open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Suuttumus

**Suuttumus** eli **kiukku** tai **vihaisuus** on tunnetila, joka ilmenee useimminen reaktiona tilanteessa, jossa ihminen kokee tulleensa loukatuksi tai kohdelluksi kaltoin. Sheila Videbeck on kuvannut suuttumuksen olevan tavanomainen ja normaali tunne, johon liittyy kuitenkin selkeästi epämukava ja sentimentaalinen reaktio. Suuttumus voi ilmetä monissa eri muodoissa, ja ihmiset kokevat suuttumuksen eri tavoin.

## Suuttumus tunteena
Ihminen tuntee suuttumusta aistiessaan tulleensa loukatuksi tai kohdelluksi kaltoin. Tällöin suuttuneella ihmisellä on varmuus tapahtuman tarkoitetusta luonnosta ja sen tarkoituksellisista vaikutuksista. Suuttuminen toimii myös reaktiona, eli samanaikaisesti ihminen kokee vielä kykenevänsä vaikuttamaan käsillä olevaan tilanteeseen ja selviämään siitä.

Yleensä suuttunut ihminen perustelee suuttumuksensa syntyneen jostain, mitä hänelle tapahtui, ja yleensä suuttumukseen johtaneet ilmiöt tai tilanteet ilmenevät välittömästi ennen reaktiota. Tällaiset selitykset varmentavat käsitystä, jonka mukaan suuttumuksella on erillinen ulkoinen syypää ja aiheuttaja.

## Psykologinen ja sosiologinen suhtautuminen suuttumukseen

Psykologit jakavat suuttumuksen kolmeen osaan:

* **Äkillinen suuttumus** on suuttumusta, joka on monille nisäkkäille ominaista. Äkillinen suuttumus voi ilmetä sellaisessa tilanteessa, jossa henkilö on ansassa tai häntä piinataan. Äkillinen suuttumus on episodimaista suuttumusta.

* **Vakituinen ja tarkoituksellinen suuttumus** on suuttumusta, joka on reaktio esimerkiksi havaittuun vakituiseen pahantekoon tai toisten epäreiluun kohteluun. Vakituinen ja tarkoituksellinen suuttumus on myös episodimaista suuttumusta.

* **Luonteenlaatuinen suuttumus** on suuttumusta, joka liittyy oleellisemmin henkilön omiin ominaisuuksillisiin taipumuksiin kuin hänen vaistoihinsa tai havaintoihinsa. Luonteenlaatuista suuttumusta voi olla esimerkiksi taipumus ärsyyntyä.

Reaktiona suuttumus voi herättää psykologisia resursseja ja motivoida vääränlaisen käytöksen tai kohtelun korjaamiseen. Se voi kuitenkin olla myös tuhoisa tunnepuolen reaktio, mikäli sille ei löydy asianmukaista ulospääsyreittiä. Vahvassa muodossa suuttumus heikentää yksilön kykyä käsitellä tietoa ja kontrolloida kognitiivisesti omaa käytöstään. Suuttunut henkilö saattaa menettää objektiivisuutensa, empatiansa, harkitsevaituutensa tai ajattelevaisuutensa ja aiheuttaa muille täten vahinkoa tai mielipahaa.

## Aggressiivinen ja passiivinen suuttumus

Suuttumus voidaan jakaa kahtia passiiviseen ja aggressiiviseen suuttumiseen. Sekä passiiviseen että aggressiiviseen suuttumukseen liittyy joitain tunnusomaisia piirteitä.

### Passiivinen suuttumus

Passiivinen suuttumus saattaa ilmetä seuraavasti:

* apaattisuus
* Välttelevyys
* Defaitismi
* Pakkomielteinen käytös
* Psykologinen manipulointi
* Salaileva käytös
* Itsesyytökset

### Aggressiivinen suuttumus

Aggressiivinen suuttumus saattaa ilmetä seuraavasti:
* Kiusaaminen
* Tuhoisuus
* Mahtailevuus
* Loukkaavuus
* Maaninen käytös
* Itsekkyys
* Uhkaukset
* Epäoikeudenmukainen syyttäminen
* Arvaamattomuus
* Kostonhimoisuus

## Katso myös
*Viha
*Raivo

## Lähteet
* 
*
Oothan tässä vielä huomenna

”**Oothan tässä vielä huomenna**” on Johanna Kurkelan kappale hänen viidenneltä studioalbumiltaan *[[Sudenmorsian (albumi)|Sudenmorsiamelta]]*. Kappale julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä 4. heinäkuuta 2012. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Eppu Kosonen. Kappaleen sanoitus kertoo sekä kaikenkattavasta onnentunteesta että ihmismielelle ominaisesta menettämisen pelosta. 

Kappale ei onnistunut pääsemään myyntilistoille. Radiolistan TOP-20:ssa se pysyi yhteensä kaksi viikkoa ja pääsi korkeimmillaan 13. sijalle.

## Kappaleet
#

## Listasijoitukset

## Lähteet
Greenville Road Warriors

**Greenville Road Warriors** oli yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka oli kotoisin Greenvillestä, Etelä-Carolinasta. Se pelasi ECHL-liigaa. Road Warriorsin ECHL-joukkue toimi NHL-seura New York Rangersin sekä AHL-seura Hartford Wolf Packin farmijoukkueena. Suomalaisista Jyri Niemi edusti seuraa.

## Aiheesta muualla
* Greenville Road Warriorsin verkkosivut
Atlanta Gladiators

**Atlanta Gladiators** on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Duluthista Georgiasta. Se pelaa ECHL-liigaa. Gladiatorsin ECHL-joukkue toimii NHL-seura Nashville Predatorsin sekä AHL-seura Milwaukee Admiralsin farmijoukkue. 

## Nykyinen joukkue
*(Tilanne 18. marraskuuta 2025)*

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja & Toimitusjohtaja:** Derek Nesbitt 
* **Apuvalmentaja:** Matt Ginn 
* **Videovalmentaja:** Jon Horrell 
* **Fysiikkavalmentaja:** Wendy Dutch 
* **Huoltopäällikkö:** Ben Ellis 

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Atlanta Gladiatorsin verkkosivut
Mikko Reponen

**Mikko Reponen** (18. kesäkuuta 1892 Revonsaari, Johannes – 22. lokakuuta 1951 Ylihärmä) oli suomalainen Viipurissa ennen sotia asunut kalakauppias, joka tuli tunnetuksi **Karjalan profeettana**.

Reponen vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Viipurissa. Saarnamies hänestä tuli vasta 1932, kun hänen vaimonsa yllättäen kuoli verenmyrkytykseen. Masennuksen valtaan joutunut Reponen sai tällöin oman kertomansa mukaan "väkevän herätyksen". Reponen myi sekä talonsa että Viipurin kauppahallissa sijainneen kalapuotinsa ja lahjoitti rahat kaupungin köyhille.

Reponen tuli julkisuuteen 23. lokakuuta 1936, kun hän Viipurin tuomiokirkossa kesken jumalanpalveluksen ja pastori Bertel Törmävaaran saarnan aikana tuli kirkon käytävälle ja huusi lujalla äänellä: *"Viipurin tuho on lähellä, kolmen vuoden kuluttua on tämä temppeli raunioina ja vieraan vallan sotajoukot marssivat kaupungin katuja*." Kun poliisi tuli hakemaan häntä pois Reponen huusi vielä: *"Nyt viedään Mikkoa, mutta kohta teitä kaikkia. Kirkostakaan ei jää kuin kivijalka*.*"* Ennustus toteutuikin, sillä Viipurin tuomiokirkko tuhoutui helmikuussa 1940 pommituksessa, ja Viipuri menetettiin talvisodan rauhassa. Erään tiedon mukaan tätä jumalanpalvelusta oltiin parhaillaan radioimassa, ja Mikon profetia levisi radiolähetyksen välityksellä heti kaikkialle Suomeen. 

Jatkosodan aikana Reposta kiellettiin palaamasta Viipuriin, sillä hänen pelättiin lietsovan saarnoillaan levottomuutta väestön keskuudessa. Sodan jälkeen 1940-luvulla Reponen kierteli Suomessa matkasaarnaajana siirtokarjalaisten keskuudessa ja muun muassa ennusti saarnoissaan, että evakot pääsisivät vielä palaamaan Karjalaan. Reponen ennusti 1947 että *Kyllä Karjala saadaan vielä takaisin, vaan ei ole hänelle ilmoitettu aikaa. Nyt se saadaan lahjaksi eikä sodalla*. Hän uskoi myös, että pääsisi itsekin palaamaan elinaikanaan Viipuriin ja tulisi sinne haudatuksi.

Reponen sairastui loppuvuodesta 1948 keuhkotautiin. Hän kuoli lokakuussa 1951 Härmän keuhkotautiparantolassa, ja hänet on haudattu Ylihärmän hautausmaalle.

## Teoksia
* *Taivaallinen näky*. Kuva ja sana, Helsinki 1945

## Lähteet
* Outi Fingerroos : Karjala – muistin ja utopian paikka, Alue ja ympäristö 2/2006, Mikko Reposesta ss. 7-8
* Hannele Niemi : Karjalan profeetta ennusti sodat ja heimonsa kohtalon, Venäjän aika 2/2009 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* K. Mikkonen (toim.) : *Mikko Reponen. Viipurin profeetta, Suomen kohtalonvuosien apostoli*. Kuva ja sana, Helsinki 1967
* K. Mikkonen (toim.) : *Siunattua sanomaa, Viipurin profeetan Mikko Reposen kirjoitelmia*. Evankelis-luterilainen Herätysseura r.y., Suolahti 1968
Orlando Solar Bears

**Orlando Solar Bears** on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Orlandosta Floridasta. Se pelaa ECHL-liigan itäisen konferenssin eteläisessä divisioonassa. Suomalaisista seuraa ovat edustaneet maalivahdit Hannu Toivonen ja Christopher Gibson.

## Joukkue kaudella 2025–2026
*(Tilanne 21. marraskuuta 2025)*

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja & Toimitusjohtaja:** Matt Carkner 
* **Apuvalmentaja:** Ben Holmstrom 
* **Maalivahti- & Videovalmentaja:** Marc Terriault 
* **Fysiikkavalmentaja:** Cameron Nelson 
* **Huoltopäällikkö:** Darien Engelhardt 
* **Puheenjohtaja:** Chris Heller 

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Orlando Solar Bearsin verkkosivut
Kia Stevens

**Kia Michelle Stevens** (s. 4. syyskuuta, 1977 Carson, Kalifornia) on yhdysvaltalainen showpainija. Hänen kehänimiään ovat **Amazing Kong**, **Awesome Kong** ja **Kharma**. Stevens aloitti painiuransa Japanissa 2002 ja siirtyi Yhdysvaltoihin 2006. Hän on esiintynyt sekä TNA:n että WWE:n otteluissa. Stevens on yksi kolmesta naisesta, jotka ovat osallistuneet WWE:n miesten Royal Rumble -otteluun, ennen kuin naisilla oli oma ottelunsa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kharman profiili wwe.com:issa.
Ulvilan keskiaikaiset Hansamarkkinat

**Ulvilan keskiaikaiset Hansamarkkinat** on vuodesta 2000 lähtien Ulvilassa järjestetty keskiaika- ja markkinatapahtuma. 

Markkinat pidetään kaupungin keskustassa Kokemäenjoen rannalla sijaitsevassa Naparannassa eli niin sanotussa Hansasatamassa. Kaksipäiväisen tapahtuman perinteinen ajankohta on elokuun ensimmäinen viikonloppu. Vuonna 2012 Hansamarkkinoilla oli lähes 9&nbsp;000 kävijää. Suomalaisten esiintyjien lisäksi tapahtumassa on ollut ulkomaisia vieraita muun muassa Virosta, Latviasta ja Belgiasta.

## Katso myös
*Hollolan keskiaikatapahtuma
*Turun keskiaikaiset markkinat

## Lähteet
*Ulvilan keskiaikaisten Hansamarkkinoiden kotisivut 

### Viitteet
Alamaa

**Alamaa** on pietarsaarelainen rap-muusikko. Alamaa vierailee Solosen levyllä *[[Harmaanaaman kirous]]* huomiota herättäneessä kappaleessa *Läski*. Alamaan ensimmäinen sooloalbumi *Ainoo ase* ilmestyi vuonna 2003, ja seuraava albumi *Pieni suuri mies* julkaistiin vuonna 2011 Roihis Musican kautta. Singlejulkaisu *Kissoi ja koirii* on saanut soittoa mm. YleX-radiokanavalla.. Alamaa on ollut myös mukana yhtyeissä Avaintekijät, Narcotic, Sveden Passive ja Valosiepparit.

## Diskografia
### Albumit
* *[[joka päivä]]* (1999)
* *[[Ainoo ase]]* (2003)
* *Rumat vs. kauniit* (Narcotic) (2004)
* *Fiilis pohjalta* (Avaintekijät) (2005)
* *Barrikaadit & baarikaapit* (Mellakkaviihde) (2006)
* *Ei valomme sammu* (Valosiepparit) (2006)
* *Sunki naapurissa* (Sveden Passive) (2007)
* *[[Fätit ämceet ja vikkelät riimit]]* (Alamaa & Solonen) (2008)
* *Vahvoja liikkeitä* (Sveden Passive) (2008)
* *[[Pieni suuri mies (albumi)|Pieni suuri mies]]* (2011)
* *[[Nälkä (albumi)|Nälkä]]* (2016)

## Lähteet
Tigesykliini

**Tigesykliini** on glysyylisykliinien ryhmään kuuluva antibiootti, joka tuotiin markkinoille Yhdysvalloissa vuonna 2005. Tigesykliiniä myy lääkeyhtiö Wyeth kauppanimellä **Tygacil**. 

## Rakenne ja toiminta
Tigesykliini on uuden glysyylisykliinien ryhmän ensimmäinen antibiootti. Rakenteellisesti se on samankaltainen tetrasykliinien kanssa. Tigesykliinin toimintamekanismi perustuu bakteerin proteiinisynteesin inhibitioon: lääkeaine sitoutuu ribosomin 30S-alayksikköön ja estää proteiinin translaation. Tigesykliini on laajakirjoinen antibiootti: sen teho ulottuu yleisimpiin gram-positiivisiin ja gram-negatiivisiin bakteereihin. 

## Käyttö
Tigesykliiniä käytetään komplisoituneiden iho- ja pehmytkudosinfektioiden ja komplisoituneiden vatsaontelon sisäisten infektioiden hoitoon. Lääkettä annetaan suonensisäisenä infuusiona; suun kautta otettavaa muotoa ei ole olemassa. Haittavaikutuksista yleisimpiä ovat pahoinvointi, ripuli ja oksentelu. 

## Katso myös
*Aikajana antibiooteista

## Aiheesta muualla
*Lääkelaitos: Tygacil

## Lähteet
Philadelphian vapauden mitali

**Philadelphian vapauden mitali** () on jokavuotinen kansainvälinen ihmisoikeuspalkinto, jonka myöntää nykyään National Constitution Center. Palkinto perustettiin vuonna 1988 Yhdysvaltain perustuslain 200. juhlavuotta, ja sitä jaetaan henkilöille, jotka ovat työskentelleet vapauden puolesta.

