open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hevoshoitolan sisarukset

**Hevoshoitolan sisarukset** -kirjasarjan on kirjoittanut Lauren Brooke. Sarjaan kuuluu yli 20 kirjaa. Kirjat kertovat hevoshoitola Heartlandin arjesta. 

## Juoni
Amy Fleming ja Louise (Lou) Fleming sekä heidän isoisänsä Jack Bartlett hoitavat pääosin Heartlandia. Apunaan heillä on tallipojat Ty sekä Ben. Hevoshoitolassa he menevät hevosten ehdoilla eivätkä turvaudu väkivaltaan tai yllyttämiseen. Kaksi yleisintä hoitokeinoa ovat yhdeyden luominen pyöröaitauksessa sekä terapeuttinen hieronta. 

Hevoshoitola kamppailee kuuluisaa, valtavaa tilaa Green Briaria vastaan. Tilat ovat kuin yö ja päivä. Green Briarissa Val Grant on kaikkien pomo ja määrää tilan asioista, käskyttäen jopa omaa tyttöään Ashleytä, josta on tullut Amyn viimeinen ihminen, jota hän haluaa nähdä. Amyn parhaimmat kaverit ovat Soraya ja Matt. Soraya auttaa usein hevoshoitolassa ja hänen suosikki on kiltti Jasmine-poni. Matt on eläinlääkäri Scottin pikkuveli. Scott on sekä  eläinlääkäri että Loun poikaystävä.

Tim, tyttöjen isä asuu Australiassa uuden vaimonsa Helenan sekä heidän yhteisen tyttärensä Lilyn kanssa. Heillä on siellä suuri tila. Tim osti Amylle ja Loulle Storm-hevosen lahjaksi, mutta se oli liian vaativa Loulle, joka ei ole 12 vuoteen ratsastanut. Lopulta se myytiin Nick Halliwellille, joka on kuuluisa esteratsastaja ja sillä kisaa Daniel, Nickin tallipoika sekä Amyn ystävä. Marion, tyttöjen äiti kuoli auto-onnettomudessa. Marion oli erittäin taitava hevostenkäsittelijä, hänellä oli maaginen ote hevosiin. Marion opetti kaiken mitä tiesi Amylle sekä Tylle, jotka auttoivat äitiään hänen ollessa vielä elossa. Marionin poismenon jälkeen Amy ja Ty ovat hoitaneet ongelmahevoset keskenään.

## Muuta
Hevoshoitolan sisaruksista on tehty myös televisio-ohjelma Sydänmailla, jota on esitetty Suomessa TV2:lla ja julkaistu Hevoshoitolan sisarukset -dvd:nä.

## Sarjan osat
# Kotiinpaluu (*Coming Home*, suom. 2001)
# Myrskyn jälkeen (*After The Storm*, suom. 2001)
# Toivo sarastaa (*Breaking Free*, suom. 2001)
# Riitapukarit (*Taking Chances*, suom. 2002)
# Aamurusko (*Come What May*, suom. 2002)
# Talven varjo (*One Day You'll Know*, suom. 2002)
# Rampa ori (*Out Of Darkness*, suom. 2003)
# Isä ja tyttäret (*Thicker Than Water*, suom. 2003)
# Uutta vanhaa viisautta (*Every New Day*, suom. 2003)
# Sanojen tuolla puolen (*Tomorrow's Promise*, suom. 2004)
# Uusi alku (*True Enough*, suom. 2004)
# Ennemmin tai myöhemmin (*Sooner Or Later*, suom. 2005)
# Koettelemusten kesä (*Darkest Hour*, suom. 2005)
# Muutosten aika (*Everything Changes*, suom. 2005)
# Kilpailijat (*Love Is A Gift*, suom. 2006)
# Lisäkirja: Joulun muisto (*Winter Memories*, suom. 2006)
# Tahto koetuksella (*Holding Fast*, suom. 2007)
# Sydämen asia (*A Season Of Hope*, suom. 2007)
# Murheelliset (*New Beginnings*, suom. 2008)
# Amyn valinta (*From This Day On*, suom. 2008)
# Kuiskaus menneestä (*Always There*, suom. 2009)
# Lisäkirja: Horisontti (*Beyond The Horizon*, suom. 2009)
Kizelin piiri

**Kizelin piiri** () on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1923 perustetun piirin pinta-ala on 1&nbsp;390 neliökilometriä. Asukkaita on 30&nbsp;300 henkeä (vuonna 2009).

Kizelin piiri sijaitsee Permin aluepiirin itäosassa. Luoteessa se rajoittuu Aleksandrovskin piiriin, idässä Sverdlovskin alueeseen ja Gornozavodskin piiriin sekä etelässä Gremjatšinskin ja Gubahan piireihin. Pinta-alasta 72,9 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat kivihiili, savi ja granosieniitti.

Piiriin kuuluu Kizelin kaupunki sekä neljä maalaiskuntaa: Južnyi-Kospašski, Šahta, Severnyi-Kospašski ja Tsentralnyi-Kospašski. Hallinnollinen keskus on Kizel. Asutuskeskuksia on yhteensä 7.

Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 80,5 % venäläisiä, 12,7 % tataareja ja 1,8 % ukrainalaisia.

Piirin kautta kulkee Tšusovoin ja Solikamskin välinen maantie ja rautatie. 1990-luvulle saakka seudulla harjoitettiin kivihiilen tuotantoa. Nykyisin tärkeimmät elinkeinot ovat puunhankinta ja -jalostus.

Piirissä toimii Kizelin vuoriteknikumi, lääketieteellinen oppilaitos, ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, musiikkikoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy *Novyi den* (”Uusi päivä”).

Seudulla on kivikautisia arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat vanhat teollisuusrakennukset ja Šahtan taajaman lähellä sijaitseva Kizelin luola.

## Lähteet
Täysvero

**Täysvero** () on keskiajalla ja uuden ajan alussa käytössä ollut veroyksikkö Ahvenanmaalla, Varsinais-Suomessa, Porvoon läänissä, Savossa ja Karjalassa. Länsi-Suomessa se tarkoitti alun perin normaalia taloa. Veronmaksukyvyltään heikommat talot olivat *puoliveroja*. Varsinais-Suomessa täysvero tarkoitti suunnilleen samaa kuin miesluku. Muualla Suomessa täysveron perustana oli maan arviointi. Savossa viiden tai useamman veronahan taloa pidettiin täysverona ja pienempiä taloja puoliverona.

## Lähteet
Gremjatšinskin piiri

**Gremjatšinskin piiri** () on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1949 perustetun piirin pinta-ala on 1&nbsp;115 neliökilometriä. Asukkaita on 14&nbsp;700 henkeä (vuonna 2009).

Gremjatšinskin piiri sijaitsee Permin aluepiirin itäosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Kizelin, idässä Gornozavodskin, etelässä Tšusovoin, lännessä Dobrjankan ja luoteessa Gubahan piireihin. Pinta-alasta 95 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat kivihiili, keraaminen savi ja sepeli. Seudulla sijaitsee Basegin luonnonpuisto.

Piiriin kuuluu Gremjatšinskin kaupunki sekä kolme maalaiskuntaa: Jubileinyi, Šumihinski ja Usva. Hallinnollinen keskus on Gremjatšinsk. Asutuskeskuksia on yhteensä 7.

Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 76,5 % venäläisiä ja 14,7 % tataareja.

Piirin kautta kulkee Tšusovoin ja Bereznikin välinen maantie sekä Tšusovoin ja Solikamskin välinen rautatie. Talous perustui 1990-luvun loppuun saakka kivihiilen louhintaan. Nykyään tärkein teollisuuden ala on sepelin tuotanto. Hiilikaivosten sulkemisen jälkeen on kehitetty myös puunhankintaa ja -jalostusta.

Piirissä toimii kaksi lasten luomistyön keskusta, taidekoulu, ammattikoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy *Šahtjor* (”Kaivostyöläinen”).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Gremjatšinskin piirin sivusto
Bright Sheng

**Bright Sheng** (, pinyin: Shèng Zōngliàng) (s. 6. joulukuuta 1955) on kiinalais-yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän on asunut Yhdysvalloissa vuodesta 1982 ja työskentelee Michiganin yliopistossa. Hän on saanut MacArthur Fellowshipin vuonna 2001 ja on New York City Balletin ensimmäinen nimikkosäveltäjä.

Shengin teoksia ovat esittäneet muiden muassa New Yorkin filharmonikot, Bostonin sinfoniaorkesteri, Chicagon sinfoniaorkesteri, Philadelphian orkesteri, Seattlen sinfoniaorkesteri, Orchestre de Paris, Kuninkaallinen Concertgebouw-orkesteri, Tokion filharmoninen orkesteri ja Kiinan kansallinen sinfoniaorkesteri. 

## Teoksia
* *Never Far Away*, harppukonsertto, jonka kantaesittivät vuonna 2008 Yolanda Kondonassis ja San Diegon sinfoniaorkesteri.
* *Nanking! Nanking!*
* *[[Madame Mao]]*, jonka tilasi ja kantaesitti Santa Fen ooppera vuonna 2003 
* *China Dreams* 
* *[[The Silver River]]* (1997), yksinäytöksinen kamariooppera
* *Four Movements for Piano Trio*
* *Seven Tunes Heard in China* soolosellolle
* *The Nightingale and the Rose*, baletti

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Kaarlo O. Tanner

**Karl (Kaarlo) Oskar Tanner** (sukunimi aik. *Tibiander*; 16. helmikuuta 1868 Rauma – 17. elokuuta 1906 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Tanner toimi suutarina ennen kirjallista uraansa, ja ruotsi oli alun perin hänen äidinkielensä, vaikka hän kirjoittikin suomeksi. Hän julkaisi kertomuksia, joista kaksi pidempää kertomusta *Ryysyläisen vakuuna* ja *Tienraivaajat* julkaistiin erillisinä kirjoina. Tanner kirjoitti myös vihkoina ilmestyneen romaanin *Valkeat orjat*, joka jäi kuitenkin keskeneräiseksi Tannerin yllättävän kuoleman takia. Tanner kirjoitti lisäksi näytelmän *Pestuupäivä Rannanpäässä*, viisinäytöksisen näytelmän *Työ ja pääoma*, kolminäytöksisen näytelmän *Noidan kosto* ja yksinäytöksisen raittiusaiheisen näytelmän *Muistojuhla*.

Tanner hukkui elokuussa 1906 Helsingin vesillä Mjölön lähellä purjeveneen kaatuessa. Veneessä oli mukana myös kirjailija Kaarlo Luoto sekä kolme muuta miestä, jotka onnistuivat pelastumaan. Tannerin ruumis löydettiin 9. syyskuuta 1906 Lauttasaaren luota.

## Teoksia
* *Työ ja pääoma* : 5-näytöksinen näytelmä. Esitetty talvikaudella 1901–1902 muun muassa Lahdessa ja Viipurissa
* *Muistojuhla* : näytelmä 1:ssä näytöksessä. Seuranäytelmiä n:o 6. Boman & Karlsson, Hämeenlinna 1902, 2. painos Karisto 1907 
* *Pestuupäivä Rannanpäässä* : yksinäytöksinen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä n:o 4. Boman & Karlsson, Hämeenlinna 1902, 2. painos Karisto 1904, 3. painos 1908, 4. painos 1920
* *Ryysyläisen vaakuna* : novelli. Työväen sanomalehti, Helsinki 1903
* *Mitä Korpiselän torppari tiesi kertoa*, kirjoittanut Kuokka. Työväen sanomalehti, Helsinki 1904, 1906
* *Rikkaus ja rakkaus* : kansannäytelmä 2:ssa kuvauksessa. Seuranäytelmiä n:o 17. Boman & Karlsson, Hämeenlinna 1905, 2. painos Karisto 1907, 3. korjattu painos 1912
* *Tienraivaajat*. Työväen sanomalehti, Helsinki 1905
* *Laittomuuden aikana* : näytelmä neljässä näytöksessä. Seuranäytelmiä n:o 37. Boman & Karlsson, Hämeenlinna 1906, 2. painos 1910, 3. painos Karisto 1921 
* *Valkeat orjat : kuvauksia elämästä*. Lentolehtikomitea, Helsinki 1906
* *Noidan kosto* : huvinäytelmä 3:ssa näytöksessä. Seuranäytelmiä n:o 51. Karisto 1907, 2. painos 1911, 3. painos 1920, 4. painos 1926
* *Siirtolaiset* : yksinäytöksinen näytelmä. Seuranäytelmiä n:o 81. Karisto 1909  

## Lähteet
* 
* Uutinen Tannerin hukkumisesta, Helsingin Sanomat no 191A 19.08.1906, s. 4 (Historiallinen sanomalehtiarkisto)
* Uutinen Tannerin ruumiin löytymisestä, Kansan Tahto no 187 13.09.1906, s. 2 (Historiallinen sanomalehtiarkisto)
Tug of War (Enchantin albumi)

**Tug of War** yhdysvaltalaisen progressiivisen rockyhtyeen Enchantin seitsemäs studioalbumi.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
*Ted Leonard – laulu
*Douglas Ott – kitara
*Bill Jenkins – kosketinsoittimet
*Ed Platt – basso
*Sean Flanegan – rummut

## Lähteet
*
*
Seppo Paatelainen

**Seppo Veijo Tapio Paatelainen** (s. 6. helmikuuta 1944 Sumiainen) on elintarviketeollisuudessa toiminut maatalous- ja metsätieteiden maisteri ja vuorineuvos. Hänellä on yli 25 vuoden kokemus yritysten johtotehtävistä. Paatelainen oli mm. 1990-luvulla mukana ajamassa alas Tuottajain Lihakeskuskuntaa (TLK). Hänen johdossaan Atria lähti 1990-luvun lopulla laajentumaan Suomen rajojen ulkopuolelle, Ruotsiin, Venäjälle ja Baltiaan. 

Vuonna 2006 Paatelainen jäi eläkkeelle pörssiyhtiö Atrian toimitusjohtajan tehtävistä, minkä jälkeen hän on toiminut mm. Keskon, Ilkka-yhtymän, Alma Median, Finavian sekä VIGO-yrityskehityshankkeita johtavan Food Process Innovations Oy:n hallituksissa.

## Aiheesta muualla
* 
*Taloussanomat: Konkarit marssivat hallituksiin
* Osuustoiminnasta ja liiketoiminnasta
*Savon Sanomat: Kuntarakenne on jo uhka
Jaakko Kivistö

**Jaakko Kivistö** (17. maaliskuuta 1871 Jalasjärvi – 26. toukokuuta 1906 Jalasjärvi) oli suomalainen kirjailija.

## Teoksia
* *Muruja : kuvauksia ja muistelmia*.    Tekijä, Tampere 1897
* *Heikki : kuvaus kansan elämästä*.    Kirjapaino Suomi, Tampere 1898

## Lähteet
*
Emeryville

**Emeryville** on pieni kaupunki Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Berkeleyn ja Oaklandin kaupunkien välissä ja rajoittuu merenrannassa San Franciscon lahteen. Vuonna 2010 siellä asui 10 080 asukasta.  

Emeryvillessä pitää kotipaikkaansa usea merkittävä yritys, kuten animaatiostudio Pixar, kahvipaahtimo Peet's Coffee & Tea, ravintolaketju Jamba Juice, sekä opetusteknologiaan erikoistunut LeapFrog. Huolimatta pienestä maapinta-alastaan Emeryvillen alueella sijaitsee myös Ikea sekä Bay Street ostoskeskus, jossa on lähes 80 liikettä ja 2&nbsp;000 autopaikkaa.   

Emeryvillen alueella oli pitkään Amerikan alkuperäisheimojen asutusta, koska sen hetteikköiset vuorovesitasanteet ja kivikkoiset rannat tarjosivat erinomaiset mahdollisuudet simpukoiden sekä ostereiden keräämiseen, kalastamiseen ja metsästämiseen. Lisäksi asukkaat keräsivät ravinnokseen tammenterhoja. Pitkään jatkuneen asutuksen vuoksi paikalle kertyi jättimäinen raakkutunkio, joka on sittemmin hävinnyt elinkeinoelämän ja teollisuuden tilatarpeiden vuoksi.  

## Lähteet
Harmaaturska

**Harmaaturska** (*Trisopterus esmarkii*) on Koillis-Atlantilla elävä turskakala.

## Ulkonäkö
Täysikasvuinen harmaaturska on keskimäärin 19&nbsp;cm:n pituinen. Sillä on harmaanruskea selkä, hopeiset kyljet ja valkoinen vatsa. Rintaevän tyven yläreunassa on tumma täplä.

## Levinneisyys
Harmaaturska elää lauhkeassa ilmastossa, väli- tai avovedessä liejuisen merenpohjan yläpuolella, yleensä 100–200 metrin syvyydessä. Levinneisyysvyöhyke ulottuu Englannin kanaalista lounaiselle Barentsinmerelle ja aina Karhusaaren lähistölle saakka. Lisäksi sitä tavataan Islannin ja Färsaarten ympäristössä.

## Elintavat
Harmaaturska syö enimmäkseen planktonäyriäisiä, kuten hankajalkaisia, krillejä, katkarapuja ja katkoja, mutta myös pikkukaloja sekä erilaisia munia ja toukkia.

## Kalastus ja käyttö
Harmaaturskaa pyydetään lähinnä kalajauhon ja -öljyn valmistukseen. Tärkeimmät pyyntialueet ovat olleet Pohjanmeren pohjoisosa ja Skagerrak. Suurimmillaan vuosisaaliit olivat vuoden 1980 paikkeilla yli 600&nbsp;000 tonnia, sen jälkeen 300&nbsp;000 tonnin luokkaa, mutta ovat 2000-luvulla romahtaneet alle 50&nbsp;000 tonniin.

## Lähteet
Pekka Pantsu

**Pekka Pantsu** (13. joulukuuta 1896 Sortavala – 27. helmikuuta 1984) oli suomalainen teurastamon johtaja ja eräkirjailija.

Pantsu kävi koulunsa Sortavalassa ja työskenteli ensimmäisen maailmansodan aikana Venäjällä muun muassa Pietarissa, Jekaterinburgissa ja Donetskissa. Pantsu matkusti vuonna 1917 Venäjän Kaukoitään, jossa hän harjoitti metsästystä ja kalastusta. Vuonna 1925 hän perusti kalastusyhtymän Kamtšatkan niemimaalle.

Pantsu palasi Suomeen vuonna 1930. Hän toimi vuoteen 1938 saakka Kiteen osuuskaupan  palveluksessa ja siirtyi sitten Savo-Karjalan Osuusteurastamon Sortavalan konttorin johtajaksi. Vuonna 1940 Pantsu perusti Varkauteen Savo-Karjalan Osuusteurastamon (myöhemmin Lihakunta), jonka johtajana hän työskenteli vuoteen 1961 saakka.

Pantsu kuvasi vaiheitaan Kaukoidässä muistiinpanoissaan ja kertomuksissaan, joista Martti Issakainen toimitti teoksen *Kamtsatka, nuoren erämiehen muistoja* (Weilin+Göös 1980).

## Lähteet
Hiroshi Kyono

**Hiroshi Kyono** (; s. 31. maaliskuuta 1969 Jokohama, Japani) on japanilainen laulaja, joka tunnetaan parhaiten The Mad Capsule Marketsin solistina. Hän on Mad Capsule Marketsin lisäksi toiminut Berrie- ja Joujouka -yhtyeissä. Kyono aloitti uransa vuonna 1985.
Suurpeto

**Suurpetoja** ovat suurikokoiset nisäkäspedot, jotka saalistavat toisia nisäkkäitä ja ovat usein ravintoketjun huipulla; toisaalta se että on ravintoketjun huipulla ei tarkoita että on suurpeto. Ne säätelevät suurten kasvinsyöjänisäkkäiden kantoja ja pitävät sitä kautta ekosysteemin tasapainossa. Suurpedoista hyötyvät myös haaskansyöjät, jotka kaluavat loppuun suurpetojen jäljiltä jääneet saaliseläinten osat.

Suurpetoja ovat esimerkiksi suuret kissaeläimet kuten leijona, leopardi, gepardi ja tiikeri, sekä afrikkalainen täplähyeena.

Suomen neljä maasuurpetoa ovat karhu, susi, ilves ja ahma.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Halkominen

**Halkominen** on Suomessa kiinteistötoimitus, jossa tila tai tontti jaetaan sen osakkaiden kesken heidän omistamiensa osuuksien mukaan uusiksi kiinteistöiksi. Halkomisella puretaan tilan tai tontin määräosainen yhteisomistus. Halkomisessa ei jää kantatilaa. 

Halkomisessa osakkaat ovat usein riidoissa keskenään. Lohkomistoimitus on halkomista huomattavasti halvempi, sillä halkominen on työläs menettely. Halkominen voidaan välttää tekemällä sopimus kiinteistön jakamisesta määräaloina (*jakosopimus*).

Muita kiinteistöjä kuin tiloja ja tontteja ei voi halkoa.

**Yhteishalkomisessa** jaetaan useampi kuin yksi kiinteistö kerralla. Näin voidaan menetellä, jos halottava käyttöyksikkö kuten maatila tai rakennuspaikka koostuu useasta kiinteistöstä, joilla on pääasiassa samat omistajat.

Tyypillinen halkomisen kohde on nykyisin metsätila tai pienehkö erityismaa-alue kuten ranta-alue. Maatilojen jakamiseen halkomisia ei enää käytetä toisin kuin vielä 1950-luvulle saakka tehtiin. Halkomisten lukumäärä on laskenut 1950-luvulta, jolloin halkomisia tuli vireille noin 1500 toimitusta vuodessa.

## Historiaa
Halkominen on tilojen vanhin osittamismuoto. Se on tunnettu jo keskiajalla. Halkomisessa talo jaettiin tiloiksi esimerkiksi perinnönjaon seurauksena. Useat kylät ovat muodostuneet yksinäistaloista halkomalla.

Osittamista rajoitettiin 1500-luvulta alkaen, sillä tilojen haluttiin pysyvän ”itsekannattavina”. Vuonna 1684 säädettiin, että neljännesmanttaalia pienempiä talonosia ei saanut halkomalla muodostaa. Myöhemmin rajoituksia lievennettiin. Vuoden 1895 asetuksessa määritettiin samanaikainen 1/300 manttaalin ja 5 hehtaarin raja eräin poikkeuksin. Halkomisrajoitukset poistettiin lopullisesti vuonna 1916.

## Halkomistavat
*Jyvityshalkomisessa* eli *tilushalkomisessa* eli *perinteisessä halkomisessa* maapohja ja vesitilukset jyvitetään, jotta tilan eri osat saadaan keskenään vertailukelpoisiksi. Kukin osakas saa alueen, joka vastaa hänen osuuttaan. Tiluksilla olevan muun omaisuuden kuten rakennusten ja puuston raha-arvo arvioidaan. Jos se ei jakaudu jakoperusteen mukaan, osakkaat maksavat erotuksen toisilleen tilikorvauksina rahassa.

*Kokonaisarvohalkomisessa* tiluksia ei jyvitetä. Kukin osakas saa kokonaisarvoltaan osuuttaan vastaavan tilan. Tilat voivat olla keskenään erilaisia esimerkiksi niin, että yksi saa rantapalstan ja toinen metsälön. Kokonaisarvohalkominen on tarkoituksenmukaista, jos halottavan tilan eri osat ovat huomattavan eriarvoisia tai jos tila on pieni.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kiinteistönmuodostamislaki (554/1995), 7. luku
* Maanmittauslaitos: halkominen
Kimmo Koskimaa

**Kimmo Reijo Sakari Koskimaa** (sukunimi vuoteen 1926 *Dahlström*; 22. maaliskuuta 1925 Vaasa – 21. maaliskuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen runoilija.

Koskimaa aloitti runoilemisen tutustuttuaan Eino Leinon Helkavirsiin. Hänen esikoiskokoelmansa *Hukkaperän lauluja* sai  myönteisen arvion muun muassa V. A. Koskenniemeltä, joka vertasi Koskimaata Unto Kupiaiseen ja Eino Leinoon. Koskimaan loppusointuja käyttänyt runous poikkesi aikakauden modernistisesta valtavirtauksesta mutta se on säilyttänyt suosionsa nykypäiviin saakka.

Kilpirauhassairaudesta ja sydänongelmista kärsinyt Koskimaa kuoli 29-vuotiaana maaliskuussa 1954. Orvokki Vääriskoski toimitti Koskimaan runokokoelmasta uuden laajennetun version joka ilmestyi 2007.

## Teoksia
* *Hukkaperän lauluja*, runoja.  WSOY 1954, uusi laajennettu painos WSOY 2007

## Lähteet
* 
* Mikko Nortela : Suomalaisen runon toteutumaton tulevaisuus, Karjalainen 28.09.2007
* Jorma Heinonen : Hukkaperän lauluja, Keskisuomalainen 15.9.2007
Kalle Päätalo (yhtye)

**Kalle Päätalo** (myös **Kalle P**) oli alkujaan fiktiivinen joensuulainen suomirock-yhtye, joka oli osa elokuvan ''Pitkä kuuma kesä'' (1998) tarinaa. Elokuvassa käytetyn ja levylle päätyneen Kalle Päätalo -yhtyeen musiikin on soittanut Pauli Hanhiniemen Perunateatteri -yhtye solistinaan elokuvassa yhtyeen laulajaa esittänyt Mikko Hakola. Elokuvan saaman suosion myötä bändi heräsi eloon eri kokoonpanolla ja alkoi keikkailla.

## Keikkakokoonpano
* Mikko Hakola – laulu
* Pate Friman – kitara
* Albert Hyrönen – basso
* Joel Kaplas – rummut 

## Diskografia

Studio-orkesterin muodosti Pauli Hanhiniemen Perunateatteri, laulajanaan Mikko Hakola. Kokoonpano:
*Mikko Hakola – laulu
*Pauli Hanhiniemi – taustalaulu
*Samuli Happo – bassokitara
*Pasi Hiidenniemi – kitara
*Mika Hiironniemi – rummut
*Jutta Paavola – taustalaulu
*Netta Pispa – taustalaulu

Albumi:
**[[Musiikkia elokuvasta Pitkä kuuma kesä]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
Akseli Urhonen

**Aksel Teodor Urhonen** (12. syyskuuta 1892 Rauma – 23. tammikuuta 1952 Rauma) oli suomalainen merimies ja merikirjailija.

Urhonen kuvasi romaanissaan *Kun fregattimme kävi Jaavalla* omien purjelaivakokemuksiensa perusteella raumalaisen fregatti/parkki *Altain* vaiheita maailman merillä vuosina 1876-1902. Jo aiemmin kirjailija Hjalmar Nortamo käytti Urhosen muistelmia pohjana teoksessaan *Valtamerillä. Akseli Urhosen merimieselämyksiä* (WSOY 1930).

Urhosen puoliso oli Amanda Josefiina Urhonen (1888–1975). Urhonen kuoli vuonna 1952 ja hänet on haudattu Raumalla Rauman Vanhalle hautausmaalle.

## Teoksia
* *Kun fregattimme kävi Jaavalla : merimiesjutelma*, romaani.  WSOY 1947

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia : Fregatti/parkkilaiva Altai ja sen historia
Tengeliönjoen rautatiesilta

**Tengeliönjoen rautatiesilta** on Ylitornion kunnassa Aavasaksan kylässä sijaitseva Tengeliönjoen ylittävä Kolarin radan silta. Silta on avattu liikenteelle ensimmäisen kerran vuonna 1928, ja sen perustukset ovat edelleen uuden sillan käytössä. Uusi silta on rakennettu vuonna 1951. Sillalla sallitaan 18 tonnin akselipaino, ja sen jännemitat ovat 45+45+21 metriä.

Silta muodostuu kahdesta 45&nbsp;metrin mittaisesta vahvistetusta teräsristikkojänteestä, sekä kolmannesta yksinkertaisesta 21 metrin mittaisesta teräspalkkijänteestä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Pikkuhaarapyrstö

**Pikkuhaarapyrstö** (*Enicurus scouleri*) Aasian keski-, etelä-, kaakkois- ja itäosissa tavattava sieppoihin kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Kooltaan pikkuhaarapyrstö on noin 13&nbsp;cm. Pikkuhaarapyrstön otsa, vatsa, alaperä sekä leveä siipijuova ja siipien reunat ovat väriltään valkoiset. Muuten laji on höyhenpuvultaan sinertävän musta. Koiras- ja naarasyksilöt eivät eroa toisistaan höyhenpukunsa perusteella. Haarapyrstöjen suvun lajien pyrstö on tyypillisesti pitkä ja selvästi haarapäinen. Pikkuhaarapyrstön pyrstö on kuitenkin lyhyt ja vain hieman lovipäinen, lähes suora.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Pikkuhaarapyrstöä tavataan Keski-Aasiassa Tadžikistanissa, Afganistanissa ja Kazakstanissa. Etelä-Aasiassa levinneisyys ulottuu Pakistanista Intiaan ja edelleen itään päin Kaakkois-Aasiaan ja Kiinaan sekä Taiwaniin. Pikkuhaarapyrstöt elävät nopeasti virtaavien vuoristopurojen ja -jokien luona. Erityisesti laji tavataan vesiputouksien läheisyydestä. Talvisin laji elää hitaammin virtaavien jokien ja järvien lähellä.

## Ravinto
Pikkuhaarapyrstöt syövät vesihyönteisiä, äyriäisiä ja jonkin verran myös kasviperäistä ravintoa. Ravintonsa laji poimii useimmiten kiviltä, mutta toisinaan sukeltaa myös veden alle.

## Pesintä
Laji rakentaa pesänsä joen törmään usein vesiputouksen taakse. Pesä rakennetaan sammalista, lehdistä ja ruohoista. Naaras munii kolmesta viiteen valkoista vaaleanpuna- tai violettitäpläistä munaa.

## Lähteet
Euroopan Kirjailijaliitto

**Euroopan Kirjailijaliitto** (*Europäische Schriftsteller-Vereinigung*, *ESV*) oli Saksan perustama Goebbelsin organisoima vuosina 1941–1945 toiminut kulttuurijärjestö, johon kuului jäseninä myös suomalaisia kirjailijoita.

Järjestö perustettiin syksyllä 1941 Weimarissa pidetyillä runoilijapäivillä, ja sen puheenjohtajaksi valittiin saksalainen kirjailija Hans Carossa. Liiton varapuheenjohtajaksi valittiin vuonna 1942 suomalainen V. A. Koskenniemi. Liiton jäsenosastoja perustettiin Suomeen ja 15 muuhun maahan. 

Kirjailijaliiton Suomen osastossa oli jäseninä noin 40 kirjailijaa, joista 15 oli suomenruotsalaisia. Suomen osaston puheenjohtaja oli Arvi Kivimaa. Suomesta liittoon kuuluivat muun muassa Mika Waltari, V. A. Koskenniemi, Tatu Vaaskivi, Maila Talvio, Viljo Kajava, Örnulf Tigerstedt, Tito Colliander,  Bertel Gripenberg, Hjalmar Dahl, Harald Hornborg, Lorenz von Numers, Jarl Gallén, J. C. Fabritius, E. R. Gummerus, Ulla Biaudet (Ulla Bjerne), Joel Rundt, Ture Janson, Göran Stenius, Olof Enckell ja Jarl Hemmer. 

Euroopan kirjailijaliitto järjesti lokakuussa 1942 Weimarissa kirjailijakokouksen, johon osallistuivat Suomesta Viljo Kajava, Mika Waltari, Maila Talvio, Örnulf Tigerstedt, Tito Colliander ja Suomen kirjailijaliiton puheenjohtaja Yrjö Soini.

Euroopan kirjailijaliitto myönsi ulkomaisille kirjailijoille vierailustipendejä Saksaan. Kirjailija Irja Salla oleskeli liiton stipendin turvin Saksassa heinäkuusta 1943 tammikuuhun 1944, ja myös Helvi Hämäläiselle myönnettiin stipendi, mutta hän jätti sen käyttämättä.

## Kirjallisuutta
* Markku Jokisipilä - Janne Könönen : *Kolmannen valtakunnan vieraat : Suomi Hitlerin Saksan vaikutuspiirissä 1933-1944*. Otava 2013
* Kari Saviniemi : *Lyyra ja hakaristi : tutkimus Euroopan kirjailijaliiton taustasta, vaiheista ja filosofiasta sekä suomalaisten osallistumisesta sen toimintaan 1941-44*. Pro gradu -työ. Helsingin yliopisto 1988

## Lähteet
* Esa Aallas: Tahroja runoilijan siivessä – Promootiorunoilija Viljo Kajava peitteli Saksa-yhteyksiään. Tampereen yliopiston tiede- ja kulttuurilehti Aikalainen 25.8.2009 
* Pauli Heikkilä: Mika Waltarin Eurooppa 1928–1948, s. 5–7

### Viitteet
Intiankraitti

**Intiankraitti** (*Bungarus caeruleus*) on myrkkytarhakäärmeisiin kuuluva kraittilaji, jota esiintyy Intian, Pakistanin, Nepalin ja Sri Lankan viidakoissa ja savanneilla. Intiankraitti on väriltään kiiltävän sinimusta valkoisin raidoin, mutta myös yksivärisen tummia yksilöitä on tavattu. Vartalo on liereä ja pehmeäsuomuinen. Pituutta sille kertyy 0,8–1,7 metriä. Intiankraitin pää on kaulaa hieman leveämpi ja sen silmät ovat pienehköt. Päivisin käärme oleilee termiittikeoissa, mutta yöaikaan se lähtee ravinnonhakuun. Lajin ruokalistalle päätyy muita käärmeitä, skinkkejä ja pikkunisäkkäitä. Intiankraitti lisääntyy munimalla 8–12 munaa. Tämän lajin aiheuttamia puremia tunnetaan maakraiteista eniten. Sillä on 12 alalajia.

## Myrkky

Intiankraitin myrkky on neurotoksista ja aiheuttaa nopeasti lihashalvauksia. Se on paljon vaarallisempaa kuin tavallisten kobrien myrkky. Intiankraitin purema aiheuttaa vain vähän tai ei lainkaan kipua, mutta monet pureman saaneet ovat valittaneet kovista vatsakivuista. Myrkky aiheuttaa eteneviä halvauksia. Paikallisia oireita ei ole, joten potilaiden kuntoa seurataan tarkasti halvausoireiden varalta, jotta voidaan antaa vastamyrkkyä. Uhri voi kuolla 6-8 tunnissa ja yleensä kuoleman syynä on hengityksen lamaannus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Bungarus caeruleus 
*The University of Adelaide, Australia, Clinical Toxinology Resources: Bungarus caeruleus
Joel Rundt

**Anders Joel Rundt** (3. joulukuuta 1879 Uusikaarlepyy – 2. kesäkuuta 1971 Vaasa)  oli suomenruotsalainen kansakoulunopettaja, toimittaja ja runoilija.

## Henkilöhistoria
Rundt valmistui opettajaksi Uudenkaarlepyyn seminaarista 1903. Hän toimi opettajana Kaarlelassa, Kokkolassa ja viimeksi 14 vuoden ajana Helsingissä. Vuosina 1909–1910 Rundt oli myös Österbottningen-lehden toimittajana. Opettajan uran jälkeen hän toimi Svenska folkskolans vänner-järjestön sihteerinä 1925–1929 ja vuosina 1935–1943 virsikirjakomitean jäsenenä ja sihteerinä. Tea Helenelundin veistämä Rundtin rintakuva (1970) sijaitsee Uudenkaarlepyyn kirkon vieressä.

## Kirjallinen tuotanto
Ensimmäisen runokokoelmansa *Ödemark* Rundt julkaisi 1912 ja viimeisen lähes 90-vuotiaana. Hän myös käänsi suomenkielistä lyriikkaa ruotsiksi, muun muassa Kantelettaren ja Saima Harmajan runoja, sekä sanoitti lauluja ja virsiä. Hän sanoitti 1940-luvulla ruotsiksi useita Toivo Kärjen säveltämiä kappaleita, joissa oli alunperin Kerttu Mustosen tai Helena Eevan suomenkielinen teksti, esim. Siks oon mä suruinen / Nu går jag sorgsen här, Tule hiljaa / Kom så stilla, Naisten tango / Damernas tango, Anna-Liisa / Anna-Lisa . 

### Teoksia
* *Ödemark*, 1912
* *Skogen och fältet*, 1915
* *Den stilla ån*, 1920
* *Kväll vid floden*, 1924
* *Det stilla ljuset*, 1929
* *Ön och stjärnän*, 1931
* *Vår hårda jord*, 1943
* *Valda dikter*, 1945
* *Under dessa skyar*, 1954
* *Höstande*, 1962
* *Timligt och evigt*, 1966
* *Tala, o sång*, 1968

### Palkinnot
* SLS:s pris 1955
* Stockholms-Tidningens finlandssvenska kulturpris 1960
* Längmans pris 1964

## Lähteet
*  (Vanhentunut linkki)
* Författare i Nykarleby : Joel Rundt

### Viitteet
Seppo Miettinen

**Seppo Juhani Miettinen** (s. 12. marraskuuta 1947 Lappeenranta) on entinen Lappeenrannan kaupunginjohtaja. Hän toimi kaupunginjohtajana lokakuusta 2004 joulukuuhun 2011 asti. Koulutukseltaan Miettinen on oikeustieteen kandidaatti (1975) ja varatuomari (1983). Ennen kaupunginjohtajaksi valintaansa hän toimi kahdeksan vuotta Lappeenrannan kaupunginjohtajan 1. varamiehenä ja laki- ja liiketoimintajohtajana. Miettinen oli kaupunginjohtajana toimiessaan vuonna 2009 Etelä-Karjalan maakunnan suurituloisin kunnanjohtaja.

## Lähteet
Pokerisivut.com (lehti)

**Pokerisivut.com**-lehti oli vuonna 2008 perustettu suomenkielinen pokeriin keskittyvä aikakauslehti. Lehti ilmestyi kuusi kertaa vuodessa. Ensimmäisen numeron kansikuvassa esiintyi Patrik Antonius, ja sen jälkeen kansikuvissa ovat olleet muun muassa Doyle Brunson, Ilari Sahamies, Jens Kyllönen ja Ville Wahlbeck. Lehden vakiokolumnisteina toimivat muun muassa Sami Kelopuro, Juha Helppi ja Phil Galfond.

*Pokerisivut.com-lehden* julkaiseminen lopetettiin vuonna 2010 lokakuun alussa voimaan tulevan arpajaislain takia. Lehden viimeinen numero ilmestyi elokuussa 2010.

## Katso myös

* Pokerisivut.com

## Lähteet
Toimi Waltari

**Toimi Armas Waltari** (17. helmikuuta 1882 Helsinki – 5. heinäkuuta 1914 Nummela) oli suomalainen pappi ja opettaja, joka julkaisi lukuisia hengellisiä kirjoja. Hän oli kirjailija Mika Waltarin isä.

 

Toimi Waltarin isä Gustaf Helenius oli Hattulan Katinalasta kotoisin ollut ja Helsinkiin muuttanut muurari, joka otti uudeksi sukunimekseen Waltari kotitalonsa mukaan. Toimi Waltari ja hänen veljensä Toivo Waltari valmistuivat kumpikin papeiksi. Toimi Waltari oli sittemmin työssä muun muassa Kalliolan setlementissä ja toimi Sörnäisten vankilan vankilapastorina. Hän meni naimisiin 18. marraskuuta 1906 Olga Johanssonin (18.11.1886 Pietari – 12.6.1945 Helsinki) kanssa. Pariskunnalle syntyi kolme lasta, Samuel 1907, Mika Toimi 1908 ja Erkki Kustaa 1913.

Toimi Waltari oli Mikkelin lyseon uskonnon ja historiallisen lukemisen vanhempana lehtorina vuosina 1912–1914, ja hän valmisteli samalla myös teologian väitöskirjaansa, jonka nimenä oli *Raamatunhistoria uskonnon opetuksessa*. Mikkelissä asunut Waltarin perhe palasi Helsinkiin 1914, mutta pian sen jälkeen Toimi Waltari kuoli vain 32-vuotiaana.

Kirjailija Mika Waltari kuvasi *Helsinki-trilogiassaan* (1933–1935) sukunsa vaiheita. Trilogian päähenkilöiden esikuvina olivat kirjailija itse, hänen isänsä Toimi ja isoisänsä Gustaf

## Teoksia
**Mitä eno kertoi? Kertomus lapsille* (1911)
**Jeesus ja meri* (1912)
**Mitä sanoo raamattu isille ja äideille?* (1914)
**Raamatunhistoria uskonnonopetuksessa silmällä pitäen varsinkin yliopistoon johtavia oppilaitoksiamme* (1914)
**Rakkauden sankareita. Bodelschwing ja Barnardo* (1914)
**Sielusi pelastus. Kokoelma herättäviä kertomuksia* (1914)

## Lähteet
* Juuret Hämeessä 2017/ Waltarien sukututkimus 
### Viitteet
The Agonist

**The Agonist** (aikaisemmin **The Tempest**) on kanadalainen melodista deathmetalia soittava yhtye. Montrealissa vuonna 2004 perustetun yhtyeen jäseniin kuuluu laulaja Vicky Psarakis, kitaristi Danny Marino, basisti Chris Kells, rumpali Simon McKay ja kiertuekitaristi Chris Adolph. The Agonist tunnetaan erityisesti laulajien tavasta yhdistellä murinalaulua ja puhdasta laulua. Yhtye levyttää Century Media Recordsille.
17.3.2014 yhtye ilmoitti Facebook-sivuillaan laulaja Alissa White-Gluzin jättäneen yhtyeen. Uudeksi laulajaksi ilmoitettiin Vicky Psarakis.

## Diskografia
### Studioalbumit
* *[[Once Only Imagined]]* (2007)
* *[[Lullabies for the Dormant Mind]]* (2009)
* *[[Prisoners (albumi)|Prisoners]]* (2012)
* *Eye of Providence* (2015)
* *Five* (2016)
* *Orphans* (2019)

### EP:t
* *The Escape* (2011)
* *Disconnect Me* (2014)
* *Days Before the World Wept* (2021)

### Singlet
* *Business Suits and Combat Boots* (2017)
* *...and Their Eulogies Sang Me to Sleep* (2009)
* *Birds Elope with the Sun* (2009)
* *Thank You Pain* (2009)
* *The Escape* (2011)
* *Ideomotor* (2012)
* *Disconnect Me* (2014)
* *Gates of Horn and Ivory* (2015)
* *My Witness, Your Victim* (2015)
* *Danse Macabre* (2015)
* *The Chain* (2016)
* *The Moment* (2016)
* *Take Me to Church* (2016)
* *In Vertigo* (2019)
* *Burn It All Down* (2019)
* *As One We Survive* (2019)
* *The Gift of Silence* (2019)
* *Orphan* (2020)
* *Remnants in Time* (2021)
* *Feast On the Living* (2021)
Kit Kat

**KitKat** on Nestlén valmistama suklaapatukka. Niitä myydään tavallisina patukoina ja pusseissa. KitKat muodostuu keksistä, joka on kuorrutettu suklaalla. 
''Guinness World Recordsin'' mukaan KitKatilla on kaikkein eniten eri makuja, esimerkiksi wasabi, kurkku, suola ja vesimeloni.

## Aiheesta muualla

* Kit Katin viralliset sivut
Oppineita vastaan

**Oppineita vastaan** (; ) on Sekstos Empeirikoksen kirjoittama filosofinen teos, joka edustaa pyrrhonistista skeptisismiä. Teoksen nimi on joskus suomennettu myös muodoissa *Matemaatikkoja vastaan* ja *Professoreita vastaan*.

Teos koostuu osista, jotka on suunnattu erilaisia tiedon lajeja vastaan, ja niitä vastaan, jotka katsovat omaavansa jotain tietoa. Teoksen nimen *mathēmatikos* tarkoittaa oppineita yleensä, mutta sen voidaan katsoa viittaavan erityisesti platonilaisiin. Kirjat laajentavat Sekstoksen teoksen *[[Pyrrhonismin pääpiirteet]]* kirjojen II ja III esitystä aiheesta.

## Sisältö

Teokseen *Oppineita vastaan* luetaan joko kuusi tai yksitoista kirjaa. Tämä on seurausta siitä, että säilyneissä käsikirjoituksissa yksitoista Sekstokselta säilynyttä kirjaa on luettu yhteen otsikon *Oppineita vastaan* alle. Nimellä *Oppineita vastaan* on kuitenkin alun perin tarkoitettu viitata vain kuuteen ensimmäiseen kirjaan. Tämä käy ilmi ensimmäisen kirjan alusta ja kuudennen kirjan lopusta.

Teoksen kuusi ensimmäistä kirjaa tunnetaan perinteisesti myös omilla nimillään:

* *Grammaatikkoja vastaan* (, *Pros grammatikous*) (kirja I)
* *Reetoreja vastaan* (, *Pros rhētoras*) (kirja II)
* *Geometrikkoja vastaan* (, *Pros geōmetras*) (kirja III)
* *Aritmeetikkoja vastaan* (, *Pros arithmētikous*) (kirja IV)
* *Astrologeja vastaan* (, *Pros astrologous*) (kirja V)
* *Muusikkoja vastaan* (, *Pros mousikous*) (kirja VI)

Teoksen kirjat VII–XI ovat säilyneet epätäydellisesti. Tutkijat ovat arvelleet, että tämän kirjajoukon alusta puuttuu ainakin yksi ja mahdollisesti jopa viisi kirjaa. Säilyneitä kirjoja on kutsuttu perinteisesti seuraavilla nimillä:

* *Loogikkoja vastaan* (, *Pros logikous*) (kirjat VII-VIII)
* *Fyysikkoja vastaan* (, *Pros fysikous*) (kirjat IX-X)
* *Eetikkoja vastaan* (, *Pros ēthikous*) (kirja XI)

Nämä kirjat erotetaan joskus erilliseksi teokseksi kirjoista I–VI käyttämällä niistä nimitystä *Dogmaatikkoja vastaan* (, *Pros dogmatikous*). Tällöin *Loogikkoja vastaan* muodostaa tämän teoksen kirjat I–II, *Fyysikkoja vastaan* kirjat III–IV ja *Eetikkoja vastaan* kirjan V, huolimatta siitä, että todellisuudessa teoksen alkuosa puuttuu. Dogmaatikkojen voidaan tässä katsoa viittaavaan erityisesti stoalaisiin. Sekstos itse käyttää näistä viidestä kirjasta nimitystä *Skeptika hypomnēmata* () viitatessaan niihin muualla. Ne vaikuttavat olevan kirjoja I–VI varhaisempia.

Nimet *Oppineita vastaan* ja *Dogmaatikkoja vastaan* eivät esiinny alkuperäisissä käsikirjoituksissa, vaan ne on kehitetty myöhemmin.

## Lähteet
Antoni Piechniczek

**Antoni Krzysztof Piechniczek** (s. 3. toukokuuta 1942) on puolalainen poliitikko, jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Vuodesta 2007 lähtien hän on istunut Puolan parlamentin ylähuoneessa.

## Ura pelaajana

Piechniczek pelasi urallaan puolustajana. Hän aloitti uransa Zryc Chorzówin juniorijoukkueessa, josta siirtyi 1960 Naprzód Lipinyn kautta Legia Varsovaan. Hän oli voittamassa seuran paidassa Puolan cupin mestaruutta 1964 ja seuraavana vuonna hän pelasi joukkueen kanssa Cup-voittajien Cupin puolivälierissä. Hän siirtyi Ruch Chorzówiin 1965 ja edusti seuraa vuosikymmenen loppuun saakka. Ruchissa hän juhli Puolan mestaruutta 1968. Viimeiseksi seuraksi Piechniczekin uralla jäi ranskalainen LB Châteauroux, jota hän edusti kaudella 1972/73.

Puolan maajoukkuepaidassa Piechniczek esiintyi kolmesti.

### Meriitit pelaajana

* Puolan mestaruus: 1968
* Puolan cup: 1964
**Hopeaa (2): 1968, 1970

## Ura valmentajana

Piechniczek opiskeli pelaajauransa ohella Varsovan yliopistossa liikunnanopettajaksi valmistuen vuonna 1965. Pelaajauransa jälkeen hän aloitti uran valmentajana BKS Bielskossa. Hän toimi 1970-luvun lopulla pitkään Odra Opolen päävalmentajana, kunnes palasi 1980 Ruch Chorzówiin. 

Puolan maajoukkuevalmentaja Ryszard Kuleszan saatua yllättäen potkut joulukuussa 1981 nousi Piechniczek uudeksi maajoukkuevalmentajaksi. Hän johdatti joukkueensa MM-kisoihin 1982, joissa Puola eteni komeasti pronssiotteluun. Kisojen päätteeksi Piechniczekin ja pelaajien kaulaan ripustettiin mitalit, kun Ranska kaatui 3–2.  Vaikka Puola jäikin rannalle EM-kisoista 1984, sai Piechniczek jatkaa tehtävissään. Hän luotsasi Puolan toistamiseen MM-kisoihin, mutta Meksikosta tuomisina oli vain paikka kuudentoista parhaan joukossa.

Kisojen jälkeen Piechniczek siirtyi KS Górnik Zabrzen päävalmentajaksi ja luotsasi joukkueen Puolan mestariksi 1987. Tämän pestinsä jälkeen hän toimi Tunisian ja Arabiemiirikuntien maajoukkueiden päävalmentajana. Hän palasi Puolan maajoukkueeseen 1996, mutta jätti tehtävänsä maan jäätyä rannalle MM-kisoista 1998. Vuonna 1997 hän toimi vielä qatarilaisen Al-Rayyanin päävalmentajana.

### Meriitit valmentajana

* MM-pronssia: 1982
* MM-2.kierros: 1986
* Puolan mestaruus: 1987
* Tunisian-mestaruus: 1988, 1989
* Tunisian cup: 1989
* Puolan vuoden valmentaja: 1978

## Ura poliitikkona

Piechniczek on 2000-luvulla ollut aktiivisesti mukana Puolan politiikassa. Hänet valittiin vuonna 2002 Sleesian alueparlamenttiin ja hän toimi myös varapuheenjohtajana. Vuonna 2007 hän nousi Puolan parlamentin ylähuoneeseen.

## Lähteet
Boondock Saints 2

**Boondock Saints 2** (*The Boondock Saints II: All Saints Day*) on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva, joka on jatko-osa elokuvalle *[[Boondock Saints – Etelä-Bostonin enkelit]]*. Elokuvan on ohjannut Troy Duffy.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
* 
* 

### Arvostelut
*
Ihmisoikeudet Australiassa

**Ihmisoikeudet Australiassa** ovat kansainvälisten sopimusten ja Australian perustuslain määrittelemät jokaiselle ihmiskunnan jäsenelle yhtäläisesti kuuluvat oikeudet. YK:n mukaan ihmisoikeuksiin sisältyy muun muassa sananvapaus, liikkumisoikeus, uskonnonvapaus ja poliittinen vapaus.

Australia allekirjoitti Ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen vuonna 1948, kun sopimus hyväksyttiin. Vuonna 2008 se ratifioi vammaisten oikeuksia koskevan konvention ja ilmaisi tukensa alkuperäiskansojen oikeuksille.

## Vapausoikeudet
Tärkein vapaus on oikeus elämään. Australia luopui kuolemanrangaistuksesta asteittain vuosina 1955-1985, ja tuki YK:n aloitetta kuolemanrangaistusten lakkauttamiseksi maailmassa vuonna 2007.

Orjuuden vastaiset lait säädettiin vuonna 1999. Korkein oikeus antoi ensimmäisen tuomion orjuuden vastaisen lain perusteella lokakuussa 2008. Tuomion sai Melbournelainen bordellin pitäjä.

## Poliittiset oikeudet ja tasa-arvo
Poliittisia oikeuksia ovat muun muassa äänioikeus, sananvapaus, kokoontumisvapaus sekä yhdistysvapaus.

Australian perustuslaissa ei ole suoraan määrätty ilmaisunvapaudesta. Maan korkein oikeus on kuitenkin linjannut että poliittisen toiminnan vapaus on implisiittisesti suojattu edustuksellisen ja vastuullisen poliittisen järjestelmän myötä.

### Suhtautuminen naisten syrjintään ja heihin kohdistettavaan väkivaltaan
Australia on ratifioinut YK:n sopimuksen naisiin kohdistuvan syrjinnän ehkäisemiseksi. (Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women CEDAW) ja lasten oikeuksien sopimuksen (CRC). Toukokuussa 2008 hallitus asetti neuvoston ehkäisemään naisiin ja lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa. Orjuuden vastaiset lait säädettiin vuonna 1999. Korkein oikeus antoi ensimmäisen tuomion orjuuden vastaisen lain perusteella lokakuussa 2008. Tuomion sai Melbournelainen bordellin pitäjä.

### Alkuperäiskansat
Helmikuussa 2009 Australian hallitus pyysi anteeksi alkuperäiskansoihin kuuluvilta ihmisiltä ja Torresin salmen alueen alkuperäisasukkailta, joiden lapsia valtion lain nojalla riistettiin lapsina perheiltään vuosina 1910–1970. Hallitus ei maksanut korvauksia. Australian hallitus vastustaa YK:n sopimusta alkuperäiskansojen oikeuksista .

## Taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet
Perusoikeuksiin kuuluvat myös taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet. Tällaisia ovat esimerkiksi oikeus työhön, sosiaaliturvaan ja opetukseen. Julkisella vallalla on velvoite turvata ja edistää näiden oikeuksien toteutumista.

## Oikeus tasapuoliseen kohteluun oikeudenkäynnissä

Australian laki salli ainakin vielä joulukuussa 2008 kansainvälisen oikeuden vastaisesti terrorismista epäiltyjen pidätyksen ilman oikeudenkäyntiä, mutta Australian hallitus arvioi lain kehitystarvetta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Human Rights Watch Human Rights Watch
* Amnesty International Amnesty International
Arthur Kennedy

**John Arthur Kennedy** (17. helmikuuta 1914 Worcester, Massachusetts, Yhdysvallat – 5. tammikuuta 1990 Branford, Connecticut, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

Kennedy oli viisi kertaa Oscar-ehdokkaana. Parhaasta miespääosasta hän oli ehdolla elokuvasta *[[Kirkas voitto]]* (1951). Sivuosaehdokkuudet hän sai elokuvista *[[Nyrkkeilysankari]]* (1949), *[[Murhaajako?]]* (1955), *[[Peyton Place – vihan tyyssija]]* (1957) ja *[[Yli kaiken ymmärryksen]]* (1958).

Teatterissa Kennedy kuului 1940- ja 1950-lukujen taitteessa useiden Arthur Millerin näytelmien alkuperäismiehityksiin. Tony-palkinnon hän sai vuonna 1949 roolistaan Biffinä näytelmässä *[[Kauppamatkustajan kuolema]]*.

Kennedy on saanut kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle.

## Lähteet
Vojakkalan koulu

**Vojakkalan koulu** on lakkautettu peruskoulu Tornion Vojakkalassa. Toimiessaan koulu oli Tornion toiseksi pohjoisin kyläkoulu. Vuonna 2009 koulussa oli 50 oppilasta, ja koulun rehtori oli Pekka Tilja.

Vojakkalan koulu perustettiin vuonna 1896 sekä Ala- että Ylivojakkalaan. Alavojakkalan koulu lakkautettiin vuonna 1971 pienentyneen oppilasmäärän takia. Viimeksi käytössä oleva koulurakennus Ylivojakkalassa on rakennettu vuonna 1964. Koulu lakkautettiin vuonna 2015.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tornion kaupunki: Vojakkalan koulu
Randolph Engineering

**Randolph Engineering Inc.** (RE) on kahden insinöörin, Jan Waszkiewiczin ja Stanley Zaleskin vuonna 1972 perustama yhtiö. Alun perin yhtiö valmisti silmä- ja sotilasoptiikan valmistuksessa tarvittavia koneita.

Vuonna 1982 Randolph Engineering valittiin Yhdysvaltain puolustushallinnon (US Department of Defence) aurinkolasien päätoimittajaksi. Aurinkolasituotteiden myynti siviileille aloitettiin 1980-luvun lopussa. Samoihin aikoihin tuotevalikoima laajeni kattamaan myös urheiluampujille tarkoitetut tuotteet.

Yhtiö ja sen tuotteet on palkittu moneen kertaan teknisestä laadusta, optiikasta sekä innovatiivisuudesta. Yhtiön tärkein tuote on Randolph Aviator-aurinkolasi, joka on mm. US. Airforcen sotilaslentäjien ja NASA:n astronauttien vakiovaruste.

Yhdysvaltain puolustushallinto on edelleen Randolph Engineering Inc:in tärkein asiakas. Asiakkaiden joukkoon on liittynyt myös useiden NATO-maiden vastaavia laitoksia. Yhtiön käyttämä teknologia, koneet ja laitteet ovat kaikki yhtiön itsensä kehittämiä ja valmistamia.

Randolph Engineering Inc. on perheyhtiö, jonka toimiva johto on pääosin perustajien jälkikasvua. Yhtiön tuotantolaitokset ja pääkonttori sijaitsevat Randolphin kaupungissa Massachusettsin osavaltiossa Yhdysvalloissa.
P. Chidambaram

**P. Chidambaram** (*Palaniappan Chidambaram*, s. 16. syyskuuta 1945 Kandanur, Tamil Nadu, Brittiläinen Intia) on intialainen poliitikko, joka on toiminut maansa talousministerinä neljästi ja sisäministerinä kerran.

Chidambaram oli Intian talousministeri toukokuusta 2004 marraskuuhun 2008, jolloin Chidambaram nimitettiin sisäministeriksi Shivraj Patilin tilalle, tämän erottua virasta. Chidambaram on koulutukseltaan juristi Madrasin yliopistosta, jonka lisäksi hänellä on toinen tutkinto Harvard Business Schoolista. Hän toimi aikaisemmin talousministerinä vuosina 1996–1998 kahdessa peräkkäisessä hallituksessa.

Vuonna 2019 hänestä aloitettiin korruptiotutkinta, jonka hänen asianajajansa sekä Rahul Gandhi ovat todenneet olevan hallituspuolue Intian kansanpuolueen suorittama yritys tärvellä hänen maineensa. Tapauksessa on noussut esille, kuinka vuonna 2010 Amit Shah joutui syytteeseen ja Intian kansanpuolue väitti syytteen olevan kongressipuolueen politikointia. Vuonna 2019 asetelma oli kääntynyt toisinpäin ja Amit Shah oli maan sisäministeri, Chidambaramin ollessa syytteissä.

## Lähteet
Carl Elliot

**Carl Elliot** (s. 9. huhtikuuta 1983 New York) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa kaudella 2009–2010 Korisliigassa pelaavaa Espoon Honkaa.

Elliott pelasi kaksi kautta D-liigaa Sioux Fallsin paidassa. Tämän lisäksi hän on pelannut Venezuelassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*D-liigan pelaajaprofiili
Oulunsalon lukio

**Oulunsalon lukio** on Oulussa, Oulunsalon kaupunginosassa toimiva lukio. Se toimii Oulunsalo-talossa, kaupunginosan keskuksessa. Koulun rehtorina toimii Tuula Tervonen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Oulunsalon lukio
Tàyt

**Tàyt** on Vietnamissa elävä etninen ryhmä, joka on elänyt nykyisen Vietnamin alueella tuhansia vuosia. Siihen kuuluu noin 1,2 miljoonaa henkeä, joten se on Vietnamin suurimpia vähemmistöjä. Tàyt elävät maan koillisosan laaksoissa: Quảng Ninh, Bắc Giang, Lạng Sơn, Cao Bằng, Bắc Kạn, Thái Nguyên, Hà Giang, Tuyên Quang, Lào Cai ja Yên Bái. Tày-kansan perinteinen elinkeino on riisinviljely. Tyypillinen uskonto on esi-isien palvonta.

Vietnamin kommunistisen puolueen (Đảng Cộng sản Việt Nam) pääsihteeri Nông Ðức Mạnh on tày, ja ensimmäinen vähemmistökansan edustaja korkeassa asemassa Vietnamin valtiojohdossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hoat

**Hoat** eli **vietnaminkiinalaiset** on Vietnamissa elävä etninen ryhmä, jolla on joko täysin tai osittain han-kiinalainen alkuperä. Siihen kuuluu noin 900 tuhatta henkeä, joten se on Vietnamin suurimpia vähemmistöjä. Hoat ovat tulleet Vietnamiin useissa eri aalloissa, 1400-luvulta alkaen.  He ovat asettuneet etenkin  suuriin kaupunkeihin kuten Saigoniin, Hanoihin, Hải Phòngiin, Cần Thơhon, Kiến Giangiin ja Đà Nẵngiin. Vaikka useimmat hoa-suvut ovat asuneet Vietnamissa sukupolvien ajan, he ovat säilyttäneet kiinankielen ja oman identiteettinsä. Vietnaminkiinalaisilla oli merkittävä rooli Vietnamin yksityisellä yrityssektorilla vuoteen 1975 asti. Hoat muodostivat merkittävän osan Vietnamin yläluokasta.  Hoat olivat yliedustettuina Vietnamin talouselämässä: arvioin mukaan 70-80% Vietnamin yksityisistä yrityksistä oli vietnaminkiinalaisten omistamia. Vuoden 1975 jälkeen lukuisten vietnaminkiinalaisten yritykset ja omaisuus takavarikoitiin kommunistien toimesta. Kommunistien valtaan tulon jälkeen monet hoat pakenivat  ulkomaille. Vietnaminkiinalaisten vaino kiihtyi 1970-luvulla, mikä oli yksi taustalla olevista syistä Kiinan ja Vietnamin väliselle sodalle.  Vielä vuoden 1979 väestönlaskennassa he olivat suurin vähemmistö, mutta 20 vuotta myöhemmin enää viidenneksi suurin.

Vietnaminkiinalaisten lukumäärästä on ristiriitaisia tietoja. Vietnamin virallinen etninen luokittelujärjestelmä ei laske kaikkia vietnaminkiinalaisia hoa-kansaan, vaan vuoristoalueen san diut ja ngoit lasketaan erikseen.

## Tunnettuja vietnaminkiinalaisia
* Trấn Thành,  artisti
* Carol Huynh, kanadalainen painija
* Chau Giang, amerikkalainen pokerinpelaaja
* Ke Huy Quan, amerikkalainen Oscar-palkittu näyttelijä ja stunt koreografi
* Tsui Hark, hongkongilainen elokuvaohjaaja, tuottaja ja käsikirjoittaja

## Lähteet
Ap Lei Chau

**Ap Lei Chau** () tai **Aberdeen Island** on saari Hongkongissa. Saari sijaitsee Hongkongin saaresta lounaaseen. Saaren pinta-ala on 1,32&nbsp;km². Hallinnollisesti saari kuuluu eteläiseen piiriin. Saaren asukasluku oli 86&nbsp;782 vuonna 2007 tehden siitä yhden tiheimmin asutuista saarista maailmassa. Vuonna 2016 avattu Mass Transit Railwayn South Island -linja yhdistää Ap Lei Chaun Hongkongin saaren pohjoisosaan.

## Lähteet