open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Britannian Grand Prix 1993

**Britannian Grand Prix 1993** oli Formula 1 -sarjan 541. osakilpailu. Se ajettiin 11. heinäkuuta Silverstonen radalla.

Kilpailun voitti Williams-kuljettaja Alain Prost, jolle voitto oli jo viides Silverstonessa. Damon Hillin auton moottorin hajottua Benetton-tallin kuljettajat Michael Schumacher ja Riccardo Patrese valtasivat palkintokorokkeen alemmat korokkeet.

Kilpailun aikana koettiin jälleen arkkivihollisten; Ayrton Sennan ja Alain Prostin välistä kamppailua, kun Prost hiillosti selvästi nopeammalla autolla Sennaa vajaan kierroksen ajan, kunnes viimein pääsi ohi. Hetkeä myöhemmin myös Michael Schumacher ohitti Sennan pienen kamppailun jälkeen.

## Aika-ajot

## Kilpailun tulokset

## Muuta

*Philippe Alliotin 100. kilpailu
*Alain Prostin 50. voitto
*Damon Hillin ensimmäinen nopein kierros
*Williams-tallin 70. nopein kierros
*Renault ylitti 1&nbsp;100 MM-pisteen rajan

### Johtokierrokset

## Kilpailun jälkeen
### MM-tilanne -kuljettajat

### Valmistajien MM-tilanne

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kuvia kilpailusta
Tiina Bergström

**Tiina Harriet Bergström** (oik. **Bergström-Kurko**; 24. toukokuuta 1963 – 25. kesäkuuta 2016) oli suomalainen näyttelijä.

## Ura
Bergström esiintyi useissa radiokuunnelmissa, kuten *Polttarit* (1984) ja lastenkuunnelmassa *Ihmepeili ja kavaljeeriupseeri* (1986). Hän oli järjestäjä kuunnelmasarjassa *Hirtettyjen kettujen metsä* (1985). Bergström esiintyi televisiossa, teattereissa ja elokuvissa sekä toimi ääninäyttelijänä. Hän näytteli *[[Salatut elämät]]* -televisiosarjassa Laura Kivirannan sihteeriä Sonja Remestä ja myöhemmin Kaukovaaran perheen asioita hoitanutta sosiaalityöntekijä Saija Mielosta.

Bergströmin vanhemmat olivat muusikot Matti ja Pirjo Bergström. Hänen isoisänsä oli kapellimestari Harry Bergström. Bergström oli 17-vuotiaana kihloissa näyttelijä Matti Pellonpään kanssa. Bergström seurusteli 1980-luvun alkupuolella Heikki Salomaan kanssa.

Vuonna 2014 julkaistiin Bergströmin esikoisteos *135 päivää*, joka on päiväkirjanomainen kirjoitus hänen kahden lapsensa huostaanotosta ja taistelusta virkamieskoneistoa vastaan. Tapahtumat sijoittuvat vuosiin 2009–2010.

Bergström on haudattu vanhempiensa viereen Malmin hautausmaalle Helsinkiin.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

### Dubbaukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Richard Hammond

**Richard Mark Hammond** (s. 19. joulukuuta 1969 Solihull) on brittiläinen televisio- ja radiojuontaja. Parhaiten hänet tunnetaan yhtenä ''Top Gear'' -ohjelman juontajana. Kyseistä ohjelmaa hän juonsi vuodesta 2002 vuoteen 2015.

## Ura
Hammond alkoi juontaa *Top Gear* -TV-sarjaa vuonna 2002. Sarjan fanit ja Hammondin kollegat kutsuvat häntä usein "Hamsteri" lempinimellä Hammondin pienen koon takia. Lempinimen todenmukaisuutta vahvistettiin sarjan seitsemännellä kaudella kahteen otteeseen, kun Hammond söi pahvia samaan tapaan kuin hamsterit.

Hammond joutui syyskuussa 2006 vakavaan kiihdytysauto-onnettomuuteen *Top Gearia* kuvatessa. Nopeus oli onnettomuushetkellä noin 500 km/h. Saman vuoden joulukuussa uutisoitiin, ettei hän vieläkään muistanut onnettomuuttaan. Tammikuussa 2007 hän kuitenkin pääsi palaamaan juontotehtäviinsä. 

Vuonna 2015 Hammond lopetti *Top Gearin* juontotehtävissä yhdessä James Mayn ja Jeremy Clarksonin kanssa, koska Clarksonille tuli kiistaa sarjan tuottajien kanssa ja lopulta hän sai potkut. May ja Hammond lopettivat hänen mukanaan, koska he sanoivat, että eivät voisi tehdä sarjaa ilman Clarksonia. He aloittivat yhteistyössä Amazonin kanssa uuden auto-ohjelman *[[The Grand Tour]]* vuonna 2016. 

Kesäkuussa 2017 tapahtuneen onnettomuuden johdosta Hammond nähtiin *Grand Tourin* toisen tuotantokauden alussa liikkumassa sekä kyynärsauvojen että pyörätuolin avustuksella.

## Yksityiselämä
Hammond oli naimisissa Amanda "Mindy" Hammondin (os. Etheridge) kanssa vuosina 2002–2025. Heillä on kaksi lasta.

## Työt
### TV-ohjelmat
* *[[The Grand Tour]]* (2016–2024)
* *[[Top Gear]]* (2002–2015)
* *[[Järjen jättiläiset|Brainiac]]* (2003–2006)
* *[[Time Commanders]]* (2005)
* *[[Crufts]]* (2004–2005)
* *[[Should I Worry About...?]]* (2004–2005)
* *[[The Gunpowder Plot: Exploding The Legend]]* (2005)
* *[[Inside Britain's Fattest Man]]* (2005)
* *[[Richard Hammond's 5 O'Clock Show]]* (2006)
* *[[Petrolheads]]* (2006)
* *[[School's Out (TV-sarja)|School's Out]]* (kilpailijana, 2006)
* *[[Richard Hammond's Would you believe it?]]* (2006)
* *[[Richard Hammond and The Holy Grail]]* (2006)
* *[[Battle of the Geeks]]* (2006)
* *[[Helicopter Heroes]]* (2007) 
* *[[Insinöörien taidonnäytteet|Richard Hammond's Engineering Connections]]* (2008–2010)
* *[[Blast Lab]]* (2009–2011) 
* *[[Richard Hammond's Invisible Worlds]]* (2010)
* *[[Total Wipeout]]* (2009–2011)
* *[[Planet Earth Live]]* (2012)
* *[[Richard Hammond's Miracles of Nature]]* (2012)
* *[[Richard Hammondin koeajossa]]* (*Richard Hammond's Crash Course*) (2012)
* *[[Science of Stupid]]*

### Kirjat
* *What Not to Drive* (2005), 
* *Can You Feel the Force?* (2006), 
* *Richard Hammond's Car Confidential* (2006), 
* *Life On The Edge* (2007), 
* '' As you do book

## Lähteet
Katri Nyquist

**Katri Johanna Nyquist** (o.s. **Mäntykoski**, s. 26. kesäkuuta 1966 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja työnhakuvalmentaja. 

Nyquist on ohjannut Iitin Harrastajateatterissa kuusi vuotta, vuosina 2004–2009 muun muassa näytelmissä *Tuhkimo* (2005), *Melkein Sulosilmä* (2006) ja *Hunttalan Matti* (2007).

Nyquist on ohjannut vuosina 2006–2007 myös Kouvolan kesäteatterissa näytelmät *Naisten hurmaaja* (2006) ja *Vinski ja Vinsentti* (2007). Hän on ohjannut myös iittiläistä nuorten teatteria nimeltä Teatteri Lapanen. 

## Esiintymiset ja keskeiset roolit

Tanssiteatteri Pikkarainen
* solistitehtäviä vuosina 1978-1986
* voittanut ryhmän kanssa lukuisia tanssikilpailuja.

Suomen Kansallisteatteri 
* Avustaja näytelmissä vuosina 1987-1990

Rovaniemen kaupunginteatteri
* Naisten hurmaaja - naispäärooli 
* Kuka seinään koputtaa -näytelmän päärooli 
* Saituri - Elisen rooli.

Joensuun Kaupunginteatteri 
* Teidän sisarenne ja vankinne - toinen päärooli (Maria Stuart)
* Viimeiset kiusaukset - naispäärooli (Riitta)
* Tukkijoella - naispäärooli (Katri)
* Ulkomaalainen - toinen naispäärooli.

Kotkan Kaupunginteatteri
* Iltarusko - naispäärooli
* Saituri - Elisen rooli.
* Lumikki ja seitsemän kääpiötä - Kuningattaren rooli.

## Lähteet
Goiás Esporte Clube

**Goiás Esporte Clube**, tunnetaan myös nimellä **Goiás**, on Brasilialainen jalkapalloseura Goiâniasta, Goiásta. Seura perustettiin 6. huhtikuuta 1943 ja vuonna 1973 se nousi pelaamaan Campeonato Brasileiro Série A:ssa, Brasilian korkeimmalla sarjatasolla. Kaudella 2010 se putosi Série B:hen.

Goiás Esporte Cluben pelaa kotiottelunsa Estádio da Serrinhalla, jonne mahtuu noin 10&nbsp;000 ihmistä. Osan otteluistaan seura pelaa kuitenkin Estádio Serra Douradalla, jonne mahtuu 54&nbsp;048 ihmistä.
Ola Magnell

**Ola Magnell** (20. tammikuuta 1946 Kalmar, Ruotsi – 6. helmikuuta 2020) oli ruotsalainen laulaja, laulunkirjoittaja ja kitaristi.

Magnellin musiikki lasketaan tavallisesti proggiksi, vaikka hän ei kuulunutkaan varsinaisiin progg-liikkeisiin. Lisäksi hän levytti kaupalliselle levy-yhtiölle, Metronomelle, mistä progg-liikkeet kritisoivat häntä.

Vuonna 1994 hän sai Fred Åkerström-stipendiet -stipendin ja vuonna 1999 Cornelis Vreeswijk-stipendiet -stipendin.

Eräitä Magnellin tunnetuimpia kappaleita ovat "Påtalåten" (1972), "Kliff" (1975) ja "Tomma tunnor" (1981). Ruotsalainen muusikko Magnus Uggla teki "Påtalåten"-kappaleesta cover-version, joka julkaistiin vuonna 1987 Ugglan *[[Allting som ni gör kan jag göra bättre]]* -albumilla.

## Diskografia
* 1974 – Påtalåtar
* 1975 – Nya perspektiv
* 1977 – Höstkänning
* 1979 – Straggel och strul
* 1981 – Europaväg 66
* 1983 – Gaia
* 1984 – Onkel Knut
* 1987 – Blå neon
* 1989 – Neurotikas motell
* 1993 – Förlovat land
* 1994 – Ola Magnell: 74–87 (kokoelma)
* 2000 – Ola Magnell: Guldkorn (kokoelma)
* 2003 – Vallmoland

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset kotisivut
Kirjakaapeli

**Kirjakaapeli** oli uuteen tieto- ja viestintätekniikkaan sekä erilaisen kirjastomiljöön luomiseen erikoistunut Helsingin kaupunginkirjaston kokeileva toimipiste, joka toimi myös nuoremman väen kohtauspaikkana. Kirjasto perustettiin vuoden 1994 alussa Ruoholahdessa sijaitsevaan kulttuurikeskuksena toimivaan vanhaan Kaapelitehtaaseen. Kaapelitehtaasta Kirjakaapeli muutti vuonna 1995 keskustan Lasipalatsiin, jossa se oli remonttia lukuun ottamatta vuoteen 2005 saakka, jolloin se muutti yhdessä Musiikkiasema-musiikkikirjaston kanssa naapurissa olevaan Pääpostitaloon ja ne yhdistyivät Kirjasto 10:ksi. Lasipalatsin vuosien 1997–1998 remontin ajan Kirjakaapeli toimi Isolla Roobertinkadulla.

Pääsy internetiin kuului alusta lähtien Kirjakaapelin palveluihin, joihin kuului myös mahdollisuus julkaista omia sisältöjä verkkoon. Tätä varten Kirjakaapeli ja osuuskunta Katto-Meny ylläpitivät ensimmäisenä kirjastona maailmassa omaa internetpalvelinta. Palvelimen nimi oli Kaapelisolmu ja se on toiminut pitkään muun muassa tärkeänä järjestöjen viestintäkanavana internetissä. Kirjakaapelin antaman esimerkin myötä internet levisi nopeasti myös muihin Suomen yleisiin kirjastoihin ja kirjastonjohtaja Erkki Lounasvuori, tekn. ylioppilas Jyrki Kuoppala ja Katto-Menyn toimitusjohtaja Mikael Böök saivat vuonna 1996 kirjakaapelin toteuttamisesta valtion tiedonjulkistamispalkinnon.

Vuonna 2000 Helsingin kaupunginkirjasto sai Bill & Melinda Gates Foundationin myöntämän Access to Learning -palkinnon tietotekniikan ja internetin käyttömahdollisuuksia edistävästä työstä. Tunnustuksen rahallinen suuruus oli miljoona dollaria (eli tuolloin noin miljoona euroa). Palkinnon perusteluina oli erityisesti, mutta ei ainoastaan, Kirjakaapelin parissa tehty toiminta. Palkintorahoilla Helsingin kaupunki rakensi vuonna 2001 avatun iGS Tietohuoltoasema -verkkotietopalvelun.

Kirjakaapeli käytti englanninkielistä nimeä *The Cable Book*. Kaapelisolmu oli englanniksi *Knot in the Cable*.

## Katso myös
* Telesampo
* Freenet Finland

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kirjakaapelin kotisivut internet archivessa.
* Kaapelisolmun kotisivut
* The Cable Book and its Knot – Kirjakaapelin esittelykirjoitus vuodelta 1995.
* Kaapeli-solmun ensimmäiset 6 kuukautta 28.2.–28.8.1994
USS Vincennes (CG-49)

**USS Vincennes** (runkonumero CG-49) oli Yhdysvaltain laivaston Ticonderoga-luokan ohjusristeilijä, joka tuli tunnetuksi ammuttuaan 3. heinäkuuta 1988 ohjuksella alas Iran Airin Airbus A300 -matkustajakoneen (Iran Airin lento 655) Persianlahdella Hormuzinsalmessa.

## Valmistus

Alus tilattiin Litton Industriesiin kuuluvalta Ingalls Shipbuildingilta Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 20. lokakuuta 1982. Alus laskettiin vesille 14. huhtikuuta 1984 kumminaan Mississipin senaattorin Dan Quaylen puoliso Marilyn ja liitettiin laivastoon 6. heinäkuuta 1985 Pascagoulassa ensimmäisenä päällikkönään George N. Gee.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 29. kesäkuuta 2005.

## Päälliköt
Aluksen päälliköinä olivat:
*George N. Gee 18. tammikuuta 1986 – 11. huhtikuuta 1987 
*William C. Rogers III 11. huhtikuuta 1987 – 27. toukokuuta 1989 
*Robert B. Lynch 27. toukokuuta 1989 – 26. huhtikuuta 1991 
*Thomas C. J. McGinlay 26. huhtikuuta 1991 – 27. maaliskuuta 1993 
*Charles R. Burchell 27. maaliskuuta 1993 – 6. tammikuuta 1995 
*Craig H. Murray 6. tammikuuta 1995 – 21. maaliskuuta 1997  
*Alan G. Maiorano 21. maaliskuuta 1997 – 23. lokakuuta 1998 
*Samuel Perez, Jr. 23. lokakuuta 1998 – 17. huhtikuuta 2000 
*Robert A. Shafer 17. huhtikuuta 2000 – 12. huhtikuuta 2002 
*Steven A. Lott 12. huhtikuuta 2002 – 

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* ''USS Vincennes'' webpage
Klaustrofobia (televisiosarja)

**Klaustrofobia** on suomalainen vuosina 1982–1984 esitetty sketsiviihdesarja. 

Ohjelman pääosassa oli imitaattori Klaus Thomasson, joka imitoi sen ajan pinnalla olevia julkisuuden henkilöitä. Lisäksi ohjelmassa vieraili lukuisia henkilöitä, kuten aikansa nuoria imitaattorikykyjä ja muita julkisuuden henkilöitä. 

Yksi ohjelmassa esiintyneistä henkilöistä oli tuolloin 18-vuotias Jope Ruonansuu, joka ohjelman jälkeen nousi julkisuuteen. Ruonansuu kertoi vuonna 2003 ilmestyneessä kirjassaan *[[Sikapieni Hiace]]*, että hän oli syksyllä 1982 lähettänyt Klaus Thomassonille C-kasetin, jossa hän oli imitoinut muun muassa Spede Pasasta, Vesa-Matti Loiria ja Esa Pakarista. Thomasson vakuuttui, ja pyysi hänet maaliskuussa 1983 kuvattavan ohjelman kuvauksiin. Ohjelmassa hän muun muassa lauloi näyttelijä Eeki Mantereen Viktor Kalborrek -hahmon kanssa.   

## Lähteet
Klaus Thomasson

**Klaus Rudolf "Klasu" Thomasson** (s. 16. huhtikuuta 1952 Mänttä) on suomalainen imitaattori–näyttelijä ja televisiojuontaja. Hän tuli erityisesti tunnetuksi 1970- ja 1980-luvun television viihdeohjelmista, kuten omasta show’staan *[[Klaustrofobia (televisiosarja)|Klaustrofobiasta]]* ja helsinkiläisen paikallisradio Radio Ykkösen juontajana. 1980-luvulta lähtien hän juonsi kymmeniä Mainostelevision viihdeohjelmia, kuten *[[Syksyn Sävel]]tä*, viihdekonsertteja ja missikilpailuja. Miltei kaikkeen MTV:n tarjontaan nuivasti suhtautunut *Helsingin Sanomien* Jukka Kajava kutsui Thomassonia 1990-luvun lopussa ”puujalkavitsien Leonardo da Vinciksi”.

Thomasson on esiintynyt muun muassa Spede-Tuotannon elokuvissa *[[Uuno Turhapuron aviokriisi]]* ja *[[Onks Viljoo näkynyt]]*. Hän on juontanut myös monenlaisia yleisötapahtumia, kuten vuosittain Kiuruvedellä järjestettävää Kiuruveden Iskelmäviikko -musiikkitapahtumaa vuodesta 1999 lähtien.

## Perhetausta
Thomassonin aatelistaustainen isä oli sota-aikana majuri, joka oli mukana asekätkentätoiminnassa. Elämänuransa hän teki Mäntän Serlachiuksen tehtaan henkilöstö- ja liikennepäällikkönä. Perheen kolmas lapsi Klaus syntyi isän ollessa jo 50-vuotias. Isän jäätyä eläkkeelle Thomassonin perhe muutti Helsinkiin, jossa perheen äiti toimi Kokoomuksen eduskuntaryhmän toisena sihteerinä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Kuolemantuomio kolmevuotiaana. Iltalehti 25.8.2008.
Aube

**Aube** on Ranskan departementti numero 10. Se on nimetty Aubejoen mukaan. Departementti sijaitsee Koillis-Ranskassa, Champagne-Ardennen  hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 6&nbsp;004 neliökilometriä, ja vuonna 2005 siellä oli noin  298 000 asukasta.
Auben pääkaupunki on Troyes. Aube on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 33 kantoniin ja 433 kuntaan.

Aube oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Se muodostettiin osasta Champagnen provinssia.

Vuonna 1932 Turkin silloinen johtaja Kemal Atatürk vieraili Aubessa ja allekirjoitti maiden välistä ystävyyttä määrittelevän Auben sopimuksen. 

## Katso myös
* Luettelo Auben kunnista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Auben departementin kotisivut
Rik Van Looy

**Henrik ”Rik” Van Looy** (20. joulukuuta 1933 Grobbendonk – 17. joulukuuta 2024) oli belgialainen maantiepyöräilijä. Hän on vuosien 1960 ja 1961 maantiepyöräilyn maailmanmestari sekä ensimmäinen kaikki pyöräilyn viisi *monumenttia*, Milano – San Remon, Flanderin ympäriajon, Pariisi–Roubaix’n, Liège–Bastogne–Liègen ja Lombardian ympäriajon voittanut ajaja. Van Looyn lisäksi kaikki viisi klassikkoa ovat voittaneet vain hänen maanmiehensä Eddy Merckx ja Roger De Vlaeminck. Amatöörinä hän voitti maantieajon joukkuekilpailun olympiakultaa Helsingissä 1952, vaikkei tosin ajanut kilpailua maaliin.

## Saavutuksia
*Maantieajon MM-kilpailu, ammattilaiset: 1956 (2.), 1957 (4.), 1960 (1.), 1961 (1.), 1963 (2.)
*Maantieajon MM-kilpailu, amatöörit: 1953 (3.) 
*Milano–San Remo: 1958 (1.), 1960 (6.), 1961 (2.), 1964 (4.)
*Flanderin ajo: 1959 (1.), 1960 (3.), 1962 (1.), 1965 (6.)
*Pariisi–Roubaix: 1958 (3.), 1959 (4.), 1961 (1.), 1962 (1.), 1963 (2.), 1965 (1.), 1967 (2.)
*Liège–Bastogne–Liège: 1956 (5.), 1960 (4.), 1961 (1.)
*Lombardian ympäriajo: 1959 (1.)
*La Flèche Wallonne: 1968 (1.)
*Gent–Wevelgem: 1956 (1.), 1957 (1.), 1958 (2.), 1962 (1.), 1964 (3.)
*Pariisi–Tours: 1957 (6.), 1958 (4.), 1959 (1.), 1964 (2.), 1966 (2.), 1967 (1.), 1968 (4.)
*Omloop Het Volk: 1953 (1.), 1963 (1.)
*Pariisi–Bryssel: 1956 (1.), 1958 (1.), 1964 (2.), 1966 (3.)
*Belgian maantiepyöräilymestaruuskilpailu: 1958 (1.), 1963 (1.)
*Ranskan ympäriajo
**1962: voitto 3. etapilla (TTT)
**1963: kokonaiskilpailun 10. sija sekä 2., 10., 15. ja 23. etapin sekä pistekilpailun voitto
**1965: voitto 1. ja 21. etapilla
**1967: voitto 6. etapilla (TTT)
**1969: voitto 5. etapilla
*Italian ympäriajo
**1959: kokonaiskilpailun 4. sija sekä 1., 5., 11. ja 14. etapin voitto
**1960: kokonaiskilpailun 11. sija sekä 8., 9. ja 13. etapin sekä mäkikilpailun voitto
**1961: kokonaiskilpailun 7. sija sekä 13., 15. ja 17. etapin voitto
**1962: voitto 9. ja 11. etapilla
*Espanjan ympäriajo
**1958: voitto 4., 6., 7., 10. ja 11. etapilla
**1959: kokonaiskilpailun 3. sija sekä 2., 9. ja 10. etapin sekä pistekilpailun voitto
**1964: voitto 3. etapilla
**1965: kokonaiskilpailun 3. sija sekä 1., 2., 8., 10., 14., 16., 17. ja 19. etapin sekä pistekilpailun voitto  
*Pariisi–Nizza
**1960: voitto 2. (TTT), 5. ja 9. etapilla
**1961: voitto 7., 8. ja 9. etapilla
**1962: voitto 10., 11. ja 14. etapilla
**1963: kokonaiskilpailun 3. sija sekä 1., 5., 6. ja 10. etapin sekä pistekilpailun voitto   
**1966: voitto 5. etapilla
**1967: voitto 4. etapilla
*Dauphiné Libéré
**1963: voitto 2. ja 5. etapilla
**1964: voitto 6. etapilla
*Alankomaiden ympäriajo: 1956 (1.), 1957 (1.)
*Belgian ympäriajo: 1954 (2.), 1961 (1.)
*Sardinian ympäriajo: 1959 (1.), 1962 (1.), 1965 (1.)
*Tour du Levant: 1959 (1.)

## Lähteet
*Saavutukset memoire du cyclisme -sivustolta  

### Viitteet
Maleficium (Impious Havoc)

**Meleficium** on vanhan koulukunnan black metal -albumi, jonka Impious Havoc julkaisi cd -levynä vuonna 2007. Levy-yhtiönä toimi Aphelion Productions. Kappaleet on nauhoitettu kesällä 2006.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Aiheesta muualla
* 
*
Kjerag

**Kjerag** on kallionkieleke Norjassa Lysevuonon etelälaidalla Rogalandin läänissä Forsandin kunnassa. Paikka on etenkin base-hyppääjien ja retkeilijöiden suosiossa oleva matkailukohde, sillä kielekkeeltä on tuhannen metrin pystysuora pudotus alas vuonon pintaan.

## Kjeragbolten

Kielekkeen länsilaidalla sijaitsee Kjeragbolten, noin viiden kuutiometrin kokoinen pyöreähkö kivenlohkare, joka on kiilautunut kahden kallioseinämän väliin ja jolta on lähes tuhannen metrin pudotus alas. Kjeragboltenin koordinaatit ovat .

## Kulkeminen ja aktiviteetit
Vaellusretki Kjeragille lyhintä tietä vie kävellen noin 2–3 tuntia yhteen suuntaan osin erittäin vaativassa maastossa (kokonaisnousua menosuuntaan on 995 m), alkaen Øygardstølenin ravintolan pysäköintipaikalta (sijainti , 635 m merenpinnasta). Edestakainen vaellusmatka kyseisestä pisteestä on noin 11 kilometriä muodostaen sopivan päivävaelluksen hyväkuntoiselle henkilölle. 

Stavangerin B.A.S.E.-kerhon tietojen mukaan vuosina 1994–2006 kielekkeeltä suoritettiin 20&nbsp;853 base-hyppyä. Niissä tapahtui 82 onnettomuutta, joissa kuoli yhdeksän ihmistä. Kerran vuodessa juhannuksen tienoilla alueella järjestetään niin sanottu Heliboogie-tapahtuma, jossa muista ajankohdista poiketen base-hyppääjät voidaan kuljettaa kielekkeelle helikopterilla. Kesäkuussa 2007 nelipäiväisessä tapahtumassa suoritettiin 20 kansallisuutta edustaneen 100 hyppääjän voimin yhteensä ennätysmäiset 1&nbsp;000 onnistunutta base-hyppyä.

Kjeragboltenilla on suoritettu myös maailman korkeimmalla, 1&nbsp;000 metrin korkeudessa, tapahtunut nuorallakävely (Christian Schau, 9. elokuuta 2006).

## Katso myös
*Preikestolen

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Matkakertomus retkestä Kjeragille  
* Stavangerin base-hyppykerhon infoa base-hyppyihin Kjeragilta
Ilkka Moisio

**Ilkka Moisio** on suomalainen näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi muun muassa Disneyn piirrettyjen ääninäyttelijänä. Hän on lainannut äänensä muun muassa Nalle Puh -tarinoiden Pöllölle sekä Miekka kivessä -elokuvan Archimedes-nimiselle pöllölle.

Moisio on työskennellyt Golden Voice -yhtiössä, joka dubbasi animaatiosarjoja.

Hän on yksi vuonna 1971 perustetun Vihdin Teatterin perustajajäsenistä, ja hän työskentelee samassa teatterissa edelleen.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

; Dubbaukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
George Chuvalo

**George Chuvalo** CM (s. 12. syyskuuta 1937) on entinen kanadalainen raskaansarjan nyrkkeilijä ja Kanadan raskaansarjan mestari 1958–1979. Hän voitti Kanadassa pidetyn "Jack Dempsey Tournament" -kilpailun 1956, jolloin hän ryhtyi ammattilaiseksi. Chuvalon vanhemmat olivat Kroatiasta lähtöisin.

Chuvalon iskunkestävyyttä on pidetty poikkeuksellisen hyvänä. Rocky Marciano on sanonut: "Jos kaikki ottelut kestäisivät sata erää, George Chuvalo olisi voittamaton kaikkina aikakausina."

## Ammattilaisura
Chuvalo aloitti ammattilaisuran 17. lokakuuta 1958 ja hävisi kymmenen erän kamppailun jälkeen pistein Pat McMurtylle.

Chuvalo kohtasi Muhammad Alin kahdesti, ensin vuonna 1966 ja seuraavan kerran vuonna 1972, häviten molemmat kohtaamiset yksimielisesti pistein. Näissä otteluissa Chuvalo taisteli urheasti ja pyrki koko ajan ajamaan Alia kehän nurkkiin. Chuvalon harjoittaman aggressiivisen ja peräänantamattoman ottelustrategian haittapuolena oli se, että hän yleensä altistui helposti vastujansa iskuille. Molemissa otteluissa Alia vastaan hän joutui lukuisia kertoja ottamaan vastaan iskusarjoja.

Lisäksi Chuvalo kohtasi iskuvoimastaan tunnetun Joe Frazierin vuonna 1967 ja George Foremanin 1970. Molemmat ottelut päättyivät tappioon tuomarin keskeytyksellä. Muita nimekkäitä vastustajia hänen urallaan olivat kaksinkertainen (tuolloin jo kuitenkin entinen) maailmanmestari Floyd Patterson vuonna 1965, Oscar Bonavena 1966 ja Jimmy Ellis 1971. Chuvalo hävisi jokaisen näistä otteluista tuomariäänin.

## Ammattilaisuran jälkeen
Chuvalon kaksi lasta kuoli huumeiden yliannostukseen, ja yksi lapsista teki itsemurhan. Myös Chuvalon vaimo teki itsemurhan. Nykyään Chuvalo asuu Torontossa ja on toisessa avioliitossa. Hän kiertää vaimonsa kanssa kouluissa kertomassa huumeidenkäytön vaarallisuudesta.

Vuonna 1997 Chuvalon suuruus nyrkkeilijänä tunnustettiin, ja hänet valittiin nyrkkeilyn Hall of Fameen.

## Lähteet
*Box Rec

### Viitteet
M/S Miranda

**M/S Miranda** () on ahvenanmaalaisen Godby Shipping Ab:n omistama ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1999 J.J. Sietas KG Schiffswerft GmbH & Co. -nimisellä telakalla Hampurissa, Saksassa. Kuollutta painoa aluksella on 7&nbsp;440 tonnia ja jääluokitus on 1A Super.  *Miranda* on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Finström.

Mirandan sisaraluksia ovat M/S Caroline Russ, M/S Elisabeth Russ, M/S Friedrich Russ, M/S Mistral, M/S Pauline Russ ja M/S Seagard.

## Käyttöhistoria

Godby Shipping tilasi aluksen telakalta marraskuussa 1997 ja 6. helmikuuta 1999 tapahtui sen luovutus ja kastaminen *Mirandaksi*. Mirandan kummina toimi Natalia Mikkola. 12. helmikuuta alus lähti Hampurista kohti Lyypekkiä. 13. helmikuuta Transfennica aloitti liikennöinnin aluksella Lyypekin ja Hangon välillä. Tammikuussa 2002 alus siirtyi reitille Helsinki–Hanko–Travemünde. Vuonna 2004 Miranda aloitti liikennöinnin nykyisellä reitillään, Haminan ja Länsi-Euroopan eri satamien välillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Fakta om Fartyg – M/S Miranda 
*Godby Shipping  (suomeksi)  
*The ferry site – M/F Miranda
Kultapistiäiset

**Kultapistiäiset** eli **kultiaiset** (Chrysididae) ovat yli 3&nbsp;000 lajia kattava myrkkypistiäisheimo. Ne ovat saaneet nimensä ryhmälle tyypillisestä kirkkaasta ja metallinhohtoisesta värityksestä, josta koko heimossa on vain joitakin poikkeuksia. Lajeja esiintyy kaikkialla maailmassa, mutta lajisto on runsain aavikkoalueilla.

Suurin alaheimo on Chrysidinae, jonka lajit ovat tyypillisesti kleptoparasiitteja, tavallisesti erakkoampiaisen tai -mehiläisen pesäloisia. Kultapistiäisnaaras munii munansa erakkoampiaisen pesään, missä sen toukka syö isäntälajin emon toukalleen ravinnoksi jättämät eläimet ja joissakin tapauksessa myös itse isäntälajin toukan. Koska kultapistiäiset eivät kykene käyttämään ravinnokseen kasviperäistä materiaalia, ne kultapistiäistoukat, jotka loisivat kasvisravintoa toukilleen jättävillä isäntäpistiäislajeilla, kuoriutuvat munasta vasta isäntälajin toukan koteloituessa ja syövät koteloituneen toukan.

Kukin kultapistiäissuku on jokseenkin erikoistunut tiettyyn isäntäpistiäisryhmään, jonka pesiin ne munivat, ja jotkin lajit loisivat vain yhdellä tietyllä isäntälajilla. Täysikasvuiset kultapistiäiset käyttävät ravinnokseen myös kukkien mettä.

Suomessa on tavattu 49 kultapistiäislajia, joita ovat muun muassa kenkäokakultiainen (*Elampus panzeri*), ruusukorukultiainen (*Hedychridium roseum*), idänjalokultiainen (*Hedychrum gerstaeckeri*) ja ketopyörökultiainen (*Holopyga generosa*). Kolme lajia – idänsäihkykultiainen eli silosäihkypistiäinen (*Cleptes nitidulus*), idänpyörökultiainen (*Holopyga inflammata*) ja vyökultiainen (*Chrysis equestris*) – on luokiteltu Suomesta hävinneiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Kultapistiäiset (''Chrysididae'')
*iNaturalist: Kultapistiäiset (''Chrysididae'')
*Kultapistiäiset (Chrysididae)
*ITIS: Chrysididae 
*UniProt: Taxonomy - Chrysididae (cuckoo wasps) 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Chrysididae, cuckoo wasps 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Chrysididae 
*Chrysis.net
Rich Arons

**Rich C. Arons** (s. 1958) on yhdysvaltalainen animaatio-ohjaaja, animaattori ja tuottaja. Hän tuli tunnetuksi ohjaamastaan animaatiosarjasta Bittipää vuonna 1995. Samasta sarjasta Arons voitti kaksi Daytime Emmy palkintoa. Sitä ennen hän sai kaksi Emmy-ehdokkuutta Tiny Toonsien Halloween erikoisjaksosta.

## Ura
Arons opiskeli ensimmäisen kerran piirtämistä New Yorkissa High School of Art & Designissa vuosina 1973–1976. Sittemmin hän siirtyi opiskelemaan Kalifornian Institute of the Artsiin vuosiksi 1977–1981. Opiskelun aikana Arons pääsi työskentelemään animaatioiden pariin vuonna 1978 ja oli erityisesti 1980-luvulla mukana eri Filmationin tuottamissa animaatioissa. 1990-luvulla hän pääsi menestyksen makuun työskennellessään Steven Spielbergin tuottamissa animaatioissa, kuten *[[Tiny Toons]]*, *[[Animaaniset]]*, *[[Bittipää]]* ja *[[Toonsylvania]]*. Arons palkittiin kahdesti Daytime Emmylla Bittipään ohjaamisesta.

Sittemmin 2000-luvulla hän on työskennellyt Tom Tataranowiczin perustamassa Gang of Seven Animationissa. Arons oli muun muassa yhtiön myötä ohjaamassa jaksoja *[[Prätkähiiret (vuoden 2006 animaatiosarja)|Prätkähiiriin]]* vuonna 2006.

## Filmografia
### Elokuvat
* ** (1988)
* *[[Tiny Toons: Kesäloman raisut riemut]]* (1992)
* *[[Casper's Haunted Christmas]]* (2000)
* *[[Son of the Mask|Poika ja maski]]* (2005)
* *[[The Life and Adventures of Santa Claus]]* (2010)

### Televisiosarjat
* *[[He-Man (vuoden 1983 animaatiosarja)|He-Man]]* (1983)
* *[[She-Ra: Mahdin prinsessa]]* (1985)
* *[[BraveStarr]]* (1987–1988)
* *[[Beany and Cecil]]* (1988)
* *[[Tiny Toons]] (1990)
* *The Plucky Duck Show* (1992)
* *Animaaniset* (1993)
* *I'm Mad* (1994)
* *Balto* (1995)
* *Bittipää* (1995–1997)
* *Lohikäärmeen merkki* (2006)
* *Mikki Hiiren kerhotalo* (2006)
* *Prätkähiiret'' (2006)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
Elis Sella

**Elis Elieser Sella** (vuoteen 1959 *Elis Salutskij*, 25. syyskuuta 1930 Viipuri – 8. joulukuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja laulaja.

Suomenjuutalaisen Sellan isä oli syntyjään Puolasta ja äiti Liettuasta. Hän oli koulutukseltaan ekonomi. Käytyään Turun kauppakorkeakoulun hän opiskeli 1959&ndash;1960 Pariisin Théâtre de L'Entrepôt’ssa. Uransa alussa hän työskenteli Operettiteatterissa, Turun kaupunginteatterissa ja Samppalinnan kesäteatterissa.

Hän lainasi äänensä Pekka-kanille elokuvaan *[[Liisa Ihmemaassa (vuoden 1951 elokuva)|Liisa ihmemaassa]]* (1951). Lisäksi hän toimi kertojana Disneyn satukaseteissa *[[Tiku ja Taku – Pelastajat: Kadonneen linnunmunan arvoitus]]*, *[[Tiku ja Taku – Pelastajat: Museovarkaiden jäljillä]]* ja *[[Tiku ja Taku – Pelastajat: Lentävän maton arvoitus]]*. 

Elis Sella oli näyttelijä Seela Sellan aviomies.

Sella on haudattu Juutalaiselle hautausmaalle Helsinkiin.

## Filmografia
* *[[Liisa Ihmemaassa (vuoden 1951 elokuva)|Liisa ihmemaassa]]* (1951) (suomenkielinen ääni)
* *[[Salakari]]* (1974)
* *[[Kuvien takana]]* (1975)
* *[[Jäniksen vuosi (vuoden 1977 elokuva)|Jäniksen vuosi]]* (1977)
* *[[S'brent - se palaa]]* (1979)
* *[[Entäs nyt Niskavuori?]]* (1987)
* *[[Porttikielto taivaaseen]]* (1990)
* *[[Esimiehen vaikein tehtävä]]* (1991)
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Culture Beat

**Culture Beat** on saksalainen eurodanceyhtye. Yhtyeen laulajat ovat Tania Evans ja Jay Supreme. Yhtyeen tunnetuin kappale lienee vuonna 1993 julkaistu aikanaan Euroopassa huippusuosion saanut "Mr. Vain".

## Diskografia

### Albumit

### Singlet

## Lähteet

## Linkit
*Culture Beatin virallinen kotisivu
E-Z Rollers

**E-Z Rollers** on brittiläinen drum'n'bass-ryhmä, jonka muodostavat Jay Hurren (tunnetaan myös nimellä JMJ), Alex Banks (tunnettu myös yhtyeestä Hyper-On Experience) ja Kelly Richards. E-Z Rollers muodostettiin 1995 Norfolkissa Englannissa. E-Z Rollers on perustanut oman levymerkin nimeltä Intercom Recordings.

## Diskografia
### Albumit
* Dimensions of Sound (1996) Moving Shadow
* Weekend World (1998) Moving Shadow
* Titles of the Unexpected (2003) Moving Shadow	
* Lickable Beats (2003) Intercom
* Lickable Beats 2 (2005) Intercom
* Conductor (2007) Intercom

## Aiheesta muualla
* E-Z Rollers Discogs.com-tietokannassa
* Intercom Recordings 
*
Pierre Veyron

**Pierre Veyron** (1. lokakuuta 1903 – 2. marraskuuta 1970) oli Grand Prix -kilpakuljettaja vuosina 1933 – 1953. Hänet muistetaan parhaiten vuoden 1939 voitostaan Le Mansin 24 tunnin ajoissa ajaen Bugatti Type 57 -kilpa-autoa Jean-Pierre Wimillen kanssa. Bugatti Automobiles kunnioitti hänen muistoaan nimeämällä maailman tehokkaimman ja nopeimman auton Bugatti Veyronin hänen mukaansa.
Ivan Martos

**Ivan Petrovitš Martos** (), (1754 lähellä Pultavaa – 17. huhtikuuta (J: 5. huhtikuuta) 1835 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli venäläis-ukrainalainen kuvanveistäjä ja taiteen opettaja, joka oli herättämässä Venäjällä kiinnostusta uusklassistiseen kuvanveistoon. 

Hänen kuuluisimpia teoksiaan on Moskovan Punaisella torilla sijaitseva monumentti Mininille ja Požarskille. Helsingissä on hänen tekemänsä Aleksanteri I:n rintakuva.

## Aiheesta muualla
Haddaway

**Nestor Alexander Haddaway** (s. 9. tammikuuta 1965 Port of Spain, Trinidad ja Tobago), taiteilijanimeltään **Haddaway**, on trinidadilais-saksalainen eurodancelaulaja. Hänen levyjään on myyty maailmanlaajuisesti noin 28 miljoonaa kappaletta.

Haddawayn tunnetuin kappale on "What Is Love", joka nousi vuonna 1993 monen Euroopan maan hittilistojen kärkeen. "What Is Love" -singleä oli myyty jo vuosi ilmestymisensä jälkeen 2,6 miljoonaa kappaletta . Kappale on myös yksi tunnetuimmista eurodance-hiteistä.

## Lapsuus ja ura
Haddaway syntyi Trinidadin saarella hollantilaisen meritutkijaisän ja paikallisen sairaanhoitajaäidin perheeseen. Poika lähti jo kolmivuotiaana isänsä kanssa Eurooppaan, kun vanhemmat erosivat.

16-vuotiaana Haddaway muutti Yhdysvaltoihin äitinsä luokse ja kävi lukionsa Maryland Cityssä maan itärannikolla. Koulun musiikkipiireissä aktiivisesti vaikuttanut Haddaway valmistui lukiosta vuonna 1983. Hän jatkoi opiskelemaan politiikkaa Washingtoniin ja samalla esiintyi cover-yhtyeessä nimeltä *Chance*. Tuolloin hän oli eritoten kiinnostunut jazzista ja soulista.

24-vuotiaana eli vuonna 1989 hän palasi Eurooppaan ja asettui Saksan Kölniin. Hän aloitti amerikkalaisen jalkapallon pelaamiseen paikallisessa joukkueessa ja teki musiikkia vapaa-ajallaan .

Saksalainen Coconut records palkkasi Haddawayn vuonna 1992. Jo hänen ensimmäinen singlensä, ”What Is Love”, nousi miehen tunnetuimmaksi kappaleeksi. Haddawayn debyyttialbumi *Haddaway – The Album* julkaistiin vuonna 1993, ja siltä nousi listoille kolme muutakin singleä, ”Life”, ”I Miss You” ja ”Rock My Heart”.

Toinen albumi *The Drive* julkaistiin vuonna 1995, ja se jatkoi edeltäjänsä linjoilla tuottaen muutamia listahittejä, mutta tämän jälkeen Haddaway ei ole onnistunut uusimaan menestystään. Tähän vaikutti myös eurodance-musiikkityylin suosion hiipuminen.

Haddaway on kuitenkin jatkanut musiikin tekemistä esiintyen myös Suomessa useasti. Yksityiselämässään hän on myös aktiivinen urheilun harrastaja ja osaa puhua neljää eri kieltä .

## Diskografia
### Albumit
* 1993 *Haddaway – The Album*
* 1995 *The Drive*
* 1998 *Let's Do It Now*
* 1999 *All The Best His Greatest Hits*
* 2001 *My Face*
* 2002 *The Greatest Hits*
* 2002 *Love Makes*
* 2005 *Pop Splits*
* 2011 *Gotta Be*

### Singlet
* 1993 "What Is Love"
* 1993 "Life"
* 1993 "I Miss You"
* 1994 "Rock My Heart"
* 1995 "Fly Away"
* 1995 "Catch A Fire"
* 1995 "Lover Be Thy Name"
* 1997 "What About Me"
* 1998 "Who Do You Love"
* 1998 "You're Taking My Heart"
* 2001 "Deep"
* 2002 "Love Makes" 
* 2003 "What Is Love Reloaded"
* 2005 "Spaceman"
* 2005 "Missionary Man"
* 2008 "I Love The 90s"
* 2010 "You Gave Me Love"
* 2012 "Up and Up" (with The Mad Stuntman)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Haddawayn viralliset kotisivut 
* Haddawayn historiaa Discogs-tietokannassa
Air Transat

**Air Transat** (, ) on kanadalainen lentoyhtiö, jolla on 60 reittikohdetta 25 maassa. Lentoyhtiön perustivat edesmenneen Quebecairin työntekijät joulukuussa 1986 ja yhtiö aloitti lennot marraskuussa 1987. Ympärivuotisesti Air Transat lentää Kanadan sisällä ja reittikohteisiin Euroopassa, talvikaudella reittimäärää lisätään huomattavasti ja pääkohteina ovat Länsi-Intia, Meksiko, Yhdysvaltoijen eteläosat, Etelä-Amerikka ja Kuuba. Kanadassa yhtiön solmukohteina toivat Montrealin, Toronton ja Vancouverin lentoasemat, tärkeitä kohteitä ovat myös Calgaryn ja Québecin lentoasemat.

## Laivasto

Laivaston keski-ikä elokuussa 2022 on 10,2 vuotta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Air Transat
Seututie 672

**Seututie 672** on Kauhajoelta Kurikan Jalasjärven ja Seinäjoen Peräseinäjoen kautta Alavudelle johtava länsi–itä-suuntainen seututie, jonka läntiset osuudet rakennettiin suurten nälkävuosien aikana. Tie valmistui vuonna 1867. Lännessä tie yhdistyy kantatiehen 67 ja idässä valtatiehen 18. Tien pituus on noin 64 kilometriä.

Kauhajoen ja Peräseinäjoen välisestä osuudesta käytetään myös nimeä *Tokerotie*. Nimensä tie on saanut tokerosta, veteen sekoitetuista jauhoista, joita hätäaputyötä tehneet tienrakentajat söivät. Tienrakentajien kuolleisuus oli suuri.

Tokerotien varrella on kaksi tienrakentajien muistomerkkiä. Toinen on Kauhajoen Aronkylässä, Havusen talon pihapiirissä. Sen on suunnitellut Matti Porkkala ja se paljastettiin tien täyttäessä sata vuotta vuonna 1967. Toinen Tokerotien muistomerkki sijaitsee Kurikan Jalasjärven Taivalmaan kylässä lähellä Seinäjoen rajaa. Siihen ovat tietä rakentaneet työmiehet hakanneet vuosiluvun 1867. Kivi lojui alun perin tienojassa, josta kyläläiset siirsivät sen paremmalle paikalle, Taivalmaanmäen korkeimmalle kohdalle.

## Reitti
* Aronkylä, Kauhajoki (kt 67)
* Jokipii, Kurikan Jalasjärvi (vt 3, E12)
* Penttikylä, Kurikan Jalasjärvi (vt 19)
* Seinäjoen Peräseinäjoki (st 694)
* Keskikylä, Alavus (vt 18)

## Liikennemäärät
Vuonna 2022 tien keskimääräinen vuorokausiliikenne oli 1&nbsp;200–2&nbsp;800 ajoneuvoa vuorokaudessa. Tien vilkkain osuus on Peräseinäjoen keskustassa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla

*Tokerotien silta (kuva) 
*Tokerotien muistokivi
Welkom

**Welkom** on kaupunki Etelä-Afrikassa Vapaavaltion provinssissa 160 kilometriä koilliseen Bloemfonteinista. Sen asukasluku oli 408&nbsp;173 vuonna 2001. Kaupungin tärkeimmät elinkeinot liittyvät kulta- ja uraanikaivostoimintaan. Kaupungin lähistöllä sijaitsee Phakisa Freeway -moottoriurheilurata.

## Historiaa

Welkom perustettiin vuonna 1947 edellisenä vuonna tapahtuneen suuren kultalöydöksen jälkeen. Se sai kuntaoikeudet vuonna 1961 ja kaupunki siitä tuli vuonna 1968. Varsinkin ennen apartheidia, mutta sen jälkeenkin alueen mustasta väestöstä suuri osa asuu läheisessä Thabongissa. Kaivosteollisuuden ansiosta nykyisin Welkomissa on asukkaita ympäri Afrikan.

## Tunnettuja Welkomissa syntyneitä

* Mark Shuttleworth

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kynodontit

**Kynodontit** (Cynodontia) olivat kehittynein synapsidiryhmä ja samalla nisäkkäiden suorat esi-isät, jotka elivät myöhäiseltä permikaudelta liitukauden keskivaiheille.

## Piirteet
Kynodonteilla oli hyvin nisäkäsmäinen kallo: hampaisto muodostui poskihampaista, kulmahampaista ja etuhampaista. Lisäksi leuka oli yhtä luuta eikä koostunut seitsemästä osasta niin kuin matelijoilla, ja kaksi ylimääräistä luuta oli kasvanut ylöspäin ja muodostanut keskikovan hienon rakenteen. Merkittävintä kuitenkin on, että joidenkin lajien kalloista on löydetty pieni sarja reikiä, jotka ovat olleet merkkejä siitä, että ne ovat olleet hermojuurien kiinnityskohtia, jotka olisivat johtaneet tuntoherkkiin viiksiin, joita on eräillä nisäkkäillä.

## Luokittelu

Lahko Therapsida
*(luokittelematon) Eutheriodontia
*Alalahko Therocephalia
*Alalahko **Cynodontia**
**Heimo Dviniidae
**Heimo Procynosuchidae
****[[Epicynodontia]]**
**Heimo Galesauridae
**Heimo Thrinaxodontidae
***Alilahko **[[Eucynodontia]]**
***(luokittelematon) **[[Cynognathia]]**
****Heimo Cynognathidae
****Heimo Diademodontidae
****Heimo Trirachodontidae
****Heimo Traversodontidae
***(luokittelematon) **[[Probainognathia]]**
****Heimo Chiniquodontidae
****Heimo Probainognathidae
****(luokittelematon) **[[Ictidosauria]]**
*****Heimo Trithelodontidae
****(luokittelematon) **[[Mammaliaformes]]**

## Lähteet
Hämeenkosken kappeliseurakunta

**Hämeenkosken kappeliseurakunta** (vuoteen 2007 *Hämeenkosken seurakunta*, vuoteen 1994 *Kosken Hl seurakunta*) on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kappeliseurakunta. Aiemmin se oli oma seurakunta seurakunta, joka itsenäistyi Lammin seurakunnasta vuonna 1870. Se liittyi kappeliseurakunnaksi Hollolan seurakuntaan 2007, yhdeksän vuotta ennen kuin itse Hämeenkosken kunta liittyi osaksi Hollolaa. 

Kappeliseurakunnan alueella asuu noin 1600 seurakuntalaista. Kappeliseurakunnalla on tiilinen kirkko Hämeenkoskella, jonka lisäksi kappeliseurakunnalla on kaksi hautausmaata ja muita tiloja. Kappeliseurakunnan toimintaa johtaa johtokunta, joka toimii Hollolan seurakunnan kirkkoneuvoston alaisuudessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hämeenkosken kappeliseurakunnan sivut
17 (luku)

**17** (**seitsemäntoista**) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 16 ja seuraa luku 18.

## Matematiikassa
### Alkulukuihin liittyen
* 17 on alkuluku.
* 17 on 19:n alkulukupari ja 13:n alkulukuserkku.
* 17 on Fermat’n alkuluku: 2^{2^2}+1.
* 17 on Pythagoraan alkuluku: 4 \cdot 4 + 1.
* 17 on Mersennen alkuluvun 2^{17}-1 eksponentti.
* 17 on neljän ensimmäisen alkuluvun summa: 2+3+5+7.
* 17 on toinen alkuluku takaperin kymmenjärjestelmässä (71).
* 17 on ainoa luku *n*, joka voidaan muodostaa alkulukujen summana *n* tavalla, kun lukujen järjestyksellä ei ole merkitystä.
* 17 on toiseksi pienin alkuluku *p*, jonka käänteisluvun toistuvan jakson pituus kymmenjärjestelmässä on mahdollisimman pitkä eli p-1 numeroa: \frac{1}{17} = 0.\overline{0588235294117647}.

### Muissa yhteyksissä
* 17 on Leylandin luku muotoa a^b+b^a: 2^3+3^2.
* 17 on Leylandin luku muotoa a^b-b^a: 3^4-4^3.
* 17 on palindromi binäärijärjestelmässä (100012) ja nelijärjestelmässä (1014).
* 17 kuuluu Perrinin lukujonoon ().
* 17 korotettuna luonnolliseen lukuun on aina kahden neliöluvun summa: esim. 17=1^2+4^2, 17^2=8^2+15^2 ja 17^3=47^2+52^2.
* 17 on pienin luku, joka voidaan ilmaista kuutioluvun ja neliöluvun summana useammalla kuin yhdellä tavalla: 1^3+4^2 tai 2^3+3^2.

## Luonnontieteissä
* Jaksollisessa järjestelmässä kloorin järjestysluku on 17.
* Happi-17 on hapen vakaa isotooppi.
* Rikki-33 on rikin vakaa isotooppi, jonka neutroniluku 17.
* 17 Thetis on pikkuplaneetta.
* Omegasumu eli Hevosenkenkäsumu tunnetaan myös nimellä Messier 17.
* Neptunuksen massa on noin 17 Maan massaa.
* Magicicada-kaskailla on 13 tai 17 vuoden elinkierto lajista riippuen.

## Epäonnenluku Italiassa

Italialaiset pitävät lukua 17 epäonnenlukuna. Monissa asuintaloissa ei ole huoneistoa numero 17 ja lentoyhtiö Alitalian koneissa ei ole sennumeroista istuinriviä. Numeroa on pidetty pahana jo antiikin ajoista lähtien. Eräs monista selityksistä tälle on roomalainen numero XVII, joka on anagrammi sanasta VIXI, joka luettiin latinan kielessä *vissi* (elin, olen elänyt) merkityksessä ”olen kuollut, en elä enää”. Toisen selityksen mukaan Raamatussa mainittu vedenpaisumus alkoi kuukauden seitsemäntenätoista päivänä.

Sen sijaan lukua 13 pidetään Italiassa onnea tuottavana lottoarvonnoissa ja vastaavissa onnenpeleissä.

## Muissa yhteyksissä
* Boeing B-17 Flying Fortress oli yhdysvaltalainen pommikone.
* Japanilaisissa haikurunoissa on 17 tavua.
* Lakkautettu valtatie 17 kulki Siilinjärven ja Joensuun välillä.
* Eurooppatie E17 kulkee Belgian ja Ranskan välillä.
* Andrew Johnson oli Yhdysvaltojen 17. presidentti.
* Sudokussa on oltava vähintään 17 numeroa valmiiksi annettuna, jotta siihen olisi vain yksi ratkaisu.
* *[[Half-Life 2]]* -peli sijoittuu enimmäkseen Kaupunkiin 17.
* Formula 1 -onnettomuudessa menehtyneen Jules Bianchin kilpailunumero oli 17. Se on jäädytetty.
* Malaysia Airlinesin lento 17 ammuttiin alas vuonna 2014.
* Baileys Irish Cream on 17-prosenttista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pentti Tarkiainen

**Pentti Tarkiainen** (s. 27. heinäkuuta 1943) on suomalaisnäyttelijä, joka aloitti lyhyeksi jääneen elokuvauransa ElannonNäyttämöllä. Hänet tunnetaan vuonna 1962 valmistuneessa Pojat-elokuvasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Virginia Wade

**Sarah Virginia Wade** (s. 10. heinäkuuta 1945 Bournemouth, Dorset) on entinen brittiläinen tennisammattilainen. Hän voitti kolme Grand Slam -turnausta kaksinpelissä ja neljä nelinpelissä. Hänet muistetaan erityisesti Wimbledonin naisten kaksinpelin voittamisesta turnauksen satavuotisjuhlavuonna 1977. Hän on yhä vuonna 2018 viimeisin naisten kaksinpelin Wimbledonissa voittanut britti, ja miesten kaksinpelissäkin ensimmäisenä brittinä voittoon vuoden 1977 jälkeen ylsi vasta Andy Murray vuonna 2013.

Uransa aikana Wade voitti 55 kaksinpeliturnausta ja keräsi palkintorahoina 1&nbsp;542&nbsp;278 dollaria. Hän oli maailmanlistalla kymmenen parhaan joukossa yhtäjaksoisesti 1967&ndash;1979. Hän lopetti kaksinpeliuransa vuonna 1985 ja nelinpelin 1986. 

Wade pelasi Wimbledonin naisten kaksinpeliturnauksessa 24 kertaa, mikä on kaikkien aikojen ennätys. 

## Lähteet
Tapejara

**Tapejara** oli varhaisella liitukaudella elänyt Pterosaurus, jolla oli siipiväliä kuusi metriä. Sillä oli päässään voimakas harja, jota Tapejara ehkä käytti soidinmenoissa. Uroksilla saattoi olla isompi harja kuin naarailla.
Ciudad de Méxicon taistelu

**Ciudad de Méxicon taistelu** oli taistelu Meksikon-Yhdysvaltain sodassa. Taistelu ratkaisi sodan Yhdysvaltain eduksi ja pakotti meksikolaiset rauhanneuvotteluihin.

## Taustaa

Alkuvuoden 1847 aikana yhdysvaltalaiset olivat saaneet yliotteen Pohjois-Meksikossa. Näissä taisteluissa oli kunnostautunut erityisesti kevyt tykistö. Yhteenotot olivat huipentuneet Buena Vistan taisteluun helmikuussa. Meksikolaiset olivat kieltäytyneet aselevosta, vaikka olivat kärsineet monia tappioita. Tämän vuoksi Yhdysvaltain presidentti Polk käski armeijansa marssia Meksikon pääkaupunkiin Ciudad de Méxicoon. Koska reitti maitse olisi ollut 800 kilometriä pitkä, niin yhdysvaltalaiset päättivät hyökätä Meksikonlahden poikki Veracruziin. Tehtävä annettiin kenraali Winfield Scottin komentamalle 3. Armeijalle, johon kuului 9000 miestä.

Maihinnousu maaliskuussa 1847 sujui vaikeuksitta Meksikon heikkojen merivoimien johdosta. Veracruz antautui miltei ilman taistelua. Scottin joukot marssivat tämän jälkeen Cerro Gordoon, missä se kohtasi kenraali Santa Annan komentaman 13&nbsp;000 miehen armeijan. Amerikkalaiset voittivat meksikolaiset ja jatkoivat etenemistään. Nyt meksikolaiset pyysivät aselepoa. Aselepo solmittiin elokuussa. Scott jatkoi silti etenemistään ja oli syyskuun alussa vain muutaman kilometrin päässä Ciudad de Méxicosta. Tällöin meksikolaiset aloittivat uudelleen taistelun.

## Taistelu

Meksikon pääkaupungin suojana oli kaksi linnoitusta, Molino de Rey ja Chapultepec. Amerikkalaisten oli vallattava ensin nämä linnoitukset, jotta he olisivat päässeet pääkaupunkiin. Molino de Rey joutui yhdysvaltalaisten käsiin jo 8. syyskuuta. Linnoituksen valtauksessa kuoli ja haavoittui yli 750 yhdysvaltalaista. Tappioista johtuen hyökkäys keskeytyi viideksi päiväksi. Samanlainen katkera taistelu käytiin Chapultepecista. Yhdysvaltalaiset pommittivat tykistöllään linnoitusta koko 13. syyskuuta päivän. Linnoituksen valtasi Yhdysvaltain merijalkaväki. 

Chapultepecin valtauksen jälkeen amerikkalaiset etenivät Ciudad de Méxicoa kohden kohdaten välillä meksikolaisten tykistötulta. Illan ja yön aikana yhdysvaltalaiset kiersivät meksikolaisten sivustoihin koukkaamalla. Tarkoituksena oli vallata pääkaupunki väkirynnäköllä aamulla. Mutta yön aikana Santa Annan joukot olivat vetäytyneet eivätkä yhdysvaltalaiset kohdanneet juurikaan vastarintaa edetessään kaupunkiin 14. syyskuuta aamulla. Myös siviilitkin olivat lähteneet kaupungista. Jäljellä olivat vain vangit vankiloista. Meksikolaiset yrittivät järjestää sissitoimintaa, mutta yhdysvaltalaiset tukahduttivat yritykset alkuunsa. Taistelu oli ohi ja meksikolaiset suostuivat rauhanneuvotteluihin.

## Jälkipyykki

## Lähteet
*
Donna Lewis

**Donna Lewis** (s. 6. elokuuta 1973 Cardiff) on walesilainen laulaja, joka tuli tunnetuksi vuonna 1996 monissa maissa listojen kärkeen nousseella ”I Love You Always Forever” -kappaleellaan.

## Diskografia
### Albumit
* *Now in a Minute* (1996) 
* *Blue Planet* (1998)
* *Be Still* (2002)
* *In the Pink* (2007)

### Singlet

* ”I Love You Always Forever” (1996)
* ”Without Love” (1996)
* ”Mother” (1997)
* ”Fool’s Paradise” (1997)
* ”At the Beginning” (Richard Marxin kanssa) (1997)
* ”I Could Be the One” (1998)
* ”Love Him” (1998)
* ”Falling” (1999)
* ”Shout” (2007)

## Lähteet
Ei auta itku markkinoilla

**Ei auta itku markkinoilla** on suomalainen elokuva vuodelta 1927. Se oli kansankomedia, jonka oli käsikirjoittanut ja ohjannut Uuno Eskola. Hän näytteli itse myös pääosaa Helge Raninin, Kalle Kaarnan, Saara Raninin ja Rakel Tarpilan kanssa. Elokuvassa tekee ensiesiintymisensä myös tuleva näyttelijä Matti Ranin alle vuoden ikäisenä. Elokuvan tuotti Aquila-Suomi. 

Kuvaukset aloitettiin 23. kesäkuuta 1927, ja kuvauksia tehtiin myös heinäkuussa pääosin Ikaalisten Heittolan ja Riitialan kylien alueella. Elokuvan valmistui lokakuussa 1927 ja tarkastuspäiväksi mainitaan 18. lokakuuta 1927. Elokuvan pituus oli 74 minuuttia, ja elokuvan levityksestä huolehti Adams Filmi Oy. Ensi-ilta oli sekä Helsingissä (Bio-Bio ja Edison) että Tampereella (Maxim) 24. lokakuuta 1927.

Viimeiset esityskopiot elokuvasta tuhoutuivat Adams Filmin tulipalossa Helsingissä vuonna 1959. Suomen elokuva-arkistossa Helsingissä on arkistoituna elokuvan käsikirjoitus ja kuvamateriaalia. Arkistossa on myös 10,9 metrin mittainen poisto. Siitä on tehty pelaste, jonka kesto videolle siirrettynä on 24 sekuntia. Suomen elokuva-arkistossa ei ole tietoa siitä, että elokuvaa olisi viety ulkomaille.

## Näyttelijät

## Muut tekijät
* Uuno Eskola - käsikirjoitus, lavastus, tuottaja
* Oscar Lindelöf  - kuvaus, tuottaja
* Eero Leväluoma  - apulaisohjaaja, tuottaja, lavastus
* Kalle Kaarna  - lavastus, leikkaus, tuottaja, vignetit
* Emil Kauppi  - musiikki

## Aiheesta muualla
* Ei auta itku markkinoilla, Elokuva, 01.01.1927, näytenumero 2, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.
* Juhlalliset kaksoishäät Ikaalisten Heittolassa. "Ei auta itku markkinoilla" - eikä liioin filmiä kuvattaessa. Mutta Aquila-Filmin esikoisteosta valmistellaankin uutterasti ja väsymättä, Aamulehti, 20.07.1927, nro 191, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

## Lähteet