open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mäkihypyn maailmancup 1995–1996

**Mäkihypyn maailmancup 1995–1996** käsitti 30 osakilpailua, joista kaksi peruttiin. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Lillehammerissa Norjassa 2. joulukuuta 1995 ja viimeinen osakilpailu Oslossa Norjassa 17. maaliskuuta 1996.

## Maailmancupin kymmenen eniten pisteitä kerännyttä hyppääjää

## Suomalaisten sijoitukset osakilpailuista
### Palkintosijoitukset
*Mika Laitinen 5 voittoa, 2 kakkossijaa
*Ari-Pekka Nikkola 2 voittoa, 4 kakkossijaa, 6 kolmossijaa
*Janne Ahonen 2 voittoa, 2 kakkossijaa, 2 kolmossijaa
*Jani Soininen 1 voitto, 1 kolmossija
*Kimmo Savolainen 1 voitto, 1 kolmossija
*Janne Väätäinen 1 kolmossija
### Muut suomalaiset
*Jani Soininen 11. 630 pistettä
*Kimmo Savolainen 21. 308 pistettä
*Janne Väätäinen 40. 113 pistettä
*Tero Koponen 60. 34 pistettä
*Jani Klinga 67. 20 pistettä
*Jussi Hautamäki 75. 13 pistettä
*Tero Turkki 84. 7 pistettä
*Toni Nieminen 93. 2 pistettä

## Aiheesta muualla
*Tulokset FIS:n sivulla
Poppari (ravintola)

**Poppari** on Jyväskylässä sijaitseva ravintola ja merkittävä elävän musiikin foorumi. Se toimi vuodet 1992–2007 nimellä **Jazz Bar**. Ravintola sijaitsee Aren aukiolla, osoitteessa Puistokatu 2-4.

Poppari toimii Suomen Jazzliiton kiertuepaikkana. Popparissa järjestetään myös klubeja sekä eri festivaalien tapahtumia, esimerkkeinä Jyväskylä Summer Jazz, Jyväskylän kesä sekä Somethin' Else -klubi.

Jazz Bar sai vuonna 2003 Varjo-Yrjö -palkinnon, jonka Yleisradio jakaa tunnustuksena sellaiselle suomalaisen jazzkentän henkilölle tai organisaatiolle, joka on toiminnallaan edesauttanut kotimaisen jazzkulttuurin olemassaoloa. Lisäksi Jazz Bar on palkittu Keski-Suomen läänin Vuoden kulttuuriteko -palkinnolla vuonna 1999, ja vuonna 2002 Suomijazz.com myönsi Jazz Barille Suomijazz-pytyn ansiokkaista verkkosivuista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Popparin kotisivut
Varjo-Yrjö

**Varjo-Yrjö** on Yleisradion Jazzradion myöntämä palkinto sellaiselle suomalaiselle henkilölle tai taholle, joka on edistänyt suomalaisen jazzkulttuurin toimintaedellytyksiä. Varjo-Yrjöä ei jaeta muusikoille. Varjo-Yrjö on jaettu vuosittain vuodesta 2003.

Nimensä mukaisesti Varjo-Yrjö on varjopalkinto Suomen Jazzliiton jakamalle Yrjö-palkinnolle, jota pidetään arvostetuimpana suomalaiselle jazzmuusikolle myönnettävänä tunnustuksena. Varjo-Yrjöön ei kuulu rahaa, vaan kyseessä on puhdas tunnustus tärkeästä työstä.

## Varjo-Yrjöllä palkitut

## Lähteet
Pisidia

**Pisidia** () oli antiikin aikainen ja keskiaikainen alue Vähän-Aasian lounaisosassa. Se vastasi suunnilleen nykyisen Turkin Antalyan maakuntaa.

Pisidia sijaitsi Lyykian pohjoispuolella. Sen muita naapureita olivat Kaaria, Lyydia, Fryygia ja Pamfylia. Pisidian asutettuihin paikkoihin kuuluivat Termessos, Selge, Kremna, Sagalassos, Etenna, Antiokia, Neapolis, Tyriakon, Laodikeia Katakekaumene ja Filomelion.

Persia valloitti Pisidian 500-luvulla eaa., mutta persialaiset eivät koskaan saaneet aluetta täysin valtaansa. Aleksanteri Suuri valloitti alueen vuonna 334 eaa. ja se joutui hänen kuolemansa jälkeen Antigonos I:lle. Lopulta se joutui Seleukoksen Persialle. 

Vuonna 188 eaa. seleukidit joutuivat luovuttamaan Pisidian Pergamonille Rooman valtakunnan painostuksen ansiosta. Pergamonin jouduttua Roomalle vuonna 133 eaa. Pisidia vuorostaan joutui Kappadokialle. Lopullisesti Pisidia joutui Rooman vallan alle vuonna 102 eaa. Rooman valtakunnassa Pisidia kuului Galatian provinssiin, kunnes siitä tehtiin oma Pisidian provinssinsa 200/300-luvulla.

Seldžukit valtasivat alueen Bysantin valtakunnalta 1000-luvulla.
Hiukkaspoikkeama

**Hiukkaspoikkeama** kuvaa partikkelin siirtymää väliaineessa sen kuljettaessa aaltoa. Useimmissa tapauksissa kyseessä on pitkittäinen aaltoliike (kuten ääniaalto), mutta voi myös olla poikittainen (esimerkiksi kielen värähtely).

Tasoaallossa hiukkaspoikkeamalle *&xi;* pätee kaava:
:
\xi = \int_{t} v\, \mathrm{d}t = \int_{t} \frac{p}{Z}\, \mathrm{d}t 

Muita kaavoja:
:
\xi = \frac{v}{\omega} = \frac{v}{2 \cdot \pi \cdot f}  = \frac{p}{Z \cdot \omega} = \frac{p}{Z \cdot 2 \cdot \pi \cdot f} = \frac{a}{\omega^2} = \frac{1}{\omega}\sqrt{\frac{I}{Z}} = \frac{1}{\omega}\sqrt{\frac{E}{\rho}} = \frac{1}{\omega}\sqrt{\frac{P_{ac}}{Z \cdot A}}
Mäkihypyn maailmancup 1996–1997

**Mäkihypyn maailmancup 1996–1997** käsitti 27 osakilpailua, joista kaksi peruttiin. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Lillehammerissa Norjassa 30. marraskuuta 1996 ja viimeinen osakilpailu Planicassa Sloveniassa 23. maaliskuuta 1997.

## Maailmancupin kymmenen eniten pisteitä kerännyttä hyppääjää

## Suomalaisten sijoitukset ja palkintosijoitukset osakilpailuista

* 8. Janne Ahonen 734 &ndash; 1 kakkossija
* 9. Jani Soininen 657 &ndash; 3 kolmossijaa
*12. Ari-Pekka Nikkola 464 &ndash; 1 kolmossija
*14. Mika Laitinen 440 &ndash; 1 kakkossija
*20. Ville Kantee 255 
*41. Pasi Kytösaho 93 &ndash; 1 kakkossija
*42. Jussi Hautamäki 90 
*45. Kimmo Savolainen 73 
*63. Risto Jussilainen 31 
*75. Tero Koponen 14 
*82. Jani Mattila 10 
*82. Janne Väätäinen 10 
*92. Toni Nieminen 6

## Aiheesta muualla
*Tulokset FIS:n sivulla
Rheinmetall

**Rheinmetall AG** (toiminut myös nimellä **Rheinmetall-Borsig**) on saksalainen puolustustarvikeyritys, jolla on tehtaat Düsseldorfissa ja Unterlüßissä. Yritys on perustettu 13. huhtikuuta 1889 nimellä Rheinische Metallwaaren- und Maschinenfabrik AG, ja sillä on pitkät perinteet erilaisten tykistöaseiden teossa. Yhtiö tuottaa myös metalli- ja valutuotteita.

Vuonna 1936 Rheinmetall ja Borsig yhdistyivät muodostaen Rheinmetall-Borsig-yhtiön vuoteen 1956 saakka, jolloin Borsig myytiin.
Vuonna 1993 Rheinmetall osti Mauser AG:n sekä vuosina 1996 ja 1999 osake-enemmistön STN Atlas- ja Oerlikon Contraves -yhtiöistä, jotka kaikki ovat suuria eurooppalaisia puolustusalan yrityksiä.

Yhtiö valmisti aikoinaan myös höyryvetureita. Suomessa niitä on säilynyt ainakin kaksi: entinen Saastamoinen Oy:n höyrysäiliöveturi Haapamäen höyryveturipuistossa ja VR Kuopion konepajan järjestelyveturi Vk4 Suomen Rautatiemuseossa. Viimemainittu on ajokuntoinen.

## Tuotteita
* 8,8 cm FlaK 18 &ndash; ilmatorjunta- ja panssarintorjuntatykki (toinen maailmansota)
* 3,7 cm Bordkanone 43 &ndash; lentokonetykki (toinen maailmansota)
* Rheinmetall-Borsig MG 151/20-konetykki ja MG 151/15-raskas konekivääri
* Rheinmetall L44 &ndash; Leopard 2-, M1A1 ja A2- sekä Type 90-taistelupanssarivaunun tykki
* Rheinmetall L55 &ndash; paranneltu L44, Leopard 2A6:n ja sitä uudempien pääase
* Rheinmetall LTA2 &ndash; TAM-panssarivaunu
* MG3 &ndash; 7,62 mm konekivääri
* 155 mm L52 -tykki &ndash; PzH 2000 -panssarihaupitsin tykki
* MK 20 Rh202 &ndash; 20 mm konetykki, Marder-, Luchs- ja Wiesel-panssariajoneuvojen pääase
* Rheinmetall 30 mm MK30-2-konetykki &ndash; Puma-rynnäkköpanssarivaunun pääase

## Kuvagalleria

Kuva:Schreibmaschine rheinmetall 1920 imgp8364.jpg|Rheinmetallin vuonna 1920 valmistama kirjoituskone.
Kuva:Leopard 2 A6M.JPG|Leopard 2A6 -panssarivaunu, jossa on Rheinmetallin tykki.
Kuva:GTK_Boxer_side.jpg|Boxer-miehistön&shy;kuljetus&shy;ajoneuvo.
Kuva:PzH2000.Ger.jpg|PzH 2000 -telahaupitsi.
Kuva:Serval 2.jpg|AGF-ajoneuvo.
Kuva:Krauss_Maffai_Mungo.jpg|Mungo ESK-ajoneuvo.
Kuva:Autocannon MLG27.jpg|MLG 27 -laivastokanuuna.
Kuva:Ozelot.jpg|Wiesel 2 ilmatorjunta-aseistuksella varustettuna.


## Aiheesta muualla
Seppo Ruohonen

**Seppo ”Sepi” Juhani Ruohonen** (25. huhtikuuta 1946 Turku – 1. maaliskuuta 2020) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. Ruohonen esiintyi yli kolmekymmentä vuotta arvostetuissa kansainvälisissä oopperataloissa ja merkittävimmillä suomalaisilla musiikkijuhlilla, samoin kuin vaikkapa Tijuana Taxi -yhtyeen kanssa. Hänen nuoremmat veljensä Matti ja Teppo Ruohonen ovat tunnettuja suomalaisia iskelmälaulajia.

## Ura
Seppo Ruohonen opiskeli laulua Suomessa Lea Piltin ja Hannu Kerkolan johdolla sekä vuosina 1969–1973 Wienin Valtionoopperan oopperastudiossa ja Wienin musiikkikorkeakoulussa, jossa hän suoritti kolme erillistä loppututkintoa (ooppera, lied ja oratorio, äänenmuodostus) parhain mahdollisin arvosanoin. Hän opiskeli laulua myös Roomassa Luigi Riccin johdolla.

Valmistumisensa jälkeen Ruohonen oli kiinnitettynä Suomen Kansallisoopperaan, Frankfurt am Mainin oopperaan, Deutsche Oper Berliiniin sekä useampiin Saksan suurimpiin oopperataloihin. Kiinnitystensä ohella Ruohonen vieraili 1980-luvulla muun muassa Lontoossa, Moskovassa, Pietarissa, Madridissa, Triestessä, Venetsiassa, Sofiassa, Winnipegissä, Montrealissa ja Wienissä. 1990-luvulla vierailut jatkuivat edellä mainittuihin kaupunkeihin sekä Tel Aviviin, Brysseliin, Edinburghiin, Reykjavíkiin, Tukholmaan, Glasgow’hun ja Los Angelesiin. Yhteistyökumppaneina hänellä oli merkittäviä kapellimestareita, kuten Zubin Mehta, Giuseppi Sinopoli, Michael Gielen, Giuseppe Patanè, Neeme Järvi sekä kaikki merkittävät suomalaiset kapellimestarit.

Ruohosen repertuaariin kuului yli 100 tenoriroolia. Keskeisimpiä oopperarooleja olivat esimerkiksi Verdin ja Puccinin tenoripääosat, Lohengrin, Tannhäuser, *Salomen* Herodes, *Les Troyensin* Aeneas ja Cagen Europa 1 ja 2. Ruohonen on esiintynyt useiden TV-oopperoiden päärooleissa, esimerkiksi Mantovan herttuana, Lenskinä, Alfredona ja *Angelika*-oopperan Casanovana. Hän teki myös useita oopperanauhoituksia radiolle. BBC taltioi Royal Opera Covent Gardenista alkuperäisversion Berliozin oopperasta *Les Troyens*, jossa Ruohonen lauloi tenoripääosan. Myöhemmin Ruohonen valittiin Suomen suosituimmaksi miesoopperalaulajaksi MTV:n katsojaäänestyksessä. Vuonna 2000 Ruohonen esitti presidentti Urho Kekkosta Olympiastadionilla Paavo Nurmi -oopperassa *[[Paavo Suuri. Suuri juoksu. Suuri uni.|Paavo Suuri. Suuri juoksu. Suuri uni]]*, joka televisioitiin kaikkiin Euroopan maihin. Vuonna 2003 Seppo Ruohonen oli kuoleman roolissa Pehr Henrik Nordgrenin teoksen *Tuuri* kantaesityksessä, joka oli Yleisradion tilausteos.

Ruohosen ohjelmistoon lukeutuivat lied, oratorio, operetti ja hengelliset konsertit niin Suomessa kuin ulkomailla. Hän levytti monipuolisesti niin klassista, hengellistä kuin operettimusiikkia. Kansainvälisen oopperauransa lisäksi Ruohonen toimi Sibelius-Akatemian oopperakoulutuksen professorina vuodesta 1999 sekä Lohjan Tenoripäivien taiteellisena johtajana.

Vuonna 2007 Seppo Ruohonen esiintyi Turun kaupunginteatterissa esitettävässä suurmusikaalissa Thorin vasara.

Vuonna 2011 Ruohonen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla.

Seppo Ruohonen kuoli mahasyöpään maaliskuussa 2020.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Jouluhalko

**Jouluhalko** kuului Pohjois-Euroopassa esikristilliseen tapaan juhlistaa talvipäivänseisausta eli vuoden lyhyintä päivää. Silloin etsittiin ja poltettiin suuri halko, joka symboloi aurinkoa. Usein käytettiin hedelmäpuun halkoja, mikä takasi hyvän sadon seuraavaksi vuodeksi. Katolinen kirkko ei tukahduttanut traditiota, ja keskiajalla halon polttamisen perinne monipuolistui. Runkoa saatettiin koristella, se sytytettiin juhlavin menoin ja polttamisen jälkeen tuhka kerättiin talteen seuraavaksi vuodeksi, minkä uskottiin tuottavan onnea ja varjelevan onnettomuuksilta.

Kaupunkiasutuksen myötä puun polttamisen perinne kävi mahdottomaksi, ja suuri halko korvattiin pienemmällä oksalla, joka asetettiin keskelle pöytää ja ympäröitiin erilaisilla herkuilla. Tämä oksa muuttui vähitellen leivokseksi pariisilaisleipureiden ansiosta 1800-luvun lopulla.

