open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kefdiniiri

**Kefdiniiri** (C14H13S2N5O5) on kefalosporiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä antibioottina.

## Ominaisuudet ja käyttö
Kefdiniiri on niin sanottu kolmannen sukupolven kefalosporiini ja sen antibioottiset ominaisuudet perustuvat bakteerin soluseinän synteesin estämiseen. Antibioottina lääkeaine on suhteellisen laajakirjoinen, mutta tehoaa erityisesti grampositiivisiin bakteereihin. Kefdiniirin rakenne ei hydrolysoidu helposti beetalaktamaasien vaikutuksesta. Kefdiniiriä voidaan käyttää muun muassa keuhkokuumeen ja muiden hengitysteiden infektioiden hoitoon.

## Haittavaikutukset
Kefdiniiri voi aiheuttaa haittavaikutuksinaan huonovointisuutta, vatsakipuja, ripulia ja harvinaisesti allergisia oireita.

## Valmistus
Kefdiniiri on puolisynteettinen yhdiste. Aminokefalosporiinista valmistetaan vinyyliaminokefalosoporiinihappoa, joka reagoi 3-bromiasetoetikkahapon tai 3-bromiasetoasetyylikloridin kanssa. Yhdisteen ketoniryhmä reagoi natriumnitriitin kanssa, jolloin muodostuu oksiimi. Viimeinen vaihe yhdisteen synteesissä on reaktio tiourean kanssa, jolloin muodostuu tiatsolirengas.
:

## Lähteet
Karhuvuori (Seinäjoki)

**Karhuvuori** on Seinäjoella sijaitseva kehittyvä asuinalue, jonka asuinrakentaminen alkoi vuonna 2013. Alueelle on rakennettu luhti-, rivi- ja omakotitaloja. Karhuvuori sijaitsee Tanelinrannan vieressä, jossa on Karhuvuoren lähipalvelut, kuten S-Market, päiväkoti, seurakuntakoti ja alakoulu. Karhuvuori kuuluu Tanelinrannan kaupunginosaan.

Kunnallistekniikan laajennusosa aloitettiin vuonna 2012, jonka toteuttajana toimi Kuljetus Tuomet Oy. Alueen tontit ovat olleet Seinäjoen kalleimpia. Karhuvuoren suosiota selittävät muun muassa läheisyys teollisuusalueen työpaikkoihin sekä Tanelinrannan lähipalveluihin.

Alueella on parannettu esimerkiksi Elisan mobiili- ja kiinteää verkkoa loppuvuodesta 2019.

Karhuvuoren entinen nimi oli Murhavuori, mutta markkinoinnin kannalta nimi ei ollut toivotuin. Muutos toteutettiin 2011–2012.

## Lähteet
Ełkin piirikunta

**Ełkin piirikunta** () on yksi Warmia-Masurian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 91&nbsp;560. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Ełk. Neljä maalaiskuntaa ovat Ełk, Kalinowo, Prostki sekä Stare Juchy.

Ełkin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 11,2 prosenttia. Luku on huomattavan suuri sekä Warmia-Masurian voivodikunnan että koko Puolan työttömyyslukuihin verrattuna.

Vuoden 2019 lopussa Ełkin piirikunnassa arvioitiin olevan 91&nbsp;560 asukasta, joista 50,9 prosenttia naispuolisia ja 49,1 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 88&nbsp;552 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 86&nbsp;978 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 19,6 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 62 prosenttia ja eläkeikäisten 18,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 39,9 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 897 lasta.

## Lähteet
Hatlamminmäki

**Hatlamminmäki** on Riihimäen ja Hausjärven kuntien rajalla sijaitseva mäkialue. Se on geologisesti hyvin muodostunut kalliosydäminen moreenimäki. Geologisten arvojensa takia se on arvokas maisemansuojelualue. Hatlamminmäellä sijaitsee sekä Riihimäen että Hausjärven kunnan korkein kohta. Riihimäen puolella korkein kohta on 165,4 metriä merenpinnasta ja Hausjärven puolella 169 metriä.

Hatlamminmäellä on näkyvillä Yoldiameren aikainen muinaisrantavyöhyke. Se muodostui noin 10 000 vuotta sitten, kun jäätikkö suli ja Baltian jääjärvi muuttui Yoldianmereksi. Mäenrinteessä on myös useita jään kuljettamia siirtolohkareita.

Hatlamminmäen metsä on pääosin tuoretta kangasmetsää, joka suonreunan lähellä on 60-80-vuotiasta. Mäen rinteissä kasvaa ruohokasveista runsaasti oravanmarjaa, metsätähteä, käenkaalia, metsä- ja kangasmaitikkaa, kultapiiskua, lillukkaa, valkovuokkoa ja talvikkeja. Hatlamminmäellä on myös kyiden talvihorrospaikka. Alueen lintutiheys on tavanomainen. Pesivistä lintulajeista Hatlamminmäellä yleisimpinä esiintyvät pajulintu, peippo, metsäkirvinen, punarinta, laulurastas, punakylkirastas, mustarastas, talitiainen, sinitiainen, kuusitiainen, hölmötiainen ja puukiipijä. Harvinaisempina lintulajeina esiintyvät pyrstötiainen, pikkukäpylintu ja pohjansirkku.

Hatlamminmäki liittyy Riihimäen arvokkaimpaan luontokohteeseen Hatlamminsuohon. Valtio omistaa lähes koko Hatlamminmäen metsäalueen sekä yhteensä noin 82 hehtaarin kokoisen alueen Hatlamminsuosta. Hatlamminmäki on SL-merkinnällä varustettu suojelualue.

## Katso myös

* Hatlamminsuo

## Lähteet
Friedrich Spitta

**Friedrich Adolf Wilhelm Spitta** (10. tammikuuta 1852 Wittingen, Niedersachsen – 7. kesäkuuta 1924 Göttingen) oli protestanttinen saksalainen teologi ja virsirunoilija. 

Oltuaan parissa pappistehtävässä Spitta sai 1887 nimityksen Uuden testamentin eksegetiikan ja käytännöllisen teologian professoriksi Strassburgin yliopistoon. Hän kirjoitti useita eksegetiikan, hymnologian ja liturgiikan alan kirjoituksia. Teoksessa *Die synoptische Grundschrift in ihrer Überlieferung durch das Lukas Evangelium* (1912) hän vastoin perinteistä kantaa, että Markuksen evankeliumi on vanhin, esittää että vanhin olisi Luukaksen evankeliumi. Spitta julkaisi aikakauskirjaa *Monatsschrift für gottesdienst und kirchliche kunst* (1896 alkaen). Hän oli myös virsirunoilija, ja hänen rukousvirtensä keisarin puolesta  ("Gott und herr, in deinem sohne", 1897) oli aikanaan yleisesti käytössä Saksan kirkossa.

