open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Henri Sillanpää

**Henri Sillanpää** (s. 4. kesäkuuta 1979 Tornio) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan maalivahti.

## Pelaajaura
Henri Sillanpää pelasi juniorivuotensa Tornion Pallossa. Vuosina 1996–1997 hän pelasi kemiläisessä Visan Pallossa. Sen jälkeen hän siirtyi Veikkausliigassa pelanneeseen Vaasan Palloseuraan neljäksi seuraavaksi kaudeksi 1999–2002.

Kaudella 2003 Sillanpää palasi synnyinseudulleen ja pelasi kauden 2003 Ykkösen TP-47:ssä. Vaikka Torniossa oli vahva nousuvaihe menossa, Sillanpää siirtyi uuteen seuraan. Vantaalainen kohuseura AC Allianssi hankki Sillanpään maaliin kahdeksi seuraavaksi kaudeksi.  Sillanpäälle toinen AC Allianssi-kausi oli vaikea, koska seuran taloussotkujen vuoksi palkat jäivät maksamatta. Niinpä Sillanpääkin joutui etsimään uuden seuran. 

Kaudeksi 2006 Sillanpää siirtyi takaisin VPS:n joukkueeseen. VPS:n noustua Veikkausliigaan kauden 2005 päätteeksi, lunasti Sillanpää nopeasti asemansa yhtenä liigan parhaista maalivahdeista. Seuraavat neljä kautta Sillanpää olikin VPS:n ykkösmaalivahti ja pelasi 95 Veikkausliigaottelua.

Tammikuussa 2010 Sillanpää kertoi siirtyvänsä Allsvenskanissa pelaavaan GAIS Göteborgiin. GAIS:ssa ykkösmaalivaihdin pelipaikka ei ollut koko ajan selvä. Niinpä syksyllä 2012 Sillanpää siirtyi lainaksi Norjan Tippeligaenissa pelaavaan Tromsø IL:ään, jossa hän pelasi kaksi ottelua, mutta sopimukseen norjalaisseuran kanssa hän ei päässyt. Koska GAIS:ssa paikan saaminen oli vaikeaa, päätti hän lähteä ruotsalaisseurasta. 

Kolme vuotta VPS:stä lähdöstään Sillanpää palasi kolmannen kerran vaasalaisseuraan, joka pelasi edelleen Veikkausliigassa. Hän teki sopimuksen vuoden 2012 lopulla. Kaikkiaan Sillanpäällä on kauden 2014 alussa käynnistymässä 13. Veikkausliigakausi ja pelattuna 251 Veikkausliigaottelua. Lisäksi hän on pelannut Ruotsissa kolmen kauden aikana 32 Allsvenskanin ottelua ja Norjassa kaksi Tippeligan ottelua.

A-maajoukkueessa Sillanpää on toistaiseksi pelannut kuusi ottelua. Maaottelukokemus ei ole tullut MM- tai EM-karsintaotteluissa, vaan lähinnä valmistavissa talvikauden otteluissa. Hänellä on maaottelukokemusta myös nuorten ja poikien maajoukkueista.

## Valmentajaura

## Lähteet
* Sillanpää VPS:n sivuilla 
* Sillanpää transfermarkt-tietokannassa
* Sillanpää Veikkausliigan pelaajakortti

### Viitteet
Chanel No. 5

**Chanel No. 5** on Chanel-tuotemerkin tunnetuimpia hajuvesiä. Sen kehitti venäläis-ranskalainen kemisti ja parfymisti Ernest Beaux vuonna 1921. 

Chanel No 5:n tuoksu on klassinen, ja se on edelleen yksi maailman myydyimmistä hajuvesistä. Tuote sai nimensä, kun ranskalainen Coco Chanel arvioi erilaisia hajuvesiehdotuksia ja hänen suosikkinsa oli näyte pullossa numero viisi – No. 5. Suuren suosionsa kyseinen tuoksu on saavuttanut muun muassa sillä, että Marilyn Monroe kertoi tarvitsevansa ”yöpuvukseen” vain pari tippaa Chanel No. 5:sta. Parfyymin mainoskampanjoissa ovat esiintyneet muun muassa näyttelijät Catherine Deneuve ja Nicole Kidman.

Chanel No. 5:n ensituoksu koostuu aldehydeistä, bergamottista, sitruunasta ja nerolista, sydäntuoksu jasmiinista, ruususta, kielosta ja orris-juuresta, ja pohjatuoksu vetivertista, santelipuusta, vaniljasta ja meripihkasta.

Chanel No. 5 -tuoksuja on nykyään useita versiota. *Eau de Parfum* on 1980-luvulla modernisoitu versio, *Parfum* taas noudattaa alkuperäistä reseptiä*. Nyös Eau de Toilette* muistuttaa alkuperäistä, mutta sen tuoksupitoisuus on pienempi.

## Lähteet
Gilbert- ja Ellicesaaret

**Gilbert- ja Ellicesaaret** oli Tyynen valtameren alue, joka koostui pääasiassa nykyisistä Kiribatista ja Tuvalusta. Gilbert- ja Ellicesaarista tehtiin Ison-Britannian protektoraatti vuonna 1892 ja siirtomaa vuonna 1916. Kun alueesta tehtiin siirtomaa, siihen liitettiin mukaan muun muassa Tokelaun atollit. Gilbertsaaret itsenäistyivät Kiribatina ja Ellicesaaret Tuvaluna 1970-luvun lopulla.

## Lähteet
NAC Breda

**NAC Breda** on jalkapalloseura Bredasta, Alankomaista. Se pelaa Alankomaiden pääsarjassa Eredivisiessä. 

Se perustettiin 19. syyskuuta vuonna 1912, kun *Nooit Opgeven Altijd Doorgaan* ja *Aangenaam Door Vermaak En Nuttig Door Ontspanning* -nimiset seurat yhdistyivät. Tästä syntyi eräs maailman pisimmista jalkapalloseuran nimistä.

Vuonna 1921 NAC voitti Alankomaiden mestaruuden ja vuonna 1973 Alankomaiden Cupin. Vuonna 1996 seura muutti pois vanhalta *Aan de Beatrixstraat* -stadionilta 17 000 -paikkaiselle *Rat Verlegh Stadionille*. Vuonna 2010 stadionin katsojakapasiteetti nostettiin 19 000 paikkaan.

Vuonna 2003 seura muutti nimensä NAC Bredaksi, kun Bredan kaupunki osti talousvaikeuksista kärsineen seuran stadionin. Samana vuonna joukkue pelasi myös UEFA Cupissa.

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivu
* Kannattajien sivu
* Toinen kannattajien sivu
Padova

**Padova** on kaupunki Veneton alueella Italian koillisosassa, 40 kilometriä Venetsiasta länteen. Se on Padovan maakunnan pääkaupunki. Padovassa on arviolta 210&nbsp;401 asukasta (vuonna 2015) ja kaupungin pinta-ala on 92,85 neliökilometriä.  

## Historia
Padova – tuolloin nimellä Patavium – oli ennen ajanlaskun alkua veneettien vanha pääkaupunki. Tarujen mukaan Patavium oli troijalaisen Antenorin perustama. Vuodesta 41 eaa. Patavium oli Rooman municipium ja roomalaisten tärkein kaupunki ja kaupan keskus Pohjois-Italiassa. Patavium oli erityisen tunnettu villastaan. Kaupunkia ympäröivät Bacchiglione-joen monet haarat, jotka muodostivat luonnollisen vallihaudan vanhan kaupungin ympärille. Roomalaisten jälkeen kaupunkia hallitsivat hunnit Attilan johdolla, langobardit, frankit, venetsialaiset ja itävaltalaiset kunnes 1866 se liitettiin Italian kuningaskuntaan osana Venetoa.

## Koulutus
Padovan yliopisto on perustettu 1222. Siellä on maailman vanhin anatomian luentosali (vuodelta 1594). Yliopiston kasvitieteellinen puutarha on maailman toiseksi vanhin, ja se on nimetty UNESCOn maailmanperintökohteeksi. Se perustettiin vuonna 1545, eli vuotta myöhemmin kuin Pisan kasvitieteellinen puutarha. Padovan yliopiston opettajakuntaan on kuulunut muiden muassa Galileo Galilei.

## Talous
Nykyisin kaupungin pääelinkeinot liittyvät kemianteollisuuteen ja metalliteollisuuteen. 

## Kulttuuri ja urheilu
Shakespearen näytelmän *Kuinka äkäpussi kesytetään* tapahtumat sijoittuvat pääosin Padovaan. 

Padovan kaupungissa on A1-liigassa pelaava lentopallojoukkue. Joukkue on yksi liigan pitkäaikaisimmista joukkueista ja 2007–2008 kausi tulee olemaan Sempre Volley Padovalle jo 25. Italian A1-liigassa.

Padovan basilica di Sant'Antonioon on haudattu katolinen pyhimys Antonius Padovalainen. Hänen haudastaan muodostui pyhiinvaelluskohde jo vuosisatoja sitten. 

## Tunnettuja padovalaisia
* Andrea Palladio (1508–1580), renessanssiarkkitehti
* Bartolomeo Cristofori (1655–1731), soitinrakentaja
* Giovanni Battista Belzoni (1778–1823), arkeologi ja egyptologi
* Moše Hajjim Luzzatto (1797–1746), hepreankielinen kirjailija
* Arrigo Boito (1842–1918), kulttuurivaikuttaja


Prato 7 canale.JPG|Prato della Valle
Sant'Antonio (Padua) - Facade.jpg|Basilica di Sant'Antonio
Abbazia di Santa Giustina.jpg|Basilica Santa Giustina


## Lähteet
*Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén: Antiikin käsikirja. Otava 2000. .
### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin internetsivut
Keskipaleoliittinen kausi

**Keskipaleoliittinen kausi** eli keskinen kivikausi oli noin 300&nbsp;000 – 30&nbsp;000 vuotta sitten. Ajan työkalut olivat melko alkeellisia, majoja osattiin tehdä ja tuli tunnettiin. Tehtiin kivestä nyrkki-iskureita. Tyypillinen ihmislaji oli  neandertalinihminen, joka oli nykyihmistä "luolamiesmäisempi" ja oli levittäytynyt Afrikkaan, Eurooppaan ja Aasiaan. Neandertalinihmiset elivät pääasiassa metsästämällä. He maalasivat okravärillä ja tekivät alkeellista kivitaidetta. 
Neandertalinihmisen kulttuuria kutsutaan Moustierin kulttuuriksi ranskalaisen löytöpaikan mukaan. Nykyihminen kehittyi keskipaleoliittisella kaudella Afrikassa noin 150&nbsp;000 – 90&nbsp;000 vuotta sitten.

Keskipaleoliittinen työkaluperinne oli yhtenäinen, vaikka ihmiset asuivat erilaisissa ympäristöissä. Noin 100&nbsp;000 vuotta sitten ihmiset levittäytyivät pohjoiseen melko kylminäkin ajanjaksoina. Elinkeinoina olivat edelleen metsästys sekä marjojen, hedelmien ja muu keräily. Vainajat haudattiin, luultavasti ilman runsaita hautalahjoja. Eräällä hauta-alueella La Ferrassiessa Lounais-Ranskassa kivessä on kuppimaisia syvennyksiä sekä kumpuja ja kiviaita. Tienšanin ylängöllä hautojen äärellä on poltettu tulta. Vainajia on ehkä maalattu okralla. 

Väkimäärä oli ehkä kasvanut varhaispaleoliittiselta kaudelta. Luolissa asuminen yleistyi, mikä säilytti esineitä, jotka olisivat hävinneet leiripaikoilta avomaastossa. Pohjoisemmassa asuttiin jokilaaksoissa, joita ympäröivillä tundra-alueilla oli rehevää kasvillisuutta ja riistaa. Lämpiminä kausina ihminen ehkä karttoi tiheämetsäistä Välimeren aluetta, mutta kylminä se pysytteli Euroopassa Pyreneiden, Alppien ja Karpaattien eteläpuolella.

Kivityökalut viimeisteltiin jonkin verran aikaisempaa enemmän. Nykyajan ihmisen kivityökaluista päätellen työkalujen kädensija tehtiin luusta tai nahasta. Kaavinta, eskimoiden "naisten veistä", käytettiin samalla tavalla kuin satulaseppä käyttää puolikuuveistä.

## Keskipaleoliittisia kulttuureja

*Abbevillen kulttuuri 540–480 tvs, kaksipuolinen käsikirves, kauden ihminen *[[Homo erectus]]* jääkausivälillä Günz/Mindel 
*Acheulin kulttuuri 430–115 tvs kivityökaluissa 2-puolinen iskentä, melko hyvin työstettyjä, mutta karkeita kiviesineitä, Holstein-välikausi. 
*Moustierin kulttuuri 180–50 tvs, kaksipuolinen iskentä, melko karkeita, mutta tarkoituksenmukaisia työkaluja 
*Clactonin kulttuuri 540–230 tvs, yksipuolinen iskentä, *[[H. erectus]]* kauden yleisin ihminen, (ja pre-sapiens?), melko karkeita työkaluja 
*Levalloisin kulttuuri 230–115 tvs, melko karkeita työkaluja pre-sapiens, neandertalinihminen , yksipuolinen iskentä
*Tayacin kulttuuri 180–115 tvs, Eem-interglasiaalina, 1-puolinen iskentä, karkeita työkaluja, neandertalinihminen.

## Keskipaleoliittisen kauden ihmisiä

*Homo erectus?
*Heidelberginihminen
*Neandertalinihminen

## Katso myös

*Kivikausi
*Jääkausi
*Pleistoseeni
*Varhaispaleoliittinen kausi
*Myöhäispaleoliittinen kausi

## Lähteet
Freedom fries

**Freedom fries** eli ”**vapausperunat**” oli lyhytaikainen yhdysvaltalainen nimi ranskalaisille perunoille (). Ranska vastusti Irakin sotaa YK:ssa, mikä ei ollut suosittua Yhdysvalloissa ja johti ranskalaisten tuotteiden boikottiin ja Ranskan nimen poistamiseen tuotteista.

Vuonna 2003 ranskalaisten perunoiden nimi vaihdettiin ”vapausperunoiksi” Yhdysvaltain edustajainhuoneen ravintolassa kongressin edustajien Robert W. Neyn ja Walter B. Jones Jr:n aloitteesta. Jonesin mukaan hän oli saanut idean eräältä omassa vaalipiirissään Pohjois-Carolinassa sijainneelta ravintolalta. Muu edustajainhuone ei osallistunut päätöksentekoon, sillä Ney johti komiteaa, joka vastasi edustajainhuoneen ravintoloista. Samalla myös köyhien ritareiden () nimi vaihdettiin ravintolassa muotoon *freedom toast*.

Vuonna 2005 Jones, joka nyt oli tullut johtopäätökseen, että sota oli ollut aiheeton, sanoi katuvansa päätöstä muuttaa nimi ja toivovansa, ettei sitä olisi koskaan tapahtunut.

Boikotti katsottiin päättyneeksi, kun George W. Bush kertoi Euroopan vierailullaan nauttineensa lentokoneessa nimenomaisesti ranskalaisia perunoita.

Nimenmuutos ei ollut ensimmäinen laatuaan, sillä saksalaisvastaisuuden vuoksi ensimmäisen maailmansodan aikana hapankaalista () käytettiin Yhdysvalloissa nimeä *Liberty Cabbage*, ”Vapauskaali” ja hampurilaisesta nimeä *Liberty Sandwich*.

2. elokuuta 2006 talon kahvilan ruokalistat muutettiin takaisin ilman ilmoitusta. Muutoksen teki edustajainhuoneen hallintokomitean uusi puheenjohtaja Vern Ehlers, joka korvasi Neyn hänen erottuaan skandaalin vuoksi. Kun häneltä kysyttiin päätöksestään, Ehlers vastasi: "Se ei ole iso juttu... Se ei ole uutinen." Kun Walter B. Jonesilta kysyttiin vuonna 2005 hänen mielipidettään "vapausperunat" -jaksosta, hän vastasi: "Toivon, ettei sitä olisi koskaan tapahtunut.".

## Lähteet
Vs

**Vs** tarkoittaa seuraavia:

* Vaasan rautatieasema, liikennepaikkalyhenne Vs, rautatieliikennepaikka
* Vantaan Sanomat, VS, suomalainen kaupunkilehti
* vastaan, vs. tai vs, latinan sanasta *versus*, ilmaus, jolla kerrotaan taistelun tai muun vastaavan osapuolet
* very special, V.S., konjakin ikämerkintä
* Victoria’s Secret, VS, yhdysvaltalainen naistenvaatteiden valmistaja
* viransijainen, vs., henkilö, joka hoitaa virkaa sen varsinaisen haltijan ollessa estyneenä (esimerkiksi sairas- tai äitiyslomalla tai virkavapaalla) 
* 
* virkasuhteinen, vs., julkisoikeudellinen palvelussuhde virkamiehen ja valtion tai muun julkisyhteisön välillä
* Virtual Sailor, VS, laivasimulaattori
* 
* Vs., Pearl Jamin albumi
* VS, brittiläinen yhtye
* VS-yhtiöt, 1970-luvulla toiminut rakennusalan yritysryhmä.
Still Life (Opethin albumi)

**Still Life** on vuonna 1999 julkaistu ruotsalaisen metalliyhtye Opethin neljäs studioalbumi. Ennen yhtyeen seuraavan albumin, *[[Blackwater Park]]in*, julkaisua vuonna 2001, *Still Life* oli yhtyeen kaupallisesti menestyksekkäin albumi. Kuten suurin osa muustakin Opethin tuotannosta, *Still Life* on tyyliltään erikoinen death metalin ja progressiivisen rockin yhdistelmä. Albumi sisältää pääjehu Mikael Åkerfeldtin matalaa murinaa ja myös kaunista ja herkkää tunnelmointia. Jokainen kappale sisältää monta dynaamista muutosta kappalerakenteiden osalta. Albumilta löytyy myös yksi täysin akustinen balladi ja se lähes jokaisessa kappaleessa on rauhallisiakin osuuksia. Albumi oli ensimmäinen, jossa uusi basisti, Martín Méndez, oli mukana.

Kuten yhtyeen edellinen albumi, *[[My Arms, Your Hearse]]*, on *Still Life* konseptialbumi. Albumin tarina kertoo miehestä, joka palaa kotikyläänsä vuosien karkotuksen jälkeen etsimään rakastettuaan Melindaa. Melinda rakastaa miestä edelleen, mutta hän joutuu naimaan toisen miehen perheen painostuksen vuoksi. Mies suostuttelee Melindaa lähtemään pois hänen kanssaan, edes yhdeksi yöksi. Yön jälkeen kylän valtaapitävät tahot löytävät heidät ja tappavat Melindan, mistä seuraa miehen verinen kosto kyläläisiä kohtaan. Lopussa hänet saadaan kiinni ja hirtetään. Peaceville Records julkaisi levystä erikoispainoksen 2008. Se sisältää lisäksi DVD:n, jolla on surround-miksattu albumi ja "Face of Melinda" -kappaleen live-esitys vuodelta 2006.

Mikael Åkerfeldt nimesi tyttärensä Melindan albumin henkilön mukaan.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Mikael Åkerfeldt – laulu, kitara
* Peter Lindgren – kitara
* Martín Méndez – bassokitara
* Martin Lopez – rummut

## Arvostelut
* Imperiumi: 10/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*sanoitukset
Acheulin kulttuuri

**Acheulin kulttuuri** oli varhainen kivikautinen kulttuuri, joka vallitsi 1,5 miljoonaa – 200 000 vuotta sitten.

Kulttuuriin liittyvät painavat, pisaran tai päärynän muotoiset käsikirveet, joihin oli lohkottu useita teräviä särmiä. Alkuaikojen hyvin karkeasti valmistetut kivityökalut kehittyivät aikaa myöten hieman paremmiksi. Kömpelöimpien varhaisten työkalujen valmistajia Euroopassa kutsutaan joskus erillisellä nimellä Abbevillen kulttuuri.

Acheulin tyyppisiä työkaluja käyttivät *[[Homo erectus]]*, Heidelbergin ihminen ja myöhempi esi-sapiens. Niitä on löydetty Afrikasta, Etelä- ja Länsi-Euroopasta sekä Aasian lounaisosista.
 
Acheulin kirves vaati erään arvion mukaan 2 työvaihetta ja 65 iskua.
  
## Acheulin kulttuuria levittäneitä ihmisen esi-isiä
* *[[Homo ergaster]]* "Afrikan pystyihminen" 1,8–1,3 miljoonaa vuotta sitten – mahdollisesti Homo erectuksen alalaji
* *[[Homo erectus]]* pystyihminen Aasiassa
* *[[Homo georgicus]]* Habilisin ja Eractuksen välimuoto
* *[[Homo antecessor]]* noin 780 000 vuotta sitten
* *[[Homo heidelbergensis]]* Euroopassa 500 000–200 000 vuotta sitten

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Acheulean Gallery 
*Acheulean tools from Britain arkistokopio Internet archivessa 
*Acheulean France arkistokopio Internet archivessa 
*Early human fire skills revealed 
*The Acheulian biface project: a digital archive for teaching and research  
* Museum of Anthropology: Oldowan & Acheulean Stone Tools
Olduvain kulttuuri

**Olduvain kulttuuri** oli alkeellinen kivikautinen kulttuuri, johon kuului työkalujen tekeminen lohkomalla kiviin teräviä reunoja. Näin lohkotuilla kivillä voitiin leikata lihaa, mistä jäi eläinten luihin naarmuja. Ensimmäiset tällaiset iskurit löytyivät Tansaniasta Olduvain rotkosta, joten kulttuuria on sanottu Olduvain kulttuuriksi. Vanhimpiin löytyneisiin iskureihin kuuluvat Etiopiasta Godan alueelta löytyneet työkalut Kulttuuri sijoittuu aikaan noin 2,5–1,2 miljoonaa vuotta sitten.

Työkalujen käyttäjä ei ole voinut olla nykyihmisen edeltäjä, koska ensimmäisetkin *Homo*-lajit kehittyivät liian myöhään. Nykyiset löydöt viittaavat siihen, että jo varhainen etelänapina *[[Australopithecus garhi]]* teki näitä työkaluja. Myös *[[Homo habilis]]* teki samanlaisia työkaluja. 

## Katso myös
*Ihmisen evoluutio
*Levallois-kulttuuri
*Yksipuolinen iskentä
  
## Lähteet
* Maailman esihistoria Luentomuistiinpanoja, 2004. Suomenkielisen nimen lähde.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Oldowan Flake Tool
Clactonin kulttuuri

**Clactonin kulttuuri** oli varhainen kivikautinen kulttuuri noin 540&nbsp;–&nbsp;230&nbsp;000 vuotta sitten Englannissa. Clactonin työkalut olivat homo erectusin tekemiä, eivät modernin ihmisen.

Kulttuuri on nimitetty Essexissä sijaitsevan Clacton-on-Sea -kaupungin mukaan, missä Samuel Hazzledean Warren vuonna 1911 teki 300&nbsp;000 vuotta vanhoja löytöjä, muun muassa piikivestä tehtyjä työkaluja. Samanlaisia löytöjä on tehty muun muassa Kentissa ja Suffolkissa; niitä muistuttavia löytöjä on tehty eri puolilla Pohjois-Eurooppaa.

## Katso myös
*Jääkausi
Blackwater Park

**Blackwater Park** on ruotsalaisen metalliyhtye Opethin vuonna 2001 julkaistu viides studioalbumi. Tyylillisesti albumi on jatkoa aikaisemmalle *[[Still Life (Opethin albumi)|Still Life]]* -albumille laajentaen yhtyeelle ominaista death metalin ja progressiivisen rockin yhdistelyä. Sitä pidetään yhtenä Opethin suurista mestariteoksista ja yhtenä koko progressiivisen metallin tärkeimmistä ja legendaarisimmista albumeista.

Albumin tekemiseen osallistui myös huomattavan paljon sen tuottanut Steven Wilson. Hän soitti albumilla myös kitaraa, koskettimia ja mellotronia taustalaulujen lisäksi. Myös Åkerfeldt on kirjoittanut, että Wilson vaikutti todella paljon albumiin ja sitä myötä Opethin tulevaan suuntaan. Se sai heti julkaistaessaan kansalta hyvän vastaanoton, ja myös jälkeenpäin monet lehden ja internetin sivustot ovat sijoittanneet albumin kaikkien aikojen tärkeimpiin ja hienoimpiin metallialbumeihin.

Albumista julkaistiin myöhemmin erikoisversio, jossa on toisella levyllä kaksi ylimääräistä kappaletta, jotka myös julkaistiin erikseen, sekä lisäksi musiikkivideo kappaleesta ”Harvest”. Bonuskappaleet muodostuvat ainoastaan akustisesta kitarasta ja Åkerfeldtin laulusta, jotka hän nauhoitti kotistudiossaan. Maaliskuussa 2009 *Blackwater Parkista* julkaistiin ”Legacy Edition”, jossa on bonusmateriaalina liveversio kappaleesta ”The Leper Affinity” sekä DVD.

## Kappaleet

## Trivia
*Albumilla tuottajana toiminut Porcupine Tree -yhtyeestä tunnettu Steven Wilson laulaa osan kappaleen ”Bleak” puhtaista osuuksista.
*Albumi on nimetty saksalaisen progressiivista rockia soittavan Blackwater Park -yhtyeen mukaan.

## Kokoonpano
* Mikael Åkerfeldt – laulu, kitara
* Peter Lindgren – kitara
* Martín Méndez – basso
* Martin Lopez – rummut
* Steven Wilson – taustalaulu, kosketinsoittimet, kitara

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Sanoitukset
Temporaalinen distributiivi

**Temporaalinen distributiivi** on nimitys, jota Panu Mäkinen on käyttänyt suomen kielen *sin*-päätteisistä, mm. (toistuvaa) ajankohtaa tai alkuperää ilmaisevista adverbimuodoista (*maanantaisin, arkisin, kesäisin, öisin; syntyisin, lähtöisin; väkisin, jalkaisin, sekaisin, takaisin).* Jussi Ylikoski, joka on tutkinut tällaisia adverbien muotoryhmiä ns. kääpiösijoina (adverbityyppeinä, joissa on sijamaisia piirteitä), käyttää *sin*-päätteisistä muodoista nimitystä temporaali. Normaalisti suomen kieliopeissa näitä muotoja ei kuvata sijana vaan adverbijohdoksina.

Unkarin kielen kieliopissa vastaavaa nimitystä **distributiivi-temporaali** käytetään sijamuodosta, jonka pääte on *-onta/-anta/-ente*. Se esiintyy vain muutamien aikaa ilmaisevien sanojen yhteydessä (esim. *naponta* ’päivittäin’, *nyaranta* ’kesäisin’, *reggelente* ’aamuisin, joka aamu’), ja sen asema sijamuotona on unkarilaisessakin kielioppiperinteessä kiistanalainen. 

## Lähteet
El Grande

**El Grande** on Wolfgang Kramerin ja Richard Ulrichin suunnittelema lautapeli. El Grande julkaistiin vuonna 1995 Saksassa ja Englannissa ja vuonna 1999 Hollannissa. Peli sijoittuu teemaltaan keskiajan Espanjaan ja siinä tarvitaan kykyä suunnitella omia toimiaan tulevina siirtoina, arvioiden samalla muiden pelaajien toimia. El Grande palkittiin vuonna 1996 Spiel des Jahres -palkinnolla.

## Tarina
Espanjan keskiaika tarjoaa puitteet ruhtinaiden keskinäiseen mittelöön vallasta ja kuninkaan suosiosta. Komentaen *caballeroja*, ratsumiehiä Espanjan lääneistä toiseen pelaajien on pyrittävä saamaan suurin mahdollinen vaikutusvalta itselleen ja mitätöimään toisten ruhtinaiden suunnitelmat. 

## Pelin kulku
Pelissä pelataan yhdeksän kierrosta ja kolme pisteytyskierrosta. Jokaisella pisteytyskierroksella lasketaan kussakin läänissä olevien ratsumiesten määrä. Pelaaja, jolla on eniten ratsumiehiä läänissä saa alueesta parhaat pisteet. Ratsumiehet seuraavat *El Grandea* (kuningasta), joka liikkuu läänistä toiseen.

Jokainen vuoro alkaa huutokaupalla, jossa voittanut pelaaja saa valita ensimmäisenä viidestä vuoron alussa näkyville asetetusta toimintakortista haluamansa. Toimintakorttien mukaisesti ratsumiehiä voi siirtää omaan hoviin ja hovista lääneihin sekä suorittaa kortissa mainitun tehtävän, joka voi olla kuninkaan siirtäminen tai toisen pelaajan häiritseminen tai jokin muu toiminne.

Kolmen kierroksen välein tapahtuva pisteytys alkaa erikoislääninä toimivan Castillon tyhjentämisellä, josta pelaajat voivat siirtää ratsumiehensä yhteen ennalta valittuun lääniin ja järjestää kanssapelaajalle ikävän yllätyksen.

### Pelissä tarvittavat taidot
Sattuman osuus El Grandessa rajoituu toimintakorttien arpomiseen. Arvonta tapahtuu avoimesti ja pelaaja voi aina valita viidestä toiminteesta, mikäli voittaa huutokaupan. Päätöksenteko onkin El Granden hienoin ominaisuus. Jokaisessa pelin vaiheessa on mietittävä tarkoin omaa peliä ja samalla yrittää päästä selville muiden pelaajien aikomuksista. Toisinaan on kannattavampaa pilata toisen pisteytys kuin yrittää saada maksimipisteet itselleen.

## Lisäosat
Peliin tuotetut lisäosat on koottu yhdeksi paketiksi nimeltä The El Grande Expansions. Paketti sisältää muiden lisäelementtien ohessa kolme uutta tapaa pelata peliä. Lisäosa tekee aiemminkin mutkikkaasta pelistä entistä monimutkaisemman. Lisäosat soveltuvat loistavasti pelistä aiemmin pitäville, mutta ne saattavat tuntua liian vaikeilta aloittelijalle.

## Aiheesta muualla
* kuvia ja arvioita  pelistä
*Sangria, avoimen lähdekoodin tietokonesovellus pelistä

## Lähteet
Tayacin kulttuuri

**Tayacin kulttuuri** oli neandertalinihmisten kivikautinen kulttuuri Les Eyzies-de-Tayacin kylän seudulla, Ranskan lounais- tai keskiosassa noin 180 000–115 000 vuotta sitten. Tayacin kulttuuria kutsutaan ”proto-Moustieriksi”.

## Katso myös
* Moustier-kulttuuri
* Pleistoseeni

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Epäeuklidinen geometria

**Epäeuklidinen geometria** viittaa sellaisiin euklidisen geometrian tyyppisiin geometrioihin, joissa euklidisen geometrian viides aksiooma, paralleeliaksiooma, ei ole voimassa. Epäeuklidisia geometrioita ovat muun muassa hyperbolinen ja elliptinen geometria.

Olennainen ero euklidisen ja epäeuklidisen geometrian välillä on yhdensuuntaiset suorat. Euklidisessa geometriassa annetun suoran *l* ulkopuolella olevan pisteen *a* kautta voidaan piirtää vain yksi *l*:n kanssa yhdensuuntainen suora, toisin sanoen suora, joka on samassa tasossa kuin *l* eikä leikkaa suoraa *l*. Hyperbolisessa geometriassa *A*:n kautta voidaan piirtää äärettömän monta *A*:n tällaista suoraa. Elliptisessä geometriassa yhdensuuntaisia suoria ei ole, vaan kaikki samassa tasossa olevat suorat leikkaavat toisensa.

Toinen tapa kuvailla näiden kolmen geometrian eroja on seuraava: tarkastellaan kahta suoraa, jotka ovat kohtisuorassa kolmatta suoraa vastaan. Euklidisessa ja hyperbolisessa geometriassa nämä kaksi suoraa ovat yhdensuuntaiset. Euklidisessa geometriassa suorat ovat yhtä kaukana toisistaan, mutta hyperbolisessa geometriassa ne "kaartuvat toisistaan poispäin", jolloin käyrien pisteiden välinen etäisyys kasvaa. Elliptisessä geometriassa suorat kaartuvat lähemmäksi toisiaan ja viimein leikkaavat toisensa. Siten elliptisessä geometriassa ei ole yhdensuuntaisia suoria.
Homo antecessor

**Homo antecessor** eli **euroopanihminen** on sukupuuttoon kuollut ihmislaji, joka eli noin 1,0–0,8 miljoonaa vuotta sitten Etelä-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Lajilla oli suhteellisen modernit kasvot. Se harjoitti mahdollisesti monimutkaisia hautausrituaaleja.

Laji tunnetaan Pohjois-Espanjan Atapuercasta vuonna 1994 löydetyistä fossiileista, jotka on ajoitettu 857&nbsp;000–780&nbsp;000 vuoden taakse. Vuonna 2005 lajista löytyi uusi alaleuan kappale. Myös Pohjois-Algerian Tighennifistä, Etiopian Bourimuodostumasta, Eritrean Buiasta ja Kenian Olorgesailiesta löytyneet 1,0–0,75 miljoonaa vuotta vanhat fossiilit saattavat olla euroopanihmisestä.

Euroopanihmisen sijainti ihmisen sukupuussa on epävarma. Sen on arveltu saattavan olla nykyihmisen esi-isä. Jotkut tutkijat pitävät sitä varhaisena heidelberginihmisenä, josta nykyihminen kehittyi, toiset afrikanpystyihmisen ja heidelberginihmisen välisenä siirtymämuotona, ja jotkut erillään kehittyneenä afrikanihmisen muotona.

Tiedot euroopanihmisen piirteistä perustuvat Espanjasta löytyneisiin 14 kallon palaseen ja kahteen osittain säilyneeseen alaleukaan. Nämä fossiilit ovat peräisin 8–14 eri yksilöstä, joiden ikähaarukka oli 3–18 vuotta. Euroopanihmisen kasvojen keskiosa oli ihmismäinen, sen silmäkuoppien yläpuolella oli yhtenäisestä luuharjanteesta muodostuneet kaaret, aivojen tilavuus oli yli 1000 cm3, leuka oli ohuempiluinen kuin afrikanihmisellä, alaetu- ja kulmahampaat olivat kapeat ja niiden muoto oli erilainen kuin afrikanihmisellä, välihampaat olivat leveät ja alavälihampaat kaksijuuriset.  Sen pituus oli noin 167–183 cm, ja mies painoi noin 90 kg. 

Euroopanihminen osasi käyttää kivityökaluja, sillä sen löytöpaikasta löytyneissä eläinten jäännöksissä on merkkejä niiden käytöstä. Myös joissain ihmisjäännöksissä oli samanlaisia jälkiä, mikä viittaa kannibalismiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.jqjacobs.net/anthro/paleo/antecessor.html
Ivan Capelli

**Ivan Franco Capelli** (s. 24. toukokuuta 1963 Milano, Italia) on entinen italialainen autourheilija. 

## Kilpailu-ura
### Uran alkuvaiheet
Ivan Capelli nousi vuonna 1982 19-vuotiaana kartingista Italian Formula 3 -sarjaan. Capelli näytti heti nopeutensa, ja vuonna 1984 hän nousi jo astetta korkeammalle, Euroopan Formula 3 -mestaruussarjaan. Nopeutensa ansiosta Capelli nousi jo seuraavana vuonna Formula 3000 -sarjaan ja ajoi Formula 3000:n ohella kaksi Formula 1 -kilpailua.

### F1-ura
Ensimmäiset askeleet Formula 1 -sarjassa Capelli otti vuonna  Euroopan GP:ssä Tyrrellin autolla. Toisessa kilpailussaan, Australian Grand Prix'ssa, hän sijoittui neljänneksi. Kaudella  hän ajoi AGS:n autolla Italian ja Portugalin Grand Prix't, joista molemmista oli tuloksena keskeytys. Ensimmäisen kokonaisen kauden hän sai ajaa Leyton House March -tallin autolla ja osoitti kykynsä hankkimalla kauden neljännessä kilpailussa Monacon kapeilla kaduilla pisteen, joka kuitenkin lopulta jäi hänen ainoakseen sinä vuonna. Seuraavana vuonna Capelli ajoi uransa parhaan kauden. Hän keräsi 17 pistettä ja sijoittui lopulta MM-sarjan sijalle 7. Seuraavat kolme vuotta Leyton Houseksi nimensä vaihtaneessa tallissa menivät huonommin, mutta vuonna 1992 Capelli sai oikean unelmatilaisuuden näyttää osaamistaan, kun Ferrari pestasi hänet yhdeksi kaudeksi ajamaan kotimaansa punaisissa väreissä. Capelli hankki kuitenkin vain kolme pistettä eli yhtä paljon kuin hän oli hankkinut uransa ensimmäisellä kaudella, jolloin hän ajoi vain kaksi kilpailua. Capelli oli lopulta vasta 13. MM-sarjassa. Vuonna 1993 hän ajoi enää kaksi kilpailua Jordanin väreissä, muttei hankkinut yhtään MM-pistettä.

### F1:n jälkeinen ura
Formulauran jälkeen Capelli siirtyi Saksan Super Tourenwagen Cup -sarjaan. Vuonna 1994 hän sijoittui Nissanillaan 11. lopullisissa pisteissä. Capelli ajoi sarjassa kausina 1994–1996 ja siirtyi kaudeksi 1997 FIA GT Championshipiin, Konrad-Porschen leipiin. Sen jälkeen hän piti kaksi kautta taukoa, vain palatakseen vuonna 2000 jälleen FIA GT:n pariin, tällä kertaa Ferrarin leipiin. Kauden 2001 hän ajoi Sportscar World Championship -urheiluautosarjassa. Sen jälkeen hän on ajanut muutaman kilpailun kaudessa eri urheiluautoluokissa, ja toiminut italialaisen Rai Uno -televisiokanavan F1-kommentaattorina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ivan Capellin F1-tilastoja F1-ruutu-sivustolla
Homo rhodesiensis

**Rhodesianihminen** (*Homo rhodesiensis*) oli mahdollinen ihmislaji, jonka kallo löydettiin Pohjois-Rhodesiassa (nykyisin Sambia) sijaitsevasta rauta- ja sinkkikaivoksesta. Löydön teki 1921 sveitsiläinen kaivostyöntekijä Tom Zwiglaar. Kallon lisäksi löydettiin toisen yksilön yläleuka, sääriluu, ristiluu ja paloja reisiluusta.

Rhodesianihminen eli 125&nbsp;000–400&nbsp;000 vuotta sitten. Laji oli heidelberginihmisen tapainen nykyihmisen edeltäjä, jonka kallo muistutti neandertalinihmisen kalloa ja aivokoppa oli nykyihmisen ja neandertalinihmisen välimaastosta. Rhodesianihmisen aivotilavuus oli 1&nbsp;300&nbsp;cm3. Rhodesianihmistä on joskus virheellisesti väitetty hyvin vanhaksi, jopa 1,75–2,5 miljoonan vuoden ikäiseksi.

Useimmat nykyiset tutkijat uskovat rhodesianihmisen kuuluneen heidelberginihmisten ryhmään, mutta on myös ajateltu sen kuuluvan arkaaiseen *Homo sapiens* -ryhmään ja ehdotettu nimeä *Homo sapiens rhodesiensis*.

## Katso myös
* Ihmisen evoluutio

## Lähteet
Judd

**Judd** oli Formula 1-sarjassa kausina 1988–1992 käytetty moottori. Yhtiön perusti John Judd yhdessä Jack Brabhamin kanssa.

## F1-Historia
Judd tuli ensimmäistä kertaa F1-sarjaan vuonna 1988 kolmen tallin moottorinvalmistajana. Tallit olivat edellisen kauden mestaritalli Williams, sekä March ja Ligier. Ensimmäisen kilpailun saldo ei ollut huikea, koska ainoa maaliin päässyt Judd-moottoria käyttänyt kuljettaja Stefan Johansson oli yhdeksäs jääden kolme kierrosta voittaja Alain Prostista. Yhdeltä hajosi kytkin, toiselta vaihdelaatikko, ja lopuilta kolmelta moottori. Ensimmäisen pisteen Judd-moottorille toi Williamsin Riccardo Patrese, kun hän oli kuudes kauden kolmannessa GP:ssä Monacossa. Vuonna 1989 Judd toimitti moottoreita neljälle tiimille: Marchille jo toista kautta, sekä uusina tiimeinä EuroBrunille, Brabhamille ja Lotukselle. Juddin lyhyen historian parhaimmat saavutukset olivat neljä 2. sijaa, joista kolme vuonna 1988 ja yksi 1990, neljä 3. sijaa, (yksi 1988, kaksi 1989, sekä yksi 1991) sekä kolme nopeinta kierrosta.

## Lähteet
Hugo Weaving

**Hugo Wallace Weaving** (s. 4. huhtikuuta 1960 Ibadan, Nigerian siirtomaa ja protektoraatti) on brittiläinen, Australiassa asuva näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa rooleistaan *[[Matrix (elokuvasarja)|Matrix]]*-elokuvien agentti Smithinä sekä ''Taru sormusten herrasta'' -trilogian Elrondina.

## Elämä ja ura
Weaving syntyi vuonna 1960 Nigeriassa brittiläisille vanhemmille. Perhe muutti pian Australiaan, missä Weavingin isä työskenteli monikansallisessa öljy-yhtiössä. Sen jälkeen perhe muutti ensin Etelä-Afrikkaan, sitten Isoon-Britanniaan, ja vuonna 1976 pysyvästi takaisin Australiaan.

Weaving valmistui National Institute of Dramatic Art -teatterikoulusta vuonna 1981. Edellisenä vuonna hän oli näytellyt ensimmäisessä elokuvassaan *Nyt tai ei koskaan*. Valmistumisensa jälkeen Weaving näytteli teatterissa ja sai pääosan elokuvassa *The City’s Edge* (1983). Sitä seurasi sarja isoja rooleja australialaisessa elokuvassa ja televisiossa. Pääosastaan elokuvassa *Sokeat todisteet* (1991) hän sai Australian elokuvainstituutin palkinnon parhaasta miespääosasta.

Weavingin kansainvälinen läpimurto tapahtui drag queenin roolissa australialaisessa elokuvassa *[[Priscilla, aavikon kuningatar]]* (1994). Hän antoi äänensä lammaskoira Rexille elokuvassa *[[Babe – urhea possu]]* (1995) ja voitti toisen AFI-palkintonsa pääosastaan elokuvassa *Kaltereiden takana* (1998).

''Taru sormusten herrasta'' -trilogiassa Weaving esittää Elrondia, ja ''Matrix''-trilogiassa agentti Smithiä. Weaving palasi Elrondin rooliin ''Hobitti''-trilogiassa. Weavingin muita elokuvia 2010-luvulla ovat esimerkiksi *[[Strangerland]]* (2015), *[[The Dressmaker]]* (2016) ja *[[Hacksaw Ridge – aseeton sotilas]]* (2016).

Weaving meni vuonna 1984 naimisiin taiteilija Katrina Greenwoodin kanssa. Heillä on kaksi lasta.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

### Ääninäyttely videopeleissä

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Columbia (joki)

**Columbia** (, ) on Tyyneenmereen laskeva joki Pohjois-Amerikassa. Columbiajoen löysi tutkimusmatkailija Robert Gray 11. toukokuuta 1792. Hän antoi sille nimen laivansa mukaan.

## Maantiede
Columbia saa alkunsa Kanadan puolelta, Kalliovuorten läntisiltä rinteiltä Brittiläisestä Kolumbiasta. Se virtaa sieltä Yhdysvaltojen puolelle Washingtonin osavaltioon, missä se laskee Tyyneenmereen. Columbiajoen pituus on 2&nbsp;044 kilometriä ja sen kokonaisvirtaama on 7&nbsp;400 m³/s. Joen valuma-alueen pinta-ala on 155&nbsp;000&nbsp;km².

Joen varrella sijaitsevia kaupunkeja ovat muun muassa Castlegar ja Trail Brittiläisessä Kolumbiassa, Vancouver Washingtonissa ja Portland Oregonissa.

## Vesivoima
Columbia on Pohjois-Amerikan suurin vesivoiman tuotantoon valjastettu joki. Sivujokineen se vastaa kolmasosaa Yhdysvaltojen vesivoimapotentiaalista. Koko joen Yhdysvaltojen alueella virtaava osuus on täysin vesivoimatuotannossa. Joen varrella sijaitsee useita suuria vesivoimaloita, joista suurin on Grand Couleen pato.
Grand Couleen ja Bonnevillen patojen rakentaminen oli tärkeää Yhdysvaltojen menestyksele toisessa maailmansodassa, sillä lentokoneisiin käytetyn alumiinin tuottamiseen tarvittiin runsaasti sähköä.

### Bonnevillen voimala
*  Korkeus 167 m
*  Bonnevillen padolla Columbiajoen virtaama on 5 223 m³/s
*  Putousero 18,5 metriä.
*  Kokonaispituudeltaan Bonnevillen pato on 1 056 metriä 
*  Padon kahdessa koneasemassa on yhteensä 21 Kaplan-turpiinia
*  Kokonaissähköntuotantokapasiteetti 1 084 megawattia
*  Bonnevillen padon ohittaa vuosittain arviolta 700&nbsp;000–1&nbsp;000&nbsp;000 ylösvaeltavaa aikuista lohta
*  30–50 miljoonaa alasvaeltavaa lohenpoikasta.

## Sivujoet

Aakkosjärjestyksessä:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Bonnevillen voimalaitoksen sivut 
* "Ja suomalaiset perustivat oman kalatehtaansa", Suomen Kuvalehti, 3.8.1935, nro 31, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Edward I. Riippa : Lohen kalastuksesta Columbialla Amerikan kaukaisessa lännessä, Helsingin Sanomat, 10.5.1936, nro 125, s. 29, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Homo georgicus

**Homo georgicus** eli **georgianihminen** on ihmislaji, jota ehdotettiin käteväihmisen ja pystyihmisen välimuodoksi Georgiasta 1999 ja 2001 löydettyjen pääkallojen ja hampaiden perusteella. Osittainen luuranko löydettiin 2001. Fossiilit ovat n. 1,8 miljoonaa vuotta vanhoja.

Aluksi tutkijat luulivat kymmeniä pääkalloja löydettyään niiden kuuluvan afrikanihmiselle, mutta niiden poikkeava koko sai tutkijat harkitsemaan uutta lajia, *Homo georgicusta*, joka olisi käteväihmisen seuraaja ja aasialaisen pystyihmisen edeltäjä.

Laji oli ensimmäinen alkuihminen, joka saapui Eurooppaan. Ihmislaji kehittyi Afrikassa noin 1,8 miljoonaa vuotta sitten. Lajin aivotilavuus oli 600 kuutiosenttimetriä, ja se oli pienikokoinen. Lajin luultiin olevan pienikokoisin ennen kuin floresinihminen löydettiin Indonesiasta, Floresin saarelta. Laji saapui Eurooppaan mahdollisesti n. 800&nbsp;000 vuotta ennen pystyihmistä.

## Katso myös
* Ihmisen evoluutio

## Aiheesta muualla

* Hominid species
* Skull D2700
* http://www.rolexawards.com/laureates/laureate-82-lordkipanidze.html
Villin Pohjolan kulta

**Villin Pohjolan kulta** on Aarne Tarkaksen käsikirjoittama ja ohjaama elokuva vuodelta 1963.  Elokuva on vuonna 1955 valmistuneen elokuvan *[[Villi Pohjola (elokuva)|Villi Pohjola]]* jatko-osa. Sarjaan tehtiin kolmaskin osa nimeltä *[[Villin Pohjolan salattu laakso]]* (1963). Neljäs osa, työnimeltään *Korven kostajat*, jäi suunnitteluasteelle. *Villin Pohjolan kulta* on kuvattu elo-syyskuussa 1962 Kuusamossa.. Elokuvan tuottaja on Toivo Särkkä ja tuotantoyhtiö Suomen Filmiteollisuus.

Elokuvassa on paljon aineksia vanhoista lännenelokuvista Lapin kultaryntäyksen aikoihin hiukan parodisestikin sovellettuna, mutta tapahtuma-aikaa ei elokuvassa määritellä. Tapahtumat sijoittuvat paikkaan, jota ”ei löydy Maanmittaushallituksen kartoista, mutta jokaisen romantiikkaa ja seikkailuja rakastavan ihmisen mielikuvituksesta se sitä varmemmin voi löytyä”.

## Juoni

Vornan veljekset (Åke Lindman, Helge Herala ja Vili Auvinen) ovat saapuneet pankinjohtajan ja saluunanpitäjän vallassa olevaan kaupunkiin, jossa on käynnissä monenlaista vehkeilyä. Veljekset joutuvat hankaluuksiin, sillä heitä epäillään vuosia aiemmin tapahtuneesta ryöstömurhasta. Elokuvassa on nuorimman veljen (Vili Auvinen) ja Karin Jäärän (Tamara Lund) romanssi, jonka vaikeutena on, että Karin on jo luvattu toiselle miehelle. Veljekset selvittelevät elokuvassa välejään niin virkavallan kuin Pohjolan väenkin kanssa.

## Näyttelijät

## Lähteet
Kenyanthropus platyops

**Kenyanthropus platyops** eli **kenianesi-ihminen** oli noin 3,5–3,3 miljoonaa vuotta sitten elänyt varhainen apinaihminen. Lajin kallon pieniä sirpaleita löysi brittiläinen paleontologi Meave Leakey 1998 ja 1999 Keniasta Turkanajärven länsipuolelta. Samasta kerrostumasta on löytynyt myös alaleuka, hampaita ja lisää kallon sirpaleita, joiden kaikkien uskotaan kuuluvan samalle lajille kuin kallokin. Kallon huonon kunnon vuoksi kaikki tutkijat eivät ole yhtä mieltä siitä, että kyseessä on uusi suku ja laji, vaan että kyse on afarinapinaihmisestä. Jotkut haluavat sijoittaa sen sukuun *[[Paranthropus]]* tai *[[Ihmiset|Homo]]*.

Merkittävintä lajissa on sen litteä naama, jonka aiemmin uskottiin kehittyneen noin 2 miljoonaa vuotta sitten. Laji mahdollisesti kilpaili samaan aikaan *[[Australopithecus]]*-lajien kanssa, ja se vaikuttaisi sopivan ihmisten kehityslinjaan paremmin kuin muut aikansa lajit, joiden aiemmin epäiltiin edeltäneen sukua *Homo*. Lajin löytyminen vahvisti sitä käsitystä, että sen aikalainen afarinapinaihminen ei olekaan ihmisen esi-isä. Kenianesi-ihmisen suhdetta ihmisen kehityslinjaan ei kuitenkaan vielä tiedetä varmasti. Jos se osoittautuu ihmisen kantamuodoksi, useimmat Australopithecukset eivät sitä silloin voisi olla.

Lajin kasvojen piirteet ovat kehittyneet, mutta aivokopan muoto ja rakenne on alkeellinen. Aivotilavuus on luultavasti korkeintaan vain 400 kuutiosenttimetriä. Poskiluut ovat suuret ja litteät ja sijaitsevat hyvin edessä leukoihin nähden. Etu- ja kulmahampaat ovat melko pienet. Laji onkin näyttänyt ihmismäisemmältä kuin esimerkiksi sen aikalainen afarinapinaihminen. Sen asennosta ja liikkumistavasta ei tiedetä mitään.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Wolfgang Kramer

**Wolfgang Kramer** (s. 29. kesäkuuta 1942) on saksalainen insinööri. Hän on tunnettu lauta- ja korttipelien suunnittelijana. Vuodesta 1989 hän on toiminut päätoimisena pelisuunnittelijana ja hänen suunnittelemansa pelit ovat saaneet useita palkintoja. Kramer työskentelee tavallisesti yhteistyössä muiden pelisuunnittelijoiden kanssa, joista tunnetuimpia ovat olleet Richard Ulrich ja Michael Kiesling.

## Valikoima Kramerin pelejä
Kramerin suunnittelemia pelejä on julkaistu yli sata.

### Kaksinkertaisesti palkitut
Pelit, jotka ovat saaneet sekä Spiel des Jahres että Deutscher Spiele Preis -palkinnot.
* 2000 Torres yhteistyössä Michael Kieslingin kanssa (Deutscher Spiele Preis 2. palkinto)
* 1999 Tikal yhteistyössä Michael Kieslingin kanssa
* 1996 El Grande yhteistyössä Richard Ulrichin kanssa

### [[Spiel des Jahres]] -palkitut

* 2005 Sellaista sattuu! yhteistyössä Michael Kieslingin kanssa, ehdokkuus
* 2000 Java yhteistyössä Michael Kieslingin kanssa, ehdokkuus
* 1999 Tikal yhteistyössä Michael Kieslingin kanssa, voittaja
* 1996 El Grande yhteistyössä Richard Ulrichin kanssa, voittaja
* 1987 Auf Achse, voittaja
* 1984 Heimlich & CO., voittaja

### [[Deutscher Spiele Preis]] -palkitut
* 2000 Die Fürsten von Florenz (eng. *[[Princes of Florence]]*) yhteistyössä Richard Ulrichin kanssa, 3. palkinto
* 1994 Ota 6!, 1. palkinto

### Palkitut lastenpelit
* 2000 Piraten-Pitt
* 1991 Corsaro

## Aiheesta muualla
* http://www.kramer-spiele.de
Verdun

**Verdun** (muinaissaksa: *Wirten*, kaupungin virallinen nimi ennen vuotta 1970 oli *Verdun-sur-Meuse*) on Maasjoen rannalla Meusen departementissa Lorrainen alueella Koillis-Ranskassa sijaitseva kaupunki. Vuonna 2018 kaupungissa oli 17&nbsp;161 asukasta. Kaupungin pinta-ala on 31,0 neliökilometriä.

Verdun oli gallialaisten perustama, mutta se roomalaistui myöhemmin. Kaupungin latinankielinen nimi oli *Verodunum*. Neljänneltä vuosisadalta asti kaupungissa on sijainnut piispanistuin. Vuonna 843 kaupungissa solmittu Verdunin sopimus jakoi frankkien valtakunnan kolmeen osaan Kaarle Suuren pojanpoikien kesken. Verdun kuului Lotharingiaan ja siitä, kuten koko Lorrainesta, tuli kiistakapula Ranskan ja Saksan välillä yli tuhannen vuoden ajaksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1916 kaupungin alueella käytiin tuhoisa Verdunin taistelu. Kaupunkia pommitettiin myös toisessa maailmansodassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Orrorin tugenensis

**Orrorin tugenensis** eli **tugeninapinaihminen** oli varhainen ihmisapina, jota pidetään toiseksi vanhimpana mahdollisena ihmisten esi-isänä. Se on ainut sukuunsa sijoitettu laji. *Orrorin tugenensis* eli noin 6,1–5,8 miljoonaa vuotta sitten mioseenikaudella. Tähän asti löydetyt fossiilit ovat kuuluneet ainakin viidelle eri yksilölle. Reisiluun perusteella on päätelty sen kävelleen pystyasennossa ja olkaluu viittaa siihen että laji pystyi kiipeilemään puissa. Teoriaa tugeninapinaihmisen pystyasennosta on myös epäilty, sillä nelijalkaisesti liikkuvien nykypaviaanien reisiluut muistuttavat tugeninapinaihmisen reisiluuta. 

Ensimmäisen lajiin liittyvän löydön teki tiedettävästi Martin Pickford vuonna 1974. Hän löysi Kenian Tugenkukkuloilta alaposkihampaan. Vuonna 2000 ranskalais-kenialainen tutkimusryhmä, jota johtivat Pickford ja Brigitte Senut, löysi samoilta kukkuloilta lajin fossileita. Löydön tehnyt tutkija esittää nykyisten apinoiden ja ihmisen eronneen seitsemän miljoonaa vuotta sitten, mikä eroaa jonkin verran molekyylikellon arvioimista luvuista.

Hampaiden perusteella tugeninapinaihmisen ruokavalio oli samankaltainen kuin nykyisillä ihmisillä, ja laji todennäköisesti söi paljon hedelmiä ja kasviksia ja satunnaisesti lihaa. Hedelmien puutteessa laji olisi pystynyt syömään myös kovempaa ravintoa, kuten siemeniä ja pähkinöitä. *Orrorin tugenensis* oli noin nykyisten simpanssien kokoinen. 

Laji muistuttaa nykyisiä esi-ihmisiä enemmän kuin *[[Australopithecus afarensis]]*, varhainen eteläapina, joita pidetään ihmisten esi-isinä, ja kaiken lisäksi *Orrorin tugenensis* on elänyt yli 1,5 miljoonaa vuotta aikaisemmin. Tämän vuoksi *[[Australopithecus]]*-sukua on esitetty ihmisten kehityspuun sivuhaaraksi. Laji eli metsäisellä alueella eikä savannilla, missä nykytutkimuksen valossa on päätelty varhaisten ihmisten ja pystyasentoisen kävelytyylin kehittyneen.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* http://www.esi-topics.com/fbp/comments/december-01-Martin-Pickford.html
* http://cogweb.ucla.edu/EP/Orrorin.html
Ubongo

**Ubongo** on Grzegorz Rejchtmanin suunnittelema vuonna 2003 julkaistu lautapeli. Pelissä on tarkoitus ratkaista määräajassa tehtävä, nopeimmin ratkaisun löytänyt saa parhaat asemat jatkoon. 

## Tarina
Pelissä on afrikkalainen taustatarina. Pelaajat yrittävät hankkia jalokiviä kohdaten erilaisia viidakosta tai savannilta tuttuja eläimiä tai esineitä. 

## Pelin kulku
Ubongon pelimekaniikka on abstraktia ongelmanratkaisemista, joka muistuttaa tietokonepeliklassikko Tetristä. Jokaisella pelaajalla on valikoima erimuotoisia paloja. Kierroksen alussa pelaajat ottavat itselleen pelilaudan, jossa on alue paloja varten. Valittu määrä paloja on saatava sopimaan pelilaudan alueeseen tiimalasin juostessa.

Ensimmäiseksi ongelman ratkaissut pelaaja saa valita itselleen jalokiviä ensimmäisenä. Kaikki pelaajat, jotka ratkaisivat ongelman ennen ajan loppuun kulumista, saavat kaksi vierekkäistä jalokiveä järjestetyltä jalokivilaudalta. Usean kierroksen jälkeen pelin voittaa pelaaja, jolla on eniten samanvärisiä jalokiviä. Tämän saavuttamiseksi usein ensimmäisenä jalokiviä valitsemaan päässyt pelaaja on parhaassa asemassa.

## Palkinnot
* Vuoden perhepeli 2007.

## Aiheesta muualla
* http://www.competo.fi/product_details.php?p=91  Pelin suomenkielisen version julkaisseen Competo:n tuotesivu

## Lähteet
Sahelanthropus tchadensis

**Sahelanthropus tchadensis** eli **sahelinapinaihminen** oli simpanssia muistuttava varhaisin ihmisapina, jonka arvellaan kävelleen lähes täydellisessä pystyasennossa. Osa paleontologeista tukee näkemystä, jonka mukaan löydetty *S. tchadensis* -fossiili eli ”Toumaë” on ihmisten ja simpanssien yhteinen edeltäjä. Osa taas pidättäytyy arvioissaan, kunnes lisää fossiileja löytyy.

## Löydökset
Laji eli noin 6–7 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä mioseenikaudella. Lajin löysi Ahounta Djimdoumalbaye Tšadissa tehtyjen kaivausten yhteydessä vuonna 2001. Löytöpaikka oli Djurabin aavikolla sijaitseva Toros Menallan muodostuma noin 260 kilometriä Faya-Largeausta lounaaseen. Löytöpaikka oli aluetta, joka on aikoinaan ollut metsäinen suuren järven ranta. Pääkallon alapuolisia luita ei ole löydetty. Löydettyjä fossiileita olivat pieni kallo, viisi leukaa ja muutamia hampaita, joissa oli esi-ihmismäisiä piirteitä. Kasvoissa oli myös ihmismäisiä piirteitä, joita ei ole kovinkaan paljoa havaittavissa muilla ihmisapinoilla. Lajin aivotilavuus 360–340&nbsp;cm³ on lähellä simpanssien aivotilavuutta.

Rekonstruktoimalla kallo tietokoneella on niskalihasten kiinnittymispaikkojen perusteella lajin päätelty liikkuneen mahdollisesti lähes täydessä pystyasennossa. Perusteena on myös kallossa oleva niska-aukko, joka on soikea niin kuin pystyssä kävelevällä ihmisellä, ei pyöreä kuten simpansseilla, tosin se on apinamaiseen tapaan takana. 

Sahelinapinaihmisen aivokoppa muistuttaa ihmisapinoiden aivokoppia, mutta toisaalta sen kallon naamaosa onkin ihmismäinen. Apinaihmisillä ei ole samanlaista voimakasta kulmaharjannetta kuin sahelinapinaihmisellä, ja samanlainen kulmaharjanne oli tyypillinen vasta noin 5 miljoonaa vuotta myöhemmin kehittyneillä pystyihmisillä.

Laji on nykyisellä tietämyksellä vanhin tiedossa oleva ihmisten kaukainen sukulainen sen jälkeen kun nykyisten simpanssien sukuhaara erosi ihmisistä. Täyttä varmuutta ei kuitenkaan ole, koska löytö sekoittaa molekyylikellon arvioimia lajien haarautumisten aikoja. Jotkut tutkijat ovat esittäneet, ettei se ole simpanssien eikä ihmisten esi-isä, vaikkakin anatomisesti se olisi täysin mahdollista. 

## Ravinto
Suurin osa löydetyistä sahelinapinaihmisen hampaista on niin kuluneita, että tutkijat eivät voi analysoida niiden kulumisjälkiä ja päätellä niistä lajin syömää ravintoa. Pienten kulmahampaiden ulkonäkö kuitenkin kertoo, että sahelinapinaihminen ei ollut hedelmänsyöjä. On päätelty, että laji on saattanut käyttää ravinnokseen hedelmiä ja marjoja, juuria, sipuleita ja muita kasvinosia, toukkia, hyönteisiä, lintujen munia ja poikasia, simpukoita ja pieniä selkärankaisia eläimiä, sillä niitä sen elinympäristöstä ehkä löytyi. Tutkijat eivät tiedä, metsästikö sahelinapinaihminen riistaa. Nykysimpanssit metsästävät pientä ja keskisuurta riistaa, joten myös sahelinapinaihminen saattoi niin tehdä.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Fossil Hominids: Toumai
*National Geographic: Skull Fossil Opens Window Into Early Period of Human Origins