open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anniina Mattila

**Anniina Mattila** (s. 16. kesäkuuta 1983 Karvia) on suomalainen iskelmälaulaja. Hän aloitti keikkailun huhtikuussa 2004 säestävänä orkesterinaan Oja-Lipasti Band. Kesästä 2005 lähtien säestävänä yhtyeenä on toiminut Avenue-yhtye. Ensimmäisen levytyksensä Mattila teki Ruotsissa vuonna 1999. Ensimmäinen pitkäsoitto *Lapsellinen mies* julkaistiin kesällä 2006. 

Myös Mattilan pikkusiskot Anne, Anneli ja Anitta Mattila ovat iskelmälaulajia. Sisarukset ovat levyttäneet yhteisen joululaululevyn sekä esiintyneet useissa yhteiskonserteissa. Syksyllä 2008 he tekivät ensimmäisen laajamittaisen konserttikiertueen, joka käsitti kymmenen konserttia eri paikkakunnilla. Kiertueen jatkoksi sisarukset esiintyivät viikon Iskelmä-risteilyllä Punaisellamerellä Egyptissä sekä Jordaniassa.

Karviassa asuvalla Mattilalla ja hänen puolisollaan Juhalla on neljä tytärtä. Nuorin heistä on syntynyt kesällä 2018.

## Julkaisut
### Albumit
**Lapsellinen mies* (2006)
**Tummat pilvet* (2009)

### Singlet
**Nautiskellaan* (1999)
**Kolme miestä, kolme kitaraa* (2005)
**Suomi tanssii ja kitara soi* (2006)
**Karataan pois* (2006)
**Hei postimies* (Anniina ja siskot) (2008)
**Varkaat kulkurit* (2008)
**Tummat pilvet* (2009)
**Nähdä Rooma ja kuolla* (2011)
**Mistä* (2012)
**Neulat havupuun* (2013)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Anniina Mattila MagnumLive-ohjelmatoimiston verkkosivuilla
Sangayn kansallispuisto

**Sangayn kansallispuisto** sijaitsee Ecuadorin kaakkoisosassa. Siihen kuuluu kaksi tulivuorta, Tungurahua ja Sangay, joiden rinteillä kasvillisuusvyöhykkeet vaihtuvat trooppisesta sademetsästä aina vuoristojäätikköön. Puistossa elää harvinaisia lajeja vuoristotapiirista Andien kondoriin.  Sangayn tulivuori on edelleen aktiivinen, ja sen syöksemät tuhkapilvet ovat rakentaneet keilamaista kraatteria vuodesta 1976.

Puisto on UNESCOn maailmanperintökohde vuodesta 1983. Vuonna 1992 se julistettiin uhanalaiseksi salametsästyksen, laajamittaisen laittoman laidunnuksen ja suunnittelemattoman tienrakennuksen takia. Vuonna 2005 suurimmat uhkat todettiin torjutuiksi.

## Lähteet
Plutoidi

**Plutoidi** on avaruuskappale, joka kiertää Aurinkoa kauempana kuin Neptunus. Plutoidit ovat liian pieniä planeetoiksi, mutta niillä on riittävästi painovoimaa lähes pyöreään muotoon.

## Käsitteen historia
Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni IAU esitti 16. elokuuta 2006 planeetan käsitteen uudelleenmäärittelemistä ja uuden nimityksen antamista pienille taivaankappaleille, joiden kiertomatka Auringon ympäri kestää enemmän kuin 200&nbsp;juliaanista vuotta ja joiden kiertorata on elliptisempi ja huomattavammin kallellaan ekliptikaan nähden kuin niin sanotuilla klassisilla planeetoilla. Nimitystä käytettäisiin jatkossa ilmeisesti kaikista Neptunuksen radan ulkopuolelta löytyvistä kappaleista; poikkeuksena olisivat eksoplaneetat.

22. elokuuta 2006 tehdyssä esityksessä ei aiemmin esitettyä *plutoni*-termiä ehdotettu käyttöön. Tärkeä syy tähän oli termiin liittyvä sekaannuksen vaara: Sanalla on jo geologiassa vakiintunut merkitys ja eräissä kielissä kuten ranskassa sana *pluton* tarkoittaa kääpiöplaneetta Plutoa, joten näihin kieliin olisi tarvittu sanasta oma käännöksensä. Lisäksi se on sanana hyvin samantapainen kuin *[[plutino]]*, joka tarkoittaa tietyn tyyppistä transneptunista kohdetta. *Plutonin* sijaan otettiin käyttöön käsite *[[kääpiöplaneetta]]*. Kääpiöplaneettoja ovat muiden muassa asteroidivyöhykkeellä sijaitseva Ceres, Kuiperin vyöhykkeen kappaleista planeetan statuksensa menettänyt Pluto ja vuonna 2003 löydetty Eris.

Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni ilmoitti 11. kesäkuuta 2008, että kyseisten taivaankappaleiden uusi nimitys olisi *plutoidi*. Asiasta oli edellisellä viikolla järjestetty kokous Oslossa. Toistaiseksi määritellyistä viidestä kääpiöplaneetasta Ceresiä lukuun ottamatta kaikki ovat myös plutoideja.

## Jääkääpiö
*Jääkääpiö* on epävirallinen nimitys erityisesti suurille transneptunisille kohteille, kuten 20000 Varuna, 28978 Ixion, Quaoar, 90377 Sedna, 90482 Orcus, Pluto, Haumea, Eris tai Makemake. Jääkääpiö-termi vastaa suurin piirtein transneptunista kääpiöplaneettaa eli plutoidia. Transneptuniset kohteet ovat pikkuplaneettoja, jotka kiertävät Aurinkoa Neptunusta kauempana, kuten Kuiperin vyöhykkeellä tai Oortin pilvessä. Kohteita, joiden painovoima riittää muokkaamaan ne pallomaiseksi, sanotaan kääpiöplaneetoiksi. Monien transneptunisten kohteiden uskotaan täyttävän määritelmän, sillä noin 400-kilometristen jäisten kohteiden tiedetään olevan pallomaisia. Saturnuksen kuu Mimas on osoitus tästä. Neptunuksen kuu Triton saattaa olla jättiläisplaneetan painovoimallaan sieppaama kaksoiskääpiöplaneetan toinen osapuoli. Myös muut kaasujättiläisten suurehkot jäiset kuut muistuttavat jääkääpiöitä.

## Katso myös
*Planeetan määritelmä

## Lähteet
* IAU:n tiedote IAU:n sivuilla, 16. elokuuta 2006
*Neptune's capture of its moon Triton in a binary–planet gravitational encounter  
*IAU 2006 General Assembly: Result of the IAU Resolution votes   
*About Saturn & Its Moons: Mimas  
*List Of Transneptunian Objects 
*IAU Minor Planet Center: Conversion of Absolute Magnitude to Diameter 
*Pluto and the Developing Landscape of Our Solar System  
*Mike Brown's dwarf planet page 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Skellig Michael

**Skellig Michael**, iiriksi **Sceilig Mhichíl** on jyrkkä kallioinen saari 15 km Irlannin rannikolta Kerryn kreivikunnan edustalla. Saari oli kuudensadan vuoden ajan tärkeä luostarikeskus. Luostari rakennettiin lähelle saaren 230 m korkeaa huippua vuonna 588, ja se on nykyisin Unescon maailmanperintökohde. Koska saari on niin eristyksissä, se on säilynyt poikkeuksellisen hyvin ja on sekä historiallinen että luontokohde. Sieltä näkee miten askeettista elämää ensimmäiset Irlannin kristityt munkit viettivät. Heidän keljansa ovat kiveä ja sijaitsevat jyrkillä seinämillä. Saarella pesii useita harvinaisia merilintulajeja: suula, myrskylintu, pikkukajava, ruokki, etelänkiisla ja lunni. 

Saari ja sen luostari selvisivät lukemattomista viikinkien iskuista 800-luvulla. Siellä ei ole koskaan asunut suurta munkkijoukkoa, tyypillisesti ehkä 12 munkkiveljeä ja apotti. Munkit muuttivat 1100-luvulla mantereelle. Luostarista tuli 1500-luvulla pyhiinvaelluskohde, mutta siellä ei ollut pysyviä asukkaita. Saarelle valmistui 1800-luvulla majakka, ja saarelle tuli majakanvartijan tukikohta. Majakka automatisoitiin 1960-luvulla.

Saaresta kerrotaan, että arkkienkeli Mikael ilmestyi täällä pyhälle Patrickille auttaakseen tätä alueen evankelioimisessa. Lisäksi Skellig Michael on luoteesta lähtien uloimmainen seitsemän hyvin vanhan pyhäkön kartalla muodostamassa suorassa linjassa, joista jokainen tavalla tai toisella liittyy arkkienkeli Mikaeliin. Väitetään, että viiva seuraa kaiken lisäksi auringonlaskun reittiä kesäpäivänseisauksen aikaan. Muita paikkoja tällä linjalla ovat muun muassa St Michael's Mount, Mont Saint-Michel ja Sacra di San Michele. Linja päättyy toisessa päässä Israelin Haifaan, Karmelvuorelle, jossa on Stella Mariksen luostari.

Saarella kuvattiin vuosina 2015–2016 elokuvia *[[Star Wars: The Force Awakens]]* ja *[[Star Wars: The Last Jedi]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ektoplasma (parapsykologia)

**Ektoplasma** (kreikk. *ektos* 'ulkopuolella', *plasma* 'muottiin valettu hahmo') tarkoittaa parapsykologiassa etenkin spiritismiin yhdistettävää nimitystä aineesta, joka saa aikaan niin sanotun *fysikaalisen mediumismin* eli henkimaailman materialisoitumisen. Ektoplasman väitetään olevan joko meedioiden tuottamaa tai henkimaailmasta peräisin olevaa ainetta.

Spiritistit yhdistävät ektoplasman usein elämänvoimaan, jonka erittäminen vaatii spiritistin sielun irtautumisen ruumiista. Tämä yhdistää ektoplasman vitalismiin eli käsitykseen siitä, että elämä sisältäisi yliluonnollista elämänvoimaa, jota voitaisiin kuvata tieteellisesti. Mediumin väitetään olevan ihminen, jolla eri aineiden tilat ovat heikosti kiinni toisisaan ja hän siksi siten kykenee lainaamaan vainajalle omaa ainettaan ektoplasmana, jolloin vainaja voi ottaa hahmon tehdäkseen itsensä kuuluvaksi, nähtäväksi ja kosketeltavaksi. Hahmolta voi mitata pulssin ja hengityksen lääketieteellisesti ja sen kanssa voi puhua. Meedioita on punnittu tämän jälkeen ja he ovat olleet jopa puolet kevyempiä. Hän on myös antanut vainajalle kaasumaisia, juoksevia ja kiinteitä aineita, sillä eetteriaineet eivät tietenkään paina mitään. Tätä sanotaan dematerialisaatioksi, minkä väitetään liittyvän meedion suureen ektoplasman tarpeeseen

Esitetyt kuvaukset ektoplasman ominaisuuksista vaihtelevat runsaasti: esimerkiksi joskus ektoplasman kerrotaan hohtavan pimeässä, joskus taas ei. Joskus kerrotaan, että sitä voi koskettaa vaaratta, joskus sen koskettamisen väitetään olevan vaarallista tai muuten tabu, sen sanotaan myös olevan valonarkaa ja erityisesti salamavalonarkaa. Ektoplasma voi myös olla limamaista tai nestettä. Spiritistit vetoavat siihen, että ektoplasman ominaisuudet vaihtelevat, koska se on täysin riippuvainen sekä ektoplasman käyttötarkoituksesta että meedion kyvyistä. Ektoplasman vastustajien mielestä tämä yhdistettynä siihen, että ektoplasmaa ei koskaan ole saatu kerätyksi eikä alistetuksi tieteelliseen tutkimukseen, kertovat siitä, että ektoplasma on kuvitteellista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
* 
* Ektoplasmakritiikkiä Skepsis ry:n sivuilla
* 
*
Endogeeninen

**Endogeeninen** eli **sisäsyntyinen** sekä sen vastakohta eksogeeninen eli ulkosyntyinen liittyvät seuraaviin asioihin:

* endogeeniset tai eksogeeniset tapahtumat, maantieteessä sellaiset planeetan pintaan kohdistuvat prosessit, jotka saavat energiansa planeetan ytimen lämmöstä (endogeeniset tapahtumat) tai jostakin muualta (eksogeeniset tapahtumat)

* endogeeninen tai eksogeeninen aine, biologiassa sellainen aine, jota voi muodostua (endogeeninen aine) tai ei voi muodostua (eksogeeninen aine) tarkasteltavan eliön elimistössä luonnostaan

* endogeenisen tai eksogeenisen kasvun malli, taloustieteellinen malli, jolla pyritään kuvaamaan pitkäaikaista talouskasvua tehden oletuksia muun muassa siitä, miten teknologinen kehitys leviää

* endogeeninen tai eksogeeninen muuttuja, mallinnuksessa sellainen mallin muuttuja, jonka saamia arvoja malli selittää (endogeeninen muuttuja) tai jonka saamat arvot otetaan annettuina mallin ulkopuolelta (eksogeeninen muuttuja)

* endogeeninen tai eksogeeninen muuttuja, tilastotieteessä sellainen mallin selittävä muuttuja, joka korreloi (endogeeninen muuttuja) tai ei korreloi (eksogeeninen muuttuja) mallin virhetermin kanssa – monissa estimointimenetelmissä oletetaan muuttujien olevan eksogeenisia, ja endogeenisuus tekee tuloksista epäluotettavia.
Regressioanalyysi

**Regressioanalyysi** on tilastotieteen menetelmä, jonka avulla tarkastellaan vastemuuttujan riippuvuutta valituista selittävistä muuttujista. 

Regressioanalyysissa käytetään tyypillisesti seuraavaa esitystapaa:
* Tuntemattomat parametrit merkitään skalaarilla tai vektorilla **β**
* Selittäviä muuttujia eli kovariaatteja merkitään vektorilla tai matriisilla **X**
* Selitettävää muuttujaa merkitään *Y*

Yleisessä muodossa regressiomalli esittää muuttujan *Y* muuttujan **X** ja parametrien **β** funktiona: *E*(*Y*&nbsp;|&nbsp;**X**)&nbsp;=&nbsp;*f*(**X**, **β**). Analyysin suorittamiseksi mallin funktiomuoto *f* pitää määrittää. Yleisimmin käytetään lineaarista mallia. Regressioanalyysissa lasketaan vastemuuttujan *Y* odotusarvo ehdolla selittävät tekijät **X** ja valitaan parametrit **β** siten, että mallin ennusteet vastaavat mahdollisimman hyvin havaittuja vastemuuttujan *Y* arvoja. Tuloksena saadaan mallin parametrien **β** arviot eli estimaatit. Ennustettujen ja havaittujen arvojen etäisyyttä minimoidaan eri tavoin riippuen estimointimenetelmästä. Yleisimmin käytetään pienimmän neliösumman menetelmää.

## Lineaarinen regressioanalyysi

Kun tehdään tavallinen lineaarinen regressioanalyysi skalaarimuuttujille X ja Y, oletetaan että E(Y|X) = aX + b. Tämän funktion estimaatti on y* = a*X + b*, missä a* ja b* ovat aineistosta oletettavat regressiokertoimet, a* = Cov(X,Y) / Var(X), ja b* = Keskiarvo(Y) - a*Keskiarvo(X).
 
(Integroituva) satunnaismuuttuja/vektori Y voidaan yleisesti kirjoittaa hajotelmana Y = E(Y|X) + u. Tällöin E(Y|X) on regressiofunktio, joka pyritään laskemaan, ja u on satunnaisvaihtelua, jonka määritelmä on yksinkertaisesti u:= Y - E(Y|X). Riippuu E(Y|X):n ja u:n tapauskohtaisista ominaisuuksista (E(Y|X):n funktioluokka, sileys ym.; u:n varianssi, mahdollinen autokorrelaatiorakenne ym.), pystytäänkö regressioanalyysia soveltamaan, ja mikä analyysimenetelmä on suositeltavin.

## Muita menetelmiä
Regressioanalyysin menetelmiä ovat muun muassa:
*Epälineaarinen malli
*Yleistetty lineaarinen malli
*Kvantiiliregressio
*Ei-parametrinen regressioanalyysi
*Yleistetty additiivinen malli

## Katso myös
* Regressioepäjatkuvuusasetelma

## Aiheesta muualla

* Sykes, A.O. "An Introduction to Regression Analysis"  (Inaugural Coase Lecture)
Alhola

**Alhola** on MTV Teatteritoimituksen tuottama neliosainen minisarja, joka esitettiin Yle TV2 -kanavalla kevättalvella 1991. Sarjan ohjasi Jaakko Pyhälä ja käsikirjoitti Jari Forsman. Tuottajana toimi Peppi Kajanne. Pääosia esitti teatteriryhmänä ja rock-yhtyeenä tunnettu Motelli Skronkle.

Sarjan tapahtumapaikka on pieni suomalainen maalaiskylä, jossa aikamiespojat Lassi, Unni ja Manu Alhola asuvat edelleen äitinsä kuoleman jälkeen kotitilallaan. Kukaan pojista ei käy töissä, vaan perheen nuorinkin – kolmekymppinen Manu – on jo eläkkeellä. Alholoiden tuttavapiiriin kuuluu viinaanmenevä Pauli, jolla on tapana tehdä äidilleen nauhoituksia Panasonic-mankalla. *"Kello on taas kaksikymmentä vajaa neljä – ja äiti, en ole vielä puhunut tästä asiasta – mutta nyt en ole kahteen viikkoon ottanut viin.."*, krapulainen Pauli ennättää supattaa kasetille, ennen kuin hänet keskeyttää kylään tuleva Lassi.

Liki naapurissa asuvan Nesiän lahkolaisperheen isä, saarnaaja Väinö, kovasti ihailee hikisiä lihaksia:*"Kreikassa nuoret pojat painivat alasti ja heidän vartalonsa oli öljytty."* Hänen poikansa Petteri on eri mieltä:*"Paini on rumaa. Hyi, että se onkin rumaa."* 
*"Kyllä Petteri pitää samasta kuin isänsä!"*, toteaa Mamma Nesiä napakasti. Kun Petteri on ollut tuhma, hänen pitää näyttää pyllyä isälle, ja isä sivaltaa märällä vaatteella. *"Isä on löytänyt Sanan. Isällä on oikeus sanoa kaikille kaikenlaista, sillä isän kieli puhuu totta."*

*Alholan* nyrjähtänyt maailma muistuttaa hieman Matti Ijäksen ''Katsastusta''.

## Näyttelijät

*Lassi – Esko Varonen
*Unni – Hannu Raatikainen
*Manu – Petteri Rajanti
*Pauli – Markku Peltola
*Väinö Nesiä - Veikko Mylly
*Ellen Nesiä - Eeva-Liisa Haimelin
*Petteri Nesiä - Lasse Karkjärvi
*Kekki - Eero Saarinen
*Korpela - Raimo O. Niemi
*Marokkolainen tarjoilija - Henry Hanikka
*Tädit - Vappu Jurkka, Mervi Nuora, Ragni Grönblom, Sari Tirkkonen, Eira Jauckens ja Meri Pakarinen
*Pasi-Arton (koira) ulkoiluttaja – Outi Mäenpää
*Seppo Sillanpää

## Aiheesta muualla
*Alhola-foorumi
Myrmekologia

**Myrmekologia** on muurahaisiin erikoistunut tutkimusala. Myrmekologiaa tutkivia tieteilijöitä kutsutaan **myrmekologeiksi**. Myrmekologit ovat monesti myös etologian tutkijoita. 

Tieteenalan nimen kehitti amerikkalainen tiedemies William Morton Wheeler (1865–1937) muinaiskreikan sanan μύρμηξ (múrmēx), "muurahainen" pohjalta.

## Kuuluisia myrmekologeja
* Auguste Forel
* Bert Hölldobler
* Edward O. Wilson
* William Morton Wheeler
Jousiammunta kesäolympialaisissa 1908 – naisten kaksoiskansalliskierros

**Jousiammunnan kansallinen kierros** oli vuoden 1908 Lontoon olympialaisten ainut jousiammuntakilpailu, johon naiset saivat osallistua. Kilpailu järjestettiin 17. ja 18. heinäkuuta kahtena kierroksena. Molemmilla kierroksilla ammuttiin 48 nuolta 60 jaardin etäisyydeltä ja 24 nuolta 50 jaardin etäisyydeltä, eli yhteensä 144 nuolta kilpailussa.

Kaikki kilpailijat olivat Britanniasta. Voittoon ylsi 688 pisteellä 53-vuotias Sybil Fenton "Queenie" Newall (1854–1929), joka näin asetti olympiavoittajien ikäennätyksen naisten osalta.
Veronan maakunta

**Veronan maakunta** on yksi Italian maakunnista. Se sijaitsee Veneton alueen länsiosassa, Gardajärven itäpuolella Pohjois-Italiassa. Se rajoittuu Vicenzan, Padovan, Rovigon, Mantovan, Brescian ja Trenton maakuntiin ja käsittää 98 kuntaa. 

Veronan maakunnassa on runsaat 900&nbsp;000 asukasta. Maakunnan pääkaupunki on Verona, jonka väkiluku on noin 250&nbsp;000.

Veronan maakunta on yksi Italian tärkeistä viinintuotantoalueista, jossa tuotetaan muun muassa Valpolicella- ja Bardolino-punaviinejä sekä Soave- ja Bianco di Gustoza -valkoviinejä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Unihiekkamyrsky

**Unihiekkamyrsky** on Kaija Koon neljäs studioalbumi, joka julkaistiin toukokuussa 1997 WEA Recordsin kautta. Unihiekkamyrsky jatkaa Kaija Koon edellisiltäkin levyiltä tuttua kevyen popin linjaa. Albumi nousi Suomen listaykköseksi toisella viikollaan ja pysyi kärjessä neljä viikkoa. Unihiekkamyrsky on myynyt yli platinarajan, ja yhteensä sitä on myyty yli 50&nbsp;000 kappaletta. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”Unihiekkamyrsky” ja ”Minä muistan sinut”.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

* Sävellykset ja sovitukset: Markku Impiö
* Sanoitukset: Markku Impiö (kappaleet 3, 5, 7, 8 ja 11), Markku Impiö ja Kaija Koo (kappaleet 1–2, 4, 6, 9–10 ja 12)

## Tuotanto
* Tuottaja: Markku Impiö
* Masterointi: Mika Jussila (Finnvox)
* Kuvat: Michael Aston
* Kannen suunnittelu: Tapsa Rantanen (Private Eye)

## Lähteet
Potala

**Potala** (tiib. པོ་ཏ་ལ, *Po ta la*; ) on palatsi Lhasassa, Tiibetissä. Se oli dalai-laman pääasuinrakennus aina vuoteen 1959, jolloin nykyinen dalai-lama Tenzin Gyatso pakeni Dharamsalaan, Intiaan, tiibetiläisten epäonnistuneen kapinan jälkeen. Nykyään Potala on suosittu matkailukohde ja kuuluu UNESCOn maailmanperintöluetteloon.

Potala on rakennettu 3 700 metrin korkeuteen Marpo Ri -kukkulan rinteelle. Laajoine sisäänpäin viettävine muureineen, joka on vain yläosasta rikkoutunut useiden ikkunoiden riveillä, ja tasaisine kattoineen Potala näyttää lähes linnoitukselta. Kukkulan eteläisellä juurella on suuri aukio, joka on suljettu muureilla ja porteilla, ja jonka sisäosassa on suuri portiikki. Useiden portaikkojen sarja johtaa kukkulan huipulle.

Rakennusryhmän keskeinen osa kohoaa valtavana nelikulmaisena rakennuksena sivurakennusten yläpuolelle päättyen samantapaisiin kullattuihin katteisiin kuin Jokhangin temppelissä. Potalan keskirakennusta kutsutaan nimellä "punainen palatsi" purppuranpunaisen värinsa takia. Siinä ovat pääsalit ja aikaisempien dalai-lamojen kappelit ja pyhäköt. Rakennus on koristeltu monimuotoisilla maalauksilla jalokivikoristein, kaiverruksin ja muine ornamentteineen.

## Historia

Tiibetiläishallitsija Songtsen Gampon oli tapana meditoida alueella ja hän myös rakennutti vuonna 637 Potalan ensimmäisen rakennuksen. Nykyisen palatsin rakentamisen aloitti viides dalai-lama Lozang Gyatso vuonna 1645. Kolme vuotta myöhemminen Potrang Karpo (*Valkoinen palatsi*) oli valmis ja dalai-lama pystyi käyttämään Potalaa talvipalatsina. Vuonna 1694 valmistui Potrang Marpo (*Punainen palatsi*).

1700-luvulla valmistunutta Norbulingkaa dalai-lama käytti kesäpalatsina.

Nykyään Potala toimii museona ja on Tiibetin buddhalaisten tärkein pyhiinvaelluskohde yhdessä Jokhangin temppelin kanssa.

Potala hyväksyttiin maailmanperintölistalle vuonna 1994 ja kohdetta laajennettiin käsittämään myös Jokhangin temppeli vuonna 2000 ja Norbulingka vuonna 2001.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Radio86.fi: Potala-palatsi
*Sacred Sites – Potala Palace 
*Potala UNESCOn maailmanperintöluettelon sivuilla
Miljoonaohjelma

**Miljoonaohjelma** () oli asuntojen rakennusohjelma Ruotsissa vuosina 1965–1974. Tavoitteena oli ratkaista 1960-luvun alun akuutti asuntopula rakentamalla kymmenen vuoden aikana miljoona uutta asuntoa. Tavoite myös saavutettiin, sillä ohjelman aikana valmistui 1&nbsp;006&nbsp;000 asuntoa. Samanaikaisesti Ruotsissa myös purettiin heikompitasoisia vanhoja rakennuksia, joten nettolisäykseksi tuli 650&nbsp;000 asuntoa. 

## Tausta

Asuntopulaa oli aikaisemmin yritetty ratkaista 1950-luvulla niin sanottujen ABC-kaupunkien (ruots. *arbete, bostad och centrum*; 'työ, asunto ja keskusta') avulla (esimerkiksi Vällingby ja Farsta). Asuntopula ei kuitenkaan hellittänyt.

## Suunnitelma

Vuonna 1964 Ruotsin valtiopäivät päätti, että maahan rakennettaisiin vuoteen 1974 mennessä miljoona uutta asuntoa. Hyvänä aikomuksena oli tarjota nykyaikaiset vaatimukset täyttävä huoneisto kohtuuhintaan. Asuntokannan taso keskimääräisesti kohosikin ohjelman myötä, tosin estetiikan kustannuksella. Vaativan tavoitteen saavuttamiseksi alettiin käyttää valmiita elementtejä, joita teollisuus teki sarjatyönä. Yhdenmukaisten ankarien linjojen ja muotojen toistuminen runsaan betonin käytön ohella loi alueille yksitoikkoisen ilmeen. Koska miljoonaohjelman tavoite kohdistui lukumääräisesti mahdollisimman suureen asuntotuotantoon, ei työpaikkojen syntymiseen alueille kiinnitetty erityistä huomiota.

Miljoonaohjelman toteuttamisen aikaan oli käynnissä ennätyksellinen muuttoaalto Suomesta Ruotsiin. Vuosien 1950 ja 1970 välisenä aikana Suomesta muutti Ruotsiin liki puoli miljoonaa ihmistä. Suuri osa heistä sai ensimmäisen asuntonsa miljoonaohjelman taloista. Muun muassa Rinkeby oli aikoinaan tunnettu nimenomaan suomalaisten asuinalueena.

## Kritiikki
Vaikka miljoonaohjelma onnistui tavoitteessaan luoda miljoona asuinhuoneistoa, ovat monet arvostelleet sen toteutustapaa ja jälkivaikutuksia. Sen maisemalliset vaikutukset ovat olleet huomattavia. Yleisimmin on arvosteltu ohjelman luoneen lukuisia rumia betonilähiöitä. Alueiden arkkitehtuuria on luonnehdittu yksitoikkoiseksi ja niitä on verrattu Itä-Euroopan entisten sosialistimaiden massatuotantona luomiin lähiöihin. Tunnetut lähiöt kuten Tukholman Rinkeby, Göteborgin Hammarkullen ja Malmön Rosengård ovat nousseet eräänlaisiksi aikakautensa symboleiksi.

Miljoonaohjelmaa on arvosteltu myös siitä, että se on osaltaan aiheuttanut ruotsalaiseen yhteiskuntaan segregaatiota. Miljoonaohjelman asunnoissa asutaan enimmäkseen vuokralla, toisin kuin Ruotsissa koko valtakunnan tasolla. Maahanmuuttajien osuus miljoonaohjelman lähiöiden asukkaista saattaa olla jopa yli 90 prosenttia, kun koko Ruotsin väestöstä maahanmuuttajia on noin 20 prosenttia. Maahanmuuttajavaltaisissa miljoonaohjelmalähiöissä esiintyy yleisesti köyhyyttä ja työttömyyttä. Sosioekonomisten ongelmien kärjistyminen on johtanut rikollisuuden ja väkivallan lisääntymiseen.

## Lähteet
Mauriaiset

**Mauriaiset** (*Lasius*) on pistiäisten lahkoon kuuluva muurahaissuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti 80–100 lajia.

## Sukuun kuuluvia lajeja
*Keltiäinen (*Lasius flavus*) 
*Eteläntuoksukeltiäinen (*Lasius meridionalis*)
*Sekotuoksukeltiäinen (*Lasius mixtus*)
*Puistotuoksukeltiäinen (*Lasius sabularum*) 
*Varjotuoksukeltiäinen (*Lasius umbratus*) 
*Paperimuurahainen (*Lasius fuliginosus*) 
*Pihamauriainen (*Lasius niger*) 
*Metsämauriainen (*Lasius platythorax*)
*Hietamauriainen (*Lasius psammophilus*)

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Mauriaiset (''Lasius'')
*ITIS: ''Lasius'' 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Lasius 
*Iowa State University, Bug Guide: Genus Lasius - cornfield ants, citronella ants 
*Pherobase: Semiochemicals of Genus Lasius
Rankin Inlet

**Rankin Inlet** (inuktitutiksi *Kangiqiniq* ᑲᖏᕿᓂᖅ tai *Kangirliniq* ᑲᖏᖅᖠᓂᖅ, ) on inuitien asuttama kylä Kivalliqin alueella Nunavutissa, Kanadassa. Kylä sijaitsee Hudsoninlahden länsirannalla, ja on Kivalliqin alueen keskuspaikka. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan kylän asukasluku oli 2&nbsp;177, kun se vuonna 1996 oli 2&nbsp;058. Kylän pinta-ala on 20,24&nbsp;neliökilometriä.
 

Kaupungin perustivat 1957 Rankin Inletissä toimineen nikkeli- ja kuparikaivoksen omistajat. Kaivostoiminta jatkui aina vuoteen 1962. Kaivos oli ensimmäinen inuitien omistama ja johtama kaivos Kanadassa. Kaivoksen sulkemisen jälkeen on tehty useita tuloksettomia yrityksiä kehittää vaihtoehtoinen tulonlähde kaupunkilaisille. Kaupungissa on yritetty muun muassa sikojenkasvatusta, mutta sikala houkutteli kaupunkiin jääkarhuja. Myös sianliha maistui kalalle, sillä kalaruokavalmiste oli sikojen pääasiallinen ruoka.

Kylässä on pieni Rankin Inletin lentoasema, joka on ainoa kulkuyhteys muualle maailmaan. Nunavutin territorion senaattori on ehdottanut miljardin dollarin tienrakennusprojektia, tarkoituksenaan rakennuttaa maantie Churchillistä Rankin Inletiin.

Rankin Inlet oli myös ehdokkaana Nunavutin territorion pääkaupungiksi, mutta vuoden 1995 äänestyksessä pääkaupungiksi valittiin Iqaluit.

Tunnettuja Rankin Inletistä kotoisin olevia henkilöitä on muun muassa National Hockey Leaguessa pelaava Jordin Tootoo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Rankin Inlet at the Territorial Government of Nunavut (PDF)
Jokhang

**Jokhang** (, ; myös **Jokhangin temppeli** tai **Jokhangin luostari**) on buddhalainen temppeli Lhasassa, Tiibetissä. Se kuuluu osana Potalan palatsin historiallista kokonaisuutta UNESCOn maailmanperintöluetteloon.

Kuningas Songtsen Gampo rakennutti Jokhangin vuonna 639. Temppeli on säilynyt vuosisatojen ajan buddhalaisten pyhiinvaeltajien keskuspaikkana. Temppelikompleksia on laajennettu vuosien aikana ja se peittää nykyään noin 25 000 neliömetrin alueen. Jokhang on neljäkerroksinen rakennus, jonka katot ovat peitetty kullatuilla pronssitiilillä. Arkkitehtuuriltaan temppeli edustaa intialaista viharatyyliä, tosin myöhemmät lisäykset ovat sekoittaneet mukaan intialaista, nepalilaista ja Tang-dynastian tyylejä. Katolla on symbolinen patsas, jossa kaksi peuraa reunustaa dharmachakraa, opinpyörää.

Jokhangissa on useita koristeltuja pyhäkköjä ja huoneita. Temppelirakennusten pääsali Jowo Shakyamunin buddhapatsas, joka on ehkäpä kunnioitetuin yksittäinen esine Tiibetin buddhalaisuudessa. Salissa on myös kuningas Songtsen Gampon ja tämän kahden kuuluisimman morsiamen prinsessa Wen Chengin (Kiinan keisarin Tang Taizongin tytär) ja prinsessa Bhrikutin patsaat.

## Katso myös
*Potala
*Norbulingka

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jokhang
Ateliers de Construction Aéronautique de Zeebrugge

**Ateliers de Construction Aéronautique de Zeebrugge (ACAZ)** () oli belgialainen lentokonetehdas, joka perustettiin 1923 Zeebruggessä ja alkoi toimintansa vuonna 1925 nimellä  ACAZ. Englannissa yhtiö tunnettiin nimellä ZACCO.

Professori Emile Allard ja Alfred Renard suunnittelivat vuonna  1924 yhtiön ensimmäisen kokometallisen lentokoneen, ACAZ T-2:n. Siitä valmistettiin prototyyppi 
SABCAlla, mutta sen myynti epäonnistui. Vuonna 1928 suunniteltiin tiedustelukone ACAZ C.2, josta asevoimat hankkivat ainoastaan prototyypin.

Yhtiö lopetti toimintansa vuonna 1933.
Norbulingka

**Norbulingka** (tiib. ནོར་འུ་གླིང་ཀ་, *Nor-bu-gling-ka*) on palatsi ja sitä ympäröivä puisto Lhasassa, Tiibetissä. Se toimi dalai-laman kesäasuntona 1780-luvulta Kiinan Tiibetin valtaukseen 1950-luvulle. Puiston rakennutti seitsemäs dalai-lama 1750-luvulla ja kesäasunto siitä tuli kahdeksannen dalai-laman aikana.

Palatsi sijaitsee kolme kilometriä länteen Potalasta, joka toimi talvipalatsina. UNESCO otti Norbulingkan maailmanperintöluetteloon osana Potalan palatsin historiallista kokonaisuutta vuonna 2001.

Norbulingkassa on myös eläintarha, jonka alkuperäinen tarkoitus oli säilyttää eläimiä, joita dalai-lamalle oli lahjoitettu. Heinrich Harrer auttoi 14. dalai-lamaa rakennuttamaan palatsiin elokuvateatterin 1950-luvulla.

## Katso myös
*Potala
*Jokhang

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Törnävän kartano

**Törnävän** eli **Östermyran kartano** sijaitsee Seinäjoen Törnävällä, Tikkukosken rannalla muutama kilometri kaupungin keskustasta etelään. Kauppias ja laivanvarustaja Abraham Falander (aateloituna Wasastjerna) rakennutti alueelle vuonna 1798 rautaruukin ja vuoden 1806 paikkeilla itse päärakennuksen. 

Kustavilaistyylinen päärakennus edustaa karoliinista pohjakaavaa, jossa on keskeissali ja sen ympärillä muita huoneita. Viimeistään vuonna 1806 valmistuneet hirsiseinät maalattiin punamullalla. Puiset, vuosina 1833-1834 rakennetut rapatut siipirakennukset edustavat empirearkkitehtuuria. 

Ruutitehdas perustettiin vuonna 1825. Alueen muita asuinrakennuksia päärakennuksen lisäksi ovat niin sanotut Punatulkkutalot, jotka rakennettiin samoihin aikoihin päärakennuksen kanssa, alun perin rautaruukin seppien asunnoiksi. Myöhemmin niissä asui myös kartanon pehtoori ja kirjanpitäjiä. Kartanosta kehittyi 1800-luvun jälkipuoliskolla Etelä-Pohjanmaan maatalouden keskus, ja se oli maanviljelyn ja karjanhoidon mallitila.

Puutarha valmistui vuonna 1835 puutarhuri Kuulan johdolla Gustaf Adolf Wasastjernan aikana, ja hänet kutsuttiin Suomen puutarhaviljelyseuran jäseneksi.

1850- ja 1860-luvuilla Gustaf August Wasastjernan ja tämän puoliso Mathilda Donnerin (1825–1897) aikana kiinnitettiin huomiota kartanonpuiston kunnostamiseen. Arkkitehti Georg Theodor von Chiewitziä pyydettiin uudistamaan puistoa ja puutarhaa ja hän teki englantilaistyyppiset puistosuunnitelmat vuonna 1856 ja 1858. Vuonna 1864 puutarha-arkkitehti Knut Forsberg inventoi alueen, ja seuraavana vuonna hän sai valmiiksi suunnitelman puiston uudistamiseksi. Puistossa oli muun muassa huvimaja, muotoonleikattuja pensaita, ruusutarha ja kasvihuone. Puisto pääsi kuitenkin rappeutumaan pahoin 1900-luvun alkupuolella. Seinäjoen tultua kaupungiksi puistoaluetta laajennettiin ja kunnostettiin. Vuonna 1979 Törnävän kartanon joenpuoleinen puutarha entistettiin 1800-luvun asuun. 
 
Kartanon omistanut Wasastjernan suku joutui taloudellisiin vaikeuksiin 1860- ja 1870-lukujen taitteessa, mikä johti siihen, että kartano myytiin henkivakuutusyhtiö Kalevalle 1890. Vuonna 1903 Östermyran kartano siirtyi hovioikeudenasessori Konstantin Törnuddin omistukseen. Hän nimesi kartanon Törnäväksi syntymäpaikkakuntansa Tyrnävän ruotsinkielisen nimen mukaan. Törnudd testamenttasi kartanon maineen Seinäjoen kunnalle vuonna 1925. Seinäjoen omistuksessa kartanon on palvellut mitä moninaisimmassa tehtävissä: se on muun muassa toiminut luontaisparantolana, talouskouluna, sotasairaalana, jossa myös Mannerheim-ristin ritari Lauri Törni vietti aikaansa vuonna 1942 haavoituttuaan. Vuodesta 1984 asti kartano on toiminut Seinäjoen kaupungin juhlahuoneistona ja edustustilana.

Törnävän kartanon pihapiirissä olevassa harmaakivisessä navettarakennuksessa toimii nykyään myös Etelä-Pohjanmaan museo.

## Lähteet
* Pohjalaiset puistot ja puutarhat Ent. Svenska yrkesinstitutetin kotisivut (ei ylläpidetä vuoden 2008 jälkeen)  
* Ilkka 18.8.2006, s. 7
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Maanviljelysmuseo Törnävän kartanoon, Suomen Kuvalehti, 15.06.1935, nro 24, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Acta Philosophica Fennica

**Acta Philosophica Fennica** on Suomen filosofisen yhdistyksen 
tiedejulkaisu, joka julkaisee pääasiassa tieteellisiä filosofisia artikkeleita. Julkaisu on ilmestynyt vuodesta 1935. Sen nykyinen päätoimittaja on Ilkka Niiniluoto, ja sen toimituskuntaan kuuluvat Timo Airaksinen, Leila Haaparanta, Risto Hilpinen, Simo Knuuttila ja Gabriel Sandu.

*Acta Philosophica Fennica* on tarkoitettu yhdistyksen kansainväliseksi julkaisusarjaksi, siinä missä yhdistyksen toinen julkaisu *[[Ajatus (vuosikirja)|Ajatus]]* on suunnattu pääasiassa suomalaiselle yleisölle. Julkaistut artikkelit ovat nykyisin pääasiassa englanninkielisiä, mutta aiemmin julkaisussa on ilmestynyt paljon muun muassa saksankielisiä artikkeleita.

Julkaisu ilmoittaa, että sen alaan kuuluvat kaikki filosofiset perinteet, mutta se on keskittynyt ennen kaikkea suomalaisten filosofien ja heidän inspiroimansa ajattelun esittelyyn. Viime aikoina julkaisu on ilmestynyt yhdestä kolmeen kertaan vuodessa.

## Katso myös

* *[[Ajatus (vuosikirja)|Ajatus]]*-vuosikirja

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Acta Philosophica Fennica''. Suomen filosofinen yhdistys.
Spišin linna

**Spišin linna** () on yksi Keski-Euroopan suurimmista linnoista Slovakian koillisosassa, Spišské Podhradien kaupungissa Prešovin alueella. Linna liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1993.

Linna rakennettiin 1100-luvulla 634&nbsp;m korkealle vuorelle, paikalla aiemmin sijainneen slaavilinnoituksen tilalle. Siitä tuli alueensa poliittinen, hallinnollinen ja taloudellinen keskus. Vuoteen 1464 se oli unkarilaisten kuninkaiden omistuksessa, sen jälkeen paikallisilla mahtisuvuilla ja vuodesta 1945 alkaen valtiollista omaisuutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* www.spisskyhrad.com
Pentti Saikkonen

**Pentti Juhani Saikkonen** (s. 12. helmikuuta 1952 Lahti)  on suomalainen tilastotieteen professori emeritus. Hän on opiskellut ja tehnyt uransa Helsingin yliopistossa.

Saikkonen syntyi kirvesmies Tauno Saikkosen ja ravintolaemäntä Helmi Oittisen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1975 on Eija Sundman.

Saikkonen tuli ylioppilaaksi Kannaksen yhteislyseosta Lahdessa 1971. Hän suoritti Helsingin yliopistossa valtiotieteen maisterin tutkinnon vuonna 1975 ja tohtorin tutkinnon vuonna 1986 pääaineenaan tilastotiede. Hän toimi professorina vuodesta 1998, mutta on nyttemmin siirtynyt emeritusprofessoriksi. Sitä ennen hän oli apulaisprofessori vuosina 1992–1998. Saikkonen toimi myös assistenttina ja projektitutkijana Helsingin yliopistossa sekä useaan otteeseen Suomen Akatemian tutkijana. Vierailevana tutkijana hän on työskennellyt sekä Amsterdamissa että Humboldt-yliopistossa Berliinissä.   

Tutkimuksessaan Saikkonen on keskittynyt aikasarja-analyysiin. Hän on julkaissut korkeatasoisissa ekonometrian julkaisuissa mukaan lukien *Econometrica*. Hän sijoittui myös erittäin korkealle vuonna 1998 tehdyssä kansainvälisessä ekonometrikkojen julkaisujen lukumäärää tarkastelleessa tutkimuksessa .

Saikkonen on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2011. Saikkoselle ja Timo Teräsvirralle myönnettiin vuoden 2011 Eino H. Laurila -kansantulomitali tunnustuksena heidän kansainvälisesti arvostetusta tutkimustyöstään aikasarjaekonometrian alalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pentti Saikkosen kotisivut  (helsinki.fi)
* Saikkosen tutkimukset IDEASissa
* [Pentti Saikkonen Tuhat-tutkimustietokannassa](https://tuhat.helsinki.fi/portal/en/persons/pentti-saikkonen(46b3c844-9341-48c6-8f12-945bc3d2f7ac).html)  (helsinki.fi)
ASJA

**ASJA**,  *AB Svenska Järnvägsverkstädernas Aeroplanavdelning*, oli ruotsalainen lentokonetehdas, joka toimi Linköpingissä. Se oli ruotsalaisen junatehtaan *AB Svenska Järnvägsverkstäderna* tytäryritys. ASJA:sta kehittyi sittemmin Svenska Aeroplan AB eli SAAB.

ASJAn toiminta alkoi 1930-luvun alussa. Sen pääsuunnittelijan toimi Sven Blomberg, joka oli toiminut suunnittelijana aiemmassa Svenska Aero-yhtiössä, jonka ASJA osti vuonna 1932 saksalaiselta C.C. Bückeriltä. 

Vuonna 1936 yhtiö neuvotteli Boforsin kanssa yhteisen lentokonetehtaan perustamisesta. Tammikuussa 1937 näin kävikin: ja 31. maaliskuuta 1937 syntyi AB Förenade Flygverkstäder (AFF). 

Yhteistyö ASJA:n, Boforsin ja AFF:n välillä ei onnistunut. Siksi perustettiin uudestaan yhtiö nimeltään Svenska Aeroplan AB (SAAB) ASJA:n pohjalta.  

## Lentokoneet
*ASJA F 1
*ASJA L 1 Viking
*ASJA L 2 - Ö 2 
*ASJA L 10 - Saab 17
*ASJA L 11 - Saab 18
*ASJA Viking II
*De Havilland D.H.82 Tiger Moth, Sk 11
*Focke-Wulf Fw 44 Stieglitz, Sk 12
*Hawker Hart, B 4
*North American NA-16, Sk 14
*Northrop 8A-1, B 5 
*Raab-Katzenstein RK-26 Tigerschwalbe, Sk 10
*Svenska Aero SA-14
*Svenska Aero SA-15
Telatykistö

**Telatykistö** (artillery, Self Propelled Gun) on panssaroidulla itsevetävällä alustalla varustettua tykistöä. Mekanisoiduissa  tai panssariyhtymissä käytettävillä telatykeillä ammutaan alakulmilla epäsuoraa tulta koko taistelualueen syvyydessä, erikoisampumatarvikkeilla jopa 30&ndash;40 kilometriin saakka.

Telatykeistä voidaan erottaa suojaustason perusteella kaksi päätyyppiä, *telatykit* ja *panssaritykit*. Telatykeissä, eli telakanuunassa, telahaupitsissa tai jo vanhentuneessa tyypissä, telamörssärissä, miehistölle ei ole tarjolla panssarisuojaa tulitoiminnan aikana. Panssaritykeissä, eli panssarihaupitseissa tai harvinaisissa panssarikanuunoissa, taas miehistö voi toimia jatkuvasti panssarin suojissa. Nykyisissä panssaritykeissä tykki on usein sijoitettu kääntyvään torniin. Nykyisin itseliikkuvaa tykistöä on sijoitettu myös kuorma-autoihin perustuvalle pyöräalustalle.

Telatykistön etuina vedettäviin kenttätykkeihin verrattuna ovat maastoliikkuvuus, nopea asemaan ajo ja siitä poistuminen sekä miehistön kevyt panssarisuoja. Esimerkiksi kuudesta telatykistä muodostuva patteri voidaan ajaa tuliasemaan minuuteissa, eikä tuliasema vaadi linnoittamista tai langallisten viestiyhteyksien rakentamista. Myös patterin ja patteriston komentopaikka on liikkuva, useimmiten tarkoitusta varten räätälöity komentovaunu.

Tykistön kaliiperi on nykyisin yleensä 152 mm tai 155 mm. Suomen puolustusvoimissa yhtymätason tykistöryhmillä on käytössä noin 27,5 kilometrin kantamaan kykenevä 152 TelaK 91 -tyyppinen 152 mm telakanuuna, jonka alkuperäinen venäläinen tyyppinimi on 2S5, lempinimeltään Giatsint-S (). Prikaatitasolla panssariprikaatin kenttätykistörykmenteissä pääaseena on noin 15 kilometrin kantamaan kykenevä 122 panssarihaupitsi 74 (venäläinen tyyppinimi 2S1, lempinimi Gvozdika, ), joka on panssaroidulla itsevetävällä alustalla liikkuva, panssarijoukoille epäsuoraa tulitukea antava haupitsi.

## Tunnettuja telatykkejä
### Panssarihaupitsit
* Wespe, 105 mm, Saksa, 1940-luku
* Hummel, 150 mm, Saksa, 1940-luku
* M7 Priest, 105 mm, USA, 1940-luku
* M109, 155 mm, USA, 1960-luku
* 2S1 Gvozdika, 122 mm, Neuvostoliitto, 1970-luku (Suomessa 122 panssarihaupitsi 74)
* 2S3 Akatsija, 152 mm, Neuvostoliitto, 1970-luku
* Panzerhaubitze 2000, 155 mm, Saksa, 1990-luku
* K9 Thunder, 155 mm, Etelä-Korea, 1990-luku

### Telahaupitsit
* M110, 203 mm, USA, 1960-luku

### Telakanuunat
* M107, 175 mm, USA, 1960-luku
*2S5 Giatsint-S, 152 mm, Neuvostoliitto, 1980-luku (Suomessa 152 TelaK 91)
*2S7 Pion, 203 mm, Neuvostoliitto, 1970-luku

### Telamörssärit
* Karl-Gerät, 600 mm, Saksa, 1940-luku

## Lähteet
Arviat

**Arviat** (, aiemmalta nimeltään *Eskimo Point*) on asutuskeskus Hudsoninlahden länsirannalla Kivalliqin alueella Nunavutissa, Kanadassa. Kylä sai nykyisen nimensä 1. kesäkuuta 1989. Nykyinen nimi on johdettu inuktitutin sanasta *arviq*, joka tarkoittaa grönlanninvalasta. Kylän asukasluku vuoden 2001 väestönlaskennassa oli 1&nbsp;899. 95 % asukkaista on inuiteja. Kylän on Nunavutin eteläisin asutuskeskus ja se sijaitsee lähellä Kanadan maantieteellistä keskipistettä.

Ainoat kulkuyhteydet ovat lentokone sekä vuosittainen meriproomulla suoritettava huolto- ja rahtikuljetus. Kaupungissa on pieni Arviatin lentoasema. Nunavutin hallitus ja senaattori Willie Adams tutkivat mahdollisuutta rakentaa maantie Manitoban Churchillistä Arviatin kautta Rankin Inletin kaupunkiin.

## Aiheesta muualla

*Government of Nunavut - Arviat (PDF)
* Photos of Arviat in 1955

## Lähteet
Thulin

**AB Thulinverken** oli ensimmäinen ruotsalainen lentokonetehdas Landskronassa. 

## Yhtiön historia
Tohtori Enoch Thulin  perusti vuonna 1913 yhdessä Oscar Askin kanssa Aeroplanvarved i Skåne-yhtiö (AVIS). Se rakensi kaksi Blériot XI -konetta nimellä Thulin A. Thulin osti toisen osakkaan pois vuonna 1914, kun ilmailuala alkoi kehittyä ensimmäisen maailmansodan seurauksena. Yhtiö vaihtoi nimensä muotoon *AB Enoch Thulins Aeroplanfabrik* (AETA) . Loput 21 Bleriot-kopiota tehtiin uudistuneessa yhtiössä. Morane-Saulnier 3L konetta valmistettiin nimellä Thulin B ja Morane-Saulnier Parasolia nimellä Thulin D, molempien valmistus alkoi syksyllä 1914.

Enoch Thulin perusti lentokoulun, jonka pari konetta tuotiin Suomeen valkoisille joukoille. Thulinin tehdas myi koneita Tanskalle ja Hollannin laivaston lentojoukoille. 

Yhtiö ajautui rahoitusvaikeuksiin jo I maailmansodan aikana ja ajautui konkurssiin vuonna 1920. Ruotsin (tulevat) ilmavoimat ostivat lentokoneita mm. Itävallan Phönix-tehtaalta. Viranomaiset halusivat kaksitasoja, Thulin valmisti lähinnä 1-tasoja.

Vuonna 1920 Thulin alkoi valmistaa autoja. Autotuotanto jatkui vuoteen 1928. 

Vuonna 1922 yhtiö muuntui muotoon *AB Thulinverken*. 

Yhtiö valmisti myös ajoneuvojen jarruja. Tämä johti yhtiön jarrutuotannon sulautumiseen vuonna 1958 vuonna 1913 perustettuun Svenska AB Bromsregulator-yhtiöön. Loppuosa Thulinverkenistä on nykyisin osa SAB Wabco AB-yhtiötä. Sen on vuodesta 2004 alkaen omistanut ranskalainen  Faiveley Transport.

## Valmistus
### Lentokoneet
* Thulin A (Blériot XI)
* Thulin B (Morane-Saulnier Type 3L)
* Thulin C (Albatros B.II)
* Thulin D (Morane-Saulnier Parasol)
* Thulin E 
* Thulin FA
* Thulin G
* Thulin H
* Thulin K
* Thulin L
* Thulin LA
* Thulin M
* Thulin N
* Thulin NA

### Autot
* Thulin A
* Thulin B

### Moottoripyörät
* Thulin MC I
* Thulin MC II
* Thulin MC II

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Landskronan ilmailuhistoria v. 1909-1920 
*Landskronan autoiluhistoria v. 1919-1940
Benner & Benner

**Benner & Benner** on Helsinkiin sijoittuva suomalainen lakimiessarja, jota tehtiin yhteensä 18 jaksoa vuonna 2001. Sarjaa esitettiin MTV3-kanavalla. Sarjan käsikirjoittivat Kirsti ja Katri Manninen.

Pääosan esittäjä Milka Ahlroth esitti Silja Benneriä, tiukkaa asianajajaa joka tasapainoilee hoitaessaan rapistuvaa avioliittoaan sekä mitä erinäisimpiä oikeustapauksia. Ohjelmassa oli myös yliluonnollinen puolensa: Kristo Salmisen esittämä lakitoimiston siivooja Rafael Mustavuori rakastui sarjan aikana Siljaan ja osoittautui myöhemmin enkeliksi. Ohjelma keräsi luonteensa vuoksi sekä kiitosta että kritiikkiä.

*Benner & Benner* sai vuonna 2002 televisio- ja radioalan koulutusrahasto Kouran palkintojenjaossa fiktiosarjan kunniamaininnan.

## Lähteet
Kara

**Kara** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* kara, lastuavan työstökoneen pääakseli (johon terät usein kiinnitettynä)
* kara, tappimainen, voimaa siirtävä akseli (*esim. ovenpainikkeen kara*)
* kara, seinähirsien väliin asennettava puutappi, vaarna
* karapuu, hirsiseinän aukon pieltä tukevoittava pystypuu
* kara, hedelmän yleensä syömättä jäävä siemenkodan sisältävä osa
* kara (*myös karamboli*), biljardipelin muunnelma
* karan kieli, Keski-Afrikassa puhuttu keskisudanilainen kieli.

