open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kaarle VI (keisari)

**Kaarle VI,** *Karl Frans Josef* (1. lokakuuta 1685 Wien, Itävallan arkkiherttuakunta – 20. lokakuuta 1740 Wien, Itävallan arkkiherttuakunta) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari, Unkarin, Böömin, Kroatian ja Serbian kuningas ja Itävallan arkkiherttua vuosina 1711–1740.

## Suku
Karl Frans syntyi keisari Leopold I:n ja tämän kolmannen vaimon, palatsikreivitär Eleonoora Magdalena Terese von der Pfalz-Neuburgin (1655–1720) nuorempana poikana. Hänen seitsemän vuotta vanhempi veljensä oli Joosef I.  

## Nuoruus ja kasvatus
Arkkiherttua Karl Frans kasvoi Espanjassa ja asui perheensä kanssa tyytyväisesti Barcelonassa valmistautuessaan perimään Espanjan valtaistuimen lapsettoman serkkunsa Kaarle II:n kuoltua vuonna 1700. Espanjan perimyssota päättyi, kun Kaarle peri yllättäen Habsburgien imperiumin vanhemman veljensä Joosef I:n varhaisen kuoleman jälkeen vuonna 1711 eikä kukaan halunnut sallia antamaan Kaarlelle molempia valtaistuimia. Muuttuessaan Wieniin hän toi mukanaan Espanjalaisen ratsastuskoulun ja rakennutti sen nykyään käytössä olevan upean hallin.

## Keisarina
Vuonna 1713 Kaarle VI joutui säätämään pragmaattisen sanktion taatakseen tyttärensä Maria Teresian kruununperimyksen.
Sen tarkoitus oli estää Habsburgien valtakunnan hajoaminen, ja siinä määriteltiin, että valta periytyisi vanhimmalle pojalle, tai tämän puuttuessa vanhimmalle tyttärelle, tai tämän puuttuessa veljen lapsille. Hän meni jopa niin pitkälle, että lahjoi etukäteen yhdeksän vaaliruhtinasta, jotka hänen kuoltuaan jättivät huomiotta lupauksensa, mutta pitivät saamansa rahat. Tämä johti Itävallan perimyssotaan vuosina 1740-1748. 

Kaarle VI kuoli 55-vuotiaana, 29 vuoden hallituskauden jälkeen 20. lokakuuta 1740 vilustuttuaan metsästysretkellä. 

## Avioliitto ja lapset
Kaarle VI nai Braunschweig-Wolfenbüttelin prinsessa Elisabet Kristiinan (1691–1750) vuonna 1708. He saivat neljä lasta, joista kaksi kuoli jo pieninä lapsina.

* arkkiherttua Leopold Johann (13. huhtikuuta 1716 – 4. marraskuuta 1716), kuoli seitsenkuisena
* arkkiherttuatar Maria Teresia (13. toukokuuta 1717 – 28. marraskuuta 1780), avioitui vuonna 1736 Lothringenin herttua Frans Stefanin kanssa ja heille syntyi 16 lasta.
* arkkiherttuatar Maria Anna (26. syyskuuta 1718 – 16. joulukuuta 1744), avioitui Lothringenin herttua Kaarlen kanssa ja heillä oli kuolleena syntynyt tytär. Maria Anna kuoli 24-vuotiaana Brysselissä. He olivat Itävallan Alankomaitten yhteishallisijoita. 
* arkkiherttuatar Maria Amalia (5. huhtikuuta 1724 – 19. huhtikuuta 1730), kuoli kuusivuotiaana

 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Viulu-ukko

**Viulu-ukko** on Pihasoittajat-yhtyeen esittämä kappale, joka edusti Suomea vuoden 1975 Eurovision laulukilpailussa. Kappaleen sävelsi Kim Kuusi ja sanoitti Hannu Karlsson. Tukholmassa järjestetyssä loppukilpailussa kappale esitettiin englanniksi nimellä ”Old Man Fiddle”. Se sijoittui seitsemänneksi ja sai Sveitsiltä ja Länsi-Saksalta täydet kaksitoista pistettä.

Kappale ilmestyi myös Pihasoittajien vuonna 1975 julkaistulla albumilla *[[Kontaten kotia]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yle Elävä arkisto: Kappaleen esitys Suomen karsinnassa
Amerikanpitbullterrieri

**Amerikanpitbullterrieri** (), lyhyemmin **pitbull**, on Yhdysvalloista kotoisin oleva jalostettu koirarotu. Rotua rekisteröidään American Dog Breeders Associationiin (ADBA), All American Dog Registryyn (AADR), United Kennel Clubiin (UKC), Bone Fide Kennel Clubiin (BFKC) tai American Pit Bull Registryyn (APBR).

Rodusta käytetään myös nimitystä *pitbull*. Nimi tulee koiratappeluareenasta, englanniksi *pit*, ja härkää muistuttavasta ruumiinrakenteesta, englanniksi *bull*.

## Luonne ja käyttäytyminen

Rodun maahantuonti Isoon-Britanniaan kiellettiin vuonna 1991. Maassa jo ennestään olleet yksilöt tuli rekisteröidä, steriloida, korvamerkitä ja mikrosiruttaa, ja julkisella paikalla niillä piti olla kuonokoppa eikä niitä saanut pitää irti. Pitbullien puolustajien mielestä niiden huonoon maineeseen ovat syypäitä vastuuttomat koiranomistajat ja sensaatiohakuinen media.

Vuonna 2019 julkaistun meta-analyysin mukaan amerikanpitbullterrierit purevat ihmisiä kasvoihin enemmän kuin muiden rotujen edustajat. Pitbullien puremat aiheuttavat myös vakavampia vammoja kuin muiden koirarotujen puremat. Tutkijat suosittelivatkin, että korkean puremisriskin koiria ei hankittaisi lapsiperheisiin.

Amerikanpitbullterrieriä on käytetty terapiakoirana.

## Alkuperä
1870-luvulla staffordshirenbullterrieri saapui ensikertaa Pohjois-Amerikkaan, missä sitä käytettiin koiratappeluissa. Se oli paikallisten tappeluharrastajien mielestä kooltaan liian pieni, joten jalostus keskittyi aiempaa suurempaan kokoon, raskaampaan runkoon, kookkaampaan päähän ja leveämpään rintakehään. American Kennel Club ei kuitenkaan suostunut rekisteröimään näin syntynyttä uutta amerikkalaista rotua sen tappelutaustasta johtuen. Vuonna 1898 rodun harrastajat perustivatkin oman järjestönsä, United Kennel Clubin, ja saivat täten koiransa rekisteröityä. 

Vaikka koiratappelut kiellettiin Yhdysvalloissa lailla, vielä 1990-luvulla siellä tiedetään järjestetyn runsaasti laittomia otteluita, ja niissä arvioidaan kuolleen vuosittain noin 1&nbsp;500 koiraa.

## Pitbullmastiff
Yhdysvaltojen länsiosissa on jalostettu ns. *Pit Bullmastiff*, nimensä mukaisesti amerikanpitbullterrierin ja bullmastiffin välisestä risteytyksestä. Sen alkuperäinen rooli oli sama kuin pitbullilla: koiratappelut. Tarkoituksena oli saada aikaan nykyistä pitbullterrieriä kookkaampi ja voimakkaampi tappelukoira. Nämä suurikokoiset taisteluristeytykset olivat 2000-luvun alussa suosittuja maan länsirannikolla.

## Katso myös
*Amerikanbully
*Amerikanstaffordshirenterrieri
*Amerikanbandoggi

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Suomen pitbullyhdistys Paljon tietoa amerikanpitbullterrieri-rodusta, kysy/vastaa-palsta ym.
*SATHY-yhdistys 1990-luvulla perustettu yhdistys, jossa runsaasti pitbull-toimintaa ja -asiaa.
Rakennusliitto

**Rakennusliitto** (vuoteen 1991 **Rakennustyöläisten Liitto**) on Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestöön kuuluva rakennusalan ammattiliitto. Liitto edustaa talonrakennus-, talotekniikka-, maalaus-, lattianpäällystys-, maa- ja vesirakennus-, asfaltti-, vedeneristys- sekä rakennustuoteteollisuuden alojen työntekijöitä.

