open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Šabac

**Šabac** on kaupunki ja kunta Serbiassa. Se sijaitsee Savajoen varrella. Kunnan pinta-ala on 795&nbsp;km² ja väkiluku vuonna 2011 oli 115&nbsp;884 asukasta, joista itse kaupungissa asui 53&nbsp;919 asukasta. Šabac sai kaupunginoikeudet vuonna 2007 Serbian kansalliskokouksen päätöksellä.

## Talous
Šabac on merkittävä teollisuuskeskus, josta löytyy muun muassa United States Steelin tehdas. Kaupungin tärkeimpiä teollisuudenaloja ovat nykyään elintarvike- ja liikennevälineteollisuus. Ennen Jugoslavian hajoamista kaupungissa oli merkittävää kemianteollisuutta, joka teki kaupungista yhden maan taloudeltaan vakavaraisimmista, mutta kemianteollisuus romahti Serbialle asetettujen pakotteiden takia Jugoslavian hajoamissotien aikana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kunnan verkkosivusto
* Šabacin kesäfestivaalien sivut
Filippiinienviirikaija

**Filippiinienviirikaija** (*Prioniturus discurus*) on Filippiineillä elävä kaijalaji. Lajin aiempi lajinimi oli **siniviirikaija**.

## Koko ja ulkonäkö
Filippiinienviirikaija on noin 27&nbsp;cm pitkä ja painaa 140–160&nbsp;g. Kuten kaikilla viirikaijoilla, on silläkin pidentyneet keskimmäiset pyrstösulat, joiden päässä on ikään kuin lusikka tai lasta. Naaraan pyrstö on lyhyempi. Sen höyhenpuku on vihreä, vaaleampi ja kellanvihreämpi alapuolelta. Pää, kurkku ja niska ovat siniset, takavatsa ja alaperä keltaiset ja pidentyneet pyrstösulat säihkyvän tummat. Nokka on vaalean siniharmaa ja kärjestä valkoinen, iiris ruskeanharmaa ja jalat siniharmaat. Nuori lintu muistuttaa aikuista mutta siltä puuttuvat pyrstösulkien "lusikat" ja pään sininen on himmeää tai puuttuu.

## Esiintyminen
Filippiinienviirikaija elää lähes koko Filippiinien alueella. Sen populaatio on kooltaan noin 10&nbsp;000 yksilöä ja elinympäristön ala 50&nbsp;000–100&nbsp;000 neliökilometriä. Lajista tunnetaan ainakin kolme alalajia.

## Elinympäristö
Laji elää metsissä ja peltojen tai hakkuiden keskelle jääneissä metsiköissä 1&nbsp;700&nbsp;m:n korkeudelle merenpinnasta.

## Lisääntyminen
Lajin pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesintää tapahtuu ainakin huhti-toukokuussa ja laji on yhdyskuntalintu, jonka pesät ovat puunkoloissa. 

## Ravinto
Filippiinienviirikaija syö hedelmiä (eritoten banaania), marjoja, siemeniä ja pähkinöitä.

## Lähteet
* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. 
* World Parrot Trust
* Mangoverde (kuva) 
### Viitteet
Kaislajärvi

**Kaislajärvi** on Juvan eteläosassa sijaitseva kylä. Kaislajärven kylä sijoittuu Lentunen-nimisen järven itäpuolelle, Härkölän kylän pohjoispuolelle. Siellä on liikuntatoimen hoitama uimapaikka ja valaistu hiihtolatu.

## Leirikeskus
Kaislajärvellä sijaitsee kunnan omistuksessa oleva leirikeskus. Leirikeskuksessa on päärakennus, jossa on keittiö, kaksi makuuhuonetta ja ruokasali. Ympärivuotiseen käyttöön sopivassa tupasaunassa on sauna, pesuhuone ja takkatupa, jossa keittonurkkaus, ja lisäksi tuvassa on kahdeksan vuodepaikkaa.
 
Varsinaisina majoitustiloina toimivat leirimökit, joita on yhteensä kymmenen. Mökeissä on sähkölämmitys ja kussakin neljä vuodepaikkaa.  Mökit ovat kärsineet mm. kosteusvaurioista, koska pienen kävijämääränsä vuoksi keskuksen ylläpito on melko niukkaa.

## Lähteet
Walter E. Bryant

**Walter E. Bryant** (14. tammikuuta 1861 Sonoma, Kalifornia – 21. toukokuuta 1905 San Francisco) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.

Walter Bryantin vanhemmat olivat Daniel Sharp ja Susan H. Bryant. Hän opiskeli yksityisesti ja oli pienestä pitäen kiinnostunut luonnosta. Jo seitsemänvuotiaana hän sai isältään kiväärin ja tämä opetti hänet ampumaan. Hän tutki ja keräsi kasveja ja linnunmunia sekä täytti lintuja ja nisäkkäitä. Vuosina 1886–1894 hän toimi Kalifornian tiedeakatemian kuraattorina. Hän teki useita tutkimusmatkoja Alaskasta Keski-Amerikkaan. Erityisesti häntä kiinnostivat kolibrit, joita hänellä oli suuri kokoelma.

Bryant liittyi American Ornithologists' Unioniin vuonna 1888. Hän oli perustamassa California Ornithological Clubia, myöhemmin nimeltään Cooper Ornithological Club, ja toimi seuran ensimmäisenä puheenjohtajana. Bryant julkaisi suuren joukon lintutieteellisiä artikkeleita.

Bryant nimesi linnuista guadalupenkeijun (*Oceanodroma macrodactyla*) ja nisäkkäistä mustajäniksen (*Lepus insularis*).

## Lähteet

* ITIS
Borne

**Borne** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Borne, kunta Overijsselin provinssissa Alankomaissa
* Borne, kylä Schijndelin kunnassa Pohjois-Brabantin provinssissa Alankomaissa
* Borne, kunta Ardèchen departementissa Ranskassa
* Borne, kunta Haute-Loiren departementissa Ranskassa
* Borne, kunta Saksi-Anhaltin osavaltiossa Saksassa
* Borne, kunta Brandenburgin osavaltiossa Saksassa
* Borne, australialainen yhtye
* Borne, sukunimenä:
** Élisabeth Borne (s. 1961), Ranskan pääministeri.
Oravakalat

**Oravakalat** (Holocentridae) on kalojen heimo. Sen jäseniä tavataan Intian valtameren, Tyynenmeren ja Atlantin trooppisissa osissa, etenkin Meksikonlahdella. Eniten eri lajeja on kuitenkin indopasifisen merialueen koralliriutoilla. Heimoon kuuluu yli 60 lajia jotka jaetaan kahdeksaan sukuun. Monet ovat punasävyisiä, suurisilmäisiä ja aktiivisia öiseen aikaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sea Life 
*Wet Web Media
*Animal Diversity Web
Kemin ortodoksinen kirkko

**Kemin ortodoksinen kirkko** nimeltään **Johannes Kastajan syntymän kirkko** on yksi Oulun ortodoksisen seurakunnan kolmesta kirkosta. Kirkko sijaitsee Kemissä Koivuharjun kaupunginosassa Ruutirannalla.

Alun perin rukoushuoneeksi syksyllä 1962 vihitty rakennus sijoitettiin niin sanotun *Hakalan sairaalan* tontille Lehtokadun varteen. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Ilmari Ahonen. Ortodoksinen uskonto tuli Kemiin 1920–luvulla itäkarjalaisten pakolaisten mukana. Ennen oman rukoushuoneen valmistumista Kemin ortodoksit pitivät jumalanpalveluksiaan Sauvosaaren kansakoulussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aljaksandar Dubko

**Aljaksandar Dubko** (, ; 14. tammikuuta 1938 - 4. helmikuuta 2001) oli Hrodnan alueellisen hallituksen puheenjohtaja. Vuonna 1994 hän oli ehdokkaana Valko-Venäjän presidentinvaalissa. Hän oli aiemmin myös jäsenenä Valko-Venäjän neuvostotasavallan sekä Neuvostoliiton korkeimmassa neuvostossa.

