open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ruskoaratti

**Ruskoaratti** (*Pionus fuscus*) on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö käsittää mantereen pohjoisosan Venezuelasta Guyanaan, Surinameen, Ranskan Guayanaan ja Brasiliaan. Lajin holotyypin kuvaili Philipp Ludwig Statius Müller Cayennesta 1776. Sillä ei ole alalajeja.

## Ulkonäkö
Ruskoaratti on noin 26 senttimetriä pitkä nokasta lyhyen pyrstön kärkeen. Se painaa noin 180-220 grammaa.

Väriltään ruskoaratti on harmahtava, joka taittaa violettiin ja ruskeaan. Pää on sinertävämpi, korvallinen tummempi harmaa, pään sivulla ja kurkulla suttuista valkoista, selkäpuoli ruskeampi. Siipisulat siniset ja alaperä punainen. Nokka tumma, mutta tyvestään kellertävä, jalat harmaat ja silmät tummat. Sukupuolet samannäköiset. Nuoret vihertäviä.

## Lähteet
Siniaratti

**Siniaratti** (*Pionus menstruus*) on etelä- ja keskiamerikkalainen papukaija. Sen hyvin laaja elinympäristö ulottuu Costa Rican koillis-osista Kolumbiaan, Ecuadoriin, Peruun, Boliviaan, Venezuelaan, Guyanaan, Surinameen, Ranskan Guayanaan ja Brasiliaan. Siitä tunnetaan kolme alalajia: *P.m. menstruus, P.m. reichenowi* ja *P.m. rubrigularis.* Lajin holotyypin kuvaili Carl von Linné Surinamesta 1766.

## Ulkonäkö
Siniaratti on noin 28 senttimetriä pitkä nokasta lyhyen pyrstön kärkeen. Se painaa noin 235-295 grammaa.

Suurimmaksi osaksi siniaratti on vihreä. Sillä on sininen pää ja tummempi, harmahtava korvalaikku. Pään sininen jatkuu rinnalle asti. Alalajilla *P. m. reichenowi* on myös sinertävä/turkoosi vatsa ja alavatsa. Alaperä on kirkkaan punainen. Nokka on kaksivärinen: tumma ja kyljiltään punertava, jalat harmaat, silmät tummat.

Sukupuolet samanväriset.

Nuorilla pään väri ei ole intensiivisen sininen, se saattaa olla jopa vihertävä. Usein punertavia höyheniä otsalla.

## Lemmikkinä
Siniarattia pidetään Suomessakin lemmikkinä.

Lajin hoito ei eroa juuri lemmikkilintujen perushoidosta. Voidakseen hyvin se tarvitsee omanlajisen tai vähintään samaa sukua olevan lintutoverin, runsaasti tilaa, lajityypillisiä tarpeita tyydyttävän ruokavalion, riittävästi virikkeitä, lintulähtöiset käsittely- ja koulutustavat sekä päivittäistä vapaanaoloa häkistä turvalliseksi tehdyssä sisätilassa.

Laji kuuluu CITES II/B -liitteeseen, jolloin sillä tulee vankeudessa olla yksilöön yhdistettävissä oleva alkuperätodistus. Ilman alkuperätodistusta tai siihen verrattavia papereita linnun myyminen, pesittäminen ja kaupallinen esilläpito esim. kotieläinpihalla on kiellettyä.

## Lähteet
I’ll Be There

**I’ll Be There** on The Jackson 5 -yhtyeen single, joka julkaistiin vuonna 1970 ja se on järjestyksessään neljäs yhtyeen single, joka nousi listaykköseksi Billboard Hot 100 -listalle.

## Listasijoitukset

## Mariah Careyn versio

Mariah Carey julkaisi kappaleen unplugged-version singlenä toukokuussa 1992. Kappale julkaistiin aiemmin Careyn maaliskuussa ilmestyneellä MTV Unplugged -EP:llä.

### Kappaleet
#
#

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Discogs
Kalsiumjodaatti

**Kalsiumjodaatti** (Ca(IO3)2) on kalsiumkationien ja jodaattianionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Luonnossa yhdistettä tavataan lautariittimineraalina  Kalsiumjodaattia käytetään jodin lähteenä eläinten ruoissa ja antiseptisenä aineena.

## Valmistus
Kalsiumjodaattia voidaan valmistaa teollisesti johtamalla kloorikaasua kuumaan kalsiumkarbonaattiliuokseen, johon on liuotettu myös jodia. Kalsiumjodaatti esiintyy usein heksahydraattina Ca(IO3)2·6H2O. Kidevesi poistuu lämmitettäessä yhdistettä yli 35&nbsp;°C lämpötilaan.

## Käyttö
Kalsiumjodaattia voidaan käyttää jodin lähteenä eläinten ruuissa sekä jauhonparanteena. Lisäksi ainetta käytetään deodoranteissa, suuvesissä ja antiseptisena aineena.

## Lähteet
The Jackson 5 Christmas Album

**The Jackson 5 Christmas Album** on ainoa joulualbumi, jonka The Jackson 5 -yhtye julkaisi. Yhtyeen päälaulaja Michael Jackson esiintyi "näkyvästi" albumin kappaleilla. Vuonna 2003 albumi julkaistiin remasteroituna bonuskappaleen kera. Vuonna 2009 albumi julkaistiin uudelleen nimellä **Ultimate Christmas Collection**, joka sisälsi muun muassa joulutervehdyksiä, remixejä ja joulusikermän.

## Kappalelista
#"Have Yourself a Merry Little Christmas" (Blane/Martin) – 5:19
#"Santa Claus Is Coming to Town" (Coots/Gillespie) – 2:24
#"The Christmas Song" (Torme/Wells) – 2:45
#"Up on the Housetop" – 3:16
#"Frosty the Snowman" (Nelson/Rollins) – 2:39
#"The Little Drummer Boy" (Davis/Onorati/Simeone) – 3:15
#"Rudolph the Red-Nosed Reindeer" (Marks) – 2:32
#"Christmas Won't Be the Same This Year" (Sawyer/Ware) – 2:31
#"Give Love on Christmas Day" (Gordy/Mizell/Perren/Richards) – 2:44
#"Someday at Christmas" (Miller/Wells) – 2:44
#"I Saw Mommy Kissing Santa Claus" (Connors) – 3:01

;2003 *Remaster*
:12. "Little Christmas Tree"

;2009 *Ultimate Christmas Collection*
:12. "Season's Greetings from Michael Jackson" - 0:09
:13. "Little Christmas Tree"  (Clinton/Wayne) - 3:37
:14. "Season's Greetings from Tito" - 0:06
:15. "Up On The Housetop" - DJ Spinna Re-Edit - 5:00
:16. "Season's Greetings from Jackie Jackson" - 0:07
:17. "Rudolph the Red-Nosed Reindeer" (Stripped Mix) - 3:04
:18. "Season's Greetings from Jermaine Jackson" - 0:07
:19. "Someday At Christmas" (Stripped Mix) - 2:44
:20. "Give Love On Christmas Day" (Group A Cappella Version) - 3:37
:21. "J5 Christmas Medley" - 3:59

## Singlet
*1970: "Santa Claus Is Comin' to Town"
*1986: "Give Love On Christmas Day"
*1987: "Up To The Housetop"

## Aiheesta muualla
* The Jackson 5 Christmas Album Discogsissa
Ellivuori

**Ellivuori** on Sastamalan kaupungissa sijaitseva mäki ja vapaa-ajankeskus, jossa toimii muun muassa laskettelukeskus sekä hotelli. 

## Ellivuoren mäki
Ellivuoren mäki sijaitsee Rautavedessä suuressa Salonsaari-nimisessä saaressa. Sen huippu on 145 metriä merenpinnan ja noin 87 metriä ympäröivän järven vedenpinnan yläpuolella. Salonsaaressa on myös useita muita mäkiä, joista korkein on Ellivuoren länsipuolella kohoava 151 metrin korkuinen Pirunvuori. 

