open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pitkäjärvi (järvi Somerolla)

**Pitkäjärvi** on Paimionjoen vesistöön kuuluva järvi Somerolla. Järven pinta-ala on 34 hehtaaria. Pitkäjärvi sijaitsee sen mukaan nimensä saaneen Someron Pitkäjärven kylän alueella, ja kylän vanha tonttimaa ja kotipellot ovat olleet järven etelärannalla paikalla, missä edelleen sijaitsevat Kennin ja Similän talot. Nykyinen Pitkäjärven kyläkeskus, johon kuuluvat koulu ja kyläkauppa, sijaitsee tätä vastapäätä järven pohjoisrannalla.

Pitkäjärvi on osa Somerniemen Painiosta alkavaa Paimionjoen yläjuoksun järviketjua, joka koostuu saven täyttämään kallioperän murrokseen muodostuneista yhdensuuntaisista, kapeista järvialtaista. Näitä ovat Pitkäjärven yläpuolella Åvikinjärvi (7 ha), Pusulanjärvi (62 ha), Rautelanjärvi (32 ha), Saarentaanjärvi (43 ha), Kirkkojärvi (105 ha) ja Hirsjärvi (236 ha). Pitkäjärven alapuolella on vielä Myllylammi (13 ha), jonka jälkeen Paimionjoki muuttuu jokimaiseksi lukuun ottamatta pientä Sorvastonjärveä Koskella.

Murroslaaksoa seuraa katkonainen harjujakso, jonka varrelle on muodostunut koskia paikkoihin, missä vesistö puhkaisee tiensä harjumuodostuman läpi. Alin näistä koskista on ollut nykyään säännöstelyä varten padottu Hovirinnankoski Pitkäjärven länsipäässä. Ylempänä järviketjun varrella on ollut ruoppauksen tuloksena nyttemmin kokonaan hävinnyt Rautelankoski. Kaikki Pitkäjärven yläpuoliset järviketjun järvet ovat nykyään samassa tasossa ja niiden korkeus merenpinnasta on 81,2 metriä. Järviketjun vedenpinnan korkeutta säädellään ruopattuun Hovirinnankoskeen rakennetulla Hovirinnan padolla.

Paitsi Hovirinnankosken kohdalla olevaa harjumuodostumaa, Pitkäjärveen työntyy etelässä harjujaksoon kuuluva Napinniemi. Muuten järven rannat ovat savea. Napinniemeen liittyy tarina niemen synnystä. Tarinan mukaan jättiläisämmä oli tahtonut tehdä sillan järven yli ja oli tätä varten kantanut esiliinassaan hiekkaa viereisestä Kankaannummesta järveen. Esiliinan revettyä työ jäi kesken, mutta jäljellä ovat tästä todistamassa harjuaineksesta koostuvassa nummessa Ämmänkuopiksi kutsutut kuopat ja Pitkäjärvessä niin ikään harjuaineksesta muodostunut Napinniemi.

## Lähteet
*
### Viitteet
Caudron Simoun

**Caudron Simoun** oli Marcel Riffardin 1930-luvulla suunnittelema ranskalainen nelipaikkainen matkalentokone, jonka ensilento tehtiin vuonna 1934. Sitä käyttivät Air Bleu -postilentoyhtiö ja toisen maailmansodan aikana yhteyskoneena Ranskan ilmavoimat, Luftwaffe ja Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimat.

Koneesta tehtiin useita versiota: C.500 Simoun I, C.520 Simoun, C.620 Simoun IV, C.630 Simoun, C.631 Simoun, C.632 Simoun,  C.633 Simoun, C.634 Simoun, C.635 Simoun, C.635M Simoun ja sotilaallinen versio, joka oli ainoa, jota tehtiin satoja kappaleita.

30. joulukuuta 1935 klo 14.45 kirjailija ja lentäjä Saint Exupéry ja tämän suunnistaja André Prévot tekivät 19,5 tunnin lennon jälkeen pakkolaskun Caudron C.630 Simoun -koneella Libyaan, Saharaan. Tästä pakkolaskusta ja sen miltei molempien kuolemaan johtanut kulusta hiekka-aavikolla tuli *[[Pikku prinssi]]* -kirjan tarinan alku.

## Lähteet
*  

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Century of Flight – Caudron C.630 Simoun Sandstorm
Edunvalvoja

**Edunvalvoja** on holhousviranomaisen tai käräjäoikeuden määräämä henkilö, joka edustaa päämiestä, eli edunvalvottavaa henkilöä niissä asioissa, joissa hän ei ole itse alaikäisyytensä tai muun, yleensä terveydellisen syyn vuoksi kykenevä itse valvomaan etujaan tai hoitamaan asioitaan. 

Alaikäisen edunvalvojina toimivat huoltaja tai huoltajat (tavallisesti vanhemmat) yhdessä. Tuomioistuin voi kuitenkin vapauttaa huoltajan edunvalvojan tehtävästä ja tarvittaessa määrätä muun henkilön alaikäisen edunvalvojaksi. Lakimääräinen huoltaja, tai muukaan edunvalvoja, ei voi toimia edunvalvojana asioissa joissa hänellä ja edunvalvottavalla voisi olla intressiristiriita. Tapaus, jossa edunvalvojan sijasta päämiestä edustaa holhousviranomaisen määräämä **edunvalvojan sijainen**, voi liittyä esimerkiksi perintöön, yleisjälkisäädöksen tai erityisjälkisäädöksen saantiin tai esimerkiksi päämiehen ja huoltajan välisiin kauppoihin.

Edunvalvontavaltuutetuksi kutsutaan henkilöä, jonka päämies itse on terveenä ollessaan nimennyt etujensa valvojaksi (edunvalvontavaltuutus). Digi- ja väestötietovirasto tai Ahvenanmaan valtionvirasto vahvistaa edunvalvontavaltuutuksen. Valtuutetun tehtävät ovat samankaltaiset kuin edunvalvojallakin. Erona on, että  päämies on itse määritellyt valtuutuksen sisällön. 

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Yleinen edunvalvonta. Oikeus.fi.
Gimme Shelter (albumi)

**Gimme Shelter** on The Rolling Stonesin vuonna 1971 Decca Recordsin julkaisema albumi. Nimestään huolimatta se ei ole samannimisen elokuvan soundtrack. A-puoli on kokoelma vuosien 1968-1969 materiaalista, ja b-puoli sisältää aiemmin julkaistua livemateriaalia lokakuusta 1966.

## Kappaleet
**A-puoli**
#Jumpin’ Jack Flash 
#Love in Vain 
#Honky Tonk Women 
#Street Fighting Man
#Sympathy for the Devil 
#Gimme Shelter 

**B-puoli**
#Under My Thumb 
#Time Is on My Side
#I’ve Been Loving You Too Long
#Fortune Teller  
#Lady Jane 
#(I Can't Get No) Satisfaction

## Lähteet
Kauppakaari (laki)

**Kauppakaari** (, )
on yksi Ruotsin kuningaskunnan vuoden 1734 lain yhdeksästä osasta eli *kaaresta*. Laki oli voimassa Suomen suuriruhtinaskunnassa ja on yhä voimassa Suomen tasavallassa vaikkakin monilta osin muutettuna tai kumottuna. Nykyään siitä ovat voimassa eräät muun muassa panttausta sekä esineen lainaamista ja talletusta koskevat säännökset sekä näihin liittyvät säännökset ostajan saantosuojasta, jos lainansaaja tai talteenottaja luvattomasti myy esineen. Keskeisimmiltä osiltaan kauppakaaren on kuitenkin pääasiassa korvannut kauppalaki. Kauppalaki koskee pääasiassa yritysten välistä kauppaa, kun taas elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisen kaupan säännökset on koottu kuluttajansuojalakiin.

