open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Saatana saapuu Helsinkiin

**Saatana saapuu Helsinkiin: Anna Politkovskajan murha ja Suomi** on kiistelty suomalainen dokumenttiromaani, jonka on kirjoittanut suomalainen Venäjä-tutkija Johan Bäckman. Kirjan pääväite on, että vihreiden kansanedustaja Heidi Hautala luo poliittista uraa Venäjän vastaisuudella ja rakensi eduskuntavaalikampanjansa toimittaja Anna Politkovskajan murhan varaan. Tosiasioita ja kuvitelmaa sekoittava kirja leikittelee Mihail Bulgakovin romaanin *[[Saatana saapuu Moskovaan]]* teemoilla. Bäckmanin mukaan Anna Politkovskaja ei ollut venäläinen vaan Yhdysvaltain kansalaisena amerikkalainen toimittaja, joka rakensi itselleen valheellisen kuvan itsestään venäläisenä sananvapauden esitaistelijana. Kirja sai laajaa julkisuutta Venäjän keskustiedotusvälineissä. Suomessa se sai osakseen huomion ohella myös jyrkkää arvostelua erikoista kansikuvaa myöten. 

## Teoksen arviointi

Kirjoittajaa ja myös kustantajaa syytettiin presidentti Vladimir Putinin ihannoimisesta. Kirjoittaja itse yritti kiistää tämän muistuttamalla, että kirjan alussa Putinia verrataan Iivana Julmaan. *[[Hufvudstadsbladet]]* ja *[[Vasabladet]]* kutsuivat kirjaa herjauskirjoitukseksi tai -kirjaksi (*nidskrift*/*nidbok*). Teppo Tiilikainen esitti *[[Suomen Kuvalehti|Suomen Kuvalehdessä]]*, että kysymyksessä olisi kirjan kustantajan Jon Hellevigin ja Bäckmanin ”kahden miehen sota” Putinin maineen puhdistamiseksi. Laura J. Rantanen luonnehti *[[Vihreä Lanka|Vihreässä Langassa]]* teosta ”herjauskirjaksi”, joka on lehden mukaan osa ”Kremlin imagokampanjaa”. Tampereen yliopiston tiede- ja kulttuurilehti *[[Aikalainen|Aikalaisen]]* arviossa Bäckmanin luonnehditaan olevan ”analyyttinen, sanansa huolella – – nootittava tutkija” ja kirjan puolestaan ”kaunokirjallisestikin luettava". SKP:n *[[Tiedonantaja]]ssa* julkaistun Arto Tuomisen arvion mukaan kirja on ”tosiasioihin perustuva dokumenttiromaani” Politkovskajan murhasta ja Suomesta sekä ”tarkoin dokumentoitu kertomus suomalaisesta ryssävihasta”. *Venäjän Aika* nimittää kirjaa omalaatuiseksi purkaukseksi, ahdistavaksi lukukokemukseksi ja vastenmieliseksi tekeleeksi ja katsoo sen kilpailevan ”vuoden huonoimman kirjan" palkinnosta Susan Kurosen kirjankansien kanssa. Heidi Hautala on sanonut jättävänsä kirjan ”omaan arvoonsa” ja pitävänsä sitä osana laajempaa mustamaalauskampanjaa. Sosiaalipolitiikan professori J. P. Roos arvosteli kirjaa voimakkaasti, mutta toisaalta tunnusti näkemyksen suomalaisten Venäjä-vastaisuudesta osin oikeaksi. 

## Matti Klingen kannanotot

Emeritusprofessori Matti Klinge veti kirjaan laatimansa lyhyen esipuheen pois kirjan ollessa jo painossa, koska ”kirjassa käsitellään yksityisiä ihmisiä niin groteskilla tavalla”. Myöhemmin Klinge totesi päiväkirjoissaan: ”Toivoisin että tämä kirja tulisi tunnetuksi ja luetuksi sekä mediamaailman sisällä ja toimittajaopetuksessa että aikamme historian ja nykyisen suomalaisen aateilmaston kuvauksena.” Klingen mukaan Bäckmanin teos ”osoittaa Suomen median ja toimittajakunnan ammattitaidon ja moraalin täydellisen rappiotilan – ainakin Venäjän suhteen”.

## Lähteet
Sari Palm

**Sari Minna Johanna Palm** (o.s. **Ukkola**, s. 17. toukokuuta 1966 Valkeala) on suomalainen poliitikko ja Suomen Kristillisdemokraattien entinen kansanedustaja.

## Koulutus
Koulutukseltaan Palm on kasvatustieteiden maisteri, luokanopettaja (1990) ja erityisopettaja (2005).

## Ura

### Opettajana
Ammatiltaan Palm on erityisopettaja. Hän toimi luokanopettajana Kouvolan kaupungilla vuosina 1990–2003, sekä erityisluokanopettajana Kouvolan kaupungilla ja Valkealan kunnassa vuosina 2003–2007.

### Eduskuntatyö
Palm valittiin eduskuntaan Kymen vaalipiiristä ensimmäisen kerran vuoden 2007 eduskuntavaaleissa ja uudelleen vuoden 2011 eduskuntavaaleissa. Hän toimi ensimmäisellä kaudellaan jäsenenä puolustusvaliokunnassa sekä suuressa valiokunnassa ja toisella kaudellaan ympäristövaliokunnassa. Hän jäi valitsematta kolmannelle kaudelle vuoden 2015 eduskuntavaalessa uudesta Kaakkois-Suomen vaalipiiristä.

Palmin toiminelinjäsenyydet ovat olleet Suuri valiokunta 03.04.2007–19.04.2011, Suuren valiokunnan työjaosto 09.05.2007–19.04.2011, Puolustusvaliokunta 03.04.2007–19.04.2011, Liikenne- ja viestintävaliokunta (vj) 21.11.2007–19.04.2011, Eduskunnan kirjaston hallitus (vj) 03.05.2007–29.06.2011, Ympäristövaliokunta 03.05.2011–21.04.2015, Ulkopoliittisen instituutin neuvottelukunta 08.09.2011–31.05.2015, Sivistysvaliokunta (vj) 03.05.2011–21.04.2015, Työelämä- ja tasa-arvovaliokunta (vj) 30.06.2011–21.04.2015.

### Varapuheenjohtajana
Palm valittiin Kristillisdemokraattisen puolueen 2. varapuheenjohtajaksi 29. elokuuta 2009. Hän toimi varapuheenjohtajana vuoteen 2011.

## Kunnalliset ja kirkolliset luottamustoimet
Palm on toiminut Kouvolan kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosina 1993–2000 ja 2005–2017. Hän on toiminut jäsenenä myös Kouvolan kaupunginhallituksessa ja kaupungin teknisessä lautakunnassa sekä Kouvolan ev.lut. seurakunnan kirkkovaltuustossa.

## Näkemykset
### Seksuaali- ja sukupuolipolitiikka
Palm äänesti eduskunnassa sukupuolineutraalia avioliittolakia vastaan yhdessä puolueensa muiden kansanedustajien kanssa marraskuussa 2014.

## Yksityiselämä
Palm on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.

## Lähteet
Sinfonia nro 1 (Beethoven)

Ludwig van Beethovenin **sinfonia nro 1** C-duuri (op. 21) valmistui vuosina 1799&ndash;1800.

## Säveltäminen

Toisin kuin esimerkiksi Wolfgang Amadeus Mozart, Beethoven kypsytteli teoksiensa teemoja ja rakenteita pitkään. Tästä syystä on vaikea sanoa, milloin hän aloitti 1. sinfoniansa säveltämisen. Varhaisimmat säilyneet nuottikäsikirjoitukset ovat vuodelta 1799, mutta on hyvinkin mahdollista, että hän hahmotteli jo huomattavasti aiemmin tämän sinfonian teemoja muistilehtiöihinsä.

Beethoven sävelsi 1. sinfoniansa hyvin perinteiseen 1700-luvun klassiseen tyyliin, suurten edeltäjiensä Joseph Haydnin ja Mozartin antamaa esikuvaa kunnioittaen. Tosin tarkkaavainen kuulija saattaa jo aavistella, että säveltäjä on ottamassa ensimmäisiä askeleita kohti sitä omaa vallankumouksellista tyyliä, jolla hän 3. sinfoniassaan (kantaesitys 1805) murtaa klassismin asettamat rajat ja siirtyy kohti romanttista ilmaisumuotoa.

Beethoven oli sinfonian valmistumisen aikoihin 29-vuotias. Kuurous ei vielä tuolloin synkistänyt hänen elämäänsä, ja niinpä 1. sinfonia on energistä, valoisaa ja optimistista musiikkia.

Sinfonia on omistettu paroni Gottfried van Swietenille (1733&ndash;1803), joka oli tärkeä Beethovenin rahoittaja ja tukija.

## Kantaesitys
Sinfonia esitettiin ensimmäisen kerran Wienissä 2. huhtikuuta 1800. Beethoven oli noihin aikoihin vielä varsin tuntematon säveltäjä. Sinfonia sai yleisöltä kuitenkin melko hyvän vastaanoton, ja vähitellen se alkoi levittää Beethovenin mainetta muuallekin Eurooppaan. Pariisissa sinfonia kuultiin ensimmäisen kerran vuonna 1807, Lontoossa vuonna 1813.

## Osat

Sinfonian neljä osaa kestävät noin 30 minuuttia:

# Adagio molto &ndash; Allegro con brio
# Andante cantabile con moto
# Menuetto. Allegro molto e vivace
# Adagio &ndash; Allegro molto e vivace.

## Kokoonpano
* kaksi huilua
* kaksi oboeta
* kaksi klarinettia
* kaksi fagottia
* kaksi käyrätorvea
* kaksi trumpettia
* patarummut
* viulut
* alttoviulut
* sellot
* kontrabassot

## Aiheesta muualla
* [Symphony No.1, Op.21 (Beethoven, Ludwig van)](http://imslp.org/wiki/Symphony_No.1,_Op.21_(Beethoven,_Ludwig_van)) IMSLP / Petrucci Music Library
Paul McKenna

**Paul McKenna** (8. marraskuuta 1963, Englanti) on brittiläinen lavahypnotisoija.  

Hän on tullut tunnetuksi itsekehitykseen suunnatuista kirjoistaan ja televisiosarjastaan jossa hän hypnotisoi yleisöstä valikoituja henkilöitä ja saattoi näitä kiperiin ja koomisiin tilanteisiin.

## McKennan julkaisut
* *"Change Your Life in Seven Days"*,  
* *"How to Mend Your Broken Heart"*, Bantam Press: 2003. 
* *"The Hypnotic World of Paul McKenna"*, Faber and Faber: 1994. 
* *"I Can Make You Thin"*, Bantam Press: 2005. 
* *"Instant Confidence"*, Bantam Press: 2006. 
* *"The Paranormal World of Paul McKenna"*, Faber and Faber: 1997. 
* *"Paul McKenna's Hypnotic Secrets"*, Boxtree: 1995.  (myös Peter Willis ja Clare Staples)
* *"The Power to Influence"*, Nightingale-Conant: 1998.  (äänikirjassa Michael Breen)
* *"Quit Smoking Today Without Gaining Weight"*, Bantam Press: 2007. 

## Aiheesta muualla
* McKennan viralliset kotisivut
* McKennan verkkokauppa 
* The Hypnotic World of Paul McKenna
* Student Review of a Paul McKenna NLP Training 
* Paul McKennan haastattelu 
* Haastattelu ''Guardian'' -lehdessä
Jon Hellevig

**Jon Krister Hellevig** (26. helmikuuta 1962 Helsinki – 26. toukokuuta 2020 Moskova) oli suomalainen oikeustieteen kandidaatti, joka toimi Moskovassa 1990-luvun lopulla perustamansa venäläisen lakiasiaintoimiston Hellevig, Klein & Usov sekä laskentapalveluyhtiön Avenir osakkaana.

## Ura
Hellevig valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1985 ja toimi Suomen Yhdyspankin emissiojuristina. Hän oli mukana perustamassa veljensä Gert Hellevigin kanssa Interbankia 1980-luvun lopussa ja oli pankin hallituksen jäsen. Interbankin jälkeen hän toimi ravintoloitsijana Helsingissä ja yritti eduskuntaan 1991 Uudenmaan vaalipiiristä. Tämän jälkeen hän siirtyi Sovfinamtrans-nimiseen rautatiealan yhteisyritykseen rahoitusjohtajaksi.

Hellevig on julkaissut omakustanteena useita kirjoja. *Expressions and Interpretations* käsittelee oikeusfilosofiaa ja Venäjän oikeuden kehitystä filosofian peruskysymysten valossa. Hän on myös kirjoittanut Venäjän vero-oikeuden opaskirjan *Avenir Guide to Russian Taxes* sekä Venäjän työoikeuden kirjan *Avenir Guide to Russian Labor Law and HR Administration* (2006). Molemmat kirjat on käännetty myös venäjäksi. Syksyllä 2007 ilmestyi Hellevigin kirja *All is Art*. Kirjassa Hellevig esittää uuden filosofiakäsityksensä ja esittelee näkemyksensä demokratian perusolemuksesta. Omien kirjojensa lisäksi Hellevig on julkaissut Johan Bäckmanin kirjan *[[Saatana saapuu Helsinkiin]]*. Hellevig oli *[[Pravda]]*-verkkolehden kolumnisti.

Vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa Hellevig oli ehdokkaana Itsenäisyyspuolueen listalla. Kun toukokuussa 2014 Karita Mattila kieltäytyi esiintymästä Venäjän presidentti Vladimir Putinia Krimin miehitystä tukevan Valeri Gergijevin kapellimestarin johdolla, Hellevig solvasi Facebook-kirjoituksessaan Mattilaa sekä uhkasi Mattilaa raiskauksella. Itsenäisyyspuolue sanoutui irti Hellevigin kommenteista ja ilmoitti lopettavansa hänen kampanjansa tukemisen, minkä jälkeen Hellevig ilmoitti vetäytyvänsä vaaleista. Käytännössä tällöin oli kuitenkin liian myöhäistä perua ehdokkuutta, ja Hellevigin nimi pysyi ehdokaslistalla. Vaaleissa Hellevig sai 286 ääntä.

Vaaleja seuranneella viikolla Karita Mattila teki poliisille tutkintapyynnön Hellevigin häneen kohdistamista Facebook-kommenteista. Hellevig sai 60 päivän ehdollisen vankeustuomion kunnianloukkauksesta ja laittomasta uhkauksesta. Hänet tuomittiin myös korvauksiin henkisistä kärsimyksistä sekä maksamaan oikeudenkäyntikulut.

## Kuolema
Hellevig kuoli Moskovassa 26. toukokuuta 2020. Pari viikkoa ennen kuolemaansa tekemässään päivityksessä Hellevig kertoi sairastaneensa kuuden viikon ajan ja uskovansa, että kyseessä oli ollut COVID-19-tauti. Hellevig arveli myös Venäjän hallinnon juonittelevan hänen tappamisekseen ja lavastavan sen koronakuolemaksi.

## Palkinnot
*Mirotvorets-säätiön Rauhantekijä-palkinto

## Julkaisut
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jon Hellevigin kotisivut.
* Hellevig–Klein–Usov-lakiasiaintoimisto. 
* Avenir Corporate -sivusto.
Bernd Freytag von Loringhoven

**Bernd Freytag von Loringhoven** (6. helmikuuta 1914 Kuressaare, Viro – 27. helmikuuta 2007 München, Saksa) oli baltiansaksalainen upseeri natsi-Saksan armeijassa Wehrmachtissa ja myöhemmin Saksan liittotasavallan armeijan Bundeswehrin kenraali. Toisessa maailmansodassa hän palveli panssarijoukoissa ja kenraalien Heinz Guderianin ja Hans Krebsin adjutanttina heinäkuusta 1944 huhtikuuhun 1945.

Operaatio Barbarossaan hän lähti Guderianin 2. panssariarmeijan esikunnan jäsenenä. Myöhemmin hän komensi komppaniaa ja pataljoonaa. Hän otti osaa Stalingradin taisteluihin ja hänet siirrettiin motista pois lentokoneella sotamarsalkka Erich von Mansteinin armeijaryhmä Doniin avustamaan sen vapautusoperaatiossa.