Presidentti Lukašenkan myönsi hänelle postuumisti 30. kesäkuuta 2001 Valko-Venäjän sankarin arvon pitkäaikaisesta työstään Neuvostoliiton ja Valko-Venäjän kansalaisten hyväksi.

## Lähteet
Mih’ail Kartšmit

**Mihail Kartšmit** (; 1948–2004) oli Minskin alueen Njasvižissa sijaitsevan maatalouskombinaatti Snoun () puheenjohtaja. Hän sai Vital Kramkon tapaan 30. kesäkuuta 2001 presidentti Lukašenkan myöntämän Valko-Venäjän sankarin arvonimen epäitsekkäästä työstään ja urhoollisista ponnistuksistaan maataloustuotannon kehittämiseksi.

## Lähteet
Borne (Alankomaat)

**Borne** () on kunta Alankomaissa Overijsselin provinssissa. Asukkaita kunnassa on 21&nbsp;125 (31.12.2008) ja väestötiheys on 813 as./km². Kunnan pinta-ala on 26,15 neliökilometriä, josta vettä on 0,15 km². Bornen pormestari on Cees Brekelmans ja keskuspaikkakunta samanniminen kuin kuntakin.

Bornen naapurikunnat ovat Tubbergen pohjoisessa, Dinkelland koillisessa, Hengelo kaakossa, Hof van Twente lounaassa ja Almelo luoteessa.

Bornen kuntaan kuuluvat myös Hertmen ja Zenderenin asutuskeskukset (). Aikaisemmin kuntaan kuului myös Bornerbroekin kylä, joka 1. tammikuuta 2001 alkaen on kuulunut naapurikunta Almeloon. Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa sijaitseva Rheine on ollut vuodesta 1983 lähtien Bornen ystävyyskaupunki.

Bornessa sijaitsee rautatieasema.

## Tunnettuja asukkaita
*Tessa Boomkamp (s. 1977), laulaja, rumpali, kitaristi
*Evelien Harberink, näyttelijä
*Niels Oude Kamphuis (s. 1977), jalkapalloilija
*Laus Steenbeeke (s. 1959), näyttelijä
*Marleen Veldhuis (s. 1979), uimari
*Kirsten Vlieghuis (s. 1976), uimari

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen kotisivu
Vital Kramko

**Vital Kramko** (, ; s. 1941) on Hrodnan alueella sijaitsevan maatalouskombinaatti Kastrytšnikin (, , ’lokakuu’) puheenjohtaja. Kramko sai 30. kesäkuuta 2001 presidentti Lukašenkan myöntämän Valko-Venäjän sankarin arvonimen epäitsekkäästä työstään ja urhoollisista ponnistuksistaan maataloustuotannon kehittämiseksi. 

## Lähteet
Irma (romaani)

**Irma** on Tuula-Liina Variksen kirjoittama romaani, joka ilmestyi WSOY:n kustantamana vuonna 2008. Se kertoo freelance-toimittaja Irma Valtosen elämästä eri ajankohtina ja eri näkökulmista. Romaani on saanut kriitikoilta enimmäkseen myönteisen vastaanoton.

## Tapahtumat ja henkilöt
Romaanin ensimmäisessä osassa kertojana on Irma itse, ja hän on kulttuurivaltuuston jäsenenä matkalla juuri itsenäistyneessä Liettuassa. Palattuaan matkalta hän saa lapsiltaan kuulla, että hänen miehellään Martilla on toinen nainen, taidemaalari Ursula Riekonrinta.

Toinen osa on kirjoitettu Tero Tikkasen näkökulmasta. Tero tutustuu Kreikan-matkalla Irmaan ja tämän ystävään Jattaan. Vaikka Tero on enemmän kiinnostunut Jatasta, hän päätyy kuitenkin vuoteeseen Irman kanssa. Heidän suhteensa jatkuu Suomessakin, tosin salassa, sillä Tero on naimisissa ja kolmen lapsen isä. Irma on juuri eronnut ja rakastuu järjettömästi Teroon, kunnes tulee yhtäkkiä järkiinsä ja lopettaa suhteen Teron kanssa.

Kolmannessa osassa kertoja on Irman ex-mies Markus, joka on asunut jo monta vuotta Lapissa Ursulan kanssa. Heidän suhteensa on ollut myrskyisä, sillä Ursula on alkanut juoda yhä enemmän ja pahoinpitelee Markusta. Sitten Ursula kuolee yllättäen sydänkohtaukseen, eikä Markus tiedä mitä elämässään tekisi. Hän ottaa pitkästä aikaa yhteyttä Irmaan ja omiin lapsiinsa, jotka ovat kasvaneet jo aikuisuuden kynnykselle.

Neljännessä osassa näkökulma on jälleen Irman, ja se sitoo aikaisemmat tapahtumat yhteen. Romaanista Savon Sanomiin kirjoittaneen Eeva Saesmaan mukaan ”romaanin lopussa Irma katsoo itseään peiliin. Tärkeimmäksi nousee sittenkin katse, jonka hän itselleen suo. Sekin on vain heijastus, mutta rehellisesti lihaksi tullut.”

## Arvioita
Mervi Kantokorven mukaan *Irman* keskeinen teema on ”naisen kokemus eletystä ruumistaan”, ja Kaisa Kurikka kuvaa sitä ”naisen identiteetin syväluotaukseksi”. Varis on itse kertonut halunneensa kuvata ”yhtä naista eri kulmista”. Sisko Pajun mukaan kirjassa on huomattavasti omaelämäkerrallisia aineksia, ja varsinkin sen lopussa tulee esiin feministinen asenne.

Romaani on saanut kriitikoilta enimmäkseen myönteisen vastaanoton, ja sitä on kiitelty muun muassa kiinnostavasta rakenteesta ja siitä, että erillisistä osista huolimatta tarina muodostaa vahvan jatkumon. Kirjan rakenteessa on havaittu ”sukulaisuutta” Krzysztof Kieślowskin elokuvatrilogiaan *[[Kolme väriä]]*. Toisaalta on myös huomautettu, että nimisymboliikkaa on selitetty liikaa ja Irman ja lasten suhde on kuvattu ohuesti.

Leena Ahlholm toteaa, että vaikka hän pitääkin *Irmaa* uskottavana ja kiinnostavana, se ei ole Tuula-Liina Variksen paras kirja. Salla Seurin mielestä *Irma* ”ei ehkä ole mullistava kirja, mutta nautittava se on”. Sisko Pajun mukaan kirja on sujuva ja mukaansatempaava, ja hänen mielestään se olisi voinut olla Finlandia-ehdokas.

## Lähteet
Juho Jaakonaho

**Johannes ”Juho” Jaakonaho** (1. syyskuuta 1882 Haapajärvi &ndash; 21. tammikuuta 1964 Haapajärvi) oli suomalainen maanviljelijä, suksiseppä ja maantiepyöräilijä. 

Pyöräilijänä Jaakonaho edusti Kälviän Tarmoa, Sievin Lylyä, Oulun Pyrintöä ja Kokkolan Veikkoja, sillä hänen kotipaikkakunnallaan Haapajärvellä ei ollut pyöräilyseuraa. Jaakonaho voitti pitkän kilpapyöräilyuransa aikana yhteensä 22 maantiepyöräilyn eri matkojen Suomen-mestaruutta, joista ensimmäisen viiden kilometrin matkalla vuonna 1910 ja viimeisen 30 kilometrin matkalla 49-vuotiaana vuonna 1931. Jaakonaho piti uransa aikana hallussaan Suomen ennätyksiä ainakin yhden, kymmenen, viidentoista, kahdenkymmenen, kahdenkymmenenviiden ja kolmenkymmenen kilometrin matkoilla. Jaakonaho kilpaili Suomen edustajana myös viidensissä kesäolympialaisissa Tukholmassa vuonna 1912, mutta joutui keskeyttämään henkilökohtaisen matkansa rengasrikkoon.

