open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Karl Magnus Holm

**Karl Magnus Holm** (13. maaliskuuta 1819 Porvoo – 30. lokakuuta 1882 Porvoo) oli suomalainen juristi, pormestari ja valtiopäivämies.

Holmin vanhemmat olivat tilanomistaja, varatuomari Johan Holm ja Eva Amalia Krook. Holm tuli ylioppilaaksi 1834 ja suoritti tuomarintutkinnon 1844. Varatuomarin arvon hän sai 1849. Hän oli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari vuodesta 1844 ja Porvoon pormestari vuodesta 1862. Tammikuun valiokunnan jäsen Holm oli 1862 ja porvarissäädyssä Porvoon edustaja valtiopäivillä 1863–1864 ja 1867, joilla hän oli useiden eri valiokuntien jäsen tai varajäsen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Takikawa

**Takikawa** () on Japanin kaupunki Hokkaidōn saarella Hokkaidōn prefektuurissa. Se sijaitsee Sorachin yleiskehitystoimiston alueella Hokkaidōn keskiosassa. Kaupunki on rakentunut Ishikarin tasangolle Ishikari- ja Sorachijokien yhtymäkohtaan. Takikawassa on 39&nbsp;289 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 115,90 neliökilometriä.

Takikawan nimi (’vesiputousjoki’) on käännös ainunkielisestä nimestä, jolla on samankaltainen merkitys. Paikkakunta tunnettiinkin aiemmin suoraan ainusta lainatulla nimellä *Sorachibuto* (空知太). Japanilainen uudisasutus alueella alkoi 1880-luvun lopussa, kun sinne perustettiin *[[tondenhei]]*-asuttajakolonialistien kylä. Rautatie Takikawaan saakka valmistui jo 1891, ja rautateiden risteysasema Takikawasta tuli vuonna 1913. Kaupunkioikeudet Takikawa sai vuonna 1958. Se on paikallinen kaupallinen keskus, jonne on sijoittunut myös elintarvike- ja puutuoteteollisuutta sekä maataloustyökalujen tuotantoa. Maaseutualueilla viljellään riisiä, omenoita ja sipuleita.

Takikawassa on Japanin itsepuolustusmaavoimien tukikohta. Kaupunkia palvelevat JR Hokkaidōn Hakodate-päälinja ja Nemuro-päälinja.

## Kuvia

Tiedosto:Matsuo Jingisukan Takigawa honten.jpg|Matsuo Jingisukan -ravintola
Tiedosto:たきかわ菜の花まつり（Takikawa rape flower festival） - panoramio (3).jpg|Rypsipelto Takikawassa
Tiedosto:TAKIKAWA municipal hospital.JPG|Takikawan kaupungin sairaala
Tiedosto:JR Hokkaido Takikawa Station.jpg|Takikawan rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Bizi

**Bizi** tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:

* BiZi, kaupunkipyöräjärjestelmä Espanjassa
* Bizi!, Ranskan Baskimaalla toimiva globalisaation vastainen kansanliike
* Bizi, vuori Marokossa
* Sabah Bizi (s. 1946), albanialainen jalkapalloilija
* Bizi (oik. Ade Iduozee), suomalainen rap-artisti.
Töreälvenin vesistö

**Töreälvenin vesistö** (, vesistöaluetunnus 5) muodostuu Pohjanlahden Perämereen laskevan Töreälven () ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta,  jonka kokonaispinta-ala on 449 neliökilometriä.
Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Töreälven. Sen kokonaispituus on 40 kilometriä ja sen keskivirtaama (MQ) on 4,6 kuutiometriä sekunnissa. Joki laskee Itämereen noin 0,15 kuutiokilometriä vettä vuodessa. Talven jälkeen lumet sulavat ja aiheuttavat kevättulvan, jossa huippuvirtaamien keskiarvo (MHQ) on 43 kuutiometriä sekunnissa.

## Vesistön valuma-alue
Töreälvenin vesistöllä on muihin päävesistöalueisiin verrattuna pieni valuma-alue. Se jää suuren Kalixjoen vesistön (tunnus 4) ja itseään hieman suuremman Vitånin vesistön (tunnus 6) väliin. Perämeren rannikolla on lisäksi pieniä ojien ja purojen valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on Töreälvenin vesistöä pienempi.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (59,4&nbsp;%), turve (30,3&nbsp;%), kalliomaa (2&nbsp;%), hiekka ja sora (2,4&nbsp;%), multamaa (1,2&nbsp;%), savimaa (0,1&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (1,9&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (73,2&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (22,4&nbsp;%), viljelymaita (0,3&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,3&nbsp;%) sekä joutomaita (1,1&nbsp;%). Näiden lisäksi on 2,6&nbsp;% vesistöjä.

## Vesistöalueen piirteitä

SMHI on julkaissut tilastossaan Töreälvenin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. 
Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 5,0&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 43&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,89&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 4,6&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 43&nbsp;m³/s . Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut kuukautiset keskivirtaamat. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Lendmann

**Lendmann** oli Norjan viikinki- ja keskiajalla mahtimies ja vasalli, joka oli saanut kuninkaalta maata vastineeksi maarauhan säilyttämisestä ja tuon maa-alueen hallitsemisesta kuninkaan nimissä. Lendmannit valittiin yleensä maalaisaatelin piiristä, mutta lendmannin asema ja arvonimi eivät olleet muodollisesti perinnöllisiä. Lendmanneista muodostettiin 1000- ja 1100-luvuilla aristokratia, joka yhdessä korkeimman papiston kanssa muodosti ”valtion kantavan luokan” ja ainakin ajoittain hallitsi valtakuntaa.	

Maunu Lainparantajan ollessa kuninkaana lendmannit olivat arvoasteikossa heti jaarlien jälkeen korkeimmalla sijalla. Lendmannit saivat 15 markkaa vuodessa vastineena siitä, että he varustivat miehensä sotapalvelukseen kuninkaan puolesta. Vuonna 1277 lendmannin arvonimi korvattiin virallisesti paronin arvonimellä. Vuonna 1308 Haakon V lakkautti myös paronin arvon.

## Lähteet
Eduard Stilgebauer

**Johann Eduard (Edward) Alexander Stilgebauer** (1868 Frankfurt am Main – 1936 San Remo) oli saksalainen kirjailija ja kirjallisuushistorioitsija. Stilgebauerin laaja kehitysromaani *Götz Krafft* ilmestyi 1904–1905.

Stilgebauer opiskeli humanistisia aineita ja teologiaa. Hän valmistui 1896 filosofian tohtoriksi Lausannessa ja toimi journalistina Amsterdamissa ja Berliinissä, mutta omistautui sittemmin kirjoittamiselle. Kirjallisuushistorian ohella hän kirjoitti voimakkaan mainonnan ansiosta suosituiksi tulleita moniosaisia viihderomaaneja *Götz Krafft* (1904–1905) ja *Die Lügner des Lebens* (1907–1911). Hän kirjoitti myös novelleja ja näytelmiä.

## Teokset (valikoima)
* *Wieland als Dramatiker*
* *Geschichte des minnesangs* 1898
* *Götz Krafft*, 4 osaa, 1904–1905
** *Mit tausend Masten, Februar*, 1904
** *Im Strom der Welt, November*, 1904
** *Im engen Kreis*, 1905
** *Des Lebens Krone*, 1905
* *Die Lügner des Lebens*, 6 osaa, 1907–1911
** *Das Liebesnest: Roman*, 1908
** *Der Börsenkönig*, 1907
** *Bildner der Jugend*, 1908
** *Der Eroberer*, 1909
** *Die neue Stadt*, 1910
** *Purpur*, 1911
** *Pfarrer Schröder*, 1912
* *Das rote Gold: satirischer Zeitroman*, 1912

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vitånin vesistö

**Vitånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 6) muodostuu Pohjanlahden Perämereen laskevan Vitån ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta,  jonka kokonaispinta-ala on 519 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Vitån. Joen kokonaispituus on 100 kilometriä ja sen keskivirtaama (MQ) on 5,25 kuutiometriä sekunnissa. Joki laskee Itämereen noin 0,2 kuutiokilometriä vettä vuodessa. Talven jälkeen lumet sulavat ja aiheuttavat kevättulvan, jossa huippuvirtaamien keskiarvo (MHQ) on 43 kuutiometriä sekunnissa.

## Vesistön valuma-alue
Vitånin vesistö sijaitsee itseään paljon suuremman Rånejoen vesistön (tunnus 7) koillispuolella ja Vitånin valuma-alue rajautuu pohjoisessa suureen Kalixjoen vesistöön (tunnus 4) ja etelämpänä pieneen Töreälvenin vesistöön (tunnus 5). Perämeren rannikolla on vielä pienten ojien ja purojen valuma-alueita, joiden yhteinen pinta-ala on pieni.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (56,8&nbsp;%), turve (26,5&nbsp;%), kalliomaa (2,4&nbsp;%), hiekka ja sora (2,9&nbsp;%), multamaa (3,1&nbsp;%), savimaa (0,9&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (1,8&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (73,7&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (17,4&nbsp;%), viljelymaita (1,3&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,3&nbsp;%) sekä joutomaita (1,7&nbsp;%). Näiden lisäksi on 5,6&nbsp;% vesistöjä.

## Vesistöalueen piirteitä

SMHI on julkaissut tilastossaan Vitånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 5,67&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 43&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 1,45&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 5,25&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 43&nbsp;m³/s . Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut kuukautiset keskivirtaamat. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Eibofolke

**Eibofolke**, "saarella asuva kansa", on Viron länsirannikon ja saarten ruotsalaisten asukkaiden vanha ruotsinkielinen nimitys. Nimitystä on myös käytetty muista Venäjän Itämeren maakuntien ruotsinkielisistä asukkaista sekä Etelä-Venäjän, nykyisen Ukrainan, Gammalsvenskbyn väestöstä. Vironruotsalaiset rajaavat nimityksen yleensä vain Rågön saarten 350 asukkaaseen.	

## Lähteet
*Aikio, Annukka ja Vornanen, Rauni: Uusi sivistyssanakirja. Kustannusosakeyhtiö Otava 1993. .

### Viitteet
Etelä-Pohjanmaan rahasto

**Etelä-Pohjanmaan rahasto** on alkujaan vuonna 1959 perustettu rahasto, joka on yksi Suomen Kulttuurirahaston maakuntarahastoista. Alkujaan rahasto kuului Keski-Pohjanmaan rahaston kanssa yhteiseen Pohjanmaan rahastoon. Rahastosta tuli itsenäinen vuonna 1963.

Rahaston tarkoituksena on historiallisen Etelä-Pohjanmaan maakunnan henkisen ja taloudellisen kulttuurin vaaliminen ja kehittäminen. Rahasto jakaa apuarahoja ja palkintoja sekä edistää maakunnan kulttuurielämää. Rahaston toimialueeseen kuuluu 32 kuntaa. Rahaston päällikkönä toimii Silja Minkkinen-Poikolainen.

## Historia
Etelä-Pohjanmaan Maakuntaliiton hallitus päätti 7. lokakuuta 1947 perustaa Etelä-Pohjanmaan Kulttuurisäätiön, johon kerättäisiin varoja maakuntaa koskevan tutkimuksen ja muun vapaan kulttuuritoiminnan tukemiseksi. Säätiön toiminta aloitettiin kuitenkin vasta 2. lokakuuta 1958, jolloin maakuntaliitto perusti Etelä-Pohjanmaan Kulttuurirahaston. Samanaikaisesti Suomen Kulttuurirahasto neuvotteli yhteisen rahaston muodostamisesta valtakunnallisen rahaston yhteyteen. Suomen Kulttuurirahaston Pohjanmaan rahasto muodostettiin ja sen perustamisjuhlaa vietettiin 23. huhtikuuta 1959. Tätä ennen Keski-Pohjanmaa oli liittynyt Etelä-Pohjanmaan rahastoon.

Pohjanmaan rahastoa kartutettiin keräys- ja lahjavarojen ohella päärahaston varoilla. Pohjanmaan rahasto jaettiin yhteistoiminnan hankaluuden vuoksi Etelä- ja Keski-Pohjanmaan rahastoiksi syyskuussa 1963. Uuteen Etelä-Pohjanmaan rahastoon tulivat kuulumaan Artturi Leinosen rahasto, Vaasan läänin apurahasto ja Etelä-Pohjanmaan rahasto.

## Hoitokunta (2025)
* Sannasirkku Autio, johtava rehtori (pj.)
* Annukka Jokipii, professori (vpj.)
* Ari Haasio, fil. tohtori
* Nina Harjunpää, erikoissuunnittelija
* Heikki Kaukoranta, hallintoylilääkäri
* Antti Niskanen, toiminnanjohtaja
* Sami Rumpunen, liiketoimintapäällikkö
* Panu Sivonen, mus. maisteri
* Heikki Vierula, opetusneuvos
* Miikka Voipio, yksikönjohtaja

## Lähteet
* 

### Viitteet
Tampereen Arkkitehtikilta

**Tampereen Arkkitehtikilta ry** (lyhyesti **TamArk**) on Tampereen yliopiston arkkitehtiopiskelijoiden kilta.

Killan tarkoituksena on edistää Tampereen yliopiston arkkitehtuurin opiskelijoiden yhteistoimintaa, kehittää harrastusmahdollisuuksia sekä ajaa jäsentensä etuja opintoihin liittyvissä asioissa. 

