open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Néa Anchíaloksen lentoasema

**Néa Anchíaloksen lentoasema** (, , YPA: **ΚΑΝΑ**) on kansallinen lentoasema Néa Anchíaloksen kaupungin lähellä Thessaliassa Kreikassa.

Lentoasema palvelee erityisesti Vóloksen kaupunkia ja sen ympäristöä, mukaan lukien Lamía, Lárisa, Fársala, Tríkala ja Kardítsa. Kenttä on myös Kreikan ilmavoimien käytössä.

Lentoasema sijaitsee Almyróksen kaupungin lähellä noin 30 kilometriä lounaaseen Vóloksesta ja noin seitsemän kilometriä lounaaseen Néa Anchíaloksesta. Lentokentän itä-länsisuuntaisen kiitotien pituus on  metriä ja leveys 45 metriä, ja se on rakennettu noin 25 metrin korkeudelle merenpinnasta laskettuna.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Κρατικός Αερολιμένας Νέας Αγχιάλου - Volos/Thessaly Airport. Lentoaseman verkkosivut.
Skýroksen lentoasema

**Skýroksen lentoasema** (, , YPA: **ΚΑΣΥ**) on kansallinen lentoasema Skýroksen saarella Kreikassa.

Lentoasema aloitti toimintansa vuonna 1984. Se sijaitsee saaren pohjoiskärjessä lähellä Trachýn kylää, noin 17 kilometriä pohjoiseen saareen pääkylästä Skýroksen kylästä eli Chórasta. Lentokentän kiitotien pituus on  metriä ja leveys 30 metriä, ja se on rakennettu noin 13 metrin korkeudelle merenpinnasta laskettuna.

## Lähteet
Sýroksen lentoasema

**Sýroksen lentoasema ”Dimítrios Vikélas”** (, , YPA: **ΚΑΣΟΒ**) on kansallinen lentoasema Sýroksen saarella Kreikassa.

Lentoasema otettiin käyttöön vuonna 1991. Se on omistettu sýroslaiselle kirjailija ja liikemies Dimítrios Vikélakselle.

Lentoasema sijaitsee noin kaksi kilometriä saaren pääkaupungista Ermoúpolista etelään. Lentokentän kiitotien pituus on  metriä ja leveys 30 metriä, ja se on rakennettu noin 72 metrin korkeudelle merenpinnasta laskettuna.

## Lähteet
Olli Rekola

**Olli Oskari Rekola** (26. helmikuuta 1930 Helsinki – 8. maaliskuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri.

Rekola syntyi asessori Viljo Rekolan ja Lempi Ruusuvirran perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1953 oli Brita-Lisa Höglund. 

Rekola kävi seitsemän luokkaa Helsingin uutta yhteiskoulua, Kadettikoulusta hän valmistui 1951 ja Sotakorkeakoulusta 1965. Hän toimi joukkueenjohtajana ja komppanian varapäällikkönä Reserviupseerikoulussa 1951–1959, toimistoupseerina Pääesikunnassa 1959–1963 ja toimistopäällikkönä 1974–1978, toimistopäällikkönä Vaasan sotilaspiirin esikunnassa 1965–1969 sekä pataljoonankomentajana ja esikuntapäällikkönä Uudenmaan prikaatissa 1971–1974. Porin prikaatin komentaja Rekola oli 1978–1980 ja Helsingin sotilaspiirin päällikkö vuodesta 1980 vuoteen 1990, jolloin hän erosi vakinaisesta palveluksesta. 

Rekola ylennettiin vänrikiksi 1950, luutnantiksi 1952, yliluutnantiksi 1955, kapteeniksi 1958, majuriksi 1965, everstiluutnantiksi 1971, everstiksi 1978 ja kenraalimajuriksi 1989.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Olli Rekolan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Matti Sandqvist

**Matti Herman Sandqvist** (s. 26. helmikuuta 1948 Ylitornio) on suomalainen Rajavartiolaitoksessa palvellut kenraalimajuri evp.

Sandqvist syntyi maanviljelijä Kaarlo Sandqvistin ja Elvi Mäkituomaksen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1973 on Ulla Murtola. 

Sandqvist tuli ylioppilaaksi Ylitornion yhteiskoulusta 1968, Kadettikoulusta hän valmistui 1972 ja Sotakorkeakoulusta 1981. Sandqvist toimi Muonion rajakomppaniassa opetusupseerina 1974–1978 ja komppanian varapäällikkönä 1974–1977. Lapin rajavartiostossa Sandqvist oli toimistopäällikkö 1977–1981, Rajavartiolaitoksen esikunnassa toimistoesiupseeri 1981–1986 ja uudelleen Lapin rajavartiostossa toimistopäällikkö 1986–1988. Kainuun rajavartioston apulaiskomentajana Sundqvist toimi 1988–1991, Rajavartiolaitoksen esikunnan apulaisosastopäällikkönä 1991–1993 ja osastopäällikkönä vuodesta 1993. Sandqvist erosi vakinaisesta palveluksesta kesällä 2004. 

Sandqvist ylennettiin vänrikiksi 1969, luutnantiksi 1972, yliluutnantiksi 1974, kapteeniksi 1979, majuriksi 1984, everstiluutnantiksi 1989, everstiksi 1993 ja kenraalimajuriksi 1998.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rajavartiolaitoksen päällikkönimitys johti kenraalin eroon, HS 7.4.2004 (Viitattu 2.3.2017)
Edmodo

**Edmodo** oli yhdysvaltalainen maailmanlaajuisesti toimiva koulutussovellus. Se oli saatavilla verkkoselaimelle, Androidille ja iOS:lle. Maailmanlaajuisesti sen Similarweb-sijoitus kesäkuussa 2022 oli 3524., mutta esim. Meksikossa, jossa sivusto on huomattavasti suositumpi, sen sija oli 455. Edmodolla oli vuoden 2017 yli 76 miljoonaa käyttäjää.

Kiinalainen ohjelmistoalan holding-yhtiö Netdragon Websoft (HKSE: 0777; kotipaikka Fujian, Kiina) osti keväällä 2018 Edmodon osaksi opetusalan tuotetarjontaansa. Edmodo oli 101Lab- ja Homework-ohjelmistojen ohella ohjalmistokonsernin keskeisiä tuotteita konsernin laajentaessa painotustaan pelialalta kohti maailmanlaajuista digitaalisen oppimisen tarjontaa. Vuonna 2019 julkaistun, Youtubessa julkaistun yritysvideonsa mukaan Netdragon Websoft -konserniin kuului tuolloin yli 100 tytäryritystä ja yli 6&nbsp;000 työntekijää. Konsernin koulutusohjelmia oli hyödynnetty yli 1,3 miljoonassa koululuokassa ja niitä käytti yli 100 miljoonaa koululaista. Vuonna 2020, koronapandemian aikana julkaistun tiedon mukaan Edmodolla olisi maailmanlaajuisesti yli 125 miljoonaa käyttäjää. Esittelyvideon mukaan Netdragon Websoft kannattaa ja edistää Kiinan kauppa- ja ulkopoliittista Vyö ja tie -hanketta myös digitaalisen koulutusratkaisujen välityksellä Euraasiassa ja Afrikassa, esimerkiksi Venäjällä, Kazakstanissa, Intiassa, Egyptissä, Keniassa ja Nigeriassa.

Vuonna 2017 Edmodo joutui tietomurron kohteeksi ja siltä varastettiin noin 78 miljoonan käyttäjän tiedot. 

Edmodo suljettiin syyskuussa 2022.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Verkkosivut
Jesper Eriksson

**Jesper Eriksson** (s. 20. syyskuuta 1983, Örebro) on ruotsalainen jääpalloilija, joka edustaa Villa Lidköpingiä. 

Jesper Erisksson pelasi kevääseen 2002 kotiseutunsa Örebro SK:ssa aina siirtymiseensä Ruotsin pääsarjan suurseuraan Hammarby IF:ään. Tukholmalaisseurassa hän pelasi viisi kautta kevääseen 2008 asti, kunnes siirtyi lainasopimuksella Venäjän pääsarjaan Uralski Trubnikiin. Ura jäi Venäjällä vain kuuden ottelun mittaiseksi. Ura Hammarbyssä jatkui kevääseen 2012 eli Hammarby-ura kesti kaikkiaan yhdeksän kautta, jona hän saavutti yhden mestaruuden ja kolme hopeaa. Uusi seura oli Villa Lidköping, jonka kanssa Eriksson solmi 3-vuotisen sopimuksen ja jatkoi sitä edelleen 2015. 

Maajoukkueuransa Jesper Eriksson aloitti Ruotsin nuorisomaajoukkueissa 2000-luvun alussa. Miesten maajoukkueessa hän esiintyi kaksi kertaa vuonna 2005, mutta sen jälkeen maajoukkueuraan tuli pitkä katkos. Vasta syksyllä 2016 Eriksson sai uuden mahdollisuuden Ruotsin A-maajoukkueessa. Näyttöjen perusteella hänet valittiinkin MM-kotikisoihin, jotka pelattiin Sandvikenissa. Niissä Eriksson Ruotsin joukkueen jäsenenä saavuttikin MM-kultaa.

## Saavutukset
**Seurajoukkueessa**
* kultaa 2010 Hammarbyn riveissä
* 4 hopeaa 2004, 2006, 2007 Hammarbyn riveissä sekä 2016 Villan riveissä

**Maajoukkueessa**
* 1 MM-kulta: 2017

## Lähteet
*International Bandy Database

### Viitteet
Siteían lentoasema

**Siteían lentoasema ”Vitséntzos Kornáros”** (, , YPA: **ΔΑΣΤ**) on kunnallinen lentoasema Siteían kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa.

Lentoasema aloitti toimintansa vuonna 1984. Se on omistettu siteíalaiselle runoilija Vitséntzos Kornárokselle.

Lentoasema sijaitsee saaren itäosissa noin kilometrin luoteeseen Siteían kaupungista. Lentokentän kiitotien pituus on  metriä ja leveys 45 metriä, ja se on rakennettu noin 115 metrin korkeudelle merenpinnasta laskettuna.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pároksen lentoasema

**Pároksen lentoasema** (, , YPA: **ΚΑΠΑ**; myös *Pároksen uusi lentoasema*) on kansallinen lentoasema Pároksen saarella Kreikassa.

Pároksen vanha lentoasema aloitti toimintansa pienimuotoisena 5. lokakuuta 1982. Lentokenttä päällystettiin vuonna 1985 ja lentoasemasta tuli kansallinen lentoasema vuonna 1989. Pároksen uusi lentoasema, joka korvasi vanhan, rakennettiin noin 1,5 vanhasta lentoasemasta luoteeseen, ja avattiin 25. heinäkuuta 2016.

Sekä uusi että vanha lentoasema sijaitsevat noin 10 kilometriä saaren pääkaupungista Paroikiásta etelälounaaseen. Uuden lentoaseman kiitotien pituus on  metriä ja se on rakennettu noin 38 metrin korkeudelle merenpinnasta laskettuna. Vanhan lentoaseman kiitotien pituus oli 850 metriä.

Kentälle on lentoja Ateenasta sekä turistikaudella suoria tilauslentoja useista maista.

## Lähteet
Neljällä vuosikymmenellä, kahdella vuosituhannella (Eli yhä tätä samaa paskaa)

__NOTOC__
**Neljällä vuosikymmenellä, kahdella vuosituhannella (Eli yhä tätä samaa paskaa)** on punkyhtye Kohu-63:n mini-CD, joka julkaistiin loppuvuodesta 2000 levymerkillä Stay Free Underground Records. Siitä julkaistiin rajoitettu 500 kappaleen käsin numeroitu painos.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Lättä – laulu
* Jussi – kitara
* Teukka – kitara
* Lahti – basso
* Piise – rummut

## Lähteet
Espoonlahden paloasema

{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {
      "marker-color": "FF6347",
      "marker-size": "medium",
      "marker-symbol": "fire-station"
},
      "geometry": {
        "type": "Point",
        "coordinates": [
          24.659995,
          60.155935
        ]
      }
    }
  ]
}
**Espoonlahden paloasema** (asema numero 30) sijaitsee Espoonlahden kaupunginosassa ja se on yksi viidestä Espoon alueella sijaitsevasta vakituisesta paloasemasta. Vuonna 2002 tehdyn yhteistoimintasopimuksen mukaisesti Espoon paloasemat kuuluvat Länsi-Uudenmaan pelastuslaitokseen.

## Espoonlahden uusi paloasema

Uuden paloaseman sijainti on Sammalvuorella sijaitsevan Espoonlahden vesitornin juuressa osoitteessa Tyskaksenkaari 3. Uusi rakennus rakennettiin Espoonlahden vesitornin ja metron kuilurakennuksen viereen. Parempien liikenneyhteyksien vuoksi tämä sijainti laajentaa selvästi paloaseman laskennallista kuuden minuutin toimintavalmiusaika-aluetta nykyisellä tieverkolla aikaisemmasta. Myös hälytysajoon lähteminen huomioitiin Tyskaksenkaaren ja Nöykkiönkadun risteyksen rakentamisessa. 

Uuden paloaseman rakentamisen mahdollistava kaava hyväksyttiin helmikuussa 2014. Paikka on länsiosaltaan Länsimetron työmaa-aluetta, sillä osittain paloaseman tontin alle louhitaan Länsimetron huoltotunneleita. Pelastuslaitos onkin kouluttanut henkilöstöään maanalaista pelastustoimintaa varten vuodesta 2013 lähtien. Espoonlahden uuden paloaseman rakentaminen alkoi elokuussa 2021 ja tuli päätökseen kesällä 2024. Uusi asema avattiin 3. lokakuuta 2024.

## Aseman yksiköt

## Vanha paloasema
Espoonlahden vanhan paloaseman osoite oli Rehtorintie 2. Samassa kiinteistössä sijaitsevat myös Espoon katuylläpidon toimitilat. Rakennus on valmistunut vuonna 1978, eikä siihen ole rakentamisen jälkeen tehty kuin pieniä parannuksia. Espoonlahden paloasema on alueellisesti tärkeä myös Kirkkonummen kunnan ja Länsimetron kannalta. Pelastuslaitoksen johtokunta ehdottikin vuonna 2007 uuden paloaseman rakentamista. Vanhan aseman katsottiin huonokuntoisuutensa lisäksi haittaavan lähellä sijaitsevaa asutusta ja se oli liikenteellisesti hankalassa paikassa asuntokadun varrella, josta ei ollut aina turvallista lähteä hälytystehtävälle.