New Yorkissa eräs kaapelitelevisiokanava lähetti jouluna 1966 ohjelmanaan kuvaa rauhallisesti palavasta jouluhalosta joululaulujen soidessa taustalla. Ohjelmasta tuli suosittu, ja monet muut kanavat ovat ottaneet sen ohjelmistoonsa.

## Katso myös
* Yule

## Lähteet
Mäkihypyn maailmancup 1997–1998

**Mäkihypyn maailmancup 1997–1998** käsitti 28 osakilpailua, joista yksi peruttiin. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Lillehammerissa Norjassa 29. marraskuuta 1997 ja viimeinen osakilpailu Planicassa Sloveniassa 22. maaliskuuta 1998.

## Maailmancupin kymmenen eniten pisteitä kerännyttä hyppääjää

## Suomalaisten sijoitukset ja palkintosijoitukset osakilpailuista

* 7. Jani Soininen 950 &ndash; 2 voittoa, 3 kakkossijaa
* 9. Janne Ahonen 836 &ndash; 1 voitto, 1 kakkossija, 4 kolmossijaa
*19. Kimmo Savolainen 262 
*26. Mika Laitinen 231 &ndash; 1 kolmossija
*29. Ari-Pekka Nikkola 213 &ndash; 1 kolmossija
*39. Matti Hautamäki 104 
*42. Jussi Hautamäki 76 
*54. Ville Kantee 44 
*67. Toni Nieminen 25 
*82. Lauri Hakola 6 
*82. Pasi Kytösaho 6 
*85. Juho Forsman 5

## Aiheesta muualla
*Tuloksen FIS:n sivulla
Kauan eläköön Bernie

**Kauan eläköön Bernie** on Ted Kotcheffin ohjaama komediaelokuva vuodelta 1989.

Mustassa komediassa kaksi uraansa edistävää miestä kutsuvat pomonsa juhliin, mutta pomo kuolee ennen kuin muut vieraat ehtivät saapua. Asia pyritään salaamaan eri tavoin.

Elokuva sai jatko-osan *[[Kauan eläköön Bernie 2]]* vuonna 1993.

## Näyttelijät
* Andrew McCarthy - Larry Wilson
* Jonathan Silverman - Richard Parker
* Catherine Mary Stewart - Gwen Saunders
* Terry Kiser - Bernie Lomax
* Eloise DeJoria - Tawny
* Gregory Salata - Marty, Viton apulainen
* Louis Giambalvo - Vito
* Ted Kotcheff - Jack Parker, Richardin isä

## Lähteet
Vääpeli Körmy ja vetenalaiset vehkeet

**Vääpeli Körmy ja vetenalaiset vehkeet** on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut Ere Kokkosen Vääpeli Körmy -komedia, joka on jatkoa elokuvalle ''Vääpeli Körmy ja marsalkan sauva''. Elokuva on myös esitetty Yle TV2 -kanavalla neliosaisena minisarjana.

## Juoni

Räyhänrannan varuskunnan kolmannen sissikomppanian miehet kotiutetaan – lukuun ottamatta kolmostuvan sotilaita, joille eversti Tossavainen on vääpeli Körmyn pyynnöstä määrännyt viikon ylimääräistä palvelusta. Tuon viikon aikana varuskunta alkaa hajota kuin termiittien nakertama laho kanto, uusia alokkaita ei tule ja Tossavainen tulee tietämättään perustaneeksi Suomen ensimmäisen naississikomppanian. Ylipalvelukseen joutuneet alikersantit toimittavat esikuntaan *vetenalaisen vehkeen* suunnitelmat, jonka seurauksena käynnistyy *operaatio Shhhhh!*.

Varuskunnan kellariin naamioidaan leipomo, jonka suojissa toimii vetenalaisen vehkeen rakentamisesta vastaava salainen toimintakeskus.

## Näyttelijät

## Muuta
* Elokuva kuvattiin heinäkuussa 1991 välittömästi Ere Kokkosen ohjaaman ja käsikirjoittaman Uuno Turhapuro herra Helsingin herra -elokuvan jälkeen. Vuoden 1991 Körmy- ja Turhapuro-elokuvissa onkin yhteinen kohtaus, jossa Vääpeli Körmy istuu ravintolassa ja tarjoilijana toimii Uuno Turhapuro.

* Elokuva jäi Juhani Kumpulaisen viimeiseksi.

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Esko Rautakorpi sanoo ettei mauton elokuva naurata ja antaa sille tähtien sijasta pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”.

## Lähteet
* Suomen kansallisfilmografia 11 
### Viitteet
Kulkuri ja joutsen (elokuva)

**Kulkuri ja joutsen** on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Timo Koivusalon ohjaama elokuva. Käsikirjoituksen hän laati yhdessä Juha Nummisen kanssa.

Elokuva on episodimainen kertomus Tapio Rautavaaran ja Reino Helismaan kiertue-elämästä 1949–1965. Se perustuu Koivusalon lähes viisi vuotta kestäneeseen tutkimustyöhön, jonka aikana hän paneutui näiden kansanviihdyttäjien elämään ja uraan. Hän sai myös sekä Helismaan että Rautavaaran perikuntien täyden tuen hankkeelleen.

Elokuva on esitetty televisiossa Yle Teemalla ja useita kertoja Yle TV2 -kanavalla.

## Tuotanto
Koivusalo oli saanut idean Tapio Rautavaaraa ja Reino Helismaata käsittelevästä elokuvasta pääsiäisenä 1994. Syksyllä 1995 hän tapasi Juha Nummisen, joka oli kirjoittanut Tapio Rautavaarasta muistelmateoksen *En päivääkään vaihtaisi pois* (1978). Numminen lupasi antaa Koivusalon käyttöön 50 tuntia nauhoittamiaan Rautavaaran haastatteluja. Projekti varmistui Yle TV2:n ja levitysyhtiö Buena Vistan  tuen ansiosta. Nummisesta tuli elokuvan toinen käsikirjoittaja. Elokuvaan saatiin rekvisiitaksi Rautavaaran ja Helismaan aidot kitarat, Lempi Helismaan vihkisormus ja Rautavaaran kultamitalikeihäs, ja yhtenä kuvauspaikkana oli Helismaan talon piha. Helismaan poika ja Rautavaaran tyttäret antoivat hyväksynnän Koivusalon elokuvahankkeelle.

Käsikirjoitus valmistui tammikuussa 1998, ja haettua pienempi Elokuvasäätiön tuki varmistui vasta sen jälkeen. Kuvaukset suoritettiin neljässä jaksossa touko-, heinä-, loka- ja marraskuussa 1998, sisäkuvien osalta Friitalan nahkatehtaalle Ulvilaan rakennetussa studiossa ja ulkokuvien osalta eri puolilla Satakuntaa, Hämettä, Keski-Suomea ja Helsinkiä. Elokuvassa oli noin 80 roolia, ja avustajia käytettiin noin 1&nbsp;400. 

Rautavaaraa esitti Tapio Liinoja, joka oli ollut aiemmin mukana Koivusalon elokuvassa *[[Pekko ja massahurmaaja]]* (1995). Joitakin live-osuuksia lukuun ottamatta laulukohtauksissa käytettiin Tapio Rautavaaran levytyksiä. Helismaan lauluosuudet esitti Helismaata näytellyt Martti Suosalo itse. Elokuva sai ensi-iltansa 19. helmikuuta 1999 lukuun ottamatta Helsinkiä, jossa uusi Tennispalatsin elokuvateatteri avautui käyttöön vasta viikkoa myöhemmin.

Elokuvan tuotantokustannukset olivat 4,8 miljoonaa markkaa, ja se sai Suomen elokuvasäätiön 1,8 miljoonan markan tuotantotuen.

