open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Onni Vuorisalo

**Onni Vilhelm Vuorisalo** () oli suomalainen jääkäriluutnantti ja Viron armeijan kapteeni. Hän sai sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa, missä hän sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen Armeijan riveissä komppanianpäällikkönä. Suomen sisällissodan jälkeen hän osallistui heimosotiin Aunuksessa ja Viron vapaussodassa, missä hänen kohtalonsa sinetöitiin tapaturmaiseen haavoittumiseen, mikä johti lopulta hänen menehtymiseen.  

## Perhetausta ja opinnot
Hänen vanhempansa olivat konttoristi Karl Johan Nyberg ja Hilda Kautto. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1907 Elisa Helena Juseliuksen kanssa. Vuorisalo kävi neljä luokkaa Jyväskylän yhteiskoulua. 

## Jääkärikausi

Vuorisalo työskenteli leipurina Helsingissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 28. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän kävi pataljoonan rintamalta paluun jälkeen Polangenissa vuonna 1917 järjestetyn erikoiskurssin (pommarikurssi). 

## Suomen sisällissota
Vuorisalo saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan komppanianpäälliköksi Hämeen ryhmän V Mäntän pataljoonan 6. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin  Mäntän-Kuoreveden rintamalohkolla sekä Riihimäellä, Lylyssä, Juupajoella, Hirsilässä, Aitolahdessa, Takahuhdissa, Uudessakylässä, Tampereella ja Lempäälässä. Tampereen valtauksen jälkeen hänet komennettiin adjutantiksi Vaasan rykmentin II pataljoonaan ja otti sen mukana osaa Viipurin valtaukseen.

## Sisällissodan jälkeinen aika
Vuorisalo palveli sisällissodan jälkeen päällikkönä Vaasan rykmentin 6. komppaniassa, rykmentin lakkauttamiseen asti. Vuorisalo osallistui syyskesällä vuonna 1918 2. komppanian päällikkönä kapteeni Kuisman johtamaan Vienan karjalan retkikuntaan. Vienan retkeltä palattuaan hän suuntasi seuraavaksi Viroon, missä hän liittyi viron armeijaan ja osallistui Viron vapaussotaan päällikkönä Ensimmäisen suomalaisen vapaajoukon (Ekströmin pataljoona) 1. konekiväärikomennuskunnassa. Hän otti osaa Viron vapaussodan taisteluihin muun muassa Loksassa, Merikylässä ja Narvassa, missä hän haavoittui vahingonlaukauksesta 31. tammikuuta 1919 ja kuoli 16. helmikuuta 1919 Helsingissä saamiinsa vammoihin. 

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. 
*Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .

### Viitteet
Kanariantasku

**Kanariantasku** (*Saxicola dacotiae*) on harvinainen Kanariansaarilla elävä varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 12,5&nbsp;cm ja siipien kärkiväli 19–20,5&nbsp;cm. Kooltaan kanariantasku on kuin pensastasku, jota se suuresti muistuttaa höyhenpuvultaankin. Juhlapukuiselta koiraalta puuttuu valkoinen silmäkulmanjuova ja se on vatsapuolelta himmeämpi kuin pensastasku, mutta sillä on valkoinen kurkku, joka taas puuttuu pensastaskulta. Naaras ja nuori lintu ovat himmeämpiä kuin koiras ja muistuttavat paljon pensastaskunaarasta.

## Esiintyminen
Kanariantasku on Kanariansaarten kotoperäinen laji, joka elää Fuerteventuran saarella ja mahdollisesti myös Alegranzalla ja Montaña Claralla. Lajia pidettiin pitkään erittäin uhanalaisena, mutta arviot kannan koosta olivat aliarvioitua. Nykyisin niitä arvellaan olevan 13&nbsp;400–15&nbsp;500 yksilöä. Laji on enimmäkseen paikkalintu. Lajia uhkaa turisteista aiheutuvasta rakennustoiminnasta hotellien, golfkenttien, teiden ja teollisuusrakennusten vallatessa lajin elinpaikat. Villiintyneet kissat ja rotat aiheuttavat pesätuhoja.

## Elinympäristö
Kanariantasku asuu sekä vuorenrinteiden että alavien maiden kitukasvuisilla, kivikkoisilla ja kallioisilla mailla, myös laavakentillä ja rannoilla.

## Lisääntyminen
Kanariantasku rakentaa pesänsä tavallisesti maahan kivien tai kallioiden väleihin ja rakoihin, enintään puolen metrin korkeudelle. Naaras munii tavallisesti neljä munaa, joiden keskipaino on 1,88&nbsp;g. Naaras hautoo 13–15 päivää. Molemmat emot ruokkivat poikasia, jotka jättävät pesän 16–18 päivän ikäisinä. Laji pesii tavallisesti kahdesti kesässä.

## Ravinto
Kanariantaskun ravintoa ovat hyönteiset ja muut pienet selkärangattomat eläimet.

## Lähteet
* Cramp, Stanley (päätoim.) 1988: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa, V. – Oxford University Press. Hongkong. 

### Viitteet

* Birdphoto (kuvia)
Logografit (historia)

**Logografit** (), sanoista ”sana” () ja ”kirjoittaa” (), viittaa antiikin Kreikan historiankirjoittajiin ja kronikoitsijoihin ennen Herodotosta, jota pidetään historiankirjoituksen isänä. Herodotos itse käytti edeltäjistään sanaa *logopoioi* (, sanasta *ποιέω*, ”tehdä”). Thukydides loi puolestaan sanan *logografos* kuvaamaan edeltäjiään, myös Herodotosta, mutta sana käsitetään nykyään käsittämään Herodotoksen määritelmän mukaisesti varhaisemmat historioitsijat kuten Akusilaos, Ferekydes, Hekataios, Hellanikos ja Ksanthos.

Logografit tulivat pääsääntöisesti Jooniasta ja sen saarilta. Heidän kirjoituksensa keskittyivät enemmän lukijan mielenkiinnon ylläpitämiseen kuin kertomuksen todenperäisyyteen. Niissä saatettiin kritiikittä sekoittaa keskenään mytologiaa ja historiaa, ja siksi niiden kirjoittajia kutsutaankin mieluummin kronikoitsijoiksi kuin historioitsijoiksi.

## Lähteet
*
Gerlof Fokko Mees

**Gerlof Fokko Mees** (16. kesäkuuta 1926 Velsen, Alankomaat – 31. maaliskuuta 2013 Busselton, Australia) oli hollantilainen kalatutkija ja lintutieteilijä.

Mees syntyi Hollannissa, kasvoi Indonesiassa (silloisessa Alankomaiden Itä-Intiassa) ja työskenteli pitkään Oseaniassa. Hän on oppiarvoltaan tohtori. Hän tutki etenkin rillien (*Zosteropidae*) elämää.

Mees toimi Western Australian Museumin selkärankaisten osaston kuraattorina Perthissä 1958–1963. Tämän jälkeen hän toimi Leidenin museon lintuosaston kuraattorina. Hän muutti takaisin Länsi-Australiaan 1991. Hän kuvaili ensimmäisenä länsiaustralialaisen kalalajin salamanterikuoreen (*Lepidogalaxias salamandroides*). Linnuista Mees nimesi floresinmonarkin (*Monarcha sacerdotum*) 1973. Vuonna 2004 nimettiin hänen kunniakseen uusi lintulaji floresinkehrääjä (*Caprimulgus meesi*).

## Lähteet
Lukas Klapfer

**Lukas Klapfer** (s. 25. joulukuuta 1985 Eisenerz, Itävalta) on itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä.

