open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Harri Huhtala

**Harri Hilmer Huhtala** (s. 13. elokuuta 1952 Paattinen) on suomalainen moukarinheittäjä. Urheilu-uran päätyttyä hän on toiminut nuorten moukarinheittäjien valmentajana. Hän on ammatiltaan poliisi.

Huhtala edusti moukarinheittäjänä Suomea kolmissa olympiakisoissa, kaksissa MM-kisoissa ja kolmissa EM-kisoissa. Hänen paras arvokisasijoituksensa oli viides Ateenan EM-kisoissa 1982.

Kotimaassa Harri Huhtala edusti Tampereen Pyrintöä. Hän voitti yhdeksän Suomen-mestaruutta, mikä oli moukarinheittäjien ennätys vuoteen 2007, jolloin Olli-Pekka Karjalainen voitti kymmenennen mestaruutensa. Huhtala sai Kalevan kisoissa 17 mitalia. 1980-luvulla Suomen-mestaruuksia Huhtalan lisäksi voitti ainoastaan Juha Tiainen (kolme).  

Vuoden 1980 Kalevan kisoissa Huhtala heitti Suomen ennätyksen 75,28 metriä. Hän paransi tulosta vielä samana vuonna Kotkassa 75,94 metriin. Uransa pisimmän heiton Huhtala heitti 78,74 metriä Turussa kesäkuussa 1984. Hän päätti aktiiviuransa vuoden 1989 jälkeen, mutta voitti vielä 1990-luvulla muun muassa viisi poliisien Suomen-mestaruutta. 

Huhtala paransi tulostaan 17 vuotta peräkkäin 1968–1984. Kalevan kisoihin Huhtala osallistui 21 kertaa.

## Saavutuksia
* Olympiakisoissa
** Yhdeksäs Moskovassa 1980
** Kuudes Los Angelesissa 1984 – Gianpaolo Urlandon dopingdiskauksen jälkeen
** Yhdeksäs Soulissa 1988
* MM-kisoissa
** Kymmenes Helsingissä 1983
** Kahdestoista Roomassa 1987
* EM-kisoissa 
** Yhdestoista Prahassa 1978
** Viides Ateenassa 1982
** Kymmenes Stuttgartissa 1986
* Kalevan kisoissa
** SM-kultaa 1975, 1976, 1980, 1982, 1983, 1985, 1986, 1988 ja 1989
** SM-hopeaa 1973, 1978, 1979, 1981, 1984 ja 1987
** SM-pronssia 1974 ja 1977
*Maajoukkueen kapteeni 1982–1988

## Lähteet
*Kalevan Kisat 24.–27.7.2008 Tampere -ilmoitusliite

### Viitteet
Väinö Kokko

**Väinö Wilhelm Kokko** (27. syyskuuta 1880 Oulu – 5. joulukuuta 1943 Oulu) oli jääkäriliikkeen perustamiseen keskeisesti vaikuttanut suomalainen aktivisti, lehtimies, kansanedustaja ja pankinjohtaja. 

Maisteri Kokko oli Pohjois-Pohjalaisen Osakunnan kuraattori. Hän kuului vuoden 1914 filosofisen tiedekunnan promootiotoimikuntaan promootion gratistina. Promootiossa esitettiin ajatuksia Suomen itsenäistymisen mahdollisuuksista. Promootiotoimikunnan jäsenistä moni muukin oli sittemmin itsenäisyysliikettä johtaneen keskuskomitean jäsen.  

Oululainen Kokko valmistui ylioppilaaksi Oulun lyseosta vuonna 1901, filosofian kandidaatiksi 1911 ja promovoitiin filosofian maisteriksi 1914. Opintojensa ohessa hän toimi Uusmaalainen-lehden toimittajana ja taloudenhoitajana vuosina 1905–1907. Nuori Suomi -lehden päätoimittajaksi hänet valittiin 1907. Länsi-Uusimaa -lehden päätoimittajana Hangossa hän toimi vuosina 1916–1928. 

Kokko toimi 1914 puheenjohtajana Pohjalaisten osakuntatalossa järjestetyssä kokouksessa, jota pidetään jääkäriliikkeen alkuna. Hän edusti Ylioppilaiden keskuskomiteassa eli jääkäreiden ensimmäisessä värväysorganisaatiossa Pohjois-Pohjalaista osakuntaa. Väinö Kokko opetti Hangon suomalaisessa yhteiskoulussa luonnonhistoriaa ja maantietoa sekä toimi koulun johtajana vuosina 1915–1919 ja uudelleen vuosina 1925–1926.

Vuonna 1931 Kokko palasi takaisin kotiseudulleen Ouluun tullessaan Säästöpankki Sammon toimitusjohtajaksi. Tätä tehtävää hän hoiti kuolemaansa asti kansanedustajuuden rinnalla. Kokko oli ensin Kokoomuksen kaupunginvaltuutettu Oulussa vuosina 1934–1936 ja sen jälkeen kansanedustaja vuosina 1936–1943.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
*

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Hangon suomalainen yhteiskoulu
Konvektiivinen inhibitio

**Konvektiivinen inhibitio** (, **CIN** tai **CINH**, joskus *negative buoyant energy* **NBE**) on ilman nousun estävää voimaa kuvaava luku. Konvektiota estävä kerros on inversio, joka on ylä- ja alapuolista ilmaa lämpimämpi. Konvektiivinen inhibitio eli konvektion esto CIN ilmaistaan energiana J/kg tai nopeuden neliönä m²/s². Negatiivinen ilmakehän noste CIN on CAPE:lle vastakkainen. Sbcinh on cin maan pinnalle, ja mlcinh niin sanotulle sekoittumiskerrokselle.

*CIN  400 hyvin vakaa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Suomen mlcinh 
*Suomen sbcinh
Konrad Winkler

**Konrad Winkler** (s. 17. helmikuuta 1955 Neuhausen) on saksalainen yhdistetyn hiihtäjä ja maailmanmestari. Hän edusti aktiiviurallaan Saksan demokraattista tasavaltaa.

Winkler sai 20-vuotiaana yhdistetyn hiihdon olympiapronssia Innsbruckissa 1976. Kaksi vuotta myöhemmin hän voitti maailmanmestaruuden Lahden kisoissa. Kaksissa seuraavissakin arvokisoissa hän oli mitaleilla (olympiapronssia Lake Placidissa 1980 ja MM-hopeaa 0,04 pistettä Norjan Tom Sandbergille hävinneenä Oslossa 1982). Oslon kisoissa hän voitti yhdessä Uwe Dotzauerin ja Günther Schmiederin kanssa kaikkien aikojen ensimmäisen yhdistetyn hiihdon joukkuemaailmanmestaruuden.

## Saavutukset
* Olympialaiset 1976 Innsbruckissa: pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa
* MM-hiihdot 1978 Lahdessa: kultaa henkilökohtaisessa kilpailussa
* Olympialaiset 1980 Lake Placidissa: pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa
* MM-hiihdot 1982 Oslossa: hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa ja kultaa joukkuekilpailussa

## Lähteet
* 

### Viitteet
Sergei Obuhov

**Sergei Gennadjevitš Obuhov** (s. 29. kesäkuuta 1974) on venäläinen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Kirovin Rodinaa. Hän lukeutui lähes 20 vuotta Venäjän maajoukkueen tärkeimpiin pelaajiin.

Obuhovin kasvattajaseura on Rodina, missä hän pelasi viiden kauden ajan vuosina 1990–1995 ennen siirtoaan Ruotsiin Falu BS:n riveihin kaudeksi 1995–1996. Falunissa hän pelasi kaikkiaan seitsemän kauden ajan, käytyään välissä kaudella 2002–2003 Arkangelin Vodnikissa, jonka jälkeen palasi vielä yhdeksi kaudeksi Faluniin. Kauden 2004–2005 hän vietti vielä Arkangelissa ennen siirtymistään Moskovan Dynamoon, jossa hän pelasi viisi menestyksekästä kautta ennen siirtymistään kahdeksi kaudeksi Dynamo Kazaniin. Syksyllä 2012 Obuhov palasi kasvattajaseuraansa Kirovin Rodinaan, josta hän oli lähtenyt 17 vuotta aikaisemmin. 

