open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Åströmin teknillinen tehdas

**Åströmin teknillinen tehdas osakeyhtiö** oli turkulainen yritys, joka omisti monialaisen teknillisen tehtaan Turussa satamaradan varrella. Sen osakepääoma oli noin vuonna 1917 kolme miljoonaa markkaa. Vuonna 1917 oli tuotannon arvo neljä miljoonaa markkaa ja työntekijöitä oli 200 henkeä.

Tehdas sai alkunsa Edvard Åströmin 1886 perustamasta teknillisestä tehtaasta, joka kehittyi etenkin 1904 ja 1910 tehtyjen laajennusten jälkeen. Perustaja oli edelleen 1910-luvun loppupuolella yrityksen johdossa. Tehdas jakautui tuotannollisesti neljään osastoon: ravintoaineiden osasto (aleuronaattivalmisteet, pöytäsuola, hunajat, rintapastillit, terveyssuola, viinietikka, etikkaesanssit, hedelmämehut), hajuvesitehdas (suuvedet, hiusvedet, eau de cologne, ihovoiteet, hammastahna, puuteri), saippuaosasto (lääkesaippuat, ihosaippuat, taloussaippuat) ja puhdistusaineiden osasto (kiillotusjauheet ja -voiteet, kenkävoiteet, kiillotusvaha, lysoli, rotanmyrkky, hyönteisjauheet, kirjoitus- ja kopiomusteet, leimasinvärit, Syndetikon-liima). Lisäksi tehtaaseen kuului osasto, jossa valmistettiin tuotteiden pakkaamiseen tarvittavat pahvikotelot. Käyttövoima eli sähkö tuli kaupungin sähkötehtaasta.

## Lähteet
Orla

**Orla** on maalaiskunta Bielskin piirikunnassa Podlasian voivodikunnassa Puolassa. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 2&nbsp;702.

Bielskin piirikunnan asukkaista 4,8 prosenttia asuu Orlan kunnassa ja sen pinta-alasta 11,5 prosenttia kuuluu Orlan kuntaan. Kylät Orlan kunnassa ovat Czechy Zabłotne, Dydule, Gredele, Gregorowce, Koszele, Koszki, Krywiatycze, Malinniki, Mikłasze, Moskiewce, Oleksze, Orla, Paszkowszczyzna, Pawlinowo, Reduty, Spiczki, Szczyty-Dzięciołowo, Szczyty-Nowodwory, Szernie, Topczykały, Wólka sekä Wólka Wygonowska.

Vuoden 2019 lopussa 52,1 prosenttia Orlan asukkaista oli naispuolisia ja 47,9 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 13,7 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 47,3 prosenttia ja eläkeikäiset 39 prosenttia väestön keski-iän ollessa 50,6 vuotta. Vuonna 2019 Orlan kunnassa syntyi 23 lasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 56 prosenttia oli valkovenäläisiä, ja valkovenäjän kielellä onkin kunnassa virallisen avustavan kielen asema. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Gmina Wiejska Orla Białystokin tilastokeskus
Retkikunta 64

**Retkikunta 64** (Rk64, ) on  Kansainvälisen avaruusaseman 64. miehistö. Rk64 alkoi 21. lokakuuta 2020, kun osa Rk63:n miehistöstä poistui asemalta Sojuz MS-16 lennolla. Rk63:n loppuosa siirtyi Rk64:n ensimmäiseksi osaksi. Rk64:n toinen osa saapui asemalle 17. marraskuuta 2020 lennolla SpaceX Crew-1.

Rk64 on aseman ensimmäinen varsinainen 7-henkinen miehistö. SpaceX Crew-1 lennon Crew Dragon -aluksen kapasiteetti on 4 henkeä ja se soveltuu pitkäkestoiseen (>6 kk) avaruudessa oloon. Näin miehistön määrä voitiin nostaa kuudesta seitsemään. Samalla asemalla suoritettavaa tutkimustoimintaa voidaan lisätä huomattavasti, koska seitsemäs työpanos voidaan jo keskittää lähes yksinomaan tutkimustoimintaan aseman ylläpidon sijaan. 

Ryzhikov ja Kud-Sverchkov suorittivat evan 18. marraskuuta 2020. Siinä valmisteltiin Nauka-laboratoriomoduulin asentamista Pirs-telakointimoduulin paikalle. Eva oli ensimmäinen Poisk-ilmalukosta.

## Miehistö
Liivinmaan voivodikunta

**Liivinmaan voivodikunta** () eli **Puolan Liivinmaa** oli hallinnollinen alue (voivodikunta) Puola-Liettuan kuningaskunnassa. Se muodostettiin aiemmista Liivinmaan herttuakunnasta ja Wendenin voivodikunnasta vuonna 1621 ja se kesti vuonna 1772 tapahtuneeseen Puolan ensimmäiseen jakoon asti.

Voivodikunta muodostettiin siitä osasta Liivinmaata, joka oli jäänyt Puolalle Ruotsia vastaan käydyn Puolan sodan (1600–1629) jälkeen. Alue oli ollut Puolan hallinnassa vuodesta 1561, ja Puola tunnusti Ruotsin vallan muualla Liivinmaassa vasta Olivan rauhassa vuonna 1660. Voivodikunta säilytti herttuakunnan aseman, koska se ei kuulunut Puolaan eikä Liettuaan, vaan se oli molempien kondominaatti.

Liivinmaan voivodit asuivat Dünaburgissa (, ). Voivodikunta vastasi alueeltaan suunnilleen nykypäivän Latgallian historiallista aluetta, joka muusta Latviasta poiketen on pääasiassa katolinen. Tämä johtuu nimenomaan pidemmästä ajasta katolisen Puolan alaisuudessa.

Entisen Kuurinmaan hiippakunnan Piltenen aluetta hallinnoitiin vuosina 1617–1656 osana Liivinmaan herttuakuntaa, mutta vuonna 1717 Puola-Liettua siirsi sen jälleen suoraan Kuurinmaan herttuakunnan alaisuuteen. Tuolloin aluetta hallittiin Liivinmaan voivodikunnasta.

## Luettelo voivodeista
# Jerzy Farensbach
# Maciej Demblński
# Krzysztof Słuszka
# Teodor Doenhoff
# Joachim Tarnowski
# Tomasz Sapieha
# Paweł Sapieha
# Mikołaj Korft
# Przecław Leszczyński
# Alexander Morszlyn
# Jan Teodor
# Jerzy Płatem
# Otto Fryderyk Felkierzamb
# Jan Koss
# Jędrzej Głębocki
# Piotr Przebendowski
# Antozi Morsztyn
# Wilhelm Płatem
# Jan Borch
# Stanisław Brzostowski
# Jozafat (Jan) Zyberg
# Gaspar Rogaliński
# Adam Falkierzamb
Philippe Jordan

**Philippe Jordan** (s. 18. lokakuuta 1974 Zürich) on sveitsiläinen kapellimestari.

Jordan syntyi kapellimestari Armin Jordanin ja balettitanssija Käthe Herknerin pojaksi. Hän aloitti pianotunneilla käymisen 6-vuotiaana, liittyi Zürichin poikakuoroon 8-vuotiaana ja aloitti myös viulunsoiton 11-vuotiaana. 16-vuotiaana Jordan aloitti opiskelun Zürichin konservatoriossa, josta sai diplominsa. Hän sai opetusta musiikin teoriassa ja sävellyksessä Hans Ulrich Lehmannilta. Täydentäviä opintoja pianonsoitossa hän suoritti Karl Engelin johdolla.

Jordan aloitti uransa 20-vuotiaana Ulmin teatterin musiikillisena johtajana. Vuonna 1998 hänestä tuli Daniel Barenboimin avustaja Staatsoper Unter den Lindenissä, ja vuosina 2001–2004 hän toimi Grazin oopperan pääkapellimestarina. Tänä aikana hän teki myös debyyttinsä esimerkiksi Metropolitan-oopperassa, Covent Gardenissa ja La Scalassa. Vuosina 2006–2010 Jordan toimi Staatsoper Unter den Lindenin päävierailijana ja teki usein esiintymisiä Zürichin oopperassa. Debyyttinsä New Yorkin filharmonikkojen kanssa hän teki vuonna 2007. Kesällä 2012 hän esiintyi ensimmäisen kerran Bayreuthin festivaalilla. 

Jordan aloitti vuonna 2009 työskentelyn Pariisin oopperan musiikillisena johtajana. Vuosina 2014–2020 hän toimi Wienin sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina, ja syyskuussa 2020 hänestä tuli Wienin valtionoopperan musiikillinen johtaja.

## Lähteet
Ragna

**Ragna** on pohjoismainen naisen etunimi, joka on lyhentymä *Ragn*-alkuisista nimistä, kuten Ragnhildista. Rinnakkaismuotona esiintyy nimiasu Ragni.

Suomessa Ragna-nimi on tiettävästi ollut käytössä jo vuonna 1392. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on vuoteen 2020 mennessä kirjattu noin 80–90 Ragna-nimistä naista. 

## Nimipäivät
Suomenruotsalaisessa almanakassa Ragnan nimipäivä oli alun perin 4.&nbsp;marraskuuta, mutta vuodesta 1990 alkaen se on ollut 15.&nbsp;heinäkuuta.

Ragnalla on nimipäivä myös Ruotsissa (1.&nbsp;lokakuuta) ja Norjassa (25.&nbsp;toukokuuta).   

## Tunnettuja Ragnoja
* Ragna Árnadóttir (s. 1966), islantilainen lakimies, poliitikko ja ministeri
* Ragna Ljungdell (1905–1975), suomalainen kääntäjä, lausuja ja kirjallisuudentutkija
* Ragna Sigurðardóttir (s. 1962), islantilainen kirjailija ja runoilija

## Lähteet
Robert Blatchford

**Robert Blatchford** (1851–1943) oli englantilainen sosialismin aatteen levittäjä ja kirjailija. Hän toimi ensin sotilaana, sittemmin konttoriapulaisena, lopulta sanomalehtimiehenä. Hän perusti 1891 oman lehden, jossa hän raivasi tietä sosialismille Englannissa. Suurta huomiota herätti hänen kirjasensa *Merrie England* (1894, suom. *Iloinen Englanti*). Muita hänen kirjojaan ovat *God and my neighbour* (1903, suom. *Jumala ja lähimmäiseni*), *Sorcery shop, an impossible romance* (1907). Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä Blatchford koetti saada työväkeä kannattamaan Englannin osallistumista sotaan.

## Suomennetut teokset
* *Iloinen Englanti eli yhteiskunta sellaisena kuin se on ja sellaisena kuin sen tulisi olla*, suom. J. V. K., Tampere: Tampereen työväen sanomalehti-osakeyhtiö, 1898 Teos verkossa
* *Kevytmielisiä avioliittoja*, Hancock (Michican): Työmies 1905
* *Kevytmielisiä avioliittoja*, suom. Kaapo Murros, Tampere: Työväen osuuskirjapaino 1906
* *Jumala ja lähimmäiseni*, suomentanut Kaapo Murros, Tampere: M. V. Vuolukka 1907
* *Kolme avointa kirjettä eräälle piispalle sosialismista*, Helsinki: Vihtori Kosonen 1908

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Poisk (ISS)

**Poisk** () on Kansainväliseen avaruusasemaan kuuluva ilmalukko-moduuli. Se lisättiin aseman Zvezda-moduulin kattoporttiin vuonna 2009. Poisk on lähes identtinen Pirsin kanssa.

## Ominaisuudet
*Pituus: 4,049&nbsp;m
*Halkaisija: 2,55&nbsp;m
*Massa: 3&nbsp;670&nbsp;kg
*Tilavuus: 14,8&nbsp;m³

## Laukaisu
Pirs laukaistiin Sojuz U -kantoraketilla. Moduuli oli muokatun Progress-avaruusaluksen, Progress M-MIM2:n, kyydissä.

Laukaisu Baikonurin avaruuskeskuksesta oli 10. marraskuuta 2009. Poisk kiinnitettiin jo kiertoradalla olleen Zvezda-moduulin kattoporttiin.
Hanna Maylett

**Hanna Maylett** (s. 12. joulukuuta 1973 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja ja vuodesta 2025 Aalto-yliopiston elokuvaohjauksen professori. Hän on pitkien elokuvien ohella ohjannut televisiosarjoja, lyhytelokuvia ja dokumenttielokuvia.

Maylett opiskeli taiteen tutkimusta Helsingin yliopistossa vuosina 1992–1994 ja suoritti vuosina 1994–2000 opinnot Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen osastolla. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa oli televisiolle tehty *[[Espoon viimeinen neitsyt]]* (2003). Hänen elokuvansa *[[Erottamattomat (vuoden 2008 elokuva)|Erottamattomat]]* sai kolme Jussi-ehdokkuutta vuonna 2008. Vuonna 2017 Maylett aloitti työskentelyn ohjauksen lehtorina Elokuva- ja lavastustaiteen laitoksella Aalto-yliopistossa.

Maylett ohjasi Yleisradiolle *[[Pala sydämestä]]* -tv-sarjan, joka esitettiin Yle TV1:ssä keväällä 2021.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ildikó Pécsi

**Ildikó Pécsi** (21. toukokuuta 1940 – 5. joulukuuta 2020) oli unkarilainen näyttelijä.

## Lähteet
Paul César Helleu

**Paul César Helleu** (17. joulukuuta 1859 – 23. maaliskuuta 1927) oli ranskalainen taidemaalari. Hän teki öljyvärimaalauksia, kuivaneulaetsauksia ja monia muotokuvia Ranskan kolmannen tasavallan seurapiirien henkilöistä. Nykyään häntä pidetään yhtenä Belle époque -ajan johtavista taiteilijoista.

## Elämänvaiheita
Helleu opiskeli Jean-Léon Gérômen oppilaana École des Beaux-Artsìssa ja tutustui opiskeluaikanaan John Singer Sargentiin, Auguste Rodiniin, Claude Monet’hen ja moniin muihin kuuluisuuksiin. Opiskeluaikansa jälkeen hän meni oppipojaksi Ceramique Françaiseen. Hän jatkoi kuitenkin koko ajan maalaamista. Vuonna 1884 häneltä tilattiin Alice Louis-Guérinin muotokuva: nuoret rakastuivat ja solmivat avioliiton kaksi vuotta myöhemmin.

Ystävyydestä James Tissotiin seurasi se, että Helleu alkoi tehdä kuivaneulaetsauksia timanttineulalla. Hän otti yleensä työstään vain yhden tai kaksi vedosta. Lisäksi Euroopan yläluokkaiset ja upporikkaat naiset pitivät häntä hyvänä muotokuvien tekijänä, joka vangitsi heidän piirteensä ja luonteensa parhaiten. Heidän kauttaan hän sai tilauksen suurtyöstä, kattomaalauksen New Yorkin Grand Central Stationille. Työ herättää ihailua yhä meidän aikanamme.

Ensimmäisen maailmansodan syttyminen vuonna 1914 merkitsi Helleun asiakaskunnan köyhtymistä, ja hänen avokätisesti maksetut muotokuvatilauksensa loppuivat. Hän ryhtyi maalaamaan kuvia katedraaleista ja asetelmista. Vähän ennen kuolemaansa hän hävitti monet painolaattansa.

## Teoksia

Kuva:Helleu - Peggy Letellier.jpg|*Peggy Letellier*,vuodelta 1905 
Kuva:Helleu XXIX Madame Chéruit.jpg|*[[Louise Chéruit]]*,kuivaneula.
Kuva:Alice Louis-Guérin, by Paul-César Helleu.jpg| *Alice Guérinin muotokuva*. Guérin oli Helleun kihlattu.
Kuva:Helleu XXXIV Le Joueur de Flûte.jpg| *Le Joueur de Flûte*, kuivaneula 1900.
Kuva:Helleu - Madame Helleu Seasted at her Secretaire.jpg|*Rouva Helleu kirjoituspöytänsä äärellä*, öljyvärit kankaalle, vuodelta 1900.
Kuva:Helleu - Young Woman in White.jpg|*Nuori nainen valkoisissa* , taiteilijan vaimo, öljyvärit kankaalle, vuodelta 1900. 
Kuva:NYC Grand Central Terminal ceiling.jpg|Grand Central Terminalin katto New Yorkissa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Armin Jordan

**Armin Jordan** (9. huhtikuuta 1932 Luzern – 20. syyskuuta 2006 Zürich) oli sveitsiläinen kapellimestari.

Jordan aloitti uransa teatterin avustavana kapellimestarina Bielissä vuonna 1957. Vuosina 1963–1968 hän toimi Zürichin oopperan ja vuosina 1968–1971 St. Gallenin teatterin pääkapellimestarina. Baselin teatterissa hän työskenteli samassa asemassa vuosina 1971–1989, ja vuosina 1973–1985 hän johti myös Lausannen kamariorkesteria. Jordan tuli tunnetuimmaksi Orchestre de la Suisse Romanden musiikillisena johtajana, jona hän toimi vuosina 1985–1997. Kansainvälisesti hän esiintyi muun muassa Wienin valtionoopperassa, Aix-en-Provencen festivaalilla ja Pariisin oopperassa. Jordan teki ensimmäisen esiintymisensä Pohjois-Amerikassa vuonna 1985 ja johti useita *[[Valkyyria]]n* esityksiä Seattlessa. Vuosina 1991 ja 1994 hän vieraili New Yorkin Mostly Mozart -festivaalilla. Helmikuulle 2001 suunniteltu debyytti Metropolitan-oopperassa peruttiin kapellimestarin sairastuttua keuhkokuumeeseen.

Jordan oli erikoistunut ranskalaiseen musiikkiin ja Wolfgang Amadeus Mozartin ohjelmistoon. Hän oli kapellimestari Philippe Jordanin isä.

## Lähteet
Adolf Fredrik Josef von Kothen

**Adolf Fredrik Josef von Kothen** (29. huhtikuuta 1824 Askainen – 2. maaliskuuta 1896 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra, juristi, virkamies ja valtiopäivämies. 

Adolf Fredrik Josef von Kothenin vanhemmat olivat majuri, vapaaherra Karl Axel von Kothen ja Johanna Maria Pippingsköld ja puoliso vuodesta 1859 Sofia Karolina Alexandrina Hisinger (k. 1924). Von Kothen tuli ylioppilaaksi 1842, suoritti tuomarintutkinnon 1848 ja sai varatuomarin arvon 1852. Hän oli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari vuodesta 1848 ja senaatin ylimääräinen kopisti ja prokuraattorintoimituskunnan kopisti vuodesta 1853, kanslisti vuodesta 1856, kirkollistoimituskunnan kanslisti vuodesta 1859 ja valtiovaraintoimituskunnan protokollasihteeri vuodesta 1865. Valtiokonttorin lainopillisena johtajana von Kothen toimi 1880–1890. Hän oli aatelissäädyssä valtiopäiväedustaja  1863–1864, 1867, 1877–1878 ja 1885.  

Everstiluutnantti, vapaaherra, valtiopäivämies Magnus Mikael von Kothen (1860–1942) oli Adof Fredrik Josef von Kothenin poika.
 
## Lähteet
Leena Laitinen (shakinpelaaja)

**Leena Laitinen** (s. 16. toukokuuta 1957 Helsinki) on kolminkertainen shakin Suomen naisten mestari vuosilta 1986, 1987 ja 1988. Seuratasolla Laitinen on edustanut Lauttasaaresta lähtöisin olevaa Suomalaista Shakkikerhoa (SSK). Hän on edustanut Suomea vielä vuonna 2017, jolloin hänen Selolukunsa oli 1904. 

Laitinen on valmistunut Helsingin yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta ja tehnyt työuraansa pankkimaailmassa muun muassa Luxemburgissa.   

## Lähteet
Yukari Ōno

**Yukari Ōno** (; s. 10. elokuuta 1975 Shinjuku, Tokio, Japani) on japanilainen hyökkääjänä pelannut jääkiekkoilija. Hän edusti Japanin naisten jääkiekkomaajoukkuetta Naganon olympialaisissa 1998 ja saavutti hopeaa Aasian talvikisojen jääkiekkoturnauksessa Gangwonissa 1999.

## Lähteet
Ian Yungwook Yoo

**Ian Yungwook Yoo** (s. 27. joulukuuta 1977 Soul) on eteläkorealainen pianisti.

Yoo aloitti musiikkiopinnot Soulissa ja piti ensiresitaalinsa 10-vuotiaana. Vuonna 1996 hän siirtyi Juilliard Schooliin, jossa opiskeli Martin Caninin ja Jerome Lowenthalin johdolla. Hän sai sieltä kandidaatin arvon vuonna 2001. Vuodesta 2002 Yoo opiskeli Solomon Mikowskyn johdolla Manhattan School of Musicissa, josta valmistui musiikin maisteriksi vuonna 2004. Vuonna 2009 hänet nimitettiin professoriksi Yonsei-yliopistoon Etelä-Koreaan. 

Yoo sai vuonna 1998 ensipalkinnon Santanderin kansainvälisessä Paloma O'Shea -pianokilpailussa ja vuonna 2007 ensipalkinnon toisessa Bonnin Beethoven-kilpailussa. Hän on tullut palkituksi myös muissa kilpailuissa eri maissa. Hän on levyttänyt Ludwig van Beethovenin musiikkia ja Franz Lisztin Beethoven-transkriptioita Naxokselle. Yoo on soittanut sellaisten kapellimestareiden kuin Pinchas Steinbergin, Jesús López Cobosin, Rafael Frühbeck de Burgosin ja Victor Pablo Pérezin johdolla. 

## Lähteet
Miesten Divari-kausi 2020–2021

**Miesten Divari-kausi 2020–2021** on järjestyksessään 33. miesten Divarin kausi. Divarin runkosarja alkoi 19.9.2020. Uusia joukkueita sarjassa ovat F-liigasta pudonnut ÅIF sekä 2. divisioonasta noussut SC Hawks. Lappeenrantalaisten NST:n ja PoNoVon fuusiona syntynyt SaiPa pelaa NST:ltä siirtyneellä sarjapaikalla.

## Joukkueet 2020–2021

## Runkosarja

	

## Runkosarjan pistepörssi

### Maalivahtien torjuntapörssi
Vähintään 7 pelaattua  ottelua

## Pudotuspelit

### Puolivälierät

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

### Välierät

----

----

----

----

### Finaali

----

----

----

----

## Putoamiskarsinta

## Divarikarsinnat

### 1. vaihe.

### Karsintasarja, lohko A

### Karsintasarja, lohko B
 

### 2. vaihe
### Divarikarsinta
Martin Canin

**Martin Canin** (1930 New York – 9. toukokuuta 2019) oli yhdysvaltalainen pianisti ja pianopedagogi.

Canin syntyi perheeseen, jonka isä oli muuttanut Yhdysvaltoihin Englannista ja äiti Venäjältä. Hän varttui Queensissa. Canin valmistui vuonna 1956 Juilliard Schoolista maisterinarvolla pianonsoitossa. Hänen opettajanaan oli ollut Rosina Lhévinne, jonka avustajana hän itse aloitti opettamisen Juilliard Schoolissa 1950-luvulla. Canin esiintyi laajalti sekä resitalistina että kamarimuusikkona. Hän sai esiintymisillään positiivisia arvioita Harold Schonbergilta ja Virgil Thomsonilta, mutta keskittyi sittemmin opettamiseen. Canin sai nimityksen Juilliard Schoolin henkilökunnan jäseneksi vuonna 1972, ja hän opetti useita kansallisten ja kansainvälisten kilpailujen voittajia. Canin työskenteli myös kolmen vuosikymmenen ajan Stony Brook Universityn henkilökunnan jäsenenä. Hän toimi tuomarina Yhdysvalloissa, Euroopassa ja Aasiassa järjestetyissä kansainvälisissä kilpailuissa. Hän johti mestarikursseja eri puolilla maailmaa ja kirjoitti *[[The Piano Quarterly]]* -lehteen.

Caninin jäämisestä eläkkeelle Juilliard Schoolin henkilökunnasta ilmoitettiin vuonna 2016. Hänen vaimonsa Fiorella Miotto Canin oli myös valmistunut Juilliard Schoolista pianonsoiton ohjelmasta ja tyttärensä Serena Canin viulunsoiton ohjelmasta. Canin oli viulisti Stuart Caninin veli.

## Lähteet
Diéoura

**Diéoura** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Diéman piirissä Malissa. Se sijaitsee 90 kilometriä Diémasta länteen. Kunnassa on 11&nbsp;800 ja kylässä 6&nbsp;500 asukasta (vuonna 2009).

Diéouran kunnan pinta-ala on 390 neliökilometriä. Se rajoittuu luoteessa Diéman piirin Sansankidén, pohjoisessa Lakamanén, idässä Diangounté Camaran ja Lambidoun, etelässä Kitan piirin Séféto Nordin ja lounaassa Bafoulabén piirin Diallanin kuntiin.

Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Maisemaa leimaavat kukkulat ja rinteet. Pysyviä vesistöjä ei ole.

Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat soninkeja, fulbeja ja bambaroita. Vallitseva uskonto on islam.

Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja osin transhumanssiin perustuva karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä, lehmänpapu ja okra. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin kaupunkeihin ja ulkomaille. Palveluihin kuuluvat kolme koulua, joukko koraanikouluja, kunnallinen terveyskeskus ja sairastupa.

## Lähteet
Ragnar Granitin aukio

**Ragnar Granitin aukio** eli **Granitin aukio** on Riihimäen Suokylässä sijaitseva Riihimäen kaupungin keskusta-aukio. Aukio valmistui sekavan takapiha-alueen tilalle vuonna 2006 ja se on nimetty Riihimäellä syntyneen nobelistin Ragnar Granitin mukaan. Avajaisia vietettiin lokakuussa 2006. Aukion rakentamiseen saatiin myös EU-tukea. 

Ragnar Granitin aukio on tarkoitettu kaupunkilaisten sekä lähiseutujen asukkaiden kohtaamis- ja viihtymispaikaksi ja siellä on mahdollisuus järjestää ohjelmaa ja tapahtumia eri kohderyhmille. Aukiolla on myös esiintymislava yleisötapahtumia varten. Aukion reunamilla on myös ravintola Jolene (ent. Graniitti), kahvila Mokkasydän, baari Rabbit Hole Cocktail Bar, baari Pool Bar sekä pysäköintialue.

Aukion läheisyydessä on myös Pääskynpuisto eli Lapsenlikkapuisto, jonka Helsingin Työväen Säästöpankki lahjoitti Riihimäen kaupungille vuonna 1963. Kaupunki pystytti puistoon myös kuvanveistäjä Jyrki Sailon veistämän patsaan Lapsenlikka vuonna 1964.

## Lähteet
Knut Theodor Pipping

**Knut Theodor Pipping** (15. elokuuta 1826 Turku – 19. helmikuuta 1885 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja virka- ja valtiopäivämies. 

## Henkilöhistoria
Pippingin vanhemmat olivat  professori, senaattori Fredrik Wilhelm Pipping ja Engla Kristina Florin ja puolisot vuodesta 1848 Berta Augusta Gisevius (ero 1855) ja vuodesta 1860 Kristina Lovisa Aline Standertskjöld (k. 1864). Pipping tuli ylioppilaaksi 1842 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1847, lisensiaatiksi 1956 ja tohtoriksi 1857.  Hän oli Freibergin vuoriakatemian oppilas 1848. Tie- ja vesikulkulaitosjohtokunnan palveluksessa Helsinki–Hämeenlinna -radan rakennuksen työnjohtajana hän toimi vuodesta 1857, kapteenina eli 2. luokan insinöörinä vuodesta 1858 ja everstiluutnanttina eli 1. luokan insinöörinä vuodesta 1862, jolloin hänestä tuli piiri-insinööri Tampereen piirissä. Helsinki–Hämeenlinna -radan johtajaksi Pipping tuli 1867 ja Pietari–Riihimäki -rautatierakennuksen 2. piirin työnjohtajaksi 1868. Hänet siirrettiin tie- ja vesikulkulaitosten ylihallituksen siviilivirkakuntaan 1. luokan insinöörinä 1870, seuraavana vuonna hänestä tuli Suomen yksityisrautateiden tarkastaja. Piiri-insinöörinä Saimaan piirissä Pipping toimi 1875–1880 ja vielä vt. piiri-insinöörinä Päijänteen piirissä. Hän oli myös Viipurin rahatoimikamarin puheenjohtaja 1879–1881. Pipping oli aatelissäädyssä valtiopäiväedustaja  1872. 

Professori Hugo Pipping oli Knut Theodor Pippingin poika, ruotsintaja Aline Pipping oli hänen tyttärensä. Hänen veljensä oli juristi, valtiopäivämies Johan Fridolf Pipping.

## Julkaisuja
* *[https://reader.digitale-sammlungen.de/de/fs1/object/display/bsb10073543_00003.html Om iochroit]*, 1855
 
## Lähteet
Dmitri Šiškin

**Dmitri Šiškin** (; s. 1992 Tšeljabinsk) on venäläinen pianisti.

Šiškin pääsi Gnesin-musiikkiakatemiaan vuonna 2001. Hän valmistui vuonna 2015 Moskovan konservatoriosta, jossa oli opiskellut Eliso Virsaladzen johdolla. Sittemmin hän on opiskellut Epifanio Comisin johdolla Cataniassa ja Arie Vardin johdolla Hannoverissa. Šiškin on tullut palkituiksi useissa kansainvälisissä kilpailuissa, kuten Geneven kansainvälisessä musiikkikilpailussa (ensipalkinto, 2018) ja kansainvälisessä Tšaikovski-kilpailussa (toinen palkinto, 2019). Vuonna 2015 Šiškin sijoittui kuudenneksi kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa.

Šiškin on soittanut lukuisten venäläisten ja ulkomaalaisten orkesterien kanssa. Hän on tehnyt esiintymisiä myös kansainvälisillä festivaaleilla, kuten Bergenin kansainvälisellä festivaalilla ja Dubrovnikin kesäfestivaalilla.

## Lähteet
Gimécourt

**Gimécourt** on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 39 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 10,12 neliökilometriä.

Gimécourtin väkiluku on kasvanut neljällä asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 35 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 37, eli siellä asui kaksi asukasta vähemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.

## Kuvia

Tiedosto:Gimécourt (Meuse) église (02).jpg|Kirkko
Tiedosto:Gimécourt (Meuse) fontaine avec croix.jpg|Tienvarsiristi ja suihkulähde
Tiedosto:Gimécourt (Meuse) pont sur l'Aire.jpg|Kivinen silta


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suomi kesäparalympialaisissa 1984

**Suomi** sai tähän mennessä suurimman mitalisaaliin seitsemänsissä kesäparalympialaisissa, jotka poikkeuksellisesti järjestettiin kahdessa eri maassa. Selkäydinvammaisten lajit kilpailtiin  Stoke Mandevillessä Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja muut lajit New Yorkissa Yhdysvalloissa. Suomi sai yhteensä 59 mitalia ollen mitalitaulukossa 15. sijalla. 

Suomalaisista menestyi parhaiten Harri Jauhiainen käsiamputoitujen juoksumatkoilla voittaen kolme kultaa sekä kiekonheitossa pronssia. Naisurheilijoista parhaan mitalisaaliin sai Liisa Solmari, joka yleisurheilussa voitti yhden kultamitalin ja kaksi pronssimitalia. 

## Mitalit

## Lähteet
Nordanå

**Nordanå** on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiönsaaren länsiosassa Dragsfjärdissä.

Nordanå sijaitsee Sunnanåjoen pohjoispuolella. Nordanån kyläalue ulottuu länteen merelle saakka ja pohjoiseen Stormossenille. Idässä kylää rajaa Finhova. Kylän eteläosa on tasaista peltoaukeaa, mutta muutoin alue on metsää, mäkiä ja suota.

Vuoden 1571 maakirjan mukaan Nordanåssa on ollut tuolloin kuusi taloa. Kylä autioitui 1600-luvulla, mutta asutettiin uudelleen 1700-luvulla. Isojaon aikaan kylässä oli viisi kantatilaa. Näistä Nybondas ja Vestergård yhdistyivät Nyborgin tilaksi vuonna 1969 ja Berga ja Östergård yhdistyivät Nordanån tilaksi vuonna 1983. Nykyisin kylän harva asutus sijaitsee kylän halki kulkevan Skinnarvikintien varrella. Meren rantaan on rakennettu hieman kesämökkejä.

## Lähteet
Kamen Tšanev

**Kamen Tšanev** (27. elokuuta 1964 Sliven – 26. marraskuuta 2020 Stara Zagora) oli bulgarialainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan tenori.

Tšanev valmistui Bulgarian kansallisesta Pantšo Vladigerov -musiikkiakatemiasta ja täydensi opintojaan sitten Roomassa. Ensiesiintymisensä hän teki herttuan roolissa *[[Rigoletto]]*-oopperassa Sofiassa. Hän toimi solistina Bulgarian kansallisoopperassa ja -baletissa sekä Prahan valtionoopperassa. Kansainvälisellä urallaan Tšanev esiintyi Yhdysvalloissa, Etelä-Koreassa, Alankomaissa, Italiassa, Portugalissa, Israelissa, Unkarissa, Puolassa ja muualla. Hän vieraili myös Savonlinnan oopperajuhlilla. Ensimmäisen esiintymisensä Wienin valtionoopperassa hän teki vuonna 2007. Kaikkiaan Tšanev esiintyi uransa aikana yli kolmessakymmenessä pääroolissa.

Tšanev sai tartunnan koronaviruspandemiassa marraskuussa 2020 ja kuoli siihen Stara Zagorassa saamastaan sairaalahoidosta huolimatta.

## Lähteet
Etta (artisti)

**Emmalotta Amanda Kanth** (s. 23. elokuuta 1997), taiteilijanimeltään **Etta**, on suomalainen rap-artisti. *[[Helsingin Sanomat]]* on kutsunut Ettaa Suomen kaupallisesti menestyneimmäksi naispuoliseksi rap-artistiksi.

## Tausta
Musikaalisessa perheessä kasvanut Etta osallistui vuonna 2007 ''Talent Suomi'' -kilpailuun. Etta oli kilpailun aikaan vasta 10-vuotias ja pääsi semifinaaliin asti.

## Ura
Etta allekirjoitti levytyssopimuksen PME Recordsin ja Warner Music Finlandin kanssa vuonna 2018. Hän julkaisi ensimmäisen singlensä ”Ballerina” vuonna 2018.

Etta on tullut tunnetuksi muun muassa kappaleistaan ”10”, ”Prinsessa” ja ”Ämmä”. Lisäksi Etta on vieraillut muiden artistien kappaleilla, kuten Lukas Leonin ”XTC” sekä STEREON ”Vuosien päästä”. Etta on julkaissut vuonna 2019 EP-levyt *10* ja *10+* ja vuonna 2021 esikoisalbuminsa *Tyttö*.

YleX:n musiikkitiimi listasi Etan lupaavimpien kotimaisten artistien joukkoon vuonna 2019. Etta sijoittui Läpimurto-listauksessa sijalle 2, vaikka rap-artisti oli julkaissut vasta yhden virallisen singlen. Etan ura on ollut nousujohteinen. Jo 2019 hän oli muun muassa ollut mukana Pete Parkkosen, Palefacen ja Stig Doggin biiseillä, JVG:n keikalla Blockfestin päälavalla ja Cheekin jäähyväiskonserteissa Lahden mäkimontussa. Hän on myös ollut levy-yhtiö Monspin ja HMC Publishing -musiikkikustantamon järjestämän rap-leirin artistimentori.

Etan toinen, 2022 julkaistu levy *Tykkäät kummiski* teki suomiräpin historiaa, sillä Etta oli ensimmäinen suomalainen naisräppäri, jonka albumi nousi Suomen virallisen albumilistan ykköseksi. Sama albumi oli myös Emma Gaalassa ehdolla vuoden albumiksi. 

Etta on ollut ehdolla sekä vuosien 2022 että 2024 Vuoden Artisti -Emma-palkintojen saajaksi.

Etta oli yksi vuoden 2026 Uuden Musiikin Kilpailun osallistujista kappaleella ”Million Dollar Smile”.

## Diskografia
### Albumit
#### Studioalbumit

### EP:t

### Singlet
#### Pääartistina

#### Vierailevana artistina

### Muut listasijoitukset ja myyntiluvut

## Yksityiselämä
Etta seurusteli viisi vuotta rap-artisti Lukas Leonin kanssa.

Etan äiti on kotoisin Utsjoelta, ja hänellä on saamelaisjuuria. Etalla diagnosoitiin 10-vuotiaana alopecia, joka aiheutti läiskikästä hiusten lähtöä ja kaljuuntumista. Hän joutui sairautensa vuoksi koulukiusatuksi ja käyttämään peruukkeja, joita hän käyttää edelleenkin.

Emmalotan isosisko on Tiktokistakin tuttu Iinaroosa Kanth. Lisäksi Kanthilla on kolme veljeä. Isoveli Vilikasper Kanth on ollut mukana ''Idols''-, ''The Voice of Finland''- sekä UMK 2015 -ohjelmissa.

## Lähteet
Krystyna Prońko

**Krystyna Prońko** (s. 14. tammikuuta 1947 Gorzów Wielkopolski) on puolalainen laulaja-lauluntekijä.

Prońko valmistui Katowicen musiikkiakatemiasta. Hän menestyi 1970-luvulla eri laulukilpailuissa ja esiintyi suurilla jazzfestivaaleilla, kuten Jazz Jamboreessa ja Prahan jazzfestivaalilla. Vuosina 1973, 1975, 1979 ja 1987 Prońko palkittiin Puolalaisen laulun kansallisfestivaaleilla Opolessa. Hän on julkaissut lukuisia sooloalbumeita ja tehnyt yhteistyötä Respekt-, Skaldowie- ja Czerwone Gitary -yhtyeiden kanssa.

Prońko on työskennellyt musiikkijournalismin parissa ja opettanut laulua esimerkiksi Katowicen musiikkiakatemiassa. Hänelle myönnettiin vuonna 2008 hopeinen Gloria Artis -mitali kulttuuriansioista.

## Lähteet
Nia (nimi)

**Nia** on naisen etunimi, joka voi pohjautua Eugeniaan tai muihin *nia*-loppuisiin nimiin. Suomessa Nia ja sen rinnakkaisasu **Niia** ovat olleet myös kutsumamuotoja miehennimistä Nehemia ja Sefanias.

Digi- ja väestötietoviraston etunimitilaston mukaan Suomessa on huhtikuuhun 2025 mennessä ollut noin 220–230 *Nia*-nimistä ja noin 180–190 *Niia*-nimistä naista. Kumpikaan nimi ei ole mukana almanakassa.

## Tunnettuja Nioja ja Niioja
* Nia Ali (s. 1988), yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija ja olympiamitalisti
* Nia Archives, oik. *Dehaney Nia Lishahn Hunt* (s. 1999), brittiläinen DJ, tuottaja ja laulaja-lauluntekijä
* Nia Chailin (s. 1984), suomalainen laulaja-lauluntekijä
* Nia DaCosta (s. 1989), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
* Nia Jax (s. 1984), australialainen showpainija
* Niia Little (s. 2001), suomalainen koripalloilija
* Nia Long (s. 1970), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Nia Peeples (s. 1961), yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä
* Niia Salminen (s. 2002), suomalainen jalkapalloilija
* Nia Vardalos (s. 1962), kanadalais-yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Nia ja Niia (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Pauliina Tukiainen

**Pauliina Tukiainen** (s. 1977 Helsinki) on suomalainen pianisti ja liedsäestäjä.

Tukiainen opiskeli pianonsoittoa Suomessa ja Frankfurt am Mainissa. Hän valmistui Frankfurtin musiikkikorkeakoulusta vuonna 2006. Liedtulkinnan opintoja hän suoritti Hartmut Höllin ja Anne Le Bozecin johdolla Zürichissä ja Karlsruhessa. Opiskeluaikanaan Tukiainen esiintyi orkestereiden solistina, mutta sittemmin hän keskittyi lied- ja kamarimusiikkityöhön. Hän on tehnyt esiintymisiä esimerkiksi Wienin Musikvereinissa, Zürichin Tonhallessa, Oslon konserttitalossa ja George Enescu -festivaalilla. Tukiainen on toiminut Bonnin Schumann-festivaalin taiteellisena neuvonantajana.

Lokakuussa 2017 Tukiainen aloitti työskentelyn professorina Salzburgin Mozarteumissa. Hän on opettanut lisäksi Frankfurt am Mainissa ja Freiburg im Breisgaussa. Hän on työskennellyt mestarikursseilla ja workshopeissa sekä kuulunut kilpailujen tuomaristoihin. Syyskuussa 2020 Tukiainen julkaisi pitkäaikaisen yhteistyökumppaninsa, baritoni Arttu Katajan kanssa Alba-levymerkillä Jean Sibeliuksen, Johannes Brahmsin, Robert Schumannin ja Toivo Kuulan yksinlaulujen kokoelmalevyn *Serious Songs*. Hän on aiemmin levyttänyt Coviello Classicsille ja tehnyt ensimmäisen levytyksen Wolfgang Rihmin sävellyksestä *Ophelia Sings*.

## Lähteet
Lakamané

**Lakamané** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Diéman piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Diémasta länteen. Kunnassa on 16&nbsp;000 ja kylässä 2&nbsp;400 asukasta (vuonna 2009).

Lakamanén kunnan pinta-ala on 1&nbsp;000 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Diéman piirin Diangounté Camaran, etelässä Diéouran ja Sansankidén, lännessä Bafoulabén piirin Diakonin ja pohjoisessa Nioron piirin Sandarén ja Simbin kuntiin.

Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Maisemaa leimaa tasanko, joka rajoittuu etelässä ja lännessä kukkuloihin. Kasvillisuus on ihmisen toiminnan muuttamaa savannia. Tärkein vesistö on sadekauden jälkeen virtaava Koumbou.

Kuntaan kuuluu 16 kylää. Asukkaat ovat etupäässä khasonkoja ja soninkeja. Lisäksi on maureja ja diawandoja.

Lakamanén kautta kulkee Bamakon ja Kayesin välinen maantie RN1. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, riisi, hirssi, maapähkinä, lehmänpapu ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin kaupunkeihin ja ulkomaille. Palveluihin kuuluvat viisi alakoulua, yläkoulu ja kunnallinen terveyskeskus.

## Lähteet
Toukopiippo

**Toukopiippo** (*Luzula forsteri*) on piippohin kuuluva monivuotinen kasvilaji.

Toukopiippo kasvaa 20–30 senttimetriä korkeaksi. Laji muistuttaa paljon kevätpiippoa (*Luzula pilosa*). Siihen verrattuna tyviruusukkeen lehdet ovat kapeammat, kehälehdet noin millimetrin pidemmät ja siemenen lisäke lyhyt ja suora.

## Levinneisyys
Toukopiippoa esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopassa, Turkissa, Kaukasiassa, Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa, Pohjoismaista se on levinnyt äskettäin Norjaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Toukopiippo (''Luzula forsteri'')
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Luzula forsteri''
Couvertpuis

**Couvertpuis** on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 87 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 8,87 neliökilometriä.

Couvertpuis’n väkiluku on pienentynyt kahdella asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 89 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli sama kuin vuoden 2007 väestönlaskennassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kääpiösinisilmä

**Kääpiösinisilmä** (*Scaturiginichthys vermeilipinnis*) on sinisilmien (Pseudomugilidae) heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen kalalaji.

Kääpiösinisilmä on Australian pienikokoisin makean veden kalalaji, se jää 28 millimetriä pitkäksi. Kalan vartalo on läpikuultava, hopean- tai kullanhohtoinen ja tummenee selkää kohti. Silmät ovat hopeansiniset ja niiden läpi kulkee pystysuora tumma viiva. Aikuisen koiraan evissä on punainen reunus, naaraan ja poikasten evät ovat värittömät tai kellertävät. 

Kääpiösinisilmä on kotoperäinen laji Australian Edgbastonin alueen matalissa lähdevesilammikoissa, noin 100 kilometriä Brisbanesta pohjoiseen. Tällä alueella sen kanssa kilpailee vieraslaji täplämoskiittokala (*Gambusia holbrooki*). Alueella laiduntava karja ja villiintyneet kotieläimet juovat lammikoista ja sotkevat niitä samalla. Lammikoiden vettä on koetettu myös ohjata karjan juottoaltaisiin. Paikallinen luonnonsuojelujärjestö on ostanut osan lammikkoalueesta ja rakentanut aitoja pitämään karjaa loitolla.

## Lähteet
Salokorpi

**Salokorpi** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Asko Salokorpi  (1935–2009), arkkitehtuurin historian tutkija, arkkitehtuurikriitikko ja tietokirjailija
* Jouko Salokorpi, toimittaja
* Kyösti Salokorpi (s. 1976), lauluntekijä, muusikko ja kirjailija
* Sinikka Salokorpi (1934–2021), toimittaja, tietokirjailija ja lastenkirjailija
* Toivo Salokorpi  (1892–1976), ekonomi ja tiedustelu-upseeri.
Esko Salmisen filmografia, radio- ja teatteriesiintymiset

Tämä on **[[Esko Salminen|Esko Salmisen]] (Syntynyt 1940) filmografia, radiotyöskentely ja teatteriesiintymiset**.

## Elokuvat





## Televisioelokuvat ja -näytelmät

## Televisio

## Radio

Esko Salminen on näytellyt kymmenissä radiokuunnelmissa ja -sarjoissa vuodesta 1960 alkaen.

## Teatteri
### Kiinnitykset

* 1961–1969 Suomen Kansallisteatteri
* 1969–1971 Helsingin Kaupunginteatteri
* 1971–1977 Turun kaupunginteatteri
* 1977–1992 Helsingin Kaupunginteatteri
* 1992– Suomen Kansallisteatteri

### Valikoitu rooliluettelo

## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*  (komedia, 1959)
*  (valistuselokuva, 1959)
*  (valistuselokuva, 1960)
*  (iskelmäelokuva, 1961)
*  (farssi, 1966)
*  (draama, 1978)
*  (historiallinen draama, 1981)
*  (draama, 1988)
*  (sotadraama, 1989)
* Rakkaus alkaa aamuyöstä (draama, 1966) *Yle Areena*
* Miesten koulu (televisioelokuva, 1980) *Yle Areena*
* Hamlet liikemaailmassa (draamakomedia, 1987) *Yle Areena*
* Minun uskoni: Näyttelijä Esko Salminen (dokumentti, 2003) *Yle Areena*
Chassey-Beaupré

**Chassey-Beaupré** on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 88 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 14,11 neliökilometriä.

Chassey-Beauprén väkiluku on pienentynyt 35 asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 123 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 108, eli siellä asui 20 asukasta enemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anastasia Keinänen

**Anastasia Keinänen** (o.s. **Nazarova**, , s. 4. elokuuta 2001) on venäläis-suomalainen shakinpelaaja, arvoltaan naisten kansainvälinen mestari, joka on saavuttanut kahdeksan shakin naisten suomenmestaruutta välillä 2015–2025.

Shakkiopin Keinänen on saanut isoisältään. Koulussa hänellä oli haasteena jopa Anna Stjažkina, josta tuli shakin naisten maailmanmestari. Hän muutti vuonna 2011 Suomeen Savitaipaleelle, jossa hänen isällään Vjatšeslavilla oli yritystoimintaa. Anastasia osallistuu kansainvälisiin kilpailuihin, ja vuonna 2018 hän saavutti alle 18-vuotiaiden yleisessä sarjassa Suomen mestaruuden. Kaksoiskansalaisena Anastasia voi osallistua myös Venäjän kansallisiin kilpailuihin.

Keinäsen puoliso on shakin kansainvälinen mestari Toivo Keinänen. He avioituivat vuonna 2023.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Koronaviruspandemia Itävallassa

**Koronaviruspandemia Itävallassa** on osa maailmanlaajuista SARS-CoV-2 -koronaviruksen levittäytymistä. Ensimmäiset tartunnat todettiin maassa 25. helmikuuta 2020, ja 5. joulukuuta siellä oli 300&nbsp;689 vahvistettua tartuntaa, 249&nbsp;441
parantunutta ja 3&nbsp;757 kuollutta.

## Epidemia
25. helmikuuta Itävallassa vahvistettiin kaksi ensimmäistä COVID-19-tartuntaa; kyseessä oli kaksi Bergamon alueelta Innsbruckiin saapunutta italialaista. Myöhemmin tosin viranomaiset ilmoittivat, että ensimmäinen tartunta maassa olikin ollut jo 8. helmikuuta.

Maaliskuussa sadat ihmiset saivat koronavirustartunnan Alpeilla Ischglin kylässä, mistä tauti kulkeutui ympäri Eurooppaa. Viranomaiset vähättelivät aluksi riskejä, mutta lopulta koko kylä ja sen ympäristö asetettiin karanteeniin 13. maaliskuuta. Päivää aiemmin maassa oli todettu ensimmäinen kuolemantapaus. Loppukeväällä ensimmäinen aalto hiipui kuten muuallakin Euroopassa.

Alkusyksyllä 2020 tartunnat alkoivat jälleen nousta, ja 17. marraskuuta otettiin jälleen käyttöön tiukat rajoitukset. Koulut siirtyivät etäopetukseen 17. marraskuuta – 4. joulukuuta väliseksi ajaksi. Joulukuun alussa Itävalta aloitti massatestaukset tavoitteenaan testata koko maan 9-miljoonainen väestö ennen joulua. Ensimmäisenä massatestaukset alkoivat Wienissä ja taudin pahimmin koettelemissa Vorarlbergin ja Tirolin osavaltioissa. Testausta hallinnoi Itävallan armeija. Massatestauksista on saatu hyviä tuloksia koko väestönsä testanneessa Slovakiassa, mutta niitä on myös kritisoitu resurssien haaskauksena.

Marraskuussa 2021 Itävallan koronarajoitukset tiukentuivat. Jo aiemmin oli voimassa rokottamattomia koskeva koronasulku ja se laajennettiin koskemaan kaikkia. Sulun aikana kotoaan saa poistua vain hyvästä syystä, joihin lukeutuvat muun muassa töissä käyminen, välttämättömät kauppa-asiat ja lähiliikunta. Rajoitusten tultua voimaan Itävallassa on sillä hetkellä voimassa EU-alueen tiukimmat koronatoimet. Itävalta aikoo tehdä koronarokotuksista pakollisia helmikuun alusta lähtien.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pistolekors

**Pistolekors** on suomalainen aatelissuku, joka introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneelle vuonna 1647 ja Suomen ritarihuoneelle 29. tammikuuta 1818.

## Historia
Suvun on väitetty polveutuvan ikivanhasta skotlantilaisesta Scott of Craighallin ylimyssuvusta, mistä ei kuitenkaan ole minkäänlaisia todisteita. Suvun vanhin todistettu kantaisä on sääminkiläinen sotilas Yrjänä Ollinpoika (Göran Olofsson) Skott, joka oli ilmeisesti talonpoikaista alkuperää ja joka käytti lähes samanlaista sinettiä kuin tuolloinen Juvan nimismies Matti Laurinpoika Partanen. Tarinan mukaan Yrjänä Ollinpoika pelasti ampumataidoillaan kuningas Kustaa II Aadolfin, mistä palkkioksi kuningatar Kristiina aateloi hänet 22. helmikuuta 1645. Ampumataitoon viittaa myös suvun nimi ja sukuvaakuna, jossa on kuvattuna kaksi ristikkäin olevaa pistoolia. Suku on elänyt myös Liivinmaalla (nimellä Scott von Pistohlenkors), minne sen kuljetti kantaisän poika Eerik Pistolekors. Kaikkiaan kantaisällä oli kuusi eloonjäänyttä poikaa, jotka kukin perustivat omat sukuhaaransa.

Monet Pistolekors-suvun jäsenet ovat toimineet Olavinlinnan päällikköinä. Suomen ritarihuoneelle suku immatrikuloitiin 29. tammikuuta 1818 numerolla 30. Suomalaisen haaran viimeiset tunnetut jäsenet asuivat Venäjällä, eikä heidän kuolinpäivistään ole tietoa. Nykyään suku elää ainoastaan Saksassa ja Baltian maissa, missä se on kirjoitettu Riian ritarihuoneelle numerolla 88 ja Tallinnan ritarihuoneelle numerolla 111 (nimellä von Pistohlkors).

