open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nishinoomote

**Nishinoomote** () on Japanin kaupunki Tanegashiman saarella Kagoshiman prefektuurissa. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Kyūshūn eteläkärjestä kaakkoon ja käsittää Tanegashiman pohjoisen puoliskon. Kaupunkiin kuuluu myös Tanegashiman länsipuolella sijaitseva pienempi Mageshiman saari. Nishinoomotessa on 15&nbsp;220 asukasta (syyskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 205,66 neliökilometriä.

Nishinoomote kehittyi Kamakura-kaudelta lähtien saarta hallinneen Tanegashima-klaanin keskuspaikkana. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa sille myönnettiin vuonna 1958. Merkittävimpiin elinkeinoihin kuuluu maatalous, joka tuottaa etenkin bataatteja, sokeriruokoa ja muita vihanneksia, mutta kaupungissa harjoitetaan myös tärkkelyksen ja sokerin valmistusta, maidon tuotantoa ja kalastusta.

Kaupungin nähtävyyksiin lukeutuvat muun muassa historiallisia aseita esittelevä museo ja erilaiset luontokohteet, kuten Yokinohaman hiekkaranta. 

## Kuvia

Tiedosto:Nishinoomote city hall.jpg|Nishinoomoten kaupungintalo
Tiedosto:伊勢神社IMGP1601.JPG|Ise-jinja
Tiedosto:希志碕IMGP1546.JPG|Kishikazakin majakka


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
İlhan Usmanbaş

**İlhan Usmanbaş** (23. lokakuuta 1921 Istanbul – 30. tammikuuta 2025) oli turkkilainen säveltäjä. Hän kuuluu Bülent Arelin ja İlhan Mimaroğlun ohella modernien turkkilaissäveltäjien toiseen sukupolveen. Hän keskittyi tonaaliseen intensiivisyyteen melodisuuden sijaan ja säveltänyt vapaamuotoisesti tiettyyn tekniikkaan tukeutumisen sijaan. Hän sai turkkilaisista säveltäjistä eniten palkintoja ja kunniamainintoja ulkomailta.

Usmanbaş varttui Ayvalıkissa. Hän aloitti 12-vuotiaana sellonsoiton itsenäisen opiskelun. Lukiosta valmistuttuaan hän aloitti opiskelun kirjallisuuden tiedekunnassa ja konservatoriossa Istanbulissa. Häntä opettivat siellä Cemal Reşit Rey (harmonia) ja Sezai Asal (sello). Siirryttyään sävellyksen laitokselle Ankaran valtionkonservatorioon hän sai opetusta Hasan Ferit Alnarilta (harmonia, kontrapunkti, sävellys), Ahmet Adnan Saygunilta (sävellys), David Zirkin (sello) ja Ulvi Cemal Erkin (piano). Usmanbaş valmistui valtionkonservatoriosta vuonna 1948 ja avioitui samana vuonna sopraano Atıfet Usmanbaşin kanssa. Hän lähti vuonna 1952 Unescon stipendin turvin Yhdysvaltoihin, jossa osallistui uuden musiikin pioneerien seminaareihin ja luennoille. Hän sai stipendin myös Rockefeller-säätiöltä ja oli toistamiseen Yhdysvalloissa vuosina 1957–1958. Hän sai Tanglewoodissa opetusta Luigi Dallapiccolalta ja Milton Babbittilta. Usmanbaş etääntyi vuoden 1960 jälkeen säveltäjänä sarjallisuudesta. Sävellystyönsä ohella hän opetti, kirjoitti ja käänsi kirjoja sekä laati artikkeleita.

Vuonna 1971 Usmanbaş nimitettiin Turkin valtiontaiteilijaksi. Vuonna 2000 hän sai Boğaziçin yliopiston kunniatohtorin arvon, ja vuonna 2004 hänelle myönnettiin elinikäisten saavutusten palkinto 32. Istanbulin musiikkifestivaalilla.

## Lähteet
Andrew Mangiapane

**Andrew Mangiapane** (s. 4. huhtikuuta 1996) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Chicago Blackhawksia. Calgary Flames varasi hänet kuudennella kierroksella vuoden 2015 varaustilaisuudessa. Mangiapane on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä ja kätisyydeltään left. 58 NHL-runkosarjaottelussa vuosina 2017–2019 hän on tehnyt kahdeksan maalia ja viisi syöttöä eli 13 tehopistettä. Viidessä pelaamassaan pudotuspeliottelussa hän on tehnyt yhden maalin. Lokakuussa 2020 Mangiapane teki rajoitettuna vapaana agenttina Flamesin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 4,85 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Elokuussa 2022 Mangiapane teki Flamesin kanssa kolmevuotisen ja yhteensä 17,4 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

Kesäkuussa 2024 Flames kauppasi Mangiapanen Washington Capitalsiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa. 

Heinäkuussa 2025 Mangiapane teki vapaana pelaajana Edmonton Oilersin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 7,2 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. 

Maaliskuussa 2026 Oilers kauppasi Mangiapanen ja ehdollisen ensimmäisen kierroksen varausvuoron vuoden 2027 varaustilaisuudessa Chicago Blackhawksiin vaihdossa Jason Dickinsoniin ja Colton Dachiin.

## Lähteet
* https://www.nhl.com/player/andrew-mangiapane-8478233
* http://www.hockeydb.com/ihdb/stats/pdisplay.php?pid=170147
### Viitteet
Tena

**Tena** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
*Tena, kaupunki Ecuadorissa
*Tena, Essityn maailmanlaajuinen virtsankarkailusuojien tuotemerkki
*Tena-Teollisuus Oy, vuosina 1950–1969 Kuopiossa toiminut teltta- ja makuupussivalmistaja

## Sukunimiä
*Joona Tena, suomalainen elokuvaohjaaja
*Natalia Tena, brittiläinen näyttelijä
*Veikko Tena, suomalainen lääninrovasti, rehtori ja tietokirjailija
Satsuma-Sendai

**Satsuma-Sendai** () on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Kagoshiman prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin luoteisosassa Itä-Kiinan meren rannikolla. Kaupungin läpi mereen virtaa merkittävä Sendaijoki. Satsuma-Sendaihin kuuluvat myös sen länsipuolella Itä-Kiinan meressä sijaitsevat Koshikijimasaaret. Sisämaan luonnonnähtävyys on vuorostaan vuorten ympäröivä Imutalampi. Kaupungissa on 93&nbsp;054 asukasta (syyskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 682,92 neliökilometriä.

Hallinnollisena yksikkönä Satsuma-Sendai on suhteellisen uusi: se perustettiin vuonna 2004 liittämällä yhteen Sendain kaupunki ja kahdeksan muuta kuntaa, Hiwakin, Irikin, Tōgōn ja Kedōinin maaseutukaupungit sekä Saton, Kamikoshikin, Shimokoshikin ja Kashiman kyläkunnat. Kaupungin keskusta sijaitsee Sendaissa, joka kehittyi jo varhain jokisatamana sekä Satsuman provinssin pääkaupunkina ja provinssitemppelin sijaintipaikkana. Satsuma-Sendaissa on elintarvike-, paperi- ja keramiikkateollisuutta. Itä-Kiinan meren rannikolla toimii kaksi Kyūshū denrokun voimalaitosta, Sendain ydinvoimalaitos ja Sendain lämpövoimalaitos. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään riisiä, kasviksia ja hedelmiä sekä harjoitetaan karjataloutta, saarilla myös kalastusta.

Satsuma-Sendaita palvelevat suurnopeusjunayhteys Kyūshū Shinkansen, JR Kyūshūn Kagoshima-päälinja ja Hisatsu orenji -rautatie. Viereisestä Ichiki-Kushikinon kaupungista on nopea lauttayhteys Koshikijimasaarille.

## Kuvia

Tiedosto:Nitta jinja Honden.JPG|Nitta-jinja
Tiedosto:Imutaike.jpg|Imutalampi Imutan tulivuorella
Tiedosto:Kamikoshiki Island Nagame-no-hama 2013-08A.JPG|Kamikoshikin saaren maisemaa
Tiedosto:Napoleon rock.JPG|Napoleon-kallio Shimokoshikin saaren edustalla


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Water Sign

**Water Sign** on Chris Rean viides studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1983.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Chris Rea.

## Kokoonpano
*Chris Rea – laulu, kitara, kosketinsoitin, tuottaja
*Robert Ahwai – kitara
*Ian Hawkins – kitara, basso
*Eoghan O’Neill – basso
*Kevin Leach – kosketinsoitin
*Max Middleton – kosketinsoitin
*Dave Mattacks – rummut
*Adrian Rea – rummut
*Dave Richards – rummut, lyömäsoittimet, tuottaja
*Martin Ditcham – lyömäsoittimet

## Arvostelut
* Allmusic: 

## Lähteet
Eduard Brunner

**Eduard Brunner** (14. heinäkuuta 1939 Basel – 27. huhtikuuta 2017 München) oli sveitsiläis-saksalainen klarinetisti.

Brunner opiskeli Pariisissa Louis Cahuzacin johdolla, kunnes tämä kuoli moottoripyöräonnettomuudessa. Hän toimi ensiklarinetistina Rafael Kubelikin johtamassa Baijerin radion sinfoniaorkesterissa ja professorina Saarin musiikkiyliopistossa. Hän tilasi klarinetille uutta ohjelmistoa, kuten konsertot Edison Denisovilta, Jean Françaixilta, Ernest Blochilta ja Cristóbal Halffterilta. Hänen ohjelmistoonsa kuului myös muiden muassa Louis Spohrin ja Carl Maria von Weberin standarditeoksia. 

Brunner teki yli 250 levytystä eri levymerkeille, kuten ECM:lle. Hän teki kamarimuusikkona yhteistyötä Alfred Brendelin, Végh-kvartetin ja Juri Bašmetin kanssa. Hän teki vuonna 2007 Musiques Suisses -levymerkille sveitsiläisen nykyklarinettimusiikin levyn, joka sisälsi hänen haastattelunsa. Hän levytti vielä tämän jälkeen Harald Genzmerin kamarimusiikkia.

## Lähteet
Kadri Gopalnath

**Kadri Gopalnath** (6. joulukuuta 1949 Mittakere – 11. lokakuuta 2019 Mangalore) oli intialainen saksofonisti. Hän oli yksi saksofonilla soitettavan karnaattisen musiikin edelläkävijöistä maassaan. Hän oli vuonna 1994 ensimmäinen karnaattinen muusikko, joka kutsuttiin Proms-festivaalien konserttiin Lontoon Royal Albert Halliin. Hän sai vuonna 2004 Padma Shri -palkinnon.

Gopalnath piti ensimmäisen konserttinsa vuonna 1978. Hän tutustui myöhemmin muusikko T. V. Gopalakrishnaniin, joka edisti hänen uraansa. Myöhemmin Gopalnath esiintyi eri puolilla maailmaa: Euroopassa, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Australiassa, Sri Lankassa ja läntisessä Aasiassa. Hänellä oli kunniatohtorin arvot Mangaloren ja Bangaloren yliopistoista.

Gopalnath oli naimisissa, ja hänellä oli kaksi poikaa ja yksi tytär. Hänet otettiin 10. lokakuuta 2019 selkäkivun takia sairaalaan, jossa hän kuoli sydänpysähdyksen jälkeen varhain seuraavana päivänä.

## Lähteet
Maurice Bourgue

**Maurice Bourgue** (6. marraskuuta 1939 Avignon, Ranska – 6. lokakuuta 2023 Avignon, Ranska) oli ranskalainen oboisti.

Bourgue opiskeli Pariisin konservatoriossa oboensoittoa Étienne Baudon ja kamarimusiikkia Fernand Oubradousin johdolla. Hän sai ensipalkinnon oboensoitossa vuonna 1958 ja kamarimusiikissa vuonna 1959. Tulevina vuosina hän voitti useita suuria kansainvälisiä kilpailuja. Vuonna 1967 Charles Munch palkkasi Orchestre de Parisiin Bourguen, joka toimi sen soolo-oboistina vuoteen 1979. 

Bourgue esiintyi solistina sellaisten kapellimestarien kuin Claudio Abbadon, Daniel Barenboimin, Riccardo Chaillyn ja John Eliot Gardinerin kanssa. Hän toimi myös itsekin kapellimestarina Ranskassa ja muualla. Vuodesta 1972 lähtien hän omisti suuren osan ajastaan kamarimusiikille itsensä mukaan nimetyn oktetin toiminnan muodossa. 

Bourgue levytti monia palkittuja albumeita. Hän toimi Sándor Végh -kamarimusiikki-instituutin musiikillisena johtajana ja opetti myös konservatorioissa Pariisissa ja Genevessä. Mestarikursseja hän piti Budapestissa, Lontoossa, Lausannessa, Moskovassa, Oslossa, Jerusalemissa ja Kyotossa. Hän oli naimisissa Colette Klingin kanssa.

## Lähteet
Serie D

**Serie D** on Italian jalkapallon neljänneksi korkein sarjataso. Sitä hallinnoi *Lega Nazionale Dilettanti*.

Nykyisessä sarjajärjestelmässä Serie D:ssä on jaettu yhdeksään alueelliseen lohkoon, joissa on 18–20 joukkuetta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
Muukalainen Laramiesta

**Muukalainen Laramiesta** () on vuonna 1955 valmistunut yhdysvaltalainen lännenelokuva, jonka on ohjannut Anthony Mann. Pääosissa esiintyvät James Stewart, Arthur Kennedy, Donald Crisp ja Cathy O’Donnell. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Philip Yordan ja Frank Burt, ja se perustuu Thomas T. Flynnin vuonna 1954 ilmestyneeseen samannimiseen lännenkertomukseen.

*Muukalainen Laramiesta* on yksi ensimmäisiä CinemaScopella kuvattuja lännenelokuvia. Samalla se on viides ja viimeinen Anthony Mannin ja James Stewartin yhdessä tekemistä merkittävistä lännenelokuvista.

## Juoni
Klassisessa lännentarinassa myyttinen muukalainen (James Stewart) ratsastaa kaupunkiin ja ravistelee sen valta-asemia. Todellisuudessa kyseinen muukalainen, William Lockhart, on entinen ratsuväen kapteeni, joka tutkii veljensä murhaa ja etsii tietoja henkilöstä, joka myy kiväärejä apasseille. Lockhart saa kimppuunsa paikallisen karjaparonin (Donald Crisp) sadistisen pojan (Alex Nicol). Hän joutuu napit vastakkain myös paikallisen sheriffin Tom Quigbyn (James Millican) kanssa, joka kehottaa Lockhartia poistumaan kaupungista välttyäkseen pahemmilta ongelmilta. Tapahtumat kulminoituvat traagisiin tulitaisteluihin. Vastapainoksi elokuvassa on myös romanttista jännitettä Lockhartin ja Barbara Waggomanin (Cathy O’Donnell) välillä.

## Näyttelijät

## Arvostelut
*Muukalainen Laramiesta* -elokuvaa on luonnehdittu psykologiseksi ja film noir -henkiseksi westerniksi. Kriitikko Kim Newmanin mukaan se on ”kireä, traaginen tarina, – – jota sävyttää Mannille tunnusomainen käsitys siitä, miten epätoivoiset ja pakkomielteiden riivaamat miehet suhtautuvat toisiinsa ja vaaralliseen maastoon, joka korostaa heidän äärimmäisiä mielentilojaan”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Alankomaiden kultakauden maalaustaide

**Alankomaiden kultakauden maalaustaide** syntyi 1600-luvulla, kun erillisistä provinsseista 1581 yhdistynyt kahden miljoonan asukkaan Alankomaiden tasavalta vaurastui ennennäkemättömällä tavalla. Alue oli vapautunut katolisen Espanjan vallasta 80-vuotisessa sodassa. Vaurastunut ja henkisesti vapautunut keskiluokka alkoi hankkia taidetta ja seurasi kulttuurillinen kukoistuskausi. 

On arvioitu, että vuosien 1600 ja 1700 välillä Alankomaissa maalattiin viisi miljoonaa taulua. 1600-luvun aikana Alankomaissa työskenteli yli tuhat tunnettua taidemaalaria, joista monet, esimerkiksi Rembrandt von Rijn (1606–1669) ja Johannes Vermeer (1632–1675) kuuluvat koko maalaustaiteen historian arvostetuimpiin taiteilijoihin. 

Kalvinismi vastusti pyhiä kuvia ja kirkot oli riisuttu paljaiksi. Pohjoisessa syntynyt taide olikin luonteeltaan maallista. Alankomaiden taiteen kultakausi sijoittuu barokin aikaan, mutta on luonteeltaan selvästi aikakauden muuta eurooppalaista taidetta realistisempaa. Maalarimestarit erikoistuivat kilpailun paineessa yhteen maalaustaiteen osa-alueeseen tai sellaisen kapeaan osaan. Maalaustaiteeseen kehittyi nopeasti selviä genrejä. Taiteilijat maalasivat historiallisia maalauksia, maisemia, arkielämää kuvaavia laatukuvia, muotokuvia ja asetelmia. 

Perinne ja taidot siirtyivät eteenpäin pääosin keskiajalta periytyneen mestarijärjestelmän mukaisesti ja maalarit kouluttivat seuraajansa kisälleinä omissa ateljeissaan. Taide oli myös liiketoimintaa. Vapaata liikkumista, alalle tuloa ja kilpailua pyrittiin hillitsemään kiltajärjestelmän avulla. Mestarius kulki usein suvuttain kuten muutkin käsityöammatit.

## Katso myös
* Alankomaiden taide
* Hollannin suurvaltakausi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Painting in the Dutch Golden Age, National Gallery of Art, Washington 
* The Golden Age Essential Vermeer
EP Today

**EP Today** (*European Parliament today*) on uutissivusto, joka lupaa tietoa Euroopan parlamentin jäsenille ja lupaa, että osa teksteistä on europarlamentaarikkojen kirjoittamia. Sen artikkeleista suuri osa on kuitenkin peräisin Russia Today (RT) -sivustolta, jota rahoittaa Venäjän hallitus. 99 prosenttia artikkeleista on muiden kuin uutissivuston tekemiä. Uutissivuston julkaisija on Russia Today.

Euroopan unionia koskevan valheellisen tiedon paljastamiseen keskittyvä unionin EUvsDisinfo -keskus varoittaa sivustosta, ja EU vaatii sivustoa lopettamaan unionin nimen luvattoman käytön.

EP Todayn sivuston otsikossa lukee: "Monthly News Magazine for European Parliament", ja se luonnehtii toimintaansa: "EP Today is a monthly news magazine for the European Parliament. EP Today is designed only for the MEPs to write article about issues which they think are currently important and need attention of all their colleagues and other policy makers." ('EP Today on kuukausittain ilmestyvä Euroopan parlamentille suunnattu lehti. EP Todayn tarkoitus on, että artikkeleita kirjoittavat vain parlamentin jäsenet aiheista, joita he pitävät juuri nyt tärkeinä ja joiden he arvelevat tarvitsevan parlamentaarikkojen ja muiden päättäjien huomiota.')

EP Today on perustettu 2007, ja se ilmestyy myös painettuna. Painettua julkaisua jaetaan parlamentin lisäksi komissaareille sekä useissa suurissa kaupungeissa toimiviin diplomaattisiin edustustoihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Fake European Parliament magazine EP Today filled with RT content, Deutsche Welle 9.10.2019
Lars-Peter Ringbom

**Lars-Peter Vilhelm Ringbom** (10. helmikuuta 1929 Turku – 13. kesäkuuta 2009 Helsinki) oli Yle TV1:n ohjelmapäällikkö, joka työskenteli Yleisradion palveluksessa lähes 40 vuotta.    

Lars-Peter Ringbomin vanhemmat olivat professori Lars-Ivar Ringbom ja Olga Sofia Frigren ja puoliso vuodesta 1953 Stina Gunnel Jansson. Kirjailija ja kääntäjä Henrika Ringbom on heidän tyttärensä; taidehistorioitsija Sixten Ringbom oli Lars-Peter Ringbomin veli. Lars-Peter Ringbom tuli ylioppilaaksi 1948 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1953. Hän oli Yleisradion ruotsinkielisten ohjelmien ohjelmatoimittaja  1954–1961, ruotsinkielisen esitelmäosaston vt. päällikkö 1961–1962, ruotsinkielisten TV-ohjelmien päällikkö 1962–1969 ja TV1:n kulttuuri- ja tieto-ohjelmista vastaava ohjelmapäällikkö ja ohjelmajohtajan varamies 1970–1992. *[[Finsk Tidskrift]]* -aikakauskirjan Helsingin-toimittajana Ringbom työskenteli 1958–1967.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Edelmann, Joan – Kiuru, Sakari: Lars-Peter Ringbom. *Svenska folkskolans vänners kalender*, 124 (2010), s. 89–90.
Kuningaspäivät Helsingissä toukok. 15–17 p. 1928

**Kuningaspäivät Helsingissä toukok. 15-17 p. 1928** on suomalainen vuonna 1928 valmistunut pitkä ajankohtaisdokumenttielokuva jonka aiheena oli Tanskan kuninkaan Kristian X:n kolmipäiväinen vierailu Helsingissä toukokuussa 1928. Elokuvan tuotti Suomi-Filmi Oy Erkki Karun johdolla. Elokuvan ensi-ilta oli Helsingin Kino-Palatsissa ja Turussa 22. toukokuuta 1928. Elokuvasta tehtiin viisi kopiota joista kolme lähetettiin Tanskaan. Elokuvan välitekstit ovat kadonneet ja samoin Kadettikoulun taistelunäytöstä Munkkiniemessä kuvannut osuus. 

Ensimmäisen vierailupäivän osuudessa Kruunuvuorenselälle saapunutta Tanskan kuninkaallista laivuetta tervehditään Suomenlinnasta ammutuin kunnialaukauksin. Kuningas Kristian ja prinssi Knud seurueineen otetaan vastaan Eteläsatamassa ja presidentti Relander tarjoaa heille lounaan Presidentinlinnassa. Tämän jälkeen kuninkaalliset vierailevat yliopistolla ja tutustuvat Ateneumin taidekokoelmiin. Toisena vierailupäivänä kuningas vierailee Lotta Svärd-yhdistyksen ja suojeluskuntien kenttäleirissä Töölön pallokentällä sekä seuraa urheiluesityksiä. Iltapäivällä Suurkirkossa pidetään juhlajumalanpalvelus ja sen jälkeen kuningas ja presidentti Relander vastaanottavat puolustusvoimien ja suojeluskuntien paraatin Suurkirkon portailla. Kolmantena vierailupäivänä kuningas ja presidentti käyvät Kansallismuseossa ja Taidehallissa. Viimeksi he seuraavat Kadettikoulun taistelunäytöstä Munkkiniemessä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Kuningaspäivät Helsingissä toukok. 15-17 p. 1928'' -elokuva Elävä muisti-sivustolla
Sirorasbora

**Sirorasbora** (*Trigonopoma gracile*) tai **juovarasbora** on seeprakalojen heimoon (Danionidae) kuuluva akvaariossakin pidetty kalalaji. Juovarasbora elää luonnonvaraisena Indonesiassa ja Malesiassa. Se voi kasvaa 5,5 senttimetrin mittaiseksi, suurin tavattu pituus on 15 senttimetriä. Sen ravintoa ovat eläinplankton, hyönteiset, toukat sekä äyriäiset.

## Lähteet
PERQ

**PERQ** oli Three Rivers Computer Corporationin (3RCC) kehittämä työasema, jonka kehitykseen Xerox Alto vaikutti. Alhaisen hinnan yhden käyttäjän käyttöön tarkoitetut tietokoneet (vastakohtana monen käyttäjän suurtietokoneille) herätti kiinnostusta tutkijapiireissä. ICL teki sopimuksen tietokoneiden valmistamistamisesta britanniassa.

Työasema esiteltiin vuonna 1979 SIGGRAPH-tapahtumassa.

Three Riversin perustajista Brian Rosen oli työskennellyt Xerox PARCissa.

Tietokone oli ensimmäisiä kaupallisia graafisen käyttöliittymän sisältäviä tietokoneita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Dokumentaatiota Bitsavers.org -palvelussa
* ICL Three Rivers Perq &ndash; kuvakaappauksia ja muuta tietoa
Inferno (käyttöjärjestelmä)

**Inferno** on Bell Labsissa kehitetty hajautettu käyttöjärjestelmä, jota nykyään kehittää ja ylläpitää Vita Nuova vapaana ohjelmistona.

Inferno on seuraaja Unixille ja Plan 9-käyttöjärjestelmälle. Käyttöjärjestelmän kehityksessä on käytetty Limbo-ohjelmointikieltä, jonka ovat kehittäneet Sean Dorward, Phil Winterbottom ja Rob Pike käyttöjärjestelmää varten.

Käyttöjärjestelmää voidaan ajaa virtuaalikoneena ja sitä voidaan käyttää ilman muistinhallintayksikköä sulautetuissa järjestelmissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Inferno Programming with Limbo 
* Fourth Edition  -julkaisun lataukset
Seulakoit

**Seulakoit** (Incurvariidae) on seulakoimaisiin (Adeloidea) kuuluva perhosheimo. Niiden siipiväli on tavallisesti 0,9–3,3 senttimetriä. Seulakoiden toukat elävät koivukasveissa, pyökkikasveissa ja ruusukasveissa. Ensin ne kovertavat kasvien lehtiä, mutta sitten ne leikkaavat lehdestä litteän kannettavan pussin ja elävät siinä maassa syöden kuolleita kasvinosia. Aikuisena seulakoiden pää on karkeasuomuinen, vaikka otsa onkin toisinaan tiivissuomuisempi. Niiltä puuttuvat sekä pistesilmät että ketoseemat. Niiden tuntosarvien pituus on yleensä noin puolet etusiiven mitasta. Seulakoita tavataan Suomessa joka vuosi.

## Lähteet
Festo

**Festo** on saksalainen teollisuus- ja automaatioalan yritys joka on perustettu Esslingen am Neckarissa.  Festo tuottaa ja myy pneumaattisia ja sähköisiä ohjauksia tehtaisiin ja prosessiautomaatioon. Toimintaa on 61 maassa.

Yritys myy myös FluidSIM® 5 -ohjelmaa jolla voi simuloida pneumatiikkaa, hydrauliikkaa ja sähkötekniikkaa. Ohjelman ilmainen kokeiluversio vaatii rekisteröitymisen eikä sisällä kaikkia toimintoja.

Feston perustivat vuonna 1925 Albert Fezer ja Gottlieb Stoll. Aluksi yritys toimi puuntyöstön parissa mutta siirtyi myöhemmin automaatiopuolelle.

## Aiheesta muualla

* https://www.festo.com/cms/fi_fi/index.htm
Salpausselän hiihto 4–7.2.1926

**Salpausselän hiihto 4–7.2.1926** on suomalainen vuonna 1926 valmistunut pitkä urheiludokumenttielokuva jonka aiheena olivat Lahdessa Salpausselän maastossa 4.–7. helmikuuta 1926 pidetyt kansainväliset hiihtokisat. Elokuvan tuotti Kurt Jägerin omistama Taide-Filmi. Elokuva oli ensimmäinen kokoillan suomalainen urheilureportaasielokuva. Elokuvan ensi-ilta oli Helsingin Messu-Kinossa 12. helmikuuta 1926. Elokuvaa esitettiin useissa teattereissa mutta yleisömenestys jäi melko vaatimattomaksi. Kurt Jäger myi kesällä 1926 elokuvayhtiönsä Suomi-Filmille joka hajotti elokuvan materiaalin ja käytti sitä sitten omissa elokuvissaan. Elokuvan materiaalista on säilynyt noin 53 minuuttia mutta kaikki välitekstit ovat kadonneet. 

Elokuva alkaa puolustusvoimien ampumahiihtokilpailulla, sen jälkeen seurataan miesten 30 kilometrin hiihtoa, yhdistetyn kilpailua sekä miesten ja naisten viestihiihtoja. Lopuksi vuorossa ovat 50 kilometrin hiihto ja mäkihyppy. Hiihtäjistä esitellään lähemmin suomalaiset Matti Raivio joka voitti 30 kilometrin ja 50 kilometrin hiihdot, Veli Saarinen, Tapani Niku ja Martti Lappalainen sekä ruotsalaiset kilpailijat Oskar Gavelin, Gustaf Jonsson ja A. V. Forsmarck ja norjalainen Olav Kjelbotn. Mäkihyppääjistä esitellään suomalaiset Yrjö Kivivirta ja Uuno Suomalainen sekä norjalaiset mäenlaskun voittaja Jacob Tullin Thams, Otto Aasen, Georg Österholt ja yhdistetyn voittanut Johan Gröttumsbraaten.

## Lähteet
Jassen Cullimore

**Jassen Andrew Cullimore** (s. 4. joulukuuta 1972 Simcoe, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajana. Cullimore pelasi NHL-liigassa yli 800 ottelua vuosina 1992–2011.

Vancouver Canucks varasi Cullimoren  toisella kierroksella 29. pelaajana. Hänen NHL-seuransa oli vuosina 1994–1997 Vancouver Canucks, 1996–1998 Montreal Canadiens, 1997–2004 Tampa Bay Lightning, 2005–2007 sekä 2010–2011 Chicago Blackhawks ja vuosina 2007–2009 Florida Panthers. Yhteensä Cullimore pelasi NHL-urallaan 812 ottelua, joihin teki 26 maalia ja 85 syöttöä eli yhteensä 111 pistettä. Hän saavutti NHL-kaudella 2003–2004 Stanley Cupin Tampa Bay Lightningin riveissä. Cullimore pelasi noissa pudotuspeleissä 11 ottelua saldolla 0+2=2. Uransa viimeisen kauden 2011–2012 Cullimore pelasi Saksassa.

## Lähteet
Seeprakalat

**Seeprakalat** (Danionidae) on särkikaloihin (Cyprinoidei) kuuluva karppikalojen heimo. Siihen kuuluu 362 lajia, joita tavataan Aasiassa ja Afrikassa makeassa ja murtovedessä. Ne jaetaan 40 sukuun:

* *[[Amblypharyngodon]]*
* *[[Aspidoparia]]*
* *[[Barilius]]*
* *[[Betadevario]]*
* *[[Boraras]]*
* *[[Brevibora]]*
* *[[Cabdio]]*
* *[[Chela]]*
* *[[Chelaethiops]]*
* *[[Danio]]*
* *[[Danionella]]*
* *[[Devario]]
* *Engraulicypris*
* *Esomus* – lentobarbit
* *Fangfangia*
* *Horadandia*
* *Inleycypris*
* *Kottelatia*
* *Laubuka*
* *Leptocypris*
* *Luciosoma*
* *Malayochela*
* *Megarasbora*
* *Microdevario*
* *Microrasbora*
* *Nematabramis*
* *Neobola*
* *Opsaridium*
* *Opsarius*
* *Pectenocypris*
* *Paedocypris*
* *Raiamas*
* *Rasbora*
* *Rasboroides*
* *Rastrineobola*
* *Salmostoma*
* *Securicula*
* *Sundadanio*
* *Thryssocypris*
* *Trigonopoma*
* *Tribonostigma*


Aiemmin seeprakalat luokiteltiin alaheimoksi *'Danioninae''' särkien heimon (ent. Cyprinidae) sisälle.

## Lähteet
Rassemblement pour le Mali

**Rassemblement pour le Mali** eli RPM on poliittinen puolue Malissa.

Adéma–PASJ -puolueesta eronnut entinen pääministeri Ibrahim Boubacar Keïta perusti RPM:n vuonna 2001. Se on sosiaalidemokraattinen puolue ja Sosialistisen internationaalin täysjäsen.

Vuoden 2002 presidentinvaaleissa Keïta sai kolmanneksi eniten ääniä. Samana vuonna pidetyissä kansalliskokousvaaleissa RPM sai 46 paikkaa ja sen edustama Espoir 2002 -yhteenliittymä muodosti parlamentin enemmistön. Vuoden 2007 presidentinvaaleissa Keïta tuli toiseksi, mutta kansalliskokousvaaleissa puolue sai vain 11 paikkaa.

Keïta valittiin presidentiksi vuonna 2013. Saman vuoden kansalliskokousvaaleissa RPM oli 66 edustajanpaikallaan suurin puolue. Se on siitä lähtien johtanut myös hallituskoalitiota.

## Lähteet
José Riveiro

**José Riveiro** (s. 15. heinäkuuta 1975, Vigo, Espanja) on espanjalainen jalkapallovalmentaja, joka toimii Etelä-Afrikan liigassa Orlando Piratesin päävalmentajana.

## Ura

Riveiro saapui perheineen Suomeen vuonna 2014. Tätä ennen hän oli työskennellyt espanjalaisen Celta Vigon akatemiavalmentajana. Vuosina 2014–2015 hän oli FC Hongan ja vuosina 2015–2016 PK-35 Vantaan apuvalmentaja. Vuonna 2016 Riveiro pestattiin Mika Lehkosuon kakkosvalmentajaksi HJK:hon.

Elokuussa 2018 Riveiro nimitettiin turkulaisen FC Interin päävalmentajaksi. Hän aloitti tehtävässään kaudella 2019. Riveiro johdatti Interin debyyttikaudellaan Veikkausliigan hopealle, mikä oli paras sijoitus seitsemään vuoteen. Sama toistui kaudella 2020, kun Inter nousi viimeisellä kierroksella Kuopion Palloseuran ohi hopealle. Riveiron viimeiseksi jääneellä Inter-kaudella 2021 joukkue sijoittui liigassa neljänneksi. Riveiro johdatti Interin myös Suomen cupin loppuotteluun 2020, mutta joukkue hävisi finaalissa HJK:lle. Riveiro jätti Interin kauden 2021 jälkeen.

Kesäkuussa 2022 Riveirosta tuli Etelä-Afrikan liigassa pelaavan Orlando Piratesin päävalmentaja. Riveiro aloitti Orlandossa menestyksekkäästi johdattamalla joukkueen voittoon MTN 8-cupkilpailussa marraskuussa 2022.

## Meriitit

* MTN 8: 2022

## Lähteet
Balistes

**Balistes** on säppikalojen (Balistidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu seitsemän lajia..

## Lähteet
Taishan (täsmennyssivu)

**Taishan** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* Taishan, vuori Kiinassa
* Taishan, kaupunki Etelä-Kiinan Guangdongin maakunnan Jiangmeissä 
* Taishan, Tai’anin toinen kaupunkipiiri
Pinkkivalottaja

**Pinkkivalottaja** (*Neoscopelus macrolepidotus*) tai **suomuvalokala** on ulappavalottajien heimoon kuuluva kalalaji. Lajia tavataan kaikissa maanosissa. Pinkkivalottaja kasvaa yleensä korkeintaan 25 senttimetrin mittaiseksi. Se kuvattiin tieteelle ensimmäisen kerran vuonna 1863.

## Lähteet
Lewis Melville

**Lewis Melville**, oik. **Lewis Saul Benjamin** (1874–1932) oli brittiläinen kirjailija ja elämäkerturi. Hän kirjoitti elämäkertoja muun muassa kirjailija William Makepeace Thackeraystä ja Yrjö III:sta. Lisäksi Melville toimitti Thackerayn teoksia ja kirjoitti useita antologioita.

Melville syntyi Southwarkissa, ja hänen isänsä kuoli, kun Lewis oli vain muutamien kuukausien ikäinen. Melville yritti hetken uraa näyttelijänä, mutta tunnetuksi hän nousi kaksiosaisesta William Makepeace Thackeray -elämäkerrasta, joka julkaistiin vuonna 1899 Hän toimitti myös vuosina 1901–1907 Thackerayn teoksia ja kirjoitti elämäkerrat Yrjö III:sta, John Gaystä, Nell Gwynistä ja Beau Brummellista. Yrjö III -elämäkerta *Farmer George* nosti esille kuninkaan yksityiselämää ja persoonaa.

Melville meni vuonna 1904 naimisiin Helen Mina Purvisin kanssa. Lewis ja Helen kirjoittivat yhdessä useita antologioita, mutta heidän liittonsa päättyi avioeroon.

## Lähteet
Euroopan naapuruuspolitiikan ja laajentumisneuvotteluiden pääosasto

**Euroopan naapuruuspolitiikan ja laajentumisneuvotteluiden pääosasto (DG-NEAR)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan unionin laajentumispolitiikasta liittyen sen itäisiin ja eteläisiin naapureihin. Pääosasto myös hoitaa suhteita Euroopan talousalueen ja Euroopan vapaakauppaliiton toimintapolitiikkojen osalta.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin komission naapuruspolitiikasta ja laajentumisneuvotteluista vastaava komissaari Olivér Várhelyi. Pääosaston pääjohtajana toimii alankomaalainen Gert Jan Koopman.

## Pääosaston johtajat
### Komissaarit
* 2019–2024: Olivér Várhelyi
* 2015–2019: Johannes Hahn

### Pääjohtajat
* 2023– Gert Jan Koopman
* 2020–2023: vt. Maciej Popowski
* 2015–2020: Christian Danielsson

### Varapääjohtajat
* 2016–2023: Maciej Popowski
* 2015–2023: Katarína Mathernová

## Katso myös
* Euroopan naapuruuspolitiikka
* Laajentumista valmistelevan rakenteellisen tuen väline

## Lähteet
Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto

**Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto (DG-HR)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan komission henkilöstön rekrytoinnista, koulutuksesta, urakehityksestä, sosiaalisista asioista ja työoloista. Pääosasto vastaa lisäksi rakennusten ja työntekijöiden turvallisuudesta, toiminnan jatkumisesta kriisitilanteissa sekä verkkoturvallisuudesta.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin komission budjetista ja hallinnosta vastaava komissaari Johannes Hahn. Pääosaston vt. pääjohtajana toimii ranskalainen Christian Roques.

