open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jalkapallon Maakuntasarjan kausi 1937

**Jalkapallon maakuntasarja vuonna 1937** pelattiin kahdessa maantieteellisesti jaetussa lohkossa, ja kukin alueellinen piiri sai lohkoihin yhden paikan, joihin selviytyi alueellisten karsintojen voittajat. Idän lohkon voitti Ylä-Vuoksen Palloseura ja länsilohkon Rauman Pallo-Iirot. Lohkovoittajat nousivat seuraavan kauden Itä-Länsi-sarjan vastaaviin lohkoihin . SPL:n edustajakokous päätyi lopulta Itä-Länsi-sarjan laajentamisen, ja mm. keväällä 1938 pelattiin lisää karsintapelejä. Muut nousijat kauden 1938 Itä-Länsi-sarjaan olivat EIF, GBK, Haka, JoPS, SiU, SoPa, SoPS, VIlves, ÅIFK. YVP sai myös paikan, mutta he pyysivät ennen kilpailun alkua saada luopua paikastaan, mihin pyyntöön Liittohallitus suostui.

## Ottelut
### Itä

### Länsi

Koska Suomensarjan joko itä- tai länsilohkoon oli vapautumassa kaksi paikkaa kaudeksi 1938, ja koska ei ollut tietoa kumpaan lohkoon paikka on vapautumassa, Palloliitto määräsi järjestettäväksi molemmissa lohkoissa karsinnan. Idässä WP-35 voitti SPS:n 1-0, ja lännessä Haka voitti Hangö IK:n 2-1.

## Lähteet
Anders Hillborg

**Anders Hillborg** (s. 31. toukokuuta 1954) on kansainvälisesti merkittävimpiä ruotsalaisia nykymusiikin säveltäjiä. Hän opiskeli vuosina 1976–1982 Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Hänen opettajiensa joukossa olivat Gunnar Bucht ja Brian Ferneyhough. Opintojensa jälkeen Hillborg on työskennellyt vapaana säveltäjänä ja sävellysopettajana.

Hillborg on säveltänyt suurimuotoisia orkesteriteoksia, kuoromusiikkia ja kamarimusiikkia, mutta on vaikuttanut myös popin ja rockin alalla. Säveltäjän merkittäviin teoksiin lukeutuvat klarinettikonsertto *Peacock Tales* (kantaesittänyt Martin Fröst 2002) sekä laulusarja *Jag vill se min älskade komma från det vilda* Eva Dahlgrenin sanoihin. Hillborg on Turun filharmonisen orkesterin kotisäveltäjä.

Haastattelussa vuodelta 1993 Hillborg sanoi kuuntelevansa Stravinskin, Bachin, Ligetin ja Stockhausenin ohella Princeä ja muuta afroamerikkalaista musiikkia, jonka hän arveli vaikuttavan vahvasti tulevien vuosien länsimaiseen taidemusiikkiin enemmän kuin aikoinaan vaikuttivat Arnold Schönberg ja 12-säveljärjestelmä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Hangon musiikkijuhlat

**Hangon musiikkijuhlat** on heinäkuun puolivälissä Hangossa järjestettävä kaupunkifestivaali, jonka tavoitteita ovat Hangon kulttuurielämän ja kaupunkikuvan elävöittäminen, klassisen musiikin kuluttamisen kynnyksen madaltaminen sekä lasten ja nuorten musiikkikasvatuksen vaaliminen. Toistaiseksi viimeinen Hangon musiikkijuhlat järjestettiin vuonna 2017.

Hangon musiikkijuhlat järjestettiin ensimmäisen kerran heinäkuussa 2009 Hangosta kotoisin olevan viulistin Milla Rantalan pitkään kypsyneen idean pohjalta. Hangon musiikkijuhlien taustaorganisaatio on rekisteröity, voittoa tavoittelematon yhdistys Hangon Musiikkijuhlat ry, Hangö Musikdagar rf. Hangon musiikkijuhlat kuuluu Finland Festivals -ketjuun.

Musiikkijuhlien konserttisarjaan kuuluu kansainvälisen tason klassisen musiikin konsertteja ja vähintään yksi jazzkonsertti. Ilmaistapahtumien sarja Fringe tuo musiikin ulos konserttisaleista kesäkaupungin parhaille paikoille. Musiikkijuhlien yhteydessä järjestetään lapsille ja nuorille suunnattu Hangon musiikkileiri. Hangon musiikkileirillä instrumenttiopetusta annetaan viulussa, pianossa, sellossa, kitarassa, huilussa ja laulussa. 

Hangon musiikkijuhlilla ovat esiintyneet muun muassa jousikvartetti Meta4, kapellimestarit Leif Segerstam ja Yukihiro Notsu, pianistit Antti Siirala, Arnon Erez, Kirill Kozlovski ja Ilmo Ranta, viulistit Hagai Shaham ja Petteri Iivonen, mezzosopraano Monica Groop, kanteletaiteilija Eva Alkula, alttoviulisti Lilli Maijala, huilisti Sami Junnonen, klarinetisti Olli Leppäniemi, sellistit Tomas Nuñes-Garcés ja Silver Ainomäe, kototaiteilija Tomoya Nakai, harpisti Lily-Marlene Puusepp, saksofonisti Jussi Kannaste, Novjaro Quintet, Verneri Pohjola Quartet, Kadri Voorand Group, Kuukumina, Johanna Juhola, Johanna Iivanainen, viulisti Emmanuel Tjeknavorian ja mezzosopraano Virpi Räisänen.

## Lähteet
* Hangon Musiikkijuhlat 

### Viitteet
Isogalangajuuri

**Isogalangajuuri** (*Alpinia zerumbet*) on monivuotinen ruohovartinen kasvi.

Isogalangajuurta tavataan ainakin Etelä-Kiinasta Malesiaan ulottuvalla vyöhykkellä sekä Japanissa ja Taiwanissa. Lajin luontaisen levinneisyysalueen määrittäminen on kuitenkin hankalaa, sillä se on levinnyt viljelykarkulaisena luontoon ympäri maailmaa.

Kasvista on kirjavalehtinen muoto *Alpinia zerumbet* var. *variegata*, jota kasvatetaan koristekasvina. Sen lehdet ovat epäsäännöllisesti kelta-vihreä-raidalliset, noin 15 cm leveät ja 60 cm pitkät. Kukat ovat muuten valkoisia, mutta alareuna on ruusunpunainen. Perusmuoto voi kasvaa jopa 3,7 metriä korkeaksi, kirjavalehtinen jää alle kaksimetriseksi.

Kiinassa isogalangajuuren lehtiä käytetään riisileivonnaisten kääreinä, Japanissa niistä tehdään yrttiteetä.

## Lähteet
Gremersdorf-Buchholz

**Gremersdorf-Buchholz** on kunta Koillis-Saksassa Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltion pohjoisosassa. Hallinnollisesti se kuuluu Amt Franzburg-Richtenbergiin seitsemän muun kunnan ja kahden kaupungin kanssa. Kunta sijaitsee viitisentoista kilometriä Grimmenin kaupungista länteen. Bundesautobahn 20 kulkee Gremersdorf-Buchholzin eteläpuolitse. Trebel-joki virtaa niin ikään kunnan eteläpuolitse. Kunnan lähistöllä on useita tuulipuistoja. 
Varhaisin kirjallinen maininta sekä Gremersdorfista että Buchholzista on 1200-luvulta. Kunnan nykyinen alue kuului Rügenin ruhtinaskuntaan vuoteen 1326 asti ja sen jälkeen Pommerin herttuakuntaan. Kolmikymmenvuotisesta sodasta vuoteen 1815 alue kuului Ruotsin Pommeriin ja sen jälkeen preussilaiseen Pommerin provinssiin.
Vuoteen 1952 Gremersdorf ja Buchholz kuuluivat Franzburg-Barthin maapiiriin. DDR:n aikana ne olivat osa Stralsundin piiriä, joka puolestaan kuului Rostockin hallintopiiriin. Nykyinen Gremersdorf-Buchholz perustettiin 13. kesäkuuta 1999.

## Osa-alueet

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Viralliset sivut
Samiakävykki

**Samiakävykki** (*Zamia pumila*) on Karibialla kasvava kasvi. Se kasvaa aluksi yksivartisena, mutta alkaa haarautua noin viiden vuoden ikäisenä.

Aikoinaan samiakävykkejä kasvoi Hispaniolan saarella, Kuubassa ja Puerto Ricossa. Nykyisin sen esiintymisalue rajoittuu Kuuban keskiosiin ja Dominikaaniseen tasavaltaan.

## Lähteet
Eurakosken vesivoimalaitos

**Eurakosken voimalaitos** on vuonna 2007 rakennettu minivesivoimala Eurajoessa. Se sijaitsee nykyään Euran kuntaan kuuluvassa Eurakosken kylässä, joka on entinen Kiukaisten kunnan keskustaajama.

Eurakoskessa on aikojen kuluessa ollut useita myllyjä. Nykyinen pato on rakennettu vuonna 1934. Sen kupeessa toimi saha ja mylly aina vuoteen 1971, jolloin molemmat tuhoutuivat tulipalossa. Eurakosken pato oli palon jälkeen hyödyntämättömänä vuoteen 2006 saakka, jolloin vastaperustettu Eurakosken Woima Oy ryhtyi rakentamaan paikalle minivesivoimalaa. Voimala valmistui keväällä 2007.

## Lähteet
Bundesautobahn 19

**Bundesautobahn 19** (BAB&nbsp;19), lyhyemmin **Autobahn&nbsp;19** (A&nbsp;19), on 124 kilometriä pitkä pohjois&ndash;eteläsuuntainen moottoritie Koillis-Saksassa. Sen reitti kulkee Rostockista Itämeren rannalta moottoritie 24:n risteykseen. Väylä sijaitsee pääosin Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa lukuun ottamatta eteläisintä osuutta, joka on Brandenburgin osavaltion alueella.

Kansainvälisen liikenteen kannalta BAB&nbsp;19 on merkittävä, sillä se tarjoaa suoran yhteyden Rostockin satamaan (Überseehafen von Rostock), josta on meriliikenneyhteyksiä useisiin Itämeren rannikkokaupunkeihin: Gedser (Tanska), Trelleborg (Ruotsi), Helsinki (Suomi), Tallinna (Viro) ja Ventspils (Liettua).

## Historia

Rostockista sisämaahan kulkevaa moottoritietä alettiin suunnitella 1950-luvun lopulla, mutta projekti pantiin jäihin vuonna 1961. Nykyisin käytössä olevaa tietää päästiin rakentamaan 1970. Töitä johti edellisvuonna perustettu VEB Autobahnbaukombinat (Volkseigene Betrieb Autobahnbaukombinat). Moottoritie Berliini–Rostock valmistui lopulta vuonna 1978. Sosialistidiktatuurin luhistumisen jälkeen tietä on nykyaikaistettu.

8. huhtikuuta 2011 BAB 19:llä lähellä Kavelstorfin kylää sattui ketjukolari, jossa kuoli kahdeksan ihmistä ja loukkaantui 131. Kolarissa oli mukana 80 ajoneuvoa molempisuuntaisesta liikenteestä. Onnettomuuden aiheutti hiekkamyrsky.

## Lähteet ja viitteet

## Aiheesta muualla

*Yksityiskohtainen reittikaavio
*Axel Doßmann: Begrenzte Mobilität. Eine Kulturgeschichte der Autobahnen in der DDR. Klartext Verlag, Essen 2003,
Pallerokirjotähti

**Pallerokirjotähti** (*Haworthia attenuata*) on afrikkalainen mehikasvi. Sitä käytetään koristekasvina.

Pallerokirjotähdellä ei ole lainkaan vartta, vaan sen lehdet kasvavat ruusukkeena suoraan kasvin tyvestä. Vieri vieressä kasvavat ruusukkeet muodostavat lopulta suuria tiiviitä saarekkeita. Ruusukkeen halkaisija on 6–12 cm ja korkeus yleensä saman verran, joskus jopa 25 cm. Lehdet ovat tummanvihreät ja niissä on valkoisten pilkkujen muodostamia enemmän tai vähemmän yhtenäisiä vaakaraitoja. Kasvista on jalostettu monia muotoja jotka poikkeavat toisistaan lähinnä näiden raitojen osalta. On myös kirjavalehtisiä muotoja. Kukat ovat vihertävänvalkoiset.

## Lähteet
Sortavalan Kunto

**Sortavalan Kunto**, alkujaan Sortavalan Seminaarin voimistelu- ja urheiluseura (SSV&US) perustettiin 1895 Carl Poppiuksen johdolla. Jäsenmäärä oli 30. Lajeina olivat alusta alkaen voimistelu, yleisurheilu ja hiihto. Jalkapalloa Seminaarissa harrastettiin jo 1898. Myös seiväshyppyä kokeiltiin jo niinkin aikaisin kuin 1893. Seura liittyi SVUL:oon 1926 jolloin se myös otti viralliseksi nimekseen Seminaarin Urheilijat, Sortavala. Seminaarien välisissä kilpailuissa Sortavala pärjäsi yleensä kohtalaisesti. Ensimmäiset naisjäsenet liittyivät seuraan vuonna 1928. Vuonna 1929 seura liittyi jäseneksi SVUL:n urheilu-, voimistelu-, hiihto- ja pesäpallojaostoihin ja sen nimeksi muutettiin Sortavalan Kunto. Seura rekisteröitiin 14.6.1930.

Koska seuran jäsenistö oli seminaarinuorisoa, oli sen jäsenistössä ja samalla myös johtokunnassa runsasta vaihtuvuutta, koska oppilaat vaihtuivat koko ajan. Toivo Ahjopalo toimi seuran puheenjohtajana koko seminaarissa oloaikansa 1934-1939. Seuran arkisto paloi seminaarin rakennusten palon yhteydessä.

## Aiheesta muualla
* Toivo Ahjopalo: Me urheilimme Laatokan-Karjalassa ja Sortavalassa, 1966
* Viipuri 2008 Sortavalan pesäpallo
Äetsän voimalaitos

**Äetsän voimalaitos** on Sastamalassa Kokemäenjoen Meskalankoskessa sijaitseva kahden vesivoimalaitoksen kokonaisuus. Niiden omistaja on UPM-Kymmene Oyj.

Voimalaitoksen pato toimii myös Kokemäenjoen ylittävänä jalankulun ja pyöräilyn siltana.

Äetsän voimalaitos ympäristöineen kuuluu Museoviraston inventoimiin Valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. 

Voimalaitoksen omistajaa on pyydetty rakentamaan kalaportaat koska alkuperäinen lupaehto edellyttää vaelluskalakannan palauttamista.

## Vanha voimalaitos
Äetsän vanhan voimalaitoksen rakentaminen aloitettiin vuonna 1919. Arkkitehti Sigurd Frosteruksen suunnittelema tiilirakenteinen voimalaitosrakennus valmistui kaksi vuotta myöhemmin.

Voimalaitoksen rakennutti porilaisen Oy W. Rosenlew Ab:n tytäryhtiö *Björneborgs Kraft*, joka oli hankkinut omistukseensa kolme Keikyässä ja Tyrväällä sijainnutta koskea.

Vanhassa voimalaitoksessa on seitsemän 1920- ja 1930-luvuilla asennettua turbiinia, joista osa on yhä käytössä. 

Voimalaitoksen pato rakennettiin Meskalankoskessa sijainneelle *Kaijalan kalliolle*. Se on vanhin koko joen ylittävä pato Kokemäenjoessa. Rakentamisen yhteydessä perattiin myös Meskalankosken yläpuolella oleva Äetsänkoski.

## Uusi voimalaitos
Vuonna 1993 aloitettiin padon eteläpuolelle rakentamaan toista jokiuomaa sekä uutta voimalaitosta. Kokonaan kallion sisään louhittu voimalaitos otettiin käyttöön 1996. Uudessa laitoksessa on kaksi turbiinia.

Voimalaitoksen suunnitteli oululainen Uki Arkkitehdit.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Äetsän voimalaitos ''Teknillisessä aikakauslehdessä'' 1.3.1921
Hanhimäki

**Hanhimäki** on kylä Kauhavan kaupungissa, Etelä-Pohjanmaan maakunnassa, entisen Alahärmän kunnan alueella. Yksi kuuluisimpia Hanhimäessä syntyneitä oli Antti Isotalo eli "Härmän häjyjen" johtaja "Isoo-Antti".

## Lähteet
Edward Pasquale

**Edward  Pasquale** (s. 20. marraskuuta 1990 Toronto, Ontario) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa KHL-seura Lokomotiv Jaroslavlissa.

## Ura
Pasquale pelasi ennen ammattilaisuraansa neljä kautta (2006–2010) juniorisarja OHL:ssä, aluksi Belleville Bullsissa ja myöhemmin Saginaw Spiritissä. Hän nousi kolmannella kaudellaan Saginaw’n ykkösmaalivahdiksi ja valittiin kauden päätteeksi vuonna 2009 OHL:n kolmanteen tähdistökentälliseen. Hän pelasi kauden aikana CHL:n vuotuisessa Top Prospects Gamessa, jossa tuli valituksi Team Cherryn parhaaksi pelaajaksi. NHL-seura Atlanta Thrashers varasi Pasqualen  neljännellä kierroksella ja teki hänen kanssaan kolmivuotisen tulokassopimuksen vajaa vuosi myöhemmin, toukokuussa 2010. Hän pelasi ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan sekä AHL:n Chicago Wolvesissa että ECHL:n Gwinnett Gladiatorsissa. 

Thrashers siirtyi kauden 2010–2011 jälkeen Winnipegiin, Manitobaan, ja joukkueen nimeksi vaihdettiin Jets. Pasquale aloitti AHL-kauden 2011–2012 Winnipeg Jetsin farmijoukkueen St. John's IceCapsin kolmosmaalivahtina, mutta nousi kauden mittaan joukkueen ykkösmaalivahdiksi ohi kokeneempien David Aebischerin ja Peter Manninon. Hän pelasi runkosarjakauden aikana 38 ottelua ja pudotuspeleissä 2012 joukkueensa kaikki 15 ottelua. Hänet nimettiin kauden päätteeksi AHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen.

Pasquale edusti vuonna 2007 Ontarion provinssia Canada Games -tapahtuman jääkiekkoturnauksessa. Hänen joukkueensa voitti turnauksessa kultaa.

Pasquale on pelannut NHL:ssä yhteensä 3 ottelua Tampa Bay Lightningin paidassa kaudella 2018-19.

### Siirtyminen Eurooppaan 2019-
Kaudeksi 2019-20 Pasquale siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL-seura Barys Nur-Sultanin riveihin. Hän torjui kauden aikana runkosarjan 46 ottelussa torjuntaprosentilla 93,0 ja päästi ottelua kohden vain 2,03 maalin keskiarvolla.

Toukokuussa 2020 Pasquale siirtyi kaksivuotisella sopimuksella toiseen KHL-seuraan, Lokomotiv Jaroslavliin.

## Lähteet
*
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Admiralen-luokka

**Admiralen-luokka** oli Alankomaiden Kuninkaallisen laivaston kahdeksan aluksen muodostama hävittäjäluokka, jonka alukset valmistettiin kahtena alaluokkana. 

## Suunnittelu
Alukset perustuivat Yarrow'n *[[HMS Ambuscade (D38)|HMS Ambuscadesta]]* tehtyihin suunnitelmiin ja ne valmistettiin Alankomaissa Yarrowin tuella. Poikkeuksina olivat savuhormien pituus, päämaston siirto torpedoputkien väliin eikä taaemman kansirakenteen päälle sekä Alankomaiden laivaston asejärjestelmät, joita olivat miinoitusmahdollisuus, lentokone sekä keskimmäisten tykkien kilpien puute ja etu- ja takatykin kilpi tornin sijaan.

Van Ghent -luokan aseistus ostettiin Ruotsista Boforsilta. Pääaseina oli neljä 120 millimetrin 50 pituuskaliiperin M/1942 tykkiä, jolla oli mahdollista ampua 53 naulan kranaatteja. Niiden maksimikorotuskulma oli 30 ja 35 astetta. Aluksella oli ammunnan tukena kaksi etäisyysmittaria, joista toinen komentosillalla ja toinen keskilaivassa kansirakenteen päällä. Van Galen -luokan pääaseet olivat 120 millimetrin Wilton-Fijenoordin Mk.5 -tykkejä. Niiden suoja ja asennus oli sama kuin Van Ghent -luokan aluksilla.

Ilmatorjunta-aseistuksena oli Van Ghent -luokan aluksilla neljä 75 millimetrin ilmatorjuntatykkiä ja Van Galen -luokan aluksilla yksi 75 millimetrin ja kaksi kaksiputkista 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Ilmatorjunta-aseistusta täydensi neljä 12,7 millimetrin ilmatorjuntakonekivääriä. Aluksen muina aseina oli kuusi 533 millimetrin torpedoputkea ja Van Ghent -luokalla valmius kuljettaa 24 miinaa. Van Galen -luokan aluksilla oli valmius miinanraivaukseen.

Propulsiojärjestelmään kuului kahteen akseliin kytketyt Parsonsin turbiinimoottorit, joihin oli kytketty kolme Yarrow'n höyrykattilaa. Van Ghent -luokan kattilapaine oli 250 psitä ja Van Galen -luokalla 370 psi. Järjestelmä tuotti 31&nbsp;000 hevosvoimaa, mikä mahdollisti 36 solmun maksiminopeuden. Alusten säiliöissä oli Van Ghent -luokan aluksilla 300 ja Van Galen -luokan aluksilla 330 tonnia öljyä. Taloudellisella 15 solmun nopeudella Van Ghent -luokan alukset kykenivät matkaamaan 3&nbsp;200 merimailia ja Van Galen -luokan alukset 100 merimailia enemmän.

## Alukset

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Chernoffin naamat

**Chernoffin naamat** on tilastotieteen professori Herman Chernoffin kehittämä tapa käyttää kasvonpiirteitä moniulotteisten ja monimutkaisten tilastollisten aineistojen kuvaamiseen. Metodi on erityisen hyvä ilmentämään aikasarjoissa tapahtuvia muutoksia. Toisaalta Chernoffin naamoja on kritisoitu niiden subjektiivisuuden vuoksi.

Chernoff sai 1970-luvun alussa ajatuksen käyttää kasvoja monimutkaisen tilastodatan visualisoinnissa. Chernoffin mukaan ihmiset tunnistavat kasvot ja niissä olevat pienet muutokset helposti, ja siksi yksinkertaiset naamat voivat kuvata tehokkaasti moniulotteista tilastodataa. Menetelmässä tulee valita huolellisesti ne kasvonpiirteet, jotka kuvaavat eri asioita. Kasvojen yksittäiset osat, kuten silmät, korvat, suu ja nenä, edustavat jokainen erilaisia muuttujia. Kasvojen osien muoto, koko, sijainti ja suuntaus määräytyvät tilastoaineiston arvojen perusteella.

