open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Harmaakaihi

**Harmaakaihi** eli **katarakta** (myös cataracta tai catarrhacta) on silmäsairaus, joka tarkoittaa silmän normaalisti kirkkaan linssin (mykiön) samenemista. Hoitamattomana harmaakaihi heikentää näköä pysyvästi ja voi aiheuttaa sokeuden tai lievemmän näkövamman.

Harmaakaihi on maailman yleisin sokeuden syy.

## Syyt

Harmaakaihin riskiä lisää korkea ikä. 16 prosenttia 65–69-vuotiaista kärsii siitä ja yli 85-vuotiaista peräti yli 70 prosenttia. Perintötekijöillä on jotain vaikutusta sairauden syntyyn, ja sairastumisen riski on suurempi naisilla ja muun muassa diabeetikoilla. Riskitekijöitä tunnetaan lukuisia.

Altistus UV-säteilylle sekä ionisoivalle säteilylle kasvattavat harmaakaihin riskiä. Icelandairin lentäjien keskuudessa tehty tutkimus osoitti, että harmaakaihin riski oli lentäjillä kolminkertainen muuhun väestöön nähden, koska säteily on lentokorkeudessa voimakkaampaa kuin maan pinnalla.

Aurinkolasit voivat auttaa osaltaan ennalta ehkäisemään harmaakaihia vähentämällä silmään tulevaa UV-säteilyä. Myös osassa piilolinssejä on UV-suojaus. Aurinkolaseja käytettäessäkin jopa 50&nbsp;% ympäröivästä UV-säteilystä saattaa silti päästä silmään linssien ohitse. On esitetty, että riittävä säännöllinen antioksidanttien (kuten A-, C- ja E-vitamiinit) auttaisi estämään harmaakaihia, mutta lisäravinteina otettuna niistä ei ole todettu olevan hyötyä.

## Oireet

Harmaakaihi etenee yksilöllisesti ja esiintyy joko jommassakummassa tai molemmissa silmissä.

Harmaakaihin oire on heikkenevä näöntarkkuus. Sairauteen ei tyypillisesti liity kipua. Harmaakaihipotilas joutuu yleensä aluksi hankkimaan silmälasit, ja lopuksi näöntarkkuus voidaan palauttaa leikkauksen avulla. Sokeus voi ilmetä potilailla, joilla sairaus pahenee eikä sitä leikata.

## Kaihileikkaus

Nykyaikaisessa kaihileikkauksessa samentunut silmän mykiö (linssi) korvataan keinotekoisella; aiemmin mykiö poistettiin kokonaan ja näön keskittyminen palautettiin voimakkailla erikoissilmälaseilla; eräs kuuluisimpia näin leikattuja potilaita oli puolalainen fyysikko, kaksinkertainen Nobel-palkinnon saaja Marie Curie.

Suomessa keskimääräinen kaihileikkauspotilas on 72–74-vuotias. Sairautta esiintyy harvinaisempana myös nuoremmilla henkilöillä, joilla sen monesti aiheuttaa jokin muu sairaus tai ikään liittymättömät riskitekijät. Lääkehoitoa ei ole, mutta sairauden näkökyvylle aiheuttama haitta on korjattavissa leikkauksella varsin tehokkaasti. Lisävaikutuksena on joskus ollut se, että potilas on onnistuneen leikkauksen jälkeen voinut jättää siihen asti käyttämänsä lukulasit pois.

## Katso myös
*Glaukooma

## Lähteet
*Hannu Uusitalo, Harmaakaihi, InternetArchive

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Ikään liittyvä harmaakaihi  
* Käypä hoito -suositus Aikuisiän harmaakaihi
* Käypä hoito -potilasversio Aikuisiän harmaakaihi
Ränkimäen talomuseo

**Ränkimäen talomuseo** on kotiseutumuseo Lapualla. Se syntyi vähitellen 1930–50-luvuilla kotiseutuyhdistys Lapua-Seuran aktiivisuudesta. Museoalueella on toistakymmentä rakennusta, jotka on tuotu eri puolilta Lapuaa (porttilato on Alahärmästä).

Ränkimäen talomuseo kuvaa 1800-luvun lopun lapualaista talonpoikaistaloa. Siellä järjestetään vuosittain useita historiaa elävöittäviä tapahtumia, kuten kaksiviikkoiset lasten perinneleikit, runoilta, puurojuhla jne.  

Museo on avoinna kesäisin ja tilauksesta. Sen toimintaa ylläpitää vapaaehtoisvoimin ja avustusten tuella Lapua-Seura.

## Lähteet
Jan Pieterszoon Sweelinck

**Jan Pieterszoon Sweelinck** (1562–16. lokakuuta 1621) oli alankomaalainen säveltäjä, urkuri ja pedagogi.

Sweelinck syntyi Deventerissä. Monet hänen sukulaisensa vaikuttivat musiikin alalla, ja hän sai opetusta Jan Willemszoon Lossyltä ja Gioseffo Zarlinolta. 

Jan Pieterszoon Sweelinckin tuotanto käsittää paljon laulumusiikkia ja yli 70 teosta kosketinsoittimelle. Hän sai mainetta myös opettajana. Hänen oppilaitaan olivat muiden muassa Michael Praetorius, Heinrich Scheidemann, Paul Siefert, Samuel Scheidt ja Gottfried Scheidt. Sweelinck kuoli Amsterdamissa.

## Aiheesta muualla
*
Ammattiministeri

**Ammattiministeri** on mihinkään puolueeseen sitoutumaton ministeri eli hän ei ole minkään puolueen jäsen eikä toimi minkään puolueen edustajana valtioneuvostossa. Suomessa ammattiministereitä on ollut hallituksessa viimeksi Paavo Lipposen toisessa hallituksessa 1999–2002. Ensin maa- ja metsätalousministerinä oli sitoutumaton Kalevi Hemilä ja häntä seurasi sitoutumaton Raimo Tammilehto. Virkamieshallitus on hallitus, johon kuuluu vain ammattiministereitä.

## Lähteet
Georg Muffat

**Georg Muffat** (1653–23. helmikuuta 1704) oli saksalainen barokkisäveltäjä.

Muffat syntyi Megèvessä, Savoijissa. Hänellä oli skottilaisia sukujuuria. Muffat opiskeli vuosina 1663–1669 Jean-Baptiste Lullyn johdolla. Sen jälkeen hän pääsi urkuriksi Molsheimiin ja Sélestatiin. Myöhemmin hän opiskeli lakia Ingolstadtissa ja asettui Wieniin. Hän ei kuitenkaan saanut Wienissä varsinaista työtä, minkä vuoksi hän siirtyi Prahaan ja myöhemmin Salzburgiin. Hän toimi siellä arkkipiispana kymmenen vuoden ajan. Vuodesta 1690 kuolemaansa hän toimi *Kapellmeisterina* Passaussa

Georg Muffatin tuotantoon kuuluu sonaatteja, orkesterisarjoja, concerto grossoja, toccatoja ja muuta musiikkia. Hänen poikansa oli säveltäjä Gottlieb Muffat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vapaasti käytettävissä olevia Muffatin partituureja Mutopia Project
Trujillo

**Trujillo** on kaupunki Luoteis-Perussa. Se sijaitsee Mochejoen alajuoksulla lähellä sen suuta Tyyneen valtamereen. Trujillo on La Libertadin alueen pääkaupunki. Se on Perun kolmanneksi suurin kaupunki.

## Alueet
Trujillon kaupunkialueen (jossa on noin 270&nbsp;000 asukasta) lisäksi Trujilloon kuuluvat seuraavat alueet: La Esperanza, El Milagro, El Porvenir, Florencia de Mora, Victor Larco Herrera, Huanchaco, Laredo, Moche ja Salaverry.

## Ilmasto
Trujillon ilmasto on koko vuoden melko miellyttävä.  Lämpimintä on helmi-maaliskuussa, jolloin keskimääräinen päivän ylin lämpötila on noin 26 °C, viileintä syyskuussa, ylin lämpötila noin 20 °C. Sadetta saadaan vain viitisen millimetriä vuodessa. 

