open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Maria Luisa (Espanjan kuningatar, 1688–1714)

**Maria Luisa** (; 17. syyskuuta 1688 Torino, Savoiji – 14. helmikuuta 1714 Madrid, Espanja) oli Espanjan kuningatar. Hän oli kuningas Filip V:n ensimmäinen puoliso sekä Ludvig I:n ja Ferdinand VI:n äiti. Taustaltaan Maria Luisa oli Savoijin prinsessa.

## Suku
Maria Luisan vanhemmat olivat Savoijin herttua ja Sardinian kuningas Viktor Amadeus II sekä Orléansin herttuatar Anne Marie, joka oli Orléansin herttua Filip I:n ja Henrietta Englantilaisen tytär. Maria Luisan sisaruksia olivat Sardinian kuningas  Kaarle Emanuel III sekä Burgundin herttuatar Maria Adelaide, Ranskan kruununprinssin Ludvigin puoliso. Ranskan kuningas Ludvig XV oli Maria Luisan siskonpoika.

## Espanjan kuningattarena
Maria Luisa naitettiin marraskuussa 1701 vain 13-vuotiaana valtapoliittisista syistä Espanjan kuninkaaksi vastikään tulleelle prinssi Filip V:lle, joka oli Ranskan kuninkaan Ludvig XIV:n pojanpoika. Varmistaakseen Ranskan vaikutusvallan Espanjan hovissa Ludvig XIV kielsi Maria Luisaa tuomasta Madridiin omia italialaisia hovineitojaan ja valitsi sen sijaan hänen pääkamarirouvakseen ranskalaissyntyisen Marie Anne de la Trémoillen, ”Ursinsin prinsessan”. Maria Luisa sai nopeasti suuren vaikutusvallan pehmeäluontoiseen Filip V:een, mutta prinsessa Ursinsilla oli vähintään yhtä suuri vaikutusvalta kuningattareen ja siten epäsuorasti myös kuninkaaseen. Maria Luisan kautta kuningattarena leimasi vuosia riehunut Espanjan perimyssota. Hän toimi vuonna 1706 sijaishallitsijana Filip V:n ollessa sotaretkellä.

Maria Luisalle ja Filipille syntyi neljä poikaa, joista kaksi eli aikuisiksi. Heistä tuli molemmista aikanaan Espanjan kuninkaita, Ludvig I ja Ferdinand VI. Lisäksi vuonna 1709 syntynyt poika Filip kuoli muutaman päivän ikäisenä synnyttyään ennenaikaisesti, ja Filip Peter Gabriel kuoli 7-vuotiaana vuonna 1719.

Maria Luisan terveys huononi neljännen lapsen syntymän jälkeen. Hän sairastui vuonna 1711 risatautiin ja kuoli helmikuussa 1714 tuberkuloosiin vain 25-vuotiaana. Filip V nai vielä saman vuoden joulukuussa Parman prinsessa Elisabet Farnesen, josta tuli edeltäjäänsäkin vaikutusvaltaisempi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Going to California

__NOTOC__
**Going to California** on rockyhtye Led Zeppelinin kappale, joka julkaistiin yhtyeen albumilla Led Zeppelin IV vuonna 1971. Kappale on albumin seitsemäs raita. Kappaletta säestää Jimmy Pagen akustinen kitara ja John Paul Jonesin soittama mandoliini.

Vuonna 2012 Rolling Stone valitsi kappaleen sijalle 11 *The 40 Greatest Led Zeppelin Songs of All Time*-listalla.
## Lähteet

## Katso myös
* Luettelo Led Zeppelinin kappaleista
Šeherazade

**Šeherazade** tai **Shahrazad** (, johdettu keskipersiasta *Čehrāzād*) on hahmo ja kertoja *[[Tuhat ja yksi yötä|Tuhannessa ja yhdessä yössä]]*.

## Nimi
Šeherazaden nimi tulee keskipersian nimestä *Čehrāzād*, joka on yhdistelmä sanoista *čehr* (sukujuuret) ja *āzād* (jalo, ylevä).

## Kertomus

Tarinan mukaan kuningas Šahryār sai eräänä päivänä tietää ensimmäisen vaimonsa olleen hänelle uskoton. Täten hän päätti naida uuden neitsyen joka päivä ja mestata edellisen päivän vaimon, jottei kukaan enää kykenisi pettämään häntä. Hän oli mestauttanut jo tuhat naista, kunnes tutustui Šeherazadeen, visiirin tyttäreen.

Vastoin isänsä tahtoa Šeherazade ilmoittautui vapaaehtoiseksi viettämään yhden yön kuninkaan kanssa. Kuninkaan kamarissa Šeherazade kysyi, saisiko hän vielä hyvästellä siskonsa Dunyazaden, joka oli salassa valmistautunut pyytämään Šeherazadea kertomaan hänelle tarinan. Kuningas makasi hereillä ja kuunteli kiinnostuneena Šeherazaden kertomaa tarinaa. Yö päättyi, ja Šeherazade keskeytti tarinansa. Kuningas pyysi häntä kertomaan sen loppuun, mutta Šeherazaden mukaan aikaa ei enää ollut, sillä aamu sarasti. Kuningas päätti siksi säästää Šeherazaden hengen vielä yhdeksi päiväksi, jotta hän voisi päättää tarinansa seuraavana yönä. Yöllä Šeherazade kertoi ensimmäisen tarinansa loppuun ja aloitti toisen, edellistäkin jännittävämmän tarinan, jonka jätti taas kesken aamun koittaessa. Kuningas säästi Šeherazaden hengen jälleen vielä yhdeksi päiväksi, jotta tämä voisi kertoa toisen tarinansa loppuun.

Siten kuningas säästi Šeherazaden hengen päivästä toiseen, odottaen innokkaasti loppuratkaisua edellisen yön tarinaan. Tuhannen ja yhden yön ja tuhannen tarinan jälkeen Šeherazade kertoi kuninkaalle, ettei hänellä ollut enää tarinoita kerrottavanaan. Näiden tuhannen ja yhden yön aikana kuningas oli kuitenkin rakastunut Šeherazadeen, joten hän jätti tämän henkiin ja teki tästä kuningattarensa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

**[http://www.gutenberg.org/files/19860/19860-h/19860-h.htm#THE_ARABIAN_NIGHTS The Arabian Nights Entertainments]*—Gutenberg-projekti
Suomen Sotatieteellinen Seura

**Suomen Sotatieteellinen Seura** on suomalainen tiedeseura, joka on sotatieteellisen tutkinnon suorittaneiden ja sotatieteitä harrastavien upseerien ja muiden sotatieteitä tutkivien tieteellinen yhdistys.

Seura julkaisee vuosikirjaa ''Tiede ja Ase'', sarjaa Suomen Sotatieteellisen Seuran julkaisuja sekä yhdessä Maanpuolustuskorkeakoulun kanssa julkaisua ''Journal of Military Studies''.

Seuran perustivat Sotakorkeakoulun kolmen ensimmäisen kurssin oppilaat 7. helmikuuta 1927 nimellä Sotakorkeakoulun upseerikerho. Nimi muutettiin kuitenkin jo parin vuoden kuluttua nykyiseksi. Ensimmäinen vuosikokous järjestettiin vuonna 1930. Ensimmäinen vuosijulkaisu, sotamarsalkka Mannerheimille omistettu *Tiede ja Ase nro 1*, ilmestyi kuudentena toimintavuonna 1933. Alusta alkaen toimintamuotona ovat olleet esitelmät. Mannerheim perusti vuonna 1947 seuran tueksi sotatieteellisen rahaston. Hänet kutsuttiin vuonna 1949 seuran ensimmäiseksi kunniajäseneksi.

## Puheenjohtajat
Seuran puheenjohtajat vuodesta 1927, jolloin seura perustettiin nimellä Sotakorkeakoulun upseerikerho.
* 1927–1929 eversti (jalkaväenkenraali) Paavo Talvela 
* 1929–1930 eversti (kenraaliluutnantti) Lennart Oesch 
* 1930–1955 kenraalimajuri (kenraali) Erik Heinrichs 
* 1955–1966 kenraaliluutnantti Uolevi Poppius 
* 1966–1971 jalkaväenkenraali Sakari Simelius 
* 1971–1976 kenraaliluutnantti Paavo Ilmola 
* 1976 kenraaliluutnantti Paavo Halttu 
* 1976–1981 eversti Keijo Mikola 
* 1981–1986 kenraaliluutnantti Pentti Multanen 
* 1986–1992 kenraalimajuri Risto Setälä 
* 1992–1998 kenraaliluutnantti Raimo Issakainen 
* 1999–2004 kenraaliluutnantti Ilkka Ranta 
* 2005–2007 kenraalimajuri Seppo Tanskanen 
* 2008–2011 kenraaliluutnantti Vesa Kämäri 
* 2012–2014 kenraalimajuri Kari Siiki
* 2015– kenraalimajuri Pertti Salminen

## Lähteet
Vesihilvet

**Vesihilvet** (*Catabrosa*) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi vain kaksi lajia, joiden lisäksi kahden muun sukuun kuvatun lajin taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä. Aikojen kuluessa sukuun on kuvattu monia muitakin lajeja, mutta ne on sittemmin tulkittu samaksi lajiksi jonkin jo aiemmin kuvatun lajin kanssa. Tämän myötä vesihilvellä (*Catabrosa aquatica*) onkin runsaasti erilaisia tieteellisiä synonyyminimiä.

Vesihilvet ovat monivuotisia, rönsyjä muodostavia heiniä, joilla on hennot varret. Vesihilpien lehdet ovat leveitä, sileitä ja pehmeitä sekä keulakärkisiä. Lehtien kielekkeet ovat isoja, noin 5 mm pitkiä ja tylppäpäisiä. Vesihilpien kukinto on röyhy, joka on veltto ja tuuhea. Tähkylät ovat 3–4 mm pitkiä, kaksikukkaisia, vihneettömiä ja yleensä punavioletteja. Tähkylöiden kaleet ovat hyvin eripituiset. Sisäkale on tähkylää lyhyempi sekä kolmisuoninen ja ulkokaleen suonitus on epämääräinen. Ulkohelve on pyöreäpäinen, kalvokärkinen ja kolmisuoninen.

Suvun lajeista Suomessa ja Ruotsissa esiintyy ainoastaan vesihilpi (*Catabrosa aquatica*). Sitä tavataan Suomessa lähinnä Perämeren pohjukan ympäristössä.

## Lajeja
* *[[vesihilpi|Catabrosa aquatica]]* – vesihilpi eli hetevesihilpi
* *[[Catabrosa werdermannii]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Vesihilvet (''Catabrosa'')
McGurk-efekti

**McGurk-efekti** on aistiharha, joka perustuu kuulo- ja näköaistin väliseen yhteyteen puheen havaitsemisessa. Aistiharha koetaan, kun visuaalinen ja auditiivinen informaatio prosessoidaan aivoissa samanaikaisesti ja tulkitaan virheellisesti. McGurk-efekti koetaan todennäköisemmin, jos henkilö saa samanaikaisesti heikosti aistittavaa kuuloinformaatiota, sekä hyvin aistittavaa visuaalista informaatiota.

## Lähteet
Endymion (täsmennyssivu)

**Endymion** voi tarkoittaa jotain seuraavista:
* Endymion, mytologian hahmo
* Endymion-luokka, brittiläinen sota-alusluokka
* USS Endymion (ARL-9), sota-alus
* Endymion (romaani), Dan Simmonsin romaani
* Endymionin nousu, Dan Simmonsin romaani
* *Endymion*, John Keatsin runo
* *Endymion*, Oscar Wilden runo
* 342 Endymion, asteroidi
* Endymion, Kuun kraatteri
Hydroksipivaldehydi

**Hydroksipivaldehydi** (C5H10O2) on alifaattinen aldoleihin eli hydroksialdehydeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa muun muassa polymeerejä ja lääkeaineita.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa hydroksipivaldehydi on värittömiä kiteistä. Nestemäisenä yhdiste dimeroituu helposti 1,3-dioksaanijohdannaiseksi. 

Hydroksipivaldehydiä valmistetaan formaldehydin ja isobutyraldehydin välisellä aldoliadditiolla. Katalyyttinä reaktiossa voidaan käyttää alkali- tai maa-alkalimetallien hydroksideja tai karbonaatteja, tertiäärisiä amiineja tai emäksisiä ioninvaihtohartseja. Hydroksipivaldehydi erotetaan uuttamalla dibutyylieetterin avulla. Suuri osa muodostetusta hydroksipivaldehydistä pelkistetään polymeerien valmistuksessa käytettäväksi neopentyyliglykoliksi. Pelkistys voidaan suorittaa käyttämällä formaldehydiä, jolloin kyseessä on Cannizzaro-reaktio tai vedyttämällä käyttäen katalyyttinä koboltti-, kupari- tai nikkelisuoloja tai kromiitteja. Hydroksipivaldehydistä voidaan valmistaa lisäksi Tishchenko-reaktiolla niin ikään polymeerien valmistukseen käytettävää hydroksipivalyylihydroksipivalaattia ja lääkeaineiden valmistukseen käytettävää pantolaktonia.

## Lähteet
War Dogs (vuoden 2016 elokuva)

**War Dogs**  on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elämäkerrallinen musta komediaelokuva, jonka on ohjannut Todd Phillips. Elokuva perustuu tositarinaan kahdesta nuoresta asekauppiaasta, jotka saavat Yhdysvaltain armeijalta toimeksiannon toimittaa Afganistanin armeijalle ampumatarvikkeita 300 miljoonan dollarin edestä. Elokuva on laajalti dramatisoitu ja osa sen tapahtumista perustuu muihin tarinoihin tai keksittiin elokuvaa varten. Elokuvan pääosia esittävät Jonah Hill, Miles Teller, Ana de Armas ja Bradley Cooper, joka toimi myös tuottajana.

*War Dogs* sai ensi-iltansa New Yorkissa 3. elokuuta 2016, jonka jälkeen sitä alettiin esittää Warner Bros. Picturesin levittämänä teattereissa 19. elokuuta 2016 lähtien. Se sai jakaantuneen vastaanoton kriitikoilta ja se tuotti 86 miljoonaa dollaria lipputuloja. Hill sai suorituksestaan Golden Globe -ehdokkuuden.

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Vincenzo Danti

**Vincenzo Danti** (1530 Perugia, Italia – 1576 Perugia) oli italialainen kuvanveistäjä, joka sai tyyliinsä paljon vaikutteita itseään 55 vuotta vanhemmalta Michelangelolta. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat Johannes Kastajan teloitusta kuvaava veistosryhmä Firenzen Battistero di San Giovannissa sekä veistosryhmä *Kunnia voittaa valheellisuuden* Firenzen Bargello-palatsissa, jossa on muitakin Dantin töitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Asa Griggs Candler

**Asa Griggs Candler** (30. joulukuuta 1851 Villa Rica, Georgia, Yhdysvallat – 12. maaliskuuta 1929 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen liikemies, joka perusti The Coca-Cola Companyn Atlantassa 1892. Hänen johdollaan Coca-Colasta tuli tunnettu. Hän toimi myös Atlantan kaupungin pormestarina vuosina 1916–1919. Hän myi Coca-Cola Companyn 25 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla vuonna 1919. Myöhemmin hän lahjoitti miljoonia dollareita hyväntekeväisyyteen. Hän oli myös pankkiiri.

