open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Spitzer

**Spitzer** on avaruusteleskooppi, joka mittaa infrapunan aallonpituuksia ja havainnoi lämpösäteilyä, joka on peräisin sekä kooltaan että lämpötilaltaan vaihtelevista taivaankappaleista. Teleskooppi on nimetty Lyman Spitzerin mukaan.

NASA laukaisi satelliitin radalleen Delta II 7920H ELV kantoraketilla 24. elokuuta 2003.

Siinä on halkaisijaltaan 85-senttinen pääpeili ja kolme tieteellistä mittalaitetta, jotka havainnoivat infrapunataivasta 3–180 mikrometrin aallonpituuksilla. 

## Rakenne ja tekniikka
Spitzer koostuu kahdesta osasta: havaintolaitteista ja kaukoputkesta (Cryogenic Telescope Assembly, CTA), sekä itse avaruusaluksesta.

Havaintolaitteet ja 85cm Ritchey-Chretien kaukoputki on jäähdytetty heliumilla äärimmäisen kylmäksi, noin 1,4 K. Ne on kiinnitetty lämpöä eristävillä kiinnikkeillä avaruuskaukoputkeen. 

Jäähdyttämätön osa koostuu aurinkopaneelista (Solar Panel Assembly, ja rungosta (Spacecraft Bus).

Spitzerin aurinkokennot paitsi tuottavat yhteensä 427 W sähköä, toimivat myös lämpösuojana. Puolet paneelin pinta-alasta on aurinkokennoja ja puolet heijastimia, jotka laskevat paneelin lämpötilan noin 330 Kelviniin. Teleskooppi ei voi kääntyä yli 120 astetta auringosta, sillä silloin se ei saisi riittävästi virtaa aurinkokennoistaan.

Avaruusaluksen runko (Spacecraft Bus), jossa lämminelektroniikka ja asennonsäätölaitteisto sijaitsevat, on päältä kahdeksankulmainen laatikko. Se jakaantuu yhdeksään lokeroon, joihin laitteistot on asennettu. Asennonsäätöön Spitzer käyttää reaktiopyöriä.

Tiedonsiirto Spitzerin ja Maan välillä tapahtuu NASAn Deep Space Networkin avulla. Rungon pohjaan kiinnitettyä metristä lautasantennia käytetään kaksi kertaa päivässä lähettämään edellisen 12 tunnin aikana kertyneet tiedot 85 kbps nopeudella.

## Mittalaitteet
Spitzerissä on kolme mittalaitetta, jotka on asennettu niille tarkoitettuun koteloon(Multiple Instrument Chamber).

*IRAC (Infrared Array Camera)
*IRS (Infrared Spectrograph)
*MIPS (Multiband Imaging Photometer for Spitzer)

## Jäähdytys
Toisin kuin Hubble, Spitzer ei ole huollettavissa. Luotain käyttää nestemäistä heliumia jäähdytykseen. Jäähdytysaineen ehtyessä luotaimen laitteet tuhoutuvat. Laukaisun aikaan käyttöiäksi laskettiin 2,5 vuotta mutta teleskooppia käytettiin vielä kauan. Jäähdytysaine loppui jo 2009. Spitzer hylättiin tammikuussa 2020.

## Katso myös
*Hubble-avaruusteleskooppi
*Chandra-avaruusteleskooppi
*Compton-avaruusteleskooppi
*SOFIA

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*  Esitellään reaktiopyörän toimintaa.
* 
*  Esittelyvideo Spitzeristä.  
* Spitzer-infrapunateleskoopin kotisivu
Domodedovo Airlines

**Domodedovo Airlines**  oli venäläinen vuonna 1960 perustettu lentoyhtiö. Yhtiön kotikenttänä toimi Domodedovon kansainvälinen lentoasema Moskovassa. Se lopetti toimintansa vuonna 2008.

## Reittikohteet

Domodedovo Airlines lensi säännöllisesti seuraaviin kohteisiin (tammikuu 2005):

Kotimaan kohteet: Anadyr, Blagoveštšensk, Habarovsk, Jakutsk, Krasnojarsk, Magadan, Norilsk, Petropavlovsk-Kamtšatski, Vladivostok ja Južno-Sahalinsk.

Ulkomaan kohteet: Baku, Gəncə, Karaganda, Kostanai, Miami (vuoden 2006 jälkipuoliskolla), Samarkand ja Stuttgart

## Laivasto
Elokuussa 2006:

* Iljušin Il-62M 17 kpl
* Iljušin Il-96-300 5 kpl
* Tupolev Tu-154M 5 kpl

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Domodedovo Airlines
Tatjana Gsell

**Tanja ”Tatjana” Gsell** (o.s. Gick, s. 21. toukokuuta 1971 Ebern, Baijeri) on saksalainen julkisuuden henkilö.

Gick opiskeli kauneushoitajaksi ja sairaanhoitajaksi ja työskenteli harjoittelijana ja vastaanotossa kauneusleikkauksiin erikoistuneella Tri. Franz Gsellillä Nürnbergissä. He menivät naimisiin vuonna 1996. Tri. Gsell oli häntä 45 vuotta vanhempi. Tatjana kävi väitteiden mukaan läpi yli 20 kauneusleikkausta muuttuakseen seurapiirikaunottareksi. Miljoonikkoaviomiehensä luottokortilla luksusvaimoksi ryhtynyt Tatjana harrasteli shoppailua Pariisissa ja Milanossa. Paria käsiteltiin usein julkisuudessa lehdistössä. Hänellä oli 500 paria kenkiä, Mercedes Benz, Porsche ja Ferrari. 

Vuoden 2002 lopussa Tatjana Gsell kuitenkin muutti Marbellaan kuusikymppisen düsseldorfilaisen autokauppiaan Helmut Beckerin luo. He antoivat suhteestaan avoimesti haastatteluja. Aviomies jätti viimeisen varoituksen palata kotiin vuoden loppuun mennessä tai rahantulo loppuisi.

5. tammikuuta 2003 kaksi naamioitua miestä murtautui Tri. Franz Gsellin asuntoon Nürnbergin Erlenstegenin lähiössä ja hakkasi hänet kirveellä. He saivat saaliikseen 5&nbsp;000 euroa. Johtolangaksi jäi muovikassi, jossa oli romaniankielistä kirjoitusta. Tri. Gsell kuoli 26. maaliskuuta oltuaan kaksi kuukautta koomassa. Hänen testamenttinsa jätti koko miljoonien omaisuuden vaimon nimiin. Baijerin valtionsyyttäjä antoi Tatjana Gsellista 11. huhtikuuta pidätysmääräyksen murhan järjestämisestä epäiltynä. Syytettä ei kuitenkaan voitu näyttää toteen. Tatjana Gsell tuomittiin kuitenkin vakuutuspetoksesta 16 kuukauden ehdolliseen vankeuteen. Hän oli järjestänyt jugoslavialaisen rikollisjengin kanssa autonsa ryöstön ja siirron ulkomaille vakuutusrahojen nostamiseksi.

Tatjana Gsell kävi oikeutta Bild-lehteä vastaan heidän käytettyään otsikossaan termiä ”Busenwitwe” (*”tissileski”*). Berliiniläisen oikeusistuimen päätöksen 26. lokakuuta 2004 mukaan termin käyttö oli sallittua.

Gsell on sittemmin esiintynyt reality-tv-sarjoissa Big Brother (RTL 2) ja Die Alm (ProSieben). Nyttemmin hänet on yhdistetty prinssi Ferfried von Hohenzollerniin (s. 1943) ja he ovat menossa naimisiin. Häät oli tarkoitus järjestää 29. toukokuuta 2006 televisiossa RTL 2:n sarjassa ”Tatjana & Foffi - Aschenputtel wird Prinzessin” (*”tuhkimosta prinsessaksi”*), mutta ne peruutettiin viimeisessä jaksossa ja suhde kariutui myöhemmin. Prinssi Ferfried on ollut naimisissa aiemmin kolme kertaa.

## Lähteitä
* Official Homepage 
* IMDB
* Oikeuden päätös termin ”Busenwitwe” käytöstä
* Surgeon’s wife charged with brutal burglary (Daily Times; May 01, 2003)
* Blue blood boils as Kaiser's heir and his plastic princess get married on TV (The Times; May 12, 2006)
* Glamourlady Tatjana Gsell verurteilt (mdr.de; juli 2004)
* Reality-Soap: Tatjana Gsell treu ergeben  (MSN.de; 10.05.06)
* Jetzt werden wir Zuschauer für blöd verkauft (Bild)
* The doctor and his doll (Guardian; May 9, 2003)
* The surgeon and his £7m plastic wife (Scotsman; 1 May 2003)
Nine (yhtye)

**Nine** on ruotsalainen heavy metal-hardcore punk -yhtye. Yhtye on perustettu Linköpingissä vuonna 1994.

Nine on julkaissut kaksi viimeisintä albumiaan *Burning Heart Records* -levy-yhtiön listoilla, mutta yhteistyö loppui maaliskuussa 2005. Ninen tyyliä on usein verrattu Entombediin; yhtyeet ovat kiertäneet yhdessä, ja Entombedin soittajia on vieraillut Ninen levyillä.

## Kokoonpano

* Johan Lindqvist, laulu
* Benjamin Vallé, kitara
* Tor Castensson, rummut
* Oskar Eriksson, basso

## Diskografia
### Albumit

* 1997 *Listen*
* 1999 *Kissed by the Misanthrope*
* 2001 *Lights Out*
* 2003 *Killing Angels*
* 2007 *It's Your Funeral*

### EP:t

* 1995 *To the Bottom*
* 2006 *Death Is Glorious*

## Aiheesta muualla
* Ninen kotisivut
OKKA-säätiö

**OKKA-säätiö** (Opetus-, kasvatus- ja koulutusalojen säätiö) on suomalainen säätiö. Se on syntynyt Ammattikasvatussäätiön ja Opetusalan koulutussäätiön yhdistymisen myötä. Se aloitti toimintansa vuonna 1997 itsenäisenä organisaationa. Säätiö toimii nimensä mukaisesti opetus-, kasvatus- ja koulutusalojen hyväksi.

OKKA-säätiö harjoittaa julkaisutoimintaa sekä myöntää apurahoja. Säätiön tarkoituksena on toimia opetus-, kasvatus- ja koulutusalojen kehittämiseksi, tieteellisen tutkimuksen edistämiseksi, vaikuttavuuden lisäämiseksi ja arvostuksen kohottamiseksi sekä taidekasvatuksen tukemiseksi.

## Lähteet
*
Fellah

**Fellaheiksi** kutsutaan arabimaissa talonpoikia. He ovat vuokraviljelijöitä, eli he eivät omista viljelemäänsä maata. Yleisimmin he viljelevät ohraa ja hirssiä. Fellahit viljelevät maata jokien varsilla, aavikoiden keitailla sekä muissa paikoissa, joissa on hedelmällistä maata ja vettä riittää kasteluun. Fellahit asuvat savi- ja tiilimajoissa. He käyttävät enemmän härkiä kuin koneita maataloustöissä.

Egyptin fellaheita pidetään puhtaimpina muinaisten egyptiläisten jälkeläisinä, ja heidän kulttuurissaan on piirteitä sekä muinaisesta Egyptistä että Roomasta. 

## Aiheesta muualla
Enonkosken kivisilta

**Enonkosken silta** on liuskeisesta kivestä rakennettu yksiaukkoinen kiviholvisilta Enonkosken kirkonkylässä. Se on rakennettu korvaamaan puusiltaa joko vuonna 1903 tai 1904. Silta on rakennettu kylmämuurina eli ilman saumalaastia, joten se muistuttaa 1700-luvun lopun kivisiltoja. Sen vapaa aukko on 3,2&nbsp;m ja hyödyllinen leveys (kaiteiden sisäpintojen välinen etäisyys) 5,4&nbsp;m. Sillan rakentaminen annettiin hanhijärveläisen talollisen Antti Makkosen tehtäväksi, mutta sen rakensikin kyläläinen Sylvester Redsven. Sillan opastaulussa kerrotaan urakkasumman olleen 300 silloista markkaa, kun miehen päiväpalkka oli tuolloin 1 markka. Vuonna 1979 Enonkosken kunta korjautti sillan, ja sen jälkeen se on ollut jalankulun ja pyöräilyn käytössä. Se hyväksyttiin museosillaksi vuonna 1982. Silta kuuluu Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eyakin kieli

**Eyak** on na-dené-kielikuntaan kuuluva kuollut kieli. Se oli kieliryhmänsä ainoa kieli, mutta muodostaa yhdessä athabasca-kielten kanssa athabasca-eyak -ryhmän.

Eyakia on historiallina aikoina puhuttu keskisessä Etelä-Alaskassa Kuparijoen (Copper River, Reka Mednaja) suulla, mutta aikaisemmin puhuma-alue ulottui Yakutatin lahdelta Kuparijoen deltan itäreunalle, mutta ei varsinaisen deltan alueelle eikä varsinkaan sen länsipuolelle, josta tämän kansan löysi Frederica de Laguna vuonna 1930. Viimeinen elossa ollut kielen puhuja oli Marie Smith Jones (14. toukokuuta 1918 – 21. tammikuuta 2008) Alaskan Cordovasta. Hän asui viimeisinä vuosinaan Anchoragessa. Smith oli myös viimeinen täysverinen eyak-intiaani sekä myös viimeinen eyak-intiaani, joka oli uskonnoltaan ortodoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Marie Smith Jonesin haastattelu
Elliott Smith

**Elliott Smith** (oik. **Steven Paul Smith**, 6. elokuuta 1969 Omaha, Nebraska – 21. lokakuuta 2003 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja muusikko. 

Soitettuaan vuosia yhtyeessä nimeltä Heatmiser Smith aloitti soolouransa vuonna 1994. Hän nousi kuuluisuuteen, kun hänen *[[Will Hunting]]* -elokuvaan kirjoittamansa kappale ”Miss Misery” sai Oscar-ehdokkuuden parhaan alkuperäiskappaleen kategoriassa vuonna 1998.

Elliott Smith kuoli 34-vuotiaana 21. lokakuuta 2003 rintaan osuneeseen veitseniskuun. Kuolemaa on pidetty itsemurhana.

## Diskografia
* Roman Candle 1994
* Elliott Smith 1995
* Either/Or 1997
* XO 1998
* Figure 8 2000
* From a Basement on the Hill 2004
* New Moon 2007

## Filmografia
* *Lucky Three: An Elliott Smith Portrait* (1997), ohjannut Jem Cohen
* *Strange Parallel* (1998), ohjannut Steve Hanft
* *Southlander* (2001), ohjannut Steve Hanft ja Ross Harris

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sweet Adeline, viralliset Elliott Smith -kotisivut
* Trash Treasury
Selekoksibi

**Selekoksibi** on koksibi, syklo-oksigenaasi-2–estäjiin (COX-2-estäjä) kuuluva tulehduskipulääke, jota käytetään muun muassa nivelrikkoon, nivelreumaan ja selkärankareumaan sekä akuuttiin kipuun. Lääkkeen on todettu joskus lisäävän sydäninfarktiriskiä. Asia selvitetään.. Selekoksibiä myydään kauppanimikkeillä Celebra ja Onsenal.
On paljastunut, että yhdysvaltalainen lääkkeen johtava tutkija Scott S. Reuben on väärentänyt lääkettä koskevia aineistoja yli kahdessakymmenessä tutkimuksessaan. Lääkeyhtiö ja asiantuntijat ovat esittäneet erilaisia näkemyksiä siitä, minkä verran Reubenin tuloksilla on ollut vaikutusta lääkkeen käyttöön.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tohtori.fi
*Lääkelaitos: Celebra 
*KEGG: Celecoxib 
*ChemBlink: Celecoxib 
*Pfizer.fi: Celebra
Bella coolat

**Bella coolat**, oma nimitys *nukhalk*, ovat salishien kielikuntaan kuuluva intiaanikansa Pohjois-Amerikassa Brittiläisessä Kolumbiassa. Heitä oli alkujaan viisi heimoa: *bella coola*, *kimsquit* ja jo hävinneet heimot *nukhalk*, *taliomk* ja *noothlakamish*. Heimot olivat itsenäisiä mutta tunsivat yhteishenkeä ja pitivät itseään vieraskielisiä naapurikansoja yläarvoisempina. 
Bella coolat olivat vähällä kuolla sukupuuttoon 1800-luvulla kulkutautien vuoksi, mutta 1900-luvulla heidän määränsä on jälleen kasvanut ja lähes puolet puhuu vielä kansansa kieltä. Alkuaan heitä on ollut kaiketi 5000 henkeä, mistä se laski vuoden 1902 310:een ja kohosi vuoteen 1980 mennessä 760:een.