Ilmastonsa vuoksi Trujilloa kutsutaan Perussa *Ikuisen kevään kaupungiksi* ().

## Väestö
Vuoden 2005 väestönlaskennan mukaan asukkaita on 757&nbsp;266 eli 2,9&nbsp;% koko Perun väestöstä ja puolet Libertadin alueen väestöstä.

Vuoden 2015 arvio on lähes 800&nbsp;000 asukasta, Se on Perun kolmanneksi suurin kaupunki Liman ja Arequipan jälkeen.

## Historia
Diego de Almagro perusti kaupungin 1534 nimellä "Villa Trujillo" Francisco Pizarron syntymäpaikan, Espanjan Extremadurassa sijaitsevan Trujillon kunniaksi. 23. marraskuuta 1537 Espanjan kuningas Kaarle I antoi sille kaupunkioikeudet.

## Kulttuuri
Trujillossa pidetään joka tammikuu kansallinen marinera-tanssikilpailu. Lokakuussa on kansainvälinen Festival Internacional de la Primavera, jossa on muun muassa maanosan kauneuskuningattarien kulkue sekä erikoisten autojen näyttely.

## Nähtävyyksiä
*  Moche-kulttuuriin liittyvät kaksi suurta pyramidia, Huaca del Sol ja Huaca del Luna sijaitsevat Trujillon lähellä.
* Chan Chanin rauniot ja museo ovat myös kaupungin välittämässä läheisyydessä Huanchacoon vievän tien varrella.
* Trujillon katedraali on kaupungin keskustassa. Se on rakennettu alun perin vuosina 1647–1666. Vuosina 1768–1781 se rakennettiin uudelleen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Johann Hermann Schein

**Johann Hermann Schein** (20. tammikuuta 1586 Grünhain – 19. marraskuuta 1630 Leipzig) oli saksalainen säveltäjä. 

Johann Hermann Schein syntyi Grünhainissa ja siirtyi isänsä kuoleman jälkeen Dresdeniin. Hän opiskeli vuosina 1603–1607 Pfortassa ja vuosina 1608–1612 Leipzigin yliopistossa. Schein vietti koko elämänsä Saksassa, mutta hänen musiikissaan oli useasti italialaisia vaikutteita. Hän kirjoitti jokseenkin yhtä paljon uskonnollista ja maallista musiikkia. 

Schein kuoli 44-vuotiaana. Hän oli kärsinyt tuberkuloosista, kihdistä, keripukista ja munuaissairaudesta.
Eurovision laulukilpailu 1982

**Eurovision laulukilpailu 1982** oli 27:s Eurovision laulukilpailu. Kilpailu pidettiin 24. huhtikuuta 1982 Harrogatessa Isossa-Britanniassa. Kilpailun juonsi Jan Leeming. Voitto meni ensimmäisen kerran (Länsi-)Saksaan Nicolen laulamalla kappaleella "Ein bißchen Frieden", jota on esitetty suomeksi nimellä "Vain vähän rauhaa". Ranska jätti kilpailun väliin. Myös Kreikan piti osallistua, mutta maan silloinen kulttuuriministeri Melina Mercouri ei pitänyt edustajaksi valittua laulua ”Saratapente kopelies” kansainvälisesti edustuskelpoisena, joten myös Kreikka päätti vetäytyä kilpailusta. Suomen edustaja Kojo sijoittui viimeiseksi kappaleella "Nuku pommiin", joka ei saanut yhtään pistettä. Ennakkoarvioissa kappaletta luonnehdittiin kohteliaasti *omaperäiseksi*. Suomen kolmesta nollan pisteen vuodesta tämä on ainoa, jolloin maa jäi nollille yksin.

## Kappaleet

### Kapellimestarit
Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kappale.
* - Luis Duarte
* - Jean Claudric
* - Sigurd Jansen
* - Ronnie Hazlehurst
* - Garo Mafyan
* - Ossi Runne
* - Joan Amils
* - Martyn Ford
* - Anders Berglund
* - Richard Österreicher
* - Jack Say
* - Miguel Ángel Varona
* - Allan Botschinsky
* - Zvonimir Skerl
* - Silvio Nanssi Brandes
* - Rogier van Otterloo
* - Noel Kelehan
* - Norbert Daum

## Äänestys ja pistetaulukko
Jokaisen maan tuomaristo antoi 12, 10, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2, 1 pistettä yhteensä 10 kappaleelle. 

Länsi-Saksan Nicolen saksankielinen kappale "Ein bißchen Frieden" voitti ylivoimaisesti, sillä eroa toiseksi tulleeseen Israeliin tuli lopulta 61 pistettä ja arviolta yli 13 miljoonaa saksalaista katsoi maansa ensimmäistä euroviisuvoittoa televisiosta. Nicole lauloi laulun myöhemmin myös englanniksi, ranskaksi ja hollanniksi. Laulun englanninkielinen versio "A Little Peace" nousikin ykköseksi Britannian singlelistalla.

## Katso myös
*Suomen euroviisukarsinta 1982

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Arto Rautajoki

**Arto "Arska" Rautajoki** (s. 30. heinäkuuta 1961) on tamperelainen muusikko, joka toimi Popeda-yhtyeen rumpalina vuodesta 1999 vuoteen 2007.

## Ura

Rautajoki on soittanut Popedan lisäksi muun muassa yhtyeissä Topi Sorsakoski & Kulkukoirat, Säppi, The Neropats, Trio Mukavat sekä Tiina Tiikerin ja Mikko Alatalon taustayhtyeissä.

Arska Rautajoki on lisäksi soittanut mm.:

* 1970-luvulla kokoonpanoissa *Poison*, *Graffit*, Markus ja Kotkat, Tries.

* 1980-luvulla kokoonpanoissa Sleepy Sleepers, Sakari Kuosmanen, Mamba, Dave´s 12 Bar, Dave Lindholm&White Midnight, Yari ja Onnensoturit, Big Saarinen ja Oona, jonka soittajakaartia olivat Sami Saari, Markku Petander ja Pertsa Tolonen.

* 1990-luvulla kokoonpanoissa Martiz, Tiz, Harri Marstio ja Maanantai, Kari Peitsamo & Hirttämättömät sekä Coupé de Ville, jossa soitti muun muassa Big Papa Auvinen, Micco Milkowitz ja Albert Järvinen.

Vuonna 2000 Arska Rautajoki soitti levyllä Moog Konttinen ja kokoonpano: Rock'n'roll vuonna 0, ja teki muutamia keikkoja kyseisen kokoonpanon kanssa. Hän teki keikkaa myös Remu And His Allstars yhtyeessä, ja Juice Leskisen kanssa hän teki keikkoja sekä levyjä. Nykyään Arska Rautajoki soittaa V-M Järvenpään Tex-Mex Orkesterissa. Hurriganesissa hän soitti vuosina 2013–2018. Arska Rautajoki on tehnyt myös lukuisia levytyksiä muille artisteille. Yksi projekteista oli 1980-luvulla Liettyä Project. Levyn nimi oli Sturm, jossa soitti muun muassa muitakin manserockin veteraaneja.

## Lähteet
Jani Kemppinen

**Jani Matti Kemppinen** (s. 25. helmikuuta 1974) on suomalainen Jay Lewis Gang -yhtyeessä soittava muusikko, joka tunnetaan parhaiten Popedan entisenä kosketinsoittajana. Hän kuului Popedaan vuosina 2001–2007, ja soitti yhtyeen levyillä *[[Just!]]* (2001) ja *[[Häkää!]]* (2005). 

