open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
PFM-1

**PFM-1** (ven: *ПФМ-1,* lyhyt *противопехотная фугасная мина* - räjähtävä jalkaväkimiina NATO nimi: ***Green parrot (vihreä papukaija),*** joka tunnetaan myös nimellä ***perhosmiina)*** on Neuvostoliiton valmistama maamiina. Se on hyvin samanlainen kuin Yhdysvaltain armeijan Blu 43  maamiina. Molemmat ovat muodoltaan ja periaatteeltaan hyvin samankaltaisia räjähdettä lukuun ottamatta 

## Rakenne ja toiminta
Miina on muovisylinteri, joka sisältää räjähtävää nestettä. Miinassa on muovisylinterin päässä varmistussokka, joka lukitsee sylinterin sisällä olevan laukaisumännän. Kun varmistussokka on poistettu, mäntä liikkuu hitaasti jousen painamana  sylinterissä eteenpäin, kunnes se koskettaa sytytintä, joka virittyy. Virittyminen kestää minuutista aina 40 minuuttiin, minä aikana miina asetetaan  maastoon tai pudotetaan ilmasta. 

Miinan pehmeän muovikuoren ja -sylinterin muodonmuutos pakottaa laukaisumännän osumaan sytyttimeen  aiheuttaen räjähdyksen. Koska miinan muovinen kuori sylintereineen  on yksi osa, varmistamattoman miinan käsitteleminen on erittäin vaarallista. Miina räjähtää yli 5 kg painosta. Vaikutus on yleensä ei-tappava, mutta se aiheuttaa vaikeita vammoja. Miinaan astuminen tuhoaa yleensä osan jalasta.  

PFM-1: n  ulkomuodon syynä on miinan kompakti rakenne. Lelumainen muoto ja kirkas väri ovat houkuttelevia lapsille. Muodon vuoksi länsimainen media väittää, että PFM-1 jalkaväkimiina on tarkoituksellisesti suunniteltu näyttämään lelulta. Tämän miinan suunnittelijat ovat aina kiistäneet. Miinan rungossa käytetään useita värejä parhaan naamioinnin saamiseksi. Kuitenkin 1980-luvun ensimmäiset  Afganistanissa käytetyt PFM-1 miinat olivat Euroopasta tuotuja ja vihreitä, jotka näkyivät hyvin hiekanvärisessä maastossa.. Tämän vuoksi miinoja kutsuttiin myös vihreiksi papukaijoiksi aikaansaaden leluteorian.

Miinaa  voidaan levittää  sekä ilmasta pudottamalla että käsin asettelemalla, jolloin  miinat sijoitetaan halkaisijaltaan noin  15-metrisen ympyrän kehälle. 

Kun PFM-1-miina on viritetty, sitä ei voi varmistaa uudestaan tai purkaa. Virittynyt maastossa oleva miina tuhotaan pienellä räjähteellä, joka asetetaan miinan viereen. Miinan muunnoksen **PFM-1S** itsetuhoutuminen käynnistyy 40 tunnissa  ja 85% miinoista tuhoutuu 80 tunnissa.  

## Sotilaallinen käyttö
PFM-1 henkilömiina oli käytössä pääasiassa Neuvostoliiton hyökkäyksessä Afganistaniin, mistä seurasi suuri määrä lapsiuhreja, koska lapset luulivat miinaa leluksi muotonsa ja värinsä takia.  Miinan räjähtäessä se aiheutti usein tappavia  käsi- ja päävammoja, mitä käytetään perusteena maamiinojen kieltämistä koskevassa kansainvälisessä kampanjassa.

## Tekniset tiedot
* Paino: 75 g 
* Täyttö: 37 g nestemäistä räjähdettä VS6-D tai VS-60D 
* Sytytin: MVDM / VGM-572 
* Pituus: 120 &nbsp; mm 
* Leveys: 20 &nbsp; mm 
* Korkeus: 61 &nbsp; mm 
* Laukaisuvoima: 5–25 &nbsp; kg 

## Katso myös
* Jalkaväkimiina 
* Ottawan sopimus 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Julia Kern

**Julia Kern** (s. 12. syyskuuta 1997) on yhdysvaltalainen maastohiihtäjä.

Kern saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia 4&nbsp;×&nbsp;3,3&nbsp;kilometrin viestissä. Perinteisen hiihtotavan sprintissä hän oli yhdeksäs. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui parhaimmillaan 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 19:nneksi ja 4&nbsp;×&nbsp;5&nbsp;kilometrin viestissä viestissä viidenneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 18:nneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti pronssia vapaan hiihtotavan parisprintissä yhdessä Jessie Digginsin kanssa. Perinteisen hiihtotavan sprintissä hän oli kahdeksas. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä viidenneksi ja saavutti hopeaa perinteisen hiihtotavan parisprintissä yhdessä Jessie Digginsin kanssa. Milano–Cortinan olympialaisissa 2026 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä kuudenneksi.

Kern kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Quebecin maailmancupfinaalissa maaliskuussa 2017. Hän sai heti ensimmäiset pisteensä oltuaan vapaan hiihtotavan sprintissä 24:s. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Planican vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2019. Se oli samalla hänen ensimmäinen top 10 -sijoituksensa henkilökohtaisissa maailmancupin kilpailuissa. Hän sijoittui kolmanneksi Tallinnan vapaan hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2025.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

¨
Astola

**Astola** on suomalainen sukunimi. Se on ainakin seuraavilla henkilöillä:

* Aaro Astola (1904–1981), kenraalimajuri
* Jaakko Astola (s. 1949), signaalinkäsittelyn professori
* Tiina Astola (s. 1953), oikeusministeriön kansliapäällikkö
Naisten Suomi–Ruotsi-yleisurheilumaaottelu 1956

Vuoden **1956 naisten Suomi–Ruotsi-maaottelu käytiin kolmimaaotteluna Tanskan kanssa** Boråsissa Ruotsissa 9. syyskuuta.

## Tulokset

## Lisätietoa:
* taulukon yksiköt: s (juoksut alle 800 m), min s (800 m), cm (korkeus, pituus), m (muut kenttälajit)
* kolmimaaottelun loppupisteet: Ruotsi 80, Tanska 51, Suomi 69
* maaottelun loppupisteet (pisteet: 5, 3, 2, 1 ja viestipisteet: 5, 3): Suomi-Ruotsi 45-62, Suomi-Tanska 60-46, Ruotsi-Tanska 66-40
* Talvitien voittotulos kiekossa oli uusi Suomen ennätys
* Lehmijoki sivusi Suomen ennätystä 200 m:n juoksussa
* Katsojia oli noin 1000

## Lähteet:
* Helsingin Sanomat 10.9. v. 1956
Lammassaari (Kuhmoinen, Myllykylä)

**Lammassaari**  on Päijänteen saari Pirkanmaalla Kuhmoisissa.

## Maantietoa
Saari on 640 metriä pitkä, 310 metriä leveä ja sen pinta-ala on 11,5 hehtaaria . Se sijaitsee Tehinselän länsipuolella Tehinniemen ja Sarviniemen välisessä Säynätlahdessa. Lahden muita saaria ovat Hietasaari, Mäntysaari, Säynätsalo, Varpussaari ja Takko, joista Mäntysaari, Takko ja Varpusaari ovat sen lähimmät saaret. Saari on matala ja sen korkein kohta yltää noin 7 metrin korkeuteen Päijänteestä. Sille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, jotka sijaitsevat etelä- ja pohjoisrannassa.

## Historiaa
Kuhmoisten seudun taloudellisessa kartassa vuodelta 1939 ja peruskartassa vuodelta 1966 on saaren karttanimenä ”Latosaari”, mutta saareen ei ole merkitty asumuksia tai peltoa . Sen sijaan vuoden 1966 kartassa on saarelle merkitty metsittyviä niittyjä ja yksi suojarakennus. Ensimmäinen mökki näkyy vasta vuoden 1986 kartassa ja toinen vuoden 1996 kartassa.

