open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Smalltown Maniacs

**Smalltown Maniacs** on suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1994 ja oli samalla viimeinen albumi ennen yhtyeen yhdentoista vuoden levytystaukoa.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* T. Nikki – kitara, laulu
* Twist Twist Erkinharju – rummut
* Tsöötz Kettula – basso, taustalaulu
Albert Memmi

**Albert Memmi** (, 15. joulukuuta 1920 Tunis – 22. toukokuuta 2020) oli tunisialainen kirjailija ja esseisti. Romaanien ohella hän on julkaissut yhteiskunnallisia teoksia, joissa hän käsittelee esimerkiksi kolonialismin, rasismin ja  juutalaisuuden teemoja. 

Memmi oli juutalainen ja puhui äidinkielenään arabiaa. Peruskoulutuksen jälkeen hän opiskeli filosofiaa Algerian yliopistossa. Myöhemmin Memmi opiskeli myös Pariisin yliopistossa. Memmi työskenteli kirjallisen tuotannon ohella opettajana Tunisiassa ja Ranskassa. Hän kirjoitti ranskaksi.

## Tuotanto
Memmin ensimmäinen romaani *La statue de sel* varustettuna Albert Camus'n esipuheella julkaistiin vuonna 1953. Muita romaaneja ovat *Agar*, *Le scorpion* ja *Le desert*.

Memmin tunnetuin asiateos on vuonna 1957 ilmestynyt kolonisaation psykologisia vaikutuksia käsittelevä *[[Portrait du colonisé, précédé par Portrait du colonisateur]]*, jonka esipuheen on kirjoittanut Jean-Paul Sartre. Teos julkaistiin vuonna 1965 englaniksi nimellä *The Colonizer and the Colonized)*.  Siinä Memmi kuvailee, kuinka kolonisoijat loivat tarinaa kolonisoitujen epäkypsyydestä symbolisin mekanismein, kuten esimerkiksi kuvaamalla kolonisoituja ihmisiä "teini-ikäisenä yhteiskuntana" (1965, s. 98). 

Memmin tieteellisestä tuotannosta on käännetty englanniksi myös esimerkiksi teokset *Dominated Man, Dependence* ja *Racism*.    

## Lähteet
No Piercing, No Tattoo

__NOTOC__
**No Piercing, No Tattoo** on suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 11 vuoden levytystauon jälkeen vuonna 2005. Äänitys tapahtui Soundtrack Studiosilla. Albumin C-kasetti-versiolla on lisäksi singlekappale ”Flying Man”. *No Piercing, No Tattoo* on yhtyeen viimeinen levy, jolla 1980-luvulta saakka mukana olleet rumpali Teijo ”Twist Twist” Erkinharju sekä basisti Teijo ”Tsöötz” Kettula soittavat.

Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle kolme ja pysyi listalla yhteensä viisi viikkoa.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
;Yhtye
* Timo Nikki – kitara, laulu
* Teijo Erkinharju – rummut
* Teijo Kettula – basso, taustalaulu

;Vierailevat muusikot
* Seppo Sundström – piano, sähköurut
* Arttu Peljo – taustalaulu
* Stala – taustalaulu

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Imperiumi.net: 
* Soundi: 

## Lähteet
Tatjana Levina

**Tatjana Levina** (, s. 28. helmikuuta 1977) on venäläinen pikajuoksija.

Levina karsiutui Münchenin EM-kisoissa 2002 400 metrin juoksun alkuerissä ajalla 52,56. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli Budapestin sisäratojen MM-kisoissa mukana Venäjän joukkueessa, joka voitti MM-kultaa 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Ateenan olympialaisissa 200 metrin juoksun toisissa alkuerissä ajalla 23,23. Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 2006 hän oli jälleen mukana Venäjän viestikultaa voittaneessa joukkueessa.

## Ennätykset
* 200 metrin juoksu: 22,69 (2004)
* 400 metrin juoksu: 50,78 (2007)

## Lähteet
Hattingen

**Hattingen** on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa Ruhrin alueen rajalla. Se kuuluu Arnsbergin hallintopiiriin ja Ennepe-Ruhr-Kreisin piirikuntaan. Kaupunkia ympäröivät Bochum, Essen, Sprockhövel, Velbert, Witten ja Wuppertal. Vuoden 2022 lopussa kaupungin asukasluku oli 54&nbsp;637. Sen pinta-ala on 71,66 neliökilometriä ja asukastiheys 762 as./km².

Hattingenista muodostui kaupunki vuonna 1396, kun sille myönnettiin oikeus linnoittautumiseen. Kaupunki liittyi Hansaliittoon vuonna 1554. Teollistumisen aikoihin 1800- ja 1900-luvuilla kaupungin tärkeimpiä elinkeinoja oli kivihiiliteollisuus. Yli sadan vuoden ajan Heinrichshütten tehdas oli kaupungissa tärkein työnantaja. Parhaimpina aikoina tehtaassa työskenteli noin 10&nbsp;000 ihmistä. Se suljettiin vuonna 1987.

Hattingenin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa sen vanhakaupunki, jossa sijaitsee noin 150 keskiaikaista puuristikkotaloa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin verkkosivut
John Joubert

**John Joubert** voi olla:

* John Joubert (1927–2019), eteläafrikkalaissyntyinen brittisäveltäjä
* John Joubert (1963–1996), yhdysvaltalainen sarjamurhaaja
Smithsonian-instituutti

**Smithsonian-instituutti** (*Smithsonian Institution*) on Yhdysvaltain valtion rahoittama koulutus- ja tutkimuslaitos, jolla on myös omia museoita ja eläintarha. Instituutin tutkimusaloja ovat luonnontieteiden lisäksi yleinen historia ja taidehistoria. Se on julkaissut vuodesta 1970 alkaen omaa, kuukausittain ilmestyvää tiedelehteä. Museoiden kokoelmissa on yli 142 miljoonaa esinettä. Useimmat laitokset toimivat Yhdysvaltain pääkaupungissa Washingtonissa. 

## Historia

Smithsonian-instituutti perustettiin brittiläisen tieteilijän James Smithsonin (1765–1829) testamenttilahjoituksella.

## Esimerkkejä instituutin museoista ja laitoksista
* Ilmailu- ja avaruusmuseo 
* Kansallinen muotokuvagalleria
* Amerikkalaisen taiteen museo
* Kansallinen luonnonhistorian museo
* Yhdysvaltain historian museo
* Kansallinen Amerikan intiaanien museo
* Afroamerikkalaisen historian ja kulttuurin museo (suunnitteilla)
* Kansallinen postimuseo
* Tähtitieteellinen observatorio
* Eläintarha
* Cooper Hewitt -muotoilumuseo

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Koko instituutin verkkosivut
* Koulutuslaitoksen verkkosivut
* Kartta museoista
Guts and Glory

__NOTOC__
**Guts and Glory** on suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin 21. helmikuuta 2007 ja on ensimmäinen yhtyeen ns. ”klassisen kokoonpanon” hajoamisen jälkeen julkaistu levy. Albumi on äänitetty Soundtrack Studiosilla Helsingissä.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Timo Nikki – kitara, laulu
* Pete Pohjanniemi – basso, taustalaulu
* Sauli ”Sakke” Koivula – rummut, taustalaulu

+

* Stala – taustalaulu

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 
* Soundi: 

## Lähteet
John Joubert (säveltäjä)

**John Pierre Herman Joubert** (engl. [dʒuːˈbɛər], (20. maaliskuuta 1927 – 7. tammikuuta 2019) oli brittiläinen säveltäjä. Hän syntyi Kapkaupungissa, Etelä-Afrikassa mutta asui vuosikymmeniä Birminghamin esikauupungissa Moseleyssä. 

## Elämäkerta
Joubert aloitti musiikinopinnot Etelä-Afrikassa ja jatkoi opiskelua Britanniassa. Hän loi pitkän akateemisen uransa luennoimalla muun muassa Hullin yliopistossa ja Birminghamin yliopistossa sekä vierailevana professorina Uudessa-Seelannissa Otagon yliopistossa.

Joubert oli vuodesta 1991 Durhamin yliopiston musiikin kunniatohtori ja vuodesta 2007 myös Birminghamin yliopiston. Vaikka hän sävelsi myös muun muassa oopperoita, kamarimusiikkia, sinfonioita ja konserttoja, hänet tunnetaan parhaiten vokaalimusiikin, varsinkin joululaulujen, säveltäjänä.

## Lähteet
California (albumi)

**California** on Mr. Bungle -yhtyeen vuonna 1999 julkaistu kolmas studioalbumi. Albumia pidetään yhtyeen "tasaisimpana", vaikka genrevaihdokset ovat yhtyeelle tyypillisesti läsnä. Musiikkilehdet kuten Maxim ja Rolling Stone ovat kuvanneet *Californiaa* ”elintärkeäksi”.

## Taustaa
*Californian* vaikutteina olivat muun muassa Burt Bacharach ja The Beach Boys. Lisäksi vaikutteita ammennettiin myös popista, jazzista, funkista, thrash metalista, Havaijin ja Lähi-idän musiikista sekä avantgardesta. Yhtye teki viisi kiertuetta mainostaakseen levyä. Albumi jäi yhtyeen viimeiseksi ennen sen hajoamista.

Albumi oli tarkoitus julkaista 8. kesäkuuta, mutta Warner Brothers päätti julkaista levyn vasta myöhemmin, ettei Red Hot Chili Peppersin lähes samannimisen *[[Californication]]*-albumin julkaisu samana päivänä vaikuttaisi oudolta. Päätöstä ei mitä luultavimmin tehty Red Hot Chili Peppersien laulusolistin Anthony Kiedisin koston pelossa, sillä pääasiassa tällä ja Mr. Bunglen laulusolistilla Mike Pattonilla on kehnot välit. Kiedis väitti vuonna 1990, että Patton imitoi häntä MTV:llä paljon näytetyssä ”*Epic*”-kappaleen musiikkivideossa.
## Kappaleet

## Arvostelut
*All Music Guide:  Linkki
*Alternative Press: 
*Pitchfork: (7.3/10) 1. syyskuuta 1999
* Soundi: 

## Jäsenet levyn aikana

*Mike Patton – laulu, kosketinsoittimet
*Trevor Dunn – basso
*Danny Heifetz – rummut
*Clinton ”Bär” McKinnon – saksofoni, kosketinsoittimet
*Trey Spruance – kitara

## Vierailevat muusikot

*Bill Banovetz – englannintorvi
*Sam Bass – sello
*Ben Barnes – viulu, alttoviulu
*Henri Ducharme – haitari
*Timb Harris – trumpetti
*Marika Hughes – sello
*Eyvind Kang – viulu, alttoviulu
*Carla Kihlstedt – viulu, alttoviulu
*Michael Peloquin – harmonikka
*David Phillips – kitara
*Larry Ragent – käyrätorvi
*Jay Stebley – cimbalom
*Aaron Seeman – piano
*William Winant – patarummut, nuijat, bassorumpu

## Ääni ja muut työntekijät
*Justin Phelps – ääni-insinööri
*Josh Heller – ääni-insinööri
*Trey Spruance – ääni-insinööri, tuotto suunnittelija
*Adam Muñoz – ääni-insinööri, miksaus, editointi
*Gibbs Chapman – miksaus
*Rob Worthington – miksaus
*George Horn – masteeraus
*Mr. Bungle – tuottaja
*Billy Anderson – ääni-insinööri
*Mackie Osborne – ”hengaaminen” ja kansi- ja välilehtitaide
*Malcom Hillier – valokuvaus
*Ryan Cooper – julkaisija

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Jorge Ibargüengoitia

**Jorge Ibargüengoitia** (22. tammikuuta 1928 – 27. marraskuuta 1983) oli meksikolainen kirjailija.

Ibargüengoitia syntyi Guanajuatossa, ja hänen tunnetuimpien romaaniensa joukkoon lukeutuvat *Los relámpagos de agosto* (1965), *Kuolleet tytöt* (1977) ja *Dos crímenes* (1979). Hänen elinaikanaan ennätettiin julkaista myös novellikokoelma *La ley de Herodes y otros cuentos* (1967).

Ibargüengoitia on paitsi arvostettu romaanien ja novellien kirjoittaja, myös näytelmäkirjailija. Hänen tunnetuimpiin töihinsä tällä alalla lukeutuvat *Susana y los jóvenes* (1954) ja *Ante varias esfinges* (1959). Hän kuoli tuhoisassa lento-onnettomuudessa Madridissa 55-vuotiaana.
Pete Peeters

**Peter H. Peeters** (s. 17. elokuuta 1957 Edmonton, Alberta, Kanada) on entinen jääkiekkomaalivahti, joka oli 1980-luvun värikkäimpiä pelaajapersoonia  NHL:ssä. Hänen 1977–1991 kestäneen ammattilaisuransa seuroja olivat Philadelphia Flyers, Boston Bruins ja Washington Capitals.

Philadelphia Flyers varasi hänet sijalta 135 NHL:ään vuonna 1977. Siihen asti hän oli pelannut Medicine Hat Tigers -seurassa WCHL-liigassa. Peeters pelasi kaikkiaan 489 ottelua NHL:ssä; hänen saldokseen muodostui 246 voittoa, 155 tappiota ja 51 tasapeliä. Nollapelejä Pete Peeters pelasi 21 kappaletta ja päästettyjen maalien ottelukohtainen keskiarvo oli 3,08.

## Saavutuksia
* Vezina Trophy 1983
*  1983

## Aiheesta muualla
*Profiili hockeydraftcentral.com-palvelussa
*
*Peetersin esittely Greatest Hockey Legendsissa
James Salter

**James Salter** (alun perin **James Arnold Horowitz**; 10. kesäkuuta 1925 Passaic, New Jersey – 19. kesäkuuta 2015 Sag Harbor, New York) oli yhdysvaltalainen romaani- ja novellikirjailija.

Salter lähti West Pointiin vuonna 1942, valmistui 1945 ja palveli 12 vuoden ajan Yhdysvaltain ilmavoimissa. Hän oli Korean sodan veteraani. Ensimmäinen romaani *The Hunters* julkaistiin vuonna 1956, ja siitä on tehty myös Robert Mitchumin tähdittämä elokuva.

Salterin muihin tunnettuihin teoksiin kuuluu novellikokoelma *Dusk and Other Stories*, jolla kirjailija voitti vuonna 1989 PEN/Faulkner-palkinnon. Hänet valittiin Yhdysvaltain taiteiden ja kirjallisuuden akatemiaan vuonna 2000.

