open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Käsisuihku

**Käsisuihku** eli **bideesuihku** on WC:n yhteydessä oleva kädessä pidettävä, alapesuun tarkoitettu suihku. Sen tarkoitus on helpottaa sukuelinten ja peräaukon pesemistä. Suihku kytketään erillisellä liittimellä hanan vesijohtoon. Käsisuihkut ovat yleisiä useissa arabimaailman ja Aasian maissa sekä Euroopan maista Suomessa ja Virossa. Vedellä suoritettava pesu on merkittävässä asemassa islamilaisessa käymäläkulttuurissa, mistä syystä käsisuihku on yleinen islaminuskoisilla alueilla.

Suomi on harvoja länsimaita, joissa WC-istuimen yhteyteen asennettu käsisuihku on yleistynyt. Monet ulkomaalaiset Suomeen tulijat saattavat aluksi käyttää sitä vain WC:n siivoukseen, mutta totuttuaan sen käyttöön intiimihygieniassa kaipaavat sitä myös muutettuaan Suomesta pois. 

Ensimmäinen suomalainen käsisuihku oli 1960-luvun lopulla esitelty Oras-hanavalmistajan Bidetta, joka alkoi saada suosiota 1970-luvulla yksiotehanojen yleistyessä – enää ei tarvinnut säätää oikeaa lämpötilaa ja painetta erikseen kylmä- ja lämminvesihanoista. Vuonna 1979 Oras patentoi käsisuihkun *ejektorin*, liipaisimen, jolla veden virtauksen saa vaihtumaan allashanasta bideesuihkuun tarvitsematta kurotella allashanaan. Käsisuihkun yleistyttyä on suomalaisissa saniteettitiloissa WC-istuin ja käsienpesuallas pyritty sijoittamaan lähekkäin, jotta käsisuihkun käyttö olisi helppoa.

## Katso myös
* Bidee (), kiinteä alapesuallas

## Lähteet

## Aiheesta muualla
At War with Reality

**At War with Reality** on At the Gatesin studioalbumi, joka julkaistiin 28. lokakuuta 2014.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Tomas Lindberg - laulu
* Anders Björler - kitara
* Martin Larsson - kitara
* Adrian Erlandsson - rummut
* Jonas Björler - basso

## Arvostelut
* Imperiumi (Marko Saarinen): 8/10
* Imperiumi (Serpent): 8/10
* Kaaoszine: 9/10
* Metalliluola: 8½/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* At War with Reality discogs.comissa 
*
Tampereen yliopiston Porin yksikkö

**Tampereen yliopiston Porin yksikkö** on Tampereen yliopiston Porissa sijaitseva yksikkö, jossa järjestetään teknillisen sekä humanistisen alan yliopistokoulutusta. Se toimii Porin yliopistokeskuksessa, jossa on toimintaa myös Turun yliopistolla.

Yksikön alku juontaa juurensa vuoteen 1983, jolloin Tampereen teknillisen yliopiston (silloisen Tampereen teknillisen korkeakoulun) Porin täydennyskoulutuskeskus perustettiin. Myöhemmin myös Tampereen yliopisto perusti Poriin oman yksikkönsä, mutta vuoden 2019 alusta molemmat siirtyivät Tampereen korkeakoulufuusion myötä osaksi uutta Tampereen yliopistoa ja sen Porin yksikköä. Yksikön teekkareiden opiskelijajärjestönä toimii vuonna 2003 perustettu *Porin teekkarit*. Lisäksi yliopistokeskuksella on yhteinen opiskelijajärjestö Pointer ry.

Tampereen yliopiston Porin yksikössä on noin 500 opiskelijaa ja 75 henkilökunnan jäsentä. Yksikön opetukseen voivat osallistua kaikki Tampereen yliopiston, Porin yliopistokeskuksen sekä avoimen yliopiston opiskelijat.

## Lähteet
Simon Lundmark

**Simon Lundmark** (s. 8. lokakuuta 2000 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa SHL-seura Linköping HC:ta. Winnipeg Jets varasi Lundmarkin .

## Ura
Lundmark debytoi SHL:ssä kaudella 2017–2018 Linköping HC:n paidassa. Seuraavalla kaudella hän jatkoi seurassa ja keräsi 3 syöttöpistettä 28 ottelussa. Lundmark jatkaa Linköping HC:n riveissä myös kaudella 2019–2020.

## Lähteet
Hassan I

**Hassan I** (1857 – 9. kesäkuuta 1894 Tadla) oli Marokon sulttaani vuosina 1873–1894. Häntä edelsi sulttaanina hänen setänsä Muhammad IV.

Hassan I tuli sulttaaniksi 12. syyskuuta 1873. Hän oli vanhoillinen hallitsija, mutta toteutti Marokossa myös uudistuksia. Hän onnistui pitämään Marokon sisäisesti suhteellisen vakaana ja säilyttämään maansa itsenäisyyden. Hassan pyrki hyödyntämään Euroopan suurvaltojen keskinäistä kilpailua, jotta mikään niistä ei pääsisi liittämään Marokkoa valtapiiriinsä. Vuonna 1880 solmittiin Madridin sopimus säätelemään Euroopan maiden etuoikeuksia Marokossa. Hassan perusti Marokkoon pysyvät asevoimat ja värväsi niiden kouluttajiksi eurooppalaisia palkkasotureita. Hän kävi lähes jatkuvasti sotaa kapinallisia heimoja vastaan. Aiemmin lähes itsenäinen Susin alue alistettiin takaisin sulttaanin alaisuuteen vuonna 1882. Rifin alueen levottomuudet johtivat vuosina 1893–1894 konfliktiin Espanjan kanssa.

Hassania seurasivat sulttaaneina vuoron perään hänen kolme poikaansa Abdelaziz, Abdelhafid ja Yusef.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo Los Angelesin kaupunginosista

Tämä on **luettelo [[Los Angeles]]in kaupunginosista**.

* Angelino Heights
* Arleta
* Arlington Heights
* Arts District
* Atwater Village
* Baldwin Hills
* Baldwin Hills/Crenshaw
* Baldwin Village
* Baldwin Vista
* Beachwood Canyon
* Bel Air
* Benedict Canyon
* Beverly Crest
* Beverly Glen
* Beverly Grove
* Beverly Hills Post Office
* Beverly Park
* Beverlywood
* Boyle Heights
* Brentwood
* Brentwood Circle
* Brentwood Glen
* Broadway-Manchester[
* Brookside
* Bunker Hill
* Cahuenga Pass
* Canoga Park
* Canterbury Knolls
* Carthay
* Castle Heights
* Central-Alameda
* Central City
* Century City
* Chatsworth
* Chesterfield Square
* Cheviot Hills
* Chinatown
* Civic Center
* Crenshaw
* Crestwood Hills
* Cypress Park
* Del Rey
* Downtown
* Eagle Rock
* East Gate Bel Air
* East Hollywood
* Echo Park
* Edendale
* El Sereno

* Elysian Heights
* Elysian Park
* Elysian Valley
* Encino
* Exposition Park
* Faircrest Heights 
* Fairfax
* Fashion District
* Filipinotown, Historic
* Financial District
* Florence
* Flower District
* Franklin Hills
* Gallery Row
* Garvanza
* Glassell Park
* Gramercy Park
* Granada Hills
* Green Meadows
* Griffith Park
* Hancock Park
* Harbor City
* Harbor Gateway
* Harvard Heights
* Harvard Park
* Hermon
* Highland Park
* Historic Core
* Hollywood
* Hollywood Dell
* Hollywood Hills
* Hollywood Hills West
* Holmby Hills
* Hyde Park
* Jefferson Park
* Jewelry District
* Kinney Heights
* Koreatown
* Ladera
* Lafayette Square
* Lake Balboa
* Lake View Terrace
* Larchmont
* Laurel Canyon
* Leimert Park
* Lincoln Heights
* Little Armenia
* Little Ethiopia
* Little Tokyo

* Los Feliz
* Manchester Square
* Mandeville Canyon
* Marina Peninsula
* Mar Vista
* Melrose Hill
* Mid-City
* Mid-Wilshire
* Miracle Mile
* Mission Hills
* Montecito Heights
* Monterey Hills
* Mount Olympus
* Mount Washington
* Nichols Canyon
* NoHo Arts District
* North Hills
* North Hollywood
* Northridge
* North University Park
* Old Bank District
* Outpost Estates
* Pacific Palisades
* Pacoima[MLA][TG]
* Palms[MLA][TG]
* Panorama City
* Park La Brea
* Picfair Village
* Pico Robertson
* Pico-Union
* Platinum Triangle
* Playa del Rey
* Playa Vista
* Porter Ranch
* Rancho Park
* Reseda
* Reynier Village
* Rose Hills
* Rustic Canyon
* San Pedro
* Sawtelle
* Shadow Hills
* Sherman Oaks
* Sherman Village
* Silver Lake
* Skid Row
* Solano Canyon
* South Central, Historic
* South Park

* South Robertson
* Spaulding Square
* Studio City
* Sunland
* Sunset Junction
* Sun Valley
* Sylmar
* Tarzana
* Terminal Island
* Thai Town
* Toluca Lake
* Toy District
* Tujunga
* University Hills
* University Park
* University Park, North
* Valley Glen
* Valley Village
* Van Nuys
* Venice
* Vermont Knolls
* Vermont-Slauson
* Vermont Square
* Vermont Vista
* Victor Heights
* Victoria Park
* Village Green
* Warehouse District
* Warner Center
* Watts
* West Adams
* Westchester
* Westdale
* Western Heights
* West Hills
* Westlake
* West Los Angeles
* Westside Village
* Westwood
* Westwood Village
* Whitley Heights
* Wholesale District
* Wilmington
* Wilshire Center
* Wilshire Park
* Windsor Square
* Winnetka
* Woodland Hills
* Yucca Corridor
Omistuskirja

**Omistuskirja** () tarkoittaa henkilölle myönnetyn mitalin tai muun ansio- tai kunniamerkin yhteydessä annettavaa asiakirjaa, johon merkitään tarvittavat tiedot kunnianosoituksen saajasta ja myöntäjästä ja joka toimii kirjallisena todisteena ansiomerkin myöntämisestä. Siihen merkitään ne tiedot, jotka on erikseen määrätty omistuskirjaa koskevassa asetuksessa tai myöntävän järjestön tekemässä päätöksessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* . (Katso asetuksen 10 §.)
Formula 2 Italian Grand Prix 2019

**Formula 2 Italian Grand Prix 2019** oli Formula 2 -kauden 2019 kymmenes osakilpailu, joka ajettiin 7.–8. syyskuuta Monzan moottoriradalla Italiassa.

## Tulokset
### Aika-ajot

### Lauantain kilpailu

### Sunnuntain kilpailu

## Muuta
* Callum Ilottin ensimmäinen paalupaikka.
* Mahaveer Raghunathanan ainoa piste.

## Katso myös
* Italian Grand Prix 2019
* Formula 3 Italian Grand Prix 2019

## Lähteet
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1960

**Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1960** järjestettiin 2.–3. heinäkuuta Jyväskylässä.

## Yleisen sarjan mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
*
*
Kevin Lasagna

**Kevin Lasagna** (s. 10. elokuuta 1992 Suzzara) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa Udinesea ja on joukkueen kapteeni.

Lasagna aloitti liigauransa alemmilla sarjatasoilla Governolesessa, Cereassa ja Estessa. Vuonna 2014 hän siirtyi Carpiin ja pelasi ensimmäisellä kaudellaan Serie B:ssä 30 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Carpi nousi Serie A:han, jossa Lasagna pelasi 36 ottelua ja teki viisi maalia kaudella 2015–2016. Seuraavalla kaudella joukkue pelasi jälleen Serie B:ssä ja Lasagna teki 42 ottelussaan 14 maalia. Kesäkuussa 2017 hän siirtyi Udineseen. Kaudella 2017–2018 hän pelasi Serie A:ssa 29 ottelua ja teki niissä 12 maalia. Kaudella 2018–2019 tilastolukemat olivat 36 ottelua ja kuusi maalia.

Lasagna pelasi ensimmäiset minuuttinsa Italian maajoukkueessa lokakuussa 2018 Puolaa vastaan. Tämän jälkeen hän on pelannut Portugalia ja Yhdysvaltoja vastaan marraskuussa 2018 sekä Armeniaa vastaan syyskuussa 2019.

## Lähteet
Sikurimuseo

**Sikurimuseo** on tehdasmiljöö Pietarsaaressa Alholman kaupunginosassa. Sikurimuseo on Suomen ainoa säilynyt sikuritehdas. Alueella on tehtaan lisäksi sikurimestarin talo, kesäkonttori ja makasiini.

Tontti rekisteröitiin teollisuustontiksi vuonna 1941 pinta-alalla 12&nbsp;009 m². Vuonna 2010 hyväksytyn asemakaavan mukaan tontti on kulttuurihistoriallisesti arvokkaana suojellun rakennusryhmän korttelialue (SR). Tehdasrakennus on merkitty teollisuushistorialliseksi museorakennukseksi (tm). Suojelu käsittää rakennusten ulkoasun, tm-merkinnällä osoitetun rakennuksen osalta lisäksi sisätilat irtaimistoineen, ulkoalueiden rakennelmat, pihajärjestelyt, kasvillisuuden ja puuston.

## Historia
Wilhelm Schauman aloitti vuonna 1883 sikurin valmistuksen pienessä leivintuvassa Pietarsaaren keskustassa. Kysynnän kasvaessa 1800-luvun lopulla Schauman ryhtyi laajentamaan toimintaa ja rakennutti tehtaan. Schaumanin tehtaasta kasvoi muutamassa vuodessa Suomen suurin sikurinvalmistaja, ja se tuotti kaksi kolmasosaa Suomen sikurista. Vuonna 1892 tehdas tuhoutui tulipalossa. Saman vuoden syksyllä alettiin rakentaa uutta tehdasta Alholmaan. Tuotteita myytiin koko Suomessa. Uusi tehdas valmistui tammikuussa 1893. Tehtaan käyttövoimana oli 14 hevosvoiman höyrykone.

Suurimmillaan tehdas oli vuonna 1903, jolloin se työllisti 60 työntekijää ja tuotti 1&nbsp;400 tonnia sikuria. Useimmat tehtaan koneet ovat säilyneet. Paahtouunit ovat edelleen jäljellä paahtohuoneessa. Sikuri jauhettiin ja pakattiin koneiden avulla. Oikean värin ja maun saamiseksi sikuripakkauksia säilytettiin kaksi päivää kosteassa 60 °C:n höyryhuoneessa.

Tehdas oli osa Wilh. Schauman Oy:tä vuoteen 1938 asti, jolloin se muutettiin Wilh. Schaumanin Sikuri Oy -nimiseksi erilliseksi yhtiöksi. Gustav Schütt toimi vuoteen 1953 asti hallituksen puheenjohtajana ja toimitusjohtajana ja hänen jälkeensä perustajan pojanpoika Wilhelm Schauman. 

1950-luvulla sikurin menekin laskettua tehtaassa yritettiin kehitellä uusia tuotteita ja alettiin muun muassa valmistaa paahdettuja suolapähkinöitä. Paahdetut suolapähkinät eivät kuitenkaan olleet kannattavia. 1960-luvulta 1980-luvulle tehtaassa valmistettiin lastuvillaa. Vuonna 1980 tehtaan nimi muutettiin Oy Botnia Ab:ksi ja vuonna 1985 Oy BS Finance Ab:ksi. 1995 se sulautettiin Oy Wictoria Ab -nimiseen arvopaperikauppaa käyvään yhtiöön.

Museon höyryhuoneista toinen on kunnostettu taidegalleriaksi. Museossa ja sen pihapiirissä on järjestetty myös teatteresityksiä ja konsertteja. Jaakon päivillä heinäkuussa museolla pidetään sikurisunnuntai. Sikurimuseo oli avoinna yleisölle vuodesta 1985 ja suljettiin kesällä 2017.

## Lähteet
* Sipilä, Jorma: *Yhä jalompaa kahvi-juomaa!: Suomen kahvi- ja vastikepaahtimot sekä sikuritehtaat *. Edita, 2007

### Viitteet
Runebergin tupa

**Runebergin tupa** on Johan Ludvig Runebergin lapsuudenkoti Pietarsaaressa Itälän kaupunginosassa. Johan Ludvigin isä ja eno Mathias Mattsson Malm rakensivat Runebergin tuvan vuonna 1811 kalastus- ja metsästysmajaksi. Runebergin tupa on Pietarsaaren ensimmäinen suojeltu rakennusmuistomerkki.

Tupa mainitaan Zachris Topeliuksen teoksessa Finland framställdt i teckningar. Yksi teoksen kuvista esittää Runebergin tupaa.

Tupa alkoi rapistua Johan Ludvigin isän kuoleman jälkeen, mutta tupa korjattiin ja luovutettiin Runebergin perheelle vuonna 1851.

Tupa korjattiin uudelleen 1880-luvulla. Runeberg oli jo elinaikanaan saanut suurta arvostusta ja hänen lapsuuden maisemiinsa tehtiin matkoja jo 1880-luvulla. Tupa on Pietarsaaren vanhimpia matkailunähtävyyksiä. Vuonna 1904 tupa, ja sen läheisyydessä ollut vahtimestarintupa siirtyivät Pietarsaaren historiallisetnografisen museon hoidettavaksi. Pietarsaaren kaupunki osti Runebergin tuvan vuonna 1911.

## Lähteet
* Pekka Toivanen, Fjalar Finnäs, Kai Hoffman: *Pietarsaaren historia osa IV*. Pietarsaaren kaupunki, 2002
### Viitteet
Lorenzo Pellegrini

**Lorenzo Pellegrini** (s. 19. kesäkuuta 1996 Rooma) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa AS Romaa. Hän on pelannut Italian A-maajoukkueessa vuodesta 2017.

## Seurajoukkueura

Pellegrini pelasi AS Roman junioreissa ja pääsi Roman edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran Serie A:ssa kentälle maaliskuussa 2015. Kaudet 2015–2017 hän edusti Sassuoloa ja pelasi Serie A:ssa kahden kauden aikana 47 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia. Jälkimmäisellä kaudella hän pelasi Eurooppa-liigassa viisi ottelua ja teki niissä yhden maalin.

Kesällä 2017 Pellegrini palasi Roman joukkueeseen. Kaudella 2017–2018 hän pelasi Serie A:ssa 28 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Mestarien liigassa Roma ylsi välieriin ja Pellegrini pelasi kahdeksan ottelua. Kaudella 2018–2019 Pellegrinin tilastolukemat Serie A:ssa olivat 25 ottelua ja kolme maalia sekä Mestarien liigassa kuusi ottelua ja yksi maali. Seuraavalla kaudella hän pelasi Serie A:ssa 27 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Eurooppa-liigassa hän pelasi viisi ottelua.

Kaudella 2020–2021 Pellegrini pelasi 34 Serie A:n ottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Eurooppa-liigassa Roma pääsi välieriin saakka ja Pellegrini pelasi 12 ottelua ja teki kolme maalia, jotka syntyivät neljännesvälierien, puolivälierien ja välierien ensimmäisissä osaotteluissa. Seuraavan kauden 28 Serie A -ottelussa hän viimeisteli yhdeksän maalia. Roman voittamassa Konferenssiliigassa hän pelasi kymmenen ottelua, mukaan lukien finaalin, ja teki neljä maalia. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 32 Italian pääsarjan ottelua ja teki neljä maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi 14 ottelua, myös tappiollisen loppuottelun, ja teki neljä maalia. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 29 Serie A:n ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Eurooppa-liigassa, jossa Roma ylsi välieriin, hän pelasi kymmenen ottelua ja teki kaksi maalia.

## Maajoukkueura

Pellegrini pelasi Italian alle 19-, 20- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa yhteensä 31 ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Hän teki maalin alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa sekä vuonna 2017 että 2019. Italian A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa kesäkuussa 2017 MM-karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki 11. maaottelussaan syyskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Armeniaa vastaan. Tämän jälkeen hän on tehnyt maalin lokakuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Alankomaita, lokakuussa 2021 Kansojen liigan välieräottelussa Espanjaa, kesäkuussa 2022 peräkkäisissä Kansojen liigan otteluissa Saksaa ja Unkaria sekä maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Ecuadoria vastaan.

Pellegrini valittiin kesällä 2021 pelattuihin EM-kilpailuihin, mutta juuri ennen kisojen alkua harjoituksissa tulleen loukkaantumisen vuoksi hän jäi pois kisoista. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi avauskokoonpanossa Italian kaikki kolme alkulohko-ottelua ja tuli vaihdosta kentälle tappiollisessa neljännesvälieräottelussa. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 36 A-maaottelua, joissa hän on ollut 23 kertaa avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä kuusi maalia.

## Lähteet
Abdelaziz (Marokon sulttaani)

**Abdelaziz** (myös **Abd al-Aziz** tai **Abdul Aziz**; 24. helmikuuta 1878 – 10. kesäkuuta 1943 Tanger) oli Marokon sulttaani vuosina 1894–1908. Hänen valtakautensa lopulla Ranskan vaikutusvalta ja sotilaallinen läsnäolo Marokossa voimistuivat, mikä johti Marokon sotaan. Abdelaziz joutui veljensä Abdelhafidin syrjäyttämäksi.

Abdelaziz tuli sulttaaniksi isänsä Hassan I:n kuoltua, mutta hänen alaikäisyytensä vuoksi todellista valtaa käytti aluksi suurvisiiri Ba Ahmed (tunnettu myös nimellä Ahmad ibn Musa). Abdelaziz ryhtyi hallitsemaan itse Ba Ahmedin kuoltua vuonna 1900. Näihin aikoihin sekä Marokon sisäiset uudistuspaineet että Euroopan suurvaltojen muodostama uhka olivat kasvamassa. Abdelaziz yritti uudistaa Marokon verotusta eurooppalaisten esikuvien mukaisesti, mutta hanke epäonnistui uudenaikaisen hallinnon puuttumisen vuoksi. Eurooppalaisten liikemiesten ja keinottelijoiden vaikutusvalta Marokon talouselämässä lisääntyi. Samaan aikaan Ranska valtasi kiistanalaisia alueita Marokon ja Algerian rajaseudulla. Eri puolilla Marokkoa puhkesi kapinoita, joista suurin oli vuonna 1902 alkanut Bou Hamaran johtama kapina.

Abdelazizin valtakaudelle osui vuosina 1905–1906 ensimmäinen Marokon kriisi. Ison-Britannian, Italian ja Espanjan luovuttua vuonna 1904 eduistaan Marokossa Ranska sai hallitsevan otteen maan taloudesta ja yritti sanella päätöksentekoa, joten Abdelaziz houkutteli vuonna 1905 Saksan puuttumaan asiaan diplomaattisella väliintulolla. Vuoden 1906 Algecirasin konferenssissa muut suurvallat eivät kuitenkaan tukeneet Saksaa, joten pääosa Ranskan vaatimuksista vahvistettiin. Kun Abdelaziz taipui allekirjoittamaan Marokon suvereeniutta kaventaneen Algecirasin sopimuksen, hän menetti kokonaan Marokon eliitin luottamuksen. Suojellakseen kansalaisiaan Ranska lähetti seuraavana vuonna miehitysjoukkoja Oujdaan ja Casablancaan.

Elokuussa 1907 Marrakechin kuvernöörinä toiminut Abdelazizin vanhempi veli Abdelhafid nousi aseelliseen kapinaan. Ranskalaisten tuesta huolimatta sulttaanin joukot kärsivät lopulta tappion kapinallisille ratkaisevassa taistelussa 19. elokuuta 1908. Abdelaziz luopui kruunusta Abdelhafidin hyväksi kaksi päivää myöhemmin. Abdelaziz vietti loppuelämänsä Tangerissa. Myös hänen toinen veljensä Yusef toimi myöhemmin sulttaanina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jean Silvandre

**Jean Silvandre** (27. tammikuuta 1896 Schoelcher, Martinique – 4. helmikuuta 1960 Périers, Manche) oli ranskalainen poliitikko, joka edusti maan kansalliskokouksessa Ranskan Sudania.

Silvandren isä oli notaari ja äiti opettaja. Hän suoritti lyseon Fort-de-Francessa ja muutti sen jälkeen Pariisiin. Sydänvikansa takia Silvandre ei joutunut ensimmäiseen maailmansotaan, vaan hänestä tuli virkamies. Vuonna 1916 Silvandre lähetettiin Ranskan Länsi-Afrikkaan, jossa hän työskenteli Ranskan Guineassa, Dahomeyssa, Ylä-Voltassa ja Ranskan Sudanissa. Työnsä ohessa Silvandre suoritti lakimiestutkinnon, erosi virastaan vuonna 1934 ja asettui Dakariin.

Ranskan sosialistipuolueeseen SFIO:on kuulunut Silvandre osallistui sosialistijärjestöjen perustamiseen Ranskan Länsi-Afrikassa. Hän oli vuonna 1936 perustetun Senegalin sosialistipuolueen jäsen ja johti länsi-intialaisyhdistyksen toimintaa. Toisen maailmansodan aikana Silvandre kannatti Ranskan Länsi-Afrikan liittymistä Charles de Gaullen Vapaan Ranskan puolelle, minkä johdosta hänet vangittiin vuonna 1941. Myöhemmin hänet lähetettiin solmimaan yhteyksiä vastarintaliikkeeseen Marokossa.

Silvandre valittiin Dakarin apulaiskaupunginjohtajaksi vuonna 1945. Hän osallistui Ranskan perustuslakia säätävän kansalliskokouksen vaaleihin SFIO:n ehdokkaana Ranskan Sudanista ja Nigeristä vuosina 1945 ja 1946. Silvandre perusti Fily Dabo Sissokon kanssa Sudanin edistyspuolueen, jonka listalta hänet valittiin Ranskan kansalliskokoukseen Ranskan Sudanista vuosina 1946 ja 1951. Senegalilaisen Lamine Guèyen vaikutuspiiriin kuulunut Silvandre oli aktiivinen kansanedustaja, joka kannatti siirtomaiden ja emämaan läheistä yhteistyötä.

Vuoden 1956 kansalliskokousvaaleissa Silvandre yritti luoda ”kolmannen voiman” Sudanin edistyspuolueen ja Sudanin liiton välille. Hänen puolueensa Mouvement socialiste pour la défense des intérêts du Soudan, jonka toinen ehdokas oli Modibo Keïtan kanssa riitautunut Tiémoko Diarra, sai alle neljä prosenttia äänistä. Vuonna 1958 Silvandre liittyi Sudanin liittoon.

## Lähteet
Herrfors

**Oy Herrfors Ab** on Katternö-konserniin kuuluva energiayhtiö Pietarsaaren seudulla.

## Historia
Vuonna 1900 Pietarsaaren kaupungille tarjottiin ostettavaksi Långforsin koskea Ähtävänjoen varrella. Kaupunki piti pyyntihintaa liian korkeana ja päätti sen sijaan panostaa kaupunkialueella sijaitsevaan puu- ja kivihiilivoimalaan. Kaksi maanviljelijää alkoivat tuottamaan sähkövirtaa Ähtävänjoen vedestä. Vuosisadanvaihteen jälkeen he asensivat generaattorin myllyyn Kållfors-koskella, noin kaksi kilometriä Långforsista alajuoksulle päin. Vuonna 1907 Herrfors-kosken äärellä sijainneeseen puuhiomoon hankittiin sähkögeneraattori. Sähköjohdot tehtaan lisäksi  vedettiin kestikievariin, Kolpin kouluun ja muutamaan lähialueen taloon.

Vuonna 1921 sekä Herrforsiin että Långforsiin avattiin voimalat. Kållby Kvarn & Kraftcentral Abn rakennuttama Långforsin voimala alkoi toimittaa sähkövirtaa Lepplaxiin, Kruunupyyhyn ja myöhemmin Kokkolaan. Yritysfuusion myötä vuonna 1963 Oy Herrfors Ab sai omistukseensa Herrforsin ja Långforsin voimalat. Oy Katternö Ab osti Oy Herrfors Ab:n vuonna 1976. Nykyisin Oy Herrfors Ab hoitaa kaiken sähkön- ja kaukolämmönjakelun Katternö-konsernin asiakkaille.

## Lähteet
Aslak Paltto

**Aslak Paltto** (*Hánno Heaika Ásllat*) on Yleisradion saamenkielisen toimituksen toimittaja.

Paltto on suorittanut alkuperäiskansojen journalismiohjelman maisterin tutkinnon (*Sámi journalistihka mastergráda álgoálbmot perspektiivvas*) Saamelaisessa korkeakoulussa Koutokeinossa.

Paltto on *Poromiehen silmin* -dokumentin tekijä.

## Lähteet
Sursingar

**Sursingar** on Pohjois-Intian musiikin meditatiivisessa dhrupad-tyylissä käytetty soitin. Sillä on otenauhaton metallinen otelauta, kuten sarodilla, ja suuri, tasainen kalebassista tehty runko surbaharin puisella yläosalla.

Sursingar kehitettiin 1800-luvulla vanhemman dhrupad rababin pohjalta. Se poistui muodista 1900-luvun puoleenväliin mennessä. Sursingar on todennäköisesti alkuperäinen nimi, peräisin hindin ja urdun kielistä. Jotkut kirjoittajat, kuten Rabindranath Tagore ovat käyttäneet sanskritiksi käännettyä muotoa *sura srngara* tai osittain sanskritiksi käännettyä versiota *sursrngar*. Nimi on tullut kansanomaisesti äännetyistä sanskritin sanoista *svara srngara*, jotka tarkoittavat "nuottien koristetta". Inayat Khan viittasi soittimeen nimellä *sursanghar* teoksessaan *Minqar musiqar* (1912). Samanlainen, mutta pienempi soitin on New Yorkin Metropolitan-museossa nimellä *sursanga*.  

Sursingarin keksijäksi on nimetty muusikko Pyar Khan.

Soitin on sarodia suurempi ja sillä on sitä syvempi ääni. Se edelsi sarodin kehittymistä. Sursingarin kielet ovat teräksestä ja pronssista valmistettuja. Neljän varsinaisen soittokielen lisäksi soittimessa on neljä rytmikieltä (*chikari*). Kaikukoppia on kaksi. Parannukset aiempiin soittimiin vaikuttivat sursingarin resonoivuuteen ja näkyivät sen suosiossa.

Sursingaria tuetaan vasemmalla olkapäällä samoin kuin veenaa, ja sitä voidaan soittaa plektralla, mutta joskus myös jousella. Tunnettuihin soittajiin ovat kuuluneet Allauddin Khan ja Radhika Mohan Maitra.

## Lähteet
Anni-Saara Paltto

**Anni-Saara Paltto** on suomensaamelainen Yleisradion saamenkielisen toimituksen Yle Sápmin toimittaja. Paltto on opiskellut alkuperäiskansojen journalismiohjelmassa (*Sámi journalistihka mastergráda álgoálbmot perspektiivvas*) Saamelaisessa korkeakoulussa Koutokeinossa.

## Lähteet
Viljami Haavisto

**Viljami Valdemar Haavisto** (s. 23. lokakuuta 1996 Forssa) on suomalainen toimittaja ja poliitikko. Hän oli kristillisdemokraattien 2. varapuheenjohtajana vuosina 2019–2021.

Haavisto valittiin vuonna 2019 Suomen kristillisdemokraattien 2. varapuheenjohtajaksi puolueen 33. puoluekokouksessa Oulussa. Hän on lisäksi toiminut vuodesta 2018 KD Nuorten pääsihteerinä kesäkuuhun 2021.

Haavisto toimi vuonna 2018 vuodesta 1853 asti ilmestyneen Teologian Ylioppilaiden *Kyyhkynen*-lehden päätoimittajana. Hän on KD Nuorten *Arvosana*-lehden päätoimittaja ja oli myötävaikuttamassa vuonna 2019 sen uudelleenjulkaisuun.. Hän on julkaissut runokirjan *Kesäyö ja muita runoja* vuonna 2015, ja hänen yhdessä Annika Lyytikäisen kanssa kirjoittamansa teos *Voiko lailla rakastaa?* ilmestyi vuonna 2021. Hän tuottaa Uskonnon pitkä oppimäärä -podcastia. 

Haavisto on opiskellut teologiaa Helsingin yliopistossa vuodesta 2016 sekä klassillista filologiaa Turun yliopistossa vuodesta 2019.

## Teokset
* Viljami Haavisto, Annika Lyytikäinen, *Voiko lailla rakastaa? : puoli vuosisataa kristillisdemokraattista liekkiä vaalimassa*. Suomen Kristillisdemokraattiset (KD) Nuoret ry 2021 
* 

## Lähteet
Yehud

**Yehud** () on kaupunki Israelin Keski-Israelin hallintoalueella. Paikan nimi Yehud (Jehud) mainitaan jo Raamatussa ja ennen nykyisen kaupungin perustamista paikalla sijaitsi arabien asuttama kylä. Ensimmäiset juutalaiset siirtolaiset asettuivat paikalle vuonna 1948. Vuoden 2017 lopussa Yehudin asukasluku oli 29&nbsp;689.

## Maantiede

Yehud sijaitsee Israelin keskiosassa noin 12 kilometriä Tel Avivin kaupungista itään.

## Historia
Paikannimi Yehud (Jehud) esiintyy Raamatussa ja se mainitaan Joosuan kirjassa Danin heimon alueeseen kuuluvana asutuskeskuksena. Paikalta on löydetty arkeologisissa tutkimuksissa jäänteitä vanhoista rakennuksista ja haudoista. Myöhemmin paikka tunnettiin arabien asuttamana kylänä nimeltä *Yahdiyya*.

Israelin asevoimat valtasivat alueen Israelin itsenäisyyssodan aikana heinäkuussa 1948 ja paikalla olleen kylän arabiasukkaat pakenivat kodeistaan. Saman vuoden lopussa paikalle alkoi asettua juutalaisia siirtolaisia. Alun perin siirtolaiset keskittyivät maatalouteen, mutta sittemmin alue on teollistunut ja kaupungistunut. Yehudista tuli oma kuntansa vuonna 1951 ja hallinnollinen kaupunkinsa vuonna 1955.

## Talous
Uehudissa sijaitsevan teollisuuden eri haaroihin lukeutuvat esimerkiksi autoteollisuus, tekstiiliteollisuus ja elintarviketeollisuus. Paikallisen teollisuuden ohella monet paikalliset käyvät töissä muualla Tel Avivin metropolialueella. Kaupunki on myös läheisten pienempien asutuskeskusten kaupan keskus. Kaupungissa on myös esimerkiksi SpaceIL-järjestön avaruuslaukaisujen ohjaamo.

## Väestö
Yehudin asukasluku oli vuoden 2017 lopussa 29&nbsp;689. Vuonna 1950 vastaava lukema oli 3&nbsp;200, vuonna 1970 8&nbsp;600 ja vuonna 2002 22&nbsp;000.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Yavne

**Yavne** () on kaupunki Israelin Keski-Israelin hallintoalueella. Vuoden 2017 lopussa sen asukasluku oli 45&nbsp;483.

## Maantiede

Yavne sijaitsee Israelin keskiosassa noin kahdeksan kilometrin päässä Rehovotin kaupungista lounaaseen. 

## Historia
### Antiikki

Paikalla oli alun perin filistealaisten kaupunki, joka tunnetaan *[[Raamattu|Raamatusta]]* nimellä *Jabne(h)*, hellenististisesti nimellä *Iamneia* ja roomalaisittain nimimuodolla *Jamnia*. Antiikin aikaisesta kaupungista ei ole säilynyt juurikaan jäänteitä nykyaikaan.

### Myöhempi historia

Ennen nykyisen kaupungin perustamista paikalla sijaitsi *Yibn*-niminen arabien asuttama kylä. Vuonna 1947 kylän asukasluku oli noin 4&nbsp;000. Paikalliset arabit kasvattivat esimerkiksi viljaa ja sitrushedelmiä. 

Juutalaisten aseellisen järjestön Haganan joukot valtasivat arabien asuttaman kylän Israelin itsenäisyyssodan aikana toukokuussa 1948. Kylän valtaus pysäytti Egyptin armeijan joukkojen etenemisen alueelle, mikä olisi uhannut Jaffaa ja Tel Avivia. Ensimmäiset juutalaiset siirtolaiset asettuivat alueelle vuoden 1948 lopulla ja seuraavan vuoden puolella paikan viereen perustettiin useita mošavia. Olot olivat aluksi varsin alkeelliset. Ajan myötä alue kuitenkin teollistui ja kaupungistui. Hallinnollisesti Yavnesta tehtiin oma kaupunkinsa vuonna 1986.

## Väestö

Yavnen asukasluku oli vuoden 2017 lopussa 45&nbsp;483. Vuonna 1953 vastaava luku oli 1&nbsp;600, vuonna 1970 10&nbsp;100 ja vuonna 2002 31&nbsp;700.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alexei Panshin

**Alexei Panshin** (14. elokuuta 1940 Lansing, Michigan – 21. elokuuta 2022 Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Hänen teoksensa *Rite of Passage* voitti parhaan romaanin Nebula-palkinnon 1968. Panshinin yhdessä vaimonsa Cory Panshinin kanssa kirjoittama arvostettu tieteiskirjallisuuden tutkimus *The World Beyond the Hill* palkittiin Locus-palkinnolla ja parhaan tietokirjan Hugo-palkinnolla 1990.

## Lähteet
Ratapölkkysienet

**Ratapölkkysienet** (*Neolentinus*) on helttasienisuku, johon kuuluu esimerkiksi ratapölkkysieni. Suvulle on ominaista, että sen lajit kasvavat puusta. Suvun lajeja kasvaa Australiassa, Pohjois-Amerikassa sekä Euroopassa. Ratapölkkysienten sukuun kuuluu 10 lajia.

## Lähteet
Jeffersonin piirikunta (Colorado)

**Jeffersonin piirikunta** () on Yhdysvaltojen Coloradon osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 582&nbsp;910 vuonna 2020 ja sen pinta-ala on 2&nbsp;005 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus on Goldenin kaupunki.

Piirikunta kuuluu Denverin metropolialueeseen.

## Väestö
Piirikunnan asukkaista 78,2 prosenttia on valkoisia, 15,4 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 2,81 prosenttia aasialaisia. 96,8 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 40,4 vuotta.

## Kuvia piirikunnasta

Tiedosto:JeffersonCountyCO Courthouse 01Oct2017.jpg|Piirikunnan oikeustalo.
Tiedosto:Long Scraggy Peak.JPG|Long Scraggy Peak.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Outi Paadar

**Outi Paadar** (*Olát Kirstte Outi*) on suomensaamelainen toimittaja, kääntäjä ja tulkki. 
Paadar toimii *[[Lapin Kansa|Lapin Kansan]]* saamenkielisen uutistoimituksen tuottajana.

Paadar on aiemmin toiminut saamelaiskäräjien kieliasiainsihteerinä, Saamelaisalueen koulutuskeskuksen projekteissa ja  Saamelaisen korkeakoulun tiedotuskonsulenttina. Paadar oli Yleisradion saamenkielisen toimituksen Yle Sápmin määräaikainen toimittaja vuonna 2019.

## Lähteet
Alahis

**Alahis** oli vallananastaja ja lyhyen aikaa langobardien kuningas vuosina 688–689. Alahis oli Brescian herttua, joka kapinoi kuningas Perctaritia vastaan. Kapina epäonnistui, ja Perctarit vangitsi Alahisin, mutta armahti hänet lopulta. Alahis ryhtyi uuteen kapinaan vuonna 688, kun Perctaritin poika Cunincpert oli noussut kuninkaaksi. Tällä kertaa kapina onnistui, ja Alahis karkotti Cunincpertin Comojärven saarella sijainneeseen linnaan. Alahisin lyhyt valtakausi oli kuitenkin raskas ja tyrannimainen, ja hän menetti kansan tuen. Cunincpert palasi Piemonten joukkojen tukemana ja löi Alahisin ja venetsialaiset Lodin lähistöllä. Alahis sai taistelussa surmansa.

## Lähteet
Hauklampi (Espoo, Nuuksio)

**Hauklampi** on Uudellamaalla Espoossa Nuuksion kaupunginosassa sijaitseva järvi.

Saman nimisiä lampia on Espoossa kolme: Velskolan Hauklampi, Nuuksion Hauklampi ja Luukin Hauklampi.

## Maantietoa
Hauklampi on 400 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,9 hehtaaria. Se sijaitsee kallioisessa metsämaastossa mäkien välisessä laaksossa, joka alkaa pohjoisessa Kattilajärveltä ja haarautuu Hauklammen kohdalla kahteen suuntaan. Lammen länsipuolinen mäki kohoaa 30 metrin korkeuteen vedenpinnasta ja sen rinteet laskevat jyrkimmin järveen. Muualla ovat lähiympäristön rannat loivempia tai alavia. Lammessa ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä. Lammen ympäristössä kiinteää asutusta yhden kotitilan verran ja vapaa-ajan asuntoja on länsipuolella kaksi ja itäpuolella neljä. Niille tulee tie Nuuksion kylältä. Lammen itärantaa seuraa polku Rajakalliolta Kattilajärvelle. Siitä haarautuu polku Valkialammelle. Nämä vesistöt kuuluvat Nuuksion kansallispuistoon.

## Vesistösuhteet
Hauklampi sijaitsee Vantaanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 21) Lepsämänjoen valuma-alueella (21.04), jonka Lakistonjoen valuma-alueeseen (21.044) lampi kuuluu. Se on Lakistonjoen valuma-alueen latvajärviä. Lampeen laskee idästä Heinäsuolta alkava puro. Lammen laskuoja alkaa sen pohjoispäästä ja se laskee 550 metrin päässä Kattilajärven etelärantaan. Hauklammen vedenpinnan korkeus on 71,5 metriä mpy. (N2000, ennen se oli 70,8 m (N60)) ja Kattilajärvellä se on 62,4 metriä, joten laskuojalle kertyy pudotusta 9,1 metriä.

## Historiaa
Vuoden 1958 peruskartassa on Hauklammella yksi tiettömän matkan päässä oleva vapaa-ajan asunto. Se sijaitse kartassa lammen lounaisrannassa. Vuoden 1961 kartassa on itärannasta lohkottu pieniä tontteja, joihin nykyiset kesämökit tullaan rakentamaan. Vain tie järvelle puuttuu tässä vaiheessa. Tiet ja mökit on rakennettu vuoden 1972 kartassa.

## Lähteet
Hauklampi (Espoo, Velskola)

**Hauklampi** on Uudellamaalla Espoossa Velskolan kaupunginosassa Velskolan kartanon lähellä sijaitseva järvi.

Saman nimisiä lampia on Espoossa kolme: Velskolan Hauklampi, Nuuksion Hauklampi ja Luukin Hauklampi.

## Maantietoa
Hauklampi on 300&nbsp;metriä pitkä, 200&nbsp;metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,7&nbsp;hehtaaria. Se sijaitsee Velskolan kartanon länsipuolella kallioisten mäkien ympäröimänä. Mäet kohoavat länsipuolella 36&nbsp;metriä ja itäpuolella 19 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Lammessa ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 800&nbsp;metriä. Lampi on säilynyt autiona, mutta sinne johtaa Vääräjärven ja Mustakorven välinen polku.

## Luontoarvoja
Hauklammen rannat ja vesialue sisältyvät Natura&nbsp;2000-hankkeen Nuuksion kansallispuiston varsinaiseen suojelualueeseen (FI0100040, 56,43&nbsp;km²). Lammen läheltä kulkee kansallispuiston retkelyreitti Vääräjärveltä Saarijärvelle.

## Vesistösuhteet
Hauklampi sijaitsee Vantaanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;21)  Lepsämänjoen valuma-alueella&nbsp;(21.04), jonka Lakistonjoen valuma-alueeseen&nbsp;(21.044) järvi kuuluu. Siihen ei tule ojia ja sen puoli kilometriä pitkä laskuoja laskee Vääräjärveen. Lammen vedenpinnan korkeus on 76,5&nbsp;metriä&nbsp;mpy. (N2000, ennen se oli 75,7&nbsp;m&nbsp;(N60)) ja Vääräjärvellä 61,4&nbsp;metriä, joten laskuojalle kertyy pudotusta 15,1&nbsp;metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nuuksion kansallispuisto ja muut suojelualueet, 2023, Metsähallitus
Pille Lill

**Pille Lill** (s. 20. huhtikuuta 1962 Pärnu) on virolainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hänen ohjelmistoonsa on kuulunut muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Carl Maria von Weberin, Giacomo Puccinin, Giuseppe Verdi, Pjotr Tšaikovskin, Pietro Mascagnin, Richard Wagnerin ja Eduard Tubinin  rooleja. Myöhemmin hän on keskittynyt pitkälti resitaaleissa ja kamarimusiikkikonserteissa esiintymiseen sekä Virossa että ulkomailla. Hän piti Tina Anderssonin teoksen *5 poems by Sara Teasdale* kantaesityksen Camerata Nordican kanssa ja kiersi teoksen esitysten merkeissä Virossa, Italiassa, Walesissa ja Ruotsissa. Hän kantaesitti myös Jüri Reinveren sävellyksen *Lieder bei schwindendem Licht* Carlos Miguel Prieton johtaman The Orchestra of the Americasin kanssa. Muita nykyteoksia Lill on esittänyt Alo Põldmäeltä, Lepo Sumeralta, Mart Siimeriltä, Aaro Pertmannilta, Tõnis Kaumannilta ja Jaanus Torrimilta. Hänen konserttiohjelmistoonsa kuuluu myös Mozartin, Verdin, Gustav Mahlerin, Antonín Dvořákin, Camille Saint-Saënsin, Ludwig van Beethovenin ja Rudolf Tobiaksen teoksia.

Lill valmistui Tallinnan valtionkonservatoriosta musiikkipedagogina vuonna 1985 sekä Rostislav Gurjevin ja Linda Saulin johdolla oopperalaulajana vuonna 1991. Vuosina 1990–1992 hän opiskeli Mirja Klemin johdolla Sibelius-Akatemiassa, josta hänellä on maisterinarvo. Vuosina 1992–1994 hän sai vielä opetusta Johanna Petersiltä Guildhall School of Music and Dramassa ja vuosina 1997–2000 Liisa Linko-Malmiolta. Vuonna 2004 hän aloitti tohtorikoulutuksen Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa Jaakko Ryhäsen johdolla. Muita opettajia ovat olleet Mitsuko Shirai ja Hartmut Höll Karlsruhen musiikkiyliopistossa. Lill on osallistunut Elisabeth Söderströmin, Irwin Gagen ja muiden pitämille mestarikursseille. Hän sai vuonna 1998 Viron Wagner-seuran stipendin.

Lill toimi popyhtye Lainen solistina vuosina 1980–1981. Hän aloitti oopperatuotantoihin osallistumisen Viron kansallisoopperassa vuonna 1989 ja Vanemuine-teatterissa 1997. Hän on opettanut Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa, jossa hänen oppilaisiinsa ovat kuuluneet Helen Lokuta ja Oliver Kuusik. Vuonna 2003 perustettiin Pille Lill -musiikkisäätiö, jonka tavoitteena on nuorten ammattimuusikoiden koulutus Virossa ja näiden taitojen kehittäminen. Lill perusti Tallinnan kamarimusiikkifestivaalin ja ryhtyi sen taiteelliseksi johtajaksi vuonna 2006. 

Kapellimestareita, joiden kanssa Lill on työskennellyt, ovat olleet Neeme Järvi, Eri Klas, Arvo Volmer, Lauri Sirp, Andres Mustonen, Jüri Alperten, Vello Pähn, Nikolai Aleksejev, Johannes Somary, Carlo Felice Cillario ja John Storgårds. Kamarilaulajana hän on tehnyt yhteistyötä Marje Lohuarun, Piia Paemurrun, Ivari Iljan, Lembit Orgsen, Elena Vaškevitšin, Tiia Tennon, Vahur Vurmin ja Henry-David Vareman kanssa. Lill sai vuonna 1996 Suur Vanker -palkinnon parhanaa laulajana, vuonna 2002 Georg Ots -palkinnon ja vuonna 2005 Pyhän piispa Platonin ritarikunnan kolmannen luokan kunnianosoituksen. Hän on tehnyt useita levytyksiä.

## Lähteet
Live in Finland (kirja)

**Live in Finland - kansainvälistä keikkahistoriaa Suomessa 1955–1979** on Mikael Huhtamäen kirjoittama vuonna 2013 ilmestynyt kirja. Teos käsittelee vuosina 1955–1979 Suomessa esiintyneiden ulkomaisten rockyhtyeiden ja -artistien konsertteja, niiden pitopaikkoja ja ajankohtia. Teoksessa kerrotaan konserttien lisäksi artisteille sattuneista tapahtumista konserttisalien ulkopuolella.  

Kirjan pääpaino on pop- ja rock-yhtyeissä ja -artisteissa. Kirjassa kerrotaan muun muassa Jimi Hendrixin, The Rolling Stonesin, Led Zeppelinin, Deep Purplen, The Whon, Creamin, Jethro Tullin, Procol Harumin, Paul McCartneyn, The Animalsin, The Beach Boysin, Fleetwood Macin, John Mayallin, Johnny Winterin, Tom Waitsin, Uriah Heepin, Queenin, David Bowien, ABBAn, Ramonesin, The Clashin, Judas Priestin, AC/DCn ja Motörheadin Suomen-vierailuista. Tarkempaan käsittelyyn on otettu 20 historiallisinta konserttia, kirjan lopussa olevassa top 500-listauksessa luetellaan 500 konsertin otos kaikista Suomessa valittuna ajanjaksona järjestetyistä konserteista.  

Kirjaan käytetty lähdemateriaali koostuu lehtiartikkeleiden ja mikrofilmien lisäksi haastattelujen ja sähköpostien avulla vuosina 2008–2012 kerätyistä konserttiyleisön muistoista.

Vuonna 2020 kirjalle julkaistiin jatko-osa Scream for me Finland! - Kansainvälistä hevikeikkahistoriaa 1980-luvun Suomessa. 

## Lähteet
Kivilampi (Espoo)

**Kivilampi** on noin kuuden ja puolen hehtaarin laajuinen järvi Espoon ja Kirkkonummen rajalla. Suurin osa järvestä sijaitsee Espoon puolella.  Virallisen kaupunginosajaon mukaan Kivilampi sijaitsee Espoon osalta Siikajärven kaupunginosassa. Kivilampi kuuluu Mankinjoen valuma-alueeseen, joka on osa Suomenlahden rannikkoalueen päävesistöä. Mankinjoki johtaa Kivilammesta useiden pienten järvien kautta Espoonlahden merialueen pohjukkaan. Kivilammen lähimpiä naapurijärviä ovat Vuohilampi idässä ja Pitkänen etelässä. Edellisiä kauempana idässä sijaitsee Nuuksion Pitkäjärvi ja etelässä Loojärvi. Pohjoisessa sijaitsee Siikajärvi.

Vuonna 2013 tehtiin tutkimus, jonka mukaan Kivilammen vesi on hygieenisesti laadukasta uimavettä. Kivilammen rehevyystaso on alhainen ja järvi on hieman karumpi kuin Vuohilampi.

Kivilammen rannoilla on pientaloasutusta. Turunväylä kulkee Kivilammen eteläpuolitse.

## Vesistösuhteet
Kivilampi sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueessa (vesistöaluetunnus 81), jonka Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057) järvi kuuluu. Sen laskuoja alkaa itärannasta ja se laskee 1,5 kilometrin päässä Heinäslampeen. Järven vedenpinnan korkeus on 69,7 metriä mpy (N2000).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Paikkatietoalusta.fi: Kivilampi
Pitkänen (Espoo)

**Pitkänen** on runsaan kahden hehtaarin laajuinen järvi läntisessä Espoossa Kirkkonummen rajan tuntumassa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan Pitkänen sijaitsee Siikajärven kaupunginosassa. Pitkänen kuuluu Mankinjoen valuma-alueeseen, joka on osa Suomenlahden rannikkoalueen päävesistöä. Mankinjoki johtaa Pitkäsestä useiden pienten järvien kautta Espoonlahden merialueen pohjukkaan. Kivilammen lähimpiä naapurijärviä ovat Vuohilampi koillisessa ja Kivilampi pohjoisessa. Edellisiä kauempana idässä sijaitsee Nuuksion Pitkäjärvi ja etelässä Loojärvi. Pohjoisessa sijaitsee Siikajärvi.

Pitkäsen, Vuohilammen ja Kivilammen välisellä kannaksella on Kolmirannan pientaloalue. Pitkäsen pinta on noin kuusitoista metriä Vuohilammen pintaa alempana. Turunväylä kulkee aivan Pitkäsen etelärannan tuntumassa; Turunväylän toisella puolen on Kirkkonummen Hauklampi.

Pitkänen on hyvin matala. Vuonna 2013 sen vesi todettiin hygieenisesti hyvälaatuiseksi uimavedeksi.

## Vesistösuhteet
Pitkänen sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueessa (vesistöaluetunnus 81), jonka Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057) järvi kuuluu. Pitkänen on Mankinjoen valuma-alueen keskiosan vakavesiä. Siihen laskee lyhyt oja Vuohilammesta ja sen laskuoja laskee Hauklampeen. Järven vedenpinnan korkeus on 49,8 metriä mpy (N2000).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Paikkatietoalusta.fi: Pitkänen
Vähä Majalampi

**Vähä Majalampi** () on Uudellamaalla Espoossa Skogbyn Rinnnekodin lähellä sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Vähä Majalampi on 300 metriä pitkä, 300 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,4 hehtaaria. Se sijaitsee Pohjois-Espoossa lähellä Vihdin kuntarajaa kallioisessa metsämaastossa sijaitsevassa painaumassa yhdessä muiden majalampien kanssa. Lammen ympäristössä on laaja suoalue, jota kutsutaan Turvesuoksi. Suo on puoliksi ojitettu ja sen suo-ojat on johdettu lampeen. Lammessa ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 950 metriä. Rannat ovat suomaata, vaikka eteläranta muodostaa vain kapean suoreunuksen. Siellä rannat kallistuvat pian mäenrinteeksi, joka kohoaa lopulta yli 30 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Lammen koillisrannassa on vapaa-ajan asunto, johon tulee tie Majalammen itäpuolelta.

## Luontoarvoja
Vähä Majalammen rannat, mutta ei vesialue, kuuluvat Rinnekodin luonnonsuojelualueeseen (62&nbsp;ha), joka yltää myös Mylly-Majalammelle ja Majalammelle. Siihen sisältyy suomaata, lampia, yli 100-vuotiasta kuusimetsää ja se on elinvoimaisen liito-oravakannan elinympäristö. Maastoon on merkitty eri väreillä Lakiston luontopolkuja, joita on neljä eripituista vaihtoehtoa. Vähä Majalammen ympäristö on pääasiassa rämesuota. Siellä on harjoitettu turpeennostoa, jonka yhteyteen on suolle rakennettu pieni rakennus.

## Vesistösuhteet
Vähä Majalampi sijaitsee Vantaanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 21)  Lepsämänjoen valuma-alueella (21.04), jonka Härkälänjoen valuma-alueeseen (21.045) se kuuluu. Lampi kuuluu vesistöalueen latvavesiin, koska ainoastaan Saaren Musta ja Kalatoin sijaitsevat sitä ylempänä. Näiden lampien vedet kulkeutuvat ilman laskuojia Vähä Majalampeen. Sillä on kaivettu laskuoja Majalampeen, joka vuorostaan laskee Mylly-Majalampeen. Vähä Majalammen vedenpinnan korkeus on 71,9 metriä (N2000, ennen se oli 71,2 m (N60)) ja Majalammen on 71,8 metriä mpy., jolloin laskuojalle kertyy pudotusta 0,1 metriä.

## Historiaa
Vuoden 1957 peruskartassa lammen nimi kirjoitettiin väliviivalla ”Vähä-Majalampi”. Majalampien vedenpinnat olivat lähellä toisiaan, vaikka Vähä-Majalammella ei ollut kartassa laskuojaa. Lammen länsipuolelle on merkitty turpeennostoalue, jonka keskellä on pieni rakennus. Seuraavassa, vuonna 1972 julkaistussa, kartassa on suolle kaivettu kuivatusojia, jotka on johdettu lampeen. Lammesta on myös laskuoja Majalampeen. Lammen nimi kirjoitetaan tästä lähtien ilman väliviivaa. Turvesuolla on nyt kolme pientä rakennusta. Suo-ojien määrä on vuoteen 1982 mennessä kasvanut. Vuoden 1990 kartan painamisen yhteydessä tai sen jälkeen, on karttaan merkitty lammelle johtava tie ja rantaan asunto.

## Lähteet
Vuohenkääpä

**Vuohenkääpä** (*Albatrellus subrubescens*) on lampaankääpien sukuun kuuluva kääpälaji. Se muistuttaa huomattavasti typäskääpää sekä herkullista lampaankääpää. Sen lakki on kuitenkin punertavampi kuin lampaankäävällä, mutta ei kuitenkaan saman verran kuin typäskäävällä. Laji on huonosti tunnettu.

Hyvänä erotuksena lampaankääpään ja karitsankääpään on kolhiintuneuden kohtien värimuutos, joka vuohenkäävällä ei ole keltainen vaan oranssinruskea. Lisäksi vuohenkäävän suomukuviossa ja jalassa on violetinruskeaa.

## Kasvupaikka
Vuohenkääpä kasvaa mäntyvaltaisissa metsissä toisin kuin muut Albatrellus-suvun lajit.

## Lähteet
Gregory Benford

**Gregory Benford** (s. 30. tammikuuta 1941 Mobile, Alabama, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija ja astrofyysikko.

Benfordin merkittävimpiä teoksia ovat muun muassa *Galactic Center Saga*, johon kuuluvat kirjat ovat olleet ehdolla useille tieteiskirjallisuuden palkinnoille, ja vuonna 1980 julkaistu läpimurtoteos *Timescape*, joka voitti parhaan romaanin Nebula-palkinnon, British Science Fiction Awardin, John W. Campbellin muistopalkinnon.

Benford nimitettiin Kalifornian yliopiston Irvinen kampuksen fysiikan apulaisprofessoriksi 1971. Vuonna 1979 hänet valittiin plasma- ja astrofysiikan professoriksi, jona hän työskenteli vuoteen 2006 asti.

## Lähteet
Rockin korkeat korot

**Rockin korkeat korot** on Arja Ahon ja Anne Taskisen kirjoittama vuonna 2003 ilmestynyt kirja. Teoksessa esitellään Suomessa julkisesti rock-musiikkia esittäneet naiset ja tyttöbändit 1950-luvulta 2000-luvun alkupuolelle. Tekijät haastattelivat kirjaa varten lähes 100 artistia vuosina 2002 ja 2003.

Kirja on osa Rockin Korkeat Korot -konseptia, joka sai alkunsa 1990-luvun lopussa, kun tekijät miettivät, miksi Suomi-rockissa on niin vähän naisia. Konseptiin sisältyi kirjan lisäksi konsertteja, 3-osainen tv-sarja sekä kokoelma-albumi.

## Lähteet
Minami-Shimabara

**Minami-Shimabara** (, ’Etelä-Shimabara’) on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Nagasakin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Shimabaran niemimaalla Ariakenmeren rannikolla. Ariakenmeren toisella puolella sijaitsevat Kumamoton prefektuurin Amakusasaaret. Kaupungin pohjoispuolella kohoaa puolestaan Unzenvuori. Minami-Shimabarassa on 45&nbsp;447 asukasta (elokuussa 2019) ja sen pinta-ala on 170,11 neliökilometriä.

1500-luvulla nykyisen Minami-Shimabaran alueella sijaitseva Kuchinotsu kasvoi Arima-klaanin hallinnassa eurooppalaisten kanssa käydyn Nanban-kaupan satamana. Alueelle tuli myös kristittyjä lähetyssaarnaajia ja kristinusko levisi koko Shimabaran niemimaan alueelle. Paikalliset nousivat Tokugawa-sotilashallintoa vastaan vuosien 1637–1638 Shimabaran kapinassa, jonka merkittävimpänä tapahtumapaikkana tunnetaan Haran linna. Se otettiin vuonna 2018 Unescon maailmanperintöluetteloon osana kohdetta ”Nagasakin alueen kätketyt kristinuskon sijaintipaikat”. Kun sotilashallinto oli tuhonnut kapinan, alue asutettiin uudelleen muun muassa Kyūshūn muiden osien ja Shōdoshiman saaren asukkailla.

Minami-Shimabaran kaupunki muodostettiin vuonna 2006, kun kahdeksan Shimabaran niemimaan eteläosan maaseutukaupunkia, Kazusa, Kuchinotsu, Minami-Arima, Kita-Arima, Nishi-Arie, Arie, Futsu ja Fukae, liitettiin yhteen. Merkittäviä elinkeinoja ovat muun muassa riisin, tupakan ja hedelmien viljely, merilevän keruu ja maidontuotanto.

## Kuvia

Tiedosto:日野江城1.JPG|Hinoen linnan rauniot
Tiedosto:加津佐 - panoramio.jpg|Kazusan kylä


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Hôpital André Mignot

**Hôpital André Mignot** () on sairaala Le Chesnayissa. Se on osa Centre Hospitalier de Versaillesia ja Versailles’n yliopiston opetuskeskusta.

Se on rakennettu vuonna 1981.

## Lähteet