Suomessa soveltavan tilastotieteen dosentti Kimmo Vehkalahti on käyttänyt Chernoffin naamoja kuvaamaan Suomen yhteiskunnan tilaa vuosina 1979–2008.

## Lähteet
Wolf-luokka

**Wolf-luokka** eli **Roofdier-luokka** oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston ensimmäinen torpedovenehävittäjäluokka, johon kuului kahdeksan ennen ensimmäistä maailmansotaa valmistettua alusta. Ne oli suunniteltu Alankomaiden Itä-Intiaan. 

## Alukset

## Lähteet
*

### Viitteet
Nortamo-Seor

**Nortamo-Seor** eli *Nortamo-seura* on raumalaisen kirjailijan Hj. Nortamon nimikkoseura. Kirjailijan elämäntyön vaalimisen lisäksi sen tehtäviin kuuluu Rauman giälen eli Rauman murteen harrastaminen ja tutkiminen.

Nortamo-Seor on Suomen vanhin kirjailijan nimikkoseura. Se perustettiin Rauman kauppaseurassa toukokuussa 1930, kirjailijan ollessa vielä elossa. Perustajajäseniin kuuluivat muun muassa kirjailija ja päätoimittaja Väinö Lahtonen, professori Arthur Långfors sekä kauppaneuvos Jalmari Penttilä.

Ehdotuksen seuran perustamisesta teki Raumalla edeltävänä talvena vieraillut kirjailija Arvi Järventaus. Hän oli Unkarin-vierailullaan tutustunut maan kansallirunoilijan Sándor Petőfin kirjailijaseuran toimintaan ja ehdotti raumalaisille samanlaisen yhdistyksen perustamista.

Nortamo-Seoran jäsenistö on järjestäytynyt kuin laivan miehistö, jungmannista kapteeniin. Kapteeni toimii seuran puheenjohtajana. Hallituksen jäseniä kutsutaan *päällysmiähiksi*. Heitä ovat kapteenin lisäksi kolme *styyrmannia* eli perämiestä, purseri, stuertti ja kokki. Varajäseninä on kaksi *konstia* eli kokenutta merimiestä.

Tilitarkastajina toimivat *redarit* eli laivanvarustajat. Uudet jäsenet ovat seuraan liittyessään aina jungmanneja, lukuun ottamatta merikapteeneja, jotka ovat suoraan matruuseja. Seuran kunniajäseniä kutsutaan vara-amiraaleiksi, ainoa amiraali on Hj. Nortamo.

Seuran jäseniksi ei oteta kuin miehiä. Jäsenet pitävät kokouksissa päässään merimiesten käyttämää öljykankaista sadehattua, sydvestiä. Seuran vuosikokous pidetään aina Nortamon syntymäpäivänä 13. kesäkuuta.

## Seuran kapteenit
*Jalmari Penttilä (1930–1944)
*Alfons Rajahalme (1944–1946)
*Arvo Kajakari (1946–1950)
*A. J. Björk (1951–1963)
*Tauno Koskela (1963–1987)
*Mikko Haapio (1987–1992)
*Eetu Aalto (1992–2000)
*Jarmo Salo (2000–2010)
*Markku Toivonen (2010–2016)
*Mikko Vapanen (2016–)

## Lähteet
*Nortamo-Seoran kotisivut
Kilpilehväsammal

**Kilpilehväsammal** (*Rhizomnium punctatum*) on lehtisammallaji lehväsammalten heimossa (*Mniaceae*). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla ja viileällä vyöhykkeellä. Lajin elinympäristöä ovat märät korvet ja järvien, jokien, purojen rannat.

Kilpilehväsammal on pystykasvuinen ja keskikokoinen, kooltaan yleensä kahdesta kuuteen senttimetriä. Lehdet ovat leveän soikeat, pyöreäkärkiset ja ehytlaitaiset. Niissä on selvä keskisuoni. Itiöpesäkkeitä muodostuu toisinaan. Ne kasvavat yksittäin tai muutaman ryhminä versojen latvoissa. Pesäkkeen perä on pitkä ja pesäkeosa soikea, vaakatasossa tai nuokkuvassa asennossa.

## Lähteet
* Rikkinen, Jouko 2008: Jäkälät & sammalet Suomen luonnossa. Kustannusosakeyhtiö Otava, Helsinki.
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
### Viitteet
Mikko Nesvitski

**Mihail** (**Mikko**) **Nesvitski** (s. 17. marraskuuta 1967 Petroskoi, Neuvostoliitto) on Venäjällä Petroskoissa ilmestyvän suomenkielisen Karjalan Sanomat -lehden päätoimittaja. 

Nesvitski on työskennellyt Karjalan Sanomissa toimittajana vuodesta 1991, ja vuonna 2010 hänet nimitettiin lehden päätoimittajaksi. Hän on syntyperältään puolalais-venäläinen. Hän kävi Petroskoissa tasokkaana tunnettua koulua numero 17, jossa opetettiin suomea. Hän on opiskellut suomea Petroskoin yliopistossa ja kirjoittaa ja puhuu suomea.

## Lähteet
Friesland-luokka

**Friesland-luokka** oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokka, johon kuului kahdeksan 1950-luvulla valmistettua alusta. 

## Alukset

## Lähteet

*

### Viitteet
Holland-luokka (risteilijä)

**Holland-luokka** oli Alankomaiden Kuninkaallisen laivaston panssarikansiristeilijäluokka, johon kuului kuusi kahdessa erässä 1800-luvun lopulla valmistettua alusta. 

## Suunnittelu
Suunnitelma perustui Britannian kuninkaallisen laivaston Apollo-luokan risteilijöihin. Ensimmäiset kolme alusta olivat 93,3 metriä pitkiä ja loput kolme 94,7 metrisiä. Kaikkien alusten leveys oli 14,8 ja syväys 5,41 metriä. Ensimmäisten alusten uppouma oli 3&nbsp;900 tonnia, ja loppujen kolmen 133 tonnia enemmän.

Alusten propulsiojärjestelmä koostui kaksi akselisesta höyrykoneesta, joka tuotti 10&nbsp;000 ihp:tä. Se mahdollisti 20 solmun huippunopeuden. Alusten suojana oli viisi senttimetriä paksu panssarikansi. Pääaseistuksena oli kaksi 150 millimetrin tykkiä yksittäin asennettuina. Apuaseina oli kuusi 120 millimetrin ja neljä 76 millimetrin tykki yksittäin asennettuina.

## Alukset

## Lähteet

*
*

### Viitteet
Lehtolehväsammal

**Lehtolehväsammal** (*Plagiomnium affine*) on lehtisammallaji lehväsammalten heimossa (*Mniaceae*). Sitä esiintyy Euroopassa lauhkealta vyöhykkeeltä havumetsävyöhykkeen eteläosaan. Suomen alueella se on maan eteläisimmässä osassa melko yleinen ja kasvaa useimmiten lehdoissa ja lehtomaisissa kangasmetsissä.

Laji on pienikokoinen ja muistuttaa metsälehväsammalta (*Plagiomnium cuspidatum*), johon verrattuna sen lehdet ovat pyöreät. Itiöpesäkkeet ovat lajilla harvinaisia ja itiöt melko pienikokoisia.

## Lähteet
* Rikkinen, Jouko 2008: Jäkälät & sammalet Suomen luonnossa. Kustannusosakeyhtiö Otava, Helsinki.
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
### Viitteet
23. Waffen-SS-vuoristodivisioona Kama

**23. Waffen-SS-vuoristodivisioona Kama (2. kroatialainen)** () oli vuonna 1944 pääosin Bosnian muslimeista koottu Waffen-SS:n vuoristojääkäridivisioona, joka ei ehtinyt koskaan kunnolla aloittaa toimintaansa. Bosnialaisille oli 1943 perustettu kroaateilla ja saksalaisilla täydennetty 13. Waffen-SS-vuoristodivisioona Handschar, ja seuraavana keväänä ryhdyttiin kokoamaan toista muslimidivisioonaa. Uusia miehiä saatiin kuitenkin värvättyä vain noin 4&nbsp;000. Osaston koulutus jäi kesken, kun se hajotettiin karkuruuden lisääntymisen vuoksi syyskuussa 1944. Divisioona ei tiettävästi koskaan osallistunut taisteluihin. Sen numero 23. annettiin myöhemmin hollantilaiselle panssarikrenatööridivisioonalle.

