open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kvilldalin vesivoimalaitos

**Kvilldalin vesivoimalaitos**  sijaitsee Rogalandin Suldalissa Norjassa. Se on vesivoimalaitos, joka kuuluu Ulla-Førren vesivoimalaitoskompleksiin ja joka hyödyntää siinä muun muassa suurta Blåsjøn varastoallasta. Koska voimala sijaitsee kallioon louhitussa onkalossa, sitä voidaan luonnehtia tunnelivoimalaitokseksi. Voimala on koko kompleksin ja samalla Norjan suurin vesivoimala.

## Varastoaltaiden välinen toiminta
Voimalan vedenotto tapahtuu kallioon louhitusta tunnelista, joka saa vettä kolmesta muusta tunnelista. Yksi tunneli laskee siihen Lauvastølsvatnista. Järven vedenpinnan korkeus on riippuen vesitilanteesta 590–605&nbsp;metriä&nbsp;mpy. Järven koillispäähän tulee koillisesta tunneli, josta saadaan siihen vesitäydennystä. Toinen tunneli tulee lounaasta päin Sandsavatnista, jonka vedenpinta on Lauvastølsvatnin kanssa lähes samalla korkeudella. Samaan tunneliin valutetaan myös esimerkiksi jokien Ulladalsånin ja Førreånanin vedet. Se toimii myös Stølsdalin pumppuvoimalan ja Hjorteland pumppuaseman syöttötunnelina. Kolmas tunneli tulee Saurdalin pumppuvoimalasta, joka joko täydentää Lauvastølsvatnia tai syöttää vettä Kvilldalenin voimalalle Blåsjøstä, samalla kun se tuotta itse sähköä. Voimalakompleksin pääallas on Blåsjø, jonka vedenpinta sijaitsee tilanteesta riippuen 930–1&nbsp;055&nbsp;metrin korkeudella merenpinnasta. Blåsjøn vettä riittää hyvin pitkäksi aikaa, mutta tästä huolimatta tuotantoon käytetään lisäksi useaa muutakin vesilähdettä.

## Voimalaitos
Voimalaitosyksikkö sijaitsee kallioon louhitussa onkalossa. Se tuottaa sähköenergiaa neljällä vesiturbiinilla, jotka ovat 310&nbsp;megawatin&nbsp;(MW) Francis-turbiineja. Voimalan kapasiteetti on siten 1&nbsp;240&nbsp;MW ja sähkögeneraattoreiden kapasiteetti on 1&nbsp;480&nbsp;MVA. Vuosituotanto on keskimäärin 3&nbsp;028&nbsp;gigawattituntia&nbsp;(GWh). Vesi johdetaan turbiineihin kalliotunneleita pitkin ja vesi päästetään sitten poistotunneleita pitkin Suldalsvatniin, jonka vedenpinnan korkeus on 67–68,5&nbsp;metriä&nbsp;mpy.

## Remontti
Voimalan turbiinit päivitetään vuosina 2020–2023. Uudet juoksupyörät tulevat antamaan lisää energiaa vuosituotantoon 77&nbsp;GWh.

## Historiaa
Kvilldalin voimalaitos on rakennettu osana koko Ulla-Førren vesivoimalaitoksien projektia. Voimalatyömaa käynnistyi vuonna 1974 ja ensimmäinen vesiturbiini alkoi tuottaa sähköä vuonna 1981. Muut turbiiniyksiköt valmistuivat yksitellen vuoteen 1986 mennessä ja koko rakennusprojekti päättyi vuonna 1988. Työmaalla työskenteli parhaimmillaan 1550 henkilöä. Kokenut voimalaitossuunnittelija Egil Sorteberg suunnitteli myös tämän voimalaitoksen ja voimalakompleksin vihki käyttöön 3.6.1982 kuningas Olavi V.

## Huomioita

## Lähteet
Constantin Nils Lorenz von Schoultz

**Constantin Nils Lorenz von Schoultz** (15. marraskuuta 1805 Svartholman linnoitus, Pernaja – 21. maaliskuuta 1887 Pietari) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
 
Von Schoultzin vanhemmat olivat majuri, hovineuvos Carl Gustav von Schoultz ja Eva Kristina Kalmberg ja puoliso vuodesta 1832 Dorothea Helena Strohbinder. Insinööri, virka- ja valtiopäivämies Karl Fredrik Sebastian von Schoultz oli heidän poikansa. Constantin Nils Lorenz von Schoultz tuli junkkariksi Käkisalmen, H.M. Itävallan Keisari Franz I:n krenatöörirykmenttiin 1821, mistä hänet siirrettiin 1823 junkkariksi Henkivartioväen suomenmaalaiseen rykmenttiin ja oppilaaksi Henkivartioväen junkkarikouluun. Hänet ylennettiin rykmentissä vänrikiksi 1826 ja aliluutnantiksi 1827. Von Schoultz osallistui rykmentin mukana Turkin sotaan 1828–1829, luutnantiksi hänet ylennettiin 1829. Hän osallistui myös marraskuun kansannousun kukistamiseen Puolassa 1831–1833. Von Schoultz ylennettiin alikapteeniksi 1831. Hänet siirrettiin 1833 armeijan jalkaväkeen majurina ja määrättiin Helsingin sotasairaalan tarkastajaksi. Everstiluutnantiksi hän yleni 1843 ja everstiksi 1849, eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina marraskuussa 1860.

Von Schoultz nimitettiin 1866 Pietarin kaupunginvankilan ylitarkastajaksi, missä tehtävässä hän toimi huhtikuuhun 1868 asti. Vuonna 1872 hän tuli Pietarissa Narvan kaupunginosan köyhäinhoidon kuraattoriksi ja latvialaisen seurakunnan kirkkoneuvoston jäseneksi, mitä tehtäviä hän hoiti kuolemaansa asti. Von Schoultz omisti kartanon Kirkkonummen Volsissa  1848–1856 ja edusti aatelissukuaan valtiopäivillä 1863–1864.

## Lähteet
Symphony (Clean Banditin kappale)

**Symphony** on brittiläisyhtye Clean Banditin klassinen crossoverkappale, jolla vierailee myös ruotsalainen laulaja-lauluntekijä Zara Larsson. Sen julkaisivat Atlantic Records sekä Epic Records Clean Banditin toisen, What Is Love?-studioalbumin kolmantena singlenä 17. maaliskuuta 2017. Kappale julkaistiin myös Larssonin toisen, So Good-studioalbumin kuudentena singlenä. "Symphony" saavutti julkaisunsa jälkeen Britannian singlelistan kärjen, joka oli Zara Larssonin ensimmäinen ja Clean Banditin kolmas kyseisen listan kärjen saavuttanut single. Sen lisäksi kappale saavutti singlelistan ensimmäisen sijan muun muassa Ruotsissa ja Norjassa.

Kappaleelle on toteutettu myös singlen julkaisupäivänä julkaistu musiikkivideo. Videon ohjasivat Clean Banditin jäsenet Grace Chatto sekä Jack Patterson. Videolla nähdään Larsson glittermekossa esiintymässä Clean Banditin ja orkesterin edessä, samalla kun videolla näkyy kohtauksia tunnollisesta tarinasta.

## Lähteet
Solo (Clean Banditin kappale)

**Solo** on brittiläisyhtye Clean Banditin kappale, jolla myös vierailee yhdysvaltalaisartisti Demi Lovato. Lisäksi kappaleen taustalaulajana esiintyy brittiläislaulaja Kamille. Sen julkaisi Atlantic Records Clean Banditin toisen, What Is Love?-studioalbumin viidentenä singlenä 18. toukokuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Lovato, Kamille, Grace Chatto, Fred Gibson ja Jack Patterson. Sen tuotannosta vastasivat puolestaan Chatto, Gibson, Patterson ja Mark Ralph.

