open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Samuel Thatcher

**Samuel Thatcher** (1. heinäkuuta 1776 Cambridge, Massachusetts – 18. heinäkuuta 1872 Bangor, Maine) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja juristi.

Thatcher valmistui Harvardin yliopistosta vuonna 1793 ja sai juristin valtuudet vuonna 1797. Hän istui Massachusettsin edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1801–1811 ja nousi vuonna 1802 federalistina Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi Silas Leen jätettyä paikkansa seitsemännessä Yhdysvaltain kongressissa. Thatcher tuli valituksi myös kahdeksanteen kongressiin ja oli vuonna 1804 epäonnistuneesti ehdolla yhdeksännen kongressin edustajaksi. 

Thatcher työskenteli sheriffinä Lincolnin piirikunnassa, Mainessa vuosina 1814–1821. Hänet valittiin Mainen edustajainhuoneen jäseneksi vuonna 1824. Hän kuoli heinäkuussa 1872 ja tuli haudatuksi Mount Hope -hautausmaalle. 

## Lähteet
Colette Thomas

**Colette Thomas** (10. helmikuuta 1929 Pariisi – 31. maaliskuuta 2001 Antony) oli ranskalainen uimari.

Thomas kilpaili Lontoon kesäolympialaisissa 1948 Ranskan seitsemänneksi sijoittuneessa joukkueessa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä sekä 400 metrin vapaauinnissa karsiutuen välierissä. Hän saavutti EM-pronssia 400 metrin vapaauinnissa Wienin EM-kilpailuissa 1950. Helsingin kesäolympialaisissa 1952 ja Melbournen kesäolympialaisissa 1956 Thomas kilpaili 400 metrin vapaauinnissa karsiutuen alkuerissä.

## Lähteet
Hällfors

**Hällfors** on ruotsinkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Arvi Hällfors (1888–1942), Lahden kaupunginjohtaja 1930–1931 ja Turun kaupunginjohtaja 1931–1942, Petter Gustaf Hällforsin poika
*Edvard Hällfors (1878–1954), suomalainen kihlakunnantuomari ja hovioikeudenneuvos
*Greta Hällfors-Sipilä (1899–1974), suomalainen taidemaalari
*Lydia Hällfors, o.s. *Bergroth* (1844–1916), suomalainen opettaja, toimittaja ja muistelmakirjailija, naimisissa Petter Gustaf Hällforsin kanssa
*Marita Hällfors (s. 1963), suomalainen elokuvaaja
*Petter Gustaf Hällfors (1842–1890), suomalainen opettaja ja valtiopäivämies
*Tony Hällfors, suomalainen televisio-ohjaaja ja -juontaja.
Lapsen vieraannuttaminen

**Lapsen vieraannuttaminen** tarkoittaa toimintaa, jossa lapsen toinen vanhempi eli vieraannuttaja manipuloi lasta tarkoituksena lopettaa lapsen suhde toiseen vanhempaan. Vieraannuttaminen alkaa normaalisti vanhempien eron jälkeen ja sen taustalla vaikuttaa usein vieraannuttajavanhemmalla oleva persoonallisuushäiriö. Vieraannuttaminen kohdistuu usein 9–15-vuotiaisiin lapsiin. Sen vaikutukset johtavat usein erilaiseen psyykkiseen oireiluun, johon sisältyy muun muassa masennusta, itsetunto- ja luottamusongelmia. Vieraannutettu lapsi myös menettää yhteytensä toiseen vanhempaansa ja hänen sukuunsa. Yhdysvaltalainen lastenpsykiatri Richard Gardner keksi vieraannuttamisoireyhtymän käsitteenä pohjautuen havaintoihinsa, joiden mukaan useat eronneet äidit tekivät lapsen isistä valheellisia hyväksikäyttösyytöksiä tarkoituksenaan katkaista heidän välinsä lapsiinsa. Tutkimusten mukaan vieraannuttamiseen syyllistyy molempien sukupuolten edustajia, mutta käytännössä vieraannuttaja on lapsen lähivanhemmaksi määrätty äiti. Yleisradion MOT-ohjelma tutki yli 80 Helsingin hovioikeuden käsittelemää huoltajuusriitaa vuodelta 2013 ja havainnoi, että vieraannuttaja oli äiti 90 prosentista tapauksista.

Oikeuspsykologian dosentti Helinä Häkkänen-Nyholmin mukaan vieraannuttaminen on kattotermi, joka sisältää useita erilaisia toimintamuotoja. Hänen julkaisemansa kyselytutkimuksen mukaan normaalin vieraannuttamistapauksen päämotiivina oli kosto. Häkkänen-Nyholmin mukaan vieraannuttajalla on usein narsismin piirteistä seuraavia vaikeuksia asettautua toisen vanhemman tai lapsen asemaan. Hänen mukaansa vieraannutettu lapsi voi pahimmassa tapauksessa menettää molemmat vanhempansa, koska hänen fyysinen yhteytensä vieraannutettuun vanhempaan katoaa samoin kuin henkinen yhteys vieraannuttajaan. Vieraannutetulle vanhemmalle kokemus on myös traumaattinen. Suomalaistutkimuksen mukaan kolmasosa vieraannutetuista vanhemmista oli harkinnut itsemurhaa ja 90 prosenttia kärsii traumaperäisestä stressihäiriöstä.

Vieraannuttaminen ei ole Suomessa varsinaisesti rikos, mutta poliisin mukaan sitä voidaan tutkia pahoinpitelynä. Vieraannuttamisen muuttaminen lakiin kirjatuksi rikokseksi on useiden eri järjestöjen, kuten Isät lasten asialla -yhdistyksen, tavoite. Lapsenhuoltolakia muutettiin joulukuussa 2019 lisäämällä huoltajille velvollisuuksia vaalia lapselle tärkeitä ihmissuhteita. Oikeusministeriö ei kannata vieraannuttamisen kriminalisointia, koska sen mukaan asiasta on vaikeaa saada näyttöä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yleisradio: Lapsen­myrkyttäjät: Seitsennäytöksinen tragedia - jolla on kaikesta huolimatta joskus onnellinenkin loppu 18.11.2016
Walter Strebi

**Walter Strebi** (24. lokakuuta 1903 Luzern – 2. toukokuuta 1981 Luzern) oli sveitsiläinen pikajuoksija. Hän edusti Sveitsiä Pariisin kesäolympialaisissa 1924 karsiutuen 100 metrin juoksun alkuerissä.

## Lähteet
Georg Rudolf Weckherlin

**Georg Rudolf** (**Rodolf**) **Weckherlin** (15. syyskuuta 1584 Stuttgart – 13. helmikuuta 1653 Lontoo) oli saksalainen runoilija ja Württembergin herttuan hovirunoilija. Weckherlin muutti 1607 Ranskaan ja 1620 Englantiin. Jaakko I ja Kaarle I antoivat hänelle merkittäviä diplomaattisia tehtäviä eri hoveissa. Weckherlin oli Saksassa renessanssirunouden varhaisia uranuurtajia.

Weckherlin käytti tuotannossaan useita kieliä, mutta päätyi lopuksi äidinkieleensä saksaan. Ollessaan hovirunoilijana Stuttgartissa hän kirjoitti saksaksi, ranskaksi, englanniksi ja latinaksi. Muutettuaan Englantiin hän kirjoitti edelleen muillakin kielillä mutta julkaisi vain saksaksi. Laura Kyllönen toteaa pro gradussaan, että kun nykyisin uuteen maahan muuttava omaksuu maan kielen, Weckherlin toimi päinvastoin. Kyllönen arvelee, että äidinkielellä kirjoittaessaan Weckherlin säilytti vieraassa maassa asuessaan yhteyden kotimaahan ja äidinkieleen.

Weckherlin oli perehtynyt ranskalaiseen ja englantilaiseen renessanssirunouteen ja tunsi siksi velvollisuudekseen nostaa saksalaisen runouden sen rappiosta. Ulkomaisten esikuvien tavoin hän halusi tehdä siitä sivistyneiden ja ylhäisten taiderunoutta ja karttaa 1500-luvun saksalaisen runouden karkeaa, kansanomaista muotoa ja henkeä. Hän otti käyttöön oodin, eklogin ja epigrammin sekä kehittyneen sonetin.

Weckherlin kirjoitti niin rakkaus- ja juomalauluja kuin muutamia juhlavia, erityisesti isänmaallisia runoja. Eeppinen *Des grossen Gustav Adolfs Ebenbild* oli hyvin suosittu. Hän osallistui myös kotimaansa kiistoihin ja ongelmiin. Uudistaja Martin Opitzin edeltäjänä hän kuitenkin vierasti tämän uusia mitan periaatteita, ja pian Opitz ja tämän koulukunta piti häntä vanhentuneena, entisajan runoilijana.

## Teokset
* *Des grossen Gustav Adolfs Ebenbild*
* *Oden und Gesänge* (1618 ja 1619),
* *Gaistliche und weltliche Gedichte* (1641, 1648).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kirjava lintu

**Kirjava lintu** on Jerzy Kosinskin kirjoittama fiktiivinen romaani, joka julkaistiin Yhdysvalloissa vuonna 1965. Kirja kertoo nuoresta juutalaispojasta joka lähetetään pakoon syrjäiseen kylään toisen maailmansodan aikana.

Kirjaa pidettiin alun perin kirjailijan omaelämäkerrallisena kuvauksena hänen lapsuudestaan, ja kun 1970-luvulla kävi ilmi että se olikin fiktiota siitä syntyi kohu.

*Kirjava lintu* -romaanin pohjalta on tehty Václav Marhoulin ohjaama samanniminen elokuva joka sai ensi-iltansa vuonna 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
OTP Travel

**OTP Travel** (tunnetaan myös nimellä **Oulun Taksipalvelut Oy**) oli oululainen liikennöitsijä. Siitä tuli osa iisalmelaista Mika K. Niskanan Oy:tä vuonna 2016. OTP Travel liikennöi Oulussa ja lähiympäristössä Oulun joukkoliikennettä. Lisäksi oli Onni-palveluliikennettä, tilausajoja ja vappuna toimiva Wesibussi. Kesäisin OTP liikennöi Potnapekkaa sekä Kaarlea.

## Historiaa

Ennen Oulun paikallisliikennettä Oulun Taksipalvelut Oy tunnettiin Oulussa erityisesti takseistaan sekä pienoislinja-autoistaan, joilla hoidettiin merkittävä osa Oulun erityislapsien koulukuljetuksista 2010-luvun alussa. Kilpailutuksien myötä koulukuljetukset ja päiväkotikuljetukset alkoivat vähentyä vuosina 2016–2022 ja loppuivat käytännössä kokonaan vuosina 2021–2022. Muutamia ”linjoja” jäi vielä ainakin Kempeleessä sekä Limingassa voimaan, mutta Oulun kuljetukset siirtyivät muille toimijoille. Oulun kaupungin koulukuljetukset ja niistä saadut tulot toimivat pitkään OTP:n ”selkärankana” ja mahdollistivat yhtiön kasvattamisen.

## Konkurssi

Kesäkuussa 2022 Oulun kaupunki ilmoitti purkavansa liikennöintisopimuksen OTP Travelin kanssa useiden sääntörikkomusten vuoksi, minkä seurauksena se hakeutui konkurssiin.

Yritys hakeutui konkurssiin 21. kesäkuuta 2022 ja toiminta päättyi 5. heinäkuuta 2022.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Oulun joukkoliikenne
Brodnican piirikunta

**Brodnican piirikunta** () on Puolan piirikunta Kujavia-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 79&nbsp;097. Piirikunta jakautuu hallintokeskus Brodnican kaupunkikuntaan sekä yhdeksään maalaiskuntaan (Bartniczka, Bobrowo, Brodnica, Brzozie, Górzno (sisältää Górznon kaupungin), Jabłonowo Pomorskie (sisältää Jabłonowo Pomorskien kaupungin), Osiek, Świedziebnia sekä Zbiczno).

Brodnican piirikunnan pinta-alasta arviolta 21,9 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Brodnican piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa seitsemän prosenttia.

Vuoden 2019 lopussa Brodnican piirikunnassa oli 79&nbsp;097 asukasta, joista 50,5 prosenttia naispuolisia ja 49,5 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 77&nbsp;529 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 76&nbsp;010 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 17,1 prosenttia, työikäisten 60,5 prosenttia ja eläkeikäisten 22,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 39,6 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 891 lasta.

## Lähteet
Maria Lindén

**Maria Lindén** (o.s. **Annala**; s. 1980 Helsinki) on suomalainen Yhdysvaltain politiikkaan erikoistunut tutkija, toimittaja sekä *Trumpin kansa* -kirjan kirjoittaja. Lindén on vuodesta 2020 työskennellyt Ulkopoliittisen instituutin tutkijana ja vuodesta 2021 lisäksi myös tutkimusviestintäpäällikkönä erityisalueenaan Yhdysvaltain sisä- ja ulkopolitiikka. Vuodesta 2022 lähtien Lindén on myös tehnyt Tampereen yliopistossa väitöskirjaa Yhdysvaltojen demokratian kriisistä..

Lindén on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri Tampereen yliopistosta ja humanististen tieteiden kandidaatti Helsingin yliopistosta. Hän asui Bostonissa vuosina 2015–2019. Hän on säännöllisesti laatinut artikkeleita STT:lle, Lännen Medialle ja *[[Ulkopolitiikka (lehti)|Ulkopolitiikalle]]*. Vuonna 2020 Lindén julkaisi Into-kustantamon kautta kirjan *[[Trumpin kansa – keitä he ovat ja miksi he rakastavat johtajaansa]]*. Kirjassa seurataan Donald Trumpin tietä kohti vuoden 2016 presidentinvaalin voittoa etenkin kolmen hänen kannattajansa silmin.

Jo ennen siirtymistään Ulkopoliittiseen instituuttiin Lindén toimi suomalaisessa mediassa Yhdysvaltain politiikan kommentaattorina. Vuoden 2016 Yhdysvaltain presidentinvaalien viimeisen televisioväittelyn jälkeen STT:n Yhdysvaltojen-avustajana toiminut Lindén piti "äärimmäisen epätodennäköisenä", että Donald Trump voisi uhata demokraattien Hillary Clintonin voittoa. Vuoden 2020 presidentinvaaleissa Lindénin ennustus sen sijaan piti ja demokraattien ehdokas Joe Biden nousi presidentiksi. Tosin Biden ei voittanut niin suurella marginaalilla kuin Lindén oli etukäteen analysoinut. Lindén arvioi, että ilman koronaviruspandemian 2019–2020 aiheuttamaa tilannetta Trump olisi lähes varmasti tullut valituksi uudelle presidenttikaudelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Rauhantekijä (televisiosarja)

**Rauhantekijä** on suomalainen televisiosarja, jonka ohjasi A. J. Annila ja käsikirjoitti Eriikka Etholén-Paju. Sarja esitettiin Suomessa syksyllä 2020 ja se on herättänyt kansainvälistä huomiota. Sitä alettiin esittää Yle TV1:n kanavalla ja Yle Areenan puolella ja se on alun perin suunniteltu kymmenosaiseksi. Aihe keskittyy pääosin kurdien itsenäisyystaisteluun, mutta se koskee myös YK:n ja kansainvälisen yhteisön toimintaa eri puolilla maailmaa. Pääosaa, rauhanneuvottelijaa, suomalaista Ann-Mari Sundellia esittää Irina Björklund. Muita keskeisiä osia esittävät muun muassa Kardo Razazzi, Louise Peterhoff ja Sampo Sarkola. 