## Katso myös
*John Pemberton
*Coca-Cola

## Lähteet
Seija Kurunmäki

**Seija Kurunmäki** (s. 1956) on maatalous- ja metsätieteiden maisteri, HHJ ja ruoka-alan palkittu vaikuttaja.

Kurunmäki on toiminut noin 40 vuoden uransa aikana markkinoinnin ja viestinnän päällikkö- ja johtotehtävissä, viestinnän ammattilaisena ja yrittäjänä. Vuosina 2013-2018 Kurunmäki toimi Suomalaisen ruokakulttuurin edistämissäätiön eli ELO-säätiön toimitusjohtajana. Hänen aikanaan säätiön tunnettuus ja vaikuttavuus saatiin merkittävään kasvuun. 

Vuonna 2018 Kurunmäki palasi yrittäjäksi omaan viestintäalan yritykseensä Kuule Oy:hyn, jossa toimii ruokavaikuttajana, puhujana ja fasilitaattorina, erikoisalana kestävä kehitys, ruokajärjestelmän kokonaisuus ja ilmastoviestintä. Hän luotaa alan ilmiöitä twitterissä ja onkotolkkua-blogissaan. Lasten ilmastoahdistuksesta huolestuneena hän keräsi 2019 kokoon aktiivisia eri alojen ammattilaisia Aktivistimummot-liikkeen perustajiksi. Tavoite on monipuolistaa keskustelua ja lisätä päättäjien ja aikuisten todellisia tekoja.

Suomi100-juhlavuonna Kurunmäki veti laajaa yhteistyöhanketta Syödään yhdessä. Työstään ruoka-alalla ja Syödään yhdessä -hankkeessa Kurunmäki valittiin vuonna 2017 Agronomiliiton Vuoden Vaikuttajaksi ja hän sai myös Ruokatoimittajat ry:n Ideasipulipalkinnon 2018 . Samana vuonna ansiokas työ ruokakulttuurin edistämiseksi huomioitiin Jaakko Kolmonen -rahaston palkinnolla . Vuonna 2014 Kurunmäki palkittiin Tiedonjyvä- palkinnolla.

Vuonna 2005 perustamansa viestintää ja tutkimuksia tekevän Kuule Oy:n puitteissa hän on johtanut monien ruokakulttuuria ja ruokavientiä edistävien hankkeiden viestintää mm. Sitran ja maa- ja metsätalousministeriön toimeksiannosta. Niiden tuloksena syntyi Tulevaisuusuutiset 2030 ja 2040 sekä kirja Järkipuheita ruoasta.

## Julkaisut
* Järkipuheita ruoasta, 2008, Kurunmäki Seija (Toim.), Sitra ja Edita Publishing Oy, 
* Lähiruokaselvitys – Ehdotus lähiruokaohjelman pohjaksi 2012–2015 , 2012, maa- ja metsätalousministeriön tilaama ja rahoittama julkaisu

## Videotuotannot
* Tulevaisuusuutiset 2030 , Sitra 2008
* Tulevaisuusuutiset 2040, Ekocentria 2012

## Lähteet
Eetu Turakainen

**Eetu Viljami Turakainen** (s. 28. lokakuuta 1998 Kaarina) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa ja hänen valmentajanaan toimii Jari Holttinen.

Turakainen karsiutui loppukilpailusta alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 ja alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019.

Hänen ennätyksensä ulkoradoilla on 537 cm (2021) ja sisäradoilla 525 cm (2019).

## SM-menestys

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Eetu Turakaisen kotisivut
Waltteri Urpolahti

**Waltteri Urpolahti** (s. 5. huhtikuuta 1998 Pori) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa Mestis-joukkue TuToa.

## Ura
Urpolahti on Laitilan Jyskeen kasvatti. Hän siirtyi sittemmin Lukon junioreihin ja kaudeksi 2016–2017 Ilveksen A-nuoriin. Hän pelasi kauden 2017–2018 aikana yhden Suomen Cup-ottelun LeKissä. Hän toimi Ilveksen kakkosmaalivahtina kausien 2016–2017 ja 2017–2018 aikana yhteensä kahdeksassa SM-liigaottelussa. Kaudeksi 2018–2019 Urpolahti siirtyi TuTo Hockeyn A-nuoriin. Urpolahti teki huhtikuussa 2019 TuTon kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen. Urpolahti teki kesällä 2020 TuTon kanssa kauden 2020–2021 kattavan jatkosopimuksen.

## Muuta
Urpolahden isoveli Roope pelaa maalivahtina ja heidän pikkuveljensä Frans hyökkääjänä II-divisioonajoukkue LaJyssä.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Järvelin

**Järvelin** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Esko Järvelin (1927–1988), apulaiskaupunginsihteeri ja kotiseutuhistorioitsija
* Ilmi Järvelin (o.s. *Ikäheimonen*, 1926–2002), kirjastonhoitaja, koulutoimentarkastaja ja historiantutkija, Esko Järvelinin puoliso
* Kalervo Järvelin (s. 1953), tiedonhaun professori
* Marjo-Riitta Järvelin (o.s. *Kallio*, s. 1954), lääkäri ja professori.
Vampyyritanssijatar

**Vampyyritanssijatar** () on vuonna 1912 valmistunut tanskalainen mykkäelokuva. August Blomin ohjaaman melodraaman pääosia esittävät Clara Wieth, Henry Seemann, ja Robert Dinesen.

## Juoni
Suositun vampyyritanssin esittäjän Silvia Lafontin uudeksi pariksi kiinnitetään nuori tanssija Oscar Borch. Kokematon Oscar rakastuu intohimoisesti Silviaan, mutta tulee useaan kertaan torjutuksi. Ennen illan esitystä Oscar juo myrkkyä ja makaa tanssin päätyttyä näyttämöllä kuolleena.

## Näyttelijät

## Tuotanto ja vastaanotto
Nordisk Films Kompagnin tuottama *Vampyyritanssijatar* on mainittu yhtenä ensimmäisistä vampyyrielokuvista, mutta todellisuudessa se on valkoinen orjakauppa -elokuvien ja Asta Nielsenin *[[Kuilu (vuoden 1910 elokuva)|Kuilun]]* vanavedessä tehty eroottinen melodraama. Elokuvan ”vampyyri” on klassisen tanssijakoulutuksen saaneen Clara Wiethin esittämä femme fatale, jonka naisellinen viehätysvoima ajaa rakastuneen miehen tuhoon. Nimitys vamppi vakiintui myöhemmin Yhdysvalloissa Helen Gardnerin ja Theda Baran tähdittämien elokuvien myötä. August Blomin ohjaustyön ansioita ovat juonta kuljettava määrätietoinen leikkaus, tuolloin vielä harvinaiset lähikuvat sekä teatteriyleisön reaktoiden kuvaaminen loppuhuipennuksen luoman vaikutelman lisäämiseksi.

Aikansa rohkeimpiin elokuviin kuulunut *Vampyyritanssija* oli suuri yleisömenestys ja teki Wiethistä kansainvälisen tähden. Helsingissä, jossa elokuvaa esitettiin heti Tanskan ensi-illan jälkeen, sitä mainostettiin ”näytäntökauden parhaana kuvana”. Tamperelaisen elokuvateatterin mukaan ”kaikkialla missä tätä kuvasarjaa on viime viikkoina näytelty ovat teatterissa kävijät suorastaan tapelleet lipuista!”

Elokuvan heikkotasoinen kopio on nähtävissä European Film Gateway -sivustolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Urho Talke

**Urho August Talke** (synt. **Tallgren**, 9. lokakuuta 1894 Helsinki – 31. joulukuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen kestävyysuoksija. Helsingin Kisa-Veikkoja edustanut Talke osallistui maratonille vuoden 1920 Antwerpenin olympialaisissa ja sijoittui yhdeksänneksi.

## Lähteet
Mercury Marauder

**Mercury Marauder** on full-size-luokan sedan jota yhdysvaltalainen Mercury valmisti vuosina 1963–1965, 1969–1970 ja 2002–2004.