Kemppinen on soittanut myös Juice Leskisen viimeiseksi jääneellä sooloalbumilla *[[Vaiti, aivan hiljaa]]* (2002), sekä Juicen ja Mikko Alatalon vuoden 2004 *[[Senaattori ja boheemi]]* -levyllä. Liittyi vuonna 2009 Mustat Enkelit -yhtyeeseen. Jani vaikutti myös kokkolalaisessa Isäntä Meidän -yhtyeessä.
Eurovision laulukilpailu 1974

**Eurovision laulukilpailu 1974** oli yhdeksästoista Eurovision laulukilpailu. Se pidettiin Brightonissa Isossa-Britanniassa huhtikuussa 1974. Kilpailun juonsi neljättä kertaa Katie Boyle. Edellisvuoden voittaja Luxemburg ei halunnut enää toistamiseen järjestää kilpailua.

Eurovision laulukilpailun 1974 voitti melko ylivoimaisesti Ruotsia edustanut ABBA laululla "Waterloo". Voitto oli maan ensimmäinen. Kilpailu oli myös ensimmäinen, johon Kreikka osallistui. Maata edusti yhdenneksitoista sijoittunut Marinella kappaleella "Krassi, Thalassa Ke T'agori Mou".

Ranskan olisi ollut määrä osallistui kilpailuun Danin laululla "La vie à vingt-cinq ans", mutta maa päätti vetäytyä presidentti Georges Pompidoun kuoltua kilpailuviikolla. Maa olisi esiintynyt numerolla 14 Irlannin ja Saksan välissä. Malta oli valinnut edustajakseen Enzo Guzmanin kappaleella "Paċi Fid Dinja", mutta maa vetäytyi kilpailusta tuntemattomasta syystä. Portugalin edustuskappaletta, Paulo de Carvalhon "E depois do adeusta" käytettiin yhtenä Neilikkavallankumouksen merkeistä 25. huhtikuuta 1974.

## Osallistujamaat

### Kapellimestarit
Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kappale. Ylikapellimestari Ronnie Hazlehurst johti avaus- ja väliaikanumeron, muttei yhtäkään kilpailukappaletta.

*  - Ossi Runne
*  - Nick Ingman
*  - Rafael Ibarbia
*  - Frode Thingnæs
*  Kreikka - Giorgos Katsaros
*  - Yoni Rechter
*  - Zvonimir Skerl
*  - Sven-Olof Walldoff
*  - Charles Blackwell
*  - Raymond Donnez
*  - Pierre Chiffre
*  - Harry van Hoof
*  - Colman Pearce
*  - Werner Scharfenberger
*  - Pepe Ederer
*  - José Calvário
*  - Gianfranco Monaldi

## Pistetaulukko
Kullakin tv-yhtiöllä oli vapaasti käytössään yhteensä 10 pistettä. Kussakin maassa 10 tuomaria antoi yhden äänen omalle suosikkilaululleen.

## Katso myös
*Suomen euroviisukarsinta 1974

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Varoitusnauha

**Varoitusnauha** tai **eristysnauha** on leveä muovinauha, jota esimerkiksi poliisit ja työmiehet käyttävät.

Poliisit käyttävät tätä teippiä, kun jokin paikka tulee eristää tai sinne on pääsy kielletty, esimerkiksi rikoksen takia.

Työmiehet käyttävät tätä teippiä esimerkiksi kun jokin paikka on sortumisvaarassa, jolloin on estettävä ihmisten pääsyä lähemmäksi.
Eteläslaavilaiset kielet

**Eteläslaavilaiset kielet** ovat lähinnä Balkanin alueella puhuttuja kieliä. Ne kuuluvat indoeurooppalaisen kielikunnan slaavilaiseen haaraan. Kielistä sloveenia ja kroaattia kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Bulgariaa ja makedoniaa kirjoitetaan kyrillisin aakkosin. Serbiaa, montenegroa ja bosniaa kirjoitetaan sekä latinalaisilla että kyrillisillä aakkosilla.

## Eteläslaavilaiset kielet
Eteläslaavilaisiin kieliin katsotaan kuuluvan seitsemän kieltä, jotka jakautuvat itäisiin ja läntisiin alaryhmiin:

* Itäiset
** Kirkkoslaavi
** Bulgaria 
** Makedonia
* Läntiset
** Kajkaavi
** Serbokroaatti (muodoissa kroatia, bosnia, serbia, montenegro)
** Slavomolisano
** Sloveeni

## Lähteet
Mikrokosmos (Marvel)

**Mikrokosmos** (esiintynyt Suomessa myös nimellä **Mikromaailma**) on Marvel-kustantamon luoma kuvitteellinen rinnakkaistodellisuus. Käsitteen keksivät Stan Lee ja Jack Kirby ja Mikrokosmos esiintyi ensimmäisen kerran amerikkalaisen *Fantastic Four Annual*-lehden numerossa 5 (1967). 

Suomessa Mikrokosmos esiintyi ensimmäisen kerran Ihmesarjan numerossa 34 (1968). 

## Kuvaus ja historiaa

Mikrokosmos on Ihmenelosten johtajan Reed Richardsin löytämä ulottuvuus, joka sijaitsee rinnakkaisella tasolla normaalin Marvel-universumin kanssa. Alussa ulottuvuuteen pääsi ainoastaan erikoisten laitteiden ja menetelmien avulla (pääasiallisesti kutistumalla atomitasolle ja yli). Uskomus, että ulottuvuus sijaitsee atomeissamme on saanut aikaan Herra Fantastisen hokeman fraasin "On olemassa maailmoja maailmojen sisällä." 

Mikrokosmos ei kuitenkaan ole mikroskooppisen pieni ulottuvuus, ainoastaan sinne kulkevat ulottuvuuksienväliset väylät ovat. On siis teoreettisesti mahdollista saapua samaan Mikrokosmokseen eri paikoilta maapalloa. Alun perin Marvel-universumissa sijaitsikin monta eri Mikrokosmosta, kuten Mikronauttien kotiplaneetta. 

Näitä erilaisia Mikrokosmoksia ei ole enää olemassa. Peter Davidin käsikirjoittamassa Kapteeni Ihmeen seikkailussa paljastettiin, että toistaiseksi missään näkemättömässä seikkailussa Paroni Karzan ja Thanoksen välinen taistelu tuhosi kaikki Mikrokosmoksen rinnakkaisulottuvuudet yhdistäen ne yhteen ainoaan Mikrokosmokseen. 

Yhdistyneen Mikrokosmoksen kenties tunnetuin asukas on Psykomies, nerokas tiedemies joka kykenee laitteillaan manipuloimaan erilaisia emootiota. Psykomies on toistuvasti vainonnut Ihmenelosia. Mikrokosmos on myös salaperäisen **Enigma-voiman** alkuperä, joka toistuvasti manifestoituu maapallolle Kapteeni Universumin muodossa.
Jorge Semprún

**Jorge Semprún** (10. joulukuuta 1923 Madrid, Espanja – 7. kesäkuuta 2011 Pariisi, Ranska) oli espanjalainen kirjailija. Semprún asui suurimman osan elämästään Ranskassa ja kirjoitti ranskaksi.

## Elämä ja ura

Sisällissodan puhjettua Espanjassa Semprúnin tasavaltalainen perhe siirtyi maanpakoon Ranskaan. Semprún liittyi kommunistiseen puolueeseen. Toimittuaan vastarintaliikkeessä Saksan miehittämässä Ranskassa hän joutui 1944 Buchenwaldin keskitysleirille. Myöhemmin hän alkoi valehenkilöllisuuden turvin johtaa Francon hallintoa vastaan toimivaa maanalaista liikettä. Hän käytti nimeä Federico Sánchez ja esiintyi porvarishenkilönä. Tälle hahmolle hän omisti teoksiaan. 

Semprún palasi Espanjaan Francon kauden päätyttyä ja Espanjan siirryttyä demokratiaan. Hän toimi Espanjan kulttuuriministerinä vuosina 1988–1991. Kokemus kuitenkin sai hänet palaamaan Pariisiin kirjoittamaan. Ranska ei koskaan hyväksynyt täysin ”espanjalaiskommunistia”, eikä häntä esimerkiksi hyväksytty Ranskan akatemiaan.

