open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Osakan prefektuuri

**Osakan prefektuuri** () on yksi Japanin 47 prefektuurista. Se sijaitsee Kansain seudulla, Honshūn saarella. Prefektuurin pääkaupunki Osaka on Japanin kolmanneksi suurin kaupunki.

## Maantiede
Osakan prefektuuri sijaitsee keskellä Japania. Prefektuuria reunustavat komelta suunnalta vuoristot ja lännessä alue rajautuu Osakanlahteen. Naapuriprefektuurit ovat Hyōgon prefektuuri lännessä, Kioto pohjoisessa, Nara idässä ja Wakayama etelässä.

### Ilmasto
Prefektuuri kuuluu lauhkeaan ilmastovyöhykkeeseen ja sen vuoden keskilämpötila vuonna 2006 oli 17&nbsp;°C.

## Aluejako
Osakan prefektuuri jakautuu 33 kaupunkiin ja 10 muuhun kuntaan, joista yhdeksän on maaseutukaupunkeja ja yksi on kyläkunta. Kunnat kuuluvat viiteen piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. Osakan kaupunki jakautuu suuralueisiin. 

;Kaupungit

* Daitō
* Fujiidera
* Habikino
* Hannan
* Higashi-Ōsaka
* Hirakata
* Ibaraki
* Ikeda
* Izumi
* Izumi-Ōtsu
* Izumi-Sano
* Kadoma
* Kaizuka
* Kashiwara
* Katano
* Kawachi-Nagano
* Kishiwada
* Matsubara
* Minō
* Moriguchi
* Neyagawa
* Osaka (pääkaupunki)
* Ōsaka-Sayama
* Sakai
* Sennan
* Settsu
* Shijōnawate
* Suita
* Takaishi
* Takatsuki
* Tondabayashi
* Toyonaka
* Yao

;Kunnat piirikunnittain

## Historia
600-luvulla perustettu Japanin ensimmäinen pääkaupunki Naniwa-kyō sijaitsi Osakassa. Myöhemmin pääkaupunki siirrettiin muualle, mutta Osaka jatkoi kasvuaan. Vuonna 1583 Osaka sai takaisin asemansa Japanin poliittisena ja taloudellisena keskuksena kun Japanin yhdistänyt Toyotomi Hideyoshi valitsi sen asuinpaikakseen ja rakennutti Osakan linnan.

Sengoku-kaudella Osaka vaurastui kansainvälisen satamansa ansiosta. Kehitys jatkui edelleen Edo-kaudella jolloin Osakaa kutsuttiin ”valtion keittiöksi”, merkkinä sen asemasta tuotannon ja talouden keskuksena.

## Talous
Nykyisin monet suurista yrityksistä ovat siirtäneet toimistonsa Tokioon, mutta jotkut, kuten Matsushita (Panasonic), Takashimaya ja Capcom, sijaitsevat edelleen Osakassa. 65&nbsp;% Osakan yrityksistä ovat kuitenkin kooltaan joko pieniä tai keskisuuria.

## Liikenne
Osakan prefektuurissa on kolme lentoasemaa. Kansain kansainvälinen lentoasema sijaitsee Osakanlahdessa keinotekoisella saarella. Sen kautta kulkee sekä kansainvälisiä että kotimaanlentoja. Ennen Kansain lentoaseman rakentamista Osaka oli Japanin pienin prefektuuri. Keinotekoinen saari kuitenkin kasvatti prefektuurin pinta-alan Kanagawan prefektuuria suuremmaksi. Toinen huomattava lentoasema on Osakan kansainvälinen lentoasema. Nimestään huolimatta Osakan lentoasema lennot ovat pääasiassa kotimaanlentoja ja suurin osa asemasta sijaitsee Itamin kaupungissa Hyōgon prefektuurissa. Yaossa sijaitseva Yaon lentoasema hoitaa yleisilmailua ja toimii myös Japanin itsepuolustusvoimien lentotukikohtana. 

## Kulttuuri ja nähtävyydet
Sakain kaupungissa sijaitseva, Yamato-kaudella hallinneen keisari Nintokun mausoleumi, on maailman suurimpia hautakukkuloita. Prefektuurissa sijaitsee myös Japanin vanhimmaksi julkiseksi temppeliksi kuvattu Shitennō-ji.  Prinssi Shōtoku rakennutti sen vuonna 593.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Osakan prefektuurin internetsivut
Gall

**Gall** (heimonimeltään **Pizi** eli **Kiivas**, n. 1840 – 5. joulukuuta 1894) oli lakotaintiaanien sotapäällikkö ja yksi niistä päälliköistä, jotka johtivat intiaanien joukkoja Little Bighornin taistelussa vuonna 1876.

Gall syntyi nykyisen Etelä-Dakotan alueella vuoden 1840 tienoilla. Hän oli huomattava soturi jo teini-iässä, ja hänestä tuli nuorena heimopäällikkö. Little Bighornin taistelussa hän oli Istuvan Härän alipäällikkö. Taistelun jälkeen Gall pakeni Kanadaan Istuvan Härän mukana. Vuonna 1881 Gall palasi Dakotaan ja eli elämänsä loppuvuodet viljelijänä Standing Rockin reservaatissa. Hän ystävystyi myöhemmin paikallisten siirtolaisten kanssa. 1890-luvulla hän kääntyi Henkitanssi-liikkeeseen liittynyttä Istuvaa Härkää vastaan syyttäen tätä pelkuriksi ja petturiksi. Gall kuoli 5. joulukuuta 1894.

## Nimi
Gall-nimi on englantia ja tarkoittaa suomeksi sappea. Nimen kerrotaan syntyneen siten, että lapsena Gall näki nälkää ja söi naapurinsa teurastaman eläimen sappirakon.

## Lähteet
Väliletto

**Väliletto** on saari Perämeressä Kellon kaupunginosassa Oulun (entisen Haukiputaan) edustalla noin kymmenen kilometrin päässä mantereelta. Lähimmät saaret ovat Kattilankalla ja Kintasletto.

Kasvistoltaan Väliletto on monipuolinen saari. Sen lakiosia peittää pihlajia kasvava keto, länsipäässä on katajikkoa ja joitakin mäntyjä. Saarella esiintyviin harvinaisiin kasveihin kuuluvat poimuhierakka, suomenhierakka ja nelilehtikuusi. Linnusto on runsas, käsittäen harvinaisempia lintulajeja, kuten lapasotka, pilkkasiipi, sirrit, tyllit, vesipääsky, ristisorsa, sekä runsaasti esiintyviä lintulajeja naurulokki, lapintiira, selkälokki ja kalatiira.

Saari on merkittävä uhanalaisten lintujen ja lintuyhdyskuntien pesimäpaikka sekä Perämeren merkittävimpiä linnustokohteita.

## Lähteet
Trainspotting

**Trainspotting** on Danny Boylen ohjaama, Irvine Welshin samannimiseen kirjaan perustuva elokuva, jossa Ewan McGregorin näyttelemä Mark Renton yrittää päästä eroon heroiiniriippuvuudestaan. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Edinburghiin, joskin kaikki sisäkohtaukset ja osa ulkokohtauksista on todellisuudessa kuvattu Glasgow'n kaupungissa. 

*Trainspotting* voitti BAFTA-palkinnon parhaasta käsikirjoituksesta ja oli Oscar-ehdokas parhaasta toisen tekstiin perustuvasta käsikirjoituksesta. Elokuvan on käsikirjoittanut John Hodge.

Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä *Trainspotting* äänestettiin kaikkien aikojen kymmenenneksi parhaaksi brittielokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Yhdistyneen kuningaskunnan elokuva- ja televisioammattilaista.

Elokuvalle tehtiin *[[T2 Trainspotting]]* -niminen jatko-osa, joka sai ensi-iltansa Britanniassa 27. tammikuuta ja Suomessa 17. helmikuuta 2017.

## Näyttelijät

## Lähteet
Kintasletto

**Kintasletto** on saari Perämerellä Oulun (entisen Haukiputaan) edustalla noin kymmenen kilometrin päässä mantereesta. Lähimmät saaret ovat Kattilankalla ja Väliletto. 

