open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Karl Schnabl

**Karl Schnabl** (s. 8. maaliskuuta 1954 Villach, Kärnten) on itävaltalainen mäkihypyn olympiavoittaja. Schnablin uran menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1970-luvun puoliväliin, jolloin hän oli lajissaan maailman huipulla.

Schnabl voitti talven 1974–1975 Keski-Euroopan mäkiviikolla kolme osakilpailua mutta epäonnistui ensimmäisessä osakilpailussa Obertsdorfissa ja sijoittui kokonaispisteissä kolmanneksi. Seuraavana talvena hän oli mäkiviikon kokonaispisteissä toinen. Hänen ensimmäinen arvokisamitalinsa oli pronssi lentomäen MM-kisoista Kulmista vuonna 1975. 

Innsbruckin olympialaisissa 1976 Schnabl voitti kultaa suurmäestä ja saavutti normaalimäestä pronssia. Lahden MM-kisoissa 1978 hän sijoittui normaalimäessä neljänneksi mutta ei loukkaantumisen vuoksi pystynyt osallistumaan suurmäen kilpailuun.

Schnabl voitti mäkikilpailun Salpausselän Kisoissa vuosina 1975 ja 1976 sekä Holmenkollenilla vuonna 1976.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Vladimir Belousov

**Vladimir Pavlovitš Belousov** (, s. 14. heinäkuuta 1946 Seuloskoi, Leningradin alue, Neuvostoliitto) on venäläinen, Neuvostoliittoa edustanut mäkihyppääjä, jonka uran parhaat vuodet ajoittuivat 1960-luvun lopulle.

Grenoblen talviolympialaisissa 1968 Belousov voitti suurmäen olympiakultaa; hän voitti Tšekkoslovakian Jiří Raškan 1,9 pisteellä hypättyään molemmilla kierroksilla puoli metriä tätä pidemmälle. Belousov ei ollut kisoissa ennakkosuosikki; edellisissä Neuvostoliiton-mestaruuskilpailuissa hän oli sijoittunut vasta 16:nneksi. Olympialaisten pienen mäen kilpailussa Belousov sijoittui kahdeksanneksi. Vuonna 1968 Belousov voitti myös Holmenkollenin ja Ounasvaaran kisoissa. Seuraavana talvena hän voitti ainoan Neuvostoliiton-mestaruutensa. Vuonna 1970 hän sijoittui Vysoké Tatryn MM-kilpailujen pikkumäessä kuudenneksi sekä voitti Holmenkollenin ja Falunin kilpailut.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Hubblen luokittelu

**Hubblen järjestelmä** on galaksityyppien luokittelutapa, jonka keksi  Edwin Hubble vuonna 1926. Tätä luokittelua kutsutaan myös äänirautadiagrammiksi. Nimitys tulee luokittelun graafisesta ulkoasusta. Galaksityypit on jaoteltu seuraavasti:

* Elliptinen galaksi (E0–7): Omaa ellipsin muodon ja sen tähdet jakautuvat tasaisesti koko galaksin pinta-alalle. Koodinumero annetaan galaksin muodon mukaan. E0 galaksit ovat lähes pyöreitä, kun taas E7 galaksit ovat huomattavasti soikeampia. Numero kertoo kuitenkin vain galaksin leposuunnan avaruudessa eikä todellista muotoa.
*  Linssimäinen galaksi (S0–SB0): Omaa kiekkomaisen rakenteen ja sen keskellä on pallon muotoinen ulkonema molemmin puolin. Linssimäisellä galaksilla ei ole spiraalisia ominaisuuksia muodossaan.
*  Kierteisgalaksilla (Sa–d) on myös pallon muotoinen ydin ja sitä ympäröi galaksin ”kiekko”, joka koostuu spiraalimaisista galaksin osista. Osat lähtevät kiertymään ytimestä ja ne voivat olla joko todella tiheästi ytimen ympärillä (Sa), taikka löyhästi (Sc ja Sd). Myös jälkimmäisillä galaksityypeillä on keskuskohouma, mutta se ei ole niin merkittävä.
*  Sauvaspiraaligalakseja (SBa–d) on vastaavia tyyppejä, kuin kierteisgalaksilla, mutta olennainen ero löytyy galaksin keskustasta, missä spiraaliset osat keskustan ympäriltä lähtemisen sijaan lähtevätkin galaksin ”sauvan” päästä, joka on sen ydin. SBa – SBd kertoo jälleen, kuinka tiheästi tai löyhästi galaksin kierteiset osat ovat kapulan (ytimen) ympärillä.
* Epäsäännöllinen galaksi (Irr) voi olla tyyppiä Irr-I, mikä kertoo galaksin rakenteen olevan spiraalin muotoinen, mutta sen olevan epämuodostunut jollain tavalla ja Irr-II, mikä kertoo sen, että galaksia ei voitu sijoittaa mihinkään muuhun luokkaan.

Hubble perusti järjestelmänsä ajansaatossa ottamiinsa valokuviin galakseista. Hän uskoi, että elliptiset galaksit olivat kaikkien galaksien ensimmäinen muoto, josta ne sitten kehittyivät lopulliseen muotoonsa. Tämä aikainen ajatus jätti jälkeensä tähtitieteilijöiden erikoiskielessä esiintyvät termit; ”aikainen tyyppi” ja ”myöhäinen tyyppi”. 

Seuraavat tiedot perustuvat uusiin tutkimuksiin galaksityypeistä. 

* Elliptiset galaksit ovat yleensä vähäkaasuisia ja vähätomuisia, ja ne ovat muodostuneet suurimmaksi osaksi vanhoista tähdistä.
* Kierteisgalaksit omaavat yleensä suuret määrät kaasua ja tomua ja ne koostuvat vanhojen ja uusien tähtien sekoituksesta.
* Epäsäännöllisissä galakseissa on usein paljon kaasua ja tomua ja ne koostuvat pääosin uusista tähdistä.

Näiden tietojen perusteella tähtitieteilijät kehittivät teorian galaksien kehityksestä, jonka mukaan elliptiset galaksit ovatkin todellisuudessa kierteisgalaksien ja epäsäännöllisten galaksien törmäyksen tulos.

## Lähteet
August Kiuru

**August ”Aku” Kiuru** (12. heinäkuuta 1922 Sakkola &ndash; 24. helmikuuta 2009 Hartola) oli sodanjälkeisen ajan suomalainen maastohiihtäjä, maailmanmestari ja olympiamitalisti.

Seuratasolla Kiuru edusti Joutsenon Kullervoa, Tainionkosken Urheilijoita, Imatran Jyskettä ja Lahden Hiihtoseuraa.

Kiuru sijoittui Sverdlovskin hiihtokilpailuissa 10. tammikuuta 1954 30 kilometrillä kolmanneksikymmenenneksitoiseksi, kaksi päivää myöhemmin 15 kilometrillä kahdenneksikymmenenneksi ja 15. tammikuuta 50 kilometrillä neljänneksitoista.

Hiihtouransa jälkeen Kiuru toimi Suomen hiihtomaajoukkueen huoltotehtävissä kaikissa hiihdon arvokisoissa vuosina 1970–1985. Kiuru työskenteli myös suksenkehittäjänä ja tuotantopäällikkönä suomalaisissa suksitehtaissa – Järvisen tehtailla Lahdessa vuosina 1958–1970, Karhun tehtailla Kiteellä 1971–1975 ja Peltosen tehtailla Hartolassa 1976–1987.

Kiuru sai opetusministeriön Pro Urheilu -palkinnon vuonna 2003.

## Saavutuksia
* Olympiahopeaa viestissä St. Moritzissa 1948 ja Cortinassa 1956
* MM-kultaa Falunissa 1954 viestissä, hopeaa Rumfoldissa 1950 viestissä ja pronssia Falunissa 15 km:llä. Lisäksi Rumfordissa neljäs 18 km:llä
* SM-kultaa 30 km:llä 1946, 1948 ja 1950
* Ruotsin hiihtokisoissa voitto 50 km:llä 1947,
* Ounasvaaran hiihtokisoissa 1948, 1949 ja 1952,
* Puijon hiihtokisoissa 1956,
* Salpausselän hiihtokisojen pikamatkan toinen sija kaksi kertaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ylen Elävä arkisto: Aku Kiurun haastattelu ohjelmasta Nappihiihto
Martti Huhtala

**Martti Elias Huhtala** (12. marraskuuta 1918 Rovaniemi – 25. lokakuuta 2005 Rovaniemi ) oli suomalainen yhdistetyn hiihtäjä ja olympiamitalisti.

