open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sjöström

**Sjöström** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Alfred Sjöström (1838–1911), suomalainen agronomi ja ylitarkastaja, Wilho, Bertil Alfred, Einar ja Lennart Sjöströmin isä
* Axel Gabriel Sjöström (1794–1846), suomalainen professori ja kirjailija
* Bertil Alfred Sjöström (1879–1945), suomalainen prosessioikeuden professori
* Eero Sjöström (1924–2019), suomalainen puukemian professori.
* Einar Sjöström (1882–1923), suomalainen arkkitehti, Wilho Sjöströmin veli
* Eliel Sjöström (1889–1950), suomenruotsalainen kirjailija
* Elin Sjöström (1851–1936), suomalainen naisasianainen ja keittokirjailija (o.s. Sundeberg)
* Frans Anatolius Sjöström (1840–1885), suomalainen arkkitehti
* Fredrik Sjöström (s. 1983), ruotsalainen jääkiekkoilija
* Guje Lagerwall, o.s. *Sjöström* (1918–2019), ruotsalainen näyttelijä
* Harri Sjöström (s. 1952) suomalaissyntyinen saksofonisti
* Juhani Sjöström (1871–1909), suomalainen kirjailija
* Karl Sjöström (1890–1960), suomalainen jääkärimajuri
* Leif Sjöström (1958–2012), suomenruotsalainen piirtäjä, toimittaja ja kirjailija
* Lennart Sjöström (1883–1958), suomalainen lääkäri ja professori
* Ove Sjöström (1890–1918), suomalainen jääkärivänrikki
* Phyllis Sjöström (1888–1960), englantilais-suomalainen oopperalaulaja
* Sarah Sjöström (s. 1993), ruotsalainen uimari
* Victor Sjöström (1879–1960), ruotsalainen elokuvaohjaaja ja -näyttelijä
* Wilho Sjöström (1873–1944), suomalainen taidemaalari ja professori
Hélécine

**Hélécine** (epävirallisesti ) () on kunta Belgiassa, Vallonian Brabantin provinssissa. Pinta-alaa Hélécinella on 16,62 neliökilometriä. 1. tammikuuta 2007 kunnassa oli 3&nbsp;109 asukasta joista miehiä oli 48,89 % ja naisia 51,11 %. Asukastiheys oli 187 as./km². Kunnan pormestarina toimii Rudi Cloots.

Hélécinen naapurikunnat ovat Tienen (Flanderin Brabantin provinssissa) pohjoisessa, Landen (Flanderin Brabantissa) idässä, Orp-Jauche etelässä ja Jodoigne lounaassa. Hélécinen kautta kulkee tie 64 Tienenistä Hannutiin sekä Eurooppatie 40.

Kunnan alueella sijaitsee Heylissemin linna.

## Kylät

Hélécinen kylät ovat Neerheylissem () (kunnantalo sijaitsee kylässä), Opheylissem () ja Linsmeau () (). Kylät olivat vuoteen 1977 saakka omia kuntiaan, jolloin ne yhdistettiin Hélécinen kunnaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kunnan kotisivut
Verkkosivujen suunnittelu

**Verkkosivujen suunnittelu** eli **web design** tarkoittaa verkkosivujen toteutusta yritykselle tai yhteisölle.

Verkkosivut ovat osa yrityksen julkikuvaa, joten niiden avulla yritys pyrkii hankkimaan itselleen lisää asiakkaita.

## Katso myös
* WWW-sisällönhallinta

## Lähteet
*
M/S Ostgard

**M/S Ostgard** () on suomalaisen Bore -varustamon omistuksessa oleva kuivarahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2001 Scheepswerf Petersin telakalla Kampenissa, Alankomaissa. Aluksen konttikapasiteetti (TEU) on 208 ja puutavarakapasiteetti 5&nbsp;500 m³. Kuollutta painoa *Ostgardilla* on 3&nbsp;777 tonnia ja jääluokitus on 1A eli alus pystyy kulkemaan useimmissa jääolosuhteissa yksin. Alus on rekisteröity Alankomaiden lipun alle ja sen kotisatama on Rotterdam.

Ostgardin sisaraluksia ovat M/S Westgard, M/S Sydgard ja M/S Nordgard.

## Käyttöhistoria

Alus valmistui vuonna 2001 alankomaalaiselta Scheepswerf Petersin telakalta. Vuonna 2006 alus sai nykyisen *Ostgard* -nimensä. Aikaisempi nimi oli *Rufunia*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Bore: M/V Ostgard 
*Kuvia Ostgardista
Wilmington

**Wilmington** voi tarkoittaa seuraavia paikkoja:

;Australiassa
* Wilmington (Australia)

;Englannissa
* Wilmington (Devon)
* Wilmington (Kent)
* Wilmington (East Sussex)

;Yhdysvalloissa
* Wilmington (Delaware)
* Wilmington (Will County, Illinois)
* Wilmington (Greene County, Illinois)
* Wilmington (Massachusetts)
* Wilmington Township (Minnesota)
* Wilmington (New York)
* Wilmington (Ohio)
* Wilmington Township (Lawrence County, Pennsylvania)
* Wilmington Township (Mercer County, Pennsylvania)
* Wilmington (Pohjois-Carolina)
* Wilmington (Los Angeles)
* Wilmington (Vermont)
* Wilmington Island, Georgia
* New Wilmington, Pennsylvania
* South Wilmington, Illinois
Santa Rita do Passa Quatro

**Santa Rita do Passa Quatro** on kaupunki São Paulon osavaltiossa Brasiliassa. Kaupunki on tunnettu muun muassa choro-säveltäjä Zequinha de Abreun syntymä- ja kotipaikkana.
Norrmén

**Norrmén** on suomalainen suku, jonka yksi sukuhaara on aateloitu vuonna 1884 ja introdusoitu Suomen ritarihuoneeseen aatelisena sukuna numero 263. Kyseessä on alun perin kauppias- ja raatimiessuku Raumalta, jossa se tunnettiin jo 1600-luvulla. Sukunimi on johdettu kaupungin edustalla olevasta Nurmesluodon saaresta. Suku sammui mieslinjalla vuonna 2019.

## Suvun jäseniä
* Oscar Norrmén (1822–1889), senaattori, aateloitiin vuonna 1884.
* Alfred Norrmén (1858–1942), Suomen Yhdys-Pankin toimitusjohtaja, Oscar Norrménin poika
* Ingrid Qvarnström (os. Norrmén, 1891–1969), suomenruotsalainen kirjailija, Oscar Norrménin pojan, kaupunginisinööri Oskar Herman Norrménin (1860–1907) tytär
* Pehr Norrmén (1894–1945), suomenruotsalainen pankkimies ja oikeistoradikaali, Oscar Norrménin pojan, kaupunginisinööri Oskar Herman Norrménin (1860–1907) poika
* Gustaf W. Norrmén (1914–2001), oikeustieteen tohtori, yritysjohtaja, purjehtija ja matkakirjailija
* Daniel Norrmén (s. 1975), ahvenanmaalaistunut ruotsalainen jalkapalloilija

## Lähteet
Stranger in You

**Stranger in You** (*The Brave One*) on yhdysvaltalainen rikosdraama, jonka pääosassa on Jodie Foster. Elokuvan ohjasi Neil Jordan ja se julkaistiin 14. syyskuuta 2007. Foster sai osastaan Golden Globe -ehdokkuuden vuoden 2008 gaalassa.

## Näyttelijät

## Juonikuvaus
Radiojuontaja Erica Bain ja hänen kihlattunsa David kävelyttävät koiraansa New Yorkissa, kun he joutuvat väkivaltarikoksen uhreiksi. David kuolee, mutta Erica jää eloon. Hän on tyytymätön poliisin toimintaan eikä pysty käsittelemään psyykkistä traumaansa, joten hän ostaa laittoman aseen. Pian hän joutuu kohtaamisiin rikollisten kanssa ja turvautuu väkivaltaan enemmän kuin koskaan aiemmin.

## Lipputulot
Elokuva oli avausviikonloppuna katsotuin elokuva Yhdysvalloissa ja Kanadassa ja tuotti 13 471 488 USD 2755 teatterissa. 29. joulukuuta 2007 mennessä elokuva oli tuottanut 69&nbsp;675&nbsp;545 Yhdysvaltain dollaria maailmanlaajuisesti: 36&nbsp;793&nbsp;804 dollaria Yhdysvalloissa ja Kanadassa ja 32&nbsp;881&nbsp;741 dollaria muualla maailmassa..

## Arvioita
*Turun Sanomien* Päivi Valotien mielestä *Stranger In You* on hämmentävän yksioikoinen kostoelokuva ollakseen Neil Jordanin ja Jodie Fosterin tekemä. ”Silmä silmästä -oikeuskäsitystä kliseisesti toistavassa ja vigilantismin varsin huolettomasti hyväksyvässä elokuvassa ei ole nimeksikään tuuletettu tämän lajin filmeihin liittyviä luutuneita asenteita ideologisella tasolla. – – Jodie Fosterin esittämä päähenkilö, sivistynyt newyorkilainen radiotoimittaja Erica, muuntuu eräänlaiseksi naispuoliseksi vastineeksi kaikenmaailman charlesbronsoneille ja muille vastaaville miehisille kostajahahmoille.” 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Florence Baverel-Robert

**Florence Baverel-Robert**  (s. 24. toukokuuta 1974 Pontarlier, Ranska) on entinen ranskalainen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja. Hänen puolisonsa on ampumahiihtäjä Julien Robert.

Baverel-Robert voitti Torinon olympialaisissa 2006 kultaa sprinttikilpailussa (7,5 km). Hän selviytyi ammunnasta ilman ohilaukauksia ja kukisti 2,4 sekunnilla yhden sakkokierroksen kiertäneen Anna Carin Olofssonin. Samoissa kilpailuissa hän hiihti toisen osuuden Ranskan viestijoukkueessa, joka sai pronssia.

MM-kilpailuissa Baverel-Robert saavutti hopeaa normaalimatkalla (15 km) Anterselvassa 2007 yli minuutin Linda Grubbenille hävinneenä sekä pronssia takaa-ajokilpailussa Oslossa vuonna 2000. Ranskan viestijoukkueen jäsenenä hän saavutti kolme MM-hopeaa ja kaksi MM-pronssia.

Torinon kultamitalihiihto oli Baverel-Robertin ainoa maailmancupin osakilpailuvoitto. Hän sijoittui lisäksi seitsemän kertaa toiseksi ja kuusi kertaa kolmanneksi. Maailmancupin loppupisteissä hän sijoittui viidenneksi kaudella 2006–2007. Hän lopetti uransa kyseiseen kauteen.

## Saavutuksia
*Olympialaiset:
**Salt Lake City 2002: sprintti viides, normaalimatka 11., takaa-ajo 14.
**Torino 2006: sprintti kultaa, viesti pronssia, yhteislähtö viides, takaa-ajo 13.
*MM-kilpailut:
**Anterselva 1995: viesti hopeaa, sprintti kymmenes
**Ruhpolding 1996: viesti hopeaa, sprintti yhdeksäs
**Pokljuka 1998: takaa-ajo 12.
**Kontiolahti 1999: viesti pronssia
**Oslo 2000: takaa-ajo pronssia, viesti neljäs, yhteislähtö kymmenes
**Pokljuka 2001: viesti viides, normaalimatka 14.
**Hanti-Mansijsk 2003: viesti viides, normaalimatka yhdeksäs
**Hochfilzen 2005: viesti neljäs, takaa-ajo kahdeksas, sprintti yhdeksäs, normaalimatka 11.
**Pokljuka 2006: Sekaviesti (2 naista ja 2 miestä): pronssia 
**Anterselva 2007: normaalimatka hopeaa, viesti hopeaa, takaa-ajo kuudes, yhteislähtö kymmenes
*Maailmancupin kokonaispisteet:
**Kausi 1994–1995: seitsemäs
**Kausi 1995–1996: seitsemäs
**Kausi 1997–1998: kymmenes
**Kausi 2001–2002: yhdeksäs
**Kausi 2005–2006: kymmenes
**Kausi 2006–2007: viides

## Lähteet
*
Boris Pilnjak

**Boris Pilnjak** (, oik. **Boris Andrejevitš Vogau** ; 11. lokakuuta (J: 29. syyskuuta) 1894 Možaisk, Venäjä – 21. huhtikuuta 1938 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen kirjailija. Hän toimi myös Venäjän kirjailijaliiton puheenjohtajana mutta menetti virkansa ideologisesti arveluttavina pidettyjen kirjoitustensa takia.

Pilnjak käsitteli kommunistisen puolueen toimintatapoja hyvin epäluuloiseen sävyyn, ja hänen kirjansa joutuivat siksi usein ankaran sensuurin kohteeksi. Hän ei kuitenkaan kieltäytynyt taiteellisten kompromissien tekemisestä. Pilnjakin tunnetuimpia teoksia ovat *[[Alaston vuosi]]*, *Mahogani* ja *Volga vpadet v Kaspiskoje more* (), jotka käsittelevät vallankumouksen ja sitä seuraavan ajan Venäjää. Hänen tunnettujen töidensä joukkoon lukeutuu myös *Okei: Amerikanski roman*, joka kertoo hänen vuonna 1931 tekemästään matkasta Yhdysvaltoihin ja esittelee sikäläistä elämänmenoa pitkälti kielteiseen sävyyn.

Boris Pilnjak vieraili Suomessa vuonna 1934 Hella Wuolijoen ja Olavi Paavolaisen kutsumana. Vierailunsa aikana Pilnjak tapasi mm. F. E. Sillanpään tämän kesäasunnossa Saavutuksessa Hämeenkyrössä ja kutsui tämän vastavierailulle Moskovaan, mutta Sillanpään vierailu Neuvostoliitossa ei koskaan toteutunut. Pian Suomen-vierailunsa jälkeen Pilnjak syrjäytettiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton johdosta Neuvostoliiton kulttuurielämän "puhdistuksessa" eikä hänen teoksiaan enää julkaistu. Siten myös Pilnjakin suunnitelma julkaista Sillanpään tuotantoa venäjäksi – hän oli erityisen ihastunut *Nuorena nukkuneeseen* – raukesi. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Sakkeli

**Sakkeli** on yleensä hevosenkengän muotoinen, erillisellä ruuvitapilla suljettu laivojen köysissä ja vaijereissa käytettävä lukkohela, eli hela, joka tiettyyn pisteeseen kiinnitetty luoden näin kiinnityspisteen siihen kiinnitettyyn tai sen läpi kulkevaan köyteen tai vaijeriin. Sakkeliin kohdistuvan voiman tulisi kohdistua kohtisuoraan tappia kohtaan siten, ettei sakkeliin kohdistu sivuttaisia voimia.

Sakkeleita käytetään vain juoksevassa köysistössä ja mm. ankkuriketjuissa. Kiinteässä köysistössä on omat eri tavalla asennettavat kiinnittimensä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sivulliset uhrit

**Sivulliset uhrit** (*Collateral Damage*) on vuonna 2002 julkaistu toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Andrew Davis ja pääosassa on Arnold Schwarzenegger.

Elokuva piti alun perin julkaista Yhdysvalloissa 5. lokakuuta 2001, mutta sitä lykättiin koska elokuva käsitteli terrorismia ja saman vuoden syyskuussa terroristit iskivät New Yorkissa sijaitseviin kaksoistorneihin.

## Juoni

Elokuva kertoo palomiehestä Gordy Breweristä, joka on menossa tapaamaan vaimoaan ja pientä poikaansa. Gordy on hiukan myöhässä, kun hän saapuu paikalle. Hän pysäköi luvattomalle alueelle, johon eräs poliisi antaa luvan, kun Gordy kertoo vain hakevansa vaimonsa ja poikansa. Samassa autopommi räjähtää ja monet menettävät henkensä -Gordyn vaimo ja poika mukaan lukien. Poliisiasemalla Gordy saa kuulla että räjähdyksen takana oli se samainen poliisi, "Susi", Claudio Perrini, jonka kanssa hän jutteli juuri ennen räjähdystä. Tästä järkyttyneenä Gordy vannoo kostoa ja lähtee Kolumbiaan kostamaan "Sudelle" ja tämän terroristijärjestölle.

## Rooleissa
Eszterháza

**Eszterháza** on Fertődissä, Unkarissa sijaitseva palatsi, jonka rakennutti prinssi Nikolaus Esterházy. Palatsia kutsutaan usein Unkarin Versaillesiksi, ja se on maan suurin rokokoomonumentti. 

## Historia
Palatsia alettiin rakentaa todennäköisesti vuonna 1762, jolloin prinssi Nikolaus seurasi veljeään Paul Antonia. Ennen prinssiksi tuloaan Nikolaus oli tottunut viettämään aikaansa Süttöriksi kutsutulla metsästysmajalla, joka oli rakennettu samalle alueelle noin vuonna 1720 Anton Erhard Matinellin suunnitelmien pohjalta. Metsästysmajaa käytettiin ytimenä, jonka ympärille Esterháza rakennettiin.

Ensimmäinen hankkeessa työskennellyt arkkitehti oli Johann Ferdinand Mödlhammer, ja 1765 häntä seurasi tehtävässä Melchior Hefele. Vaikka palatsia verrataan usein Versaillesiin, jossa prinssi oli vieraillut vuonna 1767, H. C. Robbins Landon väittää, että suoremmat vaikutteet ovat löydettävissä ”itävaltalaisista malleista, erityisesti Wienissä sijaitsevasta Schönbrunnin linnasta.” 

Prinssi maksoi palatsista 13 miljoonaa guldenia, mitä Robbins Landon nimittää ”tähtitieteelliseksi” summaksi. 

Ensimmäiset asukkaat saapuivat Eszterházaan 1766, mutta rakentaminen jatkui vielä useiden vuosien ajan. Oopperatalo valmistui 1768 (ensimmäinen esitys oli Joseph Haydnin ooppera *Lo speziale*) ja marionettiteatteri 1773. Palatsin edessä sijaitseva suihkulähde valmistui vasta 1784, jolloin hanke oli prinssin mielestä saatu päätökseen.

## Sijainti
Palatsi rakennettiin lähelle Neusiedler Seen etelärantaa soiselle maalle, mikä oli siihen aikaan terveysriski. Robbins Landon kirjoittaa: ”Prinssi Nicolaukselta oli erityisen omalaatuinen ajatus valita se suuren linnan sijoituspaikaksi. Linnan olemassaolon oli mahdollisesti tarkoitus todistaa ’mielen voittoa aineesta’.”

## Huoneet
Palatsissa on 126 huonetta. Niistä erityisen huomattava on *Bankettihuone*, jonka katossa on maalaus Apollonista vaunuissaan. Laaja kirjasto sisältää lähes 22&nbsp;000 nidettä, ja sitä koristaa suvun sukunimeä edustava E-kirjain. Huoneista suurin on luolatyylinen *Sala Terrana*. Sen sisäkatossa tanssivat enkelit pitävät käsissään kukkaseppeleitä muodostaen niistä E-kirjaimen. 

## Haydn Eszterházassa
Ensimmäisen neljännesvuosisatansa ajan palatsi toimi ensisijaisena kotina säveltäjä Joseph Haydnille, joka kirjoitti suurimman osan sinfonioistaan prinssin orkesteria varten. Vuodesta 1768 lähtien teatteri oli merkittävä oopperoiden esityspaikka. Esityksiä oli usein yli sata kertaa vuodessa.

Palatsin syrjäinen sijainti johti muusikoiden ikävystymiseen ja yksinäisyyden tunteeseen. Tämä ilmenee joistakin Haydnin kirjeistä, samoin kuin *Jäähyväissinfonian* kuuluisasta tarinasta. 

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Karen Allen

**Karen Jane Allen** (s. 5. lokakuuta 1951 Carrollton, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen isänsä Thompson Allen oli ammatiltaan FBI-agentti ja äiti Patricia A. Howell opettaja.

Vuonna 1981 Allen esitti Marion Ravenwoodia elokuvassa *[[Kadonneen aarteen metsästäjät]]*. Hän esiintyi samassa roolissa uudestaan vuoden 2008 elokuvassa *[[Indiana Jones ja kristallikallon valtakunta]]*. John Carpenterin ohjaamassa *[[Starman (elokuva)|Starmanissa]]* Allenin vastanäyttelijänä on Jeff Bridges. Allen on tunnettu myös elokuvasta *[[Delta-jengi]]*.

Allen on näytellyt myös teatterissa ja televisiossa. Hän esitti Christa McAuliffea vuonna 1990 valmistuneessa televisioelokuvassa *[[Challenger (elokuva)|Challenger]]*.

## Yksityiselämä
Vuonna 1988 Allen avioitui näyttelijä Kale Brownen kanssa ja heille syntyi poika vuonna 1990. Pari erosi vuonna 1998.

## Filmografia

### Televisio
Citypuhelin

**Citypuhelin** oli pelkästään GSM 1800 -verkossa toimiva GSM-puhelin tai -puhelinliitymä. GSM:n 1800 MHz:n taajuusalueella toimivia verkkoja rakennettiin Suomeen 1990-luvun puolivälistä lähtien taajamiin tuomaan lisää kapasiteettia. Niinpä citypuhelimet toimivat vain taajamissa.

HPY:n *Citypuhelin* tuli markkinoille ensimmäisenä. Telia Finland aloitti citypuhelinpalvelujen tarjoamisen Suomessa tammikuussa 1998. Palvelua ovat tarjonneet muutkin puhelinoperaattorit. Puheluhinnat liittymissä olivat huomattavasti halvempia kuin normaaleissa GSM-liittymissä. Ajatuksena oli purkaa ruuhkia GSM 900 -verkosta.

HPY:n Citypuhelin otettiin käyttöön syksyllä 1997 noin sadassa yrityksessä. Kotitalouksiin ja pk-yrityksiin Citypuhelin lanseerattiin vuoden 1998 alussa. Liittymässä erikoista oli 09-alkuinen puhelinnumero. Kuuluvuusalue oli pääkaupunkiseutu Kehä III:n sisäpuolella. Citypuhelimen puhelumaksu oli sama kuin paikallispuheluissa. Vuoden 1998 aikana Citypuhelimia myytiin noin 10&nbsp;000 kappaletta. Myynti kuitenkin hidastui loppuvuoden aikana voimakkaasti kasvaneen GSM-puhelinten myynnin vuoksi. 

Telian liittymä oli nimeltään *Telia City*. Kuuluvuusalue oli pääkaupunkiseutu, Tampere ja Turku. Suuntanumero oli 041. Maaliskuussa 1999 Telian GSM&nbsp;1800 -verkossa oli noin 10&nbsp;000 liittymää.

Citypuhelimen kulta-aikoina kaksitaajuuspuhelimet, jotka toimivat sekä GSM 900- että GSM 1800 -verkoissa, olivat vielä harvinaisia. 2000-luvun alkuvuosina ne yleistyivät, jolloin citypuhelimen liikeidealta katosi pohja. Tähän vaikutti myös tavanomaisen GSM-liittymän käyttökustannusten aleneminen operaattoreiden keskinäisen kilpailun kiristyttyä.

Esimerkkejä päätelaitteista:
* Ericsson PF768
* Nokia 5130
* Nokia 6130

## Lähteet
Kuria Muria -saaret

**Kuria Muria -saaret** (, transl. *Jazāʾir Khurīyā Murīyā*) on Omanille kuuluva saariryhmä Arabianmeressä noin 40&nbsp;km maan kaakkoisrannikolta. Ryhmään kuuluu viisi saarta, jotka muodostavat oman wilayatin Shalim ja Al-Hallaniyahin saaret (2. tason aluehallinnollinen alue) Zufarin kuvernoraatissa. Saaret ovat lännestä itään lukien Al-Hasikiyah, As-Sawda', Al-Hallaniyah (suurin saari, 56&nbsp;km²), Qarzawit ja Al-Qibliyah. Saarten kokonaispinta-ala on noin 73&nbsp;km².

## Historia
Kuria Muria -saaret muodostivat aikanaan Hadramawtin ja Parthian välisen raja-alueen. Saarien asukkaat saivat elantonsa merestä. Pääasiallisen tulonlähteen muodosti kilpikonnankuoret, joita myytiin nykyiseen Jemeniin. Ajoittain myytiin myös meripihkaa. Lisäksi mantereelta matkustettiin saarille kaivamaan guanoa, jota käytettiin lannoitteena. Ensimmäinen eurooppalainen saarilla oli portugalilainen Afonso d'Albuquerque vuonna 1503. Myöhemmin saaret mainitaan portugalilaisissa lähteissä nimellä *Curia-Muria*. Vuonna 1818 Ra’s al-Khaimaista saapuneet hyökkääjät valtasivat saaret ehkäpä käyttääkseen niitä tukikohtinaan heidän ryöstellessään alueella liikkuvia laivoja. Paikalliset asukkaat ajettiin tai vietiin pois saarilta. Saarille tuli uusia asukkaita Mirbatin alueelta Dhofarin rannikolta. Uudet asukkaat kuuluivat Mahra-heimon Ibn Khalfan-nimiseen alaryhmään ja Etelä-Arabiassa saarista käytetäänkin nimeä *Jaza'ir bin Khalfan*. Jossain vaiheessa 1800-lukua saaret päätyivät osaksi Masqatin sulttaanin alueita, joka puolestaan luovutti saaret sen guanovarannoista kiinnostuneille briteille 14. heinäkuuta 1854. Hallinnollisesti saaret kuuluivat Adenin siirtokuntaan, mutta brittien vetäytyessä Adenista 30. marraskuuta 1967 saaret palautettiin Masqatin sulttaanille eli Omanille. Itsenäistynyt Jemenin demokraattinen kansantasavalta katsoi olevansa oikeutettu saarien hallintaan, mutta sen valitukset aiheesta jätettiin huomiotta.

## Väestö
Saarten asukasluku on ollut pitkään melko tasainen. Vuonna 1883 saarilla oli 36 asukasta, vuonna 1936 50, vuonna 1947 70 ja vuonna 1976 53. Väestönlaskentatietojen mukaan Hallaniyahinsaarella asui 212 (12/2003) ja 198 (12/2010) henkeä ja sen länsipuolisen Sawdahinsaaren asukasluku nousi nollasta (12/2003) 190:een asukkaaseen joulukuun 2010 väestönlaskentaan mennessä. Saaren asukkaiden valtaosa kalastajia ja saarilla puhutaan šehrin kielen murretta.

## Lähteet
Aleksandr Gorodnitski

**Aleksandr Moisejevitš Gorodnitski** (, s. 20. maaliskuuta 1933 Leningrad) on venäläinen laulaja, musiikintekijä ja runoilija. Ammatiltaan hän on geologi ja meritieteilijä.

Gorodnitski valmistui Leningradin kaivosinstituutista 1957 pääaineenaan geofysiikka ja suoritti geologian ja mineralogian tohtorintutkinnon 1982. Hän työskentelee professorina ja on julkaissut yli 260 tieteellistä tutkimusta. Gorodnitski on ollut mukana lukuisilla arktisilla tutkimusmatkoilla ja käynyt muun muassa Etelämantereella ja pohjoisnavalla. Sävellystyön hän aloitti vuonna 1953, ja neuvostoaikaan hänen teostensa välityskanavana toimivat pitkään ”samizdat”-nauhat. Monien vuosikymmenten ajan Gorodnitski esitti laulunsa ilman soitinsäestystä, mutta nykyisin hän käyttää usein apunaan kitaraa tai ammattikitaristia. 

Gorodnitski asuu Moskovassa ja tekee säännöllisesti kiertueita eri puolille maailmaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut 
* Александр Городницкий исполняет песни "Снег" и "Над Канадой". Видео.
Supistaminen

**Supistaminen** on matemaattinen toimenpide, joka suoritetaan erityisesti murtoluvuille, tavoitteena niiden yksinkertaisempi jatkokäsittely. Toimenpiteessä murtoluvun osoittaja ja nimittäjä jaetaan samalla luvulla (tai termillä), jotta liian suurista luvuista päästäisiin eroon. Supistettaessa etsitään osoittajan ja nimittäjän suurin yhteinen tekijä eli suurin luku jolla osoittaja ja nimittäjä voidaan jakaa. Pienillä luvuilla tämä on melko helppoa suorittaa päässä kertotaululla, mutta monimutkaisempiin murtolukuihin on helpompi löytää suurin yhteinen tekijä Eukleideen algoritmilla.
Yleensä supistamista ei kannata käyttää, jos osoittaja ja nimittäjä eivät ole jaollisia samalla luvulla.
Supistaminen ei muuta murtoluvun arvoa pienemmäksi tai isommaksi.

## Katso myös
* Laventaminen (supistamisen vastatoimitus)
* Irrationaaliluku

## Lähteet
Jefreitteri

**Jefreitteri** () on korpraalia vastaava sotilasarvo, jota nykyään käytetään Saksan, Itävallan ja Sveitsin armeijoissa. Alun perin se tarkoitti miehistön keskuudesta ylennettyä henkilöä, joka oli vapautettu tupapalveluksesta.

## Suomessa
Suomessa jefreitterin arvo oli käytössä Suomen suuriruhtinaskunnan sotaväessä sekä myöhemmin vuoden 1918 sisällissodan aikana muodostetussa valkoisessa armeijassa. Se oli käytössä myös Jääkäripataljoona 27:ssä palvelleilla suomalaisilla jääkäreillä. Sisällissodassa jääkärijefreitterit saivat sotilasarvoonsa nähden huomattavan vaativia koulutus- ja esikuntatehtäviä. Osa toimi jopa komppanianpäälliköinä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
August Eklöf

**Fredrik August Eklöf** (9. marraskuuta 1837 Tammisaari – 13. joulukuuta 1912) oli suomalainen pääasiassa Porvoon seudulla vaikuttanut kauppias ja teollisuusmies. Eklöfin vanhemmat olivat hatuntekijä Carl Johan Eklöf ja Eva Lovisa Björkbom. Hän kävi Tammisaaren ala-alkeiskoulun 1849 sekä Berliinissä 1861–1863 Nordenskiöldin kauppaopiston ja toimi kauppiaana Porvoossa vuodesta 1864 lähtien.
 
Eklöf oli tammisaarelaissyntyinen suurliikemies. Hän palveli nuorena Orrmanin veneveistämön konttorissa Porvoossa. Hän hankki liikemieskokemusta Saksassa ja asettui sitten 1860-luvun loppupuolella Porvooseen. Hän oli merkittävä vaikuttaja Porvoossa ja huomatuimpia puutavara-alan nimeään kantavalla yrityksellä. EEklöfillä oli suuri merkitys kotikaupunkinsa liikenneolojen kehittämisessä. Vuonna 1868 hän oli perustamassa Porvoon-Helsingin höyrylaiva-osakeyhtiötä, samoinPorvoon radan valmistuminen on lähinnä hänen ansiotaan. Eklöf tuki taloudellisesti Porvoon museon perustamista kaupungin vanhaan raatihuoneeseen ja  oli myösSuomen ensimmäisen  kansanopiston Porvoon kansanopisto perustajia ja tukijoita. Hänet nimitettiin 1867 Ruotsin-Norjan konsuliksi, Ruotsin 1905-1908. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1895.

Eklöf kuului vuonna 1874 käyttöönotetun yksityisen Porvoo-Kerava-rautatien perustajiin ja osakkaisiin. Hän omisti hevosenkenkätehtaan Porvoossa, höyrysahoja Porvoossa, Tolkkisissa, Hämeenlinnassa, Muroleessa, Kannuksessa ja Kuokkalassa sekä tiilitehtaan ja vuonna 1893 perustetun sulfiittiselluloosatehtaan Tolkkisissa. Eklöfin hallussa oli lisäksi 49 maa- ja metsätilaa eri puolilla Suomea. Nämä omistukset keskitettiin vuonna 1910 perustetulle Aug. Eklöf Ab -nimiselle osakeyhtiölle, ja Eklöf toimi itse yhtiön johtokunnan puheenjohtajana 1910–1912. Eklöf sai kauppaneuvoksen arvon 1895. Hänen poikansa agronomi Birger Eklöf oli yrityksen pääjohtaja isänsä jälkeen. 

Eklöf oli myös Porvoon kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1875–1879 ja 1897–1899.

Eklöf oli naimisissa 1876–1924 Elin Sofia Arppen kanssa.

Porvoon kaupunki ja alueen osin omistava StoraEnso kehittävät Tolkkisten lakkautetun sellutehtaan ja sahan aluetta Eklöfin mukaan *Augustinranta* -nimiseksi yrityspuistoksi.

## Lähteet
* Kuka kukin oli (Wikiaineisto)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* https://www.porssitieto.fi/yhtiot/lisaa/eklof.shtml
Kiskopolun silta

**Kiskopolun silta** on Oulussa sijaitseva maasilta. Vuonna 1981 käyttöön otettu silta oli alun perin 296&nbsp;metrin pituinen. Alun perin silta ylitti Oulun tavara-aseman ratapihan raiteiston, mutta vuonna 2009 siltaa jatkettiin itäpäästään siten, että se ylittää myös -pääradan. Silta oli käytössä vuoteen 1997 saakka, jolloin korvaava yhteys Joutsensillan kautta valmistui ja Kiskopolun silta suljettiin liikenteeltä. Uudelleen silta avattiin liikenteelle vuonna 2009. 

Jalankululle ja pyöräilylle tarkoitettu silta yhdistää ratapihan itäpuolella sijaitsevan Nokelan kaupunginosan länsipuoliseen Limingantullin kaupunginosaan. Siltaa käytti päivittäin noin 1&nbsp;700&nbsp;henkilöä. Sulkemisen jälkeen arviolta 100&nbsp;henkilöä ylitti sillan päivittäin luvatta, sillä se on lyhin reitti Nokelasta Limingantullin kauppakeskuksiin ja työpaikoille.

Sillan rakenteisiin on sijoitettu Limingantullista Nokelaan johtavat kaukolämmön siirtoputket.

2000-luvun alussa sillalle suunniteltiin pääraiteen ylittävää tai alittavaa jatkoyhteyttä, jonka oli tarkoitus poistaa luvaton radanylityspaikka poistetun Kiskotien tasoristeyksen kohdalta. Syksyllä 2008 aloitettiin peruskorjaus, jonka tarkoituksena oli jatkaa siltaa itäpäästään noin 200&nbsp;metrillä yli pääraiteen. Samalla sillan Limingantullin puoleiseen päähän rakennettiin toinen ajoramppi. Pääraiteen ylitse johtava siltapalkki nostettiin paikalleen yöllä 5.–6. helmikuuta 2009, ja lopullisesti korjaustyöt saatiin valmiiksi syksyllä 2009.

## Lähteet
Kallenaution kestikievari

**Kallenaution kestikievari** on Pirkanmaalla Juupajoen Hyytiälässä kantatie 66:n varrella sijaitseva kestikievarimuseo. Kallenaution rakennukset on sijoitettu perinteisen umpipihan muotoon ja ne sijaitsevat alkuperäisillä paikoillaan. Osa rakennuksista on peräisin 1700-luvulta, mutta kestikievarin nykyinen ulkoasu on pääosin muotoutunut 1800-luvulla. Kallenaution kestikievarin tilalla oli peltopinta-alaa 12 tynnyrinalaa, ja niityt tuottivat 30 heinäkuormaa vuosittain.

## Rakennukset
Päärakennuksena oli 1800-luvulla kahdeksankymmenen neliömetrin laajuinen pirtti, jossa keskellä oli eteinen ja toisessa päässä kaksi kammaria. Pirtissä oli leivinuuni ja liesi. Toinen kammareista oli varattu kievarissa yöpyvien matkustajien käyttöön.

Pihan toisella puolella on pakaritupa, jonka yhteydessä oli myös hollitupa.

Ratasliiteri oli rakennettu 1778. Alueella oli aittarivi luhtineen. Lisäksi kokonaisuuteen kuuluivat sauna, talli, paja, riihi, latoja ja pienempiä rakennuksia. Rakennuksissa oli tuohikattoja, lautakattoja ja malkakattoja.

## Historia

Kallenautiossa oli 1600-luvulla talo, joka autioitui. Sen asutti uudelleen Matti Yrjänänpoika 1757. Kallenaution kestikievarin pito aloitettiin 1778 ja kievari jatkoi toimintaansa vuoteen 1881. Aloite kestikievarin perustamiseksi tuli ruoveteläisiltä, joille oli tullut ylivoimaiseksi pitää yllä vilkastuneen liikenteen hollikyytejä. Kallenaution uudistalolla oli velvoite ylläpitää kahta hevosta. Sen aputiloina toimivat Aituan ja Hyytiälän uudistalot. Kallenaution kestikievarin liikenteen liittymäkohdat olivat Tapion kestikievari Ruovedellä ja Oriveden kestikievari Orivedellä. Edelliseen oli matkaa 1&nbsp;3/4 peninkulmaa ja jälkimmäiseen 1/8. Juho Pietarinpoika otti vastatakseen kyydityksistä myös muiden talojen puolesta 1796–1806 saaden jokaiselta talolta kolme kappaa rukiita ja neljä leiviskää heiniä. Sen jälkeen palasi yleinen hollikyytivelvollisuus alueen taloille. Herman Kustaa osti Kallenaution 1865 perintötilaksi ja 1881 kestikievari siirtyi Aituan taloon.

Kallenautiossa alettiin pitää majataloa uudelleen 1920–1928. Kallenaution rakennuksista tehtiin kievarimuseo vuonna 1958. Kievarin rakennusten säilymiseen ja museon perustamiseen vaikutti erityisesti kirjailija ja taiteilija Heikki Asunta.

Vuonna 1955 Liisa, Pentti ja Seppo Teittinen luovuttivat Kallenaution kestikievarin rakennukset ja 50 aaria maata 1954 perustetulle Juupajoki-seuralle. Kantatie 66:n suunniteltu linjaus uhkasi Kallenaution kestikievaria, minkä vuoksi tien linjauksen muutosta kannattivat muun muassa Heikki Asunta ja Kustaa Vilkuna. Niilo Valonen laati Kallenaution kestikievarille korjaussuunnitelman, ja kunnostuksen lisäksi sinne lahjoitettiin myös kotiseutumuseoon sopivaa esineistöä.

Kantatie 66:n varrella jonkin matkan päässä Kallenaution kestikievarilta on Ruoveden puolella Ryövärinkuopan luonnonsuojelualue.

## Kulttuuriympäristö
Kallenaution kestikievari on yksi Museoviraston määrittelemistä Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristoistä.

## Lähteet
* 
* Kolmen mielenkiintoisen museon kunta 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Kallenaution kievari
Mats Wahl

**Mats Wahl** (1945 Malmö – 14. elokuuta 2025) oli ruotsalainen nuortenkirjailija. Hän julkaisi yli 40 kirjaa ja kirjoitti monia novelleja sekä käsikirjoituksia niin televisioon ja elokuviin, kuin myös teatteriin. Wahlin esikoisteos ilmestyi vuonna 1978. Hänen teoksiaan ovat muun muassa *[[Veden tuolla puolen]]* (*Vinterviken*, 1993)*, [[Näkymätön (vuoden 2009 romaani)|Näkymätön]]* (*Den osynlige*, 2000), *[[Lumi peittää jäljet]]* (*Tjafs*, 2002), ''Ruotsia idiooteille'' (*Svenska för idioter*, 2003) sekä *Emma ja Daniel* -sarja. Wahl palkittiin useilla nuortenkirjallisuuspalkinnoilla (muun muassa August-palkinto).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Författarförmedlingen: Mats Wahl
* Savon Sanomien arviointi kirjasta Lumi peittää jäljet
Emil Elenius

**Anton Emil Elenius** (16. syyskuuta 1877 Sysmä – 1. maaliskuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hän kirjoitti Suursaaren elämää kuvaavia saaristolaisromaaneja ja -novelleja.

Eleniuksen vanhemmat olivat metsätyönjohtaja Anton Elenius ja Maria Hartonen. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi ja toimi opettajana Suurkylän koulussa vuosina 1900–1920 ja Lahdessa 1920–1922. Elenius oli vuodesta 1922 vapaa kirjailija ja teki myös tilapäisiä toimittajan töitä eri lehdissä.

Elenius teki yhdessä Reino Palmrothin kanssa Pasi Jääskeläisen laulunäytelmään perustuvan käsikirjoituksen vuonna 1938 valmistuneeseen elokuvaan *[[Laivan kannella]]*, jonka ohjasi Paavo Kostioja.

Elenius oli vuodesta 1904 naimisissa Aini Penttilän kanssa.

## Teoksia

**Saarelaiskuvia 1–2*, romaani. WSOY 1921–1922
**Pirun miekka*, runonäytelmä. WSOY 1922
**Silkkilaiva*, romaani. WSOY 1922
**Saaren seikkailija*, romaani. WSOY 1924
**Saarelais-vallesmanni*, romaani.  WSOY 1925
**Penna Merikauhu ynnä muita saarelaisnovelleja*. WSOY 1926
**Saarelaislukkarin ensimmäinen merimatka*, kuunnelma. WSOY 1931
*Terveisiä ulkomailta, yksinäytöksinen pila. Karisto 1932
**Jääkuolema*, kuunnelma.  1938  
**Saarelaistarinoita* ; teoksista *Saarelaiskuvia 1-2* ja *Penna Merikarhu* valikoinut ja toimittanut Tuomas Anhava. WSOY 1976

## Lähteet
* Kuka kukin oli (Wikiaineisto)
* Päijäthämäläisiä kirjailijoita 

## Aiheesta muualla
* Vapaasti ladattavia Emil Eleniuksen e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta.
Uudenmaan kasarmi

**Uudenmaan kasarmi** on 1880-luvulla rakennettu, Helsingin Kruununhaassa sijaitseva rakennuskokonaisuus. Rakennuksissa on viimeksi toiminut Sotamuseo. Kasarmi ei ole enää puolustusvoimien käytössä. 

Senaattikiinteistöt myi rakennuksen vuonna 2022 HGR Property Partners Oy:lle ja Wihanto Oy:lle. Kadunvarren tiloihin suunniteltiin liiketiloja ja sisäpihalle kahta uutta asuinkerrostaloa, mutta vuonna 2025 norjalainen pörssiyhtiö Public Property Invest osti kiinteistön ja saneeraa sen yksityiskoulun ja Helsingin kaupungin päiväkodin tiloiksi pitkäaikaisin vuokrasopimuksin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* "Hienoin pataljoonan kasarmi koko maailmassa", Hakkapeliitta, 31.10.1933, nro 44, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Zenepalota

**Zenepalota** () on rakennus, joka sijaitsee Bartókin aukiolla Miskolcissa, Unkarissa. Siinä toimii Béla Bartókin yläaste sekä Béla Bartókin musiikki-instituutti (Miskolcin yliopiston tiedekunta). Rakennuksen suunnitteli Gyula Wälder uusbarokkityyliin, ja se rakennettiin 1926–1927. Rahoitus järjestettiin Lillafüredin Palota-hotellin tavoin Yhdysvalloista saaduilla lainoilla. 

Alun perin viulisti Jenő Hubayn mukaan nimetty musiikki-instituutti muutti rakennukseen  1927 perustamisensa 25-vuotisjuhlavuonna. 

Zenepalota näyttelee merkittävää osaa kaupungin kulttuurielämässä. Rakennuksessa on suuri  konserttisali, jossa järjestetään säännöllisesti konsertteja. 

## Aiheesta muualla
* Yläasteen viralliset sivut
Levan Gatšetšiladze

**Levan Gatšetšiladze** (, 20. kesäkuuta 1964 – elokuu 2025) oli georgialainen poliitikko, kansanedustaja ja liikemies. Hän oli yhdistyneen opposition ehdokas Georgian presidentinvaalissa tammikuussa 2008. Hän sai äänistä noin 25% ja jäi toiselle tilalle.

Gatšetšiladze opiskeli Tbilisin valtionyliopistolla matematiikkaa ja taloustiedettä. Vuonna 1994 hän perusti GWS- viini- ja alkoholitehtaan. Sittemmin hän on kerännyt arviolta 10 miljoonan US$ omaisuuden.

Hän liittyi 1999 Uusi oikeisto -puolueeseen ja oli 2000 perustamassa David Gamkrelidzen Uusi ryhmittymä -ryhmää. Kun se liittyi 2001 Georgian uusi oikeisto -puolueeseen, hänestä tuli sen puheenjohtaja.

Gatšetšiladze nimettiin marraskuussa 2007 kymmenen oppositiopuolueen tuella ehdokkaaksi tammikuun 2008 presidentinvaaleihin. 
Syksyllä 2010 hän oli perustamassa Sozar Subarin, Irakli Okruašvilin ja Erosi Kitsmarišvilin kanssa Georgialaista puoluetta, josta hän erosi kesäkuussa 2011 toukokuun lopun joukkomielenosoitusten jälkeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Halla (yritys)

**Halla Oy** oli vuosina 1875–1932 Kymin kunnassa toiminut metsäteollisuusyritys, joka omisti useita sahalaitoksia. Yhtiö oli alun perin norjalaisomistuksessa, mutta se siirtyi vuonna 1916 Kymi Oy:n hallintaan, koska norjalaisomistajat halusivat luopua useita vuosia tappiollisena toimineesta yrityksestä. Halla Oy fuusioitiin Kymi Oy:hyn vuoden 1933 alussa.

Halla Oy sai alkunsa, kun norjalainen Aslak Holmsen vuokrasi vuonna 1873 Kymijoen suulta Hallansaaren 50 vuodeksi. Holmsen ja kahdeksan hänen yhtiökumppaniaan saivat senaatilta höyrysahan perustamisluvan vuonna 1875 ja Hallan saha aloitti toimintansa vuonna 1876. Sahan toiminta jatkui aina vuoteen 1986 saakka.

Vuonna 1899 yhtiö osti Sippolan hovin ministerivaltiosihteeri Woldemar von Daehnilta. Kun kauppakirjan ehtojen mukaisesti itse hovi ja 41 torppaa oli myyty Lennart Forsténille, jäi yhtiölle vielä metsää noin 7300 hehtaaria.

Halla-yhtiö rakensi 1910 puutavaran kuljetusta varten uittoreitin Saimaalta Kymijoelle. Reitti alkoi Savitaipaleelta ja kulki vesistöjä pitkin Mäntyharjun ja Vuohijärven kautta Verlaan ja edelleen Voikkaalle. Reitillä tukit jouduttiin kuljettamaan maakannaksen yli rataa pitkin Orraintaipaleessa, Honkataipaleessa, Voikoskella, Verlassa ja Voikkaalla. Pisin näistä kuljetusradoista oli noin kuusi kilometriä pitkä Honkataipaleen rata, jolla käytettiin höyryvetureita. Järviosuuksilla käytettiin hinaajia lauttojen vetämiseen. Hallan kuljetusreitti oli käytössä vuoteen 1976 saakka.

Halla Oy omisti Hallan ja Jumalniemen sahat Kotkan seudulla, Saksalan ja Otavan sahat Mikkelin maalaiskunnassa, Mäntyharjun sahan (1918–1938) sekä Karhonsaaren sahan lähellä Kuopiota. Otavassa sijainnut saha myytiin 1910 Tuukkalan Höyrysaha Oy:lle ja Karhonsaaren saha lopetettiin vuonna 1911. Yhtiöllä oli lisäksi Hallan sellutehdas Hallan saarella, joka suljettiin 1938 Sunilan sellutehtaan käynnistyessä. Halla Oy:llä oli omistuksessaan metsiä noin 112&nbsp;000 hehtaaria ja sen palveluksessa oli vuonna 1907 noin 1&nbsp;500 henkilöä.

## Lähteet
* Nordisk familjebok (1909)
*
* Sahateollisuutta Mikkelin maalaiskunnassa 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alkupuolella
*Karhonsaari ja Karhonsalmen taajama (pdf-tiedosto) 
* Hallan saha-alueesta tuusannuuskaa
* Suomen kanavat: kuvaus Hallan uittoreitistä 

### Viitteet
Thomas L. Young

**Thomas Lowry Young** (14. joulukuuta 1832 Killyleagh, Irlanti – 20. heinäkuuta 1888 Cincinnati, Ohio) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, lakimies ja sotilas. Young syntyi Irlannissa, mutta muutti Yhdysvaltoihin vanhempiensa kanssa vuonna 1847.

Young palveli Yhdysvaltain armeijassa ensin vuosina 1848–58 ja Yhdysvaltain sisällissodan sytyttyä uudelleen vuosina 1861–64. Sisällissodan aikana hän yleni everstiksi.  Sodan jälkeen Young valmistui lakimieheksi.

Young istui Ohion osavaltion edustajainhuoneessa vuosina 1866–1868 ja senaatissa 1871–1873. Hänet valittiin Ohion varakuvernööriksi vuonna 1875, ja tämän seurauksena virkaatekeväksi kuvernööriksi Rutherford B. Hayesin tultua valituksi presidentiksi. Young toimi kuvernöörinä vuodet 1877–1878, jonka jälkeen hänet valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen, jossa hän istui vuoteen 1882. Edustajainhuoneessa Young toimi hetken aikaa edustajainhuoneen patenteista vastanneen komitean puheenjohtajana. Young pyrki jatkokaudelle, mutta ei tullut enää valituksi uudelleen.

## Lähteet
Ronald George Wreyford Norrish

**Ronald Norrish** (9. marraskuuta 1897 Cambridge – 7. kesäkuuta 1978 oli englantilainen reaktiokineetikko, jonka päätutkimusalana olivat kaasukinetiikka ja polymeerikemia. Hänet palkittiin Nobelin kemianpalkinnolla vuonna 1967 kemiallisen reaktion mekanismin selvittämisestä. Vuoden 1967 palkinto oli jaettu Norrishin, Manfred Eigenin ja George Porterin kesken. Norrish valittiin Royal Society:n jäseneksi v. 1936.

## Akateeminen ura
Norrish oli jo nuorena kiinnostunut kemiasta ja hän rakensi isänsä kannustamana kotinsa puutarhassa olevaan välinesuojaan pienen laboratorion, jossa analysoi kilpailumielessä menestyksellä erilaisia Pharmaceutical Journal-lehden lähettämiä kemikaaliseoksia. Myöhemmin Norrish sai vuonna 1915 stipendin Cambridgen Emmanuel-opistoon, mutta aloitti opintonsa vasta v. 1919 palveltuaan ensin maataan länsirintamalla ensimmäisessä maailmansodassa. Norrish suoritti alemman oppiarvon kemiassa v. 1921 ja väitteli tohtoriksi v. 1924 Eric Rideal'in ohjauksessa. Norrish oli Cambridgen yliopiston fysikaalisen kemian johtajana vuodesta 1937 vuoteen 1965.

## Tieteellinen työ
Norrish teki merkittävimmän osan tieteellisestä tutkimuksestaan kaasukinetiikassa. Tämän lisäksi hän tutki liuoksissa olevia hapetus- ja polymerointireaktioita. Erityisesti Norrish tutki vapaiden radikaalien ja kationisten yhdisteiden polymerointien kinetiikkaa. Norrishin osuus palamisen kemian kinetiikan tutkimuksessa on ollut merkittävä. Hän toi 1950-luvun alussa yhdessä Porterin kanssa kinetiikan tiedeyhteisön tietoisuuteen uuden mittausmenetelmän: välähdysfotolyysi (Flash-fotolyysi), jolla oli mahdollista tutkia ensimmäistä kertaa reaaliaikaisesti moniatomisia radikaaleja. Ajatus tämänkaltaiseen mittaustekniikkaan oli kylvetty jo v. 1935, jolloin Oldenburg tutki energisellä valokaari-menetelmällä kaksiatomisia radikaaleja. Välähdysfotolyysi-mittausmenetelmällä oli mahdollista ensimmäistä kertaa määrittää reaaliaikaista reaktiokinetiikkaa. Lisäksi Norrish tutki (Porterin kanssa) välähdysfotolyysin avulla erityisesti molekyylejä, jotka sisältävät karbonyyliryhmän.

Norrishin tieteellinen työ liuosreaktiotutkimuksessa oli myös merkittävää. Hän julkaisi Norrish-tyyppiset reaktiot I ja II. Näistä valokemiallisista reaktioista ensimmäisessä ketonia tai aldehydiä viritetään valon avulla viritystilaansa, jonka jälkeen molekyyli hajoaa karbonyylisidoksen katkeamisen kautta nopeasti radikaaleiksi, jotka voivat hajota edelleen. Tällä menetelmällä on tärkeä osuus polymeerien hapetusreaktioissa. Norrish-tyyppisessä II-reaktiossa voi tuottaa rengasmaisia yhdisteitä molekyylin sisäisen biradikaalin muodostumisen kautta.

## Huomautukset

### Viitteet
Thomas Corwin

**Thomas Corwin** (29. heinäkuuta 1794 – 18. joulukuuta 1865) oli yhdysvaltalainen Whig- ja republikaanipuolueita edustanut poliitikko.

Corwin oli Ohion osavaltion edustajainhuoneen jäsen vuosina 1822–1823 ja 1829. Vuonna 1830 hänet valittiin Whig-puolueen edustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen, jossa hän istui 30. toukokuuta 1840 asti, jolloin hän asettui ehdokkaaksi Ohion kuvernööriksi, ja tuli myös valituksi. kaksi vuotta myöhemmin hän menetti paikan, kun entinen kuvernööri Wilson Shannon voitti hänet. Corwin toimi Ohion senaattorina 1845–1850.

Presidentti Millard Fillmore nimitti Corwinin valtiovarainministerikseen tämän senaattorikauden jälkeen 1850, ja hän toimi Fillmoren hallituksessa vuoteen 1853. Hän toimi republikaaniedustajana kongressissa vuosina 1859–1861 ja presidentti Abraham Lincolnin suurlähettiläänä Meksikossa 1861–1864.

## Lähteet
Korian junaturma

**Korian junaturma** tapahtui Kouvolan ja Korian välisellä rataosuudella 16. maaliskuuta 1965 kun Helsinkiin matkalla ollut Dm4-kiitojuna vetäjänään moottorivaunu nro 1608 törmäsi Lahdesta päin tulossa olleeseen Dm7-paikallisjunaan. Onnettomuudessa kuoli 4 ja loukkaantui 39 henkilöä. Melko rajusta törmäyksestä huolimatta kumpikaan juna ei suistunut kiskoilta. Junat olivat onnettomuuden jäljiltä niin lujasti kiinni toisissaan, että ne hinattiin yhdessä Kouvolan rautatieasemalle.

Onnettomuuden syynä oli junanlähettäjän virheellinen toiminta. Pahoin keulastaan vaurioitunut lättähattu-junan vetovaunu nro 4169 hylättiin onnettomuuden johdosta .

## Lähteet
Maj-Len Grönholm

**Maj-Len Grönholm** (o.s. **Eriksson**; 5. kesäkuuta 1952 Helsinki – 22. kesäkuuta 2009 Inkoo) oli Miss Suomi vuonna 1972. Miss Skandinavia -kilpailussa hän sijoittui kolmanneksi perintöprinsessaksi. 

Grönholm aloitti kemian, fysiikan ja eläintieteen opinnot ja valmistui filosofian maisteriksi. Hän toimi yliopistossa tutkijana ja valmistui erityisopettajaksi. Hän toimi ala-asteen rehtorina ja Espoon kouluviraston opetuspäällikkönä, opettajana entisessä omassa koulussaan Munkkiniemen ruotsinkielisessä yläkoulussa ja viimeiseksi rehtorina Lohjan ruotsinkielisessä yläkoulussa (Källhagens skola).
Ennen kuolemaansa hän oli työstään sairauslomalla ja oli jäämässä sairauseläkkeelle.

Eriksson toimi yhteensä 16 vuotta RKP:n kaupunginvaltuutettuna Kauniaisissa ja Espoossa ja oli kaksi kertaa eduskuntavaaliehdokkaana RKP:n listalla. Perhe muutti sittemmin Inkooseen, ja hän toimi Inkoon kunnanvaltuutettuna vuoden 2009 alusta kuolemaansa saakka.

Grönholm sairasti syöpää. Hänelle tehtiin kaksi rintasyöpäleikkausta vuosina 2002 ja 2004. Vuonna 2007 löydettiin etäpesäke maksasta. Grönholm kuoli syöpään vuonna 2009.

## Lähteet
* *Ilta-Sanomat* 5.1.2008, s. 22.

### Viitteet
Paramount

**Paramount** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

*Paramount Pictures, yhdysvaltalainen elokuvastudio
*Paramount Television, yhdysvaltalainen televisioyhtiö
*Paramount Records, entinen yhdysvaltalainen levy-yhtiö0
*Paramount+, ViacomCBS:n suoratoistopalvelu
*Paramount Airways, intialainen lentoyhtiö
*Paramount, kaupunki Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.
Anja Päivärinta

**Anja Lilian Päivärinta** (o.s. **Westin**, s. 27. tammikuuta 1933 Turku) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa ''Vaarallista vapautta'' sekä esittänyt Visa Mäkisen ohjaamista Pekka Puupää -elokuvien ja -televisiosarjan Vienoa.

Anja Päivärinnan isä oli piirtäjä Carl Ajax Westin ja äiti Sylvia Adele Westin (o.s. Päivärinta). Anja Päivärinnan puoliso oli kapteeni Börje Sjögren (1955–1966) ja näyttelijä Kalevi Honkanen (1968–1971), jonka kanssa hänellä on poika näyttelijä Mika Honkanen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kaj Hedman

**Kaj William Hedman** (s. 9. heinäkuuta 1953 Kokkola) on suomenruotsalainen runoilija. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018.

## Teoksia
* *Morgonen har vaknat* (Schildts 1977)
* *En verklig dröm* (Schildts 1980)
* *Mörk glädje* (Schildts 1986)
* *Den förlorade sommaren* (Scriptum 1988)
* *Den bevarade våren* (Scriptum 1992)
* *Sorgens bok * (Scriptum 1994)
* *Surun kirja* (Kustannusosuuskunta Länsirannikko 1995)
* *Regnbåge* (Scriptum 1996)
* *Lycklig din hand.* (Scriptum 1998)
* *Panikboken - en berättelse om borderline* (Söderströms 2003)
* *Sydän on huone etelään* (Kustannusosuuskunta Länsirannikko 2004)
* *Paniikissa - Seuranani ahdistus* (Kirjapaja, 2007)
* *Måltid, kvark och sula* (Scriptum, 2007)
* *Natten är ljusare än vatten* (Scriptum, 2010)
* *Yö on vettä valoisampi* (Kustannusosuuskunta Länsirannikko, 2010)
* *September* (Scriptum, 2013)
* *Panikdagboken* (Schildts&Söderströms, 2015)

## Lähteet
Tiina-Maija Koskela

**Tiina-Maija Koskela** (o.s. **Hirvilammi**, s. 15. huhtikuuta 1980 Seinäjoki) on suomalainen sopraano.

Tiina-Maija Koskela on kansainvälisen, Wagneriin keskittyneen Lauritz Melchior -laulukilpailun voittaja vuodelta 2014. Lisäksi Koskela on voittanut Lappeenrannan valtakunnallisen laulukilpailun naisten sarjan vuonna 2008 sekä sijoittunut toiseksi Timo Mustakallio -laulukilpailussa vuonna 2006.

Koskela valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian oopperakoulutuksesta Seppo Ruohosen johdolla erinomaisin arvosanoin vuonna 2008. Kauden 2007–2008 hän opiskeli kansainvälisellä Udo Reinemannin mestarikurssilla Brysselin kuninkaallisessa konservatoriossa. Vuonna 2013 Koskela valittiin Suomen Wagner-seuran Bayreuth-stipendiaatiksi.

Koskela on syventänyt opintojaan Jaakko Ryhäsen, Mika Kareksen, Dorothy Irvingin, Wilma Vernocchin ja Tom Krausen kanssa. 

Koskela debytoi Suomen Kansallisoopperassa syksyllä 2008, Savonlinnan Oopperajuhlilla kesällä 2009 ja Tampereen Oopperassa keväällä 2013. Maaliskuussa 2015 Koskela lauloi Evan roolin Harry Kupferin ohjauksessa Nürnbergin mestarilaulajissa Suomen kansallisoopperassa. Kesäkuussa 2015 Koskela debytoi Elsan roolissa Wagnerin Lohengrin-oopperassa Pfozheimissa, Saksassa. 

Koskelan sydäntä lähellä on myös suomalainen musiikki. Hän on kantaesittänyt useita nykymusiikin teoksia, kuten Aulis Sallisen Linna vedessä, Uljas Pulkkiksen Kekkonen-oopperan, Luonnontiede-konserton ja Lähestyminen-laulusarjan sopraanolle ja orkesterille sekä Ilkka Kuusiston Taipaleenjoki-oopperan. 

Vuonna 2010 Koskela kantaesitti Vatikaanissa Filarmonia di Roman solistina Ezio Montin sävellyksen *Sei Grande Karol*.

Koskelan konserttirepertuaariin kuuluu liediä ja orkesteriteoksia. Erityispaikkansa ohjelmistossa on Wagnerin Wesendonck-laulusarjalla, Straussin Vier letzte Lieder -sarjalla ja Sibeliuksen sekä Kuulan lauluilla. 

Koskela on valmistunut kauppatieteiden maisteriksi Aalto-yliopistosta Management and International Business -ohjelmasta. Hän on työskennelyt Suomen kansallisoopperassa lauluosaston päällikkönä ja toimii nykyisin oopperan taiteellisena suunnittelupäällikkönä (*Head of Casting*). Koskela on naimisissa entisen pikaluisteluvalmentajan Pasi Koskelan kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tiina-Maija Koskelan kotisivu
* 
* Minun Wagnerini: Sopraano Tiina-Maija Koskela  Yle Areena. 13.5.2013.
Laahusankkuri

**Laahusankkuri** eli **ajoankkuri** on köyden tai liinan päähän kiinnitetty esine, usein isohko pussi, jonka avulla ajelehtivan veneen nopeutta saadaan vähennettyä. Sillä saadaan myös keula pidettyä kohti aallokkoa ja rauhoitettua veneen keinumista. 

Laahusankkuria käytetään syvissä vesissä, joissa tavanomaiseen ankkurointiin ei ole mahdollisuutta. Myös huvin vuoksi ajelehdittaessa voidaan käyttää laahusankkuria, jolloin veneen nopeus hidastuu sopivaksi esimerkiksi kalastusta varten. Laahusankkuri myös vakauttaa alusta, mikä helpottaa toimimista tuulisissa olosuhteissa.

Laahusankkuri lasketaan veneen perästä, ja sen tarkoitus ei ole tarttua pohjaan. Se käyttää vesikitkaa hyödykseen ja hidastaa veneen nopeutta usein jopa yli 50 %.

## Katso myös
*Ankkuri

## Lähteet