open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
T. rex (täsmennyssivu)

**T. rex** voi tarkoittaa:

*T. Rex, brittiläinen glam rock -yhtye
***[[T. Rex (albumi)|T. Rex]]*, T. Rexin albumi
**[[Tyrannosaurus rex]]*, eräs hirmulisko

### Muut lajit
* *[[Tachyoryctes rex]]*, nisäkäslaji (jyrsijä)
* *[[Tetragonodon rex]]*, raakkuäyriäislaji
* *[[Thoristella rex]]*, kotilolaji
* *[[Trialeurodes rex]]*, jauhiaislaji
* *[[Tyrannasorus rex]]*, esihistoriallinen kovakuoriaislaji
* *[[Tyrannobdella rex]]*, juotikaslaji
* *[[Tyrannoberingius rex]]*, esihistoriallinen kotilolaji
Valkokurkkupyy

**Valkokurkkupyy** (*Dendrortyx leucophrys*) on amerikanviiriäisiin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Väli-Amerikan metsistä.

## Koko ja ulkonäkö
Valkokurkkupyy voi kasvaa 28&ndash;36 cm pitkäksi. Valkokurkkupyy on selästään, siivistään ja rinnastaan tumman punaruskea, niska on muuta ruumista punertavampi. Linnun otsa on vaaleanruskea tai valkoinen ja kurkku on valkoinen. Valkokurkkupyyn vatsa on sinertävän harmaa tai harmaa. Silmien ympärillä on höyhenistä paljas ja väriltään punainen ihoalue. Alalaji *D. l. hypospodius* on yleisväritykseltään nimialalajia *D. l. leucophrys* tummempi. Koiraat ja naaraat muistuttavat toisiaan ulkonäöltään.

## Levinneisyys ja elintavat
Valkokurkkupyyn nimialalajia tavataan eteläisestä Meksikosta Guatemalan pohjoisosiin ja alalajia *D. l. hypospodius* tavataan Costa Ricasta. Linnun elinympäristöä ovat kosteahkot mänty-tammimetsät ja ainavihannat vuoristometsät. Erityisesti sitä tavataan ruohikkoista ja pensaikkoista aluskasvillisuutta kasvavilta alueilta. Tyypillisesti laji elää 600&ndash3&nbsp;000 metrin korkeudella. Naaras munii 4&ndash;5 punertavaa ja ruskeapilkullista munaa.

## Lähteet
Mikko Fritze

**Mikko Fritze** (s. 27. marraskuuta 1963 Tampere) on Suomessa syntynyt saksalainen tulkki, kääntäjä ja opettaja. Hän on toiminut vuodesta 2021 alkaen Suomen Saksan-instituutin johtajana. Hän siirtyi tehtävään Alankomaiden Goethe-Institutin johtajan tehtävästä. Fritze toimi aiemmin myös Suomen Goethe-Institutin johdossa 2010–2017. Vuosina 2007–2010 Fritze johti säätiötä, joka vastasi Tallinnan Euroopan kulttuuripääkaupunkivuoden järjestelyistä.

Fritze syntyi Suomessa saksalaiseen perheeseen ja asui 10-vuotiaaksi saakka Tampereella ja Helsingissä. Hän kävi Helsingin saksalaista koulua. Hän kävi lukion Kölnissä ja opiskeli saksan kieltä, biologiaa ja kasvatustiedettä Hampurin yliopistossa 1984–1990. Vuonna 1987 hän oli stipendiaattina Montrealin yliopistossa Kanadassa ja 1988 assistenttina Helsingin yliopiston biologian laitoksella.

Fritze on työskennellyt 25 vuotta Goethe-instituutin tehtävissä eri puolilla maailmaa. Vuosina 1995–1998 Fritze toimi Goethe-instituutin opettajana Kroatian Zagrebissa, sitten instituutin johtajana Tallinnassa 1998–2004 ja Uruguayn Montevideossa 2004–2008. Hän muutti perheineen takaisin Eurooppaan vetämään Tallinnan kulttuuripääkaupunkihanketta, mutta siirtyi kesken toimikautensa Goethe-instituutin johtajaksi Helsinkiin. Myös Fritzen isä toimi aikoinaan Goethe-instituutin johtajana Suomessa, ensin Tampereella ja sitten Helsingissä.

Viron presidentti Arnold Rüütel myönsi Fritzelle 2004 Marianmaan ristin ritarikunnan 5. luokan ansiomerkin Viron ja Saksan kulttuurisuhteiden edistämisestä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuusi kuvaa Suomen Saksan-instituutin johtaja Mikko Fritzen elämästä Yle Areena. 3.6.2023.
Tšaroiitti

**Tšaroiitti** on korukiviin ja muihin koriste-esineisiin käytetty mineraali. Sen nimi johtuu siitä, että se löydettiin Siperiasta Tšarajoelta. Sitä ei ole löydetty muualta kuin Siperiasta.

## Ulkoasu
Tšaroiitti on väriltään violetinsävyinen tai purppura. Siinä on lasin- tai silkinkiilto. Harvemmin siinä on helmiäismäinen kiilto.

## Työstäminen
Hiontaan käytettyjä tapoja ovat pyöröhionta tai hiominen gemmeiksi.

## Lähteet
Antti Mäkinen (urheiluselostaja)

**Antti Mikko Vihtori Mäkinen** (s. 24. huhtikuuta 1979 Oulu) on suomalainen urheiluselostaja.

Pääasiassa jääkiekko-otteluita selostava Mäkinen siirtyi kesällä 2013 V Sport Urheilun ykkösselostajaksi Viasatin hankittua NHL-ottelujen televisiointioikeudet. Kanava näytti aiemmin myös KHL-liigan otteluita, joita hän selosti. Aiemmin Mäkinen selosti otteluita kilpailevalla Nelonen Pro -kanavalla. Hän oli Viasatin pääselostaja jääkiekon World Cupissa 2016. Vuodesta 2024 lähtien hän selostaa myös Viaplaylla esitettävien maailmanmestaruuskilpailuiden otteluita.

Mäkinen pitää *Kimanttia*-podcastia yhdessä entisen jääkiekkoilijan Kimmo Timosen kanssa. Podcastissa pääaiheena ovat NHL:n tapahtumat.

Mäkinen pelasi itse jääkiekkoa puolustajana Tapparan junioreissa, mutta joutui kahden A-juniorikauden jälkeen lopettamaan selkävaivojen vuoksi. Hänen isänsä Pekka Mäkinen on kaksinkertainen Suomen mestari, ja pelasi pääsarjatasolla 14 kauden ajan.

## Lähteet
ESPN The Magazine

**ESPN The Magazine** on joka toinen viikko julkaistava aikakauslehti Pohjois-Amerikassa. Sitä julkaisee Bristolissa, Connecticutissa toimiva ESPN-televisiokanava. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 11. maaliskuuta 1998.

Lehti keskittyy pääasiassa Pohjois-Amerikan suosituimpien ammattilaisliigojen, kuten NFL:n ja MLB:n asioihin.
Jetpack Joyride

**Jetpack Joyride** on Halfbrick Studios-yhtiön kehittämä peli. Pelin idea on lentää mahdollisimman pitkälle. Pelissä voi kerätä kolikoita, joilla voi ostaa esimerkiksi vaatteita, rakettireppuja ja lisävarusteita. Pelissä pääsee korkeammalle tasolle suorittamalla tehtäviä. Peli on ilmainen, mutta siihen voi ostaa oikealla rahalla pelirahaa.
Laszlo Gati

**Laszlo Gati** (25. syyskuuta 1925 Timișoara – 20. heinäkuuta 2014) oli romanialaissyntyinen kapellimestari, viulisti ja alttoviulisti. Hän aloitti opintonsa Romaniassa, mutta muutti vuonna 1946 Budapestiin, jossa hän sai opetusta muiden muassa Zoltán Kodálylta. Vuonna 1957 Gati emigroitui Kanadaan. Siellä hän toimi Igor Markevitchin ja Zubin Mehtan johtaman Montrealin sinfoniaorkesterin alttoviulistina. Markevitch oli myös hänen opettajansa. Vuonna 1964 hän täydensi opintojaan Hans Swarowskyn johdolla Nizzassa Canada Councilin myöntämän apurahan turvin.

Gati toimi Victorian sinfoniaorkesterin kapellimestarina vuosina 1967–78 ja Windsorin sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana 1979–85. Romanttisen musiikin ja 1900-luvun unkarilaisen ohjelmiston lisäksi hän tulkitsi muun muassa kanadalaisia teoksia.

## Lähteet
Do Nothin’ till You Hear from Me

”**Do Nothin’ till You Hear from Me**” (vap. suom. *Älä tee mitään ennen kuin kuulet minusta*) on Duke Ellingtonin säveltämä jazzstandardi vuodelta 1943. Laulun sanoitti Bob Russell ja sen esitti ensimmäisenä Duke Ellingtonin orkesteri laulajanaan Al Hibbler. Ellingtonin levytys nousi Yhdysvaltojen R&B-listan kärkeen alkuvuodesta 1944, ja alle vuoden sisällä kappaleen julkaisusta siitä tekivät cover-versioita muun muassa Woody Herman, Billie Holiday, The Delta Rhythm Boys ja Stan Kenton. Sittemmin kappaleen on levyttänyt suuri määrä jazzartisteja, mukaan lukien Louis Armstrong, Charles Mingus, Art Tatum, Oscar Peterson, Nina Simone ja Wynton Kelly.

Kappale sai alkunsa instrumentaalisävellyksenä, jonka Ellington levytti jo vuonna 1940 nimellä ”Concerto for Cootie” (suom. *Cootien [[konsertto]]*). Kappaleen alkuperäinen nimi viittasi Ellingtonin orkesterin soolotrumpetisti Cootie Williamsiin. Kolme vuotta myöhemmin Bob Russell kirjoitti valmiiseen melodiaan sanat, ja siitä lähtien kappale on tunnettu uudella nimellä.

## Lähteet
Telefoni bianchi

**Il cinema dei telefoni bianchi** (”valkoisten puhelinten elokuva”) on 1930- ja 1940-luvun vaihteen italialaisen elokuvan tyylilaji. Se käsittää kepeitä komedioita ja melodraamoja, jotka yleensä kertovat hienostuneen yläluokan elämästä valkoisine puhelimineen.

Cinecittàn studioilla vuosina 1938–1943 kuvatut *telefoni bianchi* -elokuvat tehtiin vastaamaan amerikkalaisten elokuvayhtiöiden Italiasta vetäytymistä seuranneeseen kotimaisen kysynnän kasvuun. Niiden mallina toimivat Hollywoodin screwballkomediat ja Unkarissa 1920-luvulta lähtien kukoistanut komediatyyppi. Monet elokuvista sijoittuivat enemmän tai vähemmän kuvitteelliseen Budapestiin. *Telefoni bianchi* -elokuvien ohjaajia olivat muun muassa Carmine Gallone, Mario Mattoli, Raffaello Matarazzo ja Carlo Ludovico Bragaglia sekä eräät Italiassa työskennelleet keskieurooppalaiset kuten Max Neufeld, László Vajda ja László Kish. Myös joidenkin tunnetumpien ohjaajien kuten Vittorio De Sican, Mario Camerinin ja Alessandro Blasettin eräitä elokuvia voidaan pitää tyylilajin edustajina.

*Telefoni bianchi* -elokuvat saivat yleisön keskuudessa valtavan suosion. Kriitikot suhtautuivat niihin usein kielteisesti vaatien realistisempaa ja kriittisempää yhteiskuntakuvausta. Toisen maailmansodan jälkeen tyylilajia pidettiin fasistien epäsuorana propagandana, jonka tarkoitus oli viedä katsojien huomio pois karusta todellisuudesta.

## Lähteet
Anna Saari

**Anna Katariina Saari** (s. 5. tammikuuta 1982 Kalajoki) on suomalainen pikajuoksija. Hän edusti vuoteen 2000 asti Kalajoen Junkkareita ja vuodesta 2001 lähtien Lappeenrannan Urheilu-Miehiä. Vuosina 1999–2001 häntä valmensi Petteri Jouste ja vuodesta 2001 lähtien Jarkko Finni. Kalevan kisoista Saari on voittanut hopeaa 100 metrin juoksussa vuonna 1999. Lisäksi hän on saavuttanut viestijuoksun SM-kisoissa kolme kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa vuosina 2001, 2002 ja 2003. Sisäratojen SM-kilpailuista hän on voittanut pronssia 60 metrin juoksussa vuonna 2001, pronssia 200 metrin juoksussa vuonna 2000 ja hopeaa 60 metrin aitajuoksussa vuonna 2001.

Yleisurheilu-uransa jälkeen Saari on pelannut jääkiekkoa ja salibandya. Kaudella 2010–2011 hän pelasi jääkiekon naisten SM-sarjassa Espoo Bluesissa.

## Lähteet
Titaniitti

**Titaniitti** on silikaattimineraaleihin kuuluva mineraali. Sen värisävy vaihtelee vihreän ja ruskean sekä harmaan ja mustan välillä. Titaniitin kemiallinen kaava on CaTiSiO5.

## Epäpuhtaudet
Titaniitin seassa on usein rautaa ja alumiinia. Harvinaisempia epäpuhtauksia ovat cerium ja yttrium.

## Esiintyminen
Yleisimpiä titaniittia sisältäviä kivilajeja ovat pegmatiitti, gneissi ja liuskekivet. Jalokivilaatuista titaniittia on löydetty Meksikosta. Mineraalia on löydetty myös Sveitsistä, Yhdysvalloista, Uralin vuoristosta ja Kuolan niemimaalta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Webmineral: Titanite Mineral Data 
* Mindat: Titanite 
* Handbook of Mineralogy: Titanite   (pdf)
Ievasvuoren kalliomaalaus

**Ievasvuoren kalliomaalaus** sijaitsee Hiijärven länsirannalla Luumäellä Etelä-Karjalassa. Maalaus on ajoitettu kivikaudelle. 

## Kallio ja sen sijainti
Maalauskohde on Väliväylällä olevien lukuisten maalauspaikkojen läheisyydessä kohdassa, missä Tuohtiaisesta kuorutuu irti Hiijärvi ja Myllylampi. Maalauskallio sijaitsee Hiijärven länsirannalla matalan Ievasvuoren rannan puoleisella sivulla, jossa kallio muodostaa pienen niemekkeen. Kallion erottaa järvestä kapea maakannas.

## Maalaus
Ievasvuoressa on todettu neljä maalauskohtaa. Maalaus on säilynyt heikosti. Kahden vaakasuuntaisen halkeaman välistä erottuu vielä punaväriä. Ulos työntyvän kalliolipan alta erottuu leveitä pystysuuntaisia läiskiä. Hahmoja ei enää tunnista, sillä väri on levinnyttä. Oikealla näkyy viisi peräkkäistä kulmaviivaa, jotka muodostavat erityisen kuvioryhmän. Tämän lähellä vasemmalla näkyy suuri punaväriläistä, josta saattaa erottua kolmiomaisia silhuetteja. Oikealle mennessä löytyy kauempana erillään vielä muutama punavärikuvio, jotka eivät yhdessä muodosta tunnistettavaa kuviota. Kauempana vasemmalla rannan puuston vieressä erottuu koukkupolvinen ihmishahmo, jonka kädet on maalattu koholleen. Jalkojen välissä on nähty pidempi vartalon jatke, mikä merkinnee ihmisen esittävän mieshahmoa.

## Lähteet
* 
* 
* Luukkonen, Ismo: Ievasvuori
* 
### Viitteet
Jean-Frédéric Edelmann

**Jean-Frédéric Edelmann** (1749–1794) oli ranskalainen säveltäjä ja kosketinsoittaja. Hän opiskeli oikeustiedettä synnyinkaupungissaan Strasbourgissa ja asettui Pariisiin noin vuonna 1773. Hän saavutti siellä mainetta säveltäjänä, pianistina ja kosketinsoittajien opettajana. Edelmann palasi vuonna 1789 Strasbourgiin ja sai hallinnollisen työn Bas-Rhinin alueella. Hänet teloitettiin giljotiinilla poliittisten ja byrokraattisten toimiensa takia.

Edelmann sävelsi näyttämömusiikkiteokset *La bergere des Alpes* (1781), *Ariane dans l'isle de Naxos* (1782) ja *Diane e l'amour* (1802). Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu oratorio *Esther* (1781), sinfonioita, kamarimusiikkia ja kosketinsoitinsävellyksiä.

## Lähteet
Inkilän kalliomaalaus

**Inkilän kalliomaalaus** on entinen kalliomaalaus Tuohtiaisen itärannalla Luumäellä Etelä-Karjalassa. Sen löysi Timo Miettinen vuonna 1980 ja maalaus näkyi vielä 1990-luvun alussa, mutta sitten on rapakivigraniitin pinta rapautunut ja kuviot ovat hävinneet. Maalaukset ajoitettiin kivikaudelle tai pronssikauden alkuun.

## Kalliomaalaus ja sen sijainti
Maalauskohta sijaitsi 5−6 metriä Tuohtiaisen järven pinnasta, noin 4−5 metriä korkean maakannaksen päällä 1,5 metrin korkeudella maasta. Kallio on rapakiveä, jonka luontainen rapautuminen on ollut hyvin voimaksasta. Löydettäessä tunnistettiin yksi ihmishahmo ja sen läheltä punaväriläiskä.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Hyacinthe Jadin

**Hyacinthe Jadin** (27. huhtikuuta 1776 Versailles – 27. syyskuuta 1800 Versailles) oli ranskalainen säveltäjä ja pianisti. Hän tuli tunnetuksi tulevaa romanttista musiikkia ennakoivista sävellyksistään pianolle. Hänen isänsä Jean B. Jadin oli viulisti ja todennäköisesti kotoisin Brysselistä. Hyacinthe opiskeli musiikkia isänsä ja myöhemmin Nicolas-Joseph Hüllmandelin johdolla. Myös hänen vuotta vanhempi veljensä Louis-Emmanuel oli säveltäjä.

Huhtikuussa 1789 Jadin soitti yhden omista konsertoistaan pianolle Concerts Spirituels -sarjan konsertissa. Ranskan vallankumouksen jälkeen sekä hän että hänen veljensä toimivat kosketinsoittajina Théâtre de Monsieurissa. Jadin sai nopeasti mainetta kosketinvirtuoosina. Vuonna 1794 hän soitti Institute National de Musiquen festivaaliesityksissä. Hänestä tuli tämän jälkeen Pariisin konservatorion ensimmäinen pianonsoiton professori.

Jadin sävelsi vokaalimusiikkia vallankumousaiheista, kolme pianokonserttoa, 12 jousikvartettoa, muuta kamarimusiikkia, pianosonaatteja ja pienimuotoisia teoksia pianolle. Parhaiten Jadin muistetaan sonaateistaan. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös näyttämöteoksia. Jadin kuoli 24-vuotiaana sairastuttuaan tuberkuloosiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: Hyacinthe Jadin: ilmaisia nuotteja
Mangrove Cay

**Mangrove Cay** on yksi Bahaman hallintoalueista. Sen katsotaan olevan keskimmäinen osa Androksen saarta, vaikka matalat salmet ja suot käytännössä erottavat alueen muusta saaresta. Mangrovekasvillisuuden ja metsien peittämällä alueella asuu vain 892 asukasta, jotka elävät saaren itärannikolla. Mangrove Cayn suurin asutuskeskus on Moxey Town alueen koilliskulmassa.

## Lähteet
Valuuttaindeksi

**Valuuttaindeksi** on mittaamisjärjestelmä, jolla mitataan jonkin maan rahan ulkoista arvoa.

Suomessa otettiin valuuttaindeksi käyttöön vuonna 1977, kun rahalakiin tehtiin muutos, jonka mukaan markan ulkoinen arvo ilmaistiin valuuttaindeksilukuna, joka osoitti Suomen ulkomaankaupan kannalta tärkeiden valuuttojen kurssien keskimääräisen muutoksen. Siinä indeksissä laskettiin Suomen ulkomaankaupan kannalta keskeisimpien maiden valuuttojen kursseille painot, jotka vastasivat kyseisten maiden osuutta Suomen ulkomaankaupasta. Kun markka revalvoitiin tai devalvoitiin, sen ulkoista arvoa osoittavan valuuttaindeksi vaihteluväli muuttui.

Järjestelmää ovat soveltaneet myös esimerkiksi ruotsi ja Norja. Suomi luopui valuuttaindeksin käytöstä vuonna 1991, kun markka kiinnitettiin heinäkuussa ecuun ja suurlaman hellittäessä markka liitettiin lokakuussa 1996 ERM:iin, mikä oli valmistautumista euroon vuoden 1999 alusta lähtien kurssilla 5,94573 mk = 1.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Valuuttaindeksi, Suomen Pankki
Mihail Tarasenko (jääpalloilija)

**Mihail Tarasenko** (, s. 23. helmikuuta 1986 Habarovsk, Neuvostoliitto) on venäläis-valkovenäläinen jääpalloilija, joka on edustanut kakkostason eli Venäjän mestaruussarjan jääpalloseuroja, kuten Habarovskin kakkosjoukkuetta, Murmanskin Murmania ja Koroljovin Vympeliä. Tarasenko aloitti uransa 16-vuotiaana eli vuonna 2002 kotipaikkansa SKA-Habarovskin kakkosjoukkueessa. Vuodesta 2007 hän on edustanut Murmania ja Vympeliä. 
 
Tarasenko aloitti uransa Valko-Venäjän jääpallomaajoukkueessa vuoden 2007 kisoissa ja on edustanut sen jälkeen Valko-Venäjää viisi kertaa vuoteen 2013 mennessä (2007, 2008, 2009, 2012 ja 2013).  

## Saavutukset
**Maajoukkueessa**
* MM-kisoissa Valko-Venäjän edustajana vuodesta 2007 kaikkiaan viisi kertaa vuoteen 2013 mennessä.

## Lähteet
* Bandysidan: Mihail Tarasenko  
* Tarasenko Venäjän jääpalloliigan tietokannassa ]

### Viitteet
Utah Phillips

**Bruce Duncan ”Utah” Phillips** (15. toukokuuta 1935 Cleveland, Ohio – 23. toukokuuta 2008 Nevada City, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen folkmuusikko, runoilija ja ammattiyhdistysaktiivi. Hän toimi anarkosyndikalistisessa Industrial Workers of the World -ammattiliitossa ja piti poliittisilta näkemyksiltään itseään anarkistina.

Phillips palveli Yhdysvaltain armeijassa kolmen vuoden ajan 1950-luvun lopulla ja työskenteli Koreasta palattuaan aluksi kahdeksan vuoden ajan katolisen työväenliikkeen hyväntekeväisyysjärjestössä sekä myöhemmin erilaisissa työläisammateissa muun muassa varastomiehenä. Phillips oli ehdolla senaattiin vuonna 1968 sekä presidenttiehdokkaana vuoden 1976 vaaleissa.

