open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alison Cooper

**Alison Cooper** (s. ) on brittiläinen yritysjohtaja. Hän on toiminut brittiläisen tupakkayhtiö Imperial Brandsin (2/2016 saakka yhtiö tunnettiin nimellä *Imperial Tobacco Group*) toimitusjohtajana vuodesta 2010. 

Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Fortune luokitteli hänet maailman talouselämän kansainvälisten (ei-yhdysvaltalaisten) naisvaikuttajien 8. sijalle (2017). Cooperin aikana Imperial Brands, maailman neljänneksi suurin tupakkayhtiö, on yhtäältä ostanut useita yhdysvaltalaisia tupakkabrändejä hallintaansa heinäkuussa 2014 tehdyllä 7,1 miljardin dollarin suurkaupalla. Toisaalta yhtiö on pyrkinyt vahvistamaan johtamansa yrityksen markkina-asemia tupakan terveyshaittojen koskevan tietoisuuden aiheuttamia haasteita vastaan perustamalla esimerkiksi yhteisyrityksen Kiinan valtion omistaman China National Tobaccon kanssa tammikuussa 2017. Kiina on maailman suurin tupakkamarkkina, jossa poltetaan 1/3 maailman tupakoista. 
 
Cooper syntyi Englannin Surreyn Kingston upon Thamesissa, ja valmistui Bristolin yliopistosta 1988 matematiikka ja tilastotiede pääaineinaan.

## Lähteet
Blandine Verlet

**Blandine Verlet** (27. helmikuuta 1942 Pariisi, Ranska – 30. joulukuuta 2018) oli ranskalainen cembalisti. Hän opiskeli Ruggero Gerlinin ja Ralph Kirkpatrickin johdolla.

Verlet aloitti levyttämisen 1970-luvun lopulla Philips Recordsille, mutta siirtyi Astréen artistiksi 1990-luvulla. Hänen levytyksiinsä lukeutuu Johann Sebastian Bachin kosketinsoitinteosten tulkintoja ja Johann Jakob Frobergerin tuotantoa. Hän levytti vähemmän tunnettujenkin säveltäjien, kuten Louis Couperinin ja Élisabeth Jacquet de La Guerren musiikkia. Viulisti Gerard Poulet’n kanssa Verlet levytti Wolfgang Amadeus Mozartin varhaisia viulusonaatteja barokin ajan kosketinsoittimilla fortepianon tai nykyaikaisen pianon sijaan.

Verlet teki yhteistyötä myös huilisti Stephen Prestonin ja viola da gamban soittaja Jordi Savallin kanssa.

## Lähteet
Judit Csehák

**Judit Csehák** (s. 16. tammikuuta 1940 Szekszárd, Unkari) on unkarilainen poliitikko. Csehák kuului *Magyar Szocialista Munkáspárt* MSZMP ja *Magyar Szocialista Párt* MSZP puolueisiin. Hän oli varapääministeri vuodesta 1984 vuoteen 1987. Unkarin kansantasavallan hajottua hän oli yhä useita vuosia parlamentissa ja vuosina 2002–2003 hän terveys-, sosiaaliasian- ja  perheministerinä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Judit Magos

**Judit Magos** (19. helmikuuta 1951 Budapest – 18. lokakuuta 2018) oli unkarilainen, 1970-luvulla Euroopan huippupelaajiin kuulunut pöytätennispelaaja. Hän voitti kuusi Euroopan-mestaruutta, joista kaksinpelissä kaksi. Hänet valittiin vuoden naisurheilijaksi Unkarissa vuonna 1978.

## Saavutukset
### EM-mitalit
* Naisten kaksinpeli
** Kultaa 1974, 1978
* Naisten nelinpeli
** Kultaa 1972, 1974 (parina Henriette Lotaller)
** Hopeaa 1978 (parina Gabriella Szabó)
** Pronssia 1982
* Sekanelinpeli
** Pronssia 1972
* Naisten joukkuekilpailu
** Kultaa 1972, 1978
** Hopeaa 1974, 1980
Lähde: 

## Lähteet
Élisabeth Jacquet de La Guerre

**Élisabeth Jacquet de La Guerre** (kastettu 17. maaliskuuta 1665 Pariisi – 27. kesäkuuta 1729) oli ranskalainen säveltäjä, cembalisti ja urkuri. 

Jacquet de La Guerre pääsi hovimuusikoksi 15-vuotiaana. Hän lähti aktiivisesta palveluksesta hovissa vuonna 1684 ja meni samana vuonna naimisiin cembalisti, urkuri, musiikkipedagogi, säveltäjä Marin de la Guerren kanssa. Pariskunta sai lapsen, joka osoitti musiikillista lahjakkuutta, mutta menehtyi kymmenenvuotiaana. Jacquet de La Guerre omisti suurimman osan julkaistuista teoksistaan kuninkaalle, joten hän säilytti yhteytensä kuninkaallisiin piireihinsä koko uransa ajan. 

Hänen ensimmäinen sävellyskokoelmansa, *Pièces de clavessin*, julkaistiin vuonna 1687. Tämä on huomionarvoista, sillä cembalomusiikin julkaiseminen oli Ranskassa vielä harvinaista tuohon aikaan. Jacquet de La Guerre oli edelläkävijä vokaalimusiikin saralla. Hänen Lully-tyylinen oopperansa *Céphale et Procris* kantaesitettiin 1800-luvulta peräisin olevan lähteen mukaan 15. maaliskuuta 1694 Pariisissa. Ooppera ei saavuttanut suurta suosiota, mutta Jacquet de La Guerre sai sen ansiosta kunnian olla Ranskan ensimmäinen naispuolinen oopperasäveltäjä. Hän sävelsi myös muun muassa kantaatteja.

## Lähteet
Ruggero Gerlin

**Ruggero Gerlin** (5. tammikuuta 1899 Venetsia, Italia – 17. kesäkuuta 1983 Pariisi, Ranska) oli italialainen cembalisti. Hän sai maisteridiplominsa pianoesityksessä Milanon konservatoriosta. Vuonna 1920 hän aloitti cembalonsoiton opiskelun Wanda Landowskan johdolla Pariisissa. Hän jatkoi työskentelyä Landowskan kanssa vuoteen 1940, usein tämän konsertointikumppanina musiikissa kahdelle kosketinsoittimelle. 

Palattuaan Italiaan vuonna 1941 Gerlin työllistyi cembalonsoiton professorina Napolissa. Vuonna 1947 hän perusti vuosittaiset kesämestarikurssit Accademia Musicale Chigianassa, Sienassa. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Huguette Dreyfus, Kenneth Gilbert ja Blandine Verlet. 

Gerlin toimi aktiivisena solistina ja kamarimuusikkona eri puolilla Eurooppaa. Hän teki monia levytyksiä, joihin sisältyy François Couperinin, Louis Couperinin ja Jean-Philippe Rameaun teosten tulkintoja. Hän myös toimitti painoksia muiden muassa Alessandro Scarlattin sävellyksistä.

## Lähteet
Gökay Akbulut

**Gökay Akbulut** (s. 1982 Pinarbasi, Turkki) on saksalainen Vasemmisto-puolueen poliitikko. Hän on varsinaiselta ammatiltaan yhteiskuntatieteilijä. Hän valmistui ylioppilaaksi kesäkuussa 2003 Hampurin Hamm-lukiosta ja opiskeli lokakuusta 2003 syyskuuhun 2008 Heidelbergin yliopistossa (Ruprecht-Karls). Hän vietti opiskellessaan lukuvuoden Kanadassa ja suoritti harjoittelun Yhdysvalloissa. 

Akbulut tuli valituksi Saksan liittopäiville 275. vaalipiiristä (Mannheim) vuonna 2017 uutena edustajana.

## Lähteet
Angela East

**Angela East** on brittiläinen sellisti. Hän syntyi musikaaliseen perheeseen, aloitti musisoinnin 4-vuotiaana ja sai 14-vuotiaana Arts Councilin Suggia-palkinnon, jonka turvin pääsi opiskelemaan Muriel Taylorin johdolla. Tämän jälkeen hän lähti Royal Academy of Musiciin opiskelemaan ensin Derek Simpsonin, sittemmin André Navarran ja Christopher Buntingin johdolla.

Esiinnyttyään alun perin nykyaikaisen sellon soittajana East hankki vuonna 1979 barokki-instrumentin varhaisen musiikin tunnettavuutta edistäneen liikkeen inspiroimana. Hän pääsi esiintymään John Eliot Gardinerin johtaman English Baroque Soloists -kokoonpanon kanssa muun muassa La Scalaan, Sydneyn oopperataloon ja Carnegie Halliin. East perusti vuonna 1990 monisoittimisen The Revolutionary Drawing Room -kokoonpanoon, joka teki kahdeksan levytystä Luigi Boccherinin ja Gaetano Donizettin jousikvarteteista CPO Records -levymerkille. Stanley Sadie valitsi yhden näistä levyistä *[[Gramophone]]*-lehden *Critics' Choice* -tunnustuksen saajaksi. 

East on myös pitänyt resitaaleja ja toiminut vuodesta 1997 barokkiyhtye Red Priestin jäsenenä. Hän on pitkään opettanut yksityisesti. Hän on esiintynyt kaikkiaan sadoilla levytyksillä.

## Lähteet
Emily Murphy

**Emily Murphy** (o.s. *Ferguson*, kirjailijanimeltään *Janey Canuck*; 14. maaliskuuta 1868 Cookstown, Ontario – 27. lokakuuta 1933 Edmonton, Alberta) oli kanadalainen feministi, kirjailija ja toimittaja. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan *[[Persons Case]]ssa*. Se oli menestyksekäs kampanja, joka johti naisten julistamiseen "henkilöiksi" brittiläisen lain näkökulmasta. Murphy kuvasi itseään kapinalliseksi. Hän on saanut sittemmin kritiikkiä eugeniikkaa ja maahanmuuttoa koskeneista näkemyksistään, mutta myös tunnustusta aktiivisuudestaan naisten äänioikeuden puolestapuhujana.  

Murphy oli tuottelias kirja-arvostelujen ja artikkelien tekijä kanadalaisissa lehdissä. Hän myös kirjoitti neljä hyvin suosittua persoonallisten sketsien kirjaa, jotka olivat *The Impressions of Janey Canuck Abroad* (1901); *Janey Canuck in the West* (1910), *Open Trails* (1912) ja *Seeds of Pine* (1914).

## Lähteet
Irene Parlby

**Mary Irene Parlby** (o.s. *Marryat*; 9. tammikuuta 1868 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta – 12. heinäkuuta 1965 Red Deer, Alberta, Kanada) oli kanadalainen feministi, aktivisti ja poliitikko. Hän istui Albertan lainsäädäntöelimen jäsenenä neljäntoista vuoden ajan (1921–35). Hän oli Albertan ensimmäinen ja Brittiläisen imperiumin toinen ministerin asemaan noussut nainen.

Parlby oli yksi Famous Five -ryhmän jäsenistä. Famous Five kävi läpi menestyksekkään kampanjan, joka johti Persons Case -tapauksen seurauksena naisten tunnustamiseen "henkilöiksi" brittilain näkökulmasta. Parlby omisti aktivisminsa etenkin maaseudun naisten ja lasten asemien parantamiseen. Hän oli ensimmäinen Albertan yliopiston kunniaoppiarvon saanut nainen.

## Lähteet
Nellie McClung

**Nellie Letitia McClung** (o.s. *Mooney*; 20. lokakuuta 1873 Chatsworth, Ontario – 1. syyskuuta 1951 Victoria, Brittiläinen Kolumbia) oli kanadalainen kirjailija ja naisasianainen. 

McClung oli aktiivinen Naisten kristillisessä raittiusseurassa. Hän julkaisi ensimmäisen romaaninsa, *Sowing Seeds in Dannyn*, vuonna 1908. Siitä tuli menestysteos, jota seurasivat lukuisat novellit ja kanadalaisissa sekä yhdysvaltalaisissa lehdissä julkaistut artikkelit. McClung muistetaan ehkä parhaiten Famous Five -ryhmittymän jäsenenä. Famous Fiven jäsenenä hän oli mukana ajamassa läpi Persons Casea, jonka seurauksena naiset tunnustettiin lain silmissä "henkilöiksi".

## Lähteet
Anne Szumigalski

**Anne Szumigalski** (3. tammikuuta 1922 Lontoo, Englanti – 22. huhtikuuta 1999 Saskatoon, Saskatchewan) oli kanadalainen runoilija. Hän varttui Hampshiren maaseudulla, toimi Punaisen Ristin tulkkina toisen maailmansodan aikana ja muutti vuonna 1951 miehensä sekä perheensä kanssa Kanadaan.

Szumigalski toimi paitsi runoilijana, myös toimittajana, kielenkääntäjänä, näytelmäkirjailijana ja opettajana. Hän oli merkittävä vaikuttaja Saskatchewan Writers' Guildin perustamisen taustalla. Hän vaikutti myös kirjallisuuslehti *Grainin* perustamiseen. Hän kirjoitti tai oli mukana kirjoittamassa neljäätoista kirjaa, jotka koostuvat enimmäkseen runoudesta. Näiden joukossa ovat *Woman Reading in a Bath* (1974) ja *A Game of Angels* (1980).

Omaelämäkerrallisen teoksen *The Voice, the Word, the Text* Szumigalski julkaisi vuonna 1990. Hän kirjoitti myös holokaustiaiheisen näytelmän. Runoillaan hän voitti Kenraalikuvernöörin palkinnon.

## Lähteet
Adelien Wijnerman

**Adelien Wijnerman** on surinamelainen poliitikko. Hän on tehnyt pitkän uran valtiovarainministeriössä ja toimi 2011–2013 valtiovarainministerinä. Hän erosi ministerintehtävästä 2013. Hän on sittemmin toiminut valtiovarainministeriön velkaviraston johtajana.

## Lähteet
Mabel Daniels

**Mabel Wheeler Daniels** (27. marraskuuta 1878 Swampscott, Massachusetts – 10. maaliskuuta 1971) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän syntyi musikaaliseen perheeseen lähellä Bostonia. Hänen isovanhempansa olivat kirkkomuusikoita, ja hänen vanhempansa lauloivat Bostonin Händel- ja Haydn-seurassa, jonka johdossa isä toimi.

Daniels opiskeli pianonsoittoa pienestä pitäen ja aloitti lyhyiden kappaleiden säveltämisen kymmenenvuotiaana. Hän pääsi toteuttamaan musiikki-innostustaan Radcliffe Collegeen, jossa hän lauloi sopraanona ja esiintyi muun muassa operettien päärooleissa. Hän myös sävelsi ja johti Radcliffe College -aikoinaan kaksi opiskelijaoperettia. 

Valmistuttuaan *magna cum laude* -arvosanoin vuonna 1900 Daniels jatkoi sävellyksen opiskelua George Chadwickin johdolla New England Conservatory of Musicissa. Tämän kehotuksesta Daniels haki Müncheniin opiskelemaan yhden aiemman luokkatoverinsa, Ludwig Thuillen johdolla. Hän pääsi läpi kokeista ensimmäisenä naisopiskelijana.

Palattuaan Yhdysvaltoihin Daniels liittyi Bostonin Cecilia Societyyn, jossa hän pääsi kosketuksiin orkesterin säestämien nykykuoroteosten kanssa. Hän toimi vuosina 1913–18 Simmons Collegen musiikkijohtajana. Hän perusti myöhemmin Radcliffessa sävellyspalkintoja ja -säätiöitä, joiden tarkoituksena oli auttaa musiikin opiskelijoita. Tuftsin yliopisto myönsi hänelle kunniaoppiarvon vuonna 1933 ja Bostonin yliopisto 1939.

## Lähteet
Ida McKinley

**Ida Saxton McKinley** (8. kesäkuuta 1847 Ohio, Yhdysvallat – 26. toukokuuta 1907) oli Yhdysvaltain presidentti William McKinleyn ensimmäinen puoliso ja siten Yhdysvaltojen ensimmäinen nainen vuosina 1897−1901.

McKinley syntyi Ohiossa menestyvän pankkiirin perheeseen, ja vapaamielisen isänsä kehotuksesta hän työskenteli itsekin pankissa. Hän tutustui William McKinleyyn, joka oli tullut kaupunkiin aloittamaan uraansa lakimiehenä, rakastui ja meni naimisiin. Kaksi tytärtä syntyivät 1871 ja 1873, mutta samaan aikaan Ida McKinley sairastui epilepsiaan. Hän hoiti kuitenkin edustustehtävänsä presidentin puolisona ja istui yleensä sinisessä samettituolissa. Hänen tilansa salattiin ovelasti: hänellä oli kukkakimppu kädessään, ettei kukaan yrittäisi kätellä, päivällisillä hän istui presidentin vieressä, joka tarvittaessa kätki hänen poissaolokohtauksensa lautasliinan avulla. Hänen sairauksistaan kerrottiin laajemmin vasta 2000-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vanessa Harwood

**Vanessa Harwood** (s. 14. kesäkuuta 1947 Cheltenham, Englanti) on kanadalainen balettitanssija, koreografi, taiteellinen johtaja, pedagogi ja näyttelijä. Hän oli yksi Betty Oliphantin ensimmäisistä opiskelijoista Kanadassa ja kävi Kansallisen balettikoulun. Vuonna 1965 hän pääsi Kanadan kansallisbalettiin. Hänestä tuli solisti vuonna 1967 ja ensitanssija 1970. Hän vetäytyi Kansallisbaletista vuonna 1987 ja tanssi tässä yhteydessä Swanhildan roolin Eric Bruhnin *[[Coppélia]]*-tuotannossa. Harwood tunnetaan myös muun muassa *[[Joutsenlampi|Joutsenlammesta]]*. 

Kansallisbaletissa luomansa uran jälkeen Harwood on tehnyt koreografioita Kanadan oopperayhtiön (Canadian Opera Company) sekä Dallasin oopperan esityksiin ja tanssinut niissä. Hän on tehnyt koreografioita niin oopperaa kuin taitoluisteluakin varten; jälkimmäisessä hän on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Tracy Wilsonin ja Rob McCallin kanssa. Harwood johti pientä kamaribalettiyhtiö Balletto Classicoa vuosina 1989–93. Näyttelijänä Harwood debytoi näytelmässä *The Mousetrap*. Hän on myös esiintynyt Liza Minelli -elokuvassa *[[Stepping Out]]* ja televisiossa.

Harwoodista tehtiin Kanadan ritarikunnan upseeri vuonna 1984.

## Lähteet
Anisa Hajimumin

**Anisa Hajimumin** on somalianamerikkalainen aktivisti, kirjailija ja poliitikko. Hän syntyi Puntmaan alueella koillissomaliassa. Hän on asunut Minneapolisissa, Yhdysvaltoissa jossa hän myös opiskeli. Hajimumilla on tutkinnot naistutkimuksesta ja hallinnosta. Vuonna 2013 hän perusti nuorten ja naisten olojen kehittämiseen keskittyvän Hajimumin & Associates kansalaisjärjestön. Helmikuussa 2014, Hajimumista tuli Puntmaan naisten ja perheasioiden ministeri ja hän otti vastaan tehtävän Puntmaan pääkaupungissa Garowessa.

## Lähteet
Pentti Kiiski

**Pentti Johannes Kiiski** (s. 28. syyskuuta 1953 Savonlinna) on suomalainen farmaseutti, josta tuli tiedottaja, journalisti ja päätoimittaja. 

Pentti Kiiski syntyi rovasti Juho Heikki Kiisken ja kanslisti Hilkka Susanna Lamminpään perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1990 on toimittaja Raija Marjatta Nikkilä. Kiiski tuli ylioppilaaksi 1972 ja valmistui farmaseutiksi 1977. Hän oli Suomen Farmasialiiton tiedottaja 1981–1983 ja *Rakennustuotanto*-lehden toimitussihteeri 1983–1984.  Polar-Rakennuksen tiedottajana Kiiski työskenteli 1984. 1984-1986 hän työskenteli Rakennustuotannon toimituspäällikkönä. *[[Hyvinkään sanomat|Hyvinkään Sanomien]]*  toimituspäällikkönä 1986–1988 ja päätoimittajana vuodesta 1988 ja sen ohella toimitusjohtajana vuosina 1994-1996.  Vuonna 1998 hän siirtyi *[[Mediuutiset|Mediuutisten]]* päätoimittaja-toimitusjohtajaksi ja vuonna 2003 *Keski-Uusimaan* päätoimittajaksi. Ennen eläkkeelle siirtymistään keväällä 2016 hän toimi päätoimittajuuden ohella lehteä kustantaneen Suomen Lehtiyhtymän paikallislehtiryhmän johtajana. *Keski-Uusimaan* päätoimittajana häntä seurasi Joonas Romppanen.

## Lähteet
Põhja-Pärnumaan kunta

**Põhja-Pärnumaan kunta** sijaitsee Pärnumaan maakunnassa Länsi-Virossa.

## Sijainti
Kunta sijaitsee Pärnun pohjoispuolella rajoittuen pohjoisessa Märjamaan ja Kehtnan kuntiin, idässä Türiin ja Põhja-Sakalaan, etelässä Toriin ja Pärnuun sekä lännessä Läänerannaan.

## Hallinto
Põhja-Pärnumaan kunta muodostettiin vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistämällä Halingan, Tootsin ja Vändran kunnat sekä Vändran kauppala. Põhja-Pärnumaan kunnassa on 8&nbsp;435 asukasta (1.1.2018).

Kunta muodostuu Pärnu-Jaagupin, Tootsin ja Vändran kauppaloista (alev) sekä 86 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Vändra.

## Liikenne
Valtatie 4 Tallinnasta Pärnuun ja Valtatie 5 Rakverestä Pärnuun kulkevat Põhja-Pärnumaan kautta. Rautatie Tallinnasta Pärnuun kulkee kunnan poikki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Läänerannan kunta

**Läänerannan kunta** sijaitsee Länsi-Virossa Pärnumaan maakunnassa.

## Sijainti
Läänerannan kunta sijaitsee Pärnun luoteispuolella rajoittuen lännessä Matsalunlahteen, Suur Väinin salmeen ja Riianlahteen. Pohjoisessa kunta rajoittuu Lääne-Nigulan ja Märjamaan kuntiin, idässä Põhja-Pärnumaahan ja etelässä Pärnuun.

## Hallinto
Läänerannan kunta muodostettiin vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistämällä Koongan ja Varblan kunnat sekä Läänemaahan aiemmin kuuluneet Lihulan ja Hanilan kunnat. Läänerannan kunnassa on 5&nbsp;494 asukasta (1.1.2018).

Kunta muodostuu Lihulan kaupungista, Virtsun pienkauppalasta (alevik) sekä 150 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Lihula.

## Liikenne
Valtatie 10 Lääne-Nigulan Rististä Saarenmaalle ja kantatie 60 Lihulasta Pärnuun kulkevat Läänerannan kautta. Virtsusta on lauttayhteys Saarenmaalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lee Maracle

**Lee Maracle** (2. heinäkuuta 1950 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia – 11. marraskuuta 2021 Surrey, Brittiläinen Kolumbia) oli kanadalainen kirjailija ja kriitikko. Hän on yksi maansa tuotteliaimmista alkuperäiskansoihin kuuluvista kirjailijoista, ja hän on kirjallisuudessaan tuonut esiin alkuperäiskansoja koskevia aiheita muun muassa feministisestä ja rasisminvastaisesta näkökulmasta. Hän julkaisi romaaneja, runoutta sekä novellikokoelmia ja oli mukana tekemässä yhteistyöantologioita.

Maraclen saamiin tunnustuksiin lukeutuvat J. T. Stewart Voices of Change -palkinto (2000), Before Columbus Foundationin American Book Award (2000) ja St. Thomasin yliopiston kunniatohtorin arvo (2009).