Kirjoittamisen hän aloitti vuonna 1964 ja kirjoitti toistakymmentä teosta. Hän halusi toimia eurooppalaisena muistina ja moraalisena äänenä. Hänen tuotantoaan sävytti eloonjäämisen tragedia, mutta vasta 1994 ilmestyneessä teoksessaan *[[Kirjoittaminen tai elämä]]* hän kykeni käsittelemään keskitysleirin kauhuja perin pohjin.

Hänet on palkittu urallaan useaan otteeseen. Jorge Semprún kuoli 87-vuotiaana Pariisissa 7. kesäkuuta 2011.

## Suomennetut teokset
* *Suuri matka* (alkuteos *Le grand voyage*) suom. Ulla-Kaarina Jokinen, Otava, 1964
* *[http://www.like.fi/kirjat/kirjoittaminen-tai-elama Kirjoittaminen tai elämä]* (alkuteos *L'écriture ou la vie') suom. Irma Koistinen, Like Kustannus, 2000 *
* *[http://www.like.fi/kirjat/hyvasti-kesiemme-aurinko Hyvästi kesiemme aurinko...]* (alkuteos *Adieu, vive clarté...*) suom. Irma Koistinen, Like Kustannus, 2003 
* *[http://www.like.fi/kirjat/tarvittava-ruumis Tarvittava ruumis] * (alkuteos *Le mort qu'il faut*) suom. Helka Vala & Irma Koistinen, Like Kustannus, 2005 

## Lähteet
Aleksandr Glazunov

**Aleksandr Konstantinovitš Glazunov** (; 10. elokuuta (J: 29. heinäkuuta) 1865 Pietari, Venäjä – 21. maaliskuuta 1936 Pariisi, Ranska) oli venäläinen säveltäjä ja kapellimestari.

Aleksandr Glazunov opiskeli musiikkia Nikolai Rimski-Korsakovin johdolla. Ensimmäinen hänen kahdeksasta sinfoniastaan sai kantaesityksensä vuonna 1882. Vuodesta 1899 lähtien hän toimi professorina ja vuosina 1907–1928 rehtorina Pietarin konservatoriossa. Hän lähti Venäjältä vuonna 1928 ja asui loppuelämänsä eri puolilla Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Hän kuoli Pariisissa vuonna 1936. Vuonna 1972 hauta on siirretty Pietariin Aleksanteri Nevskin luostarin Tihvinän hautausmaalle.

Glazunovin teoksiin kuuluu muiden muassa kahdeksan sinfoniaa (yhdeksäs keskeneräinen ), konserttoja, balettimusiikkia ja kamarimusiikkia, kuten jousikvartettoja.  

Glazunovin mukaan on nimetty esimerkiksi Pietarin konservatorion musiikkisali ja konservatorion sivutoimipiste Petroskoin konservatorio Petroskoissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Heikki Poroila: Yhtenäistetty Aleksandr Glazunov (koko sävellystuotanto listattuna suomalaisia tiedonhakijoita ajatellen)
* 
* Vapaasti käytettävissä olevia Glazunovin partituureja Mutopia Project
Mary Kingsley

**Mary Henrietta Kingsley** (3. lokakuuta 1862 – 3. kesäkuuta 1900) oli englantilainen naispuolinen kirjailija ja tutkimusmatkailija, jonka matkat suuntautuivat Afrikkaan. Kingsley teki Afrikkaan kaksi matkaa vuosina 1893 ja 1894, ja kirjoitti matkoistaan kaksi kirjaa, *Travels in West Africa* (1897) ja *West African Studies* (1899).

Kingsleyn isä George Kingsley oli lääkäri ja tutkimusmatkailija, joka oli kirjoittamassa kirjaa afrikkalaisista kulttuureista, kun hän kuoli yllättäen vuonna 1892. Mary lähti Afrikkaan seuraavana vuonna saattaakseen päätökseen isänsä tutkimustyön. Kingsleyn ensimmäinen matka suuntautui nykyisen Nigerian rannikolta aina Pohjois-Angolaan asti. Monilla vierailemillaan alueilla hän oli ensimmäinen paikalla käynyt eurooppalainen. Kingsley kävi välillä kotimaassaan, mutta palasi pian Afrikkaan matkaten Kameruniin ja Gaboniin. Matkansa jälkeen Kingsley julkaisi vuonna 1897 kirjan *Travels in West Africa*. Kingsley myös esitelmöi ahkerasti Afrikan kulttuureista.

Kingsley piti afrikkalaisia kulttuureja yhtä arvokkaina kuin eurooppalaisia ja arvosteli muun muassa kirkkoa ja raittiusliikettä siitä, että nämä pyrkivät muuttamaan afrikkalaisia. Kingsley ei kannattanut naisten oikeuksien laajentamista, mikä johti hänet törmäyskurssille oman aikansa naisliikkeen kanssa.

Viimeisen Afrikan-matkansa Kingsley teki vuonna 1900 Kapkaupunkiin, jossa hän toimi sairaanhoitajana toisessa buurisodassa. Hän kuoli lavantautiin 37-vuotiaana 3. kesäkuuta 1900.

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
*The Royal Africa Society: Mary Kingsley
*About.com: Mary Kingsley 
*Travels in West Africa Gutenberg-projektissa
Johan Helmich Roman

**Johan Helmich Roman** (26. lokakuuta 1694 Tukholma – 20. marraskuuta 1758 Ryssby, Kalmarin lääni) oli ruotsalainen barokkisäveltäjä. Hän polveutui mahdollisesti suomalaisesta Raumannusten pappissuvusta. Säveltäjän itsensä mukaan hän oli "suomalaisten jälkeläinen" *('härstammar af then finska nationen')* ja lähetti vuonna 1749 useita nuottijulkaisuja, joukossa myös omia teoksiaan, lahjoituksina Turun Akatemialle.   

Roman oli Ruotsin ensimmäinen oma säveltäjä. Hän järjesti ensimmäiset julkiset konsertit Ruotsissa.

Roman  vietti vuodet 1715–1721 Englannissa, jossa hän opiskeli Johann Christoph Pepuschin johdolla. Siellä ollessaan hän tapasi Francesco Geminianin ja Georg Friedrich Händelin. Palattuaan Ruotsiin hän pääsi töihin Ruotsin kuninkaalliseen kapelliin. 

Eräs Johan Helmich Romanin tunnetuimmista sävellyksistä on *Drottningsholm-musiikki*, jonka hän sävelsi Aadolf Fredrikin ja Loviisa Ulrikan häitä varten vuonna 1744. Muita teoksia ovat muiden muassa 23 sinfoniaa, useat kantaatit, viulukonsertot ja alkusoitot. 

Johan Helmich Romanin isä oli hovikapellin viulisti Johan Roman.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Johan Helmich Roman. Svenskt biografiskt lexikon.
Limerikki

**Limerikki** () on viisisäkeinen pilailuruno, jonka ensimmäinen säe päättyy tavallisesti paikannimeen ja jonka viimeinen säe sisältää yllättävän, usein kaksimielisen kärjistyksen. Kaksimielisyyden tai suoranaisen rivouden ohella limerikissä voi olla anarkistista huumoria, ironiaa, satiiria ja parodiaa.

Limerikissä ensimmäinen, toinen ja viimeinen säe rakentuvat kolmesta anapesti-runojalasta (lyhyt-lyhyt-pitkä), kolmas ja neljäs kahdesta. Loppusoinnut ovat muotoa A-A-B-B-A, jossa:

* ensimmäinen A esittelee runon henkilön ja kertoo hänen syntymä- tai asuinkaupunkinsa
* toinen A esittelee jonkun subjektiin liittyvän määreen
* ensimmäinen B esittelee subjektiin liittyvän predikaatin määreen
* toinen B täsmentää edellistä
* kolmas A päättyy yleensä epigrammaattiseen yllätysvitsiin

Runomuodon on arveltu saaneen nimensä eräästä varhaisesta limerikistä, jossa ensimmäisen säkeen paikannimenä oli irlantilainen Limerick. Toisen selityksen mukaan brittisotilaat toivat runomuodon Limerickiin palattuaan Ranskan-sotaretkeltä.

