open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sirkka Tälli

**Sirkka "Sirkkis" Tälli** on suomalainen drag-hahmo, jota esittää näyttelijä Pertti Kiviranta. Hahmo tuli tunnetuksi MTV3-televisiokanavan suorassa *Punainen planeetta* -keskusteluohjelmassa 1997–1998. Ohjelman tuotti Production House ja tuottajana toimi Liisa Akimof. Syksyllä 2000 Sirkka Tälli esitti kuluttajille ympäristöneuvoja antavaa ”tutkivaa journalistia” Yleisradion ohjelmasarjassa *[[Ekoisti]]*. Sirkka Tälli on juontanut sekä valtaväestölle että seksuaalivähemmistöille suunnatuissa tilaisuuksissa.

## Lähteet
Old Stuck-up

**Old Stuck-up** on Tuomas Veturi -kirjasarjassa esiintynyt huonotapainen dieselveturi. Sen värit ovat sininen ja keltainen.

Old Stuck-up esiintyi Christopher Awdryn vuonna 1984 ilmestyneessä kirjassa *James and the Diesel Engines*. Siinä Jaska-veturi puhuu Henri-veturille, ettei hän pidä dieseleistä, paitsi heidän rautatien Pontuksesta ja Bearista, joka on samaan aikaan peseytymässä. Tuon jälkeen kerrotaan, että Toiselta rautatieltä saapuu vierailulle dieselveturi.

Pian Old Stuck-up saapuu ja huomaa, että tallissa asuu höyryvetureita ja jumittautuu ulos sekä kieltäytyy liikkumasta. Pontus ja Jaska joiden on määrä esitellä paikkoja taas ovat Stuck-upille vihaisia ja he puhuvat tälle vihaisina.

Aamulla, kun kaikki ovat lähteneet hommiinsa Old Stuck-up päättää lähteä liikkeelle, mutta liukastuu öljyisillä kiskoilla, joilla Pontus ja Bear ovat äskettäin olleet. Old Stuck-up menee rymisten seinän läpi takapihalle. Kukaan ei loukkautunut ja kun Old Stuck-up on saatu ylös, hän lähtee samoin tein takaisin kotiinsa. Tuon jälkeen muut ovat iloisina tallissaan ja sanovat, että herra päätarkastaja kutsuu kaikkia dieseleitä hyödyllisiksi, mutta sellaiseksi hän ei kutsunut Stuck-upia.
Idänkaulustrappi

**Idänkaulustrappi** (*Chlamydotis macqueenii*) on trappien heimoon kuuluva kurkilintu. Lajin, silloisen alalajin, kuvaili ja nimesi John Edward Gray vuonna 1832.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 55–65 cm, siipien kärkiväli 125–151 cm ja paino 1,2–3,2 kg. Idänkaulustrappi on kookas, pystyssä kulkeva, melko pitkäkaulainen lintu. Se on yläpuolelta hiekanruskea tummin raidoin ja alapuolelta valkoinen. Kaulan sivulla vanhalla linnulla on musta pitkittäisraita, joka puuttuu nuorilta linnuilta. Jalat ovat pitkät ja vahvat, harmaat. Sukupuolet ovat lähes saman näköisiä, naaraan ollessa hieman pienempi ja harmaampi. Siipisulat ovat päältä mustat, käsisiivessä on suuri valkea laikku. 

Idänkaulustrappi on lähes mykkä, vain poikaset pitävät piipittävää kutsuääntä. Soidintanssissa se pörhistää kaulan ja päälaen valkoiset höyhenet ikään kuin kaulukseksi ja tepastelee ympäriinsä. Se lentää pöllömäisesti hieman nykivin, hitain siiveniskuin.

Hyvin saman näköiseen lännenkaulustrappiin eroina ovat idänkaulustrapin vaaleampi väritys ja isompi koko.

## Esiintyminen

Pesimäalue ulottuu Siinain niemimaalta Arabian niemimaalle, Iraniin, Kazakstaniin, Mongoliaan ja Kiinaan. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi etenkin talvehtimisalueilla tapahtuvan liiallisen metsästyksen takia. Pohjoiset populaatiot ovat muuttolintuja, jotka talvehtivat Intiassa, Pakistanissa ja Persianlahden valtioissa. Suomessa idänkaulustrappi on tavattu kerran: 19. syyskuuta 1861 ammuttiin koiras Helsingissä. Kyseinen lintu on Helsingin yliopiston kokoelmissa.

## Elinympäristö

Kuivat avomaat, arot ja tasangot, paikoin myös matalaa pensaikkoa kasvavat avomaat.

## Lisääntyminen

Pesä on kuoppa maassa. Munia on 2 tai 3, joskus 4. Haudonta-aika on noin 24 päivää.

## Ravinto

Kaikkiruokainen. Syö kasvinosia, hedelmiä ja siemeniä, sekä hyönteisiä ja muita selkärangattomia sekä matelijoita.

## Lähteet
* Stamps of Israeli Birds 
* Rariteettikomitea 

### Viitteet
The Lucy Show

**The Lucy Show** oli Lucille Ballin tähdittämä televisiosarja, jota tehtiin vuosina 1962–1968. Se oli jatkoa Ballin aikaisemmalle ja huomattavasti kuuluisammalle televisiosarjalle *[[I Love Lucy]]*. Sarja nimettiin alun perin *The Lucille Ball Show'ksi*, mutta nimi muutettiin pian lyhyempään muotoon. *The Lucy Show* kesti kuusi tuotantokautta ja siinä oli yhteensä 156 jaksoa, joista jokainen kesti noin 30 minuuttia. Se oli lajityypiltään tilannekomedia.

Sarja kertoo leskeksi jäänestä naisesta nimeltä Lucy Carmichael (Ball), joka asuu New Yorkin osavaltiossa kahden lapsensa, ystävänsä ja tämän lapsen kanssa. Hahmot kuitenkin vaihtuivat usein vanhojen näyttelijöiden lähtiessä ja uusien saapuessa sarjaan. Lucille Ballin hahmo oli ainoa, joka oli mukana kaikkina kausina. Myös useat julkkikset tekivät vierailuja suosittuun sarjaan, heidän joukossaan muun muassa Dean Martin, George Burns ja Joan Crawford.

Sarja päättyi vuonna 1968, kun Ball myi sarjan omistavan tuotantoyhtiönsä Desilu Productionsin Gulf and Western Industries -yhtiölle. Hän ei halunnut enää esiintyä sarjassa, jota ei omistanut. Ball loi kuitenkin vielä yhden televisiosarjan, jolle hän antoi nimen *[[Here's Lucy]]* ja jonka pääosaa hän jälleen itse esitti. Se oli käytännössä jatkoa *The Lucy Show'lle*, vaikka kuvasikin eri hahmoja. Hahmoissa oli kuitenkin paljon yhdenkaltaisuutta *The Lucy Show'n* hahmojen kanssa. *Here's Lucy* kesti sekin kuusi tuotantokautta. Se lopetettiin vuonna 1974.

*Lucy Show’ta* esitettiin myös Suomen televisiossa. Vuonna 1971 se oli *[[Katso]]*-lehden lukijaäänestyksessä television 99 ohjelmasta kuudenneksi vähiten suosittu (sijoitus 94/99), ja syyksi arveltiin sen yliampuvaa ja valmiiksi naurettua komiikkaa. Katsojiakin se sai syksyllä 1971 vain 129&nbsp;000.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ernesti Rainesalo

**Ernesti Rikard Rainesalo** (vuoteen 1906 **Ernst Richard Rothström**; 8. huhtikuuta 1864 Eurajoki – 16. elokuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen asianajaja, joka toimi senaattorina toisen sortokauden aikaisessa niin sanotussa amiraalisenaatissa. Hän kuului vanhasuomalaiseen puolueeseen, mutta ei ollut virallisesti senaatissa sen edustajana.

Rainesalo syntyi kirkkoherra Karl Fredrik Rothströmin ja hänen vaimonsa Augusta Sofia Rancken'in poikana. Hän opiskeli lakia ja toimi valmistuttuaan Suomen suuriruhtinaskunnan senaatin palveluksessa. Rainesalo valmistui ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1884. Sen jälkeen hän toimi vänrikkinä Suomen sotaväen palveluksessa, Uudenkaupungin reservikomppaniassa, Uudenmaan tarkk'ampujapataljoonassa ja Kärsämäen reservikomppaniassa aina vuoteen 1889.

Rainesalo suoritti kameraalitutkinnon ja ylemmän oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1890 ja sai varatuomarin arvon 1894. Urallaan Suomen suuriruhtinaskunnassa Rainesalo palveli Turun ja Porin lääninhallituksessa läänin-apukamreerina vuodesta 1897, lääninnotaarina vuodesta 1900 sekä varalääninsihteerinä vuodesta 1902 ja senaatin talousosastossa siviilitoimituskunnan esittelijäsihteerinä vuodesta 1903. Vuonna 1905 hän toimi hetken Oulun läänin vt. kuvernöörinä. Rainesalo nimitettiin senaattoriksi 14. helmikuuta 1910, jossa hän toimi siviilitoimituskunnan päällikkönä 1912–1913 Markovin senaatissa ja sen jälkeen kamaritoimituskunnan päällikkönä 1913–1917 Borovitinovin senaatissa aina maaliskuun vallankumoukseen 1917. Tunnustuksena palveluksistaan keisarikunnalle ja keisarille Rainesalo sai 1916 todellisen valtioneuvoksen arvon.

Suomen itsenäistyttyä Rainesalo toimi asianajajana Helsingissä. Koska amiraalisenaattia pidettiin itsenäisessä Suomessa laittomana, ei sen jäseninä toimineille suomalaisille suostuttu näiden anomuksista huolimatta maksamaan valtion eläkettä. Rainesalo kuoli 65-vuotiaana elokuussa 1929 Helsingin kirurgisessa sairaalassa.

Rainesalon puoliso oli Elna Herlin, yli-insinööri ja geodeetti Aarne Rainesalo oli heidän poikansa. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Håkon Holmberg: (Keisarillisen) Suomen senaatin talousosaston puheenjohtajat, jäsenet ja virkamiehet 1909–1918 - elämäkerrallinen luettelo, Helsinki, 1964.
Irakin vapautuksen komitea

**Irakin vapautuksen komitea** () on yhdysvaltalainen hallituksesta riippumaton kansalaisjärjestö, jonka tavoitteena oli vapauttaa Irak Saddam Husseinista. Sillä on yhteyksiä oikeistolaisten *[[Project for the New American Century]]* ja **[[American Enterprise Institute]]** -ajatushautomoiden kanssa, jotka ovat vaikuttaneet Yhdysvaltain ulkopoliitikan muotoutumiseen presidentti George W. Bushin aikana. The Washington Postin marraskuussa 2002 julkaiseman artikkelin mukaan komitea pyrkii Naton laajentamiseen. Saddam Husseinin kukistamisen jälkeen komitea lopetti tiedottamisensa verkkosivuillaan, mutta sillä on edelleen toimisto.

Ruotsalainen iltapäivälehti Expressen julkaisi artikkelin otsikolla *Utrikesminister Carl Bildt till salu*, jonka mukaan Ruotsin ulkoasiainministeri Carl Bildt olisi värvätty syksyllä 2002 edistämään suunnitteilla olleen Irakin sodan päämääriä. 

## Lähteet
Hara (budōkäsite)

** Hara ** () on yhteinen käsite monille vanhoille aasialaisille kulttuureille. Kyseessä on ajatus elämän voiman *[[qi]]n* luontaisesta sijainnista palleassa, vatsanpohjassa noin 2,5 senttimetriä navan alapuolella. Voiman ollessa lähtöisin tästä hengityksen ja painopisteen keskittymästä on havaittu kehon olevan voimakkaimmillaan ja samalla rento sekä joustava. 

## Lähteet

*

### Viitteet
Luettelo Rohanin kuninkaista

Tämä on luettelo **[[Rohan]]in kuninkaista** J. R. R. Tolkienin luomassa fiktiivisessä Keski-Maassa. Kaikki vuosiluvut ovat Kolmatta Aikaa, paitsi kolmannen haaran osalta. Kaikki kuninkaat olivat samaa sukua, Eorlin huonetta, jaettuna kolmeen haaraan, kun kuningasta ei seurannut hänen suora, oma miespuolinen jälkeläisensä. Molemmissa tapauksissa kuninkaan sisarenpoika nousi valtaan.

## Katso myös
* Luettelo ihmisten hallitsijoista Keski-Maan historiassa
Metsäkartano

**Metsäkartano** on vuonna 1982 perustettu loma-, kurssi-, kokous-, retkeily- ja nuorisokeskus Rautavaaralla, Pohjois-Savossa.  Etäisyyttä Rautavaaralle on 24 kilometriä. Päällystetty 7 kilometriä pitkä sivutie vie kartanon pihaan. Sen omistaa Rautavaaran kurssi- ja leirikeskussäätiö ja se on osa opetus- ja kulttuuriministeriön tukemaa valtakunnallista nuorisokeskusverkostoa.

Metsäkartano tarjoaa monentyyppistä majoitusta, ravintolapalveluja ja luonto-ohjelmapalveluja. Se sijaitsee kaukana pääteistä erämaassa Ylä-Keyrityn järven rannalla, joka on tunnettu hiekkarannoistaan. Laaja hiekkaranta uintimahdollisuuksineen on myös Metsäkartanon rannassa. Kartanolta käsin voi lähteä esimerkiksi melomaan, retkeilemään tai kalastelemaan ympäristöön. Kartanon ympäristöön on ilmestynyt useita geokätköjä. Melontareitti lähtee kartanolta Ylä-Keyritty-järveltä alaspäin Keyritty-jokea pitkin. Lähistön vesiin on istutettu lohikaloja. Kartanon lähellä on useita luontopolkuja. Retkeily- ja moottorikelkkareitit kulkevat sieltä eri suuntiin, kuten Tiilikkajärven kansallispuistoon. Lähistöllä sijaitsee myös nähtävyydet Pumpulikirkko ja Holinrotko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Metsäkartano
Grand Hotel (elokuva)

**Grand Hotel** (joskus myös suomenkielisellä nimellä **Loistohotelli**, engl. *Grand Hotel*) on Edmund Gouldingin ohjaama, vuonna 1932 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen art deco -elokuva, jota nykyään pidetään mainitun tyylin eräänlaisena klassikkona. Se voitti myös aikoinaan parhaan elokuvan Oscarin. Kaikki muut ”parhaat elokuvat” ovat voittaneet myös jonkin toisen Oscarin, mutta *Grand Hotel* on ainoa, joka on voittanut vain parhaan elokuvan Oscarin. Se ei saanut edes muita ehdokkuuksia.

Elokuva sijoittuu *Grand Hotel* -nimiseen berliiniläiseen hienoon ja kalliiseen hotelliin. Tämän hotellin mukaan elokuva myös on saanut nimensä. Elokuvan pääosia esittävät Greta Garbo, John Barrymore, Joan Crawford ja Lionel Barrymore. Garbo esittää parhaat aikansa jo elänyttä balleriina Grusinskajaa ja John Barrymore tämän rakastettua paronia, von Geigernia. Crawford näyttelee köyhää pikakirjoittajaa Flaemmchenia, joka myös ihastuu Barrymoren hahmoon. Johnin vanhempi veli Lionel esittää kuolemaisillaan olevaa miestä Kringeleinia, joka ystävystyy paronin ja Flaemmchenin kanssa. Myös Wallace Beeryllä ja Lewis Stonella on sivuroolit elokuvassa.

Elokuva on huomattava roolituksestaan: sen pääosissa näytteli suuri joukko sen aikaisia tähtiä. Tämä oli vielä siihen aikaan hyvin epätavallista, ja *Grand Hotel* onkin yksi ensimmäisistä niin sanotuista all-star-elokuvista. Elokuva muistetaan usein myös Greta Garbon kuuluisista vuorosanoista ”I want to be alone” (suom. ”Haluan olla yksin”). Se liitettiin vahvasti myös Garboon itseensä, sillä tämä oli luonteeltaan hyvin vetäytyvä. Repliikki valittiin AFI:n hienoimpien elokuvavuorosanojen listalle sijalle 30.

Vuonna 2007 *Grand Hotel* valittiin ”kulttuurisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittävänä” elokuvana säilytettäväksi Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Film Registryssä. 

Elokuva on uudelleenfilmatisointu vuonna 1945 nimellä *[[Ihmisiä hotellissa]]* (*Week-End at the Waldorf*), tähtenä Ginger Rogers.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*''Grand Hotel'' Filmsitessa
*''Grand Hotel'' Leffatykissä
*''Grand Hotel'' Allmoviessa
John Edward Gray

**John Edward Gray** (12. helmikuuta 1800 Walsall, Staffordshire – 7. maaliskuuta 1875 Lontoo) oli englantilainen kasvi- ja eläintieteilijä.

## Elämä

Hänen isänsä oli Samuel Frederick Gray (1766–1828), aikansa tunnettu farmakologi ja kasvitieteilijä. Hänen nuorempi veljensä George Robert Gray oli aikansa huomattavimpia ornitologeja. Grayn perhe muutti Lontooseen, missä John Gray opiskeli lääketiedettä. Kiinnostus kasveihin sai hänet kuitenkin muuttamaan opintojensa suunnan. Hän avusti isäänsä kirjoittamaan teoksen *The Natural Arrangement of British Plants* vuonna 1821.

Äänestyksessä häntä ei hyväksytty Linnean Society of Londonin jäseneksi. Kenties tämän johdosta hänen kiinnostuksensa suuntautui kasveista eläintieteeseen. Vuonna 1824 hän liittyi British Museumin eläintieteelliseen osastoon auttaakseen John George Childreniä matelijakokoelman luetteloinnissa. Vuonna 1840 hän peri Childrenin paikan museon intendenttinä, ja toimi siinä virassa aina jouluun 1874 saakka. Virassaan Gray osoitti suurta tarmoa ja kehitti osastostaan lopulta maailman arvostetuimman eläintieteellisen museon.

50-vuotisen uransa aikana British Museumissa John Gray kirjoitti lähes 500 artikkelia. Monissa niistä hän kuvaili tieteelle uusia eläinlajeja, muun muassa idänkaulustrappi oli hänen kuvailemansa kaulustrapin itäisempi rotu, joka noin 165 vuotta myöhemmin erotettiin omaksi lajikseen. Kokoelmiin saatiin näytteitä eri puolilta maailmaa lukuisien tutkijoiden lahjoittamina tai myyminä, ja ne käsittivät kaikki eläinkunnan haarat. Lintujen kuvailemisen hän yleensä jätti veljensä tehtäväksi.

Vuonna 1832 hänet hyväksyttiin Royal Societyn jäseneksi.

John Gray oli myös kiinnostunut postimerkkeilystä. 1. toukokuuta 1840 ilmestyi maailman ensimmäinen varsinainen virallinen postimerkki, *[[Penny Black]]*. John Gray osti niitä useita kappaleita vain säilyttääkseen ne, ja näin hänestä tuli maailman ensimmäinen tunnettu postimerkkien keräilijä.

Intianriisihaikara (*Ardeola grayii*) on nimetty John Grayn kunniaksi.

## Teoksia
* *Illustrations of Indian Zoology (1830–1835),* yhdessä Thomas Hardwicken kanssa.
* *The Zoological Miscellany. To Be Continued Occasionally*. Lontoo. Treuttel, Wurtz and Co. (1831).
* *Catalog of Shield Reptiles* (1855 ja 1870).

## Lähteet
*
Felix Saarikoski

**Felix Florentin Saarikoski** (vuoteen 1906 **Serenius**) (21. kesäkuuta 1857 Kuopio – 4. heinäkuuta 1920) oli suomalainen senaattori, valtiopäivämies ja asianajaja. 

Saarikoski valmistui ylioppilaaksi 1878, opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui varatuomariksi 1892. Sen jälkeen hän toimi Tampereen maistraatin ja raastuvanoikeuden oikeusneuvosmiehenä 1891–1903, jona aikana hän edusti Tampereen kaupunkia porvarissäädyssä valtiopäivillä 1897.

Saarikoski valittiin Turun hovioikeuteen 1903, vapautettiin sortokauden päättyessä venäläismielisyytensä vuoksi maaliskuussa 1907, mutta palasi asessorin tehtävään uudelleen heinäkuussa 1908. Saarikoski myötäili kenraalikuvernööri A. F. Seynin johtamaa venäläistämispolitiikkaa, minkä vuoksi hänet nimitettiin senaattoriksi 21. tammikuuta 1910 oikeustoimituskunnan päälliköksi Markovin senaattiin ja edelleen 24. tammikuuta 1913 senaatin oikeusosaston varapuheenjohtajaksi. Tässä tehtävässä hän toimi aina tsaarivallan kukistumiseen asti 3. huhtikuuta 1917. Tunnustuksena palveluksistaan keisarikunnalle ja keisarille Saarikoski sai 1916 todellisen valtioneuvoksen arvon.

Suomen itsenäistyttyä Saarikoski toimi yksityisenä asianajajana Helsingissä kuolemaansa asti.

## Lähteet
*Håkon Holmberg: (Keisarillisen) Suomen senaatin talousosaston puheenjohtajat, jäsenet ja virkamiehet 1909–1918 – elämäkerrallinen luettelo, Helsinki, 1964.
*

### Viitteet
Sudenmaito

**Sudenmaito** tai **sudenvoi** (*Lycogala epidendrum*) on lahossa puussa elävä alkueliö, joka elämänsä aktiivivaiheessa on puun sisällä hitaasti liikkuva limasieni. Limakko koostuu yhdestä suuresta solusta, jossa on tuhansia tumia, mutta ei soluseiniä. Se syö bakteereja ja alkueläimiä. Limakko karttaa valoa ja on väritön, mutta tietyssä elämänvaiheessa se nousee lahopuun pinnalle ja muodostaa 5–15&nbsp;mm leveitä palleromaisia pesäkkeitä. Ne ovat aluksi hyytelömäisiä ja väriltään vaaleanpunaisia, mutta myöhemmin haalistuvat ja alkavat levittää itiöitä. Tämä tapahtuu yleensä syksyllä. Sudenmaito on yleinen koko Suomessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tuomainen, Raija: ''Luontonetti'' Sudenmaito (''Lycogala epidendrum'') (Arkistoitu versio sivustosta)
Toukofest

**Toukofest** on Keski-Suomen suurin maakunnallinen nuorten tapahtuma, jota järjestää Nuorten Keski-Suomi ry eli NuK-Su. Yhdistys kokoaa vuosittaista tapahtuman järjestämistä varten nuorista koostuvan ”ToukoTiimin”, joka jakaa aihealueittain vastuuta eri ryhmille. Tapahtuma järjestettiin aikaisemmin nimellä ”Koulut liikkeellä”, mutta ajatus yhdistää samaan tapahtumaan liikunta, nuorisokulttuuri ja harrastukset on ollut koko ajan sama. Toukofesteillä on joka vuosi vaihtuva teema. 2012 teemana oli "Mikä sua liikuttaa".

