Dobermanni

**Dobermanni** () on saksalainen keskikokoinen koirarotu. Se kuuluu FCI:n ryhmään 2 (pinserit, snautserit ja molossityyppiset koirat).

Rotu oli vuonna 2025 Suomen 82. eniten rekisteröity koirarotu. Vuosina 2020–2025 Suomessa syntyi joka vuosi noin 100–200 dobermannia.

## Ulkonäkö

Dobermanni on keskikokoinen, lihaksikas ja voimakasrakenteinen. Rodun ihannekoira on linjoiltaan elegantti, uljasryhtinen, olemukseltaan temperamenttinen ja ilmeeltään päättäväinen. Pää on voimakas, kuono pitkähkö, korvat ovat keskikokoiset ja katse valpas. Kaula on pitkähkö verrattuna päähän ja runkoon. Kaulan asento on ryhdikäs ja jalo. Rungon pituuden tulee erityisesti uroksilla olla lähellä säkäkorkeutta. Raajat ovat voimakkaat ja tassut lyhyet sekä tiiviit. Säkäkorkeuden tulee olla uroksilla 68–72&nbsp;cm ja nartuilla 63–68&nbsp;cm. Paino on uroksilla noin 40–45&nbsp;kg ja nartuilla noin 32–35&nbsp;kg, keskikoko on toivottava.

Dobermannin karva on lyhyt, kova ja tiheä. Alusvillaa ei hyväksytä. Karvapeite on tiivis, tasainen ja myötäilee koiraa sileästi. Dobermannin väritys on musta  (black & tan) tai maksanruskea selkein ruosteenpunaisin merkein (brown & tan). Myös isabellaa eli liilaa ja sinistä väriä syntyy ajoittain, mutta nämä värit eivät ole Euroopassa sallittuja.

Dobermannin häntä ja korvat on perinteen mukaisesti tavattu typistää. Suomessa ja suuressa osaa Eurooppaa typistäminen on kuitenkin eläinsuojelulakien nojalla nykyään kielletty ja pääsääntöisesti typistetyt dobermannit eivät näissä maissa saa osallistua näyttelyihin.


Kuva:Dobermann handling.jpg|black & tan
Kuva:HiramvonNemesis2.jpg|brown & tan
Kuva:Doberman Fawn 001.jpg|värivirheellinen isabella eli liila
Kuva:Blue Doberman, 5 months, dobie, dobermann.JPG|värivirheellinen sininen


## Luonne ja käyttäytyminen
Luonteeltaan rodunomainen dobermann on vilkas, aktiivinen, itsenäinen  ja ihmisiin avoimesti suhtautuva. Rotuominaisuuksiin kuuluu myös kohtuullinen terävyys ja puolustushalu.  Koska dobermannilta edellytetään hyvää ohjattavuutta ja iloista työskentelyä, ovat toimintakyky, rohkeus ja kovuus huomionarvoisia ominaisuuksia.

## Alkuperä

Dobermannin kehitti apoldalainen veronkantaja Karl Friedrich Louis Dobermann 1890-luvulla Thüringeniin kuuluvalla Weimarer Landin alueella manchesterinterrieristä, englanninvinttikoirasta, vanhasaksanpaimenkoirasta ja kookkasta thüringeniläisestä paimenkoirasta (*Thuringian Sylvan Dog*). Lisäksi hänen on arveltu käyttäneen pinseriä, beaucenpaimenkoiraa, rottweileria, weimarinseisojaa, lyhytkarvaista saksanseisojaa, tanskandoggia, saksanpaimenkoiraa ja jopa amerikanpitbullterrieriä. Nykyisen dobermannin jalopiirteisessä rakenteessa näkyy weimarinseisojan sekä manchesterinterrierin, päässä pinserin ja värityksessä sekä pinserin, manchesterinterrierin että beaucenpaimenkoiran vaikutus. Erään teorian mukaan keskeisin kantarotu oli ns. ”teurastajankoira”, joka oli thüringeniläisen paimenkoiran ja varhaisentyyppisen rottweilerin sekoitus.

Dobermann toimi myös rankkurina ja käytti jalostukseen paljon koiratarhalleen päätyneitä yksilöitä, mikä selittää kantarotujen laajan kirjon. Alkuperäinen dobermanni oli paljon nykyistä ärhäkämpi, sillä sen tarkoitus oli vaikuttaa mahdollisimman hurjalta ja tarvittaessa suojellakin omistajaansa vaarallisilta veronkiertäjiltä.

Dobermannin kuoltua vuonna 1894 rotua alettiin nimittää dobermannipinseriksi, mutta koska pinseri tarkoitti saksankielisissä maissa perinteisesti keskikokoista rottakoiraa, pinseri-osa jätettiin nimestä pois 1950-luvulla. Dobermanni luokitellaan kuitenkin yhä tyypiltään kookkaaksi pinseriksi.

Otto Göller jatkoi Dobermannin kasvatustyötä ja alkoi jalostaa rotua nykyiseen suuntaan toimivaksi palveluskoiraksi, jolla oli aiempaa tasapainoisempi luonne ja vahvempi hermorakenne. Toinen merkittävä kasvattaja oli Philip Gruening.

### Etymologia
Yhdysvalloissa ja Kanadassa rotu tunnetaan nimellä *Doberman Pinscher*. Rodun kehittämisen alkuaikoina sitä kutsuttiin ”santarmikoiraksi”.

## Suomessa
Dobermannien rekisteröintimäärät Suomessa romahtivat vuoden 1996 typistyskiellon jälkeen. Nykyisin rekisteröintimäärät ovat vuosittain noin 200 koiraa. Rodulla on Suomessa oikeus osallistua palveluskoiralajien kokeisiin.

