open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kate Capshaw

**Kate Capshaw** (oik. **Kathleen Sue Nail** s. 3. marraskuuta 1953 Fort Worth, Teksas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tunnettu muun muassa roolistaan elokuvassa *[[Indiana Jones ja tuomion temppeli]]*. Capshaw on naimisissa elokuvaohjaajan Steven Spielbergin kanssa.

## Elämäkerta
Capshaw oli ennen näyttelijänuraansa erityisopettaja, ja oli naimisissa koulun rehtorin Robert Capshaw'n kanssa. Heillä on yhteinen tytär, näyttelijä Jessica Capshaw. He muuttivat perheineen New Yorkiin vuonna 1978 ja Capshaw alkoi tekemään mallin töitä siellä. Hän erosi miehestään vuonna 1980. Hän alkoi eron jälkeen ottaa tunteja näyttelemisessä, ja hänellä oli joitakin pieniä rooleja ennen kun sai roolin elokuvaan *Indiana Jones ja tuomion temppeli* vuonna 1983. Hän tapasi tuolloin elokuvan ohjaajan Steven Spielbergin ensimmäistä kertaa. Spielberg oli tuolloin naimisissa näyttelijä Amy Irvingin kanssa. He erosivat vuonna 1989, ja samana vuonna Capshaw muutti yhteen Spielbergin kanssa. He saivat yhdessä tyttären vuonna 1990, samana vuonna adoptoivat myös pojan, ja saivat myöhemmin vielä kolme lasta lisää.

## Valikoitu filmografia
* *[[Indiana Jones ja tuomion temppeli]]* (*Indiana Jones and the Temple of Doom*, 1984)
* *[[Valtapeli (vuoden 1986 elokuva)|Valtapeli]]* (*Power*, 1986)
* *[[Musta sade]]* (*Black Rain*, 1989)
* *[[Rakkaus karkuteillä (vuoden 1990 elokuva)|Rakkaus karkuteillä]]* (*Love at Large*1990)
* *[[Kutsuvat sitä rakkaudeksi]]* (*Love Affair*, 1994)
* *[[Elämän tilkkutäkki]]* (*How to Make an American Quilt*, 1995)
* *[[Oikeuden puolustaja]]* (*Just Cause*, 1995)
* *[[Huijarien huijari]]* (*Life During Wartime*, 1997)
* *[[Rakkauskirje (elokuva)|Rakkauskirje]]* (*The Love Letter*, 1999)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Napatuulet

**Napatuulet** puhaltavat navoilta kohti polaaririntamaa. Napatuulet syntyvät, kun navoilla olevan kylmän ilman laskeutuminen alas aiheuttaa korkeapaineen, ja ilma pyrkii tämän takia liikkumaan kohti naparintamalla olevaa matalapainetta.
Udai Hussein

**Udai Saddam Hussein al-Tikriti** (arabiaksi: **عُدي صدّام حُسين‎**, 18. kesäkuuta 1964 Bagdad – 22. heinäkuuta 2003 Mosul) oli Saddam Husseinin vanhin poika. Udaita pidettiin Saddamin seuraajana Irakin johtoon, kunnes isä vangitutti Udain tämän pahoinpideltyä ja puukotettua Saddamin suosiman palvelijan hengiltä 1988. Saddam Hussein alkoi suosia nuorempaa poikaansa, Qusaita, Udain jatkaessa julman ja säälimättömän maineensa vaalimista ja kasvattamista.  Hänen äitinsä on Saddamin ensimmäinen vaimo Sajida Talfa. Hänellä oli kolme sisarta: Rana, Raghad ja Hana. Vuoteen 2003 asti hän oli Irakin olympiakomitean johtaja. Häntä sanottiin Irakin mediakeisariksi, koska hän johti useita lehtiä ja TV-kanavia.

Udai menetti ”kruununprinssin” asemansa vuonna 1988, kun hän oli Egyptin presidentin Hosni Mubarakin vaimon Suzanne Mubarakin kunniaksi järjestetyillä illallisilla, ja murhasi isänsä palvelijan ja koemaistajan Kemal Hana Gegeon. Kertomukset tapahtumasta vaihtelevat, mutta yleisesti hyväksytyn kuvauksen mukaan joukko Saddam Husseinin henkivartijoita ja muuta henkilökuntaa oli kokoontunut viettämään omia juhliaan valtion juhlaillallisten naapuriin. Juhlan kunniaksi henkivartijat ammuskelivat ilmaan ja Udai Husseinin mentyä paikalle vaatimaan hiljaisuutta, Gegeo kieltäytyi, jonka jälkeen Udai tappoi tämän.  Mubarak kuvaili Udaita psykopaatiksi. 

Kemal Gegeon murhan jälkeen Udai Hussein vangittiin, mutta hänet vapautettiin reilun kuukauden kuluttua. Vapauttamista edelsi julkinen kampanja, jonka yhteydessä uhrin isän kirjoittama armonanomus julkaistiin valtion mediassa. Vankilasta vapautumisen jälkeen Saddam Hussein lähetti Udain Sveitsiin. Sveitsin hallitus kuitenkin karkotti Udain jo vuonna 1990, kun tämä oli tapellut poliisin kanssa ravintolassa. Samana vuonna Udai oli ostanut salaa uraania Etelä-Afrikasta, minkä vuoksi Yhdysvallat katkaisi välit Irakiin. 

Udai Husseinia on usein kuvattu psykopaatiksi, ja hänen sanotaan tappaneen, kiduttaneen ja raiskanneen lukuisia ihmisiä Irakissa. Hän johti myös Irakin olympiakomiteaa, ja hän kidutti heikosti menestyneitä urheilijoita. Häntä vastaan tehtiin vuonna 1996 murhayritys, jossa hän haavoittui vakavasti ja joutui loppuelämänsä käyttämään kävelykeppiä.

Hän oli Yhdysvaltojen julkaisemalla etsityimpien irakilaisten listalla kolmannella sijalla. 22. heinäkuuta 2003 Yhdysvaltain 101. laskuvarjodivisioonan joukot ampuivat hänet ja hänen veljensä Qusain Mosulissa kuusituntisessa tulitaistelussa. Myös Qusain 14-vuotias poika sekä kolmikon mukana ollut henkivartija kuolivat taistelussa. Veljeksistä maksettiin 30 miljoonan dollarin palkkio.

## Lähteet
Erikoiskori

**Erikoiskori Oy** oli suomalainen autokoritehdas, joka valmisti koreja muun muassa linja-autoihin, kirjastoautoihin sekä muihin erikoisautoihin, kuten paloautoihin. Yritys oli perustettu vuonna 1971, ja sen toiminta itsenäisenä yrityksenä päättyi vuonna 1992, kun se monien vaiheiden jälkeen fuusioitiin Carrus Oy:öön, jonka nimi sittemmin muuttui Volvo Bus Finland Oy:ksi.

## Mallit
Omien malliensa lisäksi Erikoiskori valmisti Delta-Plan -tehtaan malleja.

### Kirjastoautot
Mallien nimet ovat epävirallisia.
Barbara Bush

**Barbara Pierce Bush** (8. kesäkuuta 1925 New York, New York – 17. huhtikuuta 2018 Houston, Texas) oli Yhdysvaltain 41. presidentin George H. W. Bushin vaimo. Yhdysvaltain 43. presidentti George W. Bush ja Floridan kuvernöörinä toiminut Jeb Bush ovat heidän poikiaan. Barbara Bush oli Valkoisen talon emäntänä vuodet 1989–1993.

## Elämäkerta
Barbara Pierce syntyi New Yorkissa ja oli kolmas Marvin Piercen ja Pauline Robinson Piercen neljästä lapsesta. Perhe oli hyvin toimeentuleva. Äiti kuoli auto-onnettomuudessa vuonna 1949. McCall Corporation -julkaisuyhtiön puheenjohtajaksi noussut Marvin Pierce kuoli vuonna 1969.