Spittan veli oli musiikkitieteilijä Philipp Spitta ja heidän isänsä oli virsirunoilija Philipp Spitta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kendall (sukunimi)

**Kendall** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Barbara Kendall (s. 1967), uusiseelantilainen purjelautailija
* Bill Kendall (1916–2004), australialainen uimari
* Bob Kendall (s. 1947), yhdysvaltalainen luistelija
* Brett Kendall (s. 1957), uusiseelantilainen alppihiihtäjä
* Britt Kendall (s. 1996), australialainen rantalentopalloilija
* Bruce Kendall (s. 1964), uusiseelantilainen kilpapurjehtija
* Edward Calvin Kendall (1886–1972), yhdysvaltalainen biokemisti, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja
* Henry George Kendall (1874–1965), brittiläinen merikapteeni
* Henry Way Kendall (1926–1999), yhdysvaltalainen fyysikko, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja
* Howard Kendall (1946–2015), englantilainen jalkapalloilija
* Kay Kendall (1926–1959), brittiläinen näyttelijä
* Pat Kendall (1927–1968), brittiläinen uimari
* Scott Kendall (s. 1959), uusiseelantilainen alppihiihtäjä
* Suzy Kendall (s. 1944), englantilaissyntyinen malli ja näyttelijätär.
Gaya

**Gaya** voi tarkoittaa seuraavia:

;paikkoja:

* Gaya, kaupunki Intian Biharissa
* Gayan piirikunta, Intian Biharin piirikunta
* Gaya, saari Malesiassa
* Gaya, kaupunki Nigerissä
* Gaya (departementti), Nigerin departementti
* Gaya, kaupunki Nigeriassa

;henkilöitä:

* Eiji Gaya (s. 1969), japanilainen jalkapalloilija
* Kabiru Ibrahim Gaya (s. 1952), nigerialainen poliitikko ja arkkitehti
* Ramón Gaya (1910–2005), espanjalainen taiteilija
* José Luis Gayà (s. 1995), espanjalainen jalkapalloilija

;muuta:
* Gayan konfederaatio, Korean niemimaan protohistoriallinen heimojen konfederaatio
* Bodh Gaya, kaupunki Intian Biharissa
Anders Spole

**Anders Spole** (1630–1699) oli ruotsalainen matemaatikko ja tähtitieteilijä. Hän teki laajoja opintomatkoja ulkomaille, ja sen jälkeen vuonna 1667 hänestä tuli matematiikan professori uuteen Lundin yliopistoon. Hän pääsi 1679 samaan virkaan Upsalan yliopistoon. Hän teki 1695 tähtitieteellisessä tarkoituksessa matkan Tornioon. Spolea pidettiin hyvänä opettajana. Hän julkaisi useita väitöskirjoja ja almanakkoja.

## Lähteet
Bruce Harlan

**Bruce Ira Harlan** (2. tammikuuta 1926 Marple Newtown, Pennsylvania – 22. kesäkuuta 1959 Norwalk, Connecticut) oli yhdysvaltalainen uimahyppääjä. Hän edusti Yhdysvaltoja Lontoon kesäolympialaisissa 1948 saavuttaen kultaa 3 metrin ponnahduslaudassa ja hopeaa 10 metrin kerroshypyissä.

## Lähteet
Boyd

**Boyd** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Alana Boyd (s. 1984), australialainen seiväshyppääjä
* Allan Boyd (1929–2019), brittiläinen jalkapalloilija
* Andrew Boyd (1910–2002), yhdysvaltalainen miekkailija
* Billy Boyd (s. 1968), skotlantilainen näyttelijä ja muusikko
* Brandon Boyd (s. 1976), yhdysvaltalainen laulaja
* Carla Boyd (s. 1975), australialainen koripalloilija
* Dannie Boyd (s. 1990), kanadalainen kilpapurjehtija
* David Boyd, useita henkilöitä
* Denise Robertson-Boyd (s. 1952), australialainen yleisurheilija
* Douglas Boyd (s. 1959), brittiläinen kapellimestari ja oboisti
* Dustin Boyd (s. 1986), kazakstanilais-kanadalainen jääkiekkoilija
* Eddie Boyd (1914–1994), yhdysvaltalainen bluesmuusikko
* Esna Boyd (1899–1966), australialainen tennispelaaja
* Gary Boyd (s. 1972), australialainen kilpapurjehtija
* George Boyd (s. 1985), englantilais-skotlantilainen jalkapalloilija
* Gregory A. Boyd (s. 1957), yhdysvaltalainen pappi ja teologi
* Guillermo Boyd (s. 1938), panamalainen painonnostaja
* Ian Boyd (s. 1933), brittiläinen yleisurheilija
* Jason Boyd, brittiläinen näyttelijä
* Jim Boyd (1930–1997), yhdysvaltalainen nyrkkeilijä
* John Boyd (1927–1997), Yhdysvaltain ilmavoimien eversti
* Johnny Boyd (1926–2003), yhdysvaltalainen moottoriurheilija
* Justin Boyd (s. 1989), kanadalainen vesipalloilija
* Kevin Boyd (s. 1966), brittiläinen uimari
* Kris Boyd (s. 1983), skotlantilainen jalkapalloilija
* Krystal Boyd, *Anjelica, Abbie*, alk. *Ksenia Kondratyeva* (s. 1993), venäläissyntyinen pornonäyttelijä ja eroottinen malli. 
* Leon Boyd (s. 1983), alankomaalainen baseballpelaaja
* Lucious Boyd (s. 1959), yhdysvaltalainen rikollinen
* Luke Boyd (s. 1987), australialainen nyrkkeilijä
* Lynda Boyd (s. 1965), kanadalainen näyttelijä
* Malcolm Boyd (1896–1960), australialainen juoksija
* Pam Boyd (s. 1955), yhdysvaltalainen käsipalloilija
* Pattie Weston o.s. Boyd (s. 1944), brittiläinen malli, valokuvaaja ja kirjailija
* Phil Boyd (1876–1967), kanadalainen soutaja
* Ray Boyd (s. 1951), australialainen seiväshyppääjä
* Richard Boyd (s. 1942), yhdysvaltalainen filosofi
* Rob Boyd (s. 1966), kanadalainen alppihiihtäjä
* Robin Boyd (1919–1971), australialainen arkkitehti
* Sean Boyd (s. 1978), australialainen vesipalloilija
* Tim Boyd (1861–1914), yhdysvaltalainen golfaaja
* Travis Boyd (s. 1993), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
* Tom Boyd (s. 1965), skotlantilainen jalkapalloilija
* Tony Boyd (s. 1932), kanadalainen maahockeypelaaja
* Warren Boyd (1926–2018), australialainen uimari
* William Boyd (s. 1952), skotlantilainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja
Majavapadon taistelu

**Majavapadon taistelu** oli vuoden 1812 sodan aikana käyty yhteenotto Yhdysvaltojen sotilaiden ja brittien puolella taistelleiden intiaanien välillä 24. kesäkuuta 1813. Taistelu päättyi amerikkalaisten tappioon.

## Tausta

Ylä-Kanadaan hyökänneet amerikkalaisjoukot olivat vallanneet Fort Georgen toukokuussa 1813. Tarkoituksena oli edelleen jatkaa taisteluja Kanadan maaperällä. 24. kesäkuuta everstiluutnantti Charles G. Boerstlerin johtama 500:n amerikkalaissotilaan joukko lähti Fort Georgelta tavoitteenaan ottaa yhteen brittien etuvartioaseman joukkojen kanssa majavapadolla (engl. *Beaver Dams*). Brittijoukkoja asemalla johti luutnantti James FitzGibbon.

FitzGibbon sai tietää amerikkalaisten etenemisestä etukäteen. Laura Secord, jonka aviomies oli haavoittunut Queenston Heightsin taistelussa, oli sattumalta kuullut amerikkalaisten keskustelevan keskenään tulevasta hyökkäyksestä. Hän matkasi 30 kilometriä varoittaakseen brittejä, mutta koska hän ei osannut kertoa yksityiskohtaisempaa tietoa amerikkalaisjoukoista, FitzGibbon päätti odottaa lisätietoja. 24. kesäkuuta intiaanitiedustelijat olivat kertoneet havainneensa etenevät amerikkalaiset kapteeni Dominique Ducharmelle, joka tiedotti edelleen asiasta FitzGibbonille. Boerstler oli tietoinen joukkojensa tulleen havaituksi, mutta hän päätti silti jatkaa etenemistään.

## Taistelu

Taistelu alkoi amerikkalaisjoukkojen edettyä lähelle metsikköä majavapadon tuntumassa nykyisessä Thoroldissa 24. kesäkuuta. Heitä odottamassa oli väijyksissä joukko intiaanisotureja. Tuli avattiin noin kello 09.00. Laukaustenvaihto kesti kolme tuntia. Lopulta amerikkalaiset olivat valmiita antautumaan, mutta he pelkäsivät kohtaloaan intiaanien käsissä. FitzGibbon saapui neuvottelemaan amerikkalaisten kanssa mukanaan 50 brittisotilasta. Hän uskotteli amerikkalaisille tulossa olevan vielä paljon enemmän brittejä ja väitti myös, että jos taistelut jatkuisivat, hän ei pystyisi hillitsemään intiaanisotureja. Amerikkalaiset antautuivat lopulta vasta majuri P. W. De Harenin tuotua paikalle lisävahvistuksia.

## Seuraukset
Amerikkalaiset olivat menettäneet itse taistelun aikana 25 miestä kaatuneina ja 50 haavoittuneina. Intiaanit menettivät 5 kaatunutta 20–25 haavoittunutta. Amerikkalaiset joutuivat myöhemmin perääntymään Niagaran niemimaalta ja Yorkista. He olivat kärsineet tappion, mutta sittemmin voittajien puolella on kiistelty siitä, miten suuri osuus voitosta oli brittien tai intiaanien vastuulla.

Taistelupaikka on nykyisin historiallinen puisto. Paikalla on vuonna 1874 pystytetty muistomerkki.

## Lähteet
Gaya (Intia)

**Gaya** on Intian Biharin osavaltiossa sijaitseva noin 470&nbsp;000 asukkaan kaupunki, joka toimii samannimisen piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Sieltä on noin 100 kilometriä osavaltion pääkaupunki Patnaan. Kaupunki sijaitsee Falgujoen rannalla ja se on hindulaisten ja buddhalaisten pyhä kaupunki, josta löytyy useita pyhiinvaelluskohteita. Gayassa sijaitsee hindulainen Vishnupadin temppeli, jonka sisältä löytyy Vishnun väitetty jalanjälki. Kaupunki on saanut nimensä Gayasur-demonilta, jonka Vishnu mytologian mukaan tappoi kaksintaistelussa painamalla jalkansa hänen rinnalleen. Buddhalaisten mukaan Buddha piti tulisaarnana tunnetun saarnan noin tuhannelle tulenpalvojalle.

Gayassa ja sen lähiseudulla sijaitsee noin 45 pyhää paikkaa, jotka vetävät puoleensa satojatuhansia pyhiinvaeltajia vuosittain. Kymmenen kilometriä Gayasta etelään sijaitsee Bodhgayan kaupunki, joka tunnetaan Buddhan valaistumispaikkana.

Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Gayan väkiluku on 468&nbsp;614 henkeä. Suurimmat uskonnot ovat hindulaisuus (79&nbsp;%) ja islam (18&nbsp;%). Kaupungin väestöstä 40&nbsp;915 eli slummeissa ja lukutaitoisten osuus oli noin 82 prosenttia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Polku (täsmennyssivu)

**Polku** voi viitata johonkin seuraavista:

* polku, kulku-ura maastossa
* polku, topologian käsite
* polku, verkkoteorian käsite
* hakemistopolku, tiedostoon hakemistojen kautta viittaava nimi tiedostojärjestelmässä
* ''Polku'', Neon 2:n albumi
* Mika Polku (s. 1975), suomalainen korkeushyppääjä
Koulun suurjuhlat

**Koulun suurjuhlat**, alkujaan **Kansakoulun Suurjuhlat**, oli Suomessa 1940-luvulta alkaen toteutettu valtakunnallinen koululaisten kulttuuritapahtuma. Se pidettiin aluksi jopa vuosittain, sitten parin-kolmen vuoden välein ja vuodesta 1975 alkaen joka viides vuosi. Sitä järjesti Koulun Kerhokeskus, joka sai alkunsakin suurjuhlien järjestelytoimikunnasta 1940-luvulla. Taloudellista ja muuta tukea tapahtuma sai Suomen opetusministeriöltä ja kouluhallitukselta.

Alkujaan suurjuhlilla esiteltiin suomenkielisten kansakoululaisten töitä ja harrastuksia, mutta myöhemmin mukaan tulivat myös oppikoulut ja lukiot sekä ruotsinkieliset koulut. Vuodesta 1990 tapahtumaan alkoivat osallistua myös ammatilliset oppilaitokset.

Koulun suurjuhlat liitettiin osaksi Nuorison taidetapahtumaa vuonna 1980. Vuosituhannen vaihteen tienoilla tapahtumat yhdistyivät Nuori Kulttuuri -tapahtumaksi.

## Suurjuhlien pitopaikkoja
*1946: Helsinki
*1948: Turku
*1949: Tampere
*1950: Lappeenranta
*1951: Jyväskylä
*1954: Lahti
*1956: Helsinki
*1960: Pori
*1964: Oulu
*1968: Kuopio
*1975: Helsinki
*1980: Tampere
*1985: Turku
*1990: Lahti
*1995: Jyväskylä
*2005: Oulu

## Lähteet
Louis Balbach

**Louis James Balbach** (23. toukokuuta 1896 San José, Kalifornia – 11. lokakuuta 1943 Portland, Oregon) oli yhdysvaltalainen uimahyppääjä ja olympiamitalisti. Hän edusti Yhdysvaltoja Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920 saavuttaen pronssia 3 metrin ponnahduslaudassa. Samoissa olympialaisissa Balbach kilpaili myös 10 metrin kerroshypyissä sijoittuen kuudenneksi.

## Lähteet
Aleksanteri Vihonen

**Aleksanteri Vihonen** (12. syyskuuta 1866 Joroinen – 24. maaliskuuta 1926 Käkisalmen maalaiskunta) oli suomalainen opettaja ja valtiopäivämies. 

Aleksanteri Vihosen vanhemmat olivat maanviljelijä Adolf Vihonen ja Vilhelmiina Niilonen ja puoliso vuodesta 1889 Johanna Ottelin.  Vihonen toimi kansakoulun jälkeen kauppa-apulaisena, mutta meni sitten opiskelemaan Kymölän seminaariin, josta hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1888. Opettajana Käkisalmen maalaiskunnan Norsjoen kansakoulussa Vihonen toimi kuolemaansa saakka. Hän oli useana vuonna Käkisalmen maalaiskunnan valtuuston puheenjohtaja vuodesta 1912 ja hänellä oli myös muita luottamustoimia Käkisalmen ja Viipurin läänin alueella. Vihonen oli  Käkisalmen tuomiokunnan edustaja  talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1899 ja 1900. Nuorsuomalaisen Puolueen kannattajana Vihonen oli mukana *[[Käkisalmen Sanomat]]* -lehden hallinnossa. Suomen sisällissodassa hän toimi Käkisalmen paikallisesikunnassa.

## Lähteet
Marson (sukunimi)

**Marson** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
   
* Alberto Marson (1925–2018), brasilialainen koripalloilija
* Lou Marson (s. 1986), yhdysvaltalainen baseballin olympiamitalisti
* Mike Marson (s. 1955), kanadalainen jääkiekkoilija
Hans Luber

**Hans Luber** (15. lokakuuta 1893 München – 15. lokakuuta 1940 Berliini) oli saksalainen uimahyppääjä ja olympiamitalisti. Hän edusti Saksaa Tukholman kesäolympialaisissa 1912 saavuttaen hopeaa 3 metrin ponnahduslaudassa. Luber voitti myös kaksi Euroopan-mestaruutta Budapestin EM-kilpailuissa 1926 ja Bolognan EM-kilpailuissa 1927.

## Lähteet
Ilveskoski

**Ilveskoski** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Antti Ilveskoski (1944–2008), arkkitehti, Jaakko Ilveskosken poika
*Jaakko Ilveskoski (1912–1984), Tampereen kaupunginarkkitehti 1953–1972
*Pekka Ilveskoski (1931–1987), arkkitehti.
Pok Biil

**Pok Biil** (oik. **Surachai Sosom**, s. 1994 Thaimaa) on suomenthaimaalainen nak muay- ja ammattipotkunyrkkeilijä. Hän piti hallussaan King of Kings (KoK) -ammattipotkunyrkkeilyorganisaation höyhensarjan maailmanmestaruutta. Pok on myös pattayalaisen Max Muay Thai -stadionin entinen mestari sekä thainyrkkeilyn moninkertainen Suomen-mestari. Pok Biil on aikaisemmin tunnettu ottelunimellä Pok Jääskeläinen.

Pok Biil harjoittelee Deo’s Muay Thai -salilla, Helsingin Konalassa. Pokin valmentaja ja salin omistaja on entinen Rajadamnern Stadionin mestari, sekä WMBF Muay Thai- ja WBC Muaythai- liittojen maailmanmestari Deo Phetsangkhat.

Aikaisemmin Pok Harjoitteli Combat Academy of Finlandilla saman valmentajan opeissa.

Urheilutoimittajain liitto valitsi hänet Suomen parhaaksi thainyrkkeilijäksi vuosina 2014 ja 2020.

Yhdysvaltalainen thainyrkkeilypromoottori Lion Fight tiedotti 9. joulukuuta 2020 allekirjoittaneensa ottelusopimuksen Pokin kanssa vuodelle 2021. Sopimus sisältää 4 ottelua.

## Saavutukset
*King of Kings 67 kg mestaruus
*King of Kings World GP Champion 2019
*Muaythai Lumpinee Gala 3 - Handyman turnauksen voitto
*Max Muay Thai Stadionmestaruus 2018
*Thai nyrkkeilyn SM-kulta 2018 -67kg
*Thai nyrkkeilyn SM-kulta 2017 -67kg
*IFMA Amatöörien MM-pronssi 2016 -67kg
*Thai nyrkkeilyn SM-kulta 2016 -71kg
*Thai nyrkkeilyn SM-kulta 2015 -67kg
*Thai nyrkkeilyn SM-kulta 2014 -67kg
*Thai nyrkkeilyn SM-hopea 2013 -67kg
*Thai nyrkkeilyn PM-hopea 2012 -67kg
*IFMA Amatöörien MM-hopea B-class 2012 -63,5kg
*Juniorien EM-kulta 2012 -67kg
*Juniorien SM-kulta 2011 -67kg
*Juniorien SM-pronssi 2010 -67kg

## Ottelutilastot

### Ammattilaisottelut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pok Biilin KOK-profiili
Thamesin taistelu

**Thamesin taistelu** oli 5. lokakuuta 1813 käyty taistelu brittien, Tecumsehin johtamien intiaanien ja amerikkalaisten välillä vuoden 1812 sodan aikana. Taistelu päättyi amerikkalaisten voittoon ja Tecumsehin kuolemaan. Tecumsehin kuolema merkitsi briteille hänen johtamansa intiaanien liittouman menettämistä liittolaisina ja amerikkalaiset vakiinnuttivat otteensa luoteisrajallaan.

## Tausta

Britit olivat kärsineet tappion amerikkalaisille Eriejärven taistelussa 5. lokakuuta 1813 ja amerikkalaiset uhkasivat voittonsa jälkeen koko Ylä-Kanadan länsikärkeä. Brittijoukkojen komentaja kenraalimajuri Henry Pocter halusi vetäytyä joukkoineen Thamesjoelle. Brittien puolella intiaanijoukkoja johtanut shawneepäällikkö Tecumseh puolestaan vastusti ajatusta, koska se olisi altistanut Detroitin länsipuoliset intiaaniyhteisöt amerikkalaisten hyökkäyksille. Pocterin onnistui lopulta taivutella intiaanit vetäytymään, mutta hän lupasi myös ottaa yhteen amerikkalaisten kanssa ennen vetäytymisen päättymistä.

Brittien vetäytyminen alkoi 27. syyskuuta 1813. Mukana oli noin 900 brittisotilasta ja Tecumsehin johtamat 500 intiaania. Brittien perään lähti kenraalimajuri William Henry Harrisonin johtama amerikkalaisjoukko, joka rantautui Amherstburgissa. Procter oli vetäytymisessään hyvin hidas, ja hän laiminlöi amerikkalaisten hidastamisen esimerkiksi siltoja tuhoamalla. Heidän onnekseen Harrison ei kuitenkaan pitänyt kiirettä heidän perässään, vaan eteni myös hyvin hitaasti. Procter päätti lopulta kohdata amerikkalaiset Moraviantownilla.

## Taistelu
Taistelu alkoi 5. lokakuuta. Britit olivat väsyneitä ja taistelutahto oli alhainen. Heillä oli mukanaan yksi tykki, johon ei kuitenkaan ollut ammuksia. He alkoivat kuitenkin valmistautua taisteluun samalla, kun intiaanit kokoontuivat suolle heidän oikealle siivelleen. Harrison keskitti omat miehensä keskustaansa ja rynnäköivät amerikkalaiset hajottivat brittien linjan ennen, kuin nämä saivat tehtyä yhteislaukauksensa. Nopeasti murtuneet britit antautuivat, jonka jälkeen amerikkalaiset iskivät intiaaneja vastaan. Suolla amerikkalaiset kohtasivat kiivaampaa vastarintaa. Intiaanit alkoivat vetäytyä Tecumsehin haavoituttua ja saatua surmansa. Toinen kaatunut oli huronipäällikkö Stiahta.

## Seuraukset
Britit olivat menettäneet taistelussa 606 miestä kaatuneina, haavoittuneina tai vankeina. Vain 246 sotilasta pääsi vetäytymään taistelukentältä. Intiaaneja kaatui arviolta 33. Amerikkalaiset menettivät 7 miestä kaatuneina ja 22 haavoittuneina. Harrisonin mukaan kaikki menetykset kärsittiin taistelussa intiaaneja vastaan. Procter siirrettiin sittemmin merkityksettömiin tehtäviin. Tappio taistelussa merkitsi hänen sotilasuransa loppua.

Tecumsehin kuolema merkitsi paljolti hänen persoonansa varaan muodostuneen intiaaniliiton hajoamista. Harrison solmi rauhan monien brittien puolella aikaisemmin taistelleiden heimojen kanssa.

Harrison ei voitostaan huolimatta kyennyt käyttämään tilannetta hyväkseen ja hän joutuikin lähtemään joukkoineen Detroitiin. Amerikkalaiset olivat kuitenkin vakiinnuttaneet asemansa Luoteisterritorion alueella.

## Lähteet
Propyyliheksedriini

**Propyyliheksedriini** on lääkkeenä ja päihteenä käytetty stimulantti. Lääkkeenä sitä käytetään nenäsumutteena, joka vähentää nenän tukkoisuutta. Esimerkiksi Yhdysvalloissa nenäsumutetta myydään muun muassa kauppanimellä *Benzedrex*.

Päihdekäytössä propyyliheksedriini aiheuttaa amfetamiinin kaltaisen usean tunnin kestoisen päihtymyksen. Päihdekäytössä propyyliheksedriiniä saatetaan eristää lääkkeistä kiteisiksi suoloiksi, jotka niellään, nuuskataan tai pistetään verenkiertoon. Lääkeliuoksia saatetaan käyttää myös sellaisenaan. Propyyliheksedriinin päihdekäyttö on 1970-luvulta alkaen eri maissa johtanut useisiin stimulanttipsykooseihin, erilaisiin sydänperäisiin ongelmiin ja kuolemiin.

Maailman antidopingtoimisto (WADA) on luokitellut propyyliheksedriinin dopingaineeksi ja se on WADA:n kiellettyjen aineiden listalla.

Propyyliheksedriini on rakenteellisesti muuten samanlainen metamfetamiinin kanssa, mutta propyyliheksedriinissä on metamfetamiinin bentseenin tilalla sykloheksaani. Propyyliheksedriinissä on yksi kiraliakeskus ja sillä on siten kaksi stereoisomeeriä. Strereoisomeereistä L-propyyliheksedriini vapauttaa runsaammin dopamiinia ja norepinefriiniä toimien siten tehokkaampana stimulanttina ja sympatomimeettinä. Propyyliheksedriinin tarkkaa toimintamekanismia ei tiedetä.

Propyyliheksedriini liukenee veteen ja lisäksi moniin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. Yhdiste on emäksistä.

## Lähteet
Columbia, the Gem of the Ocean

**Columbia, the Gem of the Ocean** (), myös nimellä **The Red, White, and Blue** (), on yhdysvaltalainen isänmaallinen musiikkikappale. Se julkaistiin ensimmäistä kertaa vuonna 1843 Philadelphiassa Yhdysvalloissa. Eräät ensimmäisistä julkaisuista (1843 ja 1846) tapahtuivat nimellä ”Columbia, the Land of the Brave” (), mutta kyseinen nimi ei jäänyt käyttöön, toisin kuin vuonna 1844 julkaistu versio.

Kappaleen tekijäksi on vaihtelevasti ilmoitettu kolme eri henkilöä, jotka ovat David T. Shaw, Thomas a’Beckett vanhempi ja Stephen Joseph Meany. Shaw pyysi noin vuonna 1843 a’Beckettiä säveltämään laatimansa tekstin pohjalta musiikkikappaleen. A’Beckett ei kuitenkaan säilyttänyt Shaw’n sanoitusta, vaan korvasi sen suurelta osin omallaan ja julkaisi kappaleen Shaw’ta mainitsematta. Shaw julkaisi myöhemmin kappaleesta oman versionsa. Brittiläisen Meanyn tulkintaa vuonna 1852 julkaistua nimeltä ”Britannia, the Pride of the Ocean” puolestaan on toisinaan väitetty alkuperäiseksi versioksi kappaleesta.

Kappaleessa mainittava *Columbia* saattaa viitata laivaan nimeltä *[[Columbia Rediviva]]*, josta usein käytettiin pelkästään nimeä *Columbia*. Alus oli ensimmäinen, joka purjehti maailman ympäri Yhdysvaltain lipun alla.

## Sanat

Lähde:

## Merkitys

Yhdysvaltain sisällissodan aikana ”Columbia, the Gem of the Ocean” nautti suurta suosiota, sillä se ylisti kansallista yhtenäisyyttä. Sodan jälkeen siitä tuli sotilassoittokuntien, kuten John Philip Sousan johtaman Yhdysvaltain merijalkaväen soittokunnan, repertuaarien yleinen osa. Se julkaistiin tallenteena ensimmäisen kerran vuonna 1905.

Muusikko Charles Ives siteerasi kappaletta useasti vuonna 1943 nauhoittamassaan kappaleessa ”They Are There!” Hän siteerasi sitä myös ainakin kuudessatoista muussa sävellyksessään.

## Huomautus

## Lähteet
* 
### Viitteet
Ewing (sukunimi)

**Ewing** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Annabelle Ewing (s. 1960), brittiläinen poliitikko
* Arbella Ewing (1894–2008), pitkäikäiseksi elänyt yhdysvaltalainen henkilö
* Dan Ewing (s. 1985), australialainen näyttelijä
* Fergus Ewing (s. 1957), brittiläinen poliitikko
* Graviola Ewing (1930–2020), guatemalalainen pikajuoksija
* James Ewing (1866–1943), yhdysvaltalainen onkologi ja patologi
* Larry Ewing, Linux-käyttöjärjestelmän Tux-pingviinimaskotin luoja
* Margaret Ewing (1945–2006), brittiläinen poliitikko
* Maria Ewing (1950–2022), yhdysvaltalainen oopperalaulaja. 
* Patrick Ewing (s. 1962), yhdysvaltalainen koripalloilija
* Sam Ewing (1906–1981), yhdysvaltalainen maahockeypelaaja
* Walter Ewing (1878–1945), kanadalainen kilpa-ampuja
* Winnie Ewing (1929–2023), brittiläinen poliitikko.

Fiktiossa:

* J. R. Ewing, kuvitteellinen henkilöhahmo televisiosarjassa *[[Dallas (televisiosarja)|Dallas]]*
Emmett Till

**Emmett Louis Till** (25. heinäkuuta 1941 Chicago, Illinois – 28. elokuuta 1955 Money, Mississippi) oli Yhdysvalloissa 14-vuotiaana lynkattu afroamerikkalainen poika, jonka tuomiotta jätetystä murhasta tuli yksi Pohjois-Amerikan mustan väestönosan kansalaisoikeusliikkeen tärkeimmistä alkusysäyksistä 1950-luvun puolivälissä.

Chicagolaispoika Emmett Till vietti kesälomaansa 1955 sukulaistensa luona Mississippin osavaltion Tallahatchien piirikunnassa. 21-vuotias valkoinen kaupanhoitaja Carolyn Bryant alkoi syyttää poikaa seksuaalisesta ahdistelusta, muun muassa viheltämisestä hänelle flirttailevasti ja käymisestä häneen käsiksi. Muutamaa päivää myöhemmin Bryantin aviomies ja miehen velipuoli kaappasivat pojan ja lynkkasivat hänet. Ruumis löydettiin kolme päivää myöhemmin Tallahatchie-joesta lähes tunnistamattomaksi ruhjottuna. Syyskuussa 1955 valkoihoisista koostunut valamiehistö vapautti lynkkaajat syytteistä. Carolyn Bryant myönsi myöhemmin liioitelleensa tapausta, ja hänen miehensä ja lankonsa tunnustivat rikoksen ja myivät tarinansa *[[Look (lehti)|Look]]*-aikakauslehdelle.

Emmett Tillin murhaa on käsitelty monessa kulttuuriteoksessa, ja Tillin mukaan on nimetty monia paikkoja. James Baldwin kirjoitti tapauksen pohjalta näytelmän *Blues for Mister Charlie*, joka sai Euroopan-kantaesityksensä helsinkiläisen Kansanteatteri-Työväenteatterin esityksenä *Laulu valkoiselle herralle* tammikuussa 1965. Muita tapauksen innoittamia teoksia ovat Toni Morrisonin näytelmä *Dreaming Emmett*, Bob Dylanin laulu ”The Death of Emmett Till” ja Emmylou Harrisin laulu ”My Name Is Emmett Till”. Runoja aiheesta ovat julkaisseet ainakin Langston Hughes, Gwendolyn Brooks ja Audre Lorde.

Vuonna 2008 tuli Yhdysvalloissa voimaan laki nimeltä *[[Emmett Till Unsolved Civil Rights Crime Act]]*, joka mahdollistaa puutteellisesti selvitettyjen kansalaisoikeusrikosten ottamisen uudelleen tutkittaviksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Knut Anthoni

**Knut Gustaf Mauritz Anthoni** (8. joulukuuta 1852 Vanaja – 26. lokakuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies. 

Knut Anthonin vanhemmat olivat nimismies Berndt Robert Anthoni ja Emerentia Gustava Nygren ja puoliso vuodesta 1905 Ida Kantola. Anthoni tuli ylioppilaaksi 1871 ja suoritti oikeustutkinnon 1877, varatuomarin arvon hän sai 1880. Anthoni toimi senaatin kopistina vuodesta 1880, kanslistina vuodesta 1885 ja siviilitoimituskunnan protokollasihteerinä 1889–1890, lääninsihteerinä Hämeenlinnassa 1890–1903 ja leski- ja orpokassan sihteerinä vuodesta 1905. Helsingissä Anthoni toimi myös yksityisenä lakimiehenä. Hänelle myönnettiin laamannin arvonimi. Anthoni edusti Hämeenlinnan kaupunkia porvarissäädyssä  valtiopäivillä 1900.

## Lähteet
Takamoto Katsuta

**Takamoto Katsuta** (; s. 17. maaliskuuta 1993 Nagoya, Japani) on japanilainen ralliautoilija. Katsuta ajaa Toyota Gazoo Racing -tallissa rallin maailmanmestaruussarjassa.

## Ura
Katsuta aloitti 12-vuotiaana ajamalla kartingia Japanissa. Kartingista hän siirtyi Formula Challenge Japanin pariin vuonna 2010 ja voitti sarjan mestaruuden vuonna 2011. Hän ajoi myös Japanin Formula 3 -sarjassa, jossa hän sijoittui kolmanneksi vuonna 2012 ja toiseksi vuonna 2013.

Vuonna 2014 Katsuta ajoi myös rallia All Japan Rally Championship -sarjassa ja vuonna 2015 hänet liitettiin Toyota Gazoo Racingin nuorten kuljettajien ohjelmaan. Hän ajoi WRC2-sarjassa vuosina 2017, 2018 ja 2019. Vuonna 2019 hän ajoi ensimmäinen kilpailunsa WRC-autolla Saksassa.

Katsuta nousi ensimmäistä kertaa palkintopallille WRC-luokassa Safari-rallissa 2021 sijoittumalla toiseksi. Katsutan piti vetäytyä vuoden 2021 Akropolis-rallista kun hänen kartanlukijansa Keaton Williams palasi kotiin perhettä koskevan syyn vuoksi. Williams oli korvaamassa Daniel Barrittia, joka loukkasi selkänsä aiemmin kaudella. Aaron Johnston aloitti Katsutan kartanlukijana kauden kolmessa viimeisessä rallissa.

MM-rallikaudelle 2023 Katsuta liittyy Toyotan päätalliin. Kaudella 2022 hän ajoi Toyotan toisessa tiimissä Toyota Gazoo Racing Next Generation.

Kaudella 2024 Katsuta ajoi Toyotalla, mutta sortui muutamassa kilpailussa virheeseen, jonka myötä talli veti hänet pois Chilen rallista. Katsuta palasi Keski-Euroopan rallissa ja Japanissa, jossa hän kuuli kilpailun lopussa ajavansa myös seuraavalla kaudella täyden sarjan tallissa. Katsutan omien sanojen mukaan hän kiirehti ja asetti itselleen menestyspaineita, joka johti virheisiin.

Kaudella 2026 Katsuta voitti ensimmäisen kerran MM-sarjan kilpailun voittamalla Safari-rallin kartanlukijan Aaron Johnstonin kanssa. Viimeksi japanilainen kuljettaja on voittanut MM-sarjan kilpailun vuonna 1992, jolloin Kenjiro Shinozuka voitti Norsunluurannikon rallin.

## Rallin MM-sarjan tulokset
()

### WRC-2 tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Profiili eWRC-sivustolla
Pettälä

**Pettälä** on maarekisterikylä Salon kaupungin Perniössä. Pettälä sijaitsee kirkonkylän ja asemanseudun välissä.

Pettälä muodostuu Pettälän yksinäistilan maista, jotka sijaitsevat Metsänojan ja Anjalan välissä. Kylässä ei ole kantatilan lisäksi muuta asutusta. Pettälä on aikanaan erotettu Metsänojasta omaksi kyläkseen. Kylän kapea alue ulottuu tilan ympäristöstä länteen Kylmässuolle ja Yrjännummelle.

## Lähteet
Smile (Katy Perryn albumi)

**Smile** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Katy Perryn kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 28. elokuuta 2020.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Target edition bonuskappaleet
#
# 

### Fan edition bonuskappaleet
#
# 
# 
# 

### Japanin bonuskappaleet
#
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Olympiakokoinen uima-allas

**Olympiakokoinen uima-allas** määrittelee mitat, jotka pitää täyttyä, että altaassa voidaan järjestää kansainvälisiä kilpailuja. Tämän tyyppistä uima-allasta käytetään olympialaisissa, joissa kilpailurata on 50 metrin pituinen, jota kutsutaan yleisesti ”**pitkäksi radaksi**”, erottaen sen ”lyhyestä radasta”, jota sovelletaan kilpailuihin 25 metrin uima-altaissa. Jos kosketuspaneeleja käytetään kilpailussa, kosketuspaneelien välisen etäisyyden tulee olla joko 25 tai 50 metriä, jotta FINA voi hyväksyä altaan. Tämä tarkoittaa, että olympia-altaat ovat yleensä ylimitoitettuja kilpailussa käytettävien kosketuspaneelien sijoittamiseksi.

Olympiakokoista uima-allas käsitettä käytetään puhekielessä tilavuusyksikkönä, jotta voidaan tehdä likimääräisiä vertailuja vastaavan kokoisiin esineisiin tai tilavuuksiin. Se ei ole erityinen määritelmä, koska olympia-altaan syvyydelle ei ole virallista rajoitusta. Arvon suuruusluokka on 1 megalitra (ML). 

## Tekniset tiedot

FINAn määritykset olympiakokoiselle uima-altaalle ovat seuraavat:

Altaassa on oltava kaksi tyhjää aluetta, jotka ovat leveydeltään 2,5 metriä ratojen 1 ja 8 ulkopuolella (käytännössä kaksi tyhjää rataa).  Altaan pituus pitää olla 50 metriä jokaisen radan päässä olevien kosketuslevyjen välillä, jos niitä käytetään.

## Historia

Tämän olympiakokoisen uima-altaan versio oli ensimmäisen kerran käytössä Pekingin kesäolympialaisissa 2008 . Aikaisemmin kesäolympialaisissa käytettiin perinteisempää 8-rataista allasta, jonka syvyys oli noin seitsemän jalkaa  Tässä uudessa olympiakokoisessa uima-altaassa tehtiin 25 maailmanennätystä.

## Edut
Uusi olympiakokoinen uima-allas on suunniteltu tarjoamaan etuja uimareiden auttamiseksi, ensimmäinen on ratojen määrän kasvu. Ratojen määrän lisääminen kahdeksasta kymmeneen antaa uimareille ”puskurikaistan”, joka vaimentaa uimareiden liikkeistä syntyviä aaltoja ja vähentää uimareita kohtaan olevaa vastusta. 

## Suomen 50 m:n sisäuimaradat
* Mäkelänrinteen uintikeskus
* Espoonlahden uimahalli
* Matinkylän uimahalli
* Itäkeskuksen uimahalli
* Tikkurilan uimahalli
* Kouvolan Urheilupuiston uimahalli (2027)
* Kuntolaakson uimahalli
* AaltoAlvari
* Tampereen uintikeskus
* Impivaaran uimahalli
* Vaasan uimahalli

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Piilsi jõgi

**Piilsi jõgi** (myös *Ranna-Piilsi jõgi*, *Kalma jõgi* ja *Süvaoja jõgi* ) on Virossa virtaava 24 kilometriä pitkä joki, joka laskee Peipsijärven pohjoisosan luoteisrantaan.

## Joen kulku
Joki alkaa Pandiveren ylängön kaakkoisrinteilltä ja virtaa laajasti kaartaen kohti kaakossa sijaitsevaa Peipsijärveä. Viimeinen puolikas virtaa Alutagusen alangon lounaisosassa. Joken yläjuoksu on kaivamalla syvennettyä metsäojaa, jonka alku sijaitsee Ülisoon eteläpuolella Kaevussaaren kylässä. Alakveren kylän puolella se oikaisee peltoalueen läpi viivasuorana ojana ja jatkaa Adrakun kylässä metsäojien johto-ojana. Täällä alkaa näkyä joen luonnollinen mutkitteleva uoma ja sen karttanimikin on jo Piilsi jõgi. Viiden kilometrin sisällä joki ohittaa etelään päin virraten Kõrven, Jõemetsan ja Piilsin kylien keskustat. Niiden jälkeen joki kaartaa kohti kaakkoa ja laskee Kalmakülassa Peipsijärveen. Joen sivujoista voidaan mainita kaksi. Kõrven peakraavi yhtyy pääuomaan tullen pohjoisesta päin Kõrven kylään. Linnanõmme oja virtaa lännestä päin ja yhtyy pääuomaan kolmen kilometrin päässä Peipsijärven rannasta. Joen meanderoivaa kulkua on oikaistu kaivamalla jyrkän kaarteen oikaisevia ohitusojia. Pisin on 650 metriä pitkä oikaisuoja Piilsin kylän eteläpuolella. Joensuun vanha mutka Kalmakülassa on oikaistu suoraksi. Joensuussa sijaitsee Kalmaküla sadam, joka on pieni venesatama.

## Valuma-alue
Piilsi jõen valuma-alueen pinta-ala on 104 neliökilometriä . Sen valuma-alueen pohjoispuolella sijaitsee Avijõen valuma-alue ja sen eteläpuolella Mustvee jõen valuma-alue. Kummankin joen valuma-alueet lähestyvät toisiaan ja saattavat sulkea Piilsi jõen valuma-alueen kokonaan väliinsä. Piilsi jõen latva-alue onkin pieni alajuoksun valuma-alueeseen verrattuna.

## Hallintoalue
Piilsi jõgi kuuluu Peipsijärven alavesistöalueeseen, joka on osa Itä-Viron vesistöaluetta. Joen vesistörekisterin tunnus on VEE1056300.

## Huomautuksia

## Lähteet
Heinrich Stahl

**Henrik (Henricus, Heinrich) Stahl** (noin 1599 Tallinna – 1657 Narva) oli baltiansaksalainen pappi ja kirjailija, syntynyt luultavasti 1500-luvun lopulla Tallinnassa. Hän opiskeli ensin Tallinnassa, sitten useissa Saksan yliopistoissa ja sai maisterin arvon. Hän toimi vuodesta 1623 pappina eräissä Vironmaan seurakunnissa ja oli vuodesta 1641 Inkerinmaan superintendentti.

Stahl on toimittanut teokset *Hand- und Haussbuch für das Fürstenthumb Ehsten in Liffland*, jonka ensimmäinen osa (1632) sisältää Martin Lutherin *[[Vähä katekismus|Vähä katekismuksen]]*, toinen (1637) virsikirjan, kolmas (1638) epistolat ja evankeliumit ynnä Kristuksen kärsimyshistorian, neljäs (1638) 14 psalmeja, rukouksia ja ohjeita papeille sairaiden ja ahdistettujen lohduttamisesta, ja *Leyen Spiegel* -postillan (2 os., 1641 ja 1649). Molemmissa teoksissa on ensin saksankielinen teksti ja sen rinnalla vironkielinen käännös. Teokset on kirjoitettu virolaisia pappeja varten, jotka olivat siihen aikaan enimmäkseen syntyisin Saksasta. Stahlin kieli on hyvin saksanvoittoista ja on suuresti vaikuttanut viron vanhaan kirjakieleen. Stahl on myös kirjoittanut ensimmäisen viron kieliopin *Anführung zu der Estnischen Sprache* (1637), jonka kieliopillisessa osassa (33 sivua) hän latinan ja saksan kieliopin mukaisesti pyrkii esittämään viron kielen taivutussuhteita. Teoksen arvokkain osa on satasivuinen saksalais-virolainen sanaluettelo, joka käsittää noin 2&nbsp;000 sanaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Stahl. 1. Stahel, Henrik, Nordisk familjebok
Toivo Salo

**Toivo Salo** (22. tammikuuta 1909 – 5. huhtikuuta 1981) oli suomalainen shakkimestari.

Toivo Salo yleni shakkimestariksi 1935. Suomen mestaruuden hän voitti 1938, 1949 ja 1956. Hän osallistui SM-turnaukseen jopa 20 kertaa. Salo oli mukana Suomen joukkueessa viisissä shakkiolympialaisissa. Luonteeltaan Salo oli vaatimaton ja hän pelasi rauhallisia avauksia.

## Lähteet
Aimontappo

**Aimontappo** on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön koillisosassa Tuohitun kupeessa.

Aimontapon kyläalue rajoittuu viiden kylän rajakiveen Raja-ahteeseen pohjoisessa, Kyrönkallioon idässä, Unoisten peltoalueeseen etelässä ja Kärmejärvenojaan lännessä. Kyläaluetta rajaa usean eri kylän alueet, mutta lähimmät naapurikylät ovat Tuohittu, Kumionpää ja Kuhminen. Kylä on pääosin peltomaata ja kylän asutus on hajallaan pitkin kyläaluetta. Kylän historiallinen keskus on Aimontapon maatila Aimontaponlammen vieressä. Kylän läpi kulkevat Aimontapontie ja Tuomarintie. Kylän peltomaita halkoo Haukioja ja Siimaoja, jotka virtaavat etelään.

## Historia
Aimontaposta on löydetty kaksi kivikautista asuinpaikkaa. Alueen asutus on seurannut rantaviivan vetäytymistä pronssikaudella ja Aimontappo on jäänyt takamaiksi. Alue on asutettu uudelleen vasta historiallisena aikana ja Aimontappo on keskiaikainen uudisasutuskylä. Aluksi kylä on kuulunut Muurlan läänin veropitäjään, mutta siirretty 1620-luvulla Perniön pitäjään osaksi Yliskylän kappeliseurakuntaa.

Kylän läpi kulkeva Tuomarintie on vanha muinaistie. Kylässä on ollut vuoden 1540 veroluettelon mukaan kolme tilaa. Vuonna 1584 kylässä oli enää kaksi tilaa, jotka yhdistyivät yhdeksi Aimontapon kantatilaksi 1610-luvulla. Tila oli ratsutila, joka myöhemmin ostettiin perinnöksi. Kylässä on ollut kahdeksan torppaa, joista ilmeisesti viisi itsenäistyi 1900-luvun alussa. 1930-luvulla rakennettiin Aimontapontie, joka loi tieyhteyden Perniön asemanseudulle. Samoihin aikoihin Aimontapon tila joutui vararikkoon ja päätyi lopulta sotien jälkeen siirtoväen yhteisomistukseen. Tilasta lohkottiin useita tiloja ja 1950-luvun tyyppitalo on edelleen yleisin rakennus Aimontapossa.

## Lähteet
Walid Jumblatt

**Walid Jumblatt** (s. 7. elokuuta 1949 Moukhtara)  on libanonilainen poliitikko. Hän on yksi Libanonin druusien johtohahmoista, ja saa tukea myös muilta maan uskonnollisilta vähemmistöiltä.

Jumblattin isä Kamal Jumblatt perusti vasemmistopuolueen Progressive Socialist Party (PSP) vuonna 1949, ja Walid Jumblatt siirtyi sen johtoon 1977.

Jumblatt on vaihtanut liittolaissuhteitaan usein. Kun syyrialaiset miehittivät Libanonia, Jumblatt oli heidän läheinen liittolaisensa, mutta syyrialaisten lähdettyä hän liittyi maan arvostelijoihin. Hän oli mukana Yhdysvaltojen ja Saudien tukemassa liittoumassa, joka voitti vuoden 2009 vaalit, mutta erosi siitä pian vaalivoiton jälkeen.

## Lähteet
Herne (mytologia)

**Metsästäjä Herne** () on englantilaisessa kansanperinteessä ja kirjallisuudessa, esimerkiksi William Shakespearen näytelmässä *[[Windsorin iloiset rouvat]]* esiintyvä aavemainen metsästäjä, jonka on kerrottu kummittelevan öisin Windsorin metsässä. 

Shakespearen esittämän tunnetun kertomuksen mukaan Herne olisi alun perin ollut Windsorin metsän kuolevainen metsänvartija. Itse tarina on variaatio laajalle levinneestä ”villiä metsästäjää” (engl. *The Wild Huntsman*) käsittelevästä tarina-aiheesta, jonka tyypillisessä muodossa intohimoinen metsästäjä tekee sopimuksen paholaisen kanssa ja on sen vuoksi tuomittu metsästämään ikuisesti. Herne on kuvattu sarvipäisenä miehenä, joka ratsastaa metsässä öisin, erityisesti myrskyöinä. Hernen on kerrottu ilmestyneen itsensä mukaan nimetyn Hernen tammen (engl. *Herne’s oak*) luona, vahingoittaneen karjaa ja saaneen sen lypsämään verta, pitäneen melua, kalistaneen kahleita ja ilmestyneen ajoittain myös kuolevaisille.

Hernen tammi oli noin 700-vuotias, kun se kaatui tuulessa vuonna 1863. Nuori kuningatar Viktoria lahjoitti tammentaimen, joka istutettiin kaatuneen puun paikalle.

## Katso myös
* Cernunnos
* Vihreä mies

## Lähteet
Leo Ahonen

**Leo Ahonen** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

*Leo Ahonen (s. 1939), suomalainen balettitanssija
*Leo Ahonen (s. 1944), suomalainen soutaja
Reinhold Stackelberg

**Berndt Reinhold Hjalmar Stackelberg** (11. huhtikuuta 1899 Vihti – 23. toukokuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen ratsuväenupseeri ja eversti.

Reinhold Stackelbergin vanhemmat olivat agranomi Fredrik Hjalmar Stackelberg ja Maria Mallén. Hän kuului Stackelbergien vapaaherralliseen sukuun. Hänen vuotta nuorempi veljensä majuri Berndt Stackelberg oli myös sotilasuralla ja kaatui Jatkosodan aikana vuonna 1943 palvellessaan JR 44:ssa Itä-Karjalassa. 

## Sotilasura
Stackelberg suoritti Vladimirin junkkarikouluun vuosina 1916-1917 ja valmistui vänrikiksi Henkivartiokaartin jääkärirykmenttiin Galitsian rintamalle. Lähtiessään junkkarikouluun hän ei ollut täyttänyt vielä 18 vuotta. 

Vuoden 1918 alussa hän siirtyi Suomeen ja liittyi Sisällissodan valkoisten Saariston vapaajoukkoon. Saariston vapaajoukkoon on kohdistunut epäilyksiä teloituksista, ja siinä yhteydessä vänrikkinä toimineen Stackelbergin päällikkyyteen kuuluneeseen komppaniaan.  

Sen jälkeen hän vuonna 1918 toimi Varsinais-Suomen rykmentissä ja Uudenmaan Rakuunarykmentissä, jossa hän palveli nuorempana upseerina, eskadroonan päällikkönä. Sen jälkeen hän siirtyi Karjalan ratsujääkärirykmenttiin, jossa hän toimi adjutanttina ja eskadroonan päällikkönä. Vuonna 1925 hänet määrättiin esikuntapäälliköksi Ratsuväkiprikaatiin. Vuosina 1928-1930 hän suoritti Sotakorkeakoulun ja jatkoi palvelua Ratsuväkiprikaatissa, mutta ylennettynä everstiluutnantiksi ja esikuntapäällikkönä kyseisessä yksikössä. Prikaatin komentajana eli Stackelbergin esimiehenä tähän aikaan oli eversti Harry Alfthan.

Talvisodan alussa Ratsuväkiprikaati oli osa suojajoukkoja ja kuului Uudenkirkon ryhmään ja otti osaa Karjalan kannaksen suojajoukkotaisteluihin. Stackelberg toimi Talvisodassa tammi-helmikussa 1940 Laatokan pohjoispuolella olevien sotatoimiyhtymien esikuntapäällikkönä ja Erillinen pataljoona 18:n (ErP 18) komentajana. ErP 18 siirtyi talvisodan loppuvaiheessa maaliskuun alussa 1940  Viipurinlahden puolustukseen.

Talvisodan jälkeisenä Välirauhan aikana Stackelberg ylennettiin everstiksi ja määrättiin Hämeen Ratsurykmentin komentajaksi. Vuoden 1941 puolella Jatkosodan alkuvaiheessa hän siirtyi sotilasasiamieheksi Tukholmaan ja Kööpenhaminaan. Vuosina 1943-1944 hän toimi Helsingin sotilasläänissä eri tehtävissä ja erosi sen jälkeen terveydellisistä syistä vakinaisesta palveluksesta.

Eversti Stackelberg oli ennen Toista maailmansotaa keskeisessä asemassa Suomen ratsastusurheilussa johtuen ammatillisesta taustastaan pitkästä palvelusajasta ratsuväessä. Hän toimi Suomen edustajana Kansainvälisessä ratsastusliitossa vuosina 1939-1940 ja vuoden 1940 Helsingin olympialaisten ratsastuskilpailujen johtajana. 

## Lähteet
Konsoli (arkkitehtuuri)

**Konsoli** (< lat. *consolare* ’kannattaa’, ’tukea’) on rakennuksen seinästä ulkoneva osa, joka kannattelee esimerkiksi parveketta tai räystästä. Konsolit ovat usein koristeellisia.
 
Klassisessa rakennustaiteessa konsoli on tyypillisesti pystysuuntainen ja spiraalimaiseksi muotoiltu.

## Lähteet
Gaspara Stampa

**Gaspara Stampa** (1523 Padua – 1554 Milano) oli italialainen runoilija. Hän kirjoitti omakohtaisia eroottisia runoja, jotka julkaistiin vuonna 1554.

Stampan ”Sonetin” on suomentanut Yrjö Kaijärvi, ja se on julkaistu antologiassa *Rakkausrunoja: valikoima maailmankirjallisuudesta* (Otava, 1953)

## Lähteet
Stahl

**Stahl** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Armin Mueller-Stahl (s. 1930), saksalainen näyttelijä
* Ecaterina Stahl-Iencic (1946–2009), romanialainen miekkailija ja olympiamitalisti
* Franz Stahl (s. 1962), yhdysvaltalainen muusikko ja kitaristi
* Georg Stahl (1659–1734), saksalainen kemisti, lääkäri ja filosofi
* Heinrich Stahl (n. 1599–1657), baltiansaksalainen pappi ja kirjailija
* Lesley Stahl (s. 1941), yhdysvaltalainen televisiotoimittaja
* Linda Stahl (s. 1985), saksalainen keihäänheittäjä
* Lydia Stahl (s. 1885), venäläinen vakooja
* Michael Stahl-David (s. 1982), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Nick Stahl (s. 1979), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Rudolf Stahl (1912–1984), saksalainen käsipalloilija ja olympiavoittaja
* Sebastian Stahl (s. 1978), saksalainen autourheilija.
Nokipäätangara

**Nokipäätangara** (*Pseudospingus verticalis*)  on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.

## Koko ja ulkonäkö
Nokipäätangara voi kasvaa noin 15&nbsp;cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Nokipäätangaran pää ja niska ovat väriltään mustat. Päälaelta niskaan ulottuu tuhkanharmaa raita. Linnun selkä ja siivet ovat tumman harmaat ja rinta sekä vatsa vaaleamman harmaat. Nokipäätangaran silmien iiris on valkoinen.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Nokipäätangaran levinneisyysalue ulottuu Venezuelan lounaisosista Perun pohjoisosiin. Lajin elinympäristöä ovat kosteat tiheät metsät ja pensaikot. Se liikkuu yleensä pareittain tai muutaman yksilön ryhminä ja voi liittyä sekaparviin. Nokipäätangaran ravintoa ovat hyönteiset ja marjat. 

## Lähteet