Tyynenmeren sota toisessa maailmansodassa

**Tyynenmeren sota toisessa maailmansodassa** () oli Tyynellämerellä, Kaakkois-Aasiassa ja Itä-Aasiassa liittoutuneiden ja Japanin keisarikunnan välillä vuosina 1941–1945 käyty osa toista maailmansotaa. Sotatapahtumiin sisällytetään Tyynenmeren, Tyynenmeren lounainen ja Kaakkois-Aasian sotatoimialueet sekä Kiinan–Japanin sota (joulukuusta 1941) kuten myös Neuvostoliiton ja Japanin konflikti vuonna 1945.

Tyynenmeren sodan katsotaan alkaneen 7./8. joulukuuta 1941, jolloin japanilaiset nousivat maihin Thaimaahan ja Brittiläiseen Malaijaan Malakan niemimaalla ja hyökkäsivät Pearl Harboriin, Yhdysvaltain laivaston Tyynenmeren laivaston tukikohtaan. Toisaalta sodan voidaan katsoa alkaneeksi jo Japanin hyökättyä 19. syyskuuta 1931 Mantšuriaan tai viimeistään sen hyökättyä Kiinaan 7. heinäkuuta 1937, mikä käynnisti toisen Kiinan–Japanin sodan.

Tyynenmeren sodan alkuvaiheessa Japani valloitti liittoutuneiden vastarinnasta huolimatta suunnitelmiensa mukaisesti suuria alueita Tyynenmeren alueelta uhaten lopulta Australian rannikkoa. Liittoutuneiden vastarinnan kovetessa ja Yhdysvaltain saavuttaessa teollisen ylivoimansa avulla menestystä liittoutuneet aloittivat etenemisen, joka huipentui atomipommien pudottamiseen Japaniin. Japanin valtuuskunta allekirjoitti 2. syyskuuta 1945 Tokionlahdelle ankkuroituneen *USS Missourin* kannella antautumisasiakirjan, joka päätti toisen maailmansodan.

## Taustaa
Japanin keisarikunta harjoitti 1800-luvun lopulta alkaen johdonmukaista laajentumispolitiikkaa, johon liittyi Saksan keisarikunnan Tyynenmeren alueen siirtokuntien haltuunotto ensimmäisen maailmansodan jälkeen.

Japani varoitti huhtikuussa 1927, ettei se tulisi seuraamaan toimettomana sivusta kommunismin leviämistä Kiinassa. Japani aloitti sodan Kiinaa vastaan ja valloitti suuria alueita. Syyskuussa 1940 se myös valtasi Ranskan Indokiinan. 

## Kiinan–Japanin sota (1937–1945)

Toinen Kiinan–Japanin sota alkoi jo ennen toista maailmansotaa vuonna 1937, ja se päättyi Japanin antautumiseen 1945. Japanin hyökkäys Kiinaan kuului keisarillisen Japanin armeijan suurempaan suunnitelmaan hallita Manner-Aasiaa muun muassa nukkehallituksien avulla. Japani oli provosoinut Kiinaa vuoden 1931 Mantšurian valtauksesta lähtien, jonka aloitti Mukdenin välikohtaus. Viimeinen pienemmistä yhteenotoista oli sodan lopullisesti käynnistänyt Marco Polon sillan välikohtaus vuonna 1937.

## Japanin hyökkäys liittoutuneita vastaan
Japani aloitti hyökkäyksen liittoutuneita vastaan samanaikaisesti Pearl Harborissa ja Aasiassa – päivämäärärajan takia Pearl Harborissa oli vielä 7. joulukuuta mutta Aasian puolella jo 8. joulukuuta.

### Hyökkäys Pearl Harboriin

Japanin keisarillisen laivaston ilmavoimat iskivät aamulla 7. joulukuuta 1941 Yhdysvaltain Tyynenmeren laivastoon Pearl Harborissa, Havaijin O‘ahussa. Muutamaa päivää myöhemmin Japanin liittolaiset Saksa ja Italia julistivat sodan Yhdysvalloille. Hyökkäys käänsi Yhdysvaltain yleisen mielipiteen sodan kannalle. 

### Japanilaisten eteneminen Aasiassa
Samanaikaisesti Pearl Harborille tehdyn iskun kanssa japanilaiset joukot hyökkäsivät Guamille, Wakelle, Filippiineille, Thaimaahan ja Malesiaan sekä brittien hallinnoimaan Hongkongiin Kiinan rannikolla. Hyökkäyksen kohteeksi joutuneista alueista Guam, Wake ja Hongkong antautuivat ennen vuoden loppua.

Kolme päivää Pearl Harborin hyökkäyksen jälkeen 10. joulukuuta japanilaiset lentokoneet upottivat Britannian kuninkaallisen laivaston osasto Z:n taistelulaiva *[[HMS Prince of Wales (53)|Prince of Walesin]]* ja taisteluristeilijä *[[HMS Repulse (1916)|Repulsen]]* Malesian rannikolla.