Kun Adolf Hitleriä vastaan tehtiin murhayritys heinäkuussa 1944, Guderian nimitettiin armeijan esikuntapäälliköksi ja Freytag von Loringhoven hänen adjutantikseen. Tässä tehtävässään hän vieraili kaksi kertaa päivässä Hitlerin Itä-Preussin päämajassa ja myöhemmin Führerbunkerissa Berliinissä. 

Kuollessaan vuonna 2007 hän oli yksi viimeisiä elossa olevia Führerbunkerista selvinneitä. Hän toimi asiantuntijana *[[Perikato (elokuva)|Perikato]]*-elokuvaa tehtäessä.

## Aiheesta muualla
* Baron Bernd Freytag von Loringhoven  (Times Online)
* Baron Bernd Freytag von Loringhoven (Scotsman)
Asgard (Tähtiportti)

**Asgardit** olivat kuvitteellinen muukalaisrotu Tähtiportti-tieteisseikkailussa. Asgardit nähtiin myös Stargate Atlantis -sarjassa. Tämä lahko oli tullut Pegasukseen, jotta he pystyisivät työskentelemään rauhassa replikaattoreilta.

Asgardit olivat rauhanomainen ja teknologisesti erittäin kehittynyt muukalaisrotu, jotka ulkonäöllisesti muistuttivat Maassa yleisesti tunnettua käsitystä "harmaista", pienistä ja hentorakenteisista muukalaisista. Asgardit, muun muassa Thor, olivat Maan ihmisten liittolaisia, ja heidän teknologiansa auttoi SG-1:n jäsenet ja itse Maan monesta pulasta. Heidän kotigalaksinsa ei ollut Linnunrata, vaan toinen Ida-niminen galaksi, jossa heille tuottivat vaikeuksia replikaattorit. Nämä olivat jo tuhoamaisillaan heidän sivilisaationsa ennen kuin SG-1 auttoi heitä. Replikaattoriongelman takia asgardit eivät myöskään olleet aiemmin pystyneet estämään goa'uldien toimia Linnunradan galaksissa, sillä heidän oli puolustettava ensisijaisesti omaa galaksiaan. Asgardit toimivat silti monien planeettojen hyväntahtoisina suojelijoina goa'uldeja vastaan, ja näillä planeetoilla heidän luultiin usein muistuttavan ulkonäöllisesti viikinkejä. Asgardit olivat yksi "neljästä suuresta rodusta", jotka aikoinaan muodostivat edistyneen ja rauhanomaisen liittouman.

Koska asgardit eivät pystyneet lisääntymään luonnollisesti, vaan heidän piti siirtää vanhat persoonallisuutensa uusiin kloonattuihin kehoihin, heidän geeniperimänsä oli rajallinen. Myöhemmin Asgardit päättivät suorittaa joukkoitsemurhan tau'rien suureksi suruksi, huomattuaan olevansa kykenemättömiä korjaamaan virheitä geeniperimässään. Ennen tätä asgardit kuitenkin antoivat koko perintönsä ja teknologisen osaamisensa tau'reille. Pegasus-galaksissa on tosin vielä jäljellä muutamia asgardeja.
Beetfage

**Beetfage** eli **Betfage** oli Betanian naapurikylä Jerusalemin liepeillä lähellä Öljymäen lakea. Se mainitaan yhdessä Betanian kanssa palmusunnuntain juhlakulkueen lähtöpaikaksi
. Vuonna 1876 Öljymäeltä löydettiin ristiretkien aikainen kivipaasi, jossa kuvataan Betanian ja Beetfagen tapahtumia ja jossa näkyvät vielä sanat "Betfage" ja "aasi". Löytöpaikalle pystytettiin fransiskaanien kappeli.

## Lähteet
Poskipuna

**Poskipuna** on meikkiaine, jonka tarkoitus on korostaa poskipäitä.

Poskipunaa käytettiin jo muinaisessa Egyptissä. Sitä laitettiin myös huulille samaan tapaan kuin huulipunaa käytetään nykyään. Historiassa on myös aikoja, jolloin sekä miehet että naiset käyttivät poskipunaa. Viktoriaanisella ajalla puolestaan meikin käyttäminen yhdistettiin alhaisiin moraaliarvoihin, joten naiset nipistivät poskiaan, jotta ne näyttäisivät punaiselta.

Poskipunaan on käytetty useita aineita. Esimerkiksi Antiikin Kreikassa suosittiin murskattuja mulperipuun hedelmiä. Nykyään puna koostuu useimmiten talkkipohjaisesta jauheesta, jota harjataan poskille.

## Lähteet
*Modes in Makeup 
*The History of Makeup 
*The Pervasion of Rouge (also known as A Defence of Cosmetics)
SB Vantaa

**Salibandyseura Vantaa** (lyh. **SB Vantaa**) on vantaalainen salibandyn erikoisseura. Sen toiminta-alueena ovat Länsi-Vantaalla Myyrmäen seutu sekä Kannisto ja Kartanonkoski. Seuran jäsenmäärä on noin 1 300 pelaajaa ja harrastajaa.

SB Vantaan naisten edustusjoukkue pelaa 1. divisioonaa, miehet Suomisarjaa, sekä 2006-syntyneiden edustusjoukkue valtakunnallista SM-sarjaa.

Seurassa toimii sekä salibandyjoukkueita että salibandyn harrasteryhmiä. SB Vantaassa järjestetään myös vauvajumppia ja taaperojumppia sekä perhesählyä. 

Salibandykouluissa nuorimmat pelaajat ovat viisivuotiaita, perhesählyyn aikuisen kanssa pääsevät kolmivuotiaat. Aikuisten salibandykoulut ja kuntosählyryhmät tarjoavat harrastusmahdollisuuden eri ikäisille aikuisille.
 
Toiminta on keskittynyt Länsi- ja Keski-Vantaalle. Edustusjoukkueet pelaavat kotipelinsä Myyrmäen urheilutalolla.

## Historia
SB Vantaa on virallisesti perustettu vuonna 1991, mutta SB Vantaa -nimeä on käytetty 10. huhtikuuta 2000 lähtien. Seura sai alkunsa, kun Hämeenkylän Pyrintö ja Etelä-Vantaan Viikingit yhdistyivät tammikuussa 2000, minkä yhteydessä myös kaksi VFT Vantaan juniorijoukkuetta liittyi seuraan. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seuran kotisivut
* Naisten joukkuekortti salibandyliigan sivuilla 
* Miesten joukkuekortti salibandyliigan sivuilla
Ballistiitti

**Ballistiitti** on aseissa käytettävä räjähdysaine, joka ei aiheuta samanlaista savua räjähtäessään kuin ruuti. Ballistiitin keksi ensimmäisenä ruotsalainen kemisti Alfred Nobel, joka rikastui ballistiitin ja dynamiitin avulla yhdeksi maailman rikkaimmista ihmisistä. 

1884 Alfred Nobel haki patenttia uudelle ruudin ampuma-aseissa korvaavalle räjähdysaineelle, jonka hän oli nimennyt ballistiitiksi. Uudelle aineelle oli tarjolla laajoja markkinoita sotateollisuudessa.

1889 Nobel sai tietää, että Frederick Abel -nimiselle miehelle oli myönnetty patentti aineesta, jota Nobel piti täysin identtisenä oman ballistiittinsa kanssa. Ainoa ero ballistiitin ja nitroglyseriiniruudiksi kutsutun aineen välillä oli se, että Nobel oli patenttia hakiessaan käyttänyt ilmaisua "nitroselluloosa hyvin tunnetussa liukoisessa muodossa", kun taas Abel oli kirjoittanut hakemukseensa nitroselluloosan olevan liukenematonta. Nobel yritti aluksi neuvotella Abelin kanssa, mutta saatuaan tietää, että kyseiselle aineelle oli myönnetty patentti myös muissa maissa, hänen suhtautumistapansa muuttui kovemmaksi.

Abel myi patenttinsa Britannian kruunulle, jota ei valtion lain mukaan voinut haastaa oikeuteen. Siksi Nobelin oli odotettava, että ensimmäinen ainetta valmistava tehdas rakennettiin. Tehtaan johtaja haastettiin 1890 oikeuteen. Nobel hävisi, mutta vei asian ylempään oikeusasteeseen. Pitkän oikeudenkäynnin jälkeen hän hävisi 1895 tämänkin oikeusjuttunsa ja joutui maksamaan oikeudenkäyntikuluja 22&nbsp;000 puntaa.
Johanna Karimäki

**Johanna Maria Karimäki** (s. 20. maaliskuuta 1973 Geneve, Sveitsi) on suomalainen poliitikko. Hän on ollut vihreiden kansanedustaja Uudenmaan vaalipiiristä vuosina 2007–2019 ja Espoon kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2005.

## Ura
### Tausta
Karimäki syntyi Genevessä perheen asuessa siellä fyysikkoisä Veikko Karimäen työn vuoksi. Karimäki kävi ranskankielistä koulua.

Vuonna 1992 Karimäki valmistui ylioppilaaksi Pohjois-Tapiolan lukiosta ja vuonna 2002 biokemian diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta (TKK). Hän sai opiskeluaikanaan kaksi lasta, joiden isästä hän erosi vuonna 2002.

Ennen eduskuntaa Karimäki työskenteli TKK:lla tutkimusapulaisena (2001, 2002), assistenttina (2003) ja tutkijana (2003–2007).

### Politiikka
Vihreisiin Karimäki liittyi vuonna 2002. Vuoden 2004 kunnallisvaaleissa hänet valittiin Espoon kaupunginvaltuustoon. Eduskuntaan Karimäki valittiin Uudenmaan vaalipiiristä vuoden 2007 vaaleissa ja uudelleen vuosien 2011 ja 2015 vaaleissa. Hän on toiminut vihreän eduskuntaryhmän ensimmäisenä varapuheenjohtajana vuosina 2011–2013 ja 2014–2015. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa hän sai 3 752 ääntä ja jäi ensimmäiselle varasijalle.

Karimäki on vuodesta 2015 jäsen suuressa valiokunnassa ja Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnassa. Aiemmilla kausilla hän on ollut jäsen muun muassa maa- ja metsätalousvaliokunnassa (2007–2011), työelämä- ja tasa-arvovaliokunnassa (2008–2011), talousvaliokunnassa (2011–2015) sekä valtiovarainvaliokunnan maatalousjaostossa, kunta- ja terveysjaostossa sekä asunto- ja ympäristöjaostossa.

### Luottamustehtävät
Karimäki oli Vihreiden Naisten hallituksen jäsen 2006–2009. Hän on ollut vuosina 2009–2012 Uudenmaan maakuntavaltuuston ja vuodesta 2013 maakuntahallituksen jäsen. Vuosina 2008–2013 Karimäki oli Tekniikan Akateemisten Liiton valtuuston jäsen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Johanna Karimäen kotisivut
*
Tapani Mäkinen

**Heikki Tapani Mäkinen** (s. 19. maaliskuuta 1965 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen poliitikko ja kokoomuksen kansanedustaja vuosina 2003–2004 ja 2007–2015. Hän on ollut Vantaan kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1989 ja kaupunginhallituksen puheenjohtaja vuosina 2009–2017. Koulutukseltaan hän on merkonomi.

## Koulutus
Mäkinen valmistui Malmin kauppaoppilaitoksesta merkonomiksi vuonna 1984.

## Politiikassa

Tapani Mäkinen valittiin kansanedustajaksi Uudenmaan vaalipiiristä vuoden 2007 eduskuntavaaleissa. Hän toimi kansanedustajana aiemmin 28. maaliskuuta 2003 – 20. heinäkuuta 2004 Marjo Matikainen-Kallströmin varaedustajana. Mäkinen nousi varajäsenestä kansanedustajaksi Matikainen-Kallströmin siirtyessä europarlamenttiin.

Mäkinen on ollut Vantaan kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1989. Hän toimi valtuuston puheenjohtajana vuosina 2002–2004 ja 2007–2008. Kaupunginhallituksen puheenjohtajana hän on toiminut vuosina 2005–2006 ja uudelleen vuosina 2009–2017. Hän on myös Uudenmaan liiton maakuntahallituksen entinen puheenjohtaja.

*[[Helsingin Sanomat]]* julkaisi 27. tammikuuta 2008 naiskansanedustajille teettämänsä kyselyn, jossa vastaajilla oli lähdesuoja, ja nimitti siihen pohjautuen Mäkisen yhdeksi eduskunnan seksuaalisista häiritsijöistä. Julkisen sanan neuvosto antoi tapauksesta muiden paitsi yhden osalta langettavan tuomion ja moitti lehteä hyvän journalistisen tavan loukkaamisesta. Neuvoston mukaan lehti ei esittänyt riittäviä näyttöjä kirjoituksen perustaksi. JSN:n mielestä voimakkaasti leimaavan ja yleistävän juttukokonaisuuden totuudellisuus jäi näin ollen osoittamatta.

MTV Uutiset selvitti helmikuussa 2014 Mäkisen osuutta Vantaan Energian hallituksen puheenjohtajavalintaan. Puheenjohtajaksi valittiin Mäkisen ystävä Tommi Valtonen, joka oli MTV:n mukaan tehnyt tuhansien eurojen arvosta ilmaista työtä Mäkisen saunanrakennushankkeen parissa. Valtonen on myös Vantaan kaupungin luottosähköyhtiö Takuusähkön toinen omistaja. Mäkisen mukaan kyseessä oli normaali talkootyö.

Kesäkuussa 2017 Mäkinen nimitettiin oikeusministeri Antti Häkkäsen (kok) erityisavustajaksi. Tästä tehtävästä hän irtisanoutui huhtikuussa 2018 poliisin käynnistettyä esitutkinnan häntä koskevista lahjoma- ja virka-aseman väärinkäyttörikoksista. Irtisanoutumistaan käsittelevässä Facebook-päivityksessään Mäkinen kiisti syyllistyneensä väitettyihin rikoksiin.   

Elokuussa 2019 Mäkistä vastaan nostettiin syytteet törkeästä lahjuksen ottamisesta ja törkeästä virka-aseman väärinkäyttämisestä. Syytteet liittyvät Vantaan kaupunginhallituksessa käsiteltyihin etuosto-oikeusasioihin aikana, jolloin Mäkinen toimi kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Törkeästä lahjuksen antamisesta syytetään Juhani Sjöblomia. Itä-Uudenmaan käräjäoikeus hylkäsi tammikuussa 2021 syytteet molempien osalta. Joulukuussa 2022 hovioikeus kuitenkin tuomitsi Mäkisen 80 päiväsakkoon lahjuksen ottamisesta ja virka-aseman väärinkäyttämisestä. Hovioikeuden mukaan Mäkinen oli aktiivisesti toiminut siten, että kaupunki ei käyttäisi maakaupoissa etuosto-oikeutta. Mäkinen oli saanut kahdelta tuttavaltaan 20 000 euron lainan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tapani Mäkisen kotisivut
Lunta tupaan

**Lunta tupaan** (alkukieliseltä nimeltään vuosina 1984–1988 *Alas Smith and Jones*, vuosina 1989–1998 *Smith and Jones*) oli BBC:n vuosina 1984–1998 lähettämä brittiläinen sketsisarja, jonka pääosissa olivat Mel Smith ja Griff Rhys Jones. Suomessa sarjaa ovat näyttäneet Yle TV2 ja Subtv.

Sarja kulki komediasarja *[[Ei yhdeksän uutiset]]* viitoittamalla tiellä, jossa käytettiin tabuja rikkovia aiheita, kyseenalaista kieltä sekä Smithin ja Jonesin kasvokkain käytyjä keskusteluhetkiä. Monet sarjan käsikirjoittajat olivat toimineet myös *Ei yhdeksän uutisten* käsikirjoittajina.

