open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kyösti Aarnio

**Kyösti Juhani Aarnio**, vuoteen 1908 **Eriksson** (13. lokakuuta 1888 Helsinki  – 5. syyskuuta 1936 Lahti) oli suomalainen näyttelijä ja usean eri työväenteatterin johtaja. 

Aarnion puoliso vuodesta 1914 oli Ksenia Matilda Marienberg.  Aarnio kävi kansakoulun ja teki opintomatkan Saksaan ja Itävaltaan 1925. Hän toimi Joensuun Työväen Teatterin johtajana 1913–1915, Kuopion Työväen Teatterin johtajana 1915–1918 ja Turun Työväen Teatterin johtajana 1919–1936. Viimeksi hän oli Lahden Työväen Näyttämön johtaja. Aarnio myös näytteli teatterinjohtajan työnsä ohella.

## Lähteet
Epe (Nigeria)

**Epe** on kaupunki Nigeriassa Lagosin osavaltiossa. Vuoden 2016 arvion mukaan siellä asui 250&nbsp;300 asukasta. Epe perustettiin 1700-luvulla Ijebun kuningaskunnan pääkaupungin Ijebu-Oden satamakaupungiksi.

Tärkeä elinkeino Epessä on kalastus. Epen kautta kulkee kalaa, maniokkia, maissia, vihanneksia, kookosta, kaakaota, palmutuotteita, kumia ja polttopuuta.

## Lähteet
Epe

**Epe** voi viitata johonkin seuraavista:

* Epe, kaupunki Nigeriassa
* Jari ”Epe” Kronholm, punklaulaja
* Kari ”Epe” Helenius, musiikkialan yrittäjä
Kankaanpään seurakunta

**Kankaanpään seurakunta** on Kankaanpään kaupungin sekä Karvian, Jämijärven ja Siikaisten kuntien alueella Satakunnassa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Porin rovastikuntaan.

Kankaanpään seurakunta perustettiin Ikaalisten seurakuntaan kuuluneena rukoushuonekuntana vuonna 1756. Vuonna 1777 se muutettiin kappeliseurakunnaksi ja vuonna 1841 itsenäiseksi seurakunnaksi. Siitä ovat myöhemmin eronneet Karvian ja Honkajoen seurakunnat.

2020-luvun taitteessa seurakunta on laajentunut huomattavasti. Vuoden 2019 alussa Honkajoen ja Jämijärven seurakunnat liitettiin Kankaanpään seurakuntaan ja vuoden 2023 alussa Siikaisten ja Karvian seurakunnat.

Vuoden 2025 lopussa Kankaanpään seurakuntaan kuului yhteensä 13&nbsp;076 jäsentä, mikä oli noin 74,6 prosenttia Kankaanpään, Karvian, Jämijärven ja Siikaisten yhteenlasketusta asukasmäärästä. Seurakunnan jäsenmäärä on ollut laskussa 2000-luvun alusta saakka.

## Papisto
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kankaanpään seurakunnan kirkkoherroina:

* 1853–1880: kirkkoherra Henrik Sandberg
* 1882–1902: kirkkoherra Matias Vilhelm Hannelius
* 1904–1920: kirkkoherra Karl Henrik Lindfors
*1980–2020: kirkkoherra Keijo Rainerma
* 2020–: kirkkoherra Mika Kyytinen

## Katso myös

* Uskonto Satakunnassa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seurakunnan kotisivut
Merikarvian seurakunta

**Merikarvian seurakunta** on Merikarvian kunnassa Satakunnassa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Porin rovastikuntaan.

Vuoden 2025 lopussa Merikarvian seurakuntaan kuului 2&nbsp;085 jäsentä, mikä vastasi noin 73,6 prosenttia Merikarvian väestöstä. Seurakunnalla on vs. kirkkoherra Samu Revon lisäksi seitsemän työntekijää.

## Historia
Merikarvian seurakunta erotettiin Ulvilan seurakunnasta vuonna 1639. Seurakunnasta erotettiin vuonna 1861 Siikaisten seurakunta.Ennen nykyistä kirkkoa seurakunnalla on ollut kaksi aiempaa kirkkoa. Nykyinen suuri puukirkko valmistui vuonna 1899, jolloin seurakunnalla oli yli puolet nykyistä enemmän jäseniä.  Seurakunnan jäsenmäärä on ollut laskussa koko 2000-luvunkin ajan.

Talousvaikeuksissa oleva Merikarvian seurakunta on ehdottanut selvitystä seurakunnan liittämisestä Porin seurakuntayhtymään kuuluvaan Meri-Porin seurakuntaan. Porin yhteinen kirkkoneuvosto päätti kesäkuussa 2025, että liitosta aletaan selvittää syksyllä 2025.  

## Tilat
Merikarvian seurakunnalla on käytössään vuonna 1899 Merikarvian kirkko, jota käytetään nykyään pääsääntöisesti vain lämpimänä vuodenaikana lämmityskustannuksien säästämiseksi. Talvella jumalanpalvelukset pidetään läheisellä seurakuntatalolla. Lisäksi seurakunnalla on käytössä siunauskappeli ja leirikeskus Nuortenniemi.

## Papisto
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Merikarvian seurakunnan kirkkoherroina:

* 1654–1670: kirkkoherra Olaus Martini
* 1670–1688: kirkkoherra Birger Nessla
* 1689–1716: kirkkoherra Thomas Kellander
* 1725–1737: kirkkoherra Jacob Gadolin
* 1738–1760: kirkkoherra Erik Fortelius
* 1761–1788: kirkkoherra Anders Eneberg
* 1789–1798: kirkkoherra Thomas Kriander
* 1801–1816: kirkkoherra Gabriel Bergelin
* 1819–1842: kirkkoherra Gustavf Johan Ingelius
* 1846–1861: kirkkoherra Johan Henrik Forss
* 1863–1868: kirkkoherra Johan Jacob Korsman
* 1871–1879: kirkkoherra Gustaf Nyholm
* 1881–1891: kirkkoherra Johan Anton Immanuel Forss
* 1892–1905: kirkkoherra Gustaf Adolf Heman
* 1906–1933: kirkkoherra Henrik Eliel Wegelius
* 1964–1966: vt. kirkkoherra Heikki Vanha-Rauvola
* 1980–2004: kirkkoherra Asko Aronen
* 2004– kirkkoherra Tom Broberg 
* 2024– vs. kirkkoherra Samu Repo

Kesäkuussa 2024 kirkkoherra Tom Broberg pidätettiin virasta rippileirillä tapahtuneen alkoholin nauttimisen ja rippikoululaisiin kohdistuneen epäasiallisen käyttäytymisen takia. Hän jäi myöhemmin virkavapaalle. Brobergin toiminnasta nostettiin myöhemmin syyte virkavelvollisuuden rikkomista, jota käsiteltiin oikeudessa loppuvuonna 2025. Merikarvian seurakunnan kirkkoherran sijaisena toimii Meri-Porin seurakunnan kirkkoherra Samu Repo oman virkansa ohella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seurakunnan kotisivut
Siikaisten seurakunta

**Siikaisten seurakunta** oli Siikaisten kunnassa Satakunnassa toiminut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuului Turun arkkihiippakuntaan ja Porin rovastikuntaan.

Siikaisten seurakunta perustettiin Merikarvian seurakuntaan kuuluneena kappeliseurakuntana vuonna 1772. Itsenäiseksi seurakunnaksi se tuli vuonna 1871. Siikaisten seurakunta lakkautettiin vuonna 2023 ja liitettiin Kankaanpään seurakuntaan. Seurakunnan viimeisenä kirkkoherrana toimi Olavi Ervasti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seurakunnan kotisivut
Maria de Lourdes Pintasilgo

**Maria de Lourdes Pintasilgo** (18. tammikuuta 1930 Abrantes – 10. heinäkuuta 2004 Lissabon) oli portugalilainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä vuosina 1979–1980 ja oli virassaan ensimmäinen naispuolinen henkilö, ja koko Euroopassa vasta toinen naispääministeri. Pääministerikautensa jälkeen hän jatkoi sosialistipuolueen puheenjohtajana ja toimi europarlamentaarikkona 1987-1989. Hän oli presidenttiehdokkaana vuoden 1986 presidentinvaaleissa. Koulutukseltaan de Lourdes Pintasilgo oli kemisti.

