open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kymariini

**Kymariini** tai **symariini** (C30H44O9) on steroidirakenteisiin glykosideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä esiintyy eräissä kasveissa ja se on myrkyllistä kasveja syöville eläimille.

## Ominaisuudet ja esiintyminen luonnossa
Kymariini on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdisteen rakenteessa on aglykonina strofantidiini ja sokeriosana kymaroosi. Aine on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta mutta liukenee muun muassa metanoliin ja kloroformiin. Kymariini on optisesti aktiivinen yhdiste, ja sen ominaiskiertokyky metanoliliuoksessa on +39,2. Kymariini on hyvin myrkyllistä, ja kissalle sen LD<sub>50</sub>-arvo suonensisäisesti on 0,1–0,13 mg/kg. Kymaroosi kuuluu niin sanottuihin sydänglykosideihin, ja sen vaikutus perustuu natrium-kaliumpumpun toiminnan estämiseen.

Kymariinia esiintyy useissa kasveissa. Erityisesti sitä on strofantteihin kuuluvassa lajissa *Strophanthus kombe*. Lisäksi sitä on eristetty muun muassa kevätruusuleinikistä, ruusuleinikkeihin kuuluvasta lajista *Adonis chrysocyanthus*, oleanterikasveihin kuuluvasta lajista *Pentopetia androsaemifolia* sekä mulperikasvilajista *Castilloa elastica*.

## Katso myös
* Kumariini

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Cymarin 
*ChemBlink: Cymarin 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Cymarin
Emperor of Sand

__NOTOC__
**Emperor of Sand** on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Mastodonin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 31. maaliskuuta 2017 levymerkillä Reprise Records. Albumin konsepti ja tarina käsittelevät aavikolla vaeltavaa miestä, jolle on langetettu kuolemanrangaistus. Aihe toimii myös metaforana vakavalle sairaudelle ja tuomiolle.

## Julkaisu
Albumin kappalelistaus, kansikuva sekä maistiainen yhtyeen ensisinglestä ”Sultan’s Curse” julkaistiin yhtyeen kotisivulla 25. tammikuuta 2017, ja kappale julkaistiin kokonaisuudessaan 27. tammikuuta 2017. Toinen kappale ”Show Yourself” julkaistiin 3. helmikuuta 2017. Kolmas ja viimeisin single ”Andromeda” julkaistiin 7. maaliskuuta 2017.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Brann Dailor – rummut, basso, laulu
* Brent Hinds – kitara, laulu
* Bill Kelliher – kitara, taustalaulu
* Troy Sanders – basso, laulu

## Arviot

* Soundi ()
* V2.fi ()
* Kaaoszine (8/10)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Cosmic Space Jorma

**Cosmic Space Jorma** oli vuosituhannen vaihteessa toiminut, kokeellista rockia esittänyt suomalainen yhtye. Cosmic Space Jorman musiikissa oli vaikutteita progressiivisesta rockista, metallista, funkista ja psykedeliasta, ja sen tyyliä verrattiin Frank Zappan ja Mr. Bunglen kaltaisiin kokeellisiin muusikoihin. Megamania julkaisi yhtyeeltä vuonna 2000 albumin *Di Hirba!*, jota *[[Soundi]]n* arvostelussa kuvailtiin itsekeskeiseksi yritykseksi luoda ”rockin totaalinen irvikuva”. *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* mukaan konservatiiviset rocktoimittajat säikähtivät *Di Hirban!* ”mutkikkuutta ja muusikkohuumoria”, vaikka albumi on monimuotoinen, mielikuvituksellinen ja hauska.

## Jäsenet

* El Pollo – kitara
* Carlos Saatana – basso
* Salvador Salsa – rummut

## Diskografia

* *Cosmic Space Jorma* ‎(CD-EP, Megamania, 1999)
* *Di Hirba!* ‎(CD-albumi, Megamania, 2000)

## Lähteet
Silkkitie (albumi)

**Silkkitie** on rockyhtye Pimeyden kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 10. helmikuuta 2017. Albumin vinyylipainos julkaistaan kuukautta myöhemmin 10. maaliskuuta 2017. Albumin on tuottanut Tuomas Ilmavirta, ja kappaleiden valitsemisessa levylle on avittanut myös Riku Mattila. Albumin julkaisukeikka järjestetään Helsingissä kulttuuritehdas Korjaamolla 3. maaliskuuta 2017.

Albumilta julkaistiin kaksi singleä, joista ”Viimeinen mahdollisuus” ilmestyi syyskuussa 2016 ja ”Ollaan hiljaa” joulukuussa 2016. Kolmas single ”Loista kuin tähti” julkaistiin 27. tammikuuta 2017. Silkkitie debytoi Suomen virallisen listan sijalla 10.

Rockmusiikkilehti Soundin toimittajat valitsivat albumin vuoden 2017 seitsemänneksitoista parhaaksi kotimaiseksi albumiksi.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Joel Mäkinen – laulu, kosketinsoittimet
* Pekka Nisu – laulu, kitara
* Jukkis Virtanen – basso
* Tuomo Laakso – rummut

## Lähteet
Aika tihentyy

__NOTOC__
**Aika tihentyy** on rockyhtye Pimeyden toinen studioalbumi. Se julkaistiin 16. tammikuuta 2015 levymerkillä M-Dulor/Sony. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 12, ja pysyi listalla yhteensä kolme viikkoa.

Albumilta julkaistiin kaksi singleä, joista ”Salaisuus” ilmestyi 30. toukokuuta 2014 ja ”Hetki vielä” 7. lokakuuta 2014.

## Vastaanotto
Albumi sai hyvän vastaanoton. Soundin Ville Hartikainen antoi albumille neljä tähteä viidestä. Hän kuvaili sävellyksiä tyylikkäiksi, rullaaviksi ja ihastuttaviksi, ja vertasi yhtyettä Egotrippiin, mainiten kuitenkin sanoitusten olevan kollegaansa anarkistisempia. Savon Sanomien Aki Lehti sanoi, että Pimeyttä voi verrata useaankin yhtyeeseen, ja että se ei ole keksinyt mitään uutta, mutta kuulostaa silti itseltään ja yhtye on onnistunut tekemään alkuvuoden parhaan suomenkielisen levyn.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Joel Mäkinen – laulu, kosketinsoitin
* Pekka Nisu – laulu, kitara
* Jukkis Virtanen – basso
* Tuomo Laakso – rummut

## Arvostelut
* Savon Sanomat: *positiivinen*
* Soundi: 

## Lähteet
Igor Kolaković

**Igor Kolaković** (s. 4. kesäkuu 1965) on serbialainen lentopallovalmentaja. Hän valmentaa Serbian maajoukkuetta, ja on saavuttanut neljä MM-kultaa.

## Lähteet
Muut on jo menneet

__NOTOC__
**Muut on jo menneet** on rockyhtye Pimeyden esikoisalbumi, joka julkaistiin 10. toukokuuta 2013 levymerkillä M.Dulor. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 48.

