open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Syytettynä murhasta

**Syytettynä murhasta** (; myös *Liar*) on Jonas ja Josh Paten ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen psykologinen jännityselokuva vuodelta 1997. Murhamysteerielokuvan pääosissa ovat Tim Roth, Chris Penn, Michael Rooker, Renée Zellweger, Rosanna Arquette ja Ellen Burstyn. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan levittäjänä.

*Syytettynä murhasta* kuvattiin Etelä-Carolinan Charlestonissa. Elokuva sai ensi-iltansa Italiassa, Venetsian elokuvajuhlilla 31. elokuuta vuonna 1997. Yhdysvalloissa elokuva julkaistiin 30. tammikuuta vuonna 1998.

*Syytettynä murhasta* voitti Tukholman elokuvajuhlilla parhaan käsikirjoituksen (Jonas Pate ja Josh Pate) ja parhaan kuvauksen (Bill Butler) palkinnot vuonna 1997. Elokuva voitti myös Cognacin elokuvajuhlilla Special Jury Prizen (Jonas Pate ja Josh Pate) vuonna 1998.

Elokuva on julkaistu DVD:lle vuosina 2002, 2004 ja 2008.

## Juoni

James Walter Wayland (Tim Roth) on tekstiilitehtailijan perillinen, jota epäillään prostituoidun murhasta. Hän on tuntenut ilotytön hyvin ja suututtanut vanhempansa viemällä tytön näiden järjestämiin hienoihin juhliin. Valheenpaljastustesti puhuu miehen syyllisyyden puolesta, mutta testin tehneet poliisit eivät vaikuta aivan puolueettomilta.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Aleksandr Arosev

**Aleksandr Jakovlevitš Arosev** (, 25. toukokuuta 1890 Kazan – 10. helmikuuta 1938) oli neuvostoliittolainen puoluevirkailija, diplomaatti ja kirjailija.

Aleksandr Arosev syntyi räätälin perheeseen. Kansallisuudeltaan hän oli venäläinen. Vuoden 1905 vallankumoustapahtumat saivat hänet liittymään sosiaalivallankumouksellisiin. Vuonna 1907 hän liittyi bolševikkeihin ystävänsä Vjatšeslav Molotovin vaikutuksesta. Arosjev teki puoluetyötä Kazanissa, Pietarissa ja Moskovassa, joutui pidätetyksi ja karkotetuksi Totmaan. Vuonna 1909 Arosev pakeni ulkomaille, missä hän osallistui bolševikkien toimintaan ja opiskeli Liègen yliopiston filosofian ja kirjallisuuden tiedekunnassa.

Helmikuun vallankumouksen Arosev valittiin Tverin neuvoston puheenjohtajaksi. Lokakuun vallankumouksen aikana hän toimi Moskovan vallankumouskomitean jäsenenä ja Moskovan sotilaspiirin joukkojen komentajana. Vuonna 1918 hän oli ilmavoimien komissaari ja vuonna 1920 Ukrainan korkeimman vallankumoustuomioistuimen puheenjohtaja. Vuodesta 1921 Arosev työskenteli Puolueen ja vallankumouksen historian instituutissa ja vuosina 1924–1933 diplomaattina Ranskassa, Liettuassa ja Tšekkoslovakiassa. Vuonna 1934 hänestä tuli Neuvostoliiton ja ulkomaiden kulttuurisuhteiden seuran VOKS:in puheenjohtaja. Arosev menehtyi Stalinin vainoissa. Hänet pidätettiin heinäkuussa 1937, tuomittiin kuolemaan vastavallankumouksellisesta toiminnasta syytettynä ja ammuttiin Kommunarkan teloituspaikalla.

Kirjailijan ensimmäiset teokset ilmestyivät vuonna 1916. Hänen ensimmäiset yksinkertaiset kertomuksensa perustuvat henkilökohtaisiin kokemuksiin. Niitä seurasivat muun muassa pienoisromaanit *Nedavnije dni* (”Taannoisia päiviä”, 1924), *Nikita Šornev* (1924), *Ot žoltoi reki* (”Keltaiselta joelta”, 1927), kertomuskokoelmat *Belaja lestnitsa* (”Valkoinen portaikko”, 1923) ja *Na zemlje pod solntsem* (”Auringon alla”, 1928), näytelmä *Na perekrjostke* (”Risteyksessä”, 1924) sekä omaelämäkerrallinen romaani *Korni* (”Juuret”, 1933). Tyyliltään realistisissa teoksissaan Arosev keskittyy kuvaamaan hyvin tuntemaansa puoluetyöntekijöiden psykologiaa. Kirjailija rehabilitoitiin vuonna 1956, mutta hänen kirjojaan ei julkaistu Neuvostoliitossa uudelleen ennen Gorbatšovin perestroikaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Aleksandr Arosev
Agnija Barto

**Agnija Lvovna Barto** (, 17. marraskuuta 1906 Moskova – 1. huhtikuuta 1981 Moskova) oli neuvostovenäläinen lastenkirjailija.

Agnija Barto syntyi eläinlääkärin perheeseen ja julkaisi ensimmäisen lastenkirjansa vuonna 1925. Hänen yksinkertaiset ja opettavaiset runonsa on suunnattu pikkulapsille. Barto sai Stalin-palkinnon vuonna 1949 ja Lenin-palkinnon vuonna 1972. Kirjailijan teoksia on julkaistu 84 kielellä yhteensä yli 150 miljoonan kappaleen painoksena.

## Suomennettu teos
* A. ja P. Barto. *Kananpoikaset: kun kirjasen lukien ahkeroit, niin kymmeneen jo laskea voit* (*Stšitalotška*). Petroskoi. Kirja, 1935.
* *Leikkikalut* (*Igruški*). Suom. Vappu Orlov. Helsinki: Tammi, 1979.
* *Veljekset* (*Bratja*). Petroskoi: Kirja, 1937.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Agnija Barton teoksia Lib.ru-sivustolla 
* Entsiklopedija ”Krugosvet”: Agnija Barto 
* Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Agnija Barto
Dragsfjärden

**Dragsfjärden** on Kemiönsaaren kuntaan kuuluva järvi Kemiönsaarella. Se sijaitsee etelässä olevan Taalintehtaan ja pohjoisessa olevan Dragsfjärdin kirkonkylän välissä, mutta myös järven itä- ja länsipuolilla on asutusta. Järvi oli aiemmin Dragsfjärdin kunnan tärkein raakavesilähde, kunnes vedenotto lopetettiin vedenlaadun huononnuttua. Dragsfjärden on humuspitoinen ja suhteellisen syvä, sillä sen suurin syvyys on 16 metriä ja keskisyvyys 8,2 metriä.

## Maantiede ja asutus
Dragsfjärden-järvi on muodoltaan pitkulainen, ja sen erottaa etelässä olevasta merenlahdesta kapea kannas. Järvessä on kuusi saarta, joista *Långholmen* on suurin. Valuma-alueeseen kuuluu kallioisia kangasmetsiä ja viljeltyä peltomaata. Alueella on parisataa ympärivuotista asuntoa ja kuutisenkymmentä vapaa-ajan asuntoa, ja näiden lisäksi järven pohjoisosassa toimii kunnan uimaranta.
## Vedenlaatu ja kasvillisuus
Dragsfjärdeniin on aikojen saatossa kertynyt paljon ravinteita, joten sen ekologinen tila on tyydyttävä. Pohjassa olevat fosfori ja typpi ruokkivat kasvillisuutta, ja järvessä onkin ilmennyt sinilevää vuosittain. Järveen tuleva ulkoinen ravinnekuormitus on kasvanut viime vuosikymmeninä, koska ympäristön kesämökeistä ja pelloilta on johdettu sinne jätevesiä.

Vuonna 1990 Dragsfjärdenistä tehtiin kasvillisuuskartoitus, jonka perusteella se luokiteltiin karuksi järveksi. Kasvillisuus vaihtelee huomattavasti järven eri osissa, ja pohjoisosassa lajeja esiintyy enemmän kuin eteläosassa. Myös kasvillisuuden tiheys on siellä suurempaa. Ravintopitoisille vesistöille tyypillisten kasvien joukossa ovat tähkä-ärviä ja osmankäämit, mutta toisaalta järvessä viihtyvät myös ravintoköyhien vesistöjen kasvit kuten nuottaruoho ja rantaleinikki.

Järven viipymä on pitkä, noin seitsemän vuotta. Vesi on kirkasta, ja sen pH-arvo on vaihdellut vuonna 2010 tehdyissä mittauksissa välillä 6,7–7,0. Pintaveden happipitoisuus on pysynyt melko tasaisena ja hyvänä, mutta alusvedessä on melko voimakasta happikatoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Dragsfjärdenin suojelua varten perustettu yhdistys: Daphnia Dragsfjärd ry
Baguazhang

**Bāguàzhǎng** (八卦掌) on yksi kolmesta eniten harrastetusta kiinalaisesta taistelulajista Wudangin koulussa, kaksi muuta ovat Taijiquan ja Xingyiquan. Nimellä Bāguà zhǎng viitataan Baguaan. 

## Historia
Lajin kehitti Dong Haichuan (董海), jonka on sanottu oppineen taolaisilta, ja buddhalaisilta mestareilta Kiinan vuorilla 1800 luvun alussa. Todisteet osoittavat, että on mahdollsita, että laji on yhdistelmä useita vanhoja taistelulajeja, ja taolaista ympyräkävelyä. Dong työskenteli keisarille, ja keisari vaikuttui hänen taidoistaan, ja otti tämän vartijakseen. Dong opetti vuosia Pekingissä, ja sai lopulta Keisarillisen kaartin tuen.

## Nykyaikaisia tyylejä
*Yin Fu 尹福
*Cheng Tinghua 程廷華
*Liang Zhenpu 梁振蒲
*Gao Yisheng 高義盛
*Jiang Rong Qiao 姜容樵
*Fan Zhiyong 范志勇
*Liu Baozhen 劉寶珍
*Ma Weiqi 馬維棋
* Ma Gui 马贵
*Gong Baotian 宮寶田
*Sun Lutang 孫祿堂
*Fu Zhensong 傅振嵩
* Tian Hui 田廻

## Populaarikulttuurissa
*Jet Lin hahmo The Onessa käyttää Baguazhangia.
* Tuulentaitaminen Avatar-animaatiosarjassa on kehitetty Baguazhangin pohjalta.
* Tekkenissä Ling Xiaoyu käyttää Baguazhangia.
* Vuoden 2006 elokuvassa *[[Jadesoturi]]* käytetään Baguazhangia.
Anatoli Afanasjev

**Anatoli Vladimirovitš Afanasjev** (, 3. kesäkuuta 1942 Moskova, Neuvostoliitto – 8. lokakuuta 2003 Moskova, Venäjä) oli venäläinen kirjailija

Anatoli Afanasjev syntyi professorin perheeseen. Hän valmistui Moskovan yliopistosta vuonna 1971. Hänen ensimmäinen kertomuskokoelmansa *V gorode, v 70-h godah* (”Kaupungissa, 70-luvulla”) ilmestyi vuonna 1974. Romaanit *Terve, Afinogen!* (*Privet, Afinogen!*, 1976), *Komandirovka* (”Työmatka”, 1978), *Bolno ne budet* (”Ei tee kipeää”, 1980), *I pomni obo mne* (”Muista minut”, 1982) sekä kertomuskokoelma *Melodija na dva golosa* (”Sävelmä kahdelle äänelle”, 1983) tekivät Afanasjevista yhden 1970–1980-lukujen kaupunkiproosan tunnetuimmista edustajista. 1990-luvulla hän alkoi kirjoittaa nyky-Venäjää kuvaavia suosittuja rikosromaaneja.

Afanasjev hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi vuonna 1975. 1980-luvulla hän toimi Moskovan kirjailijajärjestön sihteerinä ja kuului vuodesta 1994 Venäjän kirjailijaliiton hallitukseen. Hän kuului myös kirjallisuuslehtien *[[Literaturnaja Rossija]]* ja *[[Den (lehti)|Den]]* toimituskuntiin.

## Suomennettu teos
* *Terve, Afinogen!*: romaani (*Privet Afinogen*). Alkuteoksesta suomentanut Ritva Kattelus. Helsinki: Librum, 1982. Sarja: Neuvostoproosaa 

## Lähteet
Thomas Pacchalenius

**Thomas (Tomas, Tuomas) Pacchalenius** (12. huhtikuuta 1703 Vanaja – 26. tammikuuta 1784 Lohja) oli suomalainen pappi, jota epäiltiin valtiopetoksesta.

Pacchaleniuksen vanhemmat olivat kappalainen Axel Pacchalenius ja Helena Florinus ja puoliso vuodesta 1736 Regina Roos (k. 1787). Hänet vihittiin papiksi 1734, Vanajan kappalainen hänestä tuli 1738 ja kirkkoherra 1740. Hän oli laajassa kirjeenvaihdossa Venäjällä asuviin tuttaviinsa ja sukulaisiinsa ja vuonna 1741 syttyneen Hattujen sodan aikana läheisissä tekemisissä venäläisten kanssa, mukaan lukien vallatun Hämeenlinnan komentaja. Vuonna 1748 Pacchalenius vangittiin epäiltynä valtiopetoksesta eli vehkeilystä Suomen irrottamiseksi Ruotsista ja liittämisestä Venäjän alaiseksi tasavallaksi. Hän oli vangittuna kaksi ja puoli vuotta, mutta Turun hovioikeus vapautti hänet perusteellisten tutkimusten jälkeen. Vuosien 1755–1756 valtiopäivät myönsi hänelle 3000 hopeataalaria hyvitystä vankeudesta. Hän sai myös rovastin arvon ja hänestä tuli Lohjan kuninkaallisen pitäjän kirkkoherra 1762.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Juvelius, Einar Wilhelm 1930. Tuomas Pacchaleniuksen valtiopetosjuttu. Turku: Turun yliopiston julkaisuja, Sarja B Humaniora, osa 14. Uuden Auran Osakeyhtiön Kirjapaino. 317 s.
* Pohjolan-Pirhonen, Helge: *Kansakunnan historia 1: heräävä kansakunta.* Porvoo-Helsinki: WSOY, 1967.
Jankkuri

**Jankkuri** eli **jankkoaura** on auran tapainen maataloustyökalu, jolla kuohkeutetaan jankkoa avonaisesta kyntövaosta käsin, eikä se siis käännä maata. Se kulkee kääntöauran perässä. Kun jankkoterä kiinnitetään traktoriauraan, se möyhentää ja syventää vaon pohjaa kynnön yhteydessä.

## Lähteet
Rochesterin rautatieasema

**Rochesterin rautatieasema** on Rochesterissa New Yorkin osavaltiossa sijaitseva rautatieasema, jolla pysähtyvät Lake Shore Limitedin, Empire Servicen ja Maple Leafin vuorot.

## Lähteet
Kultaakin kalliimpi

**Kultaakin kalliimpi** () on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut Boaz Yakinin ohjaama ja käsikirjoittama draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Renée Zellweger ja Julianna Margulies.

## Juoni

New Yorkin ortodoksijuutalaisten suljetussa ja ankaran uskonnollisessa yhteisössä ei naisen paikka ole työelämässä, eikä seksi ole nautintoa varten. Tämä on liian tiukka paikka itsetietoiselle Sonialle (Renée Zellweger), jonka jalokiviseppäisä naittaa hänet uskonoppineelle Mendelille (Glenn Fitzgerald). Turhautunut Sonia alkaa lopulta kapinoida kahlehtivaa yhteisöä vastaan muun muassa hankkimalla työpaikan. Seurauksena on yleinen hyljeksintä.

## Näyttelijät

## Tuotanto ja julkaisu
*Kultaakin kalliimpi* kuvattiin New Yorkissa, Brooklynin Bensonhurstissa työnimellä *A Price Below Rubies*.

*Kultaakin kalliimpi* sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa Sundancen elokuvajuhlilla 22. tammikuuta vuonna 1998; teatterilevitykseen elokuva pääsi 25. maaliskuuta 1998. Elokuva julkaistiin myös Kanadassa 8. toukokuuta 1998, Saksassa 19. marraskuuta 1998, Australiassa 3. joulukuuta 1998, Italiassa 27. elokuuta 1999, Ranskassa 12. tammikuuta 2000, Belgiassa 3. toukokuuta 2000, Malesiassa 7. kesäkuuta 2000 ja Japanissa 18. toukokuuta 2002.

## Vastaanotto
Elokuva itse sai sekalaisia arvosteluja, mutta Zellwegerin roolisuoritus sai kiitettävää kritiikkiä. Zellweger sai roolisuorituksestaan New York Film Critics Circle -palkintoehdokkuuden parhaasta naispääosasta vuonna 1998. Elokuvan ohjaaja-käsikirjoittaja Boaz Yakin oli ehdolla Grand Special Prizeen Deauvillen elokuvajuhlilla vuonna 1998.

*[[Chicago Sun-Times]]in* Roger Ebert antoi elokuvalle kolme tähteä. *[[Film Journal International]]in* Maria Garcia antoi elokuvalle positiivista palautetta kutsuen sitä "kauniisti toteutettu, taidokkaasti tehty ja loistavasti näytelty elokuva".

Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 54 prosentin "mätä"-arvosana, joka perustuu 28 arvosteluun.

## DVD-julkaisut
*Kultaakin kalliimpi* on julkaistu Isossa-Britanniassa DVD:lle vuonna 1999 ja Yhdysvalloissa vuosina 2000 ja 2012.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Koira (täsmennyssivu)

**Koira** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
## Biologiassa
*koira, koirien sukuun kuuluva nisäkäslaji
*koirat, koiraeläinten heimoon luuluva nisäkässuku
*koiraeläimet, petoeläinten lahkoon kuuluva nisäkäsheimo
## Muita
* koira, eräänlainen haarukkamainen pihti etenkin tuohitöissä
*koira, kiinalainen horoskooppimerkki
*koira, korttipeli
*Karri Koira, muusikko
**[[K.o.i.r.a.]]*, Karri Koiran debyyttialbumi

## Lähteet
Gustaf Jansson

**Gustaf Jansson** tai **Gustaf Janson** on seuraavien henkilöiden nimi

* Frans Gustaf Janson (1844–1910), ruotsalainen kansanedustaja
* Gustaf Jansson (1922–2012), ruotsalainen kestävyysjuoksija
* Gustaf Janson (1866–1913), ruotsalainen kirjailija
* Gustaf Jansson (1839–?), ruotsalainen kansanedustaja
* Gustaf Jansson (1850–1934), ruotsalainen Munkfors brukin insinööri
* Gustaf Jansson (s. 1922), ruotsalainen yleisurheilija, pronssia vuoden 1952 olympialaisissa
* Gustav Jansson (s. 1986), ruotsalainen jalkapalloilija
* Gustaf Vilhelm Jansson (1879–1942), suomalainen diplomi-insinööri ja virkamies, Rautatiehallituksen ylijohtaja
* Gösta Gustaf-Janson (1902–1993), ruotsalainen kirjailija, kirjailija Gustaf Jansonin (1866–1913) poika
* Jan Gustaf Jansson, ruotsalainen kansanedustaja
Johan Schmedeman

**Johan Schmedeman** (2. joulukuuta 1652 Viipuri – 6. toukokuuta 1713 Tukholma) oli laki- ja virkamies sekä kirjallisten aineistojen keräilijä.      

Schmedemanin vanhemmat olivat pormestari Hans Schmedeman ja Katarina Wallerianintytär. Sekä isä, joka oli tullut kauppiaaksi Viipuriin Tallinnasta 1615, että äiti toimivat liikealalla. Schemedeman opiskeli Turussa ja Uppsalassa ja tuli 1675 valtakunnan arkiston kanslistiksi, toimi Suuren Pohjan sodan aikana kenttäkanslian virkamiehenä ja pääsi Kaarle XI:n suosioon. 1684 hänestä tuli valtakunnankanslian aktuaari, 1686 hänet aateloitiin ja 1695 hänet nimitettiin kanslian Suomen asioiden esittelijäsihteeriksi. 1702 hänestä tuli postilaitoksen ylijohtaja, 1710 kanslianeuvos ja sisäasiain valtiosihteeri.  Schmedeman harrasti historiaa ja asiakirjojen keräilyä. Jälkimmäisen tuloksena syntyi arvokas lähdeteos *Kongl. Stadgar, förordningar, bref och resolutioner ifrån åhr 1582 in til 1701 angående justitiae och executions ährender* (ns. Justitieverket, 1706). Lisäksi hän julkaisi postilaitosta koskevan asiakirjakokoelman, keräsi Kaarle XI:n sotahistoriaa koskevaa aineistoa sekä laati käsikirjoituksen *Drottning Ulrica Elenoras lefverne*, joka julkaistiin 1766. 

Schmedeman ja hänen puolisonsa vuodesta 1700 Elsa Lovisa von Braunjohan (k. 1721, maanmittauslaitoksen ylijohtajan Johan Transköldin leski), olivat Tukholman varhaispietismin keskeisiä henkilöitä. Schmedeman itse kirjoitti ja käänsi ruotsiksi joukon virsiä. Suomalaisen virsikirjan virren no. 303 *Jeesus aarteheni* (Johann Franck 1653, virsikirjaan 1685) viides säkeistö on Schmedemanin vuonna 1694 kirjoittama.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Viitattu 26.1.2013.
* Schmedemanin teos digitoituna (Viitattu 26.1.2013)
Easy Street

**Easy Street** tarkoittaa seuraavia asioita:

* *[[Charlie poliisina]]* (*Easy Street*), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1917
* *[[Easy Street (televisiosarja)|Easy Street]]*, yhdysvaltalainen televisiosarja
* *[[Easy Street (kirja)|Easy Street]]*, Susan Bermanin muistelmateos.
Toni Juhanne

**Toni Juhanne** (s. 1982) on suomalainen lastenkirjailija. Hänen esikoisteoksensa *Tervetuloa Nauruvaaraan* julkaistiin syksyllä 2012. 

## Lähteet
Goon

**Goon** tai **The Goon** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Goon, suomalainen ska-yhtye
* *[[Goon (elokuva)|Goon]]*, kanadalainen elokuva vuodelta 2011
* *[[Goon (Global Goonin albumi)|Goon]]*, Global Goonin albumi
* *[[Goon (Goonin albumi)|Goon]]*, Goonin albumi
* goon, jääkiekossa poliisi-pelaajatyypistä käytetty englanninkielinen nimitys
* *[[The Goon]]*, sarjakuva
* The Goon, showpainija Barney Irwinin käyttämä kehänimi.
Kotojärven Haukkavuoren kalliomaalaus

__NOTOC__**Kotojärven Haukkavuoren kalliomaalaus** sijaitsee Iitissä Kotojärven eteläpäässä Haukkavuoren komeassa pystykalliossa. Kotojärvi sijaitsee aivan Kymijoen lähellä niin, että maalaukselta on 2,3 kilometriä joelle. Maalaus on ajoitettu kivikaudelle.

## Tutkimukset
Maalaukset löysivät Sinimarja ja Lasse Ojonen sekä Ushio Maeda vuonna 1970 mökkinsä läheltä. Sinimarja Ojonen suoritti seuraavana vuonna maalauksen tarkastuksen, mutta vuonna 2003 kävi Johanna Seppä seuraavan kerran maalausta inventoimassa.

Maalauksen edestä vedessä kaivetusta testikuopasta löytyi eläinten luita. Ne kuuluivat heinäkurpalle, telkälle ja hirvelle ja kahdelle luulle radiohiiliajoitus antoi saman ajan 1&nbsp;555 eaa.. Vaikka tiedot lintujen käytöstä uhrieläiminä on Suomessa harvinaista, voidaan hirven ja kurpan luiden samanaikaisuutta pitää ihmisen aiheuttamana. 

## Maalaukset
Maalaus sijaitsee 3,5−5 metriä järven pinnan yläpuolella (eli 79 metriä merenpinnan yläpuolella ) pystykalliossa, joka aukeaa lounaaseen. Näkyviä maalauskohtia on kahdessa paikassa. Toisessa erottuu vielä osittain vasemmalle katsova hirvi, josta on maalattu vain ääriviivat, sekä ihminen ja toisesta näkyy vaakaviivojen pystysarja. Ihmisellä on sarvimaiset ulokkeet päässään, mutta muuten hahmo on jo tuhoutumassa kallion rapautumisen vuoksi. Ihminen seisoo aivan hirven takana. Hirven ja ihmisen ympäriltä erottuu haalistuneita kuvioita, joiden motiiveista ei saa enää selvää. Niiden joukossa on mahdollisesti vielä toinen hirvi. Viivakuvioita on laskettu olevan 9−10 kappaletta ja ne on vedetty metrin pituiselle matkalle (kuva s. 215 ).      

Maalauksen korkeus kertonee järven aikaisimmista vaiheista ainakin sen, että veden pinta on täytynyt olla nykyistä ylempänä. Maalaukset näkee edelleen veneestä käsin. Kuvioiden kuvakieli liittää ne tyypilliseen kampakeraamiseen traditioon.

## Lähteet
* 
*  
* 
* Luukkonen, Ismo: Kotojärven Haukkavuoren kalliomaalaus
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
* 
* Luukkainen, Ismo: Suomen kalliomaalauksia, valokuvia
* Kivikäs, Pekka: Suomen kalliomaalaukset , Kulttuurin Keski-Suomi 
* Kivikäs, Pekka: Suojmen kalliomaalaukset , Finnica
Se mikä on totta

**Se mikä on totta** () on vuonna 1998 julkaistu Carl Franklinin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Meryl Streep, Renée Zellweger ja William Hurt. *Se mikä on totta* perustuu tositapahtumiin ja Anna Quindlenin samannimiseen romaaniin.

*Se mikä on totta* sai kuusi elokuvapalkintoehdokkuutta, joista yksi oli Oscar-ehdokkuus parhaasta naispääosasta (Meryl Streep).

## Juoni

*Se mikä on totta* kertoo naisesta (Renée Zellweger), joka jättää työnsä New Yorkissa ja palaa kotiinsa huolehtimaan syöpään sairastuneesta äidistään (Meryl Streep). Kotona Ellen pettyy itsekkääseen professori-isäänsä (William Hurt), joka patsastelee yhä keskeneräisen romaaninsa loisteessa. Ellen tutustuu uudelleen myös äitiinsä. Tapahtumia ihmetellään jälkikäteen poliisitutkimuksissa.

## Näyttelijät

## Tuotanto
*Se mikä on totta* kuvattiin New Jerseyn Morristownissa, Basking Ridgessa, Clintonissa, Garfieldissa, Maplewoodissa, Princetonissa, West Caldwellissa ja West Orangessa 30 miljoonan dollarin budjetilla. Elokuvan tuottajina toimivat Jesse Beaton, Leslie Morgan, Harry J. Ufland ja William W. Wilson III.

## Julkaisu ja vastaanotto
*Se mikä on totta* sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 18. syyskuuta vuonna 1998. Elokuva myös oli osallisena Berliinin elokuvajuhlilla 13. helmikuuta vuonna 1999. Universal Pictures toimi elokuvan levittäjänä Yhdysvalloissa. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti 26 616 840 dollaria, joista 23 245 840 dollaria kotimaassa ja 3 371 000 dollaria ulkomailla.

Elokuva sai ilmestyessään kriitikoilta kiitettävän vastaanoton. Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 89 prosentin "tuore"-arvosana, joka perustuu kuuteenkymmeneenyhteen arvosteluun. Metacritic-sivustolla elokuvalla on 63 pistettä sadasta. *[[Chicago Sun-Times]]in* elokuvakriitikko Roger Ebert antoi elokuvalle kolme tähteä neljästä.

### Palkinnot ja palkintoehdokkuudet
Meryl Streep sai roolisuorituksestaan Oscar-ehdokkuuden parhaasta naispääosasta, mutta hävisi sen Gwyneth Paltrowille, joka voitti patsaan roolisuorituksestaan elokuvasta *[[Rakastunut Shakespeare]]*.

## DVD-julkaisut
*Se mikä on totta* julkaistiin DVD:lle Yhdysvalloissa 16. maaliskuuta vuonna 1999. Isossa-Britanniassa elokuva julkaistiin DVD:lle joulukuussa 1999 ja Suomessa 26. tammikuuta 2000.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* ''Se mikä on totta'' Rotten Tomatoesissa 
* ''Se mikä on totta'' Metacriticissä
Juho Heikki Jasberg

**Juho Heikki Jasberg** (1. marraskuuta 1861 Kivijärvi, Vaasan lääni – 1928) oli merkittäviä amerikansuomalaisia vaikuttajahenkilöitä, uranuurtajia niin taloudellisilla kuin henkisilläkin aloilla. Hän muutti Amerikkaan 1880 ja asui vuodesta 1895 pääasiassa Hancockissa Michiganissa ja oli erään rautatieyhtiön maa-asioitsija. Hän oli Suomi-synodin ja Suomi Collegen perustajia ja collegen taloudenhoitaja.

Kivijärven Leppälässä syntynyt Jasberg saapui siirtolaisena Michiganin Hancockiin vuonna 1880 ja asui sitten aluksi eri puolilla Yhdysvaltoja sekä Montrealissa Kanadassa ennen kuin asettui vuonna 1895 pysyvästi asumaan Hancockiin. Hän toimi liikemiehenä kiinteistö- ja kustannusalalla sekä oli myös laiva- ja rautatieyhtiöiden asiamiehenä ja Suomi Collegen taloudenhoitajana.

Jasberg oli mukana Suomi-Synodin, S.K.R.V. Temperance Society-raittiusjärjestön, Lincoln Loyalty League-järjestön ja Finnish Republican League-järjestön toiminnassa. Vuonna 1923 Jasberg julkaisi myös kirjan amerikansuomalaisista.

## Teoksia
* *Amerikoissa: pakinoita ja puheita Amerikan suomalaisten siirtolaisoloista*. Kustannusyhtiö Suomi, Hancock, Michigan 1923 (Kirjan digitoitu versio Internet Archivessa)

## Lähteet
Severin Johansson

**Konrad Severin Johansson** (10. maaliskuuta 1879 Taalintehdas – 14. maaliskuuta 1929 Turku) oli suomalainen matemaatikko. Hän oli Helsingin yliopiston dosentti 1906–1910, apulainen 1910–1918, vuodesta 1918 Åbo Akademin professori ja vuodesta 1921 rehtori. Hän tutki automorfifunktioiden teoriaa sekä epäeuklidista geometriaa.

## Lähteet
Olav Jensen

**Olav Weberg Jensen** (13. syyskuuta 1895 Fredrikstad, Norja – 4. helmikuuta 1966 Kotka) oli norjalaissyntyinen teollisuusjohtaja. Hän sai vuorineuvoksen arvonimen 1949. Hän oli Ab Gustaf Örnin johtaja 1922–1926 ja Kotkassa toimivan Oy Gutzeitin laatikkotehtaan johtaja vuodesta 1926.

Jensen sai Suomen kansalaisuuden 1931. Laatikkotehdas siirtyi 1940 kokonaan Jensenin omistukseen, kun norjalaiset pitivät toimintaa Suomessa epävarmana.

## Lähteet
Abdelkader Oueslati

**Abdelkader Oueslati** (, s. 7. lokakuuta 1991 Ollioules, Ranska) on tunisialainen jalkapalloilija. Keskikentän keskellä ja laidalla pelaava Oueslati edustaa Espanjan pääsarjassa Atlético Madridia.

## Ura
Oueslati aloitti jalkapalloilun Sporting Toulon Varin junioreissa vuonna 2006. Sittemmin vuonna 2009 hän siirtyi Atlético Madridin junioreihin vuonna 2009, josta hän nousi pelaamaan kakkosjoukkueeseen. Sittemmin Oueslati nousi Atlético Madridin edustusjoukkueeseen kaudella 2012–2013. Hän pelasi avausottelunsa 19. elokuuta 2012 Levantea vastaan Espanjan pääsarjassa. Sittemmin Oueslati on pelannut kaksi ottelua Eurooppa-liigassa.

## Maajoukkueura
Oueslati pelasi ensimmäisen maaottelunsa Tunisian paidassa Sveitsiä vastaan 14. marraskuuta 2012.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Soccerway
Kuren laivastoarsenaali

**Kuren laivastoarsenaali** oli yksi neljästä keisarillisen Japanin laivaston omistamista ja operoimista telakasta.

## Historia

Vuonna 1889 Kureen, Hiroshimaan perustettiin Kuren laivastoalue vastaamaan Japanin kotisaarten puolustuksesta. Alueelle perustettiin samalla Kuren laivastotukikohta laivankorjauslaitoksineen. Ensimmäiset korjauslaitteet siirrettiin Kureen läheiseltä Onohaman telakalta Kōbesta. Alueen rakennustöitä valvoi ranskalainen insinööri Louis-Émile Bertin. Ensimmäinen näin syntyneeltä Kuren telakalta valmistunut alus oli risteilijä *[[Miyako (1898)|Miyako]]*, joka laskettiin vesille vuonna 1897. Kuren telakka uudelleennimettiin vuonna 1903 virallisesti Kuren laivastoarsenaaliksi.

Kuren laivastoarsenaali kehittyi yhdeksi Japanin suurimmista telakoista. Kuressa pystyttiin myös rakentamaan Japanin suurimmat alukset. Arsenaaliin kuului telakan ohella suuri terästehdas ja laitokset laivastotykkien ja niiden ammusten tuotantoa varten. Kuressa rakennettiin muun muassa japanilaiset taistelulaivat ''Nagato'' ja *[[Yamato (taistelulaiva)|Yamato]]*.

Kuren laivastoarsenaalin laitokset olivat toisessa maailmansodassa toistuvasti Yhdysvaltain ilmavoimien ja Yhdysvaltain laivaston lentokoneiden pommitusten kohteena. Pommituksissa tuhoutui noin kaksi kolmasosaa arsenaalin rakennuksista ja laitteista. 

Japanin antauduttua vuonna 1945 Kuren laivastoarsenaali muutettiin siviilikäyttöön. Nykyisin telakan omistaa Ishikawajima Harima, ja se on yksi harvoista Japanin yhä toimivista telakoista.

## Lähteet
*Hunter, Janet: *The History of Anglo–Japanese Relations, 1600–2000: Volume IV: Economic and Business Relations*. Palgrave Macmillan, 2002. .
*Samuels, Richard: ”Rich Nation, Strong Army”: *National Security and the Technological Transformation of Japan*. Cornell University Press, 1996. .
*Schencking, J. Charles: *Making Waves:* *Politics, Propaganda, And The Emergence Of The Imperial Japanese Navy, 1868–1922*. Stanford University Press, 2005. .
*Sims, Richard: *French Policy Towards the Bakufu and Meiji Japan 1854–1894: A Case of Misjudgement and Missed Opportunities*. RoutledgeCurzon, 1998. .
Harri Kivistö

**Harri Kivistö** (s. 14. tammikuuta 1981 Tampere) on tamperelainen opiskelija ja poliitikko. Hän on yksi Piraattipuolueen perustajajäsenistä ja toimi puolueen puheenjohtajana vuosina 2012–2014.

Puoluetoiminnan ohella Kivistö opiskelee yliopistossa englantilaista filologiaa sekä harrastaa bänditoimintaa. Kivistö oli ehdolla europarlamenttivaaleissakeväällä 2014 sekä eduskuntavaaleissa keväällä 2015.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Harri Kivistön kotisivut
*Harri Kivistön blogi
Vnukovon lentoasema

**Vnukovon lentoasema** (ven. Международный аэропорт Внуково)  on kansainvälinen lentoasema, joka sijaitsee 28 kilometriä Moskovan keskustasta lounaaseen. Se on yksi Moskovan kolmesta suuresta lentoasemasta Domodedovon kansainvälisen lentoaseman ja Šeremetjevon kansainvälisen lentoaseman ohella.

Vuonna 2010 lentoasema palveli 9,46 miljoonaa matkustajaa. Kasvua edelliseen vuoteen oli 22,5 prosenttia. Vnukovo oli tuolloin Venäjän kolmanneksi suurin lentoasema. Vuoden 2013 matkustajatilastojen mukaan Vnukovon kautta kulki 11,18 miljoonaa lentomatkustajaa. Tässä vaiheessa Pietarin Pulkovon kansainvälisen lentoasema oli ottanut maan kolmanneksi suurimman lentoaseman paikan.

Vnukovon lentoasema avattiin sotilaslentokentäksi toisen maailmansodan aikana, mutta sodan jälkeen kentästä tuli siviililentoasema.

## Historia

Vnukovo on vanhin Moskovan suurista lentoasemista. Sen rakentamisen hyväksyi Neuvostoliiton hallitus vuonna 1937, koska vanhemmat lentoasemat olivat ylikuormitettuja. Vnukovo avattiin 1. heinäkuuta 1941. Lentoasema toimi sodan ajan sotilastukikohtana; henkilöliikenne alkoi sodan jälkeen.

15. syyskuuta 1956 Tupolev Tu-104 teki ensimmäisen matkustajalentonsa Vnukovosta Omskin kautta Irkutskiin. Myös Iljušin Il-18 ja Tupolev Tu-114 tekivät ensimmäiset matkustajalentonsa Vnukovosta. Vuonna 1980 Vnukovoa laajennettiin Moskovan olympialaisten vuoksi. Vuonna 1993 lentoasemasta tuli osakeyhtiö. 

Massiivinen jälleenrakennus- ja kehitysohjelma käynnistyi vuonna 2003. Osana lentoaseman kehitysohjelmaa seuraavat uudistukset tehtiin vuosina 2003–2010:
* Huhtikuussa 2004 avattiin uusi Terminaali B
* Elokuussa 2005 avattiin rautatieyhteys Kievskyn rautatieasemalle
* Vuonna 2010 avattiin uusi Terminaali A

29. joulukuuta 2012 Red Wings Airlinesin Tupolev 204-100 -lentokone ajoi yli lentoaseman kiitotieltä 19. Viisi ihmistä menetti henkensä onnettomuudessa.

Vnukovon kiitotietä 06/24 alettiin remontoida huhtikuussa 2011. Rakennustyöt valmistuivat 2. joulukuuta 2013, jolloin kiitotie avautui jälleen käyttöön. Kiitotietä pidennettiin remontissa 500 metrillä ja sen kokonaispituudeksi tuli 3&nbsp;500 metriä. Lisäksi siihen asennettiin III-kategorian ILS-laskeutumisjärjestelmä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Essaïd Belkalem

**Essaïd Belkalem** (, s. 1. tammikuuta 1989 Mekla) on algerialainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Belkalem edustaa lainalla Turkin Superliigassa pelaavaa Trabzonsporia.

## Seurajoukkueura
Belkalem aloitti ammattilaisuransa kaudella 2008–2009 kasvattajaseurassaan JS Kabyliessa. Hän saavutti ensimmäisen kerran menestystä kaudella 2010–2011 Kabylien voitettua Algerian cupin.

Kesäkuussa 2013 Belkalemin oli alun perin tarkoitus siirtyä Udineseen viiden vuoden sopimuksella, mutta tekikin sitä vastoin sopimuksen espanjalaisen Grenadan kanssa. Belkalem lopulta siirtyi heti kauden alussa elokuussa 2013 lainalle Englantiin Watfordiin. Hän pelasi kauden aikana yhteensä kahdeksan ottelua.

### Watford
Kesäkuussa 2014 Belkalem jäi Watfordiin lainasopimuksensa päätyttyä ja allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen. Pian Belkalem kuitenkin siirtyi heinäkuussa Turkkiin Trabzonsporiin kauden mittaisella lainasopimuksella.

## Maajoukkueura
Belkalem pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerian maajoukkueessa 9. syyskuuta 2012 karsintaottelussa Libyaa vastaan. Belkalem valittiin myöhemmin myös Algerian joukkueeseen vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoihin. Algerian kisat kuitenkin päättyivät alkulohkoon.

Hän teki maajoukkueuransa avausmaalin harjoitusottelussa Armeniaa vastaan 31. toukokuuta 2014.

### MM-kisat 2014
Belkalem valittiin vuoden 2014 MM-kisoihin. Hän pelasi avausottelunsa alkulohkon toisessa ottelussa Etelä-Koreaa vastaan tultuaan vaihdosta kentälle. Alkulohkon kolmannessa ottelussa Venäjää vastaan hän oli avauksessa. Belkalem oli myös avauksessa neljännesvälieräottelussa Saksaa vastaan, johon Algerian kisat päättyivät.

## Lähteet
Venäjä talviolympialaisissa 2002

**Venäjä** osallistui Salt Lake Cityn talviolympialaisiin 2002 151 urheilijan voimin. Maa saavutti 13 mitalia, joista viisi oli kultaista, neljä hopeista ja neljä pronssista. Mitalitilastossa Venäjä sijoittui viidenneksi. 

## Mitalistit
### Kultaa
* Olga Pyljova – ampumahiihto, naisten
* Mihail Ivanov – maastohiihto, miesten 50 km (p)
* Julija Tšepalova – maastohiihto, naisten 1,5 km sprintti (v)
* Aleksei Jagudin – taitoluistelu, miesten yksinluistelu
* Jelena Berežnaja ja Anton Siharulidze – taitoluistelu, pariluistelu

### Hopeaa
* Julija Tšepalova – maastohiihto, naisten 10 km (p)
* Jevgeni Pljuštšenko – taitoluistelu, miesten yksinluistelu
* Irina Slutskaja – taitoluistelu, naisten aisten yksinluistelu
* Irina Lobatševa ja Ilja Averbuh – taitoluistelu, jäätanssi

### Pronssia
* Viktor Maigourov – ampumahiihto, miesten 20 km
* Albina Ahatova, Svetlana Išmuratova, Galina Kukleva ja Olga Pyljova – ampumahiihto, naisten 4 × 7,5 km
* Julija Tšepalova – maastohiihto, naisten 15 km yhteislähtö (v)
* Miesten jääkiekkomaajoukkue – jääkiekko, miesten turnaus

## Lähteet

* Sports-reference.com - Russia at the 2002 Salt Lake City Winter Games
Ratchet & Clank: QForce

**Ratchet & Clank: Q-Force** (PAL-maiden ulkopuolella *Ratchet & Clank: Full Frontal Assault*) on Insomniac Gamesin kehittämä ja Sonyn julkaisema ''Ratchet & Clank'' -pelisarjan peli. Kuten sarjan aiempi ladattava osa, *[[Ratchet & Clank: Quest for Booty]]*, se julkaistiin Euroopassa sekä tällä kertaa myös Yhdysvalloissa Blu-ray-levylle sekä PlayStation Storeen julkaistuna versiona. Se kehitettiin osaksi *Ratchet & Clank* -pelisarjan kymmenvuotisjuhlaa. Peli on julkaistu PlayStation 3:lle ja aiotaan julkaista PlayStation Vitalle, mutta sen julkaisua on lykätty muutamaan otteeseen niin, että tarkasta julkaisuajankohdasta ei ole tietoa.

## Vastaanotto
Peli sai pääosin ristiriitaisen vastaanoton. Metacriticin tilastoimien 48 arvostelijan antaman arvosanan keskiarvoksi muodostui 63/100.

IGN antoi pelille arvosanaksi 6.4 kehuen sisukasta konseptia sekä viehättävää maailmaa, mutta kritisoi puolestaan valuutan hiontaa ja rajoitettua sisältöä. GameSpot antoi puolestaan arvosanaksi 7.0/10 kehuen aseiden hauskaa käyttämistä sekä runsasta taktista joustavuutta, mutta kritisoi lyhyttä yksinpelimoodia sekä moninpelitilan suppeutta. GamesRadar antoi pelille 3/5 tähteä kehuen runsasta kerättävien esineiden määrää sekä vapaiden tasojen tutkimisen hauskuutta, mutta kritisoi kampanjan lyhyyttä sekä alueiden liian pientä määrää moninpelissä.

Suomalaisilta arvostelijoilta peli sai myös pääosin ristiriitaisen vastaanoton. Gamereactor antoi pelille 6/10 pistettä kehuen pelin kauneutta, moninpeliä, huumoria sekä edullisuutta, mutta kritisoi puolestaan vähäistä sisältöä ja juonta, hankalaa yksinpelitilaa sekä ristiriitaisuutta. Pelaajan.net antoi pelille arvosanaksi 7/10 tähteä sanoen että ”Pelisarjan ystäville tätä voi melko turvallisin mielin suositella, muille lähinnä varauksella”.

## Ääninäyttelijät
### Alkuperäiset

### Suomenkieliset

## Lähteet
Condé Nast Publications

**Condé Nast Publications** on yhdysvaltalainen aikakauslehtien kustannusyhtiö, joka on osa Advance Publications -mediakonsernia. Yhtiön aikakauslehtiä ovat muun muassa *[[Architectural Digest]]*, *[[Bon Appétit (yhdysvaltalainen lehti)|Bon Appétit]]*, *[[The New Yorker]]*, *[[Vanity Fair (lehti)|Vanity Fair]]* ja *[[Vogue]]*. Aikakauslehtien lisäksi Condé Nast on painanut yritysjulkaisuja ja kehittänyt yli 50 kännykkä- ja tablettisovellusta.

New Yorkissa päämajaa pitävän Condé Nastin perusti vuonna 1909 Condé Montrose Nast, ja se on ollut vuodesta 1959 lähtien Newhouse-mediasuvun omistuksessa. Yhtiötä pidetään yleisesti niin sanottujen lifestyle-aikakauslehtien alkuperäisenä luojana. Condé Nastin aikakauslehtien aihealueita ovat esimerkiksi matkailu, ruoka, koti, kulttuuri ja muoti. Nykyään yhtiö on laajentanut toimintaansa yhä enemmän myös yritysmaailmaan.

Condé Nast siirsi vuonna 2015 päämajansa uuteen One World Trade Centeriin.

## Yhtiön nykyiset aikakauslehdet ja verkkojulkaisut

### Painetut aikakauslehdet
Condé Nastin suurimmat painetut aikakauslehdet levikkeineen vuoden 2021 lopussa:

### Muoti ja lifestyle
*Vogue
*W
*Glamour
*Allure
*Self
*Style.com
*Teen Vogue
*GQ
*Details
*Lucky

### Koti
*Architectural Digest
*World of Interiors

### Häät
*Brides

### Golf
*Golf Digest
*Golf World

### Ruoka
*Bon Appétit
*Epicurious
*ZipList

### Matkailu
*Condé Nast Traveler

### Tekniikka
*Wired
*Ars Technica
*Backchannel

### Kulttuuri
*Vanity Fair
*The New Yorker

### Musiikki
*Pitchfork

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yhtiön kotisivut
Kadoksissa

**Kadoksissa** tarkoittaa seuraavia asioita:

* *[[Kadoksissa (vuoden 1952 elokuva)|Kadoksissa]]* (*Desperate Search*), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1952
* *[[Kadoksissa (vuoden 1995 elokuva)|Kadoksissa]]* (*Vanished*), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1995
* *[[Kadoksissa (vuoden 2003 elokuva)|Kadoksissa]]* (*The Missing*), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2003
* *[[Kadoksissa (televisiosarja)|Kadoksissa]]* (*Jeopardy*), brittiläinen televisiosarja
* *[[Kadoksissa (Danielle Steelin romaani)|Kadoksissa]]* (*Vanished*), Danielle Steelin romaani
* *[[Kadoksissa (Kia Verden romaani)|Kadoksissa]]*, Kia Verden romaani.
Prasiddha Shah

**Prasiddha Jung Shah** (; s. 3. kesäkuuta 1989 Kathmandu) on nepalilainen uimari. Hän kilpaili vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä ja jäi miesten 50 metrin vapaauinnissa 81. sijalle. Hän osallistui myös vuoden 2012 kesäolympialaisiin Lontoossa ja jäi siellä samassa vapaauintimatkassa 47. sijalle.

## Lähteet
Tsepo Mathibelle

**Tsepo Mathibelle** (ent. **Ramonene**, s. 30. kesäkuuta 1991 Mapeleng) on lesotholainen kestävyysjuoksija.

Mathibelle kilpaili maratonilla Lontoon olympialaisissa 2012 ollen 85:s. Kyseessä oli vasta hänen toinen maratoninsa. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Mathibelle oli 14:s ajalla 2.17.17. Hän karkasi kärkiryhmältä 30 kilometrin kohdalla ja johti kilpailua seuraavat viisi kilometriä. Hän keskeytti maratonin olympialaisissa 2016 sekä MM-kilpailuissa 2013 ja  2017.

## Henkilökohtaiset ennätykset
### Ulkoradat

## Lähteet
Schlaich Bergermann & Partner

**Schlaich Bergermann & Partner GmbH** on saksalainen rakennusyhtiö, joka toimii maailmanlaajuisesti. Stuttgartissa, Saksassa sijaitsevan päämajan lisäksi yhtiöllä on sivutoimipisteet myös Berliinissä, New Yorkissa, São Paulossa ja Shanghaissa. Yhtiö on osallistunut moniin kansainvälisiin rakennusprojekteihin. 

## Projekteja
Rakennusprojekteja, joihin yhtiö on ottanut osaa. 
*Vidyasagar Setun silta, Kalkutta, Intia (1978-1992)
*Ting Kaun silta, Hongkong (1998)
*Soccer City, Johannesburg, Etelä-Afrikka (1989)
*Berliinin päärautatieasema, Berliini, Saksa (2006)
*Jawaharlal Nehru Stadium, Delhi, Intia (1982)
*Varsovan kansallistadion, Varsova, Puola (2008-2011)
*One World Trade Center, New York City, Yhdysvallat (2006-)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*www.sdp.de Yhtiön viralliset sivut
Pavel Rjazantsev

**Pavel Aleksandrovitš Rjazantsev** (s. 19. maaliskuuta 1981) on venäläinen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Habarovskin SKA-Neftjanikia. Hän lukeutuu myös Venäjän maajoukkueen tärkeimpiin pelaajiin.

Rjazantsevin kasvattajaseura on Novosibirskin Sibselmaš, missä hän pelasi kahden kauden ajan vuosina 1998–2000. Sen jälkeen hän pelasi kauden SKA Zabaikaletsin joukkueessa ja viisi kautta Uralski Trubnikin joukkueessa. Kaudesta 2006 lähtien hän edusti kaikkiaan kuusi kautta Kuzbassia Venäjän superliigassa. Syksystä 2012 lähtien hän pelasi viisi kautta Moskovan Dynamossa. 

Venäjän maajoukkueessa Rjazantsev debytoi kaudella 2005–2006. Sitä ennen hän oli pelannut jo Venäjän B-maajoukkueessa. Hän on ollut voittamassa viittä maailmanmestaruutta vuosina 2007–2013.

## Saavutukset
**Seurajoukkueissa**
* 4 Venäjän mestaruutta vuonna 2013 Moskovan Dynamossa, 2017, 2018, 2019
* 3 Venäjän mestaruushopea kaudella 2009 Kuzbassin riveissä, 2014, 2015
* 5 Venäjän mestaruuspronssi kausilla 2007, 2008, 2010, 2016.
* 1 Jääpallon maailmancup voitto: 2013 Moskovan Dynamon riveissä.

**Maajoukkueessa**
* 5 maailmanmestaruutta vuosina 2006, 2007 ja 2008, 2011 ja 2013,
* 3 maailmanmestaruushopeaa vuonna 2009, 2010 ja 2012 MM-kisoissa.

**Henkilökohtaisesti**.
* Paras maalintekijä vuoden 2010 MM-kisoissa.

## Lähteet
* Rjazantsev Bandysidan-tietokannassa
Melkki

**Melkki** () on Helsingin edustalla sijaitseva saari, joka sijaitsee Lauttasaaresta etelään ja Pihlajasaarista länteen. Se kuuluu Ulkosaarten kaupunginosan Länsisaarten osa-alueeseen.

Melkki on Puolustusvoimien käytössä, mutta Helsingin kaupunki on suunnitellut sinne jo noin viiden tuhannen asukkaan asuinaluetta mikäli saari joskus siirtyy siviilihallintoon. Melkki merkittiin asuinalueeksi kaupungin vuonna 2016 hyväksymään yleiskaavaan, mutta helmikuussa 2018 Helsingin hallinto-oikeus kumosi kaavan tältä osin lainvastaisena.

## Lähteet
Nissan Leaf

**Nissan Leaf** on Nissanin vuodesta 2010 lähtien valmistama alemman keskiluokan viisiovinen sähköauto. Se kuluttaa 21,2 kilowattituntia sadalla kilometrillä.

Ensimmäinen sukupolven Leaf sai vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä tulokseksi täydet viisi tähteä. Myös toinen sukupolvi sai vuoden 2018 testistä tulokseksi täydet viisi tähteä.

Leaf valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 2011. Se voitti myös World Car of the Year 2011 -palkinnon.

Leafia alettiin myydä Yhdysvalloissa ja Japanissa jouluna 2010 ja Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuoden 2011 alussa. Vuoden 2016 alussa se oli Euroopan yhteisössä toiseksi myydyin akkukäyttöön pohjautuva sähköauto (BEV), ja vuonna 2015 sitä myytiin EU:ssa kolmanneksi eniten luokassaan (15&nbsp;230 kpl, 8,1&nbsp;% osuus BEV-autojen myynnistä EU:ssa). Norjassa myynti romahti 33 prosentilla 3 189 kappaleeseen vuonna 2015 edellisestä vuodesta. Autosta on saatavilla sekä 24 että 30 kilowattitunnin akulla varustetut mallit. Vuoden 2019 malli on saatavissa 65 kilowattitunnin akulla ja 385 km:n WTLP-toimintamatkalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sergei Potškunov

**Sergei Jurjevitš Potškunov** (, s. 25. heinäkuuta 1983) on kazakstanilainen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut useita Venäjän pääsarjan joukkueita. Syksystä 2019 lähtien hän on pelannut Ruotsissa Frillesås BKn riveissä. Hän on saavuttanut Kazakstanin jääpallomaajoukkueessa neljä MM-pronssia 2010-luvulla.

Potškunovin kasvattajaseura on Majak, Krasnoturjinsk, missä hän pelasi viiden kauden ajan vuosina 1998–2005 ennen siirtymistään Zorkin riveihin kausiksi 2005–2006. Sen jälkeen hän pelasi kauden 2007–2008 Uralski Trubnikissa ja kaudet 2008–2011 Jenisein riveissä. Sen jälkeen kaudesta 2011 lähtien hän pelasi neljä kautta SKA-Neftjanikissa, kauden Start Nižni Novgorodissa, kaksi kautta Uralski Trubnikissa ja syksystä 2019 lähtien Ruoitsin pääsarjassa Frillesås BK:n riveissä. Hän pelasi Frillesås BK:n riveissä kaikkiaan kolme kautta kevääseen 2022 asti.

Potškunov edusti kaudella 2001–2002 Venäjän alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta. Kahden passin miehenä Potškunov edusti aikuisiällä Kazakstania kaudesta 2011–2012 lähtien. Hän on ollut voittamassa pronssia ensimmäisen kerran vuoden 2012 kotikisoissa Almatyssä. Näissä kisoissa hän oli maalipörssin kolmas. Kaikkiaan hän on pelannut kuusissa MM-kisoissa, joissa hän on saavuttanut neljä MM-pronssia.

## Saavutukset
**Seurajoukkueissa**
* Venäjän mestaruuspronssia 2011 Jenisein joukkueessa,

**Maajoukkueessa**
* 4 MM-pronssia: 2012, 2013, 2014 ja 2015

## Lähteet
* Potškunov Bandysidan-tietokannassa
* Potškunov rusbandy.ru-tietokannassa

### Viitteet
Barthélemy Bogandan kansallismuseo

**Barthélemy Bogandan kansallismuseo** () eli **Boganda-museo** () on Banguissa, Keski-Afrikan tasavallassa sijaitseva Barthélemy Bogandan muistolle perustettu museo. Se vihittiin käyttöön 1. joulukuuta 1966. Museossa esitellään perinnesoittimia, sotaesineitä, kyläarkkitehtuuria, metsästysvälineitä, savitöitä ja uskonnollisia esineitä.

## Lähteet
Kasimir Baltzar

**Kasimir Baltzar** (s. 1982) on suomalainen näyttelijä ja kiinteistönvälittäjä. Hän on näytellyt Suomen Kansallisteatterissa vuosina 2006–2010, sekä lukuisissa muissa suomalaisissa teattereissa, kuten Lahden, Turun ja Oulun kaupunginteattereissa, Tampereen Työväen Teatterissa, Kulttuuritehdas Korjaamon teatterissa Helsingissä, Pyynikin kesäteatterissa ja Teatteri Jurkassa. Baltzarin tärkeimpiä teatterirooleja ovat pääosa Pyynikin kesäteatterin tuotannossa *[[Häräntappoase]]*, pääosa Teatteri Jurkan *[[Viha sydämessä]]* -näytelmässä, sekä Cassion rooli Suomen Kansallisteatterin versiossa William Shakespearen *[[Othello]]sta*.

Elokuvanäyttelijänä Baltzar teki ensiesiintymisensä vuonna 2011 Pamela Tolan ja Pihla Viitalan ohjaamassa lyhytelokuvassa *[[Elma ja Liisa]]*. Elokuvasta kirjoitetussa kritiikissä *[[Helsingin Sanomat]]* kutsui Baltzaria Suomen Marlon Brandoksi. Baltzarin viimeisin elokuvarooli on Maxin rooli televisiosarjaan *[[Salatut elämät]]* pohjautuvassa *[[Nightmare – painajainen merellä]]* -elokuvassa. 

Baltzar opiskelee elokuvaohjausta Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun elokuvataiteen laitoksella. Hän on toiminut vuodesta 2014 kiinteistönvälittäjänä.

## Filmografia

## Yksityiselämä
Kasimir Baltzarin isä on romanikirjailija Veijo Baltzar, äiti valtaväestöön kuuluva hammaslääkäri. Baltzarin ollessa 12-vuotias hänen vanhempansa erosivat, jolloin Veijo Baltzar sai huoltajuuden. 

Baltzarilla ja Manuela Boscolla on vuonna 2014 ja 2016 syntyneet lapset. Pari erosi vuonna 2017.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Notre Damen katedraali (Bangui)

**Notre Damen katedraali** () on Banguissa, Keski-Afrikan tasavallassa sijaitseva punatiilinen kirkkorakennus, joka vihittiin käyttöön vuonna 1937. Se on Banguin katolisen arkkihiippakunnan pääkirkko. Kirkko on kaupungin keskustassa. Ennen sitä väliaikaisia kappeleita oli rakennettu jo 1920-luvulla.

## Lähteet
Pyhän Joosefin katedraali (Dar es Salaam)

**Pyhän Joosefin katedraali** on Dar es Salaamissa, Tansaniassa sijaitseva katolinen kirkkorakennus. Kuten luterilaisen Azania Front -kirkon, myös Pyhän Joosefin katedraalin rakensivat 1800–1900-lukujen vaihteessa saksalaiset lähetyssaarnaajat. Sen piirteitä ovat silmiinpistävät lasimaalausikkunat pääalttarin takana sekä monet säilyneet alkuperäiset saksalaiset kaiverrukset ja taideteokset.

Pyhän Joosefin katedraali on Dar es Salaamin roomalaiskatolisen arkkihiippakunnan pääkirkko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mammootty

**Muhammad Kutty Paniparambil Ismail** (; s. 7. syyskuuta 1951 Chandiroor, Kerala, Intia), tunnetaan nimellä **Mammootty** (), on intialainen elokuvanäyttelijä ja -tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten malajalaminkielisestä elokuvateollisuudesta, minkä lisäksi hän on näytellyt joissakin tamilin-, telugun-, kannadan-, hindin- ja englanninkielisissä elokuvissa. Yli 50-vuotisen uransa aikana hän on näytellyt yli 400 elokuvassa.

Mammootty on voittanut kolme parhaan miespääosan National Film Awards -palkintoa. Lisäksi hän on voittanut seitsemän Kerala State Film Awards -palkintoa ja kolmetoista Filmfare Awards South -palkintoa. Hänelle myönnettiin Padma Shri -palkinto ensimmäisenä malajalaminkielisenä näyttelijänä.

## Yksityiselämä
Mammootty on ollut naimisissa Sulfathin kanssa vuodesta 1979 ja heillä on kaksi lasta: tytär Surumi (s. 1982) ja poika, näyttelijä Dulquer Salmaan (s. 1986). Mammootty on muslimi.

## Palkinnot
* Filmfare Awards South
** 1984: Paras malajalaminkielinen miespääosa – *[[Adiyozhukkukal]]*
** 1985: Paras malajalaminkielinen miespääosa – *[[Yathra]]*
** 1989: Paras malajalaminkielinen miespääosa – *[[Mathilukal]]*
** 1991: Paras malajalaminkielinen miespääosa – *[[Amaram]]*
** 1997: Paras malajalaminkielinen miespääosa – *[[Bhoothakkannadi]]*
** 2000: Paras malajalaminkielinen miespääosa – *[[Arayannagalude Veedu]]*
** 2004: Paras malajalaminkielinen miespääosa – *[[Kaazhcha]]*
** 2006: Paras malajalaminkielinen miespääosa – *[[Karutha Pakshikal]]*
** 2006: Erikoispalkinto
** 2009: Paras malajalaminkielinen miespääosa – *[[Paleri Manikyam: Oru Pathirakolapathakathinte Katha (elokuva)|Paleri Manikyam: Oru Pathirakolapathakathinte Katha]]*
** 2010: Paras malajalaminkielinen miespääosa – *[[Pranchiyettan & the Saint]]*
** 2014: Paras malajalaminkielinen miespääosa – *[[Varsham]]*
** 2015: Paras malajalaminkielinen miespääosa – *[[Pathemari]]*

* Kerala State Film Awards
** 1981: Toiseksi paras miesnäyttelijä – *[[Ahimsa (vuoden 1981 elokuva)|Ahimsa]]*
** 1984: Paras miesnäyttelijä – *[[Adiyozhukkukal]]*
** 1985: Erikoispalkinto raadilta – *[[Yathra]]*, *[[Nirakkoottu]]*
** 1989: Paras miesnäyttelijä – *[[Oru Vadakkan Veeragadha]]*, *[[Mrigaya]]*, *[[Mahayanam]]*
** 1993: Paras miesnäyttelijä – *[[Vidheyan]]*, *[[Ponthan Mada]]*, *[[Vatsalyam]]*
** 2004: Paras miesnäyttelijä – *[[Kaazhcha]]*
** 2009: Paras miesnäyttelijä – *[[Paleri Manikyam: Oru Pathirakolapathakathinte Katha (elokuva)|Paleri Manikyam: Oru Pathirakolapathakathinte Katha]]*

* National Film Awards
** 1989: Paras miespääosa – *[[Oru Vadakkan Veeragatha]]*, *[[Mathilukal (elokuva)|Mathilukal]]*
** 1993: Paras miespääosa – *[[Vidheyan]]*, *[[Ponthan Mada]]*
** 1999: Paras miespääosa – *[[Dr. Babasaheb Ambedkar (elokuva)|Dr. Babasaheb Ambedkar]]*

* Muita palkintoja
** 1998: Padma Shri

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut 
* 
* 
*