open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Finlandia Vodka

**Finlandia Vodka** on suomalainen, viljasta valmistettava votka. Se on väritön ja maultaan neutraali ja kuiva (eli ei sisällä sokeria), ja siinä on alkoholia 40 tilavuusprosenttia, maustetuissa versioissa 37,5. Se kuuluu niin sanottujen premium-vodkien luokkaan.

## Historia

Finland Vodka esiteltiin ensimmäisen kerran vuonna 1970. pohjoisamerikkalainen Brown-Forman Corporation osti vuonna 2000 brändistä 45 %, vuonna 2002 35 % ja vuonna 2004 loput.
Kreikkalainen Coca-Colan pullottaja  Coca-Cola Hellenic Bottling Company (HBC)  osti vodkan brändin vuonna 2023  220 miljoonalla dollarilla.
Suomen valtion omistama Anora Group jatkaa juoman valmistamista yksinoikeudella ainakin vuoteen 2035 saakka.

Finlandia Vodka -pullojen valmistus siirtyi elokuussa 2009 Karhulan lasitehtaan lopettamisen jälkeen Viroon. Finlandia pullotettiin aiemmin Tapio Wirkkalan muotoilemaan kuuluisaan "jääpulloon" (Frozen Ice), mutta sittemmin pullon ja etiketin mallia on muutettu seuraavasti: 

* Hammered Ice 1998 
* Glacial Ice 2003 
* Melting Ice 2011
* Flowing Ice 2018

Maustamattoman Finlandian lisäksi myynnissä on myös yhdeksän maustettua vodkalaatua: Lime, Coconut, Blackcurrant, Mango, Tangerine, Raspberry, Cranberry, Grapefruit ja Redberry.

## Mainonta ja populaarikulttuuri
Finlandia Vodkaa on mainostettu muun muassa tuotesijoittelulla ja sponsorisopimuksin. James Bond -elokuvassa *[[Kuolema saa odottaa]]* (2002) agentti 007 on vaihtanut vodkan Absolutista Finlandiaan. Finlandia Vodka vilahtaa useissa Renny Harlinin ohjaamissa elokuvissa. Finlandia Vodka sponsoroi aikanaan McLarenin F1-tallia, ja sen mainoksia näkyi muun muassa Mika Häkkisen kypärässä vuosina 1999–2001.

Finlandia Vodkasta puhutaan useaan otteeseen Bret Easton Ellisin kirjassa *[[Amerikan Psyko]]* (1991), jossa muun muassa henkilöhahmo Timothy Price pyytää monesti Finlandiaa mutta joutuu "tyytymään" Absolut Vodkaan.

## Kuvia

Tiedosto:Finlandia Vodka logo.jpg|Tavallisen Finlandia Vodkan etiketti
Tiedosto:Finlandia Vodka Fusionin logo.svg|Finlandia Vodka Fusion -pullon etiketti
Tiedosto:Finlandia vodka.jpg|Finlandia Vodka 5 cl pullossa
Tiedosto:Finlandia - Vodka of Finland.jpg|Tapio Wirkkalan suunnittelema pullo.
Tiedosto:Finlandia Classic vodka.jpg|alt="Melting Ice" [7]|"Melting Ice" 


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Finlandian kotisivusto
* Tiedote: Altian osuus Finlandia Vodka Worldwidesta Brown-Formanille
Koskenkorva

**Koskenkorva** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* Koskenkorva, taajama Ilmajoella
* Koskenkorva, rautatieasema Ilmajoen Koskenkorvalla
* Koskenkorvan Urheilijat, urheiluseura Ilmajoen Koskenkorvalla
* Koskenkorvan pesäpallostadion Sähkökoje Areena, pesäpallokenttä Ilmajoen Koskenkorvalla
* Koskenkorvan tehtaat, Altia Oyj:n väkiviinatehdas Ilmajoen Koskenkorvalla
* Koskenkorva, Altian (aik. Alkon) viinamerkki
* Koskenkorva, kylä Raahessa
* Koskenkorva-palkinto, Tampereen yliopiston ylioppilaskunnan ja ainejärjestö Teeman 1990-luvulla jakama kirjallisuuspalkinto

;Sukunimi

* Jesse Koskenkorva (s. 1999), suomalainen jääkiekkoilija
* Kimmo Koskenkorva (s. 1978), suomalainen jääkiekkoilija
* Matti Koskenkorva (1880–1965), suomalainen maastohiihtäjä
* Raino Koskenkorva (1926–2013), suomalainen maantiepyöräilijä
* Samu Koskenkorva (s. 2001), suomalainen jääkiekkoilija.
Talviolympialaiset 1972

**Vuoden 1972 talviolympialaiset** pidettiin Sapporossa, Japanissa 3.–13. helmikuuta vuonna 1972. Kisat avasi Japanin keisari Hirohito, olympiatulen sytytti Hideki Takada ja urheilijoiden valan vannoi pikaluistelija Keiichi Suzuki.

Jo aikaisemmin oli vuoden 1940 talviolympialaiset ollut määrä pitää Sapporossa, mutta ne jouduttiin peruuttamaan toisen maailmansodan takia.

## Valintaprosessi
Sapporo valittiin kisojen pitopaikaksi 25. huhtikuuta 1966 Roomassa Italiassa äänestyksen perusteella. Toiseksi vahvin ehdokas isäntäkaupungiksi oli Kanadan Banff.

## Lajit
Olympiaohjelmassa oli 35 tapahtumaa kymmenessä eri urheilulajissa.
*
*
*
*
*
*
**
**
**
*
*

## Osallistujat
Kilpailuihin osallistui kaikkiaan 1 006 urheilijaa 35 maasta.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 

## Mitalitaulukko

Vuoden 1972 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto.

## Lähteet
Talviolympialaiset 1976

**Vuoden 1976 talviolympialaiset** pidettiin Innsbruckissa Itävallassa 4.–15. helmikuuta vuonna 1976. Kilpailut julisti avatuksi Itävallan presidentti Rudolf Kirchschläger, urheilijoiden olympiavalan vannoi Willy Köstinger ja olympiatulen sytyttivät Christl Haas ja Josef Feistmantl.

## Valintaprosessi
Kisat piti alkujaan järjestää Denverissä Yhdysvalloissa, mutta kustannusten nousu kolminkertaisiksi ja huoli ympäristövaikutuksista sekä näitä seurannut kansanäänestys peruuttivat kisaisännyyden. Denver ilmoitti kieltäytymisestään KOK:lle 15. marraskuuta 1972. Tämän jälkeen KOK tarjosi isännyyttä Kanadan Whistlerin kaupungille, mutta hakuprosessin jälkeen valittu uusi hallitus kieltäytyi isännyydestä. Tämän jälkeen Salt Lake City tarjoutui kisaisännäksi, mutta KOK hylkäsi hakemuksen ja valitsi helmikuussa 1973 kisaisännäksi Innsbruckin, joka oli isännöinyt myös vuoden 1964 talviolympialaisia. Salt Lake City sai myöhemmin järjestettäväkseen vuoden 2002 talviolympialaiset.

### Tampere ehdokkaana olympiakaupungiksi
Ajatus talviolympiakisojen järjestämisestä Tampereella heräsi Suomen olympiakomiteassa keväällä 1969, ja innokkaimpia asiassa olivat vasta valittu kaupunginjohtaja Pekka Paavola ja Suomen edustajana KOK:ssa ollut Helsingin apulaiskaupunginjohtaja Erik von Frenckell. Tampereen jäähalli ja Ratinan stadion olivat valmistuneet vuonna 1965 ja Lamminpään kaupunginosassa ajateltiin olevan sopiva hiihtomaasto. Alppihiihdon, mäkihypyn ja kelkkailun suhteen käännyttiin useita MM-hiihtoja onnistuneesti järjestäneen Lahden puoleen, joka kuitenkin yllättäen kieltäytyi. Lopulta Kuopio lupasi, että jos Tampere saisi kisat, Puijolla voitaisiin kilpailla mäkihypyssä. Alppihiihdon osalta Pyhätunturi ilmaisi valmiutensa. Olympiakylää kaavailtiin Hervantaan, jonka kaavoitus oli juuri meneillään, ja kisojen radiointi ja televisiointi suunniteltiin hoidettavaksi Ristimäestä. Tampereella tuolloin vaikuttanut SDP:n ja kokoomuksen aseveliakseli ajoi hanketta vuoden ajan erittäin tarmokkaasti. Toisaalta Tampereen kansandemokraattinen valtuustoryhmä suhtautui asiaan penseästi ja myös KOK:n toinen suomalaisjäsen, vuorineuvos Paavo Honkajuuri oli ärsyyntynyt von Frenckellin vauhdista. Von Frenckell pyrki järjestämään Tampereen delegaatiolle tapaamiset mahdollisimman monen KOK:n jäsenen kanssa ennen ratkaisevaa äänestystä. Olympiahanke toi Tampereelle noin vuoden ajaksi runsaasti julkisuutta aina New York Timesia myöten.

## Lajit
Olympiaohjelmassa oli 37 tapahtumaa kymmenessä eri urheilulajissa.
*
*
*
*
*
*
**
**
**
*
*

## Osallistujat
Kisoihin osallistui 1 123 urheilijaa 37 maasta.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Mitalitaulukko

Vuoden 1976 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto.

## Katso myös
* Talviparalympialaiset 1976

## Lähteet
Talviolympialaiset 1980

**Vuoden 1980 talviolympialaiset** pidettiin Lake Placidissa Yhdysvalloissa. Näissä kisoissa käytettiin keinolunta ensimmäisen kerran.

Kisojen olympiatuli sytytettiin Kreikan Olympiassa 30. tammikuuta 1980. Olympialaisten avajaiset suoritti Yhdysvaltain varapresidentti Walter Mondale. Presidentti Jimmy Carter oli estynyt Afganistanin ja Iranin kriisien vuoksi ja joutui pysymään Washingtonissa avajaisten ajan.

## Lajit
Olympiaohjelmassa oli 38 tapahtumaa kymmenessä eri urheilulajissa.
* 
* 
* 
* 
* 
* 
**
**
**
* 
* 

## Osallistujamaat
Kilpailuihin osallistui kaikkiaan 1 072 urheilijaa 37 maasta.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Mitalitaulukko

Vuoden 1980 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti Neuvostoliitto.

## Kuvagalleria

Ceremony 1980 Winter Games.jpg|Avajaiset
Olympic flags, 1980 Winter Olympics.jpg|Olympialippuja
Nordic skiing at the 1980 Winter Olympics.jpg|Hiihtoa
Alpine skiing at the 1980 Winter Olympics.jpg|Alppihiihtoa
Biathlon at the 1980 Winter Olympics.jpg|Ampumahiihtoa
Bob run during the 1980 Winter Olympics.jpg|Rattikelkkailua
Ice Hockey Match, Lake Placid 1980.jpg|Jääkiekkoa
Ski jumping at the 1980 Winter Olympics.jpg|Mäkihyppyä
Lake Placid 1980, ice rink.jpg|Pikaluistelua


## Katso myös
* Miracle on Ice
* Talviolympialaiset 1932
* Kesäolympialaiset 1980
* Talviolympialaisten 1980 esikisat
* Talviparalympialaiset 1980
* Suomi talviolympialaisissa 1980

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* la84.org - Winter Olympics 1980 results
Marshall Nirenberg

**Marshall Warren Nirenberg** (10. huhtikuuta 1927 – 15. tammikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen biokemisti ja geneetikko. Hän sai Nobelin lääketieteen palkinnon vuonna 1968 geneettisen koodin selvittämisestä.

Nirenberg opiskeli Floridan yliopistossa biologiaa. Hänen maisterintyönsä 1952 käsitteli vesiperhosten ekologiaa ja taksonomiaa. Nirenberg siirtyi sitten biokemiaan, jota hän opiskeli Michiganin yliopistossa valmistuen tohtoriksi vuonna 1957.

Vuonna 1959 Nirenberg alkoi tutkia DNA:n, RNA:n ja proteiinien välisiä suhteita. Seuraavana vuonna hänet nimettiin National Institutes of Healthin (NIH) tutkijaksi. Näissä tutkimuksissa Niremberg ja J. Heinrich Matthaei osoittivat, että proteiinisynteesissä tarvitaan lähetti-RNA:ta. Tuottamalla synteettistä, pelkästään urasiilista koostunutta lähetti-RNA:ta Nirenberg osoitti, että kodoni UUU koodittaa fenyylialaniinia. Tämä oli ensimmäinen askel kodonitaulukon selvittämisessä

Vuonna 1961 Nirenberg valittiin NIH:n biokemiallisen genetiikan osaston johtoon. Vuonna 1965 Nirenberg pystyi kollegoidensa avulla kokoamaan kaikki 64 kolmikirjamista kodonia käsittävän geneettisen koodin taulukon, joka esittää DNA:n ja proteiinien väliset yhteydet.

Nirenberg sai työstään Nobelin fysiologian ja lääketieteen palkinnon vuonna 1968. Palkinnon jakoivat hänen kanssaan Har Gobind Khorana, joka löysi nukleiinihappojen synteesin, ja Robert W. Holley, joka selvitti lähetti-RNA:n kemiallisen rakenteen. Samana vuonna Nirenberg sai National Medal of Honorin; vuonna 1966 hänelle oli myönnetty National Medal of Science.

Nirenberg teki myös Nobel-palkintonsa jälkeen merkittäviä tieteellisiä löytöjä genetiikan ja neurobiologian aloilta. Hän teki pioneerityötä hermosolujen viljelyssä ja tutki geenien ilmenemistä, kantasolujen erilaistumista ja hermojärjestelmän kehittymistä. 1980-luvulla Nirenberg löysi banaanikärpäsen geenin, joka on merkittävä sydämen kehittymiselle. Löytö auttaa synnynnäisten sydänsairauksien ymmärtämisessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Nobel esittelypuhe professori P. Reichard,
Klondike

**Klondike** on alue Kanadan luoteisosassa Yukonissa lähellä Alaskan rajaa. Alue sijaitsee Yukonjoesta haarautuvan Klondikejoen varrella. Alueelle suuntautui suuri kultaryntäys 1896–1898. Klondiken keskus on ryntäyksen aikana perustettu Dawson City. Valkoiset uudisasuttajat totesivat seudun alkuperäisen intiaaninimen *Tr’ondëk* (”vasarakivivesi” hänin kielellä) vaikeaksi ääntää ja alkoivat kutsua paikkaa Klondikeksi.

## Kultaryntäys

Klondiken kultaryntäys oli vuosia kestänyt kullankaivajien ja onnenonkijoiden massamuutto Klondikeen 1800-luvun lopulla. Klondikesta on löytynyt tähän mennessä noin 350 tonnia kultaa. Ryntäys alkoi paikallisena vuonna 1896, jolloin alaskalaiset turkismetsästäjät saapuivat alueelle, mistä intiaani Skookum Jim oli löytänyt runsaasti kultaa Rabbit- eli Bonanzajoen pohjalta. Tieto kultalöydöstä saavutti Yhdysvallat vasta vuonna 1897, jolloin noin 6&nbsp;000 ihmistä saapui Klondikeen. Matka Klondikeen muun muassa vuorisolien yli oli vaarallinen kylmän ja nälän uhan takia. Elämä Klondikessa oli yleensä pelkkää kovaa työtä, ja vain jotkut rikastuivat kullalla. Kullanetsijä saattoi kuolla muun muassa kaivoskuilun sortumiseen tai täyttymiseen vedellä. Vuonna 1897 kullanetsijät rakensivat Dawson Cityn kaupungin, jota kutsuttiin ”Pohjolan Pariisiksi”. Lopulta kaupungissa oli noin 30&nbsp;000 asukasta. Vuonna 1898 ryntäys Klondikessa alkoi olla ohi ja painopiste siirtynyt Alaskan Nomeen. Niinpä Dawson City kutistui vuoteen 1905 mennessä 5&nbsp;000 asukkaan pikkukaupungiksi. Nykyään siellä asuu noin 1&nbsp;600 asukasta.

## Lähteet
Kultakuume

**Kultakuume** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* kultaryntäys, laajamittainen kullanetsijöiden muuttoliike
* Kultakuume, Yle Radio 1:n kulttuuriohjelma iltapäivisin maanantaista perjantaihin
* Kultakuume, Charlie Chaplinin elokuva vuodelta 1925
* Kultakuume, suomalainen tekstiseikkailupeli Amigalle vuodelta 1986 
* Kultakuume, suomalainen yhtye
** *[[Kultakuume (albumi)|Kultakuume]]*, yhtyeen albumi vuodelta 1990
* Kultakuume, Aku-Palat-albumisarjan numero 4 vuodelta 1999
* Kummeli Kultakuume, elokuva vuodelta 1997
* Kultakuume.com, suomalainen televisiosarja vuodelta 2001
* Kultakuume, yhdysvaltalainen vuodesta 2010 esitetty televisiosarja
Xena

**Xena** (*Xena: Warrior Princess*) on *[[Hercules (televisiosarja)|Hercules]]* -televisiosarjan spin-off, joka osoittautui emosarjaansa suositummaksi. Sarja sijoittuu Antiikin Kreikkaa muistuttavaan mielikuvitusmaailmaan ja sen päähenkilö on soturiprinsessa Xena (Lucy Lawless), joka taistelee hyvien puolella ja pahaa vastaan yhdessä uskollisen seuralaisensa Gabriellen (Renée O’Connor) kanssa. *Xenaa* tuotettiin vuosina 1995–2001, Suomessa sarjaa esitettiin vuosina 1997–2004 ja uusintana vuodesta 2007 lähtien. *Xenan* ensimmäinen kausi alkoi Subilla uusintana 1. kesäkuuta 2009.

*Xenan* ilmestyessä televisioruutuihin itsenäiset naispuoliset toimintasankarit olivat televisiosarjojen pääosissa hyvin harvinaisia. Myöhemmin Xenaa ovat seuranneet muun muassa *[[Dark Angel]]*, *[[Buffy, vampyyrintappaja]]*, *[[Alias (televisiosarja)|Alias]]* sekä *[[Siskoni on noita]]* -sarjan noitasisarukset.

## Rooleissa
### Päähenkilöt

### Säännöllisesti vierailevat muut hahmot

### Vierailleet

## Jaksot

## Mytologiaviittaukset
Sarjassa on paljon viittauksia eri kansojen myytteihin ja muinaisiin jumalhahmoihin. Eniten on viitattu kreikkalaiseen mytologiaan, jonka jumalhahmot esiintyvät säännöllisesti sarjan jaksoissa, erityisesti sodan jumala Ares ja rakkauden jumalatar Afrodite, josta on tehty vaaleanpunaiseen harsoon pukeutuva surffariblondi. Myös Cupido, Pallas Athene, Zeus, Poseidon, Haades, kohtalottaret, raivottaret ja harpyijat esiintyvät Xenan seikkailuissa. Kreikkalaisista sankarihahmoista sarja esitteli Odysseuksen, Orfeuksen sekä amatsonit.

Kreikkalaisen mytologian lisäksi sarjassa on viittauksia muihinkin myytteihin: sarjassa viitattiin kristinuskoon Raamatun tarinoiden kautta (muun muassa Daavid ja Goljat). Hindulaisuutta jumalineen (Krishna, Kali) ja karman lakia käsiteltiin neljännen tuotantokauden jaksoissa, joissa Xena ja Gabrielle matkustivat Intiassa. Myös skandinaavisen mytologian jumalat Thor ja valkyriat tulivat tutuiksi Xenan seikkailujen välityksellä. Joulupukinkin alkuperä selviää eräässä jaksossa.

## Aseet
Sarjassa pääaseina toimivat miekat. Miekan lisäksi yleisinä aseina ovat taistelusauvat tai -kepit, tikarit, kirveet, jouset, nuolet ja piikkimoukarit. Tunnetuin ase lienee kuitenkin Xenan chakrami. Xena heittää yleensä chakramin katkaistakseen vihollisten aseet tai esimerkiksi köyden. Xena aiheuttaa useasti myös kivivyöryjä chakramin avulla. Chakrami lentää pitkän matkan, kimpoilee seinistä tai muista pinnoista ja kimpoaa lopuksi takaisin Xenan kiinniotettavaksi.

## Sarjan fanit
Sarja on tullut tunnetuksi myös siitä ilmiömäisestä laajuudesta, jolla sarjan fanit alkoivat tuoda sitä esiin internetissä. Aikanaan *Xenaa* käsittelevien fanisivujen ja keskustelupalstojen lukumäärä oli aivan omaa luokkaansa, ja ne haastoivat internetissä jopa *[[Star Trek]]in* näkyvyyden. Sarjan suurta suosiota selittää osaltaan tulkinta, jonka mukaan Xenaa ja hänen apurihahmoaan Gabriellea voidaan pitää naisparina. 1990-luvun lopulla kansainvälinen lesboyhteisö ottikin sarjan omakseen.

Suomalaisen faniryhmän jäsenet käyttävät itsestään nimitystä xeniitti.

## Katso myös
*Luettelo televisiosarjojen Hercules ja Xena hahmoista

## Lähteet
Pau Casals

**Pau Casals**, alkuperäiseltä nimeltään **Pau Carles Salvador Casals i Defilló** (29. joulukuuta 1876 El Vendrell, Katalonia – 22. lokakuuta 1973 San Juan, Puerto Rico), oli katalonialainen sellisti, säveltäjä ja kapellimestari. Pau Casals tunnetaan parhaiten vuosina 1936–1939 tekemistään Bachin sellosarjojen taltioinneista.

Pau Casals syntyi vuonna 1876 pienessa El Vendrellin kaupungissa, jossa hänen isänsä Carlos toimi urkurina ja kuoronjohtajana. Carlos opetti poikansa laulamaan, soittamaan pianoa ja viulua. Casals esiintyi julkisesti ensimmäistä kertaa jo kuusivuotiaana. Yksitoistavuotiaana Pau kuuli ensimmäistä kertaa sellomusiikkia ja pian hän ottikin oppitunteja sellonsoitossa, ensin isältään, mutta pian Barcelonan kunnallisessa musiikkikoulussa.

Opiskeluaikanaan Casals soitti eri kokoonpanoissa rahoittaakseen opintojaan, ja etsiessään musiikkia esitettäväksi vuoden 1890 tienoissa hän löysi ennestään tuntemattomia teoksia soolosellolle pienestä barcelonalaisesta musiikkiliikkeestä. Kyseessä olivat Johann Sebastian Bachin kuusi sarjaa soolosellolle (BWV 1007–1012), jotka olivat pitkään olleet musiikkimaailmalta kadoksissa. Casals työsti Bachin sellosarjoja yli kymmenen vuotta ennen kuin alkoi esittää niitä julkisesti 1900-luvun alkuvuosina, esittäen usein yhden sarjan konserton yhteydessä.

Casals kehitti oman tyylin jossa hän saattoi liikuttaa vasenta kättään varsin vapaasti luoden vaivattoman vaikutelman ja laulavan äänensävyn.

Barcelonassa Casals tutustui myös säveltäjä Isaac Albéniziin, joka auttoi Casalsia muuttamaan Madridiin, jossa hän jatkoi opintojaan konservatoriossa Tomas Bretónin ja Jesus de Monasterion johdolla. Hän teki orkesteridebyyttinsä Madridissa ja konsertoi vuonna 1899 Lontoon Crystal Palacessa ja Pariisissa.

Poliittisesti Casals oli tasavaltalainen ja Espanjan sisällissodan päätyttyä Francon voittoon hän joutui vaikeuksiin vahvan vakaumuksensa vuoksi (Casals muun muassa kieltäytyi soittamasta Hitlerin hallitsemassa Saksassa). Vuonna 1939 häntä uhattiin teloituksella, jos hän palaisi Espanjaan ja hän joutui jäämään pakolaiseksi Etelä-Ranskaan.

Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltojen ja Ison-Britannian Francoa mielistelevään politiikkaan pettyneenä Casals lopetti yllättäen julkisen esiintymisen. 1950-luvulla Casalsin yhdysvaltalaiset ihailijat järjestivät hänen ympärilleen festivaalin virtuoosin uuteen kotikaupunkiin Pradesiin ja vanhoilla päivillään Casals nousi uudelleen esiin muusikkona, opettajana ja orkesterinjohtajana. Vuonna 1956 hän muutti äitinsä synnyinmaahan Puerto Ricoon. Hän esiintyi vuonna 1958 Yhdistyneissä kansakunnissa ja vuonna 1961 Valkoisessa talossa. Hän kuoli Puerto Ricossa 22. lokakuuta 1973. Casals ei ehtinyt nähdä vihaamansa Francon hallinnon loppua, mutta Espanjan hallitus kuningas Juan Carlos I:n johdolla kunnioitti hänen muistoaan julkaisemalla vuonna 1976 hänen 100. syntymäpäivänsä kunniaksi postimerkin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Roger de Flor

**Roger de Flor** (1267–1305) oli Sisiliassa syntynyt seikkailija ja sotilas.

Kahdeksanvuotiaana hänet lähetettiin temppeliherrain ritarikunnalle kuuluvalle laivalle. Roger liittyi temppeliherroihin ja päätyi lopulta laivan päälliköksi. Akkon piirityksen yhteydessä vuonna 1291 Rogeria syytettiin paavin kutsumisesta varkaaksi ja uskostaan luopuneeksi. Hän menetti sotilasarvonsa ja joutui pakenemaan Genovaan, jossa hän aloitti uuden uran merirosvona.

Roger pestautui Sisilian kuninkaan Frederik II:n palvelukseen, joka antoi hänelle vara-amiraalin arvon. Kun sota loppui vuonna 1302 halusi Frederik päästä eroon maassa olleista palkkasotilaista, *[[Almogavares|Almogavareista]]*, joille hän ei enää pystynyt maksamaan palkkaa. Roger sai palkkasotilaat lähtemään mukaansa itään sotimaan turkkilaisia vastaan. Bysantin keisari Andronikos II Palaiologos otti sotilaat avosylin vastaan, kun he saapuivat Konstantinopoliin vuonna 1303. Roger adoptoitiin keisarilliseen perheeseen, ja hän meni naimisiin keisarin lapsenlapsen kanssa. Hänestä tehtiin myös laivaston komentaja *[[Bysanttilaiset arvonimet|megas duks]]* (suurruhtinas) ja armeijan ylipäällikkö *[[Bysanttilaiset arvonimet|megas domestikos]]*. Roger lähetettiin armeijansa, ns. katalonialainen komppanian, kanssa sotimaan turkkilaisia vastaan Vähään-Aasiaan.

Vuonna 1304 Rogerin joukot pelastivat piiritetyn Filadelfian kaupungin. Roger päätti nyt perustaa oman ruhtinaskuntansa, mutta hän epäonnistui kun hän yritti vallata Magnesian. Kun Roger vaati keisarilta joukoilleen palkkaa, mutta kun sitä ei herunut tarpeeksi, hän päätti ryövätä Konstantinopolia ympäröivän maaseudun. Keisari antoi Rogerille *[[Bysanttilaiset arvonimet|caesarin]]* arvonimen, mutta pian tämän jälkeen keisarin poika Mikael teki lopun Rogerin suunnitelmista. Mikael kutsui Rogerin luokseen Adrianopoliin, jossa hän antoi murhata vieraansa. Rogerin joukot kostivat johtajansa murhan taistelemalla sinnikkäästi bysanttilaisia vastaan vielä monen vuoden ajan.

## Lähteet
Mihail Kalašnikov

**Mihail Timofejevitš Kalašnikov** (, 10. marraskuuta 1919 Kurja, Altain aluepiiri, Neuvosto-Venäjä – 23. joulukuuta 2013 Iževsk, Udmurtia, Venäjä) oli neuvostoliittolainen ja venäläinen asesuunnittelija. Hän toimi maailman yleisimmän ja kuuluisimman rynnäkkökiväärin, nimeään kantavan Avtomat Kalašnikova obraztsa 1947 godan eli AK-47:n pääsuunnittelijana.

Kalašnikov oli maanviljelijäperheen 17. lapsi. Toisessa maailmansodassa hän palveli puna-armeijan panssarijoukoissa mutta haavoittui syksyllä 1941. Sen jälkeen hän ryhtyi suunnittelemaan aseita.

Kalašnikov työskenteli ennen eläkkeelle jäämistään pääinsinöörinä Udmurtian Iževskissä Ižmaš-konsernissa. Hän sai lukuisia kunnianosoituksia, kuten sosialistisen työn sankarin arvon, Stalin-palkinnon, presidentti Jeltsinin kunniamerkin sekä Pyhän Andreaksen ritarikunnan jäsenyyden. Presidentti Medvedev myönsi Kalašnikoville Venäjän federaation sankarin arvon hänen 90-vuotispäivänään.

90-vuotisjuhlissaan hän kommentoi kysymystä aseen käytöstä konfliktipesäkkeissä eri puolella maailmaa:

Vuonna 2004 tuli markkinoille Kalašnikov-vodkamerkki.

Kalašnikov kuoli 94-vuotiaana. Hänet haudattiin uudelle kansallissankarien hautausmaalle Moskovan lähelle. Hänen patsaansa paljastettiin syyskuussa 2017 Moskovassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kalashnikov Museum virtual tour
Vivien Leigh

**Vivien Leigh** (oik. **Vivian Mary Hartley**; ) oli Oscar-palkittu englantilainen näyttelijä. Hän loi menestyksekkään uran niin teatterissa kuin elokuvissakin. 

## Ura
Leigh opiskeli Englannissa, Ranskassa, Italiassa ja Saksassa. Hän aloitti uransa teatterissa 1930-luvun alkupuolella. Old Vic -teatterissa hän pääsi näyttelemään Shakespearea vastanäyttelijänään Laurence Olivier. Olivier ja Leigh näyttelivät yhdessä myös englantilaisissa elokuvissa, ja heidän välilleen syntyi suhde, vaikka kumpikin oli tahollaan naimisissa.

Vuonna 1938 Leigh meni Olivierin perässä Yhdysvaltoihin ja tapasi siellä *[[Tuulen viemää (elokuva)|Tuulen viemää]]* -elokuvan tekijät. Elokuvalle ei ollut löytynyt naistähteä, ja kohtalaisen tuntematon Vivien Leigh sai pääosan Scarlett O’Harana, koska hän muistutti niin paljon romaanin kuvaamaa Scarlettia. Hän sai roolin, vaikka siihen oltiin povattu muun muassa Norma Sheareria, Bette Davisia, Jean Arthuria, Katharine Hepburnia ja Barbara Stanwyckia. *Tuulen viemää* valmistui vuonna 1939, ja siitä tuli yksi kaikkien aikojen menestyneimpiä elokuvia. Leigh’stä tuli kansainvälisesti tunnettu elokuvatähti, ja hän sai Scarlettin roolista ensimmäisen Oscar-palkintonsa. 

Leigh jatkoi kuitenkin uraansa teatterissa menestyksestä huolimatta, ja vuonna 1949 Lontoossa hän loisti Blanche DuBois’n roolissa Tennessee Williamsin näytelmässä *Viettelyksen vaunu*. Hän sai pääroolin myös *[[Viettelyksen vaunu]]n* elokuvaversiossa, jossa hänen vastanäyttelijänään oli Marlon Brando. Tämä elokuva toi Leigh’lle toisen Oscarinsa. 

Leigh teki tämän jälkeen vain kolme elokuvaa, joista vuonna 1961 valmistuneessa *Mrs. Stonen Rooman kevät* hänellä oli vastanäyttelijänään Warren Beatty. American Film Institute on valinnut Leigh’n vuosisadan 25 tärkeimmän naisnäyttelijän joukkoon. Hän on saanut urastaan myös tähden Hollywood Walk of Famelle.

## Yksityiselämä
Vivien Leigh meni naimisiin Herbert Leigh Holmanin kanssa vuonna 1932, ja heidän tyttärensä Suzanne syntyi 1933. Vivien käytti koko uransa ajan sukunimenään ensimmäisen aviomiehensä keskimmäistä nimeä Leigh. 1930-luvun alussa hän tapasi Laurence Olivierin, johon rakastui intohimoisesti. Heistä tuli rakastavaiset, vaikka molemmat olivat tahoillaan naimisissa.  

Leigh ja Olivier avioituivat vuonna 1940. Pian Leigh’n mielenterveys alkoi kuitenkin horjua hänen sairastuttuaan maanis-depressiivisyyteen, josta hän kärsi loppuelämänsä ajan. Vuonna 1960 hän ja Olivier erosivat. Vivien Leigh kuoli 53-vuotiaana tuberkuloosiin.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*  Epäviralliset kotisivut 
* Vivien Leigh NNDB:ssä

## Kirjallisuutta
*Strachan, Alan: *Dark Star : A Biography of Vivien Leigh.* London : I. B. Tauris, 2019. .
**Vivien Leigh : Actress and Icon.* Toim. Kate Dorney ja Maggie B. Gale . Manchester University Press, 2018.  .
OIRT

**Kansainvälinen radio- ja televisiojärjestö** (, , lyh. **OIRT**; ennen vuotta  1960 *Kansainvälinen yleisradiojärjestö*, engl. *International Broadcasting Organization* (IBO), ransk. *Organisation Internationale de Radiodiffusion* (OIR)) oli vuonna 1946 perustettu kansainvälinen radio- ja televisioliitto, jonka tehtävänä oli koordinoida yhteistyötä eri maiden radioyhtiöiden välillä. 

## Historia
26 maata perusti OIR:n 28. kesäkuuta 1946. Seuraavana päivänä Kansainvälisen yleisradiounionin (IBU) yleiskokouksessa tämä elin yritettiin hajottaa, mutta esitys ei saanut vaadittua enemmistöä. 28 jäsenestä  18 perustajajäsentä erosi IBU:sta ja niistä tuli uuden OIR:n perustajia.

Vuonna 1946 OIR asettui IBU:n rakennukseen Brysseliin. Tekninen toiminta aloitettiin jälleen kahden johtajan alaisuudessa, joista toisen delegoi Neuvostoliitto ja toisen Ranska. Kylmän sodan poliittinen tilanne kuitenkin heikkeni ja tämä aiheutti levottoman epäluottamustilanteen teknisen keskuksen henkilöstön piirissä.

Vuonna 1950 jotkut jäsenet (enimmäkseen länsieurooppalaiset) erosivat OIRT:ista muodostaakseen uuden Euroopan yleisradiounionin johon kuului muun muassa  Belgia, Egypti, Ranska, Italia, Libanon, Luxemburg, Monaco, Marokko, Alankomaat, Tunisia ja Jugoslavia.

OIRT:n jäseniksi jäivät  Albania, Bulgaria, Tšekkoslovakia, Suomi (myös EBU:n jäsen), Itä-Saksa, Unkari, Puola, Romania, Syyria ja Neuvostoliitto.

Tämän seurauksena OIR:n päämaja ja sen tekninen keskus siirrettiin Brysselistä Prahaan vuonna 1950. Belgiasta ja muista länsimaista tulleita työntekijöitä jäi Brysseliin ja keskustasta tuli uuden EBU:n tekninen keskus.

Toisin kuin EBU, OIRT ei rajoittunut Euroopan ja Välimeren maihin vaan toimi globaalina organisaationa. Järjestön jäseniä olivat itäblokin kanssa liittoutuneet maat, kuten Kuuba, Vietnam, Kiina ja Pohjois-Korea sekä Neuvostoliiton liittolaiset joita johtivat tilapäisesti kommunistiset hallinnot  kuten Nicaragua ja Afganistan sekä Afrikan ja Lähi-idän valtiot, jotka olivat tilapäisesti assosioituneet tai tukeneet sosialistista leiriä.

Tammikuun 1. päivänä 1993, Neuvostoliiton hajoamisen ja kylmän sodan päättymisen jälkeen, OIRT sulautui Euroopan yleisradiounioniin ja kaikki eurooppalaiset OIRT-jäsenyydet siirrettiin EBU:lle. Vuonna 2022 Venäjä erotettiin EBU:sta.

## Intervision
OIRT:n televisioverkko perustettiin vuonna 1960 ja sen nimi oli Intervision (ven. *Интервидение*, saks. *Intervision*, bulg.  *Интервизия*, puol. *Interwizja*, tšek. *Intervize*, slovak. *Intervízia*, unk. *Intervízió*, rom. *Interviziune*, suom. *Intervisio*).

Vuosina 1965–1968 ja 1977–1980 OIRT järjesti Intervision laulukilpailun, joka oli järjestön vastine Eurovision laulukilpailulle.

## Jäsenmaat

## Assosioituneet jäsenet

## Lähteet
Live 8

**Live 8** oli sarja konsertteja, jotka pidettiin G8-maissa heinäkuussa 2005. Ne edelsivät G8-maiden Skotlannissa heinäkuussa 2005 pidettyä huippukokousta. Konsertit pidettiin samoihin aikoihin kun oli kulunut 20 vuotta Live Aid -tapahtumasta. Live 8:n pääorganisaattorina toimi kuten Live Aidissakin Bob Geldof. 

2. heinäkuuta 2005 pidettiin konsertit Lontoossa, Versailles'ssa lähellä Pariisia, Berliinissä, Roomassa, Moskovassa, Philadelphiassa, Barriessa lähellä Torontoa, Tokiossa, Johannesburgissa sekä Cornwallissa. Neljä päivää myöhemmin 6. heinäkuuta Skotlannissa oli viimeinen konsertti: "Edinburgh 50,000 - The Final Push".

Konsertit lähetettiin yli 140 TV-kanavan ja noin 400 radioaseman kautta ympäri maailman. Järjestäjien mukaan noin 85 prosentilla maailman väestöstä oli mahdollisuus seurata tapahtumaa. Konserttien tarkoitus oli painostaa päättäjiä armahtamaan kehitysmaiden velkataakat, lisäämään kehitysapua ja tukea tasa-arvoisempaa maailmankauppaa köyhien maiden kesken.

Live 8-konserteista on tehty virallinen DVD-taltiointi jonka julkaisijana toimii EMI. DVD julkaistiin 7. marraskuuta 2005.

## Esiintyjät

## Katso myös
* Live Aid
* Live Earth

## Aiheesta muualla

*Live 8 - viralliset kotisivut
*Live 8 - epäviralliset kotisivut
Tabiteuea

**Tabiteuea** on yhteisnimitys kahdelle Tyynellämerellä Gilbertsaarilla sijaitsevalle saarelle, Pohjois- ja Etelä-Tabiteuealle. Molemmat kuuluvat Kiribatille ja sijaitsevat Tarawasta etelään. Pohjois-Tabiteuean pinta-ala on 26 neliökilometriä ja asukasluku oli noin 3&nbsp;955 vuonna 2015. Etelä-Tabiteuean pinta-ala on 12 neliökilometriä ja asukasluku oli 1&nbsp;306 vuonna 2015. Sana "Tabiteuea" on kiribatin kieltä ja tarkoittaa "maata, jossa ei ole päällikköjä".

## Lähteet
Hertz

**Hertz** voi tarkoittaa:

* hertsi, taajuuden yksikkö, lyhenne Hz
* Hertz, autovuokraamo

## Sukunimi
* Aarno Tertti, ent. *Hertz* (1925–2011), suomalainen tiedottaja, sukututkija ja päätoimittaja, Martti Tertin (Hertz) poika
* Arne Hertz (s. 1939), ruotsalainen kartanlukija
* Gustav Ludwig Hertz (1887–1975), saksalainen fyysikko, toinen Franckin ja Hertzin kokeen keksijöistä, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja
* Heinrich Rudolf Hertz (1857–1894), saksalainen fyysikko, radioaaltojen löytäjä
* Henrik Hertz (1797 tai 1798–1870), tanskalainen kirjailija
* Martti Hertz, *Martti Tertti* (1898–1940), suomalainen metsätieteilijä ja metsänhoitaja
RYL

**RYL** eli **rakennustöiden yleiset laatuvaatimukset** on sarja julkaisuja, joissa määritetään Suomessa toteutettavia kriteerejä rakennustarvikkeille, rakennustyölle ja valmiille rakennusosalle. RYL:n kustantaa Rakennustieto Oy. Julkaisut on eroteltu tuoteosan mukaisesti: MaaRYL, RunkoRYL, SisäRYL, MaalausRYL ja InfraRYL. Nykyiset versiot ovat MaaRYL 2010, RunkoRYL 2010, MaalausRYL 2012, SisäRYL 2013, TalotekniikkaRYL 2002, KiinteistöRYL 2009 ja InfraRYL 2006/2010.

RYL:n laadinnassa ovat olleet mukana rakennusalan keskeiset toimijaosapuolet. RYL ei ole virallinen määräys, mutta rakennuttajan ja urakoitsijan välisissä sopimuksissa RYL on yleisesti sovittu sitovaksi laatumäärittelyksi. Kun suunnitelmissa viitataan RYLlin, ei kaikkia yksityiskohtia tarvitse esittää suunnitelmissa. Myös rakennustyön tapa ja lopputuloksen laatu saadaan standardoitua eri työkohteissa. RYLlin määräykset määrittävät myös niin sanotun *hyvän rakennustavan* minimin.

Juridisesti RYL:n yläpuolelle sijoittuvat lait, asetukset ja viranomaismääräykset, esimerkiksi *Suomen Rakentamismääräyskokoelman [[SRakMk|RakMk]]* määräykset. Myös varsinaiset suunnitelmat nousevat RYL:n yläpuolelle; mikäli jokin asia on esitetty molemmissa, noudatetaan pääsääntöisesti suunnitelmia, vaikka RYLlistä löytyisikin määritys ko. asialle.

Oleellista RYL-järjestelmässä on rakennusalalle yhteisesti sovittu *nimikkeistö*, jonka avulla rakennushanke voidaan osittaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Rakennustöiden yleiset laatuvaatimukset, Rakennustieto
Irene Dukaina

**Irene Dukaina** (, 1066 – 19. helmikuuta 1123) oli Bysantin keisarinna ja Aleksios I Komnenoksen vaimo.

Irene kuului mahtavaan Dukasten sukuun, jonka riveistä olivat tulleet keisarit Konstantinos X Dukas ja Mikael VII Dukas. Irenen ja Aleksioksen välit eivät koskaan olleet lämpimät, vaikka pari saikin seitsemän lasta.

Kun Aleksios kaappasi vallan vuonna 1081, hän muutti keisarilliseen palatsiin asumaan äitinsä, Anna Dalassenan ja Mikael VII:n lesken Marian kanssa. Luultavasti Aleksios suunnitteli menevänsä naimisiin leskikeisarinnan kanssa. Irene sai asua palatsin alakerrassa. Vanhan tavan mukaan Irene olisi pitänyt kruunata keisarinnaksi samaan aikaan kun Aleksios kruunattiin keisariksi, mutta näin ei käynyt. Lopulta Irene kruunattiin viikko Aleksioksen jälkeen, kun kansa ja kaupungin patriarkka olivat painostaneet tätä.

Parin ensimmäinen lapsi Anna syntyi pian sen jälkeen, kun Aleksios oli palannut taistelemasta Robert Guiscardia vastaan vuonna 1083. Annasta suunniteltiin heti alkuunsa Mikael VII:n pojan Konstantinoksen vaimoa. Mutta kun Irene sai Johanneksen vuonna 1087, Aleksios päätti tehdä tästä kruununperillisen ja syrjäyttää Konstantinoksen.

Kun Aleksios oli kuolemaisillaan vuonna 1118, Irene olisi halunnut, että Annan miehestä Nikeforos Bryennioksesta olisi tullut uusi keisari hänen poikansa Johanneksen sijaan. Aleksios kuitenkin suosi Johannesta ja sai tämän ottamaan vallan omiin käsiinsä. Anna ja Irene yrittivät syrjäyttää Johanneksen, mutta yritys epäonnistui. Irene vetäytyi itse rakennuttamaansa luostariin, jossa hän myös kuoli.

Anna Komnena kirjoitti myöhemmin isänsä elämäkerran, jossa hän myös kuvailee äitiään. Irene oli erittäin lukenut ihminen ja erityisen kiinnostunut uskonnosta. Hän lahjoitti suuria summia luostareille ja Anna mainitsee myös, että hän oli erittäin antelias myös tavallisia ihmisiä kohtaan.

## Perhe
Irene ja Aleksios saivat seitsemän lasta:
* Anna (1083–1153)
* Maria
* Johannes (1087–1143)
* Andronikos (kuoli noin 1130)
* Isaak
* Eudokia
* Theodora

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Medieval Sourcebook: Anna Comnena: The Alexiad
Nuorisokulttuuri

**Nuorisokulttuuri** on teinien tai laajemmin nuorten alakulttuuri, joka koostuu nuorten tulkinnasta nykymaailmasta ja siitä pohjautuvasta käyttäytymis- ja pukeutumistavoista. Se on myös nuorien reaktio sille, mitä senhetkinen elämänympäristö on, ja se mitä nuorilta vaaditaan ja odotetaan aikuisena. Se on yhteiskunnallinen ilmiö, joka on saanut alkunsa Yhdysvalloissa 1950-luvun alkupuolella leviten hiljan myöhemmin myös muihin läntisiin teollisuusmaihin. Eräät kulttuurin piirteet vetoavat työläisnuorisoon, kun taas jotkut keski- ja yläluokan nuorisoon. Kaupallistamisella on myös erittäin merkittävä osa nuorisokulttuurissa, sillä muun muassa tavarat ja vaatteet toimivat nuorison tyylien rakentajina, jolloin voidaan puhua pikemminkin nuorisomuodista tai nuorisomainonnasta.

Suomessa nuoriso omaksuu nopeasti kansainvälisiä tyylejä ja muoteja.

Muun muassa sosiologit tutkivat alakulttuurien ja nuorisoliikkeiden syntyä, laajenemista sekä sammumisen kiertokulkua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lama (uskonto)

**Lama** on tiibetinbuddhalainen opettaja (vastaava kuin sanskriitin *[[guru]]*). Sanatarkasti käännettynä *lama* tarkoittaa "ei kenenkään alaisuudessa", jolla tarkoitetaan sitä, että lamat ovat korkein mahdollinen auktoriteetti, jota muut buddhalaiset voivat konsultoida uskonasioissa.

Lama on keskeisessä asemassa tiibetinbuddhalaisuudessa. Tämän takia tiibetinbuddhalaisuutta joskus virheellisesti nimitetään lamalaisuudeksi. Tiibetinbuddhalaiset turvautuvat kolmen jalokiven (Buddha, Dharma, Sangha) ohella myös lamaan, jota pidetään kolmen jalokiven elävänä edustajana. Opettajan oletetaan toimivan aina oppilaidensa parhaaksi, ja oppilaan on noudatettava laman antamia ohjeita tarkasti.

Tunnetuimpia lamoja ovat Gelug-linjan dalai-lama ja panchen-lama sekä
Karma-kagyü-linjan Karmapa ja Shamarpa.

Useimmat lamat ovat munkkeja tai nunnia, kagyü, sakya ja nyingma-koulukunnissa Lama-nimitystä voidaan käyttää myös maallikoista, yleensä edistyneistä tantrisista harjoittajista.

## Lähteet
Damageplan

**Damageplan** oli Panteran rumpalin Vinnie Paulin ja kitaristin "Dimebag" Darrell Abbottin perustama post-thrash/groove metal -yhtye. Muut jäsenet olivat Rob Halfordin yhtyeessä kitaraa soittanut Patrick Lachman ja basisti Bob Zilla. Yhtye sekoitti musiikissaan Panteraa ja Halfordia ottaen myös vaikutteita muilta yhtyeiltä kuten Slipknot ja Alice in Chains. Esikoisalbumi *New Found Power* julkaistiin Yhdysvalloissa 10. helmikuuta 2004.

Dimebag Darrell, turvamies ja kaksi yleisön jäsentä saivat surmansa 8. joulukuuta 2004, kun Abbottia Panteran hajoamisesta syyttänyt mielenterveysongelmainen fani Nathan Gale avasi tulen kesken Damageplanin konsertin Ohiossa. Darrell Abbott oli 38-vuotias.

Rumpali Vinnie Paul kuoli sydänkohtaukseen 54-vuotiaana kesäkuussa 2018.

## Jäsenet
* Patrick Lachman – laulu
* "Dimebag" Darrell Abbott – kitara
* Bob Zilla – basso
* Vinnie Paul – rummut

## Diskografia
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Damageplanin viralliset sivut
Tietokonetaide

**Tietokonetaiteessa** eli **digitaalisessa taiteessa** on joko tekemisen apuvälineenä tai sen esittämisessä tietokoneella, siihen liittyvillä lisälaitteilla, ohjelmilla tai näiden kokonaisuuksilla eli järjestelmillä keskeinen osa. Suurin osa tietokonetaiteesta kytkeytyy perinteisempiin taiteenaloihin kuten animaatioon, typografiaan, kuvataiteisiin ja musiikkiin, mutta tietokoneilla on luotu myös vuorovaikutuksellista eli interaktiivista ja ohjelmien avulla syntyvää taidetta.

Tietokoneistuminen on aiheuttanut digitaalitaiteen ja monien perinteisten taiteiden tekemisen välisen rajan hämärtymisen. Tietokoneesta on tullut yksi väline muiden joukkoon.

Mainonta ja graafinen suunnittelu ovat käyttäneet tietokoneen avulla valmistettavia ja muokattavia kuvia hyväkseen varsinkin siitä asti, kun kuvalliset käyttöliittymät yleistyivät ja näyttötekniikka parani 1990-luvulla. Graafiset ohjelmat mahdollistavat nykyisin erilaisten maalausten ja piirustusten tekemisen piirtopöydän avulla. 

Tietokonetta voidaan käyttää myös muun muassa sarjakuvien piirtämisessä.

Tietokonetaidetta voidaan tehdä myös algoritmien avulla kuten fraktaalitaidetta.

## Historia
Tietokonetaiteen edeltäjiin kuuluu muun muassa Andy Warhol. Warhol teki Debbie Harryn maalauksen Commodore Amigalla yleisön edessä kesällä 1985. Videokameralla digitoitu kuva tuotiin tietokoneen näytölle, jossa Warhol muokkasi kuvaa ohjelmalla.
Warhol teki Amigalla myös muita töitä, jotka on saatu talteen levykkeiltä.

## Katso myös
* Digitaalinen piirtäminen ja maalaaminen
* Digitaalinen kuvanveisto
* Tietokonemusiikki
* Demo
* Pikselitaide
* ASCII-taide
* ANSI-taide
* Kuvageneraattori

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tulku

**Tulku** on tietoisesti jälleensyntynyt buddhalainen opettaja. Tulku on valaistunut ja jälleensyntyy tähän maailmaan auttaakseen muita saavuttamaan valaistumisen. Tulkuja esiintyy tiibetinbuddhalaisissa perinteissä.

Ensimmäinen tulku oli Karmapa, joka on tähän mennessä ehtinyt 17. jälleensyntymään. Tunnetuin tulku lienee 14. dalai-lama. On arvioitu, että maailmassa olisi muutamia satoja tunnistettuja tulkuja.

Tulkujen tunnistamisessa käytetään erilaisia ennusmerkkejä. Usein edellinen (tai jokin varhaisempi) jälleensyntymä jättää jälkeensä kirjeen tai runon, jossa hän antaa ohjeet seuraajan etsimiseen. Näin toimi esimerkiksi ensimmäinen Karmapa, Düsum Khyenpa. Jotkut tulkut ilmoittavat henkilöllisyytensä hyvin nuorina tai tunnistavat edellisen jälleensyntymän oppilaita, opettajia, palvelijoita tai niille kuuluneita esineitä.

Titteleitä *tulku* ja *[[Lama (uskonto)|lama]]* käytetään joskus sekaisin. Ero on se, että lama on kuka tahansa tunnustettu opettaja, joka voi olla tulku tai sitten ei.

## Lähteet
Valinor

**Valinor** on valtakunta Amanin mantereella J. R. R. Tolkienin kirjoissa *[[Silmarillion]]* ja *[[Taru sormusten herrasta]]*. Valinor tarkoittaa ''valar''in maita ja siellä asuvat Amanin *valar*, minne he siirtyivät Almarenin saarelta Melkorin tuhottua sen. Sen pääkaupunki oli Valimar, missä *valar* ja *vanyar* asuivat. Kaksi muuta kaupunkia olivat Alqualondë ja Tirion joissa asuivat kunnioitetut ''teleri'' ja ''noldor'' haltiat. Siihen kuului myös saari, Tol Eressëa, itärannan tuntumassa. Se tunnettiin myös nimellä Kuolemattomat Maat, minne vain kuolemattomat sielut saivat matkata, paria poikkeusta lukuun ottamatta. Sinne saapuivat Valtasormuksen viejät, Frodo Reppuli ja Bilbo Reppuli, ja myöhemmin Sam sekä Legolas ystävänsä Gimlin kanssa.

Jokaisella *vala*lla oli saarella oma osansa, jota he olivat itse muokanneet. Yavanna, luonnon *vala*, kasvatti kasveja saaren eteläpäässä. Oromë, metsästyksen *vala*, asui Oromen metsissä saaren koillisosassa. Metsässä oli monia olentoja, joita Orome metsästi. Nienna, surun *vala*, asui saaren länsiosassa, ja perusti sinne Niennan Huoneen, ja vietti päivänsä itkien. Etelässä Niennan Huoneesta sijaitsi Mandosin Huone. Mandos, Niennan veli, oli kuoleman *vala*. Kaikki henget menivät kuoltuaan Mandosin Huoneeseen, olivat he sitten kuolevaisia tai kuolemattomia. Mandosin Huoneessa asui hänen vaimonsa Vairë. 

Idässä Mandosin huoneesta sijaitsi Esten Saari, mikä sijaitsi Lorrellinin järven keskellä, minkä lähellä oli Lórienin Puutarha, joka muistutti Lóthlorienin metsää Keski-Maassa, koska sen oli luonut sama *vala*, Irmo, unien *vala*. Estë ja Lórien olivat aviopari ja asuivat lähellä toisiaan. Pohjoisessa sijaitsi Aulën Kartano, Aulën joka oli Yavannan aviomies. Koillisessa sijaitsi Manwën ja Vardan Kartano, ja he olivat kaksi voimakkainta *vala*a, ja olivat myös naimisissa. Lännessä olivat Valinorin Puut, Telperion ja Laurelin. Koko Valinorin saarta ympäröivät Pelori-vuoret. Valinorista lähti joitakin haltioita takaisin Keski-Maahan kuten Galadriel. Ne jotka lähtivät kiellettiin palaamasta Valinoriin, mutta kun Keski-Maa alkoi häilyä, *valar* päättivät armosta antaa näiden palata.
Roussel de Bailleul

**Roussel de Bailleul** (myös *Roussel Phrangopolos* tai *Baieul*) (kuoli vuonna 1077 tai 1078) oli normandialainen seikkailija ja palkkasotilas, joka perusti vuoden 1071 tienoilla lyhytikäisen ruhtinaskunnan Vähään-Aasiaan.

Roussel de Bailleul aloitti uransa palkkasotilaana Sisiliassa, mutta siirtyi myöhemmin taistelemaan Bysantin valtakunnan palveluksessa. Hän johti ulkomaalaisia palkkasotilaita kohtalokkaassa Manzikertin taistelussa vuonna 1071. Taistelun jälkeen Roussel kapinoi keisaria vastaan ja yritti perustaa oman ruhtinaskuntansa. Roussel taisteli kolmentuhannen miehen voimin turkkilaisia ja bysanttilaisia vastaan. Vuoteen 1073 mennessä hän oli vallannut Galatian.

Lopulta keisari lähetti nuoren kenraalin Aleksios Komenoksen kukistamaan Rousselin. Aleksios sai tämän vangittua ja kuljetettua keisarin luokse. Anna Komnena käyttää isänsä Aleksioksen elämäkerrassa Rousselista nimeä *Ursel*. Hän kuoli luultavasti keisari Nikeforos III Botaniateksen myrkyttämänä.
## Lähteet
Redmond

**Redmond** on kaupunki, joka sijaitsee Kingin piirikunnassa Washingtonissa. Se sijaitsee Seattlen kaupunkialueen itäisellä laidalla. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 54&nbsp;144.

Redmond tunnetaan parhaiten alueellaan sijaitsevasta Microsoftin kampusalueesta. Kaupunki tunnetaan hyvin Yhdysvalloissa myös puistoistaan.

## Historiaa
Amerikan intiaanit asuivat Redmondin alueella jo 3&nbsp;000 vuotta sitten. Ensimmäiset eurooppalaiset asukkaat saapuivat 1870-luvulla. Luke McRedmond valtasi maata Sammamish-joen rannalta syyskuun 9. päivänä 1870. Seuraavana vuonna Warren Perrigo valtasi maan hänen naapuristaan. Joissa ja puroissa oli niin paljon lohta, että asutus sai aluksi nimen Salmonberg ('Lohivuori'). Uudisasukkaita tuli lisää ja ensimmäisen postitoimiston perustamisen myötä vuonna 1881 paikan nimeksi vaihdettiin Melrose. Uusi nimi perustui Perrigon majataloon, nimeltään Melrose House, mikä kismitti McRedmondin mieltä. Kun Luke McRedmond valittiin paikan postimestariksi, hän muutatti paikkakunnan nimeksi Redmond vuonna 1883.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Redmondin kaupungin verkkosivut
* Redmondin historiallinen seura
* Sanomalehti "King County Journal"
* "King County", piirikunta johon Redmond kuuluu
IVL Haukka

**IVL Haukka** oli Ilmailuvoimien Lentokonetehtaan (IVL) pääsuunnittelijan, insinööri Kurt Bergerin suunnittelema kaksitasoinen hävittäjälentokone vuodelta 1927. Ulkomailta hankitun ensimmäisen hävittäjälentolaivueen jatkoksi oli tarkoitus rakentaa kotimaassa hävittäjiä lisenssillä. Kun lisenssivalmistus kariutui, Kurt Berger suunnitteli IVL C.24- ja IVL C.25 -hävittäjät, jotka pilasi epäluotettava Siemens Halske Sh IIIA -moottori.

Kolmannen hävittäjäkonstruktionsa Kurt Berger suunnitteli Bristol Jupiter -tähtimoottorin ja Englannista saatujen oppien varaan. Lopputulos, IVL Haukka I lensi ensilentonsa 17. maaliskuuta 1927. Konetta vertailtiin Gloster Gamecock -hävittäjään ja koneet olivat hyvin tasaveroisia suorituskyvyltään. Haukka I:n heikkous oli olematon näkyvyys eteen alaviistoon, sillä kaksitasoisen koneen yläsiipi oli kiinnitetty runkoon. Tämän vuoksi Berger suunnitteli uuden version, jota syksyllä 1927 tilattiin kaksi kappaletta.

IVL Haukka II kilpaili vuonna 1928 tasapäisesti Gloster Gamecockin kanssa. Valinnassa päädyttiin kuitenkin Gloster Gamecock II:een, joita rakennettiin lentokonetehtaalla lisenssillä 15 kappaletta.

Haukat olivat aikanaan hyvin vähäisessä käytössä. Haukka I (HA-39) vaurioitui 7. lokakuuta 1927. Kone korjattiin lentokelpoiseksi mutta sitä käytettiin vain havaintovälineenä ja kone poistettiin vuonna 1931. Haukka II:n toinen prototyyppi (HA-40) meni laskussa 7. heinäkuuta 1930 ympäri. Toinen prototyyppi (HA-41) vaurioitui 21. maaliskuuta 1929 ja uudelleen 3. syyskuuta 1930. Kone korjattiin kuitenkin lentokelpoiseksi ja se lensi konetyypin viimeisen lennon 8. lokakuuta 1930. Haukka II:t poistettiin vuonna 1933. HA-39 ja HA-41 varastoitiin museokäyttöä varten.

## Tekniset tiedot

Päijät-Hämeen ilmailumuseossa on näytteillä Ilmailumuseoyhdistyksen vapaaehtoisten entisöimä Haukka HA-39. Haukka II HA-41 on puolestaan entisöitynä Hallinportin ilmailumuseossa.

## Lähteet
* Raunio, Jukka: *Valtion Lentokonetehtaan Historia. Osa I: Pioneerivuodet 1922–1932. *Jukka Raunio, 2005.
* 
### Viitteet
Vasemmisto yhteen

**Vasemmisto yhteen** oli suomalainen aatteellinen yhdistys, joka toimi työväenliikkeen vuonna 1918 alkaneen kahtiajaon lopettamiseksi. Järjestön tavoitteena oli SDP:hen ja Vasemmistoliittoon järjestäytyneiden vasemmistovoimien kokoaminen yhteen puolueeseen. VY:n mielestä yhdistymällä olisi voitu luoda ”kiistatta Suomen vaikutusvaltaisin puolue”.

Vasemmisto yhteen perustettiin vuonna 2005. Yhdistyksen kantavia voimia ja perustajia olivat vasemmistoliittolaiset Matti Viialainen (pj.) ja Timo Roppola (vpj.). Sihteerinä toimi Tanja Harjuniemi. Viialainen ja Roppola levittivät alkuvuonna 2005 vasemmistoliittolaisissa ay-piireissä muistiota, jossa ehdotettiin vasemmistopuolueiden yhdistämistä. Vasemmistoliiton johto ei lämmennyt idealle. SAK:n vasemmistoryhmä ilmoitti Viialaisen menettäneen luottamuksensa. Metalliliiton vasemmistoryhmä erotti Roppolan liiton työvaliokunnasta.

Viialainen erosi Vasemmistoliitosta toukokuussa 2006 sen jälkeen, kun Martti Korhonen valittiin puolueen puheenjohtajaksi. Hän piti puheenjohtajavaalia osoituksena takertumisesta menneisyyteen ja ex- taistolaisten vahvaan asemaan. Myös Roppola erosi ja liittyi SDP:hen. Viialainen oli eduskuntavaaleissa 2007 SDP:n ehdokkaana mutta hän jäi eduskunnan ulkopuolelle.

## Lähteet
Aero A-11

**Aero A-11** on tšekkoslovakialainen kaksitasoinen, kaksipaikkainen ja yksimoottorinen tiedustelukone 1920-luvulta. Koneet suunnitteli ja valmisti Aero Tovarna Letadel, joka toimi Prahassa. 

## Tekniikkaa
* Moottori: 300 hv Hispano Suiza 8Fb
* puurakenne
* kärkiväli: 12,78 m
* pituus: 8,12 m
* tyhjäpaino: 989 kg
* lentopaino: 1 514 kg

## Suoritusarvoja
* huippunopeus: 218 km/h

## Käyttö Suomessa
Suomen ilmavoimat hankkivat kahdeksan Aero A-11HS-konetta korvaamaan Breguet-tiedustelukoneita vuonna 1927. Koneiden tunnukset olivat AE-41 - 48. Konetyyppi oli käytössä vuoteen 1939, lopussa koulukoneena. Ensimmäinen käyttäjä oli Maalentoeskaaderi Utissa.

## Museokoneet Suomessa
Hallinportin ilmailumuseossa on entisöimätön Aero-11 tunnukseltaan AE-47.

## Kirjallisuutta
* Kalevi Keskinen, Kari Stenman, Klaus Niska, Suomen ilmavoimien lentokoneet 1918-1939, Tietoteos, 1976.