Vuonna 1941 16-vuotias Barbara tapasi tanssiaisissa George Herbert Walker Bushin, joka opiskeli Phillips Academyssa Massachusettsin osavaltiossa. Toisessa maailmansodassa Bush oli laivaston torpedolentäjä, ja hän nimesi lentokoneensa Barbaran mukaan. Kun Bush palasi Yhdysvaltoihin, Barbara keskeytti opiskelunsa Smith Collegessa, ja pari meni naimisiin 6. tammikuuta 1945. Sodan jälkeen George Bush valmistui Yalen yliopistosta, ja pari muutti Texasin Midlandiin. Heille syntyi kuusi lasta: George W. Bush (s. 1946), Pauline Robinson "Robin" Bush (1949–1953, kuoli leukemiaan), Jeb Bush (s. 1953), Neil Mallon Bush (s. 1955), Marvin Pierce Bush (s. 1956) ja Dorothy Bush Koch (s. 1959).

Vaikka Bush tuki miehensä ja poikiensa vaalikampanjoita, hän vältti ottamasta julkisesti kantaa politiikkaan. Ensimmäisenä naisena hän keskittyi taloudenhoitoon, lukutaitokampanjoihin ja Valkoisen talon historian vaalimiseen. Bush kirjoitti satukirjoja ja oli mukana useissa lukutaitokampannjassa. Hänen perustamansa Barbara Bush Foundation for Family Literacy -säätiö tukee yli 1&nbsp;500 lukutaitoa edistävää kampanjaa Yhdysvalloissa.

### Kuolema
Ennen kuolemaansa Barbara Bush oli kärsinyt terveysongelmista ja viettänyt pitkiä aikoja sairaalassa. Huhtikuussa 2018 hän ilmoitti kieltäytyvänsä lisähoidoista. Hän kuoli kaksi päivää myöhemmin 17. huhtikuuta 2018.

## Terveys
Barbara Bush sairasti kroonista autoimmuunisairautta Basedowin tautia, joka vaikuttaa kilpirauhaseen.

## Lähteet
### Viitteet
Sanna Kyllönen

**Sanna Mari Kyllönen** (o.s. **Hernesniemi**, s. 9. maaliskuuta 1971 Kokkola) on suomalainen entinen pikajuoksija. Hän edusti viimeksi aktiiviurallaan Turun Urheiluliittoa. Hänen valmentajanaan toimi vuodesta 1998 aviomies Kai Kyllönen. Tätä ennen häntä valmensi Mika Lehtimäki.

Aktiiviurallaan Kyllönen voitti seitsemän SM-kultaa, kolme hopeaa ja kaksi pronssia 100 metrin juoksussa. 200 metriltä kultamitaleita tuli myös seitsemän ja hopeamitaleita kolme. Halli-SM-kisoista mitalitili karttui kymmenellä kultamitalilla, kuudella hopeamitalilla ja kahdella pronssimitalilla. Molemmilla pikamatkoilla SM-tasolla Kyllösellä oli voittamaton kultasuora vuosina 1993–1999.

## Ennätykset
*50 m (sisärata): **6,5 h** Kokkola (kansallinen kilpailu) 26. tammikuuta 1986
*60 m (sisärata): **7,22** Tampere (halli-SM-kisat) 25. helmikuuta 1995
*100 m (ulkorata): **11,30** Lappeenranta (SM-kisat) 19. heinäkuuta 1997
*100 m (sisärata): **11,59** Tampere (kansainvälinen kilpailu) 11. helmikuuta 1997
*200 m (ulkorata): **22,98** Lappeenranta (SM-kisat) 20. heinäkuuta 1997
*200 m (sisärata): **23,03** **SE** Toronto, Kanada (halli-MM-kisat) 14. maaliskuuta 1993
*300 m (ulkorata): **39,44** Kokkola (kansallinen kilpailu) 25. elokuuta 1987
*400 m (ulkorata): **56,60** Iisalmi (koululiikuntaliiton  kilpailu) 9. syyskuuta 1989
*Pituushyppy: **6,26** Pyhäjärvi (kansallinen kilpailu) 29. kesäkuuta 1991

h = käsiajanotolla saatu tulos, ei suoraan vertailukelpoinen

## Saavutukset aikuisten sarjoissa
* sisäratojen SM-kultaa 60 m:n juoksussa 1994, 1995, 1996, 1997, 2000
* sisäratojen SM-kultaa 200 m:n juoksussa 1994, 1997
* sisäratojen SM-kultaa 200 m:n juoksussa (ylipitkä rata) 1992, 1995, 1996
* SM-kultaa 100 m:n juoksussa 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999
* SM-kultaa 200 m:n juoksussa 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999
* sisäratojen SM-hopeaa 60 m:n juoksussa 1988, 1990, 1991, 1992, 1993, 1999
* SM-hopeaa 100 m:n juoksussa 1990, 1991, 1992
* SM-hopeaa 200 m:n juoksussa 1990, 1991, 1992
* sisäratojen SM-pronssia 200 m:n juoksussa 1990
* sisäratojen SM-pronssia 200 m:n juoksussa (ylipitkä rata) 1991
* SM-pronssia 100 m:n juoksussa 1987, 2000

## Arvokisaedustukset aikuisten sarjoissa
### Ulkorata
* EM-Split 1990, 100 m, 7. alkuerässä
* MM-Stuttgart 1993, 100 m, 4. puolivälierässä; 200 m, 3. puolivälierässä
* EM-Helsinki 1994, 100 m, 7. finaalissa; 200 m, 6. finaalissa
* MM-Göteborg 1995, 100 m, 8. välierässä; 200 m, 4. alkuerässä
* Atlantan olympiakisat, 100 m, 5. puolivälierässä; 200 m, 4. puolivälierässä
* MM-Ateena 1997, 100 m, 4. puolivälierässä
* EM-Budapest 1998, 100 m, 6. välierässä; 200 m, 8. alkuerässä
* MM-Sevilla 1999, 200 m, 5. puolivälierässä

### Sisärata
* Halli EM-kisat 1992 Genova, Italia, 60 m, 6. finaalissa; 200 m, 6. finaalissa
* Halli MM-kisat 1993 Toronto, Kanada, 60 m, 4. välierässä; 200 m, 4. finaalissa SE-ajalla 23,03
* Halli EM-kisat 1994 Pariisi, Ranska, 60 m, 4. alkuerässä
* Halli MM-kisat 1995 Barcelona, Espanja, 60 m, 8. välierässä
* Halli MM-kisat 1997 Pariisi, Ranska, 60 m, 6. välierässä
* Halli EM-kisat 2000 Gent, Belgia, 60 m, 6. välierässä

## Lähteet
*
*
Svobodnyin kosmodromi

**Svobodnyin kosmodromi** () on yksi Venäjän avaruusalusten laukaisukeskuksista. Se sijaitsee Kiinan rajan läheisyydessä Amurin alueella, Svobodnyin kaupungin pohjoispuolella. Sen toiminta alkoi 1969.

Se rakennettiin alkujaan Neuvostoliiton sotilaalliseksi rakettikeskukseksi, josta tehtiin vuosina 1969-1993 mannertenvälisten ballististen ohjusten koelaukaisuja. Keskuksessa oli enimmillään 90 laukaisusiiloa. Sen toiminta lakkautettiin START-aseriisuntaneuvottelujen tuloksena. Keskus muunnettiin satelliittien laukaisuja varten vuonna 1996 varatoimena sille, että toiminta Baikonurissa loppuu Neuvostoliiton hajottua Kazakstaniin jääneessä tukikohdassa.

Uusi avaruuskeskus ei kuitenkaan osoittautunut kovin tarpeelliseksi. Vuosina 1997-2006 Svobodnyista laukaistiin vain viisi satelliittia: vuonna 1997 venäläinen Zeja sekä yhdysvaltalainen kaupallinen Early Bird, vuonna 2001 Ruotsin tieteellinen Odin-1 sekä vuosina 2000 ja 2006 Israelin tiedustelusatelliitit Eros-A1 ja Eros-B. Kaikkien laukaistujen satelliittien kantorakettina oli Start-1.

22. tammikuuta 2007 venäläinen kenraalieversti Vladimir Popovkin, joka on Venäjän sotilaallisen avaruustoiminnan johtaja, antoi ilmoituksen, jonka mukaan Svobodnyin siilot tuhotaan ja kosmodromin toiminta päättyy. (Lähde: Itar-Tass, 22.1.2007) Tätä uumoiltiin jo vuonna 2005, kun Baikonurin vuokrasopimusta jatkettiin.

