Pietari I Julma

**Pietari I Julma** (esp. *Pedro I, el Cruel*); (30. elokuuta 1334 Burgos – 23. maaliskuuta 1369, Montiel, Ranskan kuningaskunta) oli Kastilian ja Leónin kuningas vuosina 1350–1369. 

## Suku
Hänen vanhempansa olivat Kastilian kuningas Alfonso XI ja Portugalin prinsessa María de Portugal (1313–1357), joka oli Portugalin kuningas Afonso IV:n ja Kastilian prinsessa Beatrizin tytär. Hän oli heidän kahdesta tai kolmesta pojastaan ainoa aikuiseksi asti elänyt.

Hänen isällään Alfonso XI:llä ja tämän rakastajatar Leonór de Guzmán y Ponce de Leónilla (1310–1351) oli kymmenen aviotonta lasta, ja nämä sisarukset tulivat aiheuttamaan surua ja sekasortoa Pietari I:n valtakaudella. Hänen avioton velipuolensa oli hänen seuraajansa Henrik II Äpärä.

## Kuningas
Hän seurasi isäänsä Alfonso XI:tä kuninkaana 15-vuotiaana, ja Ranskan kuningas Jean II näki mahdollisuuden pakottaa Kastilia sotilasliittoon Englantia vastaan. Liitto solmittiin vuonna 1352.

Pietari kohtasi heti joukon aviottomia velipuolia, joita johti kreivi Henrik de Trastámara (Henrik II Äpärä). Saadakseen tukea hän julisti itsensä magnaattien etuoikeuksien puolustajaksi valtakunnan ja kruunun kasvavaa valtaa vastaan. Johdettuaan useita kapinoita, jotka Pietari joukkoineen murskasi voimalla, Henrikin ei onnistunut saavuttaa kansasuosiota ja hän pakeni Ranskaan vuonna 1356 sekä tarjoutui palvelemaan Ranskan kruunua veljeään vastaan.

Pietari I:n noustua valtaan leskikuningatar María de Portugal vangitutti ja teloitutti miehensä rakastajatar Leonór de Guzmánin vuonna 1351. Teko suututti Leonór de Guzmánin aviottomat lapset, joista vanhin Henrik de Trastámara nosti kapinalipun kuningasta vastaan.

Ranskan ja Kastilian välinen liitto rikkoontui, ja Pietari I asettui satavuotisessa sodassa englantilaisten puolelle ja haki liittolaista Gascognea hallussaan pitäneestä Edvard Mustasta prinssistä, Englannin kuningas Edvard III:n pojasta. Englantilaisten tuella Pietari I voitti ranskalaisten avustaman velipuolensa Henrik de Trastámaran, mutta kun Pietari ei halunnut maksaa luvattua summaa Mustalle prinssille, prinssi liittyi ranskalaisten puolelle ja Pietari I jäi lopulta tappiolle.

Vuosina 1356–1366 Pietari kävi katkeraa sotaa Aragonian kuningaskuntaa vastaan, jonka kuningas Pietari IV oli Henrikin tukija. Pietarin joukot saavuttivat monia voittoja Aragonia vastaan, eikä Henrik de Trastámaran propaganda heikentänyt kastilialaisten uskollisuutta tätä kohtaan. Pelastaakseen Aragonian valtauksen Ranskan kuningas Kaarle V, paavi Urbanus V ja Aragonian kuningas Pietari IV maksoivat vuonna 1365 belgialaisen sotapäällikkö Bertrand du Guesclinin johtamille ranskalaisille palkkasotureille, jotka tulivat Espanjaan ja kukistivat Pietarin joukot ja korvasivat tämän Henrikillä Kastilian hallitsijana. Tänä aikana hän myös määräsi kolme aviotonta velipuoltaan surmattaviksi.

Pietari pakeni Gascogneen ja pyysi Englannilta apua 22. kesäkuuta 1362 solmitun Anglo-Kastilian liiton perusteella. Edvard Musta prinssi syrjäytti Henrik de Trastámaranin joukot ja heidän ranskalaiset liittolaisensa Nájerassa 3. huhtikuuta 1367, ja Pietari palasi hallitsijaksi. Kaarle V lähetti Henrikin takaisin Espanjaan lisää ranskalaisia ​​joukkoja, ja siitä seurasi pitkä sisällissota. Lopulta Pietarin joukot voitettiin Montielissa ja velipuoli Henrik murhasi hänet omakätisesti.

## Avioliitto
Osana liittoa Ranskan kanssa Pietari pakotettiin avioituimaan vuonna 1353 ranskalaisen prinsessa Blanche de Bourbonin (1339–1361), Bourbonin herttua Pierre I:n ja Isabelle de Valois'n tyttären kanssa, vaikka hän oli jo rakastunut María de Padillaan (k. 1361), jonka oli määrä jäädä hänen rakastajattarekseen ja josta kenties tulisi hänen laillinen puolisonsa. Hän hylkäsi Blanchen heti vihkimisen jälkeen. Kuningatar Blancan Pietari I sulki Toledon linnaan, eivätkä aviopuolisot nähneet enää koskaan toisiaan. Tämä johti siihen että Ranskan ja Kastilian välinen valtioliitto rikkoutui.

## Jälkeläiset
Suhteesta rakastajatar María Díaz de Padillan (n. 1334–1361) kanssa:

* Beatriz (1353–1369), nunna Santa Claran luostarissa Tordesillasissa
* Constanza (1354–1394), avioitui 1371 Lancasterin herttua John of Gauntin kanssa, joka oli Englannin kuningas Edvard III:n poika, heidän tyttärensä oli Kastilian kuningatar Catalina de Lancaster
* Isabel (1355–1392), avioitui 1372 Yorkin herttua Edmund of Langleyn kanssa, joka oli Englannin kuningas Edvard III:n poika; Isabelin uskottomuuden vaivaamassa liitossa syntyi kolme lasta.
* Alfonso (1359–1362), Kastilian *infante*. Pietari pakotti *cortesin* eli säätykokouksen tunnustamaan Alfonson lailliseksi perilliskseen 29. huhtikuuta 1362. Alfonso, joka oli erittäin sairas lapsi, kuoli kuitenkin kolmivuotiaan, vain kuukausia kruununprinssiksi tunnustamisensa jälkeen.

Suhteesta Juana de Castron kanssa:

* Juan (1355–1405), naimisissa doña Elvira de Erilin kanssa, heillä oli jälkeläisiä.

Suhteesta María de Henestrosan, María de Padillan serkun kanssa:

* Fernando de Castillo (1361–1362)

Suhteesta Isabel de Sandovalin, poikansa Alfonson lapsenhoitajan kanssa:

* Sancho de Castillo (1363–1371)
* Diego de Castillo (1365–1440), jonka pojanpoika Pedro de Castilla y Fonseca "el mozo" oli Portugalin kuningatar Joanan rakastaja.

Suhteesta Teresa de Ayalan, Pero López de Ayalan veljentyttären kanssa:

* María de Castillo, joka teki äitinsä kanssa pitkän uran Santo Domingo el Realin dominikaaniluostarissa Toledossa ja piti yllä kirjeenvaihtoa Trastámara suvun kanssa.

## Perintö
Pietari I Julmaa seurasi valtaistuimelle velipuoli Henrik de Trastámara, hallitsijana Henrik II Äpärä (1369–1379). Pietari I:n ja Maria de Padillan tytär prinsessa Constanza avioitui Lancasterin herttua John of Gauntin kanssa. Heidän tyttärensä Catalina de Lancaster nai Henrik II Äpärän pojanpojan Henrik III:n, mikä yhdisti Pietari I Julman ja hänen velipuolensa Henrik II Äpärän sukuhaarat.

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet