Instrumentaali

**Instrumentaali** on joidenkin kielten kieliopeissa sijamuoto, jolla ilmaistaan konkreettista tai abstraktia toiminnan välinettä.

Joissakin sijakieliopin kuvausmalleissa instrumentaaliksi voidaan nimittää tällaisen välineen tai toimintaan vaikuttavan elottoman voiman tai olion syväsijaa tai semanttista roolia (esim. ***pallo''' särki ikkunan'').

== Instrumentaalisija maailman kielissä ==
Instrumentaalisijat eivät ole maailman kielissä kovin tavallisia. Useissa kielissä välinettä ilmaistaan muilla keinoilla, kuten esimerkiksi [[Adpositio|adpositiorakenteella]] (esim. [[Englannin kieli|englannin]] prepositiolla ''with: hit '''with''' a hammer'' ’lyödä vasaralla’), verbirakenteen tai verbinmuodostuksen avulla (esim. englannin [[verbi]] ''hammer,'' [[Suomen kieli|suomen]] ''vasaroida'' ’käyttää vasaraa’) tai muilla sanastollisilla ratkaisuilla (esim. ''potkaista'' ’käyttää jalkaa välineenä’).

Kielessä ei myöskään välttämättä ole erillistä instrumentaalisijaa pelkästään välineen ilmaisemiseen, vaan instrumentaalisuutta ilmaisevalla sijalla (tai muulla rakenteella) on hyvin usein muitakin tehtäviä: se voi ilmaista [[Agentti (kielioppi)|agenttia]], sijaintia, syytä, ajankohtaa tms. Esimerkiksi suomessa [[adessiivi]] ilmaisee välineen lisäksi (''lyödä '''vasaralla***) myös sijaintia (*vasara on *'pöydällä***) ja omistusta (***minulla** on vasara''). Useissa Euroopan kielissä (mutta harvemmin Euroopan ulkopuolella) instrumentaalin merkitsimet kattavat myös [[Komitatiivi|komitatiivin]] (seuralaisen tai mukana olijan ilmaisimen) merkitykset. Myös [[Viron kieli|viron]] komitatiivilla ja [[Unkarin kieli|unkarin]] [[Komitatiivi#Unkarin kielen instrumentaali-komitatiivi|instrumentaali-komitatiiviksi]] nimitetyllä sijalla on nämä molemmat tehtävät, kuten näkyy viron esimerkeistä: ''ma söön jäätist **lusikaga*** ’syön jäätelöä lusikalla’ (instrumentaali), ''ma söön jäätist oma '''sõbraga*** ’syön jäätelöä ystäväni kanssa’ (komitatiivi).

Instrumentaalimuodot saattavat kiteytyä adverbeiksi: esimerkiksi englannin *why* ’miksi’ on alun perin ’mikä’-kysymyspronominin instrumentaalimuoto.

Instrumentaaliksi nimitetty sijamuoto esiintyy ainakin muinaisenglannissa, georgiassa, sanskritissa, tamilissa sekä useissa balttilaisissa ja slaavilaisissa kielissä. 

## Instrumentaali uralilaisissa kielissä
Uralilaisissa kielissä pelkästään välinettä tms. ilmaisevat sijat eivät ole kovin yleisiä, tai niillä on jokin toinen nimitys (suomessa instruktiivi). Instrumentaaliksi nimitetty sija esiintyy permiläisissä kielissä (komi ja udmurtti), missä se ilmeisesti on alkuaan merkitykseltään eriytynyt lokatiivisijan (inessiivi) variantti. Komin kielessä instrumentaalin rinnalla on erillinen komitatiivi. Sitä vastoin selkupin kielessä instrumentaali – samoin kuin viron komitatiivi ja unkarin instrumentaali-komitatiivi – ilmaisee sekä välinettä että tapahtumassa mukana tai toimijan seurana olijaa.

Liivin kielessä komitatiivi (joka, samoin kuin virossa, ilmaisee myös välinettä) ja translatiivi ovat sulautuneet yhteen. Tätä sijaa nimitetään uudemmissa liivin kieliopeissa instrumentaaliksi.

## Instrumentaali indoeurooppalaisissa kielissä
Indoeurooppalaiseen kantakieleen voidaan rekonstruoida ainakin kahdeksan sijaa, joista välinettä ilmaiseva instrumentaali oli yksi. Indoeurooppalaisen kantakielen tytärhaaroista instrumentaali säilyi esimerkiksi indoiranilaisissa, balttilaisissa ja slaavilaisissa kielissä. Germaanisissa kielissä sen käyttö oli jo varhain hyvin rajallista.

### Instrumentaali slaavilaisissa kielissä
'''Tšekissä''' instrumentaalilla ilmaistaan välinettä: *píšu *'perem*** ’kirjoitan kynällä’, ''jedu '''autem*** ’menen autolla’. Instrumentaalia käytetään myös tiettyjen prepositioiden kanssa: *jedu *'s tebou*** ’menen sinun kanssasi’, ''jedu '''mezi autem a lampou*** ’menen auton ja lampun välistä’. Yksinään instrumentaali voi ilmaista liikeverbin yhteydessä väylää: *projel *'městem** (~ projel skrz město)'' ’hän ajoi kaupungin läpi’.

**Venäjässä** instrumentaalia käytetään tiettyjen paikkaa tai sijaintia ilmaisevien prepositioiden kanssa: с(o) [''s(o)''] ’kanssa’, за [''za''] ’takana’, под [''pod''] ’alla’, над [''nad''] ’yllä’, перед [''pered''] ’edessä’, между [''meždu''] ’välissä’. Yksinään se voi ilmaista välinettä (Я написал письмо **пером** ’Kirjoitin kirjeen **kynällä**’) sekä erityisesti subjektittoman tai passiivilauseen [[agentti (kielioppi)|agentti]]a (**Ветером** сорвало крышу ’**tuuli** vei katon’, Книга написана **мною** ’kirja on ''minun'' kirjoittamani’). Instrumentaali voi ilmaista liikeverbien yhteydessä väylää (Они шли **лесом** ’He kulkivat **metsän kautta’**), ja sitä käytetään joissakin ajanilmauksissa (утром ’aamulla’). Instrumentaali voi suomen [[Essiivi|essiivin]] tapaan  korostaa tilan tai roolin ehdollisuutta tai väliaikaisuutta: Я работаю **переводчиком** ’työskentelen **kääntäjänä'''’. Tiettyjen verbien, erityisesti refleksiiviverbien yhteydessä instrumentaali on rektiosija.

## Lähteet

## Katso myös

* Instruktiivi
* Komitatiivi