Handscharin tavoin myös Kama-divisioonaa täydennettiin katolisilla kroaateilla ja saksalaisilla upseereilla. Nimi *Kama* tarkoitti Balkanin paimenten käyttämää pientä tikaria.

## Lähteet
Haapasuikerosammal

**Haapasuikerosammal** (*Sciuro-hypnum populeum*) on lehtisammallaji suikerosammalten heimossa (*Brachytheciaceae*). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla ja viileällä vyöhykkeellä.

Haapasuikerosammal on keskikokoinen, yleensä alle kymmenen senttimetrin kokoinen sammal, joka kasvaa alustanmyötäisenä kasvustona. Sen versot ovat tiheästi ja melko epäsäännöllisesti haarautuvia, kärjistä pensselimäisiä. Lehdet ovat kiiltävät, suorat, tyvestä leveät, pitkäkärkiset ja niissä on vahva keskisuoni. Laji on yksikotinen ja itiöpesäkkeet ovat tavallisia.

Laji kasvaa muun muassa lehtometsissä metsähaapojen tyvirungoilla ja kivialustoilla.

## Lähteet
* Rikkinen, Jouko 2008: Jäkälät & sammalet Suomen luonnossa. Kustannusosakeyhtiö Otava, Helsinki.
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .

### Viitteet
Göteborgin satama

**Göteborgin satama** (, , LOCODE: SE GOT (satama-alueille on omia koodeja)) on Kattegatin merialueen itärannalla Göteborgin kaupungissa sijaitseva Ruotsin suurin ja Bergenin sataman jälkeen tonnimääräisesti Pohjoismaiden toiseksi suurin satama. Noin puolet Ruotsin konttiliikenteestä kulkee Göteborgin kautta.

## Ulompi ja sisempi satama
Satama koostuu ulommasta ja sisemmästä satama-alueesta. Kattegatin itärannan puoleinen merisatama muodostaa sataman ulomman osan; sieltä löytyy esimerkiksi öljyterminaali. Sisemmät satama-alueet sijoittuvat Göteborgin keskustan läpi kulkevan Götajoen varrelle; alue palvelee esimerkiksi matkustajaliikennettä. Osa Göteborgin ulkosatamasta muodostaa vapaasataman, eli sillä on kansallisen tullivyöhykkeen ulkopuolinen vapaa-alue.

Satama-alue siis jakautuu useaan osaan. Näitä ovat muiden muassa Göteborg-Frihamnen (LOCODE: SE GO4), Göteborg-Fiskhamnen (LOCODE: SE GO2), Göteborg-Lundbyhamnen (LOCODE: SE GO3) ja Göteborg-Ringökajen (LOCODE: SE GO5).

## Rahdin määrä
 
Konttiliikenteessä satama kuuluu koko Itämeren alueen suurimpiin Pietarin suursataman ja Gdańskin sataman ohella. Rahtitonneina mitattuna sen edellä on Pohjoismaisista satamista Bergenin satama ja Itämeren satamista Primorskin öljysatama, Pietarin suursatama ja 2012 lähtien Ust-Lugan satama.

**Göteborgin sataman vuosittainen liikennemäärä:**

Huomaa, että edellä luetellut rahtimäärät pohjautuvat useaan eri tilastolähteeseen (2003–2008, 2009, 2010–2013), jotka eivät välttämättä ole täysin vertailukelpoisia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Sataman kotisivut    (goteborgshamn.se)
*Göteborgin satama on edelläkävijä (Kauppalehti 7.5.2012) (digipaper.fi)
Nuppusammal

**Nuppusammal** (*Physcomitrella patens*) on lehtisammallaji nuotiosammalten heimossa (*Funariaceae*). Se on yksivuotinen ja yksikotinen paljaan maan sammallaji. Sillä on usein itiöpesäkkeitä, jotka ovat avautumattomia.

Nuppusammalta esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä. Suomessa laji on harvinainen ja sen levinneisyysalue on eteläinen. Sitä esiintyy Etelä-Hämeen ja Etelä-Pohjanmaan alueella, ja on luokiteltu erittäin uhanalaiskesi. Laji kasvaa Suomessa paljaalla märällä savimaalla lähteisillä tai ajoittain tulvivilla paikoilla.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Nuppusammal – ''Physcomitrium patens''
Purolähdesammal

**Purolähdesammal** (*Philonotis fontana*) on lehtisammallaji omenasammalten heimossa (*Bartramiaceae*). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla ja viileällä vyöhykkeellä.

Purolähdesammal on pystykasvuinen ja isokokoinen, enintään 12 senttimetriä korkea. Varsi on punainen ja melko niukasti haarova. Lehdet ovat sitä selvästi vaaleammat, kellertävän- tai sinertävänvihreät. Lehtien tyvi on leveä, tasaisesti kapeneva kärki terävä ja keskisuoni selvästi erottuva. Itiöpesäkkeitä syntyy melko harvoin tai yleisesti. Niissä on pitkä pesäkeperä ja pallomainen pesäke.

## Lähteet
* Rikkinen, Jouko 2008: Jäkälät & sammalet Suomen luonnossa. Kustannusosakeyhtiö Otava, Helsinki.
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Purolähdedsammal (''Philonotis fontana'')
*Pinkka - lajintuntemuksen oppimisympäristö: Purolähdesammal (''Philonotis fontana'')
*Valokki - nettikasvio: Purolähdesammal (''Philonotis fontana'')
*Luopioisten kasvisto: Purolähdesammal (''Philonotis fontana'')
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Philonotis fontana''
Skanderbeg (täsmennyssivu)

**Skanderbeg** tai **Scanderbeg** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

*Skanderbeg (1405–1468), Albanian ruhtinas ja kansallissankari
*Skanderbeg-aukio, Tiranan pääaukio
*21. Waffen-SS-vuoristodivisioona Skanderbeg, vuonna 1944 albanalaisista koottu Waffen-SS-divisioona
*Vilhelm, Albanian hallitsija vuonna 1914, käytti myös hallitsijanimeä *Skanderbeg II*
*Zogu I, Albanian kuningas 1928–1939, käytti myös hallitsijanimeä *Skanderbeg III*
**[[Scanderbeg]]*, Antonio Vivaldin säveltämä ooppera
**[[Kultainen haarniska]]* eli *Skanderbeg* (, ), vuonna 1954 valmistunut albanialais-neuvostoliittolainen elokuva
Breguet Bre.690

**Breguet Bre.690** oli toisessa maailmansodassa käytetty ranskalainen rynnäkköpommittaja. Koneen tyyppinumero 690 viittaa prototyyppimalliin, ensimmäinen tuotantomalli oli Bre.691.

Sarjan päätyyppi oli Breguet Bre.693 AB2. Siinä oli kaksi ranskalaista 700 hevosvoiman tehoista Gnome-Rhône 14M *Mars* -tähtimoottoria. Samaa moottorityyppiä käytettiin myöhemmin sotasaalisvalmisteena saksalaisten Henschel Hs 129 -rynnäkköhävittäjässä.