Vanhimmat tunnetut limerikit ovat peräisin 1700-luvulta, mutta limerikin kaltaisia viisisäkeisiä runoja tehtiin jo 1300-luvulla. Runomuodon kirjallisti englantilainen taidemaalari ja runoilija Edward Lear kirjassaan *Book of Nonsense* (*Hölynpölykirja*) vuodelta 1846. Hänen jälkeensä monet muutkin tunnetut kirjailijat ovat laatineet limerikkejä, kuten Alfred Tennyson, Rudyard Kipling, Robert Louis Stevenson ja Mark Twain.

Suomeksi limerikkejä ovat kokeilleet muun muassa Reino Palmroth, Arvo Salo, Ilpo Tiihonen ja Juha Itkonen. Suomessa järjestettiin syksyllä 2019 limerikkirunokilpailu, jonka parhaimmistosta koottiin antologia *Sipsiä nutturasta – Suomen parhaat limerikit*.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Limerick Encyclopædia Britannica.
Saab 32 Lansen

**Saab 32 Lansen** on ruotsalaisen Svenska Aeroplan AB:n (SAAB) 1950-luvulla valmistama hävittäjäpommittaja.

Koneen ensilento tapahtui 3. marraskuuta 1952. Koelentäjänä toimi Bengt Olow.
Lansen kehitettiin alun perin rynnäkkökoneeksi korvaamaan Saab 18 - pommikoneet. Lansenin aseistukseksi kaavailtiin myös ydinaseita, joiden hankkimiseksi Ruotsilla oli ohjelma.

Lansenista kehitettiin kaksipaikkainen yö- ja jokasään hävittäjä, jonka prototyyppi lensi 7. tammikuuta 1957.
Versio oli 1950-luvulla poikkeuksellisesti "jokasään"- torjuntakelpoinen SAAB S6 hävittäjätutkansa ja tuolloin kehittyneen elektroniikkansa ansiosta.

Tiedusteluversioissa oli useita kameroita ja niitä käytettiin merirajan valvontaan.

Koneita rakennettiin 450 kappaletta. Flygvapnet vastaanotti ne vuodesta 1952 alkaen. Joidenkin koneiden käyttö jatkui ilmakehänäytteiden ottamisessa vuoteen 1997, mutta sotilaallisesta käytöstä tyyppi poistettiin vuonna 1978.

Lansenia valmistettiin eri versioina:
* A 32A - rynnäkkökone
* J 32B - hävittäjä
* J 32D - hävittäjä
* J 32E - hävittäjä
* J 32U - kehitysversio
* S 32C - tiedustelukone

## Tekniset tiedot (A 32 A, J 32 B täydennetyiltä osin)

## Lähteet
* 

*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Air Vectors: The SAAB 32 Lansen
*http://www.x-plane.org/home/urf/aviation/text/32lansen.htm
*http://www.flygmuseum.com/Flygplan/saab-32-lansen  
*http://www.aef.se/Flygvapnet/Notiser/FPL32%20Lansen%20notis.htm  
*http://www.fighter-planes.com/info/j32.htm 
*http://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.asp?aircraft_id=852
*http://www.aviastar.org/air/sweden/saab_lansen.php
*http://www.flugzeuginfo.net/acdata_php/acdata_s32_en.php
*http://www.saabgroup.com/en/About-Saab/Saab-History/Timeline/1950s/Saab-32-Lansen/
*http://www.netti.fi/halle/planes/swe/lansen.htm
Lumon

**Lumon Oy** on suomalainen lasirakennusalan yritys, joka on erikoistunut parvekejulkisivutuotteiden ja lasiterassien myyntiin, valmistukseen ja asennukseen - erikoisosaamisalueena lasi- ja alumiinirakentaminen. 

Yritys on perustettu Outokummussa vuonna 1978 nimellä Pohjois-Karjalan Lasipalvelu Ky. ja se on perheyritys. Lumon Oy rakennutti vuonna 2019 Kouvolan-tehtaalleen 3&nbsp;000 neliön valmistuotevaraston sekä Toronton-tehtaalleen tilat lasin varastointiin, leikkuuseen ja hiontaan. Investoinnin arvo oli yhteensä 1,5 miljoonaa euroa.

Yrityksen tuotantolaitokset sijaitsevat Kouvolassa ja Kanadassa. Yhtiön turvalasitehdas valmistaa myös karkaistuja ja laminoituja turvalaseja.

Lumon Oy omistaa myyntiä ja asennusta hoitavat tytäryhtiöt Lumon Suomi Oy:n, sekä kahdeksan tytäryhtiötä ulkomailla: Ruotsissa Svenska Lumon Ab, Norjassa Lumon Norge AS, Saksassa Lumon Deutschland GmbH, Tanskassa Lumon Danmark ApS, Sveitsissä Lumon Schweiz, Venäjällä Zao Lumon, Kanadassa Lumon North America Inc., sekä Espanjassa Lumon Cristalles Espana S.L. Lisäksi Suomessa tytäryhtiönä toimii kankaisia vekkikaihtimia valmistava Visor.

Konsernin liikevaihto on yli 145 milj. euroa ja yhtiössä työskentelee maailmanlaajuisesti yli tuhat henkilöä.

## Lähteet
* 
*
Timo Huotinen

**Timo Kullervo Huotinen** (28. marraskuuta 1944 Helsinki – 15. elokuuta 2023) oli suomalainen urheilutoimittaja sekä urheiluseura- ja yhdistysaktiivi. Erityisesti Huotinen tunnettiin Suomen Tietotoimiston urheilutoimittajana ja helsinkiläisen urheiluseura Kiffenin johtomiehenä.

Huotinen teki suurimman osan työurastaan Suomen Tietotoimistossa. STT:n urheilutoimituksessa hän työskenteli 1965–1981 ja uudestaan vuodesta 1990 vuoteen 2007. Urheilutoimituksen esimies hän oli 1970–1980. Vuosina 1985–1990 hän työskenteli ''Savon Sanomien'' ja ''Turun Sanomien'' urheilutoimittajana Helsingissä. 1980-luvun alkuvuodet Huotinen toimi päätoimittajana aikakaus- ja sarjakuvalehtialalla.

Urheilutoimittajana Huotinen raportoi 12 olympialaiset vuosina 1968–2000. Kesäolympialaisissa hän työskenteli viidesti: Mexico City 1968, München 1972, Montreal 1976, Moskova 1980 ja Sydney 2000. Talviolympialaisiin hän osallistui seitsemästi: Grenoble 1968, Sapporo 1972, Innsbruck 1976, Lake Placid 1980, Albertville 1992, Lillehammer 1994 ja Nagano 1998.

Viime vuosinaan STT:ssä Huotinen kirjoitti erityisesti liikuntapolitiikasta ja alan kansalaistoiminnasta.

Seurajohtajana Kiffenissä Huotinen toimi vuodesta 1972. Vuosina 1988–2007 hän toimi Kiffenin puheenjohtajana. Aiemmin Huotinen osallistui myös Helsingin Kisa-Veikkojen ja Viipurin Urheilijoiden toimintaan. 

Urheiluseuratoiminnan lisäksi Huotinen toimi aktiivisesti muun muassa Urheilutoimittajain Liitossa, Helsingin Urheilutoimittajissa ja jalkapallotoimittajien Pallo-Koplassa. Palloliitossa hän toimi pitkään eri valiokunnissa ja valtuustossa. Lisäksi hän osallistui aktiivisesti muun muassa kaupunginosa- ja puoluetyöhön (kokoomus).

Timo Huotinen sai Suomen Urheilun ansiomerkin vuonna 1991, Suomen Palloliiton kultaisen ansiomerkin 1998, SLU:n hopeisen ansiomerkin 2005, Palloliiton Helsingin piirin kultaisen ansiolevykkeen 2005 ja Liikuntakulttuurin ja urheilun kultaisen ansioristin 2006.