Sarjan alkuperäinen nimi (suom. 'Valitettavasti Smith ja Jones') on sanaleikki yhdysvaltalaisesta televisiosarjasta *[[Alias Smith and Jones]]*, jonka pääosissa olivat Pete Duel ja Ben Murphy. Mel Smithin ja Griff Rhys Jonesin kasvokkain käydyt keskusteluhetket muistuttavat Duelin ja Murphyn keskusteluja – Smith on idiootti, joka tietää kaiken ja Jones idiootti, joka ei tiedä mistään mitään.

Vuonna 2006 Smith ja Jones palasivat ohjelman pariin esittelemällä sarjan parhaita kohtauksia ohjelmassa *The Smith and Jones Sketchbook*. Ohjelmassa esitettiin myös uusia sketsejä, jotka pohjautuivat aiemmin sarjassa nähtyihin keskusteluhetkiin.

## Aiheesta muualla
*Lunta tupaan BBC Comedy Guidessa
Mark Warnecke

**Mark Warnecke** (s. 15. helmikuuta 1970 Bochum, Nordrhein-Westfalen) on saksalainen uimari, joka voitti pronssia 100 metrin rintauinnissa kesäolympialaisissa 1996. Hän voitti MM-kultaa 50 metrin rintauinnissa pitkän radan MM-kilpailuissa 2005, vanhimpana uinnin maailmanmestarina sitten vuoden 1971. 

Warnecke osallistui urallaan kolmiin olympialaisiin, alkaen vuodesta 1988. 

## Lähteet
*Kotisivut  Luettu 20.3.2007
Pertti Ylermi Lindgren

**Peter** (aiemmin **Pertti**) **Ylermi Lindgren** eli **”kreivi” Lindgren** (13. huhtikuuta 1936 Turku – 19. helmikuuta 2015 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen julkisuuden henkilö, joka tuli 1960- ja 1970-luvun vaihteessa tunnetuksi lukuisten naissuhteidensa vuoksi.

## Elämä
Pertti Ylermi Lindgren syntyi köyhään turkulaisperheeseen, ja lapsuudesta saakka hänen elämässään tapahtui monia ikäviä asioita, jotka muokkasivat hänen persoonaansa. Kun perheen isä oli kaatunut sodassa, Pertti ja hänen pikkuveljensä Jorma lähetettiin sotalapsina Ruotsiin, jossa Pertti oppi ruotsin kielen ja herraskaiset tavat. Suomeen paluunsa jälkeen Pertti sijoitettiin sosiaaliviranomaisten esityksestä lähellä Pietarsaarta sijainneeseen koulukotiin, jossa hän joutui muita pienikokoisempana poikajoukon ja sadististen opettajien kiusanteon kohteeksi. Ennen pitkää hän karkasi koulukodista ja muutti takaisin Ruotsiin, jossa hän työskenteli eräässä vaatetustehtaassa. Ruotsissa Lindgren myös aloitti seikkailunsa naismaailmassa.

Lindgren julkaisi 1960-luvun lopulla *[[Jallu (lehti)|Jallu]]*-lehdessä muistelmansa, joiden mukaan hän oli ollut 76 kertaa kihloissa ja istunut vankilassa niihin liittyneiden rahahuijausten takia yli kolme ja puoli vuotta. Ruotsin Malmössä Lindgren oli esiintynyt kreivi Oxenstiernana ja myös Heidenstamina. Lindgren siirtyi sittemmin rikolliselta uralta iskelmälaulajaksi. Vuosina 1967-1970 hän levytti kaikkiaan 6 kappaletta , mm. Toivo Kärjen-Vexi Salmen "Älä muista minua pahalla" ja Toivo Kärjen-Juha Vainion "Täällä hypnotiseerataan"  .  Hän muutti lopulta kokonaan Ruotsiin.

Lindgren muutti Tukholmaan vuonna 1976 ja asui siellä kuolemaansa saakka. Hän hankki myös perushoitajan koulutuksen ja ehti työskennellä seitsemän vuotta dementiahoitajana, kunnes joutui lopettamaan hoitajan työn saatuaan sydäninfarktin. Lindgren jatkoi kuitenkin laulajanuraansa ja esiintyi myös Suomessa.

Peter von Bagh teki Lindgrenin muistelmien perusteella vuonna 1971 elokuvan *[[Kreivi (elokuva)|Kreivi]]*, jossa Lindgren itse esiintyi pääosassa. Lindgren näytteli myös elokuvassa *[[Kiljusen herrasväen uudet seikkailut]]* (1990), roolinaan Fruktosian kuningas Gregor.

Lindgren käytti nimiä Tage Efraim Melin, Toni Peter William Axel Alexander Oscar Oxenstierna, Benjamino Giovanni Torrini, Gunnar af Heidenstam ja Bernhard af Creutz. Hän vaihtoi virallisesti etunimekseen Peter muutettuaan Ruotsiin vuonna 1976.

Tiettävästi Lindgren oli naimisissa kahdesti, ja hänellä oli kolme lasta. Hän kirjoitti myös muistelmateoksen *Kreivi: Tasavallan Casanova* (1992).

__NOTOC__

## Diskografia
* Saanhan mennä luotas pois / Älä muista minua pahalla (1967), CBS.
* Muistakkos Miina / Täällä hypnotiseerataan (1968), CBS – ensimmäinen kappale myös kokoelmassa *Naura kanssamme*
* Kaksi kanaa / Tulipunaruusut (1970), Love Records.

## Lähteet
* Avovaimo ja Pyhä Birgitta riittävät entiselle naistennaurattajalle. *Turun Sanomat* 29.6.2002.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kreivi Lindgren suosii kotimaisia naisia. (Kreivi Lindgren Lenita Airiston haastateltavana 1967.) Ylen elävä arkisto.
* Amorin pojat – sumutusta tositarkoituksella. Ylen Elävä arkisto.
Nellee Hooper

**Nellee Hooper** on englantilainen musiikkituottaja ja miksaaja. Hän on työskennellyt muun muassa artistien Soul II Soul, Nelly Furtado, Björk, No Doubt, Madonna, Gwen Stefani, Garbage, U2 ja Massive Attack kanssa.

Lisäksi Hooper on säveltänyt musiikin Baz Luhrmannin elokuvaan *[[William Shakespearen Romeo ja Julia]]* (1996) yhdessä Craig Armstrongin ja Marius De Vriesin kanssa.

## Lähteet
Tonio Kröger

**Tonio Kröger** on Thomas Mannin 25-vuotiaana 1901 kirjoittama novelli, joka julkaistiin 1903.

Novelli kuvaa Antonio ”Tonio” Krögerin, nuoren pohjoissaksalaisen pojan kehitystä lapsuudesta tunnetuksi taiteilijaksi. Kröger on kasvanut kauppiasisän ja taiteellisen äidin vaikutuksen alla. Hän halveksii ympäristönsä porvarillista elämää, mutta pitää toisaalta omaa taiteellisuuttaan heikkoutena ja kadehtii tavallisten ihmisten elinvoimaisuutta. Tonion kasvettua hänestä tulee kuuluisa kirjailija Etelä-Saksassa. Hänen oma sisäinen konfliktinsa ei ratkea myöskään hänen paluullaan takaisin pohjoiseen, sillä hän ei edes halua ratkaista sitä. Hänen mielestään taiteilija on erottanut itsensä pysyvästi normaalista elämästä. 

Novellissa on havaittavissa runsaasti linkkejä Mannin omaan elämään. Mann on itse kotoisin Lyypekistä, kun taas Krögerin synnyinpaikkaa ei mainita muuten, kuin että se on Itämeren rannalla oleva kauppakaupunki, ja kirjassa viitataan kaupungin olevien työmiesten puhuvan saksan ja tanskan sekoitusta. Tämä viittaa selkeästi Lyypekkiin, joka on kautta historian ollut tärkeä Itämeren satamakaupunki. Lisäksi Mannin perhe muutti Lyypekistä Müncheniin Mannin isän kuoltua, ja myös Kröger muutti sinne isänsä kuoleman jälkeen. Mann oli myös vanhaa kauppiassuvun jälkeläinen, joka ryhtyi kirjailijaksi, kun taas Kröger on kauppiassuvun vesana ryhtynyt runoilijaksi. Krögerin äiti on etelämaalainen, Mannin äiti taas brasilialainen . Näistä yhteyksistä johtuen Tonio Krögeriä pidetään yleensä varsin omaelämäkerrallisena romaanina. 

