open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Andres Larka

**Andres Larka** (5. maaliskuuta 1879 Pilistvere, Viljandi – 8. tammikuuta 1943 Kirovin alue) oli virolainen kenraali ja poliitikko. Hän toimi Viron vapaussodassa Viron armeijan johdossa, kunnes hänet korvasi tehtävässään Johan Laidoner. Sittemmin hän oli Viron vapaussotureiden liiton eli vapsien presidenttiehdokkaana vuoden 1934 vaaleissa, joita ei kuitenkaan järjestetty Konstantin Pätsin vallankaappauksen jälkeen. Neuvostoliiton miehitettyä Viron Larka vangittiin, ja hän kuoli vankeudessa vuonna 1943.

## Elämäkerta
Larka syntyi mylläriperheeseen Pilistveressä lähellä Viljandia vuonna 1879. Hän valmistui 1902 Vilnan sotilasakatemiasta ja osallistui Venäjän–Japanin sotaan vuosina 1904–1905. Vuonna 1912 Larka valmistui Pietarin Nikolain yleisesikunta-akatemiasta ja palveli sittemmin upseerina ensimmäisessä maailmansodassa. Bolševikkien toteuttaman vallankaappauksen jälkeen vuonna 1917 Larka oli mukana perustamassa ensimmäistä virolaista divisioonaa, ja hän komensi Haapsaluun sijoitettua tykistöprikaatia. Larkasta tuli sotaministeri, ja hän yleni kenraalimajuriksi maaliskuussa 1918. Ministerinä hän oli perustamassa Viron suojeluskuntia (*omakaitse*).

Viron miehittäneet saksalaiset eivät tunnustaneet Viron itsenäisyyttä, ja Larka joutuikin tekemään työtään salassa. Hän joutui myös piiloutumaan syyskuussa 1918. Saksan miehitysaika Virossa päättyi marraskuussa 1918, ja Larka toimi marraskuusta joulukuuhun Viron asevoimien johdossa. Viron vapaussodan sytyttyä hänen johtamansa huonosti organisoitu ja varustettu virolaisarmeija ei onnistunut hallitsemaan tilannetta bolševikkeja vastaan. Sotaonni kääntyi kuitenkin Johan Laidonerin tultua Larkan tilalle tammikuussa 1919. Larkasta tuli puolestaan varasotaministeri.

Larka joutui jäämään eläkkeelle vuonna 1925 sairastuttuaan tuberkuloosiin. Sittemmin hän osti maatilan Sauesta läheltä Tallinnaa. Vuonna 1926 Larka liittyi Viron vapaussotureiden liittoon ja oli yksi järjestön johtajista koko sen olemassaolon ajan. Vuoden 1934 presidentinvaaleissa Vapaussotureiden liitto nosti hänet presidenttiehdokkaakseen. Larkan hyvin organisoitua presidenttikampanjaa johti Hjalmar Mäe, mutta vapaussoturien eli vapsien menestyksen esti lopulta Konstantin Pätsin vallankaappaus. Monet vapsijohtajista pidätettiin, mutta Larka pysyi vapaana ja yritti haastaa Pätsin korkeimmassa oikeudessa. Hän suunnitteli myös yhdessä joidenkin muiden vapsien kanssa Pätsin vastaista vallankaappausta. Hänet pidätettiinkin näiden toimien johdosta ja tuomittiin 20 vuoden vankeusrangaistukseen. Larka vapautettiin kuitenkin jo kahden vuoden jälkeen. Sittemmin hän vetäytyi politiikasta. Neuvostoliiton miehitettyä Viron Larka pidätettiin Tallinnassa 23. heinäkuuta 1940. Hän kuoli työleirillä Malmyžissä Kirovin alueella tammikuussa 1943.

## Lähteet
Alexis Clairaut

**Alexis Claude Clairaut** (13. toukokuuta 1713 Pariisi – 17. toukokuuta 1765 Pariisi) oli ranskalainen matemaatikko ja tähtitieteilijä. Hän oli lapsinero, joka opiskeli matematiikan opettajana työskennelleen isänsä johdolla ja julkaisi ensimmäisen tieteellisen tutkielmansa jo 12-vuotiaana. Vuotta myöhemmin hän esitelmöi ensimmäistä kertaa Ranskan akatemiassa ja Ranskan tiedeakatemian jäseneksi Clairaut hyväksyttiin jo 1731 vain 18 vuoden iässä. Britannian tiedeakatemian Royal Societyn jäseneksi hänet otettiin 1737.

Vuosina 1736 ja 1737 Clairaut osallistui Lapissa Pierre Louis Maupertuis’n geodeettiseen retkikuntaan, jonka tarkoituksena oli selvittää maapallon muotoa. Matkalta palattuaan hän julkaisi teoksen *Théorie de la figure de la terre*, jossa Clairaut esitteli niin sanotun Clairautin teorian. Sitä kehittivät edelleen muun muassa matemaatikot Leonhard Euler ja Pierre-Simon Laplace.

Lapin matkan aikana Clairaut seurusteli Torniossa paikallisen raatimiehen tyttären Elisabeth Planströmin kanssa, jonka ilmaantuminen myöhemmin Pariisiin yhdessä sisarensa Christinen kanssa aiheutti kohua kaupungin seurapiireissä. Clairaut’n viettämä sosiaalinen elämä vaikutti lopulta myös hänen tieteelliseen työhönsä ja Clairaut kuoli terveydellistä ongelmista kärsineenä 52-vuotiaana.

## Lähteet
*Chronologie de la vie de Clairaut (1713-1765)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Toini Virisalo

**Toini Taimi Tellervo Helminen**, kirjailijanimi **Toini Virisalo** (17. joulukuuta 1923 Korpilahti – 20. elokuuta 1988) oli suomalainen prosaisti ja runoilija.

Virisalolla oli opintoja Yhteiskunnallisessa Korkeakoulussa 1948–1950. Hän oli toimistovirkailijana Kansan Tahdon toimituksessa 1947, Keski-Suomen Työssä 1948 ja Demokraattisessa Lehtipalvelussa 1949–1952. Kansakoulunopettajana Virisalo toimi vuosina 1954–1959. Helminen sai Keski-Suomen läänin taidepalkinnon vuonna 1972, ja hän toimi Keski-Suomen kirjailijat yhdistyksen johtokunnassa vuodesta 1980. Opetusministeriö myönsi hänelle elinikäisen taiteilijaeläkkeen vuonna 1984.

Virisalon vanhemmat olivat koneenhoitaja Atte Johannes Virisalo (aik. Willgrén) ja Taimi Edla (o.s. Rimpilä). Puoliso oli Jaakko Olavi Helminen vuodesta 1961.

## Teoksia
* *Ei kiitos*. Otava 1970
* *Viimeiset maisemat*. Otava 1971
* *Todellista onnea*. Otava 1973
* *Kuulkaapas ihmiset*. Otava 1975
* *Maan ilmeet: Keski-Suomen kirjailijain runoantologia*; toim. Toivo Laakso ja Juhani Salokannel; kirjoittajat Rakel Jylhä, Toini Virisalo, Eero Ojanen, Toivo Laakso, Timo Haajanen, Lauri Tarkiainen, Inari Kalke-Isomäki, Maire Vaajakallio, Irja Virtanen, Terttu Pajunen-Kivikäs, Maija Pentikäinen, Sisko Istanmäki, Ilmari Eskola, Heikki Jylhä, Liisa Laukkarinen. Keski-Suomen Kirjailijat ry, Jyväskylä 1976

## Palkinnot
* Keski-Suomen läänin taidepalkinto 1972

## Lähteet
Kuopion kirkko

Ennen nykyisen kivisen Kuopion tuomiokirkon rakentamista Kuopiossa on ollut neljä puista kirkkoa. Näistä mahdollisesti kaikki, mutta ainakin toinen, kolmas ja neljäs sijaitsivat nykyisen Piispanpuiston alueella Maaherrankadun eteläpäässä.

