open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mäkihypyn maailmancup 1985–1986

**Mäkihypyn maailmancup 1985–1986** käsitti 25 osakilpailua. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Thunder Bayssa Kanadassa 7. joulukuuta 1985 ja viimeinen osakilpailu Planicassa Jugoslaviassa 23. maaliskuuta 1986.

## Maailmancupin kymmenen eniten pisteitä kerännyttä hyppääjää

## Suomalaisten sijoitukset osakilpailuista
### Palkintosijoitukset
*Matti Nykänen 7 voittoa, 3 kakkossijaa, 4 kolmossijaa
*Pekka Suorsa 2 voittoa, 1 kakkossija
*Jari Puikkonen 1 voitto, 1 kakkossija
*Anssi Nieminen 1 kolmossija
### Muut suomalaiset
*Jari Puikkonen 14. 86 pistettä
*Jukka Kalso 20. 34 pistettä
*Anssi Nieminen 26. 25 pistettä
*Tuomo Ylipulli 33. 19 pistettä
*Pentti Kokkonen 44. 13 pistettä
*Ari-Pekka Nikkola 47. 11 pistettä
*Risto Laakkonen 50. 8 pistettä
*Mika Kojonkoski 50. 8 pistettä
*Markku Pusenius 59. 4 pistettä
*Heikki Ylipulli 68. 2 pistettä

## Aiheesta muualla
*Tulokset FIS:n sivulla
Joruba

**Joruba** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* jorubat, länsiafrikkalainen kansa
* joruba, nigeriläis-kongolainen kieli.
Joey Dunlop

**William Joseph "Joey" Dunlop** (25. helmikuuta 1952 Ballymoney, Pohjois-Irlanti &ndash; 2. heinäkuuta 2000 Tallinna, Viro) oli pohjoisirlantilainen kilpamoottoripyöräilijä. Hänet tunnetaan myös kutsumanimellä "King of the Roads" (suom. Teiden Kuningas). Häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista moottoripyöräilijöistä.

Dunlop voitti TT Formula 1 -maailmanmestaruuden viisi kertaa peräkkäin vuosina 1982–1986, ja Mansaaren TT-ajoissa yhteensä 26 kilpailua eri luokissa vuosina 1977–2000. Kolmena vuonna (1985, 1988, 2000) hän voitti kaikki kolme luokkaa. 

Dunlop kuoli heinäkuussa 2000 Tallinnassa Piritan katurata-ajoissa 125-kuutioisten luokan kilpailussa tapahtuneessa ulosajossa. Hän oli ennen viimeistä kilpailuaan jo voittanut sekä 600-kuutioisten että 750-kuutioisten luokkien kilpailut.

## Mansaaren ajojen voitot

* 1977 - Jubilee Classic
* 1980 - Classic
* 1983 - TT Formula 1
* 1984 - TT Formula 1
* 1985 - TT Formula 1, Senior ja Junior
* 1986 - TT Formula 1
* 1987 - TT Formula 1 ja Senior
* 1988 - TT Formula 1, Senior ja Junior
* 1992 - 125 cm³
* 1993 - 125 cm³
* 1994 - 125 cm³ ja Junior
* 1995 - Lightweight (250 cm³) ja Senior
* 1996 - 125 cm³ ja Lightweight
* 1997 - Lightweight
* 1998 - Lightweight
* 2000 - Formula 1, Lightweight (250 cm³), UltraLightweight (125 cm³)

## Aiheesta muualla
*Joey Dunlop Tribute from the TT Website
Rautakauppias Uuno Turhapuro – presidentin vävy

**Rautakauppias Uuno Turhapuro – presidentin vävy** on vuonna 1978 ensi-iltansa saanut viides Uuno Turhapuro -elokuvasarjan elokuva. Se oli samalla myös viimeinen mustavalkoisena kuvattu Speden elokuva.

## Juoni

Uunolla on syntymäpäivä, ja hänen kotinsa kalustetaan aivan uuteen uskoon. Herättyään Uuno luulee, että koko koti on ryöstetty, ja hän hälyttää poliisin. Elisabeth tulee kotiin, ja poliisi juoksee häntä vastaan kerrostalon pihalla. Uuno kertoo vaimolleen, ettei heillä ole enää kotia.

Vuorineuvos Tuura on puolueensa presidenttiehdokas, mutta Uuno uhkaa sotkea koko kampanjan, joten hänelle täytyy löytää työtä. Tuura määrää Uunon soveltuvuustestiin, ja tulos on yllättävä: Uuno sopii erinomaisesti rautakauppiaaksi. Tuuran kilpakumppani Häppälä lähettää kauniin agentti Unelman pilaamaan Uunon ja Elisabethin avioliiton; skandaali on valmis ja Tuuralta menee maine.

Uuno saa kirjeen Amerikasta veljeltään Georgelta, joka kertoo tulevansa Suomeen tekemään sijoituksia. Pian George saapuu, mutta onko kyseessä sittenkään oikea George? Kesämökillä appiukko kuulee, kun Uuno kertoo Unelmalle höynäyttäneensä tätä esittämällä Georgea. Vihainen appiukko lyö vahingossa oikeaa Georgea, joka on juuri ajanut mökin pihaan hetkeä aiemmin. George lähtee takaisin Chicagoon, koska pitää Suomea niin väkivaltaisena maana.

## Muuta tietoa
Elokuvan käsikirjoitus on rakennettu uudelleen lämmitettyjen Spede Show'n Uuno-sketsien pohjalta. Elokuvassa nähdään myös kuuluisa, 13 minuutin pituinen Rautakauppa-sketsi, jossa Loiri toimii äärimmäisen palveluhaluttomana myyjänä ja Kauko Helovirta asiakkaana.

Elokuvan valmistushetkellä Hannele Laurin sukunimi oli vielä Markkula, ja alkuteksteissä tämän takia lukee "Hannele Markkula".

Rautakauppias *Uuno Turhapuro – presidentin vävy* oli vuoden 1978 katsotuin elokuva 356&nbsp;953 katsojalla.

## Näyttelijät

Risto Mäkelällä oli elokuvassa rooli, mutta se leikattiin pois lopullisesta versiosta.

### Tekijät
* Ohjaus: Ere Kokkonen
* Käsikirjoitus: Pertti Pasanen
* Kuvaus: Martti Kakko, Henric Paersch ja Hannu Koski
* B-kuvaaja: Hannu Koski
* Leikkaus: Risto Salo ja Liisa Pernu
* Leikkaajan apulainen: Liisa Pernu
* Äänitys: Veikko Partanen ja Pekka Lehto
* Äänitysassistentti: Pekka Lehto
* Musiikki: Jaakko Salo
* Lavastus: Kristine Elo
* Valomiehet: Jukka Kemppi ja Helge Nieminen
* Kuvaussihteeri: Marjut Ollila
* Järjestäjä: Eliel Snell
* Mixaus: Matti Ylinen (Crea-Ääni)
* Tuottaja: Pertti Pasanen
* Valokuvat: Lena Paersch
* Muusikko: Irina Milan (laulu)
* Negatiivinleikkaus: Leena Palmu
* Tuotantoyhtiö: Filmituotanto Spede Pasanen Oy, 1978

## TV-esitykset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Häpy Endkö? Eli kuinka Uuno Turhapuro sai niin kauniin ja rikkaan vaimon

**Häpy Endkö? Eli kuinka Uuno Turhapuro sai niin kauniin ja rikkaan vaimon** (käytetään myös nimeä **Häpy Endkö**) on vuonna 1977 ensi-iltansa saanut Uuno Turhapuro -elokuvasarjan neljäs elokuva.

Elokuva oli Suomen teattereissa vuoden 1977 kolmanneksi katsotuin yli 434&nbsp;000 katsojallaan. Parempaan ylsivät vain *[[Viimeinen savotta (elokuva)|Viimeinen savotta]]* ja *[[007 rakastettuni]]*.