## Vastaanotto
Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Se nousi sekä Rumban että Soundin kriitikkojen vuosiäänestysten kärkisijoille, ja siitä povattiin tulevaisuuden suurta nimeä edeltävien lisäksi myös Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä sekä verkkomedia Nuorgamissa. Soundin Ville Hartikainen antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja sanoi kappaleiden surumielisyyden sekä vinon arkirealismin pitävän kuuntelijan mielenkiinnon yllä, sekä piti niin sävellyksiä kuin sovituksia hyvin kauniina. Verkkomedia Nuorgam antoi albumille arvosanan 85/100, ja sanoi albumin olevan esikoisjulkaisuksi ”lähes naurettavan kova”, joka ei sisällä harhalaukauksia ja on tehty itsevarmalla otteella, ja epäili albumin valmistelun vieneen kohtalaisesti aikaa. Rytmin Eero Tarmo antoi albumille täydet viisi tähteä. Hän kuvaili albumia täydellisen epätäydelliseksi, ja kehui sitä elämänmakuiseksi ja aidoksi teokseksi, sekä kehui yhtyeen soitannan saumattomuutta.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Joel Mäkinen – laulu, kosketinsoittimet
* Pekka Nisu – laulu, kitara
* Jukkis Virtanen – basso
* Tuomo Laakso – rummut

## Arvostelut
* Nuorgam: 85/100
* Rytmi: 
* Soundi: 

## Lähteet
Alkalitrofinen järvi

**Alkalitrofinen järvi** on järvi, jonka veteen on liuennut tulo-ojien tai järvenpohjan lähteiden maaperän kalkkikivestä mineraaleja niin runsaasti, että vesi on hyvin kovaa (HCO<sub>3</sub>-pitoisuus yli 240 milligrammaa litrassa vettä (mg/l)). Vesi on siten emäksistä (pH yli 7). Järvessä on vain vähän humusta, jolloin järven vesi on kirkasta ja vedessä olevien kriittisten ravinteiden määrä jää yleensä lievästi rehevien järvien tason alle. Erityisesti fosforia on vähän, mutta typpeä voi silti olla jopa 4&nbsp;500 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l). Mineraalit värjäävät vedenvärin sinisen tai turkoosin väriseksi.

Järvien ravinnetason alhaisuus johtaa levien alhaiseen biomassaan ja levien klorofylli-a-tasot ovat mittauksissa pääsääntöisesti matalia. Yleisesti ne ovat valoa tarvitsevia viherleviä, mutta myös piileviä, nieluleviä ja panssarileviä.

## Esimerkkejä
Viron tutkituista järvistä on 20 eli 2,6&nbsp;% alkalitrofisia järviä . Tällaisia järviä ovat esimerkiksi Savalduman karstijärvi, Võhmetu järv, Piisupi järv, Porkuni järv ja Sinijärv.

## Lähteet
Isäni Toni Erdmann

**Isäni Toni Erdmann** (*Toni Erdmann*) on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut saksalais-itävaltalainen draamakomediaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Maren Ade.

*Isäni Toni Erdmann* sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 14. toukokuuta 2016. Se oli Oscar-ehdokkaana parhaan vieraskielisen elokuvan sarjassa vuoden 2017 gaalassa.

## Rooleissa

## Aiheesta muualla
* 
*
Opetusalan eettinen neuvottelukunta

**Opetusalan eettinen neuvottelukunta** on valtakunnallinen riippumaton elin, joka ottaa kantaa opetusalan eettisiin kysymyksiin ja edistää keskustelua opettajan ammattietiikasta.

Neuvottelukunnan ohjesäännön mukaan OAJ:n hallitus, opetusalan viranomaiset, jäsenistö, työantaja, vanhemmat ja opiskelijat voivat pyytää neuvottelukunnalta kannanottoja ja lausuntoja opetusalan ammattietiikkaan liittyvistä kysymyksistä.  

Eettinen neuvottelukunta on muun muassa laatinut opettajien eettisen ohjenuoran, Comeniuksen valan. Neuvottelukunta on ottanut kantaa muun muassa seurustelusuhteista oppilaitoksissa (2020), opettajan roolista sosiaalisessa mediassa (2019) sekä arvioinnista (2018).

Neuvottelukunnan toimikaudella 2020–2023 puheenjohtajana toimii Arno Kotro. Muut jäsenet ovat professori ja varapuheenjohtaja Mirjam Kalland, yliopistonlehtori ja dosentti Liisa Hakala, päätoimittaja Jaakko Heinimäki ja professori Jouni Välijärvi.

## Lähteet
Pyhän Mikaelin kirkko (Llantarnam)

**Pyhän Mikaelin kirkko** () on Grade II* -luokan suojeltu kirkko Llantarnamissa Walesissa. Laiva on mahdollisesti 1100-luvulla valmistunut ja torni on viimeistään 1500-luvulta.

Kirkko on rakennettu 1100-luvun alussa ja se sijaitsee aiemman rakennuksen päällä, joka on mahdollisesti myös ollut kirkko.

## Lähteet
Suomen Metallirakenneyhdistys

**Suomen Metallirakenneyhdistys** eli SMRY on perustettu metallirakennealalla toimivien suomalaisten yritysten jäsenyhdistykseksi. Yhdistys on merkitty yhdysrekisteriin 17.6.2005.

Yhdistyksen tehtävänä on mm. parantaa jäseniensä toimintaedellytyksiä ja alan arvostusta järjestämällä koulutusta, kehittämällä yhteistyötä asiakasyrityksiin, tavaran toimittajiin ja viranomaisiin sekä hyödyntämällä alojen asiantuntijapalveluita. Tämä koettiin alalla merkittäväksi asiaksi, koska aiemmin yhteistyö yritysten välillä oli ollut olematonta. 

SMRY:llä on noin 120 jäsenyritystä, mikä tarkoittaa valtaosaa alan suomalaisista yrityksistä. Osa jäsenistä tavarantoimittajia, jotka toimivat yhdistyksen kannatusjäseninä. Kaikki jäsenet on listattu yhdistyksen kotisivuilla.

SMRY kuuluu toimialajärjestönä Suomen Yrittäjiin.

### Yhdistyksen hallitus

Yhdistyksen hallitukseen toimintakautena 2017-2018 kuuluivat seuraavat:

* Henri Mustamäki (puheenjohtaja)
* Jussi Tuominen (varapuheenjohtaja) 
* Kari Salonsaari 
* Tommi Välimäki 
* Tomi Moisio 
* Jani Vatén 
* Rauno Mäkelä
* Kimmo Aalto 
* Jaakko Soini 
* Janne Liedes 

Toiminnanjohtajana toimii Hasse Lönnberg.

## Lähteet
Tramonti

**Tramonti** on kunta Salernon maakunnassa, Campanian alueella Italiassa, noin 30&nbsp;km Napolista kaakkoon. Se sijaitsee Sorrenton niemimaan keskiosassa. Kunnassa on noin 4&nbsp;000 asukasta, ja sen pinta-ala on 24,83 neliökilometriä.

Tramonti on osa Amalfin rannikkoa (), joka on Unescon maailmanperintökohde. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Corbara

**Corbara** on kunta Salernon maakunnassa, Campanian alueella Italiassa, noin 20&nbsp;km Napolista kaakkoon. Se sijaitsee Sorrenton niemimaalla. Kunnassa on noin 2&nbsp;500 asukasta, ja sen pinta-ala on 6,73 neliökilometriä.

Osa Corbarasta kuuluu Amalfin rannikkoon (), joka on Unescon maailmanperintökohde. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Liukku

**Liukku** on suomalainen sukunimi. Nimen kantajia:

* Alfred Liukku (1891–1969), suomalainen nuortenkirjailija
* Asser Liukku (1913–2006), vuodesta 1914 Stenbäck, suomalainen psykiatri ja kansanedustaja
* Ilta Liukku (1923–2003), suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija
* Jari Liukku (s. 1960), suomalainen juristi ja poliisi
* Petri Liukku (s. 1969), Kihniön kunnanjohtaja
* Ville Liukku (s. 1991), pesäpalloilija.
Firenzen raitiotieliikenne

**Firenzen raitiotieliikenne** on yksi Firenzen julkisen liikenteen muodoista.

## Historia
Kaupungissa avattiin hevosraitiotie vuonna 1879, jolla yhdistettiin Peretola sekä kaupungin keskusta. Vuotta myöhemmin linjaa laajennettiin Pratoon ja Poggio a Caianoon. 1930-luvulla linjaa ylläpitänyt yritys ajautui konkurssiin. Tätä ennen kaupungin liikenteeseen olivat ilmestyneet linja-autot.

Toinen maailmansota vaurioitti linjastoa pahoin ja se saatiin kunnostettua vasta 1950-luvun alussa. Liikennöinti raitioteillä lopetettiin kuitenkin lopullisesti vuonna 1958.

2000-luvun alussa raitiotieliikennöinti päätettiin aloittaa kaupungissa uudestaan ja uuden linjan rakennustyöt aloitettiin vuonna 2005. Linja rakennettiin Firenzestä Scandicciin.

Lisäksi kaupungissa on suunniteltu kahden muun raitiotielinjan rakentamista. Linja 2 veisi Peretolan lentoasemalle ja linja 3 keskustasta pohjoiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen kotisivu 
*Firenzen kaupungin sivusto raitiotiestä
Iso Kausjärvi

**Iso Kausjärvi**  on Pirkanmaalla Lempäälässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Myllyojan valuma-alueeseen.

## Maantietoa
Järven pinta-ala on 62 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 104,5 metriä meren pinnan yläpuolella. Järvi on pitkulaisen muotoinen ja järven koillispäässä Järvenperänä tunnettu lahti jää 60-metrisen lahdensuun taakse. Järven lounaispää on ilmavalokuvien perusteella matala lahti. Järveen on ohjattu 20 metsäojaa, joista useimmat ovat hyvin lyhyitä. Luoteesta laskee Vähä Kausjärven ja Kyynäröjärven laskuoja ja Järvenperään laskee Korkeajärven laskuoja. Järvenperän lahdensuhun laskee kaakosta Liisankorven suo-ojien laskuoja, johon ohjautuvat myös pienen Kuivalammin ylimääräiset vedet. Luusua sijaitsee lounaispäässä järveä, josta lähtee laskuoja alittaen aluksi seututien 130 ja jatkaen sitten matkaa yli kilometrin yhtyen lopuksi Myllyojaan.

Järvi on 2,7 kilometriä pitkä, 500 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 6,7 kilometriä. Rannat ovat pääaisiassa kuivaa moreenipohjaista metsämaata. Lounaisrannoilla on kuitenkin suota, joiden ojat on ohjattu järveen. Järven itäpuoleln keskivaiheilla ja järven lounaispäässä on maatilojen peltoja. Rannoille on rakennettu yli 40 vapaa-ajan asuntoa. Niille vie tiet, jotka alkavat seututieltä. Järvenperän lahdensuulla sijaitsee kaakkoisrannassa Kausjärven leirikeskus .

## Kalastus ja veneily
Järveen on istutettu planktonsiikaa sekä ankeriasta . Moottoriveneellä kulkemista rajoitetaan keväällä 2017 alkaen.

## Historiaa
Vuoden 1954 peruskartassa järven lähiympäristössä oli seitsemän maatilaa. Niille johti järven kaakkoisrantoja seuraava tie, joka päättyi Kausjärven talolle. Vuonna 1976 rannoille oli rakennettu seitseman mökkiä ja Kausjärvelle tulevaa tietä oli jatkettu eteenpäin metsiin. Verrattuna 1980 karttaan on seuraavassa 1991 kartassa hieman vähemmän peltomaata, koska peltoja on metsitetty.

## Lähteet
Polyporales

**Polyporales** on sienilahko, johon on perinteisesti luettu kaikki kääväkkäät. Kuitenkin DNA-tutkimukset ovat osoittaneet, että merkittävä osa käävistä ja niitä muistuttavista sienilajeista on keskenään jopa varsin kaukaista sukua. Polyporales on silti varsin runsaasti erityyppisiä sienisukuja ja -lajeja sisältävä kladi. 

Lahkon merkittävimpiä heimoja ovat Fomitopsidaceae, Ganodermataceae, Meruliaceae, Polyporaceae ja Sparassidaceae. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anna-Lisa Bäckman

**Anna-Lisa Bäckman** (o.s. *Westerberg*, s. 5. joulukuuta 1941 Vaasa) on Ruotsissa asuva suomenruotsalainen toimittaja, kirjailija ja näytelmäkirjailija.

Bäckman muutti Ruotsiin 1950 ja on opiskellut Journalistinstitutetissa, Alternative University New Yorkissa ja Dramatiska Institutetissa. Hän oli ''Dagens Nyheterissä'' toimittaja ja pakinoitsija 1965–1997. Hän on toiminut naisliikkeessä 1970-alusta lähtien ja osallistui vuonna 1971 *[[Sånger om kvinnor]]* -nimisen äänilevyn tekemiseen.

Bäckmanin läpimurto tapahtui romaaneilla *Fia i folkhemmet* ja *Fia med manifestet.* Molemmista on tehty dramatisointi televisiolle.

## Teokset
* *Svart*, reportaasi Yhdysvalloista, 1971 
* *Vad väntar du på!*, runoja, 1974 
* *Fia i folkhemmet*, romaani, Cavefors, 1974 
* *Fia med manifestet*, romaani, Cavefors, 1975 
* *Spillkråka*, runoja Bäckmanin kuvittamana, Cavefors, 1975 
* *Gilla oss eller stick –* valkoista työläisarkea, Yhdysvallat, reportaasi, 1976
* *De vita vargarna*, novelleja, LiberFörlag, 1979 
* *Jag hade en isdröm*, runoja, Författarförlaget 1979 
* *Skogsluvan*, romaani, 1979 
* *Resan till kungariket*, romaani, Författarförlaget 1983 
** Matka kuninkaan maahan: romaani, Kirjakone, 1989
* *Molnets dotter*, romaani, Alfabeta, 1989 
* *Ave. Till havet*, runoja Studiekamraten, 1994
* *Storm över Pigboda*, pakinoita, Dagens Nyheter, 1993 
* *Blodnäva*, romaani, 1998 

### Näytelmät
* *Rosa Luxemburg är inte död*, radiokuunnelma, 1978 
** Rosa ei ole kuollut : uninäytelmä vapautuksen mahdollisuuksista : kuunnelma, Yleisradio, 1979
* *Resan till Kungarike*, romaaniin perustuva näytelmä, 1985 
* *Roslagsnatt*, radiokuunnelma, 1986 
* *Molnets dotter*, romaanin dramatisointi, 1992 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Anna-Lisa Bäckman i bibliotekskatalogen LIBRIS
Peter Sandström

**Clas Peter Andreas Sandström** (s. 7. heinäkuuta 1963 Uusikaarlepyy) on suomalainen ruotsiksi kirjoittava kirjailija. Hänen romaaninsa edustavat omaelämäkerrallista kirjoittamista: tapahtumilla on läheinen yhteys kirjailijan omaan elämään, ja päähenkilöllä on usein sama nimi kuin kirjailijalla. Vuosina 2013–2020 Sandström johti Suomen ruotsinkielistä kirjailijaliittoa.

Sandströmin neljäs romaani *Laudatur* (2016) oli Finlandia-palkintoehdokas, ja helmikuussa 2017 sille myönnettiin sekä Runeberg-palkinto että Svenska litteratursällskapetin palkinto. Vuonna 2012 Sandströmille myönnettiin Svenska Ylen kirjallisuuspalkinto. Hänen teoksensa *Den stora blondinens sista sommar* (suom. *Ison vaaleen viimeinen kesä*) valittiin Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkintoehdokkaaksi 2023.