## Lähteet
*
### Viitteet
Musta kääpiö

**Musta kääpiö** on hypoteettinen tähtityyppi, joka voisi syntyä valkoisen kääpiön tai neutronitähden jäähtyessä liian kylmäksi lähettämään huomattavaa lämpöä tai valoa. Koska aika, joka valkoisella kääpiöllä kestäisi saavuttaa tämä vaihe, on luultavasti pidempi kuin maailmankaikkeuden ikä (13,82 miljardia vuotta), mustia kääpiöitä ei pitäisi olla vielä olemassa. Edes kylmimmät valkoiset kääpiöt eivät ole vielä saavuttaneet tätä vaihetta. Valkoinen kääpiö itse on jäännös pääsarjan tähdestä, jonka massa on pieni tai keskikokoinen (~ alle 10 Auringon massaa). Se on tiheä, enimmäkseen heliumista ja ehkä myös hiilestä ja hapesta koostunut kuuma ydin, josta on hitaasti tulossa musta kääpiö. Jos mustia kääpiöitä olisi jo olemassa, niitä olisi todella vaikea havaita, sillä ne lähettäväisivät erittäin vähän säteilyä.

Koska valkoisten kääpiöiden kaukainen tulevaisuus riippuu fysiikan avoimista kysymyksistä, kuten pimeän aineen olemuksesta ja protonin hajoamisen mahdollisuudesta, mitä ei täysin ymmärretä, ei ole varmaa, kuinka kauan valkoiselta kääpiöltä kestäisi jäähtyä mustaksi. Tähtitieteilijät Barrow ja Tipler ovat arvioineet, että kestäisi 1015 vuotta, että valkoinen kääpiö jäähtyisi 5 K:n lämpötilaan. Jos WIMPejä on olemassa, ne tulevat kuitenkin pitämään tähdet lämpimämpinä ainakin 1025 vuotta. Jos protonit voivat puoliintua, myös se pitää valkoiset kääpiöt lämpiminä kauan aikaa. Hypoteettinen protonin puoliintumisaika on 1037 vuotta.

## Katso myös
*Musta kappale
*Mustan kappaleen säteily

## Lähteet
*

### Viitteet
Ketoprofeeni

**Ketoprofeeni**, **(''R,S'')-2-(3-bentsoyylifenyyli)-propaanihappo** on prostaglandiineja estävä tulehdusta, kipua ja kuumetta lievittävä tulehduskipulääke.

Ketoprofeeni ei ole niin yleinen kipulääke kuin esimerkiksi parasetamoli tai ibuprofeeni. Ketoprofeenin yleisimpiä haittavaikutuksia ovat ruoansulatuskanavaan kohdistuvat oireet.

Suomessa ketoprofeenia on saatavilla reseptivapaasti 25&nbsp;mg tabletteina. 50 ja 100&nbsp;mg tabletit, 100&nbsp;mg kapselit sekä 100 ja 200&nbsp;mg depotkapselit ovat reseptivalmisteita. Muita valmistemuotoja ovat injektioneste, kipugeeli ja veteen sekoitettava oraalisuspensio. Ketoprofeenia sisältävät peräpuikot ovat poistuneet Suomen markkinoilta.

## Lääkevalmisteiden kauppanimiä
*Keto (Vitabalans), ks. kuva
*Ketomex (Ratiopharm)
*Ketorin (Orion Pharma)
*Orudis (Sanofi-Aventis)
*Dinalgen (Vetmedic).

## Lähteet

 
## Aiheesta muualla
*Lääkelaitos: Ketorin
*Terveysportti, metatesaurus: Ketoprofeeni
*KEGG: Ketoprofen 
*ChemBlink: Ketoprofen
Ketorolaakki

**Ketorolaakki** (C15H13NO3) on tulehduskipulääke, jota käytetään lyhytaikaiseen kipuun ja kuumeeseen. Ketorolaakki kuuluu karboksyylihappojen aineryhmään.

## Aiheesta muualla
*KEGG: Ketorolac 
*ChemBlink: Ketorolac
Neurokirurgia

**Neurokirurgia** on lääketieteen ala, joka on erikoistunut keskushermoston (selkärangan ja aivojen) kirurgiseen hoitoon. 
 
Neurokirurgi hoitaa useimmiten seuraavia tapauksia, myös äkilliset aivovammat ja niiden nopea kirurginen hoito kuuluu neurokirurgian piiriin.

* kallonsisäiset kasvaimet
* aivovammat
* aivoverisuonitaudit
* selkäydinkanavan kasvaimet ja puristustilat
* hydrokefalus eli vesipää ja likvorivuoto
* vaikeat kiputilat, liikehäiriöt ja epilepsia

Vaativana kirurgian alana neurokirurgiaa voidaan harjoittaa korkeatasoisissa sairaaloissa. Mahdollisuus yhteistyöhön muiden alojen kanssa kuten neuroanestesiologia, neuroradiologia, neuropatologia, neurologia ja lastenneurologia, kliininen neurofysiologia, neuro-otologia ja neuro-oftalmologia mahdollistavat potilaalle paremman hoidon. 

Mikrokirurgian tulo neurokirurgiaan on ollut valtava menestys. Vielä kymmenen vuotta sitten joitain vaikeita leikkauksia pidettiin teoriassa mahdottomina, mutta nykyisen tekniikan ansiosta muun muassa tehokkaat ja tarkat kuvausmenetelmät sekä mikrokirurgia ovat kohentaneet tai pelastaneet tuhansien ihmisten henkiä. Aivotutkimusten lisääntyessä jälkihoidot ovat parantuneet sekä kuntoutuksen merkitystä on ymmärretty.

## Lähteet
*https://www.hus.fi/potilaalle/hoidot-ja-tutkimukset/neurokirurgia 
*Tietolaatikko kandille: neurokirurgia. Duodecim-lehti.

## Aiheesta muualla
Diklofenaakki

**Diklofenaakki** on tulehduskipulääke, jota käytetään tulehduksiin ja kuumeeseen. Suomessa myyntilupa on diklofenaakkia sisältävillä lääkevalmisteilla Diclomex, Diclomex Rapid, Dicuno, Motifene Dual, Voltaren, Voltaren Rapid, Voltared Retard, Solaraza, Diclofenac, Diclospray, Voltaren emulgel, Voltaren Forte, Dicloabak ja Voltaren Ophtha. Diklofenaakki rauhoittaa tulehduksellista kipua, vähentää kuumotusta, turvotusta, kipua ja liikearkuutta sekä alentaa kuumetta. Diklofenaakki vaikuttaa estämällä prostaglandiineja syntetisoivia syklo-oksigenaasientsyymejä (COX). Lääke on epäspesifi eli se vaikuttaa sekä COX-1- että COX-2-entsyymeihin. Valmistetta voidaan antaa usealla eri tavalla, joista tavallisimmat ovat oraalinen eli suun kautta ja kipugeeli.

## Haittavaikutukset ympäristöön
Intia ja Nepal kielsivät diklofenaakin käytön karjaeläinten ähkyn hoitoon vuonna 2006, minkä jälkeen raatoja syövien ja lääkkeestä munuaisvian saaneiden korppikotkien 1990-luvun puolivälissä romahtaneet kannat elpyivät.

Diklofenaakki on Euroopan unionin tarkkailulistalla, koska se saastuttaa Itämerta. Haitallisia jäämiä on tavattu muun muassa sinisimpukoista sekä kaloista, joille sen on todettu aiheuttavan vaurioita sisäelimiin kuten kiduksiin, munuaiseen ja maksaan.