## Laskettelukeskus
Ellivuoren laskettelukeskuksen perustivat 1960-luvun alkupuolella urheiluseurat Vammalan seudun Voima, Karkun Karku ja Tampereen Pyrintö. Ensimmäinen paikalle valmistunut rakennus oli vuonna 1960 talkoovoimin rakennettu yhdistetty hiihtomaja ja tanssilava.  Ensimmäinen rinne ja hiihtohissi avattiin talvella 1964. Suunnitteilla oli alun perin myös hyppyrimäen rakentaminen, mutta tästä hankkeesta luovuttiin kustannussyistä.  Toinen hiihtohissi saatiin käyttöön vuonna 1968.  Nykyään laskettelurinteissä sijaitsee neljä isoa ankkurihissiä, jotka nostavat n. 5000 henkilöä tunnissa. Lastenrinteessä toimii sompahissi sekä Pinoccio-hissi.

Laskettelukeskuksen omisti sen toiminnan alkuaikoina perustajien muodostama säätiö, joka kuitenkin velkaantui ja ajautui konkurssiin 1970-luvulla.  Vuodesta 1981 lähtien laskettelukeskuksen, joka toimii nimellä Ellivuori Ski Center, on omistanut helsinkiläinen Riila Oy.  Laskettelukeskuksessa on kuusi valaistua ja lumetettua rinnettä. Vaikeusasteita rinteissä löytyy vihreästä mustaan. 

## Hotelli
Hiihtokeskuksen yhteydessä sijaitsee vuonna 1970 silloisen Karkun kunnan alueella toimintansa aloittanut Hotelli Ellivuori. Vammalan, Nokian ja Tampereen kaupungit perustivat Ellivuoren Loma Oy:n vuonna 1968, hotelli rakennettiin vuoden 1969 aikana ja se avasi ovensa helmikuussa 1970. Hotellin aloittaessa toimintansa siinä oli 150 kiinteää majoituspaikkaa, mutta kokonaisuudessaan pystyttiin majoittamaan yli 200 vierasta. Vuonna 1985 valmistui toistaiseksi viimeinen hotellin laajennus, jonka vihki silloinen kauppa- ja teollisuusministeri Seppo Lindblom. Nokian ja Tampereen myytyä osakkeensa hotelliyhtiön omistajaksi jäi Vammalan kaupunki, joka myi hotellin Kuntien eläkevakuutukselle 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa. 

Hotelli Ellivuori hakeutui konkurssiin marraskuussa 2014. Tamperelainen yrittäjä Marko Mikkola osti tammikuussa 2015 kiinteistön tontteineen konkurssipesältä. Mikkola vuokrasi hotellikiinteistön Liekoranta Cateringin Saila ja Matti Valkeaniemelle, jotka pyörittivät niin ravintola- kuin hotellitoimintaakin. Syksyllä 2016 Hill Invest Group Oy otti vastuulleen ravintola- ja hotellitoiminnan. HIG:n omistajia ovat Leo Pitkänen, Reijo Angeria ja Marko Mikkola. Hotellihuoneet on remontoitu vuoden 2017 aikana ja myös ravintolasali ja keittiö on käynyt läpi suuria muutoksia.

Aivan hotellirinteiden vieressä toimii nykyisin myös ympärivuotinen caravan-alue, VuoriCaravan. Alueella on runsaasti toimintaa myös kesäaikana, mm. hyvä leikkikenttä, frisbeegolf sekä skeittiramppi, hyvät kalastusmahdollisuudet, uimaranta ja mm. savusauna.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ellivuori Ski Centerin kotisivut
*Ellivuori Resortin kotisivut
Eva Rivas

**Eva Rivas** (, ) (s. 13. heinäkuuta 1987 Donin Rostov, Neuvostoliitto) on armenialais-venäläinen laulaja.

Rivas valittiin edustamaan Armeniaa Eurovision laulukilpailuun 2010 kappaleella *[[Apricot Stone]]* (suomeksi "Aprikoosin kivi").

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Eva Rivasin kotisivut
Kaasu-nestejousitus

**Kaasu-nestejousitus** on ajoneuvoissa järjestelmä, joka estää ajoradan epätasaisuuden aiheuttamien iskujen siirtymisen ajoneuvon koriin välittämällä pyörien liike nesteen avulla kaasujouselle. Vaimennusta saadaan aikaan myös nesteen virtausta kuristamalla. Se on Citroënin kehittämä jousitusjärjestelmä, jota käytetään henkilöautoissa. Myös Berliet-merkkisissä kuorma-autoissa oli kaasu-nestejousitus.

Järjestelmän erikoispiirteenä on kuormasta riippumatta automaattisesti vakiona säilyvä maavara, jota voi myös tarpeen mukaan helposti säätää ajon aikana. Kaasu-nestejousitusta pidetään erittäin miellyttävänä, se on pehmeä olematta löysä.

Tekniikka on omintakeinen. Jousiaineena on suljetussa pallossa oleva kaasu, joka on erotettu kalvolla joustoliikkeen välittävästä hydraulinesteestä. Järjestelmässä ei välttämättä tarvita erillisiä iskunvaimentimia, sillä vastaava toiminta on osa hydraulijärjestelmää. Nestepaineen ylläpitämiseksi tarvitaan nestepumppu. Kaikkiaan järjestelmä on tavallista kalliimpi valmistaa ja huoltaa.

## Historia
Citroën esitteli ensimmäisen kaasu-nestejousituksen vuonna 1954 Traction Avantin takajousituksessa. Ensimmäinen täysin kaasu-nestejousitettu malli oli Citroën DS vuonna 1955.

## Lähteet
G’oko Taneski

**G’oko Taneski** (; s. 2. maaliskuuta 1977) on pohjoismakedonialainen laulaja. Hän edusti Pohjois-Makedoniaa (tai tuolloista Makedonian tasavaltaa) vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Jas ja imam silata”. Hän ei selviytynyt kilpailun finaaliin.

## Lähteet
Pitopohjasuksi

**Pitopohjasuksi** on perinteisessä hiihdossa käytettävä suksi, jonka pitoalueella on polymeerin ja kumin sekoitetta. Pitopohjasuksia käytetään uudella nollakelin lumella, kun liisteri jäätyy ja purkkivoide ei pidä.
Frisbee (huvipuistolaite)

**Frisbee** on saksalaisen HUSS Maschinenfabrikin suunnittelema huvipuistolaite. Samaa nimitystä Frisbee käytetään muiden yhtiöiden luomista samankaltaisista laitteista. Sen alkuperäinen heiluri on 18 metriä pitkä. Laitteen huippunopeus on noin 80 kilometriä tunnissa. Siihen mahtuu kerralla 36–40 ihmistä.

Suomessa Frisbee on tullut tunnetuksi Tampereella sijaitsevasta Särkänniemestä, jossa se oli vuodesta 2000 vuoteen 2004, jolloin se poistui vuokrasopimuksen loppumisen vuoksi.

Nykyisin Suomessa on kolme tämäntyylistä laitetta: Powerparkin Typhoon, Särkänniemen X ja Linnanmäen Swingi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tottijärven vaakuna

**Tottijärven vaakuna** oli Tottijärven kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa vanhaan paikalliseen tarinaan, jonka mukaan Tottijärvi olisi nimetty tähän järveen hukkuneen 1400-luvun suurmiehen Matti Kurjen Totti-koiran perusteella, josta taas myöhemmin on periytynyt koko kunnan nimi.

Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä aaltokoroisesta hopeatyviöstä nouseva kultainen koira, jonka varukset ja kaulahihna punaiset.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Tottijärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 7. joulukuuta 1957. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 26. maaliskuuta 1958.

Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1976, kun Tottijärvi liittyi Nokian kauppalaan.

## Lähteet
* 
*
Enonlahti (Mäntyharju)

**Enonlahti** (aiemmin maakirjoissa sekä yhä usein puhekielessä Enolahti) on Mäntyharjun kuntaan kuuluva kylä. Se sijaitsee kirkasvetisen Enonveden rannalla. Karkeasti kuvattuna Enonlahden alue rajoittuu pohjoisessa Pertunmaan kuntaan, idässä Pärnämäen kylään, etelässä Ahveniston kylään ja lännessä Enonveteen.