Sarja perustuu oman määritelmänsä mukaan todellisiin asioihin, mutta itse tapahtumat ja henkilöt ovat fiktiota.

## Vastaanotto
*Helsingin Sanomissa* Leena Virtanen piti *Rauhantekijän* asetelmaa kovin yksinkertaisena verrattuna samaan aikaan esitettyyn ranskalaiseen *[[Le Bureau, vakoojaverkosto|Le Bureau]]* -sarjaan, mutta kirjoitti suomalaissarjan kuitenkin etenevän vakuuttavasti hänen katsomissaan viidessä ensimmäisessä jaksossa. Hänestä niissä jokaisessa on omat jännitteensä, joka tuo juoneen kaivattua lisäkierrettä. Käsikirjoitusta Virtanen piti hieman varovaisena, mutta Annilan ohjaustyötä vakuuttavana. Björklundin hän sanoi näyttelevän pääroolia älykkäästi mutta hieman sävyttömästi.

## Lähteet
Rosa ’Lykkefund’

**''Rosa'' ’Lykkefund’** on *Rosa* Helenae-ryhmään eli tarhahelenanruusuihin kuuluva ruusulajike. Se on voimakaskasvuinen, pitkäversoinen köynnösruusu, jolle tunnusomaista ovat pienikokoiset, puolikerratut, kermanvalkoiset kukat suurissa tertuissa. ’Lykkefund’-ruusua kutsutaan myös **hunajaruusuksi**. Ruusu menestyy Suomessa lounaisrannikolla.

## Alkuperä
Ruusun kehitti tanskalainen Aksel Olsen vuonna 1930. Sen kantalajina on helenanruusu (*Rosa helenae*). Ruusussa arvellaan lisäksi olevan *Rosa* ’Zéphirine Drouhinin’ perimää.

Helenanruusu on kotoisin Keski-Kiinasta. Ruusun löysi löytöretkeilijä Ernest Wilson vuonna 1907 ja toi sen länsimaihin, jossa siitä on kehitetty kerrannaiskukkaisia lajikkeita. Sekä alkuperäislajia, että lajikkeita arvostetaan niiden runsaan kukinnan vuoksi. Nimensä ruusu on saanut Ernest Wilsonin vaimon Helenan mukaan.

## Kuvaus

'Lykkefund'-ruusu kasvattaa 4–5 metriä pitkiä, lähes piikittömiä, vahvoja versoja. Pitkät versot tarvitsevat esimerkiksi puiden, aitojen, ruususäleikön tai -telineen tukea. Vapaasti kasvaessaan versot ovat kaarevat, maata kohti taipuvat. Lehdet ovat tummanvihreät, kiiltävät, varsin pitkät, suippokärkiset. Ruusu kukkii puolikerratuin, kermanvalkoisin kukin keskikesällä noin kuukauden ajan, toisen vuoden versoilla, suurissa ryppäissä. Kukissa on 9–16 terälehteä ja ne ovat halkaisijaltaan 4–5 cm. Heteet ovat suurikokoiset, väriltään keltaruskeat. Kukissa on hunajan tuoksu. Nuput ovat punertavat. Vanhetessaan kukat muuttuvat valkoisiksi, heteiden värit haalistuvat ja ponnet muuttuvat ruskeiksi. Ruusu muodostaa oranssinpunaisia kiulukoita. Viihtyy aurinkoisella, suojaisella, lämpimällä kasvupaikalla, tuoreessa, runsasravinteisessa, vettä läpäisevässä maaperässä. Menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeellä I.

## Lähteet
Pressure Points

**Pressure Points** voi tarkoittaa:

* Pressure Points, suomalainen progressiivista metallia esittävä yhtye.
* *[[Pressure Points: Live in Concert]]*, Camelin albumi vuodelta 1984.
The B-Side Collection

**The B-Side Collection** on yhdysvaltalaisen popyhtye Maroon 5:n kokoelma-albumi, joka julkaistiin 18. joulukuuta 2007.

Albumilla on seitsemän kappaletta, jotka alun perin julkaistiin singlejen B-puolina. Albumi ylsi Billboard 200 -listalla ensimmäisellä viikollaan sijalle 51.

## Kappaleet

## Listasijoitukset

*  Billboard 200: 51.

## Kokoonpano
* Adam Levine – laulu, kitara
* Jesse Carmichael – koskettimet, taustalaulu
* James Valentine – kitara, taustalaulu
* Mickey Madden – basso
* Matt Flynn – rummut, lyömäsoittimet

## Lähteet
Arch Mission Foundation

**Arch Mission Foundation** on säätiömuotoinen yleishyödyllinen yhteisö, jonka tavoitteena on tallentaa tietoa ihmiskunnasta optisille tallennusvälineille ja lähettää niitä eri puolille aurinkokuntaa. Säätiön perustivat yhdysvaltalaiset Nova Spivack ja Nick Slavin Texasissa vuonna 2016. Säätiö hyödyntää niin sanottua 5D-optista tiedontallennusta, jossa tiedon uskotaan säilyvän lukukelpoisena miljardeja vuosia ja kestävän tuhannen celsiusasteen lämpötilaa. Yksi 5D-tallennuslevy laukaistiin Elon Muskin Tesla Roadsterin mukana avaruuteen vuonna 2018. Levy sisältää Isaac Asimovin *[[Säätiö-sarja|Säätiö]]*-trilogian.

Arch Mission Foundation suunnittelee pysyvien digitaalisten kirjastojen perustamista Kuuhun ja Marsiin. Kirjastojen tietokantoihin on tarkoitus sisällyttää muun muassa Wikipedia ja Gutenberg-projekti. Säätiön ”kuukirjasto” lähetettiin Kuuhun israelilaisen Beresheet-luotaimen mukana vuonna 2019. Luotain tuhoutui laskeutumisen epäonnistuttua, mutta kirjasto saattoi säilyä ehjänä. Englanninkielisen Wikipedian sisältö lähetettiin Maata kiertävälle radalle vuonna 2018.

## Lähteet
Merihuhti

**Merihuhti** on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön länsiosassa Kemiöntien varrella.

Merihuhdin asutus sijaitsee Kemiöntien varrella ja yhtenäinen asutusketju ulottuu länteen Nurkkilan puolelle. Muut naapurikylät Kivelä, Foula ja Suomenniitty sijaitsevat aivan vieressä. Merihuhdin kyläalueen pohjoisosassa kohoaa Huhtinummi, josta alkaa Teijon ylänkö. Kemiöntien eteläpuolella Merihuhdin maasto laskee loivasti viljavaan laaksoon.

Merihuhdin naapurikylistä on löytynyt useita muinaishautoja. Merihuhti on kuulunut keskiajalle saakka Perniön keskiosassa sijaitsevaan Huhdin kylään, josta Merihuhti on erotettu omaksi yksinäistilakseen. Kylän kantatila on sijainnut samalla paikalla ainakin isojaosta lähtien. 1920- ja 1930-luvuilla kantatilasta lohkottiin seitsemän uutta tilaa ja sotien jälkeen kylään syntyi vielä kolme uutta tilaa.

## Lähteet
Belmont Island

**Belmont Island** tai epävirallisesti myös **U Thant Island** on pieni tekosaari New Yorkin Manhattanin edustalla Yhdysvalloissa.

## Sijainti

Belmont Island sijaitsee East River -väylällä Manhattanin 42nd Street -kadun kohdalla. Saari on tekosaari, joka on tehty tunnelitöistä tulleella ylimääräisellä maa- ja kiviaineksella. Saari on hyvin pieni ja sen pinta-ala on alle 0,2 hehtaaria. Saarella pesii amerikanmerimetsoja. Lintujen guano on värjännyt saarta valkoiseksi.

## Historia
Ennen nykyisen saaren rakentamista sen paikalla sijaitsi vaarallisena pidetty kivikko, joka tunnettiin nimellä Man- o’- War Reef. Kivikko kasvoi 1890-luvulla kivillä ja irtomaalla New Yorkin Queensin ja Manhattanin välisen ratikkatunnelin rakennustöistä. Tunnelihanke kohtasi monia eri ongelmia ja sen suunnittelija William Steinway kuoli ennen töiden valmistumista. Hankkeen vei loppuun August Belmont Jr. ja tunneli valmistui vuonna 1907. Saari tuli sittemmin tunnetuksi hänen sukunimellään.

Belmontin teettämä tunneli tuli puolestaan tunnetuksi hänen edeltäjänsä mukaan nimellä Steinway Tunnel. Sittemmin sen läpi vedettiin New Yorkin metron linja 7. Linja kulkee suoraan saaren ali.

Vuonna 1977 New Yorkin kaupunki vuokrasi saaren joukolle Yhdistyneiden kansakuntien työntekijöitä. Vuokraajat olivat Sri Chinmoyn uskonnollisia seuraajia ja he alkoivat käyttää nimeä U Thant Island YK:n kolmannen pääsihteerin U Thantin mukaan. Joukko rakennutti saarelle yhdeksänmetrisen "Oneness Archin", jossa säilytetään U Thantiin liitettyjä muistoesineitä. U Thant Islandista tuli sittemmin usein käytetty saaren epävirallinen nimi.

## Lähteet
Annamaija Kataja

**Annamaija Kataja** (3. joulukuuta 1930 Helsinki – 28. helmikuuta 2015 Antibes, Ranska) oli suomalainen aikakauslehtitoimittaja, joka työskenteli 1957–1974 *[[Apu (lehti)|Apu]]*-lehdessä ja sitten *[[Jaana (lehti)|Jaanassa]]*, jossa hän eteni päätoimittajaksi. Hän oli ensimmäinen nainen ja ensimmäinen aikakauslehdissä työskennellyt toimittaja, jolle myönnettiin valtion journalistipalkinto vuonna 1994. Kataja tunnettiin korkeatasoisista, inhimillisistä ja kantaaottavista aikakauslehtireportaaseista, minkä lisäksi hän teki tv-ohjelmia ja radiopakinoita sekä toimitti kirjoja.

Annamaija Kataja jätti 16-vuotiaana Kuopion tyttölyseon lukion kesken ja pääsi töihin *[[Savon Sanomat|Savon Sanomiin]]*. Avioiduttuaan hän muutti Hämeenlinnaan *[[Hämeen Kansa]]n* toimittajaksi, josta hän siirtyi 1957 Helsinkiin ja *Apu*-lehteen. Vuonna 1974 hän siirtyi Lehtimiehet-yhtiön *Jaana*-lehteen. Kun *Jaana* myytiin A-lehdille, sen päätoimittajaksi edennyt Kataja jäi Lehtimiehiin, joka puolestaan sulautui Yhtyneisiin Kuvalehtiin 1988. Uransa viime vuosina Kataja työskenteli muun muassa *[[Kotiliesi|Kotiliedessä]]* ja laati kirjat *Maan isät* ja *Suomen lotat*. Hän jäi eläkkeelle  1992 ja muutti kolmannen aviomiehensä Heikki Myllön kanssa Etelä-Ranskan Antibesiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Juhani Mäkelä haastattelee Annamaija Katajaa Antibesissa, Yle Elävä arkisto, video 6 min 33 s.
Louis Aubert

**Louis François Marie Aubert** (19. helmikuuta 1877 Paramé, Ranska – 9. tammikuuta 1968 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen säveltäjä ja pianisti.

## Elämä
Aubert aloitti aluksi tenorina ja lauloi La Madeleinen ja La Trinitén kirkoissa. Hän liittyi Pariisin konservatorioon vuonna 1887.

## Lähteet
Hjalmar Oker-Blom

**Hjalmar Christian Oker-Blom** (21. kesäkuuta 1870 Viipuri – 8. helmikuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen agronomi, juristi, maatalousneuvos ja valtiopäivämies. 

## Henkilöhistoria
Hjalmar Oker-Blomin vanhemmat olivat jalkaväenkenraali, senaattori Christian Theodor Oker-Blom ja Julia Maria Lovisa Böckelman ja puoliso vuodesta 1906 Paula Johanna Hertz. Oker-Blom tuli ylioppilaaksi 1891 ja suoritti oikeustutkinnon 1896 ja agronomitutkinnon 1898. Hän toimi senaatissa ylimääräisenä kopistina vuodesta 1899 ja maataloushallituksessa sihteerinä 1906–1917 ja lainoppineena maatalousneuvoksena 1917–1937. Oker-Blom toimi myös maataloushallituksen vt. ylijohtajana useaan otteeseen.  Hän edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1899, 1900 ja 1905–1906.

Professori Max Oker-Blom ja juristi Georg Kristian Oker-Blom olivat Hjalmar Oker-Blomin veljiä.

## Julkaisuja
* *Suomen maataloushallinto*, 1932
* *Luettelo tärkeimmistä maataloushallitusta ja kalastushallitusta sekä maataloutta ja sen sivuelinkeinoja koskevista komiteanmietinnöistä*, 1932
* *Hallinnollisia ohjeita viran ja toimen haltijoille maatalouden alalla*, 1936

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Neljä vuosilukua ja neljä kuvaa 1899 1909 1919 1929, Suomen Kuvalehti, 27.04.1929, nro 17, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Söglö

**Söglö** on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Norrfjärdenin rannalla Kärran pohjoispuolella Dragsfjärdissä.

Söglö on muodostunut kahdesta maatilasta, jotka sijaitsevat Norrfjärdenistä erkanevan Söglövikenin pohjukassa. Kyläalueen pohjoisosassa kohoaa korkeamäkialue Nordanberget ja eteläosassa on saari Jeppan, sekä Kemiönsaareen kiinni kasvanut Långholmen. Oja Idbäcken virtaa Söglön länsirajalla. Söglön maatilojen lisäksi kylässä on hieman asutusta kylän pohjois- ja etelälaidoilla, sekä rannoilla on kesäasutusta.

Söglön yksinäistila jaettiin isojaossa kahtia Södergårdiin ja Norrgårdiin. Tilojen torpat itsenäistyivät 1920-luvulla ja myöhemmin kylään on syntynyt uudempaa asutusta.

## Lähteet
Rosvotangara

**Rosvotangara** (*Sphenopsis melanotis*) on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.

## Koko ja ulkonäkö
Rosvotangara voi kasvaa 14&ndash;15 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Rosvotangaran päälaki on väriltään harmaa, ja silmien ympärillä on musta "naamio". Päässä on useimmiten heikosti erottuva lyhyt, valkoinen silmäkulmajuova. Linnun selkä on oliivinvihreä tai ruskea, siivet ja pyrstö ovat myös ruskeat. Rosvotangaran rinta ja vatsa ovat punertavanruskeat, vatsa on rintaa vaaleampi. Lajin väritys vaihtelee huomattavastikin alalajeittain.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Rosvotangaraa tavataan Venezuelasta Boliviaan. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsien reunamaat ja erityisesti tiheiköt. Se liikkuu useimmiten yksin, pareittain tai pienissä ryhmissä ja voi liittyä sekaparviin. Rosvotangaran ravintoa ovat hyönteiset. 

## Lähteet
Torohovka

**Torohovka** () on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella Outovan piirissä virtaava 18 kilometriä pitkä joki, joka laskee Peipsijärveen.

## Joen kulku
Joen pituus on ilmoitettu olevan 18 kilometriä, mutta sille on ilmoitettu pituudeksi myös 22,6 kilometriä . Joki saa alkunsa entisestä kylästä Mišina Gorasta (), jonka pusikoituneiden peltojen keskellä on sen latvaoja. Oja poistuu kylästä kilometrin verran luoteeseen päin, sitten saman verran länteen päin ja vielä neljä kilometriä lounaaseen päin. Joen puolivälistä alkaen se virtaa kohti länttä ja siellä olevia peltomaita. Ensimmäinen kylä on pieni Strogino (), jossa pääuomaan yhtyy etelästä tuleva puro Muhinskaja (). Joki alittaa Gdovista tulevan maantien 58K-096 Rubtsovštšinan () kylässä. Peipsijärveen on sieltä enää kaksi kilometriä matkaa ja rannan läheisyydessä sijaitsevat vielä Novinkan () ja Zamogiljen () kylät. Joen loppukilometri on kosteikkomaista tulvauomaa, jonne vesi nousee aina, kun myös Peipsijärven vedenpinta kohoaa.

## Luontoarvoja
Joki sijaitsee ojittamattomalla metsäseudulla, joka on autioitunut. Torohovkan sivu-uomiin ei johda ilmakuvien perusteella merkittävästä ojia, joten se voi selittää keväiset ja syksyiset tulvat. Kesäisin on joessa vain vähän vettä. Joki jäätyy tavallisesti marras-joulukuussa ja jäät sulaavat ilman jäidenlähtöä uomaansa huhtikuussa. Vedenlaatu on hyvä ja sen mineraalipitoisuus tekee vedestä pehmeän ja neutraalin.

## Valuma-alue ja sivujoet
Torohovka sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Peipsijärven alueella. Joki laskee Peipsijärven pohjoisosan itärantaan, mistä järven pohjoispäästä alkava Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Torohovkan suurimpia sivujokia ei ole toistaiseksi nimetty karttapalveluiden karttoihin. Poikkeuksen tekee Muhinskaja, joka tulee etelästä ja yhtyy pääuomaan sen alajuoksun alkuosassa. Sivujoki alkaa etelässä sijaitsevasta suuresta suoalueesta (). Yläjuoksulla on toinen sivuhaara, joka tulee siihen pohjoisesta. Se alkaa erään hiljenneen kylän eteläosasta.

## Hallintoalue
Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (). Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen. Joen vesistörekisterin numero on 01030000312102000027404 .

## Huomautuksia

## Lähteet
Christian Weise

**Christian Weise** (30. huhtikuuta 1642 Zittau, Saksi – 21. lokakuuta 1708 Zittau, Saksi) oli saksalainen opettaja ja kirjailija.

## Elämä ja ura
Weise käytti myös kirjailijanimiä Siegmund Gleichviel, Orontes, Catharinus Civilis ja Tarquinius Eatullus. Hänen tiliinsä on pantu Eulerin diagrammin käyttö ensimmäisenä. 1600-luvun lopulla Weise otti koulussa saksan kielen opetuskäyttöön.

Weise opiskeli teologiaa Leipzigin yliopistossa, josta hän valmistui maisteriksi. Opiskeluajan iloiset ja reippaat runot ilmestyivät kokoelmana *Überflüssige gedanken der grünenden jugend* (1668 ja 1674). Hän toimi lyhyen aikaa opettajana ja sitten hovin palveluksessa, mutta jälleen vuodesta 1670 hän toimi opettajana ja 1678 rehtorina Zittaun latinakoulussa ja Zittaun kaupungin kirjastonjohtajana. Hän oli moralistinen ja moralisoiva kirjailija, jonka mielestä kirjallisuuden ainoa tehtävä oli karkean naturalististen synnin ja hulluuden esimerkkien ja toisinaan suoranaisten siveyssaarnojen avulla palvella kasvatusta. Hän oli maltillinen ja mielipiteissään käytännöllinen, ja hän vastusti lohensteinilaisen koulukunnan mahtipontisuutta. Usein hän onnistui säilyttämään luonnollisen äänen, joka erottuu muotivirtausten pedanttisesta taidokkuudesta, mutta vielä useammin hän vaipuu latteaan arkipäiväisyyteen.

Weise kirjoitti 55 näytelmää, joista osa on koottu teokseen *Zittauisches theatrum* (1683), ja kaikki oli tarkoitettu oppilaiden esitettäviksi. Niissä on vaikutteita komeljanttarinäytelmistä ja runsaasti realismia, mutta ne kuuluvat samalla protestanttiseen koulunäytelmälajiin ja ovat lajin kehityksen päätepiste Saksassa. Aiheet ovat raamatullisia, historiallisia, poliittisia, porvarillisia ja tyyliltään farssia. Parhaimpia lienevät *Masaniello*, *Der bäurische Macchiavellus*, *König Wenzel in Zittau*, *Tobias und die Schwalbe* ja *Die verkehrte Welt*. Hän karsi kuorot ja aleksandriinimitan kahleen, käytti proosaa ja otti mukaan koomisia kohtauksia. Suosittuja olivat Weisen neljä romaania, joissa näkyy Grimmelshausenin (*[[Seikkailukas Simplicissimus]]*) vaikutusta, *Die drey hauptverderber* (1671), *Die drey ärgsten erznarren* (1672), *Die drey klügsten laute* (1673) ja *Der politische näscher* (1676).

Weisen koulun seuraaja on hänen mukaansa nimetty Christian-Weise-Gymnasium. Weise laajensi Zittaun kaupunginkirjaston kokoelmaa huomattavasti, ja silloista kokoelmaa säilytetään nykyisessä kirjastossa, joka on saanut hänen mukaansa 1954 nimen Christian-Weise-Bibliothek.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Durinn

**Durinn** tai **Durin** on skandinaavisessa mytologiassa kääpiö, joka Völuspán mukaan on yksi taitavimmista kääpiöistä. Häntä taitavammaksi luetaan ainoastaan Mötsognir. Durinn ja Mötsognir luovat monia ihmisen hahmoisia kääpiöitä maasta. Hervörin saagassa Dvalinn ja Durinn takovat taikamiekka Tyrfingin kuningas Svafrlamille Sigrlamille (Svafrlam).

## Lähteet
Karhuvaara

**Karhuvaara** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden nimi:

*Arja Karhuvaara (o.s. *Ahola*, s. 1954), poliitikko
*Eero Karhuvaara (s. 1952), upseeri, puolustusvoimien tiedotuspäällikkö
*Lauri Karhuvaara (s. 1958), toimittaja, Sinikka Linkomies-Pohjolan poika
*Pekka Karhuvaara (s. 1954), toimittaja, Sinikka Linkomies-Pohjolan poika
*Sinikka Linkomies-Pohjala (o.s. *Linkomies*, ent. *Karhuvaara*, 1929–2000), poliitikko.

Salanimenä:
*”ratsumestari Karhuvaara”, jääkärikapteeni Gustaf Svinhufvudin salanimi Itä-Karjalan kansannousun aikana.
Docimodus

**Docimodus** on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, joita tavataan Afrikasta:

* *[[Docimodus evelynae]]* Eccles & Lewis, 1976 – juovaputsarihautoja
* *[[Docimodus johnstoni]]* Boulenger, 1897 – putsarihautoja

## Lähteet
Richard Weitbrecht

**Richard Weitbrecht** (20. helmikuuta 1851 Heumaden – 1911) oli saksalainen pappi, runoilija ja prosaisti.

Weitbrecht toimi pappina Wimpfen am Neckarissa. Hän kirjoitti runsaasti kansankirjoja ja nuorisokirjoja: *Geschichte der deutschen Dichtung für Frauen* (1880); *Feindliche Mächte*, (1882); *Der Bauernpfeifer* (1887); * Schwobaland in Lied und Wort* (Sammlung schwäbischer Dialektdichtungen, Seufferin kanssa, 1886); *Aus schwäbischen Gauen* (P. Langin kanssa, 1887); *Allerhand Leut*' (1888); *Ketzergerichte* (1891); *D'Pfarrmagd* (1892); *No'gstät* (1893); *Der Leutfresser und sein Bub* (1905). Hän julkaisi myös sovituksen Johann Fischartin teoksesta *Ehezuchtbüchlein* ( 1881), mukaelman *Gudrun-Liedistä* (1884) ja valikoiman *Religiöse Lyrik* (1896).

Weitbrechtin veli oli Carl Weitbrecht, jonka kanssa hän teki yhteistyössä *Gschichta'n aus'm Schwôbaland* (1877) *Nohmôl Schwôbagschichta* (1882).

## Suomennettu teos
* *Uskollinen kuolemassakin: historiallinen kuwaus neljännen wuosisadan alulta*, suom. Fanny Johansson, Rauman Kirjapaino-Osakeyhtiö, 1899 (Teos verkossa)

## Lähteet
Bydgoszczin piirikunta

**Bydgoszczin piirikunta** () on Puolan piirikunta Kujavia-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 118&nbsp;683. Piirikunta jakautuu kahdeksaan maalaiskuntaan, jotka ovat Białe Błota, Dąbrowa Chełmińska, Dobrcz, Koronowo (sisältää Koronowon kaupungin), Nowa Wieś Wielka, Osielsko, Sicienko sekä Solec Kujawski (sisältää Solec Kujawskin kaupungin). Hallintokeskus Bydgoszcz on piirikuntatason kaupunki eikä siten kuulu piirikuntaan.

Bydgoszczin piirikunnan pinta-alasta 40,6 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Bydgoszczin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 4,1 prosenttia. Luku on huomattavan pieni koko Kujavia-Pommerin voivodikunnan työttömyysasteeseen verrattuna.

Vuoden 2019 lopussa Bydgoszczin piirikunnassa oli 118&nbsp;683 asukasta, joista 50,5 prosenttia naispuolisia ja 49,5 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 106&nbsp;359 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä kasvavan 146&nbsp;433 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 20,3 prosenttia, työikäisten 62,7 prosenttia ja eläkeikäisten 17,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 39,5 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 1&nbsp;126 lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Heini Pirttijärvi

**Heini Maria Pirttijärvi** (s. 1966) on suomalainen yritysjohtaja. Hän oli marraskuusta 2020 Vastaamon hallituksen puheenjohtaja ja toimitusjohtaja, mutta hän erosi tehtävästä tammikuussa 2021. Pirttijärvi on aiemmin työskennellyt muun muassa Esperi Caren varatoimitusjohtajana.

## Lähteet
John Adrian Chamier

**John Adrian Chamier** (26. joulukuuta 1883 &ndash; 3. toukokuuta 1974) oli brittiläinen ilmavoimien upseeri, virkamies ja poliittinen vaikuttaja.

Chamier syntyi Intiassa 26. joulukuuta 1883. Hänen isänsä oli kenraalimajuri Francis Edward Archibald Chamier. Hän muutti Intiasta Britanniaan, missä aloitti opintonsa Sandhurstin kuninkaallisessa sotilaskorkeakoulussa. Valmistuttuaan hän palasi Intiaan ja aloitti palveluksensa siirtomaiden armeijan riveissä. Tänä aikana hän osallistui dervišši-sotaan Somalimaassa vuonna 1904.

Royal Aero Club myönsi Chamierille lentolupakirjan 22. lokakuuta 1912. Ensimmäisen maailmansodan aikana Chamier siirtyi siirtomaiden armeijasta kuninkaallisiin lentojoukkoihin ja sai koulutuksen sotilaslentäjäksi. Hänen palvelusaikansa oli moitteeton, ja hän jatkoi lentojoukkojen seuraajan kuninkaallisten ilmavoimien palveluksessa. Hänestä tuli Bathin ritarikunnan jäsen vuonna 1925. Hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi vuonna 1928, ja seuraavana vuonna hän jäi eläkkeelle ilmavoimien palveluksesta omasta halustaan.

Chamier toimi siviilinä lentokoneteollisuuden parissa. 1930-luvulla hän alkoi pettyä työväenpuolueen hallitukseen ja alkoi tukea Oswald Mosleyn British Union of Fascists -puoluetta. Hänestä tuli vuonna 1933 Brittiläisen imperiumin ilmailua edistävän Air League of the British Empire -järjestön sihteeri. Hänestä tuli vuonna 1938 nuoria lentäjiä kouluttavan Air Training Corps (tuolloin Air Defence Cadet Corps) -järjestön johtaja. Hän johti ATC:tä yhdessä Malcolm Campbellin kanssa, kunnes Campbell joutui luopumaan tehtävästä terveydentilansa vuoksi. ATC:n kouluttamilla lentäjillä oli merkittävä rooli sodan alkuvuosina, ja Chamier lyötiin vuonna 1944 ritariksi ansioistaan järjestön johtajana. Hänen teoksensa *The Birth of the Royal Air Force* julkaistiin vuonna 1943.

Chamier kuoli 3. toukokuuta 1974.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Johann Flittner

**Johann Flittner** (Flitner) (1. marraskuuta 1618 Suhl, Thüringen, Saksa – 7. tammikuuta 1678 Stralsund, Pommeri, Saksa) oli saksalainen luterilainen pappi, virsirunoilija ja -säveltäjä.

Flittner kävi koulua Suhlissa ja lukion Schleusingenissä. Vuonna 1637 hän aloitti teologian opinnot Wittenbergin yliopistossa ja jatkoi opintojaan Jenan, Leipzigin ja Rostockin yliopistoissa.

Pommerissa sai Flittner kuulla, että Grimmenissä Greifswaldin lähellä oli kanttorin virka vailla hoitajaa, ja hän sai viran 1644. Hän toimi myös saarnaajana ja 1646 hänestä tuli Grimmenin kaupunginkirkon diakoni, apulaispappi ja tätä virkaa hän hoiti kuolemaansa saakka. Hän meni avioliittoon edeltäjänsä lesken kanssa. Seurakunnan kirkkoherran virka oli kuitenkin avoinna useita kertoja hänen elinaikanaan, mutta häntä ei valittu siihen virkaan.

Kolmikymmenvuotisen sodan aikana hän joutui pakenemaan Stralsundiin, mutta palasi 1660 takaisin Grimeniin. 1659 hän kirjoitti teoksen *Himmlische Lust-Gärtlein*, kokoelman rukouksia ja virsiä ja se painettiin Greifwaldissa 1661. Kokoelman viides osa *Suscitabulum musicum* oli yksitoista Flittnerin kirjoittamaa laulua, joista osan hän myös sävelsi. Yhdeksän niistä julkaistiin *Nürnberger Gesangbuch* -kirjassa 1677. J. S. Bach on käyttänyt hänen virsisäkeistöjä muutamissa teoksissaan (BWV 259, BWV 361, BWV 473). 

Kolmikymmenvuotisen sodan jatkuessa Flitter joutui pakenemaan uudelleen Stralsundiin. Hän kuoli siellä 1678, ja hänen hautansa on Grimmenin Mariankirkossa.