## Ensimmäinen Kuopion kirkko (1552-1588)
Kuopion laaja kirkkopitäjä ulottui Vieremältä Leppävirralle ja Rautalammilta Kaaville. Sen ensimmäinen kirkko rakennettiin vuonna 1552. Kirkko tuhoutui sodassa 1588. Tarkkaa tietoa kirkon paikasta ei, mutta sen uskotaan sijainneen nykyisen Piispanpuiston paikkeilla.

## Toinen Kuopion kirkko (1594–1610/11)

Uusi puukirkko rakennettiin edeltäjänsä paikalle. Vuonna 1594 valmistunut kirkko paloi rajavihollisuuskahakoissa 1610.

## Kolmas Kuopion kirkko (1639–1719)
Kuopion kolmas kirkko otettiin käyttöön vuonna 1639 ja sen kellotapuli uudistettiin 1656. Kirkko tuhoutui salaman iskusta 1719. 

## Neljäs Kuopion kirkko (1730–1817)
Neljättä kirkkoa alettiin rakentaa entisten kirkkojen paikalle 1722, ja se valmistui vuonna 1730. Se purettiin 1817, jolloin kivikirkko, nykyinen tuomiokirkko, oli ollut jo toista vuotta käytössä.

Kirkossa sattui vuonna 1760 neljäntoista ihmisen hengen vaatinut Kuopion rytyjoulu. Joulukirkossa väki joutui paniikkiin, kun kuultiin naisen huutoa ja myöhemmin kirkon huudettiin palavan.

## Kuopion viides kirkko - kivikirkko

Kuopion kivikirkon rakentaminen aloitettiin vuonna 1806. Suomen sota keskeytti kirkon rakentamisen ja rakentaminen jatkui 1812. Kivikirkko valmistui syystalvella 1815.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ilkka Mäntylä: Kuopion rytyjoulu vuonna 1760; Kustannuskiila Oy 1983, 31 s.; 
* Kirkkojen tiedot / Kuopio; Pyhimyksiä ja paholaisia - pohjoissavolaista kirkkotaidetta, Kuopion taidemuseo
Henrik Henriksson

**Henrik Henriksson** (s. 15. huhtikuuta 1981) on suomalainen futsalpelaaja.

Henriksson edustaa Futsal-liigan Golden Futsal Teamiä, jolle hän on 136 ottelussa tehnyt 150+87=237 pistettä. Hänet valittiin liigan kuukauden pelaajaksi joulukuussa 2013.

Suomen futsalmaajoukkueessa Henriksson on pelannut 16 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.

## Beachfutis

Henriksson kuului Suomen beachfutismaajoukkueeseen maan historian ensimmäisessä ottelussa Viroa vastaan vuonna 2009.

## Jalkapallo

Jalkapalloa Henriksson on pelannut keskikenttäpelaajana Ykkösessä edustaen FC Honkaa ja Grankulla IFK:ta sekä Kakkosessa edustaen Helsingin Ponnistusta, FCK Salamoita, GrIFK:ta ja BK-46:ta.

## Lähteet
Conchita Bautista

**Conchita Bautista** (s. 27. lokakuuta 1936 Sevilla) on espanjalainen laulaja ja näyttelijä, joka on edustanut maataan Eurovision laulukilpailussa kahdesti. Vuonna 1961 hän esitti kappaleen ”Estando contigo” ja sijoittui 16 kilpailijan joukossa yhdeksänneksi. Vuonna 1965 hän kilpaili kappaleella ”¡Qué bueno, qué bueno!” sijoittuen jaetulle viimeiselle sijalle nollalla pisteellä.

## Lähteet
Armor King (Tekken)

**Armor King** on kahden eri fiktiivisen Tekken-hahmon nimi. Armor King I oli mukana ensimmäisestä *Tekkenistä* lähtien ja Armor King II esiteltiin *[[Tekken 5: Dark Resurrection]]issa*.

## Armor King I

Armor King oli osallistunut The King Of Iron Fist -turnaukseen tasatakseen tilit King -nimisen ammattilaispainijan kanssa, jonka kanssa oli menettänyt toisen silmänsä painikehässä. Armor King kantoi syvää kaunaa tästä ja otti osaa turnaukseen ja toden totta voittikin Kingin. Kaksi vuotta sitten käydyn ”ystävyysottelun” jälkeen kahdelle painijalle oli kehittynyt luja ystävyys-suhde. Ennen neljättä turnausta, Armor Kingin surmasi baaritappelussa australialainen humaltunut Craig Marduk. King maksoi myöhemmin miehen takuut tasatakseen tilit.

## Armor King II

Viidennellä turnauksella itseään Armor Kingiksi nimittävä tuntematon henkilö osallistui turnaukseen. Tämä antoi Mardukille kunnon selkäsaunan ja jatkoi pidemmälle. King vakuuttui miehen ilmiömäisestä painitaidoista ja alkoi pikkuhiljaa miettiä, että oliko kyseessä Armor Kingin paluu. Mies vain ei ollut tuntevinaankaan Kingiä. Kingin ja Mardukin ystävystyttyä he halusivat selvittää Armor Kingin todellisen minän, ja miksi hän runteli Kingiä ja Mardukia niin armotta. Loppuvideoissa Armor King saapuu hautausmaalle, jossa Marduk kaivaa Armor Kingin hautaa esiin, mutta Armor King makaa yhä arkussa kuolleena. Armor King (II) saapuu haudalle ja sanoo Mardukille olevansa alkuperäisen veli.
Jaan Soots

**Jaan Soots** (12. maaliskuuta 1880 – 6. helmikuuta 1942) oli virolainen kenraali ja poliitikko. Hän otti osaa Viron vapaussotaan ja toimi sittemmin esimerkiksi Viron puolustusministerinä. Neuvostoliiton miehitettyä Viron Soots vangittiin ja hän kuoli työleirillä vuonna 1942.

## Elämäkerta
Soots syntyi Helmessä vuonna 1880 ja vuonna 1900 hän liittyi vapaaehtoisena Venäjän keisarikunnan armeijaan. Hän valmistui sotilaskoulusta Vilnasta ja otti sitten osaa vuosina 1904–1905 käytyyn Venäjän–Japanin sotaan. Vuosien 1910 ja 1913 välillä Soots opiskeli puolestaan Nikolain yleisesikunta-akatemiassa Pietarissa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hänestä tuli everstiluutnantti. Vuonna 1917 Soots palasi Viroon, jossa hän oli mukana organisoimassa Viron ensimmäistä divisioonaa, jonka johtoon hän päätyi joulukuussa 1918. Soots palveli myös Viron yleisesikunnan päällikkönä ja otti osaa sodan päättäneisiin Tarton rauhanneuvotteluihin Neuvosto-Venäjän kanssa.

Sodan jälkeen Soots alkoi toimia Konstantin Pätsin Maaliit-puolueessa ja hänet valittiinkin puolueen edustajana riigikoguun, jossa hän säilytti paikkansa seuraavat neljä kautta. Soots oli myös puolustusministerinä vuodesta 1921 vuoteen 1927 lyhyttä taukoa lukuun ottamatta vuonna 1924. Puolustusministerinä hän tuki yhteistyötä Puolan kanssa. Sootsin poliittinen asema heikkeni Pätsin tehtyä vallankaappauksen vuonna 1934. Sittemmin hän oli Tarton kaupunginhallituksessa vuoteen 1939 saakka. Neuvostoliiton miehitettyä Viron Soots pidätettiin 20. syyskuuta 1940. Soots kuoli työleirillä nykyisellä Permin aluepiirissä vuonna 1942.

