open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Henri Sandvik

**Henri Sandvik** (s. 11. maaliskuuta 1987 Nivala) on suomalainen jääkiekkoilija.

Nivala Cowboysissa ensimmäiset jääkiekko-oppinsa saanut Sandvik siirtyi B-juniori-ikäisenä Tampereen Ilvekseen. Kaudella 2007&ndash;2008 hän esiintyi myös yhdessä miesten SM-liigaottelussa. Sandvik jatkoi miesten pelejä kaudella 2008&ndash;09 LeKissä, jossa häntä valmensi edelliseltä kaudelta Ilveksen A-nuorista tuttu Sami Hirvonen. Sandvik kävi try-outilla Oulun Kärpissä harjoituskaudella 2009&ndash;10, muttei saanut sopimusta ja jatkoi pelejään LeKissä.

Sandvik pelasi SM-liigapelejä Ilveksessä kaudella 2009&ndash;10. Kauden ensimmäisessä ja SM-liigauran toisessa Ilves-ottelussaan 26. syyskuuta 2009 Sandvik teloi Jokereiden Juha Lindin laitataklauksella. Lind sai tilanteesta aivotärähdyksen ja Sandvik tuomittiin seuraavana päivänä yhden ottelun pelikieltoon. Sandvik nousi syksyllä hieman puskista Ilveksen kokoonpanoon. Hän esitti silloin pirteitä otteita vaihdosta toiseen. Keväällä paikka kokoonpanossa oli kuitenkin kiven alla, eivätkä otteet olleet enää syksyn tasolla.

Sandvik pelasi kauden 2010–2011 lainassa LeKissä ja aloitti seuraavan kauden joukkueessa ottelukohtaisella sopimuksella. Hän siirtyi marraskuussa LeKistä Itävallan kakkosliigan EHC Bregenzerwaldiin. Itävallassa hän teki 20 ottelussa peräti 25 pistettä. Seuraavaksi kaudeksi Sandvik palasi Suomeen tehtyään sopimuksen Suomi-sarjan Hermeksen kanssa. Sandvik pelasi Hermeksessä 25 ottelua ja siirtyi sen jälkeen LeKiin, jota ehti edustaa vain viisi ottelua, kunnes teki sopimuksen Britannian EPIHL-sarjassa pelaavan Swindon Wildcatsin kanssa. Kaudeksi 2017-2018 Sandvik liittyi Suomi-sarjassa pelaavan Tampereen Kooveen riveihin.

Sandvik pelasi kaudella 2009 rullakiekkoa Näätä Rollersissa ja voitti 2011 Suomen mestaruuden Koovee Rollersin riveissä.

## Tilastot

## Lähteet
* 
* 
### Viitteet
Emil Vainio

**Enok Emil Palmgren**, käytti kirjailijanimeä **Enok Emil Vainio** (3. tammikuuta 1867 Tampere – 30. syyskuuta 1918 Kööpenhamina) oli suomalainen kirjailija ja liikkeenjohtaja. Hän käytti myös nimimerkkiä *Antti Saarela*.

Vainio työskenteli kirjapainoalalla faktorina. Hän kustansi ja toimitti *[[Velikulta]]*-nimistä pilalehteä joka ilmestyi 1896–1917 sekä *[[Helsingin Kaiku]]* -viikkolehteä joka ilmestyi 1902–1916. Vainio tuomittiin majesteettirikoksesta vankeusrangaistukseen erään pilakuvan julkaisemisesta. Hän siirtyi ulkomaille koska hänen terveytensä ei olisi kestänyt vankilassa oloa. Vainio oleskeli ensin Norjassa ja sitten Tanskassa jossa hän myös kuoli. 

Vainio testamenttasi osan omaisuudestaan rahastoon joka myönsi kirjapainoalan ammattilaisille apurahoja ulkomailla opiskeluun.

## Teoksia
* *Helsingissä opissa ynnä muita kertoelmia*. WSOY 1889
* *Syvistä riveistä. Kansankirjailijaimme novellikokoelma*. WSOY 1890 (sisältää Vainion novellin *Selman hääpäivänä*)
* *Nurhosen jälk. & Kumpp, Antti Saarelan päiväkirjamuistelmia*. Otava 1902 (nimimerkillä Antti Saarela)
* *Vallankumousliike Venäjällä : kuvitettu katsaus vuoden 1905 tapahtumiin*. 1906
* *Vapausliike viikolta : kuvia suurlakon ajalta Suomessa marraskuun ensi viikolla 1905*. 1906 (Kirjan digitoitu versio (Työväenliikkeen kirjasto : Digitaalinen arkisto))
* *Kuoleman kynnyksellä*, novelleja.  Kirja, Helsinki 1912 (nimimerkillä Antti Saarela)
* *Miina ja minä*, tittelipainos, myös nimellä *Kuoleman kynnyksellä*. 1912 (nimimerkillä Antti Saarela)

## Lähteet
* Suomen kirjailijat tietokanta .
* Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia - Enok Emil Wainio .

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Syvistä riveistä. Kansankirjailijaimme novellikokoelma. Gutenberg-projekti.
Pietari Mansikka

**Pietari Mansikka** (29. heinäkuuta 1825 Kelkkala, Viipurin maalaiskunta – 20. maaliskuuta 1871) oli suomalainen kansanrunoilija.

Mansikan vanhemmat olivat tilallinen Pietari Yrjänänpoika Mansikka ja torpparin tytär Katrina Laurintytär Rapo. Isä kuoli 1829 Mansikan ollessa vasta nelivuotias. Varojen puute esti häneltä koulunkäynnin, mutta hän sai opetusta vanhemmalta veljeltään Juhanilta, joka oli käynyt Viipurin piirikoulua. 

Vuonna 1844 Mansikka lähti puoleksitoista vuodeksi siltavoudiksi Käkisalmeen ja toimi sen jälkeen puhtaaksikirjoittajana erään tuomarin palveluksessa. Palattuaan 1848 Viipuriin Mansikka toimi palovartiokorpraalina aina vuoteen 1857 saakka, jolloin hän joutui jäämään eläkkeelle heikentyneen terveytensä vuoksi. Mansikka toimi sitten ravintolanpitäjänä ja harjoitti myös asianajajan tointa.

Mansikka kirjoitti paljon runoja ja sepitti lauluja.  Niitä julkaistiin vuodesta 1856 alkaen ilmestyneessä Sanan-Lennätin -nimisessä sanomalehdessä ja painettiin myös erillisinä julkaisuina.  Mansikka laati myös hautakiviin teksteiksi tarkoitettuja uskonnollisia runonpätkiä. Mansikan runojen aiheita olivat muuna muassa raamatunhistorian ja katekismuksen tekstit, ajankohtaiset tapahtumat, valistus, rauha ja eläinten suojelu:
**Merimiehen runo*
**Jäniksen valitus*
**Revon valitus*
**Syysruno*
**Tytön laulu*
**Mietelmiä*.

Mansikan ensimmäinen puoliso vuodesta 1848 oli Anna Alexandra Kykkäinen (k. 1860) ja toinen vuodesta 1865 Johanna Karolina Åström (k. 1870), jolle avioliitto oli samoin toinen.

## Lähteet
* Kustavi Grotenfelt: Kahdeksantoista runoniekkaa: Valikoima Korhosen, Lyytisen, Makkosen, Kymäläisen, Puhakan, Räikkösen y.m. runoja ja lauluja. SKS:n kirjapaino 1889 (e-tekstinä Projekti Lönnrotin sivulla) 
*  Sivu 499.
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* T. Valavirta : Muutamia 1800-luvun kansanrunoilijoita, Helsingin Sanomat, 09.01.1938, nro 7, s. 29, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kronikka

**Kronikka** (χρονικά, kreikan sanasta χρόνος, ”aika”) on aikakirja tai historiateos, johon on kirjattu historiallisia tapahtumia aikajärjestykseen. Kronikoita on laadittu jo antiikin aikoina, mutta tunnetuimmat kronikat ovat peräisin keskiajalta, ja ne kuuluvat aikansa tärkeimpiin historialähteisiin. Sukukronikka valottaa tapahtumia tietyn suvun piirissä ja sen ympäristössä.

Nimitystä ”kronikka” käytetään myös runomittaisesta leikillisestä tapahtumien tai henkilöiden esittelystä.

## Tunnettuja kronikoita

* *[[Anglosaksien kronikka]]*
* *[[Historia Regum Britanniae]]*
* Balthasar Russow: *[[Balthasar Russowin Liivinmaan kronikka|Liivinmaan kronikka]]*
* Eusebios Kesarealainen: *[[Kronikka (Eusebios)|Kronikka]]*
* Hieronymus: *[[Chronicon (Hieronymus)|Chronicon]]
* *Nestorin kronikka''

## Lähteet
*Annukka Aikio ja Rauni Vornanen: Uusi sivistyssanakirja. Kustannusosakeyhtiö Otava 1993. .
### Viitteet

## Katso myös
* Annaalit

## Aiheesta muualla
Syöpäsolu

**Syöpäsolu**  on solu, joka jakaantuu hallitsemattomasti, koska sen  apoptoosi on häiriytynyt.

Syöpäsolu kehittyy elimistön normaalista solusta, kun solun jakaantumista säätelevät tekijät lakkaavat toimimasta. Tällöin solu alkaa jakaantua hallitsemattomasti, eli siitä tulee syöpäsolu. Syöpäsolut jakautuvat edelleen, jolloin syntyy kasvain. Kasvain vaurioittaa kudosta, johon se on kiinnittyneenä, esimerkiksi haimaa tai aivoja (haima- tai aivosyöpä). Kasvaimesta voi irrota syöpäsoluja, jotka leviävät imusuoniston mukana muihin elimistön osiin, eli syntyy etäpesäkkeitä. Syövän vaarallisuus perustuu juuri etäpesäkkeiden syntyyn. Syöpäsolujen sanotaan olevan "kuolemattomia", eli ne jakaantuvat ja leviävät loputtomasti. Kasvain voidaan poistaa leikkauksella, tai solujen jakautumista voidaan hidastaa sytostaattihoidolla.

## Lähteet
Merja Halmetoja

**Merja Halmetoja** (s. 5. maaliskuuta 1987 Nivala) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Tampereen Ilvestä.

## Tilastot

## Lähteet
* Suomen jääkiekkoliitto
*
Juhani Ihalainen

**Juhani (Juhana) Ihalainen** (1. heinäkuuta 1799 Rautalampi &ndash; 5. tammikuuta 1856 Rautalampi) oli suomalainen kansanrunoilija.  

## Henkilöhistoria
Riitta Raatikaisen aviottomana lapsena syntynyt Ihalainen joutui jo lapsena kerjuulle. Vartuttuaan aikuiseksi hän oli ensin kuusi vuotta renkinä ja sairastuttuaan ryhtyi räätäliksi. Sairaus esti kuitenkin lopulta myös räätälinä toimimisen ja 1820-luvulta alkaen Ihalainen joutui elämään ruotuvaivaisena elämänsä loppuun saakka.

## Kirjallinen tuotanto
Ihalaisen runoista kuusi: *Tupakkiruno*, *Ylistysruno Kirjavaiselle*, *Naimaruno*, *Toholahden markkinoista*, *Talkousruno* ja *Runo itsestänsä* ilmestyi painettuna Elias Lönnrotin Mehiläinen-aikakauslehdessä vuosina 1836-1837. Ihalaisen runoja on ilmestynyt myös kokoomateoksessa *Juhana Ihalaisen runoja*, toimittaja Vihtori Laurila (Peuran Museosäätiö, Rautalampi 1962). 

### Juhani Ihalaisen runoja
* *Tupakkiruno*
* *Kiitosruno Kirjavaiselle*
* *Naimaruno*
* *Toholahden markkinoista*
* *Talkousruno*
* *Runo itsestänsä*, ensimmäinen versio 1831, myöhemmin vielä uusi versio
* *Runo Viitasaaren noidista* 
* *Keisarin armoteoista*, 1850
* *Herrain hevosen-ajosta*
* *Talonpojan tyttärille*
* *Laulut Näljästä ja kalliista ajasta v. 1832*

## Lähteet
* Suomen kirjailijat tietokanta 
* Kustavi Grotenfelt: Kahdeksantoista runoniekkaa. Valikoima Korhosen, Lyytisen, Makkosen, Kymäläisen, Puhakan, Räikkösen y.m. runoja ja lauluja. SKS:n kirjapaino 1889 (e-tekstinä Projekti Lönnrotin sivulla

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Yrjö Teppo : Runoilijahautoja Rautalammin hautausmaalla, Suomen Kuvalehti, 29.09.1928, nro 40, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Taavetti Savolainen

**David (Taavetti) Savolainen** (1. tammikuuta 1797 Kuopion pitäjä – 4. toukokuuta 1855 Kuopio) oli suomalainen kansanrunoilija.

Savolainen myi perinnöksi saamansa maatilan ja muutti asumaan Kuopion kaupunkiin josta hän osti kaupunkitalon. Myöhemmin Savolainen myi tämänkin talonsa ja työskenteli sitten laivamiehenä Saimaan vesistössä liikkuneissa laivoissa. Palattuaan Kuopioon Savolainen kuljetti viimeksi tavaroita Toivalan ja Kelloniemen välillä.

## Taavetti Savolaisen runoja
**Sururuno [[Paavo Korhonen (kansanrunoilija)|Paavo Korhosen]] kuoleman johdosta*
**Muistopatsas ja runolaulu kreivi [[Robert Henrik Rehbinder]]in kuolemasta*
**Vangituista viinapannuista* (1843)
**Sotamiesten intoruno v. 1855*
**Runolaulu hyvästä vuodentulosta*
**Tavattomasta kahvinjuonnista*

## Lähteet
* Suomen kirjailijat tietokanta 
* Kustavi Grotenfelt: Kahdeksantoista runoniekkaa. Valikoima Korhosen, Lyytisen, Makkosen, Kymäläisen, Puhakan, Räikkösen y.m. runoja ja lauluja. SKS:n kirjapaino 1889 (e-tekstinä Projekti Lönnrotin sivulla
Olli Karjalainen

**Olli Karjalainen** eli **O. Karjaliini** tai **O. Karjalin** (1. tammikuuta 1805 Hevossalo, Kerimäki &ndash; 11. helmikuuta 1855 Kompero) oli suomalainen kansanrunoilija.

Karjalainen oppi lukemaan aapiskirjasta kotonaan jo kuusivuotiaana, ja neljätoistavuotiaana hänet lähetettiin räätälin oppiin. Karjalainen oli puotiapulaisena Puhoksella ja kierteli sitten ympäri Karjalaa, kunnes hän asettui asumaan räätälinä Liperin kirkonkylään. Viimeksi Karjalainen oli lautatarhan vartijana Siikakosken sahan lastauspaikalla Komperon kylässä. Olli Karjalainen kuoli varakkaana miehenä, ja hänen jättämällään perinnöllä veljenpoika Heikki Karjalainen osti itselleen talon Kerimäen Hevossalon kylästä.

Karjalainen kuvasi omia elämänvaiheitaan *Kulkuruno*-nimisessä runossaan. Hän lähetti runojaan ja kirjoituksiaan Elias Lönnrotille, ja niitä julkaistiin Lönnrotin Mehiläinen-aikakauslehdessä.

## Olli Karjalaisen runoja
* *Koulunkäymättömän valitus*
* *Kulkuruno*
* *Koiraruno*
* *Naimajuttu*
* *Pilakirjoitus Amos ja Anna*

## Lähteet

* Suomen kirjailijat tietokanta 
* Kustavi Grotenfelt: Kahdeksantoista runoniekkaa. Valikoima Korhosen, Lyytisen, Makkosen, Kymäläisen, Puhakan, Räikkösen y.m. runoja ja lauluja. SKS:n kirjapaino 1889 (e-tekstinä Projekti Lönnrotin sivulla 

## Aiheesta muualla
Pentti Lyytinen

**Pentti Lyytinen** (18. tammikuuta 1783 Pieksämäki – 26. helmikuuta 1871 Suonenjoki) oli suomalainen kansanrunoilija ja kestikievarin pitäjä.

## Elämäkerta

Lyytisen vanhemmat olivat talollinen Olli Lyytinen ja Katriina Konttinen. Hän tuli vuonna 1812 eli 30-vuotiaana kotivävyksi Toholahden kestikievaritaloon, jonka hän sittemmin sai perintönä omakseen. Lyytinen luopui kestikievarin pidosta vasta pari vuotta ennen kuolemaansa. Nuorempana hän toimi myös lautamiehenä ja kuudennusmiehenä, mutta liiallinen alkoholin käyttö pakotti hänet luopumaan näistä tehtävistä. Vuonna 1842 hän kuitenkin kävi tarkastamassa Suomen Pankin tilejä Helsingissä.  

Lyytinen osasi lukea ja kirjoittaa ja hän kirjoittikin monia runojaan itse muistiin. Tunnetuin Lyytisen runoista on *Kestikievarin viran painosta*. Hänen muita runojaan ovat muun muassa:
* *Aikain muuttuvaisuudesta*
* *[[:wikisource:fi:Lapsen_virsi_(Lyytinen)|Lapsen virsi]]*
* *Tuohesta*
* *Toinen kiitossana Suomalaisen Kirjallisuuden Seuralle*.

Lyytinen kutsuttiin Suomalaisen kirjallisuuden seuran jäseneksi vuonna 1836, ensimmäisenä rahvaan miehenä. Hän esitti näytteenä runonsa suomen kielestä ja kiitosrunon hallitukselle huolenpidosta nälkävuosina. Hänen runoissaan oli uskonnollis-siveellinen perussävy, hän oli kokenut nuorena uskonnollisen murroksen. Monet runot liittyvät perhejuhliin. 

Yhteensä runoja on säilynyt kuutisenkymmentä, useimmat niistä ovat loppusoinnillisia ja muut Kalevalan mittaisia. Lyytisen runoja merkitsi muistiin mm. Elias Lönnrot ja Carl Axel Gottlund. Sakari Topelius mainitsee hänet kirjassaan *En Resa i Finland* ja R.W. Ekman maalasi vuosien 1846 ja 1848 välillä hänestä kolme öljyväritaulua.

Lyytisen aviopuoliso vuodesta 1812 alkaen oli Anna Katrina Vepsäläinen (k. 1865). Hänen veljensä pojanpoika oli runoilija Optatus Lyytinen (1832–1903).

## Kirjallisuutta
* *Pentti Lyytisen ja Anna Reetta Korhosen runoja*, toimittanut Vihtori Laurila. Peuran Museosäätiö, Rautalampi 1961. 

## Lähteet
* Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia - Pentti Lyytinen 
*  Sivu 480.
* Kustavi Grotenfelt: Kahdeksantoista runoniekkaa. Valikoima Korhosen, Lyytisen, Makkosen, Kymäläisen, Puhakan, Räikkösen y.m. runoja ja lauluja. SKS:n kirjapaino 1889 (e-tekstinä Projekti Lönnrotin sivulla 

## Aiheesta muualla
* Yrjö Teppo : Runoilijahautoja Rautalammin hautausmaalla, Suomen Kuvalehti, 29.09.1928, nro 40, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* T. Valavirta : Muutamia 1800-luvun kansanrunoilijoita, Helsingin Sanomat, 09.01.1938, nro 7, s. 29, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Jaakko Räikkönen

**Jaakko Räikkönen** (5. lokakuuta 1830 Tipuna, Valkeasaari – 22. helmikuuta 1882 Tipuna, Valkeasaari; päivämäärät Venäjällä tuolloin käytetyn juliaanisen kalenterin mukaisia) oli Inkerissä elänyt suomalainen kansanrunoilija.

Räikkösen vanhemmat olivat Abraham Jaakonpoika Räikkönen (Repsi) ja Maria Vitikka. Räikkönen syntyi avioliiton ulkopuolella sillä hänen vanhempansa eivät olleet naimisissa, koska Abraham Räikkösellä ei ollut varaa maksaa maaorjana eläneestä Maria Vitikasta tämän isännän ruhtinas Lopuhinin määräämää 300 ruplan hintaa. Kun Lopuhin myi tiluksensa kreivi Levashoville vuonna 1844, kirkkoherra Konstantin Schröder vapautti Maria Vitikan orjuudesta. Jaakko Räikkösen vanhemmat saattoivat nyt mennä naimisiin laillisesti, mutta Jaakko itse jäi maaorjaksi. Räikkönen oppi isältään kirjoittamaan venäjää, ja suomea hän oppi kirjoittamaan kirkkoherra Schröderin avulla. Räikkönen toimi sittemmin kylänvanhimpana, kirkonmiehenä ja sunnuntaikoulun opettajana.

Kun keisari Aleksanteri II kumosi maaorjuuden vuonna 1861, Räikkönen yritti huonolla menestyksellä sovitella entisten maaorjatalonpoikien ja heidän isäntiensä välille syntyneitä erimielisyyksiä päivätöiden tekemisestä kahden vuoden siirtymäkauden aikana. Venäjän kielen taitoinen Räikkönen valittiin 1861 kylänvanhimmaksi, 1865 kunnanvanhimmaksi, ja 1866 hänestä tuli talonpoikaissäädyn edusmies maalaishallintoon ja 1868 piirioikeuden lautamies. Hän luopui näistä luottamustehtävistä 1869 ja keskittyi sitten kotitalonsa hoitamiseen.

Räikkönen hankki itselleen suomenkielisiä kirjoja ja tilasi myös suomenkielisiä lehtiä muun muassa ''Maamiehen Ystävää''. Räikkösen tekemiä runoja julkaistiin ''Suomettaressa'', ''Ilmarinen''-lehdessä ja eniten ''Pietarin Sanomat'' -lehdessä.

## Jaakko Räikkösen runoja
* *Suomelle*, vastine August Ahlqvist-Oksasen runoon *Meidän vieraissa käynnit*
* *Kenpä tuon on kaiken tehnyt, iloruno Suomen kielen edistymisestä*
* *Iloinen sanoma*, maaorjien vapauttamisen johdosta 1862
* *Ammattien valio*
* *Liekö totta vai valetta?*
* *Runoni*
* *Viinasta*
* *Mietteitäni*
* *Tyytymättömät*
* *Paavin maallisen vallan loppu v. 1870*
* *Miete*
* *Virsi jouluaattona*

## Lähteet
* Kustavi Grotenfelt: Kahdeksantoista runoniekkaa. Valikoima Korhosen, Lyytisen, Makkosen, Kymäläisen, Puhakan, Räikkösen y.m. runoja ja lauluja. SKS:n kirjapaino 1889 (e-tekstinä Projekti Lönnrotin sivulla
Heikki Väänänen (kansanrunoilija)

**Heikki (Henrik) Väänänen** eli **Konsa-Heikki** (s. 1770-luvun lopulla) oli 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa Oulussa elänyt kansanrunoilija. Konsa-Heikki oli kiertelevä työmies ja hän oli myös taitava viulunsoittaja soittaen pidoissa ja tanssipaikoissa. Konsa-Heikin kerrotaan kuolleen hänen mentyään juovuksissa liian kuumaan uuniin makaamaan.

## Heikki Väänäsen runoja

* *[http://urn.fi/URN:NBN:fi-fe201502031346 Lystillinen runolaulu kummasta kalakukosta]*, arkkiveisu, painettu Vaasassa 1802, oli englanniksi käännettynä mukana myös italialaisen Giuseppe Acerbin matkakertomuksessa Suomesta.
* *[http://urn.fi/URN:NBN:fi-fe201502031345 Kellon kylän Mariasta]*, julkaistu 1823 Zacharias Topelius vanhemman kokoomateoksessa *Suomen kansan Wanhoja runoja 2*
* *Oulun piioista eli Orjaväestä*, arkkiveisu vuodelta 1796, , julkaistu 1823 Zacharias Topelius vanhemman kokoomateoksessa *Suomen kansan Wanhoja runoja 2*
* *Kahveenjuomingista*

## Lähteet
* Suomen kirjailijat tietokanta 
* Kustavi Grotenfelt: Kahdeksantoista runoniekkaa. Valikoima Korhosen, Lyytisen, Makkosen, Kymäläisen, Puhakan, Räikkösen y.m. runoja ja lauluja. SKS:n kirjapaino 1889 (e-tekstinä Projekti Lönnrotin sivulla 
* Kirjasampo.fi: Heikki Väänänen

## Aiheesta muualla
* T. Valavirta : Muutamia 1800-luvun kansanrunoilijoita, Helsingin Sanomat, 09.01.1938, nro 7, s. 29, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Hansel

**Hansel Oy** on voittoa tavoittelematon yhteishankintayhtiö, jonka omistavat valtiovarainministeriö (65 %) ja Suomen Kuntaliitto ry (35 %). Yhtiön rooli ja tehtävä yhteishankintayksikkönä on määritelty julkisia hankintoja koskevassa lainsäädännössä, Hansel Oy:tä koskevassa laissa ja valtion hankintastrategiassa. Hanselin tavoitteena on tuottaa julkishallinnolle säästöjä tuloksellisella hankintatoimella. 

Hanselin palveluiden ytimen muodostavat yhteishankinnat, joiden lisäksi yhtiö tarjoaa asiakkailleen hankintojen asiantuntijapalveluita. Aiemmin Hansel palveli ainoastaan valtion hankintayksiköitä. Syyskuussa 2019 Hanselin ja KL-Kuntahankintojen välillä toteutettiin yritysjärjestely. Tämän jälkeen Hansel on palvellut koko julkishallintoa, ja sen asiakkaita ovat muun muassa ministeriöt ja niiden alaiset virastot, kunnat, kuntayhtymät, sairaanhoitopiirit, Keva, ev. lut. ja ortodoksiset kirkot ja niiden seurakunnat sekä lisäksi sellaiset julkisoikeudelliset laitokset, joihin valtio tai kunta käyttää määräysvaltaa. 

Hanselin yhteishankinnoilla tehtiin hankintoja vuonna 2024 yhteensä 1,7 miljardilla eurolla. Koko julkissektorin hankinnat vuonna 2024 olivat noin 40 miljardia euroa. .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hansel Oy:n kotisivu
* Valtiovarainministeriö: Valtion hankintatoimi
*Laki julkisista hankinnoista ja käyttöoikeussopimuksista 29.12.2016/1397
* Laki Hansel Oy -nimisestä osakeyhtiöstä 31.12.2008/1096
Karl Korsch

**Karl Korsch** (15. elokuuta 1886 Tostedt, Saksa – 21. lokakuuta 1961 Belmont, Yhdysvallat) oli saksalainen marxilainen filosofi ja marxilaisuuden teoreetikko. 

Korsch opiskeli oikeustiedettä, taloustiedettä ja filosofiaa Münchenin, Berliinin, Geneven ja Jenan yliopistoissa. Hän väitteli tohtoriksi Jenasta vuonna 1910. Vuosina 1917–1933 Korsch toimi aktiivisesti vasemmistolaisessa politiikassa Saksassa, mutta jätti maan valtiopäivätalon palon jälkeen. Hän oli jonkun aikaa Englannissa ja Tanskassa ja asettui lopulta Yhdysvaltoihin vuonna 1936. Yhdysvalloissa hän opetti Tulanen yliopistossa New Orleansissa. Hän työskenteli myös Institute for Social Researchissa New Yorkissa.

Korschin pääteos oli *Marxismus und Philosophie* (”Marxilaisuus ja filosofia”), jossa hän pyrki palauttamaan marxilaisuuden hegeliläisyyden perilliseksi. Hän oli huolissaan siitä, että marxilainen teoria oli menettämässä pätevyytensä ja ”vulgarisoitumassa” erilaisten sosialististen organisaatioiden käsittelyssä. Korschin kritiikkiä ei kuitenkaan hyväksytty osaksi mitään virallista kommunistista teoriaa, vaan se jäi kommunististen toisinajattelijoiden ja akateemikkojen omaisuudeksi. Korschin ajatukset saivat kuitenkin uutta suosiota 1960- ja 1970-luvuilla. Korschilla on ollut vaikutusta muun muassa Frankfurtin koulukuntaan sekä Bertolt Brechtiin.

## Teoksia
* *Marxismus und Philosophie* (1923)
* *Karl Marx* (New York: John Wiley & Sons, 1938)
* *[http://www.marxists.org/archive/korsch/1950/ten-theses.htm Ten Theses on Marxism Today]* (1950)
* *Three essays on Marxism*, johdanto Paul Breines (New York: Monthly Review Press, 1971); sisältää esseet *Why I am a Marxist*, *Introduction to Capital* ja *Leading Principles of Marxism: a Restatement*

## Aiheesta muualla
* Karl Korsch Marxists Internet Archive 
* Karl Korsch Archive Libertarian Communist Library 

* Mattick, Paul: Karl Korsch: His Contribution to Revolutionary Marxism (1962)
Pietari Väänänen

**Pietari Väänänen** tai **Petter Wänänen** (1. tammikuuta 1764 Murtolahti, Nilsiä – 19. huhtikuuta 1846 Taipalsaari) oli suomalainen kansanrunoilija ja valtiopäivämies.

## Elämäkerta
Väänäsen vanhemmat olivat talollinen Lauri Pietarinpoika Väänänen ja Kristiina Nissanen. Pietari Väänänen peri kotitalonsa isänsä kuoltua 1791. Hän oli lautamiehenä ja osallistui myös vuonna 1800 Norrköpingin valtiopäiville. Norrköpingissä Väänänen osallistui Ruotsin kuninkaalle Kustaa IV Aadolfille järjestettyyn koskenlaskunäytökseen kahden muun suomalaisen talonpojan kanssa ja hän teki myös runon samaan aikaan tapahtuneen kuninkaan kruunauksen kunniaksi. Väänänen oli mukana myös vuoden 1809 Porvoon valtiopäivillä.

Pietari Väänänen valittiin Porvoon valtiopäiville talonpoikaissäädyn edustajaksi ja valtiopäivien Siviili- ja talousvaliokunnan jäseneksi. 

Väänänen muutti 1828 Kuopioon, jossa hän toimi jonkin aikaa ruokatavarain kauppiaana ja vietti sitten loput elinvuotensa Taipalsaarella Taipalsaaren kirkkoherrana vuodesta 1835 toimineen poikansa Anders Johan Wenellin (1800–1868) luona.

## Väänäsen runoja
* *Kustavi IV Aatolfin kruunauksesta*.  1800
* *Kustavi IV Aatolfin kotiintulosta Saksan maalta v. 1805*.  1805
* *Aleksnteri I:stä*.  1809

## Lähteet
* Suomen kirjailijat tietokanta (hakusivu) 
* Kustavi Grotenfelt: Kahdeksantoista runoniekkaa. Valikoima Korhosen, Lyytisen, Makkosen, Kymäläisen, Puhakan, Räikkösen y.m. runoja ja lauluja. SKS:n kirjapaino 1889 (e-tekstinä Projekti Lönnrotin sivulla

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Zina Garrison

**Zina Lynna Garrison** (s. 16. marraskuuta 1963) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän syntyi Teksasin Houstonissa afroamerikkalaisen perheen seitsemästä lapsesta nuorimpana.

Garrison pelasi ammattilaisena vuosina 1982–1997. Hän voitti sekanelinpelimestaruuden Australian avoimissa 1987 sekä Wimbledonissa 1988 ja 1990. Hän voitti vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa nelinpelissä kultaa ja kaksinpelissä pronssia. 

Yksityisellä puolella Garrisonin elämää ovat pitkään varjostaneet bulimia ja masennus; hän yritti itsemurhaa helmikuussa 1999.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ultima Underworld II: Labyrinth of Worlds

**Ultima Underworld II: Labyrinth of Worlds** on vuonna 1993 julkaistu tietokoneroolipeli, joka on The Stygian Abyssin jatko-osa ja osa Ultima-pelisarjaa. Se sijoittuu Ultima VII:n osien 1 ja 2 väliin. Uusia ominaisuuksia The Stygian Abyssiin verrattuna ovat digitaaliset ääniefektit ja uudet tasot

## Juoni
Avatar on kutsuttu Lord Britishin linnaan päivälliselle. Seuraavana aamuna linnan ympärille on muodostunut kupu mustasta kristallista, joka sulkee sisälläolijat ansaan. Avatar käyttää linnan alapuolisista viemäreistä löytämäänsä toista kristallia matkustaakseen muihin maailmoihin, vapauttaakseen linnan Guardianin taiasta.

## Aiheesta muualla
* 
* Pelit-lehden arvostelu
Hubert Strohmaier

**Hubert Strohmaier** (25. maaliskuuta 1896 Arnfels/Leibnitz – 1947 Belgrad) oli Saksan armeijan kenraalimajuri toisen maailmansodan aikana.

Strohmaier oli syntynyt Arnfelsissa. Hän liittyi Itävalta-Unkarin armeijaan ensimmäisen maailmansodan alussa elokuussa 1914. Hän palveli 11. kenttähaupitsirykmentissä ennen maailmansotaa, ja sodan jälkeen 3. tykistörykmentissä. 

Toisen maailmansodan alussa hän liittyi natsi-Saksan armeijaan, ja hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1. lokakuuta 1939, ja everstiksi 1. huhtikuuta 1941. Hän oli ensin 94. tykistörykmentin ja sitten 112. vuoristotykistörykmentin komentajana. Hänet palkittiin ansioistaan kultaisella Saksan ristillä, ja sodan lipussa hän komensi 3. SS-armeijakuntaa Balkanilla, ja osallistui sotatoimiin alueen partisaaneja vastaan. Hänen joukkonsa syyllistyivät alueella lukuisiin sotarikoksiin. Sodan jälkeen Strohmaier tuomittiin Belgradissa sotarikoksista kuolemaan. Hänet hirtettiin belgradilaisessa vankilassa vuonna 1947.

## Aiheesta muualla

* Feldgrau.com
Minna Parviainen

**Minna Parviainen** (s. 7. heinäkuuta 1989) on suomalainen taitoluistelija. Hän luistelee Espoon Taitoluisteluklubissa ja hänen päävalmentajanaan toimii Susanna Peltola.

Parviaisen tähän mennessä paras sijoitus on junioreiden 4. sija Suomen-mestaruuskilpailuissa 2008. Tämän sijoituksen myötä hänet valittiin edustamaan Suomea yhdessä Jenni Vähämaan ja Sofia Otalan kanssa taitoluistelun junioreiden MM-kilpailuihin 2008 Bulgarian Sofiaan.

Minna Parviainen luisteli ennen Kauniaisten Taitoluisteluklubissa.

## Aiheesta muualla
*Minna Parviaisen esittely Suomen Taitoluisteluliiton verkkosivuilla
Oulun Luistinseura (salibandy)

**Oulun Luistinseuran** (lyh. **OLS**) salibandyjaosto perustettiin keväällä 1998, kun Pöllöt sulautui Oulun Luistinseuran jaostoksi. Kaudella 2021–2022 seuran miesten edustusjoukkue pelaa pääsarjatasolla Salibandyliigassa. OLS pelaa kotiottelunsa 2014 valmistuneessa Kastellin monitoimitalossa, jossa on 800 katsomopaikkaa. Naisten joukkue luopui liigapaikasta kauden 2013–2014 jälkeen ja tällä hetkellä seura keskittyy kasvattamaan  tyttöpelaajia juniorijoukkueissa ja harrastetoiminnassa nuorimmista tyttöjunioreista aina B-junioreihin asti.

## Historia
Oulun Luistinseuran salibandyjaosto syntyi, kun pohjoissuomalainen lajin pioneeriseura Pöllöt sulautui osaksi yhdistyksen organisaatiota. Viimeisellä kaudellaan Pöllöjen miesten edustusjoukkue oli pudonnut II-divisioonaan, josta OLS nousi heti yhdistymisen jälkeen valmentaja Kari Moilasen johdolla takaisin I-divisioonaan. Nousujohteinen kehitys jatkui, ja heti keväällä kauden 1999–2000 päätteeksi OLS nousi liigaan. Siellä joukkue pelasi aina kevääseen 2008, jolloin se hävisi liigakarsinnoissa FBT Porille ja tippui I-divisioonaan. OLS:n naiset saavutti SM-pronssia keväällä 2013. Mitali oli seurahistorian ensimmäinen aikuisten tasolla.

## Miehet

### Miesten edustusjoukkue kaudella 2023-2024

**Maalivahdit:** 

*77 Riku Panuma
*80 Iiro Rantaniemi
*84 Jami Siira

**Puolustajat:**
*9 Antti Kuoksa
*10 Joona Karjula
*16 Niko-Petteri Holappa
*17 Eetu Ijäs
*23 Olli Wikstedt
*34 Tuukka Haudanlampi
*41 Olli-Matti Virrankari
*86 Ville Kivelä
*92 Väinö Mertaniemi

**Hyökkääjät:** 
*6 Olli Kinnunen
*18 Akseli Pöyhtäri
*19 Riku Ruonakangas
*20 Kimi Vänttilä
*22 Petri Niemelä
*24 Aapo Rantaniemi
*29 Jesper Hakola
*48 Valtteri Parviainen
*71 Luukas Hyvärinen
*73 Juho Mustonen
*82 Luukas Virolainen
*89 Iiro Savela
*91 Anssi Välitalo

**Toimihenkilöt**
* Samuli Koivuniemi (toiminnanjohtaja)
* Jani Lämsä (päävalmentaja)
* Antti Nieminen (valmentaja)
* Jukka Kaarre (valmentaja)
* Mika Haudanlampi (huoltaja)
* Keijo Nuutinen (huoltaja)
* Jussi Harmainen (huoltopäällikkö)
* Ville Mestari (MV-valmentaja)
* Kimmo Hyrynkangas (joukkueenjohtaja)
* Olli Ervasti (fysioterapeutti)
* Tanja Jylhä (fysioterapeutti)

### Ennätykset
* Suurin voitto: OLS – Rangers 14–4, 28.9.2002
* Suurin tappio Gunners – OLS 21–6, 22.10.2006
* Salibandyliigan runkosarjan yleisöennätys: OLS – HIFK 10–9, 8.10.2005, 2&nbsp;125 katsojaa

#### Henkilökohtaiset ennätykset Salibandyliigan runkosarjassa
* Piste-ennätys: Mikko Helanen 30+40=70 pistettä, 2003−2004
* Maaliennätys:Petri Turunen 37 maalia, 2003−2004

## Katso myös
* Oulun Luistinseura

## Aiheesta muualla
* Seuran salibandyjaoston sivut 
* OLS:n tilastoja (UrheiluSuomi.com)
* nhlfinns.net, OLS:n pelaajatilastot miesten salibandyliigassa vuodesta 1990
Heinrich Schwarz

**Heinrich Schwarz** (14. kesäkuuta 1906 München – 20. maaliskuuta 1947 Sandweier) oli Auschwitz III Monowitzin keskitysleirin komendantti toisen maailmansodan aikana Saksan valtaamassa Puolassa.
Schwarz nimitettiin Auschwitz I:n leiriin Oświęcimin kaupungin lähelle ja 30. syyskuuta 1941 hän oli aktiivinen natsien työsuunnitteluhallinnossa (Abt. IIIa). Marraskuussa 1943 Rudolf Höss nimitettiin toimistoryhmä D:n päälliköksi SS:n talouden ja hallinnon päätoimistoon (SS-WVHA) ja hän lähti Auschwitzista. Leiri jaettiin kolmeen eri hallinnolliseen yksikköön ja Schwarzista tuli komendantti Auschwitz III Monowitziin. Kun muut leirikomendantit toisilla leireillä siirrettiin muutaman kuukauden kuluttua pois, Schwarz nautti esimiehensä Oswald Pohlin suosiosta. Evakuoinnin jälkeen hänestä tuli Natzweiler-Struthofin keskitysleirin komendantti Elsass-Lorrainessa. Sodan jälkeen SS-Hauptsturmführer Schwarz joutui Ranskassa sotilasoikeuteen vastaamaan sotarikossyytteisiin. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin vuonna 1947.
Pentti Hirvonen

**Pentti Hirvonen** () oli suomalainen kansanrunoilija.

## Elämä
Pentti Hirvonen alkoi vartuttuaan harjoittaa omien maataloustuotteittensa kauppaa. Hän harjoitti kaskiviljelyä ja myi kaskihuhtien tuottamaa viljaa ja nauriita. Hän ulotti kauppamatkansa kauas kotipitäjänsä ulkopuolelle ja kävi suolanhakumatkoilla aina Kajaanissa ja Oulussa saakka. Näillä matkoillaan Hirvonen kävi Elias Lönnrotin luona Kajaanissa ja kirjoitti käynnistään runon *Professori Lönnrotista*.

Vuoden 1860 tienoilla Hirvonen alkoi harjoittaa kotikylässään puotikauppaa myyden muutakin kuin omia tuotteitaan. Tämä oli mahdollista koska vuoden 1859 asetus lakkautti maakaupan kiellon ja salli kaupata muitakin kuin omia tuotteita. Hirvonen mainittiinkin Rääkkylän ensimmäiseksi maakauppiaaksi. Kun 24. helmikuuta 1868 poistettiin asetuksella loputkin kaupan harjoittamisen rajoitukset kaupunkien ja maaseudun välillä Hirvonen perusti merkittävän kauppaliikkeen Rääkkylän kirkonkylään.

Nuorempana Hirvonen kirjoitti runoja ja virsiä, joita on säilynyt pari vihkoa Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran hallussa. Kun vuonna 1853 viinanpoltto-oikeutta rajoitettiin huonon viljasadon takia Hirvonen teki *Viinankeiton kiellännästä* pitkän runon, jossa hän luetteli viinan haittoja ja lausui toiveenaan että viinan polttaminen kiellettäisiin ikuisiksi ajoiksi. Viimeisinä vuosinaan Hirvosella oli ongelmia alkoholin vuoksi ja hän kuoli liiallisen alkoholin käytön seurauksiin joulukuussa 1878.

Hirvonen oli 15. kesäkuuta 1873 pidetyn Rääkkylän ensimmäisen kuntakokouksen puheenjohtaja.

Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkistossa säilytetään Lönnrotilta saatuja Hirvosen runovihkoja *Huvittavaisia Runo Lauluja Toimitettuja Benti Hirvoiselta Niemisen kylästä Bräkkylän seurakunnasta vuonna 1853*. Hirvonen kirjoitti opettavaisia runoja pahankiukkuisista ihmisistä, laulannasta, hylätystä sulhasesta, kulkutaudeista, viinankeiton kiellännästä sekä vuosien 1867–1868 köyhästä ajasta.

### Hirvosen runoja
* *Professori Lönnrotista*
* *Viinankeiton kiellännästä*.

## Lähteet
* Suomen kirjailijat tietokanta 
* Kustavi Grotenfelt: Kahdeksantoista runoniekkaa. Valikoima Korhosen, Lyytisen, Makkosen, Kymäläisen, Puhakan, Räikkösen y.m. runoja ja lauluja. SKS:n kirjapaino 1889 (e-tekstinä Projekti Lönnrotin sivulla)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Valikoitu luettelo kansankirjoittajista; Suomalaisen Kirjallisuuden Seura
* Viimeisimpiä kansanrunoilijoita, Laatokka, 17.02.1931, nro 19, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Vanha pedagogi piirtelee. 6. Runoilevasta maakauppiaasta surullinen, mutta varsin ymmärrettävä ja ehkäpä ajankohtainenkin tarina, Raittiuskasvatus, 01.01.1932, nro 6, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Pentti Hirvonen Finnassa
Paavo Tuovinen

**Paavo Tuovinen** (21. kesäkuuta 1769 Maaninka – 17. huhtikuuta 1827 Maaninka) oli suomalainen kansanrunoilija.

Tuovisen vanhemmat olivat talollinen Olli Tuovinen ja Kristiina Kröger. Hän asui Maaningalla, ensin Tuovilanlahden ja sitten Haatalan kylässä, toimien seppänä ja maanviljelijänä. Hänet tunnettiin myös runojen tekijänä. Hän seurasi innokkaasti Reinhold von Beckerin Turun Viikkosanomia ja kirjoitti 1821 lehteen suomen kielen asemaa koskeneet runot *Suomen kielen sorrosta* ja *Suomen kielen kasvannasta*. Molemmat julkaistiin uudelleen 1889 ilmestyneessä kokoelmassa *Kahdeksantoista runoniekkaa*.

Tuovisen ensimmäinen puoliso vuodesta 1793 oli Anna Hyvärinen (k. 1817) ja toinen vuodesta 1818 Kristiina Savolainen.

## Lähteet
* 
*  Sivu 783
* Kustavi Grotenfelt: Kahdeksantoista runoniekkaa. Valikoima Korhosen, Lyytisen, Makkosen, Kymäläisen, Puhakan, Räikkösen y.m. runoja ja lauluja. SKS:n kirjapaino 1889 (e-tekstinä Projekti Lönnrotin sivulla
Matkustaja-alus

**Matkustajalaiva** on laiva, jonka pääasiallinen tehtävä on kuljettaa matkustajia. On myös olemassa rahtialuksia, joihin mahtuu useitakin matkustajia, mutta näitä ei yleensä lasketa matkustajalaivoiksi. Matkustajalaivan koko ja reitin pituus saattavat vaihdella paljonkin. Erilaisia matkustaja-alustyyppejä ovat muun muassa risteilyalus, linjalaiva ja matkustaja-autolautta.

## Suomen suurimmat matkustaja-alukset

* S/S ''Furst Menschikoff'' (1836–1850)
* S/S ''Furst Menschikoff'' (II) (1850–1858)
* S/S ''Aura'' (1858–1885)
* S/S ''Åbo'' (1885-1891)
* S/S ''Urania'' (1891–1908)
* S/S ''Titania'' (1908–1916)
* S/S ''Ariadne'' (1916–1925)
* S/S ''Oberon'' (1925–1930)
* S/S ''Wellamo'' (1930–1937)
* S/S ''Aallotar'' (1937–1945)
* S/S ''Wellamo'' (1945–1952)
* S/S ''Aallotar'' (1952–1952)
* S/S ''Bore III'' (1952–1960)
* S/S ''Bore'' (1960–1961)
* M/S ''Skandia'' (1961–1962)
* M/S ''Nordia'' (1962–1964)
* M/S ''Ilmatar'' (1964–1966)
* M/S ''Fennia'' (1966–1967)
* M/S ''Finlandia'' (1967–1972)
* M/S ''Aallotar'' (1972–1973)
* M/S ''Bore I'' (1973–1975)
* M/S ''Wellamo'' (1975–1977)
* GTS ''Finnjet'' (1977–1981)
* M/S ''Silvia Regina'' (1981–1988)
* M/S ''Athena'' (1988–1998)
* M/S ''Viking Cinderella'' (1989–1990)
* M/S ''Silja Serenade'' (1990–1991)
* M/S ''Silja Symphony'' (1991–1993)
* M/S ''Silja Europa'' (1993–2013)
* M/S ''Viking Grace'' (2013–2022)
* M/S ''Viking Glory'' (2022–)

## Aiheesta muualla

* Timeline: The World’s Biggest Passenger Ships from 1831-Present. Visual Capitalist 2021.
Future World

**Future World** on single Helloweenin toiselta albumilta, Keeper of the Seven Keys part I, joka ilmestyi vuonna 1987. Kitaristi Kai Hansen on kirjoittanut kappaleen. Se on vuosien aikana osoittautunut yhdeksi Helloweenin suosituimmaksi kappaleeksi. Hansenin Gamma Ray -yhtye esittää sitä myös usein keikoilla. 

## Kappaleet
Butes

**Butes** () oli kreikkalaisessa mytologiassa useamman eri mieshahmon nimi.

* Butes, Pandion I:n poika
* Butes, Teleonin poika ja yksi argonauteista, jota kutsuttiin myös Poseidonin pojaksi.
* Butes, Boreaan poika
* Butes, bebrykialainen, Amykuksen jälkeläinen, jonka Dares surmasi.
* Butes, Ankhiseen aseenkantaja
* Butes, troijalainen soturi, jonka Kamilla surmasi.
* Butes, hyökkääjä Thebasta käydyssä taistelussa, jonka Haimon surmasi.
* Butes, aatelinen, joka matkasi Kefaloksen seurassa Aiginalle.

## Lähteet
Diann Roffe-Steinrotter

**Diann Roffe-Steinrotter** (s. 24. maaliskuuta 1967) on yhdysvaltalainen entinen alppihiihtäjä.

Roffe-Steinrotter voitti olympiakultaa supersuurpujottelussa Lillehammerin talviolympialaisissa 1994, sekä hopeaa suurpujottelussa Albertvillessä 1992. Hän kilpaili ensimmäisen kerran talviolympialaisissa Calgaryssä 1988, sijoittuen suurpujottelussa kahdenneksitoista ja pujottelussa viidenneksitoista.

Roffe-Steinrotter oli vasta 17-vuotias, kun hän voitti kultaa suurpujottelussa Bormion maailmanmestaruuskilpailuissa 1985. Mestaruuden myötä hänestä tuli ensimmäinen alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa kultaa voittanut yhdysvaltalaisnainen. Vailin MM-kilpailuissa 1989 hän sijoittui suurpujottelussa yhdeksänneksi ja supersuurpujottelussa neljänneksitoista. Uransa viimeisissä MM-kilpailuissa Japanin Moriokassa 1993 Roffe-Steinrotter sijoittui suurpujottelun yhdeksänneksi sekä supersuurpujottelussa kolmanneksitoista.

Roffe-Steinrotter voitti urallaan kaksi maailmancupin osakilpailua ja saavutti yhteensä seitsemän palkintokorokepaikkaa. Hän sijoittui kaksi kertaa kymmenenneksi maailmancupin kokonaiskilpailussa kausilla 1989–1990 ja 1991–1992, lisäksi hän oli suurpujottelun maailmancupissa kolmas kaudella 1991–1992.

Roffe-Steinrotter lopetti uransa supersuurpujottelun osakilpailuvoittoon kauden 1993–1994 Vailissa järjestetyissä maailmancupin finaaleissa.

## Osakilpailuvoitot

## Lähteet
*
*Diann Roffe-Steinrotter Ski-databasen sivuilla
Aino Malmberg

**Aino Emma Wilhelmina Malmberg** os. **Perenius** (24. helmikuuta 1865 Hollola – 3. helmikuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja sosialistinen poliitikko.

Malmbergin vanhemmat olivat kirkkoherra Johannes Perenius ja Edla Olivia Björkstén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1884 ja valmistui Helsingin yliopistosta opettajakandidaatiksi 1886. Malmberg toimi sitten englannin kielen opettajana eri kouluissa ja myöhemmin vuosina 1898–1908 Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa.

Malmberg joutui lähtemään Suomesta Englantiin vuonna 1910 osallistuttuaan Venäjän hallinnon vastaiseen toimintaan. Hän palasi Suomeen vasta maan itsenäistyttyä. Malmberg edusti Englannin Independent Labour Partya kansainvälisessä työväenkongressissa Kööpenhaminassa 1910. Hän piti esitelmiä Suomen oloista myös Amerikassa ja teki 1928–1929 vierailun Australiaan, jossa perehtyi sikäläisten suomalaisten siirtolaisten oloihin.

Malmberg oli naimisissa lehtori Emil Othniel Malmbergin kanssa vuosina 1887–1910, mutta liitto päättyi eroon. Heidän poikiaan olivat kenraaliluutnantti ja suojeluskuntien komentaja Lauri Malmberg, jääkärieversti Erik Malmberg ja kirjailija Olavi Malmberg.

## Teokset
Malmbergin kirjallinen tuotanto sisälsi mm. novelleja ja muistelmia sekä henkilö- ja matkakuvauksia:
* *Tien ohesta tempomia*. Otava 1901
* *Totta ja leikkiä*. Otava 1903
* *Yksinkö?* Otava 1903
* *Maailmaa kierrellessä*. Rosma, Helsinki 1922
* *Voimakasta väkeä*. Otava 1926
* *Voimatonta väkeä*. Otava 1927
* *Suomi Austraaliassa : matkahavaintoja*. Otava 1929
* *Johtajia*. Otava 1933

## Lähteet
* Suomen kirjailijat tietokanta 
* Kuka kukin oli (Wikiaineisto)
*  Sivu 491.

## Kirjallisuutta
* Marjo-Riitta Antikainen & Erkki Tuomioja: *Edelläkävijä: Aino Malmberg – aktivisti, feministi, sosialisti*. Tammi, Helsinki 2021. 

## Aiheesta muualla

* Vapaasti ladattavia Aino Malmbergin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
* Aino Malmbergin teoksia Dorian Klassikkokirjastossa
Kalevan kisat 1987

**[[Kalevan kisat]]** järjestettiin vuonna 1987 Kuopiossa 14.–16. elokuuta. Kilpailupaikka oli Väinölänniemen kenttä. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot. 

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
* 

### Viitteet
Jakke Honka

**Jaakko Nathanaelinpoika Krumberg** (sukunimi vuodesta 1911 **Vuorimaa**), käytti kirjailijanimeä **Jakke Honka** (4. tammikuuta 1866 Oulu – 1. tammikuuta 1958) oli suomalainen kirjailija.

Krumberg oli ammatiltaan suutari ja kulkukauppias ja hän siirtyi synnyinseurakunnastaan Oulusta Ruoveden kautta Viipurin maaseurakuntaan vuonna 1898. Hän oli avioitunut vuonna 1890 ja vuonna 1902 hän oli saanut varoituksen eripuraisesta elämästä. Krumberg muutti sukunimekseen *Vuorimaa* vuonna 1911 ja seuraavana vuonna muutti Viipurin kaupunkiin. Vuorimaa julistettiin kuolleeksi vuonna 1958.

## Teoksia
* *Kolmonen : kokoelma kertomuksia, yksi alkuperäinen ja kaksi käännöstä*.  Telén, Kuopio 1889  (Jakke Hongan kertomus *Heikkalan Heikin kello*)
* *Syvistä riveistä. Kansankirjailijaimme novellikokoelma*.  WSOY 1890 (sisältää Jakke Hongan novellin *Perukkalaiset*)

## Lähteet
* Suomen kirjailijat tietokanta 

### Viitteet

 

## Aiheesta muualla
* Project Gutenberg: Syvistä riveistä. Kansankirjailijaimme novellikokoelma
Kalevan kisat 1988

**[[Kalevan kisat]]** järjestettiin vuonna 1988 Hämeenlinnassa 5.–7. elokuuta. Kilpailupaikka oli Kaurialan kenttä. Kalevan maljan voitti Viipurin Urheilijat. 

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
* 

### Viitteet
Peter Runggaldier

**Peter Runggaldier** (s. 29. joulukuuta 1968 Brixen, Etelä-Tiroli, Italia) on italialainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.

Runggaldier sijoittui hopealle syöksylaskussa Saalbachin maailmanmestaruuskilpailuissa 1991, samoissa kisoissa hän oli alppiyhdistetyn seitsemäs. Lisäksi hän ylsi kymmenen parhaan joukkoon MM-kilpailuissa Sierra Nevadassa 1996, jossa sijoittui syöksylaskussa kahdeksanneksi sekä Sestrieressä 1997, jossa hän oli supersuurpujottelun yhdeksäs. Yhteensä Runggaldier osallistui urallaan viisiin maailmanmestaruuskilpailuihin.

Runggaldier sijoittui Lillehammerin talviolympialaisissa 1994 syöksylaskussa kahdenneksitoista ja supersuurpujottelussa viidenneksitoista. Naganon olympialaisissa 1998 hän keskeytti syöksylaskussa ja oli supersuurpujottelun yhdeksästoista.

Junioreiden maailmanmestaruuskilpailuissa Runggaldier saavutti alppiyhdistetyn pronssia Itävallan Bad Kleinkirchheimissä 1986.

Runggaldier voitti urallaan kaksi maailmancupin osakilpailua ja saavutti yhteensä seitsemän palkintokorokepaikkaa. Hän voitti supersuurpujottelun maailmancupin kaudella 1994–1995 ja oli parhaimmillaan maailmancupin kokonaiskilpailussa neljästoista kaudella 1995–1996.

Runggaldier lopetti uransa kauden 1999–2000 jälkeen.

## Osakilpailuvoitot

## Lähteet
* Official Website of Peter Runggaldier
*
*Runggaldier Ski-databasen sivuilla
Luumarja

**Luumarja** on mehevien hedelmien tyyppi, jossa maltokerroksen keskellä on yleensä vain yksi, hedelmän kovan sisäosan eli endokarpin (arkikielessä ”kiven”) ympäröimä siemen.

Luumarjoja ovat muun muassa ruusukasveihin kuuluvan tuomien (*Prunus*) sukuun kuuluvien puiden hedelmät, kuten kirsikka, luumu, persikka, manteli ja aprikoosi sekä myös samaan sukuun kuuluvan tuomen ”marjat”. Samaan heimoon kuuluvilla vatukoilla (*Rubus*), kuten vadelmalla, mesimarjalla ja lakalla on monen pienen yhteenkasvaneen luumarjan muodostama hedelmystö, kerrattu luumarja eli **kerrannaisluumarja**. Luumarjoja on moniin muihinkin heimoihin kuuluvilla kasveilla, esimerkiksi oliivi, taateli, mango ja saksanpähkinä. Myös kookospähkinä on rakenteeltaan luumarja, sillä sen ohuen kuitukerroksen sisällä on suurikokoinen endokarppi, jonka sisällä olevassa siemenessä on syötävä siemenvalkuainen.

## Lähteet
Mikko Salovaara

**Mikko Salovaara** (s. 1979) on suomalainen muusikko, joka on tunnettu parhaiten yhtyeiden Kiuas ja Leverage kitaristina. Hän oli mukana suomalaisten metallikitaristien Guitar Heroes -albumilla. Salovaara soittaa Deanin Dimebag Darrell -nimikkokitaraa.

## Ura
Salovaara aloitti kitaransoiton 12-vuotiaana. Hän opiskeli musiikkia seitsemän vuotta Espoon musiikkiopistossa, jonka jälkeen hän siirtyi opiskelemaan Pop & Jazz konservatorioon. Hän on opiskellut musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa. Salovaara opettaa soittamisen lisäksi kitaransoittoa.

Salovaara oli yhtyeen Kiuas perustajajäsen, ja toimi yhtyeen kitaristina sen hajoamiseen saakka. Hän julkaisi yhtyeen kanssa neljä albumia.  Salovaara liittyi Leverageen vuonna 2017 ja soittaa kitaraa albumilla *Determinus*. Salovaara soittaa kitaraa power metal -yhtyeen Metal De Facton vuonna 2019 ilmestyneellä esikoisalbumilla *Imperium Romanum.*  

Salovaara on tehnyt kappaleita oman tuotannon lisäksi myös muille artisteille kuten Ari Koivuselle ja ollut mukana kitaristina ja taustalaulajana eri artistien albumeilla ja projekteissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Deanguitars.com
* Kiukaan virallinen kotisivu 
* GuitarHeroes.fi
* Mikko Salovaara lauluntekijänä
Juuso Mursu

**Juuso Mursu** (2. lokakuuta 1740 – 3. heinäkuuta 1807 Pudasjärvi) oli suomalainen Pudasjärvellä ja Taivalkoskella asunut kansanrunoilija.

Renkinä ja torpparina toiminut Mursu asui nykyisen Taivalkosken alueella 1770-luvun alkupuolelta aina vuoteen 1792 jolloin hän muutti silloisen Kuusamon, nykyisen Posion puolelle, ja sieltä edelleen 1803 ilmeisesti Kouvanjärvelle Pudasjärvelle.

## Juuso Mursun runoja
**Naimanäytelmästä Jurmun Kupson talossa*
**Maaherra Jägerhornin kuolemasta*
**Maaherra Carpelanin tarkastusmatkasta Koillismaalle*

## Kirjallisuutta
* Jouko Vahtola : *Pudasjärveläinen rahvaan runoniekka Juuso Mursu 1740-1807*. Oulun yliopisto, Oulu 1976

## Lähteet
* Taivalkoskelaisia kirjailijoita - Juuso Mursu 
* Kirjasampo.fi: Juuso Mursu
Puskutraktori

**Puskutraktori** on maansiirtokoneena käytetty telaketjutraktori, jossa on pystysuora levymäinen puskuterä.

Ensimmäinen nykyaikainen puskutraktori rakennettiin Yhdysvalloissa vuonna 1923. Tavallisia ja panssaroituja puskutraktoreita on ollut myös sotilaskäytössä. Arkikielessä puskutraktoria tai telaketjutraktoria kutsutaan myös *katerpillareiksi* (erään niitä valmistavan yrityksen nimestä Caterpillar).
Maailman suurin puskutraktori on ACCO Super Bulldozer, jossa moottoreina 2 Caterpillarin 18-litraista V8:a.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Käyhkö, Arttu: *Caterpillar - höyrykoneesta hybridiin*. Kustantaja Laaksonen, 2014. 
* Käyhkö, Arttu: *Amerikkalainen legenda Caterpillar*. Omakustanne. 2014.
* Käyhkö, Arttu: *Volvo maanrakennuskoneet*. Kustantaja Laaksonen. 2014. 
* Käyhkö, Arttu: *Maanrakennuskoneita Suomessa*. Alfamer. Tarusto Oy, 2015. 
* Käyhkö, Arttu: *Suomen Rakennuskone Oy:n tarina*. Kustantaja Laaksonen. 2016. 

## Aiheesta muualla
Bulldozer

**Bulldozer** voi olla:
*englanninkielinen vastine sanalle puskutraktori 
*Bulldozer (yhtye)
*AMD Bulldozer
*Maansiirtäjä -sarjakuvahahmo englanniksi
Chloe Sullivan

**Chloe Ann Sullivan** on Allison Mackin näyttelemä hahmo televisiosarjassa *[[Smallville]]* (2001–2011). Sarjaa varten kehitetty hahmo ei perustunut suoraan olemassaoleviin sarjakuvien hahmoihin – alussa kirjoittajat suunnittelivat hänet Lois Lanen arkkityypiksi, mutta ei Lois Laneksi itsekseen.

Jos jätetään *Smallvillen* oheissarjakuvat huomiotta, Chloe Sullivan esiintyi ensimmäisen kerran DC:n sarjakuvissa Nick Spencerin käsikirjoittamassa Jimmy Olsen -tarinassa vuonna 2010.

## Roolijako
Allison Mack oli ensiksi hakenut Lana Langin rooliin, mutta hänet valittiin yllättäen näyttelemään Chloe Sullivania. Myös Kristen Bell haki Chloe Sullivanin roolia.

## Lähteet
Praxis-ryhmä

**Praxis-ryhmä** oli marxilainen humanistinen filosofinen liike, joka sai alkunsa Zagrebissa ja Belgradissa Jugoslaviassa 1960-luvulla.

Koulukunnan perustajiin kuuluivat mm. zagrebilaiset Gajo Petrović ja Milan Kangrga sekä belgradilainen Mihailo Marković. He julkaisivat vuodesta 1964 vuoteen 1974 marxilaista *Praxis*-aikakauslehteä, joka oli aikansa johtavia marxilaisen teorian julkaisuja kansainvälisesti. Samaan aikaan ryhmä piti myös suosittua Korčulan kesäkoulua Korčulan saarella Kroatiassa.

Praxis-koulukunta katsoi, etteivät leninismi ja stalinismi olleet uskollisia alkuperäiselle marxilaisuudelle. Ad hoc -luonteensa vuoksi ne olivat enemmän apologeettisiä. Ne oli muokattu puolue-eliitin näkemysten mukaan, eivätkä hyväksyneet ideologista kritiikkiä. Koulukunta syntyi myös vastauksena titolaisuuden versiolle marxismi-leninismistä.

Koulu itse painotti nuoren Karl Marxin kirjoituksia, sekä mielipiteen ilmaisun vapautta yhtä lailla idässä kuin lännessä, perustuen Marxin vaatimukseen säälimättömästä yhteiskuntakritiikistä. Erich Frommin mukaan ryhmä halusi palata oikeaan Marxiin, jonka yhtä lailla sekä sosiaalidemokraatit että stalinistit olivat vääristäneet.

Praxis-ryhmällä oli suurempi vaikutus marxismiin ja akateemiseen ajatteluun enemmän lännessä kuin idässä. Länsimaissa ryhmän ajatukset vetosivat siksi, että ne painottivat dialektista, humanistista marxilaisuutta. 

## Aiheesta muualla

* The Praxis Group Marxist Internet Archive 
* Praxis International Archive