open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kultti-ilmiö

**Kultti-ilmiöstä** puhutaan populaarikulttuurissa useimmiten sellaisten teoksien, tuotteiden tai artistien yhteydessä, joita suuri yleisö ei tunne tai arvosta, mutta joilla on oma pieni ja innokas ihailijakuntansa. Kultti-ilmiöitä voivat olla esimerkiksi valtavirtaisesta mausta poikkeavat elokuvat, sarjakuvat ja rocklevyt.

Kultti-ilmiöön kohdistuva innostus voi olla parodista, ironista ja camp-henkistä: esimerkiksi lipunmyynnissä flopanneet elokuvat ovat kulttielokuvia nimenomaan siksi, että niitä pidetään poikkeuksellisen kummallisina, mauttomina tai huonoina. Usein kultti-ilmiöön kohdistuu kuitenkin aitoa ihailua ja kunnioitusta. Esimerkiksi rockhistoriasta löytyy paljon levyjä, joita niiden ihailijat pitävät unohdettuina mestariteoksina.

Toisinaan kultti-ilmiö on alun perin ollut suuren yleisön suosikki, joka ajan kuluessa on jäänyt elämään vain pienen ihailijakunnan harrastuksen kohteena. Esimerkiksi televisiosarjat kokevat usein tällaisen kohtalon. Joskus voi käydä päinvastoin: kultti-ilmiö nousee vähitellen yleiseen tietoisuuteen ja saavuttaa massasuosion.

Toisinaan kultti-ilmiöt ovat peräisin maista, joissa tuotettu populaarikulttuuri ei yleensä nouse laajan kansainvälisen huomion kohteeksi. Tällaiset ilmiöt voivat olla kotimaassaan hyvinkin suosittuja, mutta muissa maissa tai maanosissa ne saavuttavat vain kulttistatuksen. Syynä tähän ovat usein kieli- ja kulttuurierot sekä markkinointivaikeudet. Esimerkiksi latinalaisamerikkalainen ja aasialainen populaarikulttuuri esiintyy Yhdysvalloissa ja Euroopassa usein kultti-ilmiöinä.

Eräistä kultti-ilmiöistä kuten populaarikulttuurin henkilöpalvonnasta käytetään myös nimitystä kultti. 

## Katso myös
*Kultti

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Geoffrey Ashe

**Geoffrey Ashe** (29. maaliskuuta 1923 – 30. tammikuuta 2022) oli brittiläinen kirjailija, joka julkaisi tietokirjallisuutta ja kirjoitti muutamia romaaneja. Useat hänen historiallisista kirjoistaan keskittyvät arthuriaaniseen tarustoon ja erityisesti Kuningas Arthuriin. Hänen ensimmäinen tätä aihetta käsittelevä kirjansa oli *King Arthur's Avalon: The Story of Glastonbur*, joka ilmestyi vuonna 1957. Kirja sai vaikutteita G. K. Chestertonin *Short History of England* -kirjasta, jonka Ashe oli lukenut.

Ashe syntyi Lontoossa, mutta vietti useita vuosia Kanadassa. Kanadassa hän kasvoi ja valmistui University of British Columbiasta Vancouverissa, ennen kuin jatkoi opintojaan Cambridgen yliopistossa.

Ashe kannatti käsitystä, jonka mukaan historiallinen Kuningas Arthur oli Riothamus. Hän kirjoittikin aiheesta *[[Speculum]]in* artikkelissa huhtikuussa 1981 ja selitti siitä yksityiskohtaisemmin kirjoissa *The Discovery of King Arthur* (1985), *The Landscape of King Arthur* (1987), sekä muissa artikkeleissa.

## Lähteet
Tukholman linja-autoterminaali

**Tukholman linja-autoterminaali** eli **Cityterminalen** on Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaukoliikenteen päälinja-autoasema. Se sijaitsee Norrmalmin kaupunginosa-alueella. Yhdessä keskusrautatieaseman kanssa Cityterminalen muodostaa Tukholman matkakeskuksen. Vaikka rakennukset ovat yhteydessä toisiinsa, niihin viitataan usein omilla nimillään. Linja-autoterminaalin rakentaminen aloitettiin 3. kesäkuuta 1985, ja se vihittiin lopulta käyttöön 20. tammikuuta 1989. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Ralph Erskine ruotsalaisen arkkitehtitoimiston avustamana.

Linja-autoterminaali kuuluu Ruotsin rautatieasemakiinteistöjä hallitsevan Jernhusen-yhtiön kiinteistöomistuksiin.

Valtaosa Tukholman kaukolinja-autoliikenteestä lähtee Cityterminaalista. Merkittävä terminaalin käyttäjä on myös Flygbussarna ja sen sisarbrändi Båtbussarna, jotka liikennöivät lentokenttä- ja satamaliikennettä Tukholman neljälle lentoasemalle (Arlanda, Bromma, Skavsta ja Västerås) ja kahteen satamaan (Viking Linen Stadsgården ja Tallink Siljan Värtahamnen). Terminaalin alemmassa kerroksessa sijaitsee lentokenttä- ja satamalinja-autojen portit 1–9, lipunmyynti, neuvontapiste, matkatavarasäilytys ja liiketiloja. Ylemmässä kerroksessa on pääsääntöisesti kaukoliikenteen käyttämät portit 10–19.

Kotimaan linjaliikennettä liikennöiviä yhtiöitä ovat Connect Bus (Västerviks Expressen), Fjällexpressen, Flixbus, Härjedalingen, Masexpressen, Silverlinjen, Storstockholms Lokaltrafik (SL), Tapanis, Vy ja Ybuss. Kansainvälistä bussiliikennettä liikennöivät muun muassa Bisstours (Bosnia ja Hersegovinan Sarajevoon), Comati (Romanian Bukarestiin), Flixbus (Kööpenhaminaan, Berliinin ja Osloon), Loyd tour (Romaniaan) ja Tapanis Buss (Tornioon).

Asemalta on maanalainen jalankulkuyhteys keskusrautatieaseman kautta metroon ja paikallisjunaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Avgående / Ankommande bussar  (ernhusen.se)
* Cityterminalenin vanhat Internet-sivut
Kovel

**Kovel** (, ) on kaupunki Volynin alueella Ukrainan luoteisosassa. Kaupungin arvioitu väkiluku oli noin 69&nbsp;000 (2013).

Varhaisin maininta Kovelista on vuodelta 1310. Kaupunki kuului Puolaan aina Puolan jakoihin saakka, ja uudestaan sotien välisenä aikana. Toisen maailmansodan jälkeen kaupungin puolalaisväestö karkotettiin ja se liitettiin Ukrainan neuvostotasavaltaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Official website
Kaluš

**Kaluš** (, ) on Ukrainan kaupunki Ivano-Frankivskin alueella Karpaattien juurella. Kaupungin asukasluku on 67&nbsp;500 (2013). Kaupunki on Kalušin piirin hallintokeskus.

## Historia
Varhaisimmat maininnat Kalušista on merkitty paikalliseen kroniikkaan 27. toukokuuta 1437. Se on historiansa aikana kuulunut Itävalta-Unkarille ja Puolalle, ennen kuin se liitettiin Neuvosto-Venäjään ensimmäisen maailmansodan jälkeen.

Kaupungin arvon Kaluš sai vuonna 1939. Siellä oli vahva juutalaisväestö, joka kuitenkin hävitettiin natsien vainoissa toisessa maailmansodassa.


Проспект Лесі Українки - Калуш.jpg|Kaupunkiliikennettä (Prospekt Lesi Ukrajinky).
Вул. Височанка - вид на житловий мікрорайон Калуш.JPG|Omakotitalojen aluetta.
Залізнична станція Калуш 909331.jpg|Kalušin rautatieasema.
ПК Юність.jpg|Kulttuuritalo Junist.