Huhtala voitti olympiahopeaa yhdistetyssä ja sijoittui kymmenenneksi 18 kilometrin hiihdossa St. Moritzin kisoissa 1948. Hän oli yhdistetyn hiihto-osuuden toiseksi nopein hiihtäjä Heikki Hasun jälkeen. Yhdistetyn kilpailun jälkeen Huhtalan ilmoitettiin ensin jääneen kolmanneksi 0,4 pisteen erolla Ruotsin Sven Israelssoniin. Suomalaiset kuitenkin jättivät vastalauseen, sillä pistelaskussa ei ollut käytetty interpolointia. Vastalause tuotti tuloksen, ja Huhtala nousi hopealle 0,25 pisteen erolla. Huhtalan hypyt kantoivat 62, 61 ja 61,5 metriä. Tyylipisteet olivat 16 pisteen paremmalla puolella. MM-kisoihin hän osallistui Rumfordissa 1950 ja sijoittui siellä seitsemänneksi yhdistetyssä ja 20:nneksi 18 kilometrin hiihdossa.

Seuratasolla Huhtala edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa, jonka puheenjohtajana hän toimi vuosina 1955–1956 ja 1968–1971.

## Yksityiselämä ja sotilasura

Martti Huhtala syntyi Rovaniemellä marraskuussa 1918 satulaseppä Elias Huhtalan ja Hilja Huhtalan (o.s. Alaruokanen) perheeseen, johon syntyi yhteensä kuusi poikaa ja kaksi tyttöä. Perheen äiti kuoli lapsivuoteeseen Huhtalan ollessa viisivuotias. Huhtalan isä oli lestadiolainen maallikkosaarnaaja. Huhtalan veli Paavo Huhtala (1910–1948) oli yleisurheilija, joka voitti kymmenottelun Suomen-mestaruuden vuonna 1934.

Huhtala valittiin kadettikurssille 23. Kurssi kuitenkin keskeytyi talvisodan sytyttyä, ja Huhtala toimi talvisodan aikana kouluttajana. Jatkosodassa Huhtala palveli etulinjassa lähettiupseerina, adjutanttina ja komppanian päällikkönä.

Sotien jälkeen Huhtala osallistui asekätkentään majuri Aito Keravuoren apulaisena eri puolilla Pohjois-Suomea. Hän onnistui välttämään kiinnijäämisen ja piti osallisuutensa asekätkentään salassa kuolemaansa saakka. Asia tuli julkisuuteen vasta marraskuussa 2018 sanomalehti Kalevan kirjoitettua siitä Huhtalaa käsittelevässä artikkelissa.

Huhtala työskenteli ammattiupseerina vuoteen 1965 saakka yleten everstiluutnantiksi. Tämän jälkeen hän työskenteli Pohjoismaiden Yhdyspankin konttorinjohtajana Muoniossa ja Rovaniemiellä ja jäi eläkkeelle vuonna 1975.

Huhtala oli naimisissa kaksi kertaa, ja hänellä oli kuusi lasta.

## Saavutuksia

* Olympiahopeaa yhdistetyssä hiihdossa St. Moritzissa 1948
* Olympiakisoissa kymmenes 18 kilometrin hiihdossa St. Moritzissa 1948
* MM-kisoissa seitsemäs yhdistetyssä hiihdossa ja 20:s 18 kilometrin hiihdossa Rumfordissa 1950
* SM-kultaa yhdistetyssä hiihdossa 1948
* SM-hopeaa yhdistetyssä hiihdossa 1947
* SM-pronssia yhdistetyssä hiihdossa 1943
* Salpausselän kisojen voitto yhdistetyssä hiihdossa 1945

## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Martti Huhtalan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Armin Kogler

**Armin Kogler** (s. 4. syyskuuta 1959 Schwaz, Itävalta) on itävaltalainen mäkihypyn maailmanmestari.

Koglerin uran menestyksekkäimmät vuodet ajoittuvat 1970- ja 1980-lukujen vaihteen tietämille, jolloin hän oli maailman huipulla. Vuonna 1979 Kogler voitti lentomäen maailmanmestaruuden ja vuonna 1981 hän hyppäsi maailman pisimmän mäkihypyn, 180 metriä.

Mäkihypyn maailmancupin kokonaiskilpailun Kogler voitti kahdesti peräkkäin kausina 1980–1981 ja 1981–1982. Keski-Euroopan mäkiviikolla hän sijoittui toiseksi maanmiehensä Hubert Neuperin jälkeen kaudella 1980–1981. Oslon MM-kisoissa 1982 hän voitti normaalimäessä kultaa sekä saavutti joukkuemäessä hopeaa ja suurmäessä pronssia. Seefeldin MM-kisoissa 1985 hän oli mukana Itävallan hopeaa saavuttaneessa joukkuemäen ryhmässä.

## Lähteet
Sauli Rytky

**Sauli Rytky** (6. kesäkuuta 1918 Haapavesi – 28. tammikuuta 2006 Haapavesi) oli suomalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti.

Rytky voitti olympiahopeaa 4&nbsp;×&nbsp;10 kilometrin viestissä Sankt Moritzin talvikisoissa vuonna 1948. Hän hiihti viestissä kolmannen osuuden. Samoissa kisoissa hän sijoittui 18 kilometrillä kuudenneksi edellään neljä ruotsalaista ja yksi suomalainen. Lahden MM-kilpailuissa 1938 Rytky sijoittui 18 kilometrillä 48:nneksi.

Seuratasolla Rytky edusti Haapaveden Urheilijoita ja Ounasvaaran Hiihtoseuraa. Hän voitti Suomen mestaruuden 18 kilometrillä vuonna 1944. Bodenin hiihtokisoissa hän voitti 18 kilometrin kisan vuonna 1945 ja oli samana vuonna Salpausselän Kisoissa toinen.

Rytky toimi hiihtovalmentajana vuosina 1948–1958 Oulun ja Keski-Pohjanmaan piireissä. Aktiiviuransa jälkeen Rytky toimi Suomen Hiihtoliiton liittovaltuustossa vuosina 1963–1968. Rytky on saanut Suomen Urheilun kultaisen ansiomitalin ja suurmestariluokan hiihtomerkin. Ammatiltaan hän oli maanrakennusurakoitsija ja sivutoiminen maanviljelijä.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Käännetty vanhemmuus

**Käännetty vanhemmuus** tarkoittaa roolinvaihtotilannetta, jossa esimerkiksi lapset osoittavat yleensä vanhemmille kuuluvina pidettyjä piirteitä, kuten vastuullisuutta, normeihin sopeutumista ja vakavamielisyyttä ja vanhemmat yleensä lapsille kuuluvina pidettyjä ominaisuuksia kuten vastuuttomuutta, normeja vastaan kapinointia ja kevytmielisyyttä.

## Aiheesta muualla
* Role Reversal
Aleksis Kiven palkinto

**Aleksis Kiven rahaston palkinto** on Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran (SKS) jakama elämäntyöpalkinto suomenkielisen kaunokirjallisuuden puolesta.

Palkinto perustettiin vuodesta 1936, mistä lähtien sitä jaettiin joka vuosi vuoteen 1968 asti. Palkintoja jaettiin joka toinen vuosi seuraavat kymmenen vuotta, ja joka kolmas vuosi vuosina 1978–2005. Vuoden 2005 jälkeen palkintoa on jaettu epäsäännöllisin väliajoin.

Vuonna 2023 palkinnon suuruus oli 25&nbsp;000 euroa.

