Pietarhovin palatsi

**Pietarhovin palatsi** (, vuosina 1944–1997 *Petrodvorets*) on Pietarhovin kaupungissa 29 kilometrin päässä luoteeseen Pietarista sijaitseva palatsikokonaisuus, jonka keisari Pietari Suuri rakennutti 1700-luvun alkupuolella kesäpalatsikseen. Palatsikokonaisuuteen kuuluvat Pietarhovin suuri pääpalatsi, puistokokonaisuus, Mon Plaisir -tiilipalatsi, Marly-palatsi, Eremitaaši-paviljonki, Cottage-palatsi sekä hovinaisten asuinrakennus, jossa sijaitsee nykyisin Benois-taiteilijasuvun museo.

Venäjän keisariperheen jäsenet viettivät Pietarhovissa kesiään vallankumoukseen 1917 asti. Palatsialue tuhoutui toisessa maailmansodassa saksalaismiehityksen aikana vuosina 1941–1944 melkein täydellisesti. Se kunnostettiin sodan jälkeen, ja vuonna 1964 osa Suuresta palatsista avattiin uudelleen yleisölle.

## Palatsi- ja puistokokonaisuus
Puistokokonaisuuden keskeisin alue on Alapuisto suihkulähteineen. Yhdessä Yläpuutarhan kanssa se muodostaa kokonaisuuden vanhimman osan. Idässä Alapuisto rajoittuu Aleksandrian puistoon, joka puolestaan ​​jatkuu etelään Aleksanterin puistona. Olgin-tekojärvi, joka on osa Kolonistski-puistoa, rajautuu Yläpuutarhaan etelän puolelta. Sen eteläpuolelle ulottuu laaja Niittypuisto eli Lugovoin puisto.

Alapuisto on 102 hehtaarin kokoinen ja ulottuu Suomenlahden rannikkoa pitkin 2,5 kilometrin pituudelta mutta on vain 500 metrin levyinen pohjois-etelösuunnassa. Alapuiston lounaisosaan rakennettin 1700-luvulla englantilainen maisemapuisto. Pietarhovin tien varrella Alapuiston länsipuolella, Sergijevka-puisto ulottuu pohjoisesta etelään ja rajautuu idässä Yksityisdatšan (Sobstvennaja Datša) puistoalueeseen. Puiston pohjakaava on kaksi säteittäistä kujajärjestelmää (pohjoinen-etelä ja itä-länsi), jotka risteävät keskenään. Kaikki Alapuiston pääkujat joko suuntautuvat Suomenlahdelle tai päättyvät suihkulähteeseen. Asettelu noudattaa tiukasti symmetriaperiaatetta. Keskiakseli on Suuri kaskadi ja merikanava. Yhtä kaukana akselista ovat suihkulähteet "Aatami" ja "Eeva", kaskadit "Šakkilautamäki" ja "Kultainen mäki", Mon Plaisir-palatsi ja Eremitaaši-paviljonki.

Pietarhovin palatsi- ja puistokokonaisuudelle ominainen piirre on sen sijainti lähellä merta. Kokonaisuuden yhdeksästä puistosta neljän pohjoisrajana on Suomenlahti. Näissä neljässä puistossa (Alapuisto, Aleksandria, Sergijevka, Yksityisdatša) olevat palatsit sijaitsevat rannikkoa pitkin ulottuvalla luontaisella harjanteella.

## Suuri palatsi

Suuren palatsin rakennustyöt aloitettiin vuosina 1714–1725. Töitä johtivat arkkitehdit Johann Friedrich Braunstein, Mihail Zemtsov ja Jean-Baptiste Le Blond, joittenkin lähteitten mukaan myös arkkitehti Domenico Trezzini. Myös Pietari Suuri osallistui suunnittelutyöhön. Suuri palatsi on nykymuodossaan restauroitu siihen kuntoon, jossa se oli vuosien 1745–1755 korjaustöiden jälkeen, joita johti keisarinna Elisabetin määräyksestä vanhempi hoviarkkitehti Francesco Bartolomeo Rastrelli. Pietari Suuren ajalta on jäljellä tammipaneloitu työhuone, jossa on näytteillä keisarille kuuluneita esineitä. Rakennuksessa on myös Pietari Suurta esittävä suurikokoinen maalaus. Pietari Suuren aikana pääpalatsin parvekkeelta oli näköala Suomenlahdelle Kronstadtiin ja Pietari-Paavalin linnoitukseen asti. Nykyisin palatsin ja meren välissä kasvaa puita.

