open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lilian (Ruotsin prinsessa)

**Prinsessa Lilian** (s. Lilian Davies, ent. Craig, 30. elokuuta 1915 Swansea, Wales – 10. maaliskuuta 2013 Tukholma) oli Ruotsin prinsessa ja Hallandin herttuatar. Hän avioitui nykyisen kuninkaan Kaarle XVI Kustaan sedän prinssi Bertilin kanssa 7. joulukuuta 1976 Drottningholmin linnan kappelissa ja liittyi näin virallisesti Ruotsin nykyiseen kuningasperheeseen. Hän ja Bertil olivat kuitenkin ennen tätä eläneet yhdessä kolme vuosikymmentä, jolloin Lilian kuului epävirallisesti kuningasperheeseen. Ruotsin silloinen kruununperimysjärjestys esti prinssi Bertiliä avioitumasta aatelittoman kanssa. Kuningas Kaarle Kustaa antoi sedälleen luvan mennä naimisiin vuonna 1976, omien häidensä jälkeen. Prinssi Bertil kuoli 5. tammikuuta 1997.

Lilian oli kuollessaan Ruotsin kuningasperheen vanhin elossa oleva jäsen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Prinsessa Lilianin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Greta Scacchi

**Greta Scacchi** (s. 18. helmikuuta 1960 Milano, Italia) on italialais-englantilainen kansainvälisen uran luonut näyttelijä. Hän on voittanut urallaan Emmy-palkinnon.

## Varhainen elämä

Scacchin äiti oli englantilainen tanssija ja isä italialainen maalari. Hänen vanhempansa erosivat hänen ollessaan kolmen ja Scacchi palasi Englantiin kahden isoveljensä kanssa. Vuonna 1975, hänen äitinsä mennessä uudelleen naimisiin, perhe muutti Australiaan. Vuonna 1977 Scacchi palasi Englantiin ja alkoi opiskella Bristol Old Vic -teatterikoulussa.

## Ura

Vuonna 1982 hän teki ensiesiintymisensä saksalaisessa elokuvassa *Das Zweite Gesicht*. Sitä seurasivat elokuvat *Kuumuus ja kiihko* (*Heat and Dust*, 1983), *Afrikan valkoinen kaunotar* (*White Mischief*, 1987), *Rakastunut mies* (*Un homme amoureux,* 1987), *[[The Player – Pelimies]]* (1992) ja *[[Emma (vuoden 1996 elokuva)|Emma]]* (1996).

Hän sai parhaan televisioelokuvan sivuosanaisnäyttelijän Emmyn roolistaan televisioelokuvassa *Rasputin*.

## Yksityiselämä

Scacchi oli naimisissa yhdysvaltalaisen Vincent D’Onofrion kanssa vuosina 1991–1993, mutta liitto päättyi avioeroon. Avioliitosta syntyi yksi lapsi.

## Aiheesta muualla

*
Isabelle Huppert

**Isabelle Anne Huppert** [yˈpɛʁ] (s. 16. maaliskuuta 1953 Pariisi) on ranskalainen Golden Globe -palkittu näyttelijä. Hänet tunnetaan muuntautumis­kyvystään ja taidostaan ilmaista tunteita pidättyneesti ja vähäeleisesti. Vuonna 2016 hänet palkittiin parhaan nais­pää­osan Golden Globella roolistaan elo­kuvassa *[[Elle (elokuva)|Elle]]*. Hän sai roolistaan myös Oscar-ehdokkuuden.

Vuonna 2020 *[[The New York Times]]* nimesi Huppertin tämän vuosituhannen toiseksi parhaaksi naisnäyttelijäksi.

## Ura

Huppert aloitti elo­kuva­uransa 1970-luvun alussa. Läpimurtonsa hän teki vuoden 1977 elokuvassa *[[Pitsinnyplääjä]]*, josta hänet palkittiin Bafta-palkinnolla. Vuonna 1980 hän teki yhdysvaltalaisen elokuvan debyyttinsä, kun hän esiintyi Michael Ciminon lännenelokuvassa *[[Portti ikuisuuteen]]*. Samana vuonna hän näytteli yhtä pääroolia Jean-Luc Godardin elokuvassa *[[Pelastukoon ken voi]]*. Myöhemmin 1980-luvulla hän näytteli elokuvissa *[[Makuuhuoneen ikkuna]]* (1987) ja *[[Naisten asioita]]* (1988). Vuonna 1994 hän näytteli pääosaa yhdysvaltalaiselokuvassa *[[Ei-ammattilaiset – nunna, konna ja huora]]*, joka on yksi hänen harvoista englanninkielisistä rooleistaan sitten *Portti ikuisuuteen* -elokuvan. Vuonna 2001 Huppert aloitti yhteistyönsä Michael Haneken kanssa elokuvalla *[[Pianonopettaja]]*. Sitemmin hän on näytellyt Haneken elokuvissa *[[Valkoinen nauha]]* (2009), *[[Rakkaus (vuoden 2012 elokuva)|Rakkaus]]* (2012) ja *[[Happy End (vuoden 2017 elokuva)|Happy End]]* (2017).

## Palkinnot ja ehdokkuudet

Huppert on voittanut urallaan muun muassa Baftan (1977), Berliinin hopeisen karhun, kaksi Cannesin elo­kuva­juhlien parhaan nais­näyttelijän palkintoa (1978 ja 2001), Césarin ja kaksi parhaan nais­näyttelijän European Film Awardsia. Vuonna 2005 hän sai Venetsian elo­kuva­juhlilla erikois­leijonan. Vuonna 2016 Huppert näytteli elo­kuvassa *[[Elle (elokuva)|Elle]]*, josta hänet palkittiin parhaan nais­pää­osan Golden Globella.

Huppert sai 16. joulukuuta 2021 Kultaisen karhun kunnia­palkinnon elämän­työstään.

## Yksityiselämä

Huppert on ollut vuodesta 1982 lähtien pari­suhteessa Ronald Chammahin kanssa. Heillä on kolme lasta.

## Valikoitu filmografia

Elokuvat, joiden rooleista Isabelle Huppert on palkittu.

* *[[Tuomari ja salamurhaaja]]* (1976)
* *[[Pitsinnyplääjä]]* (1977)
* *[[Mustapukuisen naisen arvoitus]]* (1978)
* *[[Naisten asioita]]* (1988)
* *[[Madame Bovary (vuoden 1991 elokuva)|Madame Bovary]]* (1991)
* *[[Malina (elokuva)|Malina]]* (1991)
* *[[Kiveen kirjoitettu]]* (1995)
* *[[Suklaata, kiitos]]* (2000)
* *[[Pianonopettaja]]* (2001)
* *[[8 naista]]* (2002)
* *[[Gabrielle (vuoden 2005 elokuva)|Gabrielle]]* (2005)
* *[[L’amore nascosto]]* (2007)
* *[[Home (vuoden 2008 elokuva)|Home]]* (2008)
* *[[Copacabana (vuoden 2010 elokuva)|Copacabana]] (2010)
* *My Little Princess* (2011)
* *Tämän jälkeen* (2016)
* *Elle* (2016)
* *Madame Hyde'' (2017)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Isabelle Huppert Notable Names Databasessa
Rengassiipisimppu

**Rengassiipisimppu** (*Dendrochirus biocellatus*) on ahvenkala, jonka hoitaminen meriakvaariossa on varsin vaikeaa.  

## Ulkonäkö ja koko

Rengassiipisimppu kasvaa noin 12&nbsp;cm pitkäksi. Sen varmin lajituntomerkki ovat poskista lähtevät kaksi pitkää viiksikarvaa. Kalan väritys on oranssin ja ruskean raidallinen, ja pyrstössä on kaksi  mustaa läikkää.

## Alkuperä
Rengassiipisimppu on kotoisin indopasifiselta merialueelta.

## Käyttäytyminen
Rengassiipisimppua voi pitää riutta-akvaariossa, koska se ei koske koralleihin. Sitä ei voi kuitenkaan pitää kovin pienten kalojen tai katkarapujen kanssa, koska simppu syö ne. Kala on arka ja tarvitsee paljon piilopaikkoja. Sitä on ruokittava elävällä ravinnolla ainakin aluksi, eivätkä kaikki yksilöt opi koskaan syömään korvikeruokia.

## Ravinto
Rengassiipisimppu syö lihapitoista ruokaa, lähinnä elävää ravintoa.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
*
*Advanced Aquarist
This Left Feels Right

**This Left Feels Right** on yhdysvaltalaisen hard rock-yhtye Bon Jovin kokoelma-albumi, joka julkaistiin 4. marraskuuta 2003. Albumi sisältää uudelleen sovitettuja versioita yhtyeen aiemmista hittikappaleista. 
Albumi ei saanut ilmestymisvuotensa aikana hyväksyntää yhtyeen faneilta, sillä kokoelman kappaleet oli sovitettu kokonaan uudelleen, suurimmaksi osaksi hitaiksi balladeiksi, mikä jakoi mielipiteitä. Vuoteen 2007 mennessä albumia oli myyty 549,727 kappaletta Yhdysvalloissa.

*[[Livin' on a Prayer]]*-kappaleessa vierailee laulaja ja ääninäyttelijä Olivia d'Abo. Albumin venäläisessä painoksessa d’Abon vokaaliosuudet on kuitenkin korvattu venäläisen supertähden, Alsoun laululla. Venäjällä kappaletta soitettiinkin tiuhaan radiossa, ja se oli hyvin suosittu.

## Kappalelista

;Rajoitetun painoksen bonuskappaleet

;UK Rajoitetun painoksen bonuskappaleet

;Japanin rajoitetun painoksen bonuskappaleet

;Brazilian rajoitetun painoksen bonuskappaleet

## Henkilöt
*Jon Bon Jovi – laulu, akustinen kitara
*Richie Sambora – kitarat, 12-kielinen akustinen kitara kappaleessa "Wanted Dead or Alive ", slide kitara, taustalaulu, laulusoolo kappaleessa: "You Give Love a Bad Name"
*Hugh McDonald – basso, taustalaulu
*Tico Torres – rummut, perkussiot
*David Bryan – koskettimet, piano, taustalaulu
*Olivia d'Abo – laulu kappaleessa "Livin' on a Prayer"
Matthias Sindelar

**Matthias Sindelar** (10. helmikuuta 1903 Jihlava, Tšekki – 23. tammikuuta 1939 Wien) oli itävaltalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskushyökkääjä.

Sindelar oli *Wunderteamiksi* kutsutun, Itävallan 1930–luvun maajoukkueen parhaita pelaajia. Hän oli mukana vuoden 1934 MM-kisoissa neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa. Urallaan hän pelasi 43 maaottelua ja teki niissä 27 maalia. Anschlussin jälkeen hänet valittiin myös pari kertaa Saksan maajoukkueeseen, mutta vuoden 1938 MM-kisoihin hänellä ei ollut asiaa. 

Seuratasolla Sindelar edusti vuodesta 1924 alkaen Austria Wieniä, jonka riveissä hän voitti Mitropa Cupin vuosina 1933 ja 1936, Itävallan mestaruuden vuonna 1926 sekä Itävallan cupin viidesti. Hänet tunnettiin lempinimillä "Paperimies" ja "Jalkapallokenttien Mozart".

Sindelar kuoli tammikuussa 1939.
Ivan Jarygin

**Ivan Sergejevitš Jarygin** (, 7. marraskuuta 1948 – 11. lokakuuta 1997) oli Neuvostoliittoa edustanut vapaapainin olympiavoittaja.

Jarygin voitti olympiakultaa 100 kilogramman sarjassa Münchenissä 1972, jossa hän selätti kaikki seitsemän vastustajaansa. Pisimpään häntä vastaan taisteli hopealle jäänyt Mongolian Khorloo Baianmonkh, joka meni selälleen vasta ajassa 5.21. Montréalissa 1976 Jarygin voitti toisen kultamitalinsa, mutta siellä hän joutui tyytymään pistevoittoon muista mitalisteista, kuten myös Itä-Saksan Harald Büttneristä, joka oli voittanut Jaryginin EM-kisoissa 1974. EM-kultaa Jarygin voitti kolmesti ja MM-kultaa kerran. Hänen paikkansa Neuvostoliiton arvokisaedustajana ei ollut taattu, vaan hän joutui 1970-luvun alussa vuorottelemaan Vladimir Guljutkinin kanssa.

Jarygin toimi aktiiviuransa jälkeen vapaapainin maajoukkuevalmentajana, Venäjän painiliiton puheenjohtajana ja Krasnojarskin MM-kisojen järjestelytoimikunnan puheenjohtajana. Hän kuoli auto-onnettomuudessa lokakuussa 1997. Jarygin on nimetty FILA:n kunniagalleriaan. Hänen leskensä Natalia Jarygina valittiin ensimmäisenä naisena Kansainvälisen painiliiton hallitukseen joulukuussa 2001.

## Saavutuksia
* Olympiakultaa 1972 ja 1976 (sarja 100 kg)
* MM-kultaa 1973 (sarja 100 kg)
* EM-kultaa 1972, 1975 ja 1976 (sarja 100 kg)
* EM-hopeaa 1970 ja 1974 (sarja 100 kg)

## Lähteet
*
*
*

## Aiheesta muualla
* 
* Jarygin FILA:n tietokannassa 
* Profiili sportcom.kts.ru:ssa  
* Profiili databaseolympics.com:issa
Brothers in Arms (albumi)

**Brothers in Arms** on brittiläisen rock-yhtye Dire Straitsin toukokuussa 1985 julkaisema viides studioalbumi. Albumista tuli maailmanmenestys: sitä on myyty 30 miljoonaa kappaletta. Levy on 1980-luvun kuudenneksi myydyin albumi, ja kaikkien aikojen 26. eniten myynyt (tilanne 2025).
Esimerkiksi Britanniassa albumi oli listaykkösenä 14 viikkoa, ja sillä on vuoteen 2010 mennessä kertynyt listaviikkoja yhteensä 228. Levyn kappaleita ovat mm. ”Money for Nothing”, ”Walk of Life” ja ”Brothers in Arms”.

Levy oli yksi ensimmäisistä CD-markkinoille suunnatuista, ja erityisesti Britanniassa *Brothers in Arms* yhdistetään vahvasti CD-formaatin läpimurtoon. Albumin nimikappale ”Brothers in Arms” oli siellä myös ensimmäinen CD-single. Levyn neljä viimeistä kappaletta keskittyivät El Salvadorin ja Nicaraguan 1980-luvun sissisotiin. ”Money for Nothing” -kappaleessa vierailee Sting.

Yhtye voitti albumilla kolme Grammya.

*Helsingin Sanomien* Markku Fagerlund kirjoitti levyarvostelussaan albumin sisältävän aiempaa enemmän hitaita balladeja ja puhallinsoitinten käyttöä, mutta musiikin olevan tuttua. Hän piti levyä erittäin hyvänä, joskaan ei ehkä Dire Straitsin siihen mennessä parhaana.

## Kappaleet
*Kaikki kappaleet kirjoittanut Mark Knopfler, ellei toisin mainita.
# (03:59 LP:llä)
# (7:04 LP:llä)
# (4:07 LP:llä)
# (4:46 LP:llä)
# (5:22 LP:llä)
#
#
#
#

## Listasijoitukset
**Albumi**

**Singlet**

## Sertifikaatiot

## Katso myös

* Brothers in Farms

## Lähteet
*

### Viitteet
On the Night

**On the Night** on brittiläisen rock-yhtye Dire Straitsin toinen live-albumi. Se julkaistiin vuonna 1993. *On the Night* nousi Britannian albumilistan neljänneksi.

## Kappalelistat
Kaikki kappaleet kirjoittanut Mark Knopfler, ellei toisin mainittu.

### CD
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Video ja DVD
# Calling Elvis
# Walk of Life
# Heavy Fuel
# Romeo and Juliet
# The Bug
# Private Investigations"
# Your Latest Trick
# On Every Street
# You and Your Friend
# Money for Nothing (Knopfler, Sting)
# Brothers in Arms
# Solid Rock
# Local Hero - Wild Theme

## Lähteet
Kaija Juurikkala

**Kaija Juurikkala** (s. 20. marraskuuta 1959 Nokia) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on valmistunut taiteen maisteriksi Taideteollisen korkeakoulun elokuvaohjaajalinjalta vuonna 1997. Juurikkala on ohjannut etupäässä nuorille suunnattuja elokuvia.

*[[Rosa Was Here]]* (1994) on puolipitkä fiktioelokuva maailmasta, jossa kaikki aikuiset yhtäkkiä katoavat. Juurikkala on ohjannut myös kaksi pitkää elokuvaa. *[[Kyytiä Moosekselle]]* (2001) pohjautuu Raamatun kymmeneen käskyyn. Se koostuu kymmenestä eri tarinasta, jotka 12–15-vuotiaat nuoret ympäri Suomea olivat improvisoineet. *[[Valo (elokuva)|Valo]]* (2005) on Aleksanteri Ahola-Valon päiväkirjoihin ja Juurikkalan alkuperäistarinaan pohjautuva elokuva, jonka varsinaisesta käsikirjoituksesta vastasi Markku Flink.  

Juurikkala on ohjannut myös koulumaailmaan sijoittuvat televisiosarjat *[[Enkeleitä ja pikkupiruja]]* (1998) sekä *[[Laura (televisiosarja)|Laura]]* (2002). Juurikkalalta on ilmestynyt omaelämäkerrallinen teos *Varjojen taika – matka edelliseen elämään* (2011), jossa hän kertoo uskostaan tuonpuoleiseen maailmaan. Vuonna 2014 häneltä ilmestyi *Äitikirja*, jossa hän kertoo roolistaan omia ja kasvattilapsia sisältäneen uusperheen äitinä.

Vuonna 2000 Juurikkalalle myönnettiin Vantaan kulttuuripalkinto. Vuonna 2003 Juurikkala palkittiin elokuvataiteen valtionpalkinnolla ja vuonna 2005 Unicefin Lasten oikeuksien vaikuttaja -palkinnolla.

## Yksityiselämä
Juurikkala on naimisissa Juha "Juuso" Juurikkalan kanssa. Aiemmin hän oli naimisissa SAK:n entisen työ- ja elinkeinojohtajan Matti Tukiaisen kanssa. Juurikkalalla on kaksi 1980-luvulla syntynyttä poikaa ja vuonna 2003 syntynyt tytär. Juurikkalan poika Oskari Juurikkala on toiminut perussuomalaisten talouspoliittisena neuvonantajana ja Timo Soinin avustajana ja kuuluu katoliseen Opus Dei -järjestöön. Toinen hänen pojistaan on valokuvaaja ja musiikkivideo-ohjaaja Ville Juurikkala. Kaija Juurikkala sai vuonna 2017 aivoverenvuodon ja aivoinfarktin ja menetti puhe- ja liikuntakykynsä. Elokuusta 2019 lähtien hän on asunut palvelutalossa ja on vähitellen toipumassa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Live at the BBC (Dire Straits)

**Live at the BBC** on brittiläisen rock-yhtye Dire Straitsin live-albumi. Se julkaistiin vuonna 1995. Albumi nousi Britannian albumilistan sijalle 71.

Albumin seitsemän ensimmäistä kappaletta äänitettiin BBC:n "Live In Concert" -sarjaa varten 22. heinäkuuta 1978. 8. kappale, "Tunnel of Love" äänitettiin BBC:n TV-ohjelmaa "Old Grey Whistle Test" varten 31. tammikuuta 1981.

Kappale "What's The Matter Baby?" on aiemmin julkaisematon.

## Kappalelista
Kaikki kappaleet kirjoittanut Mark Knopfler, ellei toisin mainittu.

#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
Loistosiipisimppu

**Loistosiipisimppu** (*Dendrochirus brachypterus*) on kestävä ja suosittu meriakvaarioiden simppukala.

## Ulkonäkö ja koko

Loistosiipisimppu kasvaa noin 18&nbsp;cm pitkäksi. Sen eväruodot ovat melko lyhyet, ja niiden välissä oleva verkko ulottuu ruodonkärkiin asti muodostaen puoliympyrän. Raidat eivät ole niin selvärajaiset kuin monilla muilla simppukaloilla. Eri värimuotoja on kolme: ruskehtava, keltainen ja punertava.

## Alkuperä
Loistosiipisimppu on kotoisin Indopasifiselta merialueelta: sitä tavataan Punaiseltamereltä aina Australiaan, Japaniin ja Tongasaarille asti. 

## Käyttäytyminen
Loistosiipisimppua voi pitää riutta-akvaariossa, koska se ei koske koralleihin. Sitä ei voi kuitenkaan pitää kovin pienten kalojen tai katkarapujen kanssa, koska simppu syö ne. Kala on arka ja tarvitsee paljon piilopaikkoja. Se oppii tuntemaan hoitajansa.

## Ravinto
Loistosiipisimppu syö lihapitoista ruokaa.

## Lähteet
Money for Nothing (albumi)

**Money for Nothing** on brittiläisen rock-yhtye Dire Straitsin kokoelmalevy, joka julkaistiin lokakuussa 1988. Albumi sisältää suosituimmat kappaleet yhtyeen viideltä ensimmäiseltä albumilta. Kansikuva on kuvankaappaus ”Money for Nothing” -kappaleen musiikkivideosta.

## Kappaleet
* Kaikki kappaleet ovat Mark Knopflerin käsialaa, ellei toisin mainita.

#
#
#
# 
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
Kazimierz Lipień

**Kazimierz Lipień** (6. helmikuuta 1949 Jaczków, Puola – 13. marraskuuta 2005 New York, Yhdysvallat) oli puolalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiavoittaja sekä maailman- ja Euroopan mestari. 

Lipień voitti olympiakultaa 62 kilon sarjassa Montrealissa 1976. Hän hävisi Neuvostoliiton Nelson Davidianille pistein 10–6, mutta varmisti kultamitalinsa voittamalla Unkarin László Réczin pistein 13–4. Münchenin olympiakisoissa 1972 Lipień sai pronssia. MM-kultaa hän voitti Teheranissa 1973 ja Katowicessa 1974, mutta Minskissä 1975 hän jäi hopealle hävittyään Nelson Davidianille. Myös EM-kisoissa hän saavutti useita mitalisijoja.

Kazimierz Lipieńin kaksoisveli Józef Lipień saavutti 57 kilon sarjassa olympiahopeaa Moskovassa 1980 ja voitti Pertti Ukkolan Montréalissa 1976, vaikka jälkimmäinen veikin sitten kultaa. Maailmanmestaruuden Józef Lipień voitti vuonna 1973, eli samoissa kisoissa veljensä kanssa.

## Saavutuksia
* Olympiakultaa Montréalissa 1976 (sarja 62 kg)
* Olympiapronssia Münchenissä 1972 (sarja 62 kg)
* Olympiakisoissa kuudes 1980 (sarja 62 kg)
* MM-kultaa Teheranissa 1973 ja Katowicessa 1974 (sarja 62 kg)
* MM-hopeaa Sofiassa 1971, Minskissä 1975, Göteborgissa 1977 ja México Cityssä 1978
* EM-kultaa 1975, 1976 ja 1978 (sarja 62 kg)
* EM-hopeaa 1973 (sarja 62 kg)
* EM-pronssia 1972 ja 1979 (sarja 62 kg)

## Lähteet
*
*

## Aiheesta muualla
*Kazimierz Lipień – Sports Reference LLC.
Sanrio

**Sanrio** on japanilainen yritys, joka on perustettu vuonna 1960. Sanrio myy monenlaisia eläinhahmojen kuvilla varustettuja tuotteita. Yritys on toiminut myös elokuvien tuottajana. Sanriolla on kaksi teemapuistoa Japanissa, Sanrio Puroland Tamassa ja Harmonyland Hijissä.

## Katso myös

* Luettelo Sanrion hahmoista

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.sanrio.com 
* http://www.sanrio.co.jp 
* Harmonyland
Col d’Aubisque

**Col d’Aubisque** on Ranskassa ja Keski-Pyreneillä sijaitseva vuorensola, joka sijaitsee kolmisenkymmentä kilometriä etelään Tarbesin ja Paun kaupungeista. Sola on Pyrénées-Atlantiquesin departementissa, joka on osa Akvitanian aluetta.

Sola on kokonaisuudessaan Ranskan alueella ja se on 1&nbsp;709 metriä merenpinnasta. Solan käännekohta Col du Soulor on idässä ja se mahdollistaa lännessä olevan Ossaun laakson yhteyden Gave de Pauhun idässä pitkin maantietä, joka kulkee cirque de Litorin, Ouzon laakson yläosassa, kautta. Tie on yleensä suljettu liikenteeltä talvisin marras-joulukuusta aina touko-kesäkuuhun saakka.

## Urheilutapahtumat
Ranskan ympäriajo ja Col d’Aubusque on yhdistetty usein toisiinsa ja sola on osa ympäriajon historiaa. Kilpailun alkuvuosina järjestäjät eivät uskaltaneet uhata vuoristoa, mutta jo vuonna 1910 ajettiin ensimmäinen todellinen vuoristotaival juuri Pyreneillä. Tämän jälkeen Ranskan ympäriajon reitti on kulkenut 69 kertaa (vuoteen 2007 mennessä) solan lävitse, eli enemmän kuin joka toinen vuosi. Sola oli maalipaikkana muun muassa Ranskan ympäriajon 16. etapilla vuonna 2007.

Solaan pääsee nopeimmin ja helpoimmin Eaux-Bonnesin kaupungista, jolloin nousua on keskimäärin 7,5&nbsp;% kilometrillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Täydellinen luettelo pyöräilyn ja solan yhteisestä historiasta 
* Col d'Aubisque
Kärjenniemi

**Kärjenniemi** on kylä ja taajama Valkeakoskella Pirkanmaalla.                                            

## Historia

Kärjenniemi on alun perin ollut pieni maalaiskylä Sääksmäen kunnassa. Kärjenniemestä tuli osa Valkeakosken kaupunkia kuntaliitoksen myötä vuonna 1973.

## Palvelut

Kärjenniemessä on koulu, päiväkoti, autokauppa ja kaksi parturi-kampaamoa. Kärjenniemen kylä on viime vuosina kasvanut runsaan rakentamisen takia. Ala-Nississä on nuorisotilat sekä diakoniatoimisto.

## Maantiede

Kärjenniemi jakautuu neljään alueeseen, jotka ovat Nissit (Yli- ja Ala-Nissi), Kärjenniemen niemi, Seikka ja Väärämäki. Väärällämäellä sijaitsevat Kärjenniemen ala-aste ja päiväkoti, ja sen läpi kulkee vanha seututie 304, joka on uudelleennimetty Vääränmäentieksi. Vääränmäentieltä erkanee Rantoontie, jota pitkin pääsee Rantoolle ja Vedentaalle. Yli-Nissi on enimmäkseen taajamamaista omakotiasutusta. Ala-Nissiin rakennetaan 2020-luvulla omakotitaloja. Seikka on pieni alue Seikantiellä, Kopolantien kupeessa.

## Vanajavesi

Kärjenniemeä hallitsee maisemallisesti Vanajavesi rantoineen. Sen ansiosta Kärjenniemessä on veneranta ja uimatilaa.

## Aiheesta muualla
* Vanhan kansan kertomaa, Aamulehti, 02.04.1939, nro 89, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
PFA:n vuoden pelaaja

**PFA:n vuoden pelaaja** on jokaisen Englannin jalkapalloilukauden päätteeksi jaettava palkinto kauden parhaalle pelaajalle. Palkinnon jakaa jalkapalloilijoiden ammattiliitto Professional Footballers' Association. Voittaja valitaan liittoon kuuluvien pelaajien äänestyksellä. Palkinnon voi saada kuka tahansa Englannissa pelaava pelaaja kansallisuudesta riippumatta.

Ensimmäisen kerran palkinto jaettiin vuonna 1974, jolloin sen voitti Leeds Unitedin Norman Hunter. Palkinnon on onnistunut voittamaan kahdesti viisi pelaajaa – Mark Hughes, Alan Shearer, Thierry Henry, Cristiano Ronaldo ja Gareth Bale. Heistä Shearer on ainoa, joka on saanut palkinnon kahdessa eri seurassa.

Pelaajat arvostavat kanssapelaajiltaan saamaa palkintoa, mutta sen jakomenetelmää on myös kritisoitu. Arvostelijoiden mukaan pelaajien suoritusta pitäisi arvioida koko kuluvan kauden perusteella, mikä ei ole mahdollista äänestyksen päättyessä maaliskuussa.

## Voittajat
Taulukossa on mainittu myös pelaajan samana vuonna saavuttamat muut merkittävät englantilaiset palkinnot, joita ovat pelaajayhdistyksen jalkapallotoimittajien  (FWA), pelaajayhdistyksen  (YPY) sekä vuodesta 2001 lähtien jaettu  (FPY).

## Voittojen jakauma
### Voitot maittain

### Voitot seuroittain

## Lähteet
Vítězslav Mácha

**Vítězslav Mácha** (6. huhtikuuta 1948 Krmelín – 29. toukokuuta 2023) oli Tšekkoslovakiaa edustanut kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja

Mácha voitti olympiakultaa 74 kilon sarjassa Münchenissä 1972, jossa hän ensimmäisellä kierroksella hävisi Bulgarian Ivan Koleville, mutta voitti loput vastustajansa. Montréalissa 1976 hän voitti muun muassa Suomen Mikko Huhtalan pistein 4–3, mutta hävisi finaalissa Neuvostoliiton Anatoli Bykoville pistein 7–3 ja sai hopeaa. Vielä neljänsissä olympiakisoissaan Moskovassa 1980 Mácha paini kuudenneksi. MM-kisoissa hän voitti kultamitalin kahdesti.

Mácha avioitui Miss Böömin kanssa vuonna 1971.

## Saavutuksia
* Olympiakultaa Münchenissä 1972 (sarja 74 kg)
* Olympiahopeaa Montrealissa 1976 (sarja 74 kg)
* Olympiakisoissa kuudes 1980 ja karsiutui 4. kierroksella 1968 (sarja 74 kg)
* MM-kultaa Katowicessa 1974 ja Göteborgissa 1977 (sarja 74 kg)
* EM-kultaa 1977 (sarja 74 kg)
* EM-hopeaa 1973 ja 1974 (sarja 74 kg)
* EM-pronssia 1972 ja 1975 (sarja 74 kg)

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Vítězslav Mácha – Sports Reference LLC.  
*Mácha FILA:n tietokannassa
Uudet territoriot

**Uudet territoriot** (, ; lyhennetään yleensä *NT* tai *N.T.*) on alue Hongkongissa Kiinassa. Alue ulottuu Boundary Streetistä pohjoiseen Sham Chun Riverille (Shenzhen River) saakka. Sham Chun River on rajana Hongkongin ja Manner-Kiinan välillä. Poikkeuksena tähän on Boundary Roadin pohjoispuolinen New Kowloon, joka nykyään on Kowloonin kaupunkialueeseen kuuluva osa. Uusiin territorioihin kuuluvat myös suurin osa Hongkongin edustalla olevista saarista kuten Lantau, Lamma, Cheung Chau ja Peng Chau. Alue vuokrattiin 1. heinäkuuta 1898 Britannialle 99 vuodeksi.

Uusien territorioiden asukasluku oli 3&nbsp;984&nbsp;077 ja väestötiheys 4&nbsp;137&nbsp;as./km² vuonna 2021.

## Piirit
Uudet territoriot koostuvat seuraavista piireistä:
* Islands
* Kwai Tsing (Kwai Chung ja Tsing Yi Island)
* North
* Sai Kung
* Sha Tin
* Tai Po
* Tsuen Wan
* Tuen Mun
* Yuen Long

## Lähteet
M/S Madeleine II

**M/S Madeleine II** (aik. *M/S Villa de Teror*) on nykyisin Kanadan valtion omistama matkustaja-autolautta, jonka rakentaminen aloitettiin vuonna 2007 Astilleros de Sevilla -telakalla Espanjassa. Alus on alun perin Viking Linen tilaama, ja se tunnettiin työnimellä *Viking ADCC*. Kirjainyhdistelmä tuli sanoista *All seasons* *Day* *Cruising and* *Commuting* (suom. *Päiväristeilyjä ja työmatkoja* *kaikkina vuodenaikoina*). Alusta suunniteltiin liikennöimään välillä Maarianhamina–Kapellskär, jolla se olisi ollut Viking Linen ensimmäinen uudisalus. Valmistuttuaan aluksen suunniteltiin korvaavan reitillä silloin liikennöineen *[[M/S Anemos|M/S Rosellan]]*. Laivan kauppasumma oli noin 60 miljoonaa euroa. 

Aluksen toimitus kuitenkin myöhästyi pahasti, mikä johti siihen, että Viking Line irtisanoi 8. helmikuuta 2010 aluksen tilauksen. Laivan melko valmis runko laskettiin vesille vuonna 2013 ja hinattiin Factorias Vulcanon telakalle Vigossa, jossa se jäi odottamaan mahdollista uutta käyttäjää ja loppuunrakentamista. Tilauksen ennakkomaksulle, 14,1 miljoonalle eurolle, oli takaukset. Viking Line varautui suunnittelukustannuksista aiheutuneisiin neljän miljoonan euron tappioihin.

Huhtikuussa 2017 espanjalainen laivayhtiö Trasmediterránea vahvisti allekirjoittaneensa sopimuksen telakkayhtiö Factorías Vulcanon kanssa laivan loppuun rakentamisesta. Aluksen nimeksi tuli *M/S Villa de Teror,* ja se lähti ensimmäiselle merikoeajolle 15. lokakuuta 2018. Pian tämän jälkeen työt laivalla pysähtyivät telakan talousvaikeuksien vuoksi ja aloitettiin uudestaan vasta 25. maaliskuuta 2019. Jäljellä olevan työn määräksi oli tuolloin arvioitu 42 työpäivää. Ilmoitettu laivan luovutuspäivä 3. kesäkuuta 2019 ei toteutunut, ei myöskään kesäkuun 10., 20. tai 25. päivä, vaan lopulta alus lähti Factorias Vulcanon telakalta 27. kesäkuuta 2019. Laiva asetettiin liikennöimään Trasmediterránean emoyhtiön Naviera Armasin reiteille Motril–Nador ja Motril–Al Hoceima.

16. syyskuuta 2020 Kanadan hallitus ilmoitti ostaneensa *M/S Villa de Teror* -aluksen. Se korvasi *M/S Madeleine* -aluksen ja sai nimekseen *Madeleine II*. Kauppasumma oli 155 miljoonaa dollaria Kanadan hallituksen vahvistaman tiedotteen mukaan.

## Lähteet
Soba

**Soba** () on nimi japanilaisille ohuille nuudeleille, jotka valmistetaan tattarijauhoista. Sobaa tarjotaan joko viileänä kastikkeen kanssa tai kuumassa liemessä nuudelikeittona. Japanissa myös mitä tahansa ohutta nuudelia voidaan kutsua sobaksi erotuksena paksuista, vehnästä valmistetuista udon-nuudeleista. 

Soba-nuudeleita tarjotaan Japanissa useissa eri tilanteissa. Ne ovat suosittu ja halpa pikaruoka esimerkiksi rautatieasemilla. Niitä tarjoillaan myös kalliissa ja erikoistuneissa ravintoloissa. Niitä valmistetaan myös kotiruokana.

Säädösten mukaan nuudeleissa pitää olla vähintään 30 prosenttia tattarijauhoja, jotta niitä voidaan kutsua sobaksi, vaikka tattaripitoisemmat nuudelit ovatkin halutumpia. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Soba-nuudelien valmistaminen
Trinity ratsastaa jälleen

**Trinity ratsastaa jälleen** (*Continuavano a chiamarlo Trinità*) on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut italowestern-komedia. Elokuvan ohjasi Enzo Barboni ja pääosissa ovat Terence Hill ja Bud Spencer. Trinityn tyttöystävän roolissa näyttelee suomalainen Kirsti Somersalo (Yanti Somer).

Elokuva kertoo veljeskaksikosta, Trinitystä ja Bambinosta. Toisiaan karttava kaksikko tapaa toisensa vanhempiensa luona, he kuulevat vanhalta isältään että tämän viimeisiä toivomuksia ennen kuolemaansa olisi nähdä Trinity ja Bambino yhteistyössä ja että he alkaisivat yhdessä pelätyiksi hevosvarkaiksi. Isänsä toivetta kunnioittaen he rupeavat hevosvarkaiksi, joka osoittautuukin hyvin hankalaksi puuhaksi. Kaksikko ajautuu pieneen kylään, jossa heidät pienen erehdyksen takia sekoitetaan liittovaltion agentteihin.

*Trinity ratsastaa jälleen* on jatkoa elokuvalle *[[Nimeni on Trinity – paholaisen oikea käsi]]*.

## Näyttelijät

* Terence Hill – Trinity
* Bud Spencer – Bambino

## Vastaanotto
*Trinity ratsastaa jälleen* sai Suomen ensi-iltansa 7. heinäkuuta 1972 ja nousi loppuvuoden aikana 328&nbsp;682 katsojallaan vuoden neljänneksi katsotuimmaksi elokuvaksi Suomen elokuvateattereissa.

*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 elokuvan VHS-julkaisulle annetaan yksi tähti viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”huono”.

## Lähteet
Mäntyharjun kanava

**Mäntyharjun kanava** oli kanavahanke, jonka tarkoituksena oli yhdistää Kymijoki Saimaaseen. Hankkeen toteuttamista ajoi voimakkaasti Järvi-Suomen Kanavat -neuvottelukunta, johon kuului kuntapäättäjiä niin Kymenlaaksosta, Päijät-Hämeestä kuin Etelä-Savostakin. Metsäteollisuus ry piti ensisijaisena Saimaan yhdistämistä Suomenlahteen.

Suunnitellun kanavahankkeen kokonaispituus olisi ollut noin 90 kilometriä, josta ainoastaan seitsemän kilometriä olisi ollut maakanavaa. Mäntyharjun kanava olisi kulkenut Heinolasta Paason kautta Pertunmaalle Ylä-Rääveliin, sieltä Juolasveden kautta Rannanmaalle ja Pyhävedelle, mistä Kallaveden kautta oltaisiin päästy Ristiinan Rautlahteen ja Saimaalle.

## Historia
Mikkelin läänin kuvernööri esitti jo vuonna 1841, että Päijänne yhdistettäisiin Mäntyharjun kautta Saimaaseen. Tuolloinen senaatti ei kuitenkaan päätöstä hyväksynyt, koska Saimaan kanavan rakentaminen oli ratkaisuvaiheessa. Alustava yleissuunnitelma hankkeesta valmistui TVH:n toimesta vuonna 1982.

## Nykytilanne
Vaikka kanavahankkeen suunnittelu päätettiin lopettaa joulukuussa 2000, niin suunniteltu kanava on edelleen mukana Etelä-Savon maakuntakaavassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kanavahankkeita Päijänteen ja Saimaan välillä
* Hallitus hylkäsi Kymijoen-Mäntyharjun kanavahankkeen
Dashi

**Dashi** () on japanilaisessa keittiössä käytetty liemipohja, joka valmistetaan useimmiten *[[katsuobushi]]sta* eli kuivatuista boniittilastuista ja *[[kombu]]*-merilevästä. Se on yksi japanilaisen keittiön tärkeimmistä perusraaka-aineista, jolla on soijaa vastaava asema.

Sana ”dashi” viittaa ulos tuomiseen tai päästämiseen, ja dashin tarkoitus onkin tuoda esiin ruoan oma maku ja vahvistaa sitä. Dashi on piilomakuna läsnä kaikkialla. Sitä on helppo valmistaa kiehauttamalla merilevää tai bonito-tonnikalahiutaleita; valmistukseen voidaan käyttää kuitenkin myös esimerkiksi pieniä kaloja. Dashiin voidaan käyttää sekä kalaa että merilevää tai vain jompaakumpaa ruoasta riippuen.

Dashin raaka-aineita voidaan keittää useita kertoja. Ensimmäinen liemi, *ichiban-dashi*, on laadukkain. Toista lientä, *niban-dashi*, käytetään esimerkiksi misokeiton pohjana. Kolmas liemi, *sanban-dashi*, on jo laimeampaa. Nykyisin on saatavilla veteen sekoitettavaa dashi-jauhetta, joka nopeuttaa liemen valmistamista. Japanissa vuonna 2006 tehdyn kyselytutkimuksen mukaan 74 prosenttia vastaajista oli käyttänyt ruoanlaittoon dashi-jauhetta, 51 prosenttia kombua ja 42 prosenttia katsuobushia. Myös muita raaka-aineita, kuten siitakesieniä tai *[[niboshi]]*-sardiineja, käytettiin yleisesti.

Dashi tuo ruokaan viidettä perusmakua, *[[umami]]a*. Tokion keisarillisen yliopiston professori Kikunae Ikeda löysi umamin vuonna 1907 tutkimalla kombusta keitettyä dashi-lientä.

## Lähteet
Imre Polyák

**Imre Polyák** (16. huhtikuuta 1932 – 15. marraskuuta 2010) oli unkarilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja.

Polyák nousi olympiavoittajaksi vasta neljänsissä kisoissaan. Helsingissä 1952 hän jäi hopealle 62 kilon sarjassa jouduttuaan Neuvostoliiton Jakov Punkinin selättämäksi ajassa 1.26. Melbournessa 1956 Polyák olisi voittanut kultaa, mikäli olisi selättänyt viimeisessä ottelussaan Neuvostoliiton Roman Dzneladzen. Polyák sai kuitenkin vain pistevoiton ja jäi hopealle Suomen Rauno Mäkisen jälkeen. Roomassa 1960 Turkin Müzahir Sille oli unkarilaista parempi. Vasta Tokiossa 1964 Polyák voitti kultaa 63 kilon sarjassa, vaikka Neuvostoliiton Roman Rurua antoikin kovan vastuksen. Maailmanmestaruuteen Polyák ylsi kolmasti. EM-kisoja hänen huippuvuosinaan ei järjestetty.

## Saavutuksia

* Olympiakultaa Tokiossa 1964 (sarja 63 kg)
* Olympiahopeaa Helsingissä 1952, Melbournessa 1956 ja Roomassa 1960 (sarja 62 kg)
* MM-kultaa Karlsruhessa 1955 ja Budapestissa 1958 (sarja 62 kg) sekä Toledossa 1962 (sarja 63 kg)
* MM-hopeaa Jokohamassa 1961 (sarja 67 kg) ja Helsingborgissa 1963 (sarja 63 kg).

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
St James’ Park

**St James’ Park** on Newcastle upon Tynessa, Englannissa sijaitseva stadion. Newcastle Unitedin kotistadionina toimivan St James’ Parkin kapasiteetti on 52&nbsp;354 henkilöä. Stadion avattiin vuonna 1880 ja sitä remontoitiin viimeksi 1998-2000. Stadion on kapasiteetiltaan Englannin kahdeksanneksi suurin jalkapallostadion, edellään Wembley Stadium, Old Trafford, Tottenham Hotspur Stadium, Emirates Stadium, London Stadium, City of Manchester Stadium ja Anfield. Stadionin neljä sivua tunnetaan nimillä Gallowgate End (aiemmin the Newcastle Brown Ale Stand), the Leazes End (aiemmin the Sir John Hall Stand), the Milburn Stand (1950-luvun pelaajan Jackie Milburnin mukaan nimetty) ja the East Stand.

2. huhtikuuta 2007 tehtiin 300 miljoonan punnan suunnitelma, jonka mukaan stadionin kapasiteetti olisi noussut yli 60&nbsp;000:een.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*St. James' Park Kuvaus ja kuvagalleria
Stadium of Light

**Stadium of Light** on jalkapallostadion Sunderlandissa, Englannissa ja se avattiin vuonna 1997. Noin 49&nbsp;000-paikkainen Stadium of Light on Sunderlandin kotistadion. Stadionilla on pelattu myös kaksi Englannin maajoukkueen ottelua.

## Aiheesta muualla

*Kuvia BBC:n sivuilla
Rudolf Svensson

**Rudolf Svensson** (27. maaliskuuta 1899 Gudhem – 4. joulukuuta 1978 Tukholma) oli ruotsalainen painija ja kaksinkertainen olympiavoittaja.

Svensson voitti painin raskaan sarjan olympiakultaa kreikkalais-roomalaisella tyylillä Amsterdamissa 1928. Suomen Hjalmar Nyström jäi tuolloin hopealle hävittyään Svenssonille heti ensimmäisessä ottelussaan. Los Angelesissa 1932 Svensson voitti Suomen Onni Pellisen jäi vei kultaa raskaassa keskisarjassa, johon osallistui vain kolme painijaa. Pariisissa 1924 Svensson oli saanut jo kaksi hopeamitalia, joista toinen tuli vapaapainista.

MM-kisoissa Svensson sijoittui kahdesti hopealle hävittyään kummallakin kerralla Suomen Edil Rosenqvistille. Euroopan mestaruuden Svensson voitti kahdesti. Vuoden 1931 EM-kisoissa hän hävisi Onni Pelliselle.

## Saavutuksia

* Olympiakultaa kreikkalais-roomalaisessa painissa Amsterdamissa 1928 (raskas sarja) ja Los Angelesissa 1932 (raskas keskisarja)
* Olympiahopeaa kreikkalais-roomalaisessa painissa ja vapaapainissa Pariisissa 1924 (raskas keskisarja)
* MM-hopeaa Helsingissä 1921 ja Tukholmassa 1922 (raskas keskisarja)
* EM-kultaa 1925 (raskas sarja) ja 1933 (raskas keskisarja)
* EM-hopeaa 1929 ja 1934 (raskas sarja) sekä 1931 (raskas keskisarja)

## Lähteet
* 
* 
*
Jōruri

**Jōruri** () on japanilainen romanttisten balladien tyyppi. Se on saanut nimensä Jōruri-neidosta, joka esiintyy Muromachi-kauden Minamoto no Yoshitsunesta kerrotussa rakkaustarinassa *Jōrurihime monogatari*. Tarinan suosion myötä jōruri vakiintui balladien yleisnimitykseksi. Alun perin balladeja säestettiin biwalla ja tanssilla, mutta Edo-kaudella säestyksessä yleistyivät shamisen ja nuket. Jōruri-nukketeatterista syntyi vähitellen Bunraku.

Eri jōruri-koulukunnat kehittivät useita eri jōruri-tyylejä, joista tunnetuin on *gidayū*. Merkittäviä jōruri-kirjailijoita olivat Chikamatsu Monzaemon, Ki no Kaion, Takeda Izumo, Namiki Sōsuke ja Chikamatsu Hanji.

## Lähteet
Ivar Johansson (painija)

**Ivar Valentin Johansson** (31. tammikuuta 1903 Norrköping – 4. elokuuta 1979 Norrköping) oli ruotsalainen painija ja kolminkertainen olympiavoittaja, ammatiltaan poliisi.

Ivar Johansson on Kristjan Palusalun ohella ainoa painija, joka on yltänyt samoissa olympiakisoissa voittoon sekä vapaapainissa että kreikkalais-roomalaisessa painissa. 

Los Angelesin kisoissa 1932 Johansson voitti ensin kultaa vapaapainin keskisarjassa (79 kg), jossa Suomen Väinö Kajander kärsi ainoana pistetappion Johanssonin selätettyä kolme aiempaa vastustajaansa. Voittonsa jälkeen Johanssonilla ei ollut aikaa juhlimiseen, vaan hän laihdutti itsensä 72-kiloiseksi osallistuakseen kreikkalais-roomalaisen painin välisarjaan. Siinä Johansson voitti toisen kultamitalinsa vaikka hävisikin ottelunsa Suomen Kyösti Luukkoa vastaan tuomariäänin 2–1. 

Kolmannen kultamitalinsa Johansson sai neljä vuotta myöhemmin Berliinissä 1936 kreikkalais-roomalaisen painin keskisarjassa. Tuolloin hopeamitalille päätynyt Saksan Ludwig Schweickert hävisi tuomariäänin 2–1, neljänneksi sijoittunut Suomen Väinö Kokkinen 3–0, ja viimeisessä ottelussa pronssimitalisti, unkarilainen József Palotás selättyi ajassa 3.48.

Johansson hallitsi omaa sarjaansa myös EM-kisoissa: hän voitti molemmissa painimuodoissa yhteensä yhdeksän Euroopan mestaruutta ja jäi vain kahdesti himmeämmille mitaleille. Vuoden 1930 EM-kisoissa Väinö Kokkinen oli häntä parempi. Vuosina 1938–1939 vapaapainin EM-kisoja ei järjestetty, joten Johansson joutui noina vuosina tyytymään yhteen mestaruuteen. MM-kilpailujakaan ei hänen aktiivivuosinaan järjestetty.

## Saavutuksia
* Olympiakultaa kreikkalais-roomalaisessa painissa Los Angelesissa 1932 (välisarja) ja Berliinissä 1936 (keskisarja)
* Olympiakultaa vapaapainissa Los Angelesissa 1932 (keskisarja)
* EM-kultaa kreikkalais-roomalaisessa painissa 1931, 1934, 1935, 1937, 1938 ja 1939 (keskisarja)
* EM-kultaa vapaapainissa 1934, 1935, 1937 (keskisarja)
* EM-hopeaa kreikkalais-roomalaisessa painissa 1930 (keskisarja)
* EM-pronssia kreikkalais-roomalaisessa painissa 1929 (keskisarja)

## Lähteet
*
*
*

## Aiheesta muualla
*Ivar Johansson – Sports Reference LLC.  
*Johansson FILA:n tietokannassa
Heinrich Kuhl

**Heinrich Kuhl** (17. syyskuuta 1797 Hanau − 14. syyskuuta 1821 Buizentorg (Bogor) oli saksalainen eläintieteilijä.

Vuonna 1817 Kuhl pääsi Coenraad Jacob Temminckin assistentiksi Leidenin museoon. 1817 Kuhl julkaisi tutkielman lepakoista ja 1819 hän julkaisi papukaijoista teoksen *Conspectus psittacorum*. Hän julkaisi myös ensimmäisen tutkielman keijuista ja luettelon kaikista lintumaalauksista Louis-Jean-Marie Daubentonin teoksessa *Planches Enluminees*.

1820 hän matkusti Jaavalle ystävänsä Johan Coenraad von Hasseltin (1797–1823) kanssa tutkimaan saaren eläimistöä. He lähettivät Leidenin museolle 200 luurankoa, 200 nisäkkään nahkaa 65:stä lajista,  2000 linnun nahkaa, 1400 kalaa, 300 matelijaa ja sammakkoeläintä, sekä suuren joukon hyönteisiä ja nilviäisiä.

Kuhl kuoli maksatulehdukseen Buizentorgissa oltuaan Jaavalla vajaan vuoden. Von Hasselt jatkoi hänen työtään, mutta hänkin kuoli jo parin vuoden kuluttua.

Kuhl nimesi linnuista ainakin etelänkeijun.
Italian A2-liiga

**Italian A2-liiga** on Italiassa lentopallossa toiseksi korkeimmalla oleva sarjataso. A1-liiga on Italiassa korkein mahdollinen sarjataso ja sitä pidetään maailman kovimpana lentopalloliigana.

## Sarjajärjestelmä

Italian A2-liigassa pelaa 16 joukkuetta. Jokainen joukkue kohtaa toisensa sekä koti- että myös vieraskentällään kauden aikana. Kauden keskivaiheilla pelataan All-Stars ottelu liigassa, jossa A2-liigan parhaimmat pelaajat kohtaavat A1-liigan parhaimmat. Runkosarjan kärkipaikalla kauden loputtua sijoittunut joukkue nousee automaattisesti Italian A1-liigaan. Sijoille 2–7 sijoittuneet joukkueet pelaavat Play-Off -pelit A1-liigaan nousemista varten, jonka jälkeen he kohtaavat A1-liigan huonoimmat joukkueet ja pelaavat sarjapaikasta maailman arvostetuimpaan lentopallosarjaan. Sijoille 13, 14, 15 ja 16 sijoittuneet joukkueet putoavat automaattisesti B1-liigaan. 

## Joukkueet

* Corigliano
* Santa Croce
* Bassano Del Grappa
* Castellana Grotte
* Pineto
* Taviano
* Crema
* Cagliari

* Milano Sparkling 
* Loreto
* Isernia
* Spoleto
* Modugno
* Cavriago
* Bari
* Bergamo

## Katso myös

* Italian A1-liiga

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut (englanniksi)
Agim Çeku

**Agim Çeku** (s. 29. lokakuuta 1960 Pećin kaupungissa Kosovossa silloisessa Jugoslaviassa) on kosovolainen sotilas ja poliitikko. Hän toimi Kosovon pääministerinä 2006–2008.

Çeku opiskeli Zadarin tai Belgradin sotilasakatemiassa ja yleni kapteeniksi Jugoslavian armeijassa. Jugoslavian hajotessa hän liittyi ensin Kroatian armeijaan ja yleni siellä kenraaliksi, ja siirtyi sitten Kosovon vapautusarmeijan UCK:n komentajaksi.

Vuonna 2009 Çeku pidätettiin, koska Serbia syytti häntä sotarikoksista Kosovon serbejä vastaan vuosien 1998–1999 sodassa. Hän oli ollut aiemmin kolme kertaa pidätettynä saman pidätysmääräyksen takia.

## Lähteet
Carl Westergren

**Carl Westergren** (13. lokakuuta 1895 Malmö – 5. elokuuta 1958 Malmö) oli ruotsalainen painija ja kolminkertainen olympiavoittaja.

Carl Westergren oli ensimmäinen painija, joka voitti kolme olympiakultaa. Westergren saavutti olympiavoittonsa kolmessa eri kreikkalais-roomalaisen painin sarjassa. Ensimmäinen kultamitali tuli Antwerpenin 1920 kisoissa keskisarjassa (75&nbsp;kg), toinen Pariisin 1924 kisoissa raskaassa keskisarjassa (82,5&nbsp;kg) ja kolmas Los Angelesin 1932 kisoissa raskaassa sarjassa (yli 87&nbsp;kg). Amsterdamin 1928 kisoissa Westergren hävisi raskaassa keskisarjassa ensimmäisen ottelunsa Suomen Onni Pelliselle ja jätti sitten koko kisat kesken. Pariisissa 1924 Westergren osallistui myös vapaapainiin ja sijoittui neljänneksi.

MM-kultaa Westergren voitti Tukholmassa 1922, ja sen jälkeen ei MM-kisoja hänen uransa aikana enää järjestettykään. EM-kultaa hän voitti kolmasti ja EM-pronssia kerran.

Westergren voitti urallaan yhteensä neljä Pohjoismaiden-mestaruutta. Hän voitti mestaruuden vuosina 1919 ja 1920 75 kg:n sarjassa ja vuosina 1923 ja 1925 alle 82,5 kg:n sarjassa.

## Saavutuksia
* Olympiakultaa kreikkalais-roomalaisessa painissa Antwerpenissa 1920 (keskisarja), Pariisissa 1924 (raskas keskisarja) ja Los Angelesissa 1932 (raskas sarja)
* Olympiakisoissa neljäs vapaapainissa Pariisissa 1924 (raskas keskisarja)
* MM-kultaa kreikkalais-roomalaisessa painissa Tukholmassa 1922 (keskisarja). 
* EM-kultaa kreikkalais-roomalaisessa painissa 1925 ja 1930 (raskas keskisarja) sekä 1931 (raskas sarja)
* PM-kultaa kreikkalais-roomalaisessa painissa 1919 ja 1920 (keskisarja) sekä 1923 ja 1924 (raskas keskisarja)

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Penetralia

**Penetralia** on ruotsalaisen death metal -yhtye Hypocrisyn debyyttialbumi. Musiikkityyli on death metallia ilman suurempia melodioita. Laulutyyli on matalaa murinalaulua, joka oli osa tuon ajan musiikkityyliä.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Hypocrisy sekä sanoittanut Masse Broberg.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Masse Broberg – laulu
* Peter Tägtgren – kitara & koskettimet, laulu (10), rummut (1–3, 5–8)
* Mikael Hedlund – basso
* Jonas Osterberg – kitara
* Lars Szöke – rummut (4, 9, 10)

## Arvostelut
* Allmusic: 

## Aiheesta muualla
* 
* Penetralia discogs.com -sivustolla

## Lähteet
City of Manchester Stadium

**Etihad Stadium** (tunnetaan myös nimillä **City of Manchester Stadium**, **COMS** ja **Eastlands**) on urheilustadion Manchesterissa, Englannissa. Alun perin stadion suunniteltiin vuoden 2000 kesäolympialaisten pitopaikaksi, mutta kun kisoja ei saatu Manchesteriin, stadion tehtiin vuoden 2002 Kansainyhteisön kisoja varten. Kisojen jälkeen stadionista tuli jalkapallojoukkue Manchester Cityn kotistadion, johon se muutti entiseltä kotikentältään Maine Roadilta vuonna 2003. Kansainyhteisön kisojen jälkeen kenttä muutettiin vain jalkapallokäyttöön ja sieltä poistettiin juoksuradat. 8. heinäkuuta 2011 stadionin nimeksi tuli Etihad Stadium lentoyhtiö Etihadin solmittua 10 vuoden sopimuksen seuran kanssa.

55 097 katsojaa vetävä City of Manchester Stadium on kapasiteetillaan kuudenneksi suurin jalkapallostadion Englannissa ja kymmenenneksi suurin stadion Britanniassa. Vuonna 2008 stadionilla pelattiin UEFA Cupin loppuottelu.

## Konsertit
Jalkapallokauden ollessa tauolla stadionilla järjestetään musiikkikonsertteja. City of Manchester Stadium on yksi Britannian suurimmista konserttistadioneista kapasiteetin ollessa parhaimmillaan jopa 60&nbsp;000. Ensimmäinen konsertti pidettiin vuonna 2004, jolloin stadionilla esiintyi Red Hot Chili Peppers.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tyne Bridge

**Tyne Bridge** on Tyne-joen ylittävä, Newcastle upon Tynen ja Gatesheadin kaupungit yhdistävä teräksinen kaarisilta koillisessa Englannissa. Sen suunnitteli insinööritoimisto Mott, Hay & Anderson ja rakennutti Dorman Long & Co. Sillan rakennustyöt käynnistettiin vuoden 1925 heinäkuussa ja kuningas Yrjö V:n johtama virallinen avajaistilaisuus pidettiin 10. lokakuuta vuonna 1928. Sillan pisin jänneväli on 161,8 metriä. Kokonaispituudeltaan silta on 398 metriä pitkä ja sen leveys on 17 metriä.

Tynen silta muistuttaa rakenteeltaan Sydneyn sataman siltaa, jonka rakentaminen oli aloitettu muutama kuukausi ennen Tynen sillan rakentamista. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fratton Park

**Fratton Park** on jalkapallostadion Portsmouthissa, Englannissa. Se toimii Englannin ykkösliiga -seura Portsmouth FC:n kotistadionina. Vuonna 1898 avattu stadion vetää 20&nbsp;288 ihmistä. Fratton Parkin katsomotilat ovat täysin katetut.

Fratton Park oli yksi stadioneista, jolla pelattiin Lontoon vuoden 1948 kesäolympialaisten jalkapallon alkulohkon otteluita. Stadionilla on pelattu myös yksi Englannin maajoukkueen ottelu, kun maajoukkue kohtasi Walesin 2. maaliskuuta 1903. Stadionilla on pelattu myös muutamia alle 21-vuotiaiden maaotteluita.

## Tilastot
Ennätysyleisö: 51&nbsp;385 katsojaa ottelussa Derby Countya vastaan 26. helmikuuta 1949 FA Cupin kuudennella kierroksella.

### Portsmouthin kauden katsojakeskiarvot
*1989–90:  8&nbsp;959
*1990–91:  9&nbsp;681
*1991–92: 11&nbsp;789
*1992–93: 13&nbsp;706
*1993–94: 11&nbsp;692
*1994–95:  8&nbsp;629
*1995–96:  9&nbsp;503
*1996–97:  8&nbsp;723
*1997–98: 11&nbsp;149
*1998–99: 11&nbsp;956
*1999–00: 13&nbsp;906
*2000–01: 13&nbsp;707
*2001–02: 15&nbsp;121
*2002–03: 18&nbsp;934
*2003–04: 20&nbsp;108
*2004–05: 20&nbsp;072
*2005–06: 19&nbsp;840
*2006–07: 19&nbsp;862

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Arsen Fadzajev

**Arsen Suleimanovitš Fadzajev** (, ; s. 5. syyskuuta 1962 Pohjois-Ossetian ASNT, Neuvostoliitto) on Neuvostoliittoa sekä Itsenäisten valtioiden yhteisön ja Georgian urheilijoiden muodostamaa yhdistynyttä joukkuetta edustanut vapaapainin kaksinkertainen olympiavoittaja.

Fadzajev voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa Kiovassa 1983 ja seuraavana keväänä Euroopan mestaruuden Jönköpingissä 1984, mutta itäblokin maiden boikotoidessa Los Angelesin 1984 kisoja ei Fadzajev päässyt tavoittelemaan vielä olympiavoittoa. Seuraava tilaisuus tuli Soulissa 1988, jossa Fadzajev sai kultamitalin otettuaan 68-kiloisten finaalissa 6–0-pistevoiton Etelä-Korean Park Jang-soonista. Ainoan kerran Fadzajev jäi arvokisoissa hopealle Martignyn MM-kisoissa 1989, jossa Yhdysvaltain Kenneth Monday oli parempi, kun Fadzajev poikkeuksellisesti paini 74-kiloisten sarjassa. Sen jälkeen Fadzajev laihdutti itsensä takaisin 68 kilon sarjaan ja voitti vielä kaksi maailmanmestaruutta sekä olympiakultaa Barcelonassa 1992.

Urheilu-uransa jälkeen Fadzajev on siirtynyt politiikkaan. Hänet valittiin Venäjän parlamentin alahuoneeseen duumaan Yhtenäinen Venäjä -puolueen listoilta vuonna 2003. Hän toimii kulttuuri-, urheilu- ja nuorisoasiainkomitean varapuheenjohtajana sekä Pohjois-Kaukasian alueen ongelmia käsittelevän komitean jäsenenä.

## Saavutuksia

* Olympiakultaa Soulissa 1988 ja Barcelonassa 1992 (sarja 68 kg)
* MM-kultaa Kiovassa 1983, Budapestissa 1985 ja 1986, Clermont-Ferrandissa 1987 Tokiossa 1990 ja Varnassa 1991 (sarja 68 kg)
* MM-hopeaa Martignyssa 1989 (sarja 74 kg)
* EM-kultaa Jönköpingissä 1984, Leipzigissa 1985, Velikotarnovossa 1987 ja Manchesterissa 1988 (sarja 68 kg)

## Lähteet
Third Mainland Bridge

**Third Mainland Bridge** on silta Nigerian väkirikkaimmassa kaupungissa Lagosissa. Se on Lagos Islandin saaren manner-Nigeriaan yhdistävistä kolmesta sillasta pisin. Silta rakennettiin sotilasjohtaja Ibrahim Babangidan toimeksiannosta vuonna 1990 ja se on noin 10,5 kilometrin mittainen. Silta kuuluu maailman 20 pisimmän sillan joukkoon.

## Lähteet