Vuosina 2002–2007 suomalaiset dobermannit ovat saavuttaneet tokossa yhteensä 406 tulosta, joista 47 tulosta erikoisvoittaja- eli korkeimmassa luokassa. Vuonna 2006 toko-tuloksia oli yhteensä 132, mikä on noin kaksinkertainen määrä edeltävien vuosien tulosmääriin verrattuna.

Samoina vuosina dobermannit ovat saaneet palveluskoirien viestikokeessa 27 tulosta (22 koiraa), palveluskoirien suojelukokeessa 88 tulosta (75 koiraa), palveluskoirien jälkikokeessa 429 tulosta (294 koiraa) ja palveluskoirien hakukokeessa 408 tulosta (283 koiraa).

## Terveys
Rodun keskimääräinen elinikä on vain noin 8 vuotta, kun tarkastellaan vuosina 2011–2025 kuolleita rodun edustajia. Tyypillisimmät kuolinsyyt ovat vanhuus, syöpäsairaudet, sydänsairaudet, luuston ja nivelten sairaudet sekä maksan- ja ruoansulatuskanavan sairaudet. Dobermannin merkittävimmät terveysongelmat ovat dilatoiva kardiomyopatia, dobermannin hepatiitti, lonkkaniveldysplasia, spondyloosi, vatsalaukunkiertymä, wobbler (kaularangan instabiliteetti) ja eturistisidevauriot.

Dobermannilla esiintyvistä perinnöllisistä sairauksista kaksi vakavinta ovat sydänsairaus dilatoiva kardiomyopatia (DCM) ja maksasairaus dobermannin hepatiitti (DH), joka kuuluu ryhmään krooniset aktiiviset hepatiitit (CAH). Kardiomyopatia on sydänlihassairaus, joka johtaa lähes aina nopeaan kuolemaan. DH on myös erittäin vakava ja kliinisesti esiin tullessaan väistämättä kuolemaan johtava sairaus. Näistä molemmille sairauksille on tyypillistä, että koiralla on oireeton vaihe, jossa koira ulkonaisesti vaikuttaa täysin terveeltä, mutta tutkimuksissa voidaan joskus löytää tyypillisiä muutoksia 

Luuston sairauksista huolestuttavin on lonkkaniveldysplasia. Noin 62 %:lla dobermanneista on terveet lonkat (Suomen Kennelliiton arvosteluasteikolla A tai B), kun taas kohtalaista tai vaikeaa lonkkaniveldysplasiaa esiintyy vain 4 %:lla rodun edustajista (Suomen Kennelliiton arvosteluasteikolla D tai E). Dobermannin PEVISA-ohjelmassa on pakollinen lonkkakuvauslausunto, sydänlausunto ja maksaseerumin pitoisuuden mittaus.

Spondyloosi on selkärangan rappeumasairaus, jossa selkänikamien rajoille muodostuu luupiikkejä ja/tai -siltoja. Eriasteista spondyloosia esiintyy jopa 31 %:lla rodun edustajista.

Vatsaan äkillisesti syntyvä kaasuuntumistila on johtuva kiireellistä eläinlääkärinapua vaativa sairaus. Tila voi kehittyä hyvin lyhyessä ajassa. Dobermanni kuuluu rotuihin, joilla on taipumusta sairastua vatsalaukun laajentumaan ja sitä seuraavaan kiertymään.

Kaularangan instabiliteetti eli wobbler on monimuotoinen sairaus. Sen oireita ovat esimerkiksi kipu, ontuminen, takajalkojen liikuntahäiriöt ja halvaantuminen. Kaularangan ahtautuma syntyy pääasiallisesti rtg-tutkimuksissa näkymättömistä pehmytosamuutoksista johtuen.

Eturistisidevaurio on yksi yleisimmistä koirien tuki- ja liikuntaelinsairauksista. Eturistisiteen katketessa polvinivel löystyy, ja reisiluu pääsee liukumaan sääriluun nivelpinnalla taaksepäin. Polviniveleen kehittyy nopeasti tulehdusreaktio ja nivelrikko, josta aiheutuu koiralle kipua ja ontumista. Dobermanneilla eturistisidevauriot ovat melko yleisiä.

Dobermannit ovat keskimääräistä koirarotua sisäsiittoisempia. Geenitutkimuksessa vähiten sisäsiittoinen koirarotu oli sekarotuinen ja sen jälkeläisen sisäsiittoisuusluku oli 0,037. Serkusten jälkeläisen sisäsiittoisuusluku on 0,0625 ja täyssisarusten jälkeläisellä luku on 0,25, mikä on melkein sama kuin keskimääräisellä rotukoiralla. Dobermannin jälkeläisen luku oli jopa 0,388. Yleisellä tasolla sisäsiittoisuus lisää sairastavuutta ja heikentää rodun elinvoimaa.

## Katso myös

* Weimarinseisoja
* Rottweiler
* Saksanpaimenkoira
* Manchesterinterrieri

## Lähteet
* Tapio Eerola: *Suomen koirarodut*. Kustannusosakeyhtiö Tammi 1997.
* Joanna Walker: *The NEW Dobermann Pinscher*. Howell Book House 1983.
* Suomen Dobermanniyhdistys ry
* KoiraNet-jalostustietojärjestelmä

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
*Dobermann Pedigrees - sukutauluja, kuvia ja artikkeleita rodun vaiheista, yms.
*Dobermannifoorumi