Keisarinna Elisabetin aikana vuosina 1744–1755 palatsia laajennettiin kahdella lisäsiivellä ja uusilla paraatiportailla, ja palatsi muuttui aiempaa loisteliaammaksi ja koristeellisemmaksi. Suuren palatsin valtaistuinsalin suunnittelivat arkkitehdit Juri Felten ja Francesco Bartolomeo Rastrelli.

## Suihkulähteet

Suihkulähteet kuuluivat Pietari Suuren alkuperäisiin Pietarhovia koskeviin suunnitelmiin. Hän oli saanut innoitusta Versailles'n palatsin puiston suihkulähteistä vieraillessaan Ludvig XV:n luona vuonna 1717. Kyllin voimakkaiden vesisuihkujen suunnittelun mahdottomuus sai hänet siirtämään huomionsa Strelnan alueelta Pietarhoviin. Häntä seuraavat sukupolvet kilpailivat edeltäjiensä kanssa lisätäkseen yhä suurempia suihkulähteitä ja yhä enemmän kekseliäitä vesiaiheita Suuren palatsin ympärillä olevaan puistoon.

Pietarhovin kuuluisien porrastettujen suihkulähteiden eli kaskadien suunnittelu aloitettiin vuonna 1715. Suurin Pietarhovin suihkulähteistä on Suuri kaskadi -niminen porrastettu, vesiputousmainen suihkulähde. Se on koristeltu antiikin veistosten kullatuilla kopioilla sekä maljakoilla. Se johtaa Suuren palatsin pohjoisjulkisivulta merikanavalle ja sisältää 64 erilaista suihkulähdettä, joissa on yhteensä 138 vesisuihkua sekä 255 pronssipatsasta, reliefiä ja muuta koristetta. Sen keskellä on Bartolomeo Carlo Rastrellin veistämä patsas leijonan leuat avaavasta Simsonista. Suihkulähteen takana olevassa luolassa, jota käytettiin aikoinaan pieniin juhliin, on valtavat alun perin puiset putket, jotka syöttävät vettä suihkulähteisiin. 

Veden taso Suuren kaskadin kohdalla oli korkeampi kuin Suomenlahdella, joten hovihydrauliikka-insinööri Vasili Tuvolkov rakennutti merikanavaan sulun. Suuri kaskadi suihkulähteitten kokonaisuuden suunnittelivat ja toteuttivat vuosina 1714–1724 arkkitehdit Johann Friedrich Braunstein, Jean-Baptiste Le Blond, Nicolo Michetti ja Mihali Zemtsov; hydrauliset osat ranskalainen insinööri Paul Sualem, hovi-insinööri Vasili Tuvolkov ja Barattini veljekset sekä kuvanveistäjät Bartolomeo Carlo Rastrelli, F. Vassu ja Hans Konrad Osner. 

Suihkulähteiden virallinen avaaminen toukokuun lopussa on koko päivän kestävä festivaali, jossa esitetään klassista musiikkia, ilotulituksia ja muita esityksiä, kun puiston suihkulähteiden jokainen osa avataan yksitellen. Vuonna 2018 toiminnassa oli 147 suihkulähdettä.  Pietarhovin kaikki neljä porrasvesiputousta eli kaskadia ja 191 suihkulähdettä saavat vetensä Länsi-Inkerin ylängön Ropsun harjanteen altaista 24 kilometrin päästä sekä Englantilaisen puiston, Niittypuiston, Olgin lammen ja muista yhteensä 18 lammesta sekä monista puroista ja lähteistä. Kaikki nämä vesilähteet yhdistyvät monimutkaiseksi sulku- ja kanavajärjestelmäksi, jonka kokonaispituus on 40 kilometriä. Yllättävin tosiasia on, että Pietari I:n käskystä ja hänen henkilökohtaisella osuudellaan rakennettu vesijohtojärjestelmä on ollut toiminnassa tähän päivään asti.