## Vastaanotto
*Kulkuri ja joutsen* sai hyvän vastaanoton sekä katsojilta että kriitikoilta. Erityisesti arvostettiin elokuvan huolella tehtyä ajankuvaa ja hyviä näyttelijäsuorituksia. Martti Suosalo sai elokuvasta vuonna 2000 parhaan miespääosan Jussi-palkinnon.

## Rooleissa

## Lähteet
Rentun ruusu (elokuva)

**Rentun ruusu** (koko nimi: **Rentun Ruusu – elokuva Irwin Goodmanista**) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Timo Koivusalon ohjaama ja käsikirjoittama elokuva, joka kertoo laulaja Irwin Goodmanista. Elokuva oli yli 350&nbsp;000 katsojallaan Suomessa vuoden katsotuin kotimainen elokuva. Elokuva alkaa kuolemansairaan Irwinin viimeisistä hetkistä ja siirtyy siitä 1960-luvun tapahtumiin.

## Tuotanto
Tapio Rautavaarasta ja Reino Helismaasta kertovan *[[Kulkuri ja joutsen (elokuva)|Kulkurin ja joutsenen]]* (1999) jälkeen Koivusalo jatkoi kansantaiteilijan muotokuviaan seuraavalla elokuvallaan. Koivusalo sai elokuvaan yhteistyökumppaniksi Vexi Salmen, joka toimi Irwin Goodmanin managerina ja laulujen sanoittajana 1960-luvulta alkaen. 

*Rentun ruusua* kuvattiin useissa jaksoissa talven, kevään ja kesän 2000 aikana. Kuvauspäiviä oli kaikkiaan 35. Elokuvassa oli yli 50 varsinaista roolia ja avustajia yli tuhat. Elokuvaa kuvattiin Artista Filmin studiolla Ulvilassa ja ympäri Etelä-Suomea muun muassa Porissa, Ulvilassa, Hämeenlinnassa, Harjavallassa, Hämeenkyrössä ja Luvialla sekä ulkomailla Saksan Oldenburgissa ja Gran Canarialla Las Palmasissa.

Elokuva lyheni kuvaamisen aikana, ja vielä leikkausvaiheessa elokuvan kohtauksia lyhennettiin ja poistettiin. Käsikirjoitus julkaistiin Liken kustantamana. Elokuva sai ensi-iltansa 12. tammikuuta 2001 ja se on toistaiseksi Timo Koivusalon paras katsojamenestys elokuvateattereissa. Elokuvan tuotantokustannukset olivat 918&nbsp;242 euroa. Se sai Suomen elokuvasäätiöltä tuotantotukea ja markkinointi- ja levitystukea 605&nbsp;476 euroa sekä myöhemmin Valtion elokuvatuotannon laatutukea 100&nbsp;000 markkaa.

## Rooleissa

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet
Neutronisäteily

**Neutronisäteily** koostuu vapaista neutroneista. Neutronisäteily on hiukkassäteilyä, jota voidaan käyttää esimerkiksi aineen rakenteen tutkimuksessa neutronidiffraktiolla. Neutronisäteilyä voidaan tuottaa ydinreaktoreissa tai hiukkaskiihdyttimillä. Hyvin korkeaenergiaisia neutroneita syntyy myös maan ilmakehässä kosmisen säteilyn vuorovaikuttaessa ilmakehän molekyylien atomiydinten kanssa.

## Aineen rakenteen tutkimus
Materiaalitutkimuksessa neutronisäteilyn neutronit ovat joko *kylmiä*, *termisiä*, tai *kuumia*, riippuen niiden energiasta. Kuumilla neutroneilla on suurin energia. Neutronien energiaa voidaan alentaa hidastamalla niitä. Neutronit menettävät vähitellen energiaa törmäämällä väliaineen ytimien kanssa.

## Lääketieteellinen vaikutus
Neutronisäteily on hyvin läpitunkevaa ja vaarallista ihmiselle. Se ei ole suoranaisesti ionisoivaa säteilyä, koska neutroneilla ei ole sähkövarausta. Välillisesti neutronisäteily kuitenkin ionisoi atomeja, sillä neutronin absorboituessa atomiytimeen ydin yleensä emittoi gammasäteilyä, joka puolestaan on ionisoivaa säteilyä.

## Suojautuminen
Neutronisäteilyltä voidaan suojautua paljon vetyä sisältävien materiaalien avulla, koska keveät alkuaineet absorboivat neutroneja parhaiten. Neutronisäteilyltä suojaudutaan yleensä suurella määrällä vettä, polyeteeniä, parafiinivahaa tai betonia. Neutronisäteily vuorovaikuttaa atomiydinten kanssa, joten neutronisäteilyssä ollut materiaali saattaa olla ainakin lievästi radioaktiivista. Säteilytetyn materiaalin hävittämisessä ja säilömisessä tulee huolehtia säteilyturvallisuudesta.

## Katso myös
*Neutroniaktivointi
*Säteily
*Ydinreaktio
Vääpeli Körmy ja etelän hetelmät

**Vääpeli Körmy ja etelän hetelmät** on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut Ere Kokkosen kolmas Vääpeli Körmy -elokuva. Se on esitetty myös Yle TV2 -kanavalla 4-osaisena minisarjana. 

## Juoni

Suurvaltojen johtajat päättävät luovuttaa ydinaseiden laukaisukoodit jollekin puolueettomalle maalle ja Suomi valitaan niiden vastaanottajaksi. Körmy johtaa operaatiota jonka päämääränä on luovuttaa koodit Suomen tasavallan presidentille. 

## Näyttelijät

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Olavi Similä kutsuu elokuvaa kömpelöksi kohellukseksi, jonka sisällä on hyviäkin vitsejä. Hän antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.

## Lähteet
* Suomen kansallisfilmografia 11 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Vääpeli Körmy ja kahtesti laukeava

**Vääpeli Körmy ja kahtesti laukeava** on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut Ere Kokkosen viides ja viimeinen Vääpeli Körmy -elokuva. Elokuva on esitetty televisiossa ainoastaan 4-osaisena minisarjana TV2:lla vuosina 1998, 2001 ja 2005. *Vääpeli Körmy ja kahtesti laukeava* toi 31 436 katsojaa elokuvateattereihin.

## Juoni

Vääpeli Körmy saa tehtäväkseen valloittaa Katajanokan Kasinon, jota Suomen ensimmäinen naississikomppania puolustaa. Tehtävä ei ole helppo, kun vastustajat ovat kauniita ja rohkeita ja omat miehet sieltä tyhmemmästä päästä. Lisäksi johdossa on tollo vänrikki, runoja rustaava kapteeni ja kenraali, joka tuskin muistaa eilistä.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Ei mitään menetettävää

**Ei mitään menetettävää** () on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Steve Oedekerk. Elokuvan pääosissa esiintyvät Martin Lawrence ja Tim Robbins.

## Juoni
Mainosmies Nick Beam järkyttyy vaimonsa uskottomuudesta ja lähtee ajamaan autolla rauhoittaakseen hermojaan. Kyytiläiseksi osuu hölmönoloinen ryöstäjä, jonka kanssa Beam alkukahnausten jälkeen ystävystyy.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Vastaanotto
*Tv-maailma*-lehdessä 2024 Arto Pajukallio harmitteli, miten kaverikomediassa on sorruttu petkuttamaan katsojaa loppuratkaisun dramatisoinnissa. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä.

## Lähteet
Sibelius (elokuva)

**Sibelius** on vuonna 2003 julkaistu Timo Koivusalon ohjaama ja käsikirjoittama elokuva säveltäjä Jean Sibeliuksesta. Elokuvassa seurataan Sibeliuksen elämää tämän lapsuudesta aina viimeisiin vuosiin saakka. Elokuvan alussa nähdään dokumenttifilmiä Sibeliuksen hautajaisista vuonna 1957.

Nuorempaa Sibeliusta näyttelee Martti Suosalo ja vanhaa Heikki Nousiainen. Aino Sibeliuksen roolisuoritus on jaettu nuoren Ainon Miina Turusen ja vanhemman Seela Sellan kesken. Martti Suosalo oli ollut keskeisessä osassa myös Koivusalon kahdessa edellisessä elämäkertaelokuvassa, joissa hän oli näytellyt Reino Helismaata ja Irwin Goodmania.

