open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Karhujärvi (Siuntio)

**Karhujärvi** () on Uudellamaalla Siuntion koillisosassa Niemenkylän lähellä sijaitseva järvi. Karhujärvi sijaitsee Helsingin keskustasta noin 37 kilometriä länteen.

## Maantietoa
Karhujärvi on 3,7 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 188 hehtaaria eli 1,9 neliökilometriä. Järvi on rannoiltaan polveileva ja etelä–pohjoissuuntaisesti pitkänomainen. Sen erityispiirre on Niemenkylässä järvelle työntyvä viljelty niemi Näsbyudden, jonka kärjessä kohoaa 25 metrin korkeuteen pieni mäki. Mäen kohdalla on järvessä Andbynäsetin eteen jäävä kapeikko, jonka pohjoispuolelle aukeaa ruvikkoinen ja matala lahti. Järvessä on kartan mukaan yksi luotomainen saari, joka sijaitsee Andbynäsetin rannassa. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 4,05 miljoonaa kuutiometriä, jolloin sen keskisyvyydeksi tulee 2,2 metriä. Järven syvyys on 4,9 metriä ja tämä syvin kohta sijaitsee keskellä järveä Annilan kohdalla . Järven rantaviivan pituus on 10,6 kilometriä . Järvi sijaitsee arvokkaan kulttuurimaiseman keskellä ja noin puolet sen rantaviivasta on peltomaiden reunalla. Pellot kuuluvat Harvsin, Annilan, Niemenkylän ja Yövilän kylille. Rantaan on rakennettu yli 40 kiinteästi asuttua tai vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 11181, joka kiertään lähes koko järven, tai siitä haarautuvilta kyläteiltä.

## Luontoarvoja
Karhujärvi on rehevä, sen ekologinen tila on välttävä mutta kemiallinen tila hyvä.

## Vesistösuhteet
Karhujärvi sijaitsee Siuntionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 22), jonka Björnträskin alueeseen (22.003) järvi kuuluu. Se on Siuntionjoen läpivirtausjärvi. Sen valuma-alueen pinta-ala on 228,4 neliökilometriä. Järven pohjoispäähän tulee Palojärvestä alkava Palojki, joka on Siuntionjoen tämän osuuden rinnakkaisnimi, ja Niemenkylän kohdalta järven länsirannasta alkaa Siuntionjoen Kanalaån, joka laskee etelässä Tjusträskiin. Järven eteläpäähän tulee Harvsån, joka alkaa Lilla Lonoksista, ja pohjoispäähän tulee Risupakanjoki (), jonka alkulähteet sijaitsevat pohjoisessa. Lisäksi länsirantaan laskee Råbäck ja eteläpäähän Brobackabäcken. Länsirantaan tulee pienen Lammin laskuoja. Karhujärven vedenpinnan korkeus on 27,7 metriä mpy (N2000).

## Lähteet
Kärjennoukka

**Kärjennoukka** (tai **häriennoukka**, **käriennoukka**, **häriännoukka**, **paimenpilli**, **pajupilli**, **soittu**, **porshanhuuli**, **halkisoittu**, **leppäpilli**, **puavopilli**) on vanha suomalainen soitin, joka on ollut käytössä ainakin 1200-luvulta lähtien. Voimakasäänistä soitinta on käytetty sekä viestimiseen, että ajanvietteeksi.

Kärjennoukka valmistetaan halkaistusta puusta, jonka sisus on koverrettu. Puulajina on käytetty pajua, leppää, pihlajaa, koivua tai katajaa. Soittimia on ollut sormiaukollisia ja sormiaukottomia. Sormiaukottomien pituus on vaihdellut 7–15 senttimetrin välillä ja sormiaukollisten 14–28 senttimetrin välillä. Sormiaukkoja on ollut kahdesta neljään.

Tanotorvi eli hautatorvi on kärjennoukka, johon tuohesta tai lepästä tehty kaikusuppilo.

## Lähteet
Teganon

**Teganon** (, myös ) on antiikin aikainen yleensä keraaminen pannu. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.

Teganon on muodoltaan pyöreä ja matala. Sana käännetään usein paistinpannuksi, jolta vaasimuoto näyttää ulkoisesti. Sen kaikkia käyttötarkoituksia ei kuitenkaan tunneta. Paistamisen lisäksi sitä voitiin käyttää myös muussa ruoanlaitossa. Paistettaessa teganon asetettiin suoraan tulen päälle. Öljyä käytettiin vain vähän. Lisäksi teganonissa voitiin pitää tulikuumia hiiliä, joiden päällä ruoka valmistettiin.

 
Tiedosto:Teganon -a.jpg|Teganonin muoto ulkoa ja sisältä.
Tiedosto:Ancient Greek pan.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Thymiaterion

**Thymiaterion** (, ) on antiikin aikainen keraaminen suitsukeastia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. 

Thymiaterionia käytettiin suitsutukseen jumalten kulttimenoissa, hautajaisissa sekä hallitsijakultin yhteydessä. Sen nimi perustuu kreikan sanaan *thymiaō* (), ’suitsuttaa’. Roomassa thymiaterionia vastasi *turibulum*.

Thymiaterionissa on joko avoin tai rei'itetyllä kannella varustettu säiliö suitsukeainetta varten ja joskus korkea jalka. Thymiaterionit tehtiin savesta, pronssista tai jalometalleista.


Tiedosto:Pittore di marburg 788, thymiaterion con volto di donna e cigno, 310-300 ac ca.jpg|Thymiaterion, n. 310–300 eaa.
Tiedosto:Musée Saint-Raymond, 26160.jpg|Thymiaterion, 300-luku eaa.
Tiedosto:Attis thymiaterion Louvre Tarse61.jpg|Thymiaterion, 100-luku tai 1. vuosisata eaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jean Hilliard

**Jean Hilliard** (syn. 1961) on minnesotalainen nainen, joka selviytyi 6 tunnin pituisesta paleltumisesta pakkasessa auto-onnettomuuden jälkeen. Toimittajat ja lääkärit kuvailivat hänen selviytymistään "ihmeeksi".

## Selviytyminen ja paraneminen
20. joulukuuta 1980 Jean joutui onnettomuuteen pakkassäällä. Hän käveli ystävänsä luokse 3,2 kilometriä, mutta lyyhistyi 4,6 metrin päähän ovesta. Pakkanen laski -30 °C, ja hänet löydettiin "jäisen jähmeänä" klo 7 aikoihin aamulla. Hän oli ollut pakkasessa kuusi tuntia. Hänet vietiin Fosstonin sairaalaan, jossa sairaanhoitajat sanoivat että hänen ihonsa oli liian kova pistettäväksi kanyylillä ja hänen ruumiinlämpönsä liian matala mitattavaksi lämpömittarilla. Hänen kasvonsa olivat kalpeat eivätkä silmät reagoineet valoon. Hänen pulssinsa laskettiin 12 lyöntiin minuutissa. Lääkärit arvelivat, etteivät hänen sisäelimensä olleet jäätyneet siksi, että hänellä oli alkoholia elimistössään. Tämä esti pysyvän vahingon.

Sairaalaan päästyään hänet käärittiin sähköiseen lämpöpeittoon. Kaksi tuntia myöhemmin hän sai kohtauksia ja hänen tajuntansa palasi. Hänen ainoat vammansa olivat pakkasenpuremat, jotka hoidettiin siirtämällä ihoa muualta kehosta.
Kärsimys ja kunnia

**Kärsimys ja kunnia** (*Dolor y gloria*) on espanjalainen elokuva vuodelta 2019. Sen ohjasi Pedro Almodóvar. Elokuva kertoo tulevan elokuvaohjaajan lapsuudesta ja nuoruudesta. Sen teemana ovat luovuus ja kutsumus taiteelliseen työhön.

Antonio Banderas sai miespääosasta Cannesin elokuvajuhlien parhaan miespääosan palkinnon, sekä Oscar-ehdokkuuden.