## Huomautukset

## Lähteet
Naisten Suomi–Ruotsi-yleisurheilumaaottelu 1955

Vuoden **1955 naisten Suomi–Ruotsi-maaottelu käytiin** Valkeakoskella 11. syyskuuta.

## Tulokset

## Lisätietoa:
* taulukon yksiköt: s (juoksut alle 800 m), min s (800 m), cm (korkeus, pituus), m (muut kenttälajit)
* lajeissa pisteet 5, 3, 2, 1 ja viestissä pisteet 5, 3
* 80 m:n aitajuoksussa Cronholmin voittoaika sivusi Ruotsin ennätystä

## Lähteet:
* Helsingin Sanomat 12.9. v. 1955
Viisverkkonen

**Viisverkkonen**  on Päijänteen saari Pirkanmaalla Kuhmoisissa.

## Maantietoa
Saari on 490 metriä pitkä, 240 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,8 hehtaaria . Se sijaitsee Tehinselän lounaisosassa Virmailansaaren edustalla Lehtisten saariryhmässä. Saariryhmässa on kymmeniä saaria ja sen luoteisosan suurin saari on Lehtinen. Viisverkkosen lähiympäristössäkin on 12 pientä saarta, joiden yhteiset rantavedet ovat matalat ja kivikkoiset. Saari on matala ja sen korkein kohta kohoaa noin viisi metriä Päijänteen pinnasta. Saaressa on yksi rakennus metsäisen saaren sisäosissa.Padasjoen ja Kuhmoisten kuntaraja kulkee Lehtisten keskellä Lehtisen ja Iso-Ohjon välistä.

## Historiaa
Kuhmoisten seudun taloudellisessa kartassa vuodelta 1939 saareen on piirretty niittyjä tai peltomaata, jota on myös naapurisaaressakin. Saaria kutsutaan kartassa yhteisellä nimellä ”Viisverkkosaaret”. Saarien asuinrakennukset on merkitty toiselle saarelle . Vuoden 1965 peruskartassa on saari autio eikä sille ole merkitty enää niittyjäkään. Saaren karttanimi on nyt ”Viisverkkonen”. Saari on ollut autio vielä vuoden 1985 kartassa, mutta sen jälkeen sille on rakennettu yksi rakennus.

## Huomautukset

## Lähteet
Hiljainen paikka: Osa 2

**Hiljainen paikka: Osa 2** () on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut John Krasinski. Sen pääosissa on Emily Blunt, Millicent Simmonds, Noah Jupe ja Cillian Murphy. Elokuva on jatkoa elokuvalle *[[Hiljainen paikka]]* (2018).

*Hiljainen paikka: Osa 2* sai maailmanensi-iltansa 20. maaliskuuta 2020. Koronaviruspandemian vuoksi teatteriensi-iltaa kuitenkin lykättiin yli vuodella, ja Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa 28. toukokuuta 2021 ja Suomessa 11. kesäkuuta.

## Juoni
Elokuva jatkuu ensimmäisen osan lopusta. Abbottin perheen maatilan tuhouduttua on Evelynin, Reganin ja Marcuksen kohdattava ulkomaailman vaarat.

## Näyttelijät

## Muut osat

Michael Sarnoskin käsikirjoittama ja ohjaama esiosa *[[Hiljainen paikka: Päivä yksi]]* sai ensi-iltansa kesäkuussa 2024. Neljännen elokuvan *[[Hiljainen paikka: Osa 3]]* on määrä saada ensi-iltansa heinäkuussa 2027. John Krasinski käsikirjoittaa, ohjaa ja tuottaa neljännen elokuvan. Aiempiin rooleihinsa palaavat Emily Blunt, Millicent Simmonds, Noah Jupe ja Cillian Murphy, ja uusina näyttelijöinä nähdään Jack O’Connell, Jason Clarke ja Katy O’Brian.

## Arvosteluja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Firma (romaani)

**Firma** () on vuonna 1991 julkaistu John Grishamin kirjoittama jännitysromaani. *Firma* on Grishamin toinen romaani ja hänen läpimurtoteoksensa. Kirja on käännetty lukuisille kielille ja alkuteosta on myyty yli seitsemän miljoonaa kappaletta. Se oli muun muassa *[[New York Times]]in* bestsellerlistan kärjessä 47 viikkoa. Kirjasta on tehty samanniminen elokuva 1993. Vuonna 2012 kirjasta tehtiin myös televisiosarja.

## Juoni
Kirjan päähenkilö Mitch McDeere valmistuu Harvardista vuosikurssinsa parhaana ja hänet palkataan Memphisissä sijaitsevaan verotukseen erikoistuneeseen lakitoimistoon. Pian Mitchille selviää että firma on mafian omistuksessa ja sen työntekijöitä on kuollut epäilyttävissä olosuhteissa. FBI haluaa hänen auttavan saadakseen firman syytteisiin.

## Lähteet
Wyomingin kuvernööri

**Wyomingin kuvernööri** on Wyomingin osavaltionhallinnon korkein johtaja.. Nykyisenä kuvernöörinä toimii Mark Gordon, joka aloitti virassaan 7. tammikuuta 2019.

## Valtaoikeudet
Kuvernöörillä on velvollisuus valvoa osavaltion lakeja ja valta vahvistaa uudet lait. Lisäksi kuvernöörillä on veto-oikeus osavaltion uusiin lakiesityksiin. Lisäksi kuvernööri toimii osavaltion kansalliskaartin ylipäällikkönä, ellei Yhdysvaltain presidentti ole erikseen ottanut sitä komentoonsa.

## Valinta ja pätevyysvaatimukset
Osavaltion perustuslain mukaan kuvernööriksi valittavan henkilön tulee täyttää seuraavat ehdot:

* Yhdysvaltain kansalainen
* väh. 30-vuotias
* vaalikelpoinen Wyomingin osavaltion vaaleissa
* on asunut osavaltiossa väh. 5 vuotta välittömästi ennen vaaleja

Virkakauden pituus on neljä vuotta. Virkakausien määrä on rajattu kahteen peräkkäiseen, minkä jälkeen henkilön tulee odottaa neljä vuotta ennen kuin hänet voidaan taas valita kuvernööriksi.

## Palkka ja etuudet
Vuonna 2022 kuvernöörin vuosipalkka oli 105 000 dollaria.

Kuvernöörin virka-asunto sijaitsee Cheyennessa.

## Luettelo kuvernööreistä

## Lähteet
Asakuchi

**Asakuchi** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Okayaman prefektuurissa. Se sijaitsee Seton sisämeren Mizushimanmeren rannikolla prefektuurin lounaisosassa. Pohjoisessa kaupungin alue kohoaa noin 400 metriä korkealle Yōshōvuorelle, etelän rannikkoseuduilla on matalampaa vuoristoa. Näiden vuoristoseutujen väliin jää Satomijoen tasankoalue. Asakuchissa on 34&nbsp;220 asukasta (lokakuussa 2019) ja sen pinta-ala on 66,46 neliökilometriä.

Asakuchi on kaupunkina suhteellisen uusi: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Kamogatan, Konkōn ja Yorishiman maaseutukaupungit. Niistä Kamogata kasvoi Edo-kaudella Okayamasta Kasaokaan johtaneen tien varrelle. Siellä sijaitsi myös *[[bakumatsu]]n* aikaan lyhytikäisen Kamogatan daimiokunnan hallinnollinen keskus (*[[jin’ya]]*). Konkō on vuorostaan vuonna 1859 perustetun, šintolaisuuteen pohjautuvan Konkōkyō-uususkonnon pääpaikka. Siellä järjestetään suuri uskonnollinen festivaali keväisin ja syksyisin. Merkittäviä elinkeinoja ovat maatalous, joka tuottaa muun muassa persikoita, viinirypäleitä ja omenapäärynöitä, sekä rannikkoseudun Yorishimassa kalastus ja osterien vesiviljely. Paikallinen tuote ovat käsintehdyt *[[sōmen]]*-nuudelit (*tenobe-sōmen*).

