioita (Lite/Basic/Premium). Vuonna 2019 julkaisiin myös aikaperusteinen lisenssivaihtoehto ja vuonna 2024 julkaistiin suomenkielinen verkkokauppa. 

## Luettelo CADS-ohjelmistoista vuoden 2020 alkuun saakka

CADS-ohjelmistoista julkaistiin CADS 18 -versiot 30.5.2018.

### CADS Electric, tammikuusta 2020 alkaen CADMATIC Electrical
CADMATIC Electrical on suunnittelujärjestelmä sähkö- ja automaatioalan suunnittelu- ja dokumentointitarpeisiin, kuten tietomallipohjaiseen (BIM) rakennussähkösuunnitteluun, teollisuuden sähkö- ja automaatiosuunnitteluun, keskusten layout-suunnitteluun sekä jakeluverkkojen suunnitteluun.

### CADS Hepac, tammikuusta 2020 alkaen CADMATIC HVAC
CADMATIC HVACissa on toiminnot LVIA-suunnitteluun, rakennusautomaatiosuunnitteluun, määrälaskentaan ja energialaskentaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* CADS-ohjelmistot
*http://www.stul.fi/fi/ajankohtaista/etim-tietojen-kira-digi-hanke-etenee-pilotointi-kaynnistyy-granlundin-toimesta 
*https://buildingsmart.fi/cads-housen-rakennesuunnittelumoduuli-sai-ifc-sertifikaatin/ 
*https://talotekniikka-lehti.fi/tietomallisuunnittelu-yleistyy-verkkaisesti/
*https://www.rakennuslehti.fi/2016/04/kymdatan-talotekniikkasuunnittelun-ohjelmistot-saivat-kansainvaliset-bim-sertifikaatit/
*Ensimmäinen suomalainen talotekniikkaohjelmisto on saanut IFC 2x3 CV 2.0 -sertifioinnin 
*http://www.nssoy.fi/ajankohtaista/23-Esylux-ja-Kymdata-toteuttivat-ensimmaisena-Suomessa-sahkosuunnittelussa-kaytettavan-3D-tuotemallikirjaston 
*http://www.sahkoala.fi/ammattilaiset/uutiset/uutisarkisto/2011/fi_FI/270411_kymdata/ 
*Kymenlaakson maakunnallinen yrittäjäpalkinto Kymdata Oy:lle
Matti Larres

**Matti Larres** (vuoteen 1952 **Laine**, 28. helmikuuta 1931 Helsinki – 30. huhtikuuta 2024 Espoo) oli suomalainen mainosalalla toiminut suunnittelija, yritys- ja järjestöjohtaja sekä tietokirjailija.

Ylioppilaaksi päästyään Larres oli 1952–1957 työssä ''Helsingin Sanomissa'' mainostoimittajana, oikolukijana ja sanaristikoiden piirtäjänä ja kävi samalla Myynti- ja mainoskoulun. *Sanomista* hän siirtyi ensimmäiseen mainostoimistopaikkaansa Markkinointi Viherjuureen. Larres toimi 1963–1970 alan ammattilehden ''Mainosuutisten'' päätoimittajana. Kansainvälisessä Unileverin omistamassa Lintas-mainostoimistossa Larres toimi luovan osaston johtajana vuodesta 1966 Helsingissä  ja 1970–1972 Madridissa. Hän palasi Viherjuureen, jonka toimitusjohtajana työskenteli 1972–1977. Vuosina 1978–1991 hän toimi koko mainosalan edusmiehenä Mainostoimistojen liiton toimitusjohtajan roolissa.

Matti Larres suunnitteli hallintotehtäviensä ohella kirjojen kansia ja kuvituksia, liikemerkkejä ja exlibriksiä. Gastronomian harrastuksesta syntyi monia ruokakirjoja ja lehtiartikkeleita muun muassa espanjansuomalaisten ''Olé-lehteen''.

Vuonna 1968 Larrekselle myönnettiin Mainonnan monitaho -palkinto. Markkinointiviestinnän Toimistojen Liitto MTL jakaa vuosittain Matti Larres -tunnustuspalkintoa kannustusstipendinä tasokkaan mainonnan suunnittelijoille.

## Teoksia
*1964: *Mainonnan tietokirja. Käsikirja käytännön mainosmiehille, oppikirja mainonnan opiskelijoille* (yhdessä Bengt Fagerlundin kanssa)
*1973: *Mainosoppi* (yhdessä Bengt Fagerlundin kanssa). WSOY. .
*1975: *Espanjan ruokia ja juomia: matkalla ja kotona.* Tietoteos. .
*1983: *Suomalainen ruokapöytä: Arjesta juhlaan.* Kirjayhtymä. .
*1984: *Miten valitsen oikein oikean mainostoimiston.* MTL.
*1985: *Vierastarjoilut yrityksessä, voisiko sen ajatella toisinkin.* MTL.
*1987: *Espanjan viinejä: pieni käsikirja harrastajalle.* WSOY. .
*1987: *Mainonta: eurooppalaisia näkemyksiä mainonnan roolista yhteiskunnassamme ja talouselämässämme.* MTL.
*1989: *Viinin ja kutsujen päiväkirja.* Tietoteos. .
*1991: *Keppihevosia, Yksipalstaisia totuuksia pääasiassa mainonnasta.* Talentum. .
*1993: *Espanjan ruokien ja juomien sanaopas.* Tietoteos. .

## Lähteet
Lunar Atmosphere and Dust Environment Explorer

**Lunar Atmosphere and Dust Environment Explorer** (lyhenne **LADEE**) oli NASAn miehittämätön avaruusluotain, joka tutki Kuun kaasukehää, pinnanläheisiä olosuhteita ja kuupölyä. Luotain laukaistiin matkaan 8. syyskuuta 2013 Minotaur V -kantoraketilla, ja Kuun kiertoradalle se saapui 6. lokakuuta. Varsinainen tutkimusvaihe kesti marraskuulta seuraavan vuoden maaliskuulle. 17. huhtikuuta 2014 (PDT) luotain törmäsi suunnitellusti Kuun pintaan.

Luotaimen ja Maassa sijainneen lennonjohdon välisessä tietoliikenteessä käytettiin radiolinkin sijaan laseryhteyttä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bernard Dietz

**Bernard Dietz** (s. 22. maaliskuuta 1948 Hamm Länsi-Saksa) on entinen saksalainen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja. Hän oli aktiiviuransa ajan pelipaikaltaan puolustaja.

## Ura seurajoukkueessa
Jalkapallon pelaamisen Dietz aloitti SV Bockum-Hövelin riveissä. Hän edusti seuraa vain juniorivuosinaan, eikä päässyt mukaan seuran edustusjoukkueen miehistöön. Aikuisten tasolla Dietz pelasi vuodet 1970–1987 MSV Duisburgin (396 ottelua, 70 maalia) ja FC Schalke 04:n (135 ottelua, 8 maalia) riveissä.

## Ura maajoukkueessa
Maajoukkuetasolla Dietz edusti Länsi-Saksan jalkapallomaajoukkuetta vuosien 1974–1981 aikana kaikkiaan 53 ottelussa. Hän oli mukana myös maan edustusmiehistössä vuosien 1976 ja 1980 EM-kilpailuissa sekä vuoden 1978 MM-kilpailuissa.

## Ura managerina
Valmentajana Dietz on toiminut vuodesta 1987 lähtien. Tänä aikana hän on valmentanut ASC Schöppingeniä (vuodet 1987–1992), SC Verliä (vuodet 1992–1994), VfL Bochumia (vuodet 1994–2001), MSV Duisburgia (vuodet 2002–2006) ja Rot Weiss Ahlenia (vuodesta 2006 lähtien).

## Lähteet
Kivipaarina

**Kivipaarina** oli kylä Viipurin läänin Pyhäjärvellä, Karjalankannaksella. Kylä sijaitsi Pyhäjärven länsirannalla. Sen kaakkoispuolella sijaitsi Jaaman kylä, lounaispuolella Kiimajärven kylä, luoteispuolella Montruan kylä ja aivan vieressä, pohjoispuolella pieni Suhapaarinan kylä.

Asutus Kivipaarinassa ja viereisessä Suhapaarinassa, jotka ajoittain luettiin samaksi kyläksi, on vanhaa. J.V. Ronimuksen toimittamaan Vatjan viidenneksen verokirjaan vuodelta 1500 on merkitty kaksi Pa(a)rinan kylää, joissa talonpoikina ovat Vasjko Grihnov ja Jefko Nefedov. Näistä toinen on Ronimuksen mukaan merkitty erehdyksessä sijaitsevaksi Suvannonjärven rannalla. 

Kylät elivät 1800–1900-luvuilla etupäässä maanviljelyksestä ja karjanhoidosta, kalastus oli tärkeä sivuelinkeino. Vuonna 1925 kylässä oli kaikkiaan 13 tilaa. Neljä vuotta myöhemmin tehdyssä maatalouslaskennassa kylässä oli kaikkiaan 55,48 hehtaaria peltoa, 22,34 ha niittyä ja 153,25 ha metsää, kokonaispinta-alan ollessa 233,90 hehtaaria. Paarinoiden kylän rantamaisemiin olivat rakentaneet kesähuvilat nimismies Fabritius ja kauppias Taivalantti. Ennen talvisotaa kylässä asui yhteensä 91 vakituista asukasta. 

## Lähteet
Pertti Kilkki

**Pertti Ilmari Kilkki** (8. lokakuuta 1932 Mikkeli – 25. heinäkuuta 2001) oli suomalainen eversti ja sotakirjailija.

## Elämäkerta
Kilkki kävi kadettikoulun vuosina 1954–1956. Hän palveli kouluttajana vuosina 1956–1957 Hämeen ratsujääkäripataljoonassa ja 1957–1961 Reserviupseerikoulussa. Hän palveli Karjalan prikaatissa komppanianpäällikkönä 1962–1963 ja toimistoupseerina ja -päällikkönä sotahistorianlaitoksella 1965–1973. Kilkki oli Karjalan jääkäripataljoonan komentaja 1973–1977 ja Kaakkois-Suomen sotilasläänin esikunnan osastopäällikkönä 1977–1979. Hän toimi Karjalan Prikaatin komentajana 1980–1983.

Kilkki on kirjoittanut useita sotahistoriallisia tutkimuksia. Hän sai Suomen kulttuurirahaston apurahan vuonna 1978 ja 1983.

Ylennykset: vänrikki 1954, luutnantti 1957, yliluutnantti 1959, kapteeni 1963, majuri 1968, everstiluutnantti 1973, eversti 1980.

## Teoksia
* *Hämeen ratsurykmentti – Hämeen ratsujääkäripataljoona 1917–1967* ; tekijät Martti Santavuori, Aapo Savolainen, Pertti Kilkki. Ratsumieskilta, Lahti 1967
* *Karjalan kaartin rykmentti, 1918–1939*. Karjalan kaartin-prikaatin kilta, Kouvola 1985
* *Suomen ratsuväen historia 2. osa, Ratsuväki Suomen sodissa 1939–1944* ; tekijät Pertti Kilkki (Talvisota ja sotien välinen aika), Heikki Pohjanpää (Jatkosota). Sotatieteen laitoksen julkaisuja 28. Uudenmaan rakuunarykmentin säätiö, Helsinki 1991
* *[[Valo Nihtilä]] – päämajan eversti* ; muistelmien pohjalta elämäkerraksi kirjoittanut Pertti Kilkki. WSOY 1994
* *Sama kaiku on askelten : Sotainvalidien veljesliiton Kymen piiri ry. 1945–1995*. Sotainvalidien veljesliitto, Kymen piiri, Kotka 1995
* *Kymen sotainvalidipiirin huoltosäätiö 1955–1995 : Veljeskodit Kurri ja Sepänmäki*. Kymen sotainvalidipiirin huoltosäätiö, Lappeenranta 1995
* *Tunnus yhteinen: aate veljeyden : Sotainvalidien veljesliiton Haminan-Vehkalahden osasto 1944–1994*. Haminan-Vehkalahden sotainvalidit, Hamina 1996
* *"Muistakaa, heille kallis on maa..." : Piikkirykmentti Kannaksella 1944*. Otava 1998
* *Hangosta Petsamoon : rajajääkärijoukot sodassa 1941–1944*. Otava 1999

