Economic freedom of the world

**Economic freedom of the world** on kanadalaisen Fraser-instituutin kokoama indeksi, joka mittaa kunkin maailman maan taloudellista vapautta. 

10 tarkoittaa taloudellisesti täysin vapaata maata, 0 täysin ei-vapaata.

## Maiden järjestys
Vuonna 2024 kärjessä olivat Hongkong, Singapore, Sveitsi, Uusi-Seelanti, USA, Tanska, Irlanti, Kanada, Australia, Luxemburg, Japani, Britannia, Suomi (13.), Islanti, ... Saksa (16.), Alankomaat (18.), Viro (20.), Ruotsi (25.), Norja (28.), Intia (84.), Kiina (104.), Venäjä (119.), Venezuela (165./165).

## Mittarit
Fraserin mukaan keskeiset taloudellisen vapauden tekijät ovat
* henkilökohtainen valinnanvapaus
* vapaaehtoinen vaihto
* vapaus tulla markkinoille ja kilpailla siellä
* ihmisten ja heidän omaisuutensa suojelu muiden aggressioilta.

Näitä instituutti mittaa 42 mittarilla, jotka perustuvat mm. IMF:n ja maailmanpankin tietoihin näistä maista. Hintasääntely, inflaatio, tullit, verotus, kaupankäynnin rajoitukset, omistusoikeuden heikko suoja, yrityksen perustamisen ja ylläpitämisen vaatima valtionbyrokratia, työllistämiseen liittyvät rajoitukset ym. pudottavat maan indeksilukemaa. 

## Taloudellisen vapauden vaikutus

Ympäristön tila, eliniänodote, ihmisoikeustilanne, talouskasvu, keskitulot ja köyhimmän kymmenyksen tulotaso olivat sitä parempia ja korruptio vähäisempää, mitä korkeampi maan taloudellinen vapaus oli (vuonna 2007). Köyhimmän kymmenyksen osuus maan tuloista ei riippunut taloudellisesta vapaudesta. 

Vuosina 2000-2019 taloudellinen vapaus lisääntyi maailmassa, sitten heikkeni. Vapaimmilla alueilla (25 %) köyhin 10 % ansaitsee kahdeksan kertaa niin paljon kuin köyhimmässä 25 %:ssa, ihmiset elävät 16 vuotta pidempään ja ovat suvaitsevaisempia sukupuolia, vähemmistöjä ja maahanmuuttajia kohtaan ja 40 % tyytyväisempiä elämiinsä. Vähiten vapailla alueilla (25 %) äärimmäinen köyhyys on 30 kertaa yleisempää, 2,5 kertaa useampi lapsi työskentelee ja vain 78 % 15-24-vuotiaista tytöistä osaa lukea.

Instituutin mukaan aikana 1980-2007 tutkituissa maissa
* keskimääräinen tulli putosi 26,2 %:sta 9,0 %:iin;
* 61 maalla oli yli 10 %:n inflaatio 1976-1980, vain 17 maalla 2003-2007;
* ylin marginaalivero oli yli 50 % 62 maassa 1980, 9 maassa 2007;
* 50 maata säänteli valuuttakursseja vuonna 1980 siten, että pimeillä markkinoilla ylihinta nousi yli 10 %:iin, vain 3 maata vuonna 2007. 
Tänä aikana
* maailman ihmisten keskimääräiset reaalitulot kasvoivat 5400 dollarista (1980) 8500 dollariin (2005);
* absoluuttisessa köyhyydessä (alle dollarilla päivässä) elävien määrä laski 34 %:sta 19 %:iin, eliniänodote nousi 64,4 vuodesta 68,1 vuoteen ja lapsikuolleisuus putosi 53 %:sta 36 %:iin;
* muutkin elämänlaadun indikaattorit ovat kohonneet, esimerkiksi koulunkäynti, lukutaito ja puhtaan veden saanti. 
Lisäksi monien tutkimusten mukaan talous on parantunut eniten taloudellisesti vapaimmissa maissa ja kunkin maan taloudellisen vapauden lisäämiset ovat lisänneet talouskasvua ja päinvastoin. 

Sadat vertaisarvioidut tieteelliset artikkelit ovat käyttäneet indeksiä. Sitä on käytetty mm. taloustieteellisessä, valtiotieteellisessä ja ympäristötutkimuksessa. http://scholar.google.com/advanced_scholar_search?q=economic+freedom&hl=en&lr= http://www.freetheworld.com/papers.html 

Vapaimmassa viidenneksessä elävien keskitulot olivat 23 450 dollaria/vuosi ja kasvu 1990-luvulla 2,56 %/vuosi. Epävapaimmassa viidenneksessä luvut olivat 2 556 dollaria ja -0,85 %/vuosi. Köyhin kymmenys kansasta sai 728 $/vuosi epävapaimmissa ja 7000 $/vuosi vapaimmissa maissa. Eliniänodote oli vapaimmissa maissa 20 vuotta enemmän kuin epävapaimmissa. http://www.buckeyeinstitute.org/article/318

Onnellisuus oli selvästi sitä vahvempi, mitä taloudellisesti vapaampi jokin maa oli (korrelaatio oli vahva).

Korkea taloudellinen vapaus estää erittäin tehokkaasti sotia, noin 54 kertaa tehokkaammin kuin demokratia (*Democracy Score* -mittarilla mitattuna).

Indeksin pohjana olevista mittareista tärkeimpiä kasvulle näyttäisivät olevat omaisuudensuoja, matala korruptio ja matala inflaatio. Julkisten menojen määrä ei näyttäisi olevan yhtä vaikuttavaa kuin varsinainen talouden sääntely. Toisaalta tämä jossain määrin näkyy indeksin painokertoimissa. Siksi esimerkiksi Tanska on sijalla 12 ja Suomi 16.

Tehdyn tutkimuksen yhteenvetoa on oheisessa artikkelissa http://www.ratioinstitutet.nu/pdf/wp/nb_efi.pdf , mukaan lukien tutkimuksia, jotka osoittavat taloudellisen vapauden olevan hyvien seurausten syy eikä vain korreloiva tekijä. Artikkeli myös toteaa tämän indeksin olevan käytetyin taloudellisen vapauden indeksi tieteellisessä tutkimuksessa, osin siksi, että *[[taloudellisen vapauden indeksi]]* yltää vain vuoteen 1995 ja käyttää subjektiivisempia mittareita. Molempien tulokset ovat kuitenkin samansuuntaisia.

## Katso myös
* Taloudellisen vapauden indeksi (Wall Street Journalin ja Heritage-instituutin kokoama kilpaileva mutta samansuuntainen indeksi)
* Index of Freedom in the World (henkilökohtaisen vapauden indeksin ja Economic freedom of the world -indeksin yhdistelmä)
* Omaisuudensuojaindeksi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Economic Freedom of the World 2009 Annual Report 
* Cato Institute: Economic Freedom of the World
* Trade, Democracy and Peace: The Virtuous Cycle