## Lähteet
Ulvilan seurakunta

**Ulvilan seurakunta** on Ulvilan kaupungissa Satakunnassa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Porin rovastikuntaan.  Ulvila on ollut itsenäinen seurakunta jo 1300-luvulla.

Vuoden 2025 lopussa Ulvilan seurakuntaan kuului 8&nbsp;949 jäsentä, mikä oli noin 72,5 prosenttia Ulvilan väestöstä. Seurakunnan jäsenmäärä on ollut laskussa koko 2000-luvun ajan.

## Papisto
### Kirkkoherrat
* 2016: vs. Olli-Matti Vuori
* 2019: Marianne Kärnä
* 2024: Pasi Virta

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seurakunnan kotisivut
Uroporfyrinogeeni III

**Uroporfyrinogeeni III** (C40H44N4O16) on porfyriineihin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdiste on tärkeä välituote muiden porfyriinien ja korriinien kuten B<sub>12</sub>-vitamiinin biosynteesissä.

## Biosynteesi ja biologinen rooli
Uroporfyrinogeeni III:a muodostuu hydroksimetyylibilaanista uroporfyrinogeeni III-syntaasientsyymin katalysoimana. Yhdiste on porfyriinien biosynteesissä ensimmäinen porfyriinirakenteellinen välivaihe. Seuraava vaihe hemiryhmän ja eräiden muiden porfyriinien biosynteesissä on dekarboksylaatioreaktio, jossa muodostuu tuotteena koproporfyrinogeeni III:a. Tätä reaktiota katalysoi uroporfyrinogeenidekarboksylaasi. Yhdistettä kertyy elimistöön harvinaisessa perinnöllisessa porfyrioihin kuuluvassa sairaudessa Porphyria cutanea tardassa. Oireina ovat muun muassa valoherkkyys.

Uroproporfyrinogeeni III:sta muodostuu myös sirohemi- ja korriinimolekyylejä. Näiden yhdisteiden biosynteesin seuraavassa vaiheessa yhdiste metyloidaan eri prekorriineiksi. Metyyliryhmän luovuttava molekyyli on S-adenosyylimetioniini. Muodostuvat prekorriinit dekarboksyloituvat ja isomeroituvat sirohemiksi ja korriineiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Human Metabolome Database (HMDB): Uroporphyrinogen III 
*Food Component Database (FooDB): Uroporphyrinogen III 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Uroporphyrinogen III
Vuosaaren seurakunta

**Vuosaaren seurakunta** on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Helsingissä, Vuosaaren kaupunginosassa. Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Vartiokylän rovastikuntaan. Lisäksi seurakunta kuuluu Helsingin seurakuntayhtymään. Kirkkoherrana toimii Jussi Mäkelä.

Vuoden 2025 lopussa Vuosaaren seurakuntaan kuului 14&nbsp;697 jäsentä, mikä oli 38,4 prosenttia alueen asukkaista. 2000-luvulla seurakunnan jäsenmäärä kasvoi merkittävästi vuoteen 2007 asti, minkä jälkeen se on laskenut jyrkästi.

Seurakunnan kirkkona toimii Vuosaaren kirkko. Lisäksi seurakunnalla on ollut käytössään Meri-Rastilassa sijaitseva Merirasti-kappeli, josta seurakunta luopui vuoden 2022 lopussa. Vuosaaren kauppakeskus Columbuksessa sijaitseva Katukappeli on yhä seurakunnan käytössä.

## Kirkkoherrat
Vuosaaren seurakunnassa on vuodesta 1968 lähtien palvellut viisi eri kirkkoherraa.
* 1968–1977: Martti Nortia
* 1978–1987: Yrjö Karanko
* 1987–1996: Martin Törnwall
* 1996–2010: Seppo Tirkkonen
* 2010→: Jussi Mäkelä

## Katso myös
* Uskonto Helsingissä
* Helsingin seurakuntayhtymä

## Lähteet
* 

### Viitteet
Vartiokylän seurakunta

**Vartiokylän seurakunta** on entinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka sijaitsi Itä-Helsingissä, Vartiokylän kaupunginosassa. Se toimi kaupunginosan osa-alueilla Vartioharju, Itäkeskus, Puotila ja Puotinharju. Vartiokylän kaupunginosaan kuuluvat Myllypuro ja Marjaniemi eivät kuuluneet Vartiokylän seurakuntaan, vaan ensimmäinen Herttoniemen seurakuntaan, jälkimmäinen Roihuvuoren seurakuntaan. Vartiokylän seurakunta lakkautettiin vuoden 2023 alussa ja liitettiin Helsingin Mikaelin seurakuntaan.

Seurakunta kuului Helsingin hiippakunnassa Vartiokylän rovastikuntaan. Lisäksi seurakunta kuului Helsingin seurakuntayhtymään. Seurakuntaan kuului vuoden 2022 lopussa 7 681 jäsentä, mikä oli tuolloin 43,7 prosenttia alueen asukkaista.

Seurakunnan kirkkona toimi Vartiokylän kirkko. Lisäksi seurakunnalla oli käytössä Puotilan kappeli. Vartiokylän seurakunnan pääkirkkona toimi aikaisemmin Matteuksenkirkko, mutta seurakunta luopui rakennuksesta vuonna 2016.

## Kirkkoherrat
Vartiokylän seurakunnassa palveli vuodesta 1967 lähtien neljä eri kirkkoherraa.
* 1967–1968: Yrjö Liusvaara
* 1970–1993 Heikki Apajalahti
* 1993–2009: Heikki Nurmi
* 2009–2022: Jukka Pakarinen

## Lähteet
* 
* Roihuvuoren seurakunta

### Viitteet
Sonnengewehr

**Sonnengewehr** () on toisen maailmansodan aikana Natsi-Saksan suunnittelema avaruudessa toimiva teoreettinen ase. Sonnengewehr olisi saanut tuhovoimansa satelliittiin kiinnitetystä suuresta koverasta peilistä, joka olisi kyennyt polttamaan kaupunkeja ja saamaan valtameret kiehumaan. Valtavan peilin osat oli suunniteltu valmistettavan maassa natriumista. Ne olisi lennätetty avaruuteen, missä ne olisi koottu noin 5&nbsp;100 kilometrin korkeudessa yhdeksi kokonaisuudeksi. 

Sonnengewehriin oli suunniteltu myös tilat miehistölle. Keinotekoisen ilman tuottoon oli tarkoitus käyttää tuhansia kurpitsakasveja, joiden oli todettu olevan tehokkaita hapen tuottajia. Sähkö valaistukseen olisi tuotettu turbogeneraattoreilla, jotka olisivat saaneet energiansa auringosta. Kasveja ei ollut tarkoitus valaista auringon valolla, koska sen arveltiin vahingoittavan kasveja, koska asemalla ei ollut haitallisia säteilyjä suodattavaa ilmakehää.

## Lähteet
Herttoniemen seurakunta

**Herttoniemen seurakunta** on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Itä-Helsingissä. Seurakuntaan kuuluvat Herttoniemen kaupunginosan osa-alueet Länsi-Herttoniemi, Herttoniemenranta ja Herttoniemen yritysalue sekä Kulosaaren ja Myllypuron kaupunginosat. Herttoniemen kaupunginosaan kuuluva Roihuvuoren osa-alue ei kuulu Herttoniemen seurakuntaan. 

Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Vartiokylän rovastikuntaan. Lisäksi seurakunta kuuluu Helsingin seurakuntayhtymään. Kirkkoherrana toimii Minnamari Helaseppä.

Vuoden 2025 lopussa Herttoniemen seurakuntaan kuului 14&nbsp;958 jäsentä, mikä oli 40,9 prosenttia alueen asukkaista. 2000-luvulla seurakunnan jäsenmäärä on vähentynyt merkittävästi.

Seurakunnasta jaettiin Roihuvuoren seurakunta ja Vartiokylän seurakunta vuonna 1965.

Herttoniemen seurakunnassa on kolme kirkkoa ja kappeli: Herttoniemen kirkko, Myllypuron kirkko ja Kulosaaren kirkko sekä Kulosaaren hautausmaalla sijaitseva Leposaaren kappeli. Herttoniemen kirkko on ollut suljettuna toukokuun 2019 lopusta alkaen vakavien sisäilmaongelmien vuoksi. Seurakunta harkitsee kirkon korjausta tai purkamista Helsingin seurakuntayhtymän talousraameista riippuen. Väistötiloina virastolle, diakonitoimistolle käytetään Hitsaajankadulla sijaitsevaa seurakuntatila Laituria. 

## Kirkkoherrat
Herttoniemen seurakunnassa on vuodesta 1961 alkaen palvellut seitsemän eri kirkkoherraa.
* 1961–1962: Lauri Huovinen
* 1963–1964: Erkki Airas
* 1966–1969: Uuno Kahra
* 1970–1985: Rolf Pesonen
* 1985–2011: Veijo Vatka
* 2011–2021: Markku Rautiainen
* 2021→: Minnamari Helaseppä

## Katso myös
* Uskonto Helsingissä

## Lähteet
* 

### Viitteet
Pii ja Poju

**Pii ja Poju** (engl. *Bitz and Bob*) on vuoden 2017 animaatiosarja, jota on esitetty Pikku Kakkosella syyskuusta 2018 lähtien. Sarjassa päähenkilöt Pii ja Poju ovat sisarukset, jotka nauttivat rakentelusta ja keksisimisestä. Jiiri, Molla, Poppi ja Zippi ovat Piin ja Pojun leluja. Sarjassa on 42 jaksoa, jotka kestävät noin 11 minuuttia. 

## Rooleissa

### Suomenkielinen ääni
 

Tunnuslaulu: Raili Raitala, Saana Norra & Hanna Mönkäre 

Kääntäjä: Annamari Metsävainio 

Tuotanto: SDI Media A/S, Suomen Sivuliike

## Lähteet
Herold

**Herold** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Birger Herold (1916–2013), suomalainen yritysjohtaja, metsäneuvos
* Don Herold (1889–1966), yhdysvaltalainen kirjailija
* Jens-Peter Herold (s. 1965), saksalainen keskimatkojen juoksija
* Jorma Herold (1943–2020), suomalainen käsipalloilija
* Kim Herold (s. 1979), suomalainen malli, laulaja ja lauluntekijä
* Louis Joseph Ferdinand Hérold (1791–1833), ransk. säveltäjä
* Marcus Herold (s. 1950), suomalainen koripalloilija
* Marion Herold, suomalainen malli
* Olle Herold, ent. *Asbukin* (1915–1989), suomalainen yritysjohtaja
* Roy Herold (s. 1958), suomalainen koripalloilija
* Vilhelm Herold (1865–1937), tanskalainen oopperalaulaja
* Willi Herold (1925–1946), saksalainen sotilas, huijari ja sotarikollinen, "Emslandin pyöveli".

## Etunimenä
* Herold Jansson, tanskalainen voimistelija ja uimahyppääjä 

## Nimen muita merkityksiä
* Herold, *Reklameschrift Herold*, kirjasintyyppi.
Lähitaksi

**Lähitaksi Oy** (vuoteen 2010 **Helsingin Ympäristön Taksikeskus Oy**) on suomalainen taksien tilausvälitysyhtiö. Lähitaksi on julkaissut uuden Lähitaksi -sovelluksen.

## Katso myös
* Kajon
* Kovanen Yhtiöt
* Menevä
* Taksi Helsinki

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Taksi Helsinki

**Taksi Helsinki Oy** (vuoteen 2017 **Helsingin Taksi-Data Oy**) on suomalainen taksien tilausvälitysyhtiö.

## Asiakkaiden puheiden tallennus
Osassa Taksi Helsingin välityksessä olevissa yrittäjien autoista on tallennettu turvakameran avulla myös asiakkaiden puheita. Äänitallenteiden olemassaolo nousi esiin marraskuussa 2019, kun helsinkiläisen kaupunginvaltuutetun ja yhtiön taksinkuljettajan Abdirahim "Husu" Husseinin kertomus rasistisesta asiakkaasta aiheutti runsaasti keskustelua. Hussein kertoi jättäneensä asiakkaan moottoritien varteen kesken matkan, mutta myönsi myöhemmin valehdelleensa tapauksesta. Kohun myötä Taksi Helsinki ilmoitti luopuvansa äänen tallennuksesta.

## Katso myös
* Kajon
* Kovanen Yhtiöt
* Lähitaksi
* Menevä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Chantelle Newbery

**Chantelle Newbery** on australialainen uimahyppääjä ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa 10 metrin uimahyppykilpailussa Ateenassa 2004. Pekingin olympialaisissa 2008 hän ei enää menestynyt, jolloin alkoi alamäki.

Nykyisin hän on huumeriippuvainen kahden lapsen äiti, joka on tuomittu ehdolliseen vankeuteen varkauksista.

## Lähteet
Walter Nohrström

**Walter Johannes Nohrström** (28. tammikuuta 1859 Savonlinna – 6. helmikuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen kamarineuvos, maanmittari ja Maanmittaushallituksen ylijohtaja. 

Walter Nohrströmin vanhemmat olivat kollega Johan Wilhelm Nohrström ja Klara Lovisa Olsoni ja puoliso vuodesta 1889 Hanna Elisabet (Lisi) Herlin (k. 1940). Hänen vanhempi veljensä oli piirilääkäri Kaarlo Nohrström. Walter Nohrström kävi Savonlinnassa yläalkeiskoulun 1874 ja opiskeli polyteknillisessä koulussa 1874–1879 sekä polyteknillisessä opistossa 1879–1880 suorittaen maanmittausauskultanttitutkinnon 1882. Varamaanmittarina hän toimi 1885–1889, vakaajana 1886, nuorempana komissiomaanmittarina Turun läänissä 1889 ja vanhempana komissiomaanmittarina Mikkelin läänissä 1889–1896. Nohrström oli Maanmittaushallituksen vt. insinööri 1896–1899 ja Turun ja Porin läänin lääninmaanmittari 1899–1905. Maanmittaushallituksen pääjohtajan eli ylitirehtöörin apulainen hän oli 1905–1916 ja 1918–1928, hallinnollisen osaston johtaja 1916–1918 ja ylijohtaja 1928–1929. Nohrström siirtyi eläkkeelle 1929. Hän sai kamarineuvoksen arvon vuonna 1905. Nohrström oli paitsi monien alansa komiteoiden ja työryhmien jäsen, myös Savonlinnan kaupunginvaltuuston jäsen. Hän julkaisi vuonna 1933 teoksen *Isojaot Suomessa Venäjän vallan aikana (Suomen maanmittauksen historia II)*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kamarineuvos Walter Nohrströmin ruumiinsiunaus. *Helsingin Sanomat*, 11.2.1942, s. 3.
La Caution

**La Caution** on ranskalainen hip hop -duo, joka koostuu marokkolaistaustaisista jäsenistä **Hi-Tekk** ja **Nikkfurie**. Duo tunnetaan kappaleestaan ”Thé à la Menthe”, joka esiintyy instrumentaalisena versiona vuoden 2004 yhdysvaltalaisessa rikoskomediaelokuvassa *[[Ocean’s Twelve]]*. Lause ”thé à la menthe” tarkoittaa ranskaksi minttuteetä. La Cautionin kappale ”Briques” esiintyy myös yhdysvaltalaisen televisiosarjan *[[Ensisilmäyksellä]]* viidennen tuotantokauden 18. jaksossa. 