## Lähteet
* Urheilutoimittajain Liiton matrikkeli 1986
* Eila Ruuskanen-Himma: Timo Huotinen – liikunnan uutiset nopeasti ja luotettavasti , www.slu.fi
* Fair Play -lehti 3/1998

### Viitteet
Yrittäjyyden monumentti

**Yrittäjyyden monumentti** (myös **Yrittäjäpatsas**) on Seinäjoen Kapernaumin teollisuusalueen liikenneympyrässä sijaitseva patsas. Patsaan on suunnitellut helsinkiläinen taiteilija Mauno Honkanen, ja se pystytettiin juhlallisin menoin 2. lokakuuta 2005 Valtakunnallisen yrittäjäkuukauden avauksen yhteydessä. Patsaan lahjoitti Seinäjoen-Nurmon Yrittäjät ry Seinäjoen kaupungille kiitoksena yrittäjyyden huomioimisesta vuosien saatossa. Patsas on 3,5 metriä korkea ja valmistettu ruostumattomasta teräksestä. Patsaan luovutti Yrittäjien puheenjohtaja Kimmo Heinonen ja sen vastaanotti kaupunginjohtaja Jorma Rasinmäki. Juhlapuheen piti europarlamentaarikko Kyösti Virrankoski.

Lahjoittajan mukaan patsas kuvaa yrittäjien tarvitsemia elinvoimaa ja optimistisuutta.

## Lähteet
Erich Wolfgang Korngold

**Erich Wolfgang Korngold** (29. toukokuuta 1897 Brno, Itävalta-Unkari – 29. marraskuuta 1957 Los Angeles, Yhdysvallat) oli 1900-luvulla elänyt uusromanttinen säveltäjä.

Korngold syntyi juutalaiseen perheeseen Brnossa, silloisessa Itävalta-Unkarissa (nykyään Tšekissä). Perhe muutti pian Wieniin, jossa Korngoldin isä, Julius Korngold (1860–1945) toimi musiikkikriitikkona. Korngold opiskeli Alexander von Zemlinskyn ja Robert Fuchsin johdolla. Korngold oli säveltäjänä ihmelapsi ja kirjoitti jo 16-vuotiaana ensimmäisen oopperansa *Der Ring des Polykrates*. Suurimman menestyksensä hän saavutti kuitenkin oopperallaan *Die tote Stadt* (1920), joka perustuu Georges Rodenbachin romaaniin *Bruges-la-morte* (1892, suom. *Kuollut Brügge*). Libreton Korngold kirjoitti yhdessä isänsä kanssa salanimellä Paul Schott. Loisteliaasti orkestroitu ja melodisesti vaikuttava *Die tote Stadt* oli aikansa suosituimpia oopperoita, ja se on viime aikoina saanut uudelleen menestystä. Suomessa *Die tote Stadt* pääsi ensimmäisen kerran näyttämölle 2010 Suomen Kansallisoopperassa.

Korngold muutti vuonna 1934 Yhdysvaltoihin ja sävelsi siellä muun muassa elokuvamusiikkia ja viulukonserton (1945). Hän kehitti elokuvamusiikin tyyliä ja tarjosi monille säveltäjille esikuvan. Korngold voitti parhaan musiikin Oscar-palkinnon elokuvasta *[[Robin Hoodin seikkailut]]* (1938). Hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1943. Sodan jälkeen Korngold palasi Eurooppaan, mutta ei enää saanut suosiota. Hän kuoli aivoverisuonitukokseen Los Angelesissa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Hermokrates

**Hermokrates** (, 400-luku eaa.) oli Syrakusan armeijan kenraalina ateenalaisten Sisilian sotaretken aikana. Thukydideen mukaan hän esiintyi ensimmäisenä julkisuudessa Gelassa vuonna 424 eaa. pidetyssä kokouksessa, jossa hän piti puheen, joka vaati Sisilian kreikkalaisia sovittelemaan heidän riitansa. Vuonna 415 eaa. hän suositteli liittoumaa, jossa joukko ei-sisilialaisia (jopa ei-kreikkalaisia, kuten Karthago) liittoutuisivat Ateenaa vastaan. Hänet valittiin yhdeksi Syrakusan kolmesta *[[Strategos|strategokseksi]]*, mutta jonkun ajan kuluttua tehtävä otettiin häneltä pois, koska hän ei ollut siinä menestyksekäs.

Myöhemmin Hermokrates toimi yhtenä Gylippoksen tärkeimpänä neuvonantajana ja vaikutti siten jollain tavalla Ateenasta saavutettuun voittoon. Vuonna 412 eaa. hän toimi amiraalina Kyzikoksen taistelussa, mutta menetti aluksensa ja hänet ajettiin maanpakoon, joskin poissaolevana. Hän ei palannut Sisiliaan kuin vasta vuonna 408 eaa. Hän kuoli katutappelussa Syrakusassa vuonna 407 eaa. epäonnistuneen *[[coup de main]]in* jälkeen.

Thukydideen lisäksi Hermokrateen mainitsevat Ksenofon, Plutarkhos ja Polyainos. Hermokrates on myös yksi henkilöistä, joka esiintyy Platonin myöhäisvaiheen dialogeissa *[[Timaios (dialogi)|Timaios]]* ja *[[Kritias (dialogi)|Kritias]]*. Platon on saattanut alun perin suunnitella kolmatta dialogia nimeltään *[[Hermokrates (dialogi)|Hermokrates]]*, mutta hän ei koskaan kirjoittanut sellaista.

Koska Hermokrateen nimeä kantavaa dialogia ei koskaan kirjoitettu, ei voida tietää miksi Platon valitsi hänet. Cornford huomauttaa, että on mielenkiintoista, että samalla kun Kritias kertoo dialogeissa tarinaa yhdeksäntuhannen vuoden takaisista tapahtumista Ateenan lyödessä Atlantiksen ja pelastaessa Välimeren kansat orjuudelta, Hermokrates muistettaisiin henkilönä, joka oli osallisena torjumassa Ateenan suurinta laajentumispyrkimystä.

## Lähteet

* Cornford, F. M.: *Plato's Cosmology*. Lund Humphries, Lontoo 1937. 
* Marchant, E. C.: *The Speech of Hermocrates*. The Classical Review 47, ss. 65–66, 1933.
* Westlake, H. D.: *Hermocrates the Syracusan*. Revue bénédictine 41, ss. 237–68, 1958/59.

### Viitteet
Deoksiriboosi

**Deoksiriboosi** on yksinkertainen hiilihydraatti, joka on DNA:n sokeriosa. Se kuuluu pentooseihin, koska se sisältää viisi toisiinsa liittynyttä hiiliatomia. Deoksiriboosin molekyylikaava on C5H7O(OH)3. Deoksiriboosin D-muoto muodostaa yhdessä fosfaattiosien kanssa DNA:n juosteiden rungon. Vastaava pentoosi RNA:ssa on D-riboosi. DNA:ssa deoksiriboosin ensimmäiseen hiileen liittynyt hydroksyyliryhmä liittyy pyrimidiini- tai puriiniemäksen typpiatomiin. Viides hiili muodostaa sidoksen fosfaatin happiatomin kanssa. 

## Deoksidiriboosi muiden DNA:n osien kanssa
Pyrimidiniemäksiin kuuluvat sytosiini ja tymiini ja puriiniemäksiin kuuluvat guaniini ja adeniini. Nämä emäkset muodostavat deoksiriboosin kanssa nukleotidin. Deoksidiriboosimolekyylien välissä ovat fosfaattiryhmiä, jotka muodostavat sokeriosien kanssa fosfodiesterisidoksen. DNA-juosteissa deoksidiriboosit ovat yhteydessä emäspareihin vetysidoksilla. DNA:n jakautuessa syntyy kaksi uutta deoksidiriboosin juostetta alkuperäisen DNA-molekyylin keskelle.

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Volver – paluu

**Volver – paluu** () on vuonna 2006 valmistunut Pedro Almodóvarin ohjaama espanjalainen komediaelokuva. 

Almodóvarin elokuva osallistui valmistumisvuonnaan Cannesin elokuvajuhlien kilpasarjaan. Tuomaristo päätyi poikkeuksellisesti jakamaan parhaan naisnäyttelijän palkinnon *Volverissa* esiintyneiden näyttelijätärten kesken. Palkinnon saivat Penélope Cruz, Carmen Maura, Lola Dueñas, Chus Lampreave, Yohana Cobo ja Blanca Portillo. Myös elokuvan käsikirjoitus palkittiin. Cruz sai vivahteikkaasta roolitulkinnastaan ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa. Elokuvan keskeisessä kohtauksessa roolihahmon laulun laulaa kuitenkin todellisuudessa flamencotähti Estrella Morente.

Ohjaaja Almodóvar palaa elokuvassa perusteemoihinsa ja totuttuun tapaan useat tarinat kulkevat lomittain kietoutuen vähitellen yhteen. Tarina kertoo salatuista suhteista, isyyksistä, insestistä ja murhista. Niiden vastapainona siinä on myönteistä välittämistä ja auttamista. Juonessa on viittaus ohjaajan elokuvaan *[[Salaisuuteni kukka]]*.

## Näyttelijät

## Lähteet
Pall Mall (savukemerkki)

**Pall Mall** on R. J. Reynolds Tobacco Companyn savukemerkki.

Savukkeita on saatavilla erilaisissa väreissä; punainen, joka on väreistä suosituin, sininen, vihreä, keltainen, hopea ja musta. 

## Historia

Butler & Butler Company esitteli Pall Mall -brändin vuonna 1899. Vuonna 1907 American Tobacco Company osti Butler & Butlerin.

1960-luvulla Pall Mall oli Yhdysvaltojen myydyin savukemerkki. Yhtiö lanseerasi uudet 100 mm pituiset savukkeet. 

Vuonna 1994 Brown & Williamson Tobacco Corporation osti Pall Mall -brändin. Yhtiö oli yksi viimeisistä filtterittömistä savukemerkeistä. Uudet, filtterilliset Pall Mall -savukkeet esiteltiin vuonna 2001. Brown & Williamson yhdistyi R. J. Reynolds Tobacco Companyn kanssa 30. heinäkuuta 2004. R. J. Reynolds jatkoi filtterittömien sekä filtterillisten Pall Mallien valmistamista Yhdysvaltojen markkinoille. British American Tobacco valmistaa ja markkinoi Pall Mallia Yhdysvaltojen ulkopuolella.

**Pall Mall Aromit Suomessa**

* Punainen (Red/Full flavor)
* Sininen (Blue/Lights)
* Hopea (Silver/Ultra lights)
Shmi Skywalker

**Shmi Skywalker** on kuvitteellinen hahmo *[[Tähtien sota]]* -elokuvissa. Shmi on Anakin Skywalkerin äiti ja asuu poikansa kanssa Tatooine-planeetalla. Hahmoa esittää ruotsalainen näyttelijä Pernilla August elokuvissa *[[Star Wars: Episodi I – Pimeä uhka|Episodi I – Pimeä uhka]]* ja *[[Star Wars: Episodi II – Kloonien hyökkäys|Episodi II – Kloonien hyökkäys]]*.

## Juoni
Shmi oli aluksi Shmin vapauttamista suunnittelevan Pi-Lippa-nimisellä henkilön orja. Pi-Lippa kuitenkin kuoli, ja Shmi myytiin tämän sukulaisille. Sittemmin hän päätyi Hutt Gardullan omistamaksi. Hutt hävisi kuitenkin vedossa romukauppias Wattolle.

Ei ole varmaa, milloin Shmi synnytti Anakinin, mutta esimerkiksi *Pimeä uhka* -elokuvan kuvitetussa oppaassa sanotaan hänen syntyneen neitseellisestä sikiämisestä ja puhtaasta voimasta: hänellä ei siis ole isää. Lopulta jedimestari Qui-Gon Jinn vapauttaa Anakinin. Poika voittaa Tatooinen Boonta Eve -rakettirekikisat, ja Qui-Gon oli lyönyt voitosta vetoa Watton kanssa. Kun jedimestari lähtee planeetalta Anakinin kanssa, luvaten pojalle paremman elämän, Shmi luopuu pojasta vain, koska hänen rakkautensa poikaansa kohtaan on tarpeeksi epäitsekästä. 

Myöhemmin Gliegg Lars -niminen mies ostaa ja vapauttaa Shmin, ja he menevät naimisiin ja saavat lapsen. Sittemmin Hiekkakansa-heimo kuitenkin kaappaa Shmin ja kiduttaa tätä. Anakin, joka on kasvanut jediritariksi, vaistoaa äitinsä tuskan ja lähtee Padmé Amidalan kanssa pelastamaan tätä. Anakin löytää äitinsä, mutta tämä on pysytellyt hengissä vain saadakseen nähdä poikansa vielä kerran, ja lopulta hän kuolee Anakinin käsivarsille. Anakinin valtaa ensin suru, mutta sitten ylitsepääsemätön raivo, ja hän tappaa koko heimon, mukaan lukien puolustuskyvyttömät aikuiset ja lapset. Shmi haudataan Larsin pihamaalle. Kuoleman aiheuttama tuska aloittaa Anakinin matkan kohti sith-muodonmuutosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Shmi Skywalker Wookieepediassa 
*Shmi Skywalker Jedipediassa
Electric Help Elves

**Electric Help Elves** on Haltyan toinen albumi, joka julkaistiin 2004. Levy sisältää aikaisemmin vinyyli-EP:llä julkaistut kappaleet "Hero" ja "Allways Ultra", ja remixin Hidria Spacefolkin kappaleesta "Kaikados". 

## Kappaleet

#"Robots Are Good" – 5:05
#"New Age Beachbums" – 5:44
#"Hero" – 6:36
#"Night Of The Carrots" – 5:34
#"Living Day Lights" – 6:48
#"Damn Straight" (Edit) – 6:56
#"Allways Ultra" – 5:59
#"Walk In The Woods" – 5:28
#"Kaikados" (Haltya Kai Katos Remix) – 6:03
#"Mean To Me" – 5:21
Exogenic Records

**Exogenic Records** on yksi ensimmäisistä elektroniseen musiikkiin keskittyneistä levy-yhtiöistä ja musiikkikustantajista Suomessa. Exogenic osakeyhtiön perusti Jacob Ehrnrooth vuonna 1996. Yhtiö julkaisi ennen vuosituhannen vaihdetta suomalaisten goa trance -artistien tuotantoa (ks. Suomisaundi) ja laajensi myöhemmin genrevalikoimaansa käsittämään myös muita elektronisen musiikin osa-alueita, kuten breakbeatia, drum'n'bassia, diskoa ja downtempoa sekä myös suomenkielistä rockia. Vuodesta 2006 lähtien yhtiö on ollut osa Exogenic Music Groupia, johon kuuluvat myös Exogenic Breaks Records, XO Records ja Terra Recordings.

Yhtiön julkaisemia artisteja ovat muun muassa Accu, All Human Substitutes, Brothomstates, Crumbland, Eraser vs Yöjalka, Fat Beat Sound System, Gad, Haltya, Headphonics, Highpersonic Whomen, Isoveli (yhtye), Kiwa, Koe, Koneveljet, Lau, Mac Mavis, Maija Moisio, Paleface, PJVM, Reuna, Squaremeat, Texas Faggott, Troll Scientists, Tundramatiks ja Velours Perfect.

## XO Records

XO Records on suomalainen hip hopiin suuntautunut ja Exogenic-ryhmään kuuluva levy-yhtiö, jonka Jacob Ehrnrooth perusti vuonna 2008.

### Artistit
* Paleface
* Toinen Kadunpoika

### Julkaisut
* Hienoksi tislattu – Tuottajakokoelma (2010)
* Dr. Sykerö: SalaisuukSieni maailma (2010 Firma Recordsin kanssa)
* Paleface: Helsinki – Shangri-La (2010)
* Toinen Kadunpoika - "Pelasta sielusi" (single, 2011)
* Dr. Sykerö: Uusi Huominen (2012 Vekkuliverstas Recordsin kanssa)

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut
* 
* 
* Exogenicin diskografia Discogs.comissa
* Exogenic Breaksin diskografia Discogs.comissa
Pilajuttuja ja piirroksia

**Pilajuttuja ja piirroksia** oli suosittu suomalainen nimensä mukaista aineistoa sisältävä julkaisu, joka alkoi ilmestyi kesällä 1919. Lehteä julkaisi kustannusosakeyhtiö Tikka. Lehteä toimitti H. R. Viherjuuri, joka samoihin aikoihin ryhtyi toimittamaan myös Suomen Kuvalehden ajanvietesivua. Viherjuuri alkoi käyttää toimitustyössään nimimerkkiä **Veli Giovanni**. Tämä nimimerkki oli hyvin näkyvästi esillä Pilajuttuja ja piirroksia -julkaisun kannessa ja sitä voidaankin pitää osana lehden nimeä.

Veli Giovannin Pilajuttuja ja piirroksia ilmestyi ensiksi kirjasarjana 1919–1936 (n:ot 1–174) ja sen jälkeen (neljä kertaa vuodessa) lehtenä numeroon 196 saakka, kunnes se lopetti ilmestymisensä vuonna 1950.

Ensimmäisiä kuvittajia olivat Rafael Rindell (tunnettu Kiljusen herrasväki kuvituksestaan), Arvo Kotilainen, Sven Nyström, Toivo Vikstedt, Hjalmar Löfving ja Alexander Tawitz. Myöhempiä piirtäjiä olivat muun muassa Asmo Alho ja Poika Vesanto. Lehden kannet olivat hyvin usein Pauli Soisalon siveltimestä.

Pilakuvien lisäksi lehdessä oli humoreskeja (esimerkiksi Tiitus) ja satunnaisesti myös suomalaisia sarjakuvia (Aatami ja Herra Kerhonen). Veli Giovanni toimitti lisäksi vuosina 1924–1949 kerran vuodessa ilmestynyttä Kalle Viksari -albumia, ensimmäistä säännöllisesti ilmestynyttä suomalaista sarjakuvajulkaisua. 

Vuonna 1945 lehden paperilaatu heikkeni ja sivumäärä väheni. Lehdessä asiaa kommentoitiin näin: "Pilajuttujen toimittaja on myös nostanut kaksi sormea otsalle (voi p...), kun Kansanhuolto on antanut paperin hävitä 'Pilajuttujen' kohdalta. Ja koko huumoria rakastava kansa tekee varmaan samoin, kun ei saa omaa äänenkannattajaansa. Mutta toivottavasti KH osaa taas pian loihtia paperia 'Pilajutuillekin'."  Sama kohtalo oli sotien jälkeen edessä monilla muillakin viihdelehdillä, kun paperia säännösteltiin.

Lehdessä julkaistiin pilapiirroksia myös ulkomaisista lehdistä, jolloin lähde oli merkitty sulkuihin kuvan alle (esimerkiksi Die Woche).

Numeroimattomia kokoelmia lehden sisällöstä julkaistiin nimikkeellä **Pilajuttuja**.

## Muuta
Amerikkalaisen Robert Crumbin vuonna 1980 suomeksi ilmestynyt kokoelma-albumi (Fanzine Oy) oli nimeltään myös Pilajuttuja ja piirroksia. Jopa logo oli kopioitu tältä pilalehdeltä. 

## Lähteet
Suomen kansan vanhat runot

**Suomen Kansan Vanhat Runot** eli **SKVR** on 34-osainen teos, jossa on julkaistu suurin osa talteen kirjoitetusta alkuperäisestä kalevalaisesta kansanrunoudesta, noin 100&nbsp;000 erillistä runotekstiä. SKVR:n 33 alkuperäistä kirjaa julkaistiin vuosina 1908–1948. Täydennysosa, johon oli liitetty muun muassa Christfried Gananderin ja Elias Lönnrotin muistiinpanoista löytyneitä runoja, liitettiin mukaan vuonna 1997. Täydennysosaan on liitetty myös seksuaalisia asioita käsitteleviä runoja, kuten loitsuja kumppanin saamiseksi tai kyvyn parantamiseksi, joita ei ehkä ole haluttu aiemmin julkaista. Valtaosa SKVR:n runoista on Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkistosta, mutta mukana on paljon aineistoa muualtakin, jopa ulkomaisista arkistoista.

SKVR ei käsitä kaikkea suomalaista tallennettua suullista kansanperinnettä, vaan ainoastaan valtaosan kalevalaisesta runoudesta. On säilynyt runsaasti myös suorasanaisia kertomuksia, ja muita sääntöjä kuin kalevalamittaa noudattavia lauluja ja runoja. Kalevalamittainen tai kalevalamittaa lähellä olevaan mittaan tehty virolainen kansanrunous ei myöskään ole mukana.

SKVR:n runot on jaettu maantieteellisten runoalueiden mukaan, ja alueiden sisällä ne on jaoteltu aihepiirien mukaan. Aihepiirit on jaettu neljään pääryhmään:
*lyriikka
*epiikka
*määrätyissä tiloissa lauletut runot, kuten häälaulut, kehtolaulut ynnä muut vastaavat
*loitsut.
Pääryhmät on jaettu useisiin alaryhmiin.

SKVR:n kirjat ovat käytettävissä monissa yliopistonkirjastoissa. SKVR:n aineisto on myös muutettu digitaaliseen muotoon ja luettavissa Internetissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*SKVR-tietokanta, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
*
Jari Rantanen

**Jari ”Jallu” Rantanen** (s. 31. joulukuuta 1961 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Rantasen pelipaikka oli hyökkääjä. Hän teki yhteensä 63 maalia pelaamissaan 209:ssä SM-sarjan ja Veikkausliigan ottelussa. Maajoukkueessa Rantanen pelasi 36 ottelussa, joissa hän teki neljä maalia, ja on pelannut myös ulkomaisissa joukkueissa. 

Rantanen erottui kentiltä suuren kokonsa ja räväkän pelityylinsä vuoksi jo nuorena ja loukkaantui 1990-luvun lopulle jatkuneen uransa aikana lähinnä pelityylinsä vuoksi useita kertoja.

Rantanen on ensimmäinen suomalainen jalkapalloilun eurocupin voittanut pelaaja. Hän oli silloin, vuonna 1987, UEFA-cupin voittaneen IFK Göteborgin pelaaja ja teki sille viisi maalia.

Peliuransa jälkeen hän toimi FinnPa:n ja sen jälkeen AC Vantaan valmentajana Ykkösessä ja Kakkosessa. Sen lisäksi hän on toiminut juniorivalmentajana Palm Beach Soccer Academyssä. Kaudella 2013 Rantanen valmentaa Käpylän Pallon B-junioreiden SM-sarjajoukkuetta ja vuonna 2014 hän valmentaa Kakkosessa pelaavaa Ekenäs IF:ää. EIF eteni Rantasen johdolla Kakkosen nousukarsintoihin ja juhli lopulta kauden 2014 päätteeksi nousua Ykköseen. Kauden jälkeen hän siirtyi Hongan B-juniorien valmentajaksi. Rantanen teki 22.11.2016 KTP:n kanssa 1+1-vuotisen päävalmentajasopimuksen.

Hän on suorittanut 2010 Vierumäellä urheilumanagerin kurssin Rantanen työskentelee muun muassa vedonlyöntisivuston jalkapalloasiantuntijana ja kirjoittaa kolumneja Veikkaaja-lehteen. 

Rantanen asuu Espoossa, ja hänellä on viisi lasta kolmesta liitosta. 

## Seurat

## Saavutuksia
* Suomen mestari 1981, 1985 ja 1990
* Suomen Cupin voittaja 1981, 1984 ja 1996
* Ruotsin mestari 1987
* UEFA-cupin voittaja 1987
* Vuoden liigapelaaja 1993

## Teokset
* 

## Lähteet
* 

### Viitteet