open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Malediivien lippu

**[[Malediivit|Malediivien]]** nykyinen **lippu** otettiin käyttöön 25. heinäkuuta 1965. Sen punainen väri kuvaa sankarien rohkeutta ja vihreä saarten kookospalmuja. Valkoinen sirppikuu keskellä lippua kuvaa islamia, joka on Malediiveilla hallitseva uskonto.

## Aiemmat liput

File:Earliest Flag of the Maldives.svg|Varhaisin tunnettu Malediivien lippu.
File:Flag of the Maldives until 1903.svg|Ennen 1900-lukua käytetty Malediivien lippu.
File:Old National Flag of the Maldives.svg|Malediivien kansallislippu 1926–1932 ja 1953.
File:Old State Flag of Maldives.svg|Malediivien brittiläisen protektoraatin lippu 1926–1932 ja 1953.
File:Flag of the Maldives 1953.svg|Malediivien brittiläisen protektoraatin lippu 1953–1965.
File:Flag of the Sultan of The Maldives.svg|Malediivien sulttaanin lippu 1954–1965.
File:Flag of the President of Maldives.svg|Malediivien sulttaanin lippu 1965–1968, vuodesta 1968 Malediivien presidentin lippu.
File:Flag of the United Suvadive Republic.svg|Suvadiven tasavallan lippu 1959–1963, eteläiset atollit yrittivät irtaantua Malediiveista.
Grenadan lippu

**Grenadan lippu** on Grenadan tunnus. Se otettiin käyttöön vuonna 1974. Sen seitsemän tähteä kuvaavat Grenadan seitsemää aluetta. Lipun keskellä sijaitseva isoin tähti kuvaa Saint Georgen aluetta, jolla pääkaupunki St. George's sijaitsee. Grenada tunnetaan maustesaarena, ja tätä symboloi lipun vasemmalla puolella oleva muskottipähkinä. Lipun värit punainen, keltainen ja vihreä symboloivat maan afrikkalaista identiteettiä. Punainen kuvaa rohkeutta ja elinvoimaisuutta, keltainen toivoa ja lämpöä ja vihreä maan kasvillisuutta ja maataloutta.

## Aiemmat liput


File:Flag of Grenada (1875-1903).svg|Grenadan lippu 1875-1903
File:Flag of Grenada (1903–1967).svg|Granadan lippu 1903-1967
File:Flag of Grenada (1967–1974).svg|Granadan lippu 1967-1974


## Lähteet
Nokia 7710

**Nokia 7710** on Nokian valmistama kosketusnäytöllinen älypuhelin, jossa on megapikselikamera sekä Symbian OS -käyttöjärjestelmä Series 90 -ohjelmistoalustalla. Se perustuu Nokia 7700:aan, joka oli Nokian testimalli, mutta joka ei koskaan tullut kaupalliseen myyntiin.

Nokia 7710 on kolmitaajuuspuhelin, jossa on automaattinen taajuusalueiden vaihto. Se toimii 900, 1&nbsp;800 ja 1&nbsp;900 MHz GSM-verkoissa. Se on myös yhteensopiva HSCSD:n, GPRS:n ja EDGE:n kanssa. Puhelimessa on suurikokoinen kosketusnäyttö (640 × 320 pikseliä), jota ohjataan sormella tai kännykän mukana tulevalla n. 10 cm pituisella muovisella tikulla (osoitinkynällä). Kirjoittaminen kännykällä onnistuu kahdella tavalla. Ensimmäinen tapa on kirjoittaa näppäimistöllä, joka ilmestyy näytölle, kun koskettaa jotakin kohtaa johon on mahdollista kirjoittaa. Toinen kirjoitustapa on käsialantunnistus, jolla kirjoitetaan kirjaimia näytölle ilmestyvään pieneen ruutuun. Kun kännykkä otetaan käyttöön, siihen määritetään aluksi omalla käsialalla kaikki kirjaimet.

Muistia puhelimessa on 90 Mt. MMC-muistikortin avulla voi muistia kasvattaa jopa 2 Gt:lla. Puhelimen mukana tulee 128 Mt:n kokoinen muistikortti. Nokia 7710:ssa on myös mm. tekstinkäsittely-, taulukkolaskenta- ja piirustusohjelma, mp3-soitin, langaton Bluetooth-teknologia sekä HTML- ja XHTML-selain.

Nokia 7710 oli eräänlainen kaupallinen prototyyppi uudenlaisesta puhelintyypistä. Nokia kehitti suurella rahalla uudenlaista puhelinteknologiaa Nokia 7700:n muodossa. Projektissa esiintyi kuitenkin vakavia vaikeuksia Series 90-ohjelmistojen vakauden ja käytettävyyden suhteen . Teknologian kehitysprojekti päätettiinkin tappioiden jälkeen keskeyttää ja resurssit suunnata Series 60- ja Series 80-alustoille. Nokia kuitenkin julkaisi 7700-mallin uudella ulkokuorella ja karsi pahimmat viat pois puhelimesta, koska yhtiössä haluttiin saada edes jotain hyötyä kalliista tuotekehityksestä. 7710-mallin myynti jäi kuitenkin heikoksi. Ohjelmiston kehitys lopetettiin. 

## Katso myös
* Luettelo Nokian tuotteista
* Kännykkätelevisio
* Series 60
* Series 80

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Käyttöohjeet
* Nokia 7710 - Tuki
Ruandan lippu

**Ruandan lippu** on Ruandan kansallistunnus vaakunan, moton ja kansallishymnin ohella. Se otettiin käyttöön 25. lokakuuta 2001. Lipussa on ylhäällä leveä vaaleansininen raita ja sen alapuolella kapeammat keltainen ja vihreä raita. Vaaleansiniseen raitaan on sijoitettu oikeaan yläkulmaan aurinko. Lipun väreistä sininen kuvaa onnea ja rauhaa, keltainen taloudellista edistystä ja vihreä kansakunnan toivoa tulevasta vauraudesta. Lipun aurinko kuvastaa valistusta ja tietoa. Lipun värit kuvaavat kansallista yhtenäisyyttä, työn ja uutteruuden kunnioitusta ja tulevaisuuden toivoa.

Lipun on suunnitellut Alphonse Kirimobenecyo.

Ennen nykyistä lippua Ruandassa oli käytössä lippu, jossa oli pystysuunnassa punainen, keltainen ja vihreä raita. Erotukseksi samankaltaisesta Guinean lipusta keltaisen raidan päälle merkittiin 1962 R-kirjain. Kirjain oli luonnollisesti viittaus maan nimeen Ruanda, mutta se viittasi myös kanonisoituun iskulauseeseen: ”vallankumouksen (revolution) synnyttämä ja kansanäänestyksen (referendum) vahvistama tasavalta (republic).” R:n muotoa tai kokoa ei virallisesti määritelty, mutta sen edellytettiin olevan suuri. Lippu muutettiin nykyisenlaiseksi vuonna 2001, koska entinen muistutti liikaa vuoden 1994 Ruandan kansanmurhasta.

## Lähteet
Matsa

**Matsa** () on suolakeksityyppinen juutalaisen pesah-juhlan tunnusomainen ruoka. Tooran käskyn mukaisesti tavallinen hapatettu leipä on pesahina ankarasti kielletty:

:*Ja tämä päivä olkoon teille muistopäivä, ja viettäkää sitä Herran juhlana; sukupolvesta sukupolveen viettäkää sitä ikuisena säädöksenä. Seitsemän päivää syökää happamatonta leipää; jo ensimmäisenä päivänä korjatkaa pois hapan taikina taloistanne. Sillä jokainen, joka hapanta syö, ensimmäisestä päivästä seitsemänteen päivään asti, hävitettäköön Israelista.* (2.Moos.12:14-15)

Matsa-leivät leivotaan vehnäjauhosta ja vedestä. Ne täytyy sekoittaa hyvin matalassa lämpötilassa, ja taikina on saatava paistoon 18 minuutin kuluessa. Jos taikina lämpenee tai sen käsittely pitkittyy, hametsia eli hapatetta saattaa alkaa muodostua ja silloin taikina olisi ei-košer.