Liiton puheenjohtajina ovat toimineet muiden muassa Aarne Saarinen, Erkki Salomaa ja Aarno Aitamurto. Nykyinen puheenjohtaja on Kimmo Palonen ja varapuheenjohtaja Jyrki Ojanen. Rakennusliitossa on noin 66&nbsp;000 jäsentä noin kahdessasadassaneljässäkymmenessä ammattiosastossa, joista tamperelainen osasto 10 on isoin. Rakennusliitto on luopunut poliittisista ryhmärakenteista, joten se ei osallistu myöskään SAK:ssa sosiaalidemokraattisen tai vasemmistoliittolaisen ryhmän toimintaan. Rakennusliitto julkaisee kahdeksan kertaa vuodessa ilmestyvää *Rakentaja*-lehteä.

Rakennustyöläisillä on ollut ammattiosastoja 1800-luvun lopulta alkaen. Vuosina 1924–1930 toiminut Suomen Rakennustyöväen Liitto oli ensimmäinen kaikkia rakennustyöläisiä yhdistämään pyrkinyt liitto. Se asetettiin toimintakieltoon kommunistilaeilla vuonna 1930. Rakennusliitto laskee toimintansa alkaneen vuodesta 1924.

Suomen Putkimiesliitto lakkautti toimintansa joulukuussa 1957 ja SPL:n osastot yhdistyivät rakennusliittoon vuoden 1958 alusta alkaen. Vuodesta 1904 alkaen toiminut Suomen Muurarien Liitto yhdistyi rakennusliittoon vuonna 1971, jolloin liittoon muodostettiin muurarien jaosto.

## Puheenjohtajat
* Uno Nurminen, 1924&ndash;1930
* Tuomas Bryggari, 1930&ndash;1939
* Uno Nurminen, 1939&ndash;1945
* Viljo Rautelin, 1945&ndash;1955
* Aarne Saarinen, 1955&ndash;1967
* Erkki Salomaa, 1967&ndash;1971
* Aarno Aitamurto, 1971&ndash;1987
* Pekka Hynönen, 1987&ndash;2005
* Matti Harjuniemi, 2005&ndash;2023
* Kimmo Palonen, 2023–

## Liittokokousvaalit
Rakennusliiton liittokokousedustajat on valittu suhteellista vaalitapaa käyttäen vuodesta 1971 alkaen.

## Siikaranta
Rakennusliiton loma- ja kurssikeskus Nuuksion Siikajärvellä Espoon ja Kirkkonummen rajalla muutettiin vuonna 1981 kansanopistoksi nimeltä Siikaranta-opisto. Kiinteistö myytiin 2015.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Liiton kotisivu
*Tilastotietoja Rakennusliitosta vuosilta 1988–1998 (Rakennusliitto 1999)
*Rakentaja-lehti
Bålsta

**Bålsta** on Ruotsissa Uppsalan läänissä sijaitsevan Håbon kunnan keskustaajama. Se sijaitsee noin 50 kilometriä etelään Uppsalasta ja noin 40 kilometriä luoteeseen Tukholmasta. Suuri osa taajaman asukkaista pendelöi joko Uppsalaan tai Tukholmaan. Bålstaan liikennöi Tukholman paikallisjunan linja 35.

Bålstassa sijaitsee Åbergin museo, joka on keskittynyt sarjakuviin.

## Väestönkehitys

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dead By X-Mas

**Dead By X-Mas / Nothing New** on joulukuussa 1981 julkaistu Hanoi Rocksin kolmas single ja neljäs julkaisu. Single julkaistiin ennen toista tammikuussa 1982 julkaistua *[[Oriental Beat]]*-albumia, mutta sen kappaleet löytyvät vasta singlekokoelmalta ja kolmannelta studioalbumilta *[[Self Destruction Blues]]*. Single on nauhoitettu ennen Oriental Beatia, joka nauhoitettiin Lontoossa marraskuussa 1981. Ilmeisesti single on siis äänitetty *Decibel Studio*ssa Tukholmassa elo-syyskuussa.

B-puolen *Nothing New* ei ole niin tunnettu kuin A-puolen *Dead By X-Mas*, jota on pidetty kuin ennusteena yhtyeen toisen rumpalin Razzlen kuolemasta. Razzle kuoli Vince Neilin kyyditsemänä auto-onnettomuudessa ennen joulua 9. joulukuuta 1984. Razzlen kuoleman jälkeen lehdet kertoivat kuinka Syracusessa Yhdysvaltain itärannikolla Hanoi Rocksin yhdellä viimeisistä keikoista viimeinen soitettu kappale oli Razzlen rummuttama "Dead By X-Mas". Kappaleessa toistuukin kertosäkeessä lause "*I'll be dead by X-mas now anyway *" (). 

Kummatkin kappaleet ovat Andy McCoyn säveltämiä ja sanoittamia. Single julkaistiin vain Suomessa Johannalta. Dead By X-Mas-kappaleessa Michael Monroe laulamisen lisäksi soittaa eräät kitaraosuudet ja piano-osuuden.

## Kappaleet
# 
# 

Kesto: 6 min 17 s

## Kokoonpano
* Michael Monroe – laulu, sähkökitara, piano
* Andy McCoy – sähkökitara (Laulu kappaleessa nothing new)
* Nasty Suicide – sähkökitara
* Sam Yaffa – bassokitara
* Gyp Casino – rummut

## Lähteet
Ljubljanan linna

**Ljubljanan linna** () on keskiaikainen linna Slovenian pääkaupungissa Ljubljanassa. Linnan rakennustyöt käynnisti Habsburgien hallitsijasuku vuonna 1485. Sitä ennen sen tieltä oli hävitetty paikalla sijainnut Spanheimin suvun linnoitus. Uuden linnan ensisijaisena tehtävänä oli torjua turkkilaisten hyökkäykset ja miehittämisyritykset.

Linna oli 1600- ja 1700-luvulla sotilassairaalana ja asevarastona. Myöhemmin itävaltalaiset alkoivat käyttää sitä vankilana. Vuonna 1905 linna päätyi Ljubljanan kunnan haltuun, joka käytti sitä kulttuuritarkoituksiin. Kun kunnassa oli asuntopulaa, linnaan rakennettiin myös asuntoja. Linnaan tehtiin myös kunnostussuunnitelmia, joista kuuluisimmaksi nousi arkkitehti Jože Plecnikin suunnitelma. Nuo suunnitelmat eivät kuitenkaan koskaan toteutuneet. Järjestelmällinen kunnostustyö linnassa aloitettiin vuoden 1963 jälkeen, jolloin viimeisetkin sen asukkaista muuttivat muualle kaupunkiin.

## Aiheesta muualla
* Tietoa linnasta
Richmond (Brittiläinen Kolumbia)

**Richmond** on kaupunki Tyynen valtameren rannalla Brittiläisessä Kolumbiassa Kanadassa Vancouverin kaupungin eteläpuolella Fraserjoen suun saarilla. Sen asukasluku vuonna 2021 oli 209&nbsp;937. Kaupungissa sijaitsee Vancouverin kansainvälinen lentoasema.

## Maantiede

Richmond sijaitsee Kanadan Brittiläisessä Kolumbiassa Fraserjoen suulla sijaitsevilla saarilla,. Suurimmat saaret ovat Sea ja Lulu, joiden lisäksi kaupunki käsittää 12 pienempää saarta. Richmondin pohjoispuolella on Vancouverin kaupunki ja idässä New Westminster. Kaupungin pinta-ala on 128,87&nbsp;km².