## Ystävyyskaupungit
* Grand Prairie, Yhdysvallat
* Bačka Palanka, Serbia
* Lohja, Suomi

## Lähteet

## Aiheesta muuta

*
*Kaluš (tietosanakirjan ''Isrorija mist i sil Ukrajinskoji RSR'' 9 voluumin Ivano-Frankivska oblast - artikkeli)  (ukrssr.com.ua)
Stockholms östra

**Stockholms östra** (, paikallisten keskuudessa usein **Östra station**, *Tukholma itäinen* tai *Itäinen asema*) on rautatieasema Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se on Roslagsbananin, kapearaiteisen esikaupunkijunajärjestelmän eteläinen päätepiste. Asemarakennus sijaitsee Valhallavägenillä.

Arkkitehti Albin Starkin suunnittelema nykyinen asemarakennus on valmistunut 1932. Pyöreässä lippuhallissa on taidemaalari Ewald Dahlskogin tekemät kattomaalaukset, jotka esittävät radanrakennusta. Asema sijaitsee Kuninkaallisen teknillisen korkeakoulun vieressä, ja asemalta on yhteys Tukholman metron punaisen linjan asemalle Tekniska högskolan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Skogskyrkogården

**Skogskyrkogården** on hautausmaa ja kirkkopuisto Tukholman Gamla Enskeden kaupunginosassa. Se vihittiin käyttöön vuonna 1920. Sen suunnittelivat arkkitehdit Gunnar Asplund ja Sigurd Lewerentz voitettuaan vuonna 1915 järjestetyn suunnittelukilpailun. Hautausmaa rakennettiin vaiheittain vuosina 1916–1940. Hautausmaata ympäröimään rakennettiin vuosina 1923–1932 alkujaan 3,6 kilometriä pitkä kivimuuri, jota on myöhemmin jatkettu. Hautausmaan pinta-ala on 102 hehtaaria ja siellä on noin 100&nbsp;000 hautapaikkaa. Hautausmaan läheisyydessä on samanniminen metroasema.

Skogskyrkogården (sananmukaisesti ”Metsäkirkkomaa”) uudisti hautausmaiden suunnittelun Ruotsissa, kun luonnon merkitystä tunnelman luomisessa alettiin painottaa aiempaa enemmän. Haudat ovat metsäisellä hautausmaalla pääosin mäntyjen keskellä. Hautausmaalla on useita kappeleita. Gunnar Asplundin suunnittelema metsäkappeli valmistui 1920, Lewerentzin suunnittelema uusklassinen ylösnousemuskappeli 1926 ja Asplundin suunnittelema Pyhän ristin kappeli 1940. Johan Celsingin suunnittelema uusi krematorio on ollut rakenteilla vuodesta 2010 ja sen on tarkoitus valmistua vuonna 2014.

Skogskyrkogården otettiin Unescon maailmanperintöluettelon kohteeksi vuonna 1994, koska sillä on katsottu olleen merkittävä vaikutus hautausmaiden suunnitteluun kautta maailman.

Hautausmaalla on erilliset alueet muslimeille, ortodokseille, katolilaisille, bahai-uskon kannattajille ja mandealaisille. Skogkyrkogårdenin vieressä on juutalainen hautausmaa, joka ei kuitenkaan kuulu maailmanperintökohteeseen. Juutalaisella hautausmaalla on 1969 valmistunut S. I. Lindin suunnittelema kappeli.

## Skogskyrkogårdeniin haudattuja tunnettuja henkilöitä
*Johannes Aavik (1880–1973), virolainen kielitieteilijä, viron kielen uudistaja
*Gunnar Asplund (1885–1940), arkkitehti
*Tim Bergling (1989–2018), muusikko
*Thomas ”Ace” Forsberg (1966–2004), muusikko
*Greta Garbo (1905–1990), näyttelijä
*Pelle Lindbergh (1959–1985), jääkiekkomaalivahti 
*Ivar Lo-Johansson (1901–1990), kirjailija
*Anton Nilson (1887–1989), vallankumouksellinen agitaattori
*Per Yngve Ohlin (1969–1991), muusikko
*Lennart ”Nacka” Skoglund (1929–1975), jalkapalloilija
*Marie Under (1883–1980), virolainen runoilija

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Spandau (hallintoalue)

**Spandau** on yksi Berliinin 12 hallintoalueesta (), joilla on oma, paikallisvaaleissa valittu hallintonsa ja rajoitettu itsemääräämisoikeus. Alue sijaitsee Havel- ja Spreejokien risteyskohdassa. Se on laajuudeltaan 91,91&nbsp;km2, ja siellä asui 238&nbsp;278 asukasta vuoden 2017 lopulla.

Berliiniläisten keskuudessa *Spandau* viittaa yleensä Spandaun kaupunginosaan, ei samannimiseen hallintoalueeseen.

## Historia
Spandaun historia alkaa joko 600- tai 700-luvulta slaavilaisen heimon asetuttua alueelle ja rakennettua sinne linnoituksen. Saksalainen kuningas Henrik I valloitti linnoituksen vuonna 928, mutta se palasi slaavilaisten hallintaan myöhemmin 900-luvulla.

Vuonna 1156 kreivi Albrecht von Ballenstedt otti alueen hallintaansa. Vuodelta 1197 löytyy ensimmäinen maininta Spandausta dokumentista, jota on sittemmin kutsuttu nimellä *Spandowe*. Spandaulle annettiin kaupunkioikeudet vuonna 1232. Spandaun linnoituksen kunnostustyöt päättyivät vuosien 1559 ja 1594 välillä. Vuonna 1558 Gatowin kylä liittyi Spandaun kaupunkiin. Spandau antautui ruotsalaisille vuonna 1634.

Vuonna 1806 ranskalaiset joukot Napoleonin johdolla ottivat kaupungin hallintaansa vuoteen 1807. Vuonna 1812 Napoleon palasi ja 1813 Preussin ja Venäjän joukot aloittivat Spandaun linnoituksen piirityksen.

Vuonna 1920 Spandau (jonka nimi oli vaihdettu Spandowiksi 1878) liitettiin osaksi Berliiniä. Ennen ensimmäistä maailmansotaa Spandaussa oli useita metallinsulattamoja ja ruutitehtaita sotatarvikkeiden valmistukseen.

Toisen maailmansodan jälkeen Spandau kuului Ison-Britannian miehitysvyöhykkeeseen Länsi-Berliinissä ja 1876 valmistunutta Spandaun vankilaa käytettiin Nürnbergin oikeudenkäynnissä tuomittujen natsien sijoituspaikkana. Viimeisen vangin Rudolf Hessin kuoltua liittoutuneet tuhosivat vankilan vuonna 1987.

Nykyään Spandaussa toimii metalli- ja kemikaaliteollisuutta sekä matonvalmistusteollisuutta.

Myös suosittu brittibändi Spandau Ballet on lainannut nimensä Spandaulta.

Spandaun ystävyyskaupunki on brittiläinen Luton.

## Hallinto
Spandaun hallintoalueeseen kuuluvat kaupunginosat ():
* Falkenhagener Feld
* Gatow
* Hakenfelde
* Haselhorst
* Kladow
* Siemensstadt
* Spandau
* Staaken
* Wilhelmstadt

## Aiheesta muualla

*Viralliset sivut
Einstein-torni

**Einstein-torni** () on arkkitehti Erich Mendelsohnin suunnittelema astrofysikaalinen observatorio Albert Einstein -tiedepuistossa Potsdamissa, Saksassa. Se rakennettiin tähtitieteilijä Erwin Finlay Freundlichille ja sitä on käytetty keräämään havaintoaineistoa Albert Einsteinin kehittämän suhteellisuusteorian tueksi. Rakennus suunniteltiin noin 1917 ja rakennettiin vuosien 1920 ja 1921 välillä julkisten lahjoitusten avulla. Toiminta käynnistyi vuonna 1924. Observatorio on yhä toimiva ja osa Potsdamin astrofysiikan instituuttia.

