open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kemianteollisuus (järjestö)

**Kemianteollisuus ry** (, ) on kemianteollisuuden ja sen lähialojen elinkeino- ja työmarkkinapoliittinen toimialajärjestö, jonka tehtävänä on edistää sen jäsenten kilpailukykyä ja toimintaedellytyksiä ja jäsenten ja sidosryhmien välistä yhteistyötä. Kemianteollisuus ry kattaa kemian perusteollisuuden ja kemian tuoteteollisuuden eri toimialat, ja se on Elinkeinoelämän keskusliiton jäsenjärjestö. Kemianteollisuus ry:n toimisto sijaitsee Helsingissä osoitteessa Eteläranta 10.

## Toiminta
Kemianteollisuus ry:n tehtävänä on toimialan kilpailukyvyn ja toimintaedellytysten edistäminen. Kemianteollisuus ry tekee laaja-alaista vaikuttamistyötä Suomessa ja EU-tasolla edistääkseen yritysten toimintamahdollisuuksia. Lue lisää Kemianteollisuus ry:n vaikuttamistyöstä täältä.  

Kemianteollisuus ry:n toimitusjohtaja on ollut vuodesta 2018 Mika Aalto ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 2025 Liisa Hurme, Orionin toimitusjohtaja.

Kemianteollisuus on Suomen toiseksi suurin vientiala viennin arvolla mitattuna, ja sen osuus koko Suomen teollisuustuotannosta ja teollisuuden tavaraviennistä on noin viidennes. Vuonna 2024 vientiosuus oli 21 %. Kemianteollisuus työllistää Suomessa suoraan noin 34 600 henkilöä.

Kemianteollisuus ry on perustettu vuonna 1992, kun Kemian Keskusliitto ja Kemianteollisuuden työnantajaliitto yhdistyivät. Kemian Keskusliitto perustettiin vuonna 1943.

## Tilastoja
Kemianteollisuus Suomessa (2024):
* **Viennin arvo**: Noin 14,9 miljardia euroa
* **Työllistää Suomessa suoraan**: Noin 34 600 henkilöä
* **Liikevaihto**: Noin 27 miljardia euroa
* **Suurimmat vientimaat**: Ruotsi ja Yhdysvallat
* **Suurimmat tuontimaat**: Ruotsi ja Saksa

## Jäsen- ja yhteistyöjärjestöt
* Akkuteollisuus ry
* Kasvinsuojeluteollisuus ry 
* Kenkä- ja Nahkateollisuus ry
* Kultaseppien työnantajaliitto ry
*Kosmetiikka- ja hygieniateollisuus ry
* Kumiteollisuus ry
* Lasikeraaminen teollisuus LT ry 
* Lääketeollisuus ry
* Muoviteollisuus ry
* Suomen Bioteollisuus ry
* Veneteollisuuden työnantajat ry
* Väriteollisuusyhdistys ry
* Kierrätysteollisuus ry
* Öljytuote ry
Lähde
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kemianteollisuus ry:n kotisivut
Eva Vrabcová-Nývltová

**Eva Vrabcová-Nývltová** (s. 6. helmikuuta 1986 Trutnov) on tšekkiläinen kestävyysjuoksija ja aiempi maastohiihtäjä.

## Maastohiihto
Hiihdon nuorten MM-kilpailuissa Strynissä vuonna 2004 Vrabcová-Nývltová oli mukana Tšekin hopeaa saavuttaneessa viestijoukkueessa. Kranjissa vuonna 2006 Vrabcová-Nývltová saavutti hopeaa 5 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja pronssia 10 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Vrabcová-Nývltová on osallistunut kuusiin aikuisten MM-kilpailuihin. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2005, Sapporon MM-kilpailuissa 2007 sekä Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän ei sijoittunut 30 parhaan joukkoon. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 29:s ja parisprintissä 12:s Ivana Janečkován kanssa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 26:s, parisprintissä 14:s Petra Novákován kanssa ja Tšekin viestijoukkueen mukana 12:s. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli 30 kilometrin perinteisen kilpailussa yhdeksäs, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa kymmenes ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 23:s.

Vrabcová-Nývltová on osallistunut kolmiin talviolympialaisiin. Torinossa 2006 hän ei sijoittunut 40 parhaan joukkoon käymissään kilpailuissa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli Tšekin viestijoukkueen mukana 12:s ja perinteisen hiihtotavan sprintissä 33:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa viidenneksi, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 11:nneksi, 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 21:nneksi ja viestissä kymmenenneksi.

Maastohiihdon maailmancupissa Vrabcová-Nývltová kilpaili ensimmäisen kerran Nové Městossa tammikuussa 2005 sijoittuen 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 54:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2010 sijoituttuaan Tour de Skin kokonaiskilpailussa sijalle 22. Seuraavana vuonna hän sijoittui Tour de Skissä 19:nneksi, ja vuonna 2012 18:nneksi. Hän oli Tour de Skillä 2014 kahdeksas ja 2015 kuudes, mikä on hänen paras sijoituksensa maailmancupin osakilpailussa. Yksittäisessä Tour de Skihin kuuluneessa kilpailussa hän on ollut niin ikään parhaimmillaan kuudes. Erillisissä maailmancupin kilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan seitsemäs Oslon 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa maaliskuussa 2014. Vrabcová-Nývltová lopetti uransa maastohiihtohiihtäjänä vuonna 2015, mutta kilpaili vielä yhdessä Alpen Cupin osakilpailussa helmikuussa 2017.

## Kestävyysjuoksu
Nykyään Vrabcová-Nývltová kilpailee kestävyysjuoksussa. Amsterdamin EM-kisoissa 2016 hän sijoittui puolimaratonilla kahdeksanneksi ja Rion olympialaisissa maratonilla 26:nneksi. Maastojuoksun EM-kilpailuissa 2016 hän oli viidestoista. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui maratonilla 14:nneksi. Berliinin EM-kisoissa 2018 hän saavutti maratonilla pronssia Tšekin ennätysajalla 2.26.31. 

Hän juoksi puolimaratonin Tšekin ennätyksen 1.11.01 huhtikuussa 2018 Prahassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Eva Vrabcová-Nývltován kotisivut
Tapani Hyvönen

**Tapani Hyvönen** (s. 6. kesäkuuta 1947 Sotkamo) on suomalainen muotoilija ja turkulaisen ED-Design-muotoilutoimiston toimitusjohtaja.

Tapani Hyvönen opiskeli teollista muotoilua Teknillisessä korkeakoulussa, josta valmistui 1974. Kahta vuotta myöhemmin hän perusti oman Destem-muotoilutoimistonsa, joka 1990 fuusioitui Ergonomia Designin kanssa ja syntyi ED-Design, nykyisin yksi suurimmista muotoilutoimistoista Pohjoismaissa.

Hyvönen on toteuttanut muotoiluprojekteja etenkin suomalaiselle elektroniikkateollisuudelle. Hänet palkittiin valtion taideteollisuuspalkinnolla 1984 ja valittiin Vuoden teolliseksi muotoilijaksi 1991. Pro Finnish Design -palkinnon hän sai 1992.

Tapani Hyvönen toimi kansainvälisen muotoilujärjestön Icsidin hallituksessa 1999–2003 ja uudelleen vuodesta 2009. Ornamon puheenjohtaja hän oli 2010–2012. Suomalaisten muotoilukilpailujen ja -palkintojen lisäksi Hyvönen on toiminut tuomariston jäsenenä muotoilukilpailuissa Itävallassa, Saksassa, Intiassa, Japanissa, Singaporessa ja Hongkongissa.