## Historia
Nykyisen Richmondin alkuperäisasukkaita eli intiaaneja olivat rannikon salishit. Heitä kävi ajoittain alueen saarilla kalastusretkillä. Vuonna 1861 eversti Richard C. Moody kartoitti Fraserjoen aluetta uusia kaupunkeja varten. Hän antoi paikan saarille nimet Sea ja Luku yhdysvaltalaisen näyttelijä Lulu Sweetin mukaan. Vuonna 1862 alueen ensimmäinen siirtolainen Hugh McRoberts osti 648 hehtaaria maata Sean saarelta. Hän kutsui tilaansa nimellä Richmond View aikaisemman Australiassa sijainneen kotipaikkansa mukaan. Nykyinen kaupunginnimi on mahdollisesti lähtöisin tästä nimestä.

Saarille alkoi saapua myös muita siirtolaisia ja vuonna 1879 niillä asui noin 30 perhettä. Samana vuonna alueesta tehtiin oma kuntansa. Stevestonin alueelle muodostui kalasatama ja siihen liittynyttä teollisuutta. 1880-luvulta alkaen teollisuus toi seudulla siirtolaisia Japanista. Steveston on edelleen huomattava japanilaisten keskittymä. Vuonna 1889 valmistui Richmondin mantereeseen yhdistänyt silta ja vuonna 1902 rautatie. Vancouverin kansainvälinen lentoasema valmistui Sean saarelle vuonna 1931. 1970-luvulta 1990-luvun alkuun Richmondiin muutti siirtolaisia Kiinasta, Hongkongista, Taiwanilta ja Filippiineiltä. Väkiluku oli kaksinkertaistunut ja Richmond sai kaupungin aseman vuonna 1990.

## Väestö
Kanadan vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan Richmondin asukasluku oli 209&nbsp;937. Vuonna 2016 vastaava lukema oli 198&nbsp;309. Väestöntiheys vuonna 2021 oli 1&nbsp;629 as./km². Noin 60&nbsp;% kaupungin väestöstä on maahanmuuttajia. Maahanmuuttoa on tullut etenkin Kiinasta, Filippiineiltä, Intiasta ja Hongkongista. Monissa kaupungin liikkeistä kyltit on kirjoitettu sekä englanniksi että kiinaksi.

## Urheilu

Richmondin Oval-hallissa järjestettiin vuoden 2009 pikaluistelun matkakohtaiset MM-kilpailut ja vuoden 2010 talviolympialaisten pikaluistelukilpailut.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mariborin lentoasema

**Mariborin lentoasema** ()  on Slovenian toiseksi suurin lentoasema. Se palvelee Mariborin kaupunkia, sijaiten noin kymmenen kilometriä siitä etelään, Hoče-Slivnican kunnassa. Lentoasema avattiin vuoden 1976 kesäkuussa. Vuonna 2006 lentoasemaa käytti 12 419 matkustajaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Burlington (Kanada)

**Burlington** on Suur-Torontoon kuuluva kaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa. Kaupungissa elää noin 164&nbsp;000 ihmistä, joista 92 % on eurooppalaista syntyperää ja 80 % on kristittyjä (2006). Aasialais- ja afrikkalaistaustaisen väestön osuus on erittäin pieni. 

Burlingtonissa on Kanadan suurin kasvitieteellinen puutarha. 

## Lähteet

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Wolfgang Stegmüller

**Wolfgang Stegmüller** (3. kesäkuuta 1923 Natters, Itävalta – 1. kesäkuuta 1991 München, Saksa) oli saksalais-itävaltalainen filosofi, joka on vaikuttanut tieteenfilosofiaan ja analyyttiseen filosofiaan. Hänen teoksensa *Hauptströmungen der Gegenwartsphilosophie* oli merkittävässä roolissa analyyttisen filosofian palauttamisessa saksankielisen yleisön tietoisuuteen.

## Teoksia

* *Unvollständigkeit und Unentscheidbarkeit* (1959)
* *Das Wahrheitsproblem und die Idee der Semantik* (1957)
* *Einheit und Problematik der wissenschaftlichen Welterkenntnis* (1967)
* *Hauptströmungen der Gegenwartsphilosophie*, osat I-IV, (1989)
* *Metaphysik-Skepsis-Wissenschaft* (1969)
* *Probleme und Resultate der Wissenschafttheorie und Analytischen Philosophie*
** Nide I, *Erklärung-Begründung-Kausalität* (1983)
** Nide II, *Theorie und Erfahrung* (1974)
*** 1. osa: *Theorie und Erfahrung* (1974)
*** 2. osa: *Theorienstrukturen und Theoriendynamik* (1985)
*** 3. osa: *Die Entwicklung des neuen Strukturalismus seit 1973* (1986)
** Nide III, *Strukturtypen der Logik* (1984)
** Nide IV, *Personelle und statistische Wahrscheinlichkeit* (1973)
*** 1. osa: *Personelle Wahrscheinlichkeit und rationale Entscheidung* (1973)
*** 2. osa: *Statistisches Schließen – Statistische Begründung – Statistische Analyse* (1973)
* *The Structuralists View of Theories* (1979)
* *Das Problem der Induktion: Humes Herausforderung und moderne Antworten*,
* *Philosophy of economics* (1982)
* *Aufsätze zur Wissenschaftstheorie* (1980)
* *Rationale Rekonstruktion von Wissenschaft und ihrem Wandel*
* *Kripkes Deutung der Spätphilosophie Wittgensteins. Kommentarversuch über einen versuchten Kommentar* (1986)
Dave Greenslade

**Dave Greenslade** (s. 18. tammikuuta 1943 Woking, Surrey, Englanti) on brittiläinen säveltäjä, urkuri ja kosketinsoittaja. Hän on soittanut Chris Farlowe's Thunderbirdsissä, Geno Washington's Ram Jam Bandissa, If, Colosseumissa ja vuonna 1972 perustamassaan Greenslade-yhtyeessä. Hän soitti vuonna 1971 hajonneessa ja vuonna 1994 toimintaansa jatkaneessa Colosseum-yhtyeessä sen lopettamiseen 2015.

Hän sävelsi paljon Colosseumin musiikkia. Hänen teoksiaan ovat myös Cactus Choir, The Pentateuch Of The Cosmogony (with art by Patrick Woodroffe) ja Music from the Discworld. Televisiotyö käsittää musiikin BBC-sarjoihin Gangsters (1975–1978) ja Bird of Prey (1982–1984).
Piehinginjoki

**Piehinginjoki** eli **Piehinkijoki** on 50 kilometriä pitkä joki Pohjois-Pohjanmaalla. Piehinginjoki alkaa Vihannista ja laskee Perämereen Piehingissä noin kymmenen kilometriä Raahen keskustan eteläpuolella. Sivujoet ovat Pitkäsoja, Poikajoki ja Patamaoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Piehingin kalastuskunta 
* [Piehinginjoki Järviwikissä](http://www.jarviwiki.fi/wiki/Piehinkijoki_(56))
Mariborin yliopisto

**Mariborin yliopisto** () on julkinen yliopisto Sloveniassa. Se sijaitsee Mariborin kaupungissa, ja se perustettiin vuonna 1975. Yliopistossa on yhteensä 12 tiedekuntaa, ja siellä opiskelee noin 25&nbsp;000 opiskelijaa. Lisäksi yliopisto työllistää noin 1&nbsp;300 henkilöä. Yliopiston tiedekunnista kolme sijaitsee muualla kuin Mariborissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Mariborin tuomiokirkko

**Mariborin tuomiokirkko** on katolinen kirkkorakennus Mariborin kaupungissa, Sloveniassa. Se on pyhitetty Johannes Kastajalle. Varhaisin maininta kirkosta kirjallisissa lähteissä voidaan sijoittaa vuodelle 1248. Rakennusta on muokattu historiansa aikana useaan otteeseen, ja se yhdistelee arkkitehtonisesti romaanista ja barokkista tyyliä. Kirkosta tuli tuomiokirkko vuonna 1859 piispa Anton Martin Slomšekin siirrätettyä hiippakuntansa St. Andrästa Mariboriin. Kirkon edustalla sijaitsee Slomšekin monumentti, jonka on tehnyt Marjan Drev vuonna 1991.
Mantukimalainen

