open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jorma Pelkonen

**Jorma Lauri Alfred Pelkonen** (25. toukokuuta 1928 Iisalmi – 31. tammikuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka oli työtuomioistuimen presidentti vuosina 1983–1991.

## Elämä ja ura
Pelkonen oli äitinsä puolelta Agathon Meurmanin jälkeläinen. Hän jäi jatkosodan alkuvaiheessa sotaorvoksi ja toimi ilmatorjuntapoikana kesällä 1944.

Pelkonen valmistui ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1946. Hän suoritti ylemmäin oikeustutkinnon vuonna 1952 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1956.

Pelkonen työskenteli Asianajotoimisto Ragnar Feiringin lakimiehenä vuosina 1952–1958. Vuosina 1958–1983 hän työskenteli Helsingin raastuvanoikeudessa ja Helsingin hovioikeudessa useissa eri viroissa, viimeisimmäksi raastuvanoikeuden vanhempana oikeusneuvosmiehenä. Pelkonen toimi työtuomioistuimessa virkaa tekevänä presidenttinä vuonna 1982, työtuomioistuinneuvoksena vuonna 1983 ja presidenttinä vuosina 1983–1991. Lisäksi Pelkonen hoiti komiteatehtäviä, toimi useiden yhdistysten johtotehtävissä ja kirjoitti useita artikkeleita pääasiassa työoikeuden alalta.

## Lähteet
Clock Tower II: The Struggle Within

**Clock Tower II: The Struggle Within** (julkaistu nimellä **Clock Tower: The Ghost Head** Japanissa) on *[[Clock Tower]]*-sarjan kolmas osa. Peli julkaistiin ja kehitettiin maaliskuussa vuonna 1998 Japanissa ja julkaistiin maan ulkopuolella vuonna 1999, Agetecin toimesta. Vielä myöhemmin, peli julkaistiin PlayStation Classicina PlayStation Networkiin vuonna 2012. 

Itse peli on *spin-off* ja se ei liity Clock Tower-sarjaan eikä sen hahmoihin millään tavalla. Myöskään pelin ohjaaja, Hifumi Kono ei liittynyt pelin tekemiseen millään tavalla. 

Se ei ota paikkaa Eurooppaan vaan Osakaan, Japaniin. Pohjois-Amerikkalaisessa versiossa peli ottaa paikan Salinasiin, Kaliforniaan. Myös nimet muutettiin länsimaalaisemmiksi.

## Aiheesta muualla
*
Leinola

**Leinola** voi tarkoittaa seuraavia:

* Leinola, kylä Laukaassa
* Leinola, kaupunginosa Tampereella

Sukunimenä:
* Antero Leinola (1872–1933), rakennusmestari, vakuutustarkastaja ja kansanedustaja (maalaisliitto)
Barley wine

**Barley wine** (**ohraviini**) on alen eli pintahiivaoluen tyyppi. Sille tyypillistä on korkea alkoholipitoisuus. Barley wine -nimeä käytetään panimojen vahvimmista oluista. Nimestään huolimatta barley wineilla ei ole tekemistä viinien kanssa. Se tarjoillaan tavallisesti viinilaseista. Nimitys barley wine juontaa oluen kansanomaisesta vertauksesta viiniin. 

Ensimmäisen barley wine -nimisen oluen valmistus alkoi Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 1854. Nykyään se tunnetaan nimellä Bass No. 1 Barley Wine.

## Ominaisuudet
Barley wine -oluiden korkea alkoholipitoisuus saadaan aikaan pitkällä, usean kuukauden kypsytysajalla. Kypsytysaikana tynnyreitä pyöritellään, jotta kaikki sokeri saadaan käytettyä alkoholiksi. Sen kantavierrepitoisuus on 1,060–1,100. Barley wineä saa sekä vaaleana että tummana. Maut ovat hyvin vaihtelevia, mutta hedelmäisyys on tyypillistä barley wine -oluille. Alkoholipitoisuus vaihtelee useimmiten 8–15 tilavuusprosentin välillä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
The Man with the Golden Gun (albumi)

**The Man with the Golden Gun** on James Bond -elokuvan *[[007 ja kultainen ase]]* musiikista julkaistu albumi.

## Musiikki

Elokuvan musiikin sävelsi John Barry. Hänet kiinnitettiin elokuvan tuotantoon niin myöhäisessä vaiheessa, että hänelle jäi vain kolme viikkoa aikaa musiikin tekemiseen.

Elokuvan tunnuskappaleen, ”The Man with the Golden Gun”, esittää  Lulu. Laulun sanoitti Don Black. Kappaleen sovitus yhdistää ensimmäisten Bond-elokuvien big band -tyyliä ”Live and Let Dien” rock-tyyliin. Elokuvan musiikki perustuu vahvasti tunnuskappaleeseen: Barry ei tällä kertaa säveltänyt erillistä rakkaus- ja toimintamusiikkia, vaan käytti samaa säveltä kummassakin yhteydessä. Lulu totesi myöhemmin, että hänen esittämänsä tunnuskappale oli huono yritys mukailla Shirley Basseytä. Sinclair McKay pitää kappaletta kitschinä. Sitä onkin nyttemmin soitettu yökerhoilla vitsimielessä.

Alice Cooper, joka piti John Barryn musiikista, teki kappaleen nimeltä ”Man with the Golden Gun” ja toivoi, että elokuvien tuotantoyhtiö kiinnostuisi kappaleesta. Tuottajat eivät kuitenkaan tienneet kappaleesta ennen kuin se ilmestyi vuonna 1973 albumilla *[[Muscle of Love]]*. Kappaletta ei otettu elokuvan tunnuskappaleeksi, mahdollisesti koska se olisi ollut elokuvan ilmestyessä jo vuoden vanha eikä se saisi ihmisiä ostamaan elokuvan soundtrack-albumia.

## Tuotanto ja julkaisut

Musiikki äänitettiin vuonna 1974. Capitol Records julkaisi musiikista albumin vuonna 1975. Albumin tuotti Gregg Ogorzelec. Albumi tai Lulun kappale eivät kumpikaan päässeet myydyimpien listoille. Albumiin oli tehty hyvin vähän jälkituotantoa, joten se ei tuonut elokuvan musiikkiin paljon lisäarvoa.

Albumi julkaistiin kasettina ja CD-levynä vuonna 1988. CD:stä on otettu uusintapainokset vuosina 1999, 2003 ja 2013. Albumi julkaistiin digitaalisena vuonna 2009.

## Kappaleet

Albumin kappaleet ovat:

## Lähteet

* 

### Viitteet
Shaoguan

**Shaoguan** (, pha̍k-fa-sṳ: *Sèu-koân*) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Guangdongin maakunnan pohjoisosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 190 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kantonista pohjoiskoilliseen. Kaupungin väkiluku on 2,83 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 18 413 neliökilometriä.

Prefektuuri rajoittuu luoteessa ja pohjoisessa Chenzhoun, pohjoisessa ja koillisessa Ganzhoun, idässä Heyuanin, etelässä Huizhoun ja Kantonin, sekä lounaassa Qingyuanin prefektuuritason kaupunkeihin.

Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu 10 osaan. Osat ovat (numerointi kuten oheisessa kuvassa)

;Kaupunkipiirit (3)
* 1. Zhenjiang (浈江区), 393 521 as.
* 2. Wujiang (武江区), 294 708 as.
* 3. Qujiang (曲江区), 303 371 as.
;Piirikuntatason kaupungit (2)
* 4. Lechang (乐昌市), 397 779 as.
* 5. Nanxiong (南雄市), 316 179 as.
;Piirikunnat (4)
* 6. Shixing (始兴县), 205 452 as.
* 7. Renhua (仁化县), 200 354 as.
* 8. Wengyuan (翁源县), 331 320 as.
* 9. Xinfeng (新丰县), 206 091 as.
; Autonominen piirikunta (1)
* 10. Ruyuanin yaoiden autonominen piirikunta (乳源瑶族自治县), 177 471 as.


Shaozhou Fu Xuegong 2013.12.07 14-41-56.jpg|Kungfutsen temppeli Shaoguanissa.
ShaoGuan.JPG|Qujingin silta Shaoguanissa.
Gdgv01.JPG|Kanjoni Ruyuanin piirikunnassa.
Nanxiong Fucheng Zhengnan Men 2014.01.12 09-33-37.jpg|Vanhan kaupungin portti Nanxiongissa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Shaoguan Travel Guide  (travelchinaguide.com)
* Shaoguan Overview   (chinatravel.com)
Peltokosken voimalaitos

**Peltokosken voimalaitos** on Oy Stockfors Ab:n rakennuttama vesivoimala, joka sijaitsee Raaseporissa, Mustiolla Mustionjoessa. Se on valmistunut vuonna 1952. Sen putouskorkeus on 10,5 metriä, ja teho on 2,6 MW. Se tuottaa energiaa 11 GWh/a.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eero Peltola

**Eero Ilmari Peltola** (27. kesäkuuta 1938 Punkalaidun – 24. kesäkuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen fyysikko ja matemaatikko sekä professori. Hän oli Jyväskylän yliopiston tietojenkäsittelyopin professori 1979–1985. Hänen tutkimusalaansa olivat nukleoni-nukleoni-vuorovaikutus, tietorakenteet ja algoritmit sekä tietokantajärjestelmät. Vuoden 1985 alusta hänet nimitettiin VTT:n tietojenkäsittelytekniikan laboratorion johtajaksi. Hän oli mukana kehittämässä * Atk-sanakirjaa*, jonka viimeinen eli 14. painos ilmestyi 2008.

Jyväskylän teknologiakeskusta alettiin kehittämään Peltolan ehdotuksen pohjalta.

## Lähteet
Aseistettu ja hirveen vaarallinen

**Aseistettu ja hirveen vaarallinen** (*Armed and Dangerous*) on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut toiminta-komediaelokuva, jonka on ohjannut Mark L. Lester. Elokuvassa viralta hyllytetty poliisi ja rikollisten puolustamiseen kyllästynyt lakimies päätyvät työpariksi turvallisuusfirmaan. Pian he huomaavat olevansa korruptiotapauksen jäljillä ja alkavat tehdä poliisihommia.

## Näyttelijät

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Kari Salminen ihmettelee, mihin tarvitaan seitsemän *Poliisiopiston* ja kolmen *Alastoman aseen* jälkeen elokuvaa, joka tarjoaa lähinnä takaa-ajoja ja autonromutusta. Hän antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pentti Peltola

**Pentti Johannes Peltola** (30. lokakuuta 1918 Ilmajoki – 1. elokuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori. 

Peltolan vanhemmat olivat opettaja Viljo Tuomas Peltola ja Kaisa Matilda Latikka ja puoliso vuodesta 1951 Ziricli Freja Ahti. Peltola tuli ylioppilaaksi Lapuan yhteiskoulusta 1935 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1945. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1950 ja erikoistui sisätauteihin 1948 ja farmakologiaan 1952. Peltola työskenteli uransa alkuvuosina sekä Helsingin yliopiston että useiden eri sairaaloiden palveluksessa. Hän oli Helsingin yliopiston farmakologian professori 1971–1984 ja sitä ennen vuosina 1962–1971 yliopiston sisätautiopin dosentti. Hän oli myös Meilahden sairaalan ylilääkäri 1979–1980. Sodissa Peltola toimi pataljoonan, sairaalajunan, kenttäsairaalan ja sotasairaalan lääkärinä, sotilasarvoltaan hän oli lääkintäkapteeni. Hän oli Kaunialan sotavammasairaalan, Proteesisäätiön ja Kaskisaaren kuntoutuslaitoksen isännistöjen puheenjohtaja.
## Lähteet
Eteläinen napapiiri

**Eteläinen napapiiri** on maapallon napapiiri, jonka kulmaetäisyys maapallon etelänavasta on sama kuin maan akselin kaltevuus. Se on kauimpana etelänavasta sijaitseva leveyspiiri, jolta katsottuna auringon keskipiste on kerran vuodessa, kesäpäivänseisauksena, horisontin yläpuolella ympäri vuorokauden, mutta talvipäivänseisauksena ei lainkaan.

Marraskuussa 2015 se sijaitsee 66°33′46.0″ etelään päiväntasaajalta.

Eteläinen napapiiri sijaitsee suurimmaksi osaksi Eteläisellä jäämerellä, mutta paikoitellen, kuten Grahaminmaalla sekä joissakin osissa Australian Antarktiksen aluetta, Etelämanner ulottuu jonkin verran napapiirin ulkopuolelle.

## Katso myös
* Pohjoinen napapiiri
* Kravun kääntöpiiri
* Kauriin kääntöpiiri
* Päiväntasaaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Genmaicha

**Genmaicha** () on japanilainen vihreään teehen pohjautuva teeluokka. Se on useimmiten arkiteetä, joka on paahdetulla ruskealla riisillä (*genmai*; siemen ja kuoriosaa)  ja mahdollisesti maissilla jatkettua banchaa tai senchaa, joskus matchaa. On olemassa myös korkean laatutason genmaichaa, jonka laatu riippuu pohjana käytettyn teen laadusta. Arvostetun matchagenmaichan riisinjyvät on pyöritelty matchajauheessa. 

Genmaichaa haudutetaan tyypillisesti noin 90 °C:n lämpöisessä vedessä noin minuutti, matchagenmaichaa alle minuutti. Teelehtiä voidaan hauduttaa 2–3 kertaa.  Eräs lähde suosittelee senchaan pohjautuvan genmaichan haudutusveden lämpötilaksi noin 85 °C, jotta paahdetun riisin aromi irtoaisi teejuomaan. Kolmas lähde mainitsee haudutusveden lämpötilaksi 100 astetta ja haudutuksen kestoksi 15–90 sekuntia.

Teejuoman hieman pähkinäisen maun ja tuoksun luonnehditaan vivahtavan popcorniin, ja siitä voi löytää aavistuksen makeutta. Juoma voi olla väriltään vaalean ruskeaa. Sitä kuvataan helposti lähestyttäväksi teetyypiksi vasta-alkajallekin.  Eräs lähde suosittelee teetä juotavaksi japanilaisten, kiinalaisten ja öljypitoisten ruokien tai yleisemmin illallisen tai aterian päätteeksi. Genmaichan kofeiinitaso on matala. Sen kuvataan puhdistavan makuaistia. Juoma on hyvää myös huoneenlämpöisenä. Genmaichaa käytetään myös ruuanlaitossa. 

Genmaicha - Sencha green tea with toasted rice.jpg|Senchasta ja paahdetusta riisistä koostettua genmaichaa.
Yamamotoyama Genmaicha.jpg|Yamamotoyaman genmaichaa pussiteenä.
Genmaicha tea brewed and unbrewed.jpg|Genmaichaa kirkkaassa teelasissa, vieressä hauduttamatonta Yamamotoyaman genmaichaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Genmaicha Tea （玄米茶）  (viconyteas.com)
Kiovan Rusin seuraajavaltiot

**Kiovan Rusin seuraajavaltiot** olivat ruhtinaskuntia, jotka muodostuivat 1100-luvun puolessavälissä Kiovan Rusin luhistuessa keskinäisiin riitoihin ja sotiin. 

Ruhtinaskuntia olivat Novgorodin tasavalta, Vladimir-Suzdalin ruhtinaskunta, Galitsian ja Volynian ruhtinaskunta, Polatskin ruhtinaskunta, Smolenskin ruhtinaskunta, Tšernihivin ruhtinaskunta, Turaun ja Pinskin ruhtinaskunta, Muromin-Rjazanin ruhtinaskunta, Perejaslavlin ruhtinaskunta ja Moskovan ruhtinaskunta. Ruhtinaskuntien alueet vaihtelivat suuresti, mutta Moskovan suuriruhtinaskunnan vallatessa lisää alueita siitä tuli, viimeistään Novgorodin tasavallan luhistuttua, alueen suurin hallitsija.

Valtiollinen kehitys polveili hyvin monimutkaisesti ruhtinaskuntien kesken liittosuhteista aina keskinäisiin sotiin ja aluevaltauksiin. Sotilaallisen voiman lisäksi kehitykseen vaikuttivat sukulaisuussuhteet, naapurimaiden apu, arvovaltakysymykset, sisäinen juonittelu, riippuvuus tataarivallasta, taloudellinen kehitys sekä ruhtinaiden henkilökohtaiset taidot ja ominaisuudet. Venäjän ykseyden aate ei kuitenkaan koskaan kokonaan kuollut ja sitä pyrittiin hyödyntämään keskinäisessä kilpailussa ruhtinaskuntien välillä.

Novgorodissa, Pihkovassa ja useissa muissa kaupungeissa hallintona oli vapaiden miesten kokous eli vetše, joihin osallistui miehiä koko ruhtinaskunnasta. Novgorodin tasavallan vapauduttua Kiovan ylivallasta, se valitsi itsenäisesti vetše kokouksella Tšernihivista mieleisen ruhtinaan Svjatoslav Olgovitšin. Vetšellä oli laajat valtaoikeudet ja novgorodilaiset olivat hyvin ylpeitä hallintotavastaan. Se kuitenkin tuhottiin kovaotteisesti Moskovan suuriruhtinaskunnan alistaessa Novgorodin valtansa alle.

Kiovan Rusin ruhtinaskunnilla ei ollut yhteistä ulkopolitiikkaa ja puolustusta, jonka seurauksena mongolien hyökätessä niitä vastaan ruhtinaskunnat kukistuivat helposti Mongolivaltakunnan joukkojen hävittäminä vuosina 1236–1240. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kaameat pomot 2

**Kaameat pomot 2** on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut musta komediaelokuva ja jatko-osa elokuvalle *[[Kaameat pomot]]* (2011).

Elokuva julkaistiin DVD:lle ja Blu-ray:lle 24. helmikuuta 2015.

## Juoni

Nick, Dale ja Kurt ovat kyllästyneet painamaan töitä toisten hyväksi ja päättävät perustaa oman yrityksen. Lipevä sijoittaja kuitenkin vetää maton alta ennen kuin bisnes on edes saatu kunnolla käyntiin. Epätoivoisina ja huijattuina kolmikko keksii vedenpitävän suunnitelman kidnapata sijoittajan aikuinen poika ja saada yritys näin takaisin omaan hallintaansa.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
Rotten Tomatoes-sivuston arvioista 35% oli positiivisia, perustuen 135 arvosteluun, keskiarvolla 4.7/10. Metacritic antoi 36 arvostelusta elokuvalle painotetun keskiarvon 40/100. Lehtien kriitikot näkivät elokuvan tarpeettomana jatko-osana edelliselle.

Elokuva menestyi kaupallisesti ja oli avausviikonloppunaan Yhdysvaltojen viidenneksi katsotuin.

### Arvioita
*Turun Sanomien* Päivi Valotien mielestä *Kaameat pomot 2* on yhdentekevä jatko-osa, vanhoja vitsejä toistava ääliökomedia, jonka sisältö on silppua ja tarina paikallaan polkeva. ”Väsähtäneestä pöljäilystä ei löydy uusia ideoita eikä oikeasti rajoja rikkovaa asennetta tai mustaa huumoria.” 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Marina Nikulina

**Marina Anatoljevna Nikulina** (myöh. **Pankova**, , 3. maaliskuuta 1963 Bratsk, Venäjän SFNT – 4. marraskuuta 2015 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa, Itsenäisten valtioiden yhteisöä ja Venäjää edustanut lentopalloilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Nikulina kuului Neuvostoliiton olympiakultaa Soulissa 1988 ja IVY:n olympiahopeaa Barcelonassa 1992 voittaneisiin joukkueisiin sekä Venäjän neljänneksi Atlantan kesäolympialaisissa 1996 sijoittuneeseen joukkueeseen.

Myöhemmin Pankova-sukunimellä tunnettu Nikulina voitti maajoukkueurallaan myös maailmanmestaruuden ja muita arvokisamitaleja. Hän kuoli 52-vuotiaana marraskuussa 2015.

## Lähteet
* Marina Nikulina Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Hämeen maanpuolustuspiiri

**Hämeen maanpuolustuspiiri** on yksi Maanpuolustuskoulutusyhdistyksen puolustusvoimien maavoimien toimintaan liittyvä piiri. Siihen kuuluvat entisen Hämeen läänin käsittävät alueet Kanta-Hämeessä, Pirkanmaalla ja Päijät-Hämessä. 

## Koulutuspaikat
Kun Maanpuolustuskoulutusyhdistysken koulutus- ja tukiyksiköt lakkautettiin, niiden toimintaa jatkoivat maanpuolustuspiirien koulutuspaikat. Hämeen maanpuolustuspiirissä ovat Kanta-Hämeessä Hattulan koulutuspaikka, Keski-Suomessa Jyväskylässä Tikkakosken koulutuspaikka, Päijät-Hämeessä Lahden koulutuspaikka ja Pirkanmaalla Tampereen koulutuspaikka. 

## Lähteet
Khaled Al-Faraj

**Khaled Al-Faraj** tai **Khaled El-Farej** (, s. 19. tammikuuta 1970) on syyrialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän edusti Army Adlip -seuraa ja häntä valmensi Mahmod Alpalah.

Al-Faraj saavutti Gävlen MM-kilpailuissa 1998 pronssia 54&nbsp;kg:n sarjassa. Pronssiottelussa hän kukisti venäläisen Boris Ambartsumovin.. Hän sijoittui MM-kilpailujen 52&nbsp;kg:n painoluokassa neljänneksi Prahassa 1995 ja viidenneksi Tampereella 1994. Hän sijoittui olympialaisissa 48&nbsp;kg:n sarjassa viidenneksi Soulissa 1988 sekä 52-kiloisissa 11:nneksi Barcelonassa 1992 ja 15:nneksi Atlantassa 1996.

Al-Faraj voitti Aasian-mestaruuden 52&nbsp;kg:n painoluokassa Teheranissa 1992, Manilassa 1995 ja Xiaoshanissa 1996. Hän sai samassa painoluokassa hopeaa Hiroshiman Aasian kisoissa 1994.

Al-Faraj voitti Välimeren kilpailuissa kultaa 48&nbsp;kg:n painoluokassa Latakiassa 1987, 52-kiloisissa Ateenassa 1991 ja Languedoc-Roussillonissa  1993 sekä 54-kiloisissa Barissa 1997.

## Lähteet
Kalle Kämäräinen (harmonikkataiteilija)

**Kalle Samuli Kämäräinen** (s. 1991 Mikkeli) on suomalainen harmonikkataiteilija.

Kämäräinen on yltänyt useaan otteeseen palkintosijoille suomalaisissa harmonikkakilpailuissa.  

Hän on vaikuttanut Helminauha-orkesterissa vuodesta 2007. 

## Historia
Kämäräinen aloitti soittamaan harmonikkaa seitsemänvuotiaana. Hänen opettajinaan ovat toimineet mm. Arto Kivekäs ja Alpo Pohja.

## Levytykset

 Arto Kivekkään Harmonikkakoulun 25v Juhlalevy (2005)

 Saimaan aalloilla (2010)

 Haitari ja Kesäyö (2010)

 Toisesta todellisuudesta CD-single (2013)

 Mitä tahdot CD-single (2013)

## Lähteet
Carl Gustaf Nilsson

**Carl Gustaf Nilsson** (8. elokuuta 1944 Helsinki – 8. lokakuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen gynekologi ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston naistentautien ja synnytysopin ruotsinkielinen professori 2001–2012. Hän oli erityisesti kiinnostunut naisten virtsankarkailun kirurgisista hoidoista ja kehitti Uppsalan yliopistossa keksittyä uutta hoitomuotoa.

Purjehduksen parissa hän toimi Suomen purjehdusjoukkueen valmentajana Montrealin (1976) ja Moskovan olympialaisissa (1980 Tallinna).

## Lähteet
Joseph Atiyeh

**Joseph Atiyeh** (, s. 19. toukokuuta 1957) on syyrialainen vapaapainin olympiamitalisti.

Atiyeh saavutti Los Angelesin olympialaisissa 1984 hopeaa 100&nbsp;kg:n painoluokassa. Hän voitti romanialaisen Vasile Puşcaşun, Intian Kartar Dhillon Singhin ja kreikkalaisen Georgios Poikilidisin, kunnes hävisi loppuottelussa Yhdysvaltojen Lou Banachille selätyksellä ajassa 1.01. Tämä oli Syyrian kaikkien aikojen ensimmäinen olympiamitali.

Koko ikänsä Yhdysvalloissa asunut, kaksoiskansalaisuuden omannut Atiyeh edusti seuratasolla yhdysvaltalaista, Baton Rougen kaupungissa toimivaa LSU Tigers -seuraa.

Myös hänen veljensä Dennis Atiyeh on olympiapainija

## Lähteet
Juri Jevseitšik

**Juri Jevseitšik** (, s. 23. tammikuuta 1971 Ukraina) on ukrainalaissyntyinen israelilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, joka edusti kansainvälisissä kilpailuissa Israelia vuodesta 1998. Hän edusti Maccabi Be'er Sheva -seuraa.

Jevseitšik saavutti Gävlen MM-kilpailuissa 1998 pronssia 130&nbsp;kg:n painoluokassa kukistettuaan pronssiottelussa georgialaisen Miriani Giorgadzen. Hän sijoittui MM-kilpailuissa 130&nbsp;kg:n sarjassa viidenneksi Prahassa 1995 ja kymmenenneksi Ateenassa 1999 sekä 120-kiloisissa kuudenneksi Moskovassa 2002.

Jevseitšik sijoittui Sydneyn olympialaisissa 2000 neljänneksi 130&nbsp;kg:n sarjassa hävittyään pronssiottelussa valkovenäläiselle Dmitri Debelkalle. Ateenan olympialaisissa 2004 hän hävisi molemmat ottelunsa.

Jevseitšik oli EM-kilpailuissa 130&nbsp;kg:n painoluokassa neljäs 2000, viides 1999 sekä kuudes 1998 ja 2001. 120-kiloisissa hän sijoittui neljänneksi 2002 sekä kuudenneksi 2003 ja 2004.

Jevseitšik voitti Neuvostoliiton edustajana juniorisarjojen Euroopan-mestaruuden 115-kiloisissa 1989 ja maailmanmestaruuden 130-kiloisissa 1991.

## Lähteet
Michael Beilin

**Michael Beilin** (, s. 25. huhtikuuta 1976) on israelilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän edusti Hapoel Tel Aviv -seuraa.

Beilin saavutti MM-pronssia 63&nbsp;kg:n painoluokassa Ateenassa 1999 kukistettuaan pronssiottelussa uzbekistanilaisen Bahodir Kurbanovin sekä Patraksessa 2001, jolloin voitti pronssiottelussa kuubalaisen Juan Marénin. Hän oli samassa sarjassa neljäs Wrocławin MM-kilpailuissa 1997. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli 63-kiloisissa viidestoista.

Beilin saavutti EM-kilpailuissa pronssia 66&nbsp;kg:n painoluokassa Seinäjoella 2002 kukistettuaan pronssiottelussa valkovenäläisen Vitali Žukin. Hän oli EM-kilpailuissa lisäksi 63&nbsp;kg:n sarjassa kuudes 1997, seitsemäs 2001 ja kahdeksas 1999.

## Lähteet
Päijät-Hämeen Reservipiiri

**Päijät-Hämeen Reservipiiri** ry. on perustettu 1.1.1995 yhdentämään Päijät-Hämeen Reserviläispiirin ja Päijät-Hämeen Reserviupseeripiirin toimintaa. Piirin puheenjohtaja valitaan kahdeksi vuodeksi kerrallaan siten, että joka toisena kautena on puheenjohtajana Päijät-Hämeen Reserviläispiirin ja joka toisena kautena Päijät-Hämeen Reserviupseeripiirin valitsema ehdokas.

## Päijät-Hämeen Reservipiiri ry

Päijät-Hämeen Reservipiiri ry koostuu reserviläisyhdistyksistä ja Artjärven Reservinaliupseerit ry:stä. Se on Reserviläisliitto ry:n jäsenyhdistys. Päijät-Hämeen Reservipiiri ry:n suurin jäsenyhdistys on Lahden Reserviläiset ry, johon 2014 yhdistettiin Tiirismaan Reserviläiset ry.

### Lahden Reserviläiset ry

Lahden Reserviläiset ry on Päijät-Hämeen suurin reserviläisyhdistys. Jäseniä on lähes 600 (1/2023). Yhdistyksellä on erittäin aktiivista ampumatoimintaa Hälvälän ampumaradalla. Myös perinnetoiminta kunniavartioineen ja seppeleenlaskuineen on tärkeä osa yhdistyksen toimintaa.

### Lahden Reserviupseerikerho ry

Lahden Reserviupseerikerho ry on Päijät-Hämeen suurin reserviupseeriyhdistys. Sillä on ampumatoimintaa sekä ikäryhmittäin myös nuorisotoimintaa sekä senioritoimintaa 60 vuotta täyttäneille. Yhdistys järjestää myös esitelmätilaisuuksia.

### Reserviläis- ja reserviupseeriyhdistykset

Reserviläisliittoon kuuluvat reserviläisyhdistykset ovat usein entisiä reservin aliupseereiden yhdistyksiä.

## Reserviupseeri- ja reserviläisyhdistysten majat

Sotaveteraani- ja sotainvalidiyhdistysten tapaan on myös reserviupseeri- ja reserviläisyhdistyksillä majoja kokoontumispaikkoinaan. Nykyään entiset reserviupseeri- ja reservin aliupseerimajat voivat olla kunnittain myös yhteiskäytössä.

## Lähteet
Callan Mulvey

**Callan Francis Mulvey** (s. 24. helmikuuta 1975) on australialainen näyttelijä, joka on esiintynyt esimerkiksi televisiosarjoissa *[[Heartbreak High]]*, *[[Underbelly]]* ja *[[Rush (vuoden 2008 televisiosarja)|Rush]]* sekä elokuvissa *[[Zero Dark Thirty]]*, *[[300: Imperiumin nousu]]*, *[[Captain America: The Return of the First Avenger]]* ja ''Batman v Superman: Dawn of Justice''.

Mulvey syntyi Uudessa-Seelannissa, mutta muutti kahdeksanvuotiaana Sydneyyn, Australiaan. Hän aloitti näyttelemisen televisiossa ja debytoi valkokankaalla vuoden 2004 australialaisessa elokuvassa *[[Thunderstruck (elokuva)|Thunderstruck]]*. 31. joulukuuta 2003 Mulvey oli pahassa auto-onnettomuudessa ja loukkaantui vakavasti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
HMS Royal Albert (1854)

*HMS Royal Albert* oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1854 vesillelaskettu 121-tykkinen potkurilla varustettu höyrykäyttöinen ensimmäisen luokan linjalaiva.

## Valmistus
Oliver Langin suunnittelema 3&nbsp;393 70/94 bm:n 120-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva tilattiin 26. maaliskuuta 1842 Woolwichin telakalta. Se oli suurennettu versio viimeisestä symondiittikolmikantisesta *[[HMS Trafalgar (1841)|HMS Trafalgarista]]*. Alus oli samalla suurin kuninkaalliselle laivastolle suunniteltu ainoastaan purjein varustettu sotalaiva sekä ainoa vuoden 1830 jälkeen suunniteltu alus, joka ei pohjautunut Queen-luokkaan. Köli laskettiin elokuussa 1844. Höyrykoneiden ja potkureiden yleistyessä alus määrättiin 31. tammikuuta 1852 muutettavaksi potkurikäyttöiseksi.

Aluksella piti olla alimmalla tykkikannella 28 kappaletta 32 naulan 56 cwt:n ja neljä kahdeksan tuuman (68 naulan) 60 cwt:n tykkiä. Keskimmäisellä tykkikannelle oli tarkoitus asentaa vastaava aseistus vähennettynä kahdella kahdeksan tuuman tykillä ja lisättynä neljällä 32 naulan tykillä. Ylimmälle tykkikannelle oli tarkoitus asentaa 34 kappaletta 32 naulan 49 cwt:n tykkiä. Näiden lisäksi aluksella piti olla puoli- ja etukannella kuusi 32 naulan 42 cwt:n ja neljätoista lyhyttä 32 naulan 25 cwt:n tykkiä.

Aluksen suunnitelma laajennettiin 24. maaliskuuta 1851 3&nbsp;463 tonniin. Alukselle määrättiin asennettavaksi *[[HMS Euphrates|HMS Euphratekselle]]* valmistettu 620 nhp:n höyrykone. Suunnittelijat ja laivanrakentajat kokoontuivat 23. syyskuuta 1852, jolloin päädyttiin aluksen perän uudelleen suunnitteluun, mikä hyväksyttiin 5. toukokuuta 1853. Samalla päätettiin korvata alkuperäinen höyrykone 400 nhp:n höyrykoneella. John Penn and Sonin tarjous 500 nhp:n höyrykoneesta hyväksyttiin 9. tammikuuta 1854. Muutostyöt aloitettiin 25. lokakuuta 1852. Alus laskettiin vesille 13. toukokuuta 1854 ja valmistui 19. marraskuuta Portsmouthin telakalta varustettuna joukkojenkuljetusalukseksi.

## Palvelus
Alus otettiin 19. kesäkuuta 1854 palvelukseen Sheernessissä päällikkönään Alexander Little kesäkuusta lokakuuhun 1854. Lokakuusta aluksen päällikkönä oli Thomas Sabine Pasley, kunnes se poistettiin palveluksesta 27. marraskuuta. Alus palautettiin palvelukseen 14. helmikuuta 1855 Välimeren laivaston komentajan kontra-amiraali Edmund Lyonsin lippulaivana päällikkönään William Robert Mends. Huhtikuussa 1857 aluksen päälliköksi tuli Francis Egerton, joka oli tehtävässä 20. elokuuta 1858 saakka. Alus oli 25. elokuuta 1858 alkaen Kanaalin laivueessa kontra-amiraali Charles Howe Fremantlen lippulaivana päällikkönään Edward Bridges Rice, joka luovutti aluksen päällikkydeen 1. lokakuuta 1859 Henry James Laconille. Samalla aluksen lippu-upseeriksi tuli kontra-amiraali Robert Fanshawe Stopford. Alus poistettiin palveluksesta 25. tammikuuta 1861 ja myytiin syyskuussa 1884 romutettavaksi Castlelle Charltoniin.

## Lähteet
*

### Viitteet
Juha Karjalainen (biologi)

**Juha Karjalainen** on suomalainen biologi ja professori. Hän toimii kalabiologian ja kalavesien tutkimuksen professorina Jyväskylän yliopistossa.

## Ura

Juha Karjalaisen opetusala ovat akvaattiset tieteet. Hän on toiminut tutkijana Jyväskylän yliopiston bio- ja ympäristötieteiden laitoksella. Hän toimi laitoksen johtajana 2007-2008 ja varajohtajana 2008-2010.

Tutkijana Karjalainen on erikoistunut kalojen ja niiden elinympäristön tutkimiseen. Hän on tarkastellut kalojen bioenergetiikkaa ja ekofysiologiaa. Erityisesti hän on tutkinut siian biologiaa, ekologiaa ja elinympäristöä. Lisäksi hän on tutkinut orgaanisten klooriyhdisteiden kertymistä kaloihin. Vesistöntutkimuksen alalla Karjalainen on tehnyt makean veden ekosysteemien tutkimusta ja selvittänyt, millaisia keskinäisiä vuorovaikutuksia eri ekosysteemeillä on.

Professori Karjalainen toimi tutkimustyön ohella vuosina 2010–2013 Jyväskylän yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan varadekaanina. Tutkimustyön vuoksi hän oli virkavapaalla varadekaanin toimesta elokuusta 2012 heinäkuuhun 2013. 

### Tunnustuksia

Karjalainen sai vuonna 2008 Jyväskylän yliopistosäätiön jakaman Hyvä esimies-tunnustuspalkinnon.

## Lähteet
Salonsaari

**Salonsaari** voi tarkoittaa jotakin seuraavista:

## Saaria

*Salonsaari, Asikkala
*Salonsaari, Hämeenlinna
*Salonsaari, Kouvola
*Salonsaari, Kuhmoinen
*Salonsaari, Oulainen
*Salonsaari eli Iissalo, Saarijärvi
*Salonsaari, Sastamala
*Salonsaari, Suomussalmi
*Salonsaari, Sysmä
*Salonsaari eli Vaskisalo, Virrat

## Sukunimenä
* Pekka Salonsaari (1964–1995), basisti ja geologi

## Katso myös
* Salosaari
HMS Frederick William

**HMS Frederick William** oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1860 vesillelaskettu 86-tykkinen potkurilla varustettu höyrykäyttöinen toisen luokan linjalaiva.

## Valmistus
Alus tilattiin 12. syyskuuta 1833 Portsmouthin telakalta Queen-luokan 110-tykkisenä ensimmäisen luokan linjalaivana nimellä *HMS Royal Sovereign*. Amiraliteetti keskeytti työt aluksella 7. toukokuuta 1834. Alus nimettiin 12. huhtikuuta 1839 uudelleen *HMS Royal Frederickiksi* ja sen köli laskettiin 1. heinäkuuta 1841, mutta työt etenivät hitaasti. Tilaus uudistettiin 29. kesäkuuta 1848 paranneltuna Queen-luokan aluksena ja uudelleen 28. helmikuuta 1857 höyrykoneen asentamiseksi.

Edelleen rakenteilla olleen Windsor Castle -luokan aluksen suunnitelmat muutettiin 86-tykkiseksi toisen luokan linjalaivaksi 30. huhtikuuta 1859. Muutostyöt alkoivat 28. toukokuuta 1859, ja alus nimettiin *HMS Frederick Williamiksi* 28. maaliskuuta 1860. Alus laskettiin vesille 24. maaliskuuta 1860 ja se valmistui kesäkuussa. Aluksen voimanlähteenä oli Maudslay, Sons and Fieldin valmistama 500 nhp:n höyrykone (2&nbsp;276 hv), mikä mahdollisti 11,777 solmun nopeuden koeajoissa. Muutostöiden jälkeen aluksen aseistuksena oli alemmalla tykkikannella kolmekymmentä 8 tuuman 65 cwt:n tykkiä ja ylemmällä tykkikannella kolmekymmentäkaksi 32 naulan 56 cwt:n tykkiä. Lisäksi puolikannella ja keulakannella oli kaksikymmentäkaksi 32 naulan 42 cwt:n ja kaksi 68 naulan 95 cwt:n tykkiä.
 
## Palvelus
Alus otettiin 1. heinäkuuta 1864 palvelukseen päällikkönään Edward Codd Portlandin vartiolaivana, missä tehtävässä se korvasi *[[HMS Colossus (1848)|HMS Colossuksen]]*. Alus siirrettiin 7. maaliskuuta 1865 Queenstownin vartiolaivaksi päällikkönään Edmund Heathcote. John James Kennedy vastaanotti 31. tammikuuta 1866 aluksen päällikkyyden. Alus poistettiin palveluksesta 31. elokuuta 1868.

Alus nimettiin 19. lokakuuta 1876 uudelleen *HMS Worcesteriksi,* ja se lainattiin Thames Nautical Training Collegelle kauppalaivaston henkilöstön koululaivaksi Greenhitheen. Alus palautettiin vuonna 1945 amiraliteetin hallintaan ja se myytiin heinäkuussa 1948 Frary Industriesille romutettavaksi. Alus haaksirikkoutui hinattaessa Thamesilla 30. elokuuta 1948. Hylky nostettiin toukokuussa 1953, ja se romutettiin Tennant and Hornella Graysissä.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
HMS Nelson (1876)

**HMS Nelson** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1876 vesillelaskettu Nelson-luokan ensimmäisen luokan risteilijä.

## Valmistus

Alus tilattiin Govanista John Elder and Companyltä ja sen köli laskettiin 2. marraskuuta 1874. Alus laskettiin vesille 4. marraskuuta 1876 ja se valmistui 1881.

## Palvelus
Alus purjehti palvelukseenoton jälkeen Australian asemalle, jonka lippulaivaksi se siirtyi vuonna 1885. Alus palasi Britteinsaarille huollettavaksi tammikuussa 1889. Telakalta vapauduttuaan alus siirtyi Portsmouthiin vartiolaivaksi lokakuussa 1891 ja se siirrettiin reserviin marraskuussa 1894. Alus sijoitettiin huhtikuussa 1901 telakan reservialukseksi ja siitä tehtiin seitsemän kuukautta myöhemmin lämmittäjien koululaivaksi. Alus myytiin 12. heinäkuuta 1910 romutettavaksi 14&nbsp;500 punnalla.

## Lähteet

*

### Viitteet
Saksojen yhdistynyt joukkue olympialaisissa

**Yhteissaksalainen olympiajoukkue** edusti Itä-Saksaa ja Länsi-Saksaa olympialaisissa vuosina 1956–1964. Saksojen yhteisjoukkue osallistui olympialaisiin kolmissa kesä- ja kolmissa talviolympialaisissa. Palkintoseremonioissa joukkueen kultamitalisteille soitettiin kompromissina Ludwig van Beethovenin *[[Oodi ilolle]]*.

## Lähteet
Pyratsoliini

**Pyratsoliini** (C3H6N2) on typpeä sisältävä heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdisteellä on kolme tautomerista muotoa 1-, 2- ja 3-pyratsoliinit, joista 2-pyratsoliini on stabiilein.

## Ominaisuudet ja valmistus
Pyratsoliini on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä, jolla on amiinien tai suklaan kaltainen haju. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja polaarisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja hieman dietyylieetteriin. Pyratsoliini hapettuu suhteellisen helposti pyratsoloniksi. Yhdiste on emäksinen.

Pyratsoliinia voidaan valmistaa diatsometaanin ja eteenin välisellä reaktiolla, pelkistämällä pyratsolia natriumetoksidilla tai akroleiinin ja hydratsiinin välisellä kondensaatioreaktiolla.

## Lähteet
Tiellistenjärvi

**Tiellistenjärvi**  on Pirkanmaalla Ikaalisissa Vähä-Röyhiössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Tiellistenjärvi on osa Kyrösjärven lähialuetta.

## Maantietoa
Järvi on 400 metriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,7 hehtaaria. Järven rannat ovat soistunutta metsää ja siihen laskee kolme tulo-ojaa. Suurin tulo-oja tuo vedet pelloilta mutta muut metsistä. Järven luusua sijaitsee sen kaakkoispäässä, josta alkaa kilometrin pituinen laskuoja, joka laskee Kyrösjärven Tyrjälänlahteen. Järven 1,2 kilometriä pitkät rannat ovat rakentamattomat eikä järvelle johda teitä.

## Historiaa
Vuoden 1800 isojakokartassa järven nimi kirjoitettiin "Tjelistön järvi". Järven laskuoja halkoi sen ympärille kehittynyttä peltojen ja niittyjen mosaiikkia ja laski Kyrösjärvessä ""Tyrjälänlahteen"". Vuoden 1886 isonjoan täydennyskartassa nimi kirjoitettiin kartassa "Teilistenjärvi". Järvellä on suoritettu järvenlasku, koska Taavetti Miiskola jätti vuonna 1926 vesijättömaan jakamisesta hakemuksen.

## Lähteet
Kärppälä

**Kärppälä** on kylä Rautaveden itärannalla Sastamalan kaupungissa Pirkanmaalla. Kylä kuului aikoinaan Karkun pitäjään ja se on Karkun itäosan eli Salokunnan keskus. Kylässä on muun muassa Salokunnan kirkko. Kärppälä lähikylineen muodostavat Kärppälän kyläalueeksi kutsutun kokonaisuuden.

Sastamalan kylät -yhdistyksen mukaan Kärppälän alueeseen kuuluvat myös kylät Karkunkylä, Hieta, Maso,
Kojola, Lielahti, Piimäsjärvenmaa, Vataja ja Varppee. Alueella on yhteensä noin 300–400 asukasta. Kärppälän läpi virtaa Rautaveden Kärppälänlahteen laskeva Kärppälänjoki. Kylä on maastoltaan hyvin mäkistä, ja siellä sijaitsee muun muassa Pentin linnavuori. Kärppälän kylä ulottuu myös Rautaveden yli Salonsaarelle.

Kärppälässä on ollut kiinteää asutusta jo 4000 eaa. Vanhin säilynyt maininta Kärppälän kylästä on 1500-luvulta. Pentin linnavuori lienee ollut varustettuna 1220-luvulta 1200-luvun loppuun. Salokunnan alueen asukkaat olivat tahtoneet omaa kirkkoa jo 1900-luvun alusta saakka. Kirkon rakentamisesta päätettiin vuonna 1940, mutta se rakennettiin Kärppälään vasta vuonna 1960.

## Lähteet
Amanda Abbington

**Amanda Abbington**, alun perin **Amanda Jane Smith**, (28. helmikuuta 1974 Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt televisiossa muun muassa Miss Mardlen roolissa sarjassa *[[Mr Selfridge]]* ja Mary Morstanin roolissa sarjassa *[[Uusi Sherlock]]*. Sherlockissa hän näyttelee Watsonin (Martin Freeman) vaimoa. Amanda ja Martin olivat pari myös oikeassa elämässä. He erosivat vuonna 2016.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*
Kylänlampi (Ikaalinen)

**Kylänlampi**  on Pirkanmaalla Ikaalisissa Vähä-Röyhiössä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Kylänlampi on osa Kyrösjärven lähialuetta.

## Maantietoa
Lampi on 200 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Se sijaitsee viljelymaiseman keskellä metsäsaarekkeessa ja siihen laskee yksi metsäoja. Lammesta laskee 400 metriä pitkä laskuoja, joka yhtyy valtaojaan ennen laskemistaan Kyrösjärveen Penijoenlahteen. Noin 100 metriä idässä sen ohittaa kylätie, jonka varrella sijaitsee useita maatiloja tiiviissä rykelmässä. Lammen 500 metriä pitkälle rantaviivalle ei ole rakennettu eikä sille johda muita tietä kuin mitä maatilojen pihapiirissä muutenkin on.

## Historiaa
Vuoden 1800 isojakokartassa lampea kutsuttiin nimellä "Lammi". Lammin lähiympäristössä on paljon peltoja ja niittyjä, mutta lammelle ei ole silloin piirretty laskuojaa. Vuoden 1872 vesijätön jakokartassa näkyy, miten Vähä-Röyhiön kylän "Lammin" rantojen vesijättö jaetaan eri osakkaiden kesken. Nyt lammelle on piirretty laskuoja.

## Lähteet
Ahvenlammi (Ikaalinen, Tevaniemi)

**Ahvenlammi**  on Pirkanmaalla Ikaalisissa Tevaniemessä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Ahvenlammi on osa Kyrösjärven lähialuetta.

## Maantietoa
Lammen pituus on 250 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Se sijaitsee kahden pellon välissä. Lampeen laskee pohjoisesta metsäoja ja kaakosta Matolammin laskuoja. Lammen luusua sijaitsee lounaispäässä ja siitä laskee noin 3 kilometriä pitkä Kiljunoja Kyrösjärven Aureenloppiin. Lammen koillisrannalle on rakennettu useita vapaa-ajan asuntoja, joille johtaa metsätie seututieltä 276.

## Lähteet
Kvanttietokoneiden aikajana

Tämä on **[[Kvanttitietokone|kvanttitietokoneiden]] aikajana**. Sivulla esitellään kvanttitietokoneiden ja kvanttilaskennan kehitystä ja virstanpylväitä.
## 1960-luku
* 1968
** Stephen Wiesner keksii konjugaattikoodauksen.
## 1970-luku
* 1970
** James Park esittää ei-kloonausta teoreeman.
* 1973
** Alexander Holevo julkaisee kubitteja koskevan artikkelin.
** Charles H. Bennett todistaa, että laskeminen voidaan tehdä käänteisesti.
* 1975
** R. P. Poplavskii julkaisee artikkelin *Informaatioprosessien termodynaamiset mallit* (venäjäksi).
* 1976
** Puolalainen teoreettinen fyysikko Roman Stanisław Ingarden julkaisi vuonna 1976 *Quantum Information Theory* -nimisen artikkelin lehdessä *Reports on Mathematical Physics*.
## 1980-luku
* 1980
** Paul Benioff kuvailee kvanttimekaanisen Hamiltonin malliin perustuvan tietokoneen.
** Juri Manin ehdottaa lyhyesti ideaa kvanttilaskennasta.
** Tommaso Toffoli esittelee käännettävän Toffoli-portin.
* 1981
** Richard Feynman luennossaan *First Conference on the Physics of Computation*, joka pidettiin MIT:ssä toukokuussa  huomioi, että vaikutti mahdottomalta  simuloida kvanttijärjestelmän tilaa klassisella tietokoneella tehokkaasti. Hän ehdotti kvanttitietokoneiden perusmallia, joka kykenisi tämänlaisiin simulaatioihin.
* 1988
** Yoshihisa Yamamoto ja K. Igeta ehdottavat kvanttitietokoneen ensimmäistä fyysistä toteutusta, joka sisältää Feynmanin CNOT-portin.
* 1989
** Ensimmäinen toimiva kvanttikryptojärjestelmä (Charles Bennet ja Gilles Brassard).
** Gerard J. Milburn ehdottaa Fredkinin portin kvanttioptista toteutusta.
## 1990-luku
* 1994
** Ensimmäinen suurten etäisyyksien (30 km) jakelu kvanttiavaimilla (Paul Townsed ja Christophe Marand).
** Shorin algoritmi keksitään.
* 1995
** Kvanttivirheenkorjauskoodia ehdottavat samanaikaisesti Andrew Steane ja Peter Shor.
* 1998
** Ensimmäinen kokeellinen kahden kubitin kvanttitietokone rakennettaan, jolla testataan kvanttialgoritmeja (MIT, IBM, Oxford, Berkley). Se perustuu NMR-teknologiaan.

## 2000-luku
* 2001
**Emanuel Knill, Raymond Laflamme ja Gerard Milburn todistavat, että optisen kvanttitietokoneen rakentaminen on mahdollista yhden fotonin lähteestä.
* 2007
**D-Wave Systems - niminen kanadalaisyritys sanoi valmistaneensa 28-kubitin kvanttiannelointilaitteen.
* 2009
** Ensimmäinen ohjelmoitava kvanttitietokone julkistetaan.

## 2010-luku

* 2010
** Kahden fotonin optinen siru.

* 2012
** Fyysikot tekevät yhdestä atomista koostuvan transistorin.
* 2015
** Kvantti-informaatiota  koodattuna yksinkertaisiin elektronipulsseihin.
## 2020-luku
* 2023
** 4.12.2023 IBM esitteli uuden 1121-kubittisen *Condor*-kvanttiprosessorin, joka on jatkoa aiemmille Osprey- ja Eagle-järjestelmille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Coloradojoki (Argentiina)

**Coloradojoki** () on joki Argentiinan eteläosassa. Joen kokonaispituus on noin 850 kilometriä. Jos sivujoki Río Desaguadero lasketaan mukaan, on joen kokonaismitta lähes 2&nbsp;000 kilometriä.

Coloradojoen alku on itäisillä Andeilla, samalla leveyspiirillä Chilen Tinguiririca-tulivuoren kanssa (noin 34° 48' S.). Joen katsotaan yleensä alkavan Río Granden ja Río Barrancasin yhtymäkohdassa. Koska Río Barrancas on huomattavasti Río Grandea pienempi, on kuitenkin tarkempaa kuvailla Río Barrancas sivujokena, joka liittyy Río Granden pääuomaan. Andien jälkeen Coloradojoki virtaa kaakkoon karun ja kuivan alueen läpi, eikä siihen liity Río Desaguaderon lisäksi muita sivujokia. Aikaisemmin Río Desaguadero laski Coloradojokeen Laguna Urre Lauquenin järvialueen kautta. Coloradon alajuoksu on hedelmällistä ja metsäistä, mutta alue on pinta-alaltaan pieni, joten asutus on harvaa. Joki laskee Atlantin valtamereen noin 100–120 kilometriä Bahía Blancan kaupungista etelään. Joen suistossa on useita erillisiä laskureittejä.

Coloradojoki muodostaa ison osan Nequén ja Mendozan sekä Rio Negron ja La Pampan maakuntien rajasta. Embalse Casa de Piedra -pato tuottaa sähköä ja sääntelee joen vedenpinnan korkeutta. Joki on purjehduskelpoinen noin 300 kilometrin matkalla rannikolta Pichi Mahuidaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Matolammi (Ikaalinen)

**Matolammi**  on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Matolammi on osa Kyrösjärven lähialuetta.

## Maantietoa
Paikalla on kaksi lampea, joista itäisempi on nimetty peruskartassa Matolampi. Tämä lampi on 150 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Pienempi lampi sijaitsee lännempänä 80 metrin pituisen laskuojan päässä. Tämä lampi on 100 metriä pitkä ja puolet kapeampi. Pienestä lammesta lähtee laskuoja Ahvenlammiin. Lammet sijaitsevat soistuneen metsän keskellä. Niiden rannat ovat rakentamattomat eikä niille johda tietä. Seututie 276 kulkee 300 metrin etäisyydellä ohitse.

## Lähteet
Zhaoqing

**Zhaoqing** () on prefektuuritason kaupunki Kiinan Guangdongin maakunnan luoteisosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 82 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kantonista länteen. Kaupungin väkiluku on 3,92 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 14 891 neliökilometriä.

Prefektuuri rajoittuu pohjoisessa ja koillisessa Qingyuanin, idässä ja kaakossa Foshanin, etelässä Yunfun sekä lännessä Wuzhoun ja Hezhoun prefektuuritason kaupunkeihin.

Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu 8 osaan. Osat ovat (numerointi kuten oheisessa kuvassa)

;Kaupunkipiirit (3)
* 1. Duanzhou (端州区), 479 342 as.
* 2. Dinghu (鼎湖区), 164 690 as.
* 3. Gaoyao (高要区), 753 120 as.
;Piirikuntatason kaupunki (1)
* 4. Sihui (四会市), 542 873 as.
;Piirikunnat (4)
* 5. Guangning (广宁县), 423941 as.
* 6. Huaiji (怀集县), 813 032 as.
* 7. Fengkai (封开县), 398 258 as.
* 8. Deqing (德庆县), 341 211 as.


肇庆城墙.JPG|Kaupungin muuri.
GD Guangdong Starlake Pearl Hotel Duanzhou Zhaoqing 01 view July-2012.JPG|Kaupunkinäkymää Zhaoqingista.
ZhaoQingStation.jpg|Zhaoqingin rautatieasema.
高要学宫.JPG|Kungfutsen temppeli Zhaoqingissa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Zhaoqing Travel Guide  (travelchinaguide.com)
* Zhaoqing Overview   (chinatravel.com)
Siiri Louhi

**Sigrid (Siiri) Tyyne Louhi** (ent. **Lemberg**; 18. helmikuuta 1886 Tampere – 12. marraskuuta 1963) oli suomalainen ammattiyhdistysvaikuttaja ja sosialidemokraatti.

Louhi kävi kansakoulun ja kauppa-apulaiskoulun ja työskenteli alkuun asiatyttönä Kansan Lehdessä, myöhemmin lehden konttoristina ja taloudenhoitajana. Louhi tuli mukaan Tampereen Työväenyhdistyksen naisosaston toimintaan 15-vuotiaana vuonna 1902 ja vaikutti myöhemmin muun muassa SDP:ssä sekä puolueen naisjärjestössä Suomen sosialidemokraattisessa naisliitossa.

## Poliittinen toiminta
Vuoden 1905 suurlakon aikana Louhi kuului Tampereen suurlakkokomitean valiokuntaan ja oli yksi Tampereen raatihuoneen parvekkeelta luetun niin sanotun *[[Punainen julistus|punaisen julistuksen]]* laatijoista ja allekirjoittajista. Lisäksi hän oli suurlakon yhteydessä perustetun Tampereen äänioikeuskomitean jäsen. Louhen ohella siihen kuuluivat muun muassa Alma Jokinen ja Ellen Mäkelin. Vuonna 1917 Louhi osallistui Suomen Kauppa- ja Liiketyöntekijäin Liiton perustavaan kokoukseen Helsingin työväentalolla. Louhi oli Tampereen sos.-dem. kunnallisjärjestön edustajana puoluekokouksissa Tampereella 1913 ja Helsingissä 1919. Hän toimi myös puolueen kunnallistoimikunnan ja piiritoimikunnan jäsenenä sekä Tampereen Työväenyhdistyksen sihteerinä. 

## Yksityiselämä
Louhen aviopuoliso oli vuodesta 1907 kirjaltaja Toivo Louhi (1884–1933). Sukunimensä Louhi muutti nimestä Lemberg nimeen Louhi vuonna 1914. Louhen vanhemmat olivat työmies Juho Henrik Lemberg ja Amanda Matilda (o.s. Grönlund).

## Lähteet
Ingo von Bredow

**Ingo von Bredow** (12. joulukuuta 1939 Schleswig – 4. marraskuuta 2015) oli saksalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.

Von Bredow voitti Flying Dutchman -veneluokan olympiapronssia Roomassa 1960 parinaan Rolf Mulka. Melbournen kesäolympialaisissa 1956 pari sijoittui kuudenneksi.

Von Bredow kuoli 75-vuotiaana 4. marraskuuta 2015.

## Lähteet
* Ingo von Bredow Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Rolf Mulka

**Rolf Theodor Heinz Mulka** (23. marraskuuta 1927 Hampuri – 14. heinäkuuta 2012 Hampuri) oli saksalainen kilpapurjehtija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.

Mulka voitti Flying Dutchman -veneluokan olympiapronssia Roomassa 1960 parinaan Ingo von Bredow. Melbournen kesäolympialaisissa 1956 pari sijoittui kuudenneksi.

Mulka kuoli 84-vuotiaana 14. heinäkuuta 2012. Mulkan isä, SS-Obersturmführer Robert Mulka oli toisen maailmansodan aikana Auschwitzin keskitysleirin komentaja Rudolf Hössin adjutantti ja vastasi muun muassa Zyklon B-kemikaalin toimituksesta kaasukammioihin murhaten vankeja myös omakätisesti. Sodan jälkeen hänen onnistui painua maan alle, mutta Rolf Mulkan voitettua olympiapronssia kiinnostui eräs nimen muistanut Auschwitzista selvinnyt vanki hänen perhetaustastaan mikä johti isä-Mulkan paljastumiseen ja 14 vuoden vankeustuomioon johtaneeseen sotarikosoikeudenkäyntiin tätä vastaan.

## Lähteet
* Rolf Mulka Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Stanislav Lusk

**Stanislav Lusk** (12. marraskuuta 1931 Třeboň – 6. toukokuuta 1987 Praha) oli tšekkoslovakialainen soutaja ja olympiavoittaja.

Lusk voitti perämiehellisessä nelosessa olympiakultaa Helsingissä 1952 ja kahdeksikossa olympiapronssia Roomassa 1960. Hän osallistui myös Melbournen kesäolympialaisiin 1956 ja eteni kahdeksikossa välieriin.

## Lähteet
Miroslav Koranda

**Miroslav Koranda** (6. marraskuuta 1934 Praha – 6. lokakuuta 2008) oli tšekkoslovakialainen soutaja, olympiavoittaja ja Euroopan mestari.

Koranda voitti perämiehellisessä nelosessa olympiakultaa Helsingissä 1952. Hän osallistui myös Melbournen kesäolympialaisiin 1956 ja eteni kahdeksikossa välieriin. Koranda voitti myös useita mitaleja EM-kilpailuista.

## Lähteet
Love FM

**Love FM** oli suomalainen radiokanava, jolle Viestintävirasto myönsi taajuudet Jyväskylästä, Kuopiosta, Oulusta ja Tampereelta 5. marraskuuta 2015. Love FM:n omistaa Love FM Oy. Love FM lähetti venäläisten uutistoimistojen sisältöä.

Radio aloitti heinäkuussa 2016 ja välitti uutisia. Toimilupa on vuoden 2019 loppuun asti.

Love FM kertoi uutisensa Kremlin näkökulmasta ja painottaen Venäjää mutta raportoi myös Krimin ja Ukrainan separatistialueiden asioista. Iltalehden mukaan radio lähettää musiikkia ja uutisia, jotka ovat Venäjän tarkoitushakuista propagandaa.

## Henkilöt
Yle ei saanut selvitettyä Love FM:n päätoimittajaa. Lupahakemuksen jätti Into Hiltunen. Love FM Oy:n hallituksen puheenjohtaja Trammell Brady III Ford ei suostu kertomaan, rahoittavatko venäläiset radiokanavaa. Hallituksen jäsen Anita Parri on kommentoinut Ylelle, että kanavan piti soittaa suomalaista musiikkia Suomessa asuville venäjänkielisille. Työpaikkailmoituksilla yhtiö etsi viestintäpäällikköä, myyjiä, malleja ja elokuvaohjaajaa heinäkuussa 2016.

## Lähteet