## Lähteet
Aviva

**Aviva** on brittiläinen monikansallinen vakuutusyhtiö, joka perustettiin kahden yhtiön fuusiossa vuonna 2000. Nykyisen nimensä yhtiö sai kaksi vuotta myöhemmin.

Avivan päämaja sijaitsee Lontoossa, Englannissa. Yhtiö on maailman kuudenneksi suurin vakuutusyhtiö, ja sillä on noin 43 miljoonaa asiakasta 21 eri maassa. Vuoden 2011 lopussa Aviva työllisti maailmanlaajuisesti yhteensä 40 800 ihmistä.
Tatjana Stiffler

**Tatjana Stiffler** (s. 10. marraskuuta 1988) on sveitsiläinen maastohiihtäjä.

Maastohiihdon maailmancupissa Stiffler kilpaili ensimmäisen kerran Otepäässä tammikuussa 2012 sijoittuen perinteisen hiihtotavan sprintissä 30:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa 22:nneksi Planican vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2016.

## Lähteet
Britt Ingunn Nydal

**Britt Ingunn Nydal** (s. 10. marraskuuta 1989) on norjalainen maastohiihtäjä ja suunnistaja.

Nydal saavutti hopeaa suunnistuksen nuorten MM-kilpailujen keskimatkalla vuonna 2009. Norjan viestijoukkueen mukana hän saavutti myös hopeaa.

Maastohiihdossa Nydal saavutti Otepäässä järjestetyissä alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 hopeaa sekä perinteisen hiihtotavan sprintissä että 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Maastohiihdon maailmancupissa Nydal kilpaili ensimmäisen kerran Drammenissa maaliskuussa 2008 sijoittuen perinteisen hiihtotavan sprintissä 54:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti helmikuussa 2011 oltuaan Drammenin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 29:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa 25:nneksi La Clusaz'n perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa tammikuussa 2013.

## Lähteet
The Marshall Mathers LP 2

**The Marshall Mathers LP 2** on amerikkalaisen rap-artistin Eminemin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 5. marraskuuta 2013. Albumi on jatkoa vuonna 2000 julkaistulle ''The Marshall Mathers LP:lle''. Eminem toi albumillaan uudelleen esiin alter egoaan Slim Shadya, joka oli vahvasti näkyvillä hänen ensimmäisillä albumeillaan. Levyn tärkeimmät tuottajat ovat jo aiemmin Eminemin levyjä tuottaneet Rick Rubin, Dr. Dre, No I.D. ja S1. *The Marshall Mathers LP 2* oli vuoden 2013 toiseksi myydyin albumi, ja albumia on myyty yli 4 200 000 kappaletta.

## Singlet
Levyltä on julkaistu neljä singleä. Ensimmäiseksi julkaistiin elokuussa 2013 "Berzerk". Berzerk on ollut singleistä menestynein. Se nousi kolmannelle sijalle yhdysvaltalaisella Billboard Hot 100 listalla. Suomessa se oli parhaimmillaan latauslistan kahdestoista. Berzerkin musiikkivideolla esiintyvät cameorooleissa Kendrick Lamar, Kid Rock, Slaughterhouse, Mr. Porter, Yelawolf, Rick Rubin ja Paul Rosenberg.

Levyn toinen single on "Survival" (mukana Liz Rodrigues). Se soi *[[Call of Duty: Ghosts]]* -esittelyvideolla elokuussa ja julkaistiin singlenä 8. lokakuuta 2013. Kolmas single "Rap God" julkaistiin 14. lokakuuta 2013.

Levyn neljäs single on 28. lokakuuta julkaistu "The Monster", jossa on mukana myös pop-laulaja Rihanna. "The Monster" oli Suomessa latauslistan sijalla 15.

## Kappaleet

## Arvostelut
* Metacritic: 72/100
* AllMusic: 
* Entertainment Weekly: C+
* Rolling Stone: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Eminemin kotisivut
Elisa Kirvesniemi

**Elisa Aino Johanna Kirvesniemi** (s. 18. joulukuuta 1985 Rautjärvi) on suomalainen seitsenottelija. Hän on edustanut vuoteen 2012 asti Simpeleen Urheilijoita, vuosina 2013–2015 Helsingin Kisa-Veikkoja ja sen jälkeen Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Kirvesniemi on saavuttanut Kalevan kisoissa seitsenottelun hopeaa vuonna 2006. Lisäksi hän on voittanut sisäradoilla viisiottelussa SM-hopeaa 2016 ja SM-pronssia vuonna 2008.

Talvella 2008 Kirvesniemi sairastui vakavasti bakteerin aiheuttamaan verisairauteen. Hän joutui olemaan pois kilparadoilta yli kaksi vuotta ja teki paluun jälleen toukokuussa 2011. Kirvesniemi joutui jättämään kilparadat uudelleen kesällä 2012. Hän ei kilpaillut yli kolmeen vuoteen, kunnes teki paluun sijoittumalla hopealle moniotteluiden SM-hallikisoissa maaliskuussa 2016.

Elisa Kirvesniemen vanhemmat ovat entiset huippuhiihtäjät Harri ja Marja-Liisa Kirvesniemi. Hänen sisarensa on hiihtäjä Anita Kirvesniemi. Kirvesniemen serkkuja ovat kuvataiteilija-näyttelijä ja entinen yleisurheilija Manuela Bosco sekä entinen pikajuoksija Carla Bosco.

Elisa Kirvesniemi elää nykyisin parisuhteessa Kalle Harmaalan kanssa ja heillä on syyskuussa 2020 syntyneet kaksoset.

## Lähteet
Pauliina Aalto (kiekonheittäjä)

**Pauliina Tuulikki Aalto** (s. 22. lokakuuta 1980 Uusikaupunki) on suomalainen kiekonheittäjä. Hän edustaa Uudenkaupungin Kenttäkarhuja ja hänen valmentajinaan toimivat Raimo Mäkinen ja Janne Alin. Vuosina 1995–2022 hän edusti Raision Kuulaa.

Kalevan kisoihin Aalto osallistui ensimmäisen kerran vuonna 1996. Mitaleilla hän on ollut kahdesti, hopealla vuosina 2005 ja 2025, ja kahdeksan parhaan joukkoon hän on sijoittunut vuoteen 2025 mennessä kaikkiaan 19 kertaa. Suomi–Ruotsi-maaotteluun hän osallistui ensimmäisen kerran 44-vuotiaana vuonna 2025.

Ennätyksekseen Aalto on heittänyt ulkona 52,86 metriä vuonna 2011 ja hallissa 48,04 metriä vuonna 2004.

## Lähteet
Sienten biologia

**Sienten biologia** on vuonna 2013 ilmestynyt Gaudeamuksen julkaisema sieniä käsittelevä yleisteos, ensimmäinen suomenkielinen sienitieteen perusteos. Sen ovat toimittaneet Sari Timonen ja Jari Valkonen, ja kirjoittajina on suomalaisia asiantuntijoita. Kirjasta on julkaistu toinen, uudistettu laitos vuonna 2018.

## Sisältö
Teos on tarkoitettu opiskelijoille, tutkijoille, biologian opettajille ja sienten harrastajille. Teoksessa käydään läpi perusasiat sienten monimuotoisuudesta, aineenvaihdunnasta, genetiikasta, toimintatavoista, ympäristövaikutuksista ja hyötykäytöstä. Ruokasienten ohella teoksessa esitellään esimerkiksi tauteja aiheuttavia sieniä, hajottajasieniä sekä hiivat ja homeet. Suomenkielisen sanaston lisäksi teoksessa on sienilajien taksonominen taulukko.