## Toimitustöitä
* *Suomen puolustusvoimat* ; toim. Vilho Tervasmäki, Pertti Kilkki, Sampo Ahto. Sotahistoriallisen tutkimuslaitoksen julkaisuja 12. WSOY 1971, 2. täyd. painos 1973
* *Kastelholma – Kuusisto – Raasepori* ; toimituskunta Markus Palokangas ym. ; teksti Martti Santavuori ja Pertti Kilkki ; käännökset ruotsiksi Gustav Öhqu. Sotasokeat, Helsinki 1972, lisäpainos 1976
* *Hämeen linna*. Sotasokeat, Helsinki 1973, lisäpainos 1979
* *Suomalainen upseerikoulutus 200 vuotta 1779–1979* ; julk.: Jääkäriliitto r.y. ym. ; toim. Pertti Kilkki ; kuv. Sampo Ahto ; kirj. Tauno Kuosa, T. V. Viljanen, Pertti Kilkki. Jääkäriliitto, Helsinki 1978
* *Kaaderimuistoja : 40. kadettikurssi 40 vuotta 1996* ; toimittanut Pertti Kilkki. 40. kadettikurssi, Kerava 1996
* *Valkealan veteraanikirja : muistelmia sotarintamilta 1939–1945* ; koonnut ja toimittanut Pertti Kilkki. Valkealan kunta, Valkeala 1999

## Lähteet
* 

### Viitteet
Sauli Häkkinen

**Sauli Häkkinen** (31. tammikuuta 1921 Lappee – 13. joulukuuta 2006 Espoo) oli suomalainen työ- ja liikennepsykologi. Hän oli Teknillisen korkeakoulun työpsykologian ja työnjohto-opin professori 1971–1984. Hän tutki liikenneonnettomuuksiin vaikuttavia psykologisia tekijöitä ja tapaturma-alttiutta.

Häkkinen tuli ylioppilaaksi Lappeenrannan lyseosta (1940). Hän valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta (1950) ja psykologiksi Helsingin yliopistosta. Tekniikan lisensiaatiksi hän valmistui 1957 ja tekniikan tohtoriksi 1958 (TKK). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1958) oli otsikoitu *Traffic accidents and driver characteristics : a statistical and psychological study*. Häkkinen teki opintomatkoja Englantiin (1951), Saksaan ja Ranskaan (1955) sekä Yhdysvaltoihin (1962–63). Hän oli TKK:n työpsykologian dosentti vuosina 1964–1971.

Työurallaan Häkkinen oli Puolustusvoimien pääesikunnan viestiosaston toimistoinsinööri (1949–51). Työterveyslaitoksen psykologian osaston psykologi (1951–53), osaston apulaisjohtaja (1954–63), virkaatekevä johtaja (1963) ja osastonjohtaja (1963–72). Sivutoimisesti hän toimi Tapaturmantorjunta ry:n (Talja), myöhemmin Liikenneturvan, liikennejaoston tutkimustoimiston päällikkönä (1961–69). Tämän ohella hän toimi Teknillisen korkeakoulun työpsykologian assistenttina (1951–63), dosenttina (1964–71). Hän oli Yhteiskunnallisen korkeakoulun virkaatekevä professori (1964), samoin Jyväskylän yliopiston (1967) ja Kauppakorkeakoulun (1969–70). TKK:n työpsykologian ja työnjohto-opin professorina hän toimi 1971–1984.

Häkkisen liikenteessä tapahtuvaa havainnointia koskevien tutkimustulosten perusteella Suomessa otettiin 1970-luvulla käyttöön yleiset nopeusrajoitukset, tosin viiveellä, sillä vastustus oli joillakin tahoilla hyvin voimakasta. Taitavana tieteen popularisoijana Häkkinen sai tiedonjulkistamispalkinnon 1982.

Erityisistä tieteellisistä ansioistaan Sauli Häkkiselle myönnettiin Human Factors Societyn Fellow-arvo.

Häkkisen kahdesta lapsesta Arja Kaitala (s. 1954, o.s. Häkkinen) on filosofian tohtori ja Oulun yliopiston eläinekologian emeritaprofessori.

