open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pertti Pakarinen

**Pertti Kalevi Pakarinen** (26. lokakuuta 1931 Heinävesi – 10. helmikuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen yleislääketieteen ja psykiatrian erikoislääkäri ja kirjailija, joka tuli 1970- ja 1980-luvulla tunnetuksi stressitohtorina.

## Henkilöhistoria
Pakarisen vanhemmat olivat ratavartija Evert Pakarinen ja Hilda Maria Pakarinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Nurmeksen yhteislyseosta 1954 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1962.Valmistuttuaan hän toimi lääkärinä Nurmeksessa 1962–1966 ja 1969–1976. Pakarisen ensimmäinen puoliso vuodesta 1957 oli Anna-Kristiina Rossander. Pakarinen oli toisissa naimisissa näyttelijä Mai-Brit Heljon kanssa.

Pakarinen kuoli äkillisesti puhjenneeseen aggressiiviseen syöpään 10. helmikuuta 1998.

## Teoksia
Pakarinen julkaisi 1970- ja 1980-luvulla useita suosittuja terveyteen ja ravitsemukseen liittyviä kirjoja. Niistä ensimmäinen oli 1975 ilmestynyt *Älähän hättäile: Stressiaapinen aikuisille*, josta otettiin 12 painosta vuosina 1975–1976. Vuonna 1983 julkaistu *Tri Pakarisen Dieettiohjelma* oli ensimmäinen suomalainen vähähiilihydraattista ruokavaliota esittelevä kirja.
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pertti Pakarisen muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''.
Drill

**Drill** on Radioheadin ensimmäinen kaupallinen julkaisu, joka debytoi Britannian listoilla sijalla #101 5. toukokuuta 1992. Se on nykyään haluttu harvinaisuus. "Thinking About You" otettiin yhtyeen *[[Manic Hedgehog demo|Manic Hedgehog]]* demosta; "Prove Yourself", "Thinking About You" ja "You" äänitettiin uudelleen yhtyeen ensimmäiselle albumille, *[[Pablo Honey]]*lle vuonna 1993. Kaikki EP:n kappaleet ovat demoversioita ja ne äänitettiin *Courtyard* studiossa Oxonissa. Yhtyeen nimi oli vielä EP:n aikoina On A Friday. Seuraavan kuukauden aikana nimi muutettiin Radioheadiksi. Äänitteen tuotti Chris Hufford ja sen miksasi Timm Baldwin.

## Kappaleet
#"Prove Yourself" - 2:32
#"Stupid Car" - 2:21
#"You" - 3:22
#"Thinking About You" - 2:17
Itch (EP)

**Itch** on Radioheadin EP, joka julkaistiin Japanissa 1. kesäkuuta 1994. EP ei sisällä uutta materiaalia, mutta julkaisun versiot kappaleista "Killer Cars", "You" ja "Vegetable" oli julkaistu aikaisemmin vain erittäin harvinaisella "Creep"in 12" vinyyli-versiolla. Se sisältää Yhdysvaltojen version "Stop Whispering"ista, jossa on kielisoitin ja hitaampi tempo. EP:n kolme livekappaletta nauhoitettiin Metrossa Chicagossa.

## Kappaleet
# "Stop Whispering" (Yhdysvaltojen versio) – 4:13
# "Thinking About You" – 2:17
# "Faithless, the Wonder Boy" – 4:09
# "Banana Co." – 2:26
# "Killer Cars" (Live) – 2:17
# "Vegetable" (Live) – 3:12
# "You" (Live) – 3:38
# "Creep" (akustinen) – 4:19
Tuuli Reijonen

**Tuuli Reijonen**, oikea nimi **Tuuli Reijonen-Uibopuu**, nimimerkki **Meri Horsma**, (19. lokakuuta 1904 Tampere – 17. lokakuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, kriitikko ja toimittaja. 

## Henkilöhistoria
Reijosen isä oli toimittaja ja lähettiläs Erkki Reijonen ja äiti Lyyli Westerlund.  

Reijonen oli naimisissa virolaisen kirjailijan Valev Uibopuun (1913−1997) kanssa 1944−1964. Reijonen toimi *[[Naisten Ääni]]* -lehden päätoimittajana 1937−1941, teatterilehti *Naamion* toimitussihteerinä 1938−1939, *[[Suomen Kuvalehti|Suomen Kuvalehden]]* toimitussihteerinä 1941−1945 ja taidelehti *Kuvan* päätoimittajana vuosina 1945−1954. Tämän jälkeen hän oli vuoteen 1968 asti *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* kulttuuritoimittaja mutta oli jo sitä ennen toiminut lehden teatteriarvostelijana. 

## Kirjallinen tuotanto
Reijonen sai novellillaan "Makuusäkki" yhden neljästä ensimmäisestä 1&nbsp;050 dollarin palkinnosta *New York Herald Tribune* -lehden vuonna 1952 järjestämässä kansainvälisessä novellikilpailussa. Hänen romaaninsa *Kenen on syy* (1961) oli pohjana Veikko Itkosen elokuvalle *[[Vaarallista vapautta]]* (1962). Romaani ja elokuva perustuivat Neuvostoliitosta Suomeen 1950-luvun alussa loikanneen virolaisen kapteeni Herman Treialin tapaukseen. Pro Finlandia -mitalin hän sai vuonna 1971.

### Teokset
* *Ihmisiä itärajalla, romaani Rajajoen suulta*. Otava 1941
* *Olen sanomalehdentoimittaja*, romaani (nimellä Meri Horsma). Otava 1942
* *Valot syttyvät*, romaani. Otava 1945
* *Kasvoja*, yhdeksän novellia. Otava 1948
* *Silta*, romaani. Otava 1950
* *Yksisiipinen enkeli, novelleja ja välähdyksiä*. Otava 1952
* *Vedessä ja tulessa,* romaani. Otava 1959
* *Kenen on syy?*, romaani. Otava 1961
* *Kannaksen mosaiikkimaailma*. Otava 1968.

## Lähteet
* Suomen kirjailijat-tietokanta 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Tuuli Reijonen : "Rajalla on rauhallista", Suomen Kuvalehti, 09.01.1937, nro 2, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Irma Nissinen

**Irma Nissinen** (oik. *Irma Kyllikki Nissinen-Kaasalainen*; 18. huhtikuuta 1910 Hanko – 6. joulukuuta 2003 Turku) oli suomalainen viulutaiteilija ja konserttimestari. Hän toimi myös viulunsoiton opettajana.

Nissinen opiskeli Helsingin musiikkiopistossa ja myöhemmin Lontoossa, Pariisissa, Brysselissä ja Saksassa, siellä viimeksi Darmstadtissa 1956.

Nissinen toimi konserttimestarina Helsingin teatteriorkesterissa, Tampereen kaupunginorkesterissa sekä Turun kaupunginorkesterissa kahteen otteeseen, ensin 1936–1938 ja vuodesta 1941 eläkkeelle jäämiseensä asti syksyyn 1973. Nissinen oli talvisodan aikana Viipurissa, josta hän joutui lähtemään evakkona Tampereelle ja sai sieltä kaupunginorkesterista konserttimestarin paikan. Jatkosodan aikana hän esiintyi viulistina viihdytyskiertueilla Itä-Karjalassa. Turussa Nissinen esiintyi usein orkesterin solistina ja piti lisäksi omia konsertteja, myös ulkomailla.

Nissinen sai Pro Finlandia -mitalin 1961.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Greta Kivinen : Suomalaistyttö Lontoossa saa paikan teatterimagnaatin taloudenhoitajana ja kuuntelee Aspilassa viulutytön soittoa, Aamulehti, 1.12.1935, nro 325, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
My Iron Lung

**My Iron Lung** on Radioheadin EP, joka julkaistiin vuonna 1994 ja sisältää samannimisen kappaleen (kappale on myös yhtyeen albumilla *[[The Bends]]*). 

"My Iron Lung" single sijoittui sijalle #24 Britanniassa. Se sai myös hieman radiohuomiota Yhdysvalloissa. "My Iron Lung" on yhä tunnetuin viidestä *The Bendsin* singlestä (ja ensimmäinen, julkaistiin lähes puoli vuotta ennen albumia).

## Kappalelista
#"My Iron Lung" – 4:36
#"The Trickster" – 4:40
#"Lewis (Mistreated)" – 3:19
#"Punchdrunk Lovesick Singalong" – 4:40
#"Permanent Daylight" – 2:48
#"Lozenge of Love" – 2:16
#"You Never Wash Up After Yourself" – 1:44
#"Creep" (akustinen) – 4:19
Agis

**Agis** voi tarkoittaa

*Agis I, Spartan kuningas noin 930 eaa. – noin 900 eaa.
*Agis II, Spartan kuningas 427 eaa. – 401 eaa./400 eaa. 
*Agis III, Spartan kuningas 338 eaa. – 331 eaa.
*Agis IV, Spartan kuningas noin 245 eaa. – 241 eaa.
No Surprises/Running from Demons

**No Surprises/Running From Demons** on Radioheadin EP, joka julkaistiin 10. joulukuuta 1997 Japanin markkinoille. EP:n tarkoitus oli promotoida yhtyettä tulevalle tammikuun 1998 Japanin kiertueelle.

## Kappaleet
#"No Surprises" – 3:49
#"Pearly*" (remix) – 3:38
#"Melatonin" – 2:08
#"Meeting in the Aisle" (instrumentaalikappale) – 3:07 
#"Bishop's Robes" – 3:23
#"A Reminder" – 3:51
Genealogia

**Genealogia** merkitsee filosofiassa ja ihmistieteissä käsitteenä jonkin asian historiallista muodostumista eli konstruoitumista. Yhteiskunta-analyysin välineenä genealogiaa on ensimmäisenä käyttänyt Michel Foucault, joka omaksui käsitteen sen avulla moraalin alkuperää tutkineelta Nietzscheltä.

## Foucaultin kuvaus genealogiasta
Esseessään "Nietzsche, Genealogia, Historia" Foucault kertoo, miten Nietzschen moraalin analyysi (jota Nietzsche itsekin kutsuu genealogiaksi, *die Genealogie*) vaikutti hänen omaan ajatteluunsa. Foucault kuvaa genealogian tutkimukseksi niihin asioihin, joiden ajattelemme olevan historiattomia. Tämä sisältää seksuaalisuuden ja muita arkipäivän asioita. Genealogia ei ole tutkimus alkuperästä eikä asioiden lineaarisen kehityksen konstruktio. Sen sijaan se yrittää tarkastella pluralistista ja usein ristiriitaista menneisyyttä, ja paljastaa, miten valta on vaikuttanut käsitysten muodostumiseen.

Foucaultin genealogian käsite on ihmisyksilön aseman historia, joka jäljittää ihmistä ja yhteiskuntaa koskevan ajattelun kehitystä historian läpi. Tällainen yksilön tai subjektin genealogia selittää tiedon, diskurssien ja objektien alojen rakentumisen viittaamatta subjektiin. Genealogia dekonstruoi totuuden väittäen, että totuus on valtaintressien muovaama. Näin ollen kaikki totuudet ovat kyseenalaistettavissa. Genealogia teoriana korostaa totuuden epäluotettavuutta ja sisältää epäyhtenäisen käsityksen historiasta.

## Genealoginen tutkimus feministisessä filosofiassa
Feministisen filosofian yksi tutkimussuuntaus on sukupuolen genealogia, jossa tarkastelun kohteena on sukupuolikäsitteiden ja sukupuolittuneiden käsitteiden historia.  Genealogisesta näkökulmasta sukupuoleen liitetyt käsitteet tai merkitykset eivät ole pysyviä vaan muuttuvia. Tällöin ei pohdita, onko esimerkiksi rationaalisuus enemmän miehen kuin naisen ominaisuus vaan tarkastellaan yksityiskohtaisesti sitä prosessia, jossa nämä käsitteet ovat sukupuolittuneet tai muuttuneet sukupuolen tekemisen välineiksi. (Esimerkiksi miksi juuri rationaalisuus yhdistetään kulttuurissamme yleisesti miehisyyteen ja emotionaalisuus naisellisuuteen.) 

Feminististä genealogiaa on ja sen suhdetta feministiseen filosofiaan ja naistutkimukseen on käsitellyt mm. Judith Butler klassikkoteoksessaan *Hankala sukupuoli* (Gender Trouble). 

## Katso myös
*Michel Foucault
*Feministinen filosofia
*Judith Butler
*Naistutkimus
*Postmodernismi

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Pulkkinen T. (1994): Sukupuolen genealogiaa eli ristiinpukeutuminen ja postmoderni filosofia. Teoksessa Häyry, H ja Häyry, M. (toim.): Ajatus 50: Vapaus ja moraalin perusta. Helsinki: Suomen filosofinen yhdistys.

## Aiheesta muualla
* Poliittinen postmodernismi.  Niin & Näin 3/97.
Jumalan käsi -maali

**Jumalan käsi** () on argentiinalaisen jalkapalloilijan Diego Maradonan antama nimitys kiistanalaiselle maalille, jonka hän itse teki Englantia vastaan jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuiden puolivälieräottelussa Meksikossa 1986. Argentiina voitti ottelun 2–1.

## Tapahtuma

Ottelu pelattiin 22. kesäkuuta 1986 Azteca-stadionilla 114&nbsp;580 katsojan edessä. Ottelussa oli jo ennakkoon vahva poliittinen tunnelataus maiden välillä neljä vuotta aiemmin käydyn Falklandin sodan johdosta.

Ottelun ensimmäinen puoliaika oli maaliton Argentiinan vahvasta painostuksesta huolimatta. Avausmaalia saatiin odottaa ottelun 51. peliminuutille. Maradona ohitti kolme englantilaista ja yritti seinäsyöttöä Jorge Valdanon kanssa rangaistusalueen rajalla. Englannin Steve Hodge ehti kuitenkin väliin ja nosti pallon taaksepäin maalivahti Peter Shiltonille. Maradona jatkoi vauhdilla rangaistusalueen sisälle ehtien palloon – kädellään – juuri ennen vastaan tullutta Shiltonia ja pallo leijaili verkkoon. Tunisialainen päätuomari Ali Bennaceur näytti keskialoitusta hyväksytyn maalin merkiksi.

Englantilaiset protestoivat voimakkaasti argentiinalaisten juhliessa. Videolla näkyy, miten Maradona katsoo erotuomaria. Hän sanoi myöhemmin, ”Odotin että pelitoverit olisivat tulleet halaamaan, ja kukaan ei tullut... Sanoin heille: ’Tulkaa halaamaan, tai erotuomari ei salli tuota.’”

Argentiina voitti ottelun 2–1 edeten välieriin ja lopulta maailmanmestaruuteen. Ottelun voittomaali – niin ikään Maradonan tekemä – valittiin myöhemmin kansainvälisen jalkapalloliiton äänestyksessä vuosisadan maaliksi.

## Ilmaisun synty

Seuraavana päivänä Maradona ei vielä vihjannutkaan käyttäneensä kättä. Hän kertoi tiedotusvälineille, ettei tiennyt mihin kohtaan pallo häntä osui. Myöhemmin Maradona väitti ”Jumalan käden” puuttuneen peliin ja sen seurauksena tuota kiistanalaista maalia ruvettiin kutsumaan ”Jumalan kädeksi”. Lopulta Maradona kuitenkin myönsi tehneensä maalin omalla kädellään.