Sandström on koulutukseltaan toimittaja (Svenska social- och kommunalhögskolan). Sandström asuu Turussa. Hänen puolisonsa on historioitsija Ann-Catrin Östman.
__NOTOC__
## Teoksia
### Ruotsiksi
* 1998 – *Plebejerna*, Schildt
* 2001 – *Syster Måne*, Schildt
* 2004 – *Manuskript för pornografiska filmer*, Schildt
* 2008 – *Gigant*, Schildt
* 2012 – *Till dig som saknas*, Schildts & Söderströms
* 2014 – *Transparente blanche*, Schildts & Söderströms
* 2015 – *Rööluvån*, Schildts & Söderströms
* 2016 – *Laudatur*, Schildts & Söderströms
* 2018 – *Mamma november: åtta betraktelser* Schildts & Söderströms

### Suomennoksia
* 2012 – *Sinulle joka et ole täällä*
* 2014 – *Valkea kuulas*
* 2016 – *Laudatur*
* 2018 – *Äiti marraskuu: kahdeksan pohdintoa*
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Peter Sandström kustantamon Schildts & Söderströms sivuilla.
Ina Forsman

**Ina Forsman** (s. 1994) on suomalainen blueslaulaja. Hän on julkaissut kaksi albumia, *Ina Forsman with Helge Tallqvist Band* (2013) ja *Ina Forsman* (2016). Vuonna 2012 hän kilpaili Idolsin kuudennella tuotantokaudella ja pääsi finaalivaiheeseen. Hän on konsertoinut Yhdysvalloissa ja Keski-Euroopassa muun muassa Tasha Taylorin kanssa. Vuonna 2015 hänet palkittiin vuoden tulokkaana Finnish Blues Awards -palkintogaalassa.

## Albumit
* Ina Forsman (2016)
* Ina Forsman, Layla Zoe, Tasha Taylor (2016)
* Been Meaning To Tell You (2019)
* Blues Caravan 2019 (2019)
* All There Is (2022)
* Live (2024)
* After Dark Hour (2025)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Tyumen Airlines

**Tyumen Airlines** (; IATA: **7M**, ICAO: **TYM**) oli venäläinen lentoyhtiö. Se lensi kotimaan reittilentoja ja kuljetti lisäksi rahtia tilauslennoilla. Sen kotikenttä oli Roštšinon lentoasema Tjumenissa.

Tyumen Airlines muodostettiin vuonna 1992 ennen Neuvostoliiton hajoamista Aeroflotiin kuuluneista 259., 357. ja 435. lentueesta. Se oli toinen Tjumenin alueen kahdesta suuresta lentoyhtiöstä. Se kärsi kuitenkin talousvaikeuksista, jotka pahenivat Venäjän vuoden 1998 pankkikriisin jälkeen. Lopulta yhtiö lopetti toimintansa ja asetettiin konkurssiin 1. marraskuuta 2003, kun ostajaa sille ei löytynyt.

## Laivasto

Toiminnan loppuaikoina Tyumen Airlinesin laivastoon kuului 28 lentokonetta.

* 1 Antonov An-12B
* 6 Antonov An-24B
* 4 Iljušin Il-76T
* 1 Iljušin Il-76TD
* 9 Tupolev Tu-134A
* 7 Tupolev Tu-154B-1/B-2

### Laivastohistoria
Toimintansa aikana Tyumen Airlines käytti seuraavia konetyyppejä:

* Antonov An-12B
* Antonov An-12BK
* Antonov An-24B
* Antonov An-26
* Antonov An-26B
* Antonov An-26B-100
* Iljušin Il-18D
* Iljušin Il-76
* Iljušin Il-76T
* Iljušin Il-76TD

* Jakovlev Jak-40
* Jakovlev Jak-40K
* Jakovlev Jak-42D
* Tupolev Tu-134A
* Tupolev Tu-134A-3
* Tupolev Tu-134AK
* Tupolev Tu-154B-1
* Tupolev Tu-154B-2
* Tupolev Tu-154M

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Abraham Alanus

**Abraham Alanus** (k. 1719 tai 1720 Ruotsi) oli Turun akatemian professori.

Alanus syntyi Korppoossa. Hän valmistui ylioppilaaksi Turussa 1685 ja filosofian maisteriksi Turun akatemiassa 1697. Hän työskenteli Turun koulun lehtorina 1698–1707 ja toimi Turun akatemian pyhien kielten professorina 1707–1712 ja sen jälkeen kolmantena teologian professorina sekä samanaikaisesti Liedon kirkkoherrana vuodesta 1712. Alanus kuoli isonvihan aikaisella pakomatkallaan Ruotsissa.

Alanuksen isä oli Korppoon kirkkoherra Klaus (Claudius) Alanus. Abraham Alanuksen puoliso oli Viipurin piispan, myöhemmin Växjön piispan David Lundin ja professori Jakob Flachseniuksen tyttären Margareta Flachseniuksen tytär Susanna Margareta Lund (1688–1717). Abraham ja Susanna Margareta Alanuksella oli kuusi lasta, joista Jakob Abraham Alanus toimi Inkoon kappalaisena.

## Lähteet
Ida Appelberg

**Ida Appelberg** (24. joulukuuta 1895 Joensuu – 16. joulukuuta 1977 Tukholma) oli suomalainen näyttelijä.

## Elämä ja ura
Ida Appelbergin vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Lukkarinen ja Amanda Puupponen. Hän aloitti teatteriuransa Joensuussa 1912 ja työskenteli Viipurin Näyttämöllä 1922–1924. Sen jälkeen hän näytteli Kotkan Näyttämöllä.

Appelberg näytteli sivuroolin kreivitär Helenan äitinä elokuvassa *[[Kulkurin valssi]]* vuonna 1941.

Appelbergin puoliso oli prokuristi Sven Elof Appelberg. Sundsvallissa vuonna 1886 syntynyt Sven Elof Appelberg kuoli sotavuonna 1940 Helsingissä.

Pian miehensä kuoleman jälkeen Appelberg joutui tekemään konkurssin ja muutti Ruotsiin tyttärensä Astridin kanssa, jossa perusti hattuliikkeen. Miehensä sukulaisten avulla Appelberg sai varakkaan asiakaspiirin. Tyttärensä Astridin kuoltua 1956 Ida Appelberg eli syrjään vetäytyneenä. Suomesta hän sanoi – Mitä siellä enää teen, kun Eine Lainekin on poissa. Hän oli paras ystäväni. 

## Lähteet ja viitteet
*

### Viitteet
Tout de suite maintenant

**Tout de suite maintenant** (kansainvälisesti *Right Here Right Now*) on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut Pascal Bonitzerin ohjaama ranskalainen draamakomediaelokuva, jonka pää- ja sivuosissa ovat Agathe Bonitzer, Vincent Lacoste, Lambert Wilson, Pascal Greggory, Isabelle Huppert ja Jean-Pierre Bacri. Pascal Bonitzer käsikirjoitti elokuvan Agnès de Sacyn kanssa. Elokuvan tuottajina olivat Saïd Ben Saïd ja Michel Merkt.

## Juoni

Nora Sator (Agathe Bonitzer) on dynaaminen ja kunnianhimoinen kolmekymppinen nainen, joka aloittaa uudessa työpaikassa finanssialalla. Hän saa tietää, että hänen pomonsa Arnaud Barsac (Lambert Wilson) ja tämän Solveig-vaimo (Isabelle Huppert) tunsivat hänen Serge-isänsä (Jean-Pierre Bacri) heidän opiskeluaikoinaan. Hänelle myös paljastuu, että tuntemattomista syistä johtuva vihamielinen kilpailu heidän välillään on edelleen olemassa ja aiheuttaa konflikteja. Isänsä ja pomonsa välisestä suhteesta huolimatta Nora saa nopeasti pomonsa luottamuksen. Noralla on myös monimutkainen suhde kollegaansa Xavieriin (Vincent Lacoste), joka alkaa seurustella hänen sisarensa Mayan (Julia Faure) kanssa.