## Pääosaston johtajat
### Komissaarit
* 2019–2024: Johannes Hahn

### Pääjohtajat
* 2024– vt. Christian Roques
* 2020–2024: Gertrud Ingestad
* 2020: vt. Bernard Magenhann
* 2009–2020: Irene Souka

### Varapääjohtajat
* 2023– Christian Roques
* 2016–2020: Bernard Magenhann

## Katso myös
* Euroopan unionin henkilöstövalintatoimisto

## Lähteet
Ilmastotoimien pääosasto

**Ilmastotoimien pääosasto (DG-CLIMA)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan unionin toimintapolitiikasta liittyen ilmastonmuutokseen. Lisäksi pääosasto edustaa Euroopan unionia kansainvälisissä ilmastoneuvotteluissa.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin II komission ilmastotoimista ja energiasta vastaava komissaari Teresa Ribera. Pääosaston pääjohtajana toimii belgialainen Kurt Vandenberghe ja varapääjohtajana Yvon Slingenberg.

## Pääosaston johtajat
### Komissaarit
* 2010–2014: Connie Hedegaard
* 2014–2019: Miguel Arias Cañete
* 2019–2023: Frans Timmermans
* 2023: Maroš Šefčovič
* 2023–2024: Wopke Hoekstra
* 2024–2029: Teresa Ribera

### Pääjohtajat
* 2010–2018: Jos Delbeke
* 2018–2022: Raffaele Mauro Petriccione
* 2023– Kurt Vandenberghe

### Varapääjohtajat
* Yvon Slingenberg
* 2019– Clara de la Torre

## Lähteet
Käännöstoimen pääosasto

**Käännöstoimen pääosasto (DGT)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan komission tekstien kääntämisestä EU:n virallisille kielille, joita on yhteensä 24 kappaletta. Pääosaston työ käsittelee yksinomaan kirjoitettuja tekstejä.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin II komission vastaava komissaari Piotr Serafin. Pääosaston pääjohtajana toimii kyproslainen Christos Ellinides.

## Pääosaston johtajat
### Komissaarit
* 2019–2024: Johannes Hahn
* 2024–2029: Piotr Serafin

### Pääjohtajat
* 2004– Marco Benedetti
* 2012–2022: Rytis Martikonis
* 2023– Christos Ellinides

### Varapääjohtajat
* 2014–2023: Christos Ellinides

## Lähteet
Energiapääosasto

**Energiapääosasto (DG-ENER)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa unionin energiapolitiikasta. Pääosaston tehtävänä on edistää turvallisen, kestävän ja kilpailukykyisesti hinnoitellun energiahuollon toteutumista Euroopassa.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin komission ilmasto- ja energia-asioista vastaava komissaari Miguel Arias Cañete. Pääosaston pääjohtajana toimii tanskalainen Ditte Juul Jørgensen ja varapääjohtajina italialainen Massimo Garribba, saksalainen Mechthild Wörsdörfer ja brittiläinen Matthew Baldwin.

## Pääosaston johtajat
### Komissaarit
* 2019–2024: Kadri Simson
* 2014–2019: Miguel Arias Cañete

### Pääjohtajat
* 2019– Ditte Juul Jørgensen
* 2014–2019: Dominique Ristori
* 2010–2014: Philip Lowe

### Varapääjohtajat
* 2022– Matthew Baldwin
* 2021– Mechthild Wörsdörfer
* 2020– Massimo Garribba
* 2013–2020: Klaus-Dieter Borchardt
* 2014–2019: Gerassimos Thomas

## Katso myös
* Euroopan unionin energiapolitiikka
* Euratom
* Pienistä ja keskisuurista yrityksistä vastaava toimeenpanovirasto
* Energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyövirasto

## Lähteet
Kirill Djakov

**Kirill Djakov** (s. 21. toukokuuta 1993 Nižni Tagil) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Djakov laukoo vasemmalta.

## Ura
Djakov debytoi KHL:ssä kaudella 2011–2012 Jugra Hanty-Mansijskin paidassa. Djakov pelasi seurassa kolmen kauden ajan, kunnes hän siirtyi Torpedo Nižni Novgorodin riveihin kaudelle 2014–2015. Vuonna 2018 Djokov pelasi Admiral Vladivostokissa ja teki henkilökohtaisen pääsarjatason piste-ennätyksensä 3+16=19. Hän päätti jatkaa seurassa kaudella 2019–2020.

Djakov sai 15 kuukauden kilpailukiellon maaliskuussa 2020 kokaiinin käytöstä.

## Lähteet
Different Light

**Different Light** on yhdysvaltalaisen popyhtye The Banglesin 2. tammikuuta 1986 julkaisema toinen albumi. Sen tuotti David Kahne. 

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Susanna Hoffs - laulu, kitara
* Vicki Peterson - kitara, taustalaulu
* Debbi Peterson - rummut, taustalaulu
* Michael Steele - basso, taustalaulu

## Aiheesta muualla
* Different Light discogs.com -sivustolla.
Karl-Marx-Hof

**Karl-Marx-Hof** on kunnallinen vuokra-asuntokompleksi Wienissä Heiligenstadtin kaupunginosassa.

Se on maailman pisin yhtenäinen asuinrakennus (n. 1,1 km) ja se sisältää 1&nbsp;382 asuntoa. Se rakennettiin vuosina 1927–1930. Rakennusta on kunnostettu 1950-luvulla ja vuosina 1989–1992.

Rakennus on ollut monien elokuvien lavasteena, niistä tunnetuimpana *[[Yöportieri]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Toivo Rasilainen

**Toivo August Rasilainen** (13. lokakuuta 1894 Jääski – 20. helmikuuta 1972 Lahti) oli suomalainen päätoimittaja.

Rasilaisen vanhemmat olivat herastuomari Yrjö Rasilainen ja tämän toinen puoliso Anna Monto. Hän kävi viisi luokkaa Imatran yhteiskoulua ja suoritti yksityisesti tutkintoja kielissä, kansantaloudessa ja estetiikassa. Hän teki opintomatkan Tanskaan ja Ranskaan 1924 sekä Ruotsiin 1929.

Rasilainen oli Viipuri-lehden oikolukijana ja toimittajana 1914–1918, Karjalan Aamulehti-lehden toimitussihteerinä 1918, Karjala-lehden toimitussihteerinä 1918–1922, Etelä-Savo-lehden päätoimittajana 1922–1928, Savo-Karjalan Osake-Pankin Enson konttorin johtajana 1928–1930, pankin pääkonttorin prokuristina 1930–1932 ja pankin Sortavalan konttorin 2. johtajana 1932–1940. Hän oli sitten päätoimittajana Lahti-lehdessä 1940–1942 ja Laatokka-lehdessä 1943–1945. Karjala-lehden toimituspäällikkönä Rasilainen oli sitten vuodesta 1945 alkaen. Rasilainen oli myös Yleisradion paikallisena ohjelmapäällikkönä Sortavalassa 1933–1940 ja 1943–1944 sekä ohjelmapäällikkönä Lahdessa 1940–1942 ja radioselostajana vuodesta 1945 alkaen. Hän oli lisäksi selostajana useissa dokumenttielokuvissa. Rasilainen oli mukana nuorisoseuraliikkeessä ja mieskuorotoiminnassa.

## Julkaisuja
* *Epäilyttäviä säveliä : taiteellisen, neliäänisen kvartettilaulun äänitorvi* ; vast. toim. Tempo Pizzicato. Lauluveikot, Viipuri 1931
* *Runon kultaista Karjalaa : [[Aleksanteri Aava]] ... (ja muita)* ; toimituskunta Simo Härkönen, Väinö Pärnänen, Toivo Rasilainen. Karjalan liitto, Helsinki 1950
* *Viipurin musiikkiopisto - Lahden musiikkiopisto : 50 vuotta musiikin opetusta*. Lahden musiikkiopisto, Lahti 1968

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ylen Elävä arkisto : Toivo-sedän Lastentunti Karjalan Suojärvellä, selostajana Toivo Rasilainen, ohjelma nauhoitettu 1937
Liuva I

**Liuva I** (k. 572 tai 573) oli visigoottien kuningas noin 567–573. Hänen kuninkuutensa todellinen pituus vaihtelee eri lähteissä. 

Liuva valittiin kuninkaaksi viiden kuukauden interregnumin jälkeen, joka seurasi hänen veljensä, kuningas Atanagildin kuolemaa. Leovigild hallitsi visigoottien valtakuntaa yhdessä toisen veljensä Leovigildin kanssa. Liuva oli kuningas visigoottien Galliaan jääneillä alueilla, Septimaniassa, sekä Espanjan läntisillä alueilla. Muita alueita hallitsi Leovigild. Liuvan kuoltua Leovigildista tuli koko valtakunnan kuningas.

## Lähteet
Kilpailun pääosasto

**Kilpailun pääosasto (DG-COMP)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan unionin kilpailupolitiikasta. Pääosasto myös valvoo yhdessä kansallisten kilpailuviranomaisten kanssa unionin kilpailusääntöjen noudattamista.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin II komission kilpailusta vastaava komissaari Teresa Ribera. Pääosaston pääjohtajana toimii espanjalainen Olivier Guersent ja varapääjohtajina brittiläis-saksalainen Linsey McCallum, ranskalainen Guillaume Loriot sekä alankomaalainen Bernardus Smulders.

## Pääosaston johtajat
### Komissaarit
* 2014–2024: Margrethe Vestager
* 2025–2029: Teresa Ribera

### Pääjohtajat
* 2010–2015: Alexander Italianer
* 2015–2019: Johannes Laitenberger
* 2019–2020: Cecilio Madero Villarejo
* 2020–2025: Olivier Guersent
* 2025– vt. Linsey McCallum

### Varapääjohtajat
* 2014–2021: Carles Esteva Mosso
* 2020– Linsey McCallum
* 2021– Guillaume Loriot
* 2022– Bernardus Smulders

## Lähteet
Koulutuksen ja kulttuurin pääosasto

**Koulutuksen ja kulttuurin pääosasto (DG-EAC)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan unionin toimintapolitiikasta koulutuksen, kulttuurin, nuorison, kielten ja urheilun aloilla.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin II komission vastaava komissaari Roxana Mînzatu. Pääosaston pääjohtajana toimii tanskalainen Pia Ahrenkilde Hansen ja varapääjohtajana latvialainen Normunds Popens.

## Pääosaston johtajat
### Komissaarit
* 2019–2023: Marija Gabriel
* 2023–2024: Iliana Ivanova
* 2024–2029: Roxana Mînzatu

### Pääjohtajat
* 2006–2010: Odile Quintin
* 2010–2013: Jan Truszczyński
* 2014–2015: Xavier Prats Monné
* 2015–2018: Martine Reicherts
* 2018–2023: Themis Christophidou
* 2023– Pia Ahrenkilde Hansen

### Varapääjohtajat
* 2018–2023: Viviane Hoffmann
* 2024– Normunds Popens

## Katso myös
* Koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto
* Euroopan koulutussäätiö
* Tutkimuksen toimeenpanovirasto
* Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutti

## Lähteet
Kansainvälisten kumppanuuksien pääosasto

**Kansainvälisten kumppanuuksien pääosasto (DG-INTPA)** (aik. Kansainvälisen yhteistyön ja kehitysasioiden pääosasto (DG-DEVCO)) on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan unionin kansainvälisistä kumppanuuksista ja kehityspolitiikasta. Pääosaston tavoitteena on vähentää köyhyyttä, varmistaa kestävä kehitys, tukea demokratiaa sekä edistää ihmisoikeuksien ja oikeusvaltioperiaatteen kunnioittamista kaikkialla maailmassa.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin komission kansainvälisistä kumppanuuksista vastaava komissaari Jutta Urpilainen. Pääosaston pääjohtajana toimii belgialainen Koen Doens ja varapääjohtajina slovenialainen Marjeta Jager, maltalainen Martin Seychell sekä ranskalainen Myriam Ferran.

## Pääosaston johtajat
### Komissaarit
* 2019–2024: Jutta Urpilainen
* 2014–2019: Neven Mimica

### Pääjohtajat
* 2019– Koen Doens
* 2016–2019: Stefano Manservisi

### Varapääjohtajat
* 2021– Myriam Ferran
* 2020– Martin Seychell
* 2016– Marjeta Jager

## Lähteet
Kauppapolitiikan ja taloudellisen turvallisuuden pääosasto

**Kauppapolitiikan ja taloudellisen turvallisuuden pääosasto (DG-TRADE)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan unionin toimintapolitiikasta liittyen ulkomaankauppaan ja taloudellisen turvallisuutee. Se tunnettiin aiemmin **kauppapolitiikan pääosastona**.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin II komissiossa Maroš Šefčovič. Pääosaston pääjohtajana toimii saksalainen Sabine Weyand ja varapääjohtajina espanjalainen Maria Martin-Prat De Abreu, ranskalainen Denis Redonnet sekä italialainen Leopoldo Rubinacci.

## Pääosaston johtajat
### Komissaarit
* 2024– Maroš Šefčovič
* 2020–2024: Valdis Dombrovskis
* 2019–2020: Phil Hogan

### Pääjohtajat
* 2016– Sabine Weyand
* 2011–2015: Jean-Luc Demarty
* 2005–2010: David O'Sullivan
* 2000–2005: Mogens Peter Carl

### Varapääjohtajat
* 2022– Leopoldo Rubinacci
* 2021– Maria Martin-Prat De Abreu
* 2020– Denis Redonnet
* 2018–2020: Sandra Gallina
* 2018–2021: Helena König
* 2009–2014: João Aguiar Machado

## Lähteet
Liikenteen ja liikkumisen pääosasto

**Liikenteen ja liikkumisen pääosasto (DG-MOVE)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan unionin toimintapolitiikasta liikenteen ja liikkumisen alalla.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin komission liikenneasioista vastaava komissaari Adina Vălean. Pääosaston pääjohtajana toimii puolalainen Magda Kopczyńska ja varapääjohtajina kroatialainen Maja Bakran Marcich sekä alankomaalainen Herald Ruijters.

## Pääosaston johtajat
### Komissaarit
* 2019–2024: Adina Vălean
* 2014–2019: Violeta Bulc

### Pääjohtajat
* 2023– Magda Kopczyńska
* 2015–2023: Henrik Hololei
* 2014–2015: João Aguiar Machado
* 2010–2014: Matthias Ruete

### Varapääjohtajat
* 2016– Maja Bakran Marcich
* 2023– Herald Ruijters
* 2016–2022: Matthew Baldwin

## Katso myös
* Euroopan meriturvallisuusvirasto
* Euroopan lentoturvallisuusvirasto
* Euroopan rautatievirasto
* Pienistä ja keskisuurista yrityksistä vastaava toimeenpanovirasto
* Innovoinnin ja verkkojen toimeenpanovirasto

## Lähteet
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto

**Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto (DG-AGRI)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan unionin toimintapolitiikasta maatalouden ja maaseudun kehittämisen alalla. Pääosasto huolehtii myös yhteisen maaseutupolitiikan (YMP) kaikista osa-alueista.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin II komission vastaava komissaari Christophe Hansen. Pääosaston pääjohtajana toimii itävaltalainen Elisabeth Werner ja varapääjohtajina romanialainen Mihail Dumitru sekä ranskalainen Pierre Bascou.

## Pääosaston johtajat
### Komissaarit
* 2014–2019: Phil Hogan
* 2019–2024: Janusz Wojciechowski
* 2024–2029: Christophe Hansen

### Pääjohtajat
* 1999–2005: José Manuel Silva Rodríguez
* 2005–2010: Jean-Luc Demarty
* 2010–2013: José Manuel Silva Rodríguez
* 2013–2019: Jerzy Bogdan Plewa
* 2020: vt. María Angeles Benítez Salas
* 2020–2025: Wolfgang Burtscher
* 2025- Elisabeth Werner

### Varapääjohtajat
* 2000–2005: Jean-Luc Demarty
* 2014– Mihail Dumitru
* 2016–2021: María Angeles Benítez Salas
* 2020-2025: Michael Scannell
* 2025– Pierre Bascou

## Katso myös
* Terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosasto
* Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen
* Euroopan tutkimuksen toimeenpanovirasto
* Yhteisön kasvilajikevirasto

## Lähteet
Meri- ja kalastusasioiden pääosasto

**Meri- ja kalastusasioiden pääosasto (DG-MARE)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan unionin toimintapolitiikasta meri- ja kalastusasioiden alalla. Pääosaston tehtävä on varmistaa merten luonnonvarojen kestävä käyttö ja kalastusalan vauras tulevaisuus, edistää meripolitiikkaa ja kestävää sinistä taloutta sekä edistää valtamerten hallinnointia kansainvälisellä tasolla.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin komission ympäristö-, meri- ja kalastusasioista vastaava komissaari Virginijus Sinkevičius. Pääosaston pääjohtajana toimii Charlina Vitcheva ja varapääjohtajana Sadauskas Kestutis.

## Pääosaston johtajat
### Komissaarit
* 2019–2024: Virginijus Sinkevičius

### Pääjohtajat
* 2020– Charlina Vitcheva
* 2015–2019: João Aguiar Machado
* 2010–2015: Lowri Evans

### Varapääjohtajat
* 2022– Sadauskas Kestutis

## Katso myös
* Euroopan kalastuksenvalvontavirasto
* Pienistä ja keskisuurista yrityksistä vastaava toimeenpanovirasto

## Lähteet
Muuttoliike- ja sisäasioiden pääosasto

**Muuttoliike- ja sisäasioiden pääosasto (DG-HOME)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan unionin toimintapolitiikasta muuttoliikkeen ja sisäasoiden alalla.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin komission sisäasioista vastaava komissaari Ylva Johansson. Pääosaston vt. pääjohtajana toimii saksalainen Beate Gminder ja varapääjohtajana ranskalainen Olivier Onidi sekä itävaltalainen Johannes Luchner. Pääosaston erityisneuvonantajana toimii brittiläinen Simon Mordue.

## Pääosaston johtajat
### Komissaarit
* 2019–2024: Ylva Johansson

### Pääjohtajat
* 2024– vt. Beate Gminder
* 2020–2023: Monique Pariat
* 2018–2019: Paraskevi Michou
* 2014–2017: Matthias Ruete
* 2010–2014: Stefano Manservisi

### Varapääjohtajat
* 2020– Beate Gminder
* 2020– Johannes Luchner
* 2016– Olivier Onidi

## Katso myös
* Europol
* Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirasto
* Euroopan poliisiakatemia
* Koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto
* Tutkimuksen toimeenpanovirasto
* Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus
* Laaja-alaisten tietojärjestelmien operatiivisesta hallinnoinnista vastaava eurooppalainen virasto

## Lähteet
Oikeus- ja kuluttaja-asioiden pääosasto

**Oikeus- ja kuluttaja-asioiden pääosasto (DG-JUST)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan unionin toimintapolitiikasta oikeusasioiden, kuluttaja-asioiden ja sukupuolten tasa-arvoon liittyvissä asioissa.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin komission oikeusasioista, kuluttaja-asioista ja sukupuolten tasa-arvosta vastaava komissaari Didier Reynders ja Helena Dalli. Pääosaston pääjohtajana toimii espanjalainen Ana Gallego Torres ja varapääjohtajina saksalainen Nils Behrndt sekä tšekkiläinen Irena Moozová.

## Pääosaston johtajat
### Komissaarit
* 2019–2024: Didier Reynders ja Helena Dalli
* 2014–2019: Věra Jourová

### Pääjohtajat
* 2021– Ana Gallego Torres
* 2016–2020: Tiina Astola
* 2010–2015: Françoise Le Bail

### Varapääjohtajat
* 2023– Irena Moozová
* 2022– Nils Behrndt

## Katso myös
* Perusoikeusvirasto
* Euroopan tasa-arvoinstituutti
* Kuluttaja-, terveys-, maatalous- ja elintarvikeasioiden toimeenpanovirasto
* Eurojust

## Lähteet
Talouden ja rahoituksen pääosasto

**Talouden ja rahoituksen pääosasto (DG-ECFIN)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan unionin toimintapolitiikasta talouskasvuun, työllisyyteen, julkiseen talouteen ja rahoitusvakauteen liittyvissä asioissa.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin II komission talouskomissaari Valdis Dombrovskis. Pääosaston pääjohtajana toimii alankomaalainen Maarten Verwey ja varapääjohtajina irlantilainen Declan Costello sekä espanjalainen Elena Flores Gual.

## Pääosaston johtajat
### Komissaarit
* 2019–2024: Paolo Gentiloni
* 2024–2029: Valdis Dombrovskis

### Pääjohtajat
* 2001–2008: Klaus Regling
* 2008–2019: Marco Buti
* 2020– Maarten Verwey

### Varapääjohtajat
* 2011–2015: Maarten Verwey
* 2016–2020: Kerstin Jorna
* 2019– Declan Costello
* 2021– Elena Flores Gual

## Lähteet
Terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosasto

**Terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosasto (DG-SANTE)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan unionin toimintapolitiikasta terveyteen ja elintarviketurvallisuuteen liittyvissä asioissa. Lisäksi pääosasto valvoo lainsäädännön toimeenpanoa.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin komission terveydestä vastaava komissaari Stélla Kyriakídou. Pääosaston pääjohtajana toimii italialainen Sandra Gallina ja varapääjohtajana brittiläinen Claire Bury.

## Pääosaston johtajat
### Komisaarit
* 2019–2024: Stélla Kyriakídou
* 2014–2019: Vytenis Andriukaitis

### Pääjohtajat
* 2020– Sandra Gallina
* 2018–2019: Anne Bucher
* 2015–2018: Xavier Prats Monné
* 2014: Paola Testori Coggi

### Varapääjohtajat
* 2020– Claire Bury
* 2014–2020: Martin Seychell

## Katso myös
* Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen
* Euroopan lääkevirasto
* Euroopan tautienehkäisy ja -valvontakeskus
* Yhteisön kasvilajikevirasto
* Kuluttaja-, terveys-, maatalous- ja elintarvikeasioiden toimeenpanovirasto
* Euroopan kemikaalivirasto

## Lähteet