## Paikkoja

* Kara, kylä Hausjärvellä
* Kara, hallinnollinen alue Togossa
* Kara, kaupunki Togossa ja samannimisen alueen pääkaupunki
* Karanmeri, Pohjoisen jäämeren osa
* Karansalmi, edelliseen liittyvä salmimuodostelma
* Kara, Karanmereen laskeva joki Venäjällä
* Karan pakkotyövankila, vankila Kara-joen varrella
* Karan koulu, yläkoulu Riihimäellä.

## Henkilöitä

;Sukunimenä:
* Helena Kara (vuoteen 1927 *Dahl*, vuodesta 1940 *Leminen*, 1916–2002), suomalainen näyttelijä
* Jalmari Kara (ent. *Forsström*, *Eero Kaski*, *Kapteeni Teräs*, 1890–1936), suomalainen jääkärikapteeni, diplomi-insinööri ja kirjailija
* Kimmo Kara (1919–2020), suomalainen taloustieteilijä ja heraldikko, Jalmari Karan poika
* Lauri Kara (1892–1919), suomalainen punakaartilaispäällikkö
* Marketta Kara, suomalaisen kirjailija Sylva Huttusen käyttämä nimimerkki
* Mikko Kara (s. 1952), suomalainen professori ja VTT:n entinen toimialajohtaja
* Timo Kara (s. 1945), suomalainen kuvanveistäjä.

;Etunimenä:
* Kara DioGuardi (s. 1970), yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä
* Kara Edwards (s. 1977), yhdysvaltalainen radiojuontaja ja ääninäyttelijä
* Kara Goucher (s. 1978), yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija
* Kara Monaco (s. 1983), yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä
* Kara Patterson (s. 1986), yhdysvaltalainen keihäänheittäjä
* Kara Tointon (s. 1983), englantilainen näyttelijä.

;Kuvitteellisia henkilöitä:
* Kara Ben Nemsi, Karl Mayn seikkailukirjojen henkilö.

## Eläimiä

* koskikara, varpuslintu.

## Yhtyeitä

* Kara, suomalainen yhtye
* Kara, eteläkorealainen yhtye.
Lihasula

**Lihasula** on osa-alue ja kylä sekä kaupunginosa 17 Kangasalan pohjoisosassa Vesijärven länsirannalla. Valtatie 9 ja Tampere-Orivesi-rata kulkevat Lihasulan alueen läpi.

Usein samaan kylään kuuluviksi katsotaan Huhtala ja Palonkylä. Ensimmäinen kirjallinen maininta Lihasulan kylästä on veroluettelossa vuodelta 1540. Kylä lienee saanut nimensä Antti Heikinpoika -nimiseltä talonpojalta, jonka liikanimi oli Lihasuu.

Kylällä on vanha koulukiinteistö, joka on kyläläisten käytössä kylätalona. Talossa kokoontuu näytelmäkerho, ja siellä harrastetaan monenlaista muutakin toimintaa, kuten jumppaa ja joogaa. Vuonna 2005 aloitettiin kylässä osuuskuntamuotoisen vesi- ja viemäriverkoston suunnittelu, ja ensimmäinen osuus verkostosta otettiin käyttöön kesällä 2008.

Lihasulan alueen suurimpia järviä ovat Säynäjärvi, Heramaanjärvi ja Matalajärvi.

## Katso myös
* Lihasulan kartano
* Kaarinanpolku

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kyläyhdistyksen kotisivut
* Kangasalan pohjoisen vesiosuuskunnan kotisivut
Tietoliikenneverkko

**Tietoliikenneverkko** on laitteista ja niiden välisistä viestiyhteyksistä koostuva verkko, jota käytetään informaation välittämiseen. 

Tietoliikenneverkkoja ovat esimerkiksi:
* tietokoneverkot, kuten Internet
* perinteiset puhelinverkot sekä matkapuhelinverkot
* kaukokirjoitinverkot
* ilmailussa käytettävä ACARS-verkko
* tallennuslaiteverkot (SAN)

Tietokoneverkkojen mittakaavoja:
* Laajaverkko (WAN)
* Kaupunkiverkko (MAN)
* Lähiverkko (LAN)

## Katso myös
* Tietoliikenne
* Virtuaalilähiverkko
Kuujjuarapik

**Kuujjuarapik** ( ’pieni suuri joki’) on eteläisin inuitien asuttama kylä Nunavikin alueella pohjoisessa Québecissä, Kanadassa. Kylä sijaitsee Hudsoninlahteen laskevan Grande Rivière de la Baleine -joen varrella lähellä joen suuta. 

Kylän asukasluku oli vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan 555. Lisäksi läheisessä Whapmagoostuin kylässä asuu noin 800 asukasta, jotka ovat sukujuuriltaan cree-intiaaneja.

Kuujjuarapikiin ei ole tie- tai laivayhteyttä, vaan ainoa liikenneyhteys on lentokone sekä kesäisin vene. Kylässä sijaitsee Kuujjuarapikin lentokenttä. Lähin toinen inuitien asuttama asutuskeskus on 160 kilometrin päässä pohjoiskoillisessa sijaitseva Umiujag.

Inuitit ja creet ovat asuneet yhdessä jokisuiston alueella vuodesta 1950. Tätä ennen inuitit asuivat enimmäkseen rannikkoalueilla, kun taas creet asuivat sisämaassa.

## Historia
1700-luvun puolessa välissä Hudson's Bay Company perusti Fort Richmond -nimisen kauppa-aseman Grande Rivière de la Baleine -joen varrelle. Kauppa-aseman ympärille kehittyi myöhemmin asutuskeskus, jonka ranskankielinen nimi oli Poste-de-la-Baleine. Englantilaiset kutsuivat paikkaa nimellä Great Whale River. Kylään perustettiin 1880-luvulla protestanttien lähetysasema.

Toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain asevoimat perusti joen suulle sotilastukikohdan, joka työllisti paikallista väestöä. Vuonna 1955 paikkakunnalle perustettiin tutka-asema, joka oli osa Mid-Canada Line -tutkajärjestelmää. Tutka-asema suljettiin jo 1965, mutta sen olemassaolo takasi pysyvän asutuksen syntymisen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Community Site
Jason (sarjakuvapiirtäjä)

**Jason** oikealta nimeltään **John Arne Sæterøy** (s. 1965) on norjalainen sarjakuvapiirtäjä. Hän on tunnettu pelkistetyistä piirrostyylistään ja lähes sanattomista sarjakuvistaan. Useat teoksien hahmoista ovat antropomorfeja eli ihmisten lailla käyttäytyviä eläimiä.  Jasonin teoksia on julkaistu Norjassa, Ruotsissa, Suomessa, Tanskassa, Ranskassa, Alankomaissa, Espanjassa, Slovakiassa, Itävallassa, Saksassa ja Yhdysvalloissa.

Ensimmäisen kerran Jasonin piirroksia esiintyi norjalaisessa sarjakuvalehdessä KonK. Vuonna 1989 hän pääsi opiskelemaan graafista suunnittelua ja kuvitusta taidekoulu Strykjernetiin, Osloon. Ensimmäinen albumi *Lomma ful av reng* oli tyyliltään realistinen. Vuonna 1997 hän alkoi piirtää sarjakuvalehti *Mjaumjau*ta. Jasonin sarjakuvien aiheet vaihtelevat paljonkin, *Ventt litt...* (2002) on koskettava nuoruuskuvaus, *Jernevognen* (2003) mukailee Stein Rivertonin arvoitusdekkaria ja *Den hemmelighetsfulle mumie* (2001) sisältää lyhyitä ja humoristisia sarjakuvia. Ainoa suomeksi julkaistu albumi *Hys!* sisältää kirjaimia vain kojujen kylteissä ja onomatopoeettisissa äänteissä.

## Teokset
### Suomennettuja

* 

### Suomentamattomia
* Lomma full av regn (1995)
* Den hemmelighetsfulle mumie (2001) 
* Ventt litt... (2002)
* Jernevognen (2003)
* Si meg en ting (2003)
* Du går feil vei 2004 
* Mitt liv som zombie 2004 
* La meg vise deg noe 2004 
* Hemingway 2006