## Juoni

Uuno muuttaa isänsä maatilalta lentorahtina Helsinkiin etsimään kaunista ja rikasta vaimoa. Uuno ostaa hienot vaatteet kahdeksalla markalla eräästä kuolinpesästä ja hänestä tulee kahdessa viikossa Helsingin tavoitelluin poikamies, johon kaikki naiset ovat täydessä hurmiossa. Uuno menee myös tarjoilijaksi ravintola Vaaleanpunaiseen sikaan, ja sen myötä tuleekin jo hänen ja tulevan appiukkonsa välille ensimmäiset erimielisyydet. Kosinnoissa Uunoa auttavat tekniikan tohtori Lörsson (myöh. Sörsselssön) ja teknikko Härski Hartikainen. 

## Näyttelijät

* Elokuvan alkuteksteihin on jäänyt Pentti Siimeksen nimi, mutta hänen roolinsa leikattiin pois lopullisesta elokuvasta.

## Tekijät
* Ohjaus: Ere Kokkonen
* Käsikirjoitus: Spede Pasanen
* Kuvaus: Pekka Aine, Pasi Immonen (B-kuvaaja) & Raimo Paananen (B-kuvaaja)
* Leikkaus: Risto Salo & Liisa Pernu (leikkausapulainen)
* Äänitys: Veikko Partanen & Tom Forsström
* Musiikki: Jaakko Salo
* Lavastus: Kristine Elo
* Valot: Helge Nieminen & Hannu Lipitsä
* Kuvaussihteeri: Marja-Liisa Raunio
* Järjestäjä: Eliel Snell
* Miksaus: MTV Oy
* Tuottaja: Pertti Pasanen
* Muusikko / Jaakko Salon studio-orkesteri:
** Jari Lappalainen: viulut / musiikkikappale Gipsy Love Song / Mustalainen (muusikko)
** Juhani Aaltonen
** Tom Bildo
** Unto Haapa-aho
** Markku Johansson
** Hannu Koistinen
** Heikki Laurila
** Heikki Virtanen
* Negatiivinleikkaus: Leena Palmu
* Tuotanto: Spede-Production Oy
* Valmistumisvuosi: 1977

## TV-esitykset

## Muuta tietoa
Uunon anoppia näyttelee Marita Nordbergin sijaan Ritva Valkama Nordbergin oltua tuolloin muiden elokuvaprojektien vuoksi estynyt.

Elokuva sisältää kohtauksen jossa Uuno, Lörssön ja Härski Hartikainen valmistelevat Uunon ja Elisabethin treffejä luonnon helmassa, mutta järjestelyistä ei meinaa sohvasta löytyneen piikin aiheuttamien kommellusten takia tulla yhtään mitään. Kyseinen kohtaus perustuu lähes täysin *[[Spede Show|Spede Show'n]]* sketsiin, jossa Speden, Veskun ja Simon esittämät huono-onniset miehet valmistelevat eväsretkeä ja josta juontaa juurensa lentävä lause: ”Siinä meni retkeilyhousut”. Elokuva sisältää myös kohtauksen, jossa Uuno toimii katsastusinsinöörinä johtaja Tuuralle. Samantapainen kohtaus nähtiin hieman muutettuna *Spede Show'ssa* 1970-luvulla.

Urho Kekkonen näkyy elokuvan yhdessä kohtauksessa kävelemässä taustalla

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Olavi Similä kuvaili *Häpy Endköä* ”keskitason törmäilyksi” ja ”totutun alkeelliseksi puuhasteluksi”, joka kuitenkin aiheutti jopa satunnaisen tirskahduksen. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Orgetorix

**Orgetorix** oli helvetialainen ylimys. Hän pyrki helvetialaisten yksinvaltiaaksi ja päätti vahvistaa pyrkimyksiään johtamalla heimonsa Galliaan. Orgetorix ryhtyi myös salaa solmimaan liittoja muiden heimojen mahtimiesten kanssa. Vuonna 61 eaa. Orgetorix solmi liiton heedujen päällikön Dumnorixin kanssa. Dumnorix meni naimisiin Orgetorixin tyttären kanssa liiton vahvistukseksi.

Orgetorixin yritykset päästä kuninkaaksi kuitenkin epäonnistuivat ja hänet asetettiin syytteeseen maanpetturuudesta. Orgetorixia ei silti onnistuttu pidättämään, sillä hän oli koonnut tuekseen suuren yksityisarmeijan. Orgetorix kuoli hämärissä olosuhteissa.

## Lähteet
Professori Uuno D. G. Turhapuro

**Professori Uuno D. G. Turhapuro** on vuonna 1975 valmistunut Uuno Turhapuro -elokuvasarjan toinen elokuva. Elokuvan kävi katsomassa noin 455&nbsp;000 henkeä, ja se oli vuoden katsotuin kotimainen ja toiseksi katsotuin elokuva *[[Tappajahai (elokuva)|Tappajahain]]* jälkeen. Se on ainoa Uuno-elokuva, jossa Simo Salminen ei ole mukana. Salminen näytteli samaan aikaan Mikkelin kesäteatterissa, eikä kiireidensä vuoksi päässyt osallistumaan kuvauksiin.

Elokuvassa nähdään Uunon appivanhempien esihahmot, joita esittäneet Pehr-Olof Siren ja Anja Pohjola olivat aviopari myös tosielämässä. Tapio Hämäläisen ja Marita Nordbergin esittämät appivanhemmat tekivät ensiesiintymisensä vasta seuraavassa elokuvassa *[[Lottovoittaja UKK Turhapuro]]ssa*.

## Juoni

Uuno välttelee töitä mallikkaasti ja kekseliäästi ystävänsä Härski Hartikaisen (Spede Pasanen) johdolla. Mutta töitä on saatava, sillä Uunon vaimon Elisabethin isä täyttää 60 vuotta, ja kaikki lehdistöt ovat hänen kimpussaan, ja jutun tynkää pitäisi saada myös Uunosta. Uuno ryhtyy elokuvanäyttelijäksi, mutta appiukko tekee tästä kasvitieteen professorin.

## Näyttelijät

### Tekijät
* Ohjaus: Ere Kokkonen
* Tuottaja: Pertti Pasanen
* Käsikirjoitus: Pertti Pasanen
* Kuvaus: Kari Sohlberg
* Leikkaus: Risto Salo
* Äänitys: Olli Soinio
* Musiikki: Jaakko Salo
* Miksaus: Tuomo Kattilakoski
* Leikkaajan apulainen: Pirjo Kojo
* Kamera-assistentit: Pertti Mutanen ja Raimo Paananen
* Kuvaussihteeri: Marja-Terttu Salokari
* Äänittäjän assistentti: Lauri Tykkyläinen
* Valokuvat: Lauri Tykkyläinen
* Lavastus: Kristine Elo
* Muusikot ja laulu: Monica Aspelund, Maija Hapuoja ja Irma Tapio
* Järjestäjä: Eliel Snell
* Negatiivinleikkaus: Leena Palmu
* Tuotantoyhtiö: Filmituotanto Spede Pasanen Oy, 1974

### Musiikki
* 1. Uuno Turhapuro
* Sävellys & sovitus: Jaakko Salo
* Sanoitus: Jukka Virtanen
* Esittäjät: Vesa-Matti Loiri, Monica Aspelund, Maija Hapuoja, Irma Tapio & Jaakko Salon studio-orkesteri
* 2. Mustasukkaisuutta (Jalousie)
* Sävellys: Jacob Gade
* Esittäjät: Vesa-Matti Loiri & Raimo Roiha
* 3. Ave Maria 
* Sävellys: Franz Schubert
* Sanoitus: Sir Walter Scott
* Esittäjä: Vesa-Matti Loiri

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano näkee tässä Turhapuro-sarjan toisessa elokuvassa olevan jäljellä vielä jonkin verran tuoreutta ja kekseliäisyyttä. Hän antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.

## TV-esitykset

## Lähteet
Geeli

**Geeli** on heterogeeninen seos (kolloidisysteemi), jossa huokoisen kiinteän aineen sisäosa on täynnä nestettä. Geeli on suspension kaltainen seos. Geeli eroaa suspensiosta siten, että geelissä kiinteä aine imee nestettä itseensä ja turpoaa. Tätä ei tapahdu suspensiossa.

Geelissä jatkuva faasi (ulkofaasi) on kiinteä ja dispergoitunut faasi (sisäfaasi) on neste.
Mäkihypyn maailmancup 1986–1987

**Mäkihypyn maailmancup 1986–1987** käsitti 23 osakilpailua, joista yksi peruttiin. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Thunder Bayssa Kanadassa 6. joulukuuta 1986 ja viimeinen osakilpailu Oslossa Norjassa 22. maaliskuuta 1987.

## Maailmancupin kymmenen eniten pisteitä kerännyttä hyppääjää

## Suomalaisten sijoitukset osakilpailuista
### Palkintosijoitukset
*Matti Nykänen 3 voittoa, 1 kakkossija
*Ari-Pekka Nikkola 2 voittoa, 1 kakkossija, 1 kolmossija
*Tuomo Ylipulli 1 voitto, 1 kolmossija
*Jukka Kalso 1 kakkossija, 1 kolmossija
*Pekka Suorsa 1 kakkossija
*Heikki Ylipulli 1 kakkossija
### Muut suomalaiset
*Tuomo Ylipulli 15. 74 pistettä
*Jukka Kalso 16. 62 pistettä
*Pekka Suorsa 17. 49 pistettä
*Risto Laakkonen 18. 38 pistettä
*Heikki Ylipulli 19. 36 pistettä
*Jari Puikkonen 49. 9 pistettä
*Kai Nokelainen 49. 9 pistettä
*Mika Kojonkoski 63. 5 pistettä
*Jouni Johansen 78. 2 pistettä

## Aiheesta muualla
*Tulokset FIS:n sivulla
Lordi Carnarvon

**Lordi Carnarvon** (oik. **George Edward Stanhope Molyneux Herbert, viides Carnarvonin jaarli** (26. kesäkuuta 1866  Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 5. huhtikuuta 1923, Kairo) oli englantilainen aatelismies, joka tunnetaan faarao Tutankhamonin haudan kaivausten rahoittajana.

Lordi Carnarvon oli innokas amatööriegyptologi, joka vuonna 1907 rahoitti Howard Carterin kaivauksia. Vuonna 1922 he avasivat yhdessä Tutankhamonin hautakammion Kuninkaiden laaksossa. Kuukausia myöhemmin Carnarvon kuoli äkillisesti hyttysen piston jälkeen, mikä antoi aihetta spekulointiin muumion kirouksesta.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
De revolutionibus orbium coelestium

**De revolutionibus orbium coelestium** () oli tähtitieteilijä Nikolaus Kopernikuksen kirja, jossa esitettiin aurinkokeskinen maailmankuva. Kopernikus aloitti kirjan kirjoittamisen vuonna 1506 ja sai sen valmiiksi vuoteen 1530 mennessä. Kirja julkaistiin vasta Kopernikuksen kuoleman jälkeen vuonna 1543. Kopernikuksen oppilas Georg Joachim Rheticus auttoi käsikirjoituksen viimeistelyssä ja valvoi teoksen painamista, johon hän oli saanut Kopernikuksen suostuteltua. 

Katolinen kirkko ja Martti Luther vastustivat uutta todellisuuskäsitystä, mutta vasta Galileo Galilein havaintojen jälkeen vuonna 1616 kirja joutui kirkon kiellettyjen kirjojen listalle *[[Index librorum prohibitorum]]*.

Vasta vuonna 1992 kirkko myönsi Galilein olevan oikeassa.

## Katso myös
* Kopernikaaninen vallankumous
* Aurinkokeskinen maailmankuva
* Galileo Galilein tapaus

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*''De revolutionibus orbium coelestium'', Norimbergae, J. Petreium, 1543 (Vicifons)
* Luther and science - Donald H. Kobe
Wim Kok

**Willem ”Wim” Kok**  (29. syyskuuta 1938 – 20. lokakuuta 2018) oli hollantilainen poliitikko, joka toimi Alankomaiden pääministerinä 1994–2002.  Hän erosi yhdessä hallituksensa kanssa vuonna 2002, kun nousi epäily, että hollantilaisen rauhanturvaajapataljoonan kyvyttömyys oli osasyynä Srebrenican joukkomurhaan.

Kokin pääministeriys osui Alankomaiden taloudellisen nousukauden keskelle. Hän sai kansainvälisestikin kehuja niin sanotusta polderimallista, jossa yritetään aina saada aikaan sopimus riippumatta siitä, miten vaikeita alkuperäiset näkemyserot ovat. Sana polderi viittaa alankomaiden alankoalueisiin, jotka olisivat merenpinnan alla, ellei niitä pidettäisi viljelyskelpoisina ojitus- ja pumppausyhteistyön avulla. Kokin politiikassa termillä viitattiin kolmikantayhteistyöhön ammattiliittojen, työnantajien ja hallituksen välillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Verkkokamera

**Verkkokamera** tai **web-kamera** on digitaalikamera, jota tyypillisesti käytetään lähettämään videokuvaa Internet-verkon välityksellä. Laitteella voi myös ottaa kuvia tai tehdä videoita. Tätä tukevat useat pikaviestipalvelut. Alun perin web-kamerat oli tarkoitettu videoneuvotteluihin. Web-kamerassa voi olla muun muassa zoom, salama ja langaton yhteys tietokoneeseen. Web-kameroiden resoluutio on kasvanut VGA-tarkkuudesta useisiin megapikseleihin.  Joissakin erillisissä web-kameroissa on myös sisäänrakennettu mikrofoni. Irrotettavan verkkokameran voi kiinnittää esimerkiksi kannettavan tietokoneen näyttökanteen, mikä mahdollistaa erilaiset kuvakulmat.

Kannettavissa tietokoneissa, tableteissa ja älypuhelimissa on yleensä sisäänrakennettu eli integroitu web-kamera.
 

## Lähteet
Davo

**Davo** (oikealta nimeltään **Jukka Tapani Salmi**, s. 21. huhtikuuta 1976 Kemijärvi) on suomalainen rap-artisti. Davo on käyttänyt myös nimiä **Davo Isotaaki**, **Davo-ukki** ja **Celes** (englanninkielinen tuotanto). Davo oli jäsenenä MC Taakibörsta -yhtyeessä sekä ryhmässä nimeltä Tundra, jossa vaikuttavat myös Asa, Setä Koponen ja ruotsalainen Ken Ring. Davo oli mukana Edu Kehäkettusen kanssa No Smoking Team -nimisessä yhtyeessä vuonna 2012. Kyseisellä kokoonpanolla julkaistiin albumi *Terve elämä, puhdas omatunto*.

## Ura
1990-luvulla Davo vieraili useilla eri julkaisuilla. Hänen englanninkielellä tekemiään freestyle-kappaleita kuultiin muun muassa DJ Anonymouksen julkaisemilla mixtapeilla *Baby I Like It Raw*, *Hip Hop Is Living* ja *Keeping Crates Stacked 1997*. Hänen Celes-nimellään tekemänsä kappale ”DLO Logic Pt.1” oli mukana vuonna 1996 julkaistulla *Rap Inside* -kokoelmalla. Kappaleen tuotannosta vastasi DJ Anonymous. Vuonna 1998 Davo äänitti Pablon kanssa *Mäntäkenraalit* nimisen kappaleen, jonka tuotti Didier Selin.

Davolla oli 2000-luvun alussa levytyssopimus tamperelaisen Open Records -levy-yhtiön kanssa, mutta sopimus purettiin, kun materiaalia ei syntynyt. Davo oli myös mukana Open Recordsin vuonna 2001 julkaisemalla *[[Suomi Hip Hop -kokoelma 3]]* -albumilla.

Nykyään Davo on vuonna 2003 perustetun levy-yhtiön Numbers Entertainmentin artisti. Hän on myös yksi yhtiön perustajista. Davon soololevy *Tundra 24* on jo valmis, mutta sitä ei ole vielä julkaistu. Levyltä julkaistiin vuonna 2005 single *Anthem / Niinku täälpäin sanotaan*. Davo on myös suunnitellut julkaisevansa Asan kanssa yhteislevyn nimeltä *Suomen partaalta*.

Davo on vieraillut muun muassa Asan, Stig Doggin, Nueran, Petri Nygårdin, Kaucaan ja Tommi H:n levyillä. Hän on tehnyt myös taustoja esimerkiksi Asan *[[Leijonaa metsästän]]*- ja *[[Terveisiä kaaoksesta]]* -albumeille. Davo on toiminut myös Redraman keikka-DJ:nä. Uusin Davon julkaisu on useita suomiräpin legendoja sisältävältä julkaisulta *[[Monelt ne tulee II]]*, jossa häneltä kuullaan kappale ”Jatkuu jatkuu”.

Davo on myös tehnyt Sacha Remlingin kanssa Mustapippuri -kokkiohjelmaa MoonTV-kaapelikanavalle. Joulukuussa 2011 Basso Radion sivustolla esitettiin *Ukki tekee ruokaa* -nimistä ruoanlaitto-ohjelmaa.

## Diskografia
### Albumit
* *MC Taakibörsta: PA 2001* -EP (2001)
* *No Smoking Team: Terve elämä, puhdas omatunto* (2012, albumi)

### Singlet
**Mikrofonistit, Ritarikunta & Davo: Päästä parhaasta* (2001, single)
* *Davo: Posse 1.1 Sampler* (2005, promosingle mixtapelta)
* *Davo: Anthem / Niinku täälpäin sanotaan* (2005, single)

### Vierailijana

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Legacy of MC Taakibörsta (Web archivesta vuodelta 2008)
Keltaisten turbaanien kapina

**Keltaisten turbaanien kapina** oli nykyisen Kiinan alueella tapahtunut Han-dynastian aikainen kapina, joka alkoi vuonna 184 ja päättyi vuonna 204. Se oli yhteydessä lopulta Han-dynastian tuhoutumiseen ja hajoamiseen kolmeksi kuningaskunnaksi vuonna 220. Han-dynastian keisareina toimivat silloin Lingdi, joka kuoli vuonna 189, sekä Xiandi.

Taolaisuutta kannattavan lahkon perustaja velho Zhang Jiao toi uskontonsa kungfutselaiseen Hanin hoviin, mutta sitä ei hyväksytty. Yhtenä syynä oli se, että taolaisuudessa pyrittiin tasa-arvoon. Aikaisemmin Zhang Jiao oli saanut *Rauhan tie* -kirjan eräältä mystikolta. *Rauhan tietä* hän opetti joillekin kyläläisille taikatempuilla havainnollistaen. Zhang Jiao sai satoja tuhansia seuraajia, minkä seurauksena puhkesi kapina Hanien ja Zhangin välillä. Zhangin seuraajat pitivät keltaista otsanauhaa kunnioituksen osoituksena Zhangia kohtaan. Zhang Jiao sai apua veljiltään Zhang Baolta ja Zhang Liangilta. Keltaisten turbaanien kapina kuitenkin tukahdutettiin verisesti yhdessä vuodessa. Zhangit kuolivat, mutta sotilaallinen ryhmä Keltaisia turbaaneja jäi. He eivät olleet enää uhka Hanille.

Zhang Jiaon alkuperäinen nimi oli Zhang Jue. Veljensäkin vaihtoivat nimensä: Zhang Ba Zhang Baoksi ja Zhang Lian Zhang Liangiksi. Heidät ja kapinan lopulta kukisti sotaherra Cao Cao viimeistään vuonna 215.

## Aiheesta muualla
*Radio86.fi: Keltaisten turbaanien kapina 

## Lähteet
Vasaramäki

**Vasaramäki** () on Turun kaupunginosa, joka sijaitsee noin kolme kilometriä keskustasta kaakkoon. Vasaramäen asuntokanta koostuu lähinnä rivi- ja omakotitaloista, mutta sen reunoilla on myös kerrostaloja. Vasaramäen kaupunginosaa rajaavat Hippoksentie, Uudenmaantie, Skarppakullantie sekä Lemminkäisenkatu. Vasaramäessä sijaitsevat Rakuunatien päiväkoti, Vasaramäen koulun Lehmustien yksikkö (alakoulu) ja Puistokoulun yksikkö (yläkoulu). Samassa kiinteistössä Vasaramäen koulun Lehmustien yksikön kanssa sijaitsee myös Vasaramäen kirjasto. Alueen päivittäistavarakauppa on K-Market Lehmustie. Vasaramäen apteekki palvelee Kivikartiontiellä Luolavuoren kaupunginosan puolella. 

Vasaramäellä on yhteistä rajaa Kupittaan, Itäharjun, Kurjenmäen, Luolavuoren, Peltolan, Skanssin ja Huhkolan kaupunginosien kanssa.

Alue tunnetaan funkkis-korttelistaan ja Erik Bryggmanin suunnittelemasta entisestä seurakuntatalosta. Hautausmaantien eteläpuolisessa mäessä sijaitsevaa kerrostaloaluetta ovat suunnitelleet mm. Bryggmanin avustajana aikanaan toiminut professori, arkkitehti Pekka Pitkänen sekä Turun asemakaava-arkkitehtina toiminut Olavi Laisaari. Alueella toimii aktiivinen Vasaramäen omakotiyhdistys. Se on perustettu vuonna 1946, ja tällä hetkellä sen puheenjohtajana toimii Tomi Viitanen.

Kaupunginosan nimi juontaa juurensa kauppias C. G. Hammariin, joka vuokrasi alueelta maata vuosina 1823&ndash;1826. Hänen mukaansa alue sai ruotsinkielisen nimen Hammarbacka, joka on käännetty suomeksi Vasaramäeksi. Hänen mukaansa on nimetty myös Uudenmaantien rinnalla kulkeva pienempi katu, joka oli alun perin suunniteltu muun muassa raitiovaunujen käyttöön. 

Vasaramäen alueella on useita puisto- ja metsäalueita sekä Turun hautausmaa. Alueella on myös ollut Yleisradion Vasaramäen radioasema, jonka toiminta kuitenkin loppui vuonna 1988, kun toinenkin radiomasto purettiin.

## Liikenneyhteydet Vasaramäkeen

Vasaramäkeen kulkee tällä hetkellä toistakymmentä bussilinjaa:
*Läpi kulkevat tai sinne päättyvät linjat:
**9 Vaala&ndash;Kauppatori&ndash;Katariina
**12 Varissuo&ndash;Kauppatori&ndash;Härkämäki
**58 Haarla&ndash;Itäinen Pitkäkatu&ndash;Vasaramäki
**P1 Kasarminkatu&ndash;Kauppatori&ndash;Martinmäki&ndash;Lehmusvalkama
* Ohi kulkevat linjat:
** Lemminkäisenkatua 33, 60, 79, 221 ja 709
** Uudenmaantietä 7, 61, 700&ndash;708, 801 ja P3 sekä kaukoliikenne Salon ja Paraisten suuntaan

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Vasaram&auml;en Omakotiyhdistys r.y.
Lasse Naukkarinen

**Lasse (Lauri) Eero Tapani Naukkarinen** (s. 3. syyskuuta 1942 Heinävesi) on suomalainen ohjaaja, käsikirjoittaja ja kuvaaja. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1962. Hän opiskeli 1960-luvulla kamerataidetta Taideteollisessa oppilaitoksessa. Hän valmistui oppilaitoksen kamerataiteen osastolta vuonna 1967. Ensimmäiset kosketuksensa elokuvaan hän sai Filminor Oy:ssä 1960-luvun lopulla hänen toimiessaan siellä kameramiehenä. Ensimmäinen oma ohjaustyö *Solidaarisuus* valmistui vuonna 1970. Naukkarinen toimi Taideteollisen oppilaitoksen kamerataiteen osaston lehtorina vuosina 1972–1975. Hänelle myönnettiin valtion taiteilija-apuraha vuosille 1975–1977. Vuodesta 1980 lähtien Naukkarinen on tehnyt dokumenttielokuvia omistamalleen Ilokuva-tuotantoyhtiölle. Hän on ohjannut yli 30 dokumentti- ja fiktioelokuvaa ja toiminut lukemattomissa muissa elokuvissa kuvaajana, leikkaajana, tuottajana ja käsikirjoittajana.

Naukkarinen oli taiteilijaprofessorina vuosina 1991–1995.

## Palkintoja
* Uudenmaan läänin taidepalkinto 1971
* Kritiikin Kannukset 1972
* Parhaan dokumenttielokuvan Jussi-palkinto 1985 elokuvalle *[[No Comments (elokuva)|No Comments]]*
* jaettu pääpalkinto Sibiun tv-festivaaleilla Romaniassa 1996 elokuvalle *Koiranpolkuja*
* pääpalkinto Pärnun kansatieteellisen elokuvan festivaaleilla 1999 elokuvalle *Taiteilijaelämää*
* Aho & Soldan -elämäntyöpalkinto 2003
* Elokuvataiteen valtionpalkinto 2006

## Filmografia
* Solidaarisuus (1970)
* Tasavallan päiväkirja (1972)
* Armon vuonna (1974)
* Meidän prikaatimme (1975)
* Ottakaa varas kiinni! (1976)
* Pronssia (1978–79)
* Hääyö myytävänä (1979)
* Muistoja Sinebrychoffin puistosta (1981)
* 90. kevät (1982)
* No Comments (1985)
* Sukupolvien muisti-sarja: Kuitin tuuli, Miehet luokkakuvassa, Kylät ja kaupunki (1985–1986)
* Tanssikaveri (1988)
* Nautavaellus (1988)
* Keskeneräinen Sampo (1989)
* Unto M. (1990)
* Kasarmin luonne (1990)
* Ensimmäinen koulupäivä (1990)
* Postikortti ja peili (1992)
* Täyden palvelun talo (1994)
* Astan pojat (1995)
* Koiranpolkuja (1995)
* Ruusuja Sinulle (1996)
* Madame E (1997)
* Viimeinen koulupäivä (1998)
* Taiteilijaelämää (1999)
* Ainon ja Kullervon maa (2000)
* Miinavaara! (2001)
* Miinavaara! Jälkikirjoitus (2002)
* Koululaisen elämää (2002)
* Suru ja salaisuus (2003)
* Olipa kerran Utopia (2004)
* Paanajärven Anni (2005)
* Etelä-Intian Thali (2007)
* Arvostetulla alueella (2009)

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* Varjola, Markku: ”Taidetta ja politiikkaa”, Lasse Naukkarisen haastattelu ja oheisjuttu ”Todistusaineistoa Utopiasta”, *Filmihullu* 2/2005.

## Aiheesta muualla
* Oma verkkosivu 
* Paanajärven Annin esittely Elokuvasäätiön sivuilla
* Etelä-Intian Thalin esittely Elokuvasäätiön sivuilla
Frenckellin kirjapaino

**Frenckellin Kirjapaino Oy** oli suomalainen vuonna 1642 perustettu kirjapaino. Yritys hakeutui konkurssiin vuonna 2008. Painotalo sijaitsi Espoon Suomenojalla ja työllisti 40 henkilöä. Frenckellin kirjapaino oli konkurssiin mennessään Suomen vanhin yritys. Paino keskittyi yritysten painotuotteisiin, muun muassa vuosikertomuksiin ja muihin yritysjulkaisuihin.  

Yrityksen viimeinen toimitusjohtaja, Berndt von Frenckell, oli yhdeksättä polvea Frenckelleitä yrityksessä. Ensimmäinen Frenckell tuli Suomeen kirjapainoalan opiskelijana Saksasta Gutenberg-yliopistosta.

Kirjapainon perusti 1642 Ruotsista muuttanut kirjakauppias Peder Wald Turun akatemian yhteyteen. Paino siirtyi Johan Christoffer Frenckellille noin sata vuotta myöhemmin, ja hänen jälkeensä vastuun otti hänen poikansa Johan Christoffer. Kun kolmas saman niminen tuli 1814 yrityksen osaomistajaksi, sen nimeksi tuli J. C. Frenckell & Son.. Se oli 1700-luvulla vahva kulttuurivaikuttaja ja painoi Suomen ensimmäistä sanomalehteä sekä myöhemmin muun muassa ensimmäisen Kalevalan ja monia Runebergin teoksia. Myöhemmin yrityksessä painettiin muun muassa osakekirjoja ja postimerkkejä.

Yritys jätti konkurssihakemuksensa 29. elokuuta 2008. Toimitusjohtaja Berndt von Frenckellin mukaan ongelmana oli likviditeetin puute, alan hinnat olivat olleet liian huonoja ja tilauskirjapainojen välinen kilpailu erittäin kovaa. Konkurssin jälkeen Suomen vanhimmaksi yritykseksi tuli vuonna 1649 perustettu Fiskars.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Frenckellin kirjapainon kotisivut (Archive.org)
* Frenckellin Kirjapainosta Pörssitiedon netissä
Bjørn Wirkola

**Bjørn Tore Wirkola** (s. 4. elokuuta 1943 Alattio) on norjalainen mäkihyppääjä, joka voitti 1960-luvun jälkipuoliskolla kaksi maailmanmestaruutta ja kolme kertaa Keski-Euroopan mäkiviikon sekä pelasi kansallisella huipulla jalkapalloa. Wirkola on sukujuuriltaan kveeni.Wirkolan isoisän isoäiti Maria Pruntsi oli syntynyt Kemissä 1831 ja isoisän isoisä Erkki Wirkkula Iissä 1832.

Wirkola voitti Oslon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1966 maailmanmestaruuden sekä normaali- että suurmäessä. Olympialaisissa hän sijoittui parhaimmillaan neljänneksi normaalimäessä Grenoblessa vuonna 1968. Innsbruckin olympialaisissa 1964 hän oli yhdistetyssä hiihdossa 11:s ja suurmäessä 16:s. Sapporon olympialaisissa 1972 hän jäi suurmäessä 37:nneksi. Wirkola voitti Keski-Euroopan mäkiviikon kolme kertaa peräkkäin vuosina 1967–1969 sekä sijoittui toiseksi vuonna 1965 ja kolmanneksi vuonna 1966. Hän paransi mäkihypyn pituusmaailmanennätystä viisi kertaa: pisin hyppy kantoi 162 metriä Planicassa 1969.

Wirkola pelasi myös jalkapalloa. Hän edusti uransa aikana Altaa ja Rosenborgia. Rosenborgin riveissä hän voitti sekä liiga- että cup-mestaruuden.

## Lähteet
Aero Airlines

**Aero Airlines AS**  oli Finnairin vuonna 2000 Viroon perustama lentoyhtiö, jonka kotikenttänä oli Tallinnan lentoasema. Yhtiö perustettiin, jotta voitaisiin hyödyntää edullisempaa virolaista palkkatasoa. Tavoitteeseen ei kuitenkaan koskaan aivan päästy, minkä seurauksena kustannustaso jäi liian korkeaksi eikä toimintaa saatu niin kannattavaksi, että tarpeellinen investointiohjelma uusiin koneisiin olisi ollut taloudellisesti toteutettavissa. Kaikki yhtiön lennot lennettiin Helsinkiin tai Helsingistä. 

Parhaimpina vuosinaan 2005 ja 2006 yhtiö kuljetti yhteensä 1,5 miljoonaa matkustajaa ja lensi 60 lentoa joka päivä yhdeksällä koneellaan. Aeron laivastoon kuului viimeksi kaksi Finnairilta käytöstä poistunutta ATR 72 -potkuriturbiinikonetta, joilla se lensi lyhyitä Suomen sisäisiä lentoja sekä näiden lisäksi Tallinnaan. Yhdeksän konetta siirtyi vähitellen Aerolle, ja vuonna 2004 ne rekisteröitiin Viroon.

Yhtiön viimeinen  lento AY3116 (ohjaamomiehistönä kapteeni Raine Lankila ja perämies Janne Lehtola, matkustamossa Siiri Rebbase ja Kati Oks sekä 54 matkustajaa) Tallinnasta Helsinkiin 6.1.2008 oli samalla Finnairin viimeinen potkuriturbiinikonelento. Sittemmin ATR-liikennettä ovat jatkaneet Finnairin osaomistamat Finncomm Airlines ja Norra.

Vahva yhteistyö Finnairin kanssa näkyi mm. siten, että kaikki Aeron lennot lennettiin Finnairin lentoyhtiökoodeilla. Lisäksi lentojen aikataulut oli suunniteltu toimimaan jatkoyhteyksinä Finnairin ulkomaanlentojen kanssa.

## Historia

Yhtiö perustettiin vuonna 2000, ja se lensi ensimmäisen lentonsa 31.3.2002, ensisijaisena tavoitteenaan operoida Suomesta Baltian maihin. Toimiluvan lentoliikenteen harjoittamiseen se sai Viron ilmailuviranomaiselta syksyllä 2001. Toimitusjohtajana toimi kuuden vuoden ajan Tommi Aaltonen. Enimmillään henkilöstöä oli noin 200, joista kolmasosa oli vuokratyövoimaa.

Nimi *Aero* juontaa juurensa vuoteen 1923, jolloin perustettiin Aero Oy (nyk. Finnair). Nimi otettiin käyttöön uudestaan, kun nykyinen Aero Airlines perustettiin.

Finnair päätti lopettaa yhtiön toiminnan helmikuussa 2007. Alasajon syynä oli Aeron luopuminen kaikista koneistaan ja se, että toimintaa ei ole koskaan saatu niin kannattavaksi, että investoiminen uusiin koneisiin olisi taloudellisesti järkevää. Aero lopetti toimintansa 7.1.2008, minkä jälkeen koneet myytiin ulkomaille. Osa Aerolta poistuvista lennoista korvattiin Finnairin omilla Embraer 170- ja 190 -koneilla, mutta suurin osa reiteistä siirtyi Finncomm Airlines -yhtiön operoitaviksi.

## Laivasto

## Reittikohteet
Joulukuussa 2007:

* Helsinki (Helsinki-Vantaan lentoasema)
* Tallinna (Tallinnan lentoasema)
* Turku (Turun lentoasema)
* Vaasa (Vaasan lentoasema)

## Lähteet
* OKay 1-2/2008 henkilöstölehti
* Finnairin Vuosikertomus 2001

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Aero Airlines AS: Airliners.net:in kuvat
Mistakes

__EISISLUETT__
**Mistakes** oli vuosina 1980–1982 toiminut Pave Maijasen johtama suomalainen rockyhtye. Yhtye tunnettiin myös nimellä **Pave's Mistakes**. Yhtyeen tunnetuin kappale on hitiksi noussut "Pidä huolta".

Mistakesin ensimmäisen albumin kaikki kappaleet olivat englanninkielisiä. Vuonna 1981 singlenä julkaistu "Pidä huolta" oli Pave Maijasen ensimmäinen suomenkielinen sanoitus, ja siitä tuli saman vuoden suurimpia hittejä. Kappaleessa kuuluvat uuden aallon ja punkin vaikutteet. Mistakesin toisen albumin sanoituksista puolet ovat englanniksi ja puolet suomeksi. 

Yhtyeessä soittivat Pave Maijasen lisäksi Jyrki "Muta" Manninen (kitara), Risto Hankala (basso) ja Jan Noponen (rummut).

## Diskografia
### Albumit
* *Pave's Mistakes* (1980)
* *Pidä huolta* (1981)

### Singlet
* "Think What You Think" / "Roll It Up" (1980)
* "Ihminen hallitsee ok" / "Hei hei!?" (1981)
* "Pidä huolta" / "Maybe" (1981)

## Lähteet
Kvasikuu

**Kvasikuu** (yleisemmin **kvasisatelliitti**) on kappale, jonka kiertoaika tähden ympäri on usean kierroksen ajan sama kuin jonkin planeetan, mutta jonka radan epäkeskisyys on erilainen kuin planeetalla. Kvasikuu kiertää täten osan kiertoradastaan tähden ympäri lähempänä ja osan kauempana kuin planeetta. Muista 1:1-keskiliikeresonanssiradoista kvasikuurata eroaa siinä, että kappaleen rataelementeistä keskiliike ja keskilongitudi ovat koko ajan likimain samat kuin itse planeetalla. Planeetalta katsottuna kvasikuu tekee kierroksen planeetan ympäri aina yhden planeetan vuoden aikana, mutta retrogradiseen suuntaan, siis planeetan kiertosuuntaa vastaan. Oikeista kuista kvasikuut eroavat siinä, että niiden kiertoradat sijaitsevat planeetan Hillin pallon ulkopuolella ja ovat aina epävakaita.

Nimityksen "kvasikuu" ottivat käyttöön suomalainen tähtitieteilijä Seppo Mikkola ja kanadalainen Kimmo Innanen artikkelissaan vuonna 1997. Yleisemmin kvasisatelliitti voi viitata luonnolliseen tai keinotekoiseen satelliittiin.

## Maan kvasikuita

Maapalloa seuraa joitain asteroideja, jotka kiertävät planeettaamme lähes samalla radalla Auringon ympäri. Näistä voi muodostua Maan kvasikuita. Tällä hetkellä ainoat kappaleet, joita voidaan kutsua kvasikuiksi, ovat asteroidit 164207 Cardea, , ,  sekä poikkeuksellisen vakaalla kvasikuuradalla liikkuva 469219 Kamo`oalewa (aikaisemmin: ). Vuodesta 1996 vuoteen 2006 saakka asteroidin  rata oli Maan kvasikuurata.  on luultavasti lähtöisin Kuuhun kohdistuneen törmäyksen aiheuttamista kimpaleista. Asteroidi 164207 Cardea liikkuu normaalisti niin sanotulla hevosenkenkäradalla, mutta on viimeiset 500 vuotta ollut Maan kvasikuu. Tilanne jatkuu samanlaisena seuraavat 500 vuotta. Myös asteroidi :n rata Maan läheisyydessä vaihtelee ajoittain hevosenkenkä- ja kvasikuuradan välillä.

Asteroidi , joka tällä hetkellä liikkuu Maan radan tuntumassa hevosenkenkäradalla, siirtyy kvasikuuradalle 500 vuoden kuluttua.

Asteroidi 3753 Cruithne liikkuu myös satunnaisin väliajoin Maan kvasikuuradalla, mutta tavallisesti se kulkee hevosenkenkärataa myöten.

Kamo`oalewa "kiertää" Maata 38–100 Kuun etäisyyden päässä.

## Muiden Aurinkokunnan kappaleiden kvasikuut
Asteroidi 524522 Zoozve on Venuksen kvasikuu ja löytöjärjestyksessään ensimmäinen kvasikuuradalta tavattu kohde.

Transneptunisiin kohteisiin lukeutuva  liikkuu Neptunuksen läheisyydessä kvasikuuradalla.

Plutino  on kääpiöplaneetta 134340 Pluton tilapäinen kvasikuu Myös kääpiöplaneetta 1 Cereksen ja asteroidi 4 Vestan ratojen läheisyydessä liikkuu kappaleita, jotka päätyvät ajoittain näiden kvasikuuradoille.

## Katso myös
*Keskiliikeresonanssi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*http://www.newscientist.com/article.ns?id=dn4814
*Quasi-satellite Information Page
Bischofshofen

**Bischofshofen** on kaupunki ja talviurheilukeskus Salzachin laaksossa Alpeilla, Itävallan keskiosissa Salzburgin osavaltiossa.

Bischofshofen sijaitsee matalimmillaan 544 ja korkeimmillaan 1&nbsp;250 metriä merenpinnan tason yläpuolella. Sen pinta-ala on 49,61 neliökilometriä ja asukasluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 10&nbsp;574.

Bischofshofenissa hypätään viimeinen perinteikkään Keski-Euroopan mäkiviikon neljästä osakilpailusta. Lisäksi Bischofchofenissa järjestettiin vuoden 1999 hiihdon MM-kilpailujen suurmäen mäkikilpailut.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin verkkosivusto
* Visit-Salzburg.net: Bischofshofen
Rahanlyönti

**Rahanlyönti** on kolikoiden valmistamista metallista.

Muinaisessa Kreikassa jokaisella kaupunkivaltiolla oli oma kolikkopajansa. Rooman valtakunnassa kolikoita käytettiin propagandan ja viestinnän välineenä: uusi keisari tuli tunnetuksi, kun hänen kasvokuvansa lyötiin kolikoihin, jotka levisivät läpi koko valtakunnan.

Ensimmäiset kolikot tehtiin vasaroimalla: lyömällä kovalla iskulla kaksi muottia pehmeähkön metallilevyn molemmille puolille. Tämä oli pääasiallinen kolikoiden valmistusmenetelmä noin vuodesta 1000 eaa. alkaen 1600-luvulle asti. Vasaroitujen kolikoiden koko vaihtelee. Joissakin kulttuureissa, lähinnä Aasiassa, tehtiin kolikoita myös valamalla.

