open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dorothea Lange

**Dorothea Lange** (alk. Dorothea Margarette Nutzhorn; 25. toukokuuta 1895 Hoboken, New Jersey, Yhdysvallat – 11. lokakuuta 1965 San Francisco, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen dokumenttivalokuvaaja. Hän tuli tunnetuksi 1930-luvun suuren laman aikaisella työllään, johon lukeutuu muun muassa valokuva *[[Siirtolaisäiti]]* (Migrant Mother, 1936), joka kuuluu The Family of Man -kokoelmaan. Kuvan nainen on Florence Owens Thompson (1903–1983). Valokuvaaja ei kysynyt mallinsa nimeä, ja tämän henkilöllisyys tuli julkisuuteen vasta 1970-luvun lopulla.

Lange sairastui seitsemänvuotiaana polioon, joka vaikutti hänen liikkumiseensa pysyvästi. Hän opiskeli muun muassa Clarence Hudson Whiten johdolla New Yorkissa, mutta muutti vuonna 1918 San Franciscoon. 

Lange pääsi laman aikana Farm Security Administrationin palvelukseen. Vuonna 1960 antamassaan lausunnossa hän ei kyennyt nimeämään *Siirtolaisäidissä* ollutta naista, mutta nimi selvisi myöhemmin. Hän kuului vuonna 1952 *Aperture*-valokuvauslehden perustajajiin, mutta alkoi kärsiä heikkenevästä terveydestä ja menehtyi Kalifornian San Franciscossa 70-vuotiaana ruokatorvensyöpään.

## Lähteet
Tynnörinen

**Tynnörinen** on asuinalue Siilinjärvellä. Tynnörinen sijaitsee noin kahden kilometrin päässä kunnan keskustasta itään kantatien 75 eteläpuolella Simonsalon ja Leppäkaarteen välissä. Alue koostuu lähinnä omakoti- ja rivitaloista.
Kondopoga

**Kondopoga** voi viitata seuraaviin:

* Kontupohja, kaupunki Karjalan tasavallassa
* OAO Kondopoga, paperitehdas Kontupohjassa
Klenk

**Klenk** oli saksalainen Formula 1 -talli, jonka perusti Hans Klenk. Klenk rakensi BMW:n moottorilla varustetun Meteor-auton, jolla Theo Helfrich osallistui Saksan GP:hin 1954. Tulokseksi kilpailusta jäi keskeytys, kun auton moottori petti.

## Tilastot ja saavutukset F1-sarjassa
()

## Lähteet
Volga (täsmennyssivu)

**Volga** voi viitata seuraaviin:

* Volga, joki Venäjällä
* Volga, venäläinen automerkki
* OAO Volga, venäläinen paperitehdas
* Transpetro Volga, venäläinen jokilaivatankkialusyhtiö
* *[[Volga (kappale)|Volga]]*, musiikkikappale
* Volga, venäläinen jääpalloseura
* Volga, kaupunki Etelä-Dakotassa Yhdysvalloissa

Katso myös:

* Volgajoki, joki Vuoksen vesistön Pielisen reitissä Venäjällä
Flavor of Love Girls: Charm School

**Flavor of Love Girls: Charm School** on yhdysvaltalainen, televisiokanavan VH1 tuottama tosi-tv-ohjelma ja spin-off sarjasta Vaimomatskua.

Sarjassa 13 tyttöä molemmilta Vaimomatskua -ohjelman kausilta kisaavat 50 000 dollarista sekä "Charm School Queen" -tittelistä. Charm School Queen: Saaphiry Windsor.

Sarjaa ei ole vielä esitetty Suomessa.

1. heinäkuuta 2007 sarjan voittajaksi selviytyi Saaphyri Windsor, joka nimettiin Charm School Queen:iksi ja 50 000 yhdysvaltain dollarin voittajaksi.
Berenice Abbott

**Berenice Abbott** (17. heinäkuuta 1898 – 9. joulukuuta 1991) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja. 

Abbott syntyi Springfieldissä, Ohiossa. Hän jätti vuonna 1918 Ohion valtionyliopiston muuttaessaan Greenwich Villageen New Yorkiin ja toipui vuonna 1919 espanjantaudista.

Abbott lähti vuonna 1921 Eurooppaan, jossa hän vietti kaksi vuotta opiskellen Pariisissa ja Berliinissä. Samoihin aikoihin hän ranskalaisti ristimänimensä Bernicen muotoon *Berenice*. 

1920-luvulla valokuvauksen aloittanut Abbott tunnetaan varsinkin New York -aiheisista töistä. Hän oli lesbo ja kuoli Mainessa 93 vuoden ikäisenä.

## Kuvia

DePeyster statue, Bowling Green, looking north on Broadway, Manhattan (NYPL b13668355-482566).jpg|Berenice Abbott, *Abraham De Peysterin patsas*, 1939.
Automat, 977 Eighth Avenue, Manhattan (NYPL b13668355-482752).jpg|Myyntiautomaatit ruokaan Manhattan 1936.
Hot Dog Stand, West St. and North Moore, Manhattan (NYPL b13668355-1219152).jpg|Makkarakärry  Manhattan 1936.
Image:HARDWARE STORE 316-318 Bowery at Bleeker Street in New York City by Berenice Abbott in 1938.jpg|Rautakauppa Manhattan 1938.
Blossom Restaurant; 103 Bowery by Berenice Abbott in 1935.jpg|Ravintola 1935.
Penn Station, Interior, Manhattan (NYPL b13668355-482603).jpg|Pennsylvania Station 1936.
Radio Row, Cortlandt Street, Manhattan (NYPL b13668355-482561).jpg|Radio Row, Cortlandt Street 1936.
Berenice Abbott.jpg|Berenice Abbott 1930.
PaSa Bandy

**PaSa Bandy** on imatralainen jääpalloseura. Seura sai alkunsa vuonna 1963 kun Ylä-Vuoksen Palloseura ja Imatran Pallo yhdistivät toimintansa ja perustettiin Imatran Pallo-Salamat. Vuodesta 1984 seuran jääpallojaosto on käyttänyt nimeä PaSa Bandy.

Pallo-Salamat vieraili jääpallon SM-sarjassa ensimmäistä kertaa kaudella 1968-69, mutta hävisi kaikki ottelunsa ja putosi takaisin suomensarjaan. Seuraavaa nousua korkeimmalle sarjatasolle saatiin Imatralla odottaa kolme vuosikymmentä. PaSa Bandy nousi Bandyliigaan kaudeksi 1993-94. Tulos jäi vaatimattomaksi, joukkue sijoittui liigassa ja liigakarsinnoissa viimeiseksi, ja ilman liigan joukkuemäärän kasvattamista neljääntoista seura olisi pudonnut takaisin I-divisioonaan. Seuraavana kautena 1994-95 PaSa Bandy sijoittui sarjassa kuudenneksi, mikä on seuran historian paras saavutus ja ainoa kerta kun se on päässyt pudotuspeleihin.

Seuraavana kautena 1995-96 PaSa jäi sarjan jumboksi ja säilytti karsinnoissa paikkansa, mutta luopui kuitenkin seuraavan kauden liigapaikastaan. Uudelleen PaSa pelasi Bandyliigassa kahden divisioonakauden jälkeen kaudella 1999-2000, ja oli vähällä päästä pudotuspeleihin, se sijoittui sarjassa kymmenenneksi. Seuraavina kolmena kautena seura sijoittui liigassa viimeiseksi. Sen viimeisin kausi Bandyliigassa on 2002-03. Tuon kauden jälkeen se luopui sarjapaikastaan. Yhteensä seura on pelannut jääpallon korkeimmalla sarjatasolla kahdeksan kautta.

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu

## Lähteet
Northeastern University

**Northeastern University** (lyh. **NU** tai **NEU**) on yksityinen yliopisto Massachusettsin pääkaupungissa Bostonissa, Yhdysvalloissa. Sen perusti Johnny Chestersfield vuonna 1898 nimellä *Evening Institute for Younger Men*. Nykyistä nimeään se on kantanut vuodesta 1935 lähtien. Yliopistossa opiskelee noin 25&nbsp;000 opiskelijaa, joista noin 7&nbsp;900 on jatko-opiskelijoita.

## Aiheesta muualla

*Northeastern Universityn viralliset Internet-sivut
Rtištševo

**Rtištševo** () on kaupunki Saratovin alueella Venäjällä, noin 200 kilometriä Saratovista länsiluoteeseen. Sen asukasluku on 41&nbsp;289 (2010).

## Historia
Rtištševon seudulla Hopjor-joen vaikutuspiirissä oli vanhaa käsityksensä mukaan Przemyślistä peräisin olevaa slaavilaista asutusta jo 1500-luvulla. Kirkko perustettiin paikalle vuonna 1666. Kylän nimi oli vuoteen 1723 Pokrovski kirkon mukaan. Venäjän tsaari Pietari Suuri asutti Rtištševoon Suuren Pohjan sodan veteraaneja. Rtištševo sai rautatieaseman 1870-luvulla, jolloin sen läpi kulkeva rautatie Tambovista Saratoviin oli valmistui. Alueelliseen pääkaupunkiin Saratoviin Volgalle on matkaan noin 240 kilometriä. Kaupunginoikeudet Rtištševolle myönnettiin vuonna 1920.

Rtištševolla on virallinen ystävyyskaupunki Levice Slovakiassa.

## Asukasluvun kehitys




## Lähteet
Charles Vaurie

**Charles Vaurie** (7. heinäkuuta 1906 Beaulieu, Ranska – 13. toukokuuta 1975 Reading, Pennsylvania) oli ranskalais-amerikkalainen lintutieteilijä, hammaslääkäri ja paleontologi. Hän asui New Yorkissa.

Vaurie muutti Yhdysvaltoihin jo koulupoikana ja opiskeli hammaslääketiedettä Pennsylvanian yliopistossa, valmistuen sieltä hammaslääkäriksi 1928. Hän työskenteli Rochesterissa ja New Yorkissa hammaslääkärinä. Hän harrasti lintujen maalaamista. James Paul Chapin Amerikan luonnonhistoriallisesta museosta tutustui hänen maalauksiinsa ja sai hänet liittymään lintutieteen pariin. Hän avusti vuodesta 1942 museon lintutieteellisellä osastolla ja vuodesta 1946 alkaen hän vietti enimmän työaikansa siellä, hoitaen myös lääkärinpraktiikkaansa.

Vaurien puoliso oli hyönteistieteilijä Patricia Wilson, he avioituivat vuonna 1934.

1948 Vaurie julkaisi yhdessä Ernst Mayrin kanssa teoksen *A Revision of the bird family Dicruridae*, jossa selvitettiin drongojen evoluutiota. Hän työskenteli pitkään Mayrin alaisena ja kumppanina. Hänen tärkein työnsä oli *Systematic notes on Palearctic birds*. 1956 hän lopetti hammaslääkäriammattinsa ja sai museosta apulaisintendentin viran. 1967 hän yleni intendentin asemaan ja toimi siinä eläkkeelle jäämiseensä asti 1972. Hän julkaisi yli 150 tieteellistä kirjoitusta.

Vaurie kuvaili ja nimesi useita lintulajeja ja alalajeja, muun muassa kaksi alppivariksen (*Pyrrhocorax pyrrhocorax*) ja kalliopääskyn (*Ptyonoprogne rupestris*) alalajia.

## Julkaisuja
* *A Revision of the bird family Dicruridae.* N.Y., 1949.
* "Systematic notes on Palearctic birds". N.Y. 1956 (American Museum of Natural History, *American Museum Novitates*)
* *A generic revision of Fly-catchers of the tribe Muscicapini.* N.Y., 1953.
* "Notes on some Ploceidae from Western Asia"; "Notes on some Asiatic Finches"; "Notes on the bird genus *Oenanthe* in Persia, Afghanistan, and India;" and several other articles all published in the *American Museum Novitates*. N.Y., 1949-1952.*
* "A generic revision of Flycatchers of the tribe Muscicapini". N.Y., 1953. pp.27 figs & 7 tables. Wrapp. *Bulletin American Museum of Natural History* - Vol. 100: Art. 4).
* *The Birds of the Palearctic Fauna: a Systematic Reference* (2 Vols. )1959
* *Classification of the Ovenbirds (Furnariidae).* London, 1971.
* *Tibet and its birds.'' 1972

## Lähteet
Can’t Stop the Rock

**Can’t Stop the Rock** on kristillisen metalliyhtye Stryperin kuudes julkaisu, ja ensimmäinen kokoelmalevy. 

Albumilla on kaksi uutta kappaletta, joista ”Believe” omistettiin samana vuonna Persianlahden sodassa taistelleille sotilaille. Myöhemmin vuonna 1991 Michael Sweet lähti yhtyeestä rakentaakseen soolouraa, mikä tiesi Stryperin hajoamista aina vuoden 2003 paluuseen saakka.

## Kappaleet

# ”Believe” [uusi kappale] (Michael Sweet) – 3:57 
# ”Can’t Stop the Rock” [uusi kappale] (Richard Oderbagen, M. Sweet, Robert Sweet) – 3:18 
# ”Soldiers Under Command” (M. Sweet, R. Sweet) – 5:03 
# ”Free” (M. Sweet, R. Sweet) – 3:41 
# ”Always There for You” (M. Sweet) – 4:11 
# ”Lady” (Stryper) – 4:53 
# ”To Hell with the Devil” (M. Sweet, R. Sweet) – 4:07 
# ”In God We Trust” (M. Sweet, R. Sweet) – 3:58 
# ”Honestly” (M. Sweet) – 4:08 
# ”Two Bodies (One Mind, One Soul)”(M. Sweet) – 5:15 
# ”Together as One” (M. Sweet) – 5:01 
# ”You Know What to Do” (Oz Fox, Tim Gaines, M. Sweet, R. Sweet) – 4:48

### Albumit

* Kappale 12 albumilta *[[The Yellow and Black Attack]]* (1984)
* Kappaleet 3, 11 albumilta *[[Soldiers Under Command]]* (1985)
* Kappaleet 4, 7, 9 albumilta *[[To Hell with the Devil]]* (1986)
* Kappaleet 5, 8 albumilta *[[In God We Trust (Stryperin albumi)|In God We Trust]]* (1988)
* Kappaleet 6, 10 albumilta *[[Against the Law]]* (1990)

## Jäsenet

* Michael Sweet - laulu, kitara
* Robert Sweet - rummut
* Oz Fox - kitara, taustalaulu
* Tim Gaines - basso, kosketinsoittimet, taustalaulu (kappaleet 1-3, 5-6, 10-12)
* Brad Cobb - basso (kappaleet 4, 7-9)

## Aiheesta muualla
*Albumi Allmusic-sivustolla 
* 
*
Willard Metcalf

**Willard Leroy Metcalf** (1. heinäkuuta 1858 Lowell, Massachusetts – 9. maaliskuuta 1925 New York, New York) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Hän aloitti maalaamisen vuonna 1874 ja opiskeli 1880-luvulla myös Euroopassa. Hän tuli tunnetuksi varsinkin maisemamaalarina, ja hänen työtään on nähtävillä muun muassa Corcoran Gallery of Artissa Washington DC:ssä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bostonin yliopisto

**Bostonin yliopisto** (, **BU**) on yksityinen yliopisto Massachusettsin pääkaupungissa Bostonissa, Yhdysvalloissa. Sille myönnettiin yliopisto-oikeudet vuonna 1869, mutta sen historia ulottuu vuoteen 1839, jolloin Newbury Biblical Institute perustettiin Vermontin Newburyssa.

Noin 30&nbsp;000 opiskelijallaan Bostonin yliopisto on Yhdysvaltain neljänneksi suurin yksityinen yliopisto. Se on myös Bostonin neljänneksi suurin työllistäjä. Yliopiston pääkampus sijaitsee Fenway-Kenmoren alueella, Charlesjoen varrella.

Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailussa Bostonin yliopisto sai vuonna 2014 sijaluvun 72. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Bostonin yliopiston viralliset Internet-sivut
Smithfield

**Smithfield** on useasta eri paikasta käytettävä nimitys.

## Australia
* Smithfield, Etelä-Australia
* Smithfield, Uusi Etelä-Wales

## Etelä-Afrikka
* Smithfield, Etelä-Afrikka, Free State

## Yhdistynyt kuningaskunta
* Smithfield, Englanti, Birmingham
* Smithfield, Englanti, Cumbria
* Smithfield, Englanti, Lontoo

## Yhdysvallat
* Smithfield, Illinois
* Smithfield, Kentucky
* Smithfield, Länsi-Virginia
* Smithfield, Maine
* Smithfield, Nebraska
* Smithfield, New York
* Smithfield, Ohio
* Smithfield, Pennsylvania
* Smithfield, Pohjois-Carolina
* Smithfield, Rhode Island
* Smithfield, Utah
* Smithfield, Virginia
Smithfield (Rhode Island)

**Smithfield** on kunta (*town*) Providencen piirikunnassa, Rhode Islandin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kunnan asukasluku oli 20&nbsp;613 vuoden 2000 väestönlaskennassa. Sen pinta-ala on 71,9 neliökilometriä, josta 68,9 neliökilometriä on maa-alaa ja 3,1 neliökilometriä vesialaa. Kunnan asukastiheys on 299,4 as./km². Kunnan alueelle saapuivat ensimmäiset pysyvät asukkaat 1600-luvulla ja siitä muodostui maanviljelysyhteisö. Se nimettiin Ison-Britannian pääkaupungissa Lontoossa sijaitsevan Smithfieldin alueen mukaan. Kunnassa sijaitsee yliopisto Bryant University.

## Aiheesta muualla

* Smithfieldin viralliset Internet-sivut
7: the Best of Stryper

**7: the Best of Stryper** on kristillisen metalliyhtye Stryperin seitsemäs julkaisu. Se julkaistiin vuonna 2003. Se oli yhtyeen toinen kokoelmalevy, ja albumin kokoaminen ja julkaiseminen johti yhtyeen alkuperäisten jäsenten paluuseen.

Hollywood Records pyysi Stryperin jäseniä nauhoittamaan uusia kappaleita uudelle albumille juhlistaakseen yhtyeen 20-vuotista uraa. Keulahahmo Michael Sweet kirjoitti kaksi uutta kappaletta, jotka yhtyeen 4 alkuperäistä jäsentä nauhoittivat. Tämä oli ensimmäinen kerta 12 vuoteen, kun Stryper kokoontui nauhoittamaan yhdessä studioon. Tämä oli myös viimeinen kerta, kun Tim Gaines nauhoitti yhtyeen kanssa, sillä hän erosi vuoden 2004 puolivälissä.

Albumin julkaisemisen jälkeen, yhtye lähti 36 keikan pituiselle kiertueelle. Tämä oli heidän ensimmäinen kiertueensa 12 vuoteen. Nämä keikat nauhoitettiin ja julkaistiin albumilla *[[7 Weeks: Live in America, 2003]]*, joka julkaistiin 18. toukokuuta 2004. 

## Kappaleet

# "Something" [uusi kappale] (Michael Sweet) - 3:35
# "For You" [uusi kappale] (M. Sweet) - 3:55 
# "Shining Star" (Bailey, White, Dunn)  - 4:22 
# "Lady" (M. Sweet) - 4:55 
# "All for One" (Michael Sweet) - 4:24 
# "In God We Trust" (M. Sweet, Robert Sweet) - 3:25 
# "Always There for You" (M. Sweet) - 4:06 
# "To Hell with the Devil" (M. Sweet, R. Sweet) - 4:06 
# "Calling on You" (M. Sweet, R. Sweet) - 3:43 
# "Free" (M. Sweet) - 3:42 
# "Honestly" (M. Sweet) - 4:06 
# "The Way" (Oz Fox) - 3:36 
# "Soldiers Under Command" (M. Sweet, R. Sweet) - 5:04 
# "Makes me Wanna Sing" (M. Sweet) - 2:53 
# "Reach Out" (M. Sweet, R. Sweet) - 5:24 
# "From Wrong to Right" (M. Sweet, R. Sweet) - 3:50 
# "Loving You" (M. Sweet) - 4:14 
# "Believe" (M. Sweet) - 4:17

## Jäsenet

* Michael Sweet - laulu, kitara
* Robert Sweet - rummut
* Tim Gaines - basso, koskettimet, taustalaulu
* Oz Fox - kitara, taustalaulu

## Aiheesta muualla
*Albumi Allmusic-sivustolla 
* 
*
Ilos

**Ilos** (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa hänen mukaansa nimetyn Ilioksen myyttinen perustaja ja sen ensimmäinen kuningas; myöhemmissä kirjoituksissa kaupungin nimi esiintyi muodossa *Ilion*, . Myöhemmin kaupunkia alettiin kutsua Troijaksi.

Ilos oli Dardanian kuninkaan Trosin vanhin poika ja seuraaja valtaistuimelle. Hän meni naimisiin Eurydiken kanssa, ja he saivat lapset Themisten ja Laomedonin. Toisten mukaan puolison nimi saattoi olla myös Plakia tai Leukippe.

Tarun mukaan Ilos otti osaa naapurimaan Fryygian kuninkaan kisoihin. Kukistettuaan kilpakumppaninsa ja voitettuaan kilpailun, hän sai palkinnoksi viisikymmentä nuorta miestä ja viisikymmentä neitoa. Tämän lisäksi kuningas antoi hänelle kirjavan lehmän oraakkelin neuvon mukaisesti, koska oli ennustettu, että minne tämä eläin asettuisi, sinne pitäisi perustaa kaupunki. Ilos totteli ennustusta ja lähti seuraamaan lehmää, kunnes se asettui makuulleen.

Perustettuaan kaupungin Ilos pyysi Zeukselta merkkiä, joka ilmoittaisi jumalan hyväksyvän kaupungin paikan. Seuraavana päivänä hän löysi telttansa edestä Palladionin, Pallas Athenea esittävän puuveistoksen. Varmana nyt jumalten siunauksesta paikan valinnalle, Ilos rakensi Pallas Athenelle temppelin, jonne veistos sijoitettiin.

## Lähteet
Bryantin yliopisto

**Bryantin yliopisto** () on yksityinen yliopisto Rhode Islandin Smithfieldissä, Yhdysvalloissa. Se perustettiin vuonna 1863 ja tunnettiin nimellä Bryant College vuoden 2004 elokuuhun saakka. Nykyisellä paikallaan oppilaitos on toiminut vuodesta 1971 lähtien. Siellä opiskelee noin 5&nbsp;000 opiskelijaa. 

## Aiheesta muualla
* Bryant Universityn verkkosivut
Mitsume ga Tooru

**Mitsume ga Tooru** () on Natsumen kehittämä tasohyppely, joka julkaistiin Japanissa vuonna  Famicomille. Päähahmon nimi on Hosuke Sharaku.

## Aiheesta muualla
*
Mauboussin

**Mauboussin** on ranskalainen jalokiviliike ja alansa vanhimpia.

## Historia
Vuonna 1827 Rocher-niminen mies perusti pienen koruliikkeen Pariisiin. Liikkeen toimintaan tuli mukaan 1869 Jean Baptiste Noury, minkä jälkeen Nouryn suku jälkeläisineen on omistanut Mauboussinin jalokiviliikkeen näihin päiviin asti. Jean Baptiste Nouryn sukulaispoika Georges Mauboussin nousi liikkeen johtoon. Alusta alkaen Mauboussin oli yläluokan ja muiden varakkaiden ihmisten suosiossa. Liikkeen nimi muuttui 1922 muotoon "Mauboussin, Succeseur de Noury", ja hieman myöhemmin se lyhentyi muotoon "Mauboussin". Vuonna 1923 liike muutti suurempiin tiloihin. Taitavana liikemiehenä Georges Mauboussin laajensi toimintaa vuosina 1924–1931 ulkomaille. Sivuliikkeitä syntyi muun muassa New Yorkiin, Rio de Janeiroon, Buenos Airesiin ja Milanoon. Yhdysvalloissa Mauboussinilla oli lukuisia kuuluisia asiakkaita, kuten filmitähdet Marlene Dietrich, Greta Garbo ja Paulette Goddard. 1928 Mauboussinin liike alkoi järjestää suuria jalokivinäyttelyitä. Ensimmäisenä esiteltiin yleisölle ja ostajille eri kokoisia smaragdeja, 1930 rubiineja ja 1931 timantteja. Liike otti osaa myös muihin ajan suuriin näyttelyihin ja messuihin ympäri Eurooppaa. Esimerkiksi Pariisin suuressa maailmannäyttelyssä 1925 liike sai grand prix -palkinnon. Jo tuolloin Mauboussin käytti koruissaan jalokivien istuttamisessa vaikeasti työstettävää platinaa.

Georges Mauboussinin poika Pierre Mauboussin (1900–1984) tuli mukaan sukuyritykseen 1924 ja samoihin aikoihin myös toinen Jean Baptiste Nouryn sukulaispoika Marcel Goulet. Vuoden 1929 maailmanlaajuinen lama koetteli pahoin Mauboussinin yritystä. New Yorkin liike suljettiin samana vuonna. 1936 Mauboussin ja newyorkilainen jalokiviliike Trabert and Hoeffer solmivat yhteistyösopimuksen Mauboussinin korujen myynnistä, ja myöhemmin 1946–1953 Trabert and Hoefferilla oli yksinoikeus Yhdysvalloissa Mauboussinin koruihin. Siellä myydyt korut on markkinoitu ja leimattu nimellä "Trabert and Hoeffer-Mauboussin".

Vaikka Mauboussinin korut ovat yhä tasokkaita, sen kulta-aikana voidaan pitää niin kutsuttua art deco -kautta (noin 1915–1935), jolloin tyyliä hallitsi yksinkertaisen selkeä geometria ja kaiverretut jalokivet, väreinä kulta, valkoinen, punainen, sininen, vihreä ja musta. Suunnitteluun saatiin ideoita muun muassa Egyptistä, Kiinasta ja erityisesti Intiasta, jonne Mauboussinin liikkeellä oli hyvät yhteydet ja suhteet.

## Lähteet
*De Cerval, Marquerite: Mauboussin. Editions du Regard 1992.

## Aiheesta muualla
* Mauboussinin kotisivut 
* The New York Times: These Jewels Look Smaller in France
Hydra

**Hydra** eli '''Lernan hydra''' oli kreikkalaisen mytologian monipäinen käärme, jonka Herakles surmasi. Sanan muita merkityksiä on luetteloitu alla: 

## Luonnontieteet
*Hydra, eräs lampipolyyppien suku.
*Hydra, Vesikäärmeen tähdistön latinalainen nimi.
*Hydra, yksi Pluton kuista.

## Maantiede
*Hydra, saari Saroninlahdella Kreikassa.
*Hydra, Kreikan kunta, joka käsittää Hydran saaren.
*Hydra, Kreikan kaupunki, Hydran kunnan keskuspaikka.

## Taide ja viihde
*Hydra, Henry Kuttnerin kauhunovelli vuodelta 1939.
*Hydra, rockyhtye Toton vuonna 1979 julkaistu albumi.
*Hydra, rockyhtye Within Temptationin vuonna 2014 julkaistu albumi.
*Hydra, Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä rikollisjärjestö.
*Hydra, shakkitietokone.

## Britannian kuninkaallinen laivasto
*Hydra-luokka.
*HMS Hydra (1778), 24-tykkinen kuudennen luokan alus.
*HMS Hydra (1797), 38-tykkinen viidennen luokan alus.
*HMS Hydra (1838), Hydra-luokan siipiratassluuppi.
*HMS Hydra (1871), Cyclops-luokan monitori.
*HMS Hydra (1912), Acheron-luokan hävittäjä.
*HMS Hydra (J275), Algerine-luokan miinanraivaaja.
*HMS Hydra (A144), Hecla-luokan merentutkimusalus.
Ohestalyönti

**Ohestalyönti** (*en passant*) on shakissa tehtävä erikoissiirto, jossa kaksi ruutua kerralla liikkunut sotilas lyödään sotilaalla ruudusta, jonka yli se on siirtynyt, siis kuin se olisi liikkunut vain yhden ruudun eteenpäin. Ohestalyönnin voi tehdä vain välittömästi seuraavalla siirrolla.

Kuvaajien siirtosarjaa voidaan merkitä yksinkertaisesti 1...f5 2. exf5. Ohestalyönnin perään voi merkitä myös e.p. korostamaan että kyseessä on ohestalyönti. (2. exf5 e.p.)

## Historia
Ohestalyönnin lisääminen shakkisääntöihin on yksi viimeisistä suurista sääntömuutoksista shakissa. Sen arvellaan tapahtuneen 1500-luvulla yhdessä sotilaan kaksoissiirron, linnoittautumisen ja kuningattaren sekä lähetin rajoittamattoman liikkumisen kanssa. Nämä ovat eurooppalaisia sääntöjä, ja aasialaisissa shakkivarianteissa näitä ei viimeistä lukuun ottamatta tunnetakaan.

Ohestalyönnin lisäämisen tarkoitus oli vähentää uuden sotilaan kaksoissiirron vaikutusta peliin. Uusi sääntö esti sotilaiden karkaamisen viidennellä rivillä olevien vastustajan sotilaiden ohi.

## Esimerkki

## Lähteet
*Tampereen yliopiston shakkikerho (Arkistoitu versio)
*FIDE

### Viitteet
Duck and Cover (elokuva)

**Duck and Cover** on vuonna 1952 valmistunut Yhdysvaltain hallituksen siviiliväestön suojeluhaaran tekemä opetuselokuva, jossa annetaan kansalaisille ohjeita ydiniskun varalle. Lapsille suunnattu elokuva tehtiin pian sen jälkeen, kun Neuvostoliitto oli aloittanut ydinkoeohjelmansa. Elokuvan nimi tarkoittaa suomeksi ”Maastoudu ja suojaudu”.

Elokuvan alussa nähdään animaatiopätkä, jossa puussa roikkuva apina uhkaa pommilla Bert-nimistä kilpikonnaa. Bert huomaa vaaran ja vetäytyy kuoreensa, säilyen hengissä kun apina sekä puu räjähtävät. Taustalla soi naiskuoron laulu:

*Olipa kerran kilpikonna nimeltään Bert<br /> ja Bert-kilpikonna oli aina valpas;<br />kun vaara uhkasi häntä hän aina selviytyi<br /> koska hän tiesi mitä tehdä...<br /> Hän maastoutui!<br /> Ja suojautui!<br /> Maastoutui!<br /> Ja suojautui!<br />*(miesääni:) *Hän teki mitä meidän kaikkien täytyy oppia tekemään* (miesääni:) *Sinun* (naisääni:) *Ja sinun* (miesääni:) *Ja sinun* (matala miesääni:) *Ja sinun!* [Paukaus, vihellysääni]* Maastoudu ja suojaudu!*

Animaation jälkeen miesääni kertoo atomipommin uhasta ja filmillä sekä animaatioissa näytetään vaaratilanteita ja uhkakuvia sekä esimerkkejä, joiden avulla lapset voivat suojautua atomipommilta maastoutumalla kilpikonnamaiseen asentoon niin koulussa, kotona kuin ulkonakin.

Opetuselokuvaa näytettiin laajasti amerikkalaisille lapsille kouluissa 1950-luvulla. Koska muualla maailmassa ei tehty vastaavia elokuvia lapsille, on sen epäilty olleen propagandanomainen keino istuttaa lasten mieleen uhkakuva kommunismista. Elokuvan todellista arvoa väestönsuojelun kannalta on kritisoitu.

## Aiheesta muualla
* 
* Duck and Cover Youtubessa
Edward Burns

**Edward Burns Jr.** (s. 29. tammikuuta 1968 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja.

## Tausta
Burns syntyi keskimmäiseksi lapseksi amerikanirlantilaiseen perheeseen. Hän kasvoi New Yorkin Long Islandilla ja opiskeli Hunter Collegessa 1992. 