Vuonna 2011 alettiin rakentamaan Amurin alueelle uutta Vostotšnyin kosmodromia, jolla pyritään vähentämään tarvetta Baikonurille.

## Katso myös
*Plesetskin kosmodromi
*Baikonurin kosmodromi

## Lähteet
*Svobodniy Austronautix.com 
*Svobodny RussianSpaceWeb.com (Anatoly Zak) 

### Viitteet
Sic Transit

__NOTOC__
**Sic Transit** on Smakin esikoisalbumi, joka julkaistiin 10. joulukuuta 2004. Albumia on myyty noin 10 000 kappaletta.

Albumi ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle 16, listaviikkoja ollessa yhteensä 9. Kaikista virallisista singleistä tehtiin musiikkivideo. Albumin ovat säveltäneet ja sanoittaneet Kalle ja Henkka, sovittajina Smak ja Anssi Kippo.

Albumin nimi tulee latinankielisestä lauseesta *sic transit gloria mundi* ().

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

+ Hallanvaara-musiikkivideo

## Kokoonpano
### Yhtye
* Kalle Lindroth – laulu
* Markku Saarinen – rummut
* Henri Salonen – kitara
* Lucas Leppänen – bassokitara

### Vierailevat muusikot
* Emilia Suhonen – taustalaulut
* Noora Puhakka – taustalaulut
* Kalevi Tarvainen – viulu
* Ilpo Suikkanen – alttoviulu
* Kostandian Nerse – sello

### Tuotanto
* Anssi Kippo – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, musiikkiohjelmointi, jousien ja taustalaulun sovitus
* Toni Wirtanen – lyriikkasparraus
* Mika Jussila – masteroija (Finnvox Studio)
* Teja Kotilainen – vastaava tuottaja
* Pekka Varis – kannet, kuvat
* Nauska – kuvat

## Lähteet
* Albumin kansilehtinen (BALE-1001)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen kotisivu
Tupi-guaranilaiset kielet

**Tupi-guaranilaiset kielet** ovat tupi-kieliin kuuluva kieliryhmä, joka muodostuu viiteen alaryhmään jakautuvasta 48 kielestä. Myös kamayurán kielen katsotaan kuuluvan tähän kieliryhmään. Näitä kieliä puhutaan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ranskan Guayanassa, Paraguayssa, Perussa, Uruguayssa ja Venezuelassa. Yksitoista kieltä on sammunut, ja ainakin kahdeksan jäljellä olevista on vaarassa sammua. Kieliryhmä on suurin tupi-kielten kieliryhmistä ja myös Etelä-Amerikassa maantieteellisesti laajimmalle levinnyt.

## Lähteet
Atari 5200

**Atari 5200** oli Atarin kehittämä pelikonsoli, joka esiteltiin vuonna . Atari ei tarkoittanut konsolia Atari 2600 -konsolin korvaajaksi vaan korkeamman luokan tuotelinjaksi. Se oli teknologialtaan aikansa paras konsoli, mutta lukuisat suunnitteluvirheet koituivat sen tappioksi.

Laite suunniteltiin Atari 400/800 mikrotietokoneiden pohjalta.

## Suunnitteluvirheitä
*Ohjain oli erittäin herkkä vaurioitumaan, ja siinä oli yli 16 painiketta. Atari 5200:n ohjainta pidetään pelimaailman yhtenä kaikkien aikojen pahimmista virheistä siitä huolimatta, että se sisälsi pieniäkin liikkeitä tunnistavan analogisen joystickin ja taukopainikkeen.
*Konsoli oli valtavan kokoinen, ja sen virtalähde oli todella painava.
*Konsolissa oli erillinen osa, joka liitti television, konsolin ja virtajohdon, mutta se oli helposti rikkoutuva ja lisäksi televisioliitinjohto oli liian lyhyt. Myöhempään versioon tämä ongelma kuitenkin korjattiin.
*Konsoli oli hyvin kallis ilmestyessään, ja moni pelaaja tyytyi tämän takia Atarin vanhempaan 2600-malliin.

## Tekniset tiedot
* Suoritin: MOS 6502C
* RAM-muisti: 16KB

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Majakkalaiva Äransgrund

**Majakkalaiva Äransgrund** oli Helsingin edustan alkuperäinen majakkalaiva.

## Alkuperä
Majakkalaiva Äransgrund rakennettiin teräksestä Turussa W:m Crichton & Co:n telakalla vuonna 1892; se oli hiukan muita samanikäisiä isompi eli mitoiltaan 29 × 6 × 2,7 metriä, uppoamaltaan 223 tonnia. 
Alus oli vanhaan tapaan koneeton ja purjeilla varustettu. Valoina oli normaaliin tapaan kaksi mastoihin sijoitettua alas laskettavaa kolmilamppuista öljyvaloa..

## Hankala alku
Varsin nopeasti todettiin, että ratkaisu ei ollut toimiva; Helsingin liikenne alkoi varhain keväällä ja jatkui myöhäiseen syksyyn. Jäänmurtajien aloitettua toimintansa myös Helsingissä tilanne kärjistyi: oli saatava uusi alus, joka pystyisi olemaan paikoillaan jopa lievissä jääoloissa – siis tarvittiin koneellinen alus, jossa olisi suojaava sääkansi; sitä ei tarvitsisi hakea pois niin aikaisin kuin koneetonta, eikä jää pureutuisi sellaiseen niin pahoin kuin vanhanmalliseen.

Tällainen alus, uusi *Äransgrund* (nykyinen majakkalaiva Kemi) saatiinkin vuonna 1901; nyt entinen koneeton alus sai epävirallisen nimen ”*Gamla Äransgrund*” ja siitä tehtiin uuden aluksen varalaiva, joka sai olla paikoillaan kauneimman kesän ajan, ja uusi laiva lomitti telakalla olevia muita majakkalaivoja.

## Uusi asemapaikka
Vuonna 1930 koneettomaan alukseen asennettiin potkuri ja kuulamoottori. Aluksen uudeksi asemapaikaksi määrättiin nyt Porvoon eteläpuolella oleva Kallbådagrundin matalikko. Alukseen asennettiin nyt majakkatorni asetyleenivaloineen. Nimeksi tuli nyt *Kalbådagrund*. Entinen venäläisperäinen varsin puutteellinen samanniminen alus siirrettiin asuntolaivaksi merenmittaajille..

Jatkosodan aikana alus oli vartiomoottoriveneiden emälaivana, kunnes tarvittiin jälleen siviilityössään liikenteen palatessa rauhanajan tahtiin.

Uudessa paikassaan alus oli aina vuoteen 1953 asti, jolloin uusi, Suomen ensimmäinen pohjamajakka valmistui ja korvasi kelluvan majakkalaivan.

## Rahtilaivaksi
Tarpeettomaksi jäänyt majakkalaiva myytiin yksityiselle ja siitä tehtiin vuonna 1956 *Arle* -niminen kuivarahtilaiva. 

Alus myytiin 1980-luvulla eteenpäin. Sittemmin se myytiin Vaasaan ja siitä tuli ravintolalaiva nimellä *Faros*.

## Lähteet
* Laurell, Seppo: *Aalloilla keinuvat majakat: Historiikki majakkalaivojen aikakaudesta ja museoalus Kemistä*. Merenkulkuhallitus, Helsinki 1988. 
* Laurell, Seppo: *Merenkulkulaitos*. Teoksessa *Leijonalippu merellä*. Toim. Auvinen, Visa. Eita, Turku 1983, s. 187–300.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Majakkalaiva - meren erakko. Edustajamme käynti Åransgrundin majakka-aluksella, Suomen Kuvalehti, 31.10.1931, nro 44, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Nemesis (mytologia)

**Nemesis** () on kreikkalaisessa mytologiassa jumalaisen koston henki niitä vastaan, jotka sortuvat hybrikseen. Hän on koston ruumiillistuma säälimättömän jumalattaren hahmossa. Nimi *Nemesis* liittyy kreikan kielen sanaan νείμειν, joka tarkoittaa lähinnä "antaa ansionsa mukaan".

Vääjäämätön jumalainen kosto on yksi hellenistisen maailmankatsomuksen pääteemoista, joka yhdistää Sofokleen tragedioita ja monia muita kirjallisia tuotoksia. Joissain tarustoissa Nemesis synnytti munan, josta kuoriutuivat kahdet kaksoset: Helena ja Klytaimestra sekä dioskuurit Kastor ja Polydeukes.

Nemesis-sanaa käytettiin homeerisisissa runoissa ainoastaan abstraktina henkilöitymänä. Hesiodos kertoo, kuinka "Nyks synnytti Nemesiksen kuolevaisia vaivatakseen". Nemesis esiintyy vielä konkreettisemmassa muodossa eepoksessa *Kypria*.

Vaikka Nemesis onkin leppymätön oikeudenjakaja jonka on määritellyt Zeus Olympoksen hallitsemassa maailmassa on selvää, että Nemesiksen palvonta ulottuu aikaan ennen Zeusta. Hänestä tehdyt kuvat yhdistävät hänet toisiin jumalattariin, jotka ovat ilmentymiä aiemmasta Äiti Maasta: Kybele, Rhea, Demeter ja Artemis.

Rhamnuksen jumalattarena Nemesistä kunnioitettiin ja lepyteltiin muinaisessa pyhäkössä syrjäisellä Rhamnuksen alueella Koillis-Attikassa. Siellä häntä pidettiin Okeanoksen, maailman läpi virtaavan alkujoen tyttärenä. Pausanias huomasi siellä häntä symboloivan patsaan. Sillä oli hirvensarvet, ja pienet Niket muassaan. Patsaan oli tehnyt Feidias Marathonin taistelun (490 eaa.) jälkeen. Hän veisti sen Paroksen marmorista, jonka itsevarmat persialaiset olivat tuoneet mukanaan ajatellen tehdä siitä muistomerkin odotetun voiton kunniaksi.

Sana *Nemesis* on alun perin tarkoittanut onnentuojaa – tosin ei hyvän eikä pahan – yksinkertaisesti kullekin ansionsa mukaan. Sittemmin *nemesis* edusti katkeruutta, jonka aiheutti mikä tahansa häiriö tähän ansioiden ja onnen väliseen tasapainoon; oikeudentajua, joka ei voinut sallia tällaisen tapahtua rankaisutta. Yleensäkin nimi yhdistettiin katkeruuden tunteeseen. Neljännestä vuosisadasta alkaen Nemesis, joka tasapainottaa sattumanvaraisesti onnea jakavaa Fortunaa, voitiin liittää Tykheen.

Kreikkalaisessa tragediassa Nemesis esiintyy pääasiassa rikosten kostajana ja hybriksen rankaisijana ollen siten sukua Atelle ja Erinyksille. Yleensä Nemesis kuvataan Okeanoksen tai Zeuksen tyttärenä, mutta Hesiodoksen mukaan hän oli Ereboksen ja Nyksin lapsi. Nemesistä on kuvailtu myös pelkästään Nyksin tyttäreksi.

## Lähteet
Peräaukon valkaisu

**Peräaukon valkaisu** tarkoittaa peräaukkoa ympäröivän ihon tummemman pigmentin vaalentamista kosmeettisista syistä. Tähän käytettyjä aineita, kuten hydrokinonia, on epäilty karsinogeeniksi tai muuten vaarallisiksi, ja niitä on kielletty monissa maissa mukaan luettuna Ranska ja Iso-Britannia. Valkaisu kestää noin 20 minuuttia, mutta vaikeissa tapauksissa se joudutaan toistamaan useita kertoja, jopa kahdeksan viikon ajan. Vastaava valkaisu voidaan tehdä myös hävyn alueelle. 

## Katso myös
* Ihon valkaisu
* Hampaiden valkaisu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vaarallinen kauneustrendi: Peräaukon valkaisu, Iltalehti 13.7.2011
* Surgeons condemn 'pornographic' cosmetic surgery show 
* Britesmile for Bungholes: Investigating the latest craze in bodily beautification: anal bleaching  
* Ask the experts: Dr Richard Day -- Skin Bleaching
Eurockot

**Eurockot Launch Services GmbH** on saksalais-venäläinen yhteisyritys, joka markkinoi venäläisen Rockot-kantoraketin laukaisuja pienten satelliittien tarpeisiin.

Yhtiö on perustettu vuonna 1995. Sen omistajat ovat EADS Astrium (omistusosuus 51%) ja venäläinen Khrunitsev. Yhtiön pääkonttori on Bremenissä.  

Laukaisut tehdään pääasiassa Plesetskin kosmodromilta, Venäjältä. 

## Aiheesta muualla
* Yhtiön kotisivu
Althaia

**Althaia** oli kreikkalaisessa mytologiassa Thestioksen tytär, Oineuksen puoliso ja Meleagroksen, Deianeiran ja Gorgen äiti.

Meleagroksen syntyessä kohtalottaret asettivat tuleen puunkappaleen, ja asettivat lapsen kohtaloksi elää yhtä kauan kuin puu palaisi. Heidän lähdettyään äiti sieppasi puun pois tulesta ja kastoi sen veteen säilyttäen sitä vuosikausia piilossa.

Myöhemmin Meleagroksen tappaessa kaksi Althaian veljeä, Tokseuksen ja Pleksippoksen, metsästyksestä syntyneen riidan päätteeksi, Althaia heitti puunpalan uudelleen tuleen tappaen näin Meleagrosin.

## Lähteet
NHL-kausi 1992–1993

**Kausi 1992–1993** oli National Hockey Leaguen historian 76. kausi. Sarjaan kuului 24 joukkuetta, joista jokainen pelasi runkosarjassa 84 ottelua. Stanley Cupin voitti Montreal Canadiens, joka saalisti jo 24:nnen mestaruutensa. Loppuottelussa vastassa oli Los Angeles Kings, joka hävisi lopulta otteluvoitoin 4–1. Tämä kausi on edelleenkin viimeisin, jolloin kanadalainen NHL-joukkue on pystynyt voittamaan Stanley Cupin. 

Kauden yllätysnimiin lukeutui tulokkaiden maaliennätyksen tehnyt Winnipeg Jetsin Teemu Selänne, joka voitti maalipörssin yhdessä Aleksandr Mogilnyin kanssa 76 osumallaan. Kauden ehdoton tähti oli kuitenkin Mario Lemieux, joka ylsi pistepörssin selvään voittoon 160 tehopisteellä, vaikka oli useita kuukausia ja kymmeniä otteluita pelaamatta hänellä diagnosoidun imusolmukesyövän vaatimien rankkojen hoitotoimenpiteiden vuoksi.

Kaudella 1992–1993 aloittivat uudet joukkueet Ottawa Senators ja Tampa Bay Lightning.

## Runkosarja

***Selitykset:''' V = Voitot, H = Häviöt, T = Tasapelit, + = Tehdyt maalit, - = Päästetyt maalit, Pts = Pisteet''
===Prince of Wales Conference===


===Clarence Campbell Conference===

<small>***Note:*' x = clinched playoff berth, z = won Presidents' Trophy*

### Pistepörssi
Majakkalaiva Kalbådagrund

**Majakkalaiva Kalbådagrund** oli venäläisiltä Suomeen vuonna 1918 jäänyt, sittemmin Suomen lipun alle siirretty majakkalaiva.

## Alkuperä
Alus rakennettiin Venäjän luotsiylihallituksen tilauksesta vuonna 1857 Glasgow'ssa, Skotlannissa olevalta telakalta. Alus oli mitoiltaan vakio eli 28 x 5,9 x 2,1 metriä ja uppoamaltaan 180 tonnia. Miehistöä oli kahdeksan henkeä. Aluksessa ei ollut konetta vaan purjeet sekä höyrykattila sumusireeniä ja ankkuripeliä varten. Valolaite oli muista poiketen iso lasitettu häkki, jossa poltettiin talikynttilöitä. 1900-luvun alkuvuosina alukseen vaihdettiin uudenaikainen asetyleenimajakka.

Aluksen asemapaikka oli Porvoon ulkopuolella Kalbådagrundin matalikolla ja nimi tämän mukaan *КАЛБОДЕНГРУНДЬ* (*Kalbodengrund*). Aluksen kyljessä oli venäläistapaan valkea vyö ja nimi siinä mustalla maalattuna. Perälippu oli venäläiseen tapaan kokosininen.

## Käyttö Suomessa
Keväällä 1918 telakalla Helsingissä ollut alus jäi suomalaisille venäläisten lähtiessä. Myöhemmin alusta ei tarjottaessa huolittu takaisin. Sotakorvausasioiden yhteydessä alus mainitaan, mutta koska se oli vuonna 1944 jo poissa valtion omistuksesta, eivät venäläiset olleet kiinnostuneet siitä.   

Suomalaiset asensivat keväällä 1918 alukseen  kuulamoottorin ja potkurin. Se sijoitettiin entiselle asemapaikalleen, jolloin myös nimi  suomalaistettiin, alus maalattiin kokonaan punaiseksi ja rungosta poistettiin venäläismallinen valkoinen vyö jossa nimi oli. 

Vanhanaikainen ja huonokuntoinen *Kalbådagrundin* romuttamista esitettiin jo 1920-luvulla. Puutteistaan huolimatta alus pidettiin asemapaikallaan aina vuoteen 1931, jolloin tilalle saatiin Helsingin edustalta poistettu uudempi alus.

## Käyttö asunto- ja rahtialuksena
Vuonna 1931 *Kalbådagrund* muutettiin asuntoalukseksi sisävesillä työskentelevälle 2. merenmittausretkikunnalle. Nimekseen alus sai nyt *MKH 3*. Alus oli tarkoitukseen sopimaton ahtaiden tilojensa vuoksi, joten alus myytiin, kun tilalle voitiin irrottaa tilavampi laiva.

Vuonna 1938 alus myytiin eräälle varustajalle, joka suoritti siinä perusteellisia muutoksia vuonna 1939. Uudistuksen jälkeen alus purjehti moottorialukseksi muutettuna rahtilaivana ensin nimellä *Kaleva* ja sittemmin nimellä *Regina*. Tällä nimellä se kulki aina vuoden 1963 loppuun, jolloin se poistettiin rekistereistä ja romutettiin.

## Lähteet
* Auvinen, Visa: *Leijonalippu merellä*. Turku, Eita Oy 1983.
* Laurell, Seppo: *Aalloilla keinuvat majakat: historiikki majakkalaivojen aikakaudesta ja museoalus Kemistä*. Merenkulkuhallitus, Helsinki 1988. 
* Laurell, Seppo: *Suomen majakat*. Kustannusosakeyhtiö Nemo, Helsinki 1999.

### Viitteet
Lars Myra

**Lars Myra** (k. 1712) oli suomalainen kiertävä maalari. Syntymäaikaa ei tiedetä, mutta nimi esiintyy ensi kerran manttaaliluetteloissa 1687. Hänen isänsä oli mestari Abraham Myra, jonka työtä hän jatkoi. 

Myra valmistui maalarinkisälliksi vuonna 1691, minkä jälkeen hän kunnosti esimerkiksi Turun tuomiokirkkoa. Maskun kirkossa on hänen maalaamansa Kaarle XI:n ja Ulriika Eleonoora vanhemman muotokuvat, joita aiemmin pidettiin Michael Cotteuksen töinä. Hänen tekeminään pidetään myös toista Maskun kirkossa olevaa muotokuvaparia, kirkkoherra Simon Vaccenlusta ja hänen vaimoaan Regina Reuteria esittäviä maalauksia vuodelta 1709. Perniön kirkkoon hän on maalannut alttarilaitteen vuonna 1703.

## Lähteet
*Nikkemedia
Royal Albert Hall London May 2-3-5-6 2005

**Royal Albert Hall London May 2-3-5-6 2005** on 1960-luvulla maineeseen nousseen rockyhtye Creamin vuonna 2005 julkaistu livetaltiointi. Nimi viittaa Lontoon Royal Albert Hallissa 2., 3., 5. ja 6. toukokuuta esitettyihin yhtyeen reunion-konsertteihin.

Konserttitaltiointi on julkaistu sekä albumina että DVD:nä.

## CD-kappalelista
### 1. levy
# I'm So Glad (James)  – 6:18
# Spoonful (Dixon)  – 7:28
# Outside Woman Blues (Reynolds)  – 4:33
# Pressed Rat and Warthog (Baker, Taylor)  – 3:21
# Sleepy Time Time (Bruce, Godfrey)  – 6:07
# N.S.U. (Bruce)  – 6:02
# Badge (Clapton, Harrison)  – 3:58
# Politician (Bruce, Brown)  – 5:08
# Sweet Wine (Baker, Godfrey)  – 6:28
# Rollin' & Tumblin' (Waters)  – 5:02
# Stormy Monday (Walker)  – 8:09
# Deserted Cities of the Heart (Bruce, Brown)  – 3:56

### 2. levy
# Born Under a Bad Sign (Jones, Bell)  – 5:31
# We're Going Wrong (Bruce)  – 8:26
# Crossroads (Johnson, sov. Clapton)  – 4:25
# White Room (Bruce, Brown)  – 5:38
# Toad (Baker)  – 10:06
# Sunshine of Your Love (Bruce, Clapton, Brown)  – 8:46
# Sleepy Time Time (Alternate Take) (Bruce, Godfrey)  – 6:06

## DVD kappalelista
### 1. levy
# I'm So Glad (James) 
# Spoonful (Dixon) 
# Outside Woman Blues (Reynolds) 
# Pressed Rat & Warthog (Baker, Taylor) 
# Sleepy Time Time (Bruce, Godfrey) 
# N.S.U. (Bruce) 
# Badge (Clapton, Harrison) 
# Politician (Bruce, Brown) 
# Sweet Wine (Baker, Godfrey) 
# Rollin' & Tumblin'" (Waters) 
# Stormy Monday (Walker) 
# Deserted Cities of the Heart (Bruce, Brown) 
# Born Under a Bad Sign (Jones, Bell) 
# We're Going Wrong (Bruce) 
#### Extrat
*Sleepy Time Time (Alternate Take) (Bruce, Godfrey) 
*We're Going Wrong (Alternate Take)  (Bruce) 

### 2. levy
# Crossroads (Johnson, arr. Clapton) 
# Sitting On Top of the World (Burnett) 
# White Room (Bruce, Brown) 
# Toad (Baker) 
# Sunshine of Your Love (Bruce, Clapton, Brown) 
#### Extrat
* Sunshine of Your Love" (Alternate Take) (Bruce, Clapton, Brown) 
* Ginger Bakerin, Jack Brucen ja Eric Claptonin haastattelut.
Honkolan koulu

**Honkolan koulu** on Äänekosken Honkolassa toimiva alakoulu, jossa toimii luokat 1–6. Koulussa työskentelee kuusi opettajaa, kouluavustaja sekä erityisopettaja. Koulussa on 87 oppilasta (2018).

## Historia
Koulu on perustettu jo 1920-luvulla ja koulurakennusta on sittemmin laajennettu ja korjattu useaan kertaan. Honkolan koulun vanha osa on rakennettu vuonna 1937. Vanha osa rakennettiin tulipalossa tuhoutuneen Honkolan vanhan puukoulun tilalle. Honkolan koulun vanha osa on luetteloitu museoviraston listassa osana Honkolan historiallista kylämaisemaa. Koulua laajennettiin vuonna 1987, jolloin rakennettiin mm. liikuntasali. Koulun oppilasmäärän kasvun ansiosta koulua laajennettiin myös 1997.

Honkolan koululla istui Äänekosken maalaiskunnan kunnanvaltuusto vuoteen 1969 eli kunnan Äänekosken kauppalaan liitämiseen asti.

Koulu on kaksiosainen, toisella puolella työskentelee 1-2 luokat ja toisella 3-6 luokat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Koulun kotisivut 
*Koulu kartalla
Nokisiipilokki

**Nokisiipilokki** (*Larus atricilla*, joissain lähteissä *Leucophaeus atricilla*) on pohjoisamerikkalainen rantalintu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 36–41&nbsp;cm, siipien kärkiväli 98–110&nbsp;cm ja paino keskimäärin 275&nbsp;g. Muistuttaa preerianaurulokkia, mutta on sitä hieman isompi ja raajojen mittasuhteet ovat hiukan erilaiset. Juhlapukuisen linnun pää on musta, nokka on pitkä ja sen tyviosa on punainen ja kärki musta, koivet ovat keltaiset (preerianaurulokilla punaiset) ja siivenkärjet ovat kokonaan mustat. Nuoren linnun voi sekoittaa tummaan nuoreen selkälokkiin, joka on kuitenkin selvästi suurempi.

Äänekäs, mistä englanninkielinen nimi Laughing Gull, naurava lokki.

## Esiintyminen
Pesii Yhdysvaltain itä- ja kaakkoisrannikolla sekä Länsi-Intian saaristossa. Maailman populaation koko on 810&nbsp;000–840&nbsp;000 yksilöä.* Talvehtii Floridassa, Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjoisrannikoilla. Tavattu Suomessa hyväksytysti vuoden 2024 loppuun mennessä kerran, 1. touko&shy;kuuta&nbsp;– 22. heinäkuuta 1997 Västanfjärdissä ja Dragsfjärdissä.

## Elinympäristö
Pesii yhdyskunnittain mm. ruoppausmassojen läjitysalueilla, suola-altailla ja merenlahtien rannoilla. Pesii usein sekayhdyskunnissa muiden lokkien tai tiirojen kanssa. Viihtyy rannikoiden ihmisasutuksen liepeillä kaatopaikoilla ja altailla. Tavataan harvemmin kaukana avomerellä. Munien kerääminen ja koristeellisten höyhenten takia metsästäminen vähensi lajin yksilömäärän hälyttävästi 19. vuosisadalla, mutta suojelun ansiosta yksilömäärät ovat kasvaneet. Höyheniä ja sulkia käytettiin ensi sijassa hattujen koristeluun.

## Lisääntyminen
Pesä on maassa. Munia on tavallisesti 3. Molemmat puolisot hautovat. Haudonta-aika on 3 viikkoa. Poikaset ovat lentokykyisiä 5–viikkoisina. Pari pesii vain kerran vuodessa.

## Ravinto
Kaikkiruokainen. Syö niin kalaa ja muita meren antimia kuin ihmisen tarjoamaa kaatopaikoilla, satamissa jne. Ryöstää usein ruokaa pelikaaneilta ja tiiroilta.

## Lähteet
* Rariteettikomitea 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
*Ääntä ja videota  Macaulay library
Pasi Saarela

**Pasi Saarela** (s. 24. elokuuta 1973 Laitila) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka edusti pääsarjassa pisimpään Rauman Lukkoa.

Saarela on pelannut Lukon lisäksi myös Porin Ässissä sekä Helsingin Jokereissa, jossa hän voitti kaudella 1998–1999 SM-liigan maalikuninkuuden 38 maalillaan ja saavutti pistepörssin toisen sijan 58 pisteellään. Kaudella 2004–2005 Saarela teki Lukon joukkueessa 31 maalia ja oli jälleen SM-liigan maalikuningas ja pistepörssin kakkonen 55 pisteellä. Seuraava kausi oli vähemmän loistava, ja Lukon vajottua SM-liigassa toiseksi viimeiseksi Saarela siirtyi jo helmikuussa Sveitsin SC Berniin ja HC Sierreen. Kauden 2006–2007 Saarela pelasi Ruotsin Leksandissa. Kauden 2007–2008 Saarela aloitti Porin Ässissä, josta siirtyi tammikuun lopulla takaisin Rauman Lukkoon. Saarela on toiminut Lukon liigajoukkueen kapteenina kausilla 2001–2002 ja 2008–2009. Hän on myös edustanut Suomen A-maajoukkuetta 28 maaottelun verran.

Heinäkuussa 2009 Rauman Lukko osti Pasi Saarelan sopimuksen ulos, minkä jälkeen Saarela päätti lopettaa uransa. Tämän jälkeen hän on toiminut Lukon C-juniorien päävalmentajana, ja joukkueeseen kuului hänen poikansa Aleksi Saarela, joka pelasi ensimmäisen ottelunsa SM-liigassa 16-vuotiaana helmikuussa 2013. Aleksin nuorempi veli Antti on pelannut SM-liigassa vuodesta 2017 lähtien.

Pasi Saarelan pikkuveli Ilkka Saarela pelasi kaksi SM-liigaottelua Lukossa samassa ketjussa veljensä ja Quinn Hancockin kanssa. Vanhempi veli Toni Saarela pelasi jääkiekkoa veljesten kasvattajaseurassa Laitilan Jyskeessä.

## Tilastot

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Pasi Heikura

**Pasi Eino Heikura** (s. 14. huhtikuuta 1963 Karvia) on suomalainen humoristi, muusikko, tietokirjailija ja radioääni. Hänet tunnetaan humoristisesta Alivaltiosihteeri-radio-ohjelmasta, jota hän juonsi Jyrki Liikan ja Simo Frangénin kanssa. Tämä kolmikko soittaa samannimisessä yhtyeessä, jossa mukana on myös Matti Toivonen.

Palkittu lehtikuvaaja Hannes Heikura oli Pasi Heikuran veli. 

## Alivaltiosihteeri
Alivaltiosihteeriin johtava tapahtumaketju käynnistyi vuonna 1981, kun Jyrki Liikka ja Pasi Heikura tapasivat Oriveden Opistossa. Kaksikko perusti yhdessä bändin jonka laulajaksi pestattiin myöhemmin Satu Kurvinen, jonka kanssa Heikura tuolloin seurusteli. Yhtyeen nimeksi tulee Ankara. Vuotta myöhemmin Heikura tapasi Tampereen yliopistolla Simo Frangénin ja pyysi tätä liittymään bändiin, jonka nimi muutettiin Alivaltiosihteeriksi. Vuonna 1987 Kurvinen, Heikura ja Frangén ryhtyivät tekemään Radio 957:lle *Naurun Remakkaa* -nimistä radio-ohjelmaa. Kun Kurvinen erosi yhtyeestä 1990, lopetti kolmikko myös radio-ohjelman teon 957:lle. Jukka Haarma pyysi kuitenkin Frangénia, Heikuraa ja Liikkaa tekemään Radiomafialle ohjelmaa ja nämä suostuivat. Sittemmin ohjelma siirtyi Radio Suomelle. Heikura jatkoi ohjelman tekemistä Frangénin ja Liikan kanssa vuoteen 2017 saakka, jolloin Yleisradio päätti ohjelman lopettamisesta.

## Muuta
Heikura juontaa suomen kieltä ja sen kummallisuuksia käsittelevää radio-ohjelmaa *[[Aristoteleen kantapää]]*. Lisäksi hän piirtää sarjakuvia ja keksii palindromeja, joita kuultiin viikoittain *Alivaltiosihteerissä*. Aiemmin hän on myös kirjoittanut Simo Frangénin kanssa sketsejä ''Pahkasika''-lehteen. Heikura asuu Tampereella. 

Vuonna 2014 Heikura sai yhtenä kolmesta *Aristoteleen kantapään* tekijästä tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon. Vuonna 2009 *Aristoteleen kantapää* sai Bonnierin Journalistipalkinnon Vuoden journalistisena tekona.

Heikura soittaa kitaraa Jahnukaiset-nimisessä jazz-yhtyeessä. Hän soitti kitaraa myös englanninkielistä rokkia esittäneessä Viewmastersissa, jolta on ilmestynyt yksi albumi ja yksi EP.

## Teoksia

* 
* 
* 
* *Tyrskyn myrsky! Johdatus [[Kapteeni Haddock|kapteeni Haddockin]] manauksiin.* 93 s. Otava, 2021.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kataisto, Vesa: Kolmas mies on saapunut. Unikankare.net 26.5.2000.
* Kilpeläinen, Jaakko: Fraasipoliisi Heikura: nokkeluus ei sovi kaikille.  *Journalisti* 13/2010.
* 
* Valta, Reijo: Heikura & Frangén: Eräs Mies. Pois työpöydältä 14.10.2009.
* 
* 
* Pasi Heikura säveltäjänä - Fono.fi
Poetiikka

**Poetiikka** () eli **runousoppi** tai **kirjallisuudenteoria**, tarkoittaa kirjallisuuden ja erityisesti runouden teoriaa. Termi on peräisin Aristoteleen teoksesta *[[Runousoppi]]* eli *Poetiikka*, joka perusti länsimaisen kirjallisuustieteen.