Enonlahti on todennäköisesti saanut nimensä järven Enonvesi mukaan, jonka itärantaa kylä myötäilee. Järven saaret Eräsaari, Kapasaari, Matusaari ja Koivusaari kuuluvat myös Enonlahden kylään.

## Aiheesta muualla
* Enonveden kylien historia
Pärnämäki (Mäntyharju)

**Pärnämäki** on Mäntyharjun kuntaan kuuluva kylä. Se sijaitsee kunnan lounaisosassa. Karkeasti kuvattuna Pärnämäen alue rajoittuu pohjoisessa Pankajärveen ja Siikasen järveen, idässä Nurmaan kylään, etelässä Kouvolan kaupunkiin ja lännessä Enonlahden ja Ahveniston kyliin.

Pärnämäki on todennäköisesti saanut nimensä pärnä- eli lehmuspuulta.

## Aiheesta muualla
* Enonveden kylien historia
Timo Aalto (kuvataiteilija)

**Timo Martti Severi Aalto** (5. tammikuuta 1941 Helsinki – 21. marraskuuta 2003 Helsinki) oli helsinkiläinen taidemaalari ja taidegraafikko. Aalto kuului keskeisiin suomalaisiin konstruktivisteihin. Hän teki selkeitä ja puhdaslinjaisia abstraktin geometrisia teoksia, ja käytti usein voimakkaita värejä.

Aalto opiskeli Vapaassa Taidekoulussa 1957–1958 ja Suomen Taideakatemian koulussa 1958–1962.

Aalto opetti Suomen Taideakatemian koulussa 1971–1974, erityisopettajana 1974–1986, Taideteollisessa oppilaitoksessa 1968–1971 ja Lahden taideoppilaitoksessa 1970–1971.

Aalto asui Oulunkylän taiteilijatalossa. Hän sai Kuvataiteen valtionpalkinnon 1973.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Timo Aallon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Happiness

**Happiness** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

## Elokuva
* *[[Happiness (vuoden 1917 elokuva)|Happiness]]*, Reginald Barkerin ohjaama vuoden 1917 elokuva
* *[[Happiness (vuoden 1924 elokuva)|Happiness]]*, King Vidorin ohjaama vuoden 1924 elokuva
* *[[Onni (elokuva)|Onni]]* (*Happiness*), Todd Solondzin ohjaama vuoden 1998 elokuva
* *[[Happiness (vuoden 2007 elokuva)|Happiness]]* (행복, *Haengbok*), Heo Jin-hon ohjaama eteläkorealainen elokuva vuodelta 2007

## Musiikki
* Happiness, suomalainen rockyhtye

### Albumit
* *[[Happiness (The Belovedin albumi)|Happiness]]*, The Belovedin albumi
* *[[Happiness (Dance Gavin Dancen albumi)|Happiness]]*, Dance Gavin Dancen albumi
* *[[Happiness (Fridgen albumi)|Happiness]]*, Fridgen albumi
* *[[Happiness (Hurtsin albumi)|Happiness]]*, Hurtsin albumi vuodelta 2010
* *[[Happiness (Lisa Germanon albumi)|Happiness]]*, Lisa Germanon albumi
* *[[Happiness (Matthew Ryanin albumi)|Happiness]]*, Matthew Ryanin albumi
* *[[Happiness (The Weepiesin albumi)|Happiness]]*, The Weepiesin albumi
* *[[Happiness EP]]*, Tom Hingley
* *[[Happiness?]]*, Roger Taylor
* ** 
* *[[Happiness... Is Not a Fish That You Can Catch]]*, Our Lady Peace

### Kappaleet
* ”Happiness”, Arashin kappale
* ”Happiness”, Elliott Smithin kappale
* ”Happiness”, Goldfrappin kappale
* ”Happiness”, The Mavis’sin kappale
* ”Happiness”, Orsonin kappale
* ”Happiness!!!”, Kaela Kimura

## Televisio
* *[[Happiness (televisiosarja)|Happiness]]*, brittiläinen tilannekomediasarja
* *[[Happiness!]]*, japanilainen videopeli
DJ Konnat

**DJ Konnat** oli suomalainen vuosina 1991–1992 toiminnassa ollut humoristista rap-musiikkia esittävä yhtye. Yhtyeen lauluosuuksista vastasivat Tomi Saari ja Jari-Pekka Styrman. 

Yhtyeen debyyttialbumi *[[Maailman lyhin elämä?]]* julkaistiin vuonna 1991. Seuraavana vuonna julkaistiin toinen studioalbumi *[[9700-DJ Konnat]]*. Toisen studioalbumin avauskappale "9700-Irma" liittyi julkaisuaikanaan ajankohtaiseen seksipuhelintoimintaan. Muita yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "Älä beibi peilaa", "Hillitse himosi" ja "Joopajoo (Aijaha)". 

## Diskografia
* *Maailman lyhin elämä?* (1991)
* *9700-DJ Konnat* (1992)

## Lähteet
Meriradio

**Meriradio** oli naantalilainen paikallisradio, joka kuului taajuudella 89,0 MHz. Meriradio aloitti toimintansa 6. maaliskuuta 1988 Velkuan kunnassa Velkuanmaan saaren Tiurlan kylässä taajuudella 95,3 MHz. Vuoden 1990 vappuna studio siirtyi Naantaliin ja saman vuoden syyskuussa taajuudeksi muuttui 89,0 MHz. Asema lopetti toimintansa 30. kesäkuuta 1999 ja samasta mastosta sekä taajuudelta jatkoi Auran Aaltojen vetämä Radio Majakka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* 
* 
*
Marja Tyrni

**Marja Tyrni** on näyttelijä Aku Hirviniemen luoma sketsihahmo, jolla Hirviniemi voitti MTV3:n Putous-viihdeohjelman vuoden sketsihahmo -kilpailun vuonna 2010. Marja Tyrni kuvailee itseään yksinäiseksi Turun Pallivahasta kotoisin olevaksi leskirouvaksi, joka aina vapaa-ajallaan leipoo. Sittemmin hahmo laajensi toimintaansa myös muille elämänaloille televisio- ja levyesiintymisistä kirjan julkaisuun ja matkailumainontaan.

Esikoislevynsä *[[Tortturalli]]* Marja Tyrni julkaisi toukokuussa 2010. Levyltä otettu single, *[[Suut makiaks!]]*, kuultiin jo ennen levyn julkaisua.  Isänpäivän alla Marja Tyrniltä ilmestyi leivontakirja, *[[Suut makiaksi Marja Tyrnin tapaan]]*. Marraskuusta 2010 lähtien MTV3-kanavalla esitettiin *Marja Tyrnin Joulushow* -ohjelmaa, jossa Tyrni esitteli pallivahalaista joulun sekä uudenvuoden viettoa Pallivahan kartanossaan, ja jouluksi 2010 ilmestyi albumi *[[Joulun kulkuset]]*, jolta irroitettiin single "Eikan kulkuset". Turkulaisista organisaatioista Turku Touring on käyttänyt Marja Tyrnin hahmoa matkailumainonnassaan.

Tammikuussa 2014 Raha-automaattiyhdistys julkaisi uuden rahapelin, *Marja Tyrnin Munakellon*. RAY on ilmoittanut, että se tulee jatkossakin tekemään Aku Hirviniemen sketsihahmoihin perustuvia rahapelejä.

