open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Naislääkärin päiväkirja

**Naislääkärin päiväkirja** () on vuonna 1976 ensi-iltansa saanut Jean-Louis Bertuccellin ohjaama ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Annie Girardot, Jean-Pierre Cassel ja François Périer.

*Naislääkärin päiväkirja* perustuu Noëlle Loriotin romaaniin *Un cri* (1974), jonka pohjalta Jean-Louis Bertuccelli ja André-Georges Brunelin sovittivat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajina olivat Lise Fayolle, Yves Gasser ja Yves Peyrot. Elokuva voitti yhden César-palkinnon kahdesta ehdokkuudestaan; Annie Girardot palkittiin roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Césarilla. Claude Renoir sai parhaan kuvauksen César-ehdokkuuden.

## Juoni

Arvostetulla lääkärillä Françoise Gaillandilla (Annie Girardot) on kiireinen aikataulu, jonka takia hänellä on vain vähän aikaa aviomiehelleen Gérardille (François Périer), raskaana olevalle teini-ikäiselle tyttärelleen Élisabethille (Isabelle Huppert) ja jurolle pojalleen Julienille (William Coryn). Françoise kuitenkin aina löytää aikaa rakastajalleen Danielille (Jean-Pierre Cassel). Françoisen valmiiksi kaoottista elämää kohtaa vastoinkäyminen, sillä hän saa tietää sairastavansa syöpää. Hän päättää kohdata sairautensa rohkeasti.

## Näyttelijät

## Tuotanto
*Naislääkärin päiväkirja* kuvattiin 16. arrondissementissa Pariisissa ja Honfleurin kaupungissa Calvadosin departementissa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Action Films, Filmédis ja SFP.

## Julkaisu
*Naislääkärin päiväkirja* sai ensi-iltansa Ranskassa 14. tammikuuta 1976 ja Suomessa 29. huhtikuuta 1977. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Ranskassa CCFC ja Suomessa ABC-Kinot Oy. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 2 634 933 katsojaa ja oli 10. katsotuin elokuva vuonna 1976. Elokuva oli Suomessa 54. katsotuin elokuva 31 037 hengen katsojamäärällään vuonna 1977.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* ''Naislääkärin päiväkirja'' AlloCinéssä 
* ''Naislääkärin päiväkirja'' UniFrancessa
Matti Katila

**Matti Lauri Katila** (10. joulukuuta 1945 Mäntsälä – 21. toukokuuta 2024) oli suomalainen kilpakävelijä. Hän edusti Jokelan Kisaa ja hänen valmentajinaan toimivat Viljo Luukkola sekä Jaakko Honkanen.

SM-kisoista Katila saavutti 20 kilometrin kävelystä kultaa vuonna 1984 sekä kuusi hopeaa vuosina 1978&ndash;1983. Lisäksi hän 50 kilometrin kävelystä SM-tasolla kaksi kultaa vuosina 1980 ja 1983, neljä hopeaa vuosina 1976, 1981, 1984 ja 1985 sekä kolme pronssia vuosina 1974, 1975 ja 1988. Viestijuoksun SM-kilpailuista Katila saavutti pronssia 3&nbsp;×&nbsp;5&nbsp;000 metrin kävelyviestistä vuonna 1983. Sisäratojen SM-kilpailuista hän saavutti 5&nbsp;000 metrin kävelystä neljä hopeaa vuosina 1975, 1979, 1983 ja 1984 sekä pronssia vuonna 1976.

## Lähteet
Barrett Heisten

**Barrett Heisten** (s. 19. maaliskuuta 1980, Alaska) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan kymmenen NHL-ottelua New York Rangersissa. Buffalo Sabres varasi hänet NHL:ään vuoden 1999 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella numerolla 20.

## Lähteet
* Barrett Heisten 

## Aiheesta muualla
*
HSC Express

HSC Super Express (aiemmilta nimiltään *Superexpress*, *Golden Express*, *Express*, *Katalonia*, *Express Fastcraft*, *Katalonia*, *Portsmouth Express*, *Katalonia*, *Portsmouth Express*, *Katalonia*, *Portsmouth Express*, *Katalonia L*, *Katalonia*  ) on Golden star ferries-varustamon katamaraani, joka liikennöi 10. huhtikuuta – 17. lokakuuta 2017 välisenä aikana Helsinki–Tallinna-reitillä nimellä **Viking FSTR**. Sen oli tarkoitus liikennöidä 22. lokakuuta saakka, mutta teknisten ongelmien vuoksi sillä liikennöinti lopetettiin muutamaan päivää aikaisemmin. Alus on tyypiltään Incat 91&nbsp;m ja se on rakennettu Hobartissa, Australiassa (InCat Tasmania Pty Ltd) vuonna 1998.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
In Sequence

__NOTOC__
**In Sequence** on suomalaisen metalliyhtye Amoralin seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2016 levymerkillä Imperial Cassette. Albumi jäi yhtyeen viimeiseksi, koska se lopetti vuonna 2017.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 29.

## Kappaleet

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Ari Koivunen – laulu
* Niko Kalliojärvi – kitara, murina
* Ben Varon – kitara
* Masi Hukari – kitara, koskettimet
* Pekka Johansson – basso
* Juhana Karlsson – rummut

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 
* Soundi: 
* Kaaoszine: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Ori and the Blind Forest

**Ori and the Blind Forest** on Moon Studiosin kehittämä tasohyppely-seikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna  Windowsille Xbox 360:lle ja Xbox One:lle. Pelin jatko-osa, *[[Ori and the Will of the Wisps]]*, julkaistiin vuonna 2020.

Peli on palkittu useaan kertaan, se on voittanut seuraavissa tapahtumissa:
* Golden Joystick Awards
* The Game Awards
* British Academy Games Awards
* DICE Awards

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kyle Beach

**Kyle Beach** (s. 13. tammikuuta 1990) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa kaudella 2021–2022 Saksan kolmannella sarjatasolla Oberligassa pelaavaa Black Dragons Erfurtia. Beach on pelannut pääosan ammattilaisuranstaan Euroopassa. Chicago Blackhawks varasi Beachin ensimmäisellä kierroksella vuoden 2008 varaustilaisuudessa, mutta Beach ei koskaan ole pelannut NHL-liigassa.

## Pelaajaura
Beach pelasi junioriuransa WHL-liigan Everett Silvertipsissä. Hänet valittiin sarjan vuoden tulokkaaksi kaudella 2006–2007. Chicago Blackhawks varasi Beachin yllättäen jo ensimmäisellä kierroksella seuraavan vuoden NHL:n varaustilaisuudessa. Isokokoista Beachia pidettiin ailahtelevana ja rangaistuksia helposti ottavana, mutta myös lahjakkaana pelaajana. Beach pelasi vielä kaksi kautta WHL-liigassa, kunnes siirtyi Blackhawksin organistaatioon.

Beach vietti viisi kautta Blackhawksin farmijoukkueessa Rockford IceHogsissa ja hänestä alettiin puhua epäonnistuneena ensimmäisen kierroksen varauksena. Lopulta kaudella 2013–2014 Blackhawks vaihtoi Beachin New York Rangersiin vaihdossa Brandon Mashinteriin. Beach pelasi sopimuskauden loppuun Rangersin farmiseurassa Hartford Wolf Packissa ja siirtyi sen jälkeen Eurooppaan.

Beach pelasi viisi kautta Itävallan pääsarjassa Erste Bank Eishockey Ligassa edustaen EC Salzburgia, Graz 99ersia ja Villacher SV:tä. Kauden 2018–2019 hän pelasi Saksan toisella sarjasolla Tölzer Löwenissä ja 2019–2020 unkarilaisessa DVTK Jegesmedvékissä Slovakian Extraligassa.

## Muuta
Bech on kertonut julkisuudessa joutuneensa Chicago Blackhawksissa vuonna 2010 seuran videovalmentaja Brad Aldrichin tekemän seksuaalisen hyväksikäytön uhriksi. Vuonna 2013 Aldrich sai yhdeksän kuukauden vankeustuomion ja viiden vuoden ehdollisen rangaistuksen erään nuoren pelaajan seksuaalisesta ahdistelusta.

## Lähteet
Jens Karlsson

**Jens Karlsson** (s. 7. marraskuuta 1982 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan Ruotsin, Norjan ja Tanskan pääsarjoissa. Los Angeles Kings varasi Karlssonin , mutta hän ei koskaan siirtynyt pelaamaan Pohjois-Amerikkaan.

## Lähteet
* Jens Karlsson 
*
Oikaisu

**Oikaisu** voi viitata seuraaviin asioihin:

* oikaisu, alkuperäiseen uutiseen tehty virheellisten tietojen korjaus
* oikaisu, toimenpide, jolla (Suomessa) viranomainen voi korjata virheellisen päätöksensä
Oikaisu (journalismi)

Journalismissa **oikaisu** tarkoittaa joukkoviestimessä julkaistun virheellisen asiatiedon korjaamista. Hyvän journalistisen tavan mukaan oikaisu on tehtävä oma-aloitteisesti tai kun asianosainen tai kuka tahansa sitä vaatii. Oikaisuvelvollisuus ei ulotu merkityksettömiin pikkuvirheisiin.

## Lähteet
Paul LaDue

**Paul LaDue** (s. 6. syyskuuta 1992 Grand Forks, Pohjois-Dakota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän on Los Angeles Kingsin kuudennen kierroksen varaus .

## Ura
LaDue varattiin 226. pelaajana vuoden 2016 USHL:n varaustilaisuudessa Lincoln Starsiin. Kaudella 2010–2011 LaDue pelasi NAHL-joukkue Alexandria Blizzardissa ennen siirtymistään Starsiin. Tulokaskaudellaan Starsissa  hän pelasi 56 ottelua tehden tehot 9+25=34. Kauden päätteeksi hänet valittiin toiseen tulokastähdistöön. Kaudella 2012–2013 LaDue oli Starsin kolmanneksi tehokkain kenttäpelaaja. Lisäksi hän oli koko sarjan tehokkain puolustaja, jonka lisäksi hän tuli valituksi sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen.

Kaudeksi 2013–2014 LaDue siirtyi pelaamaan Pohjois-Dakotan yliopiston joukkueeseen. Tulokaskaudellaan hän teki 41 ottelussaan kuusi maalia ja 15 syöttöpistettä sekä tuli valituksi tulokkaiden tähdistöön. Kaudella 2014–2015 syntyi tehot 5+17=22. Kausi 2015–2016 oli LaDuen viimeinen yliopistosarjassa. Hän toimi joukkueensa varakapteenina ja teki 41 pelaamassaan ottelussa viisi maalia sekä 14 syöttöpistettä. Hänen tehotilastonsa oli liigan kuudenneksi paras +31.

Yliopistokauden päätyttyä LaDue teki yksivuotisen tulokassopimuksen hänet varanneen NHL-seura Los Angeles Kingsin kanssa. LaDue pelasi loppukauden Kingsin AHL-farmiseura Ontario Reignissä, jossa hän jäi kolmessa pudotuspeliottelussa pisteittä ja kärsi yhden kahden minuutin rangaistuksen.

Ennen kauden 2016–2017 alkua Kings lähetti LaDuen Reigniin. Helmikuussa LaDue nostettiin ensimmäistä kertaa NHL-kokoonpanoon hänen tehtyä Reignin paidassa alkukauden aikana 36 ottelussa 18 tehopistettä. LaDue  debytoi Kingsin paidassa 7. helmikuuta ottelussa Tampa Bay Lightningia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 16.11 minuuttia.

## Tilastot

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2019

**Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2019** järjestettiin Suomessa. Ne olivat 20. Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n järjestämät naisten maailmanmestaruuskilpailut.

Loppuottelussa puolustava maailmanmestari Yhdysvallat voitti Suomen 2–1 voittolaukauskilpailun jälkeen. Ottelussa tehtiin kiistanalainen päätös hylätä Suomen tekemä jatkoaikamaali, minkä jälkeen ottelu eteni lopulta voittolaukauskilpailuun. Suomi eteni loppuotteluun ensimmäistä kertaa voittamalla Kanadan välierässä maalein 4–2. Samalla Kanada jäi ensimmäistä kertaa loppuottelun ulkopuolelle.

Ruotsi ja Ranska putosivat 1. divisioonaan. Ruotsille putoaminen oli joukkueen ensimmäinen. Pääsarjaan nousivat niiden tilalle Unkari ja Tanska.

## Uusi pelijärjestelmä
Turnauksessa oli ensimmäisen kerran mukana kymmenen joukkuetta. Ne jaettiin kahteen lohkoon maiden IIHF:n rankingin mukaan. A-lohkosta kaikki viisi joukkuetta jatkoivat puolivälieriin, B-lohkosta puolestaan kolme parasta joukkuetta jatkoi puolivälieriin ja kaksi heikointa putosi seuraavaksi vuodeksi 1. divisioonaan.

## Alkulohkot
### Lohko A

### Lohko B

## Pudotuspelit

### Ottelu 9. sijasta

### Puolivälierät

### Välierät

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

## Lopputulokset

**[[Jääkiekon naisten 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2017|1. divisioona]]**  **A-lohko** 
 
**B-lohko** 
 

**[[Jääkiekon naisten 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2017|2. divisioona]]**  **A-lohko** 
 
**B-lohko** 
 

**2. divisioonan karsinnat**  
 

## Tilastot
### Pistepörssi

Lähde: IIHF.

### Maalivahdit

Lähde: IIHF

### Palkinnot
* Johtajiston valitsemat parhaat pelaajat
** Paras maalivahti:  Noora Räty
** Paras puolustaja:  Jenni Hiirikoski
** Paras hyökkääjä:  Kendall Coyne Schofield
Lähde: IIHF

* Median tähtikentällinen
** Arvokkain pelaaja:  Jenni Hiirikoski
** Maalivahti:  Noora Räty
** Puolustajat:  Jenni Hiirikoski,  Cayla Barnes
** Hyökkääjät:  Hilary Knight,  Kendall Coyne Schofield,  Michelle Karvinen
Lähde: IIHF

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Turnauksen viralliset sivut
* Turnauksen tulokset IIHF:n tulospalvelussa
* Leijonat.fi − Naisten MM-kisat 2019
F. A. Ottelin

**Fredrik Alarik Ottelin** (6. marraskuuta 1853 Pälkäne – 12. maaliskuuta 1916 Kruunupyy) oli suomalainen agronomi ja maatalousaiheista kirjoittanut tietokirjailija ja suomentaja.

Ottelinin vanhemmat olivat Kauhavan kirkkoherra, rovasti Fredrik Napoleon Ottelin (1817–1892) ja Maria Sofia Eleonora Lizelius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1873 Vaasan alkeisoppilaitoksesta ja valmistui agronomiksi Mustialasta 1887. Ottelin toimi tilanhoitajana Kauhavalla ja oli Vaasan läänin sotilasvirkatalojen metsäkylvönneuvojana.

## Teoksia
* *Suoviljelyksestä Pohjanmaalla sekä hakamaitten hoidosta yhdistettynä metsänhoidon kanssa*. Maanviljelys-kirjasto 12. Edlund, Helsinki 1896
* *Maanviljelyksestä ja sen vaurastuttamisesta : kaksikymmentälukua koskeva maanviljelystä ja sen taloutta*. Edlund, Helsinki 1897
* *Maanviljelys ja sen sivuelinkeinot : kaksikymmentä yleishyödyllistä kirjoitusta*. Uudenmaanläänin maanviljelysseuran toimituksia 3. WSOY 1898
* *Mosskultur i Österbotten*. Helsinki 1898
* *Uppsatser i landtbruksekonomi 1*. Vårt land, Helsingfors 1899
* *Maanviljelyskalenteri Suomenmaalle 1900* ; koonnut Fredrik Alarik Ottelin. Edlund, Helsinki 1900
* *Kolme elämänehtoa Suomen maanviljelijöille : 1. Ainoa luotettava ja huokea keino hallan estämiseksi, 2. Säästäkää metsäänne, 3. Karjanhoidosta*. G. W. Edlund, Helsinki 1904 

## Suomennoksia
* *Tärkeitä muistutuksia meijerimaidon tuojille sekä käytännöllisiä neuvoja karjanhoidossa* ; suom. ja mukaillut Fredrik Alarik Ottelin. F. A. Ottelin, Hanko 1894, 2. painos WSOY 1896
* Axel Wilhelm Flach : *Lyhykäisiä neuvoja sikojen hoidossa erittäinkin teurastuslaitos sian kasvatuksessa*. Maanviljelys-kirjasto 14. Edlund, Helsinki 1896
* *Tavallisimmat voiviat ja niiden poistaminen* : P. Södengårdin kirjoituksista suomennettu, lisätty ja mukaeltu ; toim. Fredrik Alarik Ottelin. Maanviljelys-kirjasto 15. Edlund, Helsinki 1896
* Yngve Melander : *Tärkeitä kysymyksiä meijereille ja maidonhankkijoille*. Maanviljelys-kirjasto 17. Edlund, Helsinki 1897

## Lähteet
* Fennica

### Viitteet
Vuohenoja (puro)

**Vuohenoja** on Tampereella Vuohenojan, Hakametsän, Uudenkylän, Ruotulan ja Takahuhdin alueella virtaava puro. Se saa alkunsa Takahuhdista Alasjärvestä ja laskee Vuohenojan kaupunginosassa Iidesjärveen.

Vuohenoja kuuluu Kokemäenjoen vesistöaluueen Pyhäjärven alueen Viinikanojan osavaluma-alueeseen. Vuohenojan kalastoon kuuluu monia lajeja, kuten hauki, ahven, särki, lahna, ruutana, made, säyne ja kiiski. Purossa on myös taimenia. Puroon yritetään kotiuttaa Pirkanmaan maakuntakalaa toutainta.     

## Puron kulku
Kaukaisin haara, josta Vuohenojaan virtaa vettä, on Tampereen Atalan kaupunginosassa kulkeva Kivisillanoja. Kivisillanoja laskee Toritunjärveen, jonka korkeus merenpinnasta on 102,3 metriä. Toritunjärvi laskee nimetöntä lyhyttä ojaa pitkin Alasjärveen, jonka korkeus on 102,2 metriä, eli vain 0,1 metriä Toritunjärveä matalammalla. Alasjärveen laskee pohjoisesta myös Alasjärvenoja.
Alasjärven eteläpäästä alkaa sen laskuoja, joka tunnetaan aluksi nimellä Pappilanoja. Pappilanoja virtaa Takahuhdin niittyjen poikki ja siihen laskee lännestä Sikosuonoja. 

Ruotulan ja Huikkaan kaupunginosien alueella Pappilanojaan laskee pohjoisesta Ritakadun viertä Ritaoja, joka tuo vedet Tampereen Tenniskeskuksen ja Golfkentän alueelta. Ilmeisesti näillä main Pappilanojan nimi vaihtuu Vuohenojaksi. 

Hakametsän kohdalla Vuohenojaan yhdistyy sen suurin sivu-uoma, Pyhäoja joka tuo vedet Kaukajärvestä. Tämän jälkeen puro alittaa Hervannan valtaväylän ja laskee Iidesjärveen Vuohenojan kaupunginosassa.

Vuohenojan suu Iidesjärveen näyttää vaihtaneen paikkaa vuosien saatossa. Vuoden 1946 peruskartassa Vuohenoja näyttää laskevan pitkulaiseen itään päin työntyvään lahteen. Samaan lahteen laskee myös Aakkulasta tuleva nimetön oja. 
Vuoteen 2017 päivitetyssä Maanmittauslaitoksen kartassa Vuohenoja ei laskekaan enää tuohon itään päin työntyvään lahteen, vaan noin viisisataa metriä pohjoisemmaksi. Itään päin työntyvä lahti on edelleen olemassa, mutta soistunut ja umpeenkasvanut. Aakkulasta tuleva oja laskee edelleen pitkulaiseen lahteen, mutta se on nimetty nyt Mutaojaksi. 

Vuohenojan suu on siis siirtynyt paljon aikojen saatossa. Syytä tähän ei kuitenkaan tiedetä. Vuohenojan suisto Iidesjärveen on vetistä ja rehevää kosteikkoa, joten on mahdollista että uoman muutokset on aiheuttanut ojan umpeen kasvaminen tai soistuminen, jolloin vesi on joutunut etsimään itselleen uuden reitin. Tähän on voinut vaikuttaa myös maan kohoaminen, joka on Iidesjärven alueella voimakasta.

## Lähteet
*https://asiointi.maanmittauslaitos.fi/karttapaikka/ 
*https://kartat.tampere.fi/oskari?zoomLevel=10&coord=330735.66825_6820739.74555&mapLayers=4+100+raster,486+100+raster&showMarker=true

### Viitteet
Dene O’Kane

**Dene O’Kane** (24. helmikuuta 1963 – 14. toukokuuta 2024)  oli uusiseelantilainen snooker-ammattilainen. Hän oli parhaimmillaan rankinglistan sijalla 18 ja ylsi MM-kisoissa kahdesti puolivälieriin.

## Lähteet
*Dene O'Kane Viitattu 9.4.2017 

### Viitteet
Marija Sorokina

**Marija Sorokina** (s. 19. elokuuta 1995 Tver, Venäjä) on venäläinen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa HC Dinamo Pietaria. Hän on edustanut vuodesta 2014 alkaen Venäjän naisten jääkiekkomaajoukkuetta, ja hän edusti Venäjää vuoden 2015 ja 2016 MM-kilpailuissa.

## Lähteet
* 
* Marija Sorokina IIHF -verkkosivustolla
Glenn Closen filmografia ja esiintymiset

Tämä on **[[Glenn Close]]n** filmografia ja esiintymiset.

## Elokuvat

## Televisioelokuvat

## Lyhytelokuvat

## Televisiosarjat

## Teatteri

### Näytelmät ja musikaalit

### Muut

## Muita rooleja

### Dokumenttiselostajana

### Tekijänä

Jakso ”Do You Mean There Are Still Real Cow­boys?”.
9 jaksoa.

## Katso myös

* Luettelo Glenn Closen saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
* 
* Glenn Close Internet Broadway Databasessa. 
* Glenn Close Internet Off-Broadway Databasessa. 
* Glenn Close About the Artists -sivustolla. 
* Glenn Close Film Referencessä.
Irina Gašennikova

**Irina Vladimirovna Gašennikova** (, s. 11. toukokuuta 1975 Mamontovka) on venäläinen jääkiekkomaalivahti. Hän edusti Venäjää kolmissa olympialaisissa ja seitsemissä maailmanmestaruuskisoissa. Hänen paras saavutuksensa oli pronssi MM-kisoissa.

## Lähteet

*
Ketokaunokki

**Ketokaunokki** (*Centaurea scabiosa*) on kaunokkien sukuun kuuluva mykerökukkainen kasvilaji. Ketokaunokista voidaan erottaa kaksi alalajia: piennarketokaunokki (*Centaurea scabiosa* subsp. *scabiosa*) ja alppiketokaunokki (*Centaurea scabiosa* subsp. *alpestris*).

Ketokaunokki kasvaa noin 30–100 cm korkeaksi ja sen varsi on haarautunut usein moneen kertaan. Ketokaunokin lehdet ovat epäsäännöllisesti liuskoittuneita ja liuskat ovat tyypillisesti ohuita. Ketokaunokin kukinnot ovat tavallisesti violetteja mykeröitä, jotka sijaitsevat varsien haarojen päissä. Ketokaunokki kukkii loppukesällä, mutta sen varret jäävät pystyyn talventörröttäjiksi. Siemenet jäävät mykeröiden kehtojen sisään ja pikkulinnut käyttävät siemeniä ravintonaan talviaikaan levittäen niitä samalla ympäristöön. Ketokaunokki kasvaa monenlaisilla kuivilla paikoilla, kuten kedoilla, niityillä ja tienvarsilla.

Ketokaunokki on yksi neljästä Suomessa vanhana tulokkaana esiintyvästä kaunokkilajista ja muistuttaa paljolti nurmikaunokkia (*Centaurea phrygia*) sekä jossain määrin myös ahdekaunokkia (*Centaurea jacea*). Ketokaunokki on kuitenkin näitä kahta selvästi harvinaisempi, ja sitä tavataan Suomessa lähinnä vain Salpausselkien alueella Hämeessä ja Etelä-Savossa sekä Ahvenanmaalla. Ketokaunokki lienee Suomessa muinaistulokas.

Ketokaunokkia käytetään myös koristekasvina ja sen siemeniä on muun muassa erilaisissa niittykukkien siemenseoksissa.

## Lähteet
* LuontoPortti: Ketokaunokki (''Centaurea scabiosa'')
* Lampinen, R. & Lahti, T., 2016, Kasviatlas 2015 – Helsingin yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki: http://koivu.luomus.fi/kasviatlas/maps.php?taxon=43508&year=2015

## Aiheesta muualla
* Pohjolan kasvien pauloissa: Centaurea scabiosa - ketokaunokki
* Suomen Lajitietokeskus: Ketokaunokki (''Centaurea scabiosa'')
* Den virtuella floran: Ketokaunokki (''Centaurea scabiosa'') 
* ITIS: ''Centaurea scabiosa'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Centaurea scabiosa'' 
* Flora of North America: ''Centaurea scabiosa'' 
* Pherobase: Floral volatiles of ''Centaurea scabiosa'' 
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): ''Centaurea scabiosa''
Antonio Lamela

**Antonio Lamela Martínez** (18. joulukuuta 1926 Madrid – 1. huhtikuuta 2017 Madrid)  oli espanjalainen arkkitehti. Hän oli yksi tuotteliaimmista espanjalaisista nykyarkkitehdeista.

Lamelo saattoi päätökseen Santiago Bernabéun jalkapallostadionin uudistamisen ja laajennuksen (1988).

Hän suunnitteli yhdessä Richard Rogersin kanssa Madrid–Barajasin lentoaseman neljännen terminaalin, joka otettiin käyttöön helmikuussa 2006.

## Tunnettuja rakennuksia
* Asuinrakennukset, Calle de O'Donnell 33, Madrid, 1956 
* Motel El Hidalgo, Valdepeñas, 1959
* Hotel Melía Princesa, Madrid, 1963
* Toimistorakennus, Calle de O’Donnell 34, Madrid, 1964
* Torres de Colón, Plaza de Colón, Madrid, 1967
* Edificio Pirámide ("Pyramidi"), Paseo de la Castellana 31, Madrid, 1972
* Toimistorakennus, Calle de Génova 27, Madrid, 1973
* Condominio "Laroc", Coral Gables, Floridan osavaltio, 1984
* Santiago Barnebéun stadionin laajennus, 1988
* Madrid–Barajasin lentoaseman terminaali 4, 1997

## Kuvagalleria


Tiedosto:Antonio Lamela. O'Donnell 33.jpg|Calle de O'Donnell 33, Madrid
Tiedosto:Antonio Lamela. Motel El Hidalgo.jpg|Motel Hidalgo, Valdepeñas
Tiedosto:Torres de Colón (Madrid) 07.jpg|Torres de Colón, Madrid
Tiedosto:Edificio Pirámide (Madrid) 01.jpg|"Pyramidi",  Paseo de la Castellana 31, Madrid
Tiedosto:Calle de la Princesa in Madrid.jpg|Hotel Melía Princesa, Madrid
Tiedosto:Edificio Génova 27 (Madrid) 02.jpg|Calle de Génova 27, Madrid 
Tiedosto:Edificio O'Donnell 34 (Madrid) 01.jpg|Calle de O’Donnell 34, Madrid
Tiedosto:Estadio Santiago Bernabéu 04.jpg|Santiago Barnebéun stadionin laajennus, Madrid
Tiedosto:Barajas Airport (Madrid) (4684560779).jpg|Terminaali 4, Madrid–Barajasin lentoasema, Madrid


## Lähteet
Lauri Mikkola (jääkiekkovalmentaja)

**Lauri Mikkola** (s. 1. helmikuuta 1981 Oulu) on suomalainen jääkiekkovalmentaja, joka toimii Suomen alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana. Kaudella  hän aloittaa Sportin päävalmentajana.

## Ura
Mikkola aloitti jääkiekkoilun Kiimingin Riennossa. Hän siirtyi jo varhain juniorina Oulun Kärppiin. Kauden 2000–2001 Mikkola pelasi Rauman Lukon A-nuorissa, mutta hän palasi kaudeksi 2001–2002 Kärppiin. Kaudeksi 2002–2003 Mikkola siirtyi Mestiksen nousijajoukkue Kajaanin Hokkiin, Hän pelasi ainoaksi jääneellä miesten sarjoissa viettämällään kaudella 16 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.

Kaudella 2005–2006 Mikkola aloitti Kärppien C-nuorten SM-sarjajoukkueen apuvalmentajana ja kaudella 2007–2008 hän toimi joukkueen päävalmentajana johdattaen Kärpät kauden päätteeksi SM-hopeaan. Kaudeksi 2009–2010 Mikkola siirtyi seuran A-nuorten SM-liigajoukkueen apuvalmentajaksi Jari Laukkasen johtamaan valmennustiimiin. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden. Kaudeksi 2011–2012 Mikkola nimettiin A-Kärppien päävalmentajaksi. Kaudella 2013–2014 hän johdatti joukkueen A-nuorten SM-hopeaan. Kauden 2015–2016 päätteeksi Mikkola palkittiin A-nuorten SM-liigan vuoden valmentajana Hannu Aravirta -palkinnolla.

Myös kuudennella A-nuorten päävalmentajakaudellaan 2016–2017 Mikkola johdatti Kärpät välieriin, mutta joukkue jäi lopulta neljänneksi hävittyään pronssiottelun Rauman Lukolle jatkoajalla lukemin 1–2. Hän oli kauden aikana myös helmikuussa 2017 viikon ajan Kärppien SM-liigajoukkueen valmennuksen mukana Kai Suikkasen apuvalmentajana, kun joukkueen vakituinen apuvalmentaja Mikko Manner oli Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueen ja maalivahtivalmentaja Ari Hilli Suomen A-maajoukkueen mukana. Kärpissä pelasi samaan aikaan Mikkolan isoveli Ilkka.

SM-liigakauden 2016–2017 jälkeen, maaliskuussa 2017 Mikkola nimettiin Kärppien liigajoukkueen apuvalmentajaksi Mikko Mannerin johtamaan valmennustiimiin. Valmentajakuvion taustalla oli päättyneellä kaudella Kärppien päävalmentajana toimineen Kai Suikkasen potkut. Saman vuoden joulukuussa Mikkola teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.. Kaudella 2021-22 Mikkola aloitti Kärppien päävalmentajana Mannerin siirryttyä Ruotsalaisen Brynäs IF:n päävalmentajaksi, mutta sai potkut jo ensimmäisellä kaudellaan kun Lauri Marjamäki korvasi hänet helmikuussa 2022.

Kaudeksi 2026–2027 Mikkola siirtyy kahden vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Sportin päävalmentajaksi.

## Muuta
Mikkolan isoveli Ilkka on kaikkien aikojen eniten Suomen-mestaruuksia (8) voittanut jääkiekkoilija ja Kärppien entinen kapteeni. Painin EM-mestari 1993 ja Suomen Painiliiton ex-päävalmentaja Mikael Lindgren sekä ex-painija Åke Lindgren ovat veljesten serkkuja. 

## Pelaajatilastot

## Lähteet
*

### Viitteet
Oikeustoimilaki

**Oikeustoimilaki** (), varsinaiselta nimeltään **laki varallisuusoikeudellisista oikeustoimista** (), on Suomessa vuonna 1929 voimaan tullut laki. Laissa säädetään varallisuusoikeudellisten sopimusten tekemisestä, valtuutuksesta varallisuusoikeudellisiin oikeustoimiin sekä sellaisten oikeustoimien pätemättömyydestä.

## Lähteet
Ahti Lappi

**Ahti Ensio Lappi** (s. 7. heinäkuuta 1941 Vaasa) on suomalainen eversti evp., joka toimi muun muassa Rovaniemen ilmatorjuntapatteriston komentajana ja ilmatorjunnan tarkastajana.

## Henkilöhistoria ja sotilasura
Lappi syntyi Matti Lapin ja Elna Haution perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1965 on Astrid Wiklund.

Lappi tuli ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1960, Kadettikoulusta hän valmistui 1963 ja Sotakorkeakoulusta 1973. Lappi toimi Pohjanmaan ilmatorjuntapatteristossa opetusupseerina 1963–1965, patterinpäällikkönä 1965–1969 ja toimistopäällikkönä 1969–1972. Helsingin ilmatorjuntarykmentissä hän oli aliupseerikoulun johtajan sijainen 1971 ja Sotakorkeakoulun opettaja 1973–1979, minkä jälkeen hän toimi Pääesikunnan toimistoesiupseerina 1979–1982 ja Rovaniemen ilmatorjuntapatteriston komentajana 1982–1987. Oltuaan Pääesikunnassa toimistopäällikkönä 1987–1988 hän toimi siellä ilmatorjunnan tarkastajana vuodesta 1988 vuoteen 1997, jolloin hän erosi vakinaisesta palveluksesta.

Lappi ylennettiin vänrikiksi 1961, luutnantiksi 1963, yliluutnantiksi 1966, kapteeniksi 1969, majuriksi 1975, everstiluutnantiksi 1982 ja everstiksi 1988.

## Teoksia
* *Ilmavaara! Helsingin ilmapuolustus 1917–1944*, 2013
* *Salainen ase ilmapuolustuksessa: tutkat toisessa maailmansodassa*, 2012 (Perttu Peitsaran kanssa)
* *Ilmatorjuntaohjukset Suomen puolustuksessa*, 2009
* *Viipurin ilmatorjunta 1944*, 2008 (myös teoksessa *Viipuri 1944: miksi Viipuri menetettiin?*, ss. 129-145) 
* *Sotahistoriallinen aikakauskirja: 26*, 2007
* *Sotahistoriallinen aikakauskirja: 25*, 2006
* *Sotahistoriallinen aikakauskirja: 24*, 2005
* *Itsenäisen Suomen ilmatorjuntatykit 1917-2000*, 2005 (Raimo Vehviläisen ja Markku Palokankaan kanssa) 
* *Helsingin ilmapuolustuksen torjuntavoitto 1944*, 2004 (Pertti Alasen kanssa) 
* *Sotahistoriallinen aikakauskirja: 23*, 2004
* *Ilmatorjunta kylmässä sodassa*, 2003
* *Kylmän sodan upseerit: 48. kadettikurssi ja 33. merikadettikurssi 1961-2001*, 2002  
* *Ilmatorjunta ilmasodassa 1794-1945*, 2000
* *Osuma: Helsingin ilmatorjuntarykmentin kilta 1964-1989*, 1989 (Matti Kailarin kanssa)
* *Ilmatorjuntamiehen opas*, 1979

Teos *Ilmatorjunta kylmässä sodassa* (2003) sai kenraali Hannes Ignatiuksen kadettisäätiön kunniapalkinnon vuonna 2004.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Punavihreä kupla

**Punavihreä kupla** on suomalaisessa poliittisessa keskustelussa esiintynyt nimitys ”sosiaalisen kuplan” eli eräänlaisen sosiaalisen umpion muodostavalle samanmielisten yhteisölle, jonka edustajat kannattaisivat punavihreitä ja liberaaleja arvoja. Sanontaa käyttävät usein poliittiset toimijat kuvaamaan kilpailijoitaan, jotka heidän näkemyksensä mukaan elävät omassa todellisuudessaan ja arvomaailmassaan. Esimerkiksi ''Suomen Uutiset'' siteerasi kirjailija Jarkko Tonttia: "Suomalaiselle eliitille on koittanut viimeinen hetki havahtua siihen, että he ensinnäkin myöntävät olevansa eliittiä ja että he ovat pitkälti irtautuneet suomalaisesta elämästä".  

KAKS:n tutkimuksen mukaan vasemmistoliiton, vihreiden ja SDP:n jäsenet kokevat läheisyyttä toisiinsa ja vaihtavat puoluejäsenyyksiä toistensa välillä useammin kuin muiden puolueiden kanssa. Tutkijat toteavat tulosten "osaltaan puoltavan" käsitteen käyttöä, mutta vastaavia ryhmittymiä havaittiin myös muiden puolueiden välillä.