Kintasletto on melko korkea kivikko- ja hietikkosaari. Saaren lakiosa on puuton ja hietikkoinen, muualla kasvaa pihlajia ja mäntyjä. Yleisimpänä kasveina esiintyvät suola-arho sekä rannoilla kasvava järviruoko.

Saari on merkittävä uhanalaisten lintujen ja lintuyhdyskuntien pesimäpaikka sekä Perämeren merkittävimpiä linnustokohteita. Linnusto on runsas, ja lintulajeihin kuuluvat harmaalokki, selkälokki ja merihanhi sekä harvinaisena lajina alli.

## Lähteet
Perttu Lindgren

**Perttu Lindgren** (s. 26. elokuuta 1987 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka edusti viimeisimpänä NLA-seura EHC Bieliä.

## Ura
### Seurajoukkueissa
Lindgren teki SM-liiga-debyyttinsä kaudella 2004–2005, jolloin pääsi pelaamaan kaksi peliä. Samana kautena Lindgren johdatti Ilveksen A-nuorten SM-kultaan tehden pudotuspeleissä uuden piste-ennätyksen sivuttaen Hermanni Vidmanin ennätyksen kaudelta 1999–2000. Dallas Stars varasi Lindgrenin NHL:ään varaustilaisuuden kolmannella kierroksella (numerolla 75) kesällä 2005.

Kaudella 2005–2006 Lindgren teki läpimurtonsa junioritasolta aikuisten sarjaan. Hän oli runkosarjan päätteeksi tulokkaiden pistepörssin ykkönen saldolla 13+24 ja voitti Jarmo Wasama -muistopalkinnon vuoden tulokkaana. Kesällä 2006 Lindgren teki kolmen vuoden tulokassopimuksen Starsin kanssa ja kävikin jo seuraavan kauden alussa Dallasin harjoitusleirillä, mutta palasi Ilvekseen vielä kaudeksi.

Kauden 2006–2007 Lindgren pelasi vielä Ilveksessä tehden yhteensä 26 pistettä 43 ottelussa. Pisteistä 4 oli maaleja. Vaikka tahti hiipuikin hieman, Lindgren siirtyi Dallas Starsin farmijoukkueeseen Iowa Stars kehittymään NHL:ää varten. Hän pelasi samassa seurassa kaudella 2007–2008. Hän pelasi NHL:ssä Dallas Starsissa yhden ottelun 19. lokakuuta 2009 Los Angeles Kingsiä vastaan ja siinä 8.33 minuuttia 10:ssä vaihdossa.

30. syyskuuta 2008 julkistettiin kauden 2008–2009 kattava sopimus Rauman Lukon kanssa. Lukko-kauden jälkeen Lindgren palasi Dallas Starsin organisaatioon kaudeksi 2009–2010. Hän pelasi suurimman osan kaudesta Dallasin farmijoukkueessa Texas Starsissa, mutta debytoi Starsin NHL-joukkueessa 19. lokakuuta 2009 ja sai jääaikaa 8,33 minuuttia. Kaudeksi 2010–2011 Lindgren palasi jälleen Lukkoon ja voitti runkosarjan pistepörssin tehoilla 23+43=66 pistettä. Lukko voitti keväällä myös SM-pronssia. Seuraavalla kaudella Lindgren teki 51 runkosarja- ja pudotuspeliottelussa 40 pistettä. 

Toukokuussa 2012 hän solmi kaksivuotisen sopimuksen KHL-joukkue Atlantin kanssa, kauden etetessä Lindgren sai potkut Atlantista ja siirtyi sen jälkeen Amur Habarovskiin. Amur ei selviytynyt pudotuspelikieroksille saakka, minkä jälkeen seuran johto purki Lindgren sopimuksen.
  
Lindgren siirtyi kaudeksi 2013–2014 Sveitsin liigan HC Davosiin. Hän pelasi Davosissa seitsemän kautta. Lindgrenin pelaajasopimus purettiin yhteisymmärryksessä tammikuussa 2021 ja hän siirtyi loppukaudeksi EHC Bieliin.

### Maajoukkueessa
Maajoukkueessa Lindgren debytoi Karjala-turnauksessa marraskuussa 2010. Sitä ennen Lindgren on esiintynyt jokaisessa ikävuosimaajoukkueessa. Tammikuussa 2006 hän oli voittamassa alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa pronssia.

### Yksityiselämä
Lindgren on naimisissa sairaanhoitaja Karoliina Lindgrenin kanssa ja heillä on neljä lasta.

## Tilastot

## Lähteet
* 
* 
*

### Viitteet
Kenneth Hite

**Kenneth Hite** (s. 15. syyskuuta 1965) on yhdysvaltalainen kirjailija, kolumnisti ja roolipelisuunnittelija. Hän on työskennellyt pitkään roolipelialalla ja salaliittoteorioiden asiantuntija.

## Henkilöhistoria

Kenneth Hite syntyi Tulsan kaupungissa, Oklahomassa, ja kävi koulua vuosina 1979–1983 Bishop McGuinness High Schoolissa, Oklahoma Cityssä. Vuonna 1983 hän aloitti opinnot East Central Universityssa ja vuodesta 1988 Chicagon yliopistossa. Hite valmistui kandidaatiksi pääaineenaan kartografiaa ja maisteriksi 1990 pääaineenaan kansainvälinen politiikka. Hän asuu Chicagossa.

Vuodesta 1981 lähtien Hite on kirjoittanut pelejä ja tehnyt sitä työkseen vuodesta 1995 asti. Hän ollut kirjoittamassa ja toimittamassa lukuisia roolipelikirjoja. Merkittävimpiä ovat *[[GURPS]]*-lähdekirjat, *in* lisäosat, Last Unicorn Gamesin *[[Star Trek RPG]]*, *[[Unknown Armies]]* ja Mongoose Publishingin *[[RuneQuest]]* (2006). Hite oli Ropeconin kunniavieraana 2006.

Hite kirjoittaa ”Suppressed Transmission” -kolumnia *[[Pyramid]]*-lehteen. Hänen aikaisempia kolumnejaan on koottu yhteen kokoelmiksi *Suppressed Transmission: The First Broadcast* ja *Suppressed Transmission 2: The Second Broadcast*, mikä on osoitus hänen kolumniensa arvostuksesta. Lisäksi Hiten kirjoittama ”Out of the Box” -kolumni on ilmestynyt *GamingReport*-sivustolla.

## Lähteet
* Kenneth Hite  Pen & Paper -tietokannassa.
* Kenneth Hiten blogi.
FN FNC

**FN FNC** (**''F**abrique **N**ationale **C**arabine'') on belgialaisen Fabrique Nationale de Herstal -asetehtaan vuonna 1976 suunnittelema, 5,56 x 45 mm NATO -kaliiperinen, kaasumäntätoiminen rynnäkkökivääri.

FNC on Belgian puolustusvoimien lisäksi käytössä lisenssivalmisteisena Ruotsissa Bofors Ak 5 - ja Indonesiassa Pindad SS-1 -nimikkeellä.

## Tekniset tiedot

* Toimintatapa: Itselataava kerta- ja sarjatuli
* Kaliiperi: 5,56 x 45 mm NATO
* Pituus: 997 mm, 766 mm tukki taitettuna 
* Piipun pituus: 450 mm
* Paino: 3,80 kg
* Lipaskapasiteetti: 30 patruunaa, kaikki STANAG 4179 -standardin mukaiset lippaat
* Teoreettinen tulinopeus: 700 l/min  

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*FNC: Belgium's Compact Carbine 
*Modern Firearms: FN FNC
*Modern Firearms: Bofors AK-5
*Ak5 - Utklipp ur Arménytt
*Nazarian`s Gun`s Recognition Guide
Isonkivenletto

**Isonkivenletto** on saari Oulun edustalla Haukiputaan ja Kellon kaupunginosien rajalla, Perämerellä, noin kahdeksan kilometrin päässä mantereelta. Merikarttaan ja vanhaan peruskarttaan saari on merkitty nimellä *Itäpohjanletto*.

Isonkivenletto on korkea, vähäpuustoinen lohkareikkoluoto. Saaren lakiosia peittävät vadelmapensaat sekä harmaaleppäpensaikko, pihlajat ja mäntymetsä; pohjoispää on niittyä. Kasvilajisto on niukka. Lintulajeja ovat selkälokki ja tiirat. Aiemmin saarella pesi myös riskilöitä (*Cepphus grylle*), mutta sittemmin laji on hävinnyt Oulun edustan merialueelta.

## Lähteet
Martin Kariya

**Martin Kariya** (s. 5. lokakuuta 1981 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan useassa eri sarjassa ja seurassa. Kaudella 2006–2007 Kariya pelasi SM-liigassa ja voitti sarjan pistepörssin.

## Ura
Kariya pelasi kaudet 1999–2003 NCAA-yliopistosarjan Mainen yliopiston joukkueessa. Keväällä 2003 hän edusti myös muutaman pudotuspeliottelun ajan AHL:n Portland Piratesia. Kariya tuli Suomeen Bluesiin testiin kesällä 2003. Hän pelasi kuitenkin kauden 2003–2004 AHL:ssa Bridgeport Sound Tigersissa. Kariya ei saanut seuraavalla kaudella NHL-paikkaa, eikä hän halunnut jäädä AHL:ään, joten hän lähti pelaamaan Aasian jääkiekkoliigan japanilaisjoukkueeseen Nikkō Ice Bucksiin. Aasiasta hän siirtyi kaudeksi 2005–2006 Norjan pääsarjan Stjerneniin, jossa hän pelasi tehokkaasti.

Norjasta Kariya siirtyi SM-liigan Bluesiin, jossa oli jo aiemmin ollut kokeella. Kausi 2006–2007 Bluesissa sujui Kariyalta loistavasti, sillä hän voitti liigan pistepörssin, minkä ansiosta hänet palkittiin kauden päätteeksi Veli-Pekka Ketola -palkinnolla. Martin Kariyan veli Steve voitti SM-liigan pistepörssin kaudella 2004–2005 ja he ovatkin ainoa veljespari, joka on voittanut SM-liigan pistepörssin.

Kariya allekirjoitti SM-liigakauden jälkeen sopimuksen Sveitsin pääsarjassa pelaavan Zürich Lionsin kanssa. Hän ei pelannut Sveitsissä peliäkään, sillä hän teki ennen kauden alkua NHL-sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Kariya pelasi koko kauden 2007–2008 St. Louisin farmijoukkueessa Peoria Rivermenissä, jossa teki 71 ottelussa 53 pistettä. Kaudeksi 2008–2009 Kariya siirtyi Sveitsiin Langnaun joukkueeseen ja kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi KHL-joukkue Dynamo Riikaan. Kaudeksi 2010–2011 Kariya siirtyi NLA-joukkue HC Ambrì-Piottaan.

## Muuta
Myös Martin Kariyan isoveljet Paul ja Steve ovat pelanneet ammatikseen jääkiekkoa. Heidän siskonsa Noriko Kariya on ammattilaisnyrkkeilijä.

## Tilastot

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
*
*Martin Kariya Jatkoaika.comissa
Bestseller

**Bestseller** (; suomalaisia vastineita *menekkiteos*, *menestyskirja*, *myyntimenestys*) on kirja, jota voidaan pitää hyvin suosittuna erilaisten myyntilistojen perusteella. Suomessa tällainen on kuukausittainen *Mitä Suomi lukee* -lista, joka perustuu valittujen kirjakauppojen ja marketketjujen kirjamyyntiosastojen myyntiin. Lisäksi Suomen Kustannusyhdistys on vuodesta 2000 alkaen julkaissut luettelon vuoden eniten myydyistä kirjoista kirjallisuuslajeittain. Pohjois-Amerikan tunnetuinta bestseller-listaa pitää *[[The New York Times]]*.

## Varhaiset bestsellerit
Ensimmäisen bestsellerinä pidetään Goethen *[[Nuoren Wertherin kärsimykset|Nuoren Wertherin kärsimyksiä]]* (*Die Leiden des jungen Werther)*, joka julkaistiin vuonna 1774. Jotta kirjasta saattoi tulla bestseller, tarvittiin välineet niiden painamiseen massatuotantona ja luotettavat levityskanavat. 

## Määritelmä ja luokittelu
Kirjojen myyntiluvut ovat vain suuntaa antavia, kirja voi olla bestseller myös myynnin määrän suhteessa muihin kirjoihin.

Bestsellerit jaetaan tavallisesti kahteen pääluokkaan, kaunokirjallisuuteen ja tietokirjallisuuteen. Harry Potterin suosion myötä on myös alettu pitää listaa eniten myydyistä lasten ja nuorten kirjoista.

## Bestsellerit Suomessa

Suomalaisen kaunokirjallisuuden painetuimmat teokset vuoteen 2001 mennessä olivat:
* Aleksis Kiven *[[Seitsemän veljestä]]* (1873, 1&nbsp;506&nbsp;000 kpl)
* Elias Lönnrotin *[[Kalevala]]* (1836, 1849 1&nbsp;400&nbsp;000 kpl)
* Johan Ludvig Runebergin *[[Vänrikki Stoolin tarinat]]* (1848-1860 1&nbsp;209&nbsp;000 kpl)
* Väinö Linnan *[[Tuntematon sotilas]]* (1954, 708&nbsp;000 kpl) sekä
* Aleksis Kiven *[[Nummisuutarit]] *(1864, 500&nbsp;000 kpl).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mitä suomi lukee? Kirjakauppaliiton kuukausittainen lista myydyimmistä kirjoista.
Asshole

**Asshole** on KISS-basisti Gene Simmonsin 8. kesäkuuta 2004 julkaisema sooloalbumi.
## Kappaleet
#  (Simmons)
#  (Howlett)
#  (Simmons)
#  (Dylan, Simmons)
#  (Addison, Singh)
#  (Tai ***hole) (Tolsturp) e fatis
#  (Kulick, Simmons)
#  (Williams, Simmons)
#  (Bag, Simmons)
#  (Zappa, Simmons)
#  (Van Zen, Simmons)
#  (Bag, Simmons)
#  (Simmons)

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Pokémon Colosseum

**Pokémon Colosseum** on ensimmäinen *[[Pokémon]]*-peli Nintendo GameCubelle. Se noudattaa Nintendo 64:n *[[Pokémon Stadium]]in* pelijärjestelmää. *Colosseum* julkaistiin Japanissa 2003 ja muualla maailmassa 2004. Pelin tarkoituksena on ottaa kiinni kaikki varjo-pokémonit, jotka kylvävät tuhoa ympäri Orrea. Varjo-pokémonit pitää puhdistaa Celebin pyhäköllä, että niistä tulisi taas hyviä. Varjo-pokémonien takana on Team Snagem, Orren pahamaineinen rikollisjoukko. Pelin tarkoituksena on puhdistaa varjo-pokémonit ja voittaa Team Snagem.

## Juoni

Pelin päähenkilönä on poika, joka on ennen ollut Team Snagemin jäsen. Hän kuitenkin lopetti työt siellä ja varasti salaperäisen koneen, jolla tavallisista poké-palloista voi tehdä snagem-palloja, joilla voi pyydystää toisen kouluttajan pokémonin. Pelin päähenkilö käyttää tätä hyväkseen. Hän nappaa kaikki varjo-pokémonit snagem-pallojen avulla. Päähenkilö tapaa tytön, jolla on erikoiskyky nähdä nämä varjo-pokémonit. Pelaaja aloittaa pelaamisen tästä kohdasta.

## Pelaaminen
Pelissä on kaksi pelimuotoa, *Story Mode* ja *Battle Mode*.
### Story Mode
Story Modessa pelaaja ohjaa pelihahmoa ympäri Orrea ja pyydystää ja puhdistaa varjo-pokemoneja. Taistelut käydään samaan tyyliin kuin GBA-peleissä, paitsi että pelin kaikki taistelut ovat 2vs.2 -muodossa pelattuja. Kun Story Moden on läpäissyt, pelaaja pääsee vaihtamaan pyydystämiään varjo-pokemoneja GBA:n pokémon-peleihin, kunhan pokémonit on ensin puhdistettu.

### Battle Mode
Battle Modessa pelaaja pääsee taistelemaan Pokémon Stadiumin tyyliin. Pelaaja taistelee vastustajia vastaan joko Story Modessa tai Game Boy Advance-pelissä kiinnisaaduilla pokemoneilla. GBA kytketään Nintendo GameCubeen Nintendo GameCube–Game Boy Advance -kaapelilla. Pelaaja voi taistella joko tietokonetta tai kolmea muuta ihmispelaajaa vastaan.
Lelle–Viljandi-rata

**Lelle–Viljandi-rata** () on Viron rataverkkoon kuuluva rataosuus. Se kulkee Lellestä Türin kautta Viljandiin.

## Aiheesta muualla
Marius (täsmennyssivu)

**Marius** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

*Marius, roomalaislähtöinen etu- ja sukunimi
*Marius eli *Gaius Marius* (157–86 eKr.), roomalainen sotapäällikkö
*Marius (k. 269), gallialainen vastakeisari.
Saapaskari (Oulu)

**Saapaskari** on saari Saapaskarinselällä Perämerellä Oulun edustalla. Se sijaitsee noin kuusi kilometriä Oulunsalon Riutunkarista pohjoiseen ja noin 13 kilometriä luoteeseen Oritkarin satamasta ja Oulujoen suulta. Läheiset saaret ovat Laitakari, Äijänkumpele ja Korkiakari. Saarella on vanha kalastajamaja, joka toimii Oulun Työväen Pursiseura ry:n sauna- ja retkipaikkana. Saapaskari on metsästyskieltoaluetta.

Saari on pääosin koivumetsän ja harmaaleppäpensaikon peitossa, rannoilla kasvaa ruoikkoa. Saaren koillispuolella on pieni kivikkosaareke.

## Lähteet
Saapaskari

**Saapaskari** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* Saapaskari, saari Oulun edustalla.
* Saapaskari, saari Raahen edustalla.
* Saapaskari, saari Simon edustalla.
* Saapaskari, kari Naantalin edustalla.
Hiihtohissi

**Hiihtohissi** on moottorilla toimiva kuljetin, jolla laskettelijat saadaan vedettyä ylös mäkeä.

Hissi koostuu ilmassa kulkevasta teräsvaijerista, joka kulkee rullastojen varassa. Vaijeria kuljettaa hissin päässä oleva moottori. Ankkurihissin vaijerissa on kiinni tasaisin välimatkoin ankkurin muotoisia vetolaitteita, joihin laskettelijat nojaavat nousten ylös. Suksilla laskevat nojaavat hissiin ankkurin molemmin puolin, kun taas lumilautailijat asettavat ankkurin sarven jalkojensa väliin ja pitävät varresta kiinni. Tuolihississä on vaijerissa kiinni leveitä tuoleja, joihin istutaan matkan ajaksi, ja turvakaari lasketaan eteen. Silloin sukset/lumilauta roikkuvat ilmassa, ellei hississä ole jalansijoja. Joissain tuolihisseissä saattaa olla päälle laskettava kuomu tuulensuojana.

Suomessa yleisin hissityyppi on ankkurihissi. Gondolihissejä Suomessa on nykyään neljä (Levillä 2, Rukalla 1 ja Ylläksellä 1).

Irrottavin köysipuristimin olevia, ns. pikatuolihissejä on Suomessa kaksitoista (Levillä 4, Rukalla 4, Pyhätunturilla 2 ja Ylläksellä 2).

Perinteisiä hitaita tuolihissejä löytyy hiihtokeskuksista yksitoista (Himos 3, Tahko 2, Vuokatti 2, Koli 1, Ounasvaara 1, Pyhä 1, Ruka 1, Saariselkä 1).

Tuolihissi löytyy myös ainakin Puijon, Rukan ja Salpausselän suurmäistä.

## Hissityyppejä

*Kabiinihissi (lähinnä alpeilla)
*Gondolihissi
*Tuolihissi (1&ndash;8 henkilön tuoleja)
*Ankkurihissi
*Sompa-/lautashissi
*Kapulahissi
*Mattohissi
*Naruhissi
*Teleskooppihissi

## Katso myös
*Luettelo Suomen suurimmista hiihtohisseistä
*Luettelo Suomen express-hisseistä

## Aiheesta muualla
Pierre Vidal-Naquet

**Pierre Emmanuel Vidal-Naquet** () oli ranskalainen historioitsija, joka tunnetaan useiden epäkohtien vastustajana: hän vastusti Algerian sodan kidutuksia, Kreikan sotilasjunttaa ja holokaustin kiistämistä.

Vidal-Naquet oli professori École des hautes études en sciences sociales -korkeakoulussa (EHESS) ja toimi myös sen johtajana.

## Elämäkerta
Toukokuussa 1944 Gestapo pidätti Vidal-Naquet’n vanhemmat Marseillessa ja heidät kuljetettiin Auschwitziin, mistä he eivät koskaan palanneet.

Vidal-Naquet opiskeli historiaa ja väitteli filosofian tohtoriksi sekä suoritti agrégation-tutkinno. Hänen tutkimuksensa keskittyi antiikin Kreikkaan, juutalaisten historiaan sekä nykyhistoriaan. Vidal-Naquet erikoistui juuri antiikin Kreikan historiaan, joka oli hänen erityismieltymyksensä. Kuitenkin hän työskenteli myös nykyhistorian historian parissa ja julkaisi teoksia Algerian sodasta sekä holokaustista.

Vidal-Naquet oli intellektuelli, joka sitoutui voimakkaasti ihmisoikeuksien puolustamiseen ja toimi Algerian sodassa käytettyä kidutusta vastaan. Hän oli perustamassa sodan aikana Audin-komiteaa. Vidal-Naquet toimi elämänsä loppuun saakkaa holokaustin kiistämistä vastaan.

Vidal-Naquet oli myös anti-stalinistinen marxilainen ja oli lyhyen aikaa Michel Rocardin johtamassa Yhdistyneessä sosialistipuolueessa (PSU). Hän suosi myös kannanotoillaan ja kirjoituksillaan Socialisme ou barbarie -lehteä.

Vidal-Naquet julkaisi yhdessä Michel Foucaultin ja Jean-Marie Comenachin kanssa 8. helmikuuta 1971 manifestin vankiloiden olosuhteista ja tarpeellisuudesta. Hän toi myös Yhdistyneiden kansakuntien julistaman rauhankulttuurin ja väkivallattoman vuosikymmenen ranskalaisessa toimintaryhmässä.

Heinäkuussa vuonna 2003 Vidal-Naquet julkaisi yhdessä useiden juutalaisten kanssa julistuksen ”Toisenlainen juutalainen ääni”, jossa selkeästi tuettiin palestiinalaisia.

## Teoksia – valikoima
### Antiikin Kreikasta
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Algerian sodasta
* 
* 
* 
* 

### Juutalaisista, holokaustista ja holokaustin kiistämisestä
* 
* 
* 

### [[Jean Moulin]]ista
* 

### Muistelmat
* 
* 

## Huomautukset

## Aiheesta muualla
### Artikkelit
* Pierre Vidal-Naquetin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
* ''Faurissonista ja Chomskyista'' , 21. marraskuuta 1980
* ''Peperinen Eichmann'', 1980
* ''Une fidélité têtue. Ranskalainen vastarintaliike Algerian sisällissodassa'' Vingtième siècle, no 10, 1986 
* Lucien Vidal-Naquet 15. syyskuuta 1942 – 29. helmikuuta 1944 pitämän päiväkirjan esittely, Annales 1993

### Haastattelut
* ''L’État n’a pas à dire comment enseigner l’histoire'' / Valtio ei määrää miten historiaa opetetaan) Haastattelijana Hervé Nathan, *[[Libération]]*, 14. huhtikuuta 2005.
* ''La Vérité de l’indicatif'' (Ohjeellinen totuus) *Vacarme*, nro 17, syksy 2001.
* ''Pierre Vidal-Naquet ''  Haastattelijana Thierry Paquot, tammikuu 1998. 
* ''L’encouragement direct de Papon'' (Paponin suora rohkaisu Haastattelijana Jean-Paul Pierot, *L'Humanité*, 17. lokakuuta 1997.
Betoniporsas (yhtye)

**Betoniporsas** on vuonna 1993 perustettu suomalainen yhtye, joka soittaa humoristista lastenmusiikkia. Yhtyeen kappale ”Mörön karkotus” valittiin Salon Lasten laulukaupunki -festivaaleilla vuoden lastenlauluksi 1993.

Yhtyeen esikoisalbumi *Rämpätirää* ilmestyi vuonna 1998. Albumin kansikuvan ja kansivihon kuvituksen laati yhdysvaltalainen Aku Ankka -piirtäjä Don Rosa. Albumin kaikki kappaleet on säveltänyt ja yhden myös sanoittanut laulaja-kitaristi Timo Luukkanen. Muut sanoitukset ovat yhtyeen muusikoihin kuulumattoman Pertti Pänkäläisen tuotoksia tai Luukkasen ja Pänkäläisen yhteistyötä. Vuonna 2011 yhtye julkaisi albumin *Betoniporsas* samalla Don Rosan kansikuvalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen kotisivut
Tartto–Petseri-rata

**Tartto–Petseri-rata** () oli Tartosta Oravan kautta Venäjän Petseriin kulkeva rautatie. Se kuului pääosin Viron rataverkkoon lukuun ottamatta valtakunnan rajan ja Petserin noin kilometrin välistä osuutta, joka kuuluu Venäjän rataverkkoon. 

## Rakentaminen
Rautatie rakennettiin alun perin vuosina 1929–1931. Valmistuttuaan se vähensi Valga–Petseri-radan liikenteellistä merkitystä.

Radan loppuosa rakennettiin uusiksi vuonna 2011 niin, että rata liittyy uudella Koidulan raja-asemalla Riika–Pihkova-rataan. Näin ollen rata on ollut vuodesta 2011 alkaen kokonaan Viron alueella ja on nykyisin Tartto–Koidula-rata.

## Lähteet


Vastse-Kuuste Tartu-Petseri raudtee ehitus 1930.jpg|
Reola sild Tartu-Petseri.jpg|
Tartu-Petseri raudtee ehitus Reolas 1930.jpg|
Tartu-Petseri raudtee ehitus 1930 - süvendaja töötamas.jpg|
Roslagen

**Roslagen** on saaristo ja siihen rajautuva rannikkoalue Ruotsin itärannikolla Uplannin edustalla. Sen katsotaan alkavan etelässä Danderydistä ja ulottuvan pohjoisessa Östhammariin. Tukholman saariston pohjoisosa kuuluu Roslageniin, samoin kuin osia Norrtäljen, Vaxholmin, Österåkerin ja Östhammarin kunnista. Sen suurimpia saaria ovat Gräsö, Singö ja Väddö.

Historiallisesti nimeä käytettiin Ruotsissa koko Itämeren rannikosta kuin myös Mälarenin rannoista. Nimi juontuu erään teorian mukaan sanasta *Roden,* jolla tarkoitettiin eräänlaista rannikon ruotulaitosta. Tämä merkitsi sitä, että jokainen tällainen *skeppslag* eli laivakunta oli velvollinen asettamaan tietyn määrän aluksia rannikon puolustamiseen vihollisen uhatessa mereltä. Nimessä Roslagen on siis yhdistetty sanat *Roden* ja *skeppslag*. Suomen ja viron Ruotsia tarkoittavat sanat juontuvat *Roden*-sanan alkuperästä, muinaisruotsin sanasta **roþs-*, tai todennäköisemmin sen vanhemmasta, kenties muinaisnorjalaisesta, muodosta, joka on mahdollisesti lainattu vielä myöhäiskantasuomeen.

Ruotsalaiset kutsuvat Norrtäljeä joskus Roslagenin ”pääkaupungiksi”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yleissivusto 
* Veneilijöille sivusto 
* Mökkejä alueella  
* Paikallisradio
Jaavalaiset

**Jaavalaiset** ovat Jaavan saarelta lähtöisin oleva etninen ryhmä. He muodostavat Indonesian suurimman kansan.

Jaavalaisia asuu Indonesiassa 83,2 miljoonaa ja ulkomailla joitakin miljoonia. Yhteensä jaavalaisia on noin 85 miljoonaa. Useimpien jaavalaisten äidinkieli on austronesialaisiin kieliin kuuluva jaava, mutta monet puhuvat myös indonesiaa. Enemmistö jaavalaisista on muslimeja. Merkittäviä jaavalaisvähemmistöjä on muun muassa Malesiassa, Surinamessa, Egyptissä ja Uudessa-Kaledoniassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sundalaiset

**Sundalaiset** ovat Jaavan saaren länsiosasta Indonesiasta lähtöisin oleva etninen ryhmä. Sundalaiset puhuvat sundan kieltä ja suurin osa heistä on muslimeja. Vuonna 2010 sundalaisia oli Indonesiassa 36&nbsp;701&nbsp;670, eli he muodostivat noin 15,5&nbsp;% koko maan väestöstä.

## Historia
Sundalaiset ovat historiansa aikana olleet eristyksissä ulkomaailmasta. Islamin usko tuli alueelle intialaisten kauppiaiden mukana 1400-luvulla. Sundalaisten ylimystö kääntyi islamiin Bantenin sulttaanin määräyksestä vuonna 1579. Vain hieman myöhemmin sundalaiset päätyivät Mataramin sulttaanikunnan alaisuuteen ja jonkin aikaa tämän jälkeen alueella nousivat valtaan Alankomaat. Alankomaalaisten mukana tulivat plantaasiviljelmät ja kahvi. Sundalaiset kapinoivat Alankomaita vastaan kahteen otteeseen, ensimmäisen kerran vuonna 1880 ja toisen kerran hieman toisen maailmansodan jälkeen. Molempien kapinoiden tavoitteena oli itsenäinen sundalainen valtio, joka ei kuitenkaan toteutunut. Sundalaiset ovat nykyisin osa itsenäistä Indonesiaa.  

## Kulttuuri

Sundalaisten pääelinkeino on riisinviljelys. Jotkut sundalaiset etenkin heidän asuinalueidensa lounaisosissa harjoittavat edelleen kaskiviljelystä. Vuosittain tuotetaan tavallisesti kolme riisisatoa. Riisin ohella kasvatetaan esimerkiksi kasviksia, chiliä ja tupakkaa. Rannikolla monet harjoittavat myös kalastusta tai kalanviljelyä. Suurin osa sundalaisista on muslimeja, mutta heidän uskonnossaan on monia piirteitä vanhoista islamia edeltäneistä uskonnollisista tavoista. Uskontoon kuuluu varsin keskeisenä osana esimerkiksi seremonialliset käynnit esi-isien haudoilla. Sundalaisten alaryhmä baduit harjoittavat edelleen perinteistä uskoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ivor Novello -palkinto

**Ivor Novello -palkinnot** (, ”the Ivors”) ovat British Academy of Songwriters, Composers and Authorsin (Basca) lauluntekijöille ja säveltäjille jakamia palkintoja. Ensimmäisen kerran palkinnot jaettiin vuonna 1956. Vuosittainen palkintojenjakotilaisuus järjestetään Grosvenor Housessa Lontoossa. Palkittujen joukkoon kuuluvat esimerkiksi Shane MacGowan, Elton John, Gary Barlow, Robbie Williams ja Emeli Sandé.

Palkintona jaettava pronssiveistos esittää Euterpea, kreikkalaisen mytologian musiikin muusaa. Veistoksen muoto on pysynyt samana alusta alkaen, vaikka viimeistely on vaihdellut hiukan. Veistoksen on suunnitellut Hazel Underwood.

Palkinto on nimetty walesilaisen säveltäjän, näytelmäkirjailijan ja näyttelijän Ivor Novellon (1893–1951) mukaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
Zacharias Lithovius

**Zacharias Gabriel Lithovius** (17. helmikuuta 1672 Oulu – 17. syyskuuta 1743 Oulu) oli suomalainen runoilija ja pappi. Hän oli varhainen suomeksi kirjoittanut runoilija, joka tunnetaan parhaiten valitusrunosta ”Kaarle XII:n kuolemasta”.

## Henkilöhistoria

Zacharias Lithovius syntyi oululaiseen porvarisperheeseen 1672. Hänen vanhempansa olivat porvari Gabriel Gabrielsson Limingius ja Margareta Limingius (o.s. Uhlbrandt). Poika sai käydä koulua ja valmistui ylioppilaaksi Turussa 1692. Hän kirjautui heti Turun akatemiaan ja suoritti maisterin tutkinnon vuonna 1700.

Lithovius sai Nevanlinnan kirkkoherran viran 1702 ja meni silloisen tavan mukaan naimisiin edeltäjänsä lesken Maria Hinnelin kanssa. He joutuivat kuitenkin heti seuraavana vuonna pakenemaan isonvihan taisteluja Porvooseen. Sieltä Lithovius vaimoineen siirtyi Tukholmaan, jossa he elivät köyhyydessä.

Vihdoin vuonna 1713 Lithovius pääsi Oulun kirkkoherraksi, joskin varsinaisen viranhoidon hän aloitti vasta 1721. Siinä välissä hän toimi vuosina 1719 ja 1720 valtiopäivämiehenä pappissäädyssä.

Aseman vakiinnuttua Lithovius ryhtyi kirjoittamaan runoja suomeksi. Hänen tiettävästi ensimmäinen suomenkielinen runonsa on vuoden 1715 kuninkaallisia häitä varten laadittu ”Suomalaisten onnen-toivotus”. Vuonna 1718 ilmestyi toinen runo ”Suomalaisten sucucunnan, pohjalaisten peräcunnan, valituxet vaikeimmat”, jossa ilmaistaan surua piispa Johannes Gezelius nuoremman kuoleman johdosta.

Lithoviuksen tunnetuin runo on ”Kaarle XII:n kuolemasta” (1719), joka pyrkii ilmentämään suomalaisten tuntemuksia kuningas Kaarle XII:n kuoleman johdosta. Lithovius kirjoitti myös runon ”Sangen suuret suomalaisten, Pohjan peräst pacolaisten, totisimmat toiwotuxet” (1719) Ulriika Eleonooran ja runon ”Suomalaisten suosio-sanat” (1720) Fredrik I:n kruunauksen kunniaksi. Jälkimmäisessä näkyy jo iloa lähestyvästä rauhasta. Kaikki kolme runoa oli kirjoitettu suomen lisäksi myös ruotsiksi ja latinaksi.

Lithovius jäi vanhemmalla iällään leskeksi ja meni vielä naimisiin jo toisen kerran leskeksi jääneen Susanna Cajanuksen kanssa 1727. Lithovius kuoli Oulussa syksyllä 1743.

## Lähteet

* Fennica, Suomen kansallisbibliografia.
* Krohn, Julius 1954 [1897]: *Suomalaisen kirjallisuuden vaiheet*. 2., muuttamaton painos. SKS:n Toimituksia 86. SKS, Helsinki.
* SKS = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura
* 

## Aiheesta muualla

* Kirjasampo.fi: Zacharias Lithovius
Tapio Tapiovaara

**Kaarlo Tapio ”Tapsa” Tapiovaara** (7. marraskuuta 1908 Sortavala – 16. lokakuuta 1982 Leningrad) oli suomalainen taidemaalari, graafikko ja lavastaja.

## Ura
Tapiovaara tuli tunnetuksi kantaa ottavista kuvituksistaan. Hän toimi *[[Tulenkantajat (lehti 1932–1939)|Tulenkantajat]]*-lehden kuvittaja-avustajana 1933–1939. Vuonna 1936 hän liittyi Kiilaan ja kuvitti sen vuosialbumeja. Kirjojen kansia ja kuvituksia muun muassa WSOYn, Kansankulttuurin ja Tammen kirjoihin yli kaksisataa. Vanhimmat lehtikuvitukset tehtiin suoraan linolaatalta. Kirjankuvitusten herkemmät viivapiirrokset muun muassa Edith Södergranin *Runoja*-teokseen poikkeavat selvästi voimakkaista linopiirroksista.

1930-luvun jakautuneessa kulttuurielämässä Tapiovaara asettui selvästi vasemmalle, kuten veljensä Nyrki Tapiovaara.

Tapiovaara kävi Taideteollinen keskuskoulun 1931–1935, Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1935–1936 ja opiskeli Vapaassa Taidekoulussa 1936–1939.

Tapiovaaralle myönnettiin Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitali 1972.

Tapiovaaran laaja henkilöarkisto on Kansan Arkistossa.

Tapiovaaran vanhemmat olivat lääninmetsäntarkastaja Kaarlo Juho Vihtori Tapiovaara ja Aino Tapiovaara (o.s. Grönroos-Rainio). Hänen ensimmäinen puolisonsa 1945-1953 oli keraamikko Ulla Helena Tapiovaara (o.s. Karlström, 1916-1953). Toinen puoliso 1955- oli toimittaja Tyyne Maria Tapiovaara (o.s. Salmi). 

Hänellä on seitsemän lasta: ensimmäisestä avioliitosta: Maria (Kylänen), s. 1945 ja Jukka, s. 1947; toisesta avioliitosta: Aku, 1957–2007, Mikko, s. 1959, Tuomo, s. 1960, Jouni, s. 1962 ja Lasse, s. 1965.

## Valokuvia julkisista teoksista

Tiedosto:Tapio Tapiovaara ja Sisko Petäjä V.I. Leninin vierailun muistolaatta 1965.jpg|*V.I. Leninin vierailun muistolaatta*, yhdessä Sisko Petäjän kanssa, Tampere 1965.
Tiedosto:Katri valan hauta.jpg|*Muistolaatta Katri Valan haudalla*, Helsinki.


## Kuvituksia
* 

## Katso myös
* Nyrki Tapiovaara, nuorempi veli, elokuvaohjaaja
* Ilmari Tapiovaara, nuorempi veli, muotoilija, sisustussuunnittelija

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* Rinne, Matti: *Yksitoista Tapiovaaraa: Tuoleja, tauluja, elokuvia.* Kustannusosakeyhtiö Teos, 2008.
* Räsänen, Anja Kaarina (toim.): *Tapio Tapiovaaran grafiikkaa.* 1977. 

## Aiheesta muualla
* Kuvataiteilijamatrikkeli.
* Tapio Tapiovaara. Sininen laulu. YLE.
*
Ursus etruscus

**Ursus etruscus** eli 5,3 miljoonaa – 11 000 vuotta sitten.  Tämä laji eli keski-villafrancakaudelta Tiglia-lämpökaudelle. Tätä suurta karhua pidetään ruskeakarhujen, mustakarhujen ja sukupuuttoon kuolleiden jääkauden aikaisten luolakarhujen kantamuotona. Huomattavasti nykyistä karhua muistuttavan *Ursus etruscus* -lajin hampaat olivat nykykarhua alkeellisemmat. Lajin elinaikana oli ajoittain suuria mannerjäätiköitä, viileitä ja lämpimiä kausia.

Uroksen pituus oli noin 1,3–2 metriä ja paino 100–200 kilogrammaa.

Lajin jäänteitä on löydetty Euroopasta, Aasiasta ja Pohjois-Afrikasta.

## Lähteet
Ursavus

**Ursavus** oli varhainen karhun esi-isä, joka kehittyi koiraa muistuttavasta esi-isästä. Se oli koiramainen karhu, joka muistutti matalaa ilvestä tai näätää. Se oli kettuterrierin kokoinen. Ursavus eli 20–10 miljoonaa vuotta sitten varhais-keskilla. Noin 20 miljoonaa vuotta sitten Etelä-Saksa, jossa ursavus eli, oli lämmintä, subtrooppista aluetta. Se kehittyi pienemmästä *[[ursavus elmensis]]* -lajista suuremmaksi *[[ursavus depereti]]*ksi.
Rusi

**Rusi** voi tarkoittaa seuraavia:

## Henkilöitä
* Rusi, suomalainen sukunimi, alun perin Karjalan kannakselta. Tunnettuja Rusi-nimisiä henkilöitä ovat:
**Alpo Rusi (s. 1949), diplomaatti ja ulkoasiainneuvos
**Anamaria Rusi (s. 1982), laulaja, lauluntekijä ja muusikko
**Jukka Rusi (1935–2004), toimittaja ja tiedottaja
**Nestor Rusi (1916–2003), Neuvostoliitossa vankina ja karkotettuna ollut suomalainen sotaveteraani.

## Paikkoja
* Rusi, joki Romaniassa
* Rusi, kylä Zlatnassa, Romaniassa
* Rusi, kylä Bretea Românăssa, Romaniassa
* Rusi, kylä Slimnicissä, Romaniassa
* Rusi, kylä Forăștissa, Romaniassa
* Rusi, kylä Puieștissa, Romaniassa

## Muita merkityksiä

* Rusi, puolustus- ja turvallisuusalan ajatushautomo Wellingtonissa (rusi.org)
*Rusit, viikinkien nimitys Venäjällä.
Eero Marttinen

**Eero Marttinen** (s. 17. toukokuuta 1943 Kajaani) on suomalainen kirjailija ja toimittaja.

## Kirjallinen tuotanto
Eero Marttinen toimi käsikirjoittajana Mikko Niskasen elokuvassa *[[Elämän vonkamies]]*. Lisäksi hän on tehnyt käsikirjoituksia televisiolle ja radiolle sekä lukuisia kulttuuri- ja kirjallisuusartikkeleita eri lehtiin. Hän on kirjoittanut ja toimittanut myös tietokirjoja, joista tunnetuimpia ovat:

* Sanomia Kainuusta ja Kainuuseen 1918-1993 (KS 1993)
* Mestarin eväät, Gummerus 1994
* Kalle Päätalon Koillismaa; Gummerus -Valitut Palat 1995
* Mestarin selkonen, Gummerus 1996
* Mikko Niskanen – elokuvamies, Gummerus 1997
* Mestari elämän telineillä; Gummerus 1998
* Olimme päämajan kaukopartiomiehiä, WSOY 2002
* Venäjällä on väljää (Ilmari Honkanen, toimittaja Eero Marttinen), WSOY 2003
* Ampukaa arvojärjestyksessä (WSOY 2004)
* Heikki Savolainen – Voimistelun jättiläinen, WSOY 2006
* Salainen sotapäväkirja 1941–1942, toimittanut Eero Marttinen;   Gummerus 2007
* Ilmari Kiannon talvisota, toimittanut Eero Marttinen; Ajatuskirjat 2009
* Ilmari Kianto – Korpikirjailijan elämä; Ajatuskirjat 2010
* Veikko Huovinen: Luonnonkierto, novelleja, pakinoita, lyhyitä erikoisia, ideoinut ja koonnut Eero Marttinen; Siltala 2012

* Semmonen savotta – talvi- ja jatkosota Kalle Päätalon silmin, toimittaneet Eero Marttinen ja Hannu Kahakorpi (Gummerus 2014)
* Vaaran vuodet – Jälleenrakennuksen aika Kalle Päätalon silmin, toimittanut Eero Marttinen (Gummerus 2015)
* Murroksen aika – 1950-luku Kalle Päätalon silmin, toimittanut Eero Marttinen (Gummerus 2016)
* Alkutaival – Itsenäisyyden etsikkoaika Kalle Päätalon silmin, toimittanut Eero Marttinen, esipuhe Vilja Päätalo, Gummerus 2017.
* Hiljaisen hymyn mies - Veikko Huovisen elämä; Into 2018

## Tunnustukset
* SKR:n Kainuun rahaston Veikko Huovisen palkinto vuonna 1989 lehtityöstä.
* Oulun läänin taidemitali vuonna 1996 lehden kulttuuriosaston luomisesta ja kehittämisestä.
* Kainuun kirjallisuuspalkinto vuonna 2007 teoksesta *Heikki Savolainen – voimistelun jättiläinen*.
* Kajaanin kaupungin vuoden 2010 kulttuuripalkinto pitkästä kirjallisesta urasta.
* Kainuun kirjailijoiden kunniajäsen 2014
Maluri

**Maluri** () on ulkomeren saari Perämerellä Ruotsissa Haaparannan edustalla. Se sijaitsee Sanskerin eteläpuolella. Saari kuuluu hallinnollisesti Kainuun kuntaan. Maluri on metsätön ja siksi saarella sijaitsevat Malurin kirkko ja majakka näkyvät kaukaa. Saarella on myös runsaasti asumuksia loma- ja virkistyskalastuksen käytössä. Aikoinaan saari on ollut tärkeä tukikohta myös suomalaisille kalastajille. 

## Aiheesta muualla
* Tarunhohtoiset Maluri ja Sanskeri
Luolakarhu

**Luolakarhu** (*Ursus spelaeus*) oli jääkaudella elänyt, luolissa talvehtinut suuri karhueläin. Se ilmestyi viimeistään Holstein-lämpökaudella noin 300&nbsp;000 vuotta sitten, ehkä jo 500&nbsp;000 vuotta sitten. Itävallasta on löydetty noin 40&nbsp;000 vuotta vanhoja luolakarhun jäänteitä, joiden luista on saatu muutaman geenin pätkiä DNA-näytteinä talteen. Luolakarhu katosi jääkauden lopun pleistoseenin joukkotuhossa noin 10&nbsp;000 vuotta sitten luultavasti ilmastonmuutoksen ja ihmisen metsästyksen takia.

## Piirteet

Luolakarhun nimitys tulee siitä, että sen jäännöksiä on löydetty useimmiten luolista. Koska sen jäännökset luolissa ovat yleisempiä kuin esimerkiksi karhun, on oletettu että se vietti aikaa luolissa muutenkin kuin talvehtiessaan. Luolakarhu-urokset olivat arvioiden mukaan 400–500-kiloisia ja naaraat olivat 225–250-kiloisia. Useimpien nykyisten karhujen tapaan se oli kaikkiruokainen. Sen hampaistosta tehtyjen arvioiden mukaan sen ruokavalio on kuitenkin saattanut olla kasvipainotteisempi kuin nykyisen karhun. Luista löydettyjen jälkien perusteella tiedetään että luolakarhut söivät joskus myös toisiaan.

## Häviäminen
Viimeisimmät luolakarhun jäännökset on ajoitettu 27&nbsp;800 vuotta taaksepäin. Häviämisen syystä ei ole varmuutta, mutta syyksi on ehdotettu muun muassa ilmastonmuutoksen aiheuttamaa elinympäristön häviämistä, kilpailua elintilasta nykyisen karhun kanssa ja kilpailua ihmisen kanssa luolista. Viimeiset luolakarhut elivät luultavasti Alppien eteläosissa.

## Suhteet ihmisiin
Luolakarhut ovat melko harvinaisia luolamaalausten aiheena. Tämä saattaa johtua siitä että ihmiset välttelivät sitä, tai sitten näiden kahden lajin elinalueet eivät olleet samat. Neandertaalien on väitetty palvoneen luolakarhuja. Muutamista neandertaalien muinoin asuttamista luolista Sveitsistä, Ranskasta ja Italiasta on löydetty luolakarhun luita, jotka on aseteltu tietyin tavoin.

## Levinneisyys
Euroopassa luolakarhua oli Etelä- ja Keski-Euroopassa. Pohjoismaissa ja hieman etelämpänäkään sitä ei ollut. Pohjoisempana luolakarhua esiintyi aivan Britteinsaaren eteläisimmässä osissa, Keski-Saksassa ja Etelä-Puolassa asti pohjoisessa sekä Etelä-Ukrainassa. Luolakarhua ei kuitenkaan tavattu Iberian niemimaalta paitsi Pyreneiltä, eikä Etelä-Italiasta eikä myöskään suurimmasta osasta Kreikkaa. Näin ollen luolakarhu eli jääkaudella suunnilleen 40 ja 50 leveysasteiden välissä.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Tanssiklubi Star

**Tanssiklubi Star** on vuonna 1968 perustettu tanssiurheiluseura Helsingissä, joka on erikoistunut kilpatanssivalmennukseen. Vakio- ja latinalaistanssien lisäksi seuran ohjelmaan kuuluvat myös argentiinalainen tango ja salsa. 

Tanssiklubi Star on yksi kaikkien aikojen menestyksekkäimpiä suomalaisia tanssiseuroja. Menestynein starilainen pari kautta aikain on Heikki ja Vieno Ketonen kolmellatoista Suomen-mestaruudella.

## Aiheesta muualla
*Tanssiklubi Star
Stefan Olsdal

**Stefan Alexander Bo Olsdal** (31. maaliskuuta 1974 Göteborg) on rockyhtye Placebon basisti.

Olsdal asui lapsuutensa Luxemburgissa. Hän kävi Luxemburgin kansainvälistä koulua, jossa opiskeli myös hänen nykyinen yhtyetoverinsa Brian Molko, mutta he eivät tutustuneet toisiinsa vielä koulussa. Myöhemmin Olsdal muutti takaisin Ruotsiin, missä kävi lukion, jonka jälkeen hän muutti Lontooseen opiskelemaan musiikkia.

1990-luvun alussa Olsdal tapasi Brian Molkon sattumalta uudelleen Lontoossa South Kensingtonin metroasemalla. He perustivat yhdessä yhtyeen nimeltä Ashtray Heart. Nimi muutettiin myöhemmin Placeboksi.

Placebon lisäksi Stefan Olsdal tekee myös DJ-keikkoja sekä soittaa elektronista musiikkia Hotel Persona -nimisessä yhtyeessä. Hän nimeää musiikillisiksi vaikutteikseen muun muassa Depeche Moden sekä Eurythmicsin.
Ursus minimus

**Ursus minimus** eli noin 5–3,5 miljoonaa vuotta sitten plioseenikauden alkupuolella. Siitä kehittyi laji *[[Ursus etruscus]]*.
105 K 34

**105 K 34** oli ruotsalaisen Bofors-asetehtaan valmistama 105 millimetrin kanuuna. Tykki oli paranneltu versio mallista 105 K 27.

Talvisodan aikana Suomi osti 12 kappaletta 105 K 34-tykkejä, joista neljä tykkiä ehti mukaan sotaan. Tykkejä käytti 1. erillinen moottoroitu raskas kanuunapatteri (myöhemmin 1./raskas patteristo 7). Talvisodan aikana tykit kärsivät sopimattoman ruudin vuoksi putkivaurioista. Jatkosodassa tykkimallia käyttivät raskas patteristo 3, raskas patteristo 5 ja järeä patteristo 1. Tykkiä pidettiin onnistuneena konstruktiona, ainoa haittapuoli oli suuren lähtönopeuden aiheuttama putken nopea kuluminen, josta johtuen putki kesti vain noin 2&nbsp;000 laukausta. Tykeillä ammuttiin talvisodassa 1&nbsp;679 ja jatkosodassa 21&nbsp;760 laukausta.     

## Tekniset tiedot
* Kaliiperi: 105 mm
* Putkipituus: 42 kaliiperia (4 410 mm)
* Ammuspaino: 15,3 kg
* Lähtönopeus: 800 m/s
* Tulinopeus: noin 5 laukausta/min
* Korotusalue: -5° – +42°
* Sivusuuntausalue: +/- 30°
* Kantama: 16,3 km
* Tuliasemapaino: 3 750 kg

## Lähteet
*
Mongoose Publishing

**Mongoose Publishing** on brittiläinen roolipelikustantamo, joka julkaisee roolipelikirjojen lisäksi miniatyyrejä ja korttipelejä. Mongoose Publishing on julkaissut lisensseillä sekä tieteis- (*[[Babylon 5]]*, Judge Dredd ja *[[Starship Troopers]]*) että fantasia-aiheisia (Conan barbaari ja *[[RuneQuest]]*) pelejä.

## Historia

Mongoose Publishing aloitti julkaisutoimintansa vuonna 2001. Kustantamo sai alkunsa *[[d20]]*-innostuksesta, jonka aiheutti *[[Dungeons & Dragons]]in* kolmas laitos. Mongoose Publishingin julkaisut saavuttivat suosiota, mutta niitä myös syytettiin ulkoasultaan kehnoiksi ja hutaisten tehdyiksi. Ensimmäiset julkaisut oli varsin selvästi tarkoitettu *Dungeons & Dragonsin* lisäosiksi.

Yrityksen vakiinnutettua d20-julkaisuilla asemansa se alkoi hankkia itselleen lisenssejä ja sai 2002 oikeudet suosittuun brittiläiseen komediasarjaan *[[Sláine]]* ja Judge Dreddiin. Vuonna 2003 Mongoose Publishing onnistui samaan lisenssin myös televisiosarjaan *[[Babylon 5]]*. Se ryhtyi myös julkaisemaan omaa lehteä nimeltä *Signs and Portents*, joka oli tarkoitettu tukemaan kustantamon omia tuotteita ja *[[d20]]*-järjestelmää.

Seuraavana vuonna Mongoose Publishing teki lisää ostoksia: lisenssit Conan barbaariin ja *[[Paranoia (roolipeli)|Paranoia]]an* sekä *EN World Gamer* -lehden. Vuonna 2005 Mongoose Publishing julkaisi *[[Starship Troopers]]iin* perustuvat rooli- ja miniatyyripelit ja hankki lisenssin *[[RuneQuest]]*-roolipelin uuden laitoksen julkaisemiseen. *RuneQuestin* uusi laitos ilmestyi elokuussa 2006. Kustantamo yritti saada myös Tom Clancyn *[[Rainbow Six]]in* ja *[[Ghost Recon]]in* oikeudet muttei onnistunut siinä.

## Aiheesta muualla

* Mongoose Publishingin kotisivut
Anne Mäkinen

**Anne Mäkinen** (s. 1. helmikuuta 1976) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän kuuluu nykyään Suomen naisten jalkapallomaajoukkueen valmennusjohtoon.

Keskikentällä pelannut Mäkinen edusti seuratasolla viimeksi ruotsalaista AIK:ta, johon hän siirtyi lokakuussa 2007. . 

Tätä ennen hän pelasi Bälinge IF:ssä ja Umeå IK:ssa sekä useita vuosia ensimmäisenä suomalaisammattilaisena Yhdysvalloissa. Ennen ammattilaisuraansa hän valmistui Notre Damen yliopistosta ja pelasi sen joukkueessa yliopistosarjaa.

Maajoukkueuransa Mäkinen aloitti jo 15-vuotiaana 8. kesäkuuta 1991 Neuvostoliittoa vastaan pelatussa ottelussa. Mäkinen oli keskeisessä roolissa Suomen yltäessä välieriin EM-kisoissa 2005, ja hänet valittiin koko kisojen parhaaksi pelaajaksi. Hän saavutti ensimmäisenä suomalaisena naisjalkapalloilijana sadan maaottelun rajapyykin 9. maaliskuuta 2006 Algarve Cupissa pelatussa ottelussa Saksaa vastaan. Mäkinen ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa vuodenvaihteessa 2007 perhesyiden takia. Hän oli silloin pelannut 108 maaottelua ja tehnyt niissä 15 maalia.  Toukokuussa 2008 Mäkinen kuitenkin palasi maajoukkueeseen harjoitusmaaottelussa Islantia vastaan.

Marraskuussa 2012 Mäkinen valittiin kolmantena naisena Suomalaisen jalkapalloilun Hall of Fameen. 

## Seurat

* JNK Laajasalo, Helsinki (kasvattajaseura)
* FC Kontu, Helsinki
* Helsingin Jalkapalloklubi, Helsinki
* Malmin Palloseura, Helsinki
* University of Notre Dame, Yhdysvallat
* Washington Freedom, Yhdysvallat
* Philadelphia Charge, Yhdysvallat
* New Jersey Wild Cats, Yhdysvallat
* Umeå IK, Ruotsi
* Bälinge IF, Ruotsi
* AIK, Ruotsi

## Saavutukset

* 109 maaottelua (4. toukokuuta 2008 mennessä.)
* 15 maaottelumaalia (3. toukokuuta 2008 mennessä.)
* EM-välierä 2005
* EM-kisojen paras pelaaja 2005
* Ruotsin mestaruus 2005 ja 2006
* Suomen mestaruus MPS 1994
* Suomen cup HJK 1993
* Vuoden tyttöpelaaja 1992
* Vuoden naispelaaja 1993 ja 2004
* Vuoden tulokas USA:n yliopistosarjassa 1997
* Vuoden pelaaja USA:n yliopistosarjassa 2000
* All-Stars-pelaaja USA:n yliopistosarjassa 1997-2000
* Suomen Palloliiton myöntämä Erik von Frenckell -mitali tunnustuksena mittavasta työstä suomalaisen jalkapallon edistämiseksi
* Valinta Suomalaisen jalkapalloilun Hall of Fameen vuonna 2012

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Anne Mäkinen Palloliiton sivuilla.