## Julkaisuja
**Traffic accidents and driver characteristics : a statistical and psychological study* 1958
**Teknillinen lahjakkuus kahdessa erilaisessa teknillisessä ammatissa* 1966
**Jotakin ehkä tietäisin, olinhan siellä minäkin. Ilmatorjuntamiehen muistoja vuosilta 1939-1944*, Ilmatorjuntasäätiö, 1997
**Liikennepsykologia*, Otatieto, 1991 (yhdessä Juha Luoman kanssa)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org)
Heinz Rühmann

**Heinrich Wilhelm ”Heinz” Rühmann** (7. maaliskuuta 1902 Essen, Saksan keisarikunta – 3. lokakuuta 1994 Berg, Saksa) oli saksalainen elokuva-, teatteri- ja televisionäyttelijä. Hän oli erityisesti 1930-luvulla tunnettu koomikko, mutta hänen uransa oli pitkä sekä teatterissa että elokuvissa. Televisioon hän siirtyi vasta vanhemmalla iällä.

## Ura
Rühmann syntyi Essenissä, mutta hän kasvoi Wanne-Eickelissa ja Münchenissä. Hän jätti lukion kesken ja opiskeli sen sijaan näyttelijäntyötä. Hän työskenteli vuonna 1920 breslaulaisissa teattereissa ja vuodet 1921–1925 Hannoverissa, Bremenissä ja Münchenissä. Rühmann näytteli vuosina 1927–1935 Deutsches Theaterissa ja Münchner Kammerspielessa.

Rühmannin ensimmäinen elokuvarooli oli vuoden 1926 elokuvassa *Das deutsche Mutterherz*. Hän näytteli myös Wilhelm Thielen ohjaamassa suositussa vuoden 1930 elokuvassa *[[Rakkautta ja bensiiniä (vuoden 1930 elokuva)|Rakkautta ja bensiiniä]]*. Elokuva oli ensimmäisiä saksalaisia äänielokuvia ja teki Rühmann tunnetun näyttelijän. Hänestä tulikin 1930-luvulla Saksan elokuvan suosituimpia koomikoita. Hän esitti myös Hans Albersin varautunutta mutta fiksua apulaista elokuvissa *[[Intohimojen Monte Carlo]]* (1931) ja *[[Sherlock Holmes (vuoden 1937 elokuva)|Sherlock Holmes]]* (1937).

Rühmann yritti sopeutua natsi-Saksan kulttuuripolitiikkaan, ja myöhemmin on väitetty, että hän ystävystyi joidenkin kansallissosialistien johtohenkilöiden kanssa. Sodan aikana hän teki muun muassa propagandaelokuvan *[[Quax, kaikkien aikojen lentäjä]]* ja komedian *[[Aikamiestä lapsettaa]]*, joka oli yksi elokuvista, joita tehtiin kotirintaman rauhoittamiseksi.

Sodan jälkeen Rühmann johti omaa teatterikiertuettansa Neuvostoliiton hallinnoimalla Saksan alueella. Hän perusti vuonna 1947 Alf Teichsin kanssa Comedia-tuotantoyhtiön, joka meni konkurssiin jo vuonna 1952. Rühmannin seuraavia suosittuja elokuvia olivat *[[Köpenickin kapteeni]]*, *[[Ilveilijäin kuningas]]* ja *[[Der Pauker]]*. *Köpenickin kapteenista* hän voitti Deutscher Filmpreisin ja vuonna 1957 hän sai Saksan elokuvakriitikoiden palkinnon.

Rühmann teki 1960-luvulla muutaman Hollywood-elokuvan *[[Narrilaiva]]*. Hän vetäytyi elokuvauraltaan vuoden 1977 elokuvan *[[Gefundenes Fressen]]* jälkeen. Tämän jälkeen hän teki enää televisiotuotantoja. Rühmann esiintyi 1980-luvulla käytännössä enää televisiovisailuissa, gaalatilaisuuksissa ja jouluohjelmissa. Hän näytteli kuitenkin vielä 1993 Wim Wendersin elokuvassa *[[In weiter Ferne, so nah!]]*. Rühmann kuoli 92-vuotiaana vuonna 1994.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Suomen Lausujain Liitto

**Suomen Lausujain Liitto** eli **SLL** on korkeatasoista lausuntataidetta ja runoesityksiä sekä niihin liittyvää koulutusta tukeva ja edistävä järjestö. Yhdistys toimii alan taiteilijoiden, opettajien ja tutkijoiden yhdyssiteenä. Liittoon kuuluu (vuonna 2024) 303 jäsentä ja 26 jäsenjärjestöä. SLL:n kunniapuheenjohtajana toimii *Hannu Huuska*, kunniajäseniä ovat *Kati Hannula*, *Malla Kuuranne*, *Juhani Niemelä* ja *Seela Sella*.

Taiteilijajäsenillä on oikeus käyttää itsestään lausuntataiteilija-nimikettä. Jäsenistö koostuu pääosin puheen ammattilaisista, puheilmaisun ja lausunnan opettajista ja puheen alalta päätulonsa hankkivista esiintyjistä, näyttelijöistä ja teatteri-ilmaisun ohjaajista. Jäsenjärjestöillä on jäseniä arviolta noin 600.

## Lausunta taidemuotona

Lausunnan vahvasta kaunolukuperinteestä (esimerkiksi 1940–1950-luvuilla) tuli pitkäksi aikaa leima. Yleisön mielissä lausunta oli korkeakulttuuria, jonka taitava esittämien oli tiukasti säädeltyä. Vahvat ja karismaattiset esiintyjät Ella Erosesta Yrjö Jyrinkoskeen jäivät ihmisten mieliin, ja heidän tapansa esittää alkoi tarkoittaa samaa kuin lausuntataide. Se ymmärrettiin myös hyvin solistiseksi alaksi. Lausunta kulkee muun esittävän taiteen mukana ja trendit kulkeutuvat myös lausuntaan. 2010-luvulla lausunta on yhä runon esittämistä, mutta nyt selvästi näyttämötaiteen ja esittävien taiteiden aluetta: On epätavallisia esityspaikkoja, improvisoituja runoja, poetry-slamia, musiikin, liikkeen ja elävän kuvan käyttöä esityksissä. Esittävissä taiteissa on meneillään käänne. Taiteet ruokkivat toisiaan ja lainaavat toisiltaan. Monitaiteisuus on suosittua. Kun samaan aikaan vanhat ihanteet ja leimat haalistuvat, myös runon esittämisessä voi kokeilla, leikkiä, ottaa vapauksia.

## Suomen Lausujain Liiton puheenjohtajat
* Kaarlo Marjanen 1938–1965
* Iiro Kaikko 1965–1969
* Reino Jokilehto 1969–1974
* Ritva Ahonen 1974–1977
* Timo Tiusanen 1977–1983
* Liisa Majapuro 1983
* Tuulikki Yli-Lonttinen 1983–1989
* Seela Sella 1989–1990
* Hannu Huuska 1990–2000
* Malla Kuuranne 2000–2011
* Helka-Maria Kinnunen 2010–2014
* Ella Pyhältö 2014–2018

*  Eero Ojala 2018–2022

* Hillevi Kilpeläinen 2022–24

* Ella Pyhältö 2024-

## Tunnettuja Suomen Lausujain Liiton jäseniä
* Ella Eronen
* Jarmo Heikkinen
* Veikko Honkanen
* Hannu Huuska
* Einar Kiviranta
* Krista Kosonen
* Iines Laitinen-Sandberg
* Tiia Louste
* Ritva Oksanen
* Anja Pohjola
* Taisto Reimaluoto
* Matti Ristinen
* Niko Saarela
* Seela Sella
* Sinikka Sokka

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kajaanin Runoviikon sivut
Klaus Häkkänen

**Klaus Oskar Olavi Häkkänen** (31. lokakuuta 1905 Hamina – 8. lokakuuta 1983) oli suomalainen juristi, hallintomies ja varatuomari.

Klaus Häkkänen suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1931 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1934. Hän oli vuodesta 1931 kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön (1970 Liikenneministeriö) palveluksessa: notaarina vuosina 1931–1934, ylimääräisenä esittelijänä vuosina 1934–1938, nuorempana hallitussihteerinä vuosina 1938–1941, vanhempana hallitussihteerinä 1941–1945, hallitusneuvoksena 1945–1953 ja kansliapäällikkönä 1953–1972.

Klaus Häkkänen toimi Tapaturmantorjunta ry:n liikennejaoksen Taljan (Liikenneturvan edeltäjä) neuvottelukunnan varapuheenjohtajana vuosina 1946–1965 ja puheenjohtajana vuosina 1965–1966 sekä Liikenneturvan hallituksen jäsenenä vuosina 1971–1973.  

## Julkaisuja
* *Alkoholi ja autoliikennelainsäädäntö Skandinavian maissa*. Helsinki 1937
* *Autoilijan lakikirja: autoliikennettä koskevat lait ja asetukset sekä muut viranomaisten määräykset*. Otava 1938

## Lähteet
Matti Häkkänen

**Matti Klaus Juhani Häkkänen** (21. heinäkuuta 1936 Helsinki – 27. toukokuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti.

Häkkänen valmistui ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta 1955 ja lainopin kandidaatiksi vuonna 1960. Hän aloitti samana vuonna uransa ulkoministeriössä, josta jäi eläkkeelle vuonna 2001. Häkkänen toimi suurlähettiläänä Bukarestissa 1976–1980, alivaltiosihteerinä 1980–1983 sekä suurlähettiläänä Haagissa ja Dublinissa 1983–1987, Buenos Airesissa ja Santiagossa 1987–1988, Pariisissa 1988–1993, Roomassa 1993–1997 ja Lissabonissa 1997–2001.

Häkkäsen isä oli kansliapäällikkö Klaus Häkkänen.

Häkkänen on haudattu Kulosaaren hautausmaalle.

## Lähteet
TAM (panssarivaunu)

**TAM** (*Tanque Argentino Mediano, suomeksi: "keskiraskas argentiinalainen panssarivaunu"*) on argentiinalainen taistelupanssarivaunutyyppi. Se on 30&nbsp;500 kg:n painoisena jonkin verran toisia vastaavia verrattavia vaunuja keveämpi ja heikommin panssaroitu. Kehitystyölle tuli tarvetta 1970-luvun alussa, kun Argentiinan M4 Shermanit alkoivat ikääntyä, ja niiden huoltotyöt kävivät vaikeammaksi hoitaa. Argentiina kääntyi länsisaksalaisen Thyssen-Henschel -yhtiön puoleen, jotta tämä aloittaisi kehitystyön, johon otti osaa myöskin itävaltalainen Steyr. Tuotanto alkoi 1970-luvun lopulla Buenos Airesiin siirrettynä. Tämä vaunutyyppi ei ehtinyt valmistumaan riittävän ajoissa vaikuttaakseen merkitsevästi Falklandin sotaan

Vaunun koneistona on turboahdettu V6-dieselmoottori. Se antaa 720 hevosvoiman eli 537 kW:n tehon. TAM:n enimmäinen tienopeus on 75 km/h. Aseistuksena on 105 mm kanuuna sekä 2x 7,62 mm konekiväärejä. Näistä yksi ampuu tykinsuuntaisesti ja toinen on ilmatorjuntaa varten.

## Lähteet
*Trewhitt, Philip: Panssarivaunut ja panssaroidut ajoneuvot, Karisto Oy, Hämeenlinna, 2009, suom. Petri Kortesuo  (s. 85)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*http://www.fas.org/man/dod-101/sys/land/row/tam.htm
Roman Lob

**Roman Lob** (s. 2. heinäkuuta 1990 Düsseldorf) on saksalainen laulaja-lauluntekijä.

Lob edusti Saksaa vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan "Standing Still". Saksan edustajana hän eteni automaattisesti loppukilpailuun, jossa sijoittui lopulta kahdeksanneksi. Lob oli osallistunut Saksan karsintaan jo vuonna 2008, mutta tuolloin hänen yhtyeensä ei edennyt kansalliseen finaaliin. Häneltä on ilmestynyt yksi levy, *Changes*. Musiikkivideot hänellä on kappaleista "Call Out the Sun", "Changes" ja "Standing Still".

## Lähteet
Marcel Noebels

**Marcel Noebels** (s. 18. maaliskuuta 1992 Tönisvorst) on saksalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa Saksan DEL-liigajoukkue Eisbären Berliniä.

Noebels on NHL-seura Philadelphia Flyersin neljännen kierroksen varaus vuodelta .

## Lähteet