## Palkinnonsaajat

*1936  Otto Manninen
*1937  F. E. Sillanpää
*1938  Maria Jotuni ja Kaarlo Sarkia
*1939  Ilmari Kianto ja V. A. Koskenniemi
*1940  Yrjö Jylhä ja Maila Talvio
*1941  Larin Kyösti
*1942  Aino Kallas
*1943  Martti Merenmaa
*1944  L. Onerva
*1945  Toivo Pekkanen
*1946  Aaro Hellaakoski
*1947  Mika Waltari
*1948  Einari Vuorela
*1949  Viljo Kojo
*1950  Ilmari Kianto
*1951  Heikki Toppila
*1952  Yrjö Jylhä
*1953  Lauri Viljanen
*1954  P. Mustapää

*1955  Aale Tynni
*1956  Lauri Viita
*1957  Lauri Pohjanpää
*1958  Helvi Hämäläinen
*1959  Viljo Kajava
*1960  Väinö Linna
*1961  Eeva-Liisa Manner
*1962  Juha Mannerkorpi
*1963  Matti Hälli
*1964  Arvo Turtiainen
*1965  Eila Pennanen
*1966  Paavo Haavikko
*1967  Eeva Joenpelto
*1968  Elina Vaara
*1970  Veikko Huovinen
*1972  Veijo Meri
*1974  Pentti Saarikoski
*1976 Tuomas Anhava
*1978 Antti Hyry

*1981 Eila Kivikk’aho
*1984 Eino Säisä
*1987 Sirkka Selja
*1990 Hannu Salama
*1993 Kerttu-Kaarina Suosalmi
*1996 Erno Paasilinna
*1999 Martti Joenpolvi
*2002 Aila Meriluoto
*2005 Sirkka Turkka
*2006 Lassi Nummi
*2009 Antti Tuuri
*2012 Kirsi Kunnas
*2013 Leena Krohn
*2016 Pirkko Saisio
*2017 Eeva Kilpi
*2020 Helena Sinervo
*2023 Rosa Liksom

## Lähteet
* 

### Viitteet
Masahiko Harada

**Masahiko Harada** (, s. 9. toukokuuta 1968 Kamikawa, Hokkaido, Japani) on japanilainen uransa lopettanut mäkihyppääjä.

Mäkihypyn maailmancupiin Harada osallistui ensimmäisen kerran 24. tammikuuta 1987 Sapporossa. 1993 Falunissa Harada voitti normaalimäen maailmanmestaruuden ja oli suurmäessä neljäs. Ennen maailmanmestaruuttaan Haradalla ei ollut yhtään maailmancupin osakilpailuvoittoa. Vuotta myöhemmin 1994 Lillehammerin olympialaisissa Harada oli mukana Japanin joukkuemäen hopeaa saavuttaneessa ryhmässä. Japani johti kilpailua vielä ennen Haradan viimeistä hyppyä. Haradan olisi tarvinnut hypätä vain 105 metriä pitääkseen Saksan Japanin takana, mutta hän jäi 97,5 metriin ja pudotti joukkueensa hopealle. 

Ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa Harada saavutti 8. joulukuuta 1995 Itävallan Villachissa. 1997 Trondheimin MM-kisoissa hän voitti kultaa suurmäessä ja saavutti lisäksi hopeaa sekä normaalimäen että joukkuemäen kilpailuista.

1998 Naganon olympialaisissa Harada voitti kultaa joukkuemäestä yhdessä Kazuyoshi Funakin, Takanobu Okaben ja Hiroya Saitōn kanssa ja saavutti suurmäen kilpailussa pronssia. Normaalimäen kilpailua Harada johti ensimmäisen kierroksen jälkeen, mutta epäonnistui toisessa hypyssään, eikä päässyt mitaleille. 1999 Ramsaun MM-kisoissa Harada saavutti pronssia japanilaisten kolmoisvoittoon päättyneessä normaalimäen kilpailussa, sekä hopeaa Japanin joukkuemäen ryhmässä.

2001 Lahden MM-kisoissa Harada oli normaalimäessä viides, suurmäessä 33:s, ja saavutti lisäksi kahdesta joukkuekilpailusta kummastakin neljännen sijan Japanin joukkueessa. Viimeiseksi jääneessä maailmancupin osakilpailussa 15. joulukuuta 2002 Titisee-Neustadtissa Harada sijoittui suurmäen kilpailussa 40:nneksi. Maailmancupin osakilpailuvoittoja Harada saavutti urallaan kymmenen.

Harada jatkoi mäkihyppyuraansa kilpaillen kotimaassaan ja Continental Cupissa. 9. tammikuuta 2006 ilmoitettiin, että Harada on valittu Japanin mäkijoukkueeseen Torinon olympiakisoihin. Torinossa hän osallistui normaalimäen karsintaan, jossa hänet kuitenkin hylättiin. Harada lopetti uransa keväällä 2006.

Harada on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Malvat

**Malvat** eli **kiekkomalvat** (*Malva*) on kasvisuku malvakasvien (*Malvaceae*) heimossa. Lajeja esiintyy laajalla alueella vanhan maailman lauhkean, subtrooppisen ja trooppisen ilmaston alueella. Lajeja on levinnyt tulokaslajeiksi myös Amerikan mantereille.

Malvat ovat yksi- tai monivuotisia ruohovartisia kasveja. Joitakin lajeja käytetään koristekasveina, rohtokasveina ja lehtivihanneksina. Niiden kukat ovat vaalean- tai violetinpunaisia tai valkoisia, joskus sinisävyisiä. Lehdet ovat yleensä nukan tai karvan peittämiä.

## Lajeja
Malvojen suvussa on noin 30 lajia.

* ruusumalva (*Malva alcea*)
* kreetanmalva (*Malva cretica*)
* myskimalva (*Malva moschata*)
* katinjuustomalva (*Malva neglecta*)
* rivieranmalva (*Malva nicaeensis*)
* myllymalva (*Malva parviflora*)
* kylämalva (*Malva pusilla*)
* kiiltomalva (*Malva sylvestris*)
* kiehkuramalva, kähärämalva (*Malva verticillata*, syn. *Malva crispa*) 
* kesämalva (*Malva trimestris*) (eli kesämalvikki *Lavatera trimestris*)
* kynsimalva (*Malva unguiculata*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Malvat (kiekkomalvat) – ''Malva''
* Malva, Eliaksen yrittitarha (Internet Archive)
* Yrttitarha: Malvat (''Malva'')
* Funet: Malvat (''Malva'')
Eero Kolehmainen

**Eero Johannes Kolehmainen** (24. maaliskuuta 1918 Anttola – 7. joulukuuta 2013 Mikkeli) oli suomalainen maastohiihtäjä ja olympiamitalisti. 

Kolehmainen voitti olympiahopeaa 50 kilometrin hiihdossa Oslon talvikisoissa 1952. Cortina d’Ampezzossa 1956 hän oli samalla matkalla neljäs. Falunin MM-kilpailuissa 1954 hän oli 50 kilometrillä 11:s ja Lahden MM-kilpailuissa 1958 viides.

Holmenkollenin kisoissa Kolehmainen voitti vuosina 1950 (18 km) ja 1957 (50 km). Niinpä hän saikin tunnustuksena voitoistaan vuonna 1957 Holmenkollen-mitalin. Salpausselällä hän oli nopein vuosina 1956 (50 km) ja 1957 (50 km). Vuonna 1959 hän voitti 50 kilometrin Suomen mestaruuden.

Kolehmainen hiihti 1951 Holmenkollenilla 18 kilometrillä kolmanneksi ja 50 kilometrillä Nils Karlssonin jälkeen toiseksi. Saman vuoden Ounasvaaran hiihtokilpailuissa hän voitti 50 kilometrin kilpailun. Kolehmainen sijoittui 10. tammikuuta 1954 Sverdlovskin hiihtokilpailuissa 30 kilometrillä yhdenneksitoista, kaksi päivää myöhemmin 15 kilometrillä seitsemänneksitoista ja 15. tammikuuta 50 kilometrillä toiseksi.

Kolehmainen edusti Anttolan Urheilijoita. Hän sai vuonna 1952 Savon Sanomat-lehden myöntämän Savon parhaan urheilijan mitalin. Opetusministeriö myönsi Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon Kolehmaiselle vuonna 2003. Anttolan Urheilijat järjestää vuosittain Kolehmaisen nimikkotapahtuman, Eeron hiihdon. Hänen tyttärensä Reetta Vauhkonen (o.s. Kolehmainen) edusti Suomea nuorten EM-hiihdoissa vuosina 1972 ja 1973.

Ammatiltaan Kolehmainen oli maanviljelijä ja lempinimeltään "Hämytsaaren isäntä". Hän työskenteli paitsi karjankasvattajana myös rakennusmiehenä. Hänen terveytensä säilyi viimeisiin vuosiin saakka, ja hän ennätti asua vanhainkodissa vain viikon ennen poismenoaan. 95-vuotias Kolehmainen oli kuollessaan vanhin elossa ollut suomalainen olympiamitalisti.__NOTOC__

## Hämytsaaren isäntä
Kolehmaisen vanhemmat olivat Kalle ja Malviina Kolehmainen Kilpeelän Kolehmaisessa (alkujaan Kalle Rasa Rasankylästä) Anttolassa (nykyään Mikkeliä). Kolehmaisen sisarukset olivat Eino, Eeva ja Erkki sekä äidin kuoltua Erkin synnytykseen isän seuraavista liitoista Pauli ja Veikko.

Hämytsaari sijaitsee Saimaalla, Anttolan Pitkälahdella. Hämytsaari kuuluu Rasankylään. Sinne johtaa nykyään autotie. Hämytsaarikin oli Kolehmaisen maata. Aiemmin siellä oli vuokralaisia, mutta avioiduttuaan Eero Kolehmainen raivasi Hämytsaaren ja rakensi kodikseen kunnon talon. Hän toimi siellä maanviljelijänä. 1970-luvulla Eero ja Bertta Kolehmainen olivat maatalousnäyttelyssä esittelemässä kolmea lehmäänsä, ja tasavallan presidentti Urho Kekkonen keskusteli siellä heidän kanssaan heidän alkukeväisestä Holmenkollenin-matkastaan. Kolehmaisen karja palkittiin Suomen parhaana vuosina 1973-1974. Myös Kolehmaisen tytär Reetta Vauhkonen on hiihtänyt kansallisella tasolla.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla

* Kansanedustaja Olli Nepposen puhe Kolehmaisen 85-vuotisjuhlassa 2003
* YLE Elävä arkisto: Suomen tuplavoitto Oslon 50 kilometrillä
* Eero Kolehmainen Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Eero Kolehmaisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Deșteaptă-te, române!

**Deșteaptă-te, române!** (”Nouse, romanialainen!”) on vuodesta 1990 Romanian kansallislaulu. 

Hymnin tekstin on kirjoittanut Andrei Mureșanu (1816–1863) ja musiikin säveltänyt Anton Pann (1796–1854). Kyseessä on isänmaallinen runo, joka kirjoitettiin vallankumousvuonna 1848, alun perin nimellä ”Un răsunet” (”Kaiku”). Laulu esitettiin ensi kerran julkisesti 29. kesäkuuta Râmnicu Vâlcean kaupungissa. Laulusta tuli välittömästi suosittu vallankumoushymni, joka sai uudeksi nimekseen ”Deșteaptă-te, române!”.

Tästä lähtien laulua laulettiin kaikkien suurten kansallisten konfliktien aikana, kuten Romanian itsenäisyyssodassa (1877–1878) ja maailmansotien aikaan. Kun Romanian kommunistihallinto kukistui joulukuussa 1989, muodostui laulusta mielenosoittajien tunnuslaulu. Huhtikuussa 1990 Romanian parlamentti valitsi laulun Romanian viralliseksi hymniksi Nicolae Ceaușescun aikaisen kansallislaulun ”Trei culori” (”Kolme väriä”) tilalle.

Joitakin vuosia ”Deșteaptă-te, române!” oli myös Moldovan kansallislaulu, mutta vuonna 1994 sen tilalle valittiin ”Limba noastră” (”Meidän kielemme”).

Mureșanun isänmaallisessa runossa on yksitoista säkeistöä, mutta kansallishymniin niistä on sisällytetty vain 1., 2., 4. ja 11. 

## Sanat
:Deșteaptă-te, române, din somnul cel de moarte,
:În care te-adânciră barbarii de tirani!
:Acum ori niciodată croiește-ți altă soartă,
:La care să se-nchine și cruzii tăi dușmani! 

:Acum ori niciodată să dăm dovezi în lume
:Că-n aste mâni mai curge un sânge de roman,
:Și că-n a noastre piepturi păstrăm cu fală-un nume
:Triumfător în lupte, un nume de Traian!
 
:Priviți, mărețe umbre, Mihai, Ștefan, Corvine,
:Româna națiune, ai voștri strănepoți,
:Cu brațele armate, cu focul vostru-n vine,
:"Viață-n libertate ori moarte!" strigă toți. 

:Preoți, cu crucea-n frunte! căci oastea e creștină,
:Deviza-i libertate și scopul ei preasfânt,
:Murim mai bine-n luptă, cu glorie deplină,
:Decât să fim sclavi iarăși în vechiul nost' pământ!

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kansallislaulun virallinen kotisivu
*Kansallislaulu laulettuna unkarilaisella sivustolla
Ampumahiihto talviolympialaisissa 1998

**[[Talviolympialaiset 1998|XVII talviolympialaiset]]** järjestettiin vuonna 1998 Naganossa, Japanissa. **[[Ampumahiihto|Ampumahiihdossa]]** järjestettiin kuusi kilpailutapahtumaa.

## Miehet
### 10 km






### 20 km








### 4 × 7,5 km viesti







## Naiset
### 7,5 km






### 15 km







### 4 × 7,5 km viesti
Alppihiihto talviolympialaisissa 1998

**[[Talviolympialaiset 1998|XVII talviolympialaiset]]** järjestettiin vuonna 1998 Naganossa, Japanissa. **[[Alppihiihto|Alppihiihdossa]]** järjestettiin kymmenen kilpailutapahtumaa.

## Miehet
### Syöksy






### Supersuurpujottelu






### Suurpujottelu






### Pujottelu






### Yhdistetty






## Naiset
### Syöksy






### Supersuurpujottelu






### Suurpujottelu






### Pujottelu






### Yhdistetty
Lumilautailu talviolympialaisissa 1998

**[[Talviolympialaiset 1998|XVII talviolympialaiset]]** järjestettiin vuonna 1998 Naganossa, Japanissa. **[[Lumilautailu]]** oli ensimmäistä kertaa olympialaisten kisaohjelmassa. Kilpailutapahtumia järjestettiin neljä.

## Miehet
### Suurpujottelu



Rebagliati on lumilautailun kaikkien aikojen ensimmäinen olympiavoittaja. Rebagliatin kilpailun jälkeen antamassa dopingnäytteessä oli merkkejä kannabiksen käytöstä ja aluksi kansainvälinen olympiakomitea hylkäsikin hänen suorituksensa, mutta lopulta urheilun kansainvälisen vetoomustuomioistuimen päätöksellä hän sai pitää kultamitalinsa.




### Lumikouru






## Naiset
### Suurpujottelu






### Lumikouru






## Lähteet
Jom hašoa

**Jom hašoa** () eli holokaustin muistopäivä on juutalaisen viettämä juhlapäivä kansallissosialistisen Saksan vainoissa kuolleiden noin kuuden miljoonan juutalaisten muistolle. Jom hašoaa vietetään nisan-kuun 27. päivänä. 

Alun perin juhlaa ehdotettiin vietettäväksi nisán-kuun 15. päivänä, Varsovan gheton kansannousun (19. huhtikuuta 1943) vuosipäivänä. Tuo päivä on kuitenkin pesah-juhlan ensimmäinen päivä, joten holokaustin muistopäivä siirrettiin myöhemmäksi. Jom hašoan vietto määrättiin Israelin laissa vuonna 1959.

Holokaustin muistopäivän aamuna kello kymmenen ilmahälytyssireenit soivat kahden minuutin ajan koko Israelissa. Kaikki liikenne lakkaa ja ihmiset pysähtyvät viettämään hiljaisen hetken holokaustin uhrien muistolle. Jom hašoan aikana monet viihde- ja julkiset laitokset on suljettu. Israelin televisio ja radio välittävät muisto-ohjelmia ja dokumentteja eivätkä lainkaan mainoksia. Liput lasketaan puolitankoon.