Alkujaan mitalia jakoi Philadelphia Foundation -niminen säätiö. National Constitution Center otti vastuun mitalin jakamisesta vuonna 2006. Tuolloin sen saivat sekä Bill Clinton että George Bush vanhempi. Mitali voidaan luovuttaa yksilöiden lisäksi myös organisaatioille. Mitalin nauhasta löytyvät Yhdysvaltain lipun värit (punainen, valkoinen ja sininen):

*  mitalin nauha

## Palkinnon saajat

Lähde:

## Lähteet
Vapauden palkinto

**Vapauden palkinto** (engl. **Freedom Award**) on kansainvälinen humanistipalkinto, joka myönnetään pakolaisten ja vapauden puolesta työskenneelle henkilölle. International Rescue Committee on jakanut palkintoa vuodesta 1957 lähtien.

## Palkinnon saajat

## Lähteet
Pehr Arvid Säve

**Pehr Magnus Arvid Säve** (syntyi 19. huhtikuuta 1811 Roman pitäjässä Gotlannissa, kuoli 20. marraskuuta 1887 Visbyssä) oli ruotsalainen kulttuurihistorioitsija.

## Elämäkerta
Säve oli Roman rovastin, teologian tohtori Pehr Säven ja Hedvig Lalleriuksen poika. Häm oli Visbyn gymnaasin kollega vuosina 1835–1871. Säveä voidaan pitää nykyaikaisen kulttuurihistorian tienraivaajana Gotlannissa. Hän kokosi Vitterhetsakademien kokoelmiin tietoja Gotlannin nuinaisjäännöksistä, kielestä, maantieteestä ja kulttuurista. 1861–1865 hän toimi akatemian muinaismuistointendenttinä Gotlannissa, Länsi-Götanmaalla ja Itä-Götanmaalla. Säven kirjoittamaa kuusiosaista *Gotländska samlingar* -teosta säilytetään Uppsalan yliopiston kirjastossa.

Säve toimi aloitteentekijänä Gotlands fornvänner -yhdistyksen perustamisessa ja sen Gotlands fornsal -museon perustamisessa. Hän oli myös edelläkävijä ympäristönhoidossa ja luonnonsuojelussa. Säve kirjoitti 1877 kirjoituksen, jossa hän vaati eläinsuojelulakia. Samana vuonna hänestä tuli filosofian kunniatohtori Uppsalassa, 1882 kunniajäsen Ruotsin muinaismuistoyhdistyksessä ja 1885 Vitterhetsakademienissä.

P. A. Säve on haudattu Östra kyrkogårdenille Visbyssä. Hänen mukaansa on nimetty visbyläinen *Säveskolan*-lukio.
Palkinto vapaudelle

**Palkinto vapaudelle** (engl. **The Prize For Freedom**) on Liberal Internationalin vuosittain jakama ihmisoikeuspalkinto, joka annetaan poliittista vapautta ja ihmisoikeuksia edistäneelle henkilölle tai järjestölle. Palkintoa on jaettu vuodesta 1985 lähtien.

## Palkinnon saajat

## Lähteet
Gwangjun ihmisoikeuspalkinto

**Gwangjun ihmisoikeuspalkinto** (kor.**광주인권상**) on kansainvälinen ihmisoikeus- ja demokratiapalkinto, jonka jakaa korealainen Toukokuun 18. päivän muistosäätiö. Palkinnolla muistetaan Gwangjun demokratialiikettä, joka järjesti vuonna 1980 suurmielenosoituksen Gwangjussa demokratian puolesta Chun Doo-hwanin diktatuuria vastaan. Mielenosoitus tukahdutettiin sotilaallisin keinoin. Palkintosumma on 50 000 dollaria.
## Palkinnon saajat

## Lähteet
Jacques Laffitte

**Jacques Laffitte** (24. lokakuuta 1767 Bayonne – 26. toukokuuta 1844 Maisons-sur-Seine) oli ranskalainen pankkiiri ja poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1830–1831.

Laffitte oli puusepän poika, joka tultuaan vuonna 1788 Pariisiin pääsi töihin pankkiiri Perregaux’n yritykseen. Hänestä tuli vuonna 1800 pankin osakas ja Perregaux’n kuoltua vuonna 1804 sen johtaja. Pankki tunnettiin sen jälkeen nimellä Perregaux, Laffitte et Cie, ja se kasvoi yhdeksi Euroopan suurimmista. Laffitte nimitettiin 1809 Ranskan pankin johtokuntaan ja huhtikuussa 1814 sen pääjohtajaksi sekä samana vuonna kauppakamarin puheenjohtajaksi. Hän tuki suurilla summilla Ranskan väliaikaista hallitusta ja Ludvig XVIII:ta satapäiväisen keisarikunnan aikana. Laffitte valittiin edustajainkamariin Pariisin edustajana vuonna 1816 ja hän liittyi liberaaliin oppositioon, jonka johtohahmojen joukkoon kohosi pian. Poliittisten mielipiteittensä vuoksi hän menetti virkansa keskuspankin pääjohtajna vuonna 1819.

Heinäkuun vallankumouksen aikana vuonna 1830 Laffitten koti Pariisissa muodostui vallankumouksellisten päämajaksi. Perustuslaillisen monarkian kannattajana hän auttoi Orléansin herttua Ludvig Filipiä pääsemään uudeksi kuninkaaksi. Laffitte valittiin edustajainkamarin puhemieheksi ja nimitettiin salkuttomaksi ministeriksi ensimmäiseen vallankumouksen jälkeiseen hallitukseen. Ludvig Filip nimitti Laffitten pääministeriksi 3. marraskuuta 1830. Laffitte pyrki tukemaan vallankumousliikkeitä ulkomailla, varsinkin Italiassa, mutta vältti Ranskan sotilaallista väliintuloa, poikkeuksena itsenäistyneen Belgian tukeminen. Jouduttuaan arvostelun kohteeksi ja menetettyään kuninkaan luottamuksen Laffitte erosi 13. maaliskuuta 1831. Hän jatkoi kuolemaansa asti edustajainkamarin jäsenenä, missä vanhoilla päivillään muuttui vasemmistolaiseksi.

Laffitte menetti suuren osan omaisuudestaan pörssiromahduksen yhteydessä. Romahduksen johdosta hän joutui myymään Pariisin talonsa, mutta hän sai takaisin kansalaiskeräyksellä. Kansalaiskeräys oli merkki siitä, että hän nautti loppuun saakka suurta kansansuosiota.

Laffitte omisti myös tunnetun Maisons-Laffitten linnan Pariisin lähellä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Jacques Laffitte  Assemblée nationale
Hans Brask

**Hans Brask** (1464–1538) oli uskonpuhdistuksen ajan ruotsalainen piispa. Hän toimi Linköpingin hiippakunnan piispana vuodesta 1513. Hän oli tiukka uskonpuhdistuksen vastustaja. Uskonpuhdistuksen päästyä voitolle Västeråsin valtiopäivillä 1527 Brask pakeni Puolaan. Brask toimi myös talouselämässä: hän perusti Ruotsin ensimmäisen paperitehtaan ja kirjapainon. Hän teki vuonna 1516 aloitteen Götan kanavan rakentamisesta.

Ruotsin kieleen on jäänyt elämään käsite *brasklapp*, joka tarkoittaa varmuuden vuoksi tehtävää (yleensä salaista) varausta. Sana juontaa juurensa lappuun, jonka Brask kertomuksen mukaan oli laittanut sinettinsä alle arkkipiispa Gustav Trollen erottamispäätökseen. Siinä hän kertoi olleensa pakotettu hyväksymään päätös. Tämä lappu olisi sitten kertomuksen mukaan pelastanut Braskin hengen Tukholman verilöylyssä, mutta kertomuksen todenperäisyyttä ei ole pystytty todistamaan.

## Lähteet
Casimir Périer

**Casimir Pierre Périer** (11. lokakuuta 1777 Grenoble – 16. toukokuuta 1832 Pariisi) oli ranskalainen pankkiiri ja valtiomies, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1831–1832. Hän oli heinäkuun monarkian alkuaikojen merkittävä vaikuttaja.