## Suvun jäseniä
* Georg Fredrik Pistolekors (1802–1872), upseeri ja virka- ja valtiopäivämies
* Laura Netzel, o.s. Pistolekors (1839–1927), säveltäjä


Savonlinna_heinäkuu_2002_IMG_1635.JPG|Olavinlinna


## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Pistohlkors, Harry Nikolai von. *Nachrichten über die Adelsgeschlechter Scott of Craighall, Pistolekors und von Pistohlkors. Im Auftrag des Familienverbandes derer von Pistohlkors zusammengestellt in den Jahren 1894−1914*. Teil I. Dorpat: Gedruckt bei H. Laakmann, 1914 http://dspace.ut.ee/handle/10062/34446.
*Baron Scott gen. Pistohlkors, Heinrich Nikolai. *Nachrichten über die Adelsgeschlechter Scott of Craighall, Pistolekors, von Pistohlkors, Baron Pistolkors, Baron Scott genannt Pistolekors und von Pistohlkors*. Teil II. Zusammengestellt in den Jahren 1914−1924. Rummelsburg: Gedruckt bei Otto Hasert, 1926 http://dspace.ut.ee/handle/10062/34447?locale-attribute=de. 
*Pistohlkors, Erik von. *Pistolekors, von Pistohlkors, Baron de Pistolkors and Pistolkors: the story of a family and their times through four centuries, who they were, how they lived and what became of them*. Callander: s.n., 1992.

## Aiheesta muualla

*Gustaf Elgenstierna, Den introducerade svenska adelns ättartavlor
*Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft: Pistohlkors
*Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften: Pistohlkors
Chrysler LX -pohjalevy

**Chrysler LX -pohjalevy** on Chryslerin kehittämä pohjalevy suurikokoisille taka- ja nelivetoisille automalleille.

## LX

* Chrysler 300 (LX) (2004–2010)
* Dodge Charger (LX) (2005–2010)
* Dodge Magnum (2004–2008)

## LC

LC on LX-pohjalevyn lyhennetty versio.

* Dodge Challenger (LC) (2008–2014)

## LD

LD on LX-pohjalevystä uudistettu versio.

* Chrysler 300 (LD) (2010–)
* Dodge Charger (LD) (2010–)
* Lancia Thema (2011–2014)

## LA

LA on LD-pohjalevyn lyhennetty versio.

* Dodge Challenger (LA) (2014–)
Alia Dannenberg

**Alia Dannenberg** (s. 1975) on suomalainen shakinpelaaja. Hänellä on neljä kakkossijaa Suomen naisten mestaruuskilpailuissa, joissa hän on jäänyt Anastasia Nazarovan taakse. Hän on kotoisin Joensuusta ja edustaa sikäläistä shakkikerhoa (JoeSK). Hänen Elo-lukunsa on kansallisesti 1896. Dannenberg on julkisesti transsukupuolinen. Hän on kiinnostunut shakin ohella myös kvanttifysiikasta ja taloustieteestä, joiden hän kokee kietoutuvan yhteen. Dannenberg on toiminut Joensuun kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2017 Vuonna 2019 hänet valittiin Vasemmistoliiton puoluehallitukseen sekä vuonna 2022 Pohjois-Karjalan aluevaltuustoon. Dannenbergin esikoiskirja *Kuningatargambiitti* julkistettiin 2016 ja dekkarisarjan toinen osa *Suurmestari* keväällä 2017.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yle, 19.6.2021, Intin priimuksesta tulikin pitkähiuksinen taistelijatar – sukupuolensa korjannut Alia Dannenberg oli 36-vuotiaana teinityttö ja perheenisä
Priekule (kaupunki)

**Priekule** () on kaupunki Kuurinmaalla Latviassa. Se sai kaupunginoikeudet vuonna 1928. Vuonna 2016 siellä oli 2&nbsp;167 asukasta.

## Historia
Priekule mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1483, kun paroni Korff osti maata alueelta. Pieni kivikirkko rakennettiin noin vuonna 1680 pienelle mäelle Liettuaan johtavan maantien varteen. Vuonna 1834 Preekulnin kartano siirtyi Korff-suvulta Bruckenin ja Schönbergin suvuille. Vuonna 1865 alueella oli talonpoikaislevottomuuksia.

Priekule alkoi nopeasti kasvaa, kun sen läpi rakennettiin rautatie vuonna 1871. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1928. Kaupunki tuhoutui täysin vuonna 1945 toisen maailmansodan Kuurinmaan taisteluissa, ja noin 23 000 Neuvostoliiton sotilasta on haudattu sen sotilashautausmaalle. Hautausmaan suunnittelivat arkkitehti Artūrs Zoldners ja dendrologi Aivars Lašis.

Tunnettu kaupungin asukas on latvialainen säveltäjä Ēriks Ešenvalds. Legenda kertoo kaupungissa eläneestä "Priekulen Ikaroksesta", ruotsalaisesta seppä Johanssonista, joka yritti lentää kirkontornista itse valmistamillaan siivillä. Tuolloin lentoyritystä pidettiin jumalanpilkkana ja rohkea "Ikaros" poltettiin kerettiläisenä roviolla Grobiņassa vuonna 1670.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Priekulen kotisivut
Dungeons of Daggorath

**Dungeons of Daggorath** on DynaMicron kehittämä ja Tandy Corporationin julkaisema toimintaroolipeli. Peli on julkaistu vuonna  TRS-80 Color Computerille.

Pelin kehittivät Douglas J. Morgan ja Keith S. Kiyohara sekä äänet teki Phil Landmeier.

## Pelaaminen
Peli on ensimmäisestä persoonasta kuvattu reaaliaikainen luolastoroolipeli.
Pelin sanotaan inspiroineen vastaavia pelejä.
Pelaajan hahmo kehittyy pelissä kestävyyden paranemisella hirviöitä voittamalla.
Jokainen komento piti kirjoittaa näppäimistöllä joko kokonaan tai oikoteitä käyttämällä.

## Populaarikulttuurissa
Peli on merkittävässä osassa *[[Ready Player One]]* -kirjassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* [Pelin ohjekirja](https://colorcomputerarchive.com/repo/Documents/Manuals/Games/Dungeons%20of%20Daggorath%20(Tandy).pdf) (PDF) 
* http://iloveglory.freehostia.com/daggorath/index.html
François Blondel

**François Blondel** (1618–1686) oli ranskalainen arkkitehti. Hän opiskeli rakennustaidetta matkoillaan Saksassa ja Italiassa, jonne hän opettajana seurasi Ludvig XIV:n valtiosihteerin de Lomenien poikaa. Hän toimi sittemmin lähettiläänä muun muassa Konstantinopolissa. Palattuaan hän sai määräyksen dauphinin opettajaksi ja Collège royaliin matematiikan professoriksi.

Blondelin ensimmäistä käytännön työtä Saintesin siltaa seurasivat Pariisissa kaupunginportit Porte Saint-Bernard (1670), Porte Saint-Antoine (1673) sekä suurimpana työnä Porte Saint-Denis (aloitettu 1674), jonka veistokset aloitti François Girardon ja sai valmiiksi Michel Anguier. Myös Berliinin Zeughausia on joskus arveltu Blondelin suunnittelemaksi. Blondelista tuli 1672 Pariisin 1671 perustetun arkkitehtuuriakatemian ensimmäinen johtaja.

Blondelin kirjallisista töistä *Cours d’architecture* (1675 ja 1698), jossa hän italialaisten teoreetikkojen esimerkkiä noudattaen pitää antiikin säännöistä kiinni, määräsi pitkiksi ajoiksi Pariisin akatemian suunnan, ja hänen ansionaan pidetään, että rokokoon aikainen arkkitehtuuri Ranskassa jäi melko hillityksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla