open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Saïd Chiba

**Saïd Chiba** (, s. 28. syyskuuta 1970 Casablanca, Marokko) on marokkolainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja. Hän on valmentanut elokuusta 2011 lähtien qatarilaista Qatar SC:tä.

## Pelaajaura
Keskikentällä pelannut Chiba aloitti uransa kotimaassaan Marokossa, jossa hän edusti kuusi kautta FUS de Rabatia. Sittemmin hän siirtyi saudiarabialaiseen Al-Hilaliin, jossa Chiba pelasi kaksi kautta, voittaen jälkimmäisellä kaudellaan Saudi-Arabian valioliigan vuonna 1996. Mestaruuden jälkeen hän siirtyi Eurooppaan ja aluksi Espanjaan Compostelaan. Sittemmin matka jatkui vuonna 1999 Ranskaan Nancyyn, jossa Chiba pelasi kaksi kautta. Hän kävi samalla pelaamassa lainalla Skotlannin Motherwellissa. Chiba pelasi vielä yhden kauden Arisissa, kunnes päätti siirtyä vuonna 2002 Lähi-itään. Chiba edusti aluksi Qatarissa Qatar SC:tä vuosina 2002–2004 ja sittemmin vuodet 2004–2007 Arabiemiirikunnissa, jossa hän edusti Al-Khaleejia ja Al-Sharjahia.

Chiba pelasi myös Marokon maajoukkueessa vuosina 1995–2001. Hän edusti Marokkoa vuoden 1998 MM-kisoissa, sekä 1998 ja 2000 Afrikan-mestaruuskisoissa.

## Valmennusura
Chiba siirtyi valmentajaksi heti pelaajauransa päätyttyä ja toimi Qatar SC:n apuvalmentajana vuosina 2007–2011. Tuona aikana joukkue saavutti Qatarin kruununprinssi cupin vuonna 2009. Chiba nousi elokuussa 2011 Qatar SC:n uudeksi valmentajaksi Sebastião Lazaronin tilalle.

## Lähteet
Inger Lise Hansen

**Inger Lise Hansen** (s. 1. syyskuuta 1981 Åsgårdstrand) on norjalainen kristillisen kansanpuolueen poliitikko. Hän toimi puolueensa nuorisojärjestön johdossa vuosina 2005–2007 ja oli puolueen toisena varajohtajana 2007–2011.

Hansen syntyi Åsgårdstrandissa, Vestfoldin läänissä, ja muutti myöhemmin Osloon. Hän valmistui Oslon yliopistosta, jossa hän oli opiskellut uskonto- ja kulttuurihistoriaa. Hän on naimisissa toisen kristillisdemokraattivaikuttajan, David Hansenin kanssa.

Hansen on ollut kiistelty poliitikko, sillä hän on julkisuudessa ajanut puolueensa voimakasta liberalisoimista. Hän on puolustanut samaa sukupuolta olevien avioliittoja ja homoadoptiota. Hän on myös Norjan EU-jäsenyyden kannalla ja on suhtautunut puolueensa yleistä linjaa kriittisemmin Israeliin. Hansen on tunnustuskunnaltaan helluntailainen. Hän ei kannata eutanasiaa eikä aborttia lukuun ottamatta poikkeustapauksia.

Hansen on saanut voimakasta kritiikkiä puolueensa johdolta, mutta hänet on myös nähty uutta ja nykyaikaista kristillisdemokraattipuoluetta tavoittelevan liberaalisiiven johtavana edustajana. Hansenia on kosiskeltu eräiden konservatiivipuolueen vaikuttajien taholta.

## Lähteet
Chloe Smith

**Chloe Rebecca Smith** (s. 17. toukokuuta 1982 Ashford, Kent) on brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko, joka on toiminut työ-ja eläkeministerinä syyskuuta 2022 lähtien. Hänet valittiin Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneeseen Norwich Northin vaalipiiristä vuonna 2009 Ian Gibsonin erottua parlamentin kuluskandaalin takia. Hänet nimitettiin vuonna 2011 ministeriksi valtiovarainministeriöön.

Smith on työskennellyt Gillian Shephardille ja Bernard Jenkinille. Opiskeltuaan Yorkin yliopistossa englanninkielistä kirjallisuutta hän liittyi Deloitten palvelukseen.

Smith on vastustanut muun muassa Lissabonin sopimusta, ajanut matalampaa verotusta ja osoittanut kannatuksensa samaa sukupuolta olevien avioliittojen tunnustamiselle. Hän on tehnyt vapaaehtoistyötä muun muassa Cancer Research UK:lle ja Sport Reliefille. Hän on ateisti.
Sheila Mercier

**Sheila Betty Mercier** (o.s. *Rix*, 1. tammikuuta 1919 Kingston upon Hull, Britannia – 4. joulukuuta 2019 Kent, Britannia) oli englantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa matriarkka Annie Sugdenin roolissa saippuasarjassa *[[Emmerdale]]*.

## Nuoruus
Mercier syntyi Hullissa uudenvuodenpäivänä 1919. Hänen isänsä Herbert Rix oli osakkaana J. R. Rix & Sons Ltd -laivayhtiössä, ja äiti Fanny oli harrastajanäyttelijä ja -laulaja. Hänellä oli kolme sisarusta, joista yksi oli näyttelijä Brian Rix (1924–2016). Käydessään koulua St Ethelburgassa Hornseassa Mercier alkoi näytellä koulunäytelmissä ja esiintyä konserteissa. Koulun päätyttyä Mercier lähti opiskelemaan näyttelemistä Stradford-upon-Avonin College of Dramassa. Toisen maailmansodan aikana Mercier palveli Women's Auxiliary Air Forcessa.

## Ura
Mercier aloitti ammatillisen uransa 1930-luvulla. 18-vuotiaana hän esiintyi Hull Little -teatterissa yhdessä Croydonin repertoaariryhmän kanssa. Hän kiersi Donald Wolfitin Shakespeare-yhtiön kanssa vuonna 1939. Sodan jälkeen Mercier esiintyi useissa veljensä Brianin tuottamissa näytelmissä, kuten näytelmässä *Kaksoikotka*, jossa hän esitti kuningatarta.

Työskennellessään veljensä kanssa Viking -teatteriyhtiössä vuonna 1949 Mercier tapasi näyttelijä Peter Mercierin, josta tuli myöhemmin hänen aviomiehensä. Pariskunta esiintyi yhdessä useissa Brianin kirjoittamissa farsseissa Lontoon Whitehall-teatterissa 1950- ja 1960-luvuilla. Mercier teki ensiesiintymisensä televisiossa vuonna 1946, minkä jälkeen hän esiintyi veljensä tuottamissa televisionäytelmissä vuoteen 1972 asti.

Vuonna 1972 Mercier aloitti tunnetuimmassa roolissaan *Emmerdale* -sarjan Annie Sugdenina. Mercier oli yksi sarjan alkuperäisnäyttelijöistä. Hän oli mukana sarjassa vakituisesti vuoteen 1994 asti, mutta vieraili sarjassa vielä vuosina 1995 ja 1996, minkä jälkeen hän jäi eläkkeelle. Vuonna 2009 Mercier palasi Annien rooliin vielä kerran, kunnianosoituksena edellisenä vuonna kuolleelle kollegalleen Clive Hornbylle, joka näytteli sarjassa Annien vanhinta poikaa Jackia.

## Yksityiselämä
Mercier oli naimisissa näyttelijä Peter Mercierin kanssa 42 vuotta, kunnes tämä kuoli vuonna 1993. Parin poika Nigel (1954–2017) työskenteli itse televisioalalla. Vuonna 1994 julkaistiin Mercierin omaelämäkerta *Annie's Song: My Life & Emmerdale*, jonka kirjoittamiseen oli osallistunut myös Anthony Hayward. Omaelämäkerrassaan hän kertoi joutuneensa eteläafrikkalaisen upseerin raiskaamaksi toisen maailmansodan aikana. Mercier tuli raskaaksi, mutta antoi tyttärensä adoptioon vanhempiensa painostamana. Tytär otti häneen yhteyttä vuonna 1969.

Mercier kuoli satavuotiaana 4. joulukuuta 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Nomifensiini

**Nomifensiini** eli **nomifenisiini** (*Merital*, *Alival*) on käytöstä poistettu masennuslääke. Se oli dopamiinienerginen, eli se lisäsi mielihyvää tuottavan hormonin, dopamiinin tuotantoa. Dopamiinin ohella nomifensiini vaikutti noradrenaliinin tuotantoon taikka takaisinottoon synaptisissa hermopäätteissä.

Nomifensiinin kehitti vuonna 1976, Hoechst-yhtymä. Käytöstäpoisto tapahtui luultavasti suunnilleen samaan aikaan kuin maprotiliini poistettiin. Nomifensiini lienee ollut kaikkein ensimmäisiä niin sanottuja SNRI-lääkkeitä, kun taas maprotiliini oli tetrasyklinen.

Lääkeaine poistettiin käytöstä sen aiheuttamien haittavaikutusten vuoksi. Nomifensiinillä oli taipumusta aiheuttaa lääkekuumetta sekä hemolyyttistä anemiaa, joskin jälkimmäistä harvemmin.

Lähdeteoksessa lääkeaine luokitellaan kohtaan "muut antidepressiivat". Sen vaikutus niin sanottuihin 5-HT-reseptoreihin oli heikohko, sitä pidettiin mahdollisesti nykyisten niin sanottujen AD/HD-lääkkeiden edeltäjänä. Näistä on osaa käytetty myös tupakoinnin lopettamisessa.

## Lähteet
* Achté & Tamminen: Depressio ja sen hoito, Recallmed, 1993, Jyväskylä (s. 250, taulukko) 

## Aiheesta muualla
*PubChem: Nomifensine 
*DrugBank: Nomifensine 
*Arznei-Telegramm, v. 1991
När jag blundar

”**När jag blundar**” () on Pernilla Karlssonin esittämä kappale, jolla hän voitti helmikuussa 2012 Yleisradion järjestämän Uuden musiikin kilpailun, ja tuli samalla valituksi edustamaan Suomea vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa Azerbaidžanissa. Kappale tuli valituksi kolmen parhaan joukkoon, niin sanottuun superfinaaliin 30 prosentin äänimäärällä, ja voitti siellä 53 prosentin äänimäärällä. Ruotsinkielisen kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut laulajan veli Jonas Karlsson alun perin 50-vuotislahjaksi heidän äidilleen. Suomen edustuskappale on ollut ruotsinkielinen kerran aiemmin vuonna 1990. Kappale ei päässyt mukaan finaaliin.

”När jag blundarin” on katsottu muistuttavan huomattavasti Yonan kappaletta ”Pilvet liikkuu, minä en” hänen samannimiseltä albumiltaan vuodelta 2010.

## Katso myös
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kappale Uuden musiikin kilpailun verkkosivuilla 
* Yle Elävä arkisto: När jag blundar - Pernilla Karlsson laulaa äidistään veljensä sanoin ja sävelin
Valtion audiovisuaalinen keskus

**Valtion audiovisuaalinen keskus** (valtion av-keskus, VAVK) oli vuosina 1976–1994 toiminut Suomen valtion laitos. Sen tehtävänä oli yhdessä kouluviranomaisten kanssa hoitaa audiovisuaalisen oppimateriaalin levitystä, tuotantoa ja valmistusta.

VAVK perustettiin vuonna 1976 jatkamaan valtion opetuselokuvatoimikunnan tehtäviä. Tuotanto- ja jakelujärjestelmän avulla pyrittiin takaamaan oppilaitosten audiovisuaalisen opetusmateriaalin saatavuus tasapuolisesti maan eri osissa sekä lisäämään tuolloin riittämättömäksi todettua esitysmateriaalia. Omatuotannon ohella VAVK maahantoi ja lokalisoi ulkomaisia opetus- ja lastenelokuvia. Keskus julkaisi *Oppima–LärMed*-nimistä opetuselokuviin ja viestintäkasvatukseen keskittynyttä julkaisua. Lisäksi VAVK tarkasti ja hyväksyi opetuskäyttöön tarkoitetut elokuvat.

1990-luvulle tultaessa VAVK tuotti, maahantoi, myi ja lainasi elokuvia, videoita ja Yleisradion videonauhoitteita oppilaitoksille. Oma tuotanto oli niukkaa - opetusohjelmien tuotanto oli keskittynyt Yleisradiolle sekä yksityisille tuotantoyhtiöille, joilta levitettävät ohjelmat hankittiin. Viimeisenä toimintavuonna julkaistiin ensimmäinen multimedia-cd viestintäkasvatuksesta. 

Valtion audiovisuaalinen keskus lakkautettiin eduskunnan päätöksellä 1. maaliskuuta 1994 ja sen tehtävät siirrettiin opetushallitukselle. VAVK tuotti tai lokalisoi toimintansa aikana yli 500 eri elokuvaa, minkä lisäksi se levitti Yleisradion opetusohjelmia ja yksityisten tuotantoyhtiöiden tuotantoa. Keskuksen lakkautuksen jälkeen Yleisradio otti itse hoitaakseen opetusohjelmiensa jakelun. Opetushallituksessa julkaisutuotanto jatkui yhdistämällä VAVK:n *Oppima–LärMed* ja opetushallituksen tietokoneohjelmiin erikoistunut *Valikko*-julkaisu uudeksi *OTE – Opetus & Teknologia* -lehdeksi, jonka teemoina jatkuivat viestintäkasvatus ja tietoteknologian opetuskäyttö.

## Lähteet
*"Näkökulmia mediakasvatukseen" (Heikki Kynäslahti, Reijo Kupiainen ja Miika Lehtonen)
*"Hallituksen esitys Eduskunnalle laiksi valtion audiovisuaalisesta keskuksesta annetun lain kumoamisesta" Valtiopäivät 1993
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Barney Rosset

**Barnet Lee "Barney" Rosset, Jr.** (28. toukokuuta 1922 – 21. helmikuuta 2012 Manhattan, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalaisen kustantamon Grove Pressin entinen omistaja ja hän toimi Evergreen Review -lehden kustantajana ja päätoimittajana. Hän voitti oikeudenkäynnin, jossa oli kysymys D. H. Lawrencen romaanin *[[Lady Chatterleyn rakastaja]]* sensuroimattoman version julkaisusta. Myöhemmin hän oli Henry Millerin kiistellyn romaanin *[[Kravun kääntöpiiri (romaani)|Kravun kääntöpiiri]]* yhdysvaltalainen kustantaja. Oikeuden Millerin romaanin julkaisemiseen ja levittämiseen vahvisti Yhdysvaltain korkein oikeus 1964, ja kyse oli virstanpylväästä Yhdysvaltain oikeudenkäytössä.

Rosset ei ole erityisen tunnettu esimerkiksi Suomessa, mutta hänen merkityksensä Yhdysvaltojen kustannusmaailmassa oli suuri. Oikeudenkäyntien lisäksi hän oli merkittävä sikäli, että hän toi Yhdysvaltojen lukevalle yleisölle useita merkittäviä kirjailijoita, kuten Samuel Beckettin, Eugène Ionescon, Jean Genet'n, Che Guevaran ja Ho Tši Minhin.

## Lähteet
TUL Cup 1953

**Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailuihin 1953** ilmoittautui 17 joukkuetta. Mestaruuden voitti Turun Pyrkivä. Osallistumisoikeus oli kaikilla Yhteisten sarjojen joukkueilla sekä suursarjan kevätkierroksen lohkovoittajilla.

## Pudotuspelit
1.kierros: Oulun Työväen Palloilijat - Kokkolan Jymy 1-3, Turun Veikot - Turun Teräs 2-1, Turun Toverit - Turun Kisa-Veikot 3-4.

Mestarijoukkue: Erik Roos, Jukka Leino, Juho Paatelo, Reino Suojanen, Rainer Suojanen, Risto Vuorio, Matti Hurme, Kalevi Rantanen, Kalevi Lehtovirta, Pertti Laaksonen ja Aulis Lähtinen.

## Katso myös

* TUL Cup

## Lähteet

* TUL:n toimintakertomus 1953
Heikki Toivola

**Heikki ”Heka” Toivola** (2. kesäkuuta 1940 Kotka – 15. lokakuuta 2009 Valkeakoski) oli suomalainen mainosgraafikko, joka sai Rudolf Koivu -palkinnon vuonna 1971 lastenkirjallaan *The Hole Story*.

Toivola kävi koulunsa Virojoella ja Järvenpäässä. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1959 ja opiskeli mainosgrafiikkaa Kunstschule Alsterdammissa Hampurissa.

Toivola työskenteli mainos- ja pakkausgraafikkona Tampellan Tambox-tehtailla Inkeroisissa 1966–1970, sitten Yhtyneiden paperitehtaiden keskushallinnossa ja tytäryrityksessä Paperituote ja lopuksi UPM-Kymmenessä.

Toivola suunnitteli myös monia liikemerkkejä ja logoja, kuten Kansallis-Osake-Pankin vuonna 1974 käyttöön otetun sinisen oravatunnuksen. 

Hän oli Lotta-Sofia Saahkon äidinpuoleinen isoisä.

## Lähteet
James Pierpont

**James Pierpont** (25. huhtikuuta 1822 – 5. elokuuta 1893) oli yhdysvaltalainen urkuri ja kuoronjohtaja. Hän sävelsi ja sanoitti ”The One Horse Open Sleigh” -laulun (1857), joka tarkoitettiin alun perin kiitospäiväksi. Esitys kirkossa Savannahissa, Georgiassa sai niin hyvän vastaanoton, että se päätettiin toistaa jouluna, ja kappale vakiintuikin joululauluksi nimellä ”Kulkuset”. Se julkaistiin tällä uudella nimellä vuonna 1859.

Pierpont oli alun perin Massachusettsista kotoisin. Hän palveli Konfederaation armeijassa Yhdysvaltain sisällissodassa ja oli kahdesti naimisissa. Hän kuoli Floridassa.

## Lähteet
Matti T. Tuominen

**Matti Tapio Tuominen** (16. joulukuuta 1947 Pori – 1999) oli suomalainen muusikko, säveltäjä ja sanoittaja. Matti T. Tuominen oli 1970-luvulla porilaisen Purema-lauluyhtyeen keulahahmo. Yhtyeen hajoamisen jälkeen Tuominen jatkoi soolouralla, julkaisten yhden sooloalbumin ja useita singlejä. 

Matti T. Tuominen teki kappaleita myös muille artisteille, kuten Lea Laven, Lasse Mårtenson ja Pasi Kaunisto. Lisäksi hän sävelsi musiikkia kahteen Visa Mäkisen elokuvaan. 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa Tuominen ohjasi muutamia lyhyitä opetuselokuvia Valtion AV-keskukselle.

Tuominen kuoli vuonna 1999 ja hänet on haudattu Porissa Käppärän hautausmaalle.

## Diskografia
### Albumit sooloartistina
*Päällä pienen pallon (1984)

### Singlet sooloartistina
*Hetki (1982)
*Paha uni (1982)
*Matkalla itseeni (1984)
*Heijaa PPT (1984)
*Taisin vähän hullaantua (1985)
*Hei Dingo! (1992)

## Lähteet
*Fono.fi - Äänitetietokanta

### Viitteet
Paula Ormaechea

**Paula Ormaechea** (s. 28. syyskuuta 1992 Sunchales) on argentiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut WTA-listan sijalla 59 lokakuussa 2013. Hän on voittanut urallaan yhdeksän ITF-turnausta kaksinpelissä.

## Tennisura
Vuonna 2012 Ormaechea pääsi ensimmäistä kertaa Grand Slam -turnauksen pääsarjaan, kun hän voitti karsintapelinsä Australian avoimissa. Pääsarjan ensimmäisellä kierroksella hän voitti maailmanlistan sijalla 50 olleen Simona Halepin. Toisella kierroksella Ormaechea hävisi kahdeksanneksi sijoitetulle Agnieszka Radwańskalle. Helmikuussa hän pääsi puolivälieriin Bogotán WTA-turnauksessa. Ranskan avoimissa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Venus Williamsille kolmessa erässä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Ryūe Nishizawa

**Ryūe Nishizawa** (, s. 7. helmikuuta 1966 Kanagawan prefektuuri) on palkittu japanilainen arkkitehti. Hänet tunnetaan erityisesti Kazuyo Sejiman kumppanina SANAA-arkkitehtitoimistossa (”Sejima and Nishizawa and Associates”), joka sai Pritzker-palkinnon vuonna 2010. Hänellä on kuitenkin ollut myös oma toimisto vuodesta 1997 lähtien. Nishizawa valmistui Jokohaman kansallisesta yliopistosta vuonna 1990 ja toimii nykyään yliopiston professorina.

Sejima valmistui Nishizawaa aiemmin ja perusti oman toimistonsa ”Kazuyo Sejima and Associates” vuonna 1987 työskenneltyään ensin Toyō Itōlle. Myös Itōlle töitä tehnyt Nishizawa, siihen aikaan vielä opiskelija, oli yksi ensimmäisistä hänen palkkaamistaan henkilöistä. Toimisto sai vähitellen mainetta. Nishizawa halusi perustaa oman yrityksensä, mutta pari päättikin muodostaa vuonna 1995 yhteisen SANAA-toimiston. Kaksikon omat toimistot ovat keskittyneet sen jälkeen lähinnä pienimuotoisiin hankkeisiin.

SANAA-toimisto tunnetaan ”hienostuneen yksinkertaisesta arkkitehtuurista, virtaavista tiloista ja rakennusten harkitusta sopeuttamisesta ympäristöönsä”. Nishizawan yhdessä Sejiman kanssa suunnittelemista rakennuksista merkittävimpiin kuuluvat esimerkiksi Kanawazan nykytaiteen museo, O-Museum Naganon prefektuurissa, Toledon taidemuseon lasipaviljonki, New Museum New Yorkissa ja Rolex Learning Centre Lausannessa. Suurin osa toimiston töistä on rakennettu Japaniin, mutta pari on työskennellyt 2000-luvulta lähtien myös kansainvälisten hankkeiden parissa Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Merkittävästä yhteisestä urasta huolimatta molemmilla arkkitehdeilla on ollut myös laaja kirjo itsenäisiä hankkeita. Nishizawan omiin projekteihin lukeutuvat muun muassa Tokion Moriyama House ja Towadan kaupungin taidekeskus Towada Art Center. Sekä asuintalon että taidemuseon toiminnot on niissä hajautettu erikokoisiin kuutiomaisiin tiloihin. Vuonna 2010 valmistui vuorostaan Seton sisämeren Teshiman saarelle Nishizawan yhdessä taiteilija Rei Naitōn kanssa suunnittelema Teshiman taidemuseo. Museo koostuu pelkistetyn yksinkertaisesta luonnonvoimille avoimesta galleriatilasta, jota suojaa kahdella ellipsin muotoisella aukolla puhkottu betonikuori.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Office of Ryue Nishizawa 西沢立衛建築設計事務所
TUL Cup 1952

**Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailuihin 1952** ilmoittautui 17 joukkuetta. Mestaruuden voitti Kotkan Työväen Palloilijat. Osallistumisoikeus oli kaikilla yhteisten sarjojen joukkueilla sekä suursarjan kevätkierroksen lohkovoittajilla. Välierä JBK-KTP ja loppuottelu pelattiin vasta 1953, kun aikainen talvi pääsi yllättämään.

## Pudotuspelit
1.kierros: Helsingin Jyry - Tampereen Peli-Toverit 6-2, Oulunkylän Työväen Urheilijat - Turun Teräs 2-7, Oulun Työväen Palloilijat - Ykspihlajan Reima 6-0, Kuopion Elo - Kotkan Reipas 3-2.

Mestarijoukkue: Pentti Tähtinen, Pertti Koivisto, Pauli Imeläinen, Sulo Parkkinen, Kaarlo Kalavainen, Aimo Sommarberg, Mattl Salmelainen, Pertti Vanhanen, Mauri Vanhanen, Kauko Hakala ja Esko Glumerus.

## Katso myös

* TUL Cup

## Lähteet
* TUL:n toimintakertomus 1952 
* TUL:n toimintakertomus 1953
Thomas Mermillod Blondin

**Thomas Mermillod Blondin** (s. 3. tammikuuta 1984 Annecy) on ranskalainen alppihiihtäjä.

Mermillod Blondinin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Adelbodenin suurpujottelussa 6. tammikuuta 2007. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti Adelbodenissa vuotta myöhemmin oltuaan suurpujottelussa yhdestoista. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa Mermillod Blondin saavutti helmikuussa 2011 oltuaan kolmas Banskon superalppiyhdistetyssä. Hän sijoittui kolmanneksi myös helmikuussa 2012 Sotšin superalppiyhdistetyssä ja tammikuussa 2013 Kitzbühelin alppiyhdistetyssä. Hän oli kolmas alppiyhdistetyn cupissa kaudella 2012–2013. Hän sijoittui toiseksi Lenzerheiden supersuurpujottelussa maaliskuussa 2014. Alppiyhdistetyn cupissa hän oli kaudella 2013–2014 jälleen kolmas. Hän sijoittui kaudella 2015–2016 kolmanneksi Kitzbühelin ja Chamonix'n alppiyhdistetyissä. Alppiyhdistetyn cupissa hän oli toinen.

Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 Mermillod Blondin oli superalppiyhdistetyssä kuudes. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui superalppiyhdistetyssä 19:nneksi ja pujottelussa 21:nneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän oli supersuurpujottelussa 21:s ja Sotšin olympialaisissa 2014 samassa lajissa 15:s. Beaver Creekin / Vailin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui superalppiyhdistetyssä yhdeksänneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli alppiyhdistetyssä kuudes.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Thomas Mermillod Blondinin kotisivut
Stávros Niárchos

**Stávros Niárchos** (, 3. heinäkuuta 1909 Ateena, Kreikka – 15. huhtikuuta 1996 Zürich, Sveitsi) oli kreikkalainen laivanvarustaja. Hän rakensi ensimmäisen niin sanotun supertankkerin ja kokosi öljynkuljetuksella valtavan omaisuuden. Hän myös perusti Hellenic Shipyards -telakan. Niárchoksen maine perustui omaisuuteen, lukuisiin avioliittoihin ja kilpailuasetelmaan Aristotélis Onásiksen kanssa.

Niárchoksen mukaan on nimetty Stávros Niárchoksen kulttuurikeskus Ateenan metropolialueella.

## Perhe

Niárchos oli naimisissa useita kertoja. Ensimmäinen puoliso oli Eléni Sporídi (1946–1960), toinen Melpoméni Káppari (Melpomene Capparis, 1939–1947), kolmas Efgenía Livanoú (1947–1965), neljäs Charlotte Ford (1965–1967) ja viides Athiná ”Tína” Livanoú (1971–1974).

Niárchoksella oli viisi lasta, María Niárchou, Fílippos Niárchos, Spýros Niárchos, Konstantínos Niarchos ja Élena Niárchou (myöh. Elena Ford).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Stavros Niarchos Foundation
* Niarchos Group
* Celebrities in Switzerland
* Mentioned in Time's People section (Monday, Sep. 28, 1970)
Sulatusuunin kääpiögalaksi

**Sulatusuunin kääpiögalaksi** on kääpiöellipsigalaksi Sulatusuunin tähdistössä. Sen löysi Harlow Shapley vuonna 1938. Se kuuluu Paikalliseen ryhmään ja on Linnunradan satelliittigalaksi. Galaksi koostuu kuudesta pallomaisesta tähtijoukosta, joista suurin löydettiin ennen galaksia itseään. Galaksin liikkumissuunta on poispäin Linnunradasta.

## Tietoa
Sulatusuunin kääpiögalaksi on pieni galaksi, jonka tähdet ovat pääasiassa vanhoja tähtiä. Näillä tähdillä on alhainen metallipitoisuus. Ne ovat ryhmittyneet pallomaisiin tähtijoukkoihin, jotka antavat galaksille sille ominaisen, elliptisen muodon. Itse galaksi on noin 50 kertaa suurempi kuin suurin sen tähtijoukoista, mutta kokonaisuuden tiheys on huomattavasti alhaisempi.

## Lähteet
*SEDS Messier -tietokanta: Sulatusuunin kääpiögalaksi (Fornax Dwarf). 

### Viitteet
TUL Cup 1955

**[[TUL|Työväen Urheiluliiton]] jalkapallomestaruus 1955** ratkaistiin 3 miinuksen sulkemisjärjestelmää noudattaen.
Kilpailuun osallistui kaikkiaan 35 joukkuetta ja otteluja suoritettiin 62, joista 2 luovutusta. Kun jäljellä oli enää kolme joukkuetta, pelasivat nämä mestaruudesta sarjamuotoisesti.

Karihaaran Tenho ja Turun Kisa-Veikot selvittivät tiensä loppusarjaan miinuksitta, kun taas Tahmelan Vesa pelasi ensimmäisessä ottelussaan Koskenpoikien kanssa 4-4 tasapelin saaden tililleen yhden miinuksen. Voittamalla neljä muuta vastustajaansa joukkue kuitenkin selvisi mitaliotteluihin.

## Loppusarja

Mestarijoukkue: Reino Nousiainen, Ensio Ohtonen, Pentti Miettinen, Veikko Järnberg, Hugo Siekkinen, Kauko Parviainen, Erkki Jauhiainen, Veijo Somppi, Pentti Lukkarila, Jorma Jokinen ja Tenho Somppi.

## Lähteet
* TUL:n toimintakertomus 1955
Kölin kääpiögalaksi

**Kölin kääpiögalaksi** on kääpiösferoidigalaksi Kölin tähdistössä. Se löydettiin vuonna 1977 Schmidt -teleskoopilla Isossa-Britanniassa. Se kuuluu Paikalliseen ryhmään ja on Linnunradan satelliittigalaksi. Galaksin liikkumissuunta on poispäin Linnunradasta, ja sen vanhimmat tähdet ovat noin 7 miljardia vuotta vanhoja.

## Lähteet
*SEDS Messier -tietokanta: Kölin kääpiögalaksi (Carina Dwarf).
Satelliittigalaksi

**Satelliittigalaksi** on pienempi galaksi, joka kiertää suurempaa galaksia tämän vetovoiman vaikutuksesta. Vaikka galaksit koostuvatkin monista kohteista (kuten tähdistä, planeetoista ja tähtisumuista), jotka eivät ole yhteydessä toisiinsa, niillä on silti yhteinen painopiste.

Kahden galaksin kiertäessä toisiaan pienempi galaksi luokitellaan aina satelliittigalaksiksi. Mikäli galaksit ovat samaa kokoluokkaa, niitä kutsutaan galaksipariksi.

Linnunradalla on 13 varmistettua satelliittigalaksia ja 12 mahdollista satelliittigalaksia. Andromedan galaksilla puolestaan on 14 varmistettua satelliittigalaksia.

## Katso myös
*Galaksipari
*Kääpiögalaksi
Gabonin vaakuna

**Gabonin vaakuna** on Gabonin tunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Sen on suunnitellut sveitsiläinen heraldikko Louis Mühlemann.

Kilvessä on laiva, jonka perässä on Gabonin lippu. Se kuvaa maan kehitystä ja merenkulun taloudellista merkitystä Gabonille. Kilven yläosassa on kolme kultaista palloa, jotka kuvaavat kaivostoimintaa. Vaakunan okumé-puu kuvaa metsiä. Kilvenkannattajina on kaksi mustaa pantteria kuvaamassa maan väestöä.

Vaakunassa on kaksi mottoa, *Uniti progrediemur* ja *Union, Travail, Justice* suomeksi "Yhdessä pääsemme eteenpäin" ja "Yhtenäisyys, työ, oikeudenmukaisuus".

## Lähteet
*
Olga Viluhina

**Olga Gennadievna Viluhina** (; s. 22. maaliskuuta 1988 Mežgorie) on venäläinen ampumahiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla TsSKA:ta.

Viluhina voitti vuosina 2006&ndash;2009 nuorten maailmanmestaruuskilpailuista yhteensä kuusi mitalia, joista kaksi henkilökohtaisia. Hän on myös voittanut EM-kisoista kuusi kultaista ja yhden pronssisen mitalin. Hän nousi aikuisten maajoukkueeseen vuonna 2009 ja oli samalla kaudella maailmancupin 65:s.

Viluhina teki läpimurtonsa kaudella 2011&ndash;2012, jolloin hän sijoittui useissa osakilpailuissa kymmenen parhaan joukkoon ja päätyi kokonaiskilpailun 11:nneksi. Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 hän nousi sprintin jälkeiseltä kahdeksannelta sijalta takaa-ajossa pronssille. Se oli samalla hänen ensimmäinen palkintosijansa maailmancupissa. Myös normaalimatkalla hän oli kahdeksas.

Viluhina sijoittui kaudella 2012&ndash;2013 kolmanneksi Östersundin sprintissä ja toiseksi Hanty-Mansijskin takaa-ajokilpailussa. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 hän oli sprintissä viides ja normaalimatkalla kymmenes.

Sotšin olympialaisissa 2014 Viluhina oli 7,5 kilometrin sprintissä toinen ja mukana Venäjän hopeaa saavuttaneessa naisten viestijoukkueessa. Takaa-ajokilpailussa hän oli seitsemäs. Viluhina kärysi kuitenkin dopingin käytöstä, joka johti suoritusten mitätöintiin ja kilpailukieltoon olympialaisissa.  Maailmancup-kaudella 2013–2014 hän sijoittui kolmanneksi Oslon takaa-ajokilpailussa sekä viidenneksi maailmancupin kokonaiskilpailussa. Lisäksi hän oli neljäs sprintin ja takaa-ajon cupeissa sekä viides yhteislähtöcupissa.

## Lähteet
Uusi antiikin historia

**Uusi antiikin historia** on Paavo Castrénin kirjoittama antiikin aikakautta käsittelevä tietokirja vuodelta 2011. Kirjoittaja on alan asiantuntija, klassisen filologian emeritusprofessori ja kansainvälisestikin merkittävä Pompejin tuntija. Kyseessä on ensimmäinen suomeksi kirjoitettu kreikkalais-roomalaisen antiikin historian kokonaisesitys. Castrénin vuonna 2000 Leena Pietilä-Castrénin kanssa julkaisema *[[Antiikin käsikirja]]* on hakuteos, kun taas *Uusi antiikin historia* on monografinen esitys.

Teos esittelee antiikin yhteiskunnat monipuolisesti. Teoksen rakenteessa on otettu huomioon, että Kreikka ja Rooma olivat samanaikaisesti kehittyviä ja toisiinsa vaikuttavia kulttuureja. Niinpä ne esitetään limittäin, mutta kumpikin omina lukuinaan: Italian rautakaudesta (1000–725 eaa.) siirrytään Kreikan geometriseen aikaan (900–725 eaa.) ja edelleen Rooman varhaishistoriaan (753–730 eaa.). Castrén perustelee teoksen nimessä olevaa *uusi*-sanaa kolmella seikalla: se on ensimmäinen suomenkielinen alan teos, siinä on poliittis-taloudellisen historian lisäksi kuvattu kunkin ajan ajatusmaailmaa ja asiat on esitetty kronologisesti oikeassa yhteydessään erottamatta toisistaan etruskikulttuuria, kreikkalaisuutta ja roomalaisuutta.

Kriitikot ovat arvioineet, että Castrénin kirja on hyvää historian popularisointia tieteellisyyden siitä kärsimättä. Kansanomaista otetta kuvaa esimerkiksi se, että teos esittelee monia antiikin tapoja ja sanontoja, jotka ovat edelleenkin käytössä. Useista teemoista on erillisiä tietolaatikoita, esimerkiksi Rooman jumalista (s.&nbsp;105–108), etruskin kielestä (s.&nbsp;125–126), Ateenan agorasta (s.&nbsp;174), Kahdentoista taulun laeista (s.&nbsp;214–216) ja suomalaisten papyrus-tutkimuksesta (s.&nbsp;248–249).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kajava, Mika: Kriittinen katse antiikkiin. Helsingin Sanomat 22.11.2011. Web Archive. Viitattu 22.1.2015.
Teatteri Nirvana

**Teatteri Nirvana** on vapaamuotoinen helsinkiläinen teatteriryhmä. Sen taiteelliset johtajat ovat Sini Pesonen ja Jussi Moila. Ryhmän muut jäsenet ovat näyttelijöitä,  muusikoita ja taiteellisia suunnittelijoita. Teatteri Nirvanan tuotantoja ovat muun muassa *Veitset leikkaa ilman*  sekä Teatteri Takomon kanssa yhdessä tuotettu *Paratiisi*.

Teatteri Nirvanan perustivat vuonna 2008 Teatterikorkeakoulun ja Taideteollisen korkeakoulun opiskelijat.  Ryhmän jäseniä ovat muun muassa näyttelijät Ulla Raitio, Annika Poijärvi, Joonas Saartamo, Olavi Uusivirta, Riku Nieminen, Ágnes Kaszás, Minka Kuustonen, Saara Kotkaniemi, Ylermi Rajamaa, Wintom Ghebreselassie, Kaisa Leppänen ja Kai Vaine, suunnittelijat Pauli Riikonen, Henna-Riikka Taskinen ja Laura Dammert sekä koreografi Sonya Lindfors. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Teatteri Nirvanan verkkosivu 
*Teatteri Takomon verkkosivu
Mack Gordon

**Mack Gordon** (21. kesäkuuta 1904 – 1. maaliskuuta 1959) oli yhdysvaltalainen sanoittaja. Hän syntyi Varsovassa Puolassa nimellä **Morris Gittler**, mutta perhe muutti vuonna 1908 New Yorkiin ja poika sai käyttöön amerikkalaistetun nimensä.

Gordon teki yhteistyötä muun muassa Harry Revelin, Harry Warrenin, Josef Myrowin, Jimmy Van Heusenin, Vincent Youmansin, James Monacon ja Edmund Gouldingin kanssa. Hän sai vuonna 1943 parhaan laulun Oscar-palkinnon kappaleesta ”You’ll Never Know” ja tämän lisäksi hän sai yhdeksän muuta Oscar-ehdokkuutta. Hän oli ASCAP:n jäsen. Gordon kuoli New Yorkissa vuonna 1959 ja hänet otettiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1970.

## Lähteet
Felix Cavaliere

**Felix Cavaliere** (s. 29. marraskuuta 1944 Pelham) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan popyhtye The Young Rascalsin (myöhemmin The Rascals) laulajana ja urkurina. Hän toimi Eddie Brigatin ohella yhtyeen pääasiallisena laulunkirjoittajana. Cavaliere on yhtyeen hajoamisen jälkeen nauhoittanut myös sooloartistina ja työskennellyt musiikkituottajana. Hänet on valittu Rock and Roll Hall of Fameen ja Songwriters Hall of Fameen.

## Elämä ja ura
Cavaliere syntyi Pelhamissa, New Yorkin osavaltiossa vuonna 1944. Hän sai nuoruudessaan oppitunteja klassiseen pianonsoittoon ja säveltämiseen Allaire School of Music -oppilaitoksessa. Hänen ensimmäisiä yhtyeitään olivat The Stereos sekä The Escorts, jonka hän perusti opiskellessaan Syracusen yliopistossa. Hän julkaisi yliopistoaikanaan paikallisella levy-yhtiöllä singlen ”The Syracuse”, josta tuli suosittu yliopistossa.

Ammattilaisuransa Cavaliere aloitti New Yorkissa Sandy Scottin taustamuusikkona. Pian hänet otettiin soittajaksi Joey Dee & The Starliters -yhtyeeseen, jonka jäseniä olivat myös laulaja Eddie Brigati ja kitaristi Gene Cornish.

Vuonna 1964 Cavaliere, Brigati ja Cornish perustivat yhdessä rumpali Dino Danellin kanssa oman yhtyeensä, jonka nimeksi tuli The Young Rascals. Danelli oli soittanut aiemmin muun muassa Lionel Hamptonin ja Little Willie Johnin yhtyeissä. Cavaliere ja Brigati toimivat yhtyeen laulajina ja pääasiallisina laulunkirjoittajina ja yhtye sai levytyssopimuksen Atlantic Recordsilta.

Vuonna 1967 The Young Rascals julkaisi Cavalieren ja Brigatin säveltämät singlet ”Groovin’” ja ”How Can I Be Sure?”. Jälkimmäinen kappale nousi Ison-Britannian singlelistan kärkeen vuonna 1972. Yhtyeen nimi lyhennettiin vuonna 1968 muotoon The Rascals. Myöhempiä hittejä olivat ”A Beautiful Morning”, ”People Got to Be Free”, ”See” ja ”Carry Me Back”.

The Rascalsin hajottua vuonna 1972 Cavaliere aloitti soolouran. Hän on myös toiminut tuottajana muun muassa Laura Nyrolle, Jimmy Spheerisille ja The Deadly Nightshadelle. Cavaliere valittiin The Rascalsin jäsenenä Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1997. Vuonna 2009 hänet valittiin Brigatin ohella Songwriters Hall of Fameen.

## Diskografia
### The (Young) Rascals
* *The Young Rascals* (1966)
* *Collections* (1967)
* *Groovin’* (1967)
* *Once Upon a Dream* (1968)
* *Freedom Suite* (1969)
* *See* (1969)
* *Peaceful World* (1971)
* *Search and Nearness* (1971) 

### Sooloartistina
* *Felix Cavaliere* (1974)
* *Destiny* (1975)
* *Castles in the Air* (1979)
* *Dreams in Motion* (1994)
* *Nudge It Up a Notch* (2008)
* *Midnight Flyer* (2010)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Felixcavaliere.com, virallinen sivusto
Martins Dukurs

**Martins Dukurs** (s. 31. maaliskuuta 1984 Riika) on latvialainen skeletonkelkkailija ja olympiamitalisti.

Dukurs osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa jo vuonna 2001, jolloin hän oli kilpailun 28. Hän sijoittui vuoden 2006 kisoissa jo kuudenneksi ja oli saman vuoden olympialaisissa seitsemäs. Dukurs voitti kultaa EM-kisoista 2010 ja sai vuonna Vancouverin olympialaisista hopeaa jäätyään vain seitsemän sekunnin sadasosan päähän voittaja Jon Montgomerystä. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2009&ndash;2010 ja 2010&ndash;2011. Vuosina 2011 ja 2012 Dukurs voitti kultaa sekä MM- että EM-kilpailuista.

Dukurs on valittu Latvian vuoden miesurheilijaksi vuosina 2010 ja 2011. Myös Martinsin veli Tomass on skeletonkelkkailija.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kankaanpään Pallo

**Kankaanpään Pallo** on kankaanpääläinen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1961. Kaudella 2012 KaPa pelasi Vitosessa.

## Edustusjoukkue
Kankaanpään Pallo on perinteikäs alasarjajoukkue Pohjois-Satakunnasta. 2000-luvun paras sijoitus on vuodelta 2003, Satakunnan Kolmosen neljäs.  Kaudella 2012 KaPa sijoittui toiseksi Satakunnan Vitosessa ja nousi Neloseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
* Kapassa potkittu 50 vuotta; Kankaanpään Seutu 25.08.2011, sivut 26-27
Tulikuusio

**Tulikuusio** (*Pedicularis flammea*) on Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa arktisilla alueilla kasvava näivekasvi.

## Ulkonäkö ja koko
Tulikuusio kasvaa 2–10 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on karvaton ja punaruskea. Lehdet ovat pariliuskaiset, tyvilehdet ovat suhteellisen suuret, varsilehdet pienet. Tulikuusion kukinto on tähkä, joka on kapea ja vähäkukkainen. Kukkien teriö on 10–12 millimetriä pitkä, väriltään keltainen, ylähuulesta ruskeanvioletti. 

## Levinneisyys
Tulikuusiota esiintyy Pohjois-Kanadassa, Grönlannin rannikoilla, Pohjoismaissa Islannissa ja harvinaisena Skandien pohjoisosassa Ruotsissa ja Norjassa.  Sitä ei tunneta Suomesta, lajia kasvaa silti Enontekiön Kilpisjärveltä katsottuna lähimmillä Norjan tuntureilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: ''Pedicularis flammea'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Pedicularis flammea''
Jan Paulsen

**Jan Paulsen** (s. 5. tammikuuta 1935 Narvik, Norja) on adventistinen teologi, joka toimi kirkkonsa pääkonferenssin puheenjohtajana. Hänet valittiin tehtävään 1. maaliskuuta 1999, ja kesäkuussa 2010 hänen seuraajakseen valittiin Ted N. C. Wilson. Ennen nimitystään Paulsen oli toiminut pääkonferenssin varapuheenjohtajana vuodesta 1995, ja tätä aiemmin hän oli toiminut sen transeurooppalaisen jaoksen johdossa vuodesta 1983.

Paulsen syntyi adventistivanhemmille ja sai kasteen 14-vuotiaana. Hän meni vuonna 1955 naimisiin Kari Trykkerudin kanssa. Parille syntyi kolme lasta (s. 1961, 1963 ja 1970). 

Paulsen opiskeli Andrewsin yliopistossa, Potomacin yliopistossa ja Tübingenin yliopistossa. Hän sai viimeksi mainitusta tohtorin arvon. Helmikuussa 2012 hänen uutisoitiin tulleen nimitetyksi Kuninkaallisen norjalaisen ansioritarikunnan komentajaksi.
Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design

**Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design** eli **Nasjonalmuseet** on Norjan kansallismuseo, joka sijaitsee Oslossa. Se koostuu aiemmin itsenäisistä museoista Arkitekturmuseet, Kunstindustrimuseet, Museet for samtidskunst, Nasjonalgalleriet ja Riksutstillinger. Museossa esitellään norjalaista taidetta, arkkitehtuuria ja muotoilua. Museon uusi päärakennus Pipervikan länsirannalla valmistui kesällä 2022.

Museolla on pysyvät näyttelyt, ja lisäksi sillä on vaihtuvia näyttelyitä joissa esitellään muualta lainattuja teoksia.

Museon johtaja on Ingrid Røynesdal, joka aloitti tehtävässä vuonna 2023.

## Uusi museorakennus
Vuonna 2022 valmistuneen suunnitellun rakennuksen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Kleihues + Schuwerk. Siihen siirtyivät kaikki aiemmin omissa rakennuksissaan toimineet museot.

## Aiemmat rakennukset

Tiedosto:Nasjonalgalleriet oslo.jpg|Nasjonalgalleriet vuodelta 1882.
Tiedosto:Museet for samtidskunst Oslo.jpg|thumb|Nykytaiteen museon rakennus oli Norjan pankin entinen rakennus Bankplassenilla Oslossa.
Tiedosto:Arkitekturmuseet Oslo.JPG|Nasjonalmuseet - Arkitektur.
Tiedosto:Kunstindustrimuseet.JPG|Kunstindustrimuseet.


## Lähteet
Marty Walsh

**Martin J. Walsh** (16. lokakuuta 1883 – 27. maaliskuuta 1915) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka aloitti uransa amatöörinä ja päätti sen ammattilaisena. Hyökkääjänä pelannut, Ottawa Senators -seuraa edustanut Walsh voitti kolmesti Stanley Cupin ja kuuluu Hockey Hall of Fameen. Kiekkouran jälkeen Marty Walsh muutti työn perässä Edmontoniin vuonna 1914, sairastui ja kuoli Muskokan parantolassa.

## Pelaajaura
Marty Walsh edusti Queen's University -yliopistoa vuosina 1902–1906 ja saavutti vuonna 1905 mestaruuden joukkueen riveissä. Ammattilaisuransa hän aloitti kaudella 1906–07 Canadian Soo -seurassa, joka pelasi International Professional Hockey Leaguessa (IPHL). Loukkaantumisten takia hän pääsi kentälle vain seitsemässä ottelussa.

Vuonna 1907 hän vaihtoi seuraa Ottawa Senatorsiin ja pelasi siellä viisi kautta, joihin mahtui kolme Stanley Cupia (1909, 1910, 1911). Armoitettuna maalintekijänä tunnettu Walsh teki vuoden 1909 kaudella 42 maalia 12 pelissä. Vuonna 1911 hän teki 10 maalia Stanley Cup -haasteottelussa Port Arthuria vastaan; enempään on pystynyt vain Frank McGee 14 osumallaan yhdessä ottelussa. Marty Walsh kelpuutettiin Hockey Hall of Fameen vuonna 1963.

## Lähteet
*
Galleria BE’19

**Galleria BE'19** oli Helsingin Bulevardilla 1989-2013 toiminut taidegalleria. Vuosittain galleriassa järjestettiin 15–16 kolmen viikon mittaista näyttelyä. 

## Lähteet
*Galleria BE'19 (archive.org)
### Viitteet
Arkitekturmuseet

**Arkitekturmuseet** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

*Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design, Oslossa sijaitsevan useasta museosta vuonna 2003 yhdistyneen museon osa
*Ruotsin arkkitehtuurimuseo, Tukholmassa sijaitseva arkkitehtuurimuseo
Metal Gear Solid: Peace Walker

**Metal Gear Solid: Peace Walker** on Konamin ja Kojima Productionsin tuottama hiiviskelypeli, joka on osa *[[Metal Gear (pelisarja)|Metal Gear]]* -pelisarjaa. Se julkaistiin ensimmäisenä PlayStation Portable -pelikonsolille vuonna 2010. Myöhemmin peli sisällytettiin pelikokoelmaan *[[Metal Gear Solid HD Collection]]* joka julkaistiin PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle Japanissa ja Pohjois-Amerikassa vuoden 2011 lopulla ja Euroopassa helmikuussa 2012. Pelin on ohjannut ja käsikirjoittanut pelisarjan luojana tunnettu Hideo Kojima.

Kuten muutkin *Metal Gear* -pääsarjan pelit, *Peace Walker* on toimintaa ja hiiviskelyä yhdistävä videopeli, jossa myös tarina on tärkeässä roolissa. Pelin päähahmona nähdään sarjan muistakin osista tuttu Big Boss ja tarina sijoittuu vuoteen 1974. Tapahtumapaikkana on Costa Rica. *Peace Walker* on kronologisesti jatko-osa pelille *[[Metal Gear Solid: Portable Ops]]* ja kolmas peli jonka päähahmona Big Boss on.

## Pelaaminen
Pelin pelaaminen koostuu pääasiassa lyhyistä tehtävistä jotka on jaettu päätarinaan kuuluviin (Main Ops) ja ylimääräisiin (Extra Ops). Tehtävien välillä pelaaja pystyy hallinnoimaan omaa tukikohtaansa, Mother Basea joka muun muassa pystyy kehittelemään uusia aseita ja varusteita pelaajan käyttöön. Vihollissotilaita pystyy värväämään omaan joukkoonsa ja asettamaan toimimaan erilaisissa tehtävissä Mother Basessa, kuten aseiden kehittämisessä tai lääkintäryhmässä.

## Tarina
*Peace Walker*in tarina seuraa *[[Metal Gear Solid: Portable Ops]]in* ja *[[Metal Gear Solid 3: Snake Eater]]in* tapahtumia. Big Boss johtaa nyt omaa palkkasotilasjoukkoansa nimeltä Militaires Sans Frontières. MSF palkataan selvittämään miksi salaperäinen aseistautunut joukko nimeltä Peace Sentinels on saapunut Costa Ricaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Viralliset kotisivut
* Metal Gear Solid: Peace Walker Metal Gear Wikissä - Pelin sivut pelisarjalle omistetulla wiki-sivustolla
Adolf Schirmer

**Adolf Schirmer** (1. lokakuuta 1850 – 11. elokuuta 1930) oli norjalainen arkkitehti, joka on suunnitellut muun muassa Nasjonalgallerietin rakennuksen Osloon.

Schirmerin isä oli Heinrich Ernst Schirmer ja veli Herman Major Schirmer. Hän opiskeli ensin isänsä johdolla ja sitten ulkomailla Berliinissä ja Pariisissa. Hän toimi yksityisenä arkkitehtina vuosina 1874–1886. Norjan valtion rakennustarkastaja hänestä tuli vuonna 1887.

## Lähteet
Addams Family II

**Addams Family II** () on vuonna 1993 julkaistu musta komediaelokuva ja jatko-osa elokuvalle *[[The Addams Family – Perhe Addams]]*. Elokuvan pääosia esittävät muun muassa Raúl Juliá, Anjelica Huston, Christopher Lloyd, Christina Ricci, Christopher Hart, Carel Struycken, Jimmy Workman, John Franklin, Dana Ivey, Carol Kane ja Joan Cusack. Elokuvan on ohjannut Barry Sonnenfeld, joka itse tekee elokuvassa cameoroolin. Elokuva ei ollut yhtä suuri taloudellinen menestys kuin edeltäjänsä, mutta sai hyvät arvostelut kriitikoilta ja oli ehdolla Oscar- ja Golden Globe -palkinnolle. Elokuva voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta laulusta. Vuonna 1998 julkaistiin *[[Addams Family – Sukukokous]]* elokuva, joka ei ole suora jatko-osa kahdelle Paramount Picturesin tuottamille Addams Family -elokuville.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
The Boogeyman osa 2: Tappajan paluu

**The Boogeyman osa 2: Tappajan paluu** tai **Tappajan paluu** (*Boogeyman II, Revenge of the Boogeyman*) on vuonna 1981 valmistunut mutta vuonna 1983 ensi-iltaan tuotu kauhuelokuva, joka on jatkoa elokuvalle *[[The Boogeyman – sakset kurkulla]]*. Elokuvan ohjaajaksi on merkitty Bruce Starr, mutta mukana on ollut myös ensimmäisen osan ohjannut ja tässä pääosaa näyttelevä Ulli Lommel.

Ensimmäisen osan menestyksen myötä Paramount Pictures halusi tuottaa isomman budjetin jatko-osan, mutta Ulli Lommel ei halunnut työskennellä isommalle studiolle vaan päätti tehdä elokuvan itsenäisesti tuotettuna. Elokuva ei ollut ensimmäisen elokuvan tavoin menestys, eikä sitä levitetty muuten kuin videoitse.

Vähäisen budjetin takia elokuvan kokonaiskestosta noin 40 minuuttia koostuu pääasiassa takaumakohtauksista, joihin on käytetty ensimmäisen osan kuvamateriaalia. Tämä ratkaisu on usein saanut kritiikkiä arvostelijoilta.

## Näyttelijät
* Suzanna Love – Lacey
* Ulli Lommel – Mickey Lombard
* Shannah Hall – Bonnie Lombard 
* Shoto von Douglas – Joseph
* Bob Rosenfarb – Bernie
* Rhonda Aldrich – Cynthia

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa heikoksi kauhisteluksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Aavikkopyy

**Aavikkopyy** (*Ammoperdix heyi*) on aitokanoihin kuuluva kanalintu.

## Ulkonäkö ja koko
Aavikkopyy on 22-25 senttimetriä pitkä. Koiras on väritykseltään hiekanruskea, mutta sen pää on siniharmaa ja siinä on valkoiset otsa- ja poskilaikut. Linnun nokka on oranssinkeltainen. Naaraan värit ovat koirasta himmeämmät ja pään valkoiset laikut puuttuvat siltä kokonaan.

## Elinympäristö
Aavikkopyy pesii vuoristoaavikoilla, kalliorinteillä, wadeissa sekä muissa kuivissa paikoissa, kunhan vettä vain on saatavilla.

## Lähteet
Dupuytrenin kontraktuura

**Dupuytrenin kontraktuura**, joskus myös **kämmenen kalvokutistuma**, on yleinen käsien hyvänlaatuinen sidekudossairaus, joka on nimetty sen kuvailleen Napoleon Bonaparten sotakirurgin paroni Guillaume Dupuytrenin mukaan. Se ilmaantuu yleensä miehille aikaisemmin kuin naisille, mutta sen syy on tuntematon, joskin perinnöllinen taipumus on ilmeinen. Vaiva ilmestyy useimmiten molempiin käsiin, ja se on helppo tunnistaa. Kysymyksessä on kämmenpuolen sidekudoksen paksuuntuminen, joka johtaa pikkusormen puoleisten koukistajajänteiden lyhenemiseen. Sairaudessa koukistuu ensin tyypillisesti nimetön, sitten pikkusormi ja keskisormi.

## Hoito
Vaiva on hyvänlaatuinen eikä aiheuta varsinkaan alkuvaiheessa toimintakyvyn rajoitteita. Sormia on syytä ojennella säännöllisesti esimerkiksi tasaisella pinnalla. Kirurginen korjaus saattaa tulla kyseeseen, joskin kämmenpuolen operaatioissa on rakenteellisista syistä noudatattava erityistä huolellisuutta. Nykyään on tullut käyttöön myös lääkinnällinen hoito, jossa injisoidaan sairastunelle alueelle ''Clostridium histolyticum'' -bakteerin tuottamaa kollagenaasientsyymiä.

## Aiheesta muualla
*Terveyskirjasto
*Pfizerin sivu
Lapinkuusio

**Lapinkuusio** (*Pedicularis lapponica*) on holarktisella alueella tavattava näivekasvi.

## Ulkonäkö ja koko
Lapinkuusio kasvaa 10–25 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on pysty ja yläosastaan karvainen. Lapinkuusion kukintona on tiheähkö tähkä. Kukkien teriöt ovat 1,5 cm pitkät, ruusuntuoksuiset ja väriltään kalpeankeltaiset. Lehtiasento on kierteinen. Lehtilapa on karvaton ja lehtien keskussuoni on leveä. Kukissa alin huulimainen terälehti on selvästi kiertynyt sivulle. Kasvi kukkii kesäkuulta elokuulle. Hedelmä on kota, joka on hieman verhiötä pidempi.

## Levinneisyys
Lapinkuusio esiintyy pohjoista Jäämerta ympäröivillä arktisilla tai subarktisilla alueilla. Euroopassa se esiintyy Suomessa, Ruotsissa, Norjassa ja Luoteis-Venäjällä.

## Lapinkuusio Suomessa
Suomessa kasvin esiintyminen painottuu merkittävästi pohjoisimpaan Lappiin. Lajin eteläisimmät kasvupaikat ovat Rovaniemen korkeudella. Noin Kittilän–Saariselän korkeudelta pohjoiseen se yleistyy ja on Utsjoella ja Enontekiöllä erittäinkin yleinen.

Lapinkuusio kasvaa Suomessa tunturikankailla, -koivikoissa, paljakkanotkoissa, karuissa kangasmetsissä, tulvametsissä ja puronvarsipensaikoissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2022: Lapinkuusion (''Pedicularis lapponica'') levinneisyys Suomessa.
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Pedicularis lapponica'' - lapinkuusio
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Lapinkuusio (''Pedicularis lapponica'')
Ilmakehä, sää ja ilmasto

**Ilmakehä, sää ja ilmasto** on tietokirja, jonka ovat kirjoittaneet Hannu Karttunen, Jarmo Koistinen, Elena Saltikoff ja Olli Manner. Teoksen on julkaissut Ursa vuonna 2008. Se on laajennettu ja korjattu laitos teoksesta *Ilmakehä ja sää*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Markku Poutanen: Säätä kaikille. Tieteessä tapahtuu 6/2008. (PDF)