Vuonna 2001 *"Obbe"* valittiin Ruotsissa vuoden jääpalloilijaksi. Ruotsin liigan maalikuninkuuden hän voitti kolmena viimeisenä kautenaan Falu BS:ssä. Venäjän mestaruuden hän on voittanut Vodnikin riveissä vuosina 2003 ja 2005, ja Dynamon paidassa vuosina 2006 ja 2007. Venäjän cupin hän on voittanut vuosina 2004/05 (Vodnik) ja 2005/06 (Dynamo), ja jääpallon maailmancupin vuosina 1998 (Falun), 2003, 2004 (Vodnik) ja 2006 (Dynamo). Venäjän liigan maalikuninkuuden hän on voittanut kuusi kertaa ja valittu vuoden pelaajaksi Venäjällä kolme kertaa.

Venäjän maajoukkueessa Obuhov debytoi kaudella 1993–1994. Hän on ollut voittamassa viidesti maailmanmestaruutta: 1999, 2001, 2006, 2007 ja 2008. Hän on myös MM-kisojen kaikkien aikojen maalikuningas 58 MM-kisaottelulla ja 121 maalia.

Obuhovin arvostusta kotimaassaan kuvaa se, että hän tullee olemaan Sotšin talviolympialaisten soihtuviestin viejä kotiseudullaan Kirovin alueella.

## Saavutukset
**Seurajoukkueissa**
* 4 Venäjän mestaruus vuonna 2003 ja 2005 Vodnikissa sekä 2006 ja 2007 Moskovan Dynamossa,
* 1 Venäjän mestaruushopea kaudella 2009 Kuzbassin riveissä,
* 3 Venäjän mestaruuspronssi kausilla 2007, 2008 ja 2010 Moskovan Dynamossa.
* 4 Jääpallon maailmancup voittoa: 1998 Falu BS:n riveissä, 2003 ja 2004 Vodnikin riveissä sekä 2006 Moskovan Dynamon riveissä,
* 4 Jääpallon Euroopan cup voittoa: 2002 ja 2004 Vodnikin riveissä sekä 2006 ja 2008 Moskovan Dynamon riveissä,
* 4 Jääpallon Champions Cup voittoa: 2004 Vodnikin riveissä sekä 2006 ja 2008  Moskovan Dynamon riveissä.

**Maajoukkueessa**
* 5 maailmanmestaruutta vuosina 1999, 2001, 2006, 2007 ja 2008
* 6 maailmanmestaruushopeaa vuonna 1995, 1997, 2003, 2005, 2009 ja 2010 MM-kisoissa,
* 1 maailmanmestaruuspronssi vuonna 2004.

**Henkilökohtaisesti**.
* Paras maalintekijä vuosien 2005, 2006 ja 2007 MM-kisoissa,
* 6 kertaa Venäjän jääpalloliigan maalintekijäkuningas: 1993, 1995, 2003, 2006, 2007 ja 2009,
* 3 kertaa Ruotsin Allsvenskanin, silloisen ylimmän sarjatason, maalikuningas: 2001, 2002 ja 2004,
* 3 kertaa Venäjän vuoden jääpalloilija: 1993, 2003 ja 2005,
* Vuoden jääpalloilija Ruotsissa 2001.

## Lähteet
* Obuhov Bandysidan-tietokannassa
* Obuhov rusbandy.ru:n tietokannassa
* Ruotsin jääpallon Allsvenskan/Elitserienin maalikuninkaat 

### Viitteet
Richard Dreyfuss

**Richard Stephen Dreyfuss** (s. 29. lokakuuta 1947 New York) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.

## Nuoruus
Dreyfuss (sukunimi tuolloin vielä ilman toista s-kirjainta) syntyi New Yorkin Brooklynissä amerikanjuutalaisille vanhemmille. Hän vietti lapsuutensa Brooklynissa ja Queensissa, kunnes perhe muutti Kaliforniaan. Siellä Dreyfuss alkoi näytellä Beverly Hillsin juutalaisessa keskuksessa ja sai roolin lyhytikäisessä televisiosarjassa *Karen* (1964).

## Ura
Dreyfuss kieltäytyi asepalveluksesta Vietnamin sodan aikana ja suoritti kahden vuoden siviilipalveluksen Los Angelesin sairaalassa. Samalla hän esitti pieniä rooleja televisiosarjoissa kuten *[[Peyton Place (televisiosarja)|Peyton Place]]*, *Gidget*, *[[Vaimoni on noita]]* ja *The Big Valley*. Lisäksi hän näytteli teatterissa Broadwaylla, off-Broadwaylla ja muualla.

Dreyfussin ensimmäiset elokuvaroolit olivat elokuvissa *[[Nukkelaakso]]* (1967) ja *[[Miehuuskoe]]* (1967). Hänen ensimmäinen iso roolinsa oli gangster Baby Face Nelsonina elokuvassa *Dillinger - maailman paras pankkirosvo* (1973).

Dreyfussin läpimurtorooli oli ylioppilas Curt Hendersonina elokuvassa *[[Svengijengi ’62]]* (1973). Sitä seurasivat kiitosta saaneet roolisuoritukset elokuvissa *[[Syntymäfiksu]]* (1974), *[[Tappajahai (elokuva)|Tappajahai]]* (1975), *[[Kolmannen asteen yhteys]]* (1977) ja *[[Rakkaus ei sula sateessa]]* (1977), josta hän sai parhaan miespääosan Oscar-palkinnon nuorimpana palkinnon historiassa.

Dreyfussin menestys taantui 1980-luvun taitteessa, ja hän kärsi huumeriippuvuudesta. Hän palasi huipulle elokuvassa *Beverly Hillsin pummi* (1986), jota seurasi sarja menestyselokuvia kuten *[[Kyttäyskeikka]]* (1987), *Hullu* (1987) ja *Peltiheikit* (1987).

1990-luvulla Dreyfuss näytteli elokuvissa kuten *[[Rosencrantz ja Guildenstern ovat kuolleet]]* (1990), *[[Entäs Bob?]]* (1991) ja *Kerran vielä* (1991). Musiikinopettajan roolistaan elokuvassa *[[Mr Holland's opus – elämän sinfonia]]* (1995) hän sai Oscar-ehdokkuuden.

Dreyfus julkaisi vuonna 1996 yhteistyössä Harry Turtledoven kanssa humoristisen romaanin *The Two Georges*.

2000-luvun taitteessa Dreyfuss esiintyi teatterielokuvien ohella myös televisioelokuvissa kuten *Lansky* (1999) ja *Fail Safe* (2000), sekä sarjoissa kuten *The Education of Max Bickford* (2001–2002). Vuonna 2016 hän esitti Bernard Madoffia minisarjassa *Madoff*. Dreyfussin ura jatkuu edelleen.

Dreyfussilla on tähti Hollywood Walk of Famella.

## Yksityiselämä
Dreyfussin suku väittää näyttelijän olevan Alfred Dreyfusin kaukainen sukulainen. Dreyfuss sairastaa kaksisuuntaista mielialahäiriötä, ja Stephen Fry haastatteli häntä asian tiimoilta vuoden 2006 dokumentissaan.

Dreyfuss pidätettiin kokaiinin hallussapidosta hänen törmättyään autollaan puuhun vuonna 1982. 

Dreyfuss oli vuosina 1983–1995 naimisissa Jeramie Rainin kanssa ja sai tämän kanssa kolme lasta. Hän meni vuonna 1999 naimisiin Janelle Laceyn kanssa, erosi, ja solmi vuonna 2006 avioliiton Svetlana Erokhinin kanssa.

## Lähteet
Masterplan (albumi)

**Masterplan** on saksalaisen power metal -yhtye Masterplanin ensimmäinen albumi. Se julkaistiin vuonna 2003 AFM Recordsin kautta.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
**Rajoitetun painoksen bonusraidat:**
# 
# 

## Kokoonpano
*Jørn Lande – laulu
*Roland Grapow – kitarat
*Jan S. Eckert – basso
*Uli Kusch – rummut
*Axel Mackenrott – koskettimet

### Vierailevat muusikot
*Janne Wirman – kosketinsoittimet
*Michael Kiske – laulu kappaleessa "Heroes"

Janne Wirman soitti suurimman osan albumin kosketinsoitinosuuksista, mutta ei voinut kuitenkaan jäädä Masterplaniin pääyhtyeensä Children of Bodomin vuoksi.

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Imperiumi: 9½/10

## Singlet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Tomo Miličević

**Tomislav ”Tomo” Miličević** (s. 3. syyskuuta 1979 Sarajevo, Jugoslavia (nyk. Bosnia ja Hertsegovina)) on yhdysvaltalainen muusikko ja  30 Seconds to Mars -yhtyeen entinen kitaristi. Miličević oli yhtyeen jäsen vuodesta 2003 vuoteen 2018.

## Lähteet
HK Vodnik Arkangeli

**Vodnik** () on arkangelilainen jääpalloseura, joka pelaa Venäjän pääsarjassa.

Vodnik on perustettu vuonna 1925. Seura pelasi useita kausia Neuvostoliiton mestaruussarjassa, mutta mitalisijoja se ei koskaan saavuttanut. Vodnikin suurimmat menestysvuodet ovat ajoittuneet vuosien 1996–2005 väliselle ajalle, jolloin se voitti yhdeksän Venäjän mestaruutta. Ainoastaan vuonna 2001 se jäi hopealle mestaruuden mentyä Kransnojarskin Jeniseille. Jääpallon maailmancupin Vodnik voitti vuosina 2003 ja 2004, ja oli hopealla vuonna 2002. Kaudeksi 2006 suuri osa huippujoukkueen tähtipelaajista siirtyi Moskovan Dynamoon, minkä seurauksena Vodnik vajosi sarjassa keskikastiin ja Dynamo nousi Venäjän uudeksi superjoukkueeksi.

Suomalaisista Venäjän Superliigaseurassa on pelannut Sami Laakkonen kaudella 2004-2005.

## Saavutuksia
**Saavutuksia Venäjän liigassa**
* **9 kultaa** 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2002, 2003, 2004, 2005
* **4 hopeaa** 2001, 2022, 2024, 2025
* **3 pronssia** 1993, 2020, 2023

** 2 Maailmancupin voittoa** 2003, 2004

## Entisiä pelaajia
* Pavel Frants
* Jevgeni Ivanuškin
* Sami Laakkonen
* Sergei Obuhov
* Kirill Petrovski
* Juri Pogrebnoi
* Mihail Svešnikov
* Aleksandr Tjukavin
* Maksin Tšermnyh

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu
Käbi Laretei

**Käbi Alma Laretei** (14. heinäkuuta 1922 Tartto – 31. lokakuuta 2014 Tukholma) oli virolais-ruotsalainen pianisti ja kirjailija. Hän opiskeli pianonsoittoa Tallinnan konservatoriossa ja pakeni vuonna 1940 Ruotsiin, jossa hänen isänsä Heinrich Laretei (1892–1973) työskenteli Viron suurlähettiläänä ja sittemmin asianajajana. Hän jatkoi pianonsoiton opiskelua Ruotsissa ja Sveitsissä. Laretei teki kansainvälisen uran ja järjesti varsinkin luentokonsertteja, esiintyi myös televisiossa ja levytti muun muassa Eduard Tubinan musiikkia sekä julkaisi kirjoja. Hän teki yhteistyötä Paul Hindemithin ja Igor Stravinskin kanssa. Vuodesta 1968 hän oli Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen.

Käbi Laretei saattoi palata synnyinmaahansa vasta vuonna 1988, ja Viron itsenäistyttyä uudelleen hän konsertoi Tallinnassa ja Tartossa.

Laretei oli vuosina 1959–1969 naimisissa Ingmar Bergmanin kanssa. Heidän poikansa on ohjaaja Daniel Bergman.
__NOTOC__
## Bibliografia
* *Vem spelar jag för?* (1970) 
* *En bit jord* (1976) 
* *Tulpanträdet* (1983) 
* *Virvlar och spår* (1987) 
* *En förlorad klang* (1991)
* *Kaukana koti läheinen: Muistoja* (Helsinki: Otava, 1996) 
* *Såsom i en översättning* (2004) 

## Lähteet
* *Eesti Entsüklopeedia* 14, s. 224. Tallinn 2000. 

### Viitteet
Helteen tukaluus

**Helteen tukaluus** tai **kosteusindeksi** on lämpötilan ja kosteuden yhteisvaikutusta kuvaava luku. Korkea ilman kosteus lisää helteen tukaluutta, koska se hidastaa hien haihtumista.

Tukaluuden arvioimista varten järjestettiin kokeita, joissa joukko ihmisiä kuvaili kokemiaan lämmön ja epämukavuuden tunteita säädellyissä olosuhteissa. Näin laskettiin paljonko kosteus lisää tukaluutta kussakin lämpötilassa. Esimerkiksi lämpötila +25 °C ja suhteellinen kosteus 90 % koetaan yhtä tukalaksi kuin +34 °C:n lämpötila, jos kosteus on vain 10 %.

Helteen tukaluutta kuvaavan luvun kehittivät 1970-luvulla J. M. Masterton ja F. A. Richardson. Heidän *humidex*-nimellä kutsumaansa mittalukua käytetään sellaisenaan Kanadassa, mutta siitä on paikallisia versioita eri puolilla maailmaa. Kanadan ilmatieteen laitos ei käytä humidexin perässä asteen merkkiä koska se on indeksi, ei lämpötilaluku.

## Raja-arvoja
Humidex-mittaluku:
*20–29: Vain hieman tai ei lainkaan epämukava
*30–39: Jossain määrin epämukava
*40–45: Hyvin epämukava, vältä turhaa toimintaa
*45: Lämpöhalvauksen riski suuri, vaarallinen

Lämpötila:
*26–32 °C Pitempi työskentely ja auringossa oleminen voi uuvuttaa, mahdollisesti lämpökouristuksia jos työskentelee kauan
*32–41 °C Varo. Lämpöhalvaus mahdollinen, lämpökouristukset ja uupumus.
*41–54 °C Vaarallinen: lämpöhalvaus jne. todennäköisiä
*yli 54 °C Lämpöhalvaus täysin varma

## Laskeminen

Humidex lasketaan lisäämällä lämpötilaan kosteudesta riippuva luku h, joka määriteltiin alkujaan vesihöyryn osapaineesta e:

Humidex = T + h = T + (0{,}5555) \cdot (e - 10{,}0)

Tästä voidaan johtaa helppokäyttöisempiä kaavoja, kun vesihöyryn osapaine ratkaistaan yleisemmin mitattavista kosteussuureista kuten kastepisteestä tai suhteellisesta kosteudesta. 

Yhdysvalloissa NOAA ja kansallinen sääpalvelu NWS käyttävät samantyyppistä indeksiä, mutta käyttävät sen yksikkönä Fahrenheitiä.

## Taulukoita

### T1

Kastepisteen ja lämpötilan mukaan.

### T2

## Katso myös
*Pakkasen purevuus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Helteen tukaluus – FMI 
*Heat Index Calculator
*Helteen tukaluus – Jussila Weather 
* Wind Chill and Humidex Criticism about the use of Wind chill and humidex
* More Humidex info
* Weather Images heat index chart  (lämpötila ja kastepiste Fahrenheiteina)
* Heat and Humidity Deadly Combination 
* Tämän kesän helle on tukalampi kuin vuosi­sadan kuumin päivä – korkea märkä­lämpötila estää hien haihtumista ja voi olla ihmiselle tappava Helsingin Sanomat 3.8.2018
Flowing Tears

**Flowing Tears** oli saksalainen goottimetalliyhtye. Sen alkuperäistä nimeä **Flowing Tears And Withered Flowers** käytettiin kahdella ensimmäisellä albumilla.

Flowing Tearsilla oli uransa aikana kolme päälaulajaa. Debyyttialbumi *Swansongsilla* (1996) lauloi Manfred Bersin; vuosina 1998–2004 laulajana toimi Stefanie Duchêne ja vuoden 2004 jälkeen Helen Vogt.

20. lokakuuta 2004 kaksi jo yhtyeestä eronnutta alkuperäisjäsentä, Björn Lorson ja Cristian Zimmer, kuolivat liikenneonnettomuudessa.

## Diskografia
* *Swansongs* (1996)
* *Joy Parade* (1998)
* *Swallow EP* (2000)
* *Jade* (2000)
* *Serpentine* (2002)
* *Razorbliss* (2004)
* *Invanity – Live in Berlin* (2007)
* *Thy Kingdom Gone* (2008)

## Kokoonpano
* Helen Vogt (laulu, 2004–)
* Benjamin Buss (kitara, 1996–)
* Frederic Lesny (basso, 1996–)
* Stefen Gemballa (rummut, 2002–)

## Aiheesta muualla
* 
* Viralliset sivut
Majgull Axelsson

**Majgull Axelsson** (oik. *Andersson*, s. 1947 Landskrona) on ruotsalainen toimittaja ja kirjailija. Hän vietti lapsuutensa Nässjössä ja asuu Upplands Väsbyssä.

Axelsson on ollut toimittajana päivä- ja ammattilehdissä ja tehnyt reportaaseja katulapsista ja lapsiprostituutiosta. Hän on saanut Ruotsin Teollisuustyöntekijöiden liiton kulttuuristipendin 1998 siitä, että hän on ainutlaatuisella tavalla kuvannut todellisia työoloja ja syrjäytyneitä. 1997 hän sai August-palkinnon romaanistaan *Aprilhäxan* (suom. *Huhtikuun noita*).

## Palkinnot ja tunnustukset

* Moa Martinsson -palkinto
* Jörgen Erikssonin palkinto
* Industrifacketin kulttuuristipendi 1998
* August-palkinto 1997

## Teokset

* *Asien i deras ögon* (1978)
* *Våra minsta bröder* (1986)
* *Rosario är död* (1989)
* *Dom dödar oss* (1991)
* *Svenska beklädnadsarbetareförbundet 1950–1971*, (1991)
* *Sko- och läderarbetareförbundet 1948–1971*, (1991)
* *Svenska textilarbetareförbundet 1949–1971*, (1991)
* *Med i facket* (1992)
* *Orättvisans ansikten* (1992)
* *Långt borta från Nifelheim* (1994)
* *Vad händer med barnen?* (1994)
* *...och dom som inte har* (1996)
* *Aprilhäxan* (1997, suom. *Huhtikuun noita*)
* *Slumpvandring* (2000, suom. *Kuiskausten talo*)
* *En stad av slott* (2002)
* *Den jag aldrig var* (2004, suom. *Toista tietä*)
* *Is och vatten, vatten och is* (2008)
* *Moderspassion* (2011, suom. *Kuparienkeli*)
* *Jag heter inte Miriam* (2014)
* *Ditt liv och mitt* (2017)

## Lähteet
* Majgull Axelsson Nässjön kunnan sivuilla  

## Aiheesta muualla
* Majgull Axelsson  
* Suvi Ahola: Eihän mitään kansankotia koskaan ollutkaan! *Helsingin Sanomat* 4.4.2000.
Maurilio De Zolt

**Maurilio De Zolt** (s. 29. syyskuuta 1950) on italialainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. 

Maurilio De Zolt kilpaili jo Lahden MM-hiihdoissa 1978. Tuolloin hän sijoittui Italian viestijoukkueen jäsenenä 11:nneksi ja 30 km:llä 17:nneksi. 50 kilometrillä hän oli 42:s, ja häntä hitaammin maaliin hiihtivät vain Liechtensteinin Herbert Ritter ja Suomen Juha Mieto.

Maailman hiihtohuipulle Maurilio De Zolt nousi yli 30-vuotiaana. Ennen hänen menestyksiään vain kolme italialaista maastohiihtäjää oli saanut henkilökohtaisen arvokisamitalin ja Franco Nones oli ainoa arvokisavoittaja. De Zoltin vanavedessä muutkin italialaiset alkoivat menestyä, ja Italia nousi 1980-luvun lopulla yhdeksi maastohiihdon kärkimaista. Tämä osui yksiin luistelutyylin läpimurron kanssa, ja se olikin De Zoltin vahvempi tyyli. Viimeisen arvokisavoittonsa De Zolt sai Lillehammerin 1994 olympiakisojen viestistä, jossa hän 43-vuotiaana hiihti avausosuuden perinteisellä tyylillä.

De Zolt saavutti ensimmäiset arvokisamitalinsa Seefeldin MM-kisoissa 1985. Tuolloin menestyneimmät maastohiihtäjät käyttivät jo luistelutyyliä. Oberstdorfin MM-kisoissa 1987 luistelutyyli oli erotettu omaksi lajikseen, ja De Zolt vei uuden tyylin ainoan henkilökohtaisen kultamitalin, matkana 50 kilometriä.  Hän aloitti kilpailun lujaa ja johti 5,6 kilometrin väliajoissa toisena olevaa maanmiestään Albert Walderia 24 sekunnilla. Alussa hankittu johto säilyi maaliin saakka: 16,7 kilometrin kohdalla eroa Walderiin oli 27 sekuntia, 33,3 kilometrin kohdalla eroa toiseksi nousseeseen Sveitsin Andi Grünenfelderiin oli 45,5 sekuntia, ja maaliin hopeamitalimies Thomas Wassberg saapui 22,3 sekuntia De Zoltia hitaampana.

Oberstdorfin 50 kilometrin kultamitali jäi De Zoltin ainoaksi henkilökohtaiseksi arvokisavoitoksi, mutta yhteensä hän sai yhdeksän arvokisamitalia.

## Saavutuksia

### Arvokisat
* Olympialaiset 1980 Lake Placidissa:
** Kuudes 4 × 10 kilometrin viestissä
* MM-kisat 1982 Oslossa:
** Seitsemäs 4 × 10 kilometrin viestissä
** Kahdeksas 50 kilometrillä
* Olympialaiset 1984 Sarajevossa:
** Seitsemäs 4 × 10 kilometrin viestissä
** Yhdeksäs 15 kilometrillä
** Yhdeksäs 30 kilometrillä
* MM-kisat 1985 Seefeldissä:
** Hopeaa 50 kilometrillä
** Hopeaa 4 × 10 kilometrin viestissä	
** Pronssia 15 kilometrillä
* MM-kisat 1987 Oberstdorfissa:
** Kultaa 50 kilometrillä (vapaa tyyli)
** Viides 4 × 10 kilometrin viestissä
* Olympialaiset 1988 Calgaryssa:
** Hopeaa 50 kilometrillä (vapaa tyyli)
** Viides 4 × 10 kilometrin viestissä
** Kuudes 15 kilometrillä (perinteinen tyyli)
* MM-kisat 1989 Lahdessa:
** Seitsemäs 50 kilometrillä (vapaa tyyli)
* MM-kisat 1991 Val di Fiemmessä:
** Pronssia 50 kilometrillä (vapaa tyyli)
** Neljäs 4 × 10 kilometrin viestissä
** Viides 15 kilometrillä (vapaa tyyli)
* Olympialaiset 1992 Albertvillessa:
** Hopeaa 50 kilometrillä (vapaa tyyli)
* MM-kisat 1993 Falunissa:
** Hopeaa 4 × 10 kilometrin viestissä
** Kahdeksas 30 kilometrillä (perinteinen tyyli)
* Olympialaiset 1994 Lillehammerissa:
** Kultaa 4 × 10 kilometrin viestissä
** Viides 30 kilometrillä (vapaa tyyli)
** Seitsemäs 50 kilometrillä (perinteinen tyyli)

## Lähteet
Mihail Ippolitov-Ivanov

**Mihail Mihailovitš Ippolitov-Ivanov** (; 19. marraskuuta (J: 7 marraskuuta) 1859 Hatsina – 28. tammikuuta 1935 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen säveltäjä.

Ippolitov-Ivanov syntyi Hatsinassa Pietarin lähellä ja aloitti vuonna 1875 opiskelun Pietarin konservatoriossa. Hän opiskeli säveltäjäksi opettajanaan Nikolai Rimski-Korsakov, jonka vaikutukset pysyivät vahvoina Ippolitov-Ivanovin myöhemmässäkin tuotannossa. Hän valmistui 1882. 

