open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Allan Lawrence

**Allan Cleave Evan ”Al” Lawrence** (9. heinäkuuta 1930 Punchbowl, Sydney, Australia – 15. toukokuuta 2017 Houston, Texas, Yhdysvallat) oli australialainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti.

Lawrence voitti 10&nbsp;000 metrillä olympiapronssia Melbournessa 1956; olympiamitali oli Australian ensimmäinen yleisurheilusta. Hän kilpaili myös Rooman kesäolympialaisissa 1960. Lawrence oli ensimmäinen australialainen 5&nbsp;000 metrillä 14 minuuttia ja 10&nbsp;000 metrillä 29 minuuttia alittanut juoksija. Hän opiskeli ja asui myöhemmin Yhdysvalloissa, jonka kansalaisuuden hän sai 1980-luvulla. Haimasyöpää sairastanut Lawrence kuoli Houstonissa 86-vuotiaana 15. toukokuuta 2017.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Isabelle Daniels

**Isabelle Francis Daniels** (myöh. **Holston**, 31. heinäkuuta 1937 Jakin, Georgia – 8. syyskuuta 2017 Atlanta, Georgia) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija, olympiamitalisti ja Pan-Amerikan kisojen kultamitalisti.

Daniels voitti 4×100 metrin viestissä olympiapronssia Melbournessa 1956. 100 metrillä hän sijoittui neljänneksi. Pan-Amerikan kisoista Daniels voitti 1950-luvun jälkipuoliskolla kolme kulta- ja kaksi hopeamitalia. Danielsin henkilökohtaiset ennätysajat olivat 100 metrillä vuonna 1956 juostu 11,6 sekuntia ja 200 metrillä vuonna 1959 juostu 23,6 sekuntia. Daniels kuoli Atlantassa 80-vuotiaana 8. syyskuuta 2017.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Casoria

**Casoria** on kunta Campanian alueella Etelä-Italiassa kahdeksan kilometriä Napolista pohjoiseen. Casorian historia alkaa 900-luvulta. Kaupungin elinkeinorakenne on monipuolinen ja se sijaitsee logistisesti edullisella paikalla. Casorian asutus nivoutuu yhteen naapurikuntien kanssa. Kaupungin asukkaista käytetään demonyymia casoriani.

## Maantiede ja ilmasto
Casoria sijaitsee Napolin metropolikaupungin pohjoisosassa. Maaperältään hedelmällistä seutua kutsutaan nimellä Campania felix. Alueella vallitsee välimerenilmasto leutoine talvineen ja kuumine kesineen.

Italian neliportaisessa maanjäristysriskiä arvioivassa luokituksessa Casoria on määritelty luokkaan 2 (Zona 2, medio-alta), eli kohtalaisen korkean riskin luokkaan.

## Historia

Ensimmäinen maininta Casoriasta on 900-luvun puolivälistä latinankielisessä muodossa Casa aurea (suom. *Kultainen talo*), joka sittemmin lyheni muotoon Casaurea ja edelleen nykymuotoonsa Casoria. Alue oli useiden feodaalisukujen hallussa vuoteen 1580. Vuonna 1815 Casoriasta tehtiin oman hallintoalueensa pääkaupunki, joka kuului Molempain Sisiliain kuningaskuntaan. Maataloutta tehostettiin, ja alueelta saatiin kerättyä viisi satoa vuosittain. Casoria oli 1950-luvulle saakka leimallisesti maatalousalueen keskus, joka tuotti muun muassa viinejä, hamppua ja pastaa. 1960-luvulla kaupungin väestö kasvoi voimakkaasti teollistumisen myötä.

Casorian vanhankaupungin ilmettä hallitsee barokki ja 1800-luvun arkkitehtuuri. Huomattavia kirkkoja ovat San Mauro, myöhäisbarokkia edustava Santa Maria delle Grazie ja uusklassinen San Benedetto taideaarteineen.

Casoriassa sijaitsee nykytaiteen museo CAM Casoria Contemporary Art Museum.

## Talous ja liikenne
Casorian merkittäviä elinkeinoja ovat elintarviketeollisuus, metalliteollisuus, muoviteollisuus ja lasiteollisuus. Myös maatalous on elinvoimaista.

Casorian rautatieasema, Stazione di Casoria-Afragola, sijaitsee rataosuuksien Rooma–Formia–Napoli ja Napoli–Caserta–Foggia varrella. Se otettiin käyttöön 1867. Casoriassa on liittymä valtakunnalliselle moottoritielle Autostrada del Sole. Napolin kansainvälinen lentoasema, Aeroporto di Napoli-Capodichino, sijaitsee välittömästi kaupungin eteläpuolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Casoria, Campania, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength
Vahejõgi

**Vahejõgi** on Virossa Võrumaalla Võrun kaupungissa sijaitseva lyhyt Võhandu jõen sivujoki.

## Joen kulku
Joki alkaa Tamula järvestä ja virtaa 1,4 kilometriä luoteeseen, missä se yhtyy Võhandu jõgeen 0,5 kilometriä Vagula järvestä alajuoksulle päin. Joen rannat ja lähiympäristö ovat alavaa ja herkästi tulvivaa niittymaata, jota reunustavat metsämaat. Joen kaakkoispuolelle jää Roosisaare, joka on järvien ja jokien saartama niemimäinen alue. Tamula järvestä alkaa toinenkin joki Vanajõgi, joka yhtyy myös Võhandu jõgeen vähän alempana. Tämän vuoksi Tamula järv on bifurkaatiojärvi. 

Vahejõgi on ollut hyvin matala ja se on paikoitellen kasvanut lähes umpeen. Matalan veden aikana joessa saattoi olla vain 30 senttimetriä vettä. Vuonna 2011 se ruopattiin; toimenpiteen tarkoituksena oli syventää ja oikaista joenuoma siten, että sen virtaamat kasvaisivat. Joen valuma-alueen pinta-alasta ei ole tietoa, mutta Tamula järven valuma-alue on 14 neliökilometriä.

## Historiaa
Võhandu jõgi laski aiemmin suoraan Vagula järvestä Tamula järveen, josta se jatkoi nykyisenä Vanajõen uomana eteenpäin. Kun Võhandu jõelle rakennettiin vuosina 1933–1934 oikaisu-uomaksi 1,4 kilometriä pitkä Liitva kanal , jäivät Vanajõgi ja Vahejõgi sivu-uomiksi. Kanava alkaa Vahejõen yhtymäkohdasta ja loppuu Vanajõen yhtymäkohtaan.

## Tulvat
Liitva kanal rakennettiin helpottamaan veden kulkua etenkin kevättulvien aikana. Võhandu jõen ja sen sivu-uomien ympäristö on täällä melko alavaa aluetta. Jo puolen metrin vedennousu aiheuttaa Vahejõen ympäristössä tulvia. Vedenmittausasema sijaitsee Roosisaaren sillan juurella, josta mitataan samalla myös Tamula järven vedenpinnan korkeuksia. Vuotuiset korkeusvaihtelut ovat metrin luokkaa ja toisinaan tulvien aikana vesi voi nousta 1,5 metriä. Silloin ovat vaarassa Võrun kaupungin reuna-alueet.

Kevättulvien aikana vesi nousee Võhandu jõessa nopeammin kuin Tamula järvessä. Silloin Vahejõen virtaussuunta kääntyy takaisin kohti järveä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Esperk, Tanel: Võru maakonnas asuvate Tamula ja Vagula järvedevehelise kanali korrastamise veeerikasutusloa taotluse keskkonnamõju hindamine, 2009
Tateyama

**Tateyama** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin lounaisosassa Tyynenmeren ja Uragan kanaalin rannikolla Bōsōn niemimaan eteläkärjessä. Kaupungin keskusta on rakentunut Tateyamanlahden pohjukan tasangolle, joka rajautuu etelässä Sunosakin niemeen. Tateyamassa on 44&nbsp;915 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 110,15 neliökilometriä.

Tateyama kehittyi historiallisesti satamakaupunkina. Keskiajalla aluetta hallitsi Satomi-klaani, joka rakennutti sinne linnan vuonna 1590. Sittemmin Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla kaupunki oli pääosin suoraan Tokugawa-bakufun hallussa. Meiji-kaudelta lähtien Tateyamaan sijoitettiin keisarillisen Japanin laivaston toimintoja. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Tateyama sai vuonna 1939, kun Tateyama-Hōjōn, Funakatan ja Nagon maaseutukaupungit liitettiin yhteen. Kaupunkiin johtavan rautatieyhteyden valmistuttua vuonna 1914 Tateyama on kehittynyt rantalomakohteena. Turismin lisäksi merkittäviä elinkeinoja ovat kauppa, boniitin ja makrillin kalastus, *[[Engraulis japonicus]]* -kalojen vesiviljely, riisin, vihannesten ja koristekukkien viljely sekä maidon tuotanto.

Tateyaman rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Nago-jin ja Daifuku-jin buddhalaiset temppelit. Daifuku-jin huomiota herättävä Kannon-halli on rakennettu jyrkälle kalliorinteelle. Tateyaman linnan päätorni sen sijaan on alkuperäisen linnan jäljitelmä 1980-luvun alusta. Osa kaupungin alueesta kuuluu Minami-Bōsōn puolikansallispuistoon. Tateyamaa palvelee JR Higashi-Nihonin Uchibō-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Hojo, Tateyama, Chiba Prefecture 294-0045, Japan - panoramio (26).jpg|Hōjōn kaupunginosaa
Tiedosto:Daifuku-ji.jpg|Daifuku-ji
Tiedosto:Tateyamajho.JPG|Tateyaman linna
Tiedosto:Susaki-jinja 2017-09 2.jpg|Susaki-jinja
Tiedosto:Tateyama Station (Chiba), nishiguchi.JPG|Tateyaman rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Evert Heinström

**Valdemar Evert Heinström** (27. syyskuuta 1912 Karjaa – 22. lokakuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti Helsingin IFK:ta, Kronohagens IF:ää ja Idrottsklubben-32:ta. Hän oli pituudeltaan 172 cm ja häntä valmensi Äke Ekholm.

Heinström keskeytti 10 000 metrin juoksun Lontoon olympialaisissa 1948. Hän kilpaili samalla matkalla maaottelujuoksuissa vuosina 1940–1948 sijoittuen neljä kertaa toiseksi.

Heinström voitti 10&nbsp;000&nbsp;metrin Suomen-mestaruuden Turussa 1945 ajalla 31.33,2. Hän saavutti Kalevan kisoissa lisäksi hopeaa 5&nbsp;000&nbsp;metrillä 1943 sekä 10&nbsp;000&nbsp;metrillä 1940, 1943 ja 1947. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän sai hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestissä 1943. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti henkilökohtaisessa kilpailussa kultaa 1943 ja hopeaa 1940 sekä joukkuekilpailussa hopeaa 1943.

Heinströmin ennätys 5&nbsp;000&nbsp;metrin juoksussa oli 14.34,8 (Helsinki 22. elokuuta 1947) ja 10&nbsp;000&nbsp;metrillä 30.11,0 (Helsinki 9. heinäkuuta 1948).

## Lähteet
Caution

**Caution** on Mariah Careyn 15. albumi, joka julkaistiin 16. marraskuuta 2018. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#  (Japanin CD ja iTunes Bonuskappale)
#   (iTunes Bonuskappale Japanissa)

## Lähteet
Trotby

**Trotby** on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiön kirkonkylän pohjoispuolella.

Trotby sijaitsee Angelniemelle vievän Suomenkulmantien varrella Gundbyn ja Kalkkilan välissä. Trotbyn kylärakenne on yhtenäinen ja kohtalaisen tiivis. Kyläalueen pohjoislaidalla on Pitkäjärvi ja etelälaidalla kuivattu Trotbyträsk. Purot Puujärvenjoki ja Dalkarbybäcken yhdistyvät Trotbyn etelärajalla muodostaen Rekujoen.

Trotbyssä on ollut 1500-luvulla neljä taloa, joista yksi oli säteri. Säteri peruutettiin kruunulle 1683. Isojaon aikaan 1783 kylässä oli viisi taloa. 1900-luvun alussa kylän tilamäärä kasvoi runsaasti, pääosin torpparilain myötä. Trotbyträsk kuivattiin 1950-luvulla ja muutettiin pelloksi.

## Lähteet
Rafael Joseffy

**Rafael Joseffy** (3. heinäkuuta 1852 Hunfalu – 25. kesäkuuta 1915 New York) oli unkarilaissyntyinen, Yhdysvaltoihin muuttanut pianisti ja musiikkipedagogi.

Joseffy aloitti pianonsoiton opintonsa Unkarissa ja jatkoi niitä Ernst Ferdinand Wenzelin sekä Ignaz Moschelesin johdolla Leipzigin konservatoriossa vuosina 1866–1867. Vuosina 1868–1870 hän opiskeli Berliinissä Carl Tausigin johdolla. Franz Lisztiltä hän sai opetusta kesien 1870 ja 1871 aikana Weimarissa. Euroopassa 1870-luvulla tekemiensä konserttikiertueiden aikana Joseffy teki New Yorkin -debyyttinsä vuonna 1879. Tämän jälkeen hän asettui Yhdysvaltoihin. Joseffy esitti ensimmäisten joukossa Johannes Brahmsin pianomusiikkia yhdysvaltalaisyleisöille. Vuosina 1888–1906 hän opetti Yhdysvaltain kansallisessa musiikkikonservatoriossa.

Joseffy julkaisi 15-osaisen edition Frédéric Chopinin teoksista ja laati pedagogisen *School of Advanced Piano Playing* -teoksen. Hän myös sävelsi pianolle omaa salonkimusiikkiaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Bo Forssander

**Bo Erik Örjan Forssander** (2. elokuuta 1942 Hässleholm) on entinen ruotsalainen pikajuoksija aitajuoksija 1960-luvulla ja 1970-luvun alussa. Hänen päämatkansa oli 110 metrin aidat. Hänen huippuvuotensa olivat 1960-luvun lopulla. Hän oli mukana kolmissa olympialaisissa ja eteni vuoden 1968 olympialaisissa 110 metrin loppukilpailuun. 

Forssander nousi Ruotsin 110 metrin aitojen kärkijuoksijaksi vuonna 1960 ensimmäisellä Ruotsin mestaruudellaan. Hän otti tällä matkalla urallaan kaikkiaan 10 Ruotsin mestaruutta eli vuosina 1960, 1961, 1963, 1964 ja 1967-1972. Lisäksi hän voitti Ruotsin 100 metrin mestaruuden vuonna 1967. Suomi-Ruotsi -maaottelussa ensimmäinen voitto tuli vuonna 1963. Kaikkiaan hän saavutti kahdeksan Suomi-Ruotsi-maaotteluvoittoa.

Forssander oli ensimmäisen kerran mukana olympialaisissa Tokion kisoissa 1964, joissa hän eteni alkuerän kautta välieriin pudoten niukasti loppukilpailusta. Vuoden 1966 EM-kisoissa Budapestissä hän pääsi loppukilpailuun ja sijoittui kahdeksanneksi. Forssanderin kilpailullisesti parhaat vuodet olivat 1960-luvun lopulla. Hän teki juuri ennen Meksikon olympialaisia elokuussa Malmössä Ruotsin ennätyksen 13,7. Huipentumana oli eteneminen Meksikon olympialaisten 110 metrin aitojen loppukilpailuun. Alkuerässään hän oli toinen ajalla 13,9 (sähköaika 14,00), välierässään kolmas ajalla 13,7 (sähköaika 13,75) ja loppukilpailussa kuudes ajalla 13,7. Sähköaika 13,73 oli Ruotsin ennätys. Vuonna 1969 Ateenassa käydyissä EM-kisoissa Forssander sijoittui välierässään seitsemänneksi pudoten loppukilpailusta. Seuraavan vuoden Eurooppa Cup-finaalissa Tukholmassa Forssander sijoittui toiseksi Ranskan Guy Drutin jälkeen. Forssander oli mukana vielä vuoden 1972 Münchenin olympialaisissa, mutta kisat päättyivät jo alkuerässä kuudenteen sijaan., 

Forssander otti Ruotsin ennätyksen nimiinsä ensi kerran vuonna 1964 ajalla 13,9, jolloin hän rikkoi Håkan Lidmanin vuonna 1938 juokseman Ruotsin ennätyksen 14,0. Forssander paransi ennätystä edelleen niin, että hänen Meksikon olympialaisissa lokakuussa 1968 juoksema Ruotsin ennätys 13,73 säilyi aina vuoteen 1992, jolloin Claes Albihn rikkoi sen. Hänet oli nimetty jo vuonna 1961 yleisurheilun Stora Grabbariksi nro 214. Arvostettu amerikkalainen yleisurheilulehti Track & Field News arvotti Forssanderin urallaan kolmena vuotena 10 parhaan 110 metrin aitajuoksijaksi maailmassa eli vuosina 1965 7., 1967 10. ja 1968 10. paras.

## Lähteet
Eboli

**Eboli** on kunta Campanian alueella Etelä-Italiassa noin 70 kilometriä Napolista kaakkoon ja noin 30 kilometriä Salernosta kaakkoon. Normannit vaikuttivat alueella keskiaikana, ja heidän perintönään on useita monumentaalisia rakennuksia, kuten Colonnan linnake. Maatalous on Ebolin merkittävä elinkeino. Kaupungin asukkaita kutsutaan demonyymilla ebolitani.

## Maantiede ja ilmasto
Eboli sijaitsee Salernon maakunnan luoteisosassa Sele-joen tasangolla, joka kattaa noin kymmenesosan maakunnan pinta-alasta. Eboli rajoittuu lännessä Tyrrhenanmereen. Sen keskusta sijaitsee noin 15 kilometriä sisämaahan, keskustan itä- ja pohjoispuolella on vuoristoa. Noin kuusi kilometriä Ebolin keskustasta länteen on Battipaglian keskusta.

Alueella vallitsee välimerenilmasto kuumine kesineen ja leutoine talvineen. Ebolin vuotuinen keskilämpötila on 15,4 °C ja sademäärä 824 millimetriä.

## Historia

Ebolin nimen alkuperästä on useita teorioita. Antiikin aikainen Eburum päätyi Rooman valtakunnan haltuun toisen puunilaissodan (217–202 eaa.) seurauksena. Visigoottien kuningas Alarik tuhosi Ebolin 410, ja paikkakunta ajautui Salernon valtapiiriin. Saraseenit aiheuttivat laajaa tuhoa paikkakunnalle 800- ja 900-luvuilla. Montedoron rinteille rakennettu asutus kuitenkin selviytyi, ja keskiaikana paikkakunta tunnettiin nimellä Evoli. Siitä tuli strategisesti merkittävä, sillä Robert Guiscard rakennutti alueelle linnoituksen.

Ebolissa on runsaasti keskiaikaista rakennuskantaa, kuten basilika San Pietro alli Marmi 1000-luvulta, Santa Maria della Pietà 1100-luvulta ja goottilainen San Francescon kirkko 1300-luvulta. Castello Colonna on linnoitus, jonka rakennustyö aloitettiin 1000-luvun jälkipuoliskolla.

Eboli kärsi vahinkoja vuoden 1980 maanjäristyksessä.

## Talous ja liikenne
Ebolin keskeinen elinkeino on maatalous (muun muassa artisokat, fenkoli, kiivi, oliivit ja rucola). Lisäksi Ebolissa valmistetaan muun muassa pastaa ja jäätelöä. Vuonna 1863 avattu Ebolin rautatieasema, Stazione di Eboli, sijaitsee rataosuudella Battipaglia–Metaponto. Tärkein moottoritieyhteys on Autostrada A2.

## Urheilu
Ebolin merkittävin urheilukenttä on Stadio José Guimarães Dirceu, jossa istumapaikkoja on 15&nbsp;000. Kaupungin tärkein jalkapalloseura, Associazione Sportiva Dilettantistica Atletico Eboli 1925, on yltänyt sarjatasolle Serie D. Kaupungissa toimii myös rullaluistinhockey-seura CRESH Eboli ja futsal-seura Feldi Eboli.

Ebolissa on myös sisäareena PalaSele, jonka istumapaikkaluku on 8&nbsp;000.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Eboli, Campania, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength
Frunzenskajan metroasema

**Frunzenskajan metroasema** tarkoittaa seuraavia asioita:

*Frunzenskajan metroasema (Moskovan metro), Sokolnitšeskaja-linjan asema (Moskova).
*Frunzenskajan metroasema (Pietarin metro)‎, Moskovan–Petrogradin-linjan asema (Pietari).
Sportivnajan metroasema (Moskovan metro)

**Sportivnaja** () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 1. toukokuuta 1957.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sesto San Giovanni

**Sesto San Giovanni** on kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Se on osa Milanon metropolikaupunkia, etäisyys Milanosta on kymmenisen kilometriä pohjoiseen ja Monzasta kuusi kilometriä lounaaseen. Kaupunki oli 1900-luvulla merkittävä teollisuuskeskus, sittemmin elinkeinorakenne on muuttunut palveluvaltaiseksi. Sesto San Giovannin asukkaista käytetään demonyymia sestesi.

## Maantiede ja ilmasto
Sesto San Giovanni sijaitsee tiheään asutulla Milanon koillisella esikaupunkivyöhykkeellä Lombardian länsiosassa, ja nivoutuu kaupunkirakenteeltaan yhteen Milanon ja muiden naapureidensa kanssa. Vyöhykkeen nimi on Nord Milano, sen pinta-ala on noin 50 neliökilometriä ja asukasluku noin 270&nbsp;000. Noin 640 hehtaarin laajuinen puisto Parco Nord Milano ulottuu Sesto San Giovannin alueelle.

Sesto San Giovanni on jaettu viiteen kaupunginosaan, joita kutsutaan termillä circoscrizione.

Sesto San Giovannin vuotuinen keskilämpötila on 12,8 °C ja sademäärä 1&nbsp;023 millimetriä.

## Historia

Rooman valtakunnan aikana Sesto San Giovannin kautta kulki roomalaistie Via Regina. Mahdollisesti langobardien perustama paikkakunta oli vähäinen maalaiskylä aina 1800-luvulle. Nimen taustana on etäisyys Milanosta Monzassa sijaitsevaan San Giovannin basilikaan, josta paikkakunta oli riippuvainen keskiajalla. Sesto San Giovanni alkoi kasvaa 1800-luvun puolivälissä etenkin silkkiteollisuuden avittamana. 1900-luvulla paikkakunta oli merkittävä teollisuuskaupunki, viralliset kaupunkioikeudet se sai 1954. Vuosisadan loppua kohden teollisuus hiipui ja kaupungin väkiluku kääntyi laskuun.

Sesto San Giovannissa on useita näyttäviä huviloita, kuten Villa Torretta, Villa Pelucca ja Villa Visconti d'Aragona 1500-luvulta sekä Villa Campari vuodelta 1826. Uusklassinen Villa Mylius valmistui 1700-luvun lopulla ja se on niin sanottu villa di delizia, joita ylimystö suosi uuden ajan alusta lähtien. Ne rakennettiin usein kesäajan residensseiksi kaupunkien liepeille. Sesto San Giovannin kirkkoja ovat muun muassa Santo Stefano, Santa Maria Assunta ja San Giorgio alle Ferriere.

## Talous ja liikenne
Sesto San Giovannin talous on muuttunut palveluvaltaiseksi. Kaupungin rautatieasema, Stazione di Sesto San Giovanni, on Milanon paikallisjunaverkon alueella. Sesto San Giovannissa on liittymä moottoritielle Autostrada A4 (Torino–Trieste). Milanon kehämoottoritien kautta paikkakunnalta on erinomaiset yhteydet kaikkiin ilmansuuntiin.

## Urheilu
Sesto San Giovannin jalkapalloseura Società Sportiva Dilettantistica Pro Sesto, lyhyemmin Pro Sesto, on verraten hyvin menestynyt: se on yltänyt sarjatasolle Serie B. 2020-luvun taitteessa se pelasi tasolla Serie D. Joukkueen kotikenttänä on Stadio Breda.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Sesto San Giovanni, Lombardia, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength
Jonas Cajanus

**Jonas Cajanus** (25. heinäkuuta 1716 Kalix, Ruotsi – 1. toukokuuta 1785 Kokkola) oli suomalainen maanmittari. Hän teki isojakoon liittyneitä mittaustehtäviä ja kaupunkimittauksia pääasiassa Pohjanmaalla.

Cajanuksen vanhemmat olivat Lohtajan kirkkoherra Gustaf Cajanus (1675–1722) ja Susanna Granberg. Hän kävi Kokkolan pedagogiota ja Vaasan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1736. Cajanus opiskeli Turun akatemiassa ja suoritti maanmittaritutkinnon Tukholmassa 1744.

Cajanus oli komissiomaanmittarina Pohjanmaalla, Savossa ja Hämeen läänissä 1744–1750 sekä ylimääräisenä maanmittarina Pohjanmaan läänissä 1749. Cajanus kartoitti Paltamon pitäjän 1745–1746 ja Kemijärven pitäjän 1747. Hän laati 1750 Raahen, Kokkolan ja Vaasan asemakaavamittaukset, 1761 Pohjanmaan, Savon ja Hämeen läänien rajojen tarkistukset ja mittasi 1763 Pietarsaaren ja Kokkolan satamat sekä näihin satamiin johtaneet purjehdusväylät. Cajanus suoritti Kokkolan ja sen ympäristön isonjaon 1768 ja hänen tekemiinsä mittauksiin perustuivat myös Alavetelissä 1772, Ylävetelissä, Kaustisella ja Halsuassa 1776 sekä Kokkolan ympäristössä 1780 tehdyt isojaot.

Jonas Cajanus oli naimisissa 1749–1764 Maria Helena Holstin (k. 1764) kanssa ja vuodesta 1765 Hedvig Chydeniuksen (k. 1817) kanssa. Hänen poikiaan olivat Raahen ja Saloisten kirkkoherra Jonas Cajanus (1757–1817) ja ylioppilas Jakob Cajanus (1779–1799). Cajanuksen tyttärenpoika oli komissiomaanmittari Anders Gustaf Nyman (1802–1869).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jonas Cajanuksen 1763 ja 1766 piirtämiä karttoja Kokkolan edustan merialueesta, laivaväylistä ja Kokkolan satamasta
* Jonas Cajanuksen 1749 piirtämä Hausjärven kappelikartta, Akin keräilysivut
* Jonas Cajanuksen karttoja Kansallisarkistossa
Walter Moody

**Walter Leroy Moody, Jr.** (24. maaliskuuta 1935 – 19. huhtikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen rikollinen, joka syyllistyi murhaan lähettämällä kirjepommin liittovaltion tuomari Robert Vancelle. Vancen lisäksi Moody murhasi myös asianajaja Robert E. Robinsonin.

Moody tuomittiin kuolemaan murhista. Hänet teloitettiin myrkkyruiskeella 19. heinäkuuta 2018. Hänestä tuli vanhin Yhdysvalloissa teloitettu vanki sitten 1976, jolloin kuolemarangaistus palautettiin Yhdysvaltoihin.

## Lähteet
Prospekt Miran metroasema (Kalužsko-Rižskaja)

**Prospekt Mira** () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 1. toukokuuta 1958.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Prospekt Mira

**Prospekt Mira** voi tarkoittaa seuraavia:

* Prospekt Mira, katu Moskovassa

## Metroasemat
*Prospekt Miran metroasema (Koltsevaja), Koltsevaja-linjan asema.
*Prospekt Miran metroasema (Kalužsko-Rižskaja), Kalužsko-Rižskaja-linjan asema.
Einar Forseth

**Carl Einar Andreas Forseth** (7. elokuuta 1892 Linköping – 5. joulukuuta 1988 Tukholma) oli ruotsalainen taidemaalari ja muotoilija.

Forseth opiskeli Valandin taideopistossa Göteborgissa vuosina 1906–1908 ja Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa vuosina 1912–1915. 1920-luvulla hän matkusteli Euroopassa ja Lähi-idässä. Bysanttilainen mosaiikkitaide vaikutti vahvasti hänen pääteoksenaan pidettyyn Tukholman kaupungintaloon mosaiikkitaiteeseen (1921–1923). Forseth teki mosaiikkitaidetta myös Nidarosin tuomiokirkkoon vuonna 1965. 

Lasimaalauksia Forseth teki useisiin Ruotsin kirkkoihin ja muihin julkisiin rakennuksiin. Toisen maailmansodan pommituksissa tuhoutuneen, mutta uudelleen rakennetun Coventryn tuomiokirkon lattiamosaiikin ja lasimaalaukset hän teki vuonna 1962. Forseth suunnitteli myös useita postimerkkejä vuosina 1921–1947 ja kuvitti Dan Anderssonin kirjan *[[Svarta Ballader]]*.

## Lähteet
Escambian piirikunta (Alabama)

**Escambian piirikunta** () on Yhdysvaltojen Alabaman osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 36&nbsp;633 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Brewtonin kaupunki. Piirikunta perustettiin 10. joulukuuta 1868.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Arvo Hyökyranta

**Arvo Nestori Hyökyranta** (2. heinäkuuta 1920 Kiikoinen – 24. heinäkuuta 2009) oli suomalainen pikajuoksija ja aitajuoksija. Hän edusti Porin Pyrintöä ja oli pituudeltaan 181&nbsp;cm.

Hyökyranta kilpaili maaotteluissa vuosina 1945–1950. Hän voitti 400 metrin aitajuoksun maaottelukilpailun Oslossa 1948.

Hyökyranta voitti 400 metrin aitajuoksun Suomen-mestaruuden 1948, 1949 ja 1950 sekä saavutti hopeaa Bertel Storskrubbin jälkeen 1945, 1946 ja 1947. Hän voitti 200 metrin aitajuoksun Suomen-mestaruuden 1948 sekä saavutti 400 metrin juoksussa SM-hopeaa 1948 ja SM-pronssia 1946.

Hyökyranta teki 400 metrin aitajuoksuennätyksensä 54,1 Helsingissä 11. syyskuuta 1948. 110 metrin aitajuoksussa hänen ennätyksensä oli 15,8 (Uusikaupunki 5. syyskuuta 1954) ja 400 metrillä 49,8 (Tampere 19. elokuuta 1946). 800 metrin juoksussa Hyökyrannan ennätys oli 1.55,0 (TUL:n ennätys 1947).

Keilailussa Hyökyranta saavutti mestariluokan. Hän toimi TUL:n yleisurheiluvalmennusvaliokunnassa, Pyrinnön johtokunnassa ja yleisurheilujaostossa. Ammatiltaan Hyökyranta oli kauppias. Hän harrasti teatteria, matkailua ja lentourheilua. Hyökyrannan kotikunta oli Pori.

## Lähteet
Aarre Mattila

**Aarre Kalervo Mattila** (12. maaliskuuta 1920 Hyvinkää – 21. toukokuuta 1970) oli suomalainen kymmenottelija. Hän edusti Kaukasten Voimaa ja Hyvinkään Tahkoa. Hän oli pituudeltaan 179&nbsp;cm.

Mattila voitti kymmenottelun Suomen-mestaruuden 1945, 1947 ja 1949 sekä saavutti SM-pronssia 1948. Hän otteli ennätyspisteensä 6004 Helsingissä 28. elokuuta 1949.

## Lähteet
Robert Trump

**Robert Stewart Trump** (26. elokuuta 1948 – 15. elokuuta 2020) oli yhdysvaltalainen yritysjohtaja ja kiinteistökehittäjä sekä Yhdysvaltain 45. presidentin Donald Trumpin nuorempi veli.

Trump työskenteli isänsä Fred Trumpin perustamassa suuryrityksessä Trump Organizationin palveluksessa yhdessä veljensä Donaldin kanssa. Kiinteistökaupan lisäksi hän työskenteli myös yrityssijoittamisen ja kasinotoiminnan aloilla.

## Lähteet
Vorobjovy goryn metroasema

**Vorobjovy gory** () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 12. tammikuuta 1959.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
John Knowles Paine

**John Knowles Paine** (9. tammikuuta 1839 Portland, Maine – 25. huhtikuuta 1906 Cambridge, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja urkuri.

Paine aloitti musiikin opiskelun nuorena ensisijaisesti Saksasta Yhdysvaltoihin vuonna 1848 muuttaneen urkuri Hermann Kotzschmarin johdolla. Vuosina 1858–1861 Paine jatkoi opintojaan Berliinissä Carl August Hauptin ja Wilhelm Friedrich Wieprechtin johdolla. Portlandissa opiskelun jälkeen Paine lähti Berliiniin, jossa opiskeli vuosina 1858–1861. Vuonna 1861 hän aloitti Bostonissa urkuresitaali- ja luentosarjan. Hän myös toimi West Churchin urkurina ja kuoronjohtajana vuoteen 1864. Vuonna 1862 Paine liittyi Harvardin yliopiston henkilökuntaan laulunopettajana ja urkurina. Vuonna 1875 hän sai siellä nimityksen professoriksi ja perusti ensimmäisen musiikin laitoksen yhdysvaltalaisyliopistossa. Painen työstä musiikin laitoksella ottivat mallinsa monet muut yhdysvaltalaiset yliopistot. 

Paine vaikutti myös säveltäjänä merkittävästi musiikin kehitykseen Yhdysvalloissa. Hänen työnsä ovat yleisesti ottaen vahvasti saksalaisvaikutteisia. Tuotantoon kuuluu esimerkiksi kaksi sinfoniaa, d-mollimessu ja *St. Peter* -oratorio. Paine saavutti eläessään laajaa suosiota, mutta jäi hyvin vähäiselle huomiolle 1900-luvulla modernismin nousun myötä. Sittemmin hänen merkityksensä yhdysvaltalaisen musiikin historiassa on saanut laajempaa tunnustusta uusien editioiden, kirjoitusten, levytysten ja esitysten myötä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Iivari Salminen

**Iivari Samuli Salminen** (30. kesäkuuta 1908 Mänttä – 20. joulukuuta 1984) oli suomalainen kilpakävelijä. Hän edusti Enson Kisailijoita ja Tampereen Pyrintöä.

Salminen voitti 30 kilometrin kävelyn Suomen-mestaruuden vuosina 1945, 1947, 1949 ja 1950 sekä saavutti SM-hopeaa vuosina 1940 ja 1951. 20 kilometrin kävelyssä hän sai SM-pronssia vuonna 1955.

Salmisen ennätys 20 kilometrin kävelyssä oli 1.42.40 (Helsinki 1952), 30 kilometrin kävelyssä 2.41.28 (Kymi 1949) ja 50 kilometrin kävelyssä 5.19.22,4 (Helsinki 1948).

Salminen oli ehdolla Lontoon olympialaisiin vuonna 1948, mutta kävelijöitä ei kisoihin lähetetty. Helsingin olympialaisten karsintakilpailuissa hänen jalkansa hiertyivät niin pahoin, että hänen täytyi keskeyttää. Iivari Salmiselle on myönnetty Suomen Urheilun pronssinen ansiomitali. Salminen oli ammatiltaan koneenhoitaja. Hän harrasti metsästystä ja kalastusta. Myös hänen poikansa Seppo Salminen oli SM-tasoinen kävelijä.

## Lähteet
Ensio Pailemo

**Ensio Sakari Pailemo (vuoteen 1935 Brander)** (2. toukokuuta 1924 Helsinki – 6. helmikuuta 2004) oli suomalainen pikajuoksija. Hän edusti Viipurin Reipasta ja Helsingin Kisa-Veikkoja, ja oli pituudeltaan 181&nbsp;cm.

Pailemo voitti 200 metrin juoksun Suomen-mestaruuden Vaasassa 1948 ajalla 22,8. Hän saavutti samalla matkalla SM-pronssia 1951. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestissä kultaa 1947, 1948, 1950, 1951 ja 1952 sekä saavutti SM-hopeaa 1949.

Pailemo sijoittui 200 metrin maaottelujuoksussa kolmanneksi Helsingissä ja Oslossa 1948.

Hän juoksi 100 metrin ennätyksensä 11,0 Helsingissä 5. elokuuta 1948 ja 200 metrillä 22,2 Helsingissä 13. elokuuta 1948.

## Lähteet
August Vilhelm Helsingius

**August Vilhelm Helsingius** (21. heinäkuuta 1821 Hämeenlinna – 20. toukokuuta 1914 Hämeenlinna) oli suomalainen tuomari, valtiopäivämies ja Hämeenlinnan pormestari.

Helsingiuksen vanhemmat olivat yleisen revisio-oikeuden ylikomissaari Karl Johan Helsingius (k. 1856) ja Johanna Gustava Florin. Hän kävi Hämeenlinnan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi ykstyistodistuksella Helsingissä 1838. Helsingius suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1844 ja hän auskultoi Turun hovioikeudessa. Hän sai varatuomarin arvon 1847 ja kihlakunnantuomarin arvonimen 1889.

Helsingius oli Turun hovioikeuden ylimääräisenä notaarina vuodesta 1844 alkaen ja hän toimi sittemmin virkaatekevänä tuomarina useissa tuomiokunnissa. Hän harjoitti myös asianajajan tointa parinkymmenen vuoden ajan. Vuodesta 1864 alkaen hän oli Hämeenlinnan raastuvanoikeuden ja maistraatin notaarina, vuodesta 1866 alkaen oikeusraatimiehenä ja hän toimi samalla makasiininhoitajana 1877–1895. Hänestä tuli Hämeenlinnan pormestari 1884 ja hän jäi virkavapaalle pormestarin virasta 1895. Helsingius erosi virasta vasta vuonna 1914 oltuaan lähes kaksikymmentä vuotta virkavapaalla. Helsingius oli kuollessaan 92-vuotiaana toukokuussa 1914 Suomen vanhin elossa ollut lakimies.

Helsingius osallistui porvarissäädyssä Hämeenlinnan kaupungin edustajana valtiopäiville 1872, 1877–1878 ja 1885. Hän oli porvarissäädyn erityisen valiokunnan puheenjohtaja 1872 ja 1877–1878 sekä puhemiesneuvoston ja yleisen valmisteluvaliokunnan jäsen.

Helsingius oli naimisissa vuodesta 1862 Vilhelmina Sederholmin (k. 1901) kanssa. Heidän poikansa oli pankinjohtaja ja liikemies Karl August Helsingius (1868–1908). Helsingiuksen veljiä olivat senaatin kirjaaja, varatuomari Gustaf Johan Helsingius (1810–1860) ja lääninkamreeri, kamarineuvos Karl Otto Helsingius (1818–1899).

## Lähteet
Aleksanteri Rantalainen

**Aleksanteri Rantalainen** (10. joulukuuta 1871 Pietari – 9. helmikuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen lyseon lehtori, hovineuvos ja päätoimittaja.

Rantalaisen vanhemmat olivat suutari, liikemies Mikko Rantalainen ja Maria Elisabeth Hellstén. Hän pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1896 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1899 ja filosofian maisteriksi 1900.

Rantalainen oli Sortavalan lyseon venäjän kielen lehtorina 1905–1939 ja hän kuului Maasotakoulun opettajakuntaan 1940–1948. Hän sai hovineuvoksen arvon 1915. Rantalainen oli Sortavalassa ilmestyneen *[[Laatokka (sanomalehti)|Laatokka]]*-lehden päätoimittajana 1908–1909 ja osan vuotta 1918. Hän toimi Sortavalassa myös kauppakoulun opettajana, liikeapulaiskoulun ja vapaaopiston johtajana sekä oli useita vuosia Sortavalan kaupunginvaltuuston jäsenenä.

Aleksanteri Rantalainen oli naimisissa vuodesta 1897 Thilma Armida Kristiina Porthanin kanssa. Heidän poikansa oli toimittaja Erkki Aleksanteri Rantalainen (1908–1956), joka oli naimisissa kirjailija Irja Sallan kanssa. Aleksanteri Rantalaisen tytär oli tanssinopettaja *Toini Inkeri Rantalainen*, taiteilijanimi Inkeri Kare (1901–1984).

## Julkaisuja
* *Muinais- ja nykyisvenäjän kielen murteista* kirjassa *Sortavalan reaalilyseo. Kertomus lukuvuodelta 1904-1905*. Sortavala 1905
* *[[Leo Tolstoi]] taiteilijana ja taiteilija-ajattelijana* kirjassa *Sortavalan reaalilyseo. Kertomus lukuvuodelta 1912-1913*. Sortavala 1913
* *Käytännöllinen venäjänkielen sanasto: suomalais-venäläinen sanakirja*. WSOY 1916

## Lähteet
Heli Laitinen

**Heli Laitinen** (s. 10. helmikuuta 1970) on suomalainen entinen yleisurheilija. Toukokuussa 1995 hän teki Helsingissä Eläintarhan kentällä järjestetyssä kilpailussa uuden naisten seiväshypyn Suomen ennätyksen 310. Hallissa Laitinen on hypännyt 320 vuonna 1995. Laitinen edusti YU-Team Sahalahtea.

## Lähteet
Unisys

**Unisys** on yhdysvaltalainen informaatioteknologian yhtiö. Yhtiö tarjoaa palveluita ja teknologiaa mukaan lukien ohjelmistoja ja laitteistoa.

Yhtiö perustettiin vuonna 1986 kun Burroughs Corporation ja Sperry yhdistyivät. Uudesta yhtiöstä tuli Yhdysvaltain toiseksi suurin tietotekniikkayhtiö, mutta silti vain viidenneksen kokoinen kilpailevan IBM:n koosta. Samalla Burroughs myi osan Memorex-osastostaan.
Yhdistymisen myötä myös System Development Corporation (SDC) tuli Unisysiin.

Yhtiö osti vuonna 1988 Convergent Technologiesin, joka oli Convergent Technologies Operating System (CTOS) käyttöjärjestelmän kehittäjä.

Vuonna 2020 yhtiö ilmoitti Yhdysvaltain hallintoa palvelevan liiketoimintayksikön myynnistä Science Applications International Corporationille (SAIC)  1,2 miljardin dollarin hinnalla.

## Lähteet
Apuaanienpaimenkoira

**Apuaanienpaimenkoira** (), joka tunnetaan kotimaassaan Italiassa myös nimellä **apuaanistenalppienkoira** (), on italialainen koirarotu. FCI ei ole sitä toistaiseksi tunnustanut, mutta Ente Nazionale della Cinofilia Italiana on aloittanut rodun rekisteröintiprosessin, ja se on lisätty ns. "avoimeen rekisteriin" (Registro Supplementare Aperto - RSA).

## Ulkonäkö
Kuono on kartionmuotoinen, keskipitkä, tyvestä leveä ja kärkeä kohti asteittain kaventuva. Silmät ovat keskikokoiset, hieman mantelinmuotoiset ja hieman vinoasentoiset. Ne ovat tavallisesti väriltään ruskeat, mieluiten mahdollisimman tummat. Lisäksi merleillä yksilöillä sallitaan siniset, keskenään eriväriset tai sekaväriset silmät, joskaan tämä ei ole toivottavaa. Korvat ovat keskikokoiset ja kolmionmuotoiset. Karvapeite on keskipitkä ja suora; keskivertoa pidempää karva on niskassa, hännässä ja pakaroissa, keskivertoa lyhyempää päässä, korvien ulko-osissa, raajojen edessä ja käpälissä. Sallitut värit ovat fawn, blue merle (joko yksiväinen tai valkoisin merkein), harmaa, musta ja black & tan. Urosten säkäkorkeus vaihtelee 51–69 cm (ihanne 60 cm) ja narttujen 46-64 cm (ihanne 55 cm) välillä.

## Alkuperä
Rotu on kotoisin Ligurian ja Ylä-Toscanan alueilta, joissa se on ajanut lampaita, vuohia ja karjaa jo vuosisatojen ajan. Se polveutuu suoraan muinaisesta alppienpaimenkoirasta (*Pastore delle Alpi*), jonka uskotaan olevan kaikkien eurooppalaisten karjanajoon käytettyjen koirien kantarotu. Apuaanienpaimenkoira tunnettiin aiemmin myös nimillä **apuaaniensusikoira** (*Lupino Apuano*), **lunigianansusikoira** (*Lupo Lunigianese*) ja **kotimainen paimenkoira** (*Pastore Nostrale*). Perinteisen paimennuksen vähennyttyä se oli vähällä kuolla sukupuuttoon, minkä jälkeen se on kuitenkin levittäytynyt jokapuolelle Ylä-Toscanan ja Itä-Ligurian vuoristoaluetta – erityisesti Lunigianan ja Lucchesian alueille.

## Lähteet
### Viitteet
Harry Burleigh

**Harry Thacker Burleigh** (2. joulukuuta 1866 Erie, Pennsylvania – 12. syyskuuta 1949 Stamford, Connecticut) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, sovittaja, musiikin editoija ja baritoni. Hän vaikutti merkittävästi yhdysvaltalaisen taidelaulun kehitykseen. Hän sekä sävelsi että sovitti afroamerikkalaisia spirituaaleja, minkä myötä spirituaalit siirtyivät konserttilavoilla tulkittaviksi.

Burleigh piti äitiään ensimmäisenä musiikinopettajanaan. Hän esiintyi jo lapsena paikallisessa kirkossa ja yleisissä tapahtumissa. Hän kävi myös pianotunneilla ja opiskeli myöhemmin laulua George F. Brierlyn johdolla. 26-vuotiaana Burleigh pääsi stipendin turvin Yhdysvaltain kansalliseen musiikkikonservatorioon New Yorkiin. Siellä hänen opettajiinsa kuuluivat Rubin Goldmark ja Max Spicker. Opiskeluaikoinaan Burleigh tutustui konservatoriota johtaneeseen Antonín Dvořákiin. Hän avusti Dvořákia toimimalla tämän puhtaaksikirjoittajana, ja Dvořák käytti 9. sinfoniassaan teemoja, jotka Burleigh oli tehnyt hänelle tutuiksi opittuaan ne suvussa kulkeneina lauluina.

Vuonna 1894 osallistui newyorkilaisen episkopaalikirkon koelauluihin, joiden tuloksena hän sai paikan solistina. Hän kohtasi seurakunnassa vastustusta afroamerikkalaisuutensa johdosta, mutta toimi tehtävässään yli viidenkymmenen vuoden ajan ja oli tänä aikana poissa vain yhdestä esityksestä. Vuonna 1898 Burleigh meni naimisiin runoilija Louise Alstonin kanssa, ja seuraavana vuonna parille syntyi poika. 1890-luvun lopussa G. Schirmer julkaisi Burleighin kolme ensimmäistä laulua. Vuonna 1900 Burleigh pääsi solistiksi synagogaan, New Yorkin Emanu-El-temppeliin. Hän aloitti myös työskentelyn editoijana Ricordi-kustantamon palveluksessa. Monia Burleighin omia teoksia julkaistiin; näihin kuuluivat *Ethiopia Saluting the Colors* (1915), *Jubilee Songs of the USA* -kokoelma (1916) ja itse tehty sovitus *[[Deep River (laulu)|Deep River]]* -laulusta. Burleighin *Deep River* -versio sai niin laajaa suosiota, että toimi kimmokkeena entistä useamman spirituaalin julkaisemiselle. Burleighin yksinlaulujen joukossa ovat *Saracen Songs* (1914), *Passionale* (1915) ja *Five Songs of Laurence Hope* (1915). Hän teki myös soolosoitintuotantoa. Burleigh kuului ASCAP:n perustajajäseniin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Johan-Antti Kivilahti

**Johan-Antti Kivilahti** (s. 8. helmikuuta 1998 Haapajärvi) on suomalainen seiväshyppääjä. Kivilahti edusti vuoteen 2021 asti Haapajärven Kiiloja ja sen jälkeen Kuortaneen Kuntoa. Hänen valmentajanaan toimii Mikko Latvala.

Kalevan kisoissa Kivilahti sai seiväshypyssä hopeaa vuonna 2020 ennätyksellään 531 cm. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän saavutti pronssia vuonna 2023. Sisäradoilla hänen ennätyksensä on 520 cm.

Kivilahti toimii liikunnan ja terveystiedon opettajana Alavuden yläkoulussa.

## Lähteet
Gräggnäs

**Gräggnäs** on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee meren rannalla kunnan kaakkoisosassa.

Gräggnäs sijaitsee Västanfjärdissä, Lammalan taajaman eteläpuolella. Kyläalueen pohjoisrajalla on Östviken-niminen kluuvijärvi. Gräggnäsin kyläalue ulottuu etelään lähimmille saarille saakka. Kyläalue on pääosin metsämaata ja vain Gräggnäsin tilan ympärillä on vähän peltoa. Meren rannalla on kunnan uimaranta.

Gräggnäs on syntynyt Gräggnäsin yksinäistilan ympärille, joka on ainakin 1700-luvusta lähtien sijainnut nykyisellä paikallaan. Kylän kantatilasta lohkottiin Halsholmenin saari omaksi tilakseen 1901 ja aputila Vikarna itsenäistyi 1910. 1900-luvun aikana kylään on syntynyt hieman uutta asutusta ja etenkin kesäasutusta.

## Lähteet
Silanpaimenkoira

**Silanpaimenkoira** () on italialainen koirarotu. FCI ei ole sitä toistaiseksi tunnustanut, mutta Alianza Canina Latina sitä vastoin on. Lisäksi Ente Nazionale della Cinofilia Italiana on aloittanut rodun rekisteröintiprosessin, ja se on lisätty ns. "avoimeen rekisteriin" (Registro Supplementare Aperto - RSA). Tämän lisäksi myös Sveitsin Kennelliitto Schweizerische Kynologische Gesellschaft on tunnustanut rodun.

## Ulkonäkö

Silmät ovat mantelinmuotoiset ja niiden väri vaihtelee okrasta tummanruskeaan. Korvat ovat riippuvat ja v:n muotoiset, kärjistään hieman pyöristyneet. Sallitut väritykset ovat soopeli (puna- tai harmaa-), musta ja musta ruskein merkein (black & tan); viimeksi mainitussa ruskeiden merkkien sävy vaihtelee vaaleasta kermasta syvään tummanpunaiseen. Soopeleilla ja mustilla yksilöillä voi esiintyä valkoisia merkkejä rintakehässä, käpälissä ja hännänpäässä. Urosten säkäkorkeus on 60–68 cm ja narttujen 56–64 cm. Urosten paino vaihtelee 40–50 kg ja narttujen 35–45 kg välillä.

## Alkuperä
Silanpaimenkoiraa on kasvatettu muinaisista ajoista lähtien Calabrian Apenniineilla. Erityisen yleinen se on Silan laaksossa, mistä myös sen nimi juontuu. Rotu polveutuu indoeurooppalaisten kansojen mukanaan tuomista laumanvartijoista ja kreikkalaisten mukanaan tuomista paimenkoirista. Sitä on aina käytetty eläinlaumojen, erityisesti vuohien, suojelemiseen susia vastaan. 

## Lähteet
### Viitteet
Roger Westman

**Roger Westman** (16. syyskuuta 1939 Jarrow, Englanti – 29. huhtikuuta 2020 London, Englanti) oli brittiläinen arkkitehti. Hänet tunnetaan kestävän arkkitehtuurin työstä.

Roger Westman opiskeli Latymerin yläkoulussa ja opiskeli Lontoossa AA:ssa (Architectural Association School of Architecture).

Westman aloitti uransa sosiaalisissa asunnoissa Lontoossa. Westman oli yksi ensimmäisistä arkkitehdista, joka tunnusti kestävän arkkitehtuurin merkityksen etenkin suurten rakennushankkeiden yhteydessä.

## Galleria

Tiedosto:Jerma Palace Hotel, Marsascala.jpeg|Jerma Palace Hotel, Malta.
Tiedosto:Housing estate, Central Hill - geograph.org.uk - 1743097.jpg|Central Hill Estate, London.
Tiedosto:West corner of Myatts Fields South estate (geograph 3540882).jpg|Myatt's Fields South Estate, London.
Tiedosto:Lillington.jpg|Billington Gardens, London.
Tiedosto:Cressingham Gardens Nov 2013.jpg|Cressingham Gardens, London.
Tiedosto:Pepys Estate (9178177580).jpg|Pepys Estate, London.
Tiedosto:Alexandra Theatre Auditorium from the stage.jpg|Alexandra Theatre.


## Lähteet
Neiglick

**Neiglick** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Georg (Yrjö) Neiglick (k. 1831), Salmin nimismies, jonka hurjistunut väkijoukko surmasi
* Hjalmar Neiglick (1860–1889), suomalainen kokeellisen psykologian ja empiirisen filosofian uranuurtaja, teatteri- ja kirjallisuuskriitikko
* Martha Neiglick-Platonoff (1889–1964), suomalainen ikoni- ja taidemaalari, puku- ja lavastesuunnittelija
* Pekka Neiglick, vuodesta 1906 *Kankaanrinta* (1861–1941), suomalainen kauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies
Nartta

**Nartta** eli **sani** on kevytrakenteinen, Euraasian pohjoisten kansojen, muun muassa komien, ei kuitenkaan saamelaisten, käyttämä koira- ja pororeki.

Nartoissa säilytetään tavaroita, kun ei liikuta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Wrapped in Red

**Wrapped in Red** on yhdysvaltalaisen laulajan, Kelly Clarksonin kuudes studioalbumi. Albumi julkaistiin 25. lokakuuta 2013.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Benjamin Lee

**Benjamin Lee** (s. 26. maaliskuuta 2003) on suomalainen pika- ja keskimatkojen juoksija. Hän edusti Viipurin Urheilijoita vuoteen 2012, jonka jälkeen Helsingin Kisa-Veikkoja.

Kalevan kisoissa Lee on saavuttanut 800 metrin juoksussa hopeaa vuonna 2024 sekä pronssia vuonna 2020 silloisella ennätyksellään 1.50,81 ja 2023. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin ja 4&nbsp;000 metrin viesteissä 2023.

Leen ennätys 400 metrillä on 26. elokuuta 2020 Helsingissä juostu 48,28 ja 800 metrillä 18. kesäkuuta 2024 Turussa juostu 1.47,83.

## Lähteet
Martta Rautala

**Martta Ida Elina Rautala** (s. 4. marraskuuta 1996 Vaasa) on suomalainen juoksija, joka kilpailee pääosin 400 metrin aitajuoksussa. Hän edustaa helsinkiläistä Viipurin Urheilijoita. Vuoteen 2015 hän edusti euralaista Kiukaisten Kisailijoita. Rautalan valmentaja on Jari Sillanpää.

Kalevan kisoissa Rautala on saavuttanut 400 metrin aitajuoksussa hopeaa vuonna 2020 silloisella ennätyksellään 58,87.

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 400 metrin aitajuoksu: 58,64 (13.8.2025 Oulu)
* 400 metrin juoksu: 56,26 (16.6.2020 Turku)
* seitsenottelu: 5115 (6.9.2015 Huittinen ja Sastamala)

## Lähteet
Peter Mattei

**Peter Mattei** (s. 3. kesäkuuta 1965 Piitimen kunta) on ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan baritoni.

Mattei opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa ja Tukholman oopperakorkeakoulussa. Debyyttinsä hän teki vuonna 1990 Drottningholms Slottsteaterissa Nardon roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin teoksessa *[[La finta giardiniera]]*. Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1991 Pentheuksen roolissa Daniel Börtzin *[[Backanterna]]ssa*. Vuonna 2002 Mattei teki ensiesiintymisensä kreivi Almavivan roolissa *[[Figaron häät|Figaron häissä]]*. Sittemmin hän on vieraillut samassa oopperatalossa usein. Muita oopperataloja, joissa Mattei on esiintynyt, ovat olleet Pariisin ooppera, Royal Opera House, La Scala, Baijerin valtionooppera, Zürichin ooppera, San Franciscon ooppera, Chicagon lyyrinen ooppera ja Den Norske Opera & Ballet. Mattein rooleihin oopperoissa ovat kuuluneet myös Don Giovanni (*[[Don Giovanni]]*), Amfortas (*[[Parsifal]]*), Wolfram (*[[Tannhäuser]]*), Jevgeni Onegin (*[[Jevgeni Onegin]]*), Figaro (*[[Sevillan parturi]]*), Marcello (*[[La bohème]]*), Jeletski (*[[Patarouva]]*), Šiškov (*[[Kuolleesta talosta]]*), Don Fernando (*[[Fidelio]]*), Posa (*[[Don Carlos]]*) ja Billy Budd (*[[Billy Budd]]*).

Mattein konserttiohjelmiston joukossa ovat olleet *[[Elias (oratorio)|Elias]]* (Felix Mendelssohn), *[[Ein deutsches Requiem]]* (Johannes Brahms), *[[Kullervo (Sibelius)|Kullervo]]* (Jean Sibelius), *[[Des Knaben Wunderhorn (Mahler)|Des Knaben Wunderhorn]]* (Gustav Mahler), Johann Sebastian Bachin passiot, *[[Messias-oratorio]]* (Georg Friedrich Händel), *[[Lyrische Symphonie]]* (Alexander von Zemlinsky), *[[War Requiem]]* (Benjamin Britten) ja *[[Lieder eines fahrenden Gesellen]]* (Mahler). Festivaaleja, joilla Mattei on esiintynyt, ovat olleet Salzburger Festspiele, Aix-en-Provencen festivaali, Luzernin festivaali ja Tanglewoodin musiikkifestivaali. Kapellimestareita, joiden kanssa Mattei on työskennellyt, ovat olleet Georg Solti, Claudio Abbado, Daniel Barenboim, Riccardo Muti, Colin Davis, Riccardo Chailly, James Levine, Antonio Pappano, Zubin Mehta, Herbert Blomstedt, Esa-Pekka Salonen, John Eliot Gardiner, Gustavo Dudamel, Jeffrey Tate, Andrew Davis, Daniel Harding ja Yannick Nézet-Séguin.

Mattei sai vuonna 2004 nimityksen Ruotsin hovilaulajaksi. Hänen diskografiaansa kuuluu Colin Davisin johtama *[[Troijalaiset]]* (Hector Berlioz) Chorèben roolissa. Levystä myönnettiin kaksi Grammy-palkintoa.

## Lähteet
Amanda Liljendal

**Amanda Isabella Liljendal ** (s. 31. maaliskuuta 1998 Porvoo) on suomalainen moniottelija. Hän edustaa Borgå Akillesta ja häntä valmentavat Mika Vakkuri ja Stefan Tallqvist.

Kalevan kisoissa Liljendal on saavuttanut seitsenottelussa hopeaa vuonna 2021 ennätyspisteillään 5661 ja pronssia vuonna 2020 silloisella ennätyksellään 5467. Sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa Liljendal sai viisiottelussa hopeaa vuonna 2021.

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 100 m aidat: 14,15 (Vaasa 28.6.2021)
* Korkeus: 173 (Tampere 28.8.2021)
* Kuula: 13,19 (Uppsala 8.6.2019)
* 200 m: 25,16 (Hämeenlinna 29.8.2020)
* Pituus: 615 (hallitulos, Uppsala 17.1.2021)
* Keihäs: 48,52 (Tampere 30.5.2021)
* 800 m: 2.24,30 (Tampere 29.8.2021)
* Seitsenottelu: 5661 (Tampere 28.–29.8.2021)

Lähde: 

## Lähteet
Kivikylän Kotipalvaamo

**Kivikylän Kotipalvaamo Oy** on vuonna 1992 perustettu elintarvikealan yritys, jonka kotipaikka on Rauman Lapin Kivikylässä. Yhtiöllä on kolme lihanjalostustehdasta, jotka sijaitsevat Lapissa, Huittisissa ja Säkylässä. Tehtaanmyymälät sijaitsevat Lapissa ja Huittisissa. Yhtiön tunnetuin tuotemerkki on Huiluntuhti-makkara.

Rauman Äijänsuon jäähalli on vuodesta 2009 lähtien tunnettu sponsorinimellä Kivikylän Areena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kivikylän Kotipalvaamon kotisivut
Rautala

**Rautala** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Aku Rautala (oik. *August Ripatti*, 1896–1931), työläiskirjailija
* Emil Rautala (1883–1948), taidemaalari
* Lauri Rautala (1890–1926), näyttelijä ja koomikko
* Martta Rautala (s. 1996), pika- ja aitajuoksija
* Rina Rautala (s. 1994), salibandyn pelaaja
* Sanni Rautala, sulkapalloilija.

### Muita merkityksiä
* Aki Rautala, Hannu Salaman käyttämä salanimi