## Elämänvaiheita
Périerin isä oli varakas pankkiiri ja tehtailija. Périer palveli Ranskan armeijan esikunnassa Napoleonin Italian-sotaretkellä vuosina 1798–1801, minkä jälkeen hän palasi Ranskaan ja perusti veljensä Antoine Scipion Périerin kanssa menestyksekkääksi muodostuneen pankin. Hänestä tuli yksi Pariisin merkittävimmistä pankkiireista ja hänet valittiin vuonna 1817 edustajainkamariin, missä hän liittyi liberaaliin oppositioon. Périer vastusti muun muassa hallituksen suunnitelmaa Ranskan sotakorvausten maksamiseksi ulkomaisten pankkien rahoilla. Heinäkuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1830 hänet valittiin edustajainkamarin puhemieheksi.

Kuningas Ludvig Filip nimitti Périerin pää- ja sisäministeriksi 13. maaliskuuta 1831. Hän palautti järjestyksen Ranskaan ankarilla keinoilla: kansalliskaarti sai tukahduttaa mielenosoitukset Pariisissa ja marras–joulukuussa 1831 armeija kukisti silkkityöläisten kansannousun Lyonissa. Périerin hallitus sääti myös uuden vaalilain, jolla äänioikeutta laajennettiin laskemalla kynnyksenä olevaa tulorajaa jonkin verran. Huhtikuussa 1831 edustajainkamari hajotettiin ja hallitus sai uusissa vaaleissa tuekseen vahvan enemmistön. Périerin aikana Ranska oli myös aktiivinen ulkopolitiikassa: heinäkuussa 1831 laivasto-osasto lähetettiin Lissaboniin pakottamaan Portugalin hallitus korvaamaan ranskalaisille kauppiaille aiheutuneita omaisuuden menetyksiä, elokuussa 1831 Ranskan armeija lähetettiin puolustamaan Belgiaa Hollannilta ja helmikuussa 1832 miehitettiin Anconan satamakaupunki Italiassa. Périerin johtamistapa oli autoritaarinen eikä aina miellyttänyt kuningastakaan. Périer sairastui koleraan vierailtuaan suuren koleraepidemian aikana pariisilaisessa sairaalassa ja kuoli kuusi viikkoa myöhemmin.

Casimir Périerin poika oli ministerinä toiminut Auguste Perier (vuodesta 1874 Casimir-Perier) ja pojanpoika Ranskan pääministerinä ja presidenttinä lyhyen aikaa toiminut Jean Casimir-Perier.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Casimir Pierre Perier  Assemblée nationale
FIFA 14

**FIFA 14** on EA Canadan kehittämä ''FIFA''-pelisarjan 21. osa, joka on uuden sukupolven ensimmäinen FIFA peli. Electronic Arts julkaisi sen usealle alustalle syyskuussa 2013. Sen kansainvälisessä kannessa esiintyy Lionel Messi. Pelissä voi aloittaa Career Moden, joka on pelaaja- tai manageriura. Pelissä on uudistettu valikkojärjestelmä ja myös *FIFA Ultimate Team* -pelimuotoa on paranneltu. FIFA 14 on myös viimeinen Playstation 2 ja Playstation Portable peli.

## Liigat
Pelissä on seuraavat liigat: 

*
**Saudi-Arabian valioliiga

*
**Argentiinan 1. divisioona

*/
**A-League

*
**Itävallan Bundesliiga

*
**Jupiler Pro League

*
**Campeonato Brasileiro Série A

*
**Chilen 1. divisioona

*
**Bundesliiga
**2. Bundesliiga

*
**Categoría Primera A

*
**K League Classic

*
**Tanskan Superliiga

*
**Skotlannin valioliiga

*
**Primera División
**Segunda División

* / 
**Major League Soccer

*
**Ligue 1
**Ligue 2

*
**Eredivisie

* / 
**Englannin Valioliiga
**Englannin mestaruussarja
**Englannin ykkösliiga
**Englannin kakkosliiga

*
**League of Ireland

*
**Serie A
**Serie B

*
**Primera División de México

*
**Tippeligaen

*
**Ekstraklasa

*
**Primeira Liga

*
**Venäjän valioliiga

*
**Allsvenskan

*
**Raiffeisen Super League

### Maajoukkueet

*  Argentiina
*  Australia
*  Itävalta
*  Belgia
*  Bolivia
*  Brasilia
*  Bulgaria
*  Chile
*  Kolumbia
*  Norsunluurannikko
*  Tšekki
*  Tanska
*  Ecuador
*  Egypti
*  Englanti
*  Suomi

*  Ranska
*  Saksa
*  Kreikka
*  Unkari
*  Intia
*  Irlanti
*  Italia
*  Etelä-Korea
*  Meksiko
*  Alankomaat
*  Uusi-Seelanti
*  Pohjois-Irlanti
*  Norja
*  Paraguay
*  Peru
*  Puola

*  Portugali
*  Romania
*  Venäjä
*  Skotlanti
*  Slovenia
*  Etelä-Afrikka
*  Espanja
*  Ruotsi
*  Sveitsi
*  Turkki
*  Yhdysvallat
*  Uruguay
*  Venezuela
*  Wales (uusi)

## Aiheesta muualla
*Virallinen verkkosivu
Picardin kieli

**Picardin kieli** kuuluu romaanisiin kieliin, d'oïl-kielten ryhmään, ja se on hyvin läheistä sukua ranskan kielelle. Kieltä puhutaan kahdella alueella Ranskassa – Nord-Pas-de-Calais’ssa ja Picardiessa – sekä Vallonian alueella Belgiassa, jossa puhutaan myös vallonian kieltä. Picardin kielen omakielinen nimi on *picard*, mutta Nord-Pas-de-Calais’n alueella kieli tunnetaan paremmin nimellä *ch'ti* tai *ch'timi*. Valenciennesin ja Lillen alueilla siitä käytetään nimitystä *rouchi* (rushi). On myös käytetty nimitystä pohjoinen (picardilainen) patua. Keskiajalla, kun ranskan kirjakieli perustui Pariisin alueen murteeseen, picardin kielellä oli oma kirjakieli ja se oli yleinen ja arvostettu kieli ​​Pohjois-Ranskassa. Nykyisin picardin kielen käyttöala on kaventunut, koska Ranskan hallituksen kielipolitiikka pyrkii yhdenmukaistamaan kieltä. Ranskan hallitus pitää picardin kieltä murteena, ja kieltä käytetään Pohjois-Ranskassa pienellä alueella lähinnä puhekielenä.
Henri Välimaa

**Henri Mikael Välimaa** (s. 3. helmikuuta 1992 Lappeenranta) on suomalainen koripalloilija. Hän edusti pääsarjatasolla kasvattajaseuraansa Lappeenrannan NMKY:ta ja Tampereen Pyrintöä, jossa hän pelasi myös Baltian liigaa. Välimaa pelasi 30 nuorten eri ikäluokkien maaottelua.

## Ura
Välimaa on Lappeenrannan NMKY:n kasvatti, ja hän pelasi seuran paidassa A-junioreiden SM-sarjaa. Kaudella 2008–2009 hän debytoi seuran edustusjoukkueessa ja pelasi 13 ottelua. Kauden aikana joukkue voitti muun muassa Koripallon Suomen cupin. Kaudella 2011–2012 Välimaa pelasi 41 ottelua ja teki 3,4 pistettä sekä otti 1,2 levypalloa ottelua kohden. Varusmiespalveluksensa Välimaa suoritti Urheilukoulussa.

Kaudeksi 2013–2014 Välimaa teki vuoden pelaajasopimuksen Tampereen Pyrinnön kanssa. Välimaa pelasi kauden aikana Pyrinnön reservijoukkueessa mutta myös edustusjoukkueessa. Pyrintö pelasi ensimmäisenä suomalaisjoukkueena Baltian liigaa, jossa se sijoittui neljänneksi. Korisliigassa Pyrintö voitti runkosarjan uudella voittoennätyksellä ja voitti kauden päätteeksi historian kolmannen Suomen mestaruutensa. Kauden 2014–2015 Välimaa pelasi Pyrinnön reservijoukkueessa I-divisioona A:ssa.

