open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kähkönen

**Kähkönen** on suomalainen sukunimi. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi oli marraskuussa 2025 nykyisenä nimenä 3&nbsp;186 henkilöllä ja entisenä 1&nbsp;296:lla.

## Tunnettuja Kähkösiä
* Aulis Kähkönen (1930–2016), liikkeenharjoittaja ja uimari
* Esko Kähkönen (1927–2020), urheilutoimittaja, mäkihyppyvalmentaja
* Esko Kähkönen (1930–1989), pappi, opettaja ja kasvatustieteen professori
* Heikki Kähkönen (1891–1962), painija
* Jonne Kähkönen (s. 1973), ampumahiihtovalmentaja
* Juho Kähkönen (1873–1918), Tikkurilan punakaartin päällikkö
* Jyrki Kähkönen (s. 1967), aitajuoksija
* Kaapo Kähkönen (s. 1996), jääkiekkomaalivahti
* Lauri Kähkönen (1947–2016), opettaja, rehtori, SDP:n kansanedustaja, kaupunkineuvos
* Marko Kähkönen (s. 1971), pesäpalloilija
* Matti Kähkönen (s. 1956), diplomi-insinööri, yritysjohtaja, vuorineuvos
* Outi Kähkönen (o.s. *Aho*), laulaja ja musiikkipedagogi
* Pekka Kähkönen (1956–2015), oopperalaulaja
* Pentti Kähkönen (s. 1932), kirjailija, suomentaja
* Petrus Kähkönen (s. 1987), näyttelijä ja laulaja
* Pyry Kähkönen (s. 1995), näyttelijä
* Satu Kähkönen (myöh. *Lipiäinen*, s. 1996), ultrajuoksija, tekniikan tutkija
* Severi Kähkönen (s. 2000), jalkapalloilija
* Sirpa Kähkönen (s. 1964), kirjailija ja suomentaja
* Timo Kähkönen (s. 1970), sarjakuvapiirtäjä
* Toni Kähkönen (s. 1986), jääkiekkoilija
* Urho Kähkönen (s. 1967), kuvataiteilija
* Viljo Kähkönen (s. 2008), jääkiekkoilija
* Ville Kähkönen (s. 1984), yhdistetyn kilpailija

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Carlos Damas

**Carlos Damas** (s. 8. huhtikuuta 1973, Coimbra) on portugalilainen viulisti. Hän siirtyi 6-vuotiaana synnyinkaupungistaan Coimbrasta Lissaboniin.

Damas esiintyi ensimmäistä kertaa solistina orkesterin kanssa 15-vuotiaana. Vuonna 1990 hän muutti Pariisiin. Vuonna 1995 levy-yhtiö Numérica julkaisi hänen ensimmäisen levytyksensä. Hän on tähän mennessä levyttänyt muun muassa Ludwig van Beethovenin, Felix Mendelssohn-Bartholdyn ja Sergei Prokofjevin sonaatteja.

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut ,
Wienin metro

**Wienin metro** () on Itävallan pääkaupungin Wienin metro. Se koostuu viidestä enimmäkseen maan päällä kulkevasta metrolinjasta, jotka on numeroitu U1–U6.  Metrolla pääsee helposti paikasta toiseen koko Wienin alueella, ja se on yhteydessä muun julkisen liikenteen lisäksi S-Bahn-järjestelmän kanssa.

## Tulevaisuus
Linjaa U5 rakennetaan parhaillaan yhdessä linjan U2 laajennuksen yhteydessä, osana U2/U5-hanketta. Laajennusten valmistuttua U5 tulee kulkemaan Karlsplatzilta Frankhplatzille vuonna 2026 ja U2 tulee kulkemaan Seestadtista Matzleinsdorfer Platzille vuonna 2030. Toisessa vaiheessa U5:sta laajennetaan Hernalsin S-Bahn-asemalle vuonna 2032 ja U2:sta laajennetaan Wienerbergiin vuosina 2032-2035. Linjat kohtaavat Rathausin asemalla.

Aspernstraßen ja Hausfeldstraßen välille rakennetaan Lina-Loos-Platz nimistä väliasemaa, palvelemaan Oberes Hausfeldin rakenteilla olevaa kaupunginosaa. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 2022 ja sen on määrä avautua 7. tammikuuta 2026. 

## Linjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Die Wiener U-Bahn/The Vienna Metro System (yksityinen sivusto)
* Wienin liikennelaitoksen viralliset sivut
Mirumaru

**Mirumaru** oli suomalainen lauluyhtye. Yhtyeeseen kuuluivat:

*Titta Kokkonen (Jokinen)
*Paula Nurminen (Karppanen)
*Päivi Paunu

## Diskografia
* Mirumaru (1977)
* Sun vain oon (1978)

## Lähteet
* http://www.hypermedia.fi/VYS/lauluyhtyeet.html 

## Aiheesta muualla
*
Maksym Kalynytšenko

**Maksym Serhijovytš Kalynytšenko** (, s. 26. tammikuuta 1979 Harkova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapalloilija. Keskikenttäpelaaja Kalynytšenko oli suhteellisen taitava ja nopea mutta hieman epätasainen esityksissään.

Vuodet 1996–2000 Kalynytšenko pelasi Ukrainan pääsarjassa Dnipro Dnipropetrovskissa. Hän pelasi sarjassa 45 ottelua, joissa teki seitsemän maalia. Vuonna 2000 hän siirtyi Venäjän liigan Spartak Moskovaan. Hän on voittanut joukkueessa Venäjän mestaruuden vuosina 2000 ja 2001 sekä Venäjän cupin vuonna 2003.

Kalynytšenko on pelannut Ukrainan maajoukkueessa 24 ottelua ja tehnyt neljä maalia (tilanne 26. kesäkuuta 2006). Hän oli mukana MM-kilpailuissa ja pelasi ensimmäistä alkulohko-ottelua lukuun ottamatta Ukrainan avauskokoonpanossa. Alkulohko-ottelussa Saudi-Arabiaa vastaan hän teki Ukrainan neljännen maalin (ottelu päättyi 4–0).

## Lähteet
Çanakkale

**Çanakkale** on satamakaupunki Turkin Çanakkalen maakunnassa Dardanellien eteläisellä, Aasian puoleisella rannalla. Kaupungissa on arviolta 119&nbsp;806 asukasta (vuonna 2014).

Çanakkale on toinen Turkin kahdesta maakunnasta, jotka ovat sekä Euroopassa että Aasiassa. Kaupungista kulkee lauttaliikennettä mantereiden välillä. Se on myös muinaista Troijaa lähin kaupunki. Çanakkale oli alun perin Ottomaanien linnoitus (*Kale-i Sultaniye*), joka myöhemmin tuli tunnetuksi keramiikastaan, josta myös juontuu nykyinen nimi (turk.: *çanak* ruukku ja *kale* linnoitus).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin kotisivut
Juha Kivi

**Juha Veikko Kivi** (s. 26. tammikuuta 1964 Orivesi) on suomalainen pituushyppääjä. Kiven ennätys on 802 cm ja hypätty Tampereen Ratinassa vuonna 1989. Kivi on viides suomalainen 8 metrin ylittäjä. 

Kalevan kisoista Kivellä on kaksi kultaa (1989 Turku: 796 cm  ja 1993 Mikkeli: 799 cm), kaksi hopeaa (1987 ja 1990) ja kaksi pronssia (1982 ja 1988). Sisäratojen SM-kilpailuista hänellä on yksi kulta (1989) Tampere: 784 cm ja kolme pronssia (1986, 1992 ja 1994). Suomi–Ruotsi-maaottelun Kivi voitti vuonna 1989 tuloksella 798 cm ja Suomi-Puola-maaottelun tuloksella 795 cm.

Sisäratojen Pohjoismaiden mestaruuden Kivi voitti 1986 ja poliisien Euroopan mestaruuden 1994. Nuorten Suomen mestaruuksia Kivi voitti kolme. 

Arvokisaedustuksia Kivellä on viisi.  Hänen maajoukkueuransa alkoi 18-vuotiaana vuonna 1982 ja päättyi 30-vuotiaana vuonna 1994. Kilpaura jatkui vuoteen 1996. Kiven valmentajana toimi Raimo Virtanen.

## Arvokisat
:Lähde: Tilastopaja
* Sisäratojen EM-kisat 1989: 8. tuloksella 778
* Sisäratojen MM-kisat 1989: 10. tuloksella 754
* EM-kisat 1990: karsinnan 14. tuloksella 770
* MM-kisat 1993: karsinnan 23. tuloksella 769
* EM-kisat 1994: karsinnan 21. tuloksella 765

## Lähteet
Elisabet (elokuva)

**Elisabet** tai **Elisabeth** () on vuonna 1998 valmistunut Shekhar Kapurin ohjaama historiallinen draamaelokuva, joka kertoo 1500-luvulla eläneen Englannin hallitsija Elisabet I:n valtaannoususta ja hallitsijakauden alkupuoliskosta. Pääosaa esittää Cate Blanchett.

British Film Instituten valitsemat asiantuntijat äänestivät *Elisabetin* vuonna 1999 yhdeksi kaikkien aikojen sadasta parhaasta brittielokuvasta.

Elokuvalle valmistui vuonna 2007 jatko-osa *[[Elisabet – kultainen aikakausi]]*, joka sijoittuu 1580-luvulle.

## Juoni
On vuosi 1558. Roomalaiskatolinen Englannin Maria I (Kathy Burke) kuolee kohtusyöpään, jolloin hänen protestanttisesta sisarpuolestaan, Elisabetista (Cate Blanchett), tulee uusi kuningatar. Elisabet on aiemmin ollut vangittuna epäiltynä juonittelusta Marian murhaamiseksi. Nyt hänet kuitenkin vapautetaan kruunajaisia varten. Elokuva näyttää Elisabetin kosijoiden ympäröimänä. Kosijoihin kuuluu muun muassa Anjoun herttua Henrik (Vincent Cassel), jolle Elisabet antaa kuitenkin rukkaset. Burghleyn paroni William Cecil (Richard Attenborough) usuttaa nuorta kuningatarta menemään naimisiin, sillä se turvaisi tämän vallan. Elisabet aloittaa kuitenkin suhteen lapsuudenrakastettunsa, Leicesterin jaarli Robert Dudleyn (Joseph Fiennes), kanssa. Cecil on kuitenkin hyvin tietoinen salasuhteesta ja tekee selväksi sen, ettei monarkilla ole oikeutta yksityiselämään.

Elisabet joutuu valtakautensa aikana kohtamaan useita uhkia, kuten Norfolkin herttuan (Christopher Eccleston), katolisen serkkunsa Skotlannin Maria Stuartin, joka juonittelee hänen murhaansa, sekä Skotlannin sijaishallitsijan Maria Guisen (Fanny Ardant), joka liittoutuu Ranskan kanssa voidakseen hyökätä Englannin kimppuun. Elokuvan lopussa Norfolk teloitetaan rangaistukseksi juonistaan, ja Elisabetin neuvonantaja Francis Walsingham (Geoffrey Rush) salamurhaa Maria Guisen.

Elisabet karkottaa Dudleyn pysyvästi hovistaan, kun saa tietää tämän olevan naimisissa. Elisabet lakkaa lopulta harrastamasta miesten kanssa seksiä kokonaan, koska hän uskoo sellaisten suhteiden antavan miehille liiaksi valtaa häneen. Katkaistuaan yhteydet Dudleyyn Elisabet alkaa käydä yhä ankarammaksi ja määrätietoisemmaksi: eräässä kohtauksessa hän valmistelee huolella puhetta uppiniskaiselle parlamentille muuttaakseen Englannin protestanttiseksi maaksi.

Elisabet saattaa myös käyttäytyä silloin tällöin armottomasti; hän esimerkiksi tuomitsee silmääkään räpäyttämättä teloitettavaksi ihmisiä, joiden hän uskoo olevan uhaksi vallalleen, ja ottaa oikeaksi kädekseen machiavelliläisen Walsinghamin, joka on täysin kykynevä kiduttamaan ja tappamaan ihmisiä omin käsin.

Elokuva päättyy Elisabetin omaksuessa valkeakasvoisen ja -pukuisen ”neitsytkuningattaren” roolin ja aloittaessa Englannin kultaisen aikakauden.

## Näyttelijät

## Lähteet
* 

### Viitteet
Bubbi Morthens

**Bubbi Morthens**, oikealta nimeltään **Ásbjörn Kristinsson Morthens** (s. 6. kesäkuuta 1956 Reykjavík, Islanti) on laulaja, joka on ollut tunnettu islantilaisessa musiikkielämässä 1980-luvulta lähtien. Hän on uransa aikana myynyt Islannissa enemmän levyjä kuin kukaan muusikko, sen koommin islantilainen kuin ulkomaalainenkaan. Bubbi on ensi sijassa trubaduuri, joka kiertää maata yksin kitaransa kanssa. Hän on myös ollut jäsenenä eri bändeissä, joista tunnetuimmat ovat Utangarðsmenn ja Egó. 

## Julkaistut levyt

* Ísbjarnarblús, 1980
* Plágan, 1981
* Fingraför, 1983
* Línudans, 1983
* Ný spor, 1984
* Kona, 1985
* Blús fyrir Rikka, 1986
* Frelsi til sölu, 1987
* Dögun, 1988
* Bubbi 56, 1988
* Moon in the Gutter, 1988
* Serbian Flower, 1988
* Hver er næstur, 1989
* Nóttin langa, 1989
* Sögur af landi, 1990
* Ég er, 1991
* Von, 1992
* Lífið er ljúft, 1993
* 3 heimar, 1994
* Í skugga Morthens, 1995
* Allar áttir, 1996
* Hvíta hliðin á svörtu, 1996
* Trúir þú á engla, 1997
* Arfur, 1998
* Sögur 1980-1990, 1999
* Mér líkar það, 1999
* Bellman, 2000
* Sögur II 1990-2000, 2000
* Nýbúinn, 2001
* Sól að morgni, 2002
* 1000 kossa nótt, 2003
* Tvíburinn, 2004
* Ást, 2005
* Í 6 skrefa fjarlægð frá paradís, 2005
* Lögin mín, 2006
* Bláir, 2006
* Fjórir naglar, 2008
* Ég trúi á þig, 2011
* Þorpið, 2012
* Stormurinn, 2013
* Æsku minnar jól, 2013
* 18 Konur, 2015
* Tungumál, 2017
* Regnbogans stræti, 2019
* Sjálfsmynd, 2021
* Ljós og skuggar, 2023
* Dansaðu, 2024

## Suomennetut teokset
* *Kalakämppä*. Atrain & Nord, 2024. Suomentanut Tapio Koivukari. Alkuperäisteos *Hreistur* on ilmestynyt islanniksi vuonna 2017.

## Aiheesta muualla
*Bubbin kotisivu 
*Kuva Bubbista
Ian Hamilton

**Ian Standish Monteith Hamilton** (16. tammikuuta 1853 – 12. lokakuuta 1947) oli brittiarmeijan kenraali ja tuli tunnetuksi ensimmäisessä maailmansodassa Välimeren joukkojen komentajana Gallipolin taistelussa.

Hamiltonin sotilasura alkoi 1873 ja hän palveli Intiassa sekä Afrikassa.  Hän oli Lordi Kitchenerin esikuntapäällikkö toisessa buurisodassa. Hänet aateloitiin vuonna 1902.

Kitchener nimitti Hamiltonin johtamaan ympärysvaltojen retkikuntaa, jonka tarkoituksena oli ottaa haltuun Dardanellit Turkilta ja valloittaa Konstantinopoli.

## Lähteet
Saudi-Arabian jalkapallomaajoukkue

**Saudi-Arabian jalkapallomaajoukkue** on Saudi-Arabian jalkapalloliiton hallinnoima Saudi-Arabiaa kansainvälisissä otteluissa edustava joukkue. Joukkue on selviytynyt MM-kilpailuihin kuudesti ja sen paras saavutus on Yhdysvaltojen kisoissa 1994 selviytyminen toiselle kierrokselle. Saudi-Arabia on voittanut Aasian mestaruuden kolmesti vuosina 1984, 1988 ja 1996.

## Maailmanmestaruuskilpailut

*1994 – Neljännesvälierät
*1998 – Alkulohko
*2002 – Alkulohko
*2006 – Alkulohko
*2010 – *Ei selviytynyt*
*2014 – *Ei selviytynyt*
*2018 – Alkulohko
*2022 – Alkulohko

Saudi-Arabia pelasi ensimmäisen kerran MM-kilpailuissa Yhdysvalloissa 1994. Alkulohkon ensimmäisessä ottelussa se hävisi Alankomaille 1–2 johdettuaan ottelua tauolla Fuad Anwar Aminin maalilla. Toisessa ottelussa Saudi-Arabia voitti Marokon 2–1; Sami al-Jabir vei Saudi-Arabian rangaistuspotkulla johtoon ottelun 7. minuutilla, ja Marokon tasoituksen jälkeen Anwar Amin teki voittomaalin ennen taukoa. Kolmannessa ottelussa Saudi-Arabia voitti Belgian 1–0; Sa’id al-Uwairan teki 5. minuutilla ottelun ainoan maalin puolikentästä alkaneella soololla, ja Kansainvälisen jalkapalloliiton keväällä 2002 järjestämässä äänestyksessä kaikkien aikojen MM-kisamaalista tämä maali sai kuudenneksi eniten ääniä. Saudi-Arabia selviytyi lohkonsa kakkosena neljännesvälieriin, joissa se hävisi Ruotsille 1–3; Saudi-Arabian ainoan maalin teki Fahad al-Ghesheyan.

Ranskan MM-kilpailuissa 1998 Saudi-Arabia jäi alkulohkossaan viimeiseksi hävittyään Tanskalle 0–1 ja Ranskalle 0–4 sekä pelattuaan Etelä-Afrikan kanssa tasan 2–2. Saudi-Arabian maalintekijät olivat Sami al-Jabir ja Yousuf al-Thunayan, jotka molemmat tekivät maalin rangaistuspotkusta.

Japanissa ja Etelä-Koreassa pelatuissa vuoden 2002 MM-kilpailuissa Saudi-Arabia hävisi kaikki kolme otteluaan: Saksalle 0–8, Kamerunille 0–1 ja Irlannille 0–3.

Saksan MM-kilpailuissa 2006 Saudi-Arabia pelasi ensin Tunisian kanssa tasan 2–2, maalintekijöinään Yasir al-Qahtani ja jälleen Sami al-Jabir. Tämän jälkeen joukkue hävisi Ukrainalle 0–4 ja Espanjalle 0–1, mikä tiesi jäämistä alkulohkon viimeiselle sijalle.

Venäjän MM-kilpailuissa 2018 Saudi-Arabia menetti jatkomahdollisuutensa hävittyään Venäjälle 0–5 ja Uruguaylle 0–1. Saudi-Arabia nousi lohkossa kolmanneksi voittamalla viimeisessä ottelussa Egyptin 2–1, maalintekijöinään Salman al-Faraj rangaistuspotkusta ja Salem al-Dawsari.

## Aasian-mestaruuskilpailut

*1984 – **Mestari**
*1988 – **Mestari**
*1992 – Toinen
*1996 – **Mestari**
*2000 – Toinen
*2004 – Ensimmäinen kierros
*2007 – Toinen
*2011 – Ensimmäinen kierros
*2015 – Ensimmäinen kierros
*2019 – Neljännesvälierät

## Entisiä valmentajia

* 2011–2013  Frank Rijkaard
* 2013–2014  Juan Ramón López Caro
* 2015–2017  Bert van Marwijk
* 2017–2019  Juan Antonio Pizzi

## Lähteet
Kuhmoisten ase- ja varusmuseo

**Kuhmoisten ase- ja varusmuseo** on yksityinen museo valtatie 24:n varrella Kuhmoisten keskustassa. Valtatiellä liikkuja tunnistaa museon helposti rakennuksen pihalla olevista tykeistä sekä rakennuksen katolla olevasta toisen maailmansodan aikaisen hävittäjän pienoismallista. Museossa on runsaasti erilaisia kiväärikaliberisia aseita 1800-luvun lopulta toisen maailmansodan aikoihin saakka.

Heinäkuussa 2024 museoon murtauduttiin ja sieltä varastettiin 34 asetta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://www.asemuseo.com/
Ponnahdusikkuna

**Ponnahdusikkuna** () on WWW-mainonnassa käytetty pienikokoinen selainikkuna, josta puuttuu tyypillisesti työkalupalkit ja osoiterivi. Ponnahdusikkuna voi aueta sivustolle saapuessa. Se sisältää yleensä mainosviestin ja linkin mainostajan sivulle. Ponnahdusikkunoiden tehokkuus mainonnassa on nykyään kyseenalainen, koska useimmat internet-selaimet sisältävät ponnahdusikkunaeston. Mainonnan lisäksi ponnahdusikkunoita käytetään esimerkiksi kuvagallerioissa, joissa pientä kuvaa napsauttaessa suurempi avautuu uuteen ikkunaan, tai tekstiä tukevien selitteiden käyttöön.

Tekninen toteutus tapahtuu yleensä JavaScriptillä. Koko ruudun kokoisia ponnahdusikkunoita kutsutaan **väli-ikkunoiksi**.
Ahonkylän flikat

**Ahonkylän Flikat** on suomalainen viiden naisen muodostama lauluyhtye Ilmajoelta. Yhtye syntyi keväällä 1972. Vakavammin he alkoivat suhtautua lauluharrastukseensa seuraavana vuonna, kun ilmajokinen musiikkimies Lasse Lintala otti heidät ohjaukseensa. Lintala ohjasi yhtyettä parikymmentä vuotta. Levyttämisen yhtye aloitti vuonna 1975, jolloin tallentuivat mm. Toivo Kärjen originaali "Aallokko soi"  (san. Meeri Tuisku) ja kaksi uutta versiota Kärjen sävellyksistä .  Kaikkiaan levytyksiä syntyi kolmisenkymmentä 

## Nykyiset jäsenet
*Johanna Saranpää
*Maarit Järvinen-Leiwo
*Päivikki Pakkastie
*Päivi Saranpää

## Entisiä jäseniä
*Riitta Varpuluoma, nykyisin Riitta Korpela 
*Reetta Hautala
*Marja Varpuluoma

## Diskografia
* Ahonkylän flikat (1975)
* Tule tule kultani (1978)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Muhammad al-Da’ayya’

**Muhammad al-Da’ayya’** (, myös *Mohamed al-Deayea*; s. 2. elokuuta 1972) on saudiarabialainen jalkapallomaalivahti.

## Ura
Al-Da’ayya’ pitää hallussaan maailmanennätystä pelattujen maaottelujen määrässä. Hän pelasi vuonna 2006 päättyneen maajoukkueuransa aikana 181 A-maaottelua. Hän on ollut Saudi-Arabian jalkapallomaajoukkueen kantavia voimia, kun se selvisi MM-kisoihin 1994, 1998, 2002 ja 2006. Seuratasolla al-Da’ayya’ edusti pitkään Saudi-Arabian pääsarjassa pelaavaa al-Hilalia. Hän oli siirtymässä Manchester Unitediin vuonna 2001, mutta ei saanut työlupaa ja siirto kariutui.

## Lähteet
Hamad al-Muntaširi

**Hamad al-Muntaširi** (s. 22. kesäkuuta 1982) on saudiarabialainen jalkapalloilija, joka pelasi pitkään Saudi-Arabian pääsarjajoukkue al-Ittihadissa. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.

Al-Muntaširi on voittanut al-Ittihadin mukana Aasian Mestareiden liigan kahdesti, vuosina 2004 ja 2005. Vuonna 2005 hänet valittiin Aasian vuoden jalkapalloilijaksi. Al-Muntaširi kuului Saudi-Arabian jalkapallomaajoukkueeseen Saksan MM-kisoissa 2006 ja pelasi joukkueen kaikki kolme ottelua alusta loppuun.

## Lähteet
Togon jalkapallomaajoukkue

**Togon jalkapallomaajoukkue** on Togon jalkapalloliiton hallinnoima joukkue, joka edustaa Togoa kansainvälisissä otteluissa. Joukkue selvisi jalkapallon MM-kilpailuihin ensimmäisen kerran vuonna 2006.

Maailman huomion kohteeksi Togon jalkapallomaajoukkue joutui tammikuussa 2010, kun se joutui Cabindan vapautusliikkeeksi julistautuva FLEC-järjestön väijytykseen Angolassa 8. tammikuuta 2010. Afrikan mestaruusturnaukseen matkalla olleen joukkueen kaksi jäsentä kuoli hyökkäyksessä, jonka FLEC kertoi olleen suunnattu saattueena toimineita sotilaita vastaan. Joukkueen apuvalmentaja ja tiedottaja saivat surmansa ja yhdeksän pelaajaa haavoittui väijytyksessä. Pahiten loukkaantui maalivahti Kodjovi Obilale. Pelaajat olisivat halunneet pelata kuolleiden tovereidensa muistoksi, mutta Togon valtiojohto päätti vetää joukkueen Angolan kisoista huonon turvallisuuden takia.

## Arvokisat
### Maailmanmestaruuskilpailut
*1930–1970 - *Ei osallistunut*
*1974–1982 - *Ei selviytynyt karsinnoista*
*1986–1990 - *Ei osallistunut*
*1994–2002 - *Ei selviytynyt karsinnoista*
*2006 - Ensimmäinen kierros
*2010–2018  - *Ei selviytynyt karsinnoista*

### Afrikan mestaruuskilpailut

*1957–1965 - *Ei osallistunut*
*1968 - *Ei selvinnyt karsinnoista*
*1970 - *Ei selvinnyt karsinnoista*
*1972 - Ensimmäinen kierros
*1974 - *Vetäytyi kisoista*
*1976–1982 - *Ei selvinnyt karsinnoista*
*1984 - Ensimmäinen kierros
*1986 - *Ei selvinnyt karsinnoista*
*1988 - *Ei selvinnyt karsinnoista*
*1990 - *Vetäytyi kisoista*
*1992 - *Ei selvinnyt karsinnoista*
*1994 - *Vetäytyi kisoista karsintojen aikana*
*1996 - *Ei selvinnyt karsinnoista*
*1998 - Ensimmäinen kierros
*2000 - Ensimmäinen kierros
*2002 - Ensimmäinen kierros
*2004 - *Ei selvinnyt karsinnoista*
*2006 - Ensimmäinen kierros
*2008 - *Ei selvinnyt karsinnoista*
*2010 - *Vetäytyi kisoista*
*2012 - *Ei selviytynyt karsinnoista*
*2013 - Puolivälierät
*2017 - Ensimmäinen kierros

## Entisiä päävalmentajia

* 1997–1998  Eberhard Vogel
* 2002–2004  Antônio Dumas
* 2004–2/2006  Stephen Keshi
* 2/2006–12/2006  Otto Pfister
* 12/2006–2/2008  Stephen Keshi
* 2/2008–9/2008  Henri Stambouli
* 3/2009–9/2009  Jean Thissen
* 10/2009–5/2010  Hubert Velud
* 6/2010–3/2011  Thierry Froger
* 5/2015–4/2016  Tom Saintfiet

## Lähteet
Alan Miehet

**Alan Miehet** oli yhtye, jossa esiintyivät Vesa Nuotio, Petri Hohenthal ja Hannu Karlsson. Se teki kaksi albumia, joista ensimmäinen, *[[Yhtä soittoa]]*, ilmestyi vuonna 1980. Yhtyeen tyyli oli lähinnä irlantilaisesta ja suomalaisesta kansanmusiikista vaikutteita saanutta folkia.

Alan miehet syntyi, kun Finntrio, jossa Nuotio ja Karlsson olivat jäseninä, hajosi erimielisyyksiin huhtikuussa 1979. Nuotio ja Karlsson pyysivät mukaan sillä hetkellä Cumulus-yhtyeessä vaikuttaneen ja Finntriossakin sijaisena toimineen Petri Hohenthalin. Alan Miesten tunnetuimmaksi levytykseksi muodostui vuonna 1980 tehty *Niin gimis on stadi*.

Alan Miehet lopetti toimintansa alkuperäisessä kokoonpanossaan 1983.  Siihen mennessä yhtye oli esiintynyt noin 230 kertaa, mukaan lukien radio- ja tv-esiintymiset, joista mainittakoon *El Canto De Kämäräinen* (1980) ja *Alan Miehet – Vetonaula* (1981), sekä vuonna 1982 esitetty vappuohjelma *Vaputtelua*.

Alkuperäisen kokoonpanon hajottua Hohenthal ja Nuotio jatkoivat esiintymisiä Alan Miehet -nimellä ja julkaisivat LP:n *Murheet pois*. Televisioon he tekivät kahdestaan vappuohjelman *Kuplia*. Yhtye ei koskaan varsinaisesti lopettanut esiintymisiä, vaikkakin toiminta oli huomattavasti satunnaisempaa kuin alkuperäisellä kokoonpanolla.

Yhtye kokoontui jälleen kuudentoista vuoden tauon jälkeen alkuperäisessä kokoonpanossaan vuonna 1998, jolloin myös Hannu Karlsson palasi yhtyeeseen. Uuteen kokoonpanoon liittyi myös Petri Hohenthalin poika Jan Hohenthal, joka toimi satunnaisesti yhtyeen basistina. Hannu Karlsson menehtyi vuonna 2000 ja Alan Miehet jatkoivat esiintymisiä vakituiseksi jäseneksi tulleen Ari Talkamon kanssa. Lopullisesti yhtyeen ura päättyi Petri Hohenthalin kuoltua 23. helmikuuta 2005.

## Kokoonpano
* Hannu Karlsson – laulu, banjo, kitara, mandoliini (1979–2000)
* Petri Hohenthal – laulu, kitara, banjo, viulu, mandoliini (1979–2005)
* Vesa Nuotio – laulu, kitara, banjo, huuliharppu (1979–2005)

### Myöhemmät jäsenet
* Jan Hohenthal – laulu, basso (1998–2005)
* Ari Talkamo – laulu, kitara (2000–2005)

## Aiheesta muualla
*
Jorge Garcia

**Jorge Garcia** (s. 28. huhtikuuta 1973 Omaha, Nebraska, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hän on näytellyt muun muassa  Hugo ”Hurley” Reyesin roolissa televisiosarjassa *[[Lost]]* (2004–2010).

Garcia syntyi Omahassa Nebraskassa chileläiselle isälle ja kuubalaiselle äidille. Hän kasvoi Etelä-Kaliforniassa ja kävi San Clemente High Schoolia. Seniorina hänet valittiin ”Triton of the Yeariksi”. Seitsemännellä luokalla ollessaan Garcia näytteli Drabble-sarjakuvan musikaalissa, jossa hän villitsi yleisön. Hänestä tuntui, että hänessä voisi olla ainesta näyttelijäksi. Collegen jälkeen hän lähti Beverly Hillsiin opiskelemaan näyttelemistä ja on sillä tiellä vieläkin. Garcia on nähty elokuvissa *[[The Good Humor Man]]* (2005) ja *[[Little Athens]]* (2005). Garcia esiintyi myös Trouma Studion elokuvassa *[[Tales from the Crapper]]*, jossa hän esitti rakastuvaa nuorta miestä.

Garcia oli ensimmäinen näyttelijä, joka palkattiin hitiksi muodostuneeseen *Lost*-televisiosarjaan. Tuottajat näkivät hänet *[[Jäitä hattuun]]* -sarjan jaksossa näyttelijävalintoja edeltäneenä iltana ja loivat Hugo Reyesin hahmon juuri Garciaa varten.

Garcia esiintyi kahdeksankautisen *Celebrity Poker Showdownin* toisessa jaksossa. Hän hävisi Michael Ian Blackille. Jorge oli myös kilpailijana yhdessä *Russian Poker on Game Show Networkin* jaksossa, mutta epäonnistui boksarikapinaa koskeneessa kysymyksessä ja putosi luukun läpi.

Garcian kuva on Weezer-yhtyeen vuonna 2010 julkaistun *[[Hurley (albumi)|Hurley]]*-albumin kannessa. Albumi on nimetty Garcian *Lost*-roolihahmon mukaan.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
ATP-kausi 2006

Tämä on luettelo kauden 2006 tenniksen ATP-kiertueen voittajista kyseisellä kaudella. Mukana on myös ITF:n järjestämien turnausten voittajia.

*31 turnausta pelataan kovalla alustalla, näistä 2 on Grand Slam -turnauksia
*23 turnausta pelataan massalla, näistä 1 on Grand Slam -turnaus
*6 turnausta pelataan ruoholla, näistä 1 on Grand Slam -turnaus
*6 turnausta pelataan matolla

## Kalenteri

## Lähteet
*ATPworldtour.com - Results archive
Ammy Coco

**Ammy Coco** on togolaissyntyinen laulaja, lauluntekijä ja tuottaja. Hän asuu nykyään Britanniassa. 

Tuottaja Eddie Gustav tarjosi Cocolle levytyssopimusta, kun tämä äänitti taustalauluja Soukous Star -yhtyeelle Ranskassa 1989. Hänen albumeitaan ovat muun muassa *Mama Africa* ja *Zombie*. Coco on saanut vaikutteita muiden muassa Angélique Kidjolta, M'Bilia Beliltä ja Miriam Makebalta.
Muhammad Nur

**Muhammad Nur** (s. 26. helmikuuta 1978) on saudiarabialainen jalkapalloilija, joka pelasi pitkään Saudi-Arabian pääsarjajoukkue al-Ittihadissa. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja.

Nur oli mukana joukkueensa kanssa vuonna 2005 seurajoukkueiden MM-turnauksessa, jossa al-Ittihad selvisi välieriin. Hän on pelannut Saudi-Arabian jalkapallomaajoukkueessa muun muassa vuoden 2002 ja vuoden  2006 MM-kisoissa.

## Lähteet
Maaottelumarssi 1941

**Maaottelumarssi 1941** oli kävelykilpailu, joka käytiin Suomen ja Ruotsin välillä 4.–25. toukokuuta 1941. Maaottelumarssin sääntöjen mukaan voittaja olisi maa, jossa kirjattaisiin enemmän suorituksia. Suoritukset painotettaisiin maiden väkilukujen suhteessa siten, että yhden suomalaisen suoritus vastasi kahden ruotsalaisen suoritusta. Marssijoiksi kelpuutettiin kaikki vuonna 1931 ja sitä ennen syntyneet kansalaiset. Naisten ja 1928–1931 syntyneiden lasten piti kävellä 10&nbsp;km alle tunnin ja 40 minuutin ja miesten 15&nbsp;km alle kahden tunnin 20 minuutin ajassa. Juosta ei saanut, ja sama henkilö sai marssia vain kerran.

Maaottelumarssin järjestelyihin osallistui järjestöjä hyvin laajasti. Mukana olivat muun muassa Suomen Urheiluliitto, Työväen Urheiluliitto, Suomen Latu, Puolustusvoimat, suojeluskuntajärjestö ja Lotta Svärd -järjestö. Järjestelytoimikunnan puheenjohtajana toimi Urho Kekkonen, silloinen Suomen Urheiluliiton puheenjohtaja. Helsingissä toimi maaottelumarssin toimisto, josta postitettiin marssikortteja, marssimerkkejä, mainosjulisteita, marssiaapisia, kiertokirjeitä ja marssiohjeita paikallisille asiamiehille, joita oli eri puolilla maata yli 700. Marssitoimiston päällikkönä toimi suunnistuksesta tunnettu Olli Veijola.

Maaottelumarssista tehtiin suuri tapahtuma, josta uutisoivat Yleisradio ja lehdistö ja johon pyrittiin saamaan mukaan kaikki julkisuuden henkilöt. Marssin nimekkäitä suorittajia olivat muun muassa Tahko Pihkala, Tauno Palo, A. I. Virtanen ja Paavo Nurmi. Myös presidentti Risto Ryti tummassa puvussaan, Jukka Rangellin hallitus ja presidentin poliittinen sihteeri L. A. Puntila marssivat, mikä filmattiin ja näytettiin uutiskatsauksissa. Dallapé-orkesteri marssi viihdesäveliä soittaen. Naisia marssijoista oli yli puolet, ja Inarin kunnassa marssi 65&nbsp;prosenttia asukkaista.
 
Marssiin osallistuva sai muistoksi suorituksestaan marssikortin, johon merkittiin henkilötietojen lisäksi suorituspäivä ja tulos. Osanottajan täyttämistä kahdesta kortista toinen jäi toimitsijoille. Korttiin merkittiin myös marssimerkin lunastaminen. Merkki oli pronssinen rintamerkki. Se maksoi viisi markkaa, ja sen oli suunnitellut Tapio Wirkkala. Rintamerkki oli hänen ensimmäisiä töitään.

Kilpailun tulosten laskenta kesti lähes kuukauden. Tulos julkistettiin 20. kesäkuuta. Suomessa suorituksia kirjattiin 1&nbsp;507&nbsp;111 ja Ruotsissa 943&nbsp;952, joten Suomi voitti tuon kamppailun ylivoimaisesti ilman väestöpainotuksiakin. Suomi sai Ruotsin kuninkaan Kustaa V:n lahjoittaman voittopalkinnon. 

## Lähteet
Kossi Agassa

**Kossi Agassa** (s. 2. heinäkuuta 1978 Lomé) on togolainen jalkapallomaalivahti.

## Ura
Agassa aloitti uransa vuonna 1999 togolaisessa Etoile Filante de Loméssa, josta siirtyi vuonna 2001 norsunluurannikkolaiseen Africa Sportsiin. Seuraavana vuonna hän siirtyi Ranskaan FC Metziin. Peliaika Ranskassa jäi kuitenkin vähäiseksi ja 2006 hän siirtyi espanjalaisseura Herculesiin, jossa pelasi vain kahdeksassa ottelussa. Sittemmin hän pelasi pitkään ranskalaisseura Stade de Reimsissä.

Agassa palasi Ranskan kentille tammikuussa 2008 liittyen Stade de Reimsin ryhmään. Kauden 2009/10 Agassa pelasi lainalla FC Istres'ssä.

Agassa on lukeutunut pitkän aikaa myös Togon jalkapallomaajoukkuen vakiomiehistöön. Hän oli Togon pelaava maalivahti MM-kilpailuissa 2006.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Agassan profiili national-football-teams.comissa
Éric Akoto

**Éric Akoto** (s. 20. heinäkuuta 1980 Accra, Ghana) on togolainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.

## Ura
Akoto aloitti pelaajauransa 1998 Ghanassa Liberty Professionals -joukkueessa. Samana vuonna hän siirtyi Itävaltaan Grazer AK:hon, jossa pelasi neljä kautta. Vuonna 2002 hän siirtyi Austria Wieniin, jossa pelasi vuoteen 2004 saakka, kunnes siirtyi yhdeksi kaudeksi Saksaan FC Rot-Weiss Erfurtiin. Vuonna 2005 Akoto siirtyi Itävaltaan VfB Admira Wacker Mödlingiin, jossa hän pelasi yhden kauden.

Kaudella 2010–2011 Akoto edusti A-Leaguessa North Queensland Furyta.

### Maajoukkueura
Akoto kuului Togon jalkapallomaajoukkueeseen Saksan MM-kilpailuissa 2006 mutta ei päässyt pelaamaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Akoton profiili national-football-teams.comissa
Maljakko

**Maljakko** on  koristeellinen usein kukkien säilytykseen tarkoitettu astia. Se voidaan valmistaa esimerkiksi lasista, usein myös posliinista tai keramiikasta. Leikkokukkien asetteluun tarkoitettu maljakko valmistetaan niin, että sen pohjalle voidaan laskea vettä ja sen yläosa on avoin niin, että kukat voidaan asettaa siihen. Maljakko on myös usein maalattu erilaisilla koristeellisilla kuvioilla tai kuvituksilla.

Antiikin ajan keramiikan tutkimuksessa käytetään maljakon sijasta ennemmin termiä vaasi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kuppi

**Kuppi** on maljamainen pienehkö astia. Kuppi on myös amerikkalainen tai englantilainen mittayksikkö. Amerikkalainen kuppi mittayksikkönä tarkoittaa 2,37 dl ja englantilainen kuppi 2,48 dl. 

Kuppeja valmistetaan etenkin keramiikasta eliposliinista, fajanssista tai savesta, joskus myös lasista tai muovista. 

Kahvikuppi tarkoittaa kahvin juontiin tarkoitettua aluslautasella varustettua korvallista kuppia. Kahvikuppi oli aiemmin noin 1,25 desilitran vetoinen, mutta nykyisin valmistettavat kupit ovat tätä huomattavasti suurempia. Teekuppi on kahvikuppia leveämpi ja tilavampi.

## Katso myös
*Tuhkakuppi
*Munakuppi
*Imukuppi

## Lähteet
Olavi Haakoninpoika

**Olavi Haakoninpoika** (tansk. *Oluf 2.,* norj. *Olav IV Håkonsson*) ; (joulukuun alku 1370 Akershusin linna, Oslo – 3. elokuuta 1387  Falsterbohusin linna, Falsterbo) oli Tanskan kuningas vuosina 1376–1387 ja Norjan kuningas vuosina 1380–1387. Olavi oli myös Ruotsin vastakuningas vuosina 1385–1387, kilpaillen kruunusta Albrekt Mecklenburgilaisen kanssa.

## Suku
Olavi oli Norjan kuningas Haakon VI Maununpojan ja Tanskan kuningatar Margareetan I:n ainoa lapsi.  Hän oli Bjälbo-suvun viimeinen hallitsija. 

## Kuningas
Olavi valittiin Tanskan kuninkaaksi drotsi Henning Podebuskin avulla hänen ollessaan vasta viisivuotias, äitinsä toimiessa täysivaltaisena holhoojana ja sijaishallitsijana. Norjan kruunun hän sai isänsä kuoltua vuonna 1380. Todellinen valta oli kuitenkin hänen äidillään, kuningatar Margareetalla.  

Olavin hallituskausi jäi lyhyeksi, ja hän kuoli naimattomana ja lapsettomana keuhkokuumeeseen Falsterbohusin linnassa Skånessa elokuussa 1387 ennen kuin ehti täyttää 17 vuotta. 

Hänet on haudattu Sorøn luostarikirkkoon Tanskassa. 

## Lähteet

* 
* 

## Aiheesta muualla
Karlskirche

**Karlskirche** on Wienissä Itävallassa sijaitseva katolinen kirkko, joka on sekä Wienin huomattavimpia nähtävyyksiä että Euroopan komeimpia barokkikirkkoja. Karlskirche kohoaa Karlsplatzilla, hieman Wienin vanhaa kaupunkia kiertävän Ringstraßen ulkopuolella.

Karlskirchen rakennutti Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Kaarle VI. Ruttoepidemian piinatessa Wieniä 1713 keisari lupasi rakentaa kirkon pyhälle Carlo Borromeolle, jota pidettiin rutosta parantumisen suojeluspyhimyksenä. Piirustukset laati Habsburgien hoviarkkitehti Johann Bernhard Fischer von Erlach, jonka muihin wieniläisiin töihin kuuluvat Hofburgin palatsin barokkiosat sekä Schönbrunnin kesäpalatsi. Rakennustyöt alkoivat 1715, ja arkkitehdin kuoleman jälkeen 1723 töitä jatkoi hänen poikansa Joseph Emanuel Fischer von Erlach. Kirkko valmistui 1737, ja se nimettiin Karlskircheksi eli Kaarlenkirkoksi sekä Carlo Borromeon että keisarin mukaan.

Kirkko nousi Wienin vanhojen kaupunginmuurien ja niitä ympäröineen suojavyöhykkeen ulkopuolelle niin, että sen julkisivu osoitti suoraan kohti vyöhykkeen toisella puolella sijainnutta Hofburgin keisarillista palatsia. 1800-luvun lopulla näköyhteys Karlskirchen ja Hofburgin välillä kuitenkin katkesi, kun muurivyöhyke otettiin rakennuskäyttöön.

Karlskirchen julkisivussa antiikkiset ainekset yhdistyvät rikkaaseen barokkiasuun. Sen päätykolmio jäljittelee kreikkalaista temppeliä. Pääsisäänkäynnin kahta puolta kohoavat valtavat koristepylväät, jotka jäljittelevät Rooman Trajanuksen pylvästä. Niitä kiertää spiraalinmuotoinen reliefi, jossa kuvataan pyhän Carlo Borromeron elämää ja tekoja. Julkisivun molemmilla laidoilla on barokkityyliset kellotornit. Rakennuksen kruunaa suuri vihreä barokkikupoli.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* www.karlskirche.at/
Marco Manso

**Marco Antônio Manso** (s. 9. lokakuuta 1973 Viçosa do Ceará, Cearán osavaltio, Brasilia) on entinen brasilialainen jalkapalloilija, joka toimi viimeksi Myllykosken Pallon toiminnanjohtajana.

Manso oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja ja edusti MyPaa pelaajana kahdeksan kautta vuosina 1999–2003 ja 2005–2007. Hän pelasi Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa 153 ottelua, teki 36 maalia ja saavutti yhden SM-kullan ja -hopean ja kolme SM-pronssia. Suomessa hän pelasi myös toiseksi korkeinta sarjatasoa Ykköstä Kuopion Palloseurassa kaudella 2004 ja Rakuunoissa kaudella 2005.

Suomen ulkopuolella Manso pelasi brasilialaisissa Ferroviáriossa, Ponte Pretassa, Palmeirasissa, Bragantinossa (1992–1996), saudiarabialaisessa Al Hajerissa (1996–1997), maltalaisessa Naxxar Lionsissa (1997–1998) ja malesialaisessa Kedahissa (2004).

Päätettyään pelaajauransa vuonna 2007 Manso nimettiin MyPan urheilukehityspäälliköksi. Elokuusta 2012 joulukuuhun 2014 hän oli seuran toiminnanjohtaja. Päätukijansa Myllykosken paperitehtaan vuonna 2011 tapahtuneen lakkauttamisen jälkeen MyPa kärsi talousvaikeuksista, ja seura hakeutui konkurssiin helmikuussa 2015. Manso toimii myös brasilialaisseura Fluminensen Pohjoismaiden-edustajana. Yhteistyö alkoi jo MyPan aikana ja on jatkunut FC Lahden kanssa.

Brasilialainen televisioyhtiö Globo kuvasi joulukuussa 2014 dokumentin pitkät urat Suomessa tehneistä Mansosta, Rafaelista ja Luciano Martinsista.

## Lähteet
Due'le quartz

**Due'le quartz** on japanilainen visual-kei -yhtye, joka perustettiin vuonna 1998 ja lopetti toimintansa syyskuussa 2002. Yhtyeen alkuperäiset jäsenet olivat Sakito (laulu), Ken (kitara), Kikasa (basso) ja Kazuki (rummut). Pian Kenin tilalla kitaristina aloitti kuitenkin Miyabi.

Yhtyeen hajottua Kikasa ja Sakito perustivat yhtyeen . Miyabi tekee soolouraa nimellä Miyavi.

## Diskografia

**Albumit**

* Mikansei Jekyll To Hyde (未完成の’ジキル，と’ハイド) 1999
* Jisatsu Ganbou (自殺願望) 2000
* Rodeo (ロデオ) 2002
* BEST ALBUM 2002

**Singlet**

* Dear... from xxx (disc 1) 2001
* Dear... from xxx (disc 2) 2001
* Bitter 2001
* Re:plica 2001
* LAST TITLE 2002
Herbert Selpin

**Herbert Selpin** (29. toukokuuta 1902 – 1. elokuuta 1942) oli saksalainen elokuvaohjaaja, joka kuoli Gestapon vangittua hänet.

Avustajana, apulaisohjaajana ja leikkaajana toiminut berliiniläinen Selpin aloitti ohjaajanuransa 1930-luvulla. Hän säilyi huomattavana elokuvantekijänä kansallissosialistisen puolueen tultua valtaan. Monessa hänen elokuvassaan pääroolia esitti Hans Albers.

Selpin tunnettiin tinkimättömänä perfektionistina ja kokeilijana, jonka työtä natsien elokuvasensuuri rajoitti. Englannin ystävänä (useita vuosia maassa viettäneenä) hän joutui propagandaministeri Joseph Goebbelsin epäsuosioon. Goebbelsin mitta täyttyi, kun Selpin *Titanicia* (1942) tehdessään arvosteli elokuvaa avustamassa ollutta Wehrmachtia. Salainen poliisi Gestapo passitti Selpinin vankilaan, jossa hänen väitettiin tehneen itsemurhan.
Witbier

**Witbier** () on erityisesti Belgiassa valmistettava vehnäoluttyyppi. Suomessa witbieriä saatetaan joskus kutsua ”valkoiseksi olueksi” tai ”valko-olueksi”, mutta flaaminkielinen termi on yleisimmin käytetty.

Ulkonäöltään witbier on samean hiivainen, joskus long drink -juomaa muistuttava vaalean oljen värinen tai kellertävä olut. Witbierit ovat hedelmäisiä ja varsin kevyitä ja raikkaita, jonka vuoksi niitä pidetään erityisesti kesäjuomana. Alkoholia witbiereissä on tyypillisesti 4,5–5,2 tilavuusprosenttia.

Tyylille ominaiset maut syntyvät mausteena käytettävistä korianterista ja appelsiininkuoresta. Ne tekevät witbieristä saksalaistyylistä vehnäolutta kirpeämmän. Myös erikoisempia mausteita kuten meleguettapippuria voidaan käyttää. Tyyli pohjautuukin keskiaikaisiin oluisiin, jolloin humalan asemasta oluessa käytettiin kasveja, joita kutsuttiin nimellä *gruut*.

Maailman tunnetuin witbier-olutmerkki on Hoegaarden. Belgialainen Pierre Celis aloitti sen valmistuksen Hoegaardenin kaupungissa vuonna 1966. Muita tunnettuja witbierejä ovat muun muassa Brugs Witbier, Blanche de Namur, Blanche de Bruxelles, Dentergems ja Wittekerke.

Witbieriä juodaan tavallista juomalasia muistuttavasta paksusta yleensä 25 tai 33 senttilitran vetoisesta olutlasista, jota kutsutaan englannin kielessä nimellä *tumbler*. 

## Lähteet

* 
* Ratebeer Beer styles
* BJCP:n määritelmä witbierille
Continuum Fingerboard

**Continuum Fingerboard** on illinoislaisen Haken Audion kehittämä MIDI-ohjain. Siinä on koko soittimen pinta-alan kokoinen kosketuspinta. Äänen korkeutta voidaan muunnella sormia liikuttamalla laitteen pinnalla. Lisäksi laite tunnistaa sormien paikan syvyyssuunnassa sekä voimakkuuden jolla pintaa painetaan. Näistä saatua ohjaustietoa voidaan käyttää esimerkiksi äänen sävyn muuttamiseen varsinaisessa äänilähteessä.

Yksi tunnetuista Continuumia käyttävistä levytyksistä on Dream Theaterin vuoden 2005 albumin *[[Octavarium]]* nimikappale, jossa instrumenttia soittaa yhtyeen kosketinsoittaja Jordan Rudess.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Haken Audio  
* Täyspitkän Continuumin arvostelu
Ramadan Sokoli

**Ramadan Sokoli** (14. kesäkuuta 1920 Shkodër – 12. maaliskuuta 2008) oli albanialainen säveltäjä ja musiikintutkija. Hän sävelsi muun muassa pianomusiikkia. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu esimerkiksi *16 shekuj* (”16 vuosisataa”, 1995). Sokoli tutki lähinnä albanialaista perinnemusiikkia. 

## Levytyksiä
* *Këngë - Albanian Piano Music*, Kirsten Johnson (Guild Music)
Bière de Garde

**Bière de garde** on pohjoisranskalainen pintahiivaoluttyyppi (bière de garde -oluita valmistetaan myös pohjahiivalla). Sitä on perinteisesti pantu maalaistaloissa varhain keväällä, ja sen jälkeen sitä on säilytetty kylmissä kellareissa nautittavaksi lämpimämpänä vuodenaikana. Nimi tarkoittaakin kirjaimellisesti käännettynä "olutta, joka on tarkoitettu pidettäväksi/kellaroitavaksi". 

Tyylin oluet eroavat toisistaan paljon. Väri saattaa vaihdella kullankeltaisesta pronssinpunaiseen ja pähkinänruskeaan. Maku on tavallisesti hyvin maltainen ja paahteinen, ja siinä on toffeen sekä karamellin makeutta. Bière de gardelle on tyypillistä myös vähäinen humalointi sekä kellarimainen tuoksu ja maku. Alkoholia tyypin oluissa on 6&ndash;8 % tilavuusprosenttia.

Tunnettuja bière de garde -olutmerkkejä ovat muun muassa Jenlain, Ch'ti ja Castelain.

## Lähteitä

* BJCP:n määritelmä bière de gardelle 
* 
* Ratebeer Beer Styles
Harold Perrineau Jr.

**Harold Perrineau Jr.** (s. 7. elokuuta 1963 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tunnettu rooleistaan Michael Dawsonina televisiosarjassa *[[Lost]]*, Linkinä ''Matrix''-elokuvissa ja peleissä, Augustus Hillinä amerikkalaisessa televisiosarjassa *[[Kylmä rinki]]* (hänen hahmonsa on myös sarjan kertoja) sekä Mercutiona Baz Luhrmannin elokuvassa *[[William Shakespearen Romeo ja Julia]]*.

## Biografia
### Yksityiselämä
Harold syntyi Brooklynissä, New Yorkissa Harold Williamsin pojaksi. Hänen vanhempansa muuttivat Haroldin nimen Williamsiksi tämän ollessa seitsemänvuotias. Myöhemmin Harold muutti nimensä takaisin alkuperäiseksi huomattuaan, että oli jo näyttelijä nimeltä Harold Williams. Hänen ranskalainen sukunimensä on hänen äitinsä tyttönimi. Harold opiskeli Shenandoah-yliopistossa musiikkia ja teatteria, muttei kuitenkaan valmistunut koskaan. Harold on opiskellut myös Alvin Aileyn tanssikoulussa. Haroldilla ja hänen vaimollaan Brittanyllä on tytär Aurora Robinson Perrineau (s. 1995). Heidän toinen tyttärensä Wynter Aria syntyi 7. toukokuuta 2008.

### Näyttelijän ura
Vuonna 1989 Harold valittiin näyttelemään alkuperäistä Tyrone Jacksonia maailman ensimmäiseen näytelmäversioon vuoden 1980 hittielokuvasta *Fame* (joka tunnetaan nykyisin nimellä *Fame: The Musical*), joka esitettiin *Walnut Street Theatressa*.

Harold otti vastaan Linkin roolin *[[Matrix (elokuvasarja)|Matrix]]*-elokuvissa, sen jälkeen kuin alkuperäinen operaattori, Tank kirjoitettiin ulos sarjasta Marcus Chongin potkujen jälkeen. Haroldin näyttelijäystävä Adewale Akinnuoye-Agbaje näytteli Haroldin kanssa HBO:n sarjassa *[[Kylmä rinki]]*.

Harold näytteli Michael Dawsonia *[[Lost]]issa*. Hänet kirjoitettiin väliaikaisesti ulos sarjasta kun hänen hahmonsa jätti saaren poikansa kanssa toisen kauden lopussa, eikä ilmestynyt koko kolmantena kautena; hänen paluunsa neljännelle kaudelle julkaistiin heinäkuussa 2007. Hahmo kuitenkin tapettiin neljännen kauden viimeisessä jaksossa. *Lostista* lähdön jälkeen uutisoitiin, että Harold valittiin näyttelemään tulossa olevaan ABC:n sarjan *The Unusuals* pilottijaksoon.

## Filmografia
Gose (olut)

**Gose** on vanha perinteinen saksalainen oluttyyli Goslarin kaupungista. Tässä suodattamattomassa pintahiivaoluessa on 50–60 % mallastettua vehnää (loput ohraa). Maultaan se on sitrusmaisen hapan, humalaa käytetään vähän, sen sijaan gosea voidaan maustaa esimerkiksi korianterilla. Gosen tunnusomainen suolainen maku tulee joko paikallisesta vedestä tai siihen lisätystä suolasta. Sen maku muistuttaa hieman Berliner Weisse -vehnäolutta. Alkoholipitoisuus on 4&ndash;5 tilavuusprosenttia. 

Gosea on valmistettu 1700-luvulta lähtien Leipzigissa, mutta DDR:n aikana sen teko loppui. 1990-luvun puolivälistä lähtien gosen panemisen perinnettä on elvytetty.

## Aiheesta muualla

* http://beeradvocate.com/beer/style/16/
Derbi

**Derbi** on  Nacional Motor S.A.U:n, Piaggion espanjalaisen tytäryhtiön brändi, jonka nimissä se valmistaa mopoja, kevytmoottoripyöriä, skoottereita ja mönkijöitä.

## Historia
Derbin historia alkaa pienestä polkupyöräpajasta Molletin kylästä Barcelonan läheltä, jonka perusti Simón Rabasa i Singla vuonna 1922. Yritys keskittyi polkupyörien korjaamiseen ja vuokraamiseen, kunnes toukokuussa 1944 Singla perusti **Bicicletas Rabas** nimisen osakeyhtiön, joka alkoi tuottaa polkupyöriä teollisesti. Yritys oli menestyksekäs ja vuonna 1946, tukien sen voittoja, alettiin toteuttaa ensimmäistä moottoroitua pyörää.

Ensimmäinen pyörä oli 48-kuutioinen SRS niminen mopo, joka osoittautui menestykseksi saaden yrityksen muuttamaan päätoimialaansa. Yhtiö muutti 7. marraskuuta 1950 nimensä Nacional Motor SA:ksi.

### Derbi nykyään
Toisin kuin Ossa, Bultaco ja Montesa, Derbi on selviytynyt haasteista joita ovat tuoneet Espanjan siirtyminen demokratiaan ja  liittyminen Euroopan yhteisöön. Simón Rabasa i Signla kuoli vuonna 1988, mutta yritys pysyi itsenäisenä vuoteen 2001 asti, kunnes italialainen Piaggio osti sen.

Derbin nimi on lyhennys sanoista "**Der**ivados  de **Bi**cicletas, joka viittaa Derbin moponvalmistusperinteisiin.

### Derbi moottoriurheilussa
Moottoripyörien maailmanmestaruuskilpailuissa Derbi on voittanut yhteensä kymmenen kuljettajien ja kahdeksan valmistajien mestaruutta.

Ensimmäinen maailmanmestaruus on Ángel Nieton vuonna 1969 50&nbsp;cm³-luokassa. Kaudella 2006 Lukáš Pešek ajoi Derbin tehdastallissa 125&nbsp;cm³-luokassa, sijoittuen lopputuloksissa kuudenneksi. Kaudella 2008 Mike di Meglio voitti Derbillään kuljettajien mestaruuden 125&nbsp;cm³-luokassa. 

## Mallit

Derbin moottoripyörä- sekä mopomallit valmistetaan Italiassa. Derbin tunnetuin mallisto on Derbi Senda. Nykyään erilaisia Senda-malleja on jo useita, näistä suosituimpia Senda DRD Racing- ja DRD Pro -mallit, sekä Senda X-Race- ja X-Treme -mallit. Derbi tuottaa mallejaan sekä kyykky- (GPR) katu- (SM) että maastomalleina (R).

## Aiheesta muualla

*Derbin suomenkieliset verkkosivut
Levottomat 3

**Levottomat 3** (myös nimellä *Levottomat 3 – Kun mikään ei riitä*) on *Levottomat*-trilogian viimeinen osa. Ensimmäinen osa, *[[Levottomat]]* valmistui vuonna 2000 ja toinen osa *[[Minä ja Morrison]]* vuonna 2001. Kaikki kolme osaa ovat eri käsikirjoittajien ja ohjaajien tekemiä, eivätkä ne ole tapahtumiltaan tai henkilöiltään sidoksissa toisiinsa. Yhteistä elokuville ovat ihmissuhdeongelmat ja runsaat seksikohtaukset, joiden takia kaikki kolme elokuvaa on Suomessa kielletty alle 15-vuotiailta.

*Levottomat 3*:n käsikirjoitus perustuu Leena Lehtolaisen novelliin. Päähenkilö on noin 30-vuotias Jonna. Hän on menestyvä uranainen, jolla on mies ja kaksi lasta. Kaikki näyttää olevan kunnossa, mutta Jonna elää kaksoiselämää. Aviosuhde ei riitä, vaan Jonnalla on lukuisia irtosuhteita. 

Elokuva muistetaan etenkin taitavasta markkinoinnistaan. Sen mainostaminen aloitettiin jo vuotta ennen sen ensi-iltaa, kun esittäjää "merkittävään rooliin" haettiin Nelosella pyörineessä *[[Haluatko filmitähdeksi?]]* -kilpailussa. Myös elokuvan aihe, naisten seksiriippuvuus nousi pitkäksi aikaa iltapäivälehtien otsikoihin. Tekijät antoivat haastatteluita siitä, kuinka naisten seksiriippuvuus on vakava sairaus ja siitä pitää keskustella avoimesti.

Elokuvassa näyttelee myös *Haluatko filmitähdeksi?* -kilpailun voittaja Hanna Karjalainen. Hänen roolinsa ei tosin ole niin suuri kuin kilpailuformaatti alun perin antoi ymmärtää. Karjalainen näyttelee elokuvassa päähenkilön sihteeriä ja näkyy yhteensä noin minuutin ajan.

*Levottomat 3* sai paljon kritiikkiä. Sitä on luonnehdittu pinnalliseksi ja tirkisteleväksi viihde-elokuvaksi.

## Lähteet
Tritonus

**Tritonus** on musiikillinen intervalli, joka on laadultaan ylinouseva kvartti tai sen enharmoninen vastine, vähennetty kvintti. Tritonus on tasavireisessä järjestelmässä kolmen kokosävelaskelen suuruinen (*tri* + *tonus*). Tritonus esiintyy IV ja VII asteen välillä sekä duurisävellajeissa että harmonisessa ja melodisessa mollissa. Luonnollisessa molliasteikossa se on II ja VI asteen välillä. Tritonus on tasavireisessä asteikossa symmetrinen, eli sen käänteisintervalli on tritonus, mikäli enharmonisten sävelten välillä ei tehdä eroa. Esimerkiksi ylinouseva kvartti F–H on käännettynä intervallina vähennetty kvintti H–F. 

Dissonoivan luonteensa vuoksi tritonusta alettiin karsastaa keskiajalla, koska se koettiin paitsi epämiellyttäväksi myös vaikeaksi laulaa puhtaasti. Tritonusta alettiin kuitenkin nimittää "paholaiseksi musiikissa" (*diabolus in musica*) vasta 1700-luvulla, jolloin Johann Fux käytti termiä kirjassaan *Gradus ad Parnassum* (1725).  

Vaikka tritonusta yleisesti pidetään dissonanssina, on käsitys konsonansseista ja dissonansseista muuttunut. Jo 1700-luvulla länsimaisessa musiikissa käytettiin varsinkin kadensseissa säännöllisesti dominanttiseptimisointua, johon sisältyy myös tritonus. Tosin dissonoivan luonteensa vuoksi sen yleensä edellytettiin purkautuvan peruskolmisointuun eli toonikasointuun. Uudemmassa taidemusiikissa tritonus voidaan mieltää jopa konsonanssiksi.

Monissa metallimusiikin alalajeissa tritonus on merkittävässä asemassa nimenomaan dissonanssinsa ja "paholaismaisuutensa" ansiosta. Tritonusta riffeissään ovat hyödyntäneet esimerkiksi yhtyeet Sepultura, Mayhem, Black Sabbath, King Crimson, Rush, Slayer, Metallica, Diamond Head ja Nirvana.

Huomiota herättävän ja räikeän luonteensa vuoksi tritonusta käytetään yleisesti myös hälytys- ja varoitussignaaleissa. Esimerkiksi paloautojen ja muiden hälytysajoneuvojen äänimerkissä vuorottelee usein kaksi tritonuksen päässä toisistaan olevaa säveltä.

## Katso myös
* Tritonuskorvaus

## Lähteet