Koivusalo sai elokuvan tekemiseen luvan ja tukea Sibeliuksen perikunnalta, joka omistaa myös oikeudet säveltäjän musiikkiin. Elokuvan musiikkina on käytetty lähes pelkästään Sibeliuksen omia sävellyksiä. Orkesterina toimi Osmo Vänskän johtama Sinfonia Lahti.

*Sibelius* oli 257&nbsp;031 katsojallaan Suomessa vuoden 2003 toiseksi katsotuin kotimainen elokuva.

## Tuotanto

Kansantaiteilijoiden Rautavaara, Helismaa, Goodman jälkeen Koivusalo siirtyi valmistelemaan elokuvaa kansansäveltäjän asemaan nousseesta Jean Sibeliuksesta. Elokuvaa kuvattiin heinäkuusta 2002 tammikuuhun 2003 kaikkiaan 15 paikkakunnalla mukaan lukien Nakkila, Helsinki, Keuruu, Järvenpää, Naantali, Pori sekä Latvian Riika ja Italian Rapallo. Tuotantokustannukset olivat 1,315 miljoonaa euroa ja elokuva sai Suomen elokuvasäätiön tuotantotukea 700&nbsp;000 euroa. Elokuvan elokuvateatteri-ensi-ilta oli 12. syyskuuta 2003, mutta se esitettiin ensimmäistä kertaa Lahden Sibelius-festivaalilla 4. syyskuuta 2003. 

## Rooleissa

## Lähteet
Mäkihypyn maailmancup 1998–1999

**Mäkihypyn maailmancup 1998–1999** käsitti 32 osakilpailua, joista kolme peruttiin. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Lillehammerissa Norjassa 28. marraskuuta 1998 ja viimeinen osakilpailu Planicassa Sloveniassa 21. maaliskuuta 1999.

## Maailmancupin kymmenen eniten pisteitä kerännyttä hyppääjää

## Suomalaisten sijoitukset ja palkintosijoitukset osakilpailuista

* 2. Janne Ahonen 1695 &ndash; 6 voittoa, 7 kakkossijaa
*28. Ville Kantee 183 
*33. Mika Laitinen 160 
*35. Jani Soininen 151 
*43. Risto Jussilainen 72 
*47. Tami Kiuru 48 
*54. Pekka Salminen 37 
*78. Janne Väätäinen 10 
*91. Jani Mylläri 5 
*97. Jussi Hautamäki 3 
*101. Akseli Lajunen 1 
*101. Matti Hautamäki 1 
*101. Lauri Hakola 1

## Aiheesta muualla
*Tulokset FIS:n sivulla
Pasi & Mysiini

**Pasi & Mysiini** oli turkulainen uuden aallon rockyhtye. Eksentrisen solistinsa Pasi Raappanan (24. tammikuuta 1953 Utajärvi – 29. heinäkuuta 2000 Turku) kappaleita esittänyt yhtye levytti 1980-luvun alussa kaksi albumia.

Pasi & Mysiinin hajottua Pasi Raappana perusti uuden yhtyeen nimellä **Pasin liiga**, joka levytti kaksi albumia. Pasi & Mysiini teki paluun 1990-luvun jälkipuoliskolla julkaisten yhden pitkäsoiton ja kokoelman.

Yhtyeen nimi oli väännös tuolloin yleisesti käytetystä Bacimycin-tulehdusvoiteesta.

## Aikalaisarvioita
*[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* Markku Fagerlund luonnehti yhtyettä huippumuusikoista koostuvaksi varsinkin keikoilla tiukaksi kokoonpanoksi. Raappanan lauluja hän kuvaili trubaduuriperusteisiksi sävellyksiksi, joissa pohdiskellaan elämänmenoa ja tilitetään koettua.  Esiintymistä Tavastialla arvioineen Jukka Haurun mukaan Raappana on aidon tuntuinen reissumies, jolla on rehellisen tuntuinen kähisevä ääni mutta toivoton artikulaatio. Kitaristi Ilpo Murtojärveä hän piti yhtenä maan parhaista. Myös ''Soundin'' J. V. Sappinen kuuli Murtojärven soitossa juhlavaa melodisuutta ja tarkkavaistoista rytmitystä.

## Pasi & Mysiini kokoonpano
* Pasi Raappana, (laulu, kitara)
* Ari-Pekka Kivinen, (rummut)
* Ilpo Murtojärvi, (kitara, huuliharppu)
* Pasi Lyysaari, (basso)

## Julkaisut
### Pasi & Mysiini

* Nimim. Tiukkaa penalii (lp, 1980)
* Musta on kaunis/ Joka päivä sama fuula (single, 1981)
* Todellista elämää (lp, 1982)
* Kuplavolkkari/ Joka päivä sama fuula (single, 1982)
* Marokko / Marie (single, 1983)
* Odotan aamua/ Tanja (single, 1984)
* Tiritomba/ Tyttö metsässä (1985)
* Parasta musiikkia vuodesta 1979 (kokoelma, 1994)
* Tätä maailmaa (ep, 1995)
* Soitellaan (lp, 1997)
* Happy Beach (ep, 1999)

### Pasin liiga

* Challenger/ Riitta (single, 1987)
* Omissa ajatuksissaan (lp, 1988)
* Einstein/ Kaikki osaa lentää (koesingle, 1988)
* Pasin liiga lomailee (single, 1990)
* Pasin liiga (lp, 1990)
* Superstara/ Kaikki hyväksi muuttuu (single, 1993)

## Lähteet
Ernst Vettori

**Ernst Vettori** (s. 25. kesäkuuta 1964 Absam, Tiroli, Itävalta) on itävaltalainen mäkihypyn olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Vettori voitti Keski-Euroopan mäkiviikon kausina 1985–1986 ja 1986–1987. Jälkimmäisellä kerralla hän ei voittanut yhtään osakilpailua.

Albertvillen 1992 olympialaisissa Vettori voitti normaalimäen kultaa ollen samalla ensimmäinen v-tyylillä olympiakultaa voittanut mäkihyppääjä. Sitä ennen hänen ainoa henkilökohtainen arvokisamitalinsa oli vuodelta 1987 pronssi Oberstdorfin MM-kisojen suurmäestä. Joukkuekilpailussa hän saavutti urallaan yhden olympiamitalin ja neljä MM-mitalia, joista ainoa kulta tuli Val di Fiemmen MM-kisoista 1991.

Uransa aikana Vettori voitti kaikkiaan 15 maailmancupin osakilpailua. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui toiseksi kausina 1985–1986, 1986–1987 ja 1989–1990 sekä kolmanneksi kaudella 1984–1985.

Nykyään Vettori toimii Itävallan hiihtoliiton markkinointipäällikkönä.

## Lähteet
*
Tuomas Haapala

**Tuomas Haapala** (s. 20. huhtikuuta 1979 Lahti) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän pelasi useimmiten puolustavana keskikenttäpelaajana. Uransa hän lopetti kauden 2010 jälkeen. 

## Ura
Kaudella 2005 Haapala oli Myllykosken Pallon kapteeni ja sai A-maajoukkuekutsun ensimmäistä kertaa Makedoniaa vastaan, mutta kentälle hän ei vielä silloin päässyt. Hänen maajoukkuedebyyttinsä tapahtui Suomi–Viro-ottelussa  12. marraskuuta 2005. Vuosi oli Haapalalle myös seuratasolla menestyksekäs, kun hän voitti MyPan kanssa Suomen mestaruuden.

Kauden päätyttyä 26-vuotias Haapala kertoi haluavansa ulkomaille ja pääsi testileirille Alankomaiden Willem II:seen. Tarvetta Haapalalle ei kuitenkaan ollut ja hän meni toisen seuran, Manchester Cityn testiin. Haapala sai vakuutettua valmentaja Stuart Pearcen ja sai sopimuksen loppukaudeksi. Haapala ei kuitenkaan saanut loppukaudella peliaikaa Cityssä, eivätkä lainakuviot onnistuneet. City vapautti Haapalan sopimuksestaan, jonka jälkeen hän siirtyi Norjan Sandefjordiin kauden 2009 loppuun saakka ulottuvalla sopimuksella.

Elokuussa 2007 Helsingin Jalkapalloklubi ilmoitti tehneensä kahden ja puolen vuoden mittaisen sopimuksen Haapalan kanssa. Kolmannella HJK-kaudellaan hänet nimettiin joukkueen kapteeniksi. Haapala oli hyvin pidetty HJK:n kannattajien keskuudessa peräänantamattoman taisteluasenteensa vuoksi. Vuodeksi 2010 Haapala siirtyi Tampere Unitediin. Kauden jälkeen hän ilmoitti lopettavansa uransa jalkapalloilijana ja keskittyvänsä työelämään.

Haapala pelasi kuusi nuorten ja kolme poikien maaottelua.

## Saavutukset
**MyPa**
* Veikkausliiga: 2005
* Suomen Cup: 2004

**HJK**
* Veikkausliiga: 2009
* Suomen Cup: 2008

## Tilastot

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Tilastot Veikkausliigan sivuilla
*Pelaajakortti HJK:n sivuilla
Renault 21

**Renault 21** on ranskalaisen autonvalmistaja Renault'n automalli, jota valmistettiin vuosina 1986–1994. Yhdysvalloissa autoa myytiin nimillä **Renault Medallion** ja **Eagle Medallion**. Autoa valmistettiin neliovisena sedanina sekä viisiovisina liftback- ja farmari-malleina.

Auton moottorivalikoiman kaksi pienintä on sijoitettu poikittain, kolme suurinta pitkittäin. Akseliväli on poikittaismoottorimalleissa 6 cm pidempi.. Suomessa esiintyy pääosin kaksi mallia; 1,7 GTS, jossa on moottori poikittain ja 2,0  GTX, jossa moottori on pitkittäin. GTX on aina varustettu 4-pistesuihkutusjärjestelmällä (remix), 1,7 sekä kaasutinmoottori- että 4-pisteruiskutuksella. Vuonna 1987 tuotiin Suomeenkin 2-litrainen turbovaihtoehto, jonka teho oli 175 hevosvoimaa. Mallisarjaan kuului myös TXE 2,2i, jota ei kylläkään tuotu Suomeen.
Ainakin TXE 2,2i oli saatavana myös automaattivaihteisena AR4-vaihteistolla. Renault 21:stä on olemassa farmariversio Nevada, josta on myös seitsemänpaikkainen malli. 

Mallin maahantuonti Suomeen loppui vuonna 1995. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Espen Bredesen

**Espen Bredesen** (s. 2. helmikuuta 1968 Oslo, Norja) on norjalainen entinen mäkihyppääjä. Hän on olympiavoittaja, maailmanmestari sekä mäkihypyn maailmancupin ja Keski-Euroopan mäkiviikon voittaja.

Bredesenin huippuvuodet ajoittuvat 1990-luvun alkupuolelle. Vaikka hän oli vielä vuoden 1992 talviolympialaisissa normaalimäen 58:s eli viimeinen ja suurmäen 57:s eli kolmanneksi viimeinen, 1993 MM-kisoissa Ruotsin Falunissa hän voitti kultaa suur- ja joukkuemäestä. Seuraavalla kaudella 1993-1994 hän voitti maailmancupin, Keski-Euroopan mäkiviikon, normaalimäen kultamitalin ja suurmäen hopeaa Saksan Jens Weißflogin takana Lillehammerin olympialaisista sekä lentomäen MM-hopeaa. Ensimmäiset aikuisten arvokilpailut Bredesenin uralla olivat Val di Fiemmen MM-kilpailut 1991, joissa hän osallistui kaikkiin kolmeen kilpailuun, sijoitukset joukkuemäessä 4., suurmäessä 16. ja normaalimäessä 52. MM-kisoissa Norjan Trondheimissä 1997 Espen Bredesen johti ensimmäisen kierroksen jälkeen normaalimäen kilpailua, mutta toisen kierroksen epäonnistuminen pudotti hänet sijalle 15. Bredesen osallistui joukkuemäkeen, jossa Norjan sijoitus oli viides. Suurmäen kilpailussa hän oli lopputuloksissa 34.

Norjan mäkihyppymestaruuden Bredesen voitti normaalimäessä vuosina 1991, 1992, 1993, 1997 ja 1998, ja suurmäessä 1991, 1993, 1994 sekä 1996. Hän hyppäsi lisäksi kaksi kertaa uuden maailmanennätyksen, 209 metriä vuonna 1994 ja 210 metriä vuonna 1997.

## Saavutuksia
*1993 MM, Falun: kultaa suurmäestä ja joukkuemäestä
*Talviolympialaiset 1994, Lillehammer: kultaa normaalimäestä, hopeaa suurmäestä
*1994 lentomäen MM, Planica: hopeaa 

## Lähteet
*

### Viitteet
Hetta

**Hetta** () on Ounasjärven pohjoisrannalla sijaitseva Enontekiön kirkonkylä, jossa on asukkaita noin 800. *Enontekiön kirkonkyläksi* nimetyssä tilastollisessa taajamassa oli puolestaan vuoden 2021 lopussa 492 asukasta, ja sen pinta-ala oli 3,13 neliökilometriä.

Hetassa sijaitsevat muun muassa Enontekiön kunnan virastotalo, valtion virasto, Enontekiön kirkko, Enontekiön pääkirjasto, Hetan terveysasema, Hetan koulukeskus (Hetan yhtenäinen peruskoulu ja Enontekiön Erälukio), Tunturi-Lapin luontokeskus ja K-Market J AD Rantakokko. Hetasta on tieyhteydet Norjan puolelle Koutokeinoon, Muonioon ja Sirkkaan (Leville).

## Tapahtumia
* Hetan musiikkipäivät
* Hetan Marianpäivät
* Perinteiset joulumyyjäiset
* Enontekiön pilkkiviikko
* Saami Ski Race

## Nähtävyyksiä
* Jyppyrän näköalapaikka
* Tunturi-Lapin luontokeskus
* Enontekiön kirkko
* Enontekiön kotiseutumuseo

## Kuvia

Tiedosto:Enontekiö Hetta keskusta.JPG|Hetta, keskusta.
Tiedosto:Hetankirkko.jpg|Enontekiön kirkko.
Tiedosto:Yleisöä Marianpäivä 2012.jpg|Marianpäivien yleisöä 2012.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sirkka (Kittilä)

**Sirkka** on 890 asukkaan kylä ja taajama Kittilän kunnassa, Lapin maakunnassa, noin 18 kilometriä kuntakeskuksesta pohjoiseen. Vuoden 2021 lopussa Sirkan taajaman väkiluku oli 539 ja sen pinta-ala oli 4,62 neliökilometriä. Tärkein liikenneyhteys on kylää halkova Rovaniemelle ja Muonioon johtava kantatie 79. Kittilän lentoasemalle on Sirkasta matkaa 13 kilometriä. Kylän keskus sijaitsee Levi- ja Kätkätunturien välissä Immeljärven rannalla. Immeljärvi on saamelaisten pyhä järvi.

Alueen tärkein elinkeino on matkailu. Levitunturin hiihtokeskuksen hotellit ja suurin osa palveluista sijaitsevat Sirkassa. Kylässä sijaitsevat myös Sirkan päiväkoti, Sirkan koulu, jossa on 119 oppilasta, sekä Marian kappeli. Vuonna 2016 Sirkkaan pystytettiin taajaman liikennemerkit.

## Lähteet
Sirkka

**Sirkka** tarkoittaa seuraavia:

* sirkat (*Gryllidae*), suorasiipisiin kuuluva hyönteisheimo
* heinäsirkat (*Caelifera*), suorasiipisiin kuuluva alalahko 
* Sirkka, naisen etunimi
* Samu Sirkka, *Pinocchio*-animaatioelokuvan ja sarjakuvien hahmo
* Sirkka, kylä Kittilässä
* Sirkka, suomalainen lastenlehti
* sirkka, *[[pilppu]],  leikki, jossa puukapulaa lyödään kepillä
* [[Sirkka-tietokanta]], Sirkuksen tiedotuskeskuksen tietokanta
* [[Mieskuoro Sirkat]], vuonna 1899 perustettu suomalainen kuoro
* *Sirkka*, P.V. Lehtisen ohjaama lyhytelokuva vuodelta 2001
* *Sirkka'', Anni Saastamoisen romaani vuodelta 2019

## Sukunimi
* Impi Sirkka (1884–1973), suomalainen kansanopiston johtaja ja suomentaja
* Miradonna Sirkka (s. 1991), suomalainen nykysirkus- ja performanssitaiteilija ja ohjaaja.
The Cardigans

**The Cardigans** on Jönköpingistä, Etelä-Ruotsista lähtöisin oleva yhtye. Se perustettiin lokakuussa 1992, kun Peter Svensson (kitara) ja Magnus Sveningsson (basso) keskeyttivät heavy metal -vaiheensa ja päättivät tulla yhtä hyviksi kuin The Beatles. Yhtyeessä soittivat Svenssonin ja Sveningssonin lisäksi Bengt Lagerberg (rummut) sekä Matthias Alfheim (kitara), jonka pian korvasi Lars-Olof Johansson (kitara ja koskettimet). Naisvokalisti Nina Persson liittyi pian yhtyeeseen.

## Kokoonpano

* Peter Svensson, kitara (s. 18. lokakuuta 1974)
* Magnus Sveningsson, basso (s. 4. huhtikuuta 1972, Falköping)
* Bengt Fredrik Arvid Lagerberg, rummut (s. 5. heinäkuuta 1973)
* Lars-Olof Johansson, kitara ja koskettimet (s. 23. helmikuuta 1973, Huskvarna)
* Nina Persson, laulu (s. 6. syyskuuta 1974, Örebro)

## Diskografia
### Albumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Kokoelmat
* 
* 
* 

### Singlet
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla

* Virallinen kotisivu.
Mäkihypyn maailmancup 1999–2000

**Mäkihypyn maailmancup 1999–2000** käsitti 27 osakilpailua, joista yksi peruttiin. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Kuopiossa Suomessa 27. marraskuuta 1999 ja viimeinen osakilpailu Planicassa Sloveniassa 19. maaliskuuta 2000.

## Maailmancupin kymmenen eniten pisteitä kerännyttä hyppääjää

## Suomalaisten sijoitukset ja palkintosijoitukset osakilpailuista

* 3. Janne Ahonen 1437 &ndash; 2 voittoa, 8 kakkossijaa, 6 kolmossijaa
* 6. Ville Kantee 836 &ndash; 1 voitto, 2 kakkossijaa, 1 kolmossija
* 7. Jani Soininen 734 &ndash; 1 voitto, 2 kakkossijaa
* 8. Risto Jussilainen 624 &ndash; 1 kakkossija, 2 kolmossijaa
*17. Matti Hautamäki 341 &ndash; 1 kolmossija
*25. Mika Laitinen 232 
*26. Jussi Hautamäki 230 
*37. Tami Kiuru 93 
*39. Pekka Salminen 81

## Aiheesta muualla
*Tulokset FIS:n sivulla
Röntgenkaksoistähti

**Röntgenkaksoistähti** on kaksoistähti, joka emittoi röntgensäteilyä. Röntgensäteily tulee neutronitähden tai mustan aukon ympäriltä. Jos röntgensäteily tulee pulsseina, kyse on **röntgenpulsarista**. Röntgensäteily johtuu neutronitähteen saapuvasta tähtituulesta tai massavirrasta. Tunnettu röntgenkaksoistähti on Cygnus X-1. 

## Lähteet
Bariumtähti

**Bariumtähti** on kehittynyt kaksoistähti, jossa punaisen jättiläisen kumppanina on valkea kääpiö, josta on siirtynyt ainetta punaiseen jättiläiseen. Punaisen tähden spektriluokka on K tai M. Niiden spektrissä on havaittavissa selvästi bariumin, joidenkin harvinaisten maametallien sekä erilaisten hiiliyhdisteiden selvät viivat.

## Lähteet
Wallace ja Gromit

**Wallace ja Gromit** on brittiläisen Nick Parkin luoma vaha-animaatiohahmokaksikko, joka on esiintynyt päähenkilöinä Aardman Animations -studion tuottamissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Wallace on keksijä, joka pitää kovasti juustosta. Gromit (joissain suomennoksissa Mutteri) on Wallacen antropomorfinen koira. Gromit ei puhu, mutta se on vähintään yhtä älykäs kuin isäntänsä. Wallace ja Gromit -vahanukkeanimaatiot on tehty kaikki perinteisellä stop motion -tekniikalla.

Wallacesta ja Gromitista on tehty neljä lyhytelokuvaa – *[[Suurenmoinen huviretki]]* (1989), *[[Väärät housut]]* (1993), *[[Läheltä piti]]* (1995) ja *[[Paakarin painajainen]]* (2008) – sekä kokoillan elokuvat *[[Wallace & Gromit: Kanin kirous]]* (2005) ja *[[Wallace ja Gromit: Kosto kynittävänä]]* (2024). *Kanin kirous* sai parhaan animaatioelokuvan Oscarin ensimmäisenä vaha-animaationa, ja myös *Väärät housut* ja *Läheltä piti* saivat Oscarin lyhytanimaatioiden sarjassa. Parivaljakko on esiintynyt myös kahdessa animaatiosarjassa, *[[Wallacen ja Gromitin huippuhärveleitä]]* (2002) sekä *[[Wallace ja Gromit keksintöjen maailmassa]]* (2010). Wallacen ääninäyttelijänä on toiminut aluksi Peter Sallis ja myöhemmin vuosina 2008–2010 ja vuodesta 2012 alkaen Ben Whitehead. Kaikkien Wallace ja Gromit -animaatioiden musiikin on säveltänyt Julian Nott.

Nick Park suunnitteli hahmot alun perin opintojensa lopputyöksi ja jatkoi hankettaan, vaikka se venyi vuosien mittaiseksi. Aardman-studio tarjoutui auttamaan Parkia, jos Park puolestaan auttaisi heitä eräässä elokuvassa. Ensimmäinen Wallace ja Gromit -elokuva *Suurenmoinen huviretki* esitettiin BBC:n kanavalla jouluaattona 1990. Se on ollut parhaan lyhytelokuvan Oscar-ehdokas, mutta palkituksi tuli Aardman-studioiden hanke, jonka tekemiseen Park oli osallistunut.

Hahmojen pohjalta on tehty myös seikkailupeli *[[Wallace & Gromit's Grand Adventures]]*. *Läheltä piti* -elokuvassa sivuhahmona esiintynyt Shaun-lammas sai myöhemmin oman spinoff-sarjan *[[Late Lammas]]* (*Shaun the Sheep*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto.
Valvoja (elokuva)

**Valvoja** (*The Parole Officer*) on John Duiganin ohjaama komediaelokuva vuodelta 2001.

## Juoni
Elokuvan päähenkilö on hyväntahtoinen mutta saamaton ehdonalaisvalvoja Simon Garden, jota näyttelee Steve Coogan. Hänet lavastetaan murhaajaksi. Todisteena on pankkiholviin talletettu valvontakameran nauha, jota Simon Garden apureineen lähtee hakemaan.

## Näyttelijät
Taikakuu

**Taikakuu** on suomalainen pop-iskelmä-yhtye. Yhtyeen läpimurto tapahtui vuonna 2000, jolloin se voitti Vuoden viihdyttäjä -kilpailun ja pääsi ohjelmaan *[[Kesäillan valssi (televisio-ohjelma)|Kesäillan valssi]]* koko kesän vakioyhtyeeksi. Samana vuonna se sijoittui *[[Syksyn sävel]]* -kilpailussa neljännelle sijalle. Sen jälkeen on tullut muun muassa iskelmätulokas-Emma-palkinto.