## Saavutukset

* Suomen mestaruus 2014
* Suomen cup 2008
* Baltian liigan neljäs sija 2014

## Tilastot
### Runkosarja

### Pudotuspelit

* *O = ottelut, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo*

## Lähteet
* Henri Välimaa  Suomen Koripalloliitto
* Henri Välimaa – Maajoukkuetilastot Suomen Koripalloliitto
* Henri Valimaa basketball profile eurobasket.com 
* Henri Valimaa - Baltic Basketball League bbl.net 

### Viitteet
Victor Noir

**Victor Noir** (oikea nimi **Yves Salmon**; 27. heinäkuuta 1848 Attigny – 10. tammikuuta 1870 Pariisi) oli ranskalainen lehtimies, jonka murha aiheutti vuonna 1870 toisen keisarikunnan kannatusta heikentäneitä poliittisia levottomuuksia. Hän oli *La Marseillaise* -nimisen lehden toimittaja.

Noir oli saapunut 10. tammikuuta 1870 kollegansa Ulric de Fonviellen kanssa tapaamaan Ranskan keisari Napoleon III:n serkkua, prinssi Pierre Bonapartea toimittaakseen tälle kaksintaisteluhaasteen toimittaja Paschal Grousset’n puolesta. Tapaamisessa syntyi riita, jonka päätteeksi Bonaparte ampui Noirin. Hänen hautajaisensa Neuillyssä kaksi päivää myöhemmin muuttuivat mellakaksi, joka suuntautui koko keisarikuntaa vastaan. Oikeus vapautti 25. maaliskuuta Bonaparten syytteistä tämän selitettyä Noirin provosoineen häntä läpsäyksellä kasvoihin. Fonvielle kiisti tämän kuvauksen tapahtumista.

## Hautamonumentti
Noirin hautamonumentti Père Lachaisen hautausmaalla Pariisissa on naisten suosima nähtävyys. Se esittää Noiria kuolinhetkellä ja siinä on housuissa huomattava pullistuma. Uskotaan, että jos nainen hieroo pullistumaa, suutelee huulia ja pudottaa kukan Noirin hattuun, hän saa hedelmällisyyttä, autuaan seksielämän, puolison ja kauniin rakastajan. Patsaan huulet, nivuset ja kengät kiiltävätkin, vaikka muu on vihertävää hapettunutta pronssia.

Tästä syystä patsas aidattiin vuonna 2004. Varoituskyltti uhkasi syytteellä "siveettömästi hierovia". Naisten vastarinta johti pian aidan repimiseen. Monet naiset ovat sittemmin laittaneet hattuun valokuvia "patsaan avulla" saamistaan lapsista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Augusto Genina

**Augusto Genina** (28. tammikuuta 1892 Rooma – 18. syyskuuta 1957 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja, joka teki elämänsä aikana yli sata elokuvaa.

Geninan elokuvaura alkoi vuonna 1912 käsikirjoittajana Film d’Arte Italiana ja Celio Film -yhtiöille. Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä oli Espanjassa kuvattu *La moglie di Sua Eccellenza* (”Hänen ylhäisyytensä vaimo”, 1914). Seuraavan vuosikymmenen aikana Genina teki komedioita ja melodraamoja eri elokuvastudiolle sekä työskenteli Unione Cinematografica Italianan Torinon studion johtajana vuodesta 1919. Hänen ohjaamansa Cyrano de Bergerac -sovitus voitti Torinon elokuvajuhlien pääpalkinnon ja sai erinomaiset arvostelut Ranskassa.

Italian elokuvateollisuuden kriisin jälkeen Genina muutti vuonna 1927 Saksaan ohjaten useita elokuvia UFA-studiolle. Vuonna 1929 hän siirtyi Pariisiin, jossa hän teki René Clairin kanssa suuren suosion saaneen elokuvan *[[Miss Europa]]* (*Prix de beauté*, 1930). Palattuaan Italiaan Genina ohjasi taiteellisesti merkittävät, mutta fasistisen propagandan läpitunkemat elokuvat *[[Valkoinen eskadroona]]* (*Squadrone bianco*, 1936), ''Alcazar'' (*L’assedio dell’Alcazar*, 1940) ja *[[Bengasi (elokuva)|Bengasi]]* (1942). Ohjaajan toisen maailmansodan jälkeisistä teoksista huomattavin on sävyltään neorealistinen *Il cielo sulla palude* (”Taivas suon yllä”, 1949) joka sai Venetsian elokuvajuhlien pääpalkinnot vuonna 1949 ja Nastro d’argenton vuonna 1950.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Carmine Gallone

**Carmine Gallone** (18. syyskuuta 1886 Taggia – 4. huhtikuuta 1973 Frascati) oli italialainen elokuvaohjaaja, joka tunnetaan varsinkin historiallisista ja oopperaelokuvistaan.

## Elokuvaura
Näyttelijänä ja näytelmäkirjailijana toiminut Gallone liittyi vuonna 1913 Cinesiin tuoden mukanaan vaimonsa Stanislawa Winaverin, josta tuli Soava Gallonen nimellä yksi mykkäelokuvan suurista tähdistä. Gallonen ensimmäinen ohjaustyö oli *La donna nuda* (”Alaston nainen”) vuonna 1914. Seuraavina vuosina hän teki joukon hienostuneita komedioita ja melodraamoja muun muassa näyttelijä Lyda Borellin ja käsikirjoittaja Lucio D’Ambran kanssa. 1920-luvun puolivälissä Gallone ohjasi historialliset elokuvat *La cavalcata ardente* (”Hurja kavalkaadi”, 1925) ja ''Pompejin viimeiset päivät'' (*Gli ultimi giorni di Pompei*, 1926).

Italialaisen elokuvan kriisivuosina Gallone työskenteli muun muassa Ranskassa, jossa hän tutustui René Clairiin ja teki useita Henri-Georges Clouzot’n käsikirjoittamia elokuvia. Vuonna 1936 Gallone palasi Italiaan, jossa hän ohjasi fasistien rahoittaman elokuvan *[[Scipio Africanus, Afrikan valloittaja]]* (1937). Sitä pidetään yleisesti hänen uransa allonpohjana, vaikka se aikanaan saikin Mussolini-palkinnon Venetsian elokuvajuhlilla. Sen jälkeen Gallone keskittyi tekemään säveltäjäelämäkertoja ja oopperaelokuvia. Yli sata ohjaustyötä käsittäneen uransa lopuksi hän kuvasi peplum-elokuvan *[[Kartago liekeissä]]* (1960) ja kaksi Isä Camillo -elokuvaa.

## Elokuvia
* *[[Yöperhonen (vuoden 1916 elokuva)|Yöperhonen]]*, 1916
* *[[Malombran linnan salaisuus]]*, 1917
* *[[Scipio Africanus, Afrikan valloittaja]]*, 1937
* *[[Kartago liekeissä]]*, 1960

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Carmine Gallone 
* Elonet: Carmine Gallone
Pierre Bonaparte

**Pierre Napoléon Bonaparte** (11. lokakuuta 1815 Rooma, Italia – 7. huhtikuuta 1881 Versailles, Ranska) oli Lucien Bonaparten poika ja ranskalainen prinssi.