## Lähteet
Noura Al Kaabi

**Noura bint Mohammed al Kaabin** on Arabiemiirikuntien ministeri ja yritysjohtaja. Al Kaabi on ollut lokakuusta 2017 kulttuurin ja kehityksen ministeri. Tätä ennen hän oli liittovaltion kansallisten neuvoston asioiden ministeri. Hän toiminut twofour54 mediayrityksen toimitusjohtajana ja on nyt sen hallituksen puheenjohtaja. Noura Al Kaabia pidetään yleisesti yhtenä vaikutusvaltaisimmista arabinaisista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Abdallah Said

**Abdallah Said** (s. 13. heinäkuuta 1985 Ismaïlia, Egypti) on egyptiläinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

## Lähteet
Käärmesaari

**Käärmesaari** voi tarkoittaa seuraavia:

* Käärmesaari, *Ostriv Zmijinyi*, saari Ukrainassa Mustallamerellä
* Käärmesaari, *[[Golem Grad]]*, saari Makedoniassa Prespajärvessä
* Käärmesaari, saari Suomenlahdella Espoossa Suomessa
Santi Vila

**Santiago Vila i Vicente** (kutsumanimeltään **Santi Vila**; s. 1973 Granollers) on katalonialainen poliitikko. Hän toimi Katalonian aluehallinnon alue- ja ympäristöministerinä vuosina 2012–2016. Tämän jälkeen hän oli ensin kulttuuriministerinä ja myöhemmin yritysministerinä Carles Puigdemontin johtamassa hallituksessa, joka järjesti 1. lokakuuta 2017 kansanäänestyksen Katalonian itsenäistymisestä. Vila erosi ministerin tehtävistään 26. lokakuuta 2017 eli päivää ennen kuin Katalonian parlamentti julisti Katalonian itsenäiseksi.

Espanja nosti kansanäänestyksen järjestämisen takia kaikkia Katalonian hallituksen ministereitä vastaan syytteet ”kapinasta”, josta voidaan tuomita Espanjan lain mukaan jopa 30 vuodeksi vankilaan. Syytteitten seurauksena viisi ministeriä (Carles Puigdemont, Antoni Comín, Lluís Puig, Meritxell Serret ja Clara Ponsatí) lähtivät maanpakoon Belgiaan. Myös Joaquim Forn, Dolors Bassa ja Meritxell Borràs lähtivät aluksi Belgiaan, mutta palasivat myöhemmin Espanjaan oikeuden kuultaviksi. Lopulta yhteensä kahdeksan Espanjassa oikeuden kuultaviksi mennyttä ministeriä (Fornin, Bassan ja Borràsin lisäksi Oriol Junqueras, Jordi Turull, Raül Romeva, Josep Rull ja Carles Mundó) määrättiin tutkintavankeuteen 2. marraskuuta 2017. Samana päivänä oikeuden edessä ollut Vila vältti tutkintavankeuden, koska oli eronnut ministerin tehtävistään ennen itsenäisyysjulistuksen antamista. Hän joutui kuitenkin maksamaan 50&nbsp;000 euron takuut ja viettämään vankilassa yhden yön ennen kuin oli maksanut ne.

Maaliskuussa 2018 Espanjan korkeimman oikeuden tuomari Pablo Llarena yksilöi tarkemmin, millä rikosnimikkeellä kutakin poliitikkoa tultaisiin syyttämään oikeudessa. Tässä yhteydessä Vilan osalta kapinasyyte ( lievennettiin syytteeksi ”kansalaistottelemattomuudesta” () ja ”julkisten varojen väärinkäytöstä” ().

## Lähteet
Isabella Aragonialainen

**Isabella Aragonialainen** -nimisiä henkilöitä ovat olleet:

* Isabella Aragonialainen (1247–1271), Ranskan kuningatar, kuningas Filip III:n puoliso
* Isabella Aragonialainen (1271–1336), Portugalin kuningatar, kuningas Dinis I:n puoliso
* Isabella Aragonialainen (1470–1498), Portugalin kuningatar, kuningas Emanuel I:n puoliso
* Isabella Aragonialainen (1470-1524), Milanon herttuatar
Jorma Kilpeläinen

**Jorma Olavi Kilpeläinen** (28. toukokuuta 1953 Lauritsala – 6. lokakuuta 2015 Jämsä) oli suomalainen virkamies, joka toimi kunnan- ja kaupunginjohtajana.

Jorma Kilpeläinen syntyi Olavi Kilpeläisen ja Elsa Variksen perheeseen. Hänen toinen puolisonsa vuodesta 1993 oli Leena Aulikki Turkka. Kilpeläinen valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi Tampereen yliopistosta 1979. Hän toimi Keski-Suomen lääninhallituksen tutkimussihteerinä 1979–1989 ja Keski-Suomen konservatorion hallintopäällikkönä 1984–1986. Kilpeläinen oli myös alkoholitarkastaja Muuramessa 1979–1986. Vilppulan kunnanjohtaja Kilpeläinen oli 1986–1991, Jämsänkosken kaupunginjohtajaksi hän tuli 1991. Jämsänkosken yhdistyttyä Jämsään Kilpeläinen toimi vuodesta 2009 Jämsän apulaiskaupunginjohtajana, eläkkeelle hän jäi keväällä 2014. 

## Lähteet
Rebecca Belmore

**Rebecca Belmore** (s. 22. maaliskuuta 1960 Upsala, Ontario) on kanadalainen eri taiteenlajeja yhdistelevä taiteilija. Hän on ojibwa ja on tuonut teoksillaan esiin alkuperäiskansojen asemaan Kanadassa liittyviä epäkohtia. Hän on tuotannossaan yhdistellyt performanssitaidetta, valokuvausta, kuvanveistoa ja videoita. 

Belmoresta tuli vuonna 2004 Kanadan kuninkaallisen taideakatemian jäsen. Samana vuonna hänelle myönnettiin VIVA-palkinto. Vuonna 2005 hän edusti Kanadaa Venetsian biennaalissa, ja samana vuonna hän sai kunniatohtorin arvon Ontarion taide- ja designkorkeakoulusta. Vuonna 2013 Belmore voitti Kenraalikuvernöörin palkinnon ja vuonna 2016 Gershon Iskowitz -palkinnon.

## Lähteet
Formica

**Formica** on alaheimon suomumuurahaiset suuri suku, johon kuuluu muun muassa Suomessa yleinen alasuku kekomuurahaiset (''F''*ormica s.str.*).  Suvun tyyppilaji on *[[punakekomuurahainen]]*.   Suomessa esiintyy 20 *Formica*-lajia, joista suurin osa rakentaa kekomaisia pesiä. 

## Suomen ''Formica''-lajit

#### Kekoja rakentavat lajit
Ainakin seuraavien *Formica*-suvun alasukujen ja lajien on todettu rakentavan kekopesiä Suomessa: 
* kaikki alasuvun kekomuurahaiset lajit
** tupsukekomuurahainen
** karvakekomuurahainen
** punakekomuurahainen
** kaljukekomuurahainen
** niittymuurahainen
** kantomuurahainen
* määrittämätön alasuku, jossa laji
**mustapäämuurahainen
* kaikki alasuvun loviniskamuurahaiset lajit
**karvaloviniska
** suomenloviniska
** rämeloviniska
** kaljuloviniska
** ruotsinloviniska
*alasuvun verimuurahaiset ainoa Suomessa esiintyvä laji
**verimuurahainen.

#### Lajit jotka eivät yleensä rakenna kekoja

*mustamuurahainen
* pohjanmustamuurahainen
* samettimuurahainen
* kiiltomuurahainen
* lapinmuurahainen
* harjumuurahainen
* ketomuurahainen

Nämä lajit pesivät tyypillisesti maan alla, mättäissä tai kannoissa eivätkä rakenna varsinaisia kekoja, vaikka joskus pesän päälle hajanaisemmin kasvimateriaalia tai maa-ainesta kasaavatkin.

