open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Maglia rosa

**Maglia rosa** eli **roosapaita** on vaaleanpunainen paita, joka on kolmiviikkoisen pyöräilyn etappikilpailun Giro d'Italian eli Italian ympäriajon tärkeimmän ja arvostetuimman kategorian johtajan tunnus. Sitä pitää yllään kilpailija, joka johtaa kokonaiskilpailua eli on käyttänyt vähiten aikaa jo ajettuihin etappeihin. *Maglia rosan* historia alkaa vuonna 1931, jolloin päätettiin helpottaa kilpailun seuraamista pukemalla kokonaiskilpailun johtaja *Giron* alkuperäisen organisoijan, italialaisen päivälehden Gazzetta dello Sportin sivujen väriseen paitaan. Ensimmäisenä sen puki päälleen Learco Guerra, vuoden 1931 Giron ensimmäisen etapin voittaja.

Roosapaita jaetaan kilpailun johtajalle etapin jälkeisessä palkintoseremoniassa, jossa palkitaan myös etapin voittaja sekä muiden arvopaitojen haltijat. Kilpailukategorioiden johtajat saavat pitää paitoja yllään seuraavalla etapilla. Jo pelkästään roosapaidan saaminen ylleen on monelle ajajalle suuri saavutus, vaikka ei onnistuisikaan puolustamaan sitä kilpailun loppuun saakka.

Ranskan ympäriajossa vastaava kokonaiskilpailun johtajan paita on keltainen (ransk. *[[maillot jaune]]*), joka on lähtöisin kilpailun pääsponsorina toimineen *L’Auto*-lehden keltaisesta sivun väristä. Espanjan ympäriajoissa kokonaiskilpailun ykkösen paita on väriltään punainen (*maillot rojo*).

Paitoja valmistetaan Italian ympäriajoa varten useita, sillä jokainen kilpailun johtaja saa oman paitansa. Paitoihin on painettu kilpailun sponsorien logot, mutta niissä on myös paikat johon johtavan pyöräilijän joukkuueen sponsorien logot voidaan painattaa. Monesti etapin jälkeisessä palkintoseremoniassa käytettävä paita on eri kuin itse kilpailutilanteessa käytettävä. Paitojen ulkoasu on muuttunut vuosien varrella ja sen värisävy on tummentunut alkuperäisestä vaaleasta roosanpunaisesta lähemmäksi vaaleaa fuksian- tai magentanpunaista.

Muut Italian ympäriajossa nähtävät paidat ovat:

*  Sininen *[[maglia azurra]]* parhaalle mäkimiehelle (aiemmin vihreä, maglia verde)
*  Purppuranvärinen *[[maglia ciclamino]]* pistekilpailun johtajan paita, joka on ollut käytössä vuosina 1970–2009 ja 2017 eteenpäin (paita oli punainen "maglia rosso passione" vuosina 1966–1969 ja 2010–2016)
*  Valkoinen *[[maglia bianca]]* kokonaiskilpailun parhaalle nuorelle (alle 25-v.) kilpailijalle

Aiemmin käytössä olleet paidat:
* *Maglia azzurra*, *Intergiro*-kilpailun johtajalle
* *Maglia blu*, parhaalle yleisajajalle

## Kuvia

File:Jacques Anquetil 1967.jpg | Jacques Anquetil pukeutuneena maglia rosaan vuonna 1967.
File:Laurent-Fignon-Giro-1989.jpg | Laurent Fignon ylittää maaliviivan maglia rosa yllään vuonna 1989.
File:Denis Menchov Giro 2009.JPG | Denis Menchov johtajan paidassa vuoden 2009 Girossa.
File:Giro 2015 contador.jpg | Alberto Contador ajaa roosapaidassa vuoden 2015 Girossa.


## Katso myös
* Luettelo Italian ympäriajon voittajista
* Maillot jaune

## Aiheesta muualla
Zero

**Zero** voi tarkoittaa seuraavia:

* zero, nolla useilla kielillä
* Zero, *[[Mitsubishi A6M Reisen]]*, japanilainen toisen maailmansodan aikainen hävittäjälentokone
* Zero, Aanand L. Rain ohjaama elokuva vuodelta 2018
* ZERO, The Hershey Companyn suklaapatukka
* Zero, Kypck-yhtyeen albumi vuodelta 2016
* Project Zero, Temon videopelisarja
* 4321 Zero, päävyöhykkeen asteroidi
* henkilöitä:
** Zero, oik. *[[Robert Broberg]]* (1940–2015), ruotsalainen laulaja, lauluntekijä, muusikko ja koomikko
** Zero Mostel, oik. *Samuel Joel Mosel* (1915–1977), yhdysvaltalainen näyttelijä
* kuvitteellisia henkilöitä:
** Zero, videopelihahmo Capcomin Mega Man -pelisarjassa.
Death Cult Armageddon

**Death Cult Armageddon** on norjalaisen Dimmu Borgir -yhtyeen kuudes albumi. Se äänitettiin keväällä 2003 ja julkaistiin saman vuoden loppupuolella. Levyyn sisältyvästä ”Progenies of the Great Apocalypse” -kappaleesta on julkaistu myös video. Osalla albumin kappaleista on mukana Prahan filharmoninen orkesteri. Levyn kappaleet on laulettu englannin kielellä lukuun ottamatta ”Vredesbyrdiä” ja ”Allehelgens død i Helveds Rikeä”, jotka ovat norjankielisiä.

Immortal-yhtyeen Abbath vieraili levyllä kappaleissa ”Progenies of the Great Apocalypse” ja ”Heavenly Perverse”.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Ozzfest bonus-CD
#
#
#
#
#

## Levyn kokoonpano
*Shagrath – laulu 
*Silenoz – kitarat 
*Galder – kitara 
*Vortex – basso, laulu 
*Mustis – kosketinsoittimet
*Nicholas Barker – rummut
*Abbath vieraili kappaleissa ”Progenies of the Great Apocalypse” ja ”Heavenly Perverse”

## Arvostelut
* Imperiumi: 7½/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Juha Vainio -palkinto

**Juha Vainio -palkinto** on vuosittain merkittävälle suomalaiselle sanoittajalle Kotkan Meripäivillä annettava palkinto. Palkintorahat luovutetaan kotkalaisen sanoittajan ja laulajan Juha Vainion nimeä kantavasta, tämän kuolinvuonna 1990 perustetusta rahastosta. Rahastoa hallinnoivat Kotkan kaupunki sekä Suomen Musiikintekijät -yhdistys. Myös Juha Vainion perikunnalla on edustajansa hallituksessa. Palkinnon rahallinen suuruus on 6&nbsp;000 euroa (aiemmin 30&nbsp;000 markkaa). Palkinto on jaettu 31 kertaa (2022). Sen on saanut yhteensä 34 ihmistä, 28 miestä sekä kuusi naista.

Sanoituspalkinnon lisäksi on kahdesti jaettu myös erityinen elämäntyöpalkinto mittavasta urasta sanoitusten parissa. Sen ovat saaneet Sauvo ”Saukki” Puhtila (2002) ja Jukka Virtanen (2008).

## Luettelo Juha Vainio -palkinnon saajista

## Lähteet
Maailmanpylväs

**Maailmanpylväs** on myyttinen maan taivaan yhdysside ja taivaankannen tukipilari. Maailmanpylvääksi kutsutaan myös tällaista kuvaavaa kulttiesinettä, esimerkiksi puupaalua tai kivipylvästä. Maailmanpylvään asemassa voi olla myös maailmanpuu, pyhä vuori, köysi, tikapuut tai jono nuolia. Maailmanpylväs sijaitsee useimmiten maailman keskellä.

## Yhdysside
Ihmiset ovat jo ihmislajin syntymästä saakka halunneet kohota ylemmäs, kohti jumalallisena pidettyä taivasta. Monissa myyteissä taivaan ja maan välillä on yhteysväylä, joka mahdollistaa tämän kohoamisen niin tarusankareilta kuin tietäjiltäkin. Maailmanpylväs lienee kuviteltu aluksi lähinnä yhteysväyläksi, ja vasta myöhemmin sille on tullut myös tukipilarin ja erottajan merkitys. 

Monissa myyteissä maailman alussa vallitsi aika, jolloin jumalallinen maailma oli täysin yhteydessä ihmisten maailmaan. Elämä oli loputonta ja onnellista, ja jumalolentojen toimet loivat maailmaa. Yhdysside kuitenkin katkeaa, maailmanpylväs tai -puu kaadetaan. Myös suomalaisessa tarustossa kaadetaan iso tammi, jonka jälkeen maailma on vasta valmis. Yhdyssiteen katkettua maailmasta katoavat täydellisimmät puolet, jumalallinen, toispuolinen maailma etääntyy tämänpuoleisesta.

Psykohistorioitsijat, kuten Lloyd DeMause, ovat tulkinneet maailmanpuu- ja maailmanpatsasmyytit vauvan syntymän symboliksi. Synnytystuskat ja vauvan muistot syntymästään ja ponnistuksistaan synnytyskanavan ja emättimen läpi ovat saaneet tällöin merkityksen maailman syntymyyttinä, mutta vasta napanuoran katkaiseminen - maailmanpylvään tai maailmanpuun kaataminen - tekee lapsesta valmiin, itsenäisen yksilön. Yhdyssiteen katkettua vauvan elämästä katoavat viimeiset siteet äitiinsä ja raskaudenaikaiseen kohdun turvaan, mutta samalla lapsesta on tullut oma itsensä eikä hän enää ole osa äitiään.

## Taivaan tuki
Taivasta on muinoin pelättykin. Ehkä maanviljelyyn siirtyminen on saanut ihmiset ajattelemaan, että taivaan kuuluukin olla ylhäällä, eikä suinkaan maan päällä. Maanviljelyyn ja kiinteään asumiseen siirryttäessä säistä on oltu yhä riippuvaisempia, ja ukkosesta on tullut pelätty jumaluus. Luontokäsitys on muuttunut: kun osaa luonnosta on voitu alkaa hallita, loppu on haluttu sulkea ulkopuolelle. Tähän pelottavaksi muuttuneeseen ulkopuoliseen on koettu tietysti myös etäinen, jumalainen taivas. Käsitykset maailmanpylväästä ovat saaneet uutta merkitystä maan ja taivaan erottajana. Taivas on usein käsitetty kuvuksi eli taivaankanneksi, joka voisi murskata maan ja ihmiset alleen pudotessaan, ja maailmanpylvään on katsottu voivan suojella maata tukemalla taivaankantta. Eurooppalaiset ovat pelänneet taivaankantta ainakin keskiajalta siihen asti, kun siihen uskominen on lakannut.

## Maailmanpylvään symboleita
Monilta kansoilta tiedetään maailmanpylvästä esittäviä rakennelmia. Suomen kielisukulaisilta tunnetaan maailmanpylvästä kuvaavia puupaaluja. Muinais-Saksalaisilla on tarinan mukaan ollut maailmanpylvästä esittävä Irminsul-pylväs ja pyhäkkö, jonka kristityt kuitenkin tuhosivat. 

## Katso myös
*Maailmanpuu
*Pyhä vuori
*Iso tammi
Rasputina

**Rasputina** on yhdysvaltalaisen Melora Creagerin luoma sello-rockyhtye, jonka kokoonpanolla on tapana vaihtua levystä toiseen. 
Creager toimii yhtyeen vokalistina, kirjoittaa yhtyeen sanoitukset ja tekee albumien kannet. Yhtyeen musiikkia kuvaillaan lähinnä synkeänä vaihtoehtorokkina.

Yhtye on ottanut vahvasti vaikutteita viktoriaanisesta ajasta. Tämä näkyy selkeimmin yhtyeen promootiovalokuvissa sekä esiintymisasuissa, joissa näkyy yleensä aikakaudelle tyypillisiä alusasuja kuten korsetteja.

## Kokoonpano (2013)
* Melora Creager (1. sello, laulu)
* Daniel DeJesus (2. sello, laulu)
* Dawn Miceli (lyömäsoittimet, laulu)

## Julkaisut
### EP:t
* *Three* (3) (promo) (1994)
* *Three Lil' Nothin's* (promo) (1996)
* *My Fever Broke* (Instinct Records, 2003)

### Albumit
* *Transylvanian Concubine/The Vaulted Eel, Lesson #6* (Oculus Records, 1993)
* *Thanks For the Ether* (Columbia Records, 1996)
* *How We Quit the Forest* (Columbia Records, 1997)
* *The Lost and Found, 1st Edition* (RPM Records, 2001)
* *Our Lies* (2001)
* *Cabin Fever* (Instinct Records, 2002)
* *The Lost and Found, 2nd Edition* (Instinct Records, 2003)
* *Frustration Plantation* (Instinct Records, 2004)
* *A Radical Recital* (Filthy Bonnet Co., 2005)

### Kokoelmat
* *The Black Bible (Goth Classics)* (Cleopatra Records, 1998)

### Remixit
* *Transylvanian Regurgitations* (Columbia Records, 1997)
* *The Olde HeadBoard* (Columbia Records, 1998)

### Soundtrackit
* *Buffy The Vampire Slayer* (TVT Records, 1999)

## Triviaa
* Rasputina on tehnyt coverin Led Zeppelinin kappaleesta Rock and Roll

## Aiheesta muualla
*Rasputinan viralliset kotisivut
Ajawan kieli

**Ajawa** oli Nigeriassa puhuttu afroaasialainen kieli. Kieli kuoli sukupuuttoon vuosien 1920 ja 1940 välillä, ja sen entiset puhujat alkoivat käyttää hausan kieltä. Ajawan lähin sukulaiskieli on miya.

## Lähteet
Marja-Leena Kouki

**Marja-Leena Kouki** (s. 28. huhtikuuta 1945 Pori) on suomalainen näyttelijä.

Koukin uravalinta ratkesi 13-vuotiaana, kun Lohjan työväenteatteri vieraili Virkkalan työväentalossa, ja hän päästyään esityksen jälkeen näyttelijöiden pukuhuoneeseen hurmaantui puuterintuoksusta. Virkkalan yhteiskoulussa hän oli harrastanut lausuntaa ja teatterivierailun jälkeen hän liittyi työväenopiston näytelmäpiiriin. Kirvesmiesisä vastusti, mutta äiti kannusti teatteriuralle pyrkimistä. Kouki kävi oppikoulua viisi vuotta ja opiskeli Suomen teatterikoulussa 1963–1966.

Opintojen jälkeen Kouki sai kiinnityksen Mikkelin teatteriin vuosiksi 1966–1967, jonka jälkeen hän siirtyi Porin teatteriin vuosiksi 1967–1973. Muutto Helsinkiin 1973 toi töitä Radioteatterista ja kiinnityksen KOM-teatteriin 1973–1986. Seuraava kiinnitys oli Turun kaupunginteatteriin 1986–1991 ja sen jälkeen 1991 Kouki aloitti vapaana näyttelijänä.

Kouki on esiintynyt monissa televisiosarjoissa ja elokuvissa, ja hän näyttelee myös teatterissa. Hänet muistetaan ehkä parhaiten roolistaan *[[Sydän toivoa täynnä]]* -sarjan Annana.

Marja-Leena Kouki oli naimisissa säveltäjä Toni Edelmannin kanssa 1967–1971. Heidän poikansa on laulaja-näyttelijä Samuli Edelmann. Marja-Leena Kouki on näyttelijä Tapio Koukin sisar ja näyttelijä-teatterinjohtaja Mikko Koukin täti. Näyttelijä Juhani Kouki oli Marja-Leena Koukin veli.

## Filmografia
### Elokuvat

Lähde

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Aki Eronen

**Aki Eronen** (s. 14. maaliskuuta 1976 Joensuu) on suomalainen popmuusikko ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan erityisesti konemusiikkiduo DISCOn toisena jäsenenä.

## Ura
### Muusikko
Musiikki ja eritoten laulaminen on ollut osa Erosen elämää jo aivan lapsesta asti. Hänellä oli kannustava ympäristö Kerimäen ala-asteella, jossa musiikinopettaja Terttu Jauhiainen ohjasi vilkasta nuorta miestä taitavasti eteenpäin. Ensimmäinen televisioesiintyminen oli 1986 MTV:llä esitetyssä Kilvanlaulajat ohjelmassa, jota juonsi Katri Helena.

Syvempi musiikkiin uppoutuminen tapahtui Savonlinnan taidelukiossa, jossa hän tutustui myös tulevan DISCO – yhtyeen toiseen jäseneen Olli Haloseen. 

Savonlinnan taidelukion aikana Eronen ihastui eritoten jazzmusiikkiin. Eronen on aina ollut musiikin suhteen avoin ja hän soitti lukioaikanaan niin Taidelukion kansamusiikkiyhtye Takamuksessa, kuin myös Halosen perustamassa V.T.H. nimisessä punk–yhtyeessä.

Aki Erosen levytysura alkoi vuonna 1997, jolloin hän julkaisi BMG levy-yhtiön kautta kaksi singleä taiteilijanimellä Eroné. Näistä ensimmäinen *Punahuulinen* nousi paikallisradioiden soitetuimpien listalla kärkisjoille ja toinenkin julkaisu *Taikauskoinen* sai kohtuullisesti radiosoittoa.

DISCO- yhtyeen Eronen perusti Olli Halosen kanssa vuonna 1998. Eronen on yhtyeen laulaja ja biisintekijä. Yhtye on julkaissut neljä albumia, yhden kokoelman, sekä keikkaillut aktiivisesti kaikkialla Suomessa. DISCOn kappaleista tunnetuimpia ovat Levottomat tuulet, Ketä sinä odotat, Ilkeitä Asioita, Hei älä luule, Tiedän että me palataan, Toiseen suuntaan ja Aurinko laski. 

DISCO on tekemässä paluuta keväällä 2022. Yhtye julkaisi singlen Muualla palaa 25. helmikuuta ja yhtyeen uuden albumin on määrä ilmestyä vuonna 2023.

### Lentäjä
Musiikin lisäksi Erosen toinen suuri kiinnostuksen kohde on aina ollut lentäminen. Hän pääsi opiskelijaksi Suomen Ilmailuopistoon ja valmistui liikennelentäjäksi 2006.

Hän on työskennellyt liikennelentäjänä Finnairilla vuodesta 2007.

### Yksityiselämä
Eronen on ollut kerran avioliitossa. Hänellä on tuosta avioliitosta kaksi lasta. Eronen asuu Helsingissä ja harrastaa aktiivisesti futsalia ja jalkapalloa. Juniorivuosilta hänellä on SM-mitaleita pöytätenniksestä. Eronen on opiskellut Maatalous – metsätieteitä Helsingin yliopistossa, Merenkulkua Satakunnan Ammattikorkeakoulussa Raumalla, sekä viestintää HEO – kansanopistossa Helsingissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Aki Erosen tuotanto Fono.fi-äänitetietokannassa
Olli Halonen (muusikko)

**Olli Halonen** (s. 11. huhtikuuta 1975 Kitee) on suomalainen musiikintekijä, A&R-manageri ja näyttelijä. 

## Ura
### Musiikki
Olli Halonen aloitti musiikkiuransa rumpalina. Hän perusti ensimmäisen yhtyeensä Demon lapsuuden ystäviensä Tero Kinnusen ja Pasi Kankkusen kanssa vuonna 1984. Yhtye vaihtoi nimensä myöhemmin Metoyer:ksi ja mukaan liittyi tuolloin myös kitaristi Jani Ikonen. Yhtyeen vaikutteet olivat aluksi perinteisemmässä heavy musiikissa, mutta nimenvaihdoksen myötä tyyli vaihtui speed- ja thrash-metalliksi. 

Halosen muutettua Savonlinnaan Metoyer lopetti toimintansa ja vuonna 1989 Halonen perusti yhdessä koulukaveriensa Ville Leinosen, Jaakko Räisäsen, Pekka Erosen ja Janne Leinosen kanssa hardcore-punk–yhtyeen nimeltä V.T.H., jossa Halonen soitti kitaraa. Yhtye aloitti versioimalla YUP:n kappaleita, mutta melko pian yhtyeen jäsenet ryhtyivät säveltämään ja sanoittamaan omaa materiaalia. V.T.H. julkaisi vuonna 1991 ”Tauno Suuri” -nimisen ep:n, joka julkaistiin pienlevy-yhtiö SHJ-Recordsin kautta.

Ammattimainen musiikin tekeminen alkoi, kun Halonen perusti ystävänsä Aki Erosen kanssa DISCO-nimisen yhtyeen vuonna 1998. Halonen toimii yhtyeessä säveltäjänä, sanoittajana ja tuottajana. DISCO:n keikoilla Halonen soittaa kitaraa ja laulaa taustalauluja. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Levottomat tuulet”, ”Ketä sinä odotat”, ”Ilkeitä Asioita”, ”Hei älä luule”, ”Tiedän että me palataan”, ”Toiseen suuntaan” ja ”Aurinko laski”.

Halonen on myös soittanut kitaraa muun muassa Nightwish-yhtyeen ”Once” albumin kappaleella ”Creek Mary’s Blood” ja toiminut kitaristina Darude:n Suomen kiertueella.

DISCO:n lisäksi Halonen on toiminut tuottajana muun muassa Kevin- ja Rödsögården-yhtyeiden sekä Finn Anderssonin albumeilla. Hän on myös säveltänyt ja tuottanut mainosmusiikkia useille brändeille.

### A&R-manageri
Vuonna 2008 Halonen aloitti A&R-managerina Sony Music Entertainment Finland Oy:ssä. Hän on työskennellyt lukuisien projektien parissa kuten Isac Elliot, Alex Mattson, HIM, The 69 Eyes, Koop Arponen, Anssi Kela, Pete Parkkonen, Sandhja, Jope Ruonansuu, PIHLAJA, Titta, pehmoaino. Hän on ollut myös mukana tekemässä musiikkiohjelmia Idols, X-Factor, Talent, Tangomarkkinat ja Anna Laulu Lahjaksi. 

### Näyttelijä
Halonen on näytellyt Savonlinnan Teatterissa, Kajaanin Kaupunginteatterissa, Jyväskylän Kaupunginteatterissa, Teatteri Vanha Jukossa, Karirannan Kesäteatterissa ja ollut perustamassa Teatteriryhmä Helsinkiä.

Halonen on myös ollut mukana tv-sarjoissa Sydänjää, Kotikatu, Rikas mies, Loistavat Jerkun pojat ja Studio Julmahuvi-Jerico 2000. Elokuvarooleja Halonen on tehnyt elokuvissa FC-Venus, Matti ja Hylätyt talot, autiot pihat.

## Yksityiselämä
Halonen asuu Helsingissä, on naimissa ja kahden lapsen isä. Hän on harrastanut lapsena ja nuoruudessaan mäkihyppyä, pesäpalloa ja rullalautailua. Näissä lajeissa hän on voittanut useita suomenmestaruusmitaleja. Aikuisiällä Halonen on harrastanut joogaa, aikidoa, rullaluistelua ja meditointia. Hän on kouluttautunut mindfulness-ohjaajaksi ja valmistui vuonna 2019.

## Lähteet
Risto Autio

**Risto Juhani Autio** (s. 22. elokuuta 1954 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja, laulaja ja entinen keskustan kansanedustaja.

Koulutukseltaan Autio on teatteritaiteen maisteri (1995). Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta 1986, Jouko Turkan viimeisinä aikoina siellä. Hän oli kiinnitettynä Helsingin Kaupunginteatteriin 1986–1993. 

Autio näytteli Hannes Luotolan roolia TV1:n *[[Kotikatu]]*-sarjassa, jonka ensimmäinen jakso esitettiin 31. elokuuta 1995. Hän oli mukana sarjassa myös käsikirjoittajana. Vuonna 2006 hän jäi sarjasta pois asetuttuaan ehdolle seuraavan kevään eduskuntavaaleihin. Hän teki paluun sarjaan alkuvuodesta 2012.

Autio on kirjoittanut ja ohjannut teatteri- ja ravintolanäytelmiä sekä Radioteatterille kuunnelmia. Hän on myös julkaissut cd:n *Kotikatu*.

Ennen teatteriuraansa Autio oli stuerttina Finnairilla ja yrittäjäosakkaana hämeenlinnalaisessa tennisalan kaupassa. 

Autio valittiin eduskuntaan 4&nbsp;998 äänellä vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Suomen Keskustan listalta. Hän oli ehdolla Hämeen vaalipiiristä. Autio oli myös ehdolla seuraavissa vuoden 2011 vaaleissa mutta ei tullut enää valituksi toiselle kaudelle saatuaan 1&nbsp;851 ääntä. Eduskuntatyön lisäksi Autiolla on ollut luottamustoimia. Hänet valittiin marraskuussa 2019 Suomen Näyttelijäliiton puheenjohtajaksi kolmivuotiskaudelle 2020–2022. Hän toimi myös Hämeen taidetoimikunnan ja näyttelijöiden tekijänoikeusjärjestö Filmexin puheenjohtajana.

## Yksityiselämä
Autiolla on ensimmäisestä avioliitostaan kolme lasta, toisesta liitosta kaksospojat. Autio jäi työkyvyttömyyseläkkeelle monilihaskipureuman vuoksi vuonna 2014.. Keväällä 2026 hän kertoi lehtihaastattelussa joutuvansa käyttämään rollaattoria liikkumiseensa. Hän asuu Hämeenlinnassa.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Jukka Puotila

**Jukka Petri Pauli Puotila** (s. 9. syyskuuta 1955 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, koomikko ja imitaattori. Puotila työskenteli Suomen Kansallisteatterissa näyttelijänä vuosina 1984–2019. Hän on myös esiintynyt televisiosarjoissa, elokuvissa ja radiossa. Puotila sai kiinnityksen Kansallisteatteriin heti valmistuttuaan Teatterikorkeakoulusta vuonna 1984.

Puotila on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa *[[Kotikatu]]* (1995–2012), *[[Ruusun aika]]* (1990–1991) ja *[[Yökyö-peli]]* (1984–1985). Imitaattorina ja stand up -koomikkona hän on esiintynyt monien televisio-ohjelmien lisäksi yritystilaisuuksissa ja kesästä 2003 alkaen vuosittaisessa omassa show’ssaan Tampereen Komediateatterissa.

Vuonna 2015 Puotila sai Pro Finlandia -mitalin.

Puotilasta julkaistiin helmikuussa 2016 Taina Westin kirjoittama ja WSOY:n kustantama elämäkerta *Tänä iltana Jukka Puotila*.

## Yksityiselämä
Puotila on ollut naimisissa Anneli Puotilan kanssa vuodesta 1983 saakka. Heillä on kolme lasta ja neljä lastenlasta (kesällä 2019). 

Puotila sairastui elokuussa 2015 syöpään.

## Filmografia
### Televisiosarjat

### Pitkät elokuvat

### Ääniroolit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Viritys (musiikki)

**Viritys** musiikissa tarkoittaa soittimen säätämistä oikeaan vireeseen. Soittimien vireellä viitataan tuottamien äänien värähtelytaajuuteen. Yleensä musiikkia soitetaan länsimaisen järjestelmän mukaisesti, jolloin sävelille on ennalta määritelty tarkat värähtelytaajuudet. Jos soitin poikkeaa tästä vakiovirityksestä, on se epävireessä. Joillekin soittimille, kuten kitaralle, on olemassa myös useampia vaihtoehtoisia virityksiä. Sävelten suhteellisen virityksen lisäksi tärkeää on sävelten absoluuttinen vire. Esimerkiksi usein a1-sävel on taajuudeltaan 440 Hz tai 442 Hz, ja muut sävelet suhteutetaan tähän.

Eri soittimien suhteen on suuria eroja siinä, kuinka nopeasti ne menevät epävireeseen. Monia puhallinsoittimia ei tarvitse virittää, kun taas esimerkiksi harppua pitää virittää jatkuvasti. Myös pilliurut pysyvät vireessä, ja vanhoja urkuja tutkimalla onkin voitu selvittää, kuinka korkeassa tai matalassa vireessä aiemmilla vuosisadoilla soitettiin. Tutkimuksissa on todettu, että urkujen, ja näin ollen myös muiden soittimien, vireet vaihtelivat huomattavasti paikkakunnittain.

## Viritys orkestereissa
Monet orkesterien soittimet tarvitsevat jatkuvaa viritystä, joten ennen harjoittelua tai esiintymistä soittimet viritetään. Usein oboisti antaa viritysäänen. Jousiorkesterissa vireestä vastaava ykkösviulisti yleensä ”noutaa” tämän viritysäänen, virittää oman soittimensa sen mukaan ja antaa sen jälkeen äänen eri jousisoitinryhmille. Sen jälkeen oboisti antaa viritysääneen muille soitinryhmille. Virittäminen tapahtuu kurinalaisesti, jotta kaikki saavat kuulla viritysäänen mahdollisimman häiriöttömästi. Sinfoniaorkesterin viritysjärjestys on yleensä  sellot ja kontrabassot ja sitten viulut ja alttoviulut, ja näiden jälkeen muut soitinryhmät.

## Katso myös
*Pianonviritys
*Viritysjärjestelmä

## Aiheesta muualla
*Viritys/Ylen Orkesterikone
Leonid Markelov

**Leonid Igorevitš Markelov** (, s. 25. toukokuuta 1963 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen poliitikko, joka toimi Venäjään kuuluvan Marin tasavallan päämiehenä vuosina 2001–2017. Koulutustaustaltaan hän on Neuvostoliiton puolustusministeriön alaisesta Puna-armeijan instituutista valmistunut juristi.

Markelov oli Venäjän liberaalidemokraattisen puolueen jäsen ja äärikansallismielisen Vladimir Žirinovskin kannattaja. Merkelov pääsi duumaan yhdeksi kaudeksi 1990-luvun alkupuolella. Liike-elämän puolella hän nousi suuren Rosgostrah-vakuutusyhtiön varapresidentiksi. 

Vuonna 2000 Markelov voitti Marin tasavallan presidentinvaalit suuren mainoskampanjan avulla. Muun muassa Euroopan parlamentti ja monet ihmisoikeusjärjestöt arvostelivat Markelovin hallintoa omassa tasavallassaan vähemmistönä elävän suomensukuisen kansan, marien, kansallisesta sorrosta ja marien kulttuurielämän tukahduttamisesta. Mareihin kohdistuvista pahoinpitelyistä, uhkailusta ja jopa murhista tuli arkipäivää Markelovin hallintokaudella.

Joulukuussa 2004 Markelov valittiin uudelle presidenttikaudelle valtapuolue Yhtenäisen Venäjän ehdokkaana. Vuoden 2009 lopussa presidentti Dmitri Medvedev esitti tuolloin voimassa olleen Venäjän lainsäädännön mukaisesti tasavallan parlamentille Merkelovin valitsemista kolmanneksi kaudeksi. Tätä ennen paikallista lainsäädäntöä oli muutettu niin, että presidentin toimikausi muuttui viisivuotiseksi. Tammikuussa 2010 Markelov aloitti kolmannen kautensa Marin tasavallan johdossa.