Vaikka "Solo" ei myynyt Yhdysvalloissa kovin hyvin, siitä tuli kuitenkin kansainvälinen menestys sen päästyä singlelistan kärkeen kuudessatoista eri valtiossa ja se myi platinaa tai enemmän kahdessatoista valtiossa. Puolassa se myi jopa timanttia. "Solo" oli Shazam-musiikinhakusovelluksen vuoden 2018 haetuin kappale 9,1 miljoonalla maailmanlaajuisella haulla.

## Lähteet
Sojuz MS-16

**Sojuz MS-16** () oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz 2  -kantoraketilla 9. huhtikuuta 2020 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle. Aluksen miehistö kuuluu ISS:n Retkikunta 62:n miehistöön. Lento oli ensimmäinen miehitetty Sojuz 2 -kantoraketilla suoritettu laukaisu korvaten Sojuz FG -tyypin kantoraketin. Miehistö oli avaruudessa 196 päivän ajan. 

## Miehistö
* Anatoli Ivanišin, Venäjän avaruusjärjestö, päällikkö
* Ivan Vagner, Venäjän avaruusjärjestö
* Christopher J. Cassidy, NASA

### Varamiehistö
* Sergei Ryžikov, Venäjän avaruusjärjestö, päällikkö
* Andrei Babkin, Venäjän avaruusjärjestö
* Stephen Bowen, NASA

## Lähteet
I Miss You (Clean Banditin kappale)

**I Miss You** on brittiläisyhtye Clean Banditin kappale, jolla myös vierailee yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä Julia Michaels. Sen julkaisi Atlantic Records Clean Banditin toisen, What Is Love?-studioalbumin neljäntenä singlenä 27. lokakuuta 2017. Kappaleen ovat sanoittaneet Michaels, Jack Patterson sekä Grace Chatto, joista kaksi jälkimmäistä myös tuottivat sen Mark Ralphin kanssa. Sanoiltaan kappale kertoo käsittämättömästä kivusta joka aiheutuu siitä kun eroat jonkun rakastamasi henkilön kanssa. "I Miss You" oli julkaisunsa jälkeen myyntimenestys singlelistoilla, sen päästyä listan ensimmäiselle sijalle Alankomaissa, Israelissa ja Kroatiassa. Lisäksi se pääsi viiden parhaan joukkoon viidessä muussa valtiossa.

Kappaleelle on toteutettu myös singlen julkaisupäivänä julkaistu musiikkivideo. Videon ohjasivat Chatto ja Jack Patterson, ja sitä kuvattiin Isossa-Britanniassa ja Los Angelesin autiomaassa.

## Lähteet
Julia Michaels

**Julia Carin Cavazos** (s. 13. marraskuuta 1993 Davenport, Iowa, taiteilijanimeltään **Julia Michaels**) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän aloitti oman uransa popmusiikin sanoittamalla kappaleita, joita ovat nauhoittaneet Selena Gomez, Demi Lovato, Fifth Harmony, Shawn Mendes, Britney Spears, Justin Bieber, Hailee Steinfeld ja Gwen Stefani. Michaels nousi suuren yleisön tietoon vuonna 2017 aloitettuaan soolouran laulajana kappaleella "Issues", joka saavutti Billboard Hot 100-singlelistan sijan 11. sekä myi kolminkertaista platinaa ja toi hänelle Grammy-ehdokkuudet kategorioissa "Vuoden kappale" ja "Paras tulokas". Hänen ensimmäinen EP-levy "Nervous System" saavutti Yhdysvalloissa sijan 48. Billboard 200-albumilistalla. Hän on saanut ehdokkuuksia myös MTV Music Video, Billboard Music ja American Music Awards-palkinnoille. Michaelsin Lady Gagan kanssa sanoittama kappale "A Star Is Born" toi hänelle Grammy-palkinnon kategoriassa "Paras kokoelmalevy visuaaliselle medialle".

## Diskografia

#### EP-levyt

* Julia Michaels (20. heinäkuuta 2010)
* Futuristic (18. huhtikuuta 2012)
* Nervous System (28. heinäkuuta 2017)
* Inner Monologue Part 1 (24. tammikuuta 2019)
* Inner Monologue Part 2 (28. kesäkuuta 2019)
* Inner Monologue Part 3 (TBA)

#### Singlet

**Pääartistina**

* Issues (2017)
* Uh Huh (2017)
* Worst in Me (2017)
* Hurt Somebody (mukana Noah Kahan) (2018)
* Heaven (2018)
* Jump (mukana Trippie Redd) (2018)
* Anxiety (mukana Selena Gomez) (2019)
* What a Time (mukana Niall Horan) (2019)
* Okay (mukana LANY) (2019)
* If You Need Me (2019)

**Vierailevana artistina**

* Carry Me (Kygo, mukana Julia Michaels) (2016)
* Friends (Remix) (Justin Bieber ja BloodPop, mukana Julia Michaels) (2017)
* I Miss You (Clean Bandit, mukana Julia Michaels) (2017)
* Coming Home (Keith Urban, mukana Julia Michaels) (2018)
* Light Me Up (RL Grime, mukana Miguel ja Julia Michaels) (2018)
* There's No Way (Lauv, mukana Julia Michaels) (2018)
* Lie to Me (5 Seconds of Summer, mukana Julia Michaels) (2018)
* Peer Pressure (James Bay, mukana Julia Michaels) (2019)
* If the World Was Ending (JP Saxe, mukana Julia Michaels) (2019)
* Cool Anymore (Jordan Davis, mukana Julia Michaels) (2019)
* Heartless (Diplo, mukana Julia Michaels ja Morgan Wallen) (2020)
* GONE  (NF, mukana Julia Michaels) (2023)

**Promosinglet**

* Help Me Out (Maroon 5:n kanssa) (2017)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Inuyama

**Inuyama** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Aichin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Nōbin tasangon pohjoisreunalla. Kaupunki on rakentunut Kisojoen vasemmalle rannalle. Pohjoisessa se rajautuu Gifun prefektuuriin. Inuyamassa on 73&nbsp;665 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 74,90 neliökilometriä.

Inuyama kehittyi Edo-kaudella Owarin daimiokunnan linnanaluskaupunkina Naruse-klaanin hallinnassa. Oda Nobuyasun nykyiselle paikalleen vuonna 1537 siirtämä Inuyaman linna on tätäkin vanhempi. Perinteisiä elinkeinoja olivat riisin viljely sekä suitsukkeen ja polttopuun tuotanto. Meiji-restauraation jälkeen paikkakunnalle sijoittui silkin valmistusta ja sittemmin elintarvike-, tekstiili-, metalli-, kone- ja elektroniikkateollisuutta. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Inuyama sai vuonna 1954, kun silloiseen Inuyaman maaseutukaupunkiin liitettiin neljä muuta kuntaa.