## Sosiaaliset kuplat 2010-luvun keskustelussa

Sosiaalisilla kuplilla tarkoitetaan samanmielisten yhteisöjä, ”joissa ei tarvitse välittää omaa maailmankuvaa horjuttavasta tiedosta tai vasta-argumenteista”. Sosiaalisen kuplan käsitettä ovat kehittäneet viestintätutkijat Esa Väliverronen ja Janne Seppänen kirjassaan *Mediayhteiskunta* (2012). Tämänkaltaisia samanmielisten ”umpioita” on nähty muun muassa anarkistien ja äärioikeiston toiminnassa sekä perussuomalaisten kannatuksen nousussa Suomessa.

## Käsitteen synty ja leviäminen
Tammikuussa 2012 toimittaja Antti Pikkanen kirjoitti *[[City (lehti)|City]]*-lehdessä Anu Silfverbergin kirjoituksista, että niissä ”haisevat Kallio ja ihana punavihreä kupla”. Huhtikuussa 2012 Anu-Elina Lehti käytti käsitettä ”punavihreä kupla” *[[Vihreä Lanka|Vihreässä Langassa]]* julkaistussa Erkki Perälän haastattelussa. Helsingin kaupungin nuorisojohtaja Tommi Laitio käytti käsitettä punavihreä kupla *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* haastattelussa vuonna 2013 kuvaamaan, miten Amsterdam on suvaitsevampi kuin muu Hollanti. Toimittaja Marko Hamilo teki vuonna 2015 perussuomalaisten ajatushautomo Suomen Perustalle selvityksen *Punavihreä kupla. Perussuomalaiset ja media*. Kielitoimisto listasi puna-viherkuplan yhdeksi vuoden 2015 uudissanoista.

Joulukuussa 2024 kirjailija Jarkko Tontti kirjoitti Kokoomuksen äänenkannattajassa ''Verkkouutisissa'' julkaistun esseen otsikolla "Punavihreä kupla puhkeaa". Perussuomalaisten äänenkannattaja *Suomen Uutiset* referoi laajasti Tontin kirjoitusta tammikuussa 2025.

## Käsitteen kritiikki

Keskustan eduskuntavaaliehdokkaana vuonna 2015 ollut tietokirjailija Juha Kuisma kirjoitti *[[Aamulehti|Aamulehdessä]]*, että vuoden 2015 vaalitulosta tulkittaessa olisi esitetty väite, että pääkaupungissa on ”punavihreä kupla”, jossa elävät kulttuuri- ja viestintävaikuttajat eivät tunne muuta Suomea. Hänen mukaansa tosiasiassa sosiaalisen median logiikka tuottaa sulkeutuvia samanmielisten kuplia kaikkien puolueiden ympärille.

## Katso myös
* Vihervasemmisto

## Lähteet
Pulli järv

**Pulli järv** (myös *Pullijärv*) on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnassa Kaubin ja Pullin kylien ja Misson kauppalan alueilla sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Järven pinta-ala on 63&nbsp;hehtaaria ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 184,6&nbsp;metriä mpy. Siihen ei tule ojia, mutta sen laskuoja lähtee järven pohjoisrannasta ja laskee 120 metrin päässä Saarijärveen. Sieltä vedet jatkavat Pullin kraavia myöten Pedetsin jõgeen, joka toimii alempana Venäjän rajan rajajokena ennen kuin se jatkaa Latvian puolelle. Järven valuma-alueen laajuus on 3,6&nbsp;neliökilometriä.
 
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,9 metriä ja suurin syvyys 7,1 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0025&nbsp;kuutiokilometriä eli 2,5 miljoonaa&nbsp;kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä ja järven rannat ovat vuorotellen hiekkarantaa ja mutarantaa. Järven pohjoisrannalla on pieni Pullin kylä. Idässä Misson kauppalan taajama levittäytyy rantaan asti. Misson kautta kulkeva Riian ja Pihkovan yhdistävä maantie ohittaa järven etelässä.

## Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea ().

Järvi luokitellaan limnologisesti oligotrofiseksi järveksi, jolla tarkoitetaan ravinnetasoltaan karua järveä (, OL). Silloin järven vedessä on vähän ravinteita ja siksi vedessä elävien bakteerien ja levien yhteinen biomassa jää myös pieneksi. Koko ravintoketju, joka on riippuvainen järven perustuotannon tarjonnasta, kärsii ravinnon vähyydestä ja silloin hyönteisten ja kalojen sekä laji- että yksilömäärät jäävät vähäisiksi.

## Luontoarvoja
Järvi on kalojen suhteen lajirikas: särki, ahven, kiiski, hauki, salakka, suutari, lahna, made, ankerias ja piikkinuoliaisiin kuuluva mutakala (*Misgurnus fossilis*). Järvessä on elänyt myös rapua, mutta rapuruton jälkeen sitä ei ole palautettu.


Pullijärv 2013 08.jpg|Näkymä pohjoisrannasta metsämajalta
Pullijärv vesilobeeliaga.jpg|Näkymä Pullin kylästä järven yli Misson kauppalaan


## Lähteet
Kevin Gravel

**Kevin Gravel** (s. 6. maaliskuuta 1992 Kingsford, Michigan) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Calgary Flamesin organisaatiota. Hän on Kingsin viidennen kierroksen varaus .

## Ura
### Junioriura
Sioux City Musketeers varasi Gravelin kahdeksantena pelaajana vuoden 2008 USHL:n varaustilaisuudessa. Gravel siirtyi Musketeersiin kaudeksi 2009–2010, jolloin hän pelasi 53 ottelua tehden kolme maalia sekä kolme syöttöpistettä.

Gravel siirtyi kaudeksi 2010–2011 yliopistosarja NCAA:han St. Cloud Staten yliopiston joukkueeseen, jossa tulokaskaudella syntyi 36 ottelussa yksi maali sekä viisi syöttöpistettä. Toisella kaudellaan hän pelasi 37 ottelua tehden kahdeksan tehopistettä. Gravel valittiin kauden päätteeksi Yhdysvaltojen maajoukkueeseen vuoden 2012 nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin. Hän pelasi kisoissa kuusi peliä, joissa teki yhden maalin.

Kaudella 2012–2013 Gravel teki 42 ottelussa yhden maalin sekä sai 11 syöttöpistettä. Neljännellä ja viimeisellä yliopistokaudellaan hän teki henkilökohtaisen piste-ennätyksensä iskettyään 38 ottelussa kymmenen maalia ja 13 syöttöpistettä.

### Ammattilaisura
Yliopistokauden 2013–2014 päätyttyä Gravel siirtyi loppukaudeksi hänet varanneen Los Angeles Kingsin AHL-farmiseura Manchester Monarchsiin, jossa hän pelasi viisi ottelua saaden niissä yhden kahden minuutin rangaistuksen. Kausi 2014–2015 oli Gravelin ensimmäinen kokonainen ammattilaistasolla. Hän jatkoi Monarchsissa pelaten runkosarjan aikana 58 ottelua. Niissä syntyi tehot 6+9=15. Pudotuspeleissä Gravel pelasi 19 ottelua, joissa hän sai viisi syöttöpistettä. Monarchs voitti kauden päätteeksi AHL:n mestaruuden. Gravel solmi kesällä 2015 Kingsin kanssa kaksivuotisen sopimuksen.

Kautta 2015–2016 edeltäneen harjoitusleirin jälkeen Kings lähetti Gravelin AHL:ään uuteen farmijoukkueeseensa Ontario Reigniin. Helmikuussa 2016 Gravel nostettiin ensimmäistä kertaa Kingsin NHL-kokoonpanoon hänen tehtyään alkukaudella Reignissä 42 ottelussa 16 tehopistettä. Gravel debytoi Kingsin paidassa 11. helmikuuta ottelussa New York Islandersia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.46 minuuttia. Gravel pelasi kauden aikana yhteensä viisi NHL-ottelua sekä 55 AHL-ottelua.

Kauden 2016–2017 Gravel joutui jälleen aloittamaan AHL:ssä, josta hänet nostettiin NHL-kokoonpanoon marraskuun alussa.

## Tilastot

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Kikkajärv

**Kikkajärv** (myös *Kika järv, Suur-Kikkajärv*) ja **Ilgāja ezers** (myös *Vizlas ezers*) on järvi Viron ja Latvian rajalla. Viron puolella se kuuluu Võrumaalla Rõugen kuntaan ja Latvian puolella Alūksnen kuntaan (entinen Veclaicenen pitäjä).

## Maantietoa
Järvi sijaitsee pitkässä laaksossa ja se on pitkän muotoinen ja se sijoittuu itä-länsisuuntaisesti. Järven keskikohdassa on 70 metriä leveä salmi, joka yhdistää järven eri altaat toisiinsa. Järven eteläpuolella Latviassa on metsäinen saari. Järven pinta-ala on 20&nbsp;hehtaaria (ha) (12 ha Virossa ja loput latviassa) ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järven läpi virtaa Peeli jõgi, joka kuuluu Gaujan valuma-alueeseen, ja se laskee seuraavaksi Sarapuujärveen. Järven valuma-alueen laajuus on 12,4&nbsp;neliökilometriä.
 
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 11,7 metriä ja suurin syvyys 22,5 metriä. Syvin kohta sijaitsee saaresta luoteeseen. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0024&nbsp;kuutiokilometriä eli 2,4 miljoonaa&nbsp;kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.

## Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.

## Luontoarvoja
Järvi sijaitsee viime jääkauden lopussa 13000 vuotta sitten syntyneeseen laaksoon (), joka seuraa järven länsipuolella Latvian ja Viron rajaa, mutta joka kulkee idässä Kornetin taajamassa olevien järvien kautta. Järvessä esiintyy hauki, särki, ahven ja sorva. Järvi kuuluu pieneen virolais-latvialaiseen patikointireitin piiriin, joka kulkee sekä Viron että Latvian puolella.

## Lähteet
Obinitsa järv

**Obinitsa järv** (myös *Obinitsa paisjärv, Tuhkvitsa veehoidla, Tääglova veehoidla*) on Virossa  Võrumaalla Setomaan kunnassa sijaitseva padottu järviallas.

## Maantietoa
Tekojärvi on padottu Tuhkvitsan laaksoon () useita metrejä korkealla maapadolla, jonka päällä kulkee Obinitsan taajamasta lähtevä maantie. Järven pinta-ala on 21 hehtaaria ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvessä ei ole saaria ja sen keskisyvyys on 4,1 metriä. Suurinta syvyyttä ei ole ilmoitettu. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,000846 kuutiokilometriä eli 0,846 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 4,5 kilometriä ja sen rannat ovat pohjoispään niittyjä lukuun ottamatta metsää. Rannat ovat jyrkkiä ja itärannan paljastuneesta hiekkakivikalliosta löytyy luola ja lähde (). Laakson äyräiden ympäristössä on länsipuolella laajat peltoaukeat, jotka kuuluvat Obinitsan kylälle.

Järven sulkevan maapadon reunalla seisoo patsas, joka esittää setolaista laulavaa äitiä ().

## Luontoarvoja
Järvessä on kirkas ja vain vähän orgaanista ainesta sisältävää () vettä. Järvessä voi uida, kalastaa ja veneillä. Laskujoen alajuoksulla elävät taimen ja harjus eivät pääse padon takia noudemaan yläjuoksulle. Kevättulvat voivat olla vaikuttavia (20 kuutiometriä sekunnissa kerran 100 vuodessa), mutta kesällä voi virtaama loppua lähes kokonaan.

## Historiaa
Järven muodostanut maapato valmistui vuonna 1995.

## Vesistösuhteita
Obinitsa järv kuuluu Tuhkvitsa ojan valuma-alueeseen, jossa Tuhkvitsa oja on Piusa jõen etelästä eli oikealta siihen yhtyvä sivu-uoma. Piusa jõgi laskee Pihkovanjärven eteläosaan, jonka Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Järven läpi virtaa Tuhkvitsa oja (myös Obinitsa oja), joka yhtyy Piusa jõgeen 2,7 kilometrin päässä Ala-Tsumbassa. Järven itäpuolella sijaitsee siihen yhtyvän Harrõorgin ja sen yläpuolisen Küläorgin () pohjalla virtaa useampihaarainen puro, jolla on useita lähteitä. Yläpuolisella Tuhkvitsa ojan uomalla on vielä muutamia sivu-uomia. Nämä muodostavat järvelle sen valuma-alueensa, jonka laajuus on 43,0 neliökilometriä.

## Huomautuksia

## Lähteet
Orava järv

**Orava järv** (myös *Orava Mõisajärv, Oravamõisa* ) on Virossa Võrumaalla Võrun kunnassa Oravan kylässä sijaitseva järvi. Se on yksi kylän kolmesta järvestä.

## Maantietoa
Järvi asettuu itä-länsisuuntaisena Oravan kylän luoteispuolelle. Järven pinta-ala on 12,1&nbsp;hehtaaria ja se on 900 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,6 metriä ja suurin syvyys 12,5 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven itäpuoliskon keskellä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,000436&nbsp;kuutiokilometriä eli 0,436 miljoonaa&nbsp;kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä ja rannat ovat pääasiassa asuinaluetta tai niittyä, mutta muussa osissa rannat ovat puuston peitossa. Järven lähiympäristössä sijaitsee kymmenen asuintaloa sekä muita kylän rakennuksia.

## Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.

Vedenväri voi vaihdella kellertävänvihreästä oliivinvihreään ja vihertävänkeltaiseen. Näkösyvyys vaihtelee 0,5–1,1 metriä. Järvessä on mutapohja, mutta pohjois- ja etelärannoilla on hiekkapohja. Järvi lämpötilakerrostuu voimakkaasti ja johtuen suuresta ravinnepitoisuuksista, alusvesi muuttuu hapettomaksi 3,5 metrin syvyydessä sijaitsevan harppauskerroksen alapuolelta. Järvi vaikuttaa muutenkin huonokuntoiselta, koska sinilevät kukkivat siinä usein. Vesikasvillisuutta invetoitaessa vuonna 1974 tavattiin 26 eri kasvilajia. Vaikka järvi kärsii hapettomuudesta, on siinä paljon kalaa. Järvessä on eniten särkeä, mutta siinä tavataan myös ruutanaa ja haukea. Järvessä elänyt rapukanta on kadonnut.

## Vesistösuhteita
Järvi kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa se kuuluu Rebastemäe ojan valuma-alueeseen, joka on puolestaan Võhandu jõen sivuhaaran Mädajõen sivu-uoma. Se on yksi kylän kolmesta järvestä, joista kaksi muuta ovat Solda järv ja Mustjärv . Järvestä laskee lyhyt oja Soldan järveen, jotka laskevat yhdessä Mustjärven kanssa Kamnitsan ojaa myöten pohjoiseen päin. Kamnistan kylän jälkeen se yhtyy Rebasmäe ojaan, joka jatkaa Mädajõgena yhtyen Võhandu jõgeen. Järven valuma-alueen laajuus on 4,3&nbsp;neliökilometriä. Võhandu jõgena, joka laskee Kuumajärveen, joka siis on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.


