open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ohrakirppa

**Ohrakirppa** (*Phyllotreta vittula*) on lehtikuoriaisten (*Chrysomelidae*) heimoon ja juovakirppojen (*Phyllotreta*) sukuun kuuluva viljelykasvien tuholaislaji. Ohrakirppa on kooltaan 1,8–2,3&nbsp;mm ja perusväriltään musta ja keltainen, jalat keltaiset tai ruskehtavat.

Ohrakirpat ovat Suomessa kirpoista viljoille suurimpia tuhoja aiheuttava laji. Ne vioittavat viljan oraita syömällä niihin reikiä, jolloin viljan yhteyttävä lehtipinta-ala vähenee ja haihdutus lisääntyy. Ohrakirpan voi sekoittaa melko samannäköiseen aaltojuovakirppaan (*Phyllotreta undulata*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Ohrakirppa (''Phyllotreta vittula'')
*Farmit: Kirpat viljoilla
*UniProt: Taxonomy - Phyllotreta vittula 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Phyllotreta vittula 
*Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Phyllotreta vittula (barley flea beetle) 
*AgroAtlas: Phyllotreta vittula 
*Coleoptera.org: Phyllotreta vittula  
*Pherobase: Semiochemicals of Phyllotreta vittula, the Barley flea beetle 
*University of Wrocław: Phyllotreta vittula, värikuvia lajista
Alexius Nakamura

**Autuas Alexius Nakamura** (; n. 1561 Konoura, Japani – 27. marraskuuta 1619 Nagasaki, Japani) oli maallikko ja yksi yhdestätoista kristitystä marttyyristä vainoissa Japanissa sekä ruusukkoveljeskunnan jäsen. Hän oli Ferando-perheen jäsen ja kuoli mestaamalla. Paavi Pius IX julisti hänet kunnianarvoisaksi 26. helmikuuta 1866 ja autuaaksi 7. toukokuuta 1867.

## Lähteet
Kurt Zilliacus

**Kurt Zilliacus** (21. heinäkuuta 1927 Turku – 30. huhtikuuta 2008 Vantaa) oli suomenruotsalainen arkistonhoitaja ja suomenruotsalaisten paikannimien ja murteiden tutkija. 

Zilliacuksen perhe muutti Turusta Helsinkiin 1940 ja hän pääsi ylioppilaaksi 1945 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1953 ja lisensiaatiksi 1965. Hän oli Svenska litteratursällskapet i Finlandin Folkkultursarkivetissa murrearkistonhoitajana 1954–1966 ja nimistöarkistonhoitajana 1966–1976. Tämän jälkeen hän oli toimistopäällikkönä Kotimaisten kielten keskuksen ruotsinkielisellä osastolla 1976–1992. Zilliacus jäi eläkkeelle 1992.

Zilliacus tutki suomenruotsalaisten alueiden paikannimiä ja murteita keskittyen edellisissä erityisesti Turun seudulle. Vuosina 1957–1958 hän tutki Houtskärin murretta ja vuonna 1966 hän julkaisi tutkimuksen Houtskärin paikannimistä. Zilliacus teki Svenska litteratursällskapet i Finlandin omistamalla *Rödan*-veneellä useita tutkimusmatkoja Rauman ja Kotkan välisellä rannikkoalueella sekä Turun saaristossa ja Ahvenanmaalla tutkien matkojen aikana paikannimiä sekä paikallismurteita.

Kurt Zilliacus kuoli sydänkohtaukseen kotonaan Vantaan Myyrmäessä vapunaattona 2008. 

## Teoksia
* *Ortnamnen i Houstskär : en översikt av namnförrådets sammansättning*. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 416. Helsingfors 1966
* *Sydfinländska skärgårdsnamn 1*. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 428. Helsingfors 1968
* *Nimistöntutkimuksen terminologia - Terminologin inom namnforskningen* ; kirj. Eero Kiviniemi, Ritva Liisa Pitkänen, Kurt Zilliacus. Castrenianumin toimitteita 8. Helsingin yliopisto 1974
* *[[Skärgårdsnamn]]*. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 558. Helsingfors 1989
* *Åboländska*. Konstsamnfundet, Helsingfors 1992
* *Orter och namn i "Finska skären"*. Konstsamnfundet, Helsingfors 1994
* *Forska i namn*. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 640. Helsingfors 2002

## Palkinnot
* Tollanderin palkinto 1968

## Lähteet
Aarni Rämö

**Aarni Rämö** on suomalainen lapsinäyttelijä, joka tuli tunnetuksi elokuvasta *[[Onneli, Anneli ja salaperäinen muukalainen]]* (2017), jossa hän esitti lastenkodista karannutta Pekki-nimistä poikaa. Pari vuotta myöhemmin Rämö näytteli 15-vuotiasta Jere Jalkasta Aleksi Mäkelän ohjaamassa, iskelmälaulaja Kari Tapiosta kertovassa elämäkertaelokuvassa *[[Olen suomalainen (elokuva)|Olen suomalainen]]* (2019).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Israelin itsenäisyysjulistus

**Israelin itsenäisyysjulistus**, virallisesti **julistus Israelin valtion perustamisesta** (‎), tarkoittaa nykyisen Israelin valtion julistautumista itsenäiseksi. Itsenäisyysjulistuksen luki 14. toukokuuta 1948 David Ben-Gurion, joka oli Maailman Sionistijärjestön johtaja, Palestiinan juutalaisen viraston puheenjohtaja ja pian tuon jälkeen 25. toukokuuta alkaen Israelin ensimmäinen pääministeri.

Itsenäisyysjulistusta juhlitaan vuosittain Israelissa kansallisena juhlapäivänä jom ha'atsma'utina (hepr. ‏יום העצמאות‎), jota vietetään ijar-kuun viidentenä päivänä heti kaatuneiden muistopäivän (jom hazikaron) päätyttyä.

Israelin itsenäistymisjulistuksen laatijoina toimivat: 

Ensimmäinen luonnos: Zvi Berenson

Toinen luonnos: Moshe Shertok, David Remez, Felix Rosenblueth, Moshe Shapira, Aharon Zisling

Kolmas, lopullinen versio: David Ben-Gurion, Yehuda Leib Fishman, Aharon Zisling, Moshe Shertok

Israelin itsenäisyysjulistuksen allekirjoittivat: 
David Ben-Gurion, Daniel Auster, Yitzhak Ben-Zvi, Mordechai Bentov, Eliyahu Berligne, Fritz Bernstein, Rachel Cohen-Kagan, Eliyahu Dobkin, Yehuda Leib Fishman, Wolf Gold, Meir Grabovsky, Avraham Granovsky, Yitzhak Gruenbaum, Kalman Kahana, Eliezer Kaplan, Avraham Katznelson, Saadia Kobashi, Moshe Kolodny, Yitzhak-Meir Levin, Meir David Loewenstein, Zvi Luria, Golda Meyerson, Nahum Nir, David-Zvi Pinkas, Felix Rosenblueth, David Remez, Berl Repetur, Zvi Segal, Mordechai Shatner, Ben-Zion Sternberg, Bechor-Shalom Sheetrit, Haim-Moshe Shapira, Moshe Shertok, Herzl Vardi, Meir Vilner, Zerach Warhaftig, Aharon Zisling

He kaikki olivat syntyneet muualla, kuin Palestiinan alueella. Pääosin itäisessä Euroopassa. Palestiinan alueella syntyneistä, paikallisista juutalaisista yksikään ei ollut mukana allekirjoittamassa Israelin itsenäisyysjulistusta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lapväärtin kirkonkylä

**Lapväärtin kirkonkylä** (, tilastollisena taajamana nykyisin **Lapväärtti**, ) on taajama Lapväärtissä Kristiinankaupungissa. Ennen vuoden 1973 kuntaliitosta se oli Lapväärtin kunnan hallinnollinen keskus. Vuoden 2016 lopussa taajamassa oli 1 493 asukasta ja sen maapinta-ala oli 10,76 neliökilometriä. Taajama sijaitsee samannimisen Lapväärtin () rekisterikylän alueella.

