open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Skylla

**Skylla** (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa toinen Italian ja Sisilian välisen kapean Messinansalmen reunoilla olleista merihirviöistä. Skylla oleili luolassaan toisella rannalla, ja vastapäisellä rannalla oli Kharybdis, jättimäinen vesipyörre. Salmen rannat olivat vain nuolen kantaman päässä toisistaan, joten kun salmessa purjehtiva laiva yritti välttää toista hirviöistä, se ajautui liian lähelle toista.

Antiikin taiteessa Skylla kuvattiin kalanpyrstöiseksi merenneidoksi, jonka lanteita kiersi kuitenkin neljästä kuuteen koiran päätä. Homeros kertoo, että Skylla olisi ollut Krataiiksen tytär, kaksitoistajalkainen hirviö, jolla oli kuudessa koiranpäässään kolme riviä teräviä hampaita, ja joka haukkui koiran lailla. Tuoreemmissa kirjoituksissa vanhemmiksi on esitetty Forkysia ja Krataiista tai Trienosta, Forkysta ja Lamiaa, Poseidonia ja Krataiista tai Tyfonia ja Ekhidnaa. Häntä on myös esitetty Tritonin tyttäreksi.

Homeroksen Odysseiassa kerrotaan, kuinka Odysseus sai manalassa käydessään neuvon haamulta, että hänen olisi parempi purjehtia lähempää Skyllaa kuin Kharybdista, tai muuten hän voisi menettää koko aluksensa. Näin tapahtuikin, ja Odysseus menetti kuusi miestänsä Skyllan siepattua nämä suihinsa. Sen sijaan argonautit olivat onnistuneet ohittamaan aiemmin molemmat hirviöt jäämättä niiden armoille, mutta tällöin Hera oli käskenyt Thetiin neuvomaan heitä.

Roomalaiset runoilijat esittivät, että Skylla oli nymfi, joka ei alun perin syntynyt hirviönä, vaan oli kaunis neito. Ovidius kertoo, että Glaukos, merenjumala, rakastui tähän, mutta Skylla pakeni maalle, jonne Glaukos ei voinut häntä seurata. Epätoivoisena Glaukos pyysi Kirkeä valmistamaan hänelle taikajuoman, joka saisi Skyllan rakastumaan häneen. Hänen kertoessa rakkaudestaan Kirke rakastuikin itse Glaukokseen, joka kuitenkin torjui tämän lähentelyn. Mustasukkaisena Skyllalle Kirke valmisti myrkyn ja kaatoi sen lähteeseen, jossa Skyllan oli tapana kylpeä. Heti kun nymfi astui veteen, hän muuttui hirviöksi kuusine koiran päineen, ja kykenemättä surkeudessaan edes liikkumaan, hän tuhosi kaiken ympäriltään. Jos laiva purjehti liian läheltä häntä, jokainen päistä sieppasi yhden miehistöstä. Tzetzes ja Servius puolestaan kertovat Skyllan olleen alun perin Poseidonin rakastettu, jonka Amfitrite muutti mustasukkaisuudesta hirviöksi.

Herakleen kerrotaan surmanneen Skyllan tämän varastettua härkiä Geryonin karjasta. Forkys poltti kuitenkin tyttärensä ruumiin roviolla ja herätti tämän takaisin eloon.

Ovidiuksen mukaan Skylla oli muutettu kallioksi ennen kuin Aineias purjehti salmen läpi – Nonnoksen mukaan tämän teki Poseidon. Tämän jälkeen Skylla nimenä viittasikin toiseen salmessa olevista luodoista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kharybdis

**Kharybdis** (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa toinen Italian ja Sisilian välisen kapean Messinansalmen merihirviöistä. Toisella rannalla olleessa luolassa oleili Skylla, jonka kuusi koiran päätä sieppasivat merimiehiä ohipurjehtivista laivoista, ja vastarannan kalliolla kasvoi viikunapuu, jonka alla oleileva Kharybdis imaisi kolme kertaa päivässä valtavat vesimassat sisäänsä ja sylkäisi ne sitten taas ulos. Luultavasti Kharybdis onkin ollut salmen vuoroveden henkilöitymä. 

Kharybdis oli Poseidonin ja Gaian tytär ja alun perin najadi, makean veden nymfi. Hän nosti tulvia ja saartoi maata aalloillaan laajentaakseen isänsä valtakuntaa mutta suututti Zeuksen, koska hän samalla supisti tämän hallitsemaa maata. Rangaistukseksi Zeus kahlehti Kharybdiin merenpohjaan. Toisen version mukaan Kharybdis varasti jatkuvasti Herakleen karjaa, ja sen vuoksi Zeus paiskasi hänet vasamallaan mereen.

Koska salmen rannat olivat vain nuolenkantaman päässä toisistaan, salmessa purjehtiva laiva yritti välttää toista hirviöistä ja ajautui siksi liian lähelle toista. Argonautit olivat aikanaan onnistuneet ohittamaan salmen jäämättä merihirviöiden armoille, mutta tällöin Hera oli käskenyt Thetiin neuvomaan heitä. Sen sijaan Odysseus ei ollut yhtä onnekas. Homeroksen *[[Odysseia]]ssa* kerrotaan, kuinka Odysseus manalassa saamansa ohjeen mukaisesti aluksi purjehti lähempää Skyllaa kuin Kharybdista ja menetti kuusi miestänsä tälle. Aluksen päästyä salmen ohitse ja rantauduttua saarelle, jossa Helios laidunsi pyhää karjaansa, miesten tuli kuitenkin nälkä, ja he teurastivat lauman parhaat härät. Suuttuneena Helios uhkasi Zeukselle mennä manalaan loistamaan kuolleille, ellei tämä tekisi asialle jotakin, jolloin Zeus suostui kostamaan teon tuhoamalla salamallaan aluksen ja miehistön lukuun ottamatta Odysseusta, joka ei ollut osallistunut ateriaan.

Odysseus ajautui haaksirikkoisena tällä kertaa Kharybdiin tykö mutta vältti joutumasta sen kitaan pitämällä lujasti kiinni viikunapuusta. Veden purkauduttua ulos Odysseus päästi otteensa irti ja pelastautui takaisin aallon mukana tulleelle lautalleen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vesa Aaltonen

**Vesa Aaltonen** (s. 7. maaliskuuta 1950 Helsinki) on suomalainen rumpali, joka tunnetaan erityisesti Tasavallan Presidentti -yhtyeen perustajana yhdessä Jukka Tolosen kanssa. Muita tärkeitä yhtyeitä hänen urallaan ovat olleet Eero Raittisen Help, Albert Järvinen Band, Made in Sweden, The Group sekä Kirkan, Hectorin ja Pekka Pohjolan eri kokoonpanot. Hän on toiminut myös sessiomuusikkona jo 1970-luvulta alkaen sekä työskennellyt filmiyhtiössä. Aaltonen on vuoteen 2019 mennessä soittanut noin 1 800 kappaleella ja 1 200 karaoketaustakappaleella. Aaltonen käyttää Yamahan rumpuja ja Zildjian-symbaaleja.

Aaltonen on kertonut, että häntä ja muita ruotsalaisen Made in Sweden -yhtyeen muusikkoja pyydettiin Abban taustayhtyeeksi vuoden 1976 Australian-kiertueelle. Aaltonen ja toinen yhtyeessä soittanut suomalainen, basisti Pekka Pohjola, kieltäytyivät. He kokivat olevansa progressiivisen rockin muusikkoja, jotka eivät soita purukumipoppia. Made in Swedenia pidettiin maailmanluokan progeyhtyeenä, eikä muusikkojen siirtymistä genrestä toiseen tuolloin katsottu hyvällä.

Aaltosen omaelämäkerta *Vesa Aaltonen – Tasavallan presidentistä valtakunnan rumpaliksi* ilmestyi marraskuussa 2019. Kirjan toimitti Georg Lindström ja julkaisi Svart Records.

## Osittainen diskografia
* Vesa Aaltonen Prog Band: 

; Tasavallan Presidentti
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

; Muut yhtyeet
* Made in Sweden: 
* The Group: 

; Muusikkona muiden artistien albumeilla
* Eero Raittinen: 
* Kirka: , , , , , ,  ja 
* Dave Lindholm: 
* Albert Järvinen:  ja 
* Hector: , ,  ja 
* Pekka Pohjola:  ja 
* Markku Aro:  ja 
* Tapani Kansa: 
* Eini: ,  ja 
* Kassu Halonen: ,  ja 
* Mona Carita: 
* Vicky Rosti: 
* Pepe Willberg:  ja 
* Maija Hapuoja: 
* Maukka Perusjätkä: 
* Ile Kallio:  ja 
* Paula Koivuniemi: , , , ,  ja 
* Riki Sorsa: 
* Lea Laven: 
* Pave Maijanen:  ja 
* Irwin Goodman: , , ,  ja 
* Marjo-Riitta Kervinen: 
* Vesa-Matti Loiri: , , ,  ja 
* Björninen Band: 
* Susanna Haavisto: 
* Topi Sorsakoski:  ja 
* Olli Ahvenlahti: 
* Katri Helena: ,  ja 
* Meiju Suvas:  ja 
* Muska: 
* Matti ja Teppo: 
* Eija Kantola: 
* Pentti Hietanen: 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
Taulu

**Taululla** tarkoitetaan yleensä seinällä olevaa tai seinälle laitettavaa koriste-esinettä, taulumaalausta tai muuta kuvaa (usein kehystetty).
Se voi tarkoittaa myös seuraavia asioita:
* liitutaulu tai valkotaulu, uudelleenkäytettävä kirjoitusalusta
* taulukko, esitysmuoto, jossa data esitetään riveittäin ja sarakkeittain, esimerkiksi kertotaulu
* tietokantataulu, riveihin ja sarakkeihin järjestetty arvokokoelma tietokannoissa
* mainostaulu, suuri ulkomainontaan tarkoitettu rakenne
* kellotaulu, analogisen kellon aikaa näyttävä osa.
Euskaltel-Euskadi

**Euskaltel-Euskadi** oli Baskimaassa 1994 perustettu ammattipyöräilytalli. Joukkue oli mukana ammattipyöräilyn korkeimmalla kilpailutasolla, UCI ProTourilla ja vakiovieras Ranskan, Espanjan ja Italian ympäriajoissa. Joukkueen pääsponsorit olivat Bilbaossa päämajaansa pitävä telekommunikaatioalan yritys sekä autonomisen Baskimaan aluehallinto.

Manageri Miguel Madariga oli kiertänyt kansallisia ja kansainvälisiä pyöräilykilpailuja, erityisesti Ranskan ympäriajon Pyreneiden-etappeja ja oli vaikuttunut baskikannattajien innosta sekä omistautumisesta. Madariaga päätti perustaa Baskimaahan oman ammattilaisjoukkueen edistämään nuorten baskiajajien kehitystä. Euskaltel-Euskadi sai alkunsa vuoden 1994 ensimmäisenä päivänä. Vasta viimeisenä toimintavuotena 2013 talliin pääsi myös muita kuin baskitaustaisia pyöräilijöitä.

Joukkueen suurimpia tähtiä olivat viimeisinä vuosina Mikel Astarloza, Igor Antón, Mikel Nieve ja Samuel Sánchez. Euskaltel-Euskadi oli tärkeässä asemassa myös Joseba Belokin, Iban Mayon ja Haimar Zubeldian uran käynnistämisessä.

## Kauden 2013 joukkue
:*Tilanne 4. helmikuuta 2013*

 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*fundacioneuskadi.com, sponsorin sivut
Albion (albumi)

**Albion** on vuonna 1986 julkaistu Neumannin ensimmäinen sooloalbumi. Se julkaistiin hieman ennen Dingon hajoamista. Musiikiltaan albumi poikkeaa merkittävästi Dingon tyylistä. *Albionin* tunnetuin kappale on ”Naiselleni”, joka on suomennos Moody Bluesin kappaleesta "For My Lady". 

Kyseessä on Neumannin menestynein sooloalbumi. Se on myös ainoa, joka on ylittänyt kultalevyrajan.

* Albion* julkaistiin vuonna 1986 vinyylilevynä ja C-kasettina. Albumi on julkaistu uudelleen remasteroituna vuonna 2001. Se on sittemmin tullut myös suoratoistopalveluihin.

Albion on muinainen nimi Englannille.

## Albumin musiikki
Neumann oli albumin tekoaikaan kiinnostunut etenkin kelttiläisestä musiikista ja traditiosta sekä mytologiasta. Albumin musiikissa ja soitinvalikoimassa on vaikutteita kansanmusiikista, ja osa sävellyksistä on traditionaalisia. Tuotannossa ei kuitenkaan ole tavoiteltu aidonkuuloista kansanmusiikkia, ja esimerkiksi äänitystekniikka on ajanmukaista.

Levyn tunnetuimmaksi kappaleeksi tuli ”Naiselleni”, joka on suomennos Moody Bluesin kappaleesta "For My Lady". Levyllä kuullaan myös suomenkielinen versio Queenin kappaleesta "'39". "Sana saapui Ranskaan" on traditionaalinen sävellys. "Gaudete" (iloitkaa, ylistäkää) on keskiaikainen latinankielinen ja latinaksi esitetty Jeesus Kristuksen syntymän ylistys, jonka musiikki on sävelletty 1500-luvulla. Kappale esitetään a cappellana. Soolo-osuudet laulaa poikatenori Niko Haukkala Cantores Minores -kuorosta. Kappale on Piae Cantiones -kokoelmassa. Neumannin version innoittajana on brittiläisen folk-rock-yhtye Steeleye Spanin esitys, joka nousi maan singlelistalle 1973 sijalle 14 albumilta *Below The Salt* vuodelta 1972. Muutoin kappaleet ovat Neumannin sävellyksiä ja sanoituksia.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Pertti Neumann – laulu 
* Pave Maijanen – sähkö- ja akustinen kitara, kannel, kosketinsoittimet, Linn-rummut, choroi-huilu, kellopeli, taustalaulu, äänet
* Kalle Jämsen – sähkö- ja akustinen kitara
* Markku Laurén – sähkökitara
* Esa Kotilainen – hanuri, mellotron
* Petri Hakala – mandoliini, slide dobro
* Olli Haavisto – steel-kitara, hanuri
* Pepe Laaksonen – kitara, basso, taustalaulu
* Häkä Virtanen – kontrabasso
* Kari Reiman – viulu
* Christian Nilson – puhallinsoittimet, tinapilli, bodhrán
* Harry Bent – lusikat
* Neumann, Paavo Maijanen, Harry Bent, Kari Reiman – Kuoro

### Tuotanto
* Paavo Maijanen – tuottaja, kannen kuvat
* T. T. Oksala – äänittäjä
* Jani – layout

## Lähteet
* 
### Viitteet
Lahjakkuus

**Lahjakkuus** on synnynnäinen kyky tai taito, jota tietyssä kulttuurissa arvostetaan. Lahjakkuuden katsotaan olevan korkean osaamistason yksi tekijä harjoittelun ja aikaisen aloittamisen kanssa.

## Merkitys
Lahjakkuutta pidetään nerouden ja luovuuden edellytyksenä. Lahjakkuus on kuitenkin vain potentiaalia, eikä lahjakkaasta ihmisestä välttämättä koskaan kehity luovaa ihmistä tai neroa, joka tunnetaan saavutuksistaan. Lahjakkuuden kehittäminen taidoksi vaatii pitkäaikaista harjoittelua, ja lahjakkaan lapsen taitojen kehitys vaatii usein paljon uhrauksia lapsen vanhemmilta. Moni lahjakas lapsi kuitenkin pyrkii itsekin oma-aloitteisesti kehittämään taitojaan ja opiskelemaan.

## Perinnöllisyys
Lahjakkuuden arvellaan perustuvan perinnöllisiin neurologisiin ominaisuuksiin, joskaan näistä ei tiedetä tarkemmin kovin paljoa. Myös Howard Gardnerin moniälykkyysteorian mukaan ihmisen lahjakkuuden eri lajit ovat ehkä osittain perinnöllisiä.

## Esiintyminen
On tavallista, että lapsi osoittaa suurta lahjakkuutta vain yhdellä alueella mutta ei muilla. Jotkut lapset osoittavat lahjakkuutta keskenään samankaltaisilla rakenteeltaan symbolisilla alueilla, kuten shakissa, matematiikassa ja musiikissa. Erityisen lahjakkaita lapsia voidaan kutsua lapsineroiksi tai ihmelapsiksi.

## Älykkyysosamäärä lahjakkuuden mittarina
Lahjakkuutta kuvataan joskus älykkyysosamäärällä, jota pidetään kaiken älyllisen suorituskyvyn takana olevana metakykynä. Yhdysvalloissa lapsia luokitellaan ”lahjakkaisiin”, kun heidän älykkyysosamääränsä kuuluu korkeimpaan kolmeen tai viiteen prosenttiin. Tällaiset lapset menestyvät seurantatutkimusten mukaan keskimääräistä paremmin elämässään.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

*
* 
* 
*Viljamaa, Janne. Tue lapsesi lahjakkuutta. WSOY 2013

## Aiheesta muualla
* Tieteen teemailta: Lahjakkaat lapset
Tähti ja meripoika

**Tähti ja meripoika** on Neumannin syksyllä 1992 julkaistu sooloalbumi. Se julkaistiin samaan aikaan samaa nimeä kantaneen Neumannin omaelämäkertakirjan kanssa.

Albumi julkaistiin CD-levynä, vinyylilevynä ja kasettina. Albumilta julkaistiin singlenä kappale ”Grand Hotel”. *Tähden ja meripojan* myynti jäi kuitenkin vaatimattomaksi eikä se ylittänyt kultalevyrajaa. Syyksi on arveltu sitä, että albumilta ei noussut yhtäkään suurta hittiä.

*Tähdellä ja meripojalla* oleva kappale ”Hölmöläisten laiva” oli tehty alun perin jo Dingon aikoina. Kappale oli mukana Dingon levytyssopimukseen johtaneella demokasetilla, mutta Dingo ei koskaan levyttänyt kyseistä kappaletta. Neumannin vuonna 1992 levyttämä versio kappaleesta poikkeaa sanoitukseltaan ja sovitukseltaan hieman Dingon varhaisesta demoversiosta.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Singlet
* ”Lasi samppanjaa / Unelmia” (1992, promo)
* ”Hölmöläisten laiva / Tähti ja meripoika” (1992, promo)
* ”Grand Hotel / Billy Mars / Selkärankaa” (1992)

## Lähteet
* 
### Viitteet
Nimeni on Neumann

**Nimeni on Neumann** on Neumannin vuonna 1996 julkaistu sooloalbumi. 

Lähes puolet albumin kappaleista on akustisia versioita Dingon vanhoista hiteistä. *Nimeni on Neumann* sisältää myös Neumannin version Pave Maijasen alun perin levyttämästä kappaleesta ”Kuutamokeikka”.

Albumi julkaistiin CD-levynä. Albumin tuotti Pave Maijanen ja levy-yhtiönä toimi Warner Music Finland.

Albumin nimi viittaa Dingon esikoisalbumiin *[[Nimeni on Dingo]]*.

## Kappaleet
# 
# 
#  (Merja Laaksosen kanssa)
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Parhaat (Dingo)

**Parhaat** on vuonna 1999 julkaistu Dingon kokoelmalevy. Se julkaistiin markkinoimaan Dingon uutta comebackia ja paluuta tunnetuimpaan kokoonpanoon.

Kokoelmalevyä on myyty yhteensä 51 709 kappaletta. Se on toistaiseksi viimeinen Dingon kulta- ja platinalevyn rajat ylittänyt julkaisu. *Parhaat* on myös eniten myynyt Dingon kokoelmalevy.

## Kappaleet

### CD 1
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### CD 2
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Moderata Ungdomsförbundet

**Moderata Ungdomsförbundet**, MUF, on ruotsalaisen Maltillinen kokoomus -puolueen () nuorisojärjestö. Järjestöön kuului vuonna 2016 noin 13&nbsp;000 jäsentä.

## Historia
Moderata Ungdomsförbundet perustettiin vuonna 1934 nimellä Ungsvenskarna, kun Allmänna valmansförbundet (nykyään Moderata samlingspartiet) katkaisi yhteistyönsä natsimyönteisen Sveriges Nationella Ungdomsförbundin (SNU) kanssa. SNU:sta tuli oma erillinen puolueensa Sveriges nationella förbund (SNF).

Vuonna 1946 järjestön nimeksi vaihdettiin Högerns ungdomsförbund (HUF) ja nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1969.

Erona SNU:hun, joka oli puolueesta irrallinen organisaatio, on Ungsvenskarna/HUF/MUF ollut aina osa Maltillisen kokoomuksen puolueorganisaatiota.

MUF:n puheenjohtajista kolme on noussut puolueensa puheenjohtajiksi, Gunnar Heckscher, Ulf Kristersson ja Fredrik Reinfeldt, ja heistä Reinfeldt myös Ruotsin pääministeriksi. Muita korkeisiin tehtäviin nousseita järjestön puheenjohtajia ovat muun muassa ministereinä toimineet Beatrice Ask, Anders Björck, Eric Krönmark ja Per Unckel.

## Puheenjohtajat
*Torgil von Seth, 1934–1941
*Folke Kyling, 1941–1945
*Ebbe Ohlsson, 1945–1949
*Gunnar Heckscher, 1949–1952
*Bengt Lind, 1952–1954
*Birger Isacson, 1954–1957
*Sven Johansson, 1957–1959
*Paul Brundin, 1959–1961
*Gunnar Hillerdal, 1961–1963
*Birger Hagård, 1963–1965
*Eric Krönmark, 1965–1966
*Anders Björck, 1966–1971
*Per Unckel, 1971–1976
*Per-Arne Arvidson, 1976–1979
*Gunnar Hökmark, 1979–1984
*Beatrice Ask, 1984–1988
*Ulf Kristersson, 1988–1992
*Fredrik Reinfeldt, 1992–1995
*Thomas Idergard, 1995–1998
*Gunnar Strömmer, 1998–2000
*Tove Lifvendahl, 2000–2002
*Christofer Fjellner, 2002–2004
*Johan Forssell, 2004–2006
*Niklas Wykman, 2006–2010
*Erik Bengtzboe, 2010–2014
*Rasmus Törnblom, 2014–2016
*Benjamin Dousa, 2016–2020
*Matilda Ekeblad, 2020–2022
*Douglas Thor, 2022–

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Moderata Ungdomsförbundetin verkkosivut
Kotiinpaluu (Neumannin albumi)

**Kotiinpaluu** on Neumannin albumi vuodelta 1989. Alun perin albumi oli tarkoitus julkaista Neumann Band -nimellä, mutta yhtyeen hajoamisen vuoksi levy julkaistiin Neumannin soololevynä. Levy-yhtiönä toimi Bang Trax. 

## Musiikki ja tyyli

Tyyliltään sekä sanoituksiltaan jotkut albumin kappaleet ovat samankaltaisia Neumannin debyyttialbumin kanssa. Edeltäjänsä tavoin albumilla on otettu vahvoja vaikutteita irlantilaisesta musiikista. Osa albumin kappaleista on myös huomattavasti raskaampaa rock-musiikkia kuin Neumannin aiempi tuotanto.

## Julkaisu

*Kotiinpaluu* julkaistiin vuonna 1989 vinyylilevynä, CD-levynä ja C-kasettina.Warner Music Finland julkaisi albumin remasteroituna vuonna 2001. Albumista julkaistiin uusi CD-painos vuonna 2014. *Kotiinpaluu* on nykyään myös Spotify-suoratoistopalvelussa. Albumin eri versioiden kappalesisältö poikkeaa hieman toisistaan.

## Vastaanotto

Albumin myyntimäärät jäivät vaatimattomiksi eikä se ylittänyt kultalevyrajaa. Neumann on myöhemmin arvellut heikon menestyksen johtuneen osittain siitä, ettei talousvaikeuksiin ajautuneella levy-yhtiö Bang Traxilla ollut varaa markkinoida levyä.

## Kappaleet
Albumin alkuperäinen vinyyliversio sisälsi kymmenen kappaletta. C-kasetilla ja CD-levyllä julkaistulla versiolla oli mukana kappaleet ”Kettujen yö”, ”Jetset” ja ”Timanttilapsia”. Bonuskappaleita ei ollut mukana vuoden 2001 CD-versiolla.