## Tuotanto
### Albumit
**Marja Tyrni - [[Tortturalli]]* (2010)
**Marja Tyrni - [[Joulun kulkuset]]* (2010)

### Singlet
**Marja Tyrni - Suut Makiaks!* (2010)
**Marja Tyrni - Eikan kulkuset* (2010)
**Marja Tyrni feat [[Mikko Kuustonen]] & [[Nenäpäivä#Vuonna 2010 esiintyneitä|Nenäpäivä Ensemble]] - Leivotaan, leivotaan* (2010) (promosingle)

### Kirjat
**Suut makiaksi Marja Tyrnin tapaan* (Helsinki-kirjat 2010)

## Kiista
Helmi-maaliskuussa 2023 Yellow Film jätti Hirviniemen Marja Tyrni, Timo Harjakainen ja Usko Eevertti Luttinen -hahmoihin tavaramerkkihakemukset, jotka viranomainen hyväksyi samana keväänä. Myöhemmin Hirviniemi ilmoitti viranomaiselle vastustavansa hahmojen rekisteröintiä Yellow’lle, koska hän saa suuren osan tuloistaan hahmoja näyttelemällä, joka rajoittui rekisteröinnin takia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Dokšytsy

**Dokšytsy** () eli **Dokšitsy** (, ) on pieni, 6&nbsp;937 asukkaan kaupunki ja samannimisen piirin keskus Vitsebskin alueella Valko-Venäjän pohjoisosissa. Koko piirin asukasluku oli vuoden 2007 alussa 29&nbsp;841. Dokšytsyn kaupunki sijaitsee maanteitse 138 kilometriä pääkaupunki Minskin pohjoispuolella ja 112 kilometriä Polatskista lounaaseen. 

## Maantiede
Dneprin  sivujoki Berezina saa alkunsa noin kilometri Dokšytsyn kaupungin lounaispuolelta. Heti  kaupungin länsiosissa joessa on pieni tekoallas. 

Piirin pinta-alasta noin 46 % on metsää ja 29 % maatalousmaata (peltoja ja niittyjä). Alueesta 18 % kuuluu alempana Berezina-joen varralla sijaitsevaan Berezinan biosfäärialueeseen, joka on yksi Valko-Venäjän tärkeimmistä ympäristönsuojelualueista.

## Liikenneyhteydet
Kruljauštšynan kylässä, linnuntietä noin 15 kilometriä Dokšytsyn keskustan pohjoispuolella, sijaitsee eräs Valko-Venäjän rautateiden risteysasemista (). Siellä rautateiden Polatsk-Kruljauštšyna-Maladzetšna-linjasta risteää raide länteen reittiä Kruljauštšyna-Hlybokaje-Pastavyn Varapajevan kylä, siellä edelleen haarautuen. 

Maantieyhteyksistä tärkeimpiin kuuluu Minskistä saapuva kantatie (P3), joka jatkaa Hlybokajen (etäisyys 29 km), Šarkauštšynan  ja Braslaun kautta ja Latvian rajalle Väinänlinnan (Daugavpils) suuntaan.
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lyhyt kuvaus kaupungista  (BYcity.org)
* Kaupunkikartta  (BYcity.org)
* WikiMapia karttalinkki, selitykset pääosin  tai 
* Neuvostoliiton aikaisia topografiakarttoja alueesta  (maps.vlasenko.net)
* Valokuvia piiristä , ,  ja  (radzima.org)
* Valokuvia rakennuksista  (globustut.by)
John Morton (arkkipiispa)

**John Morton** (1420–1500) oli englantilainen kirkonmies, joka toimi lordikanslerina 1487–1500, Elyn piispana 1479–1486, Canterburyn arkkipiispana 1486–1500 ja Oxfordin yliopiston kanslerina 1494–1500.

Tudor-dynastian noustua valtaan Henrik VII nimitti hänet Canterburyn arkkipiispaksi vuonna 1486 ja lordikansleriksi seuraavana vuonna 6. lokakuuta. Morton oli yorkilaisen kuningas Rikhard III:n vastustaja. Paavi Aleksanteri VI nimitti hänet kardinaaliksi vuonna 1493. Lordikanslerina hän vastasi valtakunnan talouden tervehdyttämisestä.

Morton kuoli 15. syyskuuta 1500 Knole Housessa ja hänet on haudattu Canterburyn tuomiokirkon kryptaan.

## Lähteet
*Catholic Encyclopedia:John Morton
Jeremy Larner

**Jeremy David Larner** (20. maaliskuuta 1937 – 24. helmikuuta 2026 Oakland, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. Hän kirjoitti käsikirjoitukset elokuviin *[[Sähinää, se sanoi ]]* (1970) ja *[[Valtapeli (vuoden 1972 elokuva)|Valtapeli]]* (1972), joista jälkimmäisestä hänet palkittiin parhaan alkuperäiskirjoituksen Oscar-palkinnolla. *Sähinää, se sanoi* pohjautui Larnerin omaan romaaniin. Aikaisemmin hän toimi muun muassa Eugene McCarthyn puheenkirjoittajana tämän pyrkiessä ehdokkaaksi vuoden 1968 presidentinvaaleissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Wojciech Łazarek

**Wojciech Łazarek** (4. lokakuuta 1937 – 13. joulukuuta 2023) oli puolalainen jalkapallovalmentaja ja -hyökkääjä. Lyhyeksi jääneen pelaajauransa jälkeen Łazarek teki mittavan uran valmentajana 1970–2000-luvuilla. Hän toimi myös Puolan maajoukkueen päävalmentajana.

## Ura
Łódźissa syntynyt Łazarek aloitti peliuransa kotikaupunkinsa joukkueissa Start ja ŁKS Łódźissa. Hän edusti myös Lechia Gdańskia.

Valmennusuransa hän aloitti 1968 Wybrzewan juniorijoukkueessa. Päävalmentajadebyyttinsä aikuisten tasolla hän teki 1971 MRKS Gdánskissa, josta siirtyi 1974 Lechia Gdanskin päävalmentajaksi. Hän valmensi useita pienempiä puolalaisjoukkueita, kunnes siirtyi vuonna 1980 KKS Lech Poznańin päävalmentajaksi. Lechissä hän teki lopullisen läpimurtonsa valmentajana luotstaten seuran ensimmäistä kertaa Puolan mestariksi kaudella 1982/83 ja toistaen tempun seuraavalla kaudella.

Lechistä Łazarek siirtyi lyhyeksi aikaa ruotsalaisen Trelleborgin peräsimeen, kunnes palasi kotimaahansa maajoukkuevalmentajaksi. Hän astui suuriin saappaisiin, sillä Antoni Piechniczek oli luotsannut maan MM-pronsille 1982. Łazarekin aikana Puola ei kuitenkaan selvinnyt arvokisoihin ja hän sai potkut 1989.
Maajoukkuepestinsä jälkeen Łazarek valmensi kotimaansa lisäksi Egyptissä, Israelissa ja Saudi-Arabiassa, mutta ilman suurempaa menestystä. Vuosina 2002–2004 hän toimi Sudanin maajoukkueen päävalmentajana voittaen CECAFA Cupin pronssia.  Hän lopetti uransa Puolan kolmosdivisioonassa pelaavan Narew Ostrołękan päävalmentajana.

## Meriitit
* Puolan mestaruus: 1983, 1984
* Puolan cup: 1982, 1984

## Lähteet
Andrzej Strejlau

**Andrzej Michał Strejlau** (s. 19. helmikuuta 1940) on puolalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän on pelannut myös käsipalloa. 

## Ura

Strejlau on tullut tunnetuksi jalkapallovalmentajana. Hän aloitti uransa vuonna 1971 Puolan alle 21-vuotiaiden maajoukkueen peräsimessä siirtyen 1975 seuratasolle Legia Varsovaan. Hän ei onnistunut voittamaan suurseuran kanssa Puolan mestaruutta. Hän siirtyi seurasta 1979 yhden kauden ajaksi Zagłębie Sosnowieciin.

Vuonna 1982 Strejlau siirtyi Islantiin Knattspyrnufélagið Framiin , josta 1984 kreikkalaiseen Larissaan. Strejlau jatkoi seurassa maamiehensä Jacek Gmochin hyvää työtä ja voitti seuran kanssa Kreikan cupin mestaruuden 1985. Hän palasi Larissasta 1987 Legia Varsovaan, mutta mestaruus jäi jälleen saavuttamatta. Vuonna 1989 hänestä tuli Puolan maajoukkueen päävalmentaja, mutta hän ei onnistunut palauttamaan maata arvokisoihin ja sai lähteä 1993.

Maajoukkuepestinsä jälkeen Strejlau toimi Zagłębie Lubinin ja kiinalaisen Shanghai Shenhuan päävalmentajana voittaen kaudella 1998 Kiinan cupin.

Valmentajauransa jälkeen hän on toiminut Puolan jalkapalloliiton kurinpitovaliokunnassa.

## Meriitit

* Kreikan cup: 1985
* Kiinan cup: 1998

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lesław Ćmikiewicz

**Lesław Ćmikiewicz** (s. 25. elokuuta 1948) on puolalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Hän kuului urallaan Puolan maajoukkueen vakiomiehistöön ja oli voittamassa olympiakultaa 1972.

## Ura pelaajana

Ćmikiewicz aloitti pelaajauransa Śląsk Wrocławissa 1965. Hän edusti seuraa uransa alkuvuodet, kunnes siirtyi 1970 Legia Varsovaan. Ćmikiewicz vakiinnutti paikkansa keskikentällä ja oli debyyttikaudellaan mukana johdattamassa Legiaa Euroopan Cupissa puolivälieriin. Hän edusti seuraa koko vuosikymmenen ja voitti kaudella 1972/73 cupin mestaruuden. Vuonna 1979 hän siirtyi Legiasta Yhdysvaltoihin, jossa pelasi Indoor Socceer Leaguessa New York Arrowsissa ja Chicago Horizonissa. 

Puolan maajoukkueessa Ćmikiewicz esiintyi vuosina 1970–79 kaikkiaan 57 kertaa. Hän oli mukana voittamassa olympiakultaa 1972 Münchenissä ja hopeaa neljä vuotta myöhemmin Montrealissa.  Lisäksi hän kuului MM-pronssia 1974 voittaneeseen joukkueeseen.

### Meriitit pelaajana

* Puolan cup: 1973
* Olympiakultaa: 1972
* Olympiapronssia: 1976
* MM-pronssia: 1974

## Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Ćmikiewicz on toiminut valmentajana KS Górnik Zabrzessa, Puolan maajoukkueessa ja Tur Turekissa. Hän on toiminut myös Cracovia Krakovan apulaisvalmentajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Space Hulk

***Space Hulk*** on Games Workshopin tekemä Warhammer 40,000 -maailmaan sijoittuva miniatyyrilautapeli. Alkuperäinen peli julkaistiin vuonna 1989 ja uudelleenjulkaisu vuonna 2009.

Pelissä Space Marinet taistelevat jättimäisten avaruusalusten hylyissä Genestealereita vastaan. Näistä hylyistä käytetään nimitystä ”space hulk”, mistä pelin nimi on peräisin. Kun ihmisten asuttamaa avaruutta kohti havaitaan ajelehtivan Genestealereita täynnä oleva hylky, Space Marinet lähettävät Terminaattoriryhmänsä puhdistamaan tai tuhoamaan sen.

*Space Hulk* voitti Origins Awardin parhaan fantasia- tai science fiction -lautapelin kategoriassa ja vuotta myöhemmin ilmestynyt *Deathwing*-lisäosa voitti saman palkinnon. Lautapelin pohjalta on julkaistu myös kolme tietokonepeliä, *[[Space Hulk (videopeli)|Space Hulk]]* (1993), *[[Space Hulk: Vengeance of the Blood Angels]]* (1995) ja *[[Space Hulk (vuoden 2013 videopeli)|Space Hulk]]* (2013).
Frieda Brepoels

**Frieda Brepoels** (s. 7. toukokuuta 1955 Mopertingen) on belgialainen poliitikko. Hän oli Euroopan parlamentin jäsen  2004–2013. Hän kuului Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmään.

Brepoels oli Euroopan parlamentin ulkoasianvaliokunnan jäsen. Ammatiltaan hän on arkkitehti. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin ensimmäisen kerran vuonna 2004 ja uudestaan 2009.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Chris Lowell

**Christopher Russell ”Chris” Lowell** (s. 17. lokakuuta 1984 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa William "Dell" Parkerin roolissa lääkärisarjassa *[[Rakkauden anatomia]]* ja Stosh "Piz" Piznarskin roolista rikossarjassa *[[Veronica Mars]]*.

## Yksityiselämä
Chris Lowell syntyi Atlantassa Georgiassa. Hän kävi Atlanta Internation School -koulua ja kiinnostui siellä teatterista ja elokuvanteosta. Tällä hetkellä Lowell opiskelee University of Southern California -yliopistossa. Vapaa-ajallaan hän harrastaa muun muassa teatteria, musiikkia, valokuvausta ja matkustelua. Lowell laulaa ja soittaa pianoa ja huuliharppua akustisessa indie-yhtyeessä Two Shots for Poe.
 
## Ura
Lowell sai ensimmäisen televisioroolinsa vuonna 2003 sarjasta *Life as We Know It*. Sarja kuitenkin lopetettiin vain 13 jakson jälkeen. Vuonna 2007 Lowell esiintyi elokuvissa *Graduation* ja *You Are Here*. Samana vuonna hän sai myös Stosh "Piz" Piznarskin roolin sarjasta Veronica Mars. Lowell esiintyi sarjassa 20 jakson verran. Lowell esitti sairaanhoitaja William "Dell" Parkeria lääkärisarjassa *[[Rakkauden anatomia]]* vuosina 2007–2010. Hän lopetti sarjassa kolmannen tuotantokauden jälkeen.  

Lowell on esiintynyt myös teatterissa. Hänellä on ollut rooleja muun muassa 14th Street Playhouse -teatterissa näytelmissä *[[Loppiaisaatto]]*, *Tulikoe* ja *Ananse and the Spider* ja Georgian Shakespeare-festivaalilla näytelmissä *[[Romeo ja Julia]]* ja *[[Kesäyön unelma]]*.

## Filmografia
### Elokuvat
* *You Are Here* (2007) - Delaney 
* *Graduation* (2007) - Tom Jackson 
* *[[Up in the Air]]* (2009) - Kevin
* *[[Piiat]]* (2011) - Stuart Whitworth
* *[[Lupaava nuori nainen]]* (2020) - Alexander Monroe

### Televisio
* *Life as We Know It* (2004–2005) - Jonathan Fields (vakituinen rooli)
* *[[Veronica Mars]]* (2006–2007) - Stosh 'Piz' Piznarski (vakituinen rooli)
* *[[Greyn anatomia]]* (2007) - William "Dell" Parker (2 jaksoa)
* *[[Rakkauden anatomia]]* (2007–2010 ) - William "Dell" Parker (vakituinen rooli)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Chris Lowellin valokuvaussivusto
* Nelonen - Rakkauden anatomia - Chris Lowell
Andienamatsoni

**Andienamatsoni** (*Amazona mercenarius*) on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö käsittää Andien rinteet Venezuelassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Perussa ja Boliviassa. 

Siitä tunnetaan kaksi alalajia: *A.m. mercenarius* ja  *A.m. canipalliata.* Lajin holotyypin kuvaili Johann Jakob von Tschudi Perusta 1844.

## Koko ja ulkonäkö
Andienamatsoni on noin 34 cm pitkä nokasta lyhyen pyrstön kärkeen ja painaa noin 300 grammaa.

Väritykseltään se on melko yksivärisen vihreä. Sen englanninkielinen nimi, "Scaly-naped Amazon" viittaa lajin niskan suomukuvioon. Sillä on vihreät kasvot, lievästi kellertävä otsa ja kasvoja kehystää päälaen ja niskan harmahtavat suomukuviot. Lajilla on punaisia, sinisiä ja limenvihreitä kuvioita pyrstössään, jotka näkyvät kunnolla vasta kun lintu levittää pyrstönsä. Siipipeili on nimilajilla punainen, alalajilla *A. m. canipalliata* se puuttuu mutta sillä on tummanpunaisia merkintöjä kyynärsulkien tyvessä.

Nokka on keskiharmaa, ja ylänokan sivuilla on oranssia sävyä. Silmää ympäröivä paljas ihoalue on harmaa, samoin jalat. Silmä on melko tumma, punertava tai ruskea.

## Lähteet

* World Parrot Trust: Scaly-naped Amazon
Araukaria-amatsoni

**Araukaria-amatsoni** (*Amazona pretrei*) on eteläamerikkalainen papukaija. Sen levinneisyysalue käsittää Etelä-Brasilian, pääasiassa Rio Grande do Sulin, ja sitä tavataan satunnaisesti Argentiinassa ja Paraguayssa. Lajin holotyypin kuvaili Coenraad Jacob Temminck eteläisestä Brasiliasta 1830.

## Ulkonäkö
Araukaria-amatsoni on lyhyen pyrstönsä kanssa noin 32 cm pitkä nokasta pyrstön kärkeen ja painaa noin 295 grammaa.

Araukaria-amatsoni on suurimmaksi osaksi vihreä. Sitä kirjavoivat sulkien tummat kärjet, tehden siihen näkyvän suomukuvion. Sillä on kasvoillaan punainen kuvio, josta se on saanut englanninkielisen nimensä: "Red-spectacled Amazon", "punasilmälasinen amatsoni". Siipitaitteessa ja siiven sisäpeitinhöyhenillä on enemmän tai vähemmän punaista. Nokka on keltaoranssi, jalat harmaat.

Monista muista amatsoneista poiketen araukaria-amatsonilla aikuiset koiras ja naaras ovat höyhenpuvultaan eri näköiset: punaisen määrä siivessä on koirailla suurempi. Koiraan ranne on selvästi punainen myös siipien ollessa suljettuna. Naaraalla punaista on vähemmän myös siiven alapinnalla, ja siiven sisäpeitinhöyhenet ovat vihreänkirjavat koiraan punaisen sijaan.

Nuorella on vähemmän punaista kasvoillaan ja vähemmän punaista siivissään.

## Luonnossa
Araukaria-amatsonin elinympäristöä ovat metsät usein jokien lähellä. Lajin ravintoa ovat siemenet, hedelmät ja kasvien lehdet. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen.

## Lähteet
Brasilianamatsoni

**Brasilianamatsoni** (*Amazona kawalli*) on Brasilian kotoperäinen papukaija. Se elää Amazonin alueella. Aikaisemmin sen ajateltiin olevan jauhoamatsonin (*Amazona farinosa*) muoto. Lajin holotyypin kuvailivat Rolf Grantsau ja Hélio Ferraz de Almeida Camargo Mato Piristä, Rio Juruán rannalta 1989. 

## Ulkonäkö
Brasilianamatsoni on suurikokoinen amatsoni, ollen noin 38 senttimetriä pitkä nokasta lyhyen pyrstön kärkeen. 

Se on suurimmaksi osaksi vihreä lintu. Sillä on harmaanmustaa suomukuviota niskassaan, punainen siipipeili ja limenvihreällä kuvioitu pyrstö. Nokka on beige-harmaa, ja nokan tyvessä on lajille tyypillinen valkoinen ihopoimu. Silmät ovat kauempaa katsoen tummat, mutta oranssit kun linnun pupilli on supistunut. Jalat harmaat, samoin iho silmän ympärillä. Muista samankaltaisista lajeista (kuten jauhoamatsonista) sen erottaa siipitaitteen värin puutteesta ja silmää ympäröivän ihoalueen väristä. 

## Tunnistaminen ja havainnot
Lajista oli ollut näytteitä jo 1900-luvun alkupuolella, mutta sitä pidettiin jauhoamatsonin muotona (kuvailtu nimellä *Amazona farinosa* aberratio *rubricauda* vuonna 1924). Säilöttyjä nahkoja tutkiessa osa lajin tuntomerkeistä katoaa: lajille tunnusomainen ihopoimu supistuu ja kuolleena sellainen voi ilmestyä myös muille lajeille (kuten jauhoamatsonille tai kultaposkiamatsonille). Brasilianamatsonilla on myös pyrstössään tuntomerkkejä, jotka eivät näy pyrstön ollessa supussa, jollaiseksi se asettuu säilöttyyn näytteeseen.

Vasta 1980-luvun puolivälin tienoilla lajista oltiin kerätty tarpeeksi tietoa, että sitä voitiin pitää omana lajinaan.

Kun näytteitä oli kerätty luonnosta vuosina 1902 ja 1914, tuntui brasilianamatsoni kadonneen: siitä ei saatu havaintoja luonnosta vuosikausiin. Vuonna 1996 tehtiin tutkimusretki lajin löytämiseksi ja yksilöitä havaittiin taas.

## Lähteet
Lasinegatiivi

**Lasinegatiivi** on lasilevylle valotettu valokuvan negatiivi, jota käytetään paperikuvan valmistukseen. Lasinegatiiveja käytettiin yleisesti ainakin 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa ennen filmin keksimistä. Tähtitieteessä lasinegatiiveja on käytetty viime aikoihin saakka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
NPO mašinostrojenija

**NPO mašinostrojenija** (, ent. **OKB-52** (), ent. **TsKMB** ()) on venäläinen rakettien suunnittelutoimisto Reutovissa, Moskovan lähellä.
Yhtiö kehittää myös satelliitteja, ja esimerkiksi vuonna 2021 sen uutisoitiin olevan kehittämässä pieniä SAR-tutkasatelliitteja. Yhtiö on sotateollisuuskonserni Taktitšeskoje raketnoje vooruženijen tytäryhtiö. Sekä NPO mašinostrojenija että sen emoyhtiö olivat vuonna 2026 muun muassa EU:n ja Yhdysvaltain pakotteiden piirissä. Vuonna 2023 yrityksen raportoitiin olleen Pohjois-Korean kybervakoilun kohteena.

## Tausta
Suunnittelutoimisto perustettiin vuonna 1944 ja sen johtajana toimi Vladimir Tšelomei kuolemaansa - vuonna 1984 - asti. Aluksi toimisto oli osa OKB-51-suunnittelutoimistoa, mutta siirto Reutoviin toi vuonna 1955 - vuoteen 1966 asti - oman toimiston statuksen tunnuksella OKB-52 (myös tunnus OKB-52 MAP oli käytössä).

Kylmän sodan aikana se kehitti Neuvostoliiton puolustusministeriölle mannertenvälisiä ohjuksia, mm. SS-19-ohjuksen.

## Liiketoiminta 2000-luvulla
Intia on Venäjän federaation jälkeen suurin NPO:n asiakas. Intia on ostanut muun muassa P-70 Ametist, BrahMos, P-800 Oniks ja P-500 Bazalt ohjuksia.

## Tuotteita
* UR-100
* Proton-satelliitti
* P-70 Ametist
* P-120 Malakhit
* P-500 Bazalt
* P-700 Granit
* P-800 Oniks
* BrahMos
* Strela (raketti)
* Kondor (satelliitti)
* Tsirkon

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yhtiön kotisivusto  (npomash.ru)
Mikrosimulointi

**Mikrosimulointi** on mallintamistekniikka, joka toimii yksittäisten toimijoiden tasolla, kuten henkilöt, kotitaloudet, ajoneuvot ja yritykset. 

Mikrosimuloinnissa jokainen yksikkö esitetään tietueena jolla on yksilöivä tunnus ja sisältönä on yksikköön liittyviä tietoja:  esimerkiksi lista henkilöistä joiden tietoina on ikä, sukupuoli, aviollinen- ja työllisyystilanne, tai lista ajoneuvoista joiden tietoina on lähtöpaikka, kohdepaikka ja toiminnallisia tietoja. 

Näihin yksiköihin sovelletaan sääntöjä (muutoksien todennäköisyyksiä), jotka johtavat simuloituihin muutoksiin yksiköiden tilassa ja käytöksessä. Säännöt voivat olla deterministisiä (todennäköisyys =1) kuten verolainsäädännön muutoksista seuraavia verovelvoitteiden muutoksia tai stokastisia (todennäköisyys ≤1) kuten 
tietyn ajan sisällä tapahtuvia todennäköisyyksiä liittyen kuolemaan, avioitumiseen, synnyttämiseen tai asunnon vaihtamiseen. Kummassakin tapauksessa tulos on arvio näiden sääntöjen soveltamisesta, mahdollisesti useiden ajallisesti peräkkäisten soveltamisvaiheiden jälkeen. Tuloksissa on arvio summautuvista muutoksista, ja tärkeimpänä, tieto sääntöjen aiheuttamien muutoksien jakautumisesta.  

Mikrosimuloinnissa tarkastellaan pääasiassa jakautumisen muutoksia, joten sitä käytetään arvioimaan taloudellisten ja väestötieteellisten muutosten vaikutusta yhteiskuntaan. Toinen lisääntyvä soveltamisala on liikennevirtojen jakautumisen arvioiminen katuverkossa.
 
Mikrosimulointi liittyy läheisesti kahteen muuhun yksikkötason mallintamisen näkökulmaan soluautomaattiin (cellular automation, CA) ja agenttipohjainen mallintamiseen (agent-based modeling, ABM) 

## Lähteet
*
Minni Lukander

**Minni Lukander** (2. toukokuuta 1930 Joensuu – 27. lokakuuta 2020) oli suomalainen keramiikkataiteilija ja kuvanveistäjä. Hän valmistui Taideteollisen Oppilaitoksen keramiikkataiteen linjalta vuonna 1961. Hän työskenteli vierailevana taiteilijana Arabian tehtaalla vuosina 1983–1985 ja oli yksi Pot Viaporin perustajajäsenistä. Hänen tunnetuimpia töitään ovat keramiikkaveistokset, leilit ja ruukut sekä erilaiset keraamiset pienesineet. Hän toimi useita vuosia Helsingin työväenopistossa savitaiteen opettajana.

Lukanderin töitä ovat hankkineet kokoelmiinsa muun muassa Helsingin ja Norrköpingin kaupungit, Taideteollisuusmuseo, Ruotsin kansallismuseo Tukholmassa ja Arabian museo. Hän työskenteli vierailevana taiteilijana Arabian tehtaalla vuosina 1983–1985. Hän piti vuonna 1985 tilakeramiikkanäyttelyn ensin Arabian Museo-Galleriassa ja myöhemmin Taideteollisuusmuseossa. Vuoden 1985 jälkeen hänen töitään on ollut esillä Suomen lisäksi esimerkiksi Japanissa, Yhdysvalloissa, Australiassa ja Englannissa. Lukander osallistui useisiin näyttelyihin kotimaassa ja ulkomailla, joihin lukeutuivat esimerkiksi *Suomi muotoilee II, Suomen taideteollisuusyhdistyksen kiertonäyttely* Kiinan kansantasavallassa ja Filippiineillä 1980–1981 sekä *Finland Nature, Design, Architecture -kiertonäyttely* Yhdysvalloissa 1982. Hän osallistui myös vuonna 1976 kutsuttuna Suomen edustajana Tukholman kaupungin järjestämään neljän pohjoismaisen keraamikon näyttelyyn *Fyra Keramiker*. 

## Palkinnot ja apurahat

Lukander sai vuonna 1966 Italian Ulkomaankauppaministeriön palkinnon Faenzassa järjestetyssä kansainvälisessä kilpailussa. Hänen töitään on siellä vieläkin esillä. Lukander voitti 1. palkinnon Helsingin kaupungin vuonna 1968 järjestämässä Suursuon vanhainkodin sisääntuloaulan reliefikilpailussa. Lukander vastaanotti Kansalais- ja työväenopistojen liiton 10-vuotisansiomerkin ansioista opistotyön hyväksi vuonna 1989.

Lukander sai apurahoja muun muassa Helsingin kaupungilta, Leo ja Regina Wainsteinin säätiöltä, Alfred Kordelinin säätiöltä ja Paulon säätiöltä. Lisäksi hän sai valtion taiteilija-apurahaa vuosina 1972, 1979 ja 1986–1988. 

## Lähteet
Wounded

**Wounded** on yhdysvaltalaisen progressiivisen rockyhtyeen Enchantin toinen studioalbumi.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
*Ted Leonard – laulu
*Douglas Ott – kitara
*Mike "Benignus" Geimer – kosketinsoittimet
*Ed Platt – basso
*Paul Craddick – rummut

## Lähteet
*
*
Hispaniolanamatsoni

**Hispaniolanamatsoni** (*Amazona ventralis*) eli aiemmalta nimeltään **haitinamatsoni** on Hispaniolan kotoperäinen papukaija. Se elää sekä Haitissa, Dominikaanisessa tasavallassa että lähistön pikkusaarilla. Lajin holotyypin kuvaili Philipp Ludwig Statius Müller Hispaniolasta 1776. Sillä ei ole alalajeja.

## Ulkonäkö
Hispaniolanamatsoni on noin 28 senttimetriä pitkä nokasta lyhyen pyrstön kärkeen ja se painaa noin 250 grammaa. 

Muiden amatsonien tapaan hispaniolanamatsoni on suurimmaksi osaksi vihreä. Sillä on valkoinen otsa, jota ympäröivät sinertävät höyhenet. Vatsassaan sillä on suuri, tummanpunainen laikku. Nokka on vaalea, samoin jalat. Silmiä ympäröivä paljas ihoalue on valkoinen ja silmät tummat.

Sukupuolet ovat saman näköiset. Nuorilla pään sinertävyys puuttuu ja valkoinen otsalla voi olla kellertävä, samoin vatsan punainen alue on pienempi tai puuttuu kokonaan.

## Lähteet
Wilenius Båtvarv

**Wilenius Båtvarv**, **Wileniuksen venetelakka**, on suomalainen veneveistämö. Sen perusti Porvoossa 1932 Ludwig Wilenius. Wilenius osti Porvoonjoen varrelta ne kaksi hallia joissa telakka edelleen toimii. Lisäksi Wilenius rakensi veistämörakennuksen, pajan ja kaksi liuskaa. Wilenius oli työskennellyt pitkään Borgå Båtvarfilla venemestarina ja työnjohtajana. Wileniuksen telakka sai mainetta laatuveneiden rakentajana. Etenkin Wileniuksen veistämät luokkaveneet keräsivät huomiota. Vuosien saatossa Wileniuksella rakennettiin viitisentoista kutosta ja toista kymmentä 5.5-luokan venettä. Telakalla rakennettiin muun muassa kolme kasia: Arvid Laurinin suunnittelema Andromedan, Birger Slotten Vågspel ja Gösta Kynzellin suunnittelema Katrina. Lisäksi Wileniuksella on veistetty muun muassa A- ja C-veneitä, Hai-veneitä, Louhia, salonkiveneitä sekä saaristo-, rannikko- ja meriristeilijöitä. Östersjökryssareista voidaan mainita Birger Slotten laivanvarustaja Edgar Eriksonille suunnittelema Ö8 Moshulu.

## Wileniuksella rakennettu 430 venettä
Moni Suomessa purjehtiva klassinen vene on Wileniuksen työnäyte. Veistämö nousi ykkössijalle huviveneiden valmistajana kun maineikkaan Turun Veneveistämön hidas hiipuminen alkoi 30-luvulla. Wileniuksen telakka on edelleen toiminnassa, keskittyen ensisijaisesti telakalla rekennettujen puuveneiden kunnostustöihin- ja ylläpitoon. Tähän päivään mennessä Wileniuksella on rakennettu noin 430 venettä: 40-jalkaisesta meriristeilijästä puolustusvoimille tehtyihin vaneriveneisiin. Museovirasto myönsi telakalle joulukuussa 2012 20 000 euron apurahan telakan koneiden kunnostukseen  Wileniuksen telakka oli suurimmillaan 40-luvun loppupuolella jolloin se työllisti vajaat 20 henkilöä. Palkkalistoilla oli veneenveistäjien lisäksi oma seppä, lakkaaja ja rikaaja. Veneiden arvitsemat helat tehtiin telakan omassa pajassa. Päärakennuksen yläkerrassa toimi konttori, tilat piirustusten uloslyöntiä varten sekä varastotilaa. Veneet rakennettiin alakerrassa, joka oli yhtenäistä avointa tilaa. veistämössä pystyi rakentamaan samanaikaisesti kahta isoa venettä. Tänään telakan toiminta rajoittuu korjausrakentamiseen- ja veneiden talvisäilytyspalveluihin.