## Näyttelijät

## Tuotanto
*Tout de suite maintenantin* kuvaukset alkoivat 16. maaliskuuta 2015 ja kestivät kuusi viikkoa, jonka aikana elokuva kuvattiin Belgiassa ja Luxemburgissa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat SBS Productions, France 2 Cinéma ja Samsa Films. Tuottamiseen osallistuivat myös Entre Chien et Loup ja Proximus. Elokuvan virallinen traileri julkaistiin 4. huhtikuuta 2016.

## Julkaisu ja vastaanotto
*Tout de suite maintenant* sai ensi-iltansa Cabourgin elokuvajuhlilla Ranskassa 8. kesäkuuta 2016. Elokuva sai maanlaajuisen teatteriensi-iltansa Ranskassa 22. kesäkuuta 2016 ja oli Ad Vitam Distributionin teatterilevittämä. *Tout de suite maintenant* keräsi Ranskan teatterikierroksensa aikana 176 158 katsojaa ja tuotti 1 170 752 dollarin lipputulot. Elokuva on saanut ranskalaisilta elokuvakriitikoilta lähinnä myönteisen vastaanoton.

*Tout de suite maintenant* julkaistiin Ranskassa DVD:lle 8. marraskuuta 2016.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* ''Tout de suite maintenant'' AlloCinéssä
Kristiern Alander

**Kristiern Alander** myös muodossa Kristiernus Alander (19. tammikuuta 1660 Finström – 6. maaliskuuta 1704 Turku) oli Turun akatemian kaunopuheisuuden professori.

Alanderin vanhemmat olivat Finströmin kirkkoherra Carolus Petri Alander ja Jomalan kirkkoherran Kristiernus Kristophorin tytär Katarina Alanus. Kristiern Alanderin puoliso oli everstiluutnantti, linnanpäällikkö Olof Brömsin tytär Ebba Bröms. Heillä oli kuusi lasta.

Kristiern Alander valmistui ylioppilaaksi Turussa 1669 ja Uppsalassa 1682 sekä filosofian maisteriksi Turussa 1682. Hän toimi 1692–1704 aluksi Turun akatemian kaunopuheisuuden ylimääräisenä professorina ja myöhemmin varsinaisena professorina sekä 1699–1700 yliopiston rehtorina.

## Lähteet
Henrik Alanus

**Henrik Alanus** (29. marraskuuta 1743 Vehmaa – 1. joulukuuta 1810 Turku) oli Turun akatemian sihteeri, joka hoiti lainopin professorin virkaa 1793–1800 Matthias Caloniuksen sijaisena.

Alanus valmistui Turussa ylioppilaaksi 1757 ja filosofian maisteriksi 1763. Hänet nimitettiin Turun akatemian teologian dosentiksi 1766 sekä logiikan ja metafysiikan dosentiksi 1771. Alanuksesta tuli kirjaston amanuenssi 1773 ja Turun koulun kollega 1775. Turun akatemian sihteerinä hän työskenteli 1779–1810.

Henrik Alanuksen vanhemmat olivat Vehmaan kirkkoherra, rovasti Henrik Alanus ja Kristina Helena Fleege.

## Lähteet
Taidehistorian seura

**Taidehistorian seura – Föreningen för Konsthistoria** on suomalainen taidehistorian tiedeyhdistys, joka on perustettu vuonna 1974. Se edistää taidehistorian tutkimusta ja julkaisee Taidehistoriallisia tutkimuksia – Konsthistoriska studier -julkaisusarjaa ja TaHiTi – taidehistoria tieteenä -verkkolehteä.

## Toiminta
Taidehistorian seura – Föreningen för Konsthistoria on kaksikielinen taidehistorian tieteellinen seura. Sen tarkoituksena on toimia taidehistorian edistämiseksi. Yhdistys järjestää tavoitteen toteuttamiseksi kokouksia, esitelmätilaisuuksia ja seminaareja sekä julkaisee tutkimuksia.

Seura julkaisee keskimäärin kerran vuodessa ilmestyvää vertaisarvioitua Taidehistoriallisia tutkimuksia – Konsthistoriska studier -julkaisusarjaa. Lisäksi syksystä 2011 lähtien seura on julkaissut TaHiTi -verkkolehteä, joka on lyhenne ilmaisusta ”taidehistoria tieteenä”.

## Historia
Taidehistorian seura sai alkunsa Turussa lokakuussa 1973 pidetyssä taidehistorian laitehistorian laitosten ainekokouksessa. Siellä todettiin, ettei Suomessa ole yhtään yleistää ja tieteellistä taidehistorian aikakausjulkaisua. Yliopistojen edustajista valittiin toimikunta, jonka tehtävänä oli valmistella hanketta ja kerätä artikkeleita ensimmäistä julkaisua varten.

Valmistelevan toimikunnan johdossa oli toiminut dosentti Aimo Reitala. Seuran perustava kokous pidettiin 23. toukokuuta 1974 ja Taidehistorian seura – Föreningen för Konsthistoria rekisteröitiin 25. syyskuuta. Reitalan lisäksi muut perustajajäsenet olivat Henrik Lilius, Jukka Ervamaa, Johannes Rantanen ja Bo Ossian Lindberg. 

Reitalasta tuli seuran ensimmäinen puheenjohtaja, jona hän toimi yhdeksän vuoden ajan. Julkaisutoiminnan lisäksi seuran keskeisimmiksi toimintatavoiksi muotoutuivat vuosikokousten tieteelliset esitelmät ja matkat.

## Puheenjohtajat
Seuran puheenjohtajat ovat olleet:
*Aimo Reitala (1974–1982)
*Henrik Lilius (1983–1986)
*Eeva Maija Viljo (1986–1988)
*Marja-Terttu Knapas (1988–1992)
*Ville Lukkarinen (1993–1997)
*Pekka Korvenmaa (1997–2000)
*Renja Suominen-Kokkonen (2001–2007)
*Johanna Vakkari (2007–2013)
*Elina Räsänen (2013–2018)
*Susanna Aaltonen (2018–2022)
*Juhana Lahti (2022–2025)
*Anna Ripatti (2025–)

## Lähteet
*Reitala, Aimo: ”Taidehistoria”. Teoksessa 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* TaHiTi - taidehistoria tieteenä -lehden verkkosivu.
* Taidehistoriallisia tutkimuksia -julkaisusarja Edition.fi-alustalla.
Sinulle, Sofia

**Sinulle, Sofia** on J. Karjalaisen kuudes sooloalbumi, joka julkaistiin 20. marraskuuta 2015 levymerkillä Warner Music Finland. Se äänitettiin Helsingin Pitäjänmäellä sijaitsevassa E-studiossa, ja sen tuotti Janne Haavisto.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla, ja pysyi listalla yhteensä 17 viikkoa. Albumilta julkaistiin 9. lokakuuta 2015 single ”Stindebinde”.

## Vastaanotto

Albumi sai pääosin erinomaisen vastaanoton. *[[Soundi]]n* Arttu Seppänen antoi sille kaksi tähteä viidestä, ja kuvaili sanoituksia kenties riisutuimmaksi Karjalaiseksi koskaan, ja sanoi juuri tekstien keskeisen roolin sekä Karjalaisen tarinankerronnan naivismin olevan albumin Akilleen kantapää. Hän sanoi myös Karjalaisen laiminlyövän oman taidokkuutensa yksinkertaisilla sävellyksillä, kuten kappaleissa ”Mennä huitelee” sekä ”Se mies oli Tommy Ramone”, ja totesi sen kuulostavan ennen kaikkea Karjalaiselle helpolta teokselta. *[[Rumba (lehti)|Rumban]]* Niko Peltonen antoi albumille arvosanan 7.4/10. Hän kehui Karjalaisella olevan hallussaan todennäköisesti musiikkihistoriansa paras taustayhtye koskaan. Hän piti albumia kauttaaltaan nautinnollisena kuunteluelämyksenä, vaikka pitikin niin ikään *Soundin* Seppäsen mainitsemia kappaleita yksitoikkoisina renkutuksina. Desibeli.net -sivuston Heikki Väliniemi antoi albumille täydet viisi tähteä, ja sanoi Karjalaisen musiikkia leimaavan pakottomuuden sekä luonnollisuuden, ja piti levyä juurimusiikin mestariteoksena. Myös Kaaoszinen Jyri Kinnari kuvaili albumia vaihtelevaksi, monipuoliseksi sekä pääpiirtein erinomaisesti sävelletyksi kokonaisuudeksi, ja nosti sen julkaisuvuotensa parhaimpien rockalbumeiden joukkoon.

## Kappaleet

## Kokoonpano
* J. Karjalainen – laulu, kitara, huuliharppu
* Mikko Lankinen – kitara
* Tom Nyman – basso
* Janne Haavisto – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu
* Pekka Gröhn – kosketinsoittimet, tamburiini, taustalaulu

### Tuotanto
* Janne Haavisto – tuottaja
* Jyri Riikonen – äänittäjä
* Risto Hemmi – miksaaja
* Pauli Saastamoinen – masteroija
* Juha Reunanen – valokuvat
* Niilo Takalainen, Robert Palomäki, Sami Ahonen – studioassistentit

## Lähteet
Olavi Gunnari

**Olavi Moses Gunnari** (22. helmikuuta 1910 Rovaniemi – 9. marraskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen elokuvaaja ja valokuvaaja. Hän toimi 1930-luvulla Nyrki Tapiovaaran elokuvien kuvaajana ja sotien jälkeen hänestä tuli muotivalokuvauksen uranuurtaja Suomessa.

Gunnari valmistui merkonomiksi 1928. Hän opiskeli elo- ja valokuvausta Schule Reimannissa Berliinissä 1934–1935 ja suoritti siellä myös muotivalokuvauskurssin. Suomeen palattuaan Gunnari osallistui elokuvakerho Projektion toimintaan 1935–1936 ja tutustui siellä useisiin elokuva-alan ihmisiin kuten Nyrki Tapiovaara, Valentin Vaala, Teuvo Tulio ja Erik Blomberg.

Sotavuosina Gunnari toimi TK-kuvaajana ja kuvasi puolustusvoimain katsauksia ja lyhytelokuvia. Hän suunnitteli myös yhdessä valokuvaaja Otso Pietisen kanssa armeijan käyttöön alumiinrunkoisen panoraamakameran. Gunnari keskittyi valokuvaukseen sen jälkeen kun hänen elokuvatyönsä vähenivät sotien jälkeen ja hän oli uranuurtaja muotikuvauksen alalla Suomessa.

### Elokuvia joissa Gunnari oli kuvaajana
Nyrki Tapiovaaran elokuvia:
* Juha 1937 (Björn Soldanin kanssa)
* Varastettu kuolema 1938 (Erik Blombergin kanssa)
* Herra Lahtinen lähtee lipettiin 1939
Veikko Itkosen elokuvia:
* Kohtalo johtaa meitä 1945 (Kalle Peronkosken kanssa)
Maunu Kurkvaaran elokuvia:
* Onnen saari 1955
* Ei enää eilispäivää 1956 (Maunu Kurkvaaran kanssa)
Roland af Hällströmin elokuvia:
* Paimen, piika ja emäntä 1938
Eino Jurkan elokuvia:
* Herra johtajan "harha-askel" 1940
Jorma Nortimon elokuvia:
* Tähtireportterit tulevat 1945 

### Elokuvia joissa Gunnari oli leikkaajana
* Laivan kannella 1938
* Herra Lahtinen lähtee lipettiin 1939 (Erik Blombergin ja Nyrki Tapiovaaran kanssa)
* Tähtireportterit tulevat 1945

## Lähteet
La Ritournelle

**La Ritournelle** (kansainvälisesti *Paris Follies*) on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Marc Fitoussin ohjaama ranskalainen komediaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert ja Jean-Pierre Darroussin. Marc Fitoussi käsikirjoitti elokuvan Sylvie Dauvillierin kanssa, ja elokuvan tuottajana oli Caroline Bonmarchand.

## Juoni

Brigitte ja Xavier Lecanu (Isabelle Huppert ja Jean-Pierre Darroussin) ovat keski-ikäisiä karjankasvattajia, jotka työskentelevät ja asuvat Pohjois-Ranskan maaseudulla. Lasten muutettua pois kotoa Brigitten ja Xavierin elämästä on tullut hiljainen ja mielenkiinnoton. Kun eräänä iltana Brigitte on naapurinsa juhlissa, hän tapaa häntä paljon nuoremman Stan-nimisen (Pio Marmaï) komean ja nokkelan pariisilaismiehen. Myöhemmin Brigitte kertoo käyvänsä ihotautilääkärin vastaanotolla, mutta todellisuudessa hän meneekin Pariisiin tapaamaan Stania. Asiat eivät mene kuitenkaan Brigitten suunnitelmien mukaan…

## Näyttelijät

## Tuotanto
*La Ritournelle* kuvattiin työnimellä *Folies Bergère* Pariisissa ja Seine-Maritimen departementin kunnissa helmi-huhtikuussa 2013. Seine-Maritimessa elokuvan kuvauspaikkoina olivat Yvetotin, Veules-les-Rosesin, Thérouldevillen ja Saint-Valery-en-Caux’n kunnat. Elokuvan viimeinen kohtaus kuvattiin Kuolleellamerellä Israelissa. *La Ritournellen* budjettina oli 4,2 miljoonaa euroa ja tuotantoyhtiönä Avenue B Productions. Elokuvan tuottamiseen osallistuivat myös Vito Films, SND Films, France 2 Cinéma ja Les Films de la Suane. Elokuvan virallinen traileri julkaistiin 7. toukokuuta 2014.

## Julkaisu ja vastaanotto
*La Ritournelle* sai ensi-iltansa Ranskassa 11. kesäkuuta 2014 ja oli SND Filmsin teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 334 872 katsojaa ja tuotti lähes kahden miljoonan dollarin lipputulot. Elokuva on saanut ranskalaisilta elokuvakriitikoilta lähinnä myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 100% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 7,2/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 11 arviointiin. 104 käyttäjästä 61% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,5/5 keskiarvolla.

*La Ritournelle* julkaistiin Ranskassa DVD:lle 15. lokakuuta 2014.

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* ''La Ritournelle'' AlloCinéssä
Al-Buhaira

**Al-Buhaira** () on yksi Egyptin kuvernementeista. Alueen pinta-ala on 9&nbsp;826,0&nbsp;km² ja väkiluku 5&nbsp;804&nbsp;262 (2015). Kuvernementin hallinnollinen keskus on Damanhur.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Petra Malin

**Petra Malin** (s. 1980) on helsinkiläinen kunnallispoliitikko. Hän on Vasemmistoliiton kaupunginvaltuutettu Helsingin kaupunginvaltuustossa ja on kasvatus- ja koulutuslautakunnan jäsen. Kaudella 2012–2016 hän oli Vasemmistoliiton ensimmäinen varajäsen Helsingin kaupunginvaltuustossa ja toimi varhaiskasvatuslautakunnan jäsenenä. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri pääaineenaan sosiaalityö; aiemmalta koulutukseltaan hän on sosionomi (AMK). Malin toimi Helsingin Vasemmiston puheenjohtana 2017.

## Politiikka
Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa Petra Malin sai Helsingissä 444 ääntä, ja hänestä tuli Vasemmistoliiton ensimmäinen varavaltuutettu. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa hän sai Helsingin vaalipiirissä 646 ääntä eikä tullut valituksi. Vuoden 2017 kunnallisvaaleissa Petra Malin sai 836 ääntä ja tuli valituksi kaupunginvaltuutetuksi. Seuraavissa kunnallisvaaleissa 2021 Malin sai 980 ääntä ja uusi paikkansa valtuustossa.  

Malin on kampanjoinut erityisesti kasvatuksen, koulutuksen, sosiaalityön, kulttuurin sekä laadukkaan ja kohtuuhintaisen asumisen puolesta. Politiikkaan hänet innosti halu vaikuttaa yhteiskuntaan ja ihmisten elämään. 

Vuonna 2014 hän otti kantaa kansanedustaja Pia Kauman väitteisiin siitä, että maahanmuuttajaperheet saisivat uudet lastenvaunut sosiaalituella. Malin kommentoi, ettei ole itse työssään ole kohdannut " 'kulttuureja', joissa käytetyt lastenvaunut eivät kelpaisi". Vuonna 2014 muutamissa helsinkiläiskouluissa aloitettiin Malinin ja Leo Straniuksen aloitteesta kokeilu ylijääneen kouluruoan jakamiseksi. 

## Yksityiselämä ja työ
Petra Malin valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2013. Hän on työskennellyt Helsingin kaupungilla sosiaaliohjaajana aikuisten, nuorten ja vanhusten parissa. Vuonna 2016 hän aloitti jatko-opinnot Helsingin yliopistossa. Väitöskirjassaan hän tutkii taidelähtöisten menetelmien käyttöä sosiaalityössä osallisuuden ja demokratian edistäjinä. Malin toimi sosiaali- ja terveysministeri Hanna Sarkkisen erityisavustajana 2022–2023. Hän harrastaa laulamista, kitaransoittoa ja kirjoittamista. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Petra Malinin kotisivut
Michel Félix Dunal

**Michel Félix Dunal** (24. lokakuuta 1789 Montpellier – 29. heinäkuuta 1856 Montpellier) oli ranskalainen kasvi- ja sienitieteilijä, jonka erikoisalaa olivat sanikkaiset, siemenkasvit ja levät. Hänestä käytetty virallinen auktorilyhenne on Dunal.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Dunalin kirjallinen tuotanto WorldCat-sivustolla
Leontine Castrén

**Leontine Castrén** (synt. **Betty Leontine Reuter** 30. syyskuuta 1817, Oravainen – 26. lokakuuta 1895, Kauhava) oli suomalainen pietisti. Hän oli Pyhäjärven kirkkoherran Zachris Castrénin puoliso. Tämä herännäisyysliikkeen näkyvä ja vaikutusvaltainen nainen saattoi hurmostilassa puhua kielillä. 

## Perhesuhteet
Vanhemmat rautatehtaan isännöitsijä Johan Fredrik Reuter ja Gustava Elisabeth von Essen. Puoliso 1844 kirkkoherra, valtiopäiväedustaja Zachris Castrén (1817–1868). Lapsia: oikeusneuvosmies ja valtiopäiväedustaja Johannes Castrén (1847–1910), asianajaja ja kansanedustaja Jonas Castrén (1850–1922) ja asemapäällikkö Zachris Castrén (1852–1917). 

## Lähteet
*
Matka merelle

**Matka merelle** on luontoelokuva Suomenlahdesta. Elokuva valmistui vuonna 2017. Sen on ohjannut Jouni Hiltunen ja tuottanut Katharsis Films Oy.

Elokuvassa kerrotaan Suomenlahden ainutlaatuisesta meriluonnosta ja siihen vaikuttavista ihmisistä. Utelias pieni poika purjehtii Suomenlahdella isänsä kanssa. Matkallaan he kohtaavat mm. merentutkijoita ja lintutieteilijöitä.

## Tekijät
* Käsikirjoitus, ohjaus, kuvaus, tuotanto Jouni Hiltunen
* Lisäkuvaukset Timo Peltonen, Ville Hiltunen
* Vedenalaiskuvaukset Teemu Liakka, Olli Mustonen, Pekka Tuuri
* Leikkaus Jouni Hiltunen, Anne Lakanen
* Musiikin sävellys ja sovitus Simo Helkala, Markku Kopisto
* Äänisuunnittelu Janne Jankeri
* Musiikin äänitys ja miksaus Robert De Godzinsky

## Lähteet
Kari Hietanen

**Kari Tapio Hietanen** (s. 16. toukokuuta 1941 Kotka) on suomalainen prikaatikenraali, joka toimi  Kainuun prikaatin komentajana ja Reserviupseerikoulun johtajana.

Hietanen syntyi maanviljelijä Juho Hietasen ja Anna-Maria Mäkeläisen perheeseen. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1965 oli Marjatta Tirkkonen ja toinen vuodesta  1992 on Helena Kukkonen.

Hietanen tuli ylioppilaaksi Turun lyseosta 1961 ja valmistui Kadettikoulusta 1965. Sotakorkeakoulun hän suoritti 1975 ja Maanpuolustuskurssin 1992. Hietanen toimi opetusupseerina Porin prikaatissa 1962–1965, opetusupseerina ja komppanianpäällikkönä Hämeen Ratsujääkäripataljoonassa 1965–1969, opetusupseerina Kadettikoulussa 1969–1972 ja toimistoupseerina ja -esiupseerina Pääesikunnassa 1972–1984 sekä vielä toimistopäällikkönä 1988–1990.  Pataljoonan komentaja Savon prikaatissa Hietanen oli vuodesta 1984 ja kurssinjohtaja Taistelukoulussa vuodesta 1985. Kainuun prikaatia hän komensi 1990–1992 Pertti Vuolennon jälkeen. Reserviupseerikoulun johtajana Hietanen toimi vuodesta 1993 ja Kymen sotilasläänin komentajana vuodesta 1996.

Hietanen ylennettiin vänrikiksi 1962, luutnantiksi 1965, yliluutnantiksi 1968, kapteeniksi 1971, majuriksi 1976, everstiluutnantiksi 1983, everstiksi 1990 ja prikaatikenraaliksi 1996.

Vuonna 1998 Hietanen sai julkisuutta pidettyään puheen, jossa hän vaati Karjalan palauttamista "historiallisten vääryyksien oikaisemiseksi". Puolustusvoimain komentajan sijainen,  pääesikunnan päällikkö kenraaliluutnantti Matti Kopra nuhteli Hietasta todeten, että "puolustusvoimien laissa lueteltuihin tehtäviin ei sisälly ulko- ja turvallisuuspoliittisten linjausten tekeminen".

## Lähteet
Yhdysvaltain ilmavoimien B-2-onnettomuus (2008)

**Yhdysvaltain ilmavoimien B-2-onnettomuus** tapahtui 23. helmikuuta 2008, kun Yhdysvaltain ilmavoimien Northrop Grumman B-2 Spirit -pommikone törmäsi vasen siipi edellä kiitotiehen hieman lentoonlähdön jälkeen. Koneessa olleet kaksi miehistön jäsentä selvisivät, mutta kone tuhoutui täysin maahansyöksyä seuranneessa palossa. Onnettomuuden suora syy oli Air Data System -sensorijärjestelmään päässyt kosteus.

## Lähteet
* (archive.org)
*
Etelänkeltatoko

**Etelänkeltatoko** (*Tockus leucomelas*) on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sen levinneisyysaluetta ovat eteläisessä Afrikassa Angola, Botswana, Malawi, Mosambik, Namibia, Etelä-Afrikka, Swazimaa, Sambia ja Zimbabwe. Sen määrää ei ole arvioitu, mutta se on laajalle levinnyt ja yleinen. Määrän arvioidaan kuitenkin olevan pienenemässä, koska sen pesäpaikkoja suuria puita hävitetään. Sitä esiintyy kuivissa metsissä, aroilla, savanneilla sekä joilla.

## Lähteet
Stanley A. McChrystal

**Stanley Allen McChrystal** (s. 1954) on yhdysvaltalainen eläkkeelle jäänyt neljän tähden kenraali, joka toimi aktiiviurallaan Yhdysvaltain joukkojen komentajana Afganistanissa ja Irakissa. Nykyisin hän johtaa konsulttiyritystä ja opettaa Yalen yliopistossa. Hän kieltäytyi mahdollisuudesta toimia Donald Trumpin hallinnossa.

McChrystal erosi tehtävästään Naton Afganistanin joukkojen komentajana 2010 sen jälkeen, kun hänen varapresidentti Joe Bideniä koskeneista kommenteistaan nousi kohu.

## Lähteet
Kyynäröjärvi (Lempäälä)

**Kyynäröjärvi**  eli **Kyynäräjärvi**  on Pirkanmaalla Lempäälässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Myllyojan valuma-alueeseen.

## Maantietoa
Järven pinta-ala on 11 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 105,3 metriä meren pinnan yläpuolella. Siihen laskee neljä metsäojaa järven lähiympäristöstä. Järven kaakkoispäähän laskeva Toussunoja, joka on Vähä Kausjärven laskuoja, on niistä huomattavin. Toussunojalla on yli 500 metrin matkallaan 11 metrin pudotus. Kyynäröjärvestä lähtee noin 300-metrinen laskuoja Ison Kausjärven keskikohdalle. Järvi on 750 metriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä. Rannat ovat moreenimaata, melko tasaiset ja niille on rakennettu 8 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet seututieltä 130. Järven pohjoispään itärannalle on karttoihin merkitty nuotiopaikka, joka sisältyy Birgitan polun reitistöön.

## Historiaa
Vuoden 1963 peruskartan mukaan Ison Kausjärven ja Kyynäröjärven rantojen välissä oli kaksi maatilaa. Järven rannoilla ei vielä ollut mökkejä eikä paikalle johtanut teitäkään. Maatilan lähelle pääsi Iso kausjärven vastarannalle. Vuoden 1975 kartassa näkyy jo neljä mökkiä ja maatilalle tulee vanhaa metsäpolkua myöten tie pihalle asti. Ensin lopetti pienempi maatila toimintansa 1980 mennessä ja lopuksi toinenkin 1991 mennessä.

## Lähteet
Maria Antas

**Maria Antas** (s. 1964 Porvoo) on suomenruotsalainen kirjailija ja kirjallisuusagentti. Hänen kirjansa *En stor bok om städning* sai Svenska litteratursällskapet i Finlandin palkinnon 2014.

Antas on työskennellyt Svenska litteratursällskapetin tutkijana ja kirjallisuuskriitikkona ennen kuin hän vuosituhannen vaihteessa siirtyi feministisen kulttuurilehden Astra Novan päätoimittajaksi. Sen jälkeen hän on työskennellyt Kirjallisuuden vientikeskus Filissä ja edustanut suomalaista kirjallisuutta ulkomailla ja toiminut Frankfurtin kirjamessuilla 2014 Suomen teemamaapanostuksessa Finnland.Cool. Vuodesta 2015 hän on johtanut Berliinissä Antas Bindermann Listau -nimistä kirjallisuusagentuuria.

## Teokset
* *Hunden, villebrådet och jägarna : jaktberättelser* yhdessä Thor Antaksen kanssa, omakustanne 2008
* *Hår : fint, fult, fräckt och fusk*, Förlaget 2016

## Lähteet
Shinsuke Yamanaka

**Shinsuke Yamanaka** (s. 11. lokakuuta 1982 on japanilainen ammattinyrkkeilijä. Urallaan Yamanaka on voittanut WBC-liiton maailmanmestaruuden kääpiösarjassa.

## Amatööriura
Amatöörinyrkkeilijänä Shinsuke otteli 47 kertaa, joista voitti 34.

## Ammattiura

Yamanaka siirtyi ammattilaisnyrkkeilijäksi vuonna 2006. Oteltuaan uransa ensimmäiset viisi vuotta lähinnä tuntemttomampia nyrkkeilijöitä vastaan Yamanaka pääsi vuonna 2011 kääpiösarjan WBC-liiton mestaruusotteluun, jossa hän voitti vapaana olleen vyön kamppailussa Cristian Esquivelia vastaan käydyn hankalan ottelun jälkeen: Esquivel kävi kanveesissa kuudennessa erässä ja Yamanaka seitsemännessä erässä. Tuomari keskeytti ottelun yhdennessätoista erässä Esquivelin polven osuttua kanveesiin. Tämän jälkeen Yamanaka puolusti mestaruutta menestyksekkäästi seitsemän kertaa kunnes kärsi tappion Luis Nerylle teknisellä tyrmäyksellä ottelun neljännessä erässä Yamanakan kulmauksen heitettyä pyyhkeen kehään luovuttamisen merkiksi. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yamanakan ammattinyrkkeilyottelut boxrec.comissa
Sans queue ni tête

**Sans queue ni tête** (kansainvälisesti *Special Treatment*) on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut Jeanne Labrunen ohjaama ranskalainen mustan komedian draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert ja Bouli Lanners. Jeanne Labrune käsikirjoitti elokuvan Richard Debuisnen kanssa, ja elokuvan tuottajana oli Jani Thiltges.

## Juoni

*Sans queue ni tête* kertoo prostituoidusta ja psykoterapeutista, jotka huomaavat, että heillä on paljon enemmän yhteistä kuin mitä he olivat kuvitelleet. Tasokas, pitkään työskennellyt prostituoitu Alice Bergerac (Isabelle Huppert) alkaa miettiä toisenlaista uraa. Sillä aikaa neuroottinen mutta arvostettu psykoanalyytikko Xavier Demestre (Bouli Lanners) yrittää selvitellä omia henkilökohtaisia ongelmiaan, kun hänen vaimonsa Hélène (Valérie Dréville) alkaa vaatia avioeroa. Xavier ei ole tyytyväinen seksielämäänsä, joten hänen ystävänsä ehdottaa häntä kääntymään ammattilaisen puoleen ja pistää hänet ottamaan yhteyttä Aliceen. Kun Xavier ja Alice löytävät yhteisen sävelen, he tekevät sopimuksen – Xavier pitää Alicelle terapiaistuntoja, jotta tämä saa lisättyä itseluottamustaan ja selvitettyä tunteensa alkaessaan luopua prostituutiosta, ja vastineeksi psykoterapiasta Alice antaa Xavierille seksiterapiaa.

## Näyttelijät

## Tuotanto
*Sans queue ni têten* kuvaukset alkoivat 28. syyskuuta ja päättyivät 12. marraskuuta 2009. Elokuva kuvattiin Brysselissä, Liègessä, Charleroissa, Luxemburgissa ja Pariisissa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Liaison Cinématographique, Art-Light Productions, Samsa Films ja Artémis Productions.

*Sans queue ni têten* virallinen traileri julkaistiin 31. elokuuta 2010.

## Julkaisu ja vastaanotto
*Sans queue ni tête* sai ensi-iltansa Ranskassa 29. syyskuuta 2010 ja oli Rezo Filmsin teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 56 445 katsojaa.

*Sans queue ni tête* on saanut elokuvakriitikoilta sekalaisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 41% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 4,9/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 17 arviointiin. 170 käyttäjästä 33% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 2,9/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 11 arvostelun perusteella elokuva on saanut 49 pistettä sadasta mahdollisesta.

*Sans queue ni tête* julkaistiin Ranskassa DVD:lle 2. helmikuuta 2011.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* ''Sans queue ni tête'' AlloCinéssä 
* ''Sans queue ni tête'' UniFrancessa