## Aiheesta muualla
* Agricola-historiasivut: Ruotsin valtakunnan vuoden 1734 laki  

## Viitteet
Kaupunki nimeltä Onitsha

**Kaupunki nimeltä Onitsha** (*Onitsha*) on ranskalaisen kirjailijan Jean-Marie Gustave Le Clézion romaani vuodelta 1991. Annikki Sunin suomennos ilmestyi Otavan kirjastossa 1994. Teos hyödyntää omaelämäkerrallisia aineksia. Sen taustana on kirjailijan matka vuonna 1948 Nigeriaan äidin ja veljen kanssa tapaamaan perheen isää.

Tarinassa päähenkilön äiti ei ollut tavannut moneen vuoteen miestään, mutta perillä on edessä pettymys. Teos muodostaa parin Le Clézion toisen, vuotta myöhemmin ilmestyneen teoksen *[[Harhaileva tähti]]* kanssa. *Onitshasta* alkaen LeClezion kirjoittamisen painopiste siirtyi lapsuuteen. Esikuvakseen Le Clézio on maininnut muun muassa Joseph Conradin, ja Conradin jalanjäljissä hän kulkee tässä teoksessa pimeyden sydämeen.

## Vastaanotto

Kriitikko Petri Immonen kirjoitti *Helsingin Sanomien* arvostelussa, että ilman taustan tuntemista kirja tuskin avautuu lukijalle. Hän pitää teosta hajanaisena, ja sen henkilöt eivät hänen mielestään herätä mielenkiintoa.

## Lähteet
Jane Barkman

**Jane Louise Barkman** (s. 20. syyskuuta 1951 Bryn Mawr, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen entinen uimari ja olympiavoittaja. Barkman voitti vuoden 1968 kesäolympialaisista Méxicosta olympiakultaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestistä ja pronssia 200 metrin vapaauinnista. Neljä vuotta myöhemmin Münchenistä hän voitti jälleen kultaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestistä ollen Eleanor Garattin jälkeen toinen nainen joka pystyi samaan suoritukseen.

Barkman on 169 senttimetriä pitkä ja painoi aktiiviurallaan 61 kilogrammaa. Hän edusti uintiurallaan *Vesper Boat Clubia*.

## Lähteet
Rémi Gaillard

**Rémi Gaillard** (s. 7. helmikuuta 1975 Montpellier, Ranska) on ranskalainen performanssitaiteilija ja koomikko. Hän sai huomiota ranskalaisessa mediassa hyvin suunniteltujen kepposten jälkeen. Esimerkiksi vuonna 2002 Lorientin jalkapallojoukkueen voitettua Ranskan cupin Rémi osallistui juhlallisuuksiin kentällä muiden pelaajien kanssa ja tervehti jopa silloista Ranskan presidenttiä, Jacques Chiracia. Chirac onnitteli Remiä hyvästä pelaamisesta, vaikka tämä ei edes pelannut koko ottelussa.
Gaillard on näyttäytynyt monissa urheilutapahtumissa, TV-peleissä ja poliittisissa tapahtumissa. Rémin motto on: "C'est en faisant n'importe quoi qu'on devient n'importe qui" eli "Tekemällä mitä vain voit olla kuka vain."

Monet tuntevat hänet parhaiten hänen Internetiin lisäämistään videoista, joissa hän esittelee jalkapallotaitojaan ja tekee kepposia. Jalkapallovideot, joissa Rémi kulkee ympäri kaupunkia tekemässä erilaisia pientä komiikkaa sisältäviä jalkapallotemppuja, tunnetaan nimillä "put it where you want it" sekä "Foot 2007", "Foot 2008", "Foot 2009", "Foot 2010" ja "Foot 2012". Jalkapalloaiheisissa videoissaan hänet nähdään useimmiten suosikkiseuransa, Montpellier HSCn väreissä. Myös Rémin tekemät huumori- ja komiikkatemput ovat Internetissä suosittuja. Rémi mm. ajaa karting-autolla Super Marioksi pukeutuneena ja heittelee banaaninkuoria ohi menevien autojen alle. Rémi tekee temppunsa yleensä Montpellier’ssa, mutta on käynyt mm. Pariisissa. Hänellä on verkkosivut ja kanavat Dailymotion- ja YouTube-videosivustoilla, jossa ovat tällä hetkellä Internetiin lisätyt videot.

## Aiheesta muualla
* Rémin kotisivut
Intian jalkapallomaajoukkue

**Intian jalkapallomaajoukkue** edustaa Intiaa kansainvälisissä miesten jalkapallokilpailuissa. Maajoukkuetta hallinnoi AIFF. Maajoukkue kuuluu Asian Football Confederationiin sekä FIFAan. Intia ei ole koskaan selvinnyt maailmanmestaruuskilpailuihin, vuoden 1950 turnaukseen se kieltäytyi osallistumasta liian korkeiden matkakustannusten vuoksi. Toisen usein kerrotun version mukaan kieltäytyminen olisi johtunut vaatimuksesta käyttää jalkapallokenkiä kun osa intialaisista pelasi mieluummin paljasjaloin.

## Joukkue
Seuraavat 23 pelaajaa valittiin kahteen vuoden 2014 MM-karsintaotteluun Arabiemiirikuntia vastaan 23–28.7.2011.

**Maalivahdit:**
* 1 Subrata Pal - Pune FC
* 21 Karanjit Singh - Salgaocar SC
* 33 Laxmikant Kattimani - Dempo SC 

**Puolustajat:**
* 19 Gouramangi Singh - Churchill Brothers SC
* 16 Samir Subash Naik - Dempo SC
* 4 Raju Gaikwad - Indian Arrows
* 25 Debabrata Roy - Dempo SC
* 28 Mahesh Gawli - Dempo SC
* 17 Robert Lalthalma - Churchill Brothers SC
* 18 Valeriano Rebello - Dempo SC
* 24 Rowilson Rodrigues - Churchill Brothers SC

**Keskikenttä:**
* 20 Syed Rahim Nabi - Mohun Bagan AC
* 8 Climax Lawrence - Dempo SC
* 23 Steven Dias - Churchill Brothers SC
* 38 Jewel Raja Shaikh - Indian Arrows
* 15 Clifford Miranda - Dempo SC
* 14 Mehtab Hossain - Kingfisher East Bengal FC
* 20 Lalrindika Ralte - Indian Arrows

**Hyökkääjät:**
* 11 Sunil Chhetri - Mohun Bagan AC
* 10 Jeje Lalpekhlua - Pune FC
* 6 Baljit Sahni - Kingfisher East Bengal FC
* 22 Sushil Kumar Singh - Kingfisher East Bengal FC

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.the-aiff.com Intian jalkapalloliiton kotisivut
Maakunnallisesti arvokas biotooppi

**Maakunnallisesti arvokas biotooppi** on luontotyyppi jolle voidaan osoittaa alue maakunnassa maakuntakaavassa. Maakuntakaavan laadii ja vahvistaa maakunnan kuntia edustava maakunnan liitto. Aikaisemmin aluesuunnittelukaavan vahvisti seutukaavaliitto. Tuolloin maakuntakaavan edeltäjää kutsuttiin seutukaavaksi.
René Fournier

**René Fournier** (s. 14. huhtikuuta 1921) on ranskalainen lentokonesuunnittelija. Hän aloitti lentokoneiden suunnittelun 1947 ja suunnitteli uransa aikana yhteensä 12 prototyyppiä. Hänen suunnittelemiaan koneita valmistettiin yhteensä 800, ja vaikka niitä ei enää valmisteta, niitä on yhä käytössä, sillä niitä pidetään  taloudellisina ja helppokäyttöisinä.

Hänen suunnittelemiaan koneita ovat RF-01, RF-2, RF-3, RF-4, RF-4D, RF-5, RF-5B, RF-6, RF-6B, RF-7, RF-8, RF-9, RF-10, RF-47.

## Lähteet
Epäviralliset painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1912

**Epäviralliset [[painin Euroopan-mestaruuskilpailut]] 1912** järjestettiin pelkästään kreikkalais-roomalaisessa painissa kahdella eri paikkakunnalla: Budapestissa, Unkarissa toukokuun alussa sekä Itävallan Wienissä syyskuussa. Budapestissa erillisiä painoluokkia oli viisi. Wienissä painittiin neljässä painoluokassa.

## Kreikkalais-roomalainen paini (Budapest)
### Mitalistit

### Mitalitaulukko

## Kreikkalais-roomalainen paini (Wien)
### Mitalistit

### Mitalitaulukko

## Lähteet
*FILA:n tietokanta
Kaori Ichō

**Kaori Ichō** (, s. 13. kesäkuuta 1984 Hachinohe, Aomorin prefektuuri) on japanilainen naispainija, olympiavoittaja, maailman- ja Aasian mestari sekä Aasian kisojen kultamitalisti. 

Ichō voitti olympiakultaa 63 kilogramman sarjassa Ateenassa 2004, Pekingissä 2008, Lontoossa 2012 ja 58 kilogramman sarjassa Rio de Janeirossa 2016. Hän on ensimmäinen neljään olympiavoittoon pystynyt painija. Lisäksi hän on voittanut sarjassaan kymmenen maailmanmestaruutta ja Aasian kisoista yhden kulta- ja yhden hopeamitalin. Aasian-mestaruuskilpailuista Ichōlla on viisi kultamitalia.

Ichō hävisi tammikuussa 2016 ensimmäisen kerran 13 vuoteen. Hänen 189 ottelun voittoputkensa katkaisi mongolialaispainija.

Ichōn isosisko Chiharu Ichō on kaksinkertainen naispainin olympiamitalisti.

## Lähteet
* Profiili foeldeak.com:in painitietokannassa 
* Kaori Icho Biography and Olympic Results  Sports-Reference LLC. 

### Viitteet
Jerry Lordan

**Jeremiah (Jerry) Patrick Lordan** (30. huhtikuuta 1934 Lontoo, Iso-Britannia – 24. heinäkuuta 1995 Lontoo) oli brittiläinen muusikko, laulaja ja lauluntekijä, joka tunnetaan useista kansainvälisiksi menestyshiteiksi nousseista kitarainstrumentaaleistaan.

## Tausta
Lordan oli itseoppinut muusikko. Armeija-aikanaan hän oli taitavana pianistina ja kitaristina suosittu viihdyttäjä. Armeijan jälkeen hän yritti lukuisia ammatteja, kuten stand-up -komiikkaa, laulamista, markkinointia sekä elokuvateatterin koneenkäyttämistä Piccadillylla. Hän alkoi säveltää omaa musiikkia vuonna 1958 ja käytti markkinointialan kontaktejaan mainostaakseen demolevytyksiään.

## Ura
Eräs Lordanin demolevytyksistä löysi tiensä Decca Recordsin Lontoon konttoriin ja yhtä Lordanin laulua, *A House, A Car and A Wedding Ring*, käytettiin Mike Prestonin uran alkuunsaattamiseksi. Laulu ei menestynyt Britanniassa erityisesti, mutta Dale Hawkinsin Yhdysvaltojen markkinoille tekemä versio nousi Billboardin sadan parhaan joukkoon parhaimman sijoituksen ollessa 88. Tämä rohkaisi Lordania täysiaikaiseksi lauluntekijäksi.

Kesäkuussa 1959 Anthony Newleyn levyttämä *I've waited so long* nousi brittilistalla kolmanneksi. Samoihin aikoihin Lordan debytoi itsekin levylaulajana ja teki 3-vuotisen sopimuksen Parlophonen kanssa. Hän julkaisi kuusi singleä, joista kolme ensimmäistä nousi listoille vuonna 1960.

Lordanin läpimurtohitti *[[Apache (kappale)|Apachen]]* levytti ensimmäisenä brittiläinen kitaristi Bert Weedon. Lordan ei kuitenkaan pitänyt Weedonin versiosta, ja tämän Top Rank -levy-yhtiö viivytti julkaisemista. Hieman myöhemmin Lordan osui samalle kiertueelle Cliff Richardin ja The Shadowsin kanssa. The Shadows ei ollut vielä tuottanut yhtään listahittiä ja he tarvitsivat uutta materiaalia. Apachen levytyksen jälkeen 17. kesäkuuta 1960 siitä tuli valtaisa menestys. Siitä tuli brittilistan ykkönen ja se menestyi ympäri maailman, nousten erääksi maailman levytetyimmistä instrumentaalikappaleista. Vuonna 1995 Lordan vastaanotti BMI:n myöntämän palkinnon: Apachea oli esitetty Yhdysvalloissa miljoonana eri versiona.

Jerry Lordan jätti oman laulajanuransa ja kiertueet keskittyen lauluntekoon. Yhteistyö Shadowsin kanssa jatkui *[[Mustang (laulu)|Mustang]]*-kappaleella, josta tuli EP-listaykkönen ja laulu *[[Wonderful Land]]* pysyi listakärjessä kahdeksan viikkoa keväällä 1962. Lordan antoi kaksi laulua entisten Shadows-jäsenten Jet Harrisin ja Tony Meehanin levytettäviksi, joista *[[Diamonds]]* oli listaykkösenä 1963 ja *Scarlett O'Hara* nousi brittilistan kakkoseksi. Shadows sai myös levytettävikseen lukuisia muitakin listan kärkisijoille nousseita instrumentaaleja.

1970-luvulla Lordanin tuotteliaisuus ja luovuus ehtyivät, eikä hän enää kyennyt tuottamaan menestysaikansa veroisia kappaleita. Lordan menehtyi akuuttiin munuais- ja maksasairauteen 1995.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Lordanin biografiasivusto
Yōsuke Matsuoka

**Yōsuke Matsuoka** (1880–1946) oli Japanin 41. ulkoasiainministeri. Hän oli Japanin edustaja Kansainliitossa, kun Japani kieltäytyi noudattamasta Kansainliiton kehotusta vetäytyä Kiinasta. 

Matsuoka muutti 13-vuotiaana Yhdysvaltoihin, josta hän palasi kansanedustajaksi Japanin alahuoneeseen 1930-luvulla. Hänen uskotaan ajatelleen lehtihaastattelujensa mukaan, että Japanin keisarikunnan piti olla kuin brittiläisen imperiumin eli ulospäin suuntautunut laivasto- ja sotilasmahti. Matsuoka kuoli sotarikosvankeudessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hélder Rosário

**Hélder Miguel do Rosário** (s. 9. maaliskuuta 1980 Lissabon, Portugali) on entinen portugalilainen jalkapalloilija. Hän pelasi keskuspuolustajana. Rosário omaa kapverdeläiset juuret.

## Ura
Rosário pelasi ennen ammattilaisuransa alkua Lourinhanensessa ja Sporting Clube de Portugalin reservijoukkueessa. Vuodet 2001–2003 hän edusti Maiaa ja Farensea, jotka kumpainenkin pelasivat Portugalin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.

Kaudella 2003–2004 hän teki ensiesiitymisensä maan pääsarjassa pelatessaan Belenensesissä. Siirryttyään kauden jälkeen Boavistaan, hän kuului seuraavina kolmena kautena joukkueensa tärkeimpiin puolustuspään pelaajiin. Kolmen kauden aikana hän pelasi yhteensä 69 ottelua ja teki niissä kuusi maalia.

Vuonna 2007 hän siirtyi yhdessä maanmiestensä Eliseun ja Paulo Jorgen kanssa Málagaan. Joukkue pelasi kaudella 2007–2008 Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Rosário pelasi kauden aikana lähes kaikissa otteluissa, jääden pois vain kolmesta ottelusta. Kauden päätteeksi Málaga nousi maan pääsarjaan kahden vuoden tauon jälkeen.

## Lähteet
* Profiili ja tilastot zerozero.com 
* 
*
Tsingtao (panimo)

**Tsingtao** () on Qingdaon satamakaupungin mukaan nimensä saanut Kiinan suurin olutpanimo, joka valmistaa Tsingtao-olutta. Saksa hallitsi Shandongia toimilupa-alueenaan ensimmäiseen maailmansotaan saakka. Saksalaiset siirtolaiset perustivat olutta valmistavan panimon 1903, jolloin se oli nimeltään Germania-Brauerei. Japanilaiset valtasivat ensimmäiseen maailmansotaan liittyneinä panimon 1915 saksalaisilta, ja se oli japanilaisessa johdossa vuoteen 1945 saakka. Japanin hävittyä toisen maailmansodan panimo siirtyi Nanjingissa valtaa pitävän Kiinan tasavallan haltuun. Kun Kiinan kansantasavalta perustettiin, siitä tuli kiinalainen valtionyhtiö.

Panimo on Hongkongin pörssissä noteerattu yhtiö, ensimmäisiä kiinalaisia yhtiöitä, joille se sallittiin. Se on Kiinan suurin panimo, jonka markkinaosuus on 15 prosenttia. Tsingtao-olutta tuodaan Suomeen, ja se on tavallinen ruokajuoma kiinalaisravintoloissa. Tsingtaon maahantuoja Suomessa on Oy Bornicon & Salming Ab.

Nimen translitterointi perustuu vanhaan järjestelmään, ja tätä muotoa yritys käyttää markkinoinnissaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tsingtaon maahantuojan sivut
Aristodemos (mytologia)

**Aristodemos** (; ) oli kreikkalaisessa mytologiassa yksi kolmesta herakleidista, Kresfonteen ja Temenoksen veli. Doorilaisten maahantunkeutumisessa he valloittivat Peloponneksoksen jakaakseen sen keskenään.

Hyllos oli aikanaan kysynyt neuvoa Delfoin oraakkelilta, joka oli kehottanut tätä odottamaan "kolmatta satoa" ja sitten marssia Peloponnesokseen pitkin "kapeaa käytävää meren äärellä". Kun tätä oli yritetty ja epäonnistuttu neljä kertaa, Temenos, Kresfontes ja Aristodemos valittivat oraakkelille, että tämän neuvot olivat osoittautuneet kohtalokkaiksi niille, jotka olivat yrittäneet niitä noudattaa. He saivat vastauksen, että "kolmas sato" tarkoitti "kolmatta sukupolvea", ja että "kapea käytävä" oli Rhionin salmi. Tämä mukaisesti he rakensivat laivaston Naupaktoksessa, mutta ennen kuin he pääsivät purjehtimaan Aristodemos sai surmansa salamasta ja laivasto tuhoutui, koska yksi herakleideista oli tappanut akarnanialaisen ennustajan.

Viidennellä kerralla herakleidit onnistuivat valtaamaan Peloponnesoksen. Valloitetut maat jaettiin arvalla, jossa Aristodemoksen osuudeksi tuli Lakonia, Temesoksen Argos ja Kresfonteen Messenia. Aristodemoksen kaksoispojat Eurysthenes ja Prokles saivat isänsä osuuden, mutta koska he olivat liian nuoria, määrättiin heidän enonsa Theras heidän huoltajakseen.

## Lähteet
Andrei Mezin

**Andrei Anatoljevitš Mezin** (, , s. 8. heinäkuuta 1974 Tšeljabinsk, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Pelaajauransa jälkeen Mezin on toiminut valmentajana. Vuosina 2016–2017 ja uudelleen vuodesta 2019 hän on ollut KHL-seura Dinamo Minskin maalivahtivalmentaja.

## Seurajoukkueura
Mezin aloitti uransa 1992 kotimaansa sarjassa Himik-SKA Navapolatskin kakkosjoukkueessa. Seuraavana vuonna hän suuntasi Kanadaan pelaamaan sikäläisessä Junior-A-liigassa Brockvillen joukkueessa. Tulokaskaudellaan hän pääsi pelaamaan myös yhden ottelun aikuisten sarjassa ECHL:n Roanokessa. Kahden juniorivuoden jälkeen Mezin siirtyi IHL-liigaan Fort Wayne Kometsin organisaatioon. Pelipaikka oli kuitenkin pääsääntöisesti farmiliiga CoHL:ssa Flint Generalsin maalinsuulla.

Kolmen alasarjoissa vietetyn vuoden jälkeen edessä oli paluu takaisin Eurooppaan. Kaudelle 1998–1999 pelipaikka löytyi Saksan pääsarjasta Nürnberg Ice Tigersin riveistä. Mezin ykkösvahtinaan Ice Tigers selviytyi Saksan liigan finaaleihin, muttei kyennyt voittamaan mestaruutta. Seuraavaksi kaudeksi Mezin siirtyi Berlin Capitalsin riveihin, jossa ensimmäisenä vuonna johdatti joukkueen liigan välieriin. Mezin pelasi kolme kautta joukkueen selkeänä ykkösmaalivahtina kunnes Capitalsin ajauduttua konkurssiin, ja sen myötä tultua pudotetuksi kolmannelle sarjatasolle, siirtyi Venäjän pääsarjaan Ak Bars Kazanin joukkueeseen. Siellä ei kuitenkaan vastuuta tullut, vaan rooli olla lähinnä varamiehenä.

Käytännössä vuoden pelaamattomuuden jälkeen Mezin suuntasi seuraavaksi Tšekin Extraligaan. Kauden aikana torjuntavastuu jakautui lähes tasaisesti neljälle maalivahdille, mutta joukkueen kohtaloksi tuli putoaminen pääsarjasta. Mezin ei jatkanut joukkueessa, vaan palasi seuraavaksi kaudeksi takaisin Venäjälle SKA Pietarin joukkueeseen ja valloitti paikan joukkueen ykkösmaalivahtina ohi muun muassa Garth Snow’n ja Markus Korhosen. SKA:ssa pelatun vuoden jälkeen seuraava työpaikka löytyi Salavat Julajev Ufan joukkueesta. Siellä Mezin pelasi seuraavat kaksi kautta ennen siirtymistään Metallurg Magnitogorskin joukkueeseen.

Mezin siirtyi kaudeksi 2009–2010 kotimaansa seuraan Dinamo Minskiin, joka nyt pelasi vuotta aiemmin perustetussa KHL-liigassa. Dinamon riveissä Mezin pelasi kolme kautta ennen siirtymistään syntymäpaikkakuntansa seuraan Traktor Tšeljabinskiin. Kauden 2013–2014 Mezin pelasi Avangard Omskin riveissä ja päätti uransa kauden jälkeen.

## Maajoukkueura
Mezin pelasi vuodesta 1998 lähtien säännöllisesti Valko-Venäjän maajoukkueessa, pois lukien vuosi 2008. Hänet valittiin maansa parhaaksi jääkiekkoilijaksi neljästi (1998, 1999, 2005, 2006). Hänet nimettiin myös kahdesti MM-kisojen tähdistökentälliseen (2006 ja 2009). Myös vuonna 2005 hän oli kisojen tilastollisesti paras maalivahti: hän pääsi viidessä pelaamassaan ottelussa vain viisi maalia

## Lähteet
Louis Riel -päivä

**Louis Riel -päivä** () on yleinen juhlapäivä Manitoban provinssissa Kanadassa. Päivän tarkoituksena on muistaa ja kunnioittaa métis-kansan johtajaa Louis Rielia. Rielin johtaman Redjoen kapinan (tai toisten arvioiden mukaan mielenosoituksen) seurauksena perustettiin Manitoban provinssi. Päivää vietetään helmikuun kolmantena maanantaina.

Manitoban hallitus otti helmikuussa 2007 käsittelyyn ehdotuksen, jolla määriteltäisiin uusi virallinen juhlapäivä. Päätös, jonka mukaan juhlapäivää vietetään joka helmikuun kolmantena maanantaina vahvistettiin 17. huhtikuuta 2007. Juhlapäivän nimi valikoitui provinssin koululaisille suunnatun nimikilpailun kautta.

Samaa päivää vietetään eri puolilla Kanadaa eri nimillä, esimerkiksi Albertassa, Saskatchewanissa ja Ontariossa Family Dayna () ja joissakin paikallisissa yhteisöissä Heritage Dayna ().