## Diskografia
### Studioalbumit
**Asphalte hurlante* (Kerozen, 2001) 
**Peines de maures* / *Arc-en-ciel pour daltoniens* (Kerozen, Wagram, 2005)
**Des gens revisitent La Caution / La Caution rend visite aux gens* (Kerozen, Wagram, 2006) 

### EP-levyt
**Les rues électriques* (Assassin, 1999)
**Asphalte hurlante, ultime édition* (2002)
**Peines de maures* / *Arc-en-ciel pour daltoniens (version instrumentale)* (Kerozen, 2006)
**Thé à la menthe (The Infamous Laser Dance Song)* (Kerozen, 2007)

### Yhteistyönä tehdyt albumit
**Un jour peut-être* (1999)
**L’antre de la folie* (2000)
**Crash Test* (Kerozen, Wagram, 2002)
**Cadavre exquis* (2003)
**Quinte Flush Royale* (2006)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kruunun vasikka

**Kruunun vasikka** on Reijo Mäen vuonna 1994 julkaisema toinen Sakari Roivas -dekkari.

Sen päähenkilö on suomalaissyntyinen poliisi, joka toimii Tukholmassa peitetehtävissä. Hän on entinen alkoholisti. 

Mäki on julkaissut kaikkiaan kolme Sakari Roivas -dekkaria. Hän kertoo kehittäneensä Roivaksen, koska ensimmäiset Vares-kirjat eivät 1990-luvun alussa myyneet.

## Vastaanotto
Helsingin Sanomien Vesa Karosen mielestä Mäki irvii Tukholman poliisijohtoa vähän Sjövallin ja Wahlöön malliin mutta hahmottelee hienosti nuorten suomalaisten rikollisten joukon. 

## Lähteet
Leontion

**Leontion** (, ) voi viitata seuraaviin:

* Leontion (n. 300 eaa.), epikurolainen filosofi
* Leontion, antiikin aikainen kaupunki Akhaiassa Kreikassa
* Leontinoi eli Leontion, antiikin aikainen kaupunki Sikeliassa eli Sisilian saarella
Kilkki (täsmennyssivu)

**Kilkki** voi tarkoittaa seuraavia:

* Kilkki, äyriäinen

## Suomalainen sukunimi
* Hannu Kilkki (s. 1976), basisti
* Pekka Kilkki (1939–1990), metsätalouden suunnittelun professori
* Pertti Kilkki (1932–2001), eversti ja sotakirjailija.

### Entinen sukunimi
* Helmer Kalas (synt. *Kilkki*, 1921–1976), SS-mies ja vakooja.
Alone in Heaven

__NOTOC__
**Alone in Heaven** on Sonata Arctican kappale ja kolmas single yhtyeen seitsemänneltä studioalbumilta *[[Stones Grow Her Name]]*. Se julkaistiin 30. elokuuta 2013.

Singlestä julkaistiin yhtyeen jäsenten nimikirjoituksilla varustettu 500:n kappaleen painos, jota myytiin yhtyeen nettisivuilla.

## Kappaleet
#
#

## Lähteet
Shitload of Money

**Shitload of Money** on Sonata Arctican kappale ja toinen single yhtyeen seitsemänneltä studioalbumilta *[[Stones Grow Her Name]]*.

Singleä myytiin yhtyeen internetsivustolla nimikirjoituksilla varustettuna.

## Kappaleet
#
#

## Lähteet
I Have a Right

**I Have a Right** on Sonata Arctican kappale ja ensimmäinen single yhtyeen seitsemänneltä studioalbumilta *[[Stones Grow Her Name]]*. Kappaleen akustinen versio on mukana albumilla *[[Acoustic Adventures – Volume Two]]*.

## Kappaleet
#
#

## Lähteet
Atelinae

**Hämähäkkiapinat** (Atelinae) on Etelä-Amerikassa elävä hämähäkkiapinoiden alaheimo.

## Lähteet
Hämähäkkiapinat (suku)

**Hämähäkkiapinat** (*Ateles*) ovat suurikokoisimpia uuden maailman apinoista.

Hämähäkkiapinat elävät Amerikassa Meksikosta, keskiseen Brasiliaan ja Boliviaan. Nämä päiväaktiiviset eläimet ovat kaikkiruokaisia, mutta syövät lähinnä hedelmiä ja siemeniä. Hämähäkkiapinat liikkuvat ketterästi puissa käyttäen hyväkseen lähes karvatonta tarttumahäntäänsä. Hämähäkkiapinat ovat hitaita lisääntyjiä. Naaras synnyttää poikasen 2–4 vuoden välein.

## Lähteet
Pirkan Opiskelija-asunnot

**Pirkan Opiskelija-asunnot (POAS)** on Tampereen kaupungin omistama osakeyhtiö, jolla on runsaat 30 talokokonaisuutta kaupungin eri osissa. POAS vuokraa asuntoja Tampereella ja Pirkanmaan alueella peruskoulun jälkeisissä oppilaitoksissa opiskeleville opiskelijoille sekä alle 30-vuotiaille työssäkäyville nuorille.

## Historia
Pirkan Opiskelija-asunnot on perustettu vuonna 1966. Alkujaan yritys toimi Peltolammin Opiskelija-asunnot Oy:nä, joka perustettiin vastaamaan opiskelijoiden lisääntymisen tuomaa asuntopulaa muuttuvassa yhteiskunnassa. Jo tuolloin vakiintui puheissa lyhenteeksi POAS, vaikkei se vielä ennen 2000-lukua ollut virallinen. Vuonna 2004 Härmälän Opiskelijatalo Oy fuusioitui osaksi Peltolammin Opiskelija-asuntoja, jonka nimi oli vuotta aikaisemmin vaihdettu nykyiseen muotoonsa eli Pirkan Opiskelija-asunnot Oy:ksi. Perusteena nimen muutokselle oli asuntokannan laajeneminen Peltolammin ulkopuolelle. Samalla myös lyhenne POAS virallistettiin. Vuoden 2016 aikana Insinöörioppilastalo Oy ja Kiinteistö Oy Opintanner fuusioituivat osaksi Pirkan Opiskelija-asunnot Oy:tä.

POAS on rakennuttanut tasaisesti lisää asuntokantaa Tampereelle sekä kehittänyt asumista. Yhtenä hyvänä esimerkkinä on ATK-verkon rakentaminen 1990-luvun lopulla, jolla haluttiin vastata muuttuneen yhteiskunnan tarpeisiin .  Vuonna 2011 Tampereen Hervantaan valmistui POASin rakennuttamana 16-kerroksinen asuinkerrostalo, joka oli valmistuessaan Tampereen korkein.  Alkujaan asuntokohteet ovat keskittyneet keskusta-alueen ulkopuolelle, mutta vuonna 2016 strategiaan on lisätty tavoite tarjota asumista keskusta-alueellakin.  Strategiaa lähdettiin toteuttamaan ostamalla Peltokadulta historiallinen kohde Lompanlinna, joka remontoitiin perinteitä kunnioittaen asuinkäyttöön. Sen jälkeen POAS on hankkinut asuinkiinteistöjä myös Kaupin ja Petsamon alueelta.  

## POASin asuntokohteet

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* www.poas.fi
Väinö Kannisto (valokuvaaja)

**Väinö Aleksi Kannisto** (31. tammikuuta 1897 Vampula – 24. maaliskuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen itseoppinut valokuvaaja.

Väinö Kannisto toimi valokuvaajana Helsingissä vuodesta 1922 alkaen. 1940-luvulla hän perusti Itseni-nimisen valokuvaamon Kallion kaupunginosaan. Kannisto kuvasi Suomen kommunistisen puolueen tilaisuuksia erityisesti *[[Suomen Sosiaalidemokraatti]]* -lehdelle. Lisäksi hän kuvasi perhejuhlia, sotainvalideja ja sankarihautajaisia sekä vasemmistopuolueiden ja uskonnollisten yhteisöjen tapahtumia, työpaikkoja ja kaupunkinäkymiä.

Helsingin kaupunginmuseo digitoi ja luetteloi Kanniston negatiiveja, joita on noin 10&nbsp;000 kappaletta. Kuvat muodostavat kulttuurihistoriallisesti arvokkaan kokoelman 1940–1950-lukujen Helsingin elämästä. Kanniston dokumenttivalokuvia on Helsingin kaupunginmuseon kuvakokoelmassa helsinkikuvia.fi ja kokoelmassa finna.fi.

Kanniston puoliso oli Lyyli Maria (o.s. Pirttilä). Kannisto oli ammatiltaan alkujaan uuniseppä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Helsinkikuvia.fi: Väinö Kannisto
* Väinö Kannisto : Santo Domingo, Suomen Sosialidemokraatti, 09.04.1939, nro 96, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tiwaz

**Tiwaz** tai **Tiw** on mahdollisesti ollut muinainen germaaninen sodanjumala tai taivaan jumala, ja skandinaavien Tyr-jumalan nimi on ilmeisesti johdettu Tiwazista. Luuvin kielellä Tiwaz merkitsi auringon jumalaa, ja hänen tehtävänsä ja ulkomuotonsa vastasi heettiläisten Ištanua. Legendojen mukaan Tiwaz oli yksikätinen jumala, koska oli uhrannut kätensä Fenrir-suden kitaan. Tämä myytti saattaa olla Tacituksen kuvaaman semnonien tavan taustalla, jossa he sitoivat Tiwazille pyhitettyyn lehtoon astuvien kädet ja jalat.

Monet paikat, kuten Surreyn Tuesley, ovat saaneet nimensä Tiwazin mukaan.

## Lähteet
* Jordan, Michael: Encyclopedia of Gods. Kyle Cathie Limited, 1992. .
* Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. 
### Viitteet
Oulunkylän seurakunta

**Oulunkylän seurakunta** on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Helsingissä. Seurakunta toimii Oulunkylän, Käpylän, Maunulan, Metsälän, Patolan, Veräjämäen, Veräjälaakson ja Koskelan kaupunginosissa. 

Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Malmin rovastikuntaan. Lisäksi seurakunta kuuluu Helsingin seurakuntayhtymään. Kirkkoherrana toimii Ulla Kosonen.

Vuoden 2025 lopussa Oulunkylän seurakuntaan kuului 18&nbsp;726 jäsentä, mikä oli 44,9 prosenttia alueen asukkaista.

Oulunkylän seurakunnalla on neljä kirkkoa: Oulunkylän kirkko, Maunulan kirkko, Käpylän kirkko ja Oulunkylän puukirkko. Oulunkylän seurakunnan lisäksi Maunulan kirkkoa käyttää Petrus församling, joka maksaa 80 prosenttia tilan vuokrasta.

## Kirkkoherrat
Oulunkylän seurakunnassa on vuodesta 1921 lähtien palvellut yhdeksän eri kirkkoherraa.
* 1921–1925: G. A. Fleege
* 1925–1934: P. J. Granö
* 1934–1943: Lauri Solin
* 1948–1973: Toivo Viitasaari
* 1974–1985: Pentti Kortekangas
* 1985–1987: Tapio Tähtinen
* 1987–1997: Jouko Liehu
* 1998–2013: Heikki K. Järvinen
* 2013→: Ulla Kosonen

## Katso myös
* Uskonto Helsingissä
* Helsingin seurakuntayhtymä
* Helsingin rauhanyhdistys

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Eino Heinonen (valokuvaaja)

**Eino Rafael Heinonen** (23. lokakuuta 1905 Helsinki – 10. tammikuuta 1986) oli suomalainen mainosmies ja valokuvaaja. Hän työskenteli Osuusliike Elannon palveluksessa ensin mainososastolla ja somistamolla ja vuodesta 1949 alkaen hän keskittyi valokuvaukseen. Heinonen perusti Elantoon valokuvaamon ja hän kuvasi *Elanto*-lehdelle, lisäksi hän teki mainoskuvauksia. Vapaa-aikanaan hän kuvasi kaupunkielämää.

## Lähteet
Kurmanžan Datka

**Kurmanžan Datka** () tai **Datka Kurmanžan Mamatbai kysy** (1811 – 1. helmikuuta 1907), tunnettu myös nimellä "Alain tsaaritar" tai "Etelän kuningatar", hallitsi Kirgisiaa niihin aikoihin, kun Kirgisia liitettiin Venäjään. 

Kurmanžan Datka syntyi rikkaaseen Munguš-klaanin perheeseen Ošin alueella. 18-vuotiaana hänen oli määrä solmia avioliitto miehen kanssa, jota hän ei ollut nähnyt ennen hääpäivää. Tavattuaan tulevan miehensä hän ei halunnut avioliittoa, vaan rikkoi tradition ja pakeni ensin Kiinaan ja sitten isänsä luo. Vuonna 1832 lääninherra Alimbek, joka oli ottanut arvonimen Datka, ihastui eloisaan nuoreen neitoon ja meni naimisiin hänen kanssaan. Alimbek murhattiin palatsivallankumouksessa vuonna 1862. Buharan ja Kokandin kaanit tunnustivat Alimbekin lesken Kurmanžanin päällikökseen, ja hän sai arvonimen Datka. Hänestä tuli kansansa arvostama johtaja.   

Vuonna 1876 Kirgisia liitettiin Venäjän imperiumiin. Kurmanžan Datkan mielestä vastarinta ei kannattanut, ja hän pyrki parantamaan suhteita Venäjään. Hän hyväksyi Venäjän yliherruuden, mistä hänet palkittiin everstin arvonimellä. Venäjän valtauksesta seurasi kuitenkin levottomuuksia, joissa salakuljetettiin aseita ja murhattiin tullivirkailijoita. Kapinassa oli mukana myös Kurmanžanin kaksi poikaa ja kaksi lastenlasta. Kun hänen lempilapsensa tuomittiin kuolemaan, hän kieltäytyi auttamasta pakoyrityksessä, jotta hänen kansansa ei tarvitsisi kärsiä hänen henkilökohtaisten ongelmiensa vuoksi. Hän oli läsnä poikansa teloituksessa, mutta vetäytyi myöhemmin julkisesta elämästä. 

Vuonna 1906 Carl Gustaf Emil Mannerheim, Venäjän armeijan eversti, vieraili Kurmanžan Datkan luona. Mannerheim teki Keski-Aasiaan ja Kiinaan ratsain tutkimusretken, joka kesti kaksi vuotta (1906–1908) ja jonka aikana hän keräsi noin 1&nbsp;200 esinettä ja 1&nbsp;500 kuvaa. Mannerheim kuvasi myös Kurmanžania ja oli yllättynyt siitä, että 96-vuotias musliminainen suostuu kuvattavaksi ja vielä hevosen selässä. Kuusi kuukautta myöhemmin Kurmanžan kuoli. Hänellä oli kuollessaan elossa kaksi poikaa ja kaksi tytärtä, 31 lastenlasta ja 57 lastenlastenlasta, joilla oli vielä 6 lasta.

Vuonna 2014 hänen elämästään tehtiin elokuva "Kurmanžan Datka, vuorten kuningatar". Biškekissä ja Ošissa on Kurmanžan Datkan muistomerkki. Kopio Mannerheimin ottamasta kuvasta koristaa nykyisin Kirgisian 50 somin seteliä.

## Lähteet
Charles Riis

**Charles Conrad Riis** (15. tammikuuta 1837 Kööpenhamina – 2. elokuuta 1915 Kööpenhamina) oli tanskalainen valokuvaaja, joka piti valokuvaamoa Helsingissä.