Asakuchin pohjoisosassa sijaitsee Japanin kansallisen observatorion Okayaman astrofysikaalinen observatorio. Kaupungin rannikkoalue kuuluu Seton sisämeren kansallispuistoon. Kaupunkia palvelee JR Nishi-Nihonin San’yō-päälinja.

## Kuvia

Tiedosto:Asakuchi city office.jpg|Asakuchin kaupungintalo
Tiedosto:Chosenji(Asakuchi).jpg|Chōsen-ji


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Täpläkauluskäki

**Täpläkauluskäki** (*Dromococcyx phasianellus*) on käkiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalta alueelta Keski- ja Etelä-Amerikasta.

## Koko ja ulkonäkö
Täpläkauluskäki voi kasvaa 33&ndash;41 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Ruumiinrakenteeltaan lintu on pienipäinen ja pitkäpyrstöinen. Täpläkauluskäen päälaki ja töyhtö ovat väriltään punaruskeat. Naama on harmaa ja silmäkulmajuova valkoinen. Lajin selkä, siivet ja hyvin pitkä viuhkamainen pyrstö ovat tumman ruskeat. Täpläkauluskäen rinnan väri on valkoinen ja siinä on ruskeita täpliä. Vatsa on valkoinen.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Täpläkauluskäen levinneisyysalue ulottuu Meksikosta Panamaan ja Etelä-Amerikassa Kolumbiasta ja Venezuelasta sekä Amazonin altaan alueella Perusta Brasiliaan ja Argentiinaan. Lajin elinympäristöä ovat trooppiset metsät ja se elää piileskelevää elämää metsien keskikerroksissa. Täpläkauluskäki syö suuria hyönteisiä ja pieniä liskoja. Se on pesäloinen, joka munii suonapsujen ja muiden tyrannien pesiin.

## Lähteet
Verilöylykomitea

**Verilöylykomitea** (), virallisesti *Commissione parlamentare d'inchiesta sul terrorismo in Italia e sulle cause della mancata individuazione dei responsabili delle stragi*, oli Italiassa vuosina 1988–2001 toiminut parlamentaarinen komitea, jonka tehtävänä oli selvittää ns. lyijyvuosien terrorismiin liittyviä, epäselväksi jääneitä asioita. Kuten jo komitean virallisesta nimestä ilmenee, sen tarkoituksena oli erityisesti selvittää, miksi noiden vuosien monien pommi-iskujen tekijöitä ja näiden toimeksiantajia ei ollut kyetty tunnistamaan ja tuomitsemaan teoistaan.

## Komitean tehtävä ja kokoonpano
Komitean tehtävät ja valtuudet määriteltiin 17. toukokuuta 1988 säädetyllä lailla. Aikaa komitealle viedä työnsä loppuun annettiin alkuaan 18 kuukautta, mutta tutkimusten laajetessa aikarajaa siirrettiin eteenpäin useita kertoja.

Tehtävään kuului yleisimmällä tasolla maan sisäisen terrorismin vastaisen taistelun tulosten ja ajankohtaisen tilanteen selvittäminen. Lisäksi komitean tulisi muun muassa selvittää, mitkä tekijät olivat estäneet verilöylyistä vastuussa olevien henkilöiden tunnistamisen. Komitean tulisi myös laajentaa sitä kuvaa tapahtumista, jonka aikaisemmin toimineen ns. ensimmäisen Morokomitean keräämät tiedot olivat antaneet.

Komitean kokoonpanoksi määrättiin 20 kansanedustajaa parlamentista ja 20 senaatista, ja lisäksi puheenjohtaja, jonka valitsivat yhdessä parlamentin tai senaatin jäsenten joukosta näiden puhemiehet.

## Toiminta ja tulokset
Komitean kuultavaksi kutsuttiin suuri määrä henkilöitä alkaen ministeritasolta ja toisessa päässä aina tuomittuihin terroristeihin asti. Myös poliiseja, oikeuslaitoksen tuomareita ja salaisen palvelun virkamiehiä kuultiin näiden vuosien aikana. Komitean työn tärkeimmäksi tulokseksi jäivätkin näiden kuulustelujen pöytäkirjat, joita on käytetty useiden lyijyvuosien tapahtumia käsittelevien teosten lähteinä. Verilöylykomitean toiminta päättyi huhtikuussa 2001. Mitään lopullista mietintöä komitea ei koskaan julkaissut.

## Lähteet
Hesperomeles obtusifolia

***Hesperomeles obtusifolia*** on ruusukasvien heimoon ja *[[Hesperomeles]]*-sukuun kuuluva kasvilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Etelä-Amerikassa. Sitä viljellään koristekasvina. Kasvin hedelmät ovat syömäkelpoisia; ne voi syödä heti puusta poimimisen jälkeen.

Lajin kuvaili ensimmäisenä Christian Hendrik Persoon; nykyisen nimensä se sai John Lindleyltä. Nimimuunnoksen lisäksi lajilla on myös muunnos *Hesperomeles obtusifolia* var. *microphylla*. Kasvilla ei ole suomenkielistä nimeä.

## Lähteet
Viron saaret

**Viron saaret** sijaitsevat pääasiassa Itämeren rannikolla, vaikka sisämaan järvissä ja joissakin on saaria. Vuonna 2012 Viron maa-ametin suorittaman laskennan mukaan Virolla on 2&nbsp;355 saarta tai luotoa aiemmin tiedetyn 1&nbsp;535 sijaan. Sisävesistä löydettiin 133 saarta. Vain 318 saaren pinta-ala ylittää hehtaarin. Suurimmat saaret ovat Saarenmaa ja Hiidenmaa.

Viron valtionvarainministeriön tietojen mukaan 22 asutulla saarella asui toukokuussa 2018 yhteensä 39&nbsp;499 asukasta eli noin 3&nbsp;% Viron asukkaista. Heistä 75&nbsp;% asui Saarenmaalla, 21&nbsp;% Hiidenmaalla ja 4&nbsp;% Muhun saarella. Loput 1&nbsp;721 asukasta eli neljä prosenttia asuivat muilla 19 asutulla saarella. Yhdellä asutulla saarella (Muhulla) on tieyhteys toiselle asutulle saarelle (Saarenmaalle). Yllä olevat luvut eivät kerro tarkaa lukua saariston asukkaista, sillä asukkaat on tilastoitu kunnittain.

## Katso myös
* Luettelo Viron saarista

## Lähteet
Falkki

**Falkki** () on kylä Salon kaupungin Särkisalossa. Kylä sijaitsee mantereen puolella entisen kunnanrajan tuntumassa.

Falkki sijaitsee meren ja Makarlanjärven välisellä maa-alueella Germundsvidjan ja Finnarin välissä. Kylä on muodostunut Falkbergin tilan ympärille, jonka lisäksi kylässä on vain pari muuta asuintaloa ja vesien rannoilla kesäasutusta. Kylään kuuluu myös Svartholman saari kyläalueen eteläpuolelta.

Kylän eteläosassa kohoavalta Kleivinmäeltä on löytynyt hiidenkiuas. Falkki mainitaan ensimmäisen kerran vuoden 1540 maakirjassa. Fackelberg, sittemmin Falkberg, on ollut pitkään aatelisomistuksessa. Tilan empiretyylinen päärakennus on 1820-luvulta ja Museoviraston suojelema.

## Lähteet
Osteomeles

***Osteomeles*** on ruusukasvien heimoon, *[[Spiraeoideae]]*-alaheimoon, *[[Pyreae]]*-tribukseen ja *[[Pyrinae]]*-alatribukseen kuuluva kasvisuku, jonka vain 3–5 lajia kasvavat luonnonvaraisina Itä-Aasiassa ja Polynesiassa. Suvulla ei ole suomenkielistä nimeä.