## Lähteet
*Pirkka Leino ja Jarmo Saarinen - Åbo Båtvarf 1889-1954. Parhaat veneet tehtiin Turun veneveistämöllä 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Rekisteri Wileniuksella rakennetuista veneistä 
* Moshulu kotisivut
Jamaikanamatsoni

**Jamaikanamatsoni** (*Amazona collaria*) on Jamaikan kotoperäinen papukaija. Sen holotyypin kuvaili Carl von Linné Jamaikalta 1758. Sillä ei ole alalajeja.

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on arvioinut jamaikanamatsonin vuodesta 2000 alkaen vaarantuneeksi lajiksi. Populaation väheneminen johtuu elinympäristöjen menetyksestä, pyydystämisestä häkkilinnuiksi ja vieraslajien, erityisesti rottien ja mangustien hyökkäyksistä pesille.

## Ulkonäkö

Jamaikanamatsoni on 28 senttimetriä pitkä nokasta lyhyen pyrstön kärkeen. Se painaa aikuisena noin 260 grammaa. Se on hyvin tyypillinen amatsoni kokonsa ja muotonsa puolesta. 

Suurimmaksi osaksi jamaikanamatsoni on vihreä. Sillä on omalaatuisen värinen pää, jossa kuvioilla ei osin ole kovin selviä rajoja. Sillä on valkoinen otsa ja valkoisen takana sinistä, sinertävä korva, ja vaaleanpunertava kurkku. Nokka on oranssin keltainen, jalat beiget ja silmää ympäröivä ihoalue valkoinen. Sukupuolet samannäköiset. 

## Lähteet
Päivi Lempinen

**Päivi Maria Lempinen** (s. 4. maaliskuuta 1955 Liminka) on suomalainen taidegraafikko. Hänen ensinäyttelynsä oli vuonna 1979, ja sen jälkeen hänet on luettu Suomen hienostuneimpiin taidegraafikoihin.

Lempinen opiskeli Vapaassa taidekoulussa vuosina 1974–1975, Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1975–1977 ja Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1977–1981. Hänen töissään keskeisinä aiheina ovat toistuneet maisemat ja niihin sijoittuvat arkkitehtoniset muodot, kuten kupoli-, torni- ja telttamaiset konstruktiot. Myöhemmin töitten aihemaailma on laajentunut muun muassa sakraalisiin ja bysanttivaikutteisiin elementteihin.

Lempisen grafiikan työt perustuvat pääosin metalligrafiikkaan, käyttäen akvatintaa ja pehmeäpohjaetsausta, mutta hän on tehnyt myös piirustuksia, maalauksia ja kollaaseja.

Lempinen kuului 1980-luvulla toimineeseen performanssiryhmään Jack Helen Brut. Hän on ollut opettajana Oriveden opistossa vuosina 1983 ja 1985, Helsingin työväenopistossa vuosina  1984–1986 ja 1993–1994,  Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1985–1989 ja Kuvataideakatemiassa vuosina 1987–1989. Hän on ollut myös Taide-lehden taittajana vuosina 1985–1987. 

Luottamustehtävissä Lempinen on ollut muun muassa Valtion taideteostoimikunnan jäsen 1999–2001 ja Suomen Taideyhdistyksen johtokunnan jäsen vuodesta 2003.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Jauhoamatsoni

**Jauhoamatsoni** (*Amazona farinosa*) on amatsonien sukuun kuuluva keski- ja eteläamerikkalainen papukaijalaji. Sen laaja esiintymisalue ulottuu Panamasta Etelä-Amerikan pohjois- ja länsiosiin aina Boliviaan ja Kaakkois-Brasiliaan saakka. Lajista tunnetaan kolme alalajia, ja sen holotyypin kuvaili Pieter Boddaert Cayennesta vuonna 1783.

## Ulkonäkö ja nimi
Jauhoamatsoni on amatsoneista isoimpia, ollen noin 38 senttimetriä pitkä nokasta lyhyen pyrstön kärkeen. Se painaa noin 700-760 grammaa.

Suurimmaksi osaksi jauhoamatsoni on väriltään vihreä, muiden amatsonien tapaan. Sillä on päässään alalajista riippuvia merkintöjä: keltaista otsalla tai päälaella, tai sinistä silmän yläpuolella. Nokka on kaksivärinen: tumma päältä ja beige alta, jalat ovat harmaat. Sen erottaa muista lajeista kauempaakin tummasta silmästä ja suuresta, paljaasta ihoalueesta silmän ympärillä, joka on väriltään valkoinen. Monilla muilla amatsonilajeilla on vaaleammat silmät (esim. oranssit) ja ihoalue voi olla harmaa.

Jauhoamatsonin nimi niin suomeksi kuin monella muullakin kielellä viittaa sen selän väritykseen, joka näyttää, kuin siihen olisi ripoteltu hieno jauhokerros. Englanniksi mealy amazon (jauhoamatsoni), ranskaksi amazone poudrée (puuteroitu amatsoni) ja saksaksi mülleramazone (mylläriamatsoni). Jopa lajin tieteellinen nimi *Amazona farinosa* tarkoittaa jauhoin siroteltua amatsonia (latinasta farinosus).

## Taksonomiaa
BirdLife Suomen ylläpitämä, suomenkielinen lintujen lajilista luettelee vain yhden jauhoamatsoni-lajin, mutta jotkut muut lähteet ovat jakaneet lajin kahteen lajiin. BirdLife Suomi on siirtynyt kesällä 2025 käyttämään AviListin lajiluetteloa, ja lajinimien suomennustyö julkaistaan kevään 2026 tienoilla, tosin jauhoamatsonin lajistatukseen tällä ei ole vaikutusta: myös AviList tunnustaa tällä hetkellä vain yhden jauhoamatsonilajin.

Näitä joissain lähteissä kahta erillistä jauhoamatsonilajia kutsutaan eteläiseksi ja pohjoiseksi jauhoamatsoniksi (Southern mealy amazon, *A. farinosa* ja Northern mealy amazon, *A. guatemalae*). Ensin mainitulla  on voimakkaampi jauhotus selässään, ja monesti myös keltaista päälaella tai otsalla tai äärimmillään jopa samanmoinen keltainen “kruunu” kuin amazonianamatsonilla. Jälkimmäisellä ei ole keltaista otsallaan/päälaella ja sen selän jauhotus on usein hennompi.

## Lemmikkinä
Lajia tavataan Suomessakin lemmikkinä, mutta lintuharrastuksessa se on melko harvinainen.

Lajin hoito ei eroa juuri lemmikkilintujen perushoidosta. Voidakseen hyvin se tarvitsee omanlajisen tai vähintään samaa sukua olevan lintutoverin, runsaasti tilaa, lajityypillisiä tarpeita tyydyttävän ruokavalion, riittävästi virikkeitä, lintulähtöiset käsittely- ja koulutustavat sekä päivittäistä vapaanaoloa häkistä turvalliseksi tehdyssä sisätilassa.

Laji kuuluu CITES II/B -liitteeseen, jolloin sillä tulee vankeudessa olla yksilöön yhdistettävissä oleva alkuperätodistus. Ilman alkuperätodistusta tai siihen verrattavia papereita linnun myyminen, pesittäminen ja kaupallinen esilläpito esim. kotieläinpihalla on kiellettyä.

## Lähteet

* World Parrot Trust
* Avibase - Maailman lintutietokanta

### Viitteet