Flittnerin virsistä on käytössä säilynyt yksi Suomessa ja Ruotsissa. *Himmlische Lust-Gärtleinin* viidennen osan laulu "Jesu, meiner Seelen Weide" on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 305 "Jeesus, ruokit sanallasi" (ruots. Jakob Arrhenius 1691. Suom. virsikirjaan 1701. Uud. Anna-Maija Raittila 1984). Ruotsin kirkon virsikirjassa se on virsi 355 "Jeesus, ruokit sanallasi". Käännös on Anna-Mari Kaskisen 1998 tekemä, Jan Arvid Hellströmin 1979 tekemän ruotsinkielisen muokkauksen mukainen. Molemmissa kirjoissa virren sävelmänä on sama, Ruotsissa 1691 julkaistu sävelmä.

## Lähteet
Narewka

**Narewka** on maalaiskunta Hajnówkan piirikunnassa Podlasian voivodikunnassa Puolassa. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 3&nbsp;609.

Hajnówkan piirikunnan asukkaista 8,2 prosenttia asuu Narewkan kunnassa ja sen pinta-alasta 20,9 prosenttia kuuluu Narewkan kuntaan. Kylät Narewkan kunnassa ovat Bernacki Most, Eliaszuki, Grodzisk, Guszczewina, Janowo, Krynica, Lewkowo Nowe, Lewkowo Stare, Leśna, Michnówka, Mikłaszewo, Narewka, Nowa Łuka, Nowe Masiewo, Ochrymy, Olchówka, Pasieki, Planta, Podlewkowie, Siemianówka, Skupowo, Stare Masiewo, Stoczek, Świnoroje, Tarnopol sekä Zabłotczyzna. Narewkan kunnan pinta-alasta 59,2 prosenttia on metsää ja 23,3 prosenttia maatalousmaata.

Vuoden 2019 lopussa 48,9 prosenttia Narewkan asukkaista oli naispuolisia ja 51,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 12,5 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 57,4 prosenttia ja eläkeikäiset 30,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 47,1 vuotta. Vuonna 2019 Narewkan kunnassa syntyi 22 lasta. Kunnan väestöstä 39 prosenttia on valkovenäläisiä, ja valkovenäjän kielellä onkin kunnassa virallisen avustavan kielen asema. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Zdzisław Gamański

**Zdzisław Gamański** (s. 17. marraskuuta 1957 Piotrów) on puolalainen poliitikko ja Chełmnon piirikunnan nykyinen piirikunnanjohtaja (). Hän on toiminut Chełmnon piirikunnan johtajana myös kaudet 2006–2010 ja 2014–2018.

## Lähteet
Chełmnon piirikunta

**Chełmnon piirikunta** () on Puolan piirikunta Kujavia-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 51&nbsp;925. Piirikunta jakautuu hallintokeskus Chełmnon kaupunkikuntaan ja kuuteen maalaiskuntaan (Chełmno, Kijewo Królewskie, Lisewo, Papowo Biskupie, Stolno sekä Unisław).

Chełmnon piirikunnalla on yhteistä rajaa Świecien, Grudziądzin, Wąbrzeźnon, Toruńin ja Bydgoszczin piirikuntien kanssa. Sen pinta-alasta 6,8 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Chełmnon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 11,5 prosenttia. Luku on huomattavan korkea koko Puolan työttömyysasteeseen verrattuna.

Vuoden 2019 lopussa Chełmnon piirikunnassa oli 51&nbsp;925 asukasta, joista 51 prosenttia naispuolisia ja 49 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 52&nbsp;707 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 44&nbsp;559 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 18,8 prosenttia, työikäisten 61,6 prosenttia ja eläkeikäisten 19,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,7 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 449 lasta.

## Lähteet
Johan Leonhard Pentzin

**Johan Leonhard Pentzin** (6. marraskuuta 1847 Oulu – 5. helmikuuta 1915 Oulu) oli suomalainen juristi, pormestari ja valtiopäivämies.

Pentzinin vanhemmat olivat lääninsihteeri, laamanni Leonhard Pentzin ja Katarina Sofia Bergbom ja puoliso vuodesta 1879 Aina Karolina Sofia Lindbom (k. 1912).  Pentzin tuli ylioppilaaksi 1866 ja suoritti tuomarintutkinnon 1870. Hän toimi Pietarsaaren pormestarina vuosina 1874–1884 ja Oulun oikeuspormestarina 1884–1907. Pentzin edusti porvarissäädyssä Pietarsaarta valtiopäivillä 1897, 1899 ja 1900. Hän oli myös Oulun kaupunginvaltuuston jäsen usean vuoden ajan. 

Kauppias, varakonsuli Karl Pentzin oli Johan Leonhard Pentzinin veli. 

## Lähteet
Isokauriit

**Isokauriit** (*Cervus*) on suku hirvieläinten lahkossa. Sukuun kuuluvat lajit vaihtelevat eri lähteissä.

## Lajit
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) ja American Society of Mammalogists tunnustavat viisi lajia isokauriita:

* Valkoturpakauris (*Cervus albirostris*)
* Vapiti (*Cervus canadensis*)
* Isokauris (*Cervus elaphus*)
* *[[Cervus hanglu]]*
* Japaninkauris (*Cervus nippon*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* UniProt: Taxonomy - ''Cervus'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Cervus'' 
* PheroBase: Semiochemicals of Genus ''Cervus''
Delfinion (Attika)

**Delfinion** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Boiotian ja Attikan rajaseudulla Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Oropóksen kunnan Kálamoksen kylän lähelle.

Delfinion sijaitsi Eteläisen Euboianlahden rannalla alueella, joka oli vuorotellen Boiotian (käytännössä Theban) ja Ateenan hallussa. Se oli Oropoksen satamakaupunki. Strabon, joka kutsui Delfinionia Oropoksen ”pyhäksi satamaksi”, kuvaa sen sijainneen 20 stadioninmittaa Oropoksesta itään sekä vastapäätä Euboiaa, johon etäisyys oli 60 stadioninmittaa. Kaupunki on ollut olemassa klassiselta kaudelta myöhäisantiikkiin saakka. Thukydideen mukaan ateenalaiset linnoittivat kaupungin peloponnesolaissodan lopulla.

## Lähteet
Delion (Boiotia)

**Delion** (, ) oli antiikin aikainen Apollonille omistettu pyhäkkö sekä pieni kaupunki Boiotiassa Kreikassa. Nimen perusteella sen arvellaan sijainneen nykyisten Tanágran kunnan Dílesin kylän tai Pláka Dílesin kaupungin paikalla tai lähellä.

## Maantiede

Delion sijaitsi rannikolla Tanagran kaupunkivaltion alueella, pari kilometriä länteen Oropoksen alueesta. Delion oli ensisijaisesti Apollonille omistetun pyhäkön ja temppelin paikka. Sen lähellä oli pieni kaupunki ja satama. Liviuksen mukaan Delionin etäisyys Tanagrasta oli viisi roomalaista mailia (n. 7,4 km), ja se sijaitsi rannikolla paikassa, josta etäisyys vastapäiselle Euboian rannikolle oli neljä mailia (n. 5,9 km). Strabon puhuu Delionista Apollonille omistettuna temppelinä sekä pienenä tanagralaisten kaupunkina (), jonka etäisyys Auliista oli 40 stadioninmittaa.

Nykyinen Dílesin kylä on oletettavasti perinyt nimensä Delionista muuttuneessa muodossa. Kylä sijaitsee jonkin verran sisämaassa. Edellä mainitun Liviuksen antaman kuvauksen perusteella itse temppeli sijaitsi rannikolla, joten Dílesi saattaa olla pyhäkön sijaan ennemmin Delionin kaupungin paikalla.

## Historia

Delion sai nimensä Apollonille pyhitetystä Deloksen saaresta. Paikalla on ollut asutusta viimeistään mykeneläiseltä kaudelta lähtien. Delionin kaupunki kuului alun perin Theban ja myöhemmin Tanagran hallintaan. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä *Dēlieus* ().