## Sukupolvet

Tiedosto:1964 Mercury Marauder -- 07-22-2010.jpg|Ensimmäinen sukupolvi(1963–1965)
Tiedosto:1969 Mercury Marauder X100.jpg|Toinen sukupolvi(1969–1970)
Tiedosto:Mercury-Marauder-1.jpg|Kolmas sukupolvi(2003–2004)
Walter de la Mare

**Walter John de la Mare** [ˈdɛləˌmɛər] (25. huhtikuuta 1873 Charlton, Kent – 22. kesäkuuta 1956 Lontoo) oli englantilainen runoilija ja kirjailija, jonka runojen, novellien ja romaanien teemoja ovat lapsuus, viattomuus ja yliluonnolliset ilmiöt. Niistä hän kirjoitti usein lyyrisellä ja unenomaisella kielellä. Hänen tuotantoonsa kuuluu puolensataa teosta. Hänelle myönnettiin lastenkirjallisuuden Carnegie-mitali vuonna 1947 teoksesta *Collected Stories for Children*.

De la Maren kauhukertomuksia on julkaistu suomeksi Markku Sadelehdon toimittamissa antologioissa *Englantilaiset aaveet* (WSOY 1994) ja *Wendigo ja muita yliluonnollisia kauhukertomuksia* (Jalava 2015 ).

## Suomennettu tuotanto
### Runoja
;Lähde
* Joku, suom. Kirsi Kunnas, teoksessa *Kuka on nähnyt tuulen?* Helsinki: WSOY 2010 
* Kaikki mennyt, suom. Aale Tynni. Teoksessa: *Tuhat laulujen vuotta*. WSOY 1957
* Napoleon, suom. Hannu Tarmio ja Janne Tarmio, *Maailman runosydän*, Helsinki: WSOY 1998 
* Riojoen laiva, suom. Kirsi Kunnas, teoksissa *Kuka on nähnyt tuulen* ja *Aarteiden kirja: 3: Oli kerran*. WSOY 1956, 2. p. 1966
### Satu
* Kalaruhtinas, teoksessa: *Satumaailma. 17: värikuvallinen taruaarre nuorisolle*, toimittanut V. Hämeen-Anttila. Hämeenlinna: Karisto 1941

## Lähteet
Proteus Airlinesin lento 706

**Proteus Airlinesin lento 706** oli ranskalaisen Proteus Airlinesin sisäinen reittilento Ranskassa Saint-Exupéryn kansainväliseltä lentoasemalta Lorient-Lann Bihouén lentoasemalle 30. heinäkuuta 1998. Lähestyessään määränpäätään lentoa operoinut Beechcraft 1900D poikkesi kurssistaan kohti SS France -alusta, jonka ympärillä oli paljon pienkoneita. Kello 15:58 siihen törmäsi Cessna -mallinen kone, ja molemmat putosivat mereen. Kaikki 14 Beechcraft -koneessa ollutta matkustajaa ja miehistön jäsentä, sekä yksi Cessnassa ollut lentäjä saivat surmansa.

## Lento

Proteus Airlines 706 oli lähestymässä heidän määränpäähänsä, kun koneen tuntematon matkustaja tuli ohjaamoon ja pyysi lentäjiä lentämään koneen SS Francen ympäri. Koneen pitäisi silloin laskeutua tutkakatveen alapuolelle. Miehistö pyysi kello 15:54 siirtyä visuaaliseen lentotilaan, johon lennonjohto antoi luvan. Koneen saavutettua SS France se alkoi kiertää sitä 17 astetta vasemmalle kallistuneena.

Toisessa onnettomuuskoneessa oli pilottina 69-vuotias entinen Air Inter -lentoyhtiön pilotti, jolla oli yli 20 000 lentotuntia. Hän oli myös tullut katsomaan Ranskan suurinta alusta. Hetkiä ennen onnettomuutta Beechcraft-kone näkyi Cessnalle kuolleessa kulmassa, joten pilotti ei voinut nähdä sitä. Proteus Airlines 706:n perämies ei nähnyt Cessnaa, koska hän teki laskeutumisvalmisteluja. Kapteenikaan ei nähnyt sitä, koska perämies oli oikeanpuoleisen ikkunan edessä.

Sekunteja ennen törmäystä Proteus Airlines 706 tuli lopulta näkyviin, mutta mitään ei ollut enää tehtävissä. Noin 600 metrin korkeudessa Cessna osui Beechcraft -koneen peräosaan oikealta puolelta, halkaisten koneen kahtia. Molemmat koneen putosivat 1,5 kilometrin päähän SS Francesta ja upposivat 9-15 metrin syvyyteen.

## Lähteet

* Flight Safety Foundation, *Aviation Safety Network* *https://aviation-safety.net/database/record.php?id=19980730-1,* *luettu [[13. lokakuuta|13.10]]. [[2017]]*
Nikopoliin arkeologinen museo

**Nikopoliin arkeologinen museo** (myös *Nikópolin arkeologinen museo*; ) on arkeologinen museo Prévezan kunnassa Kreikassa. Se esittelee Nikopoliin kaupungin arkeologiselta alueelta sekä muualta Prévezan seudulta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.

Museon rakentaminen alkoi vuonna 1999 ja se otettiin käyttöön vuonna 2009. Museorakennus sijaitsee Prévezan kaupungista Nikópolin kylään ja Nikopoliin arkeologiselle alueelle johtavan tien varressa suunnilleen paikkakuntien puolessa välissä. Sen koko on noin  neliömetriä. Museo korvasi vanhan, vuonna 1965 valmistuneen arkeologisen alueen yhteydessä toimineen museorakennuksen.

## Kokoelmat

Museo esittelee Nikopoliin kaupungin perustamista Aktionin taistelun seurauksena, kaupungin historiaa roomalaiselta bysanttilaiselle kaudelle kattaen noin ajan 31 eaa.–900 jaa., sekä alueen arkeologisia kaivauksia. Museoesineisiin kuuluu muun muassa rakennusten koristeosia, pyhäkköjen alttareita, veistoksia, keramiikkaa, sarkofageja, hautauurnia ja -lahjoja, rahoja, koruja ja erilaisia arkipäiväisiä esineitä.

Merkittävimpiin löytöihin kuuluvat muun muassa teatterin alueelta löydetty leijonapatsas; odeionista löydetty Athenen patsas; amatsonomakhiaa esittävällä reliefillä koristeltu pyöreä jalusta, jota käytettiin uudelleen Alkisonin basilikassa; sekä veistetty keisari Augustuksen pää ajanlaskun alun tienoilta.


Octavianus Augustus, Archaeological Museum of Nicopolis.jpg|Augustuksen pää.
Nicopolis Agrippa.png|Marcus Vipsanius Agrippan pää.
Statue of Hermes, Archaeological Museum of Nicopolis.jpg|Hermeen patsas.
Pedestal picturing Amazonomachy, Archaeological Museum of Nicopolis.jpg|Amatsonomakhia kuvattuna patsaan jalustassa.
Base os statue representing gods.jpg|Jumalia ja heeroksia jalustassa.
Ancient Greek Symposium, Archaeological Museum of Nicopolis.jpg|Pitokohtaus, anaglyfi.
Tomb of Markos Markou, Archaeological Museum of Nicopolis.jpg|67-vuotiaan Markoksen hautakivi.
Glass urn, Archaeological Museum of Nicopolis.jpg|Lasinen uurna.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lichtenhagen (Rostock)

**Lichtenhagen** on Mecklenburg-Etu-Pommerissa sijaitsevan Rostockin kaupungin kaupunginosa, joka sijaitsee keskustasta noin 10 kilometriä luoteeseen.