Riisin puoliso oli Augusta Margareta Dahlqvist. Riis saapui Suomeen parturioppilaana ja välskärinä 1857 ja asettui ensin vuodeksi Turkuun. Turusta Riis muutti Poriin, jossa hoiti omaa parturiliikettä vuoteen 1863 asti.

Riisin oletetaan hankkineen valokuvaajan ammattitaidon Kööpenhaminassa jo ennen Suomeen muuttoaan, ja hän siirtyikin määrätietoisesti valokuvausalalle syksyllä 1863. Heinäkuussa 1871 Riis muutti Porista Helsinkiin. Riisin kuvausala oli monipuolista, ja siihen sisältyi dokumentti- ja henkilökuvia, käyntikortti- ja kabinettikuvia sekä maisema- ja teollisuuskuvia (Porista, Porvoosta ja Helsingistä). Vaikka Riisin kuvausmenetelmiin kuului vanhanaikaisten kollodiumlevyjen käyttö, hänen pikkutarkka työskentelynsä tuotti hyvin korkeatasoisia valokuvia. Hän toimi ateljeekuvaajana vuosina 1863–1896, ja hänellä oli aikoinaan valokuva-ateljeet Porissa, Helsingissä ja Kööpenhaminassa.

Riis oli tunnettu ateljeekuvaaja, ja hän menestyi Helsingissä hyvin. Dokumenttikuvaajana 1870-luvun lopulla Riis kuvasi muun muassa kansatieteellisiä aiheita. Hän toimi kiertävänä kuvaajana Helsingissä Kaivohuoneen luona heinä-syyskuussa 1870 sekä kesällä 1871 ja kuvasi Kaivopuiston yleisestä taide- ja teollisuusnäyttelyä 1876. Riis toimi maisema- ja miljöökuvaajana 1887 ja julkaisi kymmenen kuvan albumin Helsingistä. Hän järjesti valokuvauskurssja 1888 ja kuului Fotografiamatörklubbenin kilpailun tuomaristoon 1891. Muiden ammattikuvaajien joukossa tunnettiin Riisin asiakkaille lausumat sanat: ”Sit nu stilla, för nu borjar jag!”

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Helsinkikuvia.fi: Charles Riis
Urho Ikonen

**Urho Ikonen** (10. syyskuuta 1945 Helsinki – 2023 Kiikala) oli suomalainen kuvanveistäjä. 

Hän opiskeli Ateneumin iltakoulussa 1967–1970, Kuvataideakatemiassa 1970–1974 ja Taideteollisessa korkeakoulussa suorittaen taiteilijan pedagogiset opinnot 1992–1995, ja osallistui valtakunnallisiin taidenäyttelyihin vuodesta 1972 lähtien. Hänellä on veistoksia nykytaiteen museon, Valtion museon ja Keravan taidemuseon sekä kotimaisissa ja ulkomaisissa yksityiskokoelmissa. Ikonen  työskenteli opettajana kansanopistossa, pronssivalukursseilla kuvataideakatemiassa, restaurointikurssilla Taideteollisessa korkeakoulussa ja taideohjaajana Halikon sairaalassa.

Pienikokoisten veistosten lisäksi hän esitti näyttelyissään akvarelleja.

Urho Ikonen asui 1970-luvulta lähtien Salon Kiikalassa ja järjesti siellä Rekijoella kesätaidetapahtumia 1980-luvulla.

## Lähteet
Uroporfyrinogeeni III-syntaasi

**Uroporfyrinogeeni III-syntaasi** on lyaaseihin kuuluva entsyymi, joka katalysoi hydroksimetyylibilaanin syklisoitumista uroporfyrinogeeni III:ksi. Entsyymi osallistuu porfyriinien metaboliaan ja on osa muun muassa hemiryhmän, B<sub>12</sub>-vitamiinin ja klorofyllin biosynteesiä. Entsyymiä esiintyy niin aitotumaisissa eliöissä kuin prokaryooteissakin. Uroporfyrinogeeni III-syntaasin EC-numero on EC 4.2.1.75 ja CAS-numero 37340-55-9.

## Rakenne ja toiminta
Rakenteeltaan uroporfyrinogeeni III-syntaasi on monomeeri. Ihmisen entsyymin molekyylimassa on noin 28&ndash;30 kDa. Rakenteessa on α-kierteistä muodostuva α- ja β-yksikkö, jotka ovat yhdistyneet toisiinsa β-laskosten välityksellä. Entsyymin katalysoima mekanismi on poikkeuksellinen. Ensimmäisessä vaiheessa entsyymi luovuttaa protonin hydroksimetyylibilaanin hydroksyyliryhmällä, joka eliminoituu ja muodostuu kaksoissidos. Substraattina oleva hydroksimetyylibilaani koostuu neljästä pyrrolirenkaasta ja se on sitoutunut entsyymiin siten, että ketjun ensimmäinen ja viimeinen pyrrolirengas ovat lähellä toisiaan. Ketjun viimeinen pyrrolirengas reagoi ensimmäisessä vaiheessa muodostuneen kaksoissidoksen kanssa ja muodostuu spirosyklinen välivaihe.  Tämä välivaihe toisiintuu uroporfyrinogeeni II:ksi. Uroporfyrinogeeni III-syntaasin inhibiittoreita ovat muun muassa raskasmetallit kuten elohopea.

Harvinaisessa autosomien välityksellä periytyvässä synnynnäisessä erytropoieettisessa porfyriassa eli Güntherin taudissa uroporfyrinogeeni III-syntaasin toiminta on puutteellista. Tämän vuoksi ihmisen elimistöön kertyy uroporfyrinogeeni I:tä ja sen aineenvaihduntatuotteita. Taudin oireita ovat valoherkkyys ja kynsien ja hampaiden poikkeavuudet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Enzyme: 4.2.1.75
Pitäjänmäen seurakunta

**Pitäjänmäen seurakunta** on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Helsingin luoteisosassa. Seurakunta toimii Pitäjänmäen ja Konalan kaupunginosissa. 

Pitäjänmäki oli vuoteen 1947 asti osa Helsingin Pitäjän seurakuntaa ja vuosina 1947–1965 osa Huopalahden seurakuntaa. Vuonna 1966 Pitäjänmäestä tuli oma seurakunta. 

Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Huopalahden rovastikuntaan. Lisäksi seurakunta kuuluu Helsingin seurakuntayhtymään. Kirkkoherrana aloitti keväällä 2021 Maika Vuori.

Seurakunnan kirkkona toimii Pitäjänmäen kirkko.

Vuoden 2025 lopussa Pitäjänmäen seurakuntaan kuului 7&nbsp;906 jäsentä, mikä oli 42,9 prosenttia alueen asukkaista. 2000-luvulla seurakunnan jäsenmäärä on vähentynyt merkittävästi.

## Kirkkoherrat
* 1966–1967: Toivo Seppälä
* 1967–1977: Kaarlo Kuosmanen
* 1977–1988: Kaleva Saloranta
* 1988: vt. Hannes Viertola
* 1988–2014: Martti Pitkänen
* 2015–2020: Arto Antturi
* 2021→: Maika Vuori

## Katso myös
* Uskonto Helsingissä
* Helsingin seurakuntayhtymä

## Lähteet
* 

### Viitteet
Heksatriakontaani

**Heksatriakontaani** eli **n-heksatriakontaani** (C36H74) on 36-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää vahamaista ainetta. Heksatriakontaanin rakennekaava on CH3(CH2)34CH3, moolimassa 506,988&nbsp;g/mol, sulamispiste 75,01&nbsp;°C ja CAS-numero 630-06-8. Heksatriakontaani on käytännössä veteen liukenematonta. Yhdistettä esiintyy luonnossa eliöiden semiokemikaalina ja joissain kasveissa.

