open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Carl Philipp Emanuel Bach

**Carl Philipp Emanuel Bach** (8. maaliskuuta 1714 Weimar – 14. joulukuuta 1788 Hampuri) oli saksalainen klaveerinsoittaja ja säveltäjä. Häntä pidetään yhtenä varhaisimmista klassismin edustajista. Hän oli Johann Sebastian Bachin ja tämän ensimmäisen puolison Maria Barbara Bachin toiseksi vanhin poika. 

Carl Philipp Emannuel opiskeli isänsä johdolla ja myös opetti nuorempaa veljeään Johann Christiania. Hän aloitti varsinaiset opintonsa kymmenen vanhana Tuomaskoulussa Leipzigissa, josta hänen isänsä oli saanut kanttorinviran vuonna 1723. Hän aloitti vuonna 1731 lakiopinnot Leipzigin ja vuonna 1735 Frankfurt an der Oderin yliopistossa, mutta valmistumisensa jälkeen vuonna 1738 hän hylkäsi lakimiehen uran ja astui kruununprinssi Frederickin (myöhemmin Fredrik II Suuri) palvelukseen. Vuonna 1767 hänestä tuli kummisetänsä Georg Philipp Telemannin seuraaja *Kapellmeisterin* virkaan Hampuriin.

C. Ph. E. Bach oli aikansa arvostetuimpia kosketinsoitintaitureista. Hänen suosionsa säveltäjänä perustuu pääosin sonaatteihin. Lisäksi hän sävelsi muun muassa kantaatteja sekä sinfonioita. Hänen kadonneeksi luullun *Johannes-passionsa* on transkiptoinut ukrainalainen orkesterinjohtaja, musiikintutkija Kyrylo Karabyts.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* Tuohiniemi, Jaakko: *Yhtenäistetty Carl Philipp Emanuel Bach.* Suomen musiikkikirjastoyhdistys 2005. 

## Aiheesta muualla

* Carl Philipp Emanuel Bach HelMet-musiikkisivujen kuukauden säveltäjänä helmikuussa 2008. (Internet Archive)
* 
*Vapaasti käytettävissä olevia Bachin partituureja. Mutopia Project
Allokaatio

**Allokaatio** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
* Yleisesti eri kohteisiin jakamista, kohdentamista, kohdentumista
* Resurssien jakamista
* Tietokoneen muistin jakamisesta osiin eri datoja varten
* Osakkeiden jakaminen osakeannissa tai -myynnissä määrätyille ryhmille.
* Yhteiskunnan allokatiiviset rakenteet viittaavat tapoihin, joilla resurssit jaetaan yhteiskunnassa, tavallisimmin joko markkinoiden tai valtion budjetin kautta.
* Allokaatio on kaupallinen tilanne, jossa niukasti saatavilla olevaa tuotetta jaetaan markkinoille rajoitetuissa määrissä alueiden ja/tai asiakkaiden mukaan. Näin taataan kaikille tarvitsijoille vähän tätä niukasti saatavaa hyödykettä ja hillitään spekulatiivisten ostajien ryntäystä ostamaan "markkinat tyhjiksi" hinnannousun toivossa.
Via Finlandia

**Via Finlandia** on 30. huhtikuuta 1994 julkaistu Dingon albumi. Se on yhtyeen ensimmäinen 1980-luvun jälkeen julkaistu studioalbumi.

## Taustaa

Dingo oli perustettu vuonna 1993 uudelleen. Yhtye oli julkaissut paluusinglen ”Perjantai”, jonka myötä yhtyeen suosio oli jälleen noussut. Vuoden 1993 paluukiertueen jälkeen Dingo aloitti uuden studioalbuminsa äänitykset alkuvuodesta 1994. 
Koskettimia levyllä soittaa yhtyeen tuottaja Pave Maijanen. Hän oli mukana myös yhtyeen keikoilla. Syynä oli se, että yhtyeen edellinen kosketinsoittaja Pete Nuotio ei suostunut palaamaan Dingoon henkilökohtaisten syiden takia.

## Julkaisu ja vastaanotto
Albumi ei menestynyt aiempien Dingon levyjen tavoin eikä se ylittänyt silloista 20 000 kappaleen kultalevyrajaa. Se oli myös ensimmäinen Dingon albumi, joka ei ylittänyt kultalevyrajaa.

Myöhemmin levyn heikon menestyksen syyksi on arvioitu sitä, että ajoitus oli väärä eikä Dingon tapainen suomirock ollut suosiossa. Toiseksi syyksi on nähty se, että albumilla ei ollut ”Perjantain” kaltaisia jättihittejä.

Julkaisua seuranneiden kesän keikkojen jälkeen yhtye jäi tauolle. Hiljaiseloa kesti vuoteen 1998 asti.

## Musiikki

*Via Finlandia* sisältää runsaasti 1980-luvulta peräisin olevia kappaleita, jotka jäivät aiemmin levyttämättä. Jonttu Virta kertoi vuonna 1994 haastattelussa, että levyn kappaleista ”Beibi saapui kaupunkiin”, ”Inshallah Rock”, ”Juna lähtee”, ”Rhonda Rhonda” ja ”Tupakkatie” olivat olemassa jo 1980-luvulla, mutta jääneet silloin levyttämättä. ”Rhonda Rhonda” oli yhtyeen keikkaohjelmistossa 1980-luvulla. ”Tupakkatie” levytettiin vuonna 1986 englanniksi nimellä ”Tobacco road”. Levytys jäi kuitenkin julkaisematta, kunnes se julkaistiin vuonna 2004 *[[Dingomania]]*-kokoelmalevyllä.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Pertti Neumann – laulu
* Jonttu Virta – kitara
* Pepe Laaksonen – basso, laulu
* Pave Maijanen – koskettimet, laulu
* Juha Seittonen – rummut, laulu (”Ameriikassa”)

## Singlet
* ”Nähdään taas / Ruma ankanpoika” (1994)
* ”Elämäni sankari / Via Finlandia” (1994)
* ”Elämäni sankari / Ameriikassa” (1994)

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Koroinen

**Koroinen** () on nykyisen Turun itäiseen osaan kuuluva kaupunginosa, pieni niemi Aurajoen oikealla rannalla Aurajoen ja Vähäjoen haarassa noin kahden kilometrin päässä Turun keskustasta. Vuonna 2016 sen asukasluku oli 15.

Koroistenniemi on toiminut varhaisessa vaiheessa kaupan ja kulttuurisuhteiden keskuksena, ja siellä on säilynyt useita muinaisjäännöksiä. Paikka on toiminut piispanistuimen ja piispankirkon paikkana vuodesta 1229 Turun tuomiokirkon valmistumiseen noin vuonna 1300. Itse niemellä on näkyvissä vain kirkon perustuksia sekä Aurajoen puolella piispantaloon kuuluneiden rakennusten nelikulmaisia perustuksia. Paikalla on myös valkoinen muistoristi ja nähtävyydestä kertova laatta. Museovirasto on määritellyt Koroistenniemen yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. 


Koroinen scale model.jpg|Pienoismalli Koroisten kirkkoalueesta
Koroinen Turku (1063).jpg|Koroistenniemi nykyään


## Historia

Koroistenniemestä muodostui jo varhain kauppapaikka, sillä Halistenkoski oli esteenä laivojen kulkemiselle sisämaahan päin. Kauppapaikasta tuli myös maallisen ja hengellisen vallan keskus, kun Suomen piispanistuin siirrettiin Nousiaisista sinne vuonna 1229. Meri oli 1200-luvulla useita metrejä nykyistä korkeammalla, joten Koroistenniemi oli ehkä myös mereltä tavoitettava kauppapaikka. 

Aluksi paikalla lienee ollut puinen kirkko, joka rakennettiin jo piispanistuimen siirtämisen aikaan. Saman vuosisadan puolivälissä rakennettiin laajempi kirkko sekä piispan hallintorakennuksia. Kahta muuta rakennusta nimitetään piispan palatsiksi ja puolustustorniksi. 
Koroistenniemien ympärille oli rakennettu puinen puolustusaita. Aluetta oli helppo puolustaa etelästä, lännestä ja pohjoisesta, josta se oli veden ympäröimä. Sen itäpuolelle rakennettiin valli ja kaivettiin vallihauta, joka oli ylitettävä laskusiltaa pitkin. 

Koroinen menetti maankohoamisen vuoksi 1300-luvun kuluessa keskusasemansa. Piispanistuin oli siirretty nykyisen Turun tuomiokirkon kohdalle jo vuonna 1290. Uuden kirkon käyttöönoton jälkeen Koroisten piispankirkko toimi kuitenkin vielä Räntämäen piispankirkkona lähes koko 1300-luvun. Lopulta vitaaliveljet tuhosivat sen vuonna 1396.

Myöhemmin Koroinen toimi piispojen palkkatilana ja 1600-luvun alusta lähtien lampuotitilana. Tilan lampuoti Matti Koroinen törmäsi 1800-luvun lopussa piispanistuimesta peräisin oleviin kiviperustuksiin. Vuonna 1898 paikalla aloitettiin arkeologiset kaivaukset. Hjalmar Appelgrenin aloittamat työt saivat jatkajakseen maisteri Juhani Rinteen, jonka johdolla työskentely jatkui vuoteen 1902 saakka. Koroistenniemi rauhoitettiin vuonna 1905 muinaismuistoalueeksi. Maarian kunta, johon Koroinen kuului, liitettiin Turkuun vuonna 1944. Kunta on saanut nimensä Koroisten piispankirkon nimikkopyhimyksestä Neitsyt Mariasta.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Varhainen Turku tutkimushanke 
*Koroisten Turku 
*Koroinen: vuodesta 1229
Mendelevium

**Mendelevium** () on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on **Md**, järjestysluku 101 ja CAS-numero 7440-11-1. Se on metallinen, aktinoideihin kuuluva aine. Radioaktiivisuutensa ja lyhyen puoliintumisaikansa vuoksi sitä ei esiinny luonnossa. Keinotekoisesti sitä voidaan valmistaa pommittamalla einsteiniumia alfahiukkasilla. Nimensä se sai venäläisen kemistin Dmitri Mendelejevin mukaan. Mendeleviumilla ei ole tunnettuja käyttötarkoituksia tieteellisen tutkimuksen ulkopuolella.

## Historia

Ensimmäisenä mendeleviumia valmisti vuonna 1955 Albert Ghiorso ryhmänsä kanssa, johon kuuluivat lisäksi Glenn T. Seaborg, Bernard Harvey ja Greg Choppin. He valmistivat isotooppia 256Md atomi kerrallaan pommittamalla 253Es-kohdetta alfahiukkasilla. Pommitus tehtiin Lawrence Berkeley National Laboratoryn 60 tuuman syklotronilla.

Mendelevium oli yhdeksäs syntetisoitu transuraaninen alkuaine.

## Isotoopit

Mendeleviumille tunnetaan 16 isotooppia, joiden massaluvut ovat 245–260 välillä. Kaikki ovat radioaktiivisia. Vaikka 258Md, jonka puoliintumisaika on 51 päivää, on pitkäikäisin isotooppi, 256Md isotooppia (puoliintumisaika 76 minuuttia) käytetään useimmiten kemiallisissa kokeissa, koska sitä on helpoin tuottaa tarvittavia määriä. 

Lähde:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*PubChem: Mendelevium 
*Periodictable: Technical data for Mendelevium (Md) 
*Mindat: The Mineralogy of Mendelevium 
*
* The Royal Society of Chemistry (RSC): Mendelevium
Zidane

**Zidane** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Aymen Zidane, (s. 1983), tunisialainen jalkapallomaalivahti
* Djamel Zidane (s. 1955), algerialainen jalkapalloilija
* Enzo Zidane (s. 1995), ranskalaisespanjalainen jalkapalloilija
* Luca Zidane (s. 1998), ranskalainen jalkapallomaalivahti
* Zinédine Zidane, (s. 1972), ranskalainen jalkapallovalmentaja ja jalkapalloilija
Teippi

**Teippi** on liimalla päällystetty nauha, jota käytetään väliaikaiseen, tai joskus pysyvään yhteenliittämiseen. Yksipuolisella teipillä voi liittää kaksi pintaa, jotka ovat vierekkäin tai joista toinen on osittain toisen päällä, kun taas kaksipuolisella teipillä (liimaa molemmilla puolilla) voi liimata kaksi esinettä vastakkain.

Nämä teipit tehdään laittamalla liimaavaa emulsiota nauhalle tai filmille, josta tehdään sen jälkeen rulla. Valmistus tapahtuu usein laittamalla suuria määriä liima-ainetta rullalle ja leikkaamalla sen jälkeen teippirullat käytännöllisen kokoisiksi.

## Historia
Ensimmäisen teipin keksi 1920-luvulla Richard Drew 3M-yhtiöstä (Minnesota Mining and Manufacturing Company). Alkuperäinen teippi oli paperipohjaista. Läpinäkyvät ja muut teipit syntyivät tämän keksinnön pohjalta. Kostuttamatta tahmean ja tahmeana pysyvän liiman myötä syntyi myös muita uutuustuotteita, kuten tarrat ja kontaktimuovit.

## Erilaisia teippejä
* Ilmastointiteippi on vahvarakenteinen ja liimapinta on hyvin tarttuvaa. Se on tarkoitettu ilmastointiputkien liitosten tiivistämiseen. Sitä voidaan käyttää monissa muissakin kohteissa, joissa tarvitaan vahvaa teippiä.
* Maalarinteippi on tarkoitettu peittämään maalauksessa sellaisia paikkoja, joihin ei haluta maalitahroja, tai sillä voidaan kiinnittää suojapapereita ja -muoveja.
* Pakkausteippi on leveää ja herkästi tarttuvaa pakettien ja pahvilaatikoiden teippaamiseen.
* Putkimiehen teippi on ohutta hentoa teippiä, jota kierretään vesiputkien liittimien kierreosiin tiivisteeksi.
* Rekkamiehen teippi on heijastava teippi, jossa on vedenpitävä tartuntapinta.
* Sähköteippi eristää sähköä. Teippejä on erivärisiä, jotta eri johdot voisi erottaa helpommin toisistaan.
* Urheiluteippi, urheiluvammojen ehkäisyyn ja hoitamiseen käytetty teippi.
* Grippiteippi on lämpöä kestävä teippi, jolla on erittäin vahva tartuntapinta. Grippiteippiä käytetään usein valonheittimien ylläpitoon.
* Kaksipuolinen teippi, molemmilta puolilta teippipinnalla päällystetty.
* Haavateippi, pienten haavojen hoitoon ja sidetarpeiden kiinnittämiseen ihoon.
* Neonteippi joka valaisee elektroluminenssia hyödyntäen.
* Vulkanoituva teippi on itsensä kumimaiseksi vulkanoiva elastinen kosteussuojateippi

## Galleria

Kuva:20050402_1116_2469-DuctTape-800px.jpg|Ilmastointiteippi
Kuva:PaintersTape.jpg|Sinistä maalarinteippiä
Kuva:Packtape.jpg|Pakkausteippi
Kuva:Rolls_of_adhesive_tape.jpg|Erivärisiä sähköteippejä
Kuva:Albupore_surgical_tape.jpg|Urheiluteippi
Kuva:3M MicroPore Tape Plastic Bag.jpg|Apteekeissa myytävää 3M:n haavateippiä


## Lähteet
*WSOY Facta - teippi

## Aiheesta muualla
Räikkönen

**Räikkönen** on suomenkielinen sukunimi. Se voi viitata muun muassa seuraaviin henkilöihin:

* Arvo Räikkönen (1906-1978), kuoronjohtaja, säveltäjä ja musiikkipedagogi
* Erkki Räikkönen (1900–1961), toimittaja ja kirjailija
* Erkki Räikkönen (1941–2001), kirjailija
* Jaakko Räikkönen (1830–1882), inkerinsuomalainen kansanrunoilija
* Jenni Väänänen, aik. *Jenni Dahlman-Räikkönen* (s. 1981), malli, Kimi Räikkösen entinen puoliso
* Katariina Räikkönen (s. 2001), videobloggaaja ja kansalaisaktivisti
* Katri Räikkönen-Talvitie (s. 1963), psykologian professori ja akatemiaprofessori
* Keijo Räikkönen (s. 1945), folkmuusikko ja liikejuristi
* Kimi Räikkönen (s. 1979), autourheilija, Rami Räikkösen veli
* Miia Räikkönen (o.s. Muntila, s. 1974), näyttelijä ja lentopalloilija
* Mikko Räikkönen (s. 1948), jääkiekkoilija
* Paavo Räikkönen (1857–1935), inkeriläinen pappi, opettaja ja toimittaja
* Pekka Räikkönen (1864–1918), inkerinsuomalainen kanttori
* Rami Räikkönen (s. 1977), autourheilija, Kimi Räikkösen veli
* Risto Räikkönen (s. 1952), Linnanmäen huvipuiston ja Lasten Päivän Säätiön toimitusjohtaja
* Sulo Räikkönen (1896–1955), oopperalaulaja
* Ville Räikkönen (s. 1972), ampumahiihtäjä.
Schumacher

**Schumacher** on saksankielinen sukunimi, joka tarkoittaa suutaria. Alkuperäisestä sanasta, *Der Schuhmacher*, on sukunimessä pudonnut yksi h-kirjain pois. 

## Schumacher-nimisiä

* Schumacher, oik. *Flávio Sérgio Viana* (s. 1975), brasilialainen futsalpelaaja
* Benjamin Schumacher, yhdysvaltalainen fyysikko
* Corinna Schumacher (s. 1969), saksalainen aktivisti ja hevosurheilija
* David Schumacher (s. 2001), saksalainen autourheilija, Ralf Schumacherin poika
* E. F. Schumacher (1911–1977), brittiläinen taloustieteilijä, joka on kirjoittanut kirjan *Small is Beautiful* (1973)
* Fritz Schumacher (1869–1947), saksalainen arkkitehti ja kaupunkisuunnittelija
* Gina-Maria Bethke, s.o. Gina-Maria Schumacher (s. 1997), saksalainen hevosurheilija
* Gus Schumacher (s. 2000), yhdysvaltalainen maastohiihtäjä
* Harald Schumacher (s. 1954), saksalainen jalkapallomaalivahti
* Heinrich Christian Schumacher (1780–1850), saksalainen tähtitieteilijä
* Joel Schumacher (1939–2020), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja
* Kurt Schumacher (1895–1952), saksalainen poliitikko, sosiaalidemokraattien johtaja toisen maailmansodan jälkeen
* Marja Toppinen-Schumacher (1940–2016), suomalainen oopperalaulaja
* Michael Schumacher (s. 1969), saksalainen Formula 1 -kuljettaja, Ralf Schumacherin isoveli
* Michael Schumacher (s. 1993), ruotsalainen jääkiekkoilija
* Mick Schumacher (s. 1999), saksalainen autourheilija
* Ralf Schumacher (s. 1975), saksalainen Formula 1 -kuljettaja, Michael Schumacherin pikkuveli
* Stefan Schumacher (s. 1981), saksalainen maantiepyöräilijä
* Sandra Schumacher (s. 1966), saksalainen kilpapyöräilijä
* Toni Schumacher (s. 1938), saksalainen jalkapallomaalivahti
* Tony Schumacher (s. 1969), yhdysvaltalainen kiihdytysajaja.

## Schuhmacher-nimisiä
* Irma Heijting-Schuhmacher (1925–2014), lankomaalainen uimari

## Nimen muita merkityksiä
* 5704 Schumacher, päävyöhykkeen asteroidi.
Schelde

**Schelde** (ransk. *Escaut*) on joki Länsi-Euroopassa. Sen lähde on Pohjois-Ranskassa, josta se virtaa pohjoiseen Belgian halki. Antwerpenin lähistöllä se kääntyy länteen Alankomaiden alueelle, jossa se laskee Vlissingenin kaupungin lähellä Pohjanmereen muodostaen suiston.

Schelde on 360&nbsp;km pitkä. Se voidaan jakaa kolmeen osaan. Bovenschelde-nimellä kutsutaan osaa, joka virtaa lähteeltä Gentiin, jossa Leiejoki liittyy siihen. Gentistä Antwerpenin läpi Alankomaiden rajalle virtaavaa osaa kutsutaan Zeescheldeksi ja viimeistä osaa Westerscheldeksi. Schelden tärkeimmät sivujoet ovat läntisellä rannalla Scharpe ja Leie sekä itäisellä rannalla Dender ja Rupel.

Schelde virtaa erittäin tiiviisti asutetun alueen läpi, ja se, sen sivujoet ja useat siihen liitetyt kanavat tarjoavat liikenneväylän Flanderin tasangon maanviljelyksille, Belgian tekstiilikeskuksille, Pohjois-Ranskan hiilikaivoksille ja Lille-Roubaix-Tourcoingin teollisuusalueelle. Schelden varren suurimpia kaupunki ovat Cambrai ja Valenciennes Ranskassa sekä Tournai, Oudenaarde, Gent ja Antwerpen Belgiassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jani Viitanen

**Jani Sulo Viitanen** on suomalainen muusikko ja tuottaja. Hän on kotoisin Porista.

Viitanen on yksi Yön perustajajäsenistä, ja hän soitti Yössä kitaraa vuosina 1981–2000. Yöstä lähdettyään hän on perustanut oman studion (Headline recording studio)  ja toimii äänittäjänä ja tuottajana. Viitanen on työstänyt muun muassa Apulannan ja Klamydian levyjä.

Viitanen soitti kitaraa vielä Yön 20-vuotiskiertueella 2001, jolla oli mukana vanhoista jäsenistä myös Jussi Hakulinen. 

Viitanen on myös toiminut lauluntekijänä mm. Yölle, Tinalle ja Popedalle.

Huhtikuussa 2016 Viitanen toimi avustajana Apulanta-yhtyeen Kunnes siitä tuli totta -konserttisalikiertueella.

## Lähteet
Isosarvikuono

**Isosarvikuono** eli **leveähuulisarvikuono** eli **valkosarvikuono** (*Ceratotherium simum*) on Afrikassa elävä sarvikuonolaji. Isosarvikuonoa on kahta alalajia: zairenleveähuulisarvikuono (*C. simum cottoni*) ja etelänleveähuulisarvikuono (*C. simum simum*).

Zairenleveähuulisarvikuonoja oli 2018 jäljellä enää kaksi yksilöä. Etelänleveähuulisarvikuono on ainoa viidestä sarvikuonolajista, joka ei ole uhanalainen. Etelänleveähuulisarvikuonoja on onnistuneiden suojelutoimien ansiosta nykyään noin . Ne elävät pääasiassa Etelä-Afrikassa mutta myös Botswanassa, Namibiassa, Swazimaassa ja Zimbabwessa, ja niitä ei luokitella enää uhanalaiseksi, vaan silmälläpidettäviksi.  

## Alalajit
Isosarvikuonoa on kahta alalajia: zairenleveähuulisarvikuono (*C.&nbsp;simum cottoni*) ja etelänleveähuulisarvikuono (*C.&nbsp;simum simum*). Ne luokitellaan toisinaan kahdeksi erilliseksi lajiksi. Zairenleveähuulisarvikuonon korvat ovat pyöreämmät, kuonon ja selän profiilit vähemmän kuperat ja olemus vähemmän ryppyinen kuin etelänleveähuulisarvikuonolla.

## Piirteet

Isosarvikuono on lähes karvaton ja väriltään harmaa. Se painaa – ja sillä on korkeutta –. Sillä on kuonossaan kaksi sarvea, joista suurempi on pohjoisella zairenleveähuulisarvikuonolla noin metrin mittainen ja etelänleveähuulisarvikuonolla jopa  pitkä. Isosarvikuonot lisääntyvät hitaasti mutta elävät 40–60-vuotiaiksi. Raskaus kestää 16&nbsp;kuukautta, ja poikasia syntyy kahdesta kolmeen vuoden välein.

Toisin kuin pensassarvikuono, isosarvikuono ei ole ihmistä kohtaan kovin hyökkäävä.

## Ekologia
Isosarvikuonot elävät melko kuivissa ja avoimissa ympäristöissä, kuten puusavanneilla, harvaa akaasiaa kasvavissa metsiköissä ja ruohostomailla. Isosarvikuono syö mieluiten lyhyttä ruohoa. Myös vettä on oltava saatavilla. Urosten reviiri on laajuudeltaan 0,8–2,6&nbsp;neliökilometriä, mutta vastaavasti naaraiden 10–12. Sarvikuono syö päivittäin ainakin  ruohoa.

## ”Valkoisuus”
Isosarvikuonoa kutsutaan toisinaan *valkoiseksi sarvikuonoksi*. Nimi johtuu väärinkäsityksestä: englantilaiset sekoittivat afrikaansin sanan *weit* eli leveä – viitaten eläimen kuonoon – englannin kielen sanaan *white* valkoinen. Nimi ei siis kuvaa eläimen väriä, vaikka isosarvikuono onkin jonkin verran vaaleampi kuin toinen afrikkalainen laji pensassarvikuono, jota joskus on sanottu myös mustasarvikuonoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* WWF, sarvikuonot
Galliumarsenidi

**Galliumarsenidi** (GaAs) on III-V-puolijohteisiin kuuluva yhdistepuolijohde, joka on galliumin ja arseenin yhdiste. Galliumarsenidi kilpailee piipohjaisten puolijohdemateriaalien kanssa, ja on niitä nopeampi transistorina. GaAs-puolijohteita käytetään kännyköiden radiolähettimien MMIC (Monolithic Microwave Integrated Circuit) piireissä, laserdiodeissa, infrapuna-LEDeissä ja aurinkokennoissa. 80-luvulla oli suunnitelmia korvata GaAs-puolijohteilla piipohjaiset ja joitakin GaAs-tekniikkaan pohjautuvia tietokoneita valmistettiinkin 90-luvun alussa, mutta CMOS-tekniikka voitti kilpailun.

GaAs on suora-aukkoinen puolijohde, ja se kykenee emittoimaan valoa. GaAs- ja muita III-V pohjaisia lasereita käytetään laajalti eri sovelluksissa. Esimerkkejä tällaisista III-V puolijohteiden sovelluksista on optinen tiedonsiirto (kännykkäpuhelut, internet), CD, DVD, Blu-ray soittimet, viivakoodin lukijat, ym. Esimerkiksi internetistä lataamasi tieto kulkee III-V puolijohdelaserien tuottamina valopulsseina optisessa kuidussa.

GaAs-pohjaisilla aurinkokennoilla, joissa on myös mukana germaniumia ja indiumgalliumfosfidia InGaP muodostamassa kolmiportaisen aurinkokennon, on saavutettu 32&nbsp;% hyötysuhde. Tämä pystyy myös toimimaan suurilla useilla kymmenillä tai sadoilla maanpinnan auringon tehoa vastaavilla valotehoilla. Marsin pinnalla liikkuvat robotit käyttävät tämäntyyppisiä aurinkokennoja.

Sharp ilmoitti valmistaneensa GaAs-pohjaisen 44,4&nbsp;% hyötysuhteella toimivan aurinkokennon 14.6.2013. Edellinen ennätys oli amerikkalaisen Solar Junction -nimisen yrityksen 44&nbsp;% hyötysuhde, joka sekin saavutettiin GaAs-pohjaisella aurinkokennolla.

Galliumarsenidia voidaan valmistaa galliumista ja arseenista korkean paineen alaisena.

GaAs on myrkyllinen ja karsinogeeni.

## Katso myös
*MOSFET
*Ohutkalvon kasvatus
*Aurinkokenno
*IMEC-tutkimuslaitos
*Galliumantimonidi
*Galliumfosfidi

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Gallium arsenide 
*Galliumarsenidin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 19.12.2014.
Ehkäisyruiske

**Ehkäisyruiske** on raskauden ehkäisemiseen tarkoitettu valmiste, joka annetaan ruiskeena lihakseen naiselle.

Suomessa käytetty valmiste sisältää synteettistä keltarauhashormonia. Riittävän tehon ylläpitämiseksi ruiske annetaan isoon pakaralihakseen tai olkavarren lihakseen kolmen kuukauden välein. Ehkäisyteho perustuu lähinnä ovulaation estoon, mutta sen lisäksi se vaikuttaa kohdunkaulan ja kohdun limakalvolle kuten minipillerit tai ehkäisyimplantaatti. Hedelmällisyys palautuu ruiskeen vaikutuksen loputtua noin 10 kuukaudessa. Suomessa ehkäisyruisketta käytetään vain vähän.

Miehille annettavaa ehkäisyruisketta on kokeiltu, mutta sen sivuvaikutusten vuoksi tutkimus on tauolla.

## Lähteet
Kirsi Ojansuu-Kaunisto

**Kirsi Johanna Ojansuu-Kaunisto** (ent. **Ojansuu**, o.s. **Hietala**, s. 15. joulukuuta 1963 Kemijärvi) on suomalainen poliitikko. Hän toimi vihreiden kansanedustajana vuosina 1999–2011.

Koulutukseltaan Ojansuu-Kaunisto on kasvatustieteen maisteri (1988), luokanopettaja ja teologian kandidaatti (2017). Vuodesta 2012 hän on opiskellut Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Hän valmistui teologian maisteriksi kesäkuussa 2020. 

Pappisvihkimys oli 13.5.2021 Helsingin tuomiokirkossa.

Seurakuntapastori Malmin seurakunnassa 1.6.2021- 30.8.2023. Vastuualueena erityisesti yhteiskunnallinen työ.

## Ura
Ojansuu-Kaunisto kirjoitti ylioppilaaksi Lohjan lukiosta vuonna 1982. Hän opiskeli Tampereen yliopiston Hämeenlinnan Opettajankoulutuslaitoksessa vuosina 1983–1988. Valmistuttuaan kasvatustieteen maisteriksi hän toimi Hämeenlinnassa luokanopettajana vuoden 1999 eduskuntavaaleihin asti, jolloin hänet valittiin eduskuntaan. Kasvatusalan lisäksi Ojansuu-Kaunisto on opiskellut myös kuvataiteita Hyvinkään taidekoulussa. Vuodesta 2012 hän on opiskellut teologiaa Helsingin yliopistossa.

Ojansuu on ollut Hämeenlinnan kaupunginvaltuutettu vuodesta 1993 sekä kaupunginhallituksen jäsen 2005–2008. Hän on ollut Vihreän liiton puoluevaltuuskunnan jäsen 1991–1993, puoluehallituksen jäsen 1993–1995 ja varapuheenjohtaja 1997–2001. Hämeen liiton hallituksen jäsen hän oli 2001–2005.

Ensimmäisen kerran Ojansuu-Kaunisto valittiin kansanedustajaksi vuoden 1999 vaaleissa Hämeen vaalipiiristä ja uudelleen vuosina 2003 ja 2007. Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa hän jäi valitsematta. Vihreän eduskuntaryhmän varapuheenjohtajana hän toimi 2003–2005 ja 2009–2011.

Ojansuu on ollut myös Käsi- ja taideteollisuusliitto Taito ry:n hallituksen jäsen 2001–2007, Kelan valtuutettu 2003–2011 sekä Kirkon ihmisoikeuskysymysten neuvottelukunnan jäsen vuodesta 2005.

Ojansuu-Kaunisto toimii aktiivisesti muun muassa vähemmistöjen, laadukkaan koulutuksen ja kestävän kehityksen puolestapuhujana.

## Yksityiselämä
Ojansuu-Kaunisto oli vuosina 1984–2008 naimisissa filosofian opettaja ja kirjailija Johannes Ojansuun kanssa ja heillä on kolme lasta. Marraskuussa 2011 Ojansuu avioitui keskustan varapuheenjohtaja Timo Kauniston kanssa.

Ojansuu-Kaunisto harrastaa kirjallisuutta, kulttuuritapahtumia ja kuntoilua. Arvoikseen hän ilmoittaa elämän säilyttämisen ja suojelemisen sekä kulttuurin. Hänen mottonsa on: ”Vaikka tietäisin, että maailma tuhoutuu huomenna, niin tänään istuttaisin omenapuun.” 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
BED

**Bed** tai **BED** voi viitata johonkin seuraavista:

* Ahmintahäiriö, BED ()
* ”Bed”, Joel Corryn, Rayen ja David Guettan kappale
* ”Bed”, Nicki Minajin kappale
Antti Koukkari

**Antti Anselmi Koukkari** (21. huhtikuuta 1914 Oulu – 18. helmikuuta 1958 Oulu) oli suomalainen Maalaisliiton kansanedustaja 1945–1949, Taivalkosken kirkkoherra 1949–1954 ja vanhoillislestadiolaisuutta edustavan Päivämies-lehden ensimmäinen päätoimittaja 1953–1958.

## Kirjallisuutta
* Toimittaneet Esa Koukkari ja Ari-Pekka Palola. Päivämies palkan saa: näköaloja Antti Koukkarin elämään. SRK Oulu 2004
* Kinnunen, Matti. Antti Koukkari vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen perinteen ja kirkon tulkitsijana 1954–1958. Pro Gradu HYTTK 1994

## Aiheesta muualla
*
Tokoloshe

**Tokoloshe** on eteläafrikkalainen, alun perin zulujen uskontoon kuuluva pieni räyhänhenki. Poppamiehet pystyivät tekemään niitä ruumiista puristamalla silmät ulos, katkaisemalla kielen ja polttamalla hehkuvalla raudalla aukon pääkalloon, jolloin ruumis kutistuu. Henkiin tokoloshe herää kun sen suuhun puhalletaan taikajauhetta, henkiin herättyään otukset ovat valmiita täyttämään herransa käskyt. Kun zulu oli riidoissa jonkun kanssa hän meni poppamiehen puheille ja maksoi tälle siitä, että hän lähettää tokoloshen vihollisen kotiin. Toinen poppamies taas pystyy manaamaan tokoloshen ulos. Tokoloshea vastaan kodeissa on myös yleensä *tokoloshe sangoma*, pieni ihmistä muistuttava patsas, jolla on valtavat korvat. On olemassa vain yksi paikka, johon tokoloshet eivät pääse: vuode, joka seisoo sanomalehdillä päällystettyjen tiilien päällä. Useimmiten vain uhri voi nähdä tämän kammotuksen. Mutta jos Tokoloshe nielaisee pikkukiven, se muuttuu näkymättömäksi jopa uhrilleen.
Kari Hokkanen

**Kari Antero Hokkanen** (s. 2. tammikuuta 1943 Parikkala) on suomalainen filosofian tohtori, professori, journalisti ja poliitikko. Hän on erityisesti tunnettu pitkän uransa *[[Ilkka (sanomalehti)|Ilkka]]*-lehden päätoimittajana (1980–2007) sekä Keskustapuolueen historian tutkijana ja vaikuttajana. Hokkanen on profiloitunut aktiivisena maakuntavaikuttajana Etelä-Pohjanmaalla, mistä syystä häntä on kutsuttu leikkimielisesti "Seinäjoen satraapiksi".

## Ura
### Toimittajana
Päätoimittajana tapahtuneen erittäin aktiivisen vaikuttamisen vuoksi eduskunnan puhemies Paavo Lipponen viittasi Hokkaseen ja Jyväskylässä ilmestyvän ''Keskisuomalaisen'' silloiseen päätoimittajaan Erkki Laatikaiseen (1946–2013) termillä ”maakuntaansa terrorisoiva satraappi”.

### Keskustavaikuttajana
Kari Hokkanen toimi Alkio-opiston rehtorina vuoteen 1980. Hokkanen on toiminut myös keskustan puoluehallituksen työvaliokunnan jäsenenä (1981–2002). Työvaliokunta käsittelee suuren osan Suomen Keskustaa koskevista tärkeistä poliittisista linjauksista. 

Vuoden 2000 sijaispuheenjohtajavaalikampanjan lopulla Hokkanen ja Erkki Laatikainen rummuttivat lehdissään jatkuvasti yllätysnimi Anneli Jäätteenmäen puolesta, ja tämä nousikin haastajan asemasta voittoon. Jäätteenmäen joutuessa eroamaan pääministerin tehtävistä vuonna 2003 väitetyn eduskunnalle valehtelun ja presidentin virkamiehen tietovuotoon yllyttämisen vuoksi kaksikko tuki tätä jatkuvasti lehdissään.

Hokkanen ilmoitti pitävänsä Paavo Väyrystä mahdollisena ja pätevimpänä ehdokkaana keskustan puheenjohtajaksi ja pääministeriksi Matti Vanhasen jälkeen.

### Kirjailijana
Hokkanen on kirjoittanut useita maalaisliiton ja keskustapuolueen historiaan liittyviä kirjoja, kuten puoluehistoriikin osat 3 ja 4. Hänen pääteoksensa on Kyösti Kallion elämäkerta.

Maahenki on julkaissut vuonna 2022 kaksi kirjaa Hokkasen muistelmia. Esko Ahon Verbatum julkaisi vuonna 2025 Hokkasen kirjan Urho Kekkosen ja  Edvard Björkenheimin ystävyydestä**.**

## Tunnustukset
Hokkaselle myönnettiin valtion journalistipalkinto vuonna 2010.

## Teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* *Torpanpoika ja linnanherra : kertomus Urho Kekkosen ja Lars Björkenheimin ystävyydestä*. Verbatum 2025 

## Lähteet
Alkio-opisto

**Alkio-opisto** on Jyväskylässä entisen Korpilahden kunnan alueella sijaitseva kansanopisto, jossa opiskelee vuosittain yli 200 opiskelijaa. Alkio-opisto on Suomen laajimmin avoimia yliopisto- ja ammattikorkeakouluopintoja tarjoava kansanopisto. Alkio-opiston rehtorina toimii kasvatustieteen tohtori Jaana Laitila.

## Historia

Vuonna 1946 Maaseudun Nuorten Liitto (nykyisen Keskustanuorten edeltäjä) ideoi opiston ja kansankorkeakoulun, jonka tehtävänä olisi tarjota järjestökoulutusta sekä yleissivistävää ja yhteiskunnallista koulutusta maalaisväestölle. Liitto perusti Alkio-opiston kannatusyhdistys ry:n, joka käynnisti Alkio-opiston vuonna 1947 Perniössä. Opisto sai nimensä kirjailijan, toimittajan ja maalaisliiton henkisen isän, Santeri Alkion, mukaan.

Vuonna 1974 Alkio-opistolle rakennettiin uudet tilat Korpilahdelle, koska Perniön tilat olivat osoittautuneet jo varhain riittämättömiksi.

Vuonna 1998 perustettiin Humanistinen ammattikorkeakoulu, jonka yhtenä perustajajäsenenä oli Alkio-opiston kannatusyhdistys.

## Opiskelu

Alkio-opistossa opiskellaan avoimen yliopiston ja ammattikorkeakoulun ja vapaan sivistystyön opintoja sekä valmentaudutaan pääsykokeisiin. Opiston aloja ovat kasvatustieteet ja psykologia, kielet ja historia, terveys- ja luonnontieteet sekä yhteiskunta, viestintä ja kauppatieteet. Yliopistollisia arvosanoja tarjotaan noin 30:ssä eri aineessa ja yleis-, kieli- ja viestintäopintoja noin 20 kurssin verran. Lisäksi tarjolla on kesäkursseja kädentaitojen ja liikunnan aloilta.

Alkio-opisto tekee yhteistyötä kuuden yliopiston ja kahden ammattikorkeakoulun kanssa.

