open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Renault Fluence

**Renault Fluence** on Renault’n vuosina 2009–2020 valmistama keskiluokan automalli, joka on kolmannen sukupolven Renault Méganen neliovinen sedan-versio. Etelä-Koreassa mallia myytiin **Renault Samsung SM3** -nimisenä. Euroopan markkinoilla Fluencen korvasi vuonna 2016 sedan-korinen neljännen sukupolven Renault Mégane.

Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä Fluence sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.

Vuonna 2011 tuli markkinoille mallin sähköautoversio, Fluence Z.E., jonka moottorissa on tehoa 94 hevosvoimaa. Se oli esitelty konseptina jo syyskuussa 2009 Frankfurtin autonäyttelyssä.

Fluence sai vuonna 2012 uuden etupuskurin ja etusäleikön. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jan Hooks

**Janet ”Jan” Hooks** (23. huhtikuuta 1957 Decatur, Georgia – 9. lokakuuta 2014 Woodstock, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko, joka tunnettiin televisiorooleistaan.

Hooks tuli 1980-luvun alkupuolella tunnetuksi sketsisarjasta *[[Not Necessarily the News]]* ja esiintyi samoihin aikoihin muissakin satiirisarjoissa. Parhaiten hänet tunnettiin *[[Saturday Night Live]]* -sarjasta, jonka vakioesiintyjiin hän kuului vuosina 1986–1991 ja jossa hän imitoi monia kuuluisuuksia. Hän oli sivurooleissa tilannekomediasarjoissa *[[Designing Women]]* (kahdella viimeisellä tuotantokaudella 1991–1993) ja *[[Kolmas kivi auringosta]]* (1996–2000). Hooks oli myös animaatiosarja *[[Simpsonit|Simpsoneissa]]* intialaisen hahmon Manjula Nahasapeemapetilonin alkuperäinen ääninäyttelijä vuoteen 2002 saakka, minkä jälkeen roolissa jatkoi Tress MacNeille.

Hooks oli pienissä sivurooleissa elokuvissa *[[Pee-wee’s Big Adventure]]* (1985), *[[Villikissat]]* (1986), *[[Batman – paluu]]* (1992), *[[Coneheads]]* (1993), *[[Suljettujen ovien takana (vuoden 1993 elokuva)|Suljettujen ovien takana]]* (1993) ja *[[Ystäväni Simon Birch]]* (1998). 2000-luvun alussa hän esiintyi komediasarjassa *Primetime Glick* ja sen pohjalta tehdyssä elokuvassa *[[Jiminy Glick in Lalawood]]* (2004). Hooksin viimeiset tv-roolit olivat esiintyminen *[[30 Rock]]* -komediasarjan kahdessa jaksossa vuonna 2010 sekä äänirooli animaatiosarja *[[The Cleveland Show|The Cleveland Show’n]]* yhdessä jaksossa vuonna 2013. Hän kuoli kurkkusyöpään 57-vuotiaana vuonna 2014.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*Saturday Night Live -tähti kuoli 57-vuotiaana MTV
*The New York Timesin uutinen Hooksin kuolemasta
Wimbledonin tennisturnaus 2018 – sekanelinpeli

Jamie Murray ja Martina Hingis olivat puolustava mestaripari, mutta Hingis lopetti viime kauteen ja Murray pelasi tänä vuonna Viktoryja Azarenkan parina. Alexander Peya ja Nicole Melichar voittivat mestaruuden päihittämällä loppuottelussa Murrayn ja Azarankan.

## Sijoitetut pelaajat


# Mate Pavić /  Gabriela Dabrowski *(3. kierros)* 
# Bruno Soares /  Jekaterina Makarova *(puolivälierät, vetäytyi)*
# Ivan Dodig /  Latisha Chan *(puolivälierät)* 
# Jean-Julien Rojer /  Demi Schuurs *(puolivälierät)*
# Nikola Mektić /  Chan Hao-ching *(3. kierros)* 
# Édouard Roger-Vasselin /  Andrea Sestini Hlaváčková *(3. kierros)* 
# Robert Farah /  Anna-Lena Grönefeld *(2. kierros)*
# Rajeev Ram /  Andreja Klepač *(2. kierros)* 
# Michael Venus /  Katarina Srebotnik *(välierät)*
# Juan Sebastián Cabal /  Abigail Spears *(puolivälierät)
# *'Alexander Peya /  Nicole Melichar (mestarit)*' 
# [[Matwé Middelkoop]] /  [[Johanna Larsson]] *(3. kierros)* 
# [[Maks Mirny]] /  [[Květa Peschke]] *(2. kierros)* 
# [[Ben McLachlan]] /  [[Eri Hozumi]] *(3. kierros)* 
# [[Marcelo Demoliner]] /  [[María José Martínez Sánchez]] *(2. kierros)*
# [[Henri Kontinen]] /  [[Heather Watson]] *(3. kierros)'' 


## Kaavio

### Loppukierrokset

### Kaavion yläosa
#### Lohko 1

#### Lohko 2

### Kaavion alaosa
#### Lohko 3

#### Lohko 4

## Lähteet

### Viitteet
*Mixed doubles
Göran Widmark

**Göran Widmark** (28. tammikuuta 1910 Jukkasjärvi,  Ruotsi – 13. tammikuuta 1982 Hedemora, Ruotsi) oli ruotsalainen pappi ja virsirunoilija.

Widmark vihittiin papiksi 1940 Luulajan hiippakuntaan ja hän toimi Tornionlaaksossa hiippakuntapappina. Hän oli myös ulkolähetystyön ystävä ja 1946 Ruotsin kirkon lähetys (Svenska kyrkans mission) kutsui hänet palvelukseensa kotimaantyön sihteerinä. Uppsalassa hänestä tuli myös kaupunginvaltuuston jäsen, ja hän edusti sosiaalidemokraattista puoluetta. Toimittuaan noin 20 vuotta Ruotsin kirkon lähetyksen palveluksessa hän toimi vielä komministerina Tukholman Maria Magdalena -seurakunnassa.

Hän julkaisi 1962 pienen runokokoelman *I vånda och fröjd,* jossa oli vain 24 sivua. Kun sen kolmas painos ilmestyi kymmenen vuotta myöhemmin, oli siinä lähes kaksinkertainen määrä sivuja ja runoja.

Hänen sanoittamansa virren "I tro under himmelens skyar" on suomentanut Niilo Rauhala ja virsi alkaa sanoin: "Myös isämme uskoivat ennen" (virsi 187). Se on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon ruotsinkielisessä virsikirjassa virsi 427.

Virsi on Ruotsin kirkon suomenkielisessä virsikirjassa numero 228 ja sen suomenkielinen teksti alkaa sanoin: "Kuin myös isät uskoivat kerran". Se on myös Niilo Rauhalan käännös vuodelta 1998. Virren sävelmä poikkeaa hieman Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan sävelmästä, minkä takia virteen on tehty uusi käännös.

## Lähteet
Juomarehu

**Juomarehu** on kotieläimen jälkeläiselle annettava juoma, joka on veden ja teollisen jauheen välinen seos. Vasikkojen juomarehut sisältävät tyypillisesti erilaisia maitopohjaisia jauheita, öljyjä ja rasvoja (esim. palmuöljy ja kookosrasva) ja kivennäisaineita. Tarkka sisältö vaihtelee valmistajittain. Koostumus on yleensä noin 21 prosenttia raakavalkuaista ja noin 17 prosenttia raakarasvaa. Karitsoille voidaan käyttää vasikkojen juomarehua, mutta veden ja rehujauhon sekoitussuhde on erilainen. Jauhetta tulee samaan vesimäärään huomattavasti enemmän, koska uuhenmaito on koostumukseltaan väkevämpää kuin lehmänmaito.
Tom Boerwinkle

**Thomas F. ”Tom” Boerwinkle** (23. elokuuta 1945 Cleveland, Ohio – 26. maaliskuuta 2013) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Boerwinkle edusti koko NBA-uransa ajan Chicago Bullsia.

## Elämä ja ura

Boerwinkle pelasi yliopistokoripalloa vuosina 1965–1968 Tennesseen yliopiston joukkueessa. Chicago Bulls varasi hänet NBA:han neljännellä vuorolla . Boerwinkle edusti Bullsia koko vuodet 1968–1978 kestäneen NBA-uransa ajan ja nousi seurahistorian tilastojen kärkinimien joukkoon. 8. tammikuuta 1970 Boerwinkle otti ottelussa Phoenix Sunsia vastaan 37 levypalloa, mihin määrään NBA:ssa ei ole tämän jälkeen ylletty Moses Malonen vuoden 1979 37 levypallon ottelua lukuun ottamatta. Boerwinklen ottelu pelattiin kylmässä lämpötilassa, sillä areenan lämmitysjärjestelmä oli rikkoutunut. Boerwinkle kuoli kotonaan Chicagon lähistöllä leukemiaan 67-vuotiaana 26. maaliskuuta 2013.

## Lähteet
* Tom Boerwinkle Stats Basketball-Reference.com 
* Profiili  history.bulls.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
BMW 8-sarja (G15)

**BMW G15** on BMW 8-sarjan toisen sukupolven malli, jota on valmistettu vuodesta 2018 lähtien. Se korvasi BMW 6-sarjan coupén ja palautti 8-sarjan mallistoon 19 vuoden tauon jälkeen. Auton neliovinen sisarmalli on 8-sarjan Gran Coupé (G16). 

Tuotantomallin ensiesittely oli Le Mansissa kesäkuussa 2018. Tätä ennen malli oli esitelty konseptiautona Villa d’Estessä lähellä Roomaa toukokuussa 2017. Kangaskattoinen cabriolet esiteltiin Los Angelesin autonäyttelyssä marraskuussa 2018.

Moottoreina ovat M850i-mallissa 4,4-litrainen V8-bensiinimoottori (530&nbsp;hv) sekä 840d-mallissa kuusisylinterinen 3,0-litrainen (320&nbsp;hv) dieselmoottori. Molempien yhteydessä on neliveto ja kahdeksanportainen *Steptronic*-automaattivaihteisto.

Vuonna 2019 malliston huipulle esiteltiin M8, jossa 4,4-litraisen V8-moottorin teho on nostettu 600 hevosvoimaan. M8 Competition -versiossa teholukema on 625 hevosvoimaa. 


Tiedosto:BMW 8er, Paris Motor Show 2018, IMG 0489.jpg
Tiedosto:BMW 840d Cabrio Genf 2019 1Y7A5710.jpg|BMW 8-sarjan Cabriolet (G14)
Tiedosto:BMW 840d Cabrio Genf 2019 1Y7A5626.jpg
Tiedosto:BMW M850i Coupe IMG 0801.jpg
Tiedosto:BMW M8 at IAA 2019 IMG 0637.jpg|BMW M8 Coupé
Tiedosto:BMW M8 Convertible IMG 2029.jpg|BMW M8 Cabriolet


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sud-Ouest

**Sud-Ouest** (ranskaa, ) voi tarkoittaa seuraavia:
* Sud-Ouest, Burkina Fason alue
* Sud-Ouest, Kamerunin alue
* Le Sud-Ouest, Montrealin alue
* Société Nationale des Constructions Aéronautiques du Sud-Ouest, ranskalainen lentokonevalmistaja
* *[[Sud Ouest (sanomalehti)|Sud Ouest]]*, ranskalainen sanomalehti
BMW 8-sarja (E31)

**BMW E31** on BMW 8-sarjan ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1989–1999. Se korvasi 6-sarjan E24-mallin. Auto esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 1989. Seuraavan kerran 8-sarja palasi mallistoon vuonna 2018 BMW G15 -mallin muodossa.
 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gaston Germain

**Gaston Germain** (1. maaliskuuta 1933 Québec City – 26. heinäkuuta 2015 Montreal) oli kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan basso. Hän opiskeli vuosina 1957–1961 Québecin musiikkikonservatoriossa Ria Lenssensin ja Raoul Jobinin johdolla. Hän sai vuonna 1961 Québecin hallituksen stipendin, jonka turvin hän pääsi opiskelemaan Torinoon Rachele Maragliano-Morin johdolla. Saksalaiseen ohjelmistoon hän perehtyi Salzburgin Mozarteumissa vuonna 1962 Erik Werban ja ranskalaiseen ohjelmistoon vuonna 1963 Pariisissa Pierre Bernac'n johdolla.

Ammattimaisen Kanadan-debyyttinsä Germain teki kesäkuussa 1964 esiintymällä Guillaume Couturen oratorion *[[Jean le Précurseur]]* esityksessä. Esiintymisuransa ohella hän on muun muassa toiminut opetustehtävissä Hullin konservatoriossa. Hän voitti vuonna 1973 Prix de musique Calixa-Lavalléen. Hän meni naimisiin musiikkipedagogi Andrée Gauthierin kanssa.

## Lähteet
Ari-Pekka Mäenpää

**Ari-Pekka Mäenpää** on suomalainen lyömäsoittaja. Hän aloitti ammattimaiset musiikinopintonsa Helsingin konservatoriossa ja opiskeli sittemmin Sibelius-Akatemiassa Markku Hannolan, Lassi Erkkilän ja Mongo Aaltosen johdolla. Hän sai musiikin maisterin arvon vuonna 1999. Mäenpää täydensi opintoja vielä Milanossa opettajanaan David Searcy ja Berliinissä opettajanaan Rainer Seegers.

Mäenpää soitti alun perin viulua. Hän on soittanut lyömäsoittimia eri kaupunginorkestereissa, Radion sinfoniaorkesterissa ja Suomen Kansallisoopperan orkesterissa. Kamarimusiikin saralla hän on toiminut muun muassa Avanti!-kokoonpanossa ja Suomalaisessa Kamariorkesterissa. Vuonna 2001 hän aloitti työskentelyn Turun filharmonisessa orkesterissa, jossa hänestä sittemmin tuli patarumpujen äänenjohtaja. Hän on opettanut muun muassa Turun konservatoriossa.

22. huhtikuuta 2016 Mäenpää kantaesitti Kalevi Ahon patarumpukonserton.

## Lähteet
Émile Larochelle

**Émile Larochelle** (13. elokuuta 1891 Québec City – 9. lokakuuta 1958 Québec City) oli kanadalainen tenori, pianisti, urkuri, kuoronjohtaja ja musiikkipedagogi. Hän lauloi 10-vuotiaana erinäisissä kirkoissa ja opiskeli pianonsoittoa Olivier Hudsonin johdolla. Hän opiskeli sittemmin Québecin seminaarissa ja Lavalin yliopistossa, jossa toimi pianistina, urkurin ja laulajana. Hän oli kuoromestarina Québec Cityssä ennen lähtöään lauluopintojen pariin Pariisiin (1923). Hän sai opetusta myös Schola Cantorumissa ja Institut Grégorienissa, oli tenorisolistina Pariisin kirkoissa ja lauloi Concerts Lamoureux -kuorossa. 

Palattuaan Québec Cityyn Larochelle opetti laulua ja esiintyi konsertissa sekä radiossa. Hän oli yli neljän vuoden ajan solistina Château Frontenacin sunnuntaikonserteissa ja toimi sekä Quatuor laurentienin että Trio harmoniquen ensimmäisenä tenorina. Hänen oppilaitaan Lavalin yliopistossa olivat muiden muassa Pierre Boutet, Violette Delisle, Raoul Jobin, Léopold Simoneau ja Richard Verreau.

## Lähteet
Argentiinan tasavallan keskuspankki

**Banco Central de la República Argentina** (BCRA) on Argentiinan keskuspankki. Se on perustettu vuonna 1935.

Pankki vastaa muun muassa Argentiinan peson (ARS) liikkeellelaskusta ja osaltaan sen vakaudesta. BCRA ylläpitää kotimaansa kansallista kullan ja kansainvälisen valuutan varantoa.
 
## Lähteet
Broke with Expensive Taste

**Broke with Expensive Taste** on Azealia Banksin esikoisalbumi, joka julkaistiin 7. marraskuuta 2014. Banks oli alkanut työstää albumia 2011 ilman levy-yhtiötä. Albumista ilmoitettiin Banksin Twitter-tilillä kesällä 2013. Vuonna 2014 hän allekirjoitti sopimuksen Interscopen ja Polydorin kanssa. Sen jälkeen albumi julkaistiin Apple Music -palvelussa ja ladattavaksi. Business and Pleasure on jatkoa albumille.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Ylimääräiset kappaleet
*BIZARRA
*Pearl
*NEEDSUMLUV 
*Esta Noche
*Black Cherry
*Venus
*No Problems (diss. Angel Haze)
*Miss Icon
*Lyx N Pluch
*In Town

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
BMW CLAR -pohjalevy

**BMW CLAR -pohjalevy** (*Cluster Architecture*) on BMW:n kehittämä modulaarinen pohjalevy taka- ja nelivetoisille autoille, joissa moottori on sijoitettu pitkittäin. Pohjalevyssä hyödynnetään teräksen ja alumiinin lisäksi hiilikuitua, ja sille on mahdollista rakentaa myös hybridi- ja sähköautoja.

## Mallit

* BMW 2-sarja (G42) (2021–)
* BMW 3-sarja (G20) (2018–)
* BMW 4-sarja (G22) (2020–)
* BMW 5-sarja (G30) (2016–)
* BMW 6-sarjan Gran Turismo (G32) (2017–)
* BMW 7-sarja (G11) (2015–)
* BMW 8-sarja (G15) (2018–)
* BMW 8-sarjan Gran Coupé (G16) (2019–)
* BMW iX (2021–)
* BMW X3 (G01) (2017–)
* BMW X4 (G02) (2017–)
* BMW X5 (G05) (2018–)
* BMW X6 (G06) (2019–)
* BMW X7 (G07) (2018–)
* BMW Z4 (G29) (2018–)
* Toyota Supra (A90) (2019–)

## Lähteet
Cymande

**Cymande** on brittiläinen funkyhtye, joka julkaisi useita albumeita 1970-luvun alkupuolella. Yhtye perustettiin Lontoossa, Englannissa vuonna 1971.

## Diskografia
### Studioalbumit
**Cymande* (1972)
**Second Time Round* (1973)
**Promised Heights* (1974)
**Arrival* (1981)

### Kokoelma-albumit
**The Best of Cymande* (1991)
**The Message* (1999)
**The Soul of Rasta* (2000)
**Nyah-Rock* (2003)
**Renegades of Funk* (2004)
**Promised Heights* (2007)
**A Simple Act of Faith* (2015)

## Lähteet
Rafael Herlin

**Uno Rafael Herlin** (27. lokakuuta 1865 Helsinki – 29. kesäkuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja filosofian tohtori. 

Herlinin vanhemmat olivat kauppias Gustaf Albert Herlin ja Johanna Wecksell. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1884 ja suoritti metsänhoitajatutkinnon Evon metsäopistossa 1888. Herlin valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1887, maisteriksi 1890 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi vuonna 1900.

Herlin toimi kirkollisvirkatalojen metsänhoitajana 1895–1901 ja Aureen alueen aluemetsänhoitajana 1901–1905 eroten sitten virasta sairauden vuoksi. Hän julkaisi tutkimuksia kasvitieteen ja metsänhoidon aloilta.

## Teoksia
* *Paläontologisk-växtgeografiska studier i norra Satakunta*, väitöskirja. Helsingfors 1896
* *Tavastmons crosionsterrasser och strandlinjer*. Fennia 12, 7. Sällskapet för Finlands geografi, Helsingfors 1896
* *Växtpaläontologiska studier 1*. Acta Societatis pro fauna et flora Fennica 13, 3. Helsingfors 1896-1897
* *Jordmånernas och temperaturens inflytande på växternas förekomst och utbredning : en studie i biologisk växtgeografi med särskild hänsyn till dess tillämpning i forstvetenskap*.  Lars Hökerberg, Stockholm 1913
* *Trädens och skogsbeståndens massetillväxt samt medlen till dess påskyndande : en skogsekonomisk studie*. Almqvist & Wiksell, Uppsala 1914
* *Res divinæ et humanæ atque frumentariæ : ett nytt sociologiskt och skogspolitiskt system på fysiokratisk grundval*. Helsingfors 1917
* *Vademecum forsttaxator : compendium för virkesmätningar, skogsuppskattningar, värdeberäkningar samt för skogstekniska ändamål*. Helsingfors 1917
* *Skogstyper från mellersta och södra Sverige*, käsikirjoitus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Metsänhoitaja Uno Rafael Herlin, valokuva vuodelta 1893, Lusto - Suomen Metsämuseo (Finna)
Serge Garant

**Albert Antonio Serge Garant** (22. syyskuuta 1929 Québec City – 1. marraskuuta 1986 Sherbrooke) oli kanadalainen säveltäjä, kapellimestari, pianisti, musiikkipedagogi ja kriitikko. 

Garant teki kanadalaisessa musiikissa tunnetuiksi nauhoitetun materiaalin käytön (mm. *Nucléogame*, 1955) ja aleatorisuuden (mm. *Trois pièces pour quatuor à cordes*, 1958). Erityistä mainetta hän niitti lauluteoksellaan *Anerca* (1961). Hän toimi Montrealin yliopiston professorina vuosina 1967–1986, ja hän johti Québecin nykymusiikkiseuraa vuodesta 1966 kuolemaansa saakka. Hän sai monia palkintoja ja tunnustuksia, kuten Kanadan musiikkineuvoston mitalin, Prix de musique Calixa-Lavalléen ja Jules Léger -kamarimusiikkipalkinnon. Hän oli Kanadan ritarikunnan upseeri vuodesta 1979. 

Garantin opettajia olivat Sylvio Lacharité, Paul-Marcel Robidoux, Yvonne Hubert ja Claude Champagne.

## Lähteet
Plyysi

**Plyysi** () on nukkapintainen kangas tai neulos, jonka pinnalla on joko leikkaamattomia tai auki leikattuja lankalenkkejä. Plyysiä käytetään esimerkiksi huonekalujen verhoilussa ja pehmolelujen karvana.

Plyysiä on aiemmin nimitetty myös nukkaveraksi.

## Katso myös
* Frotee
* Sametti
* Veluuri

## Lähteet
* Rantala, Risto (toim.): Perustieto. Akateemisen tietosanakirja. Otava 1993. 
### Viitteet
Sylvio Lacharité

**Sylvio Lacharité** (3. lokakuuta 1914 Sherbrooke – 13. toukokuuta 1983 Sherbrooke) oli kanadalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän oli yksi Sherbrooken sinfoniaorkesterin perustajajäsenistä vuonna 1939 ja toimi sen säännöllisenä kapellimestarina vuoteen 1969 saakka. Hänen opettajiensa joukossa oli Germaine Malépart; 1950-luvulla hän sai vielä täydentävää opetusta Olivier Messiaenilta, Andrée Vaurabourg-Honeggerilta ja Igor Markevitchiltä.

Lacharité myös vieraili muun muassa n johdossa. Hän johti kanadalaisten muusikkojen seuraa Pariisissa ja toimi vuosina 1974–1977 Chicoutimin konservatorion johtajana. Hän johti sellaisten teosten kuin Ludwig van Beethovenin yhdeksännen sinfonian ja Arthur Honeggerin *[[Le roi David]]in* esityksiä. Hän kantaesitti oman piano-oppilaansa Serge Garantin teoksen *Ennéade*. Lacharitén omaan sävellystuotantoon kuuluu monia orkesteriteoksia, kuten alkusoitto *Vision d'Ézéchiel*, sinfoninen runoelma *Le Vaisseau d'or* ja sarja *Portraits en miniature*. Vuonna 1982 Lacharitésta tehtiin Kanadan ritarikunnan jäsen.

## Lähteet
Porfobilinogeenideaminaasi

**Porfobilinogeenideaminaasi** eil **hydroksimetyylibilaanisyntaasi** on transferaaseihin kuuluva entsyymi. Se katalysoi hydroksimetyylibilaanin muodostumista porfobilinogeenista. Entsyymiä tavataan eläimissä, kasveissa, sienissä ja useissa bakteereissa. Porfobilinogeenideaminaasi on näissä eliöissä keskeinen osa hemiryhmän sisältävien molekyylien ja eräiden muiden porfyriinien biosynteesiä. Porfobilinogeenideaminaasin EC-numero on EC 2.5.1.61.

## Rakenne ja toiminta
Rakenteeltaan porfobilinogeenideaminaasi koostuu yhdestä yksiköstä eli on monomeeri. Ihmisen entsyymin molekyylimassa on 37&ndash;40 kDa. Entsyymi vaatii koentsyymikseen kahdesta porfobilinogeenimolekyylistä muodostuneen dipyrrometaanijohdannaisen. Kofaktori on sitoutunut erääseen porfobilinogeenideaminaasin kysteiiniaminohapoista. Porfobiingeenin aktiivisen keskuksen asparagiinihappo luovuttaa protonin porfobilinogeenin emäksiselle aminoryhmälle. Protonoitunut ammoniumryhmä eliminoituu ja muodostuu kationivälivaihe. Tämä kationi reagoi dipyrrometaanijohdannaisen kanssa muodostaen trimeerin. Tämä vaihe tapahtuu kolme kertaa peräkkäin. Kun näin on muodostunut pyrroliheksameeri tapahtuu entsyymin konformaatiossa muutos ja heksameeri hydrolysoituu hydroksimetyylibilaaniksi ja koentsyymiksi.
:

Porfobilinogeenideaminaasi inhiboituu eräiden myöhempien porfyriinisynteesin välivaiheiden kuten koproporfyrinogeeni III:n ja protoporfyrinogeeni IX:n vaikutuksesta. Nämä molekyylit sitoutuvat entsyymiin ja ovat sen allosteerisiä inhibiittoreita. Tämän lisäksi raskasmetallit kuten lyijy ovat entsyymin inhibiittoreita.

## Porfobilinogeenideaminaasi ja porfyria
Porfobilinogeenideaminaasin puutteellinen toiminta johtaa akuuttiin jaksottaiseen porfyriaan, joka on eräs porfyrioiden tyypeistä. Sairaus periyttyy autosomien välityksellä. Tässä tilassa elimistöön kertyy porfobilinogeenia ja aminolevuliinihappoa ja niitä erittyy virtsaan. Oireina ovat huonovointisuus ja neurologiset oireet ja laukaisevana tekijänä on usein alkoholin tai eräiden lääkkeiden kuten barbituraattien käyttö. 

## Lähteet
Kaczmarek

**Kaczmarek** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Adam Kaczmarek (1961–2024), puolalainen pistooliampuja
* Jane Kaczmarek (s. 1955), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Jerzy Kaczmarek (s. 1948), puolalainen miekkailija
* Lech Kaczmarek (1909–1984), puolalainen roomalaiskatolinen piispa
* Natalia Kaczmarek (s. 1998), puolalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.
Ellison

**Ellison** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Brady Ellison (s. 1988), yhdysvaltalainen jousiampuja
* Harlan Ellison (1934–2018), yhdysvaltalainen kirjailija
* Keith Ellison (s. 1963), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko
* Larry Ellison (s. 1944), yhdysvaltalainen toimitusjohtaja (Oracle Corporation)
* Matt Ellison (s. 1983), kanadalais-valkovenäläinen jääkiekkoilija
* Megan Ellison (s. 1986), yhdysvaltalainen elokuvatuottaja
* Ralph Ellison (1914–1994), yhdysvaltalainen kirjailija
* Robert Patrick Ellison (1942–2024), irlantilainen roomalaiskatolinen piispa
Kasvivärit

**Kasvivärit** ovat värikasvien sisältämiä väriaineita. Niitä käytetään tekstiilikuitujen, elintarvikkeiden, hiusten ja ihon värjäämiseen.

Kasvivärejä ovat muun muassa:
* indigo, jota saadaan indigokasvista ja värimorsingosta
* sahrami, jota saadaan maustesahramista
* henna, jota saadaan hennapensaasta.

## Suomalaisia kasvivärien lähteitä
### Keltaiset ja ruskeat
Suomalaisessa värjäysperinteessä on käytetty monia kasveja. Keltaista väriä saadaan suopursusta, keltamatarasta, koiranputkesta, kultapiiskusta, poimulehdestä ja keltasauramosta. Harmaankeltaista väriä saadaan katajanhavuista, kuivuneesta koivun ja lepänkuoresta sekä kuivatusta nokkosesta. Ruskeankeltaisia sävyjä saadaan sipulinkuorista, kanervasta, peitejäkälästä, variksenmarjan varvuista ja korpipaatsaman kuoresta.
### Punaiset
Voimakasta punaista saadaan kelta- ja valkomataran juurista, sinipunaista mustaviinimarjojen ja alunan yhdistelmästä, harmaanpunaista kuusenkävyistä, punakeltaista erilaisista levistä sekä omenapuun ja tuomen kuoresta.
### Vihreät
Kirkkaan vihreää väriä saadaan katajanmarjoista yhdessä salmiakin, espanjanvihreän (keinotekoinen kuparin ja happohöyryjen avulla saatava pigmentti) ja kuparisulfaatin kanssa. Vihreänkeltaisia sävyjä tuottavat tuomen lehdet ja marjat, rantakukka yhdessä bromihappoisen kalin kanssa, katkerotatar, pietaryrtti ja ruiskaunokki. Oliivinvihreää saadaan ainakin piennarkaunokista ja saarnen kuoresta, harmaanvihreää niittysuolaheinästä. Punasipulin kuorista saadaan yllättäen havunvihreää väriä.

## Katso myös
* Kasvivärjäys
* Sienivärjäys

## Lähteet
* Rantala, Risto (toim.): Perustieto. Akateemisen tietosanakirja. Otava 1993. 

### Viitteet
Vartiovene Turja

**Vartiolaiva Turja** (**VL Turja**, nykyinen **Petsamo**) oli Lapin rajavartioston vartiolaiva, joka rakennettiin vuonna 1928 Helsingissä Hietalahden telakalla. Laiva oli vartiotehtävissä Petsamon vesillä vuoteen 1939. Talvisodan alkaessa se poltettiin ja upotettiin  3. joulukuuta 1939 Liinahamarin satamassa, etteivät venäläiset saisi sitä käyttöönsä. Välirauhan aikana hylky nostettiin ja korjattiin Trifonassa. Rajavartiolaitos luovutti aluksen 1941 merivartiostolle. Se oli jatkosodassa vartioaluksena, mutta ajettiin 1944 Norjan ympäri Turkuun.

*Turja* luovutettiin 19. joulukuuta 1944 rajavartiolaitoksesta annetun lain nojalla rajavartiolaitokselle, kun merivartiosto liitettiin rajavartiolaitokseen. Alus oli sitten rajavartiostolla ja tullilla. Alukselle asennettiin 1953 uusi 200 hevosvoiman moottori ja 1954 tutka. Se muutettiin kuljetusalukseksi vuonna 1972, minkä jälkeen se jatkoi uusissa tehtävissään Turun saaristossa.

Se myytiin 1977 Vaasassa asuneelle yksityiselle harrastajalle siviilikäyttöön. Vuonna 1985 laivan osti Söråkerissa Ruotsissa asunut H. E. Sjögren, joka muutti 1986 laivan nimeksi *Petsamo*. Vuonna 1993 laiva myytiin ruotsalaiselle Klart Skepp Stocksund Ab:lle, joka muutti sen matkustaja-alukseksi.

Aluksen pituus on 22,73 metriä, leveys 4,60 metriä ja syväys 2,70 metriä. Voimanlähteenä on nykyisin 300 hevosvoiman Volvo Penta-dieselmoottori, alkuaan aluksessa oli kuulamoottori.

## Lähteet
*

### Viitteet
Harriet Dart

**Harriet Dart** (s. 28. heinäkuuta 1996 Lontoo) on brittiläinen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalla 121 tammikuussa 2019 ja nelinpelissä sijalla 104 samalla viikolla.

Dart osallistui Wimbledonin karsintoihin vuonna 2016 ja 2017. Vuonna 2016 hän eteni viimeiselle karsintakierrokselle, jossa hävisi ratkaisuerän luvuin 11–13. Ensimmäisen WTA-tason otteluvoittonsa hän saavutti Eastbournessa 2018 voitettuaan Kristýna Plíškován. Dart sai villin kortin vuoden 2018 Wimbledonin pääsarjaan. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
ASMP

**ASMP** () on ranskalainen lentokoneesta laukaistava ydinohjus. Ohjus on niin kutsuttu *stand-off* -tyypin ase, jolloin hyökkäävän pommituskoneen ei ole tarpeen läpäistä vihollisen ilmapuolustusta. Sen kantama on niin kutsuttu keskikantama (engl. *intermediate*, *medium-range*), joka on eri variaatiosta riippuen noin 300 - 500 kilometriä. Ydinohjus kykenee 2 - 3 Machin nopeuteen. Ydinkärkenä on lämpöydinpommi, jonka voimakkuutta voidaan säädellä. Sen teho vaihtelee 100 - 300 kilotonniin.

Tätä ohjusasetyyppiä edelsivät AN-22 (70 kt, käyttöön 1967-1968, käytössä vielä 1980-luvulla) ja AN-52 -tyypin (6-8/25 kt, käytössä 1972-1992) lentokoneissa kuljettavat ydinpommit. Niiden enimmäisteho oli 70 kt. AN-22:ta on kuvailtu lämpöydinpommina, matalahkosta tehotasostaan huolimatta.

Asetyyppi otettiin käyttöön noin 10 vuotta ennen kiinteitten laukaisutukikohtien poistumisen aikaa. Se tapahtui vuonna 1986. Näitä ohjustukikohtia oli Luoteis-Ranskassa kaksi kappaletta, ja ne sijaitsivat Plateau d'Albionin ylängöllä. Ranska liittyi vuonna 1993 ydinsulkusopimukseen, joka kielsi keskikantaman strategiset ydinohjukset: mutta silti salli ASMP:n tyyppiset, kuljetettavat raskaan luokan ydinohjukset. Ohjussiilojen käyttö loppui vuonna 1996.

Yksi Dassault Rafale -taistelulentokone kykenee kantamaan yhden ASMP-tyypin lämpöydinohjuksen keskiripustimessaan. Myös Dassault Etendard IV, Mirage 2000-N ja Mirage IV kykenivät tätä aseistusta käyttämään. 860 kg:n omamassan omaavia ohjuksia on varastoitu arviolta 84 kappaletta. Näistä osa (ASMP-A) lienee jo poistettu käytöstä, jolloin käytössä olisi arviolta 60 ydinkärkeä. Valmistaja on Aérospatiale. ASMP-tyypin eräänlaisena suorana edeltäjänä, voitaneen luonnehtia Britannian Blue Steel-ohjusta. TNA (*Tête Nucléaire Aéroportée*) on tuorein ja päivitetty ydinkärjen tyyppi. 

**ASN4G**-ohjuksen (*Air-Sol Nucléaire de 4e Génération*) on määrä astua palvelukseen vuonna 2021. Sen kantama ylittää 1&nbsp;000 kilometriä. Ohjuksen on arveltu ylittävän supersoonisen (Mach 4 - 5) taikka hypersoonisen (Mach 7 - 8+) rajan. Se tulee kuitenkin olemaan edeltäjiään huomattavasti nopeampi ja kantavampi.

## Teknisiä tietoja

*palveluskäyttöön: toukokuu 1986 (ASMP-A; 2009 - osin aktiivikäytössä 2010-luvun lopulla)
*käyttäjät: Ranskan ilmavoimat sekä Ranskan laivasto
*arvioitu lukumäärä: 84 kpl, joista sittemmin käyttöön jäänyt n. 60 kpl
*minimi kantama: 80 km
*maksimi kantama: 300 - 500 km
*voimanlähde: nesteraketti, ramjet
*ydinkärki: (tyyppi TN80, TN81 tai TNA) lämpöydinpommi, teho säädeltävä välillä 100 - 300 kt
*omamassa 860 kg
*pituus 5,38 m
*läpimitta 380 mm
*valmistaja: Aérospatiale

## Lähteet
*Valitut Palat/Readers Digest: 11/1983. Fitchett, Joseph: *Ydinasekilvan kolmas mahti*. s. 35-40.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*https://www.wikiwand.com/en/Air-Sol_Moyenne_Port%C3%A9e
Maustesahrami

**Maustesahrami** (*Crocus sativus*) on sahrameihin kuuluva kasvilaji. Sen kuivattuja kellanruskeita luotteja käytetään mausteena, lääkkeenä sekä tuoksu- ja väriaineena.

## Katso
*Sahrami

## Lähteet
* Rantala, Risto (toim.): Perustieto. Akateemisen tietosanakirja. Otava 1993. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Maustesahrami (''Crocus sativus'')
*Mustilan puutarha: Maustesahrami (''Crocus sativus'')
*ITIS: Crocus sativus 
* UniProt: Taxonomy - Crocus sativus 
*United States Department of Agriculture (USDA): Crocus sativus 
*Flora of China: Crocus sativus 
*Food Component Database (FooDB): Saffron, Crocus sativus 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Crocus sativus  
*Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Crocus sativus (saffron) 
*Gernot Katzer's spice pages: Saffron (''Crocus sativus'') 
* PheroBase: Plant Compounds of Crocus sativus , the Saffron
J. A. W. Grönroos

**Johan Abraham Walfrid Grönroos** (15. kesäkuuta 1861 Helsinki – 24. elokuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen merimies ja kolportööri (kiertelevä kirjojen ja lehtien kaupustelija) joka oli Sariolan tivoli- ja sirkussuvun kantaisä ja Suomen Tivolin edeltäjän perustaja.

Grönroos haki vuonna 1888 lupaa ampumateltalle, silhuettikuvien näyttämölle, onnenpeleille sekä erilaisten taito- ja voimailunäytösten järjestämiselle. Keravan rautatieasemaa vastapäätä ratapihan takana hän avasi sitten 15. kesäkuuta 1888 tivolialueen jossa sijaitsi ampumarata, onnenpyörä, nuolen- ja renkaanheittopaikka sekä sirkusteltta erilaisia näytöksiä varten.

Vuonna 1899 Grönroos hankki tiettävästi Suomen ensimmäisen elokuvaprojektorin ja esitti sitten sillä elokuvia eri puolilla Suomea pääasiassa markkinoilla. Grönroos pidätettiin vuonna 1905 syytettynä venäläisvastaisesta toiminnasta ja sen jälkeen hänen perustamaansa tivolia alkoi johtaa hänen poikansa Johan Adolf Fredrik ”Jaffu” Grönroos, vuodesta 1918 Sariola (1886–1967). Isä Grönroosin vapauduttua vankilasta 1907 Jaffu Grönroos keskittyi elokuvateatterialalle perustaen elokuvateatterin Lappeenrantaan. Muutaman vuoden kuluttua Jaffu Grönroosilla oli jo kymmenen elokuvateatteria ja hän muutti 1911 Terijoelle jossa hänen parhaiten menestyvät elokuvateatterinsa sijaitsivat.

J. A. W. Grönroos kuoli vuonna 1916. Jaffu Sariolan elokuvateatterit joutuivat vaikeuksiin kun kävijämäärät sotien vuoksi romahtivat Terijoella ja hän keskittyi jatkossa tivoli- ja sirkustoimintaan. Hän osti 1921 Keravalta Sariolanmäen alueen joka oli sitten tivolitoiminnan pääpaikkana ja Sariolan suvun kotina aina vuoteen 1953 saakka jolloin alue jouduttiin myymään talousvaikeuksien takia ja siellä olleet rakennukset purettiin. Sariolan elokuvateatteritoiminta oli päättynyt jo 1928. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Johan Abraham Walfrid Grönroos, merimies, kolportööri, ja Sariolan huviliiketoiminnan alullepanija, valokuva vuodelta 1903. Keravan museo, Sariola kokoelma (Finna)
Sparrow

**Sparrow** voi tarkoittaa jotain seuraavista:
* AIM-7 Sparrow, ilmasta-ilmaan ohjus
* RIM-7 Sea Sparrow, ilmatorjuntaohjus
* Sparrow, Israelilainen ilmasta-maahan ballistinen ohjus
* Supermarine Sparrow, lentokone
* *[[Red Sparrow]]*, elokuva vuodelta 2018
* *[[Sparrow (vuoden 2008 elokuva)|Sparrow]]*, Johnnie Ton ohjaama elokuva vuodelta 2008
* *[[Sparrow (vuoden 2010 elokuva)|Sparrow]]*, kauhuelokuva vuodelta 2010
* Sparrow'n tarkkuusraja, C. M. Sparrow'n mukaan nimetty erottelukyvyn raja optiikassa
* Jack Sparrow, fiktiivinen hahmo
* Aleksei Vorobjov, laulaja joka on tunnettu nimellä Alex Sparrow
* Sparrow Lake, Ontarion järvi
* HMS Sparrow, useiden laivojen nimi
Seosrehuruokinta

**Seosrehuruokinta** eli aperuokinta on ruokintatapa, jossa karkearehu, väkirehu sekä kivennäis- ja vitamiinirehu annetaan tasaiseksi sekoitettuna massana. Seosrehuruokinnassa voidaan hyödyntää märkiä sivutuotteita, joiden jakaminen eläimille olisi muilla tavoin työlästä. Seos voidaan valmistaa seosrehuvaunulla, kiinteillä sekoituslaitteistoilla ja seosrehurobotilla. Seosrehuruokinta voidaan jakaa kahteen eri tyyppiin:

*Seosruokinta eli TMR (engl. sanoista Total Mixed Ration). Tässä ruokinnassa kaikki ruokintaryhmässä olevat eläimet saavat saman rehun eikä siinä ole kaksinkertaista ruokintatekniikkaa. 
*Täydennetty seosruokinta eli PMR (engl. sanoista Partial Mixed Ration). Tässä seosrehuruokintatyypissä eläinryhmälle jaetaan perusrehuseos, jota täydennetään jokaiselle yksilölle annetavalla yksilöllisellä väkirehuannoksella..
Samalla tilalla on mahdollista käyttää kumpaakin eri seosrehuruokintatyyppiä; esimerkiksi hieholla voi olla seosruokinta (TMR) ja lypsylehmillä täydennetty seosruokinta (PMR) lypsyrobotilla.

## Katso myös
*Rehu

## Lähteet
Gunderik

**Gunderik** tai **Gunderic** (kuollut 427) oli vandaalien ensimmäinen kuningas Espanjassa. Gunderik seurasi isäänsä Godigiseliä vandaalien kuninkaana vuonna 406. Gregorius Toursilaisen mukaan Gunderik oli vandaalien kuninkaana jo silloin, kun he lähtivät kotimaastaan ja valloittivat aluksi Gallian. Sen jälkeen vandaalit siirtyivät alaanien ja sveebien kanssa Espanjaan kapinallisen roomalaisen kenraali Maximuksen kutsusta vuonna 409. Gunderikin johtamat vandaalit asettuivat Galiciaan ja työntyivät pian sveebien hallitsemalle alueelle. Vandaalit tukivat aluksi Maximusta, jonka yhdistyneet roomalaisten ja visigoottien joukot kuitenkin löivät vuonna 422. Vandaalien mielenkiinto kohdistui sittemmin Espanjan eteläosiin, jossa he valtasivat alueen, joka ulottui Cádizista Alicanteen. Gunderik kuoli Sevillan valloituksen jälkeen.

## Lähteet
### Viitteet
Anselm F. Kaste

**Anselm (Anshelm) Fabian Kaste** (20. tammikuuta 1899 Nastola – 1973 Sysmä) oli suomalainen valokuvaaja ja salatieteilijä. Hän toimi vuodesta 1925 lähtien valokuvaajana Sysmässä, jonka kirkonkylään Kaste rakennutti kotitalonsa ja ateljeensa 1930-luvun alussa. Samassa talossa toimi myös hänen puolisonsa Ida Kasteen valokuvaustarvikeliike.

Kaste oli Suomen Rauhanliiton jäsen, ja toimi vuosina 1954–1955 Vapaa-ajattelijain liiton sihteerinä. Hän kuului myös vuonna 1958 uskonnolliseksi yhdyskunnaksi rekisteröidyn Totuuden Ystävien perustajajäseniin.

## Teokset
*

## Lähteet
Hidas journalismi

**Hidas journalismi** on journalismin haarake, jossa keskitytään sanamäärältään pidempiin artikkeleihin. Siinä paneudutaan tyypillistä journalismia syvällisemmin johonkin aiheeseen tai teemaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Karhumäen tivoli

**Karhumäen tivoli** oli suomalainen jatkosodan aikana Itä-Karjalassa Karhumäessä toiminut rintamativoli. Lomavuorossa olleiden sotilaiden viihdyttämiseen tarkoitettu tivoli perustettiin Karhumäessä tykistössä palvelleen Sariolan tivoli- ja sirkussukuun kuuluneen luutnantti Unto Sariolan (1915–1970) ehdotuksesta. Unto Sariolan isä oli Suomen Tivolia johtanut J. A. F. (Jaffu) Sariola. 

Suomen Tivolin Karhumäen osasto eli Karhumäen tivoli oli toiminnassa 1942–1944 jolloin sitä johtivat Jaffu ja Unto Sariola. Keväällä 1942 perustettu tivoli sijaitsi noin 30 kilometrin päässä rintamasta vanhan venäläisen huvipuiston sijaintipaikalla jossa oli jo ennestään ollut esiintymislava. Tivolialueella oli ketjukaruselli, varietee-teltta, sirkus, pelihalli ja ravintola. Tivolin laitteet ja henkilökunta olivat Suomen Tivolista ja tivolin kenttämestarina toimi parin vuoden ajana Lauri Seiterä (1915–1992) joka sodan jälkeen perusti Tivoli Seiterän. Karhumäen tivolissa oli myös taiteilija- ja näytelmäesityksiä. Tivolissa ei kannettu huviveroa toisin kuin kanta-Suomen alueella. Osa tivolin tuloista meni puolustusvoimille ja osa Sariolalle.

Tivolin toiminta päättyi kesäkuussa 1944 jolloin se evakuoitiin venäläisten suurhyökkäyksen alettua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuva Karhumäen tivolin tivolikentältä, Keravan museo Sariola-kokoelma (Finna)
St Winefride’s Haltin rautatieasema

**St Winefride’s Haltin rautatieasema** oli rautatieasema Holywellin kaupungissa Flintshiressä, Walesissa. Se oli ainoa väliasema Holywell Junctionista Holywell Towniin kulkeneella Holywellin radalla. Se oli toiminnassa vuosina 1912–1954.

## Historia
Holywellin kaupungista satamaan kulki jo ennen aseman avaamista raitiotie. Vuonna 1867 avattiin rahtiliikenteelle Holywell Railway, joka kulki pääasiassa raitiotien reittiä. Monet Holywell Railwayn palvelemat yritykset menivät 1870-luvun loppuun mennessä konkurssiin, ja rautatien oli pakko lopettaa toimintansa. Kiskot nostettiin, mutta radan reitti jäi jäljelle.

Holywell Junctionin asemalta kaupungin keskustaan pääsi aluksi höyryrekalla. Vuonna 1905 London & North Western Railway alkoi tarjota liityntäyhteyttä linja-autolla. Suosio oli niin suurta, että yhtiö alkoi harkita rautatien rakentamista vanhan Holywell Railwayn reitille. Suunnitelmissa kävi jopa sähköistetyn raitiotien rakentaminen, mutta lopulta päädyttiin tavalliseen rautatien sivuhaaraan. Holywellin rata avattiin 1. heinäkuuta 1912.

Radan varrelle avattiin yksi väliasema, St Winefride’s Halt. Tarinan mukaan Pyhä Winefride kärsi aseman paikan lähellä marttyyrikuoleman 600-luvulla, jolloin kuolinpaikalle oli puhjennut lähde, St Winefride’s Well. Lähteen vedellä väitettiin olevan parantavia vaikutuksia, ja sinne rakennetusta pyhäköstä oli tullut suosittu vierailukohde. Lähteelle menevien turistien lisäksi St Winefride’s Halt palveli läheisten tehtaiden työntekijöitä.

Asema sijaitsi laakson jyrkällä itärinteellä. Siellä oli raiteiden länsipuolella yksi puinen laituri, jonne kuljettiin polkua Greenfield Streetiltä. Polulta pääsi laiturin pohjoispäähän ja kävelysillalle, joka ylitti radan ja johti Strand Walkille. Laiturilla ei ollut odotustilaa tai katosta, ainoastaan nimikyltti ja kaasuvalo. Aseman länsipuolella oli sivuraide paikallisten yritysten tarpeisiin.

Reitti Holywell Townista Holywell Junctioniin osoittautui hyvin suosituksi. Jo heinäkuuhun 1922 mennessä radalla kulki arkisin 18 junaa kumpaankin suuntaan, ja 17 junaa lauantaisin. Sunnuntaisin radalla ei alusta lähtien ollut liikennettä. Kesällä 1947 junia kulki arkisin 15 kumpaankin suuntaan ja lauantaisin 20 suuntaansa. Erityisen paljon käyttäjiä St Winefride’s Haltilla oli kesäisin, kun turisteja tuli käymään St Winefride’s Wellillä.

1. tammikuuta 1948 St Winefride’s Halt liitettiin British Railwaysin alaisuuteen. Aluksi vilkas liikenne linjalla jatkui, mutta vuonna 1954 British Railways ilmoitti aikeestaan sullkea Holywellin rata. Linjan viimeisessä kesäaikataulussa vuonna 1954 St Winefride’s Haltin asemalla pysähtyi vain yksi juna kumpaankin suuntaan päivässä, molemmat ennen aamukahdeksaa. Viimeiset matkustajajunat kulkivat linjalla 4. syyskuuta 1954. St Winefride’s Halt suljettiin virallisesti 6. syyskuuta ja purettiin kokonaan. Liikenne läheisen sementtitehtaan käytössä olleella sivuraiteella jatkui 11. elokuuta 1957 asti.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kia Rio

**Kia Rio** on Kia Motorsin vuosina 1999–2023 valmistama pieni henkilöautomalli, joka korvasi Kia Priden ja Avellan.

## Kia Rio DC (1999–2005)

Ensimmäisen sukupolven Rio esiteltiin vuoden 1999 lopulla viisiovisena farmarimallina. Neliovinen sedan esiteltiin vuonna 2001.

Moottoreina olivat 1,3- (75&nbsp;hv), 1,5- (98&nbsp;hv) ja 1,6-litraiset (106&nbsp;hv) bensiinimoottorit. Viisivaihteisen manuaalivaihteison lisäksi saatavana oli Fordin neliportainen automaattivaihteisto.

Syksyllä 2002 Rio sai uudet puskurit, valot ja etusäleikön. 1,3-litraisen moottorin teho nousi 82 hevosvoimaan. 

## Kia Rio JB (2005–2011)

Toisen sukupolven Rio esiteltiin vuonna 2005. Sen viisiovinen hatchback-malli oli edeltäjäänsä 23 senttimetriä lyhyempi. Etelä-Koreassa ja Indonesiassa autoa myytiin **Kia New Pride** -nimisenä.

Vuoden 2005 Euro NCAP -kolaritestistä Rio sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.

Bensiinimoottorit olivat 1,4- (96&nbsp;hv) ja 1,6-litraiset (112&nbsp;hv). Lisäksi valikoimassa oli 1,5-litrainen (109&nbsp;hv) dieselmoottori.

Vuonna 2009 Rio sai uudet puskurit, etusäleikön ja mustapohjaiset ajovalot. 

## Kia Rio UB (2011–2017)

Kolmannen sukupolven Rio esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2011. Uutena korimallina oli kolmiovinen hatchback. Etelä-Koreassa auton nimenä oli **Kia Pride**, Kiinassa **Kia K2**.

Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä Rio sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2014 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Rio, jonka suurimmat uudistukset oli tehty keulan alueella. Myös sisustukseen tehtiin muutoksia ja auto sai uuden navigointijärjestelmän. 

## Kia Rio YB (2017–2023)

Neljännen sukupolven Rio esiteltiin syksyllä 2016 Pariisin autonäyttelyssä. Kiinassa myydään myös malliin perustuvaa crossover-versiota nimeltään Kia KX Cross. 

Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Rio sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jarl Falck

**Jarl Oscar Raphael Falck** (8. syyskuuta 1901 Helsinki – 15. huhtikuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, joka tunnetaan Savoa kuvaavista maisemamaalauksistaan. Hän oli lapsuudessaan viettänyt seudulla useita vuosia. 

Falck oli itseoppinut taiteilija, joka ryhtyi ammattimaiseksi taidemaalariksi vuonna 1931. Vuonna 1950 käytiin suurta huomiota herättänyt oikeudenkäynti, kun taidemaalari Viljo Salonen oli kopioinut ja jäljitellyt Falckin maalauksia signeeraten ne nimellä ”Carl Franck”. Syytettyinä olivat myös teoksia myyneet taidekauppiaat Pentti Wähäjärvi ja Eric Fock. Wähäjärvi sai tuomion yllytyksestä, mutta Fock vapautettiin syytteistä.

Falck tunnettiin kiihkomielisenä ruotsin kielen aseman puolustajana. Hän teki välittömästi valituksen havaitessaan kaksikielisyyttä rikotun jossakin. Falckin kerrottaan tehneen ilmoituksia Helsingin kaupunginhallituksen lisäksi jopa lle ja paaville. Vuonna 1971 Falck, Yleisradion ruotsinkielisen osaston ohjelmapäällikkö Sten-Olof Westman ja pastori Paul von Martens tekivät oikeusasiamiehelle kantelun, kun Väestörekisterikeskuksen tietokone oli antanut kaikille henkilötunnuksettomille henkilölle suomea äidinkieleksi tarkoittavan koodin. Kantelu johti oikeusasiamies Risto Leskisen Väestörekisterikeskuksen johtajalle Jorma Hartiolle antamaan vakavaan huomautukseen. Myöhemmin hän toimi ”Suomen ruotsinkielen puolustustoimikunnan” (Finland svenska språkförsvarskommitte) puheenjohtajana. Vuonna 1976 Falck teki valituksen kielilain rikkomisesta löydettyään Oulunkylän kirjastosta kirjan, josta puuttui ruotsinkielinen leima. Kaupunginhallituksen selvityksen jälkeen kirjaston leimasimet muutettiin kaksikielisiksi ja kaikkien kirjojen leimat tarkistettiin.

Falck kuului myös vuonna 1958 uskonnolliseksi yhdyskunnaksi rekisteröidyn Totuuden Ystävien perustajajäseniin.
  
## Lähteet
Send In the Clowns

**Send In the Clowns** on yhdysvaltalaisen Stephen Sondheimin säveltämä ja sanoittama laulu musikaalista *A Little Night Music* vuodelta 1973. Laulusta on tullut musikaalisäveltäjä Sondheimin tunnetuin yksittäinen kappale, jonka ovat levyttäneet kymmenet kansainväliset artistit, muun muassa Frank Sinatra (1973), Judy Collins (1975, sai vuoden parhaan laulun Grammy-palkinnon), Bing Crosby (1975) ja Barbra Streisand (1985), jota varten Sondheim kirjoitti lauluun lisäsäkeistön. Laulusta on tullut myös jazzstandardi, jonka ovat levyttäneet muun muassa Benny Goodman, Count Basie ja Sarah Vaughan.

## Syntyhistoria
Sondheimin musikaali *A Little Night Music* perustuu Ingmar Bergmanin elokuvaan *[[Kesäyön hymyilyä]]* vuodelta 1955. Laulu ”Send In the Clowns” syntyi vasta musikaalin kantaesityksen harjoitusvaiheessa, kun Sondheim ja ohjaaja Hal Prince tunsivat, että toiseen näytökseen tarvitaan dramaturgian takia yksi laulu lisää. Sondheim kirjoitti laulun samana iltana ja toi sen harjoituksiin seuraavana päivänä. Laulussa henkilöhahmo Desirée (esittäjänä Glynis Johns, joka palkittiin roolistaan Tonylla) pahoittelee nolona juuri tekemäänsä avioliittoehdotusta lakimies Fredrikille, jonka kosinnan on vuosia sitten itse torjunut. Sävelmä kerrataan lopun kohtauksessa, jossa Fredrikin nuori vaimo karkaa tämän pojan mukaan ja Desirée saa kuin saakin Fredrikin.

Viisi vuotta Broadway-ensi-iltaa myöhemmin Hal Prince ohjasi musikaalin näyttämöversion myös elokuvaksi nimeltä *[[Pieni yösoitto]]* (A Little Night Music, 1977). Siinä laulun esittää Desiréen roolia näyttelevä Elizabeth Taylor.

## Nimen merkitys
Desirée on tarinassa ammatiltaan näyttelijä ja käyttää teatterialan sanontoja. Englannin kielen *send in the clowns!* (vap. ) on sirkuksessa käytetty toimintatapa: kun jokin menee pieleen ja esitys keskeytyy, klovnit komennetaan äkkiä areenalle viihdyttämään yleisöä ja siirtämään sen huomio pois tapahtuneesta. Sanonta on jäänyt elämään sosiaalisissa tilanteissa, joissa pitää äkkiä unohtaa äskeinen epäonnistuminen ja mennä eteenpäin. Suunnilleen samaa tarkoittava sanonta on *show must go on*, ”esityksen täytyy jatkua”.

## Suomenkieliset versiot
Laulusta on tehty ainakin kolme suomennosta. Vexi Salmen suomennoksen ”Näytelmä” on levyttänyt Carola vuonna 1980 ja Esko Elstelän suomennoksen ”Klovnit jo tuo” Jarmo Alonen vuonna 1990.
Juice Leskinen suomensi koko musikaalin, ja sitä on esitetty Turun kaupunginteatterissa vuonna 2011 nimellä *Kesäyön hymyilyä* ja Tampereen Työväen Teatterissa vuonna 2015 nimellä *Desirée – Pieni yösoitto*. Leskisen suomennoksessa ”Send In the Clowns” on saanut nimen ”Niin hupaisaa”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Judi Dench esittää laulun BBC Proms -sarjaan kuuluneessa Stephen Sondheimin 80-vuotiskonsertissa vuonna 2010, video 4 min 50 s, BBC/YouTube.
*
Katy Dunne

**Katy Dunne** (s. 16. helmikuuta 1995 Hemel Hempstead) on brittiläinen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalla 212 toukokuussa 2018 ja nelinpelissä sijalla 135 heinäkuussa 2018.

Dunne sai villin kortin vuoden 2018 Wimbledonin pääsarjaan. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*
Elena-Gabriela Ruse

**Elena-Gabriela Ruse** (s. 6. marraskuuta 1997 Bukarest) on romanialainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalla 195 kesäkuussa 2018.

Ruse oli junioriurallaan maailmanlistan seitsemäntenä. Hän eteni karsintojen kautta mukaan vuoden 2018 Wimbledonin pääsarjaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Meriauringot

**Meriauringot** (Solasteridae) on meritähtiin kuuluva piikkinahkaisten heimo. Lajeilla on pyöreä ja lautasmainen keskiruumis, josta lähtee 8–15, yleensä 10–12 sädehaaraa.

## Suvut
Meriaurinkoihin kuuluu yhdeksän elossa olevaa sukua:

* *[[Crossaster]]*
* *[[Heterozonias]]*
* *[[Laetmaster]]*
* *[[Lophaster]]*
* *[[Paralophaster]]*
* *[[Rhipidaster]]*
* *[[Seriaster]]*
* *[[Solaster]]*
* *[[Xenorias]]*

## Kuvagalleria

Purple sun stars, Boston Aquarium.jpg|Punameriaurinko (*Solaster endeca*)
Solaster dawsoni 2.jpg|Dawsoninmeriaurinko (*Solaster dawsoni*)
Striped Sun Star002.jpg|Stimpsoninmeriaurinko (*Solaster stimpsoni*)


## Lähteet
Is Always Over Now?

**Is Always Over Now?** on Dawn Martinin esittämä kappale, joka edusti Irlantia vuoden 1998 Eurovision laulukilpailussa Ison-Britannian Birminghamissa. 

Kappale sijoittui Euroviisuissa yhdeksänneksi 64 pisteellä. 

## Lähteet