Inuyama on yksi Aichin prefektuurin merkittävimmista turistikohteista. Se sijaitsee Kisojoen ”Japanin Reininä” tunnetun, maisemiltaan kauniin laakson varrella. Joella harjoitetaan merimetsokalastusta (*ukai*), jonka perinteet ulottuvat 1&nbsp;300 vuoden taakse. Inuyaman linnan keskustorni on valittu yhdeksi Japanin kansallisaarteista, kuten myös Jo-anin teehuone linnavuoren juurella. Kaupungin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat myös Jakkō-inin ja Daishō-jin eli Inuyama Narita-sanin buddhalaiset temppelit sekä Momotarō-jinjan pyhäkkö. Huhtikuisin vietettävä Inuyama-festivaali kulkueineen on valittu Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Kaupungin muita nähtävyyksiä ovat Meiji-kauden arkkitehtuuria esittelevä, Irukajärven rannalle rakennettu ulkomuseo Meiji-mura, huvipuisto Nihon Monkey Park ja siellä sijaitseva eläintarha ja tutkimuskeskus Nihon Monkey Centre. Kaupungin pohjois- ja itäosien vuoristoalueet kuuluvat Hida-Kisogawan puolikansallispuistoon. Inuyamaa palvelevat Nagoya-rautateiden Inuyama-linja, Hiromi-linja ja Komaki-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Inuyama Castle from Inuyama Bridge.JPG|Inuyaman linna ja Kisojoki
Tiedosto:Inuyamajo2.JPG|Inuyama-festivaali
Tiedosto:寂光院 (愛知県犬山市継鹿尾杉ノ段) - panoramio (5).jpg|Jakkō-in syksyllä
Tiedosto:The Photo of Inuyama Naritasan taken from Ito-yokado near Inuyama station - 2.jpg|Daishō-ji
Tiedosto:愛知県犬山市市役所 IMG 9699.JPG|Inuyaman kaupungintalo


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Reetta Gröhn-Soininen

**Reetta Gröhn-Soininen** (s. 1969 Joensuu) on suomalainen kuvanveistäjä. Gröhn-Soininen on opiskellut kuvanveistoa Joutsenon Opiston kuvataidelinjalla 1988–1989, Limingan Taidekoulussa 1989–1990 ja Turun piirustuskoulussa 1990–1993. Lisäksi hän opiskeli Jyväskylän Ammattiopettajakorkeakoulussa 2006–2010 ja on myös toiminut opettajana. Hän on osallistunut yli 50 yhteis- ja ryhmänäyttelyyn ja pitänyt vuoden 1995 jälkeen 14 yksityisnäyttelyä. Gröhn-Soininen asuu Joensuussa.

Gröhn-Soinisen veistosten materiaalina on pääasiassa puu, jonka hän kokee omimmaksi materiaalikseen. Hän on tehnyt veistoksia myös betonista. Yksi Reetta Gröhn-Soinisen julkinen puuveistos on vuonna 2000 valmistunut *Pennistä* Marjalantalon edustalla. Veistoksen penniä heittävien poikahahmojen materiaali on mänty. Veistokset on maalattu.

## Lähteet
120 metrin pituiset radioaallot

**120 metrin pituiset radioaallot** ovat yleisradiolähetyksiin käytettäviä radioaaltoja, joiden taajuusalue asettuu välille 2300–2450 kHz. Yhdessä 90:n, 75:n ja 60:n metrin pituisten radioaaltojen kanssa 120 metrin pituisia radioaaltoja kutsutaan yleisradioasemien kaukokuuntelussa eli DX-kuuntelussa tropiikkiaalloiksi, koska Eurooppaan nähden niillä on mahdollista kuulla radioasemia maapallon trooppisilta alueilta. Erityisesti eteläamerikkalaiset yleisradioasemat ovat edellä mainitussa joukossa huomattavia. 

## Lähteet
Anna Karjalainen

**Anna Karjalainen** (s. 14. huhtikuuta 1992) on suomalainen muusikko ja sisarensa Kaisa Karjalaisen kanssa perustamansa Maustetytöt-yhtyeen toinen jäsen. Karjalainen soittaa yhtyeessä kitaraa.

## Ura
Karjalainen opiskeli ala-asteikäisenä kitaransoittoa kansalaisopistossa. Ensimmäisen yhtyeensä Kanelin hän perusti siskonsa kanssa vuonna 2008. Myös heidän Maija-sisarensa tuli mukaan Kaneliin soittamaan rumpuja. Vuonna 2013 Karjalaiset muuttivat Helsinkiin, kun Asko Keränen halusi tuottaa Kanelin esikoislevyn. Keränen kutsui siskoksia "maustetytöiksi".

## Diskografia
### Kaneli
#### Studioalbumit
* *Hazy Days* (2016)
#### EP:t
* *Tommy's Broken Guitar* (2012)
### Maustetytöt
#### Studioalbumit
* ''Kaikki tiet vievät Peltolaan'' (2019)
* ''Eivät enkelitkään ilman siipiä lennä'' (2020)
* *[[Maailman onnellisin kansa (Maustetyttöjen albumi)|Maailman onnellisin kansa]] (2023)*
* *[[Itken jos mua huvittaa]] (2026)*
**EP:t**

* *[[Maustetytöt X Agents]]* (2022)

## Lähteet
Heli Hiltunen

**Heli Hiltunen** (s. 28. marraskuuta 1960 Heinola) on suomalainen kuvataiteilija, jonka teoskokonaisuuksissa yhdistyvät maalaukset, valokuvat ja kuvakollaasit. Hän sai Ars Fennica -palkinnon vuonna 2001.

Hiltunen debytoi vuonna 1989 Helsingin Taidehallissa järjestetyssä nuorten näyttelyssä. Seuraavana vuonna hän valmistui Kuvataideakatemiasta. Kansainvälistä näkyvyyttä Hiltunen sai vuonna 1999, kun oli mukana Carnegie Art Award -näyttelyssä.

Hiltusen työt ovat usein moniosaisia pienten teosten kokonaisuuksia. Hän käyttää harmaan eri vivahteita himmeissä kuin harson läpi nähdyissä maalauksissaan. Uusimmissa maalauksissaan Hiltunen on keskittynyt maisema-aiheeseen. Töiden lähtökohtana voi olla lapsuuden muisto tai vanha valokuva.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Hiltunen Kuvataiteilijamatrikkelissa
Alexander Leonard Carl Schulman

**Alexander Leonard Carl Schulman** (16. syyskuuta 1819 Hämeenlinna – 25. syyskuuta 1890 Helsinki) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti.

Schulmanin vanhemmat olivat eversti Carl Fredrik Schulman ja Fredrika Margareta Elisabet von Platen ja puoliso vuodesta 1845 Paulina Glansenstjerna. Heidän pojistaan Carl Magnus Hugosta ja Carl Fredrikistä tuli kenraalimajureita ja Alexander Leonard Carl Schulmanin ja perheen kotiopettajattaren Charlotta Augusta Matilda Thitzin kanssa avioliiton ulkopuolella syntyneestä Carl Augustista kenraaliluutnantti. Pojat everstiluutnantti Carl Rudolf Christer ja agronomi Karl Allan Knut olivat isänsä tavoin valtiopäivämiehiä.

Alexander Leonard Carl Schulman tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1832 ja määrättiin sieltä 1839 valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen Henkivartioväen Semenovskojen rykmenttiin. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1842 ja komennettiin 1844 palvelukseen H.M. Keisarin paašikouluun Pietariin. Schulman yleni luutnantiksi 1845, alikapteeniksi 1848 ja kapteeniksi 1850. Hänet oli komennettu lokakuusta 1848 kesäkuuhun 1851 Haminan kadettikouluun. Kesällä 1854 Schulman ylennettiin everstiluutnantiksi ja komennettiin Mallijalkaväkirykmenttiin, mutta määrättiin sitten perustamaan 2. Vaasan ruotujakoinen tarkk’ampujapataljoona, jonka komentajaksi hän tuli. Krimin sotaan Schulman osallistui 1854–1855 puolustaen Suomen rannikkoalueita. Hänet ylennettiin everstiksi syyskuussa  1854 ja  määrättiin joulukuussa 1855 perustamaan 8. Uudenmaan ruotujakoinen tarkk’ampujapataljoona ja toimimaan sen komentajana.

Schulman siirrettiin sittemmin komentajaksi 25. Smolenskin, kenraaliadjutantti, kreivi Adlerbergin jalkaväkirykmenttiin, jonka mukana hän osallistui tammikuun kansannousun kukistamiseen Puolassa 1863–1864 ja sai tunnustuksena kunnostautumisestaan omistukseensa Rabsteinin perintötilan Puolassa 1869. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 1866 ja määrättiin ensin 7. jalkaväkidivisioonan komentajan apulaiseksi ja sitten 10. jalkaväkidivisioonan komentajan apulaiseksi. Schulmanista tuli mainitun divisioonan 1. prikaatin komentaja 1873 ja 8. jalkaväkidivisioonan komentaja 1877. Hänet siirrettiin kuitenkin jo samana vuonna ensin komentajaksi 7. jalkaväkidivisioonaan ja sitten 4. reservijalkaväkidivisioonaan. Tätä divisioonaa Schulman komensi Turkin sodassa 1877–1878.

