HMS Bath

**HMS Bath** (viirinumero I17) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Town-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin Yhdysvaltain laivaston Wickes-luokan hävittäjä *USS Hopewell*, joka luovutettiin Kuninkaalliselle laivastolle hävittäjiä tukikohdista -sopimuksen mukaisesti.

## Valmistus
Yhdysvaltain laivasto tilasi aluksen Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 19. tammikuuta 1918. Alus laskettiin vesille puoli vuotta myöhemmin 8. kesäkuuta nimellä *USS Hopewell* (runkonumero DD-181) kumminaan rouva Grote Hutcheson ja otettiin palvelukseen 22. maaliskuuta 1919 Portsmouthissa Virginiassa ensimmäisenä päällikkönään kapteeniluutnantti R. E. Rodgers.

Alus nimettiin kesäkuussa 1812 Yhdysvaltain laivastoon liittyneen Pollard Hopewellin mukaan. Hän ilmoittautui 21. elokuuta *USS Chesapeakelle*, joka lähti merelle 1. kesäkuuta 1813 päällikkönsä Lawrencen johdolla kohdatakseen *HMS Shannonin*. Seuranneessa taistelussa Lawrence ja Hopewell saivat surmansa ja *Chesapeake* vallattiin.

## Palvelus
*Hopewell* lähti 19. huhtikuuta 1919 Norfolkista liittyäkseen Uuden Englannin vesillä 3. hävittäjälaivueeseen. Alus oli toukokuussa partioimassa Azoreilla avustamassa Atlantin ylilentoa. Se palasi 8. kesäkuuta New Yorkiin viivästyneen huollon vuoksi, minkä jälkeen alus palasi laivueeseensa elokuussa koeammuntoihin. Talvella 1920 alus oli harjoituksissa sekä maalilaivana Karibialla.

Alus palasi toukokuun alussa Uuteen Englantiin, missä se oli aina syyskuuhun kouluttaen reserviläisiä ja osallistuen viirikön harjoituksiin. Alus saapui 22. syyskuuta Charlestoniin, jossa se osallistui vastaaviin tapahtumiin. Alus palasi New Yorkiin toukokuussa 1921 kouluttamaan reserviläisiä. Se siirtyi Newportiin 10. lokakuuta ja se oli Charlestonissa sijoitettuna reserviin 10. huhtikuuta saakka, jolloin se lähti Philadelphiaan. Alus poistettiin palveluksesta 17. heinäkuuta 1922.

Alus palautettiin 17. kesäkuuta 1940 palvelukseen Yhdysvaltain varautuessa sotaan. Se oli puolueettomuuden valvontaan liittyvissä tehtävissä partioiden Uuden Englannin rannikolla. Alus saapui 18. syyskuuta Halifaxiin Kanadaan, jossa se poistettiin palveluksesta 23. syyskuuta sekä siirrettiin hävittäjiä tukikohdista -sopimuksen nojalla Britannialle.

### HMS Bath
Britannian kuninkaallinen laivasto otti 23. syyskuuta 1940 Halifaxissa aluksen palvelukseen nimellä *HMS Bath*. Alus lähti 29. syyskuuta Halifaxista St. Johnsin, Newfoundlandin ja Belfastin kautta Devonportiin, jossa lokakuun alussa Newfoundlandin kautta Plymouthiin, josta se siirrettiin lokakuussa telakalle huollettavaksi ja muutostöitä varten. Se palasi palvelukseen marraskuun alussa 1. miinalaivueeseen Kyle of Lochalshiin.

Alus suojasi 8. marraskuuta *[[HMS St. Albans (I15)|HMS St. Albansin]]* ja *[[HMS St. Marys (I12)|HMS St. Marysin]]* kanssa miinalaiva *[[HMS Adventure (M23)|HMS Adventurea]]* Irlannin merellä ja lopulta koko 1. miinalaivuetta operaatioissa SN43, SN44 ja SN45. Se suojasi 18. marraskuuta laivueensa mukana 1. miinalaivuetta pohjoisen sulun rakentamisessa operaatiossa SN3. Alus liittyi vielä samana päivänä *St. Albansin* ja *St. Marysin* kanssa paikallissuojueeksi saattueeseen WS4B, mistä ne erkanivat seuraavana päivänä palaten kotisatamaan. Alus suojasi laivueensa mukana pohjoisen sulun rakentamista operaatiossa SN11.

Alus suojasi 8. joulukuuta laivueen mukana operaatiossa SN10 pohjoisensulun laajentamista. Se liittyi 18. joulukuuta Clydessä *St. Albansin* kanssa paikallissuojaksi saattueeseen WS5A, mistä ne erkanivat 20. joulukuuta palaten Clydeen. Alus suojasi tammikuussa 1941 joukkojenkuljetussaattue TC8:aa luoteisen reitin alueella ennen kuin se siirrettiin Chathamin telakalle huollettavaksi. Aluksen ollessa telakalla käytiin keskusteluja sen siirtämisestä Norjan laivastolle.

### KNM Bath
*Bath* siirrettiin 8. huhtikuuta 1941 Norjan laivastolle, missä se säilytti nimensä *KNM Bath*. Alus määrättiin suojaamaan läntisen reitin alaisuudessa Atlantin saattueita. Alus vaurioitui 16. huhtikuuta kolaroituaan koeajojen aikana, minkä vuoksi se siirrettiin Tynessä telakalle. Alus lähti telakalta 19. toukokuuta Tobermoryyn koulutettavaksi. Se liittyi 5. kesäkuuta koulutuksen päätyttyä Liverpooliin sijoitettuun 5. saattajaryhmään (), jonka mukana se suojasi Britteinsaarten ja Gibraltarin välisiä saattueita.

Elokuussa alus suojasi ryhmän mukana saattuetta OG71, joka joutui 18. elokuuta noin 400 merimailia Irlannin lounaispuoella Saksan laivaston sukellusveneiden *[[U-2204]]*, *[[U-559]]* ja *[[U-201]]* maaliksi. Seuraavana päivänä *[[U-204]]*:n laukaisema G7e-torpedo osui *Bathiin*, joka upposi nopeasti vieden mukanaan suuren osan miehistöstään. Alus kaatui upoten kuudessa minuutissa. Hylyn vajotessa aluksen syvyyspommit räjähtivät surmaten useita veden varassa olleita. *[[HMS Hydrangea]]* pelasti merestä 39 miestä, jotka siirrettiin yhdeksää lukuun ottamatta neljä miestä pelastaneelle *[[HMS Wanderer]]ille*. Pelastetut laskettiin maihin Gibraltarilla lukuun ottamatta kahta matkalla vammoihinsa menehtynyttä. Aluksen päällikkö kapteeniluutnantti Christian Fredrik Thestrup Melsom, kaksi norjalaista upseeria, kaksi brittiläistä upseeria sekä 68 norjalaista ja kymmenen brittiläistä miehistönjäsentä saivat surmansa. 

## Lähteet
*
*
*
*
*
*

### Viitteet