Historiassa Delion tunnetaan ennen kaikkea peloponnesolaissodan kahdeksantena vuonna eli 424 eaa. käydystä Delionin taistelusta. Siinä ateenalaiset kärsivät merkittävän tappion boiotialaisille. Ateenan joukkojen komentaja Hippokrates oli aiemmin vallannut Delionin temppelin, muuttanut sen lisärakenteilla linnoitukseksi ja jättänyt paikalle varuskunnan. Hän oli marssimassa Ateenaan päin ja oli jo Oropoksen alueella 10 stadioninmitan päässä Delionista, kun kohtasi boiotialaisten joukot, jotka pyrkivät katkaisemaan hänen vetäytymisensä.

Seuranneessa taistelussa ateenalaiset kärsivät suuren tappion. Boiotialaiset valtasivat temppelin 17. päivänä taistelun jälkeen. Sokrates osallistui taisteluun yhtenä hopliiteista, ja erään kertomuksen mukaan pelasti sen aikana Ksenofonin hengen. Toisen kertomuksen mukaan hänen omaa vetäytymistään suojasi Alkibiades, joka palveli ratsuväessä.

Vuonna 192 eaa. Rooman armeijan yksikkö kärsi vuorostaan Delionissa tappion Antiokhoksen joukoille.

## Rakennukset ja löydökset

Delionista on tehty vain vähän löytöjä. Nykyisestä Dílesin kylästä on löydetty joitakin hellenistiselle ja roomalaiselle kaudelle ajoittuvia jäänteitä. Löytöjen perusteella arvellaan, että pyhäkkö on ollut olemassa ennen kaikkea arkaaisella ja klassisella kaudella ja kaupunki enemmässä määrin vasta roomalaisella kaudella ja edelleen bysanttilaiselle kaudelle saakka.

## Lähteet
Delion

**Delion** (, ) on antiikin aikainen pyhäkön- tai paikannimi, joka viittaa Deloksen saareen. Se voi tarkoittaa muun muassa seuraavia paikkoja:

* Delion, pyhäkkö ja kaupunki Boiotiassa
* Delion eli Deloslaisten jumalten pyhäkkö, pyhäkkö Paroksen saarella
Gefyra (Attika)

**Gefyra** (, ) oli antiikin aikainen paikka läntisessä Attikassa Eleusiin tasangolla virranneen Kefissos-joen varrella. Siellä oli Kefissoksen ylittänyt silta, ja myös paikan nimi tarkoittaa ”Siltaa”. Gefyra on sijainnut joko nykyisen Asprópyrgoksen kunnan tai Elefsínan kunnan alueella.

Gefyran asukkaat eli gefyralaiset (*Gefyraioi*) pitivät itseään alkuperältään eretrialaisina, kun taas Herodotos katsoi näiden olleen foinikialaisia. Sittemmin gefyralaiset asuivat Boiotian Tanagrassa, jonka nimi aiemmin oli Gefyra. Kun kadmeialaiset ajettiin pois Boiotiasta, gefyralaiset jäivät sinne aluksi, mutta myöhemmin myös heidät ajettiin pois, minkä jälkeen he siirtyivät Attikaan. Ateenalaiset antoivat heille kansalaisuuden sillä ehdolla, että he pitivät Ateenasta Eleusiihin johtaneella Pyhällä tiellä olleen, Kefissos-joen ylittäneen sillan kunnossa, mutta pysyivät erillään muista kansalaisista. Gefyralaisilla oli omat temppelit ja kultit, ja näihin kuului muun muassa Demeter Akhaian kultti.

Eleusiin mysteerien Suurten mysteerien juhlakulkueeseen kuului, että Kefissos-jokea ylitettäessä gefyralaiset hyökkäsivät sanallisesti juhlakulkueen jäseniä kohtaan. Tällaisista karkeista solvauksista käytettiin termiä *gefyrismos* (), monikossa *gefyrismoi* ().

## Lähteet
Kyokushin Kaikan Tezuka Group

**International Karate Organization Kyokushin Kaikan Tezuka Group**, myös **Tezuka Group**, myös **IKO 4** on japanilainen kyokushinjärjestö, joka perustettiin 1997. Järjestön perusti Masutatsu Ōyaman entinen oppilas Toru Tezuka.

## Historia
Kyokushinin perustaja Mas Oyama perusti kansainvälisen järjestön 1964, ja hänen kuoltuaan 1994 Toru Tezuka nousi lyhyeksi aikaa järjestön johtoon, mutta sairastuttuaan joutui luopumaan asemastaan, joka meni Shokei Matsuille, Matsui jatkoi IKO:n tehtävissä puheenjohtajana. Palattuaan sairauslomalta takaisin hän huomasi alkuperäisen liiton hajonneen useiksi eri liitoiksi. Tezuka ei jäänyt taistelemaan liiton johtoasemasta vaan perusti oman Tezuka Groupin. Nimeä käytettiin ensimmäisiä kertoja käyntikorteissa, kun Japanin ulkopuolelta tulleet eri maiden osastojen johtajat vierailivat Chibassa marraskuussa 1997. Varsinaisesti Tezuka tunnustettiin liittonsa johtajaksi 2000. Tezuka oli 76-vuotias kuollessaan tammikuussa 2017. Uudeksi puheenjohtajaksi nimitettiin Yoshimichi Mori.

## Turnauksia
*Maailmanmestaruuskilpailut (2018–)

## Lähteet
Limnai (Ateena)

**Limnai** (, ) oli antiikin Ateenan kaupunginosa tai alue, jota ei luettu Attikan demosten joukkoon. Sen nimi viittaa alueen soiseen maaperään.

Limnai tunnetaan ennen kaikkea sen Dionysokselle omistetusta temppelistä (Dionysos *en Limnais*, ). Sinne sijoittui Anthesteria-juhla, mutta sillä oli ilmeisesti osa myös Oskhoforia-juhlassa.

Limnain sijaintia ei tunneta. Myös sen suhde Lenaioniin on epäselvä, sillä nämä kaksi Dionysoksen pyhäkköä sekoitetaan toisiinsa jo antiikin aikaisissa lähteissä.

## Teoriat sijainnista

Perinteisesti Limnai on sijoitettu Akropoliin etelä- tai kaakkoispuolelle Thukydideen maininnan perusteella. Vanhan tulkinnan mukaan se sijaitsi Dionysoksen teatterin ja Ilissos-joen välisellä alueella itään Meliten ja Kollytoksen demoksista. Se on sijoitettu muun muassa nykyisten Makrygiánni- ja Chatzichrístou-katujen alueelle. Näissä tulkinnoissa Limnain Dionysoksen pyhäkkö oli eri pyhäkkö kuin Lenaion. Ne liittyivät kuitenkin läheisesti yhteen, ja ovat myös saattaneet sijaita suhteellisen lähellä toisiaan.

Toisen teorian mukaan Limnai olisi kuitenkin sijainnut Akropoliin länsipuolella etelään Areiopagista, ja sen Dionysoksen pyhäkkö olisi ollut sama kuin Lenaion. Myöhemmin paikalla sijaitsi Iobakkheion. Tämä tulkinta perustuu Wilhelm Dörpfeldin kaivauksiin alueella. Dörpfeldin mukaan Akropoliin, Areiopagin ja Pnyksin välinen laakso on voinut olla antiikin aikana soista. Tulkintaa on kritisoitu muun muassa sillä perusteella, ettei niin tärkeä pyhäkkö kuin Lenaion olisi voinut jäädä käyttämättömäksi niin, että sen paikalle olisi jo varhain rakennettu jotakin muuta.

## Lähteet