open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Villasaksirapu

**Villasaksirapu** eli **kiinanvillasaksirapu** (*Eriocheir sinensis*) on taskurapuihin kuuluva, raajoineen jopa 15 senttimetrin mittainen äyriäinen, jonka voi parhaiten tunnistaa saksien nukkamaisesta karvapeitteestä. Koirailla karvoitus on pidempää kuin naaraalla. Kookkaiden yksilöiden kilpi on 7–9 senttimetrin levyinen. Suurimmalla Suomessa tavatulla yksilöllä kuoren leveys oli 8,5 senttimetriä.

Alkuperäalueellaan Kiinassa villasaksirapua arvostetaan ravintona ja kasvatetaan vesiviljelyssä, ja sitä myös viedään Saksasta Kiinaan. Muuten Euroopassa sitä pidetään haitallisena, koska se vaikeuttaa kalastusta takertumalla verkkoihin ja kaivaa jokivarsissa koloja maapatoihin, mikä voi aiheuttaa sortumia ja eroosiota.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Villasaksiravun alkuperäistä esiintymisaluetta on Aasian itärannikko Venäjän kaukoidästä Etelä-Kiinaan. Sieltä se on levinnyt laivaliikenteen mukana Eurooppaan, Välimerelle ja Pohjois-Amerikkaan. Sitä pidetään yhtenä maailman sadasta haitallisimmasta vieraslajista.

Villasaksirapu kulkeutui Kiinasta Eurooppaan, jossa se havaittiin ensi kertaa vuonna 1912. Suomen rannikolla ensimmäinen yksilö tavattiin Viipurinlahdella vuonna 1933, Perämerellä ensimmäiset havainnot tehtiin 1950-luvulla. Villasaksirapuja on vuodesta 1999 lähtien tavattu satunnaisesti myös Saimaasta, minne ne ovat tulleet Saimaan kanavaa pitkin. Suomessa villasaksirapuja tavataan nykyään vuosittain, eniten etelärannikolla. Täältä saatavat villasaksiravut ovat todennäköisimmin tulleet laivaliikenteen mukana useimmiten Pohjanmereltä, sillä laji vaatii lisääntyäkseen korkeampaa suolapitoisuutta (>26 ‰) kuin mitä Itämeressä esiintyy, eikä se siis kykene muodostamaan pysyvää kantaa Suomen vesistöissä. Suomen vesialueilla ei siksi ole tavattu lainkaan lajin poikasia, vaan kaikki yksilöt ovat olleet täysikasvuisia.

Villasaksirapu elää joissa ja järvissä, ja sen elinkiertoon kuuluu vaeltaminen makean veden ja jokisuiden murtoveden välillä. Jokien suilla kuoriutuneet toukat elävät meressä tai murtovedessä ensimmäisen elinvuotensa, ja lähtevät sitten vaeltamaan jokia pitkin jopa satojen kilometrien päähän sisämaahan. Lisääntymiskykyisiksi tultuaan ravut palaavat jokisuiden murtovesiin. Pohjanmereen laskevissa joissa on ollut aika ajoin villasaksiravun massaesiintymisiä, esimerkiksi Haveljoessa vuonna 1932 ja Elbejoessa 1990-luvun lopulla.

Laji pystyy liikkumaan myös maalla.

## Ravinto
Villasaksirapu on kaikkiruokainen. Se syö yleensä muita vesiselkärangattomia, kasveja, raatoja ja verkkoihin jääneitä kaloja.

## Viljely
Kaukoidässä villasaksirapua syödään suurena herkkuna. Lajin käyttö vesiviljelyssä alkoi Kiinassa varsinaisesti 1980-luvun lopussa ja lähti räjähdysmäiseen nousuun 1990-luvulla. Vuosituotanto 2012 oli jo yli 0,7 miljoonaa tonnia, ja se oli vesiviljelyssä maailman kolmanneksi eniten tuotettu äyriäislaji.

## Lähteet
* Laine A, Lumiaro R: Villasaksirapu, satunnainen tulokas Kaukoidästä Merentutkimuslaitoksen Itämeriportaali
*  Itämeri-sanakirja 

### Viitteet
Mediatoimisto Dagmar

**Dagmar Oy** on suomalainen markkinointitoimisto, joka tarjoaa markkinoinnin, viestinnän, analytiikan ja markkinointiteknologian asiantuntijapalveluja. Yritys perustettiin vuonna 1973, ja se kuuluu Salomaa Groupiin, joka on Pohjoismaiden suurin itsenäinen markkinointiviestintäkonserni. 

Dagmar toimii Publicis Groupen virallisena edustajana Suomessa. Dagmarin toimipiste sijaitsee Helsingissä, Annankadulla. 

## Organisaatio ja omistus
Dagmar on osa Salomaa Groupia, johon kuuluu useita markkinointiin, dataan ja viestintään erikoistuneita yrityksiä. Yrityksen toimitusjohtaja on vuodesta 2019 ollut Krista Elopuro. Häntä ennen Dagmaria johti 18 vuoden ajan Tuula Kallio. Yrityksellä on yli 200 työntekijää, joista osa toimii luovissa tehtävissä, osa teknologia- ja analytiikkarooleissa sekä osa markkinoinnin konsultoinnin parissa.

## Menestys alan tutkimuksissa ja kilpailuissa
Mediatoimistoja arvioiva kansainvälinen tutkimustoimisto Recma arvioi viimeksi syyskuussa 2023 Dagmarin laatuluokitukseltaan Dominant-profiilin mediatoimistoksi, jonka markkinaosuus 30% on ylivoimainen. 

Dagmar on menestynyt muun muassa AdProfit-, Effie-, Grand One-,
 Global Search Awards-, European Excellence Awards- Cannes Young Lions-, ja European Advertising Certificate (EADC) Hall of Fame -kilpailussa. Kauppalehden Suomen suurimpien markkinointiviestintätoimistojen listauksessa Dagmar on ollut kärjessä usean vuoden ajan. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Dagmarin verkkosivut
* Dagmarin webinaarit 
* Dagmarin podcast WTF Markkinointi
Smallville (4. tuotantokausi)

**[[Smallville (televisiosarja)|Smallville]]n 4. tuotantokausi** käynnistyi Yhdysvalloissa 22. syyskuuta 2004. Kausi sisältää 22 jaksoa. Kauden viimeinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 18. toukokuuta 2005.

Suomessa ensimmäinen jakso nähtiin 29. tammikuuta 2006 Subtvllä. Kauden esitys Suomessa päättyi 18. kesäkuuta 2006.

## Jaksoluettelo

## 4. tuotantokauden jaksot
### Ristiretki
***Käsikirjoittaja:** Alfred Gough & Miles Millar
***Ohjaaja:** Greg Beeman
***Esitetty Suomessa:** 29. tammikuuta 2006
***Esitetty [[Yhdysvallat|USA]]:ssa:** 22. syyskuuta 2004
***Vierailijat:**
**Erica Durance (Lois Lane)
**Ona Grauer (Dr. Gabrielle Vaughan)
**Dan Joffre (Admissions Nurse)
**Alexander Kalugin (Näkijä)
**Margot Kidder (Bridgette Crosby)
**Rekha Sharma (Dr. Mara Harden)
**Camille Sullivan (Rehtori)
### Juoni
Clark saapuu takaisin Smallvilleen uudelleen syntyneenä Kal-Elinä. Täyttääkseen kohtalonsa hän lentää Lexin lentokoneeseen hakemaan Kryptonilaista kristallia, joka on Lexin hallussa. Toisaalla Lois Lane saapuu Smallvilleen selvittämään asioita serkkunsa Chloen avuksi. Myös Lana palaa takaisin Smallvilleen uudella tyylillä ja poikaystävällä varustettuna. Sairaalassa Jonathan makaa koomassa kolmatta kuukautta ja Lionel totuttelee elämäänsä vankilassa.

## Lähteet
Ron Flowers

**Ronald ”Ron” Flowers** (28. heinäkuuta 1934 Edlington, Englanti – 12. marraskuuta 2021) oli englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

Flowers edusti pelaajaurallaan Wolverhampton Wanderersia vuosien 1952 ja 1967 välillä. Englannin maajoukkuetta Flowers edusti 49 ottelussa, joissa hän teki 10 maalia. Hänet valittiin myös Englannin joukkueeseen vuoden 1966 MM-kisoihin, joissa Englanti voitti maailmanmestaruuden. Flowers edusti maataan myös vuoden 1962 MM-kisoissa.

Myöhemmin urallaan Flowers edusti Northampton Townia ja Wellington Townia, jossa hän toimi pelaajamanagerina.

## Lähteet
Synapsirako

**Synapsirako** eli **hermoliitosrako** on kahden hermosolun välillä oleva 20 nm mittainen rako, jonka läpi edellisen solun vapauttamat välittäjäaineet kulkevat seuraavan solun tuojahaarakkeiden vastaanottajiin.
Kristiina Kouros

**Kristiina Kouros** (o.s. **Huuskonen**, s. 19. marraskuuta 1966) on suomalainen ihmisoikeuksiin erikoistunut juristi. Koulutukseltaan hän on oikeustieteen tohtori. 

## Ura
Kouros toimi Ihmisoikeusliiton pääsihteerinä 2000–2012, asiantuntijana Ihmisoikeuskeskuksessa vuosina 2012–2019 ja keskuksen johtajan määräaikaisena sijaisena syyskuusta 2013 marraskuuhun 2014, sekä asiantuntijana ja esittelijänä eduskunnan oikeusasiamiehen kansliassa vuosina 2019–2022. Vuodesta 2022 lähtien hän on toiminut KPMG:n Euroopan, Lähi-Idän ja Afrikan (EMA) alueen vastuullisuustyön keskuksen ihmisoikeuspalveluiden vetäjänä . Aiemmin hän on toiminut myös vapaana toimittajana, yrittäjänä sekä oikeustieteen opettajana

Kouros on toiminut useissa luottamistehtävissä, muun muassa varapuheenjohtajana ihmisoikeusjärjestön kansainvälisessä liitossa (Fédération Internationale pour les Droit Humaine, FIDH  varapuheenjohtajana ulkoministeriön asettamassa Kansainvälisten ihmisoikeusasiain neuvottelukunnassa ja hallituksen jäsenenä ja puheenjohtajana Kansalaisjärjestöjen ihmisoikeussäätiössä (KIOS). Ulkopoliittisen instituutin (Upi) neuvottelukunnassa hän toimi eduskunnan kansliatoimikunnan nimeämänä jäsenenä vuosina 2013–2017 ja hallituksen jäsenenä Anders Chydenius -säätiössä vuodesta 2001 alkaen.

Kouros on kirjoittanut ihmisoikeuksista artikkeleita ja toimittanut teoksia. Kouros on toiminut vuosina 2000–2012 myös Ihmisoikeusraportti-lehden vastaavana päätoimittajana, Savon Sanomien kolumnistina vuosina 1999–2012 ja Lakimiesuutiset -lehden vakituisena avustajana ja toimitusneuvoston jäsenenä 1990-luvun lopulla ja 2000-luvun alkuvuosina.

Kouros oli vuoden 2003 eduskuntavaaleissa ehdokkaana sitoutumattomana Vihreiden listalla ja vuoden 2007 eduskuntavaaleissa hän oli kokoomuksen ehdokkaana. Sittemmin hän on ilmoittanut olevansa poliittisesti sitoutumaton. 

Kristiina Kouroksen tiestä ihmisoikeuksien pariin on tehty radio-ohjelma Ylen kuusi kuvaa -ohjelmasarjaan.

## Yksityiselämä
Kristiina Kourosin aviomies on lääkäri, kirjailija ja elokuvaohjaaja Alexis Kouros.

## Teoksia
*Perus- ja ihmisoikeuksien rajoittamisesta niiden edistämiseen - Tutkimus perus- ja ihmisoikeuksien edistämisestä erityisesti kansallisen ihmisoikeusinstituution tehtävänä (väitöskirja Helsinki 2021)
*Ihmisoikeudet yritystoiminnassa, Kristiina Kouros ja Kristiina Vainio, teoksessa Koivurova, Pirjatanniemi (toim.). Ihmisoikeuksien käsikirja, Tietosanoma 2014.  
*
*Suomessa asuvien muslimien suhtautumisesta perhelainsäädäntöön ja perhearvoihin teoksessa Martikainen, Sakaranaho & Juntunen (toim.) Kenen islam? Suomen muslimit arjessa, mediassa ja yhteiskunnassa, 2008
*Kristiina Kouros ja Susan Villa (toim.) Ihmisoikeudet ja islam. Like 2004. 

## Lähteet
Pāṇini

**Pāṇini** (devanagari: पाणिनि, [ˈpɑːɳɪn̪ɪ]) oli intialainen kielitieteilijä, joka kokosi klassisen sanskritin kieliopin todennäköisesti 5. tai 4. ajanlaskuamme edeltäneellä vuosisadalla. Hänen sanotaan opettaneen kuuluisassa Taxilan yliopistossa, ja häntä pidetään yhtenä vanhimmista kielioppien kokoajista.

Pāṇinin elinaikana sutrat (oppikirjat) alkoivat toimia uutena välineenä aatteiden välitykseen. Hän kirjoitti klassisen sanskritin toimintatavat ylös vajaaseen neljääntuhanteen sääntöön. Teoksesta tuli Intiassa kielellinen auktoriteetti, ja sitä kommentoitiin vuolaasti. Kun britit tekivät Intiasta siirtokuntansa 1800-luvulla, Pāṇinin kirjoitukset tulivat tunnetuksi myös muualla maailmassa ja saivat toimia innoituksen lähteenä tuleville länsimaisille kieliopeille. Vastaavan laajuista ja modernia kielioppia ei Pāṇinin jälkeen kirjoitettu vuosituhansiin.

## Lähteet
Terry Paine

**Terence Lionel Paine** (s. 23. maaliskuuta 1939 Winchester, Englanti) on englantilainen entinen jalkapalloilija ja valmentaja. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.

Pelaaja-aikanaan Paine edusti Southamptonia vuosien 1956 ja 1974 välillä 713 kertaa, tehden 160 maalia. Hän on Southamptonin historian eniten otteluja pelannut pelaaja. Paine edusti myös 111 pelin verran Hereford Unitedia.

Englannin maajoukkueessa Paine pelasi 19 ottelua, tehden 7 maalia. Vuonna 1963 hän pelasi ensimmäisen täyden maaottelunsa ja samana vuonna hän teki hattutempun Wembleyn stadionilla pelatussa ottelussa Pohjois-Irlantia vastaan. Vuonna 1966 Englannin valmentaja Alf Ramsey valitsi Painen MM-joukkueeseen vuoden 1966 MM-kisoihin. Kisoissa hän pelasi yhdessä alkulohkon ottelussa Meksikoa vastaan. Englanti voitti kisoissa maailmanmestaruuden.

Myöhemmin urallaan Paine toimi Cheltenham Townin managerina.

## Aiheesta muualla
*Profiili ''soccerbase.comin'' sivustolla
Kriisi (saari)

**Kriisi** on saari Iin kunnassa Perämerellä. Se sijaitsee Oulun kunnanrajan tuntumassa Martinniemen ja Halosenlahden länsipuolella noin neljän kilometrin päässä mantereelta. Saaren pohjoispuolella sijaitseva **Kriisin Ymmyrkäinen** on maannousun vuoksi kasvanut kiinni Kriisin saareen. Lähimmät muut saaret ovat Satakari pohjoisessa, Välikari kaakossa ja Satakarinletto lännessä.

Kriisi sekä Kriisin Ymmyrkäinen ovat matalia, kivikkoisia saaria, joiden korkein kohta on noin kolme metriä merenpinnan yläpuolella.

## Kriisin kummeli ja loisto
Kriisin saaren lounaiskärjessä sijaitsevat Kriisin loisto sekä kummeli. Kummeli rakennettiin alun perin vuonna 1874, ja sen puuosat uusittiin 1990-luvulla. Rakenteeltaan kummeli muodostuu suuresta kiviröykkiöstä, jonka laella on kolmella jalalla seisova puinen pyramidimainen puna-valkoiseksi maalattu huippumerkki. Vastaavia kummeleita rakennettiin Pohjanlahdelle useita 1800-luvulla. Muista samanlaisista kummeleista poiketen Kriisin kummeli on yhä turvalaitekäytössä.