Kansainvälinen lintujensuojeluorganisaatio BirdLife International on ehdottanut diklofenaakin asettamista täyskieltoon eläinlääkinnässä, ja kantaan on yhtynyt myös Euroopan lääkevirasto vuonna 2014. Taustalla on se, että Euroopan maista Espanja tämän sallii, vaikka siellä on maanosan suurin korppikotkakanta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*KEGG: Diclofenac 
*ChemBlink: Diclofenac
Gnarls Barkley

**Gnarls Barkley** on tuottaja Danger Mousen ja rap-laulaja Cee Lo Greenin muodostama tanssimusiikkiduo. He tulivat tunnetuksi ensimmäisen singlensä "Crazy" myötä.

Gnarls Barkleyn ensimmäinen albumi *St. Elsewhere* julkaistiin Isossa-Britanniassa 24. huhtikuuta 2006 (levy-yhtiönä Warner Music) ja Yhdysvalloissa 9. toukokuuta (Atlantic Records/Downtown Records). Yhdysvalloissa albumia voitiin kuitenkin ladata iTunesin musiikkikaupasta jo viikkoa ennen julkaisua. 

Ensimmäinen single *Crazy* oli iso hitti Isossa-Britanniassa. Suosio alkoi BBC Radio 1:n DJ Zane Lowen radio-ohjelman televisiomainoksesta, jossa kyseinen kappale soi. Mainos oli muutenkin hyvä ponnahduslauta omaperäiselle yhtyeelle. 2. huhtikuuta 2006 "Crazystä" tuli ensimmäinen kappale, joka on ollut Ison-Britannian singlelistan ykkönen pelkkien internetistä ladattujen kappaleiden perusteella. Single pysyi listan ykkösenä ennätykselliset yhdeksän viikkoa.

Brittiläisen Observer Music Monthly -lehden haastattelussa Danger Mouse kertoo yhtyeen nimen viittaavan entiseen koripallon pelaajaan Charles Barkleyhin.

Duon ensiesiintyminen tapahtui Coachella Valley Music and Arts Festivaalilla 30. huhtikuuta 2006. Suomessa Gnarls Barkley nähtiin Provinssirockissa kesällä 2006. 

## Diskografia
### Albumit
**[[St. Elsewhere]]* (2006)
**[[The Odd Couple]]* (2008)

### Singlet
* "Crazy" (2006)
* "Smiley Faces" (2006)
* "Who Cares? / Gone Daddy Gone" (2006)
* "Run (I'm a Natural Disaster)" (2008)
* "Going on" (2008)
* "Who's Gonna Save My Soul" (2008)

## Aiheesta muualla

* "Crazy" biisistä
* Bändin kotisivut 
* 
* BBC Radio 1 Advert that uses "Crazy"
* "Crazy" video 
* interview
Rockin da North

**Rockin da North** oli suomalainen hip hop -organisaatio ja tunnettu sloganistaan "Tehdään musiikkia yhdessä", jonka mukaisesti yhtyeen jokaisella albumilla on ollut päämääränä saada eri artistit työskentelemään yhdessä.

Rockin' da North on julkaissut kolme albumia; esikoisalbumi *[[RDN Allstars]]* julkaistiin vuonna 2002 ja sille on koottu useita hip hop -artisteja ympäri Suomea. Toisella levyllä vierailee myös ulkomaisia artisteja ja ryhmiä, kuten Wu-Tang Clanin *[[GZA]]* ja *[[RZA]]* sekä Tha Alkaholiks. Tämän albumin jälkeen Rockin' da North jäi tauolle kolmeksi vuodeksi, jolloin yhtyeen jäsenet julkaisivat omien levyjensä ohella myös kaksi Royal Family -levyä. Rockin da Northin viimeistä, vuonna 2006 julkaistua *[[Power of the Sound]]* -albumia mainostettiin ensimmäisenä kotimaisena albumina, joka oli yli 40:n artistin äänittämä ja tuottama kokonaisuus. Levyllä sekoitettiin muun muassa hip hopia, rockia, progea, punkia, heavya, popia sekä klassista musiikkia.

## Diskografia
### Albumit
* *[[RDN Allstars]]* (BMG, 2002)
* *[[Star Warz]]* (BMG, 2003)
* *[[Star Warz|Star Warz – Kingsize Edition]]* (BMG, 2003)
* *[[Power of the Sound]]* (Edel Records, 2006)

### Singlet
* *Operaatio RDN* (BMG, 2001)
* *Rockin' da Planet* (BMG, 2001)
* *Pelkkää viihdettä* (BMG, 2002)
* *Kingsize* (BMG, 2002)
* *One World / Star Warz* (BMG, 2003)
* *Katujen ääni / Sun kanssa* (BMG, 2003)
* *Vapaapudotus ja jyrkkä nousu* (Edel Records, 2006)

### Musiikkivideot
* *Operaatio RDN* (2001)
* *Rockin' da Planet* (2001)
* *Pelkkää viihdettä* (2002)
* *One World* (2003)
* *Star Warz* (2003)
* *Tallsinki* (2003)
* *Sun kanssa* (2003)
* *Vapaapudotus ja jyrkkä nousu* (2006)
* *Storm of Salvation* (2006)

## Aiheesta muualla
*
Venice

**Venice** voi tarkoittaa seuraavia:

;paikkoja:
* Venice, Venetsian englanninkielinen nimi
*Venice, Los Angelesin kaupunginosa
*Venice, Floridassa
*Venice, Illinoisissa
*Venice, Louisianassa
*Venice, New Yorkissa

;muita merkityksiä:
* Venice, Matt Saxin ja Eric Rosenin luoma musikaali
Gina G

**Gina G**, oikealta nimeltään **Gina Mary Gardiner** (s. 3. elokuuta 1970 Brisbane, Queensland, Australia) on australialainen pop-laulaja. 

Gina G nousi suureen kuuluisuuteen, kun hän edusti Yhdistynyttä kuningaskuntaa vuoden 1996 Euroviisuissa kappaleella *"[[Ooh Aah... Just a Little Bit]]"* sijoittuen kahdeksanneksi. Kappale julkaistiin Britanniassa singlenä ja se nousi myyntilistojen ykköseksi. 1990-luvulla hän julkaisi albumin *[[Fresh!]]*, jonka kappaleiden useat singlelevyt, kuten *"Fresh!"*, *"Ti Amo"*, *"Gimme Some Love"* ja *"Everytime I Fall"* nousivat korkealle myyntilistoilla. Sittemmin hän kävi pitkällisen oikeustaistelun entistä manageriaan vastaan eikä hän julkaissut uutta musiikkia ennen vuotta 2000, jolloin hän lauloi muutamia lauluja ruotsalaisen Lagoonan kanssa, mutta ei saavuttanut suuren yleisön kiinnostusta. Takaisin suurjulkisuuteen Gina G nousi maaliskuussa 2003, kun hän osallistui tosi-TV-ohjelmaan *[[Reborn in the USA]]*, mistä hän putosi kolmannessa jaksossa. Vuonna 2005 hän yritti epäonnistuneesti päästä uudelleen Euroviisuihin edustamaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa.

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu
Jalohaikara

**Jalohaikara** (*Egretta alba* tai *Ardea alba*, joskus myös *Casmerodius albus*) on laajalle levinnyt haikaralaji.

## Koko ja ulkonäkö
Jalohaikara on pituudeltaan 94–104 senttimetriä, painoltaan 870–1000 grammaa, ja sen siipien kärkiväli on 131–145 senttimetriä.

Lintu on väriltään kokovalkea. Nokka on soidinaikana huhti–toukokuussa osittain punainen mutta muulloin kokonaan keltainen. Jalat ovat mustat.

Suomessa tavattavista lajeista jalohaikara muistuttaa muodoltaan harmaahaikaraa ja on sen kanssa samaa kokoluokkaa. Suomessa vain erittäin harvinainen silkkihaikara on höyhenpuvultaan samanvärinen, mutta sen nokka on musta ja jalkojen alaosat keltaiset.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Jalohaikaraa esiintyy ympäri maailmaa, lukuun ottamatta monia valtamerten saaria, Etelämannerta ja Grönlantia. Maailman kanta on 550&nbsp;000–1&nbsp;900&nbsp;000 yksilöä. Baltian pesimäkanta on hitaassa nousussa. Jalohaikara pesi ensi kertaa Suomessa 2018. Porvoossa suuren harmaahaikarayhdyskunnan suojissa pesineen jalohaikaraparin pesässä varttui neljä poikasta. Suomessa arvioidaan pesivän 2–25 paria. Laji hävitettiin melkein kokonaan Yhdysvalloista 1800-luvun lopulla, mutta se elpyi suojelulla 1900-luvun alussa. 

Jalohaikaran elinympäristöä ovat muun muassa matalavetiset rannat, kosteikot ja merenlahdet.

## Ravinto
Jalohaikara syö pääasiassa kalaa mutta myös äyriäisiä, sammakoita, salamantereita, käärmeitä ja vesihyönteisiä sekä heinäsirkkoja, jyrsijöitä ja lintuja.

## Pesintä ja soidinmenot
Jalohaikara pesii yksittäispareina tai satojen parien yhdyskuntina usein muiden haikaralajien kanssa. Soitimella linnut ”tervehtivät” pariaan puussa seisoskellen, lentävät reviirillään kaulat ojossa, raakkuvat ja korahtelevat, kohottelevat siipiään, taivuttelevat käärmemäistä kaulaansa ja levittävät hartioidensa pitkät ja tuuheat koristehöyhenet komeaksi viuhkaksi.

## Koristehöyhenien käyttö ja muut uhkat
Jalohaikaran koristehöyhenet ovat pidentyneet molemmilla sukupuolilla, mutta koiraalla ne ovat keskimäärin pidemmät. Jalohaikaran koristehöyheniä käytettiin hyvin paljon naisten hattujen koristeena erityisesti 1800- ja 1900-lukujen taitteessa. Höyhenkauppa loppui 1930-luvulla, ja haikarakannat ovat sittemmin elpyneet. Nykyään haikaroiden tärkein yksittäinen uhkatekijä on kosteikkojen kuivatus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lammin-Soila, Risto 1976: Jalohaikara *Egretta alba** ensi kertaa Suomessa. - Lintumies 1.1976 s. 29. SLY.
*
*LuontoPortti: Jalohaikara (''Egretta alba'')
*ITIS: Ardea alba
Severinus

**Severinus** (k. 2. elokuuta 640) oli paavina lokakuusta 638 – 2. elokuuta 640. Hän oli roomalainen ja Abienuksen poika. Paaviksi hänet valittiin kolmantena päivänä edeltäjänsä kuoleman jälkeen, ja viestinviejät lähetettiin heti Konstantinopoliin hakemaan hänen valintansa varmistus lokakuussa 638, mutta keisari Herakleios määräsikin Severiuksen allekirjoittamaan hänen uskontunnustuksensa. Kun Severinus kieltäytyi, hänen ei sallittu nousta paavin istuimelle lähes kahteen vuoteen. Tänä aikana Herakleios ja eksarkki Isaakki ryöstivät paavin palatsin. Severinus kruunattiin paaviksi vasta 28. toukokuuta 640, mutta kuoli pian sen jälkeen 2. elokuuta 640.

## Lähteet
*

### Viitteet
Theatre of Tragedy

**Theatre of Tragedy** on norjalainen heavy metal -yhtye. Yhtye perustettiin 1992.

Kolmella ensimmäisellään albumillaan yhtye vaikutti suuresti metallimusiikin kehitykseen. Niissä yhdisteltiin miehen bassoääntä ja korinaa sekä naisen sopraanoa. Sanoitukset oli pääosin kirjoitettu vanhalla modernilla englannilla. Alkaen albumista *Musique* yhtyeen tyyli muuttui huomattavasti lähinnä industrial metalin vaikutuksesta.

## Historia

Theatre of Tragedyn historia alkaa, kun rumpali Hein Frode Hansen lopetettuaan aikaisemmassaan yhtyeessä Phobiassa liittyi Suffering Grief -yhtyeeseen. Yhtyeen silloinen kokoonpano oli vokalisti Raymond István Rohonyi, kosketinsoittaja Lorentz Aspen ja kitaristi Pål Bjåstad ja Tommy Lindahl. Basistia ei vielä ollut mutta Eirik T. Saltrø oli lupautunut soittamaan konserteissa.

Ensimmäisen sävelletyn laulun "Lament of the Perishing Rosesin" jälkeen yhtyeen nimi vaihdettiin "Le Reine Noiriksi" ja sitten Theatre of Tragedyksi. Myöhemmin he kutsuivat laulaja Liv Kristinen laulamaan naisvokaalit yhteen lauluun, mutta pian hän liittyi yhtyeeseen pysyvästi.

Yhtyeen ensimmäinen demo nauhoitettiin 1994 ja debyyttialbumi *Theatre of Tragedy* julkaistiin 1995. Sitä seurasi *Velvet Darkness They Fear* 1996 ja *Rose for the Dead* EP 1997. 1998 julkaistu kriitikoiden ylistämä *Aégis* päätti yhden vaiheen yhtyeen historiassa.

Vuonna 2003 Liv Kristine perusti Leaves' Eyes -nimisen yhtyeen aviomiehensä Alexander Krullin ja tämän Atrocity-yhtyeen kanssa. Myöhemmin samana vuonna Theatre of Tragedy kertoi verkkosivullaan, että Liv Kristine erotettiin orkesterista johtuen ylittämättömistä musiikillisista erimielisyyksistä. Liv Kristine ilmoitti omalla verkkosivullaan, että hänet oli erotettu sähköpostilla.

Laulaja Nell Sigland (The Crest) liittyi yhtyeeseen seuraavana vuonna. Talvella 2004–2005 yhtye teki lyhyen kiertueen uuden laulajansa kanssa.

Vuonna 2009 yhtye julkaisi seitsemännen pitkäsoittonsa *Forever is the World*in.

## Yhtyeen jäsenet
* Raymond István Rohonyi – laulu & ohjelmointi
* Nell Sigland – laulu
* Frank Claussen – kitara
* Vegard K. Thorsen – kitara
* Lorentz Aspen – kosketinsoittimet
* Hein Frode Hansen – rummut

### Entisiä jäseniä
* Liv Kristine Espenæs Krull – laulu
* Tommy Lindal – kitara
* Tommy Olsson – kitara
* Pål Bjåstad – kitara
* Geir Flikkeid – kitara
* Erik T. Saltrø – basso

## Diskografia

### Albumit

* *[[Theatre of Tragedy (albumi)|Theatre of Tragedy]]* (1995)
* *[[Velvet Darkness They Fear]]* (1996)
* *[[Aégis]]* (1998)
* *[[Musique]]* (2000)
* ** (2001)
* *[[Assembly (albumi)|Assembly]]* (2002)
* *[[Two Originals]]* (kokoelma, 2003)
* *[[Storm (albumi)|Storm]]* (2006)
* *[[Forever is the World]]* (2009)
* *[[Last Curtain Call (Live-DVD)]]* (2011)

### Singlet ja EP:t
* *Der Tanz Der Schatten* (single, 1996)
* *A Rose for the Dead* (EP, 1997)
* *Cassandra* (single, 1998)
* *Image* (single, 2000)
* *Machine* (single, 2001)
* *Inperspective* (EP, 2001)
* *Let You Down* (single, 2002)
* *Storm* (single, 2006)

## Aiheesta muualla
* Theatre of Tragedyn virallinen verkkosivu
Kapustahaikara

**Kapustahaikara** (*Platalea leucorodia*) on iibiksiin kuuluva pelikaanilintu.

## Koko ja ulkonäkö
Kapustahaikaran höyhenpeite on kokonaan valkoinen, ja pesimäaikana sen päässä on harja. Sen jalat ovat tummat ja nokka muuten musta mutta kärjestä keltainen. Rinnassa on pesimäaikana keltainen läikkä. Linnun pituus on 80–90 senttiä, siipien kärkiväli 130 senttiä ja paino 1,2–2 kiloa. Lajista tunnetaan kolme alalajia: nimialalaji *leucorodia*, läntinen *balsaci* ja itäafrikkalainen *archeri*.

## Levinneisyys
Kapustahaikara on laajalle levinnyt laji, jota tavataan koko Euraasiassa Espanjasta Japaniin sekä Pohjois-Afrikassa. Euroopassa pesii 2&nbsp;600–3&nbsp;200 paria, Venäjällä 2&nbsp;300–2&nbsp;800 ja Turkissa 500–3&nbsp;000 paria. Maailman populaation koko on 58&nbsp;000–59&nbsp;000 yksilöä. Suomessa se on harvinainen: se on tavattu 22 kertaa, ensimmäisen kerran 9.10.1975 Eckerön Signilskärissä.

## Elinympäristö
Kapustahaikaraa tavataan matalavetisillä kosteikoilla. Se elää ja liikkuu vain samanlajisten seurassa eikä tavallisesti hakeudu muiden haikaroiden seuraan.

## Lisääntyminen
Pesii yhdyskunnittain puissa tai ruovikoissa. Kapustahaikara munii 3–5, yleensä neljä munaa. Haudonta kestää 24 päivää.

## Ravinto
Kapustahaikara syö kaloja ja sammakoita sekä muita pieniä vesieläimiä, joita se pyydystää lusikkamaiseen nokkaansa heiluttelemalla sitä puolelta toiselle, samalla kun se kahlaa matalassa vedessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Kapustahaikara (''Platalea leucorodia'')
* Rariteettikomitea 
* Hario, Martti & Lammin-Soila, Matti 1976: Kapustahaikara *Platalea leucorodia* ensi kerran nykyalueellamme. - Lintumies 3.1976 s. 92-93. SLY.
*
* UniProt: Taxonomy - ''Platalea leucorodia'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Platalea leucorodia''
Cree

**Cree** on ryhmä kieliä, joita noin 72&nbsp;800 creetä puhuu ympäri Kanadaa Albertasta Labradoriin. Cree-kielet ovat algonkin-kielten alaryhmä.

## Alaryhmät

Cree-kielet voidaan jakaa yhdeksään murteeseen (SIL International luokittelee ne kieliksi):

* atikamekw (SIL-koodi: atj)
* east cree (eteläinen, crj)
* east cree (pohjoinen, crl)
* innu eli montagnais (moe)
* moose cree (crm)
* naskapi (nsk)
* plains cree (crk) 
* swampy cree (csw)
* woods cree (cwd)

## Kielen rakenne

Kuten monissa Pohjois-Amerikan kielissä, creellä on monimutkainen polysynteettinen muoto-oppi ja syntaksi. Sanat voivat olla hyvin pitkiä, esimerkiksi "koulu" on plains creeksi *kiskinohamatowkamikw*. Toisinaan yhdellä sanalla voidaan ilmaista englanninkieltä lyhyemminkin asioita, esimerkiksi "hän aina tanssi tuolla tavalla" on *ki-isi-nanimihtow*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Photos of Cree People in Canada
Svekokarelidit

**Svekokarelidit** on Ruotsista Suomen kautta Venäjän Karjalaan ulottuva muinaisvuoristo, jonka lounaisosaa nimitetään svekofennideiksi ja koillisosaa karelideiksi. Svekokarelidit sijaitsevat osittain vanhemman (n. 2,7 miljardia vuotta) presvekokarelidisen pohjakompleksin (granuliitti, gneissi, liuskeet) päällä. Karelidit syntyivät vajaat 2 mrd. vuotta sitten Jatulimantereelle ja tämän reunalle kerrostuneista muodostumista.

## Karelidit
Karelidit ovat muinainen vuorijono, joka kulki Itä-Suomesta Länsi-Lappiin. Se muodosti nykyisen Itä-Suomen vaara-alueen ja Lapin tunturialueet halkoen Keski-Suomea. Karelidien synty on ajoitettavissa noin kaksi miljardia vuotta taaksepäin, kun paksut hiekkakivikerrostumat kivettyivät ja sen jälkeen poimuttuivat mannerlaattojen törmätessä. Tässä tapahtumassa syntyi kvartsiittinen selänne, joka on uhmannut ympäristöään paremmin jääkausien kulutusta ja rapautumista. Käsivarren Lapin tunturit kuuluvat kuitenkin uudempaan Skandien vuoristoon ja ovat tämän takia myös muita Suomen tuntureita korkeampia. Kolmas vuoristo on Svekofennidit, joka kulki Etelä-Suomen poikki Ruotsiin.

Karelidien arvioidaan ulottuneen noin neljän kilometrin korkeuteen, eli arvioidaan olleen samankorkuisia kuin nykyiset Alpit. Kuitenkin vuosimiljardien aikana eroosio on kuluttanut vuoret niin, että jäljellä on enää peneplaani, puolitasanko.

## Svekofennidit
Svekofennidit oli nykyisten Alppien kaltainen poimuvuoristo Suomessa noin 1800–1700 tai 1900-2000 miljoonaa vuotta sitten. Maanjäristykset olivat tuolloin yleisiä. Vuosimiljoonien kuluessa tuo vuoristo on kulunut pois, ja siitä on muistona enää sen syvät juuriosat. Muinaisista tulivuorista kertovat eräät tulivuorten tuhkasta ja sulasta laavasta syntyneet kivilajit kuten tuffiitit ja erilaiset amfiboliitit.  Svekofennidien jäljiltä olevissa muodostumissa kallioperässä on graniitin granoliitin ja tonaliitin eri muotoja. Näihin muodostumiin kuuluu myös Keski-Suomen laaja karkean graniitin alue. Etelä-Suomessa Svekofennidien alueelle on muodostunut rapakivigraniittia ja Satakuntaan myös hiekkakiveä. Näiden kivilajien muodostumiseen vaikuttivat maaperän lohkoliikunnot ja mahdollisesti myös kemiallinen rapautuminen.

## Katso myös
* Svekofenniset liuskealueet
* Karjalaiset liuskealueet
* Kaledonidit

## Lähteet
*WSOY facta, Suuri tietosanakirja
### Viitteet
Pronssi-iibis

**Pronssi-iibis**  eli vanhalta nimeltään **mustaiibis** (*Plegadis falcinellus*) on laajimmalle levinnyt iibislintu, joka on toisinaan käynyt Suomessakin.

## Koko ja ulkonäkö
Pituus 50–60 cm, siipien kärkiväli 95–100 cm ja paino 530–770 grammaa.

## Levinneisyys
Pronssi-iibis on muuttolintu. Se pesii hajanaisissa paikoissa Euroopassa, Aasiassa, Afrikassa, Australiassa ja Pohjois- ja Etelä-Amerikassa.

Euroopan pesimäkannaksi on arvioitu 30&nbsp;100&nbsp;– 59&nbsp;700 paria.

Maailman populaation kooksi on arvioitu 230&nbsp;000&nbsp;– 2&nbsp;220&nbsp;000 yksilöä (ei paria).

Suomessa pronssi-iibis on havaittu vuoden 2024 loppuun mennessä hyväksytysti runsaat 20 kertaa. Vuonna 1995 Lumijoella nähtiin peräti 39 yksilön parvi.

## Elinympäristö
Pronssi-iibikset ruokailevat matalassa rantavedessä ja pesivät puissa.
 
## Lisääntyminen
Pronssi-iibikset pesivät suurina ryhminä puissa. Ne munivat maalis-toukokuussa 2–7 munaa, joita haudotaan noin kolme viikkoa.

## Ravinto
Pronssi-iibis syö kaloja, sammakoita ja muita pieniä vesieläimiä, sekä toisinaan hyönteisiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Plegadis falcinellus 
*IUCN Red List: Plegadis falcinellus 
*
Silkkihaikara

**Silkkihaikara** (*Egretta garzetta*) on pienikokoinen valkea haikaralintu.

## Koko ja ulkonäkö
Silkkihaikaran höyhenpeite on puhtaan valkoinen, nokka ja jalat ovat mustat. Pesimäaikaan silkkihaikaralla on niskassaan pitkä koristeellinen sulka. Linnun pituus on 50–60&nbsp;cm, siipien kärkiväli 95–100&nbsp;cm ja paino 450–600 grammaa.

## Levinneisyys
Silkkihaikaraa tavataan Euroopassa, Aasiassa, Afrikassa ja Australiassa. Pohjoisimmat yksilöt muuttavat etelään talveksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehto, Harry 1978: Silkkihaikara *Egretta garzetta** Suomelle uusi lintulaji. - Lintumies 4.1978 s. 145. LYL.
* ITIS: Egretta garzetta 
*
Vesna Pisarović

**Vesna Pisarović** (s. 9. huhtikuuta 1978 Brčkossa, Jugoslaviassa, nykyisen Bosnia ja Hertsegovinan alueella) on kroatialainen laulaja.

Pisarović vietti lapsuutensa Kroatian Požegassa. Pienenä tyttönä hän kävi musiikkiopistossa, missä hän soitti huilua ja lauloi kuorossa sekä osallistui erilaisiin musiikkikilpailuihin. 1990-luvulla hän muutti Zagrebiin, missä jatkoi musiikillista uraansa laulaen klubeilla ja kirjoittaen omia lauluja. Vuonna 1997 hän oli esiintymällä Zadarfest-festivaaleilla, missä hän tapasi Milana Vlaovićin, joka ryhtyi kirjoittamaan hänelle lauluja.

Vuonna 2002 Pisarović voitti Kroatian Euroviisujen karsintakilpailu Doran, ja pääsi edustamaan maata vuoden 2002 Euroviisuihin kappaleella *Sasvim sigurna*. Karsinnoissa hän oli laulanut serbokroatiaksi, mutta esitti itse Euroviisuissa kappaleen englannin kielellä ensimmäisenä kroatialaisena Euroviisujen historiassa, mikä aiheutti monille pettymyksen. Vuonna 2004 Pisarović kirjoitti laulun *In the Disco*, joka edusti Bosnia ja Hertsegovinaa saman vuoden Euroviisuissa Istanbulissa. Kyseisen kappaleen esittäjänä toimi kuuluisa bosnialainen laulaja Fuad Backovic alias Deen.

## Albumit
* "If You Knew" (*Da znaš*), 2000, 
* "Made for you" (*Za tebe stvorena*), 2001
* "Everything I want", 2002
* "As if it was time" (*Kao da je vrijeme*), 2002
* "Best of", released in 2003
* "Singing is everything to me" (*Pjesma mi je sve*), 2003

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu
* Vesna Pisarovićin esity Dora-laulukilpailussa vuonna 2002
Montenegron lippu

**Montenegron lippu** on Montenegron virallinen lippu. Se otettiin käyttöön 12. heinäkuuta 2004 Montenegron parlamentin päätöksellä, jolloin samalla luovuttiin edellisestä kolmiraitaisesta lipusta. Montenegron lipussa on punaisella pohjalla kultainen Montenegron vaakuna ja lipun reunat ovat myös kultaiset.

Montenegron vaakuna on peräisin Montenegron kuninkaan Nikola I Petrović Njegošin hallintokaudelta ja se otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1993. Tosin kuninkaan kyrilliset nimikirjaimet HI (NI) jätettiin pois. Vaakunakilven keskellä on vanha venetsialainen symboli, Pyhän Markuksen leijona, joka muistuttaa Venetsian vallasta. Osia nykyisestä Montenegrosta, muun muassa Peraston kaupunki kuului Venetsialle vuoteen 1797 asti.

## Aikaisemmat liput

Ennen nykyistä lippua käytössä oli kolmesta vaakaraidasta muodostuva lippu, jonka leveyden suhde pituuteen oli 1:3. Lipun raidat olivat alhaalta ylöspäin valkoinen, vaaleansininen ja punainen. Tämä lippu oli käytössä vuosina 1993–2004.

Vuosina 1945–1992 Montenegro kuului sosialistisena tasavaltana Jugoslaviaan. Tuolloin käytössä oli samanlainen lippu kuin Serbialla. Lippu muodostui kolmesta vaakaraidasta, jotka olivat alhaalta ylöspäin valkoinen, tummansininen ja punainen. Lipun keskellä oli punainen tähti ja lipun leveyden suhde pituuteen oli 2:3. Vuosina 1919-1944 Montenegrolla ei ollut virallista lippua.

Vuosina 1878–1918 Montenegro oli itsenäinen valtio. Vuodesta 1910 lähtien Montenegro oli kuningaskunta ja 1910–1918 käytössä oli lippu, joka muodostui kolmesta vaakakentästä, jotka olivat alhaalta ylöspäin valkoinen, tummansininen ja punainen. Lipun keskellä oli samantyyppinen kaksoiskotkasymboli, joka löytyy nykyisestäkin lipusta. Erona oli se että symbolin keskellä oleva vaakunakilvessä oli ensimmäisen kuninkaan Nikola I Petrović Njegošin kyrilliset nimikirjaimet HI (*NI*) ja leijonahahmo sijaitsi kotkasymbolin alapuolella.

Ennen varsinaista itsenäisyyttä Montenegrossa käytettiin enimmäkseen kultareunaista ja punapohjaista lippua, jonka keskellä oli kultainen Pyhän Yrjänän risti.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Rääkkähaikara

**Rääkkähaikara** (*Ardeola ralloides*) on pienikokoinen haikaralaji, jota on tavattu Suomessa viisi kertaa.

## Koko ja ulkonäkö
Lennossa rääkkähaikara näyttää valkoiselta, maassa seistessään ruskealta. 
Täysikasvuisen yksilön pituus on 40–49 cm, siipien kärkiväli 82–95 cm ja paino  230–370 grammaa.

## Levinneisyys
Rääkkähaikara pesii Etelä-Euroopassa ja Lähi-idässä ja talvehtii Afrikassa.

## Elinympäristö
Rääkkähaikara pesii soilla ja soistuvilla rannoilla.

## Lisääntyminen
Rääkkähaikara munii vuosittain 3-4 munaa.

## Ravinto
Rääkkähaikara syö kaloja ja sammakoita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Nemoa etsimässä

**Nemoa etsimässä** () on Oscar-palkittu tietokoneanimoitu elokuva, jonka on tuottanut animaatiostudio Pixar ja julkaissut teattereihin Walt Disney Pictures. Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 3&nbsp;374 elokuvateatterissa 30. toukokuuta 2003. Elokuvan budjetti oli 94 miljoonaa dollaria. Jo ensi-iltaviikonloppuna lipputuloja tuli 70,3 miljoonaa dollaria, 100 miljoonan dollarin raja meni rikki kahdeksassa päivässä. 

Vuonna 2016 *Nemoa etsimässä* äänestettiin BBC:n kyselyssä  vuosisadan sadan parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.

Elokuva kasvatti vuokkokalojen suosiota akvaarioissa.

## Juoni
Elokuva kertoo puolisonsa menettäneestä vuokkokalasta, Marlinista, joka elää suurella koralliriutalla, Australiassa. Menetettyään vaimonsa Coralin ja lähes kaikki jälkeläisensä barrakudan hyökkäyksessä, hän tekee parhaansa kasvattaakseen ainutta poikaansa, Nemoa. Marlinilla on kuitenkin taipumus olla ylihuolehtivainen, sillä Nemon toinen evä on pienempi kuin toinen ja hän pelkää menettävänsä ainoan poikansa vaarallisessa meressä.

Nemo haluaa näyttää kavereilleen ja isälleen, ettei hän kaipaa suojelua ja ui avomerelle kohti kalastusvenettä. Marlinin pahin pelko kuitenkin toteutuu. Nemo pyydystetään, ja se päätyy lopulta hammaslääkärin akvaarioon. Marlin ja hänen uusi ystävänsä, huonomuistinen Dori, lähtevät pelastamaan kalanpoikaa meren toiselta puolelta kohdaten matkalla vaaran jos toisenkin. Sillä aikaa Nemo pyrkii vapautumaan ja palaamaan akvaariosta mereen muiden vangittujen kalojen kanssa.

## Henkilöt

* Nemo, Marlin ja Koralli - vuokkokaloja (*Amphiprion ocellaris*)
* Dori - palettivälskäri (*Paracanthurus hepatus*)
* Gill -  sarvikala (*Zanclus cornutus*)
* Pallo - jokin siilikalan sukulainen (*Diodontiae* sp.)
* Liisku - meritähti  (*Echinaster spinulosus*)
* Kurlu - keijukala (*Gramma loreto*)
* Tatu - jokin perhokala (*Chaetodontidae* sp.)
* Kupla  - keltavälskäri (*Zebrasoma flavescens*) 
* Meri - seeprapreussinahven (*Dascyllus aruanus*)
* Tärsky ja Tyrsky - liemikilpikonnia (*Chelonia mydas*) 
* Nestori - australianpelikaani (*Pelecanus conspicillatus*)
* Jacques - puhdistajarapu (*Lysmata amboinensis*)
* Herra Rausku - jokin kotkarausku (*Myliobatidae* sp.)
* Pomo -  valkohai (*Carcharodon carcharias*) 
* Ankkuri  - jokin vasarahai (*Sphyrna* sp.)
* Poiju	- makohai (*Isurus oxyrinchus*) 
* Helmi - mustekala (*Opisthoteuthis californiana*) 
* Perho - merihevonen
* Philip Sherman - hammaslääkäri
* Klaara - tyttö

## Ääninäyttelijät

Suomenkielisen version ohjauksesta ja käännöksestä vastaa Annamari Metsävainio.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sapokan vesipuisto

**Sapokan Vesipuisto** on Kotkan keskustassa Kotkansaarella sijaitseva puisto. Puistoalue käsittää noin kolme hehtaaria Sapokanlahden pohjukan ympäristöä. Sapokanlahti on ollut kaavassa puistoalueena jo vuodesta 1917 lähtien. Nykyisen vesipuiston rakentaminen aloitettiin vuonna 1990. Pääsuunnittelija on Kotkan kaupunginpuutarhuri Heikki Laaksonen.

## Puiston kuvaus
Puistossa on noin 20 metriä korkea vesiputous, jonka vesi pumpataan merestä puolen kilometrin päästä. Putouskallion huipulla on nähtävillä yli 20 kivipaatta, ”*Kiviset Kotkat*”, jotka esittelevät suomalaisia kivilaatuja. Myös puiston rakenteissa on käytetty työstettyä tai työstämätöntä kiveä monipuolisesti.

Puiston merenpuoleisessa osassa on säilytetty alkuperäistä luonnonmukaista kasvillisuutta, johon kuuluu vanhoja mäntyjä ja tervaleppiä. Näiden seuraksi on istutettu alppiruusuja ja monia luonnonkasveja. Puiston kaupunginpuoleinen osa on rakennettu voimakkaammin, siellä sijaitsevat ruusuterassi ja kivikkopuutarha. Puistossa on käytössä runsaasti erikoisvalaisimia, joilla tuodaan harkitusti esiin eri kohteita eri vuodenaikoina.

## Taideteokset
Puistossa on toistakymmentä Hannele Kylänpään vuosina 2007–2010 pystytettyä eläinaiheista veistosta. Kylänpään pronssinen sorsaveistos, emo ja poikanen, varastettiin vuonna 2008. Teoksen emo tuli esiin tv-ohjelman kuvauksissa syksyllä 2013. Arvioitavaksi tuonut henkilö oli ostanut sen huutokaupasta. Emo on palautettu paikalleen. Vuonna 2016 puistoon pystytettiin Eero Hiirosen veistokset Vesitorso, Veden vartija ja Vedestä lähtenyt.

## Tunnustukset
Puisto on palkittu Vuoden valaistuskohteena 1993, Vuoden ympäristörakenteena 1994 ja Vuoden kivityökohteena 1996. Vuonna 2019 puisto sai Green Flag Award -palkinnon joka myönnetään laadukkaasti ylläpidetyille ja kansainvälisen tason viheralueille jotka ovat kaikille avoinna. Kotkan kaupunki osallistui Green Flag Award -hankkeeseen ensimmäistä kertaa ja Sapokan vesipuiston lisäksi kaksi muutakin puistoa sai saman tunnustuksen: Katariinan Meripuisto ja Jokipuisto.

## Kuvia

Tiedosto:Парк Сапока - panoramio (3).jpg|Sapokan vesiputous.
Tiedosto:Sapokka2.jpg|Sapokanlahtea putouskallion päältä nähtynä.
Tiedosto:Sapokka1.jpg|Puiston istutuksia ja rakenteita.
Tiedosto:Парк Сапока - panoramio.jpg|Kukkaistutuksia elokuussa 2013.
Tiedosto:Парк Сапока - panoramio (13).jpg|Kukkaistutusten vieressä kulkeva tie johtaa sillalle.
Tiedosto:Парк Сапока - panoramio (14).jpg|Ruusuja Sapokan puistossa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
*
Kaamasmukka

**Kaamasmukka** () on kylä Utsjoen kunnassa Lapissa, Kaamasen ja Norjan rajalla olevan Karigasniemen välisen maantien puolivälissä. Kylä on Kaamasjoen latvoilla joki- ja lompoloketjun varrella. Muutaman kilometrin päässä paikan eteläpuolella kohoaa lähin tunturi, 446 metrin korkeuteen yltävä Kaktsavarri (saam. Gákcavarri). 

Kaamasmukassa on matkailijoille lomamökkitarjontaa ja talviseen aikaan avataan tien eteläpuolella kulkeva virallinen moottorikelkkareitti.

Kaamasmukan kylän kohdalla kantatie 92:n eteläpuolella on kaksi toisen maailmansodan aikaista sivumitoiltaan noin kuusimetristä korsua ja kaksi kaivantoa. Kantatien pohjoispuolella on kivilatomuksia ja peuranpyyntikuoppia.

Räp-artisti Áilu Valle on kotoisin Kaamasmukasta.

## Lähteet
Raision Ryhti

**Raision Ryhti** on urheiluseura, joka aloitti toimintansa 1951 TUL:n alaisena seurana. 

Juha Kärkkäinen aloitti judotoiminnan tammikuussa 1981. 

## Ryhmät

* Tenavat 
* Jatkoryhmä
* kilpuryhmä
* kuntojudo
* erityisjudo

## Valmentajat

* Kari Kota-aho
* Seppo Tuomaala
* Tero Valtonen
Vatsaontelo

**Vatsaontelo** () on kehon sisällä oleva ontelo, joka rajautuu kraniaalisesti palleaan ja kaudaalisesti lantion etuaukeamaan. Vatsaontelossa sijaitsevat mahalaukku, maksa, sappirakko, perna, haima, ohutsuoli, paksusuoli ja munuaiset. Vatsaontelon kraniaalisella puolella on rintaontelo ja kaudaalisella puolella lantio-ontelo.

Vatsaontelon seinämiä verhoaa suojakalvo, jota kutsutaan vatsakalvoksi (*peritoneum*). Osa elimistä jää vatsakalvon taakse (ns. retroperitoneaaliset elimet: pohjukkaisuoli, nouseva koolon, laskeva koolon, peräsuolen loppuosa, haima, munuaiset). Muut vatsaontelon elimet ovat vatsakalvon ympäröimiä eli intraperitoneaalisia. Vatsakalvo muodostaa lisäksi lievemäisiä rakenteita, jotka kannattelevat ja kiinnittävät eri elimiä vatsaontelossa. Liepeiden sisällä kulkevat myös elimiin menevät hermot, verisuonet ja imusuonet. Näitä liepeitä ovat suolilieve ja koolonin liepeet.

Ohutsuolen ja paksusuolen peittona on rasvainen suojakerros nimeltä vatsapaita.

## Vatsaontelon osat
Vatsaontelo jaetaan ylä-, keski- ja alavatsaan. Ylävatsa () rajautuu kraniaalisesti palleaan ja kaudaalisesti kylkikaaren takaosan kautta kulkevaan pystysuoraan tasoon. Keskivatsa () jää kylkikaaren takaosan ja lantioluun istuinkyhmyjen kautta kulkevien pystysuorien tasojen väiin. Alavatsa () ulottuu istuinkyhmyjen kautta kulkevasta pystysuorasta tasosta lantion etuaukeamaan.