Klapfer saavutti pronssia junioreiden MM-kilpailujen joukkuekilpailussa Norjan Strynissä vuonna 2003. Sotšin olympialaisten 2014 joukkuekilpailussa hän saavutti niin ikään pronssia. Lisäksi hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa 12:s ja suurmäessä 15:s. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 15:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti pronssia normaalimäen ja 10 kilometrin hiihdon kilpailussa sekä joukkuekilpailussa. Suurmäen Gundersen-kilpailussa hän oli yhdeksäs. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti pronssia joukkuekilpailuissa. Suurmäen Gundersen-kilpailussa hän sijoittui 31:nneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia.

Klapfer kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran jo kaudella 2004–2005 Sapporossa. Hän saavutti ensimmäisen palkintosijansa maailmancupissa 7. helmikuuta 2009 Seefeldissä oltuaan toinen Mario Stecherin jälkeen. Kilpailun loppuvaiheilla Stecher, norjalainen Jan Schmid, ja Klapfer taistelivat voitosta, mutta lopussa Stecher otti ratkaisevan irtioton, ja voitti kilpailun lopulta varsin selvällä erolla ennen Klapferia, joka löi loppukirissä niukasti vain yhdellä kymmenyksellä Jan Schmidin. Ensimmäisen voittonsa Klapfer saavutti 4. tammikuuta 2015 Schonachin kilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kymmenes kaudella 2014–2015. Joulukuussa 2015 Klapfer sijoittui kolmanneksi Lillehammerin toisessa kilpailussa. Hän oli kolmas myös Schonachissa maaliskuussa 2016. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui yhdeksänneksi. Kaudella 2017–2018 hän sijoittui Val di Fiemmen kilpailuissa toiseksi ja kolmanneksi.

## Maailmancupin palkintopallipaikat

## Lähteet
*
Scandalous Travelers

**Scandalous Travelers** on Billy Talentin ensimmäisestä kiertueesta kertova dokumenttielokuva. Elokuvan pituus on noin 30 minuuttia ja se sisältää monia haastatteluita ja kappaleiden liveversioita. Elokuva kuvattiin vuonna 2004.
Batman of the Future: Return of the Joker (videopeli)

**Batman of the Future: Return of the Joker** (myös nimellä *Batman Beyond: Return of the Joker*) on Kemcon kehittämä ja Ubisoftin julkaisema beat ’em up -videopeli. Peli julkaistiin vuonna 2000 Game Boy Colorille, PlayStationille, Nintendo 64:lle.
Peli perustuu elokuvaan *[[Batman of the Future: Return of the Joker]]*.

## Juoni
Elokuvan tavoin pelaaja pelaa tulevaisuuden Batmanilla tavoitteenaan vangita Jokeri. Sitä ennen Batmanin täytyy taistella vastaantulevia Jokerin kätyreitä, joista suurin osa on geenimanipuloituja ihmisiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Batman: Chaos in Gotham

**Batman: Chaos in Gotham** on Digital Eclipse Softwaren kehittämä ja Ubisoftin julkaisema toimintapeli, joka perustuu DC Comicsin sarjakuvasankariin Batmaniin ja televisiosarjaan *[[The New Batman Adventures]]*. Peli julkaistiin Game Boy Colorille vuonna 2001.

## Juoni
Gotham Cityn vaarallisimmat viholliset ovat jälleen paenneet Arkhamin mielisairaalasta ja aiheuttavat harmia kaupungissa. Poliisien ollessa voimattomia superrikollisia vastaan he saavat apuunsa Batmanin, Robinin, Nightwingin ja Batgirlin.

Pelaaja voi taistella Batmanin lisäksi Batgirlillä muun muassa Myrkkymurattia, Pingviiniä ja Jokeria vastaan.

## Luettelo vihollisista
Pelissä esiintyy seuraavat viholliset

* Jokeri
* Harley Quinn
* Myrkkymuratti
* Roxy Rocket 
* Bane
* Kaksinaama (viimeinen pomovastus)

## Lähteet
Hadrumetum

**Hadrumetum** (myös *Adrametum*, *Adrametus*) oli foinikialainen kolonia, joka sijaitsi nykyisen Soussen paikalla Tunisiassa. Se oli Karthagoa vanhempi ja yksi Karthagon valtakunnan kaupungeista Pohjois-Afrikassa. Toisen puunilaissodan aikana Hadrumetum toimi karthagolaisen kenraalin Hannibalin tukikohtana. Kolmannessa puunilaissodassa kaupunki sijoittui roomalaisten puolelle. Roomalaisajalla kaupungin nimeksi tuli **Hadrumentum** ja keisariaikana se oli tärkeä oliiviöljyn lastauskeskus. Sinne oli myös sijoitettu prokonsulin istuin. Trajanus teki kaupungista *[[colonia]]n* ja antoi sille nimeksi **Colonia Concordia Ulpia Trajana Augusta Frugifera Hadrumetina**. Vandaalien vallattua kaupungin sen nimeksi tuli Hunerikopolis. Bysantin vallattua kaupungin takaisin sen nimeksi tuli keisari Justininuksen mukaan Justinianopolis. Arabien vallattua kaupungin nimi muutettiin jälleen, tällä kertaa siitä tuli **Sūsa**.

## Lähteet
*
Pauno Kymäläinen

**Pauno Kymäläinen** (s. 14. marraskuuta 1949 Rauma) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Laitapuolustajana ja liberona pelannut Kymäläinen pelasi lähes koko uransa Turun Palloseurassa.

Kymäläinen muutti Naantaliin perheensä mukana vuonna 1962. Kymäläisen pelaajaura alkoi VG-62:ssa, jossa hän pelasi vuosina 1967–1969 sekä jääkiekkoa että jalkapalloa. Vuonna 1970 hän siirtyi Turun Pyrkivään ja sieltä yhden kauden jälkeen Turun Palloseuraan. TPS:ssa Kymäläinen voitti heti ensimmäisellä kaudellaan mestaruuden. Lisää mestaruuksia tuli 1972 ja 1975, ja lisäksi hän voitti kahdesti hopeaa sekä kolmesti pronssia. Kymäläisen ura jatkui TPS:ssa aina vuoteen 1986 asti. Hän toimi seuran kapteenina useita vuosia ja pelasi sen riveissä 368 pääsarjaottelua, joissa teki 21 maalia.

Maajoukkueeseen Kymäläinen pääsi ensimmäisen kerran 1972, seuraavan kerran 1975, mutta vakiokokoonpanoon hän nousi vasta 1982 ollessaan jo 32-vuotias. Hän toimi myös maajoukkueen kapteenina ja lopulta pelasi kaikkiaan 39 maaottelua.

Pelaajauran jälkeen Kymäläinen valmensi Porin Pallo-Tovereita 1987–1990 ja Turun Palloseuraa 1993. Vuonna 2010 Kymäläinen pelaa ikämiesten M55-sarjaa VG-62:ssa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Bratislava V

**Bratislava V** () on yksi Slovakian pääkaupungin Bratislavan piireistä. Se sijaitsee Bratislavan keskustan eteläpuolella Tonavan oikealla rannalla Itävallan ja Unkarin rajalla. Siellä on arviolta 110&nbsp;753 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 94,19 neliökilometriä.  

Piiri kuuluvat osa-alueet Petržalka, Jarovce, Rusovce ja Čunovo.

## Väestö

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jarovce

**Jarovce** on Slovakian pääkaupungin Bratislavan osa-alue, jossa eli vuonna 2011 vajaat 1500 asukasta. Etniseltä taustaltaan suurin osa oli slovenialaisia.

Jarovce sijaitsee Tonavan etelärannalla ja kuuluu Bratislava V -piiriin. Se on Itävallan vastainen rajanylityspaikka, ja sen läpi kulkee moottoritie Itävallan Kittseen kaupunkiin.

Varhaisin maininta Jarovcesta löytyy jo vuodelta 1208. Kroatialaiset asettuivat sinne 1500-luvulla. Ennen toista maailmansotaa Jarovcen väestöstä suurin osa oli kroaatteja tai saksalaisia.

## Lähteet
Hulk (videopeli)

**Hulk** on vuoden 2003 toukokuussa julkaistu videopeli, joka on jatkoa samannimiselle elokuvalle *[[Hulk (elokuva)|Hulk]]*. Pelin julkaisi Universal Interactive Nintendo GameCubelle, PlayStation 2:lle, Xboxille ja Windowsille. Peli julkaistiin Game Boy Advancelle nimellä *The Incredible Hulk*.

## Juoni
Pelaajan käytössä on pelin päähahmot tohtori Bruce Banner ja hänen alter egonsa Hulk. Tohtori Crawford ottaa yhteyttä Banneriin ja kertoo löytäneensä hänen sairaudelleen parannuskeinon, mutta varastaakin osan Bannerin gammasäteilystä päästyään paikan päälle. Crawford muuttuu Bannerin tavoin vihreäksi hirviöksi ja kutsuu itseään Ravageksi. Bannerin on jahdattava Ravagea Hulkina, joka pakenee kohti Alcatrazin vankilaan luodakseen supersotilaita saamastaan Hulkin DNA:sta. Hulk matkaa kohti vankilaa saatuaan tietää Ravagen suunnitelmista Half-Lifelta, jossa hän kohtaa armeijan supersotilaita ja mutanttikoiria. Estettyään heidän kokeet Hulk joutuu pelastamaan myös Betty Rossin Fluxin käsistä, ennen kuin saa vastaansa Ravagen. Ravage paljastaa hävittyään taistelun Hulkille Johtaja-nimisen telepaatikon olevan kaiken takana yrittäessään saada Bannerin Hulkin voimat itselleen.

## Tasot
# Inner torment
# Desperatemeasures
# Betrayal
# Beneath The City
# End of the Line
# A Different Breed (loppuvastus Half-Life)
# Infiltration
# Facilities
# Substructure
# Savior (loppuvastus Madman)
# Chemical Effect
# Spearpoint
# Containment Failure
# Guardian (loppuvastus Flux)
# Unfinished Business
# Without Ethics
# Resolve
# One and All (loppuvastus Ravage)
# Reckoning
# Mind Games (loppuvastus Johtaja)
# Deliverance

## Äänirooleissa

## Lähteet
Timo Seppälä

**Timo Seppälä** -nimisiä henkilöitä:

* Timo Seppälä (s. 1946), suomalainen yrittäjä ja Kokoomuksen ent. kansanedustaja
* Timo Seppälä (1951–2023), suomalainen farmakologi ja antidopingtoiminnan asiantuntija
* Timo Seppälä (s. 1968), suomalainen ampumahiihtäjä.
Harjalepinkäiset

**Harjalepinkäiset** (*Prionops*) on vangojen heimoon kuuluva lintusuku. Aiemmin suku luettiin afrikanlepinkäisiin. Sukuun kuuluu 8 lajia.

## Harjalepinkäisiin (''Prionops'') kuuluvia lajeja
* Angolanlepinkäinen (*Prionops gabela*)
* Harmaaharjalepinkäinen (*Prionops poliolophus*)
* Keltaharjalepinkäinen (*Prionops alberti*)
* Punanokkalepinkäinen (*Prionops retzii*)
* Rusko-otsalepinkäinen (*Prionops scopifrons*)
* Rusovatsalepinkäinen (*Prionops rufiventris*)
* Siniharjalepinkäinen (*Prionops caniceps*)
* Valkoharjalepinkäinen (*Prionops plumatus*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Prionops
Timo Seppälä (ampumahiihtäjä)

**Timo Juhani Seppälä** (s. 27. kesäkuuta 1968 Kauhajoki) on entinen suomalainen ampumahiihtäjä.

Seppälä sijoittui Lillehammerin 1994 olympialaisissa 20 kilometrin kilpailussa 41:nneksi ja viestissä viidenneksi. MM-kilpailuissa hän sijoittui Minskissä 1990 viestissä kuudenneksi, joukkuekilpailussa 12:nneksi ja 10 kilometrillä 50:nneksi sekä  Lahdessa 1991 20 kilometrillä 30:nneksi ja 10 kilometrillä 53:nneksi.

Timo Seppälä edusti seuratasolla Kauhajoen Karhua ja Tuusulan Voima-Veikkoja. Hän voitti Suomen mestaruuden 10 kilometrillä vuonna 1992 sekä viestissä vuosina 1990, 1991 ja 1993.

Myös Timo Seppälän poika Tero Seppälä on ampumahiihtäjä. Timo Seppälä toimii koulutusjohtajana Haapajärven ammattiopistossa, minkä lisäksi hän pyörittää maatilaa yhdessä poikansa kanssa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Čunovo

**Čunovo** on Slovakian pääkaupungin Bratislavan osa-alue, jossa eli vuonna 2004 alle tuhat asukasta. Se sijaitsee Tonavan etelärannalla ja kuuluu Bratislava V -piiriin. 

Čunovossa on kanava, jossa on keinotekoinen koski, jossa voi harrastaa koskenlaskentaa.

## Lähteet
An Essay on the Principle of Population

**An Essay on the Principle of Population** on Thomas Malthusin vuonna 1798 julkaistu kirja. Kirjassa Malthus esittää, että ihmisiä syntyy maailmaan aina enemmän kuin on ravintoa tarjolla. Tämä johtaa Malthusin mielestä eloonjäämiskamppailuun, jossa parhaiten pärjäävät ne, joilla on parhaimmat ominaisuudet. Charles Darwin sai kirjan luettuaan idean soveltaa kehittelemäänsä luonnonvalintateoriaa ihmisiin.

## Lähteet
Ruusulepinkäiset

**Ruusulepinkäiset** (*Malaconotus*) on afrikanlepinkäisten heimoon kuuluva lintusuku.

## Ruusulepinkäisiin (''Malaconotus'') kuuluvia lajeja
* Epolettilepinkäinen (*Malaconotus lagdeni*)
* Harmaapäälepinkäinen (*Malaconotus blanchoti*)
* Mustahuppulepinkäinen (*Malaconotus alius*)
* Sambianlepinkäinen (*Malaconotus monteiri*)
* Tulirintalepinkäinen (*Malaconotus cruentus*)
* Viherrintalepinkäinen (*Malaconotus gladiator*)

## Aiheesta muualla
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) 
*ITIS: Malaconotus
The Incredible Hulk (vuoden 2008 videopeli)

**The Incredible Hulk** on Edge of Realityn kehittämä ja Segan julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu vuoden 2008 kesäkuussa Nintendo DS:lle, PlayStation 2:lle, PlayStation 3:lle, Wiille, Windowsille ja Xbox 360:lle.

## Pelaaminen
Peli perustuu samannimiseen elokuvaan *[[The Incredible Hulk]]*, mutta pelissä on hyvin vähän elokuvan tarinaa. Pelissä on joitakin ideoita aiemmasta Hulk-aiheisesta pelistä *Ultimate Destruction*.
Hulk voi ladata hypyn ollessaan ilmassa ja hyppää suuremmalla nopeudella koskettaessaan maata. Pelissä oleva New Yorkin kaupunki ja sen maamerkit ovat tuhottavia. Tuhoaminen nostaa uhkatasoa, jolloin vastukset nousevat jalkamiehistä tankkeihin ja helikoptereihin ja lopulta Hulkbuster-pukuihin. Hulk voi parantaa itsensä hetkessä.

## Äänirooleissa

## Vastaanotto
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 6/10. Pelin tarinassa on muutamia kohtauksia elokuvasta *The Incredible Hulk*, mutta se on irallista.
Pelissä on paljon tekemistä minipeleissä ja etsimällä 200 kerättävää voimaa nostavaa esinettä. Pääkampanja kestää 7 &ndash; 10 tuntia. Vastustajia on moitittu yksinkertaisiksi ja näitä on vain kourallinen, joka vanhenee nopeasti. Vaikka pelissä on elokuvan näyttelijöitä äänirooleissa nämä on laiskasti tehtyjä vähäisellä huomiolla ääneen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Pelin virallinen sivusto
Rusovce

**Rusovce** (, , ) on  Slovakian pääkaupungin Bratislavan osa-alue, jossa eli vuonna 2004 noin 2100 asukasta. Se sijaitsee Tonava oikealla rannalla ja kuuluu Bratislava V -piiriin. Se on Itävallan vastainen rajanylityspaikka ja sijaitsee myös lähellä Unkarin vastaista rajaa.

Rusovcen suurimpia nähtävyyksiä ovat kirkko 1600-luvulta sekä roomalaisten leirin rauniot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Querelle (elokuva)

**Querelle** on saksalais-ranskalaisena yhteistuotantona valmistunut elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1982. Saksalaisen Rainer Werner Fassbinderin ohjaus perustuu Jean Genet'n vuonna 1947 ilmestyneeseen romaaniin Querelle.

## Juoni
Fassbinderin elokuva pohjautuu löyhästi kirjan juonelle. Se on monessa mielessä surrealistisempi kuin sen pohjana oleva teos, muttei kuitenkaan ohjaajansa edellisten teosten tavoin kitsin täyttämä.

Komea merisotilas, varas ja sarjamurhaaja Georges Querelle (Brad Davis) saapuu laivastotukikohtana toimivaan Brestin kaupunkiin.

## Vastaanotto
Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta yksi antoi *Querellelle* neljä tähteä, kaksi kolme tähteä, neljä kaksi tähteä ja kaksi yhden tähden, keskiarvona 2,22 tähteä neljästä.

## Lähteet
Petri Järvinen

**Petri Järvinen** (s. 9. toukokuuta 1965 Helsinki) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän valmensi viimeksi Kakkosessa pelannutta FC Lahti Akatemiaa.

Hyökkääjänä pelannut Järvinen pääsi mukaan Jyväskylän Palloilijoiden edustusjoukkueeseen 1982, jolloin seura pelasi I divisioonassa. Kaksi seuraavaa kautta kului II divisioonassa kunnes hän siirtyi SM-sarjaan ensin Ilvekseen 1985 ja sieltä seuraavaksi kaudeksi Porin Pallo-Tovereihin. PPT:ssa Järvinen nousi vastuulliseen asemaan ja seuraavaksi kaudeksi hänet hankittiin Hakaan. Hakassa Järvinen pelasi kaudet 1987–1988 ja voitti jälkimmäisellä kaudella Suomen cupin. Vuonna 1989 Järvinen siirtyi Kuusysiin, jossa hän viihtyi viisi kautta ja voitti kahdesti Suomen mestaruuden sekä kahdesti hopeaa. Talvella 1992–1993 Järvinen kävi pelaamassa vuokrasopimuksella Saksan 2. Bundesliigan FC St. Paulissa.

Kuusysistä Järvinen siirtyi Finnairin Palloilijoihin, mutta kesken kauden hän lähti taas 2. Bundesliigaan, tällä kertaa SV Waldhof Mannheimiin. Pelattuaan Saksassa kauden 1994–1995 hän palasi taas FinnPaan. Ura FinnPassa jatkui vuoteen 1998 asti, jonka jälkeen hän pelasi yhden kauden FC Lahdessa ja sen jälkeen FC Hongassa. Kaikkiaan Järvinen pelasi urallaan 310 pääsarjaottelua Suomessa ja 41 ottelua Saksan 2. Bundesliigassa.

Maajoukkueessa Järvinen pelasi 37 maaottelua ja teki niissä 4 maalia.

Pelaajauransa jälkeen Järvinen on siirtynyt valmennustehtäviin. Hänet valittiin vuoden nuorten valmentajaksi 2009 johdettuaan Reippaan B-juniorit SM-hopealle. Kaudella 2010 hän valmensi Kuusysin edustusjoukkuetta City Starsia Kakkosessa.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Nadine Goletto

**Nadine Cochand** (o.s. **Goletto**, s. 5. maaliskuuta 1956 Carnoules, Var, Ranska) on entinen ranskalainen pikajuoksija.

Nadine Goletto kuului Ranskan 4 × 100 metrin viestijuoksujoukkueeseen, joka sijoittui Rooman EM-kilpailuissa 1974 viidenneksi Ranskan ennätyksellä 44,18&nbsp;s. Hän oli myös juoksemassa Ranskan ennätystä 44,2&nbsp;s vuonna 1973 ja 43,8&nbsp;s vuonna 1976. Hän kilpaili sisäratojen EM-kilpailuissa 60 metrin juoksussa vuosina 1974 ja 1975 mutta ei menestynyt. Hän voitti Ranskan mestaruuden 60 metrillä sisäradoilla vuonna 1974. 

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 60 metriä: 7,46&nbsp;s (1974)
* 100 metriä: 11,63&nbsp;s / käsiajanotolla 11,5&nbsp;s (1973)
* 200 metriä: 24,33&nbsp;s / käsiajanotolla 24,0&nbsp;s (1975)

## Lähteet

* 
*
Halsuan vaakuna

**Halsuan kunnanvaakuna** on saanut aiheensa perinteellisen kansanmusiikin harrastuksesta, joka virisi Perhonjokilaaksossa 1800–luvulla. Paikkakunnalle muuttaneen Kreeta Haapasalon saavuttama menestys innoitti muita paikallisia soittajia kiertämään esiintymässä Etelä- ja Keski-Suomessa.

Vaakunan on vanhan vaakunan pohjalta suunnitellut Kaj Kajander, ja se vahvistettiin käyttöön 12. maaliskuuta 1969. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kaksi vastakkain asetettua pyöreäperäistä hopeakannelta, joitten kielet siniset”.

## Lähteet
* 
*
Vestiges of the Natural History of Creation

**Vestiges of the Natural History of Creation** on Robert Chambersin vuonna 1844 julkaistu lajien kehittymistä käsittelevä kirja. Kirjassa Chambers esitti, että ihminen polveutuu alemmista lajeista - kuten kaloista. Teos julkaistiin alun perin nimettömänä ja vasta 40 vuotta myöhemmin Chambers paljasti kirjoittaneensa kyseisen kirjan. Kirja sai aikansa uskovaisessa yhteiskunnassa aikaan suuren kohun ja sekä tiedemiehet että papisto tyrmäsivät sen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Vestiges of the Natural History of Creation Gutenberg-projektissa
Ružinov

**Ružinov** (, ) on  Slovakian pääkaupungin Bratislavan osa-alue, jossa eli vuonna 2011 noin 68&nbsp;600 asukasta.  Se sijaitsee kaupungin itäosassa ja kuuluu Bratislava II -piiriin.

Ružinovissa on runsaasti teollisuutta, mutta myös puistoja, jokia ja järviä. Štrkovecjärvi Ružinovin keskustassa on bratislavalaisten suosima virkistysalue. 

Ružinov on alkujaan perustettu Pikku-Tonavan varteen kohtaan jossa on kaksi kahlaamoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dimetyyliasetamidi

**Dimetyyliasetamidi** (C4H9NO) on amideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Ainetta käytetään muun muassa liuottimena orgaanisen kemian reaktioissa ja teollisuudessa.

## Valmistus
Dimetyyliasetamidia tuotetaan etikkahapon ja dimetyyliamiinin reaktiolla suljetuissa olosuhteissa. Aineen suurimmat tuottajamaat ovat Yhdysvallat, Saksa, Espanja ja Italia. Vuonna 2000 dimetyyliasetamidia arvellaan tuotetun 50&nbsp;000&ndash;60&nbsp;000 tonnia. 

## Käyttö
Dimetyyliasetamidi liuottaa polymeerejä, ja ainetta käytetään eniten liuottimena valmistettaessa synteettisiä kuituja ja muoveja. Suurin osa valmistetusta dimetyyliasetamidista menee akryylimuovien ja polyuretaanien valmistukseen. Ainetta käytetään liuottimena myös valokuvaustuotteiden, kosmetiikkatuotteiden ja lääkeaineiden valmistuksessa. 

## Turvallisuus
Dimetyyliasetamidihöyryn hengittäminen aiheuttaa päänsärkyä ja huonovointisuutta, johon liittyy oksentamista. Aineen nielemisen aiheuttamia oireita ovat kovat vatsakivut sekä ripuli. Dimetyyliasetamidialtistuksen kestäessä pitkään voi seurauksena olla vaurioita maksassa ja keskushermostossa.. Aine erittyy ihmisen elimistöstä virtsaan, josta sen voi todeta. Ihmisen elimistö poistaa aineen noin 30 tunnin kuluttua aineelle altistumisesta.  Sen pääaineenvaihduntatuotteet ovat monometyyliasetamidi ja N-hydroksimetyyliasetamidi.

Aine on herkästi syttyvää, ja sen palaessa syntyy muun muassa typen oksideja. Dimetyyliasetamidi voi olla haitallista ympäristölle joutuessaan maaperään tai vesistöön. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Dimetyyliasetamidin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 18.1.2015.
Adam Aleksander Sanguszko

**Adam Aleksander Sanguszko** (1590 - 1653) oli aatelismies Puola-Liettuassa. Hän oli Kiovan linnanherra vuodesta 1618, Podolen voivodi vuodesta 1621 vuoteen 1630, Volhynian voivodi vuodesta 1630 ja Włodzimierzin starosta vuoteen 1625 asti.

Hänen vanhempansa olivat Hrihory Sanguszko and Zofia Hołowczyńska. Hän avioitui Katarzyna Uchańskan (kuoli 1650) kanssa ennen vuotta 1616. Heillä ei ollut lapsia ja Sanguszko-Koszyrskin sukuhaara sammui Adamin kuoltua.
Kunnianhimo

**Kunnianhimo** on vahva halu tehdä tai saavuttaa jotain, tyypillisesti jotain, mikä vaatii päättäväisyyttä ja kovaa työtä. Kunnianhimon voi käsittää myös haluna ja päättäväisyytenä saavuttaa menestystä.

## Katso myös
*Kunnia
*Sosiaalinen status

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sergi

**Sergi Barjuan i Esclusa** (s. 28. joulukuuta 1971 Les Franqueses del Vallès, Barcelona, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja. Lokakuussa 2021 hänestä tuli FC Barcelonan väliaikainen päävalmentaja.

Sergi oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi yleensä vasempana laitapuolustajana.

## Pelaajaura
Sergi edusti pääosan urastaan eli vuodet 1993–2002 Barcelonaa. Lisäksi hän edusti Atlético Madridia vuosina 2002–2005. Sergi saavutti Barcelonan riveissä muun muassa kolme Espanjan-mestaruutta ja Cup-voittajien cupin voiton.

Espanjan maajoukkueessa Sergi pelasi vuosina 1994–2002 56 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän edusti Espanjaa MM-kilpailuissa vuosina 1994 ja 1998 sekä EM-kilpailuissa vuosina 1996 ja 2000. Sergi pelasi lisäksi joitakin otteluita myös epävirallisessa Katalonian maajoukkueessa.

## Saavutukset
*Espanjan-mestaruus 1994, 1998, 1999
*Espanjan cup 1997, 1998
*Espanjan supercup 1994, 1996
*Cup-voittajien cup 1997
*UEFA Super Cup 1997
Abelardo

**Abelardo Fernández Antuña** (s. 19. maaliskuuta 1970 Gijón, Asturia, Espanja) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän on toiminut viimeksi RCD Espanyolin päävalmentajana.

## Ura

Abelardo oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi yleensä keskuspuolustajana.

Abelardo edusti pääosan urastaan eli vuodet 1994–2002 Barcelonaa. Lisäksi hän edusti Sporting Gijónia vuosina 1989–1994 ja Alavésia vuosina 2002–2003. Abelardo saavutti Barcelonan riveissä muun muassa kaksi Espanjan-mestaruutta ja Cup-voittajien cupin voiton.

Espanjan maajoukkueessa Abelardo pelasi vuosina 1991–2001 54 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän edusti Espanjaa MM-kilpailuissa vuosina 1994 ja 1998 sekä EM-kilpailuissa vuosina 1996 ja 2000. Abelardo saavutti Espanjan riveissä lisäksi kultaa 1992 olympiaturnauksessa.

Joulukuussa 2017 Abelardosta tuli Primera Divisiónin jumboksi vajonneen Deportivo Alavésin päävalmentaja. Abelardo pelasti Alavésin putoamiselta ja nosti seuran kauden 2017/18 päätteeksi liigassa sijalle 14. Kaudella 2018/19 sijoitus parani kolme pykälää ja Alavés oli 11:s. Heikon kevätkauden vuoksi joukkue menetti kuitenkin mahdollisuutensa taistella paikasta europeleihin ja Abelardo jätti seuran kauden jälkeen.Abelardo Fernandez resigns as Alaves head coach 

Joulukuussa 2019 Abelardosta tuli jälleen Primera Divisiónin jumbojoukkueen, tällä kertaa RCD Espanyolin päävalmentaja.Abelardo, nou entrenador del RCD Espanyol de Barcelona

## Saavutukset
*Espanjan-mestaruus 1998, 1999
*Espanjan cup 1997, 1998
*Espanjan supercup 1994, 1996
*Cup-voittajien cup 1997
*UEFA Super Cup 1997

## Lähteet
Chantal Réga

**Chantal Réga** (s. 7. elokuuta 1955 Nîmes, Gard, Ranska) on entinen ranskalainen pika- ja aitajuoksija.

Chantal Réga sijoittui Montréalin 1976 olympialaisissa 200 metrin juoksussa kahdeksanneksi ajalla 23,09&nbsp;s. Hän oli mukana myös 4 × 100 metrin viestijuoksussa, jossa Ranskan joukkue karsiutui alkuerissä. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän sijoittui 100 metrillä seitsemänneksi ajalla 11,49&nbsp;s ja 200 metrillä viidenneksi ajalla 22,77&nbsp;s. Viestijuoksussa Ranskan joukkue keskeytti. Moskovan 1980 olympialaisissa hän sijoittui 100 metrillä seitsemänneksi ajalla 11,32&nbsp;s ja viestissä viidenneksi Ranskan ennätyksellä 42,84&nbsp;s sekä karsiutui 200 metrin välierissä.

Vuonna 1982 Régan päälaji oli 400 metrin aitajuoksu. Hän juoksi toukokuussa ajan 56,75&nbsp;s parantaen Ranskan ennätystä lähes sekunnilla, menetti ennätyksen heinäkuussa Sylvie Revaux'lle mutta paransi tämän ennätystä elokuussa 1,2 sekunnilla ajallaan 55,28&nbsp;s. Ateenan EM-kilpailuissa hän paransi ennätykseksi 54,93&nbsp;s, jonka ranskalaisnaisista alitti Marie-José Perec vasta kesäkuussa 1995. EM-kilpailujen loppukilpailussa Réga juoksi ajan 54,94&nbsp;s ja saavutti uransa ainoan arvokisamitalin, pronssia.

Sisäratojen EM-kilpailuissa Réga sijoittui 60 metrin juoksussa neljänneksi vuonna 1977 (aika 7,35&nbsp;s) ja kuudenneksi vuonna 1978 (7,38&nbsp;s). Vuosina 1974–1976 hän osallistui EM-hallikilpailuissa 60 metrin aitajuoksuun mutta ei selviytynyt kertaakaan loppukilpailuun.

Réga paransi Ranskan ennätystä 400 metrin aitajuoksun ja viestien lisäksi myös 100 metrillä parhaana aikanaan 11,15&nbsp;s vuonna 1976 sekä 200 metrillä päätyen aikaan 22,72&nbsp;s vuonna 1981. Ranskan mestaruuden hän voitti ulkoradoilla 100 metrillä vuosina 1976 ja 1978–1980, 200 metrillä vuosina 1975–1976 ja 1978–1980, 100 metrin aitajuoksussa vuosina 1974–1975 sekä 400 metrin aitajuoksussa vuonna 1982. Sisäradoilla hän voitti Ranskan mestaruuden 60 metrillä vuonna 1977, 200 metrillä vuonna 1982 sekä 60 metrin aitajuoksussa vuonna 1975.

## Lähteet

* 
* 
*
Inuyasha Movie 4: Fire on the Mystic Island

**InuYasha the Movie: Fire on the Mystic Island** () on Toshiya Shinoharan ohjaama ja Katsuyuki Sumisawan kirjoittama anime-elokuva vuodelta 2004. Se on neljäs elokuva Inuyasha-elokuvasarjasta. Se julkaistiin Japanissa 23. joulukuuta 2004, pari kuukautta sen jälkeen kun animaation viimeiset osat esitettiin televisiossa. Elokuva sai oikeudet Yhdysvalloissa Viz Medialta ja se julkaistiin 1. elokuuta 2006.

Elokuvan ensi-ilta Pohjois-Amerikassa oli 20. heinäkuuta 2006 San Diegossa, Kaliforniassa. Elokuva esitettiin Adult Swimissä 23. joulukuuta 2006 ja YTV:ssä 22. kesäkuuta 2007.

## Aiheesta muualla
*
Luonnonmukainen peruskuivatus

**Luonnonmukainen peruskuivatus** on termi, jolla tarkoitetaan maatalousalueiden uomiin sovellettavia toimenpiteitä, joiden avulla ylläpidetään peltojen kuivaustilaa ja pyritään samalla parantamaan maatalousuomien monimuotoisuutta. 

## Yleistä
Luonnonmukaiset vesirakentamismenetelmät ovat kevyempiä ja ympäristöystävällisempiä kuin tehomaatalouden käytäntöjen mukainen perkaus. 

Luonnonmukaisten peruskuivatusmenetelmien tavoitteena on muun muassa varjella maatalousuoman eliöiden elinmahdollisuuksia, parantaa peltojen kuivaustilaa ja elävöittää purovesistöjen maisemaa. Menetelmillä pyritään edistämään maatalousuoman luontaista kehitystä ja tätä kautta vähentämään kunnossapitokustannuksia ja -tarvetta. Luonnonmukaisella peruskuivauksella parannetaan veden laatua ja maatalousuomien vedenjohtokykyä. Kiintoainetta pysäyttävien rakenteiden ja eroosiosuojausten avulla voidaan ehkäistä ongelmien syntymistä. Luonnonmukaisia peruskuivausmenetelmiä käytetään kunnostustoimenpiteissä, sekä laajamittaisissa peruskorjauksissa että pienemmissä perkauksissa.

Alueen muuttaminen suojavyöhykkeeksi tai kosteikoksi on hyvä vaihtoehto kuivattamiselle, kun peltoalue on hankalasti viljeltävä ja herkästi tulviva. Jos alue muutetaan esimerkiksi kosteikoksi tai suojavyöhykkeeksi, toimenpiteeseen saa maatalouden ympäristötukea.

## Hyötyjä
Luonnonmukainen perkaus on hyödyllinen toimenpide monista syistä. Luonnonmukaisen perkauksen avulla ylläpidetään kuivaustilaa, parannetaan purojen veden laatua, vähennetään uomien kunnossapitotarvetta ja parannetaan uoman eliöstön elinolosuhteita. Lisäksi perkausalueen virkistyskäyttömahdollisuudet ja maisemakuva monipuolistuvat.

## Menetelmät
* Tulvatasanne ja alivesiuoma
* Luiskien loiventaminen ja toispuoleinen kaivu
* Vesikasvillisuuden niitto ja penkkojen raivaus
* Rantapuuston ja luiskien kasvillisuuden säilyttäminen
* Luonnonmukaiset eroosiosuojaukset
* Pohjapadot ja -kynnykset
* Laskeutusaltaat, lietekuopat ja -taskut
* Monivaikutteiset kosteikot ja tulva-alueiden palauttaminen
* Suojakaistat ja -vyöhykkeet 

## Katso myös
* Peruskuivatus
* Purojen kunnostus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Purojen hoito maatalousalueilla Luonnonmukainen peruskuivatus- opas. Suomen ympäristökeskus 2008
* Suomen ympäristökeskus, Purokunnostus
* Suomen ympäristökeskus, Vesistöjen kunnostus
Podunajské Biskupice

**Podunajské Biskupiceuňa** (, ) on Slovakian pääkaupungin Bratislavan osa-alue, jossa eli vuonna 2005 noin 20&nbsp;000 asukasta. Se sijaitsee kaupungin itäosassa ja kuuluu Bratislava II -piiriin. Alueella on jäänteitä asutuksesta jo roomalaisten ajoilta asti. Vanhimmat kirjalliset lähteet ovat 1200-luvulta. Alue liitettiin Bratislavaan vuonna 1972.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen kotisivu (slovakiaksi)
*Biskupicen historiaa (slovakiaksi, englanniksi ja saksaksi)
Wallis ja Futunan lippu

**Wallis ja Futunan lippu** on Ranskan merentakaisen alueen, Wallis ja Futunasaarten epävirallinen lippu. Lipusta on useita eri versioita. Saarten virallinen lippu on Ranskan lippu. 

Lipussa on punaisessa kentässä valkoinen neliö, joka on jaettu punaisella vinoristillä neljään yhtä suureen osaan. Osat symboloivat Wallis ja Futunasaarten kolmea alkuperäistä kuningasta sekä Ranskan hallintoa. Lipun tangonpuoleisessa yläkulmassa on Ranskan lippu, jota ympäröi valkoinen ohut reunus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Flags of the World: Wallis and Futuna (France)
Vrakuňa

**Vrakuňa** (, ) on  Slovakian pääkaupungin Bratislavan osa-alue, jossa eli vuonna 2005 noin 19&nbsp;000 asukasta. Se sijaitsee kaupungin itäosassa ja kuuluu Bratislava II -piiriin. Tonavan sivujoki  jakaa Vrakuňan kahtia. Se kasvoi pienestä maalaiskylästä Tšekkoslovakian aikana suureksi betonilähiöksi, jonka monet rakennukset ovat nykyisin huonokuntoisia ja asukkaat vähävaraisia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen kotisivu
Vuoripyy

**Vuoripyy** (*Alectoris chukar*) on aitokanojen heimoon ja punapyiden sukuun kuuluva lintu. Vuoripyy elää luonnonvaraisena Aasiassa ja Kaakkois-Euroopassa. Lisäksi sitä on istutettu Pohjois-Amerikkaan.

## Alalajit
* *Alectoris chukar chukar*
* *Alectoris chukar cypriotes*
* *Alectoris chukar dzungarica*
* *Alectoris chukar falki*
* *Alectoris chukar kleini*
* *Alectoris chukar koroviakovi*
* *Alectoris chukar kurdestanica*
* *Alectoris chukar pallescens*
* *Alectoris chukar pallida*
* *Alectoris chukar potanini*
* *Alectoris chukar pubescens*
* *Alectoris chukar sinaica*
* *Alectoris chukar subpallida*
* *Alectoris chukar werae*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: ''Alectoris chukar''
Yrjö Kemppainen

**Yrjö Adolf Kemppainen** (12. helmikuuta 1881 Kittilä – 11. toukokuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen toimitusjohtaja, toimittaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä *Ounas Kittilä*, *Yrjö A. K.* ja *Kanerva*.

## Henkilöhistoria
Kemppaisen vanhemmat olivat metsätarkastaja Adolf Kemppainen ja Agatha Charlotta Ingman. Hän kävi koulua Kuopiossa ja suoritti 1904 Suomen Liikemiesten Kauppaopiston kurssin. Kemppainen oli muutaman vuoden Kustannusosakeyhtiö Otavan konttoristina ja sen jälkeen *Viipurin Uuden Kirjapaino- ja Sanomalehti Oy*:n isännöitsijänä 1908–1911, helsinkiläisen *Lång & Leppäaho Oy*:n toimitusjohtajana 1911–1917, oululaisen *Pohjolan Kustannus Oy*:n toimitusjohtajana 1917–1920 ja Kauppalehti Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1920 alkaen. Hän oli myös Kauppalehden ja Protestilistan toimittajana vuodesta 1922 alkaen. 

Kesäkuussa 1917 Kemppainen oli aloitteentekijänä perustettaessa Oulun Riippumattomuusklubia, joka oli huomattavimpia itsenäisyysaktivistien yhdistyksiä Helsingissä toimineiden Suomen Itsenäisyysyhdistyksen ja Uuden Päivän klubin ohella. Klubi kannatti Suomen itsenäistymistä Venäjän vallan alta ja se perustajat kuuluivat Oulun Suomalaiseen klubiin. Elokuussa 1917 klubi lähetti kolme edustajaa johtaja Yrjö Kemppaisen, maisteri Leino Pentzinin ja tuomari Aale Illikaisen (1882-1935) Helsingissä Vanhalla ylioppilastalolla 19. elokuuta pidettyyn itsenäisyyden kannattajien kokoukseen. Klubilla oli syksyn 1917 eduskuntavaaleissa oma riippumattomien listansa, jossa ensimmäisenä ehdokkaana oli kirjailija Kyösti Wilkuna. Lista sai kuitenkin vain vähän kannatusta vaaleissa. Riippumattomuusklubi piti 19. syyskuuta 1917 Oulun palokunnantalon yläsalissa keskustelukokouksen, johon tuli toistasataa osanottajaa aina pohjoisesta Torniosta etelään Lapualle saakka. Kokouksessa päätettiin suojeluskunta- ja propagandajärjestöjen perustamisesta. Klubi järjesti vielä 6. tammikuuta 1918 Oulun Seurahuoneella kansalaisjuhlan, kun oli tullut tieto että Venäjä oli tunnustanut Suomen itsenäisyyden. 18. tammikuuta 198 klubi piti vielä kokouksen, jossa Kemppainen esitelmöi Itä-Karjalan kysymyksestä kannattaen rajan vetämistä Äänisjärveltä Vienanlahteen. 

Yrjö Kemppaisen veljiä olivat lääninreviisori ja runoilija Eino Kemppainen, päätoimittaja Aarno Kemppainen sekä majuri Efraim Kemppainen.

## Teoksia
* *Ei sovintoa ennen uhria*, näytelmä 2:ssa näytöksessä.  Boman ja Karlsson, Hämeenlinna 1902 (nimimerkillä *Yrjö A.K.*;  3. korjattu painos Karisto 1913, 4. painos 1920, 5. painos 1932)
* *Suur-Suomen puolesta koillisilla rajamailla*.  Oulu 1919 (nimimerkillä *Ounas Kittilä*)
* *Pikapiirtoja murrosvuosilta : muistelmia*.  Pohjolan kustannus, Oulu 1920

## Lähteet
* Suomen kirjailijat tietokanta
* Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia – Yrjö Kemppainen 

### Viitteet
HMS Ark Royal (R07)

**HMS Ark Royal** (viirinumero R07) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Invincible-luokan 1981 vesillelaskettu lentotukialus.  Alus oli hieman suurempi kuin sisaraluksensa ja siihen asennettiin jo rakennusvaiheessa jyrkempi keularamppi (12 astetta verrattuna *[[HMS Invincible (R05)|HMS Invinciblen]]* 7 asteen ramppiin) Harrier-koneiden STOVL-kyvyn parantamiseksi.

## Valmistus

Britannian puolustusministeri Fred Mulley ilmoitti 2. joulukuuta 1978 HMS ''Illustriousin'' vesillelaskupuheessaan 200 miljoonaa puntaa maksavan aluksen rakentamisesta Swan Hunter Shipbuildersin Wallsendin telakalla ja köli laskettiin 14. joulukuuta 1978. Alus laskettiin vesille 20. kesäkuuta 1981 kumminaan kuningataräiti Elisabetin. Alus piti alun perin nimetä *HMS Indomitableksi*, mutta edeltäneen *[[HMS Ark Royal (R09)|HMS Ark Royalin]]* romuttamisen jälkeinen julkinen paine pakotti nimen muutokseen. Se otettiin palveluskäyttöön 1. marraskuuta 1985.

## Palvelus
*Ark Royal* siirrettiin toukokuussa 1999 Rosythin telakalle modernisoitavaksi, minä aikana alukselta poistettiin Sea Dart -ohjukset, mikä mahdollisti etukannen kattamisen. Muutos paransi Harrier GR7 -koneilla operointia sekä lisäsi parkkitilaa aluksen kannella. Lisäksi aluksen kantta vahvistettiin kestämään raskaamman Merlin HM.1 -helikopterin paino. Alus palasi palvelukseen 13. heinäkuuta 2001. Muutostöiden kustannuksiksi vahvistettiin 147 miljoonaa puntaa. Laivaston ilmavoimien 700M laivue suoritti 14. heinäkuuta aluksella testejä Merlin HM1 -kalustolla Skotlannin rannikon edustalla osana koeajoja. Alus suoritti lokakuun loppuun taistelujärjestelmien testausta ja se palasi operatiiviseen käyttöön 22. marraskuuta.

Alus hinattiin  19. kesäkuuta 2005 Portsmouthin telakalle, jossa huoltotyö aloitettiin tammikuussa 2006. Telakalla olon aikana alukselle valmistettiin kolmas masto, johon sijoitettiin satelliitti- ja radiovastaanottimet. Alus palasi kuivatelakalta 14. kesäkuuta 2006. Alus aloitti 29. syyskuuta koeajonsa avomerellä, jolloin alus korvasi elokuussa 2006 telakalle lähtevän *Illustriousin*. Aluksen kotisatamaksi määrättiin Portsmouth, jonne se saapui 28. lokakuuta. *Ark Royal* aloitti kymmenen viikon koulutus- ja koeajojakson, kunnes se palasi palvelukseen 8. joulukuuta.

Alus oli kuninkaallisen laivaston lippulaivana 25. toukokuuta 2007 alkaen.

Lokakuun 2010 laivastotarkastus päätti aluksen romuttamisesta ennenaikaisesti, osana hallituksen säästötoimia. Päätös laitetaan toimeen lähes välittömästi. Alus myytiin turkkilaiselle romuttamolle 2,9 miljoonan punnan hinnasta. Alus hinattiin romutettavaksi Turkin Aliağaan kesäkuussa 2013.

## Laivan päälliköt
*J. L. Weatherall 1985–1987
*M. G. T. Harris 1987–1989
*J. R. Brigstocke 1989–1990
*N. E. Rankin 1990–1992
*J. J. Blackham 1992–1993
*T. W. Loughran 1993–1994
*...
*Alan Massey ← 2003 →
*Tim Stockings - 11. heinäkuuta 2006 
*Mike Mansergh 11. heinäkuuta 2006 – 31. heinäkuuta 2008
*John Clink 31. heinäkuuta 2008 –

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*HMS Ark Royalin virallinen sivu
Kilu-Kallen ja Mouku-Franssin kosioretki

**Kilu-Kallen ja Mouku-Franssin kosioretki** on vuonna 1920 kuvattu suomalainen Hjalmar V. Pohjanheimon ohjaama ja tuottama mykkäelokuva. Elokuvan on käsikirjoittanut Väinö Lehmus, joka esitti elokuvassa Kilu-Kallea. Käsikirjoitus perustuu Emil Norlanderin revyyhyn *Den förgyllda lergöken*.

Elokuvassa köyhät kulkurit kokeilevat onneaan rikkaan talontyttären Saiman kanssa tekeytymällä aatelisiksi. Kihlajaismatka saa nolon lopun, kun heidät pidätetään kultasepänliikkeen edessä poliisin vanhoina tuttuina. Elokuva on tuhoutunut.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisia filmifarsseja (Kilu-Kallen ja Mouku-Fransin kosioretki-elokuvan kuvausta Kyyhkylän kartanossa Mikkelin lähellä), Suomen Kuvalehti, 18.09.1920, nro 37, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kihlaus (vuoden 1920 elokuva)

**Kihlaus** on vuonna 1919 kuvattu suomalainen Oski Talvion käsikirjoittama ja ohjaama mykkäelokuva. Käsikirjoitus perustuu Aleksis Kiven näytelmään *[[Kihlaus (näytelmä)|Kihlaus]]*. Elokuvaa kuvattiin kesällä 1920 Viipurin Neitsytniemessä, Viipurin maalaiskunnan Lihaniemessä sekä sisällä studiossa Viipurin Papulassa. Elokuvan näyttelijät olivat Viipurista.

Elokuvan ensi-ilta oli kutsuvierasnäytäntönä 6. marraskuuta 1920 Scala-teatterissa Viipurissa.

Kihlaus-filmin ensi-illan synnyttämä innostus sai aikaan sen että helmikuussa 1921 perustettiin Kalevala-Filmi Oy-niminen elokuvatuotantoyhtiö. Yhtiössä oli mukana useita viipurilaisia merkkihenkilöitä ja sen oli tarkoitus aloittaa omien elokuvien tuottaminen sekä myös perustaa elokuvateattereita. Toiminta lähti kuitenkin kangerrellen eteenpäin mutta huhtikuussa 1922 Kalevala-Filmi aloitti yhteistyön Erkki Karun Suomi-Filmin kanssa lainaamalla tälle 150&nbsp;000 markkaa ja kaksi vuotta myöhemmin lainattiin vielä 50&nbsp;000 markkaa Suomi-Filmille. Kaleva-Filmi-yhtiö purettiin marraskuussa 1925 sen jälkeen kun Suomi-Filmi oli maksanut 200&nbsp;000 markan lainansa takaisin. Yhtiö ei koskaan aloittanut omien elokuvien tuottamista vaikka se harkitsikin muun muassa Aleksis Kiven Seitsemän veljestä-romaanin filmatisointia. 

## Muut tekijät
* J. V. Peltonen - kuvaus	

## Lähteet
* Aleksis Kivi – kansalliskirjailija: Kihlaus-elokuvan tiedot
Glas

**Glas** on ranskalaisen filosofin Jacques Derridan vuonna 1974 julkaistu kirja. Se on Derridan laajin Georg Wilhelm Friedrich Hegeliä ja hänen filosofiaansa käsittelevä teos. Glas on jaettu kahteen palstaan, joista oikeanpuoleinen keskittyy Jean Genet’n ja vasen Hegelin tarkasteluun. Palstat eivät jatku tasaisesti vaan katkeilevat, sijoittuvat toistensa sisään ja sisällöllisesti kommentoivat toisiaan. Kirjassa esiintyy myös paljon eri fonteilla kirjoitettuja lainauksia, jotka eivät sijoitu kumpaankaan palstaan. Pääteksti ei käsittele lainauksia millään suoralla tavalla, kuten tavallisissa kommentaareissa. Tästä syystä lukija ei tiedä missä järjestyksessä tekstin eri osat tulisi lukea.

Vaikka teoksen pääpaino on Hegelin ja Genet'n tarkastelussa, siinä käsitellään myös lukuisia muita aiheita, kuten Ferdinand de Saussuren semiologiaa.

## Lähteet
* Jacques Derrida, *Glas*, (Paris: Galilée, 1974) 
* Jacques Derrida, *Glas*, engl. John P. Leavey, Jr. & Richard Rand (Lincoln & London: University of Nebraska Press, 1986)

## Aiheesta muualla
* Otteita ranskankielisestä alkuperäistekstistä
Mart Saarma

**Mart Saarma** (s. 29. kesäkuuta 1949 Tartto, Viro) on virolainen molekyylibiologi, joka on työskennellyt Helsingin yliopiston professorina tai akatemiaprofessorina Suomessa vuodesta 1990 lähtien. 

Mart Saarma valmistui maisteriksi 1972 ja tohtoriksi 1975 Tarton yliopistosta, jossa hän toimi molekyyligenetiikan laitoksen johtajana 1980–1990. Hänen väitöstyönsä ohjasi Richard Villems. Vuodesta 1990 vuoteen 2008 hän toimi Helsingin yliopiston biotekniikan instituutin johtajana ja vuodesta 2009 jatkaa työskentelyä instituutissa professorina. Samalla hän on toiminut 1997–2007 Tallinnan teknillisessä yliopistossa osa-aikaisena professorina. Saarma johtaa molekulaarisen ja integratiivisen neurotieteen huippuyksikköä, joka on yksi Suomen Akatemian vuosiksi 2008–2013 nimeämistä 18:sta tutkimuksen huippuyksiköstä. Kesäkuussa 2008 Suomen Akatemia nimitti Saarman akatemiaprofessorin virkaan vuosiksi 2009–2013. Tämän jälkeen hänet kutsuttiin Helsingin yliopiston biotekniikan professorin tehtävään (1/2014-).

Helmikuussa 2009 Saarmalle myönnettiin tanskalaisen Lundbeck-säätiön kahden miljoonan Tanskan kruunun (noin 268&nbsp;000 euron) suuruinen tiedepalkinto hänen tutkimustyöstään, joka palkinnon perustelujen mukaan on merkittävästi lisännyt tietämystä hermokasvutekijöiden ja niiden reseptorien säätelystä ja merkityksestä solujen kehityksessä.

Saarman tutkimusryhmän työ kohdistuu muun muassa ryhmän vuonna 2007 löytämään CDNF-kasvutekijään, josta ollaan kehittämässä lääkettä Parkinsonin tautiin. Tähän tarkoitukseen ryhmä on saanut rahoitusta muun muassa yhdysvaltalaiselta Michael J. Foxin säätiöltä vuosina 2010–2011 yhteensä yli 700&nbsp;000 dollaria.

Euroopan tutkimusneuvosto nimitti Mart Saarman tammikuussa 2011 yhdeksi tieteellisen neuvostonsa 22 jäsenestä kaudeksi 2011–2013. Helmikuussa 2015 tieteellinen neuvosto nimitti Saarman yhdeksi kolmesta varapuheenjohtajastaan. 

Professori Saarma on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian ulkomainen jäsen vuodesta 2000 ja Academia Europæan jäsen vuodesta 2015.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Mart Saarma Tuhat-tutkimustietokannassa   (tuhat.helsinki.fi)
*Helsingin yliopiston biotekniikan instituutti
*Lundbeck-säätiön pohjoismainen tiedepalkinto