Jatkokehitys tuotti tyypin Bre.695, jossa oli yhdysvaltalaisvalmisteiset Pratt & Whitney SB4G Twin Junior -moottorit. Ne olivat Ranskassa valmistettuja kevyemmät ja tehokkaammat, mutta niiden suurempi läpimitta aiheutti enemmän ilmanvastusta, joten niillä varustetuilla koneilla oli aiempia malleja huonommat suoritusarvot. Ranskan antautuessa kesäkuussa 1940 mallia oli ehditty valmistaa vain 50 kappaletta.

Koneen 693 AB.2 -alatyypin huippunopeus oli 475&nbsp;km/h (695:lla 560&nbsp;km/h), ja enimmäispommikuorma 400&nbsp;kg. Puolustus- ja tulituen aseina maavoimia vastaan rynnäköitäessä oli neljä konekivääriä, joista yksi oli taakse ylös ja toinen alaviistoon vapaasti ampuva. Eteenpäin ampuvana kiinteästi asennettuna aseena oli 20&nbsp;mm tykki. Joissain malleissa käytettiin moottorisuojuksista kiinteästi taakse alaviistoon ampuvia konekiväärejä, yksi kummassakin.

Saksa pakko-otti haltuunsa loput tämän tyypin lentokoneet marraskuussa 1942 ja antoi ne Italian kuninkaallisten ilmavoimien käyttöön harjoituskoneiksi.

## Tekniset tiedot (693 AB.2)

## Lähteet
*Chant, Chris: II Maailmansodan lentokoneet, Karisto, 2008, Hämeenlinna (suom. Petri Kortesuo) Alkuteos: Amber Books, 1999 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*http://www.wwiivehicles.com/france/aircraft/bomber/breguet-690.asp
*http://www.aviastar.org/air/france/breguet-690.php
*http://www.rollmodels.net/ninbox/airplanes/48fmbrequet693/48fmbrequet693.php
*http://www.century-of-flight.net/Aviation%20history/photo_albums/timeline/ww2/Breguet%20690%20Series.htm 
*http://www.avionslegendaires.net/breguet-br-693.php
Kudos (yritys)

**Sukka- ja Trikootehdas Osakeyhtiö Kudos** oli suomalainen Tampereella toiminut tekstiilialan yritys. Kudoksen perusti 1919 Frans Teljo yhtiökumppaneidensa kanssa ja aluksi tehdas toimi Tampereen Lapin esikaupungissa sijainneessa puutalossa. Tässä tehtaassa tehtiin vain sukkia mutta pian Kudos perusti myös naisten puku- ja päällysvaateneulomon Satamakadulle. Satamakadun tehdas toimi kuitenkin vain muutamia vuosia 1920-luvun puoliväliin saakka. Lapin tehdasta sitä vastoin voitiin laajentaa ja vuonna 25 Kudoksella oli 25 työntekijää.

Vuonna 1928 Kudokselle valmistui uusi arkkitehti Bertel Strömmerin suunnittelema tehdasrakennus Käpytien varrelle. Tehdas oli aluksi kaksikerroksinen mutta vuonna 1936 rakennettiin vielä kolmas lisäkerros. Kudos aloitti 1930-luvun alun lamavuosista selvittyään naisten alusvaatteiden, leninkien ja käsineiden valmistuksen. Tehtalle hankittiin uusia koneita, tuotanto kasvoi ja vuonna 1936 Kudoksella oli jo 162 työntekijää.

Hyvon-Kudeneule Oy:n perustaja Aarne Karjalainen (1913–1986) oli Kudoksen palveluksessa 1938–1951 ensin myyntimiehenä ja sitten myyntipäällikkönä. Karjalainen tutustui Leicesterin konemessuilla uusiin kaksipuolista lämpöä sitovaa *interlock*-neuletta valmistaviin kutomakoneisiin. Kun Kudos Oy:n johto ei ollut kiinnostunut hankkimaan tällaisia koneita, Karjalainen osti kaksi konetta ja perusti oman yrityksensä Hyvon-Kudeneule Oy:n joka aloitti toimintansa maaliskuussa 1951 Helsingissä.

Kudoksen tehdas toimi vuoteen 1962 saakka. Kudos Oy poistettiin kaupparekisteristä 1981.

## Lähteet
* Sami Suodenjoki: Sukka- ja Trikootehdas Osakeyhtiö Kudos (Koskesta voimaa -sivusto)
* 

## Viitteet
Attention! Black Sabbath Volume Two

**Attention! - Black Sabbath Volume 2** on Black Sabbath-yhtyeen kokoelma-albumi. Sen julkaisi alun perin Fontana Saksassa vuonna 1971. Se on jatkoa *[[Attention! - Black Sabbath Volume One]]*-kokoelmalle. Britanniassa ja Pohjois-Amerikassa kokoelman julkaisi myöhemmin WWA Records. Kokoelmaa ei ole julkaistu CD-muodossa, eikä sitä lasketa viralliseksi julkaisuksi.  

## Kappaleet

### A-puoli

#"Sweet Leaf" - 5:02   
#"Black Sabbath" - 6:20   
#"Rat Salad" - 2:27   
#"Electric Funeral" - 4:46  

### B-puoli

#"After Forever" - 5:25   
#"War Pigs" - 8:49   
#"Fairies Wear Boots" - 6:07  

*kaikki kappaleet säv. Iommi, Ward, Butler ja Osbourne paitsi B1 Iommi
*kpl. A2 albumilta *[[Black Sabbath (albumi)|Black Sabbath]]* (1970)
*kpl. A3, A4, B2 ja B3 albumilta *[[Paranoid]]* (1970)
*kpl. A1 ja B1 albumilta *[[Master of Reality]]* (1971)

## Muusikot

*Ozzy Osbourne - laulu
*Tony Iommi - kitara
*Geezer Butler - basso
*Bill Ward - rummut

## Julkaisuhistoria

*1971: Fontana, 9299 133, LP, GER
*1975: WWA, WWA 101, LP, UK/EU, US
Attention! – Black Sabbath Volume One

**Attention! - Black Sabbath Volume 1** on Black Sabbath-yhtyeen kokoelma vuodelta 1970. Sen julkaisi alun perin Fontana Records Saksassa ja myöhemmin vuonna 1975 Britanniassa ja muualla Euroopassa yhtyeen managerin omistama WWA Records. Kokoelma ei kuitenkaan kuulu viralliseen diskografiaan. Albumi on julkaistu vain vinyylinä, CD-painoksia ei ole saatavilla. Ajallisesti kokoelman sisältö pohjautuu yhtyeen kahteen ensimmäiseen studio-albumiin (*[[Black Sabbath (albumi)|Black Sabbath]]* (1970) ja *[[Paranoid]]* (1970)).

## Kappaleet

### A-puoli

#"Paranoid" - 2:45   
#"Sleeping Village" - 3:50   
#"Warning" - 10:30   
#"Evil Woman (Don't Play Your Games with Me)" - 3:20   

### B-puoli

#"Iron Man" - 5:47   
#"The Wizard" - 4:22   
#"Behind The Wall Of Sleep" - 3:40   
#"N.I.B." - 5:58  

*kaikki kappaleet säv. Iommi, Ward, Butler ja Osbourne paitsi A3 säv. Dunbar, Moorshead, Dmochowski ja Hickling jaA4  säv. Wagner, Weigand ja Weigand
*joissain painoksissa kappalejaottelu voi olla erilainen (A2 ja A3 sekä B3 ja B4 yhtenä kappaleena)

## Muusikot

*Ozzy Osbourne - laulu, huuliharppu
*Tony Iommi - kitara
*Geezer Butler - basso
*Bill Ward - rummut

## Julkaisuhistoria

*1970: Fontana, 6438 057, LP, GER
*1975: WWA, WWA 100, LP, UK/EU, US
*2011: WWA, WWA 100, LP, US, "Collectors limited edition, high quality, coloured vinyl"
Isohiippasammal

**Isohiippasammal** (*Pulvigera lyellii*) on lehtisammallaji hiippasammalten heimossa (*[[Orthotrichaceae]]*). Sitä esiintyy maapallon pohjoispuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä. Skandinaviassa lajia esiintyy eteläosassa hemiboreaalisella vyöhykkeellä. Suomen alueella isohiippasammal on hyvin harvinainen, se tunnetaan vain Ahvenanmaalta ja on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.

Isohiippasammal kasvaa jalopuumetsissä ja puistoissa lehtipuiden emäksisellä kaarnalla. Suomessa se on elänyt metsäsaarnella. Laji tuottaa itiöpesäkkeitä hyvin harvoin ja leviää itiöiden sijaan kasvullisesti itujyväsistä.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3
### Viitteet
Club Sonderauflage

**Club Sonderauflage** on Black Sabbath -yhtyeen kokoelmalevy vuodelta 1970. Sen julkaisi yhtyeen levy-yhtiö Vertigo Records alun perin saksalaiselle kirja- ja musiikkikerholle. Vuonna 2006 Black Sabbathin vinyyliuusintajulkaisuihin keskittynyt Earmark julkaisi albumista uuden vinyylipainoksen.

## Kappaleet
** A-puoli **

#   
#   
#
 
** B-puoli **
#   
#   
#   
#  

## Julkaisuhistoria
*1970: Vertigo Records, 92881, LP, GER
*1970: Vertigo Records, 28621-1, LP, GER
*2006: Earmark, 41054, LP, EU

## Lähteet
Lasse Erjamo

**Lasse Erjamo** (s. 5. elokuuta 1976 Suolahti) on suomalainen muusikko ja laulaja. 

Hänet tunnetaan parhaiten esiintymisestään taiteilijanimellä *Arto Muna* vuosituhannen vaihteessa yhtyeessä Arto Muna ja Millennium. 

Lisäksi Erjamo on toiminut laulusolistina muun muassa *Deadbabes*-yhtyeessä. Hän on myös säveltänyt musiikkia eri artisteille, kuten Idols-kilpailussa menestyneelle Wellu Rowaltzille. Tämän lisäksi hän on laulanut Billion Dollar Babies -yhtyeessä, joka on Alice Cooperin tribuuttiyhtye.

Erjamo on kuvaillut itseään biseksuaaliksi.

## Lähteet
*Deadbabes-yhtyeen kotisivut 

### Viitteet
HMS Avon (K97)

**HMS Avon** (viirinumero K97) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 palvelukseenotettu River-luokan fregatti, joka palveli toisen maailmansodan lopulla.

## Valmistus

Alus tilattiin 10. elokuuta 1942 Charles Hill and Sonsilta Bristolista ja sen köli laskettiin 8. tammikuuta 1943. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 19. kesäkuuta ja se otettiin palvelukseen 18. syyskuuta.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin 1949 Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä *NRP Nuno Tristão*.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Marmoriristihämähäkki

**Marmoriristihämähäkki** (*Araneus marmoreus*) on ristihämähäkkeihin kuuluva laji, joka on yleinen koko Suomessa ja sen voi nähdä esimerkiksi niityillä ja metsien reunoilla sekä pihoilla ja puutarhoissa.

## Ulkonäkö ja koko
Marmoriristihämähäkkinaaraan vartalo ja pää voivat kasvaa yhteensä 14&nbsp;mm pitkäksi, (jalat tulevat tämän mitan lisäksi). Lajista on kaksi muunnosta, jotka poikkeavat toisistaan väritykseltään. Yleisin värimuoto on oranssivartaloinen ja sillä on musta-kelta-valkoraitaiset jalat. Vatsapuoli oranssinsävyinen tai keltainen, ja siinä on kuvio joka joidenkin mielestä muistuttaa ihmiskasvoja.

## Levinneisyys
Marmoriristihämähäkki on yleinen muualla Länsi- ja Keski-euroopassa, mutta Irlannissa sitä ei tavata lainkaan.

## Lähteet
Ameraasialaiset

**Ameraasialaiset** () ovat   Itä- ja Kaakkois-Aasiassa syntyneitä henkilöitä, joiden äiti on aasialainen ja isä Yhdysvaltain armeijan sotilas. Termiä käytti ensimmäisen kerran kirjailija Pearl S. Buck ja sittemmin termiä on käytetty muun muassa Yhdysvaltain laissa. Termin tarkka määritelmä kuitenkin vaihtelee hieman eri yhteyksissä. Termi on johdettu englanninkielen sanoista **Amer**ican () ja **Asian** ().

Aasialaisilla naisilla oli toisen maailmansodan ja kylmän sodan aikaan usein suhteita alueella sotineiden yhdysvaltalaissotilaiden kanssa. Valtaosassa tapauksista sotilaat hylkäsivät naisen ennen lapsen syntymää. Ameraasialaisia on erityisesti Yhdysvaltain entisten sotilastukikohtien lähialueilla Okinawassa,Thaimaassa, Etelä-Koreassa, Vietnamissa, Kambodžassa, Laosissa ja Filippiineillä.

## Määritelmä
Ameraasialainen-termin määritelmä vaihtelee hieman eri yhteyksissä. Ameraasialaisten oikeuksia ajavat kansalaisjärjestöt Amerasian Foundation (AF) ja Amerasian Family Finder määrittelevät ameraasialaisiksi kenet tahansa, jonka isä on Yhdysvaltain kansalainen (varusmies, ekspatriaatti tai Yhdysvaltain hallituksen työntekijä) ja jonka äiti on/oli jonkin aasialaisen valtion kansalainen.

Yhdysvaltain oikeusministeriön määritelmä ameraasialaisista on huomattavasti suppeampi. Oikeusministeriön mukaan ameraasialainen on "ulkomaalainen, joka on syntynyt Koreassa, Laosissa, Kambodžassa tai Thaimaassa 31. joulukuuta 1950 jälkeen ja ennen 22. lokakuuta 1982".

## Lähteet
Nighttime Birds

**Nighttime Birds** on alankomaalaisen The Gathering -yhtyeen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1997 Century Media Records -levy-yhtiön nimissä. Albumista on julkaistu myöhemmin vuonna 2007 erikoisversio, jossa kaksi levyä. Erikoisversio on pakattu digipak-koteloon kuin kovakantinen kirja ja kansilehdet on sidottu keskiaukeamaan. Albumista on lisäksi julkaistu 1000 kappaleen LP-levyversio.

## Kappalelista

## Esiintyjät
* Anneke van Giersbergen – päävokalisti, kitara
* René Rutten – kitarat/huilu
* Jelmer Wiersma – kitarat
* Frank Boeijen – koskettimet
* Hugo Prinsen Geerligs – basso
* Hans Rutten – rummut

## Lähteet
*  

## Aiheesta muualla
* 
*
HMS Awe

**HMS Awe** (viirinumero K526) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1944 palvelukseenotettu River-luokan fregatti, joka palveli toisen maailmansodan lopulla.

## Valmistus

Alus tilattiin 2. lokakuuta 1942 Fleming and Fergusonilta ja sen köli laskettiin 27. toukokuuta 1943. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 28. joulukuuta ja se otettiin palvelukseen 21. huhtikuuta 1944.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin toukokuussa 1949 Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä *NRP Diogo Gomes*. Alus myytiin romutettavaksi 20. huhtikuuta 1969.

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
Georg Wilenius

**Georg Wilenus** (14. kesäkuuta 1831 Grelsby, Finström – 20. lokakuuta 1892 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi yliarkkitehtina Yleisten rakennusten ylihallituksessa.

Wileniuksen vanhemmat olivat turkulainen kauppias Isak Wilenius (1779–1831) ja Klara Agatha Sofia Mesterton (1790–1833). Hän oli naimisissa vuodesta 1859 Amanda Josefina Schultzin kanssa.

