open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Suomen kaartin paluulaulu

**Suomen kaartin paluulaulu** (”*Kauan on kärsitty vilua ja nälkää…*”) on suomalainen kansanlaulu, joka kertoo Suomen kaartin osallistumisesta vuosien 1877–1878 Turkin sotaan. Laulun toisessa säkeistössä viitataan Gornyi Dubnjakin taisteluun, johon osallistui suomalaisia. Laulu tunnetaan myös useilla muilla nimillä, kuten **Kauan on kärsitty**, **Oi kallis kotimaa** ja **Suomen kaartin paluumarssi**.

Laulun säveltäjää tai sanoittajaa ei tunneta. *[[Suuri toivelaulukirja|Suuren toivelaulukirjan]]* mukaan kyseessä olisi sama laulu kuin arkkiveisujen tekijä G. W. Gustafssonin vuonna 1878 sepittämä ja julkaisema ”Muisto marssi Suomen Kaartin kotia tulosta Turkin Sotatantereelta”, joka oli tarkoitettu laulettavaksi kansanlaulun ”Laulava leiwo, wirkoisa wieno” sävelellä. Gustafsson sepitti laulunsa seurattuaan kotimaahan palanneen Suomen kaartin ohimarssia Helsingissä toukokuussa 1878. Ilmeisesti ”Suomen kaartin paluulaulu” ja niinikään nykypäiviin säilynyt ”Suomen kaartin lähtölaulu”  (”Tuhannenpa verran poikia läksi…”) eivät kuitenkaan ole alkuperältään arkkiveisuja, vaan tavallisia laulelmia. Turkin sota innoitti Suomessa yhteensä 113 arkkiveisua, joista yksikään ei ole nykyään tunnettu.

Suomen sisällissodan aikana sekä valkoiset että punaiset sepittivät ”Suomen kaartin paluulaulun” sävelmään omia laulujaan. Valkoiset käyttivät säveltä ”Vapaussoturin valloituslaulussa” (”Kauan on kärsitty ryssien valtaa”) ja punaiset laulussa ”Kauhun päivät Hennalassa”. Säveltäjä Uuno Klami käytti melodiaa *2. sinfoniansa* (1945) finaaliosassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Puolan vuoden 1988 väestönlaskenta

**Puolan vuoden 1988 väestönlaskenta** () oli Puolan tilastoviraston Puolassa 7.–12. joulukuuta 1988 välisenä aikana suorittama väestönlaskenta.

Väestönlaskennan tuloksena Puolan väkiluvuksi saatiin 37 879 105, mikä oli yli 2&nbsp;800&nbsp;000 enemmän kuin edellisessä väestönlaskennassa. Väestönlaskennassa puolalaisista kaupungeissa asui 234&nbsp;1754&nbsp;083 ja maaseudulla 144&nbsp;704&nbsp;022. Edellisestä väestönlaskennasta kaupunkien väestö oli kasvanut ja maaseutujen väestö hieman pienentynyt.

## Lähteet
Anakreonteia

**Anakreonteia** (, ) on antiikin aikainen runokokoelma, joka edustaa anakreonttista runoutta, toisin sanoen sen runot on kirjoitettu Anakreonin tyyliin ja hänen käyttämillään runomitoilla. Runot eivät kuitenkaan ole Anakreonin itsensä kirjoittamia, vaan kokoelma on syntynyt pitkän ajan kuluessa myöhäiseltä hellenistiseltä kaudelta varhaiselle bysanttilaiselle kaudelle.

Kokoelma sisältää 60 rakkausrunoa ja juomalaulua, ja ne on sijoitettu *[[Anthologia Palatina]]n* alkuun. Ne antavat kuvan Anakreonista juomarina ja nautiskelijana, ja sellainen kuva on Anakreonista ollut myöhemmin vallalla.
__NOTOC__
## Lähteet

## Kirjallisuutta
### Käännöksiä ja tekstilaitoksia

* *Anacreontea*. Teoksessa 

### Muuta kirjallisuutta

*
Laura Claycomb

**Laura Claycomb** (s. 1968) on yhdysvaltalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan sopraano.

Claycomb on kotoisin Texasista ja aloitti uransa San Franciscon oopperassa. Hän sai kansainvälistä näkyvyyttä ensimmäisen kerran esiintyessään lyhyellä varoitusajalla Giuliettan roolissa Vincenzo Bellinin oopperassa *[[I Capuleti e i Montecchi]]* Grand Théâtre de Genèvessä. Claycombin muihin merkittäviin rooleihin ovat kuuluneet muiden muassa Gilda (*[[Rigoletto]]*) ja Zerbinetta (*[[Ariadne auf Naxos]]*). Hänen konserttiohjelmistoonsa on kuulunut muiden muassa Carl Orffin ja Gustav Mahlerin teoksia. Kapellimestareita, joiden kanssa Claycomb on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet muiden muassa Pierre Boulez, Patrick Summers, Esa-Pekka Salonen, Rafael Frühbeck de Burgos, Daniel Oren, Richard Hickox, Franz Welser-Möst, Bruno Campanella, Evelino Pidò, Ulf Schirmer, Yannick Nézet-Séguin, Christophe Rousset, Kazushi Ono, Harry Bicket, Emmanuel Villaume, Teodor Currentzis, Jonathan Darlington, Pinchas Steinberg, Paavo Järvi, Claudio Abbado, Valeri Gergijev, Colin Davis ja Andrew Davis.

Claycomb on saanut urallaan monia palkintoja ja tunnustuksia, esimerkiksi hopeamitalin kansainvälisessä Tšaikovski-kilpailussa. Ensimmäisen sooloalbuminsa hän julkaisi vuonna 2015; sillä hänen mukanaan soitti kitaristi Marc Teicholz. Claycomb asuu miehensä kanssa Italiassa.

## Lähteet
Pekka Fredrik Lappalainen

**Pekka Fredrik Lappalainen** (1. tammikuuta 1880 Leppävirta – 24. helmikuuta 1913 Kivijärvi) oli suomalainen luterilainen pappi.

Leppänen valmistui ylioppilaaksi 1902. Hän opiskeli teologiaa ja vihittiin papiksi 10.6.1909. Hänet määrättiin Kivijärven kirkkoherran apulaiseksi ja hän toimi merimiespappina Antwerpenissä sekä Kivijärven seurakunnan vt. kirkkoherra, kirkkoherran viran armovuoden saarnaaja vuodesta 1912.

Yksi hänen muokkaamansa, tuntemattoman tekijän virsi ”Herra Jeesus verellänsä” on Siionin laulut -kirjassa virsi 246. Sama virsi on myös Norjan kirkon virsikirjassa, virsi 201, norjaksi ”Herren Jesus har med blodet” kveeniksi ”Herra Jeesus verellänsä”.

## Lähteet
Urmeli

**Urmeli** () on saksalais-ranskalainen vuosina 1995–1997 valmistunut 26-osainen piirrossarja. Sarja perustuu Augsburger Puppenkiste -nukketeatterin vuonna 1969 ilmestyneeseen television nukketeatterinäytelmään "Urmel aus dem Eis", joka taas perustuu saksalaisen Max Krusen kirjoittamaan samannimiseen kirjaan.

Suomessa sarja esitettiin suomenkielisellä jälkiäänityksellä televisiokanava Nelosella vuosina 1998-1999. Sarjan jälkiäänityksen teki PVP Voice.

## Juoni

Urmeli () on esihistoriallinen dinosaurus, jonka luultiin kuolleen sukupuuttoon. Eräänä päivänä Tapahtuma-saarelle (alkuperäisessä versiossa Titiwu) ilmaantuu jäävuori, jonka sisällä on dinosauruksen muna. Saaren asukkaat hautovat munaa, jotta se kuoriutuisi. Munan kuoriuduttua sen sisältä löytyy Urmeli-dinosaurus. Saaren asukkaat kiintyvät Urmeliin, kun taas Wingelbergin kaupungista kotoisin olevat museonjohtaja Swindelman (alkuperäisessä versiossa Zwengelmann) ja eläintarhan johtaja Slimeyer (alkuperäisessä versiossa Solmeyer) haluavat vangita Urmelin. Urmeli kokee useita erilaisia seikkailuja. Ystäviensä avulla Urmeli pystyy usein huijaamaan vihollisiaan, ja suojelemaan Tapahtuma-saarta suuremmilta ongelmilta.  

## Lähteet
Axel August Hårdh

**Axel August Hårdh** (6. lokakuuta 1840 Raahe – 3. tammikuuta 1898 Kuopion pitäjä) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies. 

Hårdhin vanhemmat olivat kruununvouti, kollegiasessori Gustaf Adolf Hårdh ja Emilia Katarina Sovelius ja puoliso vuodesta 1880 Bertha Aina Sofia Idman. Hårdh tuli ylioppilaaksi 1860 ja valmistui filosofian maisteriksi 1869 ja lääketieteen lisensiaatiksi ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1872. Hän oli Tampereen apulaiskaupunginlääkäri vuodesta 1877 ja Niuvanniemen sairaalan ylilääkäri vuodesta 1884. Hårdh oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen 1877–1882. Hän edusti Tamperetta porvarissäädyssä valtiopäivillä 1882. 

Lehtori, suomentaja Emil Hårdh oli Axel August Hårdhin veli.

## Lähteet
Afrikanseulojat

**Afrikanseulojat** (*Tylochromis*) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu 18 lajia, joita tavataan Afrikasta:

* *[[Tylochromis aristoma]]* Stiassny, 1989
* *[[Tylochromis bangwelensis]]* Regan, 1920 – Kyhmyseuloja
* *[[Tylochromis elongatus]]* Stiassny, 1989 – Soukkaseuloja
* *[[Tylochromis intermedius]]* (Boulenger, 1916) – Mustaotsaseuloja
* *[[Tylochromis jentinki]]* (Steindachner, 1894)
* *[[Tylochromis labrodon]]* Regan, 1920 – Huuliseuloja
* *[[Tylochromis lateralis]]* (Boulenger, 1898) – Kongonseuloja
* *[[Tylochromis leonensis]]* Stiassny, 1989 – Punaeväseuloja
* *[[Tylochromis microdon]]* Regan, 1920

* *[[Tylochromis mylodon]]* Regan, 1920
* *[[Tylochromis polylepis]]* (Boulenger, 1900) – Metallimutahautoja
* *[[Tylochromis praecox]]* Stiassny, 1989
* *[[Tylochromis pulcher]]* Stiassny, 1989
* *[[Tylochromis regani]]* Stiassny, 1989
* *[[Tylochromis robertsi]]* Stiassny, 1989
* *[[Tylochromis sudanensis]]* Daget, 1954 – Sudaninseuloja
* *[[Tylochromis trewavasae]]* Stiassny, 1989
* *[[Tylochromis variabilis]]* Stiassny, 1989

## Lähteet
* Lajien suomenkieliset nimet: 
### Viitteet
György Kenéz

**György Kenéz** (s. 23. kesäkuuta 1956 Budapest) on unkarilainen vesipalloilija, olympiavoittaja ja euroopanmestari.

Kenéz voitti Unkarin maajoukkueessa olympiakultaa Montréalissa 1976, kaksi MM-hopeaa 1978 ja 1982 sekä kolme EM-mitalia; kultaa 1977, hopeaa 1983 ja pronssia 1981.

## Lähteet
*
Seututie 513

**Seututie 513** on Pohjois-Karjalassa kulkeva seututie. Tie kulkee Joensuun Uimaharjusta samassa kunnassa sijaitsevaan Luhtapohjaan. Tien kunto on pääosin hyvä. Seututien 513 keskivuorokausiliikenne oli 179 ajoa/vrk vuonna 2006. Nopeusrajoitus tiellä on pääosin 80 kilometriä tunnissa.

## Reitti ja tieyhteydet

* Uimaharju (kt 73 ja yt 5160)
* Luhtapohja (yt 15761 ja st 514) 

## Lähteet
Segestes

**Segestes** oli germaaniheimo keruskien päällikkö, ja Teutoburgin taistelun voittajan Arminiuksen appi. Segestes oli kuitenkin vävynsä kilpailija ja poliittinen vastustaja. Miesten välistä valtataistelua pahensivat henkilökohtaiset kaunat, sillä Arminius oli ryöstänyt Segestesin tyttären Thusneldan ja mennyt tämän kanssa naimisiin. Vuonna 9 jaa Segestes varoitti Germanian maaherraa Publius Quinctilius Varusta Arminiuksen, Segimerin ja muiden keruskipäälliköiden salaliitosta, mutta Varus jätti Segesteen varoitukset huomiotta. Varus tuhoutui pian tämän jälkeen legioonineen Teutoburgin taistelussa.

Vuonna 14 keruskit pakottivat Segestesin sotaan Rooman kanssa. Segestes jatkoi kuitenkin kirjeenvaihtoa vihollisen kanssa ja lähetti roomalaisten komentajalle Germanicukselle tietoja keruskien suunnitelmista ja joukkojen liikkeistä. Segestesin petos todennäköisesti huomattiin, sillä keruskisoturit hyökkäsivät Segestesin kimppuun tämän omassa talossaan, ja Germanicuksen lähettämä apujoukko onnistui pelastamaan Segestesin vain vaivoin. Segestes lapsineen, liittolaisineen ja orjineen saatettiin turvaan roomalaisten leiriin. Segestes edisti tämän jälkeen asemaansa vetoamalla siihen, että keisari Augustus oli myöntänyt hänelle Rooman foederatin aseman, ja hän tarjoutui neuvottelemaan rauhasta kapinallisten germaaniheimojen kanssa. Germanicus osoitti Segestesille turvallisen asuinpaikan Narbonnessa ja armahti Segestesin pojan Sigimunduksen, joka oli osallistunut germaanien vastarintaan. Segestesin tytär Thusnelda ja tämän vastasyntynyt poika sen sijaan lähetettiin vankeina Ravennaan, koska Thusnelda pysyi uskollisena aviomiehelleen Arminiukselle ja tämän kapinalle Roomaa vastaan.

## Lähteet
Matti Peltonen

**Matti Peltonen** voi tarkoittaa seuraavia suomalaisia henkilöitä:

*Matti Antero Peltonen (1923–1990), kansantaloustieteilijä, Sirola-opiston rehtori
*Matti Peltonen (1929–1998), kasvatustieteen professori ja yritysjohtaja
*Matti Peltonen (1941–1997), jääkiekkoilija
*Matti Peltonen (s. 1952), sosiaalihistorian professori
Seututie 514

**Seututie 514** on Pohjois-Karjalassa kulkeva seututie. Tie kulkee Joensuun Enon kirkonkylästä Ilomantsin kirkonkylään. Nopeusrajoitus tiellä on pääosin 100 kilometriä tunnissa. Tien kunto on hyvin vaihteleva, mutta pääosin tyydyttävä.

## Reitti ja tieyhteydet

* Enon kirkonkylä (kt 73 ja st 512)
* Kuisma (yt 15739)
* Luhtapohja (st 513)
* Tokrajärvi (yt 15761)
* Ratilanvaara (yt 15760 ja yt 5200)
* Sonkaja (yt 15738 ja yt 15757)
* Ilomantsin kirkonkylä (kt 74 ja st 522)

## Lähteet
Hammaskotilot

**Hammaskotilot** (Scaphopoda) on merissä elävien nilviäisten luokka. Tieteellinen nimi tarkoittaa kirjaimellisesti ”lapiojalkaa”.