TamArk on Tampereen Teekkarit ry:n perustajajäsen ja Tampereen ylioppilaskunnan TREYn piirissä toimiva järjestö.

## Historia
Tampereen Arkkitehtikilta on perustettu 14. toukokuuta 1970 ensimmäisen tamperelaisen arkkitehtiopiskelijavuosikurssin voimin. Arkkitehtuurin osasto on sijainnut Tampereen keskustassa mm. Tuomiokirkonkadulla ja vuodesta 1996 Hervannassa.  

## Haalarit ja tunnukset
TamArkin haalarit ovat iloisen mustat. Ensimmäisen vuosikurssin opiskelijat, eli fuksit, hankkivat syksyisin haalarinsa yhteisen haalariprojektin merkeissä. TamArkin kiltanauha on väritykseltään musta ja valkoinen. Se otettiin käyttöön ensimmäistä kertaa vuonna 2020.
## Jäsenpalvelut
Kilta tarjoaa jäsenilleen monia palveluita. Näitä ovat muun muassa kiltahuone, erilaiset tapahtumat, oman alan yrityksiin tutustuminen ja alan opintoihin liittyvien asioiden edunvalvonta.

### Tapahtumat
Kilta järjestää jäsenistölleen monenlaisia tapahtumia ympäri vuoden. Uusille aloittaville opiskelijoille järjestetään tapahtumia läpi orientaatioviikon. Syksyisin järjestetään myös Syyskarnevaalit arkkitehtuurin osaston kanssa. Teekkarikulttuurin tapaan kilta järjestetään vuoden aikana monia akateemisia pöytäjuhlia eli sitsejä. Vuosittain järjestetään myös killan vuosijuhlat. Killan tapahtumiin lukeutuvat myös yritystapahtumat, erinnäiset hyvinvointitapahtumat, viikoittaiset liikuntavuorot ja lajikokeilut. Wappuna kilta järjestää Luowan Wapputapahtuman. Oulun yliopiston ja Aalto-yliopiston arkkitehtiopiskelijoiden kanssa järjestetään vuosittain Arkkitehtiopiskelijapäivät. TamArk järjestää paljon yhteisiä tapahtumia myös muiden kiltojen ja ainejärjestöjen kanssa.

### Kiltahuone
TamArkin kiltahuone (lyh. kiltis) on jäsenistön yhteinen olohuone. Killalla on myös keittiö. Kiltahuone ja keittiö sijaitsevat Tampereen yliopiston Hervannan kampuksen Rakennustalossa. Kiltahuone tarjoaa jäsenistölle mahdollisuuksia musisoinnista ruoanlaittoon ja rentoutumiseen.

## Katso myös
* Teekkarikulttuuri
* Kilta (ainejärjestö)
* Luettelo Suomen teekkarikilloista
* Tampereen yliopisto
* Tampereen ylioppilaskunta

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* TamArkin kotisivut
* TamArkin Instagram-tili
* TamArkin Facebook
Henheksakontaani

**Henheksakontaani** eli **n-henheksakontaani** (C61H124) on 61-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää. Henheksakontaanin rakennekaava on CH3(CH2)59CH3, moolimassa 857,64&nbsp;g/mol,  kiehumispiste 623,86&nbsp;°C (760 mmHg paineessa), leimahduspiste 613,5&nbsp;°C, tiheys 0,828&nbsp;g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,462 ja CAS-numero 7667-81-4.

## Aiheesta muualla
*PubChem: Henhexacontane 
*GuideChem: Henhexacontane 
*National Institute of Standards and Technology (NIST): Henhexacontane
Keräsjoen vesistö

**Keräsjoen vesistö** (, vesistöaluetunnus 2) muodostuu Pohjanlahden Perämereen laskevan Keräsjoen () ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 427 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Keräsjoki. Joen kokonaispituus on 60 kilometriä ja sen keskivirtaama (MQ) on 4,5 kuutiometriä sekunnissa. Joki laskee Itämereen noin 0,14 kuutiokilometriä vettä vuodessa. Talven jälkeen lumet sulavat ja aiheuttavat kevättulvan, jossa huippuvirtaamien keskiarvo (MHQ) on 42 kuutiometriä sekunnissa.

## Vesistön valuma-alue
Vesistön pohjois- ja itäpuolella puolella sijaitsee sitä valtavasti suurempi Tornionjoen vesistö (tunnus 1) ja länsipuolella pieni Sangisjoen vesistö (tunnus 3). Merenrannikolla on vielä ojien ja purojen valuma-alueita, joiden yhteinen pinta-ala on lähes Keräsjoen vesistön suuruinen.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (51,3&nbsp;%), turve (33,4&nbsp;%), kalliomaa (5,3&nbsp;%), hiekka ja sora (4,8&nbsp;%), multamaa (1,6&nbsp;%), savimaa (0,8&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (0,4&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (69,9&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (22,9&nbsp;%), viljelymaita (1,3&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,2&nbsp;%) sekä joutomaita (3,4&nbsp;%). Näiden lisäksi on 2,4&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Keräsjoen virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 2004–2019. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 4,78&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 42,8&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,72&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 4,5&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 42&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 35,8&nbsp;m³/s on mitattu toukokuussa 2012 ja pienin 0,388&nbsp;m³/s syyskuussa 2006. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi maaliskuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Noomi (nimi)

**Noomi** on Vanhasta testamentista tunnettu naisen etunimi. Sen hepreankielisiä merkityksiä ovat ’onnellinen’, ’herttainen’, ’suloinen’, ’viehättävä’ ja ’rakastettava’. Noomin rinnakkaismuotoina esiintyvät muun muassa nimiasut Naima ja Naomi.
  
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on joulukuuhun 2020 mennessä tilastoitu noin 600 Noomi-nimistä naista tai tyttöä. Heistä suurin osa on syntynyt 2010-luvulla. Noomilla on vuodesta 2020 alkaen ollut nimipäivä suomenruotsalaisessa almanakassa 4.&nbsp;tammikuuta.

## Tunnettuja Noomeja
*Noomi, Vanhassa testamentissa esiintyvä henkilö; Ruutin anoppi
*Noomi Rapace (s. 1979), ruotsalainen näyttelijä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Noomi (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Laulu rakkaudelle – Secret Song Suomi

**Laulu rakkaudelle – Secret Song Suomi** on MTV3-kanavalla esitettävä suomalainen musiikkiviihdeohjelma, jossa suomalaiset julkisuuden henkilöt istutetaan lavalla olevalle tuolille ja heille järjestetään henkilökohtainen musiikkiyllätys. Esitettävä kappale saattaa olla kunnianosoitus, sanomatta jäänyt kiitos tai se voi liittyä yllätettävän ja yllättäjän yhteiseen kokemukseen. Ohjelma perustuu ranskalaiseen *Secret Song* -ohjelmaformaattiin.