## Diskografia
### Albumit
**Nobody Knows Me* (1961)
**Good Though!* (1974)
**El Capitan* (1975)
**All Used Up: A Scrapbook* (1980)
**We Have Fed You All a Thousand Years* (1983)
**I’ve Got to Know* (1992)
**The Past Didn’t Go Anywhere* (Ani Difrancon kanssa, 1996)
**Fellow Workers* (Ani Difrancon kanssa, 1999)
**Loafer’s Glory* (Mark Rossin kanssa, 1997)
**The Telling Takes Me Home* (1997)
**The Moscow Hold* (1999)
**Making Speech Free* (2000)
**Starlight on the Rails: A Songbook* (kokoelma, 2005)

## Lähteet
Laitilan keskustaajama

**Laitilan keskustaajama** on Laitilan kaupungin suurin taajama, jossa on 5 245 asukasta (31.12.2011). Laitilan kylän lisäksi myös Pappilan, Kaukolan, Hartikkalan ja Tuunan maarekisterikylät ulottuvat ainakin osittain taajaman alueelle. Valtatie 8 Turusta Raumalle ja kantatie 43 Uudestakaupungista Euraan risteävät taajaman alueella.

Suuri osa Laitilan keskustaajaman asukkaista asuu kerrostaloissa, joita on verrattain paljon. Esimerkiksi Ilomäki on tunnettu lähiömäisenä kerrostaloalueena, mutta kerrostaloja on runsaasti muuallakin keskustassa. Taajaman  tärkeimpiin palveluihin kuuluvat muun muassa kaupungintalo, Laitilan kirkko, kirjasto, terveyskeskus ja paloasema. Taajamassa sijaitsevia oppilaitoksia ovat Kappelimäen koulu (luokat 1.–6.), Varppeen koulu (luokat 7.–9.), lukio ja aikuiskoulutuskeskus Winnova. Muita taajaman palveluita ovat esimerkiksi jäähalli, uimahalli, hotelli, kolme ruokakauppaa sekä ABC:n ja Shellin huoltoasemat. Ruokakauppoja ovat K-supermarket, S-market, Sale, sekä Abc-Market. Näiden lisäksi jonkinlaisiksi ruokakaupoiksi voidaan lukea mukaan myös Virolainen kauppa sekä Thaimaalainen kauppa. Taajamassa on myös yksi R-Kioski.

## Lähteet
Haukkasalon kalliomaalaus

**Haukkasalon kalliomaalaus** on Päijänteen Haukkasalon saaressa sen rantakalliossa oleva pieni kalliomaalaus Padasjoella Päijät-Hämeessä. Maalaus on ajoittamaton.

## Kallio ja sen sijainti
Kallio kuuluu Haukkasalon saareen, jonka jyrkänteessä erottuu maalausjälkiä 3−4 metrin korkeudella Päijänteen vedenpinnan yläpuolella.

## Maalaus
Kalliossa on jälkiä valumavesien jättämistä mineraalijäljistä ja joukossa on paljon luontaista hematiittia, joka näkyy punamultamaisen punaisena. Muutamien metrien matkalla on punaväriä siellä täällä. Jyrkänteen puolivälissä olevan männyn vierestä löytyy yksi maalattu jälki. Se esittää vasemmalle katsovaa täyteisesti maalattua hirveä, jonka vartalon yläreuna on melko selvä. Digitaalivalokuvaa vahvistamalla erottuu vielä jalat ja niiden alla olevat läikät. Hirven takana erottuu vielä punaväriläikkä, joka ei kuitenkaan esitä mitään. Maalattujen kohtien väliin on kuivunut vaalea mineraalijälki.

Hirvestä muutama metri kaakkoon päin löytyy lisää väriläikkiä, joita ei ole vielä valokuvattu. Ne muistuttavat pienien pystyviivojen ja kaaren vuoksi venekuviota. Tätä ei ole vielä varmistettu.

## Lähteet
* Luukkonen, Ismo: Haukkasalo
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Siljander, Eero: Padasjoen Haukkasalon kalliomaalaus , Hiisi 1/2013
HC KJH

**HC KJH** (KJH-rakkaudesta urheiluun ry.) on espoolainen, vuonna 2010 perustettu ja vuonna 2013 rekisteröity urheiluseura. Alun alkaen seura perustettiin katulätkä- ja rullakiekkoseuraksi, mutta nykyisin se toimii palloilun yleisseurana, jonka toimintaan kuuluu alkuperäisten lajien lisäksi mm. jalkapallo- ja salibandytoimintaa. Seuran värit ovat sininen, valkoinen ja musta. KJH järjestää edustusjoukkueidensa lisäksi kerhotoimintaa espoolaisille nuorille. Seurassa oli marraskuussa 2013 noin 60 aktiivijäsentä.

## Historia
Seuran toiminta alkoi Espoossa vuonna 2010 nimellä Hockey Club Kädet-Jalat-Hämis. Nimi on peräisin alkuperäisen joukkueen pelaajien nimistä. Seura rekisteröitiin yhdistysrekisteriin alkukeväästä 2013, jolloin seuran toiminta alkoi laajeta useampiin urheilulajeihin. Kesällä 2013 HC KJH pelasi SM-Street Hockeytä Espoon ja Turun alkukarsinnoissa. Samoihin aikoihin perustettiin seuran ensimmäinen kerho, HC KJH Puhvelit -salibandykerho. Talvikaudelle lanseerattiin FC KJH Akatemia-jalkapallojoukkue. Tammikuun 2014 vuosikokouksessa seura julkaisi jääkiekkojoukkueprojektin talvikaudelle 2014-2015.

### Saavutukset
* **Katusähly U16 SM-pronssi:** 1 (2010)
* **Street Hockey SM tour -osaturnauspronssi:** 1 (2011) 

### Logot

Tiedosto:Hckjhvanhalogo.jpg|Logo 2010-2013
Tiedosto:Kjhlogoofficial.png|Logo 2013-


## Joukkueet

* HC KJH Street Hockey -edustusjoukkue
* HC KJH Trashers -rullakiekkojoukkue
* FBC KJH Puhvelit -salibandykerhojoukkue
* FBC KJH Elämäni on vasta takasuoran alussa -salibandyjoukkue
* FC KJH Akatemia -jalkapallojoukkue
* FC KJH Taitokoulu -jalkapallojoukkue
* HC KJH (vielä nimeämätön) -jääkiekkojoukkue

## Seurajohto
Seuran hallitus (kausi 2014) 

**Seuran puheenjohtaja:**
* Eemil Nuuttila
**Seuran varapuheenjohtaja:**
* Henrik Kymäläinen

**Toiminnanjohtaja:**
* Juho Mäki-Lohiluoma

**PR- ja sidosryhmämanageri:**
* Mikko Toivonen
**Urheilutoimenjohtaja + kerhotoimintavastaava:**
* Elias Nousiainen

**Talouspäällikkö:**
* Tatu Tuominen
**Varainhankintavastaava:**
* Maija Leppo
**Tapahtumavastaava:**
* Yacquub Moalim Ali

**Fyysinen valmennus:**
* Nico Nurmikanta

## Lähteet
*

## Aiheesta muualla
*HC KJH:n verkkosivusto 
*Prezi-esitys seuran toiminnasta
Yūta Narisawa

**Yūta Narisawa** (), s. 14. huhtikuuta 1987) on japanilainen ammattilaisjääkiekkomaalivahti, joka pelaa Asia League Ice Hockeyn Ōji Eaglesin riveissä.

Narisawa on pelannut Eaglesissa vuodesta 2010. Hän aloitti pelaamisen Tōyō-yliopiston jääkiekkojoukkueessa. Hän myös edustaa Japanin jääkiekkomaajoukkuetta vuodesta 2012 alkaen.

## Aiheesta muualla
*
Rajakankaan kivi

**Rajakankaan kivi** on Kuhmossa Saunajärven itäpuolella sijaitseva rajakivi. Se on ollut Suomen ja Venäjän rajakivenä Täyssinän rauhan jälkeen 1596 solmitusta Rajakankaan sopimuksesta lähtien. Rajapyykki koostuu kahdesta suuresta kivestä ja niiden välissä olevasta pienemmästä kivestä. Läntiseen kiveen on hakattu vuosiluku 1596 ja Ruotsin kolme kruunua. Itäisessä kivessä on hakattuna Venäjän risti. Kiviin on tehty lisää merkintöjä 1800-luvun alussa ja 1934 tehdyissä rajankäynneissä.