Hammaskotiloiden kuori on tavallisesti korkeintaan 15 senttimetrin mittainen. Niiden kuori on pitkänomainen, ja siinä on kaksi aukkoa. Kuori on leveimmillään aukoista suuremman eli ”pään” kohdalla (se puoli josta eläimen pää pistää esiin). Suurempi aukko on yleensä hautautuneena pehmeään pohjasedimenttiin, mitä kautta eläin kuljettaa ravintoa suuhunsa ohuiden värekarvallisten säikeiden avulla. Pienempien aukkojensa kautta hammaskotilot hengittävät. Niillä ei kuitenkaan ole joidenkin nilviäisten tapaan kiduksia, vaan ne vaihtavat kaasuja vedestä vaipan pinnalla olevan erityisen kudoksen kautta. Hammaskotiloilla ei ole silmiä.

Hammaskotiloilla on erilliset sukupuolet.

## Lähteet
Stade 7 Mars

**Stade 7 Mars** () on monikäyttöinen stadion Ben Gardaneissa, Tunisiassa. Vuonna 2000 valmistunut stadion on yleisemmin käytössä jalkapallo- ja yleisurheilutapahtumissa. Stadionille mahtuu 10&nbsp;000 katsojaa ja se toimii US Ben Guerdaneen kotistadionina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Beste Zangers

**Beste Zangers** (ent. **De beste zangers van Nederland**, holl. *Alankomaiden parhaat laulajat*) on alankomaalaisen TV-kanavan AVROTROS lähettämä sarja. Ohjelman isäntä kutsuu useita kuuluisia muusikoita osallistumaan, ja jokainen heistä valitsee omia kappaleitaan muille esittäväksi. Lopussa alkuperäinen esiintyjä arvioi muiden tekemien kappaleiden ”coverversiot”.

Ensimmäisen kauden (kesänä 2009) isäntänä toimi Edsilia Rombley, seuraavien 2011 ja 2011 Victor Reinier, 2012–2019 Jan Smit ja 2020 Nick & Simon.

Formaatti sai suosiota ympäri Eurooppaa, mm. suomalainen Vain elämää -sarja perustuu osin siihen.

## Kaudet

## Muissa maissa

## Lähteet
Kazuno

**Kazuno** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Akitan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin koilliskulmassa Hanawan allaslaaksossa. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Aomorin prefektuuriin, idässä sen alue nousee Ōuvuorille ja rajautuu Iwaten prefektuuriin. Kazunossa on 29&nbsp;945 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 707,52 neliökilometriä.

Kazunon kaupunki perustettiin vuonna 1972 liittämällä yhteen Hanawan, Osarizawan ja Towadan maaseutukaupungit sekä Hachimantain kyläkunta. Kaupungin keskusta sijaitsee Hanawassa, joka kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla markkinapaikkana ja linnanaluskaupunkina osana Moriokan daimiokuntaa. Alue on luonteeltaan maaseutumainen. Hanawan allaslaaksossa viljellään riisin lisäksi vihanneksia ja hedelmiä, kuten omenoita, ja harjoitetaan karjataloutta. Osarizawassa toimi vuoteen 1978 asti Osarizawan kaivos.

Kazunossa toimii useita kuumia lähteitä (*[[onsen]]*), kuten Goshōgake-onsen ja Ōyu-onsen. Kaupungissa järjestetään muun muassa Hanawa-bayashi-festivaali, jonka kulkue on otettu Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Muita juhlaperinteitä ovat Dainichidōn bugaku-tanssi ja Kemanain bon-tanssi. Osa kaupungin vuoristoalueista kuuluu Towadan–Hachimantain kansallispuistoon. Kazunoa palvelee JR Higashi-Nihonin Hanawa-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Old-Sekizen-Sake-Store 2017- 01.jpg|Sekizenin sakeliike
Tiedosto:Akita-Osarizawa Mine-xl.jpg|Osarizawan vanha kaivos
Tiedosto:Hachimantai Goshogake-Onsen 002.jpg|Goshōgake-onsen
Tiedosto:Towadaminami Station 20180916.jpg|Towada-minamin rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Kivenmäki

**Kivenmäki** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

* Aino Kivenmäki (s. 1996), kestävyysjuoksija
* Marko Kivenmäki (s. 1975), jääkiekkoilija
* Otto Kivenmäki (s. 2000), jääkiekkoilija, Marko Kivenmäen poika

## Katso myös
* Luhtala-Kivenmäki
Aittokallio

**Aittokallio** voi tarkoittaa seuraavia:

## Henkilöitä
* Aku Aittokallio (s. 1955), suomalainen runoilija
* Sami Aittokallio (s. 1992), suomalainen jääkiekkomaalivahti
* Tero Aittokallio (s. 1974), suomalainen matemaatikko ja systeemisen laskennallisen lääketieteen professori

## Muita
* Aittokallio, yksi Saarijärven kaupunginosista
Vuonosara

**Vuonosara** (*Carex vacillans*) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, sarojen (*Carex*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, keskikokoiseksi kasvava saralaji. Vuonosara on monimuotoinen laji ja luokiteltu joskus jokapaikansaran (*Carex nigra*) sekä viiltosaran (*Carex acuta*) tai vihnesaran (*Carex paleacea*) väliseksi risteymäksi. Muista saralajeista vuonosara muistuttaa eniten suolasaraa (*Carex recta*), mutta lajit ovat erotettavissa tähkäsuomujen ja pullakoiden ulkonäön perusteella.

Vuonosara voi muodostaa juurakostaan pitkiä rönsyjä, mutta kasvaa kuitenkin usein laajoina mättäinä, joissa on vain muutamia kukintotähkiä muodostavia varsia. Kasvullisen lisääntymisen kautta syntyneet kukintotähkättömät varret ovat mättäissä yleensä korkeampia kuin kukintotähkiä muodostavat varret. Yleisesti ottaen varret kasvavat noin puoli metriä korkeiksi ja ovat kolmisärmäisiä sekä karkeapintaisia. Lehdet ovat tavallisesti reilut 5 mm leveitä, harmaanvihreitä, tasapintaisia sekä pitkäkärkisiä ja yltävät yleensä kukinnon yläpuolelle. Vuonosara on erilaistähkäinen saralaji ja sen kukinto koostuu tavallisesti 2–3 hedetähkästä sekä 3–4 emitähkästä. Emitähkät ovat pitkäperäisiä sekä pystyjä tai nuokkuvia ja toisinaan niiden kärjissä saattaa olla hieman hedekukkia. Emikukat ovat kaksiluottisia. Tähkäsuomut ovat pullakoita pidempiä sekä mustia, joskin keskisuonen kohdalta vaaleampia. Pullakoiden väri vaihtelee harmaanvihreästä ruskehtavaan ja niissä on lyhyt suuota. 

Vuonosara kasvaa savisilla merenrantaniityillä. Vuonosaraa tavataan sekä Euroopassa että Pohjois-Amerikassa, lähinnä Norjan rannikolla sekä Kanadan Labradorin niemimaan ja sen läheisten saarten rannikoilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Vuonosara (''Carex vacillans'')
* JSTOR Global Plants: ''Carex vacillans'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Carex vacillans'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Carex vacillans'' 
* Flora of North America: ''Carex vacillans''
Bruhat Bengaluru Mahanagara Palike

**Bruhat Bengaluru Mahanagara Palike** (BBMP) on Intian Bangaloren kaupunkia johtava hallinnollinen elin. Se vastaa Bangaloren kehittämisestä, kaavoituksesta, koulutus-, terveys- ja hygienia-, kauppa- ja lupa-asioista sekä vesistöistä, puistoista ja viheralueista. Vuonna 2020 kaupunginosien määrää päätettiin nostaa 198:sta 243 paikkaan osana Karnatakan kunnallislainsäädäntöön tehtyjä muutoksia. Noston tavoitteena on pitää jokaisen kaupunginosan väkiluku 35&nbsp;000 asukkaassa. Uuteen kaupunginosien lukumäärään vaikuttivat myös numerologiset syyt, koska numeroa yhdeksän (2+4+3) pidetään onnekkaana. Kaupunginvaltuuston kausi kestää viisi vuotta. Vuonna 2015 aloittaneen valtuuston tehtäviä hoitaa virkamies Gaurav Gupta, kunnes uusi valtuusto on nimitetty. Vuonna 2020 vaalien järjestyminen on viivästynyt johtuen koronaviruspandemiasta ja muutoksista kaupunginhallintoon. Vaalit on nykyisellään tarkoitus järjestää joulukuussa 2020.

Karnatakan korkein oikeus ilmoitti vuonna 2018, että BBMP:n korruptio on saavuttanut hirvittävät mittasuhteet, jonka vuoksi Karnatakan osavaltiohallituksen ja BBMP:n kunnalliskomissaarin tulee suojella ihmisiä siltä. Intian tiedeinstituutin tutkimuksen mukaan sen 2010-luvulla kunnostamista järvistä 87 prosenttia oli joko erittäin huonossa tai huonossa kunnossa. Kaupungin teiden kuoppaisuus on aiheuttanut lukuisia valituksia, joiden vuoksi BBMP on lupautunut täyttämään ilmoitetut kuopat 15 päivässä. Koronaviruspandemian aikana heinäkuussa 2020 BBMP sai osakseen moitteita kotikaranteenin varmistamisesta telkeämällä karanteeniin määrättyjä henkilöitä koteihinsa. BBMP vastasi moitteisiin poistamalla ovien eteen asetetut peltilevyt ja pahoittelemalla tapahtunutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
János Varga

**János Varga** (21. lokakuuta 1939 Abony, Pest, Unkari – 29. joulukuuta 2022) oli unkarilainen kreikkalais-roomalaisen painin olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan-mestari sekä vapaapainin MM-mitalisti. Hän edusti Budapest Honvédia, ja oli pituudeltaan 170&nbsp;cm..

Varga voitti olympiakultaa kreikkalais-roomalaisen painin 57&nbsp;kg:n painoluokassa Méxicossa 1968. Hänen ottelunsa hopeamitalisti Ion Baciuta vastaan päättyi tasapeliin. Münchenin olympialaisissa 1972 hän sijoittui samassa sarjassa neljänneksi. Tokiossa 1964 hän paini 57-kiloisissa sekä kreikkalais-roomalaista että vapaapainia, muttei sijoittunut kummassakaan kuuden parhaan joukkoon.

Varga voitti kreikkalais-roomalaisen painin maailmanmestaruuden 57&nbsp;kg:n sarjassa Helsingborgissa 1963 ja Edmontonissa 1970, sai MM-hopeaa Bukarestissa 1967 ja pronssia Sofiassa 1971 sekä sijoittui kuudenneksi Toledossa 1962. Vapaapainissa hän saavutti 57-kiloisissa MM-hopeaa Jokohamassa 1961 ja pronssia Toledossa 1962.

Varga voitti Euroopan-mestaruuden kreikkalais-roomalaisen painin 57&nbsp;kg:n painoluokassa Minskissä 1967 ja Itä-Berliinissä 1970 sekä sai hopeaa Västeråsissa 1968. Hän sijoittui EM-kilpailuissa kuudenneksi vapaapainin 48&nbsp;kg:n sarjassa 1969.

## Lähteet
Stenqvist

**Stenqvist** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Harry Stenqvist (1893–1968), ruotsalainen maantiepyöräilijä ja olympiamitalisti
* Jakob Stenqvist (s. 1998), ruotsalainen jääkiekkoilija
* Åke Stenqvist (1914–2006), ruotsalainen pikajuoksija ja pituushyppääjä
Merkley

**Merkley** on sukunimi, joka on muuan muassa seuraavilla henkilöillä:

* Jeff Merkley (s. 1956), yhdysvaltalainen poliitikko
* Nick Merkley (s. 1997), kanadalainen jääkiekkoilija
* Ryan Merkley (s. 2000), kanadalainen jääkiekkoilija
Puolan vuoden 1978 väestönlaskenta

**Puolan vuoden 1978 väestönlaskenta** () oli Puolan tilastoviraston Puolassa 7.–13. joulukuuta 1978 välisenä aikana suorittama väestönlaskenta.

Väestönlaskennan tuloksena Puolan väkiluvuksi saatiin 35&nbsp;061&nbsp;450, mikä oli yli 2&nbsp;419&nbsp;000 enemmän kuin edellisessä väestönlaskennassa. Väestönlaskennassa puolalaisista kaupungeissa asui 20&nbsp;150&nbsp;415 ja maaseudulla 14&nbsp;911&nbsp;035. Edellisestä väestönlaskennasta kaupunkien väestö oli kasvanut ja maaseutujen väestö pienentynyt.

## Lähteet
Pere Aragonès

**Pere Aragonès i Garcia** (s. 16. marraskuuta 1982 Pineda de Mar, Espanja) on katalonialainen poliitikko, joka toimii Katalonian itsehallintoalueen aluejohtajana.

Aragonèsin isänisä toimi Pineda de Marin pormestarina ja perusti Taurus Parkin, josta tuli Espanjan suurin hotelli. Aragonèsin veli peri hotellitoiminnan. 

Aragonès oli Pineda de Marin kunnanvaltuutettu vuosina 2011–2018. Hänet nimitettiin aluehallituksen talousjohtajaksi ja aluehallituksen varajohtajaksi kesäkuussa 2018. Aragonès on Katalonian aluehallituksen vt. johtaja syyskuusta 2020 lähtien sen jälkeen kun Espanjan vaaliviranomainen sekä Katalonian ja Espanjan korkeimmat oikeudet epäsivät aluejohtaja Quim Torralta oikeuden toimia julkisissa tehtävissä. Espanjan korkein oikeus vahvisti Torran 18 kuukauden viranhoitokiellon. Toukokuussa 2021 Aragonès valittiin Katalonian aluejohtajaksi.

Aragonès suoritti oikeustieteen tutkinnon Katalonian avoimessa yliopistossa ja taloushistorian maisteritutkinnon Barcelonan yliopistossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ympyräkirkko (Balatonfüred)

**Ympyräkirkko** (unkariksi *Kerek templom*) on pohjapiirrokseltaan ympyränmuotoinen kirkko Balatonfüredissä, Unkarissa. Sen on suunnitellut Antal Fruhmann Roomassa sijaitsevan Pantheonin temppelin mukaan. Ympyräkirkko rakennettiin eräiden tietojen mukaan vuosina 1841–1846, toisten tietojen mukaan kirkko valmistui vasta vuonna 1850.

## Lähteet
Fawad Khan

**Fawad Afzal Khan** (; ; s. 29. marraskuuta 1981 Lahore, Punjab, Pakistan) on pakistanilainen näyttelijä, malli ja laulaja. Kotimaansa lisäksi hän on työskennellyt myös Intian hindinkielisessä elokuvateollisuudessa.

## Filmografia

## Televisio

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
McLaren 720S

**McLaren 720S** on McLarenin valmistama superauto. Se esiteltiin Geneven autonäyttelyssä vuonna 2017, ja se sai viidessä kuukaudessa yli 1500 tilausta. Autosta esiteltiin avoversio vuonna 2018.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*McLarenin sivuilla
Tjaša Oder

**Tjaša Oder** (s. 22. kesäkuuta 1994 Slovenj Gradec, Slovenia) on slovenialainen uinnin EM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 180&nbsp;cm.  

Oder saavutti nuorten EM-kilpailuissa 800 metrin vapaauinnissa kultaa 2010 ja hopeaa 2009 sekä 1&nbsp;500&nbsp;metrillä kultaa 2009 ja hopeaa 2010. Hän sijoittui 2010 Budapestin pitkän radan EM-kilpailuissa 1&nbsp;500&nbsp;metrillä seitsemänneksi ja Eindhovenin lyhyen radan EM-kilpailuissa 800 metrillä viidenneksi. Hän voitti 2011 nuorten maailmanmestaruuden 1&nbsp;500&nbsp;metrin vapaauinnissa ajalla 16.18,63 ja sijoittui Szczecinin lyhyen radan EM-kilpailuissa 800 metrillä kahdeksanneksi. 

Oder karsiutui 800 metrin alkuerissä Lontoon olympialaisissa 2012. Hän sijoittui 2013 Herningin lyhyen radan EM-kilpailuissa 800 metrillä kahdeksanneksi. Berliinin pitkän radan EM-kilpailuissa 2014 hän oli 1&nbsp;500&nbsp;metrillä neljäs ja 800 metrillä kahdeksas. Seuraavana vuonna hän sijoittui Kazanin MM-kilpailuissa 1&nbsp;500&nbsp;metrillä 15:nneksi ja Netanyan lyhyen radan EM-kilpailuissa 800 metrillä seitsemänneksi.

Oder saavutti Lontoon pitkän radan EM-kilpailuissa 2016 pronssia 800 metrillä ajalla 8.25,68 ja sijoittui neljänneksi 1&nbsp;500&nbsp;metrillä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli 800 metrin vapaauinnissa kolmastoista. Budapestin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 15:nneksi sekä 800 että 1&nbsp;500&nbsp;metrin vapaauinnissa. Saman vuoden Kööpenhaminan lyhyen radan EM-kilpailuissa hän oli 800 metrillä kuudes.

Oder saavutti 2018 Tarragonan Välimeren kilpailuissa pronssia 800 metrin vapaauinnissa ajalla 8.28,91. Saman vuoden Glasgow'n pitkän radan EM-kilpailuissa hän sijoittui 1&nbsp;500&nbsp;metrin vapaauinnissa neljänneksi ja 800 metrillä kuudenneksi. Gwangjun MM-kilpailuissa 2019 hän oli 800 metrillä yhdeksäs ja 1&nbsp;500&nbsp;metrillä kymmenes. Saman vuoden Glasgow'n lyhyen radan EM-kilpailuissa hän sijoittui 800 metrillä viidenneksi.

## Lähteet
Lamborghini Sián FKP 37

**Lamborghini Sián FKP 37** on Lamborghinin vuodesta 2020 lähtien valmistama superautomalli, joka on valmistajansa ensimmäinen hybridiauto. Se esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2019. Kirjaimet FKP tulevat muutamaa viikkoa ennen auton esittelyä kuolleen Ferdinand K. Piëchin nimestä, joka liitti Lamborghinin osaksi Volkswagen Groupia vuonna 1998. Numero 37 viittaa hänen syntymävuoteensä 1937. Autoa valmistetaan 63 kappaletta, joka kunnioittaa merkin perustamisvuotta 1963.

Auton voimanlähteenä on 6,5-litrainen V12-moottori teholtaan 785 hevosvoimaa, jonka parina on 34 hevosvoiman tehoinen sähkömoottori. Pelkän sähkömoottorin voimin auto kykenee ainoastaan lähinnä pysäköinnin kaltaisiin pieniin ajosuorituksiin, ja se kytkeytyy kokonaan pois käytöstä nopeuden ohittaessa 130 km/h.

Heinäkuussa 2020 esiteltiin avomalli Roadster, jota valmistetaan 19 kappaleen verran.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Stranka Alenke Bratušek

**Stranka Alenke Bratušek** (suom. *Alenka Bratušekin puolue*) oli slovenialainen sosiaaliliberaalinen puolue. Se sai nimensä maan entisen pääministerin Alenka Bratušekin mukaan. Viimeisimmissä vaaleissa SAB sai viisi edustajaa maan parlamenttiin.

Puolue sai alkunsa vuonna 2014 kun Alenka Bratušek erosi pääministerin virastaan ja Positiivinen Slovenia -puolueesta yhdessä muutaman muun edustajan kanssa.

Puolue kuului vuodesta 2014 alkaen Euroopan liberaalidemokraattiseen puolueeseen.

## Lähteet
Kimm Carrière

**Kimberly Carrière** (s. 1992) on kanadalainen karateka. Hän on saavuttanut menestystä enimmäkseen kotimaassaan ja on muun muassa kolminkertainen Dagéki turnauksen kevytsarjan mestari. Carrière on osallistunut kolmesti WKO-liiton maailmanmestaruuskisoihin.

## Alkuvuodet
Carrière aloitti Kyokushinin harjoittelemisen 7-vuotiaana ja kilpailemisen 8-9-vuotiaana. Hän asui tuolloin vain kahden minuutin päässä Kyokushin salilta. Aluksi hän piti sitä vain harrastuksena, kunnes epäonnistui ylenemään ensimmäistä kertaa vihreälle vyölle, Carrière otti harrastuksen totisemmin. Hän harrasti 16-vuotiaana samaan aikaan myös jalkapalloa ja rugbya.

## Kilpaura
Carrière otteli ensimmäisen kerran täyskontaktissa 17-vuotiaana, kun hänellä oli yksittäisottelu Rochesterissa nyrkkeilykehässä joulukuussa 2009. Hän kävi ottelun raskaassasarjassa, jonka Carrière hävisi tuomariäänin. Carrière osallistui lokakuussa 2010 ensimmäisiin Montrealissa pidettäviin Dagékin mestaruuskisoihin, mutta ei saavuttanut menestystä. Hän voitti kesäkuussa 2012 Dagékin mestaruuden.

Sittemmin maaliskuussa 2014 Carrière otteli Fighting Spirit turnauksessa, joka hänen osaltaan päättyi ensimmäiselle kierrokselle hävittyään tuomariäänin. Carrière osallistui ensimmäistä kertaa Kanadan ulkopuoliseen turnaukseen, Belgiassa Diamond Cupiin, jossa Carrière hävisi ensimmäisen ottelunsa kahden jatkoerän jälkeen. 

Carrière saavutti hopeaa Fighting Spirit turnauksessa Kanadassa hävittyään loppuottelussa hajaäänin ja voitti myöhemmin toukokuussa Gold cupin. Hän edusti ensi kerran Kanadaa WKO-liiton maailmanmestaruuskisoissa lokakuussa 2015, jossa hän jäi ensimmäiselle kierrokselle hävittyään tuomariäänin Djefini Rumie De Carvalholle. Hän voitti samana vuonna toisen kerran Dagékin turnauksen.

Hän kilpaili helmikuussa 2016 Diamond Cupissa uudelleen, jolloin Carrière saavutti pronssia. Hän oli valmentamassa huhtikuussa Pohjois-Amerikan cupissa nuorten joukkuetta ja lokakuussa Carrière otteli Britannian Openissa, jossa hän eteni välieriin saakka. Marraskuussa hän saavutti myös Quebecin mestaruuden, kun hän eteni loppuotteluun vastustajansa luovutettua ottelunsa loukkaantumisen vuoksi.

Carrière edusti toista kertaa Kanadaa tällä kertaa ensimmäistä kertaa WKO-liiton painoluokallisissa maailmanmestaruuskisoissa 2017, jossa hän jäi toistamiseen ensimmäiselle kierrokselle. 

Maaliskuussa 2018 hän putosi jatkosta Diamond cupin välierissä mestaruuden voittaneelle Emma Markwellille ja voitti lopulta pronssia.

Carrière edusti kolmatta kertaa Kanadaa WKO-liiton maailmanmestaruuskisoissa 2019, jossa hän jäi ensimmäiselle kierrokselle.

## Yksityiselämä
Carrièren molemmat vanhemmat harjoittelivat Kyokushinia, kunnes he saivat kaksoset. Carrière opiskeli kliiniseksi psykologiksi.

## Lähteet
Suviruusu

**Suviruusu** (*Rosa* ’Poppius’) on tarhapimpinellaruusuihin (*Rosa* Spinosissima-ryhmä) kuuluva ruusulajike, jolle on tunnusomaista voimakas kasvu ja runsas kukinta vaaleanpunaisen ja valkoisen sävyisillä kukilla. Ruusu kuuluu Suomen historiallisiin ruusuihin. Sen menestymisalue yltää Suomessa Lapin porteille saakka (vyöhyke VI).

## Alkuperä
Ruusu on peräisin Ruotsin maanviljelysakatemian koeaseman johtajana toimineen Carl Stenbergin (1785–1872) viljelmistä noin vuodelta 1850. Sen arvellaan olevan jonkin pimpinellaruusujen lajikkeen ja vuoriruusun (*Rosa pendulina*) risteymä. Ruusun alkuperää ei varmuudella tunneta. On mahdollista, että se on syntynyt tuolla koeasemalla tai se tuotiin Pietarista, jossa sitä kasvatettiin 1800-luvulla. Nimensä ruusu on saanut Stenbergin esimiehen, Ruotsin maanviljelysakatemian johtajan, valtioneuvos Gabriel Poppiuksen mukaan. Ruotsissa ruususta on käytetty myös nimeä 'Rosa Stenbergii'.

Suviruusu on etupäässä suomalais-ruotsalainen ruusu. Suomeen suviruusu tuli Haapaveden Kasvitarha- ja talouskoulun perustajan Nora Pöyhösen mukana vuoden 1895 Tukholman puutarhanäyttelystä. Ruusu on koulun alueella yhä tavallinen. Oulussa suviruusua on kasvanut ainakin 1920-luvulta lähtien. Pohjois-Suomen suviruusut ovat mitä ilmeisimmin peräisin Nora Pöyhösen tuomista taimista.

## Kuvaus
Suviruusu kasvaa tiheäksi, noin kaksi metriä korkeaksi, leveäksi pensaaksi. Uudet versot ovat punertavat ja lähes piikittömät. Vanhempien varsien tyvet ovat piikkiset. Oksat ovat ruskeat. Lehdet ovat nystylaitaiset, kiiltävät ja muistuttavat juhannusruusun lehtiä. Ruusu kukkii runsaasti kesä-heinäkuun vaihteesta alkaen. Kukat ovat puolikerrannaiset, maljamaiset, avautuessaan roosan väriset, muuttuen valkosävyisiksi vanhemmiten. Nuput ovat punavioletit. Kukkien halkaisija on 5–7 cm. Terälehtiä niissä on noin 30. Vasta-auenneen kukan tuoksu on mieto, miellyttävä ja raikas, pohjatuoksuna ruusun tuoksu. Kiulukat ovat päärynänmuotoiset, tumman punaruskeat ja kooltaan 1,5–2 cm. Ruusu on nopeakasvuinen ja leviää juurivesojensa ansiosta, joita se tekee runsaasti. Ruusu viihtyy aurinkoisella tai puolivarjoisella paikalla, runsasravinteisessa, hyvin vettä läpäisevässä maassa. Lajike sietää myös kuivuutta. Lisäksi se on talvenkestävä. Suviruusu menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–VI.

## Lähteet
Pirttimäki

**Pirttimäki** voi tarkoittaa seuraavia:

## Paikkoja

* Pirttimäki, Helsingin kaupungin omistama ulkoilualue Espoossa
* Pirttimäki, kylä Hankasalmella
* Pirttimäki, mäki Jyväskylässä
* Pirttimäki, kylä Puumalassa

## Henkilöitä

* Risto Pirttimäki (1955–2024), suomalainen mäkihyppyvalmentaja.
Étienne Vacherot

**Étienne Vacherot** (1809–1897) oli ranskalainen filosofi. Hän oli 1839–1852 professorina Sorbonnessa, mutta hänet erotettiin virasta katolismielisten vaatimuksesta sekä Napoleonin vallananastuksen vastustamisesta. Hän oli 1871–1876 kansanedustajana mutta erosi edustajatoimensa aikana tasavaltalaisesta puolueesta ja liittyi vanhoillisempiin, monarkisteihin. Hän julkaisi muun muassa teokset *Histoire critique de l’école d’Alexandrie* (3 os., 1846–1851), *La métaphysique et la science* (1858), *La démocratie* (1859), jonka johdosta hänet tuomittiin vankeuteen, *La démocratie libérale* (1892). Vacherot kannatti itsenäisesti kehitettyä ja perusteltua spiritualismia, jonka luonnetta hän ilmaisee nimityksellä *positiivinen metafysiikka*. Uskonnonfilosofisissa teoksissaan hän tunnustaa Jumalan vain ideaaliaatteeksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sydämet saata hehkumaan

**Sydämet saata hehkumaan** on suomalainen televisio-ohjelma, joka esittelee työväenmusiikin syntyvaiheita ja historiaa 1800-luvulta 1970-luvulle. Historiasta kerrotaan lauluin, juonnoin ja valokuvin. TV1:n Viihdetoimitus tuotti ohjelman vappuaatoksi 1975. Ohjelman toimitti ja ohjasi Erkki Pohjanheimo ja juontajina toimivat Marja-Liisa Kuuranne sekä Jarmo Heikkinen.

*Sydämet saata hehkumaan* taltioitiin huhtikuussa 1975 värillisenä Yleisradion TV1:n studiossa 3, Pasilassa. Siellä kuvattiin myös amerikkalaisen Joe Glazerin osuus. Ohjelma uusittiin TV1:ssä 30.4.1983. Kesto on 50 minuuttia.

## Esiintyjät
*Agit Prop (Monna Kamu, Sinikka Sokka, Martti Launis ja Pekka Aarnio)
*Ilmo Korhonen
*Tasa-arvo, porilainen yhtye
*Koiton Laulu
*Joe Glazer, työväenmusiikin trubaduuri, Yhdysvallat
*KOM-kvartetti (Eero Ojanen - piano, Jukka Hauru - kitara, Tapani Tamminen - basso ja Ari Valtonen - rummut) 

## Ohjelman laulut
**Oppimisen ylistys* (säv. Eero Ojanen - Bertolt Brecht, suom. Hannu-Pekka Lappalainen) – Agit Prop säestäjänä KOM-kvartetti 
**[[Varšavjanka|Warshavjanka]]* (puolalainen trad. – suom. Antti Haapala, Joel Lehtonen) – Tasa-arvo
**Sait kärsiä puolesta aatteen* (säv. S. Kozlovsky - san. G. Matshtet, suom. trad.) – Ilmo Korhonen säestäjänä Eero Ojanen, piano
**The Ballad of John Henry* (trad.) - Joe Glazer, laulu ja kitara 
**Automation* (säv. & san Joe Glazer) - Joe Glazer, laulu ja kitara
**Kurjet* (säv. J. Frenkel - suom. Arnold Hiltunen - sov. Toni Edelmann) – Koiton laulu johtajana Toni Edelmann 
**Punavangin valssi (Punavangin laulu)* (trad. - san. Jali Joutsen) – Tasa-arvo
**Veli sisko* (trad. – san. Elsa Rautee) – Tasa-arvo
**Me nousemme lailla ukkosen* (trad. – san. Kosti Kivilahti) – Koiton laulu säestäjänä KOM-kvartetti 
**Buchenwaldin hälytys* (säv. Vano Muradeli – san. Heimo Anttiroiko) – Koiton laulu säestäjänä KOM-kvartetti
**Puolue* (säv. Eero Ojanen – san. Vladimir Majakovski, suom. Arvo Turtiainen) 
**Allendelle* (säv. Eero Ojanen – san. Pentti Saaritsa) - Ilmo Korhonen säestäjänä Eero Ojanen
**Maailman ääriin* – Agit Prop säestäjänä KOM-kvartetti 

Ohjelmasta lainattu Agit Propin *Oppimisen ylistys* oli mukana Jouko Aaltosen elokuvassa *[[Kenen joukoissa seisot (elokuva)|Kenen joukoissa seisot]]* (2006). Elokuva sai Jussi-palkinnon parhaana dokumenttielokuvana 2007.

## Tekijät
*Eero Ojanen - musiikki
*Marja-Liisa Kuuranne - juontaja
*Jarmo Heikkinen - juontaja
*Georg Sikow - lavastaja
*Reino Aaltonen - äänittäjä
*Pentti Teiniketo - kuvaaja
*Eila Forsblom - kuvaussihteeri
*Erkki Pohjanheimo - toimittaja ja ohjaaja

## Viitteet
Mauro Severino

**Mauro Severino** (s. 5. kesäkuuta 1999 Buco-Zau, Angola) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on laitalinkki tai hyökkääjä. Severinon seura on Kakkosessa pelaava helsinkiläinen Atlantis.

Severino pelasi ensimmäisen ottelunsa Veikkausliigassa 2. syyskuuta 2018, kun hänen edustamansa Ilves voitti IFK Mariehamnin vierasottelussa 6–3. Hän pelasi syksyn aikana neljä veikkausliigaottelua, joista yhden avauskokoonpanossa.

Severino on suunnitellut vaatteita, muun muassa Marimekolle ja vuonna 2022 urheiluvälinevalmistaja Puman seiväshyppääjä Wilma Murrolle Euroopan-mestaruuden kunniaksi tilaaman takin.

Severino on syntynyt Angolassa. Hän muutti 9-vuotiaana perheensä mukana Suomeen.

## Tilastot
Päivitetty 2. marraskuuta 2020.

## Lähteet
Aleksandr Vedernikov

**Aleksandr Aleksandrovitš Vedernikov** (; 11. tammikuuta 1964 – 29. lokakuuta 2020) oli venäläinen kapellimestari.

Vedernikov opiskeli Moskovan konservatoriossa. Hän työskenteli vuosina 1988–1990 Stanislavskin ja Nemirovitš-Dantšenkon teatterissa ja vuosina 1988–1995 Tšaikovski-sinfoniaorkesterin avustavana kapellimestarina. Vuonna 1995 Vedernikov perusti Venäjän filharmonisen orkesterin, jonka taiteellisena johtajana ja pääkapellimestarina toimi vuoteen 2004. Vuosina 2001–2009 hän johti Bolšoi-teatteria, ja vuosina 2009–2018 hän toimi Odensen sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina Tanskassa. Vedernikov kuoli lokakuussa 2020 koronaviruspandemiassa tartunnan saatuaan. Tähän saakka hän oli toiminut Tanskan kuninkaallisen oopperan pääkapellimestarina ja Mihailovski-teatterin musiikillisena johtajana. 

Vierailevana kapellimestarina Vedernikov johti esimerkiksi Joby Talbotin *Ink Dark Moon* -kitarakonserton kantaesityksessä BBC:n sinfoniaorkesteria vuonna 2018. Hänen levytystensä joukossa on tulkintoja Sergei Rahmaninovin ja Pjotr Tšaikovskin teoksista. Hänen isänsä oli basso Aleksandr Vedernikov ja äitinsä Moskovan konservatorion urkujensoiton professori Natalia Gurejeva.

## Lähteet
Johann Peter Uz

**Johann Peter Uz** (1720 Ansbach – 1796 Ansbach) oli saksalainen runoilija. Hän oli salainen oikeusneuvos ja Landgerichtin päällikkö. Hän ystävystyi opiskeluaikana Johann Wilhelm Ludwig Gleimin ja Johann Nikolaus Götzin kanssa. Hän teki yhdessä Götzin kanssa Anakreon-käännöksen ja 1746 meni alkuun omassa runoudessaan leikilliseen anakreonttiseen suuntaukseen. Teoksessa *Sieg des Liebesgottes* (neljä laulua aleksandriinimitassa, 1753), jonka esikuvana oli Alexander Pope, hän sivalsi satiirisesti Friedrich Gottlieb Klopstockin jäljittelijöitä.

Uzin innostus sai vähitellen vakavamman suunnan. Hän kirjoitti sointuvia ja hillittyjä oodeja, jotka ovat yleviä ja etupäässä ylistävät kaitselmusta, vapautta ja isänmaata. Runossa *Theodicee* (1755), joka esittää Gottfried Leibnizin maailmankatsomuksen, hän onnistuu nostamaan opettavaisen aiheen tunteen ja mielikuvitukseen maailmaan. Sama koskee vähemmän hänen epikurolaista opetusrunoaan *Versuch über die Kunst stets fröhlich zu seyn* (1760). Vanhaa muotoa käyttäessään Uz tavoitteli runoon selkeyttä ja ytimekkyyttä. Virkatehtävien kertyessä hän lopetti runoilun julkaistuaan kootut runonsa nimellä *Poetische werke*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Björn Rautakylki

**Björn Rautakylki** () oli norjalainen viikinkipäällikkö ja legendaarinen Ruotsin kuningas. Hän oli pahamaineisen viikinkikuningas Ragnar Lodbrokin poika. Hän eli 800-luvulla.
János Vajda

**János Vajda** (1827–1897) oli unkarilainen runoilija. Hän osallistui Unkarin vapaussotaan ja joutui siitä rangaistukseksi 1849 tavallisena sotamiehenä Itävallan armeijaan, josta vapautui 1853. Vajda oli intohimoinen runoilijaluonne, joka käytti usein liioittelua ja mauttomuuksia. Hänen kootut runonsa ilmestyivät 1882, ja sen ilmestyttyä hän julkaisi vielä kaksi kokoelmaa, 1892 ja 1895. Vajda kirjoitti myös kertovia runoelmia, murhenäytelmän sekä muistelmia sotilasajoiltaan.

## Runojen suomennoksia
Lähde:
* Kahdenkymmenen vuoden jälkeen (Ginaa muistellessa), suom. Toivo Lyy, teoksessa: *[[Unkarin lyyra]]*, Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1970
* Kahdenkymmenen vuoden päästä (Ginan muistokirjaan), suom. Yrjö Jylhä, teoksessa: *Veri ja kulta: Yrjö Jylhän suomentamaa maailmanlyriikka*, Helsinki, Otava, 1954
* Kaislajärvellä, teoksessa: *Unkarin lyyra*
* Kolmenkymmenen vuoden jälkeen, teoksessa: *Unkarin lyyra*
* Pyrstötähti, teoksessa: *Unkarin lyyra*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sirkjärv

**Sirkjärv** (myös *Tsirkjärv, Sirgjärv, Umbjärv, Väike-Umbjärv*) on Virossa Tartumaalla Luunjan kunnan Pajukurmun kylän alueella sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Järvi on 400 metriä pitkä, 260 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 7,1 hehtaaria. Se sijaitsee Emajõe-Suursoon luoteislaidalla, joka on Peipsijärven alangolla Emajoen suistoalueen ympäröivä 181 neliökilometrin kokoinen suojeltu kosteikkoalue . Sen koillispuolella sijaitsee sitä paljon suurempi Koosa järv. Sirkjärv on autio eikä sinne tule tietä. Pajukurmun kylä sijaitsee yli neljän kilometrin päässä Kavastun lähellä.

## Luontoarvoja
Järveä ympäröi suoalue, joka on ilmakuvien perusteella tyypiltään rämettä. Se kasvaa tiheää ja matalaa männikköä. Järvessä ei esiinny samalla tavalla vesikasvillisuutta kuin viereisessä Koosa järvessä. Sirkjärvessä esiintyy ainakin ahven, särki, hauki, suutari, säyne ja pasuri, mutta harvemmin myös kiiski, ankerias, lahna ja made. Koska pienessä järvessä on kaloja useita eri lajeja ja Koosa järven tapaan se voi talvella jäätyä pohjaa myöten umpeen, tuovat ilmeisesti suolla esiintyvät tulvat uusia kaloja entisten lisäksi. Sen linnusto voi saada Koosa järvestä täydennystä, vaikkei se ole yhtä rehevä kuin se.