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Louis Riel Remembering Manitoba's Founding Father
FreeCol

**FreeCol** on vuoropohjainen strategiapeli. Se on vuonna 1994 julkaistun *[[Colonization]]*-pelin klooni. *FreeCol* on avoimen lähdekoodin projekti ja peliä levitetään GNU GPL -lisenssillä. Peli on ohjelmoitu Java-kielellä. Pelissä on ideana perustaa siirtokunta ja lopuksi julistaa itsenäisyys.

Aloitusmaaksi voi valita jonkun *Colonizationin* aloitusmaista eli Ranskan, Hollannin, Espanjan tai Englannin. *FreeColissa* vaihtoehtoina ovat näiden lisäksi Portugali, Ruotsi, Tanska ja Venäjä.

Peliä jaetaan verkossa Windowsille, Mac OS X:lle ja Linuxille paketoituna. Peliä voi kuitenkin teoriassa pelata millä tahansa Java Virtual Machinea tukevalla laitteella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Escape

**Escape** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* *[[Escape (radiokuunnelma)|Escape]]*, yhdysvaltalainen vuosina 1947–1954 esitetty radiokuunnelmasarja
* *[[Escape (Enrique Iglesiasin albumi)|Escape]]*, Enrique Iglesiasin albumi vuodelta 2001
* *[[Escape (Journeyn albumi)|Escape]]*, Journeyn albumi vuodelta 1981
* ”Escape”, Metallican kappale vuoden 1984 albumilta *[[Ride the Lightning]]*
* Escape, japanilaisen Westone Bit Entertainment -pelitalon alkuperäinen nimi.
* *[[Luettelo suomalaisista science fiction -lehdistä#Escape|Escape]]*, Espoon science fiction- ja fantasiaseuran lehti.
* *[[Escape (videopeli)|Escape]]*, videopeli
Escape (radiokuunnelma)

**Escape** oli yhdysvaltalainen jännitys- ja seikkailukuunnelmasarja, jota CBS esitti 1947–1954.

Sarjan pilottijakso tehtiin 21. maaliskuuta 1947, ja ensimmäinen jakso esitettiin 7. heinäkuuta samana vuonna. Jaksojen kesto oli 30 minuuttia. Sarja oli suurimman osan elinajastaan sponsoroimaton, ja sen jaksojen lähetysajankohdat vaihtelivat suuresti. Kaikkiaan sarjalla oli ainakin 18 eri lähetysaikaa seitsemän vuoden aikana. 

Sarjan alkujuonnon ääninä toimivat vuoroin William Conrad ja Paul Frees. Molemmat esiintyivät myös itse kuunnelmissa sekä pää- että sivurooleissa. Muita sarjassa esiintyneitä näyttelijöitä olivat muun muassa Jack Webb, Frank Lovejoy, Luis Van Rooten ja Jeff Chandler.

Sarjassa esitettiin kuunnelmasovitukset muun muassa Rudyard Kiplingin novellista *The Man who would be a King*, F. Scott Fitzgeraldin novellista *The Diamond as Big as Ritz* ja Joseph Conradin novellista *Typhoon*. Yhteensä jaksoja esitettiin yli 240 kappaletta, joista useimmat ovat säilyneet. Useista sarjan ohjelmista on olemassa kaksi versiota, joista toinen on esitetty Yhdysvaltain itärannikolla, ja toinen muutamaa vuorokautta myöhemmin samalla näyttelijäkaartilla länsirannikolla. Eri versiot voidaan erottaa toisistaan lähinnä musiikin perusteella. Viimeinen jakso esitettiin 25. syyskuuta 1954. Monet jaksoista tehtiin uudestaan radiosarjassa *[[Suspense]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sarjan jaksoja jezner.comissa MP3-muodossa
Tadahiro Nomura

**Tadahiro Nomura** (, s. 10. joulukuuta 1974 Kōryō, Naran prefektuuri, Japani) on japanilainen judoka, kolminkertainen olympiavoittaja.

Nomura on kilpaillut koko kansainvälisen uransa ajan 60&nbsp;kg:n painoluokassa. Hän saavutti hopeaa junioreiden MM-kilpailuissa Kairossa 1994. Atlantan olympialaisissa 1996 hän voitti kultaa 60-kiloisissa kukistettuaan loppuottelussa italialaisen Girolamo Giovinazzon. Pariisin MM-kilpailuissa 1997 hän voitti saman sarjan loppuottelussa Georgian Giorgi Revazišvilin. Minskissä 1998 hän oli voittamassa joukkuekilpailun maailmanmestaruutta Japanin joukkueessa.

Nomura voitti 60&nbsp;kg:n olympiakultaa toistamiseen Sydneyssä 2000 kukistettuaan loppuottelussa eteläkorealaisen Jung By-Kyungin. Osakan MM-kilpailuissa 2003 hän saavutti samassa painoluokassa pronssia. Ateenan olympialaisissa 2004 Nomura voitti kolmannen kerran peräkkäin olympiakultaa 60&nbsp;kg:n sarjassa. Loppuottelussa hän voitti Georgian Nestor Khergianin. 

Nomura on saavuttanut maailmancup- ja Continental Open -kilpailuissa kuusi voittoa, kaksi kakkossijaa ja kolme kolmossijaa. Japanin mestaruuskilpailuissa hänellä on aikuisten sarjassa kuusi kultaa, kaksi hopeaa ja yksi pronssi.

## Lähteet
*Profiili JudoInside.com 

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
Terminaattorigeeni

**Terminaattorigeeni** on muuntogeeniseen orgamismiin siirrettävä geeni, joka estää organismia tuottamasta uutta sukupolvea omista siemenistään. Terminaattorigeenejä käytetään geenitekniikan kaupallisilla aloilla, jotta geenimuunneltujen tuotteiden viljelijät eivät voisi kierrättää tuotteiden siemeniä, vaan joutuisivat ostamaan uudet siemenet jokaiselle kylvökerralle.

## Linkit
Monsanton nykyään omistama terminaattorigeenipatentti  Yhdysvalloissa (USPTO Patent Number 5,723,765)
Vaasan Puuvilla

**Vaasan Puuvilla Osakeyhtiö** (vuoteen 1928 **Vaasan Puuvillatehdas Osakeyhtiö – Wasa Bomulls Manufaktur Aktiebolag**) oli suomalainen vuosina 1857–1964 toiminut tekstiiliteollisuusyritys, jolla oli tuotantolaitokset Vaasan Palosaarella.

## Historia
Vaasan puuvillatehtaan perusti 1857 kauppaneuvos August Alexander Levón, joka oli perustamassa myös toista merkittävää vaasalaista teollisuusyritystä Vaasan Höyrymylly Oy:tä. Yhtiön kehruutehdas valmistui 1859 ja kutomo 1868. Jo 1900-luvun alussa yhtiön palveluksessa oli yli 1&nbsp;000 työntekijää. 1930-luvun alussa Vaasan Puuvillan osuus koko Suomen puuvillatuotannosta oli 12,5 prosenttia. Lamakausi pakotti suomalaiset puuvillatehtaat yhteistyöhön ja niinpä ne perustivat 1933 Tampereelle yhteisen myyntiorganisaation nimeltä Puuvillatehtaitten Myyntikonttori Oy (PMK). Vuonna 1936 puuvillatehtaat sopivat myös tuotannon jakamisesta eri tehtaiden kesken ja Vaasan tehtaan kiintiöksi tuli 9,2 prosenttia. Vuonna 1950 yhtiön tehdaslaitoksiin kuuluivat puuvillakehräämö, ompelulankatehdas, kutomo, värjäämö ja viimeistelylaitos. Samana vuonna yhtiön myynti oli 490 miljoonaa markkaa ja 1950-luvulla työntekijöiden määrä oli suurimmillaan noin 1&nbsp;300. Vaasan puuvillatehdas erikoistui 1950-luvulla ompelulangan tuottamiseen.

