open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Liaani

**Liaani** on puuvartinen köynnöskasvi. Liaanit eivät muodosta taksonomisesti yhtenäistä ryhmää, vaan luokittelu perustuu yksinomaan niiden kasvumuotoon.

Liaani on kasvutapana erityisen otollinen rehevän ja korkean kasvillisuuden seassa. Liaani keskittää kasvuvoimansa versojen pituuskasvuun, jolloin se pystyy hyvin nopeasti kurottamaan lehtensä valoon tiuhan aluskasvillisuuden seasta. Kasvaessaan liaani ottaa tukea puista ja muista suurista kasveista, jolloin hitaasti tapahtuva, versoja tukevoittavan puuaineksen muodostuminen ei ole esteenä kasvuvauhdille.

Liaaneja kasvaa lähes kaikkialla maailmassa. Erityisen yleisiä ne ovat sademetsissä, jossa ne muodostavat laajalle ulottuvia kasvustoja puiden runkojen ympärille ja oksistoon. Liaanit mahdollistavat siten myös viidakon eläinten liikkumisen puusta toiseen ilman, että niiden tarvitsee laskeutua välillä maahan.

Liaanien määrä on kasvanut trooppisissa metsissä merkittävästi viimeisen viidenkymmenen vuoden aikana. Liaanit haittaavat puiden kasvua ja kilpailevat vedestä, ravinteista ja auringonvalosta. Liaanit myös lisäävät puiden kuolleisuutta ja estävät puiden siemeniä itämästä.

## Liaaneiksi kasvavia kasveja
Boreaalisella vyöhykkeellä tavattavia liaaneja ovat muun muassa piippuköynnökset (*Aristolochia*), palsamiköynnökset (*Schisandra*), kilpikierrot (*Menispermum*), kärhöt (*Clematis*), laikkuköynnökset (*Actinidia*), kelasköynnökset (*Celastrus*), siipiköynnökset (*Tripterygium*), villiviinit (*Parthenocissus*), viiniköynnökset (*Vitis*), koisot (*Solanum*) ja köynnöstävät kuusamat (*Lonicera*). Suomessa kasvaa luonnonvaraisena vain harvoja liaaneja: alkuperäisiä lajeja ovat siperiankärhö (*Clematis sibirica*) ja punakoiso (*Solanum dulcamara*). Luontoon karanneita viljeltyjä liaanikasveja ovat esimerkiksi ruotsinköynnöskuusama (*Lonicera periclymenum*) ja säleikkövilliviini (*Parthenocissus inserta*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Finncon

**Finncon** on suurin Suomessa järjestettävä science fiction- ja fantasiatapahtuma eli ”con”. Finncon erottuu useimmista muista maailmalla järjestettävistä coneista siinä, että se on osallistujille täysin ilmainen. Kävijöiden määrä on noussut parhaimmillaan noin 5&nbsp;000:een päivässä.

Ensimmäinen Finncon vuonna 1986 oli myös Suomen ensimmäinen valtakunnallinen scifi-tapahtuma. Vuodesta 1999 lähtien tapahtuma on ollut melkein jokavuotinen, ja se järjestetään vuorotellen Helsingissä, Turussa, Jyväskylässä (Jyväskylän kesä -tapahtuman osana) ja vuodesta 2008 alkaen myös Tampereella. Tapahtuman toiminnan tueksi perustettiin vuonna 2006 Finncon-yhdistys ry, jonka tarkoituksena on auttaa osaamisen säilymisessä.

Finnconin kävijämäärät ovat vuosien mittaan kasvaneet huomattavasti, erityisesti kun mukaan otettiin anime- ja manga-harrastajien tapahtuma Animeconin nimellä. Finnconin yhteydessä järjestettiin Animecon ensimmäisen kerran vuonna 1999 Turussa. Vuoden 2011 Finncon-Animecon Turussa oli viimeinen kerta, jona Finncon ja Animecon pidettiin yhdessä.

Tapahtuman yhteydessä on 2000-luvulla yleensä järjestetty sitä edeltävät science fiction -tutkijoiden seminaari sekä tiedeaiheinen päivä.

## Järjestetyt ja tulevat Finnconit

Finncon-tapahtumat 1986–2023

## Kuvia

Tiedosto:Finncon-Animecon 2011 evening party at Kåren.JPG|Vuoden 2011 Finncon-Animeconin iltabileet Kårenilla, Turussa.
Tiedosto:Iron Sky nazi in the Finncon 2011.JPG|Iron Sky -natsi vuoden 2011 Finncon-Animeconissa.
Tiedosto:Ghostbusters cosplayers at Finncon-Animecon 2011.JPG|Haamujengi-aiheisia cosplayaajia vuoden 2011 Finncon-Animeconissa.


## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Finnconin verkkosivut
Cordelia

**Cordelia** on Uranuksen sisin kuu. Se löydettiin *[[Voyager 2]]*-luotaimen ottamista kuvista 20. tammikuuta 1986, ja sille annettiin väliaikainen nimi **S/1986&nbsp;U&nbsp;7**.  Kuu tunnetaan myös nimellä **Uranus&nbsp;VI**.

## Lähteet
Ofelia (kuu)

**Ofelia** on Uranuksen kuu. Se on nimetty William Shakespearen Hamlet-näytelmän Poloniuksen tyttären ja Hamletin rakkauden kohteen mukaan. Ofelia kiertää Uranusta hyvin lähellä planeettaa rengasjärjestelmän lähettyvillä. Se löydettiin *[[Voyager 2]]* -luotaimen ottamista kuvista 20. tammikuuta 1986.
## Katso myös
* Uranuksen kuut

## Lähteet
Ofelia

**Ofelia** tai **Ophelia** voi tarkoittaa:

*Ofelia, roolihenkilö William Shakespearen näytelmässä.
*Ofelia, Uranuksen kuu.
*M/S Ofelia, Virossa liikennöivä autolautta.
*171 Ophelia, asteroidi
Uranuksen kuut

**Uranuksen kuut** ovat planeetta Uranusta kiertäviä kuita, joita on löydetty 28 kappaletta (23. toukokuuta 2023). 29. kuu on löydetty, mutta tulokset odottavat vertaisarviointia.

Kaikki Uranuksen kuut ovat saaneet nimensä William Shakespearen ja Alexander Popen teoksissa esiintyvien henkilöhahmojen mukaan.

## Löytyminen
Kaksi suurinta kuuta, Titanian ja Oberonin, löysi William Herschel 13. maaliskuuta 1787 päivälleen seitsemän vuotta sen jälkeen, kun hän oli tehnyt ensihavaintonsa Uranuksesta. William Lassell löysi Arielin ja Umbrielin vuonna 1851. William Herschelin poika John nimesi vuotta myöhemmin silloin tunnetut neljä kuuta. Seuraavan kuun, Mirandan, löysi Gerard Kuiper vuonna 1948. 

Voyager 2 -avaruusluotaimen ohitus tammikuussa 1986 lisäsi tunnettujen kuiden määrää kymmenellä, ja myöhemmin löydettiin vielä yksi kuu lisää luotaimen vanhoja kuvia tutkimalla.

Maasta käsin planeettaa kiertäviä kappaleita on löydetty sittemmin vielä lisää: kaksi vuonna 1997, kolme vuonna 1999, kolme vuonna 2001 ja kolme vuonna 2003. Uusimmat löytyneet kuut ovat pienikokoisia ja todennäköisesti planeetan kiertoradalleen kaappaamia asteroideja. On hyvin luultavaa, että Uranuksella on vastaavanlaisia satelliitteja yhä löytämättä.

## Ominaisuudet

Kuut eroavat toisistaan suuresti. Neljä suurinta kuuta ovat yli tuhannen kilometrin läpimittaisia, kun taas pienimmät kuut ovat noin kymmenen kilometriä halkaisijaltaan. Sisimmät kuut, Cordelia ja Ofelia, kiertävät uloimman Epsilon-renkaan molemmin puolin niin sanottuina paimenkuina. Uloin tunnettu kuu, Ferdinand, puolestaan kiertää retrogradista rataa noin 400 kertaa kauempana etäisyydellä, joka vastaa yli kolmannesta Merkuriuksen ja Auringon välisestä etäisyydestä. Neljää ulointa kuuta lukuun ottamatta kuiden kiertoradat ovat varsin lähellä ympyrää ja sijaitsevat planeetan päiväntasaajan tasolla. 

## Taulukko
Uranuksen kuut. Vertailun vuoksi Uranuksen säde on 25&nbsp;560&nbsp;km. Uranuksen renkaat ovat 38&nbsp;000–51&nbsp;140&nbsp;km:n päässä planeetan keskipisteestä ja sisin kuu kiertää uloimpien renkaiden välissä.

## Katso myös
* S/2023 U 1
* S/2025 U 1

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Puck (kuu)

**Puck** on Uranuksen kuu. Puck löydettiin Voyager 2 -luotaimen ottamista kuvista 30. joulukuuta 1985, jolloin sille annettiin väliaikainen nimi S/1985 U 1. Sillä on myös designaatio Uranus XV.

Voyager 2 -luotaimen löytämistä Uranuksen kuista vain Puck havaittiin tarpeeksi aikaisin, jotta luotain pystyttiin ohjelmoimaan kuvaamaan sitä yksityiskohtaisesti. Puckin albedo on alhainen (noin 0,07). Kooltaan se on kuudenneksi tai seitsemänneksi suurin Uranuksen kuista. Sen kiertorata on Uranuksen uloimman tunnetun renkaan (R/2003&nbsp;U&nbsp;1) sisäpuolella.

Puck on Portia-ryhmän suurin kuu.

## Katso myös
*Uranuksen kuut

## Lähteet
Miranda (kuu)

**Miranda** on Uranuksen kuu, jonka löysi hollantilais-amerikkalainen tähtitieteilijä Gerard Kuiper vuonna 1948. Se on saanut nimensä William Shakespearen näytelmässä *Myrsky* esiintyvän Prosperon tyttären mukaan. Mirandan koko on 480 × 468,4 × 465,8 kilometriä.

## Ominaisuudet

Miranda on Uranuksen ainoa geologisesti aktiivinen kuu. Se koostuu lähinnä silikaattimineraaleista ja metaanin orgaanisista yhdisteistä, ja sen pinta on todennäköisesti vesijäätä. Sitä halkovat paikoin 20 kilometrin syvyiset kanjonit sekä teräväpiirteiset rikkoutuneen maaston alueet, jotka kertovat kuun aktiivisesta menneisyydestä. On arveltu, että aktiivisuus on peräisin Uranuksen aiheuttamista vuorovesivoimista. Toisen, epätodennäköisemmän teorian mukaan tormäys toisen kappaleen kanssa on halkaissut Mirandan palasiksi, jotka myöhemmin ovat liittyneet jälleen yhteen eri tavoin.

Lisäksi Mirandan pinnalla on soikeita *koronoja*, syvennyksiä, jotka ovat syntyneet mahdollisesti lämpimän jään purkautuessa ylöspäin. Kraattereita on havaittavissa myös monien muiden muodostumien päällä, mikä kertoo niiden suhteellisen vanhasta iästä. 

Mirandan radan kaltevuus Uranuksen päiväntasaajan suhteen (yli neljä astetta) on poikkeuksellisen suuri niin lähellä emoplaneettaansa kiertävälle kuulle. On mahdollista, että Mirandan kiertorata on joskus ollut 3:1 resonanssissa Umbrielin radan kanssa, mikä olisi aiheuttanut vuorovesivoimien välityksellä kitkaa kuun sisäosiin lämmittäen niitä ja siten mahdollistaen geologiset muutokset.

## Tutkimus
Toistaiseksi Mirandaa on päästy tutkimaan kunnolla vain kerran, kun Voyager 2-avaruusluotain ohitti sen tammikuussa 1986. Tutkijoiden onneksi Miranda sattui olemaan Uranuksen kuista se, jonka luotain ohitti kaikkein lähimmältä ja joka oli myös geologisesti kaikkein mielenkiintoisin. Luotain sai tarkkoja kuvia Mirandan eteläisestä pallonpuoliskosta, joka tuolloin oli kääntynyt kohti Aurinkoa.

## Lähteet
Nivala–Haapajärven seutukunta

**Nivala-Haapajärven seutukunta** on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Oulun Eteläisellä alueella, Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa. Siihen kuuluu viisi kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitusjärjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 176.

## Kunnat

## Historia
* 1. tammikuuta 1996 Haapavesi muuttui kaupungiksi ja Pyhäsalmi palautti nimensä takaisin Pyhäjärveksi.
* 1. tammikuuta 2001 Haapavesi siirtyi Siikalatvan seutukuntaan.

## Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nivala-Haapajärven seutukunnan kotisivut
** Haapajärven kaupungin kotisivut
** Kärsämäen kunnan kotisivut
** Nivalan kaupungin kotisivut
** Pyhäjärven kaupungin kotisivut
** Reisjärven kunnan kotisivut
Umbriel

**Umbriel** on Uranuksen kolmanneksi suurin kuu. Sen löysi William Lassell yhdessä Arielin kanssa vuonna 1851. Kuun nimesi Lassellin pyynnöstä John Herschel vuonna 1852 yhdessä kolmen silloin tunnetun Uranuksen kuun kanssa. Umbrielin designaatio on **Uranus II**.

## Ominaisuudet
Umbrielia on toistaiseksi päästy tutkimaan vain Voyager 2 -avaruusluotaimen välityksellä, joka ohitti kuun tammikuussa 1986. Ohilennon aikaan kuun eteläinen pallonpuolisko oli kääntynyt Aurinkoon päin, joten vain sitä tutkittiin.

Umbriel on Uranuksen tummin kuu ja samalla geologisesti passiivisin. Se koostuu suurimmaksi osaksi vesijäästä ja lisäksi silikaattikivestä sekä metaanijäästä, joista viimeksi mainittu on keskittynyt lähinnä pinnalle.

Umbrielin silmiinpistävin piirre on *Wunda*-niminen suuri ympäristöään selvästi kirkkaampi rengas lähellä kuun päiväntasaajaa. Sen luonne on arvoitus, mutta se saattaa olla suhteellisen tuore suuri kraatteri, joka on paljastanut vaaleamman materiaalin pinnan alta. Wundan lähellä sijaitsee Skynd-kraatteri, jolla vaalean renkaan sijaan on kirkas keskushuippu.

## Katso myös
*Uranuksen kuut

## Lähteet
Desdemona

**Desdemona** voi tarkoittaa seuraavia:

* Desdemona, Uranuksen kuu
* 666 Desdemona, asteroidi
* Henkilö William Shakespearen näytelmässä Othello
* Naispääosa Giuseppe Verdin oopperassa Otello
* Naispääosa Gioachino Rossinin oopperassa Otello
Portia

**Portia** on Uranuksen kuu. Portia löydettiin Voyager 2-luotaimen ottamista kuvista 3. tammikuuta 1986. Vuorovesi-ilmiön takia se lähestyy Uranusta joka kierroksella ja tulevaisuudessa se tuleekin joko hajoamaan Uranusta kiertäväksi renkaaksi tai törmäämään itse planeettaan.

Kuu on nimetty  William Shakespearen näytelmän  *Venetsian kauppias* sankarittaren mukaan.

## Katso myös

* Uranuksen kuut

## Lähteet
Caliban

**Caliban** on saksalainen vuonna 1997 perustettu metallimusiikin yhtye. Yhtyeen tyylilaji on metalcore.

## Historia
Yhtye on perustettu Hattingenissa, Saksassa vuonna 1997 nimellä Never Again. Kuuden kuukauden jälkeen yhtye äänitti kaksi kappaletta demolle, jota ei julkaistu, mutta Lifeforce Records tarjosi heille levytyssopimuksen. Ensimmäinen EP-levy julkaistiin vuonna 1998.

2000-luvulla Caliban on kiertänyt Eurooppaa aktiivisesti ja julkaissut useita albumeja. Yhtyeen seitsemäs studioalbumi *Say Hello To Tragedy* julkaistiin vuonna 2009. Yhtye julkaisi 2. helmikuuta 2012 kahdeksannen studioalbuminsa *I Am Nemesis*, joka sijoittui sijalle 21. saksalaisessa myyntilistassa. 24. tammikuuta 2014 Caliban julkaisi yhdeksännen studioalbuminsa *Ghost Empire*.

## Jäsenet
* Andreas Dörner – laulu (murina)
* Denis Schmidt – rytmikitara, laulu (puhdas)
* Marc Görtz – kitara
* Marco Schaller – basso, taustalaulu
* Patrick Grün – rummut

### Entiset jäsenet
* Engin Güres – basso
* Boris Pracht – basso
* Robert Krämer – rummut

## Albumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Prospero

**Prospero** on alun perin päähenkilön nimi William Shakespearen näytelmässä *[[Myrsky (näytelmä)|Myrsky]]*. Lisäksi se on:

*Prospero, yksi Uranuksen kuista
*Prospero, päähenkilö Edgar Allan Poen novellissa *[[Punaisen kuoleman naamio]]*
*Prospero X-3, ensimmäinen Britannian asevoimien laukaisema satelliitti.
* lumotähdet (*Prospero*), kasvisuku
Ariel (kuu)

**Ariel** on Uranuksen neljänneksi suurin kuu, jonka löysi William Lassell vuonna 1851 samaan aikaan Umbrielin kanssa. Lassellin pyynnöstä John Herschel antoi nimen Arielille ja Uranuksen kolmelle muulle silloin tunnetulle kuulle vuonna 1852. Arielin designaatio on **Uranus I**.

## Ominaisuudet
Voyager 2-avaruusluotain on toistaiseksi ainoa Arielia tutkinut luotain. Tammikuussa 1986 se ohitti kuun kuvaten sen eteläistä pallonpuoliskoa, joka tuolloin oli kääntynyt Aurinkoon päin. Arielin koostumus on karkeasti arvioiden 50 % vesijäätä, 30 % silikaattikiveä ja 20 % metaanijäätä. Paikoin pinnalla näyttää olevan varsin tuoretta jäätä, ja kraattereiden vähyys tai puuttuminen monin paikoin kertoo kuun hiljattain tapahtuneesta geologisesta aktiivisuudesta. Pinnalla on havaittavissa lukuisia siirroskanjoneita ja nestemäisen veden purkauksien jäänteitä.

## Katso myös
*Uranuksen kuut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* William Lassellin ilmoitus Arielin ja Umbrielin löytämisestä (*Astronomical Journal* -lehti 11. marraskuuta 1851)
Nanjing Automobile

**Nanjing Automobile** on 1947 perustettu Kiinan vanhin autonvalmistaja Jiangshun maakunnassa. Sen omistajiin kuuluvat Yuejin Automobile Group (52,99%), Jiangsu Provincial Guoxin Asset Management Co. ja Jiangsu Communication Industry Co., jolle se siirtyi 2003 Yuejin Automobile Group in Jiangsu, and China Huarong Asset Management Companyn, China Cinda Asset Management Co:n osuuksin pääomien uudelleen järjestelyssä. Omistuksestaan luopuneet yhtiöt ovat hoitamattomien lainojen hallitsemiseen perustettuja valtionyhtiöitä.

2001 Shanghai Automotive Industry Corporation (SAIC) ja Nanjing Automobile suunnittelivat fuusiota, mikä keskeytyi siihen, että Kiinan keskushallinto siirsi Yuejin Automobile Groupin hallinnon Jiangsun maakuntahallinnolle, joka pyrkii järjestämään autotuotantoa alueperiaatteelle. 

Muita Jianshussa olevia autonvalmistajia ovat linja-autoja yhteistyössä Mercedes-Benzin kanssa yhteisyritys valmistava Yangzhou Yaxing ja Changzhou Bus Co, jolla on niin ikään linja-autojen valmistusyhteistyötä Ivecon kanssa sekä Chunlan Automobile Co. Kaiken kaikkiaan Kiinassa on noin 120 ajoneuvonvalmistajaa, joiden järjestäytymistä konserneiksi ja yhteisyrityksiksi Kiinan keskushallinto toivoo.

2003 Nanjing Automobilen tuotantokapasiteetti oli 180 000 Nanjing Iveco, Yuejin Light Truck Co ja Nanjing Fiat -yhteisyrityksiin perustuvaa kuorma- ja henkilöautoa.

2005 Nanjing Automobile osti 22. heinäkuuta voitettuaan tarjouskilpailun shanghailaisen SAICin kanssa brittiläisen Roverin sekä ilmoitti valmistavansa yhdessä General Motorsin kopioinnista epäilemän Cheryn kanssa 200 miljoonan Yhdysvaltain dollarin arvoisella tehtaalla vuoteen 2010 mennessä 40 000 kevyttä kuorma-autoa omalla tavaramerkillään Venäjällä.

Chery Automobile aikoo tuottaa Venäjällä myös Fengyun-merkkisiä SEAT Toledoa muistuttavia sedaneita ja Tiggo-autoja noin 6500 kappaletta vuosittain ensi vuodesta alkaen.

Nanjing Automobilella on Kiinassa 16 000 työntekijää ja sen tarkoituksena on valmistaa 300 000 autoa vuosittain. 22. heinäkuuta 2005 Nanjing Automobile osti brittiläisen MG Roverin.

## Aiheesta muualla
* Yhtiön kotisivut
Borgåbladet

**Borgåbladet** oli Porvoossa vuosina 1860–2014 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti. Se yhdistettiin vuoden 2015 alussa loviisalaisen *[[Östra Nyland]]in* kanssa uudeksi *[[Östnyland]]*-lehdeksi.

Lyseonlehtori Gabriel Lagusin aloitteesta perustettu *Borgåbladet* oli aluksi vapaamielinen ja sittemmin ruotsinmielinen paikallinen sanomalehti. Vuonna 1892 sen kilpailijaksi perustettiin *[[Borgå Nya Tidning]]*. Vuodesta 1895 lähtien *Borgåbladet* kävi kielitaistelua *[[Uusimaa (lehti)|Uusimaa]]*-lehden kanssa. Sortovuosina 1900-luvun alussa se oli perustuslaillisuutensa takia kahdesti lakkautettuna.

Autonomian loppuvuosina *Borgåbladet* kannatti ruotsalaista kansanpuoluetta. Itsenäisyyden alussa se tuki puolueensa konservatiiveja ja myötäili Lapuan liikettä. *Östra Nylandin* ja *[[Hufvudstadsbladet]]in* lisäksi lehti kilpaili vuosina 1922–1947 helsinkiläisen *[[Nyland (sanomalehti)|Nylandin]]* kanssa. Kilpailun tuloksena *Borgåbladetista* kehittyi Porvoon ja sen lähialueiden nykyaikainen uutislehti, joka 1970-luvulla teki kirjapainoyhteistyötä myös *Uusimaan* kanssa.

*Borgåbladet* ilmestyi aluksi kerran, vuodesta 1874 lähtien kahdesti, vuodesta 1908 kolmesti, vuodesta 1969 neljästi ja vuodesta 1976 viisi kertaa viikossa. Sen levikki nousi 1880-luvun kahdesta–kolmesta sadasta yli tuhanteen kappaleeseen 1890-luvun lopulla, yli viiteen tuhanteen 1930-luvun lopussa ja yli kymmeneen tuhanteen 1970-luvun alussa. Vuonna 2009 levikki oli noin 7&nbsp;920 ja vuonna 2014 6&nbsp;500 kappaletta. Lehden levikkialueena oli Uudenmaan maakunnan itäosa, varsinkin Porvoo ja Sipoo.

Konstsamfundet-säätiö osti *Borgåbladetin* kustannusoikeudet paikallisen teollisuusmiehen August Eklöfin suvulta vuonna 1989. Sen jälkeen julkaisijana toimi säätiön omistama Östra Nylands Tidningar Ab. *Borgåbladet* yhdistyi *Östra Nylandin* kanssa uudeksi *Östnyland*-lehdeksi tammikuussa 2015. Lopettamishetkellään se oli Suomen kolmanneksi vanhin edelleen ilmestyvä lehti.

*Östnyland* vaihtoi nimekseen *Borgåbladet* keväällä 2024.

## Päätoimittajat
*Gabriel Lagus (1861–1863)
*A. Lindfors (1862–1863)
*Anders J. Silfvander (1864–1866)
*Rudolf Lindblad (1867–1868)
*Kondrad Fr. Ottelin (1868–1871)
*V. L. Cajander (1872–1886, vastaava toimittaja 1874–1875 ja 1880–1886)
*Robert Rostedt (1887–1891)
*Edvard Rindell (vast. toim. 1891–1892)
*Ossian Wichman (vast. toim. 1892–1893)
*Einar Ottelin (vast. toim. 1893–1894)
*Uno Stadius (1894–1897, vast. toim. 1894)
*Adolf Backman (vast. toim. 1895–1901)
*Erik Söderström (1901–1910)
*Karl Alexander Björksten (1909 ja 1919–1920)
*Karl Julian Karlsson (1910–1911)
*Torsten Mikander (vast. toim. 1911–1912)
*Oskar Holmström (1912)
*Oscar Lundell (1912–1914)
*Gustaf Adolf Lundell (1914–1919)
*Valter Lindroos (1919)
*Helmer J. Wahlroos (1920–1966) 
*Karl Erik Pakarinen (1966–1968)
*Leo Ruth (1968–1970 ja 1974)
*Harry Granberg (1970–1974)
*P. H. Nyman (1974–1982)
*Rolf Gabrielsson (1982–1985)  
*Johanna Freiborg (1985–)
*Micaela Röman

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Borgåbladet'' digitoituna kansalliskirjastossa
Nanjing Fiat

**Nanjing Fiat** on Fiatin Kiinaan Jiangsun maakuntahallinnon Nanjing Automobilen kanssa perustama yhteisyritys, joka valmistaa Fiat Siena- ja Palio-mallisia pieniä henkilöautoja. Yritys myi vuonna 2003 36&nbsp;000 autoa, ja vuoden 2004 myynti oli vain 26&nbsp;000 autoa.

## Aiheesta muualla
*Autoindex 
*Nanjing Yuejin
Oberon

**Oberon** on Uranuksen kuista toiseksi suurin ja neljästä suuresta kuusta uloin. Oberonin designaatio on **Uranus IV**.

## Löytäminen ja nimeäminen
Kuun löysi William Herschel vuonna 1787 samaan aikaan Titanian kanssa. John Herschel nimesi Oberonin vuonna 1852 yhdessä kolmen muun silloin tunnetun Uranuksen kuun kanssa. Oberon on saanut nimensä William Shakespearen näytelmässä *[[Juhannusyön uni]]* esiintyvän keijukaisten kuninkaan mukaan.

## Fyysiset ominaisuudet
Ainoa Oberonia lähietäisyydeltä tutkinut luotain on Voyager 2, joka ohitti kuun tammikuussa 1986. Ohilennon aikana kuun eteläinen pallonpuolisko oli kääntyneenä Aurinkoon päin, joten ainoastaan sitä puolta kyettiin tutkimaan. Oberonista noin 50 prosenttia on vesijäätä, 30 prosenttia silikaattikiveä 20 prosenttia metaanin muodostamia orgaanisia yhdisteitä. Pinta on jäinen, vanha ja voimakkaasti kraattereiden peittämä. Monien kraattereiden pohjaa peittää tunnistamaton tumma materiaali. Kraattereiden lisäksi Oberonista tunnetaan pitkiä, kapeita ja jyrkkäreunaisia vajoamia *(Chasma)*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Khoit

**Khoit** tai **khoikhoit** eli **hottentotit** ovat pääosin Etelä-Afrikassa, Botswanassa ja Namibiassa elävä kansa, joka sanien kanssa muodostaa khoisan-ryhmän. Khoisanit ovat eteläisen Afrikan alkuperäisihmisiä, ja eläneet tiettävästi aiemmin huomattavasti laajemmalla alueella, mutta tulleet myöhemmin bantuheimojen syrjäyttämiksi. Nykyisin khoita elää Etelä-Afrikassa noin 2&nbsp;400, Namibiassa noin 3&nbsp;400 ja Botswanassa 1&nbsp;900. Heistä noin 150 Etelä-Afrikassa, Namibiassa noin 1&nbsp;700 ja Botswanassa noin 100 elää vielä perinteisen kulttuurin ja tapojensa mukaista elämää.

Kansaan aiemmin viitannut hollantilaisperäinen nimitys *hottentotti* merkitsi ’hikottelijaa’ tai ’änkyttäjää’, mutta nykyisin asiateksteissä käytetään kansan omakielisiä nimityksiä. Useiden lähteiden mukaan sanaa *hottentotti* pidetään nykyisin vanhentuneena ja halventavana. ”Hikottelija” viittaa khoiden omaan naksausäänteitä sisältävään kieleen. Nimitys khoi tulee heimon omasta kielestä ja merkitsee ’oikeita ihmisiä’.

Khoiden uskonnossa Kuulla on erityinen merkitys. Sekä uusi- että täysikuu ovat tärkeitä saderiittien toimittamisaikoja. Kuuta on pidetty taivaaseen, maahan ja erityisesti sateeseen liittyvän jumaluuden fyysisenä manifestaationa.

Khoit ovat hyvin lyhyitä, keskipituudeltaan noin 1,5 metriä. Iho on väriltään kellertävänruskea, ruumiinrakenne hoikka, hiukset ovat mustat. Naisille tyypillinen piirre on niin sanotut rasvapakarat eli steatopygia. 

Hottentotit tulivat Suomessa yleiseen tietoisuuteen 1960-luvun alussa "Hottentottilaulu"-nimisen lastenlaulun ansiosta, jonka Maikki Länsiö ja Esa Saario levyttivät vuonna 1961. Laulu on alun perin norjalainen, ja sen suomenkieliset sanat ovat Jukka Virtasen käsialaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Falun

**Falun** on noin 37&nbsp;000 asukkaan kaupunki Ruotsissa, Bergslagenin metsäisellä vaara-alueella Tukholman luoteispuolella Falunin kunnassa, jonka koko väkiluku vuonna 2010 oli noin 56&nbsp;000. Falun on perustettu kuparikaivoksen luo jo 1200-luvun puolivälissä. Varsinaiset kaupunkioikeudet Falun sai 1641. Nykyään se on Taalainmaan läänin pääkaupunki. Falunissa sijaitsee toinen Taalainmaan korkeakoulun kampuksista, joista toinen on Borlängessä.

Stora Kopparbergin kaivosyhtiö (*Stora Kopparbergs Bergslags AB*, vuodesta 1984 *Stora AB*) on luultavasti maailman vanhin kaivosyhtiö: se on kaivanut kultaa ja kuparia Falunin liepeiltä vuodesta 1347. Vuonna 1999 metsäteollisuusyritykseksi muuttunut Stora yhdistettiin Enso-Gutzeitin kanssa Stora Ensoksi.

Falunin alueella on pitkään maalattu talot punamultamaalilla, *falunin punaisella*. Punamultamaalia on käytetty perinteisesti myös Suomen maalaistalojen ulkorakennusten seinissä. Väriä saadaan nykyisestä kaivoksesta. Ruotsalainen lenkkimakkara *[[falukorv]]* on peräisin Falunista.

Falunissa on eräs Ruotsin talviurheilun keskuksista. Kaupunki haki vuoden 1988 talviolympialaisten kilpailupaikaksi, mutta hävisi äänestyksessä Kanadan Calgarylle. Falun on Haminan ystävyyskaupunki.

Falunin ja Stora Kopparbergetin kaivosalue on Unescon maailmanperintökohde.

## Väestönkehitys

## Tunnettuja falunilaisia
* Sture Bergwall, sarjamurhaajana tuomittu, jonka kaikki tuomiot myöhemmin purettiin
* Ferdinand Boberg, arkkitehti
* Joakim Brodén, muusikko
* Patrik Carlgren, jalkapalloilija
* Jonas Fahlenius, Turun piispa vuosina 1734–1746
* Mattias Flink, joukkomurhaaja
* Calle Halfvarsson, hiihtäjä
* Tomas Jonsson, jääkiekkoilija
* Jenny Kallur, juoksija
* Susanna Kallur, juoksija
* Pär Mårts, jääkiekkovalmentaja
* Ernst Rolf, näyttelijä
* Georg Stiernhielm, kielitieteilijä ja runoilija
* Håkan Sundin, jääpalloilija
* Pär Sundström, muusikko
* Petrus Tillaeus, kartografi
* Daniel Tynell, hiihtäjä

## Media
Falunissa ilmestyviä sanomalehtiä ovat Falu-Kuriren ja Dala-Demokraten.

## Kuvia

Kuva:Kupferbergwerk Falun.jpg|Kuparikaivos
Kuva:2006maj13_hopptornet_i_lugnet_i_falun.jpg|Lugnetin hyppyrimäki


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kunnan kotisivut
* Matkailuinfoa 
* Falu Kuriren -lehti 
* Falun Folk Music Festival
* Musikkonservatoriet i Falun
* Taalainmaan korkeakoulu
Päiviö Tommila

**Juhani Päiviö Tommila** (4. elokuuta 1931 Jyväskylä – 18. marraskuuta 2022 Kauniainen) oli suomalainen historiantutkija, professori ja akateemikko, joka toimi muun muassa Helsingin yliopiston rehtorina. 

## Elämä
Tommila väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1962 tutkielmalla *La Finlande dans la politique européenne en 1809–1815* (Suomi ja eurooppalainen politiikka 1809–1815). Hän tutki Suomen historiaa, etenkin 1800-luvun poliittista historiaa, kaupunkihistoriaa sekä lehdistön ja historiankirjoituksen historiaa. Tieteellisten tutkimusten lisäksi hän julkaisi yleistajuisia tekstejä ja oli useiden teossarjojen päätoimittaja tai työryhmän jäsen. 

Tommila työskenteli Helsingin yliopiston assistenttina 1959–1965 ja dosenttina vuosina 1962–1967, Turun yliopiston Suomen historian professorina 1965–1976 sekä Helsingin yliopiston Suomen historian professorina 1976–1994.

Tommila teki uraa myös Helsingin yliopiston hallinnossa ja toimi yliopiston rehtorina 1988–1992. Tommila toimi myös Tieteellisten seurain valtuuskunnan hallituksen puheenjohtajana 1989–1999 ja hänet kutsuttiin Satakuntalaisen Osakunnan kunniajäseneksi 2011. Lisäksi hän oli Suomen kulttuurirahaston hallituksessa 1978–1985 ja puheenjohtajana 1983–1985.

Tommila kuoli 91-vuotiaana marraskuussa 2022. Hänet on haudattu Kustavin hautausmaalle.

## Perhe
Päiviö Tommilan isä oli kemisti Eero Tommila.

## Palkintoja ja tunnustuksia
* Valtion tiedonjulkistamispalkinto 1970
*  WSOY:n kirjallisuussäätiön tiedonjulkistamispalkinto 1982
* Warelius-palkinto 1990
* Suomalaisen tiedeakatemian kunniapalkinto 1997
* Tieteen akateemikko 2004

## Teoksia
* *Nurmijärven pitäjän historia I–II* (1958–1959)
* *La Finlande dans la politique européenne en 1809–1815* (1962)
* *Suomen lehdistön levikki ennen vuotta 1860* (1963)
* *Jyväskylän kaupungin historia I–II* (1970–1972) 
* *Keski-Suomen lehdistö I–IV* (T. Raition kanssa, 1970–1979) 
* *Suomen autonomian synty 1809–1819* (1984) 
* *Suomen historiankirjoitus* (1989) 
* *Research in Finland: A History* (2006) 
* *Eero Tommila, kemisti* (2009) 
* *Kummalasta Telkkään: Sata vuotta Kustavin kesähistoriaa* (2010) 
* *Talonpoikia ja opinkäyntiä: Merikarvian Köörtilän Tommilan talon ja suvun tarina* (2011)

## Toimitteita
* *Venäläinen sortokausi Suomessa* (1960)
* *Suomen kulttuurihistoria 1–3* (1979–1982)
* *Suomen kaupunkilaitoksen historia 1–3* (1981–1984) 
* *Suomen lehdistön historia 1–10* (1985–1992) 
* *Suomen hallitsijat* (2000) 
* *[[Suomen tieteen historia (kirjasarja)|Suomen tieteen historia 1–4]]* (2000–2003)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Päiviö Tommila. 375 humanistia 9.10.2015. Helsingin yliopisto.
* 
* Päiviö Tommilan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Arto Salomaa

**Arto Kustaa Salomaa** (6. kesäkuuta 1934 Turku – 26. tammikuuta 2025 Kauhajoki) oli suomalainen matemaatikko, tietojenkäsittelytieteilijä ja akateemikko. Salomaa tutki muun muassa kryptografiaa ja DNA-laskentaa.

## Ura
Salomaa valmistui filosofian kandidaatiksi 1954 ja lisensiaatiksi vuonna 1959 sekä väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1960. 

Salomaa toimi Turun yliopiston assistenttina vuosina 1957–1965 ja matematiikan professorina vuosina 1966–1999. Hän oli vuosina 1966–1999 vieraileva tietojenkäsittelytieteen professori University of Western Ontariossa Kanadassa, vuosina 1973–1975 Århusin yliopiston vieraileva professori, vuosina 1981–1982 Kanadan University of Waterloon vieraileva professori ja 1990–2005 apulaisprofessori University of Western Ontariossa Kanadassa. Suomen Akatemian akatemiaprofessorina hän oli kaksi jaksoa vuosina 1975–1980 ja 1990–1999. 

## Palkinnot ja tunnustukset
Salomaa sai Suomen Kulttuurirahaston 40&nbsp;000 markan tunnustuspalkinnon vuonna 1986. Professori Salomaa oli ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1970, Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 1980 ja Academia Europæan jäsen vuodesta 1992 sekä Unkarin tiedeakatemian jäsen. Professoriliitto valitsi hänet vuoden professoriksi vuonna 1993. Akateemikon arvonimen hän sai vuonna 2001. Salomaa vihittiin filosofian kunniatohtoriksi Åbo Akademissa vuonna 1988, Oulun yliopistossa vuonna 1989 ja Riian yliopistossa vuonna 1994, matematiikan kunniatohtoriksi Bukarestin yliopistossa Romaniassa vuonna 1991 sekä tekniikan kunniatohtoriksi Magdeburgin yliopistossa Saksassa vuonna 1992 ja Grazin yliopistossa Itävallassa vuonna 1999.

## Perhe
Salomaan puoliso vuodesta 1959 oli humanististen tieteiden kandidaatti Helmi Kaarina Karhu, ja heillä oli kaksi lasta. 

Salomaa on haudattu Turun hautausmaalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Haastattelu – TUCS Magazine
* Kotisivu
Olavi Granö

**Olavi Johannes Granö** (27. toukokuuta 1925 Helsinki – 19. huhtikuuta 2013 Turku) oli suomalainen akateemikon arvonimen saanut maantieteilijä. Hän toimi maantieteen professorina ja kanslerina Turun yliopistossa.

Granö väitteli tohtoriksi vuonna 1957. Toimittuaan Helsingin yliopiston maantieteen assistenttina 1948–1951 ja Kauppakorkeakoulun maantieteen assistenttina 1954–1957, Granö nimitettiin Turun yliopiston maantieteen apulaisprofessoriksi 1959 ja professoriksi 1962. Hän hoiti tehtävää vuoteen 1988 saakka. Turun yliopiston kanslerina hän toimi 1984–1994. Akateemikon arvonimi Granölle myönnettiin vuonna 1980.

Granön tutkimusaloja olivat rannikkomaantiede sekä maantieteen historia ja metodologia sekä yleisemmin tieteenhistoria ja tieteen sosiologia. Hän käsitteli tutkimuksissaan Suomen saaristojen ja Pohjanmeren rannikkojen luontoa.

Granö oli muun muassa Suomalainen Tiedeakatemian esimies 1994–1995, Lontoon Royal Geographical Societyn kunniajäsen vuodesta 1980 lähtien, Ruotsin tiedeakatemian jäsen vuodesta 1985 lähtien, Academia Europæan jäsen vuodesta 1989 lähtien. Hän oli kolmen yliopiston kunniatohtori: puolalaisen Toruńin Nicolaus Copernicus -yliopiston, Tarton yliopiston ja Åbo Akademin. Granö valittiin vuonna 1992 myös Turun yliopiston ylioppilaskunnan kunniajäseneksi.

Olavi Granö oli aktiivinen Turun ja Tarton välisessä yhteistyössä. Turun Yliopistosäätiö ylläpitää Tartossa Alvar Aallon suunnittelemassa Villa Tammekannissa Granö-keskusta. Granö nimitettiin vuonna 2006 Viron maantieteen seuran kunniajäseneksi.

Myös Olavi Granön isä J. G. Granö oli maantieteilijä, joka toimi Tarton, Helsingin ja Turun yliopiston maantieteen professorina ja Turun yliopiston rehtorina. Olavi Granö oli J. G. Granön neljästä lapsesta nuorin. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla
*
Jorma K. Miettinen

**Jorma Kalervo Miettinen** (11. elokuuta 1921 Helsinki – 11. helmikuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen radiokemian professori ja tieteen akateemikko.

Miettinen opiskeli muun muassa A. I. Virtasen johdolla ja väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1954. Helsingin yliopiston radiokemian laitoksen professori hänestä tuli 1964, ja hän johti laitosta eläkkeelle jäämiseensä saakka 1986. Hän oli kemiallisten aseiden ja ydinaseiden asiantuntija ja toimi myös sotatieteen professorina 1982–1983. Miettinen kutsuttiin akateemikoksi vuonna 1995.

Miettinen sai  1980, Helsingin yliopiston tiedonjulkistamispalkinnon vuonna 1987 ja kultaisen Gadolin-mitalin vuonna 1994.
 
Eläkkeelle jäätyään Miettinen toimi aktiivisesti Nobel-palkittujen tiedemiesten perustamassa Pugwash-liikkeessä, joka etsii ratkaisuja globaaleihin ongelmiin ja tukee aseriisuntaa. Miettinen oli aktiivinen myös ikääntyvien ihmisten aktiivisuuden puolestapuhujana, ja hän herätti huomiota palatessaan opiskelemaan alansa uusia käänteitä, muun muassa DNA-tutkimusta, perusopiskelijoiden joukossa. Suomen kristillisen rauhanliikkeen rauhanpalkinnon hän sai 2006.

Jorma K. Miettisen poika oli hiukkasfyysikko ja yritysjohtaja Hannu I. Miettinen. Hänen pojanpoikiaan ovat kirjailija Tuomas Vimma ja Hybrid Graphicsin NVIDIA-yhtiölle myynyt Ville Miettinen.Jorma K. Miettisellä oli myös kaksi muuta poikaa, Seppo K. Miettinen, logiikan ja peliteorian asiantuntija, logiikan oppikirjojen tekijä , jolla oli myös oma yritys M-opetus (milloin lopettanut?), sekä Matti Miettinen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Chery Tiggo

**Chery Tiggo** (瑞虎) on kiinalaisen Chery Automobilen valmistama kaupunkimaasturi, jossa on vaikutteita muun muassa Toyota RAV4- ja Honda CR-V -malleista. Se ei kuitenkaan ole suora kopio kummastakaan. Sitä valmistetaan vuodesta 2007 lähtien myös Uruguayssa yhteistyössä argentiinalaisen Socma-yhtiön kanssa.

## Aiheesta muualla

*Tiggo 
*T11
Nils Erik Enkvist

**Nils Erik August Enkvist** (27. syyskuuta 1925 Helsinki – 26. toukokuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen kielitieteen professori ja akateemikko. Hän oli Åbo Akademin englannin kielen ja kirjallisuuden professori (1957–1984) sekä tyylin- ja tekstintutkimuksen professori (1984–1988), rehtori (1966–1969) ja kansleri (1991).

Enkvist oli ensimmäisiä soveltavan kielitieteen harjoittajia Suomessa. Hän oli perustamassa 1960-luvun lopulla yliopistoihin kielikeskuksia, joissa opetettiin vieraita kieliä muita pääaineita kuin kieliä opiskeleville. Hän korosti kielitaidon merkitystä suomalaiselle tiedemaailmalle ja yhteiskunnalle laajemmin jo ennen Euroopan yhdentymisen ja globalisaation aiheuttamia kasvaneita kielitaitovaatimuksia.

Enkvist oli Ruotsin Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademienin jäsen.

## Teoksia
*American humour in England before Mark Twain, 1953
*British and American literary letters in Scandinavian public collections a survey, 1964
*Caricatures of Americans on the English stage prior to 1870, 1951
*Caricatures of Americans on the English stage prior to 1870, Reissued 1968
*Englannin kielioppi korkeakouluille ja opettajille Enkvist, Nils Erik ja Miettinen, Eino, 2., tark. p., 1970
*Geoffrey Chaucer, 1964
*Kielipalveluopetuksen peruskysymyksiä, 1970
*Linguistic stylistics, 1973
*Linguistics and style, 1964, repr. 1967
*Seasons of the year chapters on a motif from Beowulf to the Shepherd's Calandar, 1957
*Stiftelsens för Åbo akademi forskningsinstitut 1974–84, 1984
*Stilforskning och stilteori, 1974
*Tekstilingvistiikan peruskäsitteitä, 2. muuttam. p., 1978
*Werner Wolf Minnestal hållet vid Finska vetenskaps-societetens sammanträde den 20 januari 1969, 1970

## Palkintoja ja tunnustuksia
* Ruotsin akatemian pohjoismainen palkinto 1988

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Nils Erik Enkvistin muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''.
Konvergenssi (meteorologia)

**Konvergenssi** tarkoittaa meteorologiassa aluetta, jolle tuuli tuo enemmän ilmaa kuin vie siitä pois. Tämän ei tarvitse tarkoittaa erisuuntaisia tuulia: yhdensuuntaisen tuulen hidastuminen riittää.

Massan jatkuvuuden ja ilman kokoonpuristumattomuuden takia konvergenssi maanpinnan lähellä aiheuttaa nousevan ilmavirtauksen, joka edistää ukkosten ja sadekuurojen syntyä.

Konvergenssin vastakohta on *divergenssi* jossa ilmaa lähtee enemmän kuin tulee. Tällaiseen paikkaan ei synny tyhjiötä, vaan pystyliikkeet kompensoivat sitäkin: maanpinnan läheisen divergenssialueen kohdalla on laskevaa liikettä, yläilmakehän divergenssin kohdalla nousevaa liikettä.

Sääkarttoja ja varsinkin virtaviivoja katselemalla konvergenssi on helppo sekoittaa *konfluenssiin* jossa tuulen suunta muuttuu niin että näyttää että "eri suunnista tulevat tuulet törmäävät". Konfluenssialueilla kuitenkin nopeuden muutos kumoaa suuntakonvergenssin, eikä pystyliikettä synny. Vastaavasti divergenssi ja *diffluenssi* näyttävät yhdessä tasossa samantapaisilta, mutta kolmiulotteisen rakenteen tarkastelu tai tuulennopeuden analysointi paljastaa eron.

## Katso myös
*Intertrooppinen konvergenssi
Isobaari

**Isobaari** on saman ilmanpaineen isoviiva sääkartalla. Esimerkiksi 990 hPa:n (eli aikaisemmin käytetyillä yksiköillä 990 mbar:n) isobaari voi kiertää matalapainetta samaan tapaan kuin maastokartalla 90 m:n korkeuskäyrä kiertää laaksoa.

*Isobaarianalyysi* tehdään merkitsemällä kartalle säähavainnoissa tietyllä hetkellä mitattu ilmanpaine (merenpinnan korkeuteen redusoituna) kunkin havainto-aseman kohdalle. Sitten aloitetaan esimerkiksi lukemasta 1 000 hPa niin että alle 1 000 hPa paineet jäävät johdonmukaisesti viivan vasemmalle, suuremmat paineet oikealle puolelle. Viiva voi kulkea kartan poikki tai muodostaa suljetun renkaan, mutta ei mennä itsensä kanssa ristiin. Jos ilmanpaine esimerkiksi Helsingissä on 1 002 hPa ja Tallinnassa 999 hPa, niin 1 000 hPa:n isobaari menee havaintoasemien välistä lähempää Tallinnaa (jos paine muuttuu alueella tasaisesti, viivan etäisyys Tallinnasta on kolmannes asemien välimatkasta).

Jos isobaarit ovat tiheässä, alueella tuulee voimakkaasti, sillä kova tuuli liittyy paine-erovoiman kautta suuriin ilmanpaine-eroihin, jotka puolestaan näkyvät sääkartalla monina lähekkäisinä isobaareina. Isobaarit ovat tiheässä voimakkaiden matalapaineiden reunoilla ja harvassa korkeapaineiden alueella, matalapaineen keskuksessa ja muilla alueilla missä paine ei muutu paljoa.

## Isobaarien väli ja tuulen nopeus

Sääkarttaan piirretään isobaarit yleensä 5 hPa:n välein. Jos kahden tällaisen isobaarin väli on 600 km, tuulee 2 boforin voimalla eli 2–3 m/s. Tuuli on tällöin heikkoa. Vastaavasti

*500 km merkitsee kohtalaista tuulta, 6–7 m/s
*300 km: navakkaa tuulta, 11–13 m/s
*100 km: myrskyä, 21–24 m/s.

## Lähteet
Kilpilahti

**Kilpilahti** () on Porvoon kaupungin kylä, joka sijaitsee meren rannalla noin 15 kilometriä Porvoon keskustasta länteen, entisen Porvoon maalaiskunnan alueella. Kilpilahdessa on öljynjalostusta ja kemianteollisuutta. Kokonaispinta-alaltaan Kilpilahden alue on noin 13 neliökilometriä.

## Historiaa
Fortum Oyj:n edeltäjäyhtiö Neste Oy osti Sköldvikin kartanon vuonna 1962 ja perusti sen maille sataman sekä öljynjalostamon.

1970-luvun alussa Pekema Oy rakensi öljynjalostamon viereen polyolefiini-, PVC-muoveja sekä liimahartseja valmistavat tehtaat, joiden toiminta käynnistyi 1972 mutta osoittautui kannattamattomaksi. PVC-tehdas vaihtoi 1970-luvun lopulta lähtien useamman kerran omistajaa kuuluen vuoroin niin Neste Chemicalsiin kuin Dyneaankin. Lopulta tehdas meni Finnplast Oy-nimisenä konkurssiin vuonna 2007.

## Teollisuus

Kilpilahdessa toimii myös tonnimäärältään Suomen suurin satama Sköldvik FISKV eli Kilpilahden satama, maantiejakeluterminaali, rautatievaunujen purkausterminaali ja teknologiakeskus. Lisäksi alueella on Nesteen Porvoon öljynjalostamo, kemian teollisuutta, muun muassa Borealis Polymers Oy:n muovi- ja petrokemiantehtaat, BEWi RAW Oy:n EPS-tehdas, Ineos Composites Finland Oy ja maakaasuun erikoistuneen Gasum Oy:n nesteytetyn maakaasun (LNG) tuotantolaitos.

Teollisuusalueella työskentelee vakituisesti noin 3&nbsp;500 ihmistä. Kilpilahdessa sijaitsee myös Sköldvikin rautatieasema.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.kilpilahti.fi/
*
Pirjo Mäkelä

**Pirjo Helena Mäkelä** (o.s. **Hautala**; 16. joulukuuta 1930 Lahti – 22. marraskuuta 2011) oli suomalainen bakteriologian tutkija ja akateemikko. Hänen tutkimusryhmänsä kehitti rokotteita, joista esimerkkinä epidemiauhan alla vuonna 1973 nopeasti kehitetty aivokalvontulehdusrokote. Mäkelä sai 11. helmikuuta 2003 ensimmäisenä suomalaisena naisena tieteen akateemikon arvonimen.

Mäkelä pyrki erityisesti auttamaan kehitysmaiden lapsia ja työskenteli rokotusohjelmissa muun muassa Bangladeshissa ja Filippiineillä. Hän oli Kansanterveyslaitoksen (ja sen edeltäjien) bakteriologian osaston johtaja ja professori 1965–1991 sekä infektiotautien yksikön päällikkö 1992–1996. Mäkelä toimi myös Englannissa ilmestyvän *Microbial Pathogenesis* -aikakauslehden päätoimittajana ja laati uransa aikana yli 200 tieteellistä julkaisua. Hän toimi aktiivisesti mikrobiologian alan kansainvälisissä järjestöissä johtaen esimerkiksi eurooppalaista kattojärjestöä (Federation of European Microbiological Societies, FEMS) vuosina 1992–1995 ja kahta maailmanlaajuista kattojärjestöä (International Union of Microbiological Societies [IUMS] ja International Endotoxin Society).
__NOTOC__
## Koulutus
Mäkelä kirjoitti ylioppilaaksi Kaurialan lukiossa Hämeenlinnassa vuonna 1949. Hän valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi 1955 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1961. Kliinisen mikrobiolääketieteen erikoislääkäri hänestä tuli 1963.

## Perhesuhteet
Mäkelän vanhemmat olivat lehtori Yrjö Eerikki Hautala ja Alli Alexandra Räikkä. Hän oli vuodesta 1954 naimisissa bakteeriopin ja serologian professori Olli Mäkelän kanssa. Mäkelälle syntyi neljä lasta. Hänen nuorimmaisensa Tomi Mäkelä on biokemian ja molekyylibiologian professori.

## Tunnustuksia
Mäkelä sai Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon vuonna 1989.  

## Julkaisuja
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Tiedenaisia: Pirjo Mäkelä. Helsingin yliopisto.
*
TGWU

**Transport and General Workers' Union (TGWU)** on Britannian kuljetusalan työntekijöiden ammattiliitto. Sen pääsihteerinä toimii Tony Woodley.

TGWU:lla on 835 000 jäsentä ja se on perustettu 1. tammikuuta 1922 14 ammattiliiton pohjalle, minkä jäsenistö koostui 350 000 ahtaajasta, huolitsijasta, tehdastyöntekijästä ja toimihenkilöstä. Yhdistyminen tapahtui Ernest Bevinin johdolla. Liiton alkuaikojen suurtapahtuma oli vuoden 1926 yleislakkoon osallistuminen. Britannia pysähtyi yhdeksäksi päiväksi eivätkä kaivoksenomistajat tai hallitus perääntyneet. 

1920-luvulla Britannia pyrki palauttamaan punnan ensimmäistä maailmansotaa edeltäneeseen kultapariteettiarvoonsa, koska punta oli maailmalla Yhdysvaltain dollaria edeltänyt varantovaluutta. Tämä Ranskasta ja moinista muista voittajavaltioistakin poikkeava monetaristinen politiikka hidasti Britannian taloudellista elpymistä ja aiheutti tyytymättömyyttä.

TGWU liittyi Työväenpuolueeseen ja tuki 1924 sekä 1929 Työväenpuolueen vähemmistöhallituksia, joista jälkimmäinen, Ramsay MacDonaldin johtama ajautui suureen lamaan. Valtiontalouden tasapainottamiseksi hän ehdotti työttömyyskorvausten alentamista. Tuen saamiseksi muodostettiin laajempi *kansallinen hallitus* jota tukivat lisäksi liberaalit ja konservatiivit.

Muun Työväenpuolueen mukana TGWU vastusti Oswald Mosleyn oikeistoradikalismia ja senkin jäsenet osallistuivat Espanjan toisen tasavallan puolella taistelleeseen kansainväliseen prikaatiin Espanjan sisällissodassa, joista kuuluisin on pääsihteeri Jack Jones.

Ernest Bevinistä tuli 1940 työministeri Winston Churchillin johtamaan yhteishallitukseen. 1945 hänestä tuli ulkoministeri Clement Attleen johtamaan Työväenpuolueen hallitukseen.

1960-1970 luvuilla TGWUn jäsenmäärä kasvoi. Sillä oli 1970 1,5 miljoonaa jäsentä ja 1977 kaksi miljoonaa jäsentä. Vastauksena 1980-luvun vaikeuksiin ja Margareth Thatcherin konservatiivihallituksen toimiin alkoivat ammattiliitot vaatia neljän punnan minimituntipalkkaa, minkä Tony Blairin johtama työväenpuolueen hallitus toteutti 1997.

Pääsihteeri Tony Woodley on 2005 nostanut esille kysymyksen vaikeuksiin ajautuneen MG Roverin omistuskysymyksistä peläten omistuksen ajautumisen kiinalaisille hävittävän varsinaisen tuotannon Britanniasta. Tavoitteena on pelastaa MG Roverin Longbridgen tehtaan tuotanto.

## Pääsihteerit
*Ernest Bevin 1922-1945
*Arthur Deakin 1945-1955
*Jock Tiffin 1955
*Frank Cousins 1955-1969
*Jack Jones 1969-1978
*Moss Evans 1978-1985
*Ron Todd 1985-1992
*Bill Morris 1992-2003
*Tony Woodley 2003-

## Aiheesta muualla
*TGWU ja Rover
Albert de la Chapelle

**Albert Fredrik de la Chapelle** (11. helmikuuta 1933 Helsinki – 10. joulukuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen syöpätutkija, professori, vapaaherra ja vuodesta 1997 akateemikko. 

## Ura
De la Chapelle kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1950 ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1957 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1962. Sisätautien erikoislääkärin pätevyyden hän sai vuonna 1965.

Apulaislääkärinä Helsingin diakonissaopiston sairaalan sisätautiosastolla vuosina 1958–1962, HYKSin röntgenapulaislääkäri 1959–1960. Helsingin yliopiston IV sisätautiklinikan apulaislääkäri 1963–1965. Lääketieteellisen genetiikan dosentti 1965–1974 ja valtion lääketieteellisen toimikunnan vanhempi tutkija 1965–1974, jolloin tutkijana Columbian yliopistossa (New York, Yhdysvallat) vuosina 1966–1968 ja Medical Research Councilissa vuonna 1974 (Lontoo, Britannia).

Tämän jälkeen tohtori de la Chapelle oli Helsingin yliopiston lääketieteellisen genetiikan professori vuosina 1974–1997 ja HYKS:n konsultoiva ylilääkäri ja ylilääkäri 1977–1997. Hän toimi Suomen Akatemian tutkijaprofessorina vuosina 1985–1990 ja 1990–1995. Hän tutkii solu- ja molekyylibiologiaa ja myös lääketieteellistä genetiikkaa. Hän oli tuomassa kromosomianalyysiä Suomeen ja kuvasi ensimmäisenä miehen, jolla oli XX-sukupuolikromosomit. Yhdessä työtovereittensa kanssa hän paikallisti ja kuvasi sairauksia aiheuttavia geenipoikkeamia.  

Vuodesta 1997 hän oli USA:ssa Ohio State Universityn syöpä- ja molekyyligenetiikan professori.

De la Chapelle palkittiin vuonna 1990 Matti Äyräpään palkinnolla ja Anders Jahren palkinnolla 1989. Professori de la Chapelle on Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen. Vuonna 1997 hänet kutsuttiin jäseneksi Yhdysvaltain tiedeakatemiaan.

Vuoteen 2015 mennessä de la Chapellella oli noin 600 tieteellistä julkaisua ja 14 lääketieteellistä patenttia.

Albert de la Chapellen ensimmäinen puoliso vuodesta 1961 oli kirjeenvaihtaja Annikki Åström ja toinen puoliso vuodesta 1984 professori Clara D. Bloomfield. Albert de la Chapellen isoisä oli Albert Henrik de la Chapelle. 

De la Chapelle ja hänen vaimonsa rakastivat taidetta. Vuonna 2005 de la Chapelle perusti Albert de la Chapelle -rahaston Svenska litteratusällskapet i Finlandin, jonka varoilla ostettiin taideteoksia kokoelmiin. Vuonna 2017 perustettiin Albert de la Chapelles Konststiftelse -taidesäätiö, jonka ensisijaisena tavoitteena on toteuttaa taidemuseo Tammisaareen. Chappe – Taiteen talo meren äärellä avattiin huhtikuussa 2023. Albert ja Clara de la Chapellen kokoelmat muodostavat kokoelman perustan, ja lisäksi museossa on vaihtuvia näyttelyitä.  

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Albert de la Chapellen muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''.
*Syöpäkeksinnöistä
*Albert de la Chapelle Chappen sivuilla  
*Chappe