Thaimaa solmi sotilasliiton Japanin kanssa 21. joulukuuta, ja sen hallinnassa olleet tukikohdat siirtyivät japanilaisten käyttöön. Tammikuussa 1942 Japani hyökkäsi Burmaan, Hollannin Itä-Intiaan, Uuteen-Guineaan, Salomonin saarille ja se valtasi Manilan, Kuala Lumpurin ja Rabaulin. Singapore antautui 15. helmikuuta, ja lähes 130&nbsp;000 liittoutuneiden sotilasta joutui sotavankeuteen. Filippiiniläiset ja yhdysvaltalaiset joukot tekivät ankaraa vastarintaa Filippiineillä, kunnes ne lopulta antautuivat 8. toukokuuta.
Japani hyökkäsi 3. kesäkuuta Aleuteille valloittaen Attun ja Kiskan saaret.

### Korallimeren taistelu

Liittoutuneiden tiedustelu sai vihiä japanilaisten aikomuksesta hyökätä mereltä Port Moresbyä, Uuden Guinean pääkaupunkia vastaan. Liittoutuneet kokosivat kaksi lentotukialusta sekä monia pienempiä aluksia sisältäneen amerikkalais-australialaisen taisteluosaston ja lähettivät sen japanilaisten laivastoa vastaan. Taistelu kesti neljännestä päivästä toukokuuta kahdeksanteen toukokuuta. Aluksi kumpikaan osapuoli ei havainnut toisen pääosastoa, vaan molemmat iskivät pienempiä kohteita vastaan.

Taistelussa amerikkalaiset menettivät suuremman lentotukialuksistaan, vanhentuneen *Lexingtonin* ja toinen, uudempi *Yorktown* vaurioitui pahasti. Japani menetti yhden pienen tukialuksen, *Shohon*, ja toinen tukialus, *Shokaku* vaurioitui pahasti. Lisäksi kolmas, *Zuikaku* menetti kaikki lentokoneensa, mikä riitti johtamaan japanilaisten perääntymiseen ja maihinnousun peruuntumiseen.

Japanilaiset aiheuttivat liittoutuneille hiukan suuremmat tappiot, mutta strategisesti taistelu oli voitto liittoutuneille; maihinnousu peruuntui, ja liittoutuneiden taistelutahdolle teki hyvää nähdä, että japanilaisetkin voidaan pysäyttää. Lisäksi kumpikaan taistelusta selvinneistä japanilaisista lentotukialuksista ei ehtinyt mukaan Midwayn taisteluun, amerikkalaisten *Yorktown* saatiin korjattua.

## Sodan käännekohta

Huhtikuussa 1942 Yhdysvallat pommitti ensimmäisen kerran Tokiota niin kutsutussa Doolittlen iskussa. 4.–7. kesäkuuta 1942 Yhdysvaltain ja Japanin laivastojen välillä Midwaysaarten vesillä käyty Midwayn taistelu oli Tyynellämerellä käytyjen taisteluiden käännekohta. Japani menetti taistelussa neljä tukialustaan: *[[Kaga (laiva)|Kagan]]*, *Akagin*, *Soryun* ja *Hiruyn*, eikä se kyennyt enää korvaamaan menetyksiään. Yhdysvallat menetti ainoastaan yhden, *Yorktownin*.
Lähes suurempi merkitys kuin lentotukialuksilla oli menetetyillä kokeneilla lentäjillä.

### Salomonsaaret ja Guadalcanal

Japanin maavoimat jatkoivat etenemistään Salomoninsaarilla ja Uudessa-Guineassa. Heinäkuusta 1942 alkaneissa taisteluissa australialaiset usein kouluttamattomat reservipataljoonat viivyttivät japanilaisten etenemistä Kokodan­tietä yli Owen Stanleyn -harjanteen kohti Port Moresbyä. Nämä taisteluissa kuluneet joukot korvattiin elokuun lopulla vakinaisilla Australian 2. armeijan () yksiköillä, jotka olivat palanneet Välimereltä suojaamaan kotimaataan.

Syyskuun alussa Japanin merijalkaväki iski strategisesti tärkeään Australian ilmavoimien tukikohtaan Milnenlahdella lähellä Uuden-Guinean itäkärkeä. Australian armeija löi maihinnousseet japanilaiset, ja taistelusta tuli japanilaisjoukkojen ensimmäinen epäonnistunut maihinnousu koko sodassa.

Vuonna 1942 käytiin vielä itäisten Salomonsaarten sekä Santa Cruzin saarten taistelut, jotka kumpikin päättyivät ratkaisemattomina. Taistelut kuitenkin kuluttivat Japanin resursseja enemmän kuin Yhdysvaltojen.

## Yhdysvaltojen eteneminen

Aloite siirtyi yhdysvaltalaisille, jotka alkoivat hitaasti vallata menetettyjä saaria takaisin. Yhdysvaltain liittolaisina Aasiassa olivat Kiinan tasavalta, Yhdistynyt kuningaskunta, Australia, Filippiinit, Alankomaat, Uusi-Seelanti ja Kanada. Japanilaiset olivat kuitenkin linnoittautuneet hyvin ja taistelivat viimeiseen mieheen, joten eteneminen oli hidasta.

Uusien F6F Hellcat -lentokoneiden saapuminen loppuvuodesta 1943 sinetöi yhdysvaltalaisten ilmaherruuden. Kesäkuussa 1944 Yhdysvallat kukisti Japanin laivaston Filippiinienmerellä ja käynnisti Japanin suurpommitukset rakentamalla lentokenttiä Saipanille, Guamille ja Tinianille. Lisäksi Iwo Jiman valtaus vuoden 1945 alkupuolella mahdollisti yhdysvaltalaisille pommittajille hävittäjäsaattueet, mikä vaikeutti japanilaisten ilmatorjuntaa merkittävästi. Maaliskuussa 1945 Yhdysvallat suoritti Tokion palopommitukset. Kesään 1945 mennessä Yhdysvallat hallitsi merta ja kaikkia Japanin tavarankuljetusreittejä. Pommitukset ja kauppasaarto yhdessä kävivät Japanin teollisuudelle ja väestölle tuhoisaksi. Sodanjohdossa ilmeni tappiomielialaa, mutta Yhdysvaltojen vaatimaa ehdotonta antautumista pidettiin mahdottomana hyväksyä. 

Sodan loppupuolella japanilaiset alkoivat tehdä kamikaze-itsemurhaiskuja amerikkalaisia laivoja vastaan; lentokone aseistettiin isolla pommikuormalla ja ohjattiin päin yhdysvaltalaisia aluksia. Japanissa aloitettiin valmistelut kaikkien kansalaisten aseistamiseksi ja taistelemaan sen varalta, että yhdysvaltalaisjoukot nousisivat maihin Japanin pääsaarille. Suunniteltu hyökkäys pääsaarille peruttiin, kun Hiroshiman ja Nagasakin pommitukset ydinasein sai Japanin antautumaan elokuussa 1945.

## Neuvostoliitto
Neuvostoliitto kävi vuosina 1938 ja 1939 lyhyet rajasodat Japania vastaan, ja huhtikuussa 1941 solmittiin Japanin ja Neuvostoliiton hyökkäämättömyyssopimus. Neuvostoliitosta tuli osa liittoutuneita Saksan käynnistettyä suurhyökkäyksen Neuvostoliittoon kesäkuussa 1941.

Sodan lopussa Japani vetosi hyökkäämättömyyssopimukseen ja pyrki saamaan Neuvostoliiton osaksi rauhanneuvotteluita: Japani teki kaikkensa välttääkseen ehdottoman antautumisen Yhdysvalloille. Neuvostoliitto ei kuitenkaan ollut halukas rauhansovittelijaksi, ja se julisti Japanille sodan 8. elokuuta 1945. Japanin vastaisiin taisteluihin Neuvostoliitto osallistui elokuun aikana osana taistelua Mantšuriasta. Sodan päätteeksi Sahalinin alue siirtyi kokonaisuudessaan Neuvostoliitolle. Vielä sodan jälkeenkin Kuriileista on kiistelty, eikä Japani ole virallisesti solminut rauhaa niin Neuvostoliiton kuin myöhemmän Venäjän kanssa. 
 
## Thaimaa
Thaimaa (silloinen Siam), jonka hallinto oli avoimesti akselivaltoja myötäilevä, teki liittosopimuksen Japanin kanssa jouduttuaan hyökkäyksen kohteeksi vuonna 1941. Samoin Phayap-armeija lähetti joukkoja miehittämään Burman koillisosaa eli entistä Thai-aluetta, jonka Iso-Britannia oli liittänyt Burmaan. Lisäksi alueella oli Manchukuon ja Wang Jingwein nukkevaltiot. Japanin sotajoukoissa palveli runsaasti korealaisia ja Formosan kiinalaisia sekä jonkin verran Vichyn Ranskan alueelta palkattuja sekä Intian ja Burman kansallisarmeijoiden sotilaita.

Yhdysvaltain politiikan mukaan Thaimaa ei ollut akselivalta, eikä Yhdysvallat siksi käynyt sotaa sitä vastaan. Sodan jälkeen Thaimaata ei kohdeltu voitettuna valtiona vaan Japanin sotatoimien ja poliittisen painostuksen uhrina. Thaimaata siis kohdeltiin samoin kuin Saksan valtaamia Belgiaa, Tšekkoslovakiaa, Tanskaa, Norjaa, Kreikkaa, Puolaa, Alankomaita ja Japanin miehittämää Koreaa. 

## Katso myös
* San Franciscon sopimus, rauhansopimus Japanin ja liittoutuneiden välillä

## Lähteet

 
## Kirjallisuutta
* Arni, Erkki: *Taistelu Tyynen meren herruudesta 1941–1945*. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1964.
* 

## Aiheesta muualla