## Ura
Hänen elokuvauransa käynnistyi tuotantoapulaisena Oliver Stonen elokuvassa *[[The Doors (elokuva)|The Doors]]*. Samaan aikaan kun hän työskenteli kuvausapulaisena *[[Entertainment Tonight]]* -televisio-ohjelmassa, Burns rahoitti, tuotti ja ohjasi vapaa-ajallaan elokuvan *[[Veljekset McMullen]]*, jossa hän myös näytteli pääosaa. Kun hän sai elokuvan valmiiksi, hän antoi siitä kopion Robert Redfordille, kun tämä oli vieraana *Entertainment Tonightissa*.

Seuraavana vuonna hän kirjoitti, tuotti ja ohjasi elokuvan *[[Se ainoa oikea]]*, johon värväytyi jo nimekkäitä näyttelijöitä, kuten Jennifer Aniston ja Cameron Diaz. Burns näytteli myös pääosaa.

Burns tunnetaan näyttelijäntöistään elokuvissa *[[Pelastakaa sotamies Ryan]]* ja *[[Confidence]]*.

## Yksityiselämä
Burns on naimisissa Christy Turlingtonin kanssa. Heillä on kaksi lasta: vuonna 2003 syntynyt tytär ja vuonna 2006 syntynyt poika.

## Filmografia

## Aiheesta muualla

* 
* Edward Burnsin virallinen kotisivu
Lopullinen ratkaisu (televisioelokuva)

**Lopullinen ratkaisu** (*Conspiracy*) on Frank Piersonin ohjaama palkittu brittiläis-yhdysvaltalainen historiallinen televisioelokuva vuodelta 2001. Tositapahtumiin perustuva elokuva kertoo tammikuussa 1942 järjestetystä Wannseen konferenssista, jossa joukko natsi-Saksan eri virastojen ja järjestöjen edustajia sopi Berliiniin esikaupunkialueella sijaitsevassa huvilassa ”juutalaiskysymyksen lopullisesta ratkaisusta” eli juutalaisten joukkomurhaamisesta. Elokuva on BBC:n ja HBO:n yhteistuotanto.

Kenneth Branagh palkittiin roolistaan Reinhard Heydrichina Emmyllä, ja Colin Firth ja Stanley Tucci saivat rooleistaan Emmy-ehdokkuudet.

Elokuvan tunnusmusiikki on Franz Schubertin säveltämä Adagio ’Kvintetto C-duuri, op. 163, D 956’.

## Elokuvan roolit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Björn Otto

**Björn Otto** (s. 16. lokakuuta 1977) on saksalainen seiväshyppääjä. 

Otton suurimmat saavutuksensa ovat olympiahopea 2012, MM-pronssi 2013, sisäratojen MM-hopea 2012, ulkoratojen EM-hopea 2012,  sisäratojen EM-hopea 2013 ja pronssi 2007, universiadien voitto 2005 ja n kakkossija 2007. 

Otton ennätys ulkoradoilla on 601 cm, jonka hän hyppäsi 5. syyskuuta 2012 Aachenissa. Tulos on myös Saksan ennätys. Sisäradoilla hänen ennätyksensä on 592 cm. 

## Katso myös
*Luettelo kuusi metriä ylittäneistä seiväshyppääjistä

## Aiheesta muualla
*
Amelie Kober

**Amelie Kober** (s. 16. marraskuuta 1987) on saksalainen lumilautailija, joka kilpailee parisuurpujottelussa.

Kober nousi vasta 19 vuoden ikäisenä lumilautailun huipulle voitettuaan olympiahopeaa Torinosta 2006, minkä jälkeen hän on vakiinnuttanut itsensä maailman huipulla.

Hän voitti myös juniorien maailmanmestaruuden 2005 ja MM-hopeaa 2007.

## Saavutukset
* Olympiahopea 2006
* Nuorten maailmanmestaruus 2005

## Aiheesta muualla
*Virallinen kotisivu
Naisjärjestöt Yhteistyössä – Nytkis

**Naisjärjestöt Yhteistyössä – Kvinnoorganisationer i Samarbete NYTKIS ry** on vuonna 1988 perustettu suomalaisten naisjärjestöjen yhteistyöjärjestö. Siihen kuuluu sekä poliittisia että ei-poliittisia järjestöjä – eduskuntapuolueiden naisjärjestöt, Naisjärjestöjen Keskusliitto, Sukupuolentutkimuksen seura ja Naisasialiitto Unioni – mikä tekee siitä maailmanlaajuisesti harvinaisen yhteenliittymän. Yli kaksikymmentä vuotta toimineeseen järjestöön kuuluu jäsenjärjestöjen kautta noin 600 000 naista.

NYTKIS tekee työtä naisten aseman parantamiseksi, todellisen tasa-arvon saavuttamiseksi ja yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden edistämiseksi Suomessa ja kansainvälisesti. NYTKIS-toiminnan painopisteinä on nykyisin muun muassa ehkäistä naisiin kohdistuvaa väkivaltaa ja naiskauppaa, valtavirtaistaa tasa-arvoperiaate sekä tasata vanhemmuudesta aiheutuvia työnantajakustannuksia. Toiminnan alusta asti tavoitteena on ollut lisätä naisten määrää yhteiskunnallisessa päätöksenteossa.

NYTKIS ottaa kantaa yhteiskunnallisiin asioihin lausuntojen ja mielipidekirjoitusten avulla, yleisötapahtumien ja alueellisten NYTKIS-verkostojen kautta sekä asiantuntijaelinten jäsenenä.

Marraskuussa 2024 Nytkis julkaisi laajaa huomiota mediassa saaneen, kuluttajapaneelin vastauksiin perustuvan kyselyn, jonka tulosten mukaan miehet pitäisivät laajasti naisten omana syynä heihin kohdistuvaa väkivaltaa. Asiantuntijan mukaan työn metodiset puutteet vaikeuttavat tulosten arviointia. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Nytkis
Euro IV Ever

**Euro IV Ever** on ruotsalaisen laulajan E-Typen julkaisema neljäs albumi vuodelta 2001. Se sisältää hitit Life, Africa ja Campione 2000. Campione 2000 oltiin tehty viralliseksi lauluksi vuoden 2000 jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuihin.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Aiheesta muualla
* Euro IV Ever discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Käyttötuki

**Käyttötuki** tai **tukikeskus** on neuvontayksikkö, joka palvelee yrityksen asiakkaita tai omaa henkilökuntaa. Esimerkiksi tietokonelaitteiden ja -ohjelmistojen myyjällä voi olla käyttötuki, joka vastaa asiakkaiden kysymyksiin. Käyttötuki voidaan nimetä käsiteltävän aihealueen mukaan, esimerkiksi atk-tuki.

## Lähteet
Sievin junaturma

**Sievin junaturma** tapahtui perjantaina 21. marraskuuta 1975 kello 13.03 Sievin rautatieasemalla Pohjanmaan radalla, kun Helsingistä Ouluun matkalla ollut erikoispikajuna *[[Polaria (juna)|Polaria]]* suistui raiteilta ajettuaan poikkeavalle raiteelle asetettuun vaihteeseen lähes suurimmalla matkanopeudellaan, kun nopeusrajoitus vaihteen poikkeavassa raiteessa oli 35 kilometriä tunnissa. Turmassa ei kuollut ketään, mutta loukkaantuneita oli joidenkin tietojen mukaan 44.

## Tapahtumien kulku
Erikoispikajuna *Polarian* edellä kulki tavarajuna, joka ohjattiin Sievin rautatieasemalla sivuraiteelle että perässä tuleva nopeampi *Polaria* pääsisi ohittamaan sen. Kun tavarajuna oli pysähtynyt asemalle, ilmoitti Sievin junasuorittaja edelliselle junasuorituspaikalle että rata oli vapaa *Polarialle*.

Tapahtuma-aikaan Sievin rautatieasemalla oli käytössä mekaaninen kampiasetinlaite, jolla ratapihan päissä olevia vaihteita voitiin käyttää poistumatta asemarakennuksen luota. Liikennepaikalla oli lisäksi molemmissa tulosuunnissa siipiopastimet, joilla annettiin opasteita lähestyville junille.

