open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kultarikko

**Kultarikko** (*Saxifraga aizoides*) on monivuotinen, keltakukkainen vuoristojen ja arktisten alueiden rikkokasvi.

## Ulkonäkö ja koko

Löyhästi mätästävä kultarikko kasvattaa 5–15 cm pitkät, kohenevat ja monilehtiset varret. Kukattomat varret ovat huomattavasti kukallisia lyhyempiä. Lehdet ovat tasasoukkia, möyheitä ja tavallisesti ehytlaitaisia. Kukinto on harvakukkainen huiskilo. Kaksineuvoiset kukat ovat vaaleankeltaisia ja punapilkullisia, joskus punakeltaisia tai purppuranpunaisia. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Heteitä on 10 kappaletta. Emiö on kaksilehtinen ja enintään tyvestä yhdislehtinen, emilehtien tyvellä on mesisuomuja. Suomessa kultarikko kukkii kesä-elokuussa. Hedelmä on kaksiosainen, monisiemeninen kota.

## Levinneisyys
Kultarikkoa tavataan Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Euroopassa laji on lähinnä vuoristojen kasvi, jota kasvaa Britteinsaarten pohjoisosissa, Norjan, Ruotsin ja Suomen vuoristo- ja tunturialueilla, Kuolan niemimaalla, Uralilla, Islannin itäosissa, Huippuvuorilla, Alpeilla, Apenniinien pohjoisosissa, Luoteis-Balkanilla ja Karpaateilla. Pohjois-Amerikassa kultarikko on lähinnä arktisten alueiden laji, jota kasvaa Länsi- ja Pohjois-Kanadassa. Kultarikkoa esiintyy myös Grönlannissa. Suomessa kultarikko on pohjoisen laji, jota tavataan kolmella alueella: Sallan-Kuusamon alueella, Enontekiöllä lähinnä käsivarren suurtuntureilla sekä Utsjoella ja Inarin pohjoisosissa.

## Elinympäristö
Kultarikko kasvaa lähinnä tuntureiden märillä puron- ja joenvarsilla, lähteiköissä, kallionhyllyillä ja lehtoniityillä. Laji on kalkinvaatija.
 
## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Luontoportti: Kultarikko (''Saxifraga aizoides'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Saxifraga aizoides'' – kultarikko
* Kasviatlas 2020: Kultarikon (''Saxifraga aizoides'') levinneisyys Suomessa.
* Suomen Lajitietokeskus: Kultarikko (''Saxifraga aizoides'')
Titanicin kohtalonyö (elokuva)

**Titanicin kohtalonyö** (*A Night to Remember*) on vuonna 1958 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, joka perustuu Walter Lordin samannimiseen kirjaan. Elokuva kertoo matkustajahöyrylaiva ''RMS Titanicin'' viimeisistä hetkistä aluksen törmättyä neitsytmatkallaan jäävuoreen.

Elokuvan keskeisiä rooleja esittävät Kenneth More, Ronald Allen, Robert Ayres, Honor Blackman, Anthony Bushell, John Cairney, Michael Goodliffe, Kenneth Griffith, Laurence Naismith, Russell Napier ja George Rose. Myös Sean Connery ja Desmond Llewelyn tekevät elokuvassa pienet roolit. Elokuvan on ohjannut Roy Ward Baker.

*Titanicin* neljäs perämies Joseph Boxhall ja Cunard Linen kommodori Harry Grattidge toimivat elokuvan teknisinä neuvonantajina.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Titanicin kohtalonyön* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Suorama

**Suorama** on Kangasalan kaupungissa sijaitseva kylä sekä asuinalue Linturinteen osa-alueella. Suorama sijaitsee noin neljä kilometriä keskustasta länteen.

Suoramalla sijaitsee Suoraman koulu, joka on Kangasalan suurin ala-aste lähes 600 oppilaalla. Lähin yläaste, johon suoramalaiset yläasteikäiset sijoitetaan opiskelemaan, on Pitkäjärven koulu, joka sijaitsee naapurikaupunginosassa Vatialassa.

Suoramalla on muun muassa apteekki, eläinlääkäri, baari, kebab-pizzeria, grilli, päiväkoti ja vuoropäiväkoti (24 h), Lidl, Löytötex ja K-Market.
Chanoch Nissany

**Chanoch Nissany** (hepreaksi: **חנוך ניסני**, s. 29. heinäkuuta 1963 Tel Aviv) on israelilainen entinen autourheilija. Hänen poikansa Roy Nissany on myös autourheilija.

## Ura
Nissany on myös menestynyt liikemies. Hän aloitti myöhään moottoriurheiluharrastuksen aloittaessaan kilpa-uransa 38-vuotiaana. Hän väitti, että hänestä tulisi maansa ensimmäinen Formula 1 -kuljettaja, mutta ei koskaan päässyt ajamaan yhtään F1-osakilpailua. Sen sijaan hänet tunnettiin kolmoskuljettajana Minardilla vuoden 2005 Unkarin GP:n vapaissa harjoituksissa. Hän pääsi ajamaan vapaissa harjoituksissa hänen henkilökohtaisen sponsorinsa UPEX:n tuella. Nissany kertoi F1-kokemuksen jälkeen, että ne kaikki ajetut kahdeksan kierrosta olivat hänen 42-vuotissynttärilahjansa. Harjoitus päättyi Nissanyn osalta omaan ajovirheeseen hänen ajauduttuaan hiekalle.

F1-kokemuksen lisäksi Nissany on ajanut muun muassa Formula 3000 -sarjaa ja Unkarin Formula 2000 -sarjaa.

## Formula 1 -tulokset

## Formula 3000 -tulokset

## Lähteet
Eho Moskvy

**Eho Moskvy** (, "Moskovan kaiku") oli Moskovassa toimiva radioasema, joka kuului myös eräissä muissa Venäjän kaupungeissa. Kanavan lähetystä saattoi kuunnella myös internetin kautta.

## Historia
Asema oli ensimmäinen Neuvostoliitossa lisenssin saanut yksityinen asema. Se aloitti toimintansa 22. elokuuta 1990. Eho Mosvky on pääasiassa puheradio: 70 prosenttia ohjelma-ajasta oli keskusteluohjelmia.

Radiokanava kuului valtiollisen Gazprom-konsernin mediayhtiön, liikevaihdoltaan IVY-maiden suurimman mediatalon Gazprom Median hallitsemiin kanaviin. Vuonna 2015 Gazprom Media omisti 66 % radioaseman osakkeista ja loput jakautuivat aseman toimittajien kesken.

### Lakkauttaminen
Venäjän valtakunnansyyttäjä vaati Venäjän Ukrainaan 2022 tekemän hyökkäyksen aikana Roskomnadzoria rajoittamaan Eho Moskvyn toimintaa sen uutisoinnin vuoksi. Radioasema ilmoitti lopettavansa toimintansa kiristyneessä tilanteessa. Radioasema yritti turhaan valittaa oikeuden päätöksestä huhtikuussa. Toiminnan loputtua Eho Moskvyn taajuuden valtasi Radio Sputnik.

### Paluu
Maaliskuun alussa joukko entisiä Eho Moskvyn työntekijöitä perusti YouTube-kanavan nimeltä *Živoi Gvozd* (), joka jatkoi lakkautetun radioaseman työtä.

Suurin osa radioaseman työntekijöistä on sittemmin lähtenyt Venäjältä ja suunnannut mm. Latviaan, Liettuaan ja Georgiaan. Lokakuussa 2022 radioasema teki paluun uudella nimellä, Eho, joka toimii älypuhelinsovelluksen kautta. Sen toimitus sijaitsee Berliinissä.

*Insider*-lehti kertoo, että kun toimittaja Irina Bablojan oli muuttanut Moskovasta Georgiaan, hänet myrkytettiin lokakuussa 2022. Hän kuitenkin selvisi elossa ja jatkaa työtään Berliinissä.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Eho Moskvyn sivusto
Karhunköynnökset

**Karhunköynnökset** (*Calystegia*) on kasvisuku kiertokasvien heimossa. Suomessa julkaistun luokituksen mukaan karhunköynnökset on suppilokiertojen eli kiertojen (*Convolvulus*) suvun synonyymi, toisen luokituksen mukaan oma sukunsa. Karhunköynnöksiin kuuluu 26 lajia ja kuusi lajitason risteymää.

## Lajeja
* idänkarhunköynnös (*Calystegia pellita*)
* somakarhunköynnös (*Calystegia pulchra*)
* karhunköynnös (isokierto) (*Calystegia sepium*)
** valkokarhunköynnös (*C. sepium* subsp. *sepium* eli *C. sepium*, syn. *Convolvulus sepium*)
** punakarhunköynnös (*C. sepium* subsp. *spectabilis*, syn. *Convolvulus dahuricus*)
** ruusukarhunköynnös (*C. sepium* subsp. *roseata*)
* dyynikarhunköynnös (*Calystegia soldanella*)
* metsäkarhunköynnös (*Calystegia sylvatica*)

Suomessa valkokarhunköynnös kasvaa alkuperäiskasvina harvinaisesti etelärannikon merenrantapensaikoissa. Villiintyneenä koristekasvina karhunköynnös on levinnyt laajasti Etelä- ja Keski-Suomessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Calystegia''
Juan Cáceres

**Juan Ignacio Cáceres** (s. 1. toukokuuta, 1984 Punta del Este) on uruguaylainen kilpa-autoilija.

Cáceres kilpaili Euroopassa vuonna 2001 ja on ajanut muun muassa Italian Formula Renault-sarjassa ja Espanjan Formula 3-sarjassa. Formula BMW Junior Cupissa hän voitti sarjan mestaruuden vuonna 2003. Vuonna 2005 Cáceres toimi entisen Formula 1-talli Minardin testikuljettajana. Hän kilpaili samana vuonna Italian Formula 3000-sarjassa. Vuonna 2006 Cáceres ajoi yhden kilpailun ChampCar-sarjassa. Vuonna 2007 hän siirtyi kilpailemaan takaisin Etelä-Amerikkaan ajaen TC2000-sarjassa Argentiinassa.
Käenkaalit

**Käenkaalit** (*Oxalis*) on kasvisuku käenkaalikasvien (Oxalidaceae) heimossa ja sen tyyppisuku. Siihen kuuluu noin 500–700 lajia.

Käenkaalit ovat yksi- tai monivuotisia ruohoja, ja ne voivat olla kaljuja tai karvaisia. Varret ovat kasvutavaltaan pystyjä tai maanmyötäisiä. Lehdet ovat kolmisormisia, hieman apiloiden lehtiä muistuttavia sekä vihreitä tai joskus ruskehtavia. Kukat sijaitsevat yksittäin tai viuhkomaisissa kukinnoissa. Kukat ovat viisilukuisia ja niissä on kymmenen hedettä sekä viisi emiä. Hedelmä on kota.

## Käenkaalilajeja
* *[[käenkaali|Oxalis acetosella]]* – metsäkäenkaali eli käenkaali eli ketunleipä
* *[[hietakäenkaali|Oxalis adenophylla]]* – hietakäenkaali
* *[[alvekäenkaali|Oxalis anthelmintica]]* – alvekäenkaali
* *[[Oxalis articulata]]*
** ''Oxalis articulata'' subsp. ''rubra'' – rusokäenkaali
* *[[sarvikäenkaali|Oxalis corniculata]]* – sarvikäenkaali eli tarhakäenkaali
** ''Oxalis corniculata'' var. ''atropurpurea'' – punasarvikäenkaali
** *Oxalis corniculata* var. *corniculata* – vihersarvikäenkaali
* *[[ruusukäenkaali|Oxalis corymbosa]]* – ruusukäenkaali
* *[[nurmikäenkaali|Oxalis dillenii]]* – nurmikäenkaali
* *[[pikkukäenkaali|Oxalis exilis]]* – pikkukäenkaali
* *[[meksikonkäenkaali|Oxalis lasiandra]]* – meksikonkäenkaali
* *[[eväkäenkaali|Oxalis latifolia]]* – eväkäenkaali
* *[[katvekäenkaali|Oxalis oregana]]* – katvekäenkaali
* *[[pensaskäenkaali|Oxalis ortgiesii]]* – pensaskäenkaali
* *[[keltakäenkaali|Oxalis peduncularis]]* – keltakäenkaali
* *[[nuokkukäenkaali|Oxalis pes-caprae]]* – nuokkukäenkaali
* *[[pistekäenkaali|Oxalis punctata]]* – pistekäenkaali
* *[[purppurakäenkaali|Oxalis purpurea]]* – purppurakäenkaali
* *[[valkokäenkaali|Oxalis regnellii]]* – valkokäenkaali
* *[[pystykäenkaali|Oxalis stricta]]* – pystykäenkaali (syn. *Oxalis fontana*)
** ''Oxalis stricta'' 'Rufa' – pihakäenkaali
* *[[onnenkäenkaali|Oxalis tetraphylla]]* – onnenkäenkaali eli onnenapila (syn. *Oxalis deppei*)
* *[[kolmiokäenkaali|Oxalis triangularis]]* – kolmiokäenkaali
** ''Oxalis triangularis'' 'Mijke' – hurmekäenkaali
* *[[mukulakäenkaali|Oxalis tuberosa]]* – mukulakäenkaali eli oka
* *[[chilenkäenkaali|Oxalis valdiviensis]]* – chilenkäenkaali
* *[[karamellikäenkaali|Oxalis versicolor]]* – karamellikärnkaali
* *[[laavakäenkaali|Oxalis vulcanicola]]* – laavakäenkaali eli kultakäenkaali

Käenkaaleista esiintyvät Pohjoismaissa luonnonvaraisena käenkaali, sarvikäenkaali, nurmikäenkaali ja pystykäenkaali.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Käenkaalit – ''Oxalis''
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Käenkaalit (''Oxalis'')
* ITIS: ''Oxalis'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Oxalis'' 
* Flora of China: ''Oxalis''
Gniezno

**Gniezno** () on kaupunki Ison-Puolan voivodikunnassa läntisessä Puolassa noin 50 kilometriä Poznańin kaupungista itään. Kaupungissa asui vuoden 2019 arvion mukaan 68&nbsp;217 asukasta. Gniezno on samannimisen kunnan hallintokeskus.

## Historia
Gniezno oli Puolan ensimmäinen pääkaupunki. Valtion muodostuessa 900-luvulla sitä hallitsivat Piast-sukuiset kuninkaat. Heidän pääkaupunkinaan toimi Gniezno. Jo 800-luvulla Gniezno oli keskus, josta käsin Puolan aateli kokosi aluetta yhteistoimintaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
S-200

**S-200** () on alueilmatorjuntaohjusjärjestelmä, joka kehitettiin Neuvostoliitossa. Ohjustyyppi on edelleen aktiivisessa palveluskäytössä.

Ohjusjärjestelmä oli hylättyä edeltäjäänsä (Lavotškin La 400 Dal) jonkin verran pienempi ja kevyempi, eikä siinä ollut taistelulatauksessa ydinkärkeä. Ilmeisesti järjestelmän parempi liikuteltavuus saattoi olla yhtenä keskeisenä lähtökohtana kehitystyössä. Alun alkujaan tämä järjestelmä oli tarkoitettu torjumaan korkealla lentäviä amerikkalaisten lentokoneita, kuten tyypit B-57, B-58 ja U-2. Myös Martin B-57 -konetyyppi kykeni saavuttamaan yli 20 km lakikorkeuden.

Tyyppi hyväksyttiin vuonna 1967 mm. suurten asutuskeskuksien alueelliseen ilmatorjuntaan, eli juuri niihin tehtäviin joihin *La-400 Dal* -järjestelmää ei hyväksytty. *S-200* on hyvin ulottuva, maksimina torjumiskorkeutena esitetään peräti 35&nbsp;km.

Ensimmäinen versio (*S-200A*) sai nimeksen *Angara*. Ohjustyyppiin sisällytettiin kyky torjua myös risteilyohjuksia.
Ohjusjärjestelmän hyväksymisen vuonna kehiteltiin uudempi versio, *S-200V*. Se sai nimeksensä *Vega*.

*S-200D* eli *Dubna* esiteltiin vuonna 1981. Tuolloin suunnittelutoimiston nimenä oli OKB Almaz. Kantamaksi eversti A. Lappi esittää olevan peräti 300&nbsp;km, mikä on aluetorjunnan it-ohjukselle todella paljon. OKB Fakel osallistui ohjustyypin jatkosuunnitteluun.

S-200-järjestelmästä on olemassa monia eri versioita, ja sitä on useasti päivitetty. Sotilaallisiin tarkoituksiin hyväksyminen tapahtui vuonna 1967. Ohjusjärjestelmää edelsi S-125. 25 kT vahvuista ydinkärkeä on ollut myös mahdollista käyttää.

It-torjuntaohjustyyppiä kaupattiin laajalti, mm. arabimaihin (Syyria, Iran, Libya), sekä Pohjois-Koreaan. Itä-Saksa käytti *Dubna*a vuodesta 1985 lukien. Yhdistynyt Saksa käytti asejärjestelmää aina vuoteen 1994 saakka. Entisistä muista itäblokin maista ainakin Bulgaria sekä Puola käyttivät tätä it-ohjusjärjestelmää.

## Tekniset tiedot
* pituus 10,4 m
* paino 6 700&nbsp;kg
* keskinopeus 1 000&nbsp;m/s
* ohjaustapa: komento-ohjatun sekä tutkahakuisen sekamuoto
(tyyppitiedot mallista 5B21)

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Île-aux-Marins

**L'Île-aux-Marins**, aikaisemmin *Île-aux-Chiens*, on Ranskalle kuuluva pieni saari Saint-Pierre ja Miquelonin alueella Pohjois-Amerikassa. Saari sijaitsee Saint-Pierren sataman edustalla ja on nykyisin asumaton.

L'Île-aux-Marins oli alkujaan Saint-Pierren ja Miquelonin kolmas kunta. Se liitettiin Saint-Pierren kuntaan 1945. Vuoteen 1963 menneessä saarella ei ollut enää ympärivuotista asutusta.

## Aiheesta muualla

*L'Île-aux-Marins  miquelon-langlade.com 

## Lähteet
Siirtin maakunta

**Siirtin maakunta** (, ) on Turkin maakunta, joka sijaitsee maan kaakkoisosassa. Maakunnan pinta-ala on 5&nbsp;406 neliökilometriä. Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 320&nbsp;351. 

Maakunnan pääkaupunki on Siirt. Maakunnan pohjoispuolella sijaitsee Bitlisin maakunta, lännessä Batmanin maakunta, lounaassa Mardinin maakunta, etelässä Şırnakin maakunta ja idässä Vanin maakunta. 

## Piirikunnat
Siirtin maakunta jakaantuu seitsemään piirikuntaan (hallintokeskus **lihavoitu**):

*Aydınlar
*Baykan
*Eruh
*Kurtalan
*Pervari
***[[Siirt]]**
*Şirvan

## Lähteet
Afyonkarahisarin maakunta

**Afyonkarahisarin maakunta** () on Turkin maakunta, joka sijaitsee maan länsiosassa. Maakunnan pinta-ala on 14&nbsp;230 neliökilometriä. Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 709&nbsp;000.

Maakunnan pääkaupunki on Afyonkarahisar. Maakunnan luoteispuolella sijaitsee Kütahyan maakunta, lännessä Uşakin maakunta, lounaassa Denizlin maakunta, etelässä Burdurin maakunta, idässä Konyan maakunta, pohjoisessa Eskişehirin maakunta ja kaakossa Ispartan maakunta.

## Piirikunnat
Afyonkarahisarin maakunta jakautuu 18 piirikuntaan (hallintokeskus **lihavoitu**):

***[[Afyonkarahisar]]**
*Başmakçı
*Bayat
*Bolvadin
*Çay
*Çobanlar
*Dazkırı
*Dinar
*Emirdağ
*Evciler
*Hocalar
*İhsaniye
*İscehisar
*Kızılören
*Sandıklı
*Sinanpaşa
*Sultandağı
*Şuhut

## Kuvia

Image:AfyonBurgberg.jpg|Afyonkarahisarin linna
Image:AyazinGräber.jpg|Hautausmaa Ayazinin vuoristossa
Image:Afyon-Kocatepe'den Görünüm.jpg|Kocatepe


## Lähteet
Tapahtui kaukana

**Tapahtui kaukana** on Topo Leistelän ja Edvin Laineen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1950.

Ensio Rislakin näytelmään *Tapahtui kaukana* (1937) perustuvan elokuvan tapahtumat sijoittuvat pohjoiseen Enontekiön maisemiin. Kotikutoiseksi luonnehditun viihde-elokuvan luoma kuva paikallisista asukkaista on stereotyyppinen, eikä se kriitikon mukaan imartele sen paremmin kohdetta kuin tekijääkään. Ainoastaan Aku Korhosen roolisuoritus saa kiitosta, mutta hämmentävän hupaisiksi, jopa camp-huumorin puolella liikkuvaksi arvioivat kriitikot miesten unia.

## Näyttelijät

## Lähteet
Japanin jääpallomaajoukkue

**Japanin jääpallomaajoukkue** edustaa Japania jääpallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Japanin jääpalloliitto on kuulunut kansainväliseen jääpalloliittoon vuodesta 2011. Japani osallistui MM-kilpailuihin ensimmäisen kerran 2012.

## Menestys maailmanmestaruuskilpailuissa

 
## Lähteet
Tarzanin suuri seikkailu

**Tarzanin suuri seikkailu** (engl. *Tarzan’s Greatest Adventure*) on vuonna 1959 julkaistu seikkailuelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Gordon Scott, Anthony Quayle, Sara Shane, Sean Connery, Niall MacGinnis, Al Mulock ja Scilla Gabel. Elokuvan on ohjannut John Guillermin. Tarzanin puoliso Jane ei esiinny elokuvassa, mutta hänen lemmikkiapinansa Cheeta tekee cameo-roolin elokuvan introssa.

## Aiheesta muualla
*
Ghost Rider: Koston henki

**Ghost Rider: Koston henki** (*Ghost Rider: Spirit of Vengeance*) on 3D-supersankarielokuva ja jatko-osa elokuvalle *[[Ghost Rider – aaveajaja]]*. Elokuvan pääosia esittävät Nicolas Cage, Johnny Whitworth, Fergus Riordan, Ciarán Hinds, Violante Placido, Idris Elba ja Christopher Lambert. Elokuvan ovat ohjanneet Mark Neveldine ja Brian Taylor. Elokuvan ensi-ilta oli 17. helmikuuta 2012.

## Juoni

Johnny Blaze on edelleen demonin vallassa ja pystyy muuttumaan tulta syökseväksi Aaveajajaksi. Hänen on jäljitettävä poika, joka saattaa olla itse Paholaisen jälkeläinen.

## Aiheesta muualla
*
Sarah Burke

**Sarah Burke** (3. syyskuuta 1982 – 19. tammikuuta 2012) oli kanadalainen freestylehiihtäjä.

Burke oli yksi superpipe-lajin pioneereista. Hän voitti lajin X Games -mestaruuden neljästi ja puhui voimakkaasti sen puolesta, että laji pääsisi mukaan talviolympialaisiin. Kansainvälinen olympiakomitea hyväksyi lajin mukaan vuoden 2014 olympialaisiin. Burke voitti myös half-pipen maailmanmestaruuden 2005.