## Koulutustehtävä

Alkio-opiston opetus herättää ihmisenä kasvamiseen, yhteiskunnan eheyteen, tasa-arvoon, aktiiviseen kansalaisuuteen, kestävään kehitykseen ja maailmanlaajuiseen tietoisuuteen.

Sivistävä opetus mahdollistaa henkisen kasvun ja oman polun löytämisen. Yhteisöllisyys ja monikulttuurisuus vahvistavat sosiaalisia taitoja, suvaitsevaisuutta ja vastuunottoa yhteisistä asioista. Opiskelussa painottuvat itseohjautuvuus, yhteistoiminnallisuus ja tiimioppiminen. 

## Kokous-, juhla- ja majoituspalvelut

Alkio-opistolla on vuosittain noin 2&nbsp;000 asiakasta ja heidän tapahtumiaan ja tilaisuuksiaan noin 20. Alkio-opisto hoitaa vuosittain 3&nbsp;000–4&nbsp;000 yöpymistä ja noin 14&nbsp;000 ateriaa ja kahvitusta. (Luvuissa ei ole mukana opiskelijoita.)

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Alkio-opisto
* Humanistinen ammattikorkeakoulu
Asetoni

**Asetoni** (myös *2-propanoni*, *propanoni*, *dimetyyliketoni*, kemiallinen kaava **C<sub>3</sub>H<sub>6</sub>O**) on yksinkertaisin ketoniyhdiste. Asetoni on normaaliolosuhteissa väritön ja helposti syttyvä tunnusomaisen hajun omaava neste. Orgaanisena yhdisteenä se liukenee eetteriin, mutta pienen kokonsa ja ketoniryhmän ansiosta myös veteen ja etanoliin. Asetoni haihtuu erittäin nopeasti. Sen leimahduspiste on -18&nbsp;°C ja itsesyttymislämpötila 465&nbsp;°C.

Asetoni on erittäin heikko happo ja sen happovakion kymmenkantainen negatiivinen logaritmi *pK<sub>a</sub>*=19,3. Happamuus johtuu resonanssin stabiloimasta konjugaattiemäksestä. Toisessa resonanssimuodossa elektronegatiivinen happiatomi stabiloi negatiivisen varauksen.

## Käyttö
Asetonia käytetään lähinnä liuottimena ja yleisesti orgaanisissa synteeseissä sekä laboratoriokemikaalina. Sitä valmistetaan hapettamalla 2-propanolista. Asetonia on muun muassa kynsilakanpoistoaineessa ja tinnerissä.

## Valmistus
Asetonia on aiemmin tuotettu asetaattien kuivatislauksella. Ensimmäisen maailmansodan aikana sitä alettiin tuottaa Britanniassa teollisesti asetoni-butanoli-etanoli-käymisen avulla (ABE), jota jo Louis Pasteur ja F. Schardinger olivat käyttäneet, maissin ja hevoskastanjoiden tärkkelyksestä Chaim Weizmannin eristettyä *Clostridium acetobutylicum* -bakteerin. 

Nykyisin asetonia tuotetaan pääasiassa propeenista. Pääasiallinen valmistusmenetelmä on kumeeniprosessi, jossa ensin tuotetaan bentseeniä propeenilla alkyloimalla kumeenia (*isopropyylibentseeni*). Kumeeni hapetetaan hapen avulla kumeenihydroperoksidiksi, joka taas hajotetaan niin sanotulla Hock-toisiintumisella happamissa olosuhteissa asetoniksi ja fenoliksi. 

:

Ketoosissa ihmisen elimistö tuottaa asetonia. Asetonin haju on yksi ketoosin tuntomerkeistä.

## Terveysvaarat
Asetoni ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Suuret asetonipitoisuudet voivat aiheuttaa nenän, nielun ärsytystä ja silmien kirvelyä ja erittäin suuret pitoisuudet heikkoutta, päänsärkyä, väsymystä, pahoinvointia ja  mahdollisesti jopa tajuttomuuden ja kuoleman. Mikäli asetonia menee silmään, se voi aiheuttaa sidekalvontulehduksen tai jopa sarveiskalvon vaurion. Asetonin joutuessa iholle, iho kuivuu. Muutaman desilitran nielemisestä aiheutuu tajuttomuus. On todettu, että päivittäinen asetonihöyryn suurille pitoisuuksille altistuminen aiheuttaa pohjukaissuolen, mahalaukun ja hengitysteiden tulehdusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Asetonin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 26.12.2014.
* 
* Asetonin OVA-ohje 
* Kemian työsuojeluneuvottelukunta (KETSU): Asetoni 
* PubChem: Acetone 
* Human Metabolome Database: Acetone 
* KEGG: Acetone 
* ChemBlink: Acetone
Skopje

**Skopje** (, , ) on Pohjois-Makedonian pääkaupunki. Skopjen asukasluku on noin puoli miljoonaa ja se sijaitsee Vardar-joen yläjuoksulla. Se on Pohjois-Makedonian poliittinen ja taloudellinen keskus, jossa asuu yli neljännes maan väestöstä. 

## Historia
Kaupungin historia ulottuu roomalaisajoille asti. Vuosina 972–992 se oli ensimmäisen Bulgarian valtakunnan pääkaupunki. 

Ottomaanit hallitsivat kaupunkia vuodesta 1391 viidensadan vuoden ajan, ja se tunnettiin turkinkielisellä nimellä Üsküb tai Üsküp. Serbit kaappasivat sen itselleen ensimmäisesä Balkanin sodassa 1912.

Toisen maailmansodan jälkeen kaupunki kehittyi nopeasti, mutta vuonna 1963 tuhoisa maanjäristys pysäytti kehityksen.

Vuonna 1991 Jugoslavian hajotessa Skopjesta tuli itsenäisen valtion pääkaupunki. Nato piti siellä Kosovon operaatioidensa päämajaa 1998 ja 1999.

## Maantiede ja ilmasto
Skopje sijaitsee Pohjois-Makedonian pohjoisosassa 240 metrin korkeudessa Vardar-joen yläjuoksulla. Vardar virtaa laaksossa, jonka muoto tekee kaupungin alttiiksi tulvavahingoille. Vuosina 1962 ja 1979 laaksossa oli massiiviset tulvat.

Skopjessa vallitsee mannerilmasto: kesällä on yli 30 astetta lämmintä, talvella pakkasta. Tammikuu on kylmin kuukausi ja keskimääräinen alin lämpötila on silloin -3,4 astetta. Sateet jakautuvat varsin tasaisesti eri kuukausille, suurin keskimääräinen sademäärä ajoittuu toukokuulle.

## Nähtävyyksiä
**Kale-linnoitus* 500-luvulta
**Pyhän Panteleimonin luostari* vuodelta 1164.
* *Mustafa Pashan moskeija* 16-metrinen kupoli ja 42-metrinen minareetti vuodelta 1492
**Vanha kivisilta* 1400-luvulta
* *Vanhankaupungin Basaari*
* *Makedonia-aukio*
* Äiti Teresaan liittyvät paikat

## Kulttuuri
FK Vardar ja FK Rabotnički pelaavat maan pääsarjassa eli Makedonian 1. liigassa.  Ne ovat Makedonian menestyneimpiä jalkapallojoukkueita.

Makedonian oikeistohallitus aloitti keväällä 2011 Skopje 2014 -projektin, jonka tuloksena maan pääkaupunkiin Skopjeen pystytetään 200 miljoonalla eurolla patsaita ja kirkkoja. Hankkeen tarkoituksena on vahvistaa makedonialaista identiteettiä. Skopje 2014 -projekti pyrkii rakentamaan – kansan enemmistön vastustuksesta huolimatta – monietnisen maan identiteettiä yhden ryhmän nationalistisen näkemyksen mukaiseksi. Samalla se on väitetty jättävän vähemmistöt vaille huomiota. Projekti on tuottanut keskustaan suuria suihkulähteitä ja marmoriseinäisiä museoita.