Muualla puistossa suihkulähteiden valikoima on monimuotoinen. Monumentaalisia kokonaisuuksia ovat Šakkilautamäki kaskadi ja Pyramidi suihkulähde. Temppu-suihkulähteet suihkuttavat varomattomia ohikulkijoita, jos he esimerkiksi astuvat tietyn laattakiven päälle. 

### Alapuisto

* Nelikulmaisten altaitten suihkulähteet, 1734–1738 kuvanveistäjä Bartolomeo Carlo Rastrelli, suihkulähdemestari, insinööri Paul Sualem

* Mezheumni ('Epävarma*, 'Loputon') suihkulähde, 1734–1738 arkkitehti Bartolomeo Carlo Rastrelli, suihkulähdemestari, insinööri Paul Sualem

* Tammi suihkulähde, 1734–1738 arkkitehdit Johann Friedrich Blank ja I. P. Davidov, kuvanveistäjä Bartolomeo Carlo Rastrelli; uudistettu 1929 D. Rossin 1809 veistoksella

* Neptunus suihkulähde, 1721–1724 arkkitehti Jean-Baptiste Le Blond; 1737, kuvanveistäjä Bartolomeo Carlo Rastrelli; 1798–1799 arkkitehti F. P. Brouwer, kuvanveistäjät Hans Christoph Ritter, Georg Schweiger ja Jeremias Eisler sekä valuri W. Heroldt

#### Kuvagalleria

Статуя "Венера".jpg|Nelikulmaisen läntisen altaan suihkulähde, Antonio Canovan *Venus Italica* patsaan kopio 1812 'Kevät', asennettu 1967
Квадратный пруд восточный с фонтаном и скульптурой "Лето".jpg|Nelikulmaisen itäisen altaan suihkulähde, Praksiteleen Apollonin patsaan kopio 'Kesä', asennettu 1967
Uncertainty Fountain at Upper Garden of Peterhof.jpg|Mezheumni suihkulähde
Верхний сад. Фонтан Дубовый. - panoramio.jpg|Tammi suihkulähde
Neptune fountain in Peterhof DS32131.jpg|Neptunus suihkulähde

