open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mäntyharjun kirkko

**Mäntyharjun kirkko** on valmistunut vuonna 1822. Se on istumapaikkamäärältään Suomen toiseksi suurin puukirkko ja samalla Suomen suurin lamasalvosrakenteinen hirsirakennus. Kirkon alttaritaulun on maalannut Berndt Godenhjelm. Lattiapinta-alaa on 1&nbsp;616 m², ja penkeille sopii istumaan noin 1&nbsp;700 henkeä, toiseksi eniten Suomen puukirkoista. Kirkon suunnittelijana toimi valtionarkkitehti Charles Bassi, jonka suunnitelmissa kirkkoon olisi mahtunut lähes 6&nbsp;000 henkeä, mutta toteutusvaiheessa suunnitelmia supistettiin. Kellotapuli valmistui 1819.

Kirkon nykyiset urut otettiin käyttöön ensimmäisen adventtisunnuntain messussa 2008 ja illan konsertissa. Laajemmin näkyvyyttä konserttikäytössä tuli kesäkuussa 2009 Mäntyharjun urkumaratonin yhteydessä. Urut on valmistanut Urkurakentamo Veikko Virtanen, ja niiden myötä kirkossa palattiin ensimmäisten 1876 valmistuneiden urkujen tyyliin. Uruissa on 38 äänikertaa, kaksi sormiota ja pneumaattinen apukoneisto Barker-kone. Alkuperäiset urut rakensi ruotsalainen urkujenrakentaja Per Larsson Åkerman. 1935 Kangasalan urkurakentamo laajensi ja muutti alkuperäisiä urkuja merkittävästi. Sen ja toisen 1960-luvulla tehdyn muutostyön seurauksena enää urkujen fasadi, julkisivu, edusti alkuperäistä tyyliä. Nykyisiä urkuja rakennettaessa alkuperäinen fasadi jouduttiin purkamaan ja alkuperäisistä uruista säilyi uusiin käyttökelpoisena vain yksi äänikerta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Snakes ’N’ Ladders

**Snakes 'N' Ladders** on Nazarethin albumi vuodelta 1989. Se jäi alkuperäisen kokoonpanon viimeiseksi Manny Charltonin erottua seuraavana vuonna.

## Kappaleet

#Animals - 4:05 
#Lady Luck - 4:15
#Hang On To A Dream - 4:37
#Piece Of My Heart - 4:31
#Trouble - 5:00
#The Key - 3:20
#Back To School - 4:57
#Girls - 3:44
#Donna, Get Off That Crack - 4:25
#See You, See Me - 5:08
#Helpless - 5:01

### Remasteroitujen versioiden (Castle ja Eagle) bonuskappaleet

#Winner On The Night (Saksassa julkaistu single)  
#Woke Up This Morning (live)  
#Bad Bad Boy (live)  
#Hang On To A Dream (singleversio) (Eagle)  
#Lady Luck (laajennettu versio) (Eagle)  
#Animals (vaihtoehtoinen versio) (Eagle)  
#Trouble (singleversio) (Eagle)

## Muusikot

*Dan McCafferty: laulu
*Manny Charlton: kitara
*Pete Agnew: basso
*Darrell Sweet: rummut
No Jive

**No Jive** on Nazarethin studioalbumi vuodelta 1991. Billy Rankin palasi yhtyeen kitaristiksi Manny Charltonin erottua. 

## Kappaleet

#Hire And Fire (Rankin/McCafferty/Agnew) - 5:10 
#Do You Wanna Play House (Rankin/Agnew) - 5:01 
#Right Between The Eyes (Rankin) - 3:06 
#Every Time It Rains (Rankin) - 4:14 
#Keeping Our Love Alive (Rankin/Agnew/McCafferty/Sweet) - 3:18 
#Thinkin’ Man’s Nightmare (Rankin/Agnew/McCafferty/Sweet) - 4:01 
#Cover Your Heart (Rankin) - 4:32 
#Lap Of Luxury (McCafferty/Rankin/Agnew/Sweet) - 3:55 
#The Rowan Tree/Tell Me That You Love Me (Agnew/McCafferty/Rankin/Sweet) - 4:39 
#Cry Wolf (Rankin/McCafferty) - 4:25

### CD-versioiden bonuskappaleita

#This Flight Tonight (1991-versio) (Mitchell) - 3:36
#Hire And Fire (editoitu versio)  
#The Rowan Tree (editoitu versio)  
#Tell Me That You Love Me (editoitu versio) 

## Muusikot

*Dan McCafferty – laulu
*Billy Rankin – kitara
*Pete Agnew – basso
*Darrell Sweet – rummut, perkussio
Valo (albumi)

**Valo** on lokakuussa 2000 ilmestynyt Yön neljästoista studioalbumi. Yhtye oli samana keväänä kutistunut nelimiehiseksi, kun perustamisesta asti mukana ollut kitaristi Jani Viitanen erosi. Hän kuitenkin soittaa joillakin levyn kappaleilla ja on lisäksi tuottanut albumin. Myös basisti on vaihtunut, kun vuonna 1999 yhtyeestä lähteneen Jesu Hämäläisen tilalle on tullut Jukka Lewis.

Levyn erikoisuus on, että se äänitettiin suurimmaksi osaksi kahteen kertaan, kun tietokoneelle tallennettu materiaali tuhoutui. Jäljelle jäi vain Markku Petanderin itse äänittämät kitararaidat sekä joitakin rumpuosuuksia. Uudet nauhoitukset tehtiin kiireisesti yhden viikon aikana, mikä vaikutti myös lopputulokseen. Albumille teki sanoituksia Jussi Hakulisen, Pauli Hanhiniemen sekä Heikki Salon lisäksi myös raumalaisen Vieraat Vieraat -yhtyeen laulaja Tero Jussila. 

Myynnillisesti *Valo* oli pettymys, sitä meni kaupaksi ainoastaan vajaat 5 000 kappaletta. Albumi nousi Suomen viralliselle listalle vain kahden viikon ajaksi ja oli korkeimmillaan sijalla 26. Singleksi siltä julkaistiin kappale *[[Kultasiipi (kappale)|Kultasiipi]]*.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Muusikot
;Yö
* Olli Lindholm – laulu
* Markku Petander – kitara
* Jukka Lewis – basso, taustalaulu
* Frogley – rummut, taustalaulu
;Vierailijat
* Mikko Kangasjärvi – kosketinsoittimet, haitari (6, 11)
* Jani Viitanen – kitara, taustalaulu

## Lähteet
*YÖ: VALO Finnmusic.
*VALO Likaiset Legendat.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* ''Valo'' discogs.com -sivustolla
Legenda (albumi)

**Legenda – Yön 36 suurinta hittiä** on vuonna 2001 ilmestynyt Yön kokoelma-albumi, joka julkaistiin yhtyeen 20-vuotisjuhlan kunniaksi. Sitä on myyty yli 146 000 kappaletta, mikä tekee *Legendasta* Yön myydyimmän levyn sekä myös Suomen kaikkien aikojen 21. myydyimmän kotimaisen albumin. 

## Yleistä
Levy sisältää materiaalia yhtyeen jokaiselta siihen mennessä julkaistulta neljältätoista studioalbumilta. Lisäksi mukana on Olli Lindholmin vuoden 2000 soololevyltä *[[Voima (albumi)|Voima]]* löytyvä *Mona*, kolme singlejulkaisua sekä neljä kokonaan uutta kappaletta, joista *[[Hän tanssi kanssa enkeleiden (single)|Hän tanssi kanssa enkeleiden]]* on alun perin Jussi Hakulisen levyttämä vuodelta 1996. Muut uudet kappaleet ovat Hakulisen tekemä *Sunnuntaisin kuolee kuninkaat* sekä singlenäkin julkaistut Pauli Hanhiniemen sanoittamat *[[Särkyvää]]* ja *[[Mysteeri (kappale)|Mysteeri]]*. Niistä jälkimmäisen sävellys tilattiin Eppu Normaali -yhtyeen Pantse Syrjältä. Kappaleet äänitettiin huhti–kesäkuun 2001 aikana yhdessä Dan Tigerstedtin kanssa. 

Yön 20-vuotisjuhlan lisäksi kokoelman julkaisulla oli tarkoitus nostaa yhtyeen suosiota heikosti myyneen *[[Valo (albumi)|Valo]]* -albumin jälkeen. Uusien kappaleiden singlejulkaisujen ohella sen myyntiä vauhditettiin ottamalla niitä keikkaohjelmistoon ennen levyn ilmestymistä. Myöhemmin lokakuussa Yö aloitti laajan 20-vuotisjuhlakiertueen, jonka kaikki konsertit myytiin loppuun.

## Listasijoitukset ja myyntiluvut
Levy nousi heti ilmestyttyään Suomen virallisen listan kärkeen viikolla 39/2001 ja pysyi siellä kahden viikon ajan, kunnes Ultra Bran kokoelma-albumi *[[Sinä päivänä kun synnyin]]* pudotti sen kakkoseksi. Seuraavat kaksi viikkoa Yön albumi oli jälleen kärjessä, mutta viikolla 44 Ultra Bra nousi taas ykköseksi ja viikolla 45 *Legendan* edelle kiilasi myös Agentsin & Jorma Kääriäisen uutuusalbumi *[[Agents Is... Rock!]]*. Viimeisen kerran Yön kokoelma kohosi listakärkeen viikkoa myöhemmin. Albumille kertyi syyskuun 2001 ja maaliskuun 2003 välisenä aikana yhteensä 40 listaviikkoa.

*Legenda* on 2000-luvun neljänneksi myydyin albumi Suomessa. Yhteensä sitä on myyty lähes 147 000 kappaletta. Ilmestymisvuotenaan levy myi tuplaplatinaa ja multiplatinamyynniin se saavutti vuotta myöhemmin.

## Kappaleet
;CD 1
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
;CD2
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
*YÖ: LEGENDA - 36 SUURINTA HITTIÄ Finnmusic.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* ''Legenda'' discogs.com -sivustolla
Höpsismi

**Höpsismi** () on kuvitteellinen elämänfilosofia, jonka sarjakuvataiteilija Carl Barks esitteli vuonna 1953 ilmestyneessä Aku Ankka -sarjakuvassaan ”Kruuna vai klaava” (alun perin ”Flip Decision”). Höpsismissä kaikki päätökset tehdään heittämällä kolikkoa.

Tarinassa Aku Ankka tapaa professori Hupelon, joka vakuuttaa Akun tekemään päätökset kolikkoa heittämällä. Höpsismin tulee antaa ohjata elämää kaikissa tienhaaroissa: ”Jos elämä sua kuin tuuli vie, anna höpsismin näyttää tie”, neuvoo Akun ostama höpsismin opaskirja. Aku joutuu nopeasti ongelmiin seuratessaan Hupelon ohjeita. Hän ajaa eritasoliittymässä yksisuuntaista ramppia vastavirtaan ja saa 50 dollaria sakkoa. Näin suuren sakon perusteena ei kuitenkaan ole huolimaton ajaminen vaan se, että Aku oli jättänyt ajattelun kolikolle. Lopussa höpsismi kuitenkin osoittaa voivansa ohjata joitakin päätöksiä aivan hämmästyttävällä tavalla.

Barks-asiantuntija Geoffrey Blum on esittänyt, että Barks saattoi saada ajatuksen tarinaansa Batman-sarjakuvista, joissa Kaksinaama ratkaisee kolikolla, ryhtyykö rikoksiin vai ei. Bob Kanen luoma Batmanin vastustaja esiintyi sarjakuvissa ensimmäisen kerran vuonna 1942. Kolikonheitto on tosin ollut tarinoiden keskiössä aiemminkin, esimerkiksi Robert Louis Stevensonin tarinassa *Veljekset* vuodelta 1889.

Suomenkielisen nimityksen ”höpsismi” kehitti *[[Aku Ankka (lehti)|Aku Ankka]]* -lehden ensimmäinen päätoimittaja Sirkka Ruotsalainen.

## Katso myös
* *[[Noppamies]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ”Kruuna vai klaava” INDUCKS-tietokannassa
Tutustu työelämään ja tienaa

**Tutustu työelämään ja tienaa** on peruskoululaisille ja lukiolaisille suunnattu kesätyömalli. Sen ydin on, että nuori voidaan palkata kesätöihin kahdeksi viikoksi 425 € (v. 2025) kokonaispalkkiota vastaan. Työsuhteeseen ei sovelleta työehtosopimuksen mukaisia palkkoja, palkanmääräytymisperusteita ja muita rahan arvoisia etuja koskevia määräyksiä. 

Ohjelman sääntöjen mukaan tehty sopimus ei ole ristiriidassa työsopimuslain tai työehtosopimusten työvoiman vähentämistä, lisätyön tarjoamisvelvollisuutta tai takaisinottoa koskevien määräyksien kanssa.
Kaikilta muilta osin kesätyöntekijään sovelletaan annettuja lakeja, asetuksia, ohjeita ja sopimuksia. 

Malli pohjautuu työmarkkinakeskusjärjestöjen suositukseen.

Palkallisena työsuhteena mallia ei pidä sekoittaa peruskoulujen ja lukioiden Työelämään tutustumiseen (TET), joka on osa opetussuunnitelmiin kuuluvaa opiskelua ja palkatonta.

## Aiheesta muualla
* Tutustu työelämään ja tienaa -ohjelman esittely Kunkoululoppuu.fi-sivustolla
Homotutka

**Homotutka** () on vaistomainen kyky määrittää onko joku henkilö homoseksuaali tai hetero. ”Homotutkan” toiminta perustuu sanattomaan, aistinvaraiseen tietoon ja vaistoon. Sellaisia ilmiöitä, joihin homotutka kiinnittää huomionsa, ovat esimerkiksi herkkyys sosiaalisessa käyttäytymisessä ja eräät maneerit, kuten esimerkiksi suurieleisyys tai perinteisten sukupuoliroolien peittelemätön hylkääminen (mukaan lukien ammatti- ja huolittelutottumukset).

Homotutkan ajatus on epävarma, koska kaikki homomiehet eivät toimi stereotyyppisesti ja on myös heteroseksuaalisia miehiä, joiden estetiikan taju, elämäntapa, kulutustottumukset ja huoli omasta ulkonäöstä ovat verrattavissa stereotyyppisten muodikkaiden homomiesten elämäntyyliin.

## Tieteellinen tutkimus

Philadelphian Monell Chemical Senses Centerin tekemässä tutkimuksessa, joka julkaistiin *Journal of Psychological Science* -julkaisussa, todettiin, että ”homoseksuaalien miesten on todettu havaitsevan erityisen hyvin myös muut homoseksuaalit miehet”.

Harvardin yliopiston opiskelija William Lee Adams toisti neuvonantajansa, nyt Tuftsin yliopistossa olevan tohtori Nalini Ambadyn aikaisemman työn. Ambadyn alkuperäinen tutkimus julkaistiin vuonna 1999 ja se osoitti, että homoseksuaalit ovat parempia tunnistamaan oikein seksuaalisen suuntautumisen kuin heteroseksuaalit äänettömiltä videoilta ja valokuvista. Adamsin tutkimus, joka alkoi vuonna 2004, keskittyy yksinomaan kasvoihin, sosiaalisen vuorovaikutuksen polttopisteeseen. Tätä havaintoa käsittelivät yksityiskohtaisemmin Ron Smyth ja tämän kollegat vuonna 2003.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Reuter, Donald F.: *Gaydar*. 

## Aiheesta muualla
* Lawson, Willow: Queer Eyes: Blips on the Gaydar *Psychology Today*. 2005. 
* France, David: The Science of Gaydar New York Magazine. 18.6.2007.
Cinema (albumi)

**Cinema** on Nazarethin albumi vuodelta 1986. Albumi oli paria edeltävää albumia hard rock -voittoisempi, mutta se ei kuitenkaan menestynyt listoilla. 

## Kappaleet

#"Cinema" (Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet) - 4:41 
#"Juliet" (Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet) - 4:08 
#"Just Another Heartache" (Charlton) - 5:04 
#"Other Side Of You" (Charlton) - 3:44 
#"Hit The Fan" (Charlton) - 3:37 
#"One From The Heart" (Charlton) - 4:24 
#"Salty Salty" (Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet) - 3:48 
#"White Boy" (Charlton) - 5:08 
#"A Veterans Song" (Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet) - 5:29
#"Telegram" (live) (Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet/Hillman/McGuinn) - 6:00
#"This Flight Tonight" (live) (Mitchell) - 3:38

*kpl. 10–11 Vertigon alkuperäisellä CD-painoksella

### Salvon remasteroidun version bonuskappaleet

#"Beggars Day" (Lofgren) - 4:11
#"Cocaine" (Cale) - 3:55
#"Party Down" (Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet) - 4:13
#"This Month's Messiah" (Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet) - 5:23
#"This Flight Tonight" (Mitchell) - 4:03
#"Bad Bad Boy" (Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet) - 4:45
#"Teenage Nervous Breakdown" (George) - 4:18

### Castlen ja Eaglen remasteroitujen versioiden bonuskappaleet

#"Just Another Heartache" (alternate version) - 5:59 (Castle & Eagle)    
#"A Veteran Song" (alternate version) - 5:46 (Castle & Eagle)    
#"White Boy" (alternate version) - 4:11 (Eagle)   
#"Cinema" (alternate version) - 3:24 (Eagle)

## Muusikot

*Dan McCafferty: laulu
*Manny Charlton: kitara
*Pete Agnew: basso, kitara
*Darrell Sweet: rummut
Pentti E. Vuento

**Pentti Edvard Vuento** (sukunimi aik. *Trukki*; 14. heinäkuuta 1921 Alatornio – 19. huhtikuuta 2005 Rovaniemi) oli suomalainen sähköinsinööri ja eräkirjailija.

Vuennon vanhemmat olivat pakkamestari Erkki Arvid Trukki ja Hilja Sofia Ylikarvala. Hän pääsi ylioppilaaksi 1940 Kemin lyseosta. Pentti Vuennolla oli viisi lasta - yksi niistä emeritusprofessori Matti Vuento. Vuennon puoliso oli Ulla Helena Vuori vuodesta 1945.

Kotiuduttuaan jatkosodasta Vuento työskenteli aluksi Kemi Oy:n sähkö- ja metalliosastolla mutta hän ryhtyi sitten opiskelemaan ja valmistui Tampereen teknillisestä oppilaitoksesta sähköinsinööriksi 1949. Vuento toimi sitten sähköalalla eläkkeelle jäämiseensä saakka työskennellen *Pohjolan Sähkö Oy*:ssä sähköinsinöörinä ja konttorin hoitajana Kemissä 1950–1958 ja Rovaniemellä 1958–1961 sekä Asea Oy:ssa 1961–1966 ja *Asea Asea-Scandia Oy*:ssa vuodesta 1966 myyntikonttorin johtajana.

Vuento kuvasi kirjoissaan pohjoisen Suomen lohenpyyntiä ja lohijokia, erityisesti Tenojokea. Vuennon viimeinen kirja *Kannaksen tulenjohtaja* perustui hänen omaan sotapäiväkirjaansa kesältä 1944.

## Teoksia
* *Kun lohi nousee Tenolla*.  Karisto 1977
* *Nukkumajoelta Tenolle*.  Karisto 1979
* *Suurlohta Tenolta*.  Karisto 1981
* *Lohijoilta ja tammukkapuroilta*.  Karisto 1986
* *Lohen perässä*.  Karisto 1992
* *Kalavisio*.  Karisto 1997
* *Tenon lohi kutsuu*.  Karisto 2001
* *Kannaksen tulenjohtaja*. Karisto 2004

## Lähteet
* Suomen kirjailijat tietokanta 
* Kariston kirjailijat: Pentti E. Vuento 
* Kemin lyseon lukio : entisiä oppilaita : Pentti Vuento

### Viitteet
Jeanne de Salzmann

**Jeanne Matignon de Salzmann**, o.s. Jeanne Allemand, usein tunnettu nimellä **Madame de Salzmann** (1889 &ndash; 25. toukokuuta 1990) oli sveitsiläinen tanssija, rytmisten liikesarjojen (engl. Movements) opettaja sekä armenialais-kreikkalaisen mystikko G. I. Gurdjieffin merkittävä oppilas, jota monet Gurdjieffin oppilaat sanovat Gurdjieffin opetuksen jatkajaksi.

Madame de Salzmann aloitti uransa opiskelemalla pianonsoittoa, orkesterin johtamista sekä säveltämistä Geneven konservatoriossa. Myöhemmin, oltuaan vuodesta 1912 alkaen Saksassa Emile Jaques-Dalcrozen oppilaana, hän opetti tanssia sekä rytmisiä liikesarjoja. Hän tapasi tulevan miehensä, taiteilija Alexandre de Salzmannin Helleraussa Dalcroze'n koulussa. Liitosta syntyi yksi tytär. Venäjän vallankumouksen aikaan he asuivat Georgian Tiflisissä, jossa Jeanne de Salzmann jatkoi opettamistaan.

Vuonna 1919 ukrainalainen säveltäjä Thomas de Hartmann tutustutti de Salzmannit G. I. Gurdjieffiin. Tämä suhde kesti aina Gurdjieffin kuolemaan 1949 saakka, jolloin Jeanne de Salzmann oli työskennellyt hänen kanssaan liki kolmekymmentä vuotta. G. I. Gurdjieffin pääteos ''All and Everything'' ilmestyi Gurdjieffin kuoleman jälkeen ja sen ranskankielistä käännöstä hiottiin vuosia Jeanne de Salzmannin ohjauksessa. Tämä käännös *Récits de Belzébuth à son petit-fils* ilmestyi vuonna 1956.

Jeanne de Salzmann käsikirjoitti yhdessä Peter Brookin kanssa Brookin ohjaaman, Gurdjieffin kirjaan ''Meetings with Remarkable Men'' perustuvan samannimisen elokuvan. 

Vuonna 1949, yhdessä Henriette H. Lannesin, P. D. Ouspenskyn, Jane Heapin ja J. G. Bennettin kanssa hän aloitti Gurdjieffin työtä jatkavan organisaation käynnistämisen. *The Society for Research into the Development of Man Ltd.* perustettiin 6. lokakuuta 1955. Organisaation nimi muutettiin myöhemmin  nimeksi *The Gurdjieff Society Ltd.* Jeanne de Salzmann johti kyseistä organisaatiota ja jatkoi Gurdjieffin opetusta korostaen työtä rytmisten liikesarjojen parissa aina vuoteen 1990 saakka, jolloin hän kuoli 101 vuoden ikäisenä.

Jeanne de Salzmannin jälkeen hänen vuonna 1923 syntynyt poikansa Michel de Salzmann otti organisaation johtamisen vastuulleen.

## Kirjallisuutta

* Ravi Ravindra: *Heart without Measure: Gurdjieff Work with Madame de Salzmann* 2004 
* Jeanne de Salzmann: *The Reality of Being. The Fourth Way of Gurdjieff. * 2011 
** suom. *Olemisen todellisuus - Gurdjieffin neljäs tie*. 2013 

## Aiheesta muualla
* Karatas-Seura ry
*Gurdjieff.fi Viitattu 11.3.2021
* Gurdjieff International Review artikkelit (englanniksi)
* Institut G. I. Gurdjieff, Pariisi 
* International Association of the Gurdjieff Foundations
Kari Rosti

**Kari Veikko Rosti** (15. maaliskuuta 1944 Viipuri – 15. maaliskuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen muusikko. Hän aloitti uransa basistina 1960-luvulla ja soitti The Careless -nimisessä yhtyeessä, joka teki vuonna 1965 singlen *A Dream of love/Desolate time*. Yhtyeen muut jäsenet olivat Martin Eklund (kitara ja laulu), Kauko Vilen (kitara) ja Vesa Sassi (rummut). 1970-luvun alussa Kari Rosti toimi vielä The Islandersin basistina, kunnes siirtyi Lemonin laulajaksi (Lemon hajosi 1974). Kari Rosti toimi viimeisinä vuosinaan kultaseppänä omassa liikkeessään Helsingin Kalliossa. Kari Rosti on Vicky Rostin setä.

## Aiheesta muualla
* Kari Rostin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Raimo Bärman

**Raimo Kyösti Bärman** (s. 6. kesäkuuta 1932 Sulkava) on suomalainen kirjailija. Hän on käyttänyt myös nimimerkkiä *[[R. A. Karhumies]]* vaimonsa Annikki Bärmanin kanssa..

Bärmanin vanhemmat olivat sahatyömies August Bärman ja Hilja Vasara. Lappeenrannassa lapsuutensa viettänyt Bärman kävi vuosina 1956-1957 Lahden Kansankorkeakoulun ja työskenteli sitten terveystarkastajana ja asuntojen tarkastajana Kajaanissa 1960-1964 sekä terveystarkastajana Lahdessa 1964-1982 aina sairauseläkkeelle jäämiseensä saakka. Bärman on toiminut myös freelance-toimittajana. Nykyisin Raimo Bärman asuu Lahdessa.

Bärmanin pääteos on Ruijaan 1800-luvulla muuttaneista suomalaisista kertova *Kveenitrilogia*: *Kveenien rannat*, *Jäämeren soutajia* ja *Ruija kutsuu*. Bärmanin eräaiheisia tekstejä on julkaistu myös antologioissa *Erämiesten matkassa: eräkirjailijamme kertovat* (Otava 1987) ja *Erämaailman vuosikymmenet* (Karisto 2000). 

Raimo Bärman oli naimisissa vuodesta 1954 vuoteen 2016 opettaja ja kirjailija Annikki Bärmanin (o.s. Kuukka) kanssa.
 
## Teokset
* *Salaperäinen savu*, nuortenkirja. Valistus 1964 (nimimerkillä *R. A. Karhumies* yhdessä Annikki Bärmanin kanssa)
* *Kuusi kadonnutta päivää*, nuortenkirja. Valistus 1968 (nimimerkillä *R. A. Karhumies* yhdessä Annikki Bärmanin kanssa)
* *Taimenjoelta Ahmatunturille - kertomuksia eräretkiltä*. Weilin+Göös 1980
* *Tunturin takana*, novellikokoelma. Weilin+Göös 1981
* *Jossakin palaa nuotio - vaeltajan tarinoita luonnosta ja ihmisestä*. Otava 1984
* *Vaivaiskoivun maa*, novellikokoelma. WSOY 1986
* *Suurilta järviltä*, novellikokoelma. WSOY 1987
* *Kuusi pegasosta lumessa sunnuntaiaamuna*, runokokoelma. FinnEpos 1990
* *Kveenien rannat*, romaani. FinnEpos 1991 
* *Jäämeren soutajia*, romaani. FinnEpos 1994
* *Ruija kutsuu*, romaani. FinnEpos 1996
* *Harakanvarpaita kalliossa*, runokokoelma. FinnEpos 1997
* *Luontopolun kulkijoita : eränovelleja luonnosta ja ihmisestä*. FinnEpos 2000 
* *Linnoituksen takana: muistelmia Lappeenrannasta*. FinnEpos 2006
* *Rannalta rannalle: luontoaiheisia runoja. FinnEpos 2009
* *Salapärased kirikukellad, novellikokoelma, virontanut Aivo Lõhmus
* *Lohta ja sananrieskaa*, romaani. Kustannusosakeyhtiö Otava 2015
* *Loimulohta ja Kekkosen parhaat kiitokset*, romaani. Atrain & Nord Kustannusliike 2021

## Lähteet
* Suomen kirjailijat tietokanta 
* Vellamon vinkit: Raimo Bärman 
* Elias kirjailijat: Raimo Bärman
* Raimo Bärman Kirjasampo.fi:ssä

### Viitteet
Annikki Bärman

**Vilma Annikki Bärman**, kirjailijanimet **Mario Kirsi** ja **[[R. A. Karhumies]]**, (o.s. *Kuukka*, 30. syyskuuta 1930 Lappee – 24. kesäkuuta 2016 Lahti) oli suomalainen opettaja ja kirjailija. Hän oli naimisissa vuodesta 1954 kirjailija Raimo Bärmanin kanssa.

Bärman kirjoitti ylioppilaaksi 1952 Lappeenrannan tyttölyseosta ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1958 Jyväskylän kasvatusopillisesta korkeakoulusta. Myöhemmin hän opiskeli vielä englantilaista filologiaa Tampereen yliopistossa ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi 1970. Annikki Bärman toimi kansakoulunopettajana vuosina 1953–1968 Enossa, Lauritsalassa, Taipalsaarella, Ruokolahdella, Kajaanissa ja Lahdessa sekä viimeksi englannin kielen aineenopettajana Lahdessa 1968–1978.

Opettajanuransa jälkeen Bärman ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi, ja hän perusti 1989 yhdessä miehensä kirjailija Raimo Bärmanin kanssa FinnEpos Oy -nimisen kustannusyhtiön. Bärmanit asuivat vuodesta 1998 Vihtijärvellä, josta he muuttivat Lahteen.

Bärman on kirjoittanut useita dekkareita nimimerkillä *Mario Kirsi*.

## Teokset
* *Salaperäinen savu*, nuortenkirja. Valistus 1964 (nimimerkillä *R. A. Karhumies* yhdessä Raimo Bärmanin kanssa)
* *Kuusi kadonnutta päivää*, nuortenkirja. Valistus 1968 (nimimerkillä *R. A. Karhumies* yhdessä Raimo Bärmanin kanssa)
* *Kivimetsä tuolla puolen*, romaani. WSOY 1980
* *Nappulan unilelu*, satukirja. Otava 1988
* *Poika ja tietokone*, satukirja. FinnEpos 1990
* *Korvikenuoruus*, romaani. FinnEpos 1990
* *Kikau ja Rokau*, satukirja. FinnEpos 1991
* *Tyttöjen talo*, romaani. FinnEpos 1991
* *Neljä muotokuvaa*, romaani. FinnEpos 1994
* *Vaarojen sini*, romaani. FinnEpos 1997
* *Paikka maan päällä*, romaani. FinnEpos 2003
* *Usko vai epäusko*. Omakohtaista pohdintaa suhteesta uskoon ja valtionkirkkoon. FinnEpos 2009  
* *Hänelle joka tahtoo*. Runokokoelma, 2015

Nimimerkillä *Mario Kirsi* julkaistut dekkarit:
* *Peijakaiset*. FinnEpos 1990
* *Musta ruusu*. innEpos 1991
* *Julma pisara*. FinnEpos 1991
* *Pieni kiero yösoitto*. FinnEpos 1995
* *Yön pimeät silmät*. FinnEpos 2001
* *Pahalla on kiire*. FinnEpos 2004

## Palkinnot
* Lahden kaupungin kirjoituspalkinto 1980

## Lähteet
* Suomen kirjailijat tietokanta  (vanhentunut linkki)
* Vellamon vinkit: Annikki Bärman 
* Elias kirjailijat: Annikki Bärman
* Annikki Bärman Kirjasampo.fi:ssä

### Viitteet
Proact

**Proact** on tietojen tallennukseen, varmuuskopiointiin ja palautukseen keskittyvä yritys. Suomen Proact on osa pohjoiseurooppalaista Proact IT Group -konsernia, jonka osake noteerataan OMX:n pohjoismaisessa pörssissä. Konsernin pääkonttori sijaitsee Tukholmassa. Yli 280 henkilöä työllistävän konsernin liikevaihto viime vuonna oli noin 91,9 miljoonaa euroa. Toimintaa on tällä hetkellä seitsemässä maassa: Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Latviassa, Liettuassa sekä Hollannissa. Proactin Suomen toimipisteet sijaitsevat Espoossa, Oulussa ja Tampereella. Vuonna 2007 liikevaihto Suomessa oli 17,5 miljoonaa euroa ja henkilöstön määrä 35.

Proact on alan pitkäaikaisin toimija Suomessa. Asiakkaina on useita tunnettuja suuria ja keskisuuria yrityksiä sekä julkisia laitoksia.

## Aiheesta muualla
* Yrityksen kotisivut
Kaunotar ja hirviö (vuoden 1946 elokuva)

**Kaunotar ja hirviö** (*La Belle et la Bête*) on ranskalainen romanttinen fantasiaelokuva, jonka ohjasi Jean Cocteau vuonna 1946. Elokuva perustuu Jeanne-Marie Le Prince de Beaumontin tarinaan, ja pääosissa olivat *Belle*-kaunotarta esittänyt Josette Day ja kolmoisroolissa Belleä riiaavana Avenatina, hirviönä ja prinssinä Jean Marais.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Kaunottaren ja hirviön* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Juoni

Kaunottaren isä etsii myrskyn vuoksi suojaa hirviön linnasta. Lähtiessään hän nappaa ruusun tyttärelleen, mikä vihastuttaa linnan isännän ja tämä uhkaa tappaa hänet. Isä anoo pelastusta ja pääsee vapaaksi ehdolla, että kaunotar tulee vangiksi linnaan. Hirviö pyytää kaunotarta vaimokseen, mutta kaunotar ei suostu mutta jää linnan sisäköksi. Kun isä on kuolemaisillaan, kaunotar saa lähteä viikoksi hyvästelemään hänet. Siskot houkuttelevat kaunottaren pysymään kauemmin ja palatessaan myöhässä kaunotar löytää hirviön kuolemaisillaan hädästä. Kaunotar anoo hirviötä pysymään elossa ja lupaa mennä naimisiin hänen kanssaan. Tämä teko muuttaa hirviön komeaksi prinssiksi. Kaunottaren perhe muuttaa asumaan hänen kanssaan palatsiin.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* Huhta, Veli-Matti: ”Elämä hirviön linnassa – Jean Cocteaun Kaunotar ja hirviö”. *Filmihullu* 3/2020.
Gerhard Gleirscher

**Gerhard Gleirscher** (s. 14. joulukuuta 1969 Innsbruck) on itävaltalainen ohjaskelkkailija, joka kilpaili vuosina 1990–2000.

Gleirscher saavutti MM-kilpailuissa sekajoukkueviestistä kultaa Iglsistä 1997 ja hopeaa 1991 Winterbergissä. Iglsin kisoissa hän saavutti myös yhden hengen kelkkailusta pronssia Georg Hacklin ja Markus Prockin jälkeen.

Gleirscher kilpaili kolmissa olympialaisissa, joissa kaikissa hän sijoittui seitsemänneksi, kahden hengen kelkkailussa Albertvillessä 1992 sekä yhden hengen kelkkailussa Lillehammerissa 1994 ja Naganossa 1998.

Gleirscherin pojista David Gleirscher on ohjaskelkkailun olympiavoittaja ja myös toinen poika Nico Gleirscher on kilpaillut olympialaisten ohjaskelkkailussa.

## Lähteet
Allan Jokinen

**Allan Willhard Jokinen** (4. tammikuuta 1917 Turku – 1. tammikuuta 1993 Tornio) oli suomalainen kirjailija.

Jokisen vanhemmat olivat kirjanpitäjä August Willhard Jokinen ja Martta Wilhelmina Lammi. Hän kävi keskikoulun ja työskenteli sitten apulaiskonttorinhoitajana Tornion posti- ja lännätinkonttorissa sekä teleliikenneosaston päällikkönä. Jokinen asui vuodesta 1939 Torniossa.

Allan Jokinen teki novellinsa *Aavekoira* pohjalta käsikirjoituksen tv-näytelmään *Itikkaharjun saatana* (1978). Hän teki myös käsikirjoituksen yhdessä Jussi Niilekselän kanssa 3-osaiseen tv-sarjaan *Fasaanit* (1990).

## Teoksia

* *Lintusyksy : eräkuvauksia*. Otava 1954
* *Joki ja valkea talo*, romaani. Karisto 1957
* *Herra liikennetarkastaja*, romaani. Karisto 1959
* *Aavekoira : eränovelleja*, kuvat Reino Wihinen. Karisto 1960
* *Piiritetty kaupunki*, romaani. Karisto 1961
* *Fasaanit ja Nuuti Mikko*, novelli. Karisto 1962
* *Kirill, sudenpyytäjä*, nuortenkirja. Karisto 1964
* *Takki*, tv-näytelmä. 1964
* *Horoskooppi : pienoiskomedia*. Karisto 1965
* *Viimeinen rakovalkea*, novellikokoelma. Karisto 1965
* *Tuliristi*, novellikokoelma. Karisto 1970
* *Poika varjoisalta kujalta*, romaani. Karisto 1973
* *Eräpolkujen taikaa : valittuja erätarinoita*, kuvat Pentti Okkonen. Karisto 1985

## Lähteet

* Suomen kirjailijat tietokanta 
* Tornionlaakson kirjailijoita: Allan Jokinen
* Imdb.com: Allan Jokinen
Razak Omotoyossi

**Razak Omotoyossi** (8. lokakuuta 1985 Lagos, Nigeria – 19. elokuuta 2025) oli beniniläinen jalkapalloilija.

## Ura
Omotoyossi edusti kaudesta 2007 lähtien Ruotsin Allsvenskanin Helsingborgia, jonne hän siirtyi moldovalaisesta FC Sheriffistä. Hän teki debyyttikaudellaan 14 maalia 23 ottelussa, jakaen Allsvenskanin maalikuninkuuden IFK Göteborgin Marcus Bergin kanssa.

Heinäkuussa 2008 Omotoyossi siirtyi Saudi-Arabian valioliigaan Al-Nassrin riveihin. Hän pelasi joukkueessa vain yhden kauden, jonka aikana hän teki neljä maalia pelaamassaan yhdeksässä ottelussa.

Sittemmin Omotoyossi edusti useita seuroja, muun muassa Egyptin valioliigassa pelaavaa Zamalekia.

## Maajoukkueura
Omotoyossi edusti Beniniä vuoden 2008 Afrikan-mestaruuskisoissa, joissa hän teki yhden maalin ottelussa Norsunluurannikkoa vastaan. Vuoden 2010 Afrikan-mestaruuskisoissa hän teki edellisten kisojen tavoin yhden maalin Mosambikia vastaan.

Omotoyossi pelasi kaikkiaan 55 maaottelua ja teki niissä 21 maalia vuosina 2004–2016. Hän oli maajoukkueuransa päättäessään Beninin maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Omotoyossi Helsingborgin sivuilla 
* National Football Teams
Yön pimeä puoli

**Yön pimeä puoli** on vuonna 1998 julkaistu Yön kokoelma-albumi. Se sisältää aikaisemmin vain singleillä julkaistuja harvinaisuuksia, vuoden 1992 *[[Tänä yönä]]* -coveralbumin materiaalin sekä Yön esittämän kappaleen Alivaltiosihteeri-tribuuttilevyltä *[[Toinen käsittely – kunnianosoitus Alivaltiosihteerille]]* (1995).

Kokoelma nousi Suomen viralliselle listalle yhdeksän viikon ajaksi ja oli korkeimmillaan sijalla 20.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
*YÖN PIMEÄ PUOLI Finnmusic.
*YÖN PIMEÄ PUOLI Likaiset Legendat.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* ''Yön pimeä puoli'' discogs.com -sivustolla
Kavantola

**Kavantola** on kylä Halikossa 110-tien laidalla. Tien molemmin puolin on kylän laakea peltomaisema, joskin eteläpuolella on hivenen metsää, jonka laidalle kylän nykyinen rakennuskanta on sijoittunut. Kavantolaa rajaavat pohjoisesta Mätikkö, idästä Kirjola, etelästä Naapala ja lännestä Korvenpää.

Kavantola edustaa Halikon vanhempaa kyläkantaa, sillä se on perustettu varhaiskeskiajan aikana. Kylässä oli kolme kantatilaa: Isotalo, Pohjantalo ja rälssitila Keskitalo. Kylään ilmestyi vielä neljäs tila 1500-luvulla, jotka kaikki siirtyivät isojaon jälkeen vuonna 1787 alkuperäiseltä kylämäeltä omien maidensa keskelle.
Kavantolassa maatilojen kehityssuunta on ollut poikkeava. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa kaikki kylän tilat päätyivät vuorollaan Kirjolan päätalon omistukseen, ja ovat sittemmin hävinneet. Isotalon paikalla sijaitsee nykyään Kirjolan entinen torppa Ylitupa. Kylän torpat puolestaan itsenäistyivät 1900-luvun alkuvuosikymmeninä.

Huomattavasti kutistunut Kavantola kasvoi sotien jälkeen, kun siirtoväelle lohkottiin tiloja. Kylästä lohkottiin useita omakotitalotontteja kun 110-tie rakennettiin vuonna 1954. Palveluita kylässä ei ole, mutta 110-tien vuoksi kylästä ei ole pitkä matka läheisiin keskuksiin.

## Lähteet
*Turun maakuntamuseon SARAKUM-projekti: *Halikon kulttuuriympäristö ja arvot*
Dietrich von Choltitz

**Dietrich von Choltitz** (9. marraskuuta 1894 Wiese-Gräflich, Sleesia, Saksan keisarikunta – 4. marraskuuta 1966 Baden-Baden, Länsi-Saksa) oli saksalainen jalkaväenkenraali, joka toimi Pariisin viimeisenä saksalaisena sotilaskuvernöörinä toisen maailmansodan aikana elokuussa 1944. Hän antautui lopulta Vapaan Ranskan joukoille ja jätti noudattamatta Adolf Hitlerin käskyä hävittää Pariisi maan tasalle ennen sen luovuttamista liittoutuneille.

## Varhaisempi sotilasura
Ensimmäisessä maailmansodassa Choltitz osallistui taisteluihin länsirintamalla luutnanttina. Weimarin tasavallassa hän liittyi Reichswehriin. Hänestä tuli vuonna 1929 ratsuväen kapteeni ja vuonna 1938 ensin majuri ja sitten jalkaväkirykmentin everstiluutnantti. 

Toisessa maailmansodassa Choltitz otti osaa Rotterdamin valtaukseen vuonna 1940 ja sai Rautaristin ritariristin. Syyskuussa 1940 hän yleni everstiksi ja rykmentin komentajaksi. Sodassa Neuvostoliittoa vastaan hän otti osaa Sevastopolin piiritykseen kesäkuussa 1942. Samana vuonna hän yleni kenraalimajuriksi ja 1943 kenraaliluutnantiksi. Hän oli avustava Saksan 260. jalkaväkidivisioonan komentaja ja XLVIII panssariarmeijakunnan komentaja. Maaliskuussa 1944 hän palveli Italiassa ja kesäkuussa 1944 länsirintamalla. Sodan loppupuolella hän oli Pariisin sotilaskuvernöörinä kaupungin valtaukseen asti.

## Pariisin tuhoamisesta kieltäytyminen

Choltitz kieltäytyi hävittämästä Pariisia uhmaten suoraan Hitlerin käskyä tuhota kaupungin näkyvimmät muistomerkit. Sotavankeuden aikaisista salakuunteluista käy ilmi, että syynä oli lähinnä Hitlerin mielikuvituksellisten käskyjen noudattamisen vaikeus, sillä kohteiden tuhoamiseen ei ollut käytettävissä räjähdysaineita eikä henkilöstöä. Choltitz kuoli vuonna 1966 ja hänen hautajaisissaan oli läsnä korkea-arvoisia ranskalaisia sotilashenkilöitä.

Pariisin tapahtumista on tehty elokuvat *[[Palaako Pariisi?]]* (1966) ja *[[Diplomatia (elokuva)|Diplomatia]]* (2014).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lalle Broberg

**Jarl Erik ”Lalle” Broberg** (s. Hämeenlinna) on suomalainen urheiluselostaja ja -toimittaja.

Broberg on selostanut urheilutapahtumia Yleisradion ruotsinkielisellä puolella. TV:n ja radion lisäksi Broberg on toiminut kuuluttajana myös paikan päällä muun muassa Rukalla maailmancupissa, Kontiolahdella MM-kisoissa, Salpausselän kisoissa hiihtostadionilla sekä suunnistuksen Tiomila-viestissä, Jukolassa ja veteraanien MM-kisoissa. Yleisurheilussa hän on myös ollut sekä kuuluttajana että haastattelijana niin Kelvin kisoissa kuin Ruotsi-ottelussa. Vuodesta 2002 alkaen hän on toiminut Helsinki City Marathonin/Helsinki City Runin/Helsinki City Running Dayn kuuluttajana. Hän on myös toiminut Stockholm Marathonin kuuluttajana vuosina 2001–2016. Broberg on työskennellyt myös Österbottningen-lehdessä.

Broberg toimi vuonna 2004 Kalevan kisojen pääsihteerinä. Samalla tittelillä hän toimi myös vuosien 2001 ja 2007 Eurooppa Cupin ja vuoden 2017 European Team Championshipsin organisaatioissa. Hän toimii vuosina 2008–2009 suomenruotsalaisen yleisurheilujärjestö Svenska Finlands Idrottsförbundin toisena varapuheenjohtajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* YLE Sporten
Yön valoisa puoli

**Yön valoisa puoli** on tammikuussa 2006 ilmestynyt Yön kokoelma-albumi, joka sisältää aikaisemmin vain singleillä julkaistuja kappaleita sekä muita harvinaisuuksia. Se on jatkoa vuonna 1998 ilmestyneelle *[[Yön pimeä puoli]]* -kokoelmalle. Kokonaan ennenjulkaisemattomia kappaleita albumilla ovat *[[Varietee (albumi)|Varieteen]]* sessioissa äänitetty *Prinsessa Ruususen uni* vuodelta 1983, vuoden 2000 *[[Valo (albumi)|Valo]]*-albumin sessioiden *Peili* sekä kappaleen *[[Etkö unta saa?]]* vaihtoehtoinen versio, jossa Päivi Lepistön sijaan laulaa Taina Kokkonen.

Levy nousi suoraan Suomen virallisen listan ykköseksi helmikuussa 2006 ja Listaviikkoja sille kertyi yhteensä yhdeksän. Albumia myytiin yli 16 000 kappaletta eli kultalevyyn oikeuttava määrä.

## Kappaleet
;CD 1
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
;CD 2
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
*YÖN VALOISA PUOLI Finnmusic.
*YÖN VALOISA PUOLI Likaiset Legendat.

### Viitteet
Suomi kesäolympialaisissa 1952

**Suomi** oli kesäolympialaisten 1952 isäntämaa. Se osallistui kisoihin runsaslukuisella joukkueella ja saavutti 22 mitalia, joista kuusi oli kultaisia, kolme hopeisia ja kolmetoista pronssisia. Kisojen mitalitilastossa Suomi sijoittui kahdeksanneksi.

## Mitalistit
### Kultaa
* Kelpo Gröndahl (Kreikkalais-roomalainen paini 87 kg)
* Pentti Hämäläinen (Nyrkkeily 54&nbsp;kg)
* Thorvald Strömberg (Melonta – kajakkiyksiköt 10&nbsp;000 m)
* Kurt Wires ja Yrjö Hietanen 2 kultamitalia (Melonta – kajakkikaksikot 1&nbsp;000&nbsp;m ja 10&nbsp;000 m)
* Sylvi Saimo (Melonta – kajakkiyksiköt 500&nbsp;m)

### Hopeaa
* Kalervo Rauhala (Kreikkalais-roomalainen paini 79 kg)
* Thorvald Strömberg (Melonta – kajakkiyksiköt 1&nbsp;000 m)
* Vilho Ylönen (Pienoiskivääriammunta 3×40 laukausta)

### Pronssia
* Toivo Hyytiäinen (Keihäänheitto)
* Leo Honkala (Kreikkalais-roomalainen paini 52 kg)
* Tauno Kovanen (Kreikkalais-roomalainen paini yli 87 kg)
* Erkki Pakkanen (Nyrkkeily 60 kg)
* Erkki Mallenius (Nyrkkeily 63,5 kg)
* Harry Siljander (Nyrkkeily 81 kg)
* Ilkka Koski (Nyrkkeily yli 81 kg)
* Onni Lappalainen, Berndt Lindfors, Paavo Aaltonen, Kaino Lempinen, Heikki Savolainen, Kalevi Laitinen, Kalevi Viskari, Olavi Rove (Voimistelu – joukkuekilpailu)
* Veikko Lommi, Kauko Wahlstén, Oiva Lommi, Lauri Nevalainen (Soutu – perämiehettömät neloset)
* Olavi Ojanperä (Melonta – kanadalaisyksiköt 1&nbsp;000m)
* Ernst Westerlund, Paul Sjöberg, Ragnar Jansson, Adolf Konto, Rolf Turkka (Purjehdus – 6 m luokka)
* Tauno V. Mäki (Hirviammunta)
* Olavi Mannonen, Lauri Vilkko, Olavi Rokka (Nykyaikainen viisiottelu – joukkuekilpailu)

## Joukkue lajeittain

#### Ammunta

#### Jalkapallo

#### Koripallo

#### Maahockey

#### Melonta

#### Miekkailu

Säilämiekkailussa Suomella ei ollut edustajia, eikä joukkuetta.

#### Nykyaikainen viisiottelu

#### Nyrkkeily

#### Paini

#### Painonnosto

#### Purjehdus

#### Pyöräily

**Ratapyöräily**

**Maantiepyöräily**

#### Ratsastus

Kouluratsastuksessa Suomella ei ollut edustajaa, eikä joukkuetta.

#### Soutu

#### Uimahypyt

Naisten ponnahduslaudalla ja kerroshypyissä Suomella ei ollut edustajia.

#### Uinti

Miesten 1 500 metrin vapaauinnissa Suomella ei ollut edustajaa.

#### Vesipallo

Suomella ei ollut joukkuetta vesipalloturnauksessa.

#### Voimistelu

**Miehet**

**Naiset**

#### Yleisurheilu

**Miehet**

**Naiset**

#### Pesäpallo

Pesäpallo oli olympialaisissa näytöslajina.

## Lähteet

* Finland at the 1952 Helsinki Summer Games  Sports Reference LLC.
Ernest Ranglin

**Ernest Ranglin** (s. 19. kesäkuuta 1932) on jamaikalainen kitaristi. Hän esiintyi muun muassa Millien levytyksellä "My Boy Lollipop", jonka hän myös sovitti. 

Ranglin on julkaissut myös soololevytyksiä ja tehnyt yhteistyötä useiden muiden maineikkaiden artistien kanssa.
Guri Schanke

**Guri Schanke** (**Guri Annika Schanke**, s. 14. joulukuuta 1961) on norjalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on osallistunut Norjan *[[Tanssii tähtien kanssa]]* -kilpailuun vuonna 2005. Schanke on ollut naimisissa näyttelijä Øivind Blunckin kanssa vuodesta 1991.

Schanke aloitti näyttelijänuransa vuonna 1981 Oslossa Oslo Nye Teaterissa. Hän on sen jälkeen näytellyt musikaaleissa, muun muassa *[[Les Misérables (musikaali)|Les Misérables]]*, *Summer in Tyrol* ja *Annie-mestariampuja*.

Schanke valittiin vuonna 2007 edustamaan Norjaa Eurovision laulukilpailuun Helsinkiin kappaleellaan ”Ven a bailar conmigo”. Hän sijoittui semifinaalissa 18. sijalle 48 pisteellä, mikä ei kuitenkaan riittänyt finaaliin pääsyyn.

## Disney-elokuvat
Schanke on dubannut useita norjankielisiä Disneyn elokuvia:
**[[Pocahontas (elokuva)|Pocahontas]]*
**[[Pieni merenneito (elokuva)|Pieni merenneito]]*
**[[101 dalmatialaista]]*
**[[Aristokatit]]*
**[[Oliver ja kumppanit]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Guri Schanken viralliset kotisivut 
*
Paavo Pitkänen (kirjailija)

**Paavo (Paavi) Pitkänen** (18. tammikuuta 1908 Uusikirkko Vpl &ndash; 4. toukokuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja ja kirjailija.

Pitkäsen vanhemmat olivat rautatievirkailija Knut Pitkänen ja Aino Ihanelma Salokannel (ent. Willberg). Hän pääsi ylioppilaaksi 1928 Iisalmen yhteislyseosta. 

Pitkänen kirjoitti myös libreton Ahti Sonnisen oopperaan Haavruuva (1975) ja toimi käsikirjoittajana Åke Lindmanin ohjaamassa Kultala-elokuvassa.

## Teoksia
*  *Lemmenlenkillä Lapissa*.   WSOY 1949
*  *Noita ja neljätoista : muutama muistelus suurista selkosista*.  WSOY 1963
*  *Kultaa ja kivikirveitä : tähdenvälejä Ivalojoen kullan 100-vuotistaipaleelta*.   Lapin matkailijayhdistys, Rovaniemi 1968
*  *Puhuva tunturi : tarinaa Lapin kairoilta*, kuvat Anna-Maaret Pitkänen.  Weilin & Göös 1972
*  *Kavalkadi ja purpuri : muistikuvia vieraskirjan puumerkkien viereltä*.  Weilin & Göös 1973
*  *Tapahtui Lapissa : kertomuksia pohjoisilta palkisilta*, kuvat Anna-Maaret Pitkänen.  Weilin & Göös 1974
*  *Kuurtaneen jättiläinen Heikki Klemetti, kuorotaiteemme suurmies*.    Suomen laulajain ja soittajain liitto 1975
*  *Ivalojoen kultalat*, toimittajat Martti Hanhivaara, Keijo Kaskimies ja Paavo Pitkänen.  Lapin Kultala-säätiö, Inari 1984
*  *Puhuva tunturi ja muita kertomuksia*.  WSOY 1991

## Lähteet
* Suomen kirjailijat tietokanta 
* Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia: Paavo Pitkänen
Sylvia Browne

**Sylvia Browne** (19. lokakuuta 1936 Kansas City, Missouri – 20. marraskuuta 2013 San José, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen henkilö, joka väitti itsellään olleen yliluonnollisia kykyjä. Hän julkaisi lukuisia kirjoja, joita on käännetty useille eri kielille.  

Browne väitti yliluonnollisten kykyjen kulkevan hänen suvussaan. Hän väitti itse perineensä nämä kyvyt jo lapsuusiässään. Hän kuvasi kirjoituksissaan ja puheissaan usein tuonpuoleista. Hänellä oli sanojensa mukaan henkiopas ”Francine”. Browne esitti useita epäonnistuneita ennustuksia; hän esimerkiksi ennusti, että vuonna 2000 Yhdysvalloissa valittaisiin demokraattinen presidentti.

Browne perusti 1986 Society of Novus Spiritus -nimisen ”gnostilais-kristillisen” kirkon, joka oman ilmoituksensa mukaan seuraa Jeesuksen opetuksia unohtamatta buddhalaisuuden, juutalaisuuden, islamin tai hindulaisuuden viisautta.

Browne sai 1990-luvun alussa vuoden ehdollisen petostuomion. Hän oli hyvin kiistelty henkilö; hänen työtään arvosteli voimakkaasti muiden muassa skeptikko James Randi. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut . 
* Brownen Novus Spirituksen sivut. 
* Sylvia Brownen ennustuksia vuosille 2008–2009 .
Hyvän olon konsultit

__NOTOC__
**Hyvän olon konsultit** on Edu Kehäkettusen ja DJPP:n vuonna 2008 Monsp Recordsin kautta julkaistu yhteisalbumi. Albumin kansilehdessä lukee: "Edu ja DJPP julkaisevat seuraavan yhteisen albuminsa jo vuonna 2009", mutta levyä ei kuitenkaan ilmestynyt.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 25.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Samplet
* "Saanks mä murista sun muffinssiin" sisältää samplen Salma Aghan kappaleesta "Come Closer"
* "Supershedut" sisältää samplen Fatbackin kappaleesta "Is This The Future?"

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Redrum-187: 3+/5
* Soundi: 
* Tuoreet Platat: 

## Lähteet
* Hyvän olon konsultit -kansilehti

### Viitteet
Otsolahti

**Otsolahti** () on lahti ja pienalue Espoon Tapiolan kaupunginosassa. Sen mukaan on nimetty Otsolahdentie ja sen yli kulkee Länsiväylä. Otsolahden ympärillä on pääosin kolmi-viisikerroksisia 1960-luvulla rakennettuja kerrostaloja. Rannat ovat kuitenkin vapaasti kuljettavissa. Otsolahdessa sijaitsee myös Espoon kaupungin ylläpitämä venesatama, joka tarjoaa runsaat 400 venepaikkaa.

Otsolahden asuinalue sijaitsee kävelymatkan päässä Tapiolan keskustasta ja palveluista. Otsolahdessa on paljon lintuja, esimerkiksi kanadanhanhia.

Otsolahti on pinta-alaltaan noin 21 hehtaaria ja virtausaukkoja lukuun ottamatta eristetty merestä Länsiväylän silloilla, mikä on aiheuttanut lahden rehevöitymistä. Sillat rakennettiin 1960-luvun alussa ja 1990-luvulla.

## Lähteet
Uplistsikhe

**Uplistsikhe** (, kirjaimellisesti "herran linnoitus") on muinainen, kiveen hakattu kaupunki Georgian itäosassa noin kymmenen kilometriä Gorin kaupungista itään Šida Kartlin alueella. 

Kaupunki on rakennettu Mtkvari-joen korkealle ja kallioiselle vasemmalle rannalle, ja siihen kuuluu erilaisia rakennuksia 400-luvulta eaa. myöhäiskeskiajalle saakka. Se on huomattava erilaisten anatolialaisten ja iranilaisten kivileikkauskulttuurien ainutlaatuisesta yhdistelmästä sekä esikristillisen ja kristillisen arkkitehtuurin rinnakkaiselosta.

## Historia
Uplistsikhea pidetään yhtenä Georgian vanhimmista kaupunkimaisista asutuskeskuksista. Se sijaitsee strategisella paikalla muinaisen Kartlin kuningaskunnan (eli antiikin lähteiden Iberian) sydänmaalla, ja se nousi maan merkittäväksi poliittiseksi ja uskonnolliseksi keskukseksi. Kaupungin ikä ja tärkeys johtivat siihen, että keskiaikaisessa georgialaisessa kirjallisessa perinteessä kaupungin perustajaksi kerrotaan myyttinen Uplos, Mtskhetosin poika ja Kartlosin pojanpoika.

Sen jälkeen kun Kartli käännytettiin kristinuskoon 300-luvun alussa Uplistsikhen merkitys vaikuttaa vähentyneen, ja se menetti asemansa uuden, elävän kristityn kulttuurin keskuksille, ensin Mtskhetalle ja myöhemmin Tbilisille. Uplistsikhe nousi kuitenkin uudestaan keskeiseksi georgialaiseksi linnoitukseksi Tbilisin islamilaisen valloituksen aikana 700- ja 800-luvuilla. Mongolien hyökkäykset 1300-luvulla merkitsivät kaupungin loppua: se käytännössä hylättiin, ja sitä käytettiin vain ajoittain väliaikaisena suojana ulkomaiden hyökkäysten aikana.

## Arkkitehtuuri
 
Uplistsikhen kompleksi voidaan alustavasti jakaa kolmeen osaan: eteläiseen (alempaan), keskiseen ja pohjoiseen (ylempään). Keskiosa on suurin, ja siihen kuuluu valtaosa Uplistsikhen kiveen kaiverretuista rakennelmista. Se yhdistyy eteläiseen osaan kapean kiveen leikatun polun ja tunnelin kautta. Kapeat kujat ja joskus portaikot lähtevät säteittäin kaupungin "pääkadulta" eri rakennelmia kohti.

Vuoden 1920 maanjäristys tuhosi useita kaupungin herkimmistä alueista täydellisesti. Monumentin vakaus on edelleen vakavasti uhattuna, joten Georgian kulttuuriperinnön rahasto (Maailmanpankin ja Georgian hallituksen yhteisprojekti) aloitti sen rajallisen konservaatio-ohjelman vuonna 2000.

## Lähteet

*

### Viitteet
Ed Bell

**Edward "Ed" Bell** (s. toukokuu 1905, Fort Deposit, Alabama &ndash; k. 1965, Alabama) oli yhdysvaltalainen blueslaulaja ja -kitaristi. Bell levytti myös taiteilijanimillä "**Barefoot Bill**" ja "**Sluefoot Joe**". Bell levytti ensimmäisen kerran syyskuussa 1927 Paramount-merkille kappaleet "Mamlish Blues" ja "Hambone Blues". Viimeiset levytykset syntyivät joulukuussa 1930.

Bellin kuolema on jäänyt hämärän peittoon, mutta oletetaan hänen kuolleen 1960-luvulla kansalaisoikeusmarssilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuvitettu diskografia
Wilhelm Stuckart

Tohtori **Wilhelm Stuckart** (16. marraskuuta 1902 Wiesbaden – 15. marraskuuta 1953 Hannover) oli korkea-arvoinen kansallissosialisti, valtiosihteeri ja lakimies sekä yksi Wannseen konferenssin osallistujista. 

Stuckart liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen 1922. Hän osallistui jo varhain kansallissosialistien toimintaan ja muun muassa Nürnbergin lakien laatimiseen ja esittämiseen valtiopäiville 1935. Hän oli Wannseen konferenssissa sisäministeri Wilhelm Frickin edustajana Wannseen konferenssissa 20. tammikuuta 1942, missä päätettiin juutalaisten tuhoamisesta lopullisessa ratkaisulla. Stuckart joutui sodan jälkeen oikeuteen sotarikollisena ja sai vankeusrangaistuksen. Hän kuoli liikenneonnettomuudessa Länsi-Saksan Hannoverissa 1953.
Muumi (virvoitusjuoma)

**Muumi** (puhekielessä myös *Muumilimu*) on Sinebrychoffin valmistama virvoitusjuoma. Metsämansikan makuista juomaa on valmistettu vuodesta 1991 lähtien. Aiemmin valikoimaan on kuulunut myös muita makuvaihtoehtoja. Alun perin Muumia myytiin 0,33 litran lasipulloissa, nykyään 0,5 ja 1,5 litran muovipulloissa. Tammikuussa 2014 markkinoille tuli kuuden 0,33 litran juomatölkin monipakkaus, joka on sittemmin poistunut myynnistä. Suurempi 1,5 litran pullo tuli markkinoille maaliskuussa 2019. Kuluttajat olivat toivoneet suurempaa pakkauskokoa valmistajalta pitkään.
Pullojen etiketeissä esiintyy Muumi-hahmoja.  

Muumien näkyminen virvoitusjuomien tunnuksena edustaa 1980-luvulla elintarviketeollisuudessa voimakkaasti yleistynyttä hahmomarkkinointia, jolla tuotteita pyritään muokkaamaan lapsikohderyhmän kannalta kiinnostavammaksi.

## Maut
*Metsämansikka (1991)
**Sokeriton metsämansikka (2022)
*Omena (1991)
*Lakritsi (1990-luku)
*Mustikka (2003)
*Mustikka-vadelma (2019)
*Raparperi-mansikka (2020)
*Hedelmä (nimellä *Kesäjuoma*, 2021)
*Vadelma-päärynä (2025)


Muumi-virvoitusjuomaa myytiin 1990-luvun aikana metsämansikan lisäksi omenan ja lakritsin makuisena. Vuonna 2003 julkaistiin uutena makuvaihtoehtona mustikka. Samaan aikaan suuremman 1,5 litran pakkauskoon kanssa tuli myyntiin mustikan ja vadelman makuyhdistelmä maaliskuussa 2019. Elokuussa 2020 markkinoille tuli uusi mansikan ja raparperin makuinen juoma. Toukokuussa 2021 markkinoille tuotiin uusi trooppisten hedelmien makuinen *Muumi Kesäjuoma.* Nämä kolme erikoismakua ovat sittemmin poistuneet. Maaliskuussa 2022 tuotiin markkinoille sokeriton versio metsämansikan makuisesta juomasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nuoruusdisko: Muumilimsasta Friscoon