Schulman ylennettiin kenraaliluutnantiksi vuoden 1878 alussa. Eron 4. reservijalkaväkidivisioonan komentajan tehtävästä hän sai huhtikuussa 1879, toukokuussa hänet määrättiin 34. jalkaväkidivisioonan komentajaksi. Schulman oli 1879–1882 useaan otteeseen jalkaväkiarmeijakunnan vt. komentaja, eron sotapalveluksesta hän sai elokuussa 1883. Sotapalveluksen jälkeen Schulman toimi Vaasan läänin 1. kutsuntapiirin sotakomissaarina 1883–1886. Ebbon tilan Porvoon pitäjässä vuodesta 1860 omistanut Schulman edusti sukuaan valtiopäivillä 1872 ja 1888.

## Lähteet
Carl August Schulman

**Carl August Schulman** (15. syyskuuta 1861 Helsinki – 1918 Pietari) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti.

Avioliiton ulkopuolella syntyneen Schulmanin vanhemmat olivat  kenraaliluutnantti Alexander Leonard Carl Schulman ja tämän perheen kotiopettajatar Charlotta Augusta Matilda Thitz. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1889 oli Maria Alexandrovna Petrovsky ja toinen vuodesta 1901 Sofia (Sonja) Alexandrovna Westenrijk. Myös Schulmanin velipuolista Carl Magnus Hugosta ja Carl Fredrikistä tuli kenraaleita.  

Carl August Schulman tuli oppilaaksi Venäjän meriministeriön teknilliseen oppilaitokseen 1876 ja opiskeli samalla 2. Konstantinin kadettikoulussa Pietarissa. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1881 ja komennettiin palvelukseen Henkivartioväen Izmailovon rykmenttiin. Schulman ylennettiin luutnantiksi 1885. Hän suoritti 1885–1888 Nikolain yleisesikunta-akatemian 1. luokan Pietarissa ja yleni jälkimmäisenä vuonna alikapteeniksi. Kapteeniksi Schulman ylennettiin saman vuoden joulukuussa ja määrättiin 7. jalkaväkidivisioonan esikunnan vanhemmaksi adjutantiksi. Lokakuusta 1889 lokakuuhun 1890 hänet oli komennettu komppanianpäälliköksi 38. Tobolskin jalkaväkirykmenttiin.

Schulman ylennettiin everstiluutnantiksi 1892 ja määrättiin Varsovan sotilaspiirin esikunnan vanhemmaksi adjutantiksi. Seuraavana vuonna hänet siirrettiin Novogeorgievskin linnoituksen esikunnan rintamaosaston päälliköksi. Everstiksi 1896 ylennetty Schulman oli komennettu pataljoonankomentajaksi 3. Novogeorgievskin linnoitusjalkaväkirykmenttiin vuonna 1897, huhtikuussa seuraavana vuonna hänet määrättiin Kertšin linnoituksen esikuntapäälliköksi ja lokakuussa 1899 Sevastopolin linnoituksen esikuntapäälliköksi.  Tykistöön hänet oli komennettu palvelukseen kesällä 1903, minkä jälkeen hänet määrättiin 50. Bialystokin jalkaväkirykmentin komentajaksi Puolaan.

Kenraalimajuriksi Schulman ylennettiin 1906, jolloin hänet määrättiin Kronstadtin linnoituksen esikuntapäälliköksi. Vuonna 1909 hänet siirrettiin Osowiecin linnoituksen päälliköksi Puolaan. Schulman yleni kenraaliluutnantiksi huhtikuussa 1912. Ensimmäisen maailmansodan alussa hän johti Osowiecin puolustusta, osallistuen taisteluihin talvella 1914–1915. Hänet siirrettiin kuitenkin sairauden takia Väinänlinnan sotilaspiirin upseerireserviin huhtikuussa 1915 ja toivuttuaan 36. reservijalkaväkiprikaatin komentajaksi. Kesäkuussa 1916 Schulman nimitettiin 102. jalkaväkidivisioonan komentajaksi, mutta sairaus uusiutui ja hänet siirrettiin Kiovan sotilaspiirin upseerireserviin lokakuussa. Sodan lopun hän hoiti terveyttään Krimillä. Bolševikit vangitsivat Schulmanin 1918 ja kuljettivat hänet Pietariin, missä vangittuna ollessaan hän menehtyi kidutukseen.

## Lähteet
Anna Woltz

**Anna Woltz** (s. 29. joulukuuta 1981 Lontoo) on alankomaalainen kirjailija ja journalisti.

Anna Woltzin isä on NRC Handelsbladin päätoimittajana 1980-luvulla toiminut Wout Woltz. Ensimmäisen lastenkirjansa *Alles kookt over* Anna Woltz kirjoitti ollessaan seitsemäntoistavuotias. Teos julkaistiin vuonna 2002. Lukion jälkeen Woltz opiskeli historiaa Leidenin yliopistossa. 

Woltzin kirjoille on ominaista, että ne kertovat lapsista, jotka pystyvät ratkaisemaan ongelmat itsenäisesti. Kirjat ovat usein yhdistelmä seikkailua ja yhden tai useamman päähenkilön psykologista kehitystä  Vuonna 2015 Woltz sai Nienke van Hichtum -palkinnon lastenkirjasaan *Honderd uur nacht* (2014). Sen tarina perustuu Woltzin kokemuksiin hurrikaani Sandystä New Yorkissa. Vuotta myöhemmin Woltz sai Gouden Griffel -palkinnon teoksesta *Gips* (2015). 

Hänen kirjaansa *Mijn bijzonder rare week met Tess* (2013) perustuva elokuva *Steven Wouterlood* (kansainväliseltä nimeltään *My Extraordinary Summer with Tess*) voitti pääpalkinnon New Yorkin kansainvälisillä lastenelokuvien festivaaleilla vuonna 2019. Elokuva voitti myös muita palkintoja. Vuonna 2006 Woltz kirjoitti isänsä kanssa kirjan *Post uit de oorlog*, joka perustuu isän kokemuksiin toisen maailmansodan aikana.

Vuonna 2017 Woltz valittiin yhdeksi 39:stä lupaavimmista eurooppalaisesta alle 40-vuotiaasta lasten ja nuorten kirjojen kirjailijasta Hay-festivaalilla Tanskan Aarhusissa. 

## Teokset
* *Overleven in 4b* (1998 Nijgh & Van Ditmar)
* *Alles kookt over* (2002, Uitgeverij Leopold|Leopold)
* *Het geheim van ons vuur* (2004, Leopold)
* *Post uit de oorlog* (Wout Woltzin kanssa, 2006, Leopold)
* *Aangespoeld* (2007, Leopold)
* *Black box* (2007, Leopold)
* *Red mijn hond!* (2008, Leopold)
* *Tien dagen in een gestolen auto* (2008, Leopold)
* *Onweer* (2009, Leopold)
* *De pizza-spion* (2009, Leopold)
* *Meisje nummer achttien* (2010, Leopold)
* *Evi, Nick en ik* (2011, Leopold)
* *Het geheim van held nummer 6* (2011, Leopold)
* *Meisje van Mars* (2011, Querido)
* *Nacht in het poppenhuis* (2011, Haags Gemeentemuseum/Leopold)
* *Ik kan nog steeds niet vliegen* (2012, Leopold)
* *Mijn bijzonder rare week met Tess* (2013, Querido)
* *Honderd uur nacht* (2014, Querido)
* *Gips* (2015, Querido)
* *Alaska* (2016, Querido)
* *Zondag maandag sterrendag* (2017, Querido)
* *Haaientanden* (2019, CPNB)

## Lähteet
Iwakura (Aichi)

**Iwakura** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Aichin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin luoteisosassa Nōbin tasangolla Nagoyan pohjoispuolella. Gojōjoki virtaa pohjois-eteläsuunnassa kaupungin läpi. Iwakurassa on 48&nbsp;045 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 10,47 neliökilometriä.

Asutus Iwakuran alueella on vanhaa, ja sieltä on löytynyt muun muassa Yayoi-kauden arkeologinen kohde. 1700-luvun alkupuolelta lähtien se kehittyi markkinapaikkana. Sittemmin se on kasvanut voimakkaasti Nagoyan esikaupunkina, ja sinne on sijoittunut elintarvike-, tekstiili-, lasi- ja elektroniikkateollisuutta. Eräs perinteinen elinkeino on *[[koinobori]]*-tuulipussien valmistus. Jäljellä olevilla maaseutumaisilla alueilla viljellään riisiä, vihanneksia ja koristekukkia. Kaupunkioikeudet Iwakura sai vuonna 1971.

Iwakuran merkittävin nähtävyys ovat Gojōjoen vartta reunustavat kirsikkapuut. Kaupunkia palvelee Nagoya-rautateiden Inuyama-linja.

## Kuvia

Tiedosto:MT-Iwakura Station.jpg|Iwakuran rautatieasema
Tiedosto:Iwakura city historic park-02.jpg|Iwakuran historiallista puistoa
Tiedosto:Iwakura Kaido 20171103-28.jpg|Iwakura-kaidō
Tiedosto:Iwakura city office.jpg|Iwakuran kaupungintalo


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Barduuna

**Barduuna** on köysi tai vaijeri, joka tukee keulaharusta osatakiloidussa purjeveneessä. Mastonhuipputakilan etuna on, että niitä ei tarvita. Barduunat kulkevat peräosan sivukulmista mastoon sille tasolle, missä etuharus alkaa osatakilassa. Yhdessä muun takiloinnin kanssa se tukee mastoa. Koska barduunat on kiinnitetty matalalle mastossa, ne voivat aiheuttaa merkittävän ongelman vahinkojiipissä, kun puomi osuu barduunaan, jolloin puomi, masto tai molemmat voivat rikkoutua.     

Kryssillä tai slöörillä barduuna on tuulenpuolella jännitteessä. Suojan puolella oleva on löysä. Kun vene vendaa, roolit vaihtuvat. Toinen barduunoiden tehtävä on säätää etuharuksen kireys purjehduskulman ja meriolosuhteiden mukaan. Yleensä tiukan kryssin aikana, kun vene purjehtii hyvin lähellä tuulta, barduunaa kiristetään etuharuksen jännittämiseksi. Genoa on säädetty sisään. Näissä olosuhteissa genoan voima ohjautuu eteenpäin ja vähentää vastusta.
Cornélie Huygens

**Cornélie Lydie Huygens** (13. kesäkuuta 1848 Haarlemmermeer – 31. lokakuuta 1902 Amsterdam) oli alankomaalainen kirjailija, feministi ja sosiaalidemokraattinen poliitikko.  Hän muutti naisten oikeuksien puolustamisen, joka Alankomaissa oli aikaisemmin yläluokan naisten asia, osaksi työntekijöiden oikeuksia puolustavaa sosialistista liikettä.

Cornélie Huygens tuli jo nuoruudessaan tunnetuksi feministisistä artikkeleistaan. Hänen ensimmäinen romaaninsa julkaistiin vuonna 1877 salanimellä Hélène van Bentinck. Vuonna 1892 hän perusti Amsterdamiin naisten komitean, joka alkoi tukea kauppa- ja toimistotyöntekijöiden yhdistystä sen pyrkiessä kauppojen sulkemiseen viimeistään kello yhdeksän illalla. Vuonna 1896 hän liittyi sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen sen ensimmäisenä naisjäsenenä ja ensimmäisenä puolueisiin kuuluvana naisena Alankomaissa. Hän tuli tunnetuksi nimellä "punainen lady". Cornélie Huygens oli tunnettu ja aktiivinen sosialistinen ideologi, joka osallistui poliittiseen keskusteluun ja työskenteli naisten äänioikeuden puolesta.

Huolimatta periaatteellisesta vastustuksestaan avioliiton solmimista vastaan Cornélie Huygens avioitui 54-vuotiaana lokakuuta 1902 Amsterdamissa syntyneen saksalaisen liikemiehen Ignazius Bahlmannin kanssa. Tämä oli kääntänyt *Barthold Meryan -*romaanin saksaksi. Ilmeisesti Cornélie Huygens oli onneton avioliitossaan, sillä hän hukuttautui kuukausi häiden jälkeen Vondelparkissa 31. lokakuuta 1902. 

## Teoksia
* *Uit den strijd des levens.* (1878)
* *Arabesken* (Amsterdam 1884)
* *Regina* (Amsterdam 1884)
* *Ellen* (Amsterdam 1889)
* *Een huwelijk* (Amsterdam 1892)
* *Hoogenoord*, kaksiosainen (Amsterdam 1892)
* *Zomer* (Amsterdam 1895)
* *Socialisme en ‘féminisme’* (Amsterdam 1898) [esite].
* *Barthold Meryan* (1897)
* *Darwin – Marx. Bernstein als bestrijder van eene natuur-philosophische leer* (1901)

## Lähteet
Kyhmyvita

**Kyhmyvita** (*Potamogeton trichoides*) on vitakasvien (Potamogetonaceae) heimoon, vitojen (*Potamogeton*) sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Se on pienikokoinen, ruohovartinen vesikasvi, joka kasvaa kokonaan upoksissa vedenpinnan alapuolella. Kyhmyvidan ominaispiirteitä ovat pitkät, nauhamaiset ja suippukärkiset lehdet sekä kyhmyselkäiset hedelmät. Muista vitalajeista kyhmyvita muistuttaa jouhivitaa (*Potamogeton rutilus*), mutta lajit ovat erotettavissa varsien, kielekekorvakkeiden sekä hedelmien ulkonäön perusteella.

Kyhmyvidan varsi on poikkileikkaukseltaan pyöreä, neulamaisen ohut sekä runsashaarainen. Lehdet ovat noin yhden millimetrin levyisiä, pitkäkärkisiä, tummanvihreitä sekä kolmisuonisia. Lehtihangoissa on noin yhden senttimetrin pituiset, avoimet kielekekorvakkeet, mutta lehtituppia ei ole. Kyhmyvidan kukintona on lyhyt ja harvakukkainen tähkä, joka sijaitsee 1–2 cm pitkän kukintoperän päässä. Hedelmät ovat kolme millimetriä pitkiä sekä kyhmyselkäisiä.

Kyhmyvita kasvaa hyvin runsasravinteisilla kasvupaikoilla. Sitä tavataan Euroopassa, lähinnä Saksassa ja Puolassa, mutta myös muualla. Aasiassa kyhmyvitaa tavataan paikoitellen Venäjän Aasian puoleisissa osissa sekä Lähi-idässä. Afrikassa kyhmyvitaa tavataan paikoitellen Välimeren rannikoilla. Kyhmyvitaa ei kasva Suomessa. Suomea lähimmät esiintymät ovat Tanskassa sekä muutamissa paikoissa Etelä-Ruotsissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* JSTOR Global Plants: ''Potamogeton trichoides'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Potamogeton trichoides''
Andrew Peeke

**Andrew Peeke** (s. 17. maaliskuuta 1998) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Boston Bruinsia. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.

Columbus Blue Jackets varasi Peeken vuoden 2016 varaustilaisuuden toisella kierroksella vuorolla 34. Hän debytoi NHL-liigassa kaudella  ja ehti kauden keskeytymiseen mennessä pelata 22 runkosarjaottelua, joissa teki yhden maalin ja kaksi syöttöä eli kolme tehopistettä. Maaliskuussa 2024 Blue Jackets kauppasi hänet Boston Bruinsiin vaihdossa Jakub Žboriliin ja kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2027 varaustilaisuudessa.

## Lähteet
*

### Viitteet
Carl Fredrik Schulman

**Carl Fredrik Schulman** (4. syyskuuta 1852 Hamina – 27. syyskuuta 1903 Helsinki) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Schulmanin vanhemmat olivat  kenraaliluutnantti Alexander Leonard Carl Schulman ja Paulina Glansenstierna ja puoliso vuodesta 1890 Katarina Jefremoff. Myös Schulmanin veljestä Carl Magnus Hugosta ja velipuolesta, hänen isänsä ja perheen kotiopettajattaren Charlotta Augusta Matilda Thitzin kanssa avioliiton ulkopuolella syntyneestä Carl Augustista tuli kenraaleita.  

Carl Fredrik Schulman opiskeli Paavalin kadettikoulussa ja 2. Pietarin sotaopistossa 1863–1865, kunnes hänet otettiin 1865 oppilaaksi H.M. Keisarin paašikouluun. Kamaripaašiksi hän yleni 1869 ja koulusta 1870 valmistuttuaan vänrikiksi. Hänet määrättiin palvelukseen Henkivartioväen Liettuan rykmenttiin, ylennettiin luutnantiksi 1874 ja siirrettiin 37. Jekaterinburgin, H.K.K. Suuriruhtinas Aleksei Aleksandrovitšin jalkaväkirykmenttiin. Alikapteeniksi 1875 ylennetty Schulman siirrettiin kesällä 1876 ensin 4. ratsuväkidivisioonan 1. prikaatin adjutantiksi ja sitten 4. Jekaterinoslavlin rakuunarykmenttiin. Hän osallistui rykmentin mukana Turkin sotaan 1877–1878. Hänet komennettiin sodan jälkeen sotakoulun adjutantiksi Sofiaan 1878–1879 ja sieltä 10. Jekaterinoslavlin rakuunarykmentin 3. eskadroonan päälliköksi. Schulman ylennettiin kapteeniksi 1880, majuriksi 1881 ja everstiluutnantiksi 1884. Vuonna 1889 hänestä tuli ensin rakuunarykmentin komentajan apulainen talousosastoon ja sitten rykmentin nuorempi yleisesikuntaupseeri.

Vuonna 1890 Schulman siirrettiin Suomen Rakuunarykmenttiin ja määrättiin rykmentin komentajan apulaiseksi talousosastoon. Vuonna 1891 hänet ylennettiin everstiksi ja asetettiin Suomen sotaväen reserviin 1892. Vuonna 1893 Schulman nimitettiin Novogeorgievskin linnoituksen intendentiksi ja vuonna 1899 Novogeorgievskin sotasairaalan päälliköksi, pysytettynä intendentin virassaan. Odessan sotilaspiirin piiri-intendentin apulaiseksi hänet siirrettiin 1901. Schulman yleni kenraalimajuriksi saman vuoden joulukuussa. Toukokuussa 1902 hänet määrättiin Kaukasian sotilaspiirin intendentuurin päälliköksi, mitä virkaa hän hoiti kuolemaansa saakka.

## Lähteet
Lankajärvi

**Lankajärvi** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Lankajärvi, järvi Jämsässä
* Lankajärvi, järvi Laukaassa.
Tuohikotanen

**Tuohikotanen** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Tuohikotanen, lampi Jyväskylässä
* Tuohikotanen, lampi Jämsässä
* Tuohikotanen, lampi Tampereella.
Karakul (lammas)

**Karakul** on lammasrotu, jota kasvatetaan etenkin sen kiharan turkin vuoksi.

## Ulkonäkö ja koko
Karakulit ovat keskikokoisia lampaita, uuhi painaa 45–70&nbsp;kg ja pässi 80–100&nbsp;kg. Niiden vartalo on pitkä, kapea ja korkea. Pää on pitkä ja kapea ja hiukan kuopalla silmien välistä. Kaula on pitkä ja korvat roikkuvat alaspäin. Uuhella ei ole sarvia, pässien sarvet ovat vaihtelevan muotoisia pienistä tapeista ulospäin kaartuviin kierteisiin. Karakul on rasvahäntälammas, sen paksu häntä toimii samalla tavalla kuin kamelin kyttyrä: lammas varastoi siihen ravintoa.

Useimmat karitsat syntyvät pikimustina, vanhenevan lampaan turkki muuttuu ruskeanharmaaksi. Turkin väritys ja laatu vaihtelee paljon. Monilla aikuisilla on erikseen pohjavilla ja karkeampi pintakarva.

## Alkuperä ja levinneisyys
Karakul on kotoisin Keski-Aasiasta, mutta niitä kasvatetaan monissa maissa. 1800-luvun alussa niitä vietiin Afrikan eteäosiin, missä rotua kutsutaan nimellä **swakara**.  Niitä kasvatetaan myös Turkissa, Venäjällä ja Yhdysvalloissa.

## Käyttö

Arkeologisista löydöistä on päätelty, että karakulia on kasvatettu ainakin 1400-luvulta eaa. Turkin lisäksi siitä on saatu maitoa, lihaa, talia sekä pitkäkuituista villaa joka sopii mattojen kutomiseen.

Karakul-lampaan vastasyntyneistä tai vielä syntymättömistä karitsoista saatua pienikiharaista turkista kutsutaan krimiturkiksi. Tästä turkiksesta valmistetut hatut ovat olleet suosittuja eräillä alueilla, mutta eläinsuojelujärjestöt vastustavat niiden julmaa tuotantotapaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kita-Nagoya

**Kita-Nagoya** (, ’Pohjois-Nagoya’) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Aichin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin luoteisosassa Nōbin tasangolla aivan Nagoyan pohjoispuolella. Kaupungin pohjoisrajalla virtaa Gojōjoki, idässä Aisejoki ja etelässä Nagoyan kaupungin rajalla Shinjoki. Kita-Nagoyassa on 86&nbsp;113 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 18,37 neliökilometriä.

Kita-Nagoya on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2006 liittämällä yhteen Nishiharun ja Shikatsun maaseutukaupungit. Aiemmin maatalousvaltainen alue on kaupungistunut voimakkaasti Nagoyan esikaupunkina toisen maailmansodan jälkeen. Sinne on sijoittunut muun muassa metalli-, kone- ja elintarviketeollisuutta. Jäljelle jääneillä maaseutumaisilla alueilla riisin viljelyn on korvannut vihannesten ja esimerkiksi viikunoiden tuotanto. Kita-Nagoya tunnetaan myös nukkejen valmistuksesta.

Kita-Nagoyan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Kōden-jin buddhalainen temppeli, jonka päähalli on valittu yhdeksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Kaupungissa toimii Nagoyan taideyliopisto. Kita-Nagoyaa palvelee Nagoya-rautateiden Inuyama-linja.

## Kuvia

Tiedosto:MT-Nishiharu Station-WestGate.jpg|Nishiharun rautatieaseman edustaa
Tiedosto:Kitanagoya City Higashi Library exterior ac (2).jpg|Kita-Nagoyan kaupunginkirjasto
Tiedosto:Kodenji.jpg|Kōden-ji
Tiedosto:Kitanagoya city center area Aerial photograph.1987.jpg|Kita-Nagoya vuoden 1987 ilmakuvassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Pascale Cossart

**Pascale Cossart** (s. 21. maaliskuuta 1948 Cambrai, Ranska) on ranskalainen bakteriologi ja professori.

## Opiskelu ja uran alku
Cossart aloitti opiskelunsa Lillen yliopistossa ja valmistui kemiasta vuonna 1971 maisteriksi Washingtonin Georgetownin yliopistosta. Tohtoriksi hän valmistui vuonna 1977 Denis Diderot -yliopistosta.

Cossart aloitti akateemisen uransa jo opiskeluaikana. Lillessä hän toimi 1969–1970 tutkimusapulaisena ja vuosina 1970–1971 tutkijana Georgetownin yliopistossa. Pasteur-instituutissa tutkijana Cossart aloitti vuonna 1972. Hän oli siellä vuoteen 1974 solubiokemian yksikössä.

## Professorina ja tutkimusjohtana
Cossart toimi vuosina 1974–1975 biokemian professorina Laosissa kuninkaallisessa lääketieteen oppilaitoksessa. Sieltä hän palasi Pasteur-instituuttiin. Solubiokemian yksikön hän vaihtoi vuonna 1978 kasvainvirusten yksikköön ja vuonna 1980 takaisin solubiokemian yksikköön. Samana vuonna Cossart nousi Pasteur-instituutin tutkimusjohtajaksi.

Cossartin tutkimus on suuntautunut vuodesta 1986 lähtien bakteeri-infektioiden taustalla oleviin tekijöihin. Hän on ollut erityisen kiinnostunut solujen sisäisten bakteerien molekyyli- ja solutason tekijöistä. Cossart on käyttänyt *[[Listeria monocytogenes]]* -bakteeria malliorganismina.

Cossartista tuli vuonna 1997 Pasteur-instituutin professori, ja vuonna 2006 hänet nostettiin Ranskan korkeimpaan professoriluokkaan. Hän myös johtaa instituutin bakteerien ja solujen välisen interaktion tutkimusyksikköä.

## Merkitys ja tunnustukset
Cossartin työ on ollut uraauurtavaa solujen mikrobiologian parissa. Koko tieteenala kehittyi 1980-luvun lopulla, kun tutkijat alkoivat yhdistää molekyyli- ja solubiologian lähtökohtia. Hänen ansiostaan tutkijat ovat pystyneet ymmärtämään paremmin, miten bakteerit tartuttavat isäntäsoluja ja miten ne selviävät soluissa.

Cossartin ansiosta *Listeria monocytogenes* -bakteerista on tullut yksi parhaiten tunnettuja mikrobeja ja infektiobiologian malliorganismi. Hän on löytänyt tutkimusryhmänsa kanssa muun muassa tavan, jolla *Listeria monocytogenes* pakenee solujen puolustusjärjestelmä. Bakteerista on löytynyt myös entsyymi, joka neutralisoi sappisuolat. Tämän ansiosta bakteeri pystyy elämään suolistossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Stølsdalin pumppuvoimalaitos

**Stølsdalin pumppuvoimalaitos** on Rogalandin Hjelmelandissa Norjassa sijaitseva vesivoimalaitos, joka toimii tarvittaessa myös pumppaamona. Tämän vuoksi se luokitellaan pumppuvoimalaitokseksi. Se kuuluu Ulla-Førren vesivoimalaitoskompleksiin, jossa pienten valuma-alueiden pirstomalla tunturiylängöllä kerätään kallioon louhittujen tunneleiden kautta vettä pumpattavaksi eteenpäin Kvilldalin- ja Hylenin vesivoimalaitokseen. Statkraft operoi voimalaa.

## Varastoaltaiden välinen toiminta
Voimalaitoksen päätehtävä on toimittaa vettä varastoallas- ja vedenkeräysverkoston pohjoisosissa sijaitseviin Kvilldalin- ja Hylenin vesivoimalaitoksille. Koska Stølsdalin kautta kulkevalle vedelle muodostuu korkeuserosta syntyvää pudotusta, on voimalaan asennettu vesiturbiini hyödyntämään sitä sähköntuotannossa. Voimalaa korkeammalla sijaitsee yli kymmenen vedenottamoa, jotka hyödyntävät pienten valuma-alueiden puroja ja Bjørndalsvatn järveen (pinnankorkeus noin 700 metriä mpy.) kerättyä vettä. Voimalalla on kuitenkin oma pienempi varastoaltaansa Vassbottvatn (korkeus noin 470 meriä mpy.), jonne vedet voidaan tilapäisesti johtaa. Järvi sijaitsee laakson pohjalla samalla korkeudella kuin kalliossa sijaitseva voimalaitos. Kun matalalla olevaa vettä halutaan hyödyntää pohjoisessa sijaitsevilla suurilla vesivoimalaitoksilla, se joudutaan pumppaamaan tunneliverkoston kynnyksen yli. Tähän voimalalan kaksitoiminen pumpputurbiini sopii hyvin ja vedensiirtoa voidaan tehostaa vielä kahdella pumpulla.

## Pumppuvoimala
Voimalaitoksessa toimii yksi pumpputurbiini, jolla voi sekä tuottaa sähköenergiaa että pumpata vettä tunneleihin. Turbiini on 17 megawatin (MW) tehoinen Francis-turbiini, jonka moottorigeneraattori on kaksitoimisena sekä sähkögeneraattori että sähkömoottori. Turbiinille tulee neljä kalliotunnelia, joissa vettä voidaan tuoda tai viedä eri suuntiin. Vuosittain sen kautta virtaa 0,3258 kuutiokilometriä eli 326 miljoonaa kuutiometriä vettä, joka muodostuu 100,4 neliökilometrin sadannasta. Kun sähköä tuotetaan, voidaan voimalassa hyödyntää 103 metrin pudotuskorkeutta. Laitoksella pumpataan vuosittain 22,4 miljoonaa kuutiometriä sellaista vettä, joka saadaan kun 7,0 neliökilometriä laajan valuma-alueen Vassbottvatnin vettä hyödynnetään Kvilldalin voimalassa. Tarvittaessa käytetään vedensiirron apuna kahta 3 megawatin pumppua. Voimalan vuosituotanto on 61 gigawattituntia (GWh) ja pumppaustoimintaan kuluu energiaa 10 GWh vuosittain.

## Historiaa
Stølsdal voimalaitos on rakennettu osana koko Ulla-Førren vesivoimalaitoksien projektia, jota rakennettiin vuosina 1974–1988. Voimalatyömaa valmistui, kun vuonna 1986 Stølsdalin vesiturbiini alkoi tuottaa sähköä.

## Katso myös
* Luettelo pumppuvoimalaitoksista

## Lähteet
Forbes 30 Under 30

**Forbes 30 Under 30** on yhdysvaltalaisen *[[Forbes]]*-talouslehden vuosittain kokoama ja julkaisema sarja listoja alle 30-vuotiaista vaikuttajista eri aloilla. Jokaiselle listalle valitaan 30 henkilöä, joita pidetään merkittävimpinä suunnannäyttäjinä listan määrittämällä alalla. Eri alojen asiantuntijoista koostuvat paneelit sekä lehden lukijat valitsevat ehdokkaat listoille, mutta *Forbesin* työntekijät kokoavat lopulliset listat. Ensimmäistä kertaa listasarja julkaistiin vuonna 2011.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu
Arlesheim

**Arlesheim** on kaupunki Pohjois-Sveitsissä, Basel-Landschaftin kantonissa. Siellä on runsaat 9&nbsp;000 asukasta.

## Sijainti
Arlesheim sijaitsee Birsjoen laaksossa, joen itäpuolella, vajaat kymmenen kilometriä Baselista kaakkoon. Kaupungin naapurikunnat ovat Münchenstein pohjoisessa, Muttenz ja Gempen idässä, Dornach etelässä ja Reinach lännessä.

## Liikenne
Moottoritie H18 ohittaa Arlesheimin länsipuolitse.

SBB:n rautatie Baselista Delèmontiin kulkee Arlesheimin kautta.