## Lähteet
Canalone Miramonti

**Canalone Miramonti** on laskettelurinne Madonna di Campigliossa Pinzolossa Italiassa.

Canalone Miramonti on tunnettu ennen kaikkea siinä järjestettävästä alppihiihdon maailmancupin miesten pujottelukilpailusta. Sitä pidetään yhtenä vaikeimmista ja kuuluisimmista pujottelurinteistä.

Ensimmäinen maailmancupkilpailu Canalone Miramontissa käytiin helmikuussa 1967. Ranskalaisten neloisvoittoon päättyneen kilpailun voitti Guy Périllat.

## Reitti
Canalone Miramontin yläasema sijaitsee 1&nbsp;745 metriä merenpinnan yläpuolella Patascossin kylässä. Se on kokonaisuudessaan jyrkkä ja loivasti vasemmalle kaartuva.

Ensimmäinen rinteen kohta on nimetty *Diagonale*ksi. Diagonalen jälkeen alkaa jyrkänne *Ginocchio* (Polvi). Sen jälkeen tulee *Muro* (Seinämä). Sen loputtua laskettelurinne kääntyy vasemmalle hiihtohissin ala-asemalle, mutta pujottelurinne kulkee suoraan.

Muron jälkeen tulee kumpuileva loiva loppuosuus *Variante Finale*, joka kulkee seinämän vieressä. Pujottelurinne päättyy 1&nbsp;545 metriä merenpinnan yläpuolelle Madonna di Campiglion kylään.

## Lähteet
*Madonna di Campiglio CampiglioDolomiti.it 
*Ski Map Campiglio Dolomiti  ski2.intermaps.com 
*Mappa Skiarea Campiglio Dolomiti di Brenta  (pdf) CampiglioDolomiti.it 
*Lifts and slopes Madonna di Campiglio, Pinzolo, Folgarida Marilleva CampiglioDolomiti.it 
*Lift & slopes Status – Skiarea Campiglio Dolomiti di Brenta ski.it 
*Canalone Miramonti  CampiglioDolomiti.it 
*3Tre Campiglio, Madonna di Campiglio 3TreCampiglio.it 
*Results – Madonna di Campiglio fis-ski.com
Xenopus muelleri

**Xenopus muelleri** on afrikkalainen vedessä elävä sammakkolaji, lemmikkinäkin tunnetun afrikankynsisammakon sukulainen.

*Xenopus muelleri* kasvaa 38–60 mm pitkäksi. Sen jaloissa on kolme varvasta joissa on terävät kynnet. Nappimaiset silmät sijaitsevat pään yläpinnalla.

Lajia tavataan kolmella toisistaan erillisellä alueella: läntinen alue seurailee päiväntasaajaa Norsunluurannikolta ja Burkina Fasosta Kongoon, itäinen alue Afrikan itärannikkoa Keniasta Etelä-Afrikkaan, ja lisäksi Tšadin koillisosassa on pieni erillinen alue.

*Xenopus muelleri* on riippuvainen vedestä. Se elää sekä pysyvissä lammikoissa että sellaisissa, jotka kuivuvat kuivan kauden aikana. Kuivalla kaudella osa sammakoista siirtyy jokiin ja puroihin. Se kutee seisovaan veteen.

Paikalliset asukkaat pyydystävät *Xenopus muelleri* -sammakoita ruoaksi.

## Lähteet
Beji Caid Essebsi

**Beji Caid Essebsi** (, 29. marraskuuta 1926 Sidi Bou Said, Tunisia – 25. heinäkuuta 2019 Tunis, Tunisia) oli tunisialainen poliitikko ja maan presidentti vuoden 2014 lopusta kuolemaansa saakka. Ennen Tunisian vuoden 2011 vallankumousta hän toimi yksinvaltaisen presidentin Zine el-Abidine Ben Alin hallinnossa sisä- ja ulkoministerinä sekä parlamentin puhemiehenä.

Vallankumouksen jälkeen vuonna 2011 Essebsi toimi väliaikaisena pääministerinä. Hän aloitti politiikassa jo 1950-luvulla Ranskan siirtomaavallan aikana. Nuorena lakimiehenä hän liittyi Habib Bourguiban johtamaan itsenäisyysliikkeeseen. 1970-luvulta alkaen hänet tunnettiin valtaeliitin joukossa demokratian puolustajana, ja suhteellisen liberaalina miehenä jonka suku omisti viinikaupan. 

Essebsi sai vuoden 2014 presidentinvaalien toisen kierroksen äänistä 55,7 prosenttia. Väliaikaisen presidentin Moncef Marzoukiin äänisaalis jäi 44,3 prosenttiin.

Essebsi kuoli tunisialaisessa sairaalassa 25. heinäkuuta 2019. Hänet oli toimitettu sairaalaan vakavien terveysongelmien vuoksi viimeksi kesäkuussa. Hän oli kuolinhetkellään maailman vanhin virassa oleva presidentti 92-vuotiaana.

## Lähteet
Caracazo

**Caracazo** (vaihtoehtoisesti **sacudón**) viittaa laajoihin levottomuuksiin, jotka tapahtuivat Venezuelassa helmikuussa vuonna 1989 presidentti Carlos Andrés Pérezin toisella presidenttikaudella. 

Nimi on saanut innoituksensa Bogotazon tapahtumista. Hinnankorotukset toimivat lopullisena sytykkeenä maanlaajuisille levottomuuksille. Taustalla vaikutti kuitenkin vakava taloudellinen kriisi sekä taloudellinen ja sosiaalinen epätasa-arvo. Tavallinen kansa ei päässyt osalliseksi maan laajoista öljyvaroista. Tilannetta ei auttanut se, että maassa toteutettiin IMF:n vaatimia pikaisia ja laajoja taloudellisia uudistuksia, joihin sisältyivät: "raju devalvaatio, kaupan ja sijoitusten rajoitusten purkaminen sekä suorimmin kansalaisiin vaikuttanut valtion tukien poisto monilta perustuotteilta (esim. sähköltä, polttoaineelta, leivältä ja maidolta)". Pérezin toisella presidenttikaudella yksityistettiin aloja, joita oli kansallistettu Pérezin ensimmäisellä presidenttikaudella. Pérezin hallitus kukisti levottomuudet kovin ottein, mikä johti virallisten arvioiden mukaan satoihin kuolonuhreihin.

Tyytymättömyys Pérezia kohtaan oli laajaa Caracazon jälkeen. Pérezin hallitusta pidettiin laajalti korruptoituneena. Pérezia vastaan tehtiin vallankaappausyritys vuonna 1992. Operaatiota johti silloinen everstiluutnantti Hugo Chávez, joka nousi Venezuelan presidentiksi vuonna 1998 luvaten taistella köyhyyttä vastaan.

## Lähteet
Järvikaislat

**Järvikaislat** eli **putkikaislat** (*Schoenoplectus*) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva suku. Siihen kuuluu 77 lajia, joita tavataan eri puolilla maailmaa. Merikaislat (*Bolboschoenus*) luetaan toisinaan järvikaislojen sukuun kuuluviksi, ja jotkin järvikaisla- ja merikaislalajit voivat risteytyä keskenään.

Järvikaislat ovat monivuotisia ruohokasveja, joiden maavarsi kiemurtelee pitkin vedenpohjaa. Niiden varsi on vihreä tai sinivihreä, täyteinen ja haaraton sekä yleensä lehdetön. Veden alla kasvavat lehdet ovat kapeita ja 2-4 mm leveitä.

Järvikaislojen tieteellinen nimi tulee kreikan kielen sanoista *schoinos* (suom. kaisla tai ruoko) ja *plectos* (suom. matto). Jälkimmäinen osa voi liittyä joko kasvin kasvutapaan tai käyttöön mattojen punomisessa.

