open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Timosen ruukki

**Timosen ruukki** toimi Pudasjärvellä Hirvaskosken kylässä vuosina 1842–1877. Ruukin perustivat oululaiset porvarit A. W. Ramberg, C. Ramberg ja J. S. Åström. Ruukki valmisti rautaa lähiseudun järvistä nostetusta järvimalmista. Valmiit tuotteet kuljetettiin joko maanteitse Ouluun tai sitten Iijokea pitkin. Ruukin yhteydessä oli myös Timosen tai Hirvaskosken sahan nimellä tunnettu sahalaitos.

Rambergin suku myi osuutensa ruukista 1857 Leonard Candelinille ja A. Ekmanille.  Ruukki oli Herman Nordbladin johtamana käynnissä aina vuoteen 1877 saakka jolloin se lopetti toimintansa tulipalon seurauksena. Ruukin toiminnan loppuaikoina sahaustoiminta oli jo merkittävämpää kuin raudanvalmistus. Ruukki omisti noin 3&nbsp;000 hehtaaria metsää ja nämä alueet siirtyivät sitten puutavarayhtiöiden haltuun.

Ruukin yhteydessä oli myös kapea, todennäköisesti kaksisulkuinen kanava joka rakennettiin 1840-luvulla. Tämä kanava oli tarkoitettu lähinnä ylimääräisen veden juoksuttamiseen mutta sitä käytettiin myös veneliikenteessä. Nykyisin kanavasta on jäljellä enää maatunut uoma.

## Lähteet
* 
* Suomen kanavat: Timosen ruukin kanava
Jonathan Greening

**Jonathan Greening** (s. 2. tammikuuta 1979 Scarborough) on entinen englantilainen jalkapalloilija, joka edusti useita Englannin sarjoissa pelaavia joukkueita. Hän on York Cityn kasvatti, joka siirtyi jo nuorena, kaudeksi 98-99 Manchester Unitediin muttei onnistunut vakiinnuttamaan pelipaikkaansa siellä. ManU:n jälkeen hän kiersi useammassa muussa Valioliiga -joukkueessa,  

Hän pelasi pääasiassa keskikenttäpelaajana. Urallaan hän pelasi Valioliigassa 252 ottelua ja teki 9 maalia. Uransa jälkeen hän on toiminut alasarjoissa managerina.

## Lähteet
*
Sopimussakko

**Sopimussakko** on ennalta sovittu rahallinen tai luontoissuorituksena suoritettava korvaus, jonka velallinen lupautuu suorittamaan velkojalle tekemänsä sopimusrikkomuksen seurauksena. Rahallisen korvauksen yhteydessä voidaan sopia viivästyskorosta. Luonteeltaan sopimussakko on vahingonkorvaus. Sen lähikäsitteitä ovat käsiraha, menettämisseuraamus ja rikkojaisraha.

Sopimussakon oikeusvaikutukset riippuvat siitä, mitä sopimukseen on kirjattu. Yleensä velallisen suoritusvelvollisuuden edellytyksenä on sopimusrikkomuksen ilmeneminen; mitään muuta ei edellytetä, eikä velkojan tarvitse esimerkiksi osoittaa hänelle syntynyttä vahinkoa. Yleensä on sovittu niin, että sopimussakko on sekä korvauksen alaraja että yläraja, eikä velkoja voi vaatia lisäkorvausta kärsimänsä vahingon ylittäessä sopimussakon määrän. Lakiin varallisuusoikeudellisista oikeustoimista (228/1929, 36 §) nojautuen tuomioistuin voinee sovitella korvausta niin ylös- kuin alaspäinkin korvauksen ja vahingon epäsuhdan perusteella. Sopimussakkoa ei joudu suorittamaan, jos sopimusrikkomus on velkojan aiheuttama. Suoritusvelvollisuuden voi poistaa lähinnä vain ylivoimainen este eli force majeure.

## Lähteet
Miettusen hallitus

**Miettusen hallitus** voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Martti Miettunen oli pääministerinä:

* Miettusen I hallitus, 14. heinäkuuta 1961 – 13. huhtikuuta 1962
* Miettusen II hallitus, 30. marraskuuta 1975 – 29. syyskuuta 1976
* Miettusen III hallitus, 29. syyskuuta 1976 – 15. toukokuuta 1977
Fagerholmin hallitus

**Fagerholmin hallitus** voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Karl August Fagerholm oli pääministerinä:

* Fagerholmin I hallitus, 29. heinäkuuta 1948 – 17. maaliskuuta 1950.
* Fagerholmin II hallitus, 3. maaliskuuta 1956 – 27. toukokuuta 1957
* Fagerholmin III hallitus, 29. elokuuta 1958 – 13. tammikuuta 1959
Andrianampoinimerina

**Andrianampoinimerina** (vuoteen 1794 saakka Ramboasalama, 1740–1810) oli madagaskarilaisten Ambohimangin ja Imerinan valtioiden hallitsija.

Ramboasalama kuului Imerinaa 1300–1400-luvulta lähtien hallinneeseen sukuun. Vuosina 1787–1794 hän oli Ambohimangin hallitsija. Vuonna 1794 hän valtasi Antananarivon ympäristöineen ja julistautui Imerinan hallitsijaksi nimellä Andrianampoinimerina. Hän aloitti Madagaskarin valtiollisen yhdistämisen sotien, kuningassukujen välisten naimakauppojen ja muiden etnisten ryhmien kanssa solmittujen liittosopimusten avulla.

Andrianampoinimerina jakoi Imerinan kuuteen provinssiin, lopetti feodaaliruhtinaiden väliset yhteenotot ja rajoitti heidän valtaansa. Hän määräsi tarkat verot ja tullimaksut sekä kehitti oikeusjärjestelmää, maatalouden keinokastelua, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.

Andrianampoinimerinan seuraaja oli hänen poikansa Radama I, joka vuonna 1818 julistautui Madagaskarin kuninkaaksi.

## Lähteet
Auran hallitus

**Auran hallitus** voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Teuvo Aura oli pääministerinä.

* Auran I hallitus, 14. toukokuuta 1970 – 15. heinäkuuta 1970
* Auran II hallitus, 29. lokakuuta 1971 – 23. helmikuuta 1972
Kallion hallitus

**Kallion hallitus** voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Kyösti Kallio oli pääministerinä:

* Kallion I hallitus, 14. marraskuuta 1922 – 18. tammikuuta 1924
* Kallion II hallitus, 31. joulukuuta 1925 – 13. joulukuuta 1926
* Kallion III hallitus, 16. elokuuta 1929 – 4. heinäkuuta 1930
* Kallion IV hallitus, 7. lokakuuta 1936 – 12. maaliskuuta 1937
Karjalaisen hallitus

**Karjalaisen hallitus** voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Ahti Karjalainen oli pääministerinä

* Karjalaisen I hallitus, 13. huhtikuuta 1962 – 18. joulukuuta 1963
* Karjalaisen II hallitus, 15. heinäkuuta 1970 – 29. lokakuuta 1971
Elvira

**Elvira** voi tarkoittaa seuraavia:

* Elvira, Suomessa myös Elviira, naisen etunimi
* Elvira, taskukolibrit, kolibrien heimoon kuuluva lintusuku
* 277 Elvira, päävyöhykkeen asteroidi.
Kekkosen hallitus

**Kekkosen hallitus** voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Urho Kekkonen oli pääministerinä:

* Kekkosen I hallitus, 17. maaliskuuta 1950 – 17. tammikuuta 1951 
* Kekkosen II hallitus, 17. tammikuuta 1951 – 20. syyskuuta 1951
* Kekkosen III hallitus, 20. syyskuuta 1951 – 9. heinäkuuta 1953
* Kekkosen IV hallitus, 9. heinäkuuta 1953 – 17. marraskuuta 1953
* Kekkosen V hallitus, 20. lokakuuta 1954 – 3. maaliskuuta 1956
Ingmanin hallitus