Burke loukkaantui vakavasti harjoitellessaan Park Cityssä 10. tammikuuta 2012. Hän kaatui hypyn jälkeen, minkä seurauksena hänen nikamavaltimonsa repeytyi ja hän sai sydänkohtauksen. Hänet leikattiin sairaalassa seuraavana päivänä, minkä jälkeen häntä pidettiin koomassa. Burken aivot olivat kuitenkin vakavasti vaurioituneet hapen ja veren puutteesta, ja lopulta hän kuoli 19. tammikuuta 2012.

## Lähteet
Ylläpitokorvaus

Jos työtön osallistuu työvoimaviranomaisen osoittamaan palkattomaan työhön (työharjoittelu, työelämävalmennus tai kuntouttava työtoiminta), hänelle maksetaan työttömyysturvan lisäksi **ylläpitokorvausta**, jonka tarkoituksena on kattaa työ- tai koulutusmatkoista, kuntoutuksesta ja ruokailuista aiheutuvat lisäkulut. Ylläpitokorvauksen määrä on 9 euroa päivässä.

Jos työvoimapoliittiseen toimenpiteeseen osallistuminen tapahtuu oman työssäkäyntialueen ulkopuolella tai aiheuttaa majoituskustannuksia, ylläpitokorvauksen määrä nousee 18 euroon.

## Lähteet
Colin Greening

**Colin Peter Greening** (s. 9. maaliskuuta 1986 St. John’s, Newfoundland ja Labrador) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.

## Ura
Ottawa Senators varasi Greeningin NHL:ään numerolla 204  seitsemännellä kierroksella. Varauksensa jälkeen hän pelasi yhden kauden, 2005–2006, Nanaimo Clippersissä juniorisarja BCHL:ssä ja neljä kautta, vuodesta 2006 vuoteen 2010, Cornellin yliopiston joukkueessa Big Redissä yliopistosarja ECAC:ssä. Hän oli voittamassa vuonna 2010 ECAC:n mestaruutta joukkueensa kapteenina.

Greening aloitti ammattilaisuransa vuonna 2010 Ottawa Senatorsin farmijoukkueessa Binghamton Senatorsissa, jossa oli voittamassa vuonna 2011 AHL:n mestaruutta Calder Cupia. Hän pelasi suurimman osan kaudesta 2010–2011 AHL:ssä, mutta myös 24 ottelua NHL:ssä. Hän teki ensiesiintymisensä NHL:ssä 1. helmikuuta 2011, jolloin Ottawa kohtasi vierasottelussa New Jersey Devilsin.  

Greening lopetti uransa 33-vuotiaana heinäkuussa 2019.

## Lähteet
HMS Liverpool (D92)

**HMS Liverpool** (viirinumero D92) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 42 ohjushävittäjä, joka poistettiin palveluksesta 2012 ja romutettiin.

## Valmistus

Alus tilattiin 1. maaliskuuta 1977 Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 5. heinäkuuta 1978. Alus laskettiin vesille 25. syyskuuta 1980 kumminaan puolustusministeri Euan Howardin puoliso Lady Strathcona ja otettiin palvelukseen 1. heinäkuuta 1982.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 5. hävittäjälaivueeseen. Siitä tuli ensimmäinen tyypin 42 hävittäjä, jonka kotisatamana oli Plymouth eikä Portsmouth kuten aiemmilla aluksilla. Aluksen koeajoja ja miehistökoulutusta nopeutettiin, jotta se kyettiin lähetettämään Falklandeille. Elokuussa alukselle asennettiin 20 millimetrin ja 30 millimetrin tykit lähitorjuntaa varten. Portlandissa tehtiin viimeiset harjoitukset lokakuussa, kunnes se lähti lokakuun alussa *HMS Antrimin* ja kahden fregatin kanssa neljäksi ja puoleksi kuukaudeksi Etelä-Atlantille. Paluumatkalla alus vieraili Länsi-Intiassa St. Vincentillä ja saapui 28. maaliskuuta 1983 Plymouthiin.

Kesäkuussa 1983 alus vieraili Liverpoolissa, minkä jälkeen se osallistui normaaleihin rauhan ajan harjoituksiin. Elokuussa alus oli levossa Plymouthissa ja osallistui laivastopäivän juhlallisuuksiin. Vuoden lopulla alus partioi Barentsinmerellä napapiirin pohjoispuolella.

Tammikuussa 1984 alus lähti *HMS Nottinghamin* ja *HMS Alacrityn* kanssa Etelä-Atlantille. Ne vierailivat Gibraltarilla ja saapuivat helmikuussa Falklandille, mistä ne palasivat toukokuun lopulla. Vuonna 1985 aluksen kotisatama vaihtui Rosythiksi, missä se huollettiin.

Alus osallistui vuoden 2003 Irakin sotaan. Se lähetettiin 2005 Karibianmerelle, jossa sen tehtävänä oli torjua huumeiden salakuljetusta alueella. Alus siirrettiin 2009 modernisoitavaksi telakalle, mistä se vapautui seuraavana vuonna.

Alus saapui viimeisen kerran Portsmouthiin 26. maaliskuuta 2012 ennen palveluksesta poistoaan. Se poistettiin palveluksesta 30. maaliskuuta

## Lähteet

*
*

### Viitteet
HMS Manchester (D95)

**HMS Manchester** (viirinumero D95) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuosina 1982-2011 palveluksessa ollut tyypin 42 ohjushävittäjä, joka oli ensimmäinen parannellun kolmannen tilaussarjan alus (Manchester-luokka).

## Valmistus

Alus tilattiin Vickers Shipbuilding and Engineering Limitediltä (VSEL) Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 19. toukokuuta 1978. Alus laskettiin vesille 24. marraskuuta 1980 ja otettiin palvelukseen 16. joulukuuta 1982.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 5. hävittäjälaivueeseen, missä se oli ensimmäiset kuukaudet koeajoissa ja miehistökoulutuksessa. Heinäkuussa 1983 alus osallistui Skotlannin luoteisrannikolla Naton harjoitukseen, minkä jälkeen se saattoi *HMY Britannian* Western Islesiin. Alus palasi 17. elokuuta Portsmouthiin, missä alukselle asennettiin lähi-ilmatorjuntaa varten 20 millimetrin ja 30 millimetrin tykit sekä harhamaaliheittimet. Alus palasi palvelukseen lokakuun alussa.

Lokakuussa alus lähti *HMS Fifen*, *HMS Yarmouthin* ja *HMS Apollon* kanssa Etelä-Atlantille, mistä ne palasivat 18. maaliskuuta 1984 Portsmouthiin. Kesäkuussa alus osallistui Rosythin avoimien ovien päivään useiden Nato alusten kanssa, minkä jälkeen ne osallistuivat yhteisharjoitukseen Skotlannin pohjoisrannikolla.

Alus suojasi 1988 tankkerisodassa Persianlahdella *[[HMS Jupiter (F60)|HMS Jupiterin]]* ja *[[HMS London (F95)|HMS Londonin]]* kanssa tankkereita. Alus osallistui 1991 Persianlahden sotaan.

Alus saapui 21. helmikuuta 2011 Portsmouthiin, jossa se poistettiin palveluksesta 24. helmikuuta.

## Lähteet

*
*
* 

### Viitteet
Isolinnankatu

**Isolinnankatu** on yksi Porin keskustan pääkaduista. Se on yksisuuntainen katu, joka kulkee kaupungin ydinkeskustan itälaidalla pohjois-eteläsuunnassa. Isolinnankatu alkaa pohjoisesta Keski-Porin kirkon luota, päätyen Keskusaukiolle Porin linja-autoaseman edustalle. 

Isolinnankatu erottaa arkkitehti G. Th. Chiewitzin vuoden 1852 Porin palon jälkeen suunnitteleman keskustan ruutukaava-alueen V kaupunginosan puutalokortteleista. Katu esiintyy kartoissa ensimmäisen kerran vuonna 1840 nimellä *Iso Linnakatu (Stor Slottsgatan)*. Nimensä se on saanut kaupungin perustajan Juhana Herttuan Keski-Porin kirkon paikalle suunnittelemasta linnasta, joka ei kuitenkaan koskaan valmistunut. 

Kadun varrella sijaitsevat muun muassa Oikeustalo, Porin nuorisotalo ja lukuisia virastoja sekä kauppakeskukset IsoKarhu ja Bepop. Myös Porin kauppahalliin on sisäänkäynti Isolinnankadulta. Itäpuiston ja Isolinnankadun kulmauksessa toimi Hotelli Juhana Herttua vuosina 1955–1997. Rakennus purettiin tulipalon jälkeen vuonna 2018.

Sosialidemokraattisen puolueen perustajiin kuuluneen Eetu Salinin patsas sijaitsee Isolinnankadun ja Itäpuiston risteyksessä. Kadun alkupäässä Hallituskadun kulmauksessa on Euroopan ensimmäisen naisarkkitehdin Signe Hornborgin merkittävimpiin rakennuksiin kuuluva *Signelinna* (*Nevanderin talo*).

Vuonna 2004 valmistui John Websterin ohjaama Isolinnankadun elämästä kertova saman niminen dokumenttielokuva. 2010 sai ensiesityksensä Noora Männistön elokuva kadun varrella sijaitsevasta Itätullin päiväkodista. Molemmat on esitetty kahdesti Yle TV2:n Dokumenttiprojektissa.

## Lähteet
**Kui? - Porilaisen käsikirja* Pori Seura ry 2007, 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Isolinnankatu ''Pori-tiedossa''
*Isolinnankatu-dokumentti Elonetissä
*Porin kaupungin sivut
Tiodiglykoli

**Tiodiglykoli** eli **bis(2-hydroksietyyli)sulfidi** tai **2,2'-tiodietanoli** (C4H10O2S) on sulfideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. 

## Ominaisuudet ja valmistus
Tiodiglykoli on väritöntä tai kellertävää viskoosia nestettä. Yhdiste liukenee hyvin veteen sekä etanoliin ja trikloorimetaaniin. Yhdiste kiehuu 283&nbsp;°C:n lämpötilassa ja kuumennettaessa myös hajoaa muodostaen etikkahappoa, rikkivetyä ja rikin oksideja.

Tiodiglykolia valmistetaan 2-kloorietanolin ja natriumsulfidin välisellä reaktiolla.
:2 C2H5ClO + Na2S → C4H10O2S + 2 NaCl

## Käyttö
Tärkein tiodiglykolin käyttökohde on tekstiiliteollisuudessa. Sitä käytetään apuaineena liuottamaan tekstiilivärejä ja se soveltuu erityisesti kationisten, metallikompleksivärien, naftolivärien ja vat-värien leukoesterien liuotukseen. Sillä on käyttöä myös lääkeaineiden synteesissä ja hapettumista estävänä ainesosana. Tiodiglykoli reagoi vetykloridin kanssa muodostaen sinappikaasua.

Tiodiglykoli on sinappikaasun tärkein hydrolyysituote eliöissä. Tiodiglykolia muodostuu sinappikaasusta kolmiatomisen rengasrakenteen omaavan sulfoniumvälituotteen kautta. Tiodiglykoli muodostaa myös agregaatteja sinappikaasun kanssa reagoidessaan. Toisin kuin sinappikaasu, tiodiglykoli ei ole erityisen myrkyllinen. Se ärsyttää hieman hengitysteitä ja nieltynä aiheuttaa pahoinvointia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Inchem: Thiodiglycol CAS N°: 111-48-8  (pdf) 
*ChemBlink: 2,2'-Thiodiethanol
Sinilatvat

**Sinilatvat** (*Polemonium*) on kasvisuku sinilatvakasvien heimossa. Siihen kuuluu noin 25 lajia. Suvun tieteellinen nimi *Polemonium* oli jo Dioskurideen käytössä ennen ajanlaskun alkua.

## Lajeja
* kellosinilatva (*Polemonium acutiflorum*)
* karvasinilatva (*Polemonium boreale*)
* lehtosinilatva (*Polemonium caeruleum*)
** euroopanlehtosinilatva (*P. caeruleum* subsp. *caeruleum*)
* rusosinilatva (*Polemonium carneum*)
* idänsinilatva (*Polemonium chinense*)
* arizonansinilatva (*Polemonium foliosissimum*)
* keltasinilatva (*Polemonium pauciflorum*)
* niittysinilatva (*Polemonium reptans*)
* tahmasinilatva (*Polemonium viscosum*)
* japaninlehtosinilatva (*Polemonium yezoense*, syn. *P. caeruleum* subsp. *yezoense*) 

## Sinilatvat Suomessa
Suomessa kasvaa kolme luonnonvaraista sinilatvalajia. Koko maassa Etelä-Lapin korkeudelle kasvava lehtosinilatva on harvinainen alkuperäisenä lehtokasvina, mutta yleinen villiintyneenä koristekasvina. Kellosinilatvaa tavataan etenkin Pohjois-Lapissa, missä se on yleinen muun muassa niityillä ja rannoilla. Lisäksi niittysinilatva on löydetty kerran uustulokkaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sinilatvat (''Polemonium'')
* ITIS: ''Polemonium'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Polemonium'' 
* Flora of China: ''Polemonium''
Auliot

**Auliot** eli **piirtoauliot** (*Abutilon*) on kasvisuku malvakasvien heimossa. Siihen kuuluu 178 koko maailman trooppisilla ja lämpimillä alueilla alun perin kasvavaa lajia. Aulioiden suvussa on monia koristekasveja. Eräitä lajeja viljellään kuitukasveina Kiinassa.

## Tuntomerkit
Auliot ovat enimmäkseen ainavihantia pensaita. Joidenkin aulioden kukat ovat riippuvia ja niissä on laajentunut verhiö ja kellomainen teriö, jossa on viisi limittäistä terälehteä. Tällaiset kukat ovat sopeutuma lintupölytykseen. Valtaosalla aulioista on kuitenkin enemmän hibiskusten kukkaa muistuttava avoin kukka. Kukan väri on useimmiten keltainen tai oranssi.

## Levinneisyys
Aulioiden suku on levinnyt laajalle lämpimillä alueilla, mutta enemmistö lajeista on peräisin Etelä-Amerikasta. Chilen lauhkeilla alueilla esiintyy ryhmä lajeja, joiden kukat ovat malvanvärisiä ja lehdet karisevia.

Pohjoismaissa ja Suomessa tavataan luonnonvaraisena yksi auliolaji, kelta-aulio (*Abutilon theophrasti*). Se on harvinainen Kaakkois-Euroopasta ja Aasiasta kotoisin oleva satunnaistulokaskasvi.

## Auliolajeja
* brasilianaulio (*Abutilon darwinii*)
* isoaulio (*Abutilon grandifolium*)
* vaahtera-aulio (*Abutilon* × *hybridum*)
* *[[Abutilon indicum]]*
* lyhtyaulio (*Abutilon megapotamicum*)
* kirjoaulio (*Abutilon pictum*)
* pitcairninaulio (*Abutilon pitcairnense*)
* kelta-aulio (”kiinanjuutti”) (*Abutilon theophrasti*), käytetään myös kuitukasvina
* nukka-aulio (”kiinanjuutti”) (*Abutilon vitifolium*)

Muutamia auliolajeja käytetään muun muassa huonekasveina.

### Auliot viljelykasveina
Auliot viihtyvät hyvin vettä läpäisevässä mullassa aurinkoisessa tai puolivarjoisessa paikassa. Multa ei saa päästä kokonaan kuivumaan. Kasveja voi lisätä pistokkaista.

## Lähteet
* Botanica. The illustrated A–Z of over 10,000 garden plants and how to cultivate them. Köln, 1999. .

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Abutilon''
* Suomen Lajitietokeskus: Piirtoauliot – ''Abutilon''
* ITIS: ''Abutilon'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Abutilon'' 
* Flora of China: ''Abutilon''
Iikka Forss

**Iikka Mikael Forss** (s. 5. lokakuuta 1976 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.

## Opiskelu ja harrastukset
Forssilla on kolmivuotiaasta lähtien kokemusta näyttämöistä, tosin silloin hän harrasti balettia. Lukioaikoinaan hän aloitti tanssiharrastuksensa uudestaan. Sen lisäksi hän harrasti näyttelemistä Teatteri Sudessa. Teatterikorkeakouluun hän haki vuonna 1996, jonne pääsi ensiyrittämällä. Forss on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri, joksi valmistui vuonna 2000.

## Ura näyttelijänä
Forss näytteli vuoden 2000 lopusta lähtien Lahden kaupunginteatterissa, muun muassa *[[Seitsemän veljestä|Seitsemän veljeksen]]* Eeroa, *Piukkojen paikkojen* Jerryä/Daphnea ja *[[Hamlet]]in* nimihenkilöä. Hänet palkittiin suorituksestaan *Hamletissa* Lahden teatterikerhon Iivari-patsaalla vuonna 2004. Vuonna 2011 hän siirtyi Helsingin kaupunginteatterin näyttelijäkuntaan.

Paitsi teatterissa, Forss on näytellyt myös televisiossa ja elokuvissa. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan MTV3:n sarjoissa *[[Korkeajännitystä – eli sähköä kotiin kuljetettuna]]* (2001) ja *[[Helsingin herra]]* (2012). Hän näytteli molemmissa toista päähenkilöä, ensiksi mainitussa sähkömies Juhnua Mikko Kivisen ollessa sähkömies Jahnukainen ja jälkimmäisessä Markku Rautiota Iina Kuustosen ollessa Maisa Sinivuo. Hän oli roolistaan *Helsingin herrassa* ehdolla parhaan miesnäyttelijän Kultaisen Venlan saajaksi.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Lähteet
Lumovalkut

**Lumovalkut** eli **valkut** (*Cephalanthera*) on kasvisuku kämmekkäkasvien heimossa. Lumovalkkuihin kuuluu noin 15 lajia.

## Lajeja
* suurvalkku (*Cephalanthera damasonium*)
* miekkavalkku (*Cephalanthera longifolia*)
* punavalkku (*Cephalanthera rubra*) 
* kreetanvalkku (*Cephalanthera cucullata*)

## Lajit Suomessa
Suomessa kasvaa kaksi lumovalkkulajia, jotka ovat molemmat harvinaisia ja rauhoitettuja kalkkipitoista kasvupaikkaa vaativia kasveja. Valkokukkaista miekkavalkkua esiintyy Ahvenanmaalla ja punakukkaista punavalkkua vain Lohjan seudulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Lumovalkut – ''Cephalanthera''
HMS Gloucester (D96)

**HMS Gloucester** (viirinumero D96) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 42 ohjushävittäjä, joka kuului kolmanteen tilaussarjaan (Manchester-luokka).

## Valmistus

Alus tilattiin Vosper Thornycroftilta Woolstonista, missä köli laskettiin 29. lokakuuta 1979. Alus laskettiin vesille 2. marraskuuta 1982 kumminaan kuningatar Elisabet II:n serkun puoliso Gloucesterin herttuatar Birgitte ja otettiin palveluskäyttöön 11. syyskuuta 1985.

## Palvelus
Persianlahden sodassa alus oli 15. syyskuuta 1990 - 14. maaliskuuta 1991 Persianlahdella liittokunnan laivastossa päällikkönään Philip Wilcocks. Irakin rannikkopuolustus laukaisi 25. helmikuuta 1991 kaksi Silkworm-ohjusta kohti lahden pohjoisosassa olleita *[[USS Missouri (BB-63)|USS Missouria]]* ja miinantorjunta-aluksia. Ohjuksista toinen putosi mereen ja toisen torjui *Gloucester* Sea Dart -ohjuksillaan. Tapahtuma oli samalla ensimmäinen merellä tapahtunut ohjuksella toteutettu ohjustorjunta.

Vuoden 2006 Libanonin sodassa alus oli ensimmäinen Britannian kuninkaallisen laivaston alus, joka evakuoi britannian kansalaisia Beirutista. Alus saapui Beirutiin 18. heinäkuuta ja teki kolme evakuointimatkaa Kyprokselle. Alus oli 2007 Rosythissä telakalla.

Alus lähti 20. elokuuta 2010 Portsmouthista seitsemän kuukauden partiomatkalle Etelä-Atlantille, mistä tehtävästä se vapautti *HMS Portlandin*. Ollessaan matkalla etelään partiointialueelleen se pysäytti 27. elokuuta 2010 Kap Verden rannikolla Floridaan rekisteröidyn jahdin *Tortugan*, jolta takavarikoitiin neljän miljoonan punnan arvosta kokaiinia. Uruguayn hallitus kielsi 20. syyskuuta alukselta pääsyn Montevideoon.

Alus palasi 23. toukokuuta 2011 Portsmouthiin, jossa se poistettiin palveluksesta 30. kesäkuuta. Alus myytiin 2 miljoonalla punnalla romutettavaksi. Alus lähti 22. syyskuuta 2015 hinattuna Turkkiin Aliagaan, jonne se saapui 15. lokakuuta. Aluksen romutus saatiin päätökseen 7. tammikuuta 2016.

## Lähteet
*
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*purjehdusluettelo
HMS York (D98)

**HMS York** (viirinumero D98) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuosina 1985-2012 palveluksessa ollut tyypin 42 ohjushävittäjä, joka kuului luokan kolmanteen tilaussarjaan (Manchester-luokka).

## Valmistus

Alus tilattiin Swan Hunterin Neptune telakalta Birkeknheadistä, missä köli laskettiin 18. tammikuuta 1980 telakkanumerolla 111. Se laskettiin vesille 20. kesäkuuta 1982 kumminaan Lady Gosling ja otettiin palveluskäyttöön 9. elokuuta 1985.

## Palvelus
Persianlahden sodassa alus oli 4. kesäkuuta - 30. lokakuuta 1990 Persianlahdella. Se suojasi vuoden 1993 Irakin sodassa lentotukialus *[[HMS Ark Royal (R07)|HMS Ark Royalia]]*. Aluksen etukannen 4,5 tuuman tykki päivitettiin 2004 Mk8 Mod1 malliksi. Alus evakuoi heinäkuussa 2006 Britannian kansalaisia Beirutista *[[HMS Gloucester (D96)|HMS Gloucesterin]]* kanssa.

Helmikuussa 2010 alus oli emälaiva *[[RFA Wave Ruler (A390)|RFA Wave Rulerin]]* kanssa Falklandeilla, koska Argentiinan ja Britannian välillä oli kiistaa alueen öljyvarantojen hyödyntämisestä. Helmikuussa 2011 alus oli Maltalla valmiina Britannian kansalaisten evakuointiin Libyasta. Alus saapui 10. maaliskuuta East Coveen Falklandeilla aloittaen aluevesien valvonnan. Alus havaitsi 12. joulukuuta Orkneyn koillispuolella Venäjän laivaston lentotukialus *[[Admiral Kuznetsov]]in* saattajineen, joita se varjosti viikon ajan.

Alus myytiin 2013 avoimella huutokaupalla romutettavaksi Leyal Ship Recycling ltd:lle. Alus lähti 19. elokuuta 2015 hinattuna Aliagaan Turkkiin, jonne se saapui 9. syyskuuta. Aluksen romutus saatiin päätökseen 4. maaliskuuta 2016.

## Lähteet

*
*
* 

### Viitteet
Seltyn piiri

**Seltyn piiri** (, ) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1884,4 neliökilometriä. Asukkaita on 11&nbsp;400 henkeä (vuonna 2010).

Seltyn piiri sijaitsee Udmurtian länsiosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Krasnogorskojen, idässä Igran ja Jakšur-Bodjan, kaakossa Uvan ja lounaassa Sjumsin piireihin sekä luoteessa Kirovin alueeseen. Pinta-alasta 40 % on metsää. Tärkein joki on Kilmez. Hyötykaivannaisiin kuuluvat turve, hiekka, sora ja kalkkikivi.

Piiriin kuuluu 9 maalaiskuntaa: Haldy, Kilmez (keskuspaikka Selty), Kolesur, Kopki, Novaja Monja, Selty, Sjuromošur, Uzi ja Valamaz. Hallinnollinen keskus on Seltyn kylä.

Asukkaista 58,4 % on udmurtteja ja 39,4 % venäläisiä. Kaupunkiväestöä ei ole.

Piirin läpi kulkee Kazanin ja Permin välinen Siperian maantie. Iževskiin on maantieyhteys Uvan ja Nylgan kautta. Tärkein elinkeino on puunhankinta ja -jalostus. Lisäksi on pellavanjalostuslaitos, tiilitehdas ja rakennusteollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, pellavan ja vihannesten viljelyyn.

Paikallislehtenä ilmestyy *Oktjabr*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Seltyn piirin sivusto
HMS Edinburgh (D97)

**HMS Edinburgh** (viirinumero D97) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 42 ohjushävittäjä, joka kuului kolmanteen sarjaan (Manchester-luokka). Alus otettiin palvelukseen 1985 ja poistettiin palveluksesta 2013.

## Valmistus

Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 8. syyskuuta 1980. Se laskettiin vesille 14. huhtikuuta 1983 kumminaan puolustusministeri Michael Heseltinen puoliso Lady Ann Heseltine ja otettiin palveluskäyttöön 17. joulukuuta 1985.

## Palvelus
Aluksen modernisointi päättyi 1990, jolloin se palautettiin palvelukseen varustettuna Phalanx CIWS -järjestelmällä. Alus osallistui 1994 Normandian maihinnousun 50-vuotispäivän laivastokatselmukseen. Se oli 1998 Etelä-Atlantilla, jossa se valvoi Falklandin aluevesiä.

Vuonna 2003 alus osallistui Irakin sotaan, jossa se tuki muun muassa merijalkaväkeä tykillään ja suojasi maihinnousutukialus *[[HMS Ocean (L12)|HMS Oceania]]*. Alus palasi toukokuussa Portsmouthiin. Alus oli 1.-10. joulukuuta kuivatelakalla ja 11. joulukuuta - 5. tammikuuta 2004 Portsmouthissa laiturissa miehistön ollessa joululomalla.

Alus lähti 6. tammikuuta 2004 Portsmouthista Plymouthiin, jonne se saapui 8. tammikuuta. Miehistö oli 9. tammikuuta - 14. helmikuuta Plymouthissa operaatiokoulutuksessa. Alus lähti 20. helmikuuta Plymouthista Faslaneen, jonne se saapui 22. helmikuuta. Aluksen miehistö osallistui 23. helmikuuta - 4. maaliskuuta Joint Maritime Coursen harjoitukseen, jonka päätteeksi miehistö ampui 5. maaliskuuta Sea Dart ohjuksen. Alus lähti vielä samana päivänä Portsmouthiin, jonne se saapui 8. maaliskuuta. Aluksen miehistö harjoitteli 9. maaliskuuta Phalanx-ammunnoissa, jonka jälkeen alus oli Portsmouthissa laiturissa 10. maaliskuuta - 21. huhtikuuta.

Se oli huhtikuussa 2004 Välimerellä osana Naton pysyvää Välimerelle sijoitettua laivastoa ja osallistui sen jälkeen operaatio Active Endeavouriin.

Palattuaan Britteinsaarille alus siirrettiin Rosythissä telakalle, mistä se palasi palvelukseen syyskuussa 2005. Alus oli koeajoissa vuoden loppuun.

Alus poistettiin palveluksesta kesäkuussa 2009 ja siirrettiin 17. heinäkuuta Portsmouthin telakan valvontaan. Alus siirrettiin 7. syyskuuta telakan D-altaaseen, missä aloitettiin 17,5 miljoonan punnan modernisointi. Alus laskettiin vesille 15. huhtikuuta 2010. Työt jatkuivat, kunnes miehistö palasi alukselle kesäkuun lopulla. Koeajot alkoivat syyskuussa, joiden päätyttyä alus palasi palvelukseen lokakuussa.

Toukokuussa 2011 alus aloitti kahdeksan kuukauden partiomatkan, jonka aikana se vieraili Kap Verdessä ja Falklandin saarilla. Aluksen miehistö ampui 13. huhtikuuta 2012 viimeisen operatiivisen Sea Dart ohjuksen.

Alus myytiin 2013 avoimella huutokaupalla romutettavaksi Leyal Ship Recycling ltd:lle. Alus lähti 12. elokuuta 2015 Portsmouthista hinattuna Aliagaan Turkkiin, jonne se saapui 7. syyskuuta. Aluksen romutus saatiin päätökseen 1. helmikuuta 2016.

## Lähteet

*
*

### Viitteet
Selty

**Selty** (, ) on kylä ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Kilmezin sivujoen Palvaikan varrella 138 kilometriä Iževskistä luoteeseen. Kylä on Seltyn piirin keskus. Asukkaita on 5&nbsp;600 henkeä (vuonna 2002).

Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1710. Sen asukkaat ovat etupäässä udmurtteja, venäläisiä ja tataareja.

Seltyn kautta kulkee Kazanin ja Permin välinen Siperian maantie. Iževskiin on maantieyhteys Uvan ja Nylgan kautta. Kylässä toimii maatalousyritys, metsäteollislaitos, turpeentuotantoyritys, tiilitehdas, pellavanjalostamo, leipomo ja meijeri. Siellä on kaksi keskikoulua, taidekoulu, lasten luomistyön keskus, kaksi kulttuuritaloa ja kirjastoa, elokuvateatteri ja piirisairaala.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seltyn piirin sivusto
Kehitysvammaisten valtakunnalliset kulttuuripäivät

**Kehitysvammaisten valtakunnalliset kulttuuripäivät** on lähes vuosittain eri puolilla Suomea järjestettävä ohjelmallinen viikonlopputapahtuma, joka on kaikille avoin ja esteetön. 

Kulttuuripäivillä jokaisella on mahdollisuus luoda kulttuuria muiden nähtäväksi ja seurata muiden luomaa kulttuuria. Samalla lisätään tietoisuutta kehitysvammaisen ihmisen mahdollisuuksista toimia kulttuuripalvelujen tuottajana ja kokijana. 

Suomen ensimmäiset kehitysvammaisten valtakunnalliset kulttuuripäivät järjestettiin Paimiossa vuonna 1984. Siitä lähtien tapahtuma on järjestetty lähes vuosittain. Kulttuuripäivien järjestelyvastuu on erityishuoltopiireillä jotka ovat erikoistuneet erityisryhmiin ja sen vuoksi tapahtuma on aina eri puolilla maata. 

## Kehitysvammaisten valtakunnallisten kulttuuripäivien teemoja ja järjestäjiä
* 1984 (Paimio)
* 1987 ”Savon sutkaus” (Vaalijala)
* 1989 Yyteri ja pääjuhla Porin teatterissa (Satakunta)
* 1990 (Seinäjoki)
* 1991 "Tervetuloa Pirkanmaalle" (Ylinen)
* 1993 (Honkalampi-keskus, Joensuu)
* 1994 "Savon sutkaus" (Pieksämäki)
* 1995 Lapin "Ruska" (Kolpene, Rovaniemi)
* 1996 "Veden maailma kutsuu" (Pori)
* 1996 Kirjurinluodon ranta ja Cotton Club (Satakunta)
* 1997 "Tanssiinkutsu" (Pääjärven kuntayhtymä)
* 2000 ”Rinnefestarit” (Rinnekoti-Säätiö, Espoo)
* 2002 Rauman rakkausfestarit (Satakunta)
* 2003 "Kirjoitettu on tähtösiin" (Honkalampi-keskus, P-Karjala)
* 2004 (Paimio)
* 2005 Lapin "Taika" (Kolpene, Ylläs Äkäslompolo)
* 2006 ”Raamaa ja rapsoriaa” (Pirsos, Ylöjärvi, Tampere)
* 2007 ”Täyttä höyryä” (Vaalijala, Pieksämäki)
* 2008 Tapahtuma opintopäivien yhteydessä (Kehitysvammaliitto)
* 2009 ”Tuulta purjeisiin” (Tahkokangas, Oulu)
* 2010 ”Kaupungin sykkeessä” (Eskoo, Seinäjoki)
* 2011 EI JÄRJESTETTY
* 2012 ”Vieraista tutuiksi” (Rinnekoti-Säätiö, Espoo, Helsinki)
* 2013
* 2014 "Kultturellia! – vähän erilainen kulttuuritapahtuma (Kehitysvammaisten Palvelusäätiö, Tampere)
* 2015
* 2016 "Lentävä kalakukko - vähän erilainen kulttuuri- ja taidetapahtuma"  (Savon Vammaisasuntosäätiö, Kuopio) 
*2018 "Rajoja rikkova kulttuuripläjäys" (Eskoo, Seinäjoki)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kehitysvammaisten valtakunnalliset kulttuuripäivät 2012 
* Kultturellia! - vähän erilainen kulttuuritapahtuma, 2014 
* Lentävä kalakukko - vähän erilainen kulttuuri- ja taidetapahtuma, 2016
Meltdown

**Meltdown** tarkoittaa seuraavia asioita:

* *[[Meltdown (elokuva)|Meltdown]]*, hongkongilainen elokuva vuodelta 1995
* *[[Sulamispiste: Tuhon päivät]]* (*Meltdown*), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2006
* Meltdown (tietoturvahaavoittuvuus), vuonna 2018 julkaistu tietoturvahaavoittuvuus

## Musiikki
* *[[Meltdown (Ashin albumi)|Meltdown]]*, Ashin albumi
* *[[Meltdown (Cootie Brownin albumi)|Meltdown]]*, Cootie Brownin albumi
* *[[Meltdown (Icehousen albumi)|Meltdown]]*, Icehousen albumi
* *[[Meltdown (Vinnie Mooren albumi)|Meltdown]]*, Vinnie Mooren albumi
* *[[Meltdown (John Taylorin albumi)|Meltdown]]*, John Taylorin albumi
* *[[Meltdown (Steve Taylorin albumi)|Meltdown]]*, Steve Taylorin albumi.
Preemio

**Preemio** tarkoittaa arvopaperin hintaeroa verrattuna toiseen hintaan. Toinen hinta voi olla esimerkiksi nimellishinta tai käypä hinta. 

Hintaeron suuruus muodostuu määrästä, jolla tarjousannissa tarjottu hinta ylittää markkinahinnan. Optiokaupassa option ostaja maksaa myyntivoiton, eli myyjän kannalta positiivisen hintaeron, myyjälle eli asettajalle.

## Lähteet
Sarapulin piiri

**Sarapulin piiri** (, ) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 1970,2 neliökilometriä. Asukkaita on 24&nbsp;600 henkeä (vuonna 2010).

Sarapulin piiri sijaitsee Udmurtian kaakkoisosassa. Se rajoittuu kaakossa Kambarkan, etelässä Karakulinon, lännessä Kijasovon ja Malaja Purgan sekä pohjoisessa Zavjalovon piireihin, idässä Permin aluepiiriin ja lounaassa Tatarstaniin. Pinta-alasta 26 % on metsää. Seudun läpi virtaa Kamajoki. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, turve, hiekka, sora ja savi.

Piiriin kuuluu 17 maalaiskuntaa: Devjatovo, Dulesovo, Jurino, Kigbajevo, Mazunino, Mostovoje, Netškino, Oktjabrski, Olenje Boloto, Šadrino, Severnyi, Ševyrjalovo, Sigajevo, Sokolovka, Tarasovo, Uralski ja Ust-Sarapulka. Hallinnollinen keskus on Sigajevon kylä.

Asukkaista 76,1 % on venäläisiä, 12,3 % udmurtteja, 5,4 % tataareja ja 2,1 % mareja. Kaupunkiväestöä ei ole.

Piirissä tuotetaan öljyä ja turvetta. Lisäksi on konepaja- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, vihannesten ja perunan viljelyyn.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sarapulin piirin sivusto
Sigajevo

**Sigajevo** () on kylä Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Kaman sivujoen Malaja Sarapulkan varrella 7 kilometriä Sarapulista lounaaseen. Asukkaita on 5&nbsp;800 henkeä (vuonna 2002).

Sigajevosta tuli Sarapulin piirin keskus vuonna 1992. Sen asukkaista valtaosa on venäläisiä.

Kylän kautta kulkee Sarapulin ja Karakulinon välinen maantie. Siellä toimii konepaja, öljyntuotantoyritys ja rakennusteollisuutta. Sigajevossa on keskikoulu, musiikkikoulu, maatalousoppilaitos, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja poliklinikka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sarapulin piirin sivusto
Paavin valta ja johtoasema

**Paavin valta ja johtoasema** () on Philipp Melanchthonin vuonna 1537 kirjoittama asiakirja, joka kuuluu luterilaisen kirkon Tunnustuskirjoihin. Kirja käsittelee paavin ja piispojen valtaa.

Melanchthon kirjoitti "Paavin vallan ja johtoaseman" täydennykseksi Augsburgin tunnustukseen ja sen puolustukseen, vaikka sitä on virheellisesti pidetty usein Schmalkaldenin opinkohtien täydennyksenä. Toisin kuin Schmalkaldenin opinkohdat, tämä asiakirja hyväksyttiin jo Schmalkaldenissa, ja se valmistui 17. helmikuuta 1537. Alkuperäistä latinankielistä tekstiä ei enää ole, asiakirjan käänsi saksaksi Weit Dietrich.

Asiakirjan ensimmäinen osa käsittelee paavin, jälkimmäinen piispojen valtaa.

## Merkitys
Schmalkaldenin liittokokous hyväksyi asiakirjan Augsburgin tunnustuksen täydennykseksi, mikä antoi sille tunnustuskirjan aseman.

Nykyaikana jotkut "vanhaa virkakantaa" edustavista eli naispappeutta vastustavista tahoista Pohjoismaiden luterilaisissa kirkoissa ovat saattaneet alkaa vihkiä itse omia pappejaan ilman muodollista eroamista kirkosta ja rakentaneet omia kirkollisia rakenteitaan. He ovat perustelleet tätä kirkon hajottamiseksi katsottua toimintaa tunnustuskirjoilla ja erityisesti Paavin valta ja johtoasema -asiakirjalla. Erityisesti on nostettu esiin seuraava kohta: "Kun siis piispoista tulee kerettiläisiä tai kun he kieltäytyvät vihkimästä virkaan, silloin seurakuntien on jure divino pakko jo virassa olevien paimentensa välityksellä vihkiä uusi paimenia ja viran hoitajia. Tämän väitetyn hajaannuksen ja erimielisyyden syynä on yksinomaan piispojen jumalattomuus ja tyrannius." Näitten ryhmien näkökulmasta esimerkiksi se, että vanhaa virkakantaa edustavia teologeja ei vihitä papeiksi, täyttää kyseisen kohdan määritelmän piispojen kieltäytymisestä vihkiä virkaan. Tätä perustelua on käytetty Norjassa,, Ruotsissa sitä on käyttänyt Missionsprovinsen ja Suomessa Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan perusteluissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Paavin valta ja johtoasema