## Suomennetut teokset
* 
* 

## Lähteet
Päätalopäivät

**Päätalopäivät** on *Kalle Päätalo-seura ry:n* järjestämä kulttuuritapahtuma Taivalkoskella Koillismaalla. Tapahtuma kehittyi Taivalkosken kotiseutupäivistä *Joki-Jussin päivistä*, jotka alkoivat vuonna 1974. 1980 ne muuttuivat *Päätalosavotaksi* ja 1981 *Päätaloviikoksi*. Päätalopäiviä vietetään viikon lopussa *kolmipäiväisenä*. Päivillä vaalitaan menestyskirjailija Kalle Päätalon (1919–2000) muistoa ja perintöä. Suosittuja ovat "pyhiinvaellusmatkat" Päätalon lapsuudenkotiin *Kallioniemeen* ja muihin hänen kirjoissaan mainittuihin kohteisiin. Tapahtumaan osallistuu yleensä runsaat 5000 henkeä. Ohjelmassa on lisäksi mm. lukijatapahtumia, jäsentapaamisia, näytelmiä, näyttelyitä, konsertteja, seminaareja, työnäytöksiä ja kilpailuja. Taivalkoskella toimii myös Päätalo-instituutti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kalle Päätalo-seuran verkkosivut
Päätalo-instituutti

**Päätalo-instituutti** on Taivalkoskella toimiva Kallioniemi-Säätiön ylläpitämä Pohjois-Suomen kirjoittajakoulutus- ja kulttuurikeskus. Kallioniemi-Säätiön tarkoituksena on sanataiteellisen koulutuksen edistäminen, kirjailija Kalle Päätalon (1919–2000) henkisen ja kirjallisen perinnön vaaliminen sekä koillismaalaisen kotiseutu- ja kulttuurityön tukeminen. Säätiö on saanut nimensä Päätalon lapsuudenkodin *Kallioniemen* mukaan.

Instituutti järjestää vuosittain vuoden mittaisen kirjoittajakurssin ja lyhyempääkin koulutusta. Instituutti järjestää vuosittain kaksi valtakunnallista kilpailua:
* Napero-Finlandia-sadunkirjoituskilpailu ala-asteikäisille lapsille
* Aikuisille tarkoitettu Möllärimestarikilpailu omakustanteille, joka tällä hetkellä (2024) tauolla. 

Instituutissa hoidetaan Kalle Päätalon arkistoa ja *Satuarkistoa*. Myös Taivalkosken kotiseutumuseon hoito kuuluu instituutin tehtäviin.

Instituutin johtajana on *Kati Koivukangas*.
## Lähteet
* 
* Päätalo-instituutti (Taivalkoski.fi) 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Instituutin verkkosivut
Alex von Falkenhausen Motorenbau

**Alex von Falkenhausen Motorenbau** (**AFM**) on entinen saksalainen Formula 1 -talli, joka kilpaili F1-sarjassa vuosina –. AFM osallistui yhteensä neljään osakilpailuun saavuttamatta suurempaa menestystä. Tallin parhaaksi sijoitukseksi jäi Helmut Niedermayrin ajama yhdeksäs sija Saksan GP:stä vuonna 1952.

## Kuljettajat
* &nbsp;Hans Stuck (1952–1953)
* &nbsp;Willi Heeks (1952)
* &nbsp;Helmut Niedermayr (1952)
* &nbsp;Ludwig Fischer (1952)
* &nbsp;Willi Krakau (1952)
* &nbsp;Theo Fitzau (1953)
* &nbsp;Günther Bechem (1953)

## Menestys kilpailuittain
()

## Kuvia

Tiedosto:AFM-1948-1.jpg|AFM-kilpa-auto vuodelta 1948.
Tiedosto:AFM 50, 1971 cm³, Bj. 1950 (2008-06-28).jpg|AFM-kilpa-auto vuodelta 1950.


## Lähteet
Saapasjalkakissa

**Saapasjalkakissa** on klassinen satu puhuvasta kissasta, joka auttaa myllärin poikaa. Saman tyylisiä kansansatuja tunnetaan satoina versioina eri puolilta Eurooppaa. Tunnetuin on Charles Perrault’n vuonna 1697 kirjaama versio *Hanhiemon tarinoissa*, mutta jo ennen Perrault’ta sen ehti julkaista Giovanni Francesco Straparola vuonna 1555 kirjassaan *Le piacevoli notti* (Leikkisät yöt). Myös Grimmin veljekset merkitsivät yhden version muistiin. Satua ei kuitenkaan ollut vuoden 1857 painoksessa, joten se puuttuu uusimmasta Grimmin satujen suomennoksesta.

Aiheesta on tehty ainakin yksitoista elokuvasovitusta ja ooppera (César Cui, 1913), Nintendo-peli vuonna 1990 ja Crash Test Dummiesin albumi vuonna 2003. Saapasjalkakissan hahmo esiintyy myös Shrek-elokuvissa, ja niiden spinoff-elokuvassa.

Japanilaisen Toei Animationin maskotti on Saapasjalkakissa studion elokuvasta *Nagagutsu wo haita neko* (1969).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Perrault's Fairy Tales Gustave Dorén kuvittaman version näköispainos
György Konrád

**György Konrád** (; 2. huhtikuuta 1933 – 13. syyskuuta 2019) oli unkarilainen prosaisti ja esseisti. 

Konrád syntyi Debrecenissä ja opiskeli Budapestin yliopistossa. Hän oli kommunistihallinnon vastustaja ja osallistui vuonna 1956 Unkarin kansannousuun. Hän oli Kansainvälisen Penin puheenjohtaja ja johti myös Berliinissä Pariser Platzilla Akademie der Künsteä. 

Konrádille myönnettiin vuonna 2001 Aachenin kaupungin Karlspreis. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat *Vierailija*, *Pidot puutarhassa* ja *Kivikello*, joiden suomenkieliset käännökset julkaistiin Keltaisessa kirjastossa vuosina 1976, 1993 ja 1997. 

*Vierailija* kertoo sosiaalityöntekijästä, joka turhautuu ja uupuu työssään.

## Suomennetut teokset
* *Vierailija* (*A látogató* 1969); suom. Anna-Maija Raittila, Tammi 1976  (sid.),  (nid.) – 2. p. 2004, Tammi 
* *Häirikkö* (*A cinkos* 1983); käsikirjoituksesta suom. Anna-Maija Raittila, Librum 1982 
* *Pidot puutarhassa: romaani ja työpäiväkirja* (*Agenda 1: Kerti mulatság* 1989); suom. Taisto Nieminen, Tammi 1993 
* *Kivikello* (*Agenda 2: Kőóra*, 1994); suom. Taisto Nieminen, Tammi 1997 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* György Konrádin kotisivut
Bad Boys Are Here

__NOTOC__
**Bad Boys Are Here** on suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin neljäs kokoelmalevy. Se julkaistiin 22. helmikuuta 2006. Kokoelma on tupla-CD ja toistaiseksi yhtyeen kattavin kokoelma. Albumin kannen kuvat on ottanut valokuvataiteilija Juha Metso.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 23, ja pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa.

## Kappaleet

### CD 1
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#  (live)
#  (live)

### CD2
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Taisto-Bertil Orsmaa

**Taisto Tauno Bertil (Taisto-Bertil) Orsmaa** (19. lokakuuta 1941 Rovaniemi – 30. joulukuuta 2025 Tampere) oli suomalainen teatteriohjaaja, käsikirjoittaja ja dramaturgi. Lisäksi hän julkaisi teatterikritiikkejä.

## Opinnot ja ura

Orsmaa opiskeli kirjallisuutta Helsingin yliopistossa 1964–1975 ja väitteli tohtoriksi 1976. Hän oli ennen opintoja harkinnut lähtemistä opiskelemaan jazzia Yhdysvaltoihin, mutta draamakirjallisuuden opinnot veivät voiton. Orsmaa opiskeli 1965–1969 myös Suomen teatterikoulussa ohjaaja-dramaturgilinjalla.

Uransa aikana Orsmaa ohjasi satakunta teatteriesitystä ja lisäksi kuunnelmia ja joukon televisiotöitä. Kaksi tunnetuinta televisiosarjaa perustuvat Outi Pakkasen ja Pentti Kirstilän dekkareihin. Lisäksi Orsmaalla oli näyttelijänä sivurooli muun muassa Erkko Kivikosken elokuvassa *Kesyttömät veljekset* (1969).

Orsmaa oli yksi Ryhmäteatterin perustajista ja sen taiteellinen johtaja 1969−1972. Hän on toiminut teatterinjohtajana Turun kaupunginteatterissa (1981−1984) ja Vaasan kaupunginteatterissa (1976–1981 ja 1991–1997). Tampereen Työväen Teatteria Orsmaa luotsasi 1985–1986. Sittemmin hän toimi vapaana ohjaajana.

Orsmaalla oli samanaikaisesti toinen ura tutkijana ja opettajana. Hän toimi opettajana Helsingin yliopistossa 1969–1976 ja Turun yliopistossa teatterintutkimuksen linjalla muun muassa apulaisprofessorina sekä Teatterikorkeakoulun valo- ja äänisuunnittelun laitoksella lehtorina ja virkaa toimittavana professorina.

Kolmas ura Orsmaalle oli kirjoittaminen. Hän kirjoitti kuunnelmia, käsikirjoituksia, näytelmiä ja arvosteluja. Orsmaa arvosteli radio-, tv- ja teatteriesityksiä *Kansan Uutisiin*, *Ilta-Sanomiin* ja *Demariin*.

## Televisiosarjat

*1988 − *Katso naamion taa* (kolmiosainen tv-sarja, perustuu Outi Pakkasen samannimiseen romaaniin (1987)).
*1993 − *Jäähyväiset rakkaimmalle* (kolmiosainen tv-sarja, perustuu Pentti Kirstilän samannimiseen Hanhivaara-romaaniin (1977)).

## Palkintoja

*1975 − Pohjoismainen kuunnelmapalkinto
*1977 ja 1981 − Thalia-palkinto
*1985 − Kalevala-palkinto.

## Yksityiselämä

Taisto-Bertil Orsmaan ensimmäinen puoliso oli Leena Hämäläinen 1963–1968 ja toinen näyttelijä Riitta-Liisa Helminen vuodesta 1969 lähtien.

## Lähteet
* Erkki Jääskeläinen: "Pallo hallussa", ''TurunSanomat.fi'', 18.10.2001, tarkistettu 18.10.2008.
* Tampereen Työväen Teatterin historiasta, ''TTT-teatteri.fi'' , tarkistettu 18.10.2008.
* 

### Viitteet
Ihmisviha

**Ihmisviha** eli **misantropia** on yleisesti inhoa, epäluottamusta tai vihaa ihmislajia kohtaan. Termiä voidaan myös käyttää niistä, jotka itse pakenevat, tai eristäytyvät ihmisistä, edellä mainituista syistä. Sana tulee kreikan sanoista μίσος (*misos*, ’viha’) ja άνθρωπος (*anthrōpos*, ’ihminen’).

Misantropia on yleisesti väärin käsitetty, ymmärretty ja yksilöllistetty vihaksi ihmisiä kohtaan. Tämän takia termiin liittyy yleisesti paljon negatiivisia tunteita. Ääri-misantrooppi voi todellakin usein vihata ihmislajia, mutta se ei välttämättä tarkoita, että kyseinen ihminen olisi psykopaatti tai muuten epäterve ajatuksiltaan. Misantroopit voivat pitää normaaleja ihmissuhteita ihmisiin, mutta niitä on yleensä vain muutama ja pitkän välimatkan päässä. Tyypillisesti misantroopit ovat valikoivia keiden kanssa he ovat tekemisissä. Tämä tuo mukanaan myös vastenmielisyyden tunteen hallitsevaksi, koska heidän perspektiivinsä näyttää syrjäyttävän halveksunnan yhteiseksi häiriöksi ja heikkoudeksi muissa, ja joissain tapauksissa myös heissä itsessään. Misantropian vastakohta on filantropia, ihmisrakkaus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Philippsburg

**Philippsburg** on kaupunki Saksassa Baden-Württembergin osavaltiossa Karlsruhen piirikunnassa. Kesäkuun 2022 lopussa kaupungissa oli 13&nbsp;860 asukasta.

## Historia

Aikaisemmin Philippsburg tunnettiin nimellä Udenheim. Se kuului Speyerin ruhtinaspiispalle 1378 – 1718. Piispa Philipp Christoph von Sötern rakennutti Reinin varrelle Udenheimiin ison linnoituksen varustautuakseen tulevan konfliktin – kolmikymmenvuotinen sota – varalta. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1615 ja ne kestivät kahdeksan vuotta. Linnoitukselle annettiin piispan mukaan nimeksi Philippsburg.

Kolmikymmenvuotisen sodan aikana linnoitus vaihtoi omistajaa useaan kertaan, mutta lopuksi linnoitus jäi ranskalaisten haltuun.

Keisarilliset piirittivät Philippsburgin Ranskan-Hollannin sodan aikana 24. kesäkuuta 1676. Ranskan armeija, komentajana François Luxembourg, oli alivoimainen ja ei kyennyt auttamaan linnoitusta, joka antautui 11. syyskuuta.

Yhdeksänvuotinen sota alkoi 1688, kun ranskalaiset piirittivät Philippsburgia kahden kuukauden ajan. Heidän tavoitteenaan oli pakottaa keisari Leopold I hyväksymään Ranskan-Hollannin sodan päättänyt Regensburgin rauha pysyväksi rauhansopimukseksi. Vaikka Philippsburg lopulta antautuikin, ranskalaisten suunnitelma ei onnistunut, vaan sota laajeni ja kesti aina vuoteen 1697 asti. Sodan päätyttyä ranskalaiset luovuttivat linnoituksen jälleen saksalaisille.

Seuraavan kerran Philippsburg piiritettiin Puolan perimyssodan aikana 1734, kun James FitzJames Berwickin johtamat ranskalaiset piirittivät linnoituksen. Eugen Savoijilainen koetti vapauttaa piiritetyn linnoituksen, mutta epäonnistui.

Viimeisen kerran linnoitus piiritettiin ja vallattiin 1799 Ranskan vallankumoussotien aikana. Myöhemmin samana vuonna ranskalaiset hävittivät linnoituksen.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin verkkosivut
Ronald Weigel

**Ronald Weigel** (s. 8. elokuuta 1959 Hildburghausen, Itä-Saksa) on saksalainen entinen kilpakävelijä.

Weigel voitti vuoden 1983 Helsingin yleisurheilun MM-kilpailuissa 50 kilometrin kävelyn. Seuraavan vuoden olympiakisoihin hän ei voinut osallistua Itä-Saksan boikotin takia. Vuoden 1987 MM-kilpailuissa Weigel saavutti hopeaa 50 kilometrin kävelyssä. Vuotta myöhemmin hän vihdoin pääsi osallistumaan olympialaisiin ja saavutti hopeaa sekä 20 kilometrin että 50 kilometrin kävelyssä. Vuonna 1992 Barcelonan olympialaisissa Weigel saavutti vielä pronssia edustaen tällä kertaa yhdistynyttä Saksaa.

Ronald Weigel on ollut aktiiviuransa jälkeen Australian kävelymaajoukkeen valmentajana vuosina 1997-2004. Hän valmensi muun muassa Nathan Deakesia, vuoden 2004 olympiapronssimitalistia 20 kilometrin kävelyssä.

Ronald Weigel oli aktiiviuransa aikana 177 senttimetriä pitkä ja painoi 62 kilogrammaa.
## Ennätykset
* 20 000 metrin kävely: 1:19:18.3 (1990)
* 20 kilometrin kävely: 1:22:18 (1991)
* 50 kilometrin kävely: 3:38:17 (1986)

## Lähteet
*
Louis Simpson

**Louis Aston Marantz Simpson** (27. maaliskuuta 1923 – 14. syyskuuta 2012) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hän syntyi Jamaikalla skotlantilaistaustaisen lakimiesisän ja venäläisen äidin pojaksi.

Simpson muutti 17-vuotiaana Yhdysvaltoihin ja aloitti opintonsa Columbian yliopistossa. Hän on toisen maailmansodan veteraani ja lähti sodan jälkeen Pariisin yliopistoon. 

Simpsonin ensimmäinen kirja *The Arrivistes* julkaistiin vuonna 1949. Hän opetti paitsi Columbian yliopistossa, josta hän itse sai filosofian tohtorin arvon, myös Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä ja New Yorkin Stony Brookin yliopistossa. Hänelle myönnettiin vuonna 1964 Pulitzer-palkinto kokoelmasta *At the End of the Open Road*.

## Lähteet
Man – Be Careful!

__NOTOC__
**Man – Be Careful!** on SF-Bluesin studioalbumi, joka julkaistiin 9. toukokuuta 2007.

## Kappaleet
#  (Gustavson)
#  (Silvennoinen - Joe Vestich)
#  (Rick Derringer)
#  (Gustavson)
#  (Silvennoinen)
#  (Ahlqvist - Teppo Nuorva)
#  (Gustavson)
#  (Robbie Robertson)
#  (Ahlqvist - Nuorva)
#  (Johnny Mercer - Harold Arlen)
#  (Ahlqvist - Nuorva)
#  (Silvennoinen - Vestich)

Taru Cutler on auttanut Gustavsonin kappaleiden sanoitusten kääntämisessä englanniksi.

## Tekijät
* Heikki Silvennoinen – laulu, kitara, taustalaulu
* Pepe Ahlqvist – kitara, laulu, huuliharppu
* Eero Raittinen – laulu
* Jukka Gustavson – laulu, Hammond B 3, koskettimet	
* Janne Rajala – basso, taustalaulu	
* Jani Auvinen – rummut, lyömäsoittimet	

## Lähteet
Luolakahlaaja

**Luolakahlaaja** eli **rapukurmitsa** (*Dromas ardeola*) on mustavalkoinen, erikoinen kahlaaja. Se on oman sukunsa ja heimonsa (Dromadidae) ainoa laji.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 33-36 cm, josta nokkaa 5-6 cm, siipien kärkiväli 75-78 cm ja paino 248-325 g. Naaras on kookkaampi. Pääosin valkoinen höyhenpuku, jossa musta selkä ja mustat siipisulat. Koivet ovat pitkät, harmaat. Nokka on pään pituinen, tukeva, väriltään tummanharmaa. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

Luolakahlaaja on heimonsa ja sukunsa ainoa laji. Sen taksonominen asema on aina ollut epäselvä ja monet tutkijat sijoittaisivat sen ennemmin lokkeihin tai ruokkeihin.

## Esiintyminen
Yhtenäinen pesimäalue Persianlahden pohjoisrannikolla, erillispopulaatioita Intian valtameren rannikoilla ja saarilla sekä paikoin Somaliassa, Keniassa ja Tansaniassa. Maailman populaation koko on 60&nbsp;000–80&nbsp;000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Pääosin muuttolintu, joka talvehtii muun muassa Intiassa, Madagaskarilla ja Afrikan sekä Etelä-Aasian rannikoilla ja saarilla. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

## Elinympäristö
Valtamerien rannikot ja rannikon läheiset saaret. Vaatii vuorovesirantoja, ja viihtyy etenkin koralliriutoilla, mutarannoilla, laguuneissa ja suola-altailla. Pesimäaikana se elää hiekkaisilla riutoilla ja dyyneillä.

## Lisääntyminen
Luolakahlaajalla on kahlaajista poikkeava pesimätapa: se kaivaa pesäkolon tai -luolan hiekkamaahan, tai käyttää vanhaa koloa. Laji pesii suurissa yhdyskunnissa, joissa voi olla jopa 1500 paria. Munia on yleensä vain 1, joskus 2. Se on valkoinen ja linnun kokoon nähden suuri. Haudonta-aika ja sukupuolten rooli siinä on huonosti tutkittu, mutta ilmeisesti naaras hoitaa ainakin pääosan haudonnasta. Poikanen pysyy pesässä useita päiviä kuoriutumisen jälkeen ja emot tuovat sille ruokaa, mikä on myös poikkeuksellista kahlaajalle. Poikanen pysyy emojen seurassa usein seuraavaan kevääseen saakka, ja emot voivat ruokkia sitä syksyn ja talven mittaan.

## Ravinto
Pääasiallisena ravintona ovat ravut, joita meluisat parvet etsivät luodeveden aikaan mutarannoilta ympäri vuorokauden. Vahvalla nokallaan se rikoo ravun kuoren ja nielaisee pienet ravut kokonaisina. Isot ravut se pilkkoo pienemmiksi palasiksi. Syö myös muita äyriäisiä, nilviäisiä, matoja ja muita selkärangattomia.

## Lähteet
* Cramp, Stanley (päätoim.) 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. III. – Oxford University Press. Hong Kong. 

### Viitteet
Hugo Koblet

**Hugo Koblet** (21. maaliskuuta 1925 Zürich &ndash; 6. marraskuuta 1964 Uster) oli sveitsiläinen rata- ja maantiepyöräilijä, ensimmäinen ulkomaalainen Italian ympäriajon voittaja (1950). Hän voitti myös Ranskan ympäriajon (1951) sekä kolme kertaa Sveitsin ympäriajon, kahdesti Züri-Metzgeten ja kerran Tour de Romandien. Ratapyöräilyssä hän voitti kaksi Euroopan mestaruutta sekä kolme MM-mitalia.

Koblet kuoli auto-onnettomuudessa vain 39-vuotiaana marraskuussa 1964.

## Saavutuksia
### Ratapyöräily
*Ratapyöräilyn MM-kilpailut, takaa-ajo: 1947 pronssia, 1948 neljäs, 1951 hopeaa, 1954 hopeaa
*Ratapyöräilyn EM-kilpailut, pariajo (parina Armin von Buren): 1953 kultaa, 1954 kultaa
*Ratapyöräilyn Sveitsin mestaruuskilpailut, takaa-ajo: 1947&ndash;1954 kultaa

### Maantiepyöräily
*Italian ympäriajo:
**1950 kokonais- ja mäkikilpailun sekä etappien 6 ja 8 voitto
**1951 kokonaiskilpailussa kuudes ja etapin 19 voitto
**1952 kokonaiskilpailussa kahdeksas
**1953 kokonaiskilpailussa toinen ja etapin 8 voitto
**1954 kokonaiskilpailussa toinen sekä etappien 15 ja 21 voitto
**1955 kokonaiskilpailussa kymmenes ja etapin 21 voitto
*Ranskan ympäriajo:
**1951 kokonaiskilpailun sekä etappien 7, 11, 14, 16 ja 22 voitto
*Espanjan ympäriajo:
**1956 etapin 9 voitto
*Sveitsin ympäriajo:
**1947 etapin 1A voitto 
**1948 etapin 5 voitto 
**1950 kokonaiskilpailun sekä etappien 4A, 4B ja 6 voitto
**1951 kokonaiskilpailussa toinen sekä etappien 2B ja 7 voitto 
**1953 kokonaiskilpailun sekä etappien 3, 6 ja 8 voitto
**1955 kokonais- ja mäkikilpailun sekä etapin 2 voitto
*Tour de Romandie:
**1948 etapin 6 voitto 
**1949 etapin 4 voitto
**1950 kokonaiskilpailussa toinen 
**1951 kokonaiskilpailussa toinen
**1952 kokonaiskilpailussa toinen ja etapin 4 voitto
**1953 kokonaiskilpailun sekä etappien 1, 2 ja 3A voitto 
**1954 etapin 3 voitto
**1955 kokonaiskilpailussa toinen ja etapin 3B voitto
**1957 kokonaiskilpailussa kolmas
*Milano-Zürich: 
**1948 kokonaiskilpailussa toinen ja etapin 1 voitto 
*Rooma-Napoli-Rooma: 
**1953 etappien 2B ja 3 voitto
**1954 etapin 3 voitto
*Züri-Metzgete: 1951 neljäs, 1952 voitto, 1954 voitto
*Flanderin ympäriajo: 1955 toinen
*Pariisi-Roubaix: 1955 viides
*Grand Prix des Nations: 1951 voitto
*Critérium des As: 1951 voitto
*GP de Suisse: 1950 voitto, 1951 voitto, 1954 voitto
*Sassari-Cagliari: 1954 voitto
*Sveitsin maantiepyöräilymestaruuskilpailut: 1955 voitto

## Lähteet
* Hugo Koblet Memoire du cyclisme -sivustolla
Jimmie Vaughan

**Jimmie Lawrence Vaughan** (s. 20. maaliskuuta 1951 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen blueskitaristi ja -laulaja. Hän on Stevie Ray Vaughanin vanhempi veli. Jimmie Vaughan perusti lokakuussa 1974 yhdessä Kim Wilsonin kanssa Fabulous Thunderbirdsin.

Jimmie Vaughan oli mukana muun muassa Carlos Santanan soololevyllä Havana Moon vuodelta 1983.

## Aiheesta muualla
* Jimmie Vaughan (The Official Jimmie Vaughan Website)
* Jimmie Vaughan ja Fabulous Thunderbirds
*
Kuhmon Vieksin varhainen pulakapina

**Kuhmon Vieksin varhainen pulakapina** oli yhteenotto, joka tapahtui Kuhmossa Vieksiin kylässä keväällä 1869 virkavallan ja paikallisten asukkaiden välillä. 

Koko Kainuussa oli varsin huonot satovuodet 1867 - 1868 ja väki oli nälänhädässä. Kajaanin kihlakunnassa kuoli kolmena vuonna yhteensä yli 4&nbsp;900 henkeä, mikä on moninkertainen määrä tavanomaiseen verrattuna. Pieni osa maakunnan väestä ryhtyi jopa merirosvoukseen saadakseen hieman elantoa.

Kuhmon virkaa tekevä nimismies lähti suorittamaan verovelkojen vuoksi pakkohuutokauppaa muutamaan Vieksin taloon. Kylän epätoivoinen väki oli kokoontumut pirttiin, ja kun nimismies levitti asiakirjansa, heitti joku kyläläisistä sangon vettä papereille ja toinen kasvoille. Sen jälkeen kyläläiset yrittivät litistää herran pöydän ja seinän väliin, mutta tämä pääsi poliiseineen pakoon uhaten tuoda Oulusta sotaväen avukseen. Kyläläiset olivat sillä välin tervanneet karhuntaljan nimismiehen reessä.

Isäntää sakotettiin myöhemmin, mutta pakkohuutokauppa jäi suorittamatta.  

## Lähteet
*Aiheesta Hakasuon kyläyhdistyksen sivuilla 
* Heikkinen, Reijo – Lackman, Matti: Korpikansan kintereillä. Kainuun työväenliikkeen historia. Kajaani 1986.
Akis

**Akis** () oli kreikkalaisessa mytologiassa Panin ja Symaithiin poika, jota nereidi Galateia rakasti. Kyklooppi Polyfemos oli myös rakastunut Galateiaan saamatta kuitenkaan mitään vastakaikua rakkaudelleen; itse asiassa Galateia vihasi häntä. Mustasukkaisena Galateian Akiita kohtaan osoittamasta rakkaudesta Polyfemos päätti surmata kilpakosijansa. Akiin ollessa paimentamassa lampaitaan kykloppi heitti häntä valtavalla kivenlohkareella. Lohkareen alta pursuava veri muodosti Galateian avustuksella Akis-joen. Akis itse, joka oli nereidi–äitinsä puolelta sukua vesistöjen jumaluuksille, muuttui vastasyntyneen joen jumalaksi.

## Lähteet
Joensuun kirjallisuustapahtuma

**Joensuun kirjallisuustapahtuma** on vuodesta 2000 alkaen syys-lokakuussa järjestetty valtakunnallinen tapahtuma, jonka teema vaihtuu vuosittain. Viikonlopun mittaisen tapahtuman tilaisuudet ovat avoimia kaikille.

Tapahtuman järjestäjinä on joensuulaisia kulttuurihenkilöitä, joista ydinjoukon muodostavat professorit Seppo Knuuttila ja Yrjö Sepänmaa, kirjailija Tuula-Liina Varis ja koulutussihteeri Lisbe Svahn. Suunnitteluun osallistuvat Itä-Suomen yliopiston kulttuuritieteet ja Pohjois-Karjalan taidetoimikunta. Järjestelyt hoitaa Pohjois-Karjalan Kesäyliopisto. Tapahtumapaikkoina ovat olleet yliopisto, Joensuun Tiedepuisto, konservatorio, Pakkahuone, ravintola Sointula, Teatteriravintola ja Joensuun kaupunginteatteri.

## Tapahtumat
Vuonna 2007 teemana oli *Työ*. Teemaa käsiteltiin edellisvuosien kaavan mukaan: tiedeosuudessa puhuttiin teemasta esimerkiksi tieteen näkökulmasta, kirjallisuusosuudessa äänessä olivat kirjailijat ja taideosuudessa oli musiikkia, teatteria tai tanssia. Puhujina olivat muiden muassa työministeri Tarja Cronberg (vihr.), professori Kari Uusikylä, kirjailija Hannu Raittila,  kriitikko Kaisa Neimala, kirjailija Kari Levola, suomentaja ja filosofi Tuomas Nevanlinna, kirjailija Arja Tiainen, kirjailija Marja-Leena Tiainen ja professori Kaija Heikkinen.

Vuonna 2008 tapahtuman teemana oli *Jos kirjallisuudessa*. Päivillä puhuttiin muun muassa vaihtoehtoisista historiantulkinnoista, tulevaisuusskenaarioista, utopioista, dystopioista ja fantasiakirjallisuudesta. Puhujina olivat muun muassa Johanna Sinisalo, Kersti Juva, Risto Isomäki, Sirpa Kähkönen, Markku Into, Tero Niemi, Mari Mörö, Teuvo Peltoniemi ja Ilkka Pyysiäinen.

Vuoden 2010 tapahtuman aiheena oli *Minä kirjallisuudessa ja toisissa taiteissa*. Puhujina olivat muun muassa Leena Lander, Kari Hotakainen, Anja Erämaja, Markku Ojanen ja Katarina Eskola.

## Teemat

* 2000: Tosi
* 2001: Vieras
* 2002: Kaunis
* 2003: Nauru
* 2004: Rakas
* 2005: Kuolema
* 2006: Ei
* 2007: Työ
* 2008: Jos
* 2009: Sana
* 2010: Minä

* 2011: Lukija
* 2012: Tyhjä
* 2013: Jälki
* 2014: Intohimo
* 2015: Raha
* 2016: Rikos
* 2017: Sata
* 2018: Eläin
* 2019: Oho!
* 2020: –
* 2021: Lapsi
* 2022: Vesi

Lähde

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Joensuun kirjallisuustapahtuman verkkosivut
Xibet

**Xibet** (, sibe; , pinyin: xībó) ovat pääasiassa Koillis-Kiinassa ja Xinjiangin alueella elävä kansa. Xibet ovat yksi Kiinan 56 virallisesta etnisestä ryhmästä. Heitä asuu Liaoningin alueella, sekä Ilijoen varrella Xinjiangissa. Xiben kieli kuuluu tunguusikieliin ja on läheistä sukua mantšulle. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan xibejä asui Kiinassa yhteensä 190&nbsp;481. Xibet voidaan jakaa kahteen ryhmään asuinalueen, Xinjiangin ja Liaoningin mukaan.

## Historia

Xibet polveutuvat Liaoningin alueella asuneista metsästystä, keräilyä ja kalastusta harjoittaneista samalla xibe-nimellä tunnetusta kansasta, joka oletettavasti on asuttanut aluetta jo varhaisista ajoista lähtien. Xibet joutuivat mongolien valtaan 1200-luvulla ja edelleen mantšujen vallan alle 1500-luvun loppupuolella. Xibet alistanut mantšupäällikkö Nurhachi pakotti heidät siirtymään aikaisemmista elinkeinoistaan maanviljelyyn ja kiinteisiin asumuksiin. Mantšut pitivät xibejä veljeskansanaan ja heillä oli hyvien sotureiden maine. Mantšujen noustua valtaan Qing-dynastian myötä Kiinassa, xibejä palveli sotilaina ympäri Kiinaa aina Pekingistä Xinjiangiin. Tämän myötä xibejä muutti Lianoningin ulkopuolelle ja toisaalta taas han-kiinalaisia muutti alueelle. Tämän kehityksen myötä xibet omaksuivat han-kiinalaista kulttuuria. 1700-luvun puolivälissä Qing-dynastia siirsi noin 5&nbsp;000 xibesotilasta ja virkamiestä Xinjiangiin. Tästä joukosta polveutuvat alueen nykyiset xibet, jotka asuvat tuhansien kilometrien päässä muista xibeistä. Nykyisin alkuperäisellä alueellaan Lianonginissa asuvat xibet ovat omaksuneet enemmissä määrin han-kiinalaista kulttuuria, kun taas Xinjiangin xibet ovat konservatiivisempia.

## Kulttuuri
Xibejen kaksi ryhmää eroavat elintavoiltaan jonkin verran toisistaan. Xinjiangin xibet asuvat sadan tai parinsadan asukkaan kylissä, kasvattaen esimerkiksi vehnää, riisiä, puuvillaa, hedelmiä ja kasviksia. Lisäksi he harjoittavat metsästystä, joka on ollut osittain mahdollista heidän eristäytyneen sijaintinsa takia. Liaoningin xibet asuvat suuremmissa asutuskeskuksissa, eikä metsästystä enää harjoiteta. Kaiken kaikkiaan heidän elinkeinonsa ovat melko samanlaisia Kiinan valtaväestön kanssa.

Perinteistä uskoa harjoitetaan samoin nimenomaan Xinjiangin xibejen keskuudessa, kun taas Liaoningissa se on käytännössä kadonnut. Liaoningin xibet ovat taoisteja, buddhalaisia tai he harjoittavat kiinalaista kansanuskoa. Xibejen perinteiseen uskoon kuuluu useita eri jumaluuksia, kuten kotirauhasta vastaava *Xilimama* ja karjaa suojellut *Hairkan*. Aikanaan myös esimerkiksi isorokosta vastanneella jumaluudella oli merkittävä asema, joka sittemmin on heikentynyt tehokkaan rokotusohjelman takia.

## Lähteet
Modena (Formula 1 -talli)

**Modena** on entinen italialainen Formula 1 -talli, joka kilpaili F1-sarjassa vuonna . Talli tunnettiin myös nimillä **Lambo** ja **Lamborghini**.

## Historia Formula 1-sarjassa
### Tallina
#### 1991
Modena osallistui kaudella  kaikkiin 16 Grand Prix’hin, mutta vain kuudesti tallin auto nähtiin lähtöruudukossa. Modenan moottoritoimittajana toimi sen ainoalla kaudellaan italialainen Lamborghini, jonka tehdastallina Modena toimi. Tämän vuoksi talli tunnetaankin myös nimillä **Lambo** ja **Lamborghini**. Tallin kuljettajiksi palkattiin italialainen Nicola Larini ja belgialainen Eric van de Poele. Mauro Baldi toimi tallin testikuljettajana ennen kauden 1991 alkua, mutta häntä ei palkattu tallin kilpakuljettajaksi kauden alkaessa.

Tallin historian paras sijoitus tuli heti sen debyyttikilpailussa, Yhdysvaltain GP:ssa, kun Nicola Larini ajoi seitsemänneksi. 

### Tallista takaisin moottoritoimittajaksi
Kauden 1991 päätteeksi talli oli ajautunut taloudellisiin vaikeuksiin, eikä sitä nähty F1:ssä seuraavalla kaudella. Tallin lopettamisesta huolimatta Lamborghini toimi vielä moottoritoimittajana, toimittaen moottorit Venturi-Larroussen ja Minardin F1-talleille kaudella 1992.

Kautena 1993 Lamborghini toimitti moottorit Larrousselle.

Kaudelle 1994 Lamborghini yritti tehdä sopimusta McLarenin kanssa ja tallin kuljettajat Ayrton Senna ja Mika Häkkinen jopa testasivat Lamborghinin moottorilla varustettua McLarenia. Sopimusta ei kuitenkaan tehty ja McLaren hankki moottorinsa Peugeotilta. Lamborghini jätti Formula Ykköset 1994.


## Tulokset kilpailuittain

## Lähteet
Tappajahain kosto

**Tappajahain kosto** (*Jaws: The Revenge*) on vuonna  1987 valmistunut, *[[Tappajahai (elokuva)|Tappajahai]]*-elokuvasarjan neljäs ja viimeinen osa. Elokuvan on ohjannut Joseph Sargent.

## Juoni

Ellen Brody elää rauhassa Amityn saarella poikansa Seanin kanssa. Rauha särkyy, kun Sean kuolee. Ellen on surullinen ja levoton. Ellenin vanhempi poika Michael on meritieteilijä, joka tovereineen tutkii simpukoita. Myöhemmin hai yllättää Michaelin ystävän Jaken, ja paljastuu, että Seanin tappoi suuri valkohai. Ellen lähtee hain perään tappaakseen sen.

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 *Tappajahain kosto* saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.

## Lähteet
Gustaf von Paykull

**Gustaf von Paykull**, myös **Paijkull**, (21. elokuuta 1757 Tukholma – 28. tammikuuta 1826) oli ruotsalainen lintutieteilijä, entomologi, kirjailija, hovimarsalkka ja vapaaherra.

Paykull toimi virkamiehenä ulkoasiainministeriössä. Hän teki 1802 entomologisen tutkimusmatkan, joka ulottui Välimerenmaihin saakka. Hän keräsi itselleen lintu- ja hyönteiskokoelman, joka oli aikanaan suurin yksityiskokoelma Pohjoismaissa. Hän lahjoitti kokoelman  Ruotsin tiedeakatemialle. Paykull oli myös kaunokirjailija. Hän kirjoitti runoja, teki runokäännöksiä ja kirjoitti muutamia näytelmiä, joista runomittainen komedia *Ordensvurmen* (1785) on varsinkin ajankuvauksena huomattava.

Paykull oli Tukholman luonnonhistoriallisen kansallismuseon perustaja ja Kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen. Hänen luonnontieteellinen kokoelmansa käsitti 8&nbsp;600 preparoitua hyönteistä, 1&nbsp;362 täytettyä lintua, kaloja ja nisäkkäitä. 24. maaliskuuta 1819 kuningas Karl XIV Johan otti vastaan Paykullin kokoelman lahjana. Tiedeakatemian tiloista löytyi kokoelmalle huoneisto, ja niin oli museo perustettu.

Paykull nimesi luolakahlaajan vuonna 1805.

## Teoksia
* *Domald* (1783)
* *Ordensvurmen* (1785)
* *Monographia Histeroidum*. Upsaliae (1811)
* *Fauna Suecica. Insecta, Coleoptera*. Upsala (I-III) (1798, 1799, 1800)
* *Monographia Staphylinorum* (1789)
* *Monograpliia Caraborum Sueeiæ* (1790)
* ''Monographia Curculionum’, (1792)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gustaf Paykull, von Svenskt biografiskt lexikon
Isot kissat

**Isot kissat** (Pantherinae) on kissaeläimien alaheimo, johon kuuluvat suvut *[[Suurkissat|Panthera]]* ja *[[Puuleopardit|Neofelis]]*.

## Lajit
* Suku *[[Suurkissat|Panthera]]* – suurkissat
** leijona (*Panthera leo*)
** jaguaari (*Panthera onca*)
** leopardi (*Panthera pardus*)
** tiikeri (*Panthera tigris*)
**lumileopardi (*Panthera uncia*)
* Suku *[[Puuleopardit|Neofelis]]* – puuleopardit
** puuleopardi (*Neofelis nebulosa*)
** borneonpuuleopardi (*Neofelis diardi*)
**

## Lähteet
Göran Tunström

**Göran Tunström** (14. toukokuuta 1937 Karlstad, Ruotsi – 5. helmikuuta 2000) oli ruotsalainen kirjailija.

Tunströmin tunnetuimpia teoksia on *Jouluoratorio*, jonka ruotsinkielinen alkuteos ilmestyi 1983. Siitä on tehty myös elokuva. 

Tunström osallistui Oslon kansainväliselle runofestivaalille 1980-luvulla. Hän oli vuodesta 1964 naimisissa taiteilija Lena Cronqvistin (1938–2025) kanssa. Hän oli muun muassa muusikko Leonard Cohenin pitkäaikainen ystävä. Tunström kuoli pitkäaikaiseen sairauteen Tukholmassa 62-vuotiaana.

Tunströmin romaanit *Jouluoratorio* ja *Prästungen* valittiin vuonna 2009 mukaan kirjaan *Tusen svenska klassiker*, johon on koottu tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.

## Palkinnot ja tunnustukset
* Aniarapriset 1987
* August-palkinto: 1998
* BMF-plaketten 1976, 1983, 1986
* De Nios stora pris 1992
* Litteraturfrämjandets stora romanpris 1984
* Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinto 1984
* Stiftelsen Selma Lagerlöfs litteraturpris 1987

## Suomennetut teokset
* *Jouluoratorio* (*Juloratoriet*), suom. Arto Häilä, Jyväskylä: Gummerus 1984 
* *Talvimatka Intiaan* (*Indien - en vinterresa*), suom. Arto Häilä, Jyväskylä: Gummerus 1986 
**Varas* (*Tjuven *), suom. Arto Häilä, runot suom. Ilpo Tiihonen, Jyväskylä: Gummerus 1987 
* *Erämaakirje* (*Ökenbrevet*), suom. Liimi Kyrki, Helsinki: Kirjapaja 1992 
* *Todellinen elämä* (*Det sanna livet*), suom. Arto Häilä, Jyväskylä, Helsinki: Gummerus 1993 
* *Kimmellys* (*Skimmer*), suom. 1997 Arto Häilä, Jyväskylä, Helsinki: Gummerus 
* *Kuuvieras* (*Berömda män som varit i Sunne*), suom. Arto Häilä, Jyväskylä, Helsinki: Gummerus 1999 
;Kuunnelma
* *Höperö* (*Stollen*), suom. Aila Meriluoto. Yleisradio 1984
; Runot
Antologiassa *Ny lyrik = Uutta lyriikkaa* Helsinki: Kirjailijakeskus 1984  
* Varm är döden i mina händer : Lämmin on kuolema käsissäni
* Nu gröskar kullarna kring Florens : Nyt viheriöivät kukkulat Firenzen ympärillä

## Lähteet
Sahelinpaksujalka

**Sahelinpaksujalka** (*Burhinus senegalensis*) on afrikkalainen kahlaaja. Lajin nimesi ja kuvaili William Swainson Senegalista 1837.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 32–38&nbsp;cm ja siipien kärkiväli 75–80&nbsp;cm. Suuresti paksujalan näköinen tukevatekoinen kahlaaja. Eroaa paksujalasta harmaamman höyhenpuvun, pääosin mustan nokan ja naaman tummempien juovien parusteella. Sukupuolet ovat samannäköisiä.

## Esiintyminen
Laikuttainen esiintymisalue kattaa Saharan eteläpuolisen alueen Afrikasta eli lähinnä Sahelin sekä Egyptissä Niilin laakson. Maailman populaatio on kooltaan 20&nbsp;000–50&nbsp;000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Paikkalintu, joka sadekausien välissä voi siirtyillä lyhyitä matkoja. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

## Elinympäristö
Monenlaiset kuivat avomaat ja harvat metsät, pensaikot, jopa puutarhat. Suosii veden läheisyyttä, toisin kuin paksujalka.

## Lisääntyminen
Pesä on tavallisesti avoimesti maassa tai kalliolla, joskus rakennuksen katolla. Munia on 2. Molemmat puolisot hautovat. Poikaset viipyvät pesässä pari-kolme päivää ja etsivät sitten itse ruokansa.

## Ravinto
Pääasiassa hyönteiset ja äyriäiset, myös nilviäiset, lierot, sammakot ja pikkunisäkkäät.

## Lähteet
* Cramp, Stanley (päätoim.) 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. III. – Oxford University Press. Hong Kong. 
* Kuva

### Viitteet
Suomen Psykologiliitto

**Suomen Psykologiliitto** on ammattijärjestö, johon kuuluu noin 90 prosenttia maassa toimivista psykologeista. Liittoon kuuluu noin 8 500 jäsentä. Suomen Psykologiliitto on perustettu vuonna 1957. Psykologiliitto edistää jäsentensä palkka- ja ammatillisia etuja sekä työllisyyttä. Liitto pyrkii myös vaikuttamaan psykologeja koskevaan yhteiskunnalliseen päätöksentekoon ja lainsäädäntöön. Liiton puheenjohtajana toimii Jari Lipsanen (2021 -). Hänen edeltäjiään olivat Annarilla Ahtola (2016–2021) ja Tuomo Tikkanen (1994–2015).

Liittovaltuuston puheenjohtaja on Sami Eloranta. Liitto kuuluu Akavaan.

Suomen psykologiliitto kuuluu kansallisena jäsenjärjestönä noin 300&nbsp;000 psykologin suuruiseen Euroopan psykologiliittojen federaatioon (EFPA). EFPA on luonut muun muassa standardisoitun EuroPsy-pätevyysjärjestelmän psykologien ammattipätevyyden osoittamiseksi toisessa maassa.  

## Lähteet
Marina Solodkin

**Marina Solodkin** (, 31. toukokuuta 1952 – 16. maaliskuuta 2013 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläissyntyinen israelilainen Kadima-puoluetta edustava poliitikko. Hän väitteli tohtoriksi taloushistoriasta Moskovan valtiollisesta yliopistosta.

Solodkin muutti Israeliin 1990-luvun alussa. Hänet valittiin knessetiin ensimmäisen kerran 1996 Natan Štšaranskin johtaman Israel BaAliya -puolueen edustajana. Hän oli maahanmuuttoministeri 1999–2000 ja vuodesta 2005 kuolemaansa asti. 2006 hän siirtyi Kadimaan.

Solodkin kuoli maaliskuussa 2013 sydänkohtaukseen hotellissa Riiassa, missä hän oli osallistumassa fasismin vastaiseen konferenssiin. Hän oli kuollessaan 60-vuotias.

## Lähteet