## Lajeja
* *[[amerikankaisla|Schoenoplectus americanus]]* – amerikankaisla
* *[[totorakaisla|Schoenoplectus californicus]]* – totorakaisla
* *[[Schoenoplectus corymbosus]]*
* *[[järvikaisla|Schoenoplectus lacustris]]* – järvikaisla
* *[[merikaisla|Schoenoplectus maritimus]]* – merikaisla (syn. *Bolboschoenus maritimus*)
* *[[sykerökaisla|Schoenoplectus supinus]]* – sykerökaisla
* *[[sinikaisla|Schoenoplectus tabernaemontani]]* – sinikaisla
** ''Schoenoplectus tabernaemontani'' 'Zebrinus' – kirjosinikaisla
* *[[särmäkaisla|Schoenoplectus triqueter]]* – särmäkaisla

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Järvikaislat (''Schoenoplectus'')
* ITIS: ''Schoenoplectus''
Pelomedusidae

**Pelomedusidae** on sivutaivuttajien alalahkoon kuuluva kilpikonnaheimo. Siihen luetaan 27 lajia, jotka jaetaan kahteen sukuun. Aiemmin Pelomedusidae sisälsi myös Podocnemidae-heimon, jolloin se jaettiin kahteen alaheimoon, Pelomedusinae sekä Podocneminae. Tätä laajempaa heimoa kutsuttiin nimellä arraukilpikonnat, mutta nykyään tätä nimeä käytetään Podocnemidae-heimosta, johon varsinainen arraukilpikonna (*Podocnemis expansa*) kuuluu.

Pelomedusidae-heimon kilpikonnia tavataan Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, Madagaskarilla ja Seychelleillä. Lajit ovat keskikokoisia, ja niiden kilven pituus vaihtelee 12 sentistä 30 senttiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: Pelomedusidae
Titta Heikkilä

**Titta Heikkilä** (s. 2. lokakuuta 1968) on espoolainen kirjailija ja ekonomi sekä kolmen lapsen äiti, joka on kirjoittanut kustannusosakeyhtiö Tammen vuonna 2014 julkaiseman komediallisen *[[Rakkauden ruletti]]* -romaanin. Titta Heikkilä on SOK:n pääjohtajan Taavi Heikkilän sisko.

## Lähteet
Ammattikasvatuksen aikakauskirja

**Ammattikasvatuksen aikakauskirja** on suomalainen kasvatustieteellinen aikakauslehti, jota julkaisee Ammattikoulutuksen tutkimusseura OTTU ry. Lehden kustantaa Opetus-, kasvatus- ja koulutusalojen säätiö (OKKA-säätiö). 

Lehti ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Lehden vuosikerta 2016 oli sen 18. vuosikerta. 

Ammattikasvatuksen aikakauskirjalla on päätoimittaja, toimittaja, toimitussihteeri ja toimituskunta. Päätoimittajina ovat toimineet:
* Pekka Ruohotie 1998–2008
* Petri Nokelainen 2009–

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ammattikasvatuksen aikakauskirja
Suomen euroviisukarsinta 2009

**Suomen euroviisukarsinta 2009** oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 2009 Eurovision laulukilpailuun. Karsinnassa kilpaili 12 artistia, jotka Yleisradio oli kutsunut kilpailemaan. Karsinta alkoi kolmella alkukarsinnalla, jotka käytiin peräkkäisinä perjantai-iltoina 9. tammikuuta – 23. tammikuuta 2009. Jokaisesta alkukarsinnasta puhelinäänestäjät äänestivät kaksi parasta finaaliin. Finaali pidettiin lauantaina 31. tammikuuta Tampereen Messu- ja Urheilukeskuksessa. Finaalin aluksi kaikki alkukarsinnoissa pudonneet saivat toisen mahdollisuuden, ja puhelinäänestäjät valitsivat heistä kaksi parasta finaaliin. Tätä seurasi kahdeksan finalistin esitykset, ja heistä kolme parasta valittiin superfinaaliin, jossa voittaja valittiin.

## Alkukarsinnat
:''Keltaisella taustalla olevat esitykset pääsivät finaaliin.

### 1. alkukarsinta (9.1.2009)

### 2. alkukarsinta (16.1.2009)

### 3. alkukarsinta (23.1.2009)

### Toinen mahdollisuus (31.1.2009)

## Finaali (31.1.2009)

### Superfinaali

## Lähteet
*http://www.viisukuppila.fi/muistathan-suomen-karsinnat-2009/
*http://natfinals.50webs.com/90s_00s/Finland2009.html

## Aiheesta muualla
*Koko karsintafinaali Ylen Elävässä arkistossa
*
Amedeo Nazzari

**Amedeo Nazzari** (oikealta nimeltään *Amedeo Buffa*, 10. joulukuuta 1907 Cagliari – 5. marraskuuta 1979 Rooma) oli italialainen näyttelijä.

Pitkä, komea ja atleettinen Nazzari oli italialaisen äänielokuvan ensimmäinen suuri tähti. Hän esitti sankarinrooleja ja melodraamojen miespääosia muun muassa Goffredo Alessandrinin, Alessandro Blasettin, Mario Camerinin ja Augusto Geninan sekä toisen maailmansodan jälkeen erityisesti Raffaello Matarazzon ohjaamissa elokuvissa. Merkittäviä rooleja olivat nuori ratsuväen upseeri Alessandrinin pukudraamassa *[[Cavalleria]]* (1936), lentäjäsankari saman tekijän *[[Lentäjä Luciano Serra]]ssa* (*Luciano Serra pilota*, 1939) sekä häijy moukka Blasettin historiallisessa elokuvassa *La cena delle beffe* (1942), jossa Nazzari repii Clara Calamain liivin paljastaen italialaisen elokuvan ensimmäiset rinnat.

Sodan jälkeen Nazzari sai parhaan näyttelijän Nastro d’argenton roolistaan Alberto Lattuadan neorealistisessa elokuvassa *Il Bandito* (1946). Hänen muita merkkiteoksiaan olivat Pietro Germin *[[Suden merkki]]* (*Il brigante di Tacca del Lupo*), Luigi Zampan *Processo alla città* (molemmat 1952) sekä omaelämäkerrallinen rooli Federico Fellinin *[[Cabirian yöt|Cabirian öissä]]* (*Le notti di Cabiria*, 1957). Vanhetessaan Nazzari joutui esittämään usein sivuosia. Hän työskenteli paljon myös televisiossa. Hänen viimeinen elokuvansa oli Maurizio Costanzon melodraama-parodia *Melodrammore* (1978), jossa näyttelijä esittää itseään.

Nazzari oli naimisissa näyttelijä Irene Gennan kanssa. Heidän tyttärensä Evelina Nazzari on myös näyttelijä.

## Elokuvia
* *[[Cavalleria]]*, 1936
* *[[Bengasi (elokuva)|Bengasi]]*, 1942
* *[[Quelli della montagna]]*, 1943
* *[[Alaston Maja (elokuva)|Alaston Maja]]*, 1958
* *[[Nefertite – Niilin kuningatar]]*, 1961

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Elonet: Amedeo Nazzari
* Internet Movie Database: Amedeo Nazzari
Postinumerot Norjassa

**Norjalaiset postinumerot** ovat nelinumeroisia postinumeroita. Norjalainen postiyhtiö Posten Norge tekee pieniä muutoksia postinumeroihin joka vuosi.

18. maaliskuuta 1968 alkaen Norja on käyttänyt nelinumeroista postinumerojärjestelmää. Numerot kasvavat sitä suuremmiksi, mitä kauempana ollaan Norjan pääkaupungista Oslosta. Suurimmat postinumerot löytyvät Finnmarkin läänistä Norjan pohjoisosasta, jossa ne alkavat numeroilla 95-99. Pienin postinumero on 0001 (Oslo) ja suurin 9991 (Båtsfjord).

## Postinumeroalueet
Kaksi ensimmäistä numeroa määrittelee, mihin lääniin postinumero kuuluu.

## Linkkejä
*Posten &ndash; Norjan postiyhtiö 
*Postinumerohaku 
*Norjan postinumerot koordinaatein
Freestylehiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2007

**[[Freestylehiihdon maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin vuonna 2007 11. kerran. Kilpailut käytiin Italian Madonna di Campigliossa 6.–10. maaliskuuta. Kilpailulajeina olivat kumparelasku, parikumparelasku, hypyt ja skicross. Half-pipe jouduttiin perumaan huonojen lumiolosuhteiden takia.

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Mitalitaulukko
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;Isäntämaa

## Lähteet
*FIS:n tietokanta
Oulaisten Nuorisokuoro

**Oulaisten Nuorisokuoro** oli oulaistelainen nuorisokuoro, jossa oli vuosittain mukana noin 25 peruskoulu- ja lukioikäistä laulajaa. Kuoro oli perustettu vuonna 1972, ja sitä johti koko olemassaolon ajan Tapani Tirilä, vuoteen 2022 saakka.

Kuoro on tehnyt 36 ulkomaanmatkaa, muun muassa festivaaleihin ja kuorokilpailuihin, ja vastaavasti 20 ulkomaista kuoroa on vieraillut Oulaisissa. Vuosina 2000 ja 2008 kuoro esiintyi kutsuttuna Kansainvälisen musiikkikasvattajien järjestön maailmankonferenssissa ja vuonna 2010 Britannian kuoronjohtajien yhdistyksen seminaarissa. Kuoro on kantaesittänyt muun muassa Pekka Kostiaisen, Juhani Komulaisen, Olli Kortekankaan, Herman Rechbergerin, Harri Wessmanin, Seppo Pohjola, Riikka Talvitien, Reijo Kekkosen ja David Hamiltonin musiikkia ja osallistunut lukuisiin yhteistyöproduktioihin.

Vuonna 1975 kuorolle myönnettiin Yleisradion harrastemusiikin kunniapunnus. Kuoro edusti Suomea Tallinnan laulujuhlilla 1980 ja lauloi eduskunnassa sen 75-vuotisjuhlassa 1982. Yleisradion vuoden nuorisokuoro se on ollut kausilla 1989–1990 ja 2018–2019.

## Äänitteet
Oulaisten Nuorisokuoro on tehnyt yhdeksän äänitettä:
* Haluan löytää uuden laulun (1975)
* Pienet laulumme (1977)
* Yhteinen joulu (1978; yhdessä Kouvolan Musiikkiluokkien Kuoron kanssa)
* Suojaavat siipes Jeesus (1986)
* Joululauluja (1991; yhdessä Pyhäjokilaakson Mieslaulajien kanssa)
* Oulaisten Nuorisokuoro ajassa (2000)
* Laulupuun kukkia 30 vuoden ajalta (2002)
* Tuttu valo hohtaa (2007)
* Virsiä (2012).

Lisäksi kuoro on mukana viidellä kokoomalevyllä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Oulaisten Nuorisokuoro
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailujen 2015 kokoonpanot

Tämä on luettelo jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin 2015 nimetyistä urheilijoista. Pelaajan nimen yhteydessä on ilmoitettu hänen pelinumeronsa kilpailuissa ja kaudella 2014–2015 edustamansa seura. **Vahvistetut** ovat NHL-pelaajia.

## Lohko A
### Suomi
***Päävalmentaja**:  Hannu Jortikka

### Kanada
***Päävalmentaja**:  Benoit Groulx

### Yhdysvallat
***Päävalmentaja**:  Mark Osiecki

### Slovakia
***Päävalmentaja**:  Ernest Bokroš

### Saksa
***Päävalmentaja**:  Pat Cortina

## Lohko B
### Ruotsi
***Päävalmentaja**:  Rikard Grönborg

### Venäjä
***Päävalmentaja**:  Valeri Bragin

### Tšekki
***Päävalmentaja**:  Miroslav Přerost

### Sveitsi
***Päävalmentaja**:  John Fust

### Tanska
***Päävalmentaja**:  Olaf Eller
Henrik Österman

**Henrik Mårteninpoika Österman** (n. 1718 Taivassalo – 25. elokuuta 1786 Tukholma) oli Tukholman nuotanvetäjien suomalainen oltermanni ja lahjoittaja.

Östermanin vanhemmat olivat ratsutilallinen Mårten Österman ja Saara Juhontytär. Östermanin suku oli tunnettuja suomalaisia nuotanvetäjiä Tukholmassa, ammatin harjoittajia kutsuttiinkin nimellä *notfinne* eli nuottasuomalainen. Hänen setänsä Johan Johaninpoika Österman oli ollut nuotanvetäjien johtajana eli oltermannina ja edustajana Tukholman suomalaisen seurakunnan kirkkoneuvostossa. Österman seurasi setänsä jälkiä 1765. Hän tuki seurakuntaa taloudellisesti avustamalla kirkon sakariston rakentamistyössä ja lahjoittamalla kirkkoon saarnatuolin. Hänen ansiostaan kirkossa pidettiin myös  ruotsinkielisiä jumalanpalveluksia ja saatiin niistä seurakunnalle ns. penkkirahoja. Östermanin kuoltua 1786 hänen paikkaansa kirkkoneuvostossa pidettiin kaksi vuotta varattuna hänen saman nimiselle pojalleen, kauppias ja oluenpanija Henrik Östermanille. Tukholmasta joiksikin vuosiksi muualle muuttaneesta pojasta tuli isänsä tavoin kirkkoneuvos kuitenkin vasta parinkymmenen vuoden päästä.

Östermanin puoliso vuodesta 1749 oli Anna Matsintytär Naulin (s. noin 1729). Myös yksi perheen pojista, Johan (1751-1778), oli nuotanvetäjä. 

## Lähteet
Mütercim Mehmed Rüşdi pašša

**Mütercim Mehmed Rüşdi pašša** ( tai *Mütercim Rüşdi Paşa*, 1811 Ayancık, Osmanien valtakunta - 27. maaliskuuta 1882 Manisa, Osmanien valtakunta) oli Osmanien valtakunnan valtiomies, joka toimi suurvisiirina viisi erillistä kautta neljän sulttaanin aikana. Mehmed Rüşdi pašša oli reformistinen Tanzimat-uudistusten kannattaja. Aiemmin hän toimi armeijan everstinä ja sotilastekstien kääntäjänä, joka toi hänelle kielenkääntäjää tarkoittavan lisänimen *Mütercim*.

Mehmed Rüşdi syntyi köyhän soutajan perheeseen 1811 Ayancıkissa, Sinopin maakunnassa. Vuoden 1814 aikoihin hänen perheensä muutti Istanbuliin, jossa Mehmed Rüşdi kävi koulua. Täysi-ikäisenä hänet värvättiin armeijaan, jossa hänen opettajakseen tuli Lord Tanase. Lord Tanasen ohjauksessa Mehmed Rüşdi oppi puhumaan ja kirjoittamaan ranskaa. Hän oli lahjakas kielten opiskelija ja hän sai edelleen ohjausta valtakunnan parhailta tulkeilta ja kääntäjiltä. Hänen merkittävimpiin käännöksiinsä kuuluivat Ranskan armeijan taktiikan ja sotilaskoulutuksen oppikirjat. Hänet lähetettiin mm. Britanniaan oppiin sekä kääntämään lisää länsimaisia teoksia. Altistus länsimaiselle uudistusajattelulle vaikutti Mütercim Mehmed Rüşdiin, josta tuli aikanaan yksi merkittävistä Tanzimatin käynnistäjistä.

Mehmed Rüşdin sotilasura oli nousujohteinen ja hänet ylennettiin everstiksi 28-vuotiaana 1839. Hän jatkoi sotilasuraansa ja 1843 hänestä tuli sotilasneuvoston johtaja. Kymmenen vuotta myöhemmin 42-vuotias Mütercim Mehmed Rüşdi erosi armeijasta ja hänet nimitettiin Damaskoksen kuvernööriksi, mutta hän kieltäytyi tehtävästä. Hän kieltäytyi myös muista valtionhallinnon tehtävistä välttääkseen joutumista vastustajansa Mehmed Ali paššan alaiseksi. Hänen ensimmäinen kautensa suurvisiirinä alkoi 24. joulukuuta 1859.

Mütercim Mehmed Rüşdi pašša toimi suurvisiirinä Murat V:n hallinnon aikana, jolloin 15. kesäkuuta 1876 Çerkes Hasanin välikohtauksen aikana nuori upseeri ja edellisen sulttaanin sukulainen tunkeutui hallituksen jäsenten kokoukseen surmaten ja haavoittaen useita virkamiehiä.

Hänen viimeinen kautensa kesti vain viikon päättyen kesäkuussa 1878. Kautensa aikana hän käynnisti tutkimuksen selvittääkseen vankilaoloissa menehtyneen sulttaani Abd-ul-Azizin kuolemaa, jonka esitettiin olleen itsemurha. Hän ehti esittää joitakin syytöksiä eri virkamiehiä kohtaan, jonka jälkeen Sulttaani Abd-ul-Hamid II erotti hänet ja määräsi hänet maanpakoon. Mütercim Mehmed Rüşdi pašša kuoli hermostolliseen sairauteen Manisassa 1882 ja hänet haudattiin Hatuniyen moskeijan puutarhaan.
Maxime Fortunus

**Maxime Fortunus** (s. 28. heinäkuuta 1983) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija.

## Ura
Fortunus pelasi juniorijääkiekkoa QMJHL-joukkue Baie-Comeau Drakkarissa vuosina 1999–2003 ennen siirtymistään ammattilaiseksi ECHL-seura Louisiana IceGatorsissa. Fortunus on pelannut yli 300 ottelua AHL:ssä Houston Aerosissa, Manitoba Moosessa ja Texas Starsissa.

Fortunus siirtyi vapaana agenttina Dallas Starsiin 3. heinäkuuta 2008. Kaudella 2009–2010 hän pelasi sekä Dallasissa että sen farmijoukkue Texas Starsissa, jossa kuitenkin vietti suurimman osan ajasta. 

Fortunus teki Dallasin kanssa vuoden kaksisuuntaisen jatkosopimuksen 13. heinäkuuta 2012.
MisterWives

**MisterWives** on yhdysvaltalainen indie pop -yhtye. Laulaja/kosketinsoittaja Mandy Lee, basisti William Hehir ja rumpali Etienne Bowler perustivat yhtyeen vuonna 2012. Myöhemmin yhtyeeseen liittyivät kitaristi Marc Campbell sekä multi-instrumentalisti Jesse Blum. Tämän jälkeen yhtye aloitti debyytti-EP:nsä äänittämisen. *Reflections*-niminen EP-julkaistiin Photo Finish Recordsin kautta vuonna 2014.

Yhtyeen kappale ”Vagabond” soi teemakappaleena MTV:llä vuonna 2014 esitetyssä Finding Carter -sarjassa. Yhtyeen *Reflections*-single ja sen musiikkivideo julkaistiin elokuussa 2014. MisterWives esiintyi Jimmy Kimmel Live! -show’ssa syyskuussa 2014. MisterWives on yksi Spotifyn joulukuussa 2014 julkistaman "Artists to Watch 2015" -listan 16 artistista.

MisterWivesin debyyttialbumi, *Our Own House*, julkaistiin 24. helmikuuta 2015. Albumi debytoi Billboard 200 -listan sijalla 31. Toinen studioalbumi, *Connect the Dots*, julkaistiin 19. toukokuuta 2017.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*MisterWivesin kotisivut
Scott Valentine

**Scott Valentine** (s. 2. toukokuuta 1991) on kanadalainen jääkiekkoilija. 

## Ura
Valentine on Anaheim Ducksin kuudennen kierroksen varaus . Ennen ammattilaisuraansa Valentine pelasi OHL.ssä. 30. syyskuuta 2011 NHL-joukkue Nashville Predators kiinnitti Valentinen itselleen kolmen vuoden tulokassopimuksella. Hän pelasi koko sopimuksensa ajan farmijoukkue Milwaukee Admiralsissa. 

Valentine ei saanut jatkosopimusta Nashvilleen ja hänestä tuli vapaa pelaaja. Hän aloitti kauden 2014–2015 ECHL-joukkue Idaho Steelheadsissa. Tehtyään 12 pelissä kuusi pistettä hän siirtyi AHL:ään Texas Starsiin 19. marraskuuta 2014.

Kaudeksi 2015–2016 Valentine siirtyi Saksan DEL-liigan Krefeld Pinguineen, jota hän edusti kauden ajan. Valentine teki keväällä 2016 sopimuksen DEL-liigassa myös pelaavan Augsburger Pantherin kanssa.

## Lähteet
Freestylehiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2005

**[[Freestylehiihdon maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin vuonna 2005 kymmenennen kerran. Kilpailut käytiin Suomen Rukalla 17.–20. maaliskuuta. Kilpailulajeina olivat kumparelasku, parikumparelasku, hypyt, half-pipe ja skicross.

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Mitalitaulukko
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;Isäntämaa

## Lähteet
*FIS:n tietokanta
Freestylehiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2003

**[[Freestylehiihdon maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin vuonna 2003 yhdeksännen kerran. Kilpailut käytiin Yhdysvaltain Deer Valleyssä 29. tammikuuta – 1. helmikuuta. Kilpailulajeina olivat kumparelasku, parikumparelasku ja hypyt.

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Mitalitaulukko
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;Isäntämaa

## Lähteet
*FIS:n tietokanta
William Cotton Oswell

**William Cotton Oswell** (1818–1893) oli brittiläinen tutkimusmatkailija ja suurriistanmetsästäjä. Hän opiskeli East India Companyn kauppaopistossa. Oswell muutti Intiaan, Madrasiin vuonna 1837 työskentelemään johtajana setänsä yrityksessä. Samaan aikaan hän opiskeli lääketiedettä. Kymmenen vuoden jälkeen hän joutui siirtymään terveyssyistä Intiasta Etelä-Afrikkaan, missä hän metsästi ja tutustui alueisiin joilla eurooppalaiset eivät olleet aiemmin liikkuneet. Kun David Livingstone lähti vuonna 1849 ottamaan selvää, onko Kalaharin keskellä suuri järvi, Oswell ja hänen ystävänsä Mungo Murray lähtivät mukaan. Oswell huolehti retken logistiikasta. Retken tuloksena löytyi Ngomijärvi, ja osoitettiin, että Kalaharin voi ylittää härkävankkureilla.

Vuosina 1854–1855 Oswell työskenteli sairaalassa Krimillä. Hän ei pitänyt päiväkirjaa, mutta hänen poikansa kokosi Oswellin elämäkerran hänen kotiin lähettämiensä kirjeiden pohjalta.

## Lähteet
Borgeous

**John Borger**, tunnetaan paremmin nimellä **Borgeous**, on yhdysvaltalainen DJ ja musiikkituottaja. Borgeous tuli tunnetuksi vuonna 2013 kappaleella *Tsunami*, jonka hän teki yhteistyössä kanadalaisen DJ-duo DVBBS:n kanssa.

## Diskografia
### Singlet
* "Tsunami" (2013) (DVBBS & Borgeous)
* "Stampede" (2013) (Dimitri Vegas & Like Mike vs. DVBBS & Borgeous)
* "Invincible" (2014)
*"Leave" (2019) (Jordyn Jones)

### Muut kappaleet
*2014: "Breathe" 
*2014: "Wildfire" 
*2014: "Celebration"
*2014: "Beast" (mukana Thomas Gold)
*2014: "This Could Be Love" (mukana Shaun Frank, feat. Delaney Jane) 
*2014: "Break The House" (mukana Tony Junior)
*2014: "Tutankhamun" (mukana Dzeko & Torres)
*2014: "Toast" (feat. Whoo Kid, Waka Flocka Flame & Wiz Khalifa)
*2015: "Big Bang" (mukana David Solano)
Hugh de Puiset

**Hugh de Puiset** (myös **du Puiset**, n. 1125–1195) oli keskiajalla Durhamin piispa.

De Puiset oli kuningas Tapanin sisarenpoika. Hänet valittiin Durhamin piispaksi 22. tammikuuta 1153, mutta arkkipiispa Henry Murdac vastusti jyrkästi valintaa, minkä vuoksi asia vietiin paavin ratkaistavaksi ja hänet vihittiin virkaan 20. joulukuuta. Hän kuoli 3. maaliskuuta 1195. Hänen tiedetään maksaneen 2&nbsp;000 markkaa Northumberlandin sheriffin virasta ja 1&nbsp;000 markkaa kuninkaan ministerin virasta sekä vapautuksesta ristiretkelle osallistumisesta, minkä lisäksi hän omisti suuren kirjaston.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Steve Pinizzotto

**Steven Pinizzotto** (s. 26. huhtikuuta 1984) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa DEL-seura EHC Münchenissa. NHL:ssä hän on pelannut aiemmin Vancouver Canucksissa sekä pitkään AHL:ssä Hershey Bearsissa.

Pinizzotto siirtyi Edmontoniin tammikuussa 2014, jolloin hänet kaupattiin Florida Panthersista.
Näkyleipä

**Näkyleipä** (, *lechem pānīm*, sananmukaisesti "läsnäolon leipä"), on kristillisissä ja juutalaisissa yhteyksissä leipä joka on Jerusalemin temppelissä aina esillä uhrilahjana Jumalalle. Kaksitoista näkyleipää asetettiin temppelin pöydälle ruokauhriksi sapattina.
Freestylehiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1999

**[[Freestylehiihdon maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin vuonna 1999 seitsemännen kerran. Kilpailut käytiin Sveitsin Haslibergissä 10.–14. maaliskuuta. Kilpailulajeina olivat kumparelasku, parikumparelasku, hypyt ja baletti.

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Mitalitaulukko
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;Isäntämaa

## Lähteet
*FIS:n tietokanta
Doo Doo Doo Doo Doo (Heartbreaker)

**”Doo Doo Doo Doo Doo (Heartbreaker)”** on The Rolling Stonesin kappale vuonna 1973 ilmestyneeltä albumilta *[[Goats Head Soup]]*. Se ilmestyi myös singlenä joissakin valtioissa, kuten Yhdysvalloissa. Kappale nousi Billboard Hot 100 -listan sijalle 15.

Kappale kertoo kaksi tarinaa, joista kumpikaan ei perustu tositapahtumiin. Laulussa poliisi ampuu nuoren miehen erehtyessään tämän henkilöllisyydestä, minkä lisäksi kymmenvuotias tyttö kuolee huumeiden yliannostukseen. Kappale arvostelee amerikkalaista kaupunkielämää.

Puhaltimet ovat kappaleessa voimakkaasti esillä. Ne sovitti Jim Price. Bill Wymanin sijaan bassoa soittaa kitaristi Keith Richards. Kitarasoolon soittaa puolestaan Mick Taylor, joka käyttää kappaleessa wah-wah-pedaalia.

Rolling Stones on esittänyt kappaletta konserteissaan vuosina 1973, 1975, 1994–1995, 2003, 2005 ja 2007.

## Todennäköinen kokoonpano

*Mick Jagger – laulu, taustalaulu
*Keith Richards – sähkökitara, basso, taustalaulu
*Mick Taylor – sähkökitara (mukaan lukien soolo), taustalaulu
*Charlie Watts – rummut

*Billy Preston – piano, klavinetti, syntetisaattori, taustalaulu
*Bobby Keys – saksofoni
*Jim Horn – saksofoni
*Chuck Finley – trumpetti
*Rebop Kwaku Baah – congarummut
*Pascal – lyömäsoittimet

## Lähteet
Pääkaupunkiseudun paras urheilija

**Pääkaupunkiseudun parhaan urheilijan palkinnon** jakaa Helsingin Urheilutoimittajat ry äänestyksen perusteella. Palkinto on jaettu vuodesta 1980 lähtien.

## Pääkaupunkiseudun parhaan urheilijan palkinnon saajat

*1980 Esko Rechardt
*1981 Ari Vatanen
*1982 Ilkka Äyräväinen
*1983 Tiina Lillak
*1984 Helsingin NMKY
*1985 Pekka Vehkonen
*1986 Marjo Matikainen
*1987 Marjo Matikainen
*1988 Marjo Matikainen
*1989 Marjo Matikainen
*1990 Kyra Kyrklund
*1991 Tommi Ahvala

*1992 Markus Ketterer
*1993 Antti Kasvio
*1994 Antti Kasvio
*1995 Valentin Kononen
*1996 Helsingin Jokerit
*1997 Petri Leskinen
*1998 Mika Häkkinen
*1999 Mika Häkkinen
*2000 Thomas Johansson ja Jyrki Järvi
*2001 Mika Immonen
*2002 Juha Salminen
*2003 Hanna-Maria Seppälä

*2004 Olarin Voimistelijat Dynamot
*2005 Kai Virtanen
*2006 Amin Asikainen
*2007 Kimi Räikkönen
*2008 Valtteri Filppula
*2009 Laura Lepistö
*2010 Laura Lepistö
*2011 Mikael Granlund
*2012 Tuuli Petäjä-Sirén
*2013 Mårten Boström
*2014 Kaisa Lehtonen
*2015 Teuvo Teräväinen

*2016 Henri Kontinen
*2017 Henri Kontinen
*2018 Mikko Korhonen
*2019 Marko Anttila
*2020 Miro Heiskanen
*2021 Emil Soravuo
*2022 Kristiina Mäkelä
*2023 Martti Puumalainen
*2024 Harri Heliövaara

## Lähteet
Diego Kostner

**Diego Kostner** (s. 5. elokuuta 1992 Brixen, Italia) on italialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Sveitsin National Leaguen HC Ambrì-Piottassa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.

## Ura
### Seuraura
Kostner on HC Gherdëinan kasvatti, mutta hän siirtyi jo 15-vuotiaana Sveitsiin Pikes Oberthurgaun junioreihin kaudeksi 2007–2008. Kaudella 2008–2009 Kostner voitti seuran U17-junioreiden sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 19+20=39. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi HC Luganon A-nuoriin, joiden sisäisen pistepörssin Kostner voitti tehoilla 16+19=35. Kaudella 2011–2012 hän nousi Luganon National League A -miehistöön. Kostnerilla oli Sveitsissä luodun junioriuransa ansiosta Sveitsin pelaajalisenssi, jonka ansiosta hän ei vienyt paikkaa joukkueen ulkomaalaiskiintiöstä. Kostnerin ensimmäinen NLA-kausi toi 35 runkosarjaottelussa tehot 2+2=4. 

Kaudella 2012–2013 Kostner teki 14 tehopistettä. Tammikuussa 2013 hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Luganon kanssa. Kaudella 2013–2014 Kostner teki NLA:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 6+13=19. Kaudella 2015–2016 hän edusti Luganoa myös Spengler Cupissa, jonka finaalissa joukkue kuitenkin hävisi Kanadalle lukemin 4–3.

Kaudeksi 2016–2017 Kostner teki kaksivuotisen sopimuksen HC Ambrì-Piottan kanssa. Kaudella 2017–2018 hän oli 12 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä Cory Emmertonin kanssa. Kostner voitti myös Ambrì-Piottan sisäisen tehotilaston lukemalla +7. Marraskuussa 2018 hän teki joukkueen kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen. 

### Maajoukkueura
Kostner edusti Italiaa MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2017, joista ensimmäisessä turnauksessa hänet palkittiin joukkueensa yhtenä kolmesta parhaasta pelaajasta. Kostner valittiin myös Kanadaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Italian ottelun parhaaksi pelaajaksi. Hän pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2015, 2016 ja 2018. Vuosien 2013, 2016 ja 2018 turnaukset päättyivät hopeaan. Vuosien 2015 ja 2016 turnauksissa Kostner toimi Italian varakapteenina. Vuoden 2018 turnauksessa hän jakoi kahdella osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Giulio Scandellan ja Thomas Larkinin kanssa. 

Kostner pelasi myös Sotšin olympiakisojen 2014 ja Pyeonchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa, joista jälkimmäisten karsintojen esikarsinnoissa hän toimi Italian varakapteenina ja jakoi kahdella osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa. Kostner jakoi myös Italian sisäisen tehotilaston voiton seitsemän muun pelaajan kanssa lukemalla +5. Yhteensä hän on pelannut 70 A-maaottelua tehopistein 9+12=21.

Kostner pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2011 sekä alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2009 ja II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2010, jolloin hän voitti A-lohkon kultaa.

## Muuta
Kostnerin isä Thomas on entinen Italian pääsarjakiekkoilija, joka on sittemmin luonut uraa valmentajana.

## Tilastot

## Lähteet

*
*
*

### Viitteet
Tom Fitzgerald

**Thomas James Fitzgerald** (s. 28. elokuuta 1968) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi 17 kauden ajan NHL:ssä ja AHL:ssä. Nykyään hän toimii Pittsburgh Penguinsin apulaistoimitusjohtajana. Hän oli Pittsburghin apuvalmentaja joukkueen voittaessa Stanley Cupin vuonna 2009.

## Pelaajaura
Fitzgerald pelasi collegekiekkoa Providence Collegessa, josta hänet varattiin ensimmäisellä kierroksella 17. pelaajana New York Islandersiin vuoden 1986 varaustilaisuudessa. Hänen ammattilaisuransa alkoi vuonna 1988 Islandersin farmijoukkue Springfield Indiansissa, jossa hän voitti vuonna 1990 Calder Cupin.

Fitzgerald pelasi viisi kautta Islandersissa. 2. toukokuuta 1993 hänestä tuli NHL:n historian ensimmäinen pelaaja, joka onnistui tekemään kaksi alivoimamaalia saman jäähyn aikana tai edes samassa ottelussa. Hänet varattiin Florida Panthersiin ensimmäisenä vuoden 1993 laajennusvarauksessa. Vaikka Fitzgerald oli puolustava hyökkääjä, hän oli yksi Floridan eniten maaleja tehneistä pelaajista joukkueen vuoden 1996 Stanley Cup -jahdissa. Samoissa pudotuspeleissä hän teki ratkaisevan maalin itäisen konferenssin finaaleiden seitsemännessä ottelussa Pittsburgh Penguinsia vastaan. 

Fitzgerald kaupattiin vuonna 1998 Colorado Avalancheen ennen kuin hänet valittiin toisen kerran laajennuvarauksessa Nashville Predatorsiin. Fitzgerald nimettiin Nashvillen ensimmäiseksi kapteeniksi ja hän pysyi joukkueessa neljän kauden ajan. Tämän jälkeen hän on pelannut Chicago Blackhawksissa ja Toronto Maple Leafsissa. Torontossa Fitzgerald ja hänen joukkuetoverinsa Gary Roberts saavuttivat molemmat tuhannen ottelun merkkipaalun samana päivänä 13. tammikuuta 2004.

Kesällä 2004 Fitzgerald siirtyi vapaana agenttina Boston Bruinsiin, jossa pelasi heinäkuuhun 2006 asti. Tällöin Boston jätti uusimatta Fitzgeraldin sopimuksen ja syyskuussa hän ilmoitti lopettavansa NHL-pelaajauransa 17 pelatun kauden jälkeen.

Heinäkuussa 2020 Fitzgeraldista tuli New Jersey Devilsin vakituinen toimitusjohtaja.

## Katso myös
* Luettelo tuhat ottelua pelanneista NHL-pelaajista

## Lähteet
Alex Trivellato

**Alex Trivellato** (s. 5. tammikuuta 1993 Bolzano, Italia) on italialais-saksalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Saksan korkeimmalla sarjatasolla DEL-liigan Schwenninger Wild Wingsissä.

## Ura
### Seuraura
Trivellaton kasvattajaseura on SSV Leifers. Hän pelasi viimeisimmät juniorivuotensa kuitenkin Saksassa. Trivellato pelasi kauden 2009–2010 ESV Kaufbeurenin B-nuorissa ja kaksi seuraavaa A-junioriliiga Deutsche Nachwuchsligaa Eisbären Junior Berlinin paidassa. Kaudella 2011–2012 hän toimi joukkueen kapteenina. Kaudella 2012–2013 Trivellato debytoi miesten peleissä vietettyään kautensa Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberligassa FASS Berlinin joukkueessa.

Heinäkuussa 2013 Trivellato teki sopimuksen DEL-joukkue Eisbären Berlinin kanssa. Hänen ensimmäinen kautensa liigassa toi 51 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 3+3=6. Huhtikuussa 2014 Trivellato teki kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudesta 2014–2015 hän pelasi ison osan myös lainalla sarjatasoa alempana DEL2-liigan Dresdner Eislöwenissä.

Kaudeksi 2015–2016 Eisbären lainasi Trivellaton toiseen DEL-joukkueeseen, Schwenninger Wild Wingsiin. Helmikuussa 2016 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Trivellato siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella DEL2-liigan EC Bad Nauheimiin.

### Maajoukkueura
Trivellato edusti Italiaa MM-kilpailuissa vuonna 2014 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2015 ja 2016, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Hän pelasi myös Pyeongchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa. Yhteensä Trivellato on pelannut 41 A-maaottelua ilman tehopisteitä.

Trivellato pelasi myös alle 20-vuotiaiden IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2013 voittaen molemmista turnauksista pronssia. Hän jakoi tehoilla 1+2=3 jälkimmäisen turnauksen puolustajien pistepörssin voiton Kazakstanin Juri Sergijenkon ja Puolan Łukasz Sznotalan kanssa. Italian varakapteenina toiminut Trivellato valittiin koko turnauksen parhaaksi puolustajaksi ja joukkueensa parhaaksi pelaajaksi.

Trivellato pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2011 sekä II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2010. Vuoden 2010 II-divisioonan turnaus päättyi A-lohkon kultaan ja vuoden 2011 turnaus sarjatasoa ylempänä A-lohkon hopeaan. Hän toimi viimeisimmässä turnauksessa myös Italian kapteenina.

## Muuta
Trivellaton pikkuveli David pelaa Eisbären Berlinin junioreissa.

## Tilastot

## Lähteet
*
*

### Viitteet