open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Inga Tidblad

**Inga Tidblad** (29. toukokuuta 1901, Tukholma – 12. syyskuuta 1975) oli ruotsalainen näyttelijä, joka vuosina 1932–1963 työskenteli Dramatenissa Tukholmassa. Hänen ilmaisuasteikkoaan on pidetty rikkaana. Hän näytteli useaa kymmentä klassisen romantiikan suurta naishahmoa. Hän julkaisi vuonna 1963 muistelmateoksen *Om ni behagar*.

## Rooleja
* *[[Helmiäinen (elokuva)|Helmiäinen]]* (1961) – Signe Wæbel  

## Lähteet
Kommutoiva rengas

Algebrassa '''rengas''' on **kommutoiva** (myös **kommutatiivinen** tai **vaihdannainen**), jos siinä määritelty kertolasku on vaihdannainen, ts. kertolaskun lopputulos on sama riippumatta siitä, kummassa järjestyksessä kerrottavat alkiot ovat. Jos R on rengas, jossa on määritelty yhteenlasku (+) ja kertolasku (\cdot), niin R on kommutoiva, jos mille tahansa alkioille a, b \in R pätee a\cdot b=b\cdot a. 

## Esimerkkejä kommutoivista renkaista
* Kokonaislukujen joukko muodostaa kommutoivan renkaan yhteen- ja kertolaskujen suhteen: reaalilukujen laskusääntöjen nojalla kahden kokonaisluvun kertolasku on vaihdannainen.
* Jäännösluokkarengas (\mathbb Z/n\mathbb Z, \oplus, \odot) on kommutoiva kaikilla n\in\mathbb N, n>1, sillä jäännösluokkien kertolasku määritellään \overline a_n\odot\overline b_n=\overline{(ab)}_n, missä a, b\in\mathbb Z. Tällöin reaalilukujen laskusääntöjen nojalla myös \overline a_n\odot\overline b_n=\overline b_n\odot\overline a_n.

## Esimerkkejä ei-kommutoivista renkaista
* Reaalisten 2\times2-matriisien rengas (\mathcal M_{2\times 2}(\mathbb R), +, \cdot) ei ole kommutoiva, sillä matriisien kertolasku ei yleisesti ole vaihdannainen. Esimerkiksi
\begin{bmatrix} 1 & 1 \\ 0 & 1 \end{bmatrix}\begin{bmatrix} 1 & 1 \\ 1 & 0 \end{bmatrix}=\begin{bmatrix} 2 & 1 \\ 1 & 0 \end{bmatrix} ja \begin{bmatrix} 1 & 1 \\ 1 & 0 \end{bmatrix}\begin{bmatrix} 1 & 1 \\ 0 & 1 \end{bmatrix}=
\begin{bmatrix} 1 & 2 \\ 1 & 1 \end{bmatrix}.

Huomaa, että *ei-kommutoiva* tai *ei-kommutatiivinen* eivät tarkoita samaa asiaa kuin antikommutoiva!

## Suhde kokonaisalueeseen ja kuntaan
Olkoon (R, +, \cdot) kommutoiva rengas. Merkitään renkaan R yhteenlaskun neutraalialkiota (ns. *nolla-alkio*) 0_R:llä ja kertolaskun neutraalialkiota (ns. *ykkös-alkio*) 1_R:llä. Tällöin
# Jos kaikilla a, b \in R ehdosta a\cdot b=0_R seuraa, että a=0_R tai b=0_R, niin R on kokonaisalue.
# Jos kaikilla a\neq0_R yhtälöllä a\cdot x=1_R on ratkaisu x\in R, niin R on kunta.
Jos R on kunta, niin se on myös kokonaisalue, mutta kokonaisalue ei välttämättä ole kunta (esim. (\mathbb{Z}, +, \cdot) on kokonaisalue, muttei kunta).

## Katso myös
* Ryhmä (algebra)
* Abelin ryhmä
* Kommutaattori (matematiikka)

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Erik Tuxen

**Erik Tuxen** (1902–1957) oli tanskalainen orkesterinjohtaja. Vuodesta 1936 lähtien hän oli Statsradiofonienin kapellimestari. Aiemmin hän toimi myös jazzkapellimestarina. Tuxen esiintyi myös Suomessa. Häntä pidetään yhtenä Tanskan kyvykkäimmistä kapellimestareista.

## Lähteet
Henry Hanikka

**Henry Hanikka** (s. 2. lokakuuta 1964 Tampere) on suomalainen näyttelijä. 

Hän opiskeli Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitoksen vuosikurssilla 1987–1991. 1990-luvulla Hanikka työskenteli Kuopion kaupunginteatterissa, jossa hän oli mukana yli 50 tuotannossa. Muutettuaan Helsinkiin 2000-luvulla, Hanikka on näytellyt useissa KokoTeatterin esityksissä sekä ohjannut teatterin näytelmät *Narsisti* ja *SupersankariTAR.*

Hanikan tunnetuimpia teatterirooleja ovat ''Rokka'' Kristian Smedsin Kansallisteatteriin ohjaamassa *Tuntemattomassa sotilaassa* (2007) sekä *Sonni* Samppalinnan kesäteatterin musikaalissa *[[Housut pois (musikaali)|Housut pois]]* (2012).

Hanikan tekemistä rooleista televisiosarjoissa kiitetyimpiä ovat olleet *Kai* Leea Klemolan ohjaamassa draamasarjassa *[[Myrskyn jälkeen (televisiosarja)|Myrskyn jälkeen]]* (2017) sekä *Risto-Matias Rusinpään* rooli sarjassa Koskinen (2023).

Hanikan isä on kenialainen ja äiti suomalainen. Hän on Suomen ensimmäinen tummaihoinen ammattinäyttelijä.

## Rooleja elokuvissa ja TV-sarjoissa

## Lähteet
Deauvillen yhdysvaltalaisen elokuvan festivaalit

**Deauvillen yhdysvaltalaisen elokuvan festivaalit** (, ) on yhdysvaltalaiselle elokuvalle omistettu ranskalainen elokuvafestivaali, joka järjestetään vuosittain syyskuussa Deauvillen pikkukaupungissa Normandian rannikolla. Ensimmäisen kerran festivaali järjestettiin vuonna 1975 ja sen jälkeen joka vuosi. Kilpailusarja on järjestetty vuodesta 1995 alkaen.

Maaliskuussa Deauvillessä järjestetään myös aasialaisen elokuvan festivaalit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Elokuvajuhlien verkkosivut
Laurits Tuxen

**Lauritz Regner Tuxen** (9. joulukuuta 1853 Kööpenhamina – 21. marraskuuta 1927 Kööpenhamina) oli tanskalainen taidemaalari. Hän oli toinen kahdesta merkittävästä maansa naturalismin alkuunpanijoista (toinen oli P. S. Krøyer). Hän opiskeli L. Bonnatin opetuksessa. Vuosina 1909–1916 hän oli Kööpenhaminan taideakatemian professorina. Hänen maalauksiensa aiheet liittyvät ensisijaisesti rannikkoon ja kalastajain elämään. Tuxen oli kuitenkin lisäksi yksi ajan tärkeimmistä kuninkaallisaiheisten teosten taidemaalareista. Tuxen teki vuonna 1883 kattomaalauksia Frederiksborgin linnaan. Tuxenin muistelmateos ilmestyi 1928.

## Kuvia teoksista

File:Istuva kalastajapoika, Painting by Laurits Tuxen.jpg|*Istuva kalastajapoika*, ajoittamaton


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pocho Aztlan

__NOTOC__
**Pocho Aztlan** on meksikolaisen death metal -yhtye Brujerian neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 16. syyskuuta 2016 levymerkillä Nuclear Blast. Se on yhtyeen ensimmäinen sitten kuudentoista vuoden takaisen *[[Brujerizmo]]n* (2000), sekä ensimmäinen jolla soittavat El Cynico, El Sangron, Hongo Jr. sekä Cuernito.

Kappaleesta ”Plata o plomo” kuvattiin musiikkivideo.

## Vastaanotto
Albumi sai hyvän vastaanoton. Kaaoszinen Pasi Huttunen antoi albumille arvosanan 9–/10, ja sanoi sen huokuvan intohimoa death metalia kohtaan sekä kappaleiden olevan laadukkaita, toisaalta jokseenkin vaihtelevan tasoisia esityksiä. Metal Injectionin arvioija piti erinomaisesti tuotettua albumia hyvänä lisänä sen julkaisuhistoriaan, ja sanoi sen olevan tutun ja turvallisen kuuloista julkaisujen välisestä tauosta huolimatta. Blabbermouthin arvostelija sanoi albumin olevan yksi vuoden ilkeimmistä, äänekkäimmistä ja myrkyllisimmistä julkaisuista. Imperiumin Serpent antoi albumille kahdeksan tähteä kymmenestä. Hän sanoi laulajan ulosannin olevan epätavallinen ja kiehtova, ja sanoi sen sävellysten ja kielivalinnan olevan onnistuneita.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Hongo sekä sanoittanut Juan Brujo, ellei toisin mainittu.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Juan Brujo – laulu
* Hongo – kitara
* Pititis – kitara, taustalaulu
* Fantasma – basso, taustalaulu
* El Cynico – basso, taustalaulu
* Pinche Peach – samplet, taustalaulu
* Hongo Jr. – rummut

## Arvostelut
* Blabbermouth: 9/10
* Imperiumi.net: 
* Inferno: 
* Kaaoszine: 9–/10
* Metal Injection: 7/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Orman oppivuodet

__NOTOC__
**Orman oppivuodet** on Jukka Orman kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 15. huhtikuuta 2016 levymerkillä TUM Records. Hän valmisteli levyä 24 vuotta. Orma on säveltänyt kaikki kappaleet sekä sanoittanut ne kolmea lukuun ottamatta.

Albumi on temaattisesti tunnustuksellinen teos taiteilijan vuosikymmeniä jatkuneesta päihteiden käytöstä. Orma on omistanut sen vaimolleen, kirjailija Anja Snellmanille, joka oli avaintekijä päihteiden jättämisessä vuonna 2005. Albumin takakannessa lukee: ”Omistettu Anjalle. Sä pelastit mut, olen sulle elämäni velkaa.”

## Vastaanotto
Albumi sai hyvän vastaanoton. ''Soundin'' Jussi Niemi antoi albumille neljä tähteä viidestä. Hän kuvaili Orman repertuaaria laajaksi kappaleiden kokoamiseen kestäneen ajan vuoksi, mutta sanoi kokonaisuuden pysyvän kasassa. Hän sanoi myös useiden kappaleiden olevan ”pilvenkatkuisia” ja psykedeelisiä, viitaten Orman nuoruusaikojen päihteiden käyttöön. Myös ''Savon Sanomien'' Rauli Karjalainen sanoi albumin olevan värikäs paletti, ja kehui Ormaa yhdeksi Suomen persoonallisimmista kitaristeista. Albumin heikkoutena hän piti Orman haluttomuutta karsia kappaleita. ''Helsingin Sanomien'' arvostelija piti albumin musiikillisesti rikkaasta äänimaisemasta, ja sanoi Orman kykenevän käsittelemään irtiottoa päihteistä älykkäästi ja huumorin keinoin, sekä sanoi hänen ansainneen ”uuden loppututkinnon”.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Muusikot
* Jukka Orma – laulu, kitarat, sähkösitar, piano, Fender Rhodes -sähköpiano (”Kukkuluuruu”), basso (”Ihmisoikeuksien julistus” ja ”Kukkuluuruu”), vihellys, sakset ja symbaali (”Xyneitä riittää”), patarumpu (”Kukkuluuruu”)
* Roni Martin – taustalaulu, Hammond-urut, Fender Rhodes -sähköpiano, piano (”Ihmisoikeuksien julistus”), vihellys, lyömäsoittimet
* Eeva Koivusalo – basso
* Anssi Nykänen – rummut, lyömäsoittimet

## Arvostelut
* Helsingin Sanomat: 
* Savon Sanomat: *hyvä*
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Orman oppivuodet'' TUM Recordsin sivuilla
Mantrajooga

**Mantrajooga** on nimitys kaikille joogan tyyleille, joissa lausutaan jotain tiettyä ääntä tai *mantraa*, joka on otettu esimerkiksi veda-kirjoituksista. Hyvin yleinen mantra on tavu ”om”.

Mantrajoogan harjoittajat voivat hakea joko henkistä oivallusta tai aineellista siunausta. Henkistä oivallusta haettaessa oivallukset voivat olla erilaisia riippuen suuntauksesta. Materiaalisemmassa mantrajoogassa voidaan hakea siunausta esimerkiksi raha-asioihin, opiskeluun tai terveyteen. Jokaisella jumalalla katsotaan olevan oma voima suoda palvojalleen jotain tiettyä asiaa. Mantrajoogaa tukee useasti jokin filosofia.

Kirtana on yksi mantrajoogan muoto. Siinä lauletaan yhdessä mantraa. Usein myös käytetään erilaisia soittimia. Hare Krishna -mantra ja moola-mantra ovat esimerkkejä mantroista, joita kirtanassa käytetään.

Länsimaissa, eritoten joogan harrastajien kesken, on tapa harjoittaa mantrajoogaa. Motivaationa saattaa kuitenkin olla vain henkinen hauskanpito, ja näin toimintaa ei harjoiteta täydessä tiedossa. Sen vuoksi tämä voitaisiin lukea epäsuorasti hindulaisuuden harjoittamiseksi.

## Lähteet
Luettelo Suomen kouluista

**Luettelo Suomen kouluista** voi viitata ainakin seuraaviin:

* Luettelo Suomen peruskouluista
* Luettelo Suomen lukioista
* Luettelo Suomen ammattikorkeakouluista
* Luettelo Suomen kansakouluista (toiminnassa 1970-luvulle asti)
Venäjän duuman vaalit 2016

**Venäjän duuman vaalit 2016** pidettiin 18. syyskuuta 2016. Ne oli siirretty aikaisemmaksi perinteisestä vaalipäivästä 4. joulukuuta. 450-paikkaiseen duumaan valittiin 343 edustajaa Yhtenäisen Venäjän listoilta (54,20&nbsp;%), 42 kommunistisesta puolueesta (13,34&nbsp;%), 39 liberaalidemokraateista (13,14&nbsp;%), 23 Oikeudenmukainen Venäjä -puolueesta (6,22&nbsp;%),  ja kolme edustajaa muista puolueista.  Äänestysprosentti oli 47,9&nbsp;%.

Vaaleihin osallistui kaikkiaan 14 puolueen ehdokkaita. Vaalitarkkailijoina toimineet ETYJin edustajat sanoivat kuitenkin että todellista pluralismia ei ollut. Valtapuolueen asema on niin dominoiva, että pienpuolueilla ei ole paljoa tilaa toimia. Yksikään pienistä puolueista ei päässyt edes lähelle viiden prosentin äänikynnystä.

Tarkkailijoiden mukaan vaalivilppiä esiintyi, mutta selvästi vähemmän kuin vuonna 2011.

## Tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ang Mo Kion metroasema

**Ang Mo Kio** on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Ang Mo Kion alueella Singaporen koillisella suuralueella. Sitä käyttävät North South Linen junat. Se avattiin 7. marraskuuta 1987.

## Junat

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ang Mo Kion metroasema Singaporen liikennelaitoksen sivuilla
Virgil Thomson

**Virgil Garnett Thomson** (25. marraskuuta 1896 Kansas City, Missouri – 30. syyskuuta 1989 New York) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja musiikkikriitikko. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluvat kaksi Gertrude Steinin librettoihin sävellettyä oopperaa, *Four Saints in Three Acts* (1934) ja *The Mother of Us All* (1947). Musiikistaan Robert J. Flahertyn dokumenttielokuvaan *[[Viidakon villipeto]]* (Louisiana Story, 1948) Thomson sai Pulitzer-palkinnon, jota ei ole koskaan muulloin myönnetty elokuvamusiikista.

## Elämä ja ura
Thomson varttui Missourissa ja otti myöhemmin sävellyksiinsä vaikutteita alueen kansanmusiikista, virsistä ja tanssimusiikista. Hän otti lapsena satunnaisia pianotunteja ja opiskeli myös urkujensoittoa. 12-vuotiaana hän alkoi säestää mykkäelokuvia pianolla elokuvateattereissa ja soittaa urkuja kirkoissa. 1910-luvun lopulla hän pääsi mormonikirkon stipendillä opiskelemaan musiikkia itärannikon Harvardin yliopistoon, jossa hänen opettajiaan olivat Archibald T. Davison ja Edward Burlingame Hill. Thomson tutki erityisesti Erik Satien musiikkia, joka vaikutti vahvasti hänen omaankin sävelkieleensä.

Vuonna 1921 Thomson sai John Knowles Painen mukaan nimetyn stipendin Pariisiin, jossa hän opiskeli urkujensoittoa ja kontrapunktia Nadia Boulangerin johdolla. Hän alkoi raportoida Pariisin musiikkielämästä kotimaansa *Boston Transcript* -lehteen ja vaikutti näin merkittävästi muun muassa Serge Koussevitzkyn nimittämiseen Bostonin sinfoniaorkesterin musiikilliseksi johtajaksi 1924. Samoihin aikoihin Thomson palasi pariksi vuodeksi Yhdysvaltoihin hoitaakseen bachelor-tutkintonsa Harvardissa loppuun ja toimiakseen Bostonin King’s Chapel -kirkon urkurina. Hän palasi Pariisiin ja aloitti oopperayhteistyön Gertrude Steinin kanssa. Thomsonista tuli merkittävä henkilö 1920- ja 1930-luvun Pariisin kansainvälisissä kulttuuripiireissä.

Vuonna 1940 Virgil Thomson muutti takaisin Yhdysvaltoihin, jossa hänet nimitettiin ''New York Herald Tribune'' -sanomalehden musiikkikriitikoksi. Hän asettui asumaan taiteilijoiden suosiman Hotel Chelsean suureen huoneistoon, jossa järjestetyistä päivällisjuhlista tuli New Yorkin kulttuuripiirien suosimia. Hän muodosti tiiviin yhteistyön säveltäjien Leonard Bernstein, Aaron Copland, Ned Rorem ja Paul Bowles kanssa; miehiä yhdisti samanlaisten musiikki-ihanteiden lisäksi homoseksuaalisuus.

## Palkintoja ja tunnustuksia
Pulitzer-palkinnon lisäksi Virgil Thomson sai urastaan muun muassa National Medal of Arts -palkinnon 1988, American Academy and Institute of Arts and Letters -kultamitalin, Kennedy Center Honors -palkinnon 1983, Brandeis-palkinnon sekä National Book Circlen ja National Music Councilin palkinnot. Hänet nimitettiin 20 kertaa kunniatohtoriksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Haastattelu vuodelta 1985
Telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailut 1958

**Vuoden 1958 järjestyksessään 14. [[telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailut]]** käytiin Neuvostoliiton pääkaupungissa Moskovassa 6.–10. heinäkuuta. 

Kisoihin osallistui 108 mies- ja 88 naisvoimistelijaa 22 maasta.

## Osallistujat

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Miesten tulokset

### Joukkuekilpailu

### Henkilökohtainen 12-ottelu

### Permanto

### Hevonen

### Renkaat

### Hyppy

### Nojapuut

### Rekki

## Naisten tulokset

### Joukkuekilpailu

### 8-ottelu

### Hyppy

### Eritasonojapuut

### Puomi

### Permanto

## Mitalitaulukko

## Lähteet
*Telinevoimistelun miesten MM-mitalistiluettelo 
*Telinevoimistelun naisten MM-mitalistiluettelo
GeoCities

**GeoCities** oli kotisivutilaa tarjoava palvelu. Se on saatavilla vain Japanissa. David Bohnett ja John Rezner perustivat palvelun marraskuussa vuonna 1994. Tietotekniikkajätti Yahoo! osti sen vuonna 1999 ja sulki sen 2009 Japania lukuun ottamatta.

Vuonna 1995 avattu GeoCities oli yksi ensimmäisistä palveluista, joihin saattoi perustaa oman verkkosivun. Palvelussa hostattiin noin seitsemän miljoonaa eri henkilöiden luomia Internetin ensimmäisiä verkkosivuja.
Varhaisilla käyttäjien luomilla verkkosivuilla oli oma erikoinen tyylinsä. Useat sivut olivat amatöörimaisia ja animoidut giffit, räikeät värit ja vilkkuvat tekstit olivat yleisiä. GeoCitiesia on nimitetty maailman suurimmaksi kansantaiteen kokoelmaksi.

Vuonna 1999 GeoCities oli Internetin kolmanneksi vierailluin sivusto AOL:n ja Yahoon!:n jälkeen, tosin tämä tarkoitti 19 miljoonaa erillistä kävijää kuukaudessa joulukuussa 1998..

Yahoo! osti palvelun vuonna 1999  2,87 miljardin dollarin hintaan. GeoCities lopetti toimintansa maailmanlaajuisesti 29. lokakuuta 2009 Japania lukuun ottamatta.
Palvelu pysyi käynnissä Japanissa vuoteen 2019.

Vielä samalla viikolla kun Yahoo! sulki GeoCitiesin, se kuului maailman top 200 vierailluimman sivuston joukkoon.

Muita vastaavia kotisivuille tilaa tarjoavia palveluja olivat FortuneCity (1997–2012) ja Angelfire (1996–).

## Lähteet
Sara Negri

**Sara Negri** (s. 21. tammikuuta 1967 Padova) on italialainen matemaatikko ja logiikan tutkija, joka on työskennellyt Helsingin yliopiston teoreettisen filosofian professorina vuodesta 2015.

Negri opiskeli Padovan yliopistossa ja valmistui matematiikka pääaineenaan maisteriksi 1991 ja tohtoriksi 1996. Hänen väitöskirjatyönsä aihepiiri oli logiikka. Italiankielinen väitöskirja oli otsikoitu * Dalla Topologia Formale all'Analisi* ja työtä ohjasi tohtori Giovanni Sambin. Negri muutti Suomeen vuonna 1996. Hän on ollut Helsingin yliopiston logiikan dosentti vuodesta 1998.

Työurallaan Negri toimi tutkimusapulaisena Imperial College Londonissa (1995–1996) ja Suomeen muutetuaan Helsingin yliopiston Filosofian, historian, kulttuurin ja taiteiden tutkimuksen laitoksen tutkija (1996–2002). Sitten hän oli akatemiatutkijana  (2007–2012) ja vanhempana tutkijana (2012–2014) samalla laitoksella. Helsingin yliopiston Tutkijakollegeumiin hän kuului vuosina 2014–2015. Hän on ollut myös Italian Pisassa toimivan Scuola Normale Superioren ja Veronan University degli Studi di Verona filosofian tohtoriohjelman vieraileva professori (Professore a contratto, 2014, 2016). Helsingin yliopiston teoreettisen filosofian professori Negri on ollut elokuusta 2015 alkaen. Hän on ensimmäinen nainen tämän professuurin haltijana.  

Negrin tutkimustyö on keskittynyt logiikan osa-alueeseen, joka tunnetaan todistusteoriana. Vuonna 2017 hän oli jo ohjannut tai ohjaamassa seitsemää väitöskirjaopiskelijaa. 

Hänet valittiin arvostetun Academia Europæa -tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2018.

## Teoksia
* Sara Negri & Jan von Plato. *Proof Analysis: A Contribution to Hilbert's Last Problem*. Cambridge University Press. 2014 (reprint, originally 2011).  (aiemman ).
* Sara Negri & Jan von Plato (appendix: Aarne Ranta). *Structural Proof Theory*. Cambridge University Press. 2014 (originally 2008).  (aiemman ).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sara Negrin Google Scholar -profiili  (scholar.google.com)
Katri Laine

**Katri Helena Laine** (o.s. **Soini**; 25. marraskuuta 1891 Helsinki – 19. huhtikuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen historioitsija. Hän tutki varsinkin kotitalousopetuksen historiaa. Laine kirjoitti useita kotitalouden oppikirjoja. Hänen vuonna 1927 julkaisemastaan kansakoulujen oppikirjasta *Kotitalouteni* otettiin 12 painosta. Hänelle myönnettiin vuonna 1937 kotitalousneuvoksen arvo.

Katri Laineen isä oli kirjailija Wilho Soini. Hänen sisaruksiaan olivat kirjailijat Yrjö ja Elsa Soini. Laine kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1911 ja valmistui kotitalousopettajaksi 1912, kansakoulunopettajaksi 1913 ja filosofian kandidaatiksi 1920. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 1935 aiheenaan 1700-luvun pellavanviljely ja -kehruu Suomessa. Laine oli vuosina 1918–1921 Maataloushallituksen kotitalouden tarkastaja, 1921-1925 Wetterhoffin kotiteollisuusopiston opettaja, 1928–1937 Kouluhallituksen kotitalous- ja käsityöopetuksen tarkastaja ja 1937–1957 maataloushallituksen kotitalousosaston päällikkö. Vuosina 1923-1925 hän oli Hämeenlinnan kaupunginvaltuustossa. Hän osallistui Lotta Svärd -järjestön toimintaan ja kirjoitti lottien käyttöön tarkoitettuja oppikirjoja Suomen historiasta. Sotavuosina hän johti toimikuntaa, joka pohti naisten työpalvelua. 

Katri Laineen puolisona oli vuodesta 1921 lehtori ja historiantutkija Eevert Laine.

## Julkaisuja
* *Kotitalouteni: Oppikirja kansakouluille*, 1927 (kaikkiaan 12 painosta). 
* *Ruokatalous 1, Ravinto-oppi*; kirj. Carl Tigerstedt ja Katri Laine. WSOY 1927
* *Ruokatalous 2, Keittiökirja*. WSOY 1927
* *Keittiöstä ruokapöytään*. WSOY 1930
* *Helsingin käsityökoulu 1881–1931*, 1931.
* *Kotitalouskoulujen alkuvaiheita Suomessa 1850–1900*. 1931.
* *Otavalan Pellavanviljely- ja Kehruukoulu: Ruotsi-Suomen pellavanviljely- ja kehruupolitiikkaa 1700-luvulla*. 1935. (SHS: Historiallisia tutkimuksia 21.)
* *Suomen talousseuran arkisto*. Helsinki 1938
* *Benvikin kartano [[Peter Johan Bladh]]in kotina ja liikeyritysten keskustana*. Helsinki 1939
* *[[H. G. Porthan]] ja kotitalousneuvonta vv. 1801-1802*. Helsinki 1939
* *Suomen Talousseura pellavanjalostuksen elvyttäjänä*. 1943 (Acta Agral. Fenn. 53.)
* *Helsingin kasvatusopillinen talouskoulu 1891–1940*. 1942.
* *Lotat ja isänmaan historia 1: Mannerheim ja isänmaani*. Lotta-Svärd, 1942.
* *Pikkulotat ja isänmaan historia*. Lotta-Svärd, 1942.
* *Yhteiskuntaoppi, asioimiskirjoitus ja kotikirjanpito: Kauppa- ja teollisuusministeriön ammattikasvatusosaston julkaisema oppikirja*. Kauppa- ja teollisuusministeriön ammattikasvatusosasto, Helsink 1945
* *Maatalousnaiset 1797–1947*. Maatalousnaisten keskusjohtokunta, 1948.

## Suomennoksia
* Thora Holm : *Arkileipää ja juhlaleipää*. Minerva, Helsinki 1928

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Bishanin metroasema

**Bishan** on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Bishanin alueella Singaporen keskisellä suuralueella. Se avattiin North South Linen asemana 7. marraskuuta 1987. Vaihtoyhteys Circle Linelle avautui 28. toukokuuta 2009.

## Junat

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Bishanin metroasema Singaporen liikennelaitoksen sivuilla
The Serenity of Suffering

__NOTOC__
**The Serenity of Suffering** on Kornin kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 21. lokakuuta 2016 levymerkillä Roadrunner Records. Albumilta julkaistiin singlet ”Rotting in Vain”, "Take Me" sekä "Black Is the Soul", joista ensimmäisestä tehtiin musiikkivideo.

Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan neljännelle sijalle. Suomessa se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 8.

## Vastaanotto
Albumi sai pääosin hyvän vastaanoton. Albumiarvostelujen keskiarvoja keräävän Metacriticin arvio albumille on 67/100, mikä pohjautuu 9 ammattilaisarvioon. Kaaoszinen Sarita Kotkavalkama antoi albumille arvosanaksi 8.5/10, ja sanoi yhtyeen palanneen osittain juurilleen useiden vuosien kokeilusessioiden jälkeen. Niin ikään Metal Injectionin arvioija antoi albumille arvosanan 8.5. Hän kutsui albumia Kornin mahdollisesti tarttuvimmaksi albumiksi, mutta suhtautui sen positiiviseen aspektiin ristiriitaisesti kyseenalaistaen sen tarpeellisuutta metallimusiikille. Rolling Stonen Christopher Weingarten piti albumia yhtyeen historian raskaimpana. Hän suhtautui nihkeästi albumiin ja Kornin asettumaan mukavuusalueeseen, joka hänen mukaansa sijoittui yhtyeen vuosien 1999–2004 tuotantoon.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Jonathan Davis – laulu
* James ”Munky” Shaffer – kitara
* Brian ”Head” Welch – kitara
* Reginald ”Fieldy” Arvizu – basso
* Ray Luzier – rummut

## Arvostelut
* Metacritic: 67/100
* Allmusic: 
* Kaaoszine: 8.5/10
* Metal Injection: 8.5/10
* Rolling Stone: 
* Soundi: 

## Aiheesta muualla
* 

## Lähteet
Maija Rajainen

**Maija Rajainen** (ent. *Ruuttu*, o.s. *Glumow*; 31. tammikuuta 1899 Pietari – 6. tammikuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen historioitsija ja opettaja.

Rajainen valmistui filosofian kandidaatiksi 1923 ja toimi sen jälkeen opettajana useissa kouluissa, pisimpään, 1930–1948, Terijoen lyseon historian ja yhteiskuntaopin opettajana.

Rajainen tutki tyttöjen ja naisten historiaa. Hänen väitöksestään (1940) ilmeni, että tyttöjen koulutus oli Katariina II:n ansiosta niin sanotun Vanhan Suomen alueella vuosina 1788–1806 pitemmällä kuin muualla Suomessa. Hänen myöhempiä naistutkimuksiaan edustavat 1959 julkaistu artikkeli ”Yleiset äänioikeusteoriat ja naisten äänioikeusliike Suomessa”, 1973 ilmestynyt tutkimus sukupuolimoraalia koskevasta keskustelusta naisliikkeessä 1800–1900-luvun vaihteessa sekä 1978 julkaistu artikkeli vuotta 1906 edeltävistä porvarillisen ja työläisnaisliikkeen suhteista.

## Teokset
;Nimellä Maija Ruuttu
* *Kansantapoja ja -uskomuksia Karjalan Kannaksen itäosissa*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 1931. 

;Nimellä Maija Rajainen
* *Vanhan Suomen koulut : 1, normaalikoulut vv.1788–1806*, 1940 (diss.)
* *Naisliike ja sukupuolimoraali : keskustelua ja toimintaa 1800-luvulla ja nykyisen vuosisadan alkupuolella noin vuoteen 1918 saakka*, Suomen kirkkohistoriallinen seura 1973 , Suomen kirkkohistoriallisen seuran toimituksia 91
* *Luterilaisuus Venäjän valtikan alaisena : Itä-Suomen ja Inkerin kirkon järjestelyvaiheita Uudenkaupungin ja Turun rauhojen molemmin puolin*. Suomen kirkkohistoriallinen seura 1972

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Maija Ruuttu : Kivennapalaisia aarretarinoita, Suomen Kuvalehti, 22.06.1929, nro 25, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Robert J. Flaherty

**Robert Joseph Flaherty** (16. helmikuuta 1884 Iron Mountain, Michigan – 23. heinäkuuta 1951 Dummerston, Vermont) oli yhdysvaltalainen etnografisen dokumenttielokuvan pioneeri. Dokumenttielokuvan historian katsotaan usein alkavan Flahertyn eskimoiden elämää kuvaavasta puolifiktiivisestä elokuvasta *[[Nanook, pakkasen poika]]* (1922).

## Elämä ja ura
Flaherty varttui seitsenlapsisen perheen esikoisena ensin Michiganissa ja sitten Kanadan rajalla Rainy Lakessa ja Lake of the Woodsissa sekä Ontarion provinssin Port Arthurissa. Hän kävi jonkin aikaa Upper Canada Collegea Torontossa ja sitten kaivosalan collegea Michiganissa, jossa hän tapasi tulevan vaimonsa ja yhteistyökumppanisnsa Frances Hubbardin.

Läpi 1910-luvun Flaherty toimi tutkimusmatkailijana ja malmialueiden kartoittajana Kanadan pohjoisosissa. Vuonna 1913 hän otti muiden kehotuksesta mukaansa myös elokuvakameran tallentaakseen alueen ”*outoja ihmisiä ja eläimiä*” ja kuvasi parin vuoden aikana runsaasti materiaalia eskimoiden elämästä. Palattuaan matkalta Flaherty sytytti leikkaushuoneessa tupakallaan tulipalon, jossa koko 10&nbsp;000 metrin nitraattifilmimateriaali tuhoutui räjähdysmäisesti työkopiota lukuun ottamatta. Flaherty päätti palata alueelle kuvaamaan satunnaisten otosten sijaan jäsennellympää elokuvaa, joka keskittyisi yhden eskimoperheen elämään ja arkiaskareisiin. Hän sai rahoituksen hankkeelle vasta vuonna 1920 Révillon Frères -turkisyhtiöltä.

Vuoden 1934 elokuvassaan *[[Aran-saarten mies]]* (*Man of Aran*) Robert J. Flaherty venytti dokumenttielokuvan rajoja. Irlannin länsirannikolla sijaitsevien Aran-saarten elämää kuvaavassa elokuvassa Flaherty ei pitäytynyt tiukasti kuvausajan realismissa, vaan rekonstruoi muun muassa vanhoja valaanpyyntitekniikoita, joita saaren asukkaat eivät enää käyttäneet.

Elokuva *[[Viidakon villipeto]]* (*Louisiana Story*, 1948) yhdistelee dokumentaarista kuvausta fiktiiviseen tarinaan Yhdysvaltojen Louisianan osavaltion cajuneihin  kuuluvan pojan seikkailuista. Tarinaan syntyy tarpeellisia konflikteja, kun pojan puolikesyä pesukarhua vaanii alligaattori ja suuri öljy-yhtiö vaarantaa alueen tulevaisuuden.

## Filmografia
* *[[Nanook, pakkasen poika]]* (1922)
* *The Pottery Maker* (1925)
* *[[Moana (dokumenttielokuva)|Moana]]* (1926)
* *The Twenty-four Dollar Island* (lyhytelokuva New Yorkista, 1927)
* * *[[Valkoisia varjoja Etelämerellä]]* (1928)
* *Acoma the Sky City* (1929, keskeneräinen)
* *Tabu* (1931, käsikirjoitus yhdessä F. W. Murnaun kanssa)
* *Industrial Britain* (1931)
* *[[Aran-saarten mies]]* (1934)
* *Oidhche Sheanchais (A Night of Storytelling)* (1935)
* *[[Elefanttipoika]]* (1937)
* *The Land* (1942)
* *[[Viidakon villipeto]]* (1948)
* *The Titan: Story of Michelangelo* (1950)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Kultainen Venla 2016

**Kultainen Venla 2016** oli järjestyksessään seitsemäs Kultainen Venla -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2016 parhaille suomalaisille televisio-ohjelmille ja niiden tekijöille. Gaala järjestettiin 13. tammikuuta 2017 Kansallisoopperassa. Gaala lähetettiin tällä kertaa MTV3:n sijasta Yle TV2 -kanavalla. Eniten palkintoja sai rikosdraamasarja *[[Sorjonen]]* kolmella Venlalla.

Ehdokkaat julkistettiin 12. joulukuuta 2016 ja yleisöäänestykset finalistit paljastettiin 11. tammikuuta 2017. Sen juonsi stand up -koomikko Ali Jahangiri ja house bändinä esiintyi Don Johnson Big Band.

### Ohjelmat

### Tekijät

### Yleisöpalkinnot

### Elämäntyöpalkinnot
* Pertti ”Humppis” Humppila
* Arvi Lind

### Eniten palkintoja ja ehdokkuuksia saaneet ohjelmat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* KultainenVenla.fi 
* Televisioakatemia.fi
Barbara Catharina Mjödh

**Barbara Catharina Mjödh** (1738–1776), oli suomalainen kirjailija (runoilija). Hän oli pappi Abraham Mjödhin tytär. Mjödh kirjoitti tilannerunoja, julkaistuja runoja eri tilaisuuksiin, kuten häihin ja hautajaisiin. 

## Lähteet
* 
* 
*
Everybody Wants Some!!

**Everybody Wants Some!!** on yhdysvaltalainen elokuva, joka julkaistiin vuonna 2016. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut Richard Linklater ja sen tuotantoyhtiöinä toimivat Paramount Pictures, Annapurna Pictures sekä Detour Filmproduction. Elokuvaa on luonnehdittu Linklaterin vuonna 1993 valmistuneen *[[Dazed and Confused]]* -elokuvan henkiseksi jatko-osaksi.

## Vastaanotto
*Everybody Wants Some!!* sai kriitikoilta positiivisen vastaanoton. Kriitikoiden keskiarvosanoja laskevalla Metascore-sivustolla elokuvalle on annettu 50 elokuva-arvostelun perusteella arvosana 83/100, "universal acclaim".

Myönteisistä arvosteluista huolimatta elokuva ei ollut kaupallinen menestys. Elokuvan budjetti oli noin 10 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, mutta se oli tammikuuhun 2017 mennessä tuottanut maailmanlaajuisesti vain noin 4,6 miljoonaa dollaria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Sarjahärkki

**Sarjahärkki** (*Holosteum umbellatum*) on yksivuotinen pieni kohokkikasvilaji.

## Ulkonäkö
Sarjahärkki kasvaa 5–30 senttimetriä korkeaksi. Varsi on pysty tai koheneva ja tyveltä haarova. Lehdet ovat soikeita tai puikeita ja sinivihreitä. Kukintona on kolmesta kymmeneen pitkäperäistä kukkaa sisältävä sarjamainen kimppu. Pienet terälehdet ovat valkoiset tai vaaleanpunaiset. Kotahedelmä on munamainen.

## Levinneisyys
Sarjahärkkiä esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopasta Länsi- ja Keski-Aasiaan ulottuvalla alueella. Pohjoiseen sitä kasvaa Etelä-Ruotsissa asti.

## Lähteet
Badlands (kappale)

**Badlands** on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin kappale hänen neljänneltä studioalbumiltaan, *[[Darkness on the Edge of Town]]*. Kappale on kyseisen albumin avausraita ja toinen single.

## Alkuperä
Springsteen on sanonut' että hän keksi ensin kappaleen nimen "Badlands" ennen kuin alkoi kirjoittaa itse kappaletta. Hän tunsi, että se oli "hyvä nimi" mutta olisi helppo möhliä se sillä, ettei kirjoittaisi sille arvoistansa kappaletta.

Riffi perustuu The Animalsin "Dont Let Me Be Misunderstood" -kappaleeseen. *[[Rolling Stone]]* -lehden toimittajien mukaan laulu "hyödyntää punk-singlejen raivokkuutta, mitä hän kuunteli tuohon aikaan".

## Listasijoitukset ja vastaanotto
"Badlands" ei ollut kaupallinen top 40 menestys yltäen vain sijalle 42 ''Billboard'' Hot 100 -listalla. Eli vielä huonommin kuin albumin edellinen single, "Prove It All Night". "Badlands" saavutti huomattavaa progressiivis -ja aikuisrock -radiosoittoa tuohon aikaan ja klassisen rockin radiosoittoa siitä lähtien. Sen lisäksi "Badlands" on pysynyt melko suosittuna Springsteenin fanien, sekä Springsteenin itsensä keskuudessa. Kappale on esiintynyt kahdeksassa Springsteenin julkaisussa: *[[Darkness on the Edge of Town]]*, *[[Live/1975-85]]*, * [[Greatest Hits (vuoden 1995 albumi)|Greatest Hits]]* (1995), *[[Live in New York City]]*, *[[Live in Barcelona]]*, *[[The Essential Bruce Springsteen]]*, *[[Greatest Hits (Bruce Springsteen & The E Street Bandin albumi)|Greatest Hits]]* (2009) ja **. *Rolling Stone* -lehden toimittajat sijoittivat  "Badlandsin" Springsteenin kaikkien aikojen toiseksi parhaaksi kappaleeksi, edellään vain "Born to Run".

## Lähteet
Kääpiöpellava

**Kääpiöpellava** (*Radiola linoides*) on yksivuotinen hyvin pieni pellavakasvilaji. Se on kääpiöpellavien (*Radiola*) suvun ainoa laji.

## Ulkonäkö
Laji on hyvin hentokasvuinen, yhdestä kahdeksaan senttimetriä korkeaksi kasvava ruoho. Lehdet ovat vastakkain kasvavat, ehyet, soikeat ja yksisuoniset. Kukat ovat nelilukuiset ja pienet, 2–3 millimetriä leveät. Niissä on yhden millimetrin pituiset valkoiset terälehdet. Hedelmänä on yhden millimetrin mittainen kahdeksanlokeroinen kota.

## Levinneisyys
Kääpiöpellavaa esiintyy suuressa osassa Eurooppaa keski- ja eteläosissa. Pohjoiseen sitä kasvaa Etelä-Norjassa asti.

Kääpiöpellavaa voi esiintyä muiden pienten kasvien kuten pikkupungan (*Anagallis minima*) ja nölliäisenvihvilän (*Juncus minutulus*) seurassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kääpiöpellava (''Radiola linoides'')
* Suomen Lajitietokeskus: Kääpiöpellava – ''Radiola linoides''
* ITIS: ''Radiola linoides'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Radiola linoides''
Kansainvälisten asiain foorumi

**Kansainvälisten asiain foorumi** on eduskunnassa toimiva foorumi, jonka tarkoitus on kehittää eduskunnan kansainvälistä työtä. Sen jäseniä ovat puhemiehet, valiokuntien puheenjohtajat, näiden valitsemien valtuuskuntien puheenjohtajat ja ulkoasiainministeriön edustaja. Foorumi kokoontuu puhemiehen kutsusta 1–2 kertaa vuodessa.

## Lähteet
Parhaan miesnäyttelijän Kultainen Venla

**Parhaan miesnäyttelijän Kultainen Venla** on yksi suomalaisen Televisioakatemian vuosittain jakamista palkinnoista Kultainen Venla -gaalassa. Ensimmäinen Kultainen Venla -gaala järjestettiin tammikuussa 2011, jolloin palkittiin vuoden 2010 televisio-ohjelmia. Palkinto parhaasta miesnäyttelijästä jaettiin ensi kerran vuoden 2011 gaalassa, jolloin parhaan näyttelijän palkinto jaettiin kahtia mies- ja naisnäyttelijän palkinnoiksi.

## Voittajat ja ehdokkaat
### Paras näyttelijä

### Paras miesnäyttelijä

## Lähteet
Cockney

**Cockney** on englannin kielen murre, jota puhuvat tyypillisesti työväenluokkaiset lontoolaiset. Murteen nimityksellä voidaan tarkoittaa myös Lontoossa asuvaa tai sieltä kotoisin olevaa henkilöä ja erityisesti East Endin väkeä. Aidon cockneyn puhujan pitää vanhan sanonnan mukaan olla syntynyt St Mary-le-Bow’n kirkonkellojen kuuluvuusalueella. Ennen nykyaikaista liikenteen melua St Maryn kellot saattoivat kuulua kymmenenkin kilometrin päähän kirkosta. Cockney on nykyisin väistynyt perinteisiltä puhumisalueiltaan monikulttuurisen Lontoon englannin tieltä. Useita sen puhujia on asettunut ympäröiviin Essexin ja Hertfordshiren kreivikuntiin.

Cockney-nimitys oli alun perin halventava. Sen etymologia perustuu keskienglannin sanaan, joka tarkoitti ”kukon munaa” eli normaalia pienempää tai viallista kananmunaa.

Varhaisin kirjallinen merkintä cockneystä on vuodelta 1362, jolloin se esiintyi William Langlandin Piers Plowman -runon kuudennessa säkeistössä, jossa sillä tarkoitettiin pientä epämuodostunutta kananmunaa (yhdistelmä kukkoa tarkoittavasta coken-sanasta ja munaa tarkoittavasta ey-sanasta). Samaan aikaan mystinen rikkauden maa Cockaigne ilmaantui kirjoitettuun kieleen - mukaan lukien Cockayne, Cocknay ja Cockney, jotka pilailumielessä yhdistettiin Englannin pääkaupunkiin Lontooseen.

## Lähteet
Mario Kart 8 Deluxe

**Mario Kart 8 Deluxe** on Nintendon kehittämä ja julkaisema ajopeli, joka on julkaistu vuonna  Nintendo Switchille.

Peli on *[[Mario Kart 8|Mario Kart 8:n]]* uusintaversio, jossa on mukana aiemman version ilmaiset ladattavan sisällön lisäosat kenttineen, hahmoineen ja ajoneuvoineen sekä joukko muutoksia.

## Uudistukset

Uudistuksina aiempaan osaan ovat kuusi uutta hahmoa: vanhat tutut Bowser Jr., King Boo ja Dry Bones sekä uudet Gold Mario (suom. Kultainen Mario), Inkling Girl ja Inkling Boy. Inklingit ovat tuttuja *[[Splatoon]]*-peleistä. Uudet hahmot on Gold Mariota lukuun ottamatta ovat avattuja. Gold Mario avautuu, kun kaikki Grand Prix -kilpailut kaikkine moottoriluokkineen on suoritettu. Yoshille ja Shy Guylle voi valita värin jo alussa. Mukana on myös uusia ajoneuvoja, mutta ne ajoneuvot sekä aikaisemmat ajoneuvot saadaan keräämällä kolikoita, alkuperäisen *Mario Kart 8:n* tapaan, jolloin avautuu lisää ajoneuvoja ja niiten osia. Kaikki pelin kuluessa saatavat hahmot ja radat ovat avattuja, kun taas alkuperäisessä Mario Kart 8:ssa joutui suorittamaan tiettyjä Grand Prix -kilpailuja uusien hahmojen ja ratojen avaamiseksi. Myös moottoriluokat 150cc peilikuvana ja alkuperäisen pelin ilmainen 200cc päivitys ovat avattuja. Mercedes Benz -ajoneuvot ja niiden osat avautuvat tällä kertaa keräämällä lisää kolikoita.

Ajon aikana valikosta voi kytkeä päälle *älykkään ohjauksen,* joka tekee radalla pysymisestä helpompaa, ja *auto-kiihtymisen,* joka saa ajoneuvon kiihtymään automaattisesti.

Taistelumoodissa on kokonaan uudet kentät eli perinteiset Mario Kart -taisteluareenat: uudet, jossa on mukana yksi *Splatoon*-pelistä tuttu areena sekä myös muutama aikaisempi vanhempi taisteluareena aikaisemmista Mario Kart -peleistä. Taistelutyylejä on viisi: Balloon Battle (perinteinen), Renegade Roundup (uusi), Coin Runners (perinteinen), Bob-omb Blast (*[[Mario Kart: Double Dash!!]]* -pelistä) ja Shine Thief (*Mario Kart: Double Dash!!* -pelistä).

Lisäksi kilpailija saa käyttöön kaksi esinettä *Mario Kart: Double Dash!!* -pelin tapaan ja radoilla myös on kyseisestä pelistä tuttuja kaksinkerroksisia esinelaatikoita. Sulka- ja Boo-esineet tekevät paluun.

Pitempään driftaaminen antaa kolmannen turbon eli ultra-mini-turbon, mikä on käytössä vain silloin, kun älykäs ohjaus on pois päältä.

## Vastaanotto
IGN antoi pelille arvostelussaan 9.3/10.

*[[Pelit (lehti)|Pelit]]*-lehden Petri Heikkinen antoi pelille 90 pistettä sadasta.

## Myynti
Peli on tehnyt sarjan myyntiennätyksen julkaisupäivänään ollen nopeimmiten myyvä sarjan peli.

Peli oli Nintendo Switch -konsolin eniten myynyt peli heinäkuussa 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Maiju Voutilainen

**Maiju Pauliina Voutilainen** (s. 1996) on suomalainen vloggaaja, joka tunnetaan myös entisellä taiteilijanimellään **Mansikkka**. Elokuussa 2019 Voutilainen luopui vanhasta nimimerkistään ja vaihtoi YouTubessa nimimerkikseen **maiju**, ja alkoi käyttää Instagramissa nimimerkkiä **maijuvouti**.

Voutilainen tekee lifestyle-aiheisia videoita ja käsittelee myös paljon mielenterveysasioita. Lisäksi hän on puhunut omasta masennuksestaan. Helmikuussa 2020 Voutilaisella oli YouTubessa noin 175 000 tilaajaa. Hänet valittiin Mielenterveyden keskusliiton vuoden 2017 Hyvän mielen lähettilääksi. Voutilainen on käynyt Kallion lukion, josta hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 2015. Hän oli myös vieraana Linnan juhlissa vuonna 2017.

Voutilaisen runokirja *Itke minulle taivas* ilmestyi vuonna 2017.

## Teoksia
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Vähä Korentijärvi

**Vähä Korentijärvi**  on Pirkanmaalla Valkeakoskella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Vanajaveden alaosan alueeseen. Vähä Korentijärvi on osa Korentiojan valuma-aluetta.

## Maantietoa
Järvi on 500 metriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 11 hehtaaria. Siihen laskee neljä lyhyttä soiden kuivatusojaa, joista yksi tuo luoteen suunnasta suon vesiä. Järven laskuojaa lähtee kaakoisrannasta ja yhtyy 350 metrin jälkeen Korentiojaan noin 200 metriä Korentijärven alapuolella. Veden laskennallinen viipymä järvessä on järven mataluudesta johtuen 100 vain vuorokautta, vaikka sen valuma-alue on pieni. Korentijärvi sijaitsee vain 350 metrin etäisyydellä. Järven rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä. Järven lähiympäristössä on sijainnut vain yksi maatila, mutta sen lisäksi ranoihiin on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Pyörönmaalta tai Valkeakosken Vanhakylästä.

## Vedenlaatu
Järven vedenlaatua on tutkittu loppukesällä 1995. Se on humusjärvi, jonka vedenväri on ruskea, koska siihen on liuennut humusta. Vesi on lievästi sameaa ja sen sähkönjohtavuus on normaalilla tasolla. Veden happamuustaso oli humuksen määrään nähden normaali ja koska veden puskurikyky happamoitumista vastaan on hyvä, ei ole välitöntä vaaraa järven happamoitumisesta. Järvi on matala ja veden lämpötilakerrostuminen muodostuu lieväksi. Pintaveden happipitoisuuden kylläisyysaste oli 74%. Talvella jääkannen alla happi saattaa kuitenkin kulua vähiin veden sisältämän humuksen hajotessa. Sekä fosforipitoisuudet että typpipitoisuudet ovat noin kaksinkertaiset luonnontasoon nähden. Koska valuma-alue on pääosin karua metsäseutua, kohdistuu järveen pientä hajakuormitusta. Vedn ravinnetasot ovatkin rehevöityneen järven tasolla. Järven virkistysarvo on tyydyttävällä tasolla.

## Historiaa
Vuoden 1959 peruskartassa ”Vähä Korentijärven” ja ”Iso Korentijärven” välinen kannas oli raivattu pelloksi, joita isännöivät kaksi maatilaa. Myös Vähä Korentijärven länsipuolella oli peltopalstoja, jotka kaikki päättyivät järven rantaan. Järveen kaivettiin ensimmäiset suo-ojat 1970-luvulla. Vuoden 1976 kartassa peltojen määrä on vähentynyt ja samalla rantaan on ilmaantunut kolme vapaa-ajan asuntoa, joita on tullut sittemmin muutama lisää.

## Lähteet
Lex (poliisikoira)

**Lex** (koko nimi *Karhukorven Lex II*, 1. tammikuuta 1968 – 25. joulukuuta 1975) oli suomalainen saksanpaimenkoira ja yksi Suomen tunnetuimmista poliisikoirista.

Karhukorven kennelissä Vihdissä syntynyt Lex oli Espoon poliisin poliisikoirana 1968–1975 ja Lexin kouluttajana ja hoitajana toimi konstaapeli Veikko Ylönen (1935–2016). Lex suoritti 108 kiinniottoa joka on edelleen alallaan Suomen ennätys. Lexin kuulo vaurioitui pankkiryöstäjä Matti "Volvo" Markkasen takaa-ajon yhteydessä kun ammuttu luoti meni koiran korvan vierestä.

Lexiä ammuttiin rintaan sen yrittäessä ottaa kiinni murrosta epäiltyjä kahta miestä joulukuussa 1975 Espoon Westendissä. Lex kuoli vammoihinsa Helsingissä Pieneläinklinikan leikkauspöydällä joulupäivänä 1975 ja Lexin kuolema oli 27. joulukuuta Ilta-Sanomien etusivun pääuutisena. Lex haudattiin Helsingin eläinten hautausmaalle Haagaan, hautapaikan numero on A-455.

Toimittaja Aake Jermo kirjoitti yhdessä Veikko Ylösen kanssa Lexistä vuonna 1976 Otavan julkaiseman kirjan *Poliisikoira Lex*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Veikko Ylönen ja legendaarinen poliisikoira Lex, Suomen Poliisikoirayhdistys r.y. 
* Lexin muistosivu Facebookissa
Naton parlamentaarinen yleiskokous

**Naton parlamentaarinen yleiskokous** (, ) on Nato-liittolaismaiden parlamenttien foorumi, jonka tehtävä on levittää tietoisuutta Pohjois-Atlantin alueen turvallisuusasioista ja vahvistaa transatlanttisia suhteita ja atlanttisia arvoja. Näiksi arvoiksi on määritelty parlamentaarinen demokratia, yksilönvapaudet, ihmisoikeudet ja laillisuusperiaate. Parlamentaarinen yleiskokous toimii linkkinä Naton ja sen liittolaismaiden parlamenttien välillä, mutta se on erillinen instituutio Natosta. Yleiskokouksella on täysistunto kaksi kertaa vuodessa.

Naton parlamentaarinen yleiskokous perustettiin vuonna 1955. Siihen kuuluu nykyään 257 valtuuskunnan jäsentä 28:sta jäsenmaan parlamentista ja lisäksi valtuustot 13 Naton liittolaismaasta, neljästä Välimeren kumppanuusmaasta ja kahdeksan tarkkailijavaltuutettua. Eri maiden valtuuskuntien koot perustuvat jäsenmaiden kokoihin ja puolueiden voimasuhteisiin niiden parlamenteissa. Yhteensä valtuutettuja on noin 360. Liitännäisjäsenten valtuuskuntien jäsenet voivat osallistua yleiskokouksen täysistuntoihin, seminaareihin ja lähes kaikkiin komiteoihin. He voivat esittää päätöslauselmia ja lisäyksiä niihin täysistunnoissa sekä toimia raportööreinä komiteoissa, mutta heillä ei ole äänioikeutta eivätkä he osallistu budjetin laatimiseen.

Naton parlamentaarisen yleiskokouksen vuosibudjetti on 3,8 miljoonaa euroa. Rahat käytetään Brysselissä sijaitsevan sihteeristön toimintaan. Liitännäisjäsenillä ei ole velvollisuutta osallistua yleiskokouksen kustannuksiin.

Suomella on Naton rauhankumppanuusmaana ollut valtuuskunta Naton parlamentaarisessa yleiskokouksessa vuodesta 1998 lähtien. Valtuuskunnassa on neljä jäsentä, joilla ei ole varajäseniä. Vuonna 2023 Suomi liittyi Naton täysjäseneksi.
## Puheenjohtajat

## Lähteet
Rutajärvi (Kangasala)

**Rutajärvi**  on Pirkanmaalla Kangasalan Kuohenmaalla ja Lempäälässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Vanajaveden alaosan alueeseen. Rutajärvi on osa Korentiojan valuma-aluetta.

## Maantietoa
Järvi on 1,1 kilometriä pitkä, 650 metriä leveä ja sen pinta-ala on 43 hehtaaria. Se sijaitsee erämaassa Kangasalan, Lempäälän rajalla ja lähellä Valkeakosken rajaa maaston matalassa painaumassa. Siihen on laskee sen koillisrantaan luontaisena Suonijärven laskuoja, jonka kautta järveen laskee suon kuivatusvesiä. Järven oma laskuoja on liitetty osaksi Aukeasuon ojaverkostoa, joka vuorostaan laskee Korenninojaan. Se virtaa Pyörönmaan läpi ja laskee Korentijärveen. Sen lisäksi Rutajärveen laskee kaksi muutakin metsäojaa. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 2,6 vuotta, sillä järven tilavuuteen nähden valuma-alueen pinta-ala on pieni. Järven rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä. Rannat ovat kovaa metsämaata eikä suota ole kuin nimeksi. Rannoille on rakennettu 15 vapaa-ajan asuntoa ja Kangasalan puolella sijaitsee retkeilymaja. Niille johtaa tiet seututieltä 130. Järven luoteisosassa vedestä pilkistää kivi, joka on kuntarajan rajapyykkinä. Valkeakosken raja ja sen pyykki sijaitsee järven eteläpäästä 350 metriä kaakkoon.

Retkelymaja toimii Roukkolatujen rastina.

## Vedenlaatu
Järven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1973, 1978, 1979, 1993, 1995 1996 ja 2009. Vesi on ollut kirkasta (0,89 FNU) ja vedenväri on ruskeaa (väriluku 44–160&nbsp;mg(Pt)/l), johtuen valuma-alueella olevista soista, jotka nostavat veden humuspitoisuutta. Humuksen takia vesi on hapanta myös kesäisin ja syvänteessä happamuustaso laskee alle pH 6. Veden puskurikyky happamoitumista vastaan on heikko (0,03&nbsp;mmol/l), joten valumavedet määrittävät järven happamuustason. Veden hitaan vaihtuvuuden takia kovin äkkinäisiä muutoksia ei esiinny. Veden sähkönjohtavuus on pieni. Järvi lämpötilakerrostuu kesäisin ja talvisin. Vaikka järvi on syvä, ei alusveteen kehity happivajetta edes talvella. Järven happitilanne on hyvä. Veden fosforipitoisuudet ovat vaihdelleet 12–35 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l) ja typpipitoisuudet 340–630&nbsp;µg/l. Fosforipitoisuudet ovat lievästi rehevöityneen järven tasoa ja typpipitoisuudet ovat suojärville luonnollisella tasolla. Järvi soveltuu virkistyskäyttöön melko hyvin.

## Historiaa
Vuoden 1959 peruskartassa järvi oli autio lukuun ottamatta pohjoisrannan retkeilymajaa ja lounaisrannan metsästysmajaa. Lähimmät tiet johtivat Kangasalan puolella oleviin maatiloille, jonne oli matkaa yli puoli kilometriä. Järven ympäristössä riskeili runsaasti polkuja. Suonijärven laskuoja oli luontaisen näköinen. Vuoden 1975 kartassa näkyy soiden ja metsien ojitustoiminta, jonka hajakuormitus kohdistuu järveen Suonijärven laskuojan välityksellä. Vasta 1980 peruskartassa on ensimmäinen merkintä vapaa-ajan asunnon rakentamisesta. Tämän jälkeen järven ympäristöön rakennettiin teitä ja rannoille alkaa ilmestyä vapaa-ajan asuntoja.

## Lähteet
Kaikkien pyhien kirkko (Claverley)

**Kaikkien pyhien kirkko** on käytössä oleva kirkkorakennus Claverleyssä Englannissa, joka on julistettu Grade I -luokan suojelukohteeksi vuonna 1970.

Kastemalja on normanniajalta. Kirkossa on vuonna 1448 kuolleen Richard Spicerin ja hänen vaimonsa hautakivi ja vuonna 1558 kuolleen Robert Broken sekä hänen kahden vaimonsa alabasterimonumentti.

## Lähteet
Suonijärvi (Kangasala)

**Suonijärvi**  on Pirkanmaalla Kangasalan Kuohenmaalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Vanajaveden alaosan alueeseen. Suonijärvi on osa Korentiojan valuma-aluetta.

## Maantietoa
Järvi on 550 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,4 hehtaaria. Järvi sijaitsee suoalueella kaakkoiselta puolelta kohoavan mäen alla. Se on pitkän muotoinen ja sillä on kaksi järviallasta, joita yhdistää 150 metriä pitkä ja alle 10 metriä leveä salmi. Siihen on yhdistetty kuusi suo-ojaa ympäröivältä suolta. Järven laskuoja lähteen sen lounaispäästä ja virtaa 450 metriä ja putoaa yli 11 metriä matkallaan Rutajärveen. Järven rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja se on autio. Lempäälän rajan rajapyykki sijaitsee alle 50 metrin päässä järven lounaispäästä.

## Historiaa
Vuosien 1963 ja 1975 välissä järveä ympäröivät suot on ojitettu. Vuoden 1991 peruskartassa kaksi metsätietä päättyivät noin 400 metrin päähän järvestä.

## Lähteet