## Katso myös
* Estetiikka
* Metrumi
* Historiallinen poetiikka
* Runouden historia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gene Autry

**Orvon Grover Autry** (29. syyskuuta 1907 – 2. lokakuuta 1998) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi niin radiossa, elokuvissa kuin televisiossakin. Hänellä on Hollywood Walk of Famella peräti viisi tähteä, eli enemmän kuin kellään muulla. Hänet tunnettiin lempinimellä **The Singing Cowboy** (Laulava Cowboy), mutta hänen suosituin laulunsa oli *Rudolph, the Red-Nosed Reindeer* (Petteri Punakuono).

Näyttelijänä hänet muistetaan parhaiten 1930- ja 1940-lukujen lännenelokuvista. Sen lisäksi hän kirjoitti ja lauloi yli 200 laulua.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Gene Autry website
* Gene Autry discography
John Bonetti

**John Bonetti** (s. kesäkuu 1928 Brooklyn, New York – 27. kesäkuuta 2008) oli yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. 

Aggressiivisesta pelityylistään tunnettu Bonetti aloitti pokerin pelaamisen 55-vuotiaana muutettuaan New Yorkista Houstoniin ja voitti kolme World Series of Poker (WSOP) -ranneketta. WSOP:n pääturnauksessa hän oli  kahdesti kolmas (1993 ja 1996) ja kerran kahdeksas (1990). World Poker Tourilla (WPT) Bonetti oli parhaimmillaan ollut seitsemäs (The Fifth Annual Jack Binion World Poker Open).

Elokuussa 2007 Bonettin pokeriuran turnausansiot ylittivät 4,1 miljoonaa dollaria.

## WSOP-rannekkeet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* PokerPages.com:n profiili 
* Tourneyn profiili
*
Beni (departementti)

**Benin departementti** on yksi Bolivian departementeista. Se sijaitsee Bolivian alangoilla maan koillisosassa. Departementin pinta-ala on 213&nbsp;564 neliökilometriä ja siellä on arviolta 462&nbsp;081 asukasta (vuonna 2017).

## Maantiede
Benin koillisrajalla sijaitsee Brasilia, kaakossa Santa Cruzin departementti, lännessä La Pazin departementti, luoteessa Pandon departementti ja etelässä Cochabamban departementti. Beni on lähinnä sademetsää ja pampaa. Bolivian suurimmista järvistä kolme sijaitsee Benin departementissa. Vaikka Benissä on runsaasti luonnonvaroja, sen asukkaat ovat hyvin köyhiä. Alueen tärkeimmät elinkeinot ovat maa-, metsä- ja karjatalous.

Departementissa on paljon suuria kumpuja, joita yhdistävät muinaisasukkaiden rakentamat pengertiet.

## Historia
Departementti perustettiin asetuksella 18. marraskuuta 1842 kenraali José Balliviánin hallinnon aikana. 

## Aluejako
Benin departementissa on kahdeksan provinssia.

* Cercado
* Iténez
* José Ballivián
* Mamoré
* Marbán
* Moxos
* Vaca Diéz
* Yacuma

## Väestö
Benin asukkaat eli *benianos* polveutuvat lähinnä santacruzilaisista ja alkuperäiskansoista. Heidän kulttuurinsa ei ole andi-kulttuuria vaan camba-kulttuuria, joka on yhteinen Santa Cruzille, Benille ja Pandolle.

## Kulttuuri
Beninläisten ruokavalio koostuu lähinnä riisistä, banaaneista, naudanlihasta ja kalasta.

## Lähteet
* Gonzalez Moscoso, Rene. 1984. Enciclopedia Boliviana: Diccionario Geográfico Boliviano. Editorial “Los Amigos del Libro”, La Paz. s. 278.

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Benin departementti
Sidmouth

**Sidmouth** on noin  asukkaan rannikkokaupunki ja kunta *(civil parish)* Devonin kreivikunnassa Lounais-Englannissa. Se kuuluu East Devonin hallintopiiriin ja sijaitsee Sidjoen suulla Englannin kanaalin pohjoisrannalla, 24 kilometriä itäkaakkoon Exeterin kaupungista.

Kaupunki on luonnonkauniilla paikalla ja sijaitsee Dorsetin ja Itä-Devonin rannikon maailmanperintökohteen keskellä. Kaupungin lähellä Salcomben mäellä on Norman Lockyerin observatorio, joka valmistui 1912 ja on nykyään opetuskäytössä. Kaupunki on voittanut Britannian kukkanäyttelyitä, ja siellä on vuotuinen folkmusiikkifestivaali. Yli puolet asukkaista on vanhuuseläkeläisiä. Kaupungissa toimii kansainvälinen koulu.

Tammikuun 2007 talvimyrskyssä Napoli-laiva haaksirikkoutui kanaalissa, sai pahan kallistuman ja hinattiin Sidmouthin edustalle. Lastina oli muun muassa akkuhappoa. Sadat linnut kärsivät onnettomuudesta. Rannan asukkaat saalistivat laivasta ajelehtimaan lähteneitä tavaroita kuten moottoripyöriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virtual Tour of Sidmouth
Kalvorakkula

**Kalvorakkula** eli **vesikkeli** on solussa sijaitseva pieni rakkula, jonka erottaa solulimasta vähintään yksi kalvokerros. Kalvorakkulat kuljettavat, varastoivat ja hajottavat solujen sisäisten toimintojen tuotteita tai jätteitä. Kalvorakkulaa ympäröivän kalvon rakenne on sama kuin solukalvon.

Kalvorakkulat mahdollistavat solun tehokkaan aineenvaihdunnan, solunsisäisen kuljetuksen ja entsyymien varastoinnin. Koska kalvorakkulan sisäinen ympäristö voi poiketa runsaasti soluliman olosuhteista, se mahdollistaa myös monien erilaisten biokemiallisten reaktioiden suorittamisen niiden sisällä. Suuri osa kalvorakkuloista valmistuu Golgin laitteessa, mutta niitä muodostuu myös solulimakalvostolla ja solukalvolla.

## Eri tyyppisiä kalvorakkuloita
Kuljetuskalvorakkulat pystyvät kuljettamaan aineita solun ulkopuolelta sisälle tai vain solun sisällä, esimerkiksi karkeasta solulimakalvostosta Golgin laitteeseen. Soluja syövät kalvorakkulat eli endosomit kuljettavat solusyönnin kautta solun ulkopuolelta otettuja molekyylejä lysosomeihin, jotka myös ovat kalvorakkuloita. Solusyönnissä solukalvoon muodostuu pieni syvennys, joka myöhemmin kuroutuu kiinni soluun haluttava aine sisällään. Muodostunut endosomi kuroutuu irti solun sisään ja se voi luovuttaa sisältönsä jonkin toisen soluelimen jatkokäsittelyyn tai käsitellä sen itse. Jos muodostuvat rakkulat ovat pieniä nesterakkuloita, kutsutaan tapahtumaa pinosytoosiksi, muulloin puhutaan fagosytoosista. Fagosytoottiset kalvorakkulat eli fagosomit siis hoitavat kuljetusta solun ulkopuolelta solun sisäpuolelle.

Neste- ja kaasutäytteisiä kalvorakkuloita ovat solunesterakkulat ja kaasurakkulat. Solunesterakkula on kasvisolujen ja hiivasolujen kalvorakkula, jossa on kalvon ympäröimänä runsaasti vettä. Kaasurakkulat taas mahdollistavat solujen kellumisen vedessä. Kaasurakkuloita löytyy arkkieliöistä, bakteereista ja muista keijuvista pieneliöistä.

Esimerkki erikoistuneesta kalvorakkulasta ovat hermoliitosten kalvorakkulat, jotka sijaitsevat hermopäätteissä. Ne varastoivat hermovälittäjäaineita.

## Lähteet

## Katso myös

* Solunulkoiset vesikkelit
Espoon betoniporsaat

**Espoon betoniporsaat** olivat kuvanveistäjä Pekka Jylhän suunnittelemia vaaleansinisiä sian muotoisia katukalusteita. Ne poistettiin Espoon keskuksesta kaupungin virastotalojen lähistöltä alkuvuodesta 2001 alueen kaunistamista pohtineen kaupunginjohtaja Marketta Kokkosen vetämän johtoryhmän päätöksellä. 

Betoniporsaista syntyi kiista, sillä monien mielestä ne olivat kalliita, mauttomia ja vaarallisiakin, koska lapset kiipeilivät niiden päällä vilkasliikenteisen kadun keskikorokkeella. Niiden arveltiin myös sopivan huonosti kaupungin imagoon.

Yksi kommentoijista, Kanta-Espoon seurakunnan kappalainen Marja-Liisa Nokelainen, oli maininnut johtoryhmälle: *"Sika on saastainen eläin tiettyjen etnisten ryhmien keskuudessa."* Porsaiden arveltiin loukkaavan alueella asuvia muslimeja. Pastori Nokelainen kertoi *Helsingin Sanomien* mukaan, että hänen lausumansa ei johtunut muslimeilta tulleista vaatimuksista. *"Kukaan ei ole vaatinut mitään. Minä vain mainitsin sian symboliikasta."* Asiasta jäi pastorin etnisiä ryhmiä koskeneen kommentin johdosta elämään kaupunkitarina, jonka mukaan porsaat oli poistettu muslimien vaatimuksesta. Todellisuudessa muslimiyhteisö ei osallistunut keskusteluun. Tiedotusvälineet kertoivat asiasta näkyvästi, ja väärän tiedon oikaisi ainakin *[[Hufvudstadsbladet]]* ja *[[Helsingin Sanomat]]*. 

Alkuperäiset Espoosta poistetut possut päätyivät Tohmajärven kunnantalon pihalle. Ne paljastettiin tohmajärvisen kirjailijan Maiju Lassilan innostamana syksyllä 2002. Tohmajärven pitäjäpäivien yhteydessä järjestettiin porsaiden nimistä kilpailu, jonka tuloksena porsaat saivat nimikseen Maiju ja Lassi. Lassi koki sittemmin tapaturman, jonka vuoksi se joutui korjaamolle. Lassin korvaa ei ole vieläkään pystytty korjaamaan, mutta Maijun kaverina on nykyisin puinen sijainen.

Sarjavalmisteisia betoniporsaita ilmestyi syksyllä 2013 keltaisina myös espoolaisen kauppaliikkeen sisäänkäynnin lähelle. Ne asennettiin paikalle turvallisuuden takia, eli porsaat estävät autoilijoita ajamasta väärään paikkaan. Ketjujohtajan mukaan ajateltiin myös, että possut ovat lystikkäitä ja lapset tykkäävät niistä. Mitään negatiivista ei hänen korviinsa porsaista ollut kantautunut.

## Lähteet
Talousneuvosto

**Talousneuvosto** on Suomen pääministerin johtama hallituksen, tärkeimpien etujärjestöjen ja Suomen Pankin välinen yhteistyöelin.

Neuvosto tarkastelee keskeisiä talous- ja yhteiskuntapoliittisia kysymyksiä ja tukee talouspoliittista päätöksentekoa keskustelemalla talouden kasvu-, tasapaino- ja rakennekysymyksistä. Talousneuvoston sihteeristö valmistelee talousneuvoston käsittelemät asiat.

Vuodesta 2011 talousneuvosto on asetettu hallituskaudeksi. Ministereiden toimikausi on sidottu valtioneuvoston jäsenyyteen. Jäseniä on yhteensä 11–21.

## Kokoonpano
* Valtioneuvosto
** Pääministeri Sanna Marin (puheenjohtaja)
** Valtiovarainministeri Matti Vanhanen (varapuheenjohtaja)
** Opetusministeri Li Andersson
** Työministeri Tuula Haatainen
** Oikeusministeri Anna-Maja Henriksson
** Elinkeinoministeri Mika Lintilä
** Ympäristö- ja ilmastoministeri Krista Mikkonen
** Sosiaali- ja terveysministeri Aino-Kaisa Pekonen
** Sisäministeri Maria Ohisalo
** Tiede- ja kulttuuriministeri Annika Saarikko
** Kehitysyhteistyö- ja ulkomaankauppaministeri Ville Skinnari
** Eurooppa- ja omistajaohjausministeri Tytti Tuppurainen
* Ammattiliitot
** SAK:n puheenjohtaja Jarkko Eloranta
** Akavan puheenjohtaja Sture Fjäder
** STTK:n puheenjohtaja Antti Palola
* Työnantaja- ja yritysjärjestöt sekä muut samanlaiset
** EK:n toimitusjohtaja Jyri Häkämies
** MTK:n puheenjohtaja Juha Marttila
** Suomen Yrittäjien toimitusjohtaja Mikael Pentikäinen
** Keskuskauppakamarin toimitusjohtaja Juho Romakkaniemi
* Muut
** Suomen Kuntaliiton toimitusjohtaja Minna Karhunen
** Suomen Pankin pääjohtaja Olli Rehn

## Lähteet
Neuvostojen palatsi

**Neuvostojen palatsi** () oli maailman korkeimmaksi suunniteltu rakennus, joka oli tarkoitus rakentaa Moskovaan Moskvajoen rannalle lähelle Kremliä. Rakennuksen suunnittelusta julistettiin kansainvälinen kilpailu, jonka voitti Boris Iofan vuonna 1933. Neuvostojen palatsin tieltä räjäytettiin  paikalla ollut Moskovan suurin kirkko Kristus Vapahtajan katedraali vuonna 1931.

## Suunnitelma

Boris Iofan voitti kansainvälisen suunnittelukilpailun, johon olivat jättäneet ehdotuksensa myös kansainväliset arkkitehdit Le Corbusier ja Walter Gropius. Iofanin voitokas ehdotus merkitsi paluuta vanhoihin kertaustyyleihin sosialistisessa rakennustaiteessa edistyksellisen konstruktivistisen kauden jälkeen.

Suunnitelman mukaan rakennus olisi kohonnut 415 metrin korkeuteen ja ollut siten 34 metriä korkeampi kuin silloinen maailman korkein rakennus Empire State Building. Suunniteltu palatsi muistutti etäisesti zikkuratia ja toi mieleen maalaustaiteessa kuvatun Baabelin tornin. Rakennuksen tarkoituksena oli toimia maailmanlaajuisen neuvostojen liittokokouksen toimipaikkana hieman Yhdistyneiden kansakuntien tapaan.

Kokonaisuuden huipulle piti tulla sata metriä korkea V. I. Leninin patsas. Palatsissa oli useita museoita ja luentosaleja pääauditorion lisäksi. Alimmat maanalaiset kerrokset oli varattu liikennejärjestelyille. Ainoa toteutunut osa kompleksia oli vuonna 1935 avattu metroasema *Dvorets sovetov*, joka hankkeen unohduttua nimettiin uudelleen *Kropotkinskajaksi*.

Neuvostojen palatsin rakennustyöt aloitettiin vuonna 1931, mutta hankkeen edistymistä haittasivat tekniset vaikeudet kuten veden tulviminen Moskvajoesta. Toisen maailmansodan alkaminen lopetti työt vuonna 1941, eikä niitä enää myöhemmin jatkettu. Palatsin perustukset raivattiin Nikita Hruštšovin aikana pois ja pitkään seisseestä montusta tehtiin Moskovan maauimala. Maauimala purettiin vuonna 1994 uudelleen rakennettavan Kristus Vapahtajan katedraalin tieltä. Kirkko valmistui vuonna 2000.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Timo Vihavainen: ”Stalinistinen klassismi”, s. 216–252 teoksessa *Kivettyneet ihanteet. Klassismin nousu maailmansotien välisessä Euroopassa* (toim. Marja Härmämaa ja Timo Vihavainen). Atena Kustannus Oy. Jyväskylä 2000. 

## Aiheesta muualla

* Kuvia suunnitelmasta 
* Le Corbusierin ehdotus http://www.arth.upenn.edu/spr01/282/w6c2i29.htm http://faculty-web.at.northwestern.edu/art-history/werckmeister/April_22_1999/Corbusier.jpg