open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ivo Daneu

**Ivo Daneu** (s. 6. lokakuuta 1937 Maribor) on slovenialainen uransa lopettanut koripalloilija sekä koripallovalmentaja. Hänet valittiin vuonna 1967 Jugoslavian vuoden urheilijaksi. Daneu tunnettiin erityisesti hook-heitostaan, jonka hän pystyi heittämään kaukaakin. Uransa jälkeen hänet valittiin FIBA Hall of Fameen.

Daneu pelasi vuosina 1949–1956 Branik Mariborin joukkueessa ennen siirtymistään KK Union Olimpijaan. Hän voitti Olimpijassa Jugoslavian-mestaruuden kuusi kertaa vuosina 1957, 1959, 1961, 1962, 1966 sekä 1970. Daneu lopetti pääsarjauransa viimeisen mestaruuden jälkeen ja jatkoi uraansa Olimpijan valmentajana yhden kauden ajan. Myöhemmin hän valmensi myös Rudar Trbovljea.

Daneu pelasi menestyksekkään maajoukkueuran Jugoslavian koripallomaajoukkueessa. Hän osallistui kolme kertaa sekä olympialaisiin että MM-kilpailuihin. Olympialaisista Daneu voitti hopeaa ja MM-kisoissa hän voitti kolme mitalia. Vuoden 1970 MM-kilpailuissa Daneu voitti kultaa ja vuoden 1967 kisoissa hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. EM-tasolla Daneu saavutti kolmesti hopeaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* FIBA Hall of Fame
Jaroslav Hübl

**Jaroslav Hübl** (s. 29. joulukuuta 1982 Chomutov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkomaalivahti.

## Ura
### Seuraura
Hübl pelasi junioriuransa HC Litvínovissa, mutta ensimmäiset miesten pelinsä hän pelasi joukkueen A-nuorista lainalla Tšekin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Národní Hokejová Ligan HC Mostissa kaudella 2001–2002. Seuraavalla kaudella 2002–2003 Hübl debytoi Extraliigassa, jossa hän sai tililleen kolme ottelua. Kaudella 2003–2004 Hübl ehti edustaa Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Národní Hokejová Ligassa KHL Chomutovin ja HC Kometa Brnon joukkueita sekä sarjatasoa alempana HC Mostin joukkuetta. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi 1. Národní Hokejová Ligan SK Kadaňissa. Hübl torjui siellä jälkimmäisellä kaudellaan 2005–2006 myös yhden Extraliigaottelun Litvínovin maalinsuulla.

Kausi 2006–2007 oli Hüblille varsinainen tulokaskausi Extraliigassa. Hän nousi Litvínovin ykkösmaalivahdiksi ja torjui 46 runkosarjaottelussa, mutta joukkue jäi kuitenkin pudotuspelien ulkopuolelle. Hübl palkittiin kauden päätteeksi Extraliigan vuoden tulokkaana. Hän pelasi kauden aikana myös kolme ottelua lainalla Kadanissa ja kävi loppukaudella lainalla Sveitsin National League A:ssa pelaavassa HC Servette Genèvessä, jossa Hübl ei saanut lopulta ollenkaan jääaikaa. Kausina 2007–2008 ja 2008–2009 Litvínovin kakkosmaalivahti Petr Franěk taisteli niukasti joukkueen ykkösmaalivahdin paikasta Hüblin kanssa. Noista ensimmäisellä kaudella Franěk pelasi kevään 2008 pudotuspeleissä neljä ottelua, Hübl kaksi. Jälkimmäisellä kaudella Hübl sai enemmän vastuuta pudotuspeleissä. Litvínov sijoittui runkosarjassa kolmanneksi, mutta putosi joukkue kuitenkin puolivälierissä hävittyään kaikki ottelunsa HC Karlovy Varylle otteluvoitoin 4-0. Marras-joulukuun 2008 vaihteessa Hübl kävi myös kolmen NLA-ottelun verran lainalla HC Davosissa paikkaamassa Leonardo Geninin loukkaantumista.

Kauden 2010–2011 lopulla Hübl putosi Litvínovin kakkosmaalivahdiksi kesken kauden HC Litoměřicestä tulleen Martin Volken noustua joukkueen ykkösmaalivahdiksi. Kaudeksi 2011–2012 Litvínov lainasi hänet BK Mladá Boleslavin riveihin, joka kuitenkin karsiutui kauden päätteeksi. Elokuun 2012 lopulla joukkue lainasi Hüblin puolestaan try-outin kautta NLA:ssa pelaavaan SCL Tigersiin. Tammikuussa 2013 hän siirtyi loppukauden 2012–2013 kattaneella sopimuksella Suomeen ja SM-liigajoukkue Tampereen Ilvekseen. Hübl pelasi loppukauden lähinnä Ville Kolppasen kakkosmaalivahtina ja esiintyi kahdeksassa runkosarja- sekä yhdessä liigakarsintaottelussa.

Hübl jatkaa kaudella 2013–2014 uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan italialaisjoukkue HC Bolzanossa.

### Maajoukkueura
Hübl toimi Tšekin kolmosmaalivahtina alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2000. Hän on pelannut myös kaksi A-maaottelua kaudella 2009–2010.

## Muuta
Hüblin isä Jaroslav vanhempi pelasi hyökkääjänä yli 400 ottelua Tšekkoslovakian pääsarjassa. Hän pelasi myös kauden 1990–1991 Suomessa II-divisioonaa Ylivieskan Jääkarhuissa. Nuoremman Jaroslavin serkku Viktor Hübl pelaa tällä hetkellä hyökkääjänä HC Litvínovissa.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Valentin Ngbogo

**Valentin Ngbogo** (s. 14. helmikuuta 1969) on keskiafrikkalainen entinen yleisurheilija. Hän kilpaili vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa ja putosi sekä miesten 100 että 200 metrin juoksukilpailuissa ensimmäisellä kierroksella. 100 metrin juoksussa hän jäi eränsä kuudenneksi ja 200 metrin juoksussa viidenneksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Länsi-Niilin virus

**Länsi-Niilin virus** on flaviviruksiin kuuluva virus, joka tarttuu hyttysten välityksellä. Se voi levitä myös verensiirrossa sekä raskauden aikana sikiöön. Noin 80 prosenttia kantajista ei saa mitään oireita, mutta loput saavat pahoinvointia ja päänsärkyä, noin yksi prosentti aivokalvontulehdus- tai aivotulehdustyyppisiä oireita. Tauti voi johtaa kuolemaan. Tautia vastaan ei ole rokotetta. Hoito on oireenmukainen, tarvittaessa suonensisäinen nesteytys.

Viruksen isäntäeläin on lintu ja sen levinneisyys kasvaa muuttolintujen mukana. Virusinfektiota on esiintynyt Länsi-Afrikassa pitkään, ja se on eristetty ensimmäisenä Ugandassa vuonna 1937. Tauti on levinnyt pikku hiljaa varsin maailmanlaajuiseksi.

## Leviäminen
Virus tarttuu linnuista hyttysiin, joista se edelleen voi tarttua ihmisiin ja hevosiin. Virus voi tarttua myös suoraan naarashyttysen muniin. Viruksen isäntäeläimille varpuslinnuille, se on yleensä oireeton. Virusta levittävät monet *[[Culex]]*-suvun hyttyset, kuten *[[Culex pipiens]]* ja *[[Culex modestus]]*. Infektoituneella ihmisellä on veressä virusta vain vähän, eikä se siksi tartu ihmisestä toiseen hyttysenpiston välityksellä. Ihmisten välinen tartunta on mahdollinen verensiirroissa, elinsiirroissa, äidiltä sikiölle tai imetyksessä vauvalle.

Muuttolinnut levittävät virusta uusille maantieteellisille alueille. Aiemmin virusta esiintyi vain Aasiassa, Afrikassa ja Välimeren alueella. Sairautta on esiintynyt Länsi-Afrikassa pitkään, ja se on eristetty ensimmäisenä Ugandassa vuonna 1937. 2000-luvun alkuvuosikymmeninä virus on levinnyt jo erittäin laajalle alueelle: läpi Afrikan ja Lähi-idän, osaan Eurooppaa ja aiemman Neuvostoliiton aluetta, Etelä-Aasiaan, Australiaan ja Amerikan mantereelle. Yhdysvalloissa sitä todettiin ensi kerran 1999 New Yorkissa.

Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen (ECDC) mukaan Länsi-Niilin kuume tunnistettiin vuonna 2017 (lokakuun 26. päivään mennessä) Euroopan yhteisön maissa yhteensä 197 ihmiseltä, ja lähialueella 71 ihmiseltä. Useat taudin saaneista kuolivat. Infektiotautia tavattiin vuonna 2017 seuraavasti (luvuista ensimmäinen kertoo sairastuneiden, jälkimmäinen kuolleiden lukumäärän): Romania (64 tapausta, 13 kuollutta), Italia (55, 1), Serbia (49, 2), Kreikka (48, 5), Unkari (19, 1), Israel (17), Turkki (5, 1), Kroatia (5), Itävalta (4), Ranska (1) ja Bulgaria (1).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Tomi Leivo (jääpalloilija)

**Tomi Leivo** (s. 21. toukokuuta 1971) on suomalainen jääpallovalmentaja ja entinen jääpalloilija. Hän edusti Suomessa ainoastaan kasvattajaseuraansa Narukerää, jossa Leivo pelasi Bandyliigaa 16 kauden aikana yhteensä 312 ottelua ja teki niissä 121+194= 315 tehopistettä. Lisäksi hän pelasi yhden kauden Norjan pääsarjassa Eliteserienissä. Leivo toimi Narukerän pelaajavalmentajana vuosina 2000–2004 sekä 2007–2009. Kaudella 2009–2010 hän oli mukana Akilleksen valmennusryhmässä.

## Saavutukset pelaajana
*SM-kultaa: 1999
*SM-hopeaa: 2005
*SM-pronssia: 1998, 2002, 2006 

## Lähteet
*International Bandy Database
*Urheilusuomi
*Aimo Miinalainen: *Narukerä 40 – Mestareiden tekijä*

### Viitteet
Nina Vislova

**Nina Gennadijevna Vislova** (; s. 4. lokakuuta 1986 Moskova) on venäläinen sulkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai siellä pronssia naisten nelinpelissä yhdessä Valeria Sorokinan kanssa. Vislovasta tuli nelinpelissä Sorokinan kanssa ensimmäiset venäläiset sulkapallon Euroopan-mestarit vuonna 2010. Hän sai EM-kisoissa myös pronssia vuosina 2008 ja 2012.

## Lähteet
Magalie Pottier

**Magalie Pottier** (s. 16. maaliskuuta 1989 Nantes) on ranskalainen pyöräilijä. Hän sijoittui vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa seitsemänneksi naisten BMX-pyöräilyssä. Hänellä on lukuisia Ranskan-, Euroopan- ja maailmanmestaruuksia. Häntä on valmentanut Fabrice Vettoretti.

## Lähteet
Laura Smulders

**Laura Smulders** (s. 9. joulukuuta 1993 Nijmegen) on alankomaalainen pyöräilijä. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai siellä pronssimitalin naisten BMX-pyöräilyssä.

## Lähteet
Nouakchottin kansainvälinen lentoasema

**Nouakchottin kansainvälinen lentoasema** (IATA: **NKC**, ICAO: **GQNN**) on Nouakchottissa, Mauritaniassa sijaitseva lentoasema. Sillä on yksi, asfalttipäällysteinen kiitotie (3010 × 45 m). Kyseessä on yksi Mauritanian kolmesta kansainvälisestä lentoasemasta; muut ovat Nouadhibou ja Atar. Näistä Nouakchott on vilkkain.

## Lähteet
Nižnevartovskin piiri

**Nižnevartovskin piiri** () on kunnallispiiri Hanti-Mansian autonomisen piirikunnan itäosissa Venäjällä. Se on Venäjän paikallishallinnon ylemmän tason alue. Piiri on pinta-alaltaan erittäin suuri ja kattaa 118 500 neliökilometriä (mikä on yli 1/3:aa Suomen pinta-alasta).

Nižnevartovskin piirissä asui Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 35&nbsp;745 henkeä. Piirin hallinnollinen keskus Nižnevartovsk (251&nbsp;694 asukasta vuonna 2010) muodostaa oman, ympäröivästä kunnallispiiristä erillisen kaupunkipiirikuntaansa. Muita Nižnevartovskin piirin sisälle sijoittuvia, paikallishallinnollisesti erillisiä, petrokemian tuotantotaajamista kasvaneita kaupunkeja ovat: Megionin kaupunkipiiri (56&nbsp;382 as.), Radužnyin kaupunkipiiri (43&nbsp;399 as.), Langepasin kaupunkipiiri (41&nbsp;670 as.) ja Pokatšin kaupunkipiiri (17&nbsp;171 as.).

## Piirin kunnat
Paikallishallinnon yksityiskohtaisemmalla eli alemmalla eli kuntatasolla Nižnevartovskin piiri jakautuu kahteen kaupunkikuntaan ja kuuteen maalaiskuntaan.

Nižnevartovskin piirin kaupunkikunnat (gorodskoje poselenije) ovat (alla ktt= kaupunkityyppinen taajama):
* Izlutšinskin kaupunkikunta, 17&nbsp;848 asukasta, joista kuntakeskus ktt Izlutšinskissa (Излучинск) 17&nbsp;399 ja maaseutukylissä 449 henkeä.
* Novoaganskin kaupunkikunta, 11&nbsp;027 asukasta, joista kuntakeskus ktt Novoaganskissa (Новоаганск) 10&nbsp;343  ja maaseudulla 684 henkeä.

Nižnevartovskin piirin maalaiskunnat (selskoje poselenije) ovat:
* Aganin maalaiskunta (keskuksena Aganin taajama, Аган), 535 as.,
* Larjakin maalaiskunta (Larjakin kylä, Ларьяк), 1&nbsp;941 as.,
* Pokurin maalaiskunta (Pokurin kylä, Покур), 688 as.,  
* Vahovskin maalaiskunta (Vahovskin taajama, Ваховск), 2&nbsp;226 as.,
* Vatan maalaiskunta (Vatan kylä, Вата), 526 as.
* Zaitseva Retškan maalaiskunta (Zaitseva Retškan taajama, Зайцева Речка) 703 as.,

Lisäksi väestönlaskennassa kirjattiin kyläkuntien ulkopuolelle 251 maaseutuasukasta.

Osa Nižnevartovskin piirin kylistä sijaitsee kunnollisen, ympärivuotisen tieyhteyden ulkopuolella. Piirin huolto- ja liikenneyhteyksiä hoidetaan siksi kesäaikaan osin vesiteitse, talvella moottorikelkoilla ja ympärivuotisesti myös säännöllisten helikopterivuorojen avulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Nižnevartovskin piirin sivusto   (nvraion.ru)
* Nižnevartovskin piiri Hanti-Mansian sivustolla   (admhmao.ru)
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 2010

Suomen vuoden 2010 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Seinäjoella 19.-20.12.2009.

### Miesten yleismestaruus
Kaikki matkat luistelleet.






### Naisten yleismestaruus
Mitalistit.






## Lähteet
* Luisteluliiton tuloskalenteri
Pekka Hiltunen (jääpalloilija)

**Pekka Hiltunen** (s. 15. lokakuuta 1978) on suomalainen jääpalloilija. Hän edustaa Ruotsin Allsvenskanissa pelaavaa Kalix bandyä.

Hiltunen on pelannut urallaan yli 60 A-maaottelua ja ollut mukana yhdeksän kertaa MM-kisoissa. Hän kuului Suomen hopea joukkueeseen myös vuoden 2016 MM-kilpailuissa.

## Saavutukset

**Seurajoukkueissa**
*SM-kultaa: 2000, 2002, 2004, 2005, 2006 ja 2007 ToPV:n riveissä,
*SM-hopeaa: 2001, ja 2003 ToPV:n riveissä,
*Jääpallon Champions Cup-mestaruus: 2011 ja 2012 Zorkin riveissä

**Maajoukkueessa**
*MM-hopeaa: 2011, 2016
*MM-pronssia: 2008, 2009 ja 2010

**Henkilökohtaisesti**
*Bandyliigan All Stars: 2017-2018

## Lähteet
*International Bandy Database
*Suomen Jääpalloliitto – Miesten MM-kisojen infopaketti
Jubzang Jubzang

**Jubzang Jubzang** (s. 7. toukokuuta 1971) on bhutanilainen entinen jousiampuja. Hän jäi vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa miesten yksilökilpailussa 63. ja joukkuekilpailussa 20. sijalle. Kesäolympialaisissa 1996 Atlantassa hän jäi yksilökilpailussa 48. ja kesäolympialaisissa 2000 Sydneyssä 43. sijalle. Jubzang myös toimi näissä kolmissa perättäisissä kisoissa maansa lipunkantajana.

## Lähteet
Karma Tenzin

**Karma Tenzin** (s. 1. joulukuuta 1972) on bhutanilainen entinen jousiampuja. Hän kilpaili vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa ja jäi siellä 71. sijalle miesten yksilökilpailussa. Lisäksi hän osallistui joukkuekilpailuun, jossa hän jäi yhdessä Pema Tsheringin ja Jubzang Jubzangin kanssa 20. sijalle.

## Lähteet
Arena Vänersborg

**Arena Vänersborg** on Ruotsissa Vänersborgin kaupungissa sijaitseva jääpallohalli. Syyskuussa 2009 käyttöön otettu halli on Ruotsin pääsarjassa Elitserienissä pelaavan IFK Vänersborgin kotiareena. Jääpallohallin lisäksi samalla alueella Vänersborgin urheilukeskuksessa sijaitsevat muun muassa jalkapallostadion Vänersvallen, jäähalli, käsipallohalli sekä vanha jääpallostadion.

Arena Vänersborgilla järjestetään jääpallo-otteluiden lisäksi myös erilaisia messuja, näyttelyitä sekä konsertteja. Asennettavan lattian avulla sitä voidaan käyttää myös eri sisäpalloilulajien peliareenana. Hallissa on ravintola, kahvila sekä neljä konferenssihuonetta neuvottelukäyttöön.

Halli on toiminut vuoden 2013 jääpallon maailmanmestaruuskilpailuiden päänäyttämönä. Vuonna 2019 halli on jälleen  jääpallon maailmanmestaruuskilpailuiden päänäyttämönä.

## Lähteet
*Arena Vänersborgin kotisivut
Finnish Graffiti 3

**Finnish Graffiti 3 – Kannat kattoon** on suomalaisen rockin historiaa valottavan sarjan kolmas kokoelma. Äänitteet ovat monofonisia, ja ne ovat vuosilta 1956, 1959, 1960, 1961 ja 1962.
 
Kokoelman on julkaissut Oy Finnlevy Ab vuonna 1980. Tuottaja on Unto Torniainen ja kannesta vastaa RAZ.

## Kappaleet

; Raita 1

# Onni Gideon: "Havaiian rock" (O. Gideon) – 2:55. 1956 Manus / Scandia
# Lasse Liemola & Erkki Ertaman yhtye: "Anna pois" (Trad. / LaLa / sov. E. Ertama) – 2:08. 21.7.1959 Manus / PSO
# Lasse Liemola & Ossi Aallon skiffle-yhtye: "Diivaillen" ("Puttin' on the Style") (N. Cazden / LaLa / sov. Erkki Ertama) – 2:58. Heinäkuu 1959 Scandia / PSO
# Vesa Enne & Ossi Runnen yhtye: "Nuori rytmi" (T. Kärki / R. Helismaa / T. Kärki) – 2:17. 21.9.1959 Fazer / Finnlevy
# Jorma Kalenius & His Rock Devils: "Mä tahdon rokata" (J. Kalenius) – 1:32. 23.5.1960 Fazer / Finnlevy
# Jorma Kalenius & His Rock Devils: "Takaan sen" ("Stuck on You") (A. Schroeder / J. Leslie McFarland / K. Tuomisaari / sov. J. Kalenius) – 2:02. 23.5.1960 Gladys Music Inc. / Finnlevy
# Eino Grön, Kukonpojat & Arthur Fuhrmannin orkesteri: "Sininen kuu" ("Blue Moon") (R. Rodgers / Saukki / sov. A. Fuhrmann) – 2:33. Joulukuu 1961 Big 3 / Finnlevy
# Pekka Loukiala rock-yhtyeineen: "Tutti Frutti" (R. Penniman - J. Lupin – D. Bostrie / P. Saarto / sov. O. Runne) – 2:35. Helmikuu 1961 Venice / Finnlevy

; Raita 2

# Pekka Loukiala rock-yhtyeineen: "Kannat kattoon" (Trad. / A. Lohimies / sov. O. Runne) – 3:11. Helmikuu 1961 Manus / Finnlevy
# Eero ja Jussi rock-yhtyeineen: "Lapsenvahdin rock" ("Baby Sittin' Boogie") (J. Parker / R. Helismaa / sov. A. Fuhrmann) – 1:56. 11.4.1961 Morris / Finnlevy
# Timo Jämsen & Jaakko Salon orkesteri: "Kohtalon tähti" ("Flaming Star") (S. Edwards / Saukki / sov. J. Salo) – 2:21. 29.11.1961 Belinda / Finnlevy
# Timo Jämsen & Jaakko Salon orkesteri: "Tuollainen tyttö" ("Girl Like You") (J. Lordan / Saukki / sov. J. Salo) – 2:34. 29.11.1961 Scandia / Scandia
# Ali Sommar & Four Dogs: "One Way Ticket" (To the Blues) (H. Hunter - J. Keller / sov. J. Petersen) – 2:08. 2.2.1962 Scandia / PSO
# Ali Sommar & Four Dogs: "It's Drivin' Me Wild" (B. Russell - E. Haft / sov. J. Petersen) – 2:32. 2.2.1962 PSO
# Rock-Jerry: "Party" (Trad. / sov. O. Malinen) – 1:55. Elokuu 1960 EMI
# Rock-Jerry: "Long Tall Sally" (R. Penniman – E. Johnsson) – 2:06. Helmikuu 1960 Belinda / EMI

## Lähteet

* C-kas. *Finnish Graffiti 3 – Kannat kattoon* (Finnlevy FK 2504) 1980
The Ratchet & Clank Trilogy

**The Ratchet & Clank Trilogy** (Pohjois-Amerikassa **Ratchet & Clank Collection** ja Japanissa **Ratchet & Clank 1+2+3**) on teräväpiirrolla remasteroitu Ratchet & Clank -pelisarjan ensimmäinen kokoelmapeli. Kokoelma sisältää kolme alun perin PlayStation 2:lle julkaistua peliä, Ratchet & Clankin, Ratchet & Clank 2:n ja Ratchet & Clank 3:n 1080p-kuvanlaadulla, ja ne sisältävät 720p:n stereoskooppisen 3D-tuen. Peli sisältää mahdollisuuden myös moninpelin pelaamiselle *Ratchet & Clank 3*:ssa PlayStation Networkin kautta.

Alun perin Amazon Francen 2. maaliskuuta 2012 vuodattamana pelin olemassaolon vahvistivat Insomniac Games ja Sony Computer Entertainment 15. maaliskuuta 2012. Pelin kehitti Insomniac Games yhdessä Idol Mindsin kanssa. Pohjois-Amerikassa God of War Sagan sekä inFamous Collectionin rinnalla se on ensimmäinen peli Sonyn uudessa PlayStation Collections -luokassa.

## Lähteet
Jevgeni Ivanuškin

**Jevgeni Aleksandrovitš Ivanuškin** (, s. 26. kesäkuuta 1979, Krasnoturjinsk) on venäläinen jääpallovalmentaja. Hän toimii Venäjän Superliigassa pelaavan Moskovan Dynamon päävalmentajana. Ennen valmentajan uraa Ivanuškin loi mittavan pelaajauran Superliigassa ja Venäjän maajoukkueessa. 

## Pelaajaura
Ivanuškinin kasvattajaseura on Majak, Krasnoturjinsk, missä hän pelasi viiden kauden ajan vuosina 1996–2001 ennen siirtymistään Sibskana-Energijan riveihin kausiksi 2002–2004. Sen jälkeen hän pelasi kauden 2005  Arkangelin Vodnikissa. Sen jälkeen kaudesta 2006 lähtien hän on pelannut Moskovan Dynamossa. Venäjän mestari hän ollut kaikkiaan seitsemän kertaa eli vuosina 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010 ja 2012.

## Maajoukkueura
Venäjän maajoukkueessa Ivanuškin debytoi kaudella 1998–1999. MM-joukkueessa hän oli ensimmäisen kerran keväällä 2006, jonka jälkeen hän ollut joka vuosi joukkueen tärkeänä hyökkääjänä. Hän on ollut voittamassa maailmanmestaruuden kahdeksan kertaa kevääseen 2016 mennessä osallistumissaan 12 MM-kisoissa. MM-kisoissa hän on tehnyt kaikkiaan 140 maalia. Paras maalintekijä hän on ollut kaksi kertaa eli vuonna 2010 jaettu maalikuninkuus ja vuonna 2012.

## Valmentajaura
Ivanuškin on toiminut Moskovan Dynamon päävalmentajana keväästä 2019 lähtien. Hänen komennossaan Dynamo on voittanut kaksi Venäjän mestaruutta vuosina 2020 ja 2022. Keväällä 2022 Ivanuškin teki Dynamon kanssa jatkosopimuksen.

## Saavutukset
**Seurajoukkueissa**
* 8 Venäjän mestaruutta vuosina 2005 Vodnikin riveissä sekä 2006, 2007, 2008,  2009, 2010, 2012, 2013 (Moskovan Dynamo)
* 4 Venäjän mestaruushopeaa 2011, 2014, 2015, 2017 (Moskovan Dynamo)
* 2 Venäjän mestaruuspronssia: 2016 (Dynamo), 2018 (Baikal-Energija)

* 4 Jääpallon maailmancup voittoa: 2004 Vodnikin riveissä sekä 2006, 2007 ja 2013 Moskovan Dynamon riveissä, 
* 4 Jääpallon Euroopan cup voittoa: 2004 Vodnikin riveissä sekä 2006, 2008 ja 2009 Moskovan Dynamon riveissä,
* 5 Jääpallon Champions Cup voittoa: 2004 Vodnikin riveissä sekä 2006, 2008, 2013 ja 2015 Moskovan Dynamon riveissä.

**Maajoukkueessa**
* 7 maailmanmestaruutta vuosien 2006, 2007, 2008,2013, 2014, 2015 ja 2016 MM-kisoissa
* 4 maailmanmestaruushopeaa vuosien 2005, 2009, 2010 ja 2012 MM-kisoissa

* Nuorten maailmanmestari 1998.

**Henkilökohtaisesti**
* MM-kisojen paras hyökkääjä: 2013, 2014 ja 2015,
* MM-kisojen maalikuningas: 2012 (jaettu) ja 2012.

## Lähteet
* Ivanuškin Bandysidan-tietokannassa 
* Ivanuškin rusbandy.ru-tietokannassa 
* Ivanuškin Moskovan Dynamon sivuilla  

### Viitteet
Azerbaidžanin manat

**Azerbaidžanin manat** (kansainvälinen ISO 4217 -valuuttatunnus **AZN**) on Azerbaidžanin rahayksikkö. Manat jaetaan 100 qepikiin ().

## Nykyiset käteisrahat, 2006
Uusi manat otettiin käyttöön 1. tammikuuta 2006, ja se korvasi vanhan manatin suhteessa 1 uusi manat = 5000 vanhaa manatia. Samalla otettiin uudelleen käyttöön qepik-arvoiset kolikot, joita ei ollut käytetty vuodesta 1993 lähtien inflaation vuoksi.

Aiempi manat (ISO 4217 -valuuttatunnus **AZM**) pysyi käytössä 31. joulukuuta 2006 asti.

### Kolikot
Käytössä on 1, 3, 5, 10, 20 ja 50 qepikin kolikot. Viimeinen on kaksimetallinen ja muistuttaa kahden euron kolikkoa. Muissakin kolikoissa on yhdennäköisyyttä eurokolikoihin.

### Setelit
Käytössä on 1, 5, 10, 20, 50 ja 100 manatin setelit. Niiden suunnittelija on itävaltalainen Robert Kalina, jonka suunnittelemia ovat myös ensimmäisen sarjan eurosetelit. Manat-seteleiden yleinen ulkonäkö on samanhenkinen kuin euroseteleiden, jotka olivat esikuvina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Azerbaidžanin keskuspankin sivut 
*
Faber

**Faber** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Brock Faber (s. 2002), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
* Emmanuel Faber (s. 1964), ranskalainen manageri
* Ernest Faber (s. 1971), alankomaalainen jalkapalloilija ja valmentaja
* François Faber (1887–1915), luxemburgilainen maantiepyöräilijä
* Frederick William Faber (1814–1863), brittiläinen teologi ja virsirunoilija
* Klaas Carel Faber (1922–2012), alankomaalais-saksalainen sotarikollinen
* Marc Faber (s. 1946), sveitsiläinen suursijoittaja
* Michel Faber (s. 1960), alankomaalais-australialainen kirjailija
* Peter Faber, *Piere Favre* (1506–1546), ranskalainen teologi, jesuiittajärjestön perustajajäsen ja pyhimys
* Sandra Faber (s. 1944), yhdysvaltalainen tähtitieteilijä
* Urijah Faber (s. 1979), yhdysvaltalainen vapaaottelija.

Saksalainen ruhtinassuku Faber-Castell tunnetaan nykyään kynä- ja piirtotuotteistaan.
Filip Jaatinen

**Niilo Vihtori Filip Jaatinen** (7. joulukuuta 1897 Tyrvää – 11. helmikuuta 1966 Turku) oli suomalainen juristi. Hän oli oikeusneuvos 1945–1949 ja Turun hovioikeuden presidentti 1949–1966.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Pema Tshering

**Pema Tshering** (s. 15. heinäkuuta 1951) on bhutanilainen entinen jousiampuja. Hän jäi vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa miesten yksilökilpailussa 76. ja joukkuekilpailussa 22. sijalle. Vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa hän jäi yksilökilpailussa 75. ja joukkuekilpailussa 20. sijalle.

## Lähteet
20X Kari Peitsamo

**20X Kari Peitsamo** on Kari Peitsamon kokoelma-albumi vuodelta 2013. Levy on osa Universal Music Groupin julkaisemaa 20X-sarjaa, joka koostuu Love Recordsin ja Johannan katalogeista.
Albumin on masteroinut Minerva Pappi ja koostanut Timo Vuorio. Levyn kappaleet ovat Peitsamon viideltä ensimmäiseltä, Love Recordsin kautta julkaistuilta levyiltä. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

Kaikki sävellykset ja sanoitukset Kari Peitsamo, paitsi 8. Säv. Kari Peitsamo - H. Siirtola
Jakob Ulfsson

**Jakob Ulfsson** l. **Jakob Ulvsson** (k. 1521) oli Uppsalan arkkipiispa 1469–1514. Hän oli Sturejen vastustaja ja kannatti rauhaa ja unionia. Osallistui vuonna 1497 Sten Sture vanhemman erottamiseen ja toimi sen jälkeenkin sukua vastaan. Hän oli Uppsalan yliopiston perustajia 1477.

Jakob Ulfsson osallistui arkkipiispana vuonna 1514 Turussa piispa Hemmingin autuaaksijulistamisjuhlaan yhdessä Strängnäsin piispa Mattiaksen kanssa.

## Lähteet
Christopher Boardman

**Christopher Alan Boardman** (11. kesäkuuta 1903 Norwich – 29. syyskuuta 1987 Norwich) oli brittiläinen purjehtija.

Boardman opiskeli Dartmouthin Royal Naval Collegessa ja Trinity Collegessa Cambridgen yliopistossa. Valmistuttuaan hän siirtyi Colman's Mustard -perheyrityksen palvelukseen ja sen hallitukseen. Boardman kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja voitti *Lalagella* kultaa 6mR-luokassa. Hän toimi perämiehenä. Myös hänen veljensä Humphrey Boardman oli olympiaurheilija.

## Lähteet
Fredrik Isacsson

**Fredrik Donatus Isacsson** (13. heinäkuuta 1883 Vestanfjärd – 6. elokuuta 1962 Naantalin maalaiskunta) oli suomalainen säveltäjä ja kirkkomuusikko, director musices. 

## Henkilöhistoria
Isacssonin vanhemmat olivat puuseppämestari Isak Maurits Isaksson ja Antoinette Karolina Wikström. Hänen puolisonsa vuodesta 1906 oli Ellen Maria Åström (k. 1949). Pariskunnan lapsista reservin vänrikki, varatuomari Fredrik Kalevi Inhala (s. 1911) palveli talvisodassa Kannaksella ja kaatui Kosejoella tehdyssä vastahyökkäyksessä 12. joulukuuta 1939.  

Isacsson opiskeli kanttori-urkuriksi Turun lukkari- ja urkurikoulussa. Vuosina 1904–1905  hän opiskeli urkujensoittoa Oskar Merikannon johdolla Helsingin musiikkiopistossa, Häntä pidettiin "lupaavana urkutaiteilijana". Ensikonserttinsa hän piti vuonna 1905. Isacsson kaihtoi julkisuutta ja siksi hänen sävellystuotantonsa pysyi Turun ulkopuolella tuntemattomana. Urkuteoksensa *Katedraalissa* hän esitti ensi kerran itse Turun tuomiokirkossa, luultavasti lokakuussa 1921.

Isacsson toimi Turun kirkkomusiikkiopiston opettajana 1909–1951 ja johtajana 1928–1951, Turun tuomiokirkkoseurakunnan urkurina 1936–1953 ja jo sitä ennen 1913–1935 Oscar Pahlmanin sijaisena. Hän toimi myös musiikkikriitikkona Turun Sanomissa. Hän toimi myös kuoronjohtajana. Director musices -arvonimi Isacssonille myönnettiin 1929. 

## Sävellyksiä
Isacsson sävelsi muun muassa kaksi sinfoniaa, orkesterisarjoja, sävelrunot *Marjatta* ja *Yöllisiä fantomeja*, yksin- ja kuorolauluja sekä urkukappaleita:
* *Marjatta*, sävelruno
* *In memoriam*, sinfoninen sarja
* *Pieni sarja* I ja II
* *Ouverture tragico*
* *Sinfonia I*
* *Historiallisia muistoja*, 5-kohtauksinen sarja 
* *Juhannus*, lyyrillinen sarja
* *Yöllisiä fantomeja*, sävelruno
* *Varsinaissuomalaisia kansansävelmiä*
* *Ilta ja yö arolla*, sarja
* *Kalevalaisia kuvia*
* *Sinfonia II*
* *Nuori Pan*
* *Nuorten laulu*
* *Carmen semisaeculare*
* *Rakkauden voittoretki*, kantaatti
* yksinlauluja, kuorolauluja, yli sata koraalialkusoittoa

## Lähteet
Maijala

**Maijala** on länsisuomalainen sukunimi, joka on syntynyt siten, että talo on nimetty Maija-emännän mukaan Maijalaksi ja tästä on tullut sitten myös sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia:

* Eero Maijala (1938–1969), näyttelijä
* Eeva-Maria Maijala (s. 1967), Keskustan kansanedustaja
* Juhani Maijala (s. 1939), yritysjohtaja
* Kalle Maijala (1927–2016), kotieläintutkija, professori
* Kauko Maijala (1924–2006), vuorineuvos, Perusyhtymän pääjohtaja
* Lauri Maijala (s. 1986), teatteriohjaaja ja muusikko
* Lilli Maijala (s. 1981), alttoviulisti
* Marika Maijala (s. 1974), kuvittaja, graafikko ja lastenkirjailija
* Marjaana Maijala (s. 1968), näyttelijä
* Matti Maijala (1923–2007), Keskustan kansanedustaja, pankinjohtaja ja kunnallisneuvos
* Meri Maijala (s. 1993), ampumahiihtäjä
* Minna Maijala (s. 1975), tietokirjailija ja kirjallisuushistorioitsija
* Paavo Maijala (1911–1991), tekniikan tutkija, professori
* Seppo Maijala (s. 1944), näyttelijä.

## Lähteet
Víctor Castellanos

**Víctor Manuel Castellanos Barrios** (20. huhtikuuta 1934 Guatemala – 21. helmikuuta 1999 Guatemala) oli guatemalalainen ampuja. Hän voitti kultamitalin 25 metrin olympiapistoolissa vuoden 1971 Pan-Amerikan kisoissa. Kesäolympialaisissa 1968 Méxicossa hän jäi olympiapistoolissa 33. ja kesäolympialaisissa 1972 Münchenissä 50. sijalle.

## Lähteet
Medakat

**Medakat** (*Adrianichthyidae*) on nokkakalohin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Aasiasta. Eräitä medakalajeja pidetään akvaarioissa.

## Lajit ja anatomia
Medakojen heimoon kuuluu 4 sukua ja 28 lajia. Heimo jaetaan 3 alaheimoon, jotka ovat nokkamedakat (Adrianichthyinae), lasimedakat (Horaichthyinae) ja medakat (Oryziinae). Aikaisemmin näiden alaheimojen katsottiin olevan omat heimonsa. Kooltaan heimon kalat ovat pieniä tai keskikokoisia. Suurimmat medakalajit voivat saavuttaa 18&ndash;20 cm:n pituuden, mutta useimmat lajit ovat sukukypsiä jo noin 3 cm:n pituisina. Tyypillisiä piirteitä ovat pieni suu, kookkaat silmät, ruumiin takaosassa, lähellä pyrstöä sijaitseva selkäevä ja kylkiviivan puuttuminen. Nokkamedakojen alaheimon lajeilla leuat ovat pidentyneet. Väriltään medakat ovat tyypillisesti hopeavärisiä ja pienimmät lajit lähes läpikuultavia. Keskiruumiissa kulkee usein tummempi juova.

## Levinneisyys ja elintavat
Medakalajeja tavataan Intiasta Japaniin ulottuvalta alueelta ja Malaijien saaristosta. Ne ovat pääasiassa makean veden lajeja, mutta niitä tavataan myös murtovesistä, kuten suistoista ja magrovea kasvavilta alueilta. Heimon kalat liikkuvat tyypillisesti parvissa ja niiden ravintoa ovat vesihyönteiset ja hyönteisten toukat sekä pienet äyriäiset ja nilviäiset. Osalla lajeista on sisäinen hedelmöitys ja naaraat kutevat hedelmöittyneitä munia. Eräitä lajeja, kuten medakaa (*Oryzias latipes*) pidetään akvaariokaloina.

## Lähteet
Kalastuksen kansallisia erikoisuuksia

**Kalastuksen kansallisia erikoisuuksia** tai *Kansallisen kalastuksen erikoisuudet* () on venäläinen komediaelokuva vuodelta 1998. 

Elokuvan käsikirjoitti ja ohjasi vuonna 1995 valmistuneen Metsästyksen kansallisia erikoisuuksia -elokuvan tavoin Aleksandr Rogožkin. Tämän komedian pääosissa esiintyvät Aleksei Buldakov (kenraali Ivolgin), Viktor Bytškov, Semjon Strugatšjov ja Ville Haapasalo.

## Juoni
Elokuvassa venäläisystävysten vodkan kostuttamasta kalaretkestä kehittyy värikäs farssi. Seurue eksyy myös Venäjän ja Suomen välisen rajan toiselle puolelle. Sieltä onnistutaan palaamaan takaisin Venäjänmaalle, mutta sitten huomataan, että jotain oleellista jäi matkan varrelle...

## Lähteet
Matti Jalava

**Matti Jalava** (10. tammikuuta 1893 Virrat – 24. heinäkuuta 1975) oli suomalainen metsätieteilijä. 

## Henkilöhistoria
Jalavan vanhemmat olivat rakennusmestari, maanviljelijä Antti Robert Jalava ja Aina Sofia Törnqvist ja puoliso vuodesta 1919 laulajatar, laulunopettaja Martta Elisabet Sohlman. Hän tuli ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1911 ja suoritti Kauppakorkeakoulun päästötutkinnon 1913, metsänhoitotutkinnon 1917, maatalous- ja metsätieteiden kandidaatin tutkinnon 1926 ja lisensiaatin tutkinnon 1930. Maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi Jalava väitteli 1933. Jalava työskenteli metsänhoitajana ja metsäpäällikkönä Suomessa sekä saha- ja metsäalalla Yhdysvalloissa, samoin kuin eri tehtävissä Metsähallituksen, Metsäntutkimuslaitoksen, Helsingin yliopiston,  Teknillisen korkeakoulun ja VTT:n palveluksessa. Hän oli Metsäntutkimuslaitoksen professori 1944–1948 ja Helsingin yliopiston metsäteknologian professori 1948–1960.

## Julkaisuja
* *Pyöreän pinopuutavaran mittauksesta*, 1929
* *Maapallon metsävarat*, 1930
* *Puun kosteuspitoisuuden, koon ja muodon muutoksista*, 1932
* *Metsä- ja puutavarakauppaoppi*, 1932
* *Suomalaisen männyn lujuusominaisuuksista*, 1933
* *Suomalaisen männyn lujuusominaisuuksista II*, 1934
* *Havaintoja puun aseman vaikutuksista puun ominaisuuksiin*, 1934
* *Pinopuutavaran mittauksesta ja ylimitoista*, 1934
* *Koivujen lujuusominaisuuksista*, 1937
* *Vaneritutkimuksia I*, 1937
* *Rasiin kaadettujen havupuiden kuivuminen*, 1940
* *Polttopuun rasiin kaato*, 1943
* *Suomalaisen männyn, kuusen, koivun ja haavan lujuusominaisuuksista*, 1945

## Lähteet
Eeva Jalavisto

**Eeva Ottilia Jalavisto** (vuoteen 1934 **Elmgren**; 21. maaliskuuta 1909 Kerimäki – 12. kesäkuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen fysiologian professori, joka vaikutti merkittävästi suomalaisen vanhustenhoidon kehittymiseen.

Jalaviston vanhemmat olivat lääketieteen tohtori Robert Elmgren ja Ines Helena Meurman. Hän tuli ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta 1927, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1937 ja väitteli tohtoriksi samana vuonna. Jalavisto toimi Helsingin yliopistossa ensin assistenttina ja sitten dosenttina. Yliopiston ylimääräinen fysiologian professori hän oli vuodesta 1949 ja vanhuusilmiöiden tutkimusyhdistyksen Societas Gerontologica Fennican puheenjohtaja vuodesta 1952 kuolemaansa saakka 1966. Vanhainsuojelun keskusliiton puheenjohtajana Jalavisto oli sen perustamisvuodesta 1949 vuoteen 1953 ja Suomen Akateemisten Naisten Liiton puheenjohtajana vuodesta 1957.

Jalavisto kirjoitti tutkimustensa tuloksista vanhenemista käsitteleviä artikkeleita sanoma- ja aikakauslehtiin. Hänet kutsuttiin Suomen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1957. Jalavisto oli myös useiden muiden alansa kotimaisten ja kansainvälisten yhdistysten ja järjestöjen jäsen.

Jalavisto nimesi erytropoietiinin yhdessä Eva Bonsdorffin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kivalo, Erkki: Eeva Jalavisto vanhusten terveydenhuollon uranuurtajana Suomessa.
* Saarela, Mika – Pitkälä, Kaisu: Professori Eeva Jalaviston kirjallista tuotantoa.
*
Naëmi Ingman-Starck

**Naëmi Ingman-Starck** (4. heinäkuuta 1855 Ristiina – 24. huhtikuuta 1932 Sortavala) oli suomalainen oopperalaulaja (sopraano) sekä laulun- ja pianonsoitonopettaja. 

Ingman-Starckin vanhemmat olivat Padasjoen kirkkoherra Magnus Ingman (1819–1868) ja Antoinette Kristina Åberg (1829–1866). Hän oli naimisissa vuodesta 1883 piirilääkäri Werner Starckin kanssa. 

Naëmi Ingman-Starck opiskeli Helsingissä ja Tukholmassa ja sen jälkeen vielä kolme vuotta 1873–1876 Pariisissa laulunopettaja Jean Masset’n konservatorioluokalla. Hän lauloi vuosina 1876–1879 Suomalaisen teatterin lauluosastossa useita merkittäviä osia. Myöhemmin hän piti konsertteja ja toimi laulupedagogina. Hän oli Sortavalan lyseon laulunopettajana 1899–1926 ja Sortavalan opettajaseminaarin pianonsoiton- ja laulunopettajana vuodesta 1905 lähtien.

## Muistelmat
* Starck, Naëmi: *Laulajattaren muistelmia*. Suomentanut Eliel Wartiainen. WSOY, 1928.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Muutamia kesäisiä päiviä Ranskan Angoulêmessä. Laulajatar Naëmi Ingman-Starckin muistiinpanoista, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 24.12.1933, nro 52, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Neitosen matkahaaveiluja... Naëmi Ingman-Starckin jälkeenjättämistä muistelmista. Naëmi Ingman oli Suomalaisen Oopperan laulajattaria vv. 1877-80, Helsingin Sanomat, 12.08.1934, nro 214, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Laulajattaren muistelmia, Suomen Kuvalehti, 19.12.1935, nro 51-52, s. 40, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Daniel Andersson (jääpalloilija)

**Daniel Andersson**, syntynyt 18. toukokuuta 1983, on en ruotsalainen jääpalloilija. Andersson aloitti  jääpallouransa kaudella 1999/2000 juniorivuosien seurassaan Nässjö IF, jossa hän pelasi aina vuoteen 2002. Sen jälkeen hän siirtyi Lidköpingin Villa-Lidköping BK:hon kahdeksi kaudeksi, josta siirtyi kaudeksi Edsbyn IF:ään ja edelleen Venäjän sarjaan Krasnogorskin Zorkiin. Sen jälkeen hän palasi Ruotsiin pelaten vuodesta 2007 alkaen Lidköpingissä.

Andersson on pelannut seitsemät MM-kisat ja saavuttanut niissä neljä maailmanmestaruutta (2005, 2009, 2010, 2012). 

Daniel Andersson on valittu jääpallon vuoden pelaajaksi kaudella 2013.   

## Saavutukset
**Maajoukkueessa**
* 2 MM-kultaa: 2010 ja 2012,
* 3 MM-hopeaa: 2007, 2008, 2013 ja 2014,
* MM-pronssi: 2011.

**Seurajoukkueessa**
* 2 Ruotsin mestaruutta: 2005 ja 2006 Edsbyn riveissä,
* Venäjän mestaruushopeaa: 2007 Zorkin riveissä.

**Henkilökohtaisesti**
* Ruotsin vuoden pelaaja: 2013

## Lähteet
*Internet Bandy Database

### Viitteet
Eino Jamalainen

**Eino Armas Jamalainen** (17. heinäkuuta 1902 Hietamäki, Inkeri – 29. marraskuuta 1982 Helsinki) oli inkeriläissyntyinen suomalainen kasvipatologi. Hän valmistui agronomiksi vuonna 1930 ja väitteli maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi vuonna 1935. Hän oli Helsingin yliopiston kasvipatologian ja kasvibiologian dosentti vuodesta 1943 ja Maatalouden tutkimuskeskuksen kasvitautien tutkimuslaitoksen johtaja (professori) vuodesta 1944. Hän jäi virasta eläkkeelle 1969.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Maglite

**Maglite** (vaihtoehtoisesti Mag-Lite) on yhdysvaltalaisen Mag Instrumentsin tuottama taskulamppubrändi, jota on tuotettu vuodesta 1979. Mag Instrumentsin päämaja sijaitsee Ontariossa. Taskulamput koostuvat lähinnä anodisoidusta alumiinista, ja niissä on säädettävä valokeila. 

Magliteja valmistetaan useina eri väreinä ja erilaisilla kuvioinneilla. Alun perin Maglite käytti Krypton- tai Xenon-hehkulamppuja, mutta uudemmissa lampuissa käytetään LEDejä.

Maglite tekee myös erilaisia lisätarvikkeita taskulampuillensa. Näitä ovat esimerkiksi vyökotelot, erilaiset kannattimet, eriväriset linssit ja normaalia tehokkaammat lamput.

## Maglitet viranomaiskäytössä
Ennen useat viranomaiset käyttivät Magliteja, sillä ne olivat kestäviäja tuottivat paremman valokeilan kuin muut markkinoilla olevat edullisemmat taskulamput. Vartijat ja poliisit käyttävät Maglite-taskulamppuja, sillä niitä voi käyttää myös itsepuolustukseen tarvittaessa. Magliteja käytetään myös liikenteen valvonnassa ja yhteenotoissa, sillä valokeilalla voi häiritä hyökkääjää.

Vuonna 2007 LAPD ilmoitti siirtyvänsä pienempiin ja kevyempiin LED-taskulamppuihin, joita ei voi käyttää lyömäaseena. Syynä oli paljon julkisuutta saanut välikohtaus, jossa poliisia syytettiin liiallisen voiman käytöstä Maglitella.

## Keräily
Magliteja keräilevät useat yksityiset keräilijät. Yhtiö julkaiseekin tuotteitaan erilaisilla kuvioinneilla erityisesti keräilijöitä ajatellen. On myös joitain massatuotettuja malleja, joita ei ole laajasti saatavilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lämpöryntäys

**Lämpöryntäys** eli **lämpökarkaaminen** tai **terminen karkaaminen** on tilanne, jossa systeemin pieni lämpötilan nousu johtaa lämmöntuotannon kasvuun ja sitä kautta hallitsemattomaan lämpötilan nousuun, yleensä tuhoisin seurauksin. Lämpötila nousee kunnes kappale löytää uuden lämmönpoistomekanismin, monesti esimerkiksi sulamisen, räjähtämisen tai katastrofaalisen romahtamisen. Lämpökarkaamista tapahtuu kemiallisille reaktioille, paristoille, elektronisille komponenteille, mikroaalloilla lämmitettäville kappaleille ja tähdissä ydinreaktioille.

## Kemiantekniikassa
Eksoterminen eli lämpöä tuottava kemiallinen reaktio voi johtaa lämpökarkaamiseen, jos reaktioastiaa ei pystytä jäähdyttämään riittävällä teholla. Lisäksi sivureaktiot nopeutuvat, ja eksotermiset hajoamisreaktiot tai radikaalireaktiot käynnistyvät tietyn lämpötilan yläpuolella. Lämmöntuotannon hallitsemattoman nopeutumisen vuoksi astian sisältö höyrystyy, ja jos astia on suljettu, paine kasvaa kunnes astia räjähtää. Lämpökarkaaminen on aiheuttanut useita kemianteollisuuden vakavia onnettomuuksia, esimerkiksi Texas Cityn ammoniumnitraattiräjähdys laivan lastiruumassa vuonna 1947 ja Bhopalin metyyli-isosyanaattipurkaus.

Kemiallisista reaktioista suurin osa tuottaa lämpöä, joten lämpökarkaamisen riski on olemassa monissa teollisuusmittakaavan tai öljynjalostamojen prosesseissa. Varsinkin hydrokrakkaus, vedytys, S<sub>N</sub>2-alkylaatio, hapetus, metalaatio ja nukleofiilinen aromaattinen substituutio ovat alttiita lämpökarkaamiselle. Esimerkiksi valtavia räjähdyksiä on aiheutunut sykloheksaanin hapetusreaktion sykloheksanoli-sykloheksanoniseokseksi tai orto-ksyleenin hapetus ftaalianhydridiksi karattua.

Lämpökarkaaminen voi johtua korkean lämpötilan eksotermisistä sivureaktioista, jotka käynnistyvät kun seosta vahingossa lämmitetään tarkoitettua kuumemmaksi. Tästä johtui Seveson onnettomuus, jossa 2,4,5-triklorofenolia valmistettaessa reaktori päästettiin vapaasti lämpenemään, sillä seurauksella että käynnistyi tuotteen eksoterminen dimerointireaktio 2,3,7,8-tetraklorodibentso-p-dioksiiniksi. Reaktorin murtolevy särkyi ja kuuma dioksiinipitoinen reaktioseos pääsi suihkuamaan ympäristöön.

Lämpökarkaamisen aiheuttaa monesti jäähdytysjärjestelmän toiminnan lakkaaminen. Sekoittimen pysähtyminen voi johtaa jonkin reaktorin osan kuumentumiseen, mikä käynnistää koko reaktion lämpökarkaamisen. Samalla tavalla virtausreaktoreissa jonkin paikan satunnainen kuumeneminen voi käynnistää lämpökarkaamisen ja ampua reaktorista sisällöt ja katalyytit ulos. Yleinen syy lämpökarkaamisonnettomuuksiin on myös laitekomponenttien asennus väärin. Kemianteollisuuden laitteistot on yleensä liitetty erilliseen hätäsoihtuun, joka rajoittaa onnettomuuden tuhoja jos niitä tapahtuu.

## Lähteet
Christian Michelsen

**Peter Christian Hersleb Kjerschow Michelsen** (15. maaliskuuta 1857 - 29. kesäkuuta 1925) oli Norjan ensimmäinen pääministeri. Hän on tunnettu roolistaan Ruotsin ja Norjan liiton hajoamisessa 1905, ja oli aikanaan Norjan vaikutusvaltaisimpia poliitikkoja.

## Nuoruus
Christian syntyi Bergenissä, ja hänet nimettiin isoisänsä Peder Christian Hersleb Kjerschow mukaan. Hän oli vanhin viidestä lapsesta. Hän herätti nuorena huomiota puhelahjoillaan, kiinnostuksellaan teatteriin ja innokkuudellaan ryhtyä väittelyihin.

## Ura
Michelsen oli lakimies ja laivanomistaja. Hänestä tuli Norjan parlamentin jäsen vuonna 1891, edustaen Norjan Liberaalipuoluetta. Hänet nimitettiin parlamentin komiteaan joka tutki Norjan itsehallinnon perusteita. Hän keskittyi välillä Bergenin kunnallispolitiikkaan, ja vuonna 1903 hän oli perustamassa Liberaalipuolueesta eronnutta Kokoomuspuoluetta. Vuonna 1904 Michelsen nimitettiin hallitukseen talousministeriksi ja maaliskuussa 1905 uuden hallituksen pääministeriksi.

Hallitus jätti eronpyyntönsä, mutta kuningas Oskar II ei hyväksynyt sitä. Michelson ratkaisi pattitilanteen siten että parlamentti hyväksyi hallituksen eronpyynnön ja pyysi kuningasta nimittämään Norjalle uuden kuninkaan. Samaan aikaan Michelsen lähetti vaivihkaisia tiedusteluja Tanskan prinssi Carlille kysyäkseen, olisiko tämä käytettävissä Norjan kuninkaaksi.

Ennen kuin valtiliiton hajoaminen oli selvä, tarvittiin vielä lisää neuvotteluja, joissa Michelsen kunnostautui reaalipoliitikkona, ja kansanäänestys jossa Norja valitsi prinssi Carlin uudeksi kuninkaaksi nimellä Haakon VII.

Liberaalit menestyivät parlamenttivaaleissa vuonna 1906, ja  Jørgen Løvlandista tuli uusi pääministeri. Michelsen palasi riemusaatossa Bergeniin, ja kansalaiskeräyksellä kerätty suuri rahasumma sijoitettiin Michelsenin nimeä kantavaan säätiöön.

## Kunnianosoitukset
Vuonna 1905 Michelsen sai Pyhän Olavin ritarikunnan suurristin.

Michelsen jätti testametissaan varoja säätiöllem joka tukee tuiedettä ja vapaata tutkimusta.  Christian Michelsen Institute avattiin hänen syntymäpäivänään, 15. maaliskuuta, vuonna 1930. Testamentin ehdoissa tutkimusaloiksi määriteltiin humanistiset, luonontieteet, teknologia ja lääketiede, ja tavoitteeksi "kulttuurillinen ja tieteellinen työ joka edistää suvaitsevaisuuttaa kansojen ja valtioiden välillä". Jälkimmäisen periaatteen ohjaamana säätiö on keskittynyt kehitysyhteistyöhön.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Konstantin Kazanski

**Konstantin Ivanovitš Kazanski** (, suomalaisissa lähteissä usein **Kasanski**; 20. helmikuuta 1867 – ?) oli venäläinen juristi ja virkamies, joka toimi toisen sortokauden aikana Suomen senaatin jäsenenä vuosina 1913–1914 ja Suomen prokuraattorina vuosina 1914–1917.

Kazanski oli aatelissukua ja lähtöisin Minskin kuvernementista. Hän suoritti oikeustieteen opinnot Moskovan yliopistossa ja työskenteli vuosina 1892–1903 piirioikeuksissa eri puolilla Venäjää. Vuonna 1903 Kazanski tuli Suomen kenraalikuvernöörin kanslian sihteeriksi ja oli vuonna 1905 lyhyen aikaa Viipurin läänin lääninsihteerinä. Vuoden 1905 suurlakon jälkeen hän siirtyi pois Suomesta ja jatkoi uraansa Venäjän oikeuslaitoksessa, kunnes hänet tammikuussa 1913 nimitettiin Suomen senaatin talousosastoon. Kazanski oli elokuusta 1913 alkaen senaatin oikeustoimituskunnan vt. päällikkö ja 26. kesäkuuta (J: 13. kesäkuuta) 1914 alkaen prokuraattori. Hän joutui eroamaan helmikuun vallankumouksen seurauksena huhtikuussa 1917. Hän sai vuonna 1913 valtioneuvoksen arvonimen. Kazanskin prokuraattorikaudesta muistetaan parhaiten P. E. Svinhufvudin karkotus Siperiaan.

Kazanski oli naimisissa Hämeen läänin kuvernöörinä toimineen kenraali Isidor Svertškovin tyttären kanssa. Kazanskin vaiheita Venäjällä lokakuun vallankumouksen jälkeen ei tunneta.

## Lähteet
Hope – Yhdessä & Yhteisesti

**Hope – Yhdessä & Yhteisesti ry** on suomalainen hyväntekeväisyysyhdistys, joka avustaa vähävaraisia lapsiperheitä Suomessa useilla paikkakunnilla. Vuonna 2020 avun piirissä oli yli 9&nbsp;000 perhettä ja 22&nbsp;000 lasta. Samana vuonna Hope käytti avustustoimintaan 1,4 miljoonaa euroa.

Hopen perustivat Tiina Nummenmaa ja Laura Kivimäki vuonna 2009. Yhdistyksen toiminnanjohtajana toimii Eveliina Hostila, jota ennen tehtävässä toimi Kirsi Salo.

Hopen toiminnan pääpaino on yrityksiltä ja yksityisiltä saatujen tavaralahjoitusten kierrättämisessä niitä tarvitseville. Avustuskohteiden etsinnässä Hope tekee luottamuksellista yhteistyötä sosiaaliviranomaisten kanssa. Hopen välittää perheisiin muun muassa vaatteita, leluja, urheiluvälineitä ja kodintarvikkeita. Lisäksi Hope tukee lasten harrastusmahdollisuuksia ja järjestää retkiä. 

Hope on SOSTEn jäsenjärjestö. Hope saa toimintaansa tukea Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskukselta. Yhdistyksen yritystukijoihin kuuluvat muiden muassa Ikea, Lähivakuutus ja Valio. Vuonna 2011 Hope lahjoitti Ikea Vantaan kanssa yli sata pakettiautollista kalusteita turva- ja vastaanottokodeille sekä vähävaraisille lapsiperheille. Myös ruokajakeluyhtiö Wolt on järjestänyt monena vuonna jouluateria-keräyksen vähävaraisten perheiden tukemiseksi. Heinäkuussa 2019 Suomessa vieraillut Metallica-yhtye lahjoitti Hopelle 55&nbsp;000 euroa. Vuonna 2020 Hopen oma joulukeräys tuotti yli miljoona euroa.

## Kavallustutkinta
Kesäkuussa 2023 yhdistys teki poliisille tutkintapyynnön yhdistyksessä ilmenneistä väärinkäyttötapauksista, joissa kahden työntekijän epäiltiin käyttäneen vähävaraisille tarkoitettuja lahjakortteja omiin ostoksiinsa. Asia paljastui, kun vähävarainen perhe sai tyhjäksi käytetyn lahjakortin. Poliisin syyskuussa 2023 antaman tiedon mukaan yhdistyksessä on kavallettu lahjakorttivaroja lähes 30&nbsp;000 euron edestä, ja tutkintaa on laajennettu alkuperäistä tutkintapyyntöä useampaan henkilöön.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yhdistyksen verkkosivut
Mahlatikka

**Mahlatikka** (*Sphyrapicus varius*) on pohjoisamerikkalainen tikkalaji, joka juo mahlaa.

## Tuntomerkit
Mahlatikka on 18–21 senttimetriä pitkä. Sillä on pääosin mustavalkea höyhenpuku. Päälaki ja koiraalla myös kurkku ovat punaiset, mutta naaraan kurkku on valkoinen. Päänsivulla on mustavalkeaa pitkittäisjuovitusta. Kurkkua ympäröi musta reuna, joka laajenee laikuksi kurkun alle. Siivellä on valkoinen kolmionmuotoinen laikku. Vatsassa ja rinnansivuilla mahlatikalla on heikkoa keltaista sävyä.

## Levinneisyys
Mahlatikka pesii Alaskassa, Kanadassa ja Yhdysvaltain pohjoisosissa. Talvehtimisalueet sijaitsevat etelämpänä Yhdysvalloissa ja Väli-Amerikassa. Harhailijoita on tavattu Islannissa, Irlannissa ja Isossa-Britanniassa.

## Lähteet
Amatöörirakastaja

**Amatöörirakastaja** on Kari Peitsamon Skootterin albumi vuodelta 1986.

## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
* Kari Peitsamon Skootteri ‎– Amatöörirakastaja
Lego Harry Potter: Years 5–7

**Lego Harry Potter: Years 5–7** on Traveller’s Talesin kehittämä Lego-pelisarjan videopeli, joka julkaistiin vuonna 2011. Se on jatko-osa vuoden 2010 pelille *[[Lego Harry Potter: Years 1–4]]*. Peli kattaa Harry Potter -kirjasarjan kolme viimeistä kirjaa. Pelin demo julkaistiin 1. joulukuuta 2011.

## Pelaaminen
*Lego Harry Potterin* pelaaminen vastaa pääpiirteiltään aikaisempien Lego -pelien pelaamista. Loitsut ovat tärkeässä osassa *Lego Harry Potterin* pelaamista, ja pelissä on useita loitsuja, joita voi oppia pelin edetessä. Koska pelissä on useita loitsuja, voi pelaaja valita valikosta mitä loitsua käyttää. Taikajuomat ovat myös tärkeässä osassa pelissä. Taikajuomat voivat auttaa tasojen läpäisemisessä, tai jos ne on valmistettu väärin, niistä voi tulla ikäviä sivuvaikutuksia, kuten pelaajan muuttuminen sammakoksi. Pelissä on useita hahmoja ja paikkoja, sillä se kattaa viimeiset kolme kirjaa kirjasarjasta ja viimeiset neljä elokuvaa. Pelissä on *[[Lego Indiana Jones 2: The Adventure Continues]]issa* ensimmäistä kertaa nähty moninpelimekaniikka. 

## Kehitys
Heti *Years 1-4* -pelin julkaisun jälkeen spekuloitiin, että sarjalle tulisi jatkoa pian. Warner Bros. ja Traveller’s Tales ajoittivat pelin julkaisun talveksi 2011. Pelin kansikuva julkaistiin syyskuussa 2011.

## Vastaanotto
IGN antoi pelille arvosanan 8/10. IGN kehui pelin hauskoja välianimaatioita, musiikkiraidan käyttöä, pelaamisen helppoutta kaikille pelaajille sekä sitä, että pelaamista on vielä tarinan pelattuakin.

## Lähteet