Arlesheim kuuluu Baselin seudun lähiliikennealueeseen (S-Bahn Basel). Baselland Transportin (BLT) raitiovaunureitti 10 kulkee Arlesheimin kautta Dornachista Baselin  kautta Rodersdorfiin..

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
 
*
Vilhelm Gumaelius

**Gustaf Vilhelm Gumælius** (1789–1877) oli ruotsalainen pappi ja Ruotsin akatemian palkinnon saanut runoilija sekä valtiopäivä- ja kuntaedustaja.

Gumælius opiskeli Uppsalan yliopistossa aikana, jolloin fosforistit ja akateemiset kävivät keskinäistä taistelua, mutta hän pysyi kuitenkin riidan ulkopuolella ja liittyi 1818 gööttiläiseen liittoon. Gumælius julkaisi ensimmäisen osan historiallista romaania *Thord Bonde* ja sen jälkeen keskittyi virka- ja luottamustoimiinsa, minkä ohella hän paneutui vapaamielisiin uudistuksiin, tieteeseen ja taiteeseen sekä koululaitoksen kehittämiseen. Hän julkaisi oppikirjoja ja 70-vuotiaana yhdeksästä laulusta koostuvan runosarjan *Engelbrekt* (1858), josta Ruotsin akatemia palkitsi hänet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Matisse & Sadko

**Matisse & Sadko** on venäläinen DJ-tuottajaduo joka koostuu kahdesta veljeksestä, Alexander ja Yury Parkhomenkosta. Heidät tunnetaan parhaiten heidän yhteistyöstään Martin Garrixin kanssa kappaleiden "Dragon", "Forever", "Break Through the Silence", "Together", "Mistaken" ja "Hold On" parissa, jotka saivat positiivisia vastaanottoja musiikkikriitikoiden keskuudessa. Garrixin lisäksi duo on tehnyt yhteistyötä muun muassa DJ Artyn, Steve Angellon, ja Tiëston kanssa.

## Diskografia

#### EP-levyt

* Break Through the Silence (Martin Garrixin kanssa) (2015)

#### Singlet

* Hi Scandinavia! (2011)
* Svenska (2011)
* We're Not Alone (Hi Scandinavia!) (Olly Jamesin kanssa) (2011)
* Amulet (2011)
* The Legend (Swanky Tunesin kanssa) (2012)
* Trio (Artyn kanssa) (2012)
* Chemistry (Turn the Flame Higher) (Hard Rock Sofan ja Swanky Tunesin kanssa) (2012)
* Stars (2013)
* Slvr (Steve Angellon kanssa) (2013)
* Riot (Artyn kanssa) (2014)
* Sigure (2014)
* Azonto (2014)
* Persia (2014)
* Dragon (Martin Garrixin kanssa) (2015)
* Break Through the Silence (Martin Garrixin kanssa) (2015)
* Memories (2015)
* Tengu (Vigelin kanssa) (2015)
* Lock 'N' Load (2015)
* Get Busy (TITUSin kanssa) (2016)
* Go! (2016 Ice Hockey World Championship Official Anthem) (2016)
* Machine Gun (2016)
* Ninjas (2016)
* Together (Martin Garrixin kanssa) (2016)
* Ya Amar (2016)
* Jank' N' Gank (2017)
* Hndz Up (2017)
* Forever (Martin Garrixin kanssa) (2017)
* Witchcraft (2017)
* Into You (Hanne Mjøenin kanssa) (2017)
* Dawnbreaker (Tiëston kanssa) (2018)
* Grizzly (2018)
* Built for Us (2018)
* Mystery (Swedish Red Elephantin kanssa) (2018)
* Light Me Up (Raidenin kanssa) (2018)
* Saga (2018)
* Takeoff (2018)
* Melodicca (2018)
* Don't Tell Me (Aspyerin kanssa, mukana Matluck) (2019)
* Mistaken (Martin Garrixin kanssa, mukana Alex Aris) (2019)
* Another Side (Robert Falconin kanssa, mukana Wrabel) (2019)
* Let It Buzz (Daffy Muffinin kanssa) (2019)
* Doberman (2019)
* Fade Away (mukana Smbdy) (2019)
* Hold On (Martin Garrixin kanssa, mukana Michel Zitron) (2019)
* Best Thing (mukana Matluck) (2020)
* Strings Again (2020)
* Now or Never (2020)
* Sweet Life (2020)
* Meant To Be (2021)
* Heal Me (mukana Alex Aris) (2021)
* OK (mukana Lovespeake) (2021)
* Dawn (mukana Alex Aris) (2021)
* All We Got (nimellä Shy Baboon, Maejorin kanssa) (2021)
* I Told You (nimellä Shy Baboon) (2021)
* Relight My Love (Mougletan kanssa)	(2021)
* Won’t Let You Go (Martin Garrixin ja John Martinin kanssa) (2021)

## Lähteet
Pál Gyulai

**Pál Gyulai** (1826–1909) oli unkarilainen kirjallisuushistorioitsija, arvostelija ja kirjailija. Hän oli ensin lukion opettajana Kolozsvárissa ja sanomalehtimiehenä Budapestissä, ja sen jälkeen hänet nimitettiin 1876 unkarilaisen kirjallisuuden historian professoriksi Budapestin yliopistoon.

Gyulain tärkeät kirjallisuushistorialliset pääteokset ovat *Vörösmarty életraiza* ('Vörösmartyn elämä', 1866) *Emlékbeszédek* ('Muistopuheita', 1879, muun muassa László Aranysta) ja *Katona József és Bánk bánja* ('Jószef Katona ja hänen murhenäytelmänsä Bánk baani', 1883). Gyulai oli myös syvätunteinen ja hienoaistinen runoilija (kokoelma *Költemények* 1870, 3., laajennettu p. 1894) ja novellisti (kokoelma *Vázlatok és képek*, 1867, sis. muun muassa "Vanha näyttelijä", "Vanhan aateliskartanon viimeinen isäntä", "Naiset kuvastimen edessä", ilmestyivät myös erikseen, ei suomennettu).

Gyulai, jota muuten pidetään aikansa parhaimpana unkarilaisen proosatyylin mestarina, vaikutti kritiikillään hyvin tuntuvasti unkarilaisen kirjallisuuden kehitykseen ja kirjallisen yleisön makuun, joskin tämä vaikutus sittemmin väheni, koska hänen edustamansa kirjallisen suunnan, Aranyn ja Sándor Petőfin kansallisen suunnan, jälkeen syntyneet uudemmat virtaukset jäivät hänelle vieraiksi. Gyulai toimitti vuodesta 1873 alkaen kuolemaansa asti *Budapesti szemle* -nimistä huomattavaa yhteiskunnallis-kirjallista aikakauskirjaa.

## Suomennettu runo
* Herra luutnantti, suom. Julius Krohn. *Unkarin albumi* 1, s. 182. Weilin & Göös 1881 (Runon kirjoittajan nimi on teoksessa muodossa Paavo Gyulai.)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Pál Gyulain teoksia Internet Archivessa
Walk Away (Lvndscapen kappale)

**Walk Away** on alankomaalaisen DJ-tuottajatiimi Lvndscapen kappale, jolla myös vierailee yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä Kaptan. Sen julkaisi Spinnin' Records digitaalisesti ladattavana singlenä 7. huhtikuuta 2017. Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa singlen julkaisupäivänä. Video keräsi YouTubessa viikon aikana melkein 400 000 näyttökertaa. "Walk Away" on päässyt julkaisunsa jälkeen listoille vain Belgian Flanderissa, jossa se on saavuttanut Ultra Top 50 Dance-listan sijan 23.

## Kappalelista

**Digitaalinen lataus**

# Walk Away (mukana Kaptan) - 3:05

## Listasijoitukset

## Lähteet