open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ari Salonen

**Ari Tapani Salonen** (s. 18. elokuuta 1957 Taivassalo) on suomalainen pikajuoksija.

Salonen voitti 100 metrin juoksun Suomen mestaruuden Kuopiossa vuonna 1987. Edellisenä vuonna hän oli ollut hopealla. Mestaruusjuoksussaan hän teki ennätysaikansa 10,52. 200 metrillä hän oli parhaimmillaan neljäs vuosien 1980 ja 1986 Kalevan kisoissa. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän saavutti 60 metrin juoksussa kultaa vuonna 1988 ja hopeaa vuosina 1980, 1984 ja 1986 sekä 200 metrillä pronssia 1984.

Seuratasolla Salonen edusti aikuisiällä Mynämäen Iskua, Raision Urheilijoita, Turun Tovereita ja Turun Urheiluliittoa. Häntä valmensivat Jarkko Maunula ja Hannu Rautala. 

## Lähteet
Jarkko Toivonen

**Jarkko Toivonen** (s. 6. maaliskuuta 1963) on entinen suomalainen pikajuoksija.

Toivonen voitti 100 metrin juoksun Suomen mestaruuden Hämeenlinnassa 1988 omalla ennätysajallaan 10,64. Edellisenä vuonna hän oli ollut kuudes. 200 metrillä Toivonen oli vuonna 1988 kahdeksas omalla ennätysajallaan 21,79. Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailuissa Toivonen sai 4 × 100 metrillä kultaa vuonna 1988 ja hopeaa vuonna 1989. Seuratasolla Toivonen edusti Kuopion NMKY:n urheilijoita, ja häntä valmensi Hannu Puroila.

## Lähteet
Kylmäveto

**Metallin kylmävedolla** tarkoitetaan muokkausprosessia, missä pitkä metallituote vedetään kartiomaisen reikätyökalun, vetokiven, läpi. Prosessissa metallituotteen poikkipinta-ala pienenee. Tyypillinen kylmämuokkausaste vedossa on 10-30%.

Tyypillisiä vedettyjä tuotteita ovat esimerkiksi kuparilanka, metalliputket ja -tangot.

## Kylmävetoprosessin tavoitteet
*valutuotteen karkean raerakenteen hienontaminen
*kappaleen saattaminen oikeaan mittaan ja toleranssiin
*kappaleen muokkauslujittaminen (dislokaatiolujitus)

## Vetoprosesseja
*Kaavinveto, missä tuotteen pinta kaavitaan pois
*Vetovalssaus tai turkinpäävalssaus, missä muovaavan työkalun muodostaa 2, 3 tai 4 vapaasti pyörivää muovausrullaa
*Putken tuurnaveto, missä putken sisällä on joko uiva tai pitkällä tangolla kiinnipidetty tuurna
*Laakaveto on putken vetoa ilman sisäpuolista tuurnaa

## Vetolaitteet
Yksinkertaisin vetolaitteisto on kultaseppien käyttämä reikälevy. Levyssä on lukuisia, halkaisijaltaan erikokoisia reikiä. Hopealanka pakotetaan työntämällä sopivan reiän läpi, läpitulleesta päästä tartutaan hohtimilla ja vedetään loppu lanka läpi. 

Kaikki vetolaitteistot on varustettu pääntekoasemalla. Päänteko on työvaihe missä vedettävän tuotteen pää supistetaan niin pieneksi, että se voidaan pujottaa vetokiven läpi. Yleisin pääntekolaite on epäkeskovalssi.

Teolliset vetokoneet voidaan jaotella jatkuvatoimisiin ja syklisesti toimiviin.

### Sykliset vetolaitteet, vetopenkit
Vetopenkeissä tuote vedetään vetokiven läpi kelkalla, joka kulkee edestakaisin. Pisimmät suprajohdeteollisuudessa käytettävät vetopenkit ovat jopa 50 metriä pitkiä. Yleisimmin kelkkaa vedetään ketjulla, mutta myös hydraulisylinteri- ja hammastankovetoisia penkkejä on valmistettu erikoistarkoituksiin.

### Jatkuvatoimiset vetokoneet
*Vetokela
*Sarjavetokoneet
*Schumag-tyyppiset vetokoneet

## Vetokivi
Vetokivi on työkalu, jonka läpi metallituote vedetään.
Vetokivien materiaalina käytetään joko kovametallia tai teollista timanttia. Kaavinvetokivi poistaa vedettävän tuotteen pinnalta ohuen materiaalikerroksen.

## Aiheesta muualla
* MRB Schumag GmbH sivut 
* ASMAG GmbH sivut
* EJP Maschine GmbH sivut
Nils-Eric Fougstedt

**Nils-Eric Fougstedt** ['fuːgstet] (24. toukokuuta 1910 Raisio – 12. huhtikuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja kapellimestari. Tultuaan ylioppilaaksi vuonna 1929 hän opiskeli Helsingin konservatoriossa Erik Furuhjelmin johdolla ja teki opintomatkoja Saksaan, Italiaan ja Ranskaan. Vuodesta 1933 hän toimi opettajana ja vuodesta 1954 lehtorina Sibelius-Akatemiassa. 

Fougstedt toimi Radion sinfoniaorkesterin kapellimestarina vuosina 1944–1951 sekä vuodet 1951–1960 ylikapellimestarina. Hän toimi myös kuoronjohtajana (muun muassa Akademiska Sångföreningenin johtajana vuosina 1946–1950 sekä Radiokuoron taiteellisena johtajana vuodesta 1954) ja musiikkikriitikkona. Säveltäjänä hän keskittyi pääasiallisesti orkesterimusiikkiin. Hänet palkittiin vuonna 1953 Pro Finlandia -mitalilla, ja hän sai professorin arvonimen 1960.

Nykyään Fougstedt muistetaan parhaiten suomalaisen elokuvamusiikin klassikosta *[[Katariina ja Munkkiniemen kreivi]]*, jonka "Romanssi" on hänen käsialaansa.

Fougstedtin keskeisin tuotanto on taidemusiikkia. Hänen huomattavimpina teoksinaan pidetään kahta sinfoniaa sekä orkesteriteoksia *Passacaglia* ja *Angoscia*, joista jälkimmäinen oli ensimmäisiä suomalaisia dodekafonisia orkesteriteoksia. Lisäksi hän julkaisi musiikin teorian oppikirjoja ja kuoronjohdon oppaan.

Nils-Eric Fougstedtin puoliso oli laulaja (sopraano) Greta Fougstedt (o.s. Blumenthal, 1913–1988).

Fougstedt on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
*
Arto Noras

**Arto Erkki Noras** (s. 12. toukokuuta 1942 Turku) on suomalainen kansainvälisesti tunnettu sellotaiteilija.

Noras aloitti sello-opinnot isänsä, Helsingin kaupunginorkesterin fagotistin Erkki Noraksen kannustamana jo 6-vuotiaana ja kävi Sibelius-Akatemian nuoriso-osastossa Yrjö Selinin oppilaana. Selin kiinnitti huomiota äänen ja soiton kauneuteen. Noras jatkoi opintoja Pariisin konservatoriossa Paul Tortelier’n johdolla ja suoritti siellä diplomin vuonna 1964. Pariisissa hän joutui opettelemaan uuden soittotekniikan, sillä solistisen sellonsoiton tekniikka eroaa huomattavasti siitä, mitä käytetään kamarimusiikissa ja orkesterisoitossa.

Noras nousi musiikkielämän tietoisuuteen saavuttaessaan jaetun toisen palkinnon Moskovan Tšaikovski-kilpailussa vuonna 1966. Kilpailumenestys mahdollisti kansainvälisen solistiuran, mutta asuinpaikkansa Noras piti Suomessa. Hänelle tarjottiin Radion sinfoniaorkesterin koesoitossa soolosellistin paikkaa, mutta hän ei kokenut mielekkääksi ottaa vastaan jaettua soolosellistin tehtävää, joten paikalle valittiin yksin Seppo Laamanen. Noras aikoi siirtyä työskentelemään ulkomaille ja hän hakikin orkesteripaikkaa sekä Berliinistä että Kööpenhaminasta. Hänet valittiin kumpaankin, mutta hän ei ottanut tehtäviä vastaan, sillä hänet haluttiin sellomusiikin professoriksi Sibelius-Akatemiaan. Siellä sellonsoiton professorina työskenteli Erkki Rautio, mutta Norasta varten perustettiin toinen selloprofessuuri. Hän toimi Sibelius-Akatemian professorina 1970–2010 ja siitä virasta eläkkeelle jäätyään hän jatkoi opetustyötään vielä Hampurin musiikkikorkeakoulun professorina 2010–2015.

Noras on saavuttanut paljon kansainvälistä mainetta esiintymällä merkittävien orkestereiden solistina. Häntä arvostetetaan maailmalla myös kamarimuusikkona. Erkki Salmenhaaran mukaan Norakselle on ominaista pettämätön musikaalisuus, briljanttisuus soittamisen teknisissä haasteissa sekä varma musiikillisen muodon taju ja eleganssi. Vuodesta 1970 Noras on toiminut Sibelius-Akatemiassa sellonsoiton professorina. Silti hänen uransa painopiste on ollut kansainvälisessä konserttitoiminnassa.

Noras on perustanut Naantalin Musiikkijuhlat ja toimi niiden taiteellisena johtajana 1980–2022. Myös Paulon sellokilpailu on syntynyt hänen aloitteestaan 1991. Hän on saanut Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon vuonna 1989.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
*
Kari Niemi

**Kari Juhani Niemi** (s. 28. tammikuuta 1965 Anjala) on suomalainen pikajuoksija.

Niemi voitti Suomen mestaruuden 100 metrillä Turussa vuonna 1989 ja 200 metrillä Jyväskylässä vuonna 1992. SM-hopealla hän oli 100 metrillä Hämeenlinnassa 1988. Viestijuoksun SM-kisoissa hän saavutti pronssia 4 × 100 metrin viestissä Tampereen Kisatovereiden joukkueessa vuonna 1986.

100 metrillä Niemi juoksi ennätyksekseen Järvenpäässä 9. kesäkuuta 1988 ajan 10,45. Urallaan Niemi edusti Karhulan Urheilijoita (1984–1985, 1991–), Tampereen Kisatovereita (1986–1988) ja Anjalan Kuohua (1989–1990). Häntä valmensi Sakari Seppälä.

Niemi on ohjelmapalveluyritys SeikkailuviiKari Oy:n omistaja ja toimitusjohtaja.

## Lähteet
Turo Meriläinen

**Turo Meriläinen** (4. huhtikuuta 1968 – 27. helmikuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen pikajuoksija.

Meriläinen voitti 100 metrin juoksun Suomen mestaruuden Oulussa vuonna 1990 ajalla 10,69. Hallimestaruuden 60 metrillä hän voitti vuosina 1990 ja 1991. Vuonna 1990 Meriläinen osallistui myös yleisurheilun EM-kisoihin Splitissä. Nuorten sarjoissa hän voitti muun muassa 4×100m Suomen mestaruuden sekä pituushypyn joukkue-SM-kultaa Noormarkun Nopsan riveissä. Urheilu-uransa loppuvuosina Meriläinen edusti Helsingin Kisa-Veikkoja, jonka viestijoukkueessa hän saavutti 4×100m SM-mitalin. Meriläistä valmensi Seppo Välimäki.

Turo Meriläisen ennätys 100 metrillä oli vuonna 1990 Ruotsi-Suomi -maaottelussa juostu voittoaika 10,58. Myötätuulessa hän juoksi parhaimmillaan 10,37 (käsiajalla 10,2). Meriläisen ennätys 60 metrillä oli vuonna 1990 Espoon Otaniemessä juostu 6,69, joka säilyi Suomen ennätyksenä yhdentoista vuoden ajan.

Turo Meriläinen kuoli sairauskohtaukseen Helsingissä helmikuussa 2015.
## Lähteet
Toivo Haapanen

**Toivo Elias Haapanen** (15. toukokuuta 1889 Karvia – 22. heinäkuuta 1950 Asikkala) oli suomalainen kapellimestari ja musiikintutkija.

Ylioppilaaksi päästyään Toivo Haapanen opiskeli viulunsoittoa ja musiikin teoriaa Helsingin filharmonisen seuran orkesterikoulussa 1907–1911. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1918 ja väitteli tohtoriksi 1925.

Haapanen toimi Radion sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina vuosina 1929–1950 ja oli lisäksi Yleisradion musiikkipäällikkö vuoteen 1946 asti. Tämän ohella hän toimi Helsingin yliopiston dosenttina sekä myöhemmin ylimääräisenä professorina vuosina 1946–1950.

Haapasen aikana Radion sinfoniaorkesteri sai lähes nykyiset mittasuhteet, lisäksi radion musiikkitoiminta vakiintui hänen musiikkipäällikkökaudellaan. Kapellimestarina hän edisti suomalaisen musiikin esilletuloa.

Toivo Haapanen vieraili orkesterinjohtajana Pohjoismaissa ja Baltian maissa sekä Saksassa, Puolassa, Unkarissa ja Italiassa. Konserttimatkojensa ohjelmiston hän kokosi pääasiassa uudesta suomalaisesta musiikista.

Toivo Haapanen tutki Suomen keskiaikaisia liturgisia fragmentteja vuosilta 1050–1522, yli neljää tuhatta pergamenttilehteä, joita säilytetään Helsingin yliopiston kirjastossa. Toivo Haapanen kirjoitti myös kattavan teoksen Suomen musiikin historiasta, *Suomen Säveltaide* 1940. ''Iltalehden'' musiikkiarvostelijana hän toimi vuosina 1919–1929.

Suomen Säveltaiteilijain liiton puheenjohtajana Haapanen toimi 1936–1940 ja valtion säveltaidetoimikunnan puheenjohtajana 1943–1950. Haapanen kuului ''Musiikin tietokirjan'' toimituskuntaan 1948.

Toivo Haapasen sisar oli kirjailija Tyyni Tuulio ja poika Tuomas Haapanen.

## Teoksia
* *Die Neumenfragmente der Universitäts-Bibliothek Helsingfors.* (Väitöskirja.) Helsinki: Helsingin yliopisto 1924.
* *Suomalaiset runomittateoriat 1800-luvulla*. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 1926.
* *Suomen säveltaide*. Helsinki: Otava 1940.
* Toim. *Musiikin tietokirja*. Helsinki: Otava 1948.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Sami Länsivuori

**Sami Länsivuori** (s. 31. maaliskuuta 1963) on suomalainen pikajuoksija.

Länsivuori voitti 100 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuosina 1991 ja 1992. 1990 ja 1993 hän oli hopealla. 200 metrillä Länsivuori voitti hopeaa vuonna 1993. Hallissa hän voitti 60 metrin juoksun SM-kultaa 1992, 1995 ja 1998. 

Länsivuoren ennätys 100 metrillä on 10,48 (juostu 1995, myötätuulessa Länsivuori on juossut 10,39) ja 200 metrillä 21,45. 26. elokuuta 1995 joukkue Harri Kivelä, Sami Länsivuori, Ari Pakarinen ja Janne Haapasalo juoksi 4 x 100 metrin viestissä Helsingissä ajan 39,39, joka on kaikkien aikojen viidenneksi paras suomalaistulos. 

Vuonna 2004 Länsivuori juoksi MM-hopeaa 60 metrillä Saksan Sindelfingenissä veteraanien halli-MM-kisoissa M40-sarjassa. Länsivuori on mukana KuPS:n jalkapallojoukkueiden valmennustoiminnassa lähinnä fysiikkavalmentajana. Hän on myös KuPS:n entinen SM-sarjapelaaja ennen pikajuoksu-uraansa. Tällä hetkellä Länsivuori valmentaa pikajuoksija Maria Räsästä.

Länsivuorta valmensivat juoksu-uran aikana seuraavat valmentajat aikajärjestyksessä: Tapani Turunen, Hannu Puroila ja Martti Koljonen.

## Lähteet
73P/Schwassmann–Wachmann

**73P/Schwassmann-Wachmann**, joka tunnetaan myös nimellä **Schwassmann-Wachmann 3**, on lyhytjaksoinen komeetta, jonka kiertoaika on 5,36 vuotta. Komeetan löysivät 2. toukokuuta 1930 saksalaiset tutkijat Friedrich Carl Arnold Schwassmann ja Arno Arthur Wachmann Hampurin observatoriosta.

Komeetta hukattiin vuoden 1930 perihelinsä jälkeen ja löydettiin uudelleen vasta vuonna
1979.

Komeetta ohitti Maan 0,08 AU:n etäisyydeltä (11,9 miljoonaa kilometriä) keväällä 2006. Se on hajonnut moneen osaan, hajoamisen havaittiin alkavan vuonna 1995.

## Lähteet
David Carlsson

**David Carlsson** (s. 7. maaliskuuta 1983 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Kaudella 2016 hän edusti Kakkosessa pelannutta Kokkolan GBK:ta. Aiempina vuosina hän pelannut Suomessa kuusi kautta IFK Mariehamnissa, kaudella 2006 HJK:ssa ja kaudella 2013 Kokkolan GBK:ssa ja kausilla 2014-15 Pietarsaaren Jarossa.

Carlsson on Tullinge TP:n kasvatti. Hän siirtyi Älvsjö AIK FF:sta IFK Mariehamniin kaudeksi 2003 ja oli yksi joukkueen avainpelaajista nousukaudella Ykkösestä Veikkausliigaan vuonna 2004 tehden mm. IFK:n molemmat maalit toisessa nousukarsintaottelussa FC Jazzia vastaan. Tulokaskaudellaan Veikkausliigassa hän kuului sarjan parhaimpiin maalintekijöihin 14 maalillaan, joukossa kaksi hattutemppua. Kauden 2006 loppupuolen Carlsson oli lainalla HJK:ssa. Vuosina 2005-2008 Carlsson pelasi Veikkausliigassa kaikkiaan 84 ottelua ja teki 25 maalia.

Kaudeksi 2009 Carlsson palasi Allsvenskanissa pelanneeseen tukholmalaiseen Brommapojkarnan joukkueeseen. Ura jäi silloin seurassa kahden ottelun mittaiseksi, sillä hänet lainattiin Ruotsin Ykkösdivisioonassa pelanneeseen Västerås SK:hon. Seuraavina kausina merkittävin ura oli Superettanissa pelanneessa IK Bragessa.

David Carlsson palasi keväällä 2013 Suomeen ja Kokkolan GBK:hon, joka pelasi silloin Kakkosessa. Carlsson oli joukkueensa parhaita maalintekijöitä. Niinpä hän siirtyikin kaudeksi 2014 naapurikaupungin Veikkausliigassa pelanneeseen Jaroon eli oli kulunut viisi kautta edellisestä Veikkausliiga-ajasta. Carlsson tuli kentälle yleensä vaihdosta. Kauden 2015 alkaessa Carlsson pelaa edelleen Jarossa. Hänellä on takana 111 Veikkausliigan ottelua ja niissä 26 tehtyä maalia. Carlsson siirtyi kaudeksi 2016 Kokkolaan Kakkosessa pelanneen GBK:n riveihin. Carlson kaudet Kakkosesa ovat olleet sen jälkeen menestyksellisiä - kaudella 2016 14 maalia, kaudella 2017 17 maalia ja lohkonsa 2. sija maalintekijöissä ja kaudella 2018 18 maalia ja samoin 2. sija lohkonsa maalintekijöissä. Lisäksi hänet valittiin kaudella 2018 Kakkosen lohkonsa parhaaksi pelaajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Carlsson Jaron sivuilla 
* Carlsson soccerpunterin sivuilla
Georg Schnéevoigt

**Georg Lennart Schnéevoigt** [šne:foht] (8. marraskuuta 1872 Viipuri – 28. marraskuuta 1947 Malmö Ruotsi) oli suomalainen kapellimestari ja sellisti.

Schnéevoigtin isä oli saksalaissyntyinen Suomeen muuttanut kapellimestari Ernst Bernhard Schnéevoigt ja äiti Rosa Fredrika Willandt. Hän kävi Tampereen suomalaista lyseota ja opiskeli vuodesta 1887 lähtien sellonsoittoa Helsingin filharmonisen seuran orkesterikoulussa ja Keski-Euroopassa, muun muassa Sonderhausenissa ja Leipzigissa 1895–1898. 

Vuonna 1895 hänet kiinnitettiin Helsingin filharmonisen seuran 1. soolosellistiksi ja vuonna 1906 hän sai kapellimestarin viran Münchenissä. Vuonna 1912 hän perusti Helsingin sinfoniaorkesterin Robert Kajanuksen johtaman Helsingin kaupunginorkesterin rinnalle. Miesten keskinäiset suhteet eivät olleet parhaat mahdolliset, ja orkestereiden välille syntyi kiivas kilpailu. Vuonna 1914 orkesterit yhdistettiin Helsingin kaupunginorkesteriksi ja Kajanus sekä Schnéevoigt jakoivat vallan. 

Schnéevoigt johti myös lukuisia muita orkestereita: Kaim-orkesteria (nykyisin Münchenin filharmoninen orkesteri) 1906–1908, vuonna 1909 perustamaansa Riian filharmonista orkesteria, Tukholman Konsertföreningenin orkesteria vuodet 1914–1924, Oslon filharmonikkoja 1919–1927, Sydneyn sinfoniaorkesteria ja Australian radio-orkesteria, Los Angelesin filharmonikkoja 1927–1929, Malmön sinfoniaorkesteria 1931–1947 sekä Kajanuksen kauden jälkeen Helsingin kaupunginorkesteria vuodet 1932–1941. Vuosina 1929–1931 hän toimi Riian Kansallisoopperan johtajana.

Schnéevoigt oli tunnettu erityisesti Pjotr Tšaikovskin, Johannes Brahmsin ja Jean Sibeliuksen tulkitsijana, ja hän teki Suomessa tunnetuksi myös Anton Brucknerin ja Gustav Mahlerin musiikkia. Hän sai professorin arvonimen vuonna 1919. 

Schnéevoigtin puoliso oli vuodesta 1898 pianisti Sigrid o.s. Sundgren. joka esiintyi pianistina sekä miehensä kanssa että yksin.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla
*Radion Sinfoniaorkesterin kapellimestarit. Yleisradio.
*Georg Schnéevoigt.  Klassinen.fi.
*
Antti Kuismala

**Antti Kuismala** (s. 20. tammikuuta 1976 Ristiina) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Kakkosen Mikkelin Palloilijoita. Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa Kuismala on pelannut Mikkelin Palloilijoissa, FC Jazzissa, FF Jarossa, IFK Mariehamnissa ja Myllykosken Pallossa. Ennen kautta 2013 hän oli pelannut liigassa yhteensä 208 ottelua.

## Ura

Kuismala on Mikkelin Palloilijoiden kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen riveissä Veikkausliigassa 12. kesäkuuta 1996 ottelussa Jaroa vastaan. Debyyttikausi, jolla Kuismala jakoi torjuntavastuun Timo Tarhilan kanssa, päättyi joukkueen putoamiseen Ykköseen. Toiseksi korkeimmalla sarjatasolla hän oli kaudella 1997 MP:n ykkösmaalivahti.

Kaudella 1998 Kuismala pelasi liigaa Jazzissa, mitä seurasi kolme kautta Ykkösessä kotikaupungin fuusioseurassa FC Mikkelissä, Tampereen Pallo-Veikoissa ja Jarossa. Jälkimmäisen kanssa hän nousi kauden 2001 päätteeksi liigaan. Vuonna 2004 oli vuorossa Kuismalan ainoa ulkomaankomennus, kun hän teki yksivuotisen sopimuksen monille jarolaisille tutun Tromsøn kanssa. Tromsøssä hän sai peliaikaa kuitenkin vain kolmessa cup-ottelussa.

Palattuaan Suomeen Kuismala pelasi kaudella 2005 muutaman ottelun Kakkosen TP-Seinäjoessa, kunnes siirtyi elokuun lopulla liigaseura IFK Mariehamniin. Ahvenanmaalla hän vietti kaksi täyttä kautta ennen paluutaan kasvattajaseuraansa MP:hen kaudeksi 2008. Vuonna 1996 tapahtuneen liigasta putoamisen jälkeen seura ei ollut pystynyt vakiinnuttamaan paikkaansa ylimmillä sarjatasoilla ja pelasi nyt Kakkosessa.

Yhden Mikkelin-kauden jälkeen Kuismalalle kävi jälleen kutsu liigajoukkueen maalille, ja hän siirtyi Myllykosken Palloon ennen kautta 2009. MYPAssa hän pääsi osallistumaan ensimmäistä kertaa urallaan myös kansainvälisiin seurajoukkuekilpailuihin, kun joukkue osallistui Eurooppa-liigan karsintoihin vuosina 2010 ja 2012. Hänet valittiin MYPAn vuoden pelaajaksi vuonna 2012.

Kaudeksi 2013 Kuismala palasi Mikkeliin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Antti Kuismalan esittely Veikkausliigan sivustolla
Janne Haapasalo

**Janne Haapasalo** (s. 23. huhtikuuta 1965) on suomalainen pikajuoksija. Hän on kilpaillut myös pituushypyssä.

Haapasalo voitti 100 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuosina 1993 ja 1998. SM-hopeaa hän voitti 1997 ja 1999 sekä pronssia 1995. Hallissa hän on voittanut 60 metrillä SM-kultaa vuosina 1997 ja 2000, hopeaa vuonna 1996 ja pronssia vuonna 1995. Haapasalo osallistui vuoden 1998 EM-kisoihin Budapestissa, jossa hän karsiutui 100 metrillä toisella kierroksella. Vuoden 1997 Ruotsi-maaottelussa Haapasalo voitti 100 metriä.

24. elokuuta 1997 Haapasalo juoksi Tampereella eliittikisoissa 100 metriä aikaan 10,42, joka sivusi Ari Pakarisen kolme vuotta vanhaa Suomen ennätysaikaa. . 26. elokuuta 1995 joukkue Harri Kivelä, Sami Länsivuori, Ari Pakarinen ja Janne Haapasalo juoksi 4 × 100 metrin viestissä 39,39, joka on matkan kaikkien aikojen viidenneksi paras suomalaisaika. 

## Lähteet
Averroismi

**Averroismiksi** kutsutaan eurooppalaista filosofista virtausta, joka vallitsi 1200-luvun skolastiikassa. Se perustui islamilaisen filosofin Averroësin (1126 – 1198) Aristoteles-tulkintoihin, joihin oli yhdistelty uusplatonismia. Merkittävimmät averroistit olivat Sigerus Brabantilainen ja Boethius Dacialainen.

## Filosofia

Averroësin merkittävimmät filosofiset ajatukset, sellaisina kuin hän esitti ne Aristoteles-kommentaareissaan, olivat:

* On olemassa yksi totuus, mutta sen saavuttamiseen on (ainakin) kaksi tietä: filosofian tie ja uskonnon (tai teologian) tie.
* Maailma on ikuinen.
* Sielu on jaettu kahteen osaan, yksilölliseen ja jumalalliseen.
* Yksilöllinen sielu ei ole ikuinen.
* Kaikki ihmiset jakavat perustasolla yhden ja saman jumalallisen sielun (monopsykismi).
* Kuolleiden ylösnousemus ei ole mahdollista (Boethiuksen painottama ajatus).

Nämä näkökohdat olivat enemmän tai vähemmän ristiriidassa kristinuskon opetusten kanssa ja johtivat lopulta piispa Étienne Tempierin ajamiin Pariisin oppituomioihin vuosina 1270 ja 1277. Näistä varsinkin vuoden 1270 tuomiot oli suunnattu erityisesti averroismia vastaan. Vuonna 1277 Tempier määritteli 219 kiellettyä oppilausetta, jotka olivat enimmäkseen erilaisia aristotelismin tulkintoja, myös averroistisia.

Ongelman ratkaisemiksi Sigerus yritti väittää, että oli olemassa kaksi totuutta: faktuaalinen tai "kova" totuus, joka voitiin saavuttaa tieteiden ja filosofian kautta, ja "uskonnollinen" totuus joka saavutettiin uskonnon kautta. Tämä ajatus ei perustunut Averroekseen &mdash; hänen ajatuksensa mukaan yksi totuus voitiin saavuttaa kahta tietä, ei niin että kaksi totuutta olisi saavutettu eri teitä.

Varsinkin vuoden 1277 tuomioita lähemmin tarkasteltaessa voi huomata, ettei suurin osa tuomituista opeista ole peräisin Averroekselta. Sigeriuksen ja Boethiuksen opetuksistä käytettiinkin kuvaavampia nimityksiä "radikaali aristotelismi" ja "heterodoksinen aristotelismi" erotukseksi varsinaisesta averroismista. Nykyään näiden välillä ei tehdä juurikaan eroa.

Tuomas Akvinolainen hyökkäsi erityisesti monopsykismin oppia vastaan teoksessaan *De unitate intellectus contra Averroistas* ("Mielen ykseydestä averroisteja vastaan"). Myös Ramon Llull hyökkäsi averroismin kannattajia vastaan.

Vaikka averroismi tuomittiinkin vuonna 1277, monet averroistiset opit selvisivät 1500-luvulle ja niitä voidaan löytää Giordano Brunolta ja Pico della Mirandolalta. Nämä opit puhuivat filosofien ylemmyydestä tavalliseen kansaan nähden, sekä älyn ja inhimillisen arvokkuuden välisestä suhteesta.

## Averroisteja

* Sigerus Brabantilainen (n. 1240–1283/84)
* Boethius Dacialainen (n. 1240–1290)
* Johannes Jandunlainen (k. 1328)

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Averroism, Islamic Philosophy Online
Diego Corpache

**Diego Fernando Corpache** (s. 21. toukokuuta 1976 Buenos Aires, Argentiina) on entinen argentiinalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Corpache debytoi kahdenkymmenen vuoden ikäisenä Argentiinan pääsarjassa Deportivo Españolissa ja pelasi joukkueessa viiden kauden ajan. Hän toimi joukkueensa kapteenina vuosina 1998–2000. Kaudeksi 2001 Corpache siirtyi Veikkausliigaan FC Interin joukkueeseen. Hän nousi Interissä pelaamansa kuuden kauden aikana puolustuksen johtohahmoksi ja joukkueen kapteeniksi. Kauden 2006 jälkeen seura ja Corpache eivät kuitenkaan enää tehneet jatkosopimusta. Heinäkuussa 2007 Corpache kävi harjoittelemassa Helsingin Jalkapalloklubin kanssa, mutta teki lopulta sopimuksen vanhan seuransa FC Interin kanssa. Corpache pelasi Interissä myös kauden 2008 ja solmi talvella 2009 yksivuotisen sopimuksen Valkeakosken Hakan kanssa.

Argentiinan kansalaisuuden ohella Corpachella on myös Italian passi.

## Aiheesta muualla
*Haka teki sopimukset Corpachen ja B&auml;ckmanin kanssa 
*Veikkausliigan pelaajakortti
Vladimir Arsenjev

**Vladimir Klavdijevitš Arsenjev** (; 10. syyskuuta (J: 29. elokuuta) -->1872 Pietari, Venäjä – 1930 Vladivostok, Neuvostoliitto) oli venäläinen tutkimusmatkailija, kirjailija ja upseeri.

Arsenjev teki vuodesta 1899 useita matkoja Kaukoitään ja kirjoitti tekemistään matkoista kirjoja, joita hän julkaisi vuodesta 1910 alkaen. Hän oli upseerina sijoitettuna Vladivostokiin ja käytti vapaa-aikansa sen lähiympäristön tutkimiseen. Vladivostokissa on Arsenjev-museo (). Arsenjev löysi matkoillaan ennen tuntematonta siperialaista kasvistoa, vaikkakin matkojen päätarkoitus oli sotilaallinen maastotutkimus.

Arsenjevin tunnetuin teos on vuonna 1923 ilmestynyt Dersu Uzala, jonka pohjalta Akira Kurosawa teki elokuvan vuonna 1975. Aiheeseen liittyvät myös suomentamattomat teokset *Po Ussuriinskomu kraju* ja *V gorah Sihote-Alinja*, jossa Dersu Uzala esiintyy. Ennen Kurosawan elokuvaa Dersu Uzalan filmatisoi armenialainen Agasi Babajan vuonna 1961.

## Suomennettu teos
* *Lumen ja palmujen ihmemaassa: Dersu Uzala, metsästäjä ja erakko*. Suomentanut E. K. O. Wuorela. Tammi, Helsinki 1946. (Alkuteos: *Дерсу Узала* 1923.) – Myöhemmät painokset nimellä *Dersu Uzala: metsästäjä ja erakko*.
; Novelli
* Yöllinen vieras, teoksessa: *Eräjuttuja*, Juha Iisak Koivisto (toim.); Helsinki: WSOY 1998 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Nabis

**Nabis** (; noin 250–192 eaa.) oli Spartan kuningas vuosina 206–192 eaa. Hän oli Spartan viimeinen kuningas. Hänen isänsä oli eräs Demaratos, joka ehkä kuului Eurypontidien sukuun, josta yksi Spartan kahdesta kuninkaasta yleensä valittiin. Nabis seurasi Makhanidasta, joka kuoli Mantineian taistelussa vuonna 207 eaa.

Nabis meni naimisiin Argoksesta kotoisin olevan Apiksen kanssa, joka luultavasti oli sukua Argoksen entiselle tyrannille Aristomakhokselle. Kuten eräät edeltäjänsä, Nabis yritti uudistaa Spartan lakeja. Hän vapautti muun muassa helootteja ja antoi heille kansalaisoikeudet. Nabiksen aikana ja luultavasti jo ennen häntä Sparta muuttui tiukasta luokkayhteiskunnasta avoimemmaksi. Kaupankäyntiä alettiin harjoittaa paljon aikaisempaa enemmän, ja Spartasta tuli riippuvaisempi kaupungin ulkopuolella olevasta maailmasta. 

Nabis aloitti 204 eaa. sodan Akhaian liittoa vastaan, ja tuolloin hän aloitti myös laivaston rakennuttamisen. Vuonna 200 eaa. hän kärsi tappion Akhaian *[[strategos]]ta* Filopoimenia vastaan. Nabiksen ja Spartan onneksi Rooman valtakunta aloitti samana vuonna niin sanotun toisen makedonialaissodan. Akhaia oli Makedonian liittolainen. Mutta se jätti kuitenkin Makedonian ja liittoutui puolestaan Rooman kanssa. Samalla Argos kapinoi Akhaiaa vastaan ja liittoutui Makedonian kanssa. Nabis sai kuitenkin kaapattua vallan Argoksessa. Nabis solmi 197 eaa. liiton Rooman kanssa. Samana vuonna Roomalaiset kukistivat Makedonian Kynoskefalain taistelussa. Pian roomalaisten konsuli Flamininus julisti kreikkalaiset taas vapaiksi.

Vuonna 195 eaa. Flamininus päätti hyökätä Spartaa vastaan. Syyksi esitettiin, että Sparta miehitti Argosta. Nabis antautui Flamininukselle, kun Rooman ylivoimaiset joukot saapuivat Spartan edustalle. Flamininus riisti Spartalta kaikki sen Lakonian ulkopuoliset maat ja meren rannalla asuvien perioikkien maat. 

Vuonna 193 eaa. Nabis yritti vallata takaisin osan menetetyistä alueista. Filopoimen oli tuolloin taas Akhaian *strategos* ja hän kukisti Spartan joukot Lakoniassa. Flamininus palasi kuitenkin Kreikkaan ja pakotti osapuolet taas hyväksymään vuoden 195 eaa. rauhansopimuksen. Nabiksen murhasi vuonna 192 eaa. hänen liittolaisensa Aitolian liitto, ei Akhaian liitto. Seuraavana vuonna Filopoimen valtasi Spartan ja liitti sen Akhaian liittoon.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
Liivo Leetma

**Liivo Leetma** (s. 20. tammikuuta 1977 Kose, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

Leetma pelasi Veikkausliigassa FC KooTeePeen joukkueessa kaudet 2005–2006, jona aikana hän kärsi vakavista loukkaantumisista. Tätä ennen hän on pelannut Paide Linnameeskondissa, FC Lellessä, Lelle SK:ssa, JK Tervis Pärnussa, FC Florassa, Viljandi Tulevikissa, Levadia Maardussa ja FC TVMK:ssa. Leetma on Viron mestari vuosilta 1999 ja 2000 ja cup-mestari 1999.

Leetma on pelannut 36 ottelua Viron maajoukkueessa.

## Lähteet
Mykola Lysenko

**Mykola Vitalijovytš Lysenko** (; 22. maaliskuuta (J: 10. maaliskuuta) 1842 Hrynky, Pultavan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 6. marraskuuta (J: 24. lokakuuta) 1912 Kiova) oli ukrainalainen säveltäjä, pianisti, kapellimestari ja kansanlaulujen kerääjä.

Lysenko syntyi Poltavan alueella. Hän aloitti ukrainalaisten kansanlaulujen keräämisen ja julkaisemisen opiskeluaikoinaan. Hän opiskeli ensin Harkovan ja Kiovan yliopistoissa, sitten Leipzigin konservatoriossa. 1870-luvun puolivälissä hän opiskeli säveltämistä Nikolai Rimski-Korsakovin johdolla.

Lysenko oli 1800-luvun lopussa Ukrainan musiikin keskeinen hahmo. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa pianomusiikkia, lauluja ja oopperoita. Hän kirjoitti oopperalibrettonsa ukrainan kielellä. Pjotr Tšaikovski halusi esittää hänen oopperansa *[[Taras Bulba (Lysenkon ooppera)|Taras Bulban]]* Moskovassa, mutta se ei onnistunut, sillä säveltäjä ei antanut esittää teostaan venäjäksi.

Säveltäjä Lev Revutskyi on tehnyt *Taras Bulbasta* kaksi uutta versiota (1937 ja 1955).

Lysenko tunnetaan kansallismielisenä aktivistina. Hän tuki vuoden 1905 vallankumousta ja oli vuonna 1907 vankilassa useita kuukausia.

Lysenko perusti Kiovaan nimeään kantavan teatteri- ja musiikkioppilaitoksen (myöhemmin instituutti), jonka johtajana ja opettajana toimi Lysenkon tytär, pianisti Marjana Lysenko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Wing Commander II: Vengeance of the Kilrathi

**Wing Commander II: Vengeance of the Kilrathi** on Origin Systemsin kehittämä ja julkaisema avaruussimulaatiopeli, joka on julkaistu vuonna .

Peli on Chris Robertsin *[[Wing Commander]]in* jatko-osa ja se säilytti ensimmäisen osan asetelman, jossa ihmisten johtaman Konfederaation ja kissamaisen soturikansan *[[Kilrathi]]*n välillä vallitsee yhä sota.

WC2 painotti kuitenkin enemmän tarinankerrontaa, jota liikuttivat eteenpäin spriteanimoidut välianimaatiot ja peli oli ensimmäisiä, joissa ääninäyttely oli merkittävässä asemassa. Peli oli äänitiedostoineen eräs kooltaan laajimpia ja julkaisuaikanaan toimi vain kaikkein uusimmissa tietokoneissa.
Pelin tarina oli vähemmän vapaa, pelin kampanjarakenne oli nyt järjestelmällisempi ja pelaaja ei kyennyt enää ylenemään tai vastaanottamaan mitaleita saavutuksistaan. Siipimiehet eivät enää kuolleet pelaamisen yhteydessä, ellei se kuulunut varsinaiseen juoneen.

Peliin julkaistiin kaksi tehtävälevyä, Special Operations 1 (1991) ja 2 (1992).

WC2 on julkaistu osana kokoelmaa *Wing Commander: The Kilrathi Saga* (1997), johon sisältyivät kolme ensimmäistä *Wing Commander* -peliä lisälevyineen, mukaan lukien WC2:n erikseen ostettavat äänitiedostot.

## Vastaanotto
Mikrobitin Niko Nirvi antoi arvostelussaan pelin DOS-versiolle Speech Packin kanssa 98 pistettä sadasta.

Pelit-lehden Mikko Rintasaari antoi Special Operations 1 -lisäosalle 96 pistettä sadasta.

Special Operations 2 -lisäosa sai Mikrobitin Petri Teittiseltä 90 pistettä sadasta ja Pelit-lehden Mikko Rintasaarelta 96 pistettä sadasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Wilhelm Wundt

**Wilhelm Maximilian Wundt** (16. elokuuta 1832 Neckarau – 31. elokuuta 1920 Leipzig) oli saksalainen psykologi, psykofysiologi ja filosofi. Häntä pidetään yhtenä kokeellisen ja kognitiivisen psykologian perustajista.

Psykologiatieteen synty akateemisena oppialana ajoitetaan yleensä alkaneeksi vuonna 1879, jolloin Wundt perusti ensimmäisen kokeellisen psykologian laboratorion. Wundtin laboratoriolla oli aikanaan valtava merkitys psykologian kehittymiselle. Syntymässä olevan tieteenalan uranuurtajat kaikkialta maailmasta vierailivat laboratoriossa ja veivät mennessään kotiyliopistoihinsa kokeellisen psykologian tutkimusmallin.

Uransa loppupuolella Wundt keskittyi *kansainpsykologian* kehittämiseen. Tuloksena oli monumentaalinen kymmenosainen teos *Völkerpsychologie* (1900–10). Wundtin kansainpsykologia jäi unohduksiin vuosikymmeniksi behaviorististen suuntausten noustua valta-asemaan akateemisessa psykologiassa, mutta on saanut osakseen uutta kiinnostusta erilaisten kulttuuripsykologisten koulukuntien vahvistettua asemaansa yliopistomaailmassa 1970-luvulta alkaen.

Suomalaisista psykologian pioneereista Wundtin oppilaita olivat muun muassa Arvi Grotenfelt ja Hjalmar Neiglick.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Azurmendi, Joxe: Herri Psikologia, Etnologia. Wundt. Teoksessa *Volksgeist. Herri Gogoa*, Donostia: Elkar, 2007. . 
* Rieber, R. W. (toim.): *Wilhelm Wundt and the Making of a Scientific Psychology.* New York: Plenum Press, 1980. 
* Silvonen, Jussi: Wilhelm Wundt ’kokeellisen psykologian perustajana’? *Psykologia*, 28 (6), 416–425, 1993.
* Silvonen, Jussi: Tarinoita psykologian synnystä. Teoksessa 

## Aiheesta muualla

* Wilhelm Maximilian Wundt. *Stanford Encyclopedia of Philosophy*. 
* Wundt ja kansainpsykologia. Tampereen yliopisto.
Vuoden 1924 talviolympialaisten mitalitaulukko

**[[Talviolympialaiset 1924|Vuoden 1924 talviolympialaisissa]]** oli mukana urheilijoita 16 eri maasta, jotka kilpailivat 16 eri tapahtumassa. Eniten olympiavoittoja saavuttivat Norjan ja Suomen urheilijat. Menestyneimmät urheilijat olivat Suomen Clas Thunberg, joka voitti kolme pikaluistelukultaa, ja Norjan Thorleif Haug, joka voitti kolme kultaa hiihtolajeista.

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Liimatta–Valkjärvi-rata

**Liimatta–Valkjärvi-rata** on historiallinen rataosuus Karjalankannaksella. Se alkaa Viipurin kaakkoispuolella sijaitsevasta Liimatasta. Ratalinja kulkee lähes suoraan idän suuntaan Vuokselle asti ja kaartuu sen jälkeen jyrkästi kaakkoon Valkjärven suuntaan. Rata oli aikanaan 70 kilometriä pitkä.

## Historia
Liimatta–Valkjärvi-rata avattiin liikenteelle vuonna 1930. Valmistuessaan se oli osa Suomen rataverkkoa, mutta päätyi Karjalan luovutuksen yhteydessä kokonaan Neuvostoliitolle ja siten osaksi nykyisen Venäjän rataverkkoa. Sotien jälkeen radasta on purettu ensin Ristseppälästä Valkjärvelle ulottuva  osuus ja sittemmin osuus Heinjoelta Ristseppälään.

Lokakuun rautatiet on hoitanut henkilöliikennettä. Päivittäisiä junavuoroja oli aiemmin kaksi, sittemmin yksi  kumpaakin suuntaan Heinjoen ja Viipurin välillä. Liikenne tälläkin osuudella lakkautettiin vuonna 2009.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sisä-Kannaksen rautatie, Kansan kuvalehti, 17.01.1930, nro 3, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Sisä-Kannas terässitein muun maailman yhteyteen, Suomen Kuvalehti, 18.01.1930, nro 3, s. 35, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Hetu

**Hetu** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Henkilötunnus
* Hetu (jokikartta), kiinalaisen kosmologian kaavio
Vuoden 1932 talviolympialaisten mitalitaulukko

**[[Talviolympialaiset 1932|Vuoden 1932 talviolympialaisissa]]** oli mukana urheilijoita 17 eri maasta, jotka kilpailivat 14 eri tapahtumassa. Eniten olympiavoittoja saavuttivat isäntämaa Yhdysvaltain urheilijat.

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Talli (täsmennyssivu)

**Talli** voi tarkoittaa seuraavia:

* talli, eläinsuoja hevosille sekä hevosia kasvattava, kouluttava ja valmentava liikeyritys
* autotalli, ajoneuvojen säilytyssuoja
* Formula 1 -talli, autonvalmistajien kilpailujoukkue Formula 1:ssä.

## Henkilöt
Talli on seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Ida Carloni Talli (1860–1940), italialainen näyttelijä
* Marko Talli, suomalainen elokuva- ja tv-tuottaja
* Virgilio Talli (1858–1928), italialainen näyttelijä.
Vuoden 1928 talviolympialaisten mitalitaulukko

**[[Talviolympialaiset 1928|Vuoden 1928 talviolympialaisissa]]** oli mukana urheilijoita 25 eri maasta, jotka kilpailivat 14 eri tapahtumassa. Eniten olympiavoittoja saavuttivat Norjan urheilijat.

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Animal Crossing

**Animal Crossing** on Nintendon kehittämä ja julkaisema simulaatiovideopeli, joka on julkaistu vuonna 2002 Nintendo GameCubelle. 

Peli on länsimainen julkaisu, joka perustuu vuonna 2001 Japanissa Nintendo 64:lle julkaistuun peliin *Dōbutsu no Mori* (, suom. *Eläinten metsä*). *Animal Crossing* -peliin perustuen on julkaistu Japanissa *Dōbutsu no Mori e+*, joka sisältää *Animal Crossing* pelin lisäykset.

## Pelaaminen

Pelaaja valitsee pelihahmokseen pojan tai tytön, joka muuttaa kylään. Kylän muut asukkaat ovat eläimiä. Kylään voi muuttaa yhteensä neljä ihmishahmoista pelaajaa, mutta pelaaminen on mahdollista vain vuorotellen. Vakiohahmojen lisäksi kylässä voi asua pelistä riippuen korkeintaan 10-15 eläintä. Eläimet on esitetty antropomorfisina hahmoina. Eläinten kanssa voi jutella ja niille voi suorittaa palveluksia. Kaupungin asukkaat muuttavat yksi kerrallaan pois ja niiden tilalle tulee uusia asukkaita, esimerkiksi silloin, kun pelaaja matkustaa toisella GameCube-muistikortilla olevaan Animal Crossing -kylään. Eläimet voivat myös muuttaa omasta kylästä sellaiseen kylään, jossa pelaaja on vieraillut, ja toisin päin. Eläimet monesti valittelevat tylsyyttä ennen muuttamistaan. Toisinaan niitä voi pyytää jäämään, jolloin muutto estyy.

Pelissä ei ole varsinaista päämäärää, vaan idea on elää sovussa eläinten kanssa. Pelissä voi maksaa vuokrarästit pois (jolloin pelihahmon asunto tai kyläkauppa kasvattavat kokoaan), keräillä hyönteisiä, kaloja, fossiileita ja maalauksia museota varten sekä sisustaa omaa taloa. Talon sisustuksessa voi hyödyntää erilaisia teemoja, kuten avaruus-, villi länsi-, tai moderni-teemaa. Hyvästä sisustuksesta saa Happy Room Academyltä paljon pisteitä. Taloon mahtuu rajoitettu määrä tavaraa, joten esineet, joita ei halua antaa pois tai HRA:n arvioitavaksi, voi säilyttää kellarissa. Joitakin esineitä voi myös säilyttää kaapissa. Kaikki tavarat, jotka on onnistunut pelissä keräämään, ilmestyvät kauppias Tom Nookin postimyyntiluetteloon. Luettelosta esineen voi tarvittaessa tilata, jos alkuperäisen esineen on myynyt tai lahjoittanut pois. Kylässä vierailevilta erikoishahmoilta saa harvinaisia tavaroita. Tällaisia tavaroita ei voi ostaa edes Tom Nookin postimyyntiluettelosta, vaikka ne ilmestyvätkin sinne näytille.

Pelin aika noudattaa pelikonsolin sisäistä kelloa. Pelissä on kaikki neljä vuodenaikaa juhlineen. Esimerkiksi jouluaattona Jingle the Dark-Nosed Reindeer tulee jakamaan lahjoja kilteille lapsille. Asettamanaan syntymäpäivänä pelaaja saattaa saada lahjoja kyläläisiltä.

## Muu media
*Animal Crossingista* on myös olemassa *[[Animal Crossing (elokuva)|Animal Crossing]]* anime-elokuva.

## Vastaanotto
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9.1/10. IGN:n arvostelussa peliä on kuvattu yhdistelmäksi *[[Harvest Moon (pelisarja)|Harvest Moon]]* ja *[[The Sims]]* -pelejä sekä klassikkopelien kokoelmaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Animal Crossingin englanninkieliset kotisivut
Vuoden 1936 talviolympialaisten mitalitaulukko

**[[Talviolympialaiset 1936|Vuoden 1936 talviolympialaisissa]]** oli mukana urheilijoita 28 eri maasta, jotka kilpailivat 17 eri tapahtumassa. Eniten olympiavoittoja saavuttivat Norjan urheilijat.

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Vuoden 1948 talviolympialaisten mitalitaulukko

**[[Talviolympialaiset 1948|Vuoden 1948 talviolympialaisissa]]** oli mukana urheilijoita 28 eri maasta, jotka kilpailivat 22 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan jakoivat Norja ja Ruotsi.

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Vuoden 1952 talviolympialaisten mitalitaulukko

**[[Talviolympialaiset 1952|Vuoden 1952 talviolympialaisissa]]** oli mukana urheilijoita 30 eri maasta, jotka kilpailivat 22 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Norja.

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Vuoden 1956 talviolympialaisten mitalitaulukko

**[[Talviolympialaiset 1956|Vuoden 1956 talviolympialaisissa]]** oli mukana urheilijoita 30 eri maasta, jotka kilpailivat 24 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto.

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Vuoden 1972 talviolympialaisten mitalitaulukko

**[[Talviolympialaiset 1972|Vuoden 1972 talviolympialaisissa]]** oli mukana urheilijoita 35 eri maasta, jotka kilpailivat 35 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto.

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Vuoden 1976 talviolympialaisten mitalitaulukko

**[[Talviolympialaiset 1976|Vuoden 1976 talviolympialaisissa]]** oli mukana urheilijoita 37 eri maasta, jotka kilpailivat 37 olympiatapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto.

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Vuoden 1984 talviolympialaisten mitalitaulukko

**[[Talviolympialaiset 1984|Vuoden 1984 talviolympialaisissa]]** oli mukana urheilijoita 49 eri maasta, jotka kilpailivat 39 olympiatapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Itä-Saksa.

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Vuoden 1988 talviolympialaisten mitalitaulukko

**[[Talviolympialaiset 1988|Vuoden 1988 talviolympialaisissa]]** oli mukana urheilijoita 57 eri maasta, jotka kilpailivat 46 olympiatapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto.

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Vuoden 1968 talviolympialaisten mitalitaulukko

**[[Talviolympialaiset 1968|Vuoden 1968 talviolympialaisissa]]** oli mukana urheilijoita 37 eri maasta, jotka kilpailivat 35 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Norja.

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Vuoden 1964 talviolympialaisten mitalitaulukko

**[[Talviolympialaiset 1964|Vuoden 1964 talviolympialaisissa]]** oli mukana urheilijoita 36 eri maasta, jotka kilpailivat 34 eri tapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto.

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Vuoden 2006 talviolympialaisten mitalitaulukko

**[[Talviolympialaiset 2006|Vuoden 2006 talviolympialaisissa]]** oli mukana urheilijoita 80 eri maasta, jotka kilpailivat 84 olympiatapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Saksa.

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Poliisi pamputtaa taas

__NOTOC__
**Poliisi pamputtaa taas** on suomalaisen rock-yhtye Eppu Normaalin ensimmäinen single. Kappale on muodostunut suomipunkin klassikoksi ja se on julkaistu hieman erilaisena versiona yhtyeen debyyttialbumilla *[[Aknepop]]* (1978). Singlen B-puolena on albumilta ulosjäänyt kappale ”Elviksen kuolema”. Single on julkaistu 21. helmikuuta 1978.

Muutama kuukausi kappaleen julkaisun jälkeen Soundi-lehdessä oli lukijaäänestys kaikkien aikojen parhaasta suomalaisesta rockkappaleesta, ja ”Poliisi pamputtaa taas” voitti äänestyksen.

Kappale on myös yhtyeen vuonna 1980 julkaistulla livealbumilla *[[Elävänä Euroopassa]]*.

Brittiläisen Chubby and the Gang -yhtyeen vuonna 2021 ilmestynyt The Mutt’s Nuts -albumi sisältää ”Getting Beat Again”-nimisen version "Poliisi pamputtaa taas"-kappaleesta.

## Kappaleet
### A-puoli
#

### B-puoli
#

## Lähteet
Shekhar Mehta

**Chandrashekhar "Shekhar" Mehta** (20. kesäkuuta 1945 – 12. huhtikuuta 2006 Lontoo) oli ugandalais-kenialainen rallikuljettaja. 

Mehta oli sukujuuriltaan aasialaisperäinen ugandalainen. Hän syntyi Ugandassa maaviljeljäperheeseen ja muutti Keniaan vuonna 1973 pakoon Idi Aminin hirmuhallintoa. Samana vuonna hän voitti Safari-rallin ensimmäistä kertaa. Hänen vaimonsa Yvonne Mehta oli yksi hänen kartanlukijoistaan.

Mehta voitti Safari-rallin viisi kertaa Datsunilla. Mehtan kansainvälinen ralliura sijoittui vuosien 1973-1987 välille. Parhaimmillaan hän oli rallin MM-sarjassa viides (vuonna 1981).  Hän voitti Safari-rallin viidesti. Hän lopetti uransa vuonna 1987 Rallye des Pharaons -rallissa Egyptissä tapahtuneen erittäin vakavan onnettomuuden jälkeen.

Kilpauransa jälkeen Mehta toimi muun muassa FIA:n MM-rallivaliokunnan puheenjohtajana. Mehta kuoli vanhojen vammojen komplikaatioihin liittyneeseen sairauteen 60-vuotiaana Lontoossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* eWRC-sivustolla
Roberto Mieres

**Roberto Mieres** (3. joulukuuta 1924 Mar del Plata, Argentiina – 26. tammikuuta 2012 Maldonado, Uruguay) oli argentiinalainen kilpa-autoilija ja Formula 1 -kuljettaja.

Roberto Mieres osallistui Formula ykkösten MM-sarjaan vuosina 1953–1955. Hän ajoi kaikkiaan 16 osakilpailua ja keräsi niistä yhteensä 13 MM-pistettä. Hänen paras sijoituksensa oli neljäs (Sveitsin GP 1954, Espanjan GP 1954 ja Hollannin GP 1955). Häneen nimiinsä kirjattiin yksi kilpailun nopein kierros (Hollanti 1955). Mieres oli tasainen kuljettaja: hän ajoi seitsemän parhaan joukkoon kaikissa kisoissaan joissa pääsi ruutulipulle saakka.

Roberto Mieres, lempinimeltään ”Bitito”, oli nuorena lahjakas urheilija ja harrasti muun muassa tennistä, rugbya, soutua ja purjehdusta. Hän osallistui puolivahingossa, ystäviensä kehotuksesta autokilpailuun 1947 ja voitti sen kaikkien yllätykseksi. Hän perusti ystäviensä kanssa tallin ja alkoi kiertää kilpailuja. Hän osallistui lukuisiin ennen toista maailmansotaa järjestettyihin Grand Prix -kilpailuihin, jotka loivat pohjaa vuonna 1950 käynnistetylle Formula 1 -sarjalle.

F1-uransa jälkeen Mieres jatkoi kilpailemista urheiluautoluokissa muun muassa Yhdysvalloissa ja Meksikossa. Myöhemmin hän palasi nuoruutensa lajin purjehduksen pariin ja osallistui Argentiinan joukkueessa Rooman olympialaisiin 1960. Joukkue päätyi Star-luokassa 17. sijalle.

Kilpa-auton rattiin Mieres palasi vielä 79-vuotiaana Monacossa 2004 järjestetyssä historiallisessa tapahtumassa.

Mieres kuoli 87-vuotiaana tammikuussa 2012.

## F1-kaudet, tallit, sijoitukset
* 1953 (Gordini): 0 MM-pistettä, sijoitus MM-sarjassa -
* 1954 (Maserati): 6 pistettä, sijoitus 8:s
* 1955 (Maserati): 7 pistettä, sijoitus 8:s

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* GrandPrix.com / Mieres 
* Funo F1 / Mieresin haastattelu  
* Roberto Mieres   Sports Reference LLC
Polkka

**Polkka** on nopea tasajakoinen tanssi. Se on syntynyt 1830-luvulla itäisessä Böömissä nykyisen Tšekin alueelta. Tanssin alkuperäinen nimi  *pulka* tarkoittaa lyhyttä tai puolta askelta. 1850-luvulle tultaessa polkka oli levinnyt ympäri Euroopan ja myös Amerikan mantereelle. Suomeen polkka tuli tiettävästi ensiksi länsirannikolle 1840-luvulla. Suomalainen polkka on keskieurooppalaista polkkaa nopeampaa ja siinä on runsaasti variaatioita. Sävelmistöön on Suomessa sulautunut varhaisempien nopeiden tanssien sävelmiä (vrt. muun muassa ”Ievan polkka”).

## Askelikko

Ns. suomalaisessa polkassa paino on pääosin päkiöiden varassa. Polvet pysyvät tanssissa melko suorina, nilkoista sen sijaan joustetaan voimakkaasti.
Tahdissa on neljä iskua. Perusaskelikko alkaa tasahypyllä, sitä seuraa vuorotellen vasemman ja sitten oikean jalan askel ja ponnistus hyppyyn. Neljännellä iskulla ollaan ilmassa ja hyppy päättyy tasajalka-alastuloon seuraavalla ykkösiskulla. Suomalaisen polkan yleisilme on aika pysty, ja vaikka siinä voidaankin edetä vauhdikkaasti, sitä voidaan tanssia matkustamatta tilassa, siis paikalla pysyen, tosin kuin monia muita polkkavariaatioita. Suomalaisen polkan askelikko ei ole korkea, mutta siinä on silti selvä ponnistus.
Tilassa liikkuminen tapahtuu siten, että jompikumpi kylki on menosuuntaa kohti. Parittain tanssittaessa tilassa liikutaan tavallisesti tanssisuuntaan eli vastapäivään. Myös myötäpäivään voidaan liikkua; silloin on kyse "savolaisesta polkasta".

Suomessa tanssitaan myös ruotsinkielisen perinteen mukaisesti. Tällöin yleisilme on tilassa matkustavampi, sillä laukka-askelikon eri variaatiot muodostavat tällaisen polkkatyylin perustan.

## Otteet

Polkassa on useita vaihtoehtoisia tanssiotteita:

**Vyötäröote*, jossa mies pitää molempia käsiään naisen vyötäröllä ja nainen käsiään miehen. 
**Olkavarsiote*, jossa mies pitää käsiään naisen olkavarsilla hartioiden alapuolella, naisen kädet miehen käsien päällä. 
**Tanssiote*, eli perinteinen tanssiote, jossa naisen oikea käsi miehen vasemmassa, miehen oikea käsi naisen selässä, naisen vasen käsi miehen olkapäällä. 
**Polkkaote*, jossa naisen oikea käsi on miehen vasemmassa ja nämä molemmat kädet ovat miehen vyötäröllä. Miehen oikea käsi on naisen selässä, naisen vasen käsi miehen olkapäällä.

## Kilpailut

Suomessa polkan SM-kilpailuja järjestää Polkkaralli -yhdistys. Ensimmäiset polkantanssin SM-kilpailut järjestettiin vuonna 1972 Varsinais-Suomessa. Myöhemmin kilpailuja on järjestetty useilla paikkakunnilla, viimeksi Tuusulassa 2007.

Vuonna 2008 Polkantanssin SM-kilpailut järjestettiin Jokioisissa.

## Katso myös
* Tahdittomat

## Lähteet
* Suomen tanssipalvelin 

## Aiheesta muualla
* Polkantanssin SM -kilpailu 2008 
* Polkan kansainvälinen historia  
* International Polka Association  
* Polka Maniac
Baarikärpänen (kappale)

**Baarikärpänen** on suomalaisen rock-yhtye Eppu Normaalin kappale, joka julkaistiin albumilla *[[Imperiumin vastaisku (albumi)|Imperiumin vastaisku]]* vuonna 1988. Kappaleen oli alun perin tarkoitus olla levyllä vain täytteenä, mutta siitä tuli kuitenkin yksi yhtyeen suosituimmista kappaleista. 

”Baarikärpäsen” lauloi levylle yhtyeen vokalisti Martti Syrjän sijasta kitaristi Mikko ”Pantse” Syrjä. Kappaleesta on tullut vuosien mittaan yksi Suomen suosituimmista ryyppylauluista.