## Näyttelijät

Lähde: 

## Lähteet
Heta Veikkola

**Heta Lyyli Veikkola** (s. 23. toukokuuta 2003 Lapua) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edustaa Vasa Idrottssällskapia ja häntä valmentaa Mikko Kuivinen. Aikaisemmin häntä on valmentanut Marko Kivimäki (2015–2021) ja Jani Lehtinen (2022). Vuoteen 2023 asti hän edusti Lapuan Virkiää.

Kalevan kisoista Veikkola on saavuttanut kultaa 10 kilometrin kävelyssä vuonna 2023 ajalla 48.46. Samalta matkalta hän otti hopeaa vuonna 2021 silloisella ennätyksellään 46.57.

Sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa Veikkola on saanut pronssia 3&nbsp;000 metrin kävelyssä vuosina 2020 ja 2021. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 3&nbsp;×&nbsp;3&nbsp;000 metrin kävelyviestissä kultaa vuonna 2021 sekä hopeaa vuosina 2018, 2019 ja 2020.

Veikkola on edustanut Suomea Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Bakussa Azerbaidžanissa 2019 sijoittuen 5&nbsp;000 metrin kävelyssä kahdeksanneksi. Vuonna 2021 Veikkola edusti Suomea alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa sijoittuen 10&nbsp;000&nbsp;metrin kävelyssä kahdenneksitoista. Vuonna 2022 hän sijoittui Muscatin MM-joukkuekilpailuissa alle 20-vuotiaiden 10 kilometrin kävelyssä kolmanneksi ajalla 48.11 ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Calissa 10&nbsp;000 metrin kävelyssä 33:nneksi. Alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa Espoossa vuonna 2023 Veikkola sijoittui 20 kilometrin kävelyssä seitsemänneksi parantaen kilpailussa ennätystään reilulla minuutilla aikaan 1.37.12.

## Lähteet
Kawkaban

**Kawkaban** on kaupunki Jemenissä Al Mahwitin maakunnassa.

## Maantiede

Kawkaban sijaitsee Jemenin pääkaupunki Sanaan luoteispuolella. Kaupunki on rakennettu harjanteelle, joka alkaa hieman kaupungin kaakkoispuolella ja kulkee kohti luodetta. Paikallinen nimi harjanteelle on Jabal Dula.

## Historia

Kawkaban mainitaan kaiverruksissa jo muinaisen Himyarin ajoilta. Myös Al-Hamadani mainitsee paikan. Islamin saapumisen jälkeen Kawkaban oli saman nimisen ruhtinaskunnan pääkaupunki ja sen sijainti teki siitä hyvän pakjopaikan väkivaltaisuuksien uahtessa. Esimerkiksi osmanit piirittivät sitä epäonnistuen vuonna 1569. Itse ruhtinaskuntaa hallitsivat imaamit, joiden onnistui pysytellä piktään itsenäisinä niin osmaneista, kuin Sanaan imaameistakin. Vuonna 1872 osmanien onnistui kuitenkin vallata kaupunki seitsemän kuukautta kestäneen piirityksen jälkeen. Kawkabanin viimeinen hallitsija Sayyid Ahmad bin Abd al-Rahman eli sittemmni eläkkeellä Sanaassa. 1900-luvun alussa kaupunki oli hylätty lähes kokonaan ja siellä asui vain noin 100 asukasta.

Jemenin sisällissodan aikana Saudi-Arabian johtama huthien vastainen liittouma on tehnyt ilma-iskuja kaupunkiin ja sen historialliset rakennukset ovat kärsineet vahinkoja.

## Kaupunkikuva
Kawkabanin kaupunginmuuri on nykyisin suurimmaksi osaksi sortunut. Muurin portti eli Bab al-Hadid on edelleen pystyssä. Kaupungin talot on rakennettu punaisesta kivestä. Niiden ovia koristavat usein rautaiset koristekuvioinnit. Kaupungin pääasiallisen moskeijan lisäksi muita moskeijoita on seitsemän. Imaamien aikanaan loistokkaasti rakennetut rakennusket ovat sittemmin kärsineet vaurioita. Kaupungin itä- tai luonaisosassa on vanha juutalainen kaupunginosa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ken Wregget

**Kenneth Wregget** (s. 25. maaliskuuta 1964 Brandon, Manitoba) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Wregget pelasi urallaan 575 NHL-ottelua Toronto Maple Leafsissa, Philadelphia Flyersissa, Pittsburgh Penguinsissa, Calgary Flamesissa ja Detroit Red Wingsissä.

Wregget saavutti urallaan yhden Stanley Cupin Pittsburgh Penguinsin joukkueessa kaudella 1991–1992. Wregget pelasi urallaan myös 30 AHL-ottelua. Hän pelasi myös yhden A-maaottelun joka päättyi nollapeliin MM-kilpailuissa 1990.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Judy (elokuva)

**Judy** on vuonna 2019 valmistunut elämäkerrallinen draamaelokuva laulaja ja näyttelijä Judy Garlandista. Elokuvan on ohjannut Rupert Goold. Judy -elokuva on sovitus Peter Quilterin West Endissä ja Broadwaylla nähdystä näytelmästä *[[End of the Rainbow]]*. Judyn pääosassa Judy Garlandia esittää Renée Zellweger, joka myös itse laulaa elokuvassa. Zellweger palkittiin roolisuorituksestaan Oscar-, SAG-, BAFTA- ja Golden Globe -palkinnoilla.

## Juoni
Elokuva kertoo Judy Garlandin elämästä vuonna 1969. Elokuva kuvaa Garlandin köyhtyneenä alkoholistina, joka esiintyy Lontoon yökerhoissa vaihtelevalla menestyksellä.

Elokuvassa näytetään jaksoja myös 15-vuotiaan Garlandin elämästä elokuvastudiolla. Siellä hänelle valitetaan painosta sekä tarjotaan rauhoittavia ja piristäviä lääkkeitä, jotka johtavat väärinkäytön kierteeseen.

## Rooleissa

* Renée Zellweger - Judy Garland
* Darci Shaw - nuori Judy Garland
* Jessie Buckley - Rosalyn Wilder
* Finn Wittrock - Mickey Deans
* Rufus Sewell - Sidney Luft
* Michael Gambon - Bernard Delfont
* Richard Cordery - Louis B. Mayer
* Bella Ramsey - Lorna Luft
* Royce Pierreson - Burt Rhodes
* Andy Nyman - Dan
* Phil Dunster - Ben
* Daniel Cerqueira - Stan
* Arthur McBain - Askith
* John Dagleish - Lonnie Donegan
* Gemma-Leah Devereux - Liza Minnelli
* David Rubin - Noel
* Lewin Lloyd - Joey Luft
* Fenella Woolgar - Margaret Hamilton
* Gus Barry - Mickey Rooney

## Lähteet
Anniina Kivimäki

**Anniina Kivimäki** (s. 3. maaliskuuta 1999 Lapua) on suomalainen  kilpakävelijä, joka edustaa Lapuan Virkiää. Hänen valmentajansa on Marko Kivimäki.

Kivimäki voitti vuoden 2020 Kalevan kisoissa Turussa kultaa 10&nbsp;000 metrin kävelyssä. Tampereen Kalevan kisoissa 2021 hän voitti Suomen-mestaruuden 10&nbsp;kilometrin kävelyssä. Lahden Kalevan kisoissa 2023 hän saavutti pronssia 10 kilometrin kävelyssä. Espoon Kalevan kisoissa 2025 hän sai pronssia 10&nbsp;000&nbsp;metrin kävelyssä. Sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa Kivimäki on saanut kultaa 3 000 metrin kävelyssä vuosina 2020, 2021 ja 2022 sekä 5&nbsp;000&nbsp;metrin kävelyssä 2026. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 3 × 3 000 metrin kävelyviestissä kultaa vuonna 2021 sekä hopeaa vuosina 2018, 2019 ja 2020. Kivimäki teki 22. helmikuuta 2020 hallissa Helsingissä 3 000 metrin kävelyssä alle 23-vuotiaiden Suomen ennätyksen kävelemällä ajan 13.00,22 minuuttia. Hän rikkoi sillä Sari Essayahin 32 vuotta vanhan ennätyksen. Hän paransi seuraavan talven SM-hallikisoissa ikäluokan Suomen ennätyksen aikaan 12.57,35.

Kivimäki sijoittui 10&nbsp;000&nbsp;metrin kävelyssä 22:nneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018. Hän oli 20 kilometrin kävelyssä viidestoista alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 ja yhdeksäs saman ikäluokan EM-kilpailuissa Tallinnassa 2021.

## Henkilökohtaiset ennätykset
; Ulkoradat

; Sisäradat

## Lähteet
Koivunmantokuoriainen

**Koivunmantokuoriainen** (*Scolytus ratzeburgi*) on kaarnakuoriaisten alaheimoon kuuluva mantokuoriaislaji. Koivunmantokuoriainen on kooltaan suuri ja kulmikas kuoriainen, jonka peitinsiivet ovat kiiltävät ja väriltään mustat tai punertavat. Aikuisena sen pituus on 4,5-6,5 mm. Koivunmantokuoriainen elää koivuissa useimmiten puun latvaosien kuoren alla. Parveilun ja muninnan aikaan kesäkuussa - heinäkuussa naaraat alkavat kaivamaan noin 10 cm pituisen emokäytävän puuhun, johon laskevat munansa. Toukat kuoriutuvat loppukesästä ja alkavat kaivaa emokäytävästä lähteviä toukkakäytäviä. Koivunmantokuoriaiset talvehtivat toukkana. Aikuiset kuoriutuvat koteloista kesä- heinäkuussa ja ovat sukukypsiä muutamassa päivässä kuoriutumisesta.

Koivunmantokuoriaisen emo- ja toukkakäytävät estävät koivun nilan nestevirtauksia aiheuttaen koivun kuivumista latvasta lähtien. Kuoriainen suosii erityisesti pihojen, puistojen ja koivukujanteiden raudus- ja hieskoivuja. Laji elää myös tuoreessa koivupuutavarassa. 
Koivunmantokuoriainen on Suomessa yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa ja sitä on tavattu myös Pohjois-Pohjanmaan korkeudelle saakka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Metsäntutkimuslaitos (Metla): Koivunmantokuoriainen (''Scolytus ratzeburgi'') 
*iNaturalist: Scolytus ratzeburgi
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Scolytus ratzeburgi 
*UniProt: Taxonomy - ''Scolytus ratzeburgii'' 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Scolytus ratzeburgii'' 
*Bark and Wood Boring Beetles of the World, University of Georgia: Scolytus ratzeburgi 
*Pherobase: Semiochemicals of Scolytus ratzeburgi, the Birch sapwood borer
Klaus K

**Klaus K** on Helsingissä Erottajalla, Bulevardin ja Erottajankadun kulmassa sijaitseva hotelli.

Hotelli on osa Nordic Choice Hotels -konsernia. Hotellikiinteistön omistaa kuitenkin Rake Real Estate Oy.  

Nykyisin hotellina toimiva rakennus muodostuu kahdesta osasta. Erottajankadun puolella on vuonna 1883 valmistunut Frans Sjöströmin suunnittelema rakennus. Bulevardin puolella oleva rakennus on Lars Sonckin käsialaa vuodelta 1912. Rakennuksen omistaa Rake Real Estate Oy. Hotellin lisäksi talossa toimi pitkään myös Raken rauta- ja rakennustarvikeliike.

Hotelli avattiin rakennusryhmässä vuonna 1938.  Alun perin sen nimi oli *Klaus Kurki*. Se sai nimensä Elias Lönnrotin muistiinmerkitsemän ikivanhan *[[Elinan surma]]* -balladin mukaan, jossa päähenkilönä oli Klaus Kurki.  Omistajan vaihdoksen yhteydessä vuonna 2005 hotellin nimi lyhennettiin nykyiseen muotoon *Klaus K*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Jangtsenbaraali

**Jangtsenbaraali** (*Pseudois schaeferi*) on  keskiaasialainen, Kiinassa elävä vuohien alaheimon sorkkaeläinlaji. Sitä pidetään erittäin uhanalaisena lajina.

## Taksonomia
Jangtsenbaraali on luokiteltu vaihdellen joko omaksi lajikseen tai baraalin alalajiksi (*P. nayaur schaeferi*). Esimerkiksi Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee sen baraalin alalajiksi molekyyligeneettisten tutkimusten perusteella.

## Koko ja ulkonäkö
Jangtsenbaraali on tavallista baraalia pienempi. Urokset painavat 28–35 kg ja naaraat 25 kg. Ruumiin pituus on 106–140 cm ja säkäkorkeus 50–80 cm. Lajin turkki on talvisin hopeanharmaa ja kesäisin ruskeanharmaa. Vatsan ja ruumiin karvoitusta erottaa ohut musta raita. Ruumiin alapuoli ja jalkojen sisäosat ovat valkoisia. Uroksilla ja naarailla kasvaa sarvet, jotka ovat tavallisen baraalin sarvia paljon pienemmät. Uroksen sarvet ovat suhteessa naaraisiin paksummat ja ne kaartuvat sen sivuille. Naarailla on pienet suorat sarvet.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Jangtsenbaraalia tavataan Kiinassa osissa Sichuanin ja Yunnanin maakuntia sekä Tiibetin autonomisella alueella. Levinneisyysalue käsittää melko kapean alueen Jinshajiangin laaksossa Jangtsen yläjuoksulla. 

Lajin elinympäristö on vaikeakulkuista maastoa jyrkillä kalloilla 2&nbsp;700 – 3&nbsp;200 metrin korkeudella merenpinnasta. Kasvillisuus seudulla on harvaa. Lajia erottaa sen sukulaisen baraalin elinalueesta tammimetsävyöhyke, jota yksilöt eivät ilmeisesti ylitä. Niitä saattaa kuitenkin ajoittain esiintyä lähimetsissä ja metsäaukeilla.

## Elintavat
Jangtsenbaraalit esiintyvät nykyisin tavallisesti alle 15 yksilön laumoissa. Aiemmin yleisiä olivat 10–36 yksilön laumat. Urokset voivat muodostaa pelkästään uroksia käsittäviä ryhmiä tai liikkua naaraiden kanssa samassa ryhmässä. Jangtsenbaraalit ovat yleensä aktiivisimmillaan aamuisin ja myöhään iltapäivällä. Keskipäivän ne viettävät lepäillen.

Jangtsenbaraali syö pääasiassa ruohoja, mutta myös muita kasveja. Kaikkiaan sen ruokavalioon on todettu kuuluvan yli 20 eri kasvilajia, joihin lukeutuvat heinät, esimerkiksi harjasheinälaji *[[Cenchrus flaccidus]]* ja *[[Setarica glauca]]*, sekä mähkälaji nuoramähkä (*Selaginella sanguinolenta*).

Lajia saalistavat leopardi, vuorisusi, susi ja suuret petolinnut. Luonteeltaan jangtsenbaraalit ovat hyvin varovaisia, ja niitä on vaikea havaita luonnossa.

## Uhat ja suojelu
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut jangtsenbaraalin erittäin uhanalaiseksi (ala)lajiksi. Kannan oli arvioitu vähentyneen 50&nbsp;% 21 vuoden aikana. Kannan koosta on kuitenkin toisistaan poikkeavia arvioita, joiden mukaan kannan koko olisi 7&nbsp;000 tai vain muutama sata yksilöä. Huomattavia uhkia lajille ovat elinympäristön tuhoutuminen ja metsästys.

## Lähteet
Kirjallisuusvuosi 1826

**Kirjallisuusvuosi 1826** käsittelee vuoden 1826 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Suomen kielen lehtorin virka perustettiin Turun akatemiaan
* Vuoden 1825 epäonnistuneeseen dekabristikapinaan osallistuneita tuomittiin Siperian-karkotukseen. Kuolemantuomion sai viisi miestä. Tuomituista tuli kulttuuripiirien sankareita.
* Aleksandr Puškin laati näytelmätekstin *Boris Godunov*, mutta Venäjän sensuuri esti sen julkaisemisen vuoteen 1866 asti.

## Julkaisuja
* Johan Henrik Avellan &ndash; *Inledning till en grundteckning af läran om den absoluta friheten* (3-os. väitöskirja, Hegelin filosofian tulkintaa)
* Giacomo Casanova &ndash; *Histoire de ma vie* (moniosaisen teoksen ensimmäinen osa)
* James Fenimore Cooper &ndash; *The Last of the Mohicans, or a Narrative of 1757* (suom. *[[Viimeinen mohikaani]]*, 1882, 1914, 1945 ja 2014)
* Joseph von Eichendorff &ndash; *Aus dem Leben eines Taugenichts* (suom. *Tyhjäntoimittajan elämästä*, 1950)
* Carl Helenius &ndash; *Uudet Suomalaiset kirkko-virret*
* Victor Hugo &ndash; *Odes et Ballades*
* Jaakko Juteini &ndash; *Jak. Juteinin Runon tähteitä*
* Wilhelmina Stålberg &ndash; *Min lyras första toner* (esikoisteos)
* Wilhelmina Stålberg &ndash; *Min ungdoms idealer*
Palosuon rautatieasema

**Palosuon rautatieasema** () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Savon radalla Mikkelissä. Se perustettiin 1. kesäkuuta 1948 liikenteenhoidollisista syistä junakohtauspaikaksi. Liikennepaikalle rakennettiin pieni rakennus, joka purettiin 1980-luvulla. Miehitys lopetettiin 1. toukokuuta 1962 ja henkilöliikenne lakkautettiin 22. toukokuuta 1977. Liikennepaikka lakkautettiin kokonaan vuonna 2002.

## Lähteet
Demokraattinen puolue (Hongkong)

**Demokraattinen puolue** (; ; lyh. **DP**) oli Hongkongissa toiminut liberaali puolue. Se kuului ns. demokratiamyönteiseen blokkiin. 

Demokraattinen puolue syntyi 1994, kun kaksi puoluetta (*United Democrats of Hong Kong* ja *Meeting Point*) yhdistyivät. Puolueen toiminta lakkautettiin joulukuussa 2025 jäsenäänestyksen tuloksena.

## Ideologia ja näkemyksiä
Demokraattinen puolue kannatti yksi maa, kaksi järjestelmää -systeemiä, jossa Hongkongille taataan laaja autonomia, alueen kannalta parhaana vaihtoehtona. Puolue katsoi Hongkongin olevan erottamaton osa Kiinan kansantasavaltaa.. Sen kannatti sekä kiinan että englannin pitämistä alueen tasavertaisina virallisina kieliä. 

Ulkopolitiikassa puolue halusi Hongkongin kehittävän kansainvälistä asemaansa kaupan ja talouden keskuksena.

Sisäpolitiikassa DP kannatti vallan kolmijako-opin ja oikeuslaitoksen riippumattomuuden säilyttämistä. Virkamiesten tulisi olla hongkonglaisia.

Demokraattista puoluetta edustava ja sen entinen parlamentaarikko Martin Lee oli Liberal Internationalin henkilökohtainen jäsen.

## Toiminnan rajoitukset ja puolueen lakkauttaminen
Puolueen toiminta vaikeutui merkittävästi sen jälkeen, kun Hongkongissa otettiin käyttöön vuosien 2019-2020 mielenosoitusten jälkeen uusi kansallisen turvallisuuden laki. Vuoden 2021 vaalijärjestelmäuudistuksen jälkeen ehdokkaiksi julkisiin virkoihin hyväksyttiin vain "isänmaallisiksi" luokiteltuja henkilöitä.

Marraskuussa 2020 puolueen edustajat Hongkongin lainsäädäntöneuvostossa (LegCo) erosivat yhdessä muiden demokratiamyönteisten puolueiden kanssa. Ero oli protesti neljän edustajan, joiden kaupunginhallitus katsoi olevan epälojaaleja ja epäisänmaallisia, erottamiselle.

Joulukuussa 2025 demokraattisen puolueen jäsenet äänestivät ylimääräisessä yleiskokouksessa  Annetuista 121 äänestä 117 oli puolueen hajottamisen kannalla. Neljä äänesti tyhjää. Uutistoimisto Reutersille puhuneiden puolueen lähteiden mukaan kiinalaiset viranomaiset tai heidän välikätensä olivat ottaneet yhteyttä puolueeseen ja kehottaneet heitä hajottamaan puolueen vakavien seurausten uhalla.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Puolueen YouTube-kanava
Hiekkasärkät Areena

**Hiekkasärkät Areena** (ent. *Event Park Arena*) sijaitsee Kalajoen matkailukeskuksen yhteydessä. Areenan pinta-ala on yli 3&nbsp;000&nbsp;m², ja sinne mahtuu noin 2&nbsp;500 ihmistä. 

Hiekkasärkät Areenalla järjestetään konsertteja, kokouksia, yritystilaisuuksia, juhlia, messuja, sekä viihdetapahtumia. Keväällä 2020 areenalla järjestettiin muun muassa Tubetour ja Piha, puutarha ja kädentaito -messut. Hallin vieressä sijaitsee Kalajoen lentokenttä.

Areenan tapahtumajärjestäjäksi tuli vuonna 2020 KPK Events.

## Lähteet
S. C. Jamir

**S. C. Jamir** (s. 17. lokakuuta 1931) on intialainen kongressipuoluetta edustava poliitikko, joka on toiminut viisi kautta Nagalandin osavaltion pääministerinä. Sen lisäksi hän on ollut kuvernöörinä Goassa, Maharashtrassa, Gujaratissa ja Odishassa. Vuonna 2020 hänelle myönnettiin Intian kolmanneksi korkein kunniamerkki Padma Bhushan.

Jamir aloitti poliittisen uransa osallistumalla opiskelijapolitiikkaan. Hän liittyi  Students' Christian Movement -opiskelijajärjestöön lukiessaan lakia Allahabadin yliopistossa vuosina 1954–1957. Hänet äänestettiin Lok Sabhaan ensimmäisen kerran vuonna 1961. Tuolloin hän aloitti silloisen ulkoministeri Jawaharlal Nehrun parlamentaarisena valtiosihteerinä. Vuonna 1967 hänestä tuli rautateistä vastaava apulaisministeri. Hän vaikutti parlamentissa yhtämittaisesti vuoteen 1970, jolloin neljännen Lok Sabhan virkakausi päättyi.

Lok Sabhasta Jamir siirtyi Nagalandin osavaltiopolitiikkaan. Hänet valittiin Nagalandin osavaltioparlamenttiin ministeriksi 1974. Kolme vuotta myöhemmin hän oli osavaltion varapääministeri. Vuonna 1980 hänestä tuli alle kaksi kuukautta kestäneen osavaltiohallituksen pääministeri. Hän onnistui pääsemään pääministeriksi uudestaan vuoden 1982 osavaltiovaalien jälkeen. Hänen toinen kautensa pääministerinä kesti vuoteen 1986, jolloin hänen hallituksensa kohtasi kaksi kriisiä. Maaliskuussa kaksi mieltään osoittanutta opiskelijaa kuoli poliisin ampumina, mikä johti kahdeksan hänen hallituksensa 22:sta ministeristä eroamaan. Marraskuussa hän ajautui keskelle väitettyä korruptioskandaalia, jonka lisäksi hänellä epäiltiin olevan yhteyksiä kiinalaismieliseen National Socialist Council of Nagaland -järjestöön. Kongressipuolue halusi parantaa vaurioitunutta mainettaan ennen Nagalandin vuoden 1987 osavaltiovaaleja, minkä vuoksi Jamir suostuteltiin eroamaan. Pääministeri Rajiv Gandhi pakotti hänet eroamaan tehtävästään, kun useat Nagalandin lainsäätäjät syyttivät häntä korruptiosta.

Seuranneet osavaltiovaalit olivat kongressipuolueelle tappio, jonka vuoksi Hokishe Semasta tuli seuraava Nagalandin pääministeri. Tappionsa jälkeen Jamir valittiin Rajya Sabhaan, jossa hän toimi kaksi vuotta. Hänet valittiin Nagalandin pääministeriksi uudelleen vuonna 1989, kun puolue koki hänen onnistuneen kaatamaan Seman osavaltiohallituksen. Vuonna 1993 hänet valittiin taas pääministeriksi, jonka jälkeen hän onnistui voittamaan toisen peräkkäisen kauden vuonna 1998. Näiden kausiensa aikana hän joutui useita kertoja murhayritysten kohteeksi. Vuonna 1993 hänen autosaattuettaan kohti ammuttiin mörssärillä. Vuonna 1999 joukko aseistautuneita miehiä yritti hyökätä hänen autosaattueensa kimppuun. Toimiessaan Goan kuvernöörinä vuonna 2007 häneen kohdistui neljäs murhayritys.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*  S. C. Jamirin kuvaus Lok Sabhan sivuilta
*  S. C. Jamirin kuvaus Rajya Sabhan sivuilta
Johann Rist

**Johann Rist** (s. 8.  maaliskuuta 1607 Ottensen, nyk. Hampurin kaupunginosa, Saksa – 31. elokuuta 1667 Wedel, Holstein) oli saksalainen runoilija ja evankelisluterilainen pappi.

## Elämä ja työ
Johann Rist oli papin poika, ja siten oli luonnollista, että hän lähti opiskelemaan samaan ammattiin. Hän kävi lukiota Hampurissa ja Bremenissä ja 21-vuotiaana aloitti opiskelunsa Rintelnin yliopistossa sekä Rostockin yliopistossa. Siellä teologi ja laulurunoilija Josua Stegmann herätti hänen kiinnostuksensa saksalaiseen kirjallisuuteen. Hän opiskeli teologian lisäksi myös luonnontieteitä ja lääketiedettä, etenkin farmasiaa. Vuodesta 1633 hän työskenteli yksityisopettajana  kunnes hänet nimitettiin papiksi Wedeliin vuonna 1635, missä hän hoiti myös lääkärin ja apteekkarin tehtäviä sekä suoritti tieteellistä tutkimusta.Hän joutui myös 30-vuotisen sodan jalkoihin, Lennart Torstensonin ruotsalaiset sotajoukot ryöstivät 1643 hänen pappilansa. Sama toistui myöhemmin Ruotsin ja Tanskan välisen sodan aikana. 

Hän oli tuottelias runoilija, hän julkaisi kaksitoista runokokoelmaa ja 30 näytelmää, joista vain neljä on säilynyt. Hän oli  yksi barokkikauden tuottavimmista runoilijoista. Maallisen runouden lisäksi kirjoitti yli 650 hengellistä laulua, jotka oli tarkoitettu ennen muuta kotihartauteen mutta niitä julkaistiin myös laulukirjoissa. Vuosien kuluessa hän sai yhä enemmän huomiota. Keisari Ferdinand III antoi hänelle ”seppelöidyn runoilijan” (poeta laureatus) arvon 1644 ja aateloi hänet 1653. Hänet nimitettiin kirkkoneuvostoksi ja konsistorineuvokseksi.

Ristin virsiä on käytetty paljon etenkin Saksassa, mutta nykyään vain muutama on enää käytössä. Rist julkaisi omia virsiään kokoelmina kuten *Himlische Lieder, 1641/42, 1976.* Hänen aikalais-säveltäjät, etenkin Johann Schop oli paljon yhteistyössä Ristin kanssa. Johann Sebastian Bach on käyttänyt lukuisia hänen virsiään kantaateissaan, esimerkiksi koraali "O Ewigkeit, du Donnerwort" on pohjana kahdelle Bachin kantaatille, koraalikantaatti BWV 20 ja soolokantaatti BWV 60. Hän on käyttänyt myös Jouluoratoriossaan BWV 248 Uudenvuodenpäivän kantaatissa Ristin virren "Hilf, Herr Jessu, lass gelingen" säkeistöä "Jesus richte mein Beginnen" kantaatin loppukuorona.

## Ristin virsiä suomenkielisissä virsikirjoissa
**[[Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirja]]**
* 44 Jerusalem, katse nosta (Werde Licht, du Stadt der Heiden, 1655), suom. Elias Lönnrot 1874, uud. komitea 1984
* 82 On ehtoo jo (O Traurigkeit! O Hertzeleid!, säk. 1 Friedrich von Speen kokoelmassa 1628, säk. 2–6 Johann Rist 1641), suom. Elias Lönnrot 1874, uud. komitea 1984
* 224 Oi Jeesus, leipä elämän (Du Lebensbrot, Herr Jesu Christ,  1654), ruots. Jakob Arrhenius 1691, suom. virsikirjaan 1701, uud. Elias Lönnrot 1867, komitea 1937

**[[Ruotsin kirkon virsikirja]]**
* 194 Onni, riemu, Jeesus, anna (Hilf, Herr Jesu, laß gelingen, 1642), ruots. Petrus Brask 1690, Britt G. Hallqvist 1983, suom. vuoden 1701 virsikirjaan, uud. suom. Pekka Kivekäs 1996

## Lähteet
Rudolf Christian Böttger

**Rudolf Christian Böttger** (28. huhtikuuta 1806 Aschersleben – 29. huhtikuuta 1881 Frankfurt/Main) oli saksalainen kemisti, jonka monilla kemiallisilla keksinnöillä on ollut käytännöllistä arvoa. 

Böttger aloitti teologian opinnot 1824 Hallessa mutta siirtyi lyhyen opettajakauden jälkeen 1831 luonnontieteisiin ja erikoistui kemiaan. Hän oli perustamansa lehden *Polytechnische Notizblatt* päätoimittaja 35 vuotta.

Böttger on keksinyt muun muassa, miten valmistetaan galvanoplastisia kopioita (niin sanottu galvanoksia) graveeratuista painovalmiista kuparilevyistä. 1842 Böttger keksi yhdessä August Bromeisin kanssa hyalografian eli lasilevyjen etsauksen ja 1846 Christian Friedrich Schönbeinistä riippumatta pumpuliruudin ja kollodiumin. Muita Böttgerin keksintöjä ovat lasin hopeointi, helposti hapettuvien metallien nikkelöinti, ja hän kehitti uusia menetelmiä harvinaisten metallien eristämiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ceolwulf (Wessexin kuningas)

**Ceolwulf** (k. noin 611) oli Wessexin kuningas 597–611. Anglosaksien kronikan mukaan Ceolwulf nousi kuninkaaksi vuonna 597 ja soti angleja, walesilaisia, piktejä ja skotteja vastaan. William Malmesburylaisen mukaan Ceolwulf oli Cuthan poika ja siten edeltäjänsä Ceolin veli. Anglosaksien kronikan mukaan Ceolwulf taisteli eteläsakseja vastaan vuonna 607. Roger of Wendoverin mukaan Ceolwulf kuoli vuonna 610, mutta Anglosaksien kronikan mukaan vuonna 611.

## Lähteet
Alfred Ost

**Alfred Ost** (1884–1945) oli belgialainen taidemaalari ja olympiamitalisti.

Ost osallistui vuoden 1920 Antwerpenin olympialaisiin, joissa sai olympiapronssia maalaustaiteessa teoksellaan *Joueur de Football*.

## Lähteet
Ceolwulf

**Ceolwulf** voi viitata seuraaviin henkilöihin:

* Ceolwulf, Wessexin kuningas
* Ceolwulf, Northumbrian kuningas
* Ceolwulf, Lindseyn piispa
* Ceolwulf I, Mercian kuningas
* Ceolwulf II, Mercian kuningas
Kirjallisuusvuosi 1839

**Kirjallisuusvuosi 1839** käsittelee vuoden 1839 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Helsingin yliopistossa hyväksyttiin Matthias Alexander Castrénin väitöskirja *De affinitate declinationum in lingua Fennica, Esthonica et Lapponica*. Siinä hän tarkasteli suomen, viron ja saamen deklinaation yhteisiä piirteitä.
* Åbo Svenska Teater aloitti toimintansa 21. tammikuuta Turussa näytelmällä *Gubben i Bergsbygden*.

## Julkaisuja
* Michel Eugène Chevreul &ndash; *De la loi du contraste simultané des couleurs et de l'assortiment des objets colorés* (kuvataiteen värioppi)
* Charles Darwin &ndash; *[[Beaglen matka]]*
* Charles Dickens &ndash; *[[Oliver Twist]]* (ensimmäinen osa)
* Charles Dickens &ndash; *[[Nicholas Nicklebyn elämä ja seikkailut]]* (jälkimmäinen osa)
* Elias Lönnrot &ndash; *[[Suomalaisen talonpojan koti-lääkäri]]*
* Stendhal &ndash; *La Chartreuse de Parme* (Suom. *[[Parman kartusiaaniluostari]]*, 1971)
Piia Paemurru

**Piia Paemurru** (s. 23. syyskuuta 1962 Tallinna) on virolainen pianisti.

Paemurru valmistui Tallinnan valtionkonservatoriosta (myöhemmin Viron musiikki- ja teatteriakatemia) vuonna 1986, jolloin aloitti työskentelyn siellä laulajien säestäjänä. Vuonna 1999 hän sai taiteiden maisterin arvonsa pianistina. Hän on toiminut konservatorion laulun laitoksen varajohtajana. Hän on sekä konsertoinut soolopianistina että esiintynyt monien tunnettujen virolaisten ja ulkomaalaisten laulajien ja instrumentalistien kanssa. Paemurrua on kuultu esimerkiksi Musica Sacra -konserttisarjassa  
Anna Samsonovan, Enno Lepnurmin ja Pirjo Jonasin kanssa. Hänen muiden yhteistyökumppaneidensa joukossa ovat olleet Niina Murdvee, Kristina Kriit, Pille Lill, Maria Veretenina ja Oliver Kuusik.

Paemurru on voittanut useaan otteeseen parhaan säestäjän erikoispalkinnon Pärnun Kansainvälisessä Klaudia Taev -laulukilpailussa. Hän on julkaissut useita levytyksiä laulajien ja soitinsolistien kanssa.

Paemurrun elämänkumppani on sellisti Peeter Paemurru.

## Lähteet
Suutarkylä

**Suutarkylä** () on kylä Salon kaupungin Särkisalossa. Kylä sijaitsee Isoluodon pohjoisrannalla Norrbyn ja Särkisalon kirkonkylän välissä.

Suutarkylä on harvaan asuttu kylä. Sen keskiössä on Suutarkylän maatila, joka sijaitsee pienellä kumpareella peltojen keskellä. Kylän muu harva asutus on hajallaan eri puolilla kyläaluetta. Kylän maisemaa leimaavat useat metsäiset mäet, joiden väliset laaksot ovat viljelykäytössä. Naapurikylistä poiketen Suutarkylän rannoille ei ole laajemmin rakennettu kesämökkejä.

Suutarkylä on ollut kahden kantatilan muodostama kylä. Tilat yhdistyivät 1900-luvun alussa. Tilasta itsenäistyi kolme torppaa 1920-luvun aikana.

## Lähteet
Kirjallisuusvuosi 1833

**Kirjallisuusvuosi 1833** käsittelee vuoden 1833 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Satukirjailija H. C. Andersen sai kaksivuotisen matkastipendin ja teki sen turvin pitkän, uransa kannalta merkittävän matkan Euroopassa.

## Julkaisuja
* Honoré de Balzac &ndash; *Eugénie Grandet*
* Aleksandr Puškin &ndash; *Jevgeni Onegin* (oopperan libretto)
* George Sand &ndash; *Lelia*
## Palkintoja

## Lähteet
Kirjallisuusvuosi 1832

**Kirjallisuusvuosi 1832** käsittelee vuoden 1832 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Helsingin yliopiston päärakennus vihittiin käyttöön.
* Jane Austenin romaanien kustannusoikeudet myytiin Richard Bentleylle, joka julkaisi kaikki romaanit uudelleen sarjana.
* Johan Jakob Nervander aloitti laajan tutkimusmatkan Euroopassa.
* Samuel Morse kehitti morseaakkoset sähkötystä varten.

## Julkaisuja
* Carl von Clausewitz &ndash; *Vom Kriege* (suom. *Sodankäynnistä*)
* Johann Wolfgang von Goethe &ndash; *[[Faust]]* (jälkimmäinen osa)
* Nikolai Gogol &ndash; *Dikankan iltoja* (osa 2, novellikokoelma, Вечера на хуторе близ Диканьки)
* Washington Irving &ndash; *The Alhambra* (suom. *Alhambra*, 1880)
* J. L. Runeberg &ndash; *Elgskyttarne* (runoelma, suom. *[[Hirvenhiihtäjät]]*)
* Von Wrightin taiteilijaveljekset &ndash; *Svenska fåglar* (litografiakokoelma vuosina 1832–1838)

## Palkintoja

## Lähteet
Jüri Alperten

**Jüri Alperten** (16. kesäkuuta 1957 – 26. elokuuta 2020) oli virolainen kapellimestari.

Alperten valmistui Viron musiikki- ja teatteriakatemiasta (silloisesta Tallinnan konservatoriosta) Bruno Lukkin pianoluokalta vuonna 1979. Tämän jälkeen hän opiskeli orkesterinjohtoa Ilja Musinin johdolla Pietarin konservatoriossa. Hän johti Viron kansallisoopperaa ensi kerran vuonna 1985 ja toimi sen pääkapellimestarina vuosina 2002–2004. Vuosina 1994–2000 hän toimi Viron musiikki- ja teatteriakatemian sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina, ja vuonna 1998 hänestä tuli Pärnun kaupunginorkesterin pääkapellimestari. 

Alperten on käynyt ulkomailla johtamassa esimerkiksi Latvian kansallista sinfoniaorkesteria, Latvian kansallisoopperaa, Göteborgin oopperaa, Budapestin sinfoniaorkesteria ja useita suomalaisia orkestereita. Alperten sai vuonna 2012 Harjumaan teatteripalkinnon sekä vuonna 2014 Johann Voldemar Jannsen -palkinnon ja Viron musiikkineuvoston tulkintapalkinnon.

Alperten aloitti opettamisen Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa vuonna 1993.

## Lähteet
Pasi Tuominen (virkamies)

**Pasi Olavi Tuominen** (s. 29. heinäkuuta 1965 Tampere) on suomalainen diplomaatti ja juristi. Hän on työskennellyt vuodesta 1997 ulkoministeriön palveluksessa. Syyskuusta 2022 alkaen Tuominen on toiminut Suomen Tšekin-suurlähettiläänä Prahassa.

Tuominen valmistui ylioppilaaksi Messukylän lukiosta vuonna 1984 ja oikeustieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta 1991 sekä yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta 1991. Hän sai varatuomarin arvon vuonna 1992. Tuominen työskenteli muun muassa UNIFILin sotilaslakimiehenä 1995–1996. Hän toimi ulkoasiainsihteerinä 1998–2007, lähetystöneuvoksena 2007–2012 ja ulkoasiainneuvoksena vuodesta 2012. Tuominen oli Suomen Unkarin-suurlähettiläs vuodesta 2012, ja vuonna 2015 hän palasi Suomeen ulkoministeriön konsulipäälliköksi.

Helmikuussa 2020 ulkoministeri Pekka Haaviston toimista käynnistettiin esitutkinta, kun ilmeni, että hän oli koettanut siirtää Tuomisen pois virastaan, koska Al-Holin pakolaisleirillä olevien suomalaisten kotiuttamisesta oli syntynyt erimielisyyttä syksyllä 2019.

## Katso myös
* Pekka Haaviston toiminta al-Holin leiriä koskevassa asiassa

## Lähteet
Simon Goossens

**Simon Goossens** (15. kesäkuuta 1893 Sint–Lenaarts, Brecht – 10. lokakuuta 1964) oli belgialainen kuvanveistäjä ja olympiamitalisti.

Goossens osallistui vuoden 1920 Antwerpenin olympialaisiin, joissa sai olympiahopeaa kuvanveistossa teoksellaan *Les Patineurs*.

## Lähteet
Alphons de Cuyper

**Alfons ”Alphons/Alphonse” Josef De Cuyper** (1887 Heverlee, Leuven – 1950 Gent) oli belgialainen kuvanveistäjä, taidemaalari ja olympiamitalisti.

De Cuyper osallistui vuoden 1920 Antwerpenin olympialaisiin, joissa voitti pronssia kuvanveistossa teoksellaan *Lanceur de Poids et Coureur*. Olympiateos on kadonnut.

## Lähteet
Cynegils

**Cynegils** (k. 641 tai 643) oli Wessexin kuningas 611–643. Anglosaksien kronikan mukaan hän nousi valtaistuimella vuonna 611. On epäselvää, oliko hän kuningas Ceolin poika vai kuningas Ceawlinin pojan Cuthwinen poika. Anglosaksien kronikassa olevan lisäyksen mukaan hän olisi ollut Ceolin poika, mutta ei tiedetä, onko tämä alkuperäinen korjaus vai myöhempinä aikoina tehty lisäys. Kronikan toisessa kohdassa Cynegils nimittäin mainitaan Cuthwinen pojaksi.

William Malmesburylaisen mukaan Cynegils hallitsi kautensa alussa yhdessä kuningas Cwichelmin kanssa, joka saattoi olla Cynegilsin veli. Anglosaksien kronikka kertoo Cynegilsin ja Cwichelmin taisteluista. Kronikan mukaan Cynegils ja Cwichelm löivät walesilaiset Beandumin taistelussa vuonna 614 ja tappoivat 2065 vihollista. Kronikka kertoo myös, että he taistelivat Mercian kuningasta Pendaa vastaan vuonna 628 ja pääsivät sen jälkeen sopimukseen. Ilmeisesti sopimus viittasi Cynegilsin pojan Cenwalhin ja Pendan sisaren Cyneburgan välillä solmittuun avioliittoon. Cynegils pyrki nostamaan Wessexin johtavaksi anglosaksivaltioksi, mutta epäonnistui pyrkimyksissään. Hän hävisi lopulta kamppailun Hwiccen hallinnasta ja joutui hyväksymään sen liittämisen Merciaan.

Beda Venerabiliksen mukaan Birinus, sittemmin Wessexin ensimmäinen piispa, kastoi Cynegilsin kristityksi Northumbrian kuninkaan Oswaldin toimiessa kummina. Cynegilsin kääntyminen tapahtui joskus vuoden 635 jälkeen. Cynegils kuoli joko vuonna 641 tai 643.

## Lähteet
* Kari, Risto: Historian ABC – Kaikkien aikojen valtiot 6. Tammi 2001. 
### Viitteet
Albéric Collin

**Albéric Collin** (1886 Antwerpen – 1962 Antwerpen) oli belgialainen kuvanveistäjä ja olympiavoittaja. 

Collinin teosten aiheet liittyivät usein luontoon, ja työskentely italialaisen oppi-isänsä sekä kollegansa Rembrandt Bugattin kanssa antoi hänelle vaikutteita eläinpatsaiden veistämisestä. Collinin tunnetuimpia teoksia ovat *Lionne et Lionnceaux* ja *Kongolaisen paviljongin elefanttipatsas*.  

Hän osallistui myös vuoden 1920 Antwerpenin olympialaisiin, joissa voitti kultaa kuvanveistossa teoksellaan *La Force*. Olympiateos on kadonnut.

## Lähteet
Jakkukylän riippusilta

**Jakkukylän riippusilta** on jalankululle ja pyöräilylle tarkoitettu silta Iin Jakkukylässä. Silta ylittää Iijoen Jakun koulun kohdalta. Silta on jänneväliltään Pohjois-Euroopan pisin jalankululle ja pyöräilylle tarkoitettu metallirakenteinen riippusilta. Sillan rakentaminen käynnistyi marraskuussa 2019 ja sen oli tarkoitus valmistua jo kesällä 2020, mutta avattiin vasta 21. joulukuuta 2021. Sillan rakennutti Iin kunta ja sen rakentamiskustannukset olivat noin 850&nbsp;000 euroa.

Silta rakennettiin helpottamaan kelirikkoaikaisia Jakun koulun koululaiskuljetuksia. Sulan veden aikana koulukuljetukset Iijoen ylitse hoidettiin veneellä, ja tämä venereitti oli tiettävästi Suomen viimeinen kouluvenekuljetus. Sillan arvioidaan säästävän vuotuisia koulukuljetuskustannuksia noin 80&nbsp;000 euroa. Kelirikkoaikana joen ylittävän noin 200 metrin mittaisen venematkan sijaan koulukuljetukset hoidettiin maanteitse Raasakan patosillan kautta, jolloin matkan pituudeksi tuli noin 15 kilometriä.

## Sillan rakenne
Sillan kokonaispituus on 250 metriä ja jänneväli 180 metriä. Siltakantta kannattelevat 52 millimetrin paksuisista pääkannattimista riippuvat pystysuuntaiset riippuvaijerit ja kannen molemmin puolin on lisäksi vaakasuuntaiset harusvaijerit. Sillan tornien eli pylonien korkeus on 20 metriä perustuksen yläpuolella. Siltakannen hyötyleveys on 1,5 metriä. Sillan alituskorkeus on 4,6 metriä keskivedellä.

## Rakennustöiden keskeytys
Sillan rakennustyöt keskeytettiin kesäkuussa 2020, koska siltasuunnittelun harrastajat olivat huomanneet virheen sillan rakenteissa ja ilmoittaneet siitä Iin kunnalle. Sillan kuormituslaskelmassa oli käytetty liian pientä tuulikuorman lähtöarvoa. Sillan valmistuminen saattaa lykkääntyä jopa vuodella. Marraskuussa 2020 Iin kunnanvaltuusto myönsi sillan muutostöihin ja loppuun rakentamiseen lisämäärärahan suljetuin ovin pidetyssä kokouksessa kunnan, urakoitsija ja suunnittelijan sopimuksen mukaisesti mikä johti Pohjois-Suomen hallinto-oikeuteen tehtyyn valitukseen asian menettelytavasta.

## Lähteet
Mohamed Ould Ghazouani

**Mohamed Ould Ghazouani** (; s. 31. joulukuuta 1956) on mauritanialainen armeijan kenraali, joka on ollut heinäkuusta 2019 lähtien Mauritanian presidentti.

Hän nousi presidentiksi heinäkuussa 2019 voitettuaan presidentinvaalit kuukautta aiemmin. Ghazouani oli edellisen presidentin Mohamed Ould Abdel Azizin itse valitsema ehdokas seuraajakseen ja Ghazouanin arveltiinkin tulevan jonkinlaiseksi keulakuvaksi edeltäjänsä jatkaessa todellisena vallankäyttäjänä, sillä perustuslaki esti saman presidentin valitsemisen kolmatta kertaa peräkkäin. Kuitenkin uusi presidentti Mohamed Ould Ghazouani voitti valtataistelun ja hänen kannattajansa saivat valta-aseman hallitsevassa UPR-puolueessa (Union pour la republique), joten poliittiseksi kilpailijaksi muuttunut entinen liittolainen, edellinen presidentti Mohamed Ould Aziz kärsi tappion.

## Lähteet
Raniero Nicolai

**Raniero Nicolai** (5. lokakuuta 1893, Rooma,Italia– 2. huhtikuuta 1958,Rooma)  oli italialainen runoilija ja olympiavoittaja.

Hän osallistui vuoden 1920 Antwerpenin olympialaisiin, joissa voitti olympiakultaa kirjallisuudessa teoksellaan "Canzoni Olimpioniche" ("Olympic Songs").

Nicolai toimi myös Italian Olympiakomitean () jäsenenä.

## Lähteet
Fernán Caballero

**Fernán Caballero**, oikea nimi **Cecilia Böhl von Faber**, (1797−1877) oli espanjalainen kirjailija. Hänen isänsä oli saksalainen ja äiti espanjalainen. Caballero oli kolmasti naimisissa ja viimeksi sevillalaisen asianajajan de Arromin kanssa, mutta käytti kirjailijana aina mainittua salanimeä. Hänen isänsä, Saksan konsuli Cadizissa, antoi tyttärelleen erittäin huolellisen kasvatuksen, jota sen ajan espanjalaisiin oloihin nähden oli loistava. Cecilian koti Sevillassa tarjosi hänen toisen avioliittonsa aikana kokoontumispaikan kaupungin ylhäisölle ja taiteellisille ja tieteellisille piireille, myös ulkomaalaisille.

Caballero kirjoitti ensimmäisen kaunokirjallisen tuotteensa saksaksi ja käänsi sen 18 vuotta myöhemmin espanjan kielelle, ja se ilmestyi nimellä *Sola, cuadro de costumbres sevillanas*. Se kuvasi erästä Sevillassa suurta huomiota herättänyttä tapausta. Vuonna 1849 hän julkaisi *El heraldo de Madrid* -lehdessä ensimmäiset luvut sittemmin kirjan muodossa suuren menestyksen saavuttanutta romaaniansa *La Gaviota*, joka elävästi ja oivallisin paikallisvärein kuvasi eteläespanjalaisia oloja. Kansanelämän kuvaus oli siinä aivan uutta.

Caballeron suuria romaaneja ovat edelleen *Clemencia* (1852), jonka aiheen kirjailija on ottanut omasta elämästään, *Elfa õ la España treinta años ha*, *Lágrimas*, jossa viimemainitussa kirjailijan jyrkkä katolisuus pistää silmään, ja *La familia de Alvareda*, traagisuutta sisältävä kansanelämän kuvaus. Vuosina 1852−1861 hän kirjoitti seitsemän novellia, jotka on julkaistu yhteisnimellä *Novelas de costumbres* ('tapainkuvauksia'). Toisella hänen kertomussarjallaan on nimenä *Relaciones* ('kertomuksia') ja *Cuadros de costumbres* ('tapojen maalauksia'). Kaunokirjallisten teosten lisäksi Caballero on julkaissut ensimmäisen kokoelman espanjalaisia kansansatuja ja -lauluja sekä folkloristisia kirjoituksia. Caballero toimitti kootut teoksensa painosta kahdesti, ensin 19 nidoksena (1856) ja myöhemmin 13 nidoksena (1860−1861). Hänen kuoltuaan ilmestyivät hänen viimeiset kertomuksensa *Ultimas produciones*, (1878). Fernando de Gabriel y Ruiz de Apodaca liitti niihin elämäkerrallisen luonnoksen.

## Suomennettu teos
* *Dolores parka!: andalusialainen kertomus*, suomentanut Selma Anttila, Hämeenlinna: Karisto 1920. Sarja: Kolmen markan romaaneja 1.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Manuel de Cabanyes

**Manuel de Cabanyes** (1808−1833) oli espanjalainen runoilija. Cabanyesilla oli laajat tiedot niin hyvin vanhoissa kuin uusissa kielissä. Hänen makunsa oli hieno ja itsekritiikkinsä ankara, mikä hillitsi hänen tuotteliaisuuttaan, jota leimaa muodon täydellisyys ja syvä synkkämielisyys. Hänelle on pystytetty muistopatsas Villanuevaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kirjallisuusvuosi 1858

**Kirjallisuusvuosi 1858** käsittelee vuoden 1858 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Ensimmäinen suomenkielinen oppikoulu, myöhempi Jyväskylän Lyseo, perustettiin Jyväskylässä.
* Esitettiin ensimmäinen suomenkielinen tohtorinväitöskirja, Rietrikki Polénin *Johdanto Suomen kirjallisuushistoriaan*.
* Suomessa aloitettiin kirjeiden ja sanomalehtien jakaminen kotiosoitteisiin. Sitä ennen lähetykset piti noutaa postikonttoreista.
* Ensimmäinen lennätinkaapeli laskettiin Euroopan ja Pohjois-Amerikan välille. Kolme viikkoa myöhemmin kaapeli vioittui, kun merivesi pääsi kaapelin sisään. Ennen pitkää lennätinlinjoja oli jo useampia.

## Julkaisuja
* *Finlands ridderskaps och adels kalender* (ensimmäinen Suomen aateliskalenteri, joka on sittemmin ilmestynyt vuosittain)
* Hatšatur Abovjan &ndash; *Verk Hajastan* (”Armenian haavat”, ensimmäinen armeniankielinen romaani)
* Bjørnstjerne Bjørnson &ndash; *Arne*
* Henry Gray &ndash; *[[Grayn anatomia|Gray´s Anatomy]]* (lääketieteen oppikirja, jonka nimeen viittaa tv-sarja *[[Greyn anatomia]]*)
* Henry Wadsworth Longfellow &ndash; *The Courtship of Miles Standish*
* Fredrika Runeberg &ndash; *Fru Catharina Boije och hennes döttrar* (esikoisromaani, suom. *Rouva Katariina Boije ja hänen tyttärensä*, 1881)
* George Sand &ndash; *Les Beaux Messieurs de Bois-Doré*

## Palkintoja

## Lähteet
Suravaram Sudhakar Reddy

**Suravaram Sudhakar Reddy** (; 25. maaliskuuta 1942 – 22. elokuuta 2025) oli intialainen poliitikko, joka toimi Intian kommunistisen puolueen pääsihteerinä vuosina 2012–2019.

Reddy aloitti yhteiskunnallisen uransa opiskelijapolitiikassa. Opiskellessaan lakia Osmanian yliopistossa hän liittyi kommunistisen puolueen yhteydessä toimineeseen All India Students’ Federation -opiskelijajärjestöön. Vuonna 1966 hänestä tuli järjestön pääsihteeri ja puheenjohtaja vuonna 1970. Seuraavana vuonna hän siirtyi mukaan kommunistisen puolueen toimintaan. Ensimmäiset vaalit joihin hän osallistui olivat Andhra Pradeshin osavaltiovaalit vuonna 1985, joissa hän hävisi samoin kuin kaksissa seuraavissa osavaltiovaaleissa. Ensimmäisen kerran hän voitti vuoden 1998 parlamenttivaaleissa, jolloin hänet äänestettiin Lok Sabhaan. Hänet äänestettiin Lok Sabhaan uudestaan vuonna 2004, jonka jälkeen hän pyrki aktiivisesti parantamaan Andhra Pradeshin maanviljelijöiden ja työläisten tilannetta. Seuraavissa vuoden 2009 vaaleissa hän koki tappion, jonka jälkeen häntä ei valittu enää parlamenttiin.

Intian kommunistinen puolue valitsi hänet vuonna 2008 varapääsihteeriksi Hyderabadin puoluekokouksessa. Vuonna 2012 hänestä tuli puolueensa pääsihteeri. Hänet äänestettiin toiselle kaudelleen pääsihteeriksi vuonna 2015. Kolmannelle kaudelleen hänet valittiin vuonna 2018, mutta hän erosi seuraavana vuonna terveyssyistä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla