open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Martin Hangl

**Martin Hangl** (s. 17. kesäkuuta 1962 Samnaun, Graubünden, Sveitsi) on sveitsiläinen alppihiihtäjä ja supersuurpujottelun maailmanmestari. Hän kilpaili maailmancuptasolla vuosina 1982–1991.

Hangl sijoittui Bormion MM-kilpailuissa 1985 pujottelussa 11:nneksi ja suurpujottelussa 14:nneksi. Hän voitti supersuurpujottelun maailmanmestaruuden Vailissa 1989 0,28 sekunnin erolla Pirmin Zurbriggeniin. Samojen kisojen suurpujottelussa hän sijoittui viidenneksi. Saalbachin MM-kilpailuissa 1991 hän sijoittui supersuurpujottelussa seitsemänneksi.

Hangl voitti maailmancupissa kolme osakilpailua, kolme kertaa toinen ja kaksi kertaa kolmas. Hän sijoittui supersuurpujottelucupissa neljänneksi kaudella 1988–1989 ja suurpujottelucupissa viidenneksi kaudella 1984–1985.

Myös hänen veljensä Marco Hangl on entinen huipputason alppihiihtäjä.

## Palkintosijat maailmancupin osakilpailuissa
Lähde: FIS

## Lähteet
Lover Come Back to Me

”**Lover Come Back to Me**” (vap. suom. *Rakastettu, palaa luokseni*) on Sigmund Rombergin säveltämä ja Oscar Hammerstein II:n sanoittama musiikkikappale vuoden 1928 Broadway-musikaalista *The New Moon*.

Kappale nousi vuonna 1929 Yhdysvalloissa listalle kolme kertaa: Rudy Valléen, Paul Whitemanin ja Arden-Ohman Orchestran esittämänä. 1940-luvulla kappaleesta tuli erittäin suosittu numero jazzartistien keskuudessa ja se on muodostunut jazzstandardiksi. Instrumentaalina kappaleen ovat äänittäneet Roy Eldridge, Lester Young, Erroll Garner, Dizzy Gillespie, Ben Webster ja John Coltrane. Laulettuja versioita ovat nauhoittaneet muun muassa Billie Holiday ja Mildred Bailey.

Kappale on rakenteeltaan AABA. A-osio soitetaan As-duurista ja B-osiossa siirrytään rinnakkaissävellaji f-molliin. Jazzmusiikissa sävellyksen suosio pohjautuu hyvin improvisaation pohjaksi soveltuvaan sointukulkuun. ”Lover Come Back to Men” sointurakennetta käytetään toisinaan myös uusien sävellyksien pohjana; muun muassa Art Blakeyn sävellys ”Quicksilver” perustuu kappaleen sointuihin.

## Lähteet
Marco Hangl

**Marco Hangl** (s. 20. huhtikuuta 1967 Samnaun, Graubünden, Sveitsi) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1991–1996.

Hangl sijoittui olympialaisten supersuurpujottelussa kuudenneksi Albertvillessä 1992 ja kymmenenneksi Lillehammerissa 1994. Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 1996 hän oli samassa lajissa kolmastoista. Maailmancupissa hän sijoittui kerran kolmen parhaan joukkoon oltuaan toinen Megeven supersuurpujottelussa helmikuussa 1992.

Myös hänen veljensä Martin Hangl on entinen huipputason alppihiihtäjä.

## Lähteet
Hansjörg Tauscher

**Hansjörg Tauscher** (s. 15. syyskuuta 1967 Oberstdorf) on saksalainen alppihiihtäjä, syöksylaskun maailmanmestari. Hän kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1987–1994.

Tauscher sai nuorten MM-kilpailuissa hopeaa syöksylaskussa Jasnassa 1985. Hän voitti syöksylaskun maailmanmestaruuden Vailissa 1989 0,19 sekunnin erolla Peter Mülleriin. Saalbachin MM-kilpailuissa 1991 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 11:nneksi ja supersuurpujottelussa 15:nneksi. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän oli syöksylaskussa seitsemäs. 

Tauscher saavutti ainoan maailmancupin palkintosijansa oltuaan kolmas Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskussa tammikuussa 1992.

## Lähteet
Carl Hagenbeck

**Carl Hagenbeck** (10. kesäkuuta 1844 – 14. huhtikuuta 1913) oli saksalainen eläinkauppias. Hän perusti Hampuriin Tierpark Hagenbeck nimisen eläintarhan vuonna 1907. Se oli ensimmäinen eläintarha, missä eläimet eivät olleet häkeissä, vaan luonnonmukaisemmassa ympäristössä.

## Lähteet
Tierpark Hagenbeck

**Tierpark Hagenbeck** on Hampurissa Saksassa oleva eläintarha. Eläintarhan perusti Carl Hagenbeck vuonna 1907. Se oli ensimmäinen eläintarha jossa eläimet olivat mahdollisimman luonnonmukaisessa ympäristössä.
Eläintarha on 25 hehtaarin suuruinen ja siellä 1&nbsp;850 eläintä. Sen elefanttilauma on Euroopan suurin. Eläintarhan lähistöllä sijaitsee Hagenbecks Tierparkin metroasema

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Eläintarhan sivut
* Kaarina Göös : Hagenbeckin eläintarha Hampurissa, Helsingin Sanomat, 15.12.1935, nro 338, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Sä et ole hullu

”**Sä et ole hullu**” on Jannan kappale hänen ensimmäiseltä suomenkieliseltä albumiltaan, *[[Janna (albumi)|Janna]]*. Kappale julkaistiin singlenä 18. lokakuuta 2013. Helmikuussa 2014 single ylitti kultalevyrajan, yli 5000 kappaleen myynnillään. Maaliskuussa 2016 Janna sai kappaleesta platinalevyn.

Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Janna yhdessä Saara Törmän ja Aku Rannilan kanssa. Kappaleesta on julkaistu myös Mikko Harman ohjaama musiikkivideo, joka on kuvattu Pohjois-Irlannin länsirannikolla.

## Kappaleet
#

## Listasijoitukset

## Lähteet
Arden-Ohman Orchestra

**Arden-Ohman Orchestra** oli 1920- ja 1930-luvuilla toiminut yhdysvaltalainen orkesteri, jota johtivat Victor Arden ja Phil Ohman. Yhtye teki useita hiteiksi nousseita studionauhoituksia, mukaan lukien ”I Love a Parade”, ja toimi taustaorkesterina Broadway-musikaaleissa *Lady, Be Good* (1924), *Tip Toes* (1926) ja *Spring Is Here* (1929).

## Lähteet
Western Sydney Wanderers FC

**Western Sydney Wanderers FC** on vuonna 2012 perustettu jalkapalloseura Sydneyn kaupungista Australiasta. Se pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla A-Leaguessa. Western Sydney Wanderers FC voitti A-Leaguen runkosarjan seurahistoriansa ensimmäisellä kaudella 2012–13, mutta hävisi lopulta loppuottelussa Central Coast Marinersille 2-0. Runkosarjamestaruutensa ansiosta se ansaitsi paikan kauden 2014 AFC Champions Leaguessa. Seuran kotikenttänä toimii 21 500-paikkainen Parramatta Stadium Sydneyssä. Seuraa on valmentanut alusta asti australialainen Tony Popovic. Western Sydney Wanderersilla on myös joukkueet Australian naisten liigassa, eli W-Leaguessa sekä nuorten joukkue, joka pelaa Australian National Youth Leaguessa.

## Kannattajat

Seuran nuoresta iästä huolimatta Western Sydney Wanderers on saanut paljon kannattajia. Sillä oli ensimmäisellä kaudellaan 7 500 rekisteröitynyttä kannattajaa ja kaudella 2014 jo 16 000. Wanderersin kannattajayhdistys Red and Black Bloc (RBB) on ollut olemassa seuran syntymästä saakka. Keskimäärin Wanderersin kotiotteluissa käy 12 000 katsojaa, mikä on Australiassa keskitasoa. Kannattajat kantavat seuran virallisia värejä (musta, punainen, valkoinen), ja kannattajat ovat tunnettuja "Who do we sing for" -tunnussävelmästään, jota he laulavat seuran otteluissa. 

## Paikallisvastustaja

Western Sydney Wanderersin pahin vihollinen on paikallisvastustaja Sydney FC, joka pelaa Wanderersin tavoin Australian A-Leaguessa. Seurat ovat toistensa vastakohtia; Sydney FC:n tunnusvärit ovat sininen ja valkoinen, Wanderersin punainen ja musta sekä Sydney FC on Sydneyn itäisten lähiöiden seura, kun taas Wanderers enemmän läntisten. Seurojen ensimmäinen kohtaaminen oli 20. lokakuuta 2012, jolloin Sydney FC oli vahvempi 1–0. Joukkueet kohtasivat toisensa kolme kertaa ensimmäisellä yhteisellä kaudellaan. Molemmat voittivat kerran ja kerran pelattiin tasan.

## Kokoonpano kaudella 2013–14

## Ennätykset

**Pelaajien ennätykset:**
* Eniten otteluita seurassa: Ante Covic, Nikolai Topor-Stanley 29
* Eniten tehtyjä maaleja: Mark Bridge 11
* Eniten tehtyjä maaleja yhdessä ottelussa: Mark Bridge 3

**Joukkue-ennätykset:**
* Suurin voitto: 6–1 vs. Adelaide United, 21. joulukuuta 2012
* Suurin tappio: 0–2 vs. Melbourne Victory, 24. marraskuuta 2012
* Pisin tappioton putki: 13 ottelua (13. tammikuuta 2013 – 12. huhtikuuta 2013)
* Pisin voittoputki: 10 ottelua (13. tammikuuta 2013 – 16. maaliskuuta 2013)
* Pisin tappioputki: 2 ottelua (12. lokakuuta 2012 – 20. lokakuuta 2012 ja 24. marraskuuta 2012 – 2. joulukuuta 2012

## Saavutukset

**[[AFC Champions League|Aasian Mestarien liiga]]**
* Mestari (1): 2014

**[[A-League]]:** 
* **Runkosarjan mestari** (1): 2012–13

**[[A-League]]-pudotuspelit:** 
* **Hopeaa** (3): 2012–13, 2013-14, 2015-2016
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karl Alpiger

**Karl Alpiger** (s. 27. huhtikuuta 1961 Wildhaus) on sveitsiläinen alppihiihtäjä. Hän kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1982–1990.

Alpiger sai MM-pronssia syöksylaskussa Crans-Montanassa 1987 ja Vailissa 1989. Syöksylaskun maailmancupissa hän oli kolmas kaudella 1984–1985 ja viides kaudella 1985–1986. Hän voitti viisi maailmancupin osakilpailua, sijoittui neljä kertaa toiseksi ja kaksi kertaa kolmanneksi.

## Palkintosijat maailmancupin osakilpailuissa
Lähde: FIS

## Lähteet
Helmut Mayer

**Helmut Mayer** (s. 4. maaliskuuta 1966 Waiern, Kärnten) on itävaltalainen alppihiihtäjä, olympia- ja MM-mitalisti. Hän kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1986–1993.

Mayer saavutti Calgaryn olympialaisissa 1988 hopeaa supersuurpujottelussa 1,3 sekuntia Franck Piccardille hävinneenä. Suurpujottelussa hän sijoittui seitsemänneksi. Vailin MM-kilpailuissa 1989 hän sai suurpujottelussa hopeaa yli puolitoista sekuntia Rudolf Nierlichille hävinneenä.

Mayer sijoittui suurpujottelun maailmancupissa kolmanneksi kaudella 1987–1988. Hän voitti maailmancupin suurpujottelukilpailun Kranjska Gorassa 19. joulukuuta 1987 ja sijoittui samalla kaudella kolmanneksi Saas Feen ja Schladmingin suurpujotteluissa. Kaudella 1988–1989 hän oli kolmas Laaxin ja Aspenin supersuurpujotteluissa.

Helmut Mayerin vuonna 1990 syntynyt poika Matthias Mayer on alppihiihdon olympiavoittaja.

## Lähteet
Karl-Erik Nilsson

**Karl-Erik Nilsson** (4. tammikuuta 1922 Stehag, Ekslöv – 14. joulukuuta 2017 Malmö) oli ruotsalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja.

87 kilogramman painoluokassa kilpaillut Nilsson voitti olympiakultaa Lontoossa 1948 ja saavutti vielä pronssia Helsingissä 1952 sekä Melbournessa 1956. Hän saavutti lisäksi MM-pronssia Karlsruhessa 1955. Vuoden 1950 MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi.

## Lähteet
* Karl-Erik Nilsson Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Nilsson, Karl-Erik (SWE) iat.uni-leipzig.de 

### Viitteet
More Than You Know

”**More Than You Know**” (vap. suom. *Enemmän kuin tiedätkään*) on Vincent Youmansin säveltämä musiikkikappale vuoden 1929 Broadway-musikaalista *Great Day*. Kappaleen sanoittivat Edward Eliscu ja Billy Rose ja sen lauloi musikaalissa Mayo Methot.

*Great Day* -näytelmä ei menestynyt Broadwaylla, mutta ”More Than You Know’sta” tuli suosittu näytelmän vaisusta vastaanotosta huolimatta. Ruth Etting nosti sen Yhdysvalloissa listoille vuonna 1930. Billie Holidayn ja Benny Carterin jazz-äänitykset vuonna 1939 nostivat sävellyksen uudelleen pinnalle ja kappale on muodostunut suosituksi jazzstandardiksi. Sen ovat nauhoittaneet myös muun muassa Sonny Rollins, Coleman Hawkins, George Shearing, Sarah Vaughan, Dexter Gordon ja Teddy Wilson.

## Elokuva
”More Than You Know’ta” on käytetty useiden elokuvien musiikkiraidalla.

**[[Laivasto huvittelee]]* (1930)
**[[Meripojat ankkurissa]]* (1955, esittäjä Tony Martin)
**[[Yökerhokuningatar]]* (1958)
**[[Funny Lady]]* (1975, esittäjä Barbra Streisand)
**[[Loistavat Bakerin pojat]]* (1989, esittäjä Michelle Pfeiffer)
**[[Ilta on meidän?]]* (1993, esittäjä Dr. John)

## Lähteet
Just One of Those Things

”**Just One of Those Things**” (vap. suom. *Vain yksi niistä asioista*) on Cole Porterin säveltämä ja sanoittama musiikkikappale vuoden 1935 Broadway-musikaalista *Jubilee*.

Richard Himberin orkesteri nauhoitti kappaleen alle kaksi kuukautta musikaalin ensi-illan jälkeen laulajanaan Stuart Allen. *Jubilee*-näytelmän musiikkiin kuului myös Porterin sävellys ”Begin the Beguine”, jonka saavuttama suosio jätti aluksi ”Just One of Those Thingsin” varjoonsa.

Jazzmusiikin piirissä kappaleesta on tullut usein soitettu standardi. Coleman Hawkins nauhoitti sen vuonna 1944, ja 1940-luvun loppupuolelta lähtien kappaleesta tehtiin jazzversioita enenevässä määrin. Django Reinhardt äänitti kappaleen vuonna 1947, ja omat instrumentaaliversionsa nauhoittivat myös muun muassa klarinetisti Sidney Bechet ja pianistit Bud Powell ja Art Tatum. Kapapaleen ovat äänittäneet myös lukuisat jazzlaulajat, mukaan lukien Billie Holiday, Sarah Vaughan, Nat King Cole, Diana Krall ja Ella Fitzgerald. Frank Sinatra lauloi kappaleen vuoden 1954 elokuvassa *[[Nuori mieleltään]]*.

## Lähteet
Begin the Beguine

”**Begin the Beguine**” (vap. suom. *Aloittakaa [[beguine]]*) on Cole Porterin säveltämä ja sanoittama musiikkikappale vuodelta 1935. Kappale sai ensiesityksensä vaisun vastaanoton saaneessa Broadway-musikaalissa *Jubilee*, mutta se tunnetaan paremmin Fred Astairen ja Eleanor Powellin tanssikohtauksesta vuoden 1939 elokuvassa *[[Steppaavaa rakkautta]]*.

”Begin the Beguine” ei saanut osakseen merkittävää huomiota *Jubilee*-musikaalin ilmestyttyä, ja vasta Artie Shaw’n äänitettyä swing-sovituksen kappaleesta vuonna 1938 muutkin artistit alkoivat kiinnostua laulusta. 1940-luvulla sen äänittivät muun muassa Eddie Heywood, Frank Sinatra ja Django Reinhardt. Kappaleesta on useiden Porterin sävellysten tavoin tullut jazzstandardi.

Kappale on rakenteeltaan poikkeuksellisen pitkä. Kun normaali 1930-luvun populaarimusiikkikappale oli pituudeltaan 32 tahtia, ”Begin the Beguinen” kertosäe on 104 tahdin mittainen eikä laulussa ole lainkaan tavanomaista säkeistöä.

Suomeksi kappaleesta on ainakin kolme sanoitusta, tekijöinä Veikko Ahvenainen, Reino Helismaa ja Lauri Jauhiainen. Kaikki suomenkieliset versiotkin on julkaistu alkuperäisnimellä ”Begin the Beguine”, levyttäjinä muiden muassa Olavi Virta (1954) ja Laila Halme (1960).

## Lähteet
Poritar

**Poritar** on Porissa kesäkuukausina liikennöivä katujuna. Se kiertää kesä–elokuussa noin seitsemän kilometrin pituista reittiä, joka lähtee kauppatorilta ja kulkee urheilukeskuksen kautta Kirjurinluotoon. Kiertoajelu kestää noin 50 minuuttia. Junassa on veturin lisäksi kolme vaunua.

Poritar on historiansa aikana liikennöinyt myös Porin ulkopuolella. Vuonna 2007 se kuljetti Helsingissä järjestettyjen Eurovision laulukilpailujen aikana lehdistöä Hartwall Arenan ja Messukeskuksen välillä. Kesällä 2012 Poritar oli kahden kuukauden ajan vuokrattuna Kouvolaan.
__NOTOC__
## Reitti
Kauppatori – Rautatieasema – Porttaalitunneli – Urheilukeskus – Kirjurinluoto – Kauppatori

## Katso myös
*Potnapekka
*Katujuna HöyryWille

## Lähteet
*Porittaren kotisivut 

### Viitteet
Kaarleporin kreivikunta

**Kaarleporin kreivikunta** (ruots. *grevskapet Karleborg*) oli kuningatar Kristiinan kreivi Klaus Åkenpoika Tottille vuonna 1652 myöntämä läänitys. Läänitys käsitti Uudenkaarlepyyn kaupungin sekä suurimman osan Uudenkaarlepyyn ja Lapuan pitäjistä. 1653 siihen liitettiin vaihtamalla tiloja Lapuan, Vöyrin ja Ilmajoen pitäjistä. Kreivikunnan keskuksena toimi Veksalan kartano. Kreivikunta peruutettiin kruunulle vuonna 1686.

## Kirjallisuutta
*Mauno Jokipii: *Suomen kreivi- ja vapaaherrakunnat*, 2 nidettä, Suomen historiallinen seura 1956–1960, Historiallisia tutkimuksia 48.1
Frank Wörndl

**Frank-Christian Wörndl** (s. 28. kesäkuuta 1959 Sonthofen, Baijeri, Saksan liittotasavalta) on saksalainen alppihiihtäjä. Hän on maailmanmestari ja olympiamitalisti, ja kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1978–1988.

Wörndl sijoittui Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 1978 pujottelussa 12:nneksi ja Lake Placidin olympialaisissa 1980 samassa lajissa kymmenenneksi. Hän voitti pujottelun maailmanmestaruuden Crans-Montanassa 1987 0,19 sekunnin erolla Günther Maderiin. Lisäksi hän oli suurpujottelussa seitsemäs. Hän sai olympiahopeaa pujottelussa Calgaryssa 1988 0,06 sekuntia Alberto Tomballe hävinneenä. Samojen kisojen suurpujottelussa hän oli kahdeksas.

Maailmancupin osakilpailussa Wörndl sijoittui parhaimmillaan neljänneksi Åren pujottelussa maaliskuussa 1988.

## Lähteet
Helli-liikelaitos

**Helli-liikelaitos** oli Keski-Karjalassa vuosina 2009–2012 toiminut sosiaali- ja terveyspalvelukeskus. 

Helli aloitti toimintansa vuonna 2009, jolloin siihen kuuluivat Kitee, Kesälahti, Tohmajärvi ja Rääkkylä. Rääkkylä irtisanoutui Hellistä 2011 ja hankki sen jälkeen sosiaali- ja terveyspalvelut yksityiseltä palveluntuottajalta. 

Alueella oli vuonna 2009 noin 19 000 asukasta, mutta Rääkkylän irtauduttua yhteistoiminta-alueesta väestöpohja putosi noin
17 000:een. Kun Kesälahti liittyi Kiteeseen vuoden 2013 alusta, Helli-liikelaitos ja Keski-Karjalan yhteistoiminta-alueen toiminta
lakkasivat.

Keski-Karjalan yhteistoiminta-alue oli vuosina 2009–2012 isäntäkunnan ja liikelaitoksen yhdistelmä. Se toimi isäntäkuntamallin mukaan, siten että järjestämisorganisaatio eli tilaajalautakuntana toiminut Keski-Karjalan sosiaali- ja terveyslautakunta oli Tohmajärven kunnan organisaatiossa ja palvelut tuotti Kiteen kaupungin organisaatioon sijoitettu liikelaitos Helli. Keski-Karjalan sosiaali- ja terveyslautakunta vastasi kuntien sosiaali- ja terveydenhuollon palvelujen järjestämisestä kaikkien kuntien asukkaille.
## Lähteet
**Vuokko Niiranen, Minna Joensuu Mika Martikainen: Millä tiedolla kuntia johdetaan?* Kunnallisalan kehittämissäätiön Tutkimusjulkaisu-sarjan julkaisu nro 74. Vammalan Kirjapaino Oy, Sastamala 2013. 
*  Millä tiedolla kuntia johdetaan (pdf)
Korisliigan herrasmiessopimus

**Korisliigan herrasmiessopimus** on termi Korisliigassa kaudella 2007–2008 pelanneiden joukkueiden kesken sovitusta käytännöstä, jossa Korisliigan otteluiden kokoonpanossa joukkueiden ulkomaalaispelaajien määrä on rajoitettu maksimissaan neljään. Vuosina 2007–2015 määrä oli rajattu kolmeen.

Ulkomaalaispelaajien määrän nostamisesta neljään per joukkue päätettiin helmikuussa 2015 äänin 7–4. Päätöksen on kritisoitu näivettävän suomalaista pelaajatuotantoa, ja se suosinee joukkueita, joilla ei ole tarpeeksi tasokasta juniorituotantoa ja jotka ostavat pelaajansa muualta.

Herrasmiessopimus-käytäntöä on moitittu EU:n vapaan työvoiman liikkuvuuden periaatteen rajoittamisesta. Valtaosa sarjan ulkomaalaispelaajista tulee kuitenkin Yhdysvalloista, eikä ko. periaate koske heitä.

## Herrasmiessopimuksissa suomalaisiksi rinnastetut ulkomaalaiset Korisliiga-pelaajat
Rajoitus ei ole koskenut ulkomaalaispelaajia, jotka ovat pelanneet Suomen Koripalloliiton alaisissa juniorisarjoissa.

* Bojan Sarcevic (2006–
* Ognjen Kuzmic (2008–2010)
* Givi Bakradze (2013–2015)
* Archili Puluzašvili (2013–2014)
* Henry Umoru (2009–2011, 2012–2013)
* Tobias Reinholt (2013–2015)
* Nicolai Hvidberg (2014–
* Joonas Vaino (2009–2010, 2012–2013)
* Artur Arhangelski (2014–

## Lähteet
Englannin 1. divisioonan kausi 1898–1899

**Englannin 1. divisioonan kausi 1898-1899** oli yhdestoista kausi, kun ratkottiin The Football Leaguen mestaruus. Mukana 1.divisioonassa oli 18 joukkuetta edellisten kausien 16 joukkueen sijasta. Sarjan voittaja oli liigan mestari, ja kaksi viimeistä putosivat suoraan 2. divisioonaan.

Uutena joukkueena 1. divisioonassa pelasivat 2. divisioonasta nousset FC Burnley ja Newcastle United. Kausi oli ensimmäinen, jolloin The Football Leaguen ylimmän divisioonan otteluiden katsojakeskiarvo ylitti 10.000 katsojan rajan.

Liigan mestaruuden voitti Aston Villa. Mestaruus oli seuran neljäs.

## Sarjataulukko

Kaksi viimeistä joukkuetta putosivat 2.divisioonan. Tilalle nousivat Glossop North End ja Manchester City.

## Ottelut

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

## Lähteet
Alakurtin tie

** Alakurtin tie ** on Reino Lehväslaihon kirjoittama sotaromaani. Alakurtin tie  on julkaistu myös Veikko Honkasen lukemana äänikirjana.

Syksyllä 1943 luutnantti Männyn komppania määrätään tuhoamaan vihollisen tukikohta Alakurtista Kantalahteen päin. Tukikohdan tuhoaminen onnistuu, mutta paluumatkalla komppania joutuu useiden venäläishyökkäysten kohteesksi ja uhkaa joutua mottiin, josta murtaudutaan kersantti Kiven johdolla. Luutnantti Mänty haavoittuu kirjan lopussa.

## Lähteet
* http://www.wsoy.fi/kirjat/-/product/no/9789510366486 
* http://www.adlibris.com/fi/product.aspx?isbn=9510367214
Major League Baseball -kausi 1888

**Major League Baseball -kausi 1888** käsitti kaksi erillistä liigaa. Vuodesta 1876 toiminut National League ja 1882 aloittanut American Association. Kauden päätteeksi NL:n ja AA:n mestarit kohtasivat kymmenen ottelun sarjassa, jossa New York Giants voitti St. Louis Brownsin 6–4. Detroit Wolverines pelasi viimeisen kautensa MLB:ssa. Talousvaikeuksiin kaatuneen seuran tilalle siirtyi Cleveland Spiders, joka tähän asti oli tunnettu AA:ssa nimellä Blues. AA:n vapautuneen paikan sai vastaavasti Columbus Colts.

## Major League

## Postseason

## Aiheesta muualla

* Baseball almanakka - National League 1888 
* Baseball almanakka - American Association 1888
Välimeren pakolaisvirta

**Välimeren pakolaisvirta** tai **siirtolaisvirta** on pakolaisten ja siirtolaisten yrityksiä siirtyä Pohjois-Afrikasta ja Lähi-idästä Välimeren yli Euroopan unionin alueelle.

Afrikasta lyhyimmät merireitit kulkevat Tripolista ja Bengasista Sisiliaan, Maltalle ja Italialle kuuluvalle Lampedusan saarelle. Lähi-idästä reitti kulkee usein Turkin kautta Kreikan Egeanmeren saarille, joista monet sijaitsevat aivan Turkin rannikon edustalla; kauttakulkupaikkoina toimivat muun muassa Chíos, Kos, Lesbos ja Sámos. Pakolaiset muista maista hakeutuvat usein näiden reittien lähtöpisteisiin.

Pakolaiset lähtevät liikkeelle huonoillakin laivoilla. Vuosina 1988–2009 laskettiin ainakin 14&nbsp;000 ihmisen kuolleen tällä matkalla.

Vuonna 2013 pakolaisongelma kasvoi entisestään. Tammikuun ja syyskuun välisenä aikana Maltaan ja Italiaan saapui yhteensä 13&nbsp;000 ihmistä.  Syyrian levottomuudet saivat aikaan pakolaisaallon naapurimaihin, ja monet pyrkivät jatkamaan matkaansa Eurooppaan. Syksyllä 2013 uutisoitiin useista pakolaisten laivoja kohdanneista onnettomuuksista.

Vuonna 2015 ongelma kasvoi erityisesti Turkin–Kreikan reitillä muun muassa Syyrian sisällissodan seurauksena, mikä johti niin kutsuttuun Euroopan pakolaiskriisiin. Vuonna 2015 Välimeren ylitti arviolta yli miljoona pakolaista. Vuonna 2016 noin 350&nbsp;000 pakolaista ylitti Välimeren.

Välimerellä toimii useita pakolaisten pelastusoperaatioita. Vuonna 2016 noin 20&nbsp;000 pakolaista pelastettiin merihädästä. Silti yli 5&nbsp;000 pakolaisen uskotaan hukkuneen vuoden aikana.

Vuonna 2016 Keski-Välimeren reitin kautta tulleet henkilöt olivat pääosin Afrikasta: Nigeria (21 %), Eritrea (11 %), Guinea (7 %), Norsunluurannikko (7 %), Gambia (7 %), Senegal (6 %), Mali (6 %), Sudan (5 %) ja Somalia (4 %). European Political Strategy Centren julkaisun mukaan on oletettavaa, että suurin osa laittomista maahantulijoista eivät ole pakolaisia, koska 70 % heistä tulee maista joissa ei ole väkivaltaisia konflikteja.

2020-luvulla pakolaisvirta on siirtynyt Välimereltä Atlantilla sijaitseville Kanariansaarille, sillä Euroopan unioni on tiukentanut rajapolitiikkaansa Välimerellä.

## Lähteet
Komponenttivideo

**Komponenttivideo** on videosignalointi, jossa kaikki värit (RGB: punainen, vihreä ja sininen) eivät ole koodattuina samassa signaalissa kuten komposiittivideossa. Värit R, G ja B voivat olla omissa johtimissaan tai koodattuina eri tavoin useampaan johtimeen. Tahdistussignaaleille voi olla omia johtimiaan.

*RGB-video* tarkoittaa varsinaisesti sitä, että kullekin värille on oma johtimensa. RGBS-videossa tahdistussignaalit ovat yhdessä johtimessa (S eli Sync) ja RGBHV-videossa sekä vaaka- että pystytahdistukselle on omat johtimensa. Myös koodausta YPBPR käytetään: Y sisältää luminanssin ja tahdistuksen, PB sinisen ja luminanssin erotuksen ja PR punaisen ja luminanssin erotuksen.

Liittiminä komponenttivideoliitynnässä käytetään usein RCA-liittimiä tai BNC-liittimiä.

## Katso myös
*S-video
Vaadin

**Vaadin** eli **vaame** on naaraspuolinen peuraeläin, esimerkiksi poro, joka on lisääntymiskykyinen. Yleensä se on viidennestä ikävuodesta lähtien käytetty nimitys. Vaadin lisääntyy yleensä noin 12–13-vuotiaaksi.

## Lähteet
Naisen valta

**Naisen valta** () on Vincent Shermanin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1944. *Naisen vallan* pääosissa ovat Bette Davis ja Claude Rains. *Naisen valta* perustuu Elizabeth von Arnimin samannimiseen romaaniin *[[Mr. Skeffington]]* (1940), jonka pohjalta elokuvan tuottajinakin toimineet Julius J. Epstein ja Philip G. Epstein laativat käsikirjoituksen.

## Juoni

*Naisen valta* sijoittuu vuoteen 1914 ja ensimmäisen maailmansodan aattoon. Suositulla ja älykkäällä newyorkilaisten seurapiirien kaunottarella Fanny Trellis’illa (Bette Davis) on kosijoita joka sormelle. Fanny menee vihille iäkkäämmän juutalaisen, liikemies herra Skeffingtonin (Claude Rains), kanssa. Avioliitto on onneton, mutta Fanny teki valinnan järjen pohjalta. Näin Fanny saisi taloudellisesti huolettoman tulevaisuuden ja veljensä Trippyn (Richard Waring) työuran jatkumisen.

## Näyttelijät

## Tuotanto
Tuotantoyhtiö Warner Brothersin ostettua oikeudet *Mr. Skeffington* -romaaniin vuonna 1940 Fanny Skeffingtonin rooliin harkittiin Tallulah Bankheadia, Gloria Swansonia, Norma Sheareria ja Irene Dunnea. James Stephenson palkattiin Job Skeffingtonin rooliin, mutta kuoli jo vuonna 1941. Fanny Skeffingtonin roolia tarjottiin Merle Oberonille ja sitten Hedy Lamarrille, jotka molemmat hylkäsivät roolin. Job Skeffingtonin rooliin harkittiin aluksi Paul Henreidia, Paul Lukasia ja John Loderia ennen kuin Claude Rains palkattiin rooliin. Richard Waringia testattiin myös miespääosaan, mutta hän sai lopulta Trippy Trellisin roolin. Elokuvan tuotannon alkuvaiheessa vuonna 1940 Fanny Skeffingtonin roolia oli tarjottu Bette Davisille, joka oli tällöin hylännyt roolin uskoen, että 32-vuotias nainen ei voisi vakuuttavasti näytellä 50-vuotiasta naista.

*Naisen vallan* tuotanto alkoi syyskuussa vuonna 1943. Kuvaukset alkoivat 11. lokakuuta ja kestivät aina tammikuuhun 1944 asti. Elokuvan tuotanto päättyi maaliskuussa 1944. *Naisen valta* kuvattiin Warner Brothersin studioilla Kalifornian Burbankissa.

## Julkaisu ja vastaanotto
*Naisen valta* sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 25. toukokuuta 1944 New Yorkissa. Maanlaajuiseen teatterilevitykseen elokuva pääsi 12. elokuuta 1944. Suomessa elokuva julkaistiin 23. syyskuuta vuonna 1945. Warner Brothers toimi elokuvan levittäjänä.

Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 50 prosentin ”mätä” arvosana, joka perustuu kuuteen arvosteluun.

*[[Lux Radio Theater]]* lähetti 60-minuuttisen radiosovituksen elokuvasta 1. lokakuuta vuonna 1945, jolloin Bette Davis uusi elokuvaroolinsa.

### Oscar-palkintoehdokkuudet

## Muut julkaisut
Jotkut *Naisen vallan* kopioista ovat 127-minuuttisia. *Naisen valta* leikattiin alkuperäisestä 146 minuutin pituudestaan välittömästi New York -ensi-iltansa jälkeen vuonna 1944. Leikatun materiaalin uskottiin olevan kadonnut, kunnes vuoden 1988 videojulkaisuun elokuva palautettiin alkuperäiseen 146-minuuttiseen versioonsa.

*Naisen valta* on julkaistu myös DVD:lle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* ''Naisen valta'' TCM Movie Databasessa 
* ''Naisen valta'' Lux Radio Theaterissa 1. lokakuuta 1945
Monochromatic

**Monochromatic** on suomalaisen heavy rock -yhtyeen Gotham O.D:n esikoisalbumi. Se julkaistiin 22. elokuuta 2007 levymerkillä Off Records.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Ilkka Moilanen – laulu
* Juuso Jalasmäki – kitara
* Jesse Muranen – basso
* Jone Matilainen – rummut
* Mikko Riipinen – koskettimet

## Arvostelut
* 
* 

## Lähteet
DOOM:VS

**DOOM:VS** on ruotsalainen Johan Ericsonin luotsaama funeral doom -yhtye. Se perustettiin vuonna 2004 Säfflessä. Ennen yhtyeen perustamista Ericson oli soittanut myös doom metal -yhtye Draconianissa.

Perustamisvuotenaan yhtye julkaisi demon *Empire of the Fallen*, joka johti levytyssopimukseen suomalaisen Firedoom Musicin kanssa vuonna 2005. Ensimmäinen studioalbumi *[[Aeternus Vale]]* julkaistiin vuonna 2006, sekä seuraava albumi *[[Dead Words Speak]]* lokakuussa 2008. Lokakuussa 2012 Ericson ilmoitti nauhoittavansa uutta materiaalia tulevaa *[[Earthless]]* -studioalbumia varten.

## Diskografia
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Facebook-sivusto
Ruskokorvafasaani

**Ruskokorvafasaani** (*Crossoptilon mantchuricum*) on aitokanoihin kuuluva lintulaji. Se elää endeemisenä Kiinassa.

## Koko ja ulkonäkö
Ruskokorvafasaani on suurikokoinen lintu ja voi kasvaa 96&ndash;100 cm pitkäksi. Koiraat ovat tyypillisesti naaraita kookkaampia. Koiras on väriltään tummanruskea päälaeltaan, rinnastaan, selästään ja siivistään. Alaselkä on valkoinen. Pyrstö on viuhkamainen ja pyrstön pitkät sulat ovat valkoiset ja mustakärkiset. Naaman iho on höyhenistä paljas ja punainen. Silmien alla kulkee valkoinen juova. Nokka ja jalat ovat punertavat. Ruskokorvafasaaninaaras muistuttaa koirasta, mutta on pienikokoisempi.

## Levinneisyys ja elintavat
Ruskokorvafasaania tavataan keskisen Kiinan pohjoisosista. Lajin elinympäristöä ovat vuoristojen havu- ja lehtipuita kasvavat sekametsät tyypillisesti noin 1&nbsp;000&ndash;2&nbsp;600 metrin korkeudesta. Tyypillisesti ruskokorvafasaanit liikkuvat 10&ndash;30 yksilön ryhminä. Linnun ravintoa ovat siemenet, kasvien sipulit ja juurakot sekä hyönteiset. Ruskokorvafasaanin lisääntymisaika kestää huhtikuulta kesäkuulle. Naaras munii tyypillisesti 5&ndash;8 vihreää munaa ja hautoo munia noin neljän viikon ajan. 

Ruskokorvafasaanikannan kooksi arvioidaan 5&nbsp;000&ndash;15&nbsp;000 täysikasvuista yksilöä.

## Lähteet
Ragnar Fleege

**Ragnar August Rafael Fleege** (23. huhtikuuta 1884 Kirkkonummi – 7. heinäkuuta 1941) oli suomenruotsalainen toimittaja.

Fleegen vanhemmat olivat kirkkoherra Axel August Abraham Fleege ja Lydia Lovisa Rosenqvist. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta ja opiskeli sitten ensn Hannoverissa ja Turun ruotsalaisessa kauppaoppilaitoksessa (*Högre svenska handelsinstitutet i Åbo*) vuoteen 1910 saakka.

Fleege oli avustajana useissa Suomessa ilmestyneissä ruotsinkielisissä lehdissä (Hufvudstadsbladet, Nya Pressen, Veckobladet, Lördagen, Fyren, Veckans Krönika ja Budkaflen) ja hän toimi Tammerfors Nyheter- ja Tammerfors Aftonblad-lehdissä ensin toimittajana ja sitten päätoimittajana 1911–1918.

Fleege muutti pysyvästi asumaan 1918 Göteborgiin Ruotsiin ja oli siellä toimittajana Riksföreningen för svenskhetens bevarande i utlandet-yhdistyksen äänenkannattajana toimineessa Allsvensk Samling-lehdessä. Fleege toimi myös yhdistyksen asiamiehenä. Fleege puolusti voimakkaasti ruotsin kielen aseman säilyttämistä Suomessa.

Ragnar Fleege oli naimisissa vuodesta 1913 Frida Viktoria Boqvistin kanssa.

## Lähteet
* Ylioppilasmatrikkeli 1905-1907
* Publicistklubbens porträttmatrikel 1936 (Projekt Runeberg)
2013 TV135

**2013 TV<sub>135</sub>** on halkaisijaltaan noin 400-metrinen asteroidi. Heti sen löytymisen jälkeen asteroidin radan arveltiin mahdollistavan erittäin pienellä todennäköisyydellä törmäyksen maapalloon vuonna 2032 tai vielä pienemmällä todennäköisyydellä vuonna 2047.

## Löytyminen
Asteroidin löysivät ukrainalaiset Gennadi Borisov ja Timur Kryachko käyttäen Krimin astrofysikaalisen observatorion 0,2-metrin teleskooppia. Asteroidi havaittiin 12. lokakuuta 2013 kuvasarjasta, joka oli otettu Kirahvin tähdistön alueelta 8. lokakuuta alkaen. Asteroidi oli löytyessään ollut lähimpänä Aurinkoa 20. syyskuuta ja siten liikkui jo kohti aurinkokunnan ulompia osia. Maapallon se oli ohittanut jo 16. syyskuuta 0,45 AU:n etäisyydeltä.

Löytöhetkellään se oli yksi 10&nbsp;332 tunnetusta Maan radan lähelle tulevasta asteroidista.

## Törmäysriski
Ensimmäisiin 32 havaintoon perustuvan alustavan ratalaskelman mukaan 2013 TV135 voisi törmätä maapalloon 26. elokuuta 2032 todennäköisyydellä 2,1&nbsp;·&nbsp;10&minus;5 tai 27. elokuuta 2047 todennäköisyydellä 1,7&nbsp;·&nbsp;10&minus;7. Tästä syystä se on aluksi merkitty luokkaan 1, joka on kosmisia törmäyksiä mittaavan kymmenportaisen Torinon asteikon alin. Palermon asteikolla se sai arvon &minus;1,73. Mahdollisen törmäyksen sattuessa asteroidin törmäysnopeus maapallon suhteen olisi noin 14,93 km/s ja törmäyksessä vapautuisi energiaa arviolta 2,4&nbsp;·&nbsp;103 megatonnia.

Havaintojen määrän karttuessa asteroidin rata saadaan laskettua tarkemmin, mikä melko varmasti osoittaa törmäysriskin olemattomaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tähtitieteilijät löysivät mega-asteroidin – voi törmätä Maahan 2032  HS.fi 18. lokakuuta 2013 (viitattu 19.10.2013)
* Undue Ado About Asteroid 2013 TV135 Sky and Telescope  (viitattu 19.10.2013)
Vaaskivi-plaketti

**Vaaskivi-plaketti** on vuonna 1962 ensimmäisen kerran jaettu kriitikkopalkinto. Se on nimetty Tatu Vaaskiven mukaan.

Palkinnon myöntämisestä päättää lautakunta, johon kuuluvat Tampereen yliopiston kirjallisuusaineiden professorit ja opiskelijat, Suomen arvostelijain liitto, Suomen Kirjailijaliitto, Suomen Näytelmäkirjailijaliitto ja Pirkkalaiskirjailijat.

## Historiaa
Aloitteen palkinnon jakamisesta teki Yhteiskunnallisen korkeakoulun kirjallisuushistorian professori ja runoilija Unto Kupiainen, joka toimi ajoittain myös kriitikkona. Hän kuitenkin kuoli ennen kuin palkinto ensimmäisen kerran jaettiin, ja palkintolautakuntaa johti ensimmäisillä kerroilla hänen tilalleen kirjallisuushistorian professoriksi tullut Kauko Kyyrö. 1970-luvulta lähtien lautakuntaa ovat johtaneet kotimaisen/Suomen kirjallisuuden professorit, kuten Eino Kauppinen, Maunu Niinistö, Yrjö Varpio ja Juhani Niemi.

Alkuperäisten sääntöjen mukaan palkinto myönnettiin kirjallisuus- tai teatterikriitikolle. Palkinto oli alun perin tarkoitus jakaa kahden vuoden välein, mutta 1960-luvun puolivälistä 1970-luvun puoliväliin sitä ei jaettu lainkaan. Vuodesta 1990 palkinto on jaettu säännöllisesti neljän vuoden välein.

Palkintoa rahoitti alun perin WSOY, joka kustansi sekä Vaaskiven että Kupiaisen teoksia. WSOY lahjoitti huhtikuussa 1960 miljoonaa markkaa (noin 20&nbsp;000 euroa), josta ensimmäinen palkinnonsaaja sai 100&nbsp;000 markkaa (noin 2&nbsp;000 euroa). Palkintosummat ovat vaihdelleet resurssien mukaan eikä aina ole jaettu rahapalkintoa. Sittemmin palkintoa ovat rahoittaneet sanomalehtiyhtiöt *[[Aamulehti]]* ja *[[Kaleva (sanomalehti)|Kaleva]]*, Tampereen kaupungin kulttuuritoimi ja Tampereen yliopiston taideaineiden laitos. Vuonna 2010 palkintosumma oli 3&nbsp;000 euroa. Kaikki palkitut saavat kuitenkin Essi Renvallin suunnitteleman palkintoplaketin.

## Palkinnon saajat
* Timo Tiusanen 1962
* Sole Uexküll 1965
* Kalevi Kalemaa 1974
* Pekka Tarkka 1978
* Arto Virtanen 1984
* Jukka Kajava 1990
* Putte Wilhelmsson 1994
* Jukka Koskelainen 1998
* Marja-Riitta Vainikkala-Kejonen 2002
* Markku Soikkeli 2006
* Kiiltomato-verkkolehti 2010
* Päivi Heikkilä-Halttunen 2014
Lähde

## Lähteet
Valve Anti-Cheat

**Valve Anti-Cheat (VAC)** tai **Valven huijauksenesto** on Valven sisäiselle Steam-alustalleen kehittämä huijauksen esto-ohjelmisto, jolla pyritään ehkäisemään pelaajien huijaamista videopeleissä.

Ennen VAC-järjestelmää Valve hyödynsi kolmannen osapuolen huijauksen esto-ohjelmistoa PunkBuster. Vuonna 2002 Valve julkisti *[[Counter-Strike]]*-pelille oman huijauksen esto-ohjelmansa nimellä *Valve Anti-Cheat*.

VAC2 toimii pelimoottoreilla GoldSrc, Source, Unreal 2 sekä IW enginen versioilla 3.0 ja 4.0 toimivissa peleissä. VAC2 sisältyy Source SDK:iin.

Valven mukaan VAC:issa ei ole ollut ongelmia, vaikka itse asiassa on ollut tapauksia, joissa jotkin tilit on merkitty kiellettyiksi, vaikka pelaaja ei olisikaan huijannut. Tämä ei ole johtunut VAC:in virheellisestä toiminnasta, vaan Valven palvelimien ongelmista. Valve on poistanut kiellot virheellisesti kielletyiltä tileiltä.

## Järjestelmän ominaisuudet
* Valve Anti-Cheat toimii vain Steam-alustalla julkaistujen pelien kanssa.
* Pelien palvelinselaimissa VAC-turvatut palvelimet on merkitty kilpikuvakkeella.
* VAC-kiellot ovat Steam-tilikohtaisia.
* Kaikki VAC-kiellot ovat pysyviä.
* Huijari on estettynä muutamasta päivästä muutamaan viikkoon. Eston tarkoituksena on vaikeuttaa huijausten kehittämistä, sillä palautetta kiinnijäämisestä ei saa välittömästi.
* Eston saanut pelaaja voi pelata vain suojaamattomilla eli kilvettömillä palvelimilla.

## Lähteet

* 
*
Yrjö Muukka

**Yrjö Samuli Muukka** (24. huhtikuuta 1891 Vaasa – 12. lokakuuta 1953 Mikkeli) oli suomalainen taidemaalari.

Yrjö Muukan vanhemmat olivat taidemaalari, professori Elias Muukka ja Anni Agnes Fagerlund. Hän oli naimisissa Aino Vihervän kanssa.

Muukka kävi Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1910–1915 ja opiskeli myöhemmin 1931 Pariisissa Académie André Lhotessa. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1930 ja 1943.

Muukka toimi oppikoulun piirustuksenopettajana 1925–1952.

## Lähteet
* Kuvataiteilijamatrikkeli
Josef Němec

**Josef Němec** (25. syyskuuta 1933 České Budějovice – 10. syyskuuta 2013 České Budějovice, Tšekki) oli Tšekkoslovakiaa edustanut nyrkkeilijä, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.

Němec voitti sarjan yli 81 kg olympiapronssia Rooman kesäolympialaisissa 1960. Välierässään hän hävisi olympiavoiton vieneelle italialaiselle Francesco De Piccolille. Melbournessa 1956 hän sijoittui viidenneksi ja Tokiossa 1964 yhdeksänneksi. EM-kilpailuissa Němec ylsi ensin pronssille vuosina 1957 ja 1959 ja voitti lopulta Euroopan mestaruuden Moskovassa vuonna 1963.

Němec kuoli kahta viikkoa ennen 80. syntymäpäiväänsä 10. syyskuuta 2013.

## Lähteet
* Josef Němec Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Linda Sandblom

**Linda Maria Sandblom** (s. 18. lokakuuta 1989 Tammisaari) on suomalainen korkeushyppääjä, joka edustaa HIK Friidrottia. Vuoteen 2013 asti hän edusti Hangö IK:ta. Häntä valmentavat Matti Nieminen ja Leif Sandblom.

Sandblom karsiutui loppukilpailusta alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009, Amsterdamin EM-kilpailuissa ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 sekä Belgradin EM-hallikilpailuissa ja Lontoon MM-kisoissa 2017.

Sandblom saavutti ensimmäisen mitalinsa Kalevan kisoissa voittaessaan Suomen-mestaruuden Oulussa 2016. Hän uusi mestaruutensa seuraavana vuonna Seinäjoen Kalevan kisoissa. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa 2016, 2017 ja 2018, hopeaa vuosina 2009 ja 2014 sekä pronssia vuonna 2013 ja vuonna 2019. 

Sandblom hyppäsi 25. kesäkuuta 2016 Kuortaneen eliittikisoissa Suomen ennätyksen 193 cm ja rikkoi samalla Rion 2016 olympiakisojen karsintarajan. Sisäradoilla hän hyppäsi Suomen ennätyksen 191 cm Jyväskylässä 19. helmikuuta 2017 voittaessaan Suomen-mestaruuden. Molemmat ennätykset rikkoi Ella Junnila. Ulkoradoilla kesäkuussa 2019 ja hallissa helmikuussa 2021.

## Lähteet
Vaapeli

**Vaapeli** eli **huosin** on köysiluuta, jota käytetään etenkin laivoissa kansien puhdistamiseen. Harjasten tilalla siinä on paksu ja pehmeä köysikimppu.

## Lähteet
Vaalijala

**Vaalijala** eli **Vaalijalan osaamis- ja tukikeskus** (entinen *Vaalijalan kuntoutuskeskus*, alkujaan *Vaalijalan keskuslaitos*) on 33 jäsenkunnalle erilaisia vajaakuntoisille ja vammaisille tarkoitettuja palveluja tarjoava Vaalijalan kuntayhtymän ylläpitämä laitos Pieksämäellä. Se vastaa kehitysvammahuollosta Etelä- ja Pohjois-Savossa *Savon erityishuoltopiirin* ominaisuudessa. Aiemmin kehitysvammaisten laitoshoitoon keskittyneen kuntayhtymän toimintaa suunnataan vähitellen muiden palvelujen tarjoamiseen.

Kuntayhtymän johtajana toimi vuosina 1981–2013 Erkki Paara. Hänen seuraajansa on kauppatieteen maisteri Ilkka Jokinen (s. 1961), joka on aiemmin ollut Rinnekoti-Säätiön kiinteistöjohtaja.

## Historia
Vaalijalan lähtökohtana pidetään vuonna 1907 perustettua Sortavalan vajaamielislaitosta, josta kehittyi myöhemmin Vaalijalan keskuslaitos. Laitoksen perusti alkujaan Suomen Kirkon Sisälähetysseura. Vaalijalan perustamisen käytännön toimista Sortavalaan perustettavan Diakonissalaitoksen yhteyteen vastasi kirkon puolesta pappi Otto Aarnisalo. Vaalijala kunnallistettiin vuonna 1975, jolloin siitä muodostettiin kuntainliitto. 

### Rakennukset
Sisälähetysseura joutui sodan jälkeen etsimään itselleen uuden toimipaikan, ja se löytyi Pieksämäeltä. Vaalijalan vajaamielishoitolan vastaanotto- ja keskuslaitos on rakennettu suunnittelukilpailun perusteella. Kilpailun voittanut arkkitehti Yrjö Lindegren sijoitti yleissuunnitelmassaan hoitorakennuksia keskuspihan ympärille niin sanotulla paviljonki-periaatteella ja yhdisti eri rakennukset lasikäytävillä. Keskuspihan keskellä on juhlasali ja kirkko. Asuinrakennukset ovat lähellä Pieksänjärven rantaa. Rakennuksia on kaikkiaan kolmisenkymmentä, niistä varhaisemmat ovat enimmäkseen Lindegrenin suunnittelemia. Hänen kuoltuaan vuonna 1952 suunnittelua jatkoi Lindegrenin alkuperäissuunnitelmaa kunnioittaen arkkitehti Aulis Blomstedt, jonka käsialaa on muun muassa Vaalijalan kirkko. Hoitolaitosta rakennettiin vuosina 1948–1966.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alster

**Alster** on 59 kilometriä pitkä Elben sivujoki, joka yhtyy Elbeen Hampurin kohdalla.  Joki on padottu ja se muodostaa Hampurin keskustassa kaksi järveä. Niistä ylempänä on suurempi Außenalster ja alempana aivan kaupungin keskustassa pienempi Binnenalster. Järvet erottaa toisistaan vuonna 1868 entisen kaupunginmuurin paikalle rakennettu silta Lombardsbrücke. Alster on ollut osa kaupungin linnoitusta ennen kuin sen muurit purettiin 1800-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pohjois-Andros

**Pohjois-Andros** on yksi Bahaman hallintoalueista. Se kattaa Androsin saaren pohjoisosan, ja on pinta-alaltaan saarivaltion suurin. Hallintoalue on perustettu vuonna 1996, kun Andros jaettiin useampaan osaan. Pohjois-Androsin hallinnollinen keskus on Nicholls Town. Hallintoalueen asukasluku on 3&nbsp;854.

## Lähteet
Antti Muukka

**Antti Muukka** (30. marraskuuta 1896 Lemi – 2. huhtikuuta 1970 Lappeenranta) oli suomalainen taidemaalari.

Muukka kävi Viipurin taiteen ystävien piirustuskoulun 1919–1922 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1922–1924. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1935 ja 1938.

Muukka maalasi maisemia ja muotokuvia ja erikoistui erityisesti muotokuvien piirtämiseen hiilellä. Hänen tunnetuin teoksensa on kuitenkin Lemin kirkon alttaritaulu vuodelta 1926.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Marjatta Räsänen : *Antti Muukka : ylämaalainen impressionisti*. Etelä-Karjalan taidemuseo - Lappeenrannan kaupunki 1993
Dacrymycetales

**Dacrymycetales**, joissakin lähteissä **hyytelösienet**, on Dacrymycetes-luokkaan kuuluva sienilahko. Se sisältää heimot Cerinomycetaceae ja Dacrymycetaceae. Dacrymycetales-lahkoon kuuluvia lajeja on muun muassa keltasarvikka (*Calocera viscosa*).

## Lähteet
Bleeding Profusely

**Bleeding Profusely** on yhdysvaltalaisen brutaalin death metalin yhtyeen Gorgasmin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001 levymerkillä Extremities Productions.

Albumi julkaistiin Ohio Deathfest -festivaalilla, missä Gorgasm oli yksi pääesiintyjistä.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Tom Tangalos – kitara, laulu
* Tom Leski – kitara, laulu
* Russ Powell – bassokitara, laulu 
* Dave Culross – rummut (sessio)

### Muut tekijät
* Chris Wisco – äänittäjä
* Trevor Sadler – masteroija
* S.E. Miller – layout, design, valokuvat

## Arvostelut
* The Metal Observer: 9.5/10

## Aiheesta muualla
* 
* 

## Lähteet
Masticate to Dominate

**Masticate to Dominate** on yhdysvaltalaisen brutaalin death metalin yhtyeen Gorgasmin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Unique Leader Records.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Gorgasm.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Tom Leski – laulu, kitara
* Tom Tangalos – kitara, laulu, kansikuva
* Paul Garcia – bassokitara
* Terrence Manauis – rummut

### Muut tekijät
* Chris Djuric – äänittäjä, miksaaja
* Trevor Sadler – masteroija
* Shannon Binion – valokuvat
* Jon Zig – kansikuva
* Joel – layout

## Arvostelut
* Sputnik Music: 4.5/5 
* The Metal Observer: 9/10 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Masticate to Dominate discogs.com -sivustolla
Orgy of Murder

**Orgy of Murder** on yhdysvaltalaisen brutaalin death metalin yhtyeen Gorgasmin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Brutal Bands.

Albumista julkaistiin myös 500:n kappaleen kuvavinyylipainos.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
;Yhtye
* Damian Leski – laulu, kitara
* Ryan Saylor – kitara
* Anthony Voight – basso, laulu
* Kyle Christman – rummut

;Tuotanto
* Chris Djuricic – äänittäjä
* Trevor Sadler – masteroija
* Tony Koehl – kansikuva
* Wim De Vries – layout
* Larelle Tucker – valokuvat

## Arvostelut
* The Metal Observer: 7/10 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Cumchrist

**Cumchrist** on yhdysvaltalainen brutaalin death metalin yhtye. Se perustettiin Chicagossa, Illinoisissa vuonna 1999. Yhtyeen jäsenet koostuvat Gorgasmin, Cineraryn, Incestuousin, Evil Incarnaten ja Cianiden jäsenistä. Yhtyeen kappaleiden sanoitukset käsittelevät vihaa kristinuskoa kohtaan huumorin keinoin.

Yhtye on julkaissut yhden studioalbumin, *[[Cumplete]]n* vuonna 2002.

## Jäsenet
* Jeff Jahnz – laulu
* Clittius E. Ripper – kitara, laulu
* Buttwrench – bassokitara, kitara, taustalaulu
* Pudhammer – rummut

### Entiset jäsenet
* Jimmy "One Take" – kitara
* Dirty Sanchez – laulu
* McGoat – laulu
* Danny Lawson – laulu
* Scrote – laulu

## Diskografia
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pohjois-Abaco

**Pohjois-Abaco** on yksi Bahaman hallintoalueista. Se sijaitsee Abacon saaren pohjoisosassa, ja saaren osa Little Abaco Island kuuluu kokonaan Pohjois-Abacoon. Alueen hallinnollinen keskus on Cooper's Town saaren pohjoisrannalla.

## Lähteet
Port Moresbyn taistelu

**Port Moresbyn taistelu** oli liittoutuneiden ja Japanin välinen taistelu Port Moresbyn kaupungin hallinnasta Papua-Uudessa-Guineassa toisessa maailmansodassa. Taistelu käytiin pääosin ilmassa Japanin maa- ja merivoimien lentojoukkojen ja Australian kuninkaallisten ilmavoimien ja Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien välillä. Japanilaiset pommittivat kaupungin satamaa ensimmäisen kerran 3. helmikuuta 1942. Ensimmäinen japanilaisten suunnitelma kaupungin valtaamiseksi, Operaatio MO, joka toteutettiin toukokuussa 1942 meritse, epäonnistui Korallimeren taistelun päätyttyä ratkaisemattomana. Toinen yritys kaupungin valtaamiseksi maitse epäonnistui elokuussa 1942 liittoutuneiden torjuttua japanilaisten hyökkäyksen Kokodantien taisteluissa. Kaupungin viimeiset pommitukset tapahtuivat 17. elokuuta 1943 päättäen Port Moresbyn taistelun.
Alcides Lanza

**Alcides Emigdio Lanza** (2. kesäkuuta 1929 Rosario – 17. heinäkuuta 2024) oli argentiinalaissyntyinen säveltäjä, kapellimestari, pianisti ja pedagogi. Hän sai Kanadan kansalaisuuden vuonna 1976. Hänen opettajiensa joukossa olivat Alberto Ginastera, Olivier Messiaen, Aaron Copland, Bruno Maderna ja Yvonne Loriod. Lanza työskenteli vuosina 1959–65 Teatro Colónissa ja oleskeli vuosina 1965–1971 Yhdysvalloissa Guggenheim-stipendin turvin. Vuonna 1971 Lanza asettui Montrealiin, jossa hän opetti sävellystä McGill-yliopistossa. Vuonna 1974 hänestä tuli yliopiston elektronisen musiikin studion johtaja. 

Lanza johti SMCQ Ensemblea. Hän hyödynsi tuotannossaan perinteisiä soittimia, elektroniikkaa ja valoja. Hänen sävellyksiinsä lukeutuvat *Eidesis II*, *Plectros IV* ja *Penetrations VII*. Monet hänen teoksistaan ovat Boosey & Hawkesin katalogissa, mutta säveltäjä omisti myös kustantamon (Shelan Editions). Hän levytti Henry Cowellin pianomusiikkia. Hän meni naimisiin näyttelijä-laulaja Meg Sheppardin kanssa.

## Lähteet
Alfred Kunz

**Alfred Leopold Kunz** (26. toukokuuta 1929 Neudorf, Saskatchewan – 16. tammikuuta 2019) oli kanadalainen säveltäjä ja kuoronjohtaja. Hän opiskeli vuosina 1949–1955 Toronton The Royal Conservatory of Musicissa ja useina kesinä 1960-luvulla Karlheinz Stockhausenin ja muiden johdolla Euroopassa. Vuonna 1965 hän suoritti valtiollisen tutkinnon kuoronjohdossa Mainzissa. Hän teki muun muassa neljä Saksan-kiertuetta ja järjesti festivaaleja Ontariossa. Kuoroteostensa lisäksi Kunz sävelsi muun muassa orkesteriteoksia, joihin lukeutuvat *Saskatchewan Suite* ja *Oktoberfest Overture*. Hänen tuotantonsa joukossa on myös näyttämöteoksia.

## Lähteet