### Yläpuutarha

* Labyrintti suihkulähde, 1722–1724 arkkitehti Jean-Baptiste Le Blond
* Simsonin suihkulähde, lyijyveistos 1735 kuvanveistäjä Bartolomeo Carlo Rastrelli; pronssiveistos 1802 kuvanveistäjä Mihail Kozlovski; kopio 1947 kuvanveistäjät Vasili Simjonov ja Nikolai Mihailov
* Malja suihkulähteet, 1721–1722 arkkitehti Nicola Michetti, 1714–1724 hydrotekninen koneisto insinööri Paul Sualem ja Brazzini-veljekset; 1854 arkkitehti Andrei Staсkenschneider
* Terassi suihkulähteet, 1799–1800 arkkitehdit Andrei Voronihin ja F. P. Brouwer sekä suihkulähde-insinööri F. A. Strelnikov; 1852–1854 arkkitehti Andrei Stackenschneider
* Nymfi ja Danaid suihkulähteet, 1853–1856 arkkitehti Andrei Stackenschneider
* Suihkulähdekuja, n. 1720-luku (1723–1724) arkkitehdit Nicolas Pineau ja Mihail Zemtsov, 1735 arkkitehti Francesco Bartolomeo Rastrelli; 1850-luku arkkitehti Andrei Stackenschneider
* "Triton" kasvihuoneen suihkulähde, 1726 arkkitehti T. N. Usov; kuvanveistäjä Bartolomeo Carlo Rastrelli
* Šakkilautamäki kaskadi, 1720–1730 -luku arkkitehdit Johann Friedrich Braunstein, Mihail Zemtsov, T. N. Usov, Johann Friedrich Blank ja I. P. Davidov 
* Roomalaiset suihkulähteet, 1739 puurakenteet arkkitehti Johann Friedrich Blank ja I. P. Davidov; 1800 graniitti- ja marmorirakenne arkkitehti F. P. Brouwer; hydrotekninen suunnittelu insinööri Paul Sualem; maskaroni veistokset 1817, kuvanveistäjä Ivan Martos
* Pyramidi suihkulähde, 1721–1723 arkkitehti Nicola Michetti; 1724 arkkitehti Mihail Zemtsov; 1721–1724 hydrotekninen koneisto insinööri Paul Sualem
* Aurinko suihkulähde, 1721–1724 arkkitehti Nicola Michetti
* Kuuset temppusuihkulähteet, 1784 arkkitehdit I. V. Keizer ja F. A. Strelnikov
* Tammi temppusuihkulähde, 1735 arkkitehti Bartolomeo Carlo Rastrelli
* Sateenvarjo temppusuihkulähde, 1796 arkkitehti F. P. Brouwer
* Vesikatu temppusuihkulähde, 1721 arkkitehti Nicola Michetti, uudelleenrakennettu 2001
* Penkki temppusuihkulähde, 1723 arkkitehti Nicola Michetti
* Lyhde suihkulähde, 1723 arkkitehti Nicola Michetti; hydrotekniikka insinööri Paul Sualem
* Kellot, 'Cloche' suihkulähteet Marly palatsin puutarha (Apollino, Bacchus ja satyyri, Fauni ja vohla, Psyke) 1721–1723 arkkitehti Nicolo Michetti; 1817 pronssiveistokset kuvanveistäjä Ivan Martos
* Aatami ja Eeva suihkulähteet, "Adam" suihkulähde 1721–1722 arkkitehti Nicola Michetti; "Eve" suihkulähde 1725–1726 arkkitehti T. N. Usov; suunnittelu Nicola Michetti; veistokset kuvanveistäjä Giovanni Bonazza
* Suosikki suihkulähde, 1725 arkkitehti Mihail Zemtsov
* Valas suihkulähde, 1800 arkkitehti F. P. Brouwer
* Leijona kaskadi, 1799–1801 arkkitehti Andrei Voronihin; 1854-1857 arkkitehti Andrei Stackenschneider
* Menagerie suihkulähteet, 1722–1724 arkkitehti Nicola Michetti
* Triton-kello pienoissuihkulähteet, 1720-luvun loppu, arkkitehti Mihail Zemtsov; kopio kuvanveistäjä A. V. Guržij 1954  
* Kultainen mäki tai Marly-kaskadi, 1722–1724 arkkitehti Nicola Michetti; 1724–1732 arkkitehti Mihail Zemtsov; kuvanveistäjät Antonio Tarsia ja Pietro Baratta
* Voronihinin pylväiköt, 1722–1724 arkkitehti Nicola Michetti; 1800–1803 arkkitehti Andrei Voronihin; 1853-1854 arkkitehti Andrei Stackenschneider 
#### Kuvagalleria