Oikeaoppisessa matsassa ei saa olla suolaa, sokeria eikä mausteita. Hapate symboloi ylpeyttä ja sydämen kovuutta, josta juutalaisen täytyy erottautua. Tämän vuoksi matsaa kutsutaan köyhäksi leiväksi, ja se symboloi nöyryyttä.
Aleksandr Dutov

**Aleksandr Iljitš Dutov** (; 17. elokuuta (J: 5. elokuuta) 1879 – 7. maaliskuuta 1921) oli venäläinen kenraali, joka toimi Venäjän sisällissodassa valkoisten puolella. 

Dutov valmistui  Nikolajevskin ratsuväkikoulusta. Dutov taisteli ensimmäisessä maailmansodassa (1914–1918). Helmikuun vallankumouksen jälkeen Dutov liittyi Venjän valkoiseen armeijaan.

Marraskuussa Dutovin joukot nousivat kapinaan neuvostoviranomaisia vastaan Orenburgissa. Kesäkuussa 1918 Dutov, joka sai apua tšekkiläiselta legioonalta, alkoi organisoida hyökkäystä punaisten kimpuun Uralilla. Vuonna 1920 Dutov auttoi monia venäläisiä pakenemaan Venäjältä Kiinaan. Heidän joukossa oli myös Vasili Balabanov, Venäjän väliaikaishallituksen jäsen. Dutovin armeija hävisi punaisille ja Dutov pakeni Kiinaan, jossa bolševikki Мahmud Hadžamirov murhasi hänet helmikuussa vuonna 1921.
Eoni

**Eoni** (kr. αιών, vanh. aioni) tarkoittaa maapallon historiassa hyvin pitkää aikaa. Nykyään elämme fanerotsooista eonia, joka on kestänyt noin 542 miljoonaa vuotta. Eoni kestää satoja miljoonia, jopa miljardeja vuosia. Eoni saattaa loppua merkittävään mullistukseen tai muuhun ilmiöön.
Maceió

**Maceió** on kaupunki Alagoasin osavaltiossa, Brasiliassa. Se on osavaltionsa pääkaupunki ja samalla suurin kaupunki. Kunnan asukasluku oli 932&nbsp;748 vuonna 2010. Meceió sijaitsee Mundaujärven ja Atlantin rannalla ja on suosittua matkailualuetta. Trooppisen ilmaston ansiosta alueen vuotuinen keskilämpötila on 25&nbsp;°C ja sää on pääasiassa aurinkoinen.

Maceió on kehittynyt kahdessasadassa vuodessa pienestä kalastuskylästä suurkaupungiksi. Kylä alkoi 1800-luvun alussa kasvaa valtavasti, kun sinne rakennettiin satama. Alagoaksen pääkaupunki siitä tuli 1839.

Maceióssa sijaitsee Alagoaksen valtiollinen yliopisto sekä Zumbi dos Palmaresin kansainvälinen lentoasema.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eero Heinonen (basisti)

**Eero Aleksi Heinonen** (s. 27. marraskuuta 1979 Helsinki) on The Rasmus -yhtyeen basisti. Hän toimii myös taustalaulajana yhtyeen konserteissa.

Hän soitti popjazzyhtye Korpi Ensemblessä vuosina 1999–2004 ja on säveltänyt muutamia yhtyeen kappaleista. Syksyllä 2006 Heinonen levytti retrohenkisen rock-trion Hay & Stone kanssa. Valtaosa Hay & Stonen kappaleista on Heinosen tekemiä.

Heinonen opiskeli Sibelius-lukiossa.

## Lähteet
Stephen R. Bourne

**Stephen Richard "Steve" Bourne** (s. 7. tammikuuta 1944) on brittiläinen tietojenkäsittelytieteilijä.

Bourne tunnetaan Bourne shell-komentotulkin (Bourne-komentotulkki, `sh`) kehittäjänä UNIX-käyttöjärjestelmälle sekä *adb* debuggerin kehittäjänä. Bourne-komentotulkki on edelleen useimpien UNIX-järjestelmien oletuskomentotulkki.

Bourne on valmistunut filosofian tohtoriksi Cambridgen yliopistosta. Hän on työskennellyt ALGOL 68-ohjelmointikielen kääntäjän parissa saman yliopiston tietotekniikkalaboratoriossa. Cambridgesta hän siirtyi IBM:lle vuonna 1973 ja vuonna 1975 Bell Labsin UNIX-ryhmään. Bourne kirjoitti UNIX-käyttöjärjestelmästä kirjan *[[The UNIX System]]*.

Bell Labsin jälkeen Bourne on työskennellyt Silicon Graphicsin, Digital Equipment Corporationin, Sun Microsystemsin ja Cisco Systemsin palveluksessa. Nykyään hän työskentelee El Dorado Ventures -nimisessä kalifornialaisessa sijoitusyhtiössä.

Bourne on ollut Association for Computing Machinery puheenjohtaja vuosina 2000&ndash;2002 ja saanut yhdistyksen palkintoja.

## Teokset
* 

## Lähteet
Tunisian lippu

**[[Tunisia]]n lippua** käytettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1831. Siihen on sen jälkeen tehty vain vähäisiä muutoksia. Lipussa olevat sirppikuu ja tähti kuvaavat islamia.

Tunisian alue oli Marokkoa hallinneen Almohadien dynastian alaisuudessa vuoteen 1229 saakka. Tällöin alue irrottautui Hafsidin kuningaskunnaksi, joka oli erillinen berberivaltio ja kattoi Pohjois-Afrikan rannikon nykyisestä Itä-Algeriasta Länsi-Libyaan. Espanjan katolilaisten lisääntyneen painostuksen tuloksena Hafsidin muslimikuningaskunta pyysi 1500-luvulla suojelusta Turkin sulttaanilta ja 1574 kuningaskunta liitettiin ottomaanien imperiumiin. Tunisialaiset hallitsijat, beit, säilyttivät itsemääräämisoikeuden. Pääkaupunkina oli Tunis. Bei-hallitsijoilla oli omia lippuja, joissa oli tyypillisesti yksi tai useampi kuunsirppi punaisessa viirissä. Meriliikenteessä oli käytössä sinipunavihreäraitainen lippu.

Vuonna 1831 beihallitsija Al-Hussain II vihki ottomaaniarmeijaan kuuluneelle laivastolleen Turkin lippua muistuttaneen lipun. Ottomaanien punalippu sai keskelleen valkoisen auringon, jonka päälle sommiteltiin Turkin ja islamin mahtimerkit, kuunsirppi ja tähti. Vaikka Konstantinopolin sulttaani protestoi lipun itsenäisestä tyylistä Turkin sulttaanikunnan lippuun verrattuna, uusi Tunisian lippu säilytettiin.

Ranska valtasi 1800-luvun puolivälissä Algerian ja teki myös Tunisiasta oman protektoraattinsa 1881. Lipun yläkulmaan lisättiin Ranskan trikoloritunnus. Tätä lippua käytettiin esimerkiksi joissain sotilasyksiköissä ja kauppalaivastossa. Lippu säilyi vuoteen 1956 saakka, joskin toisen maailmansodan aikana 1942–1943 maa oli Saksan miehittämä.

Tunisia itsenäistyi 1956 kuningaskuntana. Trikolori poistettiin ja lipun symbolien tulkintaa uudistettiin. Punainen merkitsi uhrattua verta vapaustaistelussa Ranskaa vastaan, valkoinen rauhaa, kuunsirppi islamia ja tähden viisi sakaraa islamin viittä periaatetta: uskoa Allahiin ja koraaniin, päivittäistä rukousta, Ramadan-paastoa, kymmenystä köyhille ja pyhiinvaellusta Mekkaan. Lippu säilyi myös 1957, kun beimonarkki Muhammed al-Amin syrjäytettiin ja maan presidentiksi nousi Habib Bourguiba. Hänen pitkäaikaisen, yksinvaltaisen hallintokautensa aikanaan maa valmisteli valtioliittoa Libyan kanssa (Arabi-islamilainen tasavalta) ja vuonna 1974 ehdittiin hyväksyä uuden valtiomuodostelman lippukin. Valtioiden yhdistymishanketta ei kuitenkaan toteutettu.    

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Onsen

**Onsen** () on nimitys sekä kuumille lähteille että niiden yhteydessä toimiville yleisille kylpylöille Japanissa. Onseneilla on aina ollut suuri merkitys japanilaisessa kulttuurissa ja nykyäänkin ne ovat paikkoja, joissa yhteiskunnan hierarkiat ja työelämän vaativuus voidaan hetkeksi unohtaa.

Onsen ryokan -nimellä tunnetut kylpylämajatalot tarjoavat normaalin majoituksen ja ruokailun lisäksi mahdollisuuden kuumaan kylpyyn majatalon omassa kylpylässä. Kaupungeissa on myös sentō-nimellä tunnettuja yleisiä kylpylöitä. Sentō-nimellä kulkevat kylpylät eivät käytä altaissaan luonnollisesti lämmitettyä vettä. Sen sijaan ne ovat yleensä sähköllä lämmitettyjä.

Rotenburo on ulkoilmassa sijaitseva kuuma lähde. Se voi olla luonnonlähde tai ulkona sisäaltaan vieressä sijaitseva kylpyallas, johon on johdettu vulkaanista kuumaa vettä. Ashiyu on pieni jaloille tarkoitettu kuuma lähde. 

Nykyään lähes kaikissa Japanin onsen- ja sentō-kylpylöissä miehet ja naiset kylpevät erikseen. Ennen kuumaan lähteeseen menoa peseydytään huolellisesti, ja itse kylvyssä ollaan alasti. Onseniin voi ottaa mukaan pienen pyyhkeen, vaikka perinteisesti sitäkään ei pitäisi käyttää. Onsenin vesi saattaa toisinaan olla hyvin kuumaa ja voimakkaasti rikiltä tuoksuvaa. Mitä kuumempaa vesi on, sitä lyhyempi aika vedessä ollaan kerrallaan. 

Onseneita on suuria ja pieniä. Joidenkin hotellien yhteyteen on rakennettu valtavia onsenkylpylöitä, joissa voi olla kymmenittäin erikokoisia ja -näköisiä kylpyaltaita. Näissä vesi voi olla mineraalikoostumukseltaan ja lämpötilaltaan vaihtelevaa. Toisaalta taas pienissä majataloissa on tavallisesti vain yksi tai kaksi pientä kylpyä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kylpyläkulttuuria Japanissa
* Hanami Web – Onsen
* Japanese Guest Houses - Hot Spring
* Japan-Guide.com - List of Hot Springs
* Jolsen's homepage - Free Hot Springs of Japan
* Tokyo Tourism Info - How to enjoy an Onsen
Adige

**Adige** (, ) on Italian toiseksi pisin joki Pojoen jälkeen. Se virtaa maan koillisosassa Alpeilta Etelä-Tirolista Adrianmereen Pon pohjoispuolella. Adige on 410 kilometriä pitkä ja sen valuma-alue on 12&nbsp;200 neliökilometrin laajuinen.

Adige saa alkunsa Reschensolan eteläpuolelta läheltä Itävallan ja Sveitsin rajaa. Se virtaa pienenä purona Reschenseen tekojärveen ja sieltä etelään. Runsas kymmenen kilometriä tekojärveltä Adigeen yhdistyy lännestä päin virtaa Rom, jonka alkulähde on Sveitsin puolella. Sitten Adige kääntyen itään Vinschgaun laakson läpi Meraniin ja Bolzanoon, jossa siihen yhtyy Eisackjoki. Bolzanosta se jatkaa etelään Vallagarinan laaksossa ja saapuu Pon alangolle Veronan lähellä virraten Trenton ja Veneton alueiden halki. Adige laskee Adrianmereen Chioggian kaupungin eteläpuolella. Adige ja Po virtaavat suistoalueella vierekkäin liittymättä yhteen.

Vuoriston läpi virtaavana jokena Adigea vaivaavat tulvat. Joki on tulvinut pahoin muun muassa vuosina 1951 ja 1966. Sen yläjuoksulla tuotetaan vesivoimaa ja alajuoksulla sen vettä käytetään kasteluun. Alajuoksun ja erityisesti Veronan tulvariskin pienentämiseksi joki on yhdistetty tunnelilla Gardajärveen, jonka laskujoki on Pohon laskeva Mincio. Tunneli on 10-kilometrinen ja alkaa Rovereton eteläpuolta päättyen Gardajärven kolliskulmaan Torbolessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ammattiosasto

**Ammattiosasto** on paikallinen ammattiyhdistys, joka kuuluu ammattiliittoon, vaikka näin ei aina ole, varsinkin kun ammatillinen järjestäytyminen on ollut tai on uusi asia. Työntekijät kuuluvat yleensä ammattiosaston kautta valtakunnalliseen ammattiliittoon. Osastot voivat olla paikkakunta-, työnantaja- (työpaikka-) tai alakohtaisia.

Ennen nykyisenlaisen ammattiliitto-organisaation syntyä ammattiosastolla tarkoitettiin myös työntekijöiden omaa täysin itsenäistä työpaikka- tai paikkakuntatasoista edunvalvontaelintä. Monet näistä osastoista ovat edelleen olemassa. Suomen ensimmäinen ammattiosasto, Helsingin Kirjatyöntekijäin Yhdistys, perustettiin vuonna 1869, 25 vuotta ennen kuin kirjatyöntekijät perustivat Suomen ensimmäisen ammattiliiton v. 1894.  

## Lähteet
*
Eric S. Raymond

**Eric S. Raymond** (s. 4. joulukuuta 1957 Boston), johon viitataan usein lyhenteellä **ESR**, on eräs avoimen lähdekoodin yhteisön keulahahmoista. Hän perusti Open Source Initiativen helmikuussa 1998 yhdessä Bruce Perensin kanssa.

## Elämä

Raymond tunnetaan ahkerana kirjoittajana.
Raymond on hakkerikulttuuria ja avoimen lähdekoodin kehitykseen käytettyä basaarimallia valottavan *[[The Cathedral and the Bazaar]]* -kirjan kirjoittaja sekä *[[Jargon File]]* -tietotekniikkasanaston ylläpitäjä.
Yksi tunnetuimmista hänen teoksistaan on *[[The Art of Unix Programming]]*, joka käsittelee Unix-filosofiaa, sen historiaa ja ohjelmointia. Kirja on vapaasti luettavissa.

Raymond perusti Open Source Initiativen helmikuussa 1998 yhdessä Bruce Perensin kanssa.

Raymondin luomia ohjelmia ovat Fetchmail-sähköpostien hakuohjelma, bogofilter, jota käytettiin aiemmin yleisesti sähköpostispämmin torjuntaan, gpsd, jota käytetään GPS-datan välittämiseen ohjelmille. Lisäksi hän ylläpitää nykyisin Termcap/Terminfo-tietokantaa ja giflib/libungif-kirjastoja ja on osallistunut Emacs-tekstieditorin sekä ncurses-, ja libpng-kirjastojen, Gnomen ja Pythonin ja Battle for Wesnoth -pelin kehittämiseen.

Raymondilla on sivut, jotka esittelevät erilaisia vanhoja ohjelmointikieliä, ohjelmointityökaluja, käyttöjärjestelmiä ja pelejä.
Hän on pelastanut vanhoja pelejä kuten Hunt the Wumpus, Colossal Cave Adventure tai Super Star Trek toimivaksi nykykäyttöjärjestelmille.

## Merkitys

Raymondin essee auttoi useimpia vapaan lähdekoodin ohjelmistoja kehittäviä tahoja omaksumaan basaarityylisen työtavan joko kokonaan tai osittain. Alun perin katedraalimallin kehitysprojektit GNU Emacs ja GCC siirtyivät sittemmin basaarimallin käyttöön. Esseellä oli huomattava vaikutus siihen, että  Netscape vapautti selaimensa lähdekoodin, mikä johti lopulta Mozilla-projektin syntyyn.

## Yksityiselämä
Raymond on libertaari ja Libertarian Partyn jäsen sekä aseharrastaja.
Hänellä on CP-vamma.

## Raymondin kirjoittamia ja toimittamia kirjoja

* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Eric S. Raymondin kotisivu
* Jargon File
* The Cathedral and the Bazaar
* The Art of Unix Programming
4659 Roddenberry

**4659 Roddenberry** on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi, joka on nimetty Gene Roddenberryn mukaan ja hänen muistokseen. Asteroidin löysi 2. maaliskuuta 1981 Schelte J. Bus australialaisessa Siding Springin observatoriossa Uudessa Etelä-Walesissa. Ennen nimeämistään pikkuplaneetta tunnettiin tunnuksella **1981 EP20**.

## Lähteet
*JPL Small-Body Database Browser: 4659 Roddenberry (1981 EP20) 
*Numbered minor planets 

### Viitteet
The Trooper

**The Trooper** on brittiläisen metallimusiikkia esittävän Iron Maidenin kappale ja singlejulkaisu vuodelta 1983. Se on viides kappale Iron Maidenin neljännellä studioalbumilla *[[Piece of Mind]]*. Kappaleen on kirjoittanut yhtyeen basisti Steve Harris ja kappale kertoo Krimin sodassa käydystä Balaklavan taistelusta ja kevyen prikaatin hyökkäyksestä. 

"The Trooper" julkaistiin *Piece of Mindin* toisena singlekappaleena "Flight of Icarusin" jälkeen 20. kesäkuuta 1983 b-puolenaan alun perin Jethro Tullin levyttämä kappale "Cross-Eyed Mary". Kappale debytoi Britannian singlelistalla sijalla 26, ja sen korkein sijoitus Britanniassa oli 12. listasija. Kappale julkaistiin uudelleen singlejulkaisuna vuonna 2005 sekä CD-levynä että 7- ja 12-tuumaisina vinyylilevyinä. 

CD-painos sisälsi kappaleen liveversion Iron Maidenin livealbumilta *[[Death on the Road]]*, alkuperäisen studioversion, Islannissa nauhoitetun liveversion kappaleesta "Prowler" ja "The Trooperin" livevideon ja alkuperäisen musiikkivideon. Rajoitettu, siniselle vinyylille painettu 7-tuumainen vinyylilevypainos sisälsi liveversiot "The Trooperista" ja "Another Lifesta" ja sisälsi myös julisteen. 12-tuumainen kuvavinyylipainos sisälsi "The Trooperin" alkuperäisen studioversion ja *Death on the Roadin* liveversion sekä Islannin-konsertissa nauhoitetun kappaleen "Murders in the Rue Morgue". Uusintapainoksena julkaistun singlen korkein listasijoitus Britannian singlelistalla oli viides listasija.

Toukokuussa 2013 Iron Maiden lanseerasi yhdessä Robinsons-panimon kanssa Trooper-oluen.

## Kappalelista
### Vuoden 1983 alkuperäinen painos
#
# (Jethro Tull cover)

### Vuoden 2005 CD-painos
# "The Trooper" (liveversio albumilta *[[Death on the Road]]*) (Harris) - 4:12
# "The Trooper" (Harris) - 4:10
# "Prowler" (liveversio, nauhoitettu Reykjavíkissa, Islannissa 7. kesäkuuta 2005) (Harris) - 4:24
# "The Trooper" (livevideo) (Harris) - 4:12
# "The Trooper" (alkuperäinen musiikkivideo) (Harris) - 4:10

### Vuoden 2005 7-tuumainen vinyylisingle
# "The Trooper" (liveversio albumilta *Death on the Road*) (Harris) - 4:12
# "Another Life" (liveversio, nauhoitettu Reykjavíkissa, Islannissa 7. kesäkuuta 2005) (Harris)

### Vuoden 2005 12-tuumainen vinyylisingle
# "The Trooper" (liveversio albumilta *Death on the Road*) (Harris) - 4:12
# "The Trooper" (Harris) - 4:10
# "Murders in the Rue Morgue" (liveversio, nauhoitettu Reykjavíkissa, Islannissa 7. kesäkuuta 2005) (Harris)

## Kokoonpano

### Alkuperäinen levytys
* Bruce Dickinson - laulu
* Steve Harris - bassokitara
* Dave Murray - soolo- ja rytmikitara
* Adrian Smith - soolo- ja rytmikitara
* Nicko McBrain - rummut

### Vuoden 2005 livelevytys
* Bruce Dickinson - laulu
* Steve Harris - bassokitara
* Dave Murray - soolo- ja rytmikitara
* Adrian Smith - soolo- ja rytmikitara
* Janick Gers - soolo- ja rytmikitara
* Nicko McBrain - rummut

## Lähteet
Brynäs IF

**Brynäs IF** on vuonna 1912 perustettu gävleläinen jääkiekkojoukkue, joka pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla SHL:ssä. Sen kotihallina toimii Monitor ERP Arena, jonne mahtuu 7&nbsp;909 katsojaa. Pääasiassa seura pelaa jääkiekkoa, mutta sillä on joukkueita muissakin lajeissa. Brynäs IF on yksi ruotsalaisen jääkiekkoilun suurseuroista ja se on voittanut Ruotsin mestaruuden 13 kertaa. Kauden 2022-23 päätteeksi se putosi ensimmäistä kertaa 63 vuoteen pääsarjasta (SHL) alemmalle sarjatasolle, mutta nousi SHL:n takaisin kauden 2023-24 päätteeksi.

## Jäädytetyt numerot
* **6**  Tord Lundström
* **26**  Anders Huss

## Kapteenit 2000-luvulla
* Jan Larsson 1999–2003
* Tommy Sjödin 2003–2008
* Andreas Dackell 2008–2012
* Jakob Silfverberg 2012
* Jörgen Sundqvist 2012–2014
* Niclas Andersén 2014–2015
* Anton Rödin 2015–2016
* Jacob Blomqvist 2016–2019
* Anton Rödin 2019–

## Valmentajat

* Axel Svensson 1943–1944
* Conny Eriksson 1954–1957
* Arne Backman 1960–1961
* Nils Bergström 1961–1963
* Herbert Pettersson 1963–1966
* Börje Mattsson 1966–1967
* Nils Bergström 1967–1969
* Tommy Sandlin 1969–1977
* Rolf Andersson 1977–1979
* Lennart Johansson 1979–1980
* Tord Lundström 1980–1981

* Lennart Johansson 1981–1982
* Stig Salming 1982–1987
* Tord Lundström 1987–1988
* Staffan Tholson 1988–1991
* Tommy Sandlin 1991–1996
* Göran "Flygis" Sjöberg 1996–1998
* Roger Melin 1998–2002
* Esko Nokelainen 2002–2003
* Gunnar Persson 2003–2004
* Tomas Jonsson 2004
* Roger Kyrö 2004–2005

* Wayne Fleming 2005
* Leif Boork 2005–2008
* Olof Östblom 2007–2008
* Niklas Czarnecki 2008–2011
* Tommy Jonsson 2011–2015
* Thomas Berglund 2015–2017
* Roger Melin 2017
* Tommy Sjödin 2017–2018
* Magnus Sundquist 2018–2020
* Peter Andersson 2020–2021
*  Josef Boumedienne 2021

### Joukkue kaudella 2025–2026

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja:** Niklas Gällstedt 
* **Apuvalmentaja:** Anders Carlsson 
* **Apuvalmentaja:** Ove Molin 
* **Maalivahti- & Videovalmentaja:** Anthon Hansson 
* **Fysiikkavalmentaja:** Johan Holmström 
* **Huoltopäällikkö:** Per-Åke Bäckman 
* **Huoltopäällikkö:** Adam Lööf 
* **Puheenjohtaja:** Håkan Svedman 
* **Urheilutoimenjohtaja:** Johan Alcén 
* **Urheilutoimenjohtaja:** Erika Grahm 

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet
* http://www.hockeydb.com/ihdb/stats/leagues/seasons/teams/0014312013.html

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Brynäs IF:n kotisivut
Niuen lippu

**[[Niue]]n lippu** on Uuden-Seelannin liitännäisvaltion Niuen virallinen lippu. Se on ollut käytössä vuodesta 1975 lähtien. Lipun vasemmassa yläkulmassa on Union Jack viitaten Uuden-Seelannin pitkään historiaan Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa,  johon on lisätty viisi tähteä. Neljä pientä tähteä viittaavat Uuteen-Seelantiin ja iso tähti on Niue. Lipun keltainen väri symboloi Niuen kirkasta auringonpaistetta sekä Uuden-Seelannin ja Niuen välistä ystävyyttä.

## Lähteet
Out of Our Heads

**Out of Our Heads** on The Rolling Stonesin albumi, joka julkaistiin toisistaan huomattavasti poikkeavina painoksina Yhdysvalloissa heinäkuussa 1965 ja Isossa-Britanniassa syyskuussa 1965. 

Albumin molemmat versiot jatkavat yhtyeen tuttua linjaa, ja ne sisältävät enimmäkseen rhythm and blues -lainakappaleita. Näihin aikoihin Mick Jagger ja Keith Richards ryhtyivät kuitenkin ottamaan enemmän vastuuta kappaleiden tekemisestä, ja seuraava Britanniassa julkaistu albumi *[[Aftermath]]* sisälsi ainoastaan omia kappaleita.

Hitit ”(I Can't Get No) Satisfaction” ja ”The Last Time” siivittivät Yhdysvalloissa The Rolling Stonesin albumin ensimmäistä kertaa maan listaykköseksi myyden samalla platinaa. Britanniassa se ei kyennyt ohittamaan listalla The Beatlesin *[[Help! (The Beatles)|Help!]]* -albumia, ja levy oli korkeimmillaan listan sijalla 2. Vuonna 2003 Rolling Stones -lehti valitsi albumin Yhdysvaltain version kaikkien aikojen 114. parhaaksi albumiksi.

## Kappaleet
### UK-painos
**A-puoli**
# 
# 
# 
# 
# 
# 
**B-puoli**
# 
# 
# 
# 
# 
# 
* Albumin kokonaiskesto 29:36

### USA-painos
**A-puoli**
# 
# 
# 
# 
# 
# 
**B-puoli**
# 
# 
# 
# 
# 
# 
* Albumin kokonaiskesto 33:38

## Kokoonpano
### The Rolling Stones
*Mick Jagger &ndash; laulu, huuliharppu
*Keith Richards &ndash; kitara, taustalaulu
*Brian Jones &ndash; kitara, huuliharppu, urut, piano, cembalo, taustalaulu
*Bill Wyman &ndash; bassokitara, laulu
*Charlie Watts &ndash; rummut, lyömäsoittimet
### Vieralijat
* Ian Stewart &ndash; piano 
* Jack Nitzsche &ndash; urut, piano, lyömäsoittimet 
* Phil Spector &ndash; bassokitara kappaleessa "Play with Fire"

## Arvostelut
*Allmusic () 

## Lähteet
Säätyvaltiopäivät

**Säätyvaltiopäivät** olivat entisajan Euroopassa monissa maissa lakia säätävä kokous, jossa jokainen sääty oli edustettuna erikseen. Useimmissa maissa säätyvaltiopäivillä olivat edustettuina aatelissääty, pappissääty ja porvarissääty, Ruotsissa poikkeuksellisesti myös talonpoikaissääty. Säätyvaltiopäivät olivat ennen 1800-lukua käytössä ainakin Ranskassa, Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa, Pohjoismaissa sekä Puolassa (nimellä Sejm).

Säätyvaltiopäiviä kutsutaan usein pelkästään nimellä valtiopäivät.

## Ruotsin säätyvaltiopäivät

Ruotsissa jokaisella neljällä säädyllä oli oma kamari, joka otti kantaa valtiopäivillä käsiteltäviin asioihin. Jokaisella säädyllä oli myös oma puhemiehensä ja sihteerinsä. Aatelissäädyn puhemiestä kutsuttiin maamarsalkaksi.

:*Katso myös: [[Ruotsin maapäivät]]*

## Suomen suuriruhtinaskunnan säätyvaltiopäivät

Porvoon valtiopäivistä 10/22. maaliskuuta 1809 alkaen Suomen suuriruhtinaskunnan säätyvaltiopäivät toimivat erillään Ruotsin valtiopäivistä ylimääräisten valtiopäivien loppuun 6/18. syyskuuta 1906 asti. Ne kokoontuivat istuntoihinsa ylimääräiset valtiopäivät huomioon ottaen 15 kertaa autonomian aikana.

Talonpoikaissäädyn valtiopäivämiesten vaalipiireinä toimivat tuomiokunnat. Kustakin tuomiokunnasta valittiin yksi edustaja.

Suomen aateliskalenterissa olevien aatelissukujen päämiehet edustivat valtiopäivillä omia sukujaan. Papistolla oli erityinen piispat, kirkkoherrat ja kappalaiset käsittävä vaalimenetelmänsä. Porvarit valittiin kaupungeista raatihuoneilla järjestetyissä vaaleissa. Talonpoikaisto valittiin tuomiokunnissa toimitetuissa valitsijamiesvaaleissa.

Säätyvaltiopäivät korvaavan Eduskunnan ensimmäiset vaalit järjestettiin 15.–16. maaliskuuta 1907.

:*Katso myös: [[Tammikuun valiokunta]] (1862)*

## Säätylaki
**Säätylaki** tarkoitti aiemmin säätyvaltiopäivillä valtiosäätyjen työn tuloksena syntynyttä lakia. Säätylain vastakohta oli valtionpäämiehen antama asetus, jonka antamiseen hänellä oli oikeus niin sanotun taloudellisen lainsäädäntövallan nojalla.

## Katso myös

* Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät
* Sääty-yhteiskunta Suomessa
* Valtiosääty

## Lähteet

### Aiheesta muualla
* Eduskunta: Porvoon valtiopäivät 
* Eduskunta: säätyvaltiopäivät 1809–1906 
* Luettelo Suomen talonpoikaissäädyn valtiopäiväedustajista säätyvaltiopäivillä
Graptoliitit

**Graptoliitit** (Graptolithina) olivat muinaisia merenpohjan yhdyskuntaeläimiä, jotka elivät yläkambrikaudelta kivihiilikauden Mississippi-kauteen. Monet graptoliittifossiilit näyttävät hieroglyfikirjoitukselta, mihin niiden nimikin viittaa.  Monesti graptoliitit ovat haaroittuvia. Graptoliitit kytketään yleensä esiselkäjänteisten (*Hemichordata*)  luokkaan *[[Pterobranchia]]*, jotka ovat matomaisia pohjaeläimiä. Graptoliitteja on verrattu sukuihin *Cephalodiscus* ja *Rhabdopleura*.

Graptoliittejä esiintyy laajasti kerrostumissa eri puolilla maailmaa ja niiden evoluutio oli suhteellisen nopeaa. Siksi niitä käytetään yleisesti stratigrafiassa johtofossiileina kerrostumien ajoittamiseen. Brittigeologit jakavat ordovikin ja siluurin osiin graptoliittien mukaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Classification of the Cephalodiscoidea (Graptolithoidea) - Graptolite.net - ''Cephalodiscus''
*Mikko's Phylogeny Archive ''GRAPTOLITHINA'' – graptolites and pterobranchs
*Phylum Hemichordata 7. Class Graptolithina (Graptolites 
*Fossiilid.info: Graptolithina
Heinäveden seurakunta

**Heinäveden seurakunta** on entinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se toimi Heinäveden kunnassa Pohjois-Karjalassa ja kuului Kuopion hiippakuntaan ja Rautalammin rovastikuntaan. Jäseniä seurakunnassa oli vuonna 2017 2&nbsp;701, mikä oli kunnan asukasluvusta noin 78 %.   

Heinäveden kirkon lisäksi seurakunta omisti kirkonkylän ja Karvion seurakuntakodit. Seurakunnan viimeinen vakinainen kirkkoherra oli Eero Kuikanmäki. Seurakunta liitettiin osaksi Liperin seurakuntaa vuoden 2022 alusta alkaen.

## Historia
Heinävedestä tuli vuonna 1744 Rantasalmen rukoushuonekunta. Itsenäiseksi seurakunnaksi Heinävesi tuli 1852. Oma pieni kappelikirkko valmistui nykyisen kirkon paikalle 1748. Vuonna 1840 Heinävedelle rakennettiin kookas puukirkko ja kappelikirkko purettiin. Kirkko oli empiretyylinen ristikirkko. Salaman sytyttämänä se paloi kesken sunnuntaijumalanpalveluksen maan tasalle 3. heinäkuuta 1887. Nykyinen Josef Stenbäckin suunnittelema kirkko rakennettiin 1890–1891.

Heinäveden seurakunta on kuulunut Kuopion hiippakuntaan vuodesta 1939 ja sitä aiemmin Porvoon, Savonlinnan ja Viipurin hiippakuntiin. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seurakunnan kotisivut
Ahvenanmaan lippu

**Ahvenanmaan lippu** on Suomen itsehallinnollisen maakunnan Ahvenanmaan virallinen lippu. Sitä käytettiin ensimmäistä kertaa Maarianhaminassa 3. huhtikuuta 1954. Se on ainoa virallinen Suomen maakunnan lippu vastaavasti kuin Ahvenanmaa on Suomen ainoa itsehallinnollinen maakunta. Ahvenanmaan lippu on mittasuhteita lukuun ottamatta Ruotsin lipun kaltainen lisättynä punaisella ristillä symboloimaan Suomea. Lipussa yhdistyvät Ruotsin lipun sinikeltaiset värit ja Suomen vaakunan keltapunaiset värit.

Lippu on Ahvenanmaan itsehallintoalueen lippu, jota voidaan käyttää maissa. Merellä Ahvenanmaalle rekisteröidyt tai siellä kotipaikkaansa pitävät kauppa-, kalastus- ja huvialukset voivat vapaasti valita, käyttävätkö ne Ahvenanmaan vai Suomen lippua. Ahvenanmaan maakunnan omistamat alukset käyttävät kuitenkin aina Ahvenanmaan lippua.  Lisäksi asetus liputuksesta Suomen lipulla (383/1978) määrää, että Ahvenanmaan maakunnan julkisten rakennusten on virallisina valtakunnan liputuspäivinä liputettava Suomen lipulla. Toisaalta Ahvenanmaan maakuntalaki määrää nämä liputtamaan maakuntalipulla maakunnan liputuspäivinä.

## Historia

Vielä 1950-luvulla Ahvenanmaalla oli yleisesti käytössä Ahvenanmaan lippuna epävirallinen lippu, joka muodostui kolmesta vaakasuorasta raidasta. Raidat olivat saman kokoisia, ja niistä ylin ja alin olivat sinisiä ja keskimmäinen keltainen. Tasavallan presidentti J. K. Paasikivi ei suostunut vahvistamaan lippua, koska katsoi sen, että lipun ainoat värit olivat samat kuin Ruotsin lipun värit, viittaavan epälojaalisuuteen Suomea kohtaan. Nykyisen lipun hän vuonna 1954 vahvisti, koska siinä on molemmat Suomen vaakunavärit punainen ja keltainen.

## Lipun mitat ja värit
Ahvenanmaan lipun korkeus on 17 ja pituus 26 mittayksikköä. Punakeltaisen ristin leveys on 5 mittayksikköä. Tästä punaisen osan leveys on 2 mittayksikköä ja tätä ympäröivät keltaiset reunat kukin 1,5 mittayksikköä leveät. Sinisten kenttien korkeus on 6 mittayksikköä. Lipputangon puoleisten sinisten kenttien leveys on 8 ja uloimpien kenttien 13 mittayksikköä. Lippu jakautuu siis pystysuunnassa suhteessa 6 : 1,5 : 2 : 1,5 : 6 ja vaakasuunnassa (lipputangon puolelta lähtien) suhteessa 8 : 1,5 : 2 : 1,5 : 13.

Lipun viralliset värit ovat:

**[[NCS]] **(*Natural Colour System*):
* Sininen: 3065-R90B
* Keltainen: 0580-Y10R
* Punainen: 1085-Y90R
**[[Pantone Matching System|Pantone]]**:
* Sininen: 2945C ja 300U
* Keltainen: 116C ja 109U
* Punainen: 186C ja 185U
**[[CMYK]]**:
* Sininen:  C = 100%. M = 54%, Y = 2%, K = 0%
* Keltainen: C = 0%. M = 16%, Y = 100%, K = 0%
* Punainen: C = 6%. M = 100%, Y = 100%, K = 0%

## Ahvenanmaan omat viralliset liputuspäivät

* 30. maaliskuuta, Ahvenanmaan demilitarisoinnin juhlapäivä
* Huhtikuun viimeinen sunnuntai, Ahvenanmaan lipun päivä
* 9. kesäkuuta, Ahvenanmaan itsehallintopäivä, eli Ahvenanmaan maakuntapäivien ensimmäisen kokoontumisen (1922) vuosipäivä

## Katso myös

* Skandinaavinen risti
* Ahvenanmaan vaakuna

## Lähteet
Musta savuttaja

**Mustat savuttajat** () ovat valtamerten pohjissa esiintyviä kuumia lähteitä, jotka syntyvät, kun maankuoresta pulppuava ylikuumennut vesi läpäisee merenpohjan. Tämä vesi sisältää runsaasti maankuoresta liuenneita mineraaleja, erityisesti sulfideja. Näitä mineraaleja kiteytyy suppiloksi lähteen ympärille mustille savuttajille ominaiseen muotoon. Savuttajan veden musta väri johtuu mineraalien saostumisesta kuuman veden kohdatessa kylmän meriveden. Kiteytyneet metallisulfidit voivat muodostaa merenpohjaan valtavia malmiesiintymiä. Tarkempi mustien savuttajien sijaintikohta on mannerlaattojen mereisissä saumakohdissa, koska niiden esiintyminen edellyttää geotermistä aktiivisuutta. 

Ensimmäiset mustat savuttajat löydettiin vuonna 1977 Galápagossaarten lähistöltä. Nykyään niitä tiedetään olevan ainakin Atlantin valtameressä ja Tyynessämeressä, keskimäärin 2&nbsp;100 metrin syvyydessä. Mustien savuttajien veden lämpötila saattaa nousta 400 celsiusasteeseen, ja korkeimman mitatun lämpötilan tiedetään olleen 464&nbsp;°C. Merten syvyyksien korkean paineen takia vesi ei kiehu. Vesi on erittäin hapanta, sen pH-arvo voi olla 2,8. Tämä vastaa laimentamattoman etikan happamuutta.

## Mustan savuttajan ekosysteemi
Syvällä valtameren pohjassa on tavallisesti hyvin vähän elämää, sillä auringonvalo ei juurikaan yllä sinne. Mustien savuttajien ympärille on kuitenkin muodostunut kokonaisia ekosysteemejä. Näiden luona elää huomattavan paljon toistaiseksi tuntemattomia lajeja. Niissä elävät pieneliöt, kuten ekstremofiilit ja arkeonit, tuottavat lämmön, metaanin ja rikkiyhdisteiden avulla energiaa prosessissa, jota kutsutaan kemosynteesiksi. Nämä pieneliöt ovat puolestaan suurempien eliöiden, kuten simpukoiden ja jättiputkimatojen ravintoa. Mustan savuttajan lähistöltä on kuitenkin myös löydetty *[[Chlorobiaceae]]*-heimon rikkibakteeri, joka auringonvalon puuttumisesta huolimatta käyttää energiantuotantoonsa fotosynteesiä. Bakteeri hyödyntää mustan savuttajan himmeää valonhehkua ja on ensimmäinen luonnosta löydetty organismi, joka käyttää fotosynteesiin muuta kuin auringonvaloa.

Mustien savuttajien lähistöltä löytyy jatkuvasti uusia, erikoisia eliölajeja. Esimerkiksi pompeijinmato (*Alvinella pompejana*) löytyi 1980-luvulla, ja vuonna 2001 löytyi kotilolaji *[[Crysomallon squamiferum]]*, jonka kuori on kuin rautahaarniska: tavanomaisen kalsiumkarbonaatin sijasta kotilo käyttää kuorensa rakennusaineena rautasulfideja. Rautasulfidien käyttö tällaisiin biologisiin tarkoituksiin on luultavasti mahdollista merenpohjan valtavan paineen (noin 25 megapascalia 2&nbsp;500 metrin syvyydessä) rautasulfidia kemiallisesti stabiloivan vaikutuksen ansiosta.

## Mustat savuttajat ja elämän synty

On esitetty ajatus, jonka mukaan elämä olisi syntynyt mustien savuttajien lähellä. Ajatus perustuu siihen, että mustat savuttajat purkavat sisuksistaan monenlaisia kemiallisia yhdisteitä, jotka olisivat saattaneet muinoin reagoida keskenään ja käynnistää kemiallisen evoluution rauta-rikkimaailmassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Yliperä

**Yliperä** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Yliperä, suurtunturien alue Käsivarren Lapissa Enontekiöllä
* Yliperä, alue Nuorittan kaupunginosassa Oulussa.
Vakio

**Vakio** on matemaattisessa lausekkeessa esiintyvä luku, jonka arvo ei muutu. Sen vastakohta on muuttuja. Joillakin matemaattisilla vakioilla kuten piillä ja monilla luonnonvakioilla on omat erikoismerkkinsä.
Kaikilla numerovakioilla (1,2,3 jne) on omat merkkinsä.

Esimerkkejä: 
*8 \cdot a (kertomerkin voi poistaa lausekkeesta)
*E=mc² (merkki c kuvaa valon nopeutta tyhjiössä, joka on vakio kaikissa fysikaalisissa tilanteissa)

Vanhan perinteen mukaan aakkosten alkupään kirjaimia käytetään kuvaamaan tunnettuja suureita tai vakioita ja loppupään kirjaimia tuntemattomia suureita tai muuttujia.

Matematiikassa vakiolle tunnusomaista on, että sen derivaatta on nolla. 
Osittaisderivoinnissa myös muut muuttujat paitsi se, jonka suhteen derivoidaan, pidetään vakioina.

## Tunnettuja vakioita
### Matemaattiset vakiot

Matemaattinen vakio on vakio, jonka arvo on kiinnitetty yksikäsitteisellä matemaattisella määritelmällä.

### Luonnonvakiot

Luonnonvakio on suure, jonka numeerinen arvo on universaali, eli paikasta riippumaton, ja ajasta riippumaton.
Eric Viscaal

**Eric Viscaal** (s. 20. maaliskuuta 1968 Eindhoven, Alankomaat) on alankomaalainen entinen jalkapalloilija. Viscaalin pelipaikka oli hyökkääjä.

Viscaal aloitti uransa pikkuseura Tongelressa, josta hän siirtyi ensimmäiseen ammattilaisjoukkueeseensa, PSV Eindhoveniin, vuonna 1986. Kahden PSV-kauden jälkeen hän siirtyi naapurimaa Belgiaan, SK Beverenin joukkueeseen, jossa hänet valittiin heti debyyttikaudellaan maan pääsarjan parhaaksi nuoreksi pelaajaksi. Beverenin jälkeen Viscaal edusti Belgiassa vielä Lierse SK:ta ja AA Gentiä, kunnes siirtyi Sveitsin Grasshoppersiin ja sieltä pian takaisin kotimaahansa De Graafschapiin. Siellä hän pelasi neljä kokonaista kautta, kunnes muutti taas naapurimaan puolelle, tällä kertaa KV Mechelenin joukkueeseen. Viscaalin uran viimeiseksi seuraksi jäi Belgian 4. sarjatasolla pelaava Dilbeek Sport. Hän lopetti uransa vuonna 2003.

Alankomaiden maajoukkueessa Viscaal pelasi viisi ottelua.

## Ammattilaisuran tilastot
*1986-87 PSV Eindhoven (4 ottelua/0 maalia)
*1987-88 PSV Eindhoven (20/8)
*1988-89 SK Beveren (34/17)
*1989-90 Lierse SK (29/14)
*1990-91 AA Gent (31/12)
*1991-92 AA Gent (32/15)
*1992-93 AA Gent (31/12)
*1993-94 AA Gent (30/14)
*1994-95 AA Gent (29/4)
*1995-96 Grasshoppers (13/7)
*1995-96 De Graafschap (18/9)
*1996-97 De Graafschap (31/9)
*1997-98 De Graafschap (31/14)
*1998-99 De Graafschap (32/10)
*1999-00 De Graafschap (32/10)
*2000-01 De Graafschap (21/4)
*2000-01 KV Mechelen (8/1)
*2001-02 KV Mechelen (29/5) (2. sarjataso)
*2002-03 KV Mechelen (15/3)
**Yhteensä: 365/145

## Aiheesta muualla
*Viscaal Fussballdatenin tietokannassa
*Viscaal Voetbal Internationalin sivuilla
*Tietoja Viscaalista
*Viscaalin maaottelut
J sharp

**J#** on Visual Studio .NETin tukema Microsoftin tekemä J++:aan pohjautuva versio Javasta, joka ei ole Sun Microsystemsin hyväksymä. Kielen päätavoitteena on helpottaa Java-ohjelmoijien siirtymistä Visual Studion käyttäjiksi.
Akira

**Akira** () on tulevaisuuteen sijoittuva sarjakuva, jonka on luonut Katsuhiro Ōtomo. Tarina julkaistiin alun perin *Japan’s Young Magazine* -lehdessä vuosina 1982–1990, ja siinä on yhteensä yli 2&nbsp;000 sivua. Sarja on koottu kahdeksitoista albumiksi, jotka on käännetty myös suomeksi; *Akira* oli toinen Suomessa julkaistu mangasarja. Sarjan pohjalta tehtiin anime-elokuva vuonna 1988.

## Juoni

Tokiossa räjähtää uudentyyppinen pommi vuonna 1992, ja muutaman tunnin kuluttua syttyy kolmas maailmansota. Myöhemmin vanhan Tokion raunioille syntyy uusi metropoli, Neo-Tokio.

Vuonna 2030 moottoripyöräjengiläiset Kaneda ja Tetsuo ajelevat kielletylle vanhan Tokion alueelle. Tetsuolle sattuu onnettomuus ja pian paikalle ilmestyy armeija. Tetsuolle tehdään kokeita, ja hän alkaa saada psykokineettisiä voimia. Tetsuon ja Kanedan ystävyys joutuu koetukselle, ja Tetsuosta tulee kilpailevan pyöräjengin johtaja. Lopulta Kaneda yrittää oman jenginsä kanssa tappaa Tetsuon, siinä kuitenkaan onnistumatta.

Tetsuo herättää Akiran, jota on pidetty syväjäädytettynä vaarallisen suurien psyykkisten voimiensa takia. Akira aiheuttaa uuden räjähdyksen, joka raunioittaa Neo-Tokion. Uudelleen tuhoutuneen kaupungin asukkaat jakautuvat kahteen leiriin, joista toinen on Tetsuon johtama ”Suur-Tokion keisarikunta”, joka palvoo Akiraa jumalanaan, ja toinen syntyy muut psykokineettisiä voimia omaavat lapset yhteen keränneen Lady Miyakon ympärille.

Tetsuon voimat kasvavat kunnes ne vetävät vertoja Akiran voimille ja lopulta yhtyvät niihin valtavassa räjähdyksessä, synnyttäen uuden maailmankaikkeuden. Kanedan ja hänen ystäviensä johdolla Neo-Tokion raunioille perustetaan uusi valtio, joka saa nimekseen Suur-Tokion keisarikunta.

## Eroavaisuuksia

* Elokuvan tapahtumat sijoittuvat vuoteen 2019, kun taas sarjakuvan vuoteen 2030
* Sarjakuvassa Akira tuhoaa Tokion vuonna 1992 (itämaisissa versioissa vuonna 1982), elokuvassa taas vuonna 1988

## Katso myös

* Akira (elokuva)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Salmi, Markku: Akira-mangan arvostelu . *Anime*.
* Sinisalo, Otto: Sademies Neo-Tokiosta. *Kvaak.fi* 16.5.2003.
* Turku, Jani: Akira-projekti päättyy. *Kvaak.fi* 9.12.2006.
Alkukalat

**Alkukalat** tai *panssarikalat* (Ostracodermi) olivat ordovikikaudella ilmestyneitä alkeellisia leuattomia kaloja, joilla oli panssari suojanaan niin kuin monella tuon ajan eläimellä. Ostrakodermit on aiemmin luettu yläluokkaan Agnatha, leuattomat selkärankaiset, johon kuuluvat myös nykyiset nahkiaiset ja limanahkiaiset. Ne olivat ensimmäisiä selkärankaisia.

Ryhmä jaetaan alkeellisempaan Heterostraci-alaluokan sisältävään Pteraspidomorphi-ryhmään ja kehittyneempään Cephalaspidomorphi-ryhmään. Nykyään näiden ei kuitenkaan katsota muodostavan yhteistä kehityslinjaa, ja Ostracodermi virallisena biologisena luokitteluyksikkönä on jäämässä pois käytöstä. Myös Agnatha-yläluokan luokitukseen on tullut muutoksia. Muun muassa siten, että nykyään *Cephalaspidomorphi*-ryhmään luetaan lähinnä vain nykyisin elävät nahkiaiset, kun taas ennen joissakin yhteyksissä siihen luettiin lähes kaikki esihistoriallisetkin leuattomat kalat, kuten kilpikalat (*Osteostraci*), *[[Galeaspida]]* ja *[[Pituriaspida]]*.

Alkukaloja pidetään hitaina, pohjassa viihtyneinä kalamaisina eläiminä, joiden uima-avut olivat alkeellisia. Useimmat lajit olivat alle 30&nbsp;cm:n pituisia. Ne olivat ensimmäisiä eläimiä, jotka käyttivät kiduksiaan ainoastaan hengittämiseen, aikaisemmilla eläimillä ne olivat toimineet myös ravinnonotossa.

Ostrakodermit hävisivät devonikauden lopulla noin 350 miljoonaa vuotta sitten, kun leualliset kalat ilmestyivät.

## Katso myös
*Panssarihait (Placodermi)
*Kilpikalat (Osteostraci)

## Lähteet
Doug Bradley

**Douglas William ”Doug” Bradley** (s. 7. syyskuuta 1954 Liverpool) on brittiläinen näyttelijä ja tuottaja.     

Bradley kävi lukion Quarry Bank High Schoolissa ja valmistui Liverpoolin yliopistosta. Hän on ollut Clive Barkerin läheinen ystävä kouluajoista lähtien. Hän on esittänyt kenobiitti Pinheadin roolia kahdeksassa *[[Hellraiser]]*-elokuvassa, sekä kapteeni Elliot Spenceriä elokuvissa ** (1988) ja *[[Hellraiser III: Hell on Earth]]* (1992)

Hän on myös esiintynyt monissa Cradle of Filthin kappaleissa, ja hänet voidaan kuulla myös yhtyeen vuoden 2008 albumilla *[[Godspeed on the Devil’s Thunder]]*.

Bradley asuu Lontoossa Lynne-vaimonsa, lapsiensa ja kissansa kanssa. 

## Filmografia

## Aiheesta muualla
* 
* Doug Bradleyn kotisivut
* http://www.rengamedia.com/dougbradley.html
Duna

**Duna** on lähinnä lemmikkijyrsijöille tarkoitettu muovinen häkki, josta toisinaan käytetään nimeä muoviterraario. Dunan alaosa on yleensä läpinäkymätöntä ja yläosa läpinäkyvää muovia. Katossa on yleensä avattava metalliristikko. Joissakin dunissa on kyljessä pieni reikä juomapullon suuttimelle, ja jotkut jyrsijät saattavat yrittää syödä itsensä tästä reiästä vapauteen.

Dunia käytetään usein pienillä jyrsijöillä kuten hamstereilla (kuten kääpiöhamstereilla tai muilla) ja hiirillä. Sitä vastoin esim. rotille ne eivät ole hyviä siitä syystä, että dunissa ilma ei vaihdu riittävän hyvin rottien herkkiä hengitysteitä ajatellen. Lisäksi ne ovat lähes aina isommille jyrsijöille aivan liian pieniä. Duna tulee valita lemmikkijyrsijän mittasuhteiden mukaan.

Dunan etu lasiterraarioon verrattaessa on sen keveys ja siten helppo puhdistettavuus. Huonoihin puoliin kuuluu lähinnä nopeampi kuluminen ja mahdollisuus syödä asumukseen reikiä. Pitempiaikaisessa käytössä dunan pohja saattaa myös sameutua eläimen virtsan vaikutuksesta.
Sarai

**Sarai** (pers. سرای, *sarây,* 'palatsi') oli Kultaisen ordan pääkaupunki Volgan alajuoksulla. Se oli yksi suurimmista keskiajan kaupungeista ja sen väkiluvuksi on arvoitu 600&nbsp;000. Turkkilaisvalloittaja Timur Lenk tuhosi kaupungin vuonna 1395, jolloin sen arvellaan siirtyneen toiseen paikkaan. 

Alkuperäinen kaupunki sijaitsi todennäköisesti Ahtuban kanaalilla, noin 120 kilometriä Astrahanista pohjoiseen. Uskotaan, että mongolijohtaja Batu-kaani rakennutti kaupungin 1240-luvulla.

Sarai Berken (Uusi Sarai, *Sarâ-ye jadid*), Berke-kaanin rakennuttaman kaupungin olemassaolosta kiistellään. Jos se oli olemassa, sen olisi sijainnut nykyisen Tsarevin arkeologisen kaivauksen alueella, Ahtuban kanaalilla noin 55 kilometriä Volgogradista etelään. Krutitsin piispojen arvellaan asuneen siellä vuosina 1261–1454.

Joko toinen tai molemmat kaupungit tuhottiin useasti. Timur Lenk tuhosi Sarai Berken noin vuonna 1395, Krimin kaani Mengli Ghirai tuhosi sen vuonna 1502. Viimeinen tuho tapahtui vuoden 1556 jälkeen jolloin Venäjän Iivana Julma valloitti Astrahanin.

Vuonna 1623–1624 kauppias Feodor Afanasjevitš Kotov matkusti Persiaan. Näin hän kertoi Volgan alajuoksusta: *Täällä Ahtubajoella seisoo Kultainen orda. Kaanin salit, palatsit ja moskeijat on kaikki rakennettu kivestä. Mutta nyt jokaista rakennusta puretaan ja kivet viedään Astrahaniin.* Todennäköisesti tämä teksti kuvaa Sarai Berkeä. 

## Lähteet
Boiotian sota (395 eaa.)

**Boiotian sota** käytiin vuonna 395 eaa. Sodassa Theba ja Ateena liittoutuivat Spartaa vastaan. Sodan ainut suurempi taistelu oli **Haliartoksen taistelu**, joka tunnetaan parhaiten siitä että spartalainen peloponnesolaissodan sankari Lysandros sai siinä surmansa. Sota johti suoraan suurempaan Korintin sotaan (395–387 eaa.) Spartan ja sen vihollisten Ateenan, Theban, Argoksen ja Korintin välillä.

Sota alkoi Fokiin ja Lokriin maakuntien välisenä kiistana. Fokis haki tukea Spartasta, Lokris taas yritti saada tukea Thebalta. Theba taas pyysi apua vanhalta viholliseltaan Ateenalta. Spartalaiset näkivät tämän hyvänä tilaisuutena hyökätä Thebaa vastaan. Spartan kuningas Pausanias hyökkäsi Boiotiaan etelästä samalla kun Lysandros hyökkäsi sinne Fokiksesta.

## Haliartoksen taistelu

Spartalaisten kahden armeijan oli tarkoitus kohdata Haliartoksen luona. Lysandros pääsi kuitenkin perille ennen Pausaniasta ja päätti hyökätä kaupunkia vastaan. Thebalaiset saivat kuulla tästä ja lähettivät oman armeijansa Haliartoksen tueksi. Taistelu käytiin kaupungin muurien juurella ja spartalaiset jäivät tappiolle ja Lysandros menehtyi. Thebalaiset tappoivat noin tuhat pakoon lähtenyttä spartalaista. Pausanias pääsi perille pian taistelun jälkeen, mutta samalla paikalle pääsi myös Thrasybuloksen johtama ateenalainen armeija. Pausanias näki tilanteen mahdottomuuden ja pyysi lupaa saada haudata taistelussa kaatuneet sitä vastaan että spartalaiset jättäisivät Boiotian.