Kummelin vieressä sijaitsee 1920–1930-luvulla rakennettu pimeänavigoinnin mahdollistava betonirakenteinen sektoriloisto. Loisto on sammutettu ja korvattu kummelin huippuun sijoitetulla kevytrakenteisella valolaitteella.

## Kuvia

Kummeli_Kriisi_Ii_20170319_01.jpg|Kummeli huippumerkkeineen
Kriisi Ii 20170319 02.jpg|Kriisi mantereen suunnalta nähtynä
Kriisin Ymmyrkäinen Ii 20170319.jpg|Kriisin Ymmyrkäinen


## Lähteet
Palveluliikenne

**Palveluliikenne** on joukkoliikennettä, joka useissa kaupungeissa korvaa hiljentyneitä tavallisia linja-autovuoroja. Palvelureittejä ajetaan usein pienemmällä kalustolla ja matkustajien lisäksi kuljetetaan myös kaupungin tai kunnan sisäistä postia, koulujen ruokia sekä muuta rahtia. Usein palveluliikenne toteutetaan ostoliikenteenä.

Palveluliikenne voi myös olla osa matkapalvelukeskusta jolloin matkapalvelukeskus hyödyntää myös palvelulinjojen tarjoamaa kapasiteettia. MPK voi esimerkiksi automaattisesti tehdä palvelulinja tilauksen taksin sijasta silloin kun se asiakkaan ja aikataulun kannalta on mahdollista.
 
Modernin palveluliikenteen reitti muodostuu sekä kiinteistä pysäkeistä että pysäkkien välillä tehtävästä kutsuohjatusta toiminnasta. Tämä toimintamalli mahdollistaa myös ovelta-ovelle palvelun esimerkiksi vanhusten asuttamien talojen pihoilla ja muissa paikoissa.

Kokemukset pienissä ja keskisuurissa kaupungeissa ovat osoittaneet että automatisoidulla palvelulinjalla on mahdollista ajaa pääosa (>90%) kaupungin yhteiskunnan maksamista matkoista ja avoimen joukkoliikenteen matkoista.
 
## Katso myös
* Kutsuohjattu joukkoliikenne

## Aiheesta muualla
* Etelä-Savon Matkapalvelukeskus
Iomega Zip

**Zip** on Iomegan kehittämä levykeasema ja suurikapasiteettinen levyke, jolle mahtuu 100 tai 250 megatavua tietoa. Zip-levyke oli datan siirtoon, varastointiin ja etenkin varmuuskopiointiin käytetty muistiväline, joka oli yleisessä käytössä 1990-luvun lopulla. Nykyään sen ovat syrjäyttäneet tallentavat optiset asemat, USB-muistitikut ja ulkoiset kiintolevyt.

Iomegan Zip-asemia oli sekä ulkoisia että sisäisiä. Ulkoinen asema kytkettiin joko kirjoitinporttiin tai SCSI-liitäntään. Sisäinen asema voitiin kytkeä emolevyn IDE-liitäntään.

Zip-asemien kehitys päättyi 2002 esiteltyyn 750 megatavun asemaan, joka käytti USB 2.0 -liitäntää.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla

*Iomegan sivut
Tiina Brännare

**Tiina Anne Marjatta Brännare** (s. 3. tammikuuta 1960 Helsinki) on suomalainen ohjaaja, koreografi ja näyttelijä, joka on tehnyt paljon töitä musiikkiteatterin parissa.

Brännare aloitti uransa tanssijana ja on opiskellut alaa muun New Yorkissa, Lontoossa ja Tukholmassa. Brännare valmistui teatteritaiteen maisteriksi 1992 Teatterikorkeakoulun näyttelijäntyönlinjalta. Hän työskenteli Uudessa Iloisessa Teatterissa 1980–2002 esiintyjänä, koreografina ja apulaisohjaajana. Sittemmin hän on ohjannut ja tehnyt koreografioita teattereissa ympäri Suomea. Hän on vieraillut Turun Kaupunginteatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa, Lahden kaupunginteatterissa, Helsingin kaupunginteatterissa, Porin Teatterissa, Kotkan kaupunginteatterissa, Mikkelin teatterissa, Kokkolan kaupunginteatterissa, Järvenpään teatterissa, Valkeakosken kaupunginteatterissa, Heinolan kesäteatterissa ja Krapin pajalla.

Brännaren ohjauksia ovat *7-veljestä*, *Liz, Katri Helena, Marilyn, Niskavuoren Heta 2X, [[Evita (musikaali)|Evita]], [[Cats]], Anything Goes, [[Five Guys Named Moe]], [[Housut pois (musikaali)|Housut pois]], [[Lainahöyhenissä (musikaali)|Lainahöyhenissä]], RAKAS LURJUS, [[Piukat paikat (musikaali)|Piukat paikat]], [[Guys and Dolls]], SVEN TUUVA, [[Pimeä metsä]], Herrasmieshuijarit, Peter Pan, Kun pöly laskeutuu, Silvia und Ich, Kesällä Kerran, Kaaos, Paniikki, Ukkometsot, Kuumia Aaltoja, Hello Dolly, Kaiken Takana on Nainen, Elämää ja Erotiikkaa, SKAM, Pyhä keikka, Sweet Charity, Ankkurilyhty, Rakastan, rakastan, [[Cabaret (musikaali)|Cabaret]], Albatrossi ja Heiskanen 3x, Heavy Christmas, [[My Fair Lady]], [[Kiss Me Kate]]*, *Mustalaisleiri muuttaa taivaaseen*, *Jyrki-Boy Suosikki musikaali* ja *Aint`Missbehavin*.

Eppu Nuotio ja Brännare ovat yhdessä kirjoittaneet musikaalit /näytelmät *ROISTOJA JA RAKKAUTTA*, *Kun pöly laskeutuu,* *MARILYN*, *Liz*, *ROMY*, *Kadonnut Prinsessa*, *Silvia und Ich* (pienoisooppera), *HUONE 112*, *Kaiken takana on nainen*, *Sekuntiviisaripoika*, *Elämää ja Erotiikkaa*, *Kerran kesällä*, ja *Anopit*. Heiltä ilmestyi myös *VETO*-niminen romaani kesällä 2022 Otavan kustantamana.

Brännare palkittiin ansioituneena musiikkiteatterintekijänä Jaakko Salo -palkinnolla 2005. 

Brännare näytteli useita vuosia korvalääkäri Sirkka Niskaa TV-sarjoissa *[[Ihmeidentekijät]]* ja *[[Parhaat vuodet]]*. Hän on myös vieraillut TV-sarjoissa *[[Hotel Swan Helsinki|Hotelli Swan]]*, *[[Rahti]]*, *[[Rosvopankki]]*, *[[Ilman kavaluutta]]*, *[[Puhtaat valkeat lakanat]]*, *[[Käenpesä]]* ja *Lottovoittaja*.

Tiina Brännare perusti tanssiryhmän Jazz-Girls vuonna 1977, Undeground teatteri "Gorgon" 1992 Sirpa Taivaisen kanssa, sekä tanssi-duon "Musta Tulppaani" Mikko Rasilan kanssa vuonna 1988.

Näyttelijä Jutta Järvinen on Tiina Brännaren tytär.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Tiina Brännare. Sielu ja ruumis Helsingin Sanomat, 2.10.2009.
*brannarenuotio.wordpress.com
All the Roadrunning

__NOTOC__
**All the Roadrunning** on Mark Knopflerin ja Emmylou Harrisin duettoalbumi, joka julkaistiin 25. huhtikuuta 2006. Levy nousi Britannian albumilistan sijalle 8 ja Billboard 200 -listan sijalle 17.

## Kappaleet
Kappaleet ovat Knopflerin säveltämiä, paitsi numerot 6 ja 9, jotka ovat Harrisin.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Metacritic: 63/100
* AllMusic: 
* Entertainment Weekly: B–

## Lähteet
Norman Hunter

**Norman Hunter** (29. lokakuuta 1943 Eighton Banks, Gateshead, Englanti – 17. huhtikuuta 2020) oli englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja. Hän oli pelipaikaltaan toppari.

Pelaajaurallaan Hunter muistetaan parhaiten ajastaan Leedsissä, jossa hän pelasi vuosien 1961 ja 1976 välillä 724 ottelua, tehden 21 maalia. Vuonna 1974 PFA valitsi Hunterin vuoden parhaaksi pelaajaksi Englannin Valioliigassa. Leedissa pelatessaan hän oli mukana voittamassa liigamestaruutta kahdesti (1969 ja 1974), FA Cupia vuonna 1972, liigacupia (1968) ja UEFA Cupia vuosina 1968 ja 1971. Myöhemmin urallaan Hunter edusti vielä Bristolia ja Barnsleyta, jossa lopetti pelaajauransa vuonna 1983. Pelaajauransa päätyttyä Hunter toimi managerina Barnsleyssa, Leedsissa ja Rotherhamissa.

Englannin maajoukkuetta Hunter edusti 28 kertaa ja oli mukana voittamassa maailmanmestaruutta vuoden 1966 MM-kotikisoista. Hän edusti maataan myös vuoden 1970 MM-kisoissa.

Hunter kuoli vuonna 2020 76-vuotiaana koronavirukseen.

## Lähteet
Ian Callaghan

**Ian Robert Callaghan** (s. 10. huhtikuuta 1942 Toxteth, Liverpool, Englanti) on englantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Callaghan aloitti uransa Liverpoolissa, jossa pelasi vuosien 1960 ja 1978 välillä 640 ottelua, tehden 50 maalia. Callaghanin pelaamat 640 ottelua on edelleen Liverpoolin seuraennätys. Hän oli mukana kun Liverpool voitti muun muassa 5 liigamestaruutta, Euroopan cupin kahdesti, FA Cupin vuosina 1965 ja 1974, UEFA Cupin (1973 ja 1976) ja FA Community Shieldin kuudesti. Hän edusti urallaan myös Swansea Citya, Cork Hibernian, norjalaista Sandefjord Fotballia ja Crewea.

Englannin maajoukkuetta Callaghan edusti 4 kertaa. Callaghan valittiin Englannin joukkueeseen vuoden 1966 MM-kisoihin, jossa Englanti voitti maailmanmestaruuden.

## Aiheesta muualla
*Profiili Liverpool FC:n sivustolla
Francesco Sizi

**Francesco Sizi** oli italialainen oppinut ja astronomi. Hän havaitsi ensimmäisenä vuosittaisen vaihtelun auringonpilkkujen liikkeessä.

Sizi oli Galilein aikalainen. Hän on kuulu "päättelystään", jolla hän vastasi Galilein ilmoitukseen Jupiterin kuiden löytymisestä. Päättely osoittaa loogisesti kuiden olevan mahdottomia. Päättelyä käytetään nykyisin malliesimerkkinä siitä, miten puhdas logiikka on puutteellinen väline kuvaamaan todellisuutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sizin päättely
Christoph Scheiner

**Christoph Scheiner** (25. heinäkuuta 1573 &ndash; 18. kesäkuuta 1650) oli saksalainen tähtitieteilijä ja jesuiitta. 

Vuonna 1611 Scheiner havaitsi yhtenä ensimmäisistä auringonpilkkuja, vaikkakin hän luuli niiden olevan Auringon kiertolaisia. Häntä avusti Johann Baptist Cysat. Kirjansa *Rosa Ursina* julkaistiin 1630. Tällöin hän jo oli samaa mieltä Galileo Galilein kanssa siitä, että auringonpilkut ovat Auringon pinnalla tai sen kaasukehässä.

Maunderin minimistä johtuen auringonpilkkujen esiintyminen väheni merkittävästi useiksi vuosikymmeniksi, jolloin Scheinerin kirja pysyi aiheen standardilähteenä pitkän aikaa.

Scheiner vastusti heliosentristä kuvaa kuolemaansa saakka.

Scheiner ja Galilei kiistelivät siitä kumpi havaitsi ensimmäisenä auringonpilkut. Tämä riita saattoi olla tekijänä Galilein kiistassa Katolisen kirkon kanssa.

Scheiner-kraatteri kuussa on nimetty hänen mukaansa.

## Lähteet

* Daxecker, Franz; The Physicist and Astronomer Christoph Scheiner: Biography, Letters, Works, Veröffentlichungen der Universität Innsbruck 246 (2004)

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
*The Galileo Project: Christoph Scheiner (1573–1650)
Mike Rutherford

**Mike Rutherford** (oikealta nimeltään **Michael John Cleote Crawford Rutherford**, s. 2. lokakuuta 1950 Guilford, Surrey) on englantilainen muusikko. Käydessään Charterhousen koulua hän liittyi Genesis-yhtyeeseen, jonka Peter Gabriel ja Tony Banks olivat juuri perustaneet. Yhtyeestä tuli 1970-luvulla yksi tärkeimmistä ja menestyksekkäimmistä progressiivista rockia esittäneistä kokoonpanoista. Rutherford soitti yhtyeessä aluksi bassoa ja 12-kielistä kitaraa, mutta toisen kitaristin Steve Hackettin erottua yhtyeestä *[[Spot the Pigeon]]* -EP:n julkaisun jälkeen vuonna 1977 Rutherford otti itselleen kaiken vastuun yhtyeen kitaraosuuksista.

Genesiksen aiemmissa kokoonpanoissa Rutherford loi yhtyeelle ominaisen soundin omaperäisellä tavallaan käyttää bassokitaraa, 12-kielistä kitaraa ja pedaaleilla ohjattavaa bassosyntetisaattoria. Usein hän käytti jokaista näistä saman kappaleen eri osissa, kuten kappaleissa ”Supper’s Ready”, ”Firth of Fifth” ja ”The Cinema Show”. Keikkatilanteissa Rutherford käytti usein kaksikaulaista bassoa ja 12-kielistä kitaraa mahdollistaakseen tällaisten kappaleiden esittämisen.

Genesiksen taukojen aikana Rutherford on esiintynyt myös oman Mike and the Mechanics -yhtyeensä kanssa sekä levyttänyt kaksi soololevyä, *Smallcreeps Day* (1980) ja *Acting Very Strange* (1982).
Alison Sweeney

**Alison Ann Sweeney ** (s. 19. syyskuuta 1976) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja juontaja. Hän on näytellyt muun muassa Samantha ”Sami” Bradyn roolissa yhdysvaltalaisessa saippuasarjassa *[[Päivien viemää]]*. Hän on näytellyt roolia tammikuusta 1993 lähtien, ja hän on saanut roolista muun muassa Emmy-palkinnon. Sweeney juonsi myös *[[Suurin pudottaja (yhdysvaltalainen televisiosarja)|The Biggest Loser]]* -ohjelmaa vuosia.

## Ura
Sweeneyn ensiesiintyminen televisiossa oli neljän vuoden ikäisenä Kodakin mainoksessa. Muutamaa vuotta myöhemmin, vuonna 1986 hän esiintyi yhdessä jaksossa kauhusarjassa *[[Tales from The Darkside]]*. Hän esitti Karen-nimistä nuorta tyttöä, joka pystyi näkemään toisten kuoleman etukäteen. Vuonna 1988 Sweeney esiintyi komediasarjassa *Family Man*, joka kuitenkin hyllytettiin nopeasti.

Tammikuussa 1993 Sweeney aloitti Samantha "Sami" Gene Bradyn roolissa NBC:n saippuasarjassa *[[Päivien viemää]]*, jonka fani hän itsekin oli.

1990-luvulla Sweeney kamppaili painonsa kanssa. Välillä hänen mekkonsa koko oli 12 (Yhdysvaltain taulukon mukaan, Suomen vastaava koko n. 42). Hän ei ollut ylipainoinen lääketieteellisten kriteerien mukaan mutta kuitenkin isokokoisempi kuin samanikäiset kollegansa. Hän kirjasi tabloidlehtien juttuja ja omaa ahdistustaan vuoden 2004 elämäkertamuistelmiinsa *All The Days Of My Life (So Far)*.