## Aiheesta muualla
*PubChem: Hexatriacontane 
*ChemBlink: Hexatriacontane 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Hexatriacontane 
*Pherobase: Semiochemical - 36Hy
Puu-Anttila

**Puu-Anttila** on Lohjan keskustassa Suulohjankadulla sijaitseva entinen koulurakennus. Sen on suunnitellut arkkitehti Albert Leidenius, ja se on valmistunut 1917. Rakennus oli vuoteen 2017 Länsi-Uudenmaan koulutuskeskuksen Luksian omistuksessa, joskin sisäilmaongelmien vuoksi toiminta loppui 2014. Myöhemmissä tutkimuksissa ongelmia ei todettu. Luksian oli alun perin tarkoitus myydä rakennus Kai Lindströmille, mutta kaupat tehtiin kuitenkin kansanedustaja, yrittäjä Eero Lehden edustaman yrityksen kanssa, ja sitä vuokrataan nyt eri tarkoituksiin.

Koulu oli alkuun Lohjan yhteiskoulu, joka toimi useissa rakennuksissa Anttilan tilalla, muun muassa Puu-Anttilan vieressä olevassa renkituvassa, joka myöhemmin toimi rehtorin asuntona ja on nykyisin Kotiseututalo. Puu-Anttila eli uusi koulutalo vihittiin käyttöön 25. maaliskuuta 1917. Siipirakennus valmistui vuonna 1925, ja siihen tuli neljä luokkaa, kukin 40 oppilasta varten. Lukion uudeksi paikaksi päätettiin maaliskuussa 1952 Pohjolanmäki.

Lukio irtautui omaksi koulukseen ja siirtyi 1954 Aarne Ervin suunnittelemaan rakennukseen Pohjolanmäelle. Yläaste siirtyi Puu-Anttilasta uuteen Anttilan koulun rakennukseen vuonna 1982. Puu-Anttilassa toimi sen jälkeen Lohjan aikuiskoulutuskeskus Innofocus (nyk. nimi Luksia).

Kaavassa rakennus on suojeltu rakennushistoriallisesti ja historiallisesti arvokkaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Aliupseeriliitto

**Aliupseeriliitto ry** () on ammattijärjestö, joka kuuluu Julkisten ja hyvinvointialojen liittoon (JHL ry). Liitto edustaa puolustusvoimien palveluksessa olevia henkilöitä kuten aliupseereja, lentokonemekaanikkoja ja sopimussotilaita. Aliupseeriliitossa on yhteensä 20 jäsenyhdistystä ja noin 3&nbsp;500 jäsentä.

Aliupseeriliiton valvoo jäsenistönsä etuja esim. palkkaukseen ja palkkausjärjestelmään, korvauksiin ja  työaikaan liittyviä tilanteita sekä tarpeita. Aliupseeriliiton puheenjohtajana toimii Mika Tiitinen.

## Historia
SAK:laisen ammattiyhdistyksen nimi on vaihtunut vuosien saatossa. Yhdistys tunnettiin muun muassa Puolustuslaitoksen värvättyjen liittona 1960-luvulla.

* Sotilasammattiliitto SoAL ry 2000–2007
* Sotilasammattiliitto ry 1991–2000
* Puolustusvoimain värvättyjen liitto r.y. 1974–1991
* Puolustuslaitoksen värvättyjen liitto r.y. 1966–1974

## Lähteet
LS-FIN

**LS-FIN** on suomalainen Farming Simulator -pelisarjan ympärille erikoistunut keskustelufoorumi ja kuvagalleria, joka on perustettu vuonna 2009.

Keskustelufoorumilla on vilkkaat keskustelut, pelaajat julkaisevat kuvia ja videoita, jakavat tekemiään modeja ja foorumilla käsitellään kaikkea peliin liittyvää.

## Historia
Sivusto sai alkunsa alun perin ilmaisfoorumilla 12.04.2009, kun Admin haaveili suomalaisesta keskusteluyhteisöstä Farming Simulator -pelin ympärille. Sivusto lähti nopeaan kasvuun ja 2011 maaliskuussa Admin ehdotti JkkaMlle (aka Juketsulle) että suunnittelisiko hän foorumin ympärille portaalisivuston. Hanke eteni pikkuhiljaa ja ensimmäinen sivusto saatiin ulos 2011 kesäkuussa.

## Käsiteltävät pelit
* Farming Simulator 19
* Farming Simulator 17
* Farming Simulator 2015
* Farming Simulator 2013
* Farming Simulator 2011
* Farming Simulator 2009
* Muut Farming Simulator -versiot
*Euro Truck Simulator 2

## Lähteet
*
Eero Laesterä

**Eero Laesterä** (s. 26. toukokuuta 1963 Pälkäne) on kunnallispoliitikko ja konsultti.

Laesterä on ollut Pälkäneen kunnanhallituksen puheenjohtaja. Hän on toiminut muun muassa Aito Säästöpankki Oy:n, Perlacon Oy:n ja Solinum Oy:n hallituksen puheenjohtajana. 

Laesterä on hallintotieteiden tohtori. Hänen väitöskirjansa käsittelee finanssiriskejä Suomen kunnissa. 

Laesterä on tullut tunnetuksi erityisesti kuntaliitosselvitysten selvitysmiehenä ja kuntatalouden asiantuntijana. Laesterä on saneerannut kymmeniä kuntia ja yhteistoiminta-alueita.

## Perlacon
Laesterä perusti konsulttiyhtiö Perlaconin vuonna 2012. Vuonna 2020 Perlacon on Suomen käytetyin neuvonantaja kuntien säästöohjelmien tekijänä. Yrityksellä ei ole kilpailijoita. 

Perlacon laatii konsultoimalleen kunnalle *painelaskelman*, joka kertoo, miten pian kunta on vaarassa joutua kriisikunnaksi ja mahdollisesti menettää itsenäisyytensä. Itsenäisyytensä säilyttämiseksi kunta tilaa Perlaconilta talouden tasapainottamispaketin. 

Vuosien aikana kolmasosa Suomen kunnista on tilannut Perlaconilta säästö- tai tasapainotusohjelman. Perlaconin säästöohjelmiin kuuluu usein opettajan virkojen vähentäminen opetusryhmiä tiivistämällä, palvelujen ulkoistaminen ja kulttuuripalveluiden säästöt. 

Perlaconin käytäntö on, että säästötoimenpiteitä valmistelee ohjausryhmä, jonka työ on salaista. Ohjausryhmän laatima valmis säästöpaketti esitellään valtuustolle, jonka on hyväksyttävä paketti pikaisesti yhtenä kokonaisuutena, johon ei voi tehdä muutoksia. 

Jotkut Perlaconin säästökeinot ovat epäonnistuneet ja joidenkin keinojen vaikutusta on etukäteen yliarvioitu. Useat kunnat ovat jättäneet säästöohjelmien toteuttamisen kesken.

Kuntaliiton omistama FCG Finnish Consulting Group osti Laesterän Perlaconin keväällä 2020. Laesterä toimii FCG Perlaconin hallituksen puheenjohtajana.

## Julkaisut
* Pentti Rönkkö, Eero Laesterä: Miksi rahat eivät riitä? Ylivelkaantuneen perheen toimeentulo vuonna 1993 KOTO-laskentamallin avulla kuvattuna. Tampere: Tampereen yliopisto, 1993. Tampereen yliopisto, kunnallistieteiden laitos, Suunnittelusarja, 48. . (Tulojen uudelleenjako hyvinvointivaltiossa -tutkimusprojekti)
* Eero Laesterä & Pertti Laesterä: Eräiden reikäleipäkuntien yhdistymisen taloudelliset vaikutukset. Helsinki: Sisäasiainministeriö, 1997. Sisäasiainministeriön kuntaosaston julkaisu, 1997, 3. .
* Finanssiriskit Suomen kunnissa. Tampere: Tampere University Press: 2010, Acta Universitatis Tamperensis, 1494. . Väitöskirja, Tampereen yliopisto.
* Pekka Averio, Asko Koskinen, Eero Laesterä, Kuntien talous ja rahoitus. Helsinki : KAKS – Kunnallisalan kehittämissäätiö, 2019

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*toim. Antje Tolpo, Kirsi Skön, "Kunnat kuntoon, konsultti!" Yle Areena 23.11.2020
Käthe Loewenthal

**Käthe Frida Rosa Loewenthal** (27. maaliskuuta 1878 Berliini – 26. huhtikuuta 1942 Izbican getto) oli saksalainen, juutalaistaustainen taidemaalari. Hän maalasi maisemamaalauksia ja oli tyylisuunnaltaan modernisti.