Helmikuussa 2014 yhtyeen solisti Janne Raappana ilmoitti jäävänsä määrittelemättömän pituiselle tauolle. Raappanaa tuuraamaan tuli soolouraa luonut iskelmälaulajana tunnettu Juha Metsäperä. Solistivaihdoksen myötä myös Metsäperän edellisen Resiina-yhtyeen basisti Marko Pekkarinen siirtyi Taikakuuhun. Myöhemmin Raappana ilmoitti, ettei enää palaa Taikakuu-yhtyeeseen.

## Diskografia

### Albumit
* *Kuin Olavi Virta* (Universal Music, 2000)
* *Elämä edessä* (Universal Music, 2001)
* *Vaarallinen nainen* (Bluebird/BMG, 2003)
* *Hiljainen on laulu rakkauden* (Magnum Music, 2005)
* *Uuteen elämään* (2007)
* *Matkalla... Vanhasta uuteen elämään...* DVD (2008)
* *Seisovaa vettä* (2009)
* Tunne (2013)
* *Virta* (2015)

### Singlet
* Alle metrin päässä 2015
* Minä en puhu 2014
* Piikkilankaa 2009
* Onnen tähti-ilta 2009
* Vierellesi jään 2007
* Sinut tahdon kokonaan 2007
* Tulkoon joulu 2005 (Cantare-kuoron kanssa)
* Kuuntelen 2005
* Palavat sydämet 2005
* Hiljainen on laulu rakkauden 2004
* Vaarallinen nainen 2003
* Kestää en voi kauempaa 2003
* Saanko luvan 2002
* Elämä edessä (talvimix) 2001
* Rakkauden jälkeen 2001
* Sun maailmaan 2001
* Tummukaa varjot vain 2000
* Syystuuli 2000
* Ajoin halki kesä-Suomen (vain radiopostitus) 2000
* Niin paljon tyttöjä 2000
* Kuin Olavi Virta 2000

## Kokoonpano
* Juha Metsäperä (laulu, kitara)
* Samppa Komokallio (kitara, laulu)
* Emil Hällmark (koskettimet, haitari, laulu)
* Samuli Mäkelä (rummut, laulu)
* Marko Pekkarinen (basso, laulu)

### Entiset jäsenet
*Mika Linke (rummut) 2000–2007
*Janne Sipinen (rummut, laulu) 2007–2011
*Janne Raappana (laulu, basso) 2000–2014 

## Lähteet
* Viralliset kotisivut

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Taikakuun esittely MagnumLiven sivustolla
Yhteisvaippakaksoistähti

**Yhteisvaippakaksoistähti** on tähtipari, jossa normaali tähti liikkuu punaiseksi jättiläiseksi laajenneen raskaamman tähden sisässä pudoten hitaasti punaisen jättiläisen keskustaa kohti. Punaisen jättiläisen keskusta on tiheä, heliumia sisältävä ydin. Kevyemmän pienen tähden liikettä raskaamman, isomman tähden sisällä kutsutaan englanniksi nimellä "spiralling in", sisään kiertyminen.
Yhteisvaippakaksoistähden pienempi osapuoli ei tietenkään näy ulospäin. Ajan kuluessa normaali tähti lähestyy punaisen jättiläisen tiheää ydintä kiihtyvällä vauhdilla kuorien lopulta ulomman kaasukerroksen pois. Jää jäljelle valkea kääpiö ja
pääsarjan tähti. Äärimmäinen kehityksen lopputulos voi olla valkea kaksoiskääpiö.
Írafár

**Írafár** on islantilainen vuonna 1998 perustettu rockyhtye, yksi 2000-luvun menestyneimmistä. Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä ”Hvar er ég?” vuonna 2000 ja solmi levytyssopimuksen Skífan-levy-yhtiön kanssa vuonna 2002. Írafárin samana vuonna julkaistu esikoisalbumi *[[Allt sem ég sé]]* myi platinaa ja nousi maan nopeimmin myyneeksi popalbumiksi 25 vuoteen. 

Vuonna 2003 yhtyeen laulaja Birgitta Haukdal äänestettiin vuoden poptähdeksi ja hän edusti Islantia Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Open Your Heart”. 

Haukdalin lisäksi yhtyeen jäseniä ovat Vignir Snær Vigfússon (kitara ja laulu), Sigurður Rúnar Samúelsson (basso), Andri Guðmundsson (koskettimet) ja Arnar Gíslason (rummut). Aiempia jäseniä olivat Jóhann Bachman (rummut, 2001–2005), Steini (rummut, 1999–2001) ja Þorbjörn Sigurðsson (koskettimet, 1999–2001). 

## Diskografia
### Albumit
* *[[Allt sem ég sé]]* (2002)
* *[[Nýtt upphaf]]* (2003)
* *[[Írafár (albumi)|Írafár]] *(2005)

### Singlet
* "Hvar er ég?" (2000)
* "Fingur" (2001)
* "Eldur í mér" (2001)
* "Ég sjálf" (2002)
* "Stórir hringir" (2002)
* "Allt sem ég sé" (2002)
* "Aldrei mun ég" (2003)
* "Fáum aldrei nóg" (2003)
* "Stel frá þér" (2003)
* "Lífið" (2004)
* "Leyndarmál" (2005)
* "Alla tíð" (2005)
* "Ég missi alla stjórn" (2005)
* "Þú vilt mig aftur" (2018)

## Lähteet
Alive & Well

**Alive & Well** on kalifornialaisen hard rock -yhtye Quiet Riotin studioalbumi joka julkaistiin alkuvuodesta 1999. Levyllä on 8 uutta kappaletta, 1 cover sekä 6 uutta versiota yhtyeen vanhoista hiteistä.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
*Kevin DuBrow - laulu
*Carlos Cavazo - kitara
*Rudy Sarzo - basso
*Frankie Banali - rummut

## Aiheesta muualla
* 
*
BY Draconis -muuttuja

**BY Draconis -muuttuja** on muuttuva tähti, jonka puolijaksolliset valonvaihtelut johtuvat tähden pyörimisestä. Valonvaihtelun jakso on muutamasta tunnista 120 päivään ja voimakkuus noin 0,02–0,5 magnitudia. Tähti on tyyppiä G, K tai M.

Joillakin tähdillä on roihupurkauksia, ja joillakin BY Dra -tähdillä havaitaan myös lähekkäisen seuralaistähden aiheuttamia pieniä muutoksia kromosfäärin aktiivisuudessa ja valonvoimakkuudessa.
ZZ Ceti -tähti

**ZZ Ceti -tähti** on valkoinen kääpiö, jossa tapahtuu tähden aaltoilua, ns. tähdenjäristyksiä. Näitä tähtiä kutsutaan myös lyhenteellä **DAV**. Nämä muuttavat tähden kirkkautta 0,001–0,2 magnitudia 30 sekunnin – 25 minuutin jaksoissa. Kirkkauden vaihtelut johtuvat lämpötilan muutoksista. Pieni lämpötilan muutos muuttaa tähden kirkkautta huomattavasti.

ZZ Ceti -tähti on "ei-säteittäisesti sykkivä tähti". ZZ Ceti -tähdet jaetaan tyypin mukaan ZZA, ZZB ja ZZO-tähtiin. Niitä vastaavat spektrityypit ovat DA, DB ja DO. ZZ:t ovat äärimmäisen kuumia tähtiä, joita sanotaan monesti GW Wirginis -tähdiksi tai lyhenteellä DOV, DBV. DAV-tyypin tähtiä tunnetaan noin 70 ja DOV+DBV-tyypin 38. Esimerkki DAV-tyypin tähdestä on myös GW Librae.

## Muita sykkiviä valkeita (esi)kääpiöitä tai alikääpiöitä

Sykkiviä alikääpiöitä ovat "Betsy-tähdet" ja EC 14026-tyypin tähdet.

## Lähteet