Kirjan toimittaja Sari Timonen on kertonut, että esimerkiksi sana *[[Neocallimastigomycota]]* saattoi karkottaa opiskelijoita, mutta nyt sillekin on selväkielinen vastine *pötsisieni*. Sanastoa on ollut laatimassa 40 asiantuntijaa, jotka ovat jokseenkin yksimielisiä, eikä sanojen merkitysten tulkinta siten enää jää hämäräksi. Sanasto on liitetty myös kansalliseen tieteen termipankkiin, joka on vapaasti käytettävissä internetissä. Timonen korostaa, että kirja ei ole sienten tunnistusopas eikä se sisällä ruokareseptejä mutta se tarjoaa tietoa pyykinpesuun, kasvien kasvatukseen ja kivihiiliesiintymien syntymiseen.

## Tekijät
Kirjan toimittajista Sari Timonen on mikrobiekologian dosentti, ja hän toimii Helsingin yliopistossa mikrobiologian yliopistonlehtorina. Hän tutkinut sienijuuria 20 vuotta. Jari Valkonen on Helsingin yliopiston kasvitautiopin professori.

## Lähteet
Tatu Pussila

**Tatu Petteri Pussila** (s. 25. toukokuuta 1982 Helsinki) on suomalainen kymmenottelija. Hän edustaa Oulun Pyrintöä ja hänen valmentajanaan toimii Ossi Helander. Kalevan kisoista Pussila on saavuttanut kymmenottelun hopeaa vuonna 2005. Lisäksi hän on saavuttanut sisäratojen SM-kilpailuissa kultaa 60 metrin aitajuoksussa vuonna 2002, hopeaa pituudessa vuonna 2005 ja hopeaa seitsenottelussa vuonna 2005. Hän oli mukana myös alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa Grossetossa vuonna 2001, mutta joutui keskeyttämään ottelunsa toisena kilpailupäivänä. Pussila on valmistunut diplomi-insinööriksi Oulun yliopistossa.

## Lähteet
Pete Maravich

**Peter Press ”Pete” Maravich** (22. kesäkuuta 1947 – 5. tammikuuta 1988) oli yhdysvaltalainen koripalloilija.

Maravich valittiin vuonna 1987 koripallon Hall of Fameen. Häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen lahjakkaimmista hyökkäyspään pelaajista ja yhtenä historian taitavammista pallonkäsittelijöistä.

Maravich kuoli äkisti sydänvikaan vuonna 1988 pelatessaan koripalloa paikallisen kirkon salilla Pasadenassa, Kaliforniassa.

## Lähteet
Pohjoismaiden neuvoston musiikkipalkinto

**Pohjoismaiden neuvoston musiikkipalkinto** on vuonna 1965 perustettu luovan ja esittävän säveltaiteen palkinto, jonka myöntää Pohjoismaiden neuvosto vuosittaisessa istunnossaan.

Alun perin palkinto jaettiin joka kolmas vuosi pohjoismaiselle säveltäjälle. Vuodesta 1990 se on jaettu vuosittain, joka toinen vuosi jollekin elossa olevan säveltäjän teokselle (luova säveltaide) ja joka toinen vuosi esiintyjälle tai esiintyjäryhmälle (esittävä säveltaide). Ahvenanmaa, Färsaaret ja Grönlanti ovat voineet asettaa omia ehdokkaitaan vuodesta 1997. 

Palkintosumma on 350&nbsp;000 Tanskan kruunua (noin 47&nbsp;000 euroa). 

## Palkitut

Lähde

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Peter Pocklington

**Peter Hugh Pocklington** (s. 18. marraskuuta 1941 Regina, Saskatchewan) on kanadalainen liikemies.

Pocklington muistetaan parhaiten NHL-jääkiekkojoukkue Edmonton Oilersin omistajana vuosina 1975–1998. Hänen aikakaudellaan seura voitti Stanley Cupin viidesti, ja joukkueessa pelasi Wayne Gretzkyn, Jari Kurrin ja Mark Messierin kaltaisia supertähtiä. Yksi Pocklingtonin kiistellyimmistä päätöksistä oli myydä lajin kirkkain tähti Gretzky Los Angeles Kingsiin elokuussa 1988.

## Lähteet
Marko Siurua

**Marko Tapio Siurua** (s. 24. joulukuuta 1977 Haukipudas) on suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edustaa Oulun Pyrintöä ja hänen valmentajanaan toimivat Matti Suorsa ja Pentti Kuukasjärvi. Kalevan kisoista Siurua on saavuttanut kaksi kolmiloikan pronssia, vuosina 2000 ja 2004.

## Lähteet
Kristiina Ihamuotila

**Kristiina Ihamuotila** (o.s. **Malmivuo**, s. 7. helmikuuta 1939 Helsinki) on suomalainen tekstiilitaiteilija, joka tunnetaan ryijyistään sekä kirkkotekstiileistä ja muista julkisten tilojen teoksista.

Ihamuotila pääsi ylioppilaaksi Helsingin Tyttönormaalilyseosta 1959 ja opiskeli 1960-luvulla Helsingin Käsityönopettajaopistossa ja Kreeta Pohjanheimon ohjauksessa Suomessa. Vuosikymmenen lopulla hän opiskeli  kankaanpainantaa Cornellin yliopistossa New Yorkissa. Hänellä oli myös opetustehtäviä Cornellissa sekä Ithacassa sijainneessa aikuiskoulutuskeskuksessa.

Kristiina Ihamuotilan puoliso on Helsingin yliopiston entinen rehtori ja kansleri Risto Ihamuotila. Marimekon toimitusjohtaja Mika Ihamuotila on heidän poikansa.

## Lähteet
Mari Eide

**Mari Eide** (s. 18. marraskuuta 1989) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Øystre Slidre Idrettslag -seuraa.

Eide saavutti Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 pronssia vapaan hiihtotavan sprintissä.

Maastohiihdon maailmancupissa Eide kilpaili ensimmäisen kerran Oslossa maaliskuussa 2010 sijoittuen vapaan hiihtotavan sprintissä 45:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2010 oltuaan Düsseldorfin vapaan hiihtotavan sprintissä 24:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Liberecin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2011 oltuaan kymmenes. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa viidenneksi Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2019. Joulukuussa 2011 hän voitti Düsseldorfin vapaan hiihtotavan parisprinttikilpailun Maiken Caspersen Fallan kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnista

Tämä on **luettelo [[Suomen evankelis-luterilainen kirkko|Suomen evankelis-luterilaisen kirkon]] nykyisistä [[Seurakunta|seurakunnista]], [[seurakuntayhtymä|seurakuntayhtymistä]] ja [[kappeliseurakunta|kappeliseurakunnista]].** Entiset seurakunnat ovat sivulla Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon entisistä seurakunnista. Sarakkeissa on mainittu, minkä kunnan/kuntien alueella seurakunnat toimivat ja mihin hiippakuntaan ne kuuluvat. Vuoden 2018 alussa 24 seurakuntaa toimi useamman kuin yhden kunnan alueella. Vuoden 2019 alusta tällaisten seurakuntien määrä kasvaa 33:een, kaikkiaan kolmetoista kuntaa menettää oman evankelis-luterilaisen seurakuntansa.

