open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Annot

**Annot** on Ranskan kunta Kaakkois-Ranskassa Alpes-de-Haute-Provencen departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Kunnan pinta-ala on 29,8 neliökilometriä, ja sen asukasluku oli 1&nbsp;017 vuonna 2021. Sillä on vanha keskusta kapeine katuineen, ja jossa talot on rakennettu hiekkakivestä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Paavo Haavikko, isä

**Paavo Haavikko, isä** on vuonna 2015 ilmestynyt Heikki Haavikon muistelmateos isästään Paavo Haavikosta. Kirjan julkaisi Teos.

## Vastaanotto
*[[Helsingin Sanomat|Helsingin sanomien]]* Hannu Marttila kirjoitti, että teos kannattaa lukea. ”Heikki Haavikko on ytimekäs kirjoittaja ja hän kertoo lämpimästi ja kiinnostavasti lapsuudestaan kahden kirjailijan perheessä.”

## Katso myös
* *[[Haavikko-niminen mies]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Claudio Husaín

**Claudio Daniel Husaín** (s. 20. marraskuuta 1974 San Justo) on uransa lopettanut argentiinalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustava keskikenttäpelaaja.

Husaín pelasi ammattilaisurallaan 274 Argentiinan Primera Divisiónin ottelua Vélez Sarsfieldissa, River Platessa, Newell’s Old Boysissa ja San Lorenzossa, 20 Serie A:n ja 20 Serie B:n ottelua Napolissa, 16 Primera División de Méxicon ottelua Tigres UANL:ssä, kuusi Uruguayn Primera Divisiónin ottelua Defensorissa sekä kaksi Chilen Primera Divisiónin ottelua Audax Italianossa.

Argentiinan A-maajoukkueessa Husaín pelasi 14 ottelua ja teki yhden maalin. Hän pelasi A-maaotteluita vuosina 1997 ja 1999–2002. Husaín oli mukana Copa Américassa 1997 ja 1999 sekä MM-kilpailuissa 2002, missä hän ei päässyt kertaakaan kentälle.

## Lähteet
Tearii Labaste

**Charles Tearii Labaste** (s. 19. heinäkuuta 1991 Tahiti) on tahitilainen beachfutispelaaja, joka edustaa Tahitin beachfutismaajoukkuetta ja AS Pirae -seuraa. Pelipaikaltaan 181 senttimetriä pitkä Labaste on hyökkääjä.

Labaste saavutti Tahitin maajoukkueen kanssa MM-hopeaa vuoden 2015 MM-kilpailuista Espinhosta. Labaste teki turnauksessa viisi maalia. Labaste on kuulunut Tahitin maajoukkueeseen myös vuosien 2011 ja 2013 MM-kilpailuissa. Seuratasolla hän on edustanut AS Piraen lisäksi myös muun muassa sveitsiläistä Sable Dancersia.

Labaste pelaa myös jalkapalloa hyökkääjänä AS Piraessa. Hän on voittanut seuran kanssa Tahitin mestaruuden kaudella 2013-2014 ja pelannut myös OFC Champions Leagueta.

## Lähteet
Queen Harrison

**Queen Quedith Earth Harrison** (s. 10. syyskuuta 1988 Loch Sheldrake, New York) on yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija, joka kilpailee nykyisin 100 metrin aitajuoksussa. 168 senttimetriä pitkän ja 60 kilogrammaa painavan Harrisonin valmentajana toimii Charles Foster.

## Ura
Harrison oli mukana 400 metrin aitajuoksussa vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä jääden välieriin. Hän jäi välieriin samalla matkalla myös vuoden 2011 MM-kilpailuissa Daegussa. Vuonna 2012 Harrison siirtyi täysin 100 metrin aitajuoksuun ja oli seuraavana vuonna MM-kilpailuissa viides. Vuoden 2015 Pan-Amerikan kisoista Torontosta Harrison saavutti kultaa uudella kisaennätyksellä 12,52. 

Harrisonin isällä on 23 lasta, joista yhdeksän Queenin äidin kanssa. Yhden Queen Harrisonin isoveljen nimi on God Goldin Zig Zag Zig Allah Harrison.

## Ennätykset
### Ulkoradoilla
* 100 metrin aidat: 12,43 (Des Moines 2013)
* 400 metrin aidat: 54,55 (Eugene 2010)

### Sisäradoilla
* 60 metrin aidat: 7,94 (Blacksburg 2010)

## Lähteet
Suomi yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2015

Suomi on ollut alusta asti mukana kaikissa yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa ja osallistui vuonna 2015 kisoihin 15. kerran.

## Joukkue
Kisoihin valittiin 17 suomalaisurheilijaa, yhdeksän miestä ja kahdeksan naista. Kahdeksan urheilijaa osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa. Joukkueen ainoa aiempi maailmanmestari oli keihäänheittäjä Tero Pitkämäki Osakasta 2007. Hän oli Pekingissä myös ainoa kolmen parhaan joukkoon sijoittunut suomalainen saavuttaen pronssia.

Takaraja tulosrajojen saavuttamiselle oli 10. elokuuta 2015. 14. heinäkuuta 2015 mennessä paikkansa joukkueessa oli varmistanut kymmenen urheilijaa. Estejuoksija Sandra Eriksson alitti tulosrajan Porin Kalevan kisoissa 2. elokuuta 2015. Kalevan kisoissa karsittiin myös keihäänheiton kolmannesta maapaikasta Ari Mannion ja Teemu Wirkkalan välillä. Wirkkala heitti Manniota paremmin, mutta hänellä todettiin myöhemmin reisivamma ja kisoihin valittiin Mannio. Keihäänheittäjä Sanni Utriainen ylitti tulosrajan Kuortaneen Eliittikisoissa 8. elokuuta. Moukarinheittäjä David Söderberg ylitti kisarajan 10. elokuuta Espoossa.

IAAF:n rankinglistan perusteella kisoihin pääsivät myös estejuoksija Camilla Richardsson, pika-aitajuoksija Nooralotta Neziri ja moukarinheittäjä Tuomas Seppänen.

### Miehet

### Naiset

## Lähteet
* Aikataulu ja tulokset IAAF.org.
* Finland - Countries - 15th IAAF World Championships - iaaf.org
### Viitteet
Simon Geschke

**Simon Geschke** (s. 13. maaliskuuta 1986 Berliini) on saksalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2009–2024. 170 senttimetriä pitkä ja 64 kilogrammaa painava Geschke oli rooliltaan yleisajaja. Hän edusti vuosina 2009−2018 saksalaisjoukkuetta, nimeltään tuona aikana Skil-Shimano, Argos-Shimano, Team Giant-Alpecin ja Team Sunweb. Kausilla 2019–2020 hän ajoi puolalaisessa CCC Teamissa ja vuosina 2021–2024 ranskalaisessa Cofidisissa.

Geschken suurin saavutus on 17:nnen etapin voitto vuoden 2015 Ranskan ympäriajosta. Hän voitti etapin 32 sekunnin erolla Yhdysvaltain Andrew Talanskyyn. Geschken isä Hans-Jürgen Geschke on ratapyöräilyn olympiahopea- ja pronssimitalisti.

## Saavutukset
**2010**
* Soulin ympäriajo: kolmas kokonaiskilpailussa

**2011**
* Critérium International: 2. etapin voitto

**2012**
* Volta Limburg Classic: toinen sija

**2014**
* Aargaun kantonin Grand Prix: voitto

**2015**
* 99er Cycle Tour: voitto
* Andalusian ympäriajo: sprinttikilpailun valkoinen paita
* Italian ympäriajo: vuoristokilpailun sininen paita (etapit 9-10)
* Ranskan ympäriajo: 17. etapin voitto

**2016**
* Olympialaiset, aika-ajossa 13:s

**2019**
* Puolan ympäriajo, mäkikirikilpailun voitto

**2020**
* Tour Down Under, kokonaiskilpailussa kolmas

**2022**
* Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa kolmas
:Ranskan ympäriajo, mäkikirikilpailussa toinen

**2024**
* Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s

## Lähteet
Maltsayökkönen

**Maltsayökkönen** (*Trachea atriplicis*) on yöperhosiin kuuluva keskisuuri yökköslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Maltsayökkönen on yökköseksi keskikokoinen. Sen etusiipien pohjaväri on tummanharmaa, ja niissä on metallinvihreä kuviointi. Siiven keskiosassa on selvästi erottuvat vaaleat munuaistäplät. Takasiivet ovat harmahtavan valkoiset. Siipiväli on 38–42&nbsp;mm.

## Levinneisyys ja lentoaika
Maltsayökköstä tavataan Etelä- ja Keski-Euroopasta Kiinaan ja Japaniin. Lajin lentoaika on kesäkuusta syyskuuhun.

## Elinympäristö ja elintavat
Suomessa laji esiintyy etelärannikolla ja lounaassa. Sen elinympäristöä ovat kulttuuribiotoopit, rannat ja kosteapohjaiset niityt. Aikuinen perhonen tulee valolle ja syötille.

## Ravintokasvi
Yöaktiivinen toukka on oligofagi; maltsat, kierrot, tattaret, suolaheinät, hierakat ja savikat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Maltsayökkönen (''Trachea atriplicis'')
*Perhostutkijainseura: Maltsayökkönen (''Trachea atriplicis'') 
*Suomen perhoset: Maltsayökkönen (''Trachea atriplicis'')
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Trachea atriplicis 
*Pherobase: Semiochemicals of Trachea atriplicis, the Orache moth
Universomo

**Universomo** oli suomalainen vuonna 2002 perustettu mobiilipelejä kehittänyt yritys, jonka pääkonttori sijaitsi Tampereella. Yhtiöllä oli lisäksi studiot Los Angelesissa ja Helsingissä. Yhdysvaltalainen pelitalo THQ hankki sen omistukseensa 9. toukokuuta 2007. THQ ilmoitti 2. maaliskuuta 2010 studion lakkauttamisesta.

Universomon perustivat tamperelaiset Markku Hakala, Atte Kotiranta ja Lasse Hirvonen. Yritys ei saanut ulkoista rahoitusta ennen THQ-kauppaa, vaan toimi tulosrahallaan. Yhtiön myynti THQ:n omistukseen oli Hakalan mukaan luonnollinen teko, sillä yritysten arvomaailmat kohtasivat. Universomo oli ensimmäinen THQ:n hankkima mobiilipelitalo. Kauppasummaa ei kerrottu.

Universomo omisti muun muassa suomalaisen pelitalon Aukio Groupin.

## Arvioita

*Chop Sushi!* -peli sai 9/10 PocketGamer arvostelussa.

*[[de Blob]]* -pelin J2ME-versio sai 7/10 PocketGamer arvostelussa.

*Indiana Jones and the Lost Puzzles* sai 7/10 PocketGamer arvostelussa.

*Jedi Mind Tricks* sai 7/10 PocketGamer arvostelussa.

*Paws & Claws: Pet Vet* sai 7/10 PocketGamer arvostelussa.

*Playboy Games: Pool Party* sai 6/10 PocketGamer arvostelussa.

*Prison Tycoon* sai 5/10 PocketGamer arvostelussa.

*Super Fruitfall* sai 8/10 PocketGamer arvostelussa.

*Treasure Grab* sai 8/10 PocketGamer arvostelussa.

*Up* sai 8/10 PocketGamer arvostelussa.

*WWE Smackdown vs Raw 2010* sai 5/10 PocketGamer arvostelussa.

## Pelit
Seuraavat pelit ovat Universomon kehittämiä:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Mobygames
Škoda 450

**Škoda 450** oli tšekkoslovakialasen AZNP:n vuosina 1957–1964 valmistama pienehkö avoauto. Auton tekniikka ja alusta perustuvat Škoda 440:n tekniikkaan. Vuosina 1959-64 auton mallinimi oli **Felicia**.

Autossa on nelitahtinen nelisylinterinen 1089 cm³ rivimoottori. Škoda 450 on nimetty moottorinsa mukaan: 4 sylinteriä ja tehoa 50 hevosvoimaa (eli 37 kilowattia). Myöhemmässä **Škoda Felicia Super** -mallissa (1961–1964) oli isompi 1221 cm³ rivimoottori, jossa teho oli noussut 55 hevosvoimaan eli 40,5 kilowattiin.

Ulkonäöltään 450:n erottaa 440-mallista avoautokorin lisäksi toisenlaisesta jäähdyttimen säleiköstä sekä panoraamatuulilasista.

Lisäksi moottori on voimakkaampi ja sen myötä huippunopeus on noussut 130 kilometriin tunnissa .

## Mitat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lars Karell

**Lars Arne Karell** (7. kesäkuuta 1947 Helsinki – 14. heinäkuuta 2010) oli suomalainen koripalloilija.

Torpan Poikien kasvatti Karell edusti kasvattajaseuraansa, Tapiolan Honkaa ja Playboysia SM-sarjassa vuosina 1962–1975 voittaen yhteensä neljä Suomen mestaruutta, kaksi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin sekä kaksi Suomen cup-mestaruutta.

Suomen maajoukkueessa Karell pelasi vuosina 1964–1972 86 ottelua 5,1 pisteen keskiarvolla. Hän pelasi myös 11 A-nuorten maaottelua. Karell kuului Suomen joukkueisiin Neuvostoliiton 1965 ja Suomen 1967 EM-kilpailuissa. Vuonna 1967 isäntämaa ylsi historian siihen mennessä parhaaseen arvokisasijoitukseensa, kuudenneksi.

## Saavutuksia
* Suomen mestaruus 1966, 1968, 1969 ja 1974
** SM-hopeaa 1963 ja 1964
** SM-pronssia 1967
* Suomen cup 1968 ja 1973

## Lähteet
* Lars Karell  baskethotel.com
* Maajoukkueprofiili  Suomen Koripalloliitto
* Profiili  fiba.com 

### Viitteet
Jyrki Immonen

**Jyrki Olavi Immonen** (s. 14. lokakuuta 1945 Varkaus) on kilpauransa päättänyt suomalainen koripalloilija.

Tapiolan Hongan kasvatti Immonen edusti kasvattajaseuraansa SM-sarjassa yhtä kautta lukuun ottamatta vuosina 1963–1976 voittaen yhteensä viisi Suomen mestaruutta, yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia sekä kaksi Suomen cup-mestaruutta. Tapiolan Honka nosti Immosen pelipaidan numerolla 5 kattoon joulukuussa 2010.

Suomen maajoukkueessa Immonen pelasi vuosina 1963–1970 100 ottelua 3,5 pisteen keskiarvolla. Hän pelasi myös kolme A-nuorten maaottelua. Immonen kuului Suomen joukkueisiin Neuvostoliiton 1965 ja Suomen 1967 EM-kilpailuissa. Vuonna 1967 isäntämaa ylsi historian siihen mennessä parhaaseen arvokisasijoitukseensa, kuudenneksi.

## Saavutuksia
* Pohjoismaiden mestaruus 1964, 1966, 1968 ja 1970
* Suomen mestaruus 1968, 1969, 1970, 1971 ja 1972
** SM-hopeaa 1967
** SM-pronssia 1973 ja 1975
* Suomen cup 1968 ja 1971

## Lähteet
* Jyrki Immonen  baskethotel.com
* Maajoukkueprofiili  Suomen Koripalloliitto
* Profiili  fiba.com 

### Viitteet
Duncan Free

**Duncan Seth Free** (s. 25. toukokuuta 1973 Hobart) on australialainen soudun olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari.

Free kuului olympiapronssia saaneeseen Australian pariaironeloseen Atlantassa 1996. Hän oli samassa veneluokassa neljäs Sydneyssä 2000 ja seitsemäs Ateenassa 2004. Hän voitti Drew Ginnin kanssa olympiakultaa perämiehettömässä kaksikossa Pekingissä 2008.

Free voitti Drew Ginnin parina perämiehettömän kaksikon maailmanmestaruuden Etonissa 2006 ja Münchenissä 2007. Hän sai MM-kilpailuissa pronssia pariairokaksikossa Aiguebelettessa 1997 ja pariaironelosessa St. Catharinesissa 1999. Lisäksi hän oli neljäs pariaironelosessa Indianapolisissa 1994 ja yksikössä Luzernissa 2001 sekä viides yksikössä Milanossa 2003. Nuorten MM-kilpailuissa hän sai hopeaa yksikössä 1991.

Free voitti maailmancupissa pariaironelosen kilpailun Luzernissa 2004 sekä perämiehettömän kaksikon Poznańissa 2006 ja Luzernissa 2007.

## Lähteet
Jensen Motors

**Jensen** on brittiläinen automerkki, jota valmistettiin vuosina 1935–1976. Valmistaja **Jensen Motors** -tehdas perustettiin edellisenä vuonna 1934. Nimen autolle antoivat veljekset Alan ja Richard Jensen. Tehdas tuli tunnetuksi urheilullisista autoista sekä vuonna 1966 esitellystä ensimmäisestä nelivetoisesta urheiluautosta Jensen FF. Se oli myös ensimmäisiä autoja, jossa oli lukkiutumattomat jarrut (Dunlop Maxaret).

Jensen Motors -yritys aloitti pienenä korinvalmistajana. Asiakkaita olivat esimerkiksi isot autotehtaat Ford, Austin ja Chrysler. Korinvalmistuksen tehdas oli ostanut veljesten entiseltä työnantajaltaan W.J. Smiths & Sonsilta, kun sen omistaja kuoli. Vuonna 1936 yrityksen nimi muutettiin Jensen Motorsiksi.

Ennen toista maailmansotaa Jensen valmisti pienen määrän henkilöautoja sekä koreja kuorma- ja linja-autoihin. Toisen maailmansodan aikana yritys valmisti ajoneuvoja ja tarvikkeita liittoutuneiden joukoille. Vuonna 1946 tehdas esitteli uuden henkilöauton, luxus-sedan Jensen PW:n, jota materiaalin puutteessa valmistettiin vain muutamia kappaleita. Yritys valmisti koreja kuorma- ja linja-autoihin vielä 1950-60-luvun taitteeseen asti.

Jensen Motors sijaitsi West Bromwichissa, West Midlandsin alueella Birminghamista länteen.

1970-luvun alusta Jensen Motorsin enemmistöomistaja oli amerikannorjalainen liikemies Kjell Qvale, joka kritisoi suorasanaisesti Britannian autotyöläisten ”laiskuutta” ja uhkasi tehtaan lopettamisella. Toimintaa vaikeutti suuresti myös vuoden 1973 öljykriisi. Vuoden 1974 paikkeilla tehdas tuotti vajaat 7&nbsp;000 ajoneuvoa vuodessa: noin 1&nbsp;300 isoa Interceptor-urheiluautoa ja 5&nbsp;500 Jensen-Healey-urheiluautoa. Tehtaan ovet suljettiin lopulta toukokuussa 1976, jolloin viimeinen Interceptor Mk III valmistui.

Samannimistä yritystä on myöhemmin yritetty käynnistää uudelleen, menestyksettä.

## Jensen autot

* Jensen S-type (1936–41)
* Jensen H-type (1938–45)
* Jensen PW (1946–52)
* Jensen Interceptor (1950–57)
* Jensen 541 (1954–59)
* Jensen 541R (1957–60)
* Jensen 541S (1960–63)
* Jensen CV8 (1962–66)
* Jensen P66 (1965 vain prototyyppi)
* Jensen Interceptor (1966–76)
* Jensen FF (1966–71)
* Jensen-Healey (1972–75)
* Jensen GT (1975–76)
* Jensen S-V8 (2001)

## Lähteet
Kari Lahti

**Kari Erik Lahti** (7. elokuuta 1946 Pori – 12. helmikuuta 1991) oli suomalainen koripalloilija.

Porin Vedon kasvatti Lahti edusti kasvattajaseuraansa SM-sarjassa kauden 1964–1965. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Tapiolan Honkaan jossa pelasi vuodet 1965–1977 voittaen yhteensä viisi peräkkäistä Suomen mestaruutta, kaksi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia sekä kaksi Suomen cup-mestaruutta ja yhden cup-hopean.

Suomen maajoukkueessa Lahti pelasi vuosina 1965–1972 115 ottelua 5,7 pisteen keskiarvolla. Hän pelasi myös yhden A-nuorten maaottelun. Lahti kuului Suomen joukkueisiin Neuvostoliiton 1965 ja Suomen 1967 EM-kilpailuissa. Vuonna 1967 isäntämaa ylsi historian siihen mennessä parhaaseen arvokisasijoitukseensa, kuudenneksi.

## Saavutuksia
* Suomen mestaruus 1968, 1969, 1970, 1971 ja 1972
** SM-hopeaa 1967 ja 1977
** SM-pronssia 1973 ja 1975
* Suomen cup 1968 ja 1971
** Suomen cupin hopeaa 1976

## Lähteet
* Kari Lahti  baskethotel.com
* Maajoukkueprofiili  Suomen Koripalloliitto
* Profiili  fiba.com 

### Viitteet
Hannu Paananen

**Hannu Olavi Paananen** (s. 14. toukokuuta 1945 Kotka) on kilpauransa päättänyt suomalainen koripalloilija.

Kotkan Työväen Palloilijoiden kasvatti Paananen edusti kasvattajaseuraansa koko SM-sarjauransa ajan, yhteensä 21 kautta vuosina 1962–1985. Hän voitti urallaan Suomen mestaruuden vuonna 1967, yhden SM-hopean ja viisi SM-pronssia sekä yhden Suomen cup-mestaruuden. Koko kauden keskiarvoillaan hän oli SM-sarjan kolmanneksi paras pisteidentekijä kausilla 1967–1968 ja 1971–1972.

Suomen maajoukkueessa Paananen pelasi vuosina 1965–1968 28 ottelua 2,1 pisteen keskiarvolla. Paananen kuului Suomen joukkueeseen Neuvostoliiton EM-kilpailuissa 1965, missä Suomi sijoittui 12:nneksi.

## Saavutuksia
* SM-sarjan koko kauden kolmanneksi paras pisteidentekijä kausilla 1967–1968 ja 1971–1972
* Suomen mestaruus 1967
** SM-hopeaa 1985
** SM-pronssia 1964, 1966, 1976, 1982 ja 1984
* Suomen cup 1978

## Lähteet
* Hannu Paananen  baskethotel.com
* Maajoukkueprofiili  Suomen Koripalloliitto
* Profiili  fiba.com 

### Viitteet
Matti Vuolukka

**Matti Vuolukka** (oik. **Matts Viktor Wuolukka**, 23. heinäkuuta 1870 Tervola – 31. toukokuuta 1951 Tampere) oli suomalainen toimittaja, kirjankustantaja ja työväenliikkeen aktiivi.

## Poliittinen toiminta
Varsinaiselta ammatiltaan Vuolukka oli puuseppä. Hän kuului Oulun Työväenyhdistykseen, jonka edustajana Vuolukka oli heinäkuussa 1899 Turussa järjestetyssä Suomen Työväenpuolueen (nyk. SDP) perustavassa kokouksessa. Vuolukka valittiin kokouksessa myös sen ensimmäiseen puoluehallitukseen. Saman vuoden elokuussa Vuolukka muutti Tampereelle, jossa hän aloitti *[[Kansan Lehti|Kansan Lehden]]* ainoana toimittajana tehtävästä erotetun Kössi Koskisen tilalla. Vuolukka työskenteli lehdessä aina vuoteen 1904 saakka. Vuoden 1901 Viipurin ja 1903 Forssan puoluekokouksiin hän osallistui  Tampereen Työväenyhdistyksen edustajana. Vuolukka oli vuoden 1903 aikana myös organisoimassa kutsuntalakkoja, jonka vuoksi viranomaiset harkitsivat jopa hänen karkottamistaan.

Myöhemmin Vuolukka toimi muun muassa vuoden 1905 suurlakon aikana Turun lakkokomiteassa ja jatkoi poliittista aktivismiaan ainakin sisällissotaan saakka. Venäjän helmikuun vallankumouksen jälkeen hän kuului maaliskuussa 1917 perustettuun Tampereen vallankumouskomiteaan. Matti Vuolukka on haudattu syntymäpitäjänsä Tervolan hautausmaalle. 

## Kirjankustantajana
Kustannustoimintaa Vuolukka harjoitti vuodesta 1904 lähtien toiminimillä M. V. Vuolukka ja Matti Vuolukka & Kumpp. Hän julkaisi kymmeniä lähinnä sosialistisia ja ateistisia teoksia, joiden joukossa oli suomennoksia muun muassa August Bebelin, Edward Bellamyn, Robert G. Ingersollin, Karl Kautskyn, Paul Lafarguen ja Friedrich Max Müllerin tuotannosta. Suomalaisista työväenliikkeen vaikuttajista Vuolukka julkaisi Kössi Kaatran, Kaapo Murroksen, Esa Paavo-Kallion, Jukka Pohjolan ja Kaarlo Uskelan teoksia. Hän kustansi myös Ilmari Kiannon jumalanpilkkasyytteen aiheuttaneen teoksen *[[Vapaauskoisen psalttari]]* (1912) sekä *[[Musta raamattu|Mustan raamatun]]* käännöksen (1927). 

Vuosina 1904–1909 Vuolukka toimitti *Eteenpäin: Kalenteri kansalle* -nimistä vuosikirjaa, joka sisälsi almanakan lisäksi muun muassa poliittisia kirjoituksia ja pilapiirroksia.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Matti Vuolukan toimittama ''Eteenpäin: Kalenteri kansalle 1906'' digitoituna Kansalliskirjasto.
Umpimähkä (ohjelma)

**Umpimähkä** oli Yleisradion vuosina 2003–2004 esitetty televisiosarja, jossa äitien joukkue (koostui suomalaisista julkisuuden naisista) ja isien joukkue (koostui suomalaisista julkisuuden miehistä) kilpailivat siitä, kumpi onnistuu vastaamaan paremmin lasten kysymyksiin. Useimmat kysymykset olivat aikuisten lapsilta kuulemia ja ohjelmaan lähettämiä, jolloin juontaja luki kysymyksen studiossa ääneen, mutta pienemmän osan kysymyksistä kysyi lapsi erikseen kuvatussa insertissä. Kun molemmat joukkueet olivat vastanneet, jompikumpi juontaja kertoi perusteellisen vastauksen kysymykseen. Yle kuvaa ohjelmaa sekoitukseksi hauskaa keskusteluohjelmaa, tiedeohjelmaa ja tietokilpailua.

Ohjelmaa juonsivat Antti Korhonen ja Lorenz Backman. Korhosta kutsuttiin ohjelmassa dosentti Korhoseksi ja Backmania dosentti Backmaniksi. Vuonna 2003 kaikki kilpailijat olivat vaihtuvia, mutta vuonna 2004 ohjelmassa oli vakiokilpailijoina Meku Manner ja Jaakko Heinimäki. Ohjelmaa tuotti Broadcasters ja sitä esitettiin Yle TV2 -verkossa.

*Umpimähkä* oli Venla-palkintoehdokkaana parhaan game show’n sarjassa vuonna 2003.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tietoa ohjelman jaksoista, kysymyksistä ja esiintyjistä Ylen sivustolla 
*
Palacio de Bellas Artes

**Palacio de Bellas Artes** on Méxicon historiallisessa keskustassa Alameda Central -puiston itäpäässä sijaitseva kulttuurikeskus. Se on musiikin, tanssin ja teatterin esityspaikka. Talossa järjestetään myös taidenäyttelyitä ja kirjallisuustapahtumia.

## Rakennuksen historia

Rakennuksen suunnitteli alkuaan italialainen arkkitehti Adamo Boari uudeksi kansallisteatteriksi. Rakennustyöt alkoivat vuonna 1904. Ne oli tarkoitus saada valmiiksi neljässä vuodessa, mutta taloudelliset ja tekniset ongelmat viivästyttivät töitä, ja Meksikon vallankumous vuonna 1910 keskeytti ne kokonaan. Rakennus valmistui vasta vuonna 1934 arkkitehti Federico Mariscalin johdolla. 

## Arkkitehtuuri ja sisustus

Teräsrunkoisen talon ulkoasussa yhdistyvät uusklassismi, art nouveau ja esikolumbiaaniset koristeaiheet. Julkisivu on verhottu italialaisella marmorilla ja kupolit tiilillä. Sisätiloja hallitsee art deco. Yksi tunnetuista yksityiskohdista on teatterisalin Tiffany-lasinen esirippu, jonka sanotaan koostuvan miljoonasta lasinpalasta. Talossa on kuuluisia seinämaalauksia mm. Diego Riveralta, Rufino Tamayolta ja David Alfaro Siqueirosilta.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Thatguywiththeglasses

**Thatguywiththeglasses** voi viitata seuraaviin:

* Channel Awesome, aiemmin That Guy with the Glasses ja Thatguywiththeglasses
* The Nostalgia Critic, komediasarja, jonka päähahmon nimi on That Guy with the Glasses tai joskus Thatguywiththeglasses
* The Cinema Snob, Channel Awesome (aiemmin Thatguywiththeglasses)-kanavalla esitettävä komediasarja
* Rob Walker, yksi Channel Awesomen työntekijöistä
Aminolevulinaattisyntaasi

**Aminolevulinaattisyntaasi** eli **aminolevuliinihapposyntaasi** on entsyymi, joka katalysoi aminolevuliinihapon muodostumista sukkinyylikoentsyymi-A:sta ja glysiinistä. Aminolevuliinihapon lisäksi reaktiossa muodostuu koentsyymi-A:ta ja hiilidioksidia. Entsyymiä esiintyy eläimissä, sienissä ja alfaproteobakteereihin kuuluvissa bakteereissa. Entsyymi on osa porfyriinien biosynteesiä näissä eliöissä. Aminolevulinaattisyntaasin EC-numero on 2.3.1.37 ja CAS-numero 9037-14-3.

## Rakenne ja toimintamekanismi
Aminolevulinaattisyntaasi on rakenteeltaan kahdesta samanlaisesta alayksiköstä koostuva dimeeri ja vaatii koentsyymikseen pyridoksaalifosfaatin. Nisäkkäissä entsyymistä esiintyy kahta eri isoentsyymiä, useissa kudoksissa esiintyvää ALAS1-isoentsyymiä ja vain punasoluissa esiintyvää ALAS2-isoentsyymiä. Näiden isoentsyymien aktiivisuuden säätely poikkeaa toisistaan.

Aminolevulinaattisyntaasin katalysoiman reaktion mekanismin ensimmäisessä vaiheessa entsyymin aktiivisen keskuksen lysiiniaminohappo muodostaa imiinin eli Schiffin emäksen pyridoksaalifosfaatin kanssa. Tämä reagoi lysiinin kanssa muodostaen uuden imiinin pyridoksaalifosfaatin ja glysiinin kanssa. Tästä välivaiheesta irtoaa protoni ja muodostuva kinonoidivälivaihe reagoi sukkinyylikoentsyymi-A:n kanssa muodostaen epästabiilin 2-amino-3-ketoadipiinihapon, jonka dekarboksyloitumisen ja protoniensiirtojen jälkeen aminolevuliinihappo vapautuu entsyymistä.
:

Aminolevulinaattisyntaasin inhibiittoreita ovat muun muassa hemoglobiini, hemi, hemiini sekä useat hemin esiasteisiin kuuluvat metalliporfyriinikompleksit. Entsyymin vajaatoiminta aiheuttaa harvinaisen perinnöllisen sairauden erytropoieettisen protoporfyrian tai sideroblastisen anemian.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): ENZYME: 2.3.1.37 
* National Library of Medicine (NIH): 5-Aminolevulinate Synthetase
Pesäpallon suomensarja 1978

**Pesäpallon [[Suomensarja (pesäpallo)|suomensarja]]** pelattiin 34. kerran kaudella 1978. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Jyväskylän Lohi, Vähänkyrön Viesti ja Kauhajoen Karhu nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1979. Lohkojen kolme heikointa putosi maakuntasarjaan. 
 
## Suomensarja

### Itälohko

### Etelälohko

### Länsilohko

## Lähteet

* http://www.mrasilainen.com/
Vapaaoppilas

**Vapaaoppilas** oli Suomen oppikouluissa oppilas, jonka ei tarvinnut maksaa lukukausimaksuja. Vapaaoppilaaksi pääsy edellytti sekä perheen köyhyyttä että lapsen hyvää koulumenestystä.
Timi Kakriainen

**Timi Kakriainen** (oik. **Timo Eelis Kakriainen**, s. 26. tammikuuta 1975 Jyväskylä) on suomalainen laulaja, lauluntekijä ja muusikko. 

Kakriaisen musiikillinen kipinä alkoi jo lapsuudessa hänen asuessaan lähetystyöntekijävanhempiensa kanssa Tansaniassa kahdeksan vuotta. Teini-iässä kitaransoiton rinnalle tuli laulunteko ja se voimistui erityisesti hänen vierailtuaan ja työskenneltyään Ruandan pakolaisleireissä vapaaehtoisena vuonna 1994. Hän on myös tehnyt musiikkia eri kuoroille.

Kakriainen on tähän mennessä julkaissut kolme soololevyä. Kaksi ensimmäistä olivat gospel-levyjä. Eniten radiosoittoa sai kappale ”Taivas”.     

Vuonna 2018 Timi Kakriainen on aktivoitunut uudestaan musiikkona ja julkaissut singlen ”Kapteenit” albumilta ”Sudet”. Kakriaisen uusi tuotanto on tyyliltään popmusiikkia.

## Diskografia
### Albumit
*Suuret silmät (2000)
*Kolmas aamu (2002)
*Timi Kakriainen ja Alegria: Matka alkaa (2004)
*Sudet (2018)

### Singlet
* Egypti (2001)
* Kapteenit (2018)
Pesäpallon suomensarja 1977

**Pesäpallon [[Suomensarja (pesäpallo)|suomensarja]]** pelattiin 33. kerran kaudella 1977. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Kiteen Urheilijat, Ilmajoen Kisailijat ja Helsinki-Pesis nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1978. Lohkojen kaksi heikointa putosi maakuntasarjaan. 
 
## Suomensarja

### Itälohko

Kiteen Urheilijat varmisti itälohkon voiton ja nousun mestaruussarjaan voitettuaan päätöskierroksella 28. elokuuta vieraissa Kouvolan Pallonlyöjien reservijoukkueen niukasti 6–7. Eroa sarjakakkoseen Haminaan jäi vain piste. Kiteen joukkue on tästä eteenpäin pelannut yhtäjaksoisesti pääsarjassa aina nykypäivään (2016) asti, vaikkakin joukkueen nimi on muuttunut Kiteen Pallo -90:ksi.

### Etelälohko

Etelälohkon voiton vei uusi pesäpalloseura Helsinki-Pesis, joka peri Herttoniemen Urheilijain sarjapaikan. 

### Länsilohko

## Lähteet

* http://www.mrasilainen.com/
BMW AM 4

**BMW AM 4** on BMW:n toinen automalli, jota valmistettiin vuosina 1932–1933. BMW:n ensimmäinen automalli perustui Austinin Dixi-malliin, jota BMW valmisti lisenssillä mallinimellä BMW 3/15, joten AM-4 oli ensimmäinen BMW:n itsensä suunnittelema ja valmistama auto.

AM 4:ssä on pieni nelisylinterinen 782 cm³ moottori. Tehoa on 15 kW/3500 r/min (20 hv).

AM 4:n kori on Daimler-Benzin valmistama. Huippunopeus on 80 km/h.

BMW AM 4-mallia valmistettiin yhteensä 7 215 kappaletta.

## Lähteet
Allos

**Allos** on Ranskan kunta Alpes-de-Haute-Provencen departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Kunnan pinta-ala on 116,7 neliökilometriä, ja sen asukasluku oli 820 vuonna 2021.

Allos’n pieni alppikylä sijaitsee Mercantourin kansallispuiston reunalla. Kunnan alueella sijaitsee laskettelukeskus La Foux d'Allos sekä pyöräilykilpailuista tunnetuksi tullut vuoren ylityspaikka Col d'Allos 2&nbsp;247 metrin korkeudessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Väinö Granlund

**Karl ''Väinö'' Granlund** (22. helmikuuta 1890 Helsinki – 3. syyskuuta 1927 Vaasa) oli suomalainen filosofian kandidaatti, reservikapteeni ja jääkäriliikkeen aktivisti, joka toimi Vaasan suojeluskuntapiirin (Vasa skyddskårsdistrik) piiripäällikkönä vuosina 1919–1927.

Granlundin isä oli nahkurimestari K. F. Granlund. Väinö Granlund syntyi Helsingissä mutta kävi koulunsa Vaasassa ja kirjoitti ylioppilaaksi Vasa svenska lyceumista. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa pääaineenaan historiaa ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1916. Granlund oli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen jäsen vuonna 1916.

Vuosina 1916–1917 Granlund työskenteli Västankvarnin kansanopiston opettajana ja sen jälkeen Ruotsalaisen Kansanpuolueen toimitsijana Vaasan läänin eteläisessä vaalipiirissä. Hän oli myös Pohjanmaan ruotsinkielisen nuorisojärjestön puheenjohtaja. Hän kuului syksyllä 1917 Vaasan suojeluskuntapiirin ensimmäisen päällikön Paul von Gerichin esikuntaan. Suomen sisällissodan aikana 1918 Granlund oli ensin Vaasan sotilaspiirin päällikkönä ja sitten apulaissotakomissaarina, missä tehtävässä hän jatkoi, kunnes hänet nimitettiin Vaasan suojeluskuntapiirin päälliköksi vuonna 1919. Hän sai 1918 luutnantin ja 1923 kapteenin sotilasarvon. Granlund oli Vasa Svenska Klubbenin perustajajäsen vuonna 1919.

Granlund oli 1920-luvulla myös Yhtymä Vientirauhan Vaasan piirin asiamies. Hän toimi Vaasan suojeluskuntapiirin päällikkönä kuolemaansa asti vuonna 1927. Hän kuoli 37-vuotiaana Vaasan kulkutautisairaalassa pikkulavantautiin ja komplikaatioihin. Vähän ennen kuolemaansa hän kävi aktiiviupseerikurssin, ja hänen oli tarkoitus saada majurin arvo syksyllä 1927.

## Lähteet
Timm Klose

**Timm Klose** (s. 9. toukokuuta 1988 Frankfurt am Main) on sveitsiläinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja. Klose edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Norwich Cityä.

## Saavutukset
:Päivitetty kauden 2018–2019 jälkeen.

**VfL Wolfsburg**
* Saksan cup: 2014–2015
* DFL-Supercup: 2015

## Lähteet
Timo J. Tuikka

**Timo Juhani Tuikka** (s. 1975 Oulu) on suomalainen tieto- ja kaunokirjailija, esseisti, kolumnisti sekä vapaa toimittaja ja luennoija. Hän on toiminut vapaana kirjoittajana vuodesta 2010. Tuikka on koulutukseltaan filosofian tohtori ja yhteiskuntatieteiden maisteri.

Tuikka asui lapsuutensa ja nuoruutensa Luoteis-Lapissa Muoniossa, jossa hän on kertonut oppineensa tuotannossaan näkyvän rehevän kielenkäytön ja herroille irvailemisen perinteen. Tuikka opiskeli Jyväskylän yliopistossa ja valmistuttuaan toimi kolme vuotta historianopettajana. Hän kuitenkin lopetti opetustyöt, kun ei jaksanut enää aikuisiällä kiirehtiä aamukahdeksaksi kouluun.

Tuikka toimi vuosina 2005–2010 Suomen historian tutkijana. Hänen väitöskirjansa ”*Kekkosen konstit*” (2007) käsitteli Urho Kekkosen historia- ja politiikkakäsityksiä. Tuikka on moittinut väitöskirjaansa niin tylsäksi ja teoreettiseksi, ettei jaksa sitä itsekään lukea. Tuikka lopetti tutkijan uransa, koska koki, ettei päässyt tieteellisen kirjoittamisen keinoin käsiksi mihinkään todelliseen.

Tuikan kirjoittama Kaarlo Hillilän tarinallinen elämäkerta *Kekkosen takapiru* (2011) sai paljon positiivista huomiota osakseen..Tuikka osoitti, kuinka Hillilä oli nostamassa 1920-luvulta lähtien Kekkosta maan johtajaksi, ja kuinka mutkattomasti jatkosodan reaalipolitiikasta hypättiin Hillilän johdatuksella Paasikiven–Kekkosen -linjalle.

Tuikka on kommentoinut ahkerasti myös Suomen poliittista järjestelmää. Kun hän teki Suomen demokratian historiasta kertovaa tietokirjaa *Vuosisadan sankarit ja pelurit* (2015), Tuikka tympääntyi poliitikkojen sumutukseen ja demokratian tilaan niin paljon, että ryhtyi julkiseen äänestyslakkoon. Keväällä 2023 Tuikka kertoi esseessään kuitenkin murtaneen äänestyslakkonsa. 

Tuikka on kirjoittanut viime vuosikymmenen aikana etupäässä kaunokirjallisuutta. Huussiesseekokoelmassaan *Täysistunto* (2018) hän korosti wc-lukemisen sivistysvaikutuksia koko ihmiskunnalle. Hänen romaaniaan *Kekkosen salaiset päiväkirjat* (2020) arvioitiin Helsingin Sanomissa ”hauskaksi poliittiseksi tragediaksi” . *Kylä josta pojat katosivat* -romaanissaan Tuikka palasi lapsuudestaan tuttuun Tunturi-Lapin miljööseen.

Esseissään Tuikka on usein suominut älylaitteiden vahingollisuutta lapsille ja tekoälyn vaarallisuutta ihmiskunnalle. Tuikka toimii asiantuntijana Suomen tietokirjailijat ry:ssä. 

## Teokset
*"Kekkosen konstit": Urho Kekkosen historia- ja politiikkakäsitykset teoriasta käytäntöön 1933-1981; väitöskirja, Jyväskylän yliopisto 2007; 
*Kekkosen takapiru: Kaarlo Hillilän uskomaton elämä, Otava 2011; 
*Vuosisadan sankarit ja pelurit; Otava 2015; 
*Suomi sata vuotta ja risat (teksti), Zum Teufel 2017, 
*Täysistunto, Docendo 2018, 
*Kekkosen salaiset päiväkirjat; romaani, Docendo 2020, 
*Vitutuksen voima, Docendo 2022, 
*Kylä josta pojat katosivat, Docendo 2025, 

## Katso myös
*Kekkosen konstit

## Lähteet
Hillman Hunter

**Hillman Hunter** on aluksi Rootes Groupin ja myöhemmin Chrysler Europen vuosina 1966–1979 valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka korvasi Hillman Super Minxin. Valmistaja Rootes Group markkinoi auton eri versioita Hillmanin lisäksi Humber-, Singer- ja Sunbeam-merkeillä. Koko mallistoon viitataan yleisesti nimellä Rootes Arrow. Vuonna 1976 kaikkien aiempien merkkien tilalle tuli Chrysler. Hunterin korvasi Talbot Solara.

Syksyllä 1966 neliovisena sedanina esitelty Hillman Hunter oli viimeisiä Rootes Groupin itse kehittämiä malleja, ennen kuin Chrysler osti yhtiön omistukseensa. Hunterin moottori oli 1,7-litrainen, ja edullisempi 1,5-litraisella moottorilla varustettu malli sai nimekseen **Hillman Minx**. Keväällä 1967 esiteltiin viisiovinen farmarimalli, jonka nimenä oli aluksi **Hillman Estate Car** ilman viittausta Hunter- tai Minx-malleihin.

Samaan aikaan Hunterin kanssa esitelty **Singer Vogue** oli hieman ylellisempi versio. Sen rinnalle tuli seuraavana vuonna edullisempi **Singer Gazelle**, jonka sai myöhemmin myös pienemmällä 1,5-litraisella moottorilla varustettuna. Rootes Group lakkautti Singer-merkin vuonna 1970, jolloin Vogue siirtyi Sunbeam-merkin alle.

Vain Sunbeam-merkkisenä myytiin vuonna 1967 esiteltyä kaksiovista coupé-mallia, jonka nimenä oli **Sunbeam Rapier** tai **Sunbeam Alpine**. Sedania myytiin **Sunbeam Hunter**-, **Minx**-, **Sceptre**- ja **Vogue**-nimillä, farmarimalli oli ranskankielisissä maissa nimeltään **Break de Chasse**. Pohjois-Amerikkaan viedyn mallin nimenä oli **Sunbeam Arrow**.

Auton ylellisin versio oli vuonna 1967 esitelty **Humber Sceptre**. Sen farmarimalli tuli myyntiin vasta vuonna 1974.

Vuodesta 1967 lähtien Chrysler valmisti mallia Melbournessa, ja sitä myytiin Australian markkinoilla Hunterin lisäksi **Hillman Arrow** -nimisenä. Autosta esiteltiin paikallisille markkinoille myös urheilullisempi versio nimeltään **Hillman Hustler**.

Etelä-Afrikassa mallin valmistus alkoi vuonna 1968 **Hillman Vogue**- ja **Arrow**-nimillä. Vuonna 1975 siellä alettiin valmistaa kaksiovista avolavamallia, joka sai nimen **Dodge Husky**.

Vuonna 1976 auton merkiksi vaihdettiin Chrysler, ja kaikkiin malleihin tuli neljä pyöreää ajovaloa. Chrysler Europe myytiin ranskalaiselle PSA-konsernille vuonna 1978, ja Hunterin valmistus lopetettiin seuraavana vuonna. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rainer Sopanen

**Eino Rainer Sopanen** (16. tammikuuta 1893 Savonlinna – 21. tammikuuta 1980) oli suomalainen toimittaja ja itsenäisyysaktivisti.

Sopanen pääsi ylioppilaaksi 1911. Hän oli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan kirjastossa amanuenssina 1915–1916 ja suoritti kirjastotutkinnon 1916. Tämän jälkeen Sopanen oli Helsingin yliopiston kirjastossa ylimääräisenä amanuenssina 1916–1918 ja Ylioppilaskunnan kirjastossa vt. kirjastonhoitajana  1919–1921 sekä vakinaisena kirjastonhoitajana 1922–1927. Sopanen toimi sitten ulkoasiainministeriössä apulaisarkistonhoitajana 1927–1933 ja sanomalehtijaoston päällikkönä 1930–1932. Hänet asetettiin lakkautuspalkalle arkistonhoitajan virasta 1933. 

Sopanen oli mukana jääkäriliikkeessä. Hän osallistui liikkeen perustamiskokoukseen Ostrobotnian kassahuoneessa 20. marraskuuta 1914 ja hän kuului Ylioppilaiden keskuskomiteaan, joka käynnisti syksyllä 1914 jääkärien rekrytointia. Sopanen hoiti tiedusteluasioita, osallistui 1919 Viron vapaussotaan ja sai majurin arvon.

Sopanen oli vuodesta 1933 lähtien toimittajana Uusi Suomi-lehden ulkomaantoimituksessa. 

Majuri Sopanen toimi talvisodassa salasanomien murtamisosaston päällikkönä.

Hänet valittiin 1958 Suomen Sanomalehtimiesten liiton puheenjohtajaksi. 

## Suomennoksia
* Alfred Hauge : *Huuto* : romaani ; norjankielisestä alkuteoksesta *Ropet* suom. Rainer Sopanen. Kirjapaja, Helsinki 1948

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ylen Elävä arkisto : Uutta valoa jääkärihistoriaan — näin he itse sen kertoivat - Walter Horn, K. J. Kalliala ja Rainer Sopanen kertovat Ostrobotnian perustamiskokouksesta 1914, äänitetty 31.1.1970
Edgar Kennedy

**Edgar Livingston Kennedy** (26. huhtikuuta 1890 Monterey, Kalifornia – 9. marraskuuta 1948 Woodland Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä ja -ohjaaja, joka tunnettiin rooleistaan komedioissa.

Kennedy aloitti uransa nyrkkeilijänä ja vaudeville-esiintyjänä ennen siirtymistään elokuviin. Hän esiintyi uransa aikana noin 300 elokuvassa, joista noin 100 oli pitkiä elokuvia. Vuodesta 1914 Kennedy työskenteli Mack Sennettille ja muun muassa esitti epäpätevää poliisia useissa varhaisissa Keystone Kops -elokuvissa. Siirryttyään vuonna 1928 tuottaja Hal Roachin leipiin hän esiintyi sivuosissa useissa Oliver Hardyn ja Stan Laurelin sekä Charley Chasen elokuvissa ja ohjasi niistä muutamia (mm. lyhyet mykkäelokuvat *[[Keitosta pähkinöihin]]* ja *[[Iloiset soittoniekat]]*). Hän oli pääosassa lyhyessä komediassa *A Pair of Tights* (1928). Eräs Kennedyn tunnetuimmista rooleista on pienehkö sivurooli huono-onnisena limonaadinmyyjänä Marx-veljesten elokuvassa *[[Neljä naurettavaa naapuria]]* (1933).

Vuodesta 1931 kuolemaansa asti Kennedy oli tähtenä RKO:n tuottamassa *The Average Man* -nimisessä lyhyiden tilannekomedioiden sarjassa, joita tehtiin kuusi vuodessa. Uransa myöhemmässä vaiheessa hän esitti sivurooleja muun muassa elokuvissa *[[San Franciscon maanjäristys (elokuva)|San Franciscon maanjäristys]]* (1936), *[[Tapahtuipa Hollywoodissa|Tähti on syttynyt]]* (1937), *[[Laulaen maihin]]* (1945), *[[Voi mikä keskiviikko]]* (1947) ja *[[Onko rouvani uskoton?]]* (1948). Hän kuoli 58-vuotiaana kurkkusyöpään. Kennedyn viimeiseksi elokuvaksi jäi Doris Day -musikaali *[[Jazzityttö]]*, joka valmistui hänen kuolemansa jälkeen 1949.

Kennedyllä on oma tähti Hollywood Walk of Famella.

Kennedy tunnettiin lempinimellä ”slow burn”, sillä hän näytteli usein hahmoja, joille oli ominaista hidas suuttuminen ja pidätelty kiukku. Hänellä oli tapana näissä kohtauksissa hieroa tunnusomaisella tavallaan kämmentä kasvojaan vasten. Näissä kohtauksissa hän esitti usein omaan arvovaltaansa uskovaa poliisia. Tämän itseluottamus ei horjunut, vaikka vastapuoli piti häntä pilkkanaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Jesse Lehto

**Jesse Lehto** (s. 12. helmikuuta 1993) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edustaa Kaustisen Pohjan-Veikkoja, ja häntä valmentaa Eero Yli-Soini.

Lehto sijoittui 12:nneksi Bressanonen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009. Hän karsiutui EM-kisojen loppukilpailusta alle 20-vuotiaissa 2011 ja alle 23-vuotiaissa 2013. 14. kesäkuuta 2015 Lehto heitti Kruunupyyssä silloisen ennätyksensä 71,89 m, joka oli tuolloin kauden toiseksi paras suomalaistulos ja oikeutti kisapaikkaan Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kisoihin. EM-finaalissa hän oli seitsemäs tuloksella 70,05 m.

Kalevan kisoissa Lehto voitti SM-pronssia vuonna 2015 tuloksella 69,75 m ja vuonna 2016 ennätyksellään 73,09. Suomen talvimestaruuskilpailuissa hän on saavuttanut kultaa 2016, hopeaa 2017 ja pronssia 2018. 

## Lähteet
Hoboksarin mongolien autonominen piirikunta

**Hoboksarin mongolien autonominen piirikunta** (, ) on Kiinaan kuuluvan Xinjiangin autonomisen alueen pohjoisosassa sijaitseva mongolien autonominen piirikunta. Hallinnollisesti se kuuluu Ilin kazakkien autonomiseen prefektuuriin kuuluvaan Tachengin prefektuuriin. Vuonna 2010 piirikunnalla oli 62&nbsp;100 asuaksta.

## Maantiede
Hoboksarin piirikunta kattaa 28&nbsp;784 km² kokoisen alueen. Alue on Kazakstanin rajalta sisämaan Gurbartünggütin aavikolle virtaavan Hobok-nimisen joen laaksoa. Alue koostuu suurimmaksi osaksi tasangosta ja aavikosta. 

## Historia
Qing-dynastian aikana alueen mongolit järjestettiin hallinnollisesti lippukuntiin. Hoboksarin lippukunnat kuuluivat Ünen-Süzügtün liittoon. Mongolit paimensivat karjaa ja vuonna 1942 Hoboksarissa oli arviolta 500&nbsp;000 karjaeläintä. Kazakkien johtama Ilin alueen kansannousu tiputti eläinten määrän vuoteen 1949 mennessä 90&nbsp;000:n. Kiinan sisällissodan myötä kommunistien Kansan vapautusarmeija valloitti Xinjiangin vuonna 1949 ja vuonna 1954 Hoboksarista tehtiin autonominen piirikunta. Vielä tuolloin mongolit muodostivat 58&nbsp;% piirikunnan väestöstä. Karjaeläinen määrä alueella lisääntyi vuoteen 1957 mennessä lukemaan 269&nbsp;244. Kolhoositilojen perustaminen ja paimentolaisuuden kitkeminen hidastivat karjan määrän kasvua vuodesta 1958 eteenpäin ja määrät pysyivät suurin piirtein samoina vuoteen 1979 saakka. Vuonna 1999 karjaeläimiä oli 442&nbsp;500 ja ne tuottivat 4&nbsp;700 metristä tonnia lihaa, 5&nbsp;597 tonnia maitotuotteita, 588 tonnia villaa ja 16,75 tonnia vuohenkarvaa.

## Väestö
Vuonna 2010 piirikunnan alueella oli 62&nbsp;100 asukasta. Vuonna 1999 asukkaita oli 50&nbsp;942 ja heistä 16&nbsp;349 tai 32,2&nbsp;% oli mongoleja. Alueen mongolit ovat oiraatteja eli länsimongoleja. Muita etnisiä ryhmiä olivat kazakit (28&nbsp;%) ja hiljattain alueelle muuttaneet han-kiinalaiset (37&nbsp;%). Mongolien suhteelisen määrän väheneminen selittyy han-kiinalaisten muuttajien tulosta ja kazakkien korkeammasta syntyvyydestä.

## Lue lisää
* Xinjiangin mongolit

## Lähteet
Erkan Zengin

**Erkan Zengin** (s. 5. elokuuta 1985 Kulu) on turkkilais-ruotsalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on vasen laitalinkki. Zengin pelasi uransa aikana sekä Ruotsin Allsvenskanissa että Turkin Superliigassa. Turkin-mestaruuden ja Turkin cupin hän voitti kaudella 2008–2009 Beşiktaşissa.

## Seurajoukkueura

Zengin edusti juniorina Norsborgs IF:ää ja Hammarby IF:ää. Miesten tasolla hänen ensimmäinen joukkueensa oli Hammarby IF:n juniorijoukkueistaan yli-ikäisiksi kasvaneille pelaajilleen perustama Hammarby TFF. Sieltä Zengin nousi edustusjoukkueeseen, jossa pelasi ensimmäisen ottelunsa Ruotsin pääsarjassa Allsvenskanissa kaudella 2004. Yhteensä Zengin pelasi seurassa 92 pääsarjaottelua kausina 2004–2008. Tammikuussa 2009 Hammarby IF lainasi hänet Turkin Superliigassa pelaavaan Beşiktaşiin. Zengin pelasi kevään aikana kaksi sarjaottelua ja oli voittamassa sekä Turkin-mestaruutta että Turkin cupia. Heinäkuussa 2009 Beşiktaş hankki hänet pysyvästi 400 000 euron siirtosummalla.

Kaudella 2009–2010 Zengin ei pelannut Beşiktaşissa ainuttakaan sarjaottelua. Hänet lainattiin tammikuussa 2010 samassa sarjassa pelaavaan Eskişehirsporiin. Siellä Zengin pelasi kevätkauden aikana 12 sarjaottelua. Heinäkuussa 2010 hän siirtyi seuraan pysyvästi ilmaisella siirrolla. Zengin kuului seuran runkopelaajiin seuraavien neljän ja puolen kauden ajan pelaten niiden aikana 133 Superliigan ottelua. Tammikuussa 2015 hän vaihtoi jälleen seuraa Superliigan sisällä, kun Trabzonspor hankki hänet 2,25 miljoonan euron siirtosummalla. Siellä Zengin pelasi loppukauden aikana 15 liigaottelua.

Trabzonsporista Zengin siirtyi kaudeksi 2016–2017 takaisin Eskişehirsporiin, jota edusti kahden kauden ajan Turkin kakkostasolla. Sieltä hän jatkoi kaudeksi Ruotsin Hammarbyhyn ja taas takaisin Turkkiin. Zengin pelasi Fatih Karagümrükissä ensin Turkin kolmostasolla ja sitten kakkostasolla. Kakkossarjan Adana Demirsporissa Zengin pelasi kausilla 2019–2021, mutta jälkimmäisen kauden lopulla hän vaihtoi Tuzlasporiin.

## Maajoukkueura

Zengin kuului Turkin maajoukkuerinkiin alle 15-, alle 18- ja alle 19-vuotiaissa, mutta alle 21-vuotiaissa hän siirtyi edustamaan Ruotsia. Hän teki ensiesiintymisensä Ruotsin A-maajoukkueessa 26. maaliskuuta 2013, kun joukkue pelasi maalittoman ystävyysottelun Slovakiaa vastaan. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki 8. syyskuuta 2014, kun Ruotsi pelasi vieraissa 1–1-tasapelin Itävaltaa vastaan EM-kilpailujen 2016 karsinnoissa. Zengin edusti Ruotsia myös EM-kilpailuissa 2016. Lopputurnauksessa hän pelasi yhdessä pelissä.

## Saavutukset
:Päivitetty kauden 2014–2015 jälkeen.

**Beşiktaş**
* Turkin Superliiga: 2008–2009
* Turkin cup: 2008–2009

## Lähteet
Erkylä

**Erkylä** on kylä Hausjärvellä. Kylässä sijaitsee muun muassa Erkylän kartano. Siellä sijaitsi vuosina 1958–2015 myös 65 metriä korkea teräsbetoninen Erkylän linkkitorni. Suomen sisällissodan aikana 21. huhtikuuta 1918 kylässä käytiin saksalaisten ja punakaartin välinen Erkylän taistelu. Kylässä sijaitsevat myös Erkylänjärvi ja Lallujärvi. Hausjärven kuntakeskukseen Oittiin on Erkylästä matkaa reilut 17 kilometriä. Lähimmät kaupungit ovat Riihimäki ja Hyvinkää.

Vuosina 1976–1983 Hyvinkään taiteilijaseura järjesti Erkylän kartanon kivinavetan liepeillä kuvataiteen kesätapahtumaa nimeltä Erkylän Ometta. Myös joitakin konsertteja järjestettiin, ja paikalla toimi kesäkahvio.
Erkylän Ometassa vieraili parhaina kesinä 15&nbsp; 000 kävijää. Ometta on vanhaa suomen kieltä ja tarkoittaa navettaa.

Erkylän koulu lakkautettiin vuonna 2010 ja oppilaat siirrettiin Hikiälle rakennettuun Eskon kouluun.

Kylän nimi esiintyy vanhoissa kartoissa muun muassa muodoissa Erkkylä, Ärkkylä, Ärkölä ja Erkola. Kylä-osa ei ilmeisesti ole alun perin kuulunut kylännimeen. Nimen vanhimmat muodot Ärkylä ja Erkkola viittaavat talonnimeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Erkylän linkkitornin purku (YouTube)
Chauffayer

**Chauffayer** on kunta Kaakkois-Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Kunnassa oleva 1700-luvulla rakennettu kartano *château des Herbeys* toimii nykyään hotellina. 

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Luettelo videopelissä Grand Theft Auto V esiintyvistä kappaleista

*[[Grand Theft Auto V]]* on Rockstar Northin kehittämä ja Rockstar Gamesin vuonna 2013 julkaisema toimintaseikkailupeli. Muiden pelisarjan osien tapaan *Grand Theft Auto V* sisältää useita radiokanavia, jotka soittavat eri tyylilajien musiikkia aina kun pelaaja astuu johonkin pelin kulkuneuvoista. Pelissä on 15 musiikkikanavaa ja kaksi puheradiota. Lisäksi pelin Windows-versio sisältää muokattavan ”Self Radio” -radiokanavan.

## Musiikkikanavat
### Blue Ark
**DJ:** Lee "Scratch" Perry
**Tyylilaji:** Reggae, dancehall ja dub

### Channel X
**DJ:** Keith Morris
**Tyylilaji:** Punk ja hardcore punk

### East Los FM
**DJ:** DJ Camilo ja Don Cheto
**Genre:** Meksikolainen musiikki ja latinalaisamerikkalainen musiikki

### FlyLo FM
**DJ:** Flying Lotus
**Tyylilaji:** IDM ja alternative hip hop

### Los Santos Rock Radio
**DJ:** Kenny Loggins
**Tyylilaji:** Klassinen rock ja pop rock

### The Lowdown 91.1
**DJ:** Pam Grier
**Tyylilaji:** Klassinen soul ja disko

### Non-Stop Pop FM
**DJ:** Cara Delevingne
**Tyylilaji:** Popmusiikki

### Radio Los Santos
**DJ:** Big Boy
**Tyylilaji:** Nykyaikainen hip hop ja rap

### Radio Mirror Park
**DJ:** Twin Shadow 
**Tyylilaji:** Indietronica

### Rebel Radio
**DJ:** Jesco White
**Tyylilaji:** Country ja rockabilly

### Soulwax FM
**DJ:** Soulwax
**Tyylilaji:** Elektroninen musiikki

### Space 103.2
**DJ:** Bootsy Collins
**Tyylilaji:** Funk ja R&B

### Vinewood Boulevard Radio
**DJ:** Nate Williams ja Stephen Pope
**Tyylilaji:** Garage rock ja noise rock

### West Coast Classics
**DJ:** DJ Pooh
**Tyylilaji:** Hip hop ja gangsta rap

### WorldWide FM
**DJ:** Gilles Peterson
**Tyylilaji:** Lounge, chillwave, jazz-funk ja maailmanmusiikki

### The Lab
**DJ:** The Alchemist ja Oh No
**Tyylilaji:** Hip hop, synthpop ja dancehall

### blonded Los Santos 97.8 FM
**DJ:** Frank Ocean 
**Tyylilaji:** Contemporary R&B, soul ja rap

### Los Santos Underground Radio
**DJ:** Solomun, Tale Of Us, Dixon ja The Black Madonna
**Tyylilaji:** Techno ja Elektroninen musiikki

### iFruit Radio
**DJ:** Danny Brown ja Skepta
**Tyylilaji:** Rap ja Hip hop

### Kult 99.1 FM
**DJ:** Julian Casablancas 
**Tyylilaji:** Garage rock

### Still Slipping Los Santos
**DJ:** Joy Orbison 
**Tyylilaji:** alternative hip hop

### Music Locker Radio
**DJ:** Moodymann, Palms Trax ja Keinemusik 
**Tyylilaji:** Elektroninen musiikki, Techno ja disko

### Media Player
**DJ:** ei ketään
**Tyylilaji:** Techno, disko ja Funk

### MOTOMAMI Los Santos
**DJ:** Rosalía ja Arca
**Tyylilaji:** latinalaisamerikkalainen musiikki

### Self Radio
**DJ:** Cliff Lane ja Andee (äänenä Ed McMann ja Shelley Miller)

## Puheradiokanavat
### Blaine County Talk Radio

### West Coast Talk Radio

## Lähteet