## Ulkonäkö ja koko

Suvun lajit ovat ikivihreitä tai kesävihantia pensaita, joiden pienillä silmuilla on lukuisia kapeita silmusuomuja. Oksille vuorottain järjestäytyneet lehdet ovat lyhytvartisia. Lehtilavat ovat parittomasti sulkamaisia. Lehdykät ovat järjestäytyneet vastakkain kapean lehtiruodin kummallekin puolelle. Varrettomat tai lyhytvartiset pienet lehdykät ovat sileäreunaisia. Korvakkeet ovat muodoltaan lineaalisia tai suippoja.

Lukuisat valkoiset kukat sijaitsevat versojen kärkiin kasvavissa sateenvarjomaisissa tertuissa tai huiskiloissa. Suojuslehdet putoavat aikaisin pois. Kaksineuvoiset, säteittäissymmetriset kukat ovat viisiteräisiä; verholehtiä on samoin viisi. Kehä on kaksinkertainen, kukkapohjus on kellon muotoinen. Heteitä on noin 20, kehänalaisia emejä puolestaan viisi; kussakin emissä on vain yksi siemenaihe. Viisi vartaloa ovat irtonaisia. Kuten muillakin *Pyrinae*-alatribukseen kuuluvilla suvuilla, hedelmä on pieni, omenantapainen epähedelmä, joka sisältää vain yhden pystysuoran siemenen. Viisi sitkeää verholehteä jäävät kiinni hedelmän tyvelle. Alkiossa on kaksi tasokuperaa sirkkalehteä.

## Luokittelu ja levinneisyys
Suvun *Osteomeles* kuvasi ensimmäisenä John Lindley vuonna 1821 julkaisussa *Transactions of the Linnean Society of London*, osassa 13 (1), sivuilla 96 ja 98–99, taulussa 8. Suvun tyyppilaji on *Osteomeles anthyllidifolia*. Nimi *Osteomeles* on peräisin muinaiskreikan sanoista *ostéon*, luu, ja *melon*, omena; nimitys viittaa omenamaisen hedelmän kovaan endokarppiin.

Sukuun kuuluu vain kolmesta viiteen lajia, jotka kasvavat luonnonvaraisina itäisessä Aasiassa ja yksi myös Polynesiassa. Suvun lajit levinneisyysalueineen:
* *[[Osteomeles anthyllidifolia]]* (Sm.) Lindl.: Kotoisin Taiwanilta ja Japanille kuuluvilta Riukiusaarilta; sieltä levinnyt myöhemmin myös Havaijille, Cookinsaarille, Tongalle, Rarotongalle, Pitcairnille ja Rapasaarille.
* *[[Osteomeles schwerinae]]* C.K.Schneid.: Kasvaa pensaikoissa, rinteillä, pelloilla ja tienvarsilla sekä sekametsissä 1000-3000 metrin korkeudella Kiinan Gansun, Guizhoun, Shaanxin, Sichuanin, Tiibetin ja Yunnanin provinsseissa sekä Taiwanilla. Lajilla on kaksi muunnosta.
* *[[Osteomeles subrotunda]]* K.Koch: Esiintyy ainoastaan Guangdongin pohjoisosissa Renhua Xianissa ja Japanin Riukiusaarilla. Lajilla on kaksi muunnosta.

Aiemmin sukuun nimellä *Osteomeles obtusifolia* (Pers.) Kunth ex Steud. luokiteltu eteläamerikkalainen kasvilaji kuuluu nykyisin neotrooppiseen sukuun *[[Hesperomeles]]* nimellä *[[Hesperomeles obtusifolia]]* (Pers.) Lindl..

## Käyttö
*Osteomeles*-suvun lajien ihmiskäytöstä on hyvin vähän tietoja. *Osteomeles schwerinae*n hedelmät ovat halkaisijaltaan noin 8 millimetriä ja niitä voi syödä raakoina tai kypsennettyinä. Myös lajin *Osteomeles subrotunda* hedelmät ovat syömäkelpoisia.
Osteomeles anthyllidifolia

***Osteomeles anthyllidifolia*** (, , ei suomenkielistä nimeä) on ruusukasvien heimoon kuuluva kukkakasvilaji, joka on kotoisin Havaijilta (kaikki saaret paitsi Kahoolawe ja Niihau), Cookinsaarilta, Tongalta, Pitcairnilta ja Rapalta sekä Taiwanilta ja Japanin Riukiusaarilta.

## Ulkonäkö ja koko
*Osteomeles anthyllidifolia* kasvaa joko pystynä kolmimetrisenä tai matalana lamoavana pensaana. Moniosaiset lehdet ovat järjestäytyneet vuorottain oksille ja jakautuvat 15–25 lehdykkään. Pienet, pitkulaiset lehdykät ovat 1,5 senttimetriä pitkiä ja 0,7 senttimetriä leveitä.

Valkoiset kukat sijaitsevat 3–6 kukan terttumaisissa kukinnoissa oksien päissä; niissä on viisi 7–11 millimetrin mittaista terälehteä. Hedelmä on kypsänä valkoinen, halkaisijaltaan senttimetrin mittainen, omenantapainen epähedelmä, joka sisältää 1,5 millimetrin mittaisia keltaisia siemeniä.

## Elinympäristö
*Osteomeles anthyllidifolia* kasvaa kuivissa tai tuoreissa metsissä, pensaikoissa, rannoilla ja laavakentillä 2000–2320 metrin korkeudella merenpinnasta. Kasvi on ruderaattilaji, joka kykenee tehokkaasti kilpailemaan häiriintyneen elinympäristön muiden kasvien kanssa.

## Käyttö
### Lääkekäyttö
*Osteomeles anthyllidifolia*n lehtiä ja juuren kuorta käytetään syvissä leikkauksissa, siemeniä ja silmuja puolestaan lasten ulostuslääkkeenä.

### Muu käyttö
*Osteomeles anthyllidifolia*n vanhojen oksien puuaines on erittäin vahvaa, ja havaijilaiset valmistavat siitä harppuunoita (), joilla he pyydystävät mustekaloja (*heʻe*). Kasvin puuaineksesta valmistetaan myös heittokeihäitä (*ihe paheʻe*), tavallisia keihäitä (*ihe*), kaivuutikkuja (*ʻōʻō*), pyöreitä *[[kapa]]*-kurikoita (*hohoa*), suorakulmaisia *[[kapa]]*-kurikoita (*iʻe kūkū*), soittojousia (*ʻūkēkē*) ja kantokeppejä (*ʻauamo*). Nuorista, taipuisista *Osteomeles anthyllidifolia*n oksista puolestaan muotoillaan *ʻaʻei*’n vanteita. ʻaʻei on 7,6 metriä pitkä kalaverkko, jota käytetään yhdessä taarosyötin kanssa opeluparvien (*[[Decapterus macarellus]]*) pyydystämiseen. Kasvin syömäkelpoista hedelmää on käytetty laventelivärin valmistukseen.

## Lähteet
Osteomeles schwerinae

***Osteomeles schwerinae*** on ruusukasvien heimoon ja *[[Osteomeles]]*-sukuun kuuluva kasvilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Kiinassa. Lajilla ei ole suomenkielistä nimeä.

## Ulkonäkö ja koko
Kasvin kukat ovat valkoisia ja muistuttavat orapihlajien kukkia. Kukista kypsyy pieniä sinimustia marjoja, jotka ovat itse asiassa omenan tapaisia epähedelmiä.