Lähteet

## Aiheesta muualla

*iNaturalist: Kekomuurahaiset Suku (''Formica'')
*ITIS: Formica
*UniProt: Taxonomy - Formica 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Formica 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Formica 
*Iowa State University, Bug Guide: Genus Formica - Wood ants, mound ants, & field ants 
*Pherobase: Semiochemicals of Genus Formica
Valentina Popova (pöytätennispelaaja)

**Valentina Popova** (s. 21. marraskuuta 1960 Sumqayıt) on Azerbaidžanissa syntynyt, Neuvostoliittoa ja myöhemmin Slovakiaa edustanut, 1980-luvulla Euroopan parhaimpiin naispelaajiin kuulunut pöytätennispelaaja. Hän voitti urallaan yhdeksän Euroopan-mestaruutta. Vuoden 1984 EM-kilpailuissa hän voitti kaikki neljä mahdollista mestaruutta. Hän kilpaili kolmissa olympialaisissa edustaen Neuvostoliittoa vuonna 1988, IVY:ä vuonna 1992 ja Slovakiaa vuonna 1996 ja ylsi puolivälieriin kaksinpelissä Soulissa 1988.

## Saavutukset
### EM-mitalit
* Naisten kaksinpeli
** Kultaa 1980, 1984
** Pronssia 1982, 1988
* Naisten nelinpeli
** Kultaa 1980, 1984 (parina Narine Antonjan)
** Pronssia 1978, 1990
* Sekanelinpeli
** Kultaa 1984 (parina Jacques Secrétin)
** Pronssia 1978, 1982, 1994
* Naisten joukkuekilpailu
** Kultaa 1976, 1980, 1984, 1988
** Hopeaa 1986
** Pronssia 1992
Lähde: 

## Lähteet
Françoise Aubut

**Françoise Aubut-Pratte** (o.s. *Aubut*; 5. syyskuuta 1922 St-Jérôme, Québec – 8. lokakuuta 1984 Montreal, Québec) oli kanadalainen urkuri. Hän oli yksi ensimmäisistä Marcel Duprén ja Olivier Messiaenin teoksia laajassa mittakaavassa Kanadassa tulkinneista esiintyjistä. Hän opiskeli Eugène Lapierrandin ja Antonio Létourneaun johdolla Montrealin kansallisessa konservatoriossa sekä Duprén ja Messiaenin johdolla Pariisin konservatoriossa. Pariisin konservatoriossa hän oli ensimmäinen pohjoisamerikkalainen, joka voitti *Grand Premier Prix'n*.

Aubut työskenteli pedagogisissa tehtävissä eri opinahjoissa ja piti lukuisia resitaaleja. Hänen ohjelmistoonsa kuului muun ohella kanadalaisten säveltäjien, kuten Jean Papineau-Couturen ja Roger Mattonin teoksia. Hän voitti Prix de musique Calixa-Lavalléen vuonna 1961.

## Lähteet
Luettelo diplomaattisista edustustoista Vietnamissa

Tämä on **luettelo diplomaattisista edustustoista [[Vietnam]]issa.** 

### Edustustot Hanoissa

 
 
  

### Edustustot Hồ Chí Minhin kaupungissa

### Edustustot Da Nangissa

### Akkreditoidut suurlähetystöt

*  (New Delhi)
*  (Kuala Lumpur)
*  (New Delhi)
*  (Tokio)
*  (Peking)
*  (Soul)
*  (Peking)
*  (Peking)
*  (Peking)
*  (Tokio)
*  (Peking)
*  (Jakarta)
*  (New York City)
*  (Peking)
*  (Peking)
*  (Kuala Lumpur)
*  (Peking)

## Lähteet
Monika Mauch

**Monika Mauch** on saksalainen sopraano. Hän opiskeli laulamista Richard Wistreichin johdolla Trossingenin konservatorion varhaisen musiikin instituutissa, josta hän sai diplominsa. Hän sai opetusta myös Jill Feldmanilta Pariisissa. Hän on konserttiohjelmissaan, CD-levyillä ja radiolähetyksissä jatkanut erikoistumistaan vanhaan musiikkiin. Hän on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Taverner Consortin, Ricercar Consortin, Cantus Cöllnin ja René Jacobsin johtaman Double Banden kanssa. 

Keskiaikaisen musiikin saralla Mauch on tehnyt läheistä yhteistyötä Ordo Virtutum -kokoonpanon kanssa.

## Lähteet
Fliura Bulatova-Abbate

**Fliura Bulatova-Abbate** (o.s. **Bulatova**, s. 7. syyskuuta 1963 Samarkand) on Uzbekistanissa syntynyt, Neuvostoliittoa ja myöhemmin Italiaa edustanut, 1980-luvulla menestynyt pöytätennispelaaja. Hän voitti urallaan kuusi Euroopan-mestaruutta, joista yhden kaksinpelissä. Hän kilpaili kaksissa olympialaisissa edustaen Neuvostoliittoa vuonna 1988 ja Italiaa  vuonna 1996 ja ylsi puolivälieriin kaksinpelissä ja Olena Kovtunin parina nelinpelissä Soulissa 1988.

## Saavutukset
### EM-mitalit
* Naisten kaksinpeli
** Kultaa 1988
** Hopeaa 1984, 1986
* Naisten nelinpeli
** Kultaa 1982 (parina Inna Kovalenko), 1986 (parina Olena Kovtun)
** Hopeaa 1988
* Naisten joukkuekilpailu
** Kultaa 1980, 1984, 1988
** Hopeaa 1986
Lähde: 

## Lähteet
Vlasta Depetrisová

**Vlasta Depetrisová** (20. joulukuuta 1920 Plzeň – 23. lokakuuta 2003 Plzeň) oli tšekkoslovakialainen pöytätennispelaaja. Hän voitti 1930-luvulla neljä maailmanmestaruutta, joista yhden kaksinpelissä.

## Saavutukset
### MM-mitalit
* Naisten kaksinpeli
** Kultaa 1939
** Hopeaa 1938
** Pronssia 1948
* Naisten nelinpeli
** Kultaa 1937, 1938 (parina Věra Votrubcová)
** Hopeaa 1936
** Pronssia 1939
* Sekanelinpeli
** Hopeaa 1947, 1948
* Naisten joukkuekilpailu
** Kultaa 1938
** Hopeaa 1939
** Pronssia 1937, 1947, 1948
Lähde: 

## Lähteet
Luettelo diplomaattisista edustustoista Laosissa

Tämä on **luettelo diplomaattisista edustustoista [[Laos]]issa**. Tällä hetkellä  Vientianessä on 27 suurlähetystöä. Useiden maiden suurlähettiläät ovat akkreditoitu lähimaista.

## Suurlähetystöt
Vientiane

## Pääkonsulaatit
Luang Prabangissa
*
*

Paksessa
*
*

Savannakhetssa
*
*

## Akkreditoidut suurlähetystöt
Seuraavat suurlähetystöt sijaitsevat Bangkokissa ellei toisin mainita

## Lähteet
Retrofuturismi

**Retrofuturismi** on termi taiteelle, jossa kuvataan aikaisemman aikakauden vaikutuksia tulevaisuuteen. Jos ”futurismia kutsutaan joskus ’tieteeksi’, joka ennakoi mitä tulee, retrofuturismi on tämän ennakoinnin muistamista.” Retrofuturismille on ominaista sekoitus vanhanaikaista ”retroa” tyyliä, jossa on futuristinen teknologia. Retrofuturismi tutkii teemoja ja jännitteitä menneisyyden ja tulevaisuuden välillä sekä myös vieraannuttavia ja voimaannuttavia teknologian vaikutuksia.

Science fictionin lajina retrofuturismi ilmentää kuviteltua rinnakkaista todellisuutta ja sen esineitä. Sitä kuitenkin esiintyy myös muodissa, arkkitehtuurissa, muotoilussa, musiikissa, kirjallisuudessa, elokuvissa ja videopeleissä.

## Ominaisuudet

Retrofuturismi sisältää kaksi päällekkäistä suuntausta, jotka voidaan tiivistää: *tulevaisuus nähtynä menneisyydestä* ja *menneisyys nähtynä tulevaisuudesta*.

Ensimmäinen suuntaus, varsinainen retrofuturismi, on suoraan tulevaisuuden ennustamista yrittäneiden kirjoittajien, taiteilijoiden ja elokuvantekijöiden mielikuvitusta ajalta ennen 1960-lukua. Tällaiset futuristiset mielikuvat ovat kunnostettu ja päivitetty nykyaikaan, ja ne tarjoavat nostalgisen, vaihtoehtoisen kuvan siitä, mitä tulevaisuus olisi voinut olla, mutta ei ole.