Jaakonaho voitti pyöräilyn SM-kisoissa 1910 kaikki kolme matkaa. Hänen voittoaikansa 1 kilometrillä oli 1.25,2, 10 kilometrillä 15.56,4 ja 30 kilometrillä 1.00.19,8. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen kaikki kilpailumatkat, tällä kertaa neljä kappaletta. Voittoajat olivat 1 kilometrillä 1.30,3, 10 kilometrillä 16.50,7, 30 kilometrillä 51.06,0 ja 60 kilometrillä 1.49.08,0. Vuonna 1913 hän voitti kaksi SM-kultaa, 1 kilometrin ajalla 1.29,6 ja 10 kilometrin ajalla 15.53,0. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen kaikki kilpailumatkat, 1 kilometrin ajalla 1.22,0, 10 kilometriä 15.23,0, 30 kilometriä 50.21,7 ja 60 kilometriä loppuajalla 1.46.07,8. SM-kisoissa vuonna 1915 Jaakonaho voitti 1 kilometrin kilpailun ajalla 1.26,8 ja 60 kilometriä ajalla 1.47.23,0. Vielä vuonna 1922 hän voitti kaksi henkilökohtaista Suomen-mestaruutta. Jaakonaho oli nopein 1 kilometrillä ajalla 1.26,1 ja 10 kilometrillä ajalla 16.20,2.

Pasi Jaakonahon suunnittelema Juho Jaakonahon muistomerkki, jonka jalustassa on taiteilija Bo Aurénin suunnittelema reliefi, paljastettiin Haapajärvellä Jaakonahon 100-vuotismuiston kunniaksi 1982.

## Lähteet

*Juho Jaakonaho KirjastoVirmassa 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
*
Pavel Maryjau

**Pavel Maryjau** (, ; s. 1938) on valkovenäläinen poliitikko ja liikemies, joka sai 30. kesäkuuta 2001 presidentti Lukašenkan myöntämän Valko-Venäjän sankarin arvonimen.

Maryjau oli sankariksi julistamisensa aikaan raskaita maansiirtoajoneuvoja ja kuormaajia valmistavan Valko-Venäjän autotehtaan (BelAZ) päällikkö. Hän sai sankarin arvonimen epäitsekkäästä työstään ja urhoollisista ponnistuksistaan kotimaisen autojen valmistuksesta. Tällä hetkellä BelAZ on jäsenenä "talous-, budjetti-, ja finanssineuvostossa" sekä tasavallan neuvostossa.

## Lähteet
Uladzimir Karvat

**Uladzimir Karvat** (, ; 1959 – 1996) on ensimmäinen Valko-Venäjän sankariksi nimetty henkilö.

Hän oli Valko-Venäjän ilmavoimien everstiluutnantti. Karvat sai arvonimen kuolemansa jälkeen urheiden tekojensa vuoksi. 23. toukokuuta 1996 hänen harjoituslennolla ollut Suhoi Su-27 -lentokoneensa syttyi palamaan, ja eteni suoraan kohti asutettua aluetta. Karvat ohjasi konetta niin kauan, että se lopulta törmäsi maahan kilometrin päähän ihmisasutuksesta Hatsištšan alueella. Samana päivänä presidentti Lukašenka julisti hänet Valko-Venäjän sankariksi. Virallinen asetus sankarin asemasta annettiin muutama kuukausi myöhemmin (21. marraskuuta 1996).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kristillinen kasvatus

**Kristillinen kasvatus** on kristilliseen uskoon kasvattavaa uskontokasvatusta. Kirkossa kasvatuksen tehtävä on muun muassa kristillisen perinteen siirtäminen, edellytysten luominen hengelliselle elämälle ja vakaumuksen vahvistaminen. Kristillinen kasvatus sisältää asenteiden tapojen ja taitojen opettamista, tunteiden käsittelyä sekä tahdon suunnan ohjaamista.

Kristillinen kasvatus saa piirteensä kristillisestä arvomaailmasta. Kasvatustehtävä on maallisella hallinnolla ja osana lakia. Raamatusta ei löydy yksityiskohtaisia ohjeita ihmisen kasvatuksesta. Kasvatuksen päämääränä nähdään ihmisen pysyminen Jumalan läheisyydessä ja Jumalan kuvana. Kristillinen ihmiskäsitys hyväksyy ihmiseen vaikuttamisen kasvatuksessa, jos menetelmät ja tavoitteet ovat moraalisesti oikeita. Kasvatusta pidetään tärkeänä ja erittäin vastuullisena toimintana, koska kasvatuksen kohde nähdään arvokkaana Jumalan luomistyönä. Kasvattajan täytyy nähdä kaikki yksilöt samanarvoisina, kasvatustapahtumassa tulee siksi ottaa huomioon kaikki ryhmän jäsenet. Kasvattajalla täytyy olla selkeä Raamattuun pohjautuva ihmiskäsitys, jota hän työssään soveltaa joko tietoisesti tai tiedostamatta.

Aihepiiriä on käsitelty *[[Kristillinen kasvatus (lehti)|Kristillinen kasvatus]]* -lehdessä, jonka viimeinen numero ilmestyi vuonna 2012.

## Lähteet
Jarmo Jokila

**Jarmo Jokila** (s. 13. helmikuuta 1986 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija.

Jokila pelasi SM-liigassa TPS:n riveissä kausina 2004–2006. Samoina kausina Jokila pelasi myös Mestistä TuTossa. Kaudella 2008–2009 Jokila voitti Mestiksen pistepörssin (20+37=57). Mestiksen pudotuspeleissä Jokila oli toiseksi tehokkain pelaaja (3+7=10).

SaiPassa Jokila pelasi 52 ottelua kausien 2009–2011 aikana. Hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin keväällä 2011. SaiPasta Jokila siirtyi seuraavaksi kaudeksi Slovakian Extraliigan Banská Bystricaan. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi HK Nitraan. Tämän jälkeen hän on muun muassa voittanut Tanskan mestaruuden SønderjyskE:ssä sekä pelannut Puolan pääsarjassa ja monikansallisessa Erste Ligassa MAC Budapestin joukkueessa. Tammikuussa 2018 hän palasi Suomeen ja Tutoon.

Jokila on pelannut alle 18-vuotiaiden Suomen jääkiekkomaajoukkueessa kuusi ottelua tehoin 1+0=1. Alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa Jokila on pelannut seitsemän ottelua tehoin 5+1=6.

Jokilan veli Janne on myös pelannut sekä TPS:ssä että SaiPassa.

## Tilastot

## Lähteet
*

### Viitteet
Cain’s Offering

**Cain’s Offering** on suomalainen power metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 2009. Yhtye toimi nimellä Mindrealms vuodesta 2005 vuoteen 2009. 

Kokoonpano koostuu tunnettujen suomalaisten yhtyeiden kuten Stratovariuksen ja Sonata Arctican muusikoista. Esikoisalbumi *[[Gather the Faithful]]* julkaistiin Euroopassa 28. elokuuta 2009. Sen sävelsi ja sanoitti Jani Liimatainen. Toinen studioalbumi *[[Stormcrow]]* julkaistiin keväällä 2015.

## Jäsenet
* Timo Kotipelto – laulu 
* Jani Liimatainen – kitara 
* Jonas Kuhlberg – basso 
* Jani Hurula – rummut 
* Jens Johansson – kosketinsoittimet

### Entiset jäsenet
* Jukka Koskinen – basso
* Mikko Härkin – kosketinsoittimet

## Diskografia
**Studioalbumit**
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Cain’s Offeringin virallinen sivusto
Suurvaraani

**Suurvaraani** (*Varanus giganteus*) on varaanien heimoon kuuluva laji. Suurvaraani on Australian suurin varaani ja maailman neljänneksi suurin lisko komodonvaraanin, krokotiilivaraanin ja juovavaraanin jälkeen. Suurvaraani kasvaa noin kaksi metriä pitkäksi ja painaa noin 15 kilogrammaa. Suurvaraanit syövät hyönteisiä, matelijoita, lintuja, linnunmunia, pieniä nisäkkäitä ja haaskoja. 

## Lähteet
Ässävika

**Ässävika** eli **sigmatismi** (puhekielessä myös *sammaltaminen* tai *lespaaminen*) on puhevika, jossa henkilöllä on vaikeuksia sibilantti s:n ääntämisessä. Yleisintä s-vika on pienillä lapsilla jäänteenä puheenopettelusta. Ilmiönä se on yleinen, mutta suurin osa lapsista oppii äänteen kuitenkin jo ala-asteen aikana puheterapeutin tai muun harjoituksen myötä eikä ongelmia synny. Puhevika voi kuitenkin jäädä pysyväksi ellei sitä pyritä korjaamaan ennen teini-ikää, koska tämän jälkeen ääntöelinten mukauttaminen uuteen äänteeseen on huomattavasti vaikeampaa.

/s/:n ääntämisen oppimista voidaan edistää, mutta harjoittelussa tulee huomioida myös yksilön oma kehitys. Harvinaisemmissa tapauksissa S-vika voi muiden ääntövaikeuksien tavoin johtua myös vammasta kallon tai ääntöelinten alueella.

## Katso myös
* Ärrävika

## Lähteet
*
Väinö Linnan palkinto

**Väinö Linnan palkinto** on Tampereen kaupunginvaltuuston vuonna 1962 perustamasta Väinö Linnan rahastosta Tampereen kaupunginhallituksen päätöksellä jaettu palkinto ja apuraha vuodesta 1967 lähtien epäsäännöllisin väliajoin etupäässä kertomakirjallisuuden piiriin kuuluvien teosten kirjoittajille. Se on myönnetty vuosina 1967–2016 yhdelletoista kirjailijalle. Markka-aikana palkintorahan suuruus on vaihdellut 20&nbsp;000 markasta 50&nbsp;000 markkaan ja euroaikana se on ollut 10&nbsp;000&nbsp;euroa.

## Palkitut
* 1967 Eeva-Liisa Manner
* 1979 Hannu Salama
* 1984 Martti Joenpolvi
* 1986 Väinö Kirstinä
* 1990 Eila Pennanen
* 1995 Asko Martinheimo
* 1999 Kalle Päätalo
* 2003 Kari Aronpuro
* 2005 Jaakko Syrjä
* 2011 Kirsi Kunnas
* 2016 Risto Ahti
* 2021 Anneli Kanto

## Katso myös
*Väinö Linnan seura

## Lähteet
Suomen Erillisverkot

**Suomen Erillisverkot** on Suomen valtion kokonaan omistama erityistehtäväyhtiö, jonka omistajaohjauksesta vastaa valtioneuvoston kanslia. Erillisverkot tarjoaa konesalipalveluita, tietoliikennepalveluita ja tilannekuvapalveluita viranomaisille ja huoltovarmuuskriittisille toimijoille. Palveluja ovat muun muassa viranomaisradioverkko Virve, kriittisten valvomoiden yhteistyötä tukeva Krivat sekä johtojen ja kaapeleiden sijaintitietoja tarjoava Johtotieto.  

Erillisverkkojen asiakkaita ovat muun muassa puolustusvoimat, poliisi, pelastustoimi, sosiaali- ja terveyssektori, Hätäkeskuslaitos, Suomen rajavartiolaitos, valtion ja kuntien toimijat sekä huoltovarmuuskriittiset yritykset.

Suomen Erillisverkkojen toimitusjohtaja on Timo Lehtimäki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Erillisverkot Oy
* Erve Uutiset
Kemin Lapin seurakunta

**Kemin Lapin seurakunta** oli historiallinen seurakunta Lapissa. Seurakunta aloitti toimintansa 1673, kun Kemin seurakunta, joka käsitti tuolloin koko Lapinmaan alueen jaettiin Kemin seurakunnaksi ja Kemin Lapin seurakunnaksi. Länsipuoli Lapista jäi Kemin seurakuntaan, kun itäinen puoli Inarista Kuusamoon liitettiin uuteen seurakuntaan. 

Kemin Lappi oli alkujaan yksi Ruotsin kuudesta lapinmaasta eli historiallisesta kauppa- ja verotusalueesta Lapissa yhdessä Tornion Lapin, Luulajan Lapin, Piitimen Lapin, Uumajan Lapin ja Ångermanlandin Lapin kanssa.

Seurakunnan keskukseksi suunniteltiin alkuvaiheessa Sompion Lapinkylää, mutta sen asukkaat vastustivat hanketta ja saivatkin estetyksi seurakunnan ja kirkon tulon alueelleen. Kun perustetun seurakunnan etelälaidalle oli muuttanut yhä enemmän uudisasukkaita, vaihtoehdoksi nousi Kuusamo. Ensimmäinen kirkkoherra Gabriel Tuderus nimitettiin Alatornion kirkkoherraksi v. 1682 ja hänen seuraajakseen Kemin Lapin kirkkoherraksi nimitettiin Henrik Cajanus. Hän sai aikaan väliaikaisen kirkon ja papin asunnon rakentamisen nykyisen Kuusamon keskustaajaman lähelle Torangintaipaleelle. Väliaikainen kirkko nousi sinne v. 1687 tai 1688. Kappelin lähelle valmistui myös pappila vuonna 1691, mutta Henrik Cajanus ehti juuri kuolla ennen muuttoa sinne. Virkatalon ensimmäinen asukas oli Samuel Julenius, Etelä-Pohjanmaalta Kuusamoon siirtynyt triviaalikoulun lehtori, joka oli yksinäinen ja perheetön pappismies. Varsinainen kirkko valmistui vihdoin vuonna 1695 suunnilleen nykyisen kirkon paikalle. Seurakunnan nimi muuttui Juleniuksen saadessa vuonna 1692 kirkkoherran valtakirjan. Silloin käytettiin ensimmäisen kerran nimitystä Kuusamon Lapin seurakunta. 

Kemin Lapissa on vielä 1800-luvulla puhuttu keminsaamen kieltä.

## Lähteet
Uskonnon lukutaito

**Uskontojen lukutaito** tai **uskontolukutaito** on uskonnollisten kertomusten sekä perinteisen uskonnollisen kielen tuntemusta ja ymmärtämistä. Se on kykyä osata lukea, arvioida, tulkita ja viestiä erilaisia katsomuksiin liittyviä tapoja ilmaista uskontoa kuten kuvia, rituaaleja, symboleita ja tekstejä. Uskontolukutaito antaa ihmisille kyvyn tulkita ja tunnistaa uskontoja niin julkisessa tilassa, poliittisesti että yksilöiden kannalta. Uskontolukutaitoa käyttäessa pyritään kuitenkin välttämään uskonnollistamista ja pyritään sen sijasta käyttämään opittua kykya tulkita ja arvioida uskontoja neutraalisti. 

Uskontolukutaitoon liittyy kolme näkökulmaa: kulttuuripainotteinen näkökulma, uskontososiologiapainotteinen näkökulma ja teologiapainotteinen näkökulma. Kulttuuripainotteinen näkökulma korostaa uskonnon rakentumista kulttuurin sisään. Uskontososiologiapainotteinen näkökulma nostaa esiin tietämyksen uskonnollisista traditioista ja kyvyn oppia uutta. Teologiapainotteinen näkökulma korostaa teologista vuorovaikutusta ja yhteistyötä uskonnollisten yhteisöjen kanssa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Amphionides reynaudii

***Amphionides reynaudii*** on valtamerten äyriäinen, jonka taksonominen asema on pitkään säilynyt arvoituksellisena. Viimeisimpien tutkimusten mukaan se kuitenkin edustanee jonkin katkaravun nuoruusvaihetta.

*A. reynaudii* on parin sentin pituinen planktoneläin, jota tavataan maailman kaikkien trooppisten merten rannikkovesissä. Ulkoisesti sitä on pidetty omalaatuisena siksi, että monet sen ruumiinosista ovat vaikuttaneet surkastuneen osittain tai kokonaan. Toisin kuin muilla äyriäisillä sillä esimerkiksi on vain yksi pari leukaraajoja. Naaraat ja koiraat eroavat monin tavoin toisistaan.

## Luokittelun historia
Vuonna 1833 kuvattua *Amphionides*-äyriäistä on aina ollut vaikea sijoittaa kuoriäyriäisten järjestelmään. Alun perin se kuvattiin vain (varhaisena) toukkavaiheena, jolloin se luokiteltiin katkaravuksi. Vuonna 1969 toukka kuitenkin yhdistettiin Zimmerin vuonna 1904 kuvaamaan oletettuun "aikuisvaiheeseen", joka sekin poikkesi kaikista kymmenjalkaisista äyriäisistä (Decapoda) niin paljon, että se vuonna 1973 erotettiin niiden ja krilliäyriäisten (Euphausiacea) rinnalle kolmanneksi lahkoksi  Eucarida-ylälahkon sisällä. Tähän lahkoon luettiin vain yksi laji.
*Eucarida 
**Decapoda (kymmenjalkaiset)
*** mm. Caridea
**Euphausiacea (krilliäyriäiset)
****Amphionidacea** D. I. Williamson, 1973

Vasta vuonna 2015 *A. reynaudiin* paikka äyriäisten sukupuussa määritettiin DNA-tuntomerkkien perusteella, jolloin se osoittautui sittenkin varsinaisten katkarapujen Caridea-osalahkon jäseneksi, ja siis kymmenjalkaiseksi. Sen lähin määritetty sukulainen kuuluu *[[pohjankatkarapu|Pandalus]]*-sukuun, ja todennäköisesti kysymyksessä onkin Pandalidae-heimoon kuuluva toukkavaihe. Eri valtameristä havaitut "*A. reynaudii*"-äyriäiset saattavat olla eri lajien toukkavaiheita.
## Lähteet
Will Oldham

**Will Oldham**, eli **Bonnie 'Prince' Billy** (s. 24. joulukuuta 1970 Louisville, Kentucky) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä.

## Elämä
Will Oldham aloitti uransa näyttelijänä ja esiintyi muun muassa 17-vuotiaana John Saylesin elokuvassa *[[Matewan – kuoleman kaivos]]*.  Ennen nykyistä taiteilijanimeään hän esiintyi erilaisten Palace-nimen variaatioiden alla, kuten Palace, Palace Music, Palace Brothers ja Palace Songs. Hän on vuosituhannen vaihteesta lähtien esiintynyt nimellä Bonnie 'Prince' Billy. 

Vuonna 1992 häneltä ilmestyi ensimmäinen levytys, single *Ohio River Boat Song*. Seuraavana vuonna ilmestyi Palace Brothersin nimellä ensimmäinen kokopitkä levy. Vuosina 1995–1997 Oldham levytti nimellä Palace Music, minkä jälkeen oli vuorossa *Joya* hänen omalla nimellään. 

Vuonna 1999 ilmestyneen albumin *I See a Darkness* Oldham levytti Bonnie 'Prince' Billyn nimellä, ja tuota taiteilijanimeä hän onkin sittemmin käyttänyt harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta. Johnny Cash levytti *I See a Darkness* -levyn nimikappaleen myöhemmin omalle albumilleen *[[American III: Solitary Man]]* yhdessä Will Oldhamin kanssa. 

Oldham on julkaissut levyjä ahkerasti ja näytellyt lähinnä pieniä rooleja independent-elokuvissa. Hänen viimeisin albuminsa *Beware* julkaistiin maaliskuussa 2009.

## Diskografia
* 1993 *There Is No-One What Will Take Care of You* (Palace Brothers)
* 1994 *Days in the Wake* (Palace Brothers)
* 1995 *Viva Last Blues* (Palace Music)
* 1996 *Arise Therefore* (Palace)
* 1997 *Lost Blues and Other Songs* (Palace Music)
* 1997 *Joya* (Will Oldham)
* 1999 *I See a Darkness* (Bonnie 'Prince' Billy)
* 2000 *Guarapero/Lost Blues 2* (Will Oldham)
* 2001 *Ease Down The Road* (Bonnie 'Prince' Billy)
* 2003 *Master and Everyone* (Bonnie 'Prince' Billy)
* 2004 *Sings Greatest Palace Music* (Bonnie 'Prince' Billy)
* 2005 *Superwolf* (Matt Sweeney & Bonnie 'Prince' Billy)
* 2005 *Summer in the Southeast* (Bonnie 'Prince' Billy, live)
* 2006 *The Brave and the Bold* (Tortoise & Bonnie 'Prince' Billy)
* 2006 *The Letting Go* (Bonnie 'Prince' Billy)
* 2007 *Ask Forgiveness* (Bonnie 'Prince' Billy)
* 2008 *Wilding in the West* (Bonnie 'Prince' Billy)
* 2008 *Lie Down in the Light* (Bonnie 'Prince' Billy)
* 2008 *Is It the Sea?* (Bonnie 'Prince' Billy, live)
* 2009 *Beware* (Bonnie 'Prince' Billy)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.bonnieprincebilly.com/
*
Ydinfunktio

**Ydinfunktioihin** perustuvat menetelmät ovat algoritmeja, joilla on erityisesti preferenssioppimisen kannalta hyödyllisiä ominaisuuksia. Preferenssioppimisella tarkoitetaan ratkaisujen keskinäisen paremmuuden oppimista.

Ydinfunktioihin perustuvat muun muassa eräät koneoppimismenetelmät.

## Lähteet
Yhdysvaltain verohallinto

**Yhdysvaltain verohallinto** (, lyh. **IRS**) on Yhdysvaltojen liittovaltion hallituksen virasto, joka kerää, verottaa ja valvoo maan sisäisiä veroja. Sillä on edustus Yhdysvaltain valtiovarainministeriön osaston sisällä, ja se on vastuussa liittovaltion verolain tulkinnasta ja soveltamisesta.

Presidentti Abraham Lincoln perusti viraston heinäkuussa 1862, ja sen nykynimi otettiin käyttöön 9. heinäkuuta 1953. Virastoa on organisoitu uudelleen 1950- ja 1990-luvuilla. Viraston päämaja sijaitsee Washingtonissa, ja sillä on yli 80&nbsp;000 työntekijää.

## Aiheesta muualla

* Viraston viralliset sivut
Jugoslavia kesäolympialaisissa 1936

**[[Jugoslavia]]** osallistui **[[Kesäolympialaiset 1936|Berliinin kesäolympialaisiin 1936]]** 86 urheilijan joukkueella. Maan ainoan mitalin näistä olympialaisista voitti Leon Štukelj, joka saavutti hopeaa telinevoimistelun renkaissa. Kisojen mitalitilastossa Jugoslavia sijoittui jaetulle 25. sijalle.

## Mitalistit
### Hopeaa
* Leon Štukelj — Voimistelu, renkaat

## Lähteet
* Kesäolympialaisten 1936 virallinen raportti  
* Olympiamitalistitietokanta olympic.org:issa
Karen McDougal

**Karen McDougal** (s. 23. maaliskuuta 1971 Merrillville, Indiana) on yhdysvaltalainen valokuvamalli ja Playboy-tyttö.

McDougal oli Playboyn joulukuun 1997 *Playmate of the Month* ja vuoden 1998 Playmate of the Year.

McDougal on tehnyt menestyksekkään mallinuran Playboyssa poseeraamisensa jälkeen. Hän esiintyy myös *[[Charlien enkelit (elokuva)|Charlien enkelit]]* -elokuvassa, tosin pienessä sivuosassa.

Karen McDougal on lehtitietojen mukaan ollut jonkinlaisessa sukupuolisuhteessa vuonna 2006 Donald Trumpin kanssa. Hänelle on maksettu suhdetta koskevista tiedoista, mutta tietoja ei ole julkaistu. Maksaja oli mediayhtiö American Media, joka toimi yhteistyössä Trumpin silloisen asianajajan Michael Cohenin kanssa. McDougal haastoi uutiskanava Fox Newsin oikeuteen vuonna 2019, kun kanavan juontaja Tucker Carlson oli sanonut hänen kiristäneen rahaa Donald Trumpilta. Tapaus ei johtanut syytteeseen.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
*McDougalin viralliset kotisivut 
*
*Karen McDougal Playboy.com.issa
Proms-festivaali

**Proms-festivaali** (**The Proms**, muodollisemmin **The BBC Proms** tai **The Henry Wood Promenade Concerts presented by the BBC**) on vuosittainen kahdeksan viikkoa kestävä klassisen musiikin konserttien sarja Lontoossa. Vuonna 1895 aloitettu kesätapahtuma käsittää tätä nykyä yli 70 konserttia Royal Albert Hallissa, sarjan kamarimusiikkia Cadogan Hallissa, puistokonsertteja ympäri Britanniaa viimeisenä iltana ("Last Night of the Proms") sekä erilaisia koulutus- ja lastentapahtumia. Vuonna 2009 konserttien kokonaismäärä saavutti ensi kertaa sadan rajan. Taidemusiikin saralla Jiří Bělohlávek on luonnehtinut Promsia "maailman laajimmaksi ja demokraattisimmaksi musiikkifestivaaliksi".

## Aiheesta muualla

* BBC:n Proms-sivu
* BBC Proms reviews at musicOMH.com 
* Ylen Radio 1:n Proms-sivu 2009
Si Griffis

**Silas Seth (Si) Griffis** (22. syyskuuta 1883 Onaga, Kansas, Yhdysvallat – 9. heinäkuuta 1950 Vancouver,  Brittiläinen Kolumbia, Kanada) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka voitti Stanley Cupin kahdesti, vuonna 1907 Kenora Thistlesissä ja vuonna 1915 Vancouver Millionairesissa. Hän pelasi urallaan 154 aikuisten ottelua joissa teki 84 maalia. Griffis valittiin Hockey Hall of Fameen heinäkuussa vuonna 1950, hetkeä ennen kuolemaansa.

## Aiheesta muualla
* Si Griffis Legends of Hockey -sivustolla
* Si Griffisin elämäkerta
Earl Nightingale

**Earl Nightingale** (12. maaliskuuta 1921 Los Angeles, Kalifornia &ndash; 25. maaliskuuta 1989) oli yhdysvaltalainen motivaatiovalmentaja ja radionäyttelijä. 

Nightingale liittyi merijalkaväkeen 17-vuotiaana, ja oli sijoitettuna USS Arizonalle Pearl Harborin hyökkäyksen aikana joulukuussa 1941. Kaikkiaan laivalla oli 88 merijalkaväen sotilasta, joista 15 säilyi hengissä. Sodan jälkeen Nightingale pääsi KTAR-radioasemalle Phoenixiin, jolta hän siirtyi CBS:lle, jossa hän sai pääroolin nuorten seikkailusarjassa *Sky King*.

Nightingale osti vakuutuksia välittävän agentuurin, jonka myyntimiehille hän piti joka viikko kannustuspuheen. Nightingalen suunniteltua kahden viikon lomaa, toimistopäällikkö epäili myynnin laskevan, koska puheet jäisivät pitämättä. Nightingale päätti tallentaa puheensa äänilevylle, jota voitaisiin käyttää hänen poissa ollessaan. Hänen palattuaan useat levyn kuulleet halusivat siitä kopion itselleen. Kiinnostus levyyn oli niin suurta, että lopulta Nightingale turvautui Lloyd Conantiin, joka omisti pienen postimyyntiliikkeen. Yhdessä he perustivat Nightingale-Conant Corporation of Chicagon, joka oli ensimmäisiä yrityksiä alallaan. Nightingalen levystä, * The Strangest Secret*, tuli ensimmäinen levy lajissaan, jota on myyty kultalevyyn oikeuttava määrä.

Nightingale teki myös yli 40 vuoden ajan radio-ohjelmaa *Our Changing World*, jota esitettiin yli 30 maassa.

## Lähteet
Benjamin Ståhlberg

**Jaakko Benjamin Ståhlberg** (16. elokuuta 1859 Pielavesi – 12. marraskuuta 1915 Kuopio) oli kuopiolainen lehtori, luonnontieteilijä ja museomies.

Ståhlbergin vanhemmat olivat Pielaveden kirkkoherra, rovasti Karl Henrik Ståhlberg (1799–1878) ja Anna Sofia Wenell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1880 Kuopion lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1887. Stählberg toimi matematiikan ja luonnontieteiden lehtorina ja viimeksi hän oli lehtorina vuodesta 1902 alkaen suomalaisessa tyttökoulussa Kuopiossa. Ståhlberg oli naimisissa vuodesta 1889 Naemi Sofia Thermanin kanssa.

Ståhlberg toimi myös Kuopion Luonnon Ystäväin Yhdistyksen puheenjohtajana. Tässä roolissa hän vaikutti merkittävästi erityisesti yhdistyksen 20. helmikuuta 1897 perustaman Kuopion luonnontieteellisen museon kehittymiseen. Kyseinen museo katsotaan perustetun Ståhlbergin kolmen pöllön lahjoituksen myötä.

Ståhlberg valittiin aikanaan myös puheenjohtajaksi kansantalovaliokuntaan, jonka tehtäväksi annettiin Kuopion museorakennuksen suunnitteleminen. Vuonna 1907 Kuopion Snellmaninpuiston reunaan valmistuikin linnamainen Kuopion museo, joka on edelleen alkuperäisessä käyttötarkoituksessaan. Siellä ovat Kuopion luonnontieteellisen museon ja Kuopion kulttuurihistoriallisen museon näyttelytilat.

Lehtorina fil. kand. Ståhlberg toimi muun muassa Kuopion kauppakoulussa, jossa hän opetti laskentoa (1888–).

## Julkaisuja
Nimellä *Benj. Ståhlberg*:
* *Oppikirja kauppalaskennossa: kauppakouluja ja itsekseen oppivia varten*. U. W. Telén, Kuopio 1893
* *Suunnitelma Kuopion museolle*. Luonnonystäväin yhdistyksen julkaisuja 1. Kuopio 1901
* *Kuopion museon eläintieteellisen osaston opas: luurankoiset eläimet*. Luonnonystäväin yhdistyksen julkaisuja 2. Kuopio 1911
* *Lintusuojelus*. Luonnonystäväin yhdistyksen julkaisuja 3. Kuopio 1916, 2. painos 1924, 3. painos 1926

## Katso myös
*Aukusti Juhana Mela

## Lähteet
Stephanie Parker

**Stephanie Parker** (29. maaliskuuta 1987 – 18. huhtikuuta 2009 Pontypridd) oli brittiläinen näyttelijä.

Stephanie tunnettiin ehkä parhaiten Stacey Weaverina BBC-kanavan Belonging-draamasarjasta, jossa hän näytteli seitsemän vuotta. Belonging-draamasarjan tekeminen lopetettiin vuoden 2009 alussa ja sen viimeinen jakso esitettiin Englannissa kaksi päivää ennen Parkerin kuolemaa.

## Kuolema
22-vuotias Parker teki ilmeisesti itsemurhan, sillä ohikulkija löysi hänet 18. huhtikuuta 2009 hirttäytyneenä kotinsa läheiseltä pellolta. Poliisi ei epäile kuolemaan liittyvän rikosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Arsim Gashi

**Arsim Gashi** (s. 6. joulukuuta 1983) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Kaudella 2009 hän pelasi Veikkausliigassa IFK Mariehamnin joukkueessa. Hän on 191 senttimetriä pitkä ja painaa 87 kilogrammaa.

Kaudella 2008 Gashi pelasi Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Motala AIF:n joukkueessa ja teki 14 maalia. Vuonna 2009 hän solmi IFK:n kanssa kolmivuotisen sopimuksen.