Ruotsinkieliset seurakunnat on lueteltu ruotsinkielisen nimensä mukaisesti. Kaksikielisten seurakuntien osalta on mainittu sekä suomen- että ruotsinkielinen nimi.

## Katso myös
* Luettelo Suomen luterilaisista seurakunnista
* Luettelo Suomen kirkkopitäjistä
* Suomen keskiaikaiset seurakunnat

## Lähteet
Slamet Abdul Sjukur

**Slamet Abdul Sjukur** (30. kesäkuuta 1935 Surabaya – 24. maaliskuuta 2015 Surabaya) oli indonesialainen säveltäjä. Hänen näyttämö-, kamari-, vokaali- ja multimediateoksiaan on esitetty eri puolilla Aasiaa ja Eurooppaa.

Sjukur opiskeli pianonsoittoa yksityisesti vuosina 1944–1952 ja suoritti tämän jälkeen opintoja Indonesian musiikkikoulussa Yogyakartassa vuoteen 1956. Sittemmin hän opiskeli myös Pariisissa opettajinaan muiden muassa Olivier Messiaen, Henri Dutilleux ja Pierre Schaeffer. Sjukur sai monia palkintoja ja tunnustuksia. Hänestä tehtiin Ordre des Arts et des Lettres'n *Officier* vuonna 2000, ja hän sai Akademi Jakartan elinikäisen jäsenyyden vuonna 2002. Sjukur työskenteli myös musiikin tutkijana.

Sjukur käytti monissa teoksissaan gamelanin ja japanilaisen musiikin soittimia. Hän perusti Indonesian säveltäjäliiton vuonna 1994 ja toimi sen johtajana vuoteen 1999.

## Lähteet
Marc Gicquel

**Marc Gicquel** (s. 30. maaliskuuta 1977 Tunis, Tunisia) on ranskalainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä ATP-listan sijalla 37 syyskuussa 2008 ja nelinpelissä sijalla 38 tammikuussa 2009. Hän on voittanut urallaan neljä ATP-turnausta nelinpelissä.

Gicquel muutti nuorena vanhempiensa kanssa Tunisiasta Ranskaan. Hän aloitti tenniksen pelaamisen seitsemänvuotiaana. Ammattilaiseksi hän siirtyi vuonna 1999, ja pääsi ensimmäisessä ITF Futures -turnauksessaan loppuotteluun. ATP-debyyttinsä hän teki Marseillessa vuonna 2002. Vuonna 2004 hän saavutti ensimmäisen ATP-haastajaturnausvoittonsa Timișoarassa. Vuonna 2005 hän eteni ensimmäistä kertaa puolivälieriin ATP-turnauksessa Lyonissa. Vuoden 2006 hän päätti ATP-listan sijalla 50 saavutettuaan vuoden aikana ensimmäisen ATP-finaalipaikkansa Lyonissa. Yhdysvaltain avointen debyytissään hän eteni neljännelle kierrokselle. Vuonna 2007 hän saavutti toisen ATP-finaalipaikkansa Lyonissa. Vuonna 2008 hän eteni loppuotteluun ’s-Hertogenboschin turnauksessa. Kauden aikana hän ansaitsi yli puoli miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.

Nelinpelissä Gicquel on voittanut neljä ATP-turnausta. Ensimmäisen voittonsa hän otti Washingtonissa vuonna 2008 Robert Lindstedtin parina, toisen vuonna 2009 Brisbanessa Jo-Wilfried Tsongan parina, kolmannen vuonna 2010 Brisbanessa Jérémy Chardyn parina, ja neljännen vuonna 2013 Montpellier’ssa Michaël Llodran parina.

## Turnausvoitot
### Nelinpeli (4)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Alenka Čebašek

**Alenka Čebašek** (s. 24. huhtikuuta 1989 Kranj) on slovenialainen maastohiihtäjä.

Maastohiihdon maailmancupissa Čebašek kilpaili ensimmäisen kerran Roglassa joulukuussa 2009 sijoittuen perinteisen hiihtotavan sprintissä 56:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti helmikuussa 2011 oltuaan Rybinskin vapaan hiihtotavan sprintissä 13:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa seitsemänneksi Dresdenin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2018 ja kymmenenneksi Rukan vapaan hiihtotavan viidellä kilometrillä marraskuussa 2015. Tammikuussa 2018 hän sijoittui viidenneksi Dresdenin vapaan hiihtotavan parisprintissä Vesna Fabjanin kanssa.

Oslon MM-kilpailuissa 2011 Čebašek sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 19:nneksi ja 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 46:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui Slovenian viestijoukkueen mukana 14:nneksi, perinteisen hiihtotavan sprintissä 37:nneksi ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 42:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli parisprintissä yhdeksäs, viestissä kymmenes, vapaan hiihtotavan sprintissä 17:s ja 10 kilometrin perinteisellä 31:s.

Lahden MM-kilpailuissa 2017 Čebašek sijoittui viestissä 13:nneksi, vapaan hiihtotavan sprintissä 18:nneksi ja 15 kilometrin yhdistelmähiihdossa 39:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui vapaan hiihtotavan parisprintissä kuudenneksi, viestissä kahdeksanneksi, 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 12:nneksi ja perinteisen hiihtotavan sprintissä 30:nneksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mattias Ingman

**Henrik Bertel Mattias Ingman** (s. 22. syyskuuta 1940 Turku) on suomalainen arkkitehti, sisustusarkkitehti, huonekalusuunnittelija ja lasitaiteilija.

Ingman valmistui Taideteollisen oppilaitoksen metallilinjalta 1961 ja sisustusarkkitehdiksi Taideteollisesta korkeakoulusta 1969.   Hän valmistui arkkitehdiksi 2006 Tampereen teknillisestä yliopistosta.

1970-luvulla Ingman toimi teollisena muotoilijana Fiskarsissa, Upo Oy:ssä ja Juvako Oy:ssä. Vuonna 1981 Ingman perusti ID-Shop Ky -sisustusliikkeen ja Ingman Design Oy -sisustus- ja tuotesuunnittelutoimiston Tampereelle, jossa työskentelee muotoilijavaimonsa Ulla Aspelund-Ingmanin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ingmandesign.fi
Ivana Janečková

**Ivana Janečková** (s. 8. maaliskuuta 1984 Rychnov nad Kněžnou) on tšekkiläinen uransa lopettanut maastohiihtäjä.

Nuorten MM-kilpailuissa Strynissä vuonna 2004 Janečková oli mukana Tšekin hopeaa saavuttaneessa viestijoukkueessa. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Tarvisiossa vuonna 2007 hän saavutti pronssia 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Janečková on osallistunut viisiin aikuisten MM-kilpailuhin. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2003 hän oli mukana kahdeksanneksi sijoittuneessa Tšekin viestijoukkueessa. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2005 hän oli mukana kuudenneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa sekä 11:nneksi sijoittuneessa parisprinttiviestissä Helena Erbenován kanssa. Sapporon MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui viestijoukkueen mukana viidenneksi ja 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 21:nneksi. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli parisprintissä yhdeksäs Kamila Rajdlován kanssa ja viestijoukkueen mukana 12:s. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 20:s, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 22:s ja parisprintissä 12:s Eva Vrabcová-Nývltován kanssa. Janečková on osallistunut kaksiin olympialaisiin. Torinossa 2006 hän oli viestijoukkueen mukana kuudes, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 23:s ja 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 27:s. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli Tšekin viestijoukkueen mukana 12:s, 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 32:s ja 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 40:s.