Лабиринт - 2.jpg|Labyrintti suihkulähde
Петергоф,-фонтан-Самсон.jpg|Simson suihkulähde, Suuri kaskadi
Петергоф, Санкт-Петербург - panoramio (2).jpg|Kori suihkulähde, Suuri kaskadi
Bowl Fountain (French) in the Lower Park of Peterhof.jpg|Malja suihkulähde, ranskalainen. Nimetty suunnittelija, ranskalainen insinööri Paul Sualemin mukaan.
Bowl Fountain (Italian) in the Lower Park of Peterhof.jpg|Malja suihkulähde, italialainen. Nimetty suunnittelijoiden, italialaisten Barattini-veljesten mukaan.
Peterhof 2009 Touristenfotos 0032.JPG|Terassi suihkulähteet
Статуя Данаида фонтана Мраморная скамья Нижнего парка Петергофа 2024 01.png|Danaid suihkulähde
Петергоф, партер, фонтан Нимфа 01.jpg|Nymfi suihkulähde
CCCP 1991 (4387589343).jpg|Suihkulähde kuja
2018 Petergof Fountain Sun 01.jpg|Aurinko suihkulähde
3264. Peterhof. Fountain "Orangereyny".jpg|Triton kasvihuoneen suihkulähde
DS321234387.jpg|Šakkilautamäki kaskadi
2616. Peterhof. Fountains "Roman".jpg|Roomalaiset suihkulähteet
2 IMG3204.jpg|Pyramidi suihkulähde
6243. Peterhof. Fountain "Fir-trees".jpg|Kuuset temppusuihkulähde
4223. Петергоф. Фонтан-шутиха Дубок.jpg|Tammi ja tulppaanit temppusuihkulähde
2597. Peterhof. Fountain "Umbrella".jpg|Sateenvarjo temppusuihkulähde
Петергоф, Нижний парк, Монплезирская аллея. Фонтан-шутиха «Водяная дорога» 1.jpg|Vesikatu
Peterhof 086.jpg|Penkki temppusuihkulähde
3269. Peterhof. Fountain "Sheaf".jpg|Lyhde suihkulähde
4192. Peterhof. Fountain Bell with a statue of Apollino.jpg|Kellot suihkulähde, Apollino
4197. Peterhof. Fountain Bacchus with satyr.jpg|Kellot suihkulähde, Bacchus ja satyyri
4121-2. Peterhof. Fountain "Bell" with a statue of "Faun with the kid".jpg|Kellot suihkulähde, Fauni ja vohla
Ансамбль Монплезир Петергоф.JPG|Kellot suihkulähde, Psykhe
2555. Peterhof. Fountain "Adam".jpg|Aatami suihkulähde
2599. Peterhof. Fountain "Eva".jpg|Eeva suihkulähde
Петергоф, Нижний парк. Фонтан «Фаворитка» 1.jpg|Suosikki suihkulähde
Песочный пруд с фонтаном «Китовый» Петергоф 19-07-2023 02.jpg|Valas suihkulähde
"Львиный каскад".JPG|Leijona kaskadi
File:324. Петергоф. Сад Бахуса. 2-й Менажерный фонтан.jpg|Menagerie suihkulähteet
4272. Peterhof. Fountain Triton-bell.jpg|Triton-kello suihkulähde
460. Петергоф, Каскад Марлинский.jpg|Kultainen mäki kaskadi
468. Петергоф. Воронихинские колоннады и цветники.jpg|Voronihinin pylväiköt


## Puistot ja niiden rakennukset

### Alapuisto
Alapuisto luotiin vuosina 1714–1723 muotopuutarhaksi ranskalaisten esikuviensa mukaisesti. Vaikka monet alkuperäiset koriste-elementit ovat kadonneet, aika ei tuhonnut puutarhan arkkitehtonista harmoniaa, jonka suunnitteli Jean-Baptiste Le Blond, Versailles'n puutarhojen luoja, puutarha-arkkitehti André Le Nôtren lahjakas oppilas. Alapuisto on jaettu kolmeen osaan: keskiosa ("Grand Cascade"), läntinen ("Marly") ja itäinen ("Mon Plaisir").

Suunnitelmat tekivät arkkitehdit Johann Friedrich Braunstein, Jean-Baptiste Le Blond, Nicola Michetti, Fransesco Bartolomeo Rastrelli, Аndrei Voronihin, Аndrei Stackenschneider sekä puutarhurimestarit L. Harnigfelt, А. Borisov, B. Fock ja Т. Timofejev.

Mon Plaisir, Pietari Suuren hollantilaistyylinen talo, rakennettiin osittain Pietari Suuren itsensä suunnittelemana vuosina 1714–1723 arkkitehtien Jean-Baptiste Le Blond, Johann Friedrich Braunstein ja Nicola Michetti suunnitelmien avulla Suomenlahden rannalle Alapuiston itäosaan. Rakennus on hollantilaistyylinen, yksikerroksinen tiilitalo. Pietari Suuren aikana pääasiassa tammipaneloinnilla vuoratussa talossa järjestettiin muun muassa pieniä vastaanottoja ja siellä esiteltiin keisarin 1600-luvun taide-esineitten ja kiinalaisten posliiniesineitten kokoelmia venäläisten ikonimaalareitten tekemien kiinalaistyylisesti mustalakkauksella käsitellyillä paneeleilla sisustetuissa huoneissa. Rakennuksessa oli myös hollantilaisilla kaakeleilla katettu keittiötila sekä meriaiheinen työhuone. Toisessa maailmansodassa vaurioitunut rakennus restauroitiin vuosina 1959–1965 arkkitehti A. E. Hessen suunnitelmien mukaan. Vuonna 2024 museo on ollut suljettu restaurointitöiden vuoksi. 

Pieni Katariinan siipirakennus sijaitsee Mon Plaisir -palatsin keittiö- ja kylpyrakennusta vastapäätä. Palatsin suunnitteli arkkitehti Francesco Bartolomeo Rastrelli keisarinna Elisabetin määräyksestä vuosina 1748–1749. Rakennus sai nimensä keisarinna Katariina II Suuren mukaan, joka asui rakennuksen puisessa osassa ennen vallankaappausta vuonna 1762. Hänen aikanaan palatsissa tehtiin sisustustöitä arkkitehti Giacomo Quarenghin uuklassisten suunnitelmien mukaan. Nykyisin rakennuksessa toimii museo.

Eremitaaši-paviljonki on pieni, vallihaudan ympäröimä kaksikerroksinen rakennus rauhallisella paikalla meren rannalla Alapuistossa. Arkkitehti Johann Freidrich Braunsteinin suunnitelmien mukaan rakennustyöt aloitettiin vuonna 1721. Pietari Suuri ehti kuolla ennen paviljongin valmistumista vuonna 1725. Paviljonki on ensimmäinen laatuaan venäläisessä ns. erakkomaja (ransk. *hermitage*) rakennusten perinteessä.

Marly-palatsiin, joka on kahden karppien kasvatukseen tehdyn tekoaltaan välissä suorakulmaisen vesialtaan reunalla, pääsee vesikanavana toimivaa kapeaa siltaa pitkin. Se rakennettiin Alapuiston länsiosaan vuosina 1721–1723 arkkitehtien Johann Friedrich Braunstein ja Nicolas Pineau suunnitelmien mukaan. Se on saanut nimensä Ludvig XIV:n Marly-le-Roi linnasta lähellä Pariisia, jossa Pietari Suuri vieraili vuonna 1717. Palatsissa on 12 pientä huonetta ilman virallista salia ja se oli alkujaan tarkoitettu ylhäisten vieraitten majoittamiseen. Siitä tuli kuitenkin 1750-luvulla näyttelytila Pietari Suuren hankkimalle taiteelle ja huonekaluille sekä muille keisarille kuuluneille esineille. Vuosina 1898–1899 arkkitehti A. I. Semjonov teki täydellisen perustusten uusimistyön, koska rakennukset seinissä oli alkanut esiintyä suuria halkeamia. Toisessa maailmansodassa vaurioitunut rakennus restauroitiin vuosina 1954–1955 arkkitehti E. V. Kazanskajan suunnitelmien mukaan ja vuosina 1980–1982 sitä kunnostettiin uudelleen arkkitehti A. E. Hessenin suunnitelmien mukaan.

### Yläpuutarha
Pietarhovin Suuren palatsin eteläjulkisivun edessä olevalle terassille sijoittuva 15 hehtaarin kokoinen Yläpuutarha muodostaa vaikuttavan sisääntulon keisarillisen residenssiin. Sen muotopuutarhaa edustava ulkoasu on toteutettu Pietari I:n luonnosten mukaan ja muuttunut vain vähän ajan myötä.

Sen suunnittelivat vuosina 1714–1724 arkkitehdit Johann Friedrich Braunstein, Jean-Baptiste Le Blond ja puutarhamestari L. Garnihfelt; vuosina 1733–1739 arkkitehdit Johann Friedrich Blank, I. P. Davidov ja kuvanveistäjä Bartolomeo Carlo Rastrelli sekä vuosina 1754–1760 edellisen poika, arkkitehti Francesco Bartolomeo Rastrelli.

Benois-museon rakennuksessa sijaitsivat alun perin hovinaisten (*Fräulein*) asunnot, jotka suunnitteli vuonna 1853 arkkitehti Nicolas Benois. Museoon on kerätty Benois-taiteilijasuvun jäsenten, kuten Nicolas Benois’n, Albert Benois’n, Léon Benois’n ja Aleksandr Benois’n teoksia.

### Kolonitski puisto
Olgin ja Tsaarittaren tekosaaret Kolonitskin puiston englantilaisessa maisemapuutarhassa luotiin vuosina 1830–1840 keisari Nikolai I:n määräyksestä. Ne on omistettu hänen puolisolleen keisarinna Aleksandra Fjodorovnalle ja häälahja heidän tyttärelleen suuriruhtinatar Olga Nikolejavnalle tämän avioituessa Württembergin prinssi Kaarlen kanssa. Ne suunnittelivat arkkitehti Andrei Stackenschneider ja puutarhamestari P. I. Ehrler. Pienillä toisiinsa silloilla yhdistetyillä saarilla on paviljonkeja ja puutarhoja, jotka muistuttavat antiikin Pompejin huviloita ja Sisilian 1700-luvun maaseutuhuviloita. Tsaarittaren pompejilaistyylinen paviljonki rakennettin vuosina 1842-1844 ja toimi keisarinna Aleksandra Fjodorovnan kesäasuntona, Olgan sisilialaistyylinen paviljonki valmistui omalle saarelleen vuosina 1846–1848.

### Aleksandrian puisto
Palatsi- ja puistokokonaisuus "Aleksandria" oli paikka jossa neljä Romanov-hallitsijasukupolvea keisarit Nikolai I, Aleksanteri II, Aleksanteri III ja Nikolai II perheineen viettivät joka kesä lomaansa. Se sijaitsee muutaman kilometrin päässä pääpalatsista itään ja on erotettu muurilla Alapuistosta. Puiston suunnittelivat puutarhamestarit F. Wendelsdorf, A. Gombel, N. Rodionov ja P. I. Ehrler. Puisto edustaa englantilaista maisemapuutarhasuunnittelua.

Uusgoottilainen Cottage-palatsi rakennettiin vuosina 1826–1829 englantilaisen arkkitehti Adam Menelawsin piirustusten mukaan. Rakennuksen vieressä on uusgoottilainen kappeli, pyhän Aleksanteri Nevskin kirkko, jonka on suunnitellut vuonna 1829 arkkitehti Karl Friedrich Schinkel. Myös Farmi-palatsi, jonka suunnitteli Adam Menelaws vuosina 1829–1831 sijaitsee lähistöllä. Aleksanteri III:n ja Maria Fjodorovnan nuorin lapsi Olga Aleksandrovna syntyi Cottage-palatsissa kesäkuussa 1882.

Ala-datsan eli *Nižnia datša* suunnitteli Nikolai II:n ja Aleksandra Fjodorovnan perheelle arkkitehti Antoni Osipovitš Tomiško vuosina 1883–1897. Palatsi raunioitui vallankumouksen jälkeen ja rauniot räjäytettiin vuonna 1961. Suuriruhtinattaret Tatjana, Marija ja Anastasia syntyivät Ala-datšassa kesäkuussa 1897, kesäkuussa 1899 sekä kesäkuussa 1901 ja tsesarevitš Aleksei syntyi Ala-datšassa elokuussa 1904.