Ippolitov-Ivanov meni valmistuttuaan Tbilisiin musiikkiakatemian johtajaksi ja orkesterin kapellimestariksi. Vuonna 1905 hänestä tuli Moskovan konservatorion professori, ja hän johti konservatoriota kuolemaansa saakka. Hänen oppilaidensa joukkoon kuuluivat Reinhold Glière ja Sergei Vasilenko.

Ippolitov-Ivanovin tuotannossa on Rimski-Korsakovin sävellysten lisäksi vaikutteita muun muassa kansanmusiikista, varsinkin georgialaisesta. Hänen tunnetuimpiin orkesteriteoksiinsa kuuluu muun muassa sarja *Kaukasialaisia kuvia* (*Kavkazskije eskizy*) nro 1 op. 10 vuodelta 1894. Lisäksi hän viimeisteli Modest Musorgskin keskeneräistä oopperaa *Ženitban*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vapaasti käytettävissä olevia Ippolitov-Ivanovin partituureja Mutopia Project
* [Ippolitov-Ivanov, Michail Michailovitch,](https://en.wikisource.org/wiki/The_Encyclopedia_Americana_(1920)/Ippolitov-Ivanov,_Michail_Michailovitch) The Encyclopedia Americana (1920) (Wikiaineisto)
Laulava muukalainen

**Laulava muukalainen** on Jarkko Even taiteilijanimellä Eve julkaistu sooloalbumi vuodelta 1986. 

Albumi julkaistiin alun perin vinyylilevynä, kasettina ja CD-levynä. *Laulava muukalainen* oli yksi ensimmäisiä CD-muodossa julkaistuja suomalaisia albumeja. Albumista julkaistiin uusi digitaalisesti remasteroitu CD-painos vuonna 2002.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Bonuskappale
# (vain vuoden 1986 CD-painoksella)

## Muusikot
* Jarkko Eve – laulu, kitara
* Hombre Lampinen – kitara
* Stenu Määttänen – basso
* Mauri "Ming" Sumén – koskettimet
* Edu Kettunen – taustalaulu
* Kim Lönnholm – taustalaulu
* Marko Kainulainen - rummut
* Miri Miettinen - rummut

### Tuotanto
* Dan Tigerstedt – tuottaja ja äänittäjä
* Marjo Lehtosalo – valokuvat ja ulkoasu (layout)
* Äänitetty Takomo-studiolla Helsingissä maaliskuussa 1986.

## Lähteet
Saura (albumi)

**Saura** on Jarkko Even Eve-taiteilijanimellä julkaistu albumi vuodelta 1987. Järjestyksessään se on Even kolmas sooloalbumi.

Albumi julkaistiin vuonna 1987 vinyylilevynä, kasettina ja CD-levynä. *Saurasta* ei ole sittemmin otettu uusia painoksia. 

*Saura* poikkesi tyyliltään Even kahdesta aiemmasta albumista eikä sen musiikki ollut yhtä kaupallista.
Albumi ei ylittänyt kultalevyrajaa.

Albumi jäi Even viimeiseksi julkaisuksi 1980-luvulla. *Sauran* julkaisua seuranneen kiertueen jälkeen Eve laittoi soolouransa tauolle ja lähti Intiaan.
## Kappalelista
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Jarkko Eve – laulu, kitara, taustalaulu
* Markku Petander – kitara
* T. T. Oksala – kitara, syntetisaattori
* Jari Paulamäki – basso
* Vesa-Matti Loiri – huilu (5)
* Pepe Ahlqvist – huuliharppu (8, 9)
* Kai Koski – rummut
* Pekka Tyni – koskettimet
* Marko Kataja – koskettimet
* Edu Kettunen – taustalaulu (1, 4)
* Kim Lönnholm – taustalaulu
* Dan Tigerstedt – taustalaulu (2)

## Lähteet
Kuun poika Luca

**Kuun poika Luca** on Jarkko Even Eve-taiteilijanimellä julkaistu studioalbumi vuodelta 1995. Kyseessä on Even neljäs ja toistaiseksi viimeisin sooloalbumi.

*Kuun poika Luca* julkaistiin CD-levynä ja kasettina.

Albumin myyntiluvut jäivät vaatimattomiksi eikä se ylittänyt kultalevyrajaa. Eve on myöhemmin arvellut heikon myynnin johtuneen siitä, ettei suomenkielinen rock ollut suuressa suosiossa albumin julkaisun aikaan.

## Kappalelista
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Jarkko Eve – laulu ja kitarat
* Satu Pohja – taustalaulut (”Kuningatarääni”)
* Sami Ruusukallio – bassokitara ja taustalaulu
* Ari Toikka – rummut

### Tuotanto
* Hombre Lampinen – äänittäjä
* Dan Tigerstedt – äänittäjä, miksaaja ja toinen tuottaja
* Jarkko Eve – tuottaja
* Riitta Sourander – kannen valokuva
* Marika Vapaavuori – muut valokuvat
* Pauli Saastamoinen – CD-levyn masterointi
* Jani – kannen ulkoasu (layout)

Lähde: 

## Lähteet
Rankkasateessa

**20 suosikkia – Rankkasateessa** on Jarkko Even kokoelmalevy vuodelta 1998. Se sisältää musiikkia hänen neljältä studioalbumiltaan vuosilta 1985–1995. Kokoelmalevy ei sisältänyt yhtäkään uutta levytystä.

## Kappalelista
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Tuotanto
* CD-levyn masterointi: Finnvox-studiot, Minerva Pappi
* Kokoelmalevyn ulkoasu: LaSai Oy

## Katso myös
* 20 suosikkia -sarjan muut levyt

## Lähteet
Eve (albumi)

**Eve** on Jarkko Even taiteilijanimellä Eve julkaisema debyyttialbumi vuodelta 1985.

Albumia on myyty 26 500 kappaletta. Se on Even sooloalbumeista ainoa, joka on ylittänyt kultalevyrajan.

## Taustaa

Jarkko Eve oli edellisenä vuonna tullut tunnetuksi Dingon bassokitaristina. Eve soitti bassokitaraosuudet yhtyeen esikoisalbumilla *[[Nimeni on Dingo]]*. Albumilla oli mukana Even laulama kappale ”Lähden taas”, jonka Eve oli myös säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut.

Eve erosi Dingosta heinäkuussa 1984 ja lähti soolouralle. Syynä oli musiikilliset erimielisyydet Even ja Neumannin välillä. Neumannin tavoin myös Eve halusi olla esillä ja laulaa kappaleita. Even mukaan soolouralle lähtö tapahtui luontevasti, sillä hänellä oli materiaali valmiina tulevaa soololevyä varten.

## Painokset
Albumi julkaistiin vuonna 1985 vinyylilevynä ja C-kasettina. Vuonna 2002 albumista julkaistuun digitaalisesti remasteroitu CD-painos.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Muusikot
* Jarkko Eve – laulu, basso, kitarat
* Miri Miettinen – rummut
* Ming Sumen – kosketinsoittimet, saksofoni, oboe
* Dave Lindholm – kitarasoolo (kappaleet 7 ja 8)
* Pave Maijanen – taustalaulu

## Lähteet
* 

### Viitteet
Gorky Park

**Gorky Park** () on venäläinen rock-yhtye, jonka kulta-aika sijoittuu vuosille 1989–1998. Yhtye on tähän asti julkaissut yhteensä neljä albumia. Gorky Park oli 1990-luvulla hyvin suosittu Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Gorky Park tunnetaan venäläisten stereotyyppien, kuten perinteisten venäläisten vaatteiden, balalaikan muotoisen kitaran sekä moukarin ja sirpin logossaan käytöstä.

## Kokoonpano
* Nikolai Noskov
* Aleksei Belov
* Aleksandr Minkov
* Jan Janenkov
* Aleksandr Lvov

## Diskografia
### Albumit
**[[Gorky Park (albumi)|Gorky Park]]* (1989)
**[[Moscow Calling]]* (1992)
**[[Stare]]* (1996)
**[[Protivofazza]]* (1998)
**Moscow Calling* (remasteroitu) (2008-2009?)

### Kokoelmat
**Легенды Русского Рока (Legend of Russian Rock)* (1996)

## Aiheesta muualla

* Yhtyeen virallinen kotisivu
Alkyone

**Alkyone** tai **Halkyone** (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa tuulten hallitsijan Aioloksen ja Enareten tytär. Hän meni naimisiin Keyksin, Hesperoksen pojan kanssa.

Alkyone ja Keyks elivät onnellisina yhdessä Trakhiissa, jopa niin onnellisina, että he vertasivat itseään Zeukseen ja Heraan. Tämä suututti Zeuksen, ja kun Keyks lähti merelle, jumala iski alukseen vasamallaan tappaen tämän. Keyksin haamu, itse asiassa unien jumala Morfeus ilmestyi Alkyonelle kertoen mitä hänelle oli tapahtunut, ja suruissan Alkyon heittäytyi mereen. Myötätunnosta jumalat muuttivat heidät molemmat jäälinnuiksi (); tämä lintu yhdistetään usein kuningaskalastajaan.

Koska Alkyone pesi meren äärellä, tuulen nostama aallokko esti häntä hautomasta muniaan. Hänen isänsä Aiolos pidättäytyi puhaltamasta tuulia viikon ajaksi joka vuosi ennen talvipäivänseisausta, jotta hänen tyttärensä pesintä onnistuisi. Tarina selittää sanan alkuperän termille "jäälinnun päivät" (kreikaksi *Halkyonia*), joka tarkoittaa ensisijaisesti tätä tyvenen jaksoa, jolloin talvimyrskyjä ei koskaan esiinny, mutta myös yleensäkin rauhallista aikaa.

## Alkyone, Atlaksen tytär
**Alkyone** oli myös Atlaksen ja Pleionen tytär, plejadi. Orionin yritettyä ahdistella sisaruksia, Zeus muutti heidät tähdiksi tyynnytelläkseen heidän isäänsä; heidät voidaan edelleen nähdä taivaalla Seulasten tähtijoukkona.

## Lähteet
Australian vihreät

**Australian vihreät** () on vihreää ideologiaa Australiassa edustava poliittinen puolue.

Australian vihreiden juuret ovat vuonna 1972 perustetussa United Tasmania Groupissa, jota pidetään maailman ensimmäisenä vihreänä puolueena. Puolue nykyisellään on perustettu 1992, ja sillä on yhdeksän paikkaa nykyisessä 76-jäsenisessä senaatissa:

* Bob Brown (s. 1944, Tasmania 1996–)
* Richard Di Natale (s. 1970, Victoria 2011–)
* Sarah Hanson-Young (s. 1981, Etelä-Australia 2008–)
* Scott Ludlam (s. 1970, Länsi-Australia 2008–)
* Christine Milne (s. 1953, Tasmania 2005–)
* Lee Rhiannon (s. 1951, Uusi Etelä-Wales 2011–)
* Rachel Siewert (s. 1961, Länsi-Australia 2005–)
* Larissa Waters (s. 1977, Queensland 2011–)
* Penny Wright (s. 1961, Etelä-Australia 2011–)

Australian vihreiden puoluejohtaja huhtikuusta 2012 alkaen on Christine Milne sen jälkeen, kun puoluetta 16 vuoden ajan johtanut Bob Brown ilmoitti jäävänsä eläkkeelle. Puolueen varapuheenjohtajaksi Christine Milnen tilalle valittiin kansanedustaja Adam Bandt.

Vuoden 2010 parlamenttivaaleissa vihreät lisäsivät edustustaan senaatissa yhdeksään paikkaan ja saivat ensimmäisen kansanedustajansa parlamentin alahuoneeseen. Lakimies Adam Bandt valittiin vuonna 2010 kansanedustajaksi Melbournen vaalipiiristä, jota Australian työväenpuolue oli pitänyt hallussaan vuodesta 1906 alkaen. Vuoden 2022 edustajainhuoneen vaaleissa puolue nosti paikkamääränsä neljään.

## Lähteet
* The Australian Greens: History 
* Australian parlamentti: Senaattorit

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Oudenaarde

**Oudenaarde** () on kunta Itä-Flanderin provinssissa, Belgiassa. Vuoden 2017 alussa siellä oli 30&nbsp;972 asukasta. Kunnan pinta-ala on 68,06 neliökilometriä.

## Kuuluisia asukkaita
* Adriaen Brouwer, taidemaalari
* Rose Blancquaert-Merckx, panimomestari

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin kotisivut
Me hirviöt (televisiosarja)

**Me hirviöt** () on vuosina 1964–1966 CBS-televisioyhtiölle tuotettu yhdysvaltalainen 70-osainen tilannekomediasarja. Mustavalkoinen sarja kertoo omakotilähiössä goottilaisessa kartanossaan asuvasta, kuuluisia elokuvahirviöitä muistuttavasta Munsterien perheestä. Aikaisemmin sarjan suomennosnimi oli *Mitäs me Hirviöt*. ABC-televisioyhtiö tuotti samoihin aikoihin *[[The Addams Family (vuoden 1964 televisiosarja)|The Addams Family]]* -sarjan, jossa on paljon samoja piirteitä.

## Sarjan päähenkilöt
*Herman Munster (Fred Gwynne) – Frankensteinin hirviötä muistuttava perheen isä
*Lily Munster (Yvonne De Carlo) – hiuksensa alaskammannutta Frankensteinin morsianta muistuttava perheen äiti, tyttönimeltään Dracula
*Eddie Munster (Butch Patrick) – Hermanin ja Lilyn poika, ihmissusi
*Isoisä (Al Lewis) – Lilyn isä Sam Dracula, vampyyri ja hullu tiedemies
*Marilyn Munster (Beverley Owen, myöhemmin Pat Priest) – Lilyn sisarentytär, perheen ainoa ei-hirviömäinen jäsen. 

## Katso myös

* Luettelo televisiosarjan Me hirviöt hahmoista
Luoma-ahon nuorisoseura

**Luoma-ahon Nuorisoseura r.y.** Alajärvellä Luoma-ahon kylässä toimiva nuorisoseura. Yhdistys kuuluu jäsenenä Etelä-Pohjanmaan Nuorisoseuraan. Yhdistyksen puheenjohtajana on Merja Hannulabacka-Mäki ja sihteerinä Mika Korkea-aho.

## Historiaa
Yhdistyksen juuret ulottuvat vuonna 1912 Luoma-ahon kylään perustettuun lukurenkaaseen. Jo 1914 lukurengas muutettiin kirjastoseuraksi, jonka nimeksi tuli Luoma-ahon kylän kirjastoseura. Kirjastoseura liittyi jäseneksi Suomen Kirjastoseuraan. Varsinainen nuorisoseura perustettiin 1920 nimellä Luoma-ahon nuorisoseura. Nuorisoseura liittyi jäseneksi Etelä-Pohjanmaan Nuorisoseuraan ja myös Lappajärven aluepiiriin.

Yhdistys oli valtakunnallisesti esillä julkisuudessa 1983, koska maatalousministeriö otti kielteisen kannan Luoma-ahon nuorisoseuran ja Luoma-ahon maamiesseuran yhteisesti järjestämien kesäjuhlien sianjuoksukilpailu-tapahtumaan sioille aiheutuvan kohtuuttoman rasituksen vuoksi. Vastaava kilpailu oli järjestetty jo edellisenä vuonna, ja se oli ollut jo silloin yleisömenestys. Sianjuoksukilpailu kuitenkin pidettiin, eikä siitä jälkikäteen aiheutunut järjestäjille oikeudellisia seuraamuksia. Tapahtumaan osallistui lähes 5000 katsojaa ja järjestäjät saivat näin tapahtumasta tuloja toiminnalleen muutamien seuraavien vuosien aikana. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Luoma-ahon kylän kotisivut
PlayStation Home

**PlayStation Home** (Home™) oli Sonyn kehittämä 3D-virtuaalimaailma yhteisöpalvelu PlayStation 3 -pelikonsolille.Sitä pidettiin alun perin kopiona Second Life pelistä, mutta siitä puuttui mahdollisuus käyttäjien luomaan sisältöön.  Se oli osa PlayStation Networkia. Palvelun julkinen betatestaus  alkoi 11. joulukuuta 2008 eli se oli vapaassa testikäytössä.  
 
Kuten virtuaalimaailmapeleissä yleensä  käyttäjä pystyi luomaan pelikonsolilleen avatarin eli virtuaalihahmon. Hahmon mukana tuli oma huone, jota pystyi sisustamaan erilaisista saavutuksista saaduilla esineillä. Käyttäjät pystyivät puolestaan keskustelemaan ja kiertämään palvelun virtuaalimaailmoja keskenään.

Palvelusta pystyi suoraan siirtymään peleihin, joka mahdollisti turnausten ja muiden tapahtumien järjestämisen ystävien kanssa.

Palvelu esiteltiin Game Developers Conferencessa 7. maaliskuuta 2007. Se oli ilmainen ja sen asennuspaketin piti olla alle puolen gigatavun kokoinen. Home tuli ladattavaksi PlayStation 3:n käyttöjärjestelmäpäivityksen mukana.

Vuoden 2007 E3-pelitapahtumassa Homesta kerrottiin lisätietoa. Vaatevalikoimasta tuli runsas ja palvelun sisäisiin televisioihin pystyi pistämään pyörimään minkä tahansa videon tai pelin, jonka muut näkivät.

PlayStation Homessa oli myös paljon maksullista sisältöä. Käyttäjä pystyi vierailemaan pelin sisäisessä kauppakeskuksen (Shopping Centre) eri kaupoissa joissa oli myynnissä vaatteita ja huonekaluja, jota voi käyttää.

PlayStation Home suljettiin 1. huhtikuuta 2015, joten palvelua ei voi enää käyttää.
## Lähteet

 
## Aiheesta muualla
* Playstation Homen betatesti (virallinen sivusto) - arkistoitu archive.org
*PlaystationHome.com (epävirallinen sivusto) - arkistoitu archive.org
Petsamo (täsmennyssivu)

**Petsamo** tarkoittaa seuraavia asioita:
* Petsamo, maantieteellinen alue Venäjällä, entinen Suomen kunta (1920–1944)
* Petsamo, Petsamon kunnan Trifonan kylän virallinen nimi vuoden 1930 uuden kyläjaon mukaan
* Petsamo, nykyinen kunta ja sen keskustaajama Petsamon piirissä Venäjällä
* Petsamo, kaupunginosa Tampereella
* Petsamo, kaupunginosa Lahdessa
* Petsamo, kaupunginosa Riihimäellä
* Petsamon piiri, hallintopiiri Murmanskin alueella Venäjällä
* Petsamon lääni, yksi Suomen lääneistä vuonna 1921
* Oy Petsamo Ab, Suomessa Petsamon kalastuksen ja elintarvikehuollon kehittämiseksi 1921–1926 toiminut valtionyhtiö
* S/S Petsamo, vuonna 1940 upotettu suomalainen höyrylaiva, joka oli toiminut sillinpyyntilaivaston emäaluksena Islannin vesillä

## Katso myös
* Petsamon Sanomat, vuonna 1929 Petsamossa ilmestynyt sanomalehti
Marit Bergman

**Liv-Marit Bergman** (s. 21. toukokuuta 1975) on ruotsalainen muusikko. Bergman on julkaissut kolme sooloalbumia, jotka ovat menestyneet erinomaisesti hänen kotimaassaan. 1990-luvulla Bergman soitti riot grrl punk -yhtye Candysuckissa. Lisäksi hän on esiintynyt ja levyttänyt muutamissa muissa musiikkiprojekteissa. Bergman on kotoisin Rättvikistä, mutta asuu nykyään Tukholmassa.

Marit Bergmanin soolodebyyttialbumi *3.00 A.M. Serenades* julkaistiin vuonna 2002 hänen oman levy-yhtiönsä Sugartoy Recordingsin kautta. Kriitikot ylistivät albumia ja BMG julkaisi sen uudelleen seuraavana vuonna. Bergman palkittiin vuoden naisartistina P3 Guld -gaalassa 2003.

Toinen albumi *Baby Dry Your Eye* ilmestyi maaliskuussa 2004. Se nousi suoraan Ruotsin albumilistan ykköseksi ja sai myös suurta suosiota kriitikoilta. Bergman sai viisi Grammis-ehdokkuutta ja voitti kaksi sarjaa: vuoden säveltäjä ja vuoden naisartisti. Lisäksi hän sai kaksi P3 Guld -palkintoa: vuoden naisartisti ja ”Guldmicken” eli vuoden live-esiintyjä.

Vuonna 2005 julkaistiin live-DVD *Live at Rival*. Kolmas sooloalbumi *I Think It's a Rainbow* julkaistiin syyskuussa 2006. Tammikuussa 2007 *Elle*-lehti valitsi Bergmanin vuoden parhaiten pukeutuvaksi naiseksi.

Suomessa Bergman on konsertoinut kolmesti: The Cardigansin lämmittelijänä vuonna 2003, Tavastia-klubilla syksyllä 2006 sekä Pietarsaaressa kesällä 2007.

Bergman on aiemmin ollut toimittajana *Darling*-aikakauslehdessä. Lisäksi hän on kirjoittanut kirjaan *Pilluparvi* artikkelin tyttöbändeistä.

## Diskografia
### Albumit

* 
* 
* 
* 
* 

### EP:t
* 
* 
* 

### Singlet

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### DVD:t
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Marit Bergmanin kotisivut  
* 
*
Pavilijonki

**Pavilijonki** [sic] (*The Pavilion*) on C. Grant Mitchellin ohjaama western-elokuva, joka julkaistiin suoraan videolle vuonna 2004. Elokuvan pääosissa näyttelevät Craig Sheffer, Patsy Kensit, Richard Chamberlain ja Daniel Riordan.

## Näyttelijät

## Lähteet
Belgian Grand Prix 1996

**Belgian Grand Prix 1996** oli Formula 1 -sarjan historian 594. osakilpailu, joka ajettiin 25. elokuuta 1996 Spa-Francorchampsin radalla. Kilpailun voitti Ferrari-kuljettaja Michael Schumacher.

## Aika-ajo

## Kilpailun tulokset

## Merkkipaaluja

*Damon Hill ylitti 300 MM-pisteen rajan

### Johtokierrokset

## MM-tilanne -kuljettajat

### Valmistajien MM-tilanne

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kuvia kilpailusta
City-Center

**City-Center** oli Viljo Revellin vuosina 1958–1960 Helsinkiin laatima yleissuunnitelma, joka käsitti kokonaisuudessaan Kaivokadun, Keskuskadun ja Aleksanterinkadun rajaaman korttelin. Tarkoitus oli luoda yhtenäinen arkkitehtoninen ja toiminnallinen kokonaisuus. Revellin kuoltua 1964 Heikki Castrén jatkoi City-Centerin suunnittelutyötä.

Suunnitelman toteuttaminen täydellisenä olisi edellyttänyt vanhan rakennuskannan purkamista ja näin ollen merkittäviä kaupunkikuvallisia muutoksia. Suunnitelmasta toteutettiin vain 1967 valmistunut Makkaratalo Kaivokadun ja Keskuskadun kulmaan. Siinä on nykyisin Citycenter-niminen kauppakeskus. Tontilta purettiin Theodor Höijerin 1870 suunnittelema kulmatalo, Skohan talo, jossa aikoinaan oli toiminut Suojeluskuntain kauppa Oy, sekä pieni yksikerroksinen liikerakennus Keskuskadulta. Muita suunnitelman purettavaksi edellyttämiä, mutta siltä välttyneitä rakennuksia ovat Tallbergin talo (1899) Aleksanterinkatu 21:ssä ja Hermeksen talo (1898) Aleksanterinkatu 19:ssä, Keskuskadun kulmassa. 

