Los Angeles Chargers

**Los Angeles Chargers** on Yhdysvalloissa National Football Leaguessa (NFL) pelaava amerikkalaisen jalkapallon ammattilaisseura. Seuran kotipaikka on Los Angelesissa, Kaliforniassa.

Los Angeles Chargers, aiemmin San Diego Chargers, on ollut yksi NFL:n värikkäimmistä historioista. Joukkueen historiaan sisältyvät AFL-aikakausi vuonna 1960 sekä muutto Los Angelesiin vuonna 2017.

Seuran omistaa Spanosin perhe. Chargers oli vuonna 2023 *[[Forbes]]in* listauksessa maailman 38. arvokkain urheiluseura 4,15 miljardin dollarin arvolla.

## Historia
### Perustaminen ja ensimmäiset vuodet
Chargers syntyi 14. elokuuta 1959, kun 32-vuotias hotelliylittäjä Barron Hilton sai Los Angelesiin franchising-oikeuden uuteen American Football Leagueen (AFL). Tuolloin sekä LA Rams että Dons olivat lähteneet kaupungista. Vaikka joukkue voitti AFL Western -divisioonan mestaruuden jo ensimmäisellä kaudellaan 1960, Los Angeles Chargers sai vain vähäistä kannattajatukea. San Diegon urheilutoimittaja Jack Murphyn rohkaisemana Hilton siirsi joukkueen 120 mailia etelään San Diegoon vuonna 1961. Historiallinen Balboa Stadium laajennettiin 34 000 katsojan kapasiteettiin.

### Sid Gllmanin glamour-kausi
San Diegossa päävalmentaja Sid Gillman kehitti Chargersista yhden kaikkien aikojen glamour-joukkueista. Gillmanin ensimmäiset joukkueet olivat runsasmaalisia, yleisöä viihdyttäviä koneistoja, jotka voittivat divisioonamestaruuden viidesti AFL:n ensimmäisistä kuudesta vuodesta ja koko AFL-mestaruuden vuonna 1963 murskaamalla Boston Patriotsin 51–10.

Tähtipelaajiin kuuluivat laitahyökkääjä Lance Alworth, juoksupelaajat Keith Lincoln ja Paul Lowe sekä pelinrakentaja John Hadl. He eivät ainoastaan tehneet Chargersista voittajajoukkuetta, vaan antoivat koko AFL:lle imagoa, vauhtia ja arvostusta sen kamppaillessa selviytymisestä vakiintunutta ja hyvin rahoitettua NFL:ää vastaan. Gillman, Alworth ja tackle Ron Mix (toinen 1960-luvun supertähti) ovat nykyään Pro Football Hall of Famen jäseniä. Hilton myi Chargersin Eugene V. Kleinille vuonna 1966.

Vuonna 1967 Chargers muutti uuteen 60 835-paikkaiseen stadioniin (nykyisin Qualcomm Stadium). Uusi kotiareena varmisti ammattilaisjalkapallon tulevaisuuden San Diegossa, mutta seuraava mestaruus tuli vasta 13 vuotta myöhemmin vuonna 1979. Gillman jäi yllättäen eläkkeelle terveyssyistä yhdeksän ottelun jälkeen kaudella 1969. Hän valmensi vielä 10 ottelua Chargersissa vuonna 1971, mutta 1960-luvun alkupuolen loistoa ei pystytty toistamaan. Gillmanin 11 kauden saldo San Diegossa 87–57–6 on selvästi seurahistorian paras.

### Don Coryellin ”Air Coryell”
Ainoastaan yksi toinen pitkäaikainen San Diegon valmentaja, Don Coryell, saavutti voitokkaan kokonaissaldon: 72–60–0 vuosina 1978–1986. Coryellin Chargers voitti AFC Western -divisioonan mestaruuden vuosina 1979, 1980 ja 1981 ja eteni AFC-mestaruusotteluun kaksi viimeistä kertaa.

Coryellin joukkueet pelasivat samaa jännittävää jalkapalloa kuin 1960-luvulla: korostivat heittopeliä (hyökkäys tunnettiin nimellä ”Air Coryell”). Tuleva Hall of Famen jäsen Dan Fouts oli hyökkäyksen moottori, ja hänen kohteinaan olivat Hall of Famen jäsenet laitahyökkääjä Charlie Joiner sekä tight end Kellen Winslow. Vuoden 1982 lakon lyhentämällä kaudella Chargers eteni AFC:n pudotuspelien toiselle kierrokselle, mutta sen jälkeen seurasi 10 vuoden kuiva kausi. Klein myi joukkueen kalifornialaiselle liikemiehelle Alex G. Spanosille vuonna 1984.

### Bobby Ross ja Super Bowl XXIX
Vuonna 1992 Georgia Techistä tullut Bobby Ross nimitettiin päävalmentajaksi ja vei joukkueen heti pudotuspeleihin sekä AFC Western -divisioonan mestaruuteen. Kaksi vuotta myöhemmin Chargers kukisti Pittsburgh Steelersin 17–13 AFC-mestaruusottelussa ja eteni Super Bowl XXIX:ään, jossa se hävisi San Francisco 49ersille 49–26.

### Siirto Los Angelesiin (2017–)
Spanosin perhe siirsi Chargersin takaisin Los Angelesiin vuonna 2016. Joukkue asettui aluksi StubHub Centeriin. Anthony Lynnin johdolla Los Angeles Chargers onnistui tuomaan joukkueensa takaisin merkittävään asemaan vain kahdessa kaudessa. Avainpelaajat, kuten Melvin Gordon III, Philip Rivers, Keenan Allen ja Derwin James Jr., muodostivat joukkueen vahvan ytimen.

Menestys huipentui vuoden 2019 villikorttikierroksen voittoon Baltimore Ravensia vastaan, jossa rookie-pelinrakentaja Justin Herbert teki debyyttinsä korvaamalla loukkaantuneen Tyrod Taylorin toisen neljänneksen lopulla. Vuonna 2020 joukkue aloitti pelaamisen uudella SoFi Stadiumilla.

## Merkittäviä pelaajia
### Pro Football Hall of Fame -valitut
* Lance Alworth 1978
* Ron Mix 1979
* Johnny Unitas 1979
* Deacon Jones 1980
* Sid Gillman 1983
* John Mackey 1992
* Dan Fouts 1993
* Larry Little 1993
* Kellen Winslow 1995
* Charlie Joiner 1996
* Fred Dean 2008
* Junior Seau 2015

### Jäädytetyt pelinumerot
* **14** Dan Fouts, pelinrakentaja, 1973-87
* **19** Lance Alworth, laitahyökkääjä, 1962-1970
* **55** Junior Seau, Tukimies, 1990–2002

### Nykyisiä tähtipelaajia
*Antonio Gates, sisempi laitahyökkääjä (2003-)
*Philip Rivers, pelinrakentaja (2004-)
*Eric Weddle, takapuolustaja (2007-)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Joukkueen virallinen kotisivu