Rajakankaan kivi sijaitsee rajavyöhykkeellä, ja siellä käyntiä varten tarvitaan Suomen rajavartioston lupa.

## Lähteet
* Museoviraston Kulttuuriympäristö-portaali 
* Kuhmon muinaismuistokohteet
Arkaik

**Arkaik** on yhdysvaltalainen teknisen death metalin yhtye. Se perustettiin Riversiden piirikunnassa, Kaliforniassa vuonna 2004.

Julkaistuaan omakustanne EP:n vuonna 2006, yhtyeen esikoisalbumi *[[Existentian Chaos]]* julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Pending Records. Huhtikuussa 2009 Arkaik solmi kaksi albumia käsittävän levytyssopimuksen Unique Leader Recordsin kanssa, ja yhtye aloitti toisen studioalbuminsa nauhoitukset saman vuoden kesällä. Toinen studioalbumi *[[Reflections Within Dissonance]]* julkaistiin tammikuussa 2010.

Tuorein studioalbumi, *[[Metamorphignition]]*, julkaistiin lokakuussa 2012.

## Jäsenet
* Jared Christianson – laulu (2004–)
* Chance Strickland – kitara (2004–)
* Ivan Munguia – bassokitara (2010–)
* Alex Hernandez-Bent – rummut (2011–)

### Entiset jäsenet
* Dylan Schmidt – bassokitara
* Eric Cohen – bassokitara, taustalaulu
* Ryan Smith – rummut
* Jimmy – rummut
* Matt Whiting – rummut
* Keith Roylance – rummut
* Nick Vodrey – rummut
* Justin – kitara
* Craig Peters – kitara, taustalaulu

## Diskografia
* 
* 
* 
* 
* 

### EP:t
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen kotisivu
* 
*
MO Constantine

**Mouloudia Olympique de Constantine** () on vuonna 1939 perustettu algerialainen Constantinen kaupungista kotoisin oleva jalkapalloseura. Seuran peliasun värit ovat valkoinen ja sininen.

## Saavutukset
### Kansalliset
* Algerian-mestaruus (1): 1991.
* Finalisti Algerian cup (3): 1964, 1975, 1976.
Arsebreed

**Arsebreed** on hollantilainen death metal -yhtye, joka perustettiin vuonna Den Helderissä. Yhtyeen koostuu mm. Pyaemian ja Disavowedin jäsenistä. Vuosina 2001–2005 yhtye toimi nimellä **Bloodcum**.

Arsebreed julkaisi ensimmäisen esikoisdemonsa *Arsestabbers* huhtikuussa 2001. Neljä vuotta myöhemmin yhtye solmi levytyssopimuksen Neurotic Recordsin kanssa. Esikoisalbumi *[[Munching the Rotten]]* julkaistiin 31. lokakuuta 2005.

Joulukuussa 2010 yhtye siirtyi Unique Leader Recordsille. Toisen studioalbumin piti ilmestyä vuoden 2012 aikana, mutta sen julkaiseminen on pitkittynyt.

## Jäsenet
* Robbe K – laulu
* Joel Sta – laulu
* Mark Wormmeester – kitara
* Daniel van der Broek – kitara
* Rizzo – basso
* Romain Goulon – rummut

### Entiset jäsenet
* Floris de Jonge – rummut
* Emiel "Floris" Ploeg – rummut
* Ron van Coevorden – laulu

## Diskografia
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Arsebreed Facebookissa
Suolammen kivi

**Suolammen kivi**, tunnettu myös nimellä **Korpilammen kivi**, on Kuhmossa Saunajärven eteläpuolella sijaitseva Täyssinän ja Stolbovan rauhan rajakivi. Kivi sijaitsee *Suolampi*-nimisen lammen itärannalla. Kivi on vajaa metrin korkea, sen pituus on kolme ja leveys kaksi metriä.

Kiveen hakattiin vuosi Täyssinän rauhan solmimisen jälkeen 1596 tehdyssä rajankäynnissä Ruotsin kolme kruunua ja Venäjän risti sekä lisäksi rajan kulkusuuntaa osoittava viisari. Vuonna 1617 solmitun Stolbovan rauhasopimuksen jälkeen kiveen hakattiin rajankäynnissä yksi kruunu ja risti. Kiveen on hakattu myös muita merkkejä joita on vaikea erottaa.

Suolammen kiven rajamerkkinä olo päättyi 1839 kun Jonkerin mutkaksi nimitetty alue liitettiin Suomeen.

## Lähteet
* Museoviraston Kulttuuriympäristö-portaali 
* Kuhmon muinaismuistokohteet
Simon Streatfeild

**Simon Nicholas Streatfeild** (5. lokakuuta 1929 Windsor – 7. joulukuuta 2019) oli englantilaissyntyinen, Kanadaan siirtynyt kapellimestari ja alttoviulisti. Hän opiskeli alttoviulunsoittoa Frederick Riddlen johdolla vuosina 1946–1950 ja soitti sen jälkeen Lontoon filharmonisessa orkesterissa. Hän toimi myös Sadler's Wellsin ja Lontoon sinfoniaorkesterin pääalttoviulistina. Hän oli Academy of St Martin in the Fields -kamariorkesterin perustajajäsen.

Muutettuaan Kanadaan Streatfeild loi vuodesta 1965 alkaen uran Vancouverin sinfoniaorkesterissa. Hän toimi siinä sekä alttoviulistina että kapellimestarina ja musiikillisena johtajana. Hän on myös ollut vierailevana kapellimestarina monissa eurooppalaisissa orkestereissa ja Soulin filharmonisessa orkesterissa. Vuosina 1969–1981 Streitfeild johti Vancouverin Bach-kuoroa. Hän oli mukana perustamassa Purcell-jousikvartettia ja Vancouverin barokkijousia. Purcell-kvartetin kanssa Streatfeild teki levytyssarjan Mozartin ja Brahmsin jousikvintetoista.

Vuosina 1977–1981 Streatfeild oli vierailevana professorina Länsi-Ontarion yliopistossa. Vuosina 1981–1984 hän johti Reginan sinfoniaorkesteria, ja vuonna 1982 hänestä tuli Manitoban kamariorkesterin johtaja. Vuonna 1983 hän sai nimityksen Quebecin sinfoniaorkesterin johtoon. Jätettyään Reginan sinfoniaorkesterin Streatfeild aloitti säännöllisen työn Quebecin sinfoniaorkesterin kanssa vuonna 1984. Hän pysyi näissä tehtävissä vuoteen 1991. Vuonna 1989 Streatfeild nimitettiin Guelphin kevätfestivaalin taiteelliseksi johtajaksi. Hänelle myönnettiin Canadian Music Council Medal (1987).

## Lähteet
Keijo Kajantie

**Keijo Olavi Kajantie** (s. 31. tammikuuta 1940 Hämeenlinna) on suomalainen fyysikko. Hän oli Helsingin yliopiston fysiikan professori 1972–1977, teoreettisen fysiikan professori vuodesta 1977–2008. Vuosina 1985–1990 hän oli Suomen Akatemian tutkijaprofessori. Hänen tutkimusalaansa on alkeishiukkasaine eli
atomin ytimien rakenneosasten muodostamat systeemit.

Kajantie on saanut Suomalaisen tiedeakatemian kunniapalkinnon vuonna 2008 ja Suomen Leijonan komentajamerkin 2012.

## Lähteet
William Higinbotham

**William Higinbotham** (25. lokakuuta 1910 Bridgeport, Connecticut – 10. marraskuuta 1994 Gainesville, Georgia) oli yhdysvaltalainen fyysikko, joka osallistui ydinaseen kehittämiseen, mutta toisen maailmansodan jälkeen hän otti osaa niiden leviämisen estämiseen. Higinbotham oli myös videopelien varhainen kehittäjä, sillä hänen luomaansa *[[Tennis for Two]]* -peliä pidetään yhtenä varhaisimmista videopeleistä.

## Perhe
Higinbotham syntyi vuonna 1910 Bridgeportissa, Connecticutissa. Nuoruutensa hän vietti Caledoniassa New Yorkissa, missä hänen isänsä toimi presbyteriaanipappina. Higinbotham oli kolmesti naimisissa. Hänen kaksi ensimmäistä vaimoaan, Julie Ann ja Margaret, kuolivat, ja hänen kolmas vaimonsa oli nimeltään Edna. Higinbotham sai kaksi tytärtä ja yhden pojan.

## Opiskelu ja ura
Higinbotham valmistui Williams Collegesta 1932. Tämän jälkeen hän jatkoi opiskeluja Cornellin yliopistossa. Yhdysvaltojen liityttyä toiseen maailmansotaan vuonna 1941 Higinbotham siirtyi Massachusetts Institute of Technologyn Radiation Laboratoryyn. Myöhemmin sodan aikana hän johti elektroniikan tutkimusryhmää Los Alamosissa, jossa valmistettiin ensimmäistä atomipommia. Sodan jälkeen hän oli perustamassa Federation of American Scientists -järjestöä, ja hän ajoi voimakkaasti koko uransa ajan ydinaseiden valvontaa.

Higinbotham aloitti vuonna 1947 Brookhavenin kansallislaboratoriossa. Hän työskenteli siellä 47 vuoden ajan, vuoteen 1984. Tämän jälkeen hän toimi kuolemaansa asti laboratorion neuvonantajana. Laboratorio järjesti vuosittain avoimien ovien päivän. Lokakuussa 1958 Higinbotham alkoi suunnitella päivää varten peliä, sillä hän oli aiemmin tajunnut, kuinka suurin osa tiedenäyttelyistä oli staattisia. Hän käytti noin kaksi viikkoa *[[Tennis for Two]]* -nimen saaneen pelin kehittämiseen. Se esiteltiin ensimmäisen kerran 18. lokakuuta laboratorion avoimien ovien päivänä. Tennispeliä pystyi pelaamaan kaksi ihmistä tietokoneeseen liitettyjen ohjaimien avulla. Peli käytti näyttönään oskilloskooppia.

Higinbotham sai uransa aikana yli 20 sähkötekniikkaan liittynyttä patenttia, mutta videopeliään hän ei patentoinut. Higinbotham kertoi vuoden 1983 haastattelussa, että hän ei hakenut patenttia pelille, koska uskoi, että hallitus ei olisi kiinnostunut sellaisesta keksinnöstä.

Higinbotham kuoli vuonna 1994 kotonaan Gainesvillessä, Georgiassa. Kuolinsyy oli keuhkolaajentuma.

## Lähteet
Theodor Nauman

**Frans Johan Theodor Nauman** (7. joulukuuta 1885 Tukholma – 6. helmikuuta 1947 Tukholma) oli ruotsalainen vesipalloilija. Hän oli mukana pronssia saaneessa Ruotsin vesipallojoukkueessa vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä. Nauman osallistui myös vuoden 1924 kesäolympialaisiin Pariisissa, mutta siellä joukkue jäi neljännelle sijalle.

Vesipalloilija Åke Nauman oli Theodorin poika.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Theodor Nauman Ruotsin olympiakomitean sivuilla
IMC

**IMC** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* integroitu markkinointiviestintä
* Independent Media Center
* Kansainvälinen musiikkineuvosto (International Music Council), Unescon tukema musiikkijärjestö.
Niks ja naks

__NOTOC__
**Niks ja naks** on Stigin neljäs pitkäsoitto, joka julkaistiin Warner Music Finlandin kautta 25. lokakuuta 2013. Albumi ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilstan 12. sijalle.

## Singlet
Albumin ensimmäinen single "Viheltelen" julkaistiin 21. kesäkuuta 2013, ja siitä julkaistiin musiikkivideo saman vuoden heinäkuussa. Kappale nousi myös Suomen virallisen singlelistan kahdeksannelle sijalle.

Albumin toinen single, nimikkokappale "Niks ja naks", julkaistiin 4. lokakuuta 2013. Se oli mukana myös vuoden 2013 Syksyn sävelessä.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#  (mukana Kaija Koo)
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Keskisuomalainen: *suopea*
* Nuorgam: 46/100
* Nyt.fi: 
* Rumba: 
* Soundi: 

## Lähteet
Eero Kajosaari

**Eero Tapio Kajosaari** (31. joulukuuta 1927 Vihti – 19. lokakuuta 2021 Espoo) oli suomalainen tekniikan tutkija.

Kajosaari kirjoitti ylioppilaaksi Hyvinkään yhteiskoulusta vuonna 1947. Tämän jälkeen hän aloitti opinnot Teknillisessä korkeakoulussa, josta hän valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1952 pääaineenaan maatalouden vesirakennus. Lisensiaattityönsä hän teki vuonna 1962. Kajosaari väitteli Suomen vesistön kuivakausista vuonna 1968. Väitöskirjan otsikko oli *Kuivakausista Suomen vesistöissä erityisesti vedenhankintaa ja vesiensuojelua silmälläpitäen – Droughts in Finnish watercourses with reference to water supply and pollution control*. Kajosaari oli Teknillisen korkeakoulun vesihuoltotekniikan professori 1969–1993 ja tutki vesihuoltolaitosten käyttövarmuutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Eero Kajosaaren muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Juhani Kakkuri

**Juhani Antero Kakkuri** (12. syyskuuta 1933 Kurikka – 6. elokuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen geodeetti. Hän oli Geodeettisen laitoksen professori ja ylijohtaja vuosina 1977–1998. Hänen tutkimusalaansa olivat satelliittigeodesia, tarkkavaaitus ja ajanmääritys sekä Fennoskandian maankuoren liikuntoja koskeva tutkimus. 

Kakkuri kirjoitti ylioppilaaksi Arkadian yhteislyseosta vuonna 1955. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1960, lisensiaatiksi 1969 ja tohtoriksi 1973. Hänen englanninkielisen väitöskirjansa otsikkona oli *Stellar Triangulation with Balloon-borne Beacons and Satellites*. Helsingin yliopiston geofysiikan dosentti hän oli vuosina 1974–1977.

Kakkuri sai vuonna 1974 Ranskan valtion stipendin, jonka avulla hän tutustui Pariisissa satelliittien etäisyyden mittaamiseen laserin avulla. Vierailun tuloksena Kirkkonummelle Metsähovin tilalle rakennettiin suomalaisvoimin Pohjois-Euroopan ensimmäinen satelliittilaser 1978. Se oli alku Metsähovin geodeettiselle tutkimusasemalle, joka tätä nykyä on yksi kansainvälisen geodeettisen perusverkon asemista. Koko uransa ajan Kakkuri pyrki kehittämään Metsähovin toimintoja. Hän ohjasi myös useita väitöskirjoja.

Ennen ylijohtajuutta hän toimi Geodeettisen laitoksen geodeettina vuosina 1960–1967, tarkkavaaitsijana 1967–1975 ja osastonjohtajana 1975–1977.
 
Kakkuri on valittu Suomalaisen Tiedeakatemian (1976–) ja Teknillisten tieteiden akatemian jäseneksi (1982–). Hänelle myönnettiin Geofysiikan seuran Palmén-mitali vuonna 2009 ansiokkaasta työstä geodesian alalla.

Pikkuplaneetta 3597 Kakkuri on nimetty Juhani Kakkurin mukaan.