**Ingmanin hallitus** voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Lauri Ingman oli pääministerinä:

* Ingmanin I hallitus, 27. marraskuuta 1918 – 17. huhtikuuta 1919
* Ingmanin II hallitus, 31. toukokuuta 1924 – 31. maaliskuuta 1925
Cajanderin hallitus

**Cajanderin hallitus** voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Aimo Kaarlo Cajander oli pääministerinä:

* Cajanderin I hallitus, 2. kesäkuuta 1922 – 14. marraskuuta 1922
* Cajanderin II hallitus, 18. tammikuuta 1924 – 31. toukokuuta
* Cajanderin III hallitus, 12. maaliskuuta 1937 – 1. joulukuuta 1939
Pussy (kappale)

**”Pussy”** on ensimmäinen singlejulkaisu Rammsteinin kuudennelta albumilta *[[Liebe ist für alle da]]*. Single julkaistiin 18. syyskuuta 2009. Kappaleen aiheena on seksiturismi. Singlen b-puolena julkaistaan uuden albumin kappale ”Rammlied”. ”Pussy” julkaistaan digipakina, rajoitetun painoksen digipakina (sisältää julisteen), sekä 12 ja 7 tuuman vinyylinä.

## Musiikkivideo

Videon ohjasi Jonas Åkerlund. Video esitettiin ensimmäistä kertaa 16. syyskuuta Visit-X nimisellä seksivideochat-sivustolla. Musiikkivideosta uutisoitiin laajasti etenkin sen pornografiaan vivahtavan sisältönsä takia. Video on K18-merkitty johtuen sen pornografisesta materiaalista. Kappaleella on sanottu myös olevan kaikkien aikojen rohkein musiikkivideo.

## Kappalelista
# 
# 

## Aiheesta muualla
* Visit-X.net
* Rammstein.de
* LIFAD.org
Pekka Virkamäki

**Pekka Virkamäki** (s. 1959 Keuruu) on suomalainen entinen Hare Krishna -liikkeen jäsen, joka on julkaissut kokemuksistaan kirjan *Arka ja ahdas ismi* (2005). Virkamäki suoritti merkonomitutkinnon sekä asepalveluksen ja teki "tavallisia töitä" ennen liittymistään Krishna-liikkeeseen, jossa hän toimi vuosina 1983–1998 edeten temppelinjohtajaksi asti (1989–1994).

Virkamäki tutustui Krishna-liikkeeseen Ruotsissa.

## Lähteet
Antti Hakala

**Antti Hakala** voi viitata seuraaviin henkilöihin:

* Antti Hakala, jalkapalloilija
* Antti Hakala, painija
* Antti Hakala, taiteilijanimeltään Nopsajalka, reggaemuusikko
Elvi

**Elvi** on suomalainen naisen etunimi, Elviira-nimen lyhentymä.

Elviiran nimipäivä on suomalaisessa almanakassa vuodesta 1929 lähtien ollut 27. kesäkuuta.

Suomessa nimi Elvi on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu kesäkuuhun 2025 mennessä 13&nbsp;067 henkilölle, joista suurin osa on 1900-luvun alkupuolella syntyneitä.

## Tunnettuja Elvejä
* Elvi Avikainen (1926–2024), leipomoyrittäjä
* Elvi Maarni (1907–2006), taidemaalari
* Elvi Mela, oik. *Hilda Rintanen* (1887–1969), kirjailija
* Elvi Minkkinen (1928–1990), juoksija
* Elvi Riihijärvi (1906–1984), kirjailija
* Elvi Saari (1910–1985), teologi ja joogaopettaja, Viittakiven opiston ensimmäinen rehtori
* Elvi Saarnio (1919–2002), näyttelijä
* Elvi Sinervo (1912–1986), kirjailija, runoilija ja suomentaja
* Elvi Valtakoski (1895–1989), näyttelijä

## Kuvitteellisia Elvejä
* Elvi Räppääjä, henkilö Risto Räppääjä -kirjoissa

## Lähteet
* 

### Viitteet
Paasikiven hallitus

**Paasikiven hallitus** voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Juho Kusti Paasikivi oli pääministerinä:

* Paasikiven I hallitus, 27. toukokuuta 1918 – 27. marraskuuta 1918
* Paasikiven II hallitus, 17. marraskuuta 1944 – 17. huhtikuuta 1945
* Paasikiven III hallitus, 17. huhtikuuta 1945 – 26. maaliskuuta 1946
Rytin hallitus

**Rytin hallitus** voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Risto Ryti on ollut pääministerinä:

* Rytin I hallitus, 1. joulukuuta 1939 – 27. maaliskuuta 1940
* Rytin II hallitus, 27. maaliskuuta 1940 – 4. tammikuuta 1941
Titokowarun sota

**Titokowarun sota** () oli aseellinen yhteenotto Ison-Britannian ja Ngāti Ruanui -maoriheimon välillä. Yhteenotot kestivät kesäkuusta 1868 maaliskuuhun 1869. Yhteenotto synnytti uudelleen sotatilan, joka oli alkanut Taranaki-sodan aikana. Maorit eivät hävinneet yhteenotoista yhtäkään, mutta lopettivat taistelun eurooppalaisten löydettyä heidän tukikohtansa 25. maaliskuuta 1869. Sodan jälkeen alueelle syntyi yleinen turvallisuuskriisi, kun eurooppalaiset pelkäsivät muiden maorien ryhtyvän taisteluun. Näin ei kuitenkaan käynyt, vaan Titokowarun sota jäi viimeiseksi suureksi sodaksi maorisotien aikana. 

## Taustat
Sodan syyt juontuvat Uuden-Seelannin maan haltuunottoihin maoreilta vuonna 1865. Eurooppalaiset siirtolaiset olettivat maorisotien ajan olevan jo ohi ja vuonna 1868 siirtolaiset alkoivat muuttaa Uuden-Seelannin hallituksen haltuunsa ottamille Ngāti Ruanui -heimon entisille alueille. Heimon johtaja, Riwha Titokowaru, organisoi tätä vastaan aluksi väkivallattomia vastaiskuja. Maorit tuhosivat siirtolaisten tilojen aitauksia ja polttivat varastoja. Kesäkuun kuudentena 1868 eräät maorit tappoivat kolme siirtolaista ja vähän sen jälkeen eräs vakinaisen armeijan jäsen ammuttiin. Maorit halkaisivat ammutun sotilaan ruumiin ja söivät sen yläosan. 6. kesäkuuta Uuden-Seelannin armeija ryhtyi vastatoimiin kutsumalla palvelukseen 400 siirtolaista sekä noin sata Wanganui-heimoon kuuluvaa maoria.

## Lähteet
*The New Zealand Wars: A History of the Maori Campaigns and the Pioneering Period: Volume II: The Hauhau Wars, 1864–72
*Titokawaru
Valkokurkkubulbulit

**Valkokurkkubulbulit** (*Criniger*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Valkokurkkubulbulien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan viisi lajia. Toisissa lähteissä saattaa olla mainittuna eri määrä lajeja.

## Lajeja
* Gaboninbulbuli *Criniger chloronotus*
* Laulubulbuli *Criniger olivaceus*
* Punapyrstöbulbuli *Criniger calurus*
* Ruskosiipibulbuli *Criniger barbatus*
* Valkopartabulbuli *Criniger ndussumensis*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Criniger
Sukselaisen hallitus

**Sukselaisen hallitus** voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Vieno Johannes Sukselainen oli pääministerinä: 

* Sukselaisen I hallitus, 27. toukokuuta 1957 – 29. marraskuuta 1957
* Sukselaisen II hallitus, 13. tammikuuta 1959 – 14. heinäkuuta 1961
Marit Larsen

**Marit Elisabeth Larsen** (s. 1. heinäkuuta 1983 Lørenskog) on norjalainen laulaja. Hän oli teininä toinen M2M-popduon jäsenistä. Nykyään Larsen on soolouralla.