Toinen suuntaus on päinvastainen ensimmäisestä: futuristinen retro. Se alkaa retron lisäämisestä; vanhoja taidetyylejä, vaatetusta ja tapoja, sitten lisätään futuristisia teknologioita päälle, näin luodaan sekoitus menneisyyden, nykyisyyden ja tulevaisuuden elementtejä.

## Tyylilajit

Retrofuturismin tyylilajeja ovat kyberpunk, steampunk, dieselpunk, atompunk ja ”Raygun Gothic”, jokainen viitaten tietyn aikakauden teknologiaan.

## Katso myös
* Bonk Business

## Lähteet
Luettelo diplomaattisista edustustoista Bahrainissa

Tämä on **luettelo diplomaattisista edustustoista [[Bahrain]]issa**. Tällä hetkellä  Manamassa on 38  suurlähetystöä.  

## Suurlähetystöt
**Manama**

## Edustustot
* (Taiwanin kaupallinen toimisto  )
* http://www.trncinfo.org/index.asp?page=358

## Akkreditoidut suurlähetystöt
* (Riad)
* (Abu Dhabi)
* (Abu Dhabi)
* (Riad)
* (Kuwait City)
* (Abu Dhabi)
* (Abu Dhabi)
* (Abu Dhabi)
* (Kuwait City)
* (Abu Dhabi)
* (Riad)
* (Riad)
* (Riad) 
* (Riad)
* (Riad)
* (Kairo)
* (Riad)
* (Kuwait City)
* (Kuwait City)
* (Riad)
* (Kuwait City)
* (Riad)
* (Kuwait City)

## Lähteet
Isabella Andreini

**Isabella Andreini Canali** (1562 Padova – 10. kesäkuuta 1604 Lyon) oli italialainen näyttelijä, kirjailija ja runoilija. Häntä pidetään commedia dell’arten mestarina ja eräänä aikakautensa lahjakkaimmista näyttämötaiteilijoista.

## Elämä ja ura

Isabella Canalin vanhemmat olivat venetsialaisia, muutoin hänen lapsuudestaan tiedetään sangen vähän. Vuonna 1576 tuolloin neljätoistavuotias Isabella liittyi Bolognassa näyttelijäryhmään, jonka nimi oli I Gelosi. Ryhmään kuului muun muassa Flaminio Scala. Isabella alkoi näytellä prima donna innamorata -rooleja, joista hän sittemmin sai kuuluisuutta.

Isabellan edeltäjä I Gelosi -ryhmän prima donnana oli ferraralainen näyttelijätär Vittoria Piissimi, joka vetäytyi kokoonpanosta vuonna 1580.

Isabella Canali avioitui pistoialaisen Francesco Andreinin kanssa 1578, Francesco oli Isabellan lailla koomikkona I Gelosi -ryhmässä. Isabella jatkoi prima donna -roolejaan ja Francesco Andreini näytteli hänen romanttista vastapariaan. Isabellan nimikkonäytelmäksi tuli *Pazzia d'Isabella*. Se esitettiin muun muassa Ferdinand I:n ja Cristina di Lorenan häissä Firenzessä 13. toukokuuta 1589. Menestys oli valtaisa.

Isabella Andreini näytteli toisinaan myös muissa ryhmissä, kuten Confidentissa vuonna 1589 ja Unitissa vuonna 1601. Vuonna 1604 Isabella matkusti Gelosin kanssa kolmannen kerran Ranskaan. Hän kuoli Lyonissa paluumatkallaan Pariisista Italiaan.

Isabella Andreinin ensimmäinen julkaistu kirjallinen teos oli pastoraalinäytelmä *La Mirtilla*, joka ilmestyi 1589. Seuraavalla vuosikymmenellä hän keskittyi näyttelijän uraansa ja hänen toinen näytelmänsä ilmestyi vasta 1601. Isabella Andreinin kolmas kirjallinen teos *Lettere di Isabella Andreini padovana comica gelosa* ilmestyi kolme vuotta hänen kuolemansa jälkeen. Julkaisijana oli Francesco Andreini. Myös muuta Isabella Andreinin tuotantoa julkaistiin postuumisti.

Pariskunnalla Andreini-Canali oli neljä tytärtä ja kolme poikaa. Yksi pojista, Giovan Battista Andreini, seurasi vanhempiensa polkua näyttelijänä. Hän omisti runokokoelman äidilleen vuonna 1606.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Treccani: ANDREINI, Isabella
*The Literary Encyclopedia: Isabella Andreini (3235 words)
*Isabella Andreini, La Mirtilla: A Pastoral
Marie Kettnerová

**Marie Kettnerová** (4. huhtikuuta 1911 Praha – 28. helmikuuta 1998 Lontoo) oli tšekkoslovakialainen pöytätennispelaaja. Hän voitti 1930-luvulla kuusi maailmanmestaruutta. Naisten kaksinpelin hän voitti ensimmäisenä ei-unkarilaisena pelaajana vuosina 1934 (turnaus pelattiin joulukuussa 1933) ja 1935.

## Saavutukset
### MM-mitalit
* Naisten kaksinpeli
** Kultaa 1934, 1935
** Pronssia 1936, 1937, 1939
* Naisten nelinpeli
** Kultaa 1936 (parina Marie Šmídová)
** Hopeaa 1935
** Pronssia 1934, 1937, 1939
* Sekanelinpeli
** Hopeaa 1935, 1937, 1939
** Pronssia 1938
* Naisten joukkuekilpailu
** Kultaa 1935, 1936, 1938
** Hopeaa 1939
** Pronssia 1934, 1937, 1947, 1948, 1950
Lähde: 

## Lähteet
Gefen Primo

**Gefen Primo** (s. 26. maaliskuuta 2000) on israelilainen judon MM- ja EM-mitalisti. Hän kilpailee alle 52&nbsp;kg:n painoluokassa.

Primo saavutti vuonna 2017 alle 18-vuotiaiden EM-hopeaa ja alle 21-vuotiaiden EM-pronssia sarjassa 52 kg. Hän voitti samana vuonna kultaa Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla. Hän saavutti pronssia Tel Avivin EM-kilpailuissa 2018. Hän  sijoittui samana vuonna seitsemänneksi Bakun MM-kilpailuissa ja sai hopeaa nuorten MM-kilpailuissa. Hän saavutti 2021 pronssia sekä Lissabonin EM-kilpailuissa että Budapestin MM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän oli viides Sofian EM-kilpailuissa. Taškentin MM-kilpailuissa hän saavutti sekajoukkuekilpailussa pronssia ja sijoittui 52-kiloisissa viidenneksi. Vuonna 2023 hän sijoittui seitsemänneksi sekä Dohan MM-kilpailuissa että Montpellier'n EM-kilpailuissa. Hän oli seitsemäs myös Pariisin olympialaisissa 2024. Podgorican EM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui viidenneksi.

Primo on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa neljä turnausvoittoa, yhden kakkossijan ja kaksitoista kolmossijaa. Maailmancupissa hän on ollut kerran kolmas. Hän on saavuttanut aikuisten sarjassa kaksi Israelin-mestaruutta.

## Lähteet
Nancy Telfer

**Nancy Ellen Telfer** (o.s. *Linsey*; s. 8. toukokuuta 1950 Brampton, Ontario) on kanadalainen säveltäjä ja kuoronjohtaja. Opetettuaan musiikkia, näyttämötaiteita ja erityisopetusta vuosina 1972–1976 hän lähti Länsi-Ontarion yliopistoon opiskelemaan musiikkia. Valmistuttuaan vuonna 1979 musiikin kandidaatin arvolla hän on kehittynyt yhdeksi Kanadan tuotteliaimmista säveltäjistä. Hänet tunnetaan parhaiten mielikuvituksellisista kuoroteoksistaan, mutta hän on kirjoittanut myös laulusolisteille ja soitinkokoonpanoille. Monet hänen sadoista sävellyksistään ovat julkaistuja ja laajalti esitettyjä. 

Telfer on kansainvälisesti kysytty kuoronjohtaja. Hän on julkaissut myös kuorolaulannan opaskirjoja. Näitä ovat *Successful Sight Singing* (1992, 1993), *Successful Warmups* (1995, 1996), *Singing in Tune* (2002), *Singing High Pitches with Ease* (2002) ja *Successful Performing* (2005). Monet näistä kirjoista ovat saatavilla myös muille kielille käännettyinä.

## Lähteet
Melissa O’Neil

**Melissa Crystal O’Neil** (s. 12. heinäkuuta 1988 Calgary, Alberta) on kanadalainen laulaja ja näyttelijä. Hän voitti Canadian Idol kilpailun kolmannella tuotantokaudella vuonna 2005. Hänet tunnetaan myös Two/Portia Lin hahmona scifisarjassa *[[Dark Matter (televisiosarja)|Dark Matter]]*.

Hän julkaisi *Melissa O’Neil* nimisen esikoisalbumin Sony BMG Canadan alaisuudessa vuonna 2005. Kyseiseltä albumilta julkaistiin kolme singleä.

## Nuoruus
O’Neil syntyi ja kasvoi Albertan provinssissa Calgaryssä. Hän opiskeli Terry Fox Junior High Schoolissa ja Lester B. Pearson High Schoolissa. Nuorena hän työskenteli lasten päivähoitokeskuksessa ja on ollut mukana useassa musikaali– ja teatterituotannossa.

## Ura
### Muusikkona
O’Neil osallistui alkuvuonna 2005 Canadian Idol kilpailun karsintoihin. Tuomarit pitivät hänen äänestään ja hän eteni ensin 100 parhaan ja tuon jälkeen 32 parhaan joukkoon. Kilpailun pudotuskierroksella hänen esittämä "Concrete Angel" kappale sai kisojen suurimman äänimäärän. 10 parhaan joukkoon päästyään tuomarina toiminut Zack Werner sanoi O’Neilin olevan mahdollisuudet voittaa koko kisa. Syyskuun alussa O’Neil eteni kisan finaaliin Rex Goudien kanssa.

14. syyskuuta 2005 pidetyssä finaalissa O’Neil voitti Goudien, jonka myötä hänestä tuli ensimmäinen naisvoittaja ja nuorin voittaja kisan historiassa.

Canadian Idol kilpailun voiton jälkeen O’Neil kiirätettiin nauhoittamaan studioalbumia, josta hän on sanonut: "vain yksi kappale on minun tekemäni" ja "olin vain lapsi, en tiennyt mitä olin tekemässä". *Melissa O’Neil* niminen studioalbumi julkaistiin 22. marraskuuta 2005. Albumilta julkaistiin kolme singleä; "Alive", "Let It Go" ja "Speechless".

### Näyttelijänä
Vuoden 2007 jälkeen O’Neil on esiintynyt teatterissa ja musikaaleissa muun muassa "*[[High School Musical on Stage!]]*", "*British Invasion*", "*[[Jesus Christ Superstar (rockooppera)|Jesus Christ Superstar]]*" "*Camelot*" ja "*[[Les Misérables (musikaali)|Les Misérables]]*" esityksissä. Vuonna 2014 hän voitti Dora Awards palkinnon roolistaan musikaalissa *Les Misérables*.

Joulukuussa 2014 O’Neil valittiin esittämään Two/Portia Lin hahmoa Syfyn scifisarjaan *[[Dark Matter (televisiosarja)|Dark Matter]]*. Hänet valittiin vastapariksi Nathan Fillionin hahmolle ABC:n rikossarjaan The Rookie vuonna 2018.

## Diskografia
### Albumit
* *Melissa O’Neil* (2005)

### Singlet
* "Alive" (2005)
* "Let It Go" (2005)
* "Speechless" (2006)

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Gertrude Pritzi

**Gertrude "Trude" Pritzi** (15. tammikuuta 1920 Wien – 21. lokakuuta 1968 Wien) oli itävaltalainen pöytätennispelaaja. Hän voitti 1930- ja 1940-luvuilla yhteensä viisi maailmanmestaruutta, joista kaksi kaksinpelissä. Vuoden 1937 kaksinpelimestaruuden hän jakoi yhdysvaltalaisen Ruth Aaronsin kanssa. Anschlussin seurauksena hän edusti vuoden 1939 MM-kilpailuissa Saksaa.

## Saavutukset
### MM-mitalit
* Naisten kaksinpeli
** Kultaa 1937, 1938
** Hopeaa 1939
** Pronssia 1947, 1949, 1951
* Naisten nelinpeli
** Kultaa 1939 (parina Hilde Bussmann), 1947 (parina Gizella Farkas)
* Sekanelinpeli
** Pronssia 1938, 1939
* Naisten joukkuekilpailu
** Kultaa 1939
** Hopeaa 1951
** Pronssia 1938, 1953
Lähde: 

## Lähteet
Luettelo diplomaattisista edustustoista Afganistanissa

Tämä on **luettelo diplomaattisista edustustoista [[Afganistan]]issa**. Tällä hetkellä Kabulissa on 37 suurlähetystöä. Useiden maiden suurlähettiläät ovat akkreditoitu lähimaista.

 
## Suurlähetystöt

### [[Kabul]]issa

## Edustustot / valtuuskunnat

* (valtuuskunta)
* ( lähetystyö)

## Konsulaatit ja Pääkonsulaatit
### [[Herat]]issa
*
*
*
* (konsulaatti)

### [[Jalalabad]]issa
*
*

### [[Kandahar]]issa
*
*
*

### [[Mazar-e-Sharif]]issa
*
*
*
*
*
* (konsulaatti)
* (konsulaatti)

## Akkreditoidut suurlähetystöt
Seuraavat suurlähetystöt sijaitsevat Islamabadista ellei toisin mainita

## Entiset
*

## Lähteet
Mater Marium

**Mater Marium** vuodelta 2012 on valosuunnittelija ja taiteilija Tarja Ervastin mediataidetos Aurajoen suulla Turussa. Teos kunnioittaa satama-alueen laivateollisuuden pitkäaikaista historiaa ja muistuttaa samalla kaupungin teollisesta menneisyydestä.

Teos koostuu telakkanosturista, jossa valo- ja videoelementit vaihtelevat vuoden- ja vuorokaudenaikojen mukaan. Talvella videokuvaa hallitsevat laivojen valmistusprosessit, teräksen työstäminen ja lämpimät värit. Kesällä on vaaleampi väriskaala, jossa aiheina ovat muun muassa purjelaivojen ja merenkulun maailmat ja vapaa vesi.  

*Mater Marium* on osa Turku 2011 –säätiön ja Turun kulttuuriasiakeskuksen Nosturitaidehanketta. Toteutusta tukivat myös Turun Satama ja Turku Energia. Teoksen nimi tarkoittaa merten äitiä. Taiteilija Ervasti näkee nosturin äitihahmona kaikille laivoille, jotka nosturi on saatellut merille. Ja kuten kaikki äidit, niin myös nosturikin kantaa kehossaan käytön jälkiä synnyttämistään laivoista ja siitä työstä, mitä Aurajoella on tehty vuosisatojen ajan. Teoksessa on käytetty energiaa säästävää tekniikkaa, kuten led-valaisimia ja led-videonäyttöjä.

## Lähteet
Nicole Struse

**Nicole Sandra Struse** (s. 31. toukokuuta 1971 Haan) on saksalainen, 1990-luvun loppupuolella ja 2000-luvun alussa menestynyt pöytätennispelaaja. Hän voitti viisi Euroopan-mestaruutta, joista naisten kaksinpelissä yhden. Hän osallistui neljiin olympialaisiin vuosina 1992–2004 ja pääsi parhaimmillaan puolivälieriin naisten kaksinpelissä Atlantassa 1996. Naisten nelinpelissä hänen parinaan olympialaisissa pelasi Elke Schall. Struse voitti Euroopan TOP 12 -turnauksen vuonna 2004.

## Saavutukset
### MM-mitalit
* Naisten joukkuekilpailu
** Pronssia 1997
Lähde: 

### EM-mitalit
* Naisten kaksinpeli
** Kultaa 1996
** Pronssia 1994, 1998
* Naisten nelinpeli
** Kultaa 1996, 1998 (parina Elke Schall)
** Pronssia 2000
* Naisten joukkuekilpailu
** Kultaa 1996, 1998
** Hopeaa 1994, 2000, 2002
** Pronssia 2007
Lähde: 

## Lähteet
Šigirin puuveistos

**Šigirin puuveistos** on 11&nbsp;600 vuotta vanha puuveistos, joka löytyi vuonna 1894 Jekaterinburgin läheltä. Sen materiaali on lehtikuusta. Veistoksen tarkoituksesta ei ole tietoa.

Veistos saatiin kootuksi vuonna 1914 niistä paloista, jotka ovat löytyneet. Sen korkeus on viisi metriä. Kullankaivajat löysivät palat turvekerroksesta neljän metrin syvyydestä.

## Lähteet
Trifenyylimetanoli

**Trifenyylimetanoli** eli **trifenyylikarbinoli** (C19H16O) on aromaattisiin alkoholeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä esimerkiksi väriaineiden valmistamiseen. 

## Ominaisuudet
Trifenyylimetanoli on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin ja bentseeniin. Yhdiste liukenee myös vahvojen happojen väkeviin liuoksiin muodostaen voimakkaan keltaisen liuoksen. Väri johtuu trifenyylimetyyli- eli trityylikationin muodostumisesta. Trifenyylimetanoli ei helposti reagoi muodostaen estereitä, mutta hydroksyyliryhmä voidaan korvata muilla ryhmillä.

## Valmistus ja käyttö
Tyypillisesti trifenyylimetanolia valmistetaan bentsofenonin tai metyylibentsoaatin ja fenyylimagnesiumbromidin välisellä Grignard-reaktiolla. Toinen tapa on trifenyylimetaanin hapetus kromihapolla. Trifenyylimetanolia voidaan käyttää muiden yhdisteiden esimerkiksi värien ja trifenyylikloorimetaanin valmistamiseen.
:

## Lähteet
Luettelo diplomaattisista edustustoista Kazakstanissa

Tämä on **luettelo diplomaattisista edustustoista [[Kazakstan]]issa**. Tällä hetkellä Astanassa on 66 suurlähetystöä.  

## Suurlähetystöt

### [[Astana]]ssa

## Muut edustustot
* (delegaatio)

## Suurlähetystöjen sivukonttorit
### Almatyssa
*
*
*
*
*

## PääKonsulaatit  / konsulaatti
### Almatyssa
* (Konsulaatti)
*
*
*
*
*
* (Konsulaatti)
*
*
*
*
*  
* (Konsulaatti)
*
*

### [[Aktau]]ssa
* (Konsulaatti)
* (Konsulaatti)
* (Konsulaatti)
* (Konsulaatti)

### [[Oral]]ssa
* (Konsulaatti)

## Akkreditoidut suurlähetystöt

Seuraavat suurlähetystöt sijaitsevat Moskovassa ellei toisin mainita

## Viitteet
Salibandyn P21 SM-sarja

**P22 SM-sarja** (joskus myös **Nuorten SM-sarja**) on salibandyn alle 22-vuotiaiden poikien korkein sarjataso. Sarjan järjestämisestä vastaa Suomen Salibandyliitto. Sarja pelataan yhdessä 14 joukkueen lohkossa yksittäisinä otteluina. Peliaika otteluissa on 3×20 minuuttia.

Toisin kuin muissa junioreiden SM-sarjoissa, P21-ikäluokassa SM-sarjaan ei tarvitse joka vuosi karsia, vaan sarjapaikka on periytyvä.

## Sarjajärjestelmä
### Runkosarja
Runkosarja pelataan kaksinkertaisena, eli ottelumäärä runkosarjassa on 22. Jos varsinainen peliaika päättyy tasan, pelataan viiden minuutin jatkoaika. Tarvittaessa jatkoajan jälkeen pelataan rangaistuslaukauskilpailu. 

Runkosarjan 8 parasta jatkavat puolivälieriin. Viimeinen tippuu 1. divisioonaan ja 10. sekä 11. karsivat paikastaan SM-karsinnoissa. 

### Pudotuspelit
Puolivälierissä runkosarjan 1. saa valita vastustajan sijoilta 7.-8. Runkosarjan 2. saa valita vastustajan sijoilta 6.-8. Runkosarjan 3. valitsee vastustajan sijoilta 5.-8. ja runkosarjan 4. saa vastaansa valitsematta jääneen joukkueen. Puolivälierien voittajat etenevät välieriin. 

Välierien häviäjät pelaavat pronssiottelussa ja voittajat finaaleissa. Puolivälierät, välierät ja finaalit pelataan paras viidestä. Pronssinsta pelataan vain yksi ottelu. 

Pudotuspeleissä ja SM-karsinnoissa jatkoaika kestää 20 minuuttia. 

### SM-karsinnat
SM-karsinnat pelataan paras kolmesta ottelusarjoina. Otteluparit ovat SM-sarjan 10. vastaan I-divisioonan 3. ja I-divisioonan 2. vastaan SM-sarjan 11. Otteluparien voittajat pelaavat kaudella 2019-2020 SM-sarjassa ja häviäjät 1. divisioonassa.

## Joukkueet 2021–2022

## Katso myös
* A-poikien I-divisioona 
* B-poikien SM-sarja
* B-poikien 1. divisioona
* C1-poikien SM-sarja
* C1-poikien 1. divisioona
* C2-poikien SM-sarja

## Lähteet
* http://salibandy.fi/kilpailu/valtakunnalliset-sarjat/nsm/ 
* https://salibandy.fi/fi/uutiset/naisten-1-divisioona-miesten-suomisarja-seka-p21-sm-sarja-laajenevat-nain-paikat-maaraytyvat/
Lucy Peng

**Lucy Peng**, oik. **Peng Lei** (; s. syyskuu 1973; Hangzhou, Zhejiang, Kiina), on kiinalainen yrittäjä ja yritysjohtaja. Hän on yksi kiinalaisen Alibaba-verkkokauppajätin 18 perustajista ja on toiminut erilaisissa johtotehtävissä yhtymässä perustamisen (1999) jälkeen. Huhtikuussa 2018 hän toimi Alibabasta irtautuneen pankki- ja rahoitusyhtiö Ant Financialin (aiempi Alipay) hallituksen puheenjohtajana ja Alibaban ostaman kaakkoisaasialaisen Lazada-verkkokaupan toimitusjohtajana. Tätä ennen hän oli toiminut muun muassa Ant Financialin toimitusjohtajana ja Alibaban henkilöstöjohtajana. 

Talousjulkaisu Forbesin nosti Pengin miljardöörilistalleen; maaliskuussa 2018 hänen varallisuudekseen arvioitiin 1,1 miljardia dollaria. Varallisuus on peräisin erityisesti verkkokauppajätti Alibaban omistajuudesta; Peng oli yksi 18 verkkokauppajätti Alibabaa perustaneista henkilöistä. Yhtiö listautui New Yorkin pörssiin vuonna 2014 ja useista perustajista on tullut dollarimiljardöörejä. 

Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli Pengin vuoden 2017 maailman vaikutusvaltaisimpien naisten listallaan sijalle 34. Talousjulkaisu Fortune nosti hänet maailman talouselämän kansainvälisten (ei-yhdysvaltalaisten) naisvaikuttajien 18. sijalle (2017). 
 
Pengillä on alempi taloushallinnon korkeakoulututkinto (BBA, 1994) Zhejiang Gongshang -yliopistosta. Hän on naimisissa Alibaban perustajiin myös kuuluvan Tongyu Sunin kanssa. Valmistumisensa jälkeen ja ennen Alibaban perustamista Peng toimi viisi vuotta yliopisto-opettajana (Zhejiang University of Finance and Economics).  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*China Entrepreneur Club: An Interview with Peng Lei：The DNA Code of Alibaba (Green Herald: Cao Kezhen Wang Rui, 2009-09-14)   (daonong.com)