#### Kuvagalleria

RUS-2016-Aerial-SPB-Peterhof Palace-Monplaisir Palace.jpg|Mon Plaisir -palatsi 1714–1723, ilmakuva
Monplaisir garden in the Lower Park of Peterhof 02.jpg|Mon Plaisir -palatsin puutarha, Alapuisto
Павильон Эрмитаж в Нижнем парке Петергофа 19-07-2023.jpg|Eremitaaši-paviljonki, arkkitehti Johann Friedrich Braunstein 1721–1725, Alapuisto
Сад Венеры 15.JPG|Marly-palatsi, arkkitehdit Johann Friedrich Braunstein ja Nicolas Pineau 1721–1723
Фрейлинский дом.jpg|Hovinaisten asuinrakennus, nykyinen Benois-museo, arkkitehti Nicolas Benois 1853.
Петергоф, Ольгин пруд, Царицын остров. Царицын павильон 3.jpg|Tsaarittaren paviljonki, 1842–1844 arkkitehti Andrei Stackenschneider, Kolonitski puisto, Olgin-tekojärven saari. Keisarinna Aleksandra Fjodorovnan kesäasunto.
Olgin-pav3.jpg|Olgin paviljonki, Kolonitski-puisto, Olgin-tekojärven saari, 1846–1848 arkkitehti Andrei Stackenschneider, suuriruhtinatar Olga Nikolajevan kesäasunto. Restauroitu 2000-luvulla.
Saints Peter and Paul Cathedral in Peterhof 01.jpg|Pietarhovin Pietari-Paavalin katedraali, arkkitehdit Nikolai Sultanov ja Vasili Kosjakov 1894–1905, Kolonitski-puisto. Restauroitu 2019–2020.
Коттедж 2007 05.jpg|Cottage-palatsi, 1826–1829 arkkitehti Adam Menelaws, Aleksandrian puisto. Nikolai I:n ja Aleksanteri III:n perheen kesäasunto.
Gothic Chapel Peterhof tonemapped.jpg|Pyhän Aleksanteri Nevskin kappeli, arkkitehti Karl Friedrich Schinkel 1829, Aleksandrian puisto
2098. Петергоф. Фермерский дворец.jpg|Farmi-palatsi, arkkitehti Adam Menelaws 1829–1831, Aleksandrian puisto, restauroitu 2000-luvulla. Aleksanteri II:n perheen kesäasunto.
Lower Summer Residence (Peterhof) 1900.jpg|Ala-datsa, *Nižnia datša* vuonna 1900 Aleksandrian puistossa, arkkitehti Antoni Osipovitš Tomiško 1883–1897, raunioitunut. Nikolai II:n perheen kesäasunto ja tsarevitš Aleksein syntymäpaikka vuonna 1904.
Английский дворец в Петергофе фото1900-х.jpg|Englantilainen palatsi vuonna 1900, arkkitehti Giacomo Quarenghi 1782, Englantilainen puisto, tuhoutunut toisessa maailmansodassa
Leuchtenberg Summer Palace South Facade.JPG|Sergijevka-palatsi, Sergijevka-puisto, suuriruhtinatar Maria Nikolajevnan ja Leuchtenbergin herttua Maximilianin kesäasunto, arkkitehti Andrei Stackenschneider 1839–1842, restauroitu osittain 1990–2000
The Alexander Dacha as it looked in Tsarist times (0598a).jpg|Elisabet Petrovnan yksityisdatša 1727, arkkitehti Juri Felten 1770-luku, arkkitehti Andrei Stackenschneider 1844–1850
Private Dacha in Peterhof - 2024-10-13.jpg|Yksityisdatša, restauroitu 1955–1960 arkkitehti Irina Benois, 1977–1980 julkisivun kunnostus
Usadba znamenka march 2015.jpg|Znamenka-palatsi Strelnassa, 1760-1770 mahd. Rastrelli, 1836 arkkitehti Andrei Stackenschneider, 1856–1860 arkkitehti Harald von Bosse, 1969–1974 restaurointi arkkitehti M. M. Plotnikov, restaurointi 1960-1990. Keisarinna Aleksandra Fjodorovnan kesäpalatsi.
Mikhailovka Palace.jpg|Suuriruhtinas Mihail Nikolajevitšin Mihailovka-palatsi Strelnassa vuonna 1910, arkkitehti Harald von Bosse 1858–1861
Mikhailovka.jpg|Mihailovka-palatsi Strelnassa vuonna 1910, nykyisin lähes raunioitunut, arkkitehti Harald von Bosse 1858–1861


## Pietarhovi 1900-luvulla
Pietarhovi oli saksalaisten joukkojen miehittämä toisen maailmansodan aikana vuosina 1941-1944. Ennen miehitystä puiston alueelle haudattiin 24 pronssi- ja 50 marmoriveistosta. Noin puolet (1 563) palatsien 4 004 näyttelyesineestä ja noin 50 patsasta evakuoitiin.

Alapuisto kärsi eniten miehityksen aikana. Puut ja pensaat hakattiin, palatseja ryöstettiin ja tuhottiin sekä vesijärjestelmää vaurioitettiin pysyvästi. Pietarhovista tehtiin linnoitus: bunkkereita, panssarintorjuntalaitteita, ojia, juoksuhautoja, piikkilankaa, miinakenttiä ja räjähdysten jättämiä kraatereita. Alapuiston alue oli läpikulkukelvoton. Suuri palatsi räjäytettiin osittain dynamiitilla.

Jälleenrakennus ja restaurointi alkoi heti vuonna 1947. Alapuisto pystyttiin miinanraivaajien, sotilasinsinöörien ja yli 1 000 vapaehtoisen työn ansiosta avaamaan yleisölle jo vuonna 1945. Vuonna 1952 valmistui Suuren palatsin julkisivujen restaurointi. Lähes 20 vuoden restaurointitöiden jälkeen vuonna 1964 osa Suuresta palatsista pystyttiin avaamaan kävijöille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla