open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ulla Soinne

**Ulla Soinne** (s. 1958) on suomalainen altto­viulisti ja musiikkipedagogi Paavo Sointeen tytär.

## Ura

Soinne opiskeli altto­viulun­soittoa ja kamari­musiikkia Sibelius-Akatemiassa, jossa hänen opettajiaan olivat Anja Ignatius ja Erkki Rautio. Lisäksi hän opiskeli Detmoldissa ja Kölnissä Rainer Moogin ja Amadeus-kvartetin johdolla. Soinne on esiintynyt solistina Queens­landin filharmonikkojen kanssa ja soittanut lisäksi Kölnin oopperaorkesterissa. Hän toimi vuodesta 1992 Tapiola Sinfoniettan altto­viulun vara­äänen­johtajana, ja vuonna 2007 hänestä tuli äänen­johtaja. Soinne sai valtion puoli­vuotisen apu­rahan vuonna 2005.

Kamari­muusikkona Soinne on muun muassa levyttänyt pianisti Ursula von Lerberin kanssa Robert Schumannin, Tōru Takemitsun ja Ludwig van Beethovenin teoksista koostuvan levytyksen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Ulla Soinne  AllMusicissa.
Svetozar Pribićević

**Svetozar Pribićević** (26. lokakuuta 1875 Karlovac, Kroatia, Itävalta-Unkari – 15. syyskuuta 1936 Praha, Tšekkoslovakia) oli jugoslavialainen poliitikko, taustaltaan Kroatian serbi.

Pribićević oli ennen ensimmäistä maailmansotaa Itävalta-Unkarin serbiväestön poliittinen johtaja, Jugoslaviassa hän johti vuodesta 1924 perustamaansa Itsenäistä demokraattista puoluetta. Hän kannatti alkujaan Jugoslavian muodostamista keskusjohtoiseksi maaksi eikä eri kansallisuuksien liittovaltioksi. Toimiessaan Jugoslavian sisäministerinä hän muun muassa vangitutti Kroatian talonpoikaispuolueen johtajan Stjepan Radićin, joka vastusti yhtenäisvaltiota. Vuonna 1927 Pribićević kuitenkin kääntyi aiempien kantojensa vastaisesti federalismin kannalle. Hän ja Kroatian talonpoikaispuolueen uusi johtaja Vladko Maček pyysivät 5. tammikuuta 1929 kuningas Aleksanteri I:tä muuttamaan Jugoslavian liittovaltioksi. Seuraavana päivänä kuningas perustikin sitä vastoin diktatorisen hallinnon. Pribićević oli vangittuna vuoteen 1931, jolloin hän pääsi lähtemään maasta. Hän asui loppuikänsä maanpaossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vale-Dmitri II

**Vale-Dmitri II** (k. 21. joulukuuta 1610 Kaluga) oli huijari, joka teeskenteli olevansa Venäjän tsaari Iivana Julman poika, prinssi Dmitri Ivanovitš. Hän väitti samalla olevansa myös ensimmäinen vale-Dmitri, joka mukamas oli pelastunut 17. toukokuuta 1606. Toisen vale-Dmitrin oikeaa nimeä ja alkuperää ei tunneta, vaikkakin siitä on olemassa useampi versio. Jo ensimmäisen vale-Dmitrin valtakaudella kyseinen huijari väitti olevansa tämän setä, jota ei koskaan ollut olemassa. 

Tämä toinen Dmitri, jota kutsuttiin myös Tušinon rosvoksi, sai tukea arojen kasakoilta. Syyskuussa 1607 hänen onnistui hankkia itselleen hieman laillisuuden tuntua menemällä naimisiin edellisen vale-Dmitrin lesken, puolalaisen aatelisen Marina Mnišekin eli Maria Jurjevnan (1588-1614) kanssa. Vaikka toinen vale-Dmitri hallitsikin suurta osaa Venäjästä, häntä ei pidetä hallitsijana venäläisessä historiankirjoituksessa toisin kuin ensimmäistä vale-Dmitriä.

Vale-Dmitri II surmattiin valtataistelun yhteydessä vuonna 1610. Hänen jälkeensä ilmaantui vielä kolmas vale-Dmitri.

## Lähteet
Vale-Dmitri III

**Vale-Dmitri III** (k. heinäkuu 1612) oli viimeinen ja kaikkein merkillisin Iivana Julman pojan prinssi Dmitrin kolmesta teeskentelijästä, jotka tavoittelivat Venäjän kruunua. Oletetusti huijari oli diakoni, jota kutsuttiin Sidorkaksi. Hän ilmestyi 28. maaliskuuta 1611 Narvanjoen varrella sijaitsevaan Iivananlinnan kaupunkiin ja julisti olevansa prinssi Dmitri. Kasakat, jotka riehuvat Moskovan ympäristössä tunnustivat hänet tsaariksi 2. maaliskuuta 1612 ja pelottelun takia myös Pihkovan aateliset tunnustivat tämän *Pihkovan rosvon* tsaariksi. Hän pakeni Pihkovasta 18. toukokuuta 1612, mutta jäi kiinni. Hänet vietiin Moskovaan ja teloitettiin siellä salaa.

## Katso myös
* Vale-Dmitri I
* Vale-Dmitri II
J. O. Tallqvist

**Jarl Olof ”Olle” Henrik Tallqvist** (17. tammikuuta 1910 Helsinki – 1. maaliskuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen kulttuuritoimittaja.

## Elämäkerta
Tallqvist valmistui ylioppilaaksi Nya svenska läroverketistä 1927. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa kirjallisuushistoriaa ja estetiikkaa Gunnar Castrénin ja Yrjö Hirnin johdolla valmistuen filosofian kandidaatiksi 1934 ja maisteriksi 1936. Tallqvist työskenteli toimittajana *[[Nya Pressen (1921–1974)|Svenska Pressenissä]]* 1934–1944 ja sen seuraajassa *Nya Pressenissä* 1945–1952. Hän toimi 1952–1964 ruotsalaisen kansanpuolueen lehdistösihteerinä ja 1964–1975 *[[Hufvudstadsbladet]]in* kulttuuritoimittajana ja esimiehenä eläkkeelle jääntiinsä saakka. Eläkkeellä ollessaan hän avusti *Hufvudstadsbladetia* ja *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomia]]*. Hän myös käänsi kirjallisuutta suomesta ruotsiksi ja toimitti matrikkeleita, hakuteoksia ja aikakauslehtikatalogeja.

Tallqvist oli Suomen ruotsalaisen kirjailijaliiton puheenjohtaja 1952–1961 ja hallituksen puheenjohtaja 1961–1976 sekä valtion kirjallisuustoimikunnan jäsen 1974–1976 ja puheenjohtaja 1977–1979.

Arkkitehti ja emeritusprofessori Tore Tallqvist oli J. O. Tallqvistin poika.

## Toimitteita
* *Visor i fält*. Redaktion J. O. Tallqvist och Nils W. Lindholm. Propaganda-aseveljet r.y., Helsingfors 1943, 3. uppl. 1944.
* *Finland för Norden: Uttalanden om vårt nordiska samarbete*. Redaktör J. O. Tallqvist. Söderström, Helsingfors 1944. Suomeksi nimellä *Suomi kuuluu Pohjolaan: Lausuntoja pohjoismaisesta yhteistyöstämme*. Suomen Kirja, Helsinki 1944.
* *Press och publicister i svenska Finland*. Utg. av Finlands svenska publicistförbund; matrikelkommitté Henrik von Bonsdorff, Gunnar Strandell och J. O. Tallqvist. Helsingfors 1951.
* *Karl Alfred Ludvig och Edla Vilhelmina Tallqvist efterkommande: Släktmatrikel 1975*. Helsingfors 1975.
* *Tillägnas Hannes Tallqvist på hans 100-årsdag 4.8.1985*. Sammanst. av Carita Ström och J. O. Tallqvist. N. Costiander, Åbo 1985.

## Käännöksiä
* *Viborgs återerövring: Reportage i ord och bild från Karelska näsets befrielse*. Översättning från finskan av J. O. Tallqvist. Söderström & C:o, Helsingfors 1942. (Alkuteos: *Viipuria kohti: TK-miesten kuvauksia, piirroksia ja valokuvia Kannaksen vapautussodasta.*)
* Puntila, L. A.: *Finlands politiska historia 1809–1966*. Övers. från 5. finskspråkiga, rev. och utvidgade uppl. av J. O. Tallqvist. Schildt, Helsingfors 1972. (Alkuteos *Suomen poliittinen historia 1809–1966*.)
* Klinge, Matti: *Blick på Finlands historia*. Övers. till svenska av Marita och J. O. Tallqvist. Otava 1977, 5. omarb. uppl. 1983.
* Meri, Veijo: *Han som blev Aleksis Kivi*. Till svenska av Marita och J. O. Tallqvist. Söderström, Helsingfors 1979. (Alkuteos: *Aleksis Stenvallin elämä*.)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Nykarlebyvyer: J. O. Tallqvist.
* Kirjasampo.fi: J. O. Tallqvist.
Milovan Milovanović

**Milovan Milovanović** (1. maaliskuuta (J: 17. helmikuuta) 1863 Belgrad – 1. heinäkuuta (J: 18. kesäkuuta) 1912 Belgrad) oli serbialainen oikeusoppinut, diplomaatti ja poliitikko, joka toimi Serbian pääministerinä vuosina 1911–1912. Hän oli yksi Balkanin liiton arkkitehdeista.

Milovanović opiskeli oikeustiedettä Ranskassa ja Saksassa, ja hän oli ensimmäinen serbi, joka väitteli tohtoriksi Pariisin yliopistosta. Hänet nimitettiin vuonna 1888 Belgradin yliopiston kansainvälisen oikeuden professoriksi. Samana vuonna hän sai myös tehtäväkseen auttaa uuden liberaalin perustuslain laatimisessa Serbialle. Milovanović nimitettiin ulkoministeriön alivaltiosihteeriksi vuonna 1890, mutta hän palasi seuraavana vuonna professorinvirkaansa. Vuosina 1896–1897 hän toimi Serbian oikeusministerinä. Vuonna 1899 Radikaalipuolueen johtohenkilöitä syytettiin salaliitosta kuningashuonetta vastaan, jolloin myös Milovanović pakeni ulkomaille ja hänet tuomittiin poissaolevana kahden vuoden vankeuteen. Hänet kuitenkin kutsuttiin jo seuraavana vuonna takaisin Serbian hallituksen palvelukseen, ensin suurlähettilääksi Bukarestiin ja vuonna 1901 valtiovarainministeriksi. Vuonna 1901 hän sai myös toisen kerran tehtäväkseen laatia maalleen uuden perustuslain.

Vuodesta 1902 Milovanović toimi suurlähettiläänä Roomassa ja edusti Serbiaa vuoden 1907 toisessa Haagin konferenssissa. Vuodesta 1908 hän toimi kuolemaansa asti Serbian ulkoministerinä, myös pääministerikautensa ajan. Hänen ulkoministerikautensa alkuun osui vaikea Bosnian kriisi, joka syntyi Itävalta-Unkarin liitettyä Bosnia-Hertsegovinan itseensä. Milovanović onnistui kriisin aikana taitavasti pitämään esillä toiveita serbien asuttamien alueiden yhdistämisestä Serbiaan ilman että tilanne kuitenkaan – kiihkeästä kansalaismielipiteestä huolimatta – provosoitui sodaksi Itävalta-Unkarin kanssa. Sota olisi tuhonnut toiveet aluelaajennuksista. Hän teki aloitteen vuonna 1910 toteuneeseen kauppasopimukseen Itävalta-Unkarin kanssa.

Tultuaan pääministeriksi Milovanović neuvotteli vuonna 1912 liittosopimuksen Serbian ja Bulgarian välille, mikä muodosti pohjan laajemman Balkanin liiton muodostamiselle. Hän kuoli ennen kuin liitto ehti laajentua lopulliseen muotoonsa.

## Lähteet
Maija Einfelde

**Maija Einfelde** (s. 2. tammikuuta 1939 Valmiera) on latvialainen säveltäjä. Hänen isänsä oli urkujenrakentaja ja äitinsä urkuri. Einfelde opiskeli musiikkia Alfrēds Kalniņš -musiikkikoulussa Cēsiksessä ja myöhemmin Jazeps Medins -musiikkiyliopistossa Riiassa. Professori Janis Ivanovs opetti hänelle sävellystä Jāzeps Mediņš -konservatoriossa, josta hän valmistui vuonna 1966. Vuodesta 1968 lähtien Einfelde on itse opettanut sävellystä ja musiikin teoriaa eri musiikkikouluissa. Hänen poikansa Jānis Einfelds on kirjailija.

Einfelde voitti Barlow Foundationin kansainvälisessä musiikkikilpailussa ensipalkinnon vuonna 1997, ja hän on sittemmin noussut yhdeksi tunnetuimmista latvialaisista säveltäjistä.

Säveltäjänä Einfelde suosii kamari- ja kuoromusiikkia. Hänen sävellyksissään on monia viittauksia historiallisiin tapahtumiin ja eksistentiaalisiin ongelmiin, mutta myös omaelämäkerrallista aineistoa. Syvä emotionaalisuus yhdistyy Einfelden teoksissa askeettiseen ilmaisutapaan. Einfelde on kiinnostunut yksityiskohtien työstämisestä ja tekee usein monia vaihtoehtoisia versioita teoksistaan. Hän voitti ensipalkinnon Barlow Foundationin kilpailussa Aiskhyloksen runouteen sävelletyllä kamarioratoriolla *At the Edge of the Earth...* (1996). Muita Einfelden teoksia ovat muiden muassa *Psalm 15* ja *And I saw a new heaven* (1998) sekä Unescon kansainvälisen säveltäjärostrumin ohjelmaan sisältyneet konsertino neljälle klarinetille ja *May Ballad* sekakuorolle. Hän sai vuonna 1997 Latvian suuren musiikkipalkinnon ja vuonna 1999 Latvian kulttuuriministeriön palkinnon.

## Lähteet
Breaking Bad (2. tuotantokausi)

Yhdysvaltalaisen televisiosarjan **''[[Breaking Bad]]in'' toinen tuotantokausi** alkoi AMC:lla 8. maaliskuuta 2009 ja päättyi 31. toukokuuta 2009. Suomessa kausi alkoi Nelosella 5. huhtikuuta 2013 ja päättyi 28. kesäkuuta 2013. Kausi on esitetty myös maksullisella Nelonen Kino -kanavalla useita kertoja, joista ensimmäinen alkoi 12. lokakuuta 2011 ja päättyi 28. lokakuuta 2011. Kausi julkaistiin DVD:nä 16. maaliskuuta 2010 alueella 1, 26. heinäkuuta 2010 alueella 2 (johon kuuluu myös Suomi) ja 8. helmikuuta 2010 alueella 4. Se koostuu seitsemästä noin 47 minuutin pituisesta jaksosta.

## Näyttelijät
### Pääosissa

### Muut näyttelijät

## Jaksot
### 737 (''Seven Thirty-Seven'')

### Tukalat paikat (''Grilled'')

### Selityksiä (''Bit by a Dead Bee'')

### Alamäkeä (''Down'')

### Hävikkiä (''Breakage'')

### Kukkuluuruu (''Peekaboo'')

### Mustaa ja sinistä (''Negro y Azul'')

### Soita Saulille (''Better Call Saul'')

### Neljä päivää (''4 Days Out'')

### Juhlat (''Over'')

### Diili (''Mandala'')

### Uusi elämä (''Phoenix'')

### Kipupisteitä (''ABQ'')

## Katso myös
*Luettelo televisiosarjan Breaking Bad jaksoista

## Lähteet
Poliisit – kotihälytys

**Poliisit – kotihälytys** oli Jim-kanavalla esitettävä suomalainen tositelevisiosarja. Sen ensimmäinen jakso näytettiin 13. marraskuuta 2013. Sarja käsittää sellaisia *[[Poliisit]]*-sarjan poliiseille vastaan tulleita asiakaskohtaamisia, joita ei voida näyttää *Poliisit*-sarjassa. Sarjassa nähtävät tapahtumat perustuvat oikeisiin tehtäviin, joita kyseisellä partiolla on ollut vuoron aikana. Tapahtumat kuvataan jälkikäteen. Sarja poikkeaa *Poliiseista* myös siten, että kaikki kohtaukset ovat lavastettuja.

## Ensimmäinen tuotantokausi

## Toinen tuotantokausi

## Kolmas tuotantokausi

## Neljäs tuotantokausi

## Poliisit
### 1. tuotantokausi

* Vantaa: (jakso 1)
* Jarkko Turunen, "Jakke"
* Petri Kajanne, "Pete"
* poliisikoira Severi

* Pori: (jakso 2)
* Janne Ojaniemi
* Taina Kolkkala

* Oulu: (jakso 3)
* Janne Lammela
* Tommi Heikkilä

### 2. tuotantokausi

* Oulu: (jaksot 1, 5, 8)
* Janne Lammela
* Tommi Heikkilä

* Lahti: (jaksot 2, 4, 7)
* Pia Katajala
* Mika Erka

* Vantaa: (jaksot 3, 6, 9)
* Jarkko Turunen, "Jakke"
* Petri Kajanne, "Pete"
* poliisikoira Severi

### 3. tuotantokausi
* Vantaa:
* Partio 1: (jaksot 1, 4, 6, 11)
* Jan-Erik Lindh, "Janne"
* Mikko Majanen

* Partio 2: (jaksot 9, 12, 16)
* Jarkko Turunen, "Jakke"
* Petri Kajanne, "Pete"
* poliisikoira Severi

* Pori: (jaksot 2, 8, 15)
* Hanna Pekkarinen
* Mikko Viljaranta 

* Lahti: (jaksot 3, 7, 13)
* Pia Katajala
* Mika Erka

* Oulu (jaksot 5, 10, 14)
* Janne Lammela 
* Tommi Heikkilä

### 4. tuotantokausi
* Oulu: (jaksot 1, 8)
* Partio 1:
* Janne Lammela
* Tommi Heikkilä

* Partio 2: (jaksot 3, 11, 15) 
* Raimo Huhtanen, "Rampe"
* Tomi Kokko, "Tomppa"
* poliisikoira

* Pori: (jaksot 2, 6, 9, 13)   
* Hanna Pekkarinen
* Mikko Viljaranta

* Vantaa: 
* Partio 1: (jaksot 4, 12)  
* Jarkko Turunen, "Jakke"
* Petri Kajanne, "Pete"
* poliisikoira Severi

* Partio 2: (jakso 5) 
* Jan-Erik Lindh, "Janne"
* Mikko Majanen

* Lahti: (jaksot 7, 10, 14) 
* Pia Katajala
* Mika Erka

## Kotivideot
*Tiia
*Topi
*Olli ja Mikke
*Veli-Matti Poranen
*Olga & Jetta

## Katso myös
* *[[Poliisit]]*
* *[[Poliisikokelaat]]*

## Lähteet
Pamela Frank

**Pamela Frank** (s. 1967 New York) on yhdysvaltalainen viulisti. Hän syntyi pianistivanhemmille, Claude Frankille ja Lilian Kallirille, ja on usein soittanut viulusonaatteja isänsä kanssa. 5-vuotiaana Frank aloitti viulutuntien ottamisen Shirley Givensin johdolla. Hän oli tämän oppilaana 11 vuoden ajan ennen opintojen jatkamista Szymon Goldbergin ja Jaime Laredon johdolla. Hän aloitti uransa muodollisesti vuonna 1985 esiintymisellä Carnegie Hallissa New Yorkin jousiorkesterin kanssa. Frank opiskeli vielä Curtis Institute of Musicissa, jossa hänen isänsä oli henkilökunnan jäsenenä. Vuotta ennen valmistumistaan Curtisista (1989) Frank voitti Avery Fisher Career Grantin. 

Frank on esiintynyt kamarimuusikkona ja lisäksi solistina New Yorkin filharmonikkojen, Chicagon sinfoniaorkesterin, Cincinnatin sinfoniaorkesterin, Detroitin sinfoniaorkesterin, Houstonin sinfoniaorkesterin, San Franciscon sinfoniaorkesterin, Los Angelesin filharmonikkojen, Academy of St. Martin-in-the-Fieldsin, Tšekin filharmonikkojen, Berliinin filharmonikkojen, Wienin sinfoniaorkesterin, Orchestre National de Francen, Pietarin filharmonikkojen ja Orchestre de Parisin kanssa. Kapellimestareita, joiden kanssa Frank on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet muiden muassa Wolfgang Sawallisch, David Zinman, Seiji Ozawa, Juri Temirkanov, Leonard Slatkin ja Christoph von Dohnányi. Sooloresitaalidebyyttinsä Carnegie Hallissa Frank teki vuonna 1995. 

Frank on levyttänyt muun muassa kantaesittämänsä Aaron Jay Kernisin teokset *Lament and Prayers for Violin and Orchestra* ja *Still Movement With Hymn* pianokvartetille. Muihin levytyksiin lukeutuu tulkintoja Ludwig van Beethovenin sonaateista ja Wolfgang Amadeus Mozartin konsertoista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Christoffer Edlund

**Christoffer Edlund** (s. 3. helmikuuta 1987) on ruotsalainen jääpalloilija. Hän edustaa Ruotsin Elitserienissä pelaavaa Villa Lindköpingiä.

Edlund nousi kasvattajaseurassaan Vetlanda BK:ssa edustusmiehistöön 16-vuotiaana kaudella 2003–2004. Vetlandan parhaaseen saavutukseen Edlund oli viemässä seuraa syksyllä 2008 joukkueen selvittyä Champions cupissa pronssiotteluun. Edlundin teki tällöin rangaistuslaukauskilpailussa Vetlandan voittomaalin Dynamo Kazania vastaan. Hän oli viimeisenä Vetlanda-kautenaan 2008-2009 ottamassa Magnus Muhrénin kanssa jaetun maalikuninkuuden. Seuraavana syksynä hän siirtyi Sandvikeniin.

Pelit uudessa seurassa lähtivät hyvin käyntiin. Hän teki heti ensimmäisenä syksynä uuden Ruotsin ylimmän sarjan yhden pelin maaliennätyksen eli 12 maalia Sandvikenin voittaessa Katrineholmin lukemin 22-2. Edlund oli Ruotsin jääpallomestaruuden voittaneessa Sandvikenin joukkueessa kausilla 2010-2011 ja 2011-2012. Molemmilla näillä kausilla hän voitti maalintekijäkuninkuuden ja pistekuninkuuden. Nilsson on pelannut neljät MM-kisat ja saavuttanut niissä kaksi maailmanmestaruutta (2009 ja 2010). Vuoden 2011 MM-kisoissa Edlund oli kisojen maalikuningas 16 maalilla. Näiden kisojen jälkeen hän oli loukkaantuneena eikä osallistunut kaksiin seuraaviin MM-kisoihin. ,  Edlund palasi maajoukkueeseen syksyllä 2013. 

## Saavutukset
**Maajoukkueessa**
* Kaksi MM-kultaa: 2009 ja 2010
* MM-hopea: 2014
* MM-pronssi: 2011

**Seurajoukkueissa**
* Ruotsin mestari: 2011, 2012, 2021
* Ruotsin mestaruushopeamitalisti: 2013

**Henkilökohtaisesti**
* Elitserienin maalikuningas: 2009 (44 maalia - yhdessä Magnus Muhrénin kanssa), 2010 (91 maalia) ja 2011 (77 maalia),
* Elitserienin pistekuningas: 2010 (108 pistettä) ja 2011 (88 pistettä),
* MM-kisojen maalikuningas: 2011 (16 maalia)

## Lähteet
*International Bandy Database
*Bandy i Fokus 

### Viitteet
Vihdoin vapaa

**Vihdoin vapaa** on Kristalin kolmas single. Sen julkaisi Universal Music Group digitaalisesti ladattavana 23. marraskuuta 2013 ja sillä myös duetoi Mikael Gabriel. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa kaksi päivää singlejulkaisun jälkeen. Video kuvattiin kokonaan Nokia Lumia 1020 älypuhelimella. "Vihdoin Vapaa" ei ole toistaiseksi päässyt lainkaan listoille.

## Kappalelista
#

## Lähteet
Lisa Beznosiuk

**Lisa Beznosiuk** (s. 20. elokuuta 1956 Sheffield) on brittiläinen huilisti. Hän opiskeli Guildhall School of Musicissa Lontoossa, ja hänestä tuli englantilaisten periodi-instrumentteja hyödyntävien ryhmien suosikki. Hänelle opetti modernia huilunsoittoa Kathryn Lukas ja barokkihuilua Stephen Preston. Beznosiuk teki soolodebyyttinsä vuonna 1983. Hän on esiintynyt ja levyttänyt laajasti English Baroque Soloists -, Academy of Ancient Music - ja English Concert -kokoonpanojen kanssa.

Beznosiuk oli mukana perustamassa Orchestra of the Age of Enlightenmentia ja liittyi vuonna 1992 London Classical Playersiin. Hän on myös esiintynyt resitalistina muiden muassa luutisti Nigel Northin, cembalisti Maggie Colen ja sellisti Richard Tunnicliffen (puolisonsa) kanssa. Beznosiukin huomattavimpiin levytyksiin lukeutuu tulkinta Wolfgang Amadeus Mozartin G-duurikonsertosta, jonka johtaa Christopher Hogwood. Muiden levytysten joukossa on Georg Friedrich Händelin sonaattien ja Antonio Vivaldin konserttojen tulkintoja. Beznosiuk opettaa useissa konservatorioissa Lontoon seudulla.

Beznosiukilla on ukrainalais-irlantilaiset juuret. Hän sai heinäkuussa 2006 Royal Academy of Musicin kunniajäsenyyden.

## Lähteet
Korfun julistus

**Korfun julistus** oli 20. heinäkuuta 1917 allekirjoitettu julistus, joka loi pohjan Jugoslavian valtion perustamiselle ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Julistuksessa vaadittiin yhteisen eteläslaavien valtion perustamista serbien, kroaattien ja sloveenien liiton pohjalta. Julistuksen allekirjoittivat Serbian pääministeri Nikola Pašić ja Jugoslavian komitean puheenjohtaja Ante Trumbić. Allekirjoitus tapahtui Kreikan Korfussa, jossa Serbian hallitus tuolloin oli maanpaossa.

Julistus oli suuri voitto Jugoslavian komitean johtaja Trumbićille, joka oli kannattanut ajatusta serbien, kroaattien ja sloveenien liittovaltiosta. Lontoosta käsin toiminut Jugoslavian komitea edusti Itävalta-Unkarin eri slaavilaisia kansallisuuksia. Serbian pääministeri Pašić oli sen sijaan suhtautunut ajatukseen Jugoslaviasta epäluuloisesti, sillä hän oli ensisijaisesti kiinnostunut vain laajentamaan Serbian alueita. Kun Serbia menetti helmikuun vallankumouksen myötä tärkeimmän tukijansa Venäjän, Trumbić sai taivuteltua Pašićin suostumaan yhteiseen julistukseen, joka edusti kompromissia heidän tavoitteistaan. Kulissien takana Pašić kuitenkin pyrki varmistamaan, etteivät ympärysvallat ryhtyisi sodan jälkeen asioimaan Jugoslavian komitean kanssa Serbian hallituksen sijasta. Johtavat ympärysvallat Iso-Britannia ja Ranska siunasivat Itävalta-Unkarin hajottamiseen tähdänneen Korfun julistuksen.

Korfun julistuksessa suositeltiin tulevasta Jugoslavian valtiosta perustuslaillista monarkiaa, jota hallitsisi Karađorđević-suku, ja jossa eri kansallisuuksille ja uskonnollisille ryhmille taattaisiin tasavertaiset oikeudet. Tasaveroiset oikeudet luvattiin jopa kyrillisille ja latinalaisille aakkosille sekä serbien, kroaattien ja sloveenien omille lipuille ja vaakunoille. Julistuksessa luvattiin myös, että äänioikeus tulevassa valtiossa tulisi olemaan yleinen ja yhtäläinen, ja siinä esitettiin suunnitelma perustuslakia säätävän kansalliskokouksen valinnasta ja toiminnasta. Julistuksen mukaan gregoriaaninen kalenteri piti ottaa käyttöön koko valtakunnassa mahdollisimman pian.

Serbian sijaishallitsijana toiminut prinssi Aleksanteri kannatti myös ajatusta Jugoslavian valtiosta. Maailmansodan päätyttyä hän julisti 1. joulukuuta 1918 perustetuksi Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunnan, jota myös Korfun julistuksessa oli tarjottu uuden valtion nimeksi. Kuningaskunta uudelleennimettiin lokakuussa 1929 Jugoslaviaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Julistuksen teksti englanniksi Firstworldwar.com
Daniel Välitalo

**Daniel Välitalo** (s. 23. elokuuta 1976) on ruotsalainen uransa lopettanut jääpalloilija. Hän pelasi kaikkiaan 18 kautta Ruotsin pääsarjan Edsbyns IF:ssä voittaen seitsemän Ruotsin mestaruutta.

Välitalo aloitti uransa kotiseutunsa IFK Kalixin riveissä, jonka jääpalloilijoista tuli myöhemmin 1990-luvulla jääpallon erikoisseura Kalix Bandy. Kaudesta 2000-2001 alkaen Välitalon pelasi Ruotsin ylintä jääpallosarjaa Edsbyns IF:n riveissä. Edsbyn riveissä hän oli mukana vuosien 2004-2008 mestarijoukkueessa saavutuksena viisi Ruotsin mestaruutta. Syksyllä 2008 saavutuksena oli vielä Maailmancupin voitto. Edsbyn-uraa jatkoi 13 kautta aina kevääseen 2013 asti. Sen jälkeen hän siirtyi Venäjän liigan Dynamo Kazaniin. Kazanissa vietetyn kauden jälkeen Välitalo palasi Edsbyns IF:ään jatkaen vielä viisi kautta aina kevääseen 2019 asti. Näin Välitalo edusti Edsbyns IF:ää kaikkiaan 18 kautta.

Välitalon maajoukkueura alkoi marraskuussa 2008. Hän on pelannut sen jälkeen seitsemät MM-kisat ja saavuttanut niissä kolme maailmanmestaruutta (2009, 2010, 2012). 

## Saavutukset
**Maajoukkueessa**
* 3 MM-kultaa: 2009, 2010, 2012
* 3 MM-hopeaa: 2013, 2014, 2015
* 1 MM-pronssi: 2011

**Seurajoukkueissa**
* Seitsemän Ruotsin mestaruutta: 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2017, 2018
* Ruotsin mestaruushopea: 2009
* Jääpallon maailmancup: 2008

## Lähteet
*International Bandy Database

### Viitteet
Breaking Bad (5. tuotantokausi)

Yhdysvaltalaisen televisiosarjan **''[[Breaking Bad]]in'' viides tuotantokausi** alkoi Yhdysvalloissa AMC-kanavalla 15. heinäkuuta 2012 ja päättyi 29. syyskuuta 2013. Kausi on 16-osainen ja se jaettiin kahtia siten, että kesällä 2012 esitettiin sen ensimmäiset kahdeksan jaksoa, ja seuraavana kesänä loput kahdeksan. Britanniassa ja Irlannissa jaksot oli saatavilla Netflixissä vuorokausi sen jälkeen, kun ne Yhdysvalloissa esitettiin. Sarja voitti parhaan draamasarjan Primetime Emmy -palkinnon vuonna 2013.
## Näyttelijät

### Päärooleissa

### Sivurooleissa
Jalkapallon 1900-luvun tähdistöjoukkue

**Jalkapallon 1900-luvun tähdistöjoukkue** (, ) on vuonna 1998 valittu 1900-luvun parhaiden jalkapalloilijoiden tähdistöjoukkue. Se julkistettiin Pariisissa vuoden 1998 MM-kilpailujen avausottelun yhteydessä. Pelaajat joukkueeseen valitsi 250 jalkapallotoimittajasta koostunut kansainvälinen raati.

## Joukkueeseen valitut pelaajat
Smolenskin kuvernementti

**Smolenskin kuvernementti** () oli yksi tsaari Pietari Suuren määräyksellä 29. päivänä joulukuuta (18. joulukuuta) 1708 perustetusta kahdeksasta Venäjän keisarikunnan kuvernementistä. Aluksi kuvernementille ei määritelty tarkkoja rajoja, mutta lueteltiin kuhunkin kuvernementtiin kuuluvat tärkeimmät kaupungit.  Smolenskin kuvernementti toimi keisarikunnan hallinnollisena alueena vuosina 1708–1713, 1726–1775 ja 1796–1929. Vuosina 1713–1726 alue oli jaettu Moskovan ja Riian kuvernementtien maaksi. Vuosina 1776–1796 se oli osa **Smolenskin käskynhaltijakunta**a (*наме́стничество*).  

Venäjän keisarikunnan ensimmäisessä koko maan kattaneessa väestönlaskennassa 1897 Smolenskin kuvernementin asukasluku oli 1&nbsp;525&nbsp;279 henkeä ja pinta-ala 49&nbsp;212,2 neliövirstaa eli noin 56&nbsp;006,6 neliökilometriä. Väestöstä 92,1 prosenttia (1&nbsp;404&nbsp;384 as.) asui maaseudulla ja 7,9 prosenttia (120&nbsp;895 as.) kaupungeissa.

Väestö jakautui äidinkielensä perusteella seuraavasti: (iso)venäläisiä 91,6 %, valkovenäläisiä 6,6 %, juutalaisia 0,7 %, puolalaisia 0,5 %, latvialaisia 0,2 % ja muita % 0,3%.  Ortodoksisen kirkon piiriin kuului 97.58 % asukkaista, vanhauskoisia oli 1,47 %, juutalaisia 0,46%, katoliseen kirkkoon kuuluvia 0,35 % , luterilaisia 0,14 % väestöstä ja muhamedinuskoisia vain 142 henkeä.

Kuvernementti jakautui kihlakuntiin (*ujezd*), joita oli 12 kappaletta sekä vuonna 1897 että 1914. Kuvernementinkaupunki oli Smolensk (46&nbsp;699 as.). Suuria kihlakuntakaupunkeja olivat tässä vaiheessa myös Roslavl (17&nbsp;776 as.) ja Vjazma (15&nbsp;645 as). 

Vuoden 1897 väestönlaskennan aikaan kuvernementissä oli seuraava kihlakuntajako:

Smolenskin kuvernementti lakkautettiin lopullisesti vuonna 1926.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ecuadorinkirjopyrstö

**Ecuadorinkirjopyrstö** (*Phlogophilus hemileucurus*) on kolibreihin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan uhanalaisena Etelä-Amerikasta.

## Koko ja ulkonäkö
Ecuadorinkirjopyrstö kasvaa noin 8&ndash;9 cm pitkäksi. Selästään lintu on hohtavan vihreä. Rinta on väriltään valkoinen, ja vatsa on valkoinen tihein vihrein pilkuin. Pyrstö on viuhkamainen ja väriltään tummanvihreä. Ecuadorinkirjopyrstön pyrstön kärjessä ja tyvessä on valkoinen juova.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Ecuadorinkirjopyrstöä tavataan Andeilta Kolumbiasta, Ecuadorista ja Perusta. Sen elinympäristöä ovat kosteat ainavihannat metsät ja niiden tiheiköt tyypillisesti 400&ndash;1&nbsp;500 metrin korkeudella merenpinnasta. Laji luokitellaan elinvoimaiseksi ja sen suurin uhka on sopivan elinympärsitön hakaaminen laidunmaiksi, kahvin- tai teen viljelyyn ja kaivosten vuoksi. Lajin kannan suuruutta ei ole arvioitu.

## Lähteet
Jimmy Heath

**Jimmy** ("Little Bird") **Heath** (25. lokakuuta 1926 Philadelphia, Pennsylvania – 19. tammikuuta 2020 Loganville, Georgia) oli yhdysvaltalainen jazzia esittävä ja säveltävä tenorisaksofonisti. Hän soitti myös sopraanosaksofonia ja huilua. Hänen alkuperäissävellyksiänsä ovat muun muassa ”C.T.A.” ja ”Gingerbread Boy”. Alun perin Heath soitti alttosaksofonia Howard McGheen (1947–1948) ja Dizzy Gillespien big bandin (1949–1950) kanssa. Tenorisaksofoniin hän siirtyi 1950-luvun alussa. Myöhemmin hän teki yhteistyötä muiden muassa Chet Bakerin, Art Blakeyn, Miles Davisin, Kenny Dorhamin, Gil Evansin, Milt Jacksonin, Art Farmerin ja Heath Brothers -kokoonpanossa Percy ja Tootie Heathin kanssa.

Heath levytti kokoonpanon johtajana useille levymerkeille. Häntä kuullaan sekä säveltäjänä että soittajana yli 125 levytyksellä.

## Lähteet
Micipsa

**Micipsa** oli Numidian kuningas 100-luvulla eaa. Hän oli aikaisemman kuninkaan Masinissan vanhin poika. Micipsan valtakaudella Numidia oli laaja maa ja sillä oli voimakas armeija. Hänen kuolemansa johti kuitenkin veriseen kiistaan kuninkuudesta hänen poikiensa kesken.

## Elämäkerta

Micipsa nousi kuninkaaksi hänen isänsä Masinissan kuoltua vuonna 148 eaa. Numidia käsitti tuolloin alueen nykyisen Algerian rannikolla Moulouya-joelta lännessä Rooman valtaamaan Karthagoon idässä. Micipsalla oli käytössään suurehko armeija, johon kuului jalka- ja ratsuväkeä sekä sotanorsuja. Numidialla oli myös pieni laivasto. Micipsa oli kiinnostunut kreikkalaisesta filosofiasta ja kannusti oppineita kreikkalaisia siirtolaisia asettumaan pääkaupunkiinsa Cirtaan. Numidian suhteet Roomaan Micipsan valtakaudella olivat edelleen hyvät, vaikkakin alkuperäinen syy maiden liittoumalle, Karthago, oli jo voitettu kolmannessa puunilaissodassa. Kuollessaan vuonna 118 eaa. Micipsa jätti jälkeensä kaksi poikaa, Adherbalin ja Hiempsalin, sekä adoptoimansa Jugurthan. Kuninkuuden hän jätti Jugurthalle, mutta tämä johti lopulta sotaan poikien kesken maan jakautuessa ensin kolmeen osaan ja Jugurthan saadessa myöhemmin ylivallan.

## Lähteet
Kleandros

**Kleandros** (, , k. 498 eaa.) oli sisilialaisen Gelan kaupungin tyranni. Hän pohjusti valtansa harvainvallalle ja perusti kreikkalaisperäisen Sisiliaa hallinneen Pantaridien dynastian. Hänen hallintokautensa alkoi vuonna 505 eaa. ja päättyi hänen murhaansa. Sabyllos-niminen kaupunkilainen murhasi Kleandroksen tarkoituksenaan saada kaupunkiin demokratia. Kleandroksen veli Hippokrates jatkoi tyranniaa. On arveltu, että Kleandros laittoi alulle kaupungin muurin rakentamisen naapuriensa sikulien pelossa.

## Lähteet
Zaida

**Zaida** on naisen etunimi. Nimi on arabialaista alkuperää, joka on femiininen muoto nimestä Zayd. Se tulee arabian sanasta *ziyada*, joka tarkoittaa "kasvaa". Suomessa nimi Zaida on toukokuuhun 2023 mennessä annettu 370 lapselle.

## Tunnettuja Zaida-nimisiä
* Zaida Ben-Yusuf (1869–1933), yhdysvaltalainen valokuvaaja
* Zaida Bergroth (s. 1977), suomalainen elokuvaohjaaja
* Zaida Eriksson-Lihr (1895–1974), suomalainen professori, lääketieteen ja kirurgian tohtori ja lastentautien erikoislääkäri
* Zaida Hämäläinen (s. 1974), suomalainen malli ja näyttelijä
* Zaida Sillantaka (1901–1977), suomalainen runoilija.

## Lähteet
Sipilä (Lempäälä)

**Sipilä** on Lempäälän Sääksjärvellä samannimisen järven rannalla sijaitseva osa-alue. Sipilään kulku tapahtuu rautatien yli Sääksjärven valoristeyksestä. Sipilään on alettu rakentamaan uutta asutusta.

## Alueet
Sipilän alueet ovat Sipilä ja Sipilän perä. Sipilän keskustassa on uutta asutusta ja perällä jonkin verran 1960-luvun asutusta ja myös vanhempia taloja. Perimmäisenä on Rajapolun alue, jossa on 13 uutta tonttia, joihin on rakennettu. 

## Metsät
Ammejärven laavu on käytetty nuotiopaikka Sipilän eteläisellä puolella olevassa metsässä. Sinne pääsee rautatiesillan päästä lähtevää opastettua polkua pitkin, Haavikontien ja Hakatien päästä, sekä perältä lähtevältä metsäautotieltä, jota kutsutaan peräkylänmäeksi.

## Lähteet
Roxana Briban

**Roxana Briban** (1971 Bukarest – 20. marraskuuta 2010 Bukarest) oli romanialainen sopraano. Hän aloitti laulamisen kuusivuotiaana ja teki ammattimaisen debyyttinsä vuonna 2000 Bukarestin kansallisoopperassa Contessan roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin *[[Figaron häät|Figaron häissä]]*. Kansainvälisen uransa Briban aloitti vuonna 2003 esiintymällä Wienissä Georges Bizet'n *[[Carmen]]issa* Michaelan roolissa. Lisäksi Briban esiintyi Berliinissä, Toulousessa, Amsterdamissa, Soulissa, Bangkokissa ja Santiago de Chilessä. Hänen sopimuksensa Bukarestin kansallisoopperan kanssa päätettiin vuonna 2009. Tämän jälkeen hän kärsi puolisonsa mukaan masennuksesta, ja hänen kuolemansa 39-vuotiaana oli ilmeinen itsemurha.

## Lähteet
Gavin Bryars

**Gavin Bryars** (s. 16. tammikuuta 1943 Goole, Yorkshire, Englanti) on brittiläinen säveltäjä. Hän toimi alun perin jazzmuusikkona ja esiintyi basistina Derek Baileyn ja Tony Oxleyn kanssa. Jazzin vaikutus näkyy hänen improvisaation käytössään. 1960-luvun lopussa hän alkoi opiskella ja työskennellä innovatiivisten säveltäjien, kuten John Cagen ja Cornelius Cardewin johdolla. Vuonna 1969 Bryars alkoi opettaa Portsmouth College of Artissa, jossa hän oli mukana perustamassa Portsmouthin sinfoniaorkesteria. Hänen ensimmäinen merkittävä sävellyksensä (*The Sinking of the Titanic*) on tältä ajalta. Hänen myöhempiä teoksiaan ovat muiden muassa *Jesus’ Blood Never Failed Me Yet*, madrigaalit, *Glorious Hill* (1988) sekä oopperat *Medea* (1984), *Doctor Ox's Experiment* (1998) ja *G*. Teoksessa *Writing on Water* Bryars teki yhteistyötä koreografi Carolyn Carlsonin kanssa.

Bryarsin musiikkia kuultiin Suomessa jo vuonna 1969, jolloin Amos Andersonin taidemuseossa esitettiin hänen puolituntinen nauhateoksensa *A Must For All Sibelians*. Vuonna 1981 Bryars perusti Gavin Bryars Ensemblen. Se vieraili Helsingin juhlaviikoilla vuonna 1995 esittämässä teoksensa *The Sinking of the Titanic* ja *Jesus’ Blood Never Failed Me Yet*. Vuonna 2015 Bryars vieraili Taideyliopistossa johtamassa Nyky Ensemblea Liisa Pentin tanssiteoksessa, jonka musiikkina käytettiin teosta *The Sinking of the Titanic*.

## Lähteet
Kuutoskaupungit

**Kuutoskaupungit** on termi, jota käytetään kuvaamaan Suomen suurimpia kaupunkeja Helsinkiä, Espoota, Tamperetta, Vantaata, Oulua ja Turkua yhtenä käsitteenä. Termiä käytetään erityisesti tilastollisissa yhteyksissä, erilaisissa raporteissa sekä indikaattoreissa, joissa verrataan kuutoskaupunkien kehitystä keskenään tai muuhun Suomeen nähden. Kuutoskaupungeissa ja niiden keskustaajamissa asui vuoden 2021 lopulla yli kaksi miljoonaa suomalaista, noin 39 prosenttia koko väestöstä.

## Katso myös
* Luettelo Suomen suurimmista kaupungeista
* Helsingin keskustaajama
* Oulun keskustaajama
* Tampereen keskustaajama
* Turun keskustaajama

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Suomen kuutoskaupungit – Tilastollisia erityispiirteitä 2007
* Kuutoskaupungit – Kuutoskaupunkien ekologisen kestävyyden indikaattorit 2006–2010
* Kuutoskaupungit julkistivat tavoitteensa hallitusohjelmaan 
*Kuuden suurimman kaupungin tilastollisia erityispiirteitä 2014
Tabea Zimmermann

**Tabea Zimmermann** (s. 8. lokakuuta 1966 Lahr) on saksalainen alttoviulisti. Hän on yksi suhteellisen harvoista alttoviulisteista, jotka ovat saaneet kansainvälistä kriitikkojen arvostusta ja suuren ihailijajoukon. Zimmermann on esiintynyt muiden muassa Berliinin filharmonikkojen, Leipzigin Gewandhaus-orkesterin ja Orchestre de la Suisse Rmoanden kanssa. Zimmerman on myös esittänyt lukuisia hänelle sävellettyjä teoksia, joiden joukossa ovat György Ligetin sooloalttoviulusonaatti (kantaesitetty 1994) sekä muita kappaleita Heinz Holligerilta, Wolfgang Rihmiltä, Sally Beamishilta, Georges Lentzilta ja Josef Talilta. Zimmermannin ohjelmistoon kuuluu myös perinteisiä teoksia muiden muassa Johann Sebastian Bachilta, Wolfgang Amadeus Mozartilta, Ludwig van Beethovenilta, Richard Straussilta, Edward Elgarilta, Ralph Vaughan Williamsilta, Max Bruchilta, Paul Hindemithiltä ja Alfred Schnittkeltä. Zimmermann on levyttänyt lukuisille levymerkeille, joihin ovat kuuluneet Deutsche Grammophon, EMI, Harmonia Mundi ja Naxos.

Zimmermann aloitti alttoviulunsoiton opinnot kolmevuotiaana ja lisäksi pianonsoiton viiden vuoden iässä. 13-vuotiaana hän pääsi Musikhochschule Freiburgiin opiskelemaan Ulrich Kochin johdolla. Myöhemmin hän opiskeli Salzburgin Mozarteumissa pääopettajanaan Sándor Végh. Hän voitti huomattavissa kilpailuissa ensipalkintoja alkaen vuodesta 1982. Suurten eurooppalaisten ja israelilaisten orkesterien kanssa tehdyn yhteistyön lisäksi Zimmermann on esiintynyt myös kamarimuusikkona muiden muassa Gidon Kremerin, Pamela Frankin ja Steven Isserlisin kanssa. Hän on toiminut opetustehtävissä Musikhochschule Saarbrückenissä (vuodesta 1987), Frankfurtin musiikkiyliopistossa (vuodesta 1994) ja Hanns Eisler -musiikkiakatemiassa (vuodesta 2002).

Zimmermann on ollut Arcanto-kvartetin jäsenenä. Kokoonpano debytoi Stuttgartissa vuonna 2004. Myös myöhemmät kvartetin esiintymiset olivat menestyksekkäitä, ja vuonna 2007 kokoonpano julkaisi Harmonia Mundille levytyksen Béla Bartókin viidennestä ja kuudennesta kvartetosta. Solistina Zimmermannin levytyksiin lukeutuu Myrios Classicsin vuonna 2009 julkaistu CD, joka koostuu Max Regerin alttoviulumusiikista ja J. S. Bachin sellomusiikin sovituksista.

Zimmermann voitti Accademia Musicale Chigianan kansainvälisen palkinnon. Tammikuussa 2020 hänelle myönnettiin Ernst von Siemens -musiikkipalkinto. Zimmermann on kapellimestari David Shallonin leski ja meni myöhemmin naimisiin kapellimestari Steven Sloanen kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut ,
Jossain on kai vielä joulu

**Jossain on kai vielä joulu** on Leevi and the Leavings -yhtyeen vuonna 1990 levytetty jouluaiheinen kappale. Kappale julkaistiin yhtyeen kahdeksannella studioalbumilla *[[Varasteleva joulupukki]]* sekä erillisenä singlenä kappaleen ”Elämä ikkunan takana” kanssa.

Sävellyksen ja sanoituksen on tehnyt Gösta Sundqvist. Kappaleen on väitetty muistuttavan yhdysvaltalaisen Darlene Loven vuonna 1963 levyttämää kappaletta ”Christmas (Baby Please Come Home)”. 

Kappaleen on levyttänyt myöhemmin muun muassa Katri Helena.

”Jossain on kai vielä joulu” on ollut useampana vuonna kaupallisten radiokanavien soitetuimpien joululaulujen joukossa. Esimerkiksi vuonna 2021 Gramexin tilastojen mukaan kappale oli 10. sijalla, ja soitettiin kaiken kaikkiaan 316 kertaa.

## Lähteet
Runokuu

**Runokuu-festivaali** on Nuoren Voiman Liiton vuosittain järjestämä kirjallisuusfestivaali. Viikon mittainen Runokuu järjestetään elokuun lopussa, ja se on Helsingin juhlaviikkojen yhteistyöfestivaali. Festivaalin lähtökohtia ovat maksuttomuus, taiteidenvälisyys, elämyksellisyys ja ohjelman tarjoaminen kaikenikäisille.

Festivaalin perustivat Nuoren Voiman Liitto ja Helsingin kaupunginkirjasto. Ensimmäinen Runokuu järjestettiin vuonna 2005.

Vuonna 2013 Runokuun kansainvälinen pääesiintyjä oli yhdysvaltalainen avantgarde-runoilija Sam Pink.

Vuonna 2014 Runokuu järjestettiin kymmenettä kertaa. Viikon mittaiseen festivaaliin kuului lähes 40 tapahtumaa. Pääesiintyjinä olivat amerikkalainen runolegenda Ron Silliman ja palestiinalais-tanskalainen kohua herättänyt runoilija Yahya Hassan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Runokuu-festivaali
Claude Frank

**Claude Frank** (24. joulukuuta 1925 Nürnberg – 27. joulukuuta 2014) oli saksalaissyntyinen, yhdysvaltalaistunut pianisti. Hän opiskeli Saksassa, Ranskassa ja sitten Yhdysvalloissa Artur Schnabelin sekä Karl Ulrich Schnabelin johdolla. Lisäksi hän opiskeli Columbian yliopistossa säveltämistä ja Tanglewoodissa Serge Koussevitzkyn johdolla orkesterinjohtoa. Frank debytoi Leonard Bernsteinin ja New Yorkin filharmonikkojen kanssa vuonna 1959. Hän esiintyi useimpien suurien sinfoniaorkesterien kanssa Yhdysvalloissa, Euroopassa ja Etelä-Amerikassa. Hän levytti RCA Recordsille kaikki Ludwig van Beethovenin pianosonaatit. Hänen muiden levytystensä joukossa on tulkintoja Wolfgang Amadeus Mozartin konsertoista.

Frankin edesmennyt puoliso Lilian oli myös pianisti. Parin yhteinen tytär, Pamela Frank, on viulisti. Claude Frank toimi opetustehtävissä Yale School of Musicissa ja Curtis Institute of Musicissa.

Frankilla oli Yhdysvaltain kansalaisuus vuodesta 1944.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* AllMusic: Claude Frank 
* Naxos: Claude Frank
Poljanan taistelu

**Poljanan taistelu** oli toisen maailmansodan viimeisiä taisteluja Euroopassa. Taistelussa kohtasivat Kosta Nađin johtamat Jugoslavian partisaanit sekä viimeiset akselivaltojen sotilaat, jotka eivät hyväksyneet antautumista. Noin 30&nbsp;000 sotilaan joukkoihin kuuluivat muiden muassa Armeijaryhmä E:n joukkoja, Itsenäisen Kroatian valtion joukkoja, Slovenian Kotivartion ja Montenegron Vapaaehtoisjoukkoja, jotka koostuivat tšetnikeistä ja Lijevčen kentän taistelusta selvinneistä joukoista. Taistelu käytiin Poljanan alueella lähellä Prevaljen kylää Jugoslaviassa nykyisen Slovenian alueella 14.–15. toukokuuta 1945 kuusi päivää Saksan antautumisen jälkeen. Taistelu oli viimeinen akselivaltojen joukkojen käymä taistelu liittoutuneita vastaan Euroopassa. Myöhemmin taistelun jälkeen Bleiburgin murhenäytelmä sai alkunsa.
Hyperoksaluria

**Hyperoksaluria** on koiran kuolemaan johtava aineenvaihduntasairaus, jonka aiheuttaa resessiivisesti periytyvä geenimutaatio. Mutaatio aiheuttaa AGT-entsyymiin häiriön, joka johtaa oksalaatin kertymisen elimistöön. Munuaisiin kertyvät oksalaattikiteet johtavat munuaisten toimintavajaukseen. Sairautta esiintyy coton de tuléarilla ja tiibetinspanielilla. Sen aiheuttavalle geenimutaatiolle on kehitetty DNA-testi. Hyperoksaluriaa on todettu harvinaisena myös ihmisillä.

## Lähteet
Hesitation Marks

**Hesitation Marks** on industrial rock -yhtye Nine Inch Nailsin kahdeksas studioalbumi. Albumi julkaistiin elokuussa 2013 ja siitä julkaistiin kaksi eri versiota, joiden ainoa ero on tapa jolla ne on masteroitu. Toinen versioista, "Audiophile Mastered Version", on masteroitu siten että kappaleet ovat hiljaisempia, mutta kuulostavat muuten paremmalta hyvällä laitteistolla toistettuna. Albumi sai osakseen enimmäkseen positiivisia arvosteluita.

Yhtyeen laulaja ja pääasiallinen tuottaja Trent Reznor kertoi *[[The New York Times]]* -lehden haastattelussa pitävänsä yhtyeen *[[The Downward Spiral]]* -albumia mielessään *Hesitation Marksia* tehdessään.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 17.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Japanin bonuskappale
# 

### Deluxe version bonuskappaleet
# 
# 
# 

### iTunes bonuskappale
# 

## Arvostelut
* Metacritic: 77/100
* AllMusic: 
* Alternative Press: 
* Entertainment Weekly: B+
* Nyt.fi: 
* Pitchfork Media: 7.0/10
* Rolling Stone: 
* Rumba: 
* Soundi: 
* Sputnikmusic: 3.6/5

## Lähteet
Mawlawi Abdul Kabir

Mawlavi **Mohammed Abdul Kabir** on Talibanin johtajia. Hän toimi 16. huhtikuuta – 13. marraskuuta 2001 Afganistanin pääministerinä. YK kertoo, että hän oli toinen varamies Talebanin ministerineuvostossa; Nangarharin maakunnan kuvarnööri ja itäisen alueen johtaja. YK:n mukaan Kabir syntyi vuosien 1958 ja 1963 välillä Paktiassa ja hän kuuluu Zardran heimoon. YK kertoo, että Kabir on aktiivinen terroritoimissa Itä-Afganistanissa.

## Lähteet
Abdul Rahim Hatef

**Abdul Rahim Hatef** (20. toukokuuta 1926 – 19. elokuuta 2013) oli afganistanilainen poliitikko. Hän toimi Afganistanin demokraattisen tasavallan viimeisinä vuosina sen varapresidenttinä. Hän syntyi Kandaharissa.

Ennen Kabulin piiritystä hän oli Afganistanin presidentti kaksi viikkoa huhtikuussa 1992, koska edellinen presidentti Mohammad Najibullah menetti valtansa.

Hän kuoli 19. elokuuta 2013 Alphen aan den Rijnissa, Alankomaissa.

## Lähteet
Chang’e 3

**Chang’e&nbsp;3** () on Kiinan kansantasavallan kolmas kuuluotain ja ensimmäinen kuulaskeutuja ja kuukulkija. Luotain laukaistiin avaruuteen 1. joulukuuta 2013 Pitkä marssi 3B -kantoraketilla Xichangin avaruuskeskuksesta. Luotain asettui Kuuta kiertävälle radalle 6. joulukuuta 2013 ja laskeutuja laskeutui onnistuneesti Kuun pinnalle 14. joulukuuta 2013. Kyseessä oli ensimmäinen pehmeä laskeutuminen Kuuhun 37 vuoteen.

## Tehtäväsuunnitelma

Luotaimen laskeutumisalue oli Maasta nähtynä Kuun luoteisosassa Sinus Iridumin ja Mare Imbriumin alueella. Luotain laskeutui suunnitellun laskeutumisalueen itäosaan (44.1260°N 19.5014°W) noin 40&nbsp;kilometriä etelään halkaisijaltaan kuusi kilometriä olevasta Laplace F -kraatterista.

### Laskeutuja
Laskeutujan kuivamassaa on noin 1200 kg. Laskeutujassa on sekä aurinkokennot että RTG sähköntuotantoa varten. Laskeutujassa on 3 eri mittalaitetta ja neljä kameraa. Ultravioletti-teleskooppi havainnoi taivaankappaleita kuten tähtiä ja galakseja. Ultavioletti-kamera kuvaa Maan plasmakehää. Laskeutujassa on kolme kuun maisemaa kuvaavaa panoraamakameraa sekä yksi laskeutumiskamera.

### Kulkija
Kulkijan massa on noin 120 kg. Kulkijassa on ainoastaan aurinkokennot. Yutu-kulkijan varustukseen kuuluu maaperätutka ja kaksi spektrometriä, joilla se tutkii Kuun pintaa. Lisäksi siinä on kaksi panoraamakameraa sekä lukuisia kulkijan hallintaan liittyviä kameroita.

Yutu-kulkija toimii Kuussa noin 3 kuukauden ajan ja liikkuu noin 10 km:n matkan. Kulkijan tehtävänä on myös valmistella vuodelle 2017 suunniteltua näytteenottolentoa.

## Katso myös
*Chang’e 1
*Chang’e 2
*Chang’e 4
*Chang’e 5

## Lähteet
Kultaniskakutoja

**Kultaniskakutoja** (*Ploceus aureonucha*) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Kultaniskakutojaa tavataan Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Ugandassa. Sen kannaksi arvioidaan 350–1&nbsp;500 yksilöä. Lajin levinneisyysalue on hyvin pieni, ja sen pieni populaatio on pienenemässä. Tämän takia se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.

## Elintavat
Kultaniskakutoja elää alankojen sademetsissä, ja suurin osa havainnoista on tehty tiheissä, luonnontilaisissa metsissä. Laji on tavattu parvissa, joissa on ollut suurimmillaan 60 yksilöä, ja on mahdollista, että laji esiintyy tavallisesti parvissa. Kultaniskakutoja käyttää ravinnokseen hyönteisiä ja hedelmiä.

## Lähteet
Tikkakutoja

**Tikkakutoja** (*Ploceus tricolor*) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Tikkakutojaa tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Valkoniskakutoja

**Valkoniskakutoja** (*Ploceus albinucha*) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Valkoniskakutojaa tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Sen on kuvattu olevan yleisesti harvinainen, mutta sen kannankehitys on vakaa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Kastanjakutoja

**Kastanjakutoja** (*Ploceus rubiginosus*) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Kastanjakutojaa tavataan Itä-Afrikassa sekä erillään Afrikan lounaisosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi tai paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Nokia Lumia 525

**Nokia Lumia 525** on Nokian marraskuussa 2013 julkistama Windows Phone 8 -pohjainen älypuhelin. Se on seuraaja Lumia 520 -mallille, ja on ulkoisesti lähes identtinen lukuun ottamatta kiiltävää takakuorta 520:n mattapintaisen sijasta. Merkittävimmät uudistukset liittyivät RAM-muistin kasvattamiseen, mikä mahdollistaa entistä useampien sovellusten yhtäaikaisen ajon. Puhelimessa on neljän tuuman kosketusnäyttö, viiden megapikselin kamera sekä kahdeksan gigatavua sisäistä muistia. Puhelinta sai mustana, oranssina, valkoisena ja keltaisena. Puhelin tuli aluksi myyntiin Aasian, Afrikan ja Lähi-idän alueilla.

## Lähteet
* Nokia Lumia 525 - GSMArena.com 

### Viitteet
Madagaskarinsepelkutoja

**Madagaskarinsepelkutoja** (*Ploceus nelicourvi*) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Madagaskarinsepelkutojaa tavataan kotoperäisenä Madagaskarissa. Lajin on kuvattu olevan yleinen kosteissa metsissä saaren luoteis-, pohjois- ja itäosissa. Sen kannankehitys on vakaa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Haji Mohammed Chamkani

**Haji Mohammad Chamkani** (; 1947–2012) oli afganistanilainen poliitikko, joka oli väliaikainen Afganistanin presidentti Neuvostoliiton tukeman Afganistanin demokraattisen tasavallan aikana. Aiemmin hän toimi varapresidenttinä Babrak Karmalin hallituksessa. 

Hän pääsi presidentin virkaan Babrak Karmalin erottua. Kuulumatta poliittiseen puolueeseen, heimojohtajan vaikutusvallan ja useiden suhteiden ansioista hänen valtansa ulottui Pakistaniin asti. Kuitenkin Mohammed Najibullah oli valtion todellinen hallitsija, sillä hän oli Afganistanin salaisen poliisin (KHAD) päällikkö ja Afganistanin kommunistisen puolueen pääsihteeri. Chamkanin toimikaudella Neuvostoliitto ilmoitti halukkuudestaan neuvotella ja poistaa osan joukoistaan Afganistanista. Hänen toimikautenaan maa sai myös uuden perustuslain.

## Lähteet
Aasiankultakutoja

**Aasiankultakutoja** (*Ploceus hypoxanthus*) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Aasiankultakutojaa tavataan Kaakkois-Aasian pohjoisosissa. Lajin kannaksi arvioidaan 15&nbsp;000–30&nbsp;000 yksilöä. Se on vähenemässä melko nopeasti ja on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

## Lähteet
Nicholas Kraemer

**Nicholas Kraemer** on brittiläinen cembalisti ja kapellimestari. Hän on julkaissut muun muassa Antonio Vivaldin konserttolevytyksiä Naxos-levymerkille. Hän on Manchester Cameratan pysyvä vierailijakapellimestari sekä Music of the Baroquen (Chicago) ja Kristiansandin sinfoniaorkesterin päävierailijakapellimestari. Kraemer on johtanut myös Berliinin filharmonikkoja, Chicagon sinfoniaorkesteria, Rotterdamin filharmonikkoja, Bergenin filharmonikkoja, Göteborgin sinfoniaorkesteria, The Halléa ja BBC:n filharmonikkoja. Kraemer on johtanut eri maissa Wolfgang Amadeus Mozartin, Georg Friedrich Händelin ja Claudio Monteverdin oopperoiden esityksiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* AllMusic: Nicholas Kraemer