Päivällä Toukofestissä voi muun muassa pelata pelejä joukkueena, kiertää esittelypisteitä, osallistua erilaisiin kilpailuihin ja käydä seikkailuradalla. Iltajuhlissa on edellisvuosina nähty esiintymässä muun muassa Kwan, The Rasmus, Royal Family, 51koodia, Uniklubi, Cheek ja Elastinen. 2012 iltabileissä pääesiintyjä oli Haloo Helsinki.

Tapahtuma järjestetään toukokuun viimeisellä viikolla tiistaina ja keskiviikkona Jyväskylän Hipposhallissa. Iltatapahtuma on keskiviikkona.

## Aiheesta muualla
*Toukofestin esittelysivusto 
*Nuorten Keski-Suomi ry:n kotisivut
*Jyväskylän kaupungin tiedotuslehden uutinen aiheesta
Analogia ja homologia

**Homologiset ja analogiset** rakenteet evoluutiossa ovat eri lajeilla olevia samankaltaisia rakenteita. Biologisten rakenteiden katsotaan johtuvan joko siitä, että niillä on yhteinen kantamuoto jolta molemmat ovat perineet ominaisuuden tai sitten samanlaiset rakenteet johtuvat siitä, että niitä ovat ohjanneet samanlaiset valintapaineet.

Analogisuutta ja homologisuutta voidaan tutkia geneettistä samankaltaisuutta vertailemalla. Jos samankaltaisen rakenteen omaavat eliöt ovat geneettisesti toistensa lähellä, on kyseessä homologisuus ja jos geneettiset erot ovat suuremmat, on kyseessä analoginen ominaisuus.

Se, ovatko jotkin piirteet keskenään analogisia vai homologisia riippuu myös kontekstista. Esimerkiksi lepakon ja lintujen siivet ovat keskenään samansyntyisiä ja ovat tätä kautta homologisia, jos tarkastellaan raajoja. Jos ominaisuuksia taas tarkastellaan niiden toiminnan kautta, linnun ja lepakon siivet ovat keskenään analogisia, koska linnut ja lepakot ovat kehittäneet lentämiseen tarvittavat rakenteet toisistaan riippumatta.

## Homologia
Homologia on samankaltaisuutta joka on samansyntyistä. Tämä tarkoittaa sitä että kahden eri eläimen samankaltaisuus johtuu siitä että ominaisuus on kehittynyt kerran molempien yhteiselle kantamuodolla ja molemmat lajit ovat tämän jälkeen perineet sen.
Esimerkiksi ihmisen ja simpanssin käsien samankaltaisuuden katsotaan johtuvan homologiasta.
### Ortologia
Ortologinen (*Orthologs*) ominaisuus tai geeni ovat samankaltaisia eri lajeilla vaikka niillä onkin hieman eri toiminto. Näiden erilaisten ominaisuuksien geneettinen samankaltaisuuden katsotaan johtuvan sukulaisuudesta; ortologiset geenit ovat eronneet toisistaan lajiutumisessa. 

Toinen määritelmä ortologialle kuvaa geenejä joilla on hyvin samankaltainen toiminta eri lajeissa. Tämä näkökantaeroaa määritelmästä siten että tässä tapauksessa ortologia ei kerro evolutiivisesta sukulaisuudesta vaan ainoastaan rakenteen samankaltaisuudesta.  

Ortologiaa käytetään apuvälineenä taksonomisessa luokittelussa. Jos eliöt ovat geneettisesti samankaltaisia, ne on järkevää olettaa enemmän toistensa sukulaisiksi kuin ne jotka eroavat toisistaan geneettisesti enemmän. Vaikka ulkoinen rakenne näyttäisikin toiselta.

### Paralogia
Homologiset sekvenssit ovat paralogisia (*paralogous*) jos ne ovat eronneet toisistaa geenin kahdentuman kautta. Jos organismin geeni on kahdentumisen jälkeen mutatoitunut eri toimintoon. Koska alkuperäisestä geenistä on kopio, valintapaine sallii kopion mutatoitumisen paljon vapaammin. 

Paralogisia geenejä löytyy paljon saman lajin sisältä, mutta tämä ei ole välttämätöntä.
## Analogia
Analogiset rakenteet ovat samantoimisia rakenteita eli ominaisuus on kehittynyt samankaltaiseksi toisistaan riippumatta. Analogisia rakenteita syntyy konvergentin evoluution kautta. Tällaisia samankaltaisuuksia ovat esimerkiksi kalojen ja delfiinien samankaltainen ruumiinrakenne, jonka katsotaan syntyneen sopeutumana vedessä uimiseen.

## Lähteet
*Genetic Similarities: Wilson, Sarich, Sibley, and Ahlquist
CBU-87/B (kuorma-ammus)

**CBU-87/B** on lentokoneesta pudotettava kuormapommi, jollaisia on käytetty Persianlahden sodassa, Kosovon sodassa sekä Irakin sodassa. Ne sisältävät 202 tytärpommia (tytärammusta) ja niitä voi pudottaa monenlaisilla lentokoneilla, esimerkiksi F-16:n kaltaisella hävittäjällä tai B-52-pommikoneella.

## Lentokoneet

*Ilman kerrointa oleva luku ilmoittaa, montako kasettipommia pommikone kykenee kuljettamaan pommisäiliössään. Kertoimella varustettu luku puolestaan sen, miten monta kasettipommia mahtuu rungon ulkopuolelle kummankin siiven alle. Yhteislukumäärä kertoo, miten monta tytärammusta kyetään kuljettamaan, mikäli kuormapommeja on kiinnitetty  lentokoneeseen suurin määrä, minkä se kykenee kuljettamaan. F-16:n kahdessa kuormapommissa kulkee yhteensä 404 tyrtärammusta, kun taas B-52:n 24 kasettipommiin mahtuu 4 848 tytärammusta. Strategisella pommikoneella pystytään siis kuljettamaan 12 kertainen määrä tytärammuksia verrattuna Euroopan unionissakin yleiseen torjuntahävittäjä F-16 Fighting Falconiin verrattuna.*

## Aiheesta muualla

*Designations Systems, Andreas Parsch, CBU Cluster Bombs http://www.designation-systems.net/usmilav/asetds/u-c.html laaja englanninkielinen luettelo kuormapommeista sekä niihin liittyvistä tytärpommien sirottimista ja tytärpommien teknisine ominaisuuksineen
*Federation of American Scientists:http://www.fas.org/man/dod-101/sys/dumb/cbu-87.htm 
*Turun Sanomat: http://www.turunsanomat.fi/ulkomaat/?ts=1,3:1003:0:0,4:3:0:1:2001-10-27,104:3:85138,1:0:0:0:0:0:  Kiistellyt rypälepommit, 27. lokakuuta 2001 01:22:29
*GlobalSecurity.org: CBU-87/B Combined Effects Munitions (CEM)
Lämpöurakointi

**Lämpöurakointi** on yksittäisten rakennusten tai rakennusryhmien keskitetty yleensä hakkeella toimiva lämmöntuotantomalli.  

Lämpöurakointiprosessin idea on kokonaisvaltainen käyttövastuu lämpökeskuksesta ja biopolttoaineen (tavallisesti hakkeen) toimituksesta. Toiminnan laatua ohjaa prosessin itseohjautuva mekanismi. Hälytykset käyttöhäiriöistä menevät lämpöurakoitsijalle. Mitä parempaa polttainetta lämpöurakoitsija toimittaa ja miten  hyvin huoltaa laitteita sitä vähemmän on käyttöhäiriöitä ja energiaa syntyy edullisemmin. Korvaus maksetaan tuotetusta energiasta (€/MWh) lämpömäärämittarilla mitattuna lämpökeskuksella.

Lämpöurakointi-nimikkeellä oleva järjestelmä teholtaan 50 kW valmistettiin Mäntyharjulla Toivolan koululle vuonna 1992. Sen kävi käynnistämässä silloinen kauppa-ja teollisuusministeri Matti Vuoria. Lämpökeskus oli Työtehoseuran ( TTS ) tutkimuskohteena. Lämpöurakoinnista vastasivat lähialueen kolme maatalousyrittäjää. Toivolan malli oli suuren kiinnostuksen kohteena ja siitä käytiin ottamassa mallia eri puolilta Suomea. 

Heti seuraavina vuosina mäntyharjulaiset rakensivat samanlaisia lämpöurakointikohteita Pertunmaan nuorisotalolle, Kangasniemen Kutemajärven koululle ja Pornaisten koululle.

Mäntyharjulla hakepolttoaineen käyttö on laajasti yleistynyt pientalojen stokerikattiloissa ja taajaman kaukolämmön tuotannossa, jossa 80% lämmöstä tuotetaan hakkeella. Lämpöurakointiin liittyvät prosessit ovat kehittyneet niin, että mäntyharjulainen lämpöurakoitsija vastaa kiinteistöjen lämmöntuotannosta jo useamman kunnan alueella.

## Aiheesta muualla

*Työtehoseura TTS 
*Puuvoima
Pumpulikirkko

**Pumpulikirkko** on nähtävyys Rautavaaran pohjoisosassa, Pohjois-Savossa. Se on geologinen muodostuma, joka on saanut nimensä suuresta haljenneesta hiidenkirnusta, joka muistuttaa kirkkosalia saarnatuoleineen. Pumpuli-nimi on tullut ennen koko kirnun pohjaa peittäneestä sammaleesta. Hiidenkirnun lisäksi alueeseen kuuluu paikoin jopa yli 10 m korkea rotko. Alueella sijaitsee myös Sammakkolampi, joka on tunnettu ruutanoistaan. Paikka on Metsähallituksen aarnialue. Paikalle pääsee metsäautoteitä pitkin Ylä-Keyrityn järven suunnasta, jossa on myös Metsäkartanon retkeilykeskus.

Alue kuuluu Natura 2000-alueisiin. Metsähallituksen perustama luonnonsuojelualue se on ollut vuodesta 1972. Se käsitti aluksi 11 hehtaarin alueen, mutta 1993 alue laajennettiin 308 hehtaariin. Nykyään Pumpulikirkon seutu muodostaa suojelualuekokonaisuuden Löytynsuo-Maammonsuon ja Tiilikan Natura-alueiden kanssa. Alueella on vanhaa kuusivaltaista metsää ja siellä
esiintyy monenlaisia lintuja.

Alueen kallioperään muodostui miljoonia vuosia sitten halkeamia, jota jääkausi on muokannut. Kallioperä on enimmäkseen 2700 miljoonaa vuotta vanhaa gneissiä.

## Lähteet
Nerkoon lentokenttä

**Nerkoon lentokenttä** oli Lapinlahden kunnan Nerkoon kylään talvisodan alkupuolella rakennettu sotilaslentokenttä. Lopullisesti lentokentän toiminta päättyi 1952.

## Kentän rakentaminen ja käyttö
Kentän rakentaminen alkoi vuoden 1940 alussa. Se rakennettiin Alatalon talon pelloille, Nerkoonjärven eteläpäähän. Kiitotie oli suurin piirtein pohjois–eteläsuuntainen.  Rakentamisessa tarvittava hiekka ajettiin puolustusvoimien kuorma-autoilla radan itäpuolelta. Kiitotien pituudeksi tuli vajaa kilometri. Kiitotie oli kapea, tilaa oli vain yhdelle koneelle kerrallaan. Kentän laidalle rakennettiin kuusi korsua koneiden suojaksi. Henkilövahvuus kentällä oli talvisodan aikaan noin 50, henkilökunta majoittui lähistön taloissa ja paikalliset kotonaan.

Jatkosodan aikana kenttä jäi vähäiselle käytölle. Kun liikekannallepano alkoi, kentällä oli joukkojen kokoamiskeskus. Rintamalinjan siirtyessä itään päin, lentokoneet siirrettiin Nerkoolta itäisemmille kentille. Kentällä oli kuitenkin vartiointi koko ajan. Hälytyksiä Nerkoossa aiheuttivat Iisalmeen matkaavat Neuvostoliiton pommikoneet, jotka suunnistivat radanvartta pitkin.

Mahdollista Saksan joukkoja käytäviä taisteluja varten tehtiin valmisteluja syyskuussa 1944 ja alkuvaiheessa Nerkoon kentällä toimi Lentorykmentti 2:n 3. lentokenttäkomppania, jonka tehtävänä oli järjestää Nerkooseen poltto- ja voiteluaineiden varastointi ja sen vartiointi. Perustetun erikoisesikunta Sarkon tehtävänä oli kunnostaa eräät Oulujärven eteläpuoliset kentät mahdollista tulevaa ilmasotaa varten. Nerkoon kenttä oli kuitenkin pommikoneille ja torjuntahävittäjille liian pieni ja liian kaukana Lapista. Niinpä 3. lentokenttäkomppania siirrettiin Vaalan ja Nerkoo jäi tilapäiseksi, kuitenkin vartioiduksi varastokentäksi.

## Sotien jälkeen

Kenttärakennelmat purettiin pari vuotta sodan päättymisen jälkeen. Kiitotietä käytettiin viimeisen kerran elokuussa 1952 lentonäytöksessä. Lentotoiminnan päätyttyä alue palautettiin maatalouskäyttöön.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Tarinaa Nerkoon lentokentästä
* Lapinlahti.net: Nerkoon lentokenttä
Mildred Pierce – amerikkalainen nainen

**Mildred Pierce – amerikkalainen nainen** () on yhdysvaltalainen Michael Curtizin ohjaama dramaattinen film noir -elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1945. *Mildred Pierce* on tehty kirjailija James M. Cainin samannimisen romaanin pohjalta. *Mildred Piercen* nimiroolin näytteli Joan Crawford, ja Ann Blyth, Jack Carson, Zachary Scott ja Eve Arden olivat mukana elokuvan sivurooleissa. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 24. syyskuuta ja Suomessa seuraavana vuonna 22. marraskuuta. Se kestää 111 minuuttia, (tunti ja 51 minuuttia) ja tuotantoyhtiönä oli Warner Bros.

## Elokuvan tapahtumat
*Mildred Pierce* kertoo menestyvästä liikenaisesta Mildred Pierce Beragonista (Crawford), joka tuodaan kuulusteltavaksi epäiltynä aviomiehensä (Scott) murhasta. Tarinaa kerrotaan lukuisten takautumien kautta, ja sen kertojana toimii Mildred. Tarinaa muutettiin jonkin verran alkuperäisestä romaanista. Muun muassa Mildredin miehen murha lisättiin, useita hahmoja poistettiin ja juonta muutenkin yksinkertaistettiin. Kirjailija James M. Cainin kerrotaan olleen närkästynyt muutoksista.

Crawford voitti roolistaan parhaan naispääosan Oscar-palkinnon. *Mildred Pierce* sai lisäksi useita muita Oscar-ehdokkuuksia, kuten parhaan elokuvan ja parhaan naissivuosan ehdokkuuden. 

Vuonna 1996 *Mildred Pierce* valittiin "kulttuurisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittävänä" elokuvana säilytettäväksi Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Film Registryssä.

Romaanin pohjalta on tehty lisäksi samanniminen minisarja, jonka pääosaa näyttelee Kate Winslet.

## Näyttelijät

## Palkinnot ja ehdokkuudet
### Palkinnot
* National Board of Review-palkinto: paras naispääosa - Joan Crawford, 1945
* Oscar-palkinto: paras naispääosa - Joan Crawford, 1946

### Ehdokkuudet
**Oscar-ehdokkuudet**, 1946
* Paras elokuva - Warner Bros. (Jerry Wald, tuottaja)
* Paras naissivuosa - Eve Arden
* Paras naissivuosa - Ann Blyth
* Paras kuvaus - Ernest Haller
* Paras sovitettu käsikirjoitus - Ranald MacDougall

## Aiheesta muualla
* 
* 
* ''Mildred Pierce - amerikkalainen nainen'' Leffatykissä
* ''Mildred Pierce - amerikkalainen nainen'' Sediksen elokuvablogissa
Itäläiset

**Itäläiset** () ovat J. R. R. Tolkienin luoman Keski-Maan itäosissa asuvia ihmiskansoja, jotka palvelivat Morgothia ja Sauronia.

## Ensimmäinen Aika
Itäläiset saapuivat Ensimmäisen Ajan vuonna 463 Beleriandiin, jossa heitä kutsuttiin **tummajaisiksi** (). Osa heistä kuitenkin palveli salaa Morgothia ja tuli Beleriandiin juuri hänen kutsustaan.

Fëanorin pojista vanhin, Maedhros liittoutui itäläisten suurimpien päälliköiden, Bórin ja Ulfangin, kanssa vahvistaakseen haltioiden ja ihmisten mahtia Morgothia vastaan. Bór ja hänen poikansa ryhtyivät Maedhrosin ja Maglarin vasalleiksi, kun taas Ulfang Musta poikineen (Ulfast, Ulwath ja Uldor) seurasi Caranthiria. Mutta vuonna 472 Ensimmäistä Aikaa Ulfang poikineen siirtyi Morgothin puolelle. Bórin pojat surmasivat heidät, mutta kaatuivat itse. Vihan Sodassa monet Uldorin kansan itäläiset taistelivat Morgothin puolella. Eloonjääneet vetäytyivät takaisin itään, mistä he olivat Beleriandiin tulleet.

## Kolmas Aika
Kolmannella Ajalla itäläisiksi kutsuttiin kaikkia Rhûnissa asuvia ihmisiä. Heihin kuuluivat vaunumiehet, *balchoth* sekä Khandin varjaagit.

### Vaunumiehet
**Vaunumiehet** () on itäläiskansa, joka hyökkäsi Gondoriin vuonna 851 ja jatkoi hyökkäyksiä viiden vuoden ajan. Gondorin kuningas Narmacil II varusti suuren armeijan heitä, mutta vaunumiehet surmasivat Narmacilin. Tämän jälkeen Gondor hylkäsi kaikki itäiset maansa, paitsi Ithilienin. Vuonna 1899 Dagorladin taistelussa Narmacilin poika, Calimehtar valtasi osan näistä maista takaisin.

Vaunumiehet kuitenkin palasivat vuonna 1944 liittoutuen ''haradrim''in ja varjaagien kanssa. He surmasivat kuningas Ondoherin, mutta kenraali Eärnilin johdolla *haradrim* lyötiin ja myöhemmin yllätyshyökkäyksen kautta myös vaunumiehet. Vuoden kuluttua Eärnil kruunattiin kuninkaaksi ja vaunumiesten mahti oli murtunut.

### Balchoth
***Balchoth*** (sindaria, "Julma kansa") ovat itäläiskansa, joka hyökkäsi Gondoriin vuonna 2510 Kolmatta Aikaa ja melkein tuhosivat hallitsevan käskynhaltija Cirionin armeijan. Eorl Nuoren johtaman ''éothéod''in avulla *balchoth* torjuttiin.

### Varjaagit
**Varjaagit** () olivat kotoisin Khandista, Mordorin itä- ja eteläpuolelta. He olivat liitossa vaunumiesten ja ''haradrim''in kanssa ja olivat Mustan Ruhtinaan Sauronin palvelijoita. Lännen aikakirjat kertovat kuinka varjaagit kävivät kahdesti Sauronin pyynnöstä sotaan Gondoria vastaan. Vuonna 1944 he taistelivat yhdessä Etu-Haradin ihmisten kanssa Gondorin Eärnilin armeijaa vastaan ja kärsivät tappioita Porosin kahlaamolla. Yli tuhat vuotta myöhemmin varjaagit tulivat muiden itäläiskansojen sekä *haradrim*in kanssa Sauronin Mordorin ja Morgulin armeijoiden avuksi taistellakseen Sormuksen Sodassa.
Simo Hurtan ratsutie

**Simo Hurtan ratsutie** on Rumossa, Nurmeksen pohjoisosassa, Pohjois-Karjalassa oleva nähtävyys. Se on kahdeksan kilometrin pituinen Kokkoharjun päällä kulkeva muinainen polku, jota pitkin Simo Hurtta kulki veronkeruumatkoillaan. Simo Hurttana tunnettu Simon Affleck oli 1600- ja 1700-luvun vaihteen julmimpia kruununvuokralaisia, vihattu "verovouti". Ratsutie on itsenäinen osuus UKK-reittiä Vuokatti–Koli.

## Lähteet
* 
* Härkönen T., Laitinen J., Räntilä K.: *Luontomatkailijan Suomi*. Otava. 1993. .
Iskemia

**Iskemia** (, **iskhemia**, sanoista *iskh-* eli rajoitus ja *hema* tai *haima* eli veri) tarkoittaa kudoksen paikallista verenkierron puutetta johtaen kudoksen hapen puutteeseen eli hypoksiaan  Tällöin veritulppa tai muu tukos on tukkinut verenkierron ja tehny siitä riittämätöntä.

Sydänlihaskudoksen pitkäaikainen hapenpuute on *iskeeminen sydänsairaus*. Se voi ilmetä esimerkiksi sydäninfarktina tai rasitusrintakipuna, jota iskeemisen sydänsairauden yhteydessä kutsutaan nimellä angina pectoris. Iskeeminen sydänsairaus voi olla muun muassa sepelvaltimotaudin aiheuttama.

Iskemiaa voi esiintyä myös esimerkiksi aivoissa aivoinfarktin seurauksena tai alaraajoissa valtimonkovettumataudin seurauksena.

## Lähteet
OP-ryhmän taidesäätiö

**OP-ryhmän taidesäätiö**  (säätiörekisterissä **OP Ryhmän Taidesäätiö**, aiemmin Pohjola Pankin Taidesäätiö, sitä ennen *OKOn taidesäätiö*) omistaa arvokkaan jousisoitinkokoelman ja tukee kuvataiteita hankkimalla nykytaiteilijoiden teoksia finanssiryhmä OP:n toimitiloihin.

Taidesäätiö perustettiin vuonna 1987 hallinnoimaan Osuuspankkien keskuspankin 1980-luvun puolivälissä hankkimia soittimia.

## Soittimet
Taidesäätiö omistaa yhdeksän historiallista jousisoitinta, joita se lainaa lahjakkaille nuorille soittajille.

Soittimet haltijoineen vuonna 2024:
* Stradivarius-viulu, ”Iiriläinen”, 1702 (Alber Sahlström)
* Carlo Antonio Testore -viulu, 1730 (Lotus Tinat)
* Charles Gaillard -viulu, 1867 (Sanni Talvitie)
* Pierre & Hippolyte Silvestre -viulu, 1843 (Iidamari Ahonen)
* Ferdinandus Gagliano -viulu, 1767 (Emil Hartikainen)
* Leonhard Maussiel -alttoviulu, 1722 (Gizem Güllü)
* Joannes Florenus Guidantus -alttoviulu (Charlotte Westerback)
* Giovanni Grancino -sello, 1698 (Senja Rummukainen)
* Nicolas Lupot -sello, 1795 (Maria Morfin Venäläinen)
* John Terry -sello, 1989 (Noora Attila)

Säätiön Stradivarius-viulu, ”Iiriläinen”, kuului 1900-luvun alkupuolella viipurilaisen Harry Wahlin omistukseen. Hän ryhtyi 1900-luvun alussa keräämään soittimia ja sai vuonna 1924 haltuunsa ”iiriläiseksi” kutsutun Stradivarin. Viulisti Onni Suhonen pelasti viulun talvisodasta, mutta valtaosa muista Wahlin keräämistä arvosoittimista jäi Viipuriin. Viulu ajautui Wahlin perillisten mukana Yhdysvaltoihin. Vuonna 1986 viulu tuli myyntiin Japanissa, ja sellisti Seppo Kimanen ja hänen viulistipuolisonsa Yoshiko Arai saivat silloisen OKO-pankin kiinnostumaan viulun ostamisesta pankin taidesäätiölle. Viulun nimi Iiriläinen juontuu siitää, että viulu oli jossakin vaiheessa päätynyt Irlantiin.

## Taidekokoelma
Säätiön toinen tehtävä on tukea suomalaista kuvataidetta hankkimalla nykytaiteilijoiden töitä suoraan taiteilijoilta. Kokoelmaan kuuluu maalauksia, veistoksia ja grafiikkaa. Taidesäätiö kartuttaa kokoelmaansa vuosittain, jolloin hyödynnetään alan asiantuntijoita.

## Lähteet
*OP Ryhmän Taidesäätiö

### Viitteet
Arabiankielinen Wikipedia

**Arabiankielinen Wikipedia** (arab. ويكيبيديا العربية) on Wikipedian arabiankielinen versio. Se aloitti heinäkuussa 2003. Nykyään artikkeleita on yli  ja se on 17. suurin Wikipedia.

9. joulukuuta 2010 mennessä arabiankieliseen Wikipediaan oli luotu 139 116 artikkelia, 795 040 sivua ja 333 039 rekisteröitynyttä käyttäjää.

Arabiankielinen Wikipedia eroaa taitoltaan useimmista muista, koska arabiaa kirjoitetaan oikealta vasemmalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
PubChem

**PubChem** on tietokanta kemiallisista molekyyleistä ja niiden aktiivisuudesta biologisia määrityksiä vastaan. Järjestelmää ylläpitää National Center for Biotechnology Information (NCBI), joka on osa National Library of Medicineä, joka on osa Yhdysvaltain kansallista terveysinstituuttia (National Institutes of Health, NIH). PubChemiin pääsee ilmaiseksi web-käyttöliittymän kautta. Miljoonia yhdistelmärakenteita ja kuvailevia aineistoja voi ladata vapaasti FTP:n kautta. PubChem sisältää useita ainekuvauksia ja pieniä molekyylejä, joissa on alle 100 atomia ja 1000 sidosta. Yli 80 tietokantatoimittajaa osallistuu kasvavaan PubChem-tietokantaan.

## Aiheesta muualla
* PubChem viralliset sivut
* PubChem hakupalvelu
* PubChem FAQ
* PubChem Help
Ylä-Keyritty

**Ylä-Keyritty** on järvi Rautavaaralla Pohjois-Savossa. Pieni osuus siitä kuuluu Pohjois-Karjalan Valtimoon.

Ylä-Keyritty on 7&nbsp;km pitkä ja moniosainen, sokkeloinen Keyritynjoen latvajärvi. Se on tunnettu retkeilykohde hiekkarantoineen ja harjuineen. Männikköiset harjut jakavat järven useisiin osiin. Järven rannalla sijaitsee Metsäkartanon loma- ja retkeilykeskus. Siitä alkaa myös Keyrittyjoen melontareitti. Järven ja sitä ympäröivien lampien vesiin on istutettu lohikaloja. Järven rannoilla on monia Natura 2000:een kuuluvia alueita, kuten Kalmansaari, Huutoniemi–Härkölahdenniemi ja Keyritynniemi. Kaikki alueet ovat harjuluonnon ja -maiseman sekä geomorfologisen kohteen suojelualueita, sekä virkistyskäytön kannalta merkittäviä alueita.

Nimitys Kalma-, Kalmo- tai Kalmansaari on niiltä ajoilta, kun vainajat haudattiin tilapäisesti saariin odottamaan kuljetusta kauas lähimpiin kirkkomaihin ja toisaalta suojaan pedoilta. Tuonnimisiä saaria on hyvin paljon lähikuntien alueella.

## Lähteet
* Rautavaaran kunta: *Rautavaara - Lähi-Lappi matkailukartta*

## Aiheesta muualla
* Metsäkartano
*  Pohjois-Savon Ympäristökeskus: Ylä-Keyrityn metsät ja Keyritynjoki
Joe Mullen

**Joseph Patrick "Joe" Mullen** (s. 26. helmikuuta 1957 New York, New York) on entinen yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi vuosina 1979–1997 17 kautta National Hockey Leaguessa, jossa hänen seurojaan olivat St. Louis Blues, Calgary Flames, Pittsburgh Penguins ja Boston Bruins. Mullen teki ensimmäisenä yhdysvaltalaisena jääkiekkoilija NHL:ssä 500 maalia ja 1000 tehpistettä. 

Nyttemmin hän on toiminut Philadelphia Phantomsin apuvalmentajana American Hockey Leaguessa. Mullen on voittanut Stanley Cupin kolmasti.

## Saavutuksia ja palkintoja

* Lady Byng Trophy 1987 ja 1989
* NHL:n plus/miinustilaston ykkönen 1989
* NHL:n ykköstähdistössä 1989
* Stanley Cup 1989 (Calgary) sekä 1991 ja 1992 (Pittsburgh)
* Lester Patrick Trophy 1995
* Hockey Hall of Fame 2000
* United States Hockey Hall of Famen jäsen

## Tilastot

## Katso myös
* Luettelo Hockey Hall of Famen jäsenistä
* Luettelo 1000 tehopistettä saavuttaneista NHL-pelaajista
* Luettelo 500 NHL-maalia tehneistä pelaajista

## Lähteet
* Mullenin tilastot HHOF:n sivuilla
*
The Queen

**The Queen** (esitetty televisiossa Suomessa myös nimellä *Kuningatar*) on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Stephen Frearsin ohjaama brittiläinen draamaelokuva. Sen on käsikirjoittanut Peter Morgan. Elokuvan pääosassa kuningatar Elisabet II:na on Helen Mirren. Muissa päärooleissa ovat Michael Sheen, James Cromwell, Helen McCrory, Alex Jennings ja Sylvia Syms.

Elokuva antaa yksityiskohtaisen kuvan kuningatar Elisabet II:n ja Tony Blairin (Michael Sheen) välisestä vuorovaikutuksesta prinsessa Dianan kuoleman jälkeen. *The Queen* keskittyy heidän taisteluunsa löytää kompromissi Dianan kuoleman käsittelyssä, kun vaihtoehtoina olivat sen pitäminen kuninkaallisen perheen yksityisenä tragediana tai kansan vaatimana laajempana surunosoituksena.

Helen Mirrenin roolisuoritus pääosassa sai runsaasti ylistäviä arvosteluita ja hän voitti roolistaan useita palkintoja, kuten Oscarin, BAFTAn, Golden Globen, SAG-palkinnon ja Venetsian elokuvajuhlien näyttelijäpalkinnon. Lisäksi elokuvalle meni mm. parhaan elokuvan BAFTA ja parhaan käsikirjoituksen Golden Globe.

