open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Maanalainen kaupunki

**Maanalainen kaupunki** tarkoittaa kaupungissa olevia, toisiinsa liittyviä maanalaisia tiloja. Tilojen tarkoitus voi olla suojapaikka, toimistotila tai asuintila. Maanalaisia kaupunkeja voivat olla julkisen liikenteen tilat, mausoleumit, kellari, vesisäiliöt tai viemärit. Historiallisia maanalaisia kaupunkeja ovat katakombit sekä piilo- tai turvapaikoiksi rakennetut maanalaiset kaupungit, kuten Derinkuyun maanalainen kaupunki. Useat historialliset maanalaiset kaupungit ovat suosittuja turistikohteita. 

Termillä viitataan usein nykyisiin moderneissa suurkaupungeissa sijaitseviin maanalaisiin tiloihin ja niitä yhdistäviin tunneleihin, joissa voi sijaita kauppakeskuksia, toimistotiloja, väestönsuojia, metroasemia tai muita palveluita. Sisäänkäynti voi olla maanpäällisistä rakennuksista, joita tunnelit yhdistävät tai maanalaisilla kaupungeilla voi olla omia sisäänkäyntejä.

Maanalaiset kaupungit ovat hyödyllisiä etenkin erittäin kylmissä tai kuumissa ilmastoissa, sillä maanalaiset tilat mahdollistavat ympärivuotisen toiminnan kontrolloidussa ilmastossa. Myös maailman suurkaupungeissa on kiinnostusta asuintilojen laajentamisesta maan alle.

Ehkäpä tunnetuimpia maanalaisia kaupunkeja ovat Kanadan Montrealissa sijaitseva RÉSO ja Guinnesin ennätysten kirjan mukaan suurin maanalainen kauppakeskus Toronton PATH, jossa on 371 600&nbsp;m2 myymälätilaa. Chicagon keskustassa puolestaan on *Pedway*, jalankulkijoille tarkoitettu maanalaisista käytävistä ja katujen yläpuolella olevista katetuista kävelysilloista koostuva verkosto. Pedway yhdistää yli 50 liikekeskustan rakennusta tosiinsa, ja kymmenet tuhannet kaupunkilaiset käyttävät Pedwayta päivittäin.

## Helsingin maanalainen kaupunki
Helsingin maanalaiseen kaupunkiin kuuluvat Asematunneli, Rautatientorin ja Kampin metroasemat ja liiketilat. Kampin metroasema on yhteydessä Kampin kauppakeskukseen, ja maan alla sijaitsevat esimerkiksi pitkän matkan bussiterminaali ja suuri pysäköintihalli. Maanalainen yhteys löytyy myös Sokokselle ja Stockmannille.

Myös Kaisaniemen, Hakaniemen ja Sörnäisten metroasemien yhteydestä löytyy samankaltaisia, mutta pienempiä maanalaisia tiloja. Helsingissä maan alla sijaitsee myös ostoskäytäviä, tietokonehalleja, liikuntapaikkoja, kaukolämpöputkia, metro- ja huoltotunneleita sekä pysäköintitiloja. Helsingin maanalainen yleiskaava on tiettävästi ainoa laatuaan maailmassa.

## Lähteet
Kyösti Kallion puisto

**Kyösti Kallion puisto** on puisto Oulun kaupungin ruutukaava-alueella Hollihaan ja Leverin kaupunginosissa. Neljän korttelin levyinen puisto ulottuu Aleksanterinkadulta Uusikadulle, etelässä puistoa rajaa Puistokatu ja pohjoisessa nykyisin jalankulun ja pyöräilyn väylänä toimiva entinen Laitakatu.

Puistoalue varattiin vuoden 1908 asemakaavassa Uudelle Heinätorille. Ensimmäiset puiston rakennustyöt tehtiin vuosina 1936–1937, jolloin Isokadun ja Kirkkokadun väliselle alueelle istutettiin poppeleita ja pensaita. Kolme korttelia Aleksanterinkadulta Isokadulle rakennettiin puistoksi kaupunginpuutarhuri Reino Toivosen suunnitelmien mukaan 1950-luvulla. Neljännessä korttelissa Uusikadun ja Isokadun välissä sijaitsi luonnontilainen urheilukenttä, joka toimi talvisin luisteluratana. Kenttä toimi kesäisin myös sirkuksen esiintymispaikkana. Neljäs kortteli istutettiin puistoksi 1970-luvulla. Puisto nimettiin Kyösti Kallion puistoksi 1973, jolloin presidentti Kallion syntymästä oli kulunut sata vuotta.

Aleksanterinkadun varteen rakennettiin lääninarkkitehti Mikko Huhtelan suunnittelema Heinätorin seurakuntatalo 1952. Puistoa on kunnostettu vuosina 2007–2009, jolloin korvattiin pölyävät ruhtinaanpoppelit muilla puulajeilla.

## Lähteet
Temppeli (veistos)

**Temppeli** on Kim Simonssonin veistos Turun Kupittaanpuistossa. Se on moniosainen reliefi pienen muuntamorakennuksen ulkoseinissä. Muuntamo sijaitsee Uudenmaankadun ja Kupittaankadun kulmassa. Teos paljastettiin Turun kulttuuripääkaupunkivuonna 2011. 

Turku Energian muuntamorakennus on muuttunut valkoisten keramiikkatiilien myötä ”temppeliksi”, jonka sisäänkäyntiä vartioivat vakavat pikkulapset. Uudenmaankadun puoleisella seinällä enkelityttö suojelee tienkäyttäjiä. Teoksen muita aiheita ovat koirat ja peurat. Taideteos on yksi *Savi kaupungissa* -hankkeen kolmesta julkisesta taideteoksesta Turussa. Muut teokset ovat Pekka Paikkarin *[[Iglu (taideteos)|Iglu]]* Puutorilla ja Karin Widnäsin *Kimono* Aurajokirannan vedenpuhdistamossa.

Muuntamorakennuksen seiniin tehtiin vuonna 1996 graffititaidetta osana kaupungin taidemuseon ympäristötaideprojektia, mutta 15 vuoden jälkeen maalaukset olivat kärsineet siinä määrin vaurioita, että muuntamon pintaan tilattiin kulttuuripääkaupunkivuodeksi uusi teos.

## Lähteet
Taifuuni Rammasun

**Taifuuni Rammasun** oli vuoden 2014 taifuunikauden yhdeksäs nimetty myrsky.

Myrskyn vuoksi Filippiineillä kuoli ainakin 77 ihmistä ja Kiinassa kahdeksan, minkä lisäksi yli 100&nbsp;000 kotia vaurioitui.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kirkonrakentajat Killi ja Nalli

**Kirkonrakentajat Killi ja Nalli** on kuvanveistäjä Harry Kivijärven punagraniittiveistos Raision kaupungintalon ja kirkon välisellä puistoalueella.

Kahta ihmishahmoa tyylitellysti kuvaava veistos perustuu Kantelettareenkin mukaan otettuun kansanrunoon, jonka mukaan jättiläiset Killi ja Nalli rakensivat Raision kirkon: *”Killi kirkkoa tekee, Nalli nauloja takoo, rahaisessa Raisiossa.”* 

Harry Kivijärvi voitti aiheesta järjestetyn veistoskilpailun 1980, ja veistos paljastettiin 1983.

## Katso myös
* Kukkarokivi

## Lähteet
Dmytro Kosynskyi

**Dmytro Kosynskyi** ( s. 31. maaliskuuta 1989) on ukrainalainen keihäänheittäjä. Hänen ennätyksensä on toukokuussa 2011 Jaltassa heitetty 83,39. EM-kisoissa 2012 Helsingissä Kosynskyi selviytyi finaaliin oltuaan karsinnan viides tuloksella 79,29, mutta jäi finaalin viimeiseksi eli kahdenneksitoista tuloksella 73,26. Vuonna 2011 Kosynskyi kärysi dopingista ja sai kahden vuoden kilpailukiellon, joka päättyi vuonna 2014. Ensimmäistä kertaa Kosynskyi heitti yli 80 metrin vuonna 2011. 

## Kausien parhaat heitot

* 2008: 72,61
* 2009: 75,18
* 2010: 79,53
* 2011: **83,39**
* 2014: 82,28

## Lähteet
* http://www.iaaf.org/athletes/ukraine/dmytro-kosynskyy-241748#progression
* http://www.european-athletics.org/athletes/group=K/athlete=152666-kosynskyy-dmytro/index.html
Paras miespääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa (Primetime Emmy)

**Paras miespääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa** on yksi Primetime Emmy -palkinnon palkintokategorioista.

## Voittajat ja ehdokkaat
### 2010-luku
Rafael Baraza

**Rafael Baraza** (s. 29. elokuuta 1981) on espanjalainen keihäänheittäjä. Barazan ennätys on maaliskuussa 2010 Ranskan Arlesissa heitetty 76.21. Hän edustaa Pto. Alicante OHL-seuraa. Baraza osallistui vuoden 2010 EM-kisoihin Barcelonassa, mutta jäi karsintaan tuloksella 73.34. 

## Kausien parhaat tulokset

* 2014 - 64.76
* 2012 - 68.90
* 2011 - 74.11
* 2010 - **76.21**
* 2009 - 74.11
* 2008 - 75.11
* 2007 - 73.70
* 2006 - 72.05
* 2005 - 73.11
* 2004 - 70.01
* 2003 - 68.80
* 2002 - 68.55

## Lähteet
* http://www.iaaf.org/athletes/spain/rafael-baraza-223835#progression
* http://www.european-athletics.org/athletes/group=B/athlete=141824-baraza-rafael/index.html
* http://www.tilastopaja.org/db/atm.php?ID=53015
Right in Front of You

”**Right in Front of You**” on suomalaisartisti Anna Abreun kappale hänen viidenneltä, *[[V (Anna Abreun albumi)|V]]*-nimiseltä studioalbumiltaan. Warner Music Finland julkaisi kappaleen albumin toisena singlenä kesäkuussa 2014. Kappale kertoo siitä kuinka onnellisuutta etsitään turhaan kaukaa, kun se voi löytyä aivan oman nenän edestä. Kappaleen ovat tehneet Jonas W. Karlsson ja Axel Ehnström. Se on tyyliltään ylätempoinen ja sitä on luonnehdittu pirteäksi sekä moderniksi disko-house-kappaleeksi.

Taito Kawatan ohjaama musiikkivideo kappaleesta julkaistiin 27. kesäkuuta 2014. Videolla nähtäviä kohtauksia on kuvattu ympäri Helsinkiä, muun muassa Kumpulan maauimalalla ja Mäkelänkadun raitiovaunukiskoilla. Puvustukseltaan 90-luvun henkinen video on saanut katsojiltaan pääosin ristiriitaisen vastaanoton.

## Kappaleet
#

## Listasijoitukset

## Lähteet
The Shin

**The Shin** () on georgialainen jazz-yhtye, joka perustettiin Saksassa 1998. The Shinin jänesenet ovat Zaza Miminoshvili (kitara, panduri), Zurab J. Gagnidze (basso, laulu), ja Mamuka Gaganidze (laulu, lyömäsoittimet. Yhtyeen musiikki yhdistää georgialaisia folkmelodioita jazziin.

Yhtye edusti Georgiaa vuoden 2014 Eurovision laulukilpailussa Mariko Ebralidzen kanssa, kappaleella "Three Minutes to Earth". He tulivat viimeisiksi toisessa semifinaalissa.

Gaganidze kuoli 12. elokuuta 2019.

## Lähteet
Klooritrifluoridi

**Klooritrifluoridi** (ClF3) on kloorin ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Aine on äärimmäisen reaktiivinen ja sitä käytetään fluoraavana reagenssina, ydintekniikassa ja rakettien polttoaineseoksissa.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa klooritrifluoridi on olomuodoltaan väritöntä kaasua. Yhdiste on helposti nesteytettävissä väriltään kellertäväksi tai vihertäväksi nesteeksi. Klooritrifluoridi on yksi reaktiivisimmistä tunnetuista yhdisteistä ja erittäin vahva hapetin. Reaktiivisuudeltaan ja hapetuskyvyltään se on fluorin luokkaa ja reagoi lähes kaikkien, myös jalojen, metallien, metallioksidien ja epämetallien kanssa jo huoneenlämpötilassa muodostaen fluorideja. Se reagoi jopa radonin kanssa ja kuumennettaessa ksenonin kanssa muodostuu ksenontetrafluoridia. Yhdiste voi toimia sekä Lewis-happona että -emäksenä ja sekä luovuttaa että vastaanottaa fluoridi-ionin. 

Aine syövyttää useita muoveja ja kumeja ja reagoi puun ja asbestin kanssa. Veden ja orgaanisten liuottimien kanssa klooritrifluoridi reagoi erittäin voimakkaasti, jopa räjähtäen. Yhdisteelle resistenttejä materiaaleja ovat perfluoratut polymeerit, huoneenlämpötilassa teräs ja korkeammissa lämpötiloissa kupari ja erityisesti nikkeli ja Monel-metalli. Metallien resistenttisyys syntyy niiden pinnalle syntyvästä metallifluoridista. Klooritrifluoridin joukossa on usein epäpuhtautena vetyfluoridia, joten se syövyttää myös lasia.

## Valmistus ja käyttö
Klooritrifluoridia valmistetaan nikkelistä valmistetuissa reaktoreissa kuumentamalla kloorin ja fluorin seosta noin 290 °C:n lämpötilaan. Reaktio on kiivas ja vaatii lämpötilan seuraamista, koska korkeammissa lämpötiloissa klooritrifluoridi hajoaa kloorifluoridiksi ja reaktiossa käytetään fluoriylimäärää. Yhdiste puhdistetaan reaktiolla kaliumfluoridin kanssa, jolloin muodostuu kaliumklooritetrafluoridia. Tämä yhdiste hajoaa kuumennettaessa klooritrifluoridiksi. Yhdisteen vuosittainen tuotanto on useita satojatuhansia tonneja vuodessa.

Klooritrifluoridin tärkein käyttökohde on polttoainekäyttöön tarkoitetun uraanin puhdistus. Uraani reagoi yhdisteen kanssa muodostaen helposti haihtuvaa uraaniheksafluoridia, joka voidaan rikastaa polttoainekäyttöön. Yhdistettä voidaan käyttää myös uraanin puhdistamiseen esimerkiksi plutoniumista, koska plutoniumin fluoridi ei ole helposti haihtuva. Yhdistettä voidaan käyttää myös puolijohdeteollisuudessa matalassa lämpötilassa tapahtuvaan piin etsaukseen ja hapettimena ammoniakkia ja hydratsiinia tai metyylihydratsiinia sisältävissä rakettien polttoaineissa. Toisessa maailmansodassa Natsi-Saksa käytti klooritrifluoridia palopommeissa.

## Lähteet
Carro Celeste

**Carro Celeste** on italialaissyntyisen Mariella Bettineschin ympäristötaideteos Turussa. Se paljastettiin vuonna 1994 kaupunginteatterin ja Wäinö Aaltosen museon välisellä Itsenäisyydenaukiolla, mutta on siirretty pois paikalle rakennettavan Turun uuden musiikkitalon työmaan tieltä.

Teos on kumipyörillä varustettu koboltinsininen laatta, joka oli sijoitettu aukion nurmikkorinteeseen. Poptaidetta ja konstruktivismia henkivä teos loi illuusion liikkeestä, vaikka oli kiinnitetty maahan näkymättömällä tukirakenteella.

Bettineschin mukaan teos liittyy suomalaiseen kulttuuriin ja pohjoisten kansojen mytologiaan, jossa Otava on tärkeä tähtikuvio. Italiaksi Otavaa kutsutaan *Carro Celesteksi* eli ”taivaalliseksi vaunuksi”.

Lujitemuovista, ruostumattomasta teräksestä ja kumista valmistetun teoksen mitat ovat 440 × 700 cm, korkeus noin 80 cm.

Kiiltäväpintainen teos herätti keskustelua eikä kestänyt kovin hyvin Suomen sääoloja. Teoksen kymmenen paikallaanolovuoden jälkeen taiteilija Jarmo Ahlqvist uudisti sen pinnan akryylimaalilla 2004, edellisen entistysyrityksen epäonnistuttua lujitemuovikerroksen osoittauduttua ilmoitettua ohuemmaksi. Teosta on myös silloin tällöin pesty erilaisin tempauksin. Vuonna 2003 pesijänä oli Turun Saippuatehtaan perinteitä jatkanut Johnson Diversey -yhtiö, ja Taiteiden yönä 2005 teoksen pesi Turun siivoustekninen yhdistys yritystukijoineen.

*[[Turkulainen]]*-kaupunkilehden yleisöäänestyksessä Turun suosituimmista julkisista taideteoksista vuonna 2018 *Carro celeste* sai vähiten mainintoja, kuusi ääntä siinä missä yleisön suosikki *[[Posankka]]* sai 223 ääntä. *Turku – kaupunkiopas* -kirjan mukaan teosta on luultu remonttifirman rinteeseen unohtamaksi muovilevyksi.

## Lähteet
Dayron Márquez

**Jaime Dayron Márquez Gutiérrez** (s. 11. kesäkuuta 1983 Pradera, Valle del Cauca, Kolumbia) on kolumbialainen keihäänheittäjä. Hänen ennätyksensä on vuonna 2012 Bogotássa heitetty 80,61. Márquez on voittanut kerran Etelä-Amerikan mestaruushopeaa ja kerran pronssia. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 2012 Lontoossa, mutta jäi karsintaan heitettyään 77,59. Hän sijoittui sijalle 26. Ensimmäistä kertaa Márquez heitti yli 80 metrin vuonna 2012. Hän on 178 senttimetriä pitkä ja painaa 85 kilogrammaa.

## Kausien parhaat heitot

* 2014* - 78,82
* 2013 - 79,03
* 2012 - **80,61**
* 2011 - 79,35
* 2010 - 78,38
* 2009 - 79,32
* 2008 - 76,67
* 2005 - 71,98
* 2004 - 75,30
* 2002 - 70,05

(* = kausi kesken)

## Lähteet
* http://www.iaaf.org/athletes/colombia/dayron-marquez-190038#progression
* http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/ma/dayron-marquez-1.html
22 Jump Street

**22 Jump Street** on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Phil Lordin ja Christopher Millerin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva. Elokuvan pääosissa näyttelevät Jonah Hill ja Channing Tatum. Elokuvan käsikirjoittivat Jonah Hill ja Michael Bacall.

*22 Jump Street* on vuonna 2012 ensi-iltansa saaneen *[[21 Jump Street (elokuva)|21 Jump Street]]* -elokuvan jatko-osa ja perustuu ensimmäisen elokuvan tavoin vuosina 1987–1991 ensiesitettyyn *[[21 Jump Street]]* -televisiosarjaan. 

## Juoni
Konstaapelien Schmidtin ja Jenkon elämään on luvassa isoja muutoksia, kun he joutuvat peitetehtäviin paikalliseen yliopistoon. 

## Näyttelijät

## Vastaanotto
*Tv-maailma*-lehdessä vuonna 2024 Onnimanni Liukkonen antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä ja kirjoitti, ettei tarinan juonenkäänteillä ole niin väliä, kunhan Hillin ja Tatumin keskinäinen kemia toimii ja ”fiilis pysyy tiukkana”.

## Lähteet
Oodi kreikkalaiselle uurnalle

**Oodi kreikkalaiselle uurnalle**, myös **Kreikkalaiselle uurnalle** () on englantilaista romantiikkaa edustavan John Keatsin runo tammikuulta 1820, jonka hän kirjoitti anonyyminä Annals of the Fine Arts -julkaisuun.

Runon on suomentanut nimellä "Oodi kreikkalaiselle uurnalle" Jaakko Tuomikoski vuonna 1917 julkaistuun Keatsin runojen suomennoksia sisältävään kokoelmaan *Runoelmia* (WSOY, 1917), Aale Tynni nimellä "Kreikkalaiselle uurnalle" kokoelmaan *Tuhat laulujen vuotta* (uusin p. WSOY, 2004) sekä Leevi Lehto nimellä "Oodi kreikkalaisella uurnalla" Keats-käännösteokseen *Syksylle ja muita runoja ja kirjeitä* (Poesia, 2019).

Loppuriveissä Keats lausuu: "'Beauty is truth, truth beauty' – that is all / you know on earth, and all ye need to know", jonka Tuomikoski kääntää: "'On kaunis totta, tosi kaunist’ on'.
Se muistaos’ , muu kaikk’ on turhuus vain." Aale Tynni kääntää sen: ”'On totta kaunis, kaunista on tosi.' – Vain sen me tiedämme, se riittääkin.” Leevi Lehdon käännöksessä rivit kuuluvat ”On kauneus totuus, totuus kauneus; sen tiedät, muuta et – ja tuskin tarvinnet.” 

## Lähteet
Amiensin rauha

**Amiensin rauha** oli 27. maaliskuuta 1802 Amiensissa allekirjoitettu rauhansopimus, joka päätti Napoleonin sotiin kuuluneen toisen liittokunnan sodan. Sopimuksen toisena osapuolena olivat Napoleonin johtama Ranska ja sen liittolaiset Espanja ja Batavian tasavalta (Hollanti), toisena osapuolena oli Iso-Britannia. Toisen päävihollisensa Itävallan kanssa Ranska oli solminut helmikuussa 1801 Lunévillen rauhan. Amiensin rauhansopimuksen jälkeen rauhantila kesti Euroopassa 14 kuukautta, minkä jälkeen Napoleon rikkoi rauhansopimuksen ja alkoi kolmannen liittokunnan sota.

## Taustaa
Lunévillen rauha hajotti toisen liittokunnan vuonna 1801 ja Britannia jatkoi yksin sotaa Ranskaa vastaan. Britanniassa vaihtui hallitus vuoden 1801 alussa. Pääministeri William Pitt nuorempi joutui eroamaan katolisten asemaa Irlannissa koskeneen kiistan takia. Uusi pääministeri Henry Addington teki kiireesti rauhan, koska britit olivat väsyneitä sotaan ja kaupankäynti oli hankalaa. Britannialla oli kiistaton meriherruus, minkä vuoksi Britannian rauhanehdotus vuonna 1801 ja siitä seurannut Amiensin rauha yllättivät suuresti aikalaiset.

## Rauhansopimuksen sisältö
Amiensin rauhanehdoissa Britannia lupautui palauttamaan useimmat sodan aikana valtaamansa Ranskan ja sen liittolaisten merentakaiset siirtomaa-alueet. Espanjalta vallattu Trinidadin saari Karibianmerellä sekä Hollannilta vallattu Ceylon Intian valtamerellä jäivät kuitenkin pysyvästi briteille. Britannia lupautui myös tyhjentämään eräät Välimeren tukikohtansa, palauttamaan kolmen kuukauden sisällä Egyptin osmanien valtakunnalle ja Maltan saaren Johanniittain ritarikunnalle sekä vetämään laivastonsa pois Välimereltä. Ranska sitoutui vastaavasti vetämään joukkonsa pois Napolista ja Kirkkovaltiosta Italiassa sekä tunnustamaan Joonianmeren saarista muodostetun Seitsemän saaren tasavallan. Ranska tunnusti uudelleen myös Portugalin itsenäisyyden, mutta sai pitää itsellään Portugalille aiemmin kuuluneen Portugalin Guinean. Sopimus takasi Portugalin ja osmanien valtakunnan alueellisen koskemattomuuden. Vaikka sekä Ranska että Britannia sitoutuivat vetämään joukkojaan pois Välimeren alueelta, Britannia sai edelleen pitää itsellään Gibraltarin ja kykeni siten valvomaan vastaisuudessakin pääsyä Atlantilta Välimerelle.

Joitain Britannian ja Ranskan välisiä ongelmallisia kiistakysymyksiä jätettiin sopimuksen ulkopuolelle. Näitä olivat esimerkiksi Belgian alueen, Savoijin ja Sveitsin kohtalo sekä kysymys kauppasuhteista Britannian ja Ranskan valvonnan alla olleiden Manner-Euroopan alueiden välillä.

## Merkitys
Rauhassa Britannia luopui monista valtaamistaan alueista ja tunnusti Ranskan tytärtasavallat, mutta Ranska vetäytyi ainoastaan Keski- ja Etelä-Italiasta. Ranskan myötäily poikkesi suuresti Britannian perinteisestä tasapainopolitiikasta. Englantilaiset alkoivat yleisesti pitää rauhaa epäedullisena Britannialle vuoden 1802 aikana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Moacir Barbosa Nascimento

**Moacir Barbosa Nascimento** (27. maaliskuuta 1921 Campinas, Brasilia – 7. huhtikuuta 2000 Praia Grande, Brasilia) oli entinen brasilialainen jalkapallomaalivahti. Hän edusti suurimman osan urastaan brasilialaista Club de Regatas Vasco da Gamaa. Barbosa pelasi myös urallaan 17 ottelua Brasilian jalkapallomaajoukkueen maalivahtina, muun muassa vuoden 1950 MM-kisoissa Brasiliassa, jossa Brasilia hävisi finaalin sensaatiomaisesti Uruguayta vastaan. Barbosan päästettyä Alcides Ghiggian tekemä 2-1-voittomaali helposti etukulmasta, hänestä tehtiin Maracanaçon (*Maracanan isku*) syntipukki. Lähes koko loppuikänsä tummaihoinen Barbosa sai kuulla rasistisia kommentteja ja herjauksia päästetyistä maaleista MM-finaalissa. Hänelle luovutettiin Maracanan maalitolpat vuonna 1963, jotka hän poltti vuoden 1950 maajoukkuepelitovereilleen järjestämissään grillijuhlissa. Vuonna 1994 häneltä evättiin mahdollisuus tavata kyseisen vuoden maajoukkueen pelaajia, koska joukkueenjohto piti häntä epäonnentuojana. Brasilian riveissä hän oli aiemmin voittanut Copa Américan vuonna 1949. Barbosa lopetti uransa vuonna 1962 ja kuoli huhtikuussa 2000 köyhänä miehenä.

## Lähteet
* http://www.transfermarkt.co.uk/barbosa-/profil/spieler/248077

### Viitteet
Ardo Juhkov

**Ardo Juhkov** (8. kesäkuuta 1953 Rakvere – 22. syyskuuta 2013) oli virolainen laulaja.

Vuosina 1982–1986 Juhkov oli pärnulaisen Keeris-yhtyeen laulaja. Vuosina 1983–1987 hän oli Pärnun orkesterin jäsen.

## Lähteet
Paras miessivuosa draamasarjassa (Primetime Emmy)

**Paras miessivuosa draamasarjassa** on yksi Primetime Emmy -palkinnon palkintokategorioista.

## Voittajat ja ehdokkaat
### 2010-luku
UEFA Euro 2004 (videopeli)

**UEFA Euro 2004** on EA Canadan kehittämä ja EA Sportsin julkaisema jalkapallon EM-kilpailujen 2004 virallinen videopeli. Peli julkaistiin Pohjois-Amerikassa 5. toukokuuta 2004 ja Euroopassa 7. toukokuuta 2004. Peli on saatavilla Windows:lle, PlayStation 2:lle ja Xboxille.

## Pelimuodot

* Exhibition Mode
* UEFA Euro 2004 - Pääse valitsemallasi joukkueella karsinnoista kisoihin ja voita ne!
* Fantasy Mode

## Joukkueet

Pelissä on mukana kaikki UEFA:n maajoukkueet.

*  Albania
*  Andorra
*  Armenia
*  Itävalta
*  Azerbaidžan
*  Belgia
*  Bosnia ja Hertsegovina
*  Bulgaria
*  Kroatia
*  Kypros

*  Tšekki
*  Tanska
*  Englanti
*  Viro
*  Färsaaret
*  Suomi
*  Ranska
*  Georgia
*  Saksa
*  Kreikka

*  Unkari
*  Irlanti
*  Islanti
*  Israel
*  Italia
*  Latvia
*  Liechtenstein
*  Liettua
*  Luxemburg
*  Makedonia

*  Malta
*  Moldova
*  Alankomaat
*  Pohjois-Irlanti
*  Norja
*  Puola
*  Portugali
*  Romania
*  Venäjä
*  San Marino

*  Skotlanti
*  Serbia ja Montenegro
*  Slovakia
*  Slovenia
*  Espanja
*  Ruotsi
*  Sveitsi
*  Turkki
*  Ukraina
*  Wales

## Aiheesta muualla
*
Nick Young

**Nicholas Aaron ”Nick” Young** (s. 1. kesäkuuta 1985 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan heittävä takamies tai pieni laitahyökkääjä. Hän edustaa NBA:ssa:ssa Denver Nuggetsia kaudella 2018–2019.

Young varattiin vuoden  ensimmäisen kierroksen 16. pelaajana. Ennen ammattilaisuraansa hän pelasi yliopistokoripalloa kotikaupunkinsa Los Angelesin maineikkaassa Etelä-Kalifornian yliopistossa. Ammattilaisurallaan Young on ehtinyt edustaa myös kotikaupunkinsa molempia NBA-joukkueita, Clippersiä sekä Lakersiä.

Vuonna 2018 Young voitti Golden State Warriorsissa NBA:n mestaruuden.

## Muuta

Youngin serkku Kendrick Lamar on tunnettu ja palkittu rap-artisti. Young seurusteli marraskuusta 2013 lähtien australialaisen rap-artisti Iggy Azalean kanssa, ja pari kihlautui kesällä 2015. He erosivat kesällä 2016.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Wild – Villi vaellus

**Wild – Villi vaellus** on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Jean-Marc Valléen ohjaama draamaelokuva. Se perustuu Cheryl Strayedin muistelmiin *Villi vaellus* vuodelta 2012. Elokuvan pääosassa on Reese Witherspoon.

Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 5. joulukuuta 2014. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 30. tammikuuta 2015.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
Variety-lehden Tim Gray ylisti Reese Witherspoonin ja Laura Dernin roolisuorituksia ja uskoo heidän mahdollisuuteensa saada Oscar-ehdokkuudet vuonna 2015. 

### Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto 
* 
* ''Wild – Villi vaellus'' Box Office Mojossa 
* ''Wild – Villi vaellus'' Rotten Tomatoesissa 
* ''Wild – Villi vaellus'' Metacriticissä
Still Burning

**Still Burning** on suomalaisen Francine-yhtyeen kymmenes studioalbumi. Se julkaistiin 8. maaliskuuta 2013.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 18.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Keskisuomalainen: *positiivinen*
* Soundi: 
* V2.fi: 

## Aiheesta muualla
* Francinen kotisivujen diskografia-osuus

## Lähteet
Ålandsposten

**Ålandsposten** oli Helsingissä vuonna 1919 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.

Otto Emanuel Anderssonin nimissä julkaistu *Ålandsposten* perustettiin vastustamaan *[[Åland (lehti)|Åland]]*-lehden ja sen päätoimittajan Julius Sundblomin edustamaa pyrkimystä liittää Ahvenanmaa Ruotsiin. Sen taustaryhmä halusi säilyttää ahvenanmaalaiset osana suomenruotsalaista kansakuntaa. Kerran viikossa ilmestynyt lehti lopetettiin tarpeettomana Ahvenanmaan kysymyksen siirryttyä valtioiden väliseksi asiaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Ålandsposten'' digitoituna kansalliskirjastossa
Sarada

**Sarada** (sanskritiksi *śāradā*) on brahmi-kirjoituksen gupta-haarasta kehittynyt kirjoitusjärjestelmä, jota käytettiin ennen sanskritin ja kašmirin kielen kirjoittamiseen. Vanhin saradalla kirjoitettu piirtokirjoitus on Länsi-Pakistanista vuodelta 774. Kirjaimisto oli alun perin käytössä suuressa osassa Intian niemimaan pohjoisosaa, mutta korvautui vähitellen myöhemmillä kirjoitusjärjestelmillä kuten devanagarilla, gurmukhilla ja arabialaisilla kirjaimilla. Pisimpään saradaa käytettiin Kashmirissa, jossa se säilyi alueen pääkirjaimistona 1900-luvulle asti.

## Lähteet
Wes Welker

**Wesley Carter "Wes" Welker** (s. 1. toukokuuta 1981 Oklahoma City, Oklahoma) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Welker pelasi 11 kautta NFL-liigassa, edustaen neljää eri seuraa. Hänet muistetaan erityisesti ajastaan New England Patriotsissa.

Welker on ollut NFL:n loppuottelussa Super Bowlissa kolmesti häviävänä osapuolena, kahdesti Patriotsissa sekä kerran Denver Broncosissa pelatessaan. Patriotsissa hän pelasi viiden kauden ajan, ja hänet valittiin jokaisella kaudella NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin.

Pelaajauransa jälkeen Welker on toiminut valmentajana.

## Pelaajaura
Ennen ammattilaisuraansa Welker pelasi yliopistojalkapalloa Texasin teknillisessä yliopistossa. Häntä ei varattu NFL:ään, vaan Welker teki varaamattomana vapaana pelaajana sopimuksen San Diego Chargersin kanssa vuonna 2004. Chargers vapautti Welkerin sopimuksestaan yhden ottelun jälkeen ja hän siirtyi Miami Dolphinsiin.

Dolphins kauppasi Welkerin New England Patriotsiin vaihdossa kahteen varaustilaisuuden varausvuoroon ennen kauden 2007 alkua. Welker pelasi kuusi kautta Patriotsissa ja oli joukkueen parhaimpia laitahyökkääjiä.

Welker ja Patriots eivät päässeet yhteisymmärrykseen jatkosopimuksesta, joten Welker siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Denver Broncosiin kaudella 2013. Kaudeksi 2015 hän siirtyi St. Louis Ramsiin. Welker ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa tuohon kauteen.

## Lähteet
Nyland (sanomalehti)

**Nyland** oli Helsingissä vuosina 1922–1947 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.

RKP:n maatalousväki perusti *Nylandin* Uudellemaalle tarkoitetuksi maaseutulehdeksi. Vuodesta 1925 lähtien se oli lähellä maakunnan agraarifraktiota Allmogeförbundetia. Oma kirjapaino mahdollisti lehden sisällöllisen kehittämisen, mutta vuonna 1933 se oli vähällä tehdä konkurssin. Uudet omistajat pyrkivät luomaan *Nylandista* korkeatasoisen maakuntalehden, mutta toisen maailmansodan jälkeen se lakkautettiin taloudellisesti kannattamattomana. Vuonna 1948 lehden tilalle perustettiin *[[Nya Nyland]]*, joka lakkasi jo runsaan vuoden kuluttua.

*Nyland* ilmestyi aluksi kahdesti ja vuodesta 1923 lähtien kolmesti viikossa. Sen levikki oli 1940-luvulla noin 4&nbsp;500–5&nbsp;500 kappaletta. Päätoimittajina työskentelivät Axel Grönvik (1922–1928), Helge Robert Söderström (1928–1933), Kurt Nordfors (1933–1941), Erik Lodenius (1941–1945) ja Harry Stenius (1945–1947).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Nyland'' digitoituna kansalliskirjastossa
Nya Tidningen

**Nya Tidningen** oli Helsingissä vuosina 1922–1926 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.

Kerran viikossa maanantaiaamuisin ilmestyneen *Nya Tidningenin* olemassaolo perustui siihen, että Helsingin suuret lehdet ilmestyivät maanantaisin vasta iltapäivällä. Se oli ulkoasultaan ja sisällöltään moderni uutis- ja viihdelehti, joka toimi RKP:n vasemmiston äänenkannattajana. Vuonna 1925, kun *[[Hufvudstadsbladet]]* alkoi ilmestyä maanantaiaamuisin, *Nya Tidningen* siirtyi lauantain iltapäivään ja menetti kannatuksensa. Sen vaikutus suomalaisen journalismin uudistumiseen ehti kuitenkin olla merkittävä.

Lehden julkaisija ja ensimmäinen päätoimittaja vuosina 1922–1925 oli Hjalmar Dahl. Vuonna 1926 päätoimittajina työskentelivät Axel Cederberg ja Ernst von Wendt.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Nya Tidningen'' digitoituna kansalliskirjastossa
Dagens Press

**Dagens Press** oli Helsingissä vuosina 1914–1921 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.

Iltapäivälehtenä julkaistu *Dagens Press* perustettiin yhdistämällä taloudellisista vaikeuksista kärsinyt *[[Dagens Tidning]]* ja *[[Hufvudstadsbladet]]in* yhtiön *[[Nya Pressen (1906–1914)|Nya Pressen]]*. Sen julkaisuyhtiöksi perustettiin Ab Dagens Press, jonka pääomistaja oli *Hufvudstadsbladet*. Lehti oli merkittävä mielipidevaikuttaja, joka Suomen itsenäistymisen jälkeen edusti lähinnä RKP:n vasemmistoa. Kansallisuusasiassa se oli kuitenkin taustaryhmäänsä maltillisempi. Tappiollinen *Dagens Press* yhdistettiin syksyllä 1921 *[[Svenska Tidningen]]in* kanssa lehdeksi, jonka nimenä oli aluksi *Svenska Tidningen – Dagens Press* ja vuoden 1922 alusta *[[Svenska Pressen]]*.

Lehti ilmestyi aluksi seitsemän ja vuodesta 1916 lähtien kuusi kertaa viikossa. Sen vastaavana toimittajana oli Edvin Rautell, toimitusjohtajana Justus Grönmark ja johtokunnan puheenjohtajana Viktor Ek.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Dagens Press'' digitoituna kansalliskirjastossa (1914–1920)
Svenska Tidningen

**Svenska Tidningen** oli Helsingissä vuosina 1917–1921 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.

Itsenäisyysmieliset ruotsalaisuusmiehet perustivat *Svenska Tidningenin* Venäjän helmikuun vallankumouksen jälkeen muuttamalla *[[Veckobladet]]in* nelipäiväiseksi. Lehti suunnattiin lähinnä maaseudulle, kunnes se vuonna 1918 kuusipäiväiseksi muutettuna ryhtyi tavoittelemaan myös helsinkiläisiä lukijoita. Iltapäivälehtenä julkaistu *Svenska Tidningen* ei uutisvälittäjänä ollut kuitenkaan kilpailukykyinen ja syksyllä 1921 se liitettiin *[[Hufvudstadsbladet]]in* omistajien *[[Dagens Press]]iin*. Uuden lehden nimeksi tuli ensin *Svenska Tidningen – Dagens Press* ja vuoden 1922 alusta *[[Svenska Pressen]]*.

Kuusipäiväisen lehden rinnalla julkaistiin myös *Svenska Tidningenin* kolmipäiväistä painosta. Lehden päätoimittajina työskentelivät V. F. Johansson (vastaava toimittaja 1917), Hjalmar Dahl (1918–1919), Eirik Hornborg (1919) ja Fredrik Valros (1919–1921).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Svenska Tidningen'' digitoituna kansalliskirjastossa
Raahe (sanomalehti)

**Raahe** oli Raahen kaupungissa vuosina 1907–1918 ilmestynyt sanomalehti.

Kaupungin nuorsuomalaiset perustivat *Raahen* vanhemman ''Raahen Lehden'' tilalle, koska he katsoivat sen kirjapainon omistajan Robert Rossanderin suosivan samassa painossa tehtyä vanhasuomalaisten ''Raahen Sanomia''. Vuoden 1918 hallitusmuototaistelussa sekä *Raahen* että *Raahen Sanomien* julkaisijoiden enemmistö osoittautui monarkisteiksi ja ahtaalla markkina-alueella toimineet lehdet yhdistettiin ''Raahen Seuduksi''.

Lehti ilmestyi aluksi kahdesti ja vuodesta 1916 lähtien kolmesti viikossa. Sen päätoimittajina työskentelivät Lahja Marjola-Kaislaranta (1907–1908), Yrjö A. Valkonen (1909–1916) ja E. Valtamo (1916–1918).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Raahe'' digitoituna kansalliskirjastossa
Mirja Karisto

**Mirja Anita Karisto** (22. tammikuuta 1929 Helsinki – 2. elokuuta 2020 Vantaa) oli suomalainen näyttelijä. Näyttelijäuran jälkeen hän ohjasi ja käsikirjoitti Yleisradion Tv 1:n Lasten- ja nuortenohjelmien tuottamia animaatioita.

## Filmografia
;Näyttelijänä
* *[[Tukkijoella]]* (1951) – kyläntyttö
* *[[Suomalaistyttöjä Tukholmassa]]* (1952) – tarjoilija
* *[[Mitäs me taiteilijat]]* (1952) – tyttö puiston penkillä
* *[[Yö on pitkä]]* (1952) – ravintolalaulaja Rita Sten
* *[[Kuningas kulkureitten]]* (1953) – mustalaistyttö
* *[[Me tulemme taas]]* (1953) – kyläläisiä
* *[[Jälkeen syntiinlankeemuksen]]* (1953) – koululainen
* *[[Kasvot kuvastimessa]]* (1953) – Ulla Rainto
* *[[Säkkijärven polkka]]* (1955) – 2. ateneumilainen
* *[[Villi Pohjola]]* (1955) – ilotyttö
* *[[Jokin ihmisessä (elokuva)|Jokin ihmisessä]]* (1956) – 2. tyttö kapakassa
* *[[Juha (vuoden 1956 elokuva)|Juha]]* (1956) – kesätyttö
* *[[Pekka ja Pätkä Suezilla]]* (1958) – orjatar
* *[[Pieni luutatyttö]]* (1958) – nuori rouva
* *[[Sotapojan heilat]]* (1958) – laulusolisti
* *[[Äidittömät]]* (1958) – nainen Kattakaa pöytä aistikkaasti -näyttelyssä
* *[[Kulkurin masurkka]]* (1958) – sisar Teresia
* *[[Kolmas laukaus]]* (1959) – rouva Margit Irene Sartimo
* *[[Kovaa peliä Pohjolassa]]* (1959) – vieras kutsuilla
* *[[Ei ruumiita makuuhuoneeseen]]* (1959) – tarjoilija
* *[[Kankkulan kaivolla]]* (1960) – kyläläinen
* *[[Nina ja Erik]]* (1960) – sairaanhoitaja
* *[[Tulipunainen kyyhkynen]]* (1961) – vieras kutsuilla
* *Jaanan luottamus* (1962, lyhyt valistuselokuva) 
* *Gentlemanni Pekka* (1965, lyhyt opetuselokuva)

## Lähteet
Luettelo Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteereistä

Tämä on **luettelo [[Neuvostoliiton kommunistinen puolue|Neuvostoliiton kommunistisen puolueen]] pääsihteereistä**. Neuvostoliiton kommunistisella puolueella (NKP) ei ollut puheenjohtajaa, joten puolueen korkein valta oli myöhemmin käytännössä sen keskuskomitean sihteeristöä johtaneella henkilöllä, pääsihteerillä.

Jelena Stasova valittiin ensimmäisenä tähän tehtävään.
Ensimmäisen kerran sihteeristö valittiin VII puoluekokouksessa maaliskuussa 1918, jolloin siihen kuuluivat puheenjohtajana Sverdlov ja toisena jäsenenä Stasova.

Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteerin asemalla oli olemassaolonsa aikana kaikkiaan eri nimikkeitä kuten *sihteeristön puheenjohtaja*, *pääsihteeri* ja *ensimmäinen sihteeri*.

## Pääsihteerit
Saturnus syö poikansa

**Saturnus syö poikansa** () on espanjalaisen taiteilijan Francisco de Goyan maalaus. Yleisen käsityksen mukaan teos esittää antiikin Kreikan jumalaa Kronosta, jota vastaa roomalaisten Saturnus. Maalauksessa Saturnus kuvataan syömässä lastaan.

*Saturnus syö poikansa* kuuluu Goyan niin sanottuihin mustiin maalauksiin, jotka hän maalasi suoraan Quinta del Sordo -nimisen kesäasuntonsa huoneiden seinille vuosina 1820–1823. Nimitys ”mustat maalaukset” johtuu sekä maalausten synkästä aihepiiristä että niissä käytetystä runsaasta mustasta väristä. Maalaukset olivat myöhemmin Goyan perheen omistuksessa, eikä niitä juuri tunnettu julkisuudessa. Vuonna 1873 ranskalainen liikemies Émile d’Erlanger osti Quinta del Sordon talon, minkä jälkeen maalaukset siirrettiin kankaalle. Ne kärsivät vaurioita siirron yhteydessä. Teokset olivat näytteillä Pariisissa vuonna 1878. Maalaukset lahjoitettiin Espanjan valtiolle vuonna 1881. Vuodesta 1889 ne ovat olleet näytteillä Madridin Museo del Pradossa. *Saturnus syö poikansa* -maalausta pidetään yhtenä sarjan ilmaisuvoimaisimmista teoksista.

Maalauksen alkuperäistä nimeä ei tiedetä, sillä Goya ei nimennyt sarjan teoksia eikä jättänyt jälkeensä mitään selityksiä niistä. Taidemaalari Antonio Brugada, joka luetteloi Goyan pojan omistukseen päätyneet taideteokset joskus 1800-luvun puolivälissä, käytti tästä maalauksesta pelkästään nimeä *Saturnus*. Ensimmäisen kuvauksen ”mustista maalauksista” vuonna 1867 julkaissut ranskalainen Charles Yriarte taas käytti teoksesta monikkomuotoista nimeä *Saturnus syö poikiansa*. Prado-museon vuoden 1900 luettelossa nimi korjattiin yksikkömuotoon.

Maalus on vertauskuvallinen ja kertoo valtansa menettämistä pelkäävän ihmisen ahdistuksesta. Tulkintamahdollisuuksia on muitakin, eikä ole edes varmaa, onko maalauksessa syödyksi joutuva ihminen miespuolinen.

Maalauksen leveys on 81,4 senttimetriä ja korkeus 143,5 senttimetriä.

Myös Peter Paul Rubensilla (1577–1640) on samaa aihetta esittävä maalaus *[[Saturnus (Rubensin maalaus)|Saturnus]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anna-Riikka Rajanen

**Anna-Riikka Rajanen** (s. 16. huhtikuuta 1986 Kemi) on suomalainen näyttelijä, joka on näytellyt muun muassa Törnävän kesäteatterissa ja Ryhmäteatterissa. Rajanen on käynyt Taideyliopiston Teatterikorkeakoulun ja asuu Helsingissä. Hänet nähtiin Nelosen televisiosarjassa Tripla Arses-joukkueessa lokakuussa 2015. Rajanen nähtiin Persilja-peikkona Tonttuakatemia-nimisessä joulukalenterissa 2019 ja 2025.

## Filmografia
**Tonttuakatemia - Persilja*, 2025
* *[[Jukka Lindströmin Sivuhistoria]]* – Aada Poulsen, 2022
**Metsäjätti - Tiina*, 2020
* *Tonttuakatemia – Persilja*, 2019
* *Tarinanmetsästäjät* – oma itsensä ja useita rooleja eri lyhytelokuvissa, 2018
* *[[Tripla (televisio-ohjelma)|Tripla]]* – oma itsensä, 2015

## Näytelmät

* Häräntappoase, Harrastajateatteri Pinokkio ry, Vuokko, 2001
* Kevään herääminen, Kemin kaupunginteatteri, Wendla, 2002
* Oliver! (musikaali), Kemin kaupunginteatteri, Bet/Nancy, 2002
* Godspell (musikaali), Harrastajateatteri Pinokkio ry, Pheggy, 2002
* Velho ja leijona, Kemin kaupunginteatteri, Lucy, 2003
* Tohvelisankarin rouva, Kemin kaupunginteatteri, Piia, 2004
* Tukkijoella, Kemin kaupunginteatteri, Anni, 2005
* Solveigin laulu, Kemin kaupunginteatteri, Solveig, 2006
* Kultaiset hupsut, Kemin kaupunginteatteri, Fairy May, 2006
* Ronja Ryövärintytär, Törnävän kesäteatteri, Ronja, 2006
* Tuhkimo, Törnävän kesäteatteri, Rosina-hiiri, 2007
* Loppuun asti lystikkäät, Kemin kaupunginteatteri, Lotta, 2007
* Pieni merenneito, Kemin kaupunginteatteri, Pieni Merenneito, 2007
* Heinähattu ja Vilttitossu, Törnävän Kesäteatteri, Vilttitossu, 2008
* Piilomaan pikku aasi, Törnävän Kesäteatteri, Korppu-koira, 2009
* Poikkeus ja sääntö, ohj. Enrico Stolzenburg, useita rooleja, 2010
* Kaulapantapeli, ohj. Linda Wallgren, Tyttö, 2010
* Sotamies Jokisen vihkiloma, ohj. Vesa Vierikko & Kari-Pekka Toivonen, Jokisen vaimo, 2010
* Mustalaisleiri muuttaa taivaaseen, Törnävän Kesäteatteri, Rusalina, 2010
* Veljeni Leijonamieli, Törnävän Kesäteatteri, useita rooleja 2010
* Vastamuisto, intiimi tanssi- ja musiikkiteos, tanssi ja laulu, 2011
* Tori, koreografi Kati Korosuon (TaM) taiteellinen opinnäyte, tanssija, 2011
* Coriolanus, ohj. Lauri Mattila, Sicinius, 2011
* Siunattu hulluus, Törnävän Kesäteatteri, Ruusu, 2011
* Jäniksen vuosi, Ryhmäteatteri, ohj. Esa Leskinen, 2013
* Robin Hoodin sydän, Ryhmäteatteri, ohj. Juha Kukkonen, 2013
* Neljäs tie, Suomen Kansallisteatteri, ohj. Esa Leskinen, 2013
* Tipping Point, ohj. Alma Lehmuskallio, Dunjasha, 2012
* Vanhan rouvan lokikirja, monologi, teksti Kyllikki Villa, 2012
* Liisa Ihmemaassa – Tyttö, joka aikaan putosi (Liisa), ohj. Juha Kukkonen, Ryhmäteatteri 2014
* Peppi Pitkätossu, Helsingin Kaupunginteatteri, 2015 (päärooli)

## Lähteet
Milton Glaser

**Milton Glaser** (26. kesäkuuta 1929 New York – 26. kesäkuuta 2020) oli yhdysvaltalainen graafinen suunnittelija, joka tunnetaan parhaiten New Yorkin kaupungille suunnittelemastaan valtavan suositusta ja monia jäljittelijöitä saaneesta *I Love New York* -logosta ja vuoden 1966 psykedeelisestä Bob Dylan -julisteestaan. Yhdessä Clay Felkerin kanssa hän perusti New York Magazine -aikakauslehden 1968.

## Elämä ja ura
Glaser valmistui graafiseksi suunnittelijaksi New Yorkin Cooper Union -oppilaitoksesta. Vuonna 1954 hän perusti Push Pin Studios -suunnittelutoimiston Edward Sorelin, Seymour Chwastin ja Reynold Ruffinsin kanssa. Glaser ja Chwast johtivat studiota parikymmentä vuotta, jona aikana siitä tuli kansainvälinen graafisen suunnittelun suunnannäyttäjä. 

Vuonna 1974 Glaser perusti Manhattanille oman yrityksensä Milton Glaser Inc., jonka kautta hän teki yritysgrafiikkaa, myymäläsuunnittelua, pakkauksia ja tuotemuotoilua asiakkainaan muiden muassa JetBlue Airways, Target-vähittäiskauppaketju, muotoiluyritys Alessi, Juilliard School -musiikkioppilaitos, monet muut oppilaitokset ja teatterit sekä aikakauslehdet.

Vuonna 2004 Glaserille myönnettiin Cooper-Hewitt-museon National Design Award -elämäntyöpalkinto. Vuonna 2009 presidentti Barack Obama myönsi hänelle National Medal of Arts -kunniamerkin.

Glaserin töitä on muun muassa Cooper Hewitt -museon, Lontoon Victoria and Albert Museumin ja Jerusalemin Israel-museon kokoelmissa.

Glaserin töiden yksityisnäyttelyjä ovat järjestäneet muun muassa New Yorkin Museum of Modern Art 1975, Pariisin Pompidou-keskus 1977, New Yorkin Lincoln Center 1981, Cooper Union 1984 sekä Italiassa Vicenzan museo ja Bolognan Galleria Comunale d’Arte Moderna 1989 ja Nuages-galleria Venetsiassa 2000. Vuonna 1997 Japanin Suntory-museo järjesti Push Pin Studios -toimiston takautuvan näyttelyn.

Glaserista tehtiin vuonna 2009 dokumenttielokuva *To Inform and Delight: The World of Milton Glaser*.
Vuonna 2014 Glaserilta tilattiin tunnusgrafiikka New Yorkin mainosmaailmasta kertovan *[[Mad Men]]* -televisiosarjan viimeistä tuotantokautta varten, joka sijoittuu 1960-luvun lopulle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Milton Glaserin muotoilemia kirjasintyyppejä 
*Milton Glaserin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Postivaunu (täsmennyssivu)

**Postivaunu** tai **postivaunut** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

*postivaunu, postin kuljettamiseen tarkoitettu junavaunu
*postivaunut, entisaikana matkustajia ja postia kuljettaneet hevosvaunut
**[[Postivaunut (Lucky Luke -albumi)|Postivaunut]]*, Lucky Luke -sarjakuva-albumi
*”postivaunu”, suomalaisten sota-aikana käyttämä lempinimi neuvostoliittolaisesta T-28-panssarivaunusta
*postivaunu, konttorien sisäisessä postinjakelussa käytettävä ihmisen työntämä pieni vaunu
Flaamilaisia sananlaskuja

**Flaamilaisia sananlaskuja** (tunnettu myös nimillä **Alankomaalaisia sananlaskuja**, , ja **Sininen viitta**) on alankomaalaisen taidemaalari Pieter Brueghel vanhemman maalaus vuodelta 1559. Maalaus esittää näkymää maalaiskylästä, mutta samalla siinä on humoristisella tavalla kuvitettu suuri joukko perinteisiä flaamilaisia sananlaskuja ja sanontoja, mahdollisesti yli sata. Maalaukseen perehtyneet tutkijat ovat esittäneet erilaisia arvioita siitä, mitkä kaikki yksityiskohdat viittaavat johonkin erilliseen sananlaskuun. Osa maalauksen sanonnoista on edelleen yleisessä käytössä, osa on sittemmin jäänyt käytöstä pois.

Osaa maalauksessa kuvatuista sanonnoista käytetään myös Suomessa. Kuvan oikeassa alakulmassa esimerkiksi mies kurkottaa kahteen leipään yhtä aikaa kuin aasi kahden heinätupon välissä saavuttamatta kumpaakaan. Hieman tästä vasemmalla toinen mies kylvää ruusuja (vrt. helmiä) sioille.

Pieter Brueghel vanhemman poika Pieter Brueghel nuorempi teki tästä maalauksesta yli 20 kopiota.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Muamer Aissa Barshim

**Muamer Aissa Barshim** (myös muodossa **Muamer Aissa Barsham**; s. 3. tammikuuta 1994 Qatar) on qatarilainen korkeushyppääjä. Hänen ennätyksensä on heinäkuussa 2014 Puolan Sopotissa hypätty 228. Barshimin isoveli Mutaz Essa Barshim on korkeushypyssä olympia- ja MM-mitalisti. Vuonna 2012 Barshim voitti kultaa nuorten Aasian-mestaruuskisoissa Sri Lankan Colombossa. 

Vuonna 2014 hän voitti pronssia Aasian kisoista Incheonista tuloksella 225.
 
## Kausien parhaat tulokset

* 2011 – 208
* 2012 – 220
* 2013 – 220
* 2014 – 228

## Lähteet
* http://www.iaaf.org/athletes/qatar/muamer-aissa-barsham-265503#progression
* Ilta-Sanomat 21.7.2014
Harry Bertoia

**Arieto ”Harry” Bertoia** (10. maaliskuuta 1915 San Lorenzo, Friuli, Italia – 6. marraskuuta 1978 Barto, Pennsylvania) oli italialais-amerikkalainen muotoilija, kuvanveistäjä ja äänitaiteilija, joka tunnetaan erityisesti 1950-luvun alussa suunnittelemistaan teräsverkkotuoleista, koruistaan ja suurista liikkuvista seinäkoristeistaan.

## Elämä ja ura
Harry Bertoia matkusti 15-vuotiaana synnyinmaastaan Italiasta Yhdysvaltain Detroitiin tapaamaan isoaveljeään, päätti jäädä maahan ja aloitti opinnot teknillispainotteisessa high schoolissa. 1930-luvun lopulla hän opiskeli detroitilaisessa taidekoulussa sekä stipendiaattina Eliel Saarisen johtamassa Cranbrookin taideakatemiassa, jossa tutustui muiden muassa Walter Gropiukseen sekä Ray ja Charles Eamesiin.

Vuonna 1950 Bertoia muutti Pennsylvaniaan työskentelemään yhdessä Hans ja Florence Knollin kanssa. Pian syntyi viiden metallilangasta hitsatun sisustusesineen kokoelma, josta kuuluisimmaksi tuli *Diamond*-nojatuoli.

### Ääniveistokset
1950-luvun puoliväliin mennessä Bertoia oli ansainnut niin paljon Knollin valmistamilla kalusteillaan, että saattoi keskittyä kuvanveistoon chicagolaisen Graham Foundationin jäsenenä. Hän otti veistoksiinsa mukaan äänen, jonka lähteinä hän käytti metallilevyjä. Hän jopa konsertoi ja levytti ääniveistostensa soittajana teemalla *Sonambient*.

Bertoia kuoli keuhkosyöpään 63-vuotiaana 1978.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Bertoian virallinen sivusto
Risto Ojanen (toimittaja)

**Risto Ojanen** (s. 1949) on suomalainen toimittaja ja filosofian tohtori. Hän on toiminut Porin Teatterin johtajana vuosina 1997-1999. Ojanen on toiminut myös teatteriarvostelijana Satakunnan Kansaan ja kirjoittanut myös muun muassa Teatterilehteen. Ojanen oli myös Tyrvään Sanomien päätoimittajana vuodesta 2000 vuoteen 2005. Nykyisin hän toimii Porin Teatterikerhon puheenjohtajana.

## Lähteet
* http://www.pori.fi/uutiset/2014/06/porinteatterinhistoriavalmistuuvuonna2017.html#.U81J7bFwwok
Savo-Karjala (Kuopio)

**Savo-Karjala** oli Kuopiossa vuosina 1888–1901 ilmestynyt sanomalehti.

Kuopion vanhasuomalaiset perustivat *Savo-Karjalan* nuorsuomalaiseksi muuttuneen ''Savon'' kilpailijaksi. Erityisesti sen taustalla olleita pappeja ja opettajia ärsytti *Savoa* toimittaneiden Juhani ja Pekka Brofeldtin uskonnollinen vapaamielisyys. *Savo-Karjala* oli linjaltaan suomenmielinen ja hengeltään ankaran kirkollinen. Sortovuosina lehdestä tuli K. Onni G. Hannikaisen johdolla perustuslaillinen. Sensuuriviranomaiset lakkauttivat sen ensin määräajaksi vuonna 1899 ja sitten lopullisesti syyskuussa 1901.

Lehti ilmestyi aluksi kahdesti ja vuodesta 1889 lähtien kolmesti viikossa. *Savosta* poiketen *Savo-Karjala* levisi myös Kuopion läänin itäosaan Pohjois-Karjalaan. Sen levikki oli 2500 kappaletta vuonna 1899. Päätoimittajina työskentelivät Bruno Granit-Ilmoniemi (1888, 1890–1893, 1899 ja 1901), Otto Julius Cantell (Kantele, 1889–1890), Aatu Leinonen (1894–1896), Samuli Koski (1896), Väinö Koivisto (vastaava toimittaja 1897 ja 1898) ja K. Onni G. Hannikainen (1897–1901).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Savo-Karjala'' digitoituna kansalliskirjastossa
Katharina Molitor

**Katharina Molitor** (s. 8. marraskuuta 1983 Bedburg, Länsi-Saksa) on saksalainen keihäänheittäjä, joka edustaa TSV Bayer 04 Leverkusen -seuraa.

Molitor voitti maailmanmestaruuden Pekingissä 2015 ennätystuloksellaan 67,69. Tulos syntyi viimeisellä kierroksella ja ohitti kiinalaisen Lü Huihuin. MM-kisoissa 2011 Daegussa Molitor sijoittui finaalissa viidenneksi ja Lontoossa 2017 seitsemänneksi. Hän on kilpaillut kaksissa kesäolympialaisissa, 2008 ja 2012. Molemmissa olympialaisissa hän on selviytynyt finaaliin, vuonna 2008 hän oli seitsemäs ja vuonna 2012 kuudes. EM-kilpailuissa hän on sijoittunut neljänneksi Barcelonassa 2010 ja Amsterdamissa 2016, viidenneksi Helsingissä 2012 ja yhdeksänneksi Zürichissä 2014. Alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa Erfurtissa 2005 Molitor heitti hopeaa. 

Saksan-mestaruuskilpailuissa Molitor on voittanut kultaa vuosina 2010, 2015 ja 2017 ja lisäksi sijoittunut neljästi hopealle (2011, 2014, 2016, 2018) ja kolmesti pronssille (2009, 2012, 2013).

Molitor on 182 senttimetriä pitkä ja painaa 76 kilogrammaa.

## Kausien parhaat heitot
* 2000 – 42,94
* 2001 – 48,53
* 2002 – 49,01
* 2003 – 48,03
* 2004 – 50,94
* 2005 – 57,01
* 2006 – 57,58
* 2007 – 58,87
* 2008 – 61,74
* 2009 – 62,69
* 2010 – 64,53
* 2011 – 64,67
* 2012 – 63,20
* 2013 – 63,55
* 2014 – 63,40
* 2015 – 67,69
* 2016 – 63,20
* 2017 – 65,37
* 2018 – 61,91

## Lähteet
* http://www.iaaf.org/athletes/germany/kathrina-molitor-206820#progression
* http://www.european-athletics.org/athletes/group=M/athlete=124896-molitor-katharina/index.html

### Viitteet
Selamektiini

**Selamektiini** (C43H63NO11) on eläinten, erityisesti koirien ja kissojen hoitoon kehitetty lääke. Sitä käytetään erilaisiin matoihin kuten suolinkaiseen ja hakamatoon. Sitä annetaan loishäätönä myös erilaisiin tauteja levittäviin vektoreihin kuten punkkeihin, täihin, väiveisiin, sydänmatoa aiheuttaviin sääskiin sekä kirppuihin, jopa kirppuallergiaan.

Kyseessä on puolisynteettinen yhdiste, joka luetaan avermektiiniluokkaan.

Aine annostellaan iholle, mieluimmin niskaan, jota hoidettava eläin ei pääse nuolemaan. Hoito voidaan toistaa esimerkiksi kuukauden välein tarpeen vaatiessa. Riippuen taudinkuvasta tarvitaan tavallisesti myös muuta hoitoa kuten antibiootteja, kortisonia ja mekaanista hoitoa eli esimerkiksi harjausta, kampausta ja eläimen ulkoista tarkastelua päivittäin.  

Aine tunnetaan kauppanimillä *Stronghold* ja *Revolution*. Ainetta saa myydä muun muassa Suomessa eläinlääkärin reseptillä.

## Lähteet