Ulkomainen tuontikilpailu ja kohonneet tuotantokustannukset johtivat siihen, että Vaasan Puuvilla Oy fuusioitiin 1964 Finlayson-Forssa Oy:hyn. Finlayson, Tampella ja Porissa toiminut Porin Puuvilla Oy olivat jo 1941 hankkineet haltuunsa Vaasan Puuvillan osake-enemmistön. Fuusion jälkeen Vaasan tehtaiden osuus Finlaysonin tuotannosta oli noin 15 prosenttia. Vaasan kehräämö lopetettiin 1960-luvun lopulla ja kutomon toiminta päättyi 1980. Vaasan puuvillatehtaan tiloissa toimii nykyisin Palosaaren Yrityskeskus Oy ja Vaasan yliopisto sekä useita pienyrityksiä.

## Pörssihistoria
Yhtiön osakkeet noteerattiin Helsingin Pörssiyhdistyksen huutokaupoissa vuosina 1863–1866. Osakkeet noteerattiin myöhemmin Helsingin pörssissä vuosina 1915–1931 ja 1942–1963.

## Toimitusjohtajia
* 1857–1875 August Alexander Levón
* 1906–1925 Bernhard Abraham Hahl
* 1926–1931 Lennart Sipola
* 1931–1965 Kaarlo Rautio

## Lähteet
* 
* Turun Hahl-suku  Genos 40(1969), s. 10–23. Suomen Sukututkimusseura – Författarna och Genealogiska Samfundet i Finland
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* https://www.porssitieto.fi/poistuneet/vaasanpuuv.shtml Vaasan Puuvillatehdas perustettu 1856.
Kauppakaari

**Kauppakaari** voi viitata seuraaviin:

*kauppakaari, yksi vuoden 1734 lain yhdeksästä osasta
*Kauppakaari Oyj, Talentumiin yhdistetty kustannusyhtiö
*Kauppakaari, katu Keravalla.
KLX

Lyhenne **KLX** voi tarkoittaa ainakin seuraavia

* kiloluksi eli tuhat luksia, lyhenne klx
* Kalamátan kansainvälinen lentoasema, kenttäkoodi KLX, lentoasema Kreikassa
* 
* KLX, vuosina 1922–1959 toiminut yhdysvaltalainen radioasema, nykyisin KNEW.
Hugh

**Hugh** (myös **Chucus** tai **Chugus**) oli Austrasian major domus vuosina 617–623. Hänen seuraajansa oli Pipin I.
Lee Won-Hee

**Lee Won-Hee** ( (유도 선수), s. 19. heinäkuuta 1981) on eteläkorealainen judoka, lajin olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Lee voitti Jejun universiadeissa 2003 kultaa alle 73&nbsp;kg:n sarjassa. Pari viikkoa myöhemmin hän voitti saman sarjan maailmanmestaruuden kukistettuaan Osakan kisojen loppuottelussa ranskalaisen Daniel Fernandesin. Myöhemmin samana syksynä hän voitti vielä 73-kiloisten Aasian mestaruuden Jejussa. Loppuottelussa hän voitti Japanin Yusuke Kanamarun. 

Lee voitti Ateenan olympialaisissa 2004 kultaa alle 73&nbsp;kg:n painoluokassa kukistettuaan loppuottelussa Venäjän Vitali Makarovin. Dohan Aasian kisoissa 2006 hän sai kultaa 73-kiloisissa voitettuaan loppuottelussa japanilaisen Masahiro Takamatsun. Hän kuului samana vuonna lisäksi joukkuekilpailun MM-pronssia Pariisissa saaneeseen Korean tasavallan joukkueeseen. 

Lee on voittanut viisi maailmancupin kilpailua, ollut kerran toinen ja kaksi kertaa kolmas.

## Lähteet
*Profiili JudoInside.com
Distro

**Distro** tarkoittaa monissa erilaisissa yhteyksissä jakeluun keskittyvää toimijaa. Vrt. .

## Linux-distrot

Linux-nimellä levitetään useita valmiiksi tuotteistettuja ohjelmistokokoelmia asennus- ja ylläpito-ohjelmineen, joita kutsutaan ohjelmistojärjestelmään sisälletyn vapaasti levitettävän käyttöjärjestelmän jakeluiksi, jakelupaketeiksi, levitysversioiksi, distribuutioiksi tai tuttavallisesti distroiksi.

## Äänitedistrot
Alakulttuurien parissa toimii paljon *distroja* eli yksittäisiä levymyyjiä, jotka välittävät esimerkiksi postimyynnillä äänitteitä musiikin kuuntelijoille. *Distroilu* on suosittua esimerkiksi musiikin alakulttuureissa kuten esimerkiksi punk -musiikin ja äärimetallin parissa. Distrot toimivat monesti myös pienlevy-yhtiöinä ja siten harjoittavat myös julkaisutoimintaa.

Distroilla ei yleensä ole kiinteätä liiketilaa vaan myynti toteutetaan postimyynnillä ja konserttitilaisuuksissa.

Nykyisin äänitteitä levitetään myös internetin kautta, jonne se on suureksi osaksi siirtynyt.

## Katso myös
* Digitaalinen lataus

## Lähteet

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* DistroWatch.com: Put the fun back into computing. Use Linux, BSD.
Soihtu (neuvostoliittolainen lehti)

**Soihtu** oli Leningradissa vuosina 1927–1930 ilmestynyt suomenkielinen kulttuurilehti. Se oli isokokoinen, 16–25 sivua käsittävä kuvitettu kuukausilehti. Soihdussa julkaistiin uutisia kotimaasta ja ulkomailta, historiallisaiheisia kirjoituksia, kertomuksia, runoja, kuvauksia sekä kirjallisuuskritiikkiä. Lehden vastaavana toimittajana oli koko sen toiminnan ajan Yrjö Karppanen. Toimituskuntaan kuuluivat mm. Väinö Aalto, Santeri Mäkelä, Ragnar Rusko ja Yrjö Savolainen. Taiteilijana toimi Eino Salmi. Lehden levikki oli noin 4&nbsp;000 kappaletta.

Soihdun ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1927 loka-marraskuun kaksoisnumerona. Kanteen oli piirretty veneessä seisova, intoa hehkuva soihdunkantaja. Ison otsikon varjostama tuli heijastui kauas vedenpintaan. Tämä romanttinen hahmo säilyi lehden tunnuksena vuoteen 1929 saakka. Vuonna 1930 Soihdusta tuli Leningradin proletaarikirjailijoiden yhdistyksen suomenkielisen jaoston äänenkannattaja ja se sai voimakkaammin kirjallisuuslehden luonteen. Alkuperäinen suomenkielinen kaunokirjallisuus muodosti pääosan sen sisällöstä. Proosaa edustivat mm. Josef Schultzin, Ragnar Ruskon, Lea Helon, Fjodor Ivatšovin, Oskar Johanssonin ja Yrjö Savolaisen kertomukset, kuvaukset ja pakinat. Runoja julkaisivat Jalmari Virtanen, Lea Helo, Ragnar Rusko, Santeri Mäkelä, Toivo Raita, Valdemar Vikman ym. Kirjallisuuskriitikkoina esiintyivät Lea Helo, Väinö Aalto, Santeri Mäkelä, Ragnar Rusko, Aleksanteri Mantere ja Yrjö Savolainen. Käännösproosaa edustivat mm. Maksim Gorkin, Aleksei Tolstoin ja Larisa Reisnerin kertomukset. Jatkoromaaneina ilmestyivät Aleksandr Serafimovitšin *Rautavyöry* ja Lidija Seifullinan *Virineja*.

Joulukuussa 1930 Soihtu yhdistettiin Petroskoissa julkaistuun Punakantele-lehteen.

## Lähteet
* 
* 

## Aiheesta muualla
* ''Soihtu'' digitoituna kansalliskirjastossa
Vanuvuori

**Vanuvuori** on mäki Kuopion kaupungin eteläosissa noin 13 kilometriä keskustasta etelään. Mäen korkin huippu *Ukko-Vanu* on 212 metriä merenpinnasta, joten se on Kuopion neljänneksi korkein mäki. Vanuvuori kohoaa Kallaveden pinnasta 130 metriä, ja se sijaitsee Hiltulanlahden rannalla. Vanuvuorella sijaitsee yksi Kuopion suurimmista luonnonsuojelualueista.

## Vanuvuoren kaupunginosa
Kuopion 39. kaupunginosana Vanuvuori sijaitsee Hiltulanlahden kaupunginosan itäpuolella ja Pirtin kaupunginosan eteläpuolella. Se on veden rajaama kolmesta ilmansuunnasta: idässä se rajoittuu Kallaveden Mustalahteen, pohjoisessa Koiraveteen ja lännessä (Koiraveden) Hiltulanlahteen. Tieyhteys kaupunginosaan johtaa etelästä Hiltulanlahden kautta. 

Vuosina 2023-2027 kaupunki selvittää asuinalueen rakentamista Vanuvuoren alueelle. 

## Lähteet
Porin Puuvilla

**Porin Puuvilla Oy** oli suomalainen vuosina 1898–1974 toiminut puuvillakankaita ja lankaa valmistanut tekstiiliteollisuusyritys, jonka tuotantolaitokset sijaitsivat Porissa. 

## Yritys
Yrityksen perustivat vuonna 1898 Gustaf Efraim Ramberg ja joukko porilaisia liikemiehiä. Se toimi vuosina 1898–1921 *Porin Puuvillateollisuus Oy* -nimisenä, mutta tämä yhtiö lakkautettiin juridisista syistä. Sen omaisuus myytiin uudelle Porin Puuvilla Oy -nimiselle yhtiölle, jolla oli kuitenkin samat omistajat. Yhtiön suurin omistaja oli A. Ahlström Oy (30–40 prosenttia osakkeista) ja Ahlströmin suku.

Vuonna 1912 yhtiöllä oli 650 työntekijää ja myynti oli 4,5 miljoonaa markkaa. Vuonna 1926 Poriin perustettiin kankaanpainolaitos, johon hankittiin kolmi- ja kuusiväriset telapainokoneet Saksasta. Tämä painolaitos oli toinen Suomessa, ensimmäinen oli perustettu 1861 Forssaan. Painolaitosta uudistettiin 1930-luvulla ja vuonna 1938 otettiin käyttöön filmipaino, joka mahdollisti leveämpien kankaiden painamisen suuremmilla kuvioilla ja kirkkaammilla väreillä. Tehtaan oma painokangassuunnitteluateljee aloitti toimintansa 1956, ja se toimi vuoteen 1977 saakka, jolloin kankaiden suunnittelu siirrettiin Forssaan.

Porin Puuvilla Osakeyhtiö fuusioitiin 1974 Oy Finlayson Ab:hen. Puuvillatehtaan kutomon palon jälkeen vuonna 1981 sen tuotantoa alettiin ajaa alas niin, että tuotanto päättyi lopullisesti kesällä 1994.

## Puuvillatehtaan rakennukset
Porin Puuvillan tehdaslaitokset sijaitsivat Kokemäenjoen pohjoisrannalla Porin Isosannan kaupunginosassa.  Tehdasalueen ja sen rakennukset suunnitteli arkkitehti August Krook. 

Puuvillakehräämö ja -kutomo aloittivat toimintansa 1900 ja värjäämö 1902. Vuonna 1934 valmistui arkkitehti Runar Finnilän suunnittelema konttorirakennus, joka käsitti myös johtajan asunnon. 

## Puuvillatehtaan tulipalot
11.09.1975 Porin puuvillan raaka-ainevarastolla tapahtui  tulipalo jonka seurauksena koko paalivarasto ja naapuritontin asuintalot paloivat kokonaan. Palo eteni erittäin nopeasti ja sen syyksi epäiltiin tuhopolttoa joskaan se ei milloinkaan selvinnyt, palossa ei menetetty ihmishenkiä Tuhopoltto-oletusta tukivat erityisesti nimettömät puhelinsoitot ja pommiuhkaukset, joita tuli ennen paloa, sammutuksen aikana ja jopa sen jälkeen.

Puuvillatehtaan kutomo tuhoutui  kokonaan 20. toukokuuta 1981 tehdaspalossa, joka oli Suomen kaikkien aikojen suurin teollisuuslaitosta kohdannut tulipalo.

## Tehdas nykypäivänä
Puuvillatehtaan tiloissa toimii nykyään Porin yliopistokeskus sekä lukuisa joukko eri alojen yrityksiä.  Vuonna 2012 puuvillatehtaan entisen kutomon paikalle alettiin rakentaa suurta ostoskeskusta. Kauppakeskus Puuvilla valmistui syksyllä 2014 ja se on yksi Suomen suurimmista kauppakeskuksista.  

Puuvillatehtaan alue kuuluu Museoviraston inventoimiin Valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin yhdessä vieressä sijaitsevan Porin konepajan alueen kanssa.

## Lähteet
* Pörssitieto: 1912–72 poistuneet pörssiyhtiöt K–R
* Porin puuvillatehtaan historiaa
* 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
*

## Aiheesta muualla
* Porin Puuvillan nettisivut
* Satakunnan Museon Teollisuustyön jäljillä  -verkkoaineisto
Axel Leijonhufvud

**Axel Steninpoika Leijonhufvud** (Lewenhaupt-suku; 11. helmikuuta 1554 Jönköping, Ruotsi – 1619 Rosheim, Elsass) oli ruotsalainen valtaneuvos, Suomen käskynhaltija 1587–1589 ja Raaseporin kreivikunnan kreivi. Hän oli hyvän koulutuksen saanut aatelismies, josta tuli Suomen ensimmäinen laajoin valtuuksin hallinnut virkamies. Hänen maineensa on kuitenkin varsin negatiivinen johtuen kovista otteista alaisiaan kohtaan ja monista poliittisista puolenvaihdoista.

Leijonhufvud sai Raaseporin kreivikunnan haltuunsa 1585 äitinsä Ebba Lilliehöökin luopuessa siitä. Kreivikuntaan kuului Raaseporin linna, Inkoon ja Karjaan pitäjät sekä Lohjan Töytäri ja Tammisaaren kartano ja kaupunki. Hän asui kartanossa 1585–1589, muutti Ruotsiin eikä enää palannut tiluksilleen. Vuonna 1585 hänestä tuli myös Raaseporin ja Hämeenlinnan linnaläänien käskynhaltija. Suomen käskynhaltijana hän johti Karjalaa lukuun ottamatta koko muun maan yleishallintoa, johon ei kuulunut verotus eikä tilintarkastustoimi.

Leijonhufvud otti osaa aatelisopposition kokoukseen Tallinnassa 1589 kannattaen Sigismundin paluun vastustajia. Hän menetti kuningas Juhana III:n ystävyyden sekä virkansa ja läänityksensä. Hänen korkea aatelinen syntyperänsä ja laajat tietonsa mahdollistivat toiminnan jatkamisen Ruotsissa. Juhanan kuoleman jälkeen 1592 hän yritti Sigismundin puolesta aikaansaada levottomuuksia Länsi-Götanmaalla Kaarle-herttuaa vastaan, mutta hänen oli paettava Puolaan turvaan.

Leijonhufvud vaihtoi puolta ja ryhtyi Kaarlen kannattajaksi, jolloin hänet nimitettiin laamanniksi ja Länsi-Götanmaan käskynhaltijaksi. Hän oli ainoa valtaneuvos, joka osallistui Arbogan valtiopäiville 1597 ja Linköpingin valtiopäivillä 1600 hän vastusti valtaneuvosten tuomitsemista kuolemaan. Tämä teki Kaarlen epäluuloiseksi ja välttääkseen vangitsemisen Leijonhufvud pakeni Saksaan, jossa harjoitti Kaarlen vastaista mielipiteenmuokkausta. Vuonna 1613 hän yritti palata Ruotsiin, mutta Kustaa II Aadolf ei antanut siihen lupaa.

