open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gabriel Zaid

**Gabriel Zaid ** (s. 24. tammikuuta 1934 Monterrey, Nuevo León, Meksiko) on meksikolainen kirjailija, runoilija ja intellektuelli. Hän kirjoittaa säännöllisesti aikakauslehtiä Letras Libresia varten.

Zaid opiskeli Monterreyn teknologiaininstituutissa, josta valmistui konetekniikan johtajaksi vuonna 1955. Hän työskenteli monta vuotta riippumattomasti ja toimi vuosina 1976−1992 aikakauslehden Vueltan johtokunnan jäsenenä. Hän on ollut meksikolaisen kunniaseuran Colegio Nacionalin jäsen 26. syyskuuta 1984 lähtien ja oli espanjan kielen kieliakatemian Academia Mexicana de la Lenguan jäsen vuodesta 1986 vuoteen 2002 saakka, jolloin hän erosi tehtävästään 25. marraskuuta. Zaidista tekee merkittävän se, ettei hän ole ikinä suostunut esiintyä julkisuudessa eikä hänestä löydy yhtään valokuvaa. Tämä johtuu Zaidin vahvasta mielipiteestä siitä, että kirjailija tulee tuntea teoksestaan eikä yksityiselämästään. Hänen esseet ovat käsittäneet mm. runoilua, taloustiedettä ja kirjallisuuden laitoksen arvostelua.

Zaid voitti vuonna 1972 Xavier Villaurrutian palkinnon esseellään Leer poesía (*Runojen lukeminen*).

## Teokset

* Fábula de Narciso y Ariadna (*Narcison ja Ariadnan satu*), 1958.
* Organización de la manufactura en talleres de impresión para la industria del libro en México (*Tuotantojärjestelmä Meksikon kirjallisuuden alan kirjapainoissa*), 1959.
* La poesía, fundamento de la ciudad (*Runous, kaupungin perusta*), 1963.
* Seguimiento (*Seuranta*), 1964.
* La máquina de cantar (*Laulava kone*), 1967.
* Campo nudista (*Nudistileiri*), 1969.
* Ómnibus de poesía mexicana (*Meksikolaisen runouden bussi*), 1971.
* Los demasiados libros (*Liikaa kirjoja*), 1972.
* Leer poesía (*Runojen lukeminen*), 1972.
* Práctica mortal (*Tappava käytös*), 1973.
* Cómo leer en bicicleta (*Näin luet polkupyörän päällä*), 1975.
* Cuestionario (*Kysely*), 1976.
* El progreso improductivo (*Tuottamatonta edistymistä*), 1979.
* La feria del progreso (*Oikeudenmukaista edistymistä*), 1982.
* La poesía en la práctica (*Runous käytännössä*), 1985.
* La economía presidencial (*Presidentillistä taloustiedettä*), 1987.
* De los libros al poder (*Kirjoista valtaan*), 1988.
* Asamblea de poetas jóvenes de México (*Kokoonpano nuorista runoilijoista Meksikosta*), 1980.
* Sonetos y canciones (*Sonetit ja laulut*), 1992.
* Legítima defensa de la exención autoral que hacen numerosos autores mexicanos con buenas razones y ejemplos desde los tiempos prehispánicos (*Monen meksikolaisen puolustama kirjailijan vapaus - mukana hyviä syitä ja esimerkkejä ajoista ennen Hispaniaa*), 1993.
* La nueva economía presidencial (*Uutta presidentillistä taloustiedettä*), 1994.
* Reloj de sol (*Aurinkokello*), 1995.
* Hacen falta empresarios creadores de empresarios (*Tarvitsemme luovia yrittäjiä*), 1995.
* Adiós al PRI (*Hyvästi [[Institutionaalinen vallankumouspuolue|Institutionaaliselle vallankumouspuolueelle]]*), 1995.
* Tres poetas católicos (*Kolme katolista runoilijaa*), 1997.
* Antología general (*Yleinen runovalikoima*), 2004.
* El secreto de la fama (*Kuuluisuuden salaisuus*), 2009.

## Lähteet
Theodor Busse

**Ernst Hermann August Theodor Busse** (15. joulukuuta 1897 – 21. lokakuuta 1986) oli saksalainen upseeri ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa.

Hän yleni jalkaväenkenraaliksi toisessa maailmansodassa. Sodan loppuvaiheilla hän komensi väliaikaisesti 121. jalkaväkidivisioonaa ja Saksan I armeijakuntaa. Berliinin taistelun aikana hän komensi Saksan 9. armeijaa. Halben taistelussa Ivan Konevin johtamat venäläisjoukot tuhosivat 9. armeijan lähes täysin. Vain 25&nbsp;000 miestä pääsi vihollislinjojen läpi Walther Wenckin 12. armeijan luo. Busse jäi sotavangiksi, ja hänet vapautettiin vuonna 1947. 

Busse kirjoitti useita sotaa käsitteleviä teoksia elämänsä aikana. Hän kuoli vuonna 1986 Wallensteinissa, Länsi-Saksassa.
Jäniksen vuosi (vuoden 2006 elokuva)

**Jäniksen vuosi** (*Le Lièvre de Vatanen*) vuodelta 2006 on Marc Rivièren ohjaama elokuva Arto Paasilinnan teoksen *[[Jäniksen vuosi]]* (1975) pohjalta.

## Rooleissa

## Tuotanto
Marc Rivière suunnitteli elokuvaa pitkään ja kertoi siitä *Iltalehdelle* jo vuonna 1993. Silloin hänellä oli kokemusta kymmenistä elokuvista muun muassa André Cayatten ja Yves Robertin apulaisohjaajana. *Jäniksen vuosi* oli hänen toinen oma pitkän elokuvan ohjaustyö. Vatasen rooliin saatiin Christopher Lambert, ja ohjaajan toinen vaihtoehto olisi ollut Sam Shepard.

Risto Jarvan versiota (*[[Jäniksen vuosi (vuoden 1977 elokuva)|Jäniksen vuosi]]*, 1977) Rivière piti vanhentuneena kulutusyhteiskunnan kritiikkinä ja kertoi itse korostavansa enemmän ympäristöteemoja.

## Juonen erityispiirteitä
Tarina sijoittuu ranskankieliseen Kanadaan mutta elokuvaa kuvattiin osittain myös Bulgariassa.

Tarinaa on muutettu romaanista ja Jarvan elokuvaversiosta muun muassa niin, että mainosmiehen sijasta Vatanen on sensaatiolehden valokuvaaja, ja Vatasen entisen elämän naissuhteen tilalla on tämän elokuvan alkupuolella tapaama viehättävä metsänhoitajanainen. Vatanen jäniksineen myös liikkuu tarinassa paljon, muun muassa kuorma-autoilijoiden peukalokyytiläisenä, busseilla, junalla, lentokoneella ja moottorikelkalla. Rivière kertoi pyrkivänsä elokuvassa *[[Dersu Uzala]]n* ja *[[Bagdad Café]]n* kaltaiseen vakavan ja koomisen yhdistelmään. Tarinan lopulla Vatanen tapaa Quebecin metsissä asuvan sokeutuneen valokuvaajaisänsä, mutta menettää jäniksensä hirven hyökkäyksessä.

## Vastaanotto
Kriitikko Jussi Karjalainen löytää elokuvasta kiitoksen ansaitsevia puolia, kuten tapahtumien sijoittamisen Kanadan takamaille ja intiaanit, mutta katsoo, että elokuva sisältää tarpeettomia sirkustemppuja. Myöskään Vatasen rooliin valittu ”muovinaamainen” Christopher Lambert ei hänestä onnistu tehtävässään Antti Litjaan verrattuna. Mutta kaiken kaikkiaan elokuva on kriitikon mukaan kiinnostava.

## Lähteet
Algerine-luokka (tykkivene, 1880)

**Algerine-luokka** oli Britannian Kuninkaallisen laivaston tykkiveneluokka, johon kuului kolme vuonna 1880 valmistettua alusta. Niistä kaksi myytiin vain kymmenen vuoden palveluksen jälkeen. Kolmas muutettiin tutkimusalukseksi jo ennen palvelukseen ottoaan, ja tässä tehtävässä se palveli aina vuoteen 1907 saakka.

## Suunnittelu ja valmistus
Kuninkaallisen laivaston pääsuunnittelija Nathaniel Barnaby suunnitteli alukset vuonna 1879, ja ne muistuttivat vuoden 1875 Condor-luokan aluksia. Niihin oli kuitenkin lisätty takakansi, koska etu- ja takakannen rakenteiden oli todettu tekevän aluksilla palvelemisen miellyttävämmäksi tropiikissa. Rakenteet mahdollistivat miehistön levon kansilla.

Alusten köli, perän rakenteet ja kaaret olivat rautaa, mutta ne oli puuverhoiltu. Näin saatiin valmistuskustannuksia laskettua, ja samalla mahdollistettiin aluksen huoltaminen siirtomaissa ilman telakkarakenteita. Luokka oli viimeinen metalli-puurakenteinen sotalaivaluokka kuninkaallisessa laivastossa.

## Voimanlähde
Alusten voimanlähteenä oli kaksisylinterinen kompound-höyrykone. Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyn valmistamiin HMS *Rambleriin* ja HMS *Rangeriin* asennettiin John Elder and Companyn toimittamat höyrykoneet, jotka tuottivat 690 ja 760 hevosvoimaa yhteen akseliin. Harland and Wolffin valmistamaan HMS *Algerineen* 750 ihp:n höyrykoneen toimitti Laird Brothers. Kone kuljetti alusta 10,5 solmun nopeudella.

Luokan alukset oli parkkitakiloituja, mikä mahdollisti purjeiden käytön pienemmällä miehistöllä. Kaukaisilla laivastoasemilla, joissa hiilitäydennys ei ollut mahdollista, aluksen kapteenilla oli mahdollista pystyttää mesaanimasto ja siten lisätä purjehdusnopeutta.

## Aseistus
Tykkiveneet oli suunniteltu käyttämään yhtä seitsentuumaista ja kahta 64-paunaista rihlattua, suustaladattavaa tykkiä. Tykkien lisäksi aluksilla oli kaksi konekivääriä sekä kunnialaukaustykki. Seitsentuumainen tykki vaihdettiin myöhemmin kahteen viisituumaiseen, 40 cwt:n takaaladattavaan BL-tykkiin.

Tutkimusalukseksi muutettu HMS *Rambler* aseistettiin ainoastaan neljällä 20 naulan takaaladattavalla BL-tykillä, yhdellä konekiväärillä ja kunnialaukaustykillä.

## Lähteet

*

### Viitteet
Fosfofruktokinaasi-1

**Fosfofruktokinaasi-1** on entsyymi, joka katalysoi glykolyysin kolmatta reaktiota. Entsyymin substraattina ovat fruktoosi-6-fosfaatti ja ATP-molekyyli, ja tuotteina muodostuu fruktoosi-1,6-bisfosfaattia ja ADP-molekyyli. Fosfofruktokinaasi-1:n EC-numero on EC 2.7.1.11.

## Rakenne ja toiminta
Nisäkkäiden fosfofruktokinaasi-1 on rakenteeltaan tetrameeri ja molekyylipainoltaan 340 kDa. Entsyymillä on kolmentyyppisiä alayksiköitä, joista tetrameeri koostuu. Ne ovat lihastyypin alayksikkö eli M-alayksikkö, maksatyypin alayksikkö eli L-alayksikkö ja erityisesti verihiutaleissa esiintyvä P-alayksikkö. Fosforuktokinaasi-1 voi joko olla homotetrameeri, kuten lihaksen entsyymi, joka koostuu M-alayksiköistä, tai koostua eri alayksiköistä.

Mekanismiltaan fosfofruktokinaasi-1:n katalysoima reaktio muistuttaa heksokinaasin tai glukokinaasin katalysoimaa reaktiota. Se tarvitsee toimiakseen kofaktorikseen Mg<sup>2+</sup>-ionin, joka koordinoituu ATP-molekyylin negatiivisesti varautuneiden fosfaattiryhmien kanssa. Reaktion substraatti on α-anomeeri, mutta tuote, fruktoosi-1,6-fosfaatti, on β-anomeerinaan. Eri anomeerien muuntuminen toisikseen on hyvin nopea tasapainoreaktio, joka todennäköisimmin tapahtuu avoketjuisen molekyylin kautta.

Fosfofruktokinaasi-1 on tärkein glykolyysin säätelykohta. Entsyymissä on kaksi sitoutumiskohtaa ATP-molekyylille. Ne ovat katalyyttinen kohta ja allosteerinen säätelykohta, jonka affiniteetti ATP:lle ei ole yhtä suuri. Kun solu tuottaa riittävästi ATP:ta ja sen konsentraatio on korkea, sitoutuu ATP allosteeriseen säätelykohtaan ja inhiboi siten entsyymin toimintaa. Solun pH:n lasku voimistaa ATP:n entsyymin toimintaa estävää vaikutusta. AMP-molekyyli on puolestaan fosfofruktokinaasi-1:n allosteerinen aktivaattori. Korkea AMP-taso on merkki siitä, että solu tarvitsee energiaa ATP:n muodossa, ja sen seurauksena fosfofruktokinaasi-1-aktivoituu. Sitruunahappo on fosfofruktokinaasi-1:n allosteerinen inhibiittori ja fruktoosi-2,6-bisfosfaatti aktivoi entsyymiä allosteerisesti.

Taruin tautia sairastavilla potilailla on geenimutaation vuoksi vain vähän oikein toimivaa fosfofruktokinaasi-1-entsyymiä. Tämän vuoksi lihasten rasituskestävyys on heikentynyt.

## Lähteet
Doninhevonen

**Doninhevonen** on Donin tasangoilla Venäjällä kehitetty hevosrotu. Sitä käytettiin alun perin ratsuväen ja kasakoiden keskuudessa, ja nykyään ratsuna ja valjakkoajossa.

## Ominaisuudet

Doninhevoset ovat tyypillisesti 155–160&nbsp;cm korkeita ja väriltään yleensä rautiaita, joskus myös ruunikoita, mustia tai kimoja. Rodulle tyypilliseen rakenteeseen kuuluu kuiva pää jossa on suora tai kovera profiili. Kaula on lihaksikas, hyvän muotoinen ja hyvin liittyvä, säkä selkeä ja leveä, rintakehä syvä. Lapa on toisinaan pysty ja askelta lyhentävä. Selkä on pitkä ja suora, lanne pitkä ja laskeva. Jalat ovat pitkät, lihaksikkaat ja kuivat kookkain nivelin, nivelet ja kaviot ovat lujat ja kestävät. Vuohiset saattavat olla pystyt ja kintereet käyrät.

## Historia
Doninhevosen ensimmäinen muoto eli niin sanottu "vanhadoninhevonen" kehittyi Venäjän tasankojen puolivilleistä hevosista ja karabakhinhevosen, turkomaanihevosen ja  arabianhevosen tyyppisistä itämaisista hevosista, joita päätyi Venäjälle kasakoiden sotaretkien myötä. Venäläisroduille tyypillisen, vain vahvimpia yksilöitä käyttävän jalostuksen ansiosta doninhevosen vanha muoto oli keskikokoinen, ketterä ja erittäin kestävä hevonen. Sitä käytettiin nykyisen doninhevosen jalostuspohjana sekä myös muiden rotujen kuten orlovinhevosen, orlovin-rostopchininhevosen ja englannintäysiverisen parantamiseen. Vanhan tyypin doninhevoset olivat vaikeita olosuhteita hyvin kestävinä kasakkajoukoissa tärkeässä osassa Napoleonin joukkojen kukistamisessa ja tekivät kasakoista muun Euroopan ratsuväkiin nähden ylivoimaisesti paremman.

1830-luvulla doninhevosen vanhaa tyyppiä alettiin jalostaa, ja siitä muodostui nykyinen rotu parantamalla kantaa orlov-, arabianhevos-, englannintäysveris- ja karabakhinhevosverellä. Vuosisadan jälkipuoliskolla doninhevosella oli suurta kysyntää ratsuväessä. Yksityiset kasvattajat alkoivat keskittyä rodun jalostamiseen, ja jalostustavoitteiksi muodostuivat suurempi koko, hyvä rakenne, kestävyys ja tyypillinen kullanhohtoinen rautias väritys. Doninhevosten suosio kasvoi myös Venäjän ulkopuolella, ja suuret määrät hevosia vietiinkin ulkomaille. Suuri osa doninhevosten jalostuskannasta menetettiin ensimmäisessä maailmansodassa ja Venäjän vuoden 1917 vallankumouksissa, ja 1920-luvulla jäljelle jääneet eläimet koottiin useisiin armeijan siittoloihin, ja keskittyneellä kasvatustoiminnalla rodun kanta saatiin palautumaan kohtalaisen nopeasti. 1900-luvun alkupuolen jälkeen rotuun ei ole juurikaan lisätty ulkopuolista verta. 

## Käyttö
Entisaikoina doninhevosen tärkein käyttötarkoitus oli kasakkaratsuna. Rotu tunnettiin kestävyydestään, ja ne pystyivät kulkemaan pitkiä matkoja lyhyessä ajassa, ja senkin jälkeen niillä oli voimia taisteluun. Nykyisin doninhevosta käytetään ratsu- ja ajohevosena.

Doninhevonen on ollut tärkeä vaikuttaja monissa Neuvostoliitossa kehitetyissä roduissa, kuten budjonnyinhevosessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* International Museum of the Horse – An Extensive History of the Russian Don
Jäniksen vuosi (täsmennyssivu)

**Jäniksen vuosi** viittaa seuraaviin:

* *[[Jäniksen vuosi]]*, Arto Paasilinnan romaani vuodelta 1975
** *[[Jäniksen vuosi (vuoden 1977 elokuva)|Jäniksen vuosi]]*, Risto Jarvan ohjaama elokuva vuodelta 1977 Arto Paasilinnan samannimisen kirjan pohjalta
** *[[Jäniksen vuosi (vuoden 2006 elokuva)|Jäniksen vuosi]]* (), Marc Rivièren ohjaama elokuva vuodelta 2006 Arto Paasilinnan samannimisen kirjan pohjalta
* Jäniksen vuosi, kiinalaisen kalenterin joka 12. vuosi.
Bellucci

**Bellucci** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Cleto Bellucci (s. 1921), italialainen arkkipiispa
* Maria Bellucci (s. 1977), unkarilainen pornonäyttelijä
* Monica Bellucci (s. 1964), italialainen näyttelijä ja malli
* Sandro Bellucci (s. 1955), italialainen kilpakävelijä
* Thomaz Bellucci (s. 1987), brasilialainen tennispelaaja.
Matovaaran Mahti

**Matovaaran Mahti ry** on lieksalainen urheiluseura. Se on perustettu 1951 Työväen urheiluliiton alaiseksi urheiluseuraksi.
Matovaaran kylään kyläseurana syntyneen urheiluseuran toiminta on jatkunut 2010-luvulle saakka, vaikka maaseutu on käynyt läpi rakennemuutoksen ja seuran jäsenistö ja toiminta on keskittynyt vuosien myötä Lieksan keskustaan. Tästä "selviytymistarinasta"  on tehty liikuntahistorian ja liikuntasossiologian tutkimuksia (ks. lähteet).

2000-luvulla toiminta on ollut kunto- ja retkeilypainotteista liikuntaa. Jäsenille on järjestetty kylpyläretki, pilkkitapahtuma, kevätretki, polkupyörä tapahtuma, syysretki luontoon ja kuntokuukaudet. Varsinainen kilpailutoiminta on lopetettu. Seuralla on lasten ja nuorten salivuoroja on mm. tennishallilla. Vuodesta 2007 alkaen on pidetty kerran kesässä iltamat Kisapirtillä.

## Lähteet
* Hannu Itkonen ja Katja Hellman: Mahtia Matovaarassa – liikkumista Lieksassa. 2011. 
* Itkonen & Anna-Katriina Salmikangas & Mikko Simula: Liikkumisen sosialisaatio kolmessa kylässä. Tutkimus Matovaaran, Nakertaja-Hetteenmäen ja Sivakkavaaran liikkumiskulttuurien muutoksista Kasvatus & Aika 4 (2) 2010, 69–82
Soinniton alveolaarinen sibilantti

**Soinniton alveolaarinen sibilantti** on niin sanottu tavallinen s-äänne, joka esiintyy useimmissa kielissä. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa sen merkki on [s]. Suomen kielessä se on ainoa kotoperäinen sibilantti. 

## Kuvaus
Soinnitonta alveolaarista sibilanttia määrittävät seuraavat foneettiset parametrit:
* Fonaatio on soinniton, mikä tarkoittaa sitä, että äänihuulet eivät osallistu äänen tuottamiseen.
* Ääntöpaikka on alveolaarinen, mikä tarkoittaa, että kieli sijoittuu hammasvallin tuntumaan.
* Ääntötapa on sibilantti eli kouruäänne, hankausäänteen erityistyyppi, jossa ilma virtaa vapaasti kielen muodostamaa kourumaista väylää pitkin.

## Käyttö
Soinniton alveolaarinen sibilantti kirjoitetaan
* latinalaisia aakkosia käyttävissä kielissä useimmiten s, kuitenkin esimerkiksi unkarissa sz. Saksan kielessä kahdennettu [s] saatetaan kirjoittaa myös ß. Muun muassa englannissa ja ranskassa se kirjoitetaan *e*:n, *i*:n ja *y*:n edellä joskus myös c:llä, ranskassa muiden vokaalien edellä toisinaan ç. 
* kyrillisissä kirjaimissa äännettä vastaa kirjain C, joka on ulkonäöltään identtinen latinalaisen C-kirjaimen kanssa, mutta on eri kirjain.
* Kreikan kielessä [s]-äänne merkitään kirjaimella Σ (Sigma).
* Heprean kielessä [s] merkitään joko Samekhilla (&#1505;) tai Šinillä (&#1513;).

## Lähteet
Matovaara

**Matovaara** on kylä Lieksassa. Se sijaitsee kaupungin keskustan eteläpuolella kantatie 73:n lähellä.

Kylä syntyi metsätyömieskyläksi, sillä tärkein toimeentulonlähde 1960-luvulle asti oli metsätyö.

Kylä tunnetaan urheiluseura Matovaaran Mahdista, joka on perustettu 1951. Urheiluseurasta ja samalla kylän toiminnasta on tehty liikuntahistorian ja liikuntasosiologian tutkimuksia.

Kyläläisten yhteinen kokoontumispaikka on urheiluseuran omistama Kisapirtti.

## Koulu
Matovaaran koulu perustettiin vuonna 1914. Vuonna 1938 koulussa oli 52 oppilasta. Pieni kyläkoulu ilmeni lopulta kannattamattomaksi ja se määrättiin lakkautettavaksi parin muun pikkukoulun kanssa elokuussa 1992. Kaikki koulun 15 oppilasta menivät lakkoon toukokuussa 1991, koska kyläkoulun sulkeminen olisi tarkoittanut pidempää koulumatkaa keskustaan. Se kuitenkin suljettiin kaikesta huolimatta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Matovaaran Mahti
Ulaidit

**Ulaidit** tai **ulaidhit** olivat varhaisessa Irlannissa asuva kansa, joka antoi nimensä myöhemmälle Ulsterille (). Sana Ulster juontuu iirin sanasta *Ulaidh* ja muinaisnorjan sanasta *staðr* ().

Keskiaikaisissa teksteissä ulaidit tunnetaan myös nimellä Clanna Rudrige eli Rudrigen jälkeläiset. Tästä tulee iirin sana *Rúraíocht* eli Ulaid-tarusto, joka on yksi neljästä suuresta tarustosta irlantilaisessa mytologiassa.
Herman Raski

**Herman Raski** (24. tammikuuta 1898 Hietamäki, Inkeri – 1. tammikuuta 1969 Helsinki oli suomalainen kansakoulunopettaja ja näytelmäkirjailija.

Maanviljelijäperheeseen syntynyt Raski aloitti 1914 opinnot Kolppanan opettajaseminaarissa. Venäjän sisällissodan aikana Raskin seminaariluokan oppilaat taistelivat valkoisten venäläisten puolella ja he joutuivat lopulta siirtymään Suomeen. Seminaariluokka valmistui sitten kansakoulunopettajiksi Helsingissä pidetyillä tilapäisillä kursseilla. Raski toimi opettajana Miehikkälässä 1926–1937 ja Vehkalahdella Neuvottoman kansakoulussa 1937–1963. Eläkkeelle jäätyään hän muutti Helsinkiin.

## Teoksia
* *Mökinniemellä : yksinäytöksinen osuuskauppa-aiheinen näytelmä*.      Pellervo, Helsinki 1938

## Lähteet
* 
* Herman Raskin muistokirjoitus, Inkeriläisten viesti no 2 helmikuu 1969
Tynkkylänjoen kartano

**Tynkkylänjoen kartano** on Savonlinnassa sijaitseva kartano. Siitä on ensimmäiset tiedot vuodelta 1561, jolloin Paavo ja Pekka Tynkkyinen hankkivat Tynkkyläjoen tilan hallintaansa. Sen jälkeen sillä on ollut lukuisasti omistajia. Tiedetään että kartanon päärakennus paloi 1737, ja siltä ajalta on luultavasti peräisin päärakennuksen vanhin osa, koska tulipaloja ei tiedetä olleen sen jälkeen.

Tilan pinta-ala on n.170 hehtaaria. Nykyinen omistaja on yrittäjä Pekka Salmi, joka asuu perheineen Savonlinnassa. He ovat kunnostuttaneet tiloja edustuskäyttöön. Tynkkylänjoen kartanon alueelle on merkitty vahvistettuun kaavaan yhteensä 68 tonttia vapaa-ajanasuntoja varten. Tontit sijoittuvat kolmeen erilliseen ja rakennuskannaltaan eritasoiseen kortteliin. Rakennusoikeutta on hieman vajaat 12 000 kerrosneliötä yhteensä noin 20 hehtaarin alueella. 

## Lähteet
Labiodentaali

**Labiodentaalit** ovat äänteitä, jotka tuotetaan siten, että alahuuli koskettaa yläetuhampaita. Labiodentaaleja ovat esimerkiksi soinniton spirantti *f* ja suomen puolivokaali *v*. Useimmissa maailman kielissä, esimerkiksi englannissa, *v* on soinnillinen spirantti, ja symboli onkin kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa tässä käytössä, kun taas puolivokaalia merkitään kirjaimella .

## Lähteet
Denis O’Hare

**Denis Patrick Seamus O’Hare** (s. 17. tammikuuta 1962 Kansas City, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalais-irlantilainen näyttelijä.

## Ura
Denis O’Hare syntyi Kansas Cityssä Missourissa. Hän kasvoi Detroitissa kunnes muutti 15-vuotiaana Wing Lakeen. O’Hare harrasti nuorena urkujen soittoa ja kuorolaulua. Hänen isänsä on muusikko. 

O’Hare opiskeli teatteria Northwestern-yliopistossa Chicagossa. Hän on esiintynyt lukuisissa näytelmissä ja näytteli Broadwaylla ensimmäisen kerran vuonna 1995 näytelmässä *Racing Demon*. Vuonna 1997 hän sai ensimmäisen elokuvaroolinsa elokuvasta *St. Patrick's Day*.

Vuonna 2002 O’Hare esiintyi Broadwaylla näytelmässä *[[Take Me Out (näytelmä)|Take Me Out]]*. Hän voitti roolistaan Tony-palkinnon. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai Tony-ehdokkuuden roolistaan musikaalissa *Assassins*. O’Hare on voittanut Drama Desk Award -palkinnon roolistaan musikaalissa *Sweet Charity*. 

O’Hare on näytellyt elokuvissa *[[Sweet and Lowdown]]*, *[[21 grammaa]]*, *[[Garden State]]*, *[[Charlie Wilsonin sota]]* ja *[[Milk (elokuva)|Milk]]*. Hänellä on ollut sivuosia televisiosarjoissa *[[Perhesiteet]]*, ** ja *[[Kova laki]]*. O’Hare esittää vampyyrikuningas Russell Edgingtonia sarjassa *[[True Blood]]*.  Hän näyttelee myös tuomari Charles Abernathya sarjassa *[[Good Wife]]*.

## Yksityiselämä
O’Hare on ollut avoimesti homoseksuaali lukioajoistaan lähtien. Hän meni naimisiin Hugo Redwoodin kanssa heinäkuussa 2011.

O'Hare on irlantilaista sukua. Hänellä on Irlannin kansalaisuus. 

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Denis O'Hare Internet Broadway Databasessa
* Denis O'Hare Internet Off Broadway Databasessa 
* 
*
Bandyliigakausi 2009–2010

**Jääpallon Bandyliigassa kaudella 2009-2010** ratkaistiin järjestyksessään sadas jääpallon Suomen mestaruus.

Bandyliigassa pelattiin ensin yksinkertainen alkusarja, jonka kuusi parasta joukkuetta jatkoivat Valioliigassa ja viisi muuta joukkuetta Bandyliigan jatkosarjassa. Valioliiga pelattiin kuuden joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Alkusarjan kolme parasta joukkuetta saivat lähtöpisteitä Valioliigaan; paras sai kolme pistettä, toinen kaksi pistettä ja kolmas yhden pisteen. Bandyliigan jatkosarja pelattiin viiden joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Alkusarjan seitsemäs ja kahdeksas joukkue saivat lähtöpisteitä Bandyliigan jatkosarjaan; seitsemäs sai kaksi pistettä ja kahdeksas yhden pisteen. Jatko-otteluihin etenivät kaikki kuusi Valioliigan joukkuetta sekä kaksi parasta Bandyliigan jatkosarjan joukkuetta.

Valioliigan paras sai valita itselleen puolivälierävastustajan valioliigan sijoille 5.-6. ja jatkosarjan sijoille 1.-2. sijoittuneista joukkueista. Tämän jälkeen valioliigan toinen ja kolmas valitsivat itselleen vastustajan. Pudotuspelit pelattiin paras kolmesta -periaatteella.

Runkosarjan voitti yllättäen vahvan alkukauden pelannut Oulun Palloseura, joka maalieron turvin oli ykkösenä ennen Akillesta ja Narukerää. Valioliigassa kolmikon ohi kuitenkin kiilasivat mestarisuosikit Oulun Luistinseura ja Helsingin IFK, sekä Kampparit.

OLS ja HIFK kohtasivat myös loppuotteluissa, missä HIFK voitti sadatta kertaa jaetun Suomen mestaruuden. HIFK:n edellinen mestaruus oli tullut 12 vuotta aiemmin. Pronssiottelussa Narukerä voitti Kampparit jatkoajalla; Kamppareiden ensimmäinen jääpallomitali jäi yhä saamatta.

## Runkosarja

## Jatkosarjat

### Valioliiga

### Bandyliigan jatkosarja

## Puolivälierät
Puolivälierät pelattiin paras kolmesta -menetelmällä siten, että ensimmäinen ottelu käytiin heikommin sijoittuneen ja toinen sekä tarvittaessa kolmas ottelu paremmin sijoittuneen kotikentällä.

## Välierät
Välierät pelattiin paras kolmesta menetelmällä samoin kuin puolivälierätkin.

## Pronssiottelu

## Loppuottelut
Loppuottelut pelattiin paras kolmesta menetelmällä samoin kuin aiemmat kierroksetkin.

## Lopulliset sijoitukset

## Suomen mestarit
**HIFK:** Juha Laitinen, Tommi Niittylä, Tuomas Jalkanen, Lauri Söderström, Janne Hölttö, Pete Pättiniemi, Tommi Paajanen, Panu Arjanko, Kristian Skaffari, Tomi Tasten, Rolf Larsson, Niclas Borenius, Tuomo Partanen, Patrik Huber, Atte Hänninen, Erik Hörhammer, Cristoffer Huber, Casimir Berner, Teijo Laitinen, Mika Mutikainen, Janne Hauska, Harri Olbert, Teemu Häkkinen. Taustaryhmä: Valmentajat Ari Kukkonen, Juha Laitinen, Petri Laakso Huoltajat: Veikko Niemelä, Jan Tavast, Niko Laamanen, Jani Laakso Media: Aimo Vainio(jojo), Joni Hildén, Pasi Virtanen

## Parhaat maalintekijät

## Lähteet

* IBDB Kauden 2009-10 taulukot
Pikkugalago

**Pikkugalago** eli kääpiögalago (*Galago demidoff*) on galagojen heimoon kuuluva kädellinen, joka elää keskisessä ja läntisessä Afrikassa. Se on kaikista galagolajeista pienin. Sen ruumiin pituus on noin 15&nbsp;cm ja hännän pituus 20&nbsp;cm.

## Lähteet
Bandyliigakausi 2000–2001

**Jääpallon Suomen bandyliigassa kaudella 2000-2001** pelattiin aluksi neljäntoista joukkueen yksinkertainen runkosarja, jonka jälkeen kahdeksan parasta jatkoi valioliigassa ja loput kuusi bandyliigan jatkosarjassa. Valioliigan kaksi heikointa ja jatkosarjan kaksi parasta karsivat pääsystä puolivälieriin, jonne suoraan pääsi valioliigan kuusi parasta joukkuetta. Puolivälierien voittajat kohtasivat välierissä ja näiden voittajat lopulta Bandyliigan finaalissa. Suomen mestaruuden voitti Oulun Luistinseura.

## Runkosarja

## Jatkosarjat

### Valioliiga

**Valioliigan pistepörssin kärki:**
*56 (18+38) Niskanen Samuli OLS
*44 (35+ 9) Loukkola Arto OLS
*42 (28+14) Kilpeläinen Marko OPS
*42 (20+22) Vaattovaara Jari ToPV
*39 (26+13) Tieksola Tuukka OLS
*33 (9 +24) Suves Juri Narukerä
*32 (18+14) Ohtonen Jukka ToPV
*31 (4 +27) Luomansuu Petteri OPS
*26 (21+ 5) Koponen Janne HIFK
*26 (18+ 8) Kehusmaa Jarmo Vastus
*24 (4 +20) Partanen Timo Akilles
*23 (18+ 5) Huhtanen Markku Narukerä
*22 (16+ 6) Miinala Marko ToPV
*20 (8 +12) Leivo Tomi Narukerä
*20 (6 +14) Haltamo Mikko OLS
*18 (13+ 5) Laine Antti JPS
*18 (13+ 5) Tiainen Jouni Akilles

### Bandyliigan jatkosarja

Botnia ja Kampparit karsintaan pudotuspelipaikasta. 

### Karsintaottelut

## Puolivälierät
Puolivälierät pelattiin paras kolmesta. Ensmmäinen ja mahdollinen kolmas ottelu paremmin sijoittuneen ja toinen ottelu heikommin sijoittuneen kotikentällä.

## Välierät
Pelattiin paras kolmesta kuten puolivälierätkin.

## Pronssiottelu

## Loppuottelu
Bandyliigan finaali pelattiin 17. maaliskuuta Oulussa

## Lopulliset sijoitukset

## Suomen mestarit
**OLS:**  	Tuukka Tieksola, Jarno Alatalo, Pekka Paasovaara, Matti Parkkinen, Matti Kaarakka, Jari-Pekka Haverinen, Hannu Simoska, Mikko Haltamo, Tero Nousiainen, Juha Nousiainen, Tommi Pikkuhookana, Arto Loukkola, Pasi Keränen, Kimmo Keränen, Markku Nissilä, Lasse Virta, Petri Paasovaara, Jari Louhelainen, Jari Valta, Samuli Niskanen.

## Lähteet
Eemil Ponsimaa

**Tuomas Eemil Ponsimaa** (20. toukokuuta 1894 Sakkola – 5. elokuuta 1967 Kangasala oli suomalainen kirkkoherra, hartauskirjailija ja virsirunoilija.

Ponsimaa oli Kangasalan kirkkoherrana 1962–1965.

## Teoksia
* *Vaeltaja* : runoja.          Herättäjä, Lapua 1947
* *Kantaja ei väsy : kotien hartauskirja*.            Herättäjä-yhdistys, Lapua 1967
* *Hyvässä hoivassa*.            Herättäjä-yhdistys, Lapua 1976, 5. painos 1988
* *Ammenna arkailematta*.         Herättäjä-yhdistys, Lapua 1978
* *Oudon maan matkaajalle*.        Herättäjä-yhdistys, Lapua 1983 

## Lähteet
* 
* Suomen Sukututkimusseuran Hiski-tietokanta : Pappisluettelo - Kangasala
Cam Newton

**Cameron Jerrell ”Cam” Newton** (s. 11. toukokuuta 1989 Savannah, Georgia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Newton edustaa New England Patriotsia.

Newton oli vuoden 2011 NFL:n varaustilaisuuden ykkösvaraus.

## Ura

Newtonin voitettua vuonna 2011 Auburnin yliopiston riveissä parhaalle yliopistopelaajalle annetun Heisman Trophyn, Carolina Panthers varasi hänet ensimmäisenä vuoden 2011 NFL:n varaustilaisuudessa. Tulokaskaudellaan Newton valittiin NFL:n vuoden tulokkaaksi.

## Aiheesta muualla

*Profiili Auburn Tigersin sivustolla 
*Profiili Panthers.com -sivustolla
Soinnillinen alveolaarinen klusiili

**Soinnillinen alveolaarinen klusiili** on monessa kielessä yleinen konsonanttiäänne, joka kirjoitetaan latinalaisin kirjaimin tyypillisesti D-kirjaimella. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa sen merkki on . Suomen äännejärjestelmässä [d] on verrattaen uusi tulokas, ja esiintyykin kotoperäisissä sanoissa vain [[t]-äänteen](https://fi.wikipedia.org/wiki/soinniton_alveolaarinen_klusiili) heikkona asteena.

## Kuvaus
Soinnillista alveolaarista klusiilia määrittävät seuraavat foneettiset parametrit:
* Fonaatio on soinnillinen, mikä tarkoittaa sitä, että äänihuulet värähtelevät äännettä muodostettaessa.
* Ääntöpaikka on alveolaarinen, mikä tarkoittaa että kieli on äännettäessä hammasvallin tuntumassa.
* Ääntötapa on klusiili eli umpiäänne, mikä tarkoittaa sitä, että äänettäessä muodostetaan sulkeuma, joka sitten purkautuu äkisti. 

## Lähteet
Alfred Liukku

**Alfred Liukku** (23. elokuuta 1891 Kitee – 10. heinäkuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen nuortenkirjailija.

## Teoksia
* *Urheilun henki: Periaatteita ja ohjeita miesnuorison urheilua varten*. Toimittanut Alfred Liukku. WSOY 1929.
* *Dic maailmankiertäjä: Seikkailuja neljässä maanosassa*. Valistus, Helsinki 1956.

## Lähteet
*
Alfred Kleinermeilert

**Alfred Kleinermeilert** (30. maaliskuuta 1928 Müsch – 22. lokakuuta 2023) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Trierin hiippakuntaan 10. lokakuuta 1953 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Pausulaen titulaaripiispaksi 3. toukokuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernhard Stein, jota avustivat Carl Schmidt ja Jean Hengen.

Kleinermeilert jäi eläkkeelle 1. huhtikuuta 2003.

## Lähteet
Alavilla mailla hallan vaara

**Alavilla mailla hallan vaara** on Tuula Kuittisen käsikirjoittama ja Kirsi Liimataisen ohjaama suomalainen televisiosarja. Sarjaa kuvattiin kesällä 2010 Lapuan Hellanmaassa ja jonkin verran myös Kauhajoella.

## Juoni
Sarjassa 15 vuotta Helsingissä asunut, vasta eronnut ja kulmikasluonteinen Anne palaa alkukesän päivinä äitinsä kuoltua kotitilalleen Etelä-Pohjanmaan lakeudella. Taloa isännöi nyt syrjäytynyt, itsetuhoinen ja asioistaan huolehtimaan tottumaton Jukka-veli. Kyläkauppaa pitää Annen vanha heila Hannu.

## Jaksot

## Rooleissa

## Vastaanotto
*[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomissa]]* Arja Aho luonnehti sarjaa jykeväksi sisarusten väliseksi kehityskertomukseksi, jossa asioista puhutaan kiertelemättä. Hänestä kurikkalaisen psykoterapeutti Tuula Kuittisen avoimessa yliopistossa laatima esikoisdraama etenee ihailtavan luontevasti: ”Elämä ei ole mustavalkoista, eivätkä ihmiset yksiulotteisia.”

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Areena
*
66667 Kambič

**66667 Kambič** on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löydettiin Črni Vrh -observatoriossa vuonna 1999. Pikkuplaneetta sai nimensä Bojan Kambičin mukaan, joka oli Slovenian ensimmäisen tähtitieteellisen aikakauslehden perustaja. Ennen kuin asteroidi Kambič sai nimensä se tunnettiin väliaikaisella tunnuksella **1999 TZ11**.

Kohde kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään  ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella kohde on läpimitaltaan todennäköisesti  &ndash; .

## Lähteet
*JPL Small-Body Database Browser: 66667 Kambic (1999 TZ11) 
*IAU Minor Planet Center: Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets 
*ABSOLUTE MAGNITUDE (H) 

### Viitteet
The Change-Up

**The Change-Up** on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kehonvaihdosta kertova komediaelokuva, jonka on tuottanut ja ohjannut David Dobkin, käsikirjoittaneet Jon Lucas ja Scott Moore ja jonka pääosia näyttelevät Ryan Reynolds ja Jason Bateman. Universal Pictures julkaisi elokuvan Pohjois-Amerikassa 5. elokuuta 2011

## Juoni
Yhdessä kasvaneet Mitch Planko ja Dave Lockwood (Ryan Reynolds ja Jason Bateman) olivat erottamattomat parhaat ystävät, mutta vuosien kuluessa he ovat hiljalleen ajautuneet erilleen. Daven ollessa ylityöllistetty lakimies, aviomies ja kolmen lapsen isä, Mitch on puolityöllistetty mies-lapsi, jolla ei ole ikinä ollut vastuuta mistään. Mitchin silmissä Davella on kaikkea: kaunis vaimo Jamie (Leslie Mann), kolme lasta, jotka palvovat tätä sekä korkeapalkkainen työ arvostetussa lakifirmassa. Dave puolestaan näkee Mitchin stressivapaan elämän ilman vastuuta tai seuraamuksia todeksi tulleena unelmana.

Yhdessä vietetyn ryyppyillan jälkeen Mitchin ja Daven maailmat menevät ylösalaisin, kun he heräävät kehoja vaihtaneina. Huolimatta uudesta vapaudestaan suhteessa normaaleihin rutiineihinsa ja tapoihinsa, he huomaavat pian etteivät toistensa elämät olleetkaan läheskään niin ruusuisia kuin miltä alun perin vaikutti. Lisää ongelmia tuovat Daven seksikäs työtoveri Sabrina McArdle (Olivia Wilde) ja Mitchin vieraantunut isä, Mitch vanhempi (Alan Arkin). Ajan ollessa heitä vastaan, Mitch ja Dave yrittävät olla tuhoamatta toistensa elämiä yrittäessään löytää tavan päästä takaisin omaansa.

## Näyttelijät

## Lähteet
Start Me Up

**Start Me Up** on englantilaisen rock-yhtyeen, The Rolling Stonesin vuonna 1981 julkaisema kappale, joka sisältyy samana vuonna julkaistulle albumille *[[Tattoo You]]*. Kappale julkaistiin singlenä, ja se nousi listasijalle 2 USA:ssa ja sijalle 7 Isossa-Britanniassa.

The Rolling Stones teki kappaleen jo vuonna 1979, ja se äänitettiin alun perin *[[Tattoo You]]*-albumia edeltäneelle albumille, *[[Emotional Rescue]]*.  *Start Me Up* kuitenkin säästettiin Tattoo You -albumille, jonka suurimmaksi hitiksi se kohosi. Kappaleesta julkaistiin vuonna 1981 myös musiikkivideo.

## Kokoonpano
* Mick Jagger – laulu
* Keith Richards – kitara
* Ron Wood – kitara
* Bill Wyman – bassokitara
* Charlie Watts – rummut
Seitsemännen portaan enkeli (elokuva)

**Seitsemännen portaan enkeli** () on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalais-irlantilainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Alan Parker. Elokuvan pääosissa ovat Emily Watson, Robert Carlyle, Joe Breen, Ciaran Owens ja Michael Legge. Elokuva pohjautuu Frank McCourtin samannimiseen omaelämäkertaan.

## Juoni
*Seitsemännen portaan enkeli* kertoo tarinan Frank McCourtista, jonka taloudelliset huolet ja perheen kokema tragedia ajoivat Amerikasta kotimaahan Irlantiin. Mahdollisimman kurjan lapsuuden mahdollistivat eritoten alkoholisoitunut isä, sanoinkuvaamaton köyhyys ja Irlannin ankarat, katoliset olot. Elokuva kuvaa Frankin elämää 1930- ja 1940-luvuilla Limerickissä, ja sen jälkeen tapoja joilla hän ansaitsi rahaa palatakseen unelmiensa maahan Yhdysvaltoihin. 

Michael Leggen roolisuoritusta aikuistuvana Frankina ylistettiin paljon. Eritoten hänen kehuttiin mukautuvan rooliinsa viattomana teini-ikäisenä, joka aikuistuu perinteisten kasvuriittien kuten seksuaalisuuden ja kypsyyden mukana irlantilaisessa katolilaisympäristössä.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
* 
*
Mehukeitto

**Mehukeitto** on tyypillisesti marja- ja hedelmämehuista valmistettu makeutettu jälkiruokakeitto, joka on tavallisesti kiisseliä nestemäisempää. Sitä tarjotaan esimerkiksi puurojen ja murojen lisukkeena. Mehukeittoa voi käyttää myös juomana, koska siinä ei ole suuria marja- tai hedelmäpaloja. Mehukeittoa käytetään myös smoothiessa.

Mehukeitto suurustetaan perunajauhoilla. Se keitetään kiisselin tapaan, mutta siihen laitetaan vähemmän perunajauhoja. Marjat, hedelmät, tai soseet kannattaa lisätä keittoon suurustamisen jälkeen.

Suomen suurin mehukeiton valmistaja on Valio, joka valmistaa erimakuisia mehukeittoja, joihin sisältyy sekä hedelmämehukeittoja että marjamehukeittoja.

## Lähteet
Kultainen lapsi

**Kultainen lapsi** (*The Golden Child*) on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Michael Ritchie. Elokuvan pääosissa nähdään Eddie Murphy, Charles Dance, Charlotte Lewis, Victor Wong, Randall ”Tex” Cobb ja James Hong. Elokuvassa Eddie Murphy esittää rääväsuista sosiaalityöntekijää, joka saa nuorelta naiselta tehtäväksi pelastaa mystinen Kultainen Lapsi demoni Sardo Numspalta.

## Rooleissa

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Asko Alanen kuvasi elokuvaa hillittömäksi, harmittomaksi ja helposti unohtuvaksi hölmöilyksi ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Fredrik Claesson

**Fredrik Claesson** (s. 24. marraskuuta 1992 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue Dinamo Moskovassa. Hän on pelityyliltään puolustava puolustaja.

## Ura
### Seuraura
Claesson on Haninge HC:n kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Hammarbyssä, josta Claesson siirtyi Djurgårdeniin kaudeksi 2008–2009. Hän voitti joukkueessa J18 Allsvenskanin hopeaa keväällä 2010.

Kaudella 2010–2011 Claesson debytoi Elitserienissä. Hän pelasi ensimmäisen Elitserien-ottelunsa 16. syyskuuta 2010 HV71:tä vastaan ja hänen Elitserien-uransa avausmaali syntyi 11. joulukuuta 2010 vieraissa MODOa vastaan. Lokakuussa 2010 Claesson solmi kaksivuotisen jatkosopimuksen Djurgårdenin kanssa. Yhteensä hän teki tulokaskautensa aikana 35 runkosarja- ja seitsemässä playoff-ottelussa tehot 2+1=3. Claesson pelasi osan kaudestaan myös Djurgårdenin J20-joukkueessa, joka voitti J20 SuperElitin pronssia keväällä 2011.

Ottawa Senators varasi Claessonin viidennellä kierroksella 126. pelaajana . Toisella Elitserien-kaudellaan Claesson teki 47 ottelussa 7 pistettä. Kauden jälkeen Senators ilmoitti tehneensä Claessonin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen ja haluavansa hänet heti seuraavaksi kaudeksi Pohjois-Amerikkaan.

### Maajoukkueura

Claesson voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2012 ja alle 18-vuotiaiden MM-hopeaa 2010.

## Tilastot

## Lähteet
*
*

### Viitteet
The Invisible Man (kappale)

”**The Invisible Man**” on englantilaisen rockyhtye Queenin vuonna 1989 julkaisema kappale, jonka sävelsi ja kirjoitti enimmäkseen yhtyeen rumpali Roger Taylor. ”The Invisible Man” julkaistiin singlenä 7. elokuuta 1989 eli muutama kuukausi *[[The Miracle]]* -levyn jälkeen, jolla kappale esiintyi ensimmäisen kerran. Kappale menestyi singlelistoilla kohtuullisesti. Singlen kannessa on sama kuva kuin *The Miracle* -levynkin, jossa yhtyeen jäsenten päät on yhdistetty.

Kappaleesta on tehnyt coverversion muun muassa Scatman John.
Rakel Koivisto

**Rakel Koivisto** (20. huhtikuuta 1917 Perniö – 24. tammikuuta 2009 Turku) oli suomalainen kuvanveistäjä.

Koivisto valmistui Ateneumista kuvanveistäjäksi vuonna 1947. Hän voitti sodan muistomerkin suunnittelukilpailun vuonna 1950, ja kolme vuotta myöhemmin paljastettiin Tuusulassa hänen voittanut ehdotuksensa *Paluuton tie*, yli viisi metriä korkea graniittipatsas. Hänen töitään ovat myös sankaripatsas *Jälkeentulevien perintö* Viitasaarella, kappeliveistos *Pieta* Uudessakaupungissa ja suihkukaivoveistos Jalasjärvellä.

Rakel Koivistolle myönnettiin Valtion taiteilijaeläke vuonna 1978. Hän toimi vuodesta 1953 alkaen Jehovan todistajana muun muassa Jalasjärvellä, Ylistarossa ja Turussa.

## Valokuvia julkisista teoksista

Tuusula sankarimuistomerkki.JPG|*Paluuton tie*, Tuusula, 1953.
Viitasaari sankarimuistomerkki.JPG|*Jälkeen tulevien perintö*, Viitasaari, 1957.


## Lähteet
*
Tatuus

**Tatuus** on italialainen kilpa-autovalmistaja, joka valmistaa eri luokkien formuloita. Yritys on perustettu vuonna 1980.

Nykyisin Tatuus valmistaa autot eri maiden Formula Regional ja Formula 4 -sarjoihin.

Aikaisemmin se on valmistanut muun muassa Formula S2000, Formula Abarth, Toyota Racing Series, Japanin Formula Challenge, Formula Renault V6 ja Formula Renault 1.6 -luokkien autoja. Tatuusin eniten valmistettu tuote on Formula Renault 2.0 -luokassa vuosina 2000–2009 käytetty Tatuus FR2000, jota tehtiin yhteensä 850 kappaletta.

## Lähteet
*Historia , Tatuus
Pedro Luis Ronchino

**Pedro Luis Ronchino** (18. kesäkuuta 1928 Rosario – 1. heinäkuuta 2020) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 1. elokuuta 1954 ja nimitettiin Comodoro Rivadavian hiippakunnan piispaksi 30. tammikuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Quarracino, jota avustivat Rómulo García ja Jorge Arturo Meinvielle.

Ronchino jäi eläkkeelle 19. helmikuuta 2005.

## Lähteet
Bandyliigakausi 2008–2009

**Jääpallon Bandyliigassa kaudella 2008-2009** pelattiin ensin yksinkertainen runkosarja, jonka jälkeen sarja jaettiin valioliigaan ja jatkosarjaan. Mestaruus ratkaistiin kahdeksan parhaan pudotuspeleillä.

Aiempina kausina ennakkosuosikkina kauteen lähtenyt Tornion Palloveikot menetti lähes koko joukkueensa Ruotsin allsvenskanissa pelanneeseen Haaparanta-Tornio Bandyyn, joka tavoitteli nousua Elitserieniin jonne se myös onnistui nousemaan. Menetysten takia ToPV sijoittui sarjassa viimeiseksi. ToPV:n menetysten takia suurimmat suosikit kauteen lähdettäessä olivat Oulun Luistinseura ja Helsingin IFK, jotka lopulta myös kohtasivat loppuotteluissa. Mestaruuden voitti lopulta OLS ja HIFK saavuitti hopeaa. Oulun Palloseura saavutti pronssia. Edellisen kerran OPS oli ollut mitalisijalla yli 40 vuotta aikaisemmin, vuonna 1967. 

## Runkosarja

## Jatkosarjat

### Valioliiga

### Bandyliigan jatkosarja

## Puolivälierät
Puolivälierät pelattiin paras kolmesta -menetelmällä siten, että ensimmäinen ottelu käytiin heikommin sijoittuneen ja toinen sekä tarvittaessa kolmas ottelu paremmin sijoittuneen kotikentällä.

## Välierät
Välierät pelattiin paras kolmesta menetelmällä samoin kuin puolivälierätkin.

## Pronssiottelu

## Loppuottelut
Loppuottelut pelattiin paras kolmesta menetelmällä samoin kuin aiemmat kierroksetkin.

## Lopulliset sijoitukset

## Suomen mestarit
**OLS: **Juho-Pekka Airaksinen, Janne Parpala, Vesa Leino, Hannu Simoska, Jarmo Mällinen, Ville-Veikko Angeria, Marko Veittikoski, Markus Kumpuoja, Pertti Virtanen, Matti Immonen, Timo Arjanko, Atte Lämsä, Juha Nousiainen, Kimmo Keränen, Petteri Luomansuu, Sami Harjuoja, Antti Alajoutsijärvi, Ilari Moisala, Hannu Kauttio, Marko Kilpeläinen, Samuli Niskanen.

## Parhaat maalintekijät

## Viitteet

## Lähteet

* IBDB Kauden 2008-09 taulukot
Rómulo García

**Rómulo García** (24. maaliskuuta 1927 – 18. joulukuuta 2005) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 10. joulukuuta 1950 ja nimitettiin Mar del Platan hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Uzitan titulaaripiispaksi 9. elokuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eduardo Francisco Pironio, jota avustivat Jorge Mayer ja Germiniano Esorto.

García sai 19. tammikuuta 1976 nimityksen Mar del Platan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 19. helmikuuta. García nimitettiin 31. toukokuuta 1991 Bahía Blancan arkkihiippakunnan arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 24. syyskuuta. Hän jäi eläkkeelle 15. kesäkuuta 2002.

## Lähteet

* Trasladan los restos de Mons. Rómulo García
Rinaldo Fidel Brédice

**Rinaldo Fidel Brédice** (11. syyskuuta 1932 – 15. huhtikuuta 2018) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. joulukuuta 1956 ja nimitettiin Santa Rosan hiippakunnan piispaksi 31. tammikuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Rómulo García, jota avustivat Jorge Manuel López ja Ubaldo Calabresi.

Brédice jäi eläkkeelle 24. kesäkuuta 2008.

## Lähteet
Mikael Wahlman

**Mikael Wahlman** on suomalainen esteratsastaja. Hän voitti vuoden 2011 esteratsastuksen senioreiden suomenmestaruuden.

Wahlman kuuluu Hollolassa toimivaan seuraan Korpikylän Ratsastajat (Kop-Ra). Vuonna 2010 Wahlman voitti junioreiden suomenmestaruuden. Vuonna 2011 hän ratsasti ensimmäistä kauttaan nuorissa, mutta päätti tavoitella avoimen luokan mestaruutta. Syyskuussa hän voitti senioreiden Suomen mestaruuden kahdeksanvuotiaalla belgianpuoliveriruunallaan Wilantos van Bon Cheval. Monipäiväisissä mestaruuskilpailuissa ratsukko ei saavuttanut yhtään luokkavoittoa, mutta voitti mestaruuden yhteistuloksisten perusteella. Ratsukon lopputulos oli 9,06 virhepistettä ja eroa toiseksi tulleisiin Rosa Ruutsalo – Whisper oli 3,94 virhepistettä.  Vuonna 2012 hän voitti Tapiola nuorten GP-sarjan hevosella Prestige.

## Lähteet
Gulf Tower

**Gulf Tower** on toimistokäytössä oleva pilvenpiirtäjä Pittsburghin kaupungissa Pennsylvanian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Rakennus on 177,4 metriä korkea ja siinä on 44 kerrosta. Rakennus on valmistettu teräksestä. Torni on nimetty Gulf Oil Corporationin mukaan, jonka pääkonttoriksi se rakennettiin. Gulf ja Chevron liittyivät yhteen 1984 aikansa suurimmassa yritysfuusiossa. Rakennusta alettiin rakentaa vuonna 1930, ja se valmistui vuonna 1932. Rakennus tuli valmistuessaan maksamaan noin 10,5 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Rakennuksessa on 15 hissiä. Sen arkkitehtina toimi Trowbridge&nbsp;& Livingston -yhtiössä työskennellyt arkkitehti E. P. Mellon. 

## Lähteet
Virotoksiinit

**Virotoksiinit** ovat fallotoksiinien tavoin seitsemää aminohappoa sisältäviä rengasrakenteisia – kuitenkin monosyklisiä – heptapeptidejä, sienimyrkkyjä, joita esiintyy muun muassa valkokärpässienessä ja kavalakärpässienessä. Virotoksiinit eivät tuhoudu ruoanvalmistuksessa, eivätkä elimistön entsyymit hajota niitä. Ne vaikuttavat elimistössä samoin kuin fallotoksiinit.

## Katso myös
* Amatoksiini
* Fallotoksiini

## Lähteet
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1984–1985

**Lentopallon miesten mestaruussarjassa** kaudella 1984–1985 pelattiin kymmenen joukkueen runkosarja, josta kuusi parasta selvisi mitalisarjaan ja loput neljä alempaan jatkosarjaan taistelemaan sarjapaikastaan. 

## Miesten SM-sarja

### Runkosarja

### Ylempi jatkosarja
Jatkosarjaan annettiin lähtöpisteitä runkosarjan sijoituksen perusteella 6-4-3-2-1-0

### Mitaliottelut

#### Välierät

#### Loppuottelut

#### Pronssiottelut

### Alempi jatkosarja
Jatkosarjaan annettiin lähtöpisteitä runkosarjan sijoituksen perusteella 3-2-1-0

Sarjasta putosivat Vammala ja Salo. Tilalle nousivat SaLe, Kuopio ja Oriveden Ponnistus

### Karsintasarja
Nousukarsintasarjaan annettiin 1-sarjan lohkovoittajille 2 lähtöpistettä.

## Lähteet

* Suomen Lentopalloliitto: Miesten SM-taulukot 1957-2009
* Siukonen-Ahola: Urheilu Tieto 1986, Gummerus ()
* Rauno Liimatainen: Suuri Lentopalloteos II, sivu 298 ()
José Pedro Pozzi

**José Pedro Pozzi** (12. heinäkuuta 1925 Vimercate – 26. marraskuuta 2017) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 25. marraskuuta 1951 ja nimitettiin Alto Valle del Río Negron hiippakunnan piispaksi 22. heinäkuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agustín Roberto Radrizzani, jota avustivat Jorge Arturo Meinvielle ja Rinaldo Fidel Brédice. Pozzi asetettiin virkaansa 16. lokakuuta. Hän jäi eläkkeelle 19. maaliskuuta 2003.

## Lähteet