Lichtenhagen on DDR:n ajalla rakennettu betonilähiö. Se on rakennettu vuosina 1972 – 1976 ja siellä asuu noin 14 000 asukasta. Lichtenhagen tuli tunnetuksi vuoden 1992 elokuussa mellakoissa, joissa uusnatsit heittelivät polttopulloja ulkomaalaisten asuttamiin rakennuksiin. Erityisen vihan kohteeksi joutui suurikokoinen Sonnenblumenhaus, joka syttyi osittain tuleen. Nimensä talo on saanut talon päätyä koristavista auringonkukkakuvioista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
P. H. Newby

**Percy Howard Newby** (25. kesäkuuta 1918 Crowborough, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 6. syyskuuta 1997 Garsington, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen kirjailija ja BBC:n radio-ohjelmien johtohenkilö. Hän kirjoitti urallaan 20 romaania sekä muita kaunokirjallisia teoksia sekä kolme kirjaa Lähi-idän historiasta. *Something To Answer For* -romaanista Newby palkittiin vuonna 1969 ensimmäistä kertaa jaetulla Booker-palkinnolla.

## Ura
Newby kävi koulua Hanley Castle Grammar Schoolissa ja olisi sen jälkeen halunnut jatkaa opiskeluja yliopistossa. Hänellä ei kuitenkaan ollut varaa yliopisto-opintoihin, joten hän päätyi Cheltenhamin St Paul’s Collegeen.

Newby kutsuttiin toisen maailmansodan aikana palvelukseen Britannian armeijan lääkintäjoukkoihin. Hän palveli 1939–1940 Ranskassa siirtoarmeijassa. Sen jälkeen hänet läehtetettiin Egyptiin, missä hän toimi 8. armeijan paarinkantajana.

Newby määrättiin 1942 opettamaan englanninkielistä kirjallisuutta Kairon Fuad I:n yliopistoon. Egyptin-aika teki Newbyn suuren vaikutuksen, ja hän käytti sitä kokemusta hyväkseen monien vuosien ajan. Egyptissä Newby kirjoitti myös ensimmäisen romaaninsa *Journey to the Interior* (1945). Hänen seuraavakin romaaninsa *Agents and Witnesses* (1947) sai inspiraationsa Lähi-idästä.

Newby palasi Englantiin vuonna 1946, ja vuonna 1949 hänet palkattiin BBC:n työntkeijäksi. Hän aloitti siellä puheohjelmien tuottajana, mutta sai paljon lisää vastuuta pitkän uransa aikana. Vuosina 1958–1969 Newby toimi Third Programmen ja 1969–1971 Radio 3:n valvojana, 1971–1975 radion ohjelmajohtajana ja 1975–1978 BBC Radion toimitusjohtajana.

Työskennellessään BBC:llä Newby jatkoi myös uraansa kirjailijana ja julkaisi radiouransa aikana 13 romaania. *Something To Answer For* sai vuonna 1969 ensimmäistä kertaa jaetun Booker-palkinnon. Se toi hänelle huomiota, vaikka palkinto ei ollutkaan vielä tuolloin kovinkaan tunnettu.

Newby jätti BBC:n vuonna 1978 ja toimi 1978–1984 English Stage Companyn puheenjohtajana. Kirjailija Anthony Thwaiten mukaan hänen viimeisistä romaaneista parhaimmat olivat vuonna 1981 ilmestynyt *Feelings Have Changed* ja vuonna 1995 ilmestynyt *Something About Women*, joka jäi Newbyn viimeiseksi romaaniksi.

Romaanien lisäksi Newby kirjoitti uransa aikana novellikokoelman, kaksi lyhyttä lastentarinaa, esseitä ja kolme kirjaa Lähi-idän historiasta.

## Lähteet
Horehronie

**Horehronie** on Kristinan esittämä kappale, jolla se edusti Slovakiaa vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa Norjan Oslossa. 

Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui kuudenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.

## Lähteet
Bror Hjelt

**Bror Sixten Hjelt** (17. marraskuuta 1897 Helsinki – 14. lokakuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen jääkäriupseeri, yrittäjä ja sukeltaja.

## Elämänvaiheet
### Ura sotilaana

Hjelt otti nuorena vapaaehtoisena osaa Jääkäripataljoona 27:n toimintaan; hän kuului Pellingin osastoon ja haavoittui erään operaation aikana vakavasti jääden yksin hankeen; hänet pelasti helsinkiläinen liikkeenharjoittaja Aleko Lilius löytäessään haavoittuneen meren jäältä tajuttomana. Hjelt toipui vammoistaan ja rauhan tultua otti osaa Suomen uuden sotalaitoksen toimintaan.

Hjelt otti osaa myös Viron vapaussotaan vuosina 1918–1919 ja haavoittui myös siellä; Kadettikoulun hän kävi sen jälkeen ja palveli eri upseerinarvoissa Jääkäritykistörykmentissä Hämeenlinnassa, viimeksi adjutanttina vuoteen 1925 jolloin erosi palveluksesta kapteenin arvoisena.

### Liike-elämään
Vuonna 1925 Hjelt kiinnitettiin Ekströmin Koneliike Oy:n palvelukseen jossa hän olikin pitkään eli vuoteen 1940. Sinä vuonna hän perusti ensimmäisen itsenäisen liikkeensä, Oy Kone-Edustus AB:n.

### Toinen maailmansota

Talvisodan syttyessä edelleen reserviin kuulunut kapteeni Hjelt palveli tykistössä ja haavoittui Hangon rintamalla vuonna 1941. Hänet ylennettiin majuriksi vuonna 1943.

### Sukelluksesta elämäntyö

Sotatoimien päätyttyä ja Valvontakomission poistuttua Hjelt palasi liike-elämään perustaen eri alojen liikkeitä vaihtelevalla menestyksellä. Vuonna 1953 urheilusukelluksen uranuurtajat Ora Patoharju ja Ralf Tötterström etsivät rahoittajaa alansa ensimmäiselle erikoisliikkeelle.

Hjelt – jonka kutsumanimeksi vakiintui tuolloin ”majuri” – oli myös innokas alan harrastaja ja koska hänellä oli varoja niin hänestä tulikin ensimmäinen toimitusjohtaja uuteen liikkeeseen; liike sai nimen OPTOMEC, koska majuri oli suunnitellut optis-mekaanisten laitteiden maahantuontia mutta ei saanutkaan jo luvattuja lisenssejä jostain syystä; nimi kuitenkin oli jo rekisteröity joten se sai kelvata. OPTOMEC olikin alan uranuurtaja ja huomattava osa myöhempien liikkeiden perustajista sai koulutuksensa siellä.

Hjelt myi liikkeen 1970-luvulla viimeisille oppipojilleen kun tunsi voimiensa hiipuvan. Liikkeen toiminta lopetettiin ilmeisesti sattumalta pari viikkoa sen jälkeen, kun Hjelt oli kuollut lokakuussa 1984 .

Liikkeen kaikki kolme toimipistettä - vanha ja uusi myymälä Huopalahdentiellä ja sukelluspukutehdas Kalevankadulla - ovat edelleen olemassa, tosin muussa käytössä.

Liikkeen viimeinen toiminut osa, sukelluspullojen täyttöön käytetty kiinteä korkeapainekompressori, oli lakkauttamisen jälkeen muutaman vuoden ajan eräässä urheiluliikkeessä Kuortaneenkadulla Vallilassa kunnes kyseinen liike myös lopetti toimintansa jolloin loppuun palvellut laitteistokin romutettiin samalla kun liikerakennus purettiin.

## Lähteet

* Kari Jokinen: *Sukeltajan tie*, Otava 1996: ISBN 951-1-1446-1
* Kuolinuutinen, Helsingin Sanomat 19.10.1984
* Aleko Lilius: Nuori mies panee toimeksi. (Ung man i farten, 1956.) Suomentanut Aaro Vuoristo. WSOY, 1958

### Viitteet
Sihltal Zürich Uetliberg Bahn

**Sihltal Zürich Uetliberg Bahn** (SZU) on sveitsiläinen liikenneyhtiö, joka harjoittaa rautatie-, linja-auto- ja köysirataliikennettä Zürichin länsipuolella, Zimmerbergin alueella.

## Historia
*Sihltal Zürich Uetliberg Bahn SZU AG* (SZU) aloitti toimintansa 1.1.1973, kun *Bahngesellschaft Zürich–Uetliberg* (BZUe) ja *Sihltalbahn* (SiTB) yhdistyivät.

Yhtiön historia alkaa 1870-luvulta, kun *Uetlibergbahn*-niminen yhtiö (UeB) rakensi Uetlibergille rautatien Zürichin Selnausta. Rautatie otettiin käyttöön vuonna 1875. Toiminta siirtyi *Bahngesellschaft Zürich-Uetliberg* -yhtiölle  vuonna 1922. Rata sähköistettiin vuonna 1923 (1&nbsp;200 Vdc).

SiTB:n Sihltalbahnin rata Zürichin Giesshübelistä Horgenin Sihlwaldiin avattiin vuonna 1892. Rataa jatkettiin Sihlbruggiin vuonna 1897. Koko rata sähköistettiin vuonna 1924 (15 kV, 16,7 Hz).

SZU:n rautatie Selnausta jatkettiin Zürichin päärautatieasemalle vuonna 1990. SZU:n laituri (raiteet 21–22) sijaitsee aseman alemmalla, maanalaisella tasolla. 

Adliswilissä sijaitseva köysirata, Luftseilbahn Adliswil–Felsenegg (LAF), siirtyi SiTB:n hoidettavaksi vuonna 1954. SZU aloitti linja-autoliikenteen Zimmerbergin alueella vuonna 2001.

## Omistajat
SZU:n pääomistajia ovat kunnat, kantoni ja liittovaltio:
* Zürichin kaupunki 32,6 %
* muut kunnat 6,8 %
* valtio 27,8 %
* Zürichin kantoni 23,8 %
* muut 9,0 %.

## Liikenne
Vuonna 2016 SZU kuljetti 15 milj. junamatkustajaa Zürichin lähiliikenteen reiteillä S4 ja S10. Lisäksi yhtiön vastuulla on Zürichin yhteistariffialueen (ZVV) 27 linja-autoreitin liikenne. SZU:lla ei kuitenkaan ole omia busseja, vaan se ostaa reittien liikennöinnin neljältä eri yhtiöltä. Linja-autoissa kulki vuonna 2016 yhteensä 10 miljoonaa matkustajaa.

## Rataverkko
SZU:n rataverkko koostuu kahdesta rataosuudesta, jotka alkavat Zürichin päärautatieasemalta. Radat päättyvät Uetlibergvuorelle ja Sihlbruggin asemalle Horgenissa. SZU:n radat ovat normaalilevyisiä (1&nbsp;435 mm). Zürich HB – Giesshübel -osuuden erikoisuutena on, että radalla on kaksi käyttöjännitettä, 1&nbsp;200 V ja 15 kV.

Taulukko rataosuuksista:

## Köysirata
*Luftseilbahn Adliswil-Felsenegg LAF AG* -yhtiö omistaa köysiradan Adliswilin kaupungin ja Felseneggvuoren (810 m mpy.) välillä.   Radan korkeusero on 307 metriä ja pituus 1&nbsp;048 metriä. Köysirata on otettu käyttöön vuonna 1954. Köysiradan liikenne on ympärivuotista. 

SZU hoitaa liikennöinnin radalla. Radalla on noin 250&nbsp;000 matkustajaa vuodessa (vuonna 2016).

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla


Bahnhof Uetliberg, eine Zugskomposition der SZU 2011-11-19 15-59-50 ShiftN.jpg|Zürichin paikallisliikenteen S10-reitin juna pääteasemallaan Uetlibergillä.
Bahnhof Zürich Selnau.jpg|Zürich-Selnaun asema sijaitsee Sihljoen alla.
Zuerich Hauptbahnhof P6A2449.JPG|SZU:n laituri Zürichin päärautatieasemalla.
Felseneggbahn (LAF) IMG 3220.jpg|Adliswilin köysirata.
Xiaomi Redmi 2 Prime

**Xiaomi Redmi 2 Prime** on Xiaomin 10. elokuuta 2015 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 4.4.4 "KitKat" -käyttöjärjestelmä Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.

## Tekniset tiedot
### Muotoilu
Xiaomi Redmi 2 Prime -älypuhelimessa on 4,7-tuumainen näyttö HD-resoluutiolla.

### Fyysiset osat
Laitteesta löytyy Qualcomm Snapdragon 410 8916-prosessori. Laitteessa on 2 Gigatavua RAM-muistia ja 16&nbsp;Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 32 Gigatavun microSD-kortilla.

#### Kamerat ja multimedia
Laitteessa on 8 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 2 Megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla.

### Ohjelmisto
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 4.4.4 "KitKat" Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.

## Lähteet
* https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Redmi-2-Prime_id9568
Xiaomi Redmi Note 2

**Xiaomi Redmi Note 2** on Xiaomin 14. elokuuta 2015 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 5.0 "Lollipop" -käyttöjärjestelmä Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.

## Tekniset tiedot
### Muotoilu
Xiaomi Redmi Note 2 -älypuhelimessa on 5,5-tuumainen näyttö Full HD-resoluutiolla.

### Fyysiset osat
Laitteesta löytyy MediaTek Helio X10 MT6795-prosessori. Laitteessa on 2 gigatavua RAM-muistia ja 16&nbsp;gigatavua sisäistä muistia.

#### Kamerat ja multimedia
Laitteessa on 13 megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.

### Ohjelmisto
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 5.0 "Lollipop" Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.

## Lähteet
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Redmi-Note-2_id9032
Gérard de Nerval

**Gérard de Nerval** (oik. **Gérard Labrunie**; 22. toukokuuta 1808 Pariisi, Ranska – 26. tammikuuta 1855 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija ja toimittaja. Nerval kuului Théophile Gautier’n ystäviin, ja hän liikkui 1830-luvulta alkaen romantikkojen piirissä. Nerval esitteli saksankielistä kirjallisuutta Ranskassa, muun muassa esikuvaansa E. T. A. Hoffmannia sekä J. W. von Goetheä.

Nervalin varhaistuotanto käsittää romanttista runoutta, romaaneja ja matkakirjoja. Hän alkoi kärsiä mielentervysongelmista jo 1840-luvun alkupuolella. Hän matkusteli Orientissa, mutta matkakirja *Voyage en Orient* (1843–1851) kuvaa myös sisäistä matkaa, jossa unen logiikka ja okkultismi näyttäytyvät runouden edellytyksiksi. Seuraavalla vuosikymmenellä Nerval joutui yhä useammin sairaalahoitoon, ja hoitojaksojen aikana hän kirjoitti tunnetuimmat teoksensa, joihin kuuluvat novellikokoelma *Les filles de feu* (1854) ja runoteos *Les chimères* (1854). Viimeisenä elinvuonnaan hän julkaisi omaelämäkerrallisen teoksen *Aurélia ou le Rêve et la Vie*. Hän teki itsemurhan.

Jälkipolville Nerval on ollut tärkeä innoittaja. Häntä pidetään Charles Baudelairen ja Stéphane Mallarmén edelläkävijänä. Novelli ”Sylvie” vuodelta 1854 merkitsi paljon Marcel Proustille. André Breton piti Nervalia surrealismin edelläkävijänä.

## Suomennetut teokset
* 

### Suomennettuja runoja
;Lähde
Runoja teoksessa: *Motmot: elävien runoilijoiden klubin vuosikirja 2003*, toim. Antti Nylén ja Saila Susiluoto, Helsinki: WSOY 2004 , Nervalin runot suomentanut Antti Nylén.
* Anteros
* Artemis (Artémis)
* Delfica
* El Desdichado
* Horus
* Kultaisia säkeitä
* Myrtho

* Artemis, suom. Pentti Saaritsa, teoksessa: *Salaperäinen seurue: runoja jotka tulivat ja jäivät*, suom. ja toim. Pentti Saaritsa, WSOY 1997 

Runoja teoksessa: *Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa*, toim. Aale Tynni, WSOY 1957, 1974 , 2004  Nervalin runot suomentanut Aale Tynni.
* Delfica (Delfica)
* Havahtuminen vaunuissa (Le réveil en voiture)
* Musta pilkku (Le point noir)

Runoja julkaisussa: *Tuli & Savu: runouslehti* 2017; nro 88 Nervalin runot suomentanut Tommi Nuopponen.
* El Desdichado
* Kultaisia rivejä
* Pariisin Notre-Dame
* Pimeä tahra

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Altnabreacin rautatieasema

**Altnabreacin rautatieasema** () on rautatieasema pienessä Altnabreacin taajamassa Ylämaan hallintoalueella, Skotlannissa. Se sijaitsee Far North Linen varrella.

Asema avattiin 24. heinäkuuta 1874. Se on yksi Britannian syrjäisimmistä rautatieasemista: lähimmälle tielle on matkaa 16 kilometriä ja lähimpään kylään  29 kilometriä. Sillä ei ole lainkaan katuosoitetta. Sitä käytti vain 658 matkustajaa kaudella 2017–2018.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Prime Time Collection

**Prime Time Collection** on Suburban Triben kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1998 levymerkillä Zen Garden Records.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Aiheesta muualla
* ''Prime Time Collection'' discogs.com -sivustolla
Jenni Kivelä

**Jenni Kivelä** (s. 1974) on suomalainen koreografi ja tanssitaiteilija.

Kivelä valmistui ylioppilaaksi Kallion lukiosta 1993. Hän opiskeli kulttuurituottajan opintoja 1994–1996 ja valmistui tanssitaiteen kandidaatiksi 1999 ja maisteriksi 2001 Teatterikorkeakoulusta. Kivelä on työskennellyt Zodiak – Uuden tanssin keskuksen housekoreografina 2004–2005 ja TADaC Theatre Academy Dance Companyn taiteellisena johtajana vuosina 2007–2008. Hän on tehnyt teoksia eri tanssiryhmille  Suomessa ja ulkomailla kuten Helsinki Dance Company, Mobita Dansco, Pori Dance Company, Norrdans, Transitions Dance Company Laban. Hän on työskennellyt valtion kolmevuotisen taiteilija-apurahan turvin 2007–2009 ja 2014–2016. Hänen koreografiansa Juhlapäiviä voitti Saitaman kansainvälisen koreografikilpailun Japanissa vuonna 2005. Hänen teoksiaan on esitetty Suomessa ja ulkomailla lukuisissa eri paikoissa.

## Lähteet
Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut 1979

**Vuoden [[1979]] [[nyrkkeily]]n [[Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut|Euroopan-mestaruuskilpailut]]** järjestettiin 5. – 12. toukokuuta 1979 Kölnissä. Nämä järjestyksessään 23. kisat oteltiin kahdeksassa painoluokassa ja niihin osallistui 156 nyrkkeilijää 23 maasta.

Uusina painoluokkina kisoissa olivat raskassarja eli alle 91 kg ja superraskassarja eli yli 91 kg.

## Mitalistit

## Mitalitaulukko

## Suomen joukkue

## Lähteet
*Vuoden 1979 EM-kisat Kölnissäa
George Devine

**George Devine** CBE (20. marraskuuta 1910 Hendon, Lontoo – 20. tammikuuta 1966 Lontoo) oli englantilainen näyttelijä ja teatterinjohtaja, joka perusti Lontoon Royal Court Theatren vuonna 1956 ja toimi sen taiteellisena johtajana vuoteen 1965 asti. Hän toimi Lontoon teatterimaailmassa 1930-luvulta alkaen ja työskenteli myös televisiossa ja elokuvissa. 

Devine aloitti uransa näyttelijänä, kunnes vuonna 1938 hänestä tuli London Theatre Studion johtaja ja ohjaaja. Sodan jälkeen hän toimi Young Vic -teatteriseurueen ohjaajana.

Devine näytteli sivuosia muutamissa elokuvissa, kuten Peter Brookin *[[Kerjäläisooppera (vuoden 1953 elokuva)|Kerjäläisooppera]]* (1953) sekä Tony Richardsonin *[[Nuori viha (elokuva)|Nuori viha]]* (1959) ja *[[Tom Jones – hulivilihurmuri]]* (1963).

## Lähteet
Höyhenpeite

**Höyhenpeite** (tai **höyhenistö**, **höyhenpuku**, **höyhenys**) on lintujen ihoa peittävä kerros, joka koostuu höyhenistä. Höyhenpeitteen tehtävänä on suojata lintua, mahdollistaa lentäminen, toimia lämmöneristeenä sekä auttaa suojautumisessa ja viestinnässä.

## Kehitys
Höyhenpeite oli jo niillä dinosauruksilla, joiden lähimpiä sukulaisia ensimmäiset linnut olivat. Höyhenpeite kehittyi erään teorian mukaan matelijoiden suomuista edesauttamaan lentopyrähdyksiä. Se kehittyi kevyeksi rakenteeksi, joka eristi hyvin lämpöä ja samalla haihdutti ylimääräistä lämpöä tehokkaasti.

## Anatomia
Höyhenpeitteeseen kuuluu useita höyhentyyppejä. Kiinteähöydyllisiä höyheniä ovat ruumiinhöyhenet, pyrstösulat, siipisulat ja niiden peitinhöyhenet. Untuvia ja sukasia ovat höyhenet, joiden höytyrakenne on löyhä tai kehittymätön.

Lintujen peitinhöyhenet ovat pingviinejä lukuun ottamatta kiinni ainoastaan tietyissä, enimmäkseen ruumiin pituussuuntaisissa höyhenaloissa, joita höyhenettömät alat erottavat toisistaan. Myös esimerkiksi aikuisilla strutseilla, kasuaareilla ja kiiveillä höyheniä on tasaisesti ympäri ruumista mutta nuorina vain tietyissä kohdissa. Haudonnan aikana naaraan hormonitoiminta saa sen vatsaan muodostumaan paljaan hautomalaikun. Sen ansiosta linnun lämpöenergia johtuu ihon ja pintaverisuonten kautta tehokkaasti muniin.

## Tehtävät
Höyhenpeite suojaa linnun ihoa ja sisäelimiä. Ruumiin höyhenpeite säilyttää ja säätelee ruumiinlämpöä sekä antaa linnulle joustavan aerodynaamisen muodon. Siipien ja pyrstön sulat mahdollistavat lentämisen. Höyhenpeitteen väritys muodostaa linnulle usein suojavärin saalistajia vastaan. Joskus väritys palvelee myös lintujen parittelussa tai muussa visuaalisessa viestinnässä.

## Hoito ja uusiutuminen
Linnun höyhenpeite uusiutuu säännöllisesti sulkasadoissa, jolloin kaikki vanhat höyhenet putoavat vaiheittain ja uudet kasvavat tilalle. Sulkasato on yleensä syksyllä, mutta se voi tapahtua kolmekin kertaa vuodessa. Koiraille voi soidinajaksi kasvaa erityisen komeat höyhenkoristeet.

Linnut hoitavat höyhenpeitettään yleisimmin sukimalla, eli ne puhdistavat, järjestelevät ja rasvaavat höyheniään nokkansa avulla. Linnut voivat myös ottaa vesi-, tomu- tai hiekkakylpyjä höyheniään puhdistaakseen. Varpuslinnut joskus muurahoivat eli puhdistavat höyhenpeitettään muurahaishapon avulla.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Elektro 57

__NOTOC__
**Elektro 57** on Suburban Triben neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Janne Joutsenniemi, ellei toisin mainittu.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano

### Yhtye
* Jouni Markkanen – laulu
* Roope Sirén – kitara
* Janne Joutsenniemi – basso, tuottaja
* Alec Hirst-Gee – rummut
* Emerson Burton – kosketinsoitin

### Tuotanto
* Hiili Hiilesmaa – tuottaja
* Masa Hukkanen – äänittäjä
* Pauli Saastamoinen – masteroija
* Anselmo – kansikuva
* Lahco – valokuvat
* Toni Härkönen – valokuvat

## Aiheesta muualla
* ''Elektro 57'' discogs.com -sivustolla 
* ''Elektro 57'' itunes.com -sivustolla
Tuomas Lehtonen

__NOTOC__
**Tuomas Lehtonen** (s. 4. elokuuta 1998) on suomalainen aitajuoksija. Lehtosen seura on Liedon Parma, ja häntä valmentaa Mikko Mattila.

Lehtonen karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä Grosseton alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017. Hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun alkuerissä Münchenin EM-kilpailuissa 2022 ja Rooman EM-kilpailuissa 2024.

Lehtonen edusti Suomea aikuisten maajoukkuekilpailuissa ensimmäisen kerran Tukholman Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2017. Hän voitti 400 metrin aitajuoksun Pohjoismaiden mestaruuden Kööpenhaminassa 2023. 

Lehtonen saavutti Kalevan kisoissa 400 metrin aitajuoksussa kultaa vuonna 2020 ajalla 50,53, 2021 ajalla 50,62 ja 2022 ajalla 51,43, hopeaa vuosina 2023 ajalla 50,20 ja 2024 ajalla 50,83 sekä pronssia vuonna 2019 ajalla 52,28. Hän voitti sisäratojen SM-kilpailuissa 300 metrin aidoissa kultaa Tampereella 2020 ajalla 36,08 ja Kuopiossa 2022 ajalla 36,37, sai hopeaa Tampereella 2016 ajalla 38,42 ja Kuopiossa 2019 ajalla 37,92 sekä pronssia Tampereella 2024 ajalla 36,07 sekä hopeaa 400 metrillä vuonna 2021 ajalla 48,87 ja 2023 ajalla 48,85 ja pronssia vuonna 2018 ajalla 49,33. Viestissä hän sai SM-pronssia 2017 ja 2025. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestissä pronssia 2023. Lisäksi Lehtonen on saavuttanut 21 mitalia nuorten SM-kilpailuista.

## Henkilökohtaiset ennätykset

### Ulkoradoilla

### Sisäradoilla

## Lähteet
Maastohiihdon maailmancup 2017–2018

**Maastohiihdon maailmancup 2017–2018** oli historian 37. virallinen maailmancup-kausi. Se alkoi 24. marraskuuta 2017 Suomen Kuusamossa ja päättyi 18. maaliskuuta 2018 Ruotsin Falunissa.

## Kilpailukalenteri
:*Lähde: FIS*

### Miehet

### Naiset

### Viestit
#### Miehet

#### Naiset

## Maailmancupin loppupisteet
:Lähde: FIS
### Miehet

#### Kokonaiskilpailu

#### Normaalimatkat

#### Sprintti

### Naiset

#### Kokonaiskilpailu

#### Normaalimatkat

#### Sprintti

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Yhdistetyn maailmancup 2017–2018

**Yhdistetyn maailmancup 2017–2018** alkoi 24. marraskuuta 2017 Kuusamon Rukalla ja päättyi 25. maaliskuuta 2018 Saksan Schonachissa. Kauden aikana järjestettiin 22 henkilökohtaista kilpailua sekä neljä joukkuekilpailua, joista kaksi oli parikilpailuja.

## Kilpailukalenteri
:*Lähde: FIS*

## Maailmancupin loppupisteet
:*Lähde: FIS*

### Kokonaiscup

### Maiden välinen cup

## Lähteet
Panorama (Suburban Triben albumi)

__NOTOC__
**Panorama** on Suburban Triben kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1997 levymerkillä Zen Garden Records.

Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 23, ja pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa. Albumilta julkaistiin myös yksi single ”First Spring Day”, joka nousi Rumba-lehden *50 hittiä* -listan sijalle 37.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Janne Joutsenniemi, ellei toisin mainittu.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
### Yhtye
* Jouni Markkanen – laulu
* Roope Sirén – kitara
* Janne Joutsenniemi – basso, tuottaja, äänittäjä, miksaaja
* Alec Hirst-Gee – rummut

### Tuotanto
* Janne Joutsenniemi – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
* Kari Hynninen – vastaava tuottaja
* Paavo Maijanen – äänittäjä, miksaaja
* Pauli Saastamoinen – masteroija
* Jukka Lehtinen – valokuvat
* John Palmén – valokuvat
* Namilo – teknikko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Panorama'' discogs.com -sivustolla
William Gaminara

**William Gaminara** (s. 1956 Lusaka, Pohjois-Rhodesia) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Professori Leo Daltonin roolista televisiosarjassa *[[Hiljainen todistaja]]* (2002–2013).
Roviolla

**Roviolla** on Gimmelin kappale ja single, joka julkaistiin tammikuussa 2003 esikoisalbumilla. Kappale julkaistiin aiemmin vuonna 2002 yhtyeen esikoisalbumilla *[[Lentoon]]*. ”Roviolla” nousi Suomen virallisen singlelistan kolmannelle sijalle, ja pysyi listalla seitsemän viikkoa.

Kappaleen musiikkivideolla vierailevat rockmuusikot Janne Joutsenniemi, Jussi 69 sekä Pekka Tapani Laine.

## Kappaleet
#
#
#

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Roviolla'' discogs.com -sivustolla
Roger Allam

**Roger William Allam** (s. 26. lokakuuta 1953 Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten mittavasta teatteriurastaan, mutta hän on esiintynyt myös monissa elokuvissa, televisiosarjoissa ja radiokuunnelmissa.

Allam on näytellyt komisario Javertia Royal Shakespeare Companyn legendaarisessa musikaalissa *[[Les Misérables (musikaali)|Les Misérables]]*, Douglas Richardsonia palkitussa radion komediasarjassa *Cabin Pressure* (2004–2008) sekä rikoskomisario Fred Thursdaytä rikossarjassa *[[Nuori Morse]]* (2012–). 

Hän on näytellyt myös Illyrio Mopatisia HBO:n sarjassa *[[Game of Thrones]]* (2011), Royaltonia *[[Speed Racer (elokuva)|Speed Racer]]* -elokuvassa (2008) sekä Lewis Protheroa *[[V niin kuin verikosto (elokuva)|V niin kuin verikosto]]* -elokuvassa (2005). Vuonna 2016 Allam näytteli Adrian Stonea BBC:n televisiosarjassa *[[Kadonnut (televisiosarja)|Kadonnut]]*. 

Hän on voittanut kaksi kertaa parhaan miesnäyttelijän Olivier-palkinnon. Hän ehdolla yhteensä neljä kertaa. Hän on voittanut myös kerran parhaan sivuosan esittäjän Olivier-palkinnon. 

Allam on lukenut urallaan lukuisia äänikirjoja ja toiminut dokumenttien kertojaäänenä. 

Hän on naimisissa näyttelijä-käsikirjoittaja Rebecca Sairen kanssa. Heillä on kaksi poikaa.

## Lähteet
Digital Design from Zero to One

**Digital Design from Zero to One** on Jerry D. Danielsin kirja digitaalitekniikasta. Kirjaa on käytetty oppikirjana.

Kirja sisältää muun muassa yhdistelmälogiikan, sarjalogiikan, totuustaulut, Boolen algebran ja Karnaugh’n kartat.

Kirja käsittelee myös muistien, digitaalisen kommunikoinnin ja aritmetiikkalaitteiden toteutusta.

## Katso myös
* Kiikku
* Looginen portti

## Lähteet

*