## Lähteet
* *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965.
* *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966.
*
Vaajasalo

**Vaajasalo** on 973 hehtaarin kokoinen saari Kallavedessä Kuopiossa. Se on Kallaveden suurimpia saaria. Vaajasalon asukasluku on 84.

Vaajasalon ja Itkoniemen välille aurataan talvisin jäätie . Saareen on tällä hetkellä lossiyhteys. Saaressa toimii Alahovin Viinitila.

## Lähteet
Punakantele

**Punakantele** oli Petroskoissa ja Leningradissa vuosina 1928–1932 ilmestynyt suomenkielinen kirjallisuuslehti.

Karjalan proletaarikirjailijoiden yhdistyksen aikakauslehden ensimmäinen numero ilmestyi Petroskoissa maaliskuussa 1928 nimellä *Puna-Kantele*. Lehden tehtäväksi asetettiin Neuvosto-Karjalan kansallisen kirjallisuuden kehittäminen. Joulukuussa 1929 lehti yhdistettiin Leningradissa ilmestyneeseen Soihtu-kulttuurilehteen, ja sen nimi sai muodon *Punakantele*. Uuden julkaisun toimitus työskenteli Leningradissa ja kuului Leningradin proletaarikirjailijoiden yhdistyksen alaisuuteen. Petroskoihin jäi toimitusneuvosto, jonka johdossa oli Herman Laukkanen.

Vuonna 1928 lehdestä ilmestyi vain yksi numero, seuraavana vuonna neljä numeroa, ja vuonna 1930 siitä tuli kuukausilehti. Levikki nousi 2&nbsp;500 kappaleesta vuonna 1928 aina 8&nbsp;000 kappaleeseen vuonna 1931, jolloin lehti ilmestyi jo *Punakanteleen* nimellä. Päätoimittajana toimi Lea Helo sekä myöhemmin Kalle Lepola ja Ludvig Kosonen.

Lehti julkaisi kaunokirjallisen proosan ja runouden lisäksi myös kansanrunouden näytteitä sekä neuvoja aloitteleville kynäilijöille. Ahkerimpia kirjoittajia olivat jo tuolloin tunnetut runoilijat Jalmari Virtanen ja Lea Helo, yksi Petroskoin suomalaisen teatterin perustajista Ragnar Nyström (Rusko), kansanrunouden tutkija Risto Bogdanov ja nuori karjalainen prosaisti Fjodor Ivatšov. *Punakanteleessa* julkaistiin karjalaisten kirjailijoiden Nikolai Jaakkolan ja Antti Timosen ensimmäiset teokset. Lehden kirjoittajiin kuuluivat myös Arvi Nummi, Hilda Tihlä, Lauri Luoto, Kirilä Virtanen, Matti Husu (Pursi), Einari Leino, Josef Schultz, Väinö Aalto ja Onni Tuomi. *Punakanteleessa* julkaistiin jonkin verran käännösproosaa ja -runoutta, muun muassa Maksim Gorkia, Juri Libedinskia, Demjan Bednyitä, Mihail Svetlovia, Nikolai Tihonovia, Aleksandr Fadejevia sekä joitakin ulkomaisia tekijöitä.

Huhtikuuhun 1931 asti *Punakanteletta* kustansi lähes yksin Leningradin kirjailijayhdistys. Karjalan yhdistystä syytettiin toimettomuudesta, mutta yhdistykset eivät kyenneet rakentavaan yhteistyöhön. Kesäkuuhun mennessä lehden levikki putosi 2&nbsp;500 kappaleeseen. Samanaikaisesti pohdittiin lehden nimen muuttamista, koska sen ei katsottu enää vastaavan ajan vaatimuksia. Tammikuussa 1932 lehti sai nimen *[[Rintama (lehti)|Rintama]]*.

## Lähteet

* 
*
Martta Martikainen-Ypyä

**Martta Irene Martikainen-Ypyä** (19. syyskuuta 1904 Iisalmi – 17. joulukuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.

Martikainen-Ypyän vanhemmat olivat Kalle Martikainen ja Rosa Matilda Asikainen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1924 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1932. Martikainen-Ypyä toimi Puolustusministeriön rakennustoimiston arkkitehtina 1928–1936 ja suunnitteli tällöin Helsinkiin Puolustusvoimain autopataljoonan kasarmin ja autohallit (1935, 1937). Vuonna 1936 Martikainen-Ypyä perusti miehensä arkkitehti Ragnar Ypyän kanssa arkkitehtitoimiston Viipuriin. Toimisto siirtyi Helsinkiin pari vuotta myöhemmin 1938. Sotavuosien jälkeen hän oli Tukholmassa Hyresgästernas Sparkasse- och Byggnadslånebyrån (HSB) johtavana arkkitehtina 1944–1949.

Martikainen-Ypyä suunnitteli puolisonsa kanssa useita rakennuksia, kuten Starckjohannin liiketalon Lahteen 1950, sekä Lauritsalan kirjaston Veikko Malmion kanssa. Hän lahjoitti Ypyöiden toimiston koko piirustuskokoelman Arkkitehtuurimuseolle  vuonna 1982.

Martta ja Ragnar Ypyän lapsista Marjatta, Pentti ja Helena ovat toimineet sisustusarkkitehteina.

## Lähteet
Come Undone

**Come Undone** voi tarkoittaa seuraavia:

* ”Come Undone”, Anna Abreun musiikkikappale ja single albumilta *[[Now (Anna Abreun albumi)|Now]]* (2008)
* ”Come Undone”, Duran Duranin musiikkikappale ja single albumilta *[[Duran Duran (vuoden 1993 albumi)|Duran Duran]]* (1993)
* ”Come Undone”, Robbie Williamsin musiikkikappale ja single albumilta *[[Escapology]]* (2002)
* *[[Come Undone (albumi)|Come Undone]]*, Jackson Watersin albumi vuodelta 2007
Autotekniikka

**Autotekniikka** on yksi ajoneuvotekniikan osa-alueista. Autotekniikkaan kuuluu mm. auton rakenne ja toiminta, tuotanto, turvallisuus, ympäristövaikutukset ja käyttö. Siihen kuuluu  myös autonhuoltoon liittyvä tekniikka, kuten auton elektroniikan huoltoon ja varaosien vaihtoon liittyvät seikat.

Kuten muunkin tekniikan, autotekniikankin tieteellinen perusta on luonnontieteellinen eli autotekniikka perustuu fysiikkaan. Autotekniikkaan kuuluu fysiikkaan kuuluva sähköoppi siltä osin kuin autotekniikkaan kuuluu esimerkiksi akkutekniikka ja sähköautoihin liittyvät seikat. Autotekniikkaan kuuluu myös automekaniikka ja sen hallitseva ammattilainen on automekaanikko.

Suomessa autotekniikkaa voi opiskella ammattikorkeakouluissa sekä teknillisissä yliopistoissa, joista opiskelijat valmistuvat insinööreiksi (AMK) sekä diplomi-insinööreiksi. Autotekniikan asiantuntijoiden tietämykseen kuuluvat sellaiset seikat, jotka liittyvät esimerkiksi autojen valmistukseen, suunnitteluun ja huoltoon.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
*Turun ammattikorkeakoulu/Auto- ja kuljetustekniikan koulutusohjelma

*Teknillinen korkeakoulu/Koneenrakennustekniikan laitos
Prokles

**Prokles** (; ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Aristodemoksen ja Argeian poika ja Spartan mytologinen kuningas. Häntä pidetään kaksoisveljensä Eurystheneen kanssa Spartan kaupunkivaltion perustajana ja eurypontidien kuningassuvun ensimmäisenä kuninkaana.

Sen jälkeen kun herakleidit olivat valloittaneet Peloponnesoksen, maat jaettiin hyökkäysten osallistuneiden veljesten kesken arvalla. Eurysthenes ja Prokles saivat isänsä osuuden, joka osui Lakoniaan.

## Lähteet