## Elämänvaiheita
Käthe Loewenthalin isä oli silmälääkäri. Isän yliopistouran vuoksi perhe asui usealla eri paikkakunnalla. Asuinpaikkoja olivat Geneve, Lausanne, Berliini ja Bern. Bernissä Käthe Loewenthal kääntyi vuonna 1890 juutalaisuudesta kristinuskoon ystävystyttyään erään pappisperheen kanssa.

Berliiniin muutettiin takaisin jälleen vuonna 1892. Koulunsa päätettyään Loewenthal opiskeli taidetta sveitsiläisen symbolistin Ferdinand Hoedlerin oppilaana vuosien 1895-1897 välillä. Välillä Loewenthal kävi Pariisissa hakemassa vaikutteita ja matkallaan hän tapasi Leo von Königin, jonka yksityisoppilaana opiskeli taidetta matkansa jälkeen Berliinissä.

Vuosien 1904-1905 välillä Loewenthal asui Münchenissä, missä työskenteli vapaana taiteilijana. Hän teki useita maalausmatkoja Bernin Oberlandiin ja alueen maisemat esittäytyvät usein hänen maalauksissaan.

Loewenthal muutti vuonna 1909 Stuttgartiin ystävänsä, taiteilija Erna Raabe-Freilin von Holzhausen luo. Stuttgartissa hän opiskeli maalaustaidetta valtion taideakatemian "Damenklassella" (naisten taideluokka) Adolf Hölzelin oppilaana.

Tietty sattuma synnytti "Hiddenseer Künstlerinnenbundin". Kathe Loewenthalin sisar Susanne oli ostanut Hiddenseeltä mökin vuonna 1912 ja Loewenthal alkoi viettää siellä kesiään. Vähitellen sinne saapui vierailulle myös muita naistaiteilijoita. Vieraisiin kuuluivat muun muassa Elisabeth Andrae, Clara Arnheim ja Elisabeth Büchsel. Loewenthal piti näyttelyitä myös Blaue Scheune -tapahtumassa, jonka oli perustanut taiteilija-aktivisti Henni Lehmann.

Kansallissosialistit ottivat Saksassa vallan vuonna 1933. Vuonna 1934 he kielsivät juutalaisilta oikeuden harjoittaa taiteilijan ammattia. Kukaan ei saanut ostaa Loewenthalilta maalauksia eikä niitä saanut pitää esillä näyttelyissä. Loewenthalin ateljee suljettiin ja hänet erotettiin kaikista taiteilijajärjestöistä.

Vuosien mittaan juutalaisten vainoaminen paheni. Loewenthal joutui elämään ystäviensä avustuksilla. Hänen entinen palvelijattarensa kätki 200 hänen työtään, etupäässä pastelli- ja vesiväritöitä. Vuonna 1941 viranomaiset siirsivät Loewenthalin ensin "Judenhausiin" ja seuraavana vuonna Lautersteinin "lajittelukeskukseen". Sieltä hänet vietiin Izbican gettoon, missä hänet murhattiin.

Saksan viranomaiset olivat keränneet suurimman osan Loewenthalin töistä varastoon. Vuonna 1943 liittoutuneet pommittivat Stuttgartia. Pommituksessa tuhoutui varastorakennus, jossa Loewenthalin maalauksia säilytettiin.

Käthe Loewenthalin muistoksi on laitettu kompastuskivi sekä Stuttgartiin että Hiddenseelle. Hänen töitään oli esillä vuonna 1993 pidetyssä ansioituneiden naistaiteilijoiden näyttelyssä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Galerie der Panther: Käthe Loewenthal 
* Käthe Loewenthal 1878-1942
Abakainon

**Abakainon** (, myös *Abakaina*, , ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Tripin kaupunkia. 

## Maantiede

Abakainon sijaitsi Sisilian koillisosassa Tyndariin ja Mylain kaupunkien välissä noin 6,5 kilometriä sisämaahan saaren pohjoisrannikosta. Sen alueeseen kuului alun perin myös Tyndariin alue. Etäisyys kyseiseen kaupunkiin oli noin 13 kilometriä. Muutoin Abakainonin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta kovin hyvin.

## Historia

Abakainon oli alun perin ei-kreikkalaisen, saaren alkuperäisväestöön kuuluneen sikulien heimon kaupunki, eikä sen paikalle koskaan perustettu kreikkalaista siirtokuntaa. Se kuitenkin hellenisoitui eli kreikkalaistui ajan kuluessa, ja sen väestö koostui osaksi kreikkalaisista ja osaksi ei-kreikkalaisesta väestöstä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Abakainīnos* ().

Abakainon on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kreikkalaiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sen asemaa ei tunnetakaan kovin hyvin. Diodoros Sisilialainen mainitsee sen usein poliksena, ja kaupunki myös löi omaa kreikkalaistyylistä hopearahaa 400-luvulta eaa. ja pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien. 

Abakainon menetti Tyndariin alueen sen jälkeen kun Syrakusan tyranni Dionysios perusti kyseisen kaupungin vuonna 396 eaa. Abakainon esiintyy Dionysioksen, Agathokleen ja Hieron II:n käymissä sodissa tavalla, joka antaa ymmärtää sen olleen suhteellisen merkittävä. Vuonna 393 eaa. Dionysoksen voittamien karthagolaisten kerrotaan paenneen Abakainoniin. Agathokleen sodissa noin 311 eaa. kaupunki oli liitossa Kamarinan, Leontinoin, Katanen ja Messenen kanssa.

Abakainon ei esiinny antiikin kirjallisissa lähteissä enää Hieronin ajan jälkeen, ei myöskään roomalaisella kaudella esimerkiksi Cicerolla. Ptolemaios kuitenkin mainitsee kaupungin, ja se vaikuttaa olleen edelleen olemassa jossain muodossa vielä tuohon aikaan. Kaupunki taantui oletettavasti Tyndariin nousun myötä.

## Rakennukset ja löydökset

Abakainonin paikalla on säilynyt vain vähän antiikin aikaisia jäänteitä, ja siellä on suoritettu vain vähän kaivauksia. Kaupungin raunioita oli jonkun verran näkyvissä vielä 1800-luvulla. Paikalta on löydetty kreikkalaisia tai kreikkalaistyylisiä jäänteitä erityisesti 500- ja 300-luvuilta eaa. Kaupunki on ollut ympäröity muurein, joista on löydetty osia. Kaupunkialueen pohjoispuolelta on löydetty laaja hautausmaa, joka ajoittuu ainakin osin 300-luvulle eaa.

## Lähteet
Aitna

**Aitna** (, , ) voi viitata seuraaviin:

* Aitna eli Etna, tulivuori Sisiliassa, vuoren kreikkalainen nimi
* Aitna, kreikkalaisen mytologian hahmo
* Aitna (tutkimuksessa *Aitna I*), kaupunki Sisiliassa, Katanen kaupungin nimi noin vuosina 476/475–461 eaa.
* Aitna (tutkimuksessa *Aitna II*), kaupunki Sisiliassa, aiemman Inessan kaupungin nimi noin vuodesta 461 eaa.
* Aitne, Jupiterin kuu
* *[[Aetna (Vergilius)|Aetna]]*, Vergiliuksen nimiin laitettu runoelma

## Lähteet