## Lähteet
*Pöytäkirja, Pelastuslaitoksen johtokunta 24.09.2013. Espoon kaupunki.PDFhttp://espoo04.hosting.documenta.fi/kokous/2013274371.PDF  
*Hankesuunnitelma, Espoonlahden paloasema, hankenumero 1006. 25.5.2016. Espoon kaupunki. PDFhttp://espoo04.hosting.documenta.fi/kokous/2016384055-13-1.PDF 

### Viitteet
Pauligin huvila

**Pauligin huvila** eli **Villa Humlevik** () on rakennus Helsingin Töölössä alueella, jota rajaavat Mechelininkatu, Kesäkatu ja Merikannontie. Palstalle rakennuttivat paakarimestari Gustav Ulrik Sandberg ja hänen vaimonsa Ulrika Charlotta huvilan, jonka rakentaminen alkoi vuonna 1873. Suunnittelija oli arkkitehti F. A. Sjöström. Huvilan ja siihen liittyvien rakennusten omistus siirtyi 1886 konsuli Gustav Pauligille ja hänen puolisolleen Berthalle, ja suvun hallussa se pysyi vuoteen 1932. Heidän aikanaan rakennukseen tehtiin perheen tarpeiden vuoksi muutoksia, jotka suunnitteli arkkitehti Waldemar Aspelin. Muutostöitä tehtiin jälleen 1922, kun Pauligien esikoinen Eduard Paulig muutti huvilaan. Silloin huvila sai nykyisen asunsa. Muutostyöt suunnitteli rakennusmestari Walter Fyrqvist. Tuolloin rakennusta laajennettiin ja päädyssä ollut torni purettiin.

Vuonna 1932 tontin vuokrasopimuksen päättyessä Helsingin kaupunki lunasti rakennuksen. Vuoteen 2018 asti se toimi Helsingin nuorisoasiainkeskuksen järjestötilana. Sen jälkeen huvila on ollut pääosin tyhjillään, vaikka töölöläiset ovat toivoneet siitä asukastilaa. Kaupunki myi rakennuksen takaisin Pauligin suvun omistukseen syksyllä 2022. Ostajana oli virallisesti Kahvimo Oy. Asemakaavan mukaisesti rakennukseen saa sijoittaa kerho- ja kokoontumistiloja. Suvun tarpeiden lisäksi sinne on suunnitteilla kaupunkilaisille avointa toimintaa, kuten kahvila ja näyttelytila. Myyntihinta oli 1 029 999 euroa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Worldwide Developers Conference

**Worldwide Developers Conference** (**WWDC**) on Applen vuosittain järjestämä tietotekniikkakonferenssi. Konferenssi järjestetään yleensä Apple Parkissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Tilaisuudessa esitellään Applen uusia ohjelmistoja ja laitteita sovelluskehittäjille. WWDC on myös tapahtuma, joka on tarkoitettu kolmansien osapuolien ohjelmistokehittäjille, jotka työskentelevät sovellusten parissa iPhoneille, iPadeille, Maceille ja muille Applen laitteille. Osallistujat voivat osallistua käytännön laboratorioihin Apple-insinöörien kanssa ja osallistua syventäviin istuntoihin, jotka kattavat monenlaisia aiheita. Se on järjestetty vaihtelevasti joko San Joséssa tai San Franciscossa.


{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {
        "marker-color": "#ff0000",
      },
      "geometry": {
        "type": "Point",
        "coordinates": [
          -121.888889,
          37.328611
        ]
      }
    },
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {
        "marker-color": "#2058ff",
      },
      "geometry": {
        "type": "Point",
        "coordinates": [
          -122.401557,
          37.784173
        ]
      }
    },
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {
        "marker-color": "#ffff1a",
      },
      "geometry": {
        "type": "Point",
        "coordinates": [
           -122.009,
          37.3349
        ]
      }
    }  ]
}


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Verkkosivut
Sotaa 81/82

__NOTOC__
**Sotaa 81/82** on punkyhtye Kohu-63:n kokoelma-albumi, joka julkaistiin kesällä 2002 levymerkillä Höhnie Records. Siitä julkaistiin ainoastaan vinyylipainos, joista 300 kappaletta punaisella vinyylillä.

## Kappaleet

### A-puoli
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Lättä – laulu
* Simo – kitara
* Jaska – basso (kappaleet 1–10)
* Kulpi – basso (kappaleet 11–24)
* Futu – rummut

+

* H.P. – masteroija

## Lähteet
Maastohiihto talviolympialaisissa 1924

**[[Maastohiihto]]** oli olympiaohjelmassa ensimmäistä kertaa vuoden 1924 talviolympialaisissa. Ohjelmassa olivat miesten 18 ja 50 kilometrin matkat. Molempien hiihtomatkojen lähtö- ja maalipaikkana oli Chamonix’n olympiastadion. Hiihtoladut kulkivat ympäri Chamonix’ta, Arve-jokea seuraten. Parhaiten maastohiihdon olympiatapahtumissa menestyivät norjalaishiihtäjät, jotka veivät yhtä lukuun ottamatta kaikki jaossa olleet mitalit. Molemmat hiihtomatkat voitti Norjan Thorleif Haug.

## Osallistuneet maat
Maastohiihtokilpailuihin otti osaa 59 urheilijaa 12 maasta. Heistä 15 urheilijaa osallistui sekä 18 että 50 kilometrin matkoille.

* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Mitalit

## Lähteet
Pelimannimusaa

__NOTOC__
**Pelimannimusaa** on punkyhtye Kohu-63:n ensimmäinen EP-levy, joka julkaistiin syksyllä 1981 levymerkillä Poko Records. Se nauhoitettiin Mika Sundqvistin MSL-studiolla 7. heinäkuuta 1981. Albumin kansikuvan on toteuttanut Juho Juntunen.

## Kappaleet
### A-puoli
#

### B-puoli
#
#

## Kokoonpano
* Lättä – laulu
* Simo – kitara
* Jaska – basso
* Futu – rummut, piano, saksofoni

+

* Mika Sundqvist – tuottaja, äänittäjä

## Lähteet
Yhdistetty talviolympialaisissa 1924

**[[Yhdistetty|Pohjoismaisen yhdistetyn]]** kilpailu vuoden 1924 talviolympialaisissa käytiin samalla kuin kisojen 18 kilometrin maastohiihto ja mäkihyppykilpailut. Kilpailua hallitsivat norjalaiset, jotka ottivat yhdistetyn kilpailussa nelosvoiton.

## Lopputulokset

## Lähteet
Martin Johansson (jääpalloilija)

**Martin Johansson** (s. 20. heinäkuuta 1987) on ruotsalainen jääpalloilija, joka edustaa Villa Lidköpingiä. Pelipaikkana hänellä on puolustus.

Martin Johansson pelasi kevääseen 2008 kotiseutunsa Otterbäckens BK:ssa siirtyen sen jälkeen Ruotsin pääsarjan suurseuraan Villa Lidköpingiin. Hän oli voittamassa P19-vuotisten Ruotsin jääpallomestaruutta Otterbäckenin riveissä keväällä 2006 seuran voittaessa Västerås SK:n numeroin 7–6. 

Johanssonin pelipaikka Villassa on ollut puolustuksessa. Keväällä 2012 hän pelasi 100. Elitserienin pelin Villan ollessa loppuottelussa Sandvikenia vastaan. Peli päättyi Sandvikenin niukkaan 6–5 voittoon. Seuraavan kauden 2012–2013 alussa hän teki Villan kanssa 4-vuotisen jatkosopimuksen. 

Maajoukkue aukeni Martin Johanssonille syksyllä 2013. Hän pelasi myös seuraavan kevään Irkutskin MM-kisoissa, joissa Ruotsi saavutti MM-hopeaa. Vuoden 2015 MM-kisoissa ei Johansson ollut joukkueessa, mutta keväällä 2016 Uljanovskissa hän oli Ruotsin joukkueessa voittamassa jälleen MM-hopeaa. Keväällä 2017 MM-kotikisoissa Sandvikenissa tuli sitten mestaruus.