Novellissa on myös selkeä viittaus Mannin samaan aikaan tekemään sukueepokseen Buddenbrookit. Kyseisessä kirjassa mainitaan Krögerit Buddenbrookien sukulaissukuna.
Sallum

**Sallum**, Jabesin poika, oli yksi Israelin kuningaskunnan kuninkaista. Hän nousi valtaistuimelle murhaamalla kuningas Sakarjan hävittäen samalla Jehun kuningashuoneen. Hän hallitsi maata kuukauden ajan. Hän ei ehtinyt saada aikaan paljoakaan, kun Menahem jo lähti Tirsasta ja löi Sallumin hengiltä nousten itse kuninkaaksi. Sallumin kuoleman jälkeen Israel suistui anarkiaan.

## Lähteet
*Toinen kuninkaiden kirja 15:13–16
Hannu Olkinuora

**Hannu Pekka Olkinuora** (25. maaliskuuta 1950 Helsinki – 30. elokuuta 2012 Inkoo) oli suomalainen toimittaja, joka työskenteli useiden medioiden ja viestintäyritysten johtotehtävissä. 

## Ura
Olkinuora opiskeli Uppsalan yliopistossa ja valmistui filosofian maisteriksi. Sanoma Oy:n toimittajakoulun hän suoritti vuonna 1976.

Olkinuora työskenteli ''Helsingin Sanomien'' taloustoimittajana vuosina 1977–1980 ja uutispäällikkönä 1981–1983. *Helsingin Sanomista* Olkinuora siirtyi ''Kauppalehden'' Skandinavian-kirjeenvaihtajaksi Tukholmaan, jossa hän työskenteli vuosina 1983–1985. 

Palattuaan Suomeen Olkinuora toimi *Kauppalehden* toimituspäällikkönä 1985–1987 ja päätoimittajana 1987–1995. ''Aamulehden'' vastaavaksi päätoimittajaksi hänet nimitettiin vuonna 1995 ja hän toimi tehtävässä vuoteen 2000 asti, kunnes sai työtarjouksen Ruotsista. Hän toimi ''Svenska Dagbladetin'' päätoimittajana vuosina 2000–2002.

Vuosina 2002–2005 Olkinuora oli Alma Mediassa Alpress Oy:n toimitusjohtaja, konsernijohdon jäsen ja yhtymän lehtiyhtiöiden hallituksen puheenjohtaja. Hän toimi Tampereen yliopiston tiedotusopin laitoksen ensimmäisenä journalistiikan vierailevana professorina 2007–2008. Vuodesta 2005 hän oli oman konsulttiyhtiönsä Bona Mente Oy:n toimitusjohtaja.

Olkinuorasta tuli ''Hufvudstadsbladetin'' päätoimittaja ja toimitusjohtaja 15. syyskuuta 2008. Hän siirtyi uuteen toimeen Yleisradion hallituksen puheenjohtajan tehtävistä. Hän jätti *Hufvudstadsbladetin* päätoimittajan tehtävän elokuussa 2011.

## Yksityiselämä
Olkinuora oli naimisissa pappi ja journalisti Hilkka Olkinuoran kanssa. Heidän poikansa on Suomen jääkiekkomaajoukkueen maalivahtina tunnettu Jussi Olkinuora.

Hannu Olkinuora menehtyi nopeasti edenneeseen syöpään elokuussa 2012.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Hannu Olkinuoran muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Kai Nordlund

**Kai Henrik Nordlund** (s. 3. marraskuuta 1969 Helsinki) on Helsingin yliopiston laskennallisen materiaalifysiikan professori vuodesta 2003. Hän on toiminut Helsingin yliopiston vararehtorina vuodesta 2022. Hän oli myös matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan dekaani 2018–2022 ja varadekaani 2014–2017.

Nordlund valmistui ylioppilaaksi 1988 ja maisteriksi 1993. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1995. Nordlund työskenteli tutkijana ja opettajana Helsingin yliopiston kiihdytinlaboratoriossa vuodesta 1994 lähtien ja postdoc-tutkijana Illinois'n yliopistossa Yhdysvalloissa 1996–1997. Hän on toiminut Helsingin yliopiston fysiikan professorina vuodesta 2003. Nordlundin tieteellisiä julkaisuja on ilmestynyt muun muassa *[[Nature]]*-lehdessä. Vuonna 2007 Suomen Tiedeseura myönsi Nordlundille 12 000 euron arvoisen Magnus Ehrnroothin säätiön fysiikan palkinnon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kai Nordlund Helsingin yliopiston tutkimusportaalissa
Nokia N92

**Nokia N92** on Nokian valmistama älypuhelin. Se julkaistiin perjantaina 11. toukokuuta 2007 Suomessa MTV3- ja Nelonen-televisiokanavien tultua näkyviin DVB-H-verkkoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nokia N92 - Tuki
Henry Taube

**Henry Taube** (30. marraskuuta 1915 Neudorf, Saskatchewan, Kanada &ndash; 16. marraskuuta 2005 Palo Alto, Kalifornia) oli Kanadassa syntynyt yhdysvaltalainen Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1983 saanut kemisti. Hän sai palkinnon metallikomplekseissa tapahtuvien elektroninsiirtoreaktioiden mekanismien tutkimisesta. Hänellä oli vaimonsa Maryn kanssa kaksi poikaa ja yksi tytär.

## Lähteet
Č

**Č** (**č**) edustaa monessa kielessä affrikaattaa . Se kuuluu kaikkien Suomessa puhuttavien saamelaiskielten (inarinsaamen, koltansaamen ja pohjoissaamen) kirjaimistoon, ja itämerensuomalaisissa kielissä *č* esiintyy karjalassa ja vepsässä. Liettuan ja latvian kielissä *č* on aakkosten viides kirjain ja latinalaisin aakkosin kirjoitettavissa slaavilaisissa bosnian, kroatian, tšekin, slovakin ja sloveenin kielissä neljäs. Č:tä käytetään myös montenegron kielessä, makedonian kielessä ja serbian kielessä silloin kun niitä kirjoitetaan latinalaisin kirjaimin. Kyrillisissä aakkosissa sitä vastaa Ч.

Unicode-merkistössä ison Č:n tunnus on U+010C ja pienen č:n U+010D.

Tietokonejärjestelmissä, joissa on käytössä laajennettu suomalainen näppäimistö, hattu-c voidaan kirjoittaa seuraavanlaisilla näppäinyhdistelmillä:

* Č = [**alt gr**]·[**heittomerkki**] + [**shift**]·[**c**]
* č = [**alt gr**]·[**heittomerkki**] + [**c**].
Saung

**Saung** eli **saung-gauk** on Myanmarin kansanmusiikin keskeinen soitin. Se on kulmikas, 13–16-kielinen ja pehmeäsointinen harppu, jota pidetään Myanmarin kansallissoittimena.

Monesti saung-kappaleet ovat sooloteoksia. Niitä saatetaan kuitenkin säestää *hsi*-symbaaleilla ja *wa*-luukastanjeteilla. 

Ikivanha saung on noin 80 cm:n pituinen näppäilysoitin, joskin myös pienikokoisempia versioita on kehitetty. Kieliä näppäillään oikean käden sormilla.

## Lähteet
Pekka Laiho

**Pekka Matias Laiho** (14. toukokuuta 1943 Helsinki – 27. heinäkuuta 2023 Hyvinkää) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja..

## Ura

Pekka Laiho kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin toisesta lyseosta vuonna 1963. Hänen näyttelijänuransa alkoi Ylioppilasteatterissa, jossa hän esiintyi muun muassa *[[Lapualaisooppera]]ssa*. Laiho oli kiinnitettynä Mainostelevisioteatteriin vuosina 1965–1967 ja Tampereen teatteriin 1967–1971. Laiho kuului näyttelijäkuntaan ja toimien myös ohjaajana Helsingin kaupunginteatterissa vuodesta 1971 vuonna 2008 tapahtuneeseen eläkkeelle siirtymiseensä saakka. Myöhemmin Laiho esiintyi freelancerinä useissa teattereissa.

