open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Puppetmaster of Pandemonium

__NOTOC__
**Puppetmaster of Pandemonium** on suomalaisen metalliyhtyeen Chaosweaverin ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2008 levymerkillä Shadow World Records.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano

### Yhtye
* Cypher Commander – laulu
* Ezzymania 2000 – kitarat, laulu
* Albert von Fleischer – kitarat
* Kole – kitarat
* Max Power – basso, laulu
* Jack Tyger – rummut
* Thab Picard – kosketinsoitin

### Vierailevat muusikot
* Heta Hyttinen – laulu (bonuskappale)
* Jules Näveri – laulu
* Rotten – laulu
* Aleksi Munter – kosketinsoitin
* Ville Sorvali – laulu, kosketinsoitin

### Tuotanto
* Max Power – tuottaja
* Jack Tyger – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
* Petteri Ruotsalainen – äänittäjä, miksaaja
* Jakko Viitalähde – masteroija
* Timo Kokko – grafiikka
* Jarmo Katila – valokuvat
* Markus Paajala – layout
* Markus Laasko – logot

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 
* Rumba: *suopea*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Enter the Realm of the Doppelgänger

**Enter the Realm of the Doppelgänger** on suomalaisen metalliyhtyeen Chaosweaverin toinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2012 levymerkillä Napalm Records. Levy on konseptialbumi, jonka tarina jatkuu suoraan siitä, mihin *[[Puppetmaster of Pandemonium]]* jäi. *Puppetmasterin* viimeisessä kappaleessa sen protagonisti ajautuu joessa olevan pyörteen kautta toiseen ulottuvuuteen, jossa kaikki on painajaismaisesti vinksahtaneita doppelgängereitä. Parhaiten ulottuvuutta kuvaa "Wings of Chaosin" sanoituksissa esiintyvä määritelmä *"This is the realm of the shadows, a place that should not be. A mirror image of the future, distorted reality."*  Ulottuvuudesta toiseen siirtymiseen liittyy yhtyeen luoma fiktiivinen teoria, jonka mukaan todellisuus ei olekaan maailmankaikkeus, vaan multiversumi, jonka 11 ulottuvuutta ovat säikeitä, jotka väristessään osuvat joskus toisiinsa synnyttäen madonreikiä, joiden läpi voi siirtyä säikeestä/ulottuvuudesta toiseen.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Bonuskappaleet
#
#

## Kokoonpano
* Cypher Commander – laulu
* Albert von Fleischer – kitara, basso, kosketinsoitin (kappale 9)
* Jack Tyger – rummut, kosketinsoitin
* Max Power – kosketinsoitin, taustalaulu, puhdas laulu (kappale 6), kitara (kappale 6)

## Arvostelut
* Angry Metal Guy: 
* Inferno: *suopea*
* Imperiumi.net: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Pojat dekkareina

**Pojat dekkareina** tai **Konnien jäljillä** (*Hue and Cry*) on Charles Crichtonin ohjaama brittiläinen elokuva vuodelta 1947. Siinä pojat jäljittävät rikollisliigan johtajaa, jonka huomaavat lähettävän salaisia viestejä alaisilleen viikoittain ilmestyvän sarjakuvalehden tekstiä muuntelemalla.

Elokuvaa pidetään ensimmäisenä lontoolaisen Ealing Studios -yhtiön maineikkaista komedioista, vaikka kyse on pikemminkin nuorten jännityselokuvasta. Aidoilla kuvauspaikoilla kuvattua elokuvaa pidetään nykyisin hyvänä dokumenttina Lontoon toisessa maailmansodassa kärsimistä vaurioista, koska niitä ei elokuvan kuvaushetkellä ollut vielä ehditty täysin korjata.
Saarikoski

**Saarikoski** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

## Paikkoja
Saarikoski on yleinen paikannimi Suomessa. Suomessa sijaitsee lukuisia koskia, joiden nimenä on *Saarikoski* ja koskien mukaan on saatettu nimetä myös asuttuja paikkoja. Paikannimenä Saarikoski esiintyy myös Venäjällä.

* Saarikoski, kylä Siikaisissa
* Saarikoski, kylä Siikajoella (entisten Ruukin ja Paavolan kuntien alueella) 

* Saarikoski, kylä Aunuksen kansallisessa piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä.
* Saarikoski, kansainvälinen rajanylityspaikka Suomen ja Ruotsin rajalla

## Sukunimenä
* Atlas Saarikoski (s. 1982), toimittaja, kansalaisaktivisti
* Eero Saarikoski, laulaja ja kitaristi
* Felix Saarikoski (1857–1920), senaattori
* Hanna Saarikoski (s. 1978), kuvataiteilija
* Helena Saarikoski (s. 1958), folkloristiikan tutkija
* Helge Saarikoski (1922–2010), kunnallisneuvos, Kokoomuksen kansanedustaja ja toimitusjohtaja
* Jalmari Saarikoski (1896–1928), jääkäri
* Juho Saarikoski (s. 1993), moukarinheittäjä
* Juri Saarikoski (s. 1961), taidemaalari
* Jyrki Saarikoski (s. 1958), Yleisradion ulkomaantoimittaja
* Laura Saarikoski (s. 1974), toimittaja
* Milja-Maria Saarikoski (s. 1999), salibandyn pelaaja
* Paavo Saarikoski (1904–1948), ortodoksinen pastori, suomentaja ja päätoimittaja
* Pentti Saarikoski (1937–1983), runoilija, suomentaja
* Saska Saarikoski (s. 1963), toimittaja
* Seppo Saarikoski (1942–2025), lääkäri ja professori
* Sirkka Garam (o.s. *Saarikoski*, 1939–2018), kirjailija
* Sonja Saarikoski (s. 1989), toimittaja ja musiikkikriitikko
* Sven Saarikoski (1890–1917), jääkäri
* Timo Saarikoski (s. 1969), jääkiekkoilija
* Tuula Saarikoski (1936–2021), kirjailija

## Katso myös
* Saarikosken kanava, kanava Iisalmessa
* Saarikosken ruukki, ruukki Kuhmossa
Vaahteraliigan kausi 1981

**Vaahteraliigan kausi 1981** oli Vaahteraliigan historian toinen kausi. Sarjaan osallistui kahdeksan joukkuetta, joista jokainen kohtasi toisensa runkosarjassa kertaalleen. Suomen mestaruuden voitti helsinkiläinen Munkka.

## Runkosarja

## Pudotuspelit

## Lähteet
Widespread Panic

**Widespread Panic** on yhdysvaltalainen blues rock/southern rock-yhtye, joka perustettiin Athensissa, Georgiassa vuonna 1986. Nykyinen kokoonpanoon kuuluu: kitaristi/laulaja John Bell, basisti Dave Koulut, perkussionisti Domingo "Sunny" Ortiz, kosketinsoittaja John "JoJo" Hermann ja kitaristi Jimmy Herring. Michael Houser ja George McConnell ovat myös olleet yhtyeen soolokitaristeja.

## Diskografia

### Studioalbumit

### Livealbumit
Osasto-A Records

**Osasto-A Records** on suomalainen levy-yhtiö sekä äänitysstudio. Sen on perustanut industrial metal -yhtye Turmion Kätilöiden vokalisti MC Raaka Pee. Yhtiön nimi on peräisin Turmion Kätilöiden *[[Hoitovirhe (albumi)|Hoitovirhe]]*-albumilta (2004), jossa on "Osasto-A"-niminen kappale.

## Yhtyeet
* Ajattara
* 2 Times Terror
* Black Light Discipline
* Cold Cold Ground
* Fear of Domination
* The Kroisos
* Turmion Kätilöt
* V for Violence
* Verjnuarmu

## Lähteet
* Levy-yhtiön kotisivut
Mika Leirilaakso

**Mika Leirilaakso** (s. 26. tammikuuta 1987) on suomalainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2004 hän kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa saavuttaen 14 pistettä. Samana vuonna hän sijoittui 12:nneksi Saksan Formula Renault -sarjassa. Vuonna 2005 Leirilaakso kilpaili Italian Formula Renault -sarjassa saavuttaen 12 pistettä.

## Aiheesta muualla
*Mika Leirilaakso driverdb.com -sivustolla
Pêro Escobar

**Pêro Escobar** (tunnetaan myös nimellä **Pedro Escobar**) oli portugalilainen merenkulkija ja tutkimusmatkailija 1400-luvulla. Hän osallistui esimerkiksi Intiaan ja Brasiliaan suuntautuville tutkimusmatkoille.

## Tutkimusmatkat
Escobar löysi 21. joulukuuta 1470 yhdessä João de Santarémin kanssa Guineanlahdella sijaitsevan São Tomén saaren. He nimesivät saaren Pyhän Tuomaan () mukaan, koska löytöpäivä oli tuolloin kyseisen pyhimyksen juhlapäivä. Escobarilla ja de Santarémilla on muistopatsaat São Tomén ja Príncipen kansallismuseon edessä. Escobar ja de Santarém löysivät 17. tammikuuta 1471 myös läheisen Príncipen saaren, jota he kutsuivat löytöpäivänä vietettävän pyhimyksen, Antonios Suuren, juhlapäivän kunniaksi nimellä Santo Antão. Escobar ja de Santarém löysivät erään lähteen mukaan myös läheisen Annobónin saaren uudenvuodenpäivänä vuonna 1475, jonka mukaan se sai portugalinkielisen nimensä Ano Bom eli ”hyvä vuosi”. Escobarin ja de Santarémin johtama retkikunta oli tuolloin etsimässä uusia satamapaikkoja orjakauppaa varten. Escobar ja de Santarém kävivät portugalilaisen kauppiaan Fernão Gomesin palkkaamina vuonna 1471 myös Guineanlahden rannalla sijaitsevassa Shama Bayssä, joka sijaitsee Cape Three Pointsin alueella. Shama Baystä he löysivät mahdollisuuden ostaa kultaa. Myöhemmin Shama Bay alettiin tuntea nimellä Kultarannikko.

Escobar oli navigoijana Vasco da Gaman ensimmäisellä tutkimusmatkalla Euroopasta Intiaan vuonna 1497. Lisäksi hän otti osaa Pedro Álvares Cabralin johtamaan Brasiliaan suuntautuneeseen tutkimusmatkaan vuonna 1500.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Miikka Honkanen

**Miikka Honkanen** (s. 13. joulukuuta 1983) on suomalainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2001 hän kilpaili Suomen Formula Ford Zetec sarjassa sijoittuen viidenneksi. Vuonna 2002 Honkanen sijoittui sarjan seitsemänneksi. Vuonna 2003 Honkanen voitti Suomen Formula Ford Zetec sarjan mestaruuden. Vuonna 2004 Honkanen kilpaili Saksan Formula Renault ja Eurocup Formula Renault sarjoissa. Vuonna 2005 Honkanen kilpaili Formula Ford NEZ, Ruotsin Formula Ford Zetec ja Suomen Formula Ford Zetec sarjoissa. Vuonna 2009 Honkanen ajoi yksittäisiä kilpailuja Formula Renault NEZ ja Ruotsin Formula Renault sarjoissa. 

## Aiheesta muualla
*http://www.driverdb.com/drivers/miikka-honkanen/career/
Suklaata, kiitos

**Suklaata, kiitos** (*Merci pour le chocolat*) on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Claude Chabrolin ohjaama ranskalais-sveitsiläinen jännityselokuva, jonka pääosaa esittää Isabelle Huppert.

## Juoni
Toisen vaimonsa kuoltua konserttipianisti André Polonski menee uudelleen vihille ensimmäisen kanssa. Tämä on sveitsiläinen suklaatehtaan perijätär Mika Muller. Pian nuori pianonsoiton opiskelija Jeanne Polet saa päähänsä että hän saattaa olla Polonskin tytär. Hän vierailee Polonskin talossa Sveitsin Lausannessa, tutustuu Polonskin poikaan – joka on syntynyt samana päivänä kuin Jeanne – ja alkaa ottaa pianotunteja Polonskilta. Vaimo Mika Muller tarjoilee heille kuuluisaa perheyrityksensä kaakaota, mutta Jeannelle alkaa pian selvitä ettei kaakao tule aivan suoraan tehtaan tuotantolinjalta.

## Näyttelijät

## Lähteet
Unelmista totta – jos luoja suo

**Unelmista totta – jos luoja suo** (*Om Gud vill*) on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Amir Chamdinin ohjaama elokuva. Se kertoo yksinäisestä Juanista (Amir Chamdin) 1970-luvun Ruotsissa. Hän kohtaa melkein yhtä yksinäisen Julin (Nina Persson). Asiaa hankaloittaa vain se, että Juan on naimisissa.

## Lähteet
Saanko luvan? (vuoden 2004 elokuva)

**Saanko luvan?** (*Shall We Dance?*) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Peter Chelsomin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva.

## Juoni
John Clarkilla (Richard Gere) on upea perhe ja hyväpalkkainen työ. Mutta silti hänestä jotain puuttuu. Joka ilta hän katsoo kuinka nuori nainen (Jennifer Lopez) katselee vastapäisen tanssikoulun ikkunasta. Eräänä päivänä John ei voi vastustaa kiusausta ja menee tanssikouluun. Siellä hän huomaa tanssin mukavaksi harrastukseksi.

## Uudelleenfilmatisointi
Tämä amerikkalaistuotanto on uusintaversio japanilaisesta elokuvasta *[[Shall We Dance? (vuoden 1996 elokuva)|Shall We Dance?]]* (*Dansu wo Shimashou ka?*) vuodelta 1996.

## Lähteet
Rui Pedro

**Rui Pedro Couto Ramalho** (s. 2. heinäkuuta 1988 Vila Nova de Gaia, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa romanialaista CFR Clujiin ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

## Aiheesta muualla
* Rui Pedron esittely Footballzz-sivustolla
Poika ja viulu

**Poika ja viulu** () on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Chen Kaigen ohjaama kiinalainen draamaelokuva. Siinä 13-vuotias kiinalaispoika, lahjakas viulisti Liu Xiaochun muuttaa isänsä Liu Chengin kanssa etelän pikkukaupungista Pekingiin, jotta pojalle löytyisi paras mahdollinen opettaja tulevaa uraa varten. Kahdenkin eri opettajan mukana poika oppii ei vain musiikista vaan kaikesta, mikä elämässä on tärkeää.

## Lähteet
Eastern Columbia Building

**Eastern Columbia Building** on 80 metriä korkea art deco -tyyliin rakennettu pilvenpiirtäjä Los Angelesin kaupungissa Yhdysvalloissa. Rakennus avattiin 12. syyskuuta 1930 yhdeksän kuukauden rakentamisen jälkeen. Rakennus listattiin *Los Angeles Historic-Cultural Monumentiksi* vuonna 1985.

## Populaarikulttuurissa
Rakennus on esiintynyt muun muassa *[[Predator 2]]* -elokuvassa ja *[[(500) Days of Summer]]* -elokuvassa. TV-sarjan *[[Konnankoukkuja kahdelle]]* pilottijaksossa joku kiipeää rakennuksen seinää pitkin.

## Lähteet
Sanni Saarinen

**Sanni Saarinen** (s. 29. joulukuuta 1994) on suomalainen moukarinheittäjä, joka edustaa Säkylän Urheilijoita. Häntä valmentaa Onni Saarinen.

Hänet on palkittu seuransa parhaana yleisurheilijana, ja vuonna 2011 hän kilpaili alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruudesta Ranskan Lillessä. Siellä hän sijoittui karsinnoissa kahdeksanneksi tuloksella 54,13, mutta finaalissa hän sijoittui sijalle 12.

Saarinen on saavuttanut myös SM-mitaleja. 19-vuotiaiden SM-kisoissa vuonna 2012 hän saavutti pronssia sekä talvella että kesällä. Joulukuussa 2011 Saarinen valittiin urheilumenestyksensä myötä Suomen Urheiluliiton EM-ryhmään. Toukokuussa 2013 Saarinen rikkoi Helsingissä käydyissä TUL:n mestaruuskilpailuissa Satakunnan naisten sarjan piiriennätyksen sekä voitti kilpailun tuloksella 60.14.

## Lähteet
Lahtari

**Lahtari** oli punaisten käyttämä haukkumanimi Suomen sisällissodassa taistelleille valkoisille sotilaille sekä myös yleisesti porvareille ja suojeluskuntalaisille. Valkoisen armeijan ylipäällikköä Carl Gustaf Emil Mannerheimiä kutsuttiin lahtarikenraaliksi. Valkoisten punaisista käyttämä samankaltainen nimitys oli punikki.

## Historia
Lahtari-sanaa käytettiin poliittisissa yhteyksissä jo yli kymmenen vuotta ennen Suomen sisällissotaa. Sanomalehdistössä sen poliittinen merkitys esiintyy ensimmäisen kerran marraskuussa 1905, jolloin *[[Työmies]]* kirjoittaa suurlakon jälkeen muodostettavista uusista poliisivoimista ”lahtarikaartina”. Viikkoa myöhemmin lehti käyttää samaa termiä polyteknikkojen perusteilla olevasta järjestyskaartista, minkä jälkeen se levisi nopeasti myös muihin työväenlehtiin.

Alkujaan sana *lahtari* oli 1800-luvulla teurastajasta käytetty nimitys, jonka alkuperä on ruotsin kielen *slakta* ’teurastaa’. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Veikko Huovinen: Lahtari ja punikki pdf *Archive.org*
*Digi.kansalliskirjasto – haku: Lahtari
Jääpallon Maakuntasarja 1955

**Jääpallon Maakuntasarja 1954-1955** pelattiin cup-kilpailuna. Osallistuvia joukkueita sarjassa oli 31, jaettuna neljään lohkoon. Lohkovoittajat nousivat suomensarjaan.

## Maakuntasarja
### Pohjoislohko

### Itälohko

### Länsilohko

### Etelälohko

Peli-Peikot, PIF, Mikkelin Mikot ja VPS nousivat lohkojensa voittajina suomensarjaan.

## Lähteet
Matti Takala

**Matti Takala** voi viitata seuraaviin henkilöihin:

*Matti Edvard Takala (1869–1961), hevosmies ja kansanmuusikko
*Matti A. Takala (1956–2021), muusikko
Redclouds (albumi)

**Redclouds** on suomalaisen saman nimisen rockyhtyeen ainoaksi jäänyt studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2003.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Dave Lindholm &ndash; laulu, kitara & huuliharppu
* Jarkko Eve &ndash; basso & laulu
* Matti A. Takala &ndash; rummut

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Mohammed Abdu

**Mohammed Abdu** (; s. 12. kesäkuuta 1949 Asir) on saudiarabialainen laulaja. Hän vietti lapsuutensa Jeddan kaupungissa, sai diplomin meriteollisuudesta ja työskenteli tutkintonsa jälkeen postitoimistossa. Hänen musiikillinen uransa käynnistyi, kun hän 12-vuotiaana pääsi esiintymään radio-ohjelmaan. Emirates 24/7 on nimittänyt häntä maansa suosituimmaksi laulajaksi. Abdulla on seitsemän lasta. Hän kärsi vuonna 2011 aivoverenkiertohäiriöistä ollessaan Ranskassa tytärtään tapaamassa. Toipuessaan hän meni naimisiin algerialaistaustaisen naisen kanssa. Hän oli eronnut saudiarabialaisesta vaimostaan noin vuosikymmentä aiemmin.

Abdun levy-yhtiö on Rotana.

## Lähteet
Intimacy (vuoden 2001 elokuva)

**Intimacy** on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Patrice Chéreaun ohjaama eurooppalainen yhteistuotantoelokuva.

## Juoni
Jay (Mark Rylance) on jättänyt vaimonsa ja kaksi poikaansa ja asuu nyt yksin huonokuntoisessa talossa. Hän aloittaa seksisuhteen naisen kanssa (Kerry Fox), jonka nimeä ei edes tiedä. Vähitellen Jay alkaa ihastua naiseen ja eräänä päivänä seuraa häntä läpi Lontoon katujen harmaalle esikaupunkialueelle. Tie johtaa teatteripubiin, jossa nainen näyttelee iltaisin. Hän saa tietää, että naisen nimi on Claire ja että tällä on aviomies (Timothy Spall) ja poika. Siltä istumalta hän päättää lopettaa suhteen, koska alkaa ajatella ja kaivata omia poikiaan. He tapaavat vielä kerran, intiimimmin kuin koskaan.

## Vastaanotto
Elokuvan seksikohtaukset aiheuttivat kohun Englannissa ja Ranskassa. Film-O-Holic -sivuston Mari Verho rinnasti elokuvan  ''Viimeiseen tangoon Pariisissa'' ja piti sen ansioina hienoa näyttelijäntyötä ja erityisesti Jayn (Mark Rylance) henkilöhahmon monisyisyyttä. Sivuosassa nähtävä Marianne Faithfull on Verhosta mainio karhea lisä näyttelijäkaartiin. MTV3:n Tuuve Aro harmitteli elokuvan markkinointia pelkällä rajulla seksillä, vaikka hänestä *Intimacy* tavoittaa ”jotakin olennaista ihmisyydestä, sen vahvuuksista ja heikkouksista, peloista ja toiveista joiden varassa kaikki lopulta pyristelevät”.

## Lähteet
Rui de Sequeira

**Rui de Sequeira** (myös **Ruy de Sequeira**) oli portugalilainen merenkulkija ja tutkimusmatkailija 1400-luvulla. Hän teki tutkimus-matkoja muun muassa Afrikan länsirannikolle.

## Tutkimusmatkat

Rui de Sequeira purjehti portugalilaisen kauppiaan Fernão Gomesin palkkaamana joko vuonna 1474 tai 1475 Cape Santa Catharinalle saakka, joka sijaitsee Afrikan länsirannikolla nykyisessä Gabonissa hieman päiväntasaajan eteläpuolella. De Sequeiraa kauempana Afrikan rannikolla ei kukaan tietojen mukaan käynyt ennen kuningas Juhana II:n valtakautta. De Sequeira oli jo vuosien 1472–1475 (ajoitus on epävarma) välisenä aikana tehnyt tutkimusmatkoja Guineanlahdella kauppias Gomesin toimeksiannosta. Ainakin vuonna 1472 de Sequeira kävi nykyisen Nigerian alueella sijaitsevassa Lagosissa ja antoi sitä ympäröivälle alueelle nimen *Lago de Curamo*.