Sarjan ensimmäinen tuotantokausi esitettiin vuodenvaihteessa 2020–2021. Toinen kausi alkoi helmikuussa 2022. Kolmannen kauden esittäminen alkaa helmikuussa 2023.

Ohjelmaa juontaa Marja Hintikka ja sen musiikkituottajana toimii Leri Leskinen.

## Jaksot
### Ensimmäinen tuotantokausi

### Toinen tuotantokausi

### Kolmas tuotantokausi

## Lähteet
Patrīcija Eiduka

**Patrīcija Eiduka** (s. 1. helmikuuta 2000) on latvialainen maastohiihtäjä.

Eiduka kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Rukalla marraskuussa 2018. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Nové Městossa tammikuussa 2020 oltuaan 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 27:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Davosin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2020 oltuaan kahdeksas. Parhaimmillaan hän on sijoittunut viidenneksi Tour de Skihin kuuluneessa 20 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailussa Oberstdorfissa tammikuussa 2023. Tourin kokonaiskilpailussa hän oli tuolloin neljästoista. Tour de Skillä 2021 Eiduka sijoittui kokonaistuloksissa 24:nneksi. Hänen paras tuloksensa siellä oli Val di Fiemmen loppunousun kymmenenneksi nopein aika. Hän oli viides myös kauden 2023–2024 Tour de Skin päätösetapilla, 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa Val di Fiemmessä. Kiertueen kokonaiskilpailussa hän oli kahdeksas.

Eiduka sijoittui nuorten MM-kilpailuissa neljänneksi 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 2020. Hän on osallistunut aikuisten arvokilpailuihin Lahden MM-kilpailuista 2017 lähtien. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän oli 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa yhdestoista, 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa seitsemästoista ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa yhdeksästoista. Milanon ja Cortinan olympialaisissa 2026 hän sijoittui 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 11:nneksi ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 15:nneksi.

## Lähteet
Brendan Gleesonin filmografia

Tämä on **[[Brendan Gleeson]]in filmografia**.

## Elokuvat

## Televisioelokuvat

## Lyhytelokuvat

## Televisio

## Ääninäyttelijänä
Juniorikonsertti

**Juniorikonsertti** on Helsingin kaupunginorkesterin ja Helsingin musiikkiluokkien yhteistyössä järjestetty konsertti. Konsertissa esiintyy Helsingin kaupunginorkesterin lisäksi oppilaita Kaisaniemen ala-asteelta, Oulunkylän ala-asteelta, Pakilan ala-asteelta, Laajasalon peruskoulusta, Porolahden peruskoulusta ja Åshöjdens grundskolanista. Juniorikonsertin lapset ovat 5. luokkalaisia. Esityspaikkana toimii Helsingin Musiikkitalo.

## Historia
Juniorikonsertti esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 2009, tästä lähtien konsertti ollaan järjestetty joka vuosi. 

## Konsepti
Juniorikonsertin konsepti on se että nuoret musiikkiluokkien oppilaat saavat esiintyä ammattimuusikoiden kanssa, samalla tarjoten oppilaille uuden tavan oppia musiikkia. Oppilaat valmistautuvat syyslukukauden ajan koulussa musiikinopettajan kanssa ja saavat tukea orkesteristemmoihin omilta soitonopettajilta. Lapsille on kirjoitettu omat helpoitetut soitinstemmat. Lyhyen harjoitusperiodin aikana lapset harjoittelevat ammattisoittajien kanssa yhteissoittoa ja kuorolaulua. 

## Tärkeät roolit

- lapsisolistit

- taiteellinen ja pedagogiden suunnittelu, Satu Sopanen

- Juontaja, Satu Sopanen

- Kapellimestari

## Lähteet
Petekia

**Petekia** on verenpurkauma eli mustelma, joka on pieni (1–3 mm), tarkkarajainen, ihonsisäinen tai limakalvonalainen ja kohoamaton.

Suurempia mustelmia kutsutaan ekkymooseiksi ja sairauksia, joihin liittyy ihonsisäistä tai limakalvonalaista verenvuototaipumusta, kutsutaan purppuroiksi.

Petekioiden syihin kuuluvat muun muassa sydämen ja laskimoiden vajaatoiminta ja turvotus (esim. pitkittyneen seisoma-asennon ja kuumuuden provosoimana) sekä verenvuotohäiriöt ja purppurat. Purppuraa aiheuttavat muun muassa eräät infektiot (esim. meningokokkemia, sepsis, influenssa), autoimmuunitaudit (esim. Henoch–Schöleinin purppura, immunologinen trombosytopenia) ja lääkkeet (esim. asetyylisalisyylihappo, tulehduskipulääkkeet, ADP-salpaajat, prokaiinipenisilliini, sulfonamidit, omega-3-rasvahapot).

## Lähteet
Filippiinien liberaalipuolue

**Filippiinien liberaalipuolue** (filipinoksi *Partido Liberal ng Pilipinas,* englanniksi *Liberal Party of the Philippines*) on filippiiniläinen liberaalinen puolue. Se on Liberal Internationalin ja CALD:n täysjäsen. 

Puolue on perustettu vuonna 1946. Se oli yksi ainoista Ferdinand Marcosin diktatuuria vastustaneista tahoista.. 

Filippiiniläinen Center for Liberalism & Democracy -ajatuspaja toimii liberaalipuolueen alaisuudessa. 

## Lähteet
Demokraattinen puolue (Singapore)

**Singaporen demokraattinen puolue** (, , , ), lyh. **SDP**, on singaporelainen liberaali puolue, jolla ei ole edustusta maan parlamentissa. Puolue on perustettu 1980. 

SDP on Liberal Internationalin tarkkailijajäsen ja CALD:n täysjäsen. 

Puolue kannattaa mm. seuraavia asioita: 

* Säätää lakisääteinen minimipalkka. 
* Pienentää luokkakokoja kouluissa, jotta yhdellä opettajalla olisi 20 oppilasta luokassa. 
* Laillistaa järjestelmä, jossa nuoria perheitä suositaan ensiasunnon ostajina. 
* Pienentää ministerien palkkaa. 

## Lähteet
SOFA-järjestelmä

**SOFA-järjestelmä** (engl. *sequential organ failure assessment*) on lääketieteellinen pisteytysmenetelmä, jolla arvioidaan ja seurataan peruselintoimintojen häiriöiden ja vaurioiden vaikeutta ja kehitystä.