## Lähteet
*http://www.hel2.fi/ksv/hela/Kaupunkisuunnittelulautakunta/Esityslistat/050520114.htm
Keltarintavireo

**Keltarintavireo** (*Vireo flavifrons*) on amerikkalainen varpuslintu. Lajin kuvaili ja nimesi Louis Jean Pierre Vieillot 1808.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 14 cm ja paino 15–21 g. Rinta ja kurkku ovat keltaiset, pää ja niska oliivinvihreät, vatsa valkoinen ja yläpuoli harmaan, mustan ja valkoisen kirjava. Tummalla siivellä on kaksi valkoista siipijuovaa. Silmän ympärillä on keltainen rengas. Nokka on tumma ja kerttumaisen voimakas. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Koiras laulaa myös talvehtimisalueella.

## Esiintyminen
Kanadan eteläisemmistä osista läpi Yhdysvaltain itäisen puoliskon Meksikonlahdelle saakka. Lajin kanta on elinvoimainen ja maailman populaation koko on noin 1,4 miljoonaa yksilöä. Laji on muuttolintu, joka talvehtii Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan koillisosassa. Vähäinen osa talvehtii Floridassa. Laji on tavattu myös Euroopassa.

## Elinympäristö
Pesimäaikana erityyppiset metsät, pääasiassa sekametsät. Talvehtimisseuduilla trooppiset sademetsät 1&nbsp;800 metrin korkeuteen saakka.

## Lisääntyminen
Pesä on puussa usein melko korkealla, jopa 15 metrin korkeudella, ja se on oksanhaaraan ripustettu kasvinosista rakennettu malja. Munia on 3–5, tavallisesti 4.

## Ravinto
Syö hyönteisiä, hämähäkkejä ja muita pieniä selkärangattomia. Syksymmällä syö myös marjoja ja hedelmiä.

## Lähteet
* Harrison, Colin & Greensmith, Alan 2002: Koko maailman linnut. – WSOY. Helsinki.
* Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto - Maailman linnut. Otava. Italia. 
* All about Birds

### Viitteet
Lot-et-Garonne

**Lot-et-Garonne** on departementti Lounais-Ranskassa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se on saanut nimensä Garonne- ja Lotjokien mukaan. Departementti koostuu neljästä arrondissementista, 40 kantonista ja 319 kunnasta. Sen pinta-ala on 5&nbsp;361 neliökilometriä ja siellä on 322&nbsp;283 asukasta (vuonna 2006).

Lot-et-Garonne on yksi Ranskan 83:sta alkuperäisestä departementista, jotka perustettiin Ranskan vallankumouksen jälkeen vuonna 1790.

## Katso myös
* Luettelo Lot-et-Garonnen kunnista

## Lähteet
National Medal of Arts

**National Medal of Arts** (suomennettuna *Kansallinen taidemitali*) on Yhdysvaltain kongressin vuonna 1984 luoma palkinto, jolla kunnioitetaan taiteen alalla menestyneitä yhdysvaltalaisia. Palkinnon saajat valitsee liittovaltion kulttuuritukivirasto National Endowment for the Arts ja sen myöntää seremoniallisesti Yhdysvaltain presidentti.

Runoilija Adrienne Rich kieltäytyi vuonna 1997 *National Medal of Artsista* poliittisista syistä.

Mitalin on suunnitellut kuvanveistäjä Robert Graham. 

## Katso myös
*Luettelo National Medal of Arts -palkinnon saaneista
Reijo Jokela

**Reijo Jokela** on suomalainen korkeushyppyvalmentaja. Hän on valmentanut muun muassa Oskari Fröséniä, Mikael Rajalaa, Niko Kyyhkystä, Mika Hietaniemeä, Reetta Kalliota ja Eleriin Haasia.
The Gift – Enne

**The Gift – Enne** on Sam Raimin ohjaama elokuva. Elokuva on yliluonnollisia aineksia sisältävä jännityselokuva. Päähenkilö Annie Wilson (Cate Blanchett) sekaantuu murhamysteeriin, kun hän todistaa rikoksen ennustajan kyvyillään.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
*
Henriikka

**Henriikka** ja *Henrika* ovat naisen etunimiä, Henrik-nimen naispuolisia vastineita. Henriikka on nimen suomenkielinen muoto, useissa muissa kielissä on käytössä muoto Henrika tai Henrica. Henriikan nimipäivä on Suomessa suomenkielisessä kalenterissa 19. tammikuuta samoin kuin Henrikinkin, ja sama päivä on myös suomenruotsalaisessa kalenterissa Henrikan nimipäivä. Ennen vuotta 2010 Henriikan nimipäivä oli päivää myöhemmin, 20. tammikuuta.

Suomessa nimi Henriikka on 1900-luvun alusta tammikuuhun 2026 mennessä annettu 6&nbsp;333 ja Henrika 1&nbsp;574 henkilölle, jotka kaikki ovat naisia. Nimestä ovat kehittyneet etunimet Henna, Henni ja Riikka.

## Tunnettuja Henriikkoja ja Henrikoja
* Henriikka Harinen (s. 1997), suomalainen pesäpalloilija
* Henriikka Hietaniemi (s. 1987), suomalainen taitoluistelija
* Henriikka Järvi (s. 2002), salibandyn pelaaja
* Henriikka Könönen (s. 1997), suomalainen seiväshyppääjä
* Henriikka Parpala (s. 1998), suomalainen pituushyppääjä
* Henriikka Rönkkönen (s. 1984), suomalainen kirjailija ja bloginpitäjä
* Henriikka Salo (s. 1964), suomalainen näyttelijä
* Henriikka Tavi (s. 1978), suomalainen kirjailija
* Henriikka Vähäuski (s. 2002), suomalainen koripalloilija
* Henrika Andersson (s. 1965), suomalainen näyttelijä
* Henrika Wilhelmina Bähr, *Mimmi Bähr* (1844–1923), suomalainen keksijä ja kaunokirjoitustaidon kehittäjä
* Henrika de Kermadec, suomalainen kirjailija, muusikko ja lauluntekijä
* Henrika "Henriette" Leijel (1830–1904), ruotsalais-suomalainen pianisti
* Henrika Maikola (s. 2003), suomalainen salibandyn pelaaja
* Henrika Parviainen (s. 1997), suomalainen kilpakävelijä 
* Henrika Ringbom (s. 1962), suomalainen kirjailija
* Henrika Tandefelt (s. 1972), suomalainen historiantutkija

## Lähteet
Duncan Hunter

**Duncan Lee Hunter** (s. 31. toukokuuta 1948) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän on edustanut Kaliforniaa edustajainhuoneen jäsenenä vuodesta 1981. Hän on toistuvasti äänestänyt NAFTAn kansainvälisiä vapaakauppasopimuksia vastaan. Hänen vaikutuksestaan Yhdysvaltain-Meksikon rajalle on alettu rakentaa turva-aitaa laittoman maahanmuuton rajoittamiseksi.

Hän pyrki republikaanipuolueen presidenttiehdokkaaksi vuoden 2008 vaaleihin, mutta ei saanut riittävää kannatusta ensimmäisissä esivaaleissa ja lopetti kampanjan Nevadan esivaalien jälkeen. Hän ilmoitti tukevansa Mike Huckabeeta.

## Elämä
Hunter osallistui Vietnamin sotaan vuosina 1969–1971. Hän valmistui lakimieheksi 1976. Hunterin jäätyä eläkkeelle hänen poikansa, Duncan D. Hunter, joka palveli Yhdysvaltain merijalkaväen upseerina Irakin sodassa, asettui ehdolle samasta vaalipiiristä 2008 kongressivaaleissa ja tuli valituksi.

## Poliittinen ura
Hunter vastustaa aborttia ja alkion kantasolujen käyttöä lääketieteessä. Hän vastustaa aikataulun asettamista joukkojen vetämiselle Irakista. Hän on ilmoittanut kannattavansa taktisten ydinaseiden käyttöä Iranin ydinkriisin ratkaisemiseksi, mikäli muut vaihtoehdot ovat käytetyt.

Hunter ilmoitti 30. lokakuuta 2006 hakevansa republikaanien presidenttiehdokkuutta 2008 presidentinvaaleissa. Hän sai kannatusta joissakin piirikunnissa eri puolilla maata, mutta jäi valtakunnallisesti suhteellisen tuntemattomaksi ja lopetti kampanjoinnin tammikuussa 2008.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Viralliset vaalisivut
*http://www.house.gov/hunter/