Demi Moore

**Demetria Gene Guynes** (s. 11. marraskuuta 1962 Roswell, New Mexico, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan taiteilijanimellä **Demi Moore**. Hänen tunnetuimpiaan elokuvia ovat muun muassa *[[Ghost – näkymätön rakkaus]]* (1990), *[[Sotilas Jane]]* (1997) ja *[[The Substance]]* (2024). Moore oli tehnyt töitä näyttelyurallaan jo yli 45 vuotta kunnes hänet vihdoinkin palkittiin *[[The Substance|The Substancesta]]* Golden Globe -palkinnolla, Critics Choice -palkinnolla sekä Screen Actors Guild -palkinnolla. Hän sai elokuvasta myös ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa.

## Varhainen elämä
Demi Gene Guynes syntyi ja varttui New Mexicon Roswellissa. Hänen biologinen isänsä Charles Harmon, Sr. jätti äidin, Virginia Kingin, ennen tyttären syntymää. Demin ollessa kolmekuinen hänen äitinsä avioitui uudelleen sanomalehtimies Dan Guynesin kanssa. Guynes vaihtoi työtä usein, mistä johtuen perhe myös muutti useasti. Moore kertoi myöhemmin isäpuolensa kasvattaneen hänet ja pitävänsä tätä oikeana isänään, ja ettei hänellä ole kunnollista suhdetta biologiseen isäänsä. Moore sai tietää totuuden biologisesta isästään vasta 13-vuotiaana, löydettyään äitinsä ja isäpuolensa vihkitodistuksen.

Guynes teki itsemurhan vuonna 1980, erottuaan Mooren äidistä kaksi vuotta aiemmin. Virginia Guynesilla taas oli pitkä rikoshistoria, johon kuului rattijuopumuksia ja tuhopolttoja. Moore lopulta katkaisi välit äitiinsä vuonna 1990, ja tämä kuoli syöpään 1998.

Moore oli lapsena kierosilmäinen, mikä kuitenkin korjattiin kahdella leikkauksella. Hän kärsi myös munuaisten vajaatoiminnasta.

## Ura

Moore muutti 15-vuotiaana Los Angelesiin, jossa hän kävi Fairfax High Schoolia. Hän kuitenkin keskeytti opintonsa ja teki sopimuksen Elite Modeling Agency -mallitoimiston kanssa. Seuraavat pari vuotta Moore teki töitä mallina sekä pin-up-tyttönä Euroopassa. Hän otti myös näytelmätunteja.

Moorella oli vuosina 1981–1983 rooli suositussa saippuaoopperassa *[[Generaln Hospital]]*, missä hän näytteli journalisti Jackie Templetonissa. Moorella oli samaan aikaan myös joitakin elokuvarooleja, ja hän oli mukana muun muassa tieteiskauhussa *[[Parasiitti – tehty tappamaan]]* (1982) ja saippuaoopperaparodiassa *[[Lasaretin lemmensairaat lekurit]]* (1982).

*General Hospitalin* jälkeen Mooren ura takkuili hieman. Hän näytteli Michael Cainen tytärtä elokuvassa *[[Riemuloma Riossa]]* (1984), joka sai vähän huomiota, sekä pääosaa *[[Kohtalokas kuva|Kohtalokkaassa kuvassa]]* (1984). Mooresta tuli tässä vaiheessa yksi niin sanotun Brat Packin jäsenistä. Nimi annettiin ryhmälle nuoria näyttelijöitä.

Mooren läpimurto oli vuoden 1985 *[[Treffit Elmossa]]*, jossa oli mukana monia nuoria, läpimurtoaan tekeviä näyttelijöitä. Moore ja hänen vastanäyttelijänsä Rob Lowe saivat kehuja elokuvasta *[[Muuten – se viimeöinen]]* (1986). Muita Mooren 1980-luvun lopun elokuvia olivat *[[Hullu kesä (vuoden 1986 elokuva)|Hullu kesä]]* (1986) ja *[[Emme ole enkeleitä]]* (1989). Ne eivät kuitenkaan saaneet erityisen suurta huomiota. Moore näytteli 1980-luvulla menestyksellisesti myös teattereissa ja sai 1987 Theater World -palkinnon roolistaan off-Broadway-näytelmässä  *The Early Girl*.

Moore näytteli nuorta Mollyä, jonka puoliso murhataan ja joka kuitenkin saa yhteydensä mieheen psyykikon kautta. *[[Ghost – näkymätön rakkaus]]* (1990) sai kaikkiaan viisi Oscar-ehdokkuutta, ja Moorea kehuttiin haavoittuvuudestaan. Mooren seuraavat elokuvat olivat komedioita, mutta ei *[[Kaistapäiden kaupunki]]* (1991) eikä *[[Lihakauppiaan vaimo]]* (1991) saaneet juurikaan huomiota. Annie Leibovitz kuvasi 1991 Mooren *[[Vanity Fair (lehti)|Vanity Fair]]* -lehteen. Kuva herätti keskustelua, sillä siinä toista lastaan odottanut Moore oli alastomana. Kuva sai kuitenkin myös kehuja, ja monet julkkikset ovat toistaneet kuvaa.

Moore oli 1990-luvulla monissa merkittävissä elokuvissa, ja hän näytteli muun muassa elokuvissa *[[Kunnian miehiä]]* (1992), *[[Vain yksi yö]]* (1993), *[[Verkossa]]* (1994), *[[Tulipunainen kirjain (vuoden 1995 elokuva)|Tulipunainen kirjain]]* (1995), *[[Nyt ja silloin]]* (1995) ja *[[Naarasleijona]]* (1996). Hänestä tuli Hollywoodin parhaiten palkattu naisnäyttelijä, kun hän sai 12,5 miljoonaa dollaria pääroolistaan elokuvassa *[[Striptease (elokuva)|Striptease]]* (1996). Hänestä alettiin siksi mediassa usein kutsua ahneeksi.

Moore tuotti oman tuotantoyhtiönsä, Moving Picturesin kautta elokuvan *[[Sotilas Jane]]* (1997), joka kuitenkin sai huonon vastaanoton sekä kriitikoilta että yleisöltä. Se kertoi ensimmäisestä naisesta, joka yrittää päästä Navy SEAL -yksikköön. Moore harjoitteli roolia varten ankarasti, ja muun muassa teki päivittäin kahden tunnin kuntosaliharjoitteluita. Vaikka *Sotilas Jane* ei menestynytkään, Moore toimi tuotantoyhtiönsä kautta komedian *[[Austin Powers – kumma jätkä]]* (1997) ja sen jatko-osien tuottajana.

Moore piti 2000-luvun alussa taukoa päärooleista. Hänen äitinsä oli kuollut 1998 syöpään, ja hän oli vuonna 2000 eronnut Bruce Willisistä. Mooren 2000-luvun sivurooleja olivat muun muassa elokuvissa *[[Charlien enkelit: Kurvit suoriksi]]* (2003), *[[Bobby]]* (2006) ja *[[Mr. Brooks]]* (2007).

Moorella oli seuraavaksi muun muassa osa perhedraamassa *[[Happy Tears]]* (2009) ja toimintaelokuvassa *[[Bunraku (elokuva)|Bunraku]]* (2010). Hänen 2010-luvun elokuviaan ovat muun muassa *[[Margin Call (elokuva)|Margin Call]]* (2011), *[[Very Good Girls]]* (2014), *[[Forsaken (elokuva)|Forsaken]]* (2015), *[[Wild Oats]]* (2016) ja *[[Blind (vuoden 2016 elokuva)|Blind]]* (2016). Moore sai myös tunnustusta näyteltyään suositun draamasarjan *[[Empire (televisiosarja)|Empire]]* (2017) neljännellä kaudella. Mooren seuraavia elokuvia olivat musta komedia *[[Rough Night]]* (2017), *[[Love Sonia]]* (2018), kauhukomedia *[[Corporote Animals]]* (2019) ja *[[Suurenmoisen lahjakkuuden sietämätön taakka]] (2022).

Moore sai tunnustusta [[body horror]] -elokuvasta *The Substance*, jossa hän näyttelee ikääntyvää näyttelijää Margaret Qualley. Tämä löytää hoidon, joka tekee nuoremman näköiseksi valtavilla sivuvaikutuksilla. Itse elokuva sai ristiriitaisia arvioita, mutta Moore voitti roolista useita palkintoja. Hän sai [[Paras naispääosa musikaali- tai komediaelokuvassa (Golden Globe)|parhaan naispääosan Golden Globen]], joka oli hänen ensimmäinen palkintonsa näyttelijän työstä 45 vuotta kestäneellä uralla. Samasta roolista Moore palkitti parhaan [[Critics’ Choice Movie Awards|naisnäyttelijän Critics's Choice Awards]] -palkinnolla sekä [[Parhaan naispääosan SAG-palkinto|parhaan naispääosan Screen Actors Guild Awards]] -palkinnolla. Hän sai myös [[Parhaan naispääosan Oscar-palkinto|parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden]].

== Yksityiselämä ==
Demi Mooren ensimmäinen puoliso oli muusikko [[Freddy Moore]]. He olivat naimisissa 1981–1984. Moore seurusteli tämän jälkeen näyttelijä [[Emilio Estevez]]in kanssa. He olivat kihloissa, mutta he erosivat menemättä naimisiin 1987.

Moore ja näyttelijä [[Bruce Willis]] menivät marraskuussa 1987 naimisiin [[Las Vegas]]issa. Parilla on kolme yhteistä lasta: [[Rumer Willis|Rumer]] (s. 1988), Scout (s. 1991) ja Tallulah (s. 1994). Syyskuussa 2005 hän meni naimisiin näyttelijä [[Ashton Kutcher]]in kanssa. Heidän suhteensa loppui marraskuussa 2011, ja he saivat avioeron marraskuussa 2013. Mooren ja Kutcherin liitto sai huomiota juorulehdistössä, sillä Moore oli kumppaniaan 15 vuotta vanhempi.

Mooresta ilmestyi elämäkertakirja *Läpikotaisin'' syksyllä 2019. Hän kertoo siinä muun muassa alkoholin ja lääkkeiden väärinkäyttöongelmistaan sekä  keskenmenostaan Kutcherin kanssa.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*