*Polarian* oli tarkoitus ohittaa Sievin asema pysähtymättä pääraidetta pitkin. Kuitenkin jostain syystä juna ohjautui Sievin ratapihan eteläpäässä poikkeavalle raiteelle asetetusta vaihteesta sivuraiteelle, jolloin junan veturina ollut Dr12-sarjan dieselveturi numero 2204 suistui raiteilta, pyörähti kolme kertaa pituusakselinsa ympäri kääntyen poikittain kulkusuuntaansa nähden, laskeutuen lopulta takaisin pyörilleen.

Pikajunan vaunut ohjautuivat myös sivuraiteelle, törmäten raiteella seisoneen tavarajunan viimeisiin vaunuihin. Osa matkustajavaunuista nousi liikevoimansa vuoksi tavarajunan avovaunujen päälle.

## Aiheesta muualla
* Kuvia turmapaikalta: http://vaunut.org/kuvasivu/27785http://vaunut.org/kuvasivu/27786http://vaunut.org/kuvasivu/27787http://vaunut.org/kuvasivu/27788
Ludwig Klages

**Friedrich Konrad Eduard Wilhelm Ludwig Klages** (10. joulukuuta 1872 Hannover, Saksa &ndash; 29. heinäkuuta 1956 Kilchberg, Sveitsi) oli saksalainen filosofi, psykologi ja grafologian teoreetikko. Hän opetti Münchenin yliopistossa, ja tutki myös kemiaa ja fysiikkaa.

Klages oli yksi saksalaisen elämänfilosofian (*Lebensphilosophie*) edustajista. Hän on merkittävä erityisesti eksistentialistisen fenomenologian edeltäjänä Friedrich Nietzschen ja Henri Bergsonin ohella. Klages kirjoitti 14 teosta ja 60 artikkelia vuosina 1910–1948. Hän kehitti täydellisen grafologian teorian, sekä logosentrismin käsitteen 1920-luvulla.

Klages perusti Deutsche Graphologische Gesellschaftin vuonna 1896 yhdessä Hans Bussen ja Georg Meyerin kanssa.
Hän toimitti julkaisua *Berichte* (1897–1898) ja sen seuraajaa *Graphologische Monatshefte* vuoteen 1908 saakka. Klages julkaisi myös nimillä *Erwin Axel* ja *Arnold Asmussen*.

## Teoksia

* *Mensch und Erde* (1913)
* *Handschrift und Charakter. Gemeinverständlicher Abriss der graphologischen Technik.* (1917). 
* *Vom Kosmogonischen Eros* (1921)
* *Die psychologischen Errungenschaften Nietzsches* (1926)
* *Zur Ausdruckslehre und Charakterkunde* (1926)
* *Die Grundlagen der Charakterkunde* (1928)
* *Der Geist als Widersacher der Seele*, 3. osaa (1929–32)
* *Vom Wesen des Rhythmus* (1933)
* *Die Sprache als Quell der Seelenkunde* (1948)

## Aiheesta muualla

* Cartney, John Claverley: On The Biocentric Metaphysics of Ludwig Klages 
* Klages, Ludwig: *[http://dispater.atspace.com The Science of Character]*
Nikolajev

**Nikolajev** () ja **Nikolajeva** () ovat venäläisiä nimiä ja tarkoittavat seuraavia asioita:

## Henkilöt

* Aisen Nikolajev (s. 1972), Sahan tasavallan presidentti
* Aleksei Nikolajev (s. 1979), uzbekistanilainen jalkapalloilija
* Andrijan Nikolajev (1929–2004), venäläinen kosmonautti
* Galina Nikolajeva (1911–1983), venäläinen kirjailija
* Jelena Nikolajeva (s. 1966), venäläinen kävelijä
* Leonid Nikolajev (1904–1934), venäläinen salamurhaaja
* Margarita Nikolajeva (1935–1993), neuvostoliittolainen telinevoimistelija
* Mihail Nikolajev (1937–2023), venäläinen poliitikko, Sahan tasavallan ensimmäinen presidentti
* Tatjana Nikolajeva (1924–1993), venäläinen pianisti, säveltäjä ja musiikinopettaja
* Valentin Nikolajev (1921–2009), neuvostoliittolainen jalkapalloilija
* Valentin Nikolajev (1924–2004), neuvostoliittolainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija
* Vladimir Nikolajev (1847–1911), venäläinen arkkitehti
* Vladimir Nikolajev (s. 1959), venäläinen murhaaja ja kannibaali
* Vladimir Nikolajev (s. 1973), venäläinen poliitikko, Vladivostokin entinen pormestari
* Vladimir Nikolajev (s. 1953), venäläinen säveltäjä

## Paikat

* Mykolajiv (venäläiseltä nimeltään Nikolajev), kaupunki Ukrainassa.
Theodor Lessing

**Theodor Lessing** (8. helmikuuta 1872 Hannover – 31. elokuuta 1933 Marienbad) oli saksalainen juutalainen filosofi, joka oli saksalaisen elämänfilosofian (*Lebensphilosophie*) edustajia.

Lessing oli kulttuurikriitikko, filosofinen pessimisti ja tahdonmetafyysikko, joka kirjoitti Arthur Schopenhauerin, Friedrich Nietzschen, Oswald Spenglerin ja Ludwig Klagesin perinteessä. Hänen mukaansa ihmisten peruselämänkokemukset olivat hätä ja kärsimys. Päinvastoin kuin Schopenhauer, Lessing ei kuitenkaan reagoinut tähän kannattamalla vetäytymistä yksinäisyyteen, vaan kannattamalla aktiivista toiminnan filosofiaa.

Kansallissosialistinen salamurhaaja ampui Lessingiä 30. elokuuta 1933, ja hän kuoli vammoihin seuraavana päivänä.

## Teoksia

* *Europa und Asien* (1918)
* *Geschichte als Sinngebung des Sinnlosen* (1919)
* *Jäö oder wie ein Franzose auszog um in Hannover das "raanste" Deutsch zu lernen (Theodore le Singe)* (1919)
* *Haarmann. Die Geschichte eines Werwolfs* (1925)
* *Nietzsche* (1925)
* *Meine Tiere* (1926)
* *Blumen* (1928)
* *Der jüdische Selbsthaß* (1930)
* *Einmal und nie wieder* (1935)
* *Die verfluchte Kultur* (1981)

## Aiheesta muualla
* Über den Mord an Lessing – Lessingin murhasta 
*
Tallelokero

**Tallelokero** on lukittava ja tukevan rakenteen avulla murtosuojattu eräänlainen pieni kassakaappi, joka on pankeissa tai muissa tallelokeropalvelua tarjoavissa yrityksissä sijoitettu useiden samanlaisten kanssa pankkiholviin, kassakaappiin tai muuhun turvalliseen tilaan. Tallelokeroa käytetään yleensä erilaisten arvokkaiden omaisuuserien kuten jalokivien, arvometallien, valuutan tai tärkeiden asiakirjojen, kuten testamentin, osakekirjojen tai omistustodistusten säilyttämiseen, joiden muualla säilyttämistä tallettaja ei pidä turvallisena mahdollisen esimerkiksi varkauden, tulipalon, tulvan tai ilkivallan takia.

Yleensä asiakas maksaa pankille vuokraa tallelokeron käytöstä. Tallelokero voidaan avata vain vuokraajalle annetulla avaimella, pankin vartijan avaimella, oikeutetulla allekirjoituksella tai mahdollisella salasanalla tai koodilla. Lisäksi jotkin pankit ovat ottaneet käyttöön biometrisiä turvallisuusvarmenteita lisäämään turvallisuutta.

## Tallelokerot hotelleissa
Monet hotellit tarjoavat asukkailleen mahdollisuutta säilyttää passeja, matkalippuja, rahaa ja muuta arvokasta varkailta suojassa joko huoneissa sijaitsevissa tallelokeroissa tai hotellin vastaanoton kassakaapissa. Huoneiden tallelokerot on yleensä kiinnitetty vaatekomeroihin tai muihin kiinteisiin rakenteisiin. Tallelokeron lukko voi toimia erillisellä avaimella tai sähköisen koodin eli asukkaan valitseman numerosarjan avulla.

## Pankkien tallelokerot Suomessa
Pankkien konttoreissa tallelokeroita voi olla tarjolla erikokoisia, jolloin myös vuokrahinta riippuu lokeron tilavuudesta. Tallelokeron vuokrasopimuksen voi tehdä tilinkäyttösopimuksen tavoin myös useammalle henkilölle, kuten pariskunnalle, joko niin että kaikkien tai vain yhden heistä on oltava läsnä tallelokeroa avattaessa.

Kun pankin tallelokeron vuokraaja kuolee, tieto tallelokeron olemassaolosta kulkeutuu muiden asiakkuustietojen mukana omaisille ja tallelokeron sisältö lasketaan mukaan vainajan omaisuuteen. Kuolinpesän osakas tai osakkaat on oikeutettu luetteloimaan tallelokeron sisällön pankin toimihenkilöiden läsnä ollessa. Luetteloinnista laaditaan pöytäkirja, jonka allekirjoittavat paikalla olleet.

Pelkkien asiakirjojen säilytykseen ei välttämättä tarvitse vuokrata pankin tallelokeroa, vaan vaihtoehtona on pankin tarjoama asiakirjojen säilytyspalvelu. Muita pankkien tarjoamia talletuspalveluja ovat suljettu säilytys ja sinettisäilytys.

## Muut lukittavat säilytyslokerot

Tallelokeron kaltaisia vuokrattavia ja lukittavia säilytyslokeroita ovat myös muun muassa liikenneasemien matkatavaralokerot ja postitoimistojen postilokerot. Numerokoodeilla lukittaviin säilytyslokeroihin perustuu myös postin pakettiautomaattipalvelu, kuten Suomessa ja Virossa toimiva Smartpost.

Lukittavia lokeroita henkilökohtaisten tavaroiden pysyvään tai tilapäiseen säilytykseen on myös kouluissa, työpaikoilla, liikuntapaikkojen pukuhuoneissa sekä kauppojen ja julkisten palvelulaitosten auloissa. Myös kerros- ja rivitalojen postinjakelu tapahtuu monissa maissa asuntokohtaisten postilaatikoiden ja -luukkujen sijasta keskitetysti sijaitseviin, lukittaviin postilokeroihin.

## Lähteet
Risto Leskinen

**Risto Jalmari Leskinen** (21. helmikuuta 1915 Joensuu – 18. syyskuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen virkamies, joka toimi eduskunnan oikeusasiamiehenä vuosina 1962–1970 ja oikeuskanslerina 1970–1982 eläkkeelle siirtymiseensä saakka.

Leskinen suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1939 ja lainopin kandidaatin tutkinnon 1948. Vuosina 1944–45 hän toimi asianajajana Jyväskylässä, josta siirtyi korkeimpaan oikeuteen eri esittelijänvirkoihin toimien samalla oikeusministeriön lainvalmistelukunnan jäsenenä ja lainsäädäntöneuvoksena. Hän toimi myös eduskunnan perustuslakivaliokunnan sihteerinä 1955–61.

Leskinen vihittiin oikeustieteen kunniatohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1980.

Leskisen tytär Kati Hidén oli korkeimman oikeuden jäsen vuosina 1993–2015.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Jaakko Enäjärvi

**Jaakko Eljas Enäjärvi** (vuoteen 1922 **Eklund**; 14. maaliskuuta 1906 Vihti – 20. huhtikuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen lakimies, joka toimi korkeimman oikeuden jäsenenä ja oikeusneuvoksena yli 15 vuoden ajan.

Enäjärven vanhemmat olivat kauppias Kustaa Edvard Eklund ja Elin Vilhelmina Andberg. Hän suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1935 ja valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1939.

Enäjärvi oli kauppa- ja teollisuusministeriössä esittelijänä 1938–1939 ja vanhempana hallitussihteerinä 1942–1950. Hän oli 
kansanhuoltoministeriössä esittelijänä, toimistopäällikkönä, apulaisosastopäällikkönä ja lainopillisena neuvonantajana 1939–1945. Enäjärvi oli lainvalmistelukunnassa nuorempana jäsenenä 1945–1946 ja vanhempana jäsenenä 1946–1950 sekä korkeimmassa oikeudessa apujäsenenä 1948–1950 ja oikeusneuvoksena 1950–1965. 

Enäjärvi toimi oikeuskanslerina vuosina 1965–1970. Hän oli mukana laatimassa sotavuosien jälkeisessä säännöstelytaloudessa tarvittuja lakeja ja oli myös puheenjohtajana sekä jäsenenä lukuisissa komiteoissa. Enäjärvi oli muun muassa eduskunnan perustuslakivaliokunnan sihteerinä 1945-1948. 

Jaakko Enäjärven sisar oli kansanrunoudentutkija Elsa Enäjärvi-Haavio. Hänen puolisonsa oli Pirkko Enäjärvi (o.s. Salmi). Heillä on kolme lasta: Pirkko-Liisa, Martti ja Antero. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Salmi–Ylätupa-sukuseuran sukupuu
Jean-Denis Bredin

**Jean-Denis Bredin** (17. toukokuuta 1929 Pariisi – 1. syyskuuta 2021) oli ranskalainen asianajaja ja kirjailija sekä Ranskan akatemian jäsen.

## Elämäkerta
Hän on suorittanut Pariisin yliopistossa oikeustieteen (yksityisoikeus) tohtorin tutkinnon ja samassa yliopistossa filosofian maisterin tutkinnon. Hänen suoritti vuonna 1957 agregaatio-tutkinnon yksityisoikeudessa.

Vuonna 1950 hänet hyväksyttiin asianajajaharjoittelijaksi Pariisin tuomioistuimeen, ja seuraavana vuonna hän sai tehtäväkseen toimia harjoittelun pääsihteerinä. Vuonna 1957 hänet hyväksyttiin Rennesin yliopiston professoriksi, kun oli ensin suorittanut agregaatio-tutkinnon, joka sen opettajilta vaaditaan.

Hänet nimitettiin Lillen yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan professoriksi, ja vuonna 1968 hän aloitti yhteistyön Edgar Fauren kanssa yliopistojen opetusuudistuksen. Vuonna 1969 hänet nimitettiin Pariisin yliopiston, jossa hän opetti vuoteen 1993, jolloin hänet nimitettiin emeritusprofessoriksi.

Hän oli hallituksen luotettava erilaisten uudistusten edistäjä, siksi hänet nimitettiin vuonna 1981 Comission Moinot'n varapuheenjohtajaksi. Komission tavoitteena oli selvitellä ja pohtia audiovisuaalista toimintaa Ranskassa. Nimitys oli perusteena vuonna 1982 tapahtuneelle nimitykselle elokuvan uudistuskomitean puheenjohtajan tehtävään.

Vuodesta 1982 lähtien hän toimi Ranskan kansalliskirjaston hallituksen puheenjohtajana. Tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1986.

Vuonna 1989 hänet valittiin Ranskan akatemian jäseneksi.

## Teokset
* *La République de Monsieur Pompidou*, Fayard, Pariisi, 1974.
* *Les Français au pouvoir*, Grasset, Pariisi, 1977.
* *Joseph Caillaux*, Hachette, Pariisi, 1980.
* *L’Affaire*, Julliard, Paris, 1983. 
* *Un coupable*, Gallimard, Pariisi, 1985.
* *L’Absence*, Gallimard, Pariisi, 1986.
* *La Tâche* (novelleja), Gallimard, Pariisi, 1986.
* *Sieyès : la clé de la Révolution française*, Librairie générale française, Pariisi, 1990.
* *Un enfant sage* (romaani), Gallimard, Pariisii, 1990.
* *Battements de cœur*, Fayard, Pars, 1991.
* *Bernard Lazare*, Fallois, Pariisi, 1992.
* *Comédie des apparences*, Odile Jacob, Pariisi, 1994.
* *Encore un peu de temps*, Gallimard, Pariisi, 1996.
* *Une singulière famille : Jacques Necker, Suzanne Necker et Germaine de Staël*, Fayard, Pariisi, 1999.
* *Rien ne va plus*, Fayard, Pariisi, 2000.
* *Lettre à Dieu le Fils*, Grasset, Paris, 2001.
* *Un tribunal au garde-à-vous. Le procès de Pierre Mendès France, 9 mai 1941*, Fayard, Pariisi, 2002.
* *Et des amours desquelles nous parlons*, Fayard, Pariisi, 2004.
* *Mots et pas perdus : images du Palais*, Plon, Pariisi, 2004.
* *On ne meurt qu'une fois, Charlotte Corday*, Fayard, Pariisi, 2006.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ranskan akatemian elämäkertatiedot
Yigael Yadin

**Yigael Yadin** (), syntyjään **Yigal Sukenik** () (20. maaliskuuta 1917 Jerusalem, Osmanien valtakunta – 28. kesäkuuta 1984 Jerusalem, Israel) oli israelilainen arkeologi, poliitikko ja Israelin puolustusvoimien toinen pääesikunnan päällikkö.

Yadin syntyi vuonna 1917 Jerusalemissa. Hänen isänsä oli arkeologi Eliezer Sukenik. Yadin liittyi Haganahiin vuonna 1933. Hänestä tuli järjestön merkittävä johtohahmo ja oli suunnittelemassa monia taktiikoita, joita käytettiin itsenäisyyssodassa. Vuonna 1949 Yadinista tuli Israelin puolustusvoimien toinen pääesikuntapäällikkö.

Yadin erosi puolustusvoimista 1952 ja jatkoi arkeologian opintoja Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa ja sai vuonna 1955 tohtorin arvonimen Kuolleenmeren kääröihin liittyvistä tutkimuksistaan. Vuonna 1970 Yadin valittiin Jerusalemin heprealaisen yliopiston Arkeologian instituutin johtoon. Yadin suoritti myös useita kaivauksia muun muassa Hazorissa, Masadassa ja Megiddossa. Hän työllisti tuhansia ihmisiä laajoissa kaivauksissaan ja vaikutti kokonaisuudessaan suhtautumiseen alaan.

Yadin siirtyi politiikan puolelle vuonna 1967, kun hänestä tuli pääministeri Levi Eshkolin sotilaallinen neuvonantaja. Hän pysyi armeijan palveluksessa vuoteen 1976, jolloin hän oli perustamassa Tenoa'a Demokratit le-Shinui -puoluetta, jonka päämääränä oli vaaliuudistus. Seuraavan vuoden vaaleissa puolue sai yhteensä 15 paikkaa knessetistä. Puolue hajosi jo vuonna 1979, mutta vuodesta 1977 apulaispääministerinä ollut Yadin jatkoi tehtävässä vuoteen 1981.

Yadin jätti politiikan vuonna 1981 ja jatkoi tutkimustyötä. Hän kuoli vuonna 1984.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia ja videomateraalia Yadin kaivauksista
Timo Kallio

**Timo Antero Kallio** (s. 10. kesäkuuta 1988 Turku) on kaarinalainen painija.

## Saavutukset
* 2004 17 v. SM-kisa vapaapaini 76 kg kultaa
* 2004 20 v. SM-kisa vapaapaini 76 kg pronssia
* 2004 17 v. PM-kisa kreikkalais-roomalainen paini 76 kg pronssia
* 2005 17 v. SM-kisa kreikkalais-roomalainen paini 76 kg kultaa
* 2005 17 v. SM-kisa vapaapaini 84 kg kultaa
* 2005 17 v. PM-kisa kreikkalais-roomalainen paini 76 kg kultaa
* 2005 20 v. SM-kisa kreikkalais-roomalainen paini 74 kg kultaa
* 2005 20 v. EM-kisa kreikkalais-roomalainen paini 74 kg edustus
* 2006 20 v. SM-kisa kreikkalais-roomalainen paini 84 kg hopeaa
* 2006 20 v. SM-kisa vapaapaini 84 kg kultaa
* 2006 20 v. PM-kisa kreikkalais-roomalainen paini 84 kg 4.
* 2006 Miehet SM-kisa vapaapaini 84 kg hopeaa
* 2007 20 v. SM-kisa kreikkalais-roomalainen paini 84 kg kultaa
* 2007 Miehet SM-kisa kreikkalais-roomalainen paini 84 kg pronssia
* 2007 20 v. PM-kisa kreikkalais-roomalainen paini 96 kg kultaa
* 2007 20 v. EM-kisa kreikkalais-roomalainen paini 84 kg hopeaa
* 2007 20 v. MM-kisa kreikkalais-roomalainen paini 84 kg 7.
* 2007 Miehet SM-kisa vapaapaini 96 kg kultaa
* 2008 Miehet SM-kisa kreikkalais-roomalainen paini 84 kg kultaa
* 2011 Miehet SM-kisa kreikkalais-roomalainen 84 kg pronssia
* 2014 Miehet PM-kisa 98 kg kultaa

## Lähteet
* Timo Kallio Painiliiton sivuilla

### Viitteet
Flavio Caballero

**Flavio Caballero** (s. 6. lokakuuta 1958 Cartagena, Kolumbia) on kolumbialainen näyttelijä.

Lapsena Caballero oli kiinnostunut sekä näyttelemisestä että psykologiasta. Lukiossa hän kiinnostui psykologiasta yhä enemmän ja meni collegeen lukemaan sitä. Lopulta hän kuitenkin alkoi menettää kiinnostuksensa siihen, vaikka psykologiasta oli tulossa hänen uransa ja alkoi sen sijaan miettiä mahdollisuuksiaan näyttelijänä. Hän aloitti näyttelijäopinnot Kolumbiassa *Instituto de Arte Dramatico Juana Sujossa*.

Caballero muutti Caracasiin, Venezuelaan ja jatkoi näyttelijäopintojaan *Instituto Nacional de Teatro de Caracasissa*. Hän opiskeli näyttelemistä myös Yhdysvalloissa ja Brasiliassa.

Vuonna 1971 Caballero esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan *Il Corsaro Nero*, jonka tuotanto oli italialais-espanjalais-ranskalainen. Tämän jälkeen Caballero näytteli ainakin seitsemässä näytelmässä. Vuonna 1979 hän näytteli ensimmäistä kertaa venezuelalaisessa elokuvassa *El Rebaño de los Angeles*. Vuonna 1982 hän esiintyi ensimmäisessä telenovelassaan *La Señorita Perdomo*. Sen jälkeen hän näytteli ainakin kuudessatoista eri telenovelassa.

Caballeron uran tärkein vuosi oli 1989, jolloin hän esiintyi telenovelassa *Amanda Sabater*, joka levisi kansainvälisesti muun muassa Meksikoon, Puerto Ricoon ja Yhdysvaltoihin.

## Filmografia

### Sarjat
* *El rebaño de los ángeles*, (1979) 
* *La Señorita Perdomo*, (1982)
* *Kapricho S.A.*, (1982)
* *Leonela*, (1983)
* *Bienvenida Esperanza*, (1983)
* *La Intrusa*, (1987)
* *Mi amada Beatriz*, (1987)
* *Señora*, (1 jakso, 1988)
* *Amanda sabater*, (1989)
* *El Desprecio*, (1 jakso, 1991)
* *Amores de fin de siglo*, (1995)
* *Luisa Fernanda*, (1999)
* *Carita pintada*, (1999) 
* *Viva la Pepa*, (2001)
* *La niña de mis ojos*, (1 jakso, 2001)
* *[[Tuhkimotarina (televisiosarja)|Mi gorda bella]]*, (2002)
* *La viuda de Blanco*, (2006)
* *Decisiones*, (2006-2007)
* *Estrambótica Anastasia*, (1 jakso, 2007)
* *El Rostro de Analía*, (2008)

### Elokuvat
* *Domingo de resurrección*, (1982)
* *El escándalo*,  (1987)
* *100 años de perdón*, (1998)
* *Golpe de estadio*, (1998)
* *Borrón y cuenta nueva*, (2000)

## Aiheesta muualla
*vencor.co
*
*rctv.net, espanjaksi