## Saavutukset
**Seurajoukkueessa**
* 2 hopeaa 2012 ja 2016 Villan riveissä

**Maajoukkueessa**
* 1 MM-kulta: 2017
* 2 MM-hopeaa 2014, 2016

## Lähteet
*International Bandy Database

### Viitteet
Andrea Landi

**Andrea Landi** on italialainen Toro Rosson Formula 1 -tallin insinööri. Landi aloitti uransa Toro Rossolla vuonna 2007. Hän on toiminut muun muassa kaudet 2009–2011 Jaime Alguersuarin ja 2012 Jean-Éric Vergnen kisainsinöörinä.

## Lähteet
Maastohiihto talviolympialaisissa 1928 – miesten 18 km

**Miesten 18 kilometrin** maastohiihtokilpailu vuoden 1928 talviolympialaisissa käytiin 17. helmikuuta, kolme päivää 50 kilometrin kilpailun jälkeen. Useimmat hiihtäjät eivät vielä parin päivän levon jälkeen olleet palautuneet edellisen kilpailun rasituksesta. 18 kilometrin kilpailuun osallistui 49 hiihtäjää, joista yhdeksän osallistui samalla myös yhdistetyn kilpailuun.

Siinä missä aikaisempi 50 kilometrin hiihtokilpailu käytiin varsin lämpimissä oloissa föhn-tuulten vuoksi, voitiin 18 kilometrin matka hiihtää viileämmässä noin -7 °C lämpötilassa. Hiihtolatu oli jäinen ja nopea. Korkeuseroa matkalla oli 400 metriä. Kilpailua hallitsivat norjalaishiihtäjät, jotka ottivat kolmoisvoiton.

Neljänneksi tullut Veli Saarinen oli kilpailua edeltävänä päivänä tutustunut kilpailussa hiihdettävään reittiin. Hän luuli lopussa olevan jyrkkiä nousuja, minkä takia hän säästeli voimiaan. Reitti oli kuitenkin kilpailua varten oikaistu suoraan maaliin.

## Tulokset

## Lähteet
Nick Wirth

**Nicholas John Peter Nick Wirth** (s. 26. maaliskuuta 1966) on brittiläinen insinööri ja Wirth Research yhtiön perustaja. Wirth aloitti Formula 1 -sarjassa toimimalla vuosina – Simtek -tallin päällikkönä, mutta siirtyi Benettonille oman tallinsa konkurssin myötä ja pysyi Benettonilla kauden  loppuun asti. Wirth työskenteli vuodesta 2010 lähtien Virginin Formula 1 -tallin teknisenä johtajana ja käytti tallin auton suunnittelussa tietotekniikkaa. Kesäkuussa 2011 Wirth sai potkut tallista alkukauden vaisujen suoritusten jälkeen.

## Lähteet
Neuvostoliiton ulkoasiainministeriö

**Neuvostoliiton ulkoasiainministeriö** (, lyhenne MID) oli Neuvostoliiton ulkoasiainhallinnosta vastaava ministeriö 1946 alkaen. Tätä ennen sitä kutsuttiin Neuvostoliiton ulkoasiainkansankomissariaatiksi valtion perustamisesta vuonna 1922 alkaen. Ennen Neuvostoliiton lakkauttamista vuonna 1991 ulkoasiainministeriö nimettiin uudelleen ulkosuhteiden ministeriöksi. Seuraavana vuonna Venäjä julistautui Neuvostoliiton lailliseksi seuraajaksi, minkä jälkeen Neuvostoliiton ulkosuhteiden ministeriön korvasi Venäjän ulkoministeriö.

## Toiminta
Neuvostoliiton ulkoasiainministeriötä johti vuoteen 1991 asti Neuvostoliiton ulkoministeri. Hänen apunaan päätöksenteossa toimi kollegio, johon kuuluivat ulkoministerin lisäksi varaulkoministerit, Neuvostoliiton kommunistisen puolueen (NKP) pääsihteeri ja 14 muuta jäsentä. Vuonna 1990 kollegioon kuului yhteensä 27 jäsentä. Ulkoasiainministeriön tärkein tehtävä oli ohjata yhdessä NKP:n keskuskomitean kansainvälisen osaston kanssa Neuvostoliiton ulkopolitiikkaa, jonka tuli perustua marxismi-leninismin ideologiaan. Ulkoasiainministeriö myös edusti maataan ulkomailla, kävi neuvotteluita ulkomaiden edustajien kanssa, vastasi Neuvostoliiton taloudellisista eduista ulkomailla yhdessä ulkomaankauppaministeriön kanssa, levitti ulkomailla propagandaa ja nimitti suurlähettiläitä alemman tasoiset diplomaatit. Suurlähettiläät, kuten myös ulkoministerin, nimitti ministerineuvosto. Ulkoasiainministeriön julkisuudelta salassa pidetty tehtävä oli ulkomailla suoritettujen tiedusteluoperaatioiden ohjaaminen. 

Ministeriön hallinto oli jaettu maantieteellisiin alueisiin ja erilaisiin toimintoihin perustuviin osastoihin ja hallinnonaloihin, joista vastasivat varaulkoministerit tai muut kollegion jäsenet. Maantieteellisiin alueisiin perustuvia osastoja olivat esimerkiksi Euroopan, Latinalaisen Amerikan, Aasian ja Afrikan osastot, toimintoihin perustuvia puolestaan esimerkiksi kansainvälisten järjestöjen ja kulttuuriasioiden osastot. Hallintoa organisoitiin uudelleen vuonna 1986 ja vuoden 1987 alussa.

## Lähetystöt
Helsingin-lähetystö oli muodollisesti kokonaisuudessaan ulkoasiainministeriön alainen ja lähettiläs kaikkien siellä toimineiden diplomaattien päällikkö, mutta tosiasiassa vain osa diplomaateista oli pelkästään ulkoasiainministeriön palveluksessa.

## Työntekijöitä

* Aleksandr N. Abramov, Pohjoismaiden osaston päällikkö vuosina 1945–1946 ja 1948–1949, Suomen-lähettiläs vuosina 1946–1948, Israelin-lähettiläs vuosina 1953–1959
* Georgi Farafonov, Islannin-suurlähettiläs vuosina 1975–1979
* Pavel Orlov, Pohjoismaiden osaston päällikön sijainen ja päällikkö vuosina 1948–1952
* Grigori Savonenkov, Suomen-lähettiläs vuosina 1948–1951
* Jelisei Sinitsyn, Pohjoismaiden osaston päällikkö, Saksan osaston päällikkö vuosina 1948–1950
* Vladimir Stepanov, Suomen-suurlähettiläs vuosina 1973–1979
* Ivan Tugarinov, Keski-idän osaston päällikkö vuosina 1960–1963, Alankomaiden-suurlähettiläs vuosina 1963–1966
* Aleksei Zaharov, Suomen-suurlähettiläs vuosina 1959–1965, Pohjoismaiden osaston päällikkö vuosina 1965–1967

## Lähteet
Ian Phillips

**Ian Phillips** (s. 9. helmikuuta 1951) on brittiläinen entinen Virginin Formula 1 -tallin operaatiivinen johtaja.

Phillips työskenteli vuodesta 1990 lähtien Jordanilla ja myöhemmin Midlandilla, Spykerilla ja Force Indialla kaupallisten asioiden hoitajana.

Helmikuussa 2011 Phillips nimettiin Virgin-tallin operatiiviseksi johtajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* GrandPrix.com
Asparuh

**Asparuh** oli bulgaarien kaani ja ensimmäisen Bulgarian valtakunnan perustaja. Asparuh johti osan bulgaareista aleilta nykyisessä Ukrainassa Balkanille nykyiseen Bulgariaan, joka tuolloin kuului Bysantin valtakuntaan. Voitettuaan keisari Konstantinos IV:n joukot vuonna 680 tai 681 Asparuh solmi rauhan ja bulgaarit asettuivat Tonavan eteläpuolelle.

## Elämäkerta

Asparuhin isä Kubrat kapinoi avaareja vastaan näiden epäonnistuneen Konstantinopolia vastaan tekemän hyökkäyksen jälkeen vuonna 626 ja perusti niin sanotun Suur-Bulgarian valtion, jonka useimmat tutkijat sijoittavat nykyisen Ukrainan alueelle. Suur-Bulgaria oli eri heimojen liitto, joka hajosi Kubratin kuollessa hänen viiden poikansa johtamiin eri joukkoihin. Batbaian pysytteli Suur-Bulgarian vanhalla alueella ja Κotrag muutti lähistölle Dneprjoen toiselle puolelle. Neljäs poika muutti Pannoniaan ja liittoutui avaarien kanssa viidennen muuttaessa vastaavasti Pentapolikseen Ravennaan liittoutuen Bysantin valtakunnan kanssa. Asparuh, kolmas Kubratin pojista, muutti johtamansa joukot puolestaan Tonavan suulle paikkaan, joka tunnettiin tuolloin nimellä Onglos. Asparuhin liikkeellelähdön tarkka päivämäärä sekä Onglosin sijainti ovat olleet tutkijoiden kiistelyn aihe. Suur-Bulgarian vanhat alueet päätyivät sittemmin kasaarien vallan alle.

Onglosiin saapuneet bulgaarit olivat todennäköisesti menettäneet suuren osan karjastaan ja karjan laidunalueet. Näinpä he turvautuivat ryöstelemään tuolloin Bysantin valtakunnan hallussa olleita alueita. Konstantinopoli oli tuolloin muslimien piirittämä ja keisari joutui ehkä maksamaan suojelurahaa bulgaareille. Bulgaarien ryöstöretket lakkasivat joksikin aikaa, mutta jatkuivat taas vuoden 678 jälkeen, ehkäpä koska Konstantinos IV ei enää maksanut bulgaareille hänen voitettuaan arabit. Vuonna 680 tai 681 Konstantinos IV johti armeijansa bulgaareja vastaan. Sotaretki epäonnistui ja Bysantin joukot voitettiin verisesti näiden yrittäessä palata takaisin. Konstantinos solmi vuonna 681 rauhan Asparuhin bulgaarien kanssa tunnustaen näiden aseman Dobrudzhassa, sekä Tonavan ja Balkanvuorten välillä. Bysantin valtakunta suostui myös maksamaan vuosittaista suojelurahaa bulgaareille. Konstantinoksen poika Justinianus II johti Bysantin armeijan bulgaareja vastaan kahteen otteeseen vuosina 688 ja 689, mutta myös nämä sotaretket päättyivät tappioon. Asparuh sai ilmeisesti sittemmin surmansa ehkä kasaareja vastaan taistellessaan vuoden 700 paikkeilla. Osa tutkijoista pitää Asparuhia seurannutta kaani Terveliä Asparuhin poikana.

## Lähteet
Nardovelifer

**Nardovelifer altipinnis** on sukupuuttoon kuollut kiiltolahnakaloihin kuuluva kalalaji, joka eli nykypäivän Italiaa ympäröivissä vesissä myöhäisliitukaudella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nardovelifer Encyclopedia of Life
* Nardovelifer  Global Biodiversity Information Facility
Bathysoma

**Bathysoma lutkeni** on sukupuuttoon kuollut kiiltolahnakaloihin kuuluva kalalaji varhaisen paleoseenin dania-vaiheelta eteläisestä Ruotsista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lampridiformes Mikko's Phylogeny Archive
Alex Tai

**Alexander Mark Alex Tai** (s. 22. lokakuuta 1966) on brittiläinen nykyinen Virginin Formula E -tallin tallipäällikkö ja entinen Virginin Formula 1 -tallin tallipäällikkö.

## Ura
Tai nimettiin 15. joulukuuta 2009 Virginin Formula 1 -tallin tallipäälliköksi. Tai laitettiin sivuun tehtävästään jo tammikuussa 2010, ja hänet korvasi John Booth.

Tallin johtoportaaseen kuulunut Etienne de Villiers antoi ymmärtää, ettei Tain ammattitaito ja osaaminen riittänyt johtamaan tallia.

## Lähteet
Dave Ryan

**Dave Ryan** (s. 12. toukokuuta 1954) on uusiseelantilainen entinen McLarenin ja Manorin Formula 1 -tallien urheilujohtaja.

Ryan aloitti uransa McLarenilla vuonna 1974 Jochen Massin mekaanikkona. Vuodesta 1990 lähtien hän toimi tallin tiimimanagerina. Heinäkuussa 2008 hänet ylennettiin tallin urheilujohtajaksi. Huhtikuussa 2009 Ryan sai potkut McLarenilta valehteluskandaalin vuoksi.

Marraskuussa 2015 Ryan nimettiin Manorin urheilujohtajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* GrandPrix.com
Luettelo suomennetuista fantasiakirjoista

Tämä on **luettelo suomennetuista fantasiakirjoista**. 

__TOC__
## Taulukko suomennetuista fantasiakirjoista

## Katso myös
* Luettelo novellikokoelmissa ja antologioissa julkaistuista suomennetuista science fiction -novelleista
* Luettelo novellikokoelmissa ja antologioissa julkaistuista suomennetuista fantasianovelleista
* Luettelo novellikokoelmissa ja antologioissa julkaistuista suomennetuista kauhunovelleista
* Luettelo lehdissä ja lukemistoissa julkaistuista suomennetuista science fiction-, fantasia- ja kauhunovelleista
* Luettelo lehdissä ja lukemistoissa julkaistuista suomennetuista science fiction-, fantasia- ja kauhunovelleista

## Lähteet
* 
* 
*
Greta Kaisa Renström

**Greta Kaisa Renström **(1776 – 1850-luvun jälkeen) oli pohjalainen luonnonparantaja, ns. viisas vanha nainen.

Greta Kaisa Renström otettiin mukaan Suomen Naisyhdistyksen 1800-luvun lopulla koottuun matrikkeliin menestyneenä kansanparantajana. Matrikkelissa pyrittiin esittämään mahdollisimman monipuolisesti eri vuosisadoilla ja eri ammateissa toimineita tai muuten ansioituneita suomalaisia naisia.

Asiakirjojen mukaan hän oli syntynyt 1776 merimies Johan Frilundin ja Brita Johanintyttären tyttärenä ja solminut ensimmäisen avioliittonsa merimies Jakob Kristofferinpojan kanssa 1798. Myöhemmän sukunimensä hän sai naituaan 1823 talollisenpoika Hans Hansinpoika Renströmin.

Greta Kaisa Renström kertoo saaneensa oppinsa Pilkan muorilta, tunnetulta hierojalta. Hänen tunnetuin potilaansa oli Uudenkaarlepyyn piirilääkäri Zacharias Topelius. Topeliuksen antaman kirjallisuuden avulla Renströmistä tuli arvostettu hieroja ja luunmurtumien parantaja maakunnan alueella.

Renströmin persoona on tallentunut myös kaunokirjallisuuteen. Greta Kaisa Renström on mitä ilmeisimmin Topeliuksen Perttulan Liisun esikuva. Häneen on voitu viitata myös kerrottaessa pelätyistä paikallisista noidista. Hänen oppilaastaan Jakob Bäckistä tuli yksi Suomen kirjallisuuden tunnetuimpia hahmoja, ''Välskärin kertomusten'' kertoja.

## Lähteet
*
Yleinen seppeleensitojatar

**Yleinen seppeleensitojatar**, *virgo coronaria*, on vuonna 1832 Keisarillisessa Aleksanterin-Yliopistossa (nykyinen Helsingin yliopisto) alkunsa saanut promootioihin liittyvä perinne. Filosofisen tiedekunnan maisterin- ja tohtorinpromootiossa oli aluksi seppeleensitojattaria vain yksi, joka sitoi kaikkien promovoitavien seppeleet, mutta 1800-luvun lopulta alkaen jokaisella maisterilla on ollut oma seppeleensitoja, ja heitä avustaa ja neuvoo yleinen seppeleensitojatar.

Yleiseksi seppeleensitojattareksi on kutsuttu jonkun professorin tytär. Perinne vakiintui yliopiston vuoden 1840 riemujuhlassa, jolloin yleiseksi seppeleensitojattareksi kutsuttiin neiti Rosina von Haartman. Kiitokseksi promovoidut maisterit ovat vuodesta 1877 järjestäneet yleiselle seppeleensitojattarelle promootiopurjehduksen.

Perinne on levinnyt myöhemmin muihin tiedekuntiin ja yliopistoihin. Yleinen seppeleensitojatar valitaan yleisesti Flooran päivänä, joskin poikkeuksena Aalto-yliopiston Taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa valinta tehdään Aleksanterin päivänä.

## Helsingin yliopiston yleisiä seppeleensitojattaria 1800-luvulla
Yleisinä seppeleensitojattarina Helsingin maisterinvihkiäisissä ovat olleet:

* 1832: Ida Avellan, historian professori Johan Henrik Avellanin tytär
* 1836: Hedwig Sahlberg, luonnonhistorian professorin K. R. Sahlbergin tytär
* 1840: Rosina von Haartman, lääketieteen professorin, sittemmin lääkintätirehtöörin C. D. v. Haartmanin tytär
* 1844: Sofia Tengström, silloisen promoottorin, filosofian professorin J. J. Tengströmin tytär
* 1847: Augusta Nervander, fysiikan professori J. J. Nervanderin tytär
* 1850: Nanny Rein, historian professorin Gabriel Reinin tytär
* 1864: Aina Topelius, historian professorin y. m. Zachris Topeliuksen tytär
* 1853: Olivia Törnroth, lääketieteen professorin L. H. Törnrothin tytär
* 1857: Josefina Laurell, jumaluusopin professorin A. A. Laurellin tytär
* 1860: Sofia Alfhild Ilmoni, lääketieteen professorin Immanuel Ilmonin tytär
* 1869: Wilhelmina (Minette) Munck, yliopiston silloisen varakanslerin, vapaaherra N. Munckin tytär
* 1873: Götilda Granfelt, jumaluusopin professorin A. F. Granfeltin tytär
* 1877: Anna Schauman, jumaluusopin professorin, sittemmin piispan F. L. Schaumanin tytär
* 1882: Alice von Willebrand, ent. lääketieteen professorin, sittemmin lääkintätirehtöörin K. M. von Willebrandin tytär
* 1886: Hedwig Estlander, estetiikan professorin E. G. Estlanderin tytär
* 1890: Cely Mechelin, senaattori Leo Mechelinin tytär

## Tunnettuja yleisiä seppeleensitojattaria
* Elli Ståhlberg (myöh. Schauman) 1923
* Sophie (Sofia) Mannerheim 1919
* Sinikka Linkomies (myöh. Karhuvaara, myöh. Linkomies-Pohjala) 1950

## Lähteet
Blowin’ Away

__NOTOC__
**Blowin’ Away** on trumpetistien Ted Cursonin ja Dizzy Reecen vuonna 1978 julkaistu albumi.

## Kappaleet
### A-puoli
#
#
#

### B-puoli
#
#
#

## Kokoonpano
* Ted Curson – trumpetti (kappaleet: 1, 3, 5, 6)
* Dizzy Reece  – trumpetti, flyygelitorvi (kappaleet: 2, 3, 5, 6)
* Claude Williamson – piano
* Sam Jones – basso 
* Roy Haynes – rummut 

## Arvostelut
* Allmusic: 

## Lähteet
* ''Blowin' Away'' discogs.com -sivustolla

### Viitteet
Anita Ermala

**Anita Ermala** (s. 13. helmikuuta 1932 Helsinki) on suomalainen taidegraafikko ja kuvataiteilija.

Ermalan isä oli arkkitehti Onni Ermala. Ermala opiskeli Vapaassa taidekoulussa 1949 sekä Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1950–1959. Hän täydensi opintojaan professori Aukusti Tuhkan kurssiateljeessa 1959–1960. Ermala on kuulunut  ”Nuoret graafikot” -taiteilijaryhmään. Ermala on osallistunut yhteisnäyttelyihin Brysselissä, Prahassa, Karl-Marx-Stadtissa, Moskovassa, Leningradissa ja Pekingissä. Ermalan töitä on lunastettu Eremitaasin kokoelmiin sekä Ateneumin ja Suomen valtion kokoelmiin.

Ermala avioitui vuonna 1959 Juha Järveläisen kanssa, ja he saivat kaksi poikaa. Ensimmäisen lapsen syntymän jälkeen hän keskittyi lasten kasvatukseen ja opetti pianonsoittoa vuodesta 1976 lähtien lähes kahdenkymmenen vuoden ajan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Tornado (täsmennyssivu)

**Tornado** voi tarkoittaa jotain seuraavista:

* tornado eli trombi, pienialainen hyvin voimakas pyörremyrsky
* tornado, yksityyppinen kahden hengen katamaraani
* Tornado (1865), Espanjan laivaston potkurikorvetti
* Tornado (P44), Espanjan laivaston ulkovartiolaiva
* Panavia Tornado, sotilaslentokone
* Särkänniemen Tornado, huvipuistolaite
* Tornado 3D, Amigalle julkaistu säteenseurantaohjelmisto
* *[[Tornado (albumi)|Tornado]]*, The Rainmakers -yhtyeen albumi vuodelta 1987
* *[[Tornado (romaani)|Tornado]]*, Ilkka Remeksen romaani vuodelta 2022
* Tornado, Zorron ratsu sarjakuvissa.
Maria Luukka

**Maria Luukka** (myös *Luukkainen*; 1849 tai 1850 Kaipaala, kuolinaika tuntematon) oli inkerinsuomalainen runonlaulaja.

Narvusinsuomalaista kansanperinnealuetta edustavan Maria Luukan henkilöhistoria on jäänyt varsin tuntemattomaksi, koska 1800-luvun runonkerääjät eivät juurikaan merkinneet muistiin runonlaulajien henkilötietoja. Kaipaalan valtasukuun Luukkiin kuulunut Maria meni naimisiin enintään 18-vuotiaana miehen kanssa, joka katosi Turkin sodassa vuosina 1877–1878. Liitosta syntyi Kaipaalassa asunut poika. Viimeistään vuonna 1883 Maria siirtyi Vyötermaalle itseään huomattavasti vanhemman koivistolaissyntyisen Tuomas Tuulen vaimoksi. Tuuli oli merimiehenä oltuaan tullut Vyötermaalle kotivävyksi, ja hänellä oli edellisestä avioliitosta syntynyt poika. Luukan ja Tuulen liitosta syntyi ainakin yksi tytär. Vyötermaalla perhettä ahdistivat miehen ensimmäisen vaimon sukulaiset, jotka olivat ottaneet perinnökseen muun muassa talon kaikki lehmät. Luukka oli naapurikylissäkin tunnettu parantaja.

Maria Luukan laulurunoja ja loitsuja ovat merkinneet muistiin Vyötermaalla käyneet runonkerääjät Volmari Porkka vuonna 1883, Vihtori Alava vuonna 1892 sekä viimeisenä ja kaikkein perusteellisimmin J. F. Ruotsalainen vuonna 1900. Vyötermaalla vuonna 1909 käynyt Jussi Lukkarinen ei häntä enää tavannut. Kerääjät saivat Luukalta noin 6&nbsp;000 runosäettä, enemmän kuin keltään muulta narvusinsuomalaiselta laulaja-tietäjältä. Maria Luukan valikoituminen alueen parhaaksi runonlaulajaksi on kuitenkin osittain sattumaa, koska kerääjät eivät kiinnittäneet enemmän huomiota hänen oppimestariinsa, kaipaalaiseen Porisan Anniin.

Narvusin suomalaisperinnettä tutkineen Matti Kuusen mukaan Maria Luukka on ”erittäin itsenäinen, merkitykseensä nähden kohtuuttoman tuntematon runonlaulaja”. Hänen taitamistaan noin 4&nbsp;000 säkeestä valtaosa on aitoja suomalaisrunoja ja noin viidesosa inkerikoilta lainattua perinnettä. Luukan runorepertuaarin yksilöllisiä piirteitä ovat Kuusen havaintojen mukaan äidin ja pojan, äidin ja tyttären, oman ja vieraan kodin aihepiirien keskeisyys, lapsuudenkodin laulumyönteisyys, mielenkiinto tekstiilejä, koruja ja värejä kohtaan, kirkollisuus, naisellinen itsetunto ja valmius sosiaalliseen protestiin, uskollisuus arkaaisenkin runon välittäjänä ja itsenäisyys runon päätännön persoonallisessa muotoilussa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Xingyun-palkinto

**Xingyun-palkinto** ("tähtisumu") on kiinalainen Nebula-palkintoa vastaava palkinto, joka on perustettu vuonna 2010 ja myönnetään vuosittain.

Palkinnon ovat voittaneet muun muassa Liu Cixin ja Chen Qiufan.

## Lähteet
Hapan fosfataasi

**Hapan fosfataasi** on entsyymi, joka katalysoi organofosfaattien hydrolyysiä alkoholeiksi ja fosfaatti-ioneiksi. Se voi myös katalysoida fosfaattiryhmän siirtoa substraatilta toiselle. Hapanta fosfataasia esiintyy niin esi- kuin aitotumaisissakin eliöissä. Happaman fosfataasin EC-numero on EC 3.1.3.2.

## Rakenne ja toiminta
Happaman fosfataasin eri isoentsyymejä esiintyy kaikissa eliöissä. Nisäkkäissä se on tyypillinen muun muassa eturauhasessa, maksassa, munuaisissa ja punasoluissa. Aktiivisin se on eturauhasessa. Ihmisen happaman fosfataasin molekyylimassa on noin 50&ndash;60 kDa ja se esiintyy monomeerina muun muassa maksassa. Eturauhasessa entsyymi on neljästä tällaisesta yksiköstä koostuva tetrameeri. Erotuksena alkalisesta fosfataasista happaman fosfataasin optimaalinen toiminta-pH on alle 7. Esimerkiksi ihmisellä se on 4,5&ndash;6. Hapan fosfataasi ei välttämättä tarvitse koentsyymikseen metallikationia, mutta eräiden kasvien isoentsyymit vaativat rautaioneja. Hapan fosfataasi hydrolysoi hyvin laajaa kirjoa organofosfaattia, joskin osa isoentsyymeistä on erikoistunut esimerkiksi nukleotidifosfaattien hydrolyysiin. Entsyymi voi myös katalysoida fosfaattiryhmien siirtoa substraatilta toiselle.

Happaman fosfataasin katalysoiman reaktion mekanismin ensimmäisessä vaiheessa muodostuu kovalenttinen sidos organofosfaatin fosfaattiryhmän ja entsyymin histidiiniaminohapon välille. Tämän jälkeen nukleofiili eli hydrolyysin tapauksessa vesi tai fosfaattiryhmän siirtoreaktioiden yhteydessä jokin alkoholi reagoi nukleofiilina ja vapauttaa alkuperäisen alkoholin. Happaman fosfataasin inhibiittoreita ovat muun muassa fluoridi-ionit ja viinihappo. Osa isoentsyymeistä eivät ole herkkiä viinihapolle.

## Happaman fosfataasin diagnostinen merkitys
Hapan fosfataasi on erityisen aktiivinen eturauhasessa. Sen aktiivisuus myös kasvaa eturauhassyöpien yhteydessä ja sitä käytetään tutkittaessa hoitojen tehokkuutta. Eturauhassyövän seulontaan sen aktiivisuuden mittaaminen ei kuitenkaan sovellu, koska syövän kehityksen alkuvaiheessa aktiivisuus on normaali. Hapanta fosfataasia esiintyy runsaasti myös siemennesteessä ja entsyymin aktiivisuutta selvittäviä testejä käytetään muun muassa raiskaustapausten tutkinnassa.

## Lähteet
Prix Aurora -palkinto

**Prix Aurora** tai **Aurora Award** on vuosittain myönnettävä kanadalainen tieteiskirjallisuuspalkinto, joka on perustettu vuonna 1980.

Palkinto myönnetään sekä englannin- että ranskankieliselle kirjallisuudelle. Vuodesta 2011 ranskankieliset teokset on jaettu erilliseen *Prix Aurora Boréal* palkintoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Palkinnon viralliset kotisivut
Bras Basahin metroasema

**Bras Basah** on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Singapore Management University -yliopiston luona Singaporen keskusta-alueella. Se avattiin 17. huhtikuuta 2010. Asemaa käyttävät Circle Linen junat.

## Junat

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Bras Basahin metroasema Singaporen liikennelaitoksen sivuilla
Hard Beat

__NOTOC__
**Hard Beat** on rockyhtye IC:n esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1984.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Tapani Tikkanen.
### A-puoli
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Tapani Tikkanen – laulu, taustalaulu, basso, kitara, lyömäsoittimet
* Toy Partanen – kitara
* Juice Kiviniemi – kitara
* Jukka Korhonen – rummut
* Hillel Tokazier – piano, urut
* Salla Mertsalo – viulu

## Lähteet
* ''Hard Beat'' kansalliskirjasto.finna.fi -sivustolla 

### Lähteet
Talousguru-kilpailu

**Talousguru-kilpailu** on lukiolaisille suunnattu taloustietokilpailu. Kilpailun järjestää Finanssialan Keskusliitto, Historian ja yhteiskuntaopin opettajien liitto, FINE Vakuutus- ja rahoitusneuvonta, Taloustoimittajat ry ja Suomen Lukiolaisten Liitto. Kilpailun tuomareina toimii yhteiskuntaopin opettajia, historian opettajia, finanssialan ammattilaisia sekä ekonomisteja.

Kilpailu on järjestetty vuosittain vuodesta 1997 lähtien vuosia 2007 ja 2021 lukuun ottamatta. (Vuonna 2007 Pankkiyhdistyksen ja eri finssialojen keskusjärjestöjen yhdistyminen Finanssialan Keskusliitoksi peruutti kilpailut. Vuonna 2021 kilpailu jouduttiin perumaan koronaviruspandemian takia) 

Vuonna 2019 kilpailuun osallistuneiden koulujen määrä oli 145. Vuoden 2020 kilpailuun osallistui 149 koulua. Vuonna 2021 kilpailuun ehti ilmoittautua 144 koulua ennen kilpailun peruuntumista. Vuoden 2022 kilpailuun osallistui 151 koulua.

## Kilpailun kulku
Alkukilpailu järjestetään keväisin, jonka jälkeen kukin kilpailuun osallistuva koulu lähettää oman koulunsa parhaan kilpailutuloksen eteenpäin Talousgurun raadille. Saatuaan alkukilpailutulokset raati valitsee finaaliin yhdeksän parhaat pisteet saanutta kilpailijaa. Kun yhdeksän parasta on valittu, jäljelle jääneiden kilpailijoiden joukosta valitaan finaaliin myös Etelä-Suomen, Länsi-Suomen, Itä-Suomen, Lounais-Suomen sekä Pohjois-Suomen paras kilpailija. Kaiken kaikkiaan finaaliin pääsee siis 14 kilpailijaa (vuoteen 2018 saakka 10 kilpailijaa). 

Finaali koostuu sekä kirjallisesta että suullisesta osuudesta, joista jälkimmäisessä kilpailijat joutuvat väittelemään toisiaan vastaan eri talouskysymyksistä. Raati arvioi kilpailijoiden pärjäämistä finaalissa ja valitsee voittajan.

## Voittajat

### Voittajat vuosittain

### Eniten voittoja lukioittain

Suomen 380 eri lukiosta vain 17 on koskaan päässyt kilpailussa ensimmäiselle sijalle. SYK:n, Etelä-Tapiolan lukion ja Helsingin normaalilyseon lisäksi mikään muu lukio ei ole voittanut kilpailua yhtä kertaa enempää.

### Eniten kärkisijoituksia lukioittain (2006–)

## Palkinnot

* 1. sija: 1&nbsp;000 euroa ja Talousguru-tohtorinhattu
* 2. sija: 500 euroa
* 3. sija: 250 euroa

Kilpailun finalistit saavat sijoituksestaan riippuen palkinnoksi kauppatieteellisen alan yliopistopaikkoja. Viiden parhaan joukkoon päässeille tarjotaan opiskelupaikkaa Aalto-yliopiston kauppakorkeakouluun. Kaikille finalisteille tarjotaan paikkaa Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan taloustieteen kandiohjelmaan. Lisäksi finalisteille on tarjolla opintopaikkoja Turun, Tampereen, Vaasan, Jyväskylän ja Itä-Suomen yliopistoista sekä Hanken-kauppakorkeakoulusta.

## Lähteet
Shirley Jackson -palkinto

**Shirley Jackson -palkinto** on kirjailija Shirley Jacksonin mukaan nimetty kirjallisuuspalkinto. Palkinto on perustettu vuonna 2008 kunnianosoituksena "psykologiselle jännitykselle, kauhulle ja synkälle fantasialle".

Palkinnon saajat valitsee ammattikirjailijoiden, toimittajien ja kriitikoiden sekä akateemikoiden raati.

Shirley Jackson -palkinto jaetaan seuraavissa luokissa:
* Romaani (novel, vähintään 40 000 sanaa)
* Pienoisromaani (novella, vähintään 17 500 mutta alle 40 000 sanaa)
* Pitkä novelli (novelette, vähintään 7 500, mutta alle 17 500 sanaa)
* Novelli (short story, alle 7 500 sanaa) 
* Kokoelma (collection, vähintään 40 000 sanaa sisältäen ainakin kolme tarinaa)
* Antologia (anthology, vähintään 40 000 sanaa sisältäen ainakin kolme tarinaa kolmelta tai useammalta eri kirjailijalta) 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Palkinnon viralliset kotisivut
Caddy by Amulet

__NOTOC__
**Caddy by Amulet** on lahtelaisen rockyhtye Amuletin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1976.

## Kappaleet

### A-puoli
#
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Teddy Sormunen – laulu, basso
* Heikki "Mickey" Hiiri – kitara
* Wally Heinomaa – kitara, laulu
* Pekka "Rocket" Sormunen – rummut, laulu

## Lähteet
* ''Caddy by Amulet'' kansalliskirjasto.finna.fi -sivustolla
Terhi Ainiala

**Terhi Tuulikki Ainiala** (s. 4. heinäkuuta 1967 Pukkila) on suomalainen kielitieteilijä ja nimistöntutkija. Hän toimii suomen kielen professorina Helsingin yliopistossa. 

Ainiala on valmistunut filosofian maisteriksi vuonna 1991 ja väitellyt filosofian tohtoriksi 1997 Helsingin yliopistosta suomen kielen alalta tutkimuksellaan *Muuttuva paikannimistö*.

Ainiala on työskennellyt Helsingin yliopistossa suomen kielen professorina vuodesta 2024 ja yliopistonlehtorina vuodesta 2012. Sitä ennen hän oli Kotimaisten kielten keskuksessa vuosina 1991–2011 tutkija, erikoistutkija, tutkimusosaston johtaja sekä virkavapaalla sieltä Suomen Akatemiassa tutkimusassistenttina 1995–1997 ja ollut suomen kielen dosentti 2003 Helsingin yliopistossa.

## Palkinnot ja tunnustukset
* Kotikielen Seuran väitöskirjapalkinto 1998
* Vuoden 2005 paras kaupunkikirjoitus: Urbaanin paikannimistön haasteita – kielitieteen ja maantieteen tieteenalatraditioista arkiseen käyttönimistöön Helsingin metropolialueella. Jani Vuolteenaho & Terhi Ainiala, julkaistu: Alue ja ympäristö 34, 2005.
* Dyos Prize for the best article submitted to Urban History (Cambridge University Press) in 2008. Article Industrial urbanization, working-class lads and slang toponyms in early twentieth-century Helsinki by Heikki Paunonen, Jani Vuolteenaho and Terhi Ainiala.
* Opettajian Akatemian jäsen: palkitsemisvuosi 2015

## Julkaisut
* *Artjärven murretta*, Terhi Ainiala; julkaisija: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus. Painatuskeskus, 1993. – (Suomen kielen näytteitä, ; 35.). – (Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen julkaisuja, ; 70.). 
* *Jaalan murretta*, Terhi Ainiala; julkaisija: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus. Painatuskeskus, 1995. – (Suomen kielen näytteitä, ; 40.). – (Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen julkaisuja, ; 82.). 
* *Muuttuva paikannimistö*, Terhi Ainiala. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1997 – (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, ; 667.).  – Väitöskirja Helsingin yliopisto.
* *You name it: perspectives on onomastic research*, toim. Ritva Liisa Pitkänen, Kaija Mallat; kirjoittajat Terhi Ainiala ym.; käännökset Susan Sinisalo, Gillian Fellows-Jensen, Roderick Fletcher ym. Finnish Literature Society , 1997 – (Studia Fennica, ; 7.). 
* *Nimien maailmasta*, toimittaneet Kaija Mallat, Terhi Ainiala, Eero Kiviniemi. Helsingin yliopiston suomen kielen laitos, 2001 – (Kieli, ; 14.).
* *Kaupungin nimet: kymmenen kirjoitusta kaupunkinimistöstä*, toimittanut Terhi Ainiala. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005 – (Kotimaisten kielten tutkimuslaitoksen julkaisuja, ; 134.). 
* *Nimistöntutkimuksen perusteet*, Terhi Ainiala, Minna Saarelma ja Paula Sjöblom. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2008 – (Tietolipas, ; 221.).  – Julkaistu englanniksi nimellä *Names in focus: an introduction to Finnish onomastics*, käännös: Leonard Pearl. Finnish Literature Society, 2012 – (Studia Fennica, ; 17.). 

## Lähteet