open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Outi Merisalo

**Outi Kaija Olivia Merisalo** (s. 9. toukokuuta 1959 Helsinki) on suomalainen kielentutkija, joka toimii romaanisen filologian professorina Jyväskylän yliopistossa (1994–). Hän on erikoistunut keskiajalla tehtyjen käsikirjoitusten tutkimiseen.

Merisalo kävi Vuosaaren yhteiskoulun ja alkoi 1977 opiskella Helsingin yliopistossa romaanista filologiaa, latinan kieltä ja Rooman kirjallisuutta, kreikan kieltä ja kirjallisuutta sekä englantilaista filologiaa. Hän valmistui filosofian maisteriksi 1982, lisensiaatiksi 1982, ja tohtoriksi 1988. Hänen väitöskirjansa *La Langue et les  scribes* (1988) käsitteli 1200-luvun poitoulaisia kansankielisiä asiakirjoja, niiden kirjurien käsialoja, heidän käyttämiään kirjoitusasuja ja asiakirjojen materiaalisia piirteitä. Vuosina 1987–1991 Merisalo tutki italialaista renessanssia Poggio Bracciolinin (1380–1459) innoittamana.

Jyväskylän yliopiston professuurin lisäksi Merisalolla on dosentuuri Helsingin yliopistossa ja Åbo Akademissa.

Merisalo on ollut Tanskan kuninkaallisen tiedeakatemian ulkomainen jäsen vuodesta 2001 ja Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2003. Vuonna 2015 Merisalo sai Saksan liittotasavallan ansioristin nauhan kera ansioistaan Saksan ja Suomen välisten tiedeyhteyksien rakentajana. Erityisen merkittävänä nähtiin hänen panoksensa suomalaisten Humboldt-stipendiaattien alumnijärjestön, Suomen Alexander von Humboldt -klubin toimintaan sen puheenjohtajana vuodesta 2006. 

## Julkaisuja
*1988: *Commentationes humanarum litterarum: La langue et les scribes.* Soc. Scientiarum Fennica. Väitöskirja. .
*1999: *Le collezioni medicee nel 1495: Deliberazioni degli ufficiali dei ribelli*. Firenze: Associazioni Amici del Bargello: Studio per edizioni scelte.
*2003: *Manu scripta: Länsimaisen kirjan historia keskiajalla (500–1500)*. JYY:n julkaisusarja, Kampus Kustannus. .

## Lähteet
Gudbrandsdalslågen

**Gudbrandsdalslågen** eli **Lågen** on 204 kilometriä pitkä joki Norjassa.

Gudbrandsdalslågen alkaa Lesjaskogsvatnet-järvestä ja päättyy Mjøsaan Lillehammerissa.
Rip-Off Dokumento

**Rip-Off Dokumento** on vuonna 1996 ilmestynyt Deep Turtlen kokoelma-albumi, joka sisältää yhtyeen vuosina 1991–1994 singleillä ja EP-levyillä julkaistun materiaalin sekä ennenjulkaisemattoman kappaleen *Kotona hissukseen*.

## Muusikot
*Pentti Dassum – kitara, laulu
*Tapio Laxström – basso
*Mikko Erjossaari – rummut

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
*Deep Turtle: Rip-Off Dokumento Finnmusic.
Claus Jensen

**Claus Jensen** (s. 29. huhtikuuta 1977 Nykøbing Falster) on entinen tanskalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

Jensen nousi Tanskan Superliigaan kaudella 1995–1996 Næstvedin joukkueessa, jossa hän pelasi kauden aikana neljä ottelua. Seuraavat kaksi kautta hän edusti samassa sarjassa pelaavaa Lyngbytä 62 sarjaottelun verran. Kesällä 1998 Jensen siirtyi Englannin 1. divisioonaa pelaavaan Bolton Wanderersiin. Siellä hän pelasi kaksi kautta ja yhteensä 86 sarjaottelua, kunnes siirtyi kesällä 2000 Valioliigassa pelaavaan Charlton Athleticiin. Jensen pelasi Charltonissa neljä kautta ja 122 liigaottelua ja siirtyi sen jälkeen jatkamaan Valioliiga-uraansa Fulhamissa. Fulhamia hän edusti kolmen kauden ajan pelaten 35 sarjaottelua. Jensenin peliura päättyi kauteen 2006–2007. Yhteensä hän pelasi urallaan 66 ottelua Tanskan Superliigassa, 86 ottelua Englannin 1. divisioonassa ja 157 ottelua Englannin Valioliigassa.

Tanskan maajoukkueessa Jensen pelasi 47 ottelua ja teki kahdeksan maalia vuosina 2000–2007. Alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa hän pelasi yhden ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 18 ottelua. Aikuisten arvokisoissa Jensen oli mukana kahdesti – MM-kilpailuissa 2002 ja EM-kilpailuissa 2004.

## Lähteet
Ilojärvi (Tammela)

**Ilojärvi** on Kanta-Hämeessä Tammelassa Lautaportaalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 23 hehtaaria ja sen pituus on 800 metriä ja leveys 500 metriä. Siihen laskee luoteesta Liesjärven ja Verikkään yhteinen laskujoki Liesjärvenoja ja koillisesta Pitkäjärvestä Latoniitunoja. Ilojärvi on lähes kokonaan soiden ympäröimä ja siihen laskevat monet suo-ojat. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 9,4 kilometriä pitkä Susikkaanjoki, joka laskee Vaihijokena Pehkijärveen.

Järven rantaviiva on 2,3 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin ojitettua suomaastoa, mutta kolmessa kohdassa on moreenipohjaista metsämaastoa. Länsipuolen suo on nimeltään Leenanportaansuo. Koillisrannalla on kolme loma-asuntoa ja itärannalla loma-asuntoja ja maatila. Näille kohteille johtaa tiet Susikkaan kylästä ja seututieltä 283.

## Lähteet
### Viitteet
Liesjärvi (Tammelan Susikas)

**Liesjärvi**  eli **Pikku-Liesjärvi**   on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 89 hehtaaria ja sen pituus on 1,9 kilometriä ja leveys 900 metriä. Siihen laskee luokuisia suo- ja metsäojia. Yksi niistä tuo suolapareesta vettä Letonpään lahteen. Järven pohjoisosat vaikuttavat umpeenkasvun muotoilemilta. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 1,1 kilometriä pitkä Liesjärvenoja, joka laskee Ilojärveen.

Järven rantaviiva on 5,8 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Etenkin pohjoisosan rannat ovat soistuneita, mutta suota esiintyy myös lounais- ja länsirannoilla. Järvi muuten saareton, mutta eteläosassa sijaitsee ainakin kolme pientä luontaista saarta. Rannoilla on runsaasti loma-asuntoja, joille johtaa tiet seututieltä 283.

## Geologia
Järven eteläpään alueita on vallattu geologisia tutkimuksia silmällä pitäen. Kalliossa on kultaa ja arseenia kohonneina pitoisuuksina.

## Lähteet
### Viitteet
Verikäs (Tammelan Susikas)

**Verikäs** on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.

Tammelassa on toinenkin Verikäs Ojajärven länsipuolella.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 10 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys 300 metriä. Siihen laskee muutama suo-oja, joista yksi tuo Kenkälammin vesiä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 1,4 metriä pitkä ja suoraksi kaivettu Verikkäänoja, joka yhtyy Liesjärvenojaan ennen laskemistaan Ilojärveen.

Järven rantaviiva on 1,8 kilometriä pitkä ja sen ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja puoliksi suomaata. Järveä rajaa pohjoistesta pitkä ja kapea harjujakso, jonka toiselle puolelle jää Lunkinjärvi. Eteläpuolelta sen ohittaa läheltä seututie 283. Rannoille ja etenkin harjulle on rakennettu lukuisia loma-asuntoja.

## Luonnontila
Verikäs on ollut mukana Tammelassa käynnistetyissä järvien tutkimus ja kunnostustoimien hankkeissa.

## Historia
Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Wierikäs järvi".

## Lähteet
### Viitteet
Kenkälammi

**Kenkälammi** on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja sen pituus on 150 metriä ja leveys 150 metriä ja se on muodoltaan kuin "käyrä makkara". Siihen laskee pari suo-ojaa. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 700 metriä pitkä suo-oja Verikkääseen.

Järven rantaviiva on 0,51 kilometriä pitkä ja sen ranta on moreenipohjaista metsämaaston ympäröimää suota. Pitkä ja kapea harjujakso sivuaa sitä pohjoisesta ja erottaa sen Lunkinjärvestä. Rantojen läheisyyteen on rakennettu kolme loma-asuntoa, joille pääsee seututieltä 283.

## Lähteet
Rannikko (täsmennyssivu)

**Rannikko** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* rannikko, veden ja maan raja-alue
* HL Rannikko, Perämeren yhteysliikenteessä toiminut höyrylaiva
* Rannikko, työväentalo Espoon Kauklahdessa
* sukunimenä:
** Erkki Rannikko (1933–2010), kenraaliluutnantti
** Irja Rannikko (1912–1986), näyttelijä
** Jari Rannikko (s. 1953), koripalloilija
** Juha Rannikko (s. 1955), vara-amiraali
** Juha Rannikko (s. 1954), ampumaurheilija
** Juho Rannikko (1873–1933), kansanedustaja
** Leo Rannikko (1934–2023), taidemaalari
** Mervi Rannikko, nyk. *Mervi Enqvist*, *Inderjit Kaur Khalsa* (s. 1970), elokuvaohjaaja ja joogaopettaja
** Olli Rannikko (s. 1984), seiväshyppääjä
** Pertti Rannikko (s. 1952), ympäristöpolitiikan professori
** Robert Rannikko (1850–1925), maanviljelijä, kaupunginvouti ja valtiopäivämies
** Seppo Rannikko (1928–2000), muusikko
** Teemu Rannikko (s. 1980), koripalloilija
** Tuuli Rannikko (s. 1947), kirjailija
** Ulla Rannikko (s. 1968), televisiotoimittaja
** Vesa-Pekka Rannikko (s. 1968), kuvanveistäjä
** Ville Rannikko (s. 1994), jalkapalloilija
** Yrjö Rannikko (1900–1980), elokuva-alan toimija.
Guanidiininitraatti

**Guanidiininitraatti** (CH6N3NO3) on guanidiinin nitraattisuola. Yhdistettä käytetään muun muassa räjähdysaineiden valmistuksessa.

## Ominaisuudet
Guanidiininitraatti on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Se liukenee hyvin veteen ja alkoholeihin ja heikommin dietyylieetteriin tai asetoniin. Muiden nitraattien tavoin guanidiininitraatti on voimakas hapetin. Yhdiste voi helposti räjähtää kuumennettaessa ja myös iskun tai tärähdyksen vaikutuksesta.

## Valmistus ja käyttö
Tyypillisimmin guanidiininitraattia valmistetaan kalsiumsyanamidin, syanamidin tai disyandiamidin ja ammoniumnitraatin välisellä reaktiolla. Korkealla saannolla sitä voidaan valmistaa kuumentamalla urean ja ammoniumnitraatin vesiliuoksia. Muodostuva tuote puhdistetaan kiteyttämällä jäähtyneestä liuoksesta. Guanidiininitraatin valmistusprosessi on tyypillisesti jatkuvatoiminen prosessi.

Guanidiininitraattia voidaan käyttää seosräjähteissä, kaasua synnyttävänä aineena autojen turvatyynyissä ja polttoaineena pyrotekniikassa. Kuumennettaessa guanidiininitraattia väkevän rikkihapon läsnä ollessa muodostuu nitroguanidiinia. Ainetta voidaan käyttää myös desinfiointiin ja valokuvien kehitykseen tarvittavana kemikaalina.

## Lähteet
Idoli (veistos)

**Idoli** on Kimmo Pyykön alumiiniveistos vuodelta 1977. Teos on Kansallisgallerian kokoelmissa. Teoksessa torsomainen nainen, jonka vartalo on korvattu suorakaiteenmuotoisella peilaavalla pinnalla, istuu väärinpäin käännetyssä tuolissa savuke kädessään. Mallina on toiminut taiteilijan vaimo.

## Aiheesta muualla
*Veistos ''Idoli'' Suomen Kansallisgallerian sivuilla  - teoksen tiedot ja kuva
*Idoli-teoksen kuva, www.galleriat.net 
*Kangasala-talo täyttyi kulttuuriväestä: videolla Kimmo Pyykkö esittelee tärkeitä teoksiaan; Aamulehti 31.1.2015  - Pyykkö kertoo videolla teoksestaan
Kaitalammi (Tammelan Susikas)

**Kaitalammi** on Kanta-Hämeessä Tammelassa Lautaportaalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 5,8 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys 130 metriä. Järven rantaviiva on 1,4 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Sen itäpuolella on noin 40 metriä korkeampi Kaitalamminvuori. Järveen ei laske ojia, mutta pohjoispään suo-oja johtavat liikaveden Susikkaanjokeen, joka virtaa Leenanportaansuon eteläosassa.

Itärannalla sijaitsee neljä loma-asuntoa ja vastarannalla viides. Länsirannalla on Tammelan seurakunnan leirikeskus.

## Lähteet
### Viitteet
Teurajärvi (Tammela)

**Teurajärvi** on Kanta-Hämeessä Tammelassa Lautaportaalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 33 hehtaaria ja sen pituus on 1000 metriä ja leveys 450 metriä. Siihen laskee vain suo- ja metsäojia. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa kaksi kilometriä pitkä Teurajärvenoja, joka yhtyy Susikkaanjokeen.

Järven rantaviiva on 3,7 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Sen itä- ja länsirannalla on rantaan päättyvää suota. Järvessä on kuusi saarta, joita ovat Pitkäsaari, Isosaari ja Perunasaari. Rannoilla on runsaasti loma-asuntoja, joille johtaa tiet seutitieltä 283 ja Susikkaalta tulevalta yhdystieltä 2843.

## Luonnontila
Teurajärvi on ollut mukana Tammelassa käynnistetyissä järvien tutkimus ja kunnostustoimien hankkeissa. Teurajärvi on lievästi rehevöitynyt sillä perusteella, että esimerkiksi sen näkösyvyys latvajärvenä on vain 0,5 metriä ja sen veden happipitoisuus on syvemmällä alentunut.

## Lähteet
Colwyn Bay

**Colwyn Bay** () on pikkukaupunki Walesin pohjoisrannikolla Conwyn kreivikunnassa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku vuonna 2016 oli 28&nbsp;247. Kaupunki on ollut perinteinen lomanviettopaikka Britanniassa jo vuosisadan alussa.

## Colwyn Baystä olevia
Kuulusia Colwyn Baystä kotoisin oleva henkilöitä ovat muun muassa Timothy Dalton  (s. 21. maaliskuuta 1946) esitti James Bondia sekä Terence Graham Parry ''Terry'' Jones (s. 1. helmikuuta 1942) oli Monty Pythonin jäsen.

## Kuvia

Tiedosto:Abergele Road , Colwyn Bay (7071852177).jpg
Tiedosto:Benkid77 Shops, Colwyn Bay 220709.JPG
Tiedosto:Station Road , Colwyn Bay (7043196635).jpg
Tiedosto:Colwyn bay.jpg
Tiedosto:Benkid77 Colwyn Bay railway station 220709.JPG
Tiedosto:Colwyn Bay station geograph-3314654-by-Ben-Brooksbank.jpg
Tiedosto:Benkid77 Colwyn Bay pier 3 220709.JPG




## Lähteet

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Colwyn Bay Heritage
*Colwyn Bay Town Council: Colwyn in Bloom
*A North Wales town with great sea views and a love of flowers
Aurora Reinhard

**Aurora Reinhard** (s. 1975), on helsinkiläinen kuvataiteilija. Hänen teoksensa ovat video- ja valokuvataidetta sekä viime vuosina erityisesti veistoksia. Teoksissaan hän käsittelee sukupuolikysymyksiä ja sukupuolisten stereotypioiden esittämistä yhteiskunnassamme.

Hän on valmistunut taiteen maisteriksi Kuvataideakatemiasta 2003, lisäksi hän on opiskellut Göteborgin yliopistossa ja International Center of Photographyssa New Yorkissa. Reinhardin töitä on ollut esillä ympäri maailmaa, muun muassa Shedhallessa, Zürichissä; Fridericianumissa, Kasselissa; Ludwig Museumissa, Kölnissä sekä Platform Garantissa, Istanbulissa. 

Reinhardin sukupuolta ja identiteettiä haastattelun keinoin käsittelevä dokumentti *Boygirl* (2002) voitti kansainvälisen mediataidepalkinnon, jonka myönsi saksalainen ZKM Center for Art and Media Karlsruhe.

Reinhardin töitä on esillä muun muassa Kiasman, Valtion, Helsingin taidemuseon, Amos Andersonin taidemuseon, ZKM Karlsruhen sekä Berliinin Deutsches Historisches Museumin  kokoelmissa. 

Lokakuussa 2018 Reinhard nimettiin kuvataidepalkinto Ars Fennica 2019 -ehdokkaaksi.

## Julkaisut
Näyttelyjulkaisujen lisäksi Reinhard on julkaissut yhdessä tutkija Minna Torpan kanssa teoksen Kruunuvuoren huvila-alueesta.

*Kruunuvuori - unohdettujen huviloiden tarina, Aurora Reinhard, Minna Torppa, Helsinki City Museum, 2009, 160p.
*

## Lähteet
*Kantokorpi, Otso: Aurora Reinhard shokeeraa 
*Oranen, Mikko: Aurora Reinhard 
*Toivottu lisäpainos Kruunuvuoren huvilakirjasta 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Aurora Reinhardin kotisivut
Tin Jedvaj

**Tin Jedvaj** (s. 28. marraskuuta 1995 Zagreb) on kroatialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Venäjän Valioliigassa pelaavaa Lokomotiv Moskovaa, jonne hän siirtyi Saksasta kesällä 2021.

Jedvaj voitti Kroatian-mestaruuden Dinamo Zagrebissa kaudella 2012–2013. Hän pelasi kauden aikana 13 ottelua. Hän siirtyi AS Romaan viidellä miljoonalla eurolla kesällä 2013. Hän pelasi kaudella 2013–2014 kaksi Serie A -ottelua. Seuraavan kauden hän pelasi lainalla Bayer Leverkusenissa, ja siirto vakinaistettiin seuraavana kesänä seitsemällä miljoonalla eurolla. Kaikkiaan hän pelasi Leverkusenissa 84 ottelua Bundesliigassa, seitsemän ottelua Mestarien liigassa ja kymmenen peliä Eurooppa-liigassa. Maaleja hän teki Leverkusenin joukkueessa Bundesliigassa kolme ja Eurooppa-liigassa yhden. Kauden 2019–2020 Jedvaj oli lainalla saman sarjan Augsburgissa ja pelasi 31 liigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Kesällä 2021 hän siirtyi Lokomotiv Moskovaan.

Debyyttinsä Kroatian A-maajoukkueessa Jedvaj teki syyskuussa 2014 Kyprosta vastaan. Hän pelasi yhden ottelun sekä EM-kilpailuissa 2016 että MM-kilpailuissa 2018. Jälkimmäisessä turnauksessa Kroatia saavutti hopeaa. Viimeksi hän on pelannut maajoukkueessa lokakuussa 2020.

## Muuta
Jedvaj'n isä Zdenko Jedvaj on myös pelannut ammattilaisjalkapalloilijana.

## Lähteet
Lauritsalan kanavasilta

**Lauritsalan kanavasilta** on Saimaan kanavan ylittävä silta Lappeenrannassa. Se sijaitsee Lauritsalan ja Kanavansuun kaupunginosien välillä noin kilometri kanavan Saimaalta katsoen ensimmäisen sulun eli Mälkiän sulun pohjoispuolella.

Sillalla kulkee kaksikaistainen Muukontie eli yhdystie 4071 Lauritsalasta Muukkoon sekä yhdistetty pyörätie ja jalkakäytävä. Kanavan lisäksi sillan alittavat kanavaa mukailevat Läntinen kanavatie ja Kanavansuunranta. Sillan vuorokautinen liikennemäärä on noin 6&nbsp;000 ajoneuvoa. Silta on rakenteeltaan kotelopalkkisilta, ja se on pituudeltaan 221,2 metriä ja leveydeltään 11,7 metriä. Sillan alituskorkeus kanavassa on 24,5 metriä.

Silta rakennettiin vuonna 1967. Sen eteläpuolella on rautatiesilta, jolla kulkee Karjalan rata. 1940- ja 1950-lukujen vaihteessa paikalla oli vain rautatiesilta ja maantieyhteys kanavan yli kulki pohjoisempana lähempänä kanavansuuta.

Silta korjattiin vuonna 2015, jolloin uusittiin sillan pintarakenteet, vesieristeet, kaiteet ja liikuntasaumalaitteet sekä levennettiin jalankulun ja pyöräilyn väylää.

## Lähteet
Elis Sinistö

**Elis Sinistö** (1912 Oulu – 2004 Kirkkonummi) oli suomalainen ITE-taiteilija. Hänet tunnetaan Kirkkonummelle rakentamastaan Villa Mehusta, joka oli Sinistön kotipaikka lähes 50 vuoden ajan. 

Oulussa syntynyt Sinistö elätti itsensä erilaisilla hanttihommilla ja päätyi lopulta 1930-luvulla kulkuriksi. Sinistö oli pasifisti ja aseistakieltäytyjä. Sota-ajan hän vietti Ahvenanmaalla. Sinistö kertoi haastattelussa, että oli saanut sotilaskoulutuksen, hän oli taitava ampuja ja mukana kahdessa sodassa, mutta ei ollut suostunut ampumaan ketään. Hän kertoi olleensa pasifismin vuoksi vangittuna Petruskoissa. Haastattelun lopussa Sinistö kertoi esittäneensä mielisairasta sodassa. Sotavuosien jälkeen Sinistö muutti Kirkkonummelle ja osti Villa Mehun tontin Rauhalan kartanolta vuonna 1955. Maksun hän suoritti tekemällä töitä kartanolle. Sinistö ei käyttänyt juurikaan rahaa, vaan kulutti vähän ja viljeli oman ruokansa. Villa Mehun hän rakensi kierrätysmateriaaleista. Sinistö teki yhteistyötä valokuvaaja Jan Kailan kanssa, joka on kuvannut hänen töitään.

## ''Onnellisinta on olla onnellinen'' -monologi
Taija Helmisen kirjoittama, Elis Sinistön elämään perustuva monologi *Onnellisinta on olla onnellinen* sai kantaesityksensä Teatteri Avoimissa Ovissa lokakuussa 2021. Teoksen oli ohjannut Teatteri Avoimien Ovien johtaja Hanna Kirjavainen. Esitys oli yhteistuotanto Lahden Kaupunginteatterin kanssa. Elis Sinistöä monologissa esitti näyttelijä Taisto Reimaluoto. Teosta on esitetty Lahden kaupunginteatterissa, Tampereen Teatterikesässä ja Turun kaupunginteatterissa.

## Kirjallisuutta
*

## Lähteet
Edsbron kirkko

**Edsbron kirkko** on Ruotsissa Norrtäljen kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Kirkon runkohuone on peräisin 1200-luvulta ja sakaristo 1300-luvulta. Kuori siirrettiin 1400-luvulla itäpuolelle. Muuten kirkko on rakennettu harmaakivestä, mutta kuorin lisärakennus on tehty tiilistä. Sisätilojen maalaukset ovat vuodelta 1625 ja ne on lahjoittanut Lilliesparren perhe. Kastemalja on peräisin keskiajalta.

## Lähteet
* Stockholms läns museum: Edsbro kyrka och socken 

## Aiheesta muualla

* Kirkon esittely Norrtäljen kunnan sivuilla  
* SöderbyKarls pastorat
Timo Salo

**Timo Salo** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Timo Salo (s. 1973), suomalainen runoilija ja aforistikko
* Timo Salo (s. 1985), suomalainen jääkiekkoilija
Blidön kirkko

**Blidön kirkko** on Ruotsissa Norrtäljen kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se on rakennettu vuonna 1856. Aikaisemmin Blidössä on sijainnut kappeli ja kartanon omistajan Eric Leijonhufvudin 1600-luvun puolivälissä rahoittama vanha kirkko. Kellotapuli on rakennettu vuonna 1744.

## Lähteet
* Stockholms läns museum: Blidö kyrka och socken 

## Aiheesta muualla

* Kirkon esittely Norrtäljen kunnan sivuilla
Timo Salo (kirjailija)

**Timo Salo** (s. 4. huhtikuuta 1973, Vimpeli) on helsinkiläinen runoilija ja aforistikko. Salon esikoiskokoelma *Epätietokirja* ilmestyi vuonna 2009. Hän on tutkinut taiteiden rajapintoja liittämällä runo- ja aforismiesityksiinsä improvisoitua sokkopiirtämistä (hiilellä paperille) siten, että vain yleisö näkee prosessin ja tuloksen.

Timo Salo on opiskellut Teknillisessä korkeakoulussa arkkitehtuuria ja Helsingin yliopistossa teoreettista filosofiaa. Hän vastaa kirjojen graafisesta suunnittelusta mm. Suomen aforismiyhdistyksen Pilke-sarjassa.

Salon tuotantoa on julkaistu myös Nuoressa voimassa, Tuli & Savussa, Parnassossa ja Nokturno.org:ssa.

## Teokset

* 
* 
* 
* 

### Runoja kokoomateoksissa

* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Timo Salon aforistinen piirrosesitys (video)
Anssi Pulkkinen

**Anssi Pulkkinen** (s. 1982) on suomalainen kuvanveistäjä ja videotaiteilija. Hän on opiskellut Kuvataideakatemiassa ja Aalto-yliopistossa.  2015 Pulkkinen valittiin nykytaiteen residenssiohjelmaan Brysselissä, Belgiassa. Tällä hetkellä hän tekee kuvataiteen tohtorintutkimusta Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa. Vuosina 2016–2019 Pulkkinen toimi Suomen Kuvanveistäjäliiton puheenjohtajana.

Hänen Taneli Rautiaisen kanssa tekemänsä teos *Dialog* on Kiasman kokoelmissa. Keväällä 2016 Pulkkisen teosehdotus Discomposition (With a Grid) palkittiin Kiasman kansainvälisessä taidekilpailussa.

## Kuvia julkisista teoksista

Tiedosto:Anssi Pulkkinen ja Taneli Rautiainen Asetelma kaupunkitilassa 2013.jpg|*Asetelma kaupunkitilassa*, 2013, Porvoo, yhdessä Taneli Rautiaisen kanssa.
Tiedosto:Anssi Pulkkinen ja Taneli Rautiainen Kulkijan utopia 2014.jpg|*Kulkijan utopia*, 2014, Helsinki, yhdessä Taneli Rautiaisen kanssa. 
Tiedosto:Meanderi (pyörätelineillä) by Anssi Pulkkinen and Taneli Rautiainen.jpg|*Meanderi (pyörätelineillä)*, 2020, Turku, yhdessä Taneli Rautiaisen kanssa.
Tiedosto:Uoma syöksytorvella.jpg|*Uoma (syöksytorvella)*, yhdessä Taneli Rautiaisen kanssa, 2021, Jyväskylä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Anssi Pulkkisen haastattelu 
*Anssi Pulkkisen kotisivut
Toivo Helojärvi

**Toivo Adolf Helojärvi** (20. toukokuuta 1891 Savonranta – 30. marraskuuta 1960) oli suomalainen kansakoulunopettaja, toimittaja ja Maalaisliiton puoluesihteeri.

Helojärven vanhemmat olivat kauppias Erik Hendolin ja Anna Hällström. Helojärvi valmistui kansakoulunopettajaksi 1914 ja toimi opettajana Hollolassa, Sippolassa ja Säkkijärvellä 1914–1918. Hän oli *[[Kymen Sanomat (Hamina)|Maaseutu]]*-lehden toimittajana Haminassa 1918–1926, toimi Maalaisliiton puoluesihteerinä 1927–1943 ja oli viimeksi *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomain]]* levikkipäällikkönä vuodesta 1944 alkaen.

Helojärvi oli Maalaisliiton Helsingin paikallisosaston puheenjohtajana 1929–1944, Maalaisliiton sanomalehtimiesyhdistyksen johtokunnan jäsenenä 1924–1944 ja yhdistyksen puheenjohtajana 1932–1933 sekä Suomen sanomalehtimiesten liiton hallituksen jäsenenä 1932–1933.

## Lähteet
Elina Autio

**Elina Mirjami Autio** (s. 1985 Tampere) on suomalainen kuvataiteilija, ja vuoden 2018 nuoren taiteilijan Dukaattipalkinnon saaja.

Autio on valmistunut vuonna 2014 Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta taiteen maisteriksi, jonka lisäksi hän on opiskellut myös Münchenin taidekorkeakoulussa vuodet 2012–2013.

Aution töitä on nähtävissä muun muassa seuraavissa kokoelmissa: Kansallisgalleria, Kiasma, Suomen Kuvataideakatemia ja Suomen Taideyhdistys, sekä tilaustyönä tehty teoskokonaisuus Espoon modernin taiteen museo EMMA:ssa. Lisäksi hän on tuottanut julkisia taideteoksia Merituulentorille Espooseen (2019), Pirte-terveysasemalle Tampereelle (2018), ja YTHS:n tiloihin Helsinkiin (2011).

Autio asuu ja työskentelee Valkeakoskella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Galleria Anhavan kotisivu 
* Artikkeli Skenet-lehdessä 
* Elina Aution kotisivut
Deklaratiivinen ohjelmointi

**Deklaratiivinen ohjelmointi** on ohjelmointiparadigma, joka on imperatiivisen ohjelmoinnin vastakohta.

Deklaratiivisessa ohjelmoinnissa ongelma ratkaistaan esittämällä haluttu ratkaisu tai tila varsinaisen algoritmin sijaan. Myös termiä  käytetään tämän tyyppisestä ohjelmoinnista.

Deklaratiivisen ohjelmoinnin kehitykseen on vaikuttanut muun muassa tekoälytutkimus.

Kyselykielet kuten relaatiotietokantojen SQL ja XQuery ovat yleisimpiä deklaratiivisia kieliä. Myös säännöllisen lausekkeen () kielet ovat deklaratiivisia.

Deklaratiivisessä kielessä monet imperatiivisen ohjelmointikielen tyypilliset piirteet puuttuvat tai ne ovat *implisiittisiä*. 

Esimerkkejä SQL-kielen avulla eroavaisuuksista:
* tietorakenne kyselyn tulosjoukolle voi olla väliaikainen taulu (riippuen toteutuksesta)
* toistolausekkeen sijaan WHERE-ehdolla määritellään alijoukko johon operaatio kohdistetaan
* I/O-toimintoja ei pääsääntöisesti ole (työkalusovellus tekee tämän)

Poikkeuksena ylläolevasta tietokantaproseduurit, joita tehdään esimerkiksi PL/SQL kielellä.

Funktionaalinen ohjelmointi voidaan käsittää deklaratiivisen ohjelmoinnin lajikkeeksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Swift 3 ohjelmointikieli
Tuula Närhinen

**Tuula Närhinen** (s. 1967) on suomalainen Helsingissä asuva kuvataiteilija. Närhinen käsittelee teoksissaan luontoa ja luonnonilmiöitä. Teoksissa näkyy taiteilijan, luonnon sekä kuvausvälineiden yhteistoiminta. Hänen teoksensa ovat installaatioita, jotka koostuvat muun muassa valokuvista, piirustuksista ja veistoksista. Närhinen on käyttänyt valokuvauksessa muun muassa itse tekemiään neulanreikäkameroita.

Närhinen on valmistunut taiteenmaisteriksi Kuvataideakatemiasta vuonna 1999 ja arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1998. Närhisen töitä on ollut esillä muun muassa Suomessa, Ranskassa ja Ruotsissa.

Närhinen osallistunut useisiin taidekilpailuihin, muun muassa vuonna 2004 kilpailuun joka järjestettiin taiteen hankkimiseksi eduskunnan lisärakennuksen. Kilpailun toiseen vaiheeseen pääsi kaksitoista teosta joista kuusi valittiin ensimmäiselle sijalle ja yksi niistä oli Närhisen teos. Kaikki kuusi teosta toteuttettiin vuosina 2005‒2007. Närhinen osallistui kansainväliseen Helene Schjerfbeck -muistomerkkikilpailuun Tammisaaressa, Raaseporissa vuonna 2010 ja sijoittui siinä toiselle sijalle. Vuonna 2016 Närhinen sai Suomen Taiteilijaseuran kuvataiteilijapalkinnon. Hänelle myönnettiin vuonna 2021 kuvataiteen valtionpalkinto.

Närhinen väitteli kuvataiteen tohtoriksi vuonna 2016. Hän tarkastelee väitöskirjassaan *Kuvatiede ja luonnontaide* luonnontieteen kuvausmenetelmien tiedollisia ulottuvuuksia.

## Kuvia julkisista veistoksista

Tiedosto:Tuula Narhinen Kluuvinlahden fossiilit 2003 4.jpg|*[[Kluuvinlahden fossiilit (taideteos)|Kluuvinlahden fossiilit]]*, 2003, Helsinki.
Tiedosto:Tuula Narhinen Kluuvinlahden fossiilit 2003 3.jpg|*[[Kluuvinlahden fossiilit (taideteos)|Kluuvinlahden fossiilit]]*, 2003, Helsinki.
Tiedosto:Tuula Narhinen Evoluutio 2015.jpg|*Evoluutio*, Vantaa, 2015.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Väitöskirja-arvio.
Oleg Bryjak

**Oleg Bryjak** (; 27. lokakuuta 1960 Jezqazğan – 24. maaliskuuta 2015 Le Vernet) oli kazakstanilais-saksalainen oopperalaulaja, sukujuuriltaan ukrainalainen.

Hän opiskeli Almatyn musiikkikonservatoriossa vuoteen 1984 asti. Hän asui Saksassa vuodesta 1991 ja oli äänialaltaan bassobaritoni.

Hän kuoli Germanwingsin lento 9525:n turmassa.

## Lähteet
Havaijinkiipijä

**Havaijinkiipijä** (*Manucerthia mana*) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Havaijinkiipijää tavataan Havaijin saarella. Vuosina 1976–1983 suoritetuissa tutkimuksissa lajin populaatioksi arvioitiin noin 12&nbsp;500 yksilöä, mutta laji on tämän jälkeen vähentynyt. Havaijinkiipijä on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni ja pirstaloitunut, ja koska sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen. Lisäksi sitä uhkaavat vieraslajit. Havaijinkiipijä on päästään, selästään ja siivistään ruskehtavan vihreä. Vatsa on vaalea. Elinympäristöä ovat kosteat metsät.  

## Lähteet
Mauinkiipijä

**Mauinkiipijä** (*Paroreomyza montana*) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Mauinkiipijää tavataan Havaijisaariin kuuluvalla Mauin saarella. Lajin populaatioksi arvioitiin vuonna 1997 noin 35&nbsp;000 yksilöä. Kuitenkin PoliPoli State Parkissa sattuneen metsäpalon jälkeen kannan arvioitiin vähentyneen, ja kannanarvio vuonna 2012 oli 15&nbsp;000–30&nbsp;000 yksilöä. Laji on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, ja sitä uhkaavat eliympäristöjen tuhoutuminen, taudit ja vieraslajit.

## Lähteet
Lähteenoja

**Lähteenoja** on suomalainen sukunimi ja se on ainakin seuraavien henkilöiden sukunimi.

* Aina Lähteenoja (1882–1952), tutkija, kansanedustaja (kok.)
* Mimmi Lähteenoja (1865–1937), näyttelijä
* Sirkka-Liisa Lähteenoja (1921–2006), toimittaja

## Muita merkityksiä
* Lähteenoja on yksinäistalon kylä Eurassa
Marjaana Kella

**Marjaana Kella** (s. 6. toukokuuta 1961 Orimattila) on suomalainen valokuvataiteilija ja professori. Hänen teoksiaan on ollut esillä useissa kotimaisissa sekä kansainvälisissä yksityis- ja ryhmänäyttelyissä. Kella opiskeli vuosina 1985–1986 Vapaassa taidekoulussa ja vuosina 1987–1993 valokuvausta Taideteollisessa korkeakoulussa. Kellan teoksia on muun muassa Suomen valokuvataiteen museon ja Kiasman kokoelmissa.
 
Kella on toiminut opetustehtävissä 1990-luvulta lähtien. Vuodesta 2011 hän on toiminut Kuvataideakatemian Tila-aikataiteiden koulutusohjelman nykytaiteen ja valokuvauksen lehtorina. Kella väitteli vuonna 2014 Aalto-yliopistosta valokuvan alalta. Hänen väitöskirjansa otsikko oli Käännöksiä - maisema, kasvot ja esittäminen valokuvassa. Vuonna 2014 Kella nimettiin Kuvataideakatemian varadekaaniksi.

Kellalle myönnettiin valokuvataiteen valtionpalkinto vuonna 2003.

## Teoksia

* Marjaana Kellan teoksia on nähtävissä Kansallisgallerian Taidekokoelmat-verkkopalvelussa 

## Julkaisuja

* Marjaana Kella, Pia Sivenius, Jan Kaila (2003). *Marjaana Kella*.
* Marjaana Kella (2014). Käännöksiä - maisema, kasvot ja esittäminen valokuvassa. Musta taide.

## Lähteet
Trollheimen

**Trollheimen** (*Peikkojen koti*)  on tunturiylänkö Keski-Norjassa Trondheimin eteläpuolella. Alue on saanut romanttisen nimensä vuonna 1880 matkailijoiden houkuttelemiseksi. Se rajoittuu etelässä Sunndaleniin, pohjoisessa Surnadaliin ja idässä Orkladaleniin. Sen länsiosassa sijaitsevan Innerdalenin ympäristössä on useita näyttäviä tuntureita. Trollheimen on upeaa retkeilyaluetta.

Folldalin laakso jakaa alueen itä- ja länsiosaan. Itäosan tuntureita ovat Trollhetta (1&nbsp;614&nbsp;m), Blåhø (1&nbsp;672&nbsp;m), Blåøret (1&nbsp;605&nbsp;m), Svarthetta (1&nbsp;548&nbsp;m) ja Gjevilvasskammen (1&nbsp;621&nbsp;m). Länsiosan upeita tuntureita ovat sokeritopan muotoinen Innerdalstårnet (1&nbsp;450&nbsp;m), Trolla (1&nbsp;850&nbsp;m), Såtbakkollen (1&nbsp;840&nbsp;m), Tårnfjellet (1&nbsp;605&nbsp;m), Vinnufjell (1&nbsp;816&nbsp;m), Storsalen (1&nbsp;799&nbsp;m) ja Skardfjell (1&nbsp;741&nbsp;m).

Alue tunnetaan harvinaisesta kasvillisuudestaan ja laaksojen ikivanhoista mäntymetsistään. Noin 1&nbsp;160 neliökilometriä Trollheimistä on luonnonsuojelualueita. Niistä Innerdalen on Norjan vanhin luonnonsuojelualue, ja sen laaksoa on usein kuvattu Norjan kauneimmaksi.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Molokainkiipijä

**Molokainkiipijä** (*Paroreomyza flammea*) on sukupuuttoon kuollut peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

Molokainkiipijää tavattiin Havaijisaariin kuuluvalla Molokain saarella. Se oli yleinen vuonna 1907, mutta väheni nopeasti ja oli harvinainen 1930-luvulla. Viimeiset havainnot siitä tehtiin vuosina 1961–1963. Laji hävisi todennäköisesti elinympäristöjen tuhoutumisen ja vieraiden tautien takia.

## Lähteet
Sebastian Stahl

**Sebastian Stahl** (s. 20. syyskuuta 1978 Bonn, Länsi-Saksa) on saksalainen autourheilija. Kaudella 2014 hän kilpaili SEAT León Eurocupissa kahdessa osakilpailussa. 

## Ura
Stahl aloitti uransa vuonna 1988 kartingista. Vuonna 2004 hän voitti Saksan SEAT León Supercopan mestaruuden. Tuo mestaruus on hänen uransa ainoa kaikki luokat mukaan lukien. Huhtikuussa 2006 hän osallistui kahteen A1 Grand Prixin kilpailuun Saksan joukkueessa Shanghai International Circuitilla Kiinassa ollen 15:s ja 18:s. Marraskuussa 2014 Stahl osallistui kahteen SEAT León Supercupin kilpailuun Circuit de Catalunyalla ollen molemmissa 11:s.

## Muuta
Stahl esiintyi itsenään saksalaisen tv-ohjelman *Unter unsin* yhdessä jaksossa vuonna 2010. 

Stahlin piti olla mukana Germanwingsin kohtalokkaalla lennolla 9525, mutta hän palasikin PR-kuvauksista Barcelonasta kotiin päivää aikaisemmin. 

## Yksityiselämä
Stahlin äiti Barbara Stahl on nykyisin yhdessä Rolf Schumacherin kanssa. Rolf Schumacherin poikia, eli näin ollen Stahlin velipuolia, ovat Formula 1 -sarjan seitsenkertainen maailmanmestari Michael Schumacher ja samassa sarjassa kuusi osakilpailuvoittoa saavuttanut Ralf Schumacher.

## Lähteet
Adel Abidin

**Adel Abidin** (s. 1973 Bagdad, Irak) on mediataiteilija. Hän asuu ja työskentelee Helsingissä. Abidin käsittelee taiteessaan kulttuurien kohtaamisia ja ennakkoluuloja, usein myös huumorin ja satiirin keinoin. 

## Taustaa
Taiteilijan ammatti on ollut Abidinin mielessä jo alakouluiästä asti. Esikuvana hänellä oli isän ystävä, tunnettu irakilainen taidemaalari Hafuth El-Durubi. Pääsy kuvataideakatemiaan olisi vaatinut liittymistä Baath-puoluen jäseneksi. Perhe vastusti tätä ajatusta. Abidin päätti seurata kakkosvaihtoehtoaan ja aloitti taloustieteen opinnot Mansourin yliopistossa vuonna 1990. Hän  valmistui teollisen johtamisen koulutusohjelmasta 1994.

Vuonna 1996 Bagdadin taideakatemia avattiin kaikille. Adel Abidin aloitti opiskelun maalausosastolla ja valmistui vuonna 2000. Abidin itse kertoo saaneensa vaikutteita muun muassa seuraavilta taiteilijoilta: Salah El-Qaragol, Ismael Fatah El-Turk  ja Jawal Sadim. Opiskeluaikana Bagdadissa Adel Abidin saavutti 3. sijan Nuori kuvanveistäjä -kilpailussa 1999. Vuonna 2002 hän voitti Young Iraqi Artist -kilpailun.
Vuonna 2003 hän aloitti maalausopinnot Helsingin Kuvataideakatemiassa ja valmistui mediataiteen laitokselta vuonna 2006.

Adel Abidin on saanut Suomessa useita apurahoja, muun muassa vuonna 2003 apurahan Valtion taidetoimikunnalta ja vuosiksi 2012–2017 viisivuotisen työskentelyapurahan.

## Yksityisnäyttelyitä
*2006 Abidin Travels, Montalvo Arts Center, Kanada, USA
*2008 Assume, MAC/VAL, Musée D'art Contemporain du Val-de-Marne, Ranska
*2009 I am not interested, Gallery Titanik, Turku, Jihad, Suomen kulttuuri-instituutti Tukholma
*2010 Adel Abidin, Kiasma, Helsinki

## Ryhmänäyttelyitä
*2007 This land is my land, Pohjoismainen paviljonki, Venetsian 52. biennaali
*2008 Arctic hysteria, MoMA, New York
*2009 Regis Center for Art, Minneapolis USA, Ecology of Feelings, Mäntän XIV kuvataidekesä, Oikeilla jäljillä, Kiasma
*2011 Irakin paviljonki, Venetsian 54. biennaali
*2015 Face of Face, Kiasma, I’M SORRY, Iranin paviljonki, Venetsian 56. biennaali

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Flow-festivaalin Vuoden kuvaitaiteilija tekee taidetta maailman hulluudesta Helsingin Sanomat
Munalammi

**Munalammi** on Kanta-Hämeessä Tammelassa Lautaportaalla sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Lampi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Lampi on 100 metriä pitkä ja alle 50 metriä kapea suolampi, joka on jäänne umpeenkasvavasta suuremmasta lammesta. Sen läpi virtaa 1,8 kilometriä pitkä Okslammista ja  Tahjanjärvestä alkunsa saava suo-oja Pitkäjärveen. Lampi on rakentamaton ja sen läheltä kulkevat metsäautotiet, joille pääsee yhdystieltä 2846.

## Lähteet
### Viitteet
Lunkinjärvi

**Lunkinjärvi** on Kanta-Hämeessä Forssassa ja Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 116 hehtaaria ja sen pituus on 2,3 kilometriä ja leveys 900 metriä. Järveen laskee suo- ja metsäojia, joista yhden kautta laskee Lunkisuolla sijaitsevan Paattilammin vedet. Seutu on Tammelan ylänköä, jossa harjut kulkevat pääasiassa kaakko-luode-suuntaisina. Lunkinharjun ja Tujunninharjun muodostama harjujakso patoaa järven pohjoispuolelleen. Järven luusuasta, joka sijaitsee järven kaakoisrannalla, saa alkunsa 1,7 kilometriä pitkä laskuoja Pitkäjärveen. Se seuraa Tujunninharjua kaakkoon, kunnes se oikaisee ennen Valkeavuorta sen linjan yli Pitkäjärveen.

Järven rantaviiva on 8,6 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsä- ja suomaastoa. Ranta mutkittelee ja siinä vuorottelevat pyöreäpohjaiset lahdelmat ja mäkiset ja terävät  niemet. Järvessä on kahdeksan pientä saarta, joista Lunkinturpeen saareen on rakennettu. Forssan ja Tammelan välinen raja kulkee niin, että suurin osa järveä kuuluu Tammelaan. Rajan kulmaus sijaitsee järven selällä olevassa Lunkinturve nimisessä saaressa. Rannoilla sijaitsee 56 loma-asuntoa.

## Luonnontila
Lunkijärven vesi on kirkasta ja sen luokitellaan karuksi ja lähdepohjaiseksi järveksi. Veden laatu on erinomainen, mutta näkösyvyys on heikentynyt viime aikoina. Järven läntinen osa on hieman rehevöitynyt. Järveä ei tarvitse hoitokalastaa, sillä kalakannan jakaumat ovat terveellä pohjalla. Läheiset harjut, joista osa järven vedestä on peräisin, on ensimmäisen luokan pohjavesialueita. Haja-asutuksen, mikä koostuu vain loma-asutuksesta, ei käsittele likavesiää ja siksi alueelle suunnitellaan viemäriverkostoa.

Vuonna 2012 suoritettiin järvellä koekalastus. Sen mukaan järven pieni kalakanta muodostuu tavallisista kalalajeista: ahven, särki, siika, hauki ja kiiski. Yleisimmät lajit lukumäärältään ja elopainoltaan olivat ahven ja särki. Osa hauista ovat varsin suuria. Järveen on istutettu vuosittain siikaa, joka menestyy siinä hyvin. Vahva rapukanta on tuhoutunut rapuruton takia.

## Geologia
Järven itäpään alueita on vallattu geologisia tutkimuksia silmällä pitäen. Kalliossa on kultaa ja arseenia kohonneina pitoisuuksina.

## Lähteet
Paattilammi (Forssa)

**Paattilammi** on Kanta-Hämeessä Forssassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja sen pituus on 200 metriä ja leveys 130 metriä. Järveen laskee useita suo-ojia. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 800 metriä pitkä Lunkinsuon läpi kulkeva laskuoja Lunkinjärveen.

Järven rantaviiva on 0,59 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin suomaastoa. Rantojen läheisyyteen on rakennettu kaksi loma-asuntoa, joille pääsee metsäautoteitä myöten seututieltä 283.

## Lähteet
Neil Druckmann

**Neil Druckmann** (s. 5. joulukuuta 1978) on israelilais-yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, luova ohjaaja ja ohjelmoija. Hän on työskennellyt videopelikehittäjä Naughty Dogille vuodesta 2007 alkaen, ja toimii yhtiön pääjohtajana yhdessä Evan Wellsin kanssa. Druckmann on käsikirjoittanut pelit *[[Uncharted 2: Among Thieves]]* (2009) ja *[[Uncharted 4: A Thief’s End]]* (2016) sekä kirjoittanut ja ohjannut pelit *[[The Last of Us]]* (2013) ja *[[The Last of Us Part II]]* (2020).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Berit Talpsepp-Jaanisoo

**Berit Talpsepp-Jaanisoo** (s. 1984 Tartto) on virolainen kuvataiteilija, joka asuu ja työskentelee Suomessa. Hänen teoksiaan on esimerkiksi Heinon kokoelmassa ja Kiasman kokoelmissa.

## Lähteet
Bruno Lönnberg

**Karl Bruno Lönnberg** (s. 1940) on suomalainen tekniikan tutkija ja Åbo Akademin emeritusprofessori. Hän oli vuodesta 1983 kemiallisen puunjalostustekniikan professori ja tutki kotimaisten puulajien käyttöä kuitujen raaka-aineena, puun delignifiointia sekä mekaanista hiontaa.

Hän sai tekniikan tohtorin arvon 1977 ja nimitettiin puunjalostustekniikan dosentiksi vuosiksi 1979–1983. Hän oli vt. professori 1982–1983 ja professori 1983–2005. Hän oli dekaani 1990–1991.

Ennen yliopistouraansa hän työskenteli Tampellan tutkimuskeskuksessa, 1967–1971 tutkimusapulaisena, 1971–1976 apulaisosastopäällikkönä, 1976–1980 osastopäällikkönä sekä tutkimuspäällikkönä 1980–1983 Keskuslaboratoriossa (KCL). Hän oli vierailevana tutkijana Montrealissa 1988–1989.

## Lähteet
Enzo Cucchi

**Enzo Cucchi** (s. 14. marraskuuta 1949 Morro d'Alba, Ancona, Italia) on italialainen taidemaalari. Hän on Francesco Clementen, Mimmo Paladinon, Nicola De Marian ja Sandro Chian ohella yksi merkittävimpiä italialaisen transavantgarden edustajia. Cucchin töitä on useiden taidemuseoiden kokoelmissa, esimerkiksi Museum of Modern Art -museossa New Yorkissa ja Tate Modern -museossa Lontoossa. Enzo Cucchi asuu ja työskentelee Roomassa sekä Anconassa.

Suomessa Cucchin töitä on ollut esillä vuonna 2009 Espoon modernin taiteen museossa Emmassa, suuressa piirustuksista koostuvassa näyttelyssä Sara Hildénin taidemuseossa vuonna 1995 ja gallerianäyttelyssä Helsingissä vuonna 1990.

## Lähteet
Pitkäjärvi (Tammela)

**Pitkäjärvi** on Kanta-Hämeessä Tammelassa Lautaportaalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 22 hehtaaria ja sen pituus on 1,2 kilometriä ja leveys 500 metriä. Siihen laskee kolme suo- ja metsäojaa. Yhden kautta pohjoisesta laskee sekä Lunkinjärven että Munalammin kautta virtaavien Okslammin ja Tahjanjärven vedet. Toisen kautta etelästä laskevat Lautaportaanjärven vedet. Järven luusua sijaitsee sen lounaisrannalla, josta saa alkunsa 2,5 kilometriä pitkä Latoniitunoja, joka laskee voimakkaasti meanderoiden Ilojärveen.

Järven rantaviiva on 4,0 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Länsirannalla on suota. Järven pohjoispuolelta kulkee ohitse Pätinkiharjun ja Tujunninharjun väliinjäävä katkeileva jakso. Järven pulleasta kohdasta erkanee pohjoiseen yli 700 metriä pitkä Kiiskilahti ja itään työntyy hyvin kapeana salmena Rimpin lahdenperä. Järvessä on viisi pientä luotoa. Rannoille on rakennettu noin 29 loma-asuntoa ja kahdeksan kiinteää asuntoa, joille pääsee seututieltä 283 ja yhdystieltä 2846. Rannalla sijaitsee Pätinkiharjun vedenottamo.

## Luonnontila
Järven tilaa on seurattu vuodesta 1965 asti. Se on nykyään lievästi rehevöitynyt ja näkösyvyys on heikentynyt 1990-luvulta saakka. Järven ympäristö muodostaa osan ensimmäisen luokan pohjavesialueesta ja sen etelärannalla sijaitseekin vedenottamo. Alueelle ollaankin rakentamassa viemäröintiverkkoa.

## Historia
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Pitk järvi”.

## Lähteet
Galeaspida

**Galeaspida** on hävinnyt luokka, joka kuului leuattomiin kaloihin. Nämä kalat elivät siluurikaudelta devonikaudelle noin 430–370 miljoonaa vuotta sitten. Niiden päätä peitti paksu panssari, joka oli yleensä joko hevosenkengän tai soikean muotoinen. Suuaukko oli iso. Kidusten aukko ja suuaukko sijaitsivat kokonaan alapuolella. Kaloilla oli vain takaevä. Ne ovat saattaneet sukeltaa merenpohjaan asti. Ne elivät meren rannikoiden matalissa vesissä ja niitä esiintyi Kaakkois-Aasiassa. Luokkaan kuuluvia ryhmiä ovat Huanaspidiformes, Polybranchiaspidiformes ja Eugaleaspidiformes. Galeaspida muistuttaa kilpikaloja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Cephalaspidomorphi (palaeos.com)
Taneli Rautiainen

**Taneli Rautiainen** (s. 1983) on suomalainen kuvataiteilija. Rautiainen valmistui kuvataiteen maisteriksi Kuvataideakatemiasta vuonna 2008.

Rautianen on työssään kiinnostunut valosta ja äänestä materiaaleina. Vuonna 2012 Rautiainen voitti yhdessä Anssi Pulkkisen kanssa Porvoon taidetehtaan alueen taidekilpailun teoksella *Asetelma kaupunkitilassa*.

Rautiaisen töitä on ollut esillä muun muassa  Kluuvin galleriassa ja Amos Andersonin taidemuseossa, Mäntän kuvataideviikoilla ja Kiasmassa. 

## Kuvia julkisista teoksista

Tiedosto:Anssi Pulkkinen ja Taneli Rautiainen Asetelma kaupunkitilassa 2013.jpg|*Asetelma kaupunkitilassa*, 2013, Porvoo, yhdessä Anssi Pulkkisen kanssa.
Tiedosto:Anssi Pulkkinen ja Taneli Rautiainen Kulkijan utopia 2014.jpg|Kulkijan utopia, 2014, Helsinki, yhdessa Anssi Pulkkisen kanssa.
Tiedosto:Taneli Rautiainen Salo kello 2019.jpg|*Salon kello*, 2019, Salo.
Tiedosto:Meanderi (pyörätelineillä) by Anssi Pulkkinen and Taneli Rautiainen.jpg|*Meanderi (pyörätelineillä)*, 2020, Turku, yhdessä Anssi Pulkkisen kanssa.
Tiedosto:Taneli Rautiainen Sfäärit 2022.jpg|Sfäärit, 2022, Soukan metroasema, Espoo.
Tiedosto:Uoma syöksytorvella.jpg|*Uoma (syöksytorvella)*, yhdessä Anssi Pulkkisen kanssa, 2021, Jyväskylä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Taneli Rautiaisen kotisivut
Danny Kristo

**Daniel "Danny" Kristo** (s. 18. kesäkuuta 1990 Eden Prairie, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän edustaa NLA:ssa pelaavaa Rapperswil-Jona Lakersia. Oikeakätinen Kristo on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän on 183 senttimetriä pitkä ja painaa 89 kilogrammaa.

## Seurajoukkueura
Kristo on Montréal Canadiensin toisen kierroksen 56. varaus vuodelta 2008. Kaudella 2012–2013 Kristo debytoi AHL:ssä Canadiensin farmiseuran Hamilton Bulldogsin paidassa. Heinäkuussa 2013, ilman NHL-debyyttiään, Kristo siirtyi New York Rangersin organisaatioon, jossa hän on päässyt pelaamaan vain farmijoukkue Hartford Wolf Packissa.

## Maajoukkueura
Kristo voitti vuonna 2010 Yhdysvaltain alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueen kanssa kultaa nuorten MM-kilpailuista Kanadasta. Aikuisten jääkiekkomaajoukkueen kanssa Kristo saavutti pronssia vuoden 2013 MM-kisoista. Hän teki turnauksessa tehot 1+2=3.

## Muuta
Kriston pikkuserkku on Pelicansissa Liigaa pelaavaa Ben Blood.

## Lähteet
Luhangan talvikirkko

**Luhangan talvikirkko** on Luhangassa sijaitseva arkkitehti Einari Teräsvirran suunnittelema ja 1957–1958 rakennettu tiilinen, torniton, viistokattoinen pitkäkirkko. Rakennuksen eteläpäädyssä on viistokattoinen seurakuntasali, johon liittyy tasakattoinen siipirakennus. Seurakuntasali voidaan liittää kirkkoon paljeovet avaamalla. Säleiköllä peitetyt ikkunat ovat kirkon länsipäädyn yläosassa, pohjoisen alttaripäädyssä on myös kapea ikkuna. Istumapaikkoja kirkossa on 250 hengelle. Kirkossa ei ole kelloja. Sivuseinällä on Luhangan vanhan kirkon entinen alttaritaulu, G. F. Blomin 1846 maalaama *Ehtoollisen asettaminen*. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Talvikirkko Jyväskylän seurakunnan sivustolla