Kakkuri toimi useissa kansallisissa ja kansainvälisissä luottamustehtävissä muun muassa kansainvälisen geodeettis-geofysikaalisen unionin edustajana New Yorkissa YK:n kartografian toimiston kokouksissa. Lisäksi Suomen ja Kiinan välinen geodesian ja geotieteiden alan yhteistyö on Kakkurin yhteyksien ansiota. Kakkuri oli Wuhanin yliopiston kunniaprofessori ja Stuttgartin yliopiston kunniatohtori sekä Saksan geodeettisen komission jäsen.

Kakkuri kirjoitti useita kansantajuisia tiedekirjoja, kertomuksia laajoista matkoistaan ja edeltäjiensä Veikko Heiskasen ja T.J. Kukkamäen elämäkerrat. Hänen viimeisimmäksi teoksekseen jäi 2021 omaelämäkerta *Muistelmia geodeettien maailmasta*.

## Julkaisuja
Professori Kakkurin tieteellinen tuotanto käsittää yli 100 julkaisua geodesian ja muilta geofysiikan aloilta. Hän oli myös tuottelias tietokirjailija.
**Stellar Triangulation with Balloon-borne Beacons and Satellites* (väitöskirja), 1973
**Planeetta Maa*, 1991
**Lootuksenkukkia ja lohikäärmeitä: Geodeetin matkoja Kiinaan*, 1999
**Tulivuoret: Matkoja vulkaanien maailmaan*, 2005
**Muuttuva Maa*, 2007
**Maapallon mittaaja: V. A. Heiskasen elämä*, 2008
**Jämpti mies: Tauno Johannes Kukkamäen elämä*, 2015
**Surveyor of the Globe: Story of the Life of V. A. Heiskanen*, 2017

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Juhani Kakkurin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Anne Lauber

**Anne Lauber** (s. 28. heinäkuuta 1943 Zürich, Sveitsi) on säveltäjä. Hän sai Kanadan kansalaisuuden vuonna 1972. Hän valmistui Montrealissa musiikin maisteriksi 1982 ja tohtoriksi 1986.

Lauber opiskeli aluksi viulun- ja pianonsoittoa. Tämän jälkeen hän oli vuosina 1964–1967 Lausannen konservatoriossa opiskelemassa muun muassa sävellystekniikoita Zoltán Kodályn oppilaan Andras Kovachin johdolla. Vuonna 1967 Lauber muutti Montrealiin, jossa hän opiskeli sävellystä aluksi yksityisesti André Prévostin johdolla (1973–1977); hän sai opetusta lisäksi Jean Perriniltä ja myöhemmin Darius Milhaudilta.

Montrealin yliopistossa Lauberin opettajia olivat Serge Garant ja André Prevost. Lauber valmistui Montrealin yliopistosta musiikin maisteriksi (1982) ja tohtoriksi (1986).

## Ura säveltäjänä
Lauber on saanut monilta tahoilta sävellystilauksia. Quebecin ja Toronton sinfoniaorkesterit tilasivat häneltä sinfonisen sadun *Beyond the Sound Barrier / Au-delà du mur du son*, joka esitettiin ensi kertaa ranskaksi Quebec Cityssä ja englanniksi Torontossa marraskuussa 1983. Teos sai esityksiä myös muualla Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Lauberin muita teoksia ovat muiden muassa kitarateos *Arabesque* (1985) ja oratorio *Jesus Christus* (1986). 1980-luvun aikana Lauber sävelsi myös lukuisia teoksia kontrabassolle. Näihin kuuluvat *Mouvement pour contrabasse et piano* (1980) ja Gary Karrin tilaama konsertto *Three Moods for Double-Bass* (1988). Konserton kantaesitti Montrealin sinfoniaorkesteri vuonna 1988.

Lauberin teoksia ovat myös esittäneet National Arts Centre Orchestra, Rivka Golani ja Denverin filharmoninen orkesteri. Vuonna 2001 Annen poika Tristan Lauber kantaesitti äitinsä toisen pianokonserton Montrealin kamariorkesterin kanssa.

## Muuta toimintaa
Lauber on toiminut paitsi säveltäjänä, myös kapellimestarina, jona hän sai yksityistä opetusta Jacques Clémentiltä vuonna 1980. Lauber on opettanut monissa yliopistoissa. Hän on Kanadan säveltäjäliiton jäsen. Vuonna 1987 Lauber toimi Canadian Music Centren Quebecin alueen varapuheenjohtajana ja vuosina 1988–1992 puheenjohtajana.

## Lähteet
Karin Buder

**Karin Buder** (s. 28. heinäkuuta 1964 Sankt Gallen, Steiermark) on itävaltalainen alppihiihtäjä, pujottelun maailmanmestari. Hän edusti seuratasolla SV St. Gallenia.

Buder voitti pujottelun maailmanmestaruuden Moriokassa 1993 kukistettuaan toiseksi sijoittuneen Julie Parisienin 0,21 sekunnilla. Hän sijoittui samassa lajissa neljänneksi Crans-Montanan MM-kilpailuissa 1987 ja viidenneksi Albertvillen olympialaisissa 1992.

Buder sijoittui pujottelun maailmancupin kokonaispisteissä neljänneksi kaudella 1989–1990. Hän voitti pujottelun maailmancup-kilpailun Norjan Strandassa maaliskuussa 1990 sekä sijoittui samassa lajissa kolmanneksi Waterville Valleyssa joulukuussa 1986, Steamboat Springsissä joulukuussa 1989, Sundsvallissa maaliskuussa 1992 ja Cortina d'Ampezzossa tammikuussa 1993.

## Lähteet
Urs Lehmann

**Urs Lehmann** (s. 1. huhtikuuta 1969 Rudolfstaetten) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, syöksylaskun maailmanmestari.

Lehmann voitti syöksylaskun maailmanmestaruuden Moriokassa 1993 kukistettuaan toiseksi sijoittuneen Atle Skårdalin 0,6 sekunnilla. Hän oli voittanut syöksylaskun nuorten maailmanmestaruuden Hemsedalissa 1987.

Lehmann sijoittui maailmancupin osakilpailuissa viisi kertaa kymmenen parhaan joukkoon. Parhaimmillaan hän oli neljäs Val Gardenan syöksylaskussa joulukuussa 1992.

## Lähteet
Rena Sofer

**Rena Sherel Sofer** (s. 2. joulukuuta 1968, Los Angelesin piirikunta, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt useissa televisiosarjoissa mukaan lukien *[[Melrose Place]]*, *[[Salaiset arkistot]]*, *[[Heroes (televisiosarja)|Heroes]]*, *[[24 (televisiosarja)|24]]*, *[[NCIS Rikostutkijat]]* ja *[[Kauniit ja rohkeat]]*.

## Filmografia
;Elokuvat

;Televisio

## Aiheesta muualla
*  
*
Nevada City

**Nevada City** on seuraavien yhdysvaltalaisten kaupunkien nimi:

* Nevada City, Kalifornia
* Nevada City, Montana
* Nevada City, Nevada.
Rubidgea

**Rubidgea** on sukupuuttoon kuollut Gorgonopsiaan kuuluva terapsidisuku, joka eli myöhäisellä permikaudella. 

*Rubidgea* oli suurikokoinen lihansyöjä, jolla oli suuret kulmahampaat. Sen ruumiin pituus oli noin 2,4 m ja kallon pituus 46 cm. *Rubidgean* fossiileja on löydetty Etelä-Afrikasta. Sukuun luettiin aikaisemmin useampi laji, mutta nykyään vain *Rubidgea atrox*. Toisaalta sukuun *[[Dinogorgon]]* luetut kaksi lajia saattavat sittenkin kuulua *Rubidgea* sukuun lajeina *R. quinquemolaris* ja *R. pricei*.