Orava järv 2011.jpg|Näkymä heinäkuussa 2011
Orava lake (Orava järv) 1.JPG|Uimapaikalla järven kaakkoisrannalla heinäkuussa 2008


## Lähteet
Uhtjärv

**Uhtjärv** (myös *Uhtijärv*) on Virossa Võrumaalla Antslan kunnassa sijaitseva luonnollinen järvi.

## Maantietoa
Järven vedenpinta on noin 30 metriä alempana kuin ympäristön peltoaukea. Sen pinta-ala on 45&nbsp;hehtaaria ja se on 2,9 kilometriä pitkä mutta vain 300 metriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 90,3&nbsp;metriä mpy. Siihen laskee kahdeksan ojaa, joista huomattavimmat ovat laakson pohjalla virtaava Lümatun kylästä alkava Suurindõ kraavi ja Konaksin järvelta alkana Siimu oja. Järven laskujoki on parikilometrinen Visula jõgi, joka laskee viereiseen Punden järveen. Vedet jatkavat eteen ja yhtyvät lopulta Pieneen Emajokeen. Järven valuma-alueen laajuus on 9,1&nbsp;neliökilometriä.
 
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 7,7 metriä ja suurin syvyys 26,5 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven kaakkoispäässä, mutta luoteispäässäkin on yli 20 metriä syvää. Pääasiassa hiekkaiset rannat syvenevät jyrkästi, mutta muuten järven pohja on 1,5 metriä syvää mutaa. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0034&nbsp;kuutiokilometriä eli 3,4 miljoonaa&nbsp;kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 6,4 kilometriä ja järven etelärantoja reunustavat laajat peltoaukeat ja pohjoisrantoja metsikköalue. Rannat laskevat noin 30 metriä alemmaksi jyrkkinä rinteinä. Vain järven itäpäässä on kaksi taloa.

## Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.

## Luontoarvoja
Järvessä elää runsaina lahna, hauki, ahven ja särki. Muita lajeja ovat kiiski, pasuri, suutari, made, ruutana ja sorva. Järvessä vuonna 1935 tarttunut rapurutto on hävittänyt jokiravun.

## Katso myös
* Luettelo Viron syvimmistä järvistä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Visit Estonia: Urvasten alkulaakso, Uhtjärvi , viitattu 14.4.2017
* Urvaste ürgorg, eestiläinen Wikipedia
Pupsi järv

**Pupsi järv** (myös *Pupsijarve*) eli **Pukšezers**  on luonnollinen järvi Latvian ja Viron rajalla. Viron puolella se kuuluu Valgamaalla Helmen maalaiskuntaan ja Latvian puolella Naukšēnin kuntaan.

## Maantietoa
Järvi kuuluu Salatsijoen vesistöön. Järven pinta-ala on 7,7&nbsp;hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se on matala ja mutapohjainen järvi. Sen läpi virtaa Atse jõgi, jonka lähteen on latvialainen Pilicisin järvi . Joki laskee pohjoiseen Viron puolelle ja palaa takaisin rajalle, jota se seuraa kaakkoon ja laskee Pupsin järveen. Järven jälkeen se pysyttelee Latvian puolella muodostaen kuntien välisen rajajoen Järven rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja Viron puoleiset itärannat ovat matalaa suorantaista metsämaata ja niittyjä.

## Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu ().

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi  (, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on tällöin rehevöitynyt. Järven vedessä on myös korkea humuspitoisuus. Tämä kaikki näkyy matalassa järvessä runsaana kasvillisuutena.

## Luontoarvoja
Järvessä esiintyy särki, ahven, hauki, suutari ja ruutana. Piisami viihtyy hyvin järvellä.

## Lähteet
Kentsi järv

**Kentsi järv** (myös *Aru paisjärv, Kentsi paisjärv*) on Virossa Tartumaalla Elvan kunnassa sijaitseva padottu järviallas.

## Maantietoa
Järvi sijaitsee noin 25–30 metriä syvässä laaksossa, jonne järvi on padottu. Se alkaa pengertiestä, jonka alle on jätetty silta-aukko. Vedenpinnan taso on nykyään niin ylhäällä, että epävirallista järveä on yläjuoksulla vielä 800 metrin veran lisää. Padon ja pengertien välisen osuuden pinta-ala on 58 hehtaaria. Siinä on 12 saarta, joiden yhteinen pinta-ala on 0,89 hehtaaria. Osa saarista ovat pitkän muotoisia. Siihen laskee peltoalueelta muutama lyhyt oja. Kavilda jõgi, joka alkaa Elvan Verevin järvestä, virtaa järven läpi ja jatkaa laaksossa eteenpäin yhtyen Emajokeen Puhjassa. Järven valuma-alueen laajuus on 33,9 neliökilometriä.
 
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 1,6 metriä ja suurin syvyys 4,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi on arvioitu olevan 0,0015 kuutiokilometriä eli 1,5 miljoonaa&nbsp;kuutionetriä . Järven rantaviivan pituus on 8,0 kilometriä ja sen rannat ovat melko jyrkkiä. Ranta-alue on metsää, mutta rinteen yläpuolella aukeavat laajan peltoaukeat ja maatilojen rivistöt.

## Historiaa
Kavilda ürgorg () on viimeisen jääkauden sulamisvaiheessa syntynyt mannerjäätikön alainen subglasiaalinen uoma. Kun jäätikkö suli alueelta pois, alkoi laakson pohjalla virrata joki. Kentsin patojärvi on syntynyt, kun Kavidlan joki on padottiin laaksossa järvialtaaksi. Patojärvi kunnostettiin vuonna 2008. Silloin se tyhjennettiin lähes kokonaan ja sen pato sekä patojen juoksutusaukkoja kohennettiin.

Kavilda ürgorg.JPG|Kavildan jäätikköjokimuodostuman pohja Kentsin järven lähellä


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kohler, Vilja: Kentsi paisjärve kohal valitseb võsa (2014) , viitattu 14.4.2017
* Kavilda ürgorg (eestinkielinen Wikipedia)
Eero Tenhosaari

**Eero Teodor Tenhosaari** (13. marraskuuta 1910 Turku – 18. marraskuuta 1983 Loimaa) oli suomalainen kääntäjä.

## Teoksia
* *Partitiivi predikatiivina suomen murteissa*. Suomen kielen laitos, Helsingin yliopisto 1934 

## Suomennoksia
* Albert Zoller : *[[Adolf Hitler|Hitler]]in yksityissihteeri kertoo* ; perustui tekijän keskusteluihin Christa Schroederin kanssa. Gummerus 1951, 2. täyd.laitos 2005 (alkuteos *Douze ans auprès d'Hitler*)
* Joyce Cary : *Pelokas ilo* : romaani. Otava 1952 (alkuteos *A fearful joy*)
* Ray Bradbury : *[[Marsin aikakirjat]]* : avaruusromaani. Otava 1953, 2. painos 1974 (alkuteos *The Martian chronicles*)
* Barnaby Conrad : *Matadori* : romaani. Otava 1954 (alkuteos *The matador*)

## Lähteet
* Fennica

### Viitteet