Jom hašoana myös kymmenettuhannet israelilaiset lukiolaiset ja tuhannet juutalaiset ympäri maailmaa viettävät muistojumalanpalveluksen Auschwitzissa. Osallistujat marssivat Auschwitzista Birkenaun tuhoamisleirille. Tapahtuma tunnetaan Elävien marssina vastakohtana holokaustin kuolemanmarsseille, ja sitä tukee Israelin opetusministeriö. Elävien marssiin kulminoituu useiden kuukausien holokaustin ja toisen maailmansodan tapahtumien opiskelu.

## Katso myös
* Holokaustin uhrien muistopäivä

## Aiheesta muualla

* Knesset: Jom hašoa 
* Knesset: Jom hašoa 
* March of the Living International
Benjam Vanninen

**Benjam Vanninen**  (29. kesäkuuta 1921 Sortavalan maalaiskunta – 22. heinäkuuta 1975 Heinola) oli suomalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti. Hän saavutti olympiapronssia 50 kilometrin hiihdossa Sankt Moritzin kisoissa 1948. Salpausselän kisoissa hän voitti 50 kilometriä vuosina 1946 ja 1948.

Vanninen sijoittui Puijon kisoissa 30 kilometrillä neljänneksi vuonna 1943. Seuraavana vuonna hän hiihti ensimmäisen 50 kilometrin kilpailunsa Ounasvaaralla ja sijoittui viidenneksi. Helmi-maaliskuussa 1947 hän osallistui viiden viikon aikana viiteen 50 kilometrin kilpailuun: hän sijoittui toiseksi SM-kilpailuissa Nokialla ja Ruotsin Bodenissa, keskeytti Salpausselällä hiihdettyään pitkään kärkivauhtia, sijoittui neljänneksi Ruotsin hiihtokisoissa Sundvallissa ja voitti Ounasvaaran kisoissa yli 9,5 minuutin erolla Pekka-veljeensä.

Seuratasolla Vanninen edusti Joensuun Katajaa, Puijon Hiihtoseuraa, Tornion Pyryä ja Ounasvaaran Hiihtoseuraa. Ammatiltaan hän oli suksivoide- ja uistintehtailija sekä tullivartija.

## Lähteet
Jorma Kortelainen

**Jorma Aksel Kortelainen** (17. joulukuuta 1932 Pyhäselkä – 27. joulukuuta 2012 Jyväskylä) oli suomalainen hiihtäjä, soutaja ja olympiamitalisti. Kortelainen voitti olympiahopeaa Cortina d'Ampezzon kisoissa 1956 hiihdon 4&nbsp;×&nbsp;10 km viestissä. Kortelainen edusti Suomea sekä talvi- että kesäolympialaisissa, sillä Roomassa 1960 hän osallistui soutuun.

Seuratasolla ”Jora” Kortelainen edusti Joensuun Katajaa, Lahden Hiihtoseuraa ja Jämsänkosken Ilvestä. Soudussa hän edusti Jämsänjoen Soutuveikkoja ja Joensuun Kauhojia. Ammatiltaan hän oli liikuntateknikko ja työskenteli pitkään uimahallin hallimestarina Jämsänkoskella.

Kilpauransa jälkeen Kortelainen valmensi Sveitsin hiihtomaajoukkuetta 1982–1983. Hän sai opetusministeriön Pro Urheilu -tunnustuksen 2008. Hän kuoli äkilliseen verenmyrkytykseen Jyväskylässä Keski-Suomen keskussairaalassa 80-vuotiaana.

## Saavutuksia
### Maastohiihto

* Olympiahopeaa Cortina d'Ampezzo 1956 (4&nbsp;×&nbsp;10 km viesti)
* SM-kultaa 1963 (15 km) ja hopeaa 1955 (15 km), viestissä kultaa 1956 (Joensuun Kataja), 1960, 1963 ja 1966 (Jämsänkosken Ilves) sekä pronssia 1962 ja 1968

### Soutu

* Seitsemäs Rooman kesäolympialaisissa 1960
* Yksikön Suomen mestaruus 1960–1963, 1965, 1967, 1968 ja pariairokaksikon 1961–1963, 1971, 1973, hopeaa yksikössä 1966 ja 1970, pariairokaksikossa 1966 sekä kahdeksikossa 1965
* Pohjoismaiden mestaruus yksikössä 1961 ja 1963, pariairokaksikossa 1959, lisäksi pariairokaksikossa pronssia 1961 ja 1963
* MM-kisoissa kahdeksas 1962 ja EM-kisoissa kymmenes 1963

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kortelainen Jämsänkosken sivuilla Internet Archive
* Kortelaisen haastattelu Internet Archive
Freestylehiihto talviolympialaisissa 1998

**[[Talviolympialaiset 1998|XVII talviolympialaiset]]** järjestettiin vuonna 1998 Naganossa, Japanissa. **[[Freestylehiihto|Freestylehiihdossa]]** järjestettiin neljä kilpailutapahtumaa.

## Miehet
### Kumparelasku



 



### Hypyt







## Naiset
### Kumparelasku






### Hypyt







## Aiheesta muualla
* Ylen Elävä arkisto: Freestylen ensimmäiset olympiamitalistit
Kaukalopikaluistelu talviolympialaisissa 1998

**[[Talviolympialaiset 1998|XVII talviolympialaiset]]** järjestettiin vuonna 1998 Naganossa, Japanissa. **[[Kaukalopikaluistelu]]ssa** järjestettiin kuusi kilpailutapahtumaa.

## Miehet
### 500 m






### 1 000 m







### 5 000 m viesti







## Naiset

### 500 m







### 1 000 m







### 3 000 m viesti
Ronny Ackermann

**Ronny Ackermann** (s. 16. toukokuuta 1977 Bad Salzungen) on saksalainen uransa lopettanut yhdistetyn urheilija, moninkertainen maailmanmestari, maailmancupin voittaja ja olympiamitalisti.

Ramsaun MM-hiihdoissa 1999 Ackermann sijoittui sprinttikilpailussa yhdeksänneksi. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa hän saavutti 2001 Lahden MM-kisoissa, missä hän sijoittui sprintissä pronssille. Salt Lake Cityn 2002 olympialaisissa hän sijoittui sprintti- ja joukkuekilpailussa hopealle ja oli normaalikilpailussa neljäs. 

Val di Fiemmen MM-kisoissa 2003 Ackermann voitti kultamitalin normaalikilpailussa ja saavutti hopeaa sprinttikilpailussa ja Saksan joukkuekilpailun ryhmässä. Oberstdorfin MM-kisoissa 2005 Ackermann voitti kultaa sekä normaali- että sprinttikilpailussa ja oli jälleen mukana voittamassa hopeaa Saksan ryhmässä joukkuekilpailussa.

Torinon 2006 olympialaisissa Ackermann sai hopeaa joukkuekilpailussa mutta ei menestynyt henkilökohtaisissa kilpailuissa – sprinttikilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi. Sapporon MM-hiihdoissa 2007 hän oli jälleen sprintissä kahdeksas ja joukkuekilpailussa hopealla, mutta normaalikilpailussa hän voitti kultaa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän sai hopeaa joukkuekilpailussa.

Yhdistetyn maailmancupin kokonaiskilpailun Ackermann voitti urallaan kolmesti kausina 2001–2002, 2002–2003 ja 2007–2008. Osakilpailuvoittoja hänellä on 28 eli neljänneksi eniten – useampaan voittoon ovat yltäneet vain Hannu Manninen, Eric Frenzel ja Jarl Magnus Riiber. Tammikuussa 2010 hän päätti, ettei aio osallistua Vancouverin olympialaisiin. Hän ei kilpaillut tammikuun 2010 jälkeen ollenkaan ja maaliskuussa 2011 hän ilmoitti lopettavansa uransa.

Ackermann valittiin vuonna 2005 Vuoden urheilijaksi kotimaassaan Saksassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.ronnyackermann.de/ 
*
Vanu

**Vanu** on puuvillainen tai tekokuituinen tekstiili, jota voidaan käyttää esimerkiksi vaatteiden tai muiden ompelusten täytteenä tai lääkintätarkoituksissa puhdistukseen. Vanusta valmistettuja tuotteita ovat muun muassa vanupuikot ja tilkkutäkit.
HMS Arrogant (1848)

**HMS Arrogant** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1848 vesillelaskettu potkurifregatti.

## Valmistus
Alus tilattiin Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin syyskuussa 1845. Alus laskettiin vesille 5. huhtikuuta 1848 ja otettiin palvelukseen 8. tammikuuta 1849. 

Aluksen valmistuskustannukset olivat 83&nbsp;183 puntaa. Aluksen pituus oli etriä ja uppouma tyhjänä 1&nbsp;872 tonnia ja varustettuna 2&nbsp;690 tonnia. Aluksessa oli moottoritehoa 360 hevosvoimaa, siinä oli 46 tykkiä ja 450 hengen miehistö.

## Palvelus
Alus kuului brittiläis-ranskalaiseen Itämeren laivastoon Oolannin sodassa. Se oli pääalus laivastoyksikössä, joka räjäytyksin ja polttamalla hävitti 27. heinäkuuta 1855 Ruotsinsalmen merilinnoituksen.

Vuonna 1856 alus muutettiin 47-tykkiseksi ja 1857-1858 Portsmouthissa  rannikkovartioalukseksi 21&nbsp;763 punnalla, minkä jälkeen se oli maaliskuusta 1858 syyskuuhun 1859 rannikkovartioaluksena Newhavenissa.

Alus palautettiin 1859 meripalvelukseen. Se myytiin romutettavaksi 1867 Castle & Beechille Charltoniin.

## Aluksen päälliköt
Aluksen päälliköinä olivat:
*kapteeni Robert Fitzroy 14. maaliskuuta 1849 - 15. helmikuuta 1850 
*kapteeni Robert Spencer Robinson 15. helmikuuta 1850 - 26. syyskuuta 1852
*kapteeni Stephen Greville Fremantle 27. syyskuuta 1852
*kapteeni Hastings Reginald Yelverton 24. lokakuuta 1853 - 20. joulukuuta 1855
*kapteeni Henry Lyster 20. joulukuuta 1855 - 25. helmikuuta 1857
*kapteeni Leopold George Heath 1. maaliskuuta 1858 - 21. elokuuta 1859
*kommodori William Edmonstone 23. elokuuta 1859 - 6. joulukuuta 1862

## Lähteet
*
* Southport visiter, 9. maaliskuuta 1854
*Mid-Victorian RN vessel HMS Arrogant

### Viitteet
HMS

**HMS** (, , ) alusten nimen etuliitteenä tarkoittaa aluksen kuuluvan hänen majesteettinsa laivastoon. Lyhennettä käyttävät pääasiassa Yhdistyneen kuningaskunnan laivasto Royal Navy sekä Ruotsin merivoimat.

## Lyhenteen ja sen variaatioiden käyttö Yhdistyneessä kuningaskunnassa
Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusveneet käyttävät nimensä edessä etuliitettä **HM Submarine**, joka joskus lyhennetään **HMSm** tai **HMS/M**. kuninkaallisen jahdin etuliitteenä käytetään lyhennettä **HMY**. 

Kuninkaallisen laivaston pinta-aluksista käytetään nykyisin vain määritettä **HM Ship**, kun aiemmin etuliitteissä ilmaistiin myös aluksien tyyppi, kuten **HM Frigate** tai **HM Sloop**. Ensimmäisen maailmansodan aikoihin käytössä oli myös lyhenne **HMM**, *His Majesty’s Monitor*.

Etuliitettä **HMHV** on käytetty Amiraliteetin palvelukseensa vuokraamistaan aluksista ().

Lyhennettä HMS käytetään myös rannikkolinnakkeista, joista Kuninkaallinen laivasto käyttää nimitystä *kivifregatti*. Sellaisia ovat muun muassa koulutuskeskus HMS ''Excellent'' pienellä saarella Portsmouthin satamassa.

Etuliitettä **HMHS** on käytetty laivaston sairaalalaivojen etuliitteenä, eräs näistä oli HMHS ''Britannic''.

## Lyhenteen ja sen variaatioiden käyttö Kansainyhteisön maissa
Koska Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsija on myös Kansainyhteisön hallitsija, käyttävät yhteisön 16 jäsenmaata HMS-etuliitteen eri variaatioita:

* Australia: **HMAS** — Her Majesty’s Australian Ship
* Australian Victoria: **HMVS** — Her Majesty’s Victorian Ship (ei enää käytössä)
* Bahama: **HMBS** — Her Majesty’s Bahamian Ship
* Bermuda: **HMBS** — Her Majesty’s Bermudian Ship
* Etelä-Afrikka: **HMSAS** - Her Majesty’s South African Ship (ei enää käytössä)
* Intia: **HMIS** - Her Majesty’s Indian Ship (ei enää käytössä)
* Kanada: **HMCS** — Her Majesty’s Canadian Ship
* Uusi-Seelanti: **HMNZS** — Her Majesty’s New Zealand Ship

## Katso myös
* Luettelo laivatyyppien lyhenteistä

## Lähteet
Limoviikuna

**Limoviikuna** (*Ficus benjamina*) on viikunoiden (*Ficus*) sukuun kuuluva laji, joka kasvaa luonnonvaraisena Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa sekä Pohjois-Australiassa. Limoviikuna on suosittu koristekasvi, josta on jalostettu runsaasti erilaisia lajikkeita.

## Kuvaus

Limoviikuna voi kasvaa luonnonvaraisena jopa 30 metriä korkeaksi puuksi. Lehdet ovat 6–13 cm pitkiä, soikeita ja pitkäkärkisiä sekä kiiltäviä. Lajikkeet eroavat toisistaan lehtien koon, värin sekä värityksen kirjavuuden suhteen.

## Koristekasvikäyttö

Limoviikuna kasvaa parhaiten valoisalla kasvupaikalla, mutta sietää myös varjoa. Lehdet ovat herkkiä valaistuksen muutoksille. Kasvupaikan vaihdos aiheuttaa lehtien karisemista, mutta yleensä uusia kasvaa tilalle. Kesällä normaali huoneenlämpö ja kohtuullinen kastelu on sopivaa, talvella noin 18 astetta ja kastelua vähennetään. Huonekasvinakin limoviikuna voi kasvaa liian suureksi, jolloin se tarvitsee leikkaamista. Kasviin voi tulla pieniä viikunoita pareittain. Jos kukat pölyttyvät, niistä tulee kypsyttyään oranssinpunaisia ja lopulta violetinmustia.

### Kasvin lisääminen
Keväällä kasvista voi ottaa 10 cm:n pituisia latvapistokkaita. Pistokas juurtuu paremmin, jos sen alaosan 12 mm on vaaleanruskeaa ja puutunutta. Jotta kumivuoto ei tuki pistokkaan tyveä, alimman kolmanneksen lehdet poistetaan ja pistokkaat pidetään vedessä 30 minuutin ajan. Sen jälkeen vesi ravistellaan pois ja pistokkaan leikkauspinta kastetaan juurrutushormoniin. Pistokkaat pannaan kylvömultaan, suojataan muovipussilla ja pidetään valoisassa paikassa, ei kuitenkaan suorassa auringossa.

### Allergisoiva vaikutus
Limoviikunan on todettu aiheuttavan allergiaa ja astmaa. Se on yleisimpiä allergisoivia huonekasveja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Suomen Lajitietokeskus: Limoviikuna (''Ficus benjamina'')
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Ficus benjamina'' 
*Flora of China: ''Ficus benjamina'' 
*Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Ficus benjamina (weeping fig) 
*Pherobase: Floral volatiles of Ficus benjamina
Freestyle

**Freestyle** () voi viitata:

## Musiikkiin
* freestyle-musiikki, elektronisen tanssimusiikin tyylilaji
* freestyle rap, rapkilpailutapa
* Freestyle, 1980-lukulainen ruotsalaisyhtye
* Freestyle, yhdysvaltalainen rap-artisti, Arsonists-yhtyeen jäsen

## Urheiluun
* freestylehiihto, erilaisista taitoa vaativista laskettelumuodoista koostuva laji
* vapaa tyyli eli luistelutyyli, , maastohiihdon tekniikka
* freestyle slalom, rullaluistelupujottelu
* freestyle-liitokiekko, yhden tai useamman pelaajan esittämä, musiikkiin sovitettu liitokiekon heitto- ja hallintaohjelma
* freestylerullaluistelu, erilaisista taitoa vaativista rullaluistelumuodoista koostuva laji
* Disco Freestyle, diskotanssikilpailu

## Muita merkityksiä
* Freestyle Script, Martin Wait vuonna 1981 suunnittelema kirjasintyyppi.
Star Alliance

**Star Alliance** on maailman suurin lentoyhtiöallianssi, joka on perustettu 14. toukokuuta 1997. Allianssiin kuuluu 26 lentoyhtiötä. Vuosittain allianssin yhtiöt kuljettavat 727 miljoonaa matkustajaa ja allianssin yhtiöt toimivat lähes 1&nbsp;300 kentällä 195 eri maassa. Tämä vastaa yli neljännestä maailman kokonaislentomatkustuksesta. Alliansin jäsenyhtiöillä on yhteensä yli 5&nbsp;000 lentokonetta.

## Yhteistyö
Star Alliance noudattaa seuraavia asioita lentoyhtiöiden yhteistyössään:
*Kanta-asiakasohjelmat säännöllisesti matkustaville, lentopisteet kertyvät kaikista yhtiöistä
*Allianssin parhailla kanta-asiakkailla on pääsy kaikkien lentoyhtiöiden lentokenttätaukotiloihin
*Lentoaikataulut suunnitellaan yhdessä, jotta vaihtoajat voitaisiin minimoida
*Erikoismaksut maailmanympärimatkoille ja vastaavaan matkustamiseen, edullisempia kuin yksittäiset liput eri yhtiöiltä
*Asiakaspalveluprosessit yhdenmukaistetaan, jotta saadaan tasalaatuinen kokemus
*Yhteistyö yhteisen it-tekniikan tekemiseksi

Tämä kilpailun puute on herättänyt EU:n kilpailuviranomaisten kiinnostuksen, ja lentoyhtiöyhteenliittymä on joutunut Euroopan unionin tutkimaksi. Jotkut ovat spekuloineet, että jos hallinnollisia rajoituksia tiukennettaisiin, jäsenet liittyisivät yhdeksi yhtiöksi, vaikka tästä ei olekaan todisteita. Star Alliancen syntyminen lisäsi myös muiden lentoyhtiöiden yhteistoimintaa, huomattavimmin Oneworld ja SkyTeam.

## Jäsenet

### Täysjäsenet

### Tulevat jäsenet

### Yhteiskumppanit

### Entiset jäsenet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Star Alliance
Niilo Halonen

**Kalle Niilo Ponteva Halonen** (25. joulukuuta 1940 Kouvola – 17. elokuuta 2025 Helsinki) oli suomalainen mäkihypyn olympiamitalisti ja mäkihyppyvaikuttaja.

## Urheilu-ura
Halonen sijoittui 17-vuotiaana Lahden MM-kilpailuissa 1958 mäkihypyssä 14:nneksi. Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 hän saavutti hopeaa ja Zakopanen MM-kilpailuissa 1962 suurmäessä pronssia. Innsbruckin olympialaisissa 1964 hän sijoittui molemmissa mäkikilpailuissa 14:nneksi. Oslon MM-kilpailuissa 1966 hän oli suurmäessä seitsemäs ja pienessä mäessä neljästoista.

Seuratasolla Halonen edusti Asikkalan Raikasta ja Lahden Hiihtoseuraa. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1965 ja Salpausselän kilpailun vuonna 1966. Hänen uransa mäkihypyn huipulla päättyi nilkan nivelsiteitten katkeamiseen vuonna 1967, mutta vielä vuonna 1969 hän sijoittui suurmäen SM-kilpailussa viidenneksi ja Salpausselällä kahdeksanneksi.

Halonen oli alkuperäiseltä koulutukseltaan voimistelunopettaja ja työskenteli 1970-luvulla Lauttasaaren yhteiskoulussa liikunnanopettajana, mutta toimi urheilu-uransa jälkeen myös Suomen Hiihtoliiton mäkihypyn lajipäällikkönä ja markkinointipäällikkönä sekä FIS:n mäkikoordinaattorina. Vuoden valmentajaksi Halonen valittiin Suomessa vuonna 1981. Trondheimin MM-kisoissa 1997 Halonen toimi mäkihyppytuomarina.

Opetusministeriö myönsi Haloselle Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon vuonna 2007.

## Urheilusaavutuksia
* olympiahopeaa Squaw Valleyssa 1960
* MM-pronssia Zakopanessa 1962 (suurmäki)

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Arvo Viitanen

**Arvo Albert Viitanen** (12. huhtikuuta 1924 Uurainen – 29. huhtikuuta 1999 Anjalankoski) oli suomalainen maastohiihtäjä, maailmanmestari ja olympiamitalisti.

Arvo Viitanen saavutti 29-vuotiaana ensimmäisissä arvokisoissaan, Falunin MM-hiihdoissa 1954, kolme mitalia. Hän sai hopeaa 15 kilometrillä 11 sekuntia toiselle Evon Metsäpoikien hiihtäjälle, Veikko Hakuliselle hävinneenä ja pronssia 50 kilometrillä voitettuaan Norjan Martin Stokkenin yhdeksällä sekunnilla. Viestissä Viitanen hiihti kolmannen osuuden Suomen kultaa voittaneessa joukkueessa. Hän hiihti osuudellaan välillä harhaan ja suksikin irtosi, mutta hän saapui silti vaihtoon ensimmäisenä. Ilman mitalia hän jäi vain 30 kilometrillä sijoittuessaan kahdeksanneksi.

Helmikuussa 1955 järjestetyissä Cortina d’Ampezzon olympialaisten esikisoissa, niin kutsutuissa ”pikkuolympialaisissa” Viitanen voitti 15 kilometrin hiihdon ennen Veikko Hakulista ja Ruotsin Sixten Jernbergia ja sijoittui 30 kilometrilläkin parhaana suomalaisena neljänneksi. Vuotta myöhemmin hän ei kuitenkaan ollut itse olympialaisissa parhaassa kunnossaan ja sai ainoan mitalinsa viestistä, jossa hän hiihti jälleen kolmannen osuuden. Sen lisäksi hän sijoittui 15 kilometrillä yhdeksänneksi. Lahden MM-kisoissa 1958 hän sai pronssia viestissä ja 50 kilometrillä sekä sijoittui neljänneksi 30 kilometrillä ja seitsemänneksi 15 kilometrillä.

Salpausselän Kisoissa Viitanen nousi ensimmäisen kerran suuren yleisön tietoisuuteen vuonna 1948 sijoittuessaan yhdeksänneksi pikamatkalla. Sen jälkeen hän voitti ensimmäisenä hiihtäjänä kolmena peräkkäisenä vuonna pikamatkan. Noiden vuosien 1952–1954 voittojen jatkoksi hän voitti 50 kilometriä vuonna 1955. Holmenkollenilla hän voitti 50 kilometrin matkan vuonna 1956. Puijolla hän voitti 50 kilometriä vuonna 1955 ja Ounasvaaralla vuonna 1956.

Seuratasolla Viitanen edusti Evon Metsäpoikien lisäksi Uuraisten Urheilijoita ja Myllykosken Kilpa-Veikkoja. Suomen mestaruuden hän voitti 15:llä ja 50 kilometrillä vuonna 1955, 30 kilometrillä vuonna 1959 sekä 3&nbsp;×&nbsp;10 kilometrillä vuonna 1954.

Viitanen oli Suomen Hiihtoliiton johtokunnan jäsen vuosina 1976–1982. Ammatiltaan hän oli metsäteknikko. Hänen poikansa Tapio Viitanen (s. 1950) kilpaili ampumahiihtäjänä nuorten MM-kisoissa.

## Saavutuksia

* Olympiahopeaa Cortina d’Ampezzossa 1956 (4&nbsp;×&nbsp;10&nbsp;km viesti)
* MM-kultaa (viesti), hopeaa (15&nbsp;km) ja pronssia (50&nbsp;km) Falunissa 1954 sekä kaksi MM-pronssia Lahdessa 1958 (50&nbsp;km ja viesti)
* SM-kultaa 1954 (3&nbsp;×&nbsp;10 km), 1955 (15 ja 50&nbsp;km) ja 1959 (30&nbsp;km)
* SM-hopeaa 1958 (15&nbsp;km) ja 1959 (50&nbsp;km)
* Salpausselän Kisoissa voitto 1952, 1953 ja 1954 (15-18&nbsp;km) sekä 1955 (50&nbsp;km)
* Holmenkollenin kisoissa voitto 1956 (50&nbsp;km)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Eeva Ruoppa

**Eeva Ruoppa** (o.s. **Saarainen**, 2. toukokuuta 1932 Miehikkälä – 27. huhtikuuta 2013 Miehikkälä) oli suomalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti.

Ruoppa voitti hiihtourallaan kaksi arvokisapronssia viesteistä: vuonna 1960 Squaw Valleyn olympialaisissa ja vuonna 1962 Zakopanen MM-kisoissa. Molemmissa kilpailuissa hän hiihti toisen osuuden. Henkilökohtaisilla matkoilla hän ei sijoittunut aivan kärkeen. Squaw Valleyssa hän oli 10 kilometrillä yhdestoista ja Zakopanessa 5 kilometrillä kahdeksas sekä 10 kilometrillä yhdeksäs. Innsbruckin 1964 olympialaisissa hän sijoittui jälleen 5 kilometrillä kahdeksanneksi ja 10 kilometrillä yhdeksänneksi mutta ei päässyt viestiin. Oslon MM-kisoissa 1966 hän oli 5 kilometrillä yhdeksäs, 10 kilometrillä yhdestoista ja viestissä viides.

Seuratasolla ”Ieppo” Ruoppa edusti Miehikkälän Vilkasta. Hän ei voittanut urallaan yhtään Suomen mestaruutta. SM-hopeaa hän saavutti viisi kertaa ja SM-pronssia kolmasti. Puijon talvikisojen 10 kilometrin kilpailun hän voitti vuosina 1962, 1963 ja 1965, ja Ounasvaaralla hän oli nopein vuonna 1963. Salpausselän Kisoissa hän sijoittui toiseksi vuosina 1962 ja 1966.

Ammatiltaan Eeva Ruoppa oli maanviljelijä.

## Saavutuksia

* Olympiapronssia Squaw Valleyssa 1960 (viesti)
* MM-pronssia Zakopanessa 1962 (viesti)
* SM-hopeaa 1961 ja 1963 (10 km ) sekä 1963, 1964 ja 1966 (5 km)
* SM-pronssia 1962 ja 1966 (10 km) sekä 1962 (5 km)

## Lähteet
* 

### Viitteet
Toini Pöysti

**Toini Kyllikki Pöysti** (o.s. **Mikkola**,  1. heinäkuuta 1933 Ahlainen – 9. toukokuuta 2024 Noormarkku) oli suomalainen maastohiihtäjä ja olympiamitalisti.

Toini Pöysti edusti Suomea kaksissa olympialaisissa ja kolmissa MM-kilpailuissa. Lahden MM-kisoissa 1958 hän sijoittui 10 kilometrillä seitsemänneksi ja sai viestissä hopeaa Suomen joukkueen avausosuuden hiihtäjänä. Squaw Valleyn 1960 olympialaisissa hän sijoittui 10 kilometrillä kuudenneksi ja sai viestin ankkuriosuuden hiihtäjänä pronssia. Zakopanen MM-kisoissa 1962 hän oli 10 kilometrillä yhdeksäs eikä päässyt viestijoukkueeseen. Innsbruckin 1964 olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi sekä 5:llä että 10 kilometrillä ja sai pronssia viestin keskimmäisen osuuden hiihtäjänä. Oslon MM-kisoissa 1966 Pöysti oli 10 kilometrillä yhdeksäs ja viesti päättyi viidenteen sijaan.

Vuonna 1954 Toini Pöysti, silloiselta nimeltään Mikkola, voitti Holmenkollenin kisoissa ensimmäisen kerran ohjelmassa olleen naisten hiihdon. Saman 10 kilometrin matkan hän voitti Ruotsin hiihtokisoissa vuonna 1959, Salpausselän Kisoissa vuonna 1960 sekä Puijon kisoissa neljästi.

Seuratasolla Pöysti edusti Noormarkun Nopsaa ja Ahlaisten Urheilijoita. Hän voitti ainoan Suomen mestaruutensa 10 kilometrin matkalla vuonna 1960. SM-hopeaa hän saavutti 10 kilometrillä vuonna 1958 ja 5 kilometrillä vuonna 1960 sekä SM-pronssia 10 kilometrillä vuonna 1957 ja 5 kilometrillä vuonna 1961.

Toini Pöystin pojan Timo Pöystin lapset ovat Miss Suomi 2009 Essi Pöysti ja jääkiekkoilija Eetu Pöysti.

## Saavutuksia

* Olympiapronssia Squaw Valleyssa 1960 ja Innsbruckissa 1964 (3&nbsp;×&nbsp;5 km viesti)
* MM-hopeaa Lahdessa 1958 (3&nbsp;×&nbsp;5 km viesti)
* SM-kultaa 1960 (10 km)
* Holmenkollenin voitto 1954 (10 km)
* Ruotsin hiihtokisojen voitto 1959 (10 km)
* Salpausselän voitto 1960 (10 km)

## Lähteet

* 

### Viitteet
Antti Tyrväinen

**Antti Eerikki Tyrväinen** (5. marraskuuta 1933 Ylöjärvi – 13. lokakuuta 2013 Tampere) oli suomalainen ampumahiihtäjä, ampuja ja olympiamitalisti. Hän voitti olympiahopeaa Squaw Valleyn kisoissa 1960 20&nbsp;km:n matkalla. Innsbruckissa 1964 hän oli samalla matkalla 13:s. Sotilaspartiohiihtoa lukuun ottamatta Tyrväinen on ensimmäinen suomalainen ampumahiihdon olympiamitalisti.

Ammatiltaan Tyrväinen oli upseeri. Päällystöliitto valitsi hänet kolmasti vuoden urheilijaksi (1960, 1962 ja 1963). Opetusministeriö myönsi Tyrväiselle vuonna 2004 Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon.

Tyrväinen kuoli nopeasti edenneeseen sairauteen Tampereella 13. lokakuuta 2013. Hän oli kuollessaan 79-vuotias.

## Saavutuksia
*Ampumahiihto
**Olympialaiset
***Squaw Valley 1960: hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa 
**MM-kilpailut 
***Uumaja 1961: kultaa joukkuekilpailussa (epävirallinen laji), 5. sija henkilökohtaisessa kilpailussa 
***Hämeenlinna 1962: hopeaa henkilökohtaisessa ja joukkuekilpailussa (epävirallinen laji)
***Seefeld 1963: hopeaa henkilökohtaisessa ja joukkuekilpailussa (epävirallinen laji)
***Elverum 1965: pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa 
*Ammunta
**EM-kilpailut 
***1963 Oslo vapaakivääri 300 m 3×40 laukausta pronssia, polviasennossa toinen

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Antti Tyrväinen Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Antti Tyrväisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Eevi Pirinen

**Eevi Maria Pirinen** (o.s. **Huttunen**, 23. elokuuta 1922 Karttula – 3. joulukuuta 2015 Kuopio) oli suomalainen pikaluistelija, maailmanmestari ja olympiamitalisti.

## Saavutuksia

* Olympiapronssia Squaw Valleyssa 1960 (3&nbsp;000 metriä), jolloin naisten pikaluistelu oli ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmassa.
* MM-kultaa yhteispisteissä Eskilstunassa 1951, lisäksi neljäs tila yhteispisteissä MM-kisoissa vuosina 1953, 1954 ja 1955 sekä viides 1948, 1952 ja 1959.
* Suomen mestaruus yhteispisteissä 1947, 1948, 1950–1955, 1957, 1959 ja 1960 (epävirallisesti myös vuonna 1946, jolloin oli ainoa naisosallistuja). Näissä kaikissa SM-kisoissa yhteensä 39 matkavoittoa, vuosina 1950–1955 kaikki matkat.
* Vuoden naisurheilija Suomessa vuosina 1951, 1953 ja 1960.
* Savon Sanomat-lehden myöntämän Savon parhaan urheilijan mitali vuonna 1951.
* 23 Suomen ennätystä luistelussa.

## Lähteet