## Näyttelijät

## Palkintoja
***[[Oscar-palkinto]]**: Paras naispääosa – Helen Mirren
**Oscar-ehdokkuus*: Paras elokuva
**Oscar-ehdokkuus*: Paras ohjaus – Stephen Frears
**Oscar-ehdokkuus*: Paras alkuperäinen käsikirjoitus – Peter Morgan
**Oscar-ehdokkuus*: Paras puvustus – Consolata Boyle
**Oscar-ehdokkuus*: Paras alkuperäinen musiikki – Alexandre Desplat
***[[BAFTA]]-palkinto**: Paras elokuva
***BAFTA-palkinto**: Paras naispääosa – Helen Mirren
**BAFTA-ehdokkuus*: Paras brittiläinen elokuva
**BAFTA-ehdokkuus*: Paras miessivuosa – Michael Sheen
**BAFTA-ehdokkuus*: Paras ohjaus – Stephen Frears
**BAFTA-ehdokkuus*: Paras alkuperäinen käsikirjoitus – Peter Morgan
**BAFTA-ehdokkuus*: Paras leikkaus – Lucia Zucchetti
**BAFTA-ehdokkuus*: Paras puvustus – Consolata Boyle
**BAFTA-ehdokkuus*: Paras maskeeraus – Daniel Phillips
**BAFTA-ehdokkuus*: Paras elokuvamusiikki – Alexandre Desplat
***[[Golden Globe]] -palkinto**: Paras naispääosa – Helen Mirren
***Golden Globe -palkinto**: Paras käsikirjoitus – Peter Morgan
**Golden Globe -ehdokkuus*: Paras draamaelokuva
**Golden Globe -ehdokkuus*: Paras ohjaus – Stephen Frears

## Arvioita
Anna-lehteen kirjoittaneen Lauri Lehtisen mukaan ”hienovaraisen nautittava *The Queen* on yhtä aikaa satiirinen ja lempeä jämähtäneen instituution muotokuva”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Elokuvan viralliset brittiläiset sivut
DrugBank

**DrugBank**  on Albertan yliopiston ylläpitämä lääketietokanta. Se sisältää yli 4100 lääkkeestä yksityiskohtaisia kemikaalisia, farmakologisia ja farmaseuttisia tietoja. Lääketietoihin on linkitetty yli 15000 proteiinijaksoa. Jokaiseen tietokantasyötteeseen (DrugCard) on sisällytetty yli 80 tietokenttää, joista puolet käsittelee lääkkeeseen/kemiaan liittyviä tietoja ja toinen puoli muita tietoja, kuten proteiinitietoja.

## Katso myös
* PubChem

## Aiheesta muualla
* DrugBankin kotisivu
* Article in Nucleic Acids Research on DrugBank
Kreikankielinen Wikipedia

**Kreikankielinen Wikipedia** on Wikipedian kreikankielinen versio. Wikipedia on *Βικιπαίδεια* kreikaksi kirjoitettuna. Se aloitettiin 1. joulukuuta 2002. Nykyään artikkeleita on yli .

## Virstanpylväitä
* 30&nbsp;000 artikkelia – 12. joulukuuta 2007
* 100&nbsp;000 artikkelia – 9. huhtikuuta 2014

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Verimyrkky

**Verimyrkky** eli *hemotoksiini* on myrkkytyyppi, joka vaikuttaa vereen. Verimyrkyn nimi on hieman harhaanjohtava, sillä verimyrkyt eivät vaikuta pelkästään vereen, vaan tuhoavat myös muuta kudosta solumyrkkyjen tapaan.

Verimyrkyt vaikuttavat pääasiassa kahdella tavalla. Ensinnäkin ne tuhoavat punasoluja ja verisuonten seinämiä, toiseksi verimyrkky aiheuttaa verisuonissa tukoksia ja muodostaa lopulta kuolioita.

Verimyrkky aiheuttaa usein tuskallisen kuoleman, joka johtuu sisäisistä verenvuodoista ja kuolioista. Verimyrkyn aiheuttama kuolema on kuitenkin hidas verrattuna esimerkiksi hermomyrkkyyn. Verimyrkyn ihmisille aiheuttamat oireet, kuten pahoinvointi, sekavuus ja päänsärky, voivat ilmestyä vasta monen tunnin kuluttua myrkytyksestä.

Monien myrkyllisten eläinten myrkyssä on verimyrkkyjä. Esimerkiksi käärmeet, kuten kyy, tappavat ja sulattavat saaliinsa verimyrkyillä.

## Lähteet
* Tieteen Kuvalehti 4/2007 sivu 63.

### Viitteet
Karkialampi (varuskunta)

**Karkialampi** on Mikkelin Karkialammella toiminut, Mikkelin keskustasta noin neljä kilometriä luoteeseen, Jyväskyläntien itäpuolella sijainnut Mikkelin varuskunta. Sen muodosti Savon Prikaati lakkauttamiseensa 31. joulukuuta 2006. Itäinen maanpuolustusalue toimi varuskunnassa vielä vuoden 2007. 

Varuskunta-alueena se on toiminut vuodesta 1958, jolloin kantakaupungissa Mikkelin varuskunnassa  toiminut aliupseerikoulu siirrettiin ensimmäisenä sinne. Aluksi käytössä oli 500 hehtaarin kokoinen alue, minkä jälkeen pakkolunastettiin vielä noin 880 hehtaaria. 

Myös nyttemmin lakkautettu Mikkelin sotilasläänin esikunta (MikSlE) ja sen edeltäjä Kymen sotilasläänin esikunta (KymSlE) ovat toimineet varuskunnassa.

## Alueen nykykäyttö

Nykyään Karkialammella toimivat:

* Maavoimien Esikunta
* Itä-Suomen Johtamisjärjestelmäkeskus (osa Puolustusvoimien Johtamisjärjestelmäkeskusta)
* Puolustusvoimien Vaatetuskorjaamon Mikkelin tuotantolaitos
* Puolustushallinnon rakennuslaitos Mikkelin aluetoimisto (MliAluetsto/PHRAKL)

Karkialammin varuskunta-alue on kuitenkin luovutettu osaksi siviilikäyttöön joidenkin rakennusten jäätyä edelleen puolustusvoimien käyttöön ja sotilasalueeksi.

Naton pohjoisen alueen maavoimien esikunta aloitti toimintansa 1. syyskuuta 2025 Karkialammella. Alkuvaiheessa esikunnassa työskentelee alle kymmenen Nato-upseeria. Esikunnan käynnistymisen myötä puolustusvoimat osti etuosto-oikeudella kaksi rakennusta, entisen sotilaskodin ja sotilaskappelin omaan käyttöönsä. Alueella toimiva ravintola Serviini on kääntänyt oman ruokalistansa englanniksi. Alueen rakennusten pakkolunastuksista Nato-esikunnan käyttöön on keskusteluissa puhuttu, mutta tämä ei ole edennyt vielä käytännön tasolle. Alueelle ei ole vielä sunnitteilla uudisrakennushankkeita.  

## Rakennuksia ja nähtävyyksiä

Varuskunnan lakattua Mikkelin Sotilaskotiyhdistyksen ylläpitämästä Karkialammen sotilaskodista tuli vuoden 2007 alusta lounasravintola. Ravintola Pitopata muutti entiseen muonituskeskusrakennukseen keväällä 2013.

Entisen varuskunta-alueen Karkialammentien ja Marssitien risteyksessä (sijainti N 61°42.452' E 027°12.850') entisen sotilaskodin, ruokalan ja kellertävän entisen aliupseerikoulun risteyksessä on Savon Prikaatin kunniapaikka, **Tyrjän kolmio**, missä on keskellä kaksi vanhaa kiinteälavettista kenttätykkiä sekä lipputanko. Lisäksi Jalkaväkimuseoon kuuluva sotahistoriallinen kalustonäyttely on sijoitettuna ns. panssarikumpareelle, jossa on ollut sijoitettuna parhaimmillaan yli 10 Suomessa käytössä ollutta panssarivaunua. Savon Prikaati oli jalkaväkirykmentti 7.n perinnejoukko-osasto. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Maanmittauslaitos: Kansalaisen Karttapaikka http://kansalaisen.karttapaikka.fi/karttalinkki/karttalinkki.html?cx=3511485&cy=6844111&scale=16000&tool=siirra&lang=FI
*ViaMichelin-kartta: *Country: Finland  Address, station... : Karkialammentie   City : Mikkeli* http://www.viamichelin.com/viamichelin/int/tpl/hme/MaHomePage.htm
*Suomen puolustusvoimat, Savon Prikaati, kartta http://www.mil.fi/maavoimat/joukot/savpr/yhteys.dsp?printable=1&