## Vesistösuhteita
Sirkjärv kuuluu Koosa jõen valuma-alueeseen, jossa sen vieressä virtaava ja Koosa järveen laskeva Piiri peakraav on Kargaja jõen sivuhaara. Sirkjärv on umpijärvi, koska järveen tai järvestä ei virtaa vettä ojia myöten. Koosa jõgi laskee Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 30,5&nbsp;metriä mpy. Peipsijärvi sijaitsee seitsemän kilometriä itäänpäin . Kun sen vedenpinta kohoaa tai laskee, vaikuttaa suuret vedenpinnanvaihtelut Koosa- ja Kargaja jõgien kautta myös Sirkjärveen. Kevättulvan aikana Peipsijärven vedenpinta kohoaa joskus metrinkin, jolloin myös Sirkjärven vesi nousee yhtä paljon. Ylimmän- ja alimman vedenpinnan korkeuksissa voi saman vuoden aikana olla kaksi metriä eroa.

## Huomautuksia

## Lähteet
Feliks Nowowiejski

**Feliks Nowowiejski** (7. helmikuuta 1877 Wartembork – 18. tammikuuta 1946 Poznań) oli puolalainen säveltäjä, urkuri ja kapellimestari.

Nowowiejski aloitti musiikkioppilaitoksessa käymisen Święta Lipkassa ja jatkoi musiikillista toimintaa Olsztynissä, johon muutti perheineen vuonna 1893. Hän sai vuonna 1898 ensipalkinnon sävellyskilpailussa Lontoossa ja aloitti samana vuonna kuusikuukautiset opinnot Sternin konservatoriossa. Palattuaan Olsztyniin Nowowiejski toimi kirkon urkurina. Vuonna 1900 hän suoritti kolme kuukautta kestäneet opinnot gregoriaanisessa laulussa ja polyfoniassa Regensburgissa. Samana vuonna hän aloitti Berliinissä Max Bruchin johdolla suorittamansa opinnot, jotka jatkuivat ensin vuoteen 1902 ja sitten vuosina 1904–1906. Samanaikaisesti näiden opintojen kanssa Nowowiejski opiskeli musiikkitiedettä ja estetiikkaa. Vuonna 1902 Nowowiejski sai Meyerbeer-palkinnon säveltämistään oratoriosta ja alkusoitosta. Saamillaan varoilla hän vietti kaksi vuotta matkustellen ja tapasi tänä aikana Antonín Dvořákin, Gustav Mahlerin, Camille Saint-Saënsin, Pietro Mascagnin sekä Ruggero Leoncavallon. Nowowiejski sai vuonna 1903 Ignacy Jan Paderewskin rahoittaman Beethoven-palkinnon Bonnissa ja vuonna 1904 toisen Meyerbeer-palkinnon. Vuosina 1909, 1910 ja 1914 hänelle myönnettiin ensipalkinnot Lvivissä järjestetyissä sävellyskilpailuissa. 

Nowowiejski asettui Puolaan ulkomailta palattuaan Krakovaan, jossa johti musiikkiseuraa ja esiintyi kapellimestarina sekä urkurina. Hän meni vuonna 1911 naimisiin Elżbieta Mironow-Mirockan kanssa; pariskunnalle syntyi viisi lasta. Ensimmäisen maailmansodan ajan hän vietti Berliinissä. Sen jälkeen hän asettui Poznańiin, jossa hän osallistui kulttuurielämän elvyttämiseen järjestämällä orkesteri- ja kuorokonsertteja sekä pitämällä urkuresitaaleja. Resitaaleissaan hän esitti barokkimusiikkia, aikansa ranskalaissäveltäjien teoksia ja omia improvisaatioitaan. Vuodesta 1920 Nowowiejski luennoi Poznańin valtionkonservatoriossa, jossa johti urkuluokkaa ja toimi orkesterin kapellimestarina. Vuonna 1927 hän luopui opettamisesta ja omistautui kokonaan sävellys- ja konserttityöhönsä. Vuonna 1931 hänestä tuli Lontoon urkumusiikkiseuran kunniajäsen, ja vuonna 1935 hän sai varsovalaisten muusikoiden ryhmän myöntämän musiikkipalkinnon. Johtaessaan vuosina 1935–1939 Poznańin kaupunginorkesteria Nowowiejski tuki uuden musiikin asiaa. Hän johti muiden muassa Maurice Ravelin, Albert Rousselin, Florent Schmittin, Igor Stravinskyn, Tadeusz Kassernin ja Tadeusz Szeligowskin teosten esityksiä. Syyskuussa 1939 Nowowiejski kätkeytyi Pyhän Elisabetin sisarten sairaalaan, josta lähti Krakovaan ja lopulta palasi elokuussa 1945 Poznańiin.

Nowowiejskin tuotantoon kuuluu muun muassa kuoroteoksia, pianomusiikkia ja oopperoita, kuten *Legenda Bałtyku* (op. 28).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Wohls gård

**Wohls gård** eli **Volsin kartano** on 1600-luvulla perustettu kartanotila Kirkkonummella. Tila sijaitsee Volsin kylässä Humaljärven länsipuolella.

## Historia
Volsin kartanon juuret juontavat vuoteen 1624, jolloin osana ns. Överbyn lahjoitusta alue läänitettiin riikalaiselle Ludvig Hintelmanille. Ylimetsänhoitaja Erik Bure osti vuonna suuren osan tilasta, jolloin kokonaisuuden päätilaksi tuli Wohls gård. Kartanon nykyinen kustavilaistyylinen päärakennus on rakennettu noin vuonna 1800 ja rakennusta pidennettiin 1918. Vuoden 1847 karttoihin ympäristöön oli piirretty muotopuutarha, siihen aikaan ensimmäinen kartanopuutarha Kirkkonummella.

Kirkkonummen kunta osti tilan 1892 ja se toimi kunnalliskotina vuoteen 1929 asti, jolloin uusi kunnalliskoti valmistui Volsintien toiselle puolelle. 1900-luvun alussa päärakennusta vastapäätä rakennettiin Akkatalo jossa vanhainkodin naispuoliset asukkaat asuivat. Pihapiirissä oli myös nyt jo purettu Ukkotalo miespuolisille asukkaille. Kunnalliskodin tunnetuimpia asukkaita oli suomalainen monarkisti Matti Klemettilä. Sisällissodan aikana 1918 Volsin kartanon vanhassa päärakennuksessa Sigurdsin tilan tuntumassa toimi sotasairaala jonka johtajasta Teddy Biaudetista tuli myöhemmin Kirkkonummen kunnanlääkäri.  

Toisen maailmansodan jälkeen tila toimi kouluna. Koulun muutettua uusiin tiloihin maat vuokrattiin vuokraviljelijälle. Vuodesta 1977-2008 päärakennus seisoi käyttämättömänä ja rakennus pääsi huonoon kuntoon. 

Vuonna 2008 Kirkkonummen Säästöpankkisäätiö osti päärakennuksen ja vuokrasi ympäröiviä maa-alueita sillä ehdolla, että kartanoalue kunnostetaan. Säätiö perusti Wohls Gård Ab:n hoitamaan kunnostustöitä ja tulevaa toimintaa. Nykyään kartano toimii vuokrattavana kokous- ja juhlatilana, joka laajentui marraskuussa 2020 vanhaan kivinavettaan rakennetulla tapahtumatilalla. Lokakuussa 2020 lähes kaikki rakennukset ja alue oltiin saatu kunnostettua.

Kartanoa ympäröivä Volsin kartanometsikkö ja puisto muodostaa 1975 perustetun luonnonsuojelualueen YSA011710. Rakennuksen lähiympäristössä on Kirkkonummen kunnan ylläpitämä luontopolku.

## Volsin kartano populaarikulttuurissa
Vuonna 2016-2017 kartanon historiasta tehtiin dokumen­taa­ris­fik­tii­vinen näy­telmä *Vaellusnäytelmä Wohls Gård*. Näytelmä esitti Volsin kartanon keskeiset tapahtumat 1600-luvun lopulta Porkkalan palautukseen asti.

## Kirjallisuutta
* 
* 
*  
* 

## Video
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* wohls.fi Kokous- ja juhlatilojen kotisivut