Sweeney osallistui 2002 NBC:n tositelevisiosarjan *[[Pelkokerroin|Pelkokertoimen]]* julkkisjaksoon. Hän on vieraillut muissakin NBC:n sarjoissa, kuten *[[Frendit|Frendeissä]]* ja *[[Las Vegas (televisiosarja)|Las Vegasissa]]*.

Sweeney ryhtyi Vuonna 2007 *[[Suurin pudottaja (yhdysvaltalainen televisiosarja)|The Biggest Loser]]* -ohjelman juontajaksi Caroline Rhean seuraajana neljänneltä tuotantokaudelta lähtien lopetti 16. kauden jälkeen vuonna 2015.

## Yksityiselämä
Sweeney on ollut naimisissa David Sanovin kanssa heinäkuusta 2000 lähtien ja heillä on kaksi lasta.

Pariskunta asuu Arizonassa.

## Ura

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen sivusto
*
Roger Hunt

**Roger Hunt** (20. heinäkuuta 1938 Golborne, Lancashire, Englanti – 27. syyskuuta 2021) oli englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.

Liverpoolin manageri Phil Taylor hankki nuoren hyökkääjän riveihinsä 29. heinäkuuta 1958. Debyyttinsä ja ensimmäisen maalinsa joukkueessa Hunt teki Anfieldilla 9. syyskuuta 1959 ottelussa Scunthorpe Unitedia vastaan. Vuosien 1959 ja 1969 välillä Hunt pelasi Liverpoolin paidassa 404 ottelua, tehden 245 maalia. Liverpoolissa pelatessaan Hunt auttoi maaleillaan seuran kahteen Englannin 1. divisioonan voittoon, FA Cupin mestaruuteen, kolmeen FA Community Shieldin voittoon ja Cup-voittajien Cupin mestaruuteen. Hunt on seuran historian paras maalintekijä liigapeleissä sekä toiseksi paras maalintekijä Ian Rushin jälkeen kaikki ottelut mukaan laskien.

16. joulukuuta 1969 Hunt siirtyi Boltoniin, jossa hän pelasi aina vuoteen 1972 saakka, jolloin hän lopetti pelaajauransa.

Englannin maajoukkueessa Hunt pelasi vuosien 1962 ja 1969 välillä 34 maaottelua ja teki niissä 18 maalia. Vuonna 1966 Englannin maajoukkueen valmentaja Alf Ramsey valitsi Huntin MM-kisaryhmään vuoden 1966 MM-kisoihin seurakavereidensa Ian Callaghanin ja Gerry Byrnen tavoin. Hunt oli joukkueen yksi kolmesta hyökkääjästä Jimmy Greavesin ja Geoff Hurstin lisäksi. Kisoissa Hunt pelasi kaikki kuusi ottelua ja teki kolme maalia. Englanti voitti maailmanmestaruuden, kun loppuottelussa kaatui Länsi-Saksa jatkoajalla numeroin 4–2.

Vuoden 1966 MM-joukkueessa pelanneet Hunt, Ray Wilson, George Cohen, Nobby Stiles ja Alan Ball ristittiin vuonna 2000 Brittiläisen ritarikunnan jäseniksi, jalkapalloilun edestä tekemänsä työn vuoksi.

## Lähteet
Tony Banks

**Tony Banks** (oik. **Anthony George Banks**, s. 27. maaliskuuta 1950) on itseoppinut englantilainen muusikko; pianisti, kitaristi ja säveltäjä. Hän perusti Genesis-yhtyeen 60-luvun lopulla yhdessä Peter Gabrielin kanssa ja on nykyään yhdessä Mike Rutherfordin kanssa toinen yhtyeen kahdesta jäsenestä, jotka ovat kuuluneet siihen koko sen olemassaolon ajan.

Genesiksessä Banksin pääasiallinen tehtävä oli toimia kosketinsoittajana, mutta hän osallistui 12-kielistä kitaraa soittaen jonkin verran myös muutamien yhtyeen kappaleiden kitaraosuuksiin yhdessä Mike Rutherfordin ja Steve Hackettin kanssa. Tällaisia kappaleita ovat mm. ”The Musical Box” sekä intro-osa kappaleessa ”Supper's Ready”. Vain Tony Banksin nimiin kirjattuja Genesis-kappaleita ovat mm. ”Mad Man Moon”, ”One for the Vine”, ”Afterglow” ja ”Burning Rope”.

Peter Gabrielin ja Steve Hackettin jätettyä Genesiksen Banks oli kolmesta jäljelle jääneestä jäsenestä (Banks, Mike Rutherford ja Phil Collins) ensimmäinen, joka julkaisi soololevyn. Banksin soolotuotanto jäi kuitenkin melko vähälle huomiolle Genesiksen yleisöltä, toisin kuin Rutherfordin ja Collinsin soololevyt, joista tuli menestyksiä.

Banks on käyttänyt soololevyillään useita vierailevia solisteja, mm. Fish, Nik Kershaw, Toyah Willcox ja Kim Beacon. Toisella soololevyllään *The Fugitive* Banks toimi itse vokalistina.

Banks on säveltänyt myös elokuvamusiikkia. Hän kirjoitti *[[Quicksilver]]*-elokuvan soundtrackin. Lisäksi hän on tehnyt musiikkia elokuviin *The Wicked Lady* ja *Star Trek: The Next Generation*. Genesiksen jäätyä tauolle vuonna 1998 Banks jatkoi musiikin säveltämistä ja julkaisi vuonna 2004 levyllisen orkesterimusiikkia: *Seven: A Suite for Orchestra*.

Banks on ollut syntetisaattorien käytön tärkeimpiä pioneereja. Vaikka hänen käyttämänsä kosketinsoitinkalusto on ollut moninaista vuosien varrella, niin tietyt soittimet ovat olleet hänen suosiossaan pitkän uran aikana. Näitä ovat akustinen piano (jota hän käytti kaikilla levyillään vuoteen 1983 asti), Mellotron (aluksi MK II ja myöhemmin M400) sekä Hammond-urut (aluksi L-122 ja myöhemmin T-102). 

## Soolodiskografia

*1979 *A Curious Feeling*
*1983 *The Wicked Lady*
*1983 *The Fugitive*
*1986 *Soundtracks*
*1989 *Bankstatement*
*1992 *Still*
*1995 *Strictly Inc*
*2004 *Seven: A Suite for Orchestra*

## Banksin käyttämät soittimet ja laitteet Genesiksen levyillä

*Piano
*Hammond L-122 -urut
*Hohner Pianet N
*Mellotron MK II 
*Mellotron M400
*ARP Pro soloist -syntetisaattori
*RMI Electra 368 -sähköpiano
*ELKA RHAPSODY -syntetisaattori
*Roland RS 202 -viulusyntetisaattori
*Fender Rhodes -sähköpiano
*Yamaha CP70 -sähköpiano
*Moog Polymoog -syntetisaattori
*Roland VP 330 -vocoder
*E-mu Emulator 1, 2 ja 3 -sampleri
*Yamaha TX 816 -syntetisaattori
*Yamaha DX7
*Yamaha CS-80
*Sequential Circuits Prophet 10
*Sequential Circuits Prophet 5
*Korg Wavestation
*Roland JD-800
*ARP 2600
*Roland CR-78 (rumpukone)
*ARP Quadra
Kakadut

**Kakadut** (Cacatuidae) on lähinnä Australiassa ja Filippiinien saaristossa elävä papukaijalintujen lahkoon kuuluva heimo. Heimon taksonominen status on vaihdellut ja sitä on välillä pidetty papukaijojen alaheimona.  Kakadujen tuntomerkkinä on päälaella sijaitseva töyhtö. Kakadujen värit vaihtelevat mustan, harmaan, valkoisen ja vaaleanpunaisen välillä. Kakadut ovat papukaijoista lähes parhaiten soveltuneet kävelemään maanpinnalla. Kakadujen yleisin ravinto koostuu siemenistä, pähkinöistä ja hedelmistä.

Kakaduihin kuuluu 8 sukua ja 21 lajia.

