open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Arvo Rissanen

**Arvo Rissanen** (11. syyskuuta 1902 Helsinki – 15. syyskuuta 1985) oli suomalainen rakennusmestari ja teollisuusneuvos, joka oli myös uimahyppääjä ja taidemaalari. 

## Henkilöhistoria
Arvo Rissasen vanhemmat olivat isännöitsijä Manfred Rissanen ja Maria Eufrosyne Kallström ja puoliso vuodesta 1925 Anna Maria Järvinen. Rissanen valmistui rakennusmestariksi Turun teollisuuskoulusta 1922 ja opiskeli Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1916–1921. Hän toimi rakennusliike Kolmion työpäällikkönä  1925–1929, Haagan kauppalan rakennusmestarina 1930–1931, Suomen urheiluopiston rakennustöiden valvojana 1932–1934 ja sitten yrittäjänä vuoteen 1973 asti. Rissanen osallistui taidenäyttelyihin ja piti omia näyttelyitä 1942–1955. Uimahyppyjen Suomen mestari hän oli 1919, 1920, 1928, 1929 ja 1931 ja Pohjoismaiden mestari 1931. Rissasella oli useita rakennusalan ja muita luottamustehtäviä, sotilasarvoltaan hän oli pioneeriaselajin kapteeni. Teollisuusneuvoksen arvonimi myönnettiin Rissaselle 1963.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* *Arvo Rissanen*, 1955, Yrjö Similä. Julkaisussa *Rakennusmiehiä ja -mestareita*, ss. 155–162.
Suzanne Lacore

**Suzanne Lacore** (30. toukokuuta 1875 Beyssac, Corrèze – 6. marraskuuta 1975 Millhac-d’Auberoche, Dordogne, Ranska) oli ranskalainen sosialisti ja poliitikko, ja hän oli yksi kolmesta ensimmäisestä naisesta Léon Blumin ministeriössä.

## Elämäkerta
### Lapsuus ja koulutus
Suzanne Lacore syntyi kohtuullisen hyvin toimeentulevaan perheeseen. Hänet sijoitettiin vuonna 1887 nunnien ylläpitämään sisäoppilaitokseen ja sieltä hän sai päästötodistuksensa. Sen jälkeen hän suoritti ansiokkaasti sisäänpääsykokeen Kansakouluopettajia valmistavaan normaalikouluun, josta hän kolmen vuoden opiskelujen jälkeen valmistui kansakoulunopettajaksi.

### Ura

Suzanne Lacore työskenteli kansakoulunopettajana koko uransa ajan Dordognessa eli aina vuodesta 1894 aina eläköitymiseensä saakka, joka tapahtui vuonna 1939.  Hän toimi vuosina 1894–1900 Theonissa, sen jälkeen vakinaisessa virassa Fossemagnessa 1900–1903 ja sen jälkeen Ajatissa vuodesta 1903 aina vuoteen 1930 saakka. Samaan aikaan hän toimi myös poliittisesti aktiivina yhteiskunnallisena vaikuttajana.

Vuonna 1906 hän liittyi Section française de l’Intenational ouvrièren (SFIO) toimintaan ja siten hänestä tuli sosialistinen militantti. Tähän aikaan hän oli ainoan Dordognen departementin sosialistipuolueen  naisjäsen. Vuodesta 1906 lähtien hän kirjoitti artikkeleita paikalisiin, alueellisiin ja kansallisiin lehtiin, eritoten hän oli aktiivinen vuosina 1906–1914. Nimimerkilla Suzon hän kirjoitti erittäin voimakkaasti kantaa ottavia artikkeleita kapitalistista järjestelmää vastaan ja sosiaalisen vallankumouksen puolesta

Merkittävä vaihe Suzanne Lacoren elämässä tapahtui 4. kesäkuuta 1936 kun hänet yhdessä kahden muun naisen, Cécile Brunschvicgin ja Irène Joliot-Curien kanssa valittiin Kansanrintaman muodostamaan Léon Blumin hallitukseen. Tällöin naisilla ei Ranskassa ollut äänioikeutta tai heillä ei ollut mahdollisuus asettautua ehdokkaaksi, tämä muutos tapahtui vasta vuonna 1944.

## Kirjallinen tuotanto
*Socialisme et féminisme, Paris, éditions de l'Équité, 1914.
*Le Rôle de l'institutrice, Cahors, éditions de la Fédération féministe du Sud-Ouest, 1919.
*Femmes socialistes, Paris, éditions de la SFIO, 1932.
*La Femme dans l'agriculture, Cahiers des « Amis de Jacquou le Croquant », Paris, 1938.
*L'Émancipation de la Femme, Paris et Limoges, éditions de la Perfrac, Les Cahiers de la Démocratie, 1945.
*Espoir et lutte, Périgueux, Éditions Fanlac, Cahiers d'éducation socialiste féminine, 1951.
*Enfance d’abord ! (préface de Guy Mollet), Périgueux, éditions Fanlac, 1960.

## Lähteet
Brauniitti

**Brauniitti** on jalosilikaattimineraali, joka sisältää mangaania. Sen kemiallinen kaava on Mn2+Mn3+6SiO12.

Brauniittikiteet ovat yleensä hyvin muodostuneita lyhyitä ja prismapintaisia. Joskus mineraali on rakeinen tai massamainen. Brauniitilla esiintyy yleensä kaksostusta.

Brauniitilla on rauta- ja kalsiumpitoinen muunnos *brauniitti II* (Ca(Mn3+,Fe3+)14SiO24), jota löydettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1967 Kalaharista Etelä-Afrikasta.

## Lähteet
* mindat.org: Braunite 
*
Kirsi Ala-Lipasti

**Kirsi Ala-Lipasti** (s. 7. tammikuuta 1991 Seinäjoki) on suomalainen pesäpalloilija.  Hän on pelannut kauteen 2020 mennessä urallaan naisten Superpesiksessä 298 runkosarjaottelua, sekä useita pudotuspelejä. Hän pelasi Itä–Länsi-ottelussa vuonna 2018 ja 2022 sekä Liitto-Lehdistö -ottelussa vuosina 2016 ja 2017. Hän voitti Suomen mestaruuden Manse PP:n joukkueessa kaudella 2017, sekä hopeaa 2018 ja 2020 niin ikään Manse PP:ssä. Hänen kasvattajaseuransa on Seinäjoen Maila-Jussit.

Ala-Lipasti on edustanut Superpesiksessä seinäjokelaista PeTo-Jusseja 2007–2010 ja 2012, Ylihärmän Pesis-Junkkareita 2011, Mansen Räpsää 2013–2015 sekä Manse PP:tä kaudesta 2016.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 3 Itä-Länsi -ottelua: 2018, 2021, 2022

## Lähteet
Susanna Kylä-Kause

**Susanna Kylä-Kause** (s. 23. huhtikuuta 1989 Rauma) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on kauden 2018 loppuun mennessä pelannut naisten Superpesiksessä 320 runko- ja loppusarjaottelua sekä useita pudotuspelejä. Hän pelasi Itä–Länsi-ottelussa vuonna 2018. Hän voitti Suomen-mestaruuden Manse PP:n joukkueessa kaudella 2017 ja edustaa samaa seuraa myös kaudella 2019. Hänen kasvattajaseuransa on raumalainen Fera.

Kylä-Kause on edustanut Superpesiksessä Feraa 2007–2010, Rauman Lukkoa 2011–2012, Mansen Räpsää 2013–2015 ja Manse PP:tä kaudesta 2016.

## Lähteet
Sakiko Ikeda

**Sakiko Ikeda** (, s. 8. syyskuuta 1992 Saitama) on japanilainen jalkapallomaalivahti. Ikeda edustaa seuratasolla Urawa Red Diamonds Ladiesia. Hän on pelannut Japanin nuorten maajoukkueissa muutamissa maailmanmestaruuskilpailuissa saavuttaen alle 20-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2012 pronssia. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi vuonna 2017. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa. Huhtikuun 2021 loppuun mennessä Ikeda on pelannut maajoukkueessa 17 ottelua. MM-kilpailuissa hän oli varamaalivahtina.

## Lähteet
Demi-Leigh Nel-Peters

**Demi-Leigh Nel-Peters** (s. 28. kesäkuuta 1995 Sedgefield, Länsi-Kap, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen malli. Hänet kruunattiin vuonna 2017 Miss Universumiksi sekä Miss Etelä-Afrikaksi.

Hänen vanhempansa ovat isä Bennie Peters sekä äiti Anne-Marie Steenkamp. Nel-Peters on seurustellut Tim Tebowin kanssa vuodesta 2018 lähtien.

Hän on 171 senttimetriä pitkä ja painaa 52 kilogrammaa.

## Lähteet
Ayaka Yamashita

**Ayaka Yamashita** (, s. 29. syyskuuta 1995 Tokio) on japanilainen jalkapallomaalivahti. Yamashita edustaa seuratasolla INAC Kobe Leonessaa. Japanin maajoukkueessa hän debytoi elokuussa 2015. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa. Ennen MM-kilpailujen 2023 alkua Yamashita on pelannut maajoukkueessa 59 ottelua. MM-kilpailuissa 2019 ja Tokion olympialaisissa 2021 hän pelasi Japanin ykkösmaalivahtina.

## Lähteet
Sarlotta Narjus

**Sarlotta Minna-Maaria Narjus** (s. 28. elokuuta 1966) on suomalainen arkkitehti. Narjus on pääarkkitehti ja toimitusjohtaja Arkkitehtitoimisto Sarc:issa. Hän on myös Glaston Oyj:n ja Wood In Culture Association johtokunnissa. Narjus on ollut mukana suunnittelemassa Helsingin uutta lastensairaalaa ja Kasarmikadun toimistotaloa.

## Lähteet
Flanderin ympäriajo 2019

**Flanderin ympäriajo 2019** oli järjestyksessään 103. maantiepyöräilyn miesten Flanderin ympäriajo. Se käytiin 267 kilometrin reitillä Antwerpenista Oudenaardeen 7. huhtikuuta 2019. Kilpailu kuului UCI World Touriin 2019.

Alberto Bettiol voitti kilpailun karattuaan kärkiryhmästä Oude Kwaremontin nousussa 17 kilometriä ennen maalia. Kasper Asgreen oli toinen ja Alexander Kristoff kolmas.

Samana päivänä käytiin myös 16. naisten Flanderin ympäriajo. Siinä Oudenaarde toimi sekä lähtö- että maalipaikkana, ja reitin pituus oli 159,2 kilometriä. Kilpailu kuului UCI Women's World Touriin 2019.

Marta Bastianelli voitti kilpailun kukistettuaan loppukirissä irtiottokumppaninsa Annemiek van Vleutenin ja Cecilie Uttrup Ludwigin.

## Miesten kilpailun tulokset
Lähde: Pro Cycling Stats

## Miesten kilpailuun osallistuneet joukkueet
Lähde: Pro Cycling Stats

## Naisten kilpailun tulokset
Lähde: Pro Cycling Stats

## Naisten kilpailuun osallistuneet joukkueet
Lähde: Pro Cycling Stats

## Lähteet
Nikolai Gubenko

**Nikolai Gubenko** (17. elokuuta 1941 Odessa – 16. elokuuta 2020) oli venäläinen näyttelijä, teatterinjohtaja, elokuvaohjaaja ja poliitikko. Hän toimi Neuvostoliiton viimeisenä kulttuuriministerinä vuosina 1989–1991. Länsimaissa Gubenko tunnetaan parhaiten neuvostoajan elokuvistaan, kuten elokuvista *[[Siipirikot]]* (1976), *[[Lomalaiset]]* (1981) ja *[[Elämää, elämää]]* (1983). Hän kuului moskovalaisen Taganka-teatterin perustajiin ja toimi sen johtajana.

Orpokodissa varttunut Nikolai Gubenko opiskeli näyttelijäksi Neuvostoliiton valtiollisessa elokuvakoulussa (VGIK) Sergei Gerasimovin ja Tamara Makarovan ohjauksessa. Hän valmistui näyttelijäksi 1964 ja elokuvaohjaajaksi 1970. Hänen ensimmäinen pääroolinsa oli Marlen Hutsijevin elokuvassa *[[Olen 20-vuotias]]* (Mne dvadtsat let, 1965) ja myöhempiä rooleja hän teki omien ohjaustöidensä ohella muun muassa Andrei Smirnovin elokuvassa *[[Enkeli (elokuva)|Enkeli]]* (Angel, 1967) ja Gleb Panfilovin elokuvassa *[[Pyydän puheenvuoroa]]* (Prošu slova, 1976).

Gubenko ohjasi ensimmäisen pitkän näytelmäelokuvansa *Prišjol soldat s fronta* (1971) yhteistyössä Vasili Šukšinin kanssa. Hänen parhaana ohjaustyötään pidetään yleensä omakohtaista lapsuuskuvausta *Siipirikot* (1976), joka kilpaili Cannesin elokuvajuhlilla 1977. *Lomalaiset* (1981) varoitteli pikkuporvarillisten arvojen leviämisestä neuvostokansan keskuuteen. Gubenkon viimeiseksi elokuvaohjaukseksi jäi *Zapretnaja zona* (”Kielletty vyöhyke”, 1988).

Mihail Gorbatšov nimitti Gubenkon Neuvostoliiton kulttuuriministeriksi 1989, ja Gubenko on ainoa tuossa virassa ollut taiteilija. Hän erosi virasta Neuvostoliiton vallankaappausyrityksen 1991 yhteydessä, mutta palasi monien toivomuksesta virkaan.

## Elokuvarooleja
*Olen 20-vuotias / Iljitshin vartio (*Mne dvadtsat let / Zastava Iljitša*, 1964)
*Tunnussanaa ei tarvita (*Parol ne nužen,* 1967)
*Kultainen portti (*Zolotyje vorota*, 1970)
## Elokuvaohjauksia
*Prišjol soldat s fronta (1971, myös rooli)
*Jos haluat olla onnellinen (*Jesli hotšeš byt stšastlivym,* 1974, myös miespääosa ja toinen käsikirjoittajista)
*Siipirikot (*Podranki*, 1976, myös käsikirjoitus ja rooli)
*Lomalaiset (*Iz žizni otdyhajuštših*, 1981, myös käsikirjoitus)
*Elämää, elämää (*I žizn, i sljozy, i ljubov*, 1983, myös käsikirjoitus)
*Zapretnaja zona (1988, myös käsikirjoitus)

## Lähteet
Chika Hirao

**Chika Hirao** (, s. 31. joulukuuta 1996 Matsudo) on japanilainen jalkapallomaalivahti. Hirao edustaa seuratasolla Albirex Niigataa. Hän on pelannut Japanin nuorten maajoukkueissa muutamissa maailmanmestaruuskilpailuissa saavuttaen alle 20-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2016 pronssia. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi elokuussa 2018 Australiaa vastaan. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa, mutta ei pelannut turnauksessa otteluakaan. Ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua Hirao on pelannut naisten maajoukkueessa neljä ottelua. MM-kilpailuissa 2019 hän oli varamaalivahtina.

## Lähteet
Emi Nakajima

**Emi Nakajima** (, s. 27. syyskuuta 1990 Yasu) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskikenttäpelaaja. Nakajima edustaa seuratasolla INAC Kobe Leonessaa. Hän pelasi Japanin nuorten maajoukkueissa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010.Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi toukokuussa 2011. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2014 ja vuoden 2018 kilpailuissa. Vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä Nakajima on pelannut maajoukkueessa 74 ottelua ja tehnyt niissä 14 maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa Japanin kaikissa neljässä ottelussa.

## Lähteet
Nana Ichise

**Nana Ichise** (, s. 4. elokuuta 1997 Tokushima) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja. Ichise edustaa seuratasolla Mynavi Vegalta Sendai Ladiesia. Hän on pelannut Japanin nuorten maajoukkueissa muutamissa maailmanmestaruuskilpailuissa saavuttaen alle 20-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2016 pronssia. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi huhtikuussa 2017. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa. MM-kilpailujen 2019 päättyessä Ichise on pelannut maajoukkueessa 19 ottelua tekemättä niissä maaliakaan. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa kolmessa Japanin neljästä ottelusta.

## Lähteet
Mirka Rintamäki

**Mirka Rintamäki** (s. 7. tammikuuta 1993 Nurmo) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on kauden 2018 loppuun mennessä pelannut naisten Superpesiksessä 224 runko- ja loppusarjaottelua sekä useita pudotuspelejä. Hän pelasi Itä–Länsi-ottelussa vuonna 2014. Hän on saavuttanut yhden SM-hopean (2016) ja kaksi SM-pronssia (2015, 2017). Kaudella 2019 hän edustaa tamperelaista Manse PP:tä. Hänen kasvattajaseuransa on Nurmon Jymy.

Rintamäki on edustanut Superpesiksessä PeTo-Jusseja kaudella 2011, Ylihärmän Pesis-Junkkareita kaudella 2012, Rauman Lukkoa 2013–2015, Lapuan Virkiää 2015–2018 ja Manse PP:tä kaudesta 2019.

## Lähteet
Angela Visser

**Angela Visser** (s. 18. lokakuuta 1966 Nieuwerkerk aan den IJssel, Alankomaat) on alankomaalainen näyttelijä ja malli. Hänet kruunattiin vuonna 1988 Miss Alankomaaksi ja toukokuussa 1989 Miss Universumiksi. Elokuvassa *[[Tappajatomaatit ja Ranskan vallankumous]]* (1991) Visser näytteli Marieta, joka esiintyy elokuvan pääroolissa.

## Lähteet
Julia Klöckner

**Julia Klöckner** (s. 16. joulukuuta 1972 Bad Kreuznach, Länsi-Saksa) on saksalainen kristillisdemokraattinen poliitikko. Klöckner toimii Merkelin IV hallituksessa elintarvike- ja maatalousministerinä.

Klöckner oli Saksan liittopäivien jäsen vuosina 2002−2011 ja Rheinland-Pfalzin osavaltion maapäivien jäsen
vuosina 2011−2018.

Klöckner on työskennellyt televisiotoimittajana ja viinilehti Sommelier-Magazinin päätoimittajana.

Julia Klöckner on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän on opiskellut politiikan tutkimusta, teologiaa ja kasvatustiedettä.

## Lähteet
Luettelo Suomen muistomerkkivetureista

**Luettelo Suomen muistomerkkivetureista** sisältää pysyvästi julkisilla paikoilla olevat muistomerkeiksi asetetut ja kunnostetut veturit ja niihin liittyvät vaunut.

Suomessa vanhoja vetureita on kunnostettu muistomerkeiksi runsaat 30. Suomen Rautatiemuseon mukaan ainakin Tampereella, Kouvolassa, Riihimäellä ja Pieksämäellä muistomerkkivetureita on useampi kuin yksi.
__TOC__
## Veturit

## Entiset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Isabella Bird

**Isabella Bird Bishop** (15. lokakuuta 1831 Boroughbridge, Yorkshire – 7. lokakuuta 1904 Edinburgh, Scotland) oli englantilainen tutkimusmatkailija, joka kirjoitti matkoistaan Pohjois-Amerikassa ja Aasiassa 1800-luvun lopulla. Lääkäri suositteli hänelle matkailua hoitona selkärankakasvaimen poiston aiheuttamiin kipuihin, masennukseen ja unettomuuteen. Isä antoi sadan punnan apurahan matkakuluihin. Isabella käytti rahat Pohjois-Amerikan matkaan, ja julkaisi sieltä siskolleen kirjoittamiensa kirjeiden perusteella teoksen *The Englishwoman in America*.

Isänsä kuoleman jälkeen Bird vietti puoli vuotta Havaijilla, ja jatkoi sieltä Yhdysvaltojen länsirannikolle ja Kalliovuorille, ja sieltä Japaniin, Singaporeen ja Malesiaan. Etenkin Havaijista ja Kalliovuorista kertovat kirjat tekivät Birdistä kuuluisan. Hän palasi Britanniaan, missä sisar oli sairastunut. Isabella Bird meni naimisiin siskoaan hoitaneen lääkärin kanssa. Avioliitto oli onnellinen, mutta mies kuoli viiden vuoden kuluttua.

Miehensä kuoleman jälkeen Bird jatkoi matkustelujaan ja kävi Intiassa, Persiassa ja Turkissa sekä toisella matkallaan Japanissa ja Kiinassa. Hänestä tehtiin Royal Geographical Societyn jäsen.

Ensimmäiset teoksensa Bird kuvitti piirroskuvin, mutta myöhemmillä matkoillaan hän kuljetti mukanaan kameraa ja kehitti itse valokuvat yön pimeydessä.

## Teoksia
* *The Englishwoman in America*, 1856
* *Six Months in the Sandwich Islands*, 1875
* *A Lady's Life in the Rocky Mountains*, 1879
* *Unbeaten Tracks in Japan*, 1880
* *The Yangtze Valley and Beyond*, 1900

## Lähteet
Amstel Gold Race 2019

**Amstel Gold Race 2019** oli järjestyksessään 54. maantiepyöräilyn miesten Amstel Gold Race -kilpailu. Se käytiin 265,7 kilometrin reitillä Maastrichtista Berg en Terblijtiin 21. huhtikuuta 2019. Kilpailu kuului UCI World Touriin 2019.

Mathieu van der Poel voitti kilpailun saavutettuaan iritiotossa olleet Jakob Fuglsangin, Julian Alaphilippen ja Michał Kwiatkowskin viimeisten satojen metrien aikana, ja kirittyään heidän ohitseen. Simon Clarke sijoittui lopulta toiseksi ja Jakob Fuglsang kolmanneksi.

Samana päivänä ajettiin myös kuudes naisten Amstel Gold Race. Myös siinä reitti kulki Maastrichtista Berg en Terblijtiin, matkan pituus oli 126,8 kilometriä. Kilpailu kuului UCI Women's World Touriin 2019.

Katarzyna Niewiadoma voitti kilpailun karattuaan 15 ajajan kärkiryhmästä Caubergin nousussa noin 1,8 kilometriä ennen maalia. Annemiek van Vleuten sijoittui toiseksi ja Marianne Vos kolmanneksi.

## Miesten kilpailun tulokset
Lähde: Pro Cycling Stats

## Miesten kilpailuun osallistuneet joukkueet
Lähde: Pro Cycling Stats

## Naisten kilpailun tulokset
Lähde: Pro Cycling Stats

## Naisten kilpailuun osallistuneet joukkueet
Lähde: Pro Cycling Stats

## Lähteet
La Flèche Wallonne 2019

**La Flèche Wallonne 2019** oli järjestyksessään 83. maantiepyöräilyn miesten La Flèche Wallonne -kilpailu. Se käytiin 195 kilometrin matkalla reitillä Ans−Huy 24. huhtikuuta 2019. Kilpailu kuului UCI World Touriin 2019.

Julian Alaphilippe voitti La Flèche Wallonnen toisen kerran peräkkäin kukistettuaan Jakob Fuglsangin niukasti loppukirissä. Diego Ulissi sijoittui kolmanneksi.

Samana päivänä ajettiin myös 22. naisten La Flèche Wallonne. Siinä Huy toimi sekä lähtö- ja maalipaikkana, ja matkan pituus oli 118,5 kilometriä. Kilpailu kuului UCI Women's World Touriin.

Anna van der Breggen voitti kilpailun viidennen kerran peräkkäin. Hän ohitti johdossa olleen Katarzyna Niewiadoman viimeisen 200 metrin aikana. Annemiek van Vleuten sijoittui lopulta toiseksi ja Annika Langvad kolmanneksi.

## Miesten kilpailun tulokset

## Miesten kilpailuun osallistuneet joukkueet

## Naisten kilpailun tulokset

## Naisten kilpailuun osallistuneet joukkueet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Centrochelys

**Centrochelys** on maakilpikonnien heimoon kuuluva kilpikonnasuku. Ainoa elossa oleva laji on kannuskilpikonna (*Centrochelys sulcata*). Lisäksi tunnetaan viisi sukupuuttoon kuollutta lajia, jotka mahdollisesti kuuluvat samaan sukuun.

## Lajit ja niiden ajoitus ja levinneisyys
Vanhimmat *Centrochelys*-suvulle kuuluvat fossiilit on ajoitettu mioseenin lopulle tai plioseenin alulle. Kaikkia fossiileja ei ole määritetty millekään lajille kuuluviksi. Myös mioseenin alusta on löydetty fossiileja, mutta ne ovat liian puutteellisia suvun varmaan määrittämiseen.

Ainoa varmuudella *Centrochelys*-sukuun kuuluva laji on nykyinen kannuskilpikonna (*Centrochelys sulcata*). Viisi fossiilista lajia kuuluu todennäköisesti samaan sukuun, mutta ne ovat puutteellisesti tunnettuja tai dokumentoituja:

* †*[[Centrochelys atlantica|”Centrochelys” atlantica]]* – Kap Verde (pleistoseeni)
* †*[[Centrochelys burchardi|”Centrochelys” burchardi]]* – Kanariansaaret (keskipleistoseeni)
* †*[[Centrochelys marocana|”Centrochelys” marocana]]* – Marokko (plioseenin loppu tai pleistoseenin alku)
* †*[[Centrochelys punica|”Centrochelys” punica]]* – Tunisia (plioseeni)
* †*[[Centrochelys vulcanica|”Centrochelys” vulcanica]]* – Kanariansaaret (plioseeni)

Näistä lajeista *“Centrochelys” marocana* ja *“Centrochelys” punica* olivat jättiläiskilpikonnia, joiden kilven pituus oli lähes kaksi metriä. Ne ovat suurimmat tunnetut Afrikassa eläneet maakilpikonnat. Afrikan suurin nykyinen maakilpikonna on kannuskilpikonna, jonka kilpi voi kasvaa 80-senttiseksi.

Nykyinen kannuskilpikonna elää Afrikassa Saharan eteläosissa, mutta sitä muistuttavia fossiileja on löydetty myös Arabian niemimaalta. Mantereen lisäksi mahdollisia *Centrochelys*-lajeja eli Atlantin valtameren saarilla: *”Centrochelys” burchardi* ja *”Centrochelys” vulcanica* elivät Kanariansaarilla, kun taas *”Centrochelys” atlantica* on löydetty Sal-saarelta Kap Verdestä. Välimeren Maltalta löydetty laji, jota on kutsuttu nimellä *Centrochelys robusta*, on sittemmin siirretty *[[Solitudo]]*-sukuun.

## Lähteet
Kompensäätiö

**Kompensäätiö** (myös **Compensate-säätiö**) on voittoa tavoittelematon säätiö. Säätiön tavoitteena on parantaa vapaaehtoisten hiilimarkkinoiden integriteettiä. Vihreiden entinen kansanedustaja Antero Vartia perusti päästökompensaatioita tarjoavan Kompensäätiön kesällä 2018. Operatiivisen toimintansa se aloitti huhtikuussa 2019.

## Yritystoiminta
Alussa säätiö omisti 100-prosenttisesti voittoa tavoittelemattoman Compensaten (Compensate Operations Oy:n), jonka oli tarkoitus vastata varsinaisesta liiketoiminnasta Kompensäätiön keskittyessä vaikuttamistyöhön. Compensate Operations Oy sai vuonna 2019 Business Finlandilta seitsemän miljoonan euron lainan. Yhtiö ei saanut lainan lisäksi muuta rahoitusta ja irtisanoi kaikki työntekijänsä 28.4.2023 ja hakeutui lopulta konkurssiin 14.7.2023.

Compensate tarjoaa yrityksille ja yksilöille mahdollisuuden hyvittää arjessa syntyviä päästöjä, joita ei ole mahdollista välttää. Päästöjen kompensointi tapahtuu hiilensidonnan avulla hyödyntäen erilaisia hiilensidontamenetelmiä, kuten metsien suojelua, metsittämistä ja innovatiivisia menetelmiä, kuten biohiiltä. 

Compensaten portfolioon sisältyvät hiilensidontahankkeet pohjautuvat kansainvälisiin sertifikaatteihin, kuten Gold Standardiin ja Verraan, mutta hankkeiden arvioinnissa käytetyt kriteerit ovat näitä sertifikaatteja tiukemmat. Compensaten kriteerit on luotu yhdessä tutkijoista koostuvan itsenäisen verkoston kanssa, joka tekee yhteistyötä Kompensäätiön kanssa. Compensaten malliin sisältyy myös ylikompensaatio, joka vähentää hankkeisiin liittyviä epävarmuuksia. Lisäksi hankkeissa huomioidaan kaikki YK:n kestävän kehityksen tavoitteet. 

Kompensäätiön alkuperäinen ajatus oli erottautua muista hyvityspalveluista siinä, että päästönsä voi hyvittää jo hyödykettä ostaessaan, maksuhetkellä. Tarkoitus oli, että hyvitysmaksu kannustaa vähentämään turhinta kulutusta ja ohjataan lyhentämättömänä metsitykseen, koska säätiön oli tarkoitus itse maksaa kulut, aluksi Vartian ja lahjoittajien rahoilla, sittemmin yritysten lisenssimaksuilla.

## Epäselvyydet rahankeräysluvassa

Poliisihallitus teki joulukuussa 2019 tutkintapyynnön Kompensäätiöstä. Kompensäätiö oli jättänyt joulukuun alussa hakemuksen rahankeräysluvasta. Tätä ennen Vartia on kertonut säätiön pyytäneen poliisihallitukselta lausuntoa siitä, tarvitaanko toimintaan rahankeräyslupa. Arpajaishallinto ei kuitenkaan käsitellyt säätiön hakemusta, koska tutkintapyynnöstä aloitettiin rikostutkinta.

Eduskunta hyväksyi 29.10.2021 lakimuutoksen, jonka mukaan vapaaehtoisten päästökompensaatioiden myyminen ei jatkossa edellytä rahankeräyslupaa eli päästökompensaatiot rajataan rahankeräyslain ulkopuolelle. Lakimuutoksen myötä syyttäjä peruutti keväällä 2022 syytteensä Compensate-säätiön perustajaa Antero Vartiaa vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kompensäätiön sivusto
* Compensaten (Compensate Operations Oy) sivusto 
* Antero Vartia avasi suunnitelmansa: Säätiö rakentaa päästökorvausjärjestelmää – Kompensaatiomaksu oston yhteydessä, Uusi Suomi 24.4.2019.
* Antero Vartia aikoo pelastaa maailman (tilaajille), Helsingin Sanomat, 28.4.2019.
Hikari Takagi

**Hikari Takagi** (, s. 21. toukokuuta 1993 Mishima) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja. Takagi edustaa seuratasolla Nojima Stella Kanagawa Sagamiharaa. Hän on pelannut Japanin nuorten maajoukkueissa muutamissa maailmanmestaruuskilpailuissa saavuttaen alle 20-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2016 pronssia. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi kesäkuussa 2016. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa. Huhtikuuhun 2019 mennessä Takagi on pelannut maajoukkueessa 19 ottelua ja on tehnyt niissä yhden maalin.

## Lähteet
Mina Tanaka

**Mina Tanaka** (, s. 28. huhtikuuta 1994 Thaimaa) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä. Tanaka edustaa seuratasolla INAC Kobe Leonessaa ja on pelannut kotimaansa lisäksi Saksassa. Hän on pelannut Japanin nuorten maajoukkueissa muutamissa maailmanmestaruuskilpailuissa saavuttaen alle 17-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2010 hopeaa ja alle 20-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2012 pronssia. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi helmikuussa 2013. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa. Tanaka on ennen MM-kilpailujen 2023 alkua pelannut maajoukkueessa 65 ottelua ja on tehnyt niissä 28 maalia.

## Lähteet
Dilhani Lekamge

**Nadeesha Dilhani Lekamge** (s. 14. tammikuuta 1987 Eheliyagoda, Sabaragamuwa, Sri Lanka) on srilankalainen keihäänheittäjä. Hän saavutti hopeamitalin Bhubaneswarissa järjestetyissä Aasian-mestaruuskilpailuissa 2017 heitettyään parhaalla heitollaan 58,11 metriä. Aasian-mestaruuskilpailuissa 2023 hän saavutti pronssia Sri Lankan ennätystuloksella 60,93. Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän sijoittui naisten keihäänheitossa viidenneksi. Hän karsiutui loppukilpailusta Budapestin MM-kilpailuissa 2023.

Lekamge on 160 senttimetriä pitkä ja painaa 68 kilogrammaa.

## Lähteet
Katarina Barley

**Katarina Barley** (s. 1968 Köln) on saksalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja juristi. Hän toimii Merkelin IV hallituksessa oikeus- ja kuluttajansuojaministerinä. Vuosina 2017−2018 Barley toimi perhe-, vanhus-, nais- ja nuorisoasiainministerinä.

Barley on ollut Saksan liittopäivien jäsen vuodesta 2013. Hän työskenteli Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen pääsihteerinä vuosina 2015−2017.

Katarina Barley on opiskellut oikeustiedettä Pariisissa, Marburgissa ja Münsterissä.

## Lähteet
Franziska Giffey

**Franziska Giffey** (o.s. **Süllke**, s. 3. toukokuuta 1978 Frankfurt) on saksalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka on Berliinin hallitseva pormestari 2021 lähtien. Giffey pyrki syyskuun 2021 vaaleissa Berliinin pormestariksi. Hän toimi Merkelin IV hallituksessa perhe-, vanhus-, nais- ja nuorisoasiainministerinä, kunnes joutui eroamaan tehtävästään väitöskirjaansa koskevien plagiointiepäilyjen vuoksi. Giffey oli Berliinin Neuköllnin hallintoalueen pormestari vuosina 2015−2018. Franziska Giffey on valmistunut valtiotieteen tohtoriksi Berliinin vapaasta yliopistosta.

## Lähteet
Elisabetta Trenta

**Elisabetta Trenta** (s. 1967 Velletri) on italialainen poliitikko. Hän toimii puolustusministerinä Conten hallituksessa. Trenta edustaa Viiden tähden liikettä.

Trenta on aiemmin työskennellyt muun muassa neuvonantajana Italian sotilaallisessa operaatiossa Irakissa ja YK:n UNIFIL-operaatiossa Libanonissa. Hän toiminut myös tutkijana ja opettajana.

Elisabetta Trenta on opiskellut valtiotieteitä Rooman Sapienza-yliopistossa.

## Lähteet
Risa Shimizu

**Risa Shimizu** (, s. 15. kesäkuuta 1996 Hyogo) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja. Shimizu edustaa seuratasolla West Ham Unitedia. Japanin maajoukkueessa hän debytoi helmikuussa 2018. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa. Ennen MM-kilpailujen 2023 alkua Shimizu on pelannut maajoukkueessa 63 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Japanin kaikki neljä ottelua alusta loppuun.

## Lähteet
Shiori Miyake

**Shiori Miyake** (, s. 13. lokakuuta 1995 Sapporo) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja. Miyake edustaa seuratasolla INAC Kobe Leonessaa. Hän on pelannut Japanin nuorten maajoukkueissa muutamissa maailmanmestaruuskilpailuissa. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi syyskuussa 2013. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa. Ennen MM-kilpailujen 2023 alkua Miyake on pelannut maajoukkueessa 37 ottelua tekemättä maaliakaan. Hän kuului joukkueeseen MM-kilpailuissa 2019, mutta ei päässyt pelaamaan.

## Lähteet
Hikaru Naomoto

**Hikaru Naomoto** (, s. 3. maaliskuuta 1994 Ogori) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskikenttä. Naomoto edustaa seuratasolla Urawa Reds Ladiesia ja on pelannut kotimaansa lisäksi Saksassa. Hän on pelannut Japanin nuorten maajoukkueissa muutamissa maailmanmestaruuskilpailuissa saavuttaen alle 17-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2010 hopeaa ja alle 20-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2012 pronssia. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi toukokuussa 2014. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2014 ja vuoden 2018 kilpailuissa. Ennen MM-kilpailujen 2023 alkua Naomoto on pelannut maajoukkueessa 33 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.

## Lähteet
Laura Regan

**Laura Regan** (s. 17. lokakuuta 1977 Halifax, Nova Scotia) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa elokuvista *Saving Jessica Lynch* (2003), *[[My Little Eye]]* (2002), *They* (2002) ja *[[Dead Silence]]* (2007) sekä televisiosarjoista *[[Mad Men]]* ja *Minority Report*.

## Henkilökohtaista
Reganin äidin isoisä John Harrison kuului Kanadan edustajainhuoneeseen.

## Filmografia

### Elokuvat

* *[[Unbreakable – särkymätön]]* (2000)
* *[[Teoria miehistä]]* (2001)
* *[[My Little Eye]]* (2002)
* *They* (2002)
* *Hollow Man 2* (2006)
* *Poor Boy's Game* (2007)
* *[[Dead Silence]]* (2007)
* *How to Be a Serial Killer* (2008)
* *Atlas Shrugged Part III: Who Is John Galt?* (2014)

### Televisiosarjat

* *[[Kova laki: Erikoisyksikkö]]* (2000)
* ''Kova laki: Rikollinen mieli'' (2003)
* ''Amyn lailla'' (2003)
* *[[Todistettavasti syyllinen]]* (2003)
* *Blessings* (2003)
* *Saving Jessica Lynch* (2003)
* *[[C.S.I. Miami]]* (2004)
* *[[Siskoni on noita]]* (2005)
* *[[Aavekuiskaaja]]* (2005)
* *[[Everwood]]* (2006)
* *[[Sydänmailla (kanadalainen televisiosarja)|Sydänmailla]]* (2008)
* *[[Mad Men]]* (2008-2010)
* *[[Ilman johtolankaa]]* (2009)
* **' (2009)
* ''[[Burn Notice]]'' (2010)
* [[Nikita (vuoden 2010 televisiosarja)|''Nikita'']] (2010)
* ''[[Bones]]'' (2011)
* ''[[Ratkaisija]]'' (2011)
* ''[[Castle (televisiosarja)|Castle]]'' (2011)
* ''Fairly Legal'' (2012)
* **' (2012)
* *Constantine* (2014)
* *[[Ensimmäisen asteen murha]]* (2015)
* *Minority Report* (2015)
* *Longmire* (2016)
* *Code Black* (2016)
* *[[NCIS Rikostutkijat]]* (2017)
* *American Woman* (2018)
* *[[Legends of Tomorrow]]* (2018)

## Lähteet
Giulia Grillo

**Giulia Grillo** (s. 1975 Catania) on italialainen poliitikko ja lääkäri. Hän toimii terveysministerinä Conten hallituksessa. Grillo edustaa Viiden tähden liikettä.

Grillo on ollut Italian edustajainhuoneen jäsen vuodesta 2013.

Giulia Grillo on opiskellut lääketiedettä ja kirurgiaa Catanian yliopistossa.

## Lähteet
Yui Hasegawa

**Yui Hasegawa** (, s. 29. tammikuuta 1997 Miyagi) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskikenttä. Hasegawa edustaa seuratasolla Englannin Superliigassa pelaavaa Manchester Cityä ja on pelannut myös Englannissa West Ham Unitedin ja Italiassa AC Milanin joukkueissa. Hän on pelannut Japanin nuorten maajoukkueissa muutamissa maailmanmestaruuskilpailuissa saavuttaen alle 17-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2014 kultaa ja alle 20-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2016 pronssia. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi maaliskuussa 2017. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa. Ennen MM-kilpailujen 2023 alkua Hasegawa on pelannut maajoukkueessa 67 ottelua ja tehnyt niissä 18 maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi kahdessa ottelussa avauskokoonpanossa ja tuli yhdessä ottelussa vaihtopelaajana kentälle. Hän teki maalin neljännesvälieräottelussa Alankomaita vastaan.

## Lähteet
Ihmisen kohtalo

**Ihmisen kohtalo** (*Sudba tšeloveka*) on Sergei Bondartšukin ohjaama neuvostoliittolainen draamaelokuva vuodelta 1959. Se oli näyttelijänä uransa aloittaneen Bondartšukin ensimmäinen elokuvaohjaus, ja hän näyttelee myös pääosaa perheensä toisessa maailmansodassa menettäneenä miehenä. Katkeria sotakokemuksia kuvaavan elokuvan ovat Mihail Šolohovin novellin pohjalta käsikirjoittaneet Juri Lukin ja Fjodor Šahmagonov.

Moskovan elokuvakoulussa opiskellut Mikko Niskanen tekee elokuvassa pienen kreditoimattoman roolityön.

## Juoni
Rehti venäläissotilas Sokolov on jäänyt orvoksi sisällissodassa ja perustanut perheen, kunnes taas alkaa sota. Sokolov joutuu saksalaisten sotavankileirille, mutta pääsee pakenemaan. Hän murtuu kun kuulee vaimonsa ja tytärtensä kuolleen kotikylän pommituksissa. Sodan lopulla rintamalla kapteeniksi edennyt Sokolovin poikakin kaatuu taistelussa. Rauhan tultua mies yrittää jatkaa elämäänsä ja ottaa sotaorvoksi jääneen tuntemattoman pojan kasvatettavakseen.

## Rooleissa

## Vastaanotto
Bondartšukin mustavalkoisesta esikoisohjauksesta tuli neuvostoelokuvan klassikko ja suuri menestys, jossa kriitikoiden sanoin yhdistyy lyyrinen vähäeleisyys ja suuri paatos.

Elokuvaa käytettiin suojasään aikaisen Neuvostoliiton kulttuuripolitiikan pelinappulana, esimerkkinä myönteisestä sankarihahmosta ja optimistisesta perussuhtautumisesta muiden 1950-luvun lopun hankalammiksi koettuja elokuvia vastaan. *Ihmisen kohtalo* on myös elokuvakerronnallisesti perinteisempi kuin monet sen ajan suojasääelokuvat lukuun ottamatta valikoivaa ääniraitaansa, joka  ennakoi esimerkiksi Tarkovskin elokuvien tyyliä.

Bondartšuk sai elokuvasta Leninin palkinnon.

## Lähteet
Moeno Sakaguchi

**Moeno Sakaguchi** (, s. 4. kesäkuuta 1992 Kanagawa) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskikenttä. Sakaguchi edustaa seuratasolla Albirex Niigata Ladiesia. Japanin maajoukkueessa hän debytoi kesäkuussa 2018. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa, mutta ei pelannut turnauksessa otteluakaan. Huhtikuuhun 2019 mennessä Sakaguchi on pelannut maajoukkueessa 11 ottelua ja on tehnyt niissä yhden maalin.

## Lähteet
Rika Masuya

**Rika Masuya** (, s. 14. syyskuuta 1995 Matsushige) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä. Masuya edustaa seuratasolla INAC Kobe Leonessaa. Hän on pelannut Japanin nuorten maajoukkueessa alle 17-vuotiaiden MM–kilpailuissa. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi syyskuussa 2014. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa. Huhtikuuhun 2019 mennessä Masuya on pelannut maajoukkueessa 27 ottelua ja on tehnyt niissä 6 maalia.

## Lähteet
Erika Stefani

**Erika Stefani** (s. 1971 Valdagno) on italialainen poliitikko ja juristi. Hän toimii alue- ja itsehallintoasiain ministerinä Conten hallituksessa. Stefani edustaa Pohjoisen liittoa.

Stefani on ollut senaattori vuodesta 2013.

Erika Stefani on opiskellut oikeustiedettä Padovan yliopistossa.

## Lähteet
Adolf Renvald

**Johan Adolf Konstantin Renvald** (1868 Rautu – 15. joulukuuta 1921) oli suomalainen eversti ja Helsingin komendantti.

Renvald valmistui kadettikoulusta 1881 ja palveli sitten jonkin aikaa Venäjällä ja sitten Suomessa Mikkelin 6. tarkk'ampujapataljoonassa. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1893 ja esikuntakapteeniksi 1900. Sen jälkeen kun Suomen sotaväki lakkautettiin Renvald siirtyi vuonna 1903 venäjän kielen kääntäjäksi Mikkelin lääninhallitukseen. Hän joutui kuitenkin eroamaan 1904 osallistuttuaan erääseen isänmaalliseen juhlaan samana päivänä kun kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov ammuttiin.

Renvald toimi sitten Pietarsaaressa venäjän kielen ja muiden aineiden opettajana 1905–1912 ja hoiti samalla kaupungin poliisimestarin virkaa 1906–1911. Hän oli täällä mukana Voimaliiton toiminnassa ja toimi paikallisen suojeluskunnan vt. päällikkönä. Renvald oli sitten kielenkääntäjänä Uudenmaan lääninhallituksessa 1913–1914 mutta erosi pian koska ei halunnut olla panemassa täytäntöön yhdenvertaisuuslain määräyksiä.

Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Renvald kutsuttiin palvelukseen ja hän toimi muun muassa rykmentinkomentajan Kuurinmaan rintamalla 1915–1916. Venäjän maaliskuun vallankumouksen jälkeen Renvald oli Venäjän sotaministeriön erikoistehtävissä. Suomen sisällissodan alettua Renvald oli komendanttina kenraali Mannerheimin päämajassa ja Mannerheimin edustajana suojeluskuntakomiteassa. Hän osallistui rykmentinkomentajana Tampereen taisteluun ja pataljoonankomentajana Hauholla ja Tuuloksessa käytyihin taisteluihin.

Sodan jälkeen everstiksi ylennetty Renvald nimitettiin heinäkuussa 1918 Helsingin komendantiksi ja tätä tehtävää hän hoiti kuolemaansa saakka. Hän osallistui keväällä 1919 Aunuksen retkikuntaan etappipäällikkönä ja toimi sitten Aunuksen väliaikaisessa hoitokunnassa sota-asioiden päällikkönä.

## Lähteet
Clodio

**Clodio** tai **Chlodio** (myös Chlogio, Chlodion tai Klaudio, noin 395 – 447 tai 449) oli saalilaisten frankkien kuningas, jota pidetään merovingien dynastian perustajana. Legendojen mukaan Clodion isä oli herttua Faramund ja äiti Thüringenin Argotta. 
Kaikki tiedot Clodiosta perustuvat kahden keskiaikaisen kirjailijan, Gregorius Toursilaisen ja Sidonius Apollinariksen kirjoituksiin.

Clodion heimo tunnustautui Rooman vasalleiksi, ja he levittäytyivät etelämmäs Galliaan, kunnes saavuttivat Cambrain. Aëtius löi saalilaiset frankit vuonna 431 Arrasissa ja pysäytti heidän etenemisensä. Clodio kokosi kuitenkin pian uudet joukot, joiden avulla valloitti Cameracumin kaupungin. Lopulta Clodio onnistui valloittamaan kaikki maat Somme-joelle asti ja teki Tournaista saalilaisten frankkien pääkaupungin. Clodio kuoli joskus vuosien 447 ja 449 välillä, ja valta siirtyi hänen seuraajalleen Merovechille. Ei tiedetä, oliko Merovech Clodion poika tai sukulainen vai joku muu heimon päällikkö, joka nousi johtavaan asemaan.

## Lähteet
Forsteriitti

**Forsteriitti** on silikaattimineraali, jonka kemiallinen kaava on Mg2SiO4. Forsteriitti on oliviiniryhmän magnesiumrikas päätejäsen. Se muodostaa isomorfisen seossarjan rautarikkaan päätejäsenen fayaliitin kanssa.

Forsteriittia esiintyy magmakivissä ja magnesiumpitoisessa kalkkikivessä eli dolomiitissa. Sitä syntyy dolomiitin ja kvartsin metamorfoosista seuraavalla kaavalla:

 2CaMg(CO3)2 + SiO2 -> Mg2SiO4 + 2CaCO3 + 2CO2

Forsteriittiä on löydetty myös meteoriiteista. Vuonna 2005 Stardust-luotain  löysi mineraalia komeetan pölystä. Kuusi vuotta myöhemmin NASA:n avaruusteleskooppi havaitsi pieniä oliviinikiteitä syntyvän tähden kaasupilvessä. 

Forsteriitti on polymorfinen mineraali. Sen kaksi muuta muotoa ovat kovemmassa paineessa syntyneet wadsleyiitti ja ringwoodiitti. Molempia on löydetty meteoriiteista.

## Lähteet
* https://www.gemdat.org/gem-1584.html

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* PubChem: Forsterite 
* Mindat: Forsterite 
* Webmineral: Forsterite Mineral Data 
* Handbook of Mineralogy: Forsterite (pdf)
Regina Hollmén

**Regina Hollmén** (s. 23. kesäkuuta 1958 Kaarina) on suomalainen entinen jalkapalloilija, joka edusti Naisten SM-sarjassa Turun Palloseuraa sekä Kaunis Nainen Futista. Naisten A-maajoukkueessa Hollmén pelasi 10 ottelua vuosina 1975–1981.

Kesäkuussa 1973 Hollmén valittiin Suomen naisten maajoukkueen kaikkien aikojen ensimmäiseen harjoitusryhmään, mutta hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa vasta kaksi vuotta myöhemmin. Hollmén on myös valmentanut Naisten SM-sarjassa PP-Futista, Turun Tovereita ja Tikkurilan Palloseuraa. Kaudella 1988 hän oli SM-sarjan kaikkien aikojen ensimmäinen naisvalmentaja.

Regina Hollménin isä oli Kaarinan Pojat perustanut liikemies Pauli Hollmén.

## Saavutukset
*Suomen mestaruus: 1978, 1985

## Lähteet
Agda Blom

**Agda Eugenia Blom** (19. heinäkuuta 1864 Uusikaupunki – 29. elokuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen veistonopettaja. Blom työskenteli ensin käsityönopettajana Uudessakaupungissa. Vuonna 1889 hän siirtyi apuopettajaksi Vera Hjeltin Pedagogiska Slöjdanstalteniin ja 1892 perusti kaupunkiin oman veistokoulun.

## Ura
Blom toimi Uudenkaupungin kansakouluissa käsityönopettajana vuoteen 1889. Tällöin hän sai eron virastaan siirtyäkseen apuopettajaksi Vera Hjeltin vuonna 1885 perustamaan Pedagogiska Slöjdanstalteniin, josta hän myös valmistui veistonopettajaksi.

Vuonna 1892 hän perusti Helsinkiin oman Agda Blomin veistokoulunsa. Ensin Bulevardi 28:ssa ja myöhemmin Erottajankatu 19:ssä toimineessa veistokoulussa oppilaina oli aikuisia sekä lapsia, kymmenen ensimmäisen toimintavuoden mittaan yhteensä 2&nbsp;156 oppilasta. Koulusta tuli tunnettu siitä, että tytötkin saivat siellä opetusta eri välineiden käsittelyyn. Koulu toimi 1920-luvulle saakka. Arvostetun koulun oppilaana oli muun muassa tuleva veistonopettaja ja Naisasialiitto Unionin aktiivinen jäsen Helmi Tengén. Elämänsä aikana Blomin arvioitiin opettaneen 12&nbsp;000 oppilasta.

## Elämä
Agda Blom eli lapsuutensa ja nuoruutensa Blomin kauppiasperheessä Uudessakaupungissa. Hän oli kiinnostunut purjehduksesta ja sai siinä menestystä. Blom purjehti *Loveley* ja *Wampo-*nimisillä purjeveneillään. Hän pääsi Uudenkaupungin purjehdusseuran jäseneksi vuonna 1901, muutamaa vuotta ennen kuin seura alkoi ottamaan virallisesti naisia jäsenikseen. Agda Blom ei koskaan perustanut perhettä, ja hän kuoli 69-vuotiaana Eiran sairaalassa vuonna 1929.

## Muuta
Vuonna 2010 suljetussa Helsingin Koulumuseossa oli Agda Blomin mukaan nimetty opetus- ja työpajatila.

## Lähteet
Rin Sumida

**Rin Sumida** (, s. 12. tammikuuta 1996 Fujisawa) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskikenttä. Sumida edustaa seuratasolla Mynavi Vegalta Sendai Ladiesia. Hän on pelannut Japanin nuorten maajoukkueissa muutamissa maailmanmestaruuskilpailuissa saavuttaen alle 20-vuotiaiden MM–kilpailuissa 2016 pronssia. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi maaliskuussa 2017. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuoden 2018 kilpailuissa. Huhtikuuhun 2019 mennessä Sumida on pelannut maajoukkueessa 22 ottelua tekemättä niissä maaliakaan.

## Lähteet
Carol Krumhansl

**Carol Lynne Krumhansl** (s. 1947) on yhdysvaltalainen musiikkipsykologi. Hän on tutkinut laajasti millä tavoin musiikkia aistitaan ja muistetaan. Hänen tonaalisuutta, säveltasoja ja harmoniaa käsittelevät empiiriset tutkimuksensa ovat vaikuttaneet merkittävästi musiikkipsykologian ja kognitiivisen musikologian tieteenalojen kehittymiseen.

Carol Krumhansl toimii psykologian professorina Cornellin yliopistossa.

Krumhanslin isä oli fyysikko James A. Krumhansl.

## Teoksia

* *Cognitive Foundations of Musical Pitch*, Oxford University Press, 1990. .

## Katso myös
*Sävelluokkahierarkia
*Musiikkitiede
*Musiikkipsykologia
*David Huron
*Tuomas Eerola

## Lähteet
Fritiof Billquist

**Erik Fritiof Billquist** (5. toukokuuta 1901 Malmö – 21. huhtikuuta 1972 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä. Mittavan teatteri- ja elokuvauran tehnyt Billquist muistetaan etenkin korpraali Revärin roolistaan.

## Ura
Fritiof Billquistin vanhemmat olivat Karl Billquist ja Hanna Svensson. Billquist opiskeli teatteritaidetta Tukholmassa ja Berliinissä 1920-luvun alkupuoliskolla. Hän teki muutamia rooleja ajan saksalaisissa elokuvissa. Palattuaan Ruotsiin hän näytteli Helsingborgin kaupunginteatterissa 1924–1929, minkä jälkeen ura jatkui Tukholmassa. Billquist näytteli muun muassa sikäläisissä Blancheteaternissa, Oscarsteaternissa ja Vasateaternissa.

Billquistin elokuvaura alkoi 1931 Gustaf Edgrenin draamaelokuvassa *Trötte Teodor*. Sen jälkeen hänellä oli lähes vuosittain vähintään yksi elokuvarooli. Uraputki päättyi 1959. Seuraavan vuosikymmenen lopussa Billquist näytteli vielä yhdessä elokuvassa.

Billquistin tunnetuimmaksi valkokangasrooliksi muodostui korpraali Revär *91:an Karlsson* -sarjan elokuvissa. Hänen taiteellinen monipuolisuutensa jäi jossain määrin suositun Revär-roolin varjoon.

## Filmografia (valikoitu)

*Trötte Teodor (1931)
*Landskamp (1932)
*Inled mig i frestelse (1933)
*Tystnadens hus (1933)
*Synnöve Solbakken (1934)
*Ungdom av i dag (1935)
*Söder om landsvägen (1936)
*Raggen - det är jag det (1936)
*Röda triangeln (1937)
*Vi som går scenvägen (1938)
*Kustens glada kavaljerer (1938)
*Kamrater i vapenrocken (1938)
*Cirkus (1939)
*Beredskapspojkar (1940)
*Västkustens hjältar (1940)
*Romans (1940)
*Blyge Anton (1940)
*I paradis ... (1941)
*Kvinnan tar befälet (1942)
*Stinsen på Lyckås (1942)
*Vårat Gäng (1942)
*Örlogsmän (1943)
*På liv och död (1943)
*En vår i vapen (1943)
*När seklet var ungt (1944)
*Den glade skräddaren (1945)
*Jolanta, den gäckande suggan (1945)
*Skådetennis (1945)
*Onsdagsväninnan (1946)
*Eviga länkar (1946)
*Här kommer vi ... (1947)
*Mästerdetektiven Blomkvist (1947)
*Främmande hamn (1948)
*En svensk Tiger (1948)
*Loffe som miljonär (1948)
*Flottans kavaljerer (1948)
*Bohus Bataljon (1949)
*Restaurant Intim (1950)
*Loffe blir polis (1950)
*Tull-Bom (1951)
*Kungen av Dalarna (1953)
*Dansa min docka (1953)
*I dimma dold (1953)
*Farlig frihet (1954)
*Flottans muntergökar (1955)
*Het är min längtan (1956)
*Flamman (1956)
*Tarps Elin (1956)
*Den tappre soldaten Jönsson (1956)
*Värmlänningarna (1957)
*Far till sol och vår (1957)
*Flottans överman (1958)
*Bokhandlaren som slutade bada (1969)

### 91:an Karlsson -elokuvat
*91:an Karlsson. "Hela Sveriges lilla beväringsman" (1946)
*91:an Karlssons permis (1947)
*91:an Karlssons bravader (1951)
*Alla tiders 91:an Karlsson (1953)
*91 Karlsson rycker in (1955)
*91:an Karlsson slår knock out (1957)
*91:an Karlsson muckar (tror han) (1959)

## Lähteet
Sulho Aavikko

**Sulho Aavikko** (13. maaliskuuta 1889 Turku – 26. tammikuuta 1933 Turku) oli suomalainen näyttelijä.

## Ura
Aavikko oli vuodesta 1908 alkaen mukana lähes kaikissa Turun näytelmäseuroissa ja vaellusvuosinaan myös johti muutamaa seuraa. Kun Turun Työväen Teatterin toiminta ammattimaistui 1916 Aavikko siirtyi sen näyttelijäkaartiin ja työskenteli siellä kymmenen vuotta. Aavikon terveys heikkeni 1926, jolloin hänen oli jätettävä työnsä. Vuonna 1930 hän ryhtyi Kärsämäen Työväen Näyttämön johtajaksi.

Aavikko näytteli osapuilleen kaikissa aikakauden unkarilaisissa laulunäytelmissä ja opereteissa. Hänellä oli rooleja myös lukuisissa suomalaisen näytelmäkirjallisuuden klassikoissa. Kansannäytelmässä *[[Tukkijoella (näytelmä)|Tukkijoella]]* Aavikko teki Tolarin, Huotarin ja Pölhö-Kustaan roolit, näytelmässä *[[Pohjalaisia (näytelmä)|Pohjalaisia]]* hän näytteli Saltun ja Antin. *[[Nummisuutarit|Nummisuutareissa]]* hän näytteli Eskon. *Seitsemässä veljeksessä* hänellä oli Eeron osa.

Aavikon kollegoita Turun Työväen Teatterissa olivat muun muassa Santeri Vahtonen ja tämän puoliso Fanny Vahtonen.

## Lähteet
*

### Viitteet
Dayanara Torres

**Dayanara Torres Delgado** (s. 28. lokakuuta 1974 San Juan, Puerto Rico) on puertoricolainen näyttelijä, laulaja, malli ja kirjailija. 

## Ura
Torres osallistui vuonna 1992 Miss International -kilpailuun, ja ylsi puolivälieriin saakka. Vuonna 1993 hänet kruunattiin Miss Puerto Ricoksi ja myöhemmin samana vuonna Miss Universumiksi. 

Vuonna 1994 näytteli elokuvassa *[[Linda Sara]]*, jossa hän näytteli nuorta Saraa. Vuonna 1995 hän ryhtyi juontamaan ASAP-televisioshow'ta. Hän juonsi sitä vuoteen 1999 saakka, ja uudestaan vuonna 2017. Helmikuussa 1995 julkaistussa *[[Basta't kasama kita]]* -elokuvassa Torres näytteli toista pääroolia Aga Muhlachin lisäksi. 

Hänen ensimmäinen musiikkialbuminsa *[[Antifaz]]* julkaisi vuonna 1998 Sony Music -levy-yhtiö.

Vuonna 2004 Torres näytteli pientä roolia yhdysvaltalaisessa saippuaoopperassa *[[Tunteita ja tuoksuja]]*. Vuosina 2006–2007 hän näytteli *[[Erään murhan varjossa]]* -sarjassa Julia Riveran roolia. Vuonna 2013 hän näytteli yhtä päärooleista elokuvassa *[[200 Cartas]]*.

Vuonna 2017 Torres otti osaa yhdysvaltalaisen *[[Mira quién baila]]* -tanssi-tv-ohjelman viidennelle kaudelle, ja voitti sen saaden 51 prosenttia äänistä. Hän sai voitostaan palkinnoksi 50&nbsp;000 dollaria, ja lahjoitti ne San Jorgen lastensairaalalle.

## Muuta
Torresilla todettiin helmikuussa 2019 ihosyöpä. Hän oli naimisissa näyttelijä Marc Anthonyn kanssa, mutta pari erosi vuonna 2004. Heillä on kaksi yhteistä lasta.

## Lähteet
Lexi Thompson

**Alexis Noel "Lexi" Thompson** (s. 10. helmikuuta 1995 Coral Springs) on yhdysvaltalainen golfammattilainen. Huhtikuuhun 2019 mennessä Thompson oli voittanut 10 LPGA-tourin kilpailua, joista yksi oli major-tason turnauksia. Ensimmäisen LPGA-turnauksen Thompson voitti syyskuussa 2011. Ensimmäinen major-turnauksen hän voitti huhtikuussa 2014, kun Thompson voitti ANA Inspirationin.

## Lähteet