Lapväärtin kirkonkylän halki virtaa Selkämereen laskeva Lapväärtinjoki. Valtatie 8 ohittaa kirkonkylän sen länsipuolelta. Kylän pohjoispuolitse kulkee seututie 663, jota pitkin pääsee koilliseen Karijoen kirkonkylään sekä länteen Lålbyhyn ja Kristiinankaupungin keskustaajamaan. Kaakkoon vie seututie 664, jonka varrella on ensin Perus ja sen jälkeen Dagsmark.

Kirkonkylässä sijaitsee Lapväärtin kirkko.

## Lähteet
Simetryni

**Simetryni** (C8H15SN5) on triatsiinijohdannaisiin kuuluva heterosyklinen ja aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään Aasiassa rikkaruohomyrkkynä.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa simetryni on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, asetoniin ja tolueeniin. Simetryni estää kasvien fotosynteesiä. Se sitoutuu plastokinoniin sitoutuvaan proteiiniin, minkä seurauksena katkeava elektronin kuljetus haittaa osana fotosynteesiä olevan fotosysteemi II:n toimintaa.

Simetryniä valmistetaan simatsiinin ja metaanitiolin välisellä reaktiolla. Simetryniä käytetään rikkaruohomyrkkynä riisi-, puuvilla-, maissi-, vehnä- ja soijapapuviljelmillä. Se levitetään rakeina. Yhdiste on hyväksytty käytettäväksi esimerkiksi Intiassa. Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen alueella sitä ei ole hyväksytty käytettäväksi rikkaruohomyrkkynä.

Simetryni on vain vähäisessä määrin myrkyllinen aine, joka ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Sen akuutti LD50-arvo rotilla suun kautta annosteltuna on 750–1&nbsp;195&nbsp;mg/kg.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Simetryn 
*ChemBlink: Simetryn
Kristiinankaupungin keskustaajama

**Kristiinankaupungin keskustaajama** () on taajama ja Kristiinankaupungin hallinnollinen keskus. Vuoden 2022 lopussa taajaman väkiluku oli 2 589 asukasta ja maapinta-ala 6,17 neliökilometriä. Ennen vuoden 1973 kuntaliitosta Kristiinankaupunkiin kuului vain keskustaajama ja hiukan sitä ympäröiviä haja-asutusalueita.

Kristiinankaupungin keskustaajama sijaitsee Selkämeren itärannalla Kristiinankaupungin pohjoisosassa melko lähellä Närpiön rajaa. Tiukanjoki laskee hiukan ennen kaupunkia Pohjoislahteen, joka muuttuu etelämpänä leveämmäksi Kaupunginlahdeksi. Pohjoislahti ja Kaupunginlahti jakavat keskustaajaman kahteen osaan, jotka on yhdistetty sillalla. Kristiinankaupungin keskustaajaman asuinalueita ja kaupunginosia ovat idässä Itäpuoli ja Högåsen, lännessä puolestaan Leppäsalmi ja Karhusalmi. Taajaman eteläpuolella sijaitsee Korkeasaari. Yksi kaupungin kaduista on nimeltään Kissanpiiskaajankuja, joka on Suomen kolmanneksi kapein katu Rauman Kitukrännin ja Naantalin Kristiinankadun jälkeen.

Keskustaajaman itäpuolella kulkee valtatie 8, jonne keskustaajamasta vie kolme tieyhteyttä. Koilliseen Tiukan suuntaan vievät seututie 662 ja yhdystie 6651. Kaakkoon Lålbyn ja Lapväärtin kirkonkylän suuntaan puolestaan vie seututie 663. Seututie 662 jatkuu yhdystienä 6620 ohittaen Kristiinankaupungin keskustaajaman sen pohjois- ja länsipuolelta. Keskustaajamasta on myös tieyhteys pohjoiseen Närpiön Pjelaxiin. Kristiinankaupungin satamaan johti aiemmin rautatie, joka on sittemmin purettu. Rataosuuden pääteasema oli Kristiinankaupungin rautatieasema.

Keskustaajamassa sijaitsee muun muassa Kristiinankaupungin raatihuone, Kristiinankaupungin uusi kirkko, Ulrika Eleonoran kirkko, Selkämeren sairaala, vanhainkoti, useita kouluja, paloasema, satama, hotelli, leirintäalue ja Korkeasaaressa purjehduspaviljonki. Pohjoislahden länsirannalla on lintutorni ja siitä itään Fjärdsgrundin luonnonsuojelualue. Keskustaajaman länsipuolella on Kristiinan voimalaitos, josta lähtee sähkölinjoja kaupungin länsipuolitse jatkuen pohjoisen ja kaakon suuntaan. Kristiinankaupungin ruutukaava-alue on valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö.

Vuonna 1918 käytiin Kristiinankaupungin taistelu osana Suomen sisällissotaa.

## Lähteet
* Paikkatietoikkuna: Maastokartta Kristiinankaupungin kohdalle tarkennettuna

### Viitteet
Rahapaja (televisiosarja)

**Rahapaja** () on espanjalainen televisiosarja, joka nousi suosioon Netflixin myötä. Ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin vuonna 2017. Sarjan on luonut Álex Pina. Sarja on fiktiivinen esitys rikollisjoukosta, joka ryöstää Espanjan kuninkaallisen rahapajan. Sarjaa on tehty viisi tuotantokautta. Jaksoja on yhteensä 48.

Sarja päättyi virallisesti viidenteen tuotantokauteen, mutta joulukuussa 2023 julkaistiin spin-off-sarja *Berlin*, joka sijoittuu aikaan ennen ensimmäistä ryöstöä.

## Juoni
*Professori* (Álvaro Morte) on suunnitellut ryöstön Espanjan Madridissa sijaitsevaan Kuninkaalliseen rahapajaan. Hän rekrytoi kahdeksan ihmistä, ja ryhmä tekee iskun rahapajaan ja aikoo painaa miljardien edestä rahaa. Osallisena on panttivangit, joiden avulla rahapajaa voidaan pitää hallussa pidemmän aikaa. Jokaisella kahdeksalla ryöstäjällä on kaupungin nimi; Tokio (Úrsula Corberó), Moskova (Paco Tous), Berliini (Pedro Alonso), Nairobi (Alba Flores), Rio (Miguel Herrán), Denver (Jaime Lorente), Helsinki (Darco Peric) ja Oslo (Roberto Garcia Ruiz). Sarjan alussa ryöstäjät ovat pukeutuneet Salvador Dalín klovnimaiseen kasvonaamioon, jottei poliisi tunnistaisi heitä.

Ryöstöä organisoi ja hallitsee rahapajan ulkopuolelta Professori. Poliisin puolelta isossa roolissa ovat komisario Raquel Murillo (Itziar Ituño) ja apulaiskomisario Ángel Rubio (Fernando Soto). 

## Musiikki
Alun perin italialainen fasisminvastainen taistelulaulu "Bella ciao" soi sarjassa useissa symbolisissa kohtauksissa. Yksi merkittävimmistä on Professorin (Álvaro Morte) ja Berliinin (Pedro Alonso) kohtaus, jossa he laulavat kappaletta yhdessä.

## Julkaisut

### Alkuperäinen sarja
Espanjalaisella Antena 3 -kanavalla esitettiin 15 jaksoa, ensimmäinen jakso julkaistiin 2. toukokuuta 2017. 

### Julkaisut muissa maissa

### Netflixin levitys
Netflix editoi sarjan kahteen tuotantokauteen ja 22 jaksoon tiivimpään muotoon. Kolmas tuotantokausi julkaistiin 19. heinäkuuta 2019.

## Lähteet
Meilahden seurakunta

**Meilahden seurakunta** oli seurakunta Helsingissä. Seurakunta kuului Helsingin hiippakuntaan Huopalahden rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimi Hannu Ronimus. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 11 467 jäsentä. 
Vuoden 2019 alusta alkaen seurakunta yhdistyi Töölön seurakunnan kanssa ja uuden seurakunnan nimeksi tuli Töölön seurakunta.

## Kirkot

* Meilahden kirkko
* Tuomaankirkko

## Kirkkoherrat
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Meilahden seurakunnan kirkkoherroina:
* 1957–1972: Erkki Niinivaara
* 1973– Tapio Haikarinen
* 1993–2006: Ensio Klemi
* 2006–2019: Hannu Ronimus

## Lähteet
Seymourin lentoasema

**Seymourin lentoasema** (IATA: **GPS**, ICAO: **SEGS**) on lentoasema Baltran saarella Galápagossaarilla. Se perustettiin Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien tukikohdan paikalle, ja siviililennot alkoivat asemalla 1963. 

## Infraskturuuri
### Terminaali
Seymourin lentoaseman uusi terminaalirakennus avattiin joulukuussa 2012. Terminaalin pinta-ala on 6&nbsp;000 neliömetriä.

Terminaalin rakentamisessa pyrittiin minimoimaan sen vaikutukset ekosysteemiin U.S. Green Building Councilin säännösten mukaisesti. Rakentamisessa käytettiin Amazonin alueen öljynporauksesta kierrätettyjä teräsputkia. Lisäksi 75 prosenttia kaikesta materiaalista, jota vanhasta terminaalista saatiin, käytettiin uuden rakentamiseen.

Terminaali käyttää aurinko- ja tuulivoimaa, ja lähes kaikki rakennuksen tarvitsema energia on uusiutuvista lähteistä. Rakennuksessa ei ole ilmastointia, mutta niin sanotun ilmastotietoisen arkkitehtuurin avulla sinne on pyritty saamaan sopivat olosuhteet vuoden ympäri.

### Kiitotiet
Lentoaseman ainoa kiitotie on asfalttipäällysteinen. Se on 2&nbsp;401 metriä pitkä ja 35 metriä leveä.

## Historia
Japanin hyökättyä Pearl Harboriin Ecuador antoi Yhdysvalloille luvan käyttää Baltraa sotilastukikohtanaan. Baltra valittiin armeijan ilmavoimien tukikohdaksi sen tasaisten pinnanmuotojen takia. Lentotukikohdan rakennustyöt alkoivat helmikuussa 1942, ja kenttä oli valmis kahdessa kuukaudessa.

Tukikohta laajeni sodan aikana, ja siellä oli yli 200 rakennusta ja tuhannelle sotilaalle tarkoitettu kasarmi. Suurin osa joukoista vetäytyi syyskuussa 1945. Sotilastoiminta lopetettiin huhtikuussa 1946, ja viestintäyksikkö lähti saarelta helmikuussa 1948. Tukikohta luovutettiin samana vuonna Ecuadorille.

Tukikohdasta muutettiin siviililentoasema vuonna 1963. Se jatkoi kuitenkin myös edelleen Ecuadorin asevoimien tukikohtana.

Seymourin lentoaseman uuden terminaalin rakennustöistä sekä lentoaseman ylläpitäjästä ja toiminnasta järjestettiin tarjouskilpailu. Sen voitti ECOGAL, joka sai 15 vuoden sopimuksen huhtikuussa 2011. Uudistettu lentoasema avattiin joulukuussa 2012. Se sai heinäkuussa 2015 Leadership in Energy and Environmental Designin kultasertifikaatin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
4 Vallées

**4 Vallées** on talvi- ja kesäurheilualue Lounais-Sveitsissä Valais’n Alpeilla. Se sijaitsee Valais’n kantonissa Sionin ja Martignyn kaupunkien välillä Rhônen eteläpuolella. Nimensä alue on saanut neljästä jokilaaksosta Drance de Bagnes, Borgne, Printse ja Fare. Alueen korkeusero on noin 2,5 kilometriä: korkein vuori on Mont Fort (3&nbsp;330 m); matalin hissiala-asema on Le Châblessa 820 metrin korkeudessa.

## Talviurheilualue
Laskettelua varten alueella on rinteitä 410 kilometriä. Myös perinteisen hiihdon harrastaminen ja esimerkiksi koiravaljakkoajelu on mahdollista. Muun muassa Verbierin, Nendazin ja Veysonnazin vuoristoalueet ovat osa 4 Vallées -aluetta. 

## Kesäurheilualue
Kesäretkeilyreittejä alueella on lähes 1&nbsp;000 kilometriä. Myös esimerkiksi pyöräilyä tai vuorikiipeilyä voi harrastaa.


Verbier Valais 029.JPG|Verbier lounaasta nähtynä.
Cable car to Mont Fort - panoramio.jpg|Köysirata Mont Fortille.
Veysonnaz et le Bietschhorn.jpg|Veysonnazin kylä, taustalla Rhônen takana Bietschhorn.


## Lähteet
*
*

## Aiheesta muualla
* Alueen matkailusivusto , ,
Kesä Balatonilla

**Kesä Balatonilla** (, "Hunajanaiset") on saksalainen television minisarja, joka sijoittuu vuoteen 1986. Sarja kertoo itäsaksalaisista sisaruksista Majasta ja Catrinista, jotka matkustavat kesälomalle Balaton-järvelle Unkariin, missä he tapaavat rautaesiripun toiselta puolelta tulevia ihmisiä Länsi-Saksasta. Yle Teema esitti sarjan kuutena osana vuodenvaihteessa 2018–2019.

## Roolit
* Cornelia Gröschel: Catrin Streesemann, ranskanopettaja 
* Sonja Gerhardt: Maja Streesemann, Catrinin sisar
*
*
*
* Anja Kling: Kirsten Streesemann, Catrinin ja Majan äiti
* Götz Schubert: Karl Streesemann, Catrinin ja Majan isä
* Dominic Raacke: Erik Waller, länsisaksalainen telttailija
*
* Stipe Erceg: Tamás Szabo, hotelli Balatón Residenzin johtaja
* Dorka Gryllus: Zsófia, Tamásin sisar
*Franz Dinda: Rudi Hartwig, itäsaksalainen tietokoneasiantuntija
*
*Sebastian Urzendowsky: Timo, itäsaksalainen muusikko
*Alice Dwyer: Lilian, länsisaksalainen telttailija
* Isolda Dychauk: Lara-Fee
* Winnie Böwe: Agnes, Streesemannien naapuri Erfurtissa
* Frederik Götz: Luis
* Max Woelky: Tom Burmeister

## Lähteet
Metsälä (täsmennyssivu)

**Metsälä** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

## Paikannimi
* Metsälä (), osa-alue Helsingissä
* Metsälä (), kylä ja entinen taajama Siipyyssä Kristiinankaupungissa

## Sukunimi
* Juha Metsälä (s. 1967), rakennusalan yrittäjä ja yritysjohtaja
* Minna Metsälä (s. 1967), Sydänsaairaalan liiketoimintajohtaja
* Timo Metsälä (s. 1980), jääkiekkoerotuomari
Töölön seurakunta

**Töölön seurakunta** on seurakunta Helsingissä. Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Tuomiorovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Hilkka Niemistö. Vuoden 2019 alusta alkaen vanha Töölön seurakunta yhdistyi Meilahden seurakunnan kanssa ja uuden seurakunnan nimeksi tuli Töölön seurakunta. Seurakunta toimii Etu-Töölön, Taka-Töölön, Meilahden, Ruskeasuon ja Länsi-Pasilan kaupunginosien alueilla.

Vuoden 2025 lopussa Töölön seurakuntaan kuului 26&nbsp;016 jäsentä, mikä oli 49,9 prosenttia alueen asukkaista. 2000-luvulla seurakunnan jäsenmäärä on vähentynyt merkittävästi.

Alkuperäinen Töölön seurakunta syntyi vuonna 1942, kun Helsingin pohjoinen seurakunta jaettiin Keski-Helsingin ja Töölön seurakunniksi. Vuonna 1956 Töölöstä erotettiin omaksi seurakunnakseen Meilahden seurakunta ja vuonna 1965 Taivallahden seurakunta. Taivallahti liityi takaisin Töölön seurakuntaan vuonna 2011 ja Töölö ja Meilahti yhdistyivät vuonna 2019.

## Kirkot ja tilat
Seurakunnalla on kolme kirkkoa:
* Meilahden kirkko
* Temppeliaukion kirkko
* Töölön kirkko
Seurakunnalla on myös monitoimitila Fokus Mall of Triplassa Pasilassa ja seurakuntakeskus Rasti Ruskeasuolla.

## Kirkkoherrat
* 2019–2022: Hannu Ronimus
* 2022– : Hilkka Niemistö

## Katso myös
* Uskonto Helsingissä
* Helsingin seurakuntayhtymä

## Lähteet
Marseille (televisiosarja)

**Marseille** on ranskalainen poliittinen draamasarja. Sarja kertoo Marseillen kaupunginpolitiikan valtataistelusta keskittyen erityisesti kaupungin pitkäaikaisen pormestarin Robert Taron (Gerard Depardieu) ja tämän entisen oppipojan Lucas Barresin (Benoit Magimel) väliseen valtakamppailuun.

Marseillen ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin suoratoistopalvelu Netflixissä vuonna 2016. Sarja oli Netflixin ensimmäinen ranskalainen alkuperäistuotanto. Netflix lopetti sarjan tuottamisen toisen tuotantokauden jälkeen.

## Rooleissa
### Päähahmot

### Sivuhahmot

## Vastaanotto
Marseillen vastaanotto oli pääosin negatiivinen. New York Postin Michael Starr kritisoi sarjan juonikäänteitä tylsiksi ja antoi sille kaksi tähteä viidestä. New York Timesin James Poniewozik taas piti Robert Taron hahmoa liian geneerisenä ja sarjan juonikääteitä naurettavina.

## Lähteet
Bistro

**Bistro** ( tai *bistrot*) on ranskalaisen ravintolakulttuurin piirissä tunnettu viini- tai oluttupa, usein myös epämuodollinen ruokaravintola, jossa tarjotaan kotiruokaa tai muita yksinkertaisia annoksia. Bistro on edullisempi kuin varsinainen ruokaravintola () eikä sillä usein ole pysyvää *[[à la carte]]* -ruokalistaa, vaan päivän annokset on kirjoitettu liitutaululle. Bistro on usein myös kortteliravintola eli kulmakunnan asukkaiden kokoontumispaikka (vert. pub), jossa bistron isäntä tai emäntä toivottaa vieraat tervetulleiksi ja ohjaa pöytiin. Alun perin bistrojen isäntäväki on valinnut asiakaskuntansa, ei-toivotuille asiakkaille on oltu vain "viileän asiallisia".

Ravintolatyyppien väliset erot ovat pieniä, ja *Helsingin Sanomien* 1990-luvun kirjeenvaihtajan Patrick Le Louarnin mukaan myös nimellä *café*, *bar* tai *[[brasserie]]* (suom. "kahvila", "baari" ja "panimo") itseään kutsuvat paikat ovat Ranskassa useimmiten bistroja. Aiemmin erona oli, että bistrossa tarjoillaan enimmäkseen viiniä, brasseriessa olutta, mutta tämäkin ero on hämärtynyt. Niin sanotut *gourmet-bistrot* voivat kilpailla hienoimpien ruokaravintoloiden kanssa jopa Michelin-tähdistä.

Bistrojen historian sanotaan juontavan Boulanger-nimiseen keittokauppiaaseen, joka toi kauppaansa myös muutaman pöydän asiakkailleen. Etymologisesti sanan bistro juuret saattaa erään teorian mukaan viitata "paikkaan, jossa juodaan pahaa viiniä" (; ), toisen tarinan mukaan se juontaa juurensa venäläisten kasakoiden "Bystro! Bystro!" -huutoihin (Nopeasti! Nopeasti!). Sana vakiintui ranskan kieleen 1800-luvun lopulla.

Samantapaisia epämuodollisia ravintolatyyppejä ovat italialainen *[[trattoria]]* ja *[[osteria]]*, espanjalainen *[[bodega]]*, brittiläinen *[[pub]]*, saksalaiset *[[Bierstube]]* ja *[[Gasthaus]]*, kreikkalainen *[[taverna]]* ja ruotsalainen *krog* eli krouvi.

Lyonin kaupungissa sijaitsevat liha- ja sisäelinruokia tarjoilevat bistrot tunnetaan nimellä *[[bouchon]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Metsälä (Siipyy)

**Metsälä** () on kylä ja aiempi tilastollinen taajama Siipyyssä Kristiinankaupungissa.

Kylän keskus sijaitsee aivan valtatien 8 länsipuolella ja sieltä on yhteys Siipyyn kirkonkylään yhdystietä 6601 pitkin. Metsälän lähikyliä tai kulmakuntia ovat etelässä Kallträsk, lounaassa Siipyyn kirkonkylä, luoteessa Henriksdal ja koillisessa Uttermossa. Kylän pellot sijoittuvat kyläkeskuksen länsipuolelle. Valtatien itäpuolella on kaksi järveä, Lilla Sandjärv ja Stora Sandjärv.

Vuoden 1960 väestönlaskennassa 1,5 neliökilometrin suuruisessa taajamassa oli 226 asukasta, joista 55,8 prosenttia oli ruotsinkielisiä. Vuoden 1970 väestönlaskennassa Metsälä ei enää ollut taajama.

## Kuvia Metsälästä

Tiedosto:Slätten i Ömossa.jpg | Maalaismaisemaa kylän keskusalueen ulkopuolella.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Norjan kansanäänestys Euroopan unionin jäsenyydestä 1994

**Norjan EU-kansanäänestys** oli 27. ja 28. marraskuuta 1994 Norjassa järjestetty neuvoa-antava kansanäänestys Norjan liittymisestä Euroopan unioniin.

Pitkän kiihkeän keskustelun jälkeen "ei"-äänet voittivat 52,2 prosentilla äänestyksen äänestysprosentin ollessa 88,6 prosenttia. Jäsenyys Euroopan yhteisössä oli aiemmin hylätty vuonna 1972 järjestetyssä kansanäänestyksessä ja Ranskan vetoon vuonna 1962.

## Kampanja
"Ei" -kampanjaa johti Keskustapuolueen johtaja Anne Enger Lahnstein. "Ei" -kampanjan pääteemat olivat itsemääräämisoikeuden menettäminen, jos Norja liittyisi unioniin, sekä Norjan ja EU:n väliset talouden rakenteelliset erot, koska Norjan talous perustuu voimakkaasti luonnonvarojen hyödyntämiseen (erityisesti öljyn ja kalan), toisin kuin pitkälle teollistuneen EU:n talous. 

Pääministeri Gro Harlem Brundtland johti "Kyllä" -kampanjaa. Hänen puolueensa, työväenpuolue, oli jakautunut kysymyksessä Norjan jäsenyydestä unionissa. Hän kieltäytyi eroamasta, jos kansanäänestys ei johtaisi "kyllä" -tulokseen sillä perusteella, että työväenpuolueessa olisi voinut syntyä vakavampia erimielisyyksiä. "Kyllä" -puolen tärkeimmät perustelut olivat, että Norja on osa Eurooppaa ja näin ollen sen rooli Euroopan unionissa on tärkeää ja että Norjan talous hyötyisi jäsenyydestä.

## Tulos

### Vaalipiireittäin

## Lähteet
Ruotsin Vuoden museo -palkinto

**Ruotsin Vuoden museo -palkinto** () on Ruotsin museoliiton (Riksförbundet Sveriges museer) ja Ruotsin ICOM:n jakama museoalan palkinto.

## Vuoden museo -palkinnon voittajat

*1994: Juutalainen museo, Tukholma
*1995: Skaraborgin lääninmuseo, Skara
*1996: Kuninkaallinen varuskamari, Tukholma
*1997: Norrtäljen taidehalli
*1998: Örebron lääninmuseo 
*1999: Arkkitehtuurimuseo, Tukholma
*2000: Boråsin tekstiilimuseo
*2001: Riksutställningar
*2002: Malmön museot
*2003: Moderna museet, Tukholma
*2004: Kulturen, Lund
*2005: Värmlannin museo, Karlstad
– *Palkintoa ei jaettu vuosina 2006–2008*  –
*2009: Maailmankulttuurin museo, Göteborg
*2010: Pohjoismainen akvarellimuseo, Tjörn
*2011: Flygvapenmuseum, Linköping
*2012: Smålandin museo, Växjö
*2013: Jamtli, Östersund
*2014: Göteborgin kaupunginmuseo
*2015: Merivoimien museo, Karlskrona
*2016: Tekniikan museo, Tukholma
*2017: Prinssi Eugenin Waldemarsudde, Tukholma
*2018: Göteborgin taidemuseo
*2019: Luonnosmuseo, Lund
*2020: Sörmlandin museo, Nyköping

## Katso myös
* Vuoden museo -palkinto (Suomi)
* European Museum of the Year Award

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Svenska ICOM: Årets museum
Wang Huning

**Wang Huning** (, s. 1955 Shanghai) on kiinalainen poliitikko, politiikan teoreetikko ja Kiinan kommunistisen puolueen jäsen. Wang syntyi vuonna 1955 Shanghaissa ja liittyi puolueen jäseneksi 1984. Wang on puolueen 19. keskushallituksen pysyvän politbyroon jäsen (Kiinan korkein poliittinen elin). Tällä hetkellä Wang johtaa keskushallituksen sihteeristöä, henkisen sivilisaation rakentamisen keskuskomissiota sekä puolueen politiikan tutkimuksen keskusta.

## Ura

Wangilla on alempi korkeakoulututkinto ranskan kielestä sekä ylempi korkeakoulututkinto oikeustieteestä. Wang on myös opiskellut Yhdysvalloissa Iowan yliopistossa sekä ollut tutkijavaihdossa Berkeleyn yliopistossa.    

Wang työskenteli pitkään arvostetussa Fudanin yliopistossa Shanghaissa oikeustieteen tutkijana, ja valittiin 30-vuotiaana yliopiston professoriksi. Hän toimi myös puoluepolitiikan parissa. Wangin poliittinen ura sai vauhtia vuonna 1995, jolloin Wang siirtyi Pekingiin tutkimusryhmän johtajaksi puolueen politiikan tutkimuksen keskukseen.  Pääkaupungissa Wangin ura eteni vauhdilla. Vuonna 2002 Wang nostettiin puolueen 16. keskuskomitean jäseneksi ja politiikan tutkimuksen keskuksen johtoon. Tänä aikana Wangista muodostui puolueen johtava poliittinen ajattelija ja teoreetikko. Wang on vaikuttanut keskeisesti puolueen virallisen ideologiaan muotoiluun. Wangin käsialaa ovat sekä Xi Jinpingin uuden aikakauden sosialismi, Hu Jintaon tieteellisen kehityksen konsepti sekä Jiang Zeminin kolme edustusta. Wang nousi puolueen politbyrooseen vuonna 2012 ja myöhemmin vuonna 2017 Wang valittiin vallan huipulle politbyroon pysyvään komiteaan. 

Wangia pidetään taitavana, muutoskykyisenä poliitikkona. Wang on nykyisen, Xi Jinpingin johtaman hallituksen lisäksi toiminut myös Hu Jintaon ja Jiang Zeminin hallituksissa. Hänellä sanotaan olevan läheiset suhteet kaikkiin elossa oleviin johtajiin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The meaning of the man behind China’s ideology (2.11.2017)  (economist.com)
* Yi Wang (6.11.2017) Meet the mastermind behind Xi Jinping’s power (arkistoitu via archive.org)  (washingtonpost.com)
* 王滬寧   (nccu.edu.tw)
Marseille (täsmennyssivu)

**[[Marseille]]** on kaupunki etelä-Ranskassa. Se voi tarkoittaa myös seuraavia:

* Marseillen-käännös, harhautusliikesarja jalkapallossa
* *[[Marseille (televisiosarja)|Marseille]]*, televisiosarja
* Hans-Joachim Marseille (1919&ndash;1942), saksalainen hävittäjä-ässä
Santa María de Laran kirkko

**Santa María de Laran kirkko** on viimeisiä säilyneitä visigoottien rakentamia kirkkoja Iberian niemimaalla. Se sijaitsee lähellä Quintanilla de las Viňasin kylää, lähellä Burgosin kaupunkia. Se on rakennettu arvioiden mukaan 600–900 luvuilla jaa. Espanjan kansallisen monumentin arvon se sai 25. marraskuuta 1929. Kirkkoa pidetään merkittävänä paitsi ikänsä vuoksi, mutta myös siksi, että siellä uskotaan olevan Espanjan vanhin Kristusta esittävä kuva.
## Historiaa
Santa Marían aluetta hallitsivat aluksi roomalaiset, jotka rakensivat sinne huviloitaan. Visigootit saapuivat alueelle kansainvaellusten myötä ja ryhtyivät rakentamaan kirkkoaan. Maurit valtasivat Iberian niemimaan vuonna 711. Tuolloin alue autioitui asukkaiden muutettua pohjoisemmaksi.

Reconquistan myötä alue vallattiin takaisin 900-luvulla ja tuolloin huomattiin, että alueen rakennukset olivat hylättyinä raunioituneet. Santa María de Laran kirkko päätettiin rakentaa uudelleen. Burgosin museosta löytyy hautakivi, jonka perusteella on päätelty jälleenrakentamisen tapahtuneen vuonna 902. Vuodelta 967 peräisin oleva kirje kertoo, että kirkko ja läheinen luostari ovat saaneet rahalahjoituksen.

Vuonna 1038 kirkko lahjoitettiin läheiselle San Pedro de Arlanzan luostarille. Tämän jälkeen se jäi vähitellen pois käytöstä ja se alkoi raunioitua.

Paikallinen seurakuntapappi Don Bonifacio Zamora tajusi vuonna 1921, että hänen kävelyretkellään pensaistosta löytämänsä kasvuston peittämä rakennelma olikin itse asiassa ikivanha kirkko. Tuolloin sitä käytettiin karja-aitauksena. Hän yritti kertoa löydöstään asiantuntijoille, mutta kesti aina vuoteen 1927 asti, että rakennusta tultiin tutkimaan.


Quintanilla de las Vinas-02-1996-gje.jpg|Kirkko idästä katsottuna
Image:QuintanillaViñas-2.jpg|Seinäkoriste
Quintanilla de las Vinas-08-Weinfries-1996-gje.jpg|Seinäkoriste
Quintanilla de las Vinas-10-Weinfries-1996-gje.jpg|Seinäkoriste
Image:Santa María. Quintanilla de las Viñas. Arco triunfal y ábside.jpg|Sisäkuva


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Årets museum

**Årets museum** voi viitata johonkin seuraavista:

* Vuoden museo (), suomalainen museoalan palkinto
* Ruotsin Vuoden museo (ruots. *Årets museum*), ruotsalainen museoalan palkinto
* Norjan Vuoden museo (), norjalainen museoalan palkinto.
Brown, Boveri & Cie.

**Brown, Boveri & Cie. (BBC)** oli sveitsiläinen sähköalan yritys, joka valmisti muun muassa sähkömoottoreita, turbiineja ja sähköveturien sähköisiä osia. Sen perustivat Badeniin Sveitsissä vuonna 1891 Charles Brown ja Walter Boveri, jotka työskentelivät aikaisemmin Maschinenfabrik Oerlikonissa pääsähköinsinöörinä ja kokoonpano-osaston johtajana.

Brown Boverin ensimmäinen tilaus oli Badenin kaupungin sähkölaitoksen rakentaminen. BBC teki useita perustavanlaatuisia sähköalan keksintöjä, kuten kolmivaihevirran käyttöön ottamisen rakentamalla Frankfurtiin Euroopan ensimmäisen vaihtovirtaa tuottavan lämpövoimalaitoksen. Vuonna 1910 BBC oli Sveitsin suurin koneenrakennusalan yritys. BBC perusti ympäri Eurooppaa tytäryhtiöitä, joista osa oli liikevaihdoltaan suurempia kuin sveitsiläinen emoyritys. Eräät näistä käyttivät keskitysleirivankeja orjatyövoimana kansallissosialistisen Saksan hallitsemilla alueilla toisen maailmansodan aikana.

Vuonna 1939 BBC valmisti ensimmäisen teollista mittakaavaa olevan 4 MW tehoisen kaasuturbiinikäyttöisen sähkövoimalaitoksen Neuchâteliin Sveitsiin.
        
Vuonna 1988 BBC fuusioitui ruotsalaisen ASEAn kanssa muodostaen Asea Brown Boverin (ABB).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sähkötarkastus

**Sähkötarkastus** on kiinteistöjen sähkölaitteiston määräaikaistarkastus, joka tulee tehdä yleensä 10 vuoden välein, jos sähkölaitteisto on luokiteltu. Määräaikaistarkastusvelvollisuus ei koske asuntoja. Sähkölaitteisto on yleensä luokiteltu, jos liittymän ylivirtasuojan nimellisvirta on suurempi kuin 35 A. Poikkeuksena ovat kahden asunnon asuinrakennukset, jotka eivät ole luokiteltuja suojalaitteen nimellisvirrasta riippumatta. Kerrostalon ja rivitalon sähkölaitteistot ovat luokiteltuja, mutta määräaikaistarkastusvelvollisuus niissä koskee vain asuinrakennusten liiketiloja ja vastaavia, joiden ylivirtasuojat ovat suuremmat kuin 35 A. 

Monissa teollisuushalleissa on sähkölaitteiston määräaikaistarkastus teettämättä, eivätkä niiden haltijat usein ole velvollisuudestaan tietoisia. Vapaaehtoisen tarkastuksen voi tilata luokittelemattomaankin sähkölaitteistoon. Tarkastuksia tekevät valtuutetut sähkötarkastajat ja tarkastuslaitokset. Luettelo tarkastajista on Tukesin nettisivuilla kohdassa sähkö .. tarkastustoiminta. 

## Lähteet
*Sähköturvallisuuslaki 2016/1135

### Viitteet
Norjan kansanäänestys Euroopan yhteisön jäsenyydestä 1972

**Norjan kansanäänestys Euroopan yhteisön jäsenyydestä** pidettiin 25. syyskuuta 1972. Pitkän kuuman väittelyjen jälkeen jäsenyyden vastustajat voittivat 53,5 prosentilla äänistä. Pääministeri Trygve Bratteli erosi tappion seurauksena. Tämä oli Norjan toinen yritys tulla Euroopan yhteisön (EY) jäseneksi sen jälkeen, kun Ranska esti sen vuonna 1962 ja uudelleen tilapäisesti vuonna 1967, mutta ensimmäinen yritys kansanäänestyksellä jonka aikana Norjalla oli täysin neuvotellut liittymisehdot EY:n kanssa.

Vuoden 1994 kansanäänestyksessä Euroopan unioniin liittymisestä tulokseksi tuli myös jäsenyyden hylkääminen.

## Tulos

### Vaalipiireittäin

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Visaginasin ydinvoimala

**Visaginasin ydinvoimala** on  Ignalinan voimalan sulkemisen jälkeen laadittu suunnitelma ydinvoimalan rakentamiseksi Liettuaan. Liettuan tavoitteena oli rakentaa uusi ydinvoimala vuoteen 2018 mennessä. Projekti kuitenkin lopetettiin vuonna 2016.

Uusi ydinvoimala oli suunniteltu sijoitettavaksi aivan Ignalinan vanhan voimalan viereen, sen itäpuolelle. Näin olisi voitu hyödyntää esimerkiksi jo rakennettua sähkönsiirtoverkkoa ja muita olemassa olevia perusrakenteita. Hankkeen huhtikuussa 2009 hyväksytty ympäristövaikutusten arvioinnin teki osaksi suomalainen Pöyry-konserni.

Kesällä 2012 Liettuan parlamentti hyväksyi alustavasti uudemman suunnitelman 1&nbsp;350 megawatin ydinvoimalasta. Voimalan reaktori haluttiin tilata japanilaiselta Hitachilta, joka olisi tullut 20 prosentin osuudella myös sijoittajaosakkaaksi tähän noin viisi miljardia euroa maksavaan uuteen ydinvoimalaan. Liettuan valtiolle olisi tullut  38 prosentin osuus, Viro oli kiinnostunut 22 prosentin osuudesta ja Latvia 20 prosentin osuudesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Uuden Visaginasin ydinvoimalan kotisivut
Rádio Nacional de São Tomé e Príncipe

**Rádio Nacional de São Tomé e Príncipe** (RNSTP) on São Tomén ja Príncipen kansallinen radioyhtiö.

Yleisradiotoiminta São Tomélla ja Príncipella alkoi vuonna 1949. Keski- ja lyhytaalloilla tapahtuneista lähetyksista huolehti paikallinen Radio-Clube de São Tomé e Príncipe. 1970-luvun alussa toiminta siirtyi Portugalin kansallisen radioyhtiön vastuulle ja asema sai nimen Emissor Regional de São Tomé e Príncipe. Vuonna 1972 sillä oli viiden kilowatin keskiaaltolähetin ja yhden kilowatin lyhytaaltolähetin.

Maan itsenäistyttyä vuonna 1975 perustettiin Rádio Nacional de São Tomé e Príncipe. Sen ULA- ja keskiaalloilla tapahtuvat lähetykset kattavat yli 80 prosenttia maan pinta-alasta. Lyhytaaltolähetykset loppuivat vuonna 1988. Televisiotoiminnasta huolehtii Portugalin tuella vuonna 1992 perustettu Televisão Santomense (TVS). Maassa toimii myös useita yksityisia radioasemia. Lisäksi välitetään Rádio e Televisão de Portugalin, Radio France Internationalen ja Voice  of American lähetyksiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rádio Nacional de São Tomé e Príncipe
Tunarin päiväkirja

**Tunarin Päiväkirja** () on brittiläinen Mark Grantin ja Mark Chapmanin käsikirjoittama tv-komediasarja, jota lähetettiin BBC Two-kanavalla vuosina 2000–2001 (Chapman myös ohjasi ensimmäisen tuotantokauden jaksot). Sarjassa seurataan kansainvälisen wc-tarviketehtaan toimistossa työskentelevän, työmoraaliltaan laiskan ja käytökseltään häikäilemättömän apulaismarkkinointipäällikkö Bob Slayn elämää. Suomessa ohjelmaa lähetti Nelonen vuonna 2002.

## Näyttelijät

## Jaksot

### Ensimmäinen tuotantokausi (2000)

### Toinen tuotantokausi (2001)

## Lähteet
Älä kokeile tätä kotona

**Älä kokeile tätä kotona** () on norjalainen komedia-tositelevisiosarja. Norjan yleisradioyhtiö NRK:n tekemän sarjan ensimmäinen jakso näytettiin 6. tammikuuta 2011, ja siitä on tehty yhteensä kuusi tuotantokautta. Sarjan juontajat rikkovat erilaisia arjen kieltoja ja varoituksia ja ottavat selvää niiden taustalla olevista vaaroista. Sarjaa on Suomessa esittänyt Yle TV2.

Sarjan ensimmäisinä juontajina toimivat Per Olav Alvestad (kaudet 1–3) ja Rune Nilsson (kaudet 1–4), joita ovat seuranneet Torfinn Borkhus (kaudet 4–6) ja viimeisimpänä Marte Hedenstad (kaudet 5–6). Juontajien lisäksi myös räjähdeasiantuntija Roar ja kultakala Sveinung ovat esiintyneet sarjassa lukuisia kertoja.

Jokaisen kauden alussa juontajat saavat käyttöönsä omakotitalon, jossa ohjelma kuvataan. Vuosien aikana sarjassa on muun muassa ammuttu ilotulitteita sisätiloissa, täytetty kokonainen huone vedellä, räjäytetty asuntovaunu ja valmistettu olutta lämminvesivaraajassa. Tapaturmien ja onnettomuuksien varalta kuvauksissa on aina paikalla terveydenhuollon ja palokunnan edustajia. Jokainen kausi päättyy talon täydelliseen tuhoon viimeisessä jaksossa.

Jo ensimmäisen kauden aikana sarja sai kritiikkiä norjalaisilta turvallisuusviranomaisilta, joiden mukaan sarja yllytti esimerkiksi kotitekoisten pommien valmistamiseen ja räjähteiden huolimattomaan käsittelyyn. Jokaisessa jaksossa toistetuista moninaisista varoituksista huolimatta eräät psykologit olivat myös sitä mieltä, etteivät kaikki lapset välttämättä kykene ymmärtämään kaikkia sarjassa tehtyihin kokeisiin liittyviä vaaroja. Kritiikistä huolimatta sarja sai hyvän vastaanoton yleisöltä, ja ensimmäisen kauden jaksoja seurasi keskimäärin 672&nbsp;000 katsojaa.

Sarjasta on tehty omia versioita Kanadassa, Saksassa, Tanskassa, Ruotsissa, Alankomaissa ja Puolassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sarjan kotisivut
Nguyễn Phú Trọng

**Nguyễn Phú Trọng** (14. huhtikuuta 1944 – 19. heinäkuuta 2024) oli vietnamilainen poliitikko. Hän toimi maata johtavan kommunistisen puolueen pääsihteerinä vuodesta 2011 alkaen, ja Vietnamin presidenttinä vuosina 2018–2021. Hän oli myös kommunistipuolueen politbyroon puheenjohtaja.

## Nuoruus ja nousu puolueessa
Trọng syntyi 1944 talonpoikaisperheeseen Hanoin esikaupunkialueella. Hän opiskeli Vietnamissa kirjallisuutta ja sosialismin teoriaa, ja Neuvostoliitossa hän suoritti tohtorintutkinnon.

Trọng liittyi 1968 kommunistiseen puolueseen ja työskenteli kommunistisen lehden toimittajana. Hänestä tuli myöhemmin lehden päätoimittaja.

Trọngista tuli 1994 puolueen keskuskomitean jäsen. Hän toimi helmikuusta 1998 tammikuulle 2000 puolueen ideologisen, kulttuurisen, tieteellisen ja opetuksellisen työn johdossa, ja maaliskuusta 1998 elokuulle 2006 hän oli teoreettisen keskusvaltuuston varajohtajana ja johtajana, mikä tarkoitti, että hän johti puolueen teoriatyötä. Trọng toimi 2006–2011 kansalliskokouksen puhemiehenä.

## Vietnamin johtaja
Trọngista tuli 2011 Vietnamin tosiasiallinen johtaja, kun hänet valittiin kommunistisen puolueen pääsihteeriksi. Hän toimi tehtävässä kolmen kauden ajan. Kolmannelle kaudelleen hänet valittiin 2021, kun kahden kauden raja poistettiin. Trọng oli pääsihteeriytensä lisäksi presidentti 2018–2021.

Trọng pyrki puoluejohtajana kitkemään korruptiota. Hän käynnistikin Vietnamin historian suurimmat korruption vastaiset toimet, ja vuoden 2016 jälkeen yli 139&nbsp;000 puolueen jäsentä sai rangaistuksia korruptiosta. Toimia on kuvattu jopa niin koviksi, että sillä on ollut vaikutusta maan talouteen. Monet virkamiehet ovat pelänneet mahdollisia syytöksiä ja ovat siksi jättäneet allekirjoittamatta sopimuksia.

Trọng sanoi haluavansa kehittää Vietnamista modernin teollisuusvaltion. Hän oli ensimmäinen Vietnamin puoluejohtaja, joka vieraili Yhdysvalloissa. Tämä tapahtui Barack Obaman vieraana vuonna 2015. Hän toteutti niin sanottua ”bambudiplomatiaa” eikä halunnut ottaa puolta Yhdysvaltain ja Kiinan välisessä kilpailussa.

Trọng heikensi valtakaudellaan ihmisoikeuksien ja sananvapauksien tilaa ja rajoitti erilaisilla laeilla lehdistöä ja internetiin pääsyä. Monia toisinajattelijoita, aktivisteja ja bloggaajia vangittiin tai karkotettiin.

Trọngin heikkenevän terveyden tilaa spekuloitiin vuoden 2024 aikana, ja hän oli poissa myös monista merkittävistä tapaamisista. Vietnamin hallinto ilmoitti 18. heinäkuuta Trọngin jäävän sivuun johtotehtävistä ja presidentti Tô Lâmin toimivan hänen sijaisenaan. Seuraavana päivänä Trọng kuoli sairaalassa ”korkeaan ikään ja vakavaan sairauteen”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Siipyyn kirkonkylä

**Siipyyn kirkonkylä** () on kirkonkylä, aiempi kuntakeskus ja entinen taajama Siipyyssä Kristiinankaupungissa. Ennen vuoden 1973 kuntaliitosta se oli Siipyyn kunnan hallinnollinen keskus. Kirkonkylä sijaitsee samannimisen Siipyyn () rekisterikylän alueella. Vuoden 1960 väestönlaskennassa 2,5 neliökilometrin suuruisessa taajamassa oli 213 asukasta, joista 93,4 prosenttia oli ruotsinkielisiä. Vuoden 1970 väestönlaskennassa Siipyyn kirkonkylä ei enää ollut taajama.

Siipyyn kirkonkylän halki kulkee yhdystie 6600, jota pitkin pääsee etelään Merikarvian Kasalaan ja pohjoiseen Skaftungiin. Itään Metsälään ja Kallträskiin vie yhdystie 6601. Kirkonkylän ydinalue ei sijaitse aivan Selkämeren rannalla, mutta sen länsipuolella oleva Kiili () on meren rannalla. Siipyy ja Kiilin kalasatama ovat valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö. Kiilissä on myös kotiseutumuseo.

Kirkonkylässä sijaitsee Siipyyn kirkko. Se on valmistunut vuonna 1972, joka oli Siipyyn viimeinen vuosi itsenäisenä kuntana ennen liittämistä Kristiinankaupunkiin.

## Kuvia Siipyyn kirkonkylältä

Tiedosto:Gamla kommunhuset och kyrkan i Sideby 20180912a.jpg | Siipyyn vanha kunnantalo ja kirkon kellotapuli.


## Lähteet
Festival vodoun

**Festival vodoun** (myös *Perinteiden päivä* tai *Fête du Vodoun*, tunnetaan myös *Perinteisenä uskontojen päivänä*) on vuosittain tammikuun 10. päivänä Beninissä järjestettävä festivaali, jossa juhlitaan traditionaalisen afrikkalaisen uskonnon kulttuuria ja perinnettä.  

Beninissä vodoun julistettiin virallisesti uskonnoksi vuonna 1996. Tammikuun 10. on virallinen vapaapäivä. Festivali on houkutellut osallistumaan sekä tuhansia sille omistautuneita, että matkailijota. Festivaalia vietetään koko maassa, mutta suurimmat tapahtumat järjestetään  Ouidahissa ja Grand-Popossa. 

Festivaali yrittää rakentaa vodouniin liittyvän taiteen kautta neljän vuosisadan historiaa Afrikan, Karibian, Amerikkojen ja Euroopan välillä. Näiden eri kansojen välinen historia perustuu suurelta osin orjakauppaan, jossa Beninin alue oli orjien merkittävä kokoamispaikka 1700-luvulla. Vaikka orjien edellytettiin luopuvan kulttuuriperintönsä taiteellisista ilmaisuista, vodoun levisi Atlantin yli. Vodoun-rituaaleja järjestettiin muun muassa Brasiliassa ja Boliviassa, vaikka ne olivat kiellettyjä orjien kuoleman- tai vankeusrangaistuksen uhalla. Salassa toimitetut Vodoun-rituaalit integroitiin katolisiin rituaaleihin  ja käsityksiin, jolloin niistä tuli hyväksyttäviä. Vodouniin liittyvät Capoeira Brasiliassa ja Santeria Kuubassa, Kolumbiassa ja Venezuelassa.

## Kuvia

File:Zangbeto running in Vodoun Festival Grand Popo Benin Jan 2018.jpg|Zangbeto vauhdissa.
File:Zangbeto in Vodoun Festival Grand Popo Benin Jan 2018.jpg|Zangbeto
File:Two Zangbetos landing in Vodoun Festival Grand Popo Benin Jan 2018.jpg|Kaksi Zangbetoa kulkee veneellä laguunin vastapäisen rannan kylästä.
File:Restaurant in Vodoun Festival Grand Popo Benin Jan 2018.jpg|Ravintola festivaalialueella.
File:Two Zangbetos in Vodoun Festival Grand Popo Benin Jan 2018.jpg|Kaksi Zangbetoa.
File:Procession Vodoun Festival Grand Popo Benin Jan 2018.jpg|Festivaalin kulkue.
File:Procession and audience in Vodoun Festival Grand Popo Benin Jan 2018.jpg|Kulkue ja festivaalin yleisöä.
File:Photohraphing procession Vodoun Festival Grand Popo Benin Jan 2018.jpg|Kulkue ja kuvaaja.
File:Audience in Vodoun Festival Grand Popo Benin Jan 2018.jpg|Puhujia, tv-ryhmä ja festivaaliyleisöä.
File:Dancers in Vodoun Festival Grand Popo Benin Jan 2018.jpg|Tanssijoita
File:Obseving Zangbeto in Vodoun Festival Grand Popo Benin Jan 2018.jpg|Zangbeto


## Lähteet
Liikenneopettaja

**Liikenneopettaja** on yleensä autokoulun palveluksessa oleva henkilö, joka vastaa ajokorttia suorittavien kuljettajien ajo- ja teoriaopetuksesta. Liikenneopettajat voivat toimia myös erilaisissa liikennealan asiantuntijatehtävissä.  Alalla voi suuntautua erilaisiin erikoistumisvaihtoehtoihin, kuten kaksipyöräisten, raskaan liikenteen tai ekologisen liikenteen koulutuksiin. 

## Liikenneopettajan ammatti

### Koulutus
Liikenneopettajan ammattipätevyysvaatimuksena on liikenneopettajan erikoisammattitutkinto, joka suoritetaan näyttötutkintona. Tutkinto on mahdollista suorittaa Jyväskylän liikenneopettajaopistossa tai Hämeenlinnan liikenneopetuskeskuksessa. Opintojen suorittaminen kestää keskimäärin 2,5-3 vuotta. 

Liikenneopettajan ammatissa toimimista varten on haettava Liikenne- ja viestintävirastolta liikenneopettajalupa. Luvan hakijan on oltava vähintään 23-vuotias, liikenneopettajan erikoisammattitutkinnon pakolliset osat suorittanut ja hänellä tulee olla opetettavan kulkuneuvon tai sitä ylemmän luokan ajo-oikeus vähintään kolmen vuoden ajalta. Hakija ei saa olla ajokiellossa, hänen on täytettävä yleisimpien ajokorttiluokkien terveysvaatimukset ja oltava henkilökohtaisilta ominaisuuksiltaan pätevä liikenneopettajaksi.

### Työnkuva
Autokouluissa työskentelevät liikenneopettajat toimivat opettajina käytännön ajoharjoituksissa, jotka yleensä suoritetaan lähialueen maanteillä. Lisäksi he vastaavat teoriatuntien suunnittelusta ja tuntien pitämisestä. Teoriatunneilla opetellaan liikennesääntöjä, liikenteen vuorovaikutusta sekä ajoneuvoihin liittyviä perusasioita. Opetuksen on tärkeää olla yksilöllistä, sillä oppilaiden lähtötaso koulutukseen vaihtelee. 

### Liikenneopettajan eettiset ohjeet
Autokoululiitto on julkaissut liikenneopettajille eettiset ohjeet, joiden keskiössä on liikenneopettajien oman vastuunsa ja  roolinsa tunteminen. Liikenneopettajien tärkein tehtävä on liikenneturvallisuuden edistäminen, mikä korostuu erityisesti kuljettajaopetuksessa. Liikenneopettaja on vastuussa siitä, että jokainen ajokortin suorittaja saavuttaisi kuljettajaopetuksen tavoitteet mahdollisimman laajasti. Eettiset ohjeet myös korostavat liikenneopettajan ja asiakkaan välistä vuorovaikutussuhdetta ja keskinäistä luottamusta.  

## Keskustelua
Vuoden 2018 ajokorttiuudistus on aiheuttanut keskustelua liikenneopettajien keskuudessa. Ajokorttiuudistuksen myötä esimerkiksi mopo-opetuksesta poistuivat pakolliset ajotunnit, autokoulun kakkosvaihe jäi pois ja opetusluvalla opettamisesta tuli houkuttelevampaa. Liikenneopettajat ovat esittäneet huolensa erityisesti liikenneturvallisuudesta; tilastojen mukaan mopo-opetuksen ajotunnit sekä autokoulun kakkosvaihe olivat olleet olennaisia onnettomuuksien määrää vähentäviä tekijöitä.  Opetusluvan haltijan opastuksessa ajokortin suorittavien määrän nousu puolestaan on laskenut autokoulussa käyvien ihmisten määrää ja sitä kautta vähentänyt liikenneopettajien työtä. 

## Lähteet