## Käyttäytyminen
Kakaduilla on havaittu papukaijamaailmankin mittapuulla innovatiivista ja erityistä käyttäytymistä. 

Kakaduista ainakin tanimbarinkakadu ja palmukakadu valmistavat työkaluja. Tanimbarinkakadut ymmärtävät työkalujen ominaisuuksia (pitkä, lyhyt, kapea, leveä, jäykkä, pehmeä) ja valitsevat työkaluja käyttötarkoituksen mukaan, myös oikeassa järjestyksessä, jos sillä on tehtävän kannalta merkitystä. Palmukakadukoiraat taas etsivät ja valmistavat ns. "rumpukapulan" jolla ne hakkaavat onttoa puuta esiintyessään naaraalle. Kakaduilla on myös rytmitajua, joka on luonnossa harvinaista. Tanssiliikkeitä on ainakin 30 erilaista, ja tanssivat yksilöt käyttävät niitä innovatiivisesti. Kakadut kykenevät myös muokkaamaan tanssinsa rytmiä, jos niiden kuuleman musiikin rytmi muuttuu. Tunnetuin tanssiva kakadu lienee kultatöyhtökakadu nimeltä Snowball.

Muutenkin kakadut ovat älykkäitä: ne selviävät vaahtokarkkikokeesta ja oppivat lajitovereitaan havainnoimalla.

## Lemmikkinä
Lemmikkinä pidetään useita kakadulajeja etenkin töyhtökakadujen suvusta. Lemmikkinä kakadut vaativat tilaa ja omistautuneen omistajan, joka ymmärtää kakadujen olevan villieläimiä: ne ovat äänekkäitä, tuhoisia, sotkuisia ja muutenkin vaativia. Lähes kaikki kakadut kuuluvat CITES-säätelyn piiriin (poikkeuksena vain neitokakadu, joka ei kuulu mihinkään CITES-liitteeseen), joten niillä kauppaa käydessä (myös Suomen sisällä) tulee linnulla olla esim. todistus laillisesta alkuperästä. Maailmalla esimerkiksi Indonesian kakadujen kannat kärsivät yhä laittomaan lemmikkikauppaan pyydystämisestä.

## Suvut ja lajit
### [[Kiiltokakadut]] ''Calyptorhynchus''
* Kiiltokakadu* Calyptorhynchus lathami*
* Punapyrstökakadu 	*Calyptorhynchus banksii*

### [[Mustakakadut]] ''Zanda''
* Lyhytnokkakakadu *Zanda latirostris*
* Mustakakadu *Zanda funereus*
* Pitkänokkakakadu *Zanda baudinii*

### [[Töyhtökakadut]] ''Cacatua''

### Lajeja, joilla on oma sukunsa
* Kekälekakadu *Callocephalon fimbriatum*
* Neitokakadu *Nymphicus hollandicus*
* Palmukakadu *Probosciger aterrimus*
* Ruusukakadu *Eolophus roseicapilla*

## Lähteet
Amarantti (lisäaine)

**Amarantti** on elintarvikelisäaine, punainen monoatsoväri. Amarantin E-koodi on E&nbsp;123 ja sitä saa käyttää eräisiin mätivalmisteisiin ja alkoholijuomiin. Yhdysvalloissa amarantti on kielletty.

Amarantti on kiinteää ainetta ja sen kemiallinen kaava on C20H11N2Na3O10S3, moolimassa 604,47&nbsp;g/mol, sulamispiste >300&nbsp;°C, tiheys 1,5&nbsp;g/cm3 (vesi = 1,0&nbsp;g/cm3), liukoisuus veteen 50 g/l (20 °C) ja CAS-numero 915-67-3 (natriumsuola). Amarantin IUPAC-nimi on *trinatrium-3-hydroksi-4-(4'-sulfonaattonaftyyliatso)naftaleeni-2,7-disulfonaatti*. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Coloria: Amarantti
*PubChem: Amaranth 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Amaranth 
*European Food Safety Authority (EFSA): Scientific Opinion on the re-evaluation of Amaranth (E 123) as a food additive  (pdf)
*Sciencelab: Material Safety Data Sheet 
*Chemblink
Basilica di San Frediano

**Basilica di San Frediano** on kirkko Piazza San Fredianolla Luccassa Italiassa. Kirkko edustaa romaanista tyyliä. Kirkko on ollut paikallaan 500-luvun alkupuolelta asti ja sitä on laajennettu. Nykyisen ulkoasunsa kirkko on saanut vuosina 1112–1147. Sisätiloissa on käytetty valkoista marmoria ja muun muassa läheisestä amfiteatterista haettuja pylväitä.

## Aiheesta muualla
* https://www.sanfredianolucca.com
Ian Stewart (kilpa-autoilija)

**Ian Macpherson M Stewart** (15. heinäkuuta 1929 Edinburgh – 19. maaliskuuta 2017 Crieff) oli skotlantilainen kilpa-autoilija. Hän osallistui yhteen Formula 1 -sarjan maailmanmestaruusosakilpailuun vuonna 1953. Hän keskeytti kilpailussa eikä kerännyt yhtään MM-pistettä. Lisäksi hän osallistui useaan MM-sarjan ulkopuoliseen F1-kilpailuun. Ian Stewart ei ollut sukua Jackie ja Jimmy Stewartille.

## Formula 1:n MM-kilpailujen tulokset

## Lähteet
Riku Riihilahti

**Riku Pasinpoika Riihilahti** (s. 1974) on suomalainen televisiotoimittaja, joka toimi pitkän aikaa Yleisradion palveluksessa. Hänen erityisalaansa on urheilujournalismi, mutta hän on tehnyt myös normaalin uutistoimittajan töitä esimerkiksi Itsenäisyyspäivän vastaanotto -lähetyksissä. 

Riku Riihilahti oli lapsena lupaava jalkapalloilija Helsingin Jalkapalloklubin junioreissa. Hänen huippusaavutuksekseen jäi vuosina 1989 ja 1990 nimeäminen Pohjola Cupin nuorisojoukkueeseen (C-pojissa). Osaksi myös jalkapallotaustansa ansiosta Riku Riihilahti sai isännöitäväkseen Mestareiden liigan sekä vuoden 2006 MM-kilpailujen ottelustudiot. Riihilahti on myös usein toiminut urheilutapahtumissa haastattelijana kentän laidalla. 

Heinäkuun alussa 2007 Riihilahti jätti Yleisradion ja siirtyi itsenäisen tuotantoyhtiön palkkalistoille.

Riihilahti on suorittanut kaksi akateemista tutkintoa ulkomailla. Floridan yliopistossa hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon ja Liverpoolissa Master of Arts -tutkinnon.

Riihilahden pikkuveli Aki Riihilahti on tunnettu maajoukkuetason jalkapalloilija. 

Vuonna 2012 Tapaseura ry valitsi Riku Riihilahden Hyvien tapojen lähettilääksi.

## Lähteet
Tihon Hrennikov

**Tihon Nikolajevitš Hrennikov** (, 10. kesäkuuta (J: 28. toukokuuta) 1913 Jelets, Lipetskin alue – 14. elokuuta 2007 Moskova) oli venäläinen säveltäjä ja merkittävä kulttuuripoliittinen vaikuttaja Neuvostoliitossa. Hrennikov sävelsi kolme sinfoniaa, kolme piano-, kaksi viulu- ja kaksi sellokonserttoa, oopperoita, operetteja, baletteja ja kamari- sekä elokuvamusiikkia.

Hrennikov nimitettiin vuonna 1948 Neuvostoliiton säveltäjäliiton pääsihteeriksi. Hän arvosteli jyrkästi Sergei Prokofjevia ja Dmitri Šostakovitšia liiton vuoden 1948 vuosikokouksessa ja syytti heitä "formalismista". Hrennikov toimi säveltäjäliiton johdossa yli 40 vuotta.

Hrennikovin tunnetuin sävellys lienee melankolinen rakkauslaulu Moskovan valot, joka tuli Suomessa tunnetuksi erityisesti Georg Otsin esittämänä. Tunnetummat suomenkieliset sanat kirjoitti lauluun Pauli Salonen, mutta vanhempi suomennos on Saukin eli Sauvo Puhtilan. Kappaleen ovat levyttäneet Suomessa useat muutkin laulajat, mm. Reijo Taipale, Pekka Himanka, Ragni Malmstén ja Erkki Junkkarinen sekä harmonikalla Taito Vainio ja Esko Könönen.

## Lähteet
* Ilja Glazunov ja Tihon Hrennikov viettivät merkkipäiviään 
* Stalin: his final victim
* [Seppo Heikinheimo: Tikhon Khrennikov in interview](http://links.jstor.org/sici?sici=0040-2982(199006)2%3A173%3C18%3ATKII%3E2.0.CO%3B2-O)

## Aiheesta muualla
* Tikhon Khrennikov: Internet Edition compiled by Onno van Rijen
Gaetano Starrabba

**Gaetano Starrabba** (s. 3. joulukuuta 1932) on italialainen entinen kilpa-autoilija. Hän osallistui yhteen Formula 1:n MM-sarjan osakilpailuun, mutta ei kerännyt yhtään MM-pistettä. Starrabba keskeytti kyseisen kilpailun. Lisäksi hän ajoi maailmanmestaruussarjan ulkopuolisissa kilpailuissa.

## Formula 1:n MM-kilpailujen tulokset

## Lähteet
Hans Werner Henze

**Hans Werner Henze** (1. heinäkuuta 1926 Gütersloh, Nordrhein-Westfalen, Saksa – 27. lokakuuta 2012 Dresden, Saksi, Saksa) oli saksalainen säveltäjä, joka yhdisti musiikissaan laaja-alaisesti erilaisia vaikutteita kuten sarjallisuutta, jazzia ja uusklassismia. Igor Stravinski oli hänelle tärkeä esikuva eklektisen sävellystyylin viljelijänä.

Henze oli poliittiselta vakaumukseltaan vasemmistolainen ja sävelsi teoksia muun muassa Ho Tši Minhin ja Che Guevaran kunniaksi. Vuonna 1953 Henze muutti Italiaan, koska hänestä Saksa suhtautui suvaitsemattomasti hänen poliittisiin näkemyksiinsä ja homoseksuaalisuuteensa. Italian-vuosinaan hän teki yhteistyötä kirjailija Ingeborg Bachmannin kanssa. Hän asui Napolissa, Roomassa ja lopulta Marinossa Rooman lähellä.

Hans Werner Henzen sävellystuotanto on laaja. Hän oli sodanjälkeisen ajan tuotteliaimpia oopperasäveltäjiä. Hyvän vastaanoton saaneiden varhaiskauden oopperoidensa, kuten* König Hirchin* (1956) ja *The Bassarids* (1966), jälkeen hän ryhtyi tekemään poliittista musiikkiteatteria. 1970-luvun loppupuolella Henze palasi oopperan pariin ja *The English Cat* (1983) sai vaikutteita niin Alban Bergin *[[Lulu]]sta* kuin Claudio Monteverdin *Il ritorno d’Ulisse in patriasta*.

Henzen tuotantoon kuuluu myös 10 sinfoniaa (1947–2000), 2 pianokonserttoa (1950–1967), 3 viulukonserttoa (1947–2002) sekä suuri joukko muita orkesteriteoksia, pianomusiikkia, 5 jousikvartettoa (1947–1976) ynnä muuta kamarimusiikkia, laulumusiikkia ja kuoroteoksia sekä baletteja ja elokuvamusiikkia (muun muassa *Katharina Blumin menetetty maine*).

Henze vieraili Suomessa vuonna 1964 ja ohjasi, lavasti, puvusti ja johti oopperansa *Elegia nuorille rakastavaisille*. Hän oli myös Porvoon Suvisoiton säveltäjävieras vuonna 1997.
__NOTOC__
## Lähteet
*
* Henze, Hans Werner: *Bohemian Fifths. An Autobiography*. (Reiselieder mit böhmischen Quinten. Autobiographische Mitteilungen 1926–1995.) London: Faber & Faber, 1998. 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla

* 
* Voices: Hans Werner Henze at 75.
Arto Alaluusua

**Arto Alaluusua** (s. 1971) on suomalainen musiikin harrastaja, joka toimi Lyijykomppanian basistina vuosina 1994–1996 sekä Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen yhtenä perustajajäsenenä sekä basistina vuosina 1997–1999.

Alaluusualla ja Hiljainen Kevät -yhtyeen kitaristi Inehmolla oli jo vuosina 1989–1991 yhtye, jonka nimessä Trio Niskalaukaus esiintyi.

Musiikin ja äänentoiston parista Alaluusua siirtyi täysipäiväisesti Suomen puolustusvoimien palvelukseen vuonna 1999 harrastaen edelleen musiikkia. Hän kerää äänilevyjä, joita hänen kotisivuilleen kootun listan mukaan on yli 1500. Arto Alaluusua on sittemmin soittanut kitaraa muun muassa yhtyeissä Saturn Twilight, Spatha ja Kirous.

## Aiheesta muualla
*Viralliset kotisivut 
*Hiljaisen Kevään kotisivut
Myllypuron liikuntapuisto

**Myllypuron liikuntapuisto** on liikunta- ja virkistysalue Itä-Helsingin Myllypurossa. Se on yksi Helsingin suurista liikuntapuistoista, joka koostuu yhdestä nurmikentästä, kahdesta hiekkakentästä sekä suuresta ennen kaikkea jalkapalloiluun tarkoitetusta Pallomylly-nimisestä hallista. Talvisin alueelle pystytetään myös kuplahalli ja jääkiekkokaukalo jäädytetään. Pallomyllyssä ja kuplahallissa on ns. kolmannen sukupolven tekonurmi. Liikuntapuiston ykkösnurmi toimi Ykkösessä pelaavan Pallokerho-35:n kotikenttänä vuosina 2005–2007. Lisäksi Helsingin seudun rugbykilpailutoiminta keskittyy liikuntapuistoon ja ykkösnurmella on pelattu miesten rugbymaaotteluitakin.

Kaupunki rakennutti liikuntapuistoon uuden huoltorakennuksen vuonna 2001. Vanhan kuplahallin korvannut uusi Pallomylly valmistui syksyllä 2009, ja se on toinen Helsingin kahdesta täysimittaisesta jalkapalloilijoiden harjoitushallista. Hallissa voi pelata muitakin lajeja, kuten pesäpalloa, baseballia, rugbya, krikettiä ja ultimatea.

Liikuntapuiston läheisyydessä sijaitsevat myös salibandyhalli Arena Center Myllypuro sekä yleisurheiluun keskittyvä Liikuntamylly.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Uutta Helsinkiä: Myllypuron liikuntapuisto 
* Artikkeli Pallomyllystä 
* Artikkeli uuden kuplahallin pystytyksestä
Infinite Dreams

**Infinite Dreams** on brittiläisen heavy metal -yhtye Iron Maidenin kappale. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut yhtyeen basisti Steve Harris, ja se on yhtyeen seitsemännen studioalbumin *[[Seventh Son of a Seventh Son]]* toinen kappale. 

Kappaleen sanoitus kertoo henkilöstä, jota varjostavat painajaiset ja yliluonnolliset unet. Kappaleen henkilö pelkää nukahtamista ja unien näkemistä, koska hän ei voi olla varma, herääkö enää koskaan. Sanoitus on myös jossain määrin yhtenevä yhtyeen kappaleen ”Hallowed Be Thy Name” kanssa, sillä myös ”Infinite Dreamsin” sanoituksissa pohditaan kuolemanjälkeistä elämää. Toisin kuin ”Hallowed Be Thy Namessa”, viittaa ”Infinite Dreamsin” sanoitus myös jälleensyntymiseen ja elämän tarkoitukseen.

Singlenä ”Infinite Dreams” julkaistiin 6. marraskuuta 1989 Seventh Tour of a Seventh Tour -kiertueen aikana Birminghamissa äänitettynä live-versiona, b-puolinaan live-versiot Harrisin ja yhtyeen entisen laulajan Paul Di’Annon kirjoittamasta kappaleesta ”Killers” ja Harrisin sekä kitaristi Dave Murrayn kirjoittamasta kappaleesta ”Still Life”. Singlejulkaisun tarkoituksena oli markkinoida yhtyeen videojulkaisua *[[Maiden England]]*, joka oli taltiointi kyseisestä Birminghamin konsertista, jossa singlen kappalemateriaali on äänitetty. ”Infinite Dreams” nousi sekä Britannian että Irlannin singlelistalla kuudenneksi.