Wilenius kävi Turun triviaalikoulua 1839–1847 ja pääsi ylioppilaaksi 1851. Hän suoritti pienen kameraalitutkinnon 1853, ja hänestä tuli intendentinkonttorin oppilas 1854. Wilenius teki 1860–1862 opintomatkan Ruotsiin, Saksaan, Ranskaan ja Italiaan.

Wileniuksesta tuli Hämeen läänin lääninkonduktööri 1856, yleisten rakennusten ylihallituksen 3. arkkitehti 1867, Mikkelin läänin lääninrakennuskonttorin esimies 1868 ja ylihallituksen 1. arkkitehti 1870 sekä yliarkkitehti 1883.

## Suunnittelutöitä
* Hämeenlinnan asemakaava 1872
* Pietarsaaren raatihuone 1877
* Asikkalan kirkko 1880
* Kontiolahden kirkko 1881
* Niuvanniemen sairaala, Kuopio 1881–1885, suunnittelijat arkkitehdit Hampus Dalström ja Georg Wilenius
* Kuopion lyseon Puijonkadun siipi 1888
* Liisankatu 20, Helsinki 1888
* Johanneksen kirkko 1888, tuhoutui talvisodassa 18.2.1940

## Lähteet
*  Luettu 11.10.2012.
* Georg Wileniuksen tiedot Ossian Mestertonin sukututkimussivuilla
* Hämeenlinnan Lydia : Wileniuksen asemakaava 1872 

## Aiheesta muualla
Punainen pelto

**Punainen pelto** (*Hong gaoliang*) on kiinalainen elokuva vuodelta 1987. Sen on ohjannut Zhang Yimou, ja se perustuu kiinalaisen Nobel-kirjailijan Mo Yanin teoksen *Hong gaoliang jiazu* (suom. *[[Punainen durra]]*, Otava 2016) kahteen kertomukseen "Hong gaoliang" ja "Gaoliang jiu".

Elokuva palkittiin Berliinin elokuvajuhlilla 1988 Kultaisella karhulla.

## Arvioita
*Helsingin Sanomien* Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla huhtikuussa 1995, että *Punainen pelto* oli 1980-luvun Kiinassa vallankumouksellinen, koska ihmisiä ei siinä kuvata yhteiskunnallisina mallihenkilöinä, vaan Zhang Yimou uhmasi poliittisen johdon taidekäsitystä ja antoi oman näkemyksensä virrata elokuvassa. Fräntistä elokuva on uuden kiinalaisen elokuvan komea airut ja suunnannäyttäjä.

*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa lähes mykäksi, visuaalisesti hallituksi ja kauniin musiikin sävyttämäksi eeppiseksi kertomukseksi. Hän antaa *Punaiselle pellolle* neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.

## Lähteet
Mo Yan

**Mo Yan** (; oik. **Guan Moye** , s. 17. helmikuuta 1955 Gaomi, Shandong, Kiina) on kiinalainen kirjailija. Hän sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 2012. 

Mo Yanin romaanin *Punainen durra* kahden luvun pohjalta on tehty elokuva *[[Punainen pelto]]* (1987). Länsimaissa Mo Yania on verrattu muun muassa Franz Kafkaan ja Joseph Helleriin. Yhteiskunnallisia kysymyksiä kuvatessaan hän käyttää maagisen realismin keinoja. Romaani *Seitsemän elämääni* (alkuteos 2006) ilmestyi suomeksi syksyllä 2013. Sen jälkeen on suomennettu *Viinamaa* ja *Punainen durra*.

Mo Yanin teosten ruotsintaja Göran Malmqvist kuuluu Nobelin kirjallisuuspalkinnon valintakomiteaan, mitä paheksuttiin monissa ruotsalaisviestimissä. Hänen esitettiin olleen jäävi, mistä hän tuohtui.

## Elämä
Mo Yan joutui lopettamaan peruskoulun ja ryhtyi paimentamaan karjaa kulttuurivallankumouksen aikaan. Toisinaan hän joutui syömään kaarnaa ja rikkakasveja henkensä pitimiksi. Varhaiset kärsimykset innoittivat häntä kirjoittamaan korruptiosta, kiinalaisen yhteiskunnan rappiosta, syntyvyyden säännöstelypolitiikasta ja elämästä maaseudulla. Mo Yanin esikoistes ilmestyi vuonna 1981. Hänen kirjailijanimensä tarkoittaa ”älä puhu”.

## Suomennetut romaanit
* 
* 
* 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Evert Lagerspetz

**Evert Erland  Lagerspetz** (7. lokakuuta 1847 Rymättylä – 8. helmikuuta 1884 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti joka suunnitteli erityisesti kasarmirakennuksia Helsinkiin.

## Suunnittelutöitä
* Svenska Normallyceumin talo, Fabianinkatu 1, Helsinki 1880, suunnittelijat Hampus Dalström ja Evert Lagerspetz.
* Antti Ahlströmin asuintalo Isotalo sekä pesula- ja saunarakennus Pränni, Noormarkku 1882
* Kaartin lasaretin puinen asuinrakennus ja vaunuvaja, Hietalahdenkatu 1, Helsinki 1882
* Uudenmaan tarkk'ampujapataljoonan upseerien asuintalo, Mariankatu 23, Helsinki 1882
* Uudenmaan tarkk'ampujapataljoonan miehistökasarmi, Liisankatu 1, Helsinki 1883
* Kaartin lasaretin päärakennus, Kalevankatu 48, Helsinki 1884
* Uudenmaan tarkk'ampujapataljoonan aliupseereiden perheiden asuintalo, Maneesikatu 7, Helsinki 1885
* Uudenmaan tarkk'ampujapataljoonan upseeriklubi, Liisankatu 8, Helsinki 1885

## Lähteet
* Kertomuksia Keskustan kortteleista : Uudenmaan tarkk'ampujapataljoonan upseerit asuivat Karhun korttelissa, Helsingin Sanomat 19.1.2005 
* Kaartin lasaretti täytti koko korttelin Hietalahden torin pohjoispuolella , Helsingin Sanomat 22.3.2009 
* A. Ahlström Oy : Isotalo
Elohopeatiosyanaatti

**Elohopeatiosyanaatti** (Hg(SCN)2) on elohopea- ja tiosyanaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa analyyttisessä kemiassa.

## Ominaisuudet ja valmistus
Elohopeatiosyanaatti on huoneenlämpötilassa monokliinisiä valkoisia kiteitä. Se liukenee hyvin heikosti kylmään veteen, mutta paremmin kuumaan veteen, tiosyanaatti- tai syanidiliuoksiin, tai ammoniakkiin. Kuumennettaessa se hajoaa lämpötilavälillä 110&ndash;165&nbsp;°C. 

Ensimmäisen kerran elohopeatiosyanaattia valmisti Jöns Jacob Berzelius vuonna 1821 elohopea(II)oksidin ja tiosyaanihapon välisellä reaktiolla. Nykyään yhdistettä valmistetaan useimmiten saostamalla elohopea(II)nitraatin tai elohopea(II)kloridin liuoksista kaliumtiosyanaatin avulla.
:2 HSCN + HgO → Hg(SCN)2 + H2O 
:Hg(NO3)2 + 2 KSCN → Hg(SCN)2 + 2KNO3 

## Käyttö
Elohopeatiosyanaattia on käytetty valokuvauksessa negatiivien valmistuksessa. Sitä voidaan käyttää analytiikassa kloridi-ionipitoisuuden määrittämiseen. Kloridi-ionit aiheuttavat elohopeatiosyanaatin dissosioitumisen liuokseen, jolloin tiosyanaatti-ionit muodostavat Fe3+-ionien kanssa tummanpunaisen kompleksin, jonka pitoisuus voidaan määrittää spektrofotometrillä ja josta voidaan laskea kloridi-ionipitoisuus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Elohopeatiosyanaatin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 28.1.2015.