Laiho esiintyi elokuvien lisäksi myös paljon televisiosarjoissa ja toimi ääninäyttelijänä useissa animaatioelokuvissa. Laiholle myönnettiin Jussi-palkinto parhaasta sivuosasta elokuvassa *[[Menestyksen maku]]* vuonna 1983.

Laiho kirjoitti elämästään ja urastaan kirjan *Poika ja kapakkasaatana* (2012). 

## Yksityiselämä
Pekka Laiho oli naimisissa vuosina 1963–1968 Raili Virolaisen, vuosina 1968–1982 Eeva Keinosen, vuosina 1984–2009 Krista Marttisen ja vuosina 2016–2023 Aila Luoteen kanssa. Hänen kuudesta lapsestaan Miro Laiho muun muassa käsikirjoittaa, ohjaa ja tuottaa; Samuli Laiho toimii muusikkona ja säveltäjänä sekä Marius Laiho on myös näyttelijä mm. *[[Salatut elämät|Salatuissa elämissä]]*.

Vuonna 2008 Laiholla todettiin krooninen lymfaattinen leukemia, ja hänellä oli myös vakava autoimmuunisairaus. Laiho kuoli heinäkuussa 2023. Hänet on haudattu Järvenpään hautausmaalle.

## Osittainen filmografia

### Lyhytelokuvat

### Televisiosarjat

### Dubbauksia

## Bibliografia

* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*Pekka Laihon muistokirjotus Helsingin Sanomissa
Vasil Kolarov

**Vasil Petrov Kolarov** (, 16. heinäkuuta 1877 – 23. tammikuuta 1950) oli bulgarialainen kommunistipoliitikko, maan ensimmäinen väliaikainen tasavaltalainen valtionpäämies.

Kolarov syntyi Šumenissa. Hän liittyi Bulgarian työväen sosiaalidemokraattiseen puolueeseen 1890-luvulla ja vuoteen 1905 mennessä sen "kapeaan" (vallankumoukselliseen) siipeen. Hänet valittiin parlamenttiin 1913, 1919, 1920 ja 1923. Tuolloin Kolarov kuului puolueen johtoon ja toimi aktiivisesti Kominternissä. Vuonna 1923 hän johti Georgi Dimitrovin kanssa kapinaa, joka epäonnistui ja Kolarov pakeni Neuvostoliittoon, jossa hän eli parikymmentä vuotta.

Kolarov palasi Bulgariaan toisen maailmansodan lopussa Puna-armeijan mukana ja hänet valittiin uudelleen parlamenttiin. Hänet valittiin myös 1946 ja hänestä tuli Bulgarian väliaikainen presidentti aina joulukuuhun 1947 asti. Tuon jälkeen hänestä tuli Dimitrovin hallituksen ulkoministeri. Kun Dimitrov kuoli 1949, Kolarov valittiin pääministeriksi. Hän ei esiintynyt julkisuudessa ja kuoli muutaman kuukauden kuluttua.

## Bibliografia
* „*Из Болшевишка Русия*“ (1957)
* „*Партийният кризис*“ (1958)
* „*Спомени 1891–1924 г.*“ (1968)
Taipale (täsmennyssivu)

**Taipale** tarkoittaa seuraavia:

* taipale, taival, välimatka, etäisyys

## Kyliä ja kaupunginosia
* Taipale, Alastaro
* Taipale, Eurajoki
* Taipale, Halsua
* Taipale, Haukivuori
* Taipale, Humppila
* Taipale, Heinola
* Taipale, rautatieliikennepaikka Iisalmessa
* Taipale, Isokyrö
* Taipale, Juva
* Taipale, Jämsä
* Taipale, Kitee
* Taipale, Kuivaniemi
* Taipale, kylä Kuolan piirissä
* Taipale, Kuopio
* Taipale, Kuusamo
* Taipale, Kylmäkoski
* Taipale, Lapinlahti
* Taipale, Lemi
* Taipale, Liperin Viinijärvi
* Taipale, Masku
* Taipale, kylä entisen Metsäpirtin kunnassa luovutetussa Karjalassa
* Taipale, Miehikkälä
* Taipale, Mikkeli
* Taipale, Perho
* Taipale, Pielavesi
* Taipale, Riihimäki
* Taipale, Sastamala
* Taipale, Suomusjärvi
* Taipale, Taivassalo
* Taipale, Vihti.

## Vesistöjä
*Taipaleenjoki eli Taipale, Vuoksen laskujoki Laatokkaan
*Taipaleenjoki, Liperi, laskee Viinijärvestä Saimaaseen

## Henkilöt
* Antti Taipale, teatteriesiintyjä, ohjaaja ja drag-aristi
* Armas Taipale (1890–1976), kiekonheiton olympiavoittaja, kuulantyöntäjä, liikemies ja varatuomari
* Emil Taipale (1869–1945), musiikkipedagogi ja kuoronjohtaja
* Erkki-Juhani Taipale (s. 1937), oikeusneuvos
* Hannu Taipale (s. 1940), hiihdon olympiamitalisti
* Heikki Taipale (1963–2017), suomalainen yrittäjä ja ravihevosten kasvattaja
* Ilkka Taipale (s. 1942), lääkäri ja poliitikko (SDP)
* Ilmari Taipale (1928–2008), keskimatkojen juoksija
* Jorma Taipale (s. 1949), nyrkkeilijä
* Jussi Taipale (s. 1968), lääketieteen akatemiaprofessori
* Kaarin Taipale (s. 1948), arkkitehti, kestävän kehityksen ja kaupunkitutkimuksen asiantuntija
* Kalle Taipale, geologi ja projektijohtaja 
* Konstantin Taipale (1882–1937), suomalainen Venäjällä ja Neuvostoliitossa asunut kemisti ja orgaanisen kemian professori
* Kuisma Taipale (s. 1970), maastohiihtäjä
* Lauri Taipale (1889–1946), lääkäri
* Lauri Taipale (1911–1950), jalkapalloilija
* Lenni-Kalle Taipale (s. 1978), pianisti
* Martta Taipale (1893–1966), tekstiilitaiteilija
* Matti Taipale (1834–1854), mäkitupalaisen poika ja vaivaisakan veistäjä
* Mikko Taipale, rumpali
* Mikko Taipale (1899–1987), kirjallisuuden suomentaja
* Nina Taipale (s. 1988), pesäpalloilija
* Reijo Taipale (1940–2019), iskelmälaulaja
* Sakari Taipale (s. 1979), yhteiskuntatieteilijä ja teknologiatutkija
* Tero Taipale (s. 1972), jalkapalloilija
* Vappu Taipale (s. 1940), poliitikko ja ministeri, STAKESin ent. pääjohtaja.

## Muita
*Taipale, kuopiolainen instrumentaaliyhtye
*Stor-Taipale, asuintalo Naantalissa
*Taipaleen taistelu, talvisodan ratkaisevia taisteluita.
* Taipaleen kanava, vesiväylä Varkaudessa, yhdistää Unnukan ja Haukiveden
* Taipaleen museokanava, vanha kanava Varkaudessa nykyisen Taipaleen kanavan vierellä
* Taipaleen kanava, kanava Savonlinnassa
* Taipaleen seurakunta, Lemin, Taivalsaaren ja Savitaipaleen alueella toimiva luterilainen seurakunta
* Taipaleen ortodoksinen seurakunta, keskuspaikka Liperin Viinijärvellä
* taipaleentakaiset tsuudit, kansa.

## Katso myös
*Taival, Stam1nan musiikkialbumi
Nokia N90

**Nokia N90** on Nokian valmistama älypuhelin, jossa on kaksi näyttöä ja  Carl Zeiss-optiikalla varustettu kahden megapikselin kamera. Kamerassa on autofocus, 20× digitaalinen zoomi, salama ja mahdollisuus kuvata korkealaatuista videokuvaa (352 × 288 MPEG-4 video). Puhelimen näyttö kääntyy 270 astetta, jotta sitä voitaisiin käyttää kuten videokameraa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Käyttöohjeet 
* Nokia N90 – Tuki
Lännenmansikkapuu

**Lännenmansikkapuu** eli **mansikkapuu** (*Arbutus unedo*) on kanervakasvien heimoon kuuluva ikivihreä pensas- tai puumainen kasvi, jota esiintyy pääasiassa Välimeren alueella ja Länsi-Euroopassa. Se kasvaa 5–10 metriä korkeaksi, joskus jopa 15-metriseksi, ja sen rungon läpimitta on noin 80 senttimetriä. Lännenmansikkapuun lehdet ovat tummanvihreitä, sahalaitaisia ja silopintaisia, pituudeltaan 5–10 ja leveydeltään 2–3 senttimetriä. Kellomaiset kukat ovat väritykseltään valkoisia ja läpimitaltaan 4–6 millimetriä.

Lännenmansikkapuun hedelmä on läpimitaltaan 1–2 senttimetriä paksu punainen marja. Hedelmä on syötävä, mutta maultaan mieto ja jauhomainen. Hedelmät toimivat pääasiassa lintujen ravintona, mutta joissain maissa niitä käytetään hillojen ja liköörin valmistuksessa.

Lännenmansikkapuu on kuvattu Espanjan pääkaupungin Madridin vaakunassa ja lipussa.

## Kuvia

Kuva:Arbutus unedo1.jpg|Lännenmansikkapuun kukkia
Kuva:Deux arbouses.JPG|Lännenmansikkapuun marjoja
Kuva:Gardenology.org-IMG_0227_hunt07mar.jpg|Puumainen, suurikokoinen yksilö


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Arbutus unedo'' 
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: ''Arbutus unedo''
Unkarinkielinen Wikipedia

**Unkarinkielinen Wikipedia** () on Wikipedian unkarinkielinen versio. Se aloitettiin heinäkuussa 2003 ja ylitti 50&nbsp;000 artikkelin rajapyykin helmikuussa 2007. Uralilaisilla kielillä toimivista Wikipedioista unkarinkielinen on artikkelimäärältään toiseksi suurin heti suomenkielisen jälkeen. Heinäkuussa 2024 artikkeleita unkarinkielisessä Wikipediassa oli 543 876, mikä tekee siitä 29. suurimman kieliversion.

## Virstanpylväitä
* 7. helmikuuta 2007 — 50&nbsp;000 artikkelia
* 17. heinäkuuta 2008 — 100&nbsp;000 artikkelia
* 25. joulukuuta 2009 — 150&nbsp;000 artikkelia
* 10. syyskuuta 2011 — 200&nbsp;000 artikkelia
* 4. marraskuuta 2013 — 250&nbsp;000 artikkelia
* 7. toukokuuta 2015 — 300&nbsp;000 artikkelia
* 22. syyskuuta 2015 — 350&nbsp;000 artikkelia
* 15. joulukuuta 2016 — 400&nbsp;000 artikkelia
* 16. helmikuuta 2022 — 500&nbsp;000 artikkelia

## Galleria

Kuva:Wiki-hu-50000.png|Unkarinkielisen Wikipedian logo sen saavuttaessa 50 000 artikkelin rajan
Kuva:Wiki-hu-100000.png|Unkarinkielisen Wikipedian logo sen saavuttaessa 100 000 artikkelin rajan
Kuva:Wikipedia-logo-v2-hu-200k-500px.png|Unkarinkielisen Wikipedian logo sen saavuttaessa 200 000 artikkelin rajan
Kuva:Wikipedia-logo-v2-hu-300k.png|Unkarinkielisen Wikipedian logo sen saavuttaessa 300 000 artikkelin rajan
Kuva:Wikipedia-logo-400000-hu-gold.png|Unkarinkielisen Wikipedian logo sen saavuttaessa 400 000 artikkelin rajan


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Unkarinkielisen Wikipedian virstanpylväitä
Sinfonia nro 7 (Beethoven)

Ludwig van Beethovenin **sinfonia nro 7** A-duuri (op. 92) syntyi vuosina 1811–1813.

## Säveltäminen

Beethoven luonnosteli joitakin seitsemännen sinfoniansa teemoja jo vuonna 1806, samoihin aikoihin kun hän sävelsi neljättä sinfoniaansa. Varsinaisen sävellystyön hän aloitti viisi vuotta myöhemmin, vuoden 1811 loppupuolella. Sinfonia valmistui toukokuussa 1812.

Seitsemäs sinfonia on kuuluisa mukaansa tempaavista rytmeistään. Sinfonian viimeistä osaa (allegro con brio) voi luonnehtia suorastaan hillittömäksi. Jotkut aikalaiset epäilivätkin, että Beethoven olisi säveltänyt viimeisen osan humalassa. Vain toinen osa (allegretto) katkaisee villit tanssirytmit ja viipyilee pitkään haikean surumielisissä tunnelmissa.

Beethoven omisti sinfoniansa kreivi Moritz von Friesille.

## Kantaesitys

Sinfonia ensiesitettiin Wienissä 8. joulukuuta 1813. Kyseessä oli hyväntekeväisyyskonsertti, jonka tuotto käytettiin Napoleonin vastaisessa sodassa vammautuneiden sotilaiden hyväksi. Samassa konsertissa kantaesitettiin myös Beethovenin orkesteriteos *Wellingtonin voitto* (*Wellingtons Sieg* op. 91), jolla juhlistettiin Wellingtonin herttuan ranskalaisista joukoista Vitorian luona saamaa voittoa. Konsertin tunnelma oli hyvin isänmaallinen, ja yleisö innostui varsinkin *Wellingtonin voiton* mahtipontisista teemoista. Myös 7. sinfonia sai paremman vastaanoton kuin yksikään Beethovenin aiemmista sinfonioista. Yleisö piti erityisesti sinfonian mietteliään melankolisesta toisesta osasta.

## Osat

Sinfonian neljä osaa kestävät yhteensä noin 40 minuuttia:

# Poco sostenuto – Vivace
# Allegretto
# Presto
# Allegro con brio.

## Kokoonpano
* kaksi huilua
* kaksi oboeta
* kaksi klarinettia
* kaksi fagottia
* kaksi käyrätorvea
* kaksi trumpettia
* patarummut
* viulut
* alttoviulut
* sellot
* kontrabassot

## Aiheesta muualla
* [Symphony No.7, Op.92 (Beethoven, Ludwig van)](http://imslp.org/wiki/Symphony_No.7,_Op.92_(Beethoven,_Ludwig_van)) IMSLP / Petrucci Music Library
Glykosidisidos

**Glykosidisidos** eli **glykosidinen sidos** yhdistää sokeriosan eli glykonin toiseen osaan eli aglykoniin. Kemiallista yhdistettä, jossa on glykosidisidos, kutsutaan glykosidiksi. Jos aglykonina on hiilihydraatti, kyseessä on oligo- tai polysakkaridi.

Glykosidisidoksessa glykosidin sokeriosan hemiasetaalin eli rengasrakenteen anomeerinen hiili on liittyneenä aglykoniin rikki-, typpi- tai happiatomin välityksellä. Kun kyseessä on rikki, sidoksesta käytetään nimitystä S-glykosidisidos ja yhdisteestä voidaan käyttää nimitystä tioglykosidi. Kun kyseessä on typpi, sidoksesta käytetään nimitystä N-glykosidisidos ja yhdisteestä voidaan käyttää nimitystä glykosyyliamiini. Kun kyseessä on happi, sidoksesta käytetään nimitystä O-glykosidisidos. Glykosidisidos voidaan jaotella myös sokeriosan anomeerisen hiilen hydroksyyliryhmän alkuperäisen konfiguraation mukaan joko α- tai β-glykosidisidokseksi. 

Glykosidisidoksia esiintyy glykosidien ohella myös muun muassa glykoproteiineissa, joissa proteiiniin on kiinnittyneenä hiilihydraattiketjuja, ja DNA:n ja RNA:n nukleosideissa, joissa puriini- tai pyrimidiiniemäs kiinnittyy pentoosisokeriin N-glykosidisidoksella.

## Katso myös
* Glykosidi