## Levinneisyys ja elinympäristö
*Osteomeles schwerinae* kasvaa luonnonvaraisena 1000-3000 metrin korkeudella Manner-Kiinan Gansun, Guizhoun, Shaanxin, Sichuanin, Tiibetin ja Yunnanin maakunnissa sekä Taiwanilla. Lajia esiintyy pensaikoissa, rinteillä, pelloilla, tienvarsilla ja sekametsissä.

## Luokittelu
*Osteomeles schwerinae* kuuluu ruusukasvien heimoon ja sukuun *[[Osteomeles]]*. Sen kuvaili ensimmäisenä Camillo Karl Schneider vuonna 1906. Lajilla on kaksi alalajia:
* *Osteomeles schwerinae* subsp. *schwerinae*
* *Osteomeles schwerinae* subsp. *microphylla*

## Käyttö
*Osteomeles schwerinae*n marjat ovat syömäkelpoisia; ne ovat makeita ja niitä voidaan syödä raakoina tai käyttää hyytelöiden ja hillojen valmistukseen. Kasvia viljellään myös puutarhoissa koristekasvina ja bonsaina.

## Kuvia

Osteomeles schwerinae var microphyla floraison.jpg
Osteomeles schwerinae var microphyla jeunes fruits.jpg
Osteomeles schwerinae var microphyla fleurs.jpg
Osteomeles schwerinae penjing JB.jpg
Osteomeles-schwerinae-habitus.jpg


## Lähteet
Hesperomeles

***Hesperomeles*** on eteläamerikkalainen ruusukasvien heimoon kuuluva kasvisuku, jonka lajit ovat ikivihreitä puita. Suvulla ei ole suomenkielistä nimeä.

## Luokittelu
Suku *Hesperomeles* on joskus sisällytetty yhdessä tulimarjojen (*Pyracantha*) kanssa sukuun *[[Osteomeles]]*. *Osteomeles*-suvun lajeilla on kuitenkin merkittäviä eroja *Hesperomeles*iin; näihin kuuluvat mm. *Osteomeles*ien kerrannaiset lehdet. Uusimmat molekyylibiologiset tutkimukset viittaavat siihen, että *Hesperomeles* onkin vain kaukaista sukua *Osteomeles*ille ollen sen sijaan Crataegus–Mespilus - kladin sisarkladi.

### Lajeja
Catalogue of Lifen mukaan suku sisältää seuraavat lajit:
**[[Hesperomeles cuneata]]*
**[[Hesperomeles ferruginea]]*
**[[Hesperomeles gayana]]*
**[[Hesperomeles goudotiana]]*
**[[Hesperomeles incerta]]*
**[[Hesperomeles nitida]]*
**[[Hesperomeles obtusifolia]]*
**[[Hesperomeles palcensis]]*
**[[Hesperomeles personii]]*
**[[Hesperomeles resinopunctata]]*
**[[Hesperomeles weberbaueri]]*

## Lähteet
Hesperomeles ferruginea

***Hesperomeles ferruginea*** on ruusukasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Se kasvaa luonnonvaraisena Andien vuoristossa Perussa, Ecuadorissa, Boliviassa, Kolumbiassa sekä Venezuelassa. Lajilla ei ole suomenkielistä nimeä.

## Ulkonäkö ja koko
*Hesperomeles ferruginea* on 12 metrin korkuiseksi kasvava ainavihanta pensas tai puu, jonka rinnankorkeusläpimitta on 50 senttimetriä. Kasvin kaarna on harmaata; pienet oksat ovat ruosteenvärisiä. Hammaslaitaiset lehdet ovat soikeita tai elliptisiä, 5–7 senttimetriä pitkiä; niiden alapinnassa on ruosteenvärisiä karvoja.

Valkoiset kukat sijaitsevat viuhkamaisissa kukinnoissa, jotka ovat enintään 10 senttimetriä pitkiä. Ohuen karvan peittämät valkoiset terälehdet ovat noin senttimetrin pituisia. Kukasta kypsyvä hedelmä on pieni, punainen, jopa 2 senttimetrin levyinen omenantapainen epähedelmä, joka on maultaan kitkeränmakea.

## Levinneisyys ja elinympäristö
*Hesperomeles ferruginea* kasvaa luonnonvaraisena Andeilla 1900–4000 metrin korkeudessa vuoristometsissä ja paramo-ruohotasangoilla.

## Käyttö
*Hesperomeles ferruginea* tuottaa korkealaatuista puuainesta, joka on sopivaa sisätilojen puusepäntöihin. Puuaines on väriltään valkoista, suorasyistä ja keskikovaa.

## Lähteet
Huawei Watch

**Huawei Watch** on Huawein valmistama älykello, joka on osa Android Wear -sarjaa. Se julkaistiin IFA-tapahtumassa Berliinissä 2. syyskuuta 2015. Älykellossa on 1,4 tuuman AMOLED-näyttö, jonka tarkkuus on 400 × 400 pikseliä.

## Lähteet
Osteomeles subrotunda

***Osteomeles subrotunda*** on ruusukasvien heimoon kuuluva kasvilaji, jolla ei ole suomenkielistä nimeä.

## Ulkonäkö ja koko
*Osteomeles subrotunda* on noin kaksi metriä korkea, ainavihanta ja tiheä pensas, jonka lehdissä on 7–15 paria lehdyköitä. Sen kukat ovat noin yhden senttimetrin levyisiä. Heinäkuun ja syyskuun välillä kypsyvät sinimustat marjat ovat halkaisijaltaan 6–12 millimetriä.

## Levinneisyys
*Osteomeles subrotunda* esiintyy luonnonvaraisena ainoastaan Kiinassa Guangdongin pohjoisosissa Renhua Xianissa sekä Japanissa Kyūshūn eteläosassa, Yakushimalla ja Riukiusaarilla.

## Elinympäristö
*Osteomeles subrotunda* kasvaa sekametsissä, vuortenhuippujen pensaikoissa ja tienvarsilla 200–500 metrin korkeudella.

## Luokittelu
*Osteomeles subrotunda*n kuvaili ensimmäisenä Karl Heinrich Koch vuonna 1864. Lajilla on kaksi alalajia:
* *Osteomeles subrotunda* subsp. *subrotunda*
* *Osteomeles subrotunda* subsp. *glabrata*

## Käyttö
Samoin kuin läheisellä sukulaisellaan *[[Osteomeles schwerinae]]*lla, kasvilla on makeat, syömäkelpoiset hedelmät. Lajia kasvatetaan myös koristekasvina ja bonsaina.

## Lähteet
Karl Koch (kasvitieteilijä)

**Karl Heinrich Emil Koch** (6. kesäkuuta 1809 Ettersburg lähellä Weimaria – 25. toukokuuta 1879 Berliini) oli saksalainen kasvitieteilijä, joka tunnetaan parhaiten kasvitieteellisistä tutkimusmatkoistaan Kaukasuksella ja Koillis-Turkissa. Nykypäivänä suurin osa hänen kokoelmistaan on kadonnut. Koch tunnetaan myös Saksan ensimmäisenä ammattimaisena puutarha-alan virkamiehenä.

## Elämäkerta
Karl Koch syntyi 6. kesäkuuta 1809 Ettersburgissa lähellä Weimaria, joka oli tuolloin osa Saksi-Weimarin herttuakuntaa. Hän opiskeli Jenan ja Würzburgin yliopistoissa ja opetti edellisessä yksityisopettajana vuodesta 1834. Vuonna 1836 hänestä tuli apulaisprofessori. Koch teki tutkimusmatkan Etelä-Venäjälle vuosina 1836-38 ja toisen 1843-44. Toisen matkan, jolla hän vieraili myös Vähässä-Aasiassa, Armeniassa, Kaspianmerellä ja Kaukasuksen vuoristossa, tulos oli vuonna 1846 julkaistu teos *Wanderungen im Oriente, während der Jahre 1843 und 1844*.

Toisen matkansa jälkeen Koch siirtyi Berliinin yliopistoon vuonna 1847, missä hänet myöhemmin nimitettiin apulaisprofessoriksi. Vuoden 1849 alussa hän siirtyi Berliinin kasvitieteelliseen puutarhaan. Samana vuonna hänestä tuli Berliinin puutarhanhoitoyhdistyksen (*Verein zur Beförderung des Gartenbau*, Preussin valtion laitos) pääsihteeri, jossa virassa hän toimi vuoteen 1872. Hän julkaisi vuosina 1858–1872 yhdistyksen aikakauslehteä nimeltä *Wochenschrift für Gärtnerei und Pflanzenkunde*. Vuonna 1859 hänet nimitettiin Berliinin maatalousakatemian professoriksi. Koch kuoli Berliinissä 25. toukokuuta 1879.

Kochin virallista auktorilyhennettä K.Koch käytetään henkilöstä kasvitieteellisen nimen yhteydessä.

## Teokset
Jo mainittujen matkakertomusten lisäksi Koch kirjoitti mm. kirjat "*Reise durch Russland nach dem kaukasischen Isthmus*" (Matka Venäjän ja Kaukasian kannaksen läpi, Stuttgart, 1842–43), "*Fährtenabdrücke im bunten Sandstein*" (yhdessä Ernst Erhard Schmidin kanssa, 1841), "*Hortus dendrologicus*" (Berliini, 1853–54), "*Dendrologie*" (Erlangen, 1869–72) ja monia muita. *Dendrologie* oli kaksiosainen tutkimusretkien tuloksena syntynyt tutkielma puulajeista; teoksen todettiin kuitenkin myöhemmin kärsivän puutteista niin yleisessä jaottelussa kuin tiettyjen lajien erottelussakin.

## Lähteet
Finnari

**Finnari** () on kylä Salon kaupungin Särkisalossa. Kylä sijaitsee Särkisalon mantereen puoleisessa osassa.

Finnari sijaitsee Finnarinselän rannalla Falkin ja Aisbölen välissä. Kylä rajoittuu pohjoisessa Makarlanjärveen. Kylän alue on varsin mäkistä ja lähinnä metsää.

Finnarissa on kaksi hiidenkiuasta. Ensimmäinen maininta Finnarin kylästä on vasta vuodelta 1540. Finnari on päätynyt 1800-luvun aikana pitkälti Falkin isännän omistukseen, joka jakoi kylän kaksi kantatilaa pienemmiksi tiloiksi yhdistäen osan pelloista omiin maihinsa. Nykyisin valtaosa Finnarin pelloista on muutettu metsiksi ja kylän rannat rakennettu täyteen kesämökkejä. 

## Lähteet
Taivainen

**Taivainen** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Juha Taivainen, urheiluselostaja
*Kalle Taivainen (s. 1973), teatteriohjaaja, muusikko, juontaja ja näyttelijä
*Olli-Markus Taivainen (s. 1989), suunnistaja ja hiihtosuunnistaja
*Tauno Taivainen (1908–1971), kommunisti ja Etsivän keskuspoliisin ilmiantaja
Törmä (tanssilava)

**Törmä** eli **Karelian Kasino** eli **Huvitörmä** oli vuonna 1968 valmistunut tanssilava Joensuussa Onttolassa Höytiäisen kanavan varrella. Törmän sijainniksi on määritelty myös Marjala. Sen toiminta päättyi vuonna 2013. Tilaa oli 2&nbsp;500 tanssijalle. 

## Historia
Joensuun Ampujat ja Joensuun Kiekko-Pojat perustivat lavaa ylläpitämään Onttola-säätiön ja tanssilava valmistui vuonna 1968. 1980-luvulla säätiö myi lavan Joensuun Ampujille. Kolmas omistaja Reijo Ikonen rakennutti ravintolan ja muutti nimeksi Karelian Kasino. Törmä oli parhaimmillaan yksi Itä-Suomen suosituimmista tanssipaikoista ja siellä esiintyi monia tunnettuja artisteja. Esimerkiksi Katri Helenaa tuli eräänä iltana kuuntelemaan 2800 ihmistä. Tanssien lisäksi Törmällä järjestettiin konsertteja ja muita tilaisuuksia, kuten häitä. 

1980-luvulla lava sai uuden omistajan ja se sai nimekseen Karelian Kasino, mutta nimi vaihtui takaisin HuviTörmäksi 1990-luvun lopussa. 1990-luvulla lavalla esiintyivät Children of Bodomin ja Nightwishin kaltaiset aloittelevat suurtähdet. 2000-luvulla lavan elämä kuitenkin hiljalleen hiipui. Tilaisuuksien kirjo laajeni muun muassa Elämä- ja erotiikka- messuihin. Vuonna 2013 lavalla järjestettiin viimeiset tanssit. Kylmillään olosta ja ilkivallasta kärsinyt rakennus päätettiin vuonna 2018 purkaa. Purkutöihin ei kuitenkaan ehditty ryhtyä ennen rakennuksen tuhoutumista tuhopolton seurauksena. 

## Tuhopoltto

Tanssilava sytytettiin palamaan uudenvuodenyönä 31.12.2019–1.1.2020, ja tyhjillään ollut lava tuhoutui kokonaan. Tuhopolttajat tuomittiin myöhemmin törkeästä vahingonteosta ehdolliseen vankeuteen ja merkittäviin vahingonkorvauksiin. 
## Lähteet
Islannin saaret

**Islannin saaret** ovat 36 saaren muodostama hajanainen kokonaisuus Islannin saarivaltion merenrannikolla. Saarien yhteispinta-ala on noin 50 neliökilometriä, joka on 0,5&nbsp;% koko saaren pinta-alasta. Vain neljä sen saarista ovat asuttuja: Heimaey, Hrísey, Grimsey ja Flatey. Saarien asukasluku on yhteensä 4&nbsp;500 ympärivuotista asukasta. Suurimman saaren Heimaeyn pinta-ala on 13 neliökilometriä ja sen asukasluku on 4&nbsp;284. Saaren asukasluku on kasvanut parilla sadalla 2000-luvunalussa.

## Lähteet
Fabrice Fourment

**Fabrice Fourment-Makoff** on ranskalainen karateka. Hän saavutti Kyokushinin superraskaansarjan EM-pronssia 2000 ja on nelinkertainen Ranskan mestari. Fourment on vyöarvoltaan 8. dan WIBK-liitossa ja 3. dan IKO-liitossa.

## Kilpaura
Fourment aloitti kilpauransa ranskalaisessa ACBB-seurassa, jossa hän saavutti ensimmäisen kerran menestystä 1997 tultuaan kolmanneksi Ranskan cupissa. Hän oli mukana myös EM-kisoissa Puolassa. Seuraavat vuodet 1998–1999 Fourment saavutti pientä menestystä voitettuaan Scandinavian International Openin ja oltuaan muun muassa Flanders International Openissa toinen, sekä kilpailtuaan EM-kisoissa Espanjassa ja Ukrainassa.

2000-luvulla Fourment saavutti parempaa menestystä voitettuaan heti 2000 Ranskan mestaruuden ja EM-pronssia Portugalissa. Hän uusi Ranskan mestaruuden vielä kolmesti vuosina 2002, 2003 ja 2005.

## Kilpauran jälkeen
Kilpauran jälkeen Fourment keskittyi enemmän valmentamiseen ja eri kamppailulajien opettamiseen. Hän muun muassa työskenteli Ranskan karate maajoukkueen valmentajana ja Sveitsin Kyokushin karate maajoukkueen teknisenäjohtajana. Fourment opettaa myös Krav Maga ja Kombat-Russea.

## Lähteet
Signe Strömborg

**Signe Pamela Strömborg** (23. maaliskuuta 1880 Lebjäsche, Inkerinmaa – 19. joulukuuta 1945 Kruunupyy) oli suomalainen koulunjohtaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.

Signe Strömborgin vanhemmat olivat majakkamestari Solon Strömborg ja Amanda Matilda Wallin. Isä Solon Strömborg oli Pietarissa Venäjän luotsilaitoksen palveluksessa vuoteen 1885 saakka jolloin hän palasi Suomeen Sälgrundin majakan majakkamestariksi Kaskisiin. Signe pääsi ylioppilaaksi 1899 yksityistodistuksella Ruotsalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1906 ja filosofian maisteriksi 1932. Hän toimi Breidablickin kiertävän kansankorkeakoulun johtajana 1909–1922 ja sen jälkeen Kruunupyyn kansankorkeakoulun johtajana 1922–1945. Strömborg kirjoitti kertomuksia, Anders Svedbergin elämäkerran ja muistelmateoksen. 

## Teoksia
* *Fyrväpplingen utgiven av folkhögskolan Breidablicks elevförbund till sommarmötet i Västerhankmo 11-12 juni 1916*. Wasa 1916
* *Läsebok för övningar i välläsning* ; tekijät Signe Strömborg ja Ester Salin. Söderström, Helsingfors 1917, 3. painos 1938
* *Anders Svedberg, en folkets man*. Wasa 1932
* *Från bygd och by : österbottniska tidsbilder*. Söderström, Helsingfors 1932
* *Signe Strömborg : en minnesbok* ; toim. Arne Söderström. Söderström, Helsingfors 1948

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ester Cygnel : Signe Strömborg, 1offe.net
Tanskan saaret

**Tanskan saaret** muodostavat 30&nbsp;% Tanskan pinta-alasta. Tanskan osista vain Jyllanti ei ole saari. Tanskalla tarkoitetaan tässä artikkelissa vain Skandinaviaan kuuluvaa osaa kuningaskunnasta. Kun mukaan otetaan Tanskan kuningaskunnan muut osat eli Färsaaret ja Grönlanti, muuttuu tilanne olennaisesti.

Tanskalla on 406 saarta, joista suurimmat ovat Sjælland, Vendsyssel-Thy, Fyn, Lolland ja Bornholm. Saarista 78 on asuttuja. Vuonna 2016 Sjællandin saarella, jossa sijaitsee maan pääkaupunki Kööpenhamina, asui noin 46&nbsp;% Tanskan 5,7-miljoonaisesta väestöstä. Fynin saarella asui 9&nbsp;% maan asukkaista. Bornholmilla oli vuonna 2016 asukkaita 39&nbsp;847. Sen asukasluku on laskenut edellisen 8 vuoden aikana 12&nbsp;%. Useimpiin Tanskan asuttuihin saariin on kiinteä tieyhteys mantereelta. Asuttuja saaria, joihin ei pääse tietä pitkin, on 43, ja niillä on noin 60&nbsp;000 asukasta. Näistä suurin osa asuu Bornholmilla.

## Lähteet
Norjan saaret

**Norjan saaret** muodostavat luontevan jatkeen vuonojen ja niemien rikkomalla Norjan merenrannikolla. Maanmittausviranomaisen (Kartverket) vuosina 2009–2011 suorittaman paikkatietotutkimuksen mukaan Norjalla on kaikkiaan 239&nbsp;057 yli 10 neliömetrin kokoista saarta ja niiden lisäksi on vielä 81&nbsp;192 luotoa. Ennen tätä tutkimusta Norjassa oli rekisteröity 74&nbsp;528 saarta. Eniten saaria on merenrannikolla, mutta Norjan sisävesissäkin on vuoden 2001 tiedon mukaan 42&nbsp;593 saarta, joiden yhteispinta-ala on 345,6 neliökilometriä. Kaikista Norjan saarista sata suurinta kattavat yhteensä 80&nbsp;995 neliökilometriä koko maan 323&nbsp;808 neliökilometristä. Ne muodostavat siten noin neljäsosan Norjan pinta-alasta. Suurin osa Norjan saarista on kuitenkin pieniä saaria. Norjan lisäksi mukaan voidaan laskea myös Barentsinmerellä sijaitsevien Huippuvuorten saaret ja Pohjoisella jäämerellä sijaitseva Jan Mayenin yksinäinen saari.

Norjan tilastokeskus ei kerää erikseen tietoja asuttujen saarien asukkaista, vaan ne sisällytetään tavallisiin kuntakohtaisiin tilastoihin. Norjalla on kuitenkin 327 vakituisesti asuttua saarta, jotka on yhdistetty mantereeseen tai naapurisaariin silloilla tai tunneleilla. Norjassa on 33 vedenalaista tunnelia ja neljä uutta tunneliyhteyttä ollaan rakentamassa lisää. Näillä saarilla asuu 71&nbsp;365 asukasta, joista kahdella suurimmalla saarella Nøtterøyssä ja Tjømessä on yhteensä 29&nbsp;000 asukasta. Erikoisesti 49 saarella on ilmoitettu asuvan vain yksi asukas kussakin. Saarien asukasmäärät ovat kuitenkin laskussa. Vain kaupunkien lähellä olevat kiinteän tieyhteyden päässä sijaitsevat saaret kasvattavat asukaslukuaan. Huippuvuorilla on vuoden 2018 laskennassa 2&nbsp;214 asukasta.

## Lähteet
Culex albipes

**Culex albipes** on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Lutz vuonna 1904. Lajia tavataan Brasiliasta. Sillä ei ole alalajeja.

## Lähteet
Hayashi (täsmennyssivu)

**Hayashi** voi tarkoittaa seuraavia:

* Hayashi, japanilainen orkesteri
* Hayashi-käyrä, tähtien ominaisuuksia kuvaava käyrä HR-diagrammissa
* Hayashi-nimisiä henkilöitä:
** Akihiro Hayashi (s. 1987), japanilainen jalkapalloilija
** Chūshirō Hayashi (1920–2010), japanilainen astrofyysikko
** Fumiko Hayashi (1903–1951), japanilainen kirjailija
** Hikaru Hayashi (1931–2012), japanilainen säveltäjä
** Honoka Hayashi (s. 1998), japanilainen jalkapalloilija
** Kentarō Hayashi (s. 1972), japanilainen jalkapalloilija
** Keizō Hayashi (1907–1993), japanilainen kenraali, Japanin itsepuolustusvoimien komentaja
** Masumi Hayashi (s. 1961), japanilainen rikollinen
** Masumi Hayashi (1945–2006), japanilais-yhdysvaltalainen valokuvaaja
** Senjūrō Hayashi (1876–1943), japanilainen kenraali ja Japanin pääministeri
** Yasakichi Hayashi (1876-1948), japanilainen kenraali
** Yoshiki Hayashi (s. 1965), japanilainen muusikko ja tuottaja
** Hayashi Razan, *Hayashi Nobukashu* (1583–1657), japanilainen filosofi.
Mogi

**Mogi** voi tarkoittaa seuraavia:

## Paikkoja
* Mogi das Cruzes, kunta Brasiliassa

## Henkilöitä

* Hiroto Mogi (s. 1984), japanilainen jalkapalloilija
* Shū Mogi (s. 1999), japanilainen jalkapalloilija
Morishima

**Morishima** on muun massa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Hiroaki Morishima (s. 1972), japanilainen jalkapalloilija
* Tsukasa Morishima (s. 1997), japanilainen jalkapalloilija
* Yasuhito Morishima (s. 1987), japanilainen jalkapalloilija
Saitō

**Saitō** on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:

* Akane Saitō (s. 1993), japanilainen jalkapalloilija
* Hiroya Saitō (s. 1970), japanilainen mäkihyppääjä ja olympiavoittaja
* Hitoshi Saitō (s. 1961), japanilainen judoka ja maailmanmestari
* Kazuo Saitō (s. 1951), japanilainen jalkapalloilija
* Keiko Saitō (s. 1965), japanilainen jalkapalloilija
* Kōhei Saitō (s. 1987), japanilainen filosofi
* Kōki Saitō (s. 2001), japanilainen jalkapalloilija
* Manabu Saitō (s. 1990), japanilainen jalkapalloilija
* Mitsuki Saitō (s. 1999), japanilainen jalkapalloilija
* Ryōei Saitō (1916–1996), japanilainen liikemies ja taiteen keräilijä
* Saizō Saitō (1908–2004), japanilainen jalkapalloilija
* Takumi Saitō (s. 1981), japanilainen näyttelijä ja malli
* Tamaki Saitō (s. 1961), japanilainen psykologi ja terveydenhuoltopalvelun johtaja
* Toshihide Saitō (s. 1973), japanilainen jalkapalloilija
* Yoshitsugu Saitō (1890–1944), japanilainen kenraaliluutnantti

* Saitō Makoto (1858–1936), japanilainen amiraali, poliitikko ja Korean kenraalikuvernööri
* Saitō Musashibō Benkei (1155–1189), japanilainen sōhei (taisteleva munkki).

Saito on Japanin kaupunki ja 2615 Saito päävyöhykkeen asteroidi.
Karl Oskar Wasastjerna

**Karl Oskar Wasastjerna** (11. lokakuuta 1853 Helsinki – 13. huhtikuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen kaartinkapteeni, ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija ja moninkertainen valtiopäivämies.

## Henkilöhistoria
Karl Oskar Wasastjernan vanhemmat olivat alikapteeni, tullinhoitaja Jakob Frans Oskar Wasastjerna ja Johanna Beata Nordenborg. Hän kävi Haminan kadettikoulun ja hänestä tuli 1877 Henkivartioväen 3. suomalaisen tarkk´ampujapataljoonan vänrikki, 1880 aliluutnantti, 1881 pataljoonan majoitusmestari, 1882 luutnantti sekä 1887 esikuntakapteeni ja pataljoonankomentaja. Wasastjerna erosi armeijan palveluksesta 1897 kaartinkapteenina. 

Wasastjerna oli Suomen maalaisten paloapuyhtiön (Finska brandstodsbolaget för landet) kamreerina 1895–1911 ja Helsingfors Utskänkningsaktiebolagin toimitusjohtajana vuodesta 1911 alkaen. Hän toimi vuodesta 1891 alkaen Ritarihuoneen sukututkijana ja vastasi ruotsinkielisen Aateliskalenterin julkaisusta vuosina 1900, 1906, 1912, 1917 ja 1923.  Hän oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.

Wasastjerna oli naimisissa vuodesta 1884 Alvina Valborg Elisabet Malmgrenin (s. 1865) kanssa, jonka isä oli Oulun läänin kuvernööri Anders Johan Malmgren.

## Teoksia
* *Lifgardets finska skarpskyttebataljons officerare och civila tjenstemän : biografiska anteckningar*. Helsingfors 1887
* *Matrikel öfver generaler, stabs- och öfverofficerare vid finska militären den 1 januari 1894*. Finsk militär tidskrift, Helsingfors 1894
* *Biografiska anteckningar om generaler, stabs- och öfverofficerare, hvilka tjänat vid finska militären sedan den 1 augusti 1880, men hvilka afgått innan den 1 januari 1894*. Finsk militär tidskrift, Helsingfors 1895
* *Matrikel öfver generaler, stabs- och öfverofficerare samt läkare vid finska militären den 1/13 jan. 1897. : Årg. 2*.  Finsk militär tidskrift, Helsingfors 1897
* *Suomen ylimääräisien valtiopäiväin kalenteri v. 1899* ; toim. Oskar Wasastjerna. Helsinki 1899
* *Matrikel öfver generaler, stabs- och öfverofficerare samt läkare vid finska militären år 1901 : tredje årgången*. Finsk militär tidskrift, Helsingfors 1901
* Kansallisarkistossa säilytetään Wasastjernan virallisista venäläisistä julkaisuista tekemiä muistiinpanoja Venäjän armeijassa 1800-luvulla palvelleista suomalaisista 

## Lähteet

 
## Aiheesta muualla
* Suomen Kaarti manöövereillä Krasnoje Selossa 1892, kuvassa Alexander Eliel Wahlberg, Karl Oskar Wasastjerna, Edvard Alexander Ramsay ja Nikolai Mexmontan, Musketti  historian kuvakokoelma (Finna)
Ruotsin saaret

**Ruotsin saaret** sijaitsevat pääasiassa sisävesistöissä (62&nbsp;%), kun merenrannoikoilla on vain 38&nbsp;% saarista. Ruotsissa on laskettu olevan 267&nbsp;570, kun mukaan otetaan yli 9 neliömetrin saaret. Niiden yhteispinta-ala on 12&nbsp;112 neliökilometriä, joka on 3&nbsp;% Ruotsin maapinta-alasta. Saarten yhteenlaskettu rantaviivan pituus on 67&nbsp;251 kilometriä.

## Saarten koko
Ruotsin tilastokeskuksen (SCB) mukaan useimmat saaret ovat Ruotsissa pieniä, sillä alle hehtaarin kokoisia saaria on otettu tilastoon 247&nbsp;010 saarta (92%), 1–10 hehtaarin saaria on 16&nbsp;769, 10–100 hehtaaria 3&nbsp;173, 100–1&nbsp;000 hehtaarin 530 ja yli 1&nbsp;000 hehtaarin eli 10 neliökilometrin saaria 88.

Noin kolmasosa saarista sijaitsee Norrbottenin, Tukholman- ja Länsi-Götanmaan läänissä. Gotlannin saari on Ruotsin suurin saari ja se muodostaa noin neljäsosan Ruotsin saarten yhteispinta-alasta. Luettelon Ruotsin suurimmista saarista löytyy artikkelein loppuosasta.

## Saarten asutus
Ruotsin tilastokeskuksen (SCB) mukaan noin puolet ruotsalaisista asuu korkeintaan parin kilometrin päässä merenrannikosta. Siksi on helppo ymmärtää, että 16&nbsp;% ruotsalaisista eli 1,6 miljoonaa ihmistä asuu saaristossa. Ruotsin tilastokeksuksen vuoden 2013 tilastojen mukaan 8&nbsp;093 saarella oli rakennuskantaa, joka muodostui 905268 rakennuksesta ja josta 414&nbsp;277 olivat huoneistoja. Rakennetuista saarista noin 6&nbsp;921 oli asuinhuoneistoja. Yhteensä 984 saarella oli kiinteää asutusta, mutta niistä 574 saarella ei ole kiinteää tieyhteyttä mantereelle. Asuttuja saaria on vain 0,4&nbsp;% kaikista saarista. Eniten asukkaita on Gotlannin, Bohuslänin, Länsi-Götanmaan, Tukholman ja Roslagenin alueiden saarilla. Saarilla asuminen on vähentynyt tasaisesti. Asutettujen määrä on erään selvityksen mukaan laskenut 6&nbsp;% vuodesta 2005 vuoteen 2012.

## Katso myös
* Luettelo Ruotsin suurimmista saarista

## Lähteet
Diabaté

**Diabaté** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Cheick Diabaté (s. 1988), malilainen jalkapalloilija
* Coulibaly Kani Diabaté (s. 1952), malilainen sotilaslääkäri ja kenraali
* Kélétigui Diabaté (1931–2012), malilainen muusikko
* Mamadou Diabaté (s. 1975), malilainen koran soittaja
* Massa Makan Diabaté (1938–1988), malilainen kirjailija
* Sy Sokona Diabaté (s. 1931), malilainen kätilö ja poliitikko
* Toumani Diabaté (1965–2024), malilainen koran soittaja
Culex alcocki

**Culex alcocki** on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Laji kuvattiin tieteelle ensimmäisen kerran vuonna 1919. Lajia tavataan Surinamesta ja Ranskan Guyanasta. Sillä ei ole alalajeja.

## Lähteet