SOFA-järjestelmässä seurataan kuutta elinjärjestelmää: verenkiertoa, keuhkoja, munuaisia, maksaa, hematologista järjestelmää ja keskushermostoa. Jokaisen elinjärjestelmän toimintaa kuvaa yksi suure, jolle on määritetty viisi arvoväliä (0–4 pistettä). Keuhkojen toimintaa kuvaa valtimoveren happiosapaineen ja sisäänhengitysilman happiosuuden suhde eli PaO2/FiO2-suhde, verenkiertojärjestelmää kuvaa keskiverenpaine (MAP) tai verenpaineen lääkehoitoannokset, munuaisia kuvaa veren kreatiniinipitoisuus tai virtsaneritysmäärä, hematologista järjestelmää veren trombosyyttipitoisuus, maksaa kuvaa veren bilirubiinipitoisuus ja keskushermostoa Glasgow'n kooma-asteikko eli GCS-pisteet. *Elinhäiriö* määritellään näin 1–2 pisteen tasolle ja *elinvaurio* 3–4 tasolle. Monielinhäiriössä kaksi tai useampi elinjärjestelmistä saa 1–2 pistettä ja monielinvauriossa kaksi tai useampi elinjärjestelmistä saa 3–4 pistettä.

Esimerkiksi tehohoidossa kuolleisuus kasvaa suurin piirtein suorassa suhteessa SOFA-pisteiden kasvaessa niin, että 10 SOFA-pisteeseen liittyy noin 30 %:n ja yli 17 SOFA-pisteeseen liittyy noin 80–90 %:n sairaalakuolleisuus.

## Lähteet
Angerkoski

**Angerkoski** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Aino Angerkoski (1898–1974), laulaja ja elokuvanäyttelijä 
*Kaarlo Angerkoski (1906–1939), näyttelijä, Aino Angerkosken veli
*Siiri Angerkoski (o.s. *Palmu*, vuoteen 1904 *Pelkonen*, 1902–1971), näyttelijä, Kaarlo Angerkosken puoliso 1933–1939.
Jaunjelgava

**Jaunjelgava** () on kaupunki Latviassa Väinäjoen vasemmalla rannalla Selonian historiallisella alueella, noin 80 kilometriä Riian kaakkoispuolella. Se sai kaupunginoikeudet vuonna 1647. Vuonna 2020 siellä oli 1&nbsp;910 asukasta.

## Historia
Jaunjelgavan historia juontaa juurensa 1200-luvulle, jolloin saksalaisten ristiretkeläisten tuhoaman Sēlen linnan paikalle, vesireitin varrelle, alkoi muodostua asutusta. Kuurinmaan herttua Friedrich Kettler myönsi sille kaupunginoikeudet vuonna 1590. 1600-luvulla kaupunki tuhoutui maan tasalle Ruotsin ja Puolan sodassa, mutta herttuan leski perusti sen uudelleen vuonna 1647 ja antoi sille aviomiehensä muistoksi nimen Friedrichstadt. Kaupunkia ovat sittemmin hävittäneet sotien lisäksi rutto- ja koleraepidemiat, tulipalot ja tulvat. Historiansa aikana Jaunjelgava on tunnettu myös nimillä Sērene, Jelgaviņa, Lubu Jelgava, Jaunpilsēta ja Jauno Rīga.

1800-luvun alussa Jaunjelgava oli kooltaan Latvian toiseksi suurin kaupunki Riian jälkeen. Vuonna 1861 avattiin rautatieyhteys Riiasta Väinänlinnaan, jolloin Jaunjelgava menetti merkityksensä satamana. Ensimmäiseen maailmansotaan asti Jaunjelgava oli ainoa paikka Baltiassa, jossa väestön absoluuttinen enemmistö oli juutalaisia.

Jaunjelgava kärsi pahoja vaurioita ensimmäisessä maailmansodassa, koska se sijaitsi taistelulinjalla. Yli tuhat rakennusta tuhoutui. Sodan jälkeen kaupunkiin alettiin perustaa tehtaita, ja sen asukkaat harjoittivat pääasiassa maataloutta ja kauppaa. Toisen maailmansodan jälkeen Jaunjelgavaan perustettiin mm. sairaala, päiväkoti ja leipomo. Vuosina 1950–1956 Jaunjelgava oli Jaunjelgavan piirin keskus. Vuodesta 1967 alkaen kaupunki oli osa Aizkrauklen piiriä, kunnes Jaunjelgavan kunta perustettiin vuonna 2009 osana Latvian aluehallintouudistusta aiemmista Jaunjelgavan kaupungista sekä Secen, Sērenen, Staburagan ja Sunāksten seurakunnista. Kaupungin historiallinen keskusta on peräisin 1600–1900-luvuilta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Jaunjelgavan kotisivut
Durchman

**Durchman** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Aino Durchman (1892–1994), sairaanhoitaja ja Helsingin sairaanhoito-opiston opettaja ja rehtori
*Eero Durchman (1927–2008), agronomi ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
*Frans Oskar Durchman (1813–1880), pappi, herännäisliikkeen johtohenkilö ja valtiopäivämies
*Frans Wilhelm Durchman (1841–1934), rovasti ja suomentaja
*Ina Durchman (1854–1937), pianonsoiton opettaja ja Suomen ensimmäinen naisurkuri
*Johan Teodor Durchman (1852–1927), insinööri, yritysjohtaja ja valtiopäivämies, Frans Wilhelm Durchmanin veli
*Knut Fredrik Durchman (1846–1919), pappi, valtiopäivämies ja rovasti
*Lahja Durchman (1857–1935), rovasti, sukututkija ja suomentaja, Frans Wilhelm Durchmanin veli
*Martta Durchman (1897–1946), taidemaalari
*Nils Durchman (1846–1925), piirilääkäri ja yksi Duodecim-seuran 12 perustajajäsenestä, Frans Wilhelm Durchmanin veli
*Oskar Durchman (1862–1942), apteekkari ja rohdoskauppias
*Osmo Durchman (1890–1959), sukututkija, kirjastonhoitaja ja tietokirjailija, Lahja Durchmanin poika
* Yrjö Turkama (vuoteen 1938 *Durchman*, s. 1932), mainosalan vaikuttaja, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
Varakļāni

**Varakļāni** (, jiddišiksi וואַרקלאַן‎, ) on pieni kaupunki Itä-Latviassa Latgalliassa. Se sai kaupunginoikeudet vuonna 1928. Vuonna 2020 siellä oli 1&nbsp;808 asukasta.

## Historia
Varakļāni mainitaan historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1483. Tuolloin samana vuonna Liivinmaan maamestarin virastaan eronnut aatelismies Bernt von der Borch hankki Warklandin kartanon ympäristöineen.

Muun Latgallian tavoin Varakļāni joutui Puola-Liettuan alaisuuteen Altmarkin rauhassa vuonna 1629. Puolan ensimmäisen jaon seurauksena Latgalliasta tuli vuonna 1772 osa Venäjän keisarikuntaa. 1800-luvun alussa Varakļānia kutsuttiin pienestä väkiluvustaan huolimatta kaupungiksi, koska se oli tärkeä markkinapaikka. Vuonna 1860 kaupungissa oli 716 asukasta.