## Fylogenia
 


Tiedosto:Rubidgea head12DB.jpg|*Rubidgea atroxin* rekonstruktio 
Tiedosto:Rubidgea.JPG|*Rubidgean* kallo


## Lähteet
Jon Granström

**Jon Kennet ”Oski” Granström** on palkittu suomalainen graafinen suunnittelija ja yksi mainostoimisto Bob Helsingin perustajista. Vuonna 2011 hän jäi pois suunnittelijan työstä 27 mainostoimistovuoden jälkeen, mutta jatkoi Bobin osakkaana ja hallituksen jäsenenä. Granström on osakkaana ja hallituksen jäsenenä myös muun muassa Laitilan Wirvoitusjuomatehtaassa, Perniön Liha Oy:ssä ja Suomen Luomutukussa.

Oski Granström toimi uransa alussa mainostoimisto Paltemaa Huttunen Santalassa art director Unto Paltemaan assistenttina, kunnes omien sanojensa mukaan sai hankalana tyyppinä potkut keväällä 1990 eikä heti löytänyt uutta työtä lama-ajan Suomessa. Hänet valittiin toisen sen ajan huipputoimiston Hasan & Partnersin art directoriksi, jossa tehtävässä toimi kunnes lähti 2002 muiden kollegojensa kanssa perustamaan Bob Helsinki -mainostoimistoa.

Granström toimi graafisen suunnittelun järjestön Grafian hallituksen puheenjohtajana 2007–2012.

Oski Granström on yksi palkituimmista mainonnan suunnittelijoista Suomessa. Pitkäaikaisista ansioistaan hänet palkittiin Platinahuipulla Grafian Vuoden huiput 2004 -tapahtumassa. Vuonna 2003 hän toimi Vuoden huiput 2002 -kilpailun ylituomarina.

1990-luvun alussa Granström toimi laulajana Fuckin’ Hippies -yhtyeessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jon Granströmin mainosspotteja Welovead-sivustolla
Dinogorgon

**Dinogorgon** (nimen merkitys: *”kauhea gorgo”*) on sukupuuttoon kuollut Gorgonopsia-ryhmään kuulunut terapsidisuku. Se eli myöhäisellä permikaudella ja oli suurikokoinen lihansyöjä.

Sukuun luetaan kolme lajia *Dinogorgon rubidgei*, *Dinogorgon quinquemolaris* ja *Dinogorgon pricei*. Näistä *D. rubidgei* tunnetaan vain kuonon kappaleesta joten sitä on vaikea määrittää, muut kaksi lajia ovat hyvin samankaltaisia kuin *[[Rubidgea]]* ja siksi ne voisivat myös kuulua *Rubidgea*-sukuun. *Dinogorgonin* kallo on kuperan muotoinen ja sapelihampaat pitkät. Lajeista suurin on *D. quinquemolaris*; sen kallon pituus on noin 41 cm ja ruumiin pituus todennäköisesti hieman yli 2 metriä. *Dinogorgonin* fossiileja on löydetty Karoosta, Etelä-Afrikasta.


Tiedosto:Dinogorgon BW.jpg|*Dinogorgonin* rekonstruktio
|*Dinogorgonin* rekonstruktio
Tiedosto:Dinogorgon-A7II.jpg|*Dinogorgonin* rekonstruktio
Tiedosto:DinogorgonDB.jpg|*Dinogorgonin* pään rekonstruktio
Tiedosto:Dinogorgon.png|*Dinogorgon rubidgein* holotyyppi, pääkallo

## Lähteet
Janne Jääskeläinen

**Janne Kosti Ilmari Jääskeläinen** (s. 1977 Ylivieska) on suomalainen tietokirjailija, yrityskonsultti ja yrittäjä. Jääskeläinen on Hopeinen Omena -foorumin perustaja, ja hän on määritellyt ensimmäisenä suomeksi, mikä on weblog (blogi).

## Teokset
* Kim Väisänen, Janne K. Jääskeläinen ja Katleena Kortesuo: *Exit-opas yrittäjälle* (2020, Alma talent)
* Janne Jääskeläinen: *Älä yritä!* (2015, Kauppakamarikustannus)
* Janne Jääskeläinen, Katleena Kortesuo: *Nörtin esiintymisopas* (2013, Talentum)
* Janne Jääskeläinen: *Verkkopalvelun ostajan opas* (2010, Talentum)
* Janne Jääskeläinen: *Läski syö miestä* (2008, Atena kustannus)
* Janne Jääskeläinen: *Luukannel* (ilmainen omajulkaisu, e-kirja)

Teosten lisäksi Jääskeläinen on myös kirjoittanut novelleja:
* *Armageddon* (Turun Science Fiction seura, Spin nro 4/1999)
* Yhteisnovelli *Mustat terälehdet* kirjailija Sari Peltoniemen kanssa (Kalaksikukko 1999)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Spin 4/1999 
* Mustat terälehdet, Kalaksikukko 1999 
* Hopeinen omena
Crooked Island

**Crooked Island** on saari Bahamalla. Se sijaitsee saarivaltion itäosassa Acklinsin saaren vieressä osana Acklinsinlahtea ympäröivää saariryhmää.

Arawakit kutsuivat saarta nimellä Samoete. Kolumbus nimesi saaren löytyretkillään Isabellaksi, josta nimi on myöhemmin muuttunut nykyiseksi Crooked Islandiksi. Crooked Island autioitui 1500-luvulla espanjalaisten viedessä alkuperäisasukkaat orjiksi, ja vasta 1700-luvun lopulla englantilaiset siirtolaiset asuttivat Acklinsinlahden ympäristön.

Crooked Island muodostaa oman hallintoalueensa. Saaren lisäksi alueeseen kuuluvat myös Long Cay ja Samana Cays sekä muutama muu pieni saari Crooked Islandin liepeillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Crooked Island
Jukka Suomalainen

**Jukka Suomalainen** (s. 20. huhtikuuta 1966 Helsinki) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Minnesota North Stars varasi Suomalaisen NHL:ään  12. kierroksella varausnumerolla 250. Suomalainen on ainoa pelaaja, joka on varaushetkellä edustanut Grankulla IFK:ta. Hän ei päässyt pelaamaan otteluakaan NHL:ssä, mutta AHL:ssä Suomalainen pelasi kolmen kauden aikana 109 ottelua tehoin 2+14=16. SM-liigassa hän edusti TuToa kausina 1994–1996.

## Lähteet
*
Romanikieli ja sen tutkimusalat

**Romanikieli ja sen tutkimusalat** on kielitieteen alaan kuuluva artikkelikokoelma, joka käsittelee romanikieltä. Teoksen ovat toimittaneet Kimmo Granqvist ja Mirkka Salo. Romanikieli on puhujamäärän perusteella Euroopan yhteisön merkittävin vähemmistökieli.

Teoksen artikkelit esittävät kokonaiskuvan siitä, millainen kieli se on Suomessa ja muualla Euroopassa. Teos esittelee myös erilaisia tutkimuksellisia näkökulmia.

Kielen ja sen eri murteiden puhujia arvioidaan olevan maailmassa 8–12 miljoonaa, tiukempien arvioiden mukaan 3,5–5 miljoonaa. Tutkimusta romanikielestä on tehty Euroopassa jo 1500-luvulla, Suomessa 1700-luvun lopulta.

Esipuheessa todetaan, että romanikieli on erityisen kiinnostava tutkimuskohde siksi, että muut kielet vaikuttavat siihen kaikkialla, missä sitä puhutaan.

Teoksen toimittajista Granqvist on Helsingin yliopiston dosentti ja yliopistonlehtori, Salo on tekemässä väitöskirjaa suomalaisesta pararomanista eli fennoromanista.

## Teoksen sisältö
* Bertil Tikkanen: Romanikielen intialaiset juuret.
* Kimmo Granqvist: Varhaisromanista romanikielen nykyisiin murteisiin.
* Kimmo Granqvist: Romanikielen vaiheita Suomessa.
* Kimmo Granqvist: Romanikielen taidon heikkeneminen ja pararomani.
* Petra Kovanen: Koodinvaihtelu romanikielessä.
* Anna Maria Viljanen: "Sillonhan se on automaattisesti lakki silmille pantava": romanit – vielä hiljaisemmat suomalaiset.

## Lähteet