Huhtikuussa 2017 Venäjän presidentti Vladimir Putin vapautti Leonid Markelovin Marin tasavallan päämiehen tehtävästä. Markelov erosi omasta pyynnöstään. Markelovin kausi oli synkkä suomalaisten sukukansan aktivisteille, kun tasavallassa tapahtui useita selvittämättä jääneitä murhia ja pahoinpitelyjä.

## Lähteet
Anaïs Nin

**Anaïs Nin** (oik. **Angela Anaïs Juana Antolina Rosa Edelmira Nin y Culmell**, 21. helmikuuta 1903 Neuilly, Ranska – 14. tammikuuta 1977 Los Angeles, Yhdysvallat) oli ranskalais-yhdysvaltalainen, kuubalaisille vanhemmille syntynyt kirjailija, joka kirjoitti romaaneja ja novelleja. Nin tunnetaan erityisesti alkujaan omakustanteina julkaistuista päiväkirjoistaan.

## Elämä ja ura
Nin syntyi Ranskassa vuonna 1903. Hän muutti vuonna 1914 äitinsä mukana New Yorkiin, missä hän kävi koulua kunnes palasi myöhemmin Eurooppaan. Ninin ensimmäinen julkaistu teos oli *[[D. H. Lawrence]]: An Unprofessional Study* (1932), joka johti elinikäiseen ystävyyteen yhdysvaltalaiskirjailija Henry Millerin kanssa.

Toisen maailmansodan alettua Nin palasi New Yorkiin, missä hän julkaisi omakustanteisesti lisää romaaneja ja novelleja. Ne eivät saaneet kriitikoilta tunnustusta, vaikka moni johtava kirjallisuuden hahmo arvostikin niitä. Vuonna 1966 ilmestynyt ensimmäinen osa hänen päiväkirjoistaan toi hänelle vihdoin mainetta kirjailijana. Päiväkirjat kattavat vuodet 1931–1974. Tietyt sensuroimattomat kohdat hänen päiväkirjoistaan julkaistiin vasta Ninin ja hänen aviomiehensä kuoleman jälkeen. Päiväkirjojen myötä myös Ninin aiempi teos *Cities of the Interior* (1959) alkoi herättää kiinnostusta.

Ninin kirjallinen tuotanto oli kiisteltyä hänen elinaikanaan ja hänen kuoltuaankin. Moni kriitikko on ihaillut hänen ainutlaatuista naiseuden kuvaustaan, lyyristä tyyliään ja psykologista ymmärrystään. Toiset ovat arvostelleet hänen omasta täyttymyksestään huolehtimista omahyväiseksi ja narsistiseksi. Hänen postuumisti julkaistu teoksensa *Erotica* (1977) sekä kokoelma tilaustyönä 1940-luvulla tehtyjä eroottisia tarinoita vahvistivat kahtiajakoista suhtautumista häneen.

Philip Kaufman ohjasi vuonna 1990 elokuvan *[[Henry ja June]]*, joka perustuu Ninin varhaisiin päiväkirjoihin.

## Kirjallinen tuotanto
* 
* 
* 
* 
* Päiväkirja 1934–1939 (1978) 
* Erotica (1979) 
* Päiväkirja 1939–1944 (1980) 
* Pikkulinnut: eroottisia novelleja (1981) 
* Päiväkirja 1944–1947 (1982) 
* Päiväkirja 1947–1955 (1984) 
* Päiväkirja 1955–1966 (1986) 
* Pikkulinnut: eroottisia novelleja (1989) 
* Päiväkirja 1966–1974 (1989) 
* Erotica (1990) 
* Henry ja June (1991) 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* Anaïs Nin Foundationin verkkosivut
P. D. James

**Phyllis Dorothy James** eli **P. D. James** (3. elokuuta 1920 Oxford, Iso-Britannia – 27. marraskuuta 2014 Oxford) oli brittiläinen rikoskirjailija. James oli hänen tyttönimensä, ja avioliiton kautta hänestä tuli Phyllis Dorothy White, mutta kirjailijanimenään hän käytti tyttönimeään ja etukirjaimia, mikä sai jotkut luulemaan häntä mieheksi.

## Ura
James aloitti ammattimaisen kirjoittamisen työn ohessa vasta 40-vuotiaana. Hänestä povattiin Agatha Christien tyylistä dekkarien kuningatarta (ks. myös Dorothy L. Sayers). Jamesin luomia hahmoja ovat Adam Dalgliesh ja Cordelia Gray. Dalgliesh-kirjoille on ominaista yksityiskohtien tarkkuus, eettinen pohdiskelu ja runouden ja kirjallisuuden korostaminen.

Kirjailijanuraa viivästytti toinen maailmansota. Tuolloin hän työskenteli Punaisen Ristin palveluksessa hoitajana sotilassairaalassa. Siellä hän tapasi myös tulevan miehensä, joka oli ammatiltaan lääkäri. Mies selvisi sodasta henkisesti järkkyneenä, joten perheen elättäminen jäi vaimon tehtäväksi. Aikaa kirjoitustyölle jäi vain aamuisin, koska illalla päivätyön jälkeen hän harjoitti opintoja. Valmistumisen jälkeen hän työskenteli terveydenhoidon hallinnollisissa tehtävissä.

Sittemmin hän työskenteli kymmenen vuotta sisäasiainministeriön virkamiehenä (poliisiosastolla osastopäällikkönä) 60-vuotiaaksi huolimatta menestyksestään kirjailijana.

P. D. James teki julkisen vierailun Suomeen ainakin syksyllä 1989.

Vuoteen 1990 mennessä Jamesin romaaneista oli ehditty televisioida kuusi. Esimerkiksi *Kuoleman maku* -filmin näki yksistään Englannissa kymmenisen miljoonaa katsojaa. Teoksia oli käännetty yli 20 kielelle.

P. D. James sai elinikäisen päärinarvon vuonna 1991. Suomen dekkariseura myönsi hänelle vuonna 2010 elämäntyöstä ulkomaisen jännityskirjallisuuden kunniakirjan.

## Teokset (valikoima)
### Adam Dalgliesh -sarja
* *Sally-rukka, kultatukka*, 1980 (*Cover Her Face*, 1962)
* *Murhaajan mieli*, 2011 (*A Mind to Murder*, 1963)
* *Rikoskirjailijan kuolema*, 1980 (*Unnatural Causes*, 1967)
* *Valepotilas*, 2013 (*Shroud for a Nightingale*, 1971)
* *Dalgliesh ja kuolema*, 1986 (*The Black Tower*, 1975)
* *Todistajan kuolema*, 2010 (*Death of an Expert Witness*, 1977)
* *Kuoleman maku*, 1989 (*A Taste for Death*, 1986) 
* *Totuus ja toiveet*, 1990 (*Devices and Desires*, 1989)
* *Pahuuden palkka*, 1995 (*Original Sin*, 1994)
* *Oikeus on sokea*, 1998 (*A Certain Justice*, 1997)
* *Usko ja epäilys*, 2001 (*Death in Holy Orders*, 2001)
* *Murhahuone*, 2004 (*The Murder Room*, 2003)
* *Majakka*, 2006 (*The Lighthouse*, 2005)
* *Yksityispotilas*, 2009 (*The Private Patient*, 2008)

### Cordelia Gray -sarja
* *An Unsuitable Job for a Woman*, 1972 (suom. *Murha ei sovi naiselle*, 1979)
* *The Skull Beneath the Skin*, 1982 (suom. *Kalman naamiot*, 1993)

### Muut rikosromaanit
* *Innocent Blood*, 1980 (suom. *Viaton veri*, 1982 ja 2. p. 1992)
* *[[The Children of Men]]*, 1992
* *Death Comes to Pemberley*, 2011 (suom. *Syystanssiaiset*, 2012)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* P. D. Jamesin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Gilby Clarke

**Gilbert ”Gilby” Clarke** (s. 17. elokuuta 1962 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen kitaristi. Hänet tunnetaan erityisesti Guns N’ Rosesin kitaristina. Clarke otettiin korvaamaan yhtyeestä lähtenyttä Izzy Stradlinia, mutta erotettiin yhtyeestä vuonna 1994. Sen jälkeen hän on suurimmaksi osaksi tehnyt soololevyjä sekä toiminut tuottajana.

## Diskografia
* *Pawnshop Guitars* (1994)
* *Blooze E.P.* (1995) (Julkaistu vain Japanissa)
* *The Hangover* (1997)
* *Rubber* (1998)
* *99 Live* (1999)
* *Swag* (2002)
* *Gilby Clarke* (2007)

## Aiheesta muualla
*Gilby Clarken kotisivut
Licinia Eudoxia

**Licinia Eudoxia** (422–462) oli Itä-Rooman keisarin Theodosius II:n tytär. Hän oli Länsi-Rooman keisarien Valentinianus III:n ja Petronius Maximuksen vaimo.

Eudoxia oli Theodosius II:n ja Aelia Eudocian ainut tytär. Hän meni naimisiin Valentinianuksen kanssa 29. lokakuuta 437 Thessalonikissa. Vuonna 439 Eudoxialle annettiin *[[augusta (arvonimi)|augustan]]* arvonimi, kun hän synnytti tyttärensä Eudocian. Vuonna 455 Valentinianus murhattiin. Murhaaja lienee ollut Petronius Maximus, joka otti itselleen keisarinvallan ja vahvistaakseen asemaansa pakotti Eudoxian menemään kanssaan naimisiin.

On mahdollista, että Eudoxia pyysi avuksi vandaalien kuningasta Geiserikia, jonka vanhimman pojan Hunerikin oli ollut tarkoitus mennä naimisiin Eudoxian vanhimman tyttären Eudocian kanssa. Maximus yritti paeta ennen kuin Geiserik ehti Roomaan, mutta rahvas lynkkasi hänet hengiltä. Vandaalit ryöstivät Rooman ja veivät Eudoxian ja tämän kaksi tytärtä, Eudocian ja Placidian, Karthagoon. Heidät vapautettiin, kun Itä-Rooman keisari Leo I maksoi lunnaat.

## Aiheesta muualla
Awutun kieli

**Awutu** on nigeriläis-kongolainen kieli, jota puhutaan Ghanassa. Sillä on noin 180&nbsp;000 äidinkielistä puhujaa (2003).

## Suhde muihin kieliin
Kieli kuuluu nigeriläis-kongolaisten kielten kielikuntaan ja sen atlantinkongolaisten kielten kieliryhmään. Ryhmän sisällä kieli on osa voltankongolaisten kielten alaryhmää, jonka sisällä se puolestaan kuuluu kwa-kieliin. Sen sisällä se kuuluu potou-tano kieliin, niitten tano-kielten alaryhmään, jossa se on osa guang-kieliä niitten eteläistä haaraa.

## Levinneisyys ja käyttö
Kieltä puhutaan Ghanassa Centralin hallintoalueella Awutun piirikunnassa, rannikolla Accrasta länteen. Puhujia oli vuonna 2003 noin 180&nbsp;000. Kielellä on kolme murretta, awutu, efutu ja senya. Kielen puhujat käyttävät myös akania. Kielen kirjoittamiseen käytetään latinalaisia aakkosia.

## Lähteet
Petrus Kaikewalde

**Petrus Kaikewalde de Vinlandia** (myös muodoissa **Kakewalde** ja **Kakuwalde**; oikeaksi nimeksi oletettu **Pietari Kaukovalta** tai **Kaikkivalta**) on Baltian verisestä kristillistämisestä ja valloituksesta kertovassa Henrik Lättiläisen kronikassa mainittu suomalainen ristiretkisaarnaaja, joka osallistui pakanoiden käännytykseen. Kronikan mukaan Kaikewalde käännytti 1210-luvun puolivälissä sakkalaisia Etelä-Virossa. Todelliseksi historialliseksi henkilöksi oletettu Petrus Kaikewalde on varhaisin nimeltä tunnettu suomalainen pappi. Häntä koskevat maininnat kronikassa ajoittuvat vuosiin 1215–1226. Hänen muista elämänvaiheistaan ei tiedetä mitään.

Kaikewalde kulki saksalaisten sotajoukkojen mukana. Käännyttävät saarnamiehet toimivat nimellisesti vain kirkon ja paavin palveluksessa, mutta käytännössä maallisten hallitsijoiden joukoissa ja usein näiden etuja ajaen.

## Nimi
Kaikewalden nimi esiintyy Henrik Lättiläisen kronikassa lukuisissa erilaisissa muodoissa. Kyseessä on oletettavasti väännös jostain suomalaisesta nimestä. Suomessa alkuperäiseksi nimeksi on yleensä oletettu *Pietari Kaukovalta* tai *Kaikkivalta*, jotka ovat kuitenkin vain valistuneita arvauksia. Kronikoitsija Henrik Lättiläinen on parissa kohdassa liittänyt nimen perään määreen *de Vinlandia*, mitä on pidetty todisteena Petruksen suomalaisesta alkuperästä. Myös Suomessa asukkaiden käännyttäminen kristinuskoon oli tuolloin vielä kesken, joten Kaikewalden päätyminen papiksi ja saksalaisten palvelukseen on ollut erikoista.

## Vaiheet Henrik Lättiläisen kronikan mukaan
Kaikewalde mainitaan Henrik Lättiläisen kronikassa ensimmäisen kerran vuoteen 1215 ajoittuvassa kohdassa, jossa hänen kerrotaan menneen käännyttämään kristinuskoon Viron eteläisimpien maakuntien Sakalan ja Ugaunian asukkaita yhdessä saksalaista kalparitaristoa edustaneen Otto-nimisen papin kanssa. Saksalaiset olivat juuri valloittaneet nämä alueet ja olot siellä olivat niin epävarmat, että Petrus ja Otto joutuivat pian pakenemaan virolaisia Riikaan. He kuitenkin ilmeisesti palasivat myöhemmin jatkamaan työtään samalle seudulle.

Tanskalaisten ryhdyttyä valloittamaan pohjoista Viroa Valdemar Sejrin johdolla muutamaa vuotta myöhemmin saksalaiset lähettivät Kaikewalden yhdessä Henrik Lättiläisen kanssa uudelle käännytysretkelle. He kulkivat etelästä pohjoiseen Viron halki muutamassa kuukaudessa ja etenivät myös Emajoen pohjoispuolisille pakanallisille seuduille, aina Järvamaalle ja Virumaalle saakka. Petrus ja Henrik kastoivat pikaisesti kokonaisten kylien asukkaat ja jatkoivat eteenpäin ehtiäkseen mahdollisimman pitkälle ennen tanskalaisia. Lopulta tanskalaiset kuitenkin karkottivat heidät Pohjois-Virosta ja heidän oli palattava takaisin.

Petrus Kaikewalde esiintyy kronikassa vielä kolmannenkin kerran. Vuonna 1226 Viroon saapunut paavin legaatti Wilhelm Modenalainen lähetti hänet johtamaan käännytystyötä Viron länsiosaan Läänemaalle. Tämä osoittaa hänen olleen tuolloin arvostettu henkilö.

## Lähteet
Heinäpää

**Heinäpää** on alue Oulun kaupungin ruutukaava-alueen eteläosassa. Heinäpää ei ole virallinen kaupunginosa, eikä sen rajoja ole määritelty tarkasti. Yleensä Heinäpään ja Oulun keskustan rajana kuitenkin pidetään Nummikatua. Heinäpään alueeseen kuuluvat ainakin Hollihaan ja Leverin kaupunginosat ja osia Vanhatullin ja Nuottasaaren kaupunginosista.

Heinäpää on mainittu Juice Leskisen laulussa "Edestakaisin" (Laihia-Heinäpää) sekä Viikatteen kappaleessa "Reino Helismaa".

## Palvelut
Heinäpään alueelta löytyy päivittäistavarakauppoja, kampaamoja, erikoisliikkeitä, pubi, kioski, keilahalli ja Heinäpään urheilukeskus. Vuoden 2018 marraskuussa avattiin hotelli-ravintola De Gamlas Hem.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sinettä

**Sinettä** on kylä ja taajama Rovaniemellä. Kylä sijaitsee noin 20 kilometriä luoteeseen Rovaniemen keskustasta Ounasjoen varressa. Sinetän läpi kulkee kantatie 79 Rovaniemeltä Kittilän ja Levin kautta Muonioon. Kantatie 83 Pelloon kääntyy Sinetän kylän kohdalta.

Vuoden 2023 lopussa Sinetän taajaman väkiluku oli 510 ja maapinta-ala 2,66 neliökilometriä.

## Kylän palvelut

Sinetästä löytyviin palveluihin sisältyvät 
* päiväkoti
* Ounasjoen yhtenäinen peruskoulu
* kirjasto, joka toimii koulun yhteydessä
* neuvola ja hammashoitola
* huoltoasema, jossa on AD-autokorjaamo ja Veikkaus
* monitoimihalli
* K-Market Sinettä (entinen Pekkala), palveluinaan asiamiesposti, Postnordin ja Matkahuollon pakettipalvelut, Veikkaus, paljuvuokraus ja käteisen nostaminen
* Pohjois-Suomen suurin ratsuvarusteliike Pohjoisen Ratsu
* Huskypoint-koirarekiyritys, jota pitää Aki Holck
* Eläinhoitola Käpälärinne
* peräpohjalaisia puu- ja vaneriveneitä valmistava Martin Vene- ja Puustudio.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Heikkilä, Paavo: *Koukkunokka-akka ja pomppari : Sinettä kahta puolta 1940-lukua*. Omakustanne, 2002. .
*Kuusela, Pekka: *Sinettä : kylä kosken rannalla.* Omakustanne, 1990.
*Laukkanen, Lauri: Ihan sympaattisia tarinoita. Minna-Kortti Oy, 2018. . 2-painos 2019.
Vapaavirkkaus

**Vapaavirkkaus** () on virkkauksen alalaji, eräänlainen virkkausfilosofia, jonka mukaan ei tarvitse takertua sääntöihin tai kaavoihin, voi 'vain virkata'. 

Vapaassa virkkauksessa käytetään perussilmukoita, mutta ei seurata valmista ohjetta silmukoiden lukumäärän tms. suhteen. Vapaavirkkaus antaa mahdollisuuden myös kolmiulotteisten muotojen toteuttamiseen, jolloin silmukoiden lukumäärä muuttuu tarpeen mukaan kerroksesta toiseen. 

## Aiheesta muualla
* Prudence Mapstone
* International Free Form Crochet Guild 

### Kirjallisuutta
* Paludan, Lis: Villit virkkausmallit. 1981. Otava.
Johann Adolph Scheibe

**Johann Adolph Scheibe** (5. toukokuuta 1708 Leipzig – 22. huhtikuuta 1776 Kööpenhamina) oli saksalainen säveltäjä, musiikkiteoreetikko ja kriitikko.

Johann Adolph Scheibe oli kuuluisan urkujenrakentaja Johann Scheiben poika. Hän oli suurelta osin itseoppinut muusikko ja tiedemies. Hän aloitti uransa Hampurissa mutta vietti suuren osan elämästään Tanskassa, vuosina 1740–1747 *Kapellmeisterina* ja vuodesta 1766 eteenpäin hovisäveltäjänä Tanskan hovissa. Scheibe oli valistuksen ajan merkittävimpiä musiikkitieteilijöitä ja vaikutusvaltainen kriitikko, joka kannatti yksinkertaista ja ”luonnollista” kansallista saksalaista musiikkityyliä.

Scheibe arvosteli vuonna 1737 voimakkaasti Johann Sebastian Bachin musiikkia syyttäen tätä akateemisen tiedon ja ”musiikin todellisen perustan ja sen kauneuden” puutteesta. Erään teorian mukaan Bach sävelsi Goldberg-muunnelmansa musiikilliseksi vasta-argumentiksi, jossa hän esitteli kykyään säveltää eri aikakauden tyylisuuntien ja muotivirtausten mukaista musiikkia.

Scheibe sävelsi myös kantaatteja, oratorioita ja lauluja sekä instrumentaaliteoksia mukaan lukien sinfonioita ja konserttoja, joista monet ovat hävinneet.

## Lähteet
Markku J. Jääskeläinen

**Markku J. Jääskeläinen** (s. 1953) on Työeläkevakuuttajat TELA:n sidosryhmäsuhteista vastaava johtaja. Hän toimi aiemmin eläketiedotuksen johtajana.  Hän on työskennellyt myös SAK:n nuorisosihteerinä, Uudenmaan sosialidemokraattisen piirin piirisihteerinä, Uudenmaan maakuntaliiton toiminnanjohtajana sekä SDP:n kunnallissihteerinä ja järjestösihteerinä.

Puoluekannaltaan Jääskeläinen on sosialidemokraatti. Politiikassa Jääskeläinen on toiminut tasavallan presidentti Tarja Halosen presidentinvaalikampanjan päällikkönä vuosien 2000 ja 2006 vaaleissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kampanja jonka ei pitänyt onnistua (archive.org)
Jenni Banerjee

**Jenni Pauliina Banerjee** (s. 17. tammikuuta 1981 Ylöjärvi) on suomalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa *[[Pahat pojat (vuoden 2003 elokuva)|Pahat pojat]]*, *[[Hymypoika (elokuva)|Hymypoika]]*, *[[Joensuun Elli (elokuva)|Joensuun Elli]]* ja *[[Lieksa!]]*. Banerjee on näytellyt myös useissa televisiosarjoissa.

## Ura

Banerjee näytteli Kira Kankaanpäätä Yle TV1:llä esitetyssä sarjassa *[[Kotikatu]]* vuosina 2010–2011. Lokakuussa 2013 hän aloitti näyttelijänä MTV3:lla esitettävässä draamasarjassa *[[Salatut elämät]]*. Hänet nähtiin sarjassa ensimmäisen kerran 14.&nbsp;maaliskuuta 2014. Banerjee esitti sarjassa vuonna 2014 lääkäri Katariina Mäkelää, jota esitti aiemmin Jasmin Hamid.

Banerjee suoritti elokuvanäyttelemisen opinnot Stadiassa vuosina 2000–2004. Vuonna 2005 hän sai opiskelupaikan Actors Studio Drama Schoolista New Yorkissa, josta hän valmistui maisteriksi vuonna 2008.

## Yksityiselämä

Banerjeella on sukulaisia Intiassa. Hänen isoisänsä oli intialainen lentokoneinsinööri, joka rakastui Jennin suomalaiseen isoäitiin Lontoossa vuonna 1930. Parin lapsista toinen on Jennin isä Erkki Banerjee ja toinen kirjailija Nina Banerjee-Louhija. 

Banerjee kihlautui tanskalaisen lentäjän Joakim Arken kanssa joulukuussa 2019. He asuvat hevostilalla Tuusulassa ja heille syntyi tytär tammikuussa 2020.

## Filmografia

## Lähteet
Sten Sture nuorempi

**Sten Sture nuorempi** (1493 – 3. helmikuuta 1520) toimi Ruotsin valtionhoitajana vuosina 1512–1520. 

## Valtakausi
Valtionhoitajana oli hetken vuonna 1512 valtaneuvos Eerik Trolle, joka ajoi neuvotteluja Tanskan kanssa Kalmarin unionin palauttamiseksi. Kun Svante Niilonpojan 20-vuotias poika Stenkin lupasi kannattaa neuvotteluja, teki valtaneuvosto hänestä valtionhoitajan. Todellisuudessa Stenin pyrkimyksenä oli erottaa Ruotsi unionista. Hän otti kaukaisen esiäitinsä *Sture*-nimen, koska se Sten Sture vanhemman kautta symboloi Ruotsin itsenäisyyspyrkimyksiä.

Nuori valtionhoitaja sai nimitettyä vastoin valtaneuvoston tahtoa Viipurin linnanherraksi Tönne Eerikinpoika Tottin. Siten Sten Sture nuorempi sai täyden herruuden Suomessa. Turun linnan päällikkyyden Sture antoi suomalaiselle Krister Klaunpoika Hornille.

Sture tiesi joutuvansa ennen pitkää sotaan Tanskan kuninkaan Kristian II:n kanssa ja solmi siksi vuonna 1513 välirauhan Venäjän kanssa. Sten Sture joutui ristiriitaan arkkipiispan, Eerik Trollen pojan Kustaa Trollen kanssa, joka olisi halunnut kirkolle enemmän autonomiaa. Trolle erotettiin virastaan.

Kristian II aloitti lopulta kesällä 1517 hyökkäyksen Ruotsia vastaan. Sten Sture haavoittui Länsi-Göötanmaalla käydyssä Bogesundin taistelussa ja kuoli 1520. Kristian II:sta tuli Ruotsin kuningas. Kustaa Trolle kosti Sturen kannattajille ja erottajilleen laatimalla heistä syytöslistan "kerettiläisinä", jonka perusteella Kristian toimeenpani Tukholman verilöylyn. Sten Sture nuoremman ruumis kaivettiin ylös haudasta ja poltettiin kerettiläisenä Tukholman verilöylyn aikana.

## Yksityiselämä
Sten Sture oli naimisissa Kristiina Gyllenstiernan, Ruotsin Kaarle VIII:n lapsenlapsenlapsen kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Louise Stjernströmin (Carl Blinkin) teokset Sten Sture nuorempi ja Kristiina Gyllenstjerna I: Ruotsin Valkyria ja II: Tuomio vapaasti ladattavina e-kirjoina Project Gutenbergiltä.
Eerik Trolle

**Eerik Arvidinpoika Trolle** (n. 1460–1530) toimi Ruotsin valtionhoitajana nimellisesti hetken aikaa vuonna 1512, joskaan hän ei ehtinyt hoitaa tointa. Häntä seurasi virkaan Sten Sture nuorempi. Eerik Trolle syntyi 1460 arvostettuun aatelissukuun. Hänen vanhempansa olivat lordi Arvid Birgersson Trolle, joka kuoli 1505 sekä tämän ensimmäinen vaimo Kristina Jönsdotter Gädda.

Eerik Trollen pojasta, Gustav Trollesta (1488–1535) tuli Uppsalan arkkipiispa ja samalla Ruotsin kirkon päämies.

Hän oli valtaneuvos vuodesta 1487 ja Närken laamanni 1493. Trolle sekaantui voimakkaasti Ruotsin valtataisteluihin. Hänet valittiin 1512 valtionhoitajaksi mutta Sten Sture nuorempi sai vaalin kumotuksi. Kustaa Vaasan voiton jälkeen hän pakeni Tanskaan.

## Lähteet
Ramses III

**Ramses III** oli Egyptin faarao 1186–1154 eaa. Hän oli viimeinen egyptiläissyntyinen faarao, jolla oli todellista valtaa, ja hänen pitkä valtakautensa on Egyptin 20. dynastian aikaa.

## Valtakausi
Ramses III:n kauden alkupuolella Egyptiin hyökkäilivät libyalaiset ja merikansat, ja se joutui taloudellisiin vaikeuksiin ja sisäisiin ristiriitoihin, jotka lopulta johtivat kahdennenkymmenennen dynastian romahdukseen. Libyalaiset ja merikansat valtasivat vuorotellen, yhteensä kolmeen otteeseen, Niilin suistomaan Memfiin seudulle asti, mutta Ramses III onnistui armeijansa ja laivastonsa avulla karkottamaan hyökkääjät.

Vaikeudet eivät näy lainkaan virallisten monumenttien hohdokkuudessa, joilla Ramses III tavoitteli Ramses II:n ajan suuruutta. Hän laajennutti Luxorin ja Karnakin temppelialueita, ja hänen hautakammionsa Medinet Habussa on suurimpia jälkipolville säilyneitä. Aikojen epävarmuus näkyy siitä, että hautakammio on vahvasti linnoitettu. Ensimmäistä kertaa jumalainen faarao joutui puolustautumaan mahdollisten hyökkääjien uhkaa vastaan.  Ramses III:n valtakauden lopulla nähtiin ensimmäinen aikakirjoihin merkitty lakko, kun kuninkaallisen hautakammion rakentajille ei voitu maksaa heidän ruoka-annoksiaan.

Ramses III oli huono hallitsija, mutta edeltäjäänsä parempi sotapäällikkö. Hän joutui käymään jatkuvasti puolustussotaa ulkomaisia valloittajia vastaan, ja on hänen ansiotaan, että Egyptin valtakunta selviytyi.

## Kuolema
Vanhaa ja sairaalloista Ramses III:sta vastaan suunnattiin salaliitto, jonka olivat juonineet hänen haareminsa naiset yhdessä erään faaraon puolison kanssa. Ramses III:n muumio on löydetty, ja hänen hautansa on Kuninkaiden laakson suurimpia. British Medical Journalissa julkaistussa tutkimuksessa häntä kuvattiin kerroskuvausmenetelmällä, jolloin huomattiin kaulassa tappava viiltohaava. Hänen kuolemastaan syytettiin oikeudessa hänen vaimoaan Tiyeä ja poikaansa Pentawerea. Dna-kokeet vahvistavat Ramses III:n haudasta löytyneen tuntemattoman ruumiin Pentawereksi, joka mahdollisesti hirtettiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Svante Niilonpoika

**Svante Niilonpoika** (1460 &ndash; 2. tammikuuta 1512) toimi Ruotsin valtionhoitajana vuosina 1504–1512. Hänestä on käytetty myös nimeä **Svante Sture**, koska hän oli isoäitinsä puolelta Sture-sukua ja koska hänen poikansa Sten Sture nuorempi otti tämän nimen. Itse hän ei Sture-nimeä käyttänyt. 

## Valtakausi
Maallisista mahtimiehistä ja piispoista koostuva valtaneuvosto nimitti 1504 Svante Niilonpojan valtionhoitajaksi Sten Sturen kuoltua 1503 toivoen, että Svante alistuisi sen tahtoon ja jatkaisi neuvotteluja Tanskan kanssa. Käytännössä Svante Niilonpoika jatkoi edeltäjänsä linjoilla, vastusti unionia Tanskan kanssa ja pyrki rajoittamaan valtaneuvoston valtaa.  

Svante Niilonpojan kaudella tanskalaiset tekivät voimakkaammalla laivastollaan tuhoisia hyökkäyksiä Ruotsiin ja Suomeen hävittäen mm. Porvoon. Useana kesänä Tanskan laivasto risteili Suomen vesillä ja kaappasi suomalaisia kauppalaivoja. Tanskan sotatoimet heikensivät valtionhoitajan kannatusta Suomessa. 

## Yksityiselämä
Svante Niilonpoika oli valtionhoitajakautenaan naimisissa Mette Dyren kanssa, mutta oli nuorempana ollut aviossa Iliana Gäddan kanssa, joka oli Sten Sture nuoremman äiti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Louise Stjernströmin (Carl Blinkin) teokset Svante Niilonpoika Sture ja hänen aikalaisensa I: Kuolon enkeli ja II: Lapsiuhri vapaasti ladattavina e-kirjoina Project Gutenbergiltä.
Nopola

**Nopola** on muun muassa seuraavien tunnettujen henkilöiden sukunimi:

* Nopola News, Kyyjärvellä toimiva verkkoalusta

*Akseli Nopola (1883–1956), kansakoulunopettaja ja päätoimittaja
*Sinikka Nopola (1953–2021), lastenkirjailija, pakinoitsija ja kolumnisti
*Tiina Nopola (s. 1955), lastenkirjailija