Larsenin ensimmäinen sooloalbumi *[[Under the Surface]]* ilmestyi vuonna 2006. Hänen toinen albuminsa *[[The Chase (albumi)|The Chase]]* ilmestyi lokakuussa 2008. Larsenin kappale "If A Song Could Get Me You" oli hänen ensimmäinen single, joka on julkaistu Norjan ulkopuolella. Se julkaistiin Saksassa, Itävallassa, Sveitsissä ja Islannissa. Saksassa ja Itävallassa se meni singlelistan ykkössijalle. Sveitsissä kappale oli parhaimmillaan toisena ja Islannissa sijalla 19.

## Diskografia
**Albumit**
* *Under the Surface* (2006)
* *The Chase* (2008)
* *If a Song Could Get Me You* (2009, kansainvälinen kokoelma)
* *Spark* (2011)
* *When The Morning Comes* (2014)

**EP:t**
* *Joni Was Right* (2016)

**Singlet**
* Don't Save Me (2006)
* Under the Surface (2006)
* Only a Fool (2006)
* Solid Ground (2007)
* If a Song Could Get Me You (2008)
* I've Heard Your Love Songs (2008)
* Addicted (2009)
* Fuel (2009)
* Out Of My Hands (2010) kanssa Milow
* Vår beste dag (2011)
* Coming Home (2011)
* Don't Move (2012)
* I Don't Want To Talk About It (2014)
* Faith & Science (2015)
* Please Don't Fall For Me (2015)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Marit Larsenin kotisivut
* Marit Larsen MySpacessa
* MaritLarsenFanclub.com  fanisivusto
Svinhufvudin hallitus

**Svinhufvudin hallitus** voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Pehr Evind Svinhufvud oli pääministerinä:

* Svinhufvudin I hallitus, 27. marraskuuta 1917 – 27. toukokuuta 1918
* Svinhufvudin II hallitus, 4. heinäkuuta 1930 – 21. maaliskuuta 1931
Saarikosken ruukki

**Saarikosken ruukki** oli Kuhmoniemen pitäjässä Kuhmoniemen Pajakkajoen varteen Saarikoskeen vuonna 1871 valmistunut ruukki. Sen perusti kauppias ja Sotkamon Petäjäkosken ruukin kirjanpitäjä F. E. Bergström. Vuonna 1878 sulattamon toiminta päättyi tulipaloon, eikä ruukkia enää rakennettu uudelleen.

Ruukki valmisti rautaa lähiseudun järvistä kerätystä järvimalmista, ja ruukin pajassa valmistettiin myös erilaisia rautaesineitä, kuten kirveitä ja auroja. Ruukin valmistamaa rautaa pidettiin hyvälaatuisena, mutta ruukin toimintaa haittasivat sen pääomien puutteesta johtuva pieni koko sekä kehnot liikenneyhteydet. Kesällä tuotteita kuljetettiin tervaveneillä myytäväksi Ouluun, mutta talvisin ei vastaavaa mahdollisuutta ollut. Ruukin yhteydessä oli myös sahalaitos.

Ruukin rakennuksista on jäljellä perustusten jäänteitä, ja itse tuotantolaitos erottuu maastosta kumpareena. Entisen ruukin alueella on myös raudanvalmistuksessa syntyneitä kuonakasoja. Ruukin tilojen myöhemmäksi omistajaksi on muun muassa vuoden 1925 henkikirjoissa merkitty Ab Uleå Oy:n osakas Reinhold Weckman.

## Lähteet
*  
### Viitteet
Sunilan hallitus

**Sunilan hallitus** voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Juho Sunila oli pääministerinä:

* Sunilan I hallitus, 17. joulukuuta 1927 – 22. joulukuuta 1928
* Sunilan II hallitus, 21. maaliskuuta 1931 – 14. joulukuuta 1932
Petäjäkosken ruukki

**Petäjäkosken ruukki** toimi 1838–1880 Sotkamossa Laakajärven ja Suur-Petäisen välisellä kannaksella. Ruukin perustivat kajaanilaiset kruununvouti Johan K. Wichman, postimestari Carl Gosman ja kappalainen Adolf Forbus. Ruukki valmisti rautaa lähiseudun järvistä kerätystä järvimalmista. Ruukissa oli kaksipiippuinen harkkohytti, yksi kankivasara ja kaksi sulatusahjoa. Ruukin yhteydessä oli myös maatila.

Viipurilainen kauppaneuvos Paul Wahl osti 1859 talouvaikeuksissa olleen ruukin ja siitä tuli Pohjois-Savossa toimivan Jyrkkäkosken ruukin apuhytti. Syrjäinen sijainti ja kuljetusvaikeudet pakottivat lopulta Petäjäkosken ruukin lopettamaan toimintansa 1880 vaikka sen valmistama rauta olikin ollut hyvälaatuista.

Ruukin rakennukset ovat kaikki hävinneet vuonna 1856 rakennettua kellaria lukuun ottamatta. Jokirannassa on ruukin jäänteenä 9x9 metrin kokoinen kumpare joka sisältää harkkohytin pohjan sekä kuona- ja hiilikasoja.

## Lähteet
* 
* Muinaisjäännösrekisteri: Petäjäkosken ruukki 

### Viitteet
Vesikosken ruukki

**Vesikosken ruukki** toimi 1840–1875 Oulun läänin Pyhäjärvellä Jokikylässä. Ruukki valmisti rautaa lähiseudun järvistä kerätystä järvimalmista ja se oli aluksi toiminnassa vain kesäisin viiden työntekijän voimin. Ruukin perustivat raahelaiset laivanvarustaja Zachris Durchman ja Z. Lacke. Lacke luopui osakkuudestaan jo perustamisvuonna ja hänen tilalleen tulivat osakkaiksi kauppaneuvos Zachris Franzén ja merikapteeni Isaac Gellman. Frantzenin kuoltua 1852 uusina osakkaina tulivat mukaan hänen vävynsä Fredrik Sovelius sekä Johan Gustaf Rein ja Henrik Montin.

Ruukki siirtyi 1856 raahelaisilta omistajilta merikapteeni Henrik Sjöbergille. Sjöberg rakennutti ruukin lähes kokonaan uudestaan ja samalla ruukin raudantuotanto kolminkertaistui. Sjöbergin aikana ruukin yhteydessä toimi myös mylly, raamisaha, pärehöylä, tärpätti- ja oluttehdas sekä luujauhotehdas. Sjöberg teki vararikon 1873 ja vuonna 1875 ruukin osti vaasalainen kauppias ja konsuli Alfred Hedman. Hedman lopetti raudantuotannon kannattamattomana 1875 mutta muu yritystoiminta muun muassa oluen valmistus jatkui edelleen.

Entinen ruukin maatila jatkaa nykyisin Vesikosken tilan nimellä maanviljelyä. Vanhoista ruukin rakennuksista on jäljellä ainakin 1857 rakennettu päärakennus.

## Katso myös
* Vesikosken voimalaitos

## Lähteet
* Vesikosken tilan historiaa 
* Sovelius-suvun historiaa: Soveliusten teollisuusyrityksiä
Kulkuri (kirjasarja)

**Kulkuri** on WSOY:n julkaisema peruskoulun äidinkielen opiskeluun suunnattu kirjasarja. Kirjasarja on tarkoitettu 3–6-luokkalaisille. Sarjaan kuuluu tekstikirjoja ja tehtäväkirjoja. Tehtäväkirja on nimeltään *Kynäkulkuri*.

Kirjasarjan päähenkilöt ovat Tuomas, Linda, Sanni, Mikko, Penni-koira ja Armas. He seikkailevat useassa eri paikassa. Kirjoissa ratkotaan myös erilaisia arvoituksia.
Vennolan hallitus

**Vennolan hallitus** voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Juho Vennola oli pääministerinä:

* Vennolan I hallitus, 15. elokuuta 1919 – 15. maaliskuuta 1920
* Vennolan II hallitus, 9. huhtikuuta 1921 – 2. kesäkuuta 1922
Paasion hallitus

**Paasion hallitus** voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Rafael Paasio oli pääministerinä:

* Paasion I hallitus, 27. toukokuuta 1966 – 22. maaliskuuta 1968
* Paasion II hallitus, 23. helmikuuta 1972 – 4. syyskuuta 1972.
Savikkakasvit

**Savikkakasvit** (Chenopodiaceae) on aiemmin tunnistettu siemenkasviheimo, jonka suvut sisällytetään nykyisessä luokittelussa revonhäntäkasvien (Amaranthaceae) heimoon. Savikkakasvit ovat ruohoja tai pensaita, joita kasvaa eri puolilla maailmaa kasvupaikkana yleensä arot ja merenrannat. Muutamista lajeista on kehittynyt laajalle levinneitä rikkaruohoja, ja muutamia kasvatetaan ravinnoksi. Savikkakasveja käytetään myös koristekasveina. Kaksisirkkaisiin siemenkasveihin kuuluvassa alaheimossa on noin 1&nbsp;400 lajia.

Monet aiemmin savikkakasveihin luokitellut suvut, kuten savikat ja maltsat, on siirretty uusimmassa luokittelussa alaheimoon Chenopodioideae. Toisaalta merkittävä osa entisistä savikkakasveista sijoitetaan muihin revonhäntäkasvien alaheimoihin, kuten Betoideae, Salicornioideae ja Salsoloideae.

## Ulkonäkö
Verson perusrakennetta vertailtaessa savikkakasvit eivät ole perusrakenteeltaan samanlaisia. Suuri osa ruohoista on pystyjä, ja osa niistä on melkein haarattomia, mutta toiset ovat rentoja, tyvestä eri suuntiin haarautuvia.

## Savikkakasveja
* Hentosavikka (*Chenopodium polyspermum*)
* Hyvänheikinsavikka (*Chenopodium bonus-henricus*)
* Isomaltsa (*Atriplex prostrata*)
* Jauhosavikka (*Chenopodium album*)
* Kylämaltsa (*Atriplex patula*)
* Pinaatti (*Spinacia oleracea*)
* Punasavikka (*Chenopodium rubrum*)
* Sinisavikka (*Chenopodium glaucum*)
* Suolamaltsa (*Atriplex longipes*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Luontoportti
Vengedalen

**Vengedalen** (myös **Venjesdalen** tai **Vengjedalen**) on Norjan Møren ja Romsdalin läänin Rauman kunnassa sijaitseva laakso.
Koillisessa se yhdistyy Erstaddalenin ja Grøvdalenin laaksojen kanssa laskien pohjoisempana Isfjorden-vuonon itäpäädystä Atlantin valtamereen. Romsdalenin laakso sijaitsee Vengedalenin länsipuolella, mutta laaksoja erottaa korkeahko vuorenharjanne, johon kuuluvat mm. huiput Blånebba (1&nbsp;320 m), Litlefjellet (780 m) ja Romsdalshornet (1&nbsp;550 m). Laakson korkein huippu on Store Vengetinden (1&nbsp;852 m). Laakson pohjalla sijaitsee kaksi järveä: Venjesdalsvatnet ja Hornvatnet.

## Lähteet
Tuhattaituri

**Tuhattaituri** on Otavan peruskoulun matematiikan oppimateriaalisarja. Tuhattaituri on suunnattu esikoululaisille sekä luokille 1-6. Kirjasarjassa opetellaan mm. yhteen- ja vähennuslaskuja ja kertolaskuja sekä jakolaskuja. Tuhattaituri koostuu ns. neljän peräkkäisen sivun tuntikokonaisuuksista. Oppikirjan kappaleissa ensimmäisellä aukeamalla on perustehtävät sekä kotitehtävät (luokilla 3-6 kotitähtävät on sijoitettu lisätehtävä-aukeamalle, seuraavalla aukeamalla lisätehtävät.

Tuhattaiturin näkökulma matematiikan opettamiseen on toiminnallinen ja sarjassa tähdätään matemaattisen ajattelun ja matemaattisen itsetunnon kehittämiseen. Jokaisen oppikirjan välissä on Tuhattaiturin kuori, josta lötyy materiaalia opetuksen ja opiskelun konkretisoimiseksi.

Sarjaan kuuluun oppilaiden kirjojen lisäksi mm. opettajan oppaat, tarkastuskirjat, e-kirjat, e-oppaat, koepaketit, pulmavihkot ja tukiopetusmateriaalit. Myös sähköisissä materiaaleissa Tuhattaiturissa on opettajan materiaali, Smartboard-materiaali alkuopetukseen sekä oppilaan sähköinen materiaali.

Tuhattaituri on julkaistu Suomessa myös ruotsinkielisenä nimellä Min matematik (Schildts). Sarja on otettu käyttöön Ruotsissa. Ruotsissa kirjaa kustantaa  Studentlitteratur nimellä Favorit matematik.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.studentlitteratur.se
Porsaskosken harkkohytti

**Porsaskosken harkkohytti** toimi Pieksämäen Porsaskosken kylässä Pyhäluomasta Pitkäsjärveen laskevassa joessa olevan Porsaskosken (aikaisemmin Porraskoski) rannalla vuosina 1837–1885. Harkkohytin perustivat talolliset Henrik ja Gabriel Sikanen jotka saivat hytille privilegion 1838. Paikalla oli jo aiemmin kotitarvemylly ja tamppilaitos ennen kuin Sikasen veljekset rakensivat sinne harkkohytin mahdollisesti jo vuonna 1832. Hytti käytti lähiseudun järvistä nostettua järvimalmia ja tuotetun raudan kerrotaan olleen hyvälaatuista. Raudan tuotanto vaihteli alkuvuosina 100–200 kippunan välillä vuodessa. Porsaskoskella toimi myös sahamylly vuosina 1848-1906. Harkkohytti sijaitsi kosken keskellä olevassa pienessä saaressa ja kosken länsirannalla oli vasarapaja ja itärannalla tamppilaitos ja mylly.

Vuonna 1851 haminalainen Jean Bruun osti harkkohytin. Hän rakennutti uuden kaksipiippuisen harkkohytin, vasaralaitoksen, päärakennuksen ja sahan sekä uusi joessa olleen padon. Vuonna 1859 Bruun sai luvan naulatehtaan ja valimon perustamiseen. Raudantuotanto oli parhaimmillaan yli 1 000 kippunaa vuodessa mutta se laski 1870-luvulle tultaessa jo parinkymmeneen kippunaan. Lopullisesti raudan valmistus päättyi 1885.

Hytin tuotantorakennukset ovat hävinneet ja sahan paikalla on nykyään mylly ja höyläämö. Vuonna 1865 rakennettu päärakennus on säilynyt. Kosken poikki kulkeva kivirakenteinen pato on ainakin osaksi peräisin harkkohytin ajoilta. Kosken länsirannalla on harkkohytin rakennuksista jäljellä osia kivijaloista ja punatiililattiasta. 

## Lähteet
* Pieksämäen kaupunki: Naarajärven alueen rantaosayleiskaava - rakennetun ja kulttuuriympäristön erityiskohteet: Porsaskoski
Blånebba

**Blånebba** on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Vengedalenin ja Romsdalenin laaksojen välillä, Rauman kunnassa, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1&nbsp;320 metriä.

## Lähteet
Jonathan dos Santos

**Jonathan dos Santos Ramírez** eli **Jonathan** (s. 26. huhtikuuta 1990 Monterrey, Meksiko) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa yhdysvaltalaista LA Galaxya. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

## Ura

Jonathan siirtyi Barcelonan junioreihin Monterreystä vuonna 2001. Kaudeksi 2009–2010 hänet nostettiin Luis Enriquen valmentamaan seuran reservijoukkueeseen, mutta hän osallistui kesällä 2009 myös Josep Guardiolan valmentaman edustusjoukkueen harjoitusleirille.

Jonathan teki ensiesiintymisensä Barcelonan edustusjoukkueessa Copa del Reyn ottelussa Cultural Leonesaa vastaan 28. lokakuuta 2009. Hänet nimettiin Barcelonan 23 pelaajan kokoonpanoon, joka osallistuu joulukuussa 2009 pelattavaan seurajoukkueiden MM-turnaukseen.

Jonathan siirtyi Barcelonasta 12 siellä viettämänsä vuotensa jälkeen Villarrealiin, jossa myös hänen veljensä pelaa. Siirtosumma oli noin kaksi miljoonaa euroa. 

Jonathan on pelannut myös Meksikon maajoukkueessa. Hän teki ensiesiintymisensä ystävyysottelussa Kolumbiaa vastaan 30. syyskuuta 2009. MM-kilpailuissa 2018 hän pääsi vaihtopelaajana kentälle neljännesvälieräottelussa Brasiliaa vastaan. Ensimmäiset maaottelumaalinsa hän teki vasta vuonna 2019: maaliskuussa Paraguayta, kesäkuussa Ecuadoria ja heinäkuussa CONCACAF Gold Cupin voittoisassa loppuottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Myös vuonna 2015 hän oli voittamassa Gold Cupia.

## Tausta

Jonathanin isä Gerardo sekä veljet Giovani ja Éder ovat myös jalkapalloilijoita. Giovani pelasi Jonathanin kanssa samaan aikaan Barcelonan junioreissa ja nousi myös edustusjoukkueeseen.

Jonathan sai Espanjan kansalaisuuden heinäkuussa 2009.

## Lähteet
Kartanotalous

**Kartanotalous** oli keskiajan Euroopassa esiintynyt maatalouden tuotantomuoto, johon kuuluivat maaorja- tai vuokratyövoimalla viljellyt aateliskartanot. Joskus feodalismi-sanalla viitataan kartanotaloudessa eläneisiin yhteiskuntiin, mutta kyseistä sanaa käytetään myös muissa merkityksissä.

Sydänkeskiajalla Saksassa oli eräänlaista linnafeodalismia. Myöhäiskeskiajalla suurin osa väestöstä oli talonpoikia. Vain pieni osa maatiloista oli aateliston asuttamia kartanoita tai rälssitiloja.

Suomessa kruununtiloja lisättiin 1500-luvulla. Näin valtio sai lisää otetta hallintoonsa ja taloudellisten varojen käyttäminen valtion hyväksi helpottui. Valtio verotti talonpoikia siten, että se määräsi talonpojat antamaan käyttöoikeuden aatelisille joillekin maillensa määräajaksi lahjoitusmaina. Kun aatelistolla oli oikeus käyttää näitä maita, heillä oli feodaalinen oikeus talonpoikien suhteen.

## Katso myös
*Latifundium

## Lähteet
Bionicle: Legendan paluu

**Bionicle: Legendan paluu** () on Legon valmistamiin Bionicle-toimintahahmoihin perustuva tanskalais-yhdysvaltalainen animaatioelokuva vuodelta 2009. Se on Bionicle-elokuvasarjan neljäs ja viimeinen osa.

## Juoni

Mata Nui, Matoran-universumin Suuri Henki, jonka keho oli vuosikaudet Aqua Magnan meressä, on karkotettu kodistaan. Hänen ruumiinsa on ilkeän Makuta Teridaxin vallassa ja hänen henkensä on lähetetty pois Elämän Naamion, voimakkaimman olemassa olevan Kanohi-Naamion, sisässä.

Naamio laskeutuu Bara Magnaan, erämaaksi muuttuneelle planeetalle, ja luo Mata Nuille oman ruumiin. Scarabax-kuoriainen nimeltä Click muuttuu naamion vaikutuksesta väliaikaisesti kilveksi, joka suojaa Mata Nuita Vorox -nimiseltä pedolta. Mata Nui tapaa Agorin nimeltä Metus, joka kertoo Mata Nuille Bara Magnan elintavoista ja kuinka paikalliset selvittävät riitansa aina Glatorian-sotureidensa välisillä taisteluilla.

Mata Nui pääsee seuraamaan kahden Galtorianin, Strakin ja Ackarin välistä taistelua. Kun Strakk alkaa turvautua epäkunniallisiin keinoihin, Mata Nui puuttuu taisteluun ja voittaa Strakin. Ackar esittelee Mata Nuin toiselle Glatorianille, Kiinalle. Kiina kertoo toiveestaan poistua Bara Magnasta uskoen minkä tahansa olevan parempi paikka. Sitten he joutuvat Skorpio -nimisen pedon sekä Luunmetsästäjien hyökkäämiksi. Torjuttuaan hyökkäyksen he löytävät kuvan robotista, joka osoittautuu Mata Nuin aiemmaksi kehoksi. Mata Nui auttaa Elämän Naamion avulla luomaan Glatorianeille uusia aseita ja hän itse oppii taistelemista Ackarilta. He päättävät yhdistää Agorien kylät Luunmetsästäjiä ja näiden liittolaisia, Skralleja, vastaan.

Kiina epäilee petturiksi varkaana pidettyä mutta keräilijäksi itseään kutsuvaa Berixiä, mutta molemmat joutuvat todellisen petturin vangiksi. Mata Nui lähtee yksin Skrallien leiriin, Roxtusiin, pelastamaan heitä. Hän kohtaa Tuman, Skrallien johtajan ja voitta hänet kaksintaistelussa. Sitten hänelle selviää, että Metus oli petturi Agorien joukossa. Hän oli yhdistänyt Skrallit paimentolaisten kanssa tuhotakseen Agorit ja Glatorianit. Mata Nui antaa Berixille Tuman kilven, jolla tämä taistelee Luunmetsästäjiä vastaan.

Glatorianien taistellessa vihollisia vastaan, Mata Nui seuraa Metusta. Hän tuhoaa Metuksen vaunun ja muuttaa hänet käärmeeksi, jotta kaikki näkevät Metuksen "todellisen minän". Glatorianit onnistuvat ajamaan Skrallit ja Luunmetsästäjät tiehensä. Taistelun päätyttyä kaikki huomaavat kaikkien kylien olleen osa Mata Nuin entistä kehoa. Berix tuo esiin kolikon, jossa sekä Yhtenäisyys-Velvollisuus-Kohtalo -symboli, Bara Magnan symboli, Elämän Naamion symboli ja Skrallien symboli. Hän havaitsee sen muodostavan kartan. Tällä tiedolla Glatorianit valmistautuvat uuteen seikkailuun, jossa legenda... on palannut

## Ääninäyttelijät
### Alkuperäiset
Resonaattori

**Resonaattori** on laite tai järjestelmä, joka resonoi eli värähtelee luonnostaan tietyillä taajuuksilla (joita kutsutaan sen resonanssitaajuuksiksi) suuremmalla amplitudilla kuin toisilla taajuuksilla. Värähtely voi olla joko sähkömagneettista, mekaanista (mm. akustista) tai optista. Resonaattoreita käytetään joko tuottamaan tietyntaajuisia aaltoja tai valitsemaan tiettyjä taajuuksia signaalista, jolloin niitä voidaan käyttää signaalien suodattamiseen. Esimerkiksi musiikkisoittimet käyttävät akustisia resonaattoreita, jotka tuottavat tietynkorkuisia ääniä. Resonaattoreita voidaan käyttää myös antureina mm. mitattaessa hyvin pieniä määriä aineita tai pitoisuuksia.

Onteloresonaattorissa, jota termiä yleensä käytetään viittaamaan sähkömagneettisiin resonaattoreihin, aallot muodostuvat tyhjään tilaan laitteen sisällä, onteloon. Käytännössä tarvittava ontelon koko määräytyy värähtelytaajuuden mukaan. Onteloresonaattoreita on mahdollista pienentää mikromekaanisin menetelmin esimerkiksi piimateriaaliin, jolloin puhutaan mikromekaanisista (MEMS engl. microelectromechanical systems) resonaattoreista. Mikromekaanisten resonaattorien värähtelytaajuudet ovat yleensä suurempia kuin 20 000 Hz ja niiden koko voi olla jopa alle yhden kuutiomillimetrin. MEMS-resonaattoreita käytetään esimerkiksi auton renkaiden ilmanpaineen tarkkailuun (engl. TPS, Tire pressure sensor). Akustisten resonaattorien taajuudet saattavat olla kuultavissa, jos niiden taajuudet ovat pienempiä kuin 20 000 Hz. Mitä pienempi värähtelytaajuus on sitä suurempi on vaadittava ontelon koko. Akustisia onteloresonaattoreita, joissa ääni syntyy ilman värähtelystä yksiaukkoisessa syvennyksessä, kutsutaan ns. Helmholtzin resonaattoreiksi.

Dielektrisessä resonaattorissa eristävä, dielektrinen materiaali (engl. bulk) värähtelee esimerkiksi pietsosähköisen ilmiön vaikutuksesta. Tällaisia resonaattoreita ovat  kideresonaattorit, jotka perustuvat esimerkiksi kvartsikiteen tai yleisesti materiaalin  pietsosähköisyyteen. Kideresonaattoreita käytetään radioissa, satelliiteissa ja kelloissa tarvittavien tarkkojen taajuuksien tuottamiseen.,  Värähtelevä dielektrinen materiaali voi olla myös ohutkalvotekniikalla kasvatettu kalvo, jolla on pietsosähköisiä ominaisuuksia, esimerkiksi alumiininitridi- tai sinkkioksidikalvo. Näin saadaan erittäin pienikokoisia ja keveitä dielektrisiä värähtelijöitä, joita on mahdollista liittää mikropiirien kanssa samaan koteloon tai jopa mikropiirin pinnalle ja niiden koko voi olla alle yhden kuutiomillimetrin. Pietsosähköisiin ohutkalvoihin  perustuvista resonaattoreista voidaan rakentaa tarkkoja, pieniä taajuussuodattimia/-suotimia, joita käytetään mm. matkapuhelimissa, joissa elektroniikan miniatyrisointia tarvitaan laitteen kannettavuuden vuoksi.

Optisessa resonaattorissa optinen signaali etenee aineessa tai suljetussa tilassa heijastavasta pinnasta toiseen jatkuvasti aiheuttaen optisen kierron. Laserit perustuvat tyypillisesti optisiin resonaattoreihin, ja niissä optinen signaali samalla myös vahvistuu.

## Katso myös
*Resonanssi

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
Pesäpallon Suomen-mestaruuskilpailut 1922

**Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1922** olivat ensimmäiset lajin SM-kilpailut. Mestaruuden voitti Helsingin Pallonlyöjät. Pesäpallotoiminta, kuten aiempi pitkäpallokin järjestettiin Palloliiton alaisuudessa.

Loppuottelu pelattiin uudella Pallokentällä, joka oli edellisen päivän sateen jäljiltä märkä. Lisäksi ottelun aikana puhalsi tuuli, jota luonnehdittiin kovanpuoleiseksi. Osittain tällä selittyvät suuret juoksuluvut. Myöskään ei useilla pelaajilla ollut kengissään kantapiikkejä, varsinkaan Toijalan joukkueessa. Helsingin ulkopeli oli huomattavasti vastustajaansa varmempaa ja sisäpelissä toijalalaiset arastelivat pesiltä lähdöissään. Ottelun tuomitsi urheiluohjaaja Koskinen Hämeenlinnasta.

## Joukkueet






## Kilpailun kulku

Finaalin juoksulista:

## Mitalistijoukkueet
;Helsingin Pallonlyöjät
* Ville Osola, Urho Veneskoski, Armas Palmros, Gustaf Palmros, Väinö Kinnunen, Edvin Jokinen, Armas Saarinen, Aarne Taiminen, Yrjö Koskinen

;Toijalan suojeluskunta
* Severi Tuominen, Hannes Alha, pelinj., Jussi Väliniemi, Yrjö Heikkinen, Mauno Mäenpää, Uuno Järvinen, Jussi Rauko, Toivo Seppälä, Yrjö Lahtinen, Martti Lehtosalo, Väinö Sipilä, Armas Korkeamäki, Yrjö Kotikoski

;Kauhajoen Karhu
* Tauno Aro, Urho Mattila, V.J. Marttila, Vihtori Kuutti, Jussi Rinne, Arvo Ketola, Jaakko Yli-Harja, Armas Havunen, Leuto Ketomäki

;Ikaalisten suojeluskunta
* Strömmer, Eränen, Pentti, Ahonen, Tamminen, Juhola, Nordenswan, Hiekka, Kauppila

## Lähteet
* http://www.pesis.fi/artikkeliarkisto/?num=35088
* http://www.mrasilainen.com/Koosteet/SM_1922-30_s.pdf

### Viitteet
Ornes

**Ornes** on kunta Meusen departementissa Lorrainen hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Verdunin arrondissementtiin ja Charny-sur-Meusen kantoniin. Kunnassa oli vuoden 2006 väestönlaskennassa kaksi asukasta, joista toinen oli nainen ja toinen puolestaan mies. Ornes’n pinta-ala on 18,52 neliökilometriä.

Kunnasta on matkaa Bezonvaux’hon 1,7 kilometriä, Gremillyyn 2,6 km, Maucourt-sur-Orneen 2,8 km, Azannes-et-Soumazannesiin 4,2 km, Mogevilleen 4,3 km, Dieppe-sous-Douaumontiin 4,6 km ja Vaux-devant-Damloupiin 4,7 km. Ranskan pääkaupunkiin Pariisiin on matkaa 232 kilometriä.

Kunta tuhoutui 21. helmikuuta–19. joulukuuta 1916 käydyssä ensimmäiseen maailmansotaan kuuluvassa Verdunin taistelussa. Samassa taistelussa tuhoutuivat myös läheiset Beaumont-en-Verdunois’n, Bezonvaux’n, Cumières-le-Mort-Hommen, Fleury-devant-Douaumontin, Haumont-près-Samogneux’n, Louvemont-Côte-du-Poivren, Douaumontin ja Vaux-devant-Damloupin kunnat, joista ainoastaan kaksi jälkimmäisinä mainittua ovat nykyisin asutettuja.

## Väkiluvun kehitys

Ornesin väkiluvun kehitys vuodesta 1851 vuoteen 1913 sekä vuodesta 1962 vuoteen 2006:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Les villages détruits
Pat Cadigan

**Pat Cadigan** (s. 1953 Schenectady, New York) on Yhdysvalloissa syntynyt tieteiskirjailija, jonka tuotanto on yhdistetty kyberpunk-liikkeeseen.  

## Romaanit
* *Mindplayers*, 1987, suom. 
* *Synners* (1991)
* *Fools* (1992)
* *Tea from an Empty Cup* (1998)
* *Dervish is Digital* (2001)

## Lähteet
Tšerdekaisi

**Tšerdekaisi** ( kyrill. Тшердекайсин) on tunturialue Barentsinmeren Maattivuonosta etelään Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä ja on osa Petsamoa Petsamon kuntapiirissä. Alueen korkein huippu, *Tšerdekaisi* on 448 metriä korkea.

Tšerdekaisi sijaitsi Suomeen kuuluneen Petsamon kunnan alueella kokonaan 1920-1940, lähellä silloista itärajaa. Moskovan rauhassa Petsamo menetti koillisosansa, sillä 1940 Suomen ja Neuvostoliiton raja siirtyi lounaisemmaksi kulkien virallisesti Moskovan välirauhansopimuksen solmimiseen 1944 saakka Tšerdekaisin tunturista luoteeseen sijaitsevan *Pienen Tšerdekaisin* (429 m) kautta.

## Lähteet
Cyril Svoboda

**Cyril Svoboda** (s. 24. marraskuuta 1956 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen poliitikko, kristillisdemokraattien puoluejohtaja, maansa sisäministeri 1998, ulkoministeri 2002–2006 ja aluekehitysministeri 2009.

Svoboda on johtanut kristillisdemokraatteja kahteen otteeseen, vuosina 2001–2003 ja uudelleen 2009–2010.

## Elämä
Svoboda syntyi Prahassa ja valmistui Libeňin lukiosta 1976, minkä jälkeen hän opiskeli lakia Kaarlen yliopistossa. Valmistuttuaan Svoboda työskenteli muun muassa notaarina, kunnes hänet nimettiiin Petr Pithardin neuvonantajaksi vuonna 1990. Tämän jälkeen hän toimi useissa korkeissa tehtävissä Tšekin politiikassa.

Kristillisdemokraatteihin Svoboda liittyi 1995, joidenka listalta hänet valittiin Tšekin edustajainhuoneeseen vuoden 1998 vaaleissa. Samana vuonna hän toimi vajaan vuoden sisäministerinä. Vladimír Špidlan hallituksessa Svoboda toimi ulkoministerinä ja Tšekin EU-jäsenyysäänestyksen kampanjaorganisoijana. Hänet valittiin kristillidemokraattien puheenjohtajaksi tammikuussa 2001, missä tehtävässä hän toimi vain yhden kauden jättäen puolustamatta asemaansa marraskuun 2003 äänestyksessä. Svoboda joutui hengenvaaralliseen autokolariin huhtikuussa 2004, kun hänen kuljettajansa menetti autonsa hallinnan ajaessaan ylinopeutta. Saamistaan vakavista vammoista huolimatta Svoboda toipui nopeasti.

Vuoden 2006 vaalien jälkeen Svoboda nousi hallitukseen salkuttomaksi ministeriksi ja myöhemmin aluekehitysministeriksi. Samaan aikaan hän oli uutisissa liittyen oikeustaisteluun Prahan Dejvicessä sijaitsevasta kerrostalosta, jonka Marie Kaprálková oli testamentannut Svobodalle vuonna 1992 kiitoksena häneltä saamastaan oikeusavusta. Myöhemmin Kaprálková uudelleenkirjoitti testamenttinsa siten, että kerrostalo olisikin annettu *Domov svaté Rodiny* -hyväntekeväisyysjärjestölle. Svoboda hävisi tapauksen marraskuussa 2009, eikä valittanut asiasta. Laajaa näkyvyyttä saanut oikeuskamppailu oli kuitenkin asia, mitä hänen puoluetoverinsa syyttivät kristillisdemokraattien pudottua kokonaan edustajainhuoneesta vuoden 2010 vaaleissa. Svoboda oltiin valittu uudelleen kristillisdemokraattien puheenjohtajaksi vuonna 2009, mutta vaalitappion jälkeen hän ilmoitti eroavansa tehtävästä.

Svobodaa on hänen poliitikon uransa loppumisen jälkeen kritisoitu Venäjän presidentti Vladimir Putinia kohtaan osoitetusta sympatiasta, Voice of Europe -radiokanavalla esiintymisestä sekä Andrej Babišin neuvonantajana toimimisesta.

## Yksityiselämä

Svobodalla on vaimonsa Věnceslava Svobodován kanssa neljä poikaa. Svoboda puhuu englantia, ranskaa, venäjää sekä hieman ruotsia. Hänen identtinen kaksoisveljensä Jozef työskenteli urallaan muun muassa Tšekin valtiovarainministeriössä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.svobodacyril.cz/
Kausi (urheilu)

**Kausi** tarkoittaa urheilusarjassa olevaa ajanjaksoa vuodesta, jonka aikana pelataan pelataan kyseisen kauden otteluita. Kausi voi alkaa esimerkiksi keväällä ja loppua syksyllä, jolloin joukkueet pitävät taukoa talvella. Kausi voi alkaa myös syksyllä ja loppua keväällä tai olla koko vuoden kestävä. Joukkuelajeissa pelataan yleensä runkosarja. Runkosarjan aikana parhaiten pelanneet joukkueet pääsevät pudotuspeleihin. Pudotuspelien voittajajoukkue on kyseisen kauden ja sarjan voittaja. Toisissa lajeissa kaudella ei ole runkosarjaa ja pudotuspelejä, vaan kauden aikana olevista kilpailuista saadaan pisteitä, jolloin eniten pisteitä saanut on voittaja.
Monocle

**Monocle** on brittiläinen lifestylelehti, joka keskittyy kansainvälisiin asioihin, kulttuuriin, muotiin ja muotoiluun. Lehden on perustanut vuonna 2007 Tyler Brûlé. Julkaisun levikki on 150&nbsp;000 kappaletta, ja sen toimitus sijaitsee Lontoossa. Monocle ilmestyy kymmenen kertaa vuodessa.

Lehti julkaisee maailman parhaiden asuinkaupunkien listaa, jossa Helsinki oli vuonna 2011 ykkösenä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Monoclen kotisivut
Blatnoi Mir

**Blatnoi Mir** **– varkaiden maailma** on vuonna 2001 valmistunut dokumenttielokuva elinkautisvangeista venäläisessä vankilassa. Elokuvan on käsikirjoittanut ja ohjannut Jouni Hiltunen.

## Synopsis

Kolme elinkautisvankia istuu tuomiota vankilassa: Heistä Andrei Shudarikov on löytänyt Hare Krishna -liikkeen. Mihail Buharov on syvästi masentunut. Hän viettää aikaansa laulaen vanhoja vankileirilauluja. Valeri Balin on entinen rikollisjohtaja ja voimailija, joka harjoittelee päivittäin. Hän kirjoittaa äidilleen vivahteikkaita kirjeitä elämästä ja ajatuksista muurien takana. Rikollisen taustan lisäksi miehiä yhdistävät heidän tatuoidut vartalonsa..

## Esiintyjät

* Valeri Balin
* Andrei Shudarikov
* Mihail Buharov

## Tuotantoryhmä

* Käsikirjoitus: Jouni Hiltunen
* Ohjaus: Jouni Hiltunen
* Kuvaus: Tahvo Hirvonen
* Äänitys: Timo Linnasalo, Jouni Hiltunen
* Äänisuunnittelu: Niko Paakkunainen
* Leikkaus: Anne Lakanen
* Värimäärittely: Timo Nousiainen, Marko Terävä
* Tuottaja: Pertti Veijalainen
* Tuotantopäällikkö Venäjällä: Aleksander Gutmann
* Tuotantoyhtiöt: Illume Oy

## Palkinnot

* Kunniamaininta, Nordisk Panorama, Århus, 2001
* Valtion laatutuki 2002
* Erikoispalkinto, Tampereen elokuvajuhlat, 2002 
* Infinity festival Alba, Italy, The most Courageous Film -palkinto, 2002
* Mediawave, Hungary, Best Minority Film, 2002

## Triviaa

* *Blatnoi Mir* -elokuvan kuvamateriaalia käytettiin Helsingin juhlaviikoilla 2008 Leoš Janáčekin Kuolleesta talosta -oopperan konserttiesityksen yhteydessä..

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*Blatnoi Mir - Varkaiden tarina; YLE 
*Blatnoi Mir - varkaiden maailma; HS 9.11.2001
*http://petermalone.misacor.org.au/
Moussa Dadis Camara

Kapteeni **Moussa Dadis Camara** (s. 1. tammikuuta 1964) on Guinean armeijan sotilas, joka oli maata hallitsevan Demokratian ja kehityksen kansallisen neuvoston puhemies (Conseil National de la Démocratie et du Développement, CNDD) ja siten myös Guinean valtionpäämies  24. joulukuuta 2008 – 3. joulukuuta 2009. CNDD nousi valtaan vallankaappauksella 23. joulukuuta 2008 pian pitkäaikaisen presidentti Lansana Contén kuoleman jälkeen.

Camara on opiskellut lakia ja taloustieteitä Gamal Abdel Nasserin yliopistolla Conakryssa. Armeijaan hän liittyi 1990 ja oli vuonna 2004 18 kuukauden koulutuksessa Saksassa. Hän oli yksi johtajista kevään 2007 sotilaskapinassa ja toukokuun 2008 levottomuuksissa. Marraskuussa 2008 hänet nimitettiin armeijan polttoainehuollon johtoon ja puolustusministerin henkilökuntaan.

Guinean turvallisuusjoukot ampuivat 28. syyskuuta 2009 Conakryssa 160 Moussa Dadis Camaran presidenttiehdokkaaksi asettumista vastustanutta.

Camara yritettiin murhata 3.12.2009, kun kapinalliset sotilaat avasivat tulen häntä vastaan. Hänen uskotaan haavoittuneen lievästi. Camara oli myöhemmin hoidossa Rabatissa, mutta hänen tiedottajansa kielsi hänen saaneen muuta kuin naarmun päähänsä. Camaran poissaolon aikana juntan johtoon nousi puolustusministerinä toiminut kenraali Sékouba Konaté.

15. tammikuuta 2010 Ouagadougoussa allekirjoitettiin Dadis Camaran, Konatén ja välittäjänä toimineen presidentti Blaise Compaorén välillä sopimus, jossa luvattiin vaaleja kuuden kuukauden sisällä ja Dadis Camara lupasi tukensa "siirtymäajan toimijoille".

4. marraskuuta 2023 raskaasti aseistettu joukko vapautti Camaran ja ainakin kaksi muuta entistä hallinnon virkamiestä vankilasta Conakryssa. Heidät kuitenkin saatiin kiinni samana päivänä ja Camara palautettiin vankilaan.

Moussa Dadis Camara todettiin 31. heinäkuuta 2024 syylliseksi "rikoksiin ihmisyyttä vastaan" vuonna 2009 tapahtuneissa joukkomurhissa, ja hänet tuomittiin 20 vuodeksi vankeuteen.

## Lähteet
* France24: Who is Moussa Dadis Camara? 

### Viitteet
Eero Kekomäki

**Eero Vilho Kekomäki** (28. elokuuta 1933 Helsinki – 13. elokuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen varatuomari, joka toimi suojelupoliisin päällikkönä vuosina 1990–1996.

Kekomäki valmistui lainopin kandidaatiksi vuonna 1957. Hän siirtyi ulkoministeriön palvelukseen vuonna 1959. Ennen suojelupoliisiin siirtymistään Kekomäki toimi ulkoministeriön oikeudellisen osaston päällikkönä. Hän oli Supon virkaan valittaessa poliittisesti sitoutumaton.

Päällikön tehtävästä hän jäi eläkkeelle elokuun lopussa 1996. Supo-uransa jälkeen Kekomäki julkaisi useita kirjoja omakustanteena. Hän kirjoitti muun muassa satukirjan *Ropoliisi* sekä kirjan *Kun oikein teet niin väärin ei tule*, jossa hän kertoo isästään.

Kekomäki oli naimisissa espanjalaissyntyisen Francesca Kekomäen (1930–2015) kanssa, joka kiersi vankiloissa tekemässä vapaaehtoistyötä. Hänestä on kirjoitettu elämäkertakirja *Francesca* (2009).

## Teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Wallpaper

**Wallpaper** (tyyliteltynä **Wallpaper***) on brittiläinen matkailuun, designiin, muotiin ja mediaan keskittynyt englanninkielinen aikakauslehti. Lehden perustivat vuonna 1996 Tyler Brûlé ja Alexander Geringer. Vuonna 1997 Brûlé myi lehden Time Warnerille. Vuonna 2006 julkaisun levikki oli 112 871. Sen toimitus sijaitsee Lontoossa. *Wallpaper* ilmestyy kerran kuukaudessa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Wallpaperin kotisivut.
Gibson S-1

**Gibson S-1** on Gibsonin vuosina 1975–1979 valmistama sähkökitaramalli. Kitara tuli markkinoille vuoden 1975 puolivälissä ja se myi hyvin, yli 1 000 kappaletta ensimmäisenä puolena vuotena. S-1 edusti Gibsonin yritystä luoda yksikelaismikkinen kilpailija Fenderin kitaroille. 

S-1:n runko on litteä ja sen takaosa on Les Paul -kitaraa aavistuksen verran laakeampi. Kitaran suojapleksin alle jää paljon tyhjää tilaa mikä osaltaan vaikuttaa S-1:n sointiin. Kitarassa on kolme läpinäkyvään muoviin upotettua säädettävää yksikelaista mikrofonia. Mikrofonit, kytkimet ja kytkennät suunnitteli Bill Lawrence. Mikrofonikytkennät olivat verrattain monimutkaisia, ja niitä muutettiin mallin historian aikana kertaalleen. S-1:tä valmistettiin ainakin mustana, puna-sunburstina sekä puunvärisenä.

S-1:ssä on "Nashville"-tyyppinen leveä tallapala, kuten joissain 70-luvun SG-malleissa. Kytkiminä toimii yksi alasarveen sijoitettu kaksiasentoinen kytkin sekä neliasentoinen, pyörivä "chicken head"-kytkin. Potentiometreinä on master volume ja tone. Kitaran ääni muistuttaa lähinnä Telecasteria.

Kaulan mensuuri on Gibsonin perinteinen 24.75". Kaula muistuttaa mitoiltaan lähinnä Gibson Flying V:tä, ja S-1:n lapa on miltei samanmallinen.   Erotuksena S-1:ssä on Gibsonin "normaali" kaularaudan pään suojalevy, joka taas Flying V:ssä on normigibsonia laakeampi. 

Kaula on kahdesta palasta tehty pulttikiinnitteinen vaahterakaula. Kitaran 22-nauhainen otelauta on vaahterasta tai ruusupuusta riippuen valmistusvuodesta. Ruusupuisella otelaudalla varustettua versiota valmistettiin vuodesta 1975 vuoden 1978 alkuun ja vaahteraotelaudalla vuodesta 1976 valmistuksen loppuun, vuodelle 1979.

Gibson Marauder ja S-1 poistettiin mallistosta vuoden 1980 alkupuolella. Näiden tilalle Gibson-katalogiin tuli Gibson Sonex.

Gibson S-1:tä mainosti Rolling Stonesin Ron Wood. Mainostaminen ei aina kuitenkaan merkinnyt kitaran käyttöä; Woodin ei nähty koskaan soittavan S-1:tä livenä. Ulkomaisista muusikoista mallia ovat käyttäneet ainakin Cave in -yhtyeen Stephen Brodsky, sekä The Curen Porl Thompson yhtyeen varhaisimpina alkuaikoina.

Suomalaisista rocktähdistä S-1:llä on soittanut ainakin Juice Leskinen. Leskinen soittaa S-1:tä kokoelmalevynsä "Kautta aikain" (1997) kansikuvassa.

## Lähteet