**Mantukimalainen** (*Bombus lucorum*) on Suomen yleisin kimalaislaji. Se on Suomen noin 30 kimalaislajista suurin yhdessä kivikkokimalaisen (*Bombus lapidarius*) kanssa. Kuningattaren pituus voi olla jopa 2,5 cm. Mantukimalaisen tuntomerkkeinä ovat musta pohjaväri, jossa ovat etuselän ja takaruumiin keskiosan keltaiset "vyöt" ja peräpään valkoinen "vyö". Laji on yleinen koko Suomessa ja kulttuurialueilla sitä näkee mm. kukkaistutuksissa ja nurmikoilla apiloiden mettä keräämässä. Muun muassa apiloille ovatkin kimalaiset erittäin tärkeitä pölyttäjiä. Mantukimalaiselle maistuu hyvin monenlaisten kukkien mesi. Sitä voi nähdä mitä erilaisimpien kukkien vieraana. Lajin hedelmöityneet naaraat talvehtivat. Joskus ensimmäiset yksilöt lentävät jo maaliskuussa etsimässä mettä. Mantukimalaisten pesät sijaitsevat maakoloissa.

## Lähteet
* 
* 
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Mantukimalainen (''Bombus lucorum'')
*Ötökkätieto: Mantukimalainen (''Bombus lucorum'')
*Pistiäistyöryhmä: Mantukimalaisen kaltaiset (pdf)
*ITIS: Bombus lucorum 
*Pherobase: Semiochemicals of Bombus lucorum, the White-tailed bumblebee
Lain kumous

**Lain kumous** on suomalainen loitsu tai taikatemppu, jolla pyrittiin vaikuttamaan oikeudenkäynnin tai käräjien päätökseen. 

Lain kumouksen yhteydessä voitiin lausua lain syntysanat eli kertomus siitä, miten laki on syntynyt. Eräiden syntysanojen mukaan laki on saanut alkunsa siten, että Perkele teki pesänsä "tuomarin tuvan etehen, maaherran majan sisään, nimismiehen niskan päälle, lautamiehen lattialle, papin paian kaulukseen, pispan pitkään hihaan."
Samainen loitsu jatkuu:

Loitsussa manataan vielä kateiden silmät vuotamaan verta, kuiva kuusipuu tukkimaan tuomarin ja nimismiehen silmät, ja rautainen koira hyökkäämään tuomarin pihaan. Vielä jumalaa pyydetään pitämään pilvissä taivaalliset käräjät, joiden tulos kumoaisi maallisen oikeusistuimen päätöksen. 

## Lähteet
*Suomen Kansan Vanhat Runot:AII,7863, Kajaani, 1833
*Termi *Lain kumous* on Martti Haavion kirjasta Suomalainen mytologia (1967)
Linjataktiikka

**Linjataktiikka** on jalkaväen taktiikka, jossa sotilaat ryhmitetään linjaan, joka on kahdesta kuuteen miestä syvä. Väliä riveillä on noin puoli metriä, mutta vierekkäiset miehet seisovat lähes kiinni toisissaan. Linjataktiikka on syvyyden puutteen vuoksi erittäin haavoittuva selusta- ja sivustahyökkäyksille.

Linjataktiikka syntyi Länsi-Euroopassa 1600-luvulla, kun armeijat kehittivät edelleen Kustaa II Aadolfin ja Morits Oranialaisen taktisia, organisaatiollisia ja aseteknisiä uudistuksia.

 

1600-luvun aikana eurooppalaiset armeijat ottivat käyttöön kevyemmän ja tehokkaamman musketin. Myös ruutipanoksen ja luodin kietominen yhteen paperin sisään paperipanokseksi otettiin yleisesti käyttöön vuosisadan puolenvälin jälkeen. Vuosisadan lopulla tulivat vielä toimintavarmemmat piilukkomusketit. Samaan aikaan kaikki Länsi-Euroopan armeijat siirtyivät sulkeisilla ja kovalla sotilaskurilla hyvin harjoitettuun armeijaan, Ruotsin ja Alankomaiden mallin mukaan. Kaikki nämä muutokset yhdessä moninkertaistivat muskettimiehen tulinopeuden (noin 8-kertaiseksi), tappavuuden (haarniskat menettivät merkityksensä) ja kantomatkan (kolminkertaiseksi) vain sadassa vuodessa. Viimeinen uudistus jalkaväen tulivoimassa oli pistimen käyttöönotto 1600-luvun lopulla, joka poisti piikein aseistetut sotilaat lopullisesti 1700-luvun alkuvuosina lisämuskettien tieltä. 

Kaikki tämä johti taistelulinjan jatkuvaan ohenemiseen. Vuosina 1680–1720 eurooppalainen jalkaväki siirtyi kuudesta rivistä kolmeen tai neljään. Brittiläiset jatkoivat vielä kahden miehen syvyiseen linjaan Napoleonin sotien aikana. 

Linjataktiikka säilyi käytössä aina 1800-luvun loppupuolelle asti, jolloin yhä lisääntyvä jalkaväen tulivoima (takaaladattava- ja makasiinikivääri) teki siitä tarpeettoman ja lähes mahdottoman soveltaa käytännössä.

## Lähteet
*
*
Panarabialaiset värit

**Panarabialaiset värit** ovat punainen, musta, valkoinen ja vihreä. Värien merkityksille on useita toisistaan poikkeavia selityksiä, mutta niiden katsotaan pohjautuvan arabien kansannousun lippuun vuodelta 1916. Tuolloin värejä käytettiin ensimmäisen kerran yhdessä virallisemmassa yhteydessä.

Yhden selityksen mukaan värit viittaisivat islamin alkuajan kalifaatteihin. Tämän tulkinnan mukaan musta symboloi Rashidunin ja Abbasidien kalifaattia. Vihreä merkitsee Fatimidien kalifaattia ja valkoinen edustaa Umaijadien kalifaattia. Punainen väri tarkoittaa ilmeisesti Hashemitien kalifaattia. Väreillä on myös islamissa tärkeä merkitys. Vihreä voi viitata esimerkiksi Paratiisin puutarhoihin ja hedelmällisyyteen. Koraanit ovat usein vihreitä. Mustaa väriä on käytetty monesti surun symbolina kuin myös jihadistien sotasymbolina.

Toisen tulkinnan mukaan värit viittaavat Osmanien valtakunnan vastaiseen taisteluun. Tässä tulkinnassa musta symboloisi yön pimeyttä, vihreä toivoa, valkoinen tietoisuutta ja punainen marttyyrien verta. 1500-luvulla eläneen irakilaisen runoilijan Safi ad-Din al-Hillin runoissa samat värit esiintyvät niin ikään. Al-Hilli runoilee: 

Jotkut historioitsijat uskovat, että arabien kansannousun lipun olisi suunnitellut brittiläinen diplomaatti ja poliitikko Mark Sykes. Toisaalta panarabialaiset värit esiintyivät jossain muodossa jo aiemmin itsenäisyysmielisten nuorten arabien kirjallisuusklubeissa ja arabinuorten yhteisöissä.

## Käytössä olevia lippuja panarabialaisissa väreissä


Kuva:Flag of Egypt.svg| Egypti
Kuva:Flag of Iraq.svg|Irak
Kuva:Flag of Jordan.svg|Jordania
Kuva:Flag of Kuwait.svg|Kuwait
Kuva:Flag of Libya.svg|Libya
Kuva:Flag of Palestine.svg|Palestiina
Kuva:Flag of Sudan.svg|Sudan
File:Flag of the Syrian revolution.svg|Syyria
Kuva:Flag of the United Arab Emirates.svg|Yhdistyneet arabiemiirikunnat
Kuva:Flag of Yemen.svg|Jemen
kuva:Flag of Western Sahara.svg|Länsi-Sahara


## Katso myös
*Panarabialaisuus

## Lähteet
Johannes VIII (vastapaavi)

**Johannes VIII** oli diakoni ja vastapaavina Gregorius IV:n kuoltua 25. tammikuuta 844. Hänet syrjäytettiin kuitenkin lähes välittömästi, ja paaviksi nousi Sergius II.

Saman nimen otti vuonna 875 paaviksi kruunattu Johannes VIII.
Johannes VIII

**Johannes VIII** voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä: 
*Hovhannes Karbi, Armenian katolikos 1831–1842
*Johannes VIII, paavi vuosina 872–882
*Johannes VIII, antipaavi vuonna 844
*Johannes VIII Ksifilinos, Konstantinopolin patriarkka 1064–1075
*Johannes VIII Palaiologos, Bysantin keisari 1425–1448
*Johannes VIII, Aleksandrian paavi vuosina 1300–1320.
Lehmän ketoosi

**Ketoosi** eli **asetonitauti** on märehtijöiden, erityisesti hyvätuottoisten lypsylehmien aineenvaihduntasairaus. Sitä esiintyy lehmillä yleensä pari viikkoa poikimisen jälkeen ja johtuu verensokerin laskusta. Lisääntynyt maidontuotanto kuluttaa elimistön hiilihydraattivarastoja ja kun elimistö täyttää vajetta rasvakudoksista, vapautuu verenkiertoon ns. ketoaineita. Niistä tulee hengitykseen, maitoon ja virtsaan selvä asetonin haju. Maidontuotos laskee ja joskus sairauteen liittyy jopa hermosto-oireita.

Ketoosia eli asetonitautia hoidetaan antamalla sokeriliuosta suoneen ja propionaattiliuosta suun kautta. Propionaatti imeytyy pötsin seinän läpi ja elimistö voi käyttää sitä rypälesokerin valmistamiseen. Joskus tukihoitona käytetään kortisonia, jonka katabolisen vaikutuksen seurauksena valkuaisaineistakin muodostetaan sokereita. Sairaus menee yleensä hoidettuna ohi muutamassa päivässä ja lehmän kyky syödä riittävästi rehua lisääntyneeseen maidontuotantoon vakiintuu. Uuhella ja kutulla vastaava sairaus voi syntyä jo ennen poikimista. Se liittyy usein kaksos- ja kolmostiineyksiin. Tiine kohtu vie niin paljon tilaa, että eläin ei pysty syömään riittävästi ja potee energianvajausta.

## Lähde

* Alasuutari Sakari et al.(2006): Lypsylehmän ruokinta ja hoito.
Pyörykkä

**Pyörykkä** tarkoittaa useita pyöreitä ruokalajeja, esimerkiksi:

* falafel, härkäpavuista tai kikherneistä valmistettu friteerattu pyörykkä
* knöödeli, vedessä keitetty esimerkiksi perunoista tai jauhoista tehty kokkare
* lihapulla, pääasiassa jauhelihasta valmistettu paistettu pyörykkä.
Belgianpaimenkoira laekenois

**Belgianpaimenkoira laekenois** (, ) on belgialainen koirarotu, belgianpaimenkoiran karkeakarvainen muunnos. Se kuuluu FCI:n roturyhmään 1. Laekenois on belgianpaimenkoiramuunnoksista harvinaisin ja sitä kasvatetaan eniten Hollannissa. Se on yhdessä malinoisin kanssa onnistuttu – osittain karumman ulkonäkönsä ansiosta – säilyttämään puhtaammin työkoirana kuin nykyisin usein näyttelyä silmällä pitäen jalostetut, pitkäkarvaiset muunnokset tervueren ja groenendael.

## Ulkonäkö

Laekenoisin ulkonäkö tuo mieleen picardienpaimenkoiran ja ardennienkarjakoiran. Karkea, pörröinen ja hieman kihartuva, rungon alueella noin 6 cm pitkä karvapeite on rotumääritelmän mukaan aina punaruskea, mutta käytännössä sen sävy vaihtelee vaalean kellertävästä (fawn) punaiseen. Lisäksi ns. hiilikkoväriä (*charbonné*) eli mustia karvankärkiä – joka vastaa joidenkin muiden rotujen seesamia, soopelia ja riistanväriä eli agoutia – esiintyy hännässä ja kuonossa harmaan maskin muodossa, mikä on paljon heikommin erotettavissa kuin malinoisin ja tervuerenin musta maski. Säkäkorkeus on sama kuin muillakin belgianpaimenkoirilla: uroksilla noin 60–66 cm ja nartuilla 56–62 cm. Urokset painavat keskimäärin 25–30 kg ja nartut noin 20–25 kg. Laekenoisin rotumääritelmä on yhteinen kaikkien kolmen muun belgianpaimenkoiran kanssa, joten ainoat poikkeamat koskevat karvanlaatua ja väritystä.

## Luonne

Rodulla on saavutettu hyviä tuloksia muun muassa agility-kilpailuissa. Belgianpaimenkoira onkin palveluskoirana ehdottomasti onnellisin silloin kun sillä on jokin tehtävä, olkoon se sitten palveluskoiralaji, agility, vetoharrastus, pelastuskoiratoiminta tai mitä tahansa missä se saa toteuttaa itseään ja kuluttaa energiaansa ja käyttää älyään (aktivointi). Monipuolisena rotuna eri harrastusmahdollisuuksia belgianpaimenkoiran kanssa on runsaasti. Belgianpaimenkoiran kiintymys omaan perheeseen on suuri ja tämä on otettava huomioon koulutuksessa – omistajan pitää itse kouluttaa belgialaisensa.

Belgianpaimenkoira tarkkailee jatkuvasti mitä sen ympärillä tapahtuu ja se puolustaa tarvittaessa myös isäntäänsä. Se suhtautuu vieraisiin epäluuloisesti. Rodulla esiintyy kuitenkin myös heikkohermoisuutta, pehmeyttä sekä paukkuarkuutta.

## Alkuperä
Laekenois on kotoisin Brysselin esikaupunkialueella sijaitsevasta Laekenin kunnasta, josta se on saanut nimensä. Se muistuttaa ulkonäöltään enemmän ardennienkarjakoiraa kuin muita belgianpaimenkoiria, ja koska Ardennit sijaitsevat juuri Brysselin eteläpuolella, nämä kaksi rotua voivat hyvinkin olla sukua toisilleen. Alun perin muunnoksesta tunnettiin myös tuhkanharmaa väritys, mutta se kuoli sittemmin sukupuuttoon. Kaikki belgianpaimenkoiran eri muunnokset yhdistettiin vuonna 1892 virallisesti samaan rotuun kuuluviksi, joista laekenois tunnettiin alussa nimellä karkeakarvainen belgianpaimenkoira.

## Katso myös
*Ardennienkarjakoira
*Belgianpaimenkoira malinois
*Picardienpaimenkoira

## Lähteet
*Finbelge – Suomen Belgianpaimenkoirayhdistys ry.
*Belgianpaimenkoirien rotumääritelmä

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Belgianpaimenkoirien rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
Nalle Virolainen

**Keijo ”Nalle” Virolainen** (s. 1958) on helsinkiläinen itseoppinut kuvataiteilija, joka on tullut tutuksi myös sarjakuvan tekijänä, tatuointien puolestapuhujana ja sadomasokismi-henkisistä performansseistaan.

Kuvataiteilijana Virolainen on erikoistunut etenkin akryylimaalausten tekemiseen. Nalleilla on niissäkin merkittävä osansa niin kuin koko hänen taiteessaan. Hän on pitänyt koko joukon taidenäyttelyitä muun muassa galleria Bakeliittibambissa.

Sarjakuvia Virolainen on julkaissut erityisesti omissa ja muiden pienlehdissä, joista tunnetuimpia lienee Tampereen sarjakuvaseuran julkaisema *[[Sarjari]]*, jossa hänen sarjakuviaan on nähty lähes koko lehden historian. Hänen tunnetuimpia omakustanteitaan ovat *Nalleposti* ja *Nalleri*. Sarjakuvat ovat usein olleet räikeän yliampuvaa splatter-henkistä ilotulista, sadomasokistisia perversioita tai hellyttäviä nalletarinoita, joissa usein punk-henkiset nallet filosoivat elämää. Hän on julkaissut toisen helsinkiläisen sarjakuvataiteilijan Petri Hiltusen kanssa yhteisen *Goretta*-nimisen sarjakuva-albumin.

Tatuointien puolestapuhujana Virolainen on esiintynyt omissa sekä muiden pienlehdissä kuten *Tattoo Freak*. Parhaiten hänet kuitenkin muistetaan elävänä esimerkkinä, sillä hän on kauttaaltaan kasvoja lukuun ottamatta tatuoitu henkilö. Lukuisat tatuointinsa hän on tehnyt itse käyttämättä sähköisiä tatuointikoneita. Hän perusteli tatuointejaan aikoinaan ''Ilta-Sanomissa'' näin: ”Valmistaudun kuolemaan tietynnäköisenä.”

Sadomaso-henkisiä performanssejaan Virolainen esitti pääosin 1990-luvulla tyttöystävänsä kanssa. Osana esityksiä kuultiin usein klassista musiikkia ja nähtiin myös lävistysriittejä. Virolainen esiintyi myös sadomasokistisessa sivuroolissa Iiris Koistisen kanssa Christian Lindbladin ohjaamassa elokuvassa *[[Ripa ruostuu]]*. Nalle esiintyi myös Seinäjoen Provinssirockissa.

## Julkaisut
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Bergamonpaimenkoira

**Bergamonpaimenkoira** () on italialainen koirarotu, joka kuuluu FCI:n roturyhmään 1.

## Ulkonäkö
Bergamonpaimenkoira on yleisilmeeltään kookas ja voimakas. Sillä on aikuisena koirana laattamainen turkki toisin kuin pulilla tai komondorilla, jotka ovat nyöriturkkeja. Bergamascolla on myös vähemmän karvaa kuin pulilla ja komondorilla, joiden nyörit ovat kautta koko koiran – bergamascolla pää ja etuosa lapoihin asti on suoraa karvaa, vain koiran rungossa lavoista eteenpäin turkki on laatoilla.   

### Luonne ja käyttäytyminen

Luonteeltaan bergamonpaimenkoira on älykäs, lapsirakas ja eloisa. Bergamasco on kaikille avoin ja ystävällinen. Alkuun se saattaa olla varovainen ja tarkkailee rauhallisesti omistajansa elekieltä ja monesti se jättääkin vieraat ihmiset vähälle huomiolle. Bergamasco tekee mielellään töitä, se rakastaa oppia uusia asioita ja siksi se on helppo kouluttaa. Älykkäänä koirana se kuitenkin oppii nopeasti, joten kannattaa varoa liikoja toistoja ettei se kyllästy. Bergamonpaimenkoiraa käytetään edelleen paimenena, mutta varsinainen vahtikoira se ei ole. Bergamasco vaatii kohtuullisen paljon liikuntaa, mutta palkitsevampaa sille on yhdessä touhuaminen oman ihmisensä/perheensä kanssa.

## Alkuperä
Bergamonpaimenkoira on ikivanha, pohjoisen Italian Alppialueilla lampaiden vartioimiseen käytetty rotu, jonka esi-isät lienevät olleet samoja aasialaisia koiria kuin komondorin ja pulin esi-isät. Nykyisen nimensä se on saanut lombardialaisesta Bergamon kaupungista, jonka laaksoissa sen tiedetään olevan todella yleinen. Se esiintyy jo 1500-luvulta peräisin olevassa maalauksessa. Italiassa rotu rekisteröitiin ensi kerran vuonna 1891.

## Lähteet
* Rotuesittely koirat.comissa
**Gummeruksen suuri koirakirja, Peter Larkin, Mike Stockman, Gummerrus Kustannus Oy, 2003*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
Itävallan vaakuna

**Itävallan vaakuna** on Itävallan tunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön nykyistä vastaavassa muodossa vuonna 1919, poistettiin käytöstä vuonna 1934, ja palautettiin käyttöön vähäisin muutoksin vuonna 1945. Aiemmassa Itävalta-Unkarin keisarikunnan vaakunassa kotkalla oli kaksi päätä, samankaltainen versio oli käytössä myös austrofasistisen diktatuurin aikana vuodesta 1934 vuoteen 1938.

Vaakunan keskellä on vanha Itävallan ruhtinaskunnan kilpi, joka on toiminut pohjana myös Itävallan lipulle. Suvereniteettia ilmentävä kotka pitelee jaloissaan sirppiä ja vasaraa, jotka symboloivat maanviljelijöitä ja työläisiä. Kotkan päässä on muurikruunu edustamassa porvaristoa. Katkennut ketju lisättiin vaakunaan toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945 kuvaamaan vapautumista kansallissosialistisesta diktatuurista.
PARTECO

**PARTECO** on lyhenne suomalaisesta tutkimus- ja kehityshankkeesta nimeltä *Participatory Economy and Beyond: Developing tools and processes for open and participatory knowledge creation and content production*. Hankkeessa tutkitaan sosiaalista mediaa, ideamarkkinoita ja osallistumistaloutta.

PARTECO-hanketta johtaa Tampereen yliopiston hypermedialaboratorio, ja tutkimuskumppaneina ovat Journalismin tutkimusyksikkö sekä Tampereen ammattikorkeakoulu. Tutkimusta rahoittavat Tekes, Aina Group, A-lehdet, Ericsson, Tuotantoyhtiö Energia, Professia ja Mediamaisteri Group.

Hankkeen ensimmäisenä tuloksena syntyi kirja nimeltä *Community Created Content. Law, Business and Policy*. Kirjan kirjoittivat Herkko Hietanen, Ville Oksanen ja Mikko Välimäki Turre Legal Oy:stä. Sosiaalisen median liiketoimintamallien pohdiskelua jatkoivat Cai Melakoski, Helena Tirronen ja Sohvi Sirkesalo Tampereen ammattikorkeakoulusta. Heidän tekemänsä selvitys *"Himottaa, mutta pelottaa?" Suomalaisen sisältötuotantoalan näkemyksiä osallistumistaloudesta ja sosiaalisesta mediasta* julkaistiin 29. huhtikuuta 2007.

PARTECO on kaksivuotinen hanke. Se päättyy kesällä 2008.

PARTECO on myös PARTECO-niminen italialaisyritys, joka valmistaa elementtejä puhdashuoneisiin. Yrityksen toimipiste on Milanossa, ja se on harjoittanut liiketoimintaa jo parikymmentä vuotta.

## Aiheesta muualla
*Some Lab
*PARTECO-hankkeen esittely
* Community Created Content. Law, Business and Policy -kirja (pdf)
*"Himottaa, mutta pelottaa?" Suomalaisen sisältötuotantoalan näkemyksiä osallistumistaloudesta ja sosiaalisesta mediasta -selvitys (pdf)
Aaron Kanter

**Aaron Kanter** on yhdysvaltalainen pokerinpelaaja. Kanter tuli tunnetuksi World Series of Pokerin vuoden 2005 pääturnauksen nelostilan myötä. Nettisatelliitin kautta turnaukseen päässyt Kanter ansaitsi palkintorahoina 2 miljoonaa dollaria. Lokakuussa 2005 Kanter voitti Bay 101 Openin 1&nbsp;000 dollarin sisäänoston limit hold'em -turnauksen.

Kanter asuu Elk Grovessa, Kaliforniassa. Elokuussa 2007 hänen pokeriuransa turnausansiot ylittivät 2,1 miljoonaa dollaria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Johannes Svenonis Raumannus

**Johannes Svenonis Raumannus** (s. todennäköisesti Suomessa noin 1570, k. 1614) oli teologian tohtori, matematiikan ja teologian professori ja Uppsalan yliopiston rehtori vuosina 1610–1613.

Reformaation jälkeen Raumannus oli ensimmäinen teologian tohtorin arvon saanut suomalaistaustainen. Hän opiskeli useassa yliopistossa Saksassa. Ulkomaisten opiskelujensa välillä hän toimi Uppsalan yliopiston matematiikan ja teologian professorina. Hän sai nimityksen Tukholman pääkirkkoherraksi palattuaan tohtorina Ruotsiin. Kuningas Kaarle IX siirsi hänet tästä virasta erityisvaltuuksin Uppsalan yliopiston rehtoriksi ja teologian professoriksi vuonna 1610, joissa viroissa hän toimi vuoteen 1613.

## Perhetaustaa

Raumannus vietti lapsuutensa Raumalla. Hänen isänsä oli nimeltään Sven Bertilsson ja oli Rauman kaupungin varakkain mies. Raumannuksen äiti oli nimeltään Kerstin. Kerstinin äiti oli Anna Christersdotter (Jägerhorn af Spurila), joka eli 1595 ja oli naimisissa porvari Eskil Krämerin kanssa. Oletettavasti Eskil Krämer oli siis Kerstinin isä. Anna Christersdotter oli menettänyt perintönsä veljensä vaatimuksesta koska oli nainut aatelittoman. 

## Lähteet
*
*Jully Ramsay, Frälsesläkter i Finland
*Seppo J. Salminen, Johannes Raumannus. Suomen kirkkohistoriallisen seuran toimituksia nro. 81, 1970, 197 s.

## Aiheesta muualla
*Svenskt biografiskt handlexikon
Krimin rintama

**Krimin rintama**  oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin 28. tammikuuta 1942 Kaukasuksen rintamasta. Se hajotettiin 19. toukokuuta 1945. Rintaman komentajana toimi kenraaliluutnantti Dimitri Kozlov. Perustamishetkellä rintamaan kuuluivat 44., 47. ja 51 armeija.

Krimin rintama osallistui kevättalvella 1942 Krimin taisteluun valloittamalla sillanpääaseman Kertšistä. Puna-armeijan aloitettua 30. tammikuuta hyökkäyksen Izjumin alueella siirrettiin Krimiltä kaksi Luftwaffen pommikoneryhmää tuolle alueelle ja Krimin saksalaisten joukkojen komentaja Erich von Manstein päätti viivyttää hyökkäystä Krimin rintamaa vastaan. Saksalaisten hyökkäys alkoi vasta 8. toukokuuta ja ne löivät nopeasti neuvostoliittolaiset joukot, vaikka Krimin rintamalla oli kaksi kertaa enemmän joukoja kuin saksalaisilla. Tässä *operaatio Trappenjagdissa* puna-armeija menetti 162&nbsp;282 sotilasta, lähes kaikki rintaman raskaat aseet ja 417 lentokonetta.

## Lähteet
Kaukasuksen rintama

**Kaukasuksen rintama**  oli Puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin 30. joulukuuta 1941 Transkaukasuksen rintamasta. Se jaettiin 28. tammikuuta 1942 Transkaukasuksen sotilaspiiriksi ja Krimin rintamaksi. Rintaman komentajana toimi kenraaliluutnantti Dimitri Kozlov. Perustamishetkellä rintamaan kuuluivat 44., 47. ja 51. armeijat.

## Lähteet
Hyperpyreksia

**Hyperpyreksia** tarkoittaa poikkeuksellisen korkeaa kuumetta, joka voi pahimmillaan aiheuttaa pysyviä elinvaurioita tai kuoleman. Pahanlaatuinen hyperpyreksia on erillinen oireyhtymänsä, jossa kuume voi nousta peräti 42&ndash;45 asteeseen.
Hyperpyreksian voi aiheuttaa muun muassa vakava-asteinen serotoniinisyndrooma, verenmyrkytys, mononukleoosi, lämpöhalvaus ja tiettyjen lääke- ja huumausaineiden väärinkäyttö. Yleisten virus- ja bakteeri-infektioiden aiheuttama kuume nousee vain harvoin vaarallisen korkeaksi. 

Hyperpyrektisessa tilassa oleva potilas on saatava välittömästi hoitoon: yli 42 asteen lämpötila voi aiheuttaa potilaalla aivovaurion tai jopa kuoleman.

## Lähteet
Tutkija (televisiosarja)

**Tutkija** () on saksalainen television rikossarja, jota Suomessa esitti Yle TV2. 

Sarjan tapahtumat sijoittuvat Hampuriin. Päähenkilönä on rikosylikomisario Paul Zorn, jota esittää Oliver Stokowski.

Toiminnan sijasta sarjassa keskitytään enemmän Zorniin ja hänen tapaansa ratkaista rikoksia. Vaikka Zornin isä ja isoisä olivat poliiseja, Zorn ryhtyi poliisiksi omasta kiinnostuksestaan. Zorn työskentelee mieluiten yksin ja käyttää hyvää huomiokykyään, vaistoaan ja ihmistuntemustaan.

Sarjaa valmistettiin vuosina 2000–2005. Kakkonen esitti saksalaissarjasta kaikki 29 jaksoa. Viimeinen jakso nähtiin Suomessa 3. helmikuuta 2007.

Sarja palkittiin parhaana sarjana ja parhaan miesnäyttelijän palkinnolla Saksassa vuonna 2001.
Fransiskaanikirkko (Ljubljana)

**Fransiskaanikirkko** () on kirkkorakennus Slovenian pääkaupungissa Ljubljanassa. Se sijaitsee Prešerenin aukiolla, kaupungin keskustassa. Väritykseltään vaaleanpunainen rakennus edustaa barokin tyylisuuntaa, ja se rakennettiin vuosina 1646-1660. Kirkon julkisivu valmistui vuonna 1700, ja se rakennettiin uudelleen 1800-luvulla sekä kunnostettiin vuonna 1993. Julkisivua koristaa Neitsyt Marian patsas.
Pohjois-Kaukasuksen rintama

**Pohjois-Kaukasuksen rintama**  oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin ensimmäisen kerran 20. toukokuuta 1942 Krimin rintaman joukoista ja sai lisäjoukkoja lakkautetusta Etelän rintamasta 28. heinäkuuta 1942. 3. syyskuuta se uudelleenjärjestettiin **Mustanmeren joukko-osastoksi**  ja asetettiin Transkaukasuksen rintaman alaisuuteen. Rintama muodostettiin uudelleen 24. tammikuuta 1943 Transkaukasuksen rintaman pohjoisen ryhmän joukoista. 20. marraskuuta 1943 siitä tehtiin erityinen rannikkoarmeija ja se nimettiin reservijoukoksi. 

Saksalaisten aloitettua vuoden 1942 kesäoffensiivin armeijaryhmä A:lla kohti Kaukasian öljykenttiä se sai vastaansa ensin **Pohjois-Kaukasuksen rintaman** ja syyskuusta 1942 Transkaukasuksen rintaman. Neuvostoliiton myöhempi johtaja Leonid Brežnev palveli Pohjois-Kaukasuksen rintamassa poliittisena upseerina.

## Komentajat
* 20. toukokuuta – 3. syyskuuta 1942 Neuvostoliiton marsalkka Semjon Budjonnyi
* 24. tammikuuta – 13. toukokuuta 1943 kenraalieversti Ivan Maslennikov
* 13. toukokuuta – 20. marraskuuta 1943 kenraaliluutnantti Ivan Petrov

## Lähteet
Prešerenin aukio

**Prešerenin aukio** () on Slovenian pääkaupungin Ljubljanan pääaukio. Aukio on nimetty Slovenian kansallisrunoilijan France Prešerenin mukaan. Siellä sijaitsee myös kansalliskirjailijan patsas. Aukion pohjoisosaa reunustaa barokkia edustava Fransiskaanikirkko. 

Aukion läheisyydessä sijaitsee myös Tromostovje, kaupungin kuuluisin silta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ljubljanica

**Ljubljanica** on joki Sloveniassa. Se on Savajoen sivujoki ja noin 41 kilometriä pitkä. Slovenian pääkaupunki Ljubljana sijaitsee Ljubljanican varrella. Joen valuma-alue on noin 1&nbsp;860 neliökilometrin suuruinen. Ljubljanican sivujokia ovat Gradaščica, Iška ja Pivka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Enter (albumi)

**Enter** on hollantilaisen Within Temptation -yhtyeen ensimmäinen albumi vuodelta 1997. Albumilta julkaistiin singlenä kappale Restless.

## Kappaleet

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Sharon den Adel – laulu
* Michiel Papenhove – soolokitara
* Robert Westerholt – rytmikitara
* Jeroen van Veen – basso
* Martijn Westerholt – koskettimet
* Ivar de Graaf – rummut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Enter Discogsissa 
*
Tromostovje

**Tromostovje** (*Kolmoissilta*) on silta Slovenian pääkaupungissa Ljubljanassa. Se on yksi kaupungin symboleista. Sillan vanhin osa valmistui vuonna 1842, ja sen suunnitteli italialainen arkkitehti Giovanni Picco. Tuolloin silta tunnettiin vielä nimellä *Francev most* (Frantzin silta) Itävallan arkkiherttuan Karl Frantzin mukaan. Kolmoissilta-nimitystä alettiin käyttää sen jälkeen, kun slovenialaisen arkkitehdin Jože Plečnikin suunnittelemat lisäkävelysillat valmistuivat vanhan sillan molemmille puolille vuonna 1932. Silta peruskorjattiin vuonna 1992.

## Lähteet
Varjakan saha

**Varjakan saha** oli Varjakansaarella Oulunsalon Varjakassa vuosina 1900–1928 toiminut sahalaitos, joka oli aikanaan Pohjoismaiden suurin. Sahan rakennutti vuonna 1898 perustettu Varjakka Trävaru Aktiebolaget. Vuonna 1912 saha siirtyi vastaperustetun Ab Uleå Oy:n hallintaan. Enimmillään sahan palveluksessa oli noin 700 henkilöä. Varjakan saarella oli sahan pääkonttori, työntekijöiden asuntoja, ruokala, kaksi kauppaa, elokuvateatteri ja oma palokunta. Varjakan saarelta päästiin mantereelle Hulinaksi ristityn kapulalossin avulla.

Saha paloi vuonna 1919, mutta se rakennettiin uudelleen entistä suurempana. Vuonna 1928 sahan pääakseli katkesi, ja koska sahatavaran menekki oli sillä hetkellä heikentynyt, ei sahan omistanut Uleå-yhtiö ryhtynyt kalliisiin korjaustöihin, vaan lopetti laitoksen toiminnan. Sahan laitteet siirrettiin yhtiön Pateniemen sahalle ja saharakennus purettiin Oulu Oy:n Nuottasaaren tehtaan rakennustarvikkeiksi.

Varjakan alue siirtyi Oulunsalon kunnalle vuonna 1987.

## Varjakan suuronnettomuus
Varjakan sahan lähellä sattui 18. lokakuuta 1907 onnettomuus, jossa hukkui 20 sahalla norjalaista *Haugesund*-parkkia lastaamassa ollutta oulunsalolaista naista, kun heitä kuljettanut hinaajan vetämä purjevene kaatui. Vain neljä naista ja proomun peräsimessä ollut venemies pelastuivat.

## Varjakan sahan kapearaiteinen rata
Saaren halki kulki noin kahden kilometrin pituinen kapearaiteinen rautatie. Rata kulki Varjakan sahalta Pyydyskarin telakan satamaan, josta sahatavara kuljetettiin eteenpäin maailmalle.

## Lähteet
* Pohjois-Suomessa puunjalostusteollisuutta harjoittaneet yhtiöt 
* Varjakansaaren saha 1898-1929 
* Varjakan historiaa 
* Kuvaus Varjakan vuoden 1907 onnettomuudesta 
### Viitteet
Gruberin palatsi

**Gruberin palatsi** () on palatsi Slovenian pääkaupungissa Ljubljanassa. Siellä sijaitsee nykyisin Slovenian kansallisarkisto. Rakennus rakennettiin vuosina 1773–1781 ja sen suunnitteli Gabriel Gruber. Se edustaa myöhäisbarokkia. Rakennuksen ensimmäisessä kerroksessa sijaitsee myös kappeli, joka on kuvitettu Neitsyt Marian elämästä kertovilla maalauksilla. Maalaukset ovat peräisin 1700-luvun loppupuoliskolta, ja niiden maalauksesta on vastannut itävaltalainen Johann Martin Schmidt.

## Aiheesta muualla
Ljubljanan kaupungintalo

**Ljubljanan kaupungintalo** on rakennus Slovenian pääkaupungissa Ljubljanassa. Se rakennettiin alun perin 1400-luvun loppupuoliskolla. Nykyisen ulkoasunsa se sai vuosina 1717–1719. Rakennus on uudelleenrakennettu useaan otteeseen, laajimmin vuonna 1963. Tuolloin uudelleenrakennussuunnitelman teki arkkitehti Svetozar Križaj. Kaupungintalon julkisivu on venetsialaissävytteinen.
Ljubljanan tuomiokirkko

**Ljubljanan tuomiokirkko** eli **[[Nikolaos Ihmeidentekijä|Pyhän Nikolaoksen]] kirkko** sijaitsee Slovenian pääkaupungissa Ljubljanassa. Se on rakennettu vuosina 1701–1706, mutta nykyinen kupoli valmistui kuitenkin vasta vuonna 1841. Kirkko edustaa arkkitehtoniselta tyylisuunnaltaan barokkia. Kirkon suunnitteli jesuiitta-arkkitehti Andrea Pozzo. Kirkon pronssiset ovet ovat vuodelta 1996.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ylösnousemuskappeli

__NOTOC__
**Ylösnousemuskappeli** on Turun hautausmaalla sijaitseva kirkkorakennus. Sen on suunnitellut turkulainen funkisarkkitehti Erik Bryggman. Kappelin suunnittelussa ja toteutuksessa on piirteitä ainakin italialaisesta kansanrakentamisesta, suomalaisesta kivikirkkoperinteestä, pohjoismaisesta 1920-luvun klassismista sekä funktionalismista. Ylösnousemuskappeli on yksi Erik Bryggmanin päätöistä. Kappelin rakentaminen aloitettiin keväällä 1939 ja se valmistui huhtikuussa 1941.

Ylösnousemuskappeli on suunniteltu sulautumaan ympäristöönsä, mikä ilmenee myös sisätiloissa, kun suuren salin yhtenäinen lasiseinä tuo mäntymetsän latvuston siivilöimää valoa kirkkosaliin. Kappeli on täynnä monikerroksellista symboliikkaa. Kappelin hiekkakivireliefit ja muut kuvanveistotyöt ovat tehneet turkulaiset taiteilijat Jussi Vikainen ja Ennu Oka. Ylösnousemuskappelia on pidetty Pohjoismaiden kauneimpana kappelina ja yhtenä myöhäisen funktionalismin hienoimmista teoksista koko Euroopassa.

Ylösnousemuskappelissa on hyvä akustiikka ja suomalaiset urut vuodelta 1958.

## Kuvia kappelista


Tiedosto:Ylosnousemuskappeli bell tower.jpg|Kellotorni
Tiedosto:Ylosnousemuskappeli entrance.jpg|Sisäänkäynti
Tiedosto:Ylosnousemuskappeli interior.jpg|Sisätiloja


## Katso myös
*Pyhän Ristin kappeli

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Erik Bryggman, *Turun siunauskappeli.* Turku 1948. 
**Turun Ylösnousemus kappelin korjaus.* Arkkitehti 7/1984. 
*Janey Bennett, *Sub Specie Aeternitas. Erik Bryggmanin Ylösnousemuskappeli. Erik Bryggman 1891–1955.* Arkkitehti. Suomen rakennustaiteen museon monografiasarja 1991.

## Aiheesta muualla

* Kappelin esittely Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymän sivuilla
* Ylösnousemuskappelista Yle Teeman sivuilla