## Lähteet
Volgan lautturien laulu

**Volgan lautturien laulu** on venäläinen kansanlaulu, jonka on merkinnyt muistiin Mili Balakirev. Suomalaiset sanat siihen on tehnyt Sauvo Puhtila. Osa laulusta on esitettynä Civilization -pelissä, jossa kappale on venäläisten tunnusmusiikkina heidän diplomatiatilassaan. 

## Lähteet
Georgius Andreae Kyander

**Georgius Andreae Kyander** oli vastaperustetun Ristiinan seurakunnan ensimmäinen kirkkoherra ja ensimmäisen suomenkielisen ruumissaarnan laatija.

Kun Pietari Brahen puoliso Kristina Stenbock oli 1649 rakennuttanut kirkon Brahe-linnan kartanoon, muodostettiin Ristiinan seurakunta liittämällä siihen osa Pellosniemen nimismieskuntaa. Ensimmäinen kirkkoherra Kyander oli toiminut kappalaisena Mikkelissä vuodesta 1639.

Mikkelin vuosina Kyanderin pellot tuottivat sen verran hyvin, että viljaa riitti myytäväksi. 1639 maltaita toimitti seudulla eniten myyntiin Ristiinan Pekka Rahikainen ja kappalainen Kyander, kolme tynnyriä kumpikin.

Vaikka koulutus oli hyvin kallista, Kyander sai kaksi poikaansa koulutetuksi Tarton yliopistossa. Julkaisi 1654 Turussa "Ruumissaarna Brahelinnan foudin Johan Bomgardin hautamises", jota Yrjö Blomstedt kuvaa suomenkielisen henkilöhistoriallisen kirjallisuuden esikoiseksi.. Kyander vastasi tekstistä ja omaiset painokustannuksista. Julkaisi myös ruumissaarnan J.Blomfårdille "En christeligh lijk-predikan: J. Bomgård, 1653. Åbo 1654"

Puoliso: Agneta, Ruokolahden kappalaisen Olavi Iivanaisen eli Olavus Johanniksen ja tämän vaimon Agneta Larsintyttären tytär. Heidän lapsiaan olivat:
*Anders Kyander, Rantasalmen kirkkoherra

## Lähteet
Morot

**Morot** on Filippiinien muslimiväestölle annettu nimi. Morot ovat suurin ei-kristitty filippiiniläisryhmä ja heihin luetaan useita erikielisiä etnisiä ryhmiä. Morot edustavat 5,25 % koko filippiiniläisväestöstä vuoden 2005 väestönlaskennan mukaan. Nimitys *moro* on peräisin ajalta, jolloin Filippiinit kuuluivat Espanjaan, jossa muslimiväestöä kutsuttiin maureiksi.

Morot ovat vaatineet autonomiaa Etelä-Filippiinien saarille. He aloittivat vuonna 1967 aseellisen konfliktin itsenäisyyden saavuttamiseksi. Vuonna 1989 Mindanaon saarelle perustettiin Mindanaon autonominen muslimialue. Konflikti kuitenkin jatkui vuoteen 2014 jolloin sovittiin aseiden laskemisesta ja laajemman autonomisen Bangsamoron alueen muodostamisesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Johan Magnus Lupaeus

**Johan Magnus Lupaeus** (k. 1680) valittiin vastaperustetun Tuusulan seurakunnan ensimmäiseksi kirkkoherraksi eli pastoriksi 1654. Hän oli aiemmin toiminut Hämeenlinnan vuonna 1639 perustetun kaksiopettajaisen lastenkoulun rehtorina ja vuodesta 1644 lähtien Tuusulan kappalaisena. 1653 mainitaan kenraalikuvernööri Pietari Brahen suositelleen häntä kirkkoherraksi näiden aikaisempien toimiensa perusteella. Seurakunnan erottamiseen Sipoon seurakunnasta vaikutti olennaisesti Vanhankylän kartanon isäntä, ratsumestari Nils Stålhana.

Ensimmäinen kirkkoherra joutui kirjaimellisesti käymään olemassaolon taistelua, kun pappila oli raivattava viljelykseen autiotiloista ja papinmaksujen keruu oli vaikeaa seurakunnan perustamisen aiheuttaman vastarinnan vuoksi. 

1644 kappalainen Johannes pyysi käräjätodistusta autiotilasta, jonka hän halusi ottaa viljelykseensä. Kyseessä oli Heikki Tuomaanpojan maakirjaan merkitty puolen manttaalin autiotila, joka oli ollut 13 vuotta viljelemättä. Kappalainen lienee elänyt suuressa taloudellisessa ahdingossa, sillä 1652 hän otti viljelykseensä toisenkin autiotilan Tuusulasta. Tila oli ollut 20 vuotta autiona ja maaherra myönsi sille kuuden vuoden verovapauden. Autiotilan kunnostamisessa ei kappalainen joutunut yksin ahkeroimaan, vaan pitäjäläiset auttoivat peltotöissä ja rakentamisessa. Pappilaan oli 1645 rakennettu tupa, kamari ja sauna, mutta myöhemmin kuntalaisia piti patistaa töihin. 1663 muistutettiin käräjillä tuusulalaisia pappilan korjauksesta ja lahtelaisille, keravalaisille ja hyryläläisille piti antaa muistutus riihen rakentamisesta. Työn tekemiselle määrättiin uhkasakko.

Lupaeus kuoli 1680. Yhdeksän vuotta myöhemmin 1689 viranomaiset havaitsivat, ettei kruunu ollut saanut vuodesta 1631 lainkaan osuuksiaan Vanhankylän ratsutilan kymmenyksistä. Kun maaherra sitten vaati takautuvasti maksuja, Vanhankylän perilliset väittivät maksaneensa kymmenykset kirkkoherralle yhdessä tämän osuuden kanssa ja samalla perilliset väittivät kirkkoherran pitäneen kruunun osuuden itsellään. Lupaeuksen perilliset haastettiin oikeuteen. Vastaamassa olivat vävyt kirkkoherra Cramerus, kihlakunnankirjuri Juho Matinpoika ja kihlakunnankirjuri Wijkman. Jälkimmäisen laatimassa selvityksessä kruunun saatavien anastus kiistettiin, mutta siitä huolimatta Lupaeuksen perilliset tuomittiin talvikäräjillä 1691 maksamaan kymmenykset kappalaisen kirkkoherrakaudelta.

Johan Magnus Lupaeuksen puoliso oli Maria Michelsdotter. Heidän lapsiaan olivat:
*Regina, puoliso Tuusulan kappalainen, sittemmin kirkkoherra Johan Cramerus.
*Anna Maria, oli elossa leskenä 1713, puoliso Padasjoen kirkkoherra Zachris Colliander 

## Lähteet
Arapaimat

**Arapaimat** (Arapaimidae) on kalaheimo arapaimakalojen lahkossa. Arapaimat ovat makean veden kaloja, ja niitä tunnetaan yhteensä 6 lajia suvuissa *[[Arapaima]]* ja *[[Heterotis]]*. Aiemmin myös arovanat (Osteoglossidae) luettiin kuuluvaksi arapaimojen kanssa samaan heimoon. Arapaimat voivat kasvaa jopa 2,5-metrisiksi, mutta tavallisesti niiden pituus on 90–120 senttimetriä. Heimon suurin laji on arapaima, joka voi kasvaa jopa kolme metriä pitkäksi. Arapaimat voivat hypätä korkealle vedenpinnasta; on tehty havaintoja, joissa arapaimat ovat kahden metrin korkeudesta pyydystäneet lintuja ja hyönteisiä.

