Juhana I Peloton

**Juhana I Peloton**, myös *Juhana Peloton* () (28. toukokuuta 1371 Dijon – 10. syyskuuta 1419 Montereau-Fault-Yonne) oli kuninkaalliseen Valois-sukuun eli Kapetingeihin kuulunut Burgundin herttua satavuotisen sodan aikana Ranskassa.

## Suku
Jeanin vanhemmat olivat Burgundin herttua Filip II Rohkea (1342–1404) ja Flanderin kreivitär Marguerite III (1350–1405). Hän syntyi Rouvresin herttuan linnassa, jossa hän vietti suurimman osan lapsuudestaan. Hän oli vanhin yhdeksästä sisaruksesta, joista neljä sisarta eli aikuisiksi ja kaksi nuorinta veljeä kaatuivat Azincourtin taistelussa vuonna 1415. 

## Herttua
Jeanista tuli Burgundin ja Flanderin herttuakunnan päämies vuonna 1404 Kaarle VI:n ollessa Ranskan kuningas. Ennen sitä hän osoitti nimensä mukaista pelottomuutta Nikopoliin taistelussa vuonna 1396 Osmanien sulttaani Bayezid I:tä vastaan. Tosin hänen johtamansa ranskalainen ratsuväki kärsi taistelussa suuret tappiot kurittomuutensa takia. Herttua Jean jäi panttivangiksi, ja suvun oli maksettava hänestä 200&nbsp;000 dukaatin lunnaat. Jeanista tuli kuitenkin kansallissankari, ja sen turvin hän sekaantui monin tavoin Ranskan hallitsemiseen. Tämä oli mahdollista kuninkaan mielisairauden takia. Kaarlesta tuli kyvytön maan johtajaksi, ja hänen Valois-sukuiset setänsä ottivat vallan ja käyttivät valtion varoja omaksi edukseen.

Jean murhautti vastustajansa Orléansin herttua Louisin vuonna 1407. Murha oli viimeinen sytyke 28-vuotiseen sisällissotaan Burgundin ja Armagnacin puolueiden välillä. Herttua Jeanin verinen hallitsemistapa johti siihen, että pariisilaiset karkottivat hänet kaupungista vuonna 1413. Tämän takia Jean asettui satavuotisessa sodassa Englannin ja sen kuningas Henrikin puolelle. Yhteisoperaatio kuivui kokoon Jeanin kuoleman vuonna 1419 ja Henrikin kuoleman vuonna 1422 takia. Herttua Jean murhattiin 10. syyskuuta 1419 Montereaun sillalla hänen ollessaan tapaamassa tulevaa kuningasta Kaarle VII:tä. Ranskan sotaonni kääntyi lopulta vasta Orléansin neitsyen ansiosta vuodesta 1430 alkaen.

Burgundin herttua Jeanin maine Ranskan historiassa on ollut pitkään huono. Häntä on pidetty lähinnä murhaajana ja petturina. Hän ei ollut kuitenkaan huomattavasti väkivaltaisempi kuin muut 1400-luvun alkupuolen hallitsijat. Ranskalle Jeanin vallankäyttö aiheutti tuhoa, mutta Burgundille hänen politiikkansa merkitsi suhteellisen rauhaisaa aikaa.

## Avioliitto ja jälkeläiset

Jean avioitui Cambraissa vuonna 1385 Baijerin prinsessa Margareten (1363–1424) kanssa, joka oli Baijerin herttua Albrekt I:n (1336–1404) ja herttuatar Margarete von Briegin, Brzegin (1342–1386) kolmanneksi vanhin tytär. Heille syntyi kahdeksan lasta:

* Marguerite, Guyennen herttuatar ja Montargisin kreivitär (1393–1442), avioitui ensin 11-vuotiaana vuonna 1404 Kaarle VI:n pojan, *[[dauphin]]* Louisin (1397–1415) kanssa ja toisen kerran vuonna 1422 Arthur de Richemontin (1393–1458), tulevan Bretagnen herttuan kanssa. Molemmat liitot olivat lapsettomia. 

* Catherine (1399–1414), kihlattiin vuonna 1410 Anjoun kreivi Louis III:lle, kuoli 15-vuotiaana

* Marie (1393–1463), avioitui 13-vuotiaana vuonna 1406 Kleven herttua Adolf I:n (1373–1448) kanssa. Heillä oli kahdeksan lasta.

* Filip III Hyvä (1396–1467), Burgundin herttua, Flanderin kreivi. Hänellä oli kolme aviopuolisoa, 24 rakastajatarta, neljä aviolasta ja 18 tunnettua aviotonta lasta.
* Jeanne (1399–1406), kuoli 7-vuotiaana.

* Isabelle, Penthièvren kreivitär (1400–1412), avioitui kuusivuotiaana vuonna 1406 Penthièvren ja Périgordin kreivi Olivier de Châtillon-Bloisin (n. 1387–1433) kanssa, kuoli 12-vuotiaana.

* Anne (1404–1432), avioitui vuonna 1423 Bedfordin herttua Johnin (1389–1435) kanssa. Avioliitto oli lapseton. 

* Agnes (1407–1476), avioitui vuonna 1425 Bourbonin herttua Kaarle I:n (1401–1456) kanssa. Heillä oli 11 lasta. Heidän tyttärensä Isabelle de Bourbon (1437–1465) avioitui vuonna 1454 Burgundin herttua Kaarle Rohkean kanssa. Heidän tyttärensä oli Burgundin herttuatar Marie.

## Katso myös
* Luettelo Flanderin kreiveistä

## Lähteet

## Aiheesta muualla