Maastohiihdon maailmancupissa Janečková kilpaili ensimmäisen kerran Nové Městossa tammikuussa 2003 sijoittuen 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 45:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti maaliskuussa 2004 sijoituttuaan Pragelaton 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 25:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 16:nneksi Oslon 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa maaliskuussa 2010.

## Lähteet
Ulla Aspelund-Ingman

**Ulla Kristiina Aspelund-Ingman** (s. 9. heinäkuuta 1944 Vaasa) on suomalainen muotoilija ja huonekalusuunnittelija.

Aspelund-Ingman pääsi ylioppilaaksi Salpausselän yhteiskoulusta Lahdessa 1965, valmistui Kankaanpään taidekoulusta 1966 ja teolliseksi muotoilijaksi Taideteollisesta korkeakoulusta 1970.   

Aspelund-Ingman toimi muun muassa lastenvaunujen ja laivakalusteiden suunnittelijana Jovi Oy:ssä 1970–1975 ja teräsastioiden muotoilijana Opa Oy:ssä 1978–1981, minkä jälkeen hän perusti miehensä Mattias Ingmanin kanssa ID-Shop Ky -sisustusliikkeen ja Ingman Design Oy -sisustus- ja tuotesuunnittelutoimiston Tampereelle. Hän on suunnitellut myös teräsputkikalusteita Finnbrass-yhtiölle.

Aspelund-Ingman sai toisen palkinnon Iittalan lasisuunnittelukilpailussa 1986 ja seuraavana vuonna toisen palkinnon Kalevala Korun korusuunnittelukilpailussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ingmandesign.fi
Perceptive Deception

__NOTOC__
**Perceptive Deception** on alankomaalaisen brutaalin death metalin yhtyeen Disavowedin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001 levymerkillä Unique Leader Records.

Albumista julkaisi vinyylipainoksen vuonna 2012 Osmose Productions.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Disavowed sekä sanoittanut Robbe K.

#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Robbe K – laulu, masteroija
* Gerben – kitara, layout
* Nils – bassokitara
* Robbe V – rummut

### Tuotanto
* Dennis Leidelmeyer – tuottaja, äänittäjä
* Hans Pieters – tuottaja, äänittäjä
* Jon Zig – kansikuva
* Joep Kroes – valokuvat
* L. Lustmord – layout

## Arvostelut
* The Metal Observer: 8/10 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Perceptive Deception discogs.com -sivustolla
Makauspäivä

**Makauspäivä** tarkoitti Suomen merilaissa laivan lastauspäivää.

Makauspäiviksi eli laivan makauspäiviksi sanottiin niitä päiviä, kun laivaa lastattiin. Laivaa koskevassa rahtaussopimuksessa sovittiin tavallisesti siitä, kuinka monen päivän kuluessa lasti oli saatava laivaan ja kaikki asiakirjat oli toimitettu laivan päällikölle. Samalla oli tapana sopia muutamista ylimääräisistä makauspäivistä sen varalta, että lastaamiselle ilmaantuisi esteitä.

## Makauspäivät Suomessa

### Vuoden 1873 merilaki
Vuoden 1873 merilaissa säädettiin, että ellei erityistä sopimusta lastauksen kestosta ollut tehty, luettiin kuusi makauspäivää sellaiselle laivalle, joka ei ollut 100 rekisteritonnia kantavampi, ja suuremman tonniluvun laivalle lisäksi kolme päivää jokaiselta sen yli menevältä täydeltä 100 rekisteritonnilta. Jos yli menevä tonniluku oli alle sadan, luettiin laivalle kuitenkin kolme kokonaista päivää.

Ylimääräisiä makauspäiviä tuli olla puolet varsinaisten makauspäivien lukumäärästä, ja puolikas päivä luettiin kokonaiseksi.

### Vuoden 1939 merilaki
Vuoden 1939 merilaissa lastausaikaa kutsutaan seisonta-ajaksi ja lisäseisonta-ajaksi. Laivan seisonta-aika määriteltiin laivan nettovetomäärän mukaan ja laskettiin työpäivin ja työtunnein.

## Lähteet

### Lakiviitteet
Heliodori

**Heliodori** eli kultaberylli on silikaattimineraaleihin kuuluvan beryllin keltainen värimuoto. Se on jalokivi, jonka kovuus on Mohsin kovuusasteikolla 8. Sen pinnassa voi tapahtua valonvaikutuksesta tähti- ja kissansilmäilmiöt.

## Esiintyminen
Ensimmäinen heliodori löydettiin Namibiasta. Nykyisin tätä jalokiveä louhitaan paljolti Brasiliassa. Heliodoria on löydetty myös Yhdysvalloista, Sri Lankasta, Ukrainasta, Uralin vuoristosta (Venäjä) ja Ruotsista.

## Työstäminen
Heliodorin hiontaan käytettyjä menetelmiä ovat viiste- ja pyöröhionta sekä plastinen hionta.

## Katso myös
* Berylli
* Smaragdi
* Morganiitti
* Akvamariini

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Stagnated Existence

__NOTOC__
**Stagnated Existence** on alankomaalaisen brutaalin death metal -yhtyeen Disavowedin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Neurotic Records.

Albumi sisältää musiikkivideon kappaleesta "Biased Existence", livemateriaalia tapahtumista Brutal Assault 2006, Neurotic Deathfest ja NRW Deathfest, sekä studiomateriaalia albumin nauhoituksista.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Robbe K – laulu, tuottaja, äänittäjä, miksaaja, masteroija
* Gerben Van Der Bij – kitara
* Daniel Van Der Broek – kitara
* Nils Berndsen – bassokitara
* Romain Goulon – rummut

### Tuotanto
* Hans Pieters – avustava äänittäjä
* Pär Olofsson – kansitaide
* Joel Sta – layout, logo
* Chantal Mulder – valokuvat

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 
* The Metal Observer: 4/10 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Matei Basarab

**Matei Basarab** (; 1588–1654) oli Valakian voivodi vuosina 1632–1654. Hän oli yksi Romanian tärkeimmistä hallitsijoista ja hänen aikakaudellaan Valakian alueen kehitys sekä Bukarestin kaupungin laajentuminen oli merkittävää.

## Elämä
Basarab kuului pajarisukuun isoisänsä Vâlsan Caracalin puolelta. Basarabin isä oli Brâncovenin kuvernööri vuosina 1591–1592. Basarabin isä kuului Mihail Urhean armeijaan ja hän kuoli Şelimbărin taistelussa. Isänsä perintönä Basarab siirtyi taistelemaan Mihail Urhean joukkoihin, missä hän sai kapteenin arvon. Basarb oli naimisissa pajari Radu Năsturelin tyttären Elena Năsturelin kanssa koko aikuisikänsä.

Matei Basarabin valinta voivodiksi vuonna 1632 rikkoi perimysjärjestystä, sillä hän oli vasta toisen polven pajari, eikä hänen suvussaan ollut aikaisempia prinssejä tai voivodeja.
Valtakautensa aikana hän kävi jatkuvaa sotaa sekä valtataistelua Moldavian kuningasta Vasile Lupua vastaan. Toisaalta hänellä oli erittäin hyvät suhteet Transylvanian ruhtinaan György II Rákóczin kanssa, jonka avulla hän alkoi saada ylivoimaa Moldaviaa vastaan sekä lisätä autonomiaa osmanien kustannuksella.
Hänen aikakaudella ryhdyttiin korjaamaan Sinan Pashan lähes kokonaan tuhoamaa Bukarestin kaupunkia. Lisäksi hän rakennutti 45 kirkkoa ja luostaria Valakian alueelle.

Matei Basarb kuoli 19. huhtikuuta 1654 luodista saatuun verenmyrkytykseen 74-vuotiaana (tai 73-vuotiaana). Jotkut historioitsijat uskovat, että Moldavian hallitsija György II Rákóczi oli määrännyt Matei Basarabin puolalaisen lääkärin myrkyttämään tämän sairasvuoteellaan.

## Katso myös
*Luettelo Valakian hallitsijoista
*Luettelo Transilvanian ruhtinaista
*Luettelo Moldavian ruhtinaista

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kiseljovsk

**Kiseljovsk** () on kaupunki Kemerovon alueella Etelä-Siperiassa Venäjällä, noin 240 kilometriä Kemerovosta eteläkaakkoon, Aba-joen yläjuoksulla. Tämä Kuznetskin laakiolla sijaitseva hiilikaivoskaupunki muodostaa paikallishallinnossa oman kaupunkipiirikuntansa. 

Alueelle perustettiin venäläisasutusta noin 1770. Hiilen louhinta aloitettiin vuonna 1919 seudulla sijainneessa Afininon kylässä. Kiseljovsk perustettiin vuonna 1932 yhdistämällä lähekkäiset Afininon ja Tšerkasovan kylät. Nimi Kiseljovsk saatiin Tšerkasovan kylän erään osan nimityksestä. Kaupungiksi paikkakunta nimettiin vuonna 1936.

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupunkipiirikunnassa asui 103&nbsp;019 henkeä. Kaupunkiasukkaita tästä oli 98&nbsp;365, jolla asukasmäärällä Kiseljovsk oli Kemerovon alueen 6. suurin kaupunki.

## Asukasluvun kehitys
Oheinen taulukko kuvaa kaupungin väkiluvun kehitystä.

## Kuvagalleria

Kuva:Chram1.JPG| Jumaläidille omistettu kirkkoalue.
Kuva:Ksl.jpg|Urheiluhalli.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Markus Itkonen

**Markus Kalevi Itkonen** (s. 17. joulukuuta 1965 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen graafinen suunnittelija, taiteen tohtori ja tietokirjailija, joka on erikoistunut typografian kehittämiseen ja tutkimukseen.

Itkonen valmistui Mainosgraafikkojen koulusta 1986 ja filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopiston taiteiden tutkimuksen koulutusohjelmasta 1991. Vuodesta 1987 hänellä on ollut oma graafisen suunnittelun toimisto, jossa hän on työskennellyt typografina ja kirjagraafikkona. Lisäksi hän on opettanut muun muassa Taideteollisessa korkeakoulussa, Mainosgraafikkojen koulussa, Suomen Kustannusyhdistyksen kursseilla sekä nykyisessä Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa.

Itkonen on julkaissut typografiasta tietoteoksia sekä lukuisia artikkeleita graafisen alan tietokirjoissa ja lehdissä. Hän on työskennellyt myös selkokielisten julkaisujen ja selkotypografian parissa.

Itkosen väitöskirja *[[Kadonneet kirjaintyypit|Kadonneet kirjaintyypit: Suomalainen kirjainmuotoilu 1920–1985]]* tarkastettiin lokakuussa 2012 Aalto-yliopistossa.

Itkosen isä oli suomen kielen professori Terho Itkonen. Markus Itkonen on muun muassa kuvittanut isänsä teokset *[[Selvää suomea]]* (1985) ja *Kielen kärjeltä* (1987).

## Teoksia
**[[Typografian käsikirja]]*. RPS-yhtiöt 2003. 
**[[Kadonneet kirjaintyypit|Kadonneet kirjaintyypit: Suomalainen kirjainmuotoilu 1920–1985]].* RPS-yhtiöt 2012. 
**Kirjaintyypit ja tyyli.* RPS-yhtiöt 2015. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Markus Itkonen. 375 humanistia 19.11.2015. Helsingin yliopisto.
Aimo Katajamäki

**Aimo Matias Katajamäki** (s. 30. maaliskuuta 1962 Helsinki) on suomalainen graafinen suunnittelija, kuvittaja ja kuvataiteilija.

Katajamäki valmistui taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta 1992. Hän toimii graafisena suunnittelijana ja kuvittajana omassa yrityksessään Aimonomia Oy:ssä. 

Katajamäki on 2000-luvulla laajentanut ilmaisuaan myös kuvanveistoon ja graafiseen betoniin. Hänen veistosinstallaationsa *Puun kansa* on sijoitettu Eduskuntatalon lisärakennuksen aulaan Helsingissä. Hämeenlinnan maakunta-arkiston uudisrakennuksen julkisivun kuvioinnin Katajamäki suunnitteli yhdessä Arkkitehtuuritoimisto Heikkinen-Komosen kanssa arkistosta valituista vanhoista asiakirjoista. Rakennus palkittiin vuoden betonijulkisivuna 2009. Katajamäki palkittiin myös, kun rakennus valittiin Vuoden  2009 betonirakenteeksi.

Katajamäki on tehnyt myös kansikuvia erityisesti Gaudeamuksen julkaisemiin tietokirjoihin.

Uransa alussa Katajamäki sai Vuoden junior -palkinnon Grafian Vuoden huiput -tapahtumassa 1992. Vuoden graafikoksi hänet nimitettiin 1999. Taideteollinen korkeakoulu myönsi Katajamäelle Pallas Athene -palkinnon 2007. Varsovan kansainvälisessä julistebiennalessa vuonna 2007 Katajamäki voitti parhaan julisteen palkinnon huonekaluyritys Viverolle tekemällään julistesarjalla.

Vuonna 2013 Katajamäelle ja hänen puolisolleen, sisustusarkkitehti Päivi Meuroselle myönnettiin muotoilun valtionpalkinto heidän sisustusta ja kuvataidetta yhdistävästä yhteistyöstään muun muassa Turun kaupunginkirjaston pääkirjastossa, Seinäjoen uudessa Apila-kirjastossa ja muissa etenkin Arkkitehtitoimisto JKMM:n suunnittelemissa julkisissa tiloissa.

## Lähteet
Belovo

**Belovo** () on teollisuuskaupunki Kemerovon alueella Etelä-Siperiassa Venäjällä, 134  kilometriä Kemerovosta etelään. Tämä Kuznetskin laakion hiilikaivosalueen kaupunki on Belovon kaupunkipiirikunnan hallintokeskus.  

Belovon kylä mainitaan kirjallisissa lähteissä vuonna 1726. Kivihiiltä löydettiin vuonna 1851 ja sitä ryhdyttiin kaivamaan tuotannollisesti 1881. Kaivostoiminta kuitenkin loppui melko pian. 1930-luvulla kaivostoiminta käynnistettiin jälleen sinkkitehtaan myötä ja vuosikymmenen lopulla myös hiilentuotanto jatkui. Kaupungiksi paikkakunta muutettiin vuonna 1938. 

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupunkipiirikunnassa asui 134&nbsp;513 henkeä. Heistä 76&nbsp;764 oli Belovon kaupungista. Lisäksi kaupunkipiirikuntaan kuului neljä 10-16 tuhannen asukkaan kaupunkityyppistä taajamaa ja myös pari tuhatta maaseutukylien asukasta.


Kuva:City Hall Belovo 5254.jpg| Kaupungintalo.
Kuva:Railway station in Belov 1711.JPG|Rautatieasemaa.
Kuva:Chapel in Belovo 5350.jpg|Jumaläidille omistettu rukoushuone.


## Asukasluvun kehitys
Oheinen taulukko kuvaa kaupungin väkiluvun kehitystä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Korso (elokuva)

**Korso** on Akseli Tuomivaaran ohjaama kotimainen pitkä draamaelokuva vuodelta 2014. Sen ovat käsikirjoittaneet Kirsikka Saari ja Jenni Toivoniemi. Elokuva kertoo korsolaisesta Markuksesta, joka haaveilee katukoristähteydestä New Yorkissa.

Elokuvan päärooleissa ovat Mikko Neuvonen, Niko Vakkuri, Iiro Panula, Iida Lampela, Richmond Ghansah ja Petri Manninen, joka palkittiin roolistaan parhaan miessivuosan Jussilla. Elokuva kuvattiin keväällä 2013 muun muassa Korsossa ja Helsingissä. Elokuvan ovat tuottaneet Mark Lwoff, Misha Jaari (Oy Bufo Ab) ja Elli Toivoniemi (Tuffi Films Oy).

## Juoni
20-vuotias Markus haaveilee katukoripallourasta Yhdysvalloissa, mutta todellisuudessa vain vetelehtii kavereidensa kanssa Vantaan Korsossa. Kun pikkusisko Heta tuo näytille uuden poikaystävänsä, kongolaistaustaisen Jojon, tämä nauraa Markuksen urahaaveille, mistä nuori mies vain sisuuntuu ja alkaa panostaa unelmaansa tosissaan.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
*Korso* tuli teatterilevitykseen 28. helmikuuta 2014 ja ylsi 10&nbsp;789 katsojallaan sen vuoden ensi-iltaelokuvista sijalle 104. 

*Iltalehden* Tuomas Riskalan mielestä *Korsossa* ei ole pisaraakaan teeskentelyä, mikä tekee Akseli Tuomivaaran esikoiselokuvasta hänestä vaikuttavan. ”Tuomivaaran kerronta sykkii kuin kiinnijäämistä pelkäävän graffititaiteilijan pulssi keskellä yötä, mutta maalaa lopputuloksen valmiiksi tinkimättömällä itsevarmuudella.” Hän kehui myös kuvaustyötä ja katu-uskottavia musiikkivalintoja. *Suomen Kuvalehden* Matti Rämö antoi elokuvalle neljä tähteä ja ennusti sen ottavan paikkansa tekoaikansa henkeä vangitsevien nuorisokuvausten kaanonista elokuvien *[[Täältä tullaan elämä!]]* (1980) ja *[[Sairaan kaunis maailma]]* (1997) rinnalla, sortumatta niiden sosiaalipoliittiseen paatokseen. *Keskisuomalaisen* Kaisa Hiltusen mukaan vaivattoman ja spontaanin oloisesti rullaavassa elokuvassa ollaan kaiken aikaa hyvin lähellä päähenkilön näkökulmaa ja kokemusmaailmaa, ja tunnelmat vaihtelevat nuoruuden innosta ahdistukseen ja pelkoon. *Kalevan* Tero Vainiokin kehui *Korsoa*, mutta kirjoitti käsikirjoituksen seurailevan hieman turhan sovinnaisesti tällaisten tarinoiden tuttuja askelmerkkejä. *Helsingin Sanomien* Pertti Avola olisi myös kaivannut käsikirjoitukselta enemmän omaperäisyyttä ja selkeämpää draaman kaarta, mutta antoi sille kehujakin: ”Parasta käsikirjoituksessakin on aito tuntuma ympäristöön ja elämänpiiriin, muun muassa lukiolaisten ja koulunsa jättäneiden rajalinjaan, joka ei tunnu juuri muuttuneen omista lähiönuoruuden ajoistani.”

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Korso Bufon sivuilla
* Korso Tuffin sivuilla 
* http://www.vantaansanomat.fi/artikkeli/222670-elokuva-korso-kuvataan-kevaalla 
* http://www.stara.fi/2013/02/13/vantaan-korso-saa-oman-elokuvansa/
Luettelo Lontoon metron entisistä ja avaamatta jääneistä asemista

**[[Lontoon metro]]ssa** on useita asemia, jotka on suljettu tai joita ei koskaan ole avattu. Asemien sulkemiselle on useita syitä, esimerkiksi liian matala käyttäjämäärä, aseman siirtäminen tai korvaaminen toisella asemalla ja aseman siirtäminen osaksi National Railin tai London Overgroundin verkostoa.

Osa suljetuista asemarakennuksista on yhä olemassa, tosin toisessa käytössä tai hylättynä. Monet asemat on purettu ja niiden tilalla on nykyisin muita rakennuksia. Useilla yhä avoinna olevilla asemilla on myös käyttämättömiä laitureita. Jotkin suljetut asemat ja laiturit kuuluvat Lontoon metron osiin, joita vuokrataan kuvauskäyttöön, esimerkkinä Aldwychin metroasema.

## Entiset asemat
Nämä asemat kuuluivat joskus Lontoon metron verkostoon. Monet on suljettu kokonaan, mutta osalla asemista on vielä National Railin junaliikennettä.

## Avaamatta jääneet asemat
Näiden asemien rakentamista tai metroverkkoon liittämistä suunniteltiin ja siihen oli myönnetty lupa, mutta suunnitelmat muuttuivat tai rahat loppuivat useimmissa tapauksissa ennen rakennustöiden aloittamista.

## Katso myös
*Luettelo Lontoon metron asemista

## Aiheesta muualla
*Lontoon hylätyt metroasemat 
*Käytöstä poistetut asemat Lontoon metrossa 

## Lähteet
Wetarinviikunansyöjä

**Wetarinviikunansyöjä** (*Sphecotheres hypoleucus*) on kuhankeittäjien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Wetarinviikunansyöjää tavataan kotoperäisenä Wetarin saarella Indonesiassa. Sen populaatio on luultavasti pieni, ja laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

## Elintavat
Wetarinviikunansyöjä tunnetaan huonosti. Se elää useimmissa metsätyypeissä, mutta laji suosii metsänreunoja ja kuivia metsiä. Se käyttää ravinnokseen pääasiassa viikunoita.

## Lähteet
Salmenvuoren kalliomaalaus

**Salmenvuoren kalliomaalaus** sijaitsee Lappeenrannassa, sen länsipuolella olevassa Jängynjärven rannalla, Etelä-Karjalassa. Maalauksen arvioidaan olevan kivikautinen ja sen löysi Timo Miettinen vuonna 1980. 

## Kallio ja sen sijainti
Jängynjärvessä on pohjois-eteläsuuntainen Lavosensalmi, jonka vedet virtaavat pohjoisesta Vetjanjärvestä ja jonka länsirannalla on näyttävä rantaan putoava pystykallio. Kallion itä-koilliseen aukeavassa seinämässä on kalliomaalaus, joka on varsinkin alaosastaan jäiden ja tukinuiton pahoin kuluttama. Kallio on selkeäpiirteinen ja pitkien yhtäjaksoisten halkeamien halkoma. Salmi on Väliväylällä ja Saimaan muinaisen *Kärenlammen lasku-uoman* varrella. Saimaa virtasi aikoinaan tätä kautta Suomenlahteen noin 400 vuotta.

## Maalaus
Maalauksia erottuu eri korkeudella ja viidessä eri kohdassa noin 25 metrin matkalla. Alimmat värikuviot ovat 1 metrin korkeudella ja ylimmät 3,5 metrin korkeudella veden pinnasta. Ne ovat pahoin kuluneita eikä kaikista kuvoista saa enää selvää, etenkin kun vielä jäkälä täplittää tiheästi kalliota. Maalauskohdat esitellään etelästä (vasemmalta) pohjoiseen.

Eteläisin maalattu kohta (A) sisältää muun muassa pystysuuntaisen ja renkaaseen päättyvän viivan, vaakaviivan ja katkelmallisen soikiopäisen ihmishahmon. Toinen kohde (B) sisältää kuvioyhdistelmän, jossa hirven takana seisoo ihminen. Oikealle katsova hirvi on 67 senttimetriä pitkä ja se on maalattu täyteisesti. Ihmisestä ja hirvestä erottuvat enää yläosat. Näiden lisäksi löytyy jäänteet soikiopäisestä ihmisestä ja toisesta tunnistamattomasta kuviosta.

Seinämän keskikohdassa noin 3,5 metrin korkeudella löytyy (C) venekuvio, jossa yhdeksän miehistön viivaa, ja epämääräinen väriläiskä. Kuvio on vaurioitunut vedenkorkeutta ja vuosilukua "1955" esittävän hakkauksen johdosta. Vielä oikealle mennessä (D) löytyy kaksi venekuvioparia, jotka ovat vain osittain näkyvissä. Toinen sijaitsee 1,6 metrin korkeudella ja sillä on vain himmeästi erottuva pari. Ne ovat 32 ja 37 senttimetriä pitkät. Selvemmässä veneessä on kuusi miehistön viivaa. Noin 3 metriä oikealle ja 3,3 metrin korkeudella on toinen venekuviopari (E), jossa toisessa on 8−9 miehistön viivaa. Veneiden pituudet ovat 50 ja 31 senttimetriä pitkät. Näiden lisäksi on ihmishahmon katkelma.

## Lähteet
* 
* Muinaistaideyhdistys: Salmenvuori 
* Luukkonen, Ismo: Salmenvuori
* 
### Viitteet
Australianviikunansyöjä

**Australianviikunansyöjä** (*Sphecotheres vieilloti*) on kuhankeittäjien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Australianviikunansyöjää tavataan Australiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan yleinen Australiassa, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Australianviikunansyöjän sukupuolet eroavat hieman toisistaan ulkonäöltään. Lajin elinympäristöä ovat metsät ja puutarhat. Lintu syö hedelmiä ja liikkuu muutaman kymmenen yksilön parvina. 

## Lähteet
Linjaliikenne Muurinen

**Linjaliikenne Muurinen Oy** on turkulainen linja-autoyritys.

## Historia
Vuonna 1966 Turussa oli kaksi linja-autoliikennettä hoitavaa yhtiötä, Turun kaupungin liikennelaitos ja yksityisten linja-autoilijoiden TLO, jolla oli tullut myyntiin Einar Westmannin osuus. Linja-autoista kiinnostunut Antti Muurinen osti sen yhdessä Veikko Rantalan kanssa. Kaupan mukana tuli Vanaja-merkkinen linja-auto. Toiminta alkoi 1.2.1966 linjoilla 1 ja 6. Pian hankittiin toinen, uudempi auto Nurmijärven linja-autoyhtiöltä. Joulukuussa aloitettiin uudella linjalla Kauppatori–Suikkila. 

Vuonna 1969 Veikko Rantala jäi pois yhtiöstä, ja Antti Muurinen jäi omistajaksi yksin. Seuraavana vuonna ostettiin Armas Aaltosen puoliosuus vanhan hautausmaan linjasta. Vuonna 1971 hankittiin ensimmäinen uusi, Autokorin valmistama linja-auto. Vuonna 1977 ostettiin Aarne Alisen puoliosuus ja kaupan mukana kaksi autoa. Hirvensalosta vuokrattiin huolto- ja tallipaikka.

Vuonna 1981 yrityksen toiminimi muutettiin Ky:ksi ja merkittiin kaupparekisteriin. Samana vuonna alettiin rakentaa omaa toimitilaa Orikedolle.

Vuonna 1985 Pasi Muurisesta tuli vakituinen työntekijä ja vuotta myöhemmin hänen vaimostaan. Heistä tuli vastuullisia osakkaita vuonna 1990.  Antti Muurinen Ky muuttui vuonna 1995 osakeyhtiöksi, ja Pasi Muurisesta tuli toimitusjohtaja. Antti Muurinen siirtyi hallituksen puheenjohtajaksi. Vuonna 2001 Antti Muurinen sai Turun kaupungilta *Joukkoliikenne 100 vuotta* -mitalin. Samana vuonna yrityksen nimi muuttui muotoon *Linjaliikenne Muurinen Oy*. 

## Kalusto
Kalusto koostuu matalalattiabusseista, pikkubusseista ja 36-66-paikkaisista turistibusseista. 
## Kuvia

Muurisenliikenne8.JPG|Volvo 9700
Muurisenliikenne133.JPG|Volvo 8700


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia Linjaliikenne Muurisen busseista Bussidata-sivustolla
Bray

**Bray** () on kylä Irlannin itärannikolla noin 22 kilometriä Dublinista etelään. Bray on turistien suosima paikka, jolla on pitkät perinteet dublinilaisten rantalomakohteena. Rautatien valmistuminen Dublinista vuonna 1834 oli alkusysäys kylän kehittymiselle. Brayn tunnettu historia ulottuu pronssikauteen saakka. Myös roomalaisten käynnistä ensimmäisellä vuosisadalla on löydetty todisteita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anthony Genge

**Anthony Charles Genge** (s. 22. toukokuuta 1952 Vancouver) on kanadalainen säveltäjä ja pianisti. Hän sai musiikin maisterin arvon Montrealin McGill-yliopistosta vuonna 1981 ja filosofian tohtorin arvon New Yorkin osavaltionyliopistosta, Buffalosta 1985. Hän aloitti uransa jazzpianistina teini-iässä. Hän opiskeli sävellystä Rudolf Komorousin johdolla Victorian yliopistossa (1976–9), Jo Kondon johdolla Tokiossa (1979) ja Bruce Matherin johdolla McGill-yliopistossa (1979–81). Hän saavutti säveltäjänä tunnustusta vuonna 1978, kun *Eleven Steps* voitti ensimmäisen palkinnon CBC:n kansallisessa nuorten säveltäjien radiokilpailussa. Hän voitti myös nuorten säveltäjien Robert Fleming -palkinnon 1981 ja Canadian Federation of University Women Creative Arts Awardin 1982. Vuonna 1981 Genge palasi Aasiaan tutkimaan Balin, Myanmarin ja Jaavan musiikkia.

Vuosina 1982–5 Genge opiskeli Morton Feldmanin johdolla New Yorkin osavaltionyliopistossa Buffalossa. Hän on myös itse opettanut eri yliopistoissa. Monet hänen sävellyksistään ilmentävät aasialaisvaikutteita. Useiden japanilaisvaikutteisten teosten lisäksi hän on säveltänyt indonesialaiseen gamelaniin viittaavan lyömäsoitinteoksen *Sunda* (1989). Gengeltä ovat tilanneet teoksia muiden muassa Purcell String Quartet (*Music for String Quartet*, 1981, versio jousiorkesterille 1988), Vancouver New Music Society (*Streams II*, 1984) ja Magnetic Band (*Quartet (On a Misty Night)*, 1987).

## Lähteet