Varakļāni on ollut osa itsenäistä Latviaa vuodesta 1918. Muodollisen kaupunginaseman se sai vuonna 1928. Vuonna 1940 kaupunkiin kuului yhdeksän kihlakuntaa, joissa oli yhteensä runsaat 30&nbsp;000 katolista. Vuoteen 1941 asti Varakļānin juutalaisyhteisö oli yksi Latgallian suurimmista.

Toisen maailmansodan aikana miehitysjoukkojen komentaja Franz von Roques perusti kaupunkiin yhden Latvian 18 juutalaisgetosta 28. elokuuta 1941. Suurin osa Varakļānin juutalaisista oli jo kerätty yhteen ja ammuttu 3. elokuuta 1941, kuukausi sen jälkeen, kun Saksan 6. panssaridivisioona oli valloittanut alueen 1. heinäkuuta 1941.

Puna-armeijan valloituksessa vuonna 1944 Varakļāni vahingoittui pahoin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Varakļānin kotisivut
Marindin kieli

**Marind** on marindkieliin kuuluva uhanalainen kieli, jota puhutaan Papuan provinssin eteläosissa. Sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat yaqay ja zimakani.. Kielellä on noin 11 000 puhujaa.

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

## Sanasto
Persoonapronominit marindiksi:

## Lähteet
Marindkielet

**Marindkielet**, tai **marind-boazi-yaqai-kielet**, on papuakieliin kuuluva kieliperhe joka sijoittuu maantieteellisesti Uuden-Guinean eteläosiin sekä Indonesian että Papua-Uuden-Guinean alueella. Kieliperhe kuuluu William Foleyn vuonna 2003 tekemään jaotteluun. Siihen kuuluvilla kielillä on yhteensä noin 20 000 puhujaa..

Kieliperheeseen lasketaan kuuluvaksi kuusi kieltä:

* Kuni-boazi
* Zimakani
* Bian-marind
* Marind
* Warkay-bipim
* Yaqay

## Lähteet
Vilde Frang

**Vilde Frang** (s. 19. elokuuta 1986 Oslo) on norjalaissyntyinen, Saksaan muuttanut viulisti.

Frang aloitti viulunsoiton opiskelun Suzuki-menetelmällä nelivuotiaana. Hänen opettajiinsa kuului Henning Kraggerud. Vuonna 1997 Frang teki ensimmäisen esiintymisensä Norjan radion orkesterin kanssa, ja vuosi myöhemmin Mariss Jansons valitsi hänet esiintymään Oslon filharmonikkojen kanssa. Vuonna 1998 Frang tapasi Anne-Sophie Mutterin, josta tuli hänen mentorinsa. Hän muutti Hampuriin ja pääsi stipendillä opiskelemaan vuosiksi 2003–2009 Anne-Sophie Mutter Stiftungiin. Ensimmäinen esiintyminen Lontoon filharmonikkojen kanssa vuonna 2007 toi Frangille runsaasti uutta julkisuutta, ja esiintyminen Mutterin kanssa teki Frangista tutumman yhdysvaltalaisille yleisöille vuonna 2008. Vuonna 2010 Frang nimettiin EMI Classicsin vuoden nuoreksi taiteilijaksi, ja vuonna 2011 hän sai uuden tulokkaan Edison-palkinnon Alankomaissa. Kamarimusiikissa Frangin yhteistyökumppaneita ovat olleet Mutterin ohella Martha Argerich, Mitsuko Uchida ja Gidon Kremer.

Vuonna 2010 Frang julkaisi ensimmäisen levytyksensä EMI Classicsin kautta. Hän soitti siinä Jean Sibeliuksen viulukonserton ja Sergei Prokofjevin ensimmäisen viulukonserton. Sittemmin Frang on levyttänyt Warner Classicsille. Frang on soittanut muiden muassa Berliinin filharmonikkojen, Concertgebouw-orkesterin ja Clevelandin orkesterin kanssa sellaisten kapellimestarien kuin Valeri Gergijevin, Manfred Honeckin ja Simon Rattlen johdolla.

## Lähteet
Bomsori Kim

**Bomsori Kim** (; s. 13. joulukuuta 1989) on eteläkorealaissyntyinen, New Yorkiin asettunut viulisti.

Kim aloitti 4-vuotiaana pianonsoiton, mutta siirtyi vuosi myöhemmin viuluun. Hän opiskeli Soulin valtionyliopistossa viuluopettajanaan Young Uck Kim. Muutettuaan Yhdysvaltoihin hän opiskeli Juilliard Schoolissa, josta sai maisterinarvon ja taiteilijadiplomin. Hänen opettajinaan olivat Ronald Copes ja Sylvia Rosenberg. Kim on osallistunut moniin kansainvälisiin kilpailuihin ja saanut esimerkiksi toisen palkinnon kansainvälisessä Henryk Wieniawski -viulukilpailussa Poznańissa. Vuosina 2018–2019 hänellä oli solistiresidenssi Poznańin filharmonikoissa. Lisäksi Kim on esiintynyt esimerkiksi Baijerin radion sinfoniaorkesterin, Moskovan sinfoniaorkesterin ja Montrealin sinfoniaorkesterin kanssa. 

Vuonna 2017 Kim kiinnitettiin Warner Classicsille, ja ensimmäisenä levytyksenään hän julkaisi tulkinnat Henryk Wieniawskin sekä Dmitri Šostakovitšin konsertoista Jacek Kaspszykin johtamien Varsovan filharmonikkojen kanssa. Vuonna 2018 Kim siirtyi Deutsche Grammophonille, jolle levytti Rafał Blechaczin kanssa. Blechaczin kanssa hän on myös kiertänyt laajalti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Otto Fabian Nimrod Granfelt

**Otto Fabian Nimrod Granfelt** (13. joulukuuta 1818 – 17. toukokuuta 1878 Turku) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies. 

Granfeltin vanhemmat olivat ylijahtimestari August Fredrik Granfelt ja Magdalena Elisabet af Enehjelm ja puoliso vuodesta 1864 Fanny Georgina Karolina de Besche (k. 1901). Granfelt tuli ylioppilaaksi 1834  ja suoritti tuomarintutkinnon 1837, varatuomarin arvon hän sai 1840 ja hovioikeudenneuvoksen arvon 1866. Granfelt tuli Turun hovioikeuden ylimääräiseksi notaariksi 1839, kanslistiksi 1841, ylimääräiseksi viskaaliksi ja notaariksi 1847 ja varakanneviskaaliksi 1853. Hovioikeuden apujäsen hän oli 1853–1857 ja tuli hovioikeuden sihteeriksi ja asessoriksi 1857, hovioikeudenneuvokseksi 1867 ja varapresidentiksi 1874. Granfelt oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864.

