open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Harmaapääkerttuli

**Harmaapääkerttuli** (*Leiothlypis ruficapilla*) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Harmaapääkerttulia tavataan pesivänä Kanadan eteläosissa ja Yhdysvaltain koillis- ja länsiosissa sekä talvehtivana Yhdysvaltain lounaisrannikolla ja Väli-Amerikassa. Lajin populaatio on hyvin suuri ja sen kannankehitys on nouseva. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Pilvilinna (albumi)

**Pilvilinna** on tuottaja DJ Polarsoulin 23. elokuuta 2013 julkaistu tuottajalevy. Albumi julkaistiin Monsp Recordsin kautta CD:nä ja vinyylinä, ja sen kappaleista "Mortteli" ja "Ei kompromisseja" on julkaistu musiikkivideot. *Pilvilinna* nousi parhaimmillaan neljännelle sijalle Suomen virallisella albumilistalla.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Redrum-187: 
* Soundi: 

## Lähteet
Viherkerttuli

**Viherkerttuli** (*Leiothlypis celata*) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Viherkerttulia tavataan laajalla alueella Alaskassa, Kanadassa, Yhdysvaltain länsiosissa ja Meksikon pohjoisosissa sekä talvehtivana etelämpänä Yhdysvalloissa ja Väli-Amerikassa. Sen populaatio on hyvin suuri ja sen kannankehitys on nouseva. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Oldboy (vuoden 2013 elokuva)

**Oldboy** on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityselokuva. Se on uudelleenfilmatisointi vuoden 2003 samannimisestä eteläkorealaisesta elokuvasta. 
Elokuvan pääosissa ovat Josh Brolin, Elizabeth Olsen ja Sharlto Copley. Elokuvan kuvaukset alkoivat vuoden 2012 lokakuussa ja se sai ensi-iltansa 27. marraskuuta 2013.

## Juoni
Markkinointipäällikkö Joe Doucett kidnapataan ja häntä pidetään vankina eristyssellissä kaksikymmentä vuotta. Kun hänet vapautetaan, hän ottaa tehtäväkseen löytää sen henkilön, joka vangitsi hänet. Myöhemmin hän huomaa, että hänen elämänsä on salaliiton ja piinan keskellä.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Rusoperäkerttuli

**Rusoperäkerttuli** (*Leiothlypis luciae*) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Rusoperäkerttulia tavataan pesivänä Yhdysvaltain lounaisosissa ja Meksikon pohjoisosissa sekä talvehtivana etelämpänä Meksikossa. Sen populaatio on hyvin suuri ja kannankehitys vakaa. Laji on luokiteltu einvoimaiseksi.

## Lähteet
Tammikerttuli

**Tammikerttuli** (*Leiothlypis crissalis*) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Tammikerttulia tavataan Meksikossa ja Texasin lounaisosissa. Laji on melko yleinen, mutta paikallinen. Vuonna 2008 se luokiteltiin silmälläpidettäväksi, mutta uusimmassa uhanalaisuusluokituksessa se on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska se ei enää ole vähenemässä nopeasti.

## Elinympäristö
Tammikerttuli elää tammimetsissä ja tammi-mänty- sekä mänty-kataja-sekametsissä 1&nbsp;500–3&nbsp;000 metrin korkeudella merenpinnasta.

## Lähteet
Yrjö Salo

**Yrjö Salo** (16. syyskuuta 1914 Helsinki – 8. joulukuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä *Lapio*.

Salon vanhemmat olivat kattilaseppä Johan David Salo ja Ida Maria Salo. Salon puoliso oli Anna-Liisa (o.s. Tiilikainen) vuodesta 1940. Salo kävi kansakoulun, taideteollisuuskoulun, ja VR:n ammattikoulun. Salo oli ammatiltaan veturinkuljettaja. Hän toimi Suomen Nuorisokirjailijat ry:n hallituksessa vuodesta 1978. 

## Teoksia
* *Tapahtuipa nukkekodissa* ; tekijät Kalle Patoluoto, Yrjö Salo. Maalauskirja 19. Kuvataide, Helsinki 1949
* *Seppä-Nallen paja* ; kuvat Kalle Patoluoto. WSOY 1951
* *Kettu Kulkurin kesäiset kepposet* ; kertonut Yrjö Salo ; kuv. Kalle Patoluoto. Kuvataide, Helsinki 1952
* *Jopi Joulutontun saappaat* ; kuv. Annikki Arola-Anttila. Lasten oma kirjasto 7. WSOY 1953
* *Harmia eläinten kylässä* ; kirj. ja kuv. Yrjö Salo. Valistus 1960
* *Vekkuli seikkailee : satu pikkutontun seikkailuista* ; kuv. Helga Sjöstedt. Valistus 1961
* *Kumiseva kallio* : seikkailuromaani. Otava 1967
* *Pasi ja muut etsivät*. Otava 1969
* *Mitäs me metallimiehet* : nuorisoromaani. Otava 1970
* *Yks Arska vaan* : nuorisoromaani. Otava 1975
* *Pingiskaverit*. Gummerus Carlsen, Helsinki 1990
Nimimerkillä *Lapio*:
* *Veturimieskaskuja* : SVML:n Helsingin osaston järjestämään veturimieskaskujen keruukilpailuun lähetetyn aineiston mukaan toim. Lapio,  kuv. Yrjö Salo. Suomen veturimiesten liiton Helsingin osasto, Helsinki 1950

## Palkinnot
* Valtion nuorisokirjailijapalkinto 1971

## Lähteet
* 
* Kirjasampo.fi : Yrjö Salo

### Viitteet
Frej Fernström

**Otto Frej Fernström** (1. marraskuuta 1914 Kankaanpää – 30. marraskuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen pappi, kirkkoherra, ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.

Fernströmin vanhemmat olivat apteekkari Otto Fredrik Fernström ja Aina Matilda Lassfolk. Hän pääsi ylioppilaaksi 1935 ja valmistui teologian kandidaatiksi 1939.  Fernström suoritti pastoraalitutkinnon 1944 ja hän toimi sitten apulaispappina Helsingin pohjoisessa ruotsalaisessa seurakunnassa. Kirkkoherrana Fernström toimi Pohjassa 1954–1973 ja Pernajassa 1973–1977.

Frej Fernströmin poika oli lähetystyöntekijä, pappi ja kirkkoherra Stig–Olof Fernström (1941–2021). 

## Teoksia
* *Mot målet : betraktelser hållna i radio*. Förbundet för svenskt församlingsarbete i Finland r.f., Helsingfors 1943, 2. painos 1945
* *Himmel-helvete?*. Kyrklig upplysning 5. Förbundet för svenskt församlingsarbete i Finland, Helsingfors 1947
* *Bland fabriksskorstenar och kyrkspiror : en samling berättelser*. Förbundet för svenskt församlingsarbete i Finland, Helsingfors 1947
* *Ett julbrev om saktmod : Helsingfors Norra svenska församlings julhälsning 1950*. Helsingfors 1950

## Käännöksiä
* Osmo Tiililä : *Guds folks skam och ära*. Kansan raamattuseuran säätiö, Helsingfors 1963 (alkuteos *Jumalan kansan häpeä ja kunnia*)
* Urho Muroma : *Vem är en kristen* ; övers. från finskan av Frej Fernström. Evankelis-luterilainen sisälähetyssäätiö, Helsingfors 1965 (alkuteos *Kuka on kristitty*)

## Lähteet
* 
* Svenskt författarlexikon 2. 1941-1950 (Projekt Runeberg)
* Kirjasampo.fi : Frej Fernström

### Viitteet
Ethel Karlsson

**Ethel Mathilda Karlsson** (17. lokakuuta 1914 Lemland – 1994) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.

## Teoksia
* *Blandade dikter*. Eget förlag, Mariehamn 1969
* *Under Ori'on : Blandade dikter*. Ålands tidnings-tryckeri, Mariehamn 1971
* *Översikt : blandade dikter*. Andelslaget Åländsk rapport, Mariehamn 1987

## Lähteet
* 
* Libris : Ethel Karlsson
Östermalmin kauppahalli

**Östermalmin kauppahalli** (*Östermalms Saluhall*, *Östermalmshallen*) on kauppahalli  Tukholman Östermalmilla Östermalmstorgin laidalla. Se on rakennettu 1885–1889 ja sen on suunnitellut arkkitehti Isak Gustaf Clason. Tuotevalikoima kauppahallissa on laaja ja siellä on myytävänä monenlaisia ylellisiä ruokia. Osa myyjistä on kuninkaallisia hovihankkijoita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Oulangan tutkimusasema

**Oulangan tutkimusasema** on Oulangan kansallispuistossa Kuusamossa yhdystie 8693:n varrella ja Oulankajoen rannalla sijaitseva Oulun yliopiston alueyksikkö, joka toimii yliopiston alaisuudessa. Tutkimusasemalta on noin kilometri Karhunkierroksen vaellusreitillä olevalle Kiutakönkäälle ja Oulangan luontokeskus sijaitsee asemaa vastapäätä Oulankajoen toisella puolen.

Tutkimusasema perustettiin 1966 lähinnä bio- ja geotieteiden tutkimusta ja opetusta varten, mutta sen käyttö on laajentunut yliopiston monitieteelliseksi alueyksiköksi. Asemalla työskentelee ja vierailee tutkijoita, opettajia ja opiskelijoita ja siellä järjestetään kurssien ja seminaarien lisäksi muitakin tapahtumia.  Alueyksikkönä aseman hankkeet liittyvät muun muassa luontoon, luonnonvaroihin ja matkailuun ja sillä on kaksi kummikoulua, Käylän ala-aste ja Torangin yläaste. 

Tutkimusasemalla tehdystä työstä on julkaistu vuodesta 1978 lähtien vuosittain omaa *Oulanka Reports* -sarjaa,  samoin kuin tieteellisiä artikkeleita, opinnäytteitä ja oppikirjoja.

Aseman tilat käsittävät muun muassa seuraavat:
* noin 85 henkilölle kahden ja kolmen hengen majoitushuoneet
* ruokasali
* sauna ja pesutupa
* Berserkki
* 20 hengen seminaarihuone
* tutkimus- ja opetuslaboratoriot
* käsi- ja sarjakirjasto
* takkahuone
* ATK-huone
* toimistotilat
* kota.

Tutkimusasemalla on johtaja (vuonna 2013 vs. asemanjohtaja, erikoistutkija Riku Paavola), laboratoriomestari, kenttämestari ja toimistosihteeri, samoin kuin aseman majoitus- ja muista palveluista sekä huollosta vastaavia henkilöitä. Yleisölle tutkimusasema on avoin milloin tutkimus- ja opetuskäyttö sen sallii, mutta esimerkiksi koululaisryhmiä siellä vierailee säännöllisesti. 

## Lähteet
* Tutkimusaseman esittely (Viitattu 9.9.2013)
Kari Ovaska

**Tapio Kari Kustaa Ovaska** (5. maaliskuuta 1945 Isojoki – 15. kesäkuuta 1995) oli suomalainen kuvanveistäjä.

Kari Ovaska kävi Taideakatemian koulun vuosina 1969–1973 ja debytoi kuvataiteilijana 1969.

Suomessa pidettyjen lukuisten näyttelyjen ohella Ovaskan töitä on ollut esillä Kanadassa 1971, Neuvostoliitossa ja Norjassa 1976, Italiassa 1985 sekä Ruotsissa 1977 ja 1985–1986.

Vuodesta 1976 Ovaska opetti Helsingin suomenkielisessä työväenopistossa.

Ovaska oli 1980-luvulla aktiivisesti mukana taidealan järjestöissä. Hän toimi Suomen Kuvanveistäjäliiton hallituksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana, Suomen Taideakatemian edustajistossa ja hallituksessa sekä Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton ja Suomen Taiteilijaseuran hallituksessa. Ovaska oli myös Kuvasto ry:n hallituksen sekä Valtion kuvataidetoimikunnan jäsen ja varapuheenjohtaja.

## Teoksia
* *Kunnallisneuvos Väinö Jaakola* 1979, Ähtärin kunnantalo
* *Ruukin Ruusa* 1984, Päiviönsaaren tori, Varkaus
* *[[Ahti Pekkala]]n rintakuva* 1984, Haapaveden kunnantalo
* *Rannalla* 1988, Alahärmän kunnantalo 
* *Pesäpalloilijapatsas* 1989, Vimpeli


Tiedosto:Kari Ovaska - Ruukin Ruusa - 1984 - Päiviönsaaren tori - Päiviönsaari - Varkaus.jpg|*Ruukin Ruusa*, Varkaus, 1984.
Tiedosto:Pesäpalloilija by Kari Ovaska 1989 Vimpeli.JPG|*Pesäpalloilija*, 1989, Vimpeli.


## Lähteet
*
### Viitteet
Warren Barguil

**Warren Barguil** (s. 28. lokakuuta 1991 Hennebont, Bretagne) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Argos-Shimano-tallissa 2013, ja edusti joukkuetta, nimeltään sittemmin Team Sunweb, vuoteen 2017. Kausilla 2018–2023 hän ajoi Fortuneo-Samsic / Arkéa-Samsic -tallissa ja vuodesta 2024 Team DSM / Team Picnic PostNL -joukkueessa.

Barguil voitti Tour de l'Avenir -etappikilpailun 2012. Espanjan ympäriajossa 2013 hän voitti Castelldefelsiin päättyneen 13. etapin karattuaan kärkiryhmästä noin kilometri ennen maalia. Hän voitti myös Aramón Formigaliin päättyneen 16. etapin kukistettuaan loppukirissä Rigoberto Uranin. Ranskan ympäriajossa 2017 hän voitti Foix'han päättyneen, Ranskan kansallispäivänä ajetun 13. etapin oltuaan irtiottoryhmän paras ennen Nairo Quintanaa ja Alberto Contadoria. Hän voitti myös Izoardin nousuun päättyneen 18. etapin 20 sekunnin erolla Darwin Atapumaan. Hän voitti myös mäkikirikilpailun. Hän voitti maantieajon Ranskan-mestaruuden 2019.

## Saavutuksia

Lähteet: Cyclingbase, Cycling Archives, ProCyclingStats
;2011
:Tour de l'Avenir, 8. etapin voitto
;2012
:Tour des Pays de Savoie, 2. etapin voitto
:Tour de l'Avenir, kokonais-, piste- ja mäkikirikilpailun sekä 4. etapin voitto
;2013
:Espanjan ympäriajo, 13. ja 16. etapin voitto
;2014
:Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas
;2015
:Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s, nuorten kilpailussa kolmas
;2016
:Liège–Bastogne–Liège, kuudes
:Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
:Lombardian ympäriajo, kahdeksas
;2017
:La Flèche Wallonne, kuudes
:Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes, mäkikirikilpailun sekä 13. ja 18. etapin voitto, 9. etapilla toinen, yritteliäimmän ajajan palkinto
;2018
:Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 17:s, mäkikirikilpailussa toinen
;2019
:Maantieajon Ranskan-mestaruus
:Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes
:Arctic Race of Norway, kokonaiskilpailussa toinen
;2020
:Royal Bernard Drome Classic, toinen
:Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s
:La Flèche Wallonne, neljäs
;2021
:La Flèche Wallonne, viides
:Tour du Limousin, kokonaiskilpailun voitto
:Grand Prix de Wallonie, toinen
;2022
:Tirreno–Adriatico, 5. etapin voitto
:Gran Premio Miguel Indurain, voitto
:Brabantse Pijl, kolmas
;2023
:Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 17:s, 18. etapilla kolmas

## Lähteet
Wodzisław Śląski

**Wodzisław Śląski** (, , ) on kaupunki Sleesiassa, Etelä-Puolassa, lähellä Tšekin tasavallan rajaa. Sieltä on Krakovaan noin 100 ja Varsovaan 290 kilometriä. Vuonna 2021 Wodzisławissa oli noin 46&nbsp;000 asukasta. Se on Wodzisławin läänin pääkaupunki.

Wodzisław Śląski mainittiin ensimmäisen kerran 1100-luvulla käsityö- ja kauppakeskuksena. Se sai kaupunkioikeudet vuonna 1257. Fransiskaanit perustivat Puolan hallitsijoiden suojeluksessa sinne luostarin ja kirkon 1400-luvulla. Kaupuunki siirrtyi Preussille vuonna 1875 ja palautettiin Puolaan vuonna 1921. Toisessa maailmansodassa suurin osa kaupungin teollisuuslaitoksista tuhoutui. Laaja sodanjälkeinen jälleenrakennus teki siitä jälleen suuren teollisuus- ja kuljetuskeskuksen Etelä-Keski-Puolassa.

Wodzisław Śląskin talous perustuu kivihiilen louhintaan, koksin tuotantoon ja elintarvikkeiden jalostukseen. Useat putkilinjat kuljettavat maakaasua paikallisilta kentiltä Katowiceen ja muihin Puolan kaupunkeihin. 1900-luvun lopulla tapahtuneen talouden rakennemuutoksen myötä Wodzisław Śląskin väkiluku väheni puoleen.

Toisen maailmansodan jälkeen hiilikaivokset ovat nousseet merkittäväksi vaurauden lähteeksi. Wodzisławin työttömyystilanne on parempi kuin Puolassa keskimäärin. 

## Galleria

File:POL Wodzisław Śląski WNMP nocą.jpg|Kirkko
File:Palac Dietrichsteinow w Wodzislawiu 2012.jpg|Palatsi
File:Odra Wodzisław maj2008.JPG|Urheiluseura Odra Wodzisław
File:Osiedle Piastów Wodzisław Śl..jpg|Osiedle Piastów


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin kotisivut
Hötorgshallen

**Hötorgshallen** () on kauppahalli Tukholman Hötorgetilla. Nykyinen, David Helldénin suunnittelema halli rakennettiin vuonna 1958. Kauppahallissa on neljäkymmentä liikettä kahdessa kerroksessa ja niissä myydään ruokia ympäri maailman. Hallissa on myös suomalainen kauppa.

## Lähteet
Laus-Dei Saxell

**Laus-Dei (Lasse) Saxell** (9. lokakuuta 1914 Helsinki – 1. helmikuuta 2001) oli suomalainen sotakirjailija. Elämäntyönsä hän teki luokanopettajana.

Jatkosodassa Saxell oli Lentolaivue 16:n 3. lentueen päällikkönä. Hän väitti 23. joulukuuta 1999 esitetyssä TV 2:n Silminnäkijä-ohjelmassa saaneensa joulukuun alussa 1941 laivueen esikunnasta käskyn pommittaa Kižin saarella sijainneet puukirkot maan tasalle, koska venäläiset käyttivät niitä tähystys- ja tulenjohtopaikkoina. Hän jätti kuitenkin kertomansa mukaan käskyn täyttämättä ja kirkot säästyivät. Tämä Saxellin väite on kuitenkin muiden lähteiden ja todistajalausuntojen perusteella asetettu kyseenalaiseksi. Laivueen lentopäiväkirjan mukaan Saxell teki joulukuussa vain yhden tiedustelu- ja yhden purjehduslennon. 

Saxell kertoi Kižin kirkkojen pommituskäskystä ensimmäisen kerran Svante J. Huhtalan toimittamassa kirjassa *Sodan moni-ilmeiset kasvot"* (Vaasa oy 1983). Vuonna 1966 ilmestyneessä omassa muistelmateoksessaan *Sotataivaan hiljaiset* hän ei siitä maininnut.

Hän saavutti Fokker C.X-koneella (FR-78) yhden ilmavoiton 28.7. 1942.

## Teoksia
Nimellä *Laus-Dei Saxell*:
* *Sotataivaan hiljaiset*. Kirjavirta, Seinäjoki 1966

## Lähteet
* 
* Olli Kivioja : Totuus Kishin kirkkojen pommittamisesta (virtualpilots.fi)
* Kizhin pommituskäskyn vuonna 1941 täyttämättä jättänyt suomalainen lentäjä vieraili ensimmäistä kertaa sodan jälkeen Karjalassa, ITAR-TASSin kirjeenvaihtaja Vladimir Zlobin, Petroskoi 6.10.1999
Brita Gustafson

**Brita Ysabel zu Knyphausen und zu Innhausen**, o. s. *Gustafson* (14. marraskuuta 1914 Stave Gardens, British Columbia – toukokuussa 1996 Saksa) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija ja kääntäjä.

Gustafsonin vanhemmat olivat kauppias Mauritz (Morris) Gustavsson (1888–1973) ja Karin Maria Olivia Björklund (1889–1952). Brita Gustafson oli naimisissa kaksi kertaa:
* 1936–1938 Otto Heinrich Seidenschnurin kanssa
* vuodesta 1944 saksalaisen kreivi Anton Franz Friedrich Unico zu Innhausen und Knyphausenin (1906–1997) kanssa. 

Brita Gustafson valmistui 1937 filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta. Hän toimi United Press Intemationalin kirjeenvaihtajana.

## Teoksia
Nimellä *Brita Y. Gustafson*:
* *Den blå asken* : dikter. Schildt, Helsingfors 1937
* *Vårens hjärta*. Schildt, Helsingfors 1940
* *Tre år* : roman. Schildt, Helsingfors 1942
Nimellä *Brita Gustafson-Knyphausen*:
* *Okänd adressat* : noveller. Schildt, Helsingfors 1950
Nimellä *Brita Knyphausen*:
* *[[Carl Kylberg]] : färg och idé* ; Tukholman yliopiston tohtorinväitöskirja. Allhem, Malmö 1965

## Käännöksiä
Nimellä *Brita Knyphausen*:
* Lawrence Hanson - Elisabeth Hanson : *Porträtt av Vincent : en bok om [[Vincent van Gogh]]*. Tiden, Stockholm 1956
* Raymond Gogniat : *[[Gauguin]]*. Rabén & Sjögren, Stockholm 1957
* Émile Zola : *Hallarna*.  Prisma, Stockholm / Söderström & Co, Helsingfors 1968 (alkuteos *Le ventre de Paris*)

## Lähteet
* 
* Geni.com : Brita Ysabel Knyphausen (Gustavsson) (1914 - 1996)
* Svenskt författarlexikon 1 : 1900-1940 A-Ö (Projekt Runeberg)
Javed Akhtar

**Javed Akhtar** (17. tammikuuta 1945) on intialainen runoilija, sanoittaja ja elokuvakäsikirjoittaja. Hän muodosti yhdessä Salim Khanin kanssa käsikirjoittajakaksikon Salim-Javedin. He käsikirjoittivat monia suosittuja hindielokuvia 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa, minkä jälkeen Akhtar jatkoi omillaan.

## Yksityiselämä
Javed Akhtar oli naimisissa Honey Iranin kanssa ja he saivat kaksi lasta, Zoya Akhtarin ja Farhan Akhtarin. Akhtar haki avioeroa ja nai toisen urdurunoilijan Kaifi Azmin tyttären, näyttelijä Shabana Azmin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto 
*
Jonas W. Karlsson

**Jonas W. Karlsson** (s. 10. toukokuuta 1987) on suomenruotsalainen tuottaja, säveltäjä ja sanoittaja. Hänet tunnetaan Elokuu-yhtyeen jäsenenä, jonka hän perusti yhdessä reggaeartisti Nopsajalan sekä rap-artisti Junon kanssa.

Karlssonin sisko Pernilla Karlsson voitti ensimmäisen Uuden Musiikin Kilpailun ja edusti Suomea Euroviisuissa vuonna 2012. Kilpailukappale När jag blundar on Jonas Karlssonin säveltämä ja sanoittama.  

Karlsson on tuottanut ja tehnyt kappaleita myös muun muassa Kasmirille, Anna Abreulle, Redramalle, Pernilla Karlssonille sekä Tuulille. Hän on tuottanut Anna Abreun viimeisimmän levyn V ja ollut mukana tuottamassa Kasmirin esikoisalbumia AMK Dropout.

Karlsson on kirjoittajana Elements Musicin listoilla.

## Diskografia

### Elokuu
#### Albumit
* Hääväki saapuu (2012)
* Pöytä on katettu (2013)

#### Singlet
* "Soutaa huopaa" (Hääväki saapuu, 2012)
* "Saatilla" (Hääväki saapuu, 2012)
* "Kullankaivaja" (Hääväki saapuu, 2012)

* "Tänään lähtee" (Pöytä on katettu 2013)
* "Valvoo" (Pöytä on katettu 2013)

### Kirjoittajana/Tuottajana
* 2011: Redrama – F.R.E.E(Co-Write, Production) Single
* 2012: Pernilla Karlsson – När jag blundar (Co-Write, Tuotanto, Euroviisut 2012) Single
* 2012: Tuuli – Salaisuudet (Tuotanto) Album
* 2014: Kasmir - #WOWWOWWOW (Co-write) Single
* 2014: Anna Abreu - Ra-ta ta-ta (Co-write) Single
* 2020: John Legend - U Move, I Move f. Jhene Aiko (Tuotanto, Co-write) Single

## Lähteet
Pekka Aukia

**Pekka Aukia** (vuoteen 1935 Ala-Prinkkilä, 10. marraskuuta 1928 Seinäjoki – 11. heinäkuuta 2018) oli kirjailija ja Mäntsälän yhteiskoulun rehtori. Koulutukseltaan hän oli filosofian maisteri ja pastori.

Aukia toimi oppikoulujen opettajana ja rehtorina eri puolilla Suomea sekä papin tehtävissä Ruotsissa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Hän työskenteli uskonnon ja psykologian vanhempana lehtorina Kauhajoen, Helsingin Käpylän, Raahen, Orimattilan ja Mäntsälän oppikouluissa 1954–1962. Sen jälkeen hän toimi yli 20 vuotta Mäntsälän oppikoulun rehtorina. Aukia tunnettiin opettaja- ja rehtorivuosinaan aktiivisena keskustelijana, kirjoittajana ja työryhmien jäsenenä peruskoulu-uudistuskysymyksissä 1960–1970-luvuilla. Hän oli vaikuttamassa muun muassa kesälukioiden perustamiseen. 

Aukian kirjoitusharrastus alkoi jo teini-iässä, jolloin hän avusti seinäjokelaista *[[Epari|Etelä-Pohjanmaa]]*-lehteä ja toimitti maakunnallista teinilehteä *Kytöä* 1946–1948. Vuosina 1951–1953 hän toimi valtakunnallisen *[[Teinilehti|Teinilehden]]* toimittajana. Työuransa varrella Aukia kirjoitti kolumneja asuinmaakuntiensa lehtiin sekä *[[Suomenmaa]]han* ja *[[Kodin Kuvalehti|Kodin Kuvalehteen]]*.
1990-luvun puolivälistä alkaen hän kirjoitti yli 250 kolumnia *[[Pohjalainen|Pohjalaiseen]]* ja *[[Ilkka (sanomalehti)|Ilkkaan]]*.

Aukia oli mukana monien järjestöjen toiminnassa sekä valuutettuna Mäntsälän kunnanvaltuustossa keskustan edustajana ja Mäntsälän seurakunnan hallintoelimissä.

Aukialla oli viisi lasta. Heihin kuuluvat kirjailija Kirsti Manninen sekä säveltäjä ja näytelmäkirjailija Jussi-Pekka Aukia.

## Teoksia
**Alistettu vai rakastettu?*, Gummerus 1978
**Parisuhde kukkimaan,* Kirjapaja 1999
**Uusi suurperhe: katiska vai turvaverkko?* Kirsti Mannisen kanssa, Kirjapaja 1999 
**Liian hyvä mieheksi,* Kirjapaja 2001 
**Uskallanko uuteen rakkauteen? Elämää eron jälkeen*, Ritva-Liisa Aukian kanssa, Kirjapaja 2002
**Kohtalokkaat päivät*, romaani, Mediapinta 2005
**Täyttä päivää: elämää eläkkeellä*, Ritva-Liisa Aukian kanssa, Kirjapaja 2006

## Lähteet
*Pohjalaisia nykykirjailijoita: Pekka Aukia. Seinäjoen kaupunginkirjasto 
*Pekka Aukia, tietokirjailija. Itä-Uudenmaan kirjailijat
*Aukia, Pekka. Mediapinta Oy

### Viitteet
Janos Honkonen

**Janos Honkonen** (s. 1975)  on suomalainen kirjailija, näyttelijä, muusikko ja tekijänoikeusaktivisti. Koulutukseltaan hän on humanistisen kandidaatti ja kielitieteilijä. Ammatiltaan Honkonen on toimittaja ja tiedottaja. Hän näytteli *[[Star Wreck: In the Pirkinning]]* -elokuvassa Sergei Fukovia ja Festerbesteriä.

Janos Honkonen soittaa thereminiä mm. Älymystö-indieyhtyessä, sekä on vieraillut Enochian Crescent -yhtyeen NEF.VI.LIM -levyllä.

## Tekijänoikeusaktivismi

Janos Honkosen MBnet-sivuston Net.nyt-blogissa julkaisema "Kansalaisaktivismia tekijänoikeusmunausta vastaan" -kirjoitus käynnisti Lex Karpela -tekijänoikeusmuutosta vastustavan sähköpostikampanjan, jonka silloinen kulttuuriministeri Tanja Karpela leimasi keskusjohtoiseksi masinoiduksi kampanjaksi.

Honkonen on ottanut kantaa tekijänoikeuskysymyksiin Iron Sky -elokuvan työryhmän osana, Älymystö -yhtyeen jäsenenä sekä kirjailijana. Hän julkaisee esikoisromaaninsa Kaiken yllä etana Creative Commons -lisenssillä .

## Teokset

### Tietokirjat

* 
* 

### Romaanit

* 

### Antologiat

* 

### Pelit

The Rocket Man From The Sea

### Elokuvat

## Palkinnot
* Campaign for Real Fear
* Spring Thing 2012
*Atorox-palkinto 2019

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Janos Honkonen Goodreads-sivustolla
Brittiläinen 6. laskuvarjodivisioona

**Brittiläinen 6. laskuvarjodivisioona** oli brittiläinen sotilasyksikkö, joka taisteli toisessa maailmansodassa. Divisioona suoritti kaksi maahanlaskuoperaatiota, Normandian maihinnousussa ja Operaatio Varsityssä.

Divisioona perustettiin toukokuussa 1943, esikunnan ollessa täydessä määrävahvuudessa 23. syyskuuta 1943. Divisioona lakkautettiin 1948.

## Organisaatio
Divisioonan joukkoihin kuului pioneeri-, viesti- ja tiedusteluyksiköiden lisäksi kevyttä tykistöä, passarintorjuntayksiköitä ja kevyt ilmatorjuntapatteri. Divisioonan pääjoukko muodostui 1-3 prikaatista.

*Prikaatit
** 6. maahanlaskuprikaati (6. toukokuuta 1943 -)
** 3. laskuvarjoprikaati (15. toukokuuta 1943 -)
** 5. laskuvarjoprikaati (28. toukokuuta 1943 - 19. heinäkuuta 1945) (72. itsenäinen jalkaväkiprikaati 31.5.1943 saakka)
** 2. laskuvarjoprikaati (29. elokuuta 1945 -)

## Komentajat
*kenraalimajuri Richard Nelson Gale 7. tammikuuta 1943 - 8. joulukuuta 1944
*kenraalimajuri Eric Bols 8. joulukuuta 1944 - 

## Lähteet
TWA Flight Center

**TWA Flight Center** (myös **Trans World Flight Center**) on New Yorkissa John F. Kennedyn kansainvälisellä lentoasemalla sijaitseva terminaali. Vuonna 1962 valmistuneen rakennuksen suunnitteli Trans World Airlines -lentoyhtiölle suomalaissyntyinen arkkitehti Eero Saarinen. Se tunnettiin myös terminaalina numero 5 (T5).

TWA Flight Centeriä pidetään arkkitehtonisesti yhtenä maailman merkittävimmistä lentokenttärakennuksista. Se kuuluu Yhdysvaltain viranomaisten luetteloimiin National Historic Landmark sekä National Register of Historic Places -rekistereihin, jotka sisältävät kansallisesti merkittäviä ja arvokkaita historiallisia kohteita. TWA Flight Center on tyyliltään 1940-luvulla Yhdysvalloissa kehittynyttä futuristista googie-arkkitehtuuria, jonka yhtenä merkittävimpänä edustajana sitä pidetään. Terminaalin pinta-ala on 7,1 hehtaaria, ja se muistuttaa sekä pohjapiirrokseltaan että poikkileikkaukseltaan siipensä levittänyttä lintua.

TWA Flight Center suljettiin vuonna 2001 Trans World Airlinesin fuusioiduttua American Airlines -yhtiön kanssa. Kaksi siipirakennusta purettiin 2006, niin että jäljelle jäi vain pääterminaali. Sen etupuolelle rakennettiin vuonna 2008 uusi terminaali jetBlue Airways -halpalentoyhtiölle. Vanhaa Saarisen suunnittelemaa rakennusta käytettiin uuden valmistumisen jälkeen enää vain erilaisten seremonioiden, juhlatilaisuuksien sekä näyttelyiden yhteydessä. Syyskuussa 2013 ilmoitettiin suunnitelmasta, jonka mukaan terminaaliin saneerataan muun muassa lentokenttähotelli. Entisöintityöt alkavat vuonna 2017, ja terminaalin alkuperäinen ilme palautetaan. T5 toimii tulevan hotellin aulana.

## Kuvia terminaalista

Tiedosto:JFK TWA Terminal.jpg|Terminaalin sisätiloja
Tiedosto:5a28553r.jpg|Raymond Loewyn suunnittelemaa kahvilan sisustusta
Tiedosto:JFK T5 Diagram.jpg|TWA Flight Centerin ja uuden terminaalin pohjapiirrokset
Tiedosto:TWA Flight Center, John F. Kennedy International Airport, Jamaica, Queens, New York City, NY (48589130062).jpg
Tiedosto:TWA Flight Center interior view.jpg
Tiedosto:TWA Flight Center, John F. Kennedy International Airport, Jamaica, Queens, New York City, NY (48588911566).jpg
Tiedosto:TWA Flight Center, John F. Kennedy International Airport, Jamaica, Queens, New York City, NY - 48581051411.jpg
Tiedosto:TWA Flight Center, John F. Kennedy International Airport, Jamaica, Queens, New York City, NY - 48581058056.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kuvia TWA Flight Centerin sisätiloista
*Staying in the Pricey TWA Hotel - Honest Review Video kertoo rakennuksesta ja siinä toimivasta hotellista. 18 min, YouTube.
Juuso Jalasmäki

**Juuso Mikael Jalasmäki** (s. 27. huhtikuuta 1973) on suomalainen muusikko, säveltäjä, sanoittaja, sovittaja ja tuottaja. Hän on Gotham O.D -yhtyeen kitaristi ja taustalaulaja. Hän on soittanut myös yhtyeissä Aenima, Cascade ja Sethian. Musiikin lisäksi Jalasmäki on esiintynyt teatterin lavalla lähinnä Savonlinnan teatterissa. Nykyään musiikkiuran ohella Jalasmäki toimii yrittäjänä Toimistotarviketukku.fi-verkkokaupassa.

Jalasmäki on säveltänyt pelimusiikkia *PandemicZ*-peliin salanimellä Dreamachine.

## Diskografia
;Aenima
* 

;Sethian
* 

;Gotham O.D
* 
* 

**Singlet**
;Gotham O.D
* 
* 

**Musiikkivideot**
;Gotham O.D
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Juuso Jalasmäki metal-archives.com -sivustolla
* Juuso Jalasmäki metalfromfinland.com -sivustolla 
* www.gothamod.com
* www.facebook.com/gothamod
N-etyylianiliini

**N-etyylianiliini** (C8H11N) on aromaattinen amiini ja aniliinin johdannainen. Yhdistettä käytetään valmistettaessa väriaineita. N-etyylianiliinista käytetään myös nimiä *N-etyylibentsenamiini*, *aniliinoetaani* ja *N-etyylifenyyliamiini*.

## Ominaisuudet
N-etyylianiliini on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee vain niukasti veteen, mutta liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin, ja happoliuoksiin. Yhdiste on silmiä ja ihoa ärsyttävä. Se on myrkyllistä ja altistuksen oireita ovat ihon sinertyminen, huonovointisuus ja päänsärky. N-etyylianiliini aiheuttaa methemoglobiinin muodostumista elimistössä.

## Valmistus ja käyttö
N-etyylianiliinia valmistetaan aniliinin ja etanolin tai dietyylieetterin välisellä reaktiolla. Katalyyttinä prosessissa käytetään tyypillisesti rikkihappoa. Sivutuotteena reaktiossa muodostuu N,N-dietyylianiliinia, joka voidaan erottaa N-etyylianiliinista tislaamalla.

N-etyylianiliinin tärkein käyttökohde on trifenyylimetaani-, atso- ja tiatsiiniväriaineiden valmistus. Siitä voidaan valmistaa myös hyönteismyrkkyjä tai sitä voidaan käyttää stabiloimaan räjähdysaineita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): N-Ethylaniline 
*ChemBlink: N-Ethylaniline
Saksan 10. panssaridivisioona

**10. panssaridivisioona** () oli Saksan maavoimien panssariyhtymä toisessa maailmansodassa.

## Perustaminen
Divisioona perustettiin Prahassa Böömin ja Määrin protektoraatissa 1. huhtikuuta 1939 ollen todellisuudessa perustettaessa kuudes Saksan maavoimien panssaridivisioona.

## Historia
Vaikka divisioonan perustaminen oli edelleen kesken syksyllä 1939, se liitettiin Puolaan hyökkäävään osastoon ollen pohjoisen armeijaryhmän reservinä pääosan ajasta. Puolassa divisioonaan kuuluivat panssarirykmentti 8, 86. motorisoitu jalkaväkirykmentti, kenttätykistörykmentti 29:n II patteristo ja tiedustelurykmentti 8:n I pataljoona. Muodostaminen saatiin päätökseen talvella 1940, jolloin siihen kuuluivat kiväärirykmenttien 69 ja 86 muodostama 10. kivääriprikaati ja panssarirykmenttien 7 ja 8 muodostama 4. panssariprikaati sekä kenttätykistörykmentti 90. Divisioonajoukkoina olivat lisäksi tiedustelupataljoona 90, panssarintorjuntapataljoona 90, pioneeripataljoona 49, viestipataljoona 90 ja huolto-osat 90. Joulukuusta tammikuuhun 1940 divisioona oli armeijaryhmä A:han kuuluneen 16. armeijan reservinä Eifelin alueella.

Divisioona liitettiin XIX motorisoituun armeijakuntaan, jonka mukana se hyökkäsi Ranskaan. Kesäkuussa se kuului 4. armeijan XIV armeijakuntaan ja heinäkuussa 2. armeijan XXII armeijakuntaan. Marraskuussa divisioona oli osa armeijaryhmä D:n 1. armeijaa Ranskassa.

Tammikuussa 1941 divisioona oli palannut kotivaruskuntaansa. Kesäkuussa 1941 se liitettiin osaksi 2. panssariryhmää, jonka mukana se aloitti hyökkäyksen Neuvostoliittoon keskustan armeijaryhmässä. Divisioona osallistui Minskin ja Smolenskin taisteluihin ja se siirrettiin 25. elokuuta 4. panssariryhmän reserviksi täydennettäväksi. Lokakuussa divisioona osallistui ryhmän mukana Viasman ja Moskovan taisteluihin ja panssariarmeijaksi muutetun ryhmän mukana Juchnowin alueen taisteluihin alkuvuodesta 1942.

Divisioona siirrettiin toukokuussa Ranskaan armeijaryhmä D:n reserviksi. Se sijoitettiin armeijaryhmän 15. armeijaan ollen Ranskassa aina joulukuuhun, jolloin se siirrettiin Tunisiaan. 

Divisioona liitettiin alkuvuodesta 1943 5. panssariarmeijan reserviksi. Toukokuussa 1943 divisioona oli edelleen Tunisiassa, jossa se antautui muiden Saksan armeijaryhmä Afrikan joukkojen mukana. Divisioona lakkautettiin virallisesti 30. kesäkuuta, eikä sitä perustettu uudelleen.

## Komentajat
Divisioonan komentajina olivat:
* kenraalimajuri Georg Gawantka 1. toukokuuta – 14. heinäkuuta 1939
* panssarikenraali Ferdinand Schaal 1. elokuuta 1939 – 2. elokuuta 1941
* panssarikenraali Wolfgang Fischer 2. elokuuta 1941 – 5. helmikuuta 1943 (kaatui Mareth-linjalla)
* kenraaliluutnantti Friedrich Freiherr von Broich 5. helmikuuta 1943 – 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Veikkauksen edunvälittäjien verkosto

**Veikkausvoittovarojen edunvälittäjät** (aiemmin Veikkauksen edunsaajat ja Veikkauksen edunvälittäjät) on rekisteröimätön verkosto, joka vaikuttaa suomalaisen rahapelien yksinoikeusjärjestelmän säilyttämisen ja sen mahdollistaman rahoituksen puolesta. Siihen kuuluu edustajia liikunnan, nuorisotyön, taiteen ja tieteen, sosiaali- ja terveysalan sekä hevosurheilun järjestöistä.

Veikkausvoittovarojen edunvälittäjien verkosto laajeni vuoden 2017 alusta, kun rahapeliyhtiöt yhdistyivät ja uusi Veikkaus aloitti toimintansa. Verkostoon liittyivät tässä vaiheessa entiset RAY:n ja Fintoton edunsaajat. 

Veikkauksen vuosittainen tuotto on merkittävä näille edunsaajajärjestöille ja sitä kautta koko suomalaiselle yhteiskunnalle. 

Verkostoon kuuluvat Suomen Akatemia, Suomen Hippos ry, SOSTE Suomen sosiaali ja terveys ry, Kulttuuri- ja taidealan keskusjärjestö KULTA ry, Tieteellisten seurain valtuuskunta, Suomen Olympiakomitea ry, Suomen Nuorisoyhteistyö – Allianssi ry, .

Verkosto linjaa yhteisiä kannanottoja sekä järjestää yhteisiä vaikuttamisoperaatioita ja tilaisuuksia. *Veikkauksen edunvälittäjillä on myös yhteinen EU-hanke, jolla vaikutetaan Suomen rahapelimonopolin säilyttämisen puolesta Euroopan unionissa.* 

Verkoston puheenjohtajana toimii  Rosa Meriläinen Kulttuuri- ja taidealan keskusjärjestö KULTAsta ja varapuheenjohtajana Ilmari Nalbantoglu Olympiakomiteasta. EU-hankejohtajana toimii Petri Lahesmaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Opetus- ja kulttuuriministeriön linjaus veikkausvoittovarojen käytöstä 

''
Prinssi Clausin palkinto

**Prinssi Clausin palkinto** (holl. *Prins Claus Prijs*) on Alankomaiden ulkoministeriön jakama kulttuuri- ja kehityspalkinto, joka on perustettu 6. syyskuuta 1996. Palkinto perustettiin Alankomaiden kuningattaren Beatrixin puolison, prinssi Claus von Amsbergin kulttuuri- ja kehitystyön kunnioittamiseksi. 

Palkinnolla tuetaan erityisesti Latinalaisen Amerikan, Afrikan, Aasian, Karibian ja Itä-Euroopan maissa tehtävää kulttuuri- ja kehitystyötä. Vuosittain yhdelle (tai yhteisesti kahdelle) palkinnonsaajalle Amsterdamin kuninkaallisessa palatsissa jaettavan pääpalkinnon arvo on 100&nbsp;000 euroa. Tämän ohella jaetaan useita 25&nbsp;000 euron suuruisia palkintoja. 
 
## Palkinnon saajat

## Lähteet
Varjo muurilla II

**Varjo muurilla II** on taiteilija Helene Schjerfbeckin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1928. Kooltaan työ on 64&nbsp;×&nbsp;51,5 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.

Helene Schjerfbeck maalasi *Varjo muurilla II* -maalauksen aikana, jolloin hän teki useita toisintoja varhemmista teoksistaan. Gösta Stenman oli kannustanut häntä tähän, ja niinpä hän vuodesta 1927 alkaen tekikin monia toisintoja aikaisemmista teoksistaan. Tämä *Varjo muurilla II* -maalaus perustuu hänen Bretagnessa vuonna 1883 maalaamaansa nuoruudentyöhön. *Varjo muurilla II* -maalauksessa päätekijä on kuulas valo, joka ympäröi maisemaa ja vihreää penkkiä. Penkki on penkki hänen nuoruutensa Tammisaaresta. Hän kutsui paikkaa "kesähuvilakseen", ja hän tapasi levähtää tällä penkillä. Schjerfbeck turvautui toisintoa työstäessään mustavalkoiseen valokuvaan ja muistiinsa.

Schjerfbeck maalasi tästä samasta aiheesta myöhemmin useampiakin versioita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Varjo muurilla II (Vihreä penkki). http://kokoelmat.fng.fi/app?action=page&lang=fi&si=http%3A%2F%2Fwww.muusa.net%2FE42_Object_Identifier%2FA-2002-454
Seeta Aur Geeta

**Seeta Aur Geeta** (suomeksi ”Seeta ja Geeta”) on vuonna 1972 ilmestynyt intialainen hindinkielinen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut Ramesh Sippy ja tuottanut hänen isänsä G. P. Sippy. Elokuvan käsikirjoittivat Salim-Javed ja musiikin sävelsi R. D. Burman. Pääosia näyttelevät Hema Malini, Dharmendra ja Sanjeev Kumar.

*Seeta Aur Geeta* oli vuoden menestynein hindielokuva ja siitä tuli kulttiklassikko myös Neuvostoliitossa. Hema Malini voitti kaksoisroolistaan uransa ainoan parhaan naispääosan Filmfare Awards -palkinnon.

Elokuva kertoo kaksosista, Seetasta ja Geetasta, jotka ovat joutuneet syntyessään eroon toisistaan ja kasvaneet hyvin erilaisissa ympäristöissä. Myöhemmin kaksoset vaihtavat paikkoja.

## Juoni
Seeta ja Geeta (Hema Malini kaksoisroolissa) ovat identtiset kaksostytöt, jotka erotettiin syntymänsä jälkeen. Sisukas Geeta on kasvanut köyhällä alueella ja on katuesiintyjä, kun taas Seeta on julman tätinsä ja sävyisen setänsä kasvattama. Täti kohtelee Seetaa palvelijana huolimatta siitä, että perhe elää hänen edesmenneiden vanhempiensa rahoilla. Seetan ainoa lohtu on hänen vanha pyörätuolissa oleva isoäitinsä.

Eräänä päivänä Seeta päättää, että elämä ei ole elämisen arvoista, ja pakenee tekemään itsemurhan. Hänet pelastetaan, mutta häntä luullaan identtiseksi kaksosekseen Geetaksi ja viedään tämän kotiin. Samaan aikaan Seetan täti ja setä etsivät häntä kiihkeästi ja löytävät Geetan. He yrittävät pakottaa Geetan lähtemään heidän mukaansa, mutta älykkäillä tempuillaan hän pakenee heiltä ja poliiseilta, jotka ovat etsineet häntä. Sitten hän tapaa Ravin (Sanjeev Kumar), ja vaikka tämä luulee myös häntä Seetaksi, hän antaa tämän viedä hänet kotiin. Ravi on yllättynyt tästä ”Seetasta” ja Seetasta, jonka hän oli aiemmin tavannut. Geeta tajuaa Seetan elämän julmuuden ja vannoo antavansa tädilleen oppitunnin.

Samaan aikaan todellinen Seeta asuu Geetan talossa. Hänen sijaisäitinsä luulee hänen uuden säyseän asenteensa johtuvan shokista. Täällä Seeta tapaa Rakan (Dharmendra), Geetan ystävän ja esiintyjätoverin. Rakaa yllättää myös ”Geetan” äkillinen lempeä luonne ja halu tehdä kotitöitä. Kun Raka yrittää houkutella häntä esiintymään, hän ei pysty siihen. Ravi puolestaan ​​rakastuu Geetaan. Kotona Geeta alkaa asettaa asioita oikealle kurssille. Hän jatkaa rahojen hallintaa ja palauttaa isoäitinsä kotitalouden päämieheksi, joksi hän kuuluu. Raka alkaa rakastua Seetaan. Ongelmia alkaa syntyä, kun tädin veli Ranjeet tulee käymään ja näkee todellisen Seetan torilla. Ranjeet seuraa häntä ja totuus selviää, mikä johtaa roistojen välienselvittelyyn ja sitten avioliittoon.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Palkinnot
* Filmfare Awards
** Paras naispääosa – Hema Malini
** Paras kuvaus – K. Vaikunth

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Moderni koulutyttö

**Moderni koulutyttö** on taiteilija Helene Schjerfbeckìn öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1928. Kooltaan maalaus on 66,5×50 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.

Helene Schjerfbeck maalasi *Moderni koulutyttö* -maalauksen epäsovinnaisesti. Maalauksessa nuoren naisen eleganttius ja pidättyväinen naisellisuus on keskeistä. Siinä on katsottu olevan viitteitä ranskalaiseen Marie Laurenciniin, ja etenkin hänen Suzanne Girodia esittävään teokseensa, jossa hän yhtenäistää värisointeja samaan tapaan. Helene Schjerfbeck viittasi itse tämän maalauksen yhteydessä Manet'n *Folies-Bergèren baari -*maalaukseen kirjeessään ystävälleen Einar Reuterille vuonna 1930.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Moderni koulutyttö. http://kokoelmat.fng.fi/app?action=page&lang=fi&si=http%3A%2F%2Fwww.muusa.net%2FTeos_168A3D4B-4105-4BBB-B933-2F007667B4F3
Lentopallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2013

**Lentopallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2013** pelattiin Saksassa ja Sveitsissä 6.–14. syyskuuta 2013. Kisojen loppuottelu pelattiin Berliinissä, ja muut kisakapupungit olivat Zürich Sveitsissä sekä Halle, Dresden ja Schwerin Saksassa. Kisoihin osallistui 16 maata. Mestaruuden voitti Venäjä.

## Alkulohkot

### Lohko A

### Lohko B

### Lohko C

### Lohko D

## Pudotuspelit

## Lähteet
* Kisojen viralliset sivut

## Aiheesta muualla
Liekkikerttuli

**Liekkikerttuli** (*Oreothlypis gutturalis*) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Liekkikerttulia tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Sitä on kuvattu melko yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Sirppikerttuli

**Sirppikerttuli** (*Parula superciliosa*) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Sirppikerttulia tavataan Keski-Amerikassa. Sen kannaksi arvioidaan 50&nbsp;000–499&nbsp;999 yksilöä. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta se on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen ei uskota olevan vaarassa.

## Lähteet
The Long Run

**The Long Run** on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Eagles-yhtyeen kuudes studioalbumi. Albumi julkaistiin 24. syyskuuta 1979 ja se on ensimmäinen Eaglesin levytys, jolla yhtyeen basistina soittaa vuonna 1977 yhtyeestä eronneen Randy Meisnerin korvannut Timothy B. Schmit. *The Long Run* on myös viimeinen Eaglesin studioalbumi, jolla kitaristi Don Felder vaikuttaa. Albumi jäi Eaglesin viimeiseksi ennen vuonna 1980 tapahtunutta yhtyeen hajoamista. Yhtye teki paluun jo vuonna 1994 mutta *The Long Runia* seurannut studioalbumi oli vasta vuonna 2007 julkaistu *[[Long Road Out of Eden]]*.

Yhtye palkittiin Grammy-palkinnolla albumin kappaleesta "Heartache Tonight", joka nousi Yhdysvalloissa *[[Billboard Hot 100]]*-singlelistan kärkipaikalle ja myi yli miljoona kappaletta pian julkaisunsa jälkeen. Albumin muita tunnettuja kappaleita ovat nimikkoraita "The Long Run" ja "I Can't Tell You Why", joista molemmat nousivat Yhdysvaltain singlelistan kärkikymmenikköön. *[[Billboard 200]]*-albumilistalla *The Long Run* ylsi kärkipaikalle.

## Kappalelista
#"The Long Run" (Don Henley, Glenn Frey) – 3:42
#"I Can't Tell You Why" (Timothy B. Schmit, Henley, Frey) – 4:56
#"In the City" (Joe Walsh, Barry De Vorzon) – 3:46
#"The Disco Strangler" (Don Felder, Henley, Frey) – 2:46
#"King of Hollywood" (Henley, Frey) – 6:28
#"Heartache Tonight" (Henley, Frey, Bob Seger, J.D. Souther) – 4:27
#"Those Shoes" (Felder, Henley, Frey) – 4:57
#"Teenage Jail" (Henley, Frey, Souther) – 3:44
#"The Greeks Don't Want No Freaks" (Henley, Frey) – 2:21
#"The Sad Café" (Henley, Frey, Walsh, Souther) – 5:35

## Kokoonpano
* Glenn Frey - kitara, koskettimet ja laulu
* Don Henley - rummut, lyömäsoittimet ja laulu
* Don Felder - kitara ja taustalaulu
* Joe Walsh - kitara ja laulu
* Timothy B. Schmit - bassokitara ja taustalaulu

## Long Run Leftovers
*The Long Runista* oli alun perin suunniteltu tupla-albumia, ja useita lopulta pois jääneitä lauluja ehdotettiin sille. Näistä jotkut päätyivät Eaglesin kokoelmalle *[[Selected Works: 1972–1999]]*, raidalle, jonka otsikko on “Long Run Leftovers”, joskin tuskin tunnistettavassa muodossa. Joe Walsh myöhemmin otti näistä kaksi työstettäväkseen, ja ne päätyivät hänen sooloalbumeilleen: “Rivers (of the Hidden Funk)” päätyi albumille *[[There Goes the Neighborhood (albumi)|There Goes the Neighborhood]]* (1981) ja “I Told You So” päätyi albumille *[[You Bought It — You Name It]]* (1983).

Näyttää siltä, että molemmat olivat Don Felderin sävellyksiä, joihin Walsh laati uudet sanoitukset. Felder myös soitti molemmilla kappaleilla kitaraa, joten luultavasti kyse oli demoversioiden muokkaamisesta.

## Lähteet
Rajamäen lukio

**Rajamäen lukio** eli **Nurmijärven lukion Rajamäen toimipiste** on Nurmijärven kunnassa sijaitseva toisen asteen oppilaitos, joka toimii Rajamäellä Seitsemän veljeksen koulun yhteydessä. Koulu on perustettu vuonna 1960 Rajamäen yhteiskouluna. Vuodesta 2020 se on ollut Nurmijärven lukion Rajamäen toimipiste.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Lukion verkkosivut
Sinikerttuli

**Sinikerttuli** (*Setophaga caerulescens*) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Sinikerttulia tavataan pesivänä Kaakkois-Kanadassa ja Yhdysvaltain itä- ja koillisosissa sekä talvehtivana Floridassa ja Väli-Amerikassa. Sen populaatio on hyvin suuri ja sen kannankehitys on nouseva. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Hippa (täsmennyssivu)

**Hippa** voi tarkoittaa seuraavia:

* Hippa, lasten leikki
* Hippa, taruolento ja metsänhaltija
* Hippa-festivaali, kansanmusiikkitapahtuma
* Hippa, sukunimi. Tunnettu nimenkantaja on:
** Heikki Hippa, suomalainen hyönteistieteilijä
Sanjeev Kumar

**Sanjeev Kumar** (oik. **Harihar Jethalal Zariwala**, 9. heinäkuuta 1938 Surat – 6. marraskuuta 1985 Bombay) oli intialainen näyttelijä, joka työskenteli hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän voitti uransa aikana useita arvostettuja palkintoja, kuten kaksi parhaan miespääosan National Film Awards -palkintoa elokuvista *[[Dastak]]* (1970) ja *[[Koshish]]* (1972). Vaikka Kumar kuoli alle 50-vuotiaana, hänet tunnettiin useista vanhemman miehen rooleistaan.

## Valikoitu filmografia
* *[[Khilona]]* (1970)
* *[[Dastak]]* (1970)
* *[[Anubhav]]* (1971)
* *[[Seeta Aur Geeta]]* (1972)
* *[[Koshish]]* (1972)
* *[[Manchali]]* (1973)
* *[[Aandhi]]* (1975)
* *[[Sholay]]* (1975)
* *[[Mausam (vuoden 1975 elokuva)|Mausam]]* (1975)
* *[[Shakinpelaajat]]* (*Shatranj Ke Khilari*, 1977)
* *[[Trishul (elokuva)|Trishul]]* (1978)
* *[[Kaala Patthar]]* (1979)
* *[[Silsila (elokuva)|Silsila]]* (1981)
* *[[Vidhaata]]* (1982)
* *[[Angoor (vuoden 1982 elokuva)|Angoor]]* (1982)
* *[[Hero (vuoden 1983 elokuva)|Hero]]* (1983)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Bill de Blasio

**Bill de Blasio** (s. 8. toukokuuta 1961) on demokraattisen puolueen poliitikko New Yorkissa ja kaupungin pormestari vuosina 2014–2021. Vuodesta 2009 hän toimi kaupungin oikeusasiamiehenä ja tuli silloin tunnetuksi ärhäkkäänä vasemmistopoliitikkona: hän haluaisi nostaa veroja parantaakseen lasten päivähoitoa ja koulutusmahdollisuuksia. Hän on myös luvannut laittaa kuriin New Yorkin hurjan vuokratason.

Marraskuun alussa 2013 de Blasio voitti New Yorkin pormestarinvaaleissa ylivoimaisesti vastaehdokkaansa republikaani Joe Lhotan. de Blasion pormestarikausi päättyi vuodenvaihteessa 2021–2022.

## Lähteet
Aune Alaja

**Aune Elina Alaja** (o. s. *Torikka*; 14. helmikuuta 1915 Parikkala – 4. elokuuta 1991) oli suomalainen uskonnonopettaja ja kirjailija.

Aune Alajan vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Topias Torikka ja Amanda Elvira Haapaniemi. Hän oli naimisissa vuodesta 1937 Mikkelin hiippakunnan piispan Osmo Alajan kanssa.

## Teoksia
* *Olemme löytäneet toisemme* : kertomus. Kuva ja sana, Helsinki 1948
* *Älä pelkää!*. Herättäjä-yhdistys, Lapua 1955
* *Odotusten aamu* : runoja. 1989
* *Myös isämme uskoivat ennen* ; kirj. Aune ja Osmo Alaja. O. Alaja, Tampere 1991

## Lähteet
* 
* Kuka kukin on 1978 : Osmo Alajan tiedot
* Kirjasampo.fi : Aune Alaja
* *Suomen teologit 1999*, s. 923. Suomen kirkon pappisliitto, Helsinki 1999.
Vehoniemen näkötorni

**Vehoniemen näkötorni** on vuonna 1927 valmistunut näkötorni Kangasalan kaupungissa sijaitsevalla Vehoniemenharjulla.

Vehoniemen näkötorni on puurakenteinen, ja se sijaitsee Vehoniemenharjulla puistomaisen metsän keskellä Roineen ja Villikanlahden välisellä kapealla kannaksella. Punaiseksi maalattu torni on poikkileikkaukseltaan nelikulmainen ja ylöspäin kapeneva. Tornin huipulla on levennetty näköalatasanteena toimiva katettu avoterassi.

Ensimmäisen näkötornin Vehoniemenharjulle rakennutti 1892 kanslianeuvos A. W. Liljenstrand. Se korvattiin 1927 kunnan rakennuttamalla tornilla. Samoihin aikoihin harjulle rakennettiin myös hotelli- ja ravintolarakennukset. Näkötornia hoitivat vaihtelevasti silloiset kiinteistön omistajat ja ravintoloitsijat.

Tornin juurella toimi ravintola vuoteen 1980 saakka. Sen jälkeen paikalle rakennettiin Vehoniemen automuseo, ja samalla näkötorni remontoitiin vuonna 1982. Torni siirtyi 1995 valtiolle Metsähallituksen valvontaan.

Vehoniemen näkötorni on yhdessä Haralanharjun, Keisarinharjun ja Kirkkoharjun näkötornien kanssa osa Kangasalan näkötornit -nimen saanutta valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä.

Näkötornia on kunnostettu vuosien aikana. Esimerkiksi vuonna 2009 uusittiin ulkoverhoilu ja katto, ja vuonna 2019 kunnostettiin portaita ja terassin kaiteita. Tornin korkeus on 13 metriä ja sen näköalatasanteelle johtaa 68 porrasta. 

Metsähallituksen Luontopalvelut ilmoitti helmikuussa 2023, että näkötorni joudutaan sulkemaan turvallisuussyistä toistaiseksi. Kuntotarkastuksessa havaittiin tornin kantavissa rakenteissa henkkenemistä, joka aiheuttaa merkittävän turvallisuusriskin. Näkötornin turvallinen kävijämäärä on enintään kymmenen henkilöä kerrallaan, mutta käytännössä henkilömäärää ei pystytä valvomaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
2127 Tanya

**2127 Tanya** on ukrainalaisen tähtitieteilijän Ljudmila Tšernyhnin 29. toukokuuta 1971 löytämä asteroidi. Se on nimetty Tanja Savitševan mukaan, jonka Leningradin piirityksen aikana tekemät päiväkirjamerkinnät kertovat sodan kauhuista. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella **1971 KB1.** Asteroidi kiertää Aurinkoa asteroidien päävyöhykkeellä Marsin ja Jupiterin välissä.  Asteroidin läpimitta on 39,28 kilometriä ja kiertoaika 5,76 vuotta.

## Lähteet
* '''2127 Tanya''' at the ''Asteroids - Dynamic Site''
* '''2127 Tanya''' Orbit Simulation
* 2127 Tanya JPL Small-Body Database Browserissa 
*Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000): Minor Planet Center 
*Numbered minor planets 

### Viitteet