Puhtaat kulta ja hopea ovat liian pehmeitä pysyäkseen kolikon muodossa, siksi kultaan lisättiin hopeaa ja pronssia, hopeaan pronssia ja pronssiin lyijyä ja sinkkiä. Muottien piti olla kovempaa metallia kuin kolikkoaihioiden. Kultakolikot lyötiin pronssimuoteilla, hopea- ja pronssikolikot rautamuoteilla.

## Tyypillisiä kolikkometalleja
* kupari
* nikkeli
* hopea
* kulta
* sinkki
* alumiini
* tina
* teräs

## Rahanlyönti Suomessa
Ensimmäisiä kertoja Suomessa lyötiin kolikkoja jo rautakaudella. Nämä olivat ulkomaisten rahojen kopioita.

Ruotsin vallan aikaan Suomessa tarvittiin rahapaja, kun kuninkaalle piti maksaa veroja rahalla eikä luontaistuotteilla. Ensimmäiset Suomessa järjestelmällisesti valmistetut kolikot ovat 1400-luvulta Turusta. 1500-luvun puolivälissä alettiin käyttää yksinomaan Ruotsissa lyötyjä kruunuja, ja sittemmin myös Venäjän kolikoita Suomen siirryttyä Venäjän osaksi vuonna 1809. Oma rahapaja tehtiin Suomeen uudelleen vasta 1864.

## Katso myös
* Rahan historia Suomessa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Majel Barrett

**Majel Barrett-Roddenberry** (aik. *Majel Leigh Hudec*, 23. helmikuuta 1932 Cleveland, Ohio, Yhdysvallat – 18. joulukuuta 2008 Bel Air, Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt *[[Star Trek]]* -sarjoissa ja -elokuvissa. Barrett oli naimisissa *Star Trek* -brändin luojan Gene Roddenberryn kanssa.

Barrett on dubannut *Star Trek* -sarjojen tietokoneiden ääninä. Lisäksi hän on ainoa näyttelijä, joka on esiintynyt viidessä *Star Trek* -sarjassa: *[[Star Trek (alkuperäinen sarja)|Star Trek]]* (1966), *[[Star Trek – uusi sukupolvi]]* (1987), *[[Star Trek: Deep Space Nine]]* (1993), *[[Star Trek: Voyager]]* (1995) ja *[[Star Trek: Enterprise]]* (2001). Lisäksi hän näytteli useimmissa *Star Trek* -elokuvissa ja *[[Star Trek (animaatiosarja)|Star Trek–animaatiosarjassa]]*. Barrett on saanut lempinimen ”Rouva *Star Trek*” (”The First Lady of Star Trek”)

Barrett näytteli *[[Babylon 5]]* televisiosarjan yhdessä jaksossa edesmenneen Centaurin keisarin ennustustaitoista puolisoa.

## Aiheesta muualla

* 
* Majel Barrett Memory Alphassa
Kahden keikka

**Kahden keikka** () on saksalainen televisiosarja, joka kertoo rikoksia selvittävästä asianajaja–yksityisetsivä-kaksikosta. Sarjan aloitusjakso esitettiin saksalaisella ZDF:n televisiokanavalla 11. syyskuuta 1981 ja Suomessa sitä on esitetty Yle TV2:lla vuodesta 1983. Sarjaa on kuvattu yhteensä yli 300 jaksoa. *Kahden keikka* siirtyi Yle TV1:n ohjelmistoon muiden saksalaisdekkareiden tavoin alkuvuodesta 2014.

Sarjan viimeinen jakso esitettiin Saksassa 29. maaliskuuta 2013. Suomessa viimeinen jakso "Viimeiset sanat" () esitettiin 18. tammikuuta 2015.

Sarjan tapahtumat sijoittuvat Frankfurtiin, jossa rikoksia, useimmiten murhia, selvittelevät sarjassa alusta asti ollut yksityisetsivä, entinen poliisi Josef Matula (Claus Theo Gärtner) ja hänen työparinaan vuodesta 2000 lähtien toiminut asianajaja Markus Lessing (Paul Frielinghaus).

Ennen Lessingiä Matulan työnantajana oli kolme muuta asianajajaa:
* jaksoissa 1–60 Dieter Renz (Günther Strack), joka vetäytyi eläkkeelle 60. jaksossa
* jaksoissa 61–149 asianajajana oli Rainer Franck (Rainer Hunold), joka siirtyi viimeisessä jaksossa opettajaksi
* jaksoissa 149–182 parina oli Johannes Voss (Mathias Hermann), joka kuoli vankikarkurin ampumana.

Sarjassa oli lähes alusta asti mukana myös asianajajatoimiston sihteeri Helga Sommer (Renate Kohn). Hänen tilalleen astui vuonna 2008 Kristin Wernstedt (Caroline Grothgar).

Josef Matulan tapa ratkaista ongelmat on usein suoraviivainen, mikä on poikkeavaa verrattuna muihin suosittuihin saman aikakauden saksalaisiin poliisisarjoihin, kuten ''Vanha kettu'' ja *[[Derrick]]*. Matulan menetelmät eivät aina ole täysin lain kirjaimen mukaisia. Rajoja rikkoen hän pukeutuu yleensä farkkuihin ja hiukan pieneltä näyttävään nahkatakkiin, eikä suinkaan ajele muiden poliisisarjojen rikosetsivien tavoin saksalaisella BMW:llä vaan Alfa Romeolla. Tohtori Lessingillä sen sijaan on Mercedes.

Sarjan tunnussävelmän on luonut Klaus Doldinger.

TV2 esitti sarjan uusintoja ensimmäisestä jaksosta alkaen 29. maaliskuuta 2010 – 23. elokuuta 2010 sekä syyskaudella 2011. Uusintakierros jäi viimeksi tauolle, koska TV2:n ohjelmaprofiilia uudistettiin voimakkaasti 2012. Uusintapakettiin kuuluvat loput 15 jaksoa piti alun perin esittää vuoden 2012 aikana, mutta niiden esittäminen siirtyi suunnitellusta ja jatkui 3. heinäkuuta 2014 TV1:llä.

Sarjalle kasvot antanutta Matulaa yli kolmen vuosikymmenen ajan näytellyt Gärtner jäi lopulta eläkkeelle vuonna 2013.

Vuoden 2014 maaliskuusta lähtien Saksassa esitettiin uusia jaksoja, jossa Wanja Mues esittää yksityisetsivä Leo Oswaldia ja Antoine Monot asianajaja Benjamin Hornbergia. Uutta sarjaa on esitetty myös Suomessa vuodesta 2014 nimellä ''Kahden keikka – vaaralliset yhdessä''.

## ''Kahden keikka'' muussa populaarikulttuurissa
Perttu Lepän ohjaamassa elokuvassa *[[Helmiä ja sikoja]]* oli kohtauksia, joissa Hirvosen perhe katsoo televisiosta *Kahden keikka* -televisiosarjaa. Heillä oli tapana veikata, kuinka monta kertaa päähenkilö Matula ”saa turpaansa”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kahden keikka ZDF-kanavan sivuilla 
*Kahden keikka Odeon-filmin sivuilla 
*Laaja, epävirallinen sivusto
Isoviiva

**Isoviiva** eli samanarvonviiva, myös **isaritmi** tai **isopleetti**, kahden muuttujan funktiolle on käyrä, joka yhdistää pisteet, joissa funktiolla on sama arvo.

Funktion gradientti on aina kohtisuorassa isoviivoihin nähden – maastossa vesi valuu korkeuskäyrien poikki.

## Isoviivakartat ja vyöhykekartat
**Isoviivakartta** eli **viivasymbolikartta** on kartta, johon on piirretty isoviivoja – tunnetuin tällainen on topografinen kartta, jossa maaston korkeuskäyrät tai myös vesialueen syvyyskäyrät ovat korkeuden  tai syvyyden isoviivoja maantieteellisen sijainnin funktiona.

**Vyöhykekartta** perustuu viivasymbolikarttaan niin, että samanarvonkäyrien välit kuvataan alueina. Tällaisia ovat esimerkiksi korkeysvyöhykekartat ja syvyysvyöhykekartat. 

## Käyttö meteorologiassa

Meteorologiassa käytetään useita erilaisia isoviivoja:
* *[[isobaari]]* on ilmanpaineen samanarvonviiva
* *[[isotermi]]* on lämpötilan samanarvonviiva
* *[[isotaksi]]* on tuulennopeuden samanarvonviiva
* *isohypsi* on geopotentiaalin samanarvonviiva
* *[[isohyeetti]]* on sademäärän samanarvonviiva

Suureen muutoksen samanarvonviivaille saadaan nimet, kun etuliite *iso* vaihdetaan muotoon *isallo*: esimerkiksi ilmanpaineen muutoksen samanarvon viiva on *isallobaari*, lämpötilan *isallotermi*.

## Käyttö maantieteessä

Nimitystä **isopleetti** käytetään maantieteessä käyristä, jotka kuvaavat muuttujaa, jota ei voida mitata tietystä pisteestä, vaan joka voidaan laskea ainoastaan tietyltä alueelta. Esimerkkinä tällaisesta on väestöntiheys, joka voidaan laskea alueyksikön väkiluvun suhteena sen pinta-alaan. Tällöin jokainen laskettu arvo oletetaan muuttujan arvoksi alueyksikön keskipisteessä ja samanarvon käyrät voidaan piirtää interpoloimalla. Isopleettikartan periaatetta voidaan verrata koropleettikartan periaatteeseen. Absoluuttisia arvoja, kuten alueen väkiluku,  ei voi eikä pidä esittää isopleetti- tai koropleettikartoilla. 

Nimitystä **isaritmi** käytetään  käyristä, jotka kuvaavat muuttujaa, josta saatu data on pistemäistä, kuten korkeus, syvyys, lämpötila jne. Tällöin kartta on *isometrinen* erotuksena *isopleettisestä* kartasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
IF Drott

**Idrottsföreningen Drott** (IF Drott) on vuonna 1921 perustettu pietarsaarelainen urheiluseura. Seuran lajit ovat keilailu, lentopallo, voimistelu ja yleisurheilu. Drottin puheenjohtaja on Monica Grankulla-Häggblom.

Seuralla oli aikaisemmin toimintaa jalkapallossa, ja seura voitti vuonna 1957 lajissa miesten Suomen Cupin. Vuonna 1966 Drott lopetti toimintansa jalkapallossa ja sen tilalle perustettiin FF Jaro.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*IF Drott
Valdas Adamkus

**Valdas V. Adamkus** (s. *Valdemaras Adamkevičius*, 3. marraskuuta 1926) oli Liettuan presidentti vuosina 1998–2003 sekä 2004–2009. Vuonna 2003 hän hävisi vaalit Rolandas Paksasille, joka poistettiin virasta parlamentin päätöksellä virkavirheen vuoksi. Adamkus valittiin tämän jälkeen uudelleen. Toisen maailmansodan aikana Saksaan paennut Adamkus teki uransa Yhdysvaltain liittovaltion ympäristönsuojeluviraston (EPA) palveluksessa ja muutti eläkkeelle jäätyään takaisin Liettuaan.

## Varhainen elämä
Adamkus syntyi tiukan katoliseen perheeseen Kaunasissa Liettuassa. Ollessaan nuori hän osallistui vastarintaan Puna-armeijaa vastaan ja perhe pakeni Saksaan toisen maailmansodan aikana. Sodan jälkeen Adamkus opiskeli Münchenin yliopistossa ennen muuttoa Yhdysvaltoihin vuonna 1949. 

Hän palveli Yhdysvaltain armeijan tiedustelussa 1950-luvulla. Asuessaan Chicagossa Adamkus oli töissä mm. autotehtaassa ja valmistui vuonna 1960 insinööriksi Illinoisin teknillisestä instituutista.

## Ura ympäristönsuojeluvirastossa
Adamkus meni Yhdysvaltain ympäristönsuojeluviraston (EPA) palvelukseen vuonna 1970, viraston perustamisen jälkeen, ja vuonna 1981 presidentti Ronald Reagan nimitti hänet aluetarkastajaksi. Adamkus oli vastuussa ympäristöohjelmista Illinoisin, Indianan, Michiganin, Minnesotan, Ohion ja Wisconsinin alueella. Vuonna 1985 presidentti Reagan myönsi Adamkusille korkeimman valtion virkamiehelle jaettavan kunniamerkin. Adamkus toimi ympäristönsuojeluviraston palveluksessa vuoteen 1997 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle.

Hän pääsi vierailemaan Liettuassa vuonna 1972 konferenssiedustajiston mukana.

## Presidenttiys
Pian jätettyään työnsä liittovaltion palveluksessa, Adamkus muutti takaisin synnyinmaahansa Liettuaan. Päätettyään pyrkiä maan presidentiksi, hän kävi läpi oikeuskiistan, sillä hänen vaalikelpoisuutensa kyseenalaistettiin pitkän ulkomailla vietetyn ajanjakson jälkeen. Oikeus kuitenkin päätti jutun Adamkusin eduksi ja hän pääsi presidenttiehdokkaaksi luovuttuaan virallisesti Yhdysvaltain kansalaisuudesta.  

Adamkus osallistui vuoden 1998 presidentinvaaleihin ja voitti vaalien toisella kierroksella vastaehdokkaansa hyvin niukasti; Adamkus sai 50,37 % äänistä ja vastaehdokas Arturas Paulauskas 49,63 %. Adamkus pyrki jatkokaudelle vuoden 2003 vaaleissa, mutta hävisi yllättäen toisella kierroksella Rolandas Paksasille. Vain vuosi vaalien jälkeen Liettuan parlamentti kuitenkin erotti Paksasin, koska perustuslakituomioistuin oli tulkinnut tämän rikkoneen maan perustuslakia; vuoden 2005 lopulla Liettuan korkein oikeus kuitenkin hylkäsi Paksasia vastaan nostetut syytteet. Adamkus oli ehdokkaana kesän 2004 ennenaikaisissa presidentinvaaleissa ja tuli valituksi 52,1 prosentin ääniosuudella vastaehdokkaan Kazimira Prunskienen jäädessä 47,9 prosenttiin.

Presidenttinä Adamkus käytti veto-oikeuttaan estämään parlamentin säätämän lain, joka olisi kieltänyt homoudesta kertomisen mm. kouluissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* www.president.lt/en/
G-piste

**G-piste** (engl. *G-spot* tai *Gräfenberg spot*) on naisen emättimen etuseinämässä oleva herkkä alue, jonka väitetään olevan erityisen erogeeninen. G-piste sijaitsee suurin piirtein häpyluun tason ja kohdunkaulan puolivälissä. Sen nimesivät John Perry ja Beverly Whipple tutkija Ernst Gräfenbergin mukaan, joka kirjoitti aiheesta 1950-luvulla.

G-piste on virtsaputken suuntainen ja lähellä sitä. Kun G-pistettä kosketetaan emättimen kautta sormilla, nainen saattaa tuntea aluksi virtsaamisen tarvetta. Pidempi kosketus saattaa alkaa tuntua miellyttävältä, vaikkakaan kaikki naiset eivät pidä siitä.

Jotkut naiset kertovat saavansa orgasmin ainoastaan G-pisteen stimuloinnilla. Syntynyt orgasmi tuntuu syvällä koko kehossa. Sen aikana kohtu laskeutuu kohti emätintä, joten se on erilainen kuin klitoriksen eli häpykielen stimuloinnilla syntyvä orgasmi, jolloin emättimen pohja laajenee.

Jotkut naiset ovat kertoneet, että heillä on vaikeuksia paikallistaa omaa G-pistettään itse, mutta he tuntevat sen, kun kumppani stimuloi sitä. Tämä tapahtuu helpoimmin yhdynnässä, kun nainen on päällä tai mies takana, jolloin miehen siitin koskettaa G-pistettä.

Joidenkin tutkijoiden mukaan G-piste on selvästikin olemassa. Kaikki tutkijat eivät kuitenkaan ole onnistuneet paikallistamaan sitä, joten aihe on hieman kiistanalainen. On mahdollista, että kaikilla naisilla sitä ei ole. On myös esitetty, että G-piste ei olisikaan mikään yksittäinen, erillinen hermopäätetihentymä, vaan se olisikin vain kiihottuessa paisunutta häpykieltä, joka ulottuu emättimen reunalle saakka.

## Lähteet