Johdin (kielitiede)

**Johdin** on affiksi, joka liitetään sanan vartaloon ja jonka avulla sanasta muodostetaan (johdetaan) toinen sana (esim. *paisua → paisu*'tta**a, pilkku → pilku**llinen***). 

== Yleistä ==
Johtimet voivat olla [[Suffiksi|suffikseja]] (sanan vartalon jälkeen liitettäviä morfeemeja), kuten esimerkiksi yleensä [[Suomen kieli|suomessa]] ja muissa [[Uralilaiset kielet|uralilaisissa kielissä]], [[Prefiksi|prefiksejä]] (esim. [[Englannin kieli|englannin]] ***ex**-president'' ’entinen presidentti’), mahdollisesti myös sanan keskelle liitettäviä [[Infiksi|infiksejä]] tai sanavartalon molemmin puolin sijaitsevia [[Sirkumfiksi|sirkumfiksejä]] (esim. [[Venäjän kieli|venäjän]] ''ždat’'' ждать ’odottaa’ ''→'' ***do*'-ždat’-**sja*** *'до**ждать**ся** ’odottaa, kunnes odotettu tulos saavutetaan’), joskin tässä määritelmät ovat usein ongelmallisia ja kiistanalaisia. 

Johtimien ja taivutusaffiksien välinen ero (kuten sananjohdon ja taivuttamisenkin) ei aina ole selvä. Jotkin johtimet ovat käyttäytymiseltään ja merkitykseltään lähellä taivutusaffikseja. Esimerkiksi suomessa ja monissa muissakin uralilaisissa kielissä sijajärjestelmän laitamilla on ns. kääpiösijoja eli [[Adverbi|adverbien]] johtamismalleja, joiden johtimia voitaisiin pitää myös [[Sija|sijapäätteinä]]. Johtimia on kielessä usein enemmän kuin taivutusaffikseja, niiden merkitykset ovat yksilöllisempiä ja vaihtelevat kielittäin enemmän kuin taivutusaffiksien. Johtimet ovat tyypillisesti semanttisesti relevantimpia eli muuttavat sanan merkitystä enemmän kuin taivutusaffiksit, ja ne sijaitsevat yleensä välittömästi sanavartalon vieressä, kun taas taivutusaffiksit sijaitsevat niiden ulkopuolella. Suomen tyyppisissä kielissä johtimet siis liittyvät välittömästi sanavartalon perään, taivutuspäätteet niiden jälkeen.

Johtimia voi syntyä [[Kieliopillistuminen|kieliopillistumalla]] itsenäisistä sanoista. Tunnettuja esimerkkejä ovat suomen feminiinijohdin ''-tAr'' (esim. ''opettajatar, hengetär''), joka palautuu sanaan ''tytär,'' tai [[Romaaniset kielet|romaanisten kielten]] adverbinjohdin ''-ment(e)'' (esim. [[Ranskan kieli|ranskan]] ''lentement'' ’hitaasti’, [[Italian kieli|italian]] ''chiaramente'' ’selkeästi’), joka palautuu [[Latina|latinan]] ''mens'' ’mieli’ -sanan [[Ablatiivi|ablatiivimuotoon]] ''mente'' (esim. ''mente placida'' ’tyynellä mielellä’). Johtimia saattaa myös lainautua kielestä toiseen. Esimerkiksi suomessa useimmat johtimet ovat kuitenkin ikivanhoja suffikseja.

== Johtimet suomen kielessä ==
Suomen kielessä johtimia on toistasataa. Ne on tapana jakaa kolmeen tyyppiin:

* kantasanan [[Sanaluokka|sanaluokkaa]] muuttavat, esimerkiksi ''pilku**llinen*** ([[substantiivi]] → [[adjektiivi]]), ''teke'''minen*** (verbi → substantiivi), *nopea*'sti*** (adjektiivi → adverbi);
* kantasanan valenssia (täydennysten määrää) tai tarkoitteiden alaa muuttavat, esimerkiksi ''paisu'''tta'''a, kana'''la***;
* kantasanan merkitystä muuntelevat, esimerkiksi *lepä*'il**lä, kirja**nen**, suure**hko**.''

Jotkin johtimet pystyvät liittymään useampien eri sanaluokkien sanoihin. Esimerkiksi ''-ttA-''johdin muodostaa verbejä substantiiveista (''jauho → jauhottaa'') mutta myös verbeistä ''(jauhaa → jauhattaa).''

Peräkkäin liittyvät johtimet voivat kiteytyä **yhdysjohtimeksi*', jonka osilla ei enää ole omaa erillistä merkitystehtävää. Esimerkiksi adjektiivinjohdin *-AhtavA- (jupahtava, huorahtava)* sisältää periaatteessa momentaaniverbinjohtimen *-htA-* ja partisiippisuffiksin *-vA,* verbinjohdin *-ttele-* esim. verbissä *sinuttele-* sisältää kausatiiviverbinjohtimen *-ttA-* ja frekventatiiviverbinjohtimen *-ele-,* mutta teoreettisia kantasanoja, verbejä **jupahtaa* tai **sinuttaa* ei käytetä.

Joitakin johtimia on käytetty erityisen paljon suomen kielen sanaston kehittämisessä ja uudissanojen muodostamisessa 1800-luvulta lähtien. Tällaisia ovat esimerkiksi *-in (kaasutin), -iO (lukio), -kAs (asiakas), -ke (eläke, parveke), -lA (sairaala), -llinen (kansallinen), -elmA (runoelma), -mO (ohjaamo), -nnAinen (leivonnainen), -Uri (laskuri), -stO (opisto), -tAr (laulajatar), -Ue (laivue)* tai verbinjohtimet *-ile- (lomailla), -Oi- (aateloida), -istA- (aseistaa)* tai *-UtU- (jalkautua).''

## Lähteet