Granfeltin lapsia olivat hovioikeudenneuvos, kansanedustaja George Granfelt sekä rikos- ja prosessioikeuden professori, kansleri Hjalmar Granfelt, samoin kuin taiteilija Sigrid Granfelt.

## Lähteet
Valko-otsasureli

**Valko-otsasureli** (*Presbytis frontata*) on sureleiden sukuun kuuluva apinalaji. Lajia tavataan vain Borneossa.

Valko-otsasurelin tunnistaa valkoisesta täplästä sen otsassa.

Valko-otsasurelit painavat 5–7 kg. Pää ja vartalo ovat 47–55 cm pitkät, häntä 65–75 cm. Urokset ovat suurempia kuin naaraat. Selkäpuoli on harmaanruskea, vatsapuoli kellanvaalea.

## Lähteet
Berndt Gustaf Emil Blåfield

**Berndt Gustaf Emil Blåfield** (15. elokuuta 1816 Sääksmäki – 30. maaliskuuta 1874 Pälkäne) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies. 

Blåfieldin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Gustaf Adolf Blåfield ja Maria Fredrika Lebell ja puoliso vuodesta 1856 Anna Aurora Blåfield (k. 1908). Båfield tuli ylioppilaaksi 1834  ja suoritti tuomarintutkinnon 1842, varatuomarin arvon hän sai 1844,  kihlakunnantuomarin arvonimen 1852 ja laamannin arvonimen 1868. Blåfield tuli Turun hovioikeuden ylimääräiseksi notaariksi 1843, Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoonan sotatuomariksi 1851 ja Suomen sotaväen ja luotsilaitoksen ylisotaoikeuden ylisotatuomariksi 1854. Jääsken tuomiokunnan tuomariksi Blåfiel tuli 1854 ja Ylä-Satakunnan alaosan tuomiokunnan tuomariksi 1870. Hän oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864 ja 1867.

Berndt Gustaf Emil Blåfieldin poikia olivat kihlakunnantuomari Valfrid August Vilhelm Blåfield ja maanviljelijä, valtiopäivämies Karl Emil Blåfield.

## Lähteet
Altersundetin vesistö

**Altersundetin vesistö** (, vesistöaluetunnus 8) muodostuu Pohjanlahden Perämereen laskevan Altersundetin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 403 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Altersundet. Joen kokonaispituus on 8 kilometriä ja sen keskivirtaama (MQ) on 4,1 kuutiometriä sekunnissa. Joki laskee Itämereen noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa. Talven jälkeen lumet sulavat ja aiheuttavat kevättulvan, jossa huippuvirtaamien keskiarvo (MHQ) on 26 kuutiometriä sekunnissa. Pääuomaan voidaan lukea myös järvi Persöfjärden sekä siihen laskeva joki Skogsån ja Brobyån, joiden yhteispituus on 19 kilometriä.

## Vesistön valuma-alue
Altersundetin vesistö sijaitsee kahden sitä paljon suuremman vesistön Rånejoen vesistön (tunnus 7) ja Luulajanjoen vesistön (tunnus 9) välissä. Lisäksi sitä reunustaa rannikon ojien ja purojen valuma-alueet, joiden yhteispinta-ala on lähes yhtä suuri kuin Altersundetin vesistöllä.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (55,5&nbsp;%), turve (9,5&nbsp;%), kalliomaa (7,1&nbsp;%), hiekka ja sora (3,5&nbsp;%), multamaa (14,4&nbsp;%), savimaa (4,3&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (0,1&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (81&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (3,1&nbsp;%), viljelymaita (6,1&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,6&nbsp;%) sekä joutomaita (3,6&nbsp;%). Näiden lisäksi on 5,6&nbsp;% vesistöjä.

## Vesistöalueen piirteitä

SMHI on julkaissut tilastossaan Altersundetin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. 
Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,37&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 26&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,78&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 4,1&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 26&nbsp;m³/s . Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut kuukautiset keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Alånin vesistö

**Alånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 10) muodostuu Pohjanlahden Perämereen laskevan Alånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 592 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Alån. Joen kokonaispituus on 70 kilometriä ja sen keskivirtaama (MQ) on 6,1 kuutiometriä sekunnissa. Joki laskee Itämereen noin 0,19 kuutiokilometriä vettä vuodessa. Talven jälkeen lumet sulavat ja aiheuttavat kevättulvan, jossa huippuvirtaamien keskiarvo (MHQ) on 43 kuutiometriä sekunnissa.

## Vesistön valuma-alue
Alånin vesistö jää kahden suuren vesistön Luulajanjoen vesistön (tunnus 9) ja Piitimenjoen vesistön (tunnus 13) väliin niin, että sillä on yhteinen vedenjakaja Luulajanjoen valuma-alueen kanssa. Piitimenjoen valuma-alueen välissä sijaitsee kaksi pienempää vesistöä, Rosånin- (tunnus 11) ja Alterälvenin vesistö (tunnus 12). Merenrannikolla sijaitsee mereen laskevien ojien ja purojen valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on pieni.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (56,6&nbsp;%), turve (14,7&nbsp;%), kalliomaa (6,8&nbsp;%), hiekka ja sora (5,2&nbsp;%), multamaa (8,7&nbsp;%), savimaa (1,5&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (0,7&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (82,8&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (5,8&nbsp;%), viljelymaita (3&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,5&nbsp;%) sekä joutomaita (2,2&nbsp;%). Näiden lisäksi on 5,7&nbsp;% vesistöjä.

## Vesistöalueen piirteitä

SMHI on julkaissut tilastossaan Alånin virtaamien kuukausittaiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen laskukohdassa on keskivirtaamien keskiarvo 6,5 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), mutta toisen lähteen päivittäisten virtaamien keskiarvo eli keskivirtaama (MQ) on 6,1&nbsp;m³/s . Tilaston suurin kuukausittainen keskivirtaama 41,5&nbsp;m³/s todettiin toukokuussa 1998 ja pienin 0,5&nbsp;m³/s viimeksi viimeksi vuonna kuussa 2002. Toisen lähteen mukaan joen keskiylivirtaama (MHQ) on 43&nbsp;m³/s . Viereinen kaavio esittää edellä käytetyn tilaston mukaiset keskivirtaamien kuukautiset keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Rosånin vesistö

**Rosånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 11) muodostuu Pohjanlahden Perämereen laskevan Rosånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 197 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Rosån. Joen kokonaispituus on noin 30 kilometriä ja sen keskivirtaama (MQ) on 1,8 kuutiometriä sekunnissa. Joki laskee Itämereen noin 0,06 kuutiokilometriä vettä vuodessa. Pääuoma alkaa Stor-Krokvattnetin järvestä uomalla, jota kutsutaan Hällträskbäcken.