Arapaimoja tavataan trooppisilla alueilla Etelä-Amerikassa, Aasiassa, Afrikassa ja Australiassa. Arapaimat ovat alkeellisia ja vanhoja lajeja, minkä takia lajien samankaltaisuutta on käytetty todisteena mannerliikunnoista. Monet arapaimalajit ovat uhanalaisia liikakalastuksen vuoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Animal Diversity Web
Salamanterikala

**Salamanterikala** (*Lepidogalaxias salamandroides*) tai **salamanterikuore** on lahkonsa **Lepidogalaxiiformes** ja **salamanterikalojen** (Lepidogalaxiidae) heimon ainoa laji. Sen levinneisyysalueeseen kuuluvat Länsi-Australian lounaisosat. Salamanterikala selviytyy kuivista kausista kaivautumalla mutaan. Se kasvaa noin 7 senttimetrin pituiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fishbase: Lepidogalaxias salamandroides 
*UniProt, Taxonomy: Lepidogalaxias salamandroides
Barramundi

**Barramundi** (*Lates calcarifer*) on laji piikkimakrillikalojen lahkossa.

## Ulkonäkö ja koko
Barramundeilla on hopeiset suomut, jotka saattavat vaihtaa väriä ympäristön mukaan. Barramundi saattaa kasvaa 1,8 metrin mittaiseksi. Suurin tunnettu yksilö painoi 60&nbsp;kg.

## Levinneisyys ja käyttö
Barramundeja tavataan Indopasifisella merialueella. Niiden levinneisyysalue ulottuu Persianlahdelta Kiinaan, Japaniin ja Australian pohjoisrannikolle. Barramundit pystyvät elämään merivedessä tai makeassa vedessä. Niitä kasvatetaan ruokakalaksi Thaimaassa, Indonesiassa ja Australiassa.  Barramundit ovat yleisiä urheilukalastuksen kohteita.

## Lähteet
Jättibassi

**Jättibassi** (*Maccullochella peelii*) on laji etelänbassien heimon kalalaji aurinkoahvenkalojen lahkossa. Laji kasvaa 80–100 senttimetrin mittaiseksi. Se elää Australian eteläosan joissa ja järvissä. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee lajin elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Kreivi (elokuva)

**Kreivi** on Peter von Baghin ohjaama elokuva vuodelta 1971. Se kertoo naisten huijaajana tunnetusta Pertti Ylermi Lindgrenistä. Pääosaa esittää Lindgren itse. *Kreivi* on ainoa von Baghin ohjaama kokoillan fiktioelokuva.

Elokuvan katsomäärät jäivät tunnetusta päähahmosta huolimatta vähäisiksi.

## Arviot
Kriitikoista Paula Talaskivi lyttäsi *Kreivin*, mistä ohjaaja von Bagh oli katkera:

”’Kreivin’ maine, seikkailut ja tarinat ovat inspiroineet ensikertalaisohjaajan ehkä liian monitahoiseen ja vaativaan yritykseen.  Uskoisin ja toivon kuitenkin, että on runsaasti sellaista yleisöä, joka nauttii ’Kreivin’ seurasta paljon enemmän kuin minä.  Omasta puolestani toivon, että Peter von Bagh seuraavalla kerralla keskittyy todellisempiin aiheisiin.”

Yleisesti ottaen kritiikki jakautui kahtia: osa ei ymmärtänyt elokuvaa vaan leimasi sen anaalihuumoriksi; toisen puolen ymmärtävissä teksteissä nostettiin vertailuun Chaplinin ja Keatonin elokuvat. Kritiikkiä seurasi lehdistössä käyty ankara polemiikki. Myöhemmin, vuonna 1981, Ywe Jalander jopa nosti elokuvan suomalaisen elokuvan parhaimmistoon.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* *Filmihullu* 2/1971 (Kreivin aika -erikoisnumero).

## Aiheesta muualla
*Peter von Bagh.  Teemalauantai. Yle Teema.
* Lindqvist, Antti: ''Kreivi''. Elokuvan esittely. Kava.
Erkki Sunila

**Veijo Erkki Sunila** (27. kesäkuuta 1924 Viipuri – 11. tammikuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja hallintomies, joka oli elinkeinohallituksen pääjohtajana 1973–1981.

Erkki Sunila kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen lyseossa 1945 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1952. Lainopin kandidaatin arvon hän sai anomuksesta aiemmin suoritetun tutkinnon perusteella. Yliopisto-opintojen jälkeen hän toimi hovioikeuden auskultanttina Helsingin hovioikeuden alaisuudessa ja sai varatuomarin arvon 1958.

Sunila aloitti työuransa tie- ja vesirakennushallituksen ylimääräisenä lakimiehenä 1952–1954, jatkoi ylimääräisenä asiamiehenä 1955–1957, toimi apulaisasianvalvojana 1958–1959 ja toimistopäällikkönä 1960–1961. Valtiovarainministeriön vanhempana hallitussihteerinä hän oli 1962–1964 ja hallitusneuvoksena 1965–1973. Virkaatekevänä valtakunnansovittelijana hän oli 1967–1970 ja työriitojen valtakunnansovittelijana 1970–1973, jona aikana työmarkkinoilla elettiin melskeistä aikaa ja järjestettiin huomattavia lakkoja. Elinkeinohallituksen pääjohtajana Sunila oli viraston perustamisesta alkaen kesään 1981 asti, jolloin jäi työkyvyttömyyseläkkeelle. Virkansa ohella hän toimi lukuisissa luottamustehtävissä. Monet ammattijulkaisut julkaisivat Sunilan kirjoittamia artikkeleita työmarkkina- ja hintapolitiikasta.

## Lähteet
* *Kuka kukin on 1978*, Otava 1978, 
* *Suomen lakimiehet 1982*, Suomen lakimiesliiton kustannus 1982, 
* *Helsingin Sanomat* 15.1.1982 s. 18
Kirkko-oikeus

**Kirkko-oikeus** on eri kirkkokuntien ja niiden jäsenten toimia järjestävien oikeussäännösten kokonaisuus, jonka piiriin kuuluu myös alaa koskeva oikeustieteellinen tutkimus. Katolinen kirkko-oikeus eli kanoninen oikeus () liittyy kiinteästi kristinuskoon ja *[[Raamattu]]a* pidetään keskeisenä oikeuslähteenä. Sen perustana on jumalallinen oikeus (*jus divinum*), jota pidetään varsinaisena kirkko-oikeutena (*jus ecclesiasticum*). Muun kirkollista elämää koskevan lainsäädännön katsotaan liittyvän kirkkopoliittiseen toimintaan.

Muissa kirkoissa käytetään nimitystä autonominen kirkko-oikeus siitä, mikä perustuu kirkon omaan lainsäädäntöön. Kanonisen oikeuden kaltainen perusta on myös ortodoksisessa ja anglikaanisessa kirkko-oikeudessa. Reformoitujen kirkkojen käyttämät oikeusnormit perustuvat suoraan *Raamattuun*. Muista poiketen luterilaista kirkko-oikeutta pidetään kokonaan inhimillisenä oikeutena, ei siis jumalallisena.

Kirkko-oikeus jakautuu kahtia: 1. kirkollista elämää ja jäsenten keskinäisiä suhteita sääntelevään kirkko-oikeuteen sekä valtion ja 2. kirkon suhteita sääntelevään kirkko-oikeuteen. Säännökset luo yleensä kirkko itse, mutta valtiokirkoissa valtio tekee lopullisen päätöksen. Valtiokirkkoja koskeva oikeusjärjestys on osa julkisoikeutta. Eri kirkkokuntien välisiä oikeussuhteita käsittelee ekumeeninen kirkko-oikeus, joka kehittyi 1900-luvulla kirkkokuntien omien säädösten rinnalle.

Kirkko-oikeuden perustajana pidetään italialaista kamaldolilaismunkkia Gratianusta, joka eli noin 1100–1160. Hän toimitti noin 1142 oman käsityksensä mukaan voimassa olleista paavin määräyksistä kokoelman, josta käytetään nimeä *Concordia discordantium canonum* tai *Decretum Gratiani*. Myöhemmin koottiin lakikokoelma, joka 1500-luvulla sai nimen *Corpus juris canonici*. Sen ensimmäisen osan muodostaa Gratianuksen kokoelma.

## Katso myös
* Kirkkolainsäädäntö

## Lähteet
* *Otavan iso tietosanakirja*. Otava 1960–1965.
* *Uusi tietosanakirja*. Tietosanakirja Oy 1960–1966.