## Katso myös
*Ekspressionismi (arkkitehtuuri)

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
* 
*
Sun FM

**Sun FM** tarkoittaa seuraavia radiokanavia:

* Sun FM, brittiläinen radiokanava
* Sun FM, ranskalainen radiokanava
* Sun FM, srilankalainen radiokanava
* Sun FM, suomalainen radiokanava.
Korkein oikeus

**Korkein oikeus** voi viitata seuraaviin asioihin:

* ylin oikeusaste, jonka päätöksiin ei voi hakea muutosta
** Intian korkein oikeus
** Mosambikin korkein oikeus
** Kanadan korkein oikeus
** Ruotsin korkein oikeus
** Suomen korkein oikeus
** Valko-Venäjän korkein oikeus
** Viron korkein oikeus
** Yhdysvaltain korkein oikeus

* *[[Korkein oikeus (elokuva)|Korkein oikeus]]*, vuoden 2008 elokuva.
Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut 2007

**[[Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut]] vuonna [[2007]]** järjestettiin Mombasassa, Keniassa, 24. maaliskuuta. Lajeina oli vain pitkä matka kun vuonna 2006 Fukuokassa oli kilpailtu sekä lyhyellä että pitkällä matkalla.

Etiopian Kenenisa Bekele tavoitteli pitkällä matkalla kuudetta peräkkäistä voittoaan. Hän joutui kuitenkin vatsavaivojen vuoksi keskeyttämään kilpailun.

## Mitalistit
### Miehet 12 km

### Naiset 8 km

### Pojat 8 km

### Tytöt 6 km

## Lähteet
* IAAF:n kisasivu 

## Aiheesta muualla
* Kisajärjestäjien sivut
Mattilanperä

**Mattilanperä** on runsaan 350 asukkaan kylä Raahessa entisen Saloisten kunnan alueella, noin 10 kilometriä Saloisten kirkonkylältä kaakkoon ja noin 17&nbsp;kilometriä Raahen keskustasta kaakkoon.  Mattilanperällä on ala-aste, sekä ryhmäpäiväkoti. Kylän läpi virtaavat Haapajoki ja Poikajoki. Mattilanperällä sijaitsee myös Kettukankaan kivikautinen muinaisjäännösalue sekä 2011 toimintansa aloittanut Laivakankaan kaivos.

Mattilanperän naapurikyliä ovat Kopsa, Äyrinmäki, Romuperä, Lasikangas ja Ketunperä.

## Historia
Ensimmäinen talo Mattilanperälle rakennettiin ison vihan aikana piilopirtiksi. Se sijaitsi luultavasti Haapajoenmäellä. Rauhan palattua talo liitettiin Salon kylän Tokolan kantatilaan. Myöhemmin se autiotui ja hävisi. Varsinaisena kylän perustamisvuotena voidaan pitää vuotta 1781, jolloin Yrjö Haapakangas perusti Haapakankaan uudistilan Haapajoenmäelle. Seuraavana vuonna Samuli Mattila perusti Mattilanmäelle Mattilan tilan, jonka mukaan kylä on saanut nimensä. Vuosisadan lopulla perustettiin vielä kaksi uudistilaa, Martti Martikkalan perustama Martikkala sekä Yrjö Tikkalan perustama Tikkakangas. Kaikki tilat sijaitsivat Haapajokivarressa. 1800-luvulla kylälle perustettiin näiden talojen lisäksi muutama torppa sekä yksi sotilastorppa. 1800-luvulla kylän taloluku nousi myös tilojen jakamisen seurauksena.

Vuonna 1928 Mattilanperälle perustettiin kansakoulu; aiemmin oli käyty kiertokoulua. Kansakoulu aloitti toimintansa Tikkalan talossa ja sen vuoksi se tunnetaan edelleen Tikkalan kouluna. Näissä tiloissa toimittiin ns. Supistettuna kouluna lähes 20 vuotta. Rakennuksen kylmyyden vuoksi koulua jouduttiin käymään vuoden verran Ylängön talossa ennen uuden koulurakennuksen valmistumista vuonna 1948. Rakennus oli koulukäytössä vuoden 1991 loppuun asti, jolloin valmistui uusi koulurakennus. Vanhoissa tiloissa aloitti toimintansa päiväkoti. Uuden koulun pihapiiriin nousi vuonna 2002 kyläyhdistyksen talkoilla rakentama uusi päiväkoti. 

Mattilanperällä on myös toiminut Raahen seudun osuuskaupan myymälä, joka toimi aluksi Mattilassa, myöhemmin muutamissa muissa taloissa ja 1960-luvulta lähtien omassa rakennuksessaan. Lopuksi osuuskauppa muuttui Ruonalan yksityiseksi kyläkaupaksi ja lakkautettiin 1990-luvun puolivälissä. 1950-luvulla kylälle perustettiin myös oma urheiluseura Saloisten viesti. 1950- ja 1960-luvuilla mattilanperäläinen Antti Kinnunen toimi SKDL:n kansanedustajana. Hän oli myös presidentin valitsijamiehenä. Nykyvuosina Mattilanperälle on noussut runsaasti uusia taloja ja kyläyhdistystoiminta on vilkasta.

## Katso myös

*Saloisten historia
*Metsäkaarti

## Tunnettuja mattilanperäläisiä
*Antti Kinnunen, SKDL:n kansanedustaja 1951-1969.
*Antti Tapani Mattila, Nokian kaupunginjohtaja 2010 alkaen.

## Lähteet
*Mattilanperän alueen kehittämissuunnitelma 1999.
*http://www.nordicmines.se/fin/

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* http://www.mattilanpera.net/
Tom Franklin

**Tom Franklin** (s. 23. lokakuuta 1950, Fresno, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hänen lempinimensä on "The Captain" ("kapteeni").

Tom Franklin aloitti pokeriuransa 1970-luvulla. Hän oli ensimmäistä kertaa rahasijoilla World Series of Pokerissa (WSOP) vuonna 1990, jolloin hän oli WSOP:n pääturnauksessa 24.. Vuonna 1995 Franklin oli saman turnauksen seitsemäs. Vuonna 1999 Franklin voitti WSOP:n 2&nbsp;500 dollarin limit omaha -turnauksen. Vuoden 2006 WSOP:ssa Franklin saavutti seitsemän rahasijaa ja oli kahdessa turnauksessa kolmas.

Joulukuussa 2005 Franklin voitti Five Diamond World Poker Classic -turnauksen 5000 dollarin no limit hold'em -kisan. Lopussa hän kukisti englantilaisen John Galen ja ansaitsi 434&nbsp;025 dollaria. World Poker Tourilla Franklin on parhaimmillaan ollut yhdestoista (lokakuussa 2006 Festa Al Lago V Poker Tournamentissa).

Elokuussa 2007 Franklinin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,3 miljoonaa dollaria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Pieni Katekismus (Strindberg)

**Pieni Katekismus** () on August Strindbergin vuonna 1884 julkaisema pamfletti, jonka muoto ja viesti muistuttavat suuresti Karl Marxin Kommunistista manifestia.

Pieni Katekismus jakaantuu kolmeen pääkappaleeseen: yhteiskunta, yläluokan valheet ja yläluokan puheenparret alaluokan harhauttamiseksi. Ensimmäisessä pääkappaleessa selvitetään yhteiskunnan luonne, toisessa esitellään yläluokan keinoja alaluokan alistamiseksi ja kolmannessa puretaan yksitoista yläluokan yleisesti käyttämää sanontaa vallankumousta vastaan.

Esimerkiksi puheenparren neljä "Te yritätte vain päästä käsiksi rahoihin" osalta Strindberg toteaa: "Emme vain, vaan myös! Sillä raha on nykyisissä oloissa valtaa. Eikä yläluokkaa voida kukistaa ilman sitä valtaa".

Suomeksi teos ilmestyi vuonna 1981 Love Kirjojen kustantamana. Suomennos on Rauno Ekholmin.

## Suomennos
* August Strindberg. *Pieni Katekismus*. Suomentanut Rauno Ekholm. Love Kirjat 1981.
Kylätoiminta

**Kylätoiminta** on asukkaiden omaehtoista toimintaa oman asuinalueensa, yleensä kylän, hyväksi. Kylätoiminta on kansalaisjärjestötoimintaa (ei-valtiollista).

## Kylätoiminnan perusteet
Kylätoiminnan perustana on paikalliseen identiteettiin ja palveluihin liittyvät toiminnot. 

Kyläyhdistykset järjestävät kylän juhlia ja kerhoja sekä pitävät yllä toiminnan paikkoja, kuten uimarantoja, latuja ja kylätaloja.

Perinteisesti kylätoimintaan kuuluu myös kylän asioiden ajaminen paikallis- ja valtionhallinnossa.

Kyläyhdistykset ovat erityisesti 1990-luvulta lähtien alkaneet toimia enemmän kylän kehittäjinä. Yhtäältä palveluita on alettu tuottaa tai järjestellä itse, toisaalta on kehitetty kylän elinkeinojen edellytyksiä. Palveluista tärkeimmät ovat olleet vanhusten kotona asumista tukevat kyläpalvelut (kyläavustajat yms.). Elinkeinojen kehittämisessä on tuettu muun muassa maaseutumatkailua rakentamalla reitistöjä, jotka ovat sekä kyläläisten virkistyskäytössä että matkailun käytössä. Myös infrastruktuurin kehittäminen on monilla kylillä osa kylätoimintaa, vaikkakin monesti itse rakentaminen organisoidaan omaan organisaatioonsa.

## Kylätoiminnan organisaatio

Kylä- ja asukastoimintaa harjoitetaan kylällä kylätoimikunnissa, kyläyhdistyksissä, asukasyhdistyksissä tai muissa yhdistyksissä. (Yleisnimellä näitä kutsutaan kyläyhdistyksiksi.) 

Kuntakohtaisesti voi olla kyläneuvostoja tai pitäjäneuvostoja, joihin kaikki ko. kunnan kyläyhdistykset kuuluvat.

Maakunnallisesti Suomessa toimii maakunnallisia kylien yhdistyksiä, esimerkiksi Pohjois-Karjalan Kylät ry, joiden jäseninä on kyläyhdistyksiä ja muita kylien kehittämisestä kiinnostuneita järjestöjä

Valtakunnallisesti Suomessa keskusjärjestönä toimii Suomen Kylätoiminta.

Euroopassa kylätoimijoita ja muita maaseudun toimijoita yhdistää European Rural Alliance ERA.

Vastaavia organisaatiorakenteita on muun muassa Ruotsissa ja Virossa. Pohjois- ja Keski-Euroopan ulkopuolella kylätoiminnalla ei yleensä ole julkishallinnosta riippumattomia valtakunnallisia organisaatioita.

## Katso myös
* Kyläyhdistys
* Maaseutupolitiikka

## Lähteet
* Voimaa kuin pienessä kylässä, Valtakunnallinen kylätoimintaohjelma 2003-2007. Suomen Kylätoiminta ry.
Bernie Tormé

**Bernie Tormé** (oik. **Bernard Joseph Tormey**, 18. maaliskuuta 1952 Dublin, Irlanti – 17. maaliskuuta 2019) oli irlantilainen rockkitaristi, laulaja, säveltäjä, sanoittaja, äänittäjä ja tuottaja, joka on tunnettu muun muassa Gillan-yhtyeen kitaristina 1980-luvun alusta.

Tormé on työskennellyt muun muassa Ozzy Osbournen, Dee Sniderin ja Ian Gillanin kanssa ja tehnyt menestyksekkään, yhä jatkuvan soolouran muusikkona.

Bernie Torme menehtyi teho-osastolla 17. maaliskuuta 2019 päivää ennen 67-vuotispäiväänsä vakavaan, molempiin keuhkoihin edenneeseen keuhkokuumeeseen.

## Lähteet
Kings

**Kings** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* Kingsin piirikunta, useita piirikuntia Yhdysvalloissa ja Kanadassa
* Kings Kuopio, suomalainen jalkapalloseura
* KK Kings, alajärveläinen urheiluseura
* Los Angeles Kings, yhdysvaltalainen jääkiekkoseura
* Palloseura Kemi Kings, suomalainen jalkapalloseura
* Sacramento Kings, yhdysvaltalainen koripalloseura
* George Kings (s. 1953), ghanalais-suomalainen muusikko.
Tunnissa taiteentuntijaksi

**Tunnissa taiteentuntijaksi** () on August Strindbergin vuonna 1877 Tukholmassa julkaisema satiirinen opas, jonka avulla lukija kykenee antamaan itsestään ”sivistyneen” vaikutelman taidenäyttelyissä.

Opas on laadittu sanakirjan muotoon ja hitaampikin lukija omaksuu sen alle tunnissa. Opas neuvoo välttämään perspektiiviin liittyviä kommentteja. Sen sijaan kehotetaan puhumaan muun muassa värisekoituksista. Strindberg antaa tehotakuun lauseelle ”pilvissä kremsinvalkoista on käytetty liian pastoosisti, aivan samalla tavoin kuin Marcus Larssonin maalauksissa”.

Suomeksi teos ilmestyi vuonna 1996 Kustannusosakeyhtiö Jack-in-the-boxin kustantamana. Suomennoksesta vastasi Maija Hirvonen.

## Suomennos

*
Allianssi

**Allianssi** on valtioliitto tai aatteellinen, kaupallinen tai muu yhteenliittymä:

* Suomen opiskelija-allianssi
*Suomen nuorisoalan kattojärjestö Allianssi ry
* Allianssi Vantaa, urheiluseura
* AC Allianssi, Vantaalla toiminut jalkapalloseura 
* Lentoyhtiöallianssi, yhteistyösopimus
* Pyhä Allianssi Venäjän, Itävallan ja Preussin välinen vuonna 1815 solmittu liitto
* Helsingin Allianssi, 1956–1965 toiminut jalkapalloseurojen yhteenliittymä
* Allianssi, Ruotsin porvaripuolueiden muodostama liittouma
* Allianssimalli, jossa projektin osapuolet eli asiakas, suunnittelija ja rakentaja mudostavat yhteisen projektiorganisaation
* Renault–Nissan–Mitsubishi-allianssi, kolmen autonvalmistajan strateginen allianssi.
D2-vitamiini

**D<sub>2</sub>-vitamiini** eli **ergokalsiferoli** on sieniperäinen D-vitamiini, josta pieni osa muuntuu biologisesti aktiiviseksi kalsitrioli-hormoniksi ihmiskehossa. 

D2-vitamiinia syntyy sienen (tai jäkälän sieniosakkaan) altistuessa auringon UV-säteilylle. Sitä voidaan valmistaa myös synteettisesti säteilyttämällä kolesterolin pelkistymistuote ergosterolia.

D2-vitamiini muuntuu maksassa D3-vitamiiniksi eli kolekalsiferoliksi, josta osa muuntuu puolestaan kalsidioliksi eli 25-hydroksikolekalsiferoliksi. Pieni osa kalsidiolista muuntuu tämän jälkeen kalsitrioliksi eli 1,25-dihydroksikalsiferoliksi, joka toimii biologisesti aktiivisena D-vitamiinina. Muuntuminen kalsitrioliksi tapahtuu pääasiallisesti munuaisissa mutta myös paksusuolessa, eturauhasessa, rintarauhasessa ja veren valkosoluissa.

Ergokalsiferolin kemiallinen kaava on C28H44O, moolimassa 396,648&nbsp;g/mol, sulamispiste 115&ndash;119&nbsp;°C ja CAS-numero 50-14-6. Yhdiste on olomuodoltaan kiteistä valkoista jauhetta, joka kuitenkin kellastuu ilman, valon ja lämmön vaikutuksesta. Ergokalsiferoli liukenee etanoliin, asetoniin, etyylietanoaattiin, eetteriin ja rasvaöljyihin.

Metsäsienet sisältävät D2-vitamiinia ja poronjäkälä sisältää sekä D2- että D3-vitamiinia. Jäkälästä valmistetaan synteettisiä D-vitamiinivalmisteita. D2-vitamiinivalmisteiden käyttö on kuitenkin vähäistä, koska hyväksikäytettävyys on D3-vitamiinia huonompaa.

## Katso myös

* Ergosteroli (C28H44O) 
* Kalsidioli (C27H44O2)
* Kalsitrioli (C27H44O3)
* Kolesteroli (C27H46O)

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* D<sub>2</sub>- ja D³-vitamiinien erot  Lääkeyhtiö Orion
* Terveyskirjasto: Matti Hannuksela, D-vitamiini ja UV-säteily, 22.1.2009
* Huslabohjekirja
* PubChem: Ergocalciferols 
* DrugBank: Ergocalciferol 
* Human Metabolome Database: Ergocalciferol 
* Food Component Database (FooDB): Ergocalciferol 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Ergocalciferol 
* ChemBlink: Vitamin D<sub>2</sub>
Rosala

**Rosala** () on saari Kemiönsaaren kunnassa. Rosalan saari kuuluu Hiittisten saaristoon ja kuului aiemmin Hiittisten ja myöhemmin Dragsfjärdin kuntaan. Rosalalla on noin 140 ympärivuotista asukasta, joista suurin osa asuu Rosalan kylässä. Finferriesin M/s Aurora liikennöi Rosalan saarelle Kasnäsistä.

## Saari
Rosala sijaitsee Hangon läntisen selän länsipuolella Kemiön ja Hangon välissä yhdessä Hiittisen kanssa. Saaret ovat Hiittisten pääsaaret, ja niiden välinen salmi Kyrksundet oli aikoinaan merkittävä merenkulkureitti. Salmen yli on rakennettu silta, joka yhdistää saaret.

Saarella on kolme kylää, Rosala, Böle ja Stubbnäs, joista suurin on Rosala. Saaren yhteysaluksen M/S Auran satama on saaren pohjoisosassa Långnäsissä. Rosalan kylässä on venesatama, josta kulkee yhteysalus lähisaarille.

## Kylä
Rosalan kylän nimen oletetaan juontuvan ruotsalaisesta Roslagenista, joko suoraan tai suomalaisten naapurien antaman nimityksen ”Ruotsala” tai ”Ruotsinsalo” kautta, joka on tarkoittanut ruotsalaisten kylää.

Rosalassa sijaitsee Rosalan Viikinkikeskus, johon on rakennettu jäljitelmiä noin tuhat vuotta vanhoista asumuksista ja veneistä. Tosin viikinkiasutusta ei Suomessa ole koskaan ollut. Kylästä järjestetään kesäisin venekuljetuksia Bengtskärin majakalle.

## Lähteet
*Rosala Byaråd Dragsfjard.fi

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Rosalan esittely Retkipaikka.fi
*Rosalan viikinkikeskus  Rosala-viking-centre.com
*Rosala Ylen Elävässä arkistossa
Luujärvi

**Luujärvi** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* Luujärvi (), taajama Murmanskin alueella Venäjällä
* Luujärvi, järvi Kuolan niemimaalla Venäjällä
* Luujärven piiri, hallintopiiri Murmanskin alueella Venäjällä
* Luujärven tukikohta, lentotukikohta Murmanskin alueella Venäjällä
* Luujärven tunturialue, tunturialue Kuolan niemimaalla Venäjällä
* Luujärvi, järvi Suomessa Kouvolassa
Luujärvi (järvi)

**Luujärvi** eli **Lujaur** (, , , ) on Murmanskin alueella Kuolan niemimaan keskiosassa sijaitseva järvi. Se on alueen järvistä neljänneksi suurin, pinta-alaltaan on noin 200 neliökilometriä, ja se laskee Voronjajokea pitkin pohjoiseen Barentsinmereen. Järven länsipuolella nousevat Lujaurtunturit. Järven rantaviiva on mutkikas, järvessä on runsaasti saaria ja niemimaita. 

Vuonna 1970 Voronjaan noin 100 km järvestä alavirtaan rakennettiin Serebrjanskin vesivoimala, ja voimalan patoallas yhtyy nyt järveen samassa vedenpinnan tasossa. Vuotuinen vedenpinnan vaihtelu on 1,55 m.  Luujärven pohjoisrannalla sijaitsee Lovozeron taajama.

## Lähteet
USS George H. W. Bush (CVN-77)

**USS George H. W. Bush** (runkonumero CVN-77) on Yhdysvaltain laivaston Nimitz-luokan lentotukialus, joka on nimetty Yhdysvaltain entisen presidentin George H. W. Bushin mukaan.

## Valmistus

Alus tilattiin Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä (myöh. Northrop Grumman) Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 6. syyskuuta 2003. Lentokannelle nostettiin 8. heinäkuuta 2006 aluksen 700 tonnin kansirakenteet, mikä samalla oli viimeinen 162 moduulista. Alus kastettiin 7. lokakuuta, jolloin esiteltiin aluksen käyttöönotosta vastaava päällikkö Kevin O'Flaherty. Se otettiin palvelukseen 10. tammikuuta 2009 Norfolkin laivastotukikohdassa. Valmistus maksoi 6,2 miljardia Yhdysvaltain dollaria.

## Palvelus
Aluksen koeajot aloitettiin 13. helmikuuta joitakin viikkoja aiemmin kuin oli alun perin suunniteltu. Se lähti vastaanottotesteihin 7. huhtikuuta, joiden päätyttyä alus luovutettiin 11. toukokuuta laivastolle. Aluksen katapultilla laukaistiin 19. toukokuuta ensimmäisenä lentokoneena F/A-18F Super Hornet ja 26. toukokuuta alus todettiin lentotoimintakelpoiseksi.

Alus oli koulutuksessa vielä heinäkuussa 2013.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.nn.northropgrumman.com/bush/
UltraNoir

**UltraNoir** on Tampereella 2000-luvun alkupuolella perustettu goottirockia ja post-punkia soittava yhtye. Yhtyeeltä on ilmestynyt yksi pitkäsoitto vuonna 2006. Tätä ennen yhtye julkaisi kaksi omakustanne-EP:tä, "Why Can't We Believe We Can't Be Loved" 2004 ja "Songs of Sex and Self-hate" 2005 ja split 7" "Godspeed For Good / Worldwide Panic" Romantic Visionin kanssa 2004. Yhtyeen kosketinsoittaja Utu soittaa koskettimia myös I Was A Teenage Satan Worshipper -yhtyeessä.

## Julkaisut
### Albumit
* *Suffer No Fiction* (Quiet Life 2006)
* *UltraNoia *(2013)

### Singlet
* Split 7", UltraNoir/Romantic Vision (2005)
* *Reach Me, Helen Keller* (Quiet Life 2006)

### Kokoelmat
* New Dark Age vol.3 (Strobelight, 2005)
* Independent Rock (Bianca-Pop, 2007)
* Smoke and spotlight vol. 5 (Inside Agitator, 2011)

## Aiheesta muualla
* 
* Quiet Life Records
Anneli Toijala

**Anneli Toijala** (s. 4. heinäkuuta 1930 Tampere) on suomalainen Tampereella asuva opettaja ja kirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten nuortenkirjailijana, mutta hän on kirjoittanut myös muutamia Tampere-aiheisia historiallisia romaaneita.

Toijala valmistui ylioppilaaksi 1950, kansakoulunopettajaksi 1953, kansalaiskoulun opettajaksi 1962 ja englannin kielen tuntiopettajaksi 1966.

Anneli Toijalan tuotantoon kuuluu nuortenkirjoja, romaaneja, historiallisia teoksia, kuunnelmia, näytelmiä ja artikkeleita eri lehdissä. Hänelle tärkeitä kirjailijoita ovat olleet Isaac Bashevis Singer, Marguerite Duras ja Peter Høeg.

Anneli Toijalan Tampere-aiheisia kirjoja ovat olleet 1930-luvulle sijoitetut *Kukkiva kaakinpuu* ja työttömyyttä kuvannut *Kaikki elämäni päivät*. *Lentäkää linnut* ja *Lehti putoaa* -romaanit puolestaan kuvasivat tamperelaisen työläisperheen elämää 1960-luvulta 1980-luvulle. *Myrskylintu*-romaanin aiheena oli taas 1850-luku ja päähenkilönä nuori Minna Canth. Vuonna 1999 ilmestyneen *Punainen maa, valkea meri* -romaanin tapahtumat liikkuivat taas Suomen sisällissodan aikaisessa Oulussa, Suomussalmella, Tampereella ja Vienan Karjalassa. Kirjan jatko-osa *Merten takaa tulleet* oli Finlandia-palkintoehdokkaana vuonna 2005.

## Teokset
**Kukkiva kaakinpuu*, romaani. 1975
**Lentäkää linnut*, romaani. 1976
**Filmaus seis!*, nuotenromaani. 1978
**Lehti putoaa*, romaani. 1979
**Lähtö ennen joulua*, tv-näytelmä. 1979
**Herkät syrjähypyt*. 1980
**Liitupiirit*, romaani. 1981
**Sydämen ikävä*, romaani. 1982
**Lumimies*, nuortenkirja. 1983
**Kaikki elämäni päivät*, romaani. 1985
**Sanojen portille lyhyesti*. 1986
**Lankasydän*, nuortenkirja. 1987
**Runomaraton*. 1987
**Mietteitä ystävyydestä*. 1987
**Mietteitä onnesta*. 1987
**Mietteitä yksinäisyydestä*. 1987
**Mummo pelaa pajatsoa*, kuunnelma. 1988
**Oppipoikia ja enkeleitä*. 1988
**Näytelmiä kouluille*. 1989
**Kuinka etana jarruttaa*, nuortenkirja. 1989
**Elämän virta*, sisältää edelliset mietekokoelmat koottuna. 1990
**Näytelmiä ala-asteelle*. 1990
**Näytelmiä yläasteelle*, 1990
**Silkkikengät ja höyhenviitta*, nuortenkirja. 1991
**Maikki ja ketut*, kuunnelma. 1991
**Tampereen kesäsiirtolat 100 vuotta*, kavalkadi. 1991
**Jam*, nuortenkirja. 1992
**Myrskylintu : Miinu Johnsson (Minna Canth) ja Tampere 19.3.1852-1.4.1853*, nuortenkirja. 1994
**Yövuoro ja toisia kertomuksia*. 1994
**Torniyö*, nuortenkirja. 1996
**Punainen maa, valkea meri*, historiallinen romaani. 1999
**Merten takaa tulleet*, romaani. 2005

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hilkka Kotkamaa: Anneli Toijala - merten takaa tulleet Kirjasampo.
Martti Kainulainen

**Martti Aarre Jalmari Kainulainen** () oli suomalainen näyttelijä, kirjailija, ohjaaja ja teatterinjohtaja.

Kainulainen näytteli useissa elokuvissa. Tunnetuin hänen rooleistaan lienee Herkko Päätalon osa Kalle Päätalon romaaneista 1980-luvulla tehdyissä elokuvissa *[[Elämän vonkamies]]* ja *[[Nuoruuteni savotat]]*. Hänen viimeinen televisiotyönsä oli vuonna 2000 valmistunut *Kekkosen kaveri*. Hän jäi eläkkeelle Lahden kaupunginteatterista vuonna 1985 mutta vieraili tämän jälkeenkin eri teattereissa näyttelijänä ja ohjaajana.

Kainulainen kuoli syöpään Joutsenon sairaalassa 72-vuotiaana.

## Filmografia

## Teokset
**Juureton nuoruus*, näytelmä. 1955
**Tuohitorvi*, radiokuunnelma. 1959
**Pupu Peloton*, satunäytelmä. 1960
**Ahneus ja Hätä*, näytelmä. 1960
**Rata*, radiokuunnelma. 1961
**Harmaata, mustaa, punaista*, näytelmä Veijo Merestä. 1969
**Lehtonen Lahdessa*, näytelmä. 1976
**Maaliikanen*, romaani. Kirjayhtymä 1989
**Oi Suomi synnyinmaa*, romaani. Kirjayhtymä 1991
**Kaijan kirja*, kertomus afasiasta. Kirjayhtymä 1992
**Taiteen takapihalta*, teatterimuistelmat. Kirjayhtymä 1997

## Palkinnot ja tunnustukset
* Lahden kaupunginteatterin näytelmäkilpailun 1. palkinto 1960
* Jussi-palkinto 1978, 1981
* valtion taiteilijaeläke 1985
* Valtionpalkinto 1991
* Alfred Kordelinin säätiön tunnustuspalkinto 1994

## Lähteet
* Lappeenrannan kirjaston sivu Martti Kainulaisesta .

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Vinny Vinh

**Quoc Al "Vinny" Vinh** (s. 30. marraskuuta Vietnam) on vietnamilaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen.

Vinh menestyi 2000-luvun alussa pienemmissä pokeriturnauksissa voittaen muun muassa Kalifornian mestaruuden pot limit omahassa vuonna 2002. Kansainväliseen tietoisuuteen hän nousi helmikuussa 2004 sijoituttuaan toiseksi World Poker Tourin (WPT) L.A. Poker Classic -turnauksessa. Vinh ansaitsi kakkostilastaan 718&nbsp;485 dollaria. Voittaja oli Antonio Esfandiari.

Vuonna 2005 Vinh oli toinen World Series of Pokerin (WSOP) 10&nbsp;000 dollarin pot limit omaha -turnauksessa. Turnauksen voitti Rafi Amit ja Vinh sai palkintona 282&nbsp;280 dollaria. Marraskuussa 2005 Vinh voitti 10&nbsp;000 dollarin no limit texas hold'emissa Caesarsin Indianan kasinolla. Tämä oli WSOP-kiertueeseen kuulunut oheisturnaus. Ykköstilasta Vinh ansaitsi 437&nbsp;760 dollaria.

Syyskuussa 2007 Vinhin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,3 miljoonaa dollaria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Keijo Virtanen

**Keijo Aarre Virtanen** (s. 28. elokuuta 1945 Naantali) on suomalainen kulttuurihistorioitsija. Hän toimi vuodesta 1997 vuoteen 2012 Turun yliopiston rehtorina. 

Hänet valittiin yliopiston rehtoriksi viisi kertaa, ja kautensa päättyessä hän oli hoitanut tehtävää 15 vuoden ajan. Hän on Turun yliopiston pitkäaikaisin rehtori. Virtasen toimikausi päättyi 31. heinäkuuta 2012.

Virtanen on Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2000 lähtien.

## Ura
Keijo Virtanen on työskennellyt Turun yliopiston palveluksessa vuodesta 1969 alkaen tutkimusapulaisena, assistenttina ja virkaa toimittavana apulaisprofessorina yleisen historian oppiaineessa. Vuodesta 1983 hän toimi kulttuurihistorian virkaa toimittavana professorina. Kulttuurihistorian professoriksi hänet nimitettiin vuonna 1990. Turun yliopiston vararehtorina Virtanen toimi vuosina 1993–1997. Hän on työskennellyt myös Suomen Akatemian tutkimusassistenttina ja nuorempana tutkijana vuosina 1976 sekä 1978-1982.

Keijo Virtanen oli Viron kunniakonsulina Turussa ja Varsinais-Suomessa vuosina 2001-2020. Hän oli Siirtolaisuusinstituutin hallintoneuvoston (aik. valtuuston) puheenjohtaja vuosina 2000-2021. 

Virtanen on liettualaisen Klaipėdan yliopiston kunniatohtori (2001), virolaisen Tarton yliopiston kunniatohtori (2003) sekä kanadalaisen Lakeheadin yliopiston kunniatohtori (2016). Hänelle on myönnetty sekä Suomen Valkoisen Ruusun Ritarikunnan että Suomen Leijonan Ritarikunnan komentajamerkit sekä muita huomionosoituksia kotimaan lisäksi Virosta, Italiasta ja Venäjältä. Hänet valittiin Turun yliopiston ylioppilaskunnan kunniajäseneksi 2012.

Virtanen on toiminut lukuisien kotimaisten ja ulkomaisten tieteellisten ja muiden organisaatioiden puheenjohtajana ja jäsenenä, mm. valtion tutkimus- ja innovaationeuvoston (aik. tiede- ja teknologianeuvosto) jäsenenä 2002-2005 sekä 2007-2011, TS-yhtymän hallintoneuvoston puheenjohtajana 2001-2015 sekä Journal of American Historyn Suomen toimittajana 1992-2009.

## Koulutus ja tieteellinen työ
Keijo Virtanen valmistui ylioppilaaksi Naantalin Yhteiskoulusta vuonna 1964 sekä filosofian kandidaatiksi 1972, filosofian lisensiaatiksi 1977 ja filosofian tohtoriksi 1980 Turun yliopistosta. Hän työskenteli tutkimusassistenttina Michiganin yliopistossa 1974-1975 sekä samassa yliopistossa Fulbright-tutkijana 1988-1989. Hän on tehnyt lukuisia tutkimusmatkoja etenkin Yhdysvaltoihin ja Kanadaan.

Hänen julkaistut tutkimuksensa ovat keskittyneet valtamerten takaiseen siirtolaisuuteen ja etnisyyteen, Yhdysvaltojen ja Kanadan historiaan ja yhteiskuntaan, amerikkalaisen kulttuurin vaikutuksiin Euroopassa ja Suomessa, Euroopan integraatioprosesseihin, kulttuurihistorian metodologisiin kysymyksiin sekä yliopisto- ja tiedepolitiikkaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kuka kukin on (Who's Who in Finland) 2015
*Turun Ylioppilaslehti 8/2012 ja 14/2012
*https://www.utu.fi/fi/Yliopisto/historia/historia/Sivut/keijo-virtanen.aspx
Kalevan Nuorten Liitto

**Kalevan Nuorten Liitto r.y.** oli lasten ja varhaisnuorten kasvatus- ja kulttuurijärjestö, jonka toiminnat yhdistettiin osaksi Suomen Nuorisoseurat ry:tä loppuvuodesta 2012. 

Kalevan Nuorten Liitto perustettiin vuonna 1960. Sen tehtävänä oli edistää kulttuurista lasten ja nuorten harrastustoimintaa nuorisoseuroissa.

Kalevan Nuorten Liitto koordinoi lasten osallisuushanketta "Mun Vuoro" vuosina 2009–2011.

## Talous
### Rahoitus

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kalevan Nuorten Liiton kotisivut
* munvuoro.fi
Messier 77

**Messier 77** (tunnettu myös nimellä **NGC 1068**) on sauvaspiraaligalaksi noin 47 miljoonan valovuoden etäisyydellä valaskalan tähdistössä. Kun Pierre Méchain löysi M77:n 29. lokakuuta 1780 hän kuvaili sen aluksi tähtisumuksi. Charles Messier sisällytti sen luetteloonsa 17. joulukuuta 1780. Messier luuli ensin M77:ää tähtijjoukoksi, mutta kun kaukoputket kehittyivät niin se todettiin galaksiksi. Se on yksi Messierin luettelon suurimmista galakseista.

## Messier 77:n ominaisuudet
Messier 77 on luokiteltu Seyfertin galaksiksi jotka jaetaan kahteen luokkaan niiden spektrissä olevien emisioviivojen mukaan. M77 on luokiteltu Seyfert II -tyypin galaksiksi joille ovat tyypillisiä spektrissä olevat kapeat emissioviivat ja niiden keskustassa oleva supermassiivinen musta aukko. Messier 77 on yksi Messierin luettelon suurimmista galakseista ja sen halkaisija on noin 100&nbsp;000 valovuotta. Sen painovima on niin suuri että sen oletetaan saavan muut galaksit ympärillä muuttamaan muotoaan.

Messier 77 on aktiivinen galaksi ja on muiden aktiivisten galaksien tavoin yksi kirkkaimpia kohteita maailmankaikkeudessa. Se säteilee sähkömagneettista säteilyä näkyvän valon aallonpituuden lisäksi useimmilla aallonpituuksilla kuten: gamma- ja röntgensäteily sekä mikro- ja radioaalloilla. Voimakkaan säteilyn saa aikaan supermassiivinen musta aukko mihin putoava materia puristuu kasaan ja kuumenee, jolloin se säteilee energiaa ulospäin. Seyfert II galaksiksit säteilevät erityisesti infrapunan aallonpituuksilla.

## Kuvia

Tiedosto:M77map.png|Kartta jossa valaskalan tähdistö on keskellä kuvaa, M77 on sinisen nuolen osoittamassa kohdassa.
Tiedosto:Messier 77 - NGC 1068 - GALEX.png|GALEX ava­ruus­te­les­koo­pin ot­ta­ma ku­va ult­ra­vio­le­til­lä aal­lon­pi­tuu­del­la M77:ta.
Tiedosto:Messier 77.jpg|Messier 77 vuonna 2015.
Tiedosto:The edge-on galaxy NGC 1055.jpg|M77:n pai­no­voi­ma vai­kut­taa sen naa­pu­ri­ga­lak­siin NGC 1055 jo­ka muut­taa il­mei­ses­ti sen joh­dos­ta muo­to­aan.


## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
* 
* 
*
Kanangaöljy

**Kanangaöljy** on varsinkin hajuvesiteollisuudessa käytettävää eteeristä öljyä, jota saadaan Filippiineillä ja Indonesiassa kotoperäisenä kasvavan tuoksuilangian (*Cananga odorata*, tunnetaan myös nimellä ylang-ylang) kukista. Puun viljely on levinnyt myös Polynesiaan, Mikronesiaan ja Melanesiaan.

Öljyä käytetään myös aromaterapiassa. Antropologi Margaret Mead kuvasi sen käyttöä Tyynenmeren saarilla lemmenrohtona.

Öljyn vienti muodostaa lähes 30 prosenttia Komorien vientituloista.

Kanangaöljyn CAS-numero on 68606-83-7.

## Aiheesta muualla
*ChemBlink: Cananga Oil
Kirjallisuuden valtionpalkinto

**Kirjallisuuden valtionpalkinto** on Suomen valtion kirjallisuustoimikunnan vuosittain myöntämä palkinto kirjailijoille ja kääntäjille. Vuonna 2013 jaettiin ensimmäistä kertaa myös erillinen kuvitustaiteen valtionpalkinto. Vuonna 2019 palkinto oli suuruudeltaan 14&nbsp;000 euroa. Kääntäjille myönnettävää valtionpalkintoa kutsutaan myös **kääntäjien valtionpalkinnoksi**.

Kirjallisuuden valtionpalkintoa edelsi vuosina 1865–1992 jaettu **valtion kirjallisuuspalkinto**, jonka jakoi aluksi senaatti ja vuodesta 1919 lähtien opetusministeriön alaisuudessa toiminut valtion kirjallisuuslautakunta. Se myönnettiin kirjailijalle tai kääntäjälle edellisen vuoden aikana ilmestyneestä teoksesta. Ensimmäinen palkittu oli Aleksis Kivi. Palkinto on Suomen vanhin kirjallisuuspalkinto.

Valtion kirjallisuuslautakunta jakoi 1970-luvun puolivälistä alkaen erityisiä lastenkirjallisuuden ja nuorten kirjallisuuden valtionpalkintoja, jotka on myös luettu valtion kirjallisuuspalkinnoiksi. Vuoden 1993 valtionpalkintouudistuksen yhteydessä erilliset lasten ja nuorten kirjallisuuden valtionpalkinnot lakkautettiin, ja lastenkirjallisuutta on sittemmin palkittu lastenkulttuurin valtionpalkinnoilla.

## Palkinnon saajat
### Valtion kirjallisuuspalkinto (1865–1992)

### Kirjallisuuden valtionpalkinto (1993–)

## Lähteet
Arkhimedeen vala

**Arkhimedeen vala** on Lausannen teknillisen korkeakoulun opiskelijoiden vuonna 1990 esittämä insinöörien eettinen ohjenuora.

Insinööriliitto on suomentanut valan lyhyessä muodossa vuonna 1995.
Hieman laajemmassa muodossa se on sisällytetty myös Tekniikan akateemisten Kunniasääntöön. Vala tai kunniasääntö jaetaan kaikille valmistuville insinööreille ja diplomi-insinööreille heidän todistuksensa mukana. Antiikin aikana elänyt Arkhimedes oli yksi historian suurimmista matemaatikoista ja ensimmäisiä tunnettuja insinöörejä.

## Insinööriliiton suomennos

*Insinööri on mukana luomassa tekniikkaa, joka koituu luonnon ja ihmisen hyväksi. Insinööri on kaikessa toiminnoissaan suojelemassa kasvien, eläinten ja ihmisen elämää. Insinööri välttää epärehellisyyttä ja epäsopua ja pyrkii kehittymään taitavammaksi ongelmien ratkaisijaksi. Insinööri miettii kehityksen suuntalinjoja ja välttää vahingollisten tavoitteiden toteutumista.*

## Katso myös
*Hippokrateen vala
*Comeniuksen vala

## Lähteet
* Insinööriliitto – Etiikka 
* Tekniikan Akateemisten Kunniasääntö
Huippukokous

**Huippukokous** on valtion tai hallituksen päämiesten välinen kokous, joka yleensä sisältää tiukat turvallisuusjärjestelyt ja ennalta sovitun asialistan. Esimerkki huippukokouksesta on Geneven huippukokous 1955.

EU:n ylintä poliittista elintä Eurooppa-neuvostoa, kutsutaan epävirallisesti EU:n huippukokoukseksi. Kansainvälisissä huippukokouksissa Eurooppa-neuvoston ja Euroopan komission puheenjohtajat edustavat EU:ta.

## Lähteet
Carson Beckett

**Carson Beckett** oli kuvitteellinen henkilö scifi-sarjassa *[[Stargate Atlantis]]*. Hän toimi Atlantis-retkikunnan ylilääkärinä, ja häntä esitti Paul McGillion.

Skotlantilainen tohtori Beckett oli yksi niistä harvoista retkikunnan jäsenistä John Sheppardin ohella, jolla oli muinaisten geeni luonnollisena omassa DNA:ssaan ja johon ei näin ollen tarvinnut rokottaa geeniä. Aluksi hän ei kuitenkaan mielellään koskenut muinaisten teknologiaan, ja hän kiersi myös mahdollisimman kaukaa tilanteet, joihin liittyi aseita ja hengenvaaraa. Toisinaan hänen oli kuitenkin pakko antautua vaaratilanteisiin, ja hän tottui vähitellen niihin ja Atlantikseen työskennellen aina parhaansa mukaan pelastaakseen ihmishenkiä. Hän oli empaattinen ja ystävällinen hahmo, joka ei pelännyt näyttää muille tunteitaan.

Tohtori Beckett oli muinaisten geenirokotteen alkuperäinen kehittäjä. Rokotteen avulla pystytään istuttamaan muinaisten geeni niihin ihmisiin, jotka eivät kanna geeniä luonnostaan. Noin puolet rokotteen saaneista ihmisistä hylkii geeniä, mutta toinen puoli pystyy rokotuksen jälkeen käyttämään muinaisten teknologiaa. Beckett kehitti myös retroviruksen, joka muuttaa wraithin ulkomuodoltaan ihmiseksi. Wraithien aggressiivisuuteen ja muihin persoonallisuuspiirteisiin retrovirus ei kuitenkaan vaikuta, eikä sen vaikutus kestä pitkään ilman jatkuvaa geeniterapiaa.

Beckett kuoli räjähdyksessä, kun hän oli hävittämässä potilaastaan leikkaamaansa räjähtävää kasvainta. Hänen ruumiinsa ja henkilökohtaiset tavaransa lähetettiin hänen perheensä luo kotiin Skotlantiin. Becketin klooni löydettiin ja se syväjäädytettiin. Myöhemmin hänet otettiin pois syväjäädytetystä tilasta, ja hänet lähetettiin takaisin maahan. Hän palasi kuitenkin takaisin ja joutui lentämään Atlantiksella puolustamaan maata Wraithien hyökkäykseltä.

## Aiheesta muualla
*Hahmokuvaus GateWorld-sivustolla  
*Carson Beckett StargateWikissa
Kloogan leiri

**Kloogan leiri** voi tarkoittaa monia pohjoisvirolaiseen Kloogan taajamaan ja sen lähiseutuun liittyviä paikkoja:
* Kloogan keskitysleiri oli vuosina 1943–44 natsi-Saksan Viron miehityksen aikainen leiri Kloogassa.
* Kloogan-Põllkülan alueella oli vuosina 1943–44 inkerinsuomalaisten kokoomaleiri Suomeen kuljetusta varten.
* Kloogarannan kylässä sijaitsevasta nuorten leirikeskuksesta käytetään toisinaan nimeä Kloogan leirikeskus.
* Klooga-Aedlinnan rautatieseisakkeen eteläpuolella, Kloogan kartanon alueella, oli Neuvosto-Viron aikana sotilastukikohta. 

## Aiheesta muualla
* Klooga-Aedlinnan rautatieseisake http://www.inkeri.com/paldiski/kloogas.JPG
* Vanhoja sotilastukikohdan asuinparakkeja http://www.inkeri.com/paldiski/asuinh%5B1%5D.JPG http://www.inkeri.com/paldiski/DSC00317h%5B1%5D.JPG http://www.inkeri.com/paldiski/ovih%5B1%5D.JPG http://www.inkeri.com/paldiski/rak%5B1%5D.JPG
* Sotilastukikohdan rakennuksia http://www.inkeri.com/paldiski/DSC00320h%5B1%5D.JPG
Saksan siviilihallinto valloitetuilla alueilla toisen maailmansodan aikana

**Saksan siviilihallinto valloitetuilla alueilla toisen maailmansodan aikana** muodostui useasta osasta: Saksan valtakunnanhallintoon suoraan liitetyt alueet ja valtakunnan hallintoon suoraan liitettyinä alueina kohdellut alueet, joiden muodollinen asema kuitenkin jätettiin toista maailmansotaan seuraavaksi odotettavaa rauhankongressia varten. Toisessa ryhmässä olivat siviilihallintoon pannut valloitetut alueet, joilla oli rodullisesti germaaniseksi luokiteltava väestö ja myös voittomaat, joilta suunniteltiin slaaveja karkotettavaksi, tuhottavaksi tai syntyvyyssäännösteltäväksi, jotta saksalaisille uudisasukkaille olisi elintilaa.

Saksan siviilihallintoon eivät kuuluneet Wehrmachtin sotilashallintoon kuuluvat alueet, joita oli Atlantin rannikolla ja samalla itärintamalla, jossa käytiin taisteluja. Wehrmachtin sotilashallinto ulottui jopa 300 kilometriä rintamalta selustaan päin, minkä vuoksi esimerkiksi Saksan siviilihallintoon ehti vain 2/3 Ukrainasta.

Saksan siviilihallinto tarkoitti käytännössä valloitetuilla alueilla sitä, että kenraalikuvernööriksi tai protektoriksi asetettiin Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen piiripäälliköitä tai muita virkailijoita, jotka ryhtyivät kohtelemaan väestöä lähinnä kansallissosialistisen rotuideologian mukaisesti ja missä parhaimmassa asemassa olivat valloitetut germaanikansat ja heikoimmassa asemassa slaavit. 

Tärkein siviilihallinnon muoto oli valtakunnanministeri Alfred Rosenbergin johtama valloitettujen itäalueiden valtakunnanministeriön johtamat hallintoelimet, joille siirrettiin valloitettujen alueiden hallinto sen jälkeen, kun alue oli Saksan armeijan edetessä jäänyt selustaan, jolloin Wehrmachtin sotilashallinto lakkautettiin kyseisen valloitetun alueen osalta.

Valloitettujen alueiden hallinnasta kuitenkin kilpaili osittain Heinrich Himmlerin johtama SS sekä Herman Göringin johtaman Saksan nelivuotissuunnitelman jäljiltä jääneet suunnittelutoimistot, jotka sotateollisuuden vuoksi saivat lisää merkitystä senkin jälkeen, kun vuosiksi 1936–1940 määrätty nelivuotissuunnitelma oli päättynyt.

Siviilihallinnosta huolimatta idässä myös Wehrmachtille jäi omaa hallintoa, muun muassa suuret sotavankileirit.