Erään lähteen mukaan de Sequeira löysi afrikkalaisen São Tomén saaren lounaispuolella sijaitsevan Annobónin saaren uudenvuodenpäivänä vuosien 1472–1475 välisenä aikana, mutta todennäköisimmin vuonna 1474. Myös portugalilaisia João de Santarémia ja Pêro Escobaria väitetään saaren löytäjiksi.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Hue and Cry

**Hue and Cry** on veljesten Pat (laulu) ja Greg Kane (musiikki/tuotanto) Skotlannin Coatbridgessä vuonna 1983 muodostama sophisti-pop-duo. Heidät tunnetaan parhaiten vuoden 1987 singlekappaleesta ”Labour of Love”, joka sijoittui Britannian singlelistalla kuudenneksi. Hue and Cry on yhä toiminnassa.

## Albumit
* *Seduced and Abandoned* (1987)
* *Remote* (1988)
* *Bitter Suite* (1989)
* *Stars Crash Down* (1991)
* *Truth And Love* (1992)
* *Labours of Love – The Best of Hue and Cry* (1993)
* *Showtime!* (1994)
* *The Best of Hue and Cry (1995)
* *Piano & Voice* (1995)
* *JazzNotJazz* (1996)
* *Stranger Things Have Happened (as "The Prodigal Sons")* (1996)
* *Next Move* (1999)
* *Live '99* (1999)
* *Open Soul* (2008)
* *The Collection* (2009)
* *Xmasday* (2009)
* *Bitter Sweet, Again* (2010)
* *Hot Wire* (2012)
* *A's & B's* (2012)
* *Remote: Major to Minor* (2014)
* *September Songs* (2015)
* *Pocketful of Stones'' (2017)
Under the Skin

**Under the Skin** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* *[[Lihaa ja verta (romaani)|Lihaa ja verta]]* (*Under the Skin*), Michel Faberin esikoisromaani vuodelta 2000
* *[[Ihon alla (elokuva)|Ihon alla]]* (*Under the Skin*), Carine Adlerin ohjaama brittiläinen elokuva vuodelta 1997
* *[[Under the Skin (vuoden 2013 elokuva)|Under the Skin]]*, Jonathan Glazerin ohjaama, Faberin romaaniin perustuva elokuva vuodelta 2013
* *[[Under the Skin (Lindsey Buckinghamin albumi)|Under the Skin]]*, Lindsey Buckinghamin musiikkialbumi vuodelta 2006
* *[[Under the Skin (videopeli)|Under the Skin]]*, Capcomin julkaisema videopeli vuodelta 2004.
Wallander: Rauhaton mies

**Rauhaton mies** on Wallander-elokuvasarjan kolmannen tuotantokauden ensimmäinen elokuva. Se filmattiin kesällä 2012, ja ensi-ilta elokuvateattereissa Ruotsissa oli tammikuussa 2013. Elokuva perustuu Henning Mankellin samannimiseen kirjaan. DVD-levy ilmestyi Ruotsissa toukokuussa 2013 ja Suomessa kesäkuussa.

Iltalehden arvostelu pitää elokuvaa perustason tyydyttävänä trillerinä, mutta kirjaan verrattuna vaisuna kokemuksena.

## Roolit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Panapasa Balekana

**Panapasa Balekana** MBE SIM (1929 – 22. tammikuuta 2009) oli salomonsaarelainen säveltäjä. Hän oli etnisesti fidžiläinen, mutta asui lähes koko aikuisikänsä Salomonsaarilla. Alun perin Balekana oli kotoisin Kadavulta. Hän saapui Salomonsaarille vuonna 1953 työskentelemään mekaanikkona ja pysyi maassa jäätyään eläkkeelle vuonna 1988. Hän kuoli Honiarassa 79 vuoden iässä.

Vuonna 1978 Salomonsaarille pyydettiin ehdotuksia kansallislauluksi. Balekanan ja hänen vaimonsa Matilan "God Save Our Solomon Islands" hyväksyttiin. Balekana toimi wesleyläisen kirkon kuorossa.

## Lähteet
Mitsubishi Ki-15

**Mitsubishi Ki-15** (liittoutuneiden koodinimi Babs) oli Mitsubishin 1930-luvun lopulla valmistama keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien tiedustelu- ja yhteyslentokone. Konetta valmistettiin 435 kappaletta ja teki ensilentonsa vuonna 1936. Tyyppi oli ennen toista maailmansotaa vielä nopea, mutta Tyynenmeren sodassa  liittoutuneiden hävittäjien nopeudet kasvoivat. Moottorina oli 900 hevosvoiman tähtimoottori, joka mahdollisti koneen 510&nbsp;km/h huippunopeuden. Aseistuksena oli yksi 7,7&nbsp;mm konekivääri ohjaamon takaosassa.

Ki-15 rekisteritunnuksella J-BAAI teki 1937 nopeusennätyksen keskilentonopeudellaan 162,9&nbsp;km/h, kun se lensi 6. huhtikuuta – 9. huhtikuuta kolmessa päivässä Tachikawasta Lontooseen.

Keisarillisen Japanin laivastolle valmistettiin arviolta 50 lentokonetta, joissa oli maavoimien koneista poiketen hieman tehokkaammat moottorit. Ne saivat tyyppimerkinnän **C5M**.

## Lähteet
*Chant, Chris: *II Maailmansodan lentokoneet*, Karisto, 2008, Hämeenlinna (suom. Petri Kortesuo). Alkuteos: Amber Books, 1999. .
*Mondey, David: *Axis Aircraft of World War II, The warplanes of Germany, Italy and Japan during World War II*, 2002 (ensipainos 1984, London, England) s. 205-206  .

### Viitteet
Islote Tortuga

**Islote Tortuga** (myös **Isla Tortuga**) on pieni saari Atlantin valtameressä.  Se sijaitsee Annobónin saaresta koilliseen ja on osa Päiväntasaajan Guineaan kuuluvaa Annobónin provinssia. Islote Tortugasta lounaaseen sijaitsee pieni Islote Pirámiden (myös nimellä Ye Cuín) saari.

Saaresta käytetään muitakin nimiä, kuten Isla Tortuga, Isla Pan de Azúcar, Isla Piedra Grande, Isla Yegani, Isla Yegany ja Ye Nganchi.

## Lähteet
Aleksandr Ivanov

**Aleksandr Andrejevitš Ivanov** (; 28. heinäkuuta (J: 16. heinäkuuta) 1806 Pietari – 15. heinäkuuta (J: 3. heinäkuuta) 1858 Pietari) oli venäläinen taidemaalari, joka maalasi hiipuvaan uusklassiseen tyyliin ja sai vain vähän ymmärrystä aikalaisiltaan. 

Aleksandr Ivanovin isä Andrei Ivanov oli Pietarin taideakatemian professori. Ivanov opiskeli yhdessä Karl Brjullovin kanssa taideakatemiassa isänsä johdolla. Opintojensa jälkeen hän sai vuonna 1830 stipendin ulkomaille matkustamiseen ja matkusti Dresdenin kautta Roomaan. Hän vietti siellä suurimman osan elämästään, ystävystyi Nikolai Gogolin kanssa ja sai vaikutteita nasareeneilta.

Ivanovia sanotaan yhden työn mestariksi, sillä hän maalasi *Kristus ilmestyy kansalle* -nimistä taulua 20 vuotta vuosina 1837–1857. Hän toteutti maalauksen Italiassa asuessaan ja teki sitä varten satoja luonnoksia. Maalaus on 7,5 metriä leveä ja 5,4 metriä korkea. Ivanov kuvasi myös Gogolin maalaukseen kerjäläisen hahmossa. Teos on nykyisin näytteillä Tretjakovin galleriassa Moskovassa.

Aleksandr Ivanov palasi Venäjälle vuonna 1857 ja seuraavana vuonna 1858 hän kuoli koleraan. Hänet haudattiin Aleksanteri Nevskin luostarin Tihvinän hautausmaalle.

Kriittinen arvio Ivanovin taiteesta ilmestyi seuraavien sukupolvien aikana. Monia hänen luonnoksiaan teokseen *Kristus ilmestyy kansalle* pidetään itsessään taideteoksina. Kattavin kokoelma hänen töitään on esillä Venäläisessä museossa Pietarissa.

## Teoksia

Image:Alexandr Ivanov 005.jpg|*Priamos kysyy Akilleelta Hectorin ruumiista* (1824)
Image:Alexandr Ivanov 006.jpg|*Neljän pojan kylpy* (1824)
Image:Alexandr Ivanov 025.jpg|*Joosef tyrmässä* (1826)
File:Apollo, Hyacinthus and Cyparis singing and playing by Alexander Ivanov.jpg|*Apollo*
Image:Bellerofont otpravljaetsja v pohod protiv Himery.jpg|*[[Bellerofon]] ilmestyy valmiina taistelemaan [[Khimaira]]a vastaan* (1829)
Image:Alexander Ivanov - Christ's Appearance to Mary Magdalene after the Resurrection - Google Art Project.jpg|*Kristuksen ilmestys Maria Magdalenalle* (1835)
Image:Aleksander_Ivanov_-_The_Apparition_of_Christ_to_the_People_(PR).jpg|*Kristus ilmestyy kansalle* (1837–1857)



## Lähteet
Velikovisotšnoje

**Velikovisotšnoje** () on kylä ja samannimisen, vuonna 1995 perustetun  maalaiskunnan keskus Zapoljarnyin piirissä Nenetsian autonomisessa piirikunnassa Venäjän pohjoisosissa, Petšorajoen alajuoksulla, joen vasemmalla eli läntisessä laidalla, osin saaressa.

Velikovisotšnojen kyläneuvoston maalaiskunnassa asui yhteensä 1 011 ihmistä (2010 väestönlaskennan mukaan). Velikovisotšnojen kylän lisäksi kunnan asukkaita asuu maalaiskunnan muissa kylissä, joita ovat Labožskoje, Pylemets, Tošviska ja  Štšelino.

Kylä tunnetaan jo asiakirjoista jo vuodelta 1564. Sen monet asukkaista ovat venäläistaustaisia. Asukkaat harjoittavat erityisesti kalastusta ja karjataloutta. 

Kylä sijaitsee noin 90 kilometriä Nenetsian keskuskaupungin Narjan-Marista ylävirtaan. Kylässä on muun muassa kaksi päiväkotia, koulu ja kulttuuritalo. Vuonna 2007 avattiin Pyhän Nikolauksen mukaan nimetty ortodoksikirkko. Yksi kunnan kolmesta kirjastosta toimii kylässä. Palokunta. Kylien sähkö tuotetaan dieselgeneraattoreilla. Velikovisotšnojessa on 75 lampun katuvalaistus ja vuonna 1996 rakennettu hirsisilta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Velikovisotšnojen maalaiskunta piirin sivustolla   (zrnao.ru)
Abram Arhipov

**Abram Jefimovitš Arhipov** (; 27. elokuuta (J: 15. elokuuta) 1862 Jegorovo, Rjazanin kuvernementti – 25. syyskuuta 1930 Moskova) oli venäläinen realistinen taidemaalari, joka oli sekä Vaeltajien että Mir iskusstvan jäsen.

Abram Arhipov (syntymänimeltään *Abran Pyrikov*) syntyi Jegorovon kylässä Rjazanin kuvernementissä uskonnolliseen ortodoksiperheeseen. Hän lähti vuonna 1877 opiskelemaan Moskovan maalaus-, veisto- ja rakennustaiteen opistoon, jossa hän opiskeli monien venäläisten taiteilijoiden ohjauksessa, muun muassa Vasili Perovin, Vasili Polenovin ja Vladimir Makovskin. Vuonna 1883 Arhipov meni opiskelemaan Keisarilliseen taideakatemiaan Pietariin, jossa hän viipyi kaksi vuotta, kunnes palasi viimeistelemään opintonsa Moskovaan. 

Arhipov hyväksyttiin Vaeltajien jäseneksi vuonna 1889 ja Mir iskusstvan jäseneksi 1903. Hänen teoksissaan esiintyviä aiheita ovat venäläisnaisten elämä, joka osassa teoksista on kuvattu synkän arjen realiteettien täyttämänä. Arhipov maalasi myös joitain maalauksia talonpoikaisnaisista Venäjän maaseudulla, kuvaten heidät kirkkaissa perinneasuissa ja kansallispuvuissa. Kuten muutkin Mir iskusstvan jäsenet Arhipov maalasi säännöllisesti ulkoilmassa, matkustaen ja maalaten kuvia Pohjois-Venäjältä ja Valkoisen meren rannikolta. 

Arhipov myös opetti Moskovan maalaus-, veisto- ja rakennustaiteen opistossa, jossa hän oli alun perin ollut opiskelija ja vuodesta vuodesta 1922 alkaen hän opetti Vhutemasissa. Arhipov liittyi Vallankumouksellisen Venäjän taiteilijayhdistykseen vuonna 1924, ja vuonna 1927 hänelle myönnettiin arvonimi Neuvostoliiton kansantaiteilija. Arhipov kuoli Moskovassa vuonna 1930.

## Galleria

Image:Arhipov radonica.jpg|*[[Radonitsa]] ennen liturgiaa*
Image:Arhipov po reke oke.jpg|*[[Oka|Oka-joella]]*
Image:Arhipov led proshel.jpg|*Jäiden lähtö*
Image:Abram Jefimowitsch Archipow 002.jpg|*Pyykkärit*
Image:Abram Jefimowitsch Archipow 001.jpg|*[[Volga]]lla*
Image:Arkhipov Parasztasszony zöld kötényben 1927.jpg|*Talonpoikaisnainen vihreässä esiliinassa*
Image:Abram Jefimowitsch Archipow 004.jpg|*Naamiokauppias*


## Aiheesta muualla

*
Hov

**Hov** viittaa esimerkiksi seuraaviin paikkoihin:
* Hov, pientaajama Sundsvallin kunnassa Ruotsissa
* Hov, pientaajama Båstadin kunnassa Ruotsissa
* Hov, kylä Vadstenan kunnassa Ruotsissa
* Hov, kaupunginosa Växjössä Ruotsissa
* Hov, kunta ja kylä Färsaarilla 
* Hov, taajama Søndre Landin kunnassa Norjassa
* Hov, taajama Odderin kunnassa Tanskassa.
Jokivarren koulu (Jämsä)

**Jokivarren koulu** oli vuosina 1869–2015 toiminut jämsäläinen alakoulu ja sitä edeltänyt kansakoulu (osoite Kelhänkatu 8, 42100 Jämsä). Jämsän kaupunginvaltuusto päätti kuitenkin lopettaa koulun. Sen oppilaat siirtyivät syksyllä 2015 jatkamaan koulunkäyntiään joen toisella puolella sijainneeseen Vitikkalan kouluun. Koulussa opetettiin loppuvaiheessa luokkia 1–6. Koulun rehtorina toimi vuodesta 2010 lähtien Hannu Reijonen. Koulussa oli 252 oppilasta ja rinnakkaisluokkia on kaksi. Rehtorin lisäksi koulussa työskentelee 14 opettajaa, kaksi koulunkäyntiavustajaa, koulusihteeri ja terveydenhoitaja.

Ensimmäinen Jokivarren koulurakennus rakennettiin 1893. Sitä ennen kouluopetusta oli annettu isojen talojen pirteissä. Vuonna 1921 koulua laajennettiin tiilikoululla ja 1922 rakennettiin uusi päärakennus. Samalla vanhoja luokkatiloja saneerattiin erikoisluokkatiloiksi eli käsityö-, musiikki- sekä kuvaamataitotiloiksi. Oppilasmäärän kasvaessa joitakin erikoisluokkia otettiin käyttöön normaaleiksi luokkatiloiksi. Iltaisin kouluntilat olivat erilaisten iltakäyttäjien, kuten musiikkiopiston käytössä. 

## Lähteet
Lohjan miesten talvisota

**Lohjan miesten talvisota** on Esa Vuoriston kirjoittama teos Lohjan seudun miehistä kootusta Kenttätykistörykmentti 4:n III patteristosta eli Lohjan p:stosta talvisodassa. 360-sivuisen kirjan julkaisivat Lohjan Rintamaveteraanit, Lohjan Seudun Sotaveteraanit ja Sotainvalidien Veljesliiton Lohjan osasto. Kirjassa on julkisista arkistoita saatujen kuvien lisäksi yksityishenkilöiltä saatuja kuvia.

Kirjan merkittävin yksittäinen aineisto on ollut patteriston alkuperäinen sotapäiväkirja, jossa on taistelukertomuksia ja tappioluetteloita. Päiväkirja löytyi aikoinaan roskalavalta, ja siitä on kopio Sota-arkistossa.

Kirjan rahoittajina ovat toimineet seudun yritykset, kuten Sappi, Orthex ja Länsi-Uudenmaan Osuuspankki sekä Lohjan kaupunki ja Lohjan Maakunnallinen Kulttuurisäätiö.

Kirjan kirjoittaja on aiemmin julkaissut muun muassa teoksen *[[Lohjan talvisota]]* kotirintaman tapahtumista.

## Lähteet
Sydänviikko

Sydänviikko on Sydänliiton yhdistysten tärkein vuosittainen järjestöllinen tapahtuma. Sitä on vietetty vuodesta 1990 lähtien.

## Historiaa
Sydänsunnuntaita alettiin viettää 1950-luvulla. Päivän kohokohtana oli suuri pääjuhla, jossa oli arvovaltaista kutsuvierasjoukkoa. Sydänsunnuntain perinteisiin kuului myös sydänsairauksiin liittynyt radioesitelmä. Sydänsairauksia ja niiden syitä käsiteltiin laajalti julkisuudessa. 1960-luvun kuluessa sydänsunnuntain pääjuhlan merkitys väheni. Sydänsunnuntain vietto laajeni maakuntiin.

**Sydänviikko**:
Sydänviikko syntyi vuonna 1990. Kun aiemmin toiminta keskittyi sydänsunnuntain juhliin, 1990-luvulta lähtien painopiste on ollut arjessa: tietopisteitä on pystytetty milloin kirjastoihin, kauppoihin, apteekkeihin ja kauppakeskuksiin. Tempauksia on järjestetty työpaikoilla, kouluissa ja päiväkodeissa. Juhlaperinne on jäänyt sekin elämään monilla paikkakunnilla.

**Lounaskampanjat**:
Sydänviikkoon on liittynyt alusta pitäen joukkoruokailun lounaskampanja, joka on tarjonnut sydänystävällisiä reseptejä suurkeittiöille ja sydänterveysaiheista rekvisiittaa ruokasaleihin.

## Sydänviikko 2013
Sydänviikon 2013 kohderyhmänä olivat pienet lapset perheineen. Viikolla keskityttiin erityisesti Sydänmerkin tunnetuksi tekemiseen perheiden arjen helpottajana. Sydänliitto teki Sydänviikolla yhteistyötä Hammaslääkäriliiton ja Apteekkariliiton kanssa.
Classic Pizza

**Classic Pizza Restaurant** on suomalainen vuonna 1996 perustettu ravintolaketju. Se oli perheyritys, jonka omisti Juha Toivanen, kunnes Restel osti ketjun vuonna 2022. Ensimmäinen Classic Pizza Restaurant avattiin Hangon Itäsataman vanhassa makasiinirakennuksessa vuonna 1996. Classic Pizza Restaurant -aputoiminimellä toimivan yrityksen virallinen nimi on CPR Finland Oy.

Classic Pizza Restaurant -ravintolat ovat saaneet Suomen parhaat pizzat -tittelin ''Glorian'' *Ruoka & Viini* -lehden äänestyksessä vuonna 2011. Classic Pizza Restaurants on Suomen ainoa pizzaketju, jolle on myönnetty Haaga-Perhon ja MEK:n laatu1000-diplomi. Vuonna 2016 Classic Pizzan Hangon ravintola palkittiin Kasvu Openin Start again -sarjassa.

Vuonna 2022 Restel osti Hangon Makaronitehdas- ja Classic Pizza -ravintolaketjut, joihin kuului yhteensä 23 ravintolaa. Ne työllistivät yhteensä 150 työntekijää 12 paikkakunnalla.

## Ravintolat

*Espoo
**Ainoa
**Iso Omena
**Sello
*Hanko
**Itäsatama
*Helsinki
**Forum 
**Itis
**Keskustan Stockmann
**Redi
*Kittilä
**Levi
*Kuusamo
**Ruka
*Lappeenranta
**Holiday Club Saimaa
*Oulu
**Valkea
*Raisio
**Mylly
*Sotkamo
**Holiday Club Katinkulta
*Tampere
**Holiday Club Tampereen kylpylä
**Ratina
*Turku
**Holiday Club Caribia
*Vantaa
**Jumbo

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtiön verkkosivut
Sukkulamonnit

**Sukkulamonnit** (Amblycipitidae) on monnikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Etelä-Aasiasta.

## Lajit ja anatomia
Sukkulamonnien heimoon kuuluu 3 sukua ja noin 18 lajia. Kooltaan ne ovat pieniä ja kasvavat korkeintaan noin 10&nbsp;cm pitkiksi ja ruumiinrakenteeltaan ne ovat pitkulaisia. Selkäevä sekä rinta- ja vatsaevät ovat paksun nahan peittämät. Lajeilla on rasvaevä, joka on joskus yhtynyt selkäevän kanssa ja rintaevissä on piikki. Sukkulamonnilajien kuonossa on neljäparia viiksisäikeitä. Kylkiviiva on epätäydellinen ja uimarakko on pienikokoinen.

## Levinneisyys
Sukkulamonnilajeja tavataan Aasiasta. *Amblyceps*-suvun kaloja tavataan Intiasta ja Pakistanista Burmaan ulottuvalta alueelta, *Liobagrus*-sukuun kuuluvia lajeja Etelä-Koreasta, Japanista ja Kiinasta ja *Xiurenbagrus*-suvun lajeja Kiinasta. Sukkulamonnit elävät nopeasti virtaavissa puroissa ja joissa tyypillisesti vuoristoalueilla.

## Lähteet
Mustapääsammal

**Mustapääsammal** (*Catoscopium nigritum*) on lehtisammallaji, joka on ainoa laji mustapääsammalten heimossa (Catoscopiaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoisella puolella.

Mustapääsammal tuottaa itiöpesäkkeitä säännöllisesti. Ne koostuvat pienestä noin millimetrin kokoisesta mustasta pesäkeosasta ja suhteellisen pitkästä punaisesta pesäkeperästä ja näyttävät pikkuruiselta golfmailalta.

Mustapääsammalta esiintyy Suomen alueella aivan etelässä ja keskisen Suomen pohjoispuolelta Lappiin. Pohjois-Suomen kalkkipitoisilla seuduilla laji on yleinen, muualla harvinainen. Mustapääsammal on kalkinvaatija ja kasvaa runsasravintesilla paikoilla kuten lettosoilla, lähdepuroilla ja rannoilla märällä maa- ja turvealustalla.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* The British Bryological Society Field Guide. ''Catoscopium nigritum'', Golf-club Moss
Takakia

***Takakia*** on lehtisammaliin kuuluva kaksilajinen suku, joka on ainoa suku *Takakiopsida*-kasviluokassa.

*Takakia*-suku on alun perin sijoitettu lehtisammalten sijasta maksasammaliin. Sammalien sporofyytistä puuttuvat ilmaraot. *Takakia*-lajeilla ei ole monisoluisia juurtumahapsia kuten kaikilla muilla lehtisammalilla.

*Takakia*-suvun lajit ovat:
* *[[Takakia ceratophylla]]* (Mitt.) Grolle
* *[[Takakia lepidozioides]]* S. Hatt. & Inoue

## Lähteet
* Angiosperm Phylogeny Website. EVOLUTION OF LAND PLANTS, MOSSES. (22.11.2012)

### Viitteet
Takakia ceratophylla

***Takakia ceratophylla*** on lehtisammallaji, joka on toinen *Takakiopsida*-kasviluokan kahdesta lajista. Sen on kuvannut ensimmäisen kerran William Mitten maksasammaliin haarusammalten (*Lepidozia*) sukuun nimellä *Lepidozia ceratophylla*.

*Takakia ceratophylla*a esiintyy Kiinassa Tiibetissä ja Yunnanissa, Intiassa Sikkimissä, Nepalissa ja Yhdysvalloissa Aleuttien saarilla. Laji kasvaa varjoisilla kosteilla kallioilla,  hyvin märällä maalla lumenviipymissä sekä kylmillä aavikoilla. Laji on maailmanlaajuisesti erittäin harvinainen ja luokiteltu uhanalaiseksi, vaarantuneeksi (VU).

## Lähteet
Andreaeobryum macrosporum

***Andreaeobryum macrosporum*** on lehtisammallaji, joka Goffinet et al. -luokittelun mukaan on ainoa laji *Andreaeobryopsida*-kasviluokassa.

*Andreaeobryum macrosporum*ia esiintyy Pohjois-Amerikan luoteisosissa, Yhdysvalloissa Alaskassa, Kanadassa Yukonin, Brittiläisen Kolumbian ja Luoteisterritorioiden alueella. Se kasvaa kalkkikallioilla arktisella ja subarktisella vyöhykkeellä.

## Lähteet
* Bryophyte Flora of North America, Andreaeobryaceae
Jyväsvarstasammal

**Jyväsvarstasammal** (*Pohlia annotina*) tai rihmavarstasammal, on lehtisammallaji lehväsammalten heimossa (Mniaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla. Suomen alueella laji on elinvoimainen (LC) ja esiintyy etelä- ja keskiosassa. Levinneisyys on huonosti tunnettu. *Pohlia annotina* on pioneerilaji, joka kasvaa kostean hiekkaisen maan maapaljastumilla erilaisilla avoimilla paikoilla.

*Pohlia annotina* muistuttaa muista varstasammallajeista ituvarstasammalta (*Pohlia camptotrachela*). Molempien tuntomerkki on lukuisat pienet itusilmut ylemmissä lehtihangoissa. Itusilmujen muoto on pitkulainen verrattuna *Pohlia camptotrachela*an. Lajilla kasvaa itiöpesäkkeitä harvoin, itujyväset ovat yleisiä.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Porley, Ron 2008: Arable Bryophytes: A field guide to the mosses, liverworts, and hornworts of cultivated land in Britain and Ireland. WILDGuides Ltd.
### Viitteet
Vaimoni on konna

**Vaimoni on konna** () on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Cho Jin-gyun (joskus muodossa Jin-Kyo Cho) ohjaama eteläkorealainen toimintaelokuva.

## Näyttelijät

Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Ituvarstasammal

**Ituvarstasammal** (*Pohlia camptotrachela*) on lehtisammallaji lehväsammalten heimossa (Mniaceae). Sitä esiintyy Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Japanissa, etenkin lauhkealla vyöhykkeellä. Suomen alueella lajia esiintyy paikoitellen maan eteläosassa, sitä on löydetty Satakuntaan ja Etelä-Savoon asti.

Ituvarstasammal muistuttaa varstasammallajeista eniten jyväsvarstasammalta (*Pohlia annotina*). Niiden tuntomerkki on lukuisat pienet itusilmut ylemmissä lehtihangoissa. Samankaltaisia itusilmuja on myös monilla hiirensammalten (*Bryum*) lajeilla, joihin ituvarstasammalen erona ovat lehdet, jotka ovat tyypillisesti kapeammat kuin hiirensammalilla ja hienosti hampaalliset yläpuolelta. Itiöpesäkkeitä kasvaa harvoin, itujyväset ovat tavallisia.

Ituvarstasammal kasvaa avoimilla paikoilla kostealla soralla ja hiekalla, joskus savella.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Porley, Ron 2008: Arable Bryophytes: A field guide to the mosses, liverworts, and hornworts of cultivated land in Britain and Ireland. WILDGuides Ltd.
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3
### Viitteet
Kiiltolehväsammal

**Kiiltolehväsammal** (*Pseudobryum cinclidioides*) on lehtisammallaji lehväsammalten heimossa (*Mniaceae*). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuoliskon viileät alueet.

Kiiltolehväsammal kasvaa melko kookkaaksi, yleensä viidestä kahteentoista senttimetriä pitkäksi ja muodostaa löyhiä kasvustoja. Varsi on tummanruskea tai melkein musta ja usein melkein latvaan täynnä ruskeita juurtumahapsia. Lehdet ovat pitkänomaiset, hyvin leveät ja pyöreäkärkiset. Ne ovat voimakkaasti kiiltäviä, erityisesti kosteina. Itiöpesäkkeitä kasvaa harvoin, itiöt ovat isokokoisia.

Kiiltolehväsammal on Suomen alueella yleinen, elinvoimainen (LC) ja esiintyy ihan koko maassa. Se kasvaa ainakin märissä korvissa, vähintään keskiravinteisilla soilla, lähteiköissä ja rehevillä tulvarannoilla.

## Lähteet
* Rikkinen, Jouko 2008: Jäkälät & sammalet Suomen luonnossa. Kustannusosakeyhtiö Otava, Helsinki.
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kuvalinkit:
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kiiltolehväsammal (''Pseudobryum cinclidioides'')
Hetevarstasammal

**Hetevarstasammal** (*Pohlia wahlenbergii*) on lehtisammallaji lehväsammalten heimossa (*Mniaceae*). Sen levinneisyysalue on koko maailma.

Hetevarstasammal kasvaa pystysti ja on kooltaan pienehköstä keskikokoiseen, yleensä yhdestä kymmeneen senttimetriä korkea. Se muodostaa löyhiä mättäitä. Varsi on hento, varsinkin tyveltä punainen. Lehdet ovat himmeän sinivihreitä, melko leveitä mutta teräväkärkisiä. Itiöpesäkkeiden kasvaminen on harvinaista, itujyväsiä syntyy toisinaan. Hetevarstasammal on lajina monimuotoinen. Muunnoksia ovat *Pohlia wahlenbergii* var. *calcarea* (Warnst.) E.F. Warb. ja *Pohlia wahlenbergii* var. *glacialis* (Brid.) E.F. Warb. Jälkimmäistä esiintyy tuntureilla.

Hetevarstasammal kasvaa lähteiköissä, lähdepuroissa, lähdeojissa, joenrannoilla, järvenrannoilla, pelto-ojissa ja tieojissa märällä savisella maalla. Se viihtyy erityisesti tunturipurojen varsilla.

## Lähteet
* Rikkinen, Jouko 2008: Jäkälät & sammalet Suomen luonnossa. Kustannusosakeyhtiö Otava, Helsinki.
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kuvalinkit:
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Hetevarstasammal (''Pohlia wahlenbergii'')
Isovarstasammal

**Isovarstasammal** (*Pohlia longicolla*) on lehtisammallaji lehväsammalten heimossa (Mniaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla ja Keski-Afrikassa, etenkin vuoristoissa.

Suomen alueella isovarstasammalen levinneisyys on pohjoinen, lajia esiintyy Kainuun ja Oulun Pohjanmaan korkeudelta pohjoisimpaan Lappiin. Se on melko yleinen ja uhanalaisluokituksessa elinvoimainen (LC). Isovarstasammal kasvaa keskiravinteisilla kallioseinämillä, louhikoissa ja pahdoilla, tuntureilla alapaljakan korkeudelle asti.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3
### Viitteet
Marjan rakkaus

**Marjan rakkaus** (*L’amore di Marja*) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Anne Riitta Cicconen ohjaama italialainen draamaelokuva, jonka pääosia esittävät Laura Malmivaara (Marja) ja Vincenzo Peluso (Fortunato). Lapsinäyttelijöinä ovat italialais-suomalaiset Lepistön sisarukset. Elokuva perustuu italiansuomalaisen Cicconen kymmenen vuotta aiemmin kirjoittamaan näytelmään.

## Juoni
Elokuvan tarina kerrotaan osittain Marjan kahdesta lapsesta vanhemman, Alicen näkökulmasta. Se on kertomus suomalaisesta Marjasta ja tämän italialaisesta miehestä Fortunatosta, jotka elävät nuoruuttaan kommuunissa 1970-luvun Suomessa. Heidän muutettuaan sisilialaiseen pikkukylään mies mukautuu lapsuutensa yhteisöön, kun taas Marja ei siihen kykene vaan eristäytyy lastensa kanssa täydellisesti ja lopulta murtuu henkisesti.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
*Marjan rakkaus* sai ensi-iltansa Italiassa 6. maaliskuuta 2004 ja keräsi sinä vuonna siellä 120&nbsp;000 katsojaa 12 kopiolla. Se palkittiin Annecyn, Montpellier’n ja Villeruptin filmifestivaaleilla.

*Helsingin Sanomien* Leena Virtaselle elokuvasta jäi hyvä mieli, vaikka hän kritisoi ohjaajan liian pientä etäisyyttä aiheeseen, kertojan sekavaa vaihtumista ja Marjan hahmon jäämistä etäiseksi. Laura Malmivaaran hän kirjoitti erottuvan vähemmän taitavista muista näyttelijöistä. *[[Kirkko ja kaupunki]]* -lehden Janne Villa piti *Marjan rakkautta* yhtenä vuoden 2005 elokuvatapauksena, jossa äidin ja aikuistuvien tyttöjen (Veronica Visentin, Sara Filizzola Hartmann) suhteen kuvaus on tehty taitavasti. Tampereen ylioppilaslehden *[[Aviisi]]n* Antti Kivimäki suhtautui tylymmin: ”Mutta kuka haluaa lisätä eksistentiaaliahdistustaan puolitoistatuntisella paasauksella naisen alistamisesta 1970-luvun Sisiliassa?”

## Lähteet
Xenakis

**Xenakis** (**Ksenakis**, ) on kreikkalainen sukunimi, joka on ollut muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Iannis Xenakis (1922-2001), kreikkalainen säveltäjä ja arkkitehti
* Thomas Xenakis (1875-1942), kreikkalainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti
Rusovarstasammal

**Rusovarstasammal** (*Pohlia melanodon*) on lehtisammallaji lehväsammalten heimossa (*Mniaceae*). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuoliskon lauhkea ja viileä vyöhyke.

Suomen alueella rusovarstasammal on harvinainen ja levinneisyydeltään eteläinen. Sitä esiintyy Ahvenanmaalla, Uudellamaalla, Etelä-Hämeessä ja Etelä-Pohjanmaalla. Uhanalaisluokituksessa laji on silmälläpidettävä (NT).

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3
### Viitteet
Hohtovarstasammal

**Hohtovarstasammal** (*Pohlia cruda*) on lehtisammallaji lehväsammalten heimossa (*Mniaceae*). Sitä esiintyy Maan pohjoisella ja eteläisellä puoliskolla lauhkealta vyöhykkeeltä tundralle.

Hohtovarstasammal on pystykasvuinen ja pienikokoinen, yleensä kahdesta kolmeen senttimetriä korkeaksi kasvava. Lehdet ovat melko leveät, teräväkärkiset ja selvästi keskisuonelliset. Lehtien väri on kalpean sinivihreä ja metallinhohtoinen. Itiöpesäkkeitä kasvaa toisinaan. Laji ei tee itujyväsiä, kuten useat varstasammalet.

Hohtovarstasammal on Suomen alueella yleinen, elinvoimainen (LC) ja esiintyy koko maassa. Se kasvaa varjoisilla paikoilla kuten kalliojyrkänteiden raoissa ja onkaloissa, tuulen kaatamien puiden juuripaakkujen suojassa.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Rikkinen, Jouko 2008: Jäkälät & sammalet Suomen luonnossa. Kustannusosakeyhtiö Otava, Helsinki.
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kuvalinkit:
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Hohtovarstasammal (''Pohlia cruda'')
Sandy Island

**Sandy Island** () on joissakin kartoissa Australian ja Uuden-Kaledonian välissä sijaitsevaksi merkitty saari. Se esiintyy myös nimellä *Sable Island*.

Saari on ollut kartoissa ainakin 1800-luvulta lähtien. Se näkyi esimerkiksi Googlen karttapalveluissa. Sandy Islandin ”olemattomuuden” havaitsivat ilmeisesti ensimmäisenä paikalla marraskuussa 2012 käyneet australialaiset tutkijat. Mikäli kyseisellä paikalla olisi saari, kuuluisi se Ranskan merentakaisiin alueisiin.

## Lähteet
Merilapiosammal

**Merilapiosammal** (*Hennediella heimii*) on lehtisammallaji toukosammalten heimossa (*Pottiaceae*). Sen levinneisyysaluetta ovat rannikot Maan pohjoisen ja eteläisen puoliskon lauhkealla ja viileällä vyöhykkeellä.

Merilapiosammal on pienikokoinen ja muodostaa 2,5 millimetriä korkeaa kellertävänvihreää tai ruskeaa kasvustoa. Itiöpesäkkeen perä on kiertynyt ja suhteellisesti erikoisen pitkä, enimmillään yli yhden senttimetrin. Itiöpesäkkeessä on pitkä ja viisto kansi, jonka pesäkkeen jäykkä keskipylväs nostaa itiöiden kypsyessä ylemmäs jolloin se muistuttaa velhon hattua.

Merilapiosammal kasvaa merenrannoilla kostealla ja suolaisella paljaalla maalla. Suomen alueella lajia esiintyy lounaisrannikolla paikoitellen, Perämerellä on ollut erillisesiintymä.

## Lähteet
* The British Bryological Society Field Guide. ''Hennediella heimii'', Heim's Pottia 
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Merilapiosammal – ''Hennediella heimii''
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Hennediella heimii'' Zander, 1993