## Liikenne
Skopjen kansainvälinen lentoasema sijaitsee noin 20 kilometriä kaupungista.

Skopjen julkista liikennettä hoidetaan busseilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Haapamäen rata

**Haapamäen rata** on yhteisnimitys niille Suomen rataverkon rataosuuksille, joiden toinen pääteasema on Haapamäki. Näitä rataosuuksia ovat Haapamäki–Tampere, Haapamäki–Jyväskylä, Haapamäki–Seinäjoki sekä pääosin lakkautettu Haapamäki–Pori-rata.

## Historia
Haapamäen radan ensimmäinen osuus, Tampere–Haapamäki–Seinäjoki, valmistui vuonna 1882. Tämä rataosuus oli osa Helsingistä Pohjanmaan kautta Kelloselkään johtavaa päärataa aina vuoteen 1971 saakka, jolloin oikorata Tampereelta Parkanon kautta Seinäjoelle otettiin käyttöön.

Haapamäki–Jyväskylä-rata valmistui vuonna 1897 ja heti seuraavana vuonna rataa jatkettiin Jyväskylästä Suolahteen. Viimeisenä Haapamäellä risteävistä rataosista valmistui rataosuus Haapamäki–Pori, 12. marraskuuta 1938.

Haapamäki oli strategisesti merkittävä rautatieasema Suomen sisällissodassa vuonna 1918. Valkoisten Etelä-Pohjanmaalla ja Vaasassa sijainneiden tukialueiden yhteys Karjalan rintamalla taistelleisiin joukko-osastoihin kulki Haapamäki - Pieksämäki -radan kautta. Jos punaiset olisivat saaneet Haapamäen vallattua, valkoinen Suomi olisi jaettua kahtia. Se olisi nopeasti johtanut punaisten voittoon Karjalan rintamalla.

Haapamäki oli 1970-luvun alkuun asti Suomen merkittävimpiä risteysasemia, mutta autoistuminen ja Parkanon kautta kulkevan oikoradan valmistuminen olivat alkusysäys liikenteen vähenemiselle. Liikenne väheni entisestään vuonna 1977, kun Tampereen ja Jyväskylän välinen liikenne siirtyi Jämsän kautta kulkevalle oikoradalle. Vuonna 1985 lakkautettiin liikenne Haapamäki–Pori-radalla lukuun ottamatta Niinisalon ja Kihniön sekä Porin ja Ruosniemen välisiä osuuksia.

Rataosilla sattuneet onnettomuudet

http://vaunut.org/kuva/139098?a=1#:~:text=https%3A//fi.wikipedia.org/wiki/%25C3%2584ht%25C%E2%80%8B3%25A4rin_junaturma
Dm12 4410 syttyi tuleen  27. kesäkuussa 2012 Asunnassa.
Dm12 4405:n moottoritilassa syttyi tulipalo Tuurissa 30. elokuuta 2013. Juna oli matkalla Jyväskylästä Seinäjoelle.

Dm12 4412 syttyi tuleen tasoristeysonnettomuudessa Mänttä-Vilppulassa 14. toukokuuta 2020 traktorin törmätessä junaan. Juna oli matkalla Tampereelta Jyväskylään. Junassa olleet kolme matkustajaa ja kuljettaja eivät loukkaantuneet, mutta traktorin kuljettaja loukkaantui lievästi.

Dm12 4406 oli osallisena tasoristeysonnettomuudessa, jossa henkilöauto törmäsi kiskobussin kylkeen Kulmalan tasoristeyksessä Kitusuontiellä Mänttä-Vilppulassa 18. elokuuta 2020.[25] Onnettomuudessa loukkaantui kolme henkilöauton matkustajaa, jotka toimitettiin sairaalaan.

Dm12 4404:ssä havaittiin savunmuodotusta generaattorin laakerista Alavudella 19. heinäkuuta 2021.

Dm12 4402 syttyi toistamiseen 6. lokakuuta 2022 Seinäjoen rautatieasemalla. Palo syttyi ilmeisesti kiskobussin vaihteistosta. Kiskobussin matkustamoa paloi noin neliömetrin verran, jonka lisäksi savu ja sammutusjauhe sotkivat sen. Palon jälkeen kaikki Dm12-moottorivaunut poistettiin liikenteestä kaluston tarkastuksen ajaksi mahdollisen paloalttiuden vuoksi, jonka seurauksena junavuorot korvattiin linja-autoilla sekä takseilla
## Lähteet
Ylläpitäjä

**Ylläpitäjä** on tietokonelaitteiston tai jonkin tietyn ohjelmiston tai palvelun toimivuudesta huolehtiva henkilö. Yleensä jokaisella tällaisella palvelulla on oltava ainakin yksi vastaava ylläpitäjä.

BBS-järjestelmissä ylläpitäjästä käytetään yleisesti nimeä sysop (). Internetissä ylläpitäjästä käytetään yleisesti nimeä Administrator tai Admin.

## Lähteet
Radio Pori

**Radio Pori** on 1. joulukuuta 1985 toimintansa aloittanut paikallisradio, joka kuuluu Porin ja Kokemäen lähikuntien alueella sekä netissä osoitteessa Radiopori.fi. Radio Pori on 42 000 viikoittaisella kuuntelijallaan (KRT 4/2009) Porin kuunnelluin kaupallinen radiokanava. Kanavan kohderyhmä on 25–55-vuotiaat aikuiset. 

Vuodenvaihteessa 2020–2021 MTV alkoi tuottaa uutisia Radio Porille, jotka päättyivät 4. huhtikuuta 2024 klo 22 uutisiin. Tekoälyn lukemat uutiset alkoivat 5. huhtikuuta 2024. Uutiset tuottaa STT.

## Lähetys

Kanavalla on juonnettua lähetystä arkisin kello 6.30–18.00 ja lauantaisin kello 9.00–14.00. Radio Pori selostaa lisäksi kaikki SM-liigassa pelaavan Porin Ässien ottelut. Muina aikoina kanavalla soi musiikki.

Juonnetun lähetyksen aikana kanava lähettää uutiset ja säätiedot tasatunnein. Uutisotsikot arkiaamuisin kello 6.30, 7.30 ja 8.30. Lehtikatsaus arkisin kello 8.40 ja paikalliset menovinkit kello 9.00 ja 10.00 välillä. Juontaja ja uutistoimittaja keskustelevat päivän uutisaiheista Uutispäivässä kello 10.30 ja 15.30.

Kerran viikossa Radio Pori kutsuu ajankohtaisen vieraan keskustelemaan tunnin ajaksi. Torstain kahvivieras -ohjelma lähetetään torstaisin klo 13.00-14.00.

## Ohjelmat

### Arkisin

### Viikonloppu

## Musiikki
Musiikkilinjaansa asema luonnehtii porilaiseen makuun rakennetuksi kokonaisuudeksi, jossa kotimaisten suosikkien rinnalla soi monipuolinen ulkomainen musiikki.

## Verkkosivut ja muut palvelut
Radio Porin kotisivu löytyy osoitteesta Radiopori.fi. Sisällön pääpaino on paikallisissa asioissa, mutta verkkosivuilla on myös valtakunnallisia uutisia. Suoran nettilähetyksen lisäksi Radio Porissa kuultavat haastattelut ja ohjelmasarjat on mahdollista kuunnella jälkikäteen. Paikallisella urheilulla on sivustolla täysin oma uutisosionsa. 

Satakunnasta kadonneista tai löytyneistä lemmikeistä voi ilmoittaa Suomen Löytöeläinapu ry:lle. Ilmoitukset luetaan Radio Porin lähetyksessä, jonka lisäksi ne julkaistaan Karkurit.fi -sivustolla.

