open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
KNM Eskdale

**KNM Eskdale** (viirinumero L36) oli Norjan laivaston Hunt-luokan tyypin III saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin 23. elokuuta 1940 osana vuoden 1940 hätäohjelmaa Cammell Lairdilta Birkenheadista, missä köli laskettiin 18. tammikuuta 1941 telakkanumerolla 1080 ja työnumerolla J3249. Alus laskettiin vesille 16. maaliskuuta 1942 nimettynä Cumberlandissa pidetyn ketunmetsästyksen mukaan *HMS Eskdaleksi*. Se siirrettiin kesäkuussa Norjan laivastolle korvaamaan Yhdysvaltain laivastolta saatua palveluskelvotonta Town-luokan hävittäjää ''HMS Newportia''. Alus valmistui 31. heinäkuuta  1942 Norjan laivaston alaisuudessa palvellen Britannian kuninkaallisen laivaston alaisuudessa.

## Palvelus
Kesäkuussa palvelukseen otettaessa alus määrättiin Portsmouthiin sijoitettuun 1. hävittäjälaivueeseen. Alus siirtyi koeajojen ja varustamisen jälkeen Scapa Flowhun koulutukseen, jonka aikana se määrättiin suojaamaan Jäämeren saattueita.

Alus liittyi 2. syyskuuta Loch Ewessä saattueeseen PQ18 ''HMS Campbellin'', ''HMS Malcolmin'' ja *[[HMS Farndale]]n* kanssa. Alus erkani 6. syyskuuta saattueesta palaten Portsmouthiin, jossa se liittyi paria päivää myöhemmin laivueeseensa.

Alus oli 13. lokakuuta etsimässä Saksan laivaston saarronmurtajaa *[[Komet]]ia* yhdessä ''HMS Cottesmoren'', ''HMS Quornin'', *[[HMS Albrighton]]in* ja Norjan laivaston *[[KNM Glaisdale]]* kanssa. Alukset muodostivat etsintöjen aikana ryhmä A:n, joka upotti *Kometin* tykkitulella.

Aluksen komentosilta ja tulenjohtojärjestelmä vaurioituivat pahoin 12. marraskuuta Dieppeen tehdyssä kommandoiskussa. Alus palasi satamaan hätäohjauksen varassa. Alus siirrettiin 15. marraskuuta korjattavaksi Portsmouthissa telakalle, mistä se palasi palvelukseen 16. tammikuuta 1943.

Alus suojasi 14. huhtikuuta sisaraluksensa *Glaisdalen* ja viiden troolarin kanssa kanaalin saattuetta PW232. Saattueen jouduttua Saksan laivaston 3. Schnellboote -laivueen hyökkäyksen kohteeksi alukseen osui kaksi E-vene *[[S90]]*:n laukaisemaa torpedoa menettäen liikuntakykynsä. Alukseen osui kaksi *[[S112]]*:n laukaisemaa torpedoa upottaen sen.

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
Lentopallon SM-liigakausi 2005–2006

**Lentopallon miesten SM-liigassa** pelasi kaudella 2005–2006 kaksitoista joukkuetta. Runkosarjan kuusi parasa jakoi ylemmässä ja loput joukkueet alemmassa jatkosarjassa. Lopulta kahdeksan parasta jatkoi pudotuspeleihin.

## Miesten sarjataulukko

### Runkosarja

### Ylempi jatkosarja

### Alempi jatkosarja

### Pudotuspelit

#### Puolivälierät

#### Välierät

#### Loppuottelut

Mestarit: Juha Aho, Markus Flinck, Jussi Heino, Sami Juvonen, Tapio Kangasniemi, Jukka Lehti, Kari Lehtola, Mika Pyrhönen, Tommi Roininen, Tuomas Tihinen, Anssi Vesanen, Ossi Vesanen, Ahti Viita, Tero Viitanen. Valmentaja: Kai Mattila.

#### Pronssiottelut

### Liigakarsinta

Liigakarsinta huipetui viimeiseen otteluun, jossa Riento oli veitsi kurkulla neljännessä erässä, jonka selvitti lopulta pistein 45-43 useiden vastustajan ottelupallojen jälkeen. Tämän jälkeen Riennon oli vielä voitettava viides erä liigasopimuksensa uusimiseksi (sen hetkisen tiedon mukaan). Lopulta myös kolmanneksi sijoittunut Korson Veto sai pitää liigapaikkansa, kun Perungan Pojat ja Napapiirin Palloketut yhdistivät voimansa ja pelasivat kaudella 2006-2007 Santasport -nimisenä joukkueena.

## Lähteet

* Tulospalvelu
Kerstin Knabe

**Kerstin Claus-Knabe** (s. 7. heinäkuuta 1959 Oschatz) on saksalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pika-aitajuoksussa. Hän edusti maajoukkuetasolla Itä-Saksaa ja seuratasolla SC DHfK Leipzigia. Knabe voitti 100 metrin aidoissa hopeaa MM-kisoissa 1983 ja pronssia vuoden 1982 EM-kisoissa. Hän sai myös kolme mitalia 60 metrin aitajuoksusta sisäratojen EM-kisoista. Knabe osallistui olympialaisiin kahdesti, Moskovassa 1980 ja Soulissa 1988. Moskovan kisoissa hän oli neljäs 100 metrin aidoissa, mutta Soulissa hän ei selvinnyt samalla matkalla finaaliin saakka.

Knabe voitti yhteensä neljä maansa mestaruutta, joista kaksi sisä- ja kaksi ulkoradoilta.

## Ennätykset

* 100 m aidat: 12,54 s (1982) 
* 60 m aidat: 7,89 (1986) 

## Lähteet
Castlevania (videopeli)

**Castlevania** () on Konamin kehittämä ja julkaisema tasohyppely. Peli julkaistiin vuonna  Japanissa Famicom Disk Systemille. Vuonna 1987 peli julkaistiin pelimoduulilla Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa vuonna 1988 Nintendo Entertainment Systemille. Peli julkaistiin myös PlayChoice-10:lle. Peli julkaistiin Japanissa uudelleen vielä vuonna 1993 uudestaan pelimoduulina Famicomille.

Pelin Famicom Disk System -versio on *[[Castlevania]]* -pelisarjan ensimmäinen julkaisu. Castlevania oli ilmestyessään suuri menestys ja lukeutuu yhdeksi NES-alustan tunnetuimpien pelien joukkoon ja tämän myötä syntyi yksi Konamin menestyneistä pelisarjoista *[[Metal Gear -pelisarja|Metal Gear]]* -pelisarjan oheella.

## Juoni

Pelin tapahtumat sijoittuvat vuoden 1691 Transylvaniaan. Jälleen, kuten joka sadas vuosi, koittaa aika, jolloin Kristuksen voiman uskotaan heikentyneen ja pahat voimat pääsevät valloilleen. Pahat rukoilevat niiden puolesta ja sen seurauksena pimeyden prinssi, kreivi Dracula, ilmestyy maan päälle aloittaakseen maailman valloituksen pimeyden olentojen ja hirviöiden avustuksella.

Mutta toivoa kumminkin löytyy, jotta Dracula voitaisiin kukistaa. Nimittäin sata vuotta aiemmin hänet kukisti Christopher Belmont, arvostetun vampyyrintappajista koostuvan Belmont-klaanin perheenjäsen. Jälleen on koittanut aika turvautua Belmontien apuun ja nyt koko Transylvanian toivo on klaanin perillisen, nuoren Simon Belmontin käsissä. Näin Simon aloittaa päättäväisenä matkansa kohti Draculan synkkää linnaa, aseenaan suvussa hänelle kulkeutunut myyttinen taikaruoska, *Vampyyrintappaja*.

## Julkaisut

Samaa ensimmäisen *Castlevanian* tarinaa on käytetty useaan otteeseen. Ennen *Castlevaniaa* Konami julkaisi MSX2-alustalle pelin *[[Vampire Killer]]*, joka poikkesi *Castlevaniasta* ainoastaan tutkintapainotteisuudella ja avainten keräämisellä. Koska tämä ei odotetusti menestynyt Japanin ulkopuolelle, teki Konami länsimaita varten NESille suoraviivaisemman ja toiminnallisemman pelin.

SNES-alustalle Konami julkaisi pelin nimeltään *[[Super Castlevania IV]]*, joka on päivitetympi versio ensimmäisestä Castlevaniasta. Myös X68000:lle julkaistu *[[Akumajō Dracula]]* ja PlayStationille tehty *[[Castlevania Chronicles]]* ovat uusintaversioita.

Peli oli yksi marraskuussa 2016 julkaistun Nintendo Classic Mini -pelikonsolin peleistä. Toukokuussa 2019 peli julkaistiin PlayStation 4:lle, Xbox Onelle, Nintendo Switchille ja Steamissä osana *Castlevania Anniversary Collectionia*, joka julkaistiin Konamin 50-vuotisjuhlien kunniaksi.

## Vastaanotto
Mikrobitin Jukka Tapanimäki antoi pelin NES-versiolle ensin kolme tähteä viidestä ja myöhemmin 73 pistettä sadasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* ''Castlevania'' Linnavaanijat-sivustolla
Kenain niemimaa

**Kenain niemimaa** sijaitsee Alaskan osavaltion etelärannikolla Yhdysvalloissa. Niemimaa ulottuu noin 240 kilometriä lounaaseen Chugachvuorista ja rajoittuu lännessä Cook Inletiin ja idässä Prince William Soundiin ja Alaskanlahteen. Niemimaan pinta-ala on noin 23 000 neliökilometriä. Niemimaan nimi juontuu sanasta *Kenajskaja*, jolla venäläiset alkoivat kutsua sen länsipuolella sijaitsevaa Cook Inletiä 1700-luvun lopulla. 

Noin 190 kilometrin pituiset Kenaivuoret kulkevat pitkin niemimaan kaakkoisosaa Alaskanlahden rannalla. Niemimaan suurimmat järvet ovat Skilak Lake ja Tustumena Lake. Urheilukalastus lohikannoistaan tunnetulla Kenaijoella on lisääntynyt viime vuosikymmenien aikana hurjasti, ja joki onkin nykyään osavaltion suosituin urheilukalastuspaikka. Muita tärkeitä jokia ovat Russian River, Kasilof River ja Anchor River. Kenain niemimaan tärkeimpiä kaupunkeja ovat Seward, Soldotna, Kenai ja Homer. Alaskan osavaltion suurin kaupunki Anchorage sijaitsee noin 25 kilometriä niemimaasta pohjoiseen.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Marcel Schelbert

**Marcel Schelbert** (s. 26. helmikuuta 1976) on sveitsiläinen entinen yleisurheilija, joka kilpaili 400 metrin aitajuoksussa. Hän edusti seuratasolla Leichtathletik Club Zürichiä. Schelbert voitti pronssia Sevillan MM-kisoista 1999 ja saman vuoden universiadeista. Hän osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1996. Tuolloin Schelbert sijoittui alkuerässään kuudenneksi eikä päässyt jatkoon.

Schelbert pitää hallussaan Sveitsin ennätystä ajallaan 48,13 sekuntia. Hän voitti maansa mestaruuden yhteensä viisi kertaa vuosina 1996&ndash;2002.

## Ennätykset

* 400 m aidat: 48,13 s (1999) 

## Lähteet
Lentopallon SM-liigakausi 2004–2005

**Lentopallon miesten SM-liigassa** pelasi kaudella 2004–2005 kaksitoista joukkuetta. Runkosarjan kuusi parasta jatkoi ylemmässä ja loput joukkueet alemmassa jatkosarjassa. Lopulta kahdeksan parasta jatkoi pudotuspeleihin.

## Miesten sarjataulukko
### Runkosarja

### Ylempi jatkosarja

### Alempi jatkosarja

### Pudotuspelit
#### Puolivälierät

#### Välierät

#### Loppuottelu

Mestarit: Salvis Cielavs, Sergei Ivanov, Jarmo Korhonen, Markku Lehto, Saku Määttä, Petteri Penttinen, Jari Salokangas, Ilkka Sammelvuo, Pekka Seppänen, Jani Säisä, Tatu Säisä, Timo Tolvanen, Mika Turkka. Valmentaja: Jukka Tuovinen

#### Pronssiottelut

### Liigakarsinta

**Muuramen Lentopallo** voitti ykkössarjan mestaruuden ja onnistui karsintasarjasta nousemaan seuraavalle kaudelle SM-liigaan, jossa Vaasan Kiisto säilytti paikkansa. Kempeleen Pyrintö jäi ykkössarjaan, johon putosi myös Lentopalloseura Etta.

## Lähteet
* Tulospalvelu
Irina Belova

**Irina Belova** (omaa sukua **Iljitšova**, s. 17. helmikuuta 1968 Angarsk) on venäläinen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili moniotteluissa. Hän edusti maajoukkuetasolla Neuvostoliittoa sen hajoamiseen saakka ja seuratasolla Spartak Irkutskia. Belova voitti seitsenottelussa hopeaa Barcelonan olympialaisista 1992 ja pronssia Tokion MM-kisoista 1991. Viisiottelussa hän sai hopeaa sisäratojen MM-kisoista 1999 ja vuoden 1998 sisäratojen EM-kilpailuista. Belova voitti myös sisäratojen MM-kisoissa 1993 näytöslajina olleen viisiottelun, mutta jäi kiinni dopingin käytöstä ja joutui neljän vuoden kilpailukieltoon.

Belova otteli vuonna 1992 viisiottelun sisäratojen maailmanennätyksen 4991 pistettä. Natalja Dobrynska rikkoi ennätyksen vuonna 2012 oteltuaan 5013 pistettä. Belova voitti yhteensä kolme maansa mestaruutta, yhden seitsenottelusta Neuvostoliiton ulkoratojen mestaruuskilpailuista ja yhden viisiottelusta sekä Neuvostoliiton että Venäjän sisäratojen mestaruuskilpailuista.

## Henkilökohtaiset ennätykset

:*Lähde: IAAF*

;Ulkoradat
* 200 metrin juoksu: 23,34 (1992)
* 400 metrin juoksu: 52,87 (1991)
* 800 metrin juoksu: 2.02,06 (2001)
* 100 metrin aitajuoksu: 13,25 (1992)
* 400 metrin aitajuoksu: 57,6 (1987)
* Korkeushyppy: 188 (1992)
* Pituushyppy: 682 cm (1992)
* Kuulantyöntö: 14,12 (2001)
* Keihäänheitto: 44,64 (1999)
* Seitsenottelu: 6845 (1992)

;Sisäradat
* 800 metrin juoksu: 2.09,29 (1999)
* 60 metrin aitajuoksu: 8,38 (1999)
* Korkeushyppy: 193 (1992)
* Pituushyppy: 647 (1998)
* Kuulantyöntö: 14,42 
* Viisiottelu: 4991 (1992)

## Lähteet
Olkainpalokärki

**Olkainpalokärki** (*Dryocopus lineatus*) on amerikkalainen tikka. Sen esiintymisalue käsittää Keski-Amerikan Meksikosta alkaen, sekä Etelä-Amerikan mantereen pohjoisemman osan Luoteis-Peruun, Pohjois-Argentiinaan, Paraguayhin ja kaakkoiseen Brasiliaan asti. Lajista tunnetaan viisi alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Cayennesta vuonna 1766.

## Lähteet
Nokipalokärki

**Nokipalokärki** (*Dryocopus schulzii*) on eteläamerikkalainen tikka. Sen esiintymisalue käsittää mantereen keskiosia Bolivian eteläosissa, Keski-Paraguayssa sekä Argentiinassa. Jean Cabanis kuvaili lajin holotyypin Tucumánista Argentiinasta vuonna 1883.

## Lähteet
Emil Post

**Emil Post** (11. helmikuuta 1897 Augustów, Puola - 21. huhtikuuta 1954 New York City, Yhdysvallat) oli matemaatikko ja loogikko, joka syntyi Puolassa mutta muutti perheineen Yhdysvaltoihin vuonna 1904. Hän on parhaiten tunnettu työstään, joka myöhemmin tuli tunnetuksi laskettavuuden teoriana.

## Lähteet
Aasianpalokärki

**Aasianpalokärki** (*Dryocopus javensis*) on aasialainen tikka. Sen esiintymisalue ulottuu Intiasta eteläiseen Kiinaan, Korean niemimaalle, Filippiineille, Myanmariin, Thaimaahan, Indokiinaan ja Indonesiaan. Se on aikaisemmin pesinyt Japanissa Tsushiman saarella, mutta on sieltä hävinnyt. Lajista tunnetaan 14 alalajia. Thomas Horsfield kuvaili lajin holotyypin Jaavata vuonna 1821.

## Lähteet
Lentopallon SM-liigakausi 2003–2004

**Lentopallon miesten SM-liigassa** pelasi kaudella 2003–2004 kaksitoista joukkuetta. Runkosarjan kuusi parasta jakoi ylemmässä ja loput joukkueet alemmassa jatkosarjassa. Lopulta kahdeksan parasta jatkoi pudotuspeleihin.

## Miesten sarjataulukko

### Runkosarja

### Ylempi jatkosarja

### Alempi jatkosarja

### Pudotuspelit

#### Puolivälierät

#### Välierät

#### Loppuottelut

Mestarit: Salvis Cielavs, Antti Esko, Sergei Ivanov, Olli Kunnari, Markku Lehto,
Saku Määttä, Esa Penttinen, Jari Salokangas, Ilkka Sammelvuo, Tatu Säisä,
Timo Tolvanen, Mika Turkka, Tero Viitanen. Valmentaja: Timo Hoivala.

#### Pronssiottelut

### Liigakarsinta

Vaasan Kiisto nousi kolmantena joukkueena, kun East Volley joutui luopumaan sarjapaikastaan.

## Lähteet

* Tulospalvelu
Andamaanienpalokärki

**Andamaanienpalokärki** (*Dryocopus hodgei*) on Intialle kuuluvan Andamaanien saariryhmän kotoperäinen tikka. Edward Blyth kuvaili lajin holotyypin Andamaaneilta vuonna 1860.

Andamaanienpalokärki on enimmäkseen musta. Vatsa ja perä ovat valkoiset. Koiraan otsa, päälaki, takaraivo ja viiksijuova ovat punaiset. Naaraalla punaista on ainoastaan takaraivossa.  

Andamaanienpalokärki elää metsissä ja avoimilla alueilla, joilla on joitain korkeampia puita. Lajin kannaksi arvioidaan 1&nbsp;000–2&nbsp;500 täysikasvuista yksilöä. Laji liikkuu pareittain tai muutaman yksilön ryhminä. Andamaanienpalokärjen ravintoa ovat hyönteiset. 

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut andamaanienpalokärjen vaarantuneeksi, koska lajin populaatiokoko on pieni ja todennäköisesti vähenemässä. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen.

## Lähteet
Walter Krüger

**Walter Krüger** (11. huhtikuuta 1930 Altenpleen – 28. lokakuuta 2018 Prohn, Mecklenburg-Etu-Pommeri) oli saksalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili keihäänheitossa. Hän edusti maajoukkuetasolla Itä-Saksaa ja seuratasolla Schweriner SC:tä. Krüger voitti hopeaa Rooman olympialaisissa 1960 tuloksellaan 79,36 metriä. 

Krüger voitti maansa mestaruuskilpailuissa kaksi mitalia, kultaa vuonna 1960 ja pronssia vuonna 1958.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* Keihäänheitto: 79,61 m (1959) 

## Lähteet
STS-133

**STS-133** (lento **ULF5**) oli Nasan 35. avaruussukkulalento Kansainväliselle avaruusasemalle (ISS) ja avaruussukkula Discoveryn 39. ja samalla viimeinen lento. Sukkulan lähtöä lykättiin toistuvasti teknisten ongelmien vuoksi. Discovery laukaistiin 24. helmikuuta 2011 kello 21.53 (UTC) matkaan.  Lento oli 12. huhtikuuta 1981 alkaneen avaruussukkulaohjelman 133. lento. Discovery laskeutui 9. maaliskuuta 2011 kello 16.58,4 (UTC) Kennedyn avaruuskeskukseen, Floridaan.

Discoveryn pääasiallisena hyötykuormana ISS-avaruusasemalle oli rahtikontti Multi-Purpose Logistics Module Leonardosta pysyvään avaruudessa oleskeluun muunnettu Permanent Multipurpose Module Leonardo ja suurikokoinen paineistamaton ExPRESS Logistics Carrier kuljetusalusta (ELC3).

Discovery kuljetti avaruusasemalle myös ihmisenkaltaisen robotin, Robonaut 2:n eli R2:n. Aluksi R2 toimii vain sisätiloissa, mutta myöhemmät mallit saattavat avustaa miehistöä avaruuskävelyllä. Lennolle oli suunniteltu kaksi avaruuskävelyä, Bowen ja Drew avaruuskävelijöinä, mikä myös toteutui.

Discovery telakoitui ISS-avaruusasemaan 26. helmikuuta 2011 kello 19.14 (UTC). Avaruusasemaa ja sukkulaa yhdistävät luukut avattiin kello 21.16 (UTC) ja kuusihenkinen sukkulamiehistö ja kuusi avaruusaseman Retkikunta 26:n miehistön jäsentä tervehtivät toisiaan. Kaksi päivää aikaisemmin asemaan oli telakoitunut myös Euroopan avaruusjärjestön huoltoalus ATV-02 Johannes Kepler. Discovery irtautui avaruusasemasta 7. maaliskuuta 2011 kello 12.00 (UTC).

Lennon jälkeen Discovery kuljetetaan Smithsonian-instituuttiin Washingtoniin näytteille. Discoveryn jälkeen tehtiin vielä kaksi sukkulalentoa: STS-134 *[[Endeavour]]* huhtikuussa ja STS-135 *[[Atlantis (avaruussukkula)|Atlantis]]* kesäkuussa 2011.


Tiedosto:Robonaut 2.jpg|Robonaut 2
Tiedosto:STS-133 Discovery payload diagram.jpg|STS-133:n rahtitilan hyötykuorma


## Miehistö

Boven korvasi polkupyöräonnettomuudessa loukkaantuneen Timothy Kopran lennolla.

## Media

Tiedosto:STS-133 launch video.ogv|Video laukaisusta, 2 min 32 s
Tiedosto:STS-133 ISS view from Discovery.jpg|ISS-asema Discoverylta nähtynä
Tiedosto:STS-133 EVA1 Steve Bowen and Alvin Drew 4.jpg|Bowen ja Drew 1. avaruuskävelyllä


## Tilastoja

*164. Yhdysvaltain miehitetty avaruuslento
*133. sukkulalento STS-1:n jälkeen
*39. Discoveryn lento
*108. avaruussukkula Challengerin onnettomuuden jälkeinen lento
*20. avaruussukkula Columbian onnettomuuden jälkeinen lento
*35. avaruussukkulalento Kansainväliselle avaruusasemalle

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Nasan STS-133:n kotisivu
* Nasan avaruussukkulasivu
* STS-133:n lehdistöpaketti (3,3 Mt pdf) 
* CBS Space News: STS-133 
*Discovery facts
*NASATelevision STS-133 YouTube-videot
*Video STS-133:n laukaisusta
*Robonaut2
*NASA valmistautuu sukkulan laukaisuun MuroBBS
Amerikankäpytikka

**Amerikankäpytikka** (*Picoides villosus*) on amerikkalainen tikka. Sen laaja esiintymisalue ulottuu pohjoisessa Alaskasta Kanadaan, pääosaan Yhdysvaltoja, Meksikoon ja Keski-Amerikassa Panaman länsiosiin. Se elää myös Bahamalla, Puerto Ricossa ja eräillä muilla alueen saarilla. Lajista tunnetaan 14 alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin New Jerseystä vuonna 1766.

## Lähteet
Meksikonkirjotikka

**Meksikonkirjotikka** (*Picoides scalaris*) on kirjotikkojen sukuun kuuluva amerikkalainen tikkalaji. Sen esiintymisalue ulottuu Yhdysvaltojen eteläisistä osavaltioista Meksikoon ja Keski-Amerikassa Nicaraguan koillisosaan. Lajista tunnetaan kahdeksan alalajia. Johann Georg Wagler kuvaili lajin holotyypin Veracruzin osavaltion keskiosista vuonna 1829.

## Lähteet
Taksim-aukio

**Taksim-aukio** on Turkin Istanbulissa sijaitseva turistien ja paikallisten asukkaiden suosima liikenteen keskipiste, jonka läheisyydessä on hotelleja, kauppoja ja ravintoloita.

Vuonna 2000 Istanbulin liikennettä helpottamaan saatiin metro, jonka M2-linjan asema on Taksim-aukiolla. Aukiolla sijaitsee Atatürk Kültür Merkezi, joka on kulttuurikeskus ja oopperatalo. Aukion keskellä on vuonna 1928 valmistunut Tasavallan monumentti Cumhuriet Anıtı.

Historiallinen raitiovaunu kuljettaa matkustajia pitkin İstiklal Caddesi -kävelykatua Galatan tornin juurelle Tüneliin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Adipocere Records

**Adipocere Records** on entinen ranskalainen itsenäinen levy-yhtiö, joka lopetti toimintansa vuonna 2008.

Levy-yhtiö ehti julkaista mm. yhtyeiden Moonspell ja Christ Agony levytyksiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Levy-yhtiön kotisivut
Mystic Production

**Mystic Production** on puolalainen levy-yhtiö, joka on yksi maansa suurimmista itsenäisistä levy-yhtiöistä.

## Valikoitu yhtyelista
Yhtyeitä:

* Acid Drinkers
* Artrosis
* Asgaard
* Behemoth
* Black River
* Blindead
* Burzum
* Coma
* Cradle of Filth
* Darkthrone
* Emperor
* Frontside
* Gorgoroth
* Hermh

* Hunter
* KAT
* Katatonia
* Mayhem
* Old Man’s Child
* Opeth
* Riverside
* Rootwater
* Sceptic
* Thy Disease
* UnSun
* Vader
* Vesania
* Virgin Snatch

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mystic Productionin kotisivut
Goljathaikara

**Goljathaikara** (*Ardea goliath*) on maailman suurin haikaralaji.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Goljathaikara elää laajalla alueella Afrikassa, ulottuen Etelä-Egyptistä Etelä-Afrikkaan, sekä paikoin Lähi-idässä ja Intian niemimaalla. Sen elinympäristö kattaa suuret joet, järvet, suistot, suot ja muut matalat vesiympäristöt, joissa on runsaasti kaloja. Laji suosii alavia alueita, mutta sitä tavataan jopa 2&nbsp;100 metrin korkeudessa.

## Ulkonäkö ja koko
Goljathaikara on suurikokoinen lintu; sen pituus on 135-150 cm ja siipien kärkiväli 210-230 cm. Linnun vatsapuoli, pää sekä kaulan takaosat ovat punaruskeat. Kaulan etupuoli taas on valkoinen ja mustien juovien koristama.  Siivet ovat harmaat. Jalat ja nokka ovat väriltään mustat. Vanhoilla yksilöillä on lisäksi punaruskea töyhtö takaraivollaan. Nuorilta se puuttuu ja ne ovat lisäksi vähän himmeämmän värisiä kuin vanhat yksilöt.

## Lisääntyminen ja pesintä
Lisääntyessään goljathaikara muodostaa yksinkertaisia parisidoksia, joissa molemmat emot huolehtivat pesästä ja poikasista. Pesät rakennetaan kepeistä, usein matalaan kasvillisuuteen tai saarille, ja ne ovat halkaisijaltaan jopa metrin kokoisia. Pesiminen ajoittuu yleensä sadekauteen, mutta joidenkin alueiden populaatiot pesivät ympäri vuoden. Haikara munii kahdesta viiteen munaa, mutta yleensä vain yksi tai kaksi poikasta selviytyy aikuisuuteen saakka, osittain sisarusten välisen kilpailun vuoksi.

## Käyttäytyminen
Goljathaikara ei kuulu muuttolintuihin, mutta saattaa siirtyä paremmille saalistusalueille, jos olosuhteet tekevät sen tarpeelliseksi. Tavallisesti se viettää lisääntymiskauden ulkopuolella aikaa yksin, vaikka toisinaan sitä voi nähdä myös pareittain. Lajin yksilömäärä on niin alhainen, ettei se synnytä merkittävää kilpailua tai reviirien puolustamista yksilöiden välillä. Haikara suojelee aluettaan ainoastaan petoeläimiltä.

Suurimman osan ajastaan goljathaikara seisoo vedessä pitkien jalkojensa varassa odottaen saalista. Tämä yöaktiivinen lintu liikkuu enimmäkseen pimeän aikaan. Tarvittaessa, esimerkiksi väistääkseen saalistajaa, se nousee ilmaan hitailla ja vakaan rytmisillä siiveniskuilla. Goljathaikara on melko arka ja poistuu nopeasti, jos jokin sen mielestä uhkaava lähestyy.

## Elinvoimaisuus
Goljathaikaroilla ei ole juurikaan luonnollisia vihollisia suuren kokonsa ja lentokykynsä ansiosta. Joitain poikasia saalistavat kuitenkin esimerkiksi afrikanmerikotkat. Vaikka lajin maailmanlaajuinen populaatio on vakaa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi, pesimäympäristöjen säilyttäminen on tärkeää lajin tulevaisuuden kannalta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: ''Ardea goliath''
Tuomas Teppoinen

**Tuomas Teppoinen** (k. 1609, syntymäaika ja -paikka tuntemattomat) oli ratsumestari ja knaappitalollinen Karjalankannaksen Äyräpäästä. 

Teppoisen vanhempia ei tunneta, mutta hänen puolisonsa oli Anna Svennintytär. Teppoinen asui vuosien 1522-1523 tietämissä Kivennavalla ja hänet mainitaan vuodesta 1572 venäläissotien eli ns. pitkän vihan aikana vakoojana, mistä hän sai 1573 palkinnoksi verovapauden Muolaan Valkiapään kylässä olleeseen tilaansa. Teppoisen ratsujoukot kunnostautuivat 1576 useissa taisteluissa siinä määrin, että useimpien osallistujien määrä-aikainen verovapaus muutettiin 19. syyskuuta 1594 elinikäiseksi. Heidän oli oltava aatelismiesten tavoin valmiit ratsupalvelukseen verovapaiden tilojensa edestä. Vuodesta 1578 muodostetun lippueen ratsumestarina toiminut Teppoinen oli miehineen 1580 valloittamassa Pontus De la Gardien kanssa Käkisalmen lääniä, 1599 Kaarle-herttua lähetti hänelle Helsingistä suosiollisen kirjeen, jossa kehotti Teppoista valvomaan itärajan turvallisuutta. Hänen ratsumieslipuston vahvuus oli enimmillään 400 miestä.

Teppoinen sai palkaksi ansioistaan hallitukselta neljä savua läänitysmaata sekä kaupunkiasunnon Viipurista. 

Teppoisesta on kaunokirjallinen kuvaus Santeri Ivalon ja Kyösti Vilkunan kirjassa Suomalaisia sankareita.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
* Tiedustelutalonpojat
* Vapaakirja 1594, suomentanut Aulikki Ylönen
Istro-romania

**Istro-romania** on romaaninen kieli, jota puhutaan Istrian niemimaan koillisosissa Kroatiassa. Kieli on rakenteellisesti erilainen kuin romanian kieli, ja se erosi muista romanialaisista kielistä 500−1&nbsp;000 vuotta sitten. Kieltä ei tule sekoittaa istriotin kieleen. UNESCO on listannut istro-romanian vakavasti vaarantuneeksi kieleksi. Arviot kielen puhujien määrästä vaihtelevat 560–1&nbsp;500 välillä. Kieli on lähestulkoon sammunut.

## Sanasto
Sanastolliset erot suhteessa romanian kieleen näkyvät mm. istro-romanian viikonpäivien nimissä:

## Lähteet
Five Live Yardbirds

**Five Live Yardbirds** on englantilaisen The Yardbirds -yhtyeen dedyyttialbumi vuodelta 1964. Se sisältää yhtyeen tulkinnat kymmenestä amerikkalaisesta r&b- sekä blueskaapleesta. Levy sisältää myös joitakin varhaisia äänitteitä kitarisi Eric Claptonin kanssa.

Levy on nauhoitettu Marquee Clubilla Lontoossa 20.3.1964. Columbia Records julkaisi sen Englannissa 9 kk myöhemmin. Vaikka albumia kriitikot arvostivat, se ei koskaan päässyt UK:n albumilistalle. Sitä ei koskaan julkaistu USA:ssa, mutta 4 albumin kappaletta oli mukana Yardbirdsin toisella amerikkalaisella albumilla "Having a Rave Up"

## Kappaleet
### A-puoli
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#

## Lähteet
Nunivak

**Nunivak** () on Yhdysvalloille kuuluva saari, joka sijaitsee Beringinmeressä noin 50 kilometriä Alaskan länsirannikolta länteen. Saaren pinta-ala on noin 4&nbsp;200 neliökilometriä ja se on Yhdysvaltojen kahdeksanneksi suurin saari. Siellä asui vuoden 2000 väestönlaskennan aikaan yhteensä 210 ihmistä. Saaren koko väestö on keskittynyt Mekoryukin kaupunkiin saaren pohjoisosassa.

Nunavik syntyi pleistoseenikaudella vulkaanisen toiminnan seurauksena. Purkaukset alkoivat noin 6,1 miljoonaa vuotta sitten, ja suurin osa saaresta syntyi kahden arviolta 300&nbsp;000 vuotta sitten päättyniden purkausjaksojen seurauksena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia saarelta: Summer Science Field 2005 Nunivak Island
Lentopallon SM-liigakausi 2002–2003

**Lentopallon miesten SM-liigassa** pelasi kaudella 2002–2003 kaksitoista joukkuetta. Runkosarjan kahdeksan parasta jatkoi pudotuspeleihin.

## Miesten sarjataulukko

### Runkosarja

### Pudotuspelit

#### Puolivälierät

#### Välierät

#### Loppuottelut

Mestarit: Jussi Aamuvuori, Kimmo Junttila, Timo Keisala, Ugis Krastins, Pasi Leikkainen, Ismo Moilanen, Ville Muranen, Juha Mäkikokko, Jaakko Sammelvuo, Marko Stålnacke, Normunds Veinbergs. Valmentaja: Jukka Tuovinen.

#### Pronssiottelut

### Alempi jatkosarja

#### Liigakarsinta

## Lähteet

* Suomen Lentopalloliitto: Lentopallokirja 2003-2004
Castlevania II: Belmont’s Revenge

**Castlevania II: Belmont’s Revenge** (Japanissa *Dracula Densetsu II*) on Konamin kehittämä videopeli Game Boylle, ja se on jatko-osa samalle alustalle tehdylle *[[Castlevania Adventure]]* -pelille. 

*Castlevania II: Belmont’s Revenge* julkaistiin Japanissa ja Euroopassa värillisenä Game Boy Colorille, osana *Konami GB Collection* -kokoelmaa.

## Juoni

Edellisessä osassa vampyyrintappaja Christopher Belmont onnistui nujertamaan pahan kreivi Draculan ja tuhoamaan tämän linnan. Kuitenkaan Dracula ei vielä kuollutkaan vaan pakeni paikalta odottamaan, kunnes hänen voimansa kasvaisivat jälleen, jotta tämä voisi kostaa Christopherille ja tämän perheelleen. Kuluu viisitoista vuotta ja Transylvaniassa valmistaudutaan ilonpäivään, kun Christopherin poika Soleiyu Belmont on tulossa siihen ikään, jolloin hänen on määrä saada itselleen vampyyrinmetsästäjän arvon. Kuitenkin eräänä aamuna Soleiyu on kadonnut jäljettömiin. Christopher saa tietää, että Dracula oli jotenkin onnistunut kääntämään Soleiyun sisällä asustavan voiman, jolloin Soleiyu muuttui pahaksi ja Dracula sai sen myötä inhimillisen olomuodon jälleen itselleen. Draculan linnaa suojaa neljä esiin ilmestynyttä linna, jonne pahaksi muuttunut Soleiyu on asettanut pimeitä voimia voidakseen pitää huolen, ettei kukaan pääse Draculan linnaan tuhoamaan hänen herraansa. Christopher valmistautuu kuitenkin matkaan voidakseen vapauttaa koko Transylvania ja hänen oman poikansa Draculan kynsistä.

## Pelistä
*Belmont’s Revenge* oli huomattava parannus edellisestä Game Boylle julkaistusta Castlevaniasta. Pelissä on viimein mukana lisäaseet ruoskan lisäksi ja lisäksi peli antaa pelaajalle mahdollisuuden valita aina tason ennen kuin pelaaja pääsee Draculan linnaan. Pelistä löytyy silti joitakin ominaisuuksia, joita *Castlevania Adventure* sisälsi, kuten köysillä kiipeäminen, joka oli korvannut NES-alustoilla esiintyneet portaat. Pelissä on mukana myös sopiva haastavuus, joka puolestaan uupui *Adventure*ssa.

## Aiheesta muualla
*
Živilė Balčiūnaitė

**Živilė Balčiūnaitė** (s. 3. huhtikuuta 1979 Vilna) on liettualainen kestävyysjuoksija.

Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Balčiūnaitė alun perin voitti maratonkilpailun ajalla 2.31.14. Hänen dopingnäytteensä sisälsi kuitenkin epänormaalin määrän testosteronia ja epitestosteronia. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon ja menetti EM-kultansa. Hän valitti kilpailukiellostaan urheilun vetoomustuomioistuimeen, joka kuitenkin hylkäsi hänen valituksensa. Balčiūnaitė jäi toistamiseen kiinni dopingista huhtikuussa 2016 ja sai kahdeksan vuoden kilpailukiellon.

Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 Balčiūnaitė sijoittui maratonilla neljänneksi. Olympiamaratonilla hän on ollut neljästoista Ateenassa 2004 ja yhdestoista Pekingissä 2008. Ensimmäisen kilpailukieltonsa jälkeen hän sijoittui Moskovan MM-kilpailuissa 2013 20:nneksi ja Zürichin EM-kilpailuissa 2014 27:nneksi. 

## Henkilökohtaiset ennätykset
### Ulkoradat

### Sisäradat

## Lähteet
NanoSail D

**NanoSail D** on kolmois-CubeSat-nanosatelliittiin perustuva yhdysvaltalainen aurinkopurjeen koelento. NASAn Amesin tutkimuskeskus on kehittänyt kaksi tällaista satelliittia yhteistyössä NASAn Marshallin keskuksen kanssa. Ensimmäisen laukaisu epäonnistui 3.8.2008 Falcon-raketilla. Toinen laukaisu onnistui 20. marraskuuta 2010 Kodiakinsaarelta Minotaur 4-raketilla. NanoSail-D2 erkani Fastsat-HSV satelliitista 6. joulukuuta 2010.

Satelliitista purkautuu 10 m² pinta-alainen aurinkopurje, jota voi käyttää myös satelliitin pudottamiseen ilmakehään pyrkimyksenä vähentää avaruusromua. 4-kiloinen satelliitti toimii vain viikon ajan 330 km x 685 km korkealla radalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.crestnrp.org/nanosail/  
*Gunter's Space Page: NanoSail D
*NanoSail-D2 Mission Dashboard 
*NASA: Small Satellite Missions
Letov L-101

**Letov L-101** oli tšekkoslovakialainen keskisuuri matkustajakone, joka suunniteltiin ja rakennettiin Letovin valtion omistukseen 24. lokakuuta 1945 siirtyneessä tehtaassa.

L-101 oli alataso, sen rakenne oli kauttaaltaan metallia. Tehtaiden saneerauksessa vuonna 1948 Letov L-101 -projekti keskeytettiin. Tuolloin auto- ja lentokonetehtaan fuusioitiin CZAL-tehtaaksi.
 
## Tiedot
* miehistö: kaksi
* 12 matkustajaa
* pituus 13,4 m
* kärkiväli 18,1 m
* korkeus 4,2 m
* siipipinta-ala 41,4 m2
* tyhjäpaino 3&nbsp;285&nbsp;kg
* lentopainpo 5&nbsp;250&nbsp;kg
* voimalaite 2 kpl Argus As 410-mäntämoottoria, 347&nbsp;kW
* suurin nopeus 320&nbsp;km/h
* lakikorkeus 6&nbsp;000 m

## Lähteet
* 
*
Steven Lindsey

Eversti **Steven Wayne Lindsey** (s. 24. elokuuta 1960) on NASAn astronautti ja viiden avaruussukkulalennon veteraani. Hän on kansallisuudeltaan yhdysvaltalainen.

## Sotilasura
Lindsey on eläköitynyt Yhdysvaltain ilmavoimien upseeri. Hän on toiminut hävittäjälentäjänä,  lennonopettajana ja laivueen komentajana. Hän on ollut myös koelentäjä. Lindsey on opiskellut ilmailuteknologiaa ja toiminut aseupseerina. Hän on lentänyt yli 4 500 tuntia yli 50 erilaisella lentokoneella.

## Avaruuslennot

Lindseyn aloitti maaliskuussa 1995 NASAn astronauttikoulutuksen. Hän toimi avaruussukkulalentojen STS-87 (1997) ja STS-95 (1998)  pilottina ja lentojen STS-104 (2001) ja STS-121 (2006) komentajana. Hän toimi myös avaruussukkula *[[Discovery (avaruussukkula)|Discovery]]n* viimeisen avaruuslennon STS-133:n (2011) komentajana.

Lindsey on toiminut NASAn astronauttitoimistossa teknisissä ja johtotehtävissä. Syyskuusta 2006 lokakuuhun 2009 hän toimi astronauttitoimiston tärkeimmässä virassa, sen johtajana  (*Chief of the NASA Astronaut Office*).

Lindsay on naimisissa Diane Renee Lindseyn (o.s. Trujillo) kanssa. Heillä on kolme lasta.

Lindsay ilmoitti 14. heinäkuuta 2011 jättävänsä NASAn ja siirtyvän yksityisen sektorin palvelukseen.

## Lähteet
* http://www.jsc.nasa.gov/Bios/htmlbios/lindsey.html

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*NASAn elämäkerta 
*Saceacts.de:n elämäkerta 
*Lindseyn lentoa STS-133 edeltanyt haastattelu  (7.10.2010) (myös YouTube-videona, 47 min 24 s) 
*Lindseyn lentoa STS-121 edeltanyt haastattelu  (23.2.2006) 
*Lindseyn lentoa STS-121 edeltanyt haastattelu  (11.8.2005)
Castlevania Adventure

**Castlevania: The Adventure** () on Konamin kehittämä videopeli Game Boy -käsikonsolille. Peli kuuluu *[[Castlevania]]* -sarjaan. Se julkaistiin vuonna 1988 Japaniin ja Amerikkaan, ja vuonna 1990 Eurooppaan. Peli oli Konamin ensimmäinen peli Game Boylle.

## Juoni
On vuosi 1576, kun verenhimoinen kreivi Dracula herää jälleen henkiin vallatakseen maailman ja tuhotakseen kaiken hyvän. Pääosassa on ensimmäisestä Castlevaniasta tutun Simon Belmontin esi-isä, Christopher Belmont, joka päättää haastaa Draculan. Ennen matkaansa kohti Draculan demonista linnaa, Castlevaniaa, hän kaivaa esille legendaarisen Vampyyrintappaja-ruoskansa.

## Kritiikki
*Castlevania: The Adventure* ei ollut ilmestyessään menestys, sillä se oli aikataulullisesti myöhässä ja se ilmestyi kauppojen hyllyille keskeneräisenä, mistä syystä pelissä on havaittavissa puutteita, kuten tasojen vähyys, lisäaseiden poisjääminen ja heikohko äänenlaatu. Lisäksi hahmon liikettä ei pidetty sulavana NES-alustoille tehtyihin peleihin verraten.

## Erilaisia versioita
*Castlevania: The Adventure* julkaistiin Japanissa ja Euroopassa värillisenä Game Boy Colorille, osana *Konami GB Collection* -kokoelmaa. Vuonna 2009 pelistä tehtiin uudistetumpi versio nimeltään *[[Castlevania: The Adventure ReBirth]]*, joka tehtiin WiiWare -pelinä Wiille.

## Muussa mediassa
IDW Publishing julkaisi vuonna 2005 pelin tarinaan pohjautuvan viisiosaisen sarjakuvan nimellä *Castlevania: The Belmont Legacy*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
HXMT

**Hard X-ray Modulation Telescope** eli **HXMT** on Kiinan kansantasavallan röntgensatelliitti, joka laukaistaan vuonna 2012. 

Sen runko pohjautuu JianBing 3 kaukokartoitussatelliittiin. Sen pääinstrumentti on detektori joka koostuu 18  NaI(Tl)/CsI(Na)  skintillaattorista, jonka näkökulma on 5,7°×1°. Se mittaa niin sanottua kovaa röntgensäteilyä.  NaI-ilmaisimien pinta-ala on 286&nbsp;cm2. Ne toimivat 20–200 keV energia-alueessa.

Hanketta rahoittaa Kiinan tiede- ja teknologiaministeriö, Kiinan tiedeakatemia ja Tsinghuan yliopisto. Hankkeen ideointi tehtiin vuonna 2000.

## Katso myös
* Röntgentähtitiede

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
*
Able Archer 83

**Able Archer 83** () oli kymmenpäiväinen Nato-johtoinen asemaharjoitus, joka alkoi 2. marraskuuta 1983. Se kattoi Länsi-Euroopan, ja sen keskuksena oli Shapen päämaja Casteaussa belgialaisen Monsin kaupungin pohjoispuolella. Able Archer -harjoitukset simuloivat laajenevaa konfliktijaksoa, joka kärjistyi koordinoituun ydinaselaukaisuun. Siihen osallistuivat valtionpäämiehet, ja siihen kuului uusi koodattu viestinnän formaatti, radiohiljaisuus ja DEFCON 1 -valmiustilan simulointi.

## Harjoituksen kulku

Suuri osa harjoituksen kulusta ja tapahtumista on yhä salassa pidettyä tietoa. Lokakuussa 2013 australialainen entinen tiedustelujohtaja Paul Dibb kuitenkin paljasti vuoden 1983 harjoituksen kiristäneen ydinasevaltioiden suhteita jopa vakavammin kuin Kuuban ohjuskriisi. Marraskuussa 2013 tuli julkisuuteen asiaan liittyviä salaisia papereita. Ne sai käsiinsä johtaja Peter Burt ydinaseita vastustavasta järjestöstä *Nuclear Information Service (NIS)*. Uusien tietojen mukaan harjoituksessa oli 40&nbsp;000 Nato-maiden sotilasta. Harjoituksessa kuviteltiin tilanne, että Naton joukot puolustivat liittolaismaitaan Varsovan liiton joukkoja vastaan. Varsovan liitto oli lähettänyt joukkoja Jugoslaviaan hillitsemään poliittisia levottomuuksia ja hyökännyt saman tien Suomeen, Norjaan ja Kreikkaan saakka. Harjoituksen mukaan perinteinen sota oli kiihtymässä kemiallisten aseiden ja jopa ydinaseiden käyttöä kohti. Dibbin mukaan harjoitus olisi voinut ”laukaista tahattomasti äärimmäisen katastrofin”.

## NATO-harjoituksen alkusoitto

Suurin katalyytti Able Archerin sodanpelolle oli syntynyt kahta vuotta aiemmin. Suljetussa kokouksessa toukokuussa 1981 Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteeri Leonid Brežnev ja KGB:n puhemies Juri Andropov ilmoittivat yksioikoisesti, että Yhdysvallat valmisteli ydinaseiskua Neuvostoliittoon. Tätä uhkaa vastaan taistellaakseen Andropov ilmoitti, että KGB ja GRU aloittaisivat operaatio RJANin. RJAN oli venäläinen akronyymi ”ydinaseiskusta” (); operaatio RJAN oli neuvostohistorian suurin ja kaikkein kokonaisvaltaisin rauhanajan tiedustelutiedon keräysoperaatio.

## Reaktiot

Harjoituksen todenmukaisuus sekä Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton suhteiden heikkeneminen ja Pershing-ohjusten tulo Eurooppaan saivat jotkut Neuvostoliiton kommunistisen puolueen keskuskomitean politbyroon jäsenet luulemaan, että Able Archer 83 oli sotajuoni, jolla oli tarkoitus hämätä valmistautumista oikeaan ensiydinaseiskuun. Neuvostoliitto reagoi harjoitukseen saattamalla ydinaseensa käyttövalmiuteen ja nostamalla ilmavoimien yksikköjä Puolassa ja Itä-Saksassa hälytysvalmiuteen. Joidenkin historioitsijoiden mielestä tämä tapahtuma oli tilanne, jossa maailma oli lähimpänä ydinsotaa sitten vuoden 1962 Kuuban ohjuskriisin. Ydinsodan uhka lakkasi äkillisesti, kun Able Archer 83 -harjoitus päättyi 11. marraskuuta.

## Katso myös
*Norjan rakettivälikohtaus – tutkimusraketin laukaisu tammikuussa 1995 aiheutti kriisin Venäjän ydinasejoukoissa
*Stanislav Petrov – Neuvostoliiton ohjusjoukkojen upseeri, joka syyskuussa 1983 päätteli tietokoneen kuvaaman ydiniskun olevan vain laitteen tekninen virhe

## Lähteet
Castlevania III: Dracula’s Curse

**Castlevania III: Dracula’s Curse** (Japanissa *Akumajō Densetsu*) on Konamin kehittämä ja julkaisema toiminta/tasohyppelypeli. Peli on julkaistu vuonna  Nintendo Entertainment Systemille.

Peli kuuluu *[[Castlevania]]* -pelisarjaan. Peli on Konamin viimeinen NES-alustalle kehittämä *Castlevania*-peli.

Vuonna 2017 tehtiin kahden tuotantokauden mittaiseksi kasvanut animoitu televisiosarja *[[Castlevania (televisiosarja)|Castlevania]]*, joka perustuu *Dracula's Curse* -pelin tapahtumiin.

## Juoni
Pelin tapahtumat sijoittuvat noin 200 vuotta ennen ensimmäisen *[[Castlevania (videopeli)|Castlevania]]*-pelin tapahtumaa. Dracula on kasvattanut hirmuisen pimeyden armeijan, jonka pysäyttäminen on suurin haaste maailman mahtavimmille sotureille. Yksi näistä on Trevor Belmont, vampyyrintappaja, jolla on mukana mystinen ruoska, *Vampyyrintappaja*, sekä viekkaus valita oikea reitti päästäkseen Draculan luokse kuin myös voima hallita kolmea henkeä auttamaan häntä pääsemään esteiden läpi.

## Ominaisuudet
Peli palaa edellisestä Castlevaniasta suoraviivaisempaan menoon ensimmäisen pelin tyyliin. Peli pitää kumminkin paljon uusia ominaisuuksia. Pelimaailma on isompi eli pelaaja pääsee seikkailemaan linnan ulkopuolelle ennen kuin hän onnistuu pääsemään itse synkeään Castlevania-demonilinnaan. Silloin tällöin pelaaja voi tulla risteyskohtiin, joissa pelaaja voi päättää, mitä kautta Trevor kulkee kohti linnaa. Pelissä on viisitoista kenttää.

Erikoisin ominaisuus pelissä on apurit, joita Trevor tapaa silloin tällöin. Jos pelaaja päättää ottaa jonkun apurin mukaan, hän pystyy vaihtamaan Trevorin apuriin ja käyttämään näiden erikoisominaisuuksia peliä läpäistääkseen. Trevor tapaa pelissä kolme kumppania: Grant DaNastyn, seinillä taitavasti kiipeevän aavepiraatin, Syphan, mystisen ja kauniin maagikon, ja Alucardin, Draculan unohdetun ja kostonhimoisen pojan, jolla on isänsä ominaisuudet. Trevorilla voi vain olla yksi apuri kerrallaan mukana. 

## Arvostus
Konami pyrki tekemään pelistä niin näyttävän kuin suinkin mahdollista, minkä johdosta *Dracula’s Curse* osoittautui fanien mieleiseksi, etenkin paluusta ensimmäisen pelin lineaariseen ja toiminnallisempaan tyyliin. Viimeisen päälle hiottu peli osoittautui suureksi menestykseksi ja sitä pidetään sekä parhaana NES-alustalle julkaistuna Castlevania-pelinä sekä yhtenä parhaimpana pelisarjan osana.

Suuresta suosiostaan huolimatta peli jäi vähälle huomiolle Euroopassa, sillä sitä saatiin odottaa vuoteen 1992 asti. Tuolloin Nintendon uusin 16-bittinen pelikonsoli Super Nintendo oli tuloillaan, mistä syystä pelin 8-bittinen tyyli ei kiehtonut.

## Aiheesta muualla
* 
* ''Castlevania III: Dracula’s Curse'' Linnavaanijat-sivustolla
Beljajev DB-LK

**Beljajev DB-LK** (ven. *dalni bombardirovštšik konstruktsii letajuštšeje krylo* eli pitkän kantaman pommikone/lentävä siipi) oli neuvostoliittolainen lentävän siiven prototyyppi vuodelta 1939.

Koneen pääsuunnittelija oli Viktor Beljajev, joka oli toiminut lukuisissa ilmailuviroissa: TsAGI, AVIAVnito, Aeroflot, OMOS, AGOS, KOSOS ja Tupolevin OKB. Hän suunnitteli ja rakensi 1920-luvulta lähtien lukuisia liitokoneita, mukaan lukien lentävä siipi -konfiguraatioita. Vuonna 1934 hän suunnitteli kaksiperäpuomisen 8-paikkaisen matkustajalentokoneen. 

DB-LK oli kokometallinen kuorirakenteinen lentokone. Koneessa oli 2 M-88-moottoria (708,41/745,7 kW tai 950/1&nbsp;000 hv). Koneessa oli neljän hengen miehistö.

Koneen koelensi M. A. Njuhtikov vuonna 1940. Koneella todettiin olevan hyvät lento-ominaisuudet, mutta turhan suuri herkkyys painopisteen aseman suhteen. Kone ei edennyt sarjatuotantoon. 

## Spesifikaatio (DB-LK)
* pituus 9,8 m
* kärkiväli 21,6 m
* korkeus 3,7 m
* siipipinta-ala 56,9 m²
* tyhjäpaino 6&nbsp;004 kg
* lentopaino 10&nbsp;672 kg
* suurin nopeus 488 km/h
* kantama 2&nbsp;900 kg
* lakikorkeus 8&nbsp;500 m
* nousunopeus 6,15 m/s
* aseistus 6 7,62mm ŠKAS-konekivääriä

## Lähteet
* Gunston, Bill. *The Osprey Encyclopaedia of Russian Aircraft 1875–1995*. Osprey. 1995. 

## Aiheesta muualla
* http://www.aviation.ru/Belyayev/
Pusher

**Pusher** on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut tanskalainen rikoselokuva. Se oli valtava menestys Tanskassa ja monissa muissa Euroopan maissa. *Pusher* oli Nicolas Winding Refnin ensimmäinen ohjaustyö, ja se oli myös ensimmäinen osa kirjailija-ohjaaja Refnin trilogiasta.

## Tarina

Frank (Kim Bodnia) on huumediileri, joka välittää kamaa Kööpenhaminan melskeissä kaverinsa Tonnyn (Mads Mikkelsen) kanssa. Eräs heroiinikeikka menee Frankilta pahasti pieleen, ja hän jää velkaa huomattavan summan jugoslavialaiselle huumemafiosolle Milolle (Zlatko Burić). Frankin on kaikin keinoin yritettävä saada maksettua velkansa, joka kasvaa koko ajan, tai Milo tapattaa hänet.

## Rooleissa

## Aiheesta muualla
*
Vladimir Vahmistrov

**Vladimir Sergejevitš Vahmistrov** () (1897 Moskova –1972 Moskova) oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija. Hänen kuuluisin suunnitelmansa oli Zveno-parasiittilentokonesarja.

## Lähteet
Antero Parma

**Kari Antero Parma** (s. 1950) on suomalainen teollisuussijoittaja. Hän on perustanut sukelluslaitteita maahantuovan Polarsukelluksen (nyk. Polar Safety) sekä AVS-Yhtiöt Oy:n. Parma omistaa Olkkalan kartanon.

Parma kävi kansakoulun jälkeen ammattikoulun, josta valmistui koneistaja-viilaajaksi. Nuorena alkanut sukellusharrastus vei hänet teknisen sukeltajan ammattiin, jossa hän tarkasti laivojen pohjia. Kun alan ammattilaitteita ei saanut Suomesta, hän ryhtyi tuomaan niitä maahan. Toiminta laajeni myös muiden teollisuuslaitteiden maahantuontiin, ja 1980-luvulla hän perusti AVS-Yhtiöt. 

Parma omisti jonkin aikaa myös Lännen Tractors -yrityksen, jonka liikevaihto lähes kolminkertaistui niiden viiden vuoden aikana, jotka hän sen omisti. Hänen perustamansa Polarsukellus (nyk. Polar Safety) on Suomen tunnetuimpia sukellusvälineiden myyjiä ja alan kouluttajia. 

AVS-Yhtiöt myytiin vuonna 2024 ruotsalaiselle Beijer Techille. Hydrauliikkaan, pneumatiikkaan, automaatioon ja teollisuusventtiileihin erikoistuneeseen yhtiöryhmään ovat kuuluneet  Automatik Ventiler System Oy (AVS), Hylar Oy, Hytar Oy ja Hydoring Oy.
 
Parmalla ei ole lapsia. Hän on perustanut säätiön, joka tukee meriarkeologista luonnonsuojelua.

Antero Parma osti vuonna 2020 Helsingin Ullanlinnassa Neitsytpolku 1 A:ssa sijaitsevan, Neuvostoliitolle kuuluneen ja 1970-luvulta asti tyhjillään olleen kivitalon saneeratakseen sen asuintaloksi.

## Lähteet
Lumo (lehti 2010)

**Lumo** oli vuonna 2010 perustettu suomalainen aikakauslehti, jonka aihepiirit liikkuivat kulttuurin alalla. Lehden kustantaja oli Classicus, jonka omistaa pianisti, ekonomi Harri Valkonen. Classicus kustantaa myös Rondo FM -radiota ja musiikkilehti Rondoa. Lehteä julkaistiin kaksi numeroa, kunnes se maaliskuun 7. päivä päätettiin lakkauttaa pienen levikin ja huonon mainosmyynnin vuoksi.

## Lähteet
Speed Metal Symphony

**Speed Metal Symphony** on Cacophonyn ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1987.

Vuonna 2009 albumi sijoittui sijalle 9. *[[Guitar World]]* -lehden artikkelissa "Top 10 Shred Albums of All Time".

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Peter Marrino – laulu
* Marty Friedman – kitara, basso
* Jason Becker – kitara
* Atma Anur – rummut

## Aiheesta muualla
* Speed Metal Symphony discogs.com -sivustolla
* 

## Lähteet
Husaariapinat

**Husaariapinat** (*Erythrocebus*) on marakattiapinoihin kuuluva apinasuku, joka elää Afrikan savanneilla. Aiemmin sukuun luettiin vain yksi laji, husaariapina (*Erythrocebus patas*), jolla katsottiin olevan enintään neljä alalajia, joissakin lähteissä ei yhtäkään. Vuonna 2017 tehdyssä tutkimuksessa todettiin kuitenkin, että Koillis-Afrikassa elää vähintään kaksi kuvattua mutta tunnustamatonta husaariapinalajia, joita on perusteltua pitää omina lajeinaan. Niinpä Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) jakaa suvun nykyään kolmeen lajiin, joista yhdellä on lisäksi kolme alalajia. Lisätutkimuksia tarvitaan kuitenkin edelleen suvun taksonomian selvittämiseksi.

## Lajit ja alalajit
Husaariapinoiden lajit ja alalajit:

* *[[Erythrocebus baumstarki]]*
* Husaariapina (*Erythrocebus patas*)
** *Erythrocebus patas patas*
** *Erythrocebus patas pyrrhonotus*
** *Erythrocebus patas villiersi*
* *[[Erythrocebus poliophaeus]]*

## Lähteet
Some of These Days

”**Some of These Days**” on Shelton Brooksin säveltämä ja sanoittama musiikkikappale vuodelta 1910. Erityisesti Sophie Tuckerin esittämänä tunnetun laulun nuottijulkaisua on myyty yli kaksi miljoonaa kappaletta. Kappaleen ovat levyttäneet lukuisat artistit ja se on yksi varhaisimmista jazzstandardeista.

Kappale synnystä kerrotaan, että Brooksilla oli pitkään mielessä tarttuva melodianpätkä, jolle hän ei pystynyt keksimään sanoja. Eräänä päivänä hän istui ravintolassa ja kuuli ohimennen mustan naisasiakkaan toteavan miespuoliselle seuralaiselleen: ”some of these days, you’re gonna miss me, honey” (jonakin päivänä tulet vielä kaipaamaan minua, kulta). Sanat sopivat Brooksin melodiaan täydellisesti, ja loput laulusta syntyi kuin itsestään.

Brooks esitteli laulunsa ensimmäisenä laulaja Sophie Tuckerille, joka innostui kappaleesta niin paljon että alkoi esittää sitä heti seuraavana päivänä. ”Some of These Daysistä” tuli ennen pitkää Tuckerin tunnuskappale ja laulaja jopa nimesi vuonna 1945 kirjoitetun omaelämäkertansa sen mukaan. Tucker kirjoitti elämäkerrassaan: ”Olen laulanut kappaletta kaikilla mahdollisilla tavoilla – dramaattisena lauluna, noveltynä, tunteellisena balladina – ja kuulijat ovat aina pitäneet siitä ja pyytäneet kuulla sen.”

Helena Siltala lauloi kappaleen Reino Helismaan suomentamin sanoin nimellä *Näinä päivinä* vuonna 1955. M. A. Numminen teki siitä omaperäisen tulkintansa kolmella kielellä – suomeksi, ruotsiksi ja saksaksi – vuonna 1970. Eugen Malmstén levytti kappaleen alkuperäiskielellä englanniksi vuonna 1974. Veikko Lavi on tehnyt kappaleesta oman suomennoksensa nimellä *Elämäni kronikka*, jonka hän levytti vuonna 1988.

## Lähteet

## Aiheesta muualla