open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pentti Pihlakoski

**Pentti Pihlakoski** (8. joulukuuta 1928 Rautu – 13. heinäkuuta 2012 Uusikaupunki) oli suomalainen urheilujohtaja, -valmentaja ja -tuomari. Hänelle myönnettiin Suomen urheilun kultainen ansioristi sekä kesäkuussa 2000 liikuntaneuvoksen arvonimi.

Pihlakoski muutti vanhempiensa mukana Turkuun vuonna 1934. Hän kävi teknisen koulun ja työskenteli Wärtsilän Turun-telakalla kunnes vuonna 1972 siirtyi henkilöstöpäälliköksi Uudenkaupungin telakalle, jossa hän pysyi eläkkeelle jäämiseensä saakka.

Pihlakoski voitti jalkapallossa A-junioreiden Suomen-mestaruuden Turun Palloseuran joukkueessa vuonna 1946 ja pelasi jääkiekkoa mestaruussarjassa 18-vuotiaana kaudella 1946-1947. Myöhemmin hän toimi mäkihypyn parissa valmentajana, kansainvälisenä tuomarina ja teknisenä asiantuntijana. Hiihdon MM-kilpailuissa 1978 Lahdessa hän oli kilpailuvaliokunnan puheenjohtaja. Hän toimi Suomen Hiihtoliiton varapuheenjohtajana ja SVUL:in hallituksen jäsenenä. Hän oli SVUL:in Varsinais-Suomen piirin puheenjohtaja 21 vuoden ajan. Hänet kutsuttiin SVUL:in kunniajäseneksi ja SVUL:in Varsinais-Suomen piirin kunniapuheenjohtajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pentti Pihlakosken muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Pauli Vesterinen

**Paul Kaarlo ”Pauli” Vesterinen** (20. marraskuuta 1923 Kanneljärvi – 8. elokuuta 2005 Nurmijärvi) oli suomalainen keihäänheittäjä, joka sijoittui Kalevan kisoissa viidesti pronssille (1947, 1948, 1950, 1951, 1952). Lontoon olympialaisissa 1948 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 65,89 m.

Vesterinen edusti uransa aikana Oulun Kiskoa, Sysmän Alkua, Rajamäen Kehitystä, Rajamäen Rykmenttiä ja Helsingin Poliisi-Voimailijoita. Ennätyksekseen hän heitti 75,72 m vuonna 1955. Hän edusti Suomea yhdeksässä maaottelussa. Vesterinen heitti urallaan yli 600 keihäskilpailussa.

Vesterinen oli ammatiltaan poliisi. Hän saavutti keihäänheitossa poliisien EM-kilpailuissa kultaa 1954, hopeaa 1958 ja pronssia 1962 ja poliisien PM-kisoissa kultaa 1953 ja 1960.

## Lähteet
Raimo Lunila

**Raimo Wilhelm Lund** (o.s. **Lund**, myöhemmin **Lunila**; 3. tammikuuta 1925 Ruokolahti – (kuoleman julkistamispäivä 18. kesäkuuta) 2022) oli suomalainen keihäänheittäjä, joka sijoittui pronssille Kalevan kisoissa 1949 Tapio Rautavaaran ja Toivo Hyytiäisen jälkeen tuloksella 66,29. Hänen ennätyksensä oli 69,98 ja hänellä oli maaotteluedustus vuodelta 1950. Lunila edusti Tainionkosken Urheilijoita.

Raimo Lunila, ent. Lund syntyi Ruokolahdella, missä hänen isänsä rovasti R.A. Lund toimi papin tehtävissä kaikkiaan
43 vuotta. Perheen neljälle lapselle pappila ja sen luonnonläheisyys tarjosivat kasvuympäristön. Espoon Sotaveteraanit ry:ssä Raimo Lunila tunnettiin kulttuurijaoston jäsenenä, jonka mieluisin harrastus oli maalaustaide. Lunila kävi Imatran yhteiskoulussa viisi luokkaa, mutta suoritti lukion oppimäärän monien muiden koulunkäyntinsä sodan takia keskeyttäneiden tapaan sodan jälkeen valtion sisäoppilaitoksessa Niinisalossa. Syksyllä 1947 Lunila valittiin opiskelijaksi Helsingin yliopiston voimistelulaitokselle, mistä valmistui voimistelunopettajaksi v. 1951.
Samana vuonna hän aloitti opettajana Vuoksenniskan yhteiskoulussa. Lunila jäi eläkkeelle Imatran lukioiden
liikunnan ja terveystiedon vanhemman lehtorin virasta v. 1986. Sitä ennen hän toimi vuosina 1975–1984
Kymen läänin lääninkouluttajana

Lunila oli keihäänheiton maailmantilastossa sijalla 11 vuonna 1949, kun polvivamma katkaisi valmentautumisen vuoden 1952 Helsingin olympialaisiin. Hän oli silloin 25-vuotias ja koko aktiiviurheilijan ura päättyi siihen. Koko koulutyövuosien ajan Lunila osallistui vapaaehtoiseen urheilutoimintaan sen eri muodoissa.

Lunilalle myönnettiin Suomen Leijonan Ritarikunnan ritarimerkki vuonna 1990. Lunila vaihtoi sukunimensä myöhemmin takaisin syntymänimekseen Lund.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kalliohatikka

**Kalliohatikka** (*Spergula morisonii*) on Euroopassa tavattava, kohokkikasveihin kuuluva keväällä kukkiva kasvi.

## Ulkonäkö ja koko

Kalliohatikka kasvaa 8–25 cm korkeaksi. Kasvi on väriltään ruohon- tai sinertävänvihreä. Varret ovat kohenevia tai pystyjä, kukinnan jälkeen piteneviä ja kaljuja tai harvaan hapsikarvaisia. Kukinnon alla oleva varren nivelväli on tavallisesti 2–3 kertaa alempien nivelvälien pituinen. Vastakkain olevat tasasoukat lehdet ovat 5–20, joskus jopa 40 mm pitkiä. Lehdet ovat nivelvälejä selvästi lyhyempiä ja ne eivät ole kouruisia. Lehtien korvakkeet ovat kalvomaisia ja ne eivät ole niveltä ympäröivästi yhdyskasvuisia. Kukat ovat pieniä, valkoisia ja pallomaisia. Verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Terälehdet ovat 2,5–4 mm pitkiä, verholehtien pituisia tai niitä hieman lyhyempiä. Kalliohatikka kukkii Suomessa touko-kesäkuussa. Hedelmä on viisiliuskaisesti aukeava, munanmuotoinen kota. Siemenet ovat siipipalteisia, reunasta nuijakarvaisia ja vaihtelevat muodoltaan pallomaisista linssimäisiin.

Kalliohatikka on enimmäkseen ylitalvinen, yksivuotinen kasvi. Sen siemenet itävät jo syksyllä ruusukkeiksi, josta seuraavana keväänä kasvaa kukkavarsi.

Suomessa hyvin yleinen peltohatikka (*S. arvensis*) muistuttaa melko paljon kalliohatikkaa.

## Levinneisyys
Kalliohatikan päälevinneisyysalue Euroopassa ulottuu Etelä-Ranskasta Saksaan ja Puolaan sekä Etelä-Norjaan sekä Etelä- ja Keski-Ruotsiin ja -Suomeen. Lisäksi laji kasvaa Alpeilla. Satunnaisemmin sitä tavataan Espanjassa, Englannissa, Ukrainan länsiosissa, Virossa ja Sisiliassa. Euroopan ulkopuolelta lajia on tavattu ainoastaan Marokossa. Suomessa kalliohatikka on alkuperäislaji, jota kasvaa Etelä- ja Länsi-Suomessa lähinnä linjan Vaasa–Lappeenranta eteläpuolella.

## Elinympäristö
Kalliohatikka kasvaa kuivilla ohuthumuskerroksisilla jäkäläkallioilla, etenkin niiden lakiosissa. Lajia tavataan myös hiekkakankaiden paljastuneilla hietikkolaikuilla. Suomessa laji suosii erityisesti graniittikallioita.

## Lähteet
* *Helsingin kasvit – Kukkivilta kiviltä metsän syliin*. Toim. Kurtto, Arto & Helynranta, Leena. Helsingin kaupungin ympäristökeskus. Yliopistopaino, Helsinki 1998.
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2020: Kalliohatikan levinneisyys Suomessa.
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Spergula morisonii'' - kalliohatikka
Calico Cat

**Calico Cat** on ranskalainen lippauistin, jolla pyydetään ahvenia ja haukia. Siitä on monia eri versioita: esimerkiksi koko tai lipan väri voi vaihdella, ja joissakin versioissa on jigin tyylinen kala.
Paavo Tourunen

**Paavo Kustaa Aadolf Tourunen** (17. elokuuta 1929 Äänekoski – 29. lokakuuta 1955) oli suomalainen keihäänheittäjä, joka sijoittui pronssille Kalevan kisoissa 1954 ennätystuloksellaan 71,25. Tourunen edusti Äänekosken Urheilijoita.

Tourunen kuoli polioon.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Return of the Boogeyman

**Return of the Boogeyman** tai **Boogeyman 3** on vuonna 1994 valmistunut toinen jatko-osa kauhuelokuvalle *[[The Boogeyman – sakset kurkulla]]*. Elokuvan on ohjannut Deland Nurse.

Edeltäjänsä tavoin elokuvaa kritisoitiin erittäin pahasti. *[[The Boogeyman osa 2: Tappajan paluu]]* -elokuvan tavoin se näytti suurimmaksi osaksi takaumina toimivaa kuvamateriaalia edellisistä elokuvista. Kuten kakkososa, myös tämä ilmestyi ainoastaan videolevitykseen. Yhdysvalloissa elokuvan julkaisi Sony Pictures.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
*
Martanpäivä

**Martanpäivä** on Marttaliiton kesäjuhla, jota vietetään vuosittain Martan nimipäivänä 26. heinäkuuta. Marttayhdistykset järjestävät Martanpäivänä ympäri Suomen erilaisia tapahtumia, jotka vaihtelevat pihajuhlista rantakemuihin ja ohjelmallisiin iltamiin.

## Aiheesta muualla
*Marttaliiton kotisivut
Ilmatar ja sotka

**Ilmatar ja sotka** on suomalaisen kuvanveistäjä Aarre Aaltosen tunnetuimmaksi teokseksi mainittu teos, joka esittää maailman syntyä Kalevalan näkökulmasta. Eeppistä aihetta on kuvattu art decoon ja klassismiin viittaavalla tavalla. Patsas sijaitsee Helsingissä Sibeliuksenpuistossa, puiston halkovan Mechelininkadun itäpuolella.

Vuonna 1928 perustettu, Suomen Kulttuurirahastoon 2003 sulautettu Leo ja Regina Wainsteinin säätiö järjesti vuonna 1939 patsaskilpailun, jolla oli tarkoitus hankkia Helsinkiin Kalevala-aiheinen veistos. Aaltonen voitti kilpailun.

Pronssiin valettu veistos paljastettiin vasta sodan jälkeen vuonna 1946. Patsaan Vehmaan graniittia olevaan jalustaan on kaiverrettu *Tuuli neittä tuuitteli*, säe on Kalevalan ensimmäisestä runosta, joka kuvaa Ilmatarta ja sotkaa osana maailman luomista.

Mechelininkadun länsipuolella olevassa osassa puistoa on Eila Hiltusen Sibelius-monumentti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* "Ilmatar ja sotka". Aarre Aaltosen kaunis Kalevala-veistos valmiiksi muovailtu. Suurikokoinen patsas Töölöön, Helsingin Sanomat, 01.10.1939, nro 264, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Unkari olympialaisissa

**[[Unkari]]** on osallistunut kaikkiin nykyaikaisiin **[[olympialaiset|olympialaisiin]]** lukuun ottamatta Antwerpenin kisoja 1920, joihin se ei saanut osallistua johtuen roolistaan ensimmäisessä maailmansodassa sekä Los Angelesin kisoja 1984, joita se boikotoi muiden itäblokin valtioiden kanssa. 

Unkari on saavuttanut kesäolympialaisissa 175 kulta-, 147 hopea- ja 169 pronssimitalia eli kaikkiaan 491 mitalia. Sen menestyksekkäimmät urheilumuodot ovat olleet miekkailu (37 kultaa), uinti (28), melonta (25) ja paini (19). Eniten mitaleja, kymmenen, ovat saavuttanut miekkailija Aladár Gerevich ja telinevoimistelija Ágnes Keleti.. Talviolympialaisissa maa on saanut yhden kulta-, kaksi hopea- ja neljä pronssimitalia. Kultamitali tuli kaukalopikaluistelusta ja himmeämmät mitalit taitoluistelusta. Vaikka Unkari on yksi kesäolympialaisten kaikkien aikojen menestyneimpiä maita, se ei ole ikinä isännöinyt kisoja. 

## Unkarin olympiamitalit urheilumuodoittain

## Unkarin mitalit kesäolympialaisissa

## Unkarin mitalit talviolympialaisissa

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Unkari Kansainvälisen olympiakomitean sivustolla 
* Unkarin olympiakomitean sivusto
Matt Ryan

**Matt Ryan** voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin:
* Matt Ryan, amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
* Matt Ryan, brittiläinen näyttelijä
* Matt Ryan, kanadalainen jääkiekkoilija
* Matt Ryan, australialainen soutaja
Matti Mikkola (keihäänheittäjä)

**Matti Mikkola** (21. helmikuuta 1916 Valkeala – 3. marraskuuta 1941) oli suomalainen keihäänheittäjä. Hän oli maailman vuositilaston ykkönen vuonna 1940 tuloksella 75,61&nbsp;m, joka oli myös hänen uransa pisin heitto, sekä vuonna 1941 tuloksella 73,76&nbsp;m. Hän sijoittui pronssille Kalevan kisoissa 1940 tuloksella 70,04. Hän edusti Suomea kolmessa maaottelussa.

Mikkola kuoli pommituslentokoneen maahansyöksyssä Onttolan lentokentällä lähellä Joensuuta marraskuussa 1941.

## Lähteet
Erkki Ahvenniemi

**Erkki  Matias Ahvenniemi** (18. joulukuuta 1932 Lappajärvi – 18. toukokuuta 2018) oli suomalainen keihäänheittäjä, joka voitti kultaa Kalevan kisoissa 1957 tuloksella 73,14&nbsp;m. Hänen ennätyksensä on kesäkuussa 1958 heitetty 79,33&nbsp;m, jolla hän sijoittui sillä hetkellä Suomen kaikkien aikojen tilastossa toiseksi ja tuon kauden maailmantilastossa seitsemänneksi.. Hänellä oli seitsemän maaotteluedustusta. Hän edusti Lappajärven Veikkoja.

## Kausien parhaat heitot

* 1956 72,08 Budapest 21.10.
* 1957 78,94 Tukholma 15.9.
***1958 79,33 Varsova 15.6.**
* 1961 66,68 Lappajärvi 30.8.
* 1966 68,19 Lappajärvi 28.8.
* 1967 67,62 Evijärvi 18.7.
* 1969 66,45 Ylistaro 22.8.
* 1970 66,74 Lappajärvi 30.8.
* 1972 63,10 Lappajärvi 23.8.
* 1973 62,78 Lappajärvi 26.8.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Weber (yritys)

The **Weber-Stephen Products LLC**, tunnetaan nimellä **Weber**, on yhdysvaltalainen yksityisyritys, joka valmistaa hiili-, sähkö- ja kaasugrillejä sekä näiden oheistuotteita. Weber on perustettu vuonna 1893. Yritys toimii 30 maassa ympäri maailmaa. Weberillä on lisäksi neljä Weber grill -ravintolaa Yhdysvalloissa.

## Aiheesta muualla
* Weberin kotisivut
Epoksidit

**Epoksidit** ovat heterosyklisiä eettereitä, joiden rakenteessa on kolmiatominen rengas. Epoksideja voidaan pitää etyleenioksidin eli oksiraanin johdannaisina ja niitä nimitetään myös oksiraaneiksi. Epoksidit ovat hyvin reaktiivisia steerisesti jännittyneen kolmirengasrakenteen vuoksi.

## Valmistus
Tyypillisin tapa valmistaa epoksideja on alkeenien hapetus perkarboksyylihapon, kuten perbentsoehapon, m-klooriperbentsoehapon tai trifluoriperetikkahapon avulla. Myös vetyperoksidin emäksistä liuosta voidaan käyttää. Reaktio suoritetaan lisäämällä hapetin alkeenin joukkoon. Esimerkissä styreeni hapetetaan perbentsoehapon avulla styreenioksidiksi.
:

Reaktiossa alkeeni on nukleofiili ja vetyperoksidi tai perkarboksyylihappo on elektrofiili. Reaktio tapahtuu yhtäaikaisprosessina. Tuotteina muodostuu epoksidi ja karboksyylihappo.
:

Alkeenit, joissa on useita substituentteja reagoivat nopeammin, kuin alkeenit, joissa substituentteja on vähän. Alkyylisubstituentit tekevät alkeenista nukleofiilisemmän, jolloin se reagoi nopeammin elektrofiilisen hapettimen kanssa. Epoksidointi on stereospesifinen reaktio ja cis-alkeeneista muodostuu cis-epoksideja ja trans-alkeeneista trans-epoksideja.

Epoksideja voidaan valmistaa myös halohydriineistä tai käyttämällä glysidolia. Kiraalisten eli optiivisesti aktiivisten epoksidien valmistuksessa käytetyin menetelmä on niin kutsuttu Sharpless-epoksidointi. Tässä reaktiossa katalyyttinä toimii titaani-isopropoksidin ja kiraalisen tartraattiesterin, kuten dietyylitartraatin muodostama kompleksi ja hapettimena tert-butyylihydroperoksidi tai kumeenihydroperoksidi.

## Reaktioita
Epoksidirengas on steerisesti jännittynyt ja aukeaa helposti. Aukeamista katalysoivat sekä hapot että emäkset ja tuotteena muodostuu β-hydroksiyhdisteitä. Reaktiomekanismit ovat erilaisia kummassakin katalyysityypissä ja tuotteet myös eroavat stereokemialtaan. Happokatalysoidussa reaktiossa epoksidin happiatomi protonoituu, jolloin muodostuu oksoniumioni. Tämän jälkeen nukleofiili reagoi eniten substituoidun hiiliatomin kanssa, jolloin rengasrakenne aukeaa. Emäskatalysoitu renkaan avautuminen on tyypiltään SN2-reaktio ja nukleofiili reagoi vähiten steerisesti estyneen hiiliatomin kanssa.
:
Jos epoksidin aukaisemiseen käytetään alkoksideja muodostuu hydroksyylieettereitä, ammoniakkia käytettäessä tuotteet ovat hydroksyyliamiineja ja fosfiinien kanssa muodostuu fosfiinioksideja. 

Epoksidit voidaan myös pelkistää alkoholeiksi käyttämällä litiumalumiinihydridiä. Myös toisiintumisreaktiot karbonyyliyhdisteiksi tai allyylialkoholeiksi ovat mahdollisia.

## Epoksideja
*Etyleenioksidi
*Propyleenioksidi
*Styreenioksidi
*Epikloorihydriini
*Glysidoli

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eero Ihanamäki

**Eero Samuel Ihanamäki** (14. lokakuuta 1905 Vaasa – 30. toukokuuta 1995) oli suomalainen keihäänheittäjä, joka voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1932 tuloksella 62,79 ja saavutti SM-pronssia vuonna 1933 tuloksella 65,32. Hänen ennätyksensä on 66,92 vuodelta 1935. Hänellä on myös yksi maaotteluedustus. Hän edusti Vaasan Vasamaa.

## Lähteet
*
Hugo Vainio

**Hugo Vilhelm Vainio** (26. joulukuuta 1910 Riihimäki – 7. lokakuuta 1987) oli suomalainen juristi ja nuoruudessaan SM-mitaleja saavuttanut keihäänheittäjä. Vuonna 1939 hän voitti lajissa akateemisen maailmanmestaruuden.

Hugo Vainion kilpailu-ura HKV:n väreissä alkoi 1930-luvulla. Hän sijoittui hopealle Kalevan kisoissa 1936 tuloksella 67,87 m ja pronssille Kalevan kisoissa 1935 tuloksella 66,97 m ja Kalevan kisoissa 1942 tuloksella 64,94 m. Hänellä on kolme maaotteluedustusta. Hän heitti ennätyksensä 72,39 m syyskuussa 1939 Helsingissä. Vuoden 1939 maailmantilastossa hän oli viides, vuosina 1935 ja 1940 kuudes, 1938 seitsemäs, 1942 kahdeksas ja 1936 kymmenes. Hän ei saanut arvokisaedustuksia, koska ei katsastuskilpailuissa päässyt kolmen parhaan joukkoon. 

Hugo Vainio opiskeli lakia Helsingin yliopistossa ja suoritti vuonna 1941 ylemmän oikeustutkinnon. Oikeustieteen lisensiaatti-tutkinon hän suoritti vuonna 1967 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1945. Vainio toimi 1950-luvulta vuoteen 1987 Korkeimmassa oikeudessa, viimeksi kansliapäälikkönä ja esittelijäneuvoksena. Helsingin raastuvanoikeuden jäsen hän oli vuosina 1972-1980. Vuodesta 1981 hän toimi asianajajana Helsingissä.

### Viitteet
Google Nexus

**Google Nexus** on sarja Android-käyttöjärjestelmää käyttäviä laitteita, jotka on valmistanut Google yhdessä muiden laitevalmistajien kanssa.

## Älypuhelimet
;Nexus One (HTC)

Nexus One on tammikuussa 2010 julkaistu HTC:n valmistama Nexus-puhelin. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 2.1 Eclair.

;Nexus S (Samsung)

Nexus S on joulukuussa 2010 julkaistu Samsungin valmistama Nexus-puhelin. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 2.3 Gingerbread.

;Galaxy Nexus (Samsung)

Galaxy Nexus julkaistiin marraskuussa 2011. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 4.0 Ice Cream Sandwich.

;Nexus 4 (LG)

Nexus 4 julkaistiin marraskuussa 2012. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 4.2 Jelly Bean. Nexus 4 on ensimmäinen Nexus-laite, jonka akku voidaan ladata langattomasti.

;Nexus 5 (LG)
 Nexus 5 julkaistiin loppuvuodesta 2013. Nexus 5:ssä on 5 tuuman näyttö. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 4.4 Kitkat.

;Nexus 6 (Motorola)

Nexus 6 julkaistiin 15.10.2014. Nexus 6:ssa on 5,9 tuuman 2K-näyttö ja Snapdragon 805 -prosessori. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 5.0 Lollipop.

**Nexus 5X (LG)**

Nexus 5X julkaistiin syyskuussa 2015. Nexus 5X:ssä on 5,2 tuuman 1080p-näyttö ja Snapdragon 808 -suoritin. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 6.0 Marshmallow.

**Nexus 6P (Huawei)**

Nexus 6P julkaistiin syyskuussa 2015. Nexus 6P:ssä on 5,7 tuuman 2K-näyttö ja Snapdragon 810 -suoritin. Julkaisuhetkellä siinä oli käyttöjärjestelmänä Android 6.0 Marshmallow.

## Taulutietokoneet
;Nexus 7 (Asus)

Nexus 7 on Googlen ja Asuksen valmistama taulutietokone, jonka toimitukset alkoivat heinäkuussa 2012. Laitteen hinta on alle 200 euroa, ja siitä on saatavilla 8, 16 ja 32 gigatavun mallit.

;Nexus 10 (Samsung)

Nexus 10 on Googlen ja Samsungin valmistama taulutietokone, joka julkaistiin marraskuussa 2012. Laitteessa on 10 tuuman näyttö.

## Muut laitteet
;Nexus Q

Nexus Q on kotipalvelin, jonka avulla muista Android-laitteista pystyy siirtämään mediaa televisioihin ja kaiuttimiin. Laite oli myynnissä vain Yhdysvalloissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Google Nexus
Eugène Boudin

**Eugène Boudin** (12. heinäkuuta 1824 Honfleur – 8. elokuuta 1898 Deauville) oli ranskalainen taidemaalari ja impressionismin edelläkävijä.

Boudin oli kotoisin Honfleurin satamakylästä, joka sijaitsee Seinen suulla Englannin kanaalin rannalla. Siellä hän tottui Normandian rannikon jatkuvasti muuttuvaan valoon ja säähän. Tätä hän käytti maalauksissaan, ja hän olikin yksi ensimmäisistä ranskalaisista taidemaalareista, joka maalasi ulkona. Claude Monet sai Boudinilta vaikutuksia maalaustyyliinsä, jonka hän sittemmin jalosti impressionismiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lämpötähtäin

**Lämpötähtäin** on tähtäin, joka osoittaa kohteen sen ympäristöstä eroavan lämpötilan mukaan. Lämpötähtäintä ei yleensä käytetä valoisessa ympäristössä. Lämpötähtäin on hyödyllisin pitkiin matkoihin ja pimeisiin ympäristöihin.

## Katso myös
*Punapistetähtäin
*Valonvahvistin
Jalkapallo kesäolympialaisissa 2012 – naisten turnaus

**Naisten jalkapallo** oli viidettä kertaa olympialaisten ohjelmassa vuonna 2012. Turnaukseen osallistui 12 joukkuetta. Olympiakultaa voitti USA:n joukkue, se voitti loppuottelussa Japanin maalein 2-1. Pronssia saavutti kisojen yllättäjäjoukkue Kanada.

## Karsinnat

## Alkusarja
### Lohko E

### Lohko F

### Lohko G
Lohkon ensimmäisellä kierroksella tapahtui lippuskandaali, kun Pohjois-Korean lipun sijasta näytettiin ruudulla Etelä-Korean lippu.

### Lohkon kolmansien vertailu

## Pudotuspelit

### Puolivälierät

 

### Välierät

 

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

## Tilastot

### Maalintekijät

;6 maalia
*  Christine Sinclair

;5 maalia
*  Abby Wambach

;4 maalia 
*  Carli Lloyd 
*  Melissa Tancredi

;3 maalia
*  Steph Houghton
*  Alex Morgan
*  Yuki Ogimi  
*  Megan Rapinoe

;2 maalia

*  Cristiane
*  Marie-Laure Delie
*  Nilla Fischer  

*  Laura Georges 
*  Marta  

*  Wendie Renard
*  Élodie Thomis  

*  Lotta Schelin
*  Kim Song-Hui 

;1 maali

*  Camille Catala
*  Renata Costa 
*  Lisa Dahlkvist 
*  Francielle
*  Jonelle Filigno
*  Sarah Gregorius   
 
*  Marie Hammarström  
*  Sofia Jakobsson 
*  Nahomi Kawasumi 
*  Sydney Leroux
*  Eugénie Le Sommer 
 
*  Diana Matheson
*  Aya Miyama 
*  Portia Modise
*  Gabrielle Onguene  
*  Shinobu Ono  

*  Mizuho Sakaguchi 
*  Jill Scott
*  Rebecca Smith 
*  Casey Stoney 
*  Gaëtane Thiney 

;Omat maalit
*  Ysis Sonkeng (Uutta-Seelantia vastaan)

### Ulosajot

;Punaiset kortit
*  Choe Mi-Gyong

;Pelikiellot
*  Lady Andrade kahden ottelun pelikielto väkivaltaisesta käyttäytymisestä

## Loppusijoitukset

## Lähteet
Matti Mikkola

**Matti Mikkola** on seuraavien henkilöiden nimi:

* Matti Mikkola (1916–1941), keihäänheittäjä
* Matti Mikkola (1930–2021), taidemaalari
* Matti Mikkola (s. 1976), muusikko.
Heikki Nummi (keihäänheittäjä)

**Heikki Nummi** (23. tammikuuta 1898 Kerimäki – 10. tammikuuta 1987 Lahti) oli suomalainen keihäänheittäjä.

Nummi sijoittui hopealle Kalevan kisoissa 1927 tuloksella 62,85 ja Kalevan kisoissa 1930 hopealle tuloksella 64,91. Hänellä oli yksi maaotteluedustus. Nummi voitti TUL:n mestaruuden paremmalla kädellä ja yhteistuloksessa vuonna 1919. 

Hän oli vuonna 1931 keihäänheiton maailmantilaston viides, vuonna 1930 kuudes ja vuonna 1927 kymmenes. Oma ennätys 66,84 syntyi vuonna 1930, jolloin Nummi voitti Helsingissä Suomen parhaimmiston. Nummi edusti Elisenvaaran Yritystä ja Viipurin Urheilijoita, jonka kunniajäsen hän on. Nummella oli vielä 1970-luvulla nimissään epävirallinen molempien käsien Suomen ennätys.

Nummi oli ammatiltaan konduktööri ja hänen kotikuntansa oli pitkään Pieksämäki, kunnes hän muutti Lahteen. Nummi muutti vanhempiensa ja sisarustensa kanssa Kerimäeltä Parikkalaan vuonna 1917. Parikkalasta Nummi muutti Kurkijoelle vuonna 1921, jossa avioitui Anna Maria Könösen kanssa. Nummi harrasti liikuntaa ja retkeilyä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Toivo Elo

**Toivo Johannes Elo** (21. elokuuta 1888 Mikkeli – 12. toukokuuta 1972) oli suomalainen keihäänheittäjä ja monipuolinen yleisurheilija, joka sai kultaa sekä keihäänheitossa SM-kilpailuissa 1915 tuloksella 60,13 että keihäänheiton yhteistuloksissa tuloksella 101,74. Tulos oli ensimmäinen yli 60 metrin heitto SM-kisoissa siihen mennessä. Tulos oli samalla maailman toiseksi paras vuonna 1915. Tuolloin suomalaisilla oli maailman tilaston kolme ensimmäistä sijaa.  Elo edusti Helsingin Kisa-Veikkoja ja oli myös yksi seuran perustajajäsenistä.

## Ura
Elo voitti Kalevan-ottelussa 1910 SM-kultaa 110 metrin aitajuoksussa ajalla 16,6. Hän uusi voittonsa seuraavana vuonna, tällä kertaa voittoaika oli 16,9. Vuonna 1915 Elo voitti myös korkeushypyn SM-kultaa tuloksella 178 cm.

Elo oli Kalevan-ottelussa 1911 kolmas 100 metrillä ajalla 12,3 ja vuonna 1910 400 metrillä toinen ajalla 53,0 Tahko Pihkalan voittaessa. Vauhdittomien hyppyjen SM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuonna 1911 pituushypyssä tuloksella 287&nbsp;cm ja kolmiloikassa tuloksella 906&nbsp;cm (silloinen Suomen ennätys) sekä pronssia vuonna 1909 korkeushypyssä tuloksella 134&nbsp;cm.

Vuonna 1911 Elo sivusi Waldemar Wickholmin 110 metrin aitajuoksun Suomen-ennätystä 16,7. He pitivät ennätystä hallussaan seuraavaan vuoteen, kunnes Lauri Karimo rikkoi sen.

## Lähteet
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1924 – miesten 3 000 metrin estejuoksu

Pariisin olympiakisojen miesten 3 000 metrin estejuoksuun osallistui 20 urheilijaa yhdeksästä eri maasta. Kilpailupäivät olivat 7. ja 9. heinäkuuta. Kilpailun voitti Suomen Ville Ritola olympiaennätysajalla.

## Alkuerät

Jokaisesta erästä kolme nopeinta loppukilpailuun.

**1. erä**

**2. erä**

**3. erä**

## Loppukilpailu

## Lähteet
* IGRZYSKA OLIMPIJSKIE puolankielinen tulossivusto
Lauri Kesäjärvi

**Lauri Ananias Kesäjärvi** (30. toukokuuta 1889 Hämeenlinna – 21. kesäkuuta 1962) oli suomalainen keihäänheittäjä, joka voitti hopeaa toisissa Kalevan kisoissa 1916 ja kolmansissa Kalevan kisoissa 1917. Hänen seuransa oli Hämeenlinnan Tarmo. Hän heitti vuonna 1910 maailman parhaan tuloksen 56,87 metriä. Kalevan-ottelussa hän sijoittui toiseksi keihäänheitossa vuonna 1913 yhteistuloksella 92,67.

## Lähteet
Vilho Rinne

**Vilho Einari Rinne** (5. huhtikuuta 1895 Sysmä – 25. kesäkuuta 1980) oli suomalainen keihäänheittäjä. Hän sijoittui pronssille Kalevan kisoissa 1923 ja 1926. Ammatiltaan hän oli juustomestari.

## Urheilu-ura

Sysmän Valittulasta kotoisin ollut Vilho Rinne oli nuoruudessaan perustamassa synnyinseudulleen omaa urheiluseuraa Sysmän Sisua. Hänestä tuli Sisun edustajana Lahden piirin keihäänheittomestari vuosina 1919 ja 1920. Vuonna 1921 hän siirtyi Poriin, jossa hän edusti sikäläistä Tarmoa. Siellä hänen ensi voittonsa tuli kymmenottelussa heittäen ottelun keihäässä 55,16. Pian sen jälkeen hän paransi keihästulostaan lukemiin 59,20. Seuraavana kesänä kesäkuisissa Tampereen kisoissa hän heitti ennätyksekseen 61,01, joka nosti hänet potentiaaliseksi Pariisin olympialaisten ehdokkaaksi.

Pariisin olympialaisia edeltävä kausi ei mennyt Rinteellä odotetusti, vaikka hän saavutti SM-pronssia. Kauden tulokset jäivät alle 60 metriä. Toukokuisissa olympiakarsinnoissa ei mennyt myöskään yhtään paremmin; lopputulos 52,67 oikeutti sijaan 7 eli Rinne jäi ulkopuolelle neljän olympiamatkalle valitun. 

Seuraavina kausina Rinteen keihäänheiton taso vaikiintui yli 60 metriseksi. Hän saavutti vuoden 1926 SM-kisoissa toisen SM-pronssinsa hieman yli 60 m:n heitolla. Rinteen ennätys 62,97 syntyi Oulussa syksyllä 1927, jolloin se oli kauden maailman tilastojen yhdeksänneksi paras heitto. Hän oli Amsterdamin olympialaisten 15. tuloksella 58,05, jonka heitti kolmesta alkukilpailuheitostaan toisella heitollaan.

Amsterdamin olympialaisten jälkeen Rinne jatkoi keihäänheittoa vuoteen 1932. Vuonna 1931 hän ylitti vielä 60 metriä. Viljo Rinne uuden meijerialan työnsä vuoksi muutti kesällä 1927 Porista Pohjois-Pohjanmaalle Liminkaan. Samalla hän vaihtoi seurakseen Limingan Niittomiehet. Pian muuttamisen jälkeen hänet valittiinkin seuran puheenjohtajaksi. Tässä tehtävässä hän oli vuoteen 1936. Sen jälkeen hänet valittiin seuran kunniapuheenjohtajaksi.

## Sisällissodan sotilas ja ammattina juustomestari
Sisällissodassa Viljo Rinne kuului valkoisten joukkojen Etelä-Savon rykmentin Sysmän pataljoonaan, joka osallistui Heinolan rintaman taisteluihin helmi-maaliskuussa 1918.

Rinne toimi Oulun-Limingan seudulla Lapuanliikkeen muilututtajana. Hän oli yhtenä syytetyistä vasemmistolaisen *[[Pohjan Voima]]*-lehden toimittajan Ilmari Sormusen muiluttamisesta hänen tullessä puhujamatkalla Liminkaan. Muiluttajat kuljettivät Sormusen Ouluun kieltäen häntä tulemasta enää puhujaksi Liminkaan.

Vilho Rinne kävi kotiseudullaan nuoruudessaan Kansanopiston ja työskenteli sen jälkeen Joutsjärven ja Hartolan meijereissä. Suoritettuaan Mustialassa vuosina 1920-1921 juustonvalmistuksen harjoittelun ja juustovalmistuskurssin hän toimi vuosina 1921-1927 juustomestarina Porin ympäristön meijerissä. Porista hän siirtyi juustomestariksi Limingan osuusmeijeriin vuosiksi 1927-1939. Limingassa hän sai Limingin osuusmeijerin juustomestarina valtakunnallista tunnustusta tuotuaan meijerin tuotantoon onnistuneesti Edam-juuston valmistuksen. Limingasta hän siirtyi Valion Oulun meijeriin.  

### Viitteet
Luettelo J. L. Runebergin patsaista ja muistomerkeistä

**Luettelo J. L. Runebergin patsaista ja muistomerkeistä** sisältää J. L. Runebergin julkisilla paikoilla olevat patsaat ja muistomerkit paikkakunnittain.

## Katso myös
* Runebergin koti

## Lähteet
Luettelo V. I. Leninin patsaista ja muistomerkeistä Suomessa

**Luettelo V. I. Leninin patsaista ja muistomerkeistä** sisältää V. I. Leninille omistetut, julkisilla paikoilla olevat patsaat, muistomerkit, muistolaatat ja muistopaikat Suomessa. Luettelo on kronologinen.  

Vuonna 1946 perustettu Tampereen Lenin-museo oli ensimmäinen Neuvostoliiton ulkopuolella perustettu aiheelle omistettu museo. Leninille nimettyjä muistolaattoja on Suomessa yhdeksän ja ne liittyvät Leninin asuinpaikkoihin Suomessa vuosina 1905–1918. Paraisten Kirjalantalossa on Lenin-muistohuone ja Helsingissä Lenininpuisto.  

Vuosina 2022–2023 päätettiin poistaa kaksi Leninin rintakuvaa Kotkassa ja Turussa, Kotkan rintakuvaan liittyvä veistos, sekä Lenininpuiston nimi Helsingissä.   

## Luettelo

## Poistetut Leninin patsaat ja muistomerkit

## Katso myös

* Vladimir Lenin ja Suomi
* Monumentaalinen propaganda
* Damnatio memoriae

## Lähteet
Like Di Poggio

**Like Di Poggio** (s. 2005) on italialainen ravihevonen. Sen on kasvattanut Lotus SNC ja omistaa vantaalainen Scuderia Padrino Don Trotto. Se on tuotu Suomeen vuonna 2010. Vuonna 2012 se kävi kilpailemassa Ranskassa ja palasin sen jälleen takaisin Suomeen.

## Suku
Like Di Poggion emä on Car Di Poggio (14,9aly 40 368 €) ja isä on maailmanennätysravuri Varenne (09,1aly 6 038 408 €).

## Kilpailu-ura
Ori aloitti kilpailu-uransa kaksivuotiaana 26. syyskuuta 2007, voittamalla Torinossa. Sen ennätys on 11,9aly ja voittosumma kaiken kaikkiaan 116 172 euroa.
Joseph Khoury

**Joseph Khoury** (24. lokakuuta 1919 – 5. helmikuuta 1992) oli libanonilainen maroniitteihin kuulunut katolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1942 ja valittiin Ptolemais in Phoenicia dei Maronitin vihkipiispaksi 21. huhtikuuta 1956. Valinta vahvistettiin 4. toukokuuta, ja piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pierre-Paul Méouchi, jota avustivat Pietro Dib ja Antoine Pierre Khoraiche.

Khoury sai 11. joulukuuta 1959 nimityksen Tyrin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 72-vuotiaana virassa. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

## Lähteet
Joseph Khoury (piispa)

**Joseph Khoury** (1. marraskuuta 1936 Behwaita – 17. marraskuuta 2016) oli libanonilaissyntyinen kanadalainen maroniitteihin kuulunut katolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. joulukuuta 1964 ja nimitettiin vihkipiispaksi sekä Chonochoran titulaaripiispaksi 29. huhtikuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Nasrallah Pierre Sfeir, jota avustivat Roland Aboujaoudé ja Gabriel Toubia.

Khoury sai 11. marraskuuta 1996 nimityksen Saint-Maron de Montréalin piispaksi.

## Lähteet
Himalajansetri

**Himalajansetri** (*Cedrus deodara*) on setrien (*Cedrus*) sukuun ja mäntykasvien heimoon kuuluva suuri ainavihanta havupuulaji. Se on kotoisin eteläisen Aasian vuoristoista. Nykyisin se on myös yleinen koristepuu osissa Eurooppaa ja Pohjois-Amerikkaa.

## Kuvaus
Himalajansetri on suurikasvuinen puu. Se voi kasvaa noin 50–60 metriä korkeaksi, ja rinnankorkeusläpimitaltaan noin kolmimetriseksi. Vanhin tarkasti tunnettu himalajansetrin saavuttama ikä on 704 vuotta, on myös väitteitä vanhemmista, yli 900 vuotta vanhoista yksilöistä.

Latvus on nuorempana leveän kartiomainen, vanhemmiten pyöreämpi tai epäsäännöllinen. Latva ja oksien päädyt ovat nuokkuvia. Lehdet ovat neulasmaisia ja 3–5 senttimetriä pitkiä. Ne sijaitsevat nuorissa pitkäversoissa yksittäin kierteisesti, ja vanhemmissa oksissa lyhytversoissa säteittäin 15–30 ryhmissä.

Kävyt ovat munanmuotoisia tai tynnyrimäisiä. Ne ovat kypsänä punertavia, 7–12 senttimetriä pitkiä ja 5–9 senttimetriä leveitä. Siemenet ovat siivekkäitä.


Cedrus deodara1.jpg|Kaarnaa.
Cedrus deodara leaves closeup.jpg|Neulasia.
Cedrus deodara cones B.jpg|Hedekukintoja.
Himalaya-Zeder-Zapfen.jpg|Käpy.


## Levinneisyys ja elinympäristö
Himalajansetri kasvaa luontaisena Aasiassa Afganistanin, Intian, Pakistanin, Nepalin ja Kiinan Tiibetin alueilla Himalajan ja Hindukušin vuoristojen rinteillä 1100–3000 metrin korkeudessa. Se kasvaa yleensä sekametsissä muiden havupuiden, kuten kyynelmännyn (*Pinus wallichiana*), himalajankuusen (*Picea smithiana*), intianpihdan (*Abies spectabilis*), pindrowpihdan (*Abies pindrow*), sekä useiden tammi-, vaahtera-, koivu-, pähkinäpensas- ja hevoskastanjalajien kanssa.

## Käyttö
Himalajansetrin puuaines on laajalti käytettyä ja arvostettua varsinkin Intiassa. Lajia käytetään myös koristepuuna lauhkean vyöhykkeen ja välimerenilmaston alueilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ARKive: Deodar cedar (''Cedrus deodara'')  
* ITIS: ''Cedrus deodara'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Cedrus deodara''
Mansour Hobeika

**Mansour Hobeika** (20. joulukuuta 1941 Hadeth-Baalbek – 28. lokakuuta 2014) oli libanonilainen maroniitteihin kuulunut  katolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. kesäkuuta 1968 ja nimitettiin Zahlehin piispaksi 12. syyskuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Nasrallah Pierre Sfeir, jota avustivat Roland Aboujaoudé ja Chucrallah Harb.

## Lähteet
Kevätkantosieni

**Kevätkantosieni** (*Kuehneromyces lignicola*, joskus myös *K. vernalis*) on lähes kaikkialla Suomessa kasvava kantosieni. Se muistuttaa sukulaistaan, tunnettua kaupallista ruokasientä koivunkantosientä (*K. mutabilis*) mutta on erikoistunut havupuulle ja tekee itiöemiä alkukesästä. Muodoltaan se eroaa myös siten, että heltat ovat hyvin ohuita ja tiheässä sekä rengas sangen huomaamaton. Kevätkantosientä ei ole suositeltu ruokasieneksi, vaikkei sitä mainita myrkylliseksikään. Kevätkantosienestä on kaksi muotoa var. *lignicola* ja var. *conicus*.

## Lähteet
Aldo de Cillo Pagotto

**Aldo de Cillo Pagotto** SSS (16. syyskuuta 1949 São Paulo – 14. huhtikuuta 2020) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 7. joulukuuta. Hän sai 10. syyskuuta 1997 nimityksen Sobralin koadjuuttoripiispaksi, ja hänet vihittiin piispaksi 31. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Cláudio Hummes, jota avustivat Walfrido Teixeira Vieira ja Joviano de Lima Júnior. 

De Cillo Pagottosta tuli 18. maaliskuuta 1998 Sobralin piispa. 5. toukokuuta 2004 hän sai nimityksen Paraíban arkkipiispaksi.

## Lähteet
Julianus Kemo Sunarko

**Julianus Kemo Sunarko** (25. joulukuuta 1941 – 26. kesäkuuta 2020) oli indonesialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin jesuiittain papiksi 3. joulukuuta 1975 ja nimitettiin Purwokerton hiippakunnan johtoon 10. toukokuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Julius Riyadi Darmaatmadja, jota avustivat Ignatius Suharyo Hardjoatmodjo ja Alexander Soetandio Djajasiswaja.

## Lähteet
Stephen Edward Blaire

**Stephen Edward Blaire** (22. joulukuuta 1941 Los Angeles – 18. kesäkuuta 2019) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Los Angelesin arkkihiippakuntaan James Francis Aloysius McIntyre 29. huhtikuuta 1967. Hänet nimitettiin Los Angelesin vihkipiispaksi ja Lamzellan titulaaripiispaksi 17. helmikuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Roger Michael Mahony, jota avustivat John James Ward ja George Patrick Ziemann.

18. tammikuuta 1999 Blaire sai nimityksen Stocktonin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 16. maaliskuuta.

## Lähteet
Edgardo Toetti

**Edgardo Toetti** (10. heinäkuuta 1910 Milano – 2. kesäkuuta 1968) oli italialainen yleisurheilija, joka kilpaili kesäolympialaisissa 1928 Amsterdamissa ja kesäolympialaisissa 1932 Los Angelesissa. Jälkimmäisissä kisoissa hän kuului pronssia saaneeseen 4 × 100 metrin viestijoukkueeseen.

## Lähteet
Youssef Anis Abi-Aad

**Youssef Anis Abi-Aad** (12. tammikuuta 1940 – 6. toukokuuta 2017) oli maroniitteihin kuulunut syyrialainen katolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Istituto del Pradon papiksi 18. kesäkuuta 1966 ja nimitettiin Alepin arkkipiispaksi 7. kesäkuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Nasrallah Pierre Sfeir, jota avustivat Béchara Boutros Raï ja Paul Youssef Matar.

## Lähteet
Rod Strachan

**Rodney "Rod" Strachan** () on entinen yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montréalissa olympiakultaa 400 metrin sekauinnista. Strachan ui Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 1976 maansa ennätyksen, ja itse olympialaisissa paranteli ennätystään uusiin maailmanennätyslukemiin 4.23,68.  Strachanin ennätys säilyi voimassa elokuuhun 1978 asti, jolloin hänen maanmiehensä Jesse Vassallo rikkoi sen.

Strachan voitti urallaan myös MM-hopeaa 400 metrin sekauinnissa Belgradista 1973. Seuratasolla Strachan edusti *Fullerton Area Swim Clubia*. Hän on 183 senttimetriä pitkä ja painoi aktiiviurallaan 77 kilogrammaa. Nykyisin Strachan toimii lääkärinä.

## Lähteet
Rafael Alencar

**Rafael Alencar** (s. 17. heinäkuuta 1978 João Pessoa, Paraíba) on brasilialainen entinen homopornonäyttelijä. Hän voitti vuonna 2010 sekä Grabby- että GayVN-palkinnon. Hän on 173-senttinen. Hän aloitti esiintymisen vuonna 2003 ja on toiminut myös ohjaustehtävissä perustamassaan Black Scorpion Entertainment-tuotantoyhtiössä. Alencar ilmoitti vuonna 2018 lopettavansa pornonäyttelijän uransa.

## Ehdokkuudet ja palkinnot
* Grabby Awards 2008 (ehdokkuus luokassa *Hottest Cock*)
* GayVN Awards 2009 (ehdokkuus luokassa *Best Cumshot*)
* Grabby Awards 2009 (ehdokkuus luokassa *Hottest Cock*)
* GayVN Awards 2010 (voitto luokassa *Best Cumshot*)
* Grabby Awards 2010 (ehdokkuus luokassa *Performer of the Year*; voitto luokassa *Hottest Cock: Uncut*)
* Grabby Awards 2012 (ehdokkuus luokassa *Best Duo*)
* Grabby Awards 2016 (ehdokkuus luokissa *Best Actor* ja *Hottest Top*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
François Eid

**François Eid** (s. 24. heinäkuuta 1943) on egyptiläinen maroniitteihin kuuluva katolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 28. elokuuta 1971 ja valittiin Kairon eparkian johtoon 24. syyskuuta 2005. Valinta vahvistettiin 28. joulukuuta 2005, ja piispaksi vihkiminen seurasi 11. helmikuuta 2006. Pääkonsekraattorina toimi Nasrallah Pierre Sfeir, jota avustivat Roland Aboujaoudé ja Tanios El Khoury.

Eid erosi tehtävistään Kairon piispana 16. kesäkuuta 2012.

## Lähteet
Tanios El Khoury

**Tanios El Khoury** (4. toukokuuta 1930 – 20. syyskuuta 2022) oli libanonilainen maroniitteihin kuulunut katolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Saïdan eparkiaan 14. kesäkuuta 1958 ja nimitettiin sen johtoon 8. kesäkuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Nasrallah Pierre Sfeir, jota avustivat Boutros Gemayel ja Roland Aboujaoudé.

El Khoury jäi eläkkeelle 28. joulukuuta 2005.

## Lähteet
Joseph Salamé

**Joseph Salamé** (25. joulukuuta 1914 Antélias – 29. maaliskuuta 2004) oli syyrialainen maroniitteihin kuulunut katolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 10. maaliskuuta 1940 ja nimitettiin Alepin arkkieparkian johtoon 15. maaliskuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. toukokuuta; pääkonsekraattorina toimi Pierre-Paul Méouchi, jota avustivat Elie Farah ja Joseph Khoury.

24. syyskuuta 1967 Salamé sai lisäksi nimityksen Laodicean apostoliseksi hallitsijaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 4. elokuuta 1977. Hän jatkoi toimintaansa arkkipiispana, kunnes jäi eläkkeelle 9. kesäkuuta 1990.

## Lähteet
Georges Scandar

**Georges Scandar** (12. toukokuuta 1927 Zahlé – 15. toukokuuta 2018) oli libanonilainen maroniitteihin kuuluva katolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 13. kesäkuuta 1965 ja nimitettiin Baalbek e Zahlén eparkian johtoon 4. elokuuta 1977. Piispaksi konsekroinnin suoritti 12. marraskuuta Antoine Pierre Khoraiche, jota avustivat Joseph Salamé ja Ibrahim Hélou. 9. kesäkuuta 1990 Scandar nimitettiin Zahlehin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 12. syyskuuta 2002.

## Lähteet
Simon Atallah

**Simon Atallah** OAM (s. 10. tammikuuta 1937) on libanonilainen maroniitteihin kuuluva katolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 8. joulukuuta 1963 ja nimitettiin Baalbek-Deir El-Ahmarin eparkian johtoon 24. syyskuuta 2005. Valinta vahvistettiin 28. joulukuuta 2005, ja Atallahin konsekroi piispaksi 11. helmikuuta 2006 Nasrallah Pierre Sfeir, jota avustivat Roland Aboujaoudé ja Tanios El Khoury.

## Lähteet
Massoud Massoud

**Massoud Massoud** (28. huhtikuuta 1940 – 17. elokuuta 2024) oli syyrialainen maroniitteihin kuulunut katolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Laodiceaan (myöh. Lattaquié) 2. elokuuta 1970 ja nimitettiin sen johtoon 23. kesäkuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Nasrallah Pierre Sfeir, jota avustivat Roland Aboujaoudé ja Youhanna Fouad El-Hage.

Massoud erosi tehtävistään Lattaquién piispana 16. tammikuuta 2012.

## Lähteet
Paul Youssef Matar

**Paul Youssef Matar** (s. 1. helmikuuta 1941) on libanonilainen maroniitteihin kuuluva katolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 5. kesäkuuta 1965 ja nimitettiin Antiokian vihkipiispaksi sekä Tarsus dei Maronitin titulaaripiispaksi 7. kesäkuuta 1991. Piispaksi vihkimien seurasi 3. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Nasrallah Pierre Sfeir, jota avustivat Roland Aboujaoudé ja Boutros Gemayel. 

Matar sai 8. kesäkuuta 1996 nimityksen Beirutin arkkipiispaksi.

## Lähteet
Fogelberg

**Fogelberg**:
* Bengt Erland Fogelberg (1786 – 1854), ruotsalainen kuvanveistäjä (sv)
* Dan Fogelberg, yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä (en)
* Ola Fogelberg (1894 – 1952), suomalainen sarjakuvapiirtäjä ja taiteilija
* Paul Fogelberg, suomalainen maantieteilijä
* Toto Fogelberg-Kaila, suomalainen sarjakuvapiirtäjä ja taiteilija
Kansainvälinen kiipeilyliitto

**Kansainvälinen kiipeilyliitto UIAA** (*ransk. Union Internationale des Association d’Alpinisme, engl. International Mountaineering and Climbing Federation*) on Chamonix’ssa, Ranskassa 1932 perustettu kiipeilijöiden ja vuorikiipeilijöiden maailmanlaajuinen kattojärjestö. Järjestöön kuuluu noin 1,3 miljoonaa jäsentä 82 kansallisen jäsenorganisaation kautta 57 eri maasta. UIAA on myös Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) tunnustama vuorikiipeilijöiden kansainvälinen kattojärjestö. UIAA:n päämaja sijaitsee Bernissä, Sveitsissä.

Eräs UIAA toimintatapa on luokitella kiipeilyreittien vaativuustasoja. . 

## Lähteet
Vuosikertomus

**Vuosikertomus** on järjestön tai yrityksen tuottama julkaisu, jonka tavoitteena yleensä on antaa lukijalleen kuva toiminnasta yleisesti ja toiminnan tuloksista sen julkaisemista edeltäneenä vuonna. Yhdistyksissä vuosikertomus voi myös koostua useista osista, joista yhtenä voi olla kirjanpitolain mukainen toimintakertomus. 

Pienten yhdistyksien vuosikertomuksesta käytetään edelleen usein myös nimeä *toimintakertomus*. Kirjanpitolautakunnan vuonna 2006 julkaistun ohjeen mukaan tällaisesta kertomuksesta ei kuitenkaan tulisi käyttää toimintakertomus-nimeä johtuen päällekkäisyydestä kirjanpitolain mukaisen toimintakertomuksen kanssa. Kirjanpitolain mukainen toimintakertomus koskee vain taloudellisia asioita ja sitä koskevat kirjanpitolain tarkemmat sisältömääräykset.

## Vuosikertomuksen sisältö

Usein vuosikertomus tehdään kuvaamaan kuluneen kauden toimintaa toimintasuunnitelman pohjalta.

Vuosikertomuksen tarkempi sisältö riippuu yhdistyksen luonteesta ja toiminnan laadusta. Useimmiten se sisältää kuitenkin esimerkiksi seuraavia osia:

* Säännöistä poimittu pykälä yhdistyksen tarkoituksesta
* Johdanto: tiivistelmä kuluneen vuoden toiminnasta
* Muutokset jäsenmäärässä
* Hallituksen kokoonpano, kokousten määrä jne.
* Yhdistyksen kokoukset
* Tiedotustoiminta
* Yhdistyksen toiminta
** perustoiminta
** erityiset tapahtumat, tilaisuudet, juhlat
** koulutus, retket, jne.

## Vuosikertomuskilpailu
Painettu vuosikertomus oli ennen internet-aikaa tärkeä viestintäväline yrityksen osakkeenomistajille ja muille sidosryhmille. Helsingin pörssin Pörssikomitea ja *[[Helsingin Sanomat]]* aloittivat 1970-luvun taitteessa vuosittaisen suomalaisyritysten vuosikertomusten paremmuuskilpailun. Sen tarkoituksena oli ”lisätä yhtiöiden ja yhteisöjen mielenkiintoa sellaisen vuosikertomuksen julkaisemiseen, joka levittää tietoa yhtiön ja yhteisön tilasta ja kehityksestä yleisölle ja edistävät kiinnostusta osakesäästämiseen”.

Arvosteluperusteina olivat annetun information luonne ja laajuus, esittämistapa ja kertomuksen painoasu. Pörssiyhtiöiden vuosikertomukset osallistuivat kilpailuun automaattisesti, ja muita kilpailusarjoja olivat pörssin ulkopuoliset osakeyhtiöt sekä muut taloudellista toimintaa harjoittavat yhteisöt. Kilpailun tuomaristo poimittiin Helsingin pörssin johtajistosta, taloustoimittajista, markkinointiviestinnän asiantuntijoista ja liiketaloustieteen professoreista.

Myöhemmin vuosikertomuskilpailua ovat järjestäneet ProCom – Viestinnän ammattilaiset ry Oma Media -kilpailun yhtenä sarjana sekä Lönnbergin Kirjapaino.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*vuosikertomukset.net, suomalaisten pörssiyhtiöiden vuosikertomukset ja osavuosikatsaukset verkossa
Paul Fogelberg

**Paul Erik Fogelberg** (s. 26. elokuuta 1935 Pori) on suomalainen maantieteilijä ja maantieteen professori emeritus. Hän toimi Helsingin yliopiston ruotsinkielistä opetusta varten perustetussa maantieteen professorin virassa vuosina 1982–1998 ja Helsingin yliopiston II vararehtorina vuosina 1992–1998.

Fogelberg tuli ylioppilaaksi Tampereen ruotsinkielisestä yhteiskoulusta (Svenska samskolan i Tammerfors) vuonna 1953. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui sieltä filosofian kandidaatiksi (1962), maisteriksi (1964), lisensiaatiksi (1966) ja tohtoriksi (FT 1970).

## Huomionosoituksia
Fogelberg on saanut useita huomionosoituksia työstään. Fogelbergille myönnettiin Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto vuonna 1975 yhdessä Stig Jaatisen ja Henrik Österholmin kanssa teoksesta *Skärgård i omvandling* (1975). Suomen Tiedeseuran jäseneksi Fogelberg valittiin vuonna 1982. Vuoden tiedetoimittajaksi hänet valittiin vuonna 1998. Vuonna 2008 hänelle myönnettiin Suomen Tiedeseuran hopeinen mitali ansioistaan seuran julkaisusarjan (*Bidrag  till  kännedom  av Finlands natur och folk*) toimittajana. Hänelle on myönnetty Suomen Leijonan ritarikunnan komentajan ja Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. luokan ritarin arvo sekä valtion virka-ansiomerkki. Helsingin yliopiston Pacius-palkinto. Hän on Helsingin yliopiston musiikkiseuran kunniajäsen (1998) ja Tiedekeskus Heurekan kunniajäsen (2002). Muutamia musiikkiin liittyviä ansioristejä.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Józef Szamocki

**Józef Szamocki** (s. 4. lokakuuta 1954 Gdynia) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Bernard Czapliński 29. huhtikuuta 1979. Hänet nimitettiin Toruńin hiippakunnan vihkipiispaksi ja Clypian titulaaripiispaksi 20. huhtikuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Andrzej Wojciech Suski, jota avustivat Tadeusz Gocłowski ja Henryk Józef Muszyński.

## Lähteet
Andrzej Wojciech Suski

**Andrzej Wojciech Suski** (s. 24. joulukuuta 1941 Płock) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Płockin hiippakuntaan Piotr Dudziec 13. kesäkuuta 1965, ja hänet nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Pulcheriopoliin titulaaripiispaksi 12. elokuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Józef Glemp, jota avustivat Zygmunt Kamiński ja Juliusz Paetz.

Suski sai 25. maaliskuuta 1992 nimityksen Toruńin piispaksi.

## Lähteet
Chen Long

**Chen Long** (; s. 18. tammikuuta 1989 Hubei) on kiinalainen sulkapalloilija ja olympiavoittaja. Hän aloitti sulkapallon pelaamisen kahdeksanvuotiaana. Ammattilaiseksi hän siirtyi vuonna 2007. Maailmanlistalla hän on ollut parhaimmillaan ykkössijalla vuonna 2014. Rion olympialaisissa 2016 hän voitti kaksinpelissä kultaa ja Lontoon olympialaisissa 2012 pronssia.  Tokion olympialaisissa 2020 hän sai kaksinpelin hopeaa hävittyään finaalissa Tanskan Viktor Axelsenille.

## Lähteet
Shō Sasaki

**Shō Sasaki** (s. 30. kesäkuuta 1982 Hokkaidō) on japanilainen sulkapalloilija. Hän aloitti sulkapallon pelaamisen 7-vuotiaana. Maailmanlistalla hän on ollut parhaimmillaan kuudentena vuonna 2011.

## Lähteet