### Vinyylilevyn ja vuoden 2001 CD-levyn kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Vuoden 1989 CD-levyn bonuskappaleet
#  (ei vuoden 2001 CD-painoksella)
#  (ei vuoden 2001 CD-painoksella)
#  (ei vuoden 2001 CD-painoksella)

### C-kasetin kappaleet
C-kasettina julkaistun version kappalejärjestys poikkeaa hieman muista versioista.
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Pertti Neumann – laulu, akustinen kitara
* Peppi Peltola – kitara, laulu
* Putte Seittonen – basso, laulu
* Juha Seittonen – rummut
* Jussi Kangas – kitarasyntetisaattori, laulu

### Tuotanto
* Paavo Maijanen – tuottaja
* T. T. Oksala – äänittäjä
* Riitta Sourander – kuvat
* Jani – layout

## Lähteet
* 

### Viitteet
Parhaat

**Parhaat** voi tarkoittaa ainakin seuraavia musiikkialbumeja:
* *[[Parhaat (Anita Hirvonen)]]*
* *[[Parhaat (Dingo)]]*
* *[[Parhaat (Eero Aven)]]*
* *[[Parhaat (Eija Kantola)]]*
* *[[Parhaat (Esko Rahkonen)|Parhaat (Esko Rahkonen, 1978)]]*
* *[[Parhaat (cbs)|Parhaat (Esko Rahkonen, 1980)]]*
* *[[Parhaat (cbs tupla)|Parhaat (Esko Rahkonen, 1982)]]*
* *[[Parhaat (Heidi Kyrö)|Parhaat (Heidi Kyrö, 1997)]]*
* *[[Parhaat (Herra Ylppö & Ihmiset)]]*
* *[[Parhaat (Isto Hiltunen/EMI)|Parhaat (Isto Hiltunen)]]*, EMI:n julkaisema albumi
* *[[Parhaat (Isto Hiltunen/Poptori)|Parhaat (Isto Hiltunen)]]*, Poptorin julkaisema albumi
* *[[Parhaat (Jaakko Teppo)]]*
* *[[Parhaat (Jari Sillanpää)]]*
* *[[Parhaat (Juice Leskinen 1982)]]*
* *[[Parhaat (Juice Leskinen 1986)]]*
* *[[Parhaat (Jukka Kuoppamäki)]]*
* *[[Parhaat (Kapteeni Ä-ni)]]* (Ei kokoelma-albumi)
* *[[Parhaat (Kaseva)]]*
* *[[Parhaat (Lapinlahden Linnut)]]*
* *[[Parhaat (Lea Laven)]]*
* *[[Parhaat (Matti Esko)]]*
* *[[Parhaat (Pepe Willberg/Overdisc)|Parhaat (Pepe Willberg, 1987)]]*
* *[[Parhaat (Pepe Willberg/Fazer Finnlevy)|Parhaat (Pepe Willberg, 1989)]]*
* *[[Parhaat (Topi ja Toivottomat)]]*
* *[[Parhaat (Vicky Rosti)]]*
* *[[Parhaat (Wigwam)]]*
* *[[Parhaat (Yö)|Parhaat (Yö)]]*
* *[[Parhaat (kokoelmalevysarja)|Parhaat]]*, Megamanian kokoelmalevysarja

## Katso myös
* *[[Kaikki parhaat]]*
* *[[Parhaat – 20 suosikkisävelmää]]*
Nereidi

**Nereidi** on kreikkalaisessa mytologiassa  merenneito. Nereidejä on noin viisikymmentä ja he ovat Nereuksen ja Doriksen tyttäriä. He kulkevat usein Poseidonin mukana ja ovat aina ystävällisiä myrskyihin joutuneille merimiehille. Kaikkein huomattavin heistä on Thetis, joka on Peleuksen vaimo ja Akhilleuksen äiti, sekä Amfitrite, Poseidonin vaimo.

## Katso myös
* Järven neito

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kharon

**Kharon** () on kreikkalaisessa mytologiassa Erebosin ja Nyksin poika sekä manalan lautturi. Hän vei kuolleiden sielut Akheronjoen tai Styksin yli Haadeksen valtakuntaan, jos näillä oli antaa kolikko maksuksi. Jos ei maksanut, joutui vaeltamaan joen rannalla sata vuotta. Tästä syystä kreikkalaiset asettivat aina kuolleiden kielen alle oboli-kolikon ennen ruumiiden hautaamista.

Etruskien mytologiassa Kharon tunnetaan nimellä Charun, ja hänet kuvataan kuoleman demonina, joka kantaa suurta moukaria.

Tarinoiden mukaan Aineias ja Orfeus ovat kulkeneet Kharonin kyydissä elävinä.

Kharon-hahmo on luultavasti peräisin sumerilaisilta, joiden mytologiassa oli vastaava hahmo.

Kirjailija Dante Alighieri toi Kharonin kristilliseen mytologiaan teoksessaan *[[Jumalainen näytelmä]]*. Kharon on ensimmäinen nimeltä mainittu hahmo, jonka kirjan kertojapäähenkilö tapaa Helvetissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sulkakäärme

**Sulkakäärme** (náhuatliksi **Quetzalcóatl**, mayaksi  **Kukulcán**) oli tärkeä jumaluus Mesoamerikan kansojen kuten asteekkien ja mayojen mytologiassa. Sulkakäärme oli alun perin tolteekkien palvoma jumaluus, jonka sittemmin sekä mayat että asteekit omaksuivat omiin uskontoihinsa.

Sulkakäärmeen nimi niin asteekkien kuin mayojenkin kielellä tarkoittaa sulkapeitteistä käärmettä. Nimessä yhdistyvät maan ja taivaan elementit, jotka selittävät Sulkakäärmeen aspektit hedelmällisyyden, tuulen ja Aamutähden jumalana.

Sulkakäärme on ilmeisesti ollut evolutionaarinen hahmo, johon on kasautunut aikojen kuluessa yhä moniulotteisempia piirteitä. Teotihuacanilaisen kauden taitteessa 300-luvulta 600-luvulle se oli eläinjumaluus, joka yhdistettiin lähinnä maanviljelykseen. Tolteekkien valtakaudella 900-luvulta 1200-luvulle Sulkakäärmeen palvonnasta tuli merkittävä kultti, ja se transformoitui eläinhahmosta ihmismäisempään muotoon. Sulkakäärme muuntui aamu- ja iltatähden jumalaksi, ja hänen temppelistään tuli tolteekkien pääkaupungin Tulan seremoniallinen keskus. 

Asteekkien valtakaudella Quetzalcóatlia kunnioitettiin kalenterin ja kirjojen keksijänä sekä pappien, kultaseppien ja käsityöläisten suojelijana. Sulkakäärme yhdistettiin Venukseen, ja aamu- ja iltatähtenä jumala oli kuoleman ja jälleensyntymisen symboli. Kerrottiin, että Quetzalcóatl oli muinoin laskeutunut kumppaninsa, koiranpäisen Xolotlin, kanssa manalaan eli Mictlaniin, jossa he keräsivät ikivanhoja kuolleiden luita. Sulkakäärme voiteli luut omalla verellään ja synnytti siten nykyistä maailmaa asuttavat ihmiset.

Sulkakäärmeen mytologia perustuu mahdollisesti osittain todelliseen tolteekkikuninkaaseen, joka eli 1100-luvulla ja käytti titteliä ”Sulkakäärme”. Hän pakeni perimätiedon mukaan kotimaastaan uskonnollisten konfliktien seurauksena mayojen maahan Jukataniin tuodakseen sinne Sulkakäärmekultin ja -kulttuurin.

Sulkakäärmeen mytologian mukaan hän palaa tiettynä päivänä. Sattumalta 1500-luvun alussa espanjalainen konkistadori Hernán Cortés saapui miehineen Meksikoon juuri kyseisenä ajankohtana, jolloin asteekkikeisari Mochtezuma II piti häntä kohtalokkaasti Sulkakäärmejumalan lähettiläänä.

Espanjalaisvalloituksen myötä 1500-luvulta alkaen Sulkakäärme ”valaistiin” jumalaksi, rauhan apostoliksi ja inhimillisen sivistyksen opettajaksi. Samalla tummaihoinen jumala sai vaalean ihon, tuuhean parran, paimensauvan ja asukseen kerjäläismunkkimaisen kaavun.

## Lähteet
* Jordan, Michael: Encyclopedia of Gods. Kyle Cathie Limited, 1992. .
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Luettelo Pertti Neumannin sooloalbumeista kappaleineen

Luettelo Pertti Neumannin sooloalbumeista.

## [[Albion (albumi)|Albion]] (1986)
# Kohti kesää
# Naiselleni (cover-versio The Moody Bluesin kappaleesta "For My Lady")
# Saaga Auringosta
# Ruusujen sota
# Sana saapui Ranskaan
# ´39 (cover-versio Queenin kappaleesta "´39")
# Albion
# Gwaihir
# Tuuliruhtinas
# Mennyt maailma
# Gaudete

## [[Kotiinpaluu (Neumannin albumi)|Kotiinpaluu]] (1989)
# Sumujen silta
# Lohikäärmeen vuosi
# Albion II
# Kesäkuun 7.
# Viiltävää kauneutta
# Rakkauden rummut
# Honey
# Juanita
# Elämän jälkeen
# Auringon valoon
# Kettujen yö (cover-versio The Sweetin kappaleesta "Fox on the run")
# Jet set
# Timanttilapsia

## [[Tähti ja meripoika]] (1992)
# Grand Hotel
# Lasi samppanjaa
# Tähti ja meripoika
# Liberte
# Hölmöläisten laiva
# Unelmia
# Billy Mars
# Robotin lapsi
# 15 ja mä meen
# Poikavenus
# Lady Atlantis

## [[Naisilleni]] (1992, kokoelma)
# Mennään hiljaa markkinoille
# Naiselleni
# Kohti kesää
# Sana saapui Ranskaan
# Viiltävää kauneutta
# Albion
# Juanita
# Mennyt maailma
# Kettujen yö
# Sumujen silta
# Gwaihir
# ´39
# S.E.X.: Uuden aamun kitarat
# Kesäkuun 7.
# Lohikäärmeen vuosi
# Elämän jälkeen

## [[Nimeni on Neumann]] (1996)
# Kuutamokeikka
# Leidi ja kadunmies
# Sinä ja Minä (feat. Merja Laaksonen, sooloversio)
# Siellä se on
# Jalo sydämen klaani
# Jokainen aamu (sooloversio)
# Lähetyssaarnaaja (sooloversio)
# Susipari
# Kirjoitan (sooloversio)
# Levoton Tuhkimo (sooloversio)
# Kaksin
# Aaveet

## [[Naiselleni|20 suosikkia – Naiselleni]] (1998, kokoelma)
# Mennään hiljaa markkinoille
# Sana saapui Ranskaan
# Viiltävää kauneutta
# Albion
# Naiselleni
# Juanita
# MAC: Suomi itkee
# Mennyt maailma
# Lasi samppanjaa
# Sumujen silta
# S.E.X.: Uuden aamun kitarat
# S.E.X: Liftari
# S.E.X.: Sinä puhut minä vaikenen
# ´39
# Elämän jälkeen
# Kohti kesää
# Gwaihir
# Grand Hotel
# Leidi ja kadunmies
# Kuutamokeikka

## [[Tähtisarja – 30 suosikkia (Neumann)|Tähtisarja – 30 suosikkia]] (2007, kokoelma)
### CD 1
#Mennään hiljaa markkinoille
#Kohti kesää
#Juanita
#Sumujen silta
#Lasi samppanjaa
#Sana saapui Ranskaan
#Naiselleni
#Viiltavää kauneutta
#Mennyt maailma
#Albion
#S.E.X: Uuden aamun kitarat
#Elämän jälkeen
#'39
#S.E.X: Liftari
#Gwaihir
### CD 2
#Grand Hotel
#Jokainen aamu
#Sinä puhut, minä vaikenen
#Auringon valoon
#Kesäkuun 7.
#Siellä se on
#Jalon sydämen klaani
#Lähetyssaarnaaja
#Kaksin
#Susipari
#Saaga auringosta
#Tuuliruhtinas
#Unelmia
#Kuutamokeikka
#Tähti ja meripoika

## [[Oma Waterloo]]
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## [[Greatest Hits: 60th Anniversary]] (2019, kokoelma)
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
Achérontas

**Achérontas** (, ), antiikin **Akheron** (), on joki, joka virtaa Epeiroksessa luoteisessa Kreikassa. Se saa alkunsa Píndosvuorilta ja laskee Joonianmereen Ammoudián kylässä Párgan kunnassa. Kokytós-joki on Achérontaksen sivuhaara.

Joen nimi vastaa kreikkalaisessa mytologiassa esiintyvää, manalassa eli Haadeessa sijainnutta Akheron-jokea. Aiemmin sitä pidettiin tämän maanalaisen joen sivuhaarana. Joen nimi tarkoittaa ”surun jokea”.

## Aiheesta muualla
Dingomania

**Dingomania** on vuonna 2004 julkaistu Dingon kokoelmalevy ja DVD, jotka julkaistiin markkinoimaan Dingon *Dingomania Tour* -paluukiertuetta. Kokoelmalevy ja DVD julkaistiin erikseen.

Kokoelmalevyn ensimmäinen CD-levy sisältää yhtyeen tunnetuimpia kappaleita vuosilta 1984–1994. Toinen CD-levy sisältää yhtyeen kappaleista tehtyjä remix-versioita sekä aiemmin Suomessa julkaisemattomat englanninkieliset kappaleet ”The House Without a Name” ja ”Tell Me Now”. Mukana on myös vuonna 1986 levytetty, mutta aiemmin julkaisematon ”Tobacco Road”. Kokoelmalevy sisältää myös vuonna 2004 tehdyn remix-version ”Autiotalo update 04”, joka julkaistiin myös singlenä.

DVD-julkaisu sisältää konserttitallenteita, haastatteluita ja televisiouutisia vuosilta 1984–1986.

Sana *dingomania* tarkoittaa Dingon suosiota 1980-luvulla. 

## Kansikuva
Molempien julkaisujen kannen etukannen valokuvan on ottanut Kari Riipinen. Kuva on otettu vuonna 1985 Marokossa osana *[[Kerjäläisten valtakunta]]* -albumin kuvausmatkaa. Kannessa esiintyy yhtyeen tunnetuin kokoonpano.

Sekä CD-levyn että DVD-levyn ulkoasun on suunnitellut LemonWorks.

## CD
### CD 1
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### CD 2
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## DVD

**Kaivorock -84** (Yle TV1, Ohjaaja Heikki Harma)
# Sinä ja minä
# Jokainen aamu
# Lähetyssaarnaaja

**Tavastia Klubi -84** (Ohjaaja Hannu Merivirta)*
# Nimeni on Dingo
# Pistoolisankari
# Hän on se
# Lakatut varpaankynnet
# Levoton Tuhkimo
# Aino
# Autiotalo
# Apinatarhaan

**Porin Puuvillatehdas -85** (Ohjaaja Hannu Merivirta)
# Kerjäläisten valtakunta
# Valomerkki
# Kirjoitan
# Kulkuri ja kaunotar
# Kunnian kentät
# Nahkatakkinen tyttö
# Rio Ohoi
# Hämähäkkimies
# Ota paha pois

**Extra:**
* Kunnian kentät / Kamoon - kielet poikki, Yle TV1, ohjaaja Heikki Harma
* Sata rohkeaa laivaa / Paljonko on paljon, Yle TV2, ohjaaja Jorma Koski
* Penny Lane / Pål Presli Show, Yle RTV, ohjaaja Pi Berg

**Dingomania**
* Dingo ja fanit: A-raportti: Dingomania, Yle TV1, toimittaja Arvo Tuominen
* Dingo ja haastattelut: Tavastia klubi, Porin puuvillatehdas, Hannu Merivirta
* Dingo ja Lontoo: Dingo ja Levottomat tuhkimot, Yle TV1, ohjaaja Matti Hämäläinen
*Dingo ja uutiset: TV-uutiset 7.10.86, YLE TV1, toimittaja Ismo Virta / Ajankohtainen kakkonen 7.10.1986 YLE TV2, toimittaja Ari Korvola

Toisin kuin julkaisun takakannessa lukee, DVD ei sisällä Matti Hämäläisen toimittamaa dokumenttia *Dingo ja Levottomat tuhkimot*. Osia dokumentista on nähtävillä osiossa *Dingo ja Lontoo*.

## Lähteet
Akheron

**Akheron** () on kreikkalaisessa mytologiassa joki, joka virtaa Haadeen eli manalan halki. Yleensä se yhdistetään samannimiseen luoteiskreikkalaiseen jokeen, jonka nykykreikkalainen nimi on Achérontas.

## Katso myös
*Styks
*Flegethon
*Lethe
*Sanzu
*Tuonelan virta

## Lähteet

* 

### Viitteet
Tuotantokausi

**Tuotantokausi** on televisiosarjojen tuotannossa se määrä jaksoja, jotka tuotetaan suunnilleen yhden vuoden aikana.

Tuotantokausi käsittää yleensä 6–24 jaksoa. Täyden 22–26 jakson tuotantokauden sarjan uusia jaksoja esitetään Yhdysvalloissa yleensä syyskuusta huhtikuuhun ja niiden välillä ja muulloin uusintoja. Monissa tapauksissa jaksoja on usein vähemmän, jolloin tuotantokausi on se määrä jaksoja, joihin kerrallaan saadaan rahoitus.

Monissa sarjoissa tuotantokausi päättyy aina niin sanottuun cliffhangeriin eli huippujännittävään kohtaan, jolla pyritään saamaan katsojat mukaan myös seuraavalla tuotantokaudella syksyllä. Tämän vuoksi monet jatkuvajuoniset sarjat, jotka on peruutettu tietyn tuotantokauden jälkeen, päättyvät keskeneräisinä (esimerkiksi *[[Twin Peaks]]* tai *[[Lego Ninjago]]*).

## Katso myös
* Pilottijakso
Veto

**Veto** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* vetäminen, esineen kiskominen itseään kohti ja liikuttaminen sillä tavalla
* veto-oikeus, kielto jolla päätöksen syntyminen tai voimaantulo estetään
* veto, vanha muutoksenhakukeino alioikeudesta hovioikeuteen Suomessa
* veto, vedonlyönnin pohjana oleva sopimus
* veto, avoimen ikkunan tai oven aiheuttama ilmavirta sisätiloissa
Doktriini

**Doktriini** tarkoittaa oppijärjestelmää. Doktriini voi olla luonteeltaan uskonnollinen, tieteellinen tai filosofinen ja usein sillä viitataan jonkin valtion harjoittamaan politiikkaan, toimintatapaan tai esimerkiksi sodankäynnin strategiaan eli valtion voimavarojen käyttöön turvallisuuspäämäärien saavuttamiseksi.

## Esimerkkejä doktriineista
;Poliittiset doktriinit
* Brežnevin oppi
* Monroe-oppi
* Trumanin oppi
* Konservatismi (Yhdysvalloissa)

;Sotilaalliset doktriinit
* Douhetismi
* Salamasota

;Uskonnolliset doktriinit
* Kolminaisuusoppi

## Katso myös
*Indoktrinaatio

## Lähteet
VT100

**VT100** on Digital Equipment Corporationin (DEC) vuonna 1978 markkinoille tuoma merkkipohjainen pääte. Se on ehkä nimeltä tunnetuin tekstipääte ja nykyisin pääte-emulaattorien *[[de facto]]* -standardi.

VT100 oli ensimmäinen mikroprosessoriin (Intel 8080) perustuva tekstipääte ja yksi ensimmäisistä ANSI X3.64 -päätteenohjausstandardin toteuttaneista laitteista.

VT100:n perusnäyttötilassa on 24 kappaletta 80-merkkisiä rivejä, mutta laite tukee myös 132 merkin rivileveyttä. Merkit voivat olla eri muotoilutiloissa, joita ovat lihavointi (päävärin kirkastus), vilkkuminen, käänteinen tulostus ja alleviivaus. Tiloja voi myös yhdistellä. VT100 käyttää 7-bittistä ASCII-merkistöä ja sen kansallisia muunnelmia.

Myöhemmät DEC:n tekstipäätteet olivat VT100-yhteensopivia mutta toteuttivat joitakin lisäominaisuuksia. Vuonna 1982 markkinoille tullut VT220-pääte toi mukanaan 8-bittisen DEC Multilanguage Character Set (MCS) -merkistön, jonka pohjalta kehitettiin nykyisin käytetyin 8-bittinen merkistö, ISO 8859-1.

Useimmat nykyisin suositut pääte-emulaattorit toteuttavat VT100:n uudemman mallin VT102:n kuvaruudunohjauskoodit täydennettynä niin sanotuilla ANSI-värikoodeilla.

## Muunnokset
DEC julkaisi VT100:n seuraajat VT101- ja VT102-mallit, jolloin syntyi VT100-päätteiden perhe eri hintaluokissa. VT101 ja VT102 eivät sisältäneet samoja laajennusominaisuuksia kuin ensimmäinen VT100. VT125 sisälsi grafiikkaominaisuudet ReGIS (*Remote Graphics Instruction Set*) -käskyjen avulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* VT100.net &ndash; tietoa DEC:n VT-päätteistä 
* DEC VT102
Mikki Kauste

**Mika-Antti ”Mikki” Kauste** (s. 6. helmikuuta 1971 Kouvola) on popyhtye Egotripin laulusolisti, kosketinsoittaja ja alkuperäisjäsen sekä Espoon kaupunginvaltuutettu ja Vihreän liiton kulttuurityöryhmän vetäjä.

## Ura
Kauste perusti Egotripin vuonna 1993 kitaristien Knipin ja Skelen sekä basisti Aakun ja rumpali Piden kanssa.

Kauste on myös säveltänyt ja sanoittanut useita Egotripin kappaleita vuosien varrella. Ensimmäiset Mikin yksin tekemät, julkaistut kappaleet olivat vuonna 1998 ilmestyneen *[[Alter Ego]]* -albumin ”Vieterit” ja samaisen levyn ”Toinen mies”. Sen lisäksi hän on sanoittanut useita Knipin säveltämiä lauluja.

Vuonna 2008 Kauste vieraili *[[Ipanapa 2]]* -levyllä, jolla hän esitti oman kappaleen ”Tiluliluei”. Hän on esittänyt myös a cappella -version Maukka Perusjätkän kappaleesta ”Kun sä tuomitset mut”, joka löytyy kokoelmalevyltä *[[Syvissä vesissä (albumi)|Syvissä vesissä]]*.

Kauste esiintyi keväällä 2009 Nelosen *[[Kuorosota]]*-ohjelmassa. Hänen luotsaamansa Espoon-kuoro tuli toiseksi finaalissa.

Vuoden 2011 Syksyn sävel -kilpailussa Mikki Kauste esitti oman kappaleensa nimeltä ”Tie”. Myöhemmin se julkaistiin singlenä. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Mikki itse.

Vuonna 2013 Mikki julkaisi sooloalbumin *[[Lintumies (Mikki Kausteen albumi)|Lintumies]]*, jonka kappaleista suurin osa on Mikin itse tekemiä. Sen sijaan kappaleet ”Rospuutto” ja ”Rakkauden roinaa” ovat Heimo Hatakan ja Mikki Kausteen yhdessä sanoittamia. ”Rakkauden roinaa” -kappaleen on julkaissut aiemmin Anne Mattila. Albumin nimikkokappaleen ”Lintumies” Mikki on puolestaan sanoittanut yhdessä Matti Johannes Koivun kanssa. Sooloalbumi poikkeaa Egotripin julkaisuista siten, että albumilla on vaikutteita iskelmästä sekä maailmanmusiikista. Samana vuonna ”Onnellinen” julkaistiin myös singlenä.

Albumin ilmestymisestä lähtien Mikki on tehnyt keikkoja Kalle Chydeniuksen kanssa. Joillakin keikoilla on ollut mukana Kallen lisäksi myös Rami Korhonen mutta enimmäkseen Mikki ja Kalle ovat tehneet duokeikkoja.

Lisäksi Mikki Kauste on tehnyt yhteiskeikkoja myös Anssi Känsälän kanssa.

Egotripin, oman soolotuotannon ja Anne Mattilan lisäksi hän on tehnyt Idols-semifinalisteille kappaleen ”Elämä on kaunis” sekä sävellyksiä Jonna Tervomaan viidelle albumille.

Kauste on osallistunut myös kunnallispolitiikkaan: hänet valittiin Espoon kaupunginvaltuustoon vuonna 2017 Vihreän liiton riveistä. Hän aikoo pyrkiä myös eduskuntaan. Kauste on ollut Espoon kaupunginhallituksen jäsen kaudella 2019–2021.

Espoon Vihreät palkitsi Kausteen vuoden vihreänä vuonna 2020. Perusteluissa mainittiin aktiivisuus politiikassa, kantaaottavuus sekä vihreiden arvojen esille tuonti etenkin sosiaalisessa mediassa.

## Yksityiselämä
Kauste asui aikaisemmin Helsingissä mutta muutti sittemmin perheensä kanssa Espoon Mankkaalle. Hänellä on kolme lasta, joiden äidistä hän erosi vuonna 2014.

## Diskografia
### Sooloalbumit
* 

### Singlet
* Tie (Sony Music) 2011
* Onnellinen (Sony Music) 2013

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* Mikki Kauste Facebookissa.
ANSI X3.64

**ANSI X3.64** on Yhdysvaltain kansallisen standardi-instituutin ANSI:n 1970-luvulla määrittelemä merkkipohjaisten päätteiden kuvaruudunohjausstandardi. Useimmat nykyiset pääte-emulaattorit ovat VT100-yhteensopivia ja toteuttavat siten tämän standardin.  Monet ohjauskoodit ovat kuitenkin eri pääte- ja ohjelmistovalmistajien toteuttamia laajennuksia.

Useimmat ANSI X3.64 -ohjauskoodit alkavat ASCII-ohjauskoodilla `esc` (desimaali 27, heksadesimaali 1B), jota seuraa yleensä kirjain tai avaava hakasulku `[`. Muutamia ohjauskoodeja:

* Kuvaruudun tyhjennys: `esc [ 2 J`
* Kohdistimen siirto: `esc [ rivi ; sarake H` (rivi ja sarake desimaalilukuina)
* Lihavointi päälle: `esc [ 1 m`
* Kaikki muotoilut pois päältä: `esc [ 0 m`

Useimmissa ohjelmointikielissä ohjauskoodeja käytetään tulostamalla niitä suoraan päätelaitteelle, joka on useimmiten standardiulostulossa. Esimerkiksi C-kielessä ANSI X3.64 -yhteensopivan päätteen kuvaruudun voisi tyhjentää seuraavasti:

```
printf("\033[2J");
```


Unix-ympäristössä käytetään termcap- tai terminfo-kirjastoa kuvaamaan eri päätteiden ominaisuuksia ja oikeat ohjauskoodit haetaan tietokannasta `TERM`-ympäristömuuttujan perusteella. curses- ja ncurses-kirjastot tarjoavat C-kielellä ohjelmointirajapinnan jolloin ohjelmoijan ei tarvitse tuntea päätteiden ohjauskoodeja. X/Openin X/Open Curses määrittelee standardina tekstin syötön ja näytön päätteille.

IBM PC -yhteensopivien koneiden MS-DOS-käyttöjärjestelmän **ANSI.SYS**-laiteajuri toteuttaa nimensä mukaisesti suuren osan ANSI X3.64 -standardista mutta sisältää myös joitakin omia lisäyksiään. Ehkä merkittävin lisäys on mahdollisuus värien käyttöön ohjauskoodeilla, joita kutsutaan usein virheellisesti "ANSI-värikoodeiksi". Kullekin merkille voi asettaa teksti- ja taustavärin 8 vaihtoehdosta. Tekstivärin voi asettaa myös kirkkaaksi, joten tekstivärivaihtoehtoja on käytännössä 16.
PC-koneissa puolestaan harva ohjelma käyttää päätteenohjauskoodeja, vaan useimmat kirjoittavat nopeuden tähden suoraan näyttömuistiin, jonka sijainti ja toimintatapa on tunnettu.

ANSI-taide on ASCII-taiteen kaltaista merkkigrafiikkaa, joka käyttää hyväkseen ANSI.SYS -ajurin sallimia ohjauskoodeja ja IBM PC:n näytönohjainten 8-bittistä tekstitilamerkistöä. ANSI-grafiikka oli suosittua etenkin 1990-luvulla BBS-järjestelmissä, mutta sitä harrastetaan vieläkin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ANSI Standard (X3.64) Control Sequences for Video Terminals and Peripherals in alphabetic order by mnemonic
Red Dwarf

**Red Dwarf** on brittiläinen science fiction -komediasarja, jonka loivat Rob Grant ja Doug Naylor. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi käynnistyi vuonna 1988, ja toistaiseksi viimeinen, yhdestoista tuotantokausi 2016. Jaksot ovat puolituntisia.

Sarjan tapahtumat sijoittuvat pääosin jättimäiseen avaruusalukseen, *Red Dwarfiin*.
Radioaktiivinen säteily tappaa aluksen miehistön lukuun ottamatta päähenkilö Dave Listeriä, joka on katastrofin sattuessa tuomittu staasiin loppumatkaksi. Lister herää staasista kolmen miljoonan vuoden kuluttua ja huomaa olevansa ainoa elossa oleva ihminen. Seuranaan hänellä on vain aluksen tietokone Holly, kuolleen kämppäkaverinsa hologrammikopio Arnold J. Rimmer, aluksen putkistoon eksyneestä kissasta kolmessa miljoonassa vuodessa kehittyneen kissahumanoidilajin (*Felis sapiens*) edustaja Cat, ja myöhemmissä jaksoissa robottipalvelija Kryten.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Red Dwarf - virallinen kotisivu
* Suomenkielinen jakso-opas
Baudot-koodi

**Baudot-koodi** on kaukokirjoitinlaitteissa käytetty merkistö, jonka historia alkaa ranskalaisen Émile Baudot’n 1870-luvulla kehittämästä ensimmäisestä kaukokirjoittimesta. Baudot-koodia voidaan luonnehtia 5-bittiseksi, vaikka biteistä ei vielä puhuttu kaukokirjoittimien yhteydessä eikä tekniikkaa osattu yleensä yhdistää binäärijärjestelmään. Alun perin Baudot-koodia syötettiin 5-näppäimisellä koskettimistolla, jossa kunkin koskettimen voi sanoa vastanneen yhtä lähetettävän merkin bittiä.

Kaukokirjoittimeen kirjoituskonemaisen näppäimistön liittänyt Donald Murray teki vuonna 1901 muutoksia myös Baudot-koodiin, ja myöhemmin amerikkalainen lennätinyhtiö Western Union teki vielä lisämuutoksia. Merkistöön lisättiin ohjauskoodeja, ja esimerkiksi ranskan kielen É-kirjain jäi pois. 1930-luvulla Western Unionin merkistön pohjalta laadittiin **ITA2** (*International Telegraph Alphabet No 2* eli kansainvälinen sähkötysaakkosto nro 2), joka tunnetaan myös Kansainvälisen televiestintäliiton (CCITT:n) standardina **CCITT No 2**. Nykyään Baudot-koodilla tarkoitetaan yleensä juuri ITA2-merkistöä, jota käytetään yhä radioamatöörien RTTY-liikenteessä ja kuulovammaisten tekstipuhelimissa.

1960-luvulla Baudot-koodin seuraajaksi kaukokirjoittimissa ja tietokoneissa kehitettiin 7-bittinen ASCII-merkistö, johon mahtui enemmän merkkejä (esimerkiksi kirjaimista erikseen sekä suuraakkoset että pienaakkoset). Moni Asciihin sisältyvä ohjauskoodi periytyy Baudot-koodista, mutta merkkien järjestys on erilainen.

## ITA2

Baudot-koodissa on käytössä kaksi tilaa, joista *kirjaintilassa* voidaan kirjoittaa suuraakkosia ja *kuviotilassa* numeroita sekä väli- ja erikoismerkkejä. Tilasta toiseen voidaan vaihtaa erityisillä ohjauskoodeilla: ITA2-merkistössä koodi LTRS vaihtaa kirjaintilaan ja FIGS vaihtaa kuviotilaan.

Seuraavissa kaavioissa merkkikoodit on ilmaistu heksadesimaalimuodossa, mikä rinnastaa ne nykyaikaisiin tietokonemerkistöihin. Merkkien järjestys vaikuttaa ASCII-koodaukseen nähden täysin epäloogiselta, mutta tämä selittyy muun muassa sillä, että yleisemmin käytetyt koodit haluttiin saada helpommiksi tuottaa koskettimistolla. Ratkaisu liittyy samaan aikaan latomakoneissa käytettyyn ETAOINSHRDLU -näppäimistöön, koodaus pyrkii antamaan nopeimmin näppäiltävät ja helpoimmin erotettavat koodit englanninkielen yleisimmille kirjaimille. Myös omaksuttavuus ja yhteydet Morse-sähkötysaakkostoon saattoivat vaikuttaa järjestykseen.

### Kirjaintilan merkit

 | 00 NUL | 01 E   | 02 LF  | 03 A    |
 | 04 SP  | 05 S   | 06 I   | 07 U    |
 | 08 CR  | 09 D   | 0A R   | 0B J    |
 | 0C N   | 0D F   | 0E C   | 0F K    |
 | 10 T   | 11 Z   | 12 L   | 13 W    |
 | 14 H   | 15 Y   | 16 P   | 17 Q    |
 | 18 O   | 19 B   | 1A G   | 1B FIGS |
 | 1C M   | 1D X   | 1E V   | 1F LTRS |

### Kuviotilan merkit

 | 00 NUL | 01 3   | 02 LF  | 03 -    |
 | 04 SP  | 05 '   | 06 8   | 07 7    |
 | 08 CR  | 09 ENQ | 0A 4   | 0B BEL  |
 | 0C ,   | 0D !   | 0E :   | 0F (    |
 | 10 5   | 11 +   | 12 )   | 13 2    |
 | 14 £   | 15 6   | 16 0   | 17 1    |
 | 18 9   | 19 ?   | 1A &   | 1B FIGS |
 | 1C .   | 1D /   | 1E ;   | 1F LTRS |
Rössypottu

**Rössypottu** on *rössystä* eli veripaltusta sekä perunoista ja sianlihasta valmistettava keitto. Siinä keitetään kuoritut perunat ja sianliha kypsiksi (vettä keittämiseen tarvitaan vain sen verran, että perunat ja liha peittyvät). Paloiteltu rössy lisätään keittoon, jonka annetaan kiehua vielä pari minuuttia. Mausteeksi riittää pelkkä suola. Rössypottu on erityisesti oululainen perinneruoka, joka on yleinen myös muualla Pohjois-Suomessa. Ruokalaji lienee alkujaan Saksan Ala-Saksin alueelta kotoisin oleva myöhäissyksyn sadonkorjuujuhlan eli kekrin ruokalaji.

## Rössy
Rössy eli veripalttu voidaan valmistaa poron-, naudan- tai sianverestä. Muita aineksia ovat maito, kalja, ruisjauhot, sipuli, voi ja siirappi sekä mausteina suola, valkopippuri, muskottipähkinä ja meirami. Taikinaseos paistetaan voidellussa vuoassa; se turpoaa noin kolmanneksen alkuperäisestä koostaan. Rössyä syödään tavallisesti lämpimänä puolukkahillon kera tai kylmänä voileivällä. Entisajan rössyyn ei kuulu mausteina valkopippuri, muskottipähkinä eikä meirami. Niitä ei siihen aikaan ollut Suomessa edes saatavilla.

Rössyä on nykyisin saatavilla myös valmiina eineksenä: muhoslainen Viskaalin ja oulunsalolainen Lounastuote Oy myyvät ja valmistavat rössyä. Muita käytettyjä nimityksiä ovat rössi, rössö, roppana, kisko ja kampsu.

## Lähteet
Barachiel

**Barachielia** on pidetty yhtenä seitsemästä arkkienkelistä. Barachielin on ajateltu huolehtivan Jumalan kaitselmuksesta ja siunauksesta. Paitsi hyvien pyrkimystemme siunaamisen, se kattaa myös henkilökohtaisen ristin kantamisen - se on enkeli joka antaa voimaa jokaisen ihmisen oman ristin kantamiseen. Barachielille sopii psalmi 91, jakeet 11 ja 12: *"Hän antaa enkeleilleen käskyn varjella sinua, missä ikinä kuljet, ja he kantavat sinua käsillään, ettet loukkaa jalkaasi kiveen."*
Polgara: Velhottaren tarina

**Polgara: Velhottaren tarina** on David ja Leigh Eddingsin kirjoittama fantasiakirja. Kirja kertoo Belgarath-velhon tyttärestä *Polgarasta* ja hänen elämästään. Kirja on jatkoa ** -kirjalle sekä Belgarionin taru- ja Mallorean taru-kirjasarjoille. Se myös päättää *[[Kiven vartija]]* -kirjasta alkaneen tarinan.

## Juoni
Polgaran ja hänen kaksoissisarensa Beldaranin äidin Poledran uskotaan kuolleen synnytyksessä, ja heidät kasvattaa Beldin -velho. Polgara oppii jo nuorena Tahdon ja Sanan merkityksen. Isäänsä Belgarathiin Polgara ei halua luoda läheisiä siteitä ennen kuin tämä on lähettänyt hänen sisarensa Beldaranin Riva Rautakouran, Tuultensaaren kuninkaan ja Aldurin Kiven omistajan vaimoksi. Polgaran elämä on täynnä menetyksiä. Ensimmäinen, jonka hän menettää, on hänen Beldaran-sisarensa, ja vuosisatojen kuluessa hän näkee jatkuvasti rakkaidensa vanhenevan ja kuolevan. Kirjassa Polgara suostuu ottamaan vastuulleen Riva Rautakouran viimeisen perillisen. Rautakouran suvun jatkumisen varmistamisesta tulee hänen pääasiallinen toimensa yli tuhanneksi viideksisadaksi vuodeksi.

## Aiheesta muualla
* Risingshadow, Polgara – Velhottaren tarina (arvostelu)
Smerš

**SMERŠ** (*СМЕРШ*; , *smert špionam*; ) oli Neuvostoliiton sisäministeriön alainen salainen järjestö toisen maailmansodan aikana. SMERŠ perustettiin Saksan tiedustelu- ja vakoilujärjestö Abwehrin vastustajaksi 19. huhtikuuta 1943.

## Toiminta
SMERŠ oli Neuvostoliiton sisäasiainkansankomissariaatista (NKVD:stä) omaksi yksikökseen eriytetty itsenäinen, salainen valtion poliisijärjestö. Sen johtaja Viktor Abakumov raportoi toiminnasta suoraan Josif Stalinille.

SMERŠin tehtävänä oli etsiä, pidättää ja teloittaa kaikki puna-armeijassa olevat epäilyttävät henkilöt. Rintamakarkurien lisäksi se kuulusteli ja teloitti tai lähetti pakkotyöhön sotavangit. SMERŠin tehtävänä oli myös sodanjälkeisen Itä-Euroopan väestön seulonta, näytösoikeudenkäyntien järjestäminen ja teloitukset. SMERŠin erityistehtävänä oli Adolf Hitlerin löytäminen, ja jos mahdollista, elävänä vangitseminen tai ruumiin löytäminen. Hitlerin kuoltua puna-armeijan upseerit ja SMERŠ:n agentit löysivät tämän osittain palaneen ruumiin läheltä Hitlerin bunkkeria.

Myöhemmin, turvallisuuspoliisi KGB:n alaisuudessa SMERŠ etsi ”kansanvihollisia” Neuvostoliiton ulkopuolelta.

SMERŠ muutettiin Sotavoimien Kansankomissariaattiksi helmikuussa 1946 ja seuraavassa kuussa se muutettiin Sotavoimien ministeriöksi.

## Fiktiivinen järjestö
Kirjailija Ian Flemingin neljässä ensimmäisessä James Bond -kirjasa Bondin päävastustajana oli järjestö nimeltään *SMERSH*. Sen nimi viittaa SMERŠ:iin.

## Lähteet