## Palkinnot
Radio Pori palkittiin vuoden 2010 Radiogaalassa *Vuoden paikallisena radiona* ja vuoden 2011 gaalassa *Vuoden radiona*. Aikaisemmin Radio Pori on palkittu Vuoden radiona kolmesti (1989, 1994, 1998).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Radio Pori Facebookissa
*Radio Pori Youtubessa
*Radio Pori RadioMediassa
Lankkupihvi

**Lankkupihvi** on  liharuokalaji, jota tarjoillaan yleensä puulankulta ranskalaisten tai lohkoperunoiden kera. Lisukkeena saa olla myös kastikkeita ja salaattia. Runsas maustaminen suolalla ja pippurilla on tavallista. Pihvi on yleensä naudanlihaa.
Mimas

**Mimas** on Saturnuksen kuu. Sen löysi William Herschel vuonna 1789.

## Nimi

Kuu on nimetty kreikkalaisen mytologian henkilön, Gaian pojan Mimaksen mukaan. Se tunnetaan myös tunnuksella **Saturnus&nbsp;I**.

William Herschelin poika, John Herschel, ehdotti kuulle nimeä "Mimas" vuonna 1847 julkaisussaan *Results of Astronomical Observations made at the Cape of Good Hope*. Myös muut silloin tunnetut kuusi kuuta ovat saaneet nimensä kyseisestä julkaisusta.

## Fyysiset ominaisuudet

Mimaksen alhainen tiheys (1,17&nbsp;g/cm&sup3;) viittaa siihen että se koostuu lähinnä vesijäästä kiven osuuden ollessa pieni. Vuorovesivoimat vaikuttavat kuuhun niin, ettei se ole täysin pallomainen; sen pisimmän ja lyhimmän akselin ero on noin 10&nbsp;%. Mimaksen jokseenkin munamainen muoto on erityisen selkeästi nähtävissä uusissa Cassini-luotaimen ottamissa kuvissa.

Mimaksen huomattavin piirre on valtava, 130 kilometrin läpimittainen törmäyskraatteri nimeltään Herschel kuun löytäjän mukaan. Herschelin läpimitta on lähes kolmasosa koko kuun halkaisijasta; kraatterin reunavallit ovat noin 5&nbsp;km:n korkuisia, osa sen pohjasta ulottuu 10&nbsp;km:n syvyydelle, ja sen keskushuippu kohoaa 6&nbsp;km kraatterin pohjan yläpuolelle. Jos Maassa olisi suhteessa samankokoinen kraatteri, olisi sen oltava halkaisijaltaan yli 4&nbsp;000&nbsp;km eli Kanadaa leveämpi. Kraatterin muodostanut törmäys on lähes hajottanut koko kuun; Mimaksen vastakkaisella puolella on nähtävissä halkeamia, jotka saattavat olla peräisin kuun läpi kulkeneista šokkiaalloista.

Pinta on pienten törmäyskraatterien täyttämä, mutta toista lähellekään Herschelin kokoista kraatteria ei kuussa ole. Vaikka Mimas onkin hyvin kraatteroitunut, kraatteroituminen ei ole ollut tasaista. Suurin osa pinnasta on yli 40&nbsp;km:n läpimittaisten kraatterien peittämä, mutta eteläisellä napa-alueella yli 20&nbsp;km:n läpimittaisia kraattereita ei juurikaan ole. Tämä viittaa siihen, että jokin prosessi on hävittänyt suuremmat kraatterit.

Tutkijat ovat määrittäneet virallisesti kaksi geologista muodostelmatyyppiä Mimaksella: *crater* (kraatterit) ja *chasmata* (rotkot).

Cassini-luotain on ohittanut Mimaksen ja ottanut siitä kuvia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* The Planetary Society: Mimas
* The Nine Planets - Mimas
* Views of the Solar System - Mimas
Kiikalan lentokenttä

**Kiikalan lentokeskus**  on Salossa sijaitseva lentokenttä. Se sijaitsee Kiikalannummella Kiikalan Lasikylässä noin 25 kilometriä kaupungin keskustasta ja noin seitsemän kilometriä Kiikalan taajamasta itään. Lentokentällä on kaksi kiitotietä, joista pitempi on 930 metriä ja lyhyempi 600 metriä pitkä.

Kentällä harrastetaan etupäässä purjelentoa. Pääasiallinen hinaustapa on vintturi. Kenttää käyttää aktiivisesti myös Suomen puolustusvoimat, joka järjestää alueella taisteluharjoituksia. Kentän aluetta käyttävät lähinnä Kaartin jääkärirykmentti, Suomenlinnan Rannikkorykmentti ja Porkkalan Rannikkopataljoona.

Lentokentällä on myös Ilmatieteen laitoksen sääasema.

Alkujaan lentokenttä rakennettiin talvisodan aikana ruotsalaisin vapaaehtoisvoimin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kiikala-säätiö
* VFR Suomi/Finland – Kiikalan lentopaikka
* Lentopaikat.fi – Kiikalan lentopaikka
* Salon Seudun Ilmailukerho
Valkoinen Neuvosto

**Valkoinen Neuvosto** () on J. R. R. Tolkienin luomassa fantasiamaailma Keski-Maassa velhojen ja haltioiden muodostama neuvosto, joka taisteli pahuuden voimia vastaan. 

## Jäsenet
Valkoiseen Neuvostoon kuuluivat velhot ja Keski-Maan mahtavimmat haltiat. Velhoista sen jäseniin kuuluivat Saruman Valkoinen, Gandalf Harmaa ja  Radagast Ruskea. Haltioista Neuvoston jäseniä olivat Círdan, Galadriel, Elrond Puolihaltia, Glorfindel ja Celeborn.

## Historia

Valkoinen Neuvosto muodostettiin vuonna 2463 Auringon Kolmatta Aikaa, kun Suureen Vihermetsään saapui pahuuden voimia ja se muuttui Synkmetsäksi. Velhot ja haltioista viisaimmat perustivat neuvoston, joka suojelisi Keski-Maata ja selvittäisi Synkmetsän pahojen voimien alkuperän. Galadriel olisi halunnut velho Gandalf Harmaan Valkoisen Neuvoston johtajaksi, mutta Gandalf kieltäytyi ja Neuvoston johtajaksi julistettiin Saruman Valkoinen, velhojen veljeskunnan päällikkö.  

Vuonna 2851 Gandalf kertoi olleensa Dol Guldurissa ja saaneen selville, että Synkmetsän pimeys johtui Sauronista, joka oli palannut ja keräsi voimia itselleen. Gandalf suositteli Valkoisen Neuvoston hyökkäävän Dol Gulduriin ennen kuin Sauron kasvaisi täyteen mahtiinsa, mutta Saruman viivytti heitä. Hän valehteli ja väitti uskovansa Sormusten Sormuksen huuhtoutuneen ikuisiksi ajoiksi mereen, jolloin Sauron ei voisi sitä löytää ja kasvaa täyteen mittaansa. Neuvosto uskoi Sarumania.

2941 Viiden armeijan taistelun aikaan Gandalf neuvoi pyysi Neuvostoa hyökkäämään Dol Gulduriin. Saruman hyväksyi ja hyökkäyksen aikana Sauron pakeni. Varjo väistyi Synkmetsästä, mutta Sauron palasi Mordoriin ja aloitti Barad-dûrin jälleenrakentamisen.

2953 Valkoisen Neuvoston kokouksessa Saruman kertoi saaneensa selville, että Sormus oli todellakin kadonnut meren pohjaan. Kokous oli Valkoisen Neuvoston historian viimeinen. 

Todellisuudessa kukaan ei tiennyt, että Saruman yritti löytää Suurimman Sormuksen ja nousta Keski-Maan hallitsijaksi. Hän oli yrittänyt etsiä Sormusta Kurjenmiekkakentällä ja linnoittanut Rautapihan linnakkeen. Hän oli myös kerännyt palvelijoikseen mustainmaalaisia ja örkkejä. Saruman oli valehdellut Neuvostolle ja kukaan ei ollut ymmärtänyt hänen todellisia suunnitelmiaan ennen kuin Sauron oli saanut Barad-dûrin tornin jälleenrakennettua.
Heinäluoma

**Heinäluoma** on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

*Eero Heinäluoma (s. 1955), kansanedustaja ja ministeri, SDP:n puheenjohtaja 2005–2008, eduskunnan puhemies 2011–2015 
*Eveliina Heinäluoma (s. 1988), viestinnän suunnittelija, poliitikko ja kansanedustaja (SDP), Eero Heinäluoman tytär.