open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antti Ronkainen (jalkapalloilija)

**Antti Ronkainen** (s. 7. kesäkuuta 1958 Mikkeli) on entinen suomalainen jalkapalloilija ja valmentaja. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, mutta uransa loppuvuosina esiintyi yleensä puolustavassa roolissa liberona. Pelaajana Ronkainen tunnettiin vapaapotkuspesialistina.

Keskikentällä pelannut Ronkainen edusti urallaan Mikkelin Palloilijoita 1973–1977, 1985–1987 ja 1989–1992. Lisäksi hän pelasi Valkeakosken Hakassa 1978–1979, ruotsalaisessa Vasalunds IF:ssa 1980–1984 ja Joutsenon Kullervossa 1988. Kaikkiaan Ronkainen pelasi 13 kauden aikana 221 mestaruussarjan ja Veikkausliigan ottelua, joissa hän teki 20 maalia.

Ronkainen pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1978–1981 yhteensä 13 maaottelua. Ronkainen pelasi ensimmäisen MM-karsintaottelunsa 4. kesäkuuta 1980 Bulgariaa vastaan. Samalla hän menetti edustusoikeutensa olympiajoukkueessa Moskovan olympialaisiin.

Pelaajauran jälkeen Ronkainen on toiminut muun muassa Mikkelin Palloilijoiden päävalmentajana Ykkösessä 2005–2006.

## Lähteet
Hirsi (heraldiikka)

**Hirsi** on heraldinen airutkuvio. Tyypillisesti hirren korkeus on noin kolmasosa kilven leveydestä. Selkeästi kavennettua hirttä kutsutaan vartaaksi, ja jos niitä on useita lähekkäin, niistä voidaan käyttää nimitystä tyyliin kaksois-/kolmoisvarras.

Hirsi yltää aina kilven reunasta reunaan; jos näin ei ole, hirttä kutsutaan irtonaiseksi tai yksinkertaisesti irtohirreksi. Mikäli hirsi on kuitenkin irti vain toisesta reunastaan, se on esimerkiksi työntyvä tai nouseva.

Mikäli heraldinen kuvio on määritelty hirsittäiseksi, se on hirren suuntaisesti eli horisontaalisesti asetettu.

## Lähteet
*
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2005

**Vuoden 2005 [[taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut]]** järjestettiin Torinossa, Italiassa 25. – 30. tammikuuta. Kilpailupaikkana toimi Palavela. Kilpailujen ohjelmassa olivat miesten ja naisten yksinluistelut, pariluistelu ja jäätanssi. Venäjä voitti kaikissa lajeissa Euroopan-mestaruuden.

## Kilpailijat
### Miesten yksinluistelu

### Naisten yksinluistelu

### Pariluistelu

### Jäätanssi

## Lähteet

*Kilpailujen tulokset ISU:n sivustolla
David Barral

**David Barral Torres** (s. 10. toukokuuta 1983 San Fernando, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Granadaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

## Seurajoukkueura
Barral edusti nuoruusvuosinaan paikallisseura San Fernandoa, josta hän siirtyi Real Madridin junioriakatemiaan. Kauden 2003–2004 Barral pelasi lainasopimuksella Fuenlabradassa, jonka jälkeen kaksi kautta Real Madridin reservijoukkueessa.

Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi Sporting Gijóniin, joka pelasi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Toisen kautensa päätteeksi 2007–2008 joukkue nousi maan pääsarjaan Primera Divisióniin.

Barral teki ensimmäisen maalinsa Primera Divisiónissa 26. lokakuuta 2008 rangaistuspotkusta ottelussa Deportivo La Coruñaa vastaan. Hän viimeisteli kauden aikana yhdessä hyökkääjäparinsa Mate Bilićin kanssa yhteensä 22 maalia, jotka lopulta pelastivat Sportingin täpärästi pudotukselta Segunda Divisióniin.

20. maaliskuuta 2010 Barral onnistui maalinteossa vanhaa seuraansa Real Madridia vastaan, kun hän karkasi kotijoukkueen puolustuslinjalta ja ohitti laukauksellaan maalissa olleen Iker Casillasin. Ottelu päättyi kuitenkin lopulta Madridin 3–1-voittoon.

Kaudella 2010–2011 Sportingin hankittua kesän siirtoikkunassa uusia vahvistuksia muun muassa argentiinalaisen hyökkääjän Gastón Sangoyn, kilpailu peliajasta lisääntyi, mutta siitä huolimatta Barral onnistui säilyttämään pelipaikkansa joukkueen avauskokoonpanossa. 16. tammikuuta 2011 ottelussa Hérculesia vastaan hän avasi kauden maalitilinsä. Hän onnistui maalinteossa myös viikkoa myöhemmin ottelussa Atlético  Madridia vastaan. Barral teki maalin myös 13. helmikuuta Barcelonaa vastaan, 10. huhtikuuta Osasunaa vastaan ja 8. toukokuuta Deportivo La Coruñaa vastaan, joten kauden aikana maaleja syntyi yhteensä viisi.

Kesällä 2013 Barral palasi takaisin kotimaahansa ja teki kaksivuotisen sopimuksen Levanten kanssa. 7. helmikuuta 2015 hän teki hattutempun ottelussa Málagaa vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* David Barralin tilastot BDFutbol-sivustolla
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1993

**Vuoden 1993 [[taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut]]** järjestettiin Helsingissä, Suomessa 12.–17. tammikuuta 1993. Kilpailujen ohjelmassa olivat miesten ja naisten yksinluistelut, pariluistelu ja jäätanssi. Kyseiset kisat olivat toiset Helsingissä ja Suomessa järjestetyt taitoluistelun EM-kilpailut.

## Mitalistit

## Kilpailijat

### Ladies

### Pariluistelu

### Jäätanssi

## Lähteet
*Taitoluistelukilpailutietokanta eskatefans.com:issa
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1930

**Vuoden 1930 [[taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut]]** järjestettiin Berliinissä, Saksassa. Kilpailujen ohjelmassa olivat miesten ja naisten yksinluistelut ja pariluistelu.

## Kilpailijat

## Lähteet
*Taitoluistelukilpailutietokanta eskatefans.com:issa
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1923

**Vuoden 1923 [[taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut]]** järjestettiin Oslossa, Norjassa. Oslossa kilpailtiin ainoastaan miesten yksinluistelussa.

Suomen Gunnar Jakobssonista tuli näissä kisoissa Suomen ensimmäinen taitoluistelun EM-mitalisti.

## Kilpailijat

## Lähteet
*Taitoluistelukilpailutietokanta eskatefans.com:issa
Gunnar Jakobsson

**Erik Gunnar Jakobsson** (6. helmikuuta 1899 Helsinki – 14. huhtikuuta 1959) oli suomalainen taitoluistelija ja EM-mitalisti.

Jakobsson voitti EM-pronssia vuoden 1923 EM-kilpailuissa, jolloin hänestä tuli ensimmäinen suomalainen taitoluistelun EM-mitalisti. Vuoden 1922 EM-kilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi ja vuoden 1926 EM-kilpailuissa viidenneksi. Suomen mestaruuden Jakobsson voitti vuosina 1923 ja 1932.

Ammatilliselta koulutukseltaan Gunnar Jakobsson oli diplomi-insinööri. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli Oy Strömberg Ab:n insinöörinä vuosina 1926-1943. Sen jälkeen hän toimi ensin teknisenä johtajana Oy John Stenberg Ab:llä vuoteen 1945 ja edelleen Oy Terästuote Ab:llä Pitäjänmäellä. 

Hänen veljensä oli taitoluistelija Walter Jakobsson.

## Lähteet
Ryysyrannan Jooseppi (elokuva)

**Ryysyrannan Jooseppi** on Roland af Hällströmin ohjaama elokuva vuodelta 1955. Elokuva pohjautuu Ilmari Kiannon romaaniin *[[Ryysyrannan Jooseppi]]* vuodelta 1924.

Hällström kuoli helmikuussa 1956, mutta hän ehti tehdä *Ryysyrannan Joosepin* jälkeen vielä kaksi elokuvaa, joista toinen valmistui kuoleman jälkeen. Karlovy Varyn elokuvajuhlilla 1956 Hällströmille myönnettiin postuumisti henkilökohtainen muistopalkinto taiteellisesta suorituksesta.

## Juoni

Elokuvan tapahtumien ajankohta on kansalaissodan jälkeinen aika 1920-luvulla. Jooseppi ryhtyy pontikankeittoon perheensä elättämiseksi.

## Näyttelijät

## Tuotanto

Suurin osa elokuvan ulkokohtauksista kuvattiin Otaniemessä, jonne oli siirretty Tuusulasta hankittu vanha mökki esittämään Joosepin asuntoa. Lumimyrskykohtaukset kuvattiin Suomussalmen Kiantajärvellä. Myrsky saatiin aikaan lentokoneen moottorin avulla.

## Arviot

Aikalaisarvioissa elokuva sai yksimielistä kiitosta. Vaikeita kohtauksia on pehmennetty lämpimällä huumorilla (*[[Valma Kivitie]]*, *[[Elokuva-Aitta]]*, Paula Talaskivi, *[[Helsingin Sanomat]]*). Kiitosta saivat ohjaajan lisäksi näyttelijät Heimo Lepistö ja Hilkka Helinä, kuvaaja Esko Töyri ja musiikin säveltänyt Tauno Pylkkänen, joskin Martti Savo asetti siihen pienen varauksen: se ei aina pysy tilanteiden tasalla. Leif Wagerin esittämää nimismiestä eivät kaikki pitäneet onnistuneena.

Myöhemmissä arvioissa *Ryysyrannan Jooseppia* on pidetty onnistuneena kansanomaisena tulkintana Kiannon köyhälistöromaanista. Neuvostoliitossa elokuvaa esitettiin 1950-luvun Suomen todenmukaisena kuvauksena. Kriitikko Pertti Avola on luokitellut elokuvan Hällströmin parhaaksi: vaikka sen sävy on komediaa, köyhyyden kuvaus koskettaa.

## Palkinnot
* Jussit 1955: 
** käsikirjoitus: Urpo Lauri ja Viljo Hela (Roland af Hällström)
** miespääosa: Heimo Lepistö.
* Karlovy Varyn elokuvajuhlat 1956 Roland af Hällström, henkilökohtainen muistopalkinto taiteellisesta suorituksesta

## Lähteet
Losch

**Losch** voi viitata seuraaviin henkilöihin:
* Claudia Losch, saksalainen kuulantyöntäjä
* Hartmut Losch, saksalainen kiekonheittäjä
* Helmut Losch, saksalainen painonnostaja
* Manfred Losch, saksalainen moukarinheittäjä
KNM Valkyrjen

**KNM Valkyrjen** oli Norjan laivaston ensimmäinen hävittäjä.

## Valmistus
Norjalaiset naiset keräsivät aluksen hankintaan tarvittavat varat., ja se nimettiin naisten työn kunnioittamiseksi Norjan sankaritarujen valkyrioiden mukaan.

Alus tilattiin Schichaulta Saksasta ja se laskettiin vesille 1896. Alus aloitti koeajot 11. toukokuuta 1896 ja se siirrettiin Horteniin viimeisteltäväksi. Alus luovutettiin 17. toukokuuta Norjan puolustusministerille, minkä jälkeen se aloitti palveluksensa laivastossa. Alus oli hitaampi kuin muiden maiden vastaavat, mutta muuten se oli verrattavissa Saksan keisarikunnan laivaston D-sarjan torpedoveneisiin.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 27. syyskuuta 1920 ja se myytiin 1923.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Anu ja Mikko (vuoden 1940 elokuva)

**Anu ja Mikko** on Orvo Saarikiven ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1940. Elokuva pohjautuu Kersti Bergrothin kolminäytöksiseen näytelmään *[[Anu ja Mikko (näytelmä)|Anu ja Mikko]]* (1932), jonka kantaesitys oli Suomen Kansallisteatterissa 2. lokakuuta 1932. Näytelmä oli kirjoitettu Antrean murteella. Murre on mukana myös elokuvassa.

## Näyttelijät

## Lähteet
KNM Kong Sverre (1860)

**KNM Kong Sverre** oli Norjan laivaston vuonna 1860 vesillelaskettu puinen 52-tykkinen potkurifregatti.

## Valmistus
Aluksen köli laskettiin laivastotelakalla Hortenista telakkanumerolla 43. Alus laskettiin vesille 23. lokakuuta 1860.

## Palvelus
Alus muutettiin 1894 koululaivaksi ja romutettiin vuonna 1932.

## Lähteet
*

### Viitteet
Temmes (taajama)

**Temmes** on Tyrnävän kunnassa sijaitseva kylä ja taajama. Taajama sijaitsee valtatien 4 varrella noin 15 kilometriä etelään Tyrnävän kirkonkylältä. Aikaisemmin taajama oli vuoden 2001 alussa lakkautetun Temmeksen kunnan kuntakeskus. Vuoden 2021 lopussa taajaman väkiluku oli 234. Tilastollisen taajaman nimenä on ollut *Meijerinkylä*, joka on yksi taajaman osa-alueista.

Temmekseltä lähtevät tieyhteydet Limingan Heinijärvelle, Siikajoen Hartaanselälle, ja siitä edespäin Paavolaan sekä Siikalatvan Kestilään ja Mankilaan.

Vuonna 2024 Temmes valittiin Pohjois-Pohjanmaan vuoden kyläksi.

## Historiaa
Taajamassa sijaitsevan vuonna 1767 valmistuneen Temmeksen kirkon suunnitteli Koskelankylältä syntyjään oleva Antti Louet. Vuonna 1967 avattua Temmeksen kotiseutumuseota ja siihen kuuluvaa museoaluetta ylläpidetään talkoovoimin. Rakennusmestari Veli Koskelan suunnittelemassa vuonna 1968 valmistuneessa Temmestalossa on aikoinaan toiminut muun muassa Temmeksen kunnantalon ja kirjasto. Temmeksen oma kirjasto lakkautettiin elokuussa 2021, jonka jälkeen Temmeksen liikuntasalin yhteydeen avattiin Temmeksen kirjakaappi. Vuonna 1904 rakennettu Kylätalo Wäinölä toimi työväentalona vuoteen 1932 asti. Temmeksen Kotiseutuyhdistykselle talo siirtyi vuonna 1992. Wäinölän edustalla paljastettiin 19. syyskuuta 1993 Temmeksen Veteraanimatrikkelitoimikunnan lahjoittama "Sotaanlähdön muistokivi" muistuttamaan jälkipolvia siitä, että Väinölä oli se paikka, josta Temmeksen miehet lähtivät niin talvi- kuin jatkosotaankin. Muistokivi seisoo edelleen samalla paikalla. Entisen Temmeksen Osuusmeijerin rakennus valmistui vuonna 1923, jossa oli meijeritoimintaa vuoteen 1949 asti. Sen jälkeen siinä on toiminut muun muassa Temmeksen kunnanvirasto.

## Tapahtumat ja palvelut
Museoalueella on 1970-luvulta lähtien vuosittain järjestetty heinäkuun ensimmäisenä viikonloppuna kaksipäiväiset Temmes-päivät. Siltojen Temmes -pyöräilytapahtumassa pyöräillään Temmeksen siltojen kautta museolle yhdistettynä kulttuuriin. Jouluisin järjestetään perinteiset joulumarkkinat.

Tällä hetkellä taajamassa ei ole päivittäistavarakauppaa. Taajamassa viimeisimpänä päivittäistavarakauppana toiminut Sale suljettiin lokakuussa 2021 sisäilmaongelmien takia.. Entisen kaupan pihalle jäi vielä tuolloin ABC-ketjun automaattiasema, joka kuitenkin suljettiin lopulta heinäkuun 2023 lopussa asiakasmäärän vähentymisen takia. Tällä hetkellä kyläläisille lähimmät kaupat sijaitsevat Tyrnävän kirkonkylällä ja Rantsilan taajamassa. Vielä 1990-luvulla taajamassa oli kolme kauppaa, Shell-ketjun huoltoasema, posti ja kolmen pankin konttorit.

Temmeksessä toimii vuonna 2013 perustettu Temmeksen kyläyhdistys, jonka tarkoituksena on edistää ja kehittää kylän asukkaiden yhteistyötä, vaalia kylän kulttuuriperintöä ja edistää kyläkulttuurin kehittymistä ja asukkaiden viihtyvyyttä. Temmeksen kyläyhdistys sai Tyrnävän kunnan myöntämän kulttuuripalkinnon vuonna 2018 kylätalo Wäinölän kunnostamisesta.

## Lähteet
Suomalainen Klubi

**Suomalainen Klubi** voi viitata seuraaviin klubeihin:

* Helsingin Suomalainen Klubi
* Oulun Suomalainen Klubi
* Porin Suomalainen Klubi
* Tampereen Suomalainen Klubi
* Vaasan Suomalainen Klubi
* Viipurin Suomalainen Klubi (1888–1944)

## Lähteet
Paavola (taajama)

**Paavola** on Siikajoen kunnassa, kantatien 86 ja seututien 807:n risteyskohdassa sijaitseva kylä ja taajama. Se sijaitsee noin 10 kilometriä kunnan keskustaajamasta Ruukista itään. Vuoden 2023 lopussa taajaman asukasluku oli 408.

Taajama oli aikaisemmin vuoden 1973 alussa lakkautetun Paavolan kunnan kuntakeskus. Vuoden 1973 alussa Paavola ja Revonlahti yhdistyivät uudeksi Ruukin kunnaksi, jolloin uudeksi kuntakeskukseksi tuli Ruukin taajama. Vuodesta 2007 lähtien Paavola on kuulunut Siikajoen kuntaan.

Paavolan kylän kirkonraitti vanhoine rakennuksineen on yksi harvoista Suomen kirkonkylistä, joissa maantiehen tukeutuva kylärakenne on selkeästi säilynyt. Kylässä sijaitsee vuonna 1756 käyttöön vihitty puukirkko. Taajamasta löytyy myös muun muassa K-ryhmän päivittäistavarakauppa sekä kotiseutumuseo. Vuonna 2023 taajamaan valmistui uusi Paavolan monitoimitalo, jossa toimii koulu, kirjasto, päiväkoti ja väestönsuoja. Kylältä noin kaksi kilometriä Oulun suuntaan kantatien 86 varrella Siikajoen rantatörmällä sijaitsee tanssilava Ruokolahden lava, jota ylläpitää Paavolan Nuorisoseura.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Paavolan kylä- ja kotiseutuyhdistys (Facebook)
Lev Kaljajev

**Lev Aleksejevits Kaljajev** (ven. Лев Алексеевич Каляев) (16. toukokuuta 1929 Leningrad – 19. elokuuta 1984) oli neuvostoliittolainen yleisurheilija.

Hän juoksi Neuvostoliiton hopeaa saavuttaneessa joukkueessa Helsingin olympiakisoissa 1952 4 × 100 metrin viestissä. Euroopan mestaruutta hän oli voittamassa samassa lajissa 1950.

Kaljajevin 100 metrin ennätys oli 10,5 vuodelta 1951.

## Lähteet
* http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/ka/lev-kalyayev-1.html
Revonlahti (taajama)

**Revonlahti** on Siikajoen kunnassa sijaitseva kylä ja taajama. Taajama sijaitsee noin 11 kilometriä kuntakeskuksesta länteen, valtatien 8 ja Siikajoen risteyskohdassa. Taajamassa asui vuoden 2022 lopussa 396 asukasta.

Revonlahti oli vuoden 1973 alussa lakkautetun Revonlahden kunnan kuntakeskus. Vuosina 1973–2006 se kuului Ruukin kuntaan ja vuoden 2007 alusta alkaen Siikajokeen.

Taajamassa sijaitsee muun muassa vuonna 1775 valmistunut kirkko ja vuonna 1822 valmistunut Revonlahden pappila.

Revonlahti valittiin vuonna 2023 Pohjois-Pohjanmaan vuoden kyläksi. 

## Lähteet
Riuku

**Riuku** voi viitata:

* ohueen puiseen salkoon tai seipääseen
* ohuesta istuinpuusta ja jätöskuopasta koostuvaan maastokäymälään tai sen istuinpuuhun
* heraldiikassa selkeästi kavennettuun paaluun.
Eerikki Antinpoika Trana

**Eerikki (Eerik, Erik) Antinpoika Trana** (n. 1586 Karjala – 25. lokakuuta 1634 Mindenin edusta, Saksa) oli suomalainen, karjalaissyntyinen venäjäntulkki, joka kohosi Kustaa II Aadolfin sodissa kenraalimajuriksi ja sotakomissaariksi ja aateloitiin 1626. 

Tranan isän oli venäjän kielen tulkki Antti Pekanpoika, sukunimeltään mahdollisesti Kurkinen. Hän toimi ensin isänsä tavoin tulkkina Viipurissa ja Käkisalmella. Vuodesta 1609 Trana oli mukana Jaakko De la Gardien Venäjän retkillä esikunnan tulkkina ja 1611–1617 Novgorodissa myös varuskunnan huoltopäällikkönä. 1617–1621 hän avusti rajankäyntikomission työssä ja De la Gardien vuokraläänien Käkisalmen ja Pähkinälinnan verotuksen järjestämisessä. 1622 Trana nimitettiin Käkisalmen ja Inkerin kamreeriksi ja 1625 De La Gardien sotatoimikomissaariksi uudelleen aloitetussa Puolan sotaan kuuluneessa Baltian sodassa. Hänen tehtävänään oli myös valloitettujen alueiden hallinnon järjestäminen. 

1626 Tranasta tuli vallatun Tarton läänin sotilaskäskynhaltijan apulainen ja hän otti aateloituna käyttöön Trana-nimen. 1628 Trana siirrettiin Riikaan kenraalikomissaariksi, koko Baltian kenraalikuvernöörin Johan Skytten apulaisena hän toimi 1629–1631. Tämän jälkeen kuningas määräsi Tranan Pommerin ja Mecklenburgin sotakomissaariksi, mihin tehtävään kuului Åke Tottin armeijan huoltaminen. 1632 Tranasta tuli Ala-Saksin kenraalisotakomissaari. Wolfenbüttelin piirityksessä elokuussa 1632 hän joutui vangiksi, mutta onnistui pakenemaan maaliskuussa 1633. 

Seuraavana vuonna hänen tehtäviään laajennettiin ratsu- ja jalkaväkirykmentin everstin toimella, minkä lisäksi hänen vastuulleen tuli Verdenin ja Bremenin hallinto. 9. heinäkuuta 1634 saavutettiin Tranan johdolla merkittävä voitto Saarstedissä, minkä jälkeen hänet ylennettiin kenraalimajuriksi. Saman vuoden syksyllä hänestä tuli Liivinmaan sotaneuvoston jäsen. Trana kaatui lokakuussa 1634 johtaessaan rynnäkköä Mindenin kaupunkia vastaan.

Tranan puoliso n. vuodesta 1622 oli Margareta Eketrä (k. 1633).

## Lähteet
* Sivut 775–776.

## Aiheesta muualla
* Korhonen, Arvi 1953. Eerikki Antinpoika. Porvoo: Werner Söderström. 466 s.
* Tranan vaakuna ja tietoja (ruotsiksi) (Viitattu 10.5.2014)
Matti Kähkönen

**Matti Kähkönen** (s. 1956) on suomalainen yritysjohtaja ja vuorineuvos. Hän toimi Metson toimitusjohtajana 1. maaliskuuta 2011 lähtien. Vuodesta 2018 Kähkönen on toiminut Nesteen hallituksen puheenjohtajana.

Aiemmin Kähkönen on urallaan toiminut muun muassa Metson Kaivos- ja maarakennusteknologia -segmentin, Metso Mineralsin ja Metso Automationin toimitusjohtajana. Hän on ollut Metson johtoryhmän jäsen vuodesta 2001.

Kähkönen on valmistunut diplomi-insinööriksi Tampereen teknillisestä yliopistosta vuonna 1984.

## Lähteet
Aleksandr Ptuško

**Aleksandr Lukitš Ptuško** (, 19. huhtikuuta (J: 6. huhtikuuta) 1900 Lugansk – 6. maaliskuuta 1973 Moskova) oli neuvostoliittolainen animaatio- ja satuelokuvien ohjaaja.

Aleksandr Ptuško opiskeli Moskovan kansantalousinstituutissa vuosina 1923–1926. Hän työskenteli sanomalehden kirjeenvaihtajana, näyttelijänä ja lavastajana. Vuodesta 1927 lähtien hän valmisti elokuvanukkeja ja ohjasi animaatioelokuvia. Vuonna 1932 hän ohjasi äänellä varustetun animaatioelokuvan *Vlastelin byta* (”Arjen valtias”).

Ptuškon 1930-luvun töistä merkittävin on Neuvostoliiton ensimmäinen pitkä nukkeanimaatio *[[Uusi Gulliver]]* (*Novyi Gulliver*, 1935), joka herätti huomiota myös ulkomailla. Jonathan Swiftin teokseen perustuvan elokuvan sankari on neuvostoliittolainen pioneeri Petja, joka matkustaa unessa lilliputtien maahan ja nostaa sen kansan kapinaan hallitsijoitaan vastaan. Petjaa esittävä näyttelijä on yhdistetty trikkikuvauksen avulla puoleentoistatuhanteen nukkehahmoon. Nukke-elokuvaa ja näyttelijöitä yhdistelee myös Aleksei Tolstoin satuun perustuva *[[Kultainen avain]]* (*Zolotoi kljutšik*, 1939).

Toisen maailmansodan jälkeen Ptuško ohjasi etupäässä kaunokirjallisiin aiheisiin perustuvia satuelokuvia. Pavel Bažovin satuihin pohjautuva *[[Kivinen kukka (elokuva)|Kivinen kukka]]* (*Kamennyi tsvetok*, 1946) sai Stalin-palkinnon vuonna 1947. Venäläisiin bylinoihin perustuvat *[[Ballaadi ihme-Sadkosta]]* (*Sadko*, 1953) sekä Neuvostoliiton ensimmäinen stereoäänellä varustettu laajakangaselokuva *[[Jättiläisten taistelu]]* (*Ilja Muromets*, 1956). Niitä seurasi Kalevala-aiheinen neuvostoliittolais-suomalainen yhteistuotanto *[[Sampo (elokuva)|Sampo]]* (1959). Yleisön suosion sai Aleksandr Grinin teokseen perustuva *[[Purppuraiset purjeet]]* (*Alyje parusa*, 1961).

Uransa aikana Ptuško johti lukuisten Mosfilmillä tuotettujen elokuvien trikkikuvauksia. Hän on yksi harvoista maailman fantasia- ja seikkailuelokuvan kehitykseen vaikuttaneista neuvostoliittolaisista ohjaajista. Vuonna 1969 hänelle myönnettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimi.

## Ohjaustöitä
* *Vlastelin byta* (Arjen valtias, 1932)
* Uusi Gulliver (*Novyi Gulliver*, 1935)
* *Skazka o rybake i rybke* (Satu kalastajasta ja kultaisesta kalasesta, 1937)
* *Vesjolyje muzykanty* (Iloiset soittajat, 1938)
* Kultainen avain (*Zolotoi kljutšik*, 1939)
* Kivinen kukka (*Kamennyi tsevtok*, 1946; Stalin-palkinto 1946, Cannesin elokuvajuhlien palkinto)
* Kolmas kohtaaminen (*Tri vstretši*, 1950; yhdessä Sergei Jutkevitšin ja Vsevolod Pudovkinin kanssa)
* Ballaadi ihme-Sadkosta (*Sadko*, 1953; Venetsian elokuvajuhlien palkinto)
* Jättiläisten taistelu (*Ilja Muromets*, 1956)
* Sampo (*Sampo*, 1959)
* Purppuraiset purjeet (*Alyje parusa*, 1961)
* Noitien vallassa (*Skazka o poterjannom vremeni*, 1964)
* Satu kuningas Saltanista (*Skazka o tsare Saltane*, 1966)
* Velho (*Vi*, 1968)
* Ruslan ja Ljudmila (*Ruslan i Ljudmila*, 1973)

## Lähteet
Molybdeenidisulfidi

**Molybdeenidisulfidi** eli **molybdeeni(IV)sulfidi** (MoS2) on molybdeeni- ja sulfidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Luonnossa sitä tavataan molybdeenihohdemineraalina. Yhdistettä käytetään voiteluaineena ja katalyyttinä.

## Rakenne ja ominaisuudet
Molybdeenidisulfidin alkeiskoppi on heksagonaalinen. Ionit järjestäytyvät kerroksittain muodostaen rakenteen, joka muistuttaa grafiittia. Molybdeenidisulfidin rakenteessa molybdeeni-ionit muodostavat kerroksia sulfidi-ionikerrosten välisiin tiloihin ja sulfidikerrokset ovat toisiinsa nähden lomittain. Jokainen molybdeeni-ioni on sitoutunut kuuteen sulfidi-ioniin ja on trigonaalisen prisman kärki. Sulfidi-ionikerrosten välillä vaikuttavat heikot Van der Waals -voimat.

Monet molybdeenidisulfidin ominaisuuksista johtuvat sen kerrosmaisesta rakenteesta. Sulfidi-ionien välillä vaikuttavat voimat mahdollistavat kerrosten liikkumisen toisiinsa nähden. Molybdeenidisulfidi muistuttaa grafiittia myös siinä suhteessa, että siitä voidaan valmistaa putkimaisia nanorakenteita. Myös erilaiset kerrosrakenteisille yhdisteille tyypilliset interkalaatioyhdisteet ovat mahdollisia. Molybdeenidisulfidi on puolijohde ja diamagneettinen yhdiste.

Molybdeenidisulfidi on veteen liukenematonta. Vahvoihin happoihin, kuten kuningasveteen, se kuitenkin liukenee. Molybdeenidisulfidi hapettuu hapen läsnä ollessa molybdeenitrioksidiksi noin 400&nbsp;°C:n lämpötilassa.

## Valmistus
Teolliseen käyttöön sopivaa molybdeenidisulfidia saadaan puhdistamalla molybdeenihohteesta. Sitä voidaan valmistaa myös kuumentamalla molybdeenimetallia rikin kanssa tai kuumentamalla molybdeenitrisulfidia tai ammoniumtetratiomolybdaattia.
:Mo + S2 → MoS2

## Käyttö
Molybdeenidisulfidia käytetään grafiitin tavoin kitkaa pienentävänä voiteluaineena. Käytettävät tuotteet ovat molybdeenidisulfidin ja öljyn tai 2-propanolin tai polyalkyleeniglykolien muodostamia dispersioita. Voiteluaineena molybdeenidisulfidin käyttölämpötila on välillä -240&nbsp;&ndash;&nbsp;+370&nbsp;°C. Tätä korkeammissa lämpötiloissa se hapettuu molybdeenitrioksidiksi. 

Molybdeenidisulfidia voidaan käyttää katalyyttinä muun muassa atsidien hajotuksessa. Yhdistettä käytetään myös metallisen molybdeenin tuotannossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Itämeren ystävyysajo

**Itämeren ystävyysajo** () oli maantiepyöräilyn etappikilpailu, joka järjestettiin vuosina 1986–1989. Kilpailu ajettiin 1986 ja 1988 Turusta Leningradiin ja kahtena muuna vuonna Leningradista Turkuun. Vuoden 1986 Itämeren ystävyysajo kesti viikon ja oli pituudeltaan noin 1&nbsp;000 kilometriä. Seuraavana vuonna kilpailun kesto nousi yhdeksään päivään, ja reitin pituus oli 1987–1989 noin 1&nbsp;200 kilometriä. Kilpailun järjestelyistä vastasivat Turun Urheiluliitto ja Leningradin urheilukomitea. Keskeinen suomalaishahmo kilpailun järjestämisessä oli turkulainen pyöräilymies Simo Klimscheffskij. 

Itämeren ystävyysajo sai heti 1986 A-luokan kilpailun arvon. Vuodesta 1987 alkaen se kuului korkeimmalle amatööripyöräilyn tasolle, HC-kategoriaan, kuten myös muun muassa Rauhanajo ja Tour de l'Avenir. Itämeren ystävyysajo oli ensimmäinen etappikilpailu, jossa kilpailtiin rautaesiripun molemmin puolin. Vuosina 1988 ja 1989 reitti kulki Etelä-Suomen ja Leningradin alueen lisäksi Virossa. 

Itämeren ystävyysajoon osallistui ensimmäisellä kerralla 88 pyöräilijää 11 maasta. Suurimmillaan, 1988, kilpailussa oli mukana 20 kuusimiehistä joukkuetta. Suomella ja Neuvostoliitolla oli järjestäjämaan ominaisuudessa kolme joukkuetta, yksi Neuvostoliiton joukkueista oli Viro. Vuoden 1988 kilpailussa oli mukana joukkueita kaikista muista maanosista paitsi Etelä-Amerikasta. Vuoden 1988 ystävyysajo tarjosi virolaisyleisölle mahdollisuuden osoittaa nousevaa virolaista kansallismielisyyttä osana Neuvostoliiton silloista avoimuuspolitiikka. Tallinnaan päättyneen etapin voittivat silloin virolaiset Riho Suun ja Toomas Kirsipuu, jolloin katsojajoukon juhlinta riistäytyi suorastaan käsistä. Miliisit yrittivät estää Viron aiemmin kielletyn sini-musta-valkean kansallislipun käytön juhlinnassa.

Vuoden 1986 Itämeren ystävyysajon voitti Neuvostoliiton Mihail Svešnikov ja kolmena muuna vuonna saman maan Asiat Saitov. Kilpailussa oli vuosien aikana mukana useita tulevia ammattipyöräilyn huippuja, kuten Djamolidine Abdoujaparov, Vjatšeslav Jekimov, Jaan Kirsipuu, Pavel Tonkov ja Steffen Wesemann. Vuoden 1986 kilpailun prologin Turussa voitti Suomen ensimmäinen ammattipyöräilijä Kari Myyryläinen. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kilpailun tulokset
Outi Krause

**Anna Outi Inkeri Krause** (o.s. **Rautavuoma**; s. 20. toukokuuta 1948, Laukaa) on suomalainen tekniikan tohtori (TkT, D.Sc.) ja Aalto-yliopiston kemian tekniikan korkeakoulun teknillisen kemian professori (emerita) ja aiempi dekaani.

Rautavuoma tuli ylioppilaaksi Laukaan yhteiskoulusta (1967). Hän valmistui Teknillisestä korkeakoulustasta (TKK) diplomi-insinööriksi (1972), tekniikan lisensiaatiksi (1975) ja Eindhovenin teknillisestä yliopistosta tekniikan tohtoriksi (1978).  

Krause nimitettiin Teknilliseen korkeakouluun teknillisen kemian professoriksi vuonna 1993. Tätä ennen hän on työskennellyt Nesteellä yli kymmenen vuoden ajan. Krause toimi ympäristöystävällisempien bensiinikomponenttien valmistusta tutkivassa työryhmässä ja tästä työstä ryhmälle myönnettiin Suomalainen insinöörityöpalkinto vuonna 2003. Vuodesta 2005 hän toimi Teknillisen korkeakoulun vararehtorina, missä tehtävässä hänen vastuullaan on ollut erityisesti tutkimuksen ja jatkokoulutuksen kehittäminen sekä yhteiskunnalliset ja kansainväliset asiat. Krause oli TKK:n ensimmäinen ja TKK:n historian ainoa naispuolinen vararehtori. Krause nimitettiin Aalto-yliopiston kemian tekniikan korkeakoulun dekaaniksi tammikuussa 2011 kaksivuotiseksi toimikaudeksi,  jota jatkettiin vuodella 2013 loppuun asti. 

Krause on Teknillisten tieteiden akatemian jäsen.

## Lähteet
Haparainen

**Haparainen** oli Sakkolan kylä, joka sijaitsi seitsemän kilometriä Sakkolan kirkonkylästä Taipaleeseen johtavan tien varrella Suvantojärven pohjoispuolella. Kylää pommitettiin talvisodan aikana kerran.

Haparainen ja naapurikylä Kelja muodostavat nykyään Portovojen kylän.

## Lähteet
Adlon

**Adlon** voi viitata muun muassa seuraaviin:

* Adlon, entinen elokuvateatteri Helsingin Taka-Töölössä
* Hotel Adlon, Lorenz Adlonin rakennuttama hotelli Berliinissä
* Ravintola Adlon, Helsingin pörssitalon entinen viihderavintola, nykyisin Restaurant Pörssi
* Adlon, sukunimenä:
** Lorenz Adlon (1849–1921), saksalainen viinikauppias ja ravintoloitsija
** Pamela Adlon (o.s. *Segall*, s. 1966), yhdysvaltalainen näyttelijä
** Percy Adlon (1935–2024), saksalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja.
Sirola

**Sirola** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Aili Sirola (1905–1994), kansakoulunopettaja ja runoilija
* Erika Sirola (s. 1998), laulaja ja muusikko
* Hannes Sirola (1890–1985), voimistelija
* Harri Sirola (1958–2001), kirjailija
* Irma Kerppola-Sirola (1930–2021), lääkäri ja kirjailija
* Jouko Sirola (s. 1963), kirjailija
* Leander Sirola (1871–1960), kansanedustaja (SDP)
* Mandi Sirola (1881–1965), vasemmistovaikuttaja, Yrjö Sirolan puoliso
* Martti Sirola (s. 1947),  kuvittaja, sarjakuvapiirtäjä ja kirjailija
* Peki Sirola, rumpali, Hanoi Rocks -yhtyeen jäsen
* Veli-Pekka Sirola (s. 1953), koripalloilija
* Yrjö Sirola (1876–1936), kirjailija ja vasemmistopoliitikko, jonka mukaan on nimetty:
** Yrjö Sirolan Säätiö
** Sirola-opisto, vuosina 1946–1994 toiminut kansanopisto
Levan Sanadze

**Levan Sanadze** () (16. elokuuta 1928, Tbilisi – 24. elokuuta 1998, Moskova) oli georgialainen, Neuvostoliittoa edustanut yleisurheilija.

Hän juoksi hopeaa saavuttaneessa Neuvostoliiton joukkueessa Helsingin olympiakisoissa 1952 4 x 100 metrin viestissä. Euroopan mestaruutta hän oli voittamassa samassa lajissa 1950. Lisäksi 1954 tuli EM-pronssia.

Sanadzen 100 metrin ennätys oli 10,3 ja 200 metrin ennätys 21,4 molemmat vuodelta 1952.

## Lähteet

* Levan Sanadze  Athletes, SR/Olympics
Erikoisfunktio

**Erikoisfunktiot** ovat funktioita, joilla merkittävyytensä vuoksi on jossain määrin vakiintunut nimi ja merkintätapa.
Monet erikoisfunktioista ovat differentiaaliyhtälöiden ratkaisuja tai alkeisfunktioiden integraaleja.

## Peruserikoisfunktiot
*Heavisiden funktio: 0 negatiivisille ja 1 positiivisille argumentin arvoilla. Diracin deltafunktion integraali.
*Indikaattorifunktio
*Itseisarvo: etäisyys origosta, nollakohdasta
*Lattia- ja kattofunktio
*Porrasfunktio: Äärellinen lineaarinen yhdistelmä indikaattorifunktioita puoliavoimilla väleillä.
*Signum-funktio: Antaa luvun merkin, positiivinen on +1 tai negatiivinen −1.

## Analyyttiset erikoisfunktiot

Nämä määritellään alkeisfunktioiden integraalien tai differentiaaliyhtälöiden avulla.

* Besselin funktio
* Gammafunktio
* Virhefunktio

## Lukuteoreettiset funktiot
Näillä funktioilla on erityisesti käyttöä lukuteoriassa.

*Alkulukufunktio: Laskee lukua pienempien tai yhtäsuurien alkulukujen määrän.
*Eulerin φ-funktio: Laskee lukua pienempien tai yhtäsuurien suhteellisten alkulukujen määrän.
*Partitiofunktio (matematiikka)
*Sigmafunktio: Laskee luvun jakajat tai niiden potenssien summat.

## Aiheesta muualla

* Encyclopedia of Mathemathics: Special functions
Toimintakertomus

**Toimintakertomus** on kirjanpitolain mukainen yhteisön tilinpäätöstä täydentävä asiakirja, joka kuvaa kirjanpitovelvollisen toiminnan kehittymistä ja tuloksellisuutta, taloudellista tilannetta sekä merkittävimpiä riskejä ja epävarmuustekijöitä. Toimintakertomuksen laatimiseen ovat velvollisia kirjanpitovelvolliset, joilla vähintään kaksi seuraavista rajoista on täyttynyt päättyneellä ja sitä välittömästi edeltäneellä tilikaudella: liikevaihto tai sitä vastaava tuotto 7 300 000 euroa, taseen loppusumma 3 650 000 euroa tai palveluksessa keskimäärin 50 henkilöä.

Toimintakertomus-termiä saatetaan käyttää myös pienten yhdistyksien vapaamuotoisemmasta kertomuksesta, jossa yhdistys kuvaa kuluneen kauden toimintaansa toimintasuunnitelman pohjalta. Kirjanpitolautakunnan ohjeen mukaan yhdistysten vapaamuotoisesta kertomuksesta ei tulisi käyttää toimintakertomus-nimeä, vaan se tulisi nimetä esimerkiksi vuosikertomukseksi johtuen päällekkäisyydestä kirjanpitolain mukaisen toimintakertomuksen kanssa.

## Sisältö

Toimintakertomuksessa on kuvattava kirjanpitovelvollisen toiminnan kehittymistä ja tuloksellisuutta, taloudellista tilannetta sekä merkittävimpiä riskejä ja epävarmuustekijöitä.

Toimintakertomukseen on sisällytettävä tarpeen mukaan taloudelliset tunnusluvut ja muut kuin taloudelliset tunnusluvut henkilöstöstä ja ympäristövaikutuksista. Toimintakertomuksen antaman kuvan on oltava kirjanpitovelvollisen kokoon ja rakenteeseen nähden tasapuolinen ja kattava. Siinä on tarvittaessa viitattava tilinpäätöksessä esitettyihin seikkoihin ja annettava näistä täydentäviä tietoja.

Lisäksi toimintakertomuksessa on esitettävä:

* tiedot olennaisista tapahtumista tilikauden päättymisen jälkeen,
* arvio kirjanpitovelvollisen todennäköisestä tulevasta kehityksestä,
* selvitys tutkimus- ja kehitystoiminnan laajuudesta,
* tiedot sivuliikkeistä,
* tiedot käypään arvoon merkityistä rahoitusvälineistä siten kuin 5 luvun 2 a §:n 5 momentissa säädetään,
* osakeyhtiölain (624/2006) 8 luvun 8 §:ssä ja osuuskuntalain (421/2013) 8 luvun 8 §:ssä tarkoitetut toimintakertomustiedot omien osakkeiden ja osuuksien hankinnoista ja luovutuksista, sekä
* muualla lainsäädännössä edellytetyt tiedot.

## Katso myös

* Vuosikertomus

## Lähteet
Neutroniaktivointi

**Neutroniaktivointi** on prosessi, jossa aine altistetaan neutronisäteilylle. Käsittelyn ansiosta materiaalin atomiytimet kaappaavat vapaita neutroneja päätyen viritystilaan. Yleensä virittynyt tila on lyhytikäinen ja ydin hajoaa säteillen. Esimerkiksi indiumin (*In*) neutronikaappausprosessi ja purkautuminen tapahtuvat seuraavasti:

: ^{115}In + n \rightarrow ^{116*}In + \gamma  

:^{116*}In \rightarrow ^{115}Sn + e^{-} + \bar{\nu}_{e}.

Edellä * tarkoittaa metastabiilia tilaa, e^{-} on ytimestä irtoava elektroni eli beetahiukkanen ja \bar{\nu}_{e} on antineutriino. Viritystilan purkautuessa indiumatomi muuttuu tinaksi. 

Muissa tapauksissa ja riippuen neutronin kineettisestä energiasta, neutronisieppaus voi aiheuttaa fission. Esimerkiksi yksi tällainen fissioon johtava reaktio: 

:^{9}Be + n \rightarrow 2(^{4}He) +2n + energiaa.

Paikoissa, joissa neutronivuo on tiheä, kuten ydinreaktoreiden ytimissä, neutroniaktivointi aiheuttaa materiaalien eroosiota. Kyseiset materiaalit luokitellaan matala-aktiiviseksi jätteeksi reaktorin purkamisen yhteydessä. Tietyt materiaalit ovat alttiimpia neutroniaktivaatiolle kuin toiset, joten sopivasti valituilla materiaaleilla neutroniaktivaation ongelmia voidaan vähentää.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
*Handbook on Nuclear Activation Cross-Sections, IAEA, 1974
Río Negron maakunta

**Río Negron maakunta** () on Patagonian alueella Argentiinassa sijaitseva maakunta. Se on pinta-alaltaan 203&nbsp;013 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 633&nbsp;374. Sen naapurimaakuntia ovat pohjoisesta myötäpäivään lueteltuna La Pampa, Buenos Aires, Chubut, Neuquén ja Mendoza. Maakunnan pääkaupunki on noin 53&nbsp;000 asukkaan Viedma (2010).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Río Negron viralliset verkkosivut
Castlevania 64

**Castlevania 64** (Amerikassa pelkkä *Castlevania* ja Japanissa *Akumajō Dracula Mokushiroku*) on Konamin julkaisema ja KCE Koben kehittämä videopeli Nintendo 64 -konsolille. Se kuuluu Castlevania -pelisarjaan ja pelisarjan ensimmäinen kolmiulotteinen peli.

## Juoni

Transylvaniassa on kadonnut lapsia. Ainoa johtolanka on, että heidät on viety demoniseen Castlevania -nimiseen linnaan, joten jälleen leviää pelko siitä, että kreivi Dracula olisi jälleen noussut kuolleista riivaamaan maailmaa. Kun pimeyden voimat ottavat taas vallan Transylvaniassa, päättävät kaksi ihmistä toimia. Yksi heistä on Reinhardt Schneider niminen nuorimies, jolla on aseenaan Belmont-klaanin legendaarinen *Vampyyrintappaja*-ruoska. Toinen on Reinhardtin mukaan lähtenyt tyttö nimeltään Carrie Fernandez, jolla on maagisia voimia. Ystävykset matkaavat kohti Castlevaniaa ja sen sisällä vaanivia vaaroja, aikeenaan tehdä pimeyden prinssin aikeet tyhjiksi.

## Arvostelut
Ilmestyttyään peliä myytiin menestyksellä ja peli sai alkuun tunnustusta pelilehdiltä, jotka mm. ehtivät mainita peliä "onnistuneeksi käännökseksi kuuluisasta pelisarjasta". Myös pelin sen aikaisia grafiikoita ja äänimaailmaa on kautta aikain kehuttu.

Ajan myötä sitä on kumminkin luonnehdittu Castlevania -sarjan heikoimpiin peleihin. Toisin kuin pelin demot antoivat ymmärtää, peli oli tehty kiireellä ja jäänyt monelta osin keskeneräiseksi, mm. pelihahmojen määrässä, sillä alun perin valittavia pelihahmoja piti olla neljä. Myös pelimaailma ei ollut niin avoin kuin demoissa luvattiin. Suurinta kritiikkiä peli on kumminkin saanut kontrolleista ja surkeaakin surkeammaksi haukutusta kamerasta, mikä teki pelattavuudesta erittäin vaikeaa.

Pelille tehtiin myös samalle alustalle päivitys nimeltään *[[Castlevania: Legacy of Darkness]]*, joka korjasi monta virhettä, mitä *Castlevania 64*:ssa esiintyi. Kyseinen peli onkin saanut enemmän arvostusta, vaikka onkin jäänyt vähälle huomiolle.

## Aiheesta muualla
* 
* ''Castlevania 64'' Linnavaanijat-sivustolla
Tulimaan, Etelämantereen ja Etelä-Atlantin saarten maakunta

**Tulimaa, Etelämantereen sektori ja Etelä-Atlantin saaret** () on Argentiinan eteläisin maakunta. Siihen kuuluu Tulimaan suurimman saaren Isla Grande de Tierra del Fuegon itäinen osa. Lisäksi Argentiinan aluevaatimuksiin kuuluvat Falklandinsaaret, Etelä-Georgia ja Eteläiset Sandwichsaaret sekä osa Antarktiksen alueesta. Maakunta on pinta-alaltaan 21&nbsp;571 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 126&nbsp;190. Maakunnan pääkaupunki on noin 62&nbsp;000 asukkaan Ushuaia (2010).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Maakunnan viralliset verkkosivut
Kainuun vaaramaa

**Kainuun vaaramaa** (myös Kainuun vaarajono tai Kainuun ja Kuusamon vaaramaa) on Kainuussa oleva maantieteellinen vyöhyke. Se sijaitsee Oulujärven itäpuolella ulottuen etelässä Kajaani–Kuhmo-linjalle ja pohjoisessa Puolangan ja Pudasjärven rajalle. Pohjois-eteläsuuntainen vaaravyöhyke on lähes kokonaan ylänköä, joka seuraa karjalaisen liuskevyöhykkeen kvartsiittiselänteitä 25–30 kilometriä leveänä vyöhykkeenä. Alueen korkeimpia vaaroja ovat Hyrynsalmella sijaitsevat Iso Tuomivaara (388 m) ja Kivikkokumpu (384 m) sekä Puolangalla olevat Rännivaara (383 m), Paljakka (383 m) ja Kuirivaara (379 m). Kainuun vaaramaan poikki Oulujärvestä koillisen suuntaan sijaitsee matala Kainuunselkä, joka toimii Oulujoen ja Iijoen vesistöjen välisenä vedenjakajana.

## Lähteet
Kermakko

**Kermakko** (arkikielellä **nekka**) on kahvi- ja teeastiastoon kuuluva pieni kaadin, josta tarjotaan maitoa tai kermaa. Siinä on kaatonokka, joten siitä on helppo annostella nestettä läikyttämättä. Kermakon tilavuus on noin 1–2 desilitraa.

Pöytäastiastoon kuuluvan kermakon lisäksi on olemassa espressopohjaisten juomien valmistukseen käytettäviä kaatimia. Ne ovat lähes aina metallista valmistettuja, ja niitä on olemassa eri kokoisia halutusta juomasta ja määrästä riippuen. Niitä käytetään erityisesti latte macchiaton valmistukseen, sillä sen valmistuksen keskiössä on huolellinen annostelu.
Master of Sparks

**Master of Sparks** on blues rock -yhtye ZZ Topin kappale vuodelta 1973. Kappale julkaistiin albumilla *[[Tres Hombres]]*. Se on kokonaan kitaristi-solisti Billy Gibbonsin tekemä.

Kappale edustaa groovaavaa blues rockia. Se alkaa raskaalla kitarariffillä, joka muuttuu kuitenkin rauhalliseksi Gibbonsin laulun alkaessa. Tämän jälkeen kappaleessa kuullaan kitarariffi, jonka jälkeen Gibbons jatkaa lauluaan kahden säkeistön verran, ja sitten kappale päättyy.  

## Kappaleen sanoitukset

”Master of Sparksin” sanoitus kertoo Gibbonsin ystävästä, joka asui maatilalla Houstonin lähistöllä. Maatilalla työskentelevä hitsaaja (mainitaan kappaleessa nimellä *”slim”*) rakensi teräshäkin, jossa oli ovi ja sisällä lentokoneen istuin. Eräänä päivänä häkki hitsattiin kiinni lava-auton takaosaan, Gibbonsin ollessa sen sisällä, ja seuraavana yönä lava-autolla lähdettiin ajamaan maantielle. Lava-auto veti häkkiä mukanaan, kunnes se irtosi ja kulki vielä senkin jälkeen yli sadan jaardin matkan. Gibbons selvisi tapahtumasta, ja hänet nimitettiin ”kipinöiden mestariksi” (Master of Sparks). Nimi tuli lava-auton vetämän häkin aiheuttamista kipinöistä.

## Vastaanotto
”Master of Sparks” on saanut kriitikoilta hyvän vastaanoton. Esimerkiksi Billboard-musiikkilehdessä *Tres Hombres* -albumin arvioinut kriitikko pitää kappaletta yhtenä albumin parhaista, kun taas sputnikmusic.com sivuston arvostelija kommentoi: ”Kappale ei ole albumin paras, mutta hyvä kuitenkin.” Myös warr.org-sivuston arvostelija kehuu kappaleen kitaransoittoa. Hän kirjoittaa, että ”Gibbons on ottanut kappaleessa ison askelen eteenpäin soolojen suhteen”.

### Arvosteluja
* Sputnikmusic.com ()

## Julkaisut ja esittäminen
”Master of Sparks” on julkaistu *Tres Hombresin* kaikkien 14 eri painoksen lisäksi yhtyeen kokoelma-albumeilla  *[[ZZ Top Six Pack]]* sekä *[[Chrome, Smoke & BBQ]]*. Yhtye ei ole koskaan esittänyt kappaletta kiertueella.

## Kokoonpano
* Billy Gibbons – laulu ja kitara
* Dusty Hill – bassokitara
* Frank Beard – rummut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sound-lehden kirjoitelma kappaleesta.
Saltan maakunta

**Saltan maakunta** () on Argentiinan pohjoisosassa sijaitseva maakunta. Se on pinta-alaltaan 155&nbsp;488 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 1&nbsp;215&nbsp;207. Saltan naapurimaakuntia ovat idästä myötäpäivään lueteltuna Formosa, Chaco, Santiago del Estero, Tucumán, Catamarca ja Jujuy. Maakunnan pääkaupunki on noin 550&nbsp;000 asukkaan Salta (2010).

## Lähteet


File:Salta-Square2.jpg
File: Cable Car to the Cerro San Bernardo - Salta - Argentina.jpg
File: Tren a las nubes cruzando Viaducto la Polvorilla.jpg
File: Argentine vineyard and mountains..jpg
File:Tour to the Quebrada de las Conchas.jpg
File: Quebrada de las Flechas - Argentina.jpg
File:Iruya 1.jpg
File: Salinas Grandes 052.JPG
File:Cachi 01.jpg
File:Camino a Cachi.jpg


## Aiheesta muualla

* Saltan viralliset verkkosivut
Kronogård

**Kronogård** oli Pohjois-Ruotsissa sijainnut luotainrakettien laukaisupaikka. Kronogårdin alue toimi alun perin kuninkaan perheen metsästysalueena, jonne perustettiin 1950-luvulla siviilirakettien laukaisukeskus. Sieltä laukaistiin pääasiassa NASAn Nike-Cajun-raketteja, joilla tutkittiin yläilmakehää. Kronogard suljettiin Esrangen rakettikeskuksen valmistuttua Kiirunan kuntaan.

## Laukaisut

## Aiheesta muualla
*http://www.astronautix.com/sites/kroogard.htm
Kristofer Ottosson

**Jan Kristofer Ottosson** (s. 9. tammikuuta 1976 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Elitserien-joukkue Djurgårdens IF:ssä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja hänen vahvuudet ovat kahden suunnan pelaamisessa. Ottosson on edustanut Djurgårdenia koko pääsarjauransa ajan vuodesta 1994. Väliin muualta mahtuu vain vuodet 1996–1999 Ruotsin I-divisioonassa.
## Ura
Ottosson on Djurgårdenin oma kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset Elitserien-ottelunsa kaudella 1994–1995, jolloin Ottosson pelasi 30 runkosarja- ja kolme playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi lähinnä Elitserienin ja J20 SuperElitin välillä, kunnes Ottosson siirtyi noin puolessa välissä kautta 1996–1997 I-divisioonaan. Hän pelasi kuusi ottelua Wings HC Arlandassa ja loppukauden Huddinge IK:ssa, jossa Ottosson pelasi myös kaksi seuraavaa kautta 1997–1998 ja 1998–1999. Jälkimmäisellä kaudella hän pelasi myös yhden EHL-ottelun Djurgårdenissa.

Kaudeksi 1999–2000 Ottosson palasi Djurgårdeniin ja on siitä asti edustanut joukkuetta yhtäjaksoisesti. Hän pelasi ensimmäisen kokonaisen Elitserien-kautensa ja teki 47 runkosarjaottelussa kovat tehot 25+15=40. Ottosson teki yhden kauden maaliennätyksensä ja sijoittui runkosarjan maalipörssissä toiseksi AIK IF:n Mats Lindbergin kanssa. Hän voitti keväällä 2000 Ruotsinmestaruuden. New York Islanders varasi Ottossonin yli-ikäisenä 148. pelaajana , mutta hän ei ole pelannut Pohjois-Amerikassa. Kaudella 2000–2001 Ottosson teki Elitserienin yhden kauden piste-ennätykensä tehoilla 17+24=41. Hän oli Djurgårdenin paras pistemies ja sijoittui runkosarjan pistepörssissä yhdeksänneksi. Ottosson voitti keväällä 2001 toisen Ruotsinmestaruutensa.

Ottosson teki kaudella 2002–2003 tehot 19+19=38 ja hän jakoi Djurgårdenin sisäisen pistepörssin voiton Fredrik Brembergin kanssa. Ottosson voitti keväällä 2010 Elitserien-hopeaa. Maaliskuussa 2009 hän teki nykyisen sopimuksensa Djurgårdenin kanssa, joka päättyy keväällä 2011.
## Maajoukkue

Ottosson edusti Ruotsia vuoden 2001 MM-kilpailuissa, jotka päättyivät pronssiin. Hän oli tehoilla 4+4=8 Kim Johnssonin ja Daniel Aldredssonin kanssa joukkueen toiseksi parhaita pistemiehiä.

Ottosson on voittanut myös alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa 1996 ja pronssia 1995 sekä alle 18-vuotiaiden EM-kultaa 1994.
## Tilastot

## Lähteet
*
*
*
### Viitteet
Nike-Cajun

**Nike-Cajun** oli kaksivaiheinen yhdysvaltalainen luotainraketti, jollaisia laukaistiin vuosina 1956–1996 kaikkiaan 714 kappaletta. Se oli aikanaan Yhdysvaltain ja Länsi-Euroopan eniten käyttämä luotainraketti.

Raketin paino oli laukaisun alussa noin 700 kilogramma, josta 23 kilogrammaa oli hyötykuormalaitteita. Raketin työntövoima oli enimmillään 246&nbsp;000 newtonia. Se nousi noin 120 kilometrin korkeuteen lentäen parhaimmillaan 6&nbsp;760 kilometriä tunnissa. Raketti oli pituudeltaan 7,7 metriä ja halkaisijaltaan 42 senttimetriä. 
 
Nike-Cajunin sotilasversio oli MQR-13 BMTS -maaliraketti.

## Lähteet
Otto Grigalka

**Otto Grigalka** (28. kesäkuuta 1925 Saikava, Latvia &ndash; 8. helmikuuta 1993 Madona, Latvia) oli neuvostoliittolainen yleisurheilija, joka kilpaili kuulantyönnössä ja kiekonheitossa ja saavutti ensin mainitussa kaksi EM-mitalia 1950-luvulla. Hän edusti seuratasolla Moskovan Dynamoa.

Grigalka sai pronssia kuulantyönnöstä EM-kisoissa 1950 tuloksellaan 15,14 metriä. Hän osallistui Helsingin olympialaisiin 1952 sekä kuulantyönnössä että kiekonheitossa. Grigalka oli tuolloin kuulantyönnössä neljäs tuloksella 16,78 ja kiekonheitossa kuudes tuloksella 50,71. Hän kilpaili molemmissa lajeissa myös EM-kilpailuissa 1954, joissa hän sai kuulantyönnöstä hopeaa ja oli kiekonheitossa kuudes. Grigalka osallistui vielä Melbournen olympialaisiin 1956, joissa hän oli kiekonheitossa kuudes.

Grigalka oli naimisissa korkeushyppääjä Marija Pisarevan kanssa.

## Ennätykset

* Kuulantyöntö: 17,20 m (1954) 
* Kiekonheitto: 56,94 (1958) 

## Lähteet
Kostaja

**Kostaja** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
**Kostaja*, Eduard Bornhöhen romaani (WSOY 1888)
**[[Kostaja (vuoden 1944 elokuva)|Kostaja]]* (*The Lodger*), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1944
**[[Kostaja (vuoden 1945 elokuva)|Kostaja]]* (*Cornered*), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1945
**[[Kostaja (vuoden 1965 elokuva)|Kostaja]]* (*Ride Beyond Vengeance*), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1965
**[[Kostaja (vuoden 1968 elokuva)|Kostaja]]* (*Joko, invoca Dio... e muori*), italialais-saksalainen elokuva vuodelta 1968
**[[Kostaja (vuoden 1970 elokuva)|Kostaja]]* (*Ciakmull, l’uomo della vendetta*), italialainen elokuva vuodelta 1970
**[[Kostaja (vuoden 1971 elokuva)|Kostaja]]* (*Se t’incontro t’ammazzo*), italialainen elokuva vuodelta 1971.
**[[Kostaja – Final Mission]]* (*Final Mission*), filippiiniläinen elokuva vuodelta 1984.

## Katso myös
* Kostajat
Hiiliasema

**Hiiliasema** oli aiemmin kivihiiltä polttoaineenaan käyttävien laivojen satamapaikka, jossa ne täydensivät kivihiili- ja voiteluöljyvarastonsa. Hiiliasemia oli varsinkin valtamerilaivalinjojen varsilla. Paikan tuli sijaita maantieteellisesti edullisesti, ja sen piti tarjota suoja tuulta ja merenkäyntiä vastaan. Hiiliasemalla oli suuret varastot kivihiiltä ja öljyä, tilavat laiturit ja hyvät kivihiilen lastauslaitteet, jotta laivojen varastojen täydennys sujui joutuisasti ja mukavasti. Tärkeitä hiiliasemien sijaintipaikkoja ovat olleet Gibraltar, Malta, Port Said, Suez, Aden, Colombo, Singapore, Nagasaki ja Punta Arenas.

## Lähteet
Ex Oriente Lux

**Ex Oriente Lux** on puolalaisen death/black metal -yhtye Asgaardin kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2001.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Przemysław Olbryt - laulu
* Bartłomiej Kostrzewa - kitara
* Roman Golębiowski - rummut
* Wojciech Kostrzewa - syntetisaattori
* Honorata Stawicka - viulut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*