## Vesistön valuma-alue
Rosånin vesistö sijaitsee kahden suuren Luulajanjoen vesistön (tunnus 9) ja Piitimenjoen vesistön (tunnus 13) välissä niin, että sillä on yhteinen vedenjakaja kahden pienen vesistön Alånin vesistön (tunnus 10) ja Alterälvenin vesistön (tunnus 12) kanssa. Lisäksi sen joensuun ympärillä on mereen laskevien ojien ja purojen valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on lähes yhtä suuri kuin Rosånin vesistöllä.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (59,1&nbsp;%), turve (12,7&nbsp;%), kalliomaa (7&nbsp;%), hiekka ja sora (4,3&nbsp;%), multamaa (11,1&nbsp;%), savimaa (2&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (0,2&nbsp;%), joiden lisäksi on vielä 3,6&nbsp;% muita maalajeja. Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (83,7&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (4,4&nbsp;%), viljelymaita (4,4&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,9&nbsp;%) sekä joutomaita (3&nbsp;%). Näiden lisäksi on 3,5&nbsp;% vesistöjä.

## Vesistöalueen piirteitä

SMHI on julkaissut tilastossaan Rosånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 1,75&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 13&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,3&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 1,8&nbsp;m³/s, keskiylivirtaama (MHQ) on 17&nbsp;m³/s . Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut kuukautiset keskivirtaamat. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Alterälvenin vesistö

**Alterälvenin vesistö** (, vesistöaluetunnus 12) muodostuu Pohjanlahden Perämereen laskevan Alterälvenin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 459 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Alterälven. Joen kokonaispituus on 60 kilometriä ja se laskee Itämereen noin 0,14 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Vesistö jää kahden suuren vesistön, Luulajanjoen vesistön (tunnus 9) ja Piitimenjoen vesistön (tunnus 13), väliseen taskuun, jossa sijaitsee kolme pientä päävesistöä. Vesistön lounaispuolella sillä on yhteinen vedenjakaja Piitimenjoen valuma-alueen kanssa, mutta muualla siihen rajautuvat pienet Alånin vesistö (tunnus 10) ja Rosånin vesistö (tunnus 11). Näiden lisäksi on rannikolla pieneten purojen ja ojien valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on suhteellisen pieni.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (58&nbsp;%), turve (16,3&nbsp;%), kalliomaa (6,5&nbsp;%), hiekka ja sora (6,2&nbsp;%), multamaa (7,9&nbsp;%), savimaa (1,2&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (0,1&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (83,8&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (7,6&nbsp;%), viljelymaita (3&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,3&nbsp;%) sekä joutomaita (1,6&nbsp;%). Näiden lisäksi on 3,8&nbsp;% vesistöjä.

## Vesistöalueen piirteitä

SMHI on julkaissut tilastossaan Alterälvenin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 4,07&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 27,9&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,9&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 4,5&nbsp;m³/s, keskiylivirtaama (MHQ) on 9,8&nbsp;m³/s . Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Hyejin Chung

**Hyejin Chung** on eteläkorealainen viulisti.

Chung opiskeli Takako Nishizakin johdolla Hongkongin esittävien taiteiden akatemiassa ja sitten Sergei Kravtšenkon johdolla Moskovan konservatoriossa. Hän sai musiikin tohtorin arvon vuonna 2011. Venäjällä ollessaan Chung saavutti kilpailumenestystä ja teki esiintymisiä eri orkesterien kanssa. Hän on esiintynyt orkesterien solistina myös Korean niemimaalla ja Itävallassa. Chung asettui Hongkongiin ja pääsi opettamaan edistyneitä opiskelijoita Takako Nishizakin viulustudioon. Hän keskittyi soittamaan kamarimusiikkia ja on tehnyt Warren Leen kanssa levytyksiä Naxokselle.

## Lähteet
Nils Karl Elias Grotenfelt

**Nils Karl Elias Grotenfelt** (28. joulukuuta 1817 Joroinen – 1. huhtikuuta 1868 Viipuri) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies. 

Grotenfeltin vanhemmat olivat tilanomistaja Gustaf Berndt Grotenfelt ja Anna Margareta Paldani ja puoliso vuodesta 1844 Ottiliana Johanna Crusell (k. 1908). Grotenfelt tuli ylioppilaaksi 1834  ja suoritti tuomarintutkinnon 1839. Varatuomarin arvon hän sai 1842. Grotenfelt tuli Viipurin hovioikeuden ylimääräiseksi kanslistiksi 1840, kanslistiksi 1843, aktuaariksi 1846, ylimääräiseksi viskaaliksi 1850, notaariksi 1851, varakanneviskaaliksi 1856, sihteeriksi 1857, asessoriksi 1858 ja hovioikeudenneuvokseksi 1866. Hän oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1863–1864 ja 1867.

Grotenfeltin poikia olivat maataloushallituksen ylijohtaja Nils Grotenfelt,  Porvoon lyseon kollega Ossian Grotenfelt, tullihallituksen asessori Nils Bernt Grotenfelt ja maanviljelystalouden ja maanviljelysopin professori Gösta Grotenfelt.

## Lähteet
In With Lassy

**In With Lassy** on saksofonisti Timo Lassyn kolmas sooloalbumi.

## Kappaleet

#  
# 
# 
# 
#  
#  
#  
#  

## Kokoonpano
* Timo Lassy – tenorisaksofoni
* Teppo Mäkynen – rummut, lyömäsoittimet
* Antti Lötjönen – basso
* Georgios Kontrafouris – sähköpiano
* Abdissa Assefa – lyömäsoittimet

## Aiheesta muualla
* ''In With Lassy'' discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Karl Johan Oskar von Numers

**Karl Johan Oskar von Numers** (15. joulukuuta 1814 Espoo – 10. heinäkuuta 1881 Helsinki) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies. 

Von Numersin vanhemmat olivat tilanomistaja, kapteeni Claes Johan von Numers ja Henrietta Gustava Stiernschantz ja puolisot vuodesta 1858 kirjailija Hedvig Konstantia Fredrika Ehrenstam (k. 1863) ja vuodesta 1866 Herlofina Elisabet Kristina af Trolle (k. 1884). Von Numers tuli ylioppilaaksi 1833  ja suoritti tuomarintutkinnon 1839, varatuomarin arvon hän sai 1844 ja valtioneuvoksen arvon 1879. Von Numers oli senaatissa oikeusosaston ylimääräinen kopisti 1844, talousosaston ylimääräinen kopisti vuodesta 1845, kirkollistoimituskunnan kopisti vuodesta 1847, kanslisti vuodesta 1855 ja protokollasihteeri vuodesta 1858 sekä sotilastoimituskunnan esittelijäsihteeri 1873–1879.  Hän oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1867, 1872 ja 1877–1878.

Professori Gustaf Sigurd Gideon von Numers oli Karl Johan Oskar von Numersin poika, samoin kuin upseeri, hovineuvos Karl Johan Agaton von Numers.

## Lähteet