## Kappalelista
#
#
#

## Kokoonpano
* Bruce Dickinson – laulu
* Dave Murray – kitarat
* Adrian Smith – kitarat
* Steve Harris – basso
* Nicko McBrain – rummut

## Lähteet
Voihappo

**Voihappo** eli **butaanihappo** (C4H8O2) on voissa ja muissa eläinrasvoissa esiintyvä lyhytketjuinen tyydyttynyt rasvahappo.

Voi sisältää 3-4 prosenttia voihaposta muodostuneita glyseridejä. Kun voi eltaantuu eli härskiintyy, sen glyseridit hajoavat glyseroliksi ja vapaiksi rasvahapoiksi. Tällöin vapautuu myös eltaantuneelta haisevaa voihappoa sekä syntyy butyraatteihin kuuluvia voihapon suoloja.

Myös voihapon estereitä kutsutaan butyraateiksi (engl. *butyrate* (C4H7O2−). Voihapon metyyliesteri on nimeltään metyylibutyraatti.

Voihappoa esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. Voihappoa muodostuu myös lehtipuiden kirvojen mesikasteesta, jolloin Suomessa etenkin lehmusten läheisyydessä saattaa keskikesällä haista härskiltä voilta.

## Ominaisuudet

Voihappo on vesiliuokoinen orgaaninen yhdiste, joka on huoneenlämmössä (20&nbsp;°C) olomuodoltaan väritöntä, öljymäistä nestettä, jolla on paha haju ja pistävä maku. Voihappo on kuitenkin vaaratonta. 

Voihapon moolimassa on 88,1&nbsp;g/mol, sulamispiste &minus;7,9&nbsp;°C, kiehumispiste 164&nbsp;°C, tiheys 0,96&nbsp;g/cm3, leimahduspiste 72&nbsp;°C c.c., itsesyttymislämpötila 452&nbsp;°C ja CAS-numero 107-92-6. 

Voihapon kemiallinen kaava on C4H8O2 eli C3H7COOH ja rakennekaava CH3CH2CH2COOH. Voihaposta käytetään myös nimityksiä *butyyrihappo*, *etyylietikkahappo* ja *1-propaanikarboksyylihappo*.

## Teollinen tuotanto
Voihappoa voidaan tuottaa teollisesti pääasiassa uusiutumattomista raaka-aineista hapettamalla butanaalia, jota saadaan raakaöljyn oksosynteesissä muodostuvasta propeenista. Sitä voidaan tuottaa myös hieman kalliimmalla mikrobiologisesti fermentoimalla uusiutuvia luonnonvaroja. Useat bakteerit tuottavat aineenvaihduntatuotteinaan voihappoa anaerobisissa eli hapettomissa olosuhteissa. Voihappoa voidaan valmistaa  käymisteitse esimerkiksi perunan, maissin ja riisin tärkkelyksestä butaanihappobakteerien avulla. Muina hiililähteinä bakteerit
voivat käyttää glukoosia, laktoosia, sakkaroosia, vehnää tai selluloosaa. Voihappoa tuottavia bakteerikantoja ovat esimerkiksi Clostridium-, Butyrivibrio-, Butyribacterium-, Sarcina-, Eubacterium-, Fusobacterium- ja Megasphaera -sukuihin kuuluvat anaerobiset mikro-organismit.

## Terveysvaikutukset
Suolistossa esiintyvä voihappo näyttää hillitsevän tulehdusta ja syöpäsolujen kasvua sekä vähentävän happiradikaalien syntyä.

## Katso myös
* Isovoihappo
* Ananasöljy

## Lähteet

## Lähteet
*Butyyrihapon eli voihapon kansainvälinen kemikaalikortti ICSC 1334
*PubChem: Butyric Acid 
*Human Metabolome Database: Butyric acid 
*DrugBank: Butyric Acid 
*Food Component Database (FooDB): n-butanoate 
*Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Butyric acid 
*KEGG: Butyric acid 
*ChemBlink: Butyric acid 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Butyric acid 
*Pherobase: Floral Compound – 4Acid 
*Pherobase: Semiochemical – 4Acid 
* The Comparative Toxicogenomics Database (CTD): Butyric Acid
Vili

**Vili** on suomalainen miehen nimi. Vuoden 2019 loppuun mennessä Vili-nimen on Suomessa saanut noin 5340 henkilöä, joista suurin osa on syntynyt vuoden 1980 jälkeen.

Vilin nimipäivä on 6. huhtikuuta. Suomen almanakassa Vili on ollut vuodesta 1995.

## Tunnettuja Vilejä
* Vili Alitalo (s. 2003), jääkiekkoilija
* Vili Auvinen (1931–1996), näyttelijä ja teatteriohjaaja
* Vili Laitinen (s. 1999), jääkiekkoilija
* Vili Lehdonvirta (s. 1980), taloussosiologi ja professori
* Vili Lehosti (1900–1979), näyttelijä, teatterinjohtaja ja teatteriohjaaja
* Vili Munkki (s. 2002), jääkiekkoilija
* Vili Pulakka (s. 2005), jääkiekkoilija
* Vili Saarijärvi (s. 1997), jääkiekkoilija
* Vili Savolainen (s. 1985), jalkapalloilija
* Vili Sopanen (s. 1987), jääkiekkoilija
* Vili Still (s. 2005), pesäpalloilija
* Vili Taskinen (1874–1930), toimitusjohtaja ja Edistyspuolueen kansanedustaja
* Vili Toivonen (s. 2005), jääkiekkoilija
* Vili Varonen (s. 2008), jääkiekkomaalivahti
* Vili Välimäki (s. 1994), animaattori, ääninäyttelijä, käsikirjoittaja ja YouTube-videoiden tekijä

## Taiteilijanimenä
* Vili Järe, oik. *Vilho Jägerman* (1912–1949), näyttelijä
* Vili Vesterinen, oik. *Viljo Vesterinen* (1907–1961), harmonikansoittaja ja säveltäjä

## Kuvitteellisia Vilejä
* Vili Vilperi, lastenkirjoista ja televisiosarjasta tuttu koala
* Utelias Vili, piirroshahmo
* Vili, sarjakuvassa Vili & Bill
* Vili, kissanpoikainen elokuvassa *[[Vili ja kissojen taikalaakso]]*
* Vili McViileri, samannimisessä animaatiosarjassa
* Vili Pekkanen, kirjassa Iikka ja Vili
* Vili, elokuvassa Tuhkimo (vuoden 1950 elokuva)

## Vilejä mytologiassa
* Vili, skandinaavisen mytologian hahmo

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Behind the Name
Kukka (nimi)

**Kukka** on suomalainen naisen etunimi. Nimi on syntynyt käännöksenä latinalais­peräisestä nimestä Flora, joka merkitsee kukkaa, mutta myös nuoruuden voimaa tai kukoistus­aikaa. Suomessa nimi on 1900-luvun alusta vuoden 2025 loppuun mennessä annettu noin 800 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuoden 1980 jälkeen.

Kukan nimipäivä, kukanpäivä eli Flooran päivä 13. toukokuuta, on Helsingin yliopiston ylioppilaiden perinteinen juhlapäivä.

Huomattakoon, että naisennimi *[[Kukka-Maaria]]* ei ole Kukan ja Maarian yhdistelmä: Kukka-Maaria eli Heinä-Maaria on alun perin viitannut 2. heinäkuuta vietettävään Maarian eli Marian päivään erotukseksi Talvi-Maariasta.

## Tunnettuja Kukka-nimisiä

* Kukka Laakso (s. 1979), kahvakuulaurheilija ja -valmentaja, kirjailija ja kolumnisti
* Kukka Paavilainen (s. 1976), taidemaalari
* Kukka Ranta (s. 1982), toimittaja, tietokirjailija ja väitöskirjatutkija

## Katso myös
* Floora (nimi)

## Lähteet