open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
L. J. van Zyl

**Louis Jacobus van Zyl** (s. 20. heinäkuuta 1985 Bloemfontein) on eteläafrikkalainen pikajuoksija, joka kilpailee pääasiassa 400 metrin aitajuoksussa.

Hänen suurimpia saavutuksiaan 400 metrin aidoissa ovat MM-pronssi Daegussa 2011, alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruus 2002, Kansainyhteisön kisojen kulta 2006 ja hopea 2010, Afrikan mestaruus 2006, 2008 ja 2010, Afrikan kisojen kultamitali 2007, Maailmancupin kakkossija 2006 sekä n kakkossija  ja . Pitkässä viestissä hänen suurimmat saavutuksensa ovat Afrikan mestaruus 2008, MM-hopea 2011, Kansainyhteisön kisojen hopea 2006 ja alle 20-vuotiaiden MM-hopea 2004. Juniorien MM-kilpailussa hän sai pronssia sekaviestissä 2001. 

Helsingin MM-kilpailuissa 2005 hän sijoittui 400 metrin aidoissa kuudenneksi. Kaksi vuotta myöhemmin Osakan MM-kilpailuissa hän karsiutui jo alkuerissä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui viidenneksi. Ennen Berliinin MM-kilpailuja 2009 hänellä oli kauden kärkitulos 47,94 s, mutta Berliinissä hän karsiutui välierissä. Hän karsiutui alkuerissä Lontoon olympialaisissa 2012 ja Moskovan MM-kilpailuissa 2013 sekä välierissä Pekingin MM-kilpailuissa 2015 ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016.

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 400m: 44,86 (2011)
* 400m aidat 47,66 (2011)

## Lähteet
*
*
### Viitteet
Hans Driesch

**Hans Adolf Eduard Driesch** (28. lokakuuta 1867 – 16. huhtikuuta 1941) oli saksalainen biologi ja filosofi. Hän toimi biologian professorina Heidelbergin yliopistossa. Filosofina hänet voidaan lukea saksalaisen elämänfilosofian (*Lebensphilosophie*) edustajiin.

Driesch tutki muun muassa embryologiaa eli sikiöiden kehitystä. Hän osoitti vuonna 1895 kokeiden perusteella, että hedelmöittyneistä munasoluista oli mahdollista poistaa osia ilman että tämä vaikutti kehittyneisiin sikiöihin. Tätä pidettiin todisteena siitä, että mikä tahansa alkuperäisen munasolun osa kykeni muodostamaan minkä tahansa osan lopullisesta sikiöstä.

Filosofiassa Drieschin ajattelu oli vitalistista. Hän katsoi, että sikiönkin kehityksessä havaittava elämän autonomia ja organismissa vaikuttava muodon antava tekijä on Aristoteleelta lainatulla termillä *[[entelekheia]]*, jotain jolla on oma päämääränsä itsessään. Hän käytti tästä myös nimitystä *psykoidi*, jolla hän tarkoitti entiteettiä, jolla on psyykkistä potentiaalia, joka ilmenee ei-avaruudellisena, intensiivisenä ja kvalitatiivisena ennemmin kuin avaruudellisena, ekstensiivisenä ja kvantitatiivisena. Drieschin ajattelu kohtasi suurta vastustusta.

## Teoksia

* *Die Biologie als selbstständige Wissenschaft* (1893)
* *Analytische Theorie der organischen Entwicklung* (1894)
* *Die organischen Regulationen* (1899)
* *Die Lokalisation morphogenetischer Vorgänge. Ein Beweis vitalistischen Geschehens* (1899)
* *Geschichte des vitalismus* (1905)
* *The Science and Philosophy of the Organism*, vuoden 1907 Gifford-luennot Aberdeenin yliopistossa (1908)
* *Philosophie des Organischen* (1909)
* *Theory of Order* (1912)
* *Logic as a Task* (1913)
* *Lieb und Seele* (1916)
* *Theory of Reality* (1917)
* *Das Problem der Freiheit* (1917)
* *Grundproblem der psychologie* (1926)
* *Der Mensch und die Weld* (194?)
* *Der Vitalismus als Geschichte und als Lehre*
* *Wirklickeitslehre, ein metapsysischer versuch*

## Aiheesta muualla

* Hans Adolf Eduard Driesch , Gifford Lecture Series 
* Hans Adolf Eduard Driesch, the Virtual Laboratory of the Max Planck Institute for the History of Science 
* Pietikäinen, Petteri: Alitajunta ja evoluutio – huomioita syvyyspsykologian biologisista lähtökohdista . Tieteessä tapahtuu 7/1998.
Lauri Korpela

**Lauri Arnold Korpela** (myös **Lasse Korpela**, 15. lokakuuta 1891 Lapinjärvi – 12. kesäkuuta 1954) oli suomalainen näyttelijä. Varsinaiselta ammatiltaan Korpela oli rautatievirkailija ja näytteli harrastelijateattereissa 1910-luvulta alkaen sekä noin kolmessakymmenessä elokuvassa 1929–1956.

Korpela kävi keskikoulun ja hakeutui valtionrautateiden palvelukseen, toisen lähteen mukaan huolinta-alalle. Vuosina 1920–1943 hän toimi liike-elämässä, mutta palasi sitten rautateiden hallintoon. Hän toimi myös tulkkina ja kielenkääntäjänä. 1910-luvulla hän osallistui harrastajanäyttelijänä Aino Haverisen, Oskar Krabben ja Felix Borgin teatterikiertueisiin sekä Sonja Lerftin ruotsalaiseen turneeseen.

Korpela näytteli ensimmäisen elokuvaroolinsa Kalle Kaarnan elokuvassa *[[Työn sankarilaulu]]* (1929). Korpela teki tunnetuimmat roolinsa Teuvo Tulion elokuvissa, joiden vakiokaartiin hän kuului. Hän näytteli muun muassa Olavin isää elokuvassa *[[Laulu tulipunaisesta kukasta (vuoden 1938 elokuva)|Laulu tulipunaisesta kukasta]]* (1938) ja Aarnen isää elokuvassa *[[Sellaisena kuin sinä minut halusit]]* (1944). Korpela oli  kaksikielinen, ja hän näytteli pari kertaa myös elokuvien ruotsinkielisissä versioissa. Korpela nähtiin myös muun muassa elokuvissa *[[Laivan kannella (vuoden 1938 elokuva)|Laivan kannella]]* (1938), *[[Vieras mies tuli taloon (vuoden 1938 elokuva)|Vieras mies tuli taloon]]* (1938), *[[Herra Lahtinen lähtee lipettiin]]* (1939) ja *[[Pikajuna pohjoiseen]]* (1947).

Korpela kuoli 62 vuoden ikäisenä vuonna 1954, mutta hänet nähtiin vielä postuumisti pienessä sivuroolissa Tulion elokuvassa *[[Olet mennyt minun vereeni]]* (1956).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Irwin Corey

”Professor” **Irwin Corey** (29. heinäkuuta 1914 – 6. helmikuuta 2017) oli yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä. Hän kuului stand upin varhaisiin merkkinimiin, mutta loi menestyksekkään uran myös elokuvissa ja Broadway-teatterissa. Hänet nähtiin vielä vuonna 2001 Woody Allenin elokuvassa *[[Jadeskorpionin kirous]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Jaekelopterus rhenaniae

**Jaekelopterus rhenaniae** on jättiläismäinen esihistoriallinen meriskorpioni. Kyseessä on meriskorpionilaji, jonka fossiloituneen saksen jäännökset brittiläinen tutkijaryhmä löysi saksalaisesta kaivoksesta. Saksen pituudeksi mitattiin 46 senttimetriä, joten meriskorpionin pituudeksi on arvioitu 2,5 metriä. Fossiililla on ikää noin 390 miljoonaa vuotta. Jättiläisskorpioni on kaikkien aikojen suurin löydetty niveljalkainen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Suomen taitolentomaajoukkue

**Suomen taitolentomaajoukkue** on Suomen Ilmailuliiton alaisuudessa toimiva joukkue, joka edustaa Suomea taitolennon kansainvälisissä arvokilpailuissa.

Moottorilentokoneiden taitolennon Advanced-luokan Euroopan-mestaruuskilpailuissa Joensuussa 2007 Suomi teki suomalaista taitolentohistoriaa voittamalla joukkuekilpailun hopeamitalin. Hopeajoukkueessa lensivät maajoukkueen kapteeni Sami Kontio, Mikko Jägerholm ja Petteri Tarma. Henkilökohtaisena saavutuksena maajoukkueen kapteeni Sami Kontio voitti hopeaa ensimmäisen tuntemattomassa ohjelmassa. Hopeajoukkueen lisäksi joukkueessa lensivät Tapio Pitkänen ja ensikertalainen Peter Simonsen. Kokonaiskilpailussa suomalaiset sijoittuivat EM-kilpailussa hyvin: Mikko Jägerholm 7. sija, Sami Kontio 10. sija, Petteri Tarma 15. sija ja Peter Simonsen 30. sija. Tapio Pitkänen joutui keskeyttämään.

SIL:n alaisuudessa toimii myös Suomen purjetaitolentomaajoukkue.

## Joukkueet

### 2010

* Mikko Jägerholm (Advanced-luokka)

### 2009

* Sami Kontio (Unlimited-luokka)
* Mikko Jägerholm (Advanced-luokka)

### 2008

* Sami Kontio (Unlimited-luokka)
* Mikko Jägerholm (Advanced-luokka)
* Tuomo Jalovaara (Advanced-luokka)
* Tapio Pitkänen (Advanced-luokka)
* Sami Nikulainen (Advanced-luokka)
* Peter Simonsen (Advanced-luokka)
* Kari Kemppi (Intermediate-luokka)
* Hannu Niskanen (Intermediate-luokka)
* Mikko Teerilahti (Intermediate-luokka)
* Toivo Huovinen(Intermediate-luokka)
* Matti Peura (Sportsman-luokka)
* Susanna Teerilahti (Sportsman-luokka)

### 2007

* Sami Kontio (Advanced-luokka)
* Mikko Jägerholm (Advanced-luokka)
* Petteri Tarma (Advanced-luokka)
* Tapio Pitkänen (Advanced-luokka)
* Peter Simonsen (Advanced-luokka)
* Mikko Teerilahti (Intermediate-luokka)
* Kimmo K. Virtanen (Intermediate-luokka)

### 2006

* Mikko Jägerholm (Advanced-luokka)
* Sami Kontio (Advanced ja Unlimited-luokka)

### 2005

* Tapio Pitkänen (Intermediate-luokka)
* Kimmo K. Virtanen (Intermediate-luokka)
* Pekka Niemi (Sportsman-luokka)
* Peter Simonsen (Sportsman-luokka)

## Aiheesta muualla

* Suomen Ilmailuliitto
* Urheilutaitolentäjät
James Merrill

**James Ingram Merrill** (3. maaliskuuta 1926 New York – 6. helmikuuta 1995 Tucson, Arizona) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hänet palkittiin Pulitzer-palkinnolla teoksestaan *Divine Comedies* vuonna 1977. 

Merrill aloitti uransa nuorena: hän oli vasta 16-vuotias, kun hänen varhaisimpia kirjoituksiaan jo julkaistiin. Merrill opiskeli Lawrenceville Schoolissa ennen joutumistaan Yhdysvaltain armeijaan (1944), jossa hän palveli kahdeksan kuukautta. Palveluksen jälkeen hän jatkoi opintojaan Amherst Collegessa, josta hän valmistui vuonna 1947. 

Merrill oli avoimesti homoseksuaali ja eli vuosikymmeniä yhdessä kumppaninsa David Noyes Jacksonin kanssa. Merrillin eeppinen runoelma *The Changing Light at Sandover* (1976–1982), jonka ensimmäinen osa *The Book of Ephraim* voitti runouden Pulitzer-palkinnon, syntyi Merrillin ja Jacksonin ouija-lautasessioiden tuloksena. 

Merrill kuoli sydänkohtaukseen 68-vuotiaana.

## Lähteet
Johan Nykopp

**Johan Albert Nykopp** (27. toukokuuta 1906 Le Vésinet, Ranska – 28. huhtikuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti ja vuorineuvos, joka siirtyi pitkän diplomaattiuran jälkeen 1950-luvun lopulla elinkeinoelämän palvelukseen toimien ensin Suomen Työnantajain Keskusliiton toimitusjohtajana ja sitten Oy Tampella Ab:n toimitusjohtajana vuosina 1962–1972.

## Ura
Johan Nykoppin vanhemmat olivat lähetystöneuvos Albert Olof Nykopp ja Anna-Lisa Tilgmann. Hänen veljiään teollisuusjohtajana tunnetut Marcus Nykopp ja Ruotsissa lehtimiehenä toiminut Carl-Adam Nycop. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1930 Bertha Marianne Achilles, jonka kanssa hänellä oli kolme lasta. Nykopp kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1924 ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1928.

Nykopp toimi 1930-luvulla pitkään diplomaattina Neuvostoliitossa, ensin lähetystöavustajana Moskovassa vuosina 1931–1935 ja sen jälkeen varakonsulina Leningradissa vuosina 1935–1937. Helmi-maaliskuussa 1939 Nykopp oli jäsenenä suomalaisten kauppavaltuuskunnassa. Hän osallistui syksyllä 1939 J. K. Paasikiven mukana talvisotaa edeltäneisiin Moskovan neuvotteluihin suomalaisvaltuuskunnan sihteerinä. Nykopp osallistui Paasikiven luotettuna myös talvisodan päättymiseen johtaneisiin Moskovan rauhanneuvotteluihin maaliskuussa 1940 ja toimi sen jälkeen lähetystösihteerinä Moskovassa. Nykoppia arvostettiin Neuvostoliitossa. Josif Stalin tervehti häntä Moskovassa vuonna 1946 käytyjen kauppaneuvottelujen yhteydessä poikkeuksellisen lämpimästi ”vanhana ystävänä”.

Sotavuosien jälkeen Nykopp toimi ulkoministeriön kauppapoliittisen osaston apulaispäällikkönä vuosina 1945–1947 ja osastopäällikkönä vuoteen 1951 saakka. Hän palasi Moskovasta kauppaneuvotteluista 24. helmikuuta 1950, jolloin hänen tilalleen nimitettiin Uuno Takki. Nykopp oli Suomen Yhdysvaltain lähettiläs vuosina 1951–1954 ja suurlähettiläs vuosina 1954–1958 sekä samalla lähettiläänä Kuubassa 1951–1958, Kolumbiassa 1954–1958, Venezuelassa 1954–1958 ja Meksikossa 1951–1958.

Suurelle yleisölle Nykopp tuli tutuksi 1970-luvun lopulla esitetyssä *[[Sodan ja rauhan miehet]]* -televisiosarjassa, jossa häntä näytteli Ilmari Saarelainen.

## Teoksia
* *Paasikiven mukana Moskovassa*. Kirjayhtymä 1979
* *Kauppaa ja diplomatiaa*. Kirjayhtymä 1985

## Lähteet
* 

### Viitteet
Vladimír Holan

**Vladimír Holan** (1905 Praha, Böömi – 1980 Praha, Tšekkoslovakia) oli tšekkiläinen runoilija. Hän kirjoitti poliittisia runoja, joissa on kielellisiä uudismuodosteita ja yllättäviä metaforia. Hänen tuotantonsa oli julkaisukiellossa 1948–1963. 

Holanin ilmaisu oli usein abstraktia. Hän kirjoitti jo 1930-luvulla tunnettuja poliittisia runoja. 

## Suomennettua tuotantoa
* *Maailman runosydän*, suom. ja toim. Hannu Tarmio; Janne Tarmio, WSOY Helsinki 1998  sisältää seuraavat runot:
** Neljäs kuukausi
** Onko totta

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Xiaolin Showdown

**Xiaolin Showdown** on yhdysvaltalainen Warnerin tuottama Daytime Emmy -palkittu animaatiosarja, jonka loi Christy Hui. Sarjasta tuotettiin yhteensä 52 jaksoa, jotka esitettiin alun perin Yhdysvalloissa vuosien 2003–2006 välisenä aikana.

Sarjassa seurataan nuoren taistelijanelikon (Omi, Raimundo, Kimiko ja Clay) harjoittelua ja taistelua pahuutta vastaan. Nelikon tehtävänä on kerätä kaikki muinaiset esineet nimeltä Shen Gong Wu heidän muotoa muuttavan lohikäärmeensä Dojo Kanojo Chon johdolla. Esineet pitävät hallussaan taianomaisia voimia, jotka heidän on löydettävä ennen vihollisiaan ja erityisesti Jack Spiceria. Jaksot keskittyivät usein muinaisien esineiden jahtaamiseen ja kun hyvä ja paha löysivät saman esineen yhtä aikaa, heidän täytyi haastaa toisensa kaksintaisteluun nimeltä Xiaolin Showdown, jonka voittaja saisi pitää muinaisen esineen.

## Hahmot
**Omi** hallitsee vesielementin ja oli ensimmäinen harjoittelija mestari Fungin opissa. Pienikokoisella Omilla on tapana olla hyväuskoinen, mutta kykenee myös olemaan itsekäs, jonka seurauksena Omi saa opetuksensa Fungilta.

**Raimundo Pedrosa** hallitsee ilmaelementin ja on ryhmänsä itsepäisin jäsen, mutta tekisi mitä vain pelastaakseen ystävänsä. Ryhmänsä kapinallisena Raimundo usein yllyttää hyväuskoista Omia tekemään typeriä temppuja. Huolimatta siitä hän rauhallinen vitsailija, joka on kotoisin Brasiliasta.

**Kimiko Tohomiko** hallitsee tulielementin ja on ryhmänsä ainut tyttö. Hänen isänsä on tunnettu japanilainen liikemies, jonka myötä Kimikolla on usein viimeisimmät elektroniset laitteen, kuten esimerkiksi uusin puhelin. Hänellä on myös tapana vaihtaa hiustyyliään sekä vaatetustaan lähes jokaisessa jaksossa. Kimiko käyttäytyykin Omille, kuin sisko ja saattaakin välillä hermostua hyvin äkkiä poikien loukkauksista ollessaan ryhmänsä ainut tyttö.

**Clay Bailey** hallitsee maaelementin ja on ryhmänsä vahvin jäsen. Texasista kotoisin oleva Clay on ystävällinen ja huumorintajuinen, jolla riittää viisautta. Hän hallitsee taistelulajin nimeltä Tai Chi.

## Ääninäyttelijät

## Aiheesta muualla
* TV.com 
* Voice Chasers
Kauhsen

**Kauhsen** oli Willi Kauhsenin perustama saksalainen Formula 1 -talli, joka osallistui kahteen osakilpailuun kaudella . Molemmissa kilpailuissa tallin italialainen kuljettaja Gianfranco Brancatelli karsiutui Klaus Kapitzan suunnittelemalla WK-autolla.

Suurin osa tallin kalustosta myytiin Merzario-tallille.

## Formula 1-tulokset

## Lähteet
JBW

**JBW** oli brittiläinen Formula 1 -talli, jonka perustivat JB Naylor ja Fred Wilkinson. Wilkinson toimi tallin suunnittelijana sekä päämekaanikkona ja Naylor oli kilpakuljettaja. Tallin nimi muodostui JB Naylorin etunimien kirjaimista ja Wilkinsonin sukunimestä. Naylor osallistui yhteensä viiteen osakilpailuun kausilla –. JBW-tallin paras sijoitus aika-ajoissa on 13. ja kilpailussa seitsemäs.

## Lähteet
Akira Mutō

**Akira Mutō** (, ) oli keisarillisen Japanin armeijan kenraali toisessa maailmansodassa.

Sodan aikana Mutō toimi muun muassa huhtikuusta 1942 lokakuuhun 1944 2. Keisarillisen Kaartindivisioonan komentajana, sotilasasiain toimiston päällikkönä ja vuonna 1945 Filippiineillä esikuntapäällikkönä.

Mutō tuomittiin Tokion kansainvälisessä sotarikostuomioistuimessa kuolemaan sotarikoksista. Hänet todettiin vastuulliseksi sotavankien ja siviilien näännyttämisestä nälkään, kidutuksista, murhista ja yleensä "sodan lakien" rikkomisesta. Hän oli myös osavastuussa Nanjingin verilöylystä. Hänen omaa vakuutteluaan syyttömyydestä pidettiin "uskomattomana". Mutō teloitettiin hirttämällä.

## Lähteet
William Langland

**William Langland** (noin 1330 – 1386 tai 1387) oli englantilainen kirjailija, joka julkaisi 1300-luvun kuuluisan kertomarunoteoksen *The Visions of Piers the Plowman* (kolme versiota: 1362, 1377 ja 1392). Tiedot Langlandin omista elämänvaiheista ovat miltei olemattomat. 

Langland oli saanut huolellisen teologisen sivistyksen ja siirtyi synnyinseudultaan Shropshiren kreivikunnasta Lontooseen, missä hän elätti itseään virsienlaulajana ja rukoilijana. Langlandin pääteos *Visions concerning Piers the plowman* on voimakas runoelma, jossa hän ivaa kaikkia säätyjä Pietari-kyntäjän kannalta. Langland ei ollut suuri taiteilija, mutta itsenäinen ja voimakas luonne, jonka vaikutus oli tuntuva, varsinkin Englannin reformaattoriin John Wycliffeen. Langlandin teosten laitoksen on toimittanut muun muassa Walter William Skeat (1886).

Runoteos on uudella englanninkielellä kirjoitettu allegorinen runo, jossa on käytetty alkusoinnullista runomittaa. Teoksessa yhdistyvät allegoria, teologia, yksinkertainen moralismi ja yhteiskunnallinen satiiri.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Edward Stettinius, Jr.

**Edward Reilly Stettinius, Jr.** (22. lokakuuta 1900 Chicago – 31. lokakuuta 1949 Greenwich) oli Yhdysvaltain ulkoministeri vuosina 1944–1945 Franklin D. Rooseveltin ja Harry S. Trumanin hallituksissa.

Stettiniuksella oli hyvä tausta aloittaa ulkoministerinä vaativassa maailmanpoliittisssa tilanteessa. Hän oli toiminut sotatuotannossa ja maanpuolustuksessa sekä Lend-Lease -ohjelman päällikkönä ja presidentin erityisavustajana.

Ulkoministerinä Stettinius seurasi presidentti Franklin D. Rooseveltia Jaltan konferenssiin helmikuussa 1945. He tapasivat Britannian Winston Churchillin ja Neuvostoliiton Josif Stalinin keskustellakseen sellaisista kysymyksistä kuin Tyynenmeren sota Japanin kanssa, Itä-Euroopan tuleva poliittinen asema. ja mitä pitäisi tehdä Saksan kanssa sen antautumisen jälkeen.

Stettinius johti Yhdysvaltojen valtuuskuntaa Yhdistyneiden kansakuntien konferenssissa, San Franciscossa 25. huhtikuuta - 26. kesäkuuta 1945, jossa  perustettiin Yhdistyneet Kansakunnat 50 valtion edustajien voimin.

Stettinius erosi ulkoministerin tehtävästään 27. kesäkuuta 1945 ja siirtyi Yhdysvaltain ensimmäiseksi suurlähettilääksi Yhdistyneissä Kansakunnissa. Hän erosi kesäkuussa 1946, koska presidentti Harry S. Truman kieltäytyi käyttämästä Yhdistyneiden Kansakuntien foorumia ratkaisemaan kasvavat Neuvostoliiton ja Amerikan väliset jännitteet.

## Lähteet
Graham Smith

**Donald Graham Smith** (s. 9. toukokuuta 1958, Edmonton, Alberta) on entinen kanadalainen uimari ja olympiahopeamitalisti.

## Ura
Smith aloitti uinnin harrastamisen isänsä Donin valmennuksessa vuonna 1964. Hän voitti ensimmäisen nuorten Kanadan-mestaruutensa kymmenvuotiaana. Ensimmäisiin kansainvälisiin aikuisten arvokilpailuihinsa hän osallistui vuonna 1975, jolloin käytiin pitkän radan MM-kilpailut Kolumbian Calissa.

Smith voitti olympiahopeaa 4×100 metrin sekauintiviestistä kesäolympialaisissa 1976, jotka järjestettiin Smithin kotimaassa Kanadassa. Viestissä uivat myös Stephen Pickell, Clay Evans ja Gary MacDonald. Smith osallistui kilpailuissa myös 100 ja 200 metrin rintauinteihin, joissa hän sijoittui kummassakin neljänneksi, sekä 400 metrin sekauintiin, jossa hän sijoittui viidenneksi.

Smith rikkoi uransa aikana kaksi kertaa 200 metrin sekauinnin maailmanennätyksen, ensimmäistä kertaa 23. elokuuta 1975, Kansas Cityssä, ajalla 2.06,08. Neuvostoliittolainen Aleksandr Sidorenko kuitenkin rikkoi ennätyksen elokuussa 1977. Smith sai ennätyksen uudelleen haltuunsa, uituaan ajan 2.04,39, The Woodlandsissa, Texasissa. Smithin ja Sidorenkon välissä ennätystä oli ehtinyt pitää myös yhdysvaltalainen Steve Lundquist. Smith ehti kuitenkin hallita ennätystä toistamiseen vain 24 päivää, jolloin sen rikkoi yhdysvaltalainen Jesse Vassallo.

Vuoden 1978 Kansainyhteisön kisoissa, kotikaupungissaan Edmontonissa, Smith voitti ensimmäisenä uimarina kuusi kultamitalia; hän voitti 100 ja 200 metrin rintauinnit, 200 ja 400 metrin sekauinnit, sekä oli jäsenenä Kanadan voitokkaissa 4×100 metrin seka- ja vapaauintiviesteissä. Samana vuonna hän voitti pitkän radan MM-kilpailuissa, Berliinissä kultaa 200 metrin sekauinnissa, ja hopeaa 100 metrin rintauinnissa.

## Lähteet
*Alberta Sports Hall of Fame and Museum
Bamboo

**Bamboo** voi tarkoittaa

* Bambut, heinäkasvien ryhmä
* Bamboo, lahtelainen yhtye
* Bamboo-ohjelmisto, Atlassian-yrityksen tuote
Srečko Kosovel

**Srečko Kosovel** (18. maaliskuuta 1904 – 26. toukokuuta 1926) oli slovenialainen runoilija, joka edusti jokseenkin tyyliltään avantgardismia.

Kosovel kirjoitti ilmeisesti hyvin varhaisesta iästä lähtien, ja lyhyeksi jääneestä elämästään huolimatta hän loi hyvin laajan tuotannon; tärkeä osa siitä julkaistiinkin postuumisti. Hän opiskeli Ljubljanan yliopistossa.

Kosovelin 22-vuotiaana kärsimä paha vilustuminen aiheutti aivokalvontulehduksen, joka johti nuoren kirjoittajan kuolemaan. 

## Suomennokset
* Vahva, huumaava, runo teoksessa: *[[Kadonnutta kahvilaa etsimässä]]*, toim. Eero Balk ja Tapani Kärkkäinen. Helsinki: Otava 2000 
* Punainen raketti - valitut runot. Suomentanut Kari Klemelä, toim. Kari Klemelä ja Anni Sumari. Tallinna : Mansarda 2010 

## Lähteet
Kalakeitto

**Kalakeitto** on keitto, joka on valmistettu kalasta ja muista aineksista, kuten perunasta ja kasviksista. Kalakeitossa usein käytettyjä kalalajeja ovat muun muassa ahven, lohi ja seiti. Myös madekeitto on arvostettu. Kalakeitto on perinneruoka useissa eurooppalaisissa maissa. 

Suomessa vietetään kansallista kalakeittopäivää vuosittain helmikuun toisena tiistaina. Ensimmäistä kertaa päivää vietettiin 13. helmikuuta 2018.

## Kalakeittoja eri kulttuureista
* Kreikkalainen kalakeitto (ψαρόσουπα, *psarósoupa*), lausutaan ”psarosupa”: kalakeitto, jossa on monenlaisia vihanneksia, kuten porkkanoita, parsaa, perunaa, selleriä sekä sipulia.
* Ranskalainen bouillabaisse, useita kalalajeja ja äyriäisiä sisältävä sakea keitto.
* Venäläiset seljanka ja uha.

### Suomalaisia kalakeittoja
Suomalaisessa kalakeitossa yleisesti käytettäviä kalalajeja ovat etenkin lohi, made ja seiti. Keittoon lisätään tavallisesti perunaa, porkkanaa, sipulia, tilliä, suolaa, mustapippuria ja kermaa tai maitoa. Lohikeitto on nimetty Vantaan, Pyhtään, Asikkalan, Imatran ja Kokemäen pitäjäruoiksi, madekeitto taas Pieksämäen ja Pylkönmäen pitäjäruoiksi.

1980-luvulla jokaiselle Savon silloiselle kunnalle äänestettiin omat perinneruoat. Pielaveden nimikkoruoaksi valittiin kalamykykeitto, jossa on mädistä ja kalanmaksasta tehtyjä mykyjä, lisukkeena keitettyä kananmunaa. 

Järvi-Suomessa yleinen rantakala on yksinkertainen, yleensä muikuista valmistettu kirkaslieminen kalakeitto, johon lisätään vettä, suolaa ja voita, joskus myös  perunaa, sipulia ja tilliä. 

Pellingin saaressa tehdään omanlaistaan kalakeittoa, joka on runebergintortun ohella toinen Itä-Uudenmaan maakuntaruoista.Pellingin kalakeitto suurustetaan voi-vehnäjauhoseoksella. Kalat tarjotaan erikseen. Syömiseen käytetään lusikan ohella haarukkaa ja veistä.

Karjalankannaksella kalakeittoa on kutsuttu nimellä *uuhka* tai *uhka*, joka tulee venäjän kalakeittoa tarkoittavasta sanasta *uha*. Pohjois-Suomessa tuoreesta kalasta tehtyä keittoa on kutsuttu nimellä *tauro*, joka tulee saamen tuoretta kalaa tarkoittavasta sanasta.

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kanakeitto

**Kanakeitto** on keitto, joka on valmistettu kanasta tai broilerista ja muista ruoka-aineista, kuten perunasta tai riisistä ja kasviksista.

Eri kulttuureissa käytettyjä aineksia:
* Kuuba: paljon sipulia, myös valkosipulia
* saksalainen keittiö: selleri, persilja, sipuli
* juutalainen keittiö: bataatti, nauris, tuoretta tilliä (ei kuivattua)

Muinaiset egyptiläiset käyttivät kanakeittoa lääkkeenä vilustumiseen. On tutkittu, että kanakeiton ominaisuudet lieventävät ylempien hengitysteiden sairauksia ja sillä on myös muita terveydellisiä vaikutuksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kanakeiton resepti / kotikokki.net
* Kansainvälisiä kanakeiton reseptejä / sopusong.com
Year Zero Remixed

**Year Zero Remixed** (levyn kannessa kirjoitettu leetspeak-muodossa **Y34RZ3R0R3M1X3D**, tunnetaan myös nimellä **Halo 25**) on Nine Inch Nailsin vuonna 2007 julkaisema remixalbumi, joka pohjautuu samana vuonna julkaistuun *[[Year Zero]]* -albumiin.
*Year Zero Remixed* oli viimeinen Interscope Recordsin kautta julkaistu albumi.

## Kappaleet
Albumi julkaistiin kolmessa muodossa: vinyylilevynä, CD/DVD-ROM yhdistelmänä ja digitaalisessa muodossa.

### Vinyyli

**Puoli 1**

#"Gunshots by Computer" - Saul Williams 
#"The Great Destroyer" - Modwheelmood
#"My Violent Heart" - Pirate Robot Midget 
#"The Beginning Of The End" (Ladytron J-Type Overdrive) 
#"Capital G" - Epworth Phones 

**Puoli 2**

#"The Warning" - Stefan Goodchild & Doudou N’Diaye Rose 
#"Meet Your Master" - The Faint
#"God Given" - Stephen Morris & Gillian Gilbert 
#"Vessel" (Mix 1) - Bill Laswell 

**Puoli 3**

#"Capital G" - Switch
#"Me, I'm Not" - Olof Dreijer

**Puoli 4**

#"The Good Soldier" - 'Sam Fog' (of Interpol) 
#"Vessel" (Mix 2) - Bill Laswell 

**Puoli 5**

#"Capital G" (Finite Climax Mix) - Ladytron 
#"Another Version of the Truth" - Kronos Quartet & Enrique Gonzalez Müller 
#"In This Twilight" - Fennesz 
#"Zero-Sum" - Stephen Morris & Gillian Gilbert

### Digital download

#"Gunshots by Computer" - Saul Williams - 1:43 
#"The Great Destroyer" - Modwheelmood - 4:19 
#"My Violent Heart" - Pirate Robot Midget Dance Mix - 2:34 
#"The Beginning of the End" (Ladytron J-Type Overdrive) - 4:20 
#"Survivalism_Tardusted" - Saul Williams - 4:19 
#"Capital G" - [Phones 666RPM Mix] - 7:26 
#"Vessel" - Bill Laswell - 6:10 
#"The Warning" - Stefan Goodchild & Doudou N'Diaye Rose - 3:43 
#"Meet Your Master" - The Faint - 3:35 
#"God Given" - Stephen Morris & Gillian Gilbert - 4:27 
#"Me, I'm Not" - Olof Dreijer - 14:00 
#"Another Version of the Truth" - Kronos Quartet & Enrique Gonzalez Müller - 4:25 
#"In This Twilight" - Fennesz - 4:37 
#"Zero-Sum" - Stephen Morris & Gillian Gilbert - 5:38 

### CD/DVD-ROM -yhdistelmä

Albumin CD/DVD-julkaisu sisältää samat kappaleet kuin ladattavassa versiossa, mutta tavallisten kappaleiden lisäksi se sisältää multi-track -tiedostot koko *Year Zero* -albumista GarageBandille ja Ableton Livelle. Kappaleista voi siis tehdä itse omia remixversioita sekä Mac OS- että Windows-pohjaisilla tietokoneilla. DVD-ROM sisältää myös demoversion Ableton Livestä.

## Aiheesta muualla

*nin.com
*Virallinen remix-yhteisö
*Year Zero nin.com -sivuilla
*Year Zero Remixed NinWikissä
Suomen Kuvalehden journalistipalkinto

**Suomen Kuvalehden journalistipalkinto** on *[[Suomen Kuvalehti|Suomen Kuvalehden]]* vuodesta 1975 alkaen vuosittain jakama journalistipalkinto ”vaikuttavasta journalistisesta toiminnasta tai merkittävistä kansallisia tai yhteiskunnallisia kysymyksiä käsittelevistä kirjoituksista tai ohjelmista mediassa”.

Vuodesta 2013 palkintosumma on ollut 10&nbsp;000 euroa.

## Palkitut

* 1975: artikkelitoimittaja Jaakko Okker
* 1976: päätoimittaja Eila Jokela
* 1977: sanomalehtikirjailija Arvo Salo
* 1978: päätoimittaja Otso Kukkonen
* 1979: toimittaja Seppo Vihtonen
* 1980: lehtivalokuvaaja Kalle Kultala
* 1981: kolumnisti Heikki Brotherus
* 1982: piirtäjä Kari Suomalainen
* 1983: päätoimittaja Jan-Magnus Jansson
* 1984: ulkomaankirjeenvaihtaja Erkki Toivanen
* 1985: toimittaja Erkka Lehtola
* 1986: päätoimittaja Simopekka Nortamo
* 1987: päätoimittaja Seikko Eskola
* 1988: toimittaja Mirja Pyykkö
* 1989: pakinoitsija Seppo Ahti
* 1990: radiotoimittaja Max Rand
* 1991: toimittaja Harri Saukkomaa
* 1992: toimittaja Anneli Sundberg
* 1993: toimittaja Markus Leikola
* 1994: päätoimittaja Teuvo Mällinen
* 1995: päätoimittaja Vesa-Pekka Koljonen
* 1996: päätoimittaja Pertti Monto
* 1997: toimittaja Sinikka Arteva
* 1998: toimittaja Veikko Neuvonen
* 1999: pääkirjoitustoimittaja Antti Blåfield
* 2000: toimittaja Aimo Kairamo
* 2001: toimittaja Rauli Virtanen
* 2002: lastenohjelmien tuottaja / toimittaja Maija Koivula

* 2003: toimittaja Maila-Katriina Tuominen
* 2003: politiikan toimittaja Pekka Ervasti
* 2004: toimittaja Leena Pakkanen
* 2005: päätoimittaja Tuula Koukku
* 2006: lehtivalokuvaaja Hannes Heikura
* 2007: toimittaja Marja Manninen
* 2008: toimittaja Unto Hämäläinen
* 2009: Yle Teeman kanavapäällikkö Ulla Martikainen-Florath
* 2010: toimittaja Helena Petäistö, MTV3
* 2011: toimittaja Seppo Kononen, Savon Sanomat
* 2012: taloustoimittaja Jan Hurri, Taloussanomat
* 2013: Moskovan-kirjeenvaihtaja Anna-Lena Laurén, Hufvudstadsbladet/Svenska Dagbladet
* 2014: ulkomaantoimittaja Heikki Aittokoski, Helsingin Sanomat
* 2015: toimittaja Riku Rantala ja ohjaaja Tuomas Milonoff
* 2016: toimittajat Lauri Malkavaara ja Teppo Sillantaus, Helsingin Sanomat (Kuukausiliite)
* 2017: toimittaja Lauri Nurmi
* 2018: toimittaja Arja Paananen
* 2019: toimittaja Olli Seuri
* 2020: kuvajournalistit Liisa Huima, Markus Jokela, Hannamari Shakya ja Antti Yrjönen
* 2021: toimittaja Jarno Liski
* 2022: toimituspäällikkö Laura Kolu
* 2023: pääkirjoitustoimittaja Kreeta Karvala
* 2024: toimittaja Petja Pelli
* 2025: Ylen tuottaja Petri Kejonen

## Lähteet
* 

### Viitteet
Lihakeitto

**Lihakeitto** on yleensä naudanlihasta valmistettu keittoruoka. Se sisältää perinteisesti lihan lisäksi perunaa ja muita juureksia sekä kasviksia.

## Kuvaus
Perinteinen lihakeitto valmistetaan lihasta, joka voi olla potkaa, lapaa, rintaa, kylkeä tai etuselkää ja jossa on lihan mukana luuta antamassa makua. Liha voidaan kypsentää kokonaisena ja paloitella keittoon vasta perunoiden ja kasvisten kypsentämisen kanssa. Nopeampi tapa kokonaisen luisen lihan keittämisen asemesta on käyttää jauhelihaa. Keitto maustetaan yleensä suolalla, pippurilla ja erilaisilla yrttimausteilla.

Lihakeitto nautitaan kuumana, perinteisesti voileivän ja maidon kanssa.

## Lihavelli ja muita suomalaisia muunnelmia
Lihavelli on suomalainen perinneruoka, joka yleensä tarkoittaa ohraryyneillä höystettyä tai jollakin jauholla suurustettua lihakeittoa. Suomenlahden Lavansaaressa se oli lihalla höystettyä riisivelliä. Kauhavalainen lihavelli muistuttaa klimppisoppaa, Temmeksellä lihavelli suurustetaan vehnäjauholla ja siihen laitetaan kauraryynejä.

Lihakeiton muunnelmia ja nimityksiä eri puolilla Suomea ovat myös muun muassa klimppisoppa ja -velli, tappaiskeitto, lihaperunat, pohjoispohjalainen rössypottu, keskipohjalainen juustopaisti, pohjoissavolainen mykyrokka sekä palvilihapotut ja luusoppa.

## Lihakeittoja muualla maailmassa
Lihakeiton kaltaisia ruokia ovat muun muassa saksalainen *Eintopf* ja muut lihapullakeitot, venäläinen lihaseljanka, unkarilainen gulassi, kreikkalainen sisälmyskeitto *[[Patsas (ruoka)|patsás]]*, häränhäntäkeitto, pekonikeitto ja monet muut runsasliemiset, lusikalla syötävät liharuoat. Joskus lihakeiton tai -padan liemi syödään erikseen, kuten ranskalaisessa *pot-au-feu*-lihapadassa, tai juodaan erikseen, kuten vietnamilaista phở-keittoa ja monia muita aasialaisia liharuokia syödessä.

## Lähteet
* Etelä-Suomen Sanomien lihakeittoresepti
### Viitteet
Pelurin virhepäätelmä

**Pelurin virhepäätelmä** tai **uhkapelaajan harha** (engl. *Gambler's fallacy*) on tilasto- ja argumentaatiovirhe, jossa nojataan taikauskoisesti tai toiveajattelun luonteisesti "todennäköisyyksien lakeihin" ajatellen, että kun jokin on tapahtunut tietyllä aikavälillä normaalia useammin, se tulee tapahtumaan tulevaisuudessa harvemmin. Etenkin jos on kyse tapahtumista, jotka ovat joka kerralla yhtä satunnaisia, on kyseessä yksiselitteisesti virhepäätelmä.

Formaalimmin ilmaistuna virhepäätelmä voidaan esittää seuraavanlaisena kaavana:

# X on tapahtunut.
# X on erilainen tulos, kuin mitä odotetaan tapahtuvan keskimäärin tai pitkän aikavälin jälkeen.
# Siksi X:n täytyy loppua pian. 

Pelurin virhepäätelmä tapahtuu seuraavanlaisissa muodoissa:

* *Voittoputki*: Epäsäännöllisestä tapahtumasta on odotettavissa tietynkaltainen tulos, koska se on tapahtunut hiljattain. 
* *Todennäköisyyden lait* tai *Nyt täytyy olla jo minun vuoroni*: Tietynkaltainen tulos on odotettavissa, koska sitä ei ole tapahtunut hiljattain.
* *Todennäköisyyden lait* tai *Olen kuluttanut onneni loppuun*: Tietynkaltainen tulos ei ole odotettavissa, koska se on tapahtunut hiljattain. 
* *Huonon onnen jatkumo*: Tietynkaltainen tulos ei ole odotettavissa, koska sitä ei ole tapahtunut hiljattain.

Esimerkkejä pelurin virhepäätelmästä argumentaatiovirheenä:

* *Japaniin on iskenyt jo useita tsunameja. Ei niitä enää voi tulla.*
* *Kenraali Rommel on voittanut jo useita taisteluja. Seuraavan taistelun voittavat britit, koska Rommelin voittoputki ei voi jatkua.*
* *Lottoriveissä ei ole pitkään aikaan esiintynyt ykköstä, joten ensi lauantain rivissä se todennäköisesti jo on.*
* *Viime aikoina olen saanut kielten kokeista niin paljon huonoja numeroita, että ensi viikon englanninkokeesta saan luultavasti ainakin kasin.*
* *Olen ympyröinyt tämän kokeen monivalinnasta jo 6 kertaa putkeen vaihtoehdon D, eli jonkun näistä vastauksista on pakko olla väärin.*

Asia saattaa olla jopa täysin päinvastoin. Esimerkiksi useat Japaniin iskeneet tsunamit voivat viitata siihen, että Japani on tsunamiherkkä maa, kenraali Rommelin menestys voi viitata siihen, että hänen sotataitonsa ovat hyvät ja lottopallojen arvonta on joka kerran käytännössä yhtä satunnainen, joten edelliset tulokset eivät vaikuta tuleviin ja se, joka saa kielten kokeista erittäin paljon huonoja numeroita, ei ilmeisesti ole hyvä kielissä. Kokeen oikeaa tai väärää vastausta ei myöskään voi päätellä siitä kuinka monta samaa monivalinnan vaihtoehtoa on valinnut peräkkäin, vaan ainoastaan tietämällä oikean vastauksen.

## Katso myös
* Kognitiivinen vinouma
* Behavioristinen taloustiede
* Kuumien käsien harha

## Lähteet
Lillian Board

**Lillian Barbara Board** MBE (13. joulukuuta 1948 Durban – 26. joulukuuta 1970) oli Etelä-Afrikassa syntynyt brittiläinen yleisurheilija, jonka päälajit olivat 400:n ja 800 metrin juoksu. Hän menehtyi 22-vuotiaana suolistosyöpään.

Board saavutti 19-vuotiaana 400 metrin juoksun hopeaa Méxicon 1968 olympialaisissa. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän voitti kultaa 800 metrillä ja 4&nbsp;×&nbsp;400 metrillä.

Vaikka Board alkoi osoittaa vakavia sairastumisen oireita jo touko–kesäkuussa 1970, päädyttiin oikeaan diagnoosin vasta elokuussa. Hän sai erilaisia hoitoja ja matkusti marraskuussa Keski-Eurooppaan etsimään apua kuuluisan vaihtoehtolääkäri Josef Isselsin luota.

Hoidoista huolimatta Boardin sairaus levisi ja aiheutti kuoleman 26. joulukuuta.

## Lähteet
Kaj Linna

**Kaj Linna** (s. 24. tammikuuta 1971 Helsinki ) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja.

## Pelaajaura

Linna pelasi juniorivuosinaan helsinkiläisessä Karhu-Kissojen joukkueessa. Pelipaikkaa HIFK:sta ei löytynyt, joten hän lähti 1990-luvun alussa Bostonin yliopistoon pelaamaan ja opiskelemaan. Linna pelasi yliopistojoukkueessa neljän kauden ajan (1991–1995) ja herätti tänä aikana NHL-joukkueiden kiinnostuksen. Ottawa Senators varasi Linnan kevään  kahdeksannella kierroksella (183. varaus) ja teki samalla vuoden sopimuksen.

Linna kävi Ottawan harjoitusleirillä, mutta pelipaikkaa NHL-joukkueesta ei auennut, vaan hänet ohjattiin AHL:ssä pelanneeseen Prince Edward Island Senatorsiin. AHL:ssä Linna oli joukkueensa tehokkain puolustaja, mutta kutsua NHL-joukkueeseen ei silti tullut. Kauden päätyttyä P.E.I. Senatorsin joukkue lakkautettiin ja Linna palasi Suomeen ja HIFK:hon.

HIFK:ssa Linna pelasi seuraavat kaksi kautta (1996–1998), joista jälkimmäinen päättyi HIFK:n mestaruuteen. Seuraavaksi kaudeksi Linna siirtyi takaisin Pohjois-Amerikkaan, nyt IHL:ssä pelanneeseen Nashville Predatorsin farmijoukkue Milwaukee Admiralsiin.

Tavoitteena oli saavuttaa paikka Predatorsissa, mutta Linna ehti pelata kaudella vain 11 ottelussa kunnes koko ura päättyi kovasta kyynärpäätaklauksesta seuranneeseen vakavaan aivotärähdykseen. Taklaaja Joe Frederick sai teostaan neljän ottelun pelikiellon. Aivotärähdys oli Linnalle jo uran neljäs ja siihen mennessä pahin. Lääkärit suosittelivat jääkiekon pelaamisen lopettamista.

## Uran jälkeen

Pelaajauransa jälkeen Linna on muun muassa työskennellyt sijoitusalalla Bostonissa. Hän harkitsi myös paluuta pelaajaksi, mutta luopui sittemmin aikeista. Hän meni naimisiin keväällä 1999 yhdysvaltalaisen naisystävänsä kanssa. Myöhemmin Linna palasi Suomeen ja tällä hetkellä hän työskentelee suuressa lääkealan yrityksessä toimialueenaan markkinointi ja viestintä.

## Tilastot

## Lähteet
* 

### Viitteet
Gioconda Belli

**Gioconda Belli** (s. 9. joulukuuta 1948) on nicaragualainen kirjailija. Hän kirjoittaa kolumneja Nicaraguan päälehtiin.  

Belli käyttää  *Asuttu nainen* -romaanissaan (1988, suom. Auli Leskinen) lähihistorian tapahtumia ja todellisia henkilöitä osana jännitystarinaa. Sen lisäksi hän on julkaissut kolme muuta romaania, kuusi runokokoelmaa ja lastenkirjan. Hän osallistui aktiivisesti sandinistiliikkeen taisteluun Somoza-suvun diktatuuria vastaan ja joutui 1970-luvulla maanpakoon . 
* 
## Suomennetut teokset
* *Asuttu nainen* (*La mujer habitada*), suom. Auli Leskinen, Helsinki: Kääntöpiiri 1990 
* Nukke (katkelma teoksesta *Asuttu nainen*), julkaisussa *Pulut: Suomen rauhanpuolustajat ry:n jäsenlehti* 1994: 4

; Runo
* Juhla

## Lähteet
Hal Foster

**Harold "Hal" Rudolf Foster** (18. elokuuta 1892 Halifax, Nova Scotia, Kanada – 25. heinäkuuta 1982) oli kanadalais-yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, jonka tunnetuin sarjakuva on Prinssi Rohkea. Foster piirsi myös Tarzania.

## Elämä
Fosterin isä kuoli, kun hän oli neljävuotias. Kahdeksan vuotta myöhemmin äiti avioitui uudestaan. Vuonna 1906 perhe joutui muuttamaan Winnipegiin Manitobaan. Hal Foster kävi peruskoulun loppuun 13-vuotiaana ja alkoi opiskella itse. 18-vuotiaana vuonna 1910 hän alkoi työskennellä piirtäjänä Hudson Bay Companyssä. Kanadan lama pakotti hänet freelanceriksi vuonna 1913. Vuonna 1915 hän avioitui Helen Wellsin kanssa.

### Sarjakuvapiirtäjäksi
Elokuun 28. päivä vuonna 1919 Foster muutti Chicagoon opiskelemaan taiteilijaksi. Hän opiskeli Chicagon taideoppilaitoksissa  ja päätyi työskentelemään mainospiirtäjänä. Vuonna 1929 hän alkoi piirtää Edgar Rice Burroughsin Tarzanista sarjakuvaversiota. Alun jälkeen Foster palasi mainosalalle mutta suuren laman tultua hän alkoi taas vuonna 1931 piirtää Tarzania.

Myöhemmin hän kehitti oman sarjakuvansa, jonka nimi oli aluksi *Derek, Son of Thane* (Derek, Thanen poika). Myöhemmin hän muutti sen nimeksi *Prince Arn* (Prinssi Arn). Vuonna 1936 hän tarjosi sitä United Features Syndicatelle, joka hylkäsi sen. Kuitenkin King Features Syndicaten omistaja William Randolph Hearst halusi Fosterin sarjakuvan tekijäkseen. King Featuresin Joseph Connelly nimesi sarjan *Prince Valiant*iksi. Näin ensimmäinen Prinssi Rohkea -strippi ilmestyi helmikuussa 1937.

Prinssi Rohkean lisäksi Foster teki vuonna 1943 sarjakuvan *The Song of Bernadette*, vuonna 1945 kuvitti kirjan *The Young Knight* ja teki sarjakuvaa *The Medieval Castle*.

Vuonna 1971 ilmestyi viimeinen kokonaan Fosterin itse tekemä Prinssi Rohkean sivu. Hän jatkoi tarinan kirjoittamista ja suunnitteli vielä ulkoasua. Viimeinen Fosterin kirjoittama Prinssi Rohkea ilmestyi 1980. Hal Foster kuoli vuonna 1982, kolme viikkoa ennen 90. syntymäpäiväänsä.

## Palkinnot
Hal Foster sai Prinssi Rohkeasta paljon palkintoja:
* Bansheen "Silver Lady" -palkinto 1952
* National Cartoonists Societyn Reuben-palkinto 1957
* Story Comic Strip Award 1964
* Special Features Award 1966 ja 1967
* Elzie Segar Award 1978
* Gold Key 1977
* Will Eisner -palkinnon Hall of Fameen 1996
* Jäsenyys Ison-Britannian *Royal Society of Arts*issa 

## Kirjallisuutta
* 

## Lähteet
* Brian Kane. *[http://www.bpib.com/illustra2/foster.htm Hal Foster] *. Been Publishing, I'm Back. www.bpib.com, viitattu 21.11.2007
* National Cartoonist Society: *[http://www.reuben.org/ncs/awards2.asp NCS Awards]*, viitattu 21.11.2007
Seishirō Itagaki

**Seishirō Itagaki** (, *Itagaki Seishirō*; 21. tammikuuta 1885 Morioka, Japani – 23. joulukuuta 1948 Tokio, Japani) oli keisarillisen Japanin armeijan kenraali ja sotaministeri Toisessa maailmansodassa.

Itagaki oli aktiivinen toimija Japanin sotaan johtaneessa liittoutumassa. Sotaministerinä hän oli vuosina 1938–1940. Huhtikuusta 1945 lähtien hän toimi muun muassa Jaavalla, Sumatralla, Malaijissa, Borneolla, Andamaaneilla ja Nikobaareilla olleiden japanilaisten joukkojen komentajana. Itagaki tuomittiin Tokion kansainvälisessä sotarikostuomioistuimessa kuolemaan sotarikoksista. Hänet todettiin syylliseksi sotavankien ja internoitujen siviilien kuolemiin ja aliravitsemukseen. Itagaki teloitettiin hirttämällä.

## Lähteet
Wimshurstin influenssikone

**Wimshurstin influenssikone** on James Wimshurstin 1880-luvulla kehittämä sähköstaattinen generaattori. Laite kerää staattista sähköä influenssin avulla ja synnyttää hyvin voimakkaan, jopa kymmenien kilovolttien suuruisen tasajännitteen.  Jännite riittää aiheuttamaan sähköstaattisen purkauksen toisistaan useiden senttimetrien etäisyydellä olevien metallisten elektrodien välille, mikä ilmenee voimakkaana sähkökipinänä.

Koneen muodostaa kaksi pyöreätä lasi- tai muovilevyä, jotka on laakeroitu ja asetettu akselille pystyasentoon muutaman millimetrin päähän toisistaan. Ne on päällystetty johtavilla sektoreilla. Levyjen ulkopuoleen on kiinnitetty sarja tinapaperilohkoja, ja erillisissä telineissä on neljä noin kymmenen sentin mittaista riviä sukakärkiä. Ne ovat tavallisimmin noin tuuman pituisia nuppineuloja, jotka on asennettu pidikkeisiinsä noin puolen millimetrin välein. Neulojen kärjet ovat tasaisesti noin puolen millimetrin päässä tinapaperisuikaleista. Sukakärkien kannattimet on yhdistetty takasivulla oleviin elektrodi- eli johdinpuikkoihin, jotka päättyvät metallipalloihin; tätä kautta koneen tuottama sähkö hyödynnetään. Lisäksi kummankin levyn yhteyteen on asennettu tasoittajat: ne ovat neljä jäykkää metallilankaa, jotka on asennettu akselinkannattimiin ja ylettyvät lasilevyjen reunan ja tinapaperilohkojen puoliväliin; päissä on levyihin nojaavat metallilankaluudat. 

Konetta käytetään käsikammella, jonka käyttöhihnat on asennettu niin että levyt pyörivät vastakkaisiin suuntiin. Levyjen pyöriessä syntyy hankaussähköä, joka kerätään talteen sukakärjillä ja johdatetaan edelleen johdinpuikkojen avulla. Hankaussähkö kerätään talteen esimerkiksi Leidenin pullojen avulla. Kiekkoja vastakkaisiin suuntiin pyöritettäessä kiekkojen johtaviin sektoreihin muodostuu influessi-ilmiön vaikutuksesta vastakkaisia sähkövarauksia, jotka kerätään johtavilla harjoilla eräänlaisiin kondensaattoreihin, Leidenin pulloihin. Varaus johdetaan metallitankojen päissä oleviin metallipalloihin, jotka ovat sopivalla etäisyydellä toisistaan muodostaen nk. kipinävälin. Jännitteen aiheuttaman sähkökentän noustessa yli ilman läpilyöntikeston, sähkövaraus purkautuu kipinänä. Jännitteen suuruus ja siitä johtuvan kipinän pituus riippuu paitsi pyörivien kiekkojen halkaisijasta, myös pallojen halkaisijasta. Varausten kertymisnopeus, sähkövirta, taas riippuu kiekkojen pyörimisnopeudesta.

Koneella ei ole sähköenergian tuotannon kannalta kaupallista merkitystä, vaan sitä käytetään staattisen sähkökentän havainnollistamistarkoituksissa mm. kouluissa. Konetta voidaan käyttää mm. pienten röntgenputkien suurjännitelähteenä ja erilaisissa fysikaalisissa kokeissa. 

## Katso myös
*Dynamo

## Lähteet
*
*

## Aiheesta muualla

*
Lucian Blaga

**Lucian Blaga** (1895 Lancrăm, Romania – 1961 Cluj, Romania) oli romanialainen runoilija, näytelmäkirjailija, filosofi ja kääntäjä. Hän kuului Romanian akatemiaan vuodesta 1937. Hän oli vuonna 1956 ehdolla Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajaksi.

Blaga opiskeli Wienin yliopistossa ja valmistui filosofian tohtoriksi. Hän toimi 1926–1939 diplomaattina. Vuosina 1939–1948 hän oli Clujin yliopistossa filosofian professorina ja työskenteli sen jälkeen Romanian akatemian historian tutkimuslaitoksessa Clujissa. 

Blagan tuotannossa oli filosofisia teoksia, runoja, näytelmiä ja esseekokoelmia. 

## Suomennettu teos
* *Aura ja huilu*, runoja, suom. Martti Larni. Kirja Suomen Kirja 1945.

Virpi Leppäsen suomentamia runoja julkaistu: *Taite: runouslehti* 1995, nro 1, s. 8–9.
*Kirje
*Te vuoret, antakaa munulle ruumis
*Tippukivi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dámaso Alonso

**Dámaso Alonso y Fernández de las Redondas** (22. lokakuuta 1898 Madrid, Espanja – 25. tammikuuta 1990 Madrid, Espanja) oli espanjalainen runoilija, kirjallisuudentutkija, filologi ja kirjallisuuskriitikko. Hän kuului niin kutsutun Sukupolvi 27:n jäseniin.

Alonso opiskeli oikeustieteen kandidaatiksi mutta väitteli kirjallisuustieteestä. Hän opetti espanjan kieltä ja kirjallisuutta useissa yliopistoissa, muun muassa Valencian yliopistossa 1933–1939 ja Madridin yliopistossa vuodesta 1939, sekä myös ulkomailla Oxfordissa.

Alonso valittiin Espanjan kuninkaalliseen akatemiaan vuonna 1945. Hän toimi sen johtajana vuosina 1968–1982. 

Alonsolle myönnettiin vuonna 1978 espanjankielisen kirjallisuuden Cervantes-palkinto. 

## Lähteet
Cuen’dillar

**Cuen'dillar** eli *sydänkivi* on Robert Jordanin kirjasarjassa Ajan pyörä esiintyvää kiveä, jota valmistivat Aes Sedait Legendojen aikakaudella Mahdin avulla. Sitä ei voi tuhota, vaan jokainen siihen kohdistuva isku tekee vain vahvemmaksi. Shayol Ghulin sinetit on tehty Aes Sedain muinaisen symbolin muotoiseksi hiotusta cuen'dillarista. Kiven valmistustapa unohdettiin aikoja sitten. Egwene ál'Vere on kuitenkin keksinyt tavan luoda kyseistä ainetta.
Shayol Ghul

**Shayol Gul** on Robert Jordanin Ajan Pyörä -kirjasarjasta tunnetun Pimeän valtiaan, **Shai'tan**in, vankila.  Luoja vangitsi hänet sinne maailman luomisen alussa.

Vankila on suljettu seitsemällä cuen'dillarista valmistettulla sinetillä. Sinetit kuitenkin heikkenevät ja murtuvat vähitellen, ja kun viimeinenkin sinetti murtuu, silloin alkaa *Tarmon Gaidon*, viimeinen taistelu Uudestisyntyneen Lohikäärmeen ja Pimeän valtiaan välillä. 

Sitä mukaa kun sinetit murtuvat, Hyljätyt vapautuvat vankilasta. Vankilan sisällä sijaitsee myös Tuhon Kuilu, paikka joka palaa tulesta ja ulottuu maan sisuksiin. 

Kuilun olemassaolon syy on epäselvä.
Machete (elokuva)

**Machete** on Robert Rodriguezin ohjaama elokuva, joka sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 1. syyskuuta 2010. Machete oli alun perin  -elokuvaa (2007) varten tehty kuvitteellinen traileri, jonka pohjalta ohjaaja teki kokopitkän elokuvan.
Pääosaa näyttelee Danny Trejo. Elokuvan ensi-ilta Yhdysvalloissa oli 3. syyskuuta 2010. 

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
### Arvostelut
*
Kuniaki Koiso

**Kuniaki Koiso** (; 22. maaliskuuta 1880 Utsunomiya, Japani – 3. marraskuuta 1950 Tokio, Japani) oli keisarillisen Japanin armeijan kenraali, Korean kenraalikuvernööri ja Japanin pääministeri toisessa maailmansodassa.

Koiso toimi maansa 41. pääministerinä 22. heinäkuuta 1944 – 7. huhtikuuta 1945.

Hänet tuomittiin Tokion kansainvälisessä sotarikostuomioistuimessa elinkautiseen vankeuteen sotarikoksista. Hänet todettiin syylliseksi "tietoisesta velvollisuutensa täyttämättä jättämisestä". Syyte pohjautui siihen, että Koison pääministerikaudella oli tiedossa japanilaisten joukkojen syyllistyminen julmuuksiin rintamilla ja miehitysalueilla. Muun muassa lokakuussa 1944 hänen ulkoministerinsä oli kertonut liittoutuneiden sotavankien kohtelussa olleen "paljon toivomisen varaa". Hän kuoli vankeudessa.

## Lähteet