## Lähteet
Kanada-cup 1984

**Kanada-cup 1984** (engl. *Canada Cup 1984*) oli IIHF:n, NHL:n ja NHLPA:n järjestämä jääkiekkoturnaus joka pelattiin syyskuussa. Se oli kaikkien aikojen kolmas Kanada-cupin turnaus.  Länsi-Saksa osallistui turnaukseen ensimmäistä ja ainoata kertaa. Se oli ansainnut paikan cupissa sijoittumalla edellisissä maailmanmestaruuskilpailuissa viidenneksi. Samoissa kilpailuissa Suomi oli sijoittunut seitsemänneksi, eikä se näin ollen osallistunut turnaukseen vuonna 1984.

Turnauksen pelipaikkoja olivat Halifax, Montreal, London, Edmonton, Buffalo, Vancouver ja Calgary. Turnausjärjestelmä oli lähes sama kuin edellisessä, vuoden 1981 Kanada-cupissa. Ainoana erona oli, että vuonna 1984 loppuottelun sijaan pelattiin loppuottelusarja. Sen voittoon vaadittiin kaksi otteluvoittoa, kuten vuoden 1976 turnauksessa. 

Mestaruuden voitti loppujen lopuksi turnauksen alkusarjassa heikosti aloittanut Kanada. Ruotsi pääsi ensimmäistä kertaa loppuotteluun. Kerta jäi Ruotsin ainoaksi loppuottelussa. Välierissä Yhdysvaltoja vastaan Ruotsin teki neljä maalia neljällä ensimmäisellä laukausellaan ja voitti ottelun ylivoimaisesti lukemin 9–2. Kanadan ja Neuvostoliiton tasaväkinen välieräottelu päättyi Kanadan 3–2-voittoon Mike Bossyn jatkoaikamaalilla.

Ruotsi hävisi ensimmäisen loppuottelun maalein 5–2. Toisessa loppuottelussa Kanada ehti johtaa ottelua jo maalein 5–0, jolloin Ruotsi aloitti loppukirin. Se ei kuitenkaan aivan riittänyt. Kanada voitti ottelun lukemin 6–5. 

## Kokoonpanot

## Alkusarja

## Mitaliottelut

### Välierät

### Loppuottelut (paras kolmesta)

## Lopputulokset
#
#
#
#
#
#

## Turnauksen tähdistökentällinen
***Maalivahti:**  Vladimir Myškin
***Puolustajat:**  Paul Coffey,  Rod Langway
***Hyökkääjät:**  Wayne Gretzky,  John Tonelli,  Sergei Makarov
***Arvokkain pelaaja:**  John Tonelli

## Pistepörssi

## Katso myös
* Jääkiekko talviolympialaisissa 1984

## Lähteet
* Hockey Hall of Fame - Canada Cup 1984 Summary  
* Hockeyarchives - Coupe Canada 1984 
* Passionhockey - Coupe Canada 1984 
* Hockey Canada - 1984 Canada Cup 

### Viitteet
Airbag/How Am I Driving?

**Airbag/How Am I Driving?** on Radioheadin EP, joka julkaistiin vuonna 1998 Pohjois-Amerikan markkinoille. Se sisältää pääasiassa *[[OK Computer]]in* singlejen b-puolia. 

*Airbag/How Am I Driving?* -EP sai Grammy-ehdokkuuden paras vaihtoehtomusiikki -kategoriassa, vaikka kyseessä on vain 25 minuuttia pitkä julkaisu (muut ehdokkaat olivat täyspitkiä albumeja).

EP julkaistiin uudelleen Alankomaissa ja Britanniassa alkuvuodesta 2007.

## Kappaleet
# ”Airbag” – 4:46
# ”Pearly*” – 3:33
# ”Meeting in the Aisle” – 3:09
# ”A Reminder” – 3:51
# ”Polyethylene (Parts 1 & 2)” – 4:22
# ”Melatonin” – 2:09
# ”Palo Alto” – 3:43
Arokakadu

**Arokakadu**, vanhalta viralliselta nimeltään **harjakakadu** ja aiemmalta kutsumanimeltään **inkakakadu**, (*Cacatua leadbeateri*) on kakaduihin kuuluva keskikokoinen papukaija, joka elää Australian sisäosissa.

Sen määrä on paikoin vähentynyt, ja esimerkiksi Australian Victorian osavaltiossa se kuuluu uhanalaisiin lajeihin.

Arokakadu on tehnyt todistettavasti papukaijalintujen ikäennätyksen, kun Brookfield Zoo -eläintarhassa elänyt Cookie-arokakadu kuoli 83-vuotiaana vuonna 2016.

## Ulkonäkö ja alalajit
Arokakadua pidetään kakaduista kauneimpana lohenpunaisen ja valkoisen höyhenyksensä ja punakeltaisen töyhtönsä takia. Se on ainoa kakadu, jolla on kolmivärinen töyhtö. 

Pituudeltaan arokakadu on nokasta lyhyehkön pyrstön kärkeen noin 35 senttimetriä pitkä ja se painaa noin 340-425 grammaa. 

Sukupuolet ovat liki samanväriset, mutta pieniä eroja voi olla. Aikuisilla yksilöillä koirailla on tummat silmät, naarailla taas punaruskeat. Naaras voi olla väriltään haaleamman vaaleanpunainen ja ylävatsa on valkoinen vaaleanpunaisen sijaan, lisäksi naarailla voi olla leveämpi osuus keltaista töyhdössään. 

Alalajeja on kaksi: *C.l. leadbeateri,* *C.l. mollis.* Alalajit erottaa töyhdöstä ja asuinalueesta: *C.l. mollisin* töyhdössä punainen on tummempi ja keltainen kaistale kapeampi. Alalajeja voidaan kutsuta myös itäiseksi (nimilaji) ja läntiseksi (*C.l. mollis*) arokakaduksi.

## Lemmikkinä
Lemmikkinä arokakadu ei ole kovin yleinen, mutta sitä tavataan ajoittain Suomessakin. 

Hoidoltaan ja vaatimuksiltaan laji muistuttaa muita lemmikkilintuja: hyvin voidakseen se tarvitsee muun muassa lajitoverin seuraa, paljon tilaa, lajityypillisen ruokavalion, runsaasti erilaisia virikkeitä, lintulähtöiset käsittely- ja koulutustavat sekä päivittäistä vapaanaoloa häkistä turvalliseksi tehdyssä sisätilassa. Kakaduille tyypilliseen tapaan laji on lemmikkinä äänekäs, muttei kovinkaan lahjakas puhuja, älykäs ja erittäin innokas jyrsimään, jotka kaikki tuovat omat haasteensa lajin pitoon lemmikkinä. 

Laji kuuluu CITES II/B -liitteeseen, jolloin sillä tulee vankeudessa olla yksilöön yhdistettävissä oleva alkuperätodistus. Ilman alkuperätodistusta tai siihen verrattavia papereita linnun myyminen, pesittäminen ja kaupallinen esilläpito esim. kotieläinpihalla on kiellettyä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
COM LAG (2plus2isfive)

**COM LAG (2plus2isfive)** englantilaisen rock-yhtyeen Radioheadin EP, joka julkaistiin ensin Japanissa ja Australiassa maaliskuussa 2004, huhtikuussa 2004 Kanadassa ja lopulta Britanniassa toukokuussa 2007. Se on kokoelmalevy, joka kokoaa albumin *[[Hail to the Thief]]* singlejen b-puolia ja Cristian Vogelin and Four Tetin tekemiä remixejä Radioheadin kappaleista. Kannen puhekupla sanoo "はい、チーズ。" *("Hai, chiizu.")*, joka on suomeksi "sano juusto" (englannin fraasista "say cheese", joka sanotaan kuvatessa kuvattavalle).

## Kappaleet
# "2+2=5" (Live Earls Courtista, Lontoosta, 26. marraskuuta 2003) – 3:36
# "Remyxomatosis" (Cristian Vogel Remix) – 5:11
# "I Will" (Los Angeles versio) – 2:15
# "Paperbag Writer" – 4:01
# "I Am a Wicked Child" – 3:08
# "I Am Citizen Insane" – 3:34
# "Skttrbrain" (Four Tet Remix) – 4:28
# "Gagging Order" – 3:37
# "Fog (Again)" (Live) – 2:21
# "Where Bluebirds Fly" – 4:25

## Julkaisuhistoria
Vilhelm Auxerrelainen

**Vilhelm Auxerrelainen** (,  tai *Autissiodorensis*) (k. 1231) oli ranskalainen skolastinen filosofi ja teologi.

Vilhelm toimi Beauvais'n arkkidiakonina, kunnes hänestä tuli Pariisin yliopiston teologian professori. Vuonna 1231 hänestä tuli jäsen komiteassa, jonka paavi Gregorius IX nimitti tutkimaan Aristoteleen luonnontieteellisiä kirjoituksia ja tarjamaan niihin muutosehdotuksia, mikäli se oli teologisista syistä tarpeellista. Seurauksena Vilhelm oli yksi ensimmäisiä läntisiä teologeja, joka sai vaikutteita Aristoteleelta. Hänen teoksensa *Summa aurea* (”Kultainen yhteenveto”) oli paljossa velkaa Petrus Lombardukselle. Teos kehitteli ontologista todistusta, joka joutui kuitenkin pian hylätyksi, mutta siinä oli myös uusia ajatuksia ja Vilhelm osoitti sellaista kiinnostusta luonnontieteeseen, mitä ei ollut aiemmin tavattu skolastisessa filosofiassa. 

## Aiheesta muualla

* Magistri Guillelmi Autissiodorensis *[http://www.guillelmus.uni-koeln.de Summa de officiis ecclesiasticis]*, ed. Franz Fischer, Cologne 2007-2013. 
*
Howell Cobb

**Howell Cobb** (7. syyskuuta 1815 Jeffersonin piirikunta, Georgia – 9. lokakuuta 1868 New York) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän vastusti alun perin etelä-Yhdysvaltain pyrkimyksiä irtautua maasta, mutta toimi lopulta maasta eronneen Amerikan konfederaation väliaikaishallituksen puheenjohtajana Yhdysvaltain sisällissodassa.

Cobb syntyi plantaasinomistajasukuun ja vietti suuren osan nuoruuttaan Athensissa Georgiassa. Hän valmistui Georgian yliopistosta vuonna 1834 ja sai oikeuden harjoittaa lakia kaksi vuotta myöhemmin. Hänet valittiin edustajainhuoneeseen ensimmäisen kerran vuonna 1842 demokraattina. Hän kannatti Texasin liittämistä Yhdysvaltoihin, sotaa Meksikoa vastaan ja orjuuden sallimista Yhdysvaltain uusilla alueilla.

Cobb toimi edustajainhuoneen puhemiehenä 1849–1851 ja Georgian kuvernöörinä. Kuvernöörinvaalissa hän voitti etelän unionista eroamista kannattaneen vastaehdokkaansa, mikä toi hänelle poliittisia vihamiehiä. Tämä esti häntä pääsemästä senaattiin vaaleissa vuonna 1854. Hänet valittiin uudelleen edustajainhuoneeseen vuonna 1854.

Cobbilla oli tärkeä rooli James Buchananin presidentinvaaleissa ehdokkaaksi pääsyssä ja vaalien voittamisessa. Buchanan nimitti presidenttinä Cobbin valtiovarainministeriksi, missä tehtävässä Cobb toimi vuodet 1857&ndash;1860.

Vaikka oli aiemmin ollut etelän unionista eroamista vastaan, Cobb jätti tehtävänsä valtiovarainministerinä 10. joulukuuta 1860 Abraham Lincolnin vaalivoiton jälkeen vuoden 1860 presidentinvaaleissa. Hän matkusti takaisin Georgiaan ja alkoi kampanjoida voimakkaasti unionista eroamisen puolesta. Hänestä tuli Alabaman Montgomeryssä muodostetun Amerikan konfederaation väliaikaisen hallituksen puheenjohtaja 24. helmikuuta 1861. Myöhemmin vuonna 1862 hänestä tuli konfederaation armeijan prikaatikenraali ja hän muodosti oman sotilasyksikkönsä, jota johti rintamalla. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 9. syyskuuta 1863. Hän antautui Maconissa Georgiassa 20. huhtikuuta 1865.

Sisällissodan jälkeen Cobb vastusti jälleenrakennusprosessia ja harjoitti lakia Maconissa. Hän kuoli New York Cityssä 9. lokakuuta 1868 ja hänet haudattiin Athensiin Georgiaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sibelius-laulukilpailu

**Sibelius-laulukilpailu** on Järvenpäässä järjestettävä kansainvälinen musiikkikilpailu, joka keskittyy liediin romantiikan ajasta tähän päivään. Kilpailun järjestävät Järvenpään kaupunki, Järvenpään Sibelius-Viikot ry ja Sibelius-Akatemia.

## 2007
Ensimmäinen kilpailu järjestettiin lokakuussa 2007 Sibelius-Viikkojen yhteydessä. Kilpailuun pyrki alun perin 120 laulajaa, joista kilpailuun hyväksyttiin 29. Kilpailijoista 22 oli naisia ja 7 miehiä. Kilpailijat saivat olla korkeintaan 35 vuoden ikäisiä. Ensimmäiseen kilpailuun osallistujat olivat kotoisin Suomesta, Virosta, Ruotsista, Norjasta, Tanskasta ja Islannista. Kilpailun pääpalkinto oli 10&nbsp;000 euroa, 2. sija 5&nbsp;000 euroa ja 3. sija 2&nbsp;500 euroa.
# Annastiina Tahkola, mezzosopraano
# Nicholas Söderlund, bassobaritoni
# Sofia Kallio, sopraano

## 2011
Toinen Sibelius-laulukilpailu järjestettiin lokakuussa 2011.
# Hedvig Paulig, sopraano
# Annami Hylkilä,  sopraano 
# Josefine Andersson, mezzosopraano

## 2015
Huhtikuussa 2015 järjestetyn kilpailun kärkisijat: 
# Aarne Pelkonen, baritoni
# Erica Back, mezzosopraano
# Hanna Rantala, sopraano

## Lähteet
* Helsingin Sanomat 28.10.2007 ja 1.2.2008
* Turun Sanomat 24.10.2007

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kilpailun kotisivu
I Might Be Wrong

**I Might Be Wrong** (*Live Recordings*) englantilaisen rock-yhtyeen Radioheadin vuoden 2001 live-EP, joka sisältää kahdeksan livekappaletta, jotka on nauhoitettu yhtyeen Euroopan ja Pohjois-Amerikan kiertueella. Kappaleista seitsemän on julkaistu aikaisemmin studioversioina albumeilla *[[Kid A]]* ja *[[Amnesiac]]*, ja yksi on ennen julkaisematon kappale, "True Love Waits".

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Radiohead, ellei toisin mainittu.

#"The National Anthem" – 4:57
#"I Might Be Wrong" – 4:52
#"Morning Bell" – 4:14
#"Like Spinning Plates" – 3:47
#"Idioteque" (Radiohead, Paul Lansky) – 4:24
#"Everything in Its Right Place" – 7:42
#"Dollars and Cents" – 5:13
#"True Love Waits" – 5:02

## Julkaisuhistoria

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Soundi: 

## Lähteet
Olga Eugenie von Thillot Thierfelder

**Olga Eugenie von Thillot Thierfelder**, taiteilijanimeltään **Jennie von Thillot**, (20. marraskuuta 1892 Helsinki – 8. maaliskuuta 1977 Hannover) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän oli kiinnitettynä Suomalaiseen oopperaan 1921–1925, minkä jälkeen hän esiintyi Saksassa oopperanäyttämöillä. Vuosina 1949−1951 hän toimi Sibelius-Akatemian oopperaluokan opettajana. 1950-luvulla hän oli vierailevana ohjaajana Helsingissä, Tampereella ja Turussa, jolloin hän ohjasi muun muassa Giuseppe Verdin, Giacomo Puccinin ja Pjotr Tšaikovskin oopperoita.

Von Thillotille myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1961.

Von Thillotin ensimmäinen puoliso vuosina 1918−1926 oli oopperalaulaja ja näyttelijä Paavo Kostioja. Hänen toinen puolisonsa oli vuodesta 1928 Ala-Saksin sinfoniaorkesterin johtaja, filosofian tohtori Helmuth Thierfelder, joka vieraili kapellimestarina Suomessa useaan otteeseen 1940- ja 1950-luvuilla.

## Lähteet
Nick Fry

**Nick Fry** (s. 29. kesäkuuta 1956 Epsom, Englanti, Iso-Britannia) on Mercedes Grand Prix -Formula 1 -tallin toimitusjohtaja sekä Hondan entinen tallipäällikkö ja Brawn GP:n entinen toimitusjohtaja.

Fryn ura moottoriurheilun parissa alkoi vuonna 1977 kun hän pääsi harjoittelijana töihin Ford Motor Companylle. Työskenneltyään ensin myynnin ja markkinoinnin parissa, Fry siirtyi pian tuotekehitysosastolle tuotesuunnittelijaksi. Hän toimi suunnittelijana yli 12 vuoden ajan, jona aikana hän pääsi vaikuttamaan muun muassa Fordin Escort Cosworth- ja RS2000-mallien kehitykseen.

Fry korvasi David Richardsin BAR-tallin tallipäällikkönä kauden 2004 päätteeksi oltuaan sitä ennen tallin palveluksessa vuodesta 2002 alkaen. Kaudeksi 2006 tallin nimi muuttui Hondaksi japanilaisyhtiön ostettua BAR-tallin osakkeet itselleen.

Marraskuussa 2007 Fryn tilalle tallipäälliköksi siirtyi Ferrarilla vuodet 1997–2006 työskennellyt Ross Brawn, ja Fry jatkoi tallin toimitusjohtajana. Fry jatkoi toimitusjohtajan tehtävissä myös Hondan perillistallissa Brawn GP:ssä ja sen jälkeen Mercedes GP:ssä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Robert Charles Winthrop

**Robert Charles Winthrop** (12. toukokuuta 1809 – 16. marraskuuta 1894) oli yhdysvaltalainen poliitikko.

Winthrop istui Massachusettsin osavaltion edustajainhuoneessa vuosina 1835–1840. Hänet valittiin Whig-puolueen edustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen 1840 ja erosi 1842. Hänet valittiin samana vuonna uudelleen ja jatkoi vuoteen 1850. 

Winthrop toimi edustajainhuoneen puhemiehenä 1847–1849. Daniel Websterin tultua nimitetyksi ulkoministeriksi Winthrop nimitettiin jatkamaan senaatissa Websterin tilalla. Hän hävisi kongressivaalit 1851.

## Lähteet
Carl Zeiss

**Carl Zeiss** (11. syyskuuta 1816 Weimar – 3. joulukuuta 1888 Jena) oli saksalainen hienomekaanikko, optiikkasuunnittelija ja teollisuusmies. Hänen vuonna 1846 Jenaan perustamastaan työpajasta kasvoi tarkkuusoptiikan uranuurtaja ja hänen nimeään kantava yritys, joka on maailman tunnetuimpia optiikkavalmistajia.  

Ratkaiseva askel Zeissin menestyksessä oli yhteistyö fyysikko Ernst Abben kanssa 1860-luvulta alkaen. Abben matemaattisiin laskelmiin perustuva linssisuunnittelu teki tuotannosta tasalaatuista ja nopeutti mikroskoopin kehitystä. Lisäksi yhteistyö kemisti Otto Schottin kanssa johti uudenlaisten optisten lasien kehittämiseen.

## Aiheesta muualla
Matti Almila

**Matti Aksel Oskar Almila** (vuoteen 1941 **Alén**, 20. heinäkuuta 1927 Helsinki &ndash; 25. toukokuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja dekkarikirjailija.

Almila oli Sanoma Osakeyhtiön eri lehtien pitkäaikainen toimittaja, joka käytti pakinoissaan nimimerkkiä Kai de Puu. Hänen poikansa on kapellimestari ja säveltäjä Atso Almila.

## Teoksia
* *Ruumis Ruotsin linjalla*, rikosromaani. Weilin+Göös 1972
* *Kultaa Kaunispäästä*, jännitysromaani.  Weilin+Göös 1973
* *Vaaralliset sarjakuvat*, rikosromaani. Weilin+Göös 1975
* *Kuolema pyrkii vastaanotolle*, rikosromaani.  Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1981
* *Kolmen Sepän kaappaus*, rikosromaani.  Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1982 
* *Airiston rysäys*, rikosromaani.  Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1983
* *Taksimatka Turuntietä*. Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1984
* *Virtanen ja vihreän leski*. Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1985
* *Itä on punainen*, pakinoita. Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1986
* *Kukapa kuollutta kaipaisi*, rikosromaani.  Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1987
* *Marisan miehet : romaani rikoksesta ja rakkaudesta*.  Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1988
* *Juhla-albumi: sata vuotta kuumaa ja kylmää viestintää 1889–1989*, tekijät Matti Almila ja Petri Enarvi. Helsingin Sanomat 1989

## Lähteet
Oleksi Lukaševytš

**Oleksi Lukaševytš** (, s. 11. tammikuuta 1977 Dnepropetrovsk) on ukrainalainen pituushyppääjä ja Euroopan-mestari vuodelta 2002. Hän voitti vuonna 2006 EM-pronssia, ja on ollut kerran olympialaisten sekä MM-kisojen neljäs pudottuaan viimeisellä kierroksella mitaleilta. Hän on myös voittanut kerran sisäratojen Euroopan-mestaruuden ja Universiadit. 

Lukaševytš asuu yhä syntymäkaupungissaan Dnipropetrovskissa.

## Saavutuksia

## Lähteet
* 
### Viitteet
Lauluja rakkaudesta (Pepe Willbergin albumi)

**Lauluja rakkaudesta** on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin kokoelma-albumi vuodelta 2006. Samannimisiä kokoelmalevyjä on muiltakin artisteilta.

## Kappaleet
# Pepe & Paradise: 
# Pepe & Paradise: 
# 
# 
# 
# 
# Pepe & Paradise: 
# Pepe & Paradise: 
# Pepe & Paradise: 
# 
# 
# Pepe & Paradise: 
# Pepe & Paradise: 
# Pepe & Paradise: 
# 

## Lähteet
Artur Petrosjan

**Artur Petrosjan** (, s. 3. huhtikuuta 1971 Leninakan, Armenian SNT, Neuvostoliitto) on armenialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja, joka pelasi kotimaansa lisäksi muun muassa useita vuosia Sveitsissä. Armenian maajoukkueessa hän pelasi 69 maaottelua vuosina 1992–2004 ja teki niissä 11 maalia, millä hän oli maajoukkueuransa lopussa Armenian maajoukkueen maalintekijätilaston ykkönen.

## Lähteet
Oskar Reponen

**Oskar Toivo Reponen** (14. elokuuta 1928 Viipuri – 31. lokakuuta 1997 Las Palmas, Kanariansaaret) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Reponen toimi uutistoimittajana ja sitten vapaana toimittajana ja kirjoitti muun muassa *[[Seura]]*- ja *[[Nykyposti]]*-lehtiin. Hän julkaisi myös kirjoja, jotka käsittelivät etenkin parapsykologisia kysymyksiä.

## Elämä ja ura
Reposen isä eversti Toivo Reponen palveli upseerina rannikkotykistössä, ja perhe joutui usein muuttamaan isän palveluspaikan vaihtuessa. Jatkosodan jälkeen perhe asettui Suomenlinnaan Helsinkiin. Reponen pääsi ylioppilaaksi ja valmistui sitten Helsingin yliopistosta voimistelunopettajaksi. Hän harrasti urheilua, erityisesti juoksulajeja, ja saavutti HIFK:n viestijoukkueessa Suomen-mestaruuden 4 × 400 metrin viestissä vuosina 1950 ja 1951 sekä 4 × 800 metrin viestissä vuonna 1950. Hän myös kirjoitti *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomiin]]* urheilujuttuja.

1950-luvun alkupuolella Reponen matkusti vaimonsa Tuulikin ja erään ystävänsä kanssa peukalokyydillä useissa Euroopan maissa. Palattuaan Suomeen 1954 hän aloitti toimittajanuransa ensin Suomen Tietotoimiston uutistoimittajana ja uutistenlukijana ja sitten Yleisradiossa *[[Päivän peili]]* -ohjelman toimittajana. 

1988 ilmestynyt romaani *Hypnoosimurha* sai kansallista huomiota, ja sen mainittiin saattavan selittää Olof Palmen murhan olleen hypnoosimurha. Myös Reposen kirja *Isä, minä elän* (henkiyhteydestä kuolleeseen poikaan) sai huomiota mediassa.

Reponen kuoli keuhkokuumeen aiheuttamaan sydämen pysähtymiseen talviasunnossaan Kanariansaarilla lokakuun lopulla 1997.

## Teoksia
* *Isä, minä elän : Svea Richnau, meedio*.  Tammi 1977
* 
* 
* *Kaasukammion varjossa – suomalaiskohtaloita Stutthofin kuolemanleirillä*, pohjana Lilly Millnerin haastattelu ja Veijo Johanssonin päiväkirja.  Weilin+Göös 1980
* *Hautasi on Odessassa*.  Tammi 1982
* *Kostaja kuoleman takaa*.  Tammi 1983
* *Kirottu talo*.  Tammi 1984
* 
* 
* *Tuntematon painajainen*.  Karisto 1987
* *Hypnoosimurhaaja*.  Karisto 1988
* *Kannas liekeissä*.  Karisto 1990
* *Sisulisä ja aavemaja*, nuortenkirja.  Karisto 1991
* *Sisulisä ja vainajan viestit*, nuortenkirja.  Karisto 1993
* *Isä, minä elän, osa 2: ympyrä sulkeutuu*.  Painokauko, Kurikka 1995

## Lähteet
* Oskar Reposen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 29.12.1997 (Web archive-linkki)

### Viitteet
Zeiss Ikon

**Zeiss Ikon**, **Zeiss IKON AG**, lyh. **ZI**, oli saksalainen vuonna 1926 perustettu kameravalmistaja.

## Historia
Zeiss Ikon syntyi syksyllä 1926, kun  yhdistettiin saksalaiset kameravalmistajat Internationale Camera Actiengesellschaft ICA AG Dresden, Contessa-Nettel AG, Stuttgart ja Ernemann-Werke, Dresden. Seuraavina vuosina mukaan tulivat AG Hahn für Optik und Mechanik, Kassel (1927) ja C. P. Goerz AG Berliini. Yhdistymisen käynnistäjä ja Zeiss Ikonin omistaja oli Carl Zeiss. Tehtaat sijaitsivat Stuttgartissa ja Berliinissä, pääkonttori oli Dresdenissä.

Toisen maailmansodan jälkeen Itä-Saksan puolelle jääneistä yrityksen osista muodostui vähitellen VEB Pentacon Dresden, joka tuotti muun muassa länsimaissakin suosittuja Praktica-järjestelmäkameroita ja keskikoon Pentacon-kameroita.

Länsi-Saksassa toiminut Carl Zeiss -konserniin kuulunut Zeiss Ikon erikoistui puolestaan lukkoihin. Suomalainen Wärtsilä osti sen vuonna 1989 osaksi Security-liiketoimintaansa.

## Lähteet
Palkinto

**Palkinto** voi olla arvoesine, palkkio, kunnianosoitus tai arvonosoitus, joka myönnetään ryhmälle tai yksityiselle henkilölle hyvin ansioituneista suorituksesta. Palkintoja jaetaan usella eri alalla, esimerkiksi urheilussa, musiikissa, politiikassa ja kirjallisuudessa. Tunnettuja palkintoja ovat esimerkisi Nobel ja Oscar.

Palkinnon tavoite on antaa palkinnonsaajalle julkista huomioita ja kiitosta sosiaalisen arvonannon tai statuksen muodossa. Palkintoja voivat olla esimerkiksi kunniamerkki, kunniakirja, diplomi, arvolahja, kulttuuriset, tieteelliset ja julkiset kunnianimikkeet, joita myöntäntävät mm. valtio sekä eri tasoiset julkiset järjestöt ja yksityiset yritykset.
Kanadan Grand Prix 1981

**Kanadan Grand Prix 1981** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 27. syyskuuta 1981 Île Notre-Damen (nyk. Gilles Villeneuve) radalla Kanadassa. Kilpailun voitti Ligierillä ajanut Jacques Laffite, jolle voitto oli kauden toinen. Voitto oli samalla myös Laffiten viimeinen.

## Tulokset

## Muuta

*Paalupaikka: Nelson Piquet – 1.29,211
*Nopein kierros: John Watson – 1.49,475 (kierroksella 43)
*Kilpailu lopetettiin kahden tunnin aikarajan täytyttyä.
*Gilles Villeneuve saavutti 100 MM-pisteen rajan
*Williams varmisti toisen valmistajien mestaruutensa
*Brabhamin 250:s Grand Prix

## Lähteet
Simon Dupree and the Big Sound

**Simon Dupree and the Big Sound** oli 1960-luvun brittiläinen psykedeelinen pop-yhtye. Yhtyeen perustivat veljekset Derek Shulman (s. 11. helmikuuta 1947 Glasgow) (laulu), Phil Shulman (s. 27. elokuuta 1937 Glasgow) (laulu, saksofoni, trumpetti) ja Ray Shulman (8. joulukuuta 1949 Portsmouth – 30. maaliskuuta 2023) (kitara, viulu, trumpetti, laulu). Alkujaan nimillä *The Howling Wolves* ja *The Road Runners* Portsmouthin alueella keikkailleeseen rhythm and blues -yhtyeeseen kuului Shulmanin veljesten lisäksi Peter O’Flaherty (basso), Eric Hine (koskettimet) ja Tony Ransley (rummut).  

Yhtyeen ensimmäiset singlet eivät nousseet listoille, mutta vuonna 1967 julkaistu ”Kites” nousi Britannian Top 10 -singlelistalle. Kirka on levyttänyt kappaleesta cover-version suomeksi nimellä ”Leijat” (1969).

Yhtye on julkaissut albumit *Without Reservation* (1967), *Amen* (1980) ja *Part of My Past* (2004), joka sisältää kaikki yhtyeen singlet, albumiraidat ja aiemmin julkaisemattoman albumin materiaalin.

Yhtye hajosi vuonna 1970 ja Shulmanin veljekset perustivat progressiivista rockia soittaneen Gentle Giant -yhtyeen.

## Diskografia
### Albumit
* Without Reservations (1967)

### Kokoelmat
* Kites (1982)
* Part of My Past (2004)

### Singles
* "I See the Light" / "It Is Finished" (1966)
* "Reservations" / "You Need a Man" (1967)
* "Day Time, Night Time" / "I've Seen It All Before" (1967)
* "Kites" / "Like the Sun Like the Fire" (1967)
* "For Whom the Bell Tolls" / "Sleep" (1968) 
* "Part of My Past" / "This Story Never Ends" (1968)
* "Thinking About My Life" / "Velvet and Lace" (1968)
* "We Are the Moles, Part 1" / "We Are the Moles, Part 2" (1968)
* "Broken Hearted Pirates" / "She Gave Me the Sun" (1969)
* "The Eagle Flies Tonight" / "Give It All Back" (1969)

## Aiheesta muualla
*Simon Dupree and The Big Sound - British sixties pop band
Kananlento

**Kananlento** () on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut vaha-animaatio. Elokuvan ovat ohjanneet Peter Lord ja Nick Park. Ääninäyttelijöinä ovat muun muassa Mel Gibson ja Julia Sawalha.

23 vuotta elokuvan julkaisun jälkeen se sai jatko-osan ** (2023).

## Juoni
Elokuva kertoo Inkku-kanasta ja tämän kanaystävistä, jotka asustelevat ilkeän rouva Piipun kanafarmilla. Kanojen yhteinen unelma on karata farmilta ja elää vapaana. Pakoyrityksiä on ollut monia, mutta ne eivät ole koskaan onnistuneet. Eräänä päivänä farmille tupsahtaa kukko Roki, jolla on "varma" suunnitelma pakenemiseen.

## Ääninäyttelijät

Suomenkielisen version käänsi Jarkko Cairenius ja ohjasi Kari Tamminen.

## Palkinnot ja tunnustukset
*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Kananlennon* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Lähteet
* 
### Viitteet
LaGuardian lentoasema

**LaGuardia Airport** on lentoasema, joka sijaitsee Queensissa, New Yorkissa. Sen alkuperäinen nimi oli **Glenn H. Curtiss Airport** ja myöhemmin se nimettiin uudelleen nimelle **North Beach Airport**, kunnes se lopulta nimettiin New Yorkin pormestarin Fiorello H. La Guardian mukaan. Vuonna 2011 lentokentän läpi kulki noin 24,1 miljoonaa matkustajaa.

LaGuardian lentoaseman kokonaispinta-ala on noin 2,8 neliökilometriä. Lentokenttä työllistää suoraan noin 10&nbsp;000 ihmistä, minkä lisäksi sen on arvioitu tuovan alueelle epäsuorasti jopa 103&nbsp;000 työpaikkaa.

Maaliskuussa 2026 lentoasemalla tapahtui onnettomuus, jossa kenttäajoneuvo törmäsi laskeutumassa olleeseen Air Canada Express -lentoyhtiön CRJ-900 -tyypin lentokoneeseen. Onnettomuudessa kuolivat koneen lentäjät. 

## Terminaalit
LaGuardianin lentoasemalla on nykyisin yhteensä neljä terminaalia.

### Terminaali A
Terminaali A, joka on aiemmin tunnettu nimillä Overseas Terminal ja Marine Air Terminal, oli lentokentän ensimmäinen terminaali, joka toimi alkujaan kansainvälisten lentojen terminaalina.

### Terminaali B
Terminaali B eli Central Terminal Building (CTB) otettiin käyttöön huhtikuussa 1968. Terminaalin rakentaminen maksoi noin 36 miljoonaa dollaria. Suurin osa lentokentän kotimaan lennoista kulkee terminaali B:n läpi. Terminaalin pinta-ala on yhteensä noin 70 000 neliömetriä.

### Terminaali C
Terminaali C avattiin syyskuussa 1992. Sen rakentaminen maksoi yhteensä noin 200 miljoonaa dollaria. Terminaalin pinta-ala on noin 28 000 neliömetriä.

### Terminaali D
Terminaali D avattiin heinäkuussa 1983. Terminaali sijaitsee lentokentän itäpuolella ja sen rakennutti alun perin Delta Air Lines omaa käyttöään varten.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* LaGuardia Airport (Viralliset sivut)
*
Naomi Novik

**Naomi Novik** (s. 1973 New York) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on opiskellut kirjallisuutta ja informaatiotekniikkaa ja toiminut tietokonepelien suunnittelijana. Ohjaaja Peter Jackson on hankkinut hänen Temeraire-sarjansa elokuvaoikeudet.  Sarjassa on yhdeksän osaa ja se kertoo Temeraire-lohikäärmeen ja kapteeni William Laurencen seikkailuista 1800-luvun alussa. Sarjan maailma on vaihtoehtoinen todellisuus, jossa lohikäärmeitä on olemassa ja niitä käytetään sodankäyntiin.

## Teokset

**Temeraire-sarja:**

# 
# 
# *Black Powder War* (2006)
# *Empire of Ivory* (2007)
# *Victory of Eagles* (2008)
# *Tongues of Serpents* (2010)
# *Crucible of Gold* (2012)
# *Blood of Tyrants* (2013)
# *League of Dragons* (2016)

## Lähteet
# 
# Naomi Novik homepage: Novels
E. F. Schumacher

**Ernst Friedrich ”Fritz” Schumacher** (16. elokuuta 1911 Bonn, Saksa &ndash; 4. syyskuuta 1977 Romont, Sveitsi) oli brittiläinen taloustieteilijä. Hän tuli erityisesti tunnetuksi kapitalismin kritiikistä ja kestävän kehityksen puolestapuhujana. Hänen vuonna 1973 julkaistu pääteoksensa *Pieni on kaunista* () valittiin London Times -lehden äänestyksessä sadan merkityksellisimmän Toisen maailmansodan jälkeen julkaistun kirjan joukkoon 1995.

## Tausta ja koulutus
Schumacher syntyi akateemiseen perheeseen Bonnissa, silloisessa Saksan keisarikunnassa. Hän opiskeli Berliinin ja Bonnin yliopistoissa, jonka jälkeen hän sai *Rhodes Scholar* -stipendin Oxfordin yliopistoon. Hän opiskeli myös Columbian yliopistossa New Yorkissa, josta hän palasi Saksaan 1934. Kansallissosialismin noustessa Saksassa hän asettui pysyvästi Englantiin 1936. Saksan kansalaisena hänet internoitiin sodan aikana työleirille maatöihin, jossa hän keskittyi käytännössä leirin saniteetti- ja ruokahuollon parantamiseen. Hän sai Ison-Britannian kansalaisuuden 1946.

## Ura
Jo työleiriaikanaan hän alkoi kirjoittaa rauhan taloudellisista edellytyksistä Euroopassa. Hänen kirjoituksensa herättivät sen ajan taloustieteilijöiden, kuten William Beveridgen, huomion ja  hän sai osallistua sodanjälkeisiin suunnitelmiin brittiläisen työllisyyspolitiikan ja hyvinvointivaltion kehittämisessä. Vuonna 1946 hän sai tutustua Saksan talouden jälleenrakentamiseen Britannian valvontakomission jäsenenä.

Vuonna 1949 hänet kutsuttiin Britannian hiiliteollisuuden neuvonantajaksi, jossa toimessa hän vietti 20 vuotta. Vuonna 1955 hän oli YK-tehtävissä Burmassa. Tuona aikana hän vakuuttui, ettei kehittynyt teknologia olisi oikea ratkaisu kehitysmaiden ongelmiin. Sen sijaan hän kannatti niin sanotun välivaiheen () teknologioiden edistämistä, jotka parantaisivat ihmisten elinoloja ruohonjuuritasolla. Hän kritisoi myös suurkaupungistumista ja kannatti hajautettua ja paikallista elinkeinopolitiikkaa kestävän kehityksen varmistamiseksi. Hänen ajatteluunsa vaikuttivat muun muassa buddhalaiset ja taolaiset ideat, joihin hän tutustui Aasian matkoillaan, Mahatma Gandhin väkivallattomuusliike, sekä hänen katolinen uskontonsa.

Vuonna 1966 hän perusti *the Intermediate Technology Development Group*:in Lontoossa edistääkseen ideoitensa toteuttamista käytännössä.

## Yksityiselämä
Schumacher oli naimisissa kahdesti. Hänen ensimmäisen vaimonsa Anna Maria Petersonin kuoltua 1960 hän avioitui Verena Rosenbergerin kanssa. Hänellä on kaksi poikaa ja kaksi tytärtä molemmista avioliitoista. Schumacher kuoli junamatkalla Romontin lähistöllä Sveitsissä.

## Pääteokset
*Small is Beautiful: A Study of Economics As If People Mattered. London: Blond and Briggs, 1973. (*Pieni on kaunista*, suomentanut Mauri Hinneri, , )
*A Guide for the Perplexed. New York: Harper & Row, 1977 ().
*This I Believe and Other Essays, 1977 ()
*Good Work, 1979 ()

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*The E. F. Schumacher Society 
*Intermediate Technology Development Group / Practical Action -sivusto
Kaupin urheilupuisto

**Kaupin urheilupuisto** sijaitsee Tampereen Kaupissa, noin 2,5 kilometrin päässä keskustasta itäkoilliseen. Kaupin urheilupuistossa on hyvät mahdollisuudet erilaisten urheiluharrastusten harjoittamiseen.

## Jalkapallo
Kauppiin asennettiin vuonna 2006 kaksi tekonurmimattoa. Lisäksi käyttäjiä palvelevat kaksi hiekka- ja kolme luonnonnurmikenttää. Vuonna 2020 rakennettiin entisen pesäpallostadionin paikalle tekonurmikenttä.

## Pesäpallo
Manse PP:n miehet ja naiset pelaavat kotiottelunsa Kaupin pesäpallostadionilla.  Alueen länsilaidalla on lisäksi Vesitornin hiekkapohjainen pesäpallokenttä. 

## Muu urheilu
Kauppi tunnetaan erittäin laajoista ja monipuolisista lenkkipoluista ja hiihtoladuista. Kaupin maasto on suunnistajien suosiossa. Kaupissa on myös keilahalli, vinttikoirarata, jousiammuntarata sekä monitoimihalli Kauppi Sports Center. 

## Aiheesta muualla
*Tietoa Kaupin urheilupuistosta Tampereen kaupungin sivuilla
*Kaupin urheilupuisto panoraamakuvina - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
Jaakko Okker

**Jaakko Uolevi Okker** (11. joulukuuta 1931 Muolaa – 2011) oli suomalainen toimittaja ja pakinoitsija.

Jaakko Okkerin vanhemmat olivat maanviljelijä Johan August Okker ja Hilma Maria Kantee. Jatkosodan jälkeen Okkerin perhe muutti Ypäjälle. Okker pääsi ylioppilaaksi 1950 ja valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteen maisteriksi 1958. 

Okker oli toimittajana *[[Turunmaa]]ssa* 1950 sekä *[[Maakansa]]ssa* 1950–1951 ja 1954–1956. 1952 hän oli *[[Ylä-Vuoksi]]*-lehden toimitussihteerinä 1952 ja *[[Keski-Pohjanmaa (lehti)|Keski-Pohjanmaan]]* toimittajana 1953–1955. Tämän jälkeen Okker oli Suomen kansan ryhtiliikkeen tiedotuspäällikkönä 1956–1958, *[[Viikkosanomat|Viikkosanomien]]* toimittajana ja toimitussihteerinä 1958–1961, *[[Pirkka (lehti)|Pirkan]]* päätoimittajana 1961–1965, *[[Suomen Kuvalehti|Suomen Kuvalehden]]* erikoistoimittajana 1965–1968 sekä vuodesta 1969 *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomain]]* artikkelitoimittajana. Hän oli lisäksi Yleisradion kansainvälisten tapahtumien kommentaattorina radiossa ja televisiossa vuosina 1961–1968 sekä *[[Ulkopolitiikka (lehti)|Ulkopolitiikka]]*-lehden toimitussihterinä 1967–1968.

## Teoksia
* *Pjotr Kropotkinin yhteiskunta- ja valtiofilosofia ja sen aatehistoriallinen tausta*. Opinnäyte. Helsingin yliopisto 1958
* *Muuttuva maailma: Maat ja valtiot, niiden ongelmat ja politiikka, kehitys ja tulevaisuus*.  Kauppiaitten Kustannus 1964, 1966
* *Puola on toista maata: Muistiinpanoja Puolasta*. Tekijät Jaakko Okker ja Juha Tanttu, piirrokset Jan Lenica ja Henryk Tomaszewski.  Weilin+Göös 1965
* *[[Praha 21.8.1968]]*, toimittaja Jaakko Okker. Tammi 1968
* *Sanomattakin on selvää: anti-pakinoita*. Gummerus 1972
* *Tasavaltamme presidentit*.  Valitut Palat 1972
* *Raportti Suomen tulevaisuudesta: Suomen luonnonvarain tutkimussäätiö 1953–1972*.  Suomen luonnonvarain tutkimussäätiö 1973
* *Vihaa itseäsi niin kuin lähimmäistäsi*. Piirrokset Osmo Omenamäki. Kirjayhtymä 1973
* *Urho Kekkonen vai paras kakkonen: Raportti jatkuvasta presidentinvaalista*. Weilin+Göös 1975
* *Saunan ilot*. Tekijät Jaakko Okker ja Juha Tanttu.  Otava 1976
* *Isokenkä*. Tekijät Jaakko Okker ja Juha Tanttu.  Otava 1982
* *Suomen seuraava presidentti*. Kirjoittajat Martti Huhtamäki, Jukka Kuikka ja Jaakko Okker.  Kauppalehti Business Books 1988
* *Elämän voimat*.  Imatran voima, energian myynti 1992
* *Hyvät sopulivuodet*, piirrokset Terho Ovaska.  Otava 1993
* *Iiro Viinasen tulo- ja menoarvio*. WSOY 1993
* *Meikäläisiä*.  Raha-automaattiyhdistys, Espoo 1998
* *Tamminiemestä Mäntyniemeen*. WSOY 2000 (yhdessä Olavi Jouslehdon kanssa)
* *Lallukka ja Lallukan lapset*, tekijät Jaakko Okker, Simo Kärävä ja Anu Seppälä.  Ajatus, Helsinki 2002
* *Ester ja William: Tulevaisuuden pellon kylväjät. William ja Ester Otsakorven säätiön juhlakirja*. William ja Ester Otsakorven säätiö 2003

Okker on tekstittänyt myös monia Kari Suomalaisen piirroskirjoja.

## Palkinnot
* Suomen Kuvalehden journalistipalkinto 1975
* Valtion journalistipalkinto 1995

## Lähteet
Laulajan testamentti (Irwin Goodmanin albumi)

**Laulajan testamentti** on suomalaisen laulajan Irwin Goodmanin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1998. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Katso myös
* 20 suosikkia -sarjan muut levyt

## Lähteet