Pierre Bonaparte osallistui vuonna 1831 Romagnan kapinaan ja sen jälkeen Amerikassa Kolumbian sisäiseen konfliktiin. Palattuaan Italiaan hänet vangittiin poliisin taposta, mutta tuomio lievennettiin armahduksella maastakarkotukseksi. Ranskassa hänet valittiin helmikuun vallankumouksen jälkeen 1848 kansalliskokoukseen Korsikan edustajana, jolloin hän julistautui tasavaltalaiseksi. Serkkunsa Louis-Napoleon Bonaparten kaapattua vallan joulukuussa 1851 hän kuitenkin teki sovinnon tämän kanssa. Pierrestä tuli prinssi toisessa keisarikunnassa, ja hän sai suuren eläkkeen, mutta tasavaltalaiset hylkäsivät hänet, eikä keisariserkku luottanut häneen hänen menneisyytensä vuoksi. Hänellä ei ollut merkittävää vaikutusvaltaa keisarikunnan aikana.

Tammikuussa 1870 Pierre Bonaparte riitautui toimittaja Paschal Grousset’n kanssa ja tuli ampuneeksi toimittaja Victor Noirin, joka toimitti hänelle Grousset’n puolesta kutsua kaksintaisteluun. Tapaus nostatti paljon koko keisarikuntaa vastaan suuntautunutta poliittista kuohuntaa. Tapausta käsitellyt erityistuomioistuin Toursissa vapautti Bonaparten murhasyytteestä. Keisari kuitenkin määräsi hänet lähtemään maasta, ja hän asettui joksikin aikaa Englantiin, mutta palasi myöhemmin takaisin Ranskaan.

## Lähteet
Jerusalem-palkinto

**Jerusalem-palkinto** (engl. **The Jerusalem Prize for the Freedom of the Individual in Society**) on kansainvälinen kirjallisuuspalkinto. Se annetaan kirjailijalle, joka on tehnyt työtä ihmisoikeuksien ja sananvapauden eteen. Palkinto jaetaan Jerusalemin kansainvälisellä kirjallisuusmessuilla. Palkinnon arvo on 10&nbsp;000 dollaria.

## Palkinnon saajat

## Lähteet
Charles de Morny

**Charles Auguste Louis Joseph de Morny** (21. lokakuuta 1811 Pariisi – 10. maaliskuuta 1865) oli Ranskan keisari Napoleon III:n velipuoli ja merkittävä poliittinen vaikuttaja toisen keisarikunnan aikana.

Morny oli Louis Bonaparten vaimon Hortense de Beauharnaisin avioton poika. Hänen isänsä oli kreivi Charles Joseph de Flahaut, eräs Napoleonin adjutanteista. Hänet kasvatti hänen isoäitinsä kreivitär de Souza, ja hän alkoi sittemmin käyttää keksittyä aatelisarvoa kreivi de Morny. Mornystä tuli 21-vuotiaana ratsuväkirykmentin aliluutnantti, ja hän palveli pääasiassa Algeriassa. Vuonna 1837 hän pelasti kenraali Camille Alphonse Trézelin hengen Constantinen valtauksen yhteydessä. Sotilasura ei kuitenkaan kiinnostanut Mornya, ja hän palasi Pariisiin, jossa perusti sokeritehtaan. Hän vaurastui pian keinottelulla ja valmistamalla sokeria sokerijuurikkaasta. Morny valittiin vuonna 1842 Clermont-Ferrandista Ranskan edustajainkamariin, ja hän liittyi monarkistisiin konservatiiveihin, mutta ei saavuttanut merkittävää asemaa politiikassa ennen kuin hänen velipuolensa Louis-Napoleon Bonaparte valittiin vuonna 1848 toisen tasavallan presidentiksi.

Morny auttoi Bonapartea tämän 2. joulukuuta 1851 toteuttamassa vallankaappauksessa ja tuli samana päivänä Ranskan sisäministeriksi. Hän järjesti kansanäänestyksen, joka siunasi Bonaparten aseman Ranskan diktaattorina. Morny joutui eroamaan sisäministerin tehtävistä jo 22. tammikuuta 1852 kieltäydyttyään hyväksymästä lakia Orléansin suvun omaisuuden takavarikoimisesta. Hän pysyi kuitenkin keisariksi julistautuneen velipuolensa suosiossa ja sai 1852 nimityksen lainsäätäjäkunnan jäseneksi ja 1854 sen puheenjohtajaksi. Vuonna 1856 hänet lähetettiin Ranskan erikoislähettilääksi Venäjälle tsaari Aleksanteri II:n kruunajaisiin, ja hän meni Pietarissa naimisiin ruhtinatar Sonja Trubetskajan kanssa. Morny palasi Ranskaan 1857 ja sai uudelleen nimityksen lainsäätäjäkunnan johtoon. Hän ryhtyi nyt aiemman vanhoillisuuden sijaan kannattamaan poliittisten vapauksien lisäämistä ja suositteli Napoleon III:lle yksinvallasta luopumista, koska ei uskonut sen olevan pidemmän päälle kestävä järjestelmä. Ajoittaisista erimielisyyksistä huolimatta Mornylla oli suuri vaikutusvalta keisariin, ja hän sai vuonna 1862 herttuan arvon.

Viimeisinä vuosinaan Morny suuntasi aktiivisuutensa enemmän liiketoimiin ja muihin ajanvietteisiin kuin politiikkaan. Hän vaikutti myös siihen, että Ranska sekaantui 1860-luvulla Meksikon asioihin. Morny oli tehnyt Meksikon valtiota velkovan pankkiiri Jeckerin kanssa sopimuksen, jonka mukaan hän saisi 30 prosentin osuuden tämän saatavista, mikäli taivuttelisi keisari Napoleon III:n painostamaan Meksikoa maksamaan velkansa. Morny lienee vaikuttanut myös Napoleonin päätökseen lähettää Ranskan sotilasretkikunta Meksikoon.

Morny julkaisi näytelmiä salanimellä M. de St. Rémy, mutta ne eivät saavuttaneet hänen toivomaansa menestystä. Hän keräsi myös arvokkaan taidekokoelman, joka myytiin hänen kuoltuaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Charles de Morny  Assemblée nationale
Luettelo Turun julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

**Luettelo Turun julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä** sisältää Turun puistoissa, kaduilla ja aukioilla olevat pysyvät julkiset taideteokset ja muistomerkit. Turussa on lähes sata kaupungin taidekokoelmaan kuuluvaa ulkoveistosta ja ympäristötaideteosta.

Luettelossa olevat teokset voivat joko kuulua Turun museokeskuksen kokoelmiin tai olla julkisilla paikoilla olevia liikelaitosten, yritysten, valtion ja yksityisten omistamia. 

Turkuun on liitetty Maarian, Paattisten ja Kakskerran kunnat.

## Julkinen taide Turussa
Suomen vanhin henkilömonumentti, C. E. Sjöstrandin suunnittelema *[[Henrik Gabriel Porthanin patsas]]* paljastettiin Turun Porthaninpuistossa vuonna 1864. Sjöstrand suunnitteli teoksen Roomassa ja se valettiin Münchenissä. Henkilöä esittävän pronssiveistoksen lisäksi teoksen graniittijalustassa on Porthanin elämänhistoriasta kertova kuvaohjelma ja kirjoituksia. Muita Turun vanhoja patsaita ovat Walter Runebergin *Erik Julin* (1873) ja *[[Pietari Brahen patsaat|Pietari Brahe]]* (1886), jonka toinen, hieman pienempi versio paljastettiin Raahessa samana vuonna. Ensimmäinen kaupungin omin varoin hankkima julkinen teos on Wäinö Aaltosen *[[Lilja (patsas)|Lilja]]* (1928).

Anja Ahon *Lapset* (1959) on ensimmäinen naispuolisen kuvanveistäjän tekemä julkinen veistos Turussa.

Kansainvälistä nykytaidetta toi Turkuun Pro Cultura -säätiön ympäristötaideprojekti. Mario Merzin *[[Fibonacci Sequence 1–55]]* on valoteos, joka sijaitsee Turku Energia Oy:n voimalaitoksen savupiipun kyljessä. Vuonna 1994 paljastetussa teoksessa neonvaloputkista koostuu Fibonaccin sarjan kymmenen ensimmäistä lukua. 

Ympäristötaideprojekti toi myös Suomen ensimmäiset maisemapylväät, jotka ovat Turun Hirvensalossa. Vuonna 1995 nousseet *[[Maisemapylväs#Keltanokat, Turku|Keltanokat]]* suunnitteli Antti Nurmesniemen toimisto.

Turkuun ovat muistopatsaan tai -merkin saaneet muun muassa piispa Mikael Agricola, poliitikko Adolf Ivar Arwidsson, kensaalikuvernööri Pietari Brahe, jalkaväenkenraali Adolf Ehrnrooth, taidemaalari Robert Wilhelm Ekman, kansalaisoikeusmies Mahatma Gandhi, kauppaneuvos Erik Julin, kirjailija Aleksis Kivi, presidentti Mauno Koivisto, marsalkka Mannerheim, juoksija Paavo Nurmi, jääkärieversti Heikki Nurmio, liikemies G. A. Petrelius, akatemian professori Henrik Gabriel Porthan, kirjailija Fredrika Runeberg, opiskelijakolmikko J. L. Runeberg, Elias Lönnrot ja J. V. Snellman, moottoripyöräilijä Jarno Saarinen, luonnotieteilijä ja tutkimusmatkailija Herman Spöring nuorempi, runoilija Josef Julius Wecksell, taidemaalari Victor Westerholm ja kuninkaat Juhana III ja Kustaa II Aadolf.

## Taideteokset ja muistomerkit
 Tässä luettelossa on 243 kohdetta.

## Muistolaatat

## Julkisilta paikoilta poistetut ja tuhoutuneet teokset

## Huomautukset

## Lähteet
*
* 
*Turun opaskartta, jossa kaupunginosat
### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
* Kartta Turun patsaista
* Turku, Ulkoveistokset. Luettelo Turun kaupungin kokoelmien ulkoveistoksista
*
M/S AIDAbella

**M/S AIDAbella** on saksalais-amerikkalaisen AIDA Cruises -varustamon Sphinx-luokan risteilyalus. Se valmistui Saksan Papenburgissa Meyer Werftin telakalta vuonna 2008. Aluksen pituus on 251,89 metriä, leveys 32,2 metriä ja suurin syväys 7,5 metriä. Laivan koneet tuottavat 36 000 kilowatin tehon ja 21,8 solmun enimmäisnopeuden. Kansia aluksella on 14 ja hyttejä 1&nbsp;025.

*AIDAbellan* sisaralukset ovat *[[M/S AIDAblu|AIDAblu]]*, *[[M/S AIDAdiva|AIDAdiva]]*, *[[M/S AIDAluna|AIDAluna]]*, ''AIDAmar'', ''AIDAsol'' ja ''AIDAstella''.

## Käyttöhistoria

### Valmistus
Alus tilattiin 1. elokuuta 2005 Meyer Werftiltä Papenburgista Saksasta. Sen köli laskettiin 10. maaliskuuta 2007 telakkanumerolla S.666, ja alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 19. lokakuuta. Alus kastettiin 23. huhtikuuta 2008 ja se luovutettiin tilaajalle, joka maksoi siitä 377 388 900 Yhdysvaltain dollaria. *AIDAstella* on viides seitsemästä rakennetusta Sphinx-luokan risteilijästä.

Aluksen voimanlähteenä on neljä saksalaisen Caterpillar Motoren GmbH & Co KG -yhtiön toimittamaa 9M43C-dieselmoottoria, jotka pyörittävät neljää 9 000 kilowatin generaattoria. Nämä on kytketty kahteen 12 500 kilowatin sähkömoottoriin, jotka pyörittävät kahta potkureihin kytkettyä akselia 130 kierrosta minuutissa. Voimanlähteen kokonaisteho on 36 776 kilowattia, millä alus kykenee saavuttamaan 21,8 solmun nopeuden.

### Palvelus
Alus oli vuodenvaihteen 2013–2014 Karibialla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*AIDAbella AIDA Cruisesin verkkosivuilla
Eduardo De Filippo

**Eduardo De Filippo** (24. toukokuuta 1900 Napoli – 31. lokakuuta 1984 Rooma) oli italialainen näytelmäkirjailija, näyttelijä ja elokuvaohjaaja.

De Filippo oli kuuluisan napolilaisen näyttelijän ja ohjaajan Eduardo Scarpettan avioton lapsi. Myös hänen veljensä Peppino ja siskonsa Titina olivat näyttelijöitä ja näytelmäkirjailijoita. De Filippo työskenteli näyttelijänä teatterissa ja teki ensimmäisen elokuvaroolinsa Mario Bonnardin elokuvassa *Tre uomini in frak* (*[[Varastettu ääni]]*, 1933). Hän esiintyi sisarustensa kanssa omiin näytelmiinsä perustuneissa elokuvissa ja teki vuonna 1939 ensimmäisen ohjaustyönsä *In campagna è caduta una stella*.

Toisen maailmansodan jälkeen De Filippo yhdisti napolilaisteatterin perinteitä italialaiseen neorealismiin omiin näytelmiinsä perustuneissa elokuvissa, joista parhaita ovat *Napoli milionaria* (1950), *Filumena Marturano* (1951) ja *Questi fantasmi* (*[[Kummittelua italialaisittain]]*, 1954). Federico Fellinin kertomukseen perustuva *[[Fortunella – ruhtinatar laitakadulta]]* (*Fortunella*, 1958) oli De Filippon viimeinen merkittävä ohjaustyö. 1960-luvun puolivälin jälkeen hän palasi teatteriin ja ohjasi näytelmiään televisioon.

## Suomennettuja näytelmiä

* *Vaimoni pojat: 3-näytöksinen näytelmä*  (*Filomena Marturano*); suom. Marja Rankkala, Teatterikorkeakoulu Näytelmämonisteet
* *Lauantai, sunnuntai, maanantai: kolme näytöstä* (*Sabato, domenica e lunedi*); suomentanut Jaakko A. Ahokas, Helsinki: Suomen Teatteriliitto 1975. Näytelmämoniste
* *Napolin miljönääri* (*Napoli milionaria!*); suom. Esko Elstelä, 1993

## Elokuvia
* *[[Non ti pago!]]*, 1942

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Suraiya

**Suraiya Jamaal Sheikh** (15. kesäkuuta 1929 Gujranwala – 31. tammikuuta 2004 Mumbai), tunnettiin etunimellään **Suraiya**, oli intialainen näyttelijä ja laulaja, joka työskenteli hindinkielisissä elokuvissa. Hän oli suosionsa huipulla 1940-luvun lopussa ja 1950-luvun alussa. Suraiya lopetti uransa vuonna 1963, eikä sen jälkeen juurikaan esiintynyt julkisuudessa.

## Valikoitu filmografia
* *[[Anmol Ghadi]]* (1946)
* *[[Vidya (elokuva)|Vidya]]* (1948)
* *[[Pyar Ki Jeet (vuoden 1948 elokuva)|Pyar Ki Jeet]]* (1948)
* *[[Badi Behan]]* (1949)
* *[[Dillagi (vuoden 1949 elokuva)|Dillagi]]* (1949)
* *[[Dastan (elokuva)|Dastan]]* (1950)
* *[[Mirza Ghalib (elokuva)|Mirza Ghalib]]* (1954)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Doria

**Doria** on Suomen kansalliskirjaston ylläpitämä digitaalisen aineiston julkaisuarkisto. Se avattiin käyttöön vuonna 2007. Doria on tarkoitettu helpottamaan suomalaisille kirjastoille asetettuja digitaalisten aineistojen tallentamisvelvoitteita tarjoamalla alustan ja käyttöliittymän aineistojen tallentamiseen. Palvelu toimii DSpace-tietokantaohjelmistolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Dorian etusivu
Fort Wayne Komets

**Fort Wayne Komets** on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Fort Waynestä, Indianasta. Seura pelaa ECHL-liigaa. Suomalaisista Hannu Kamppuri, Mike Vaskivuo, Tero Lehterä ja Jani Honkanen ovat edustaneet seuraa.

## Joukkue kaudella 2025–2026
*(Tilanne 15. marraskuuta 2025)*

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja & Henkilöstöjohtaja:** Jesse Kallechy 
* **Apuvalmentaja:** Olivier Legault 
* **Apuvalmentaja:** Cory Melkert 
* **Fysiikkavalmentaja:** Austin Kessler 
* **Huoltopäällikkö:** Skylar Garver 
* **Puheenjohtaja & Toimitusjohtaja:** David Franke 

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Fort Wayne Kometsin verkkosivut
Konniveden Haukkavuoren kalliomaalaus

**Konniveden** eli **Kelloniemen Haukkavuoren kalliomaalaus** sijaitsee Konnivedellä Iitissä Kymenlaaksossa. Se muodostaa yksinäinen hirveä esittävä kuvio, johon on viitattu monesti kalliomaalauksia käsittelevissä teksteissä. Maalauksen löysi Timo Miettinen vuonna 1976.

## Sijainti
Maalaus sijaitsee kalliossa Konniveden eteläosan länsirannalla lahdessa, joka pistää ylös pohjoiseen. Paikka on suunnilleen puolessavälissä Heinolaa ja Iittiä. Kallio aukeaa itään ja on louhikkoinen. Maalaus sijaitsee kalliosta irronneen lohkateen takana.

## Maalaus
Maalauksessa esiintyy vain yksi selkeä hirveä esittävä kuvio. Hirvi on maalattu täyteisesti ja sen jalat on taivutettu eläimen alle kuin laukkaavaan asentoon. Vaikutelma on kaunis, luonteva ja jopa realistinen. Kuvion koko on 28×27 senttimetriä. Kalliossa on muitakin kuvion katkelmia, mutta ne ovat heikkoja.

Hirvi katsoo oikealle kohti kalliossa olevaa pystyhalkeamaa. Maalauskohta on sateelta suojassa ja on siksi niin hyvin säilynyt.

## Ajoitus
Maalauksen ajoituksessa se kytketään Heinolan harjun puhkeamiseen ja myös kilometrin päässä olevien Rautakannanvuoren ja Saraakallion ylimpien kuvioiden arvellaan olevan samanaikaisia tämän kanssa.

## Lähteet
* 
* 
* 
* Luukkonen, Ismo: Haukkavuori
* 

### Viitteet
Kalamazoo Wings

**Kalamazoo Wings** on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, jonka kotipaikka on Kalamazoo Michiganissa. Se pelaa ECHL-liigaa. Wingsin ECHL-joukkue toimii Vancouver Canucksin sekä sen AHL-farmiseuran Abbotsford Canucksin farmijoukkueena. 

Suomalaisista Jarmo Myllys, Kari Takko ja Jarkko Varvio ovat edustaneet seuraa.

## Joukkue kaudella 2025–2026
*(Tilanne 30. marraskuuta 2025)*

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja & Jääkiekkotoiminnanjohtaja:** Joel Martin 
* **Apuvalmentaja:** Jonathon Elliott 
* **Apuvalmentaja:** Billy McCreary 
* **Videovalmentaja:** Logan Thorne 
* **Fysiikkavalmentaja:** Cody Lindhorst 
* **Huoltopäällikkö:** Austin Dykstra 
* **Toimitusjohtaja:** Toni Will 

*Lähde: EliteProspects*

### Jäädytetyt numerot
* **22**  Mike Wanchuk

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kalamazoo Wingsin verkkosivut
Cincinnati Cyclones

**Cincinnati Cyclones** on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Cincinnatista Ohiosta. Se pelaa ECHL-liigaa. Cyclonesin ECHL-joukkue toimii NHL-seura Toronto Maple Leafsin ja AHL-seura Toronto Marliesin farmijoukkueena. Suomalaisista hyökkääjä Janne Ojanen ja maalivahti Jani Hurme ovat edustaneet seuraa.

## Historia
Seuran historia alkaa vuonna 1995 Kentuckyn Louisvillestä, kun joukkue toimi siellä RiverFrogsina. Kolmen vuoden jälkeen joukkue muutti Miamiin ja siellä joukkue tunnettiin Miami Matadorina. Yksinkertaisen kauden jälkeen Floridassa, joukkueen osti Alabamalainen sijoitusryhmä ja seura siirrettiin ei-aktiiviseen tilaan, sillä uudet omistajat halusivat siirtää joukkueen parempaan kaupunkiin. IHL-sarjan loppumisen jälkeen sama alabamalainen sijoitusryhmä osti IHL:ssä toimineen Cinninnati Cyclonesin oikeudet, ja näin ollen ECHL:ssä pelannut joukkue siirrettiin Cincinnatiin ja siitä tehtiin Cyclones.

## Joukkue kaudella 2025–2026
*(Tilanne 16. marraskuuta 2025)* 

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja & Jääkiekkotoiminnanjohtaja:** Jason Payne 
* **Apuvalmentaja:** Louie Caporusso 
* **Apuvalmentaja:** Chad MacLeod 
* **Fysiikkavalmentaja:** Tim Murray 
* **Huoltopäällikkö:** Chris Burke 
* **Puheenjohtaja:** Ray Harris 
* **Toimitusjohtaja:** Kristin Ropp 

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Cincinnati Cyclonesin verkkosivut
Sidney Moncrief

**Sidney Alvin Moncrief** (s. 21. syyskuuta 1957 Little Rock, Arkansas) on yhdysvaltalainen entinen ammattilaiskoripalloilija, joka pelasi  pelintekijänä sekä heittävänä takamiehenä.

Milwaukee Bucks varasi Moncriefin NBA:han vuorolla viisi  ensimmäisellä kierroksella. Hän edusti Bucksia kymmenen kautta ja valittiin tänä aikana kahdesti  (kausina 1982–1983 ja 1983–1984), viidesti  (kerran ykköstähdistöön ja neljästi kakkostähdistöön) sekä viidesti  (neljästi ykköstähdistöön ja kerran kakkostähdistöön). Hän myös pelasi viidesti . Moncrief ehti jo ilmoittaa uransa päättymisestä lokakuussa 1989 ja Bucks jäädytti hänen pelinumeronsa (numeron 4) tammikuussa 1990, mutta teki paluun ja pelasi vielä kauden 1990–1991 Atlanta Hawksissa.

Moncrief pelasi yksitoistavuotisella NBA-urallaan yhteensä 767 runkosarja- ja 93 pudotuspeliottelua. Hän on Milwaukee Bucksin seurahistorian kolmanneksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja Kareem Abdul-Jabbarin ja Glenn Robinsonin jälkeen, toiseksi eniten otteluita pelannut pelaaja Junior Bridgemanin jälkeen sekä toiseksi eniten korisyöttöjä antanut pelaaja Paul Presseyn jälkeen. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut muun muassa apuvalmentajana NBA-joukkueissa Dallas Mavericks (vuosina 2000–2003), Golden State Warriors (vuosina 2007–2009) ja Milwaukee Bucks (vuosina 2011–2013) sekä päävalmentajana NBA Development League -joukkue Fort Worth Flyersissa (vuosina 2006–2007). 

## Lähteet
Jäänmurtaja Tarmo (1963)

**Tarmo** on Viron merenkulkulaitoksen jäänmurtaja, joka ostettiin Suomesta vuonna 1993. Se oli Viron ainoa jäänmurtaja vuoteen 2012, jolloin Tallinnan satama osti suomalaisen *[[jäänmurtaja Botnica|Botnican]]* 50 miljoonalla eurolla.

## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Talvisen Itämeren työjuhdat Ylen Elävä arkisto