open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Valentina Osejeva

**Valentina Aleksandrovna Osejeva** (, myös *Osejeva-Hmeljova*, Осе́ева-Хмелёва; 28. huhtikuuta (J: 15. huhtikuuta) 1902 Kiova – 5. heinäkuuta 1969 Moskova) oli venäläinen lastenkirjailija.

Valentina Osejeva opiskeli Kiovan Lysenko-instituutissa ja työskenteli lastenkotien kasvattajana. Hänen ensimmäiset teoksensa ilmestyivät vuonna 1937. Osejevan opettavaiset runot, sadut ja kertomukset kertovat yleensä lasten arkielämästä. Hänet tunnetaan parhaiten trilogiasta ”Vasjok Trubatšov ja hänen toverinsa” (*Vasjok Trubatšov i jego tovarištši*, 1947–1952), joka kuvaa pioneerien toimintaa toisen maailmansodan aikana. Kirjan kaksi ensimmäistä osaa saivat Stalin-palkinnon vuonna 1952.

## Suomennettuja teoksia
* *Taikasana*. Suom. Olga Kukkonen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n Valtion kustannusliike, 1952.
* *Vasjok Trubatshov ja hänen toverinsa: ensimmäinen kirja*. Suom. Irma Kapanen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1954.
* *Vasjok Trubatshov ja hänen toverinsa, osa 2*. Suom. Irma Kapanen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1955.
* *Vasjok Trubatshov ja hänen toverinsa, osa 3*. Suom. Irma Kapanen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1956.
* *Kiltti pieni emäntä*. Suom. Ulla-Liisa Heino. Helsinki: SN-kirjat, 1987.

## Lähteet
Pitkä tie kotiin (vuoden 1997 elokuva)

**Pitkä tie kotiin** () on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen dokumenttielokuva, jonka on ohjannut Mark Jonathan Harris. Elokuva kertoo toisen maailmansodan jälkeisistä juutalaispakolaisista. Elokuvan pääosia esittävät Edward Asner, Sean Astin, Martin Landau, Miriam Margolyes, David Paymer, Helen Slater, Michael York ja Nina Siemaszko. Morgan Freeman toimii elokuvan kertojana. Elokuva voitti Parhaan dokumentin Oscar-palkinnon vuonna 1998.

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Nikolai Ljaško

**Nikolai Nikolajevitš Ljaško** (, oikea sukunimi *Ljaštšenko*, Ля́щенко; 19. marraskuuta (J: 7. marraskuuta) 1884 Harkovan läänin Lebedin – 26. elokuuta 1953 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Nikolai Ljaško syntyi sotilaan perheeseen. Hän työskenteli metallimiehenä Harkovan, Nikolajevin, Sevastopolin ja Donin Rostovin tehtailla ja osallistui työväenliikkeen toimintaan. Vuodesta 1903 lähtien hän kuului Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen menševikkiryhmään. Samana vuonna hänet karkotettiin Aunuksen ja vuonna 1908 Vologdan lääniin.

Ljaškon ensimmäiset kertomukset ilmestyivät vuosina 1904–1905. Vuonna 1920 hänestä tuli yksi proletaarikirjailijoiden Kuznitsa-ryhmän johtajista. Hänet tunnetaan parhaiten pienoisromaanista *Domennaja petš* (”Masuuni”, 1925), joka jo ennen Fjodor Gladkovin ”Sementtiä” käsitteli teollisuuden jälleenrakentamista kansalaissodan jälkeen. Omaelämäkerrallinen romaani *Sladkaja katorga* (”Makea pakkotyö”, 1934; toinen osa 1936) kuvaa Venäjän työväen vallankumousliikkettä 1900-luvun alussa.

## Suomennettu teos
* *Kertomus jalkaraudoista*. Leningrad: Kirja, 1931.

## Lähteet
Vera Ketlinskaja

**Vera Kazimirovna Ketlinskaja** (, 11. toukokuuta (J: 28. huhtikuuta) 1906 Sevastopol – 23. huhtikuuta 1976 Leningrad) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Vera Ketlinskaja syntyi upseerin perheeseen. Vuodesta 1920 lähtien hän toimi Komsomolissa ja liittyi NKP:hen vuonna 1927. Ketlinskajan ensimmäinen teos ilmestyi vuonna 1928. Hänen varhaistuotantonsa kertoo lähinnä Komsomolin ja työläisnuorison elämästä. Romaani *Mužestvo* (”Rohkeus”, 1938) kuvaa Komsomolskin kaupungin rakentajia.

Toisen maailmansodan aikana Ketlinskaja asui piiritetyssä Leningradissa. Hänen romaaninsa *V osade* (”Piirityksessä”, 1947) sai Stalin-palkinnon vuonna 1948. Romaani *Inatše žit ne stoit* (”Toisin ei kannata elää”, 1960) pyrki kuvaamaan avoimesti Stalinin vainojen aikaa. Vuonna 1972 ilmestyi muistelmateos *Vetšer, okna, ljudi* (”Ilta, ikkunat, ihmiset”). Kirjailijantyönsä ohella Ketlinskaja toimi myös journalistina ja kirjallisuuskriitikkona.

## Suomennettu teos
* *Nevan rannalla: kertomus*. Suom. Kaarlo Salo. Helsinki: Kansankulttuuri, 1946.

## Lähteet
Augustus Prew

**Augustus Art Prew** (s. 17. syyskuuta 1987 Hammersmith, Lontoo) on englantilainen näyttelijä.

Prew syntyi vuonna 1977 sisustussuunnittelija Wendy Dagworthyn ja Jonathan Prew’n pojaksi, ja hänellä on nuorempi veli. Prew teki debyyttinsä televisiosarjassa *[[24Seven]]*, jossa hän esitti Drew Jessup -nimistä poikaa. Sarjan jälkeen hän sai roolin elokuvasta *[[Poika (brittiläinen elokuva)|Poika]]* (2002), jossa hän esitti poikaa nimeltä Ali. *[[Borgiat, maan ja taivaan valtiaat]]* -televisiosarjassa hän esiintyi prinssi Alfonson roolissa.

## Filmografia
;Elokuvat
* *[[Poika (brittiläinen elokuva)|Poika]]* (*About a Boy*, 2002), Ali
* *[[Kuuprinsessa]]* (*The Secret of Moonacre*, 2008), Robin de Noir
* *[[Little Rikke]]* (2008), Karl (ääni), animoitu TV-elokuva
* *[[Charlie St. Cloud]]* (2010), Alistair Woollen
* *[[Hated]]* (2010), Joey
* *[[The Kid (vuoden 2010 elokuva)|The Kid]]* (2010), nuori Kevin
* *[[Sophie (elokuva)|Sophie]]* (2011), Blake
* *[[Animals (elokuva)|Animals]]* (2012), Ikari
* *[[Copperhead]]* (2013), Ni Hagadorn

;Televsio
* *[[24Seven]]* (2001–2002), Drew Jessup
* *[[M1-5]]* (2003), Peter Ellis / Noah Gleeson
* *[[The Bill]]* (2003), Jamie Heath
* *[[Marigold (televisiosarja)|Marigold]]* (2005), Jack Moore
* *[[The Time of Your Life]]* (2007), Dexter
* *[[Hiljainen todistaja]]* (2008), Binyomin Marowski / Binyomin Marowsky
* *[[Borgiat, maan ja taivaan valtiaat]]* (2011), Prinssi Alfonso
* *[[Special tv-show|Special]]* (2019)
* *[[Taru sormusten herrasta: Mahtisormukset]]* (2022)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Vera Inber

**Vera Mihailovna Inber** (, 10. heinäkuuta (J: 28. kesäkuuta) 1890 Odessa – 11. marraskuuta 1972 Leningrad) oli venäläinen neuvostokirjailija ja runoilija.

Vera Inber syntyi kirjankustantajan perheeseen. Hän opiskeli Odessan naisten korkeakoulussa ja asui jonkin aikaa Pariisissa, jossa hän julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa *Petšalnoje vino* (”Surullista viiniä”, 1914). Venäjän kansalaissodan aikana Inber oli Odessassa, josta hän vuonna 1922 muutti Moskovaan. Hän liittyi konstruktivisteina tunnettuun kirjailijaryhmään ja työskenteli journalistina. Toisen maailmansodan aikana Inber asui piiritetyssä Leningradissa. Vuonna 1943 hän liittyi NKP:n jäseneksi.

Inberin runous on taiteellisesti vähäarvoista. Hänet tunnetaan parhaiten Leningradin piirityksestä kertovasta runoelmasta *Pulkovski meridian* (”Pulkovon meridiaani”, 1943) ja esseekokoelmasta ”Melkein kolme vuotta: Leningradin päiväkirja” (*Potšti tri goda. Leningradski dnevnik*, 1946), jotka saivat Stalin-palkinnon vuonna 1946. Omaelämäkerrallinen romaani ”Paikka auringossa” (*Mesto pod solntsem*, 1928) kuvaa 1920-luvun sivistyneistöä.

## Suomennettuja teoksia
* *Melkein kolme vuotta: Leningradin päiväkirja*. Suom. Osk. Niemi. Helsinki: Tammi, 1946.
* *Paikka auringossa: romaani*. Suom. Johannes Kokkonen. Porvoo: WSOY, 1946.
* Runoja teoksessa *Venäjän runotar: valikoima venäläistä lyriikkaa*. Suom. Lauri Viljanen ja Sirkka Selja. Helsinki: Otava, 1946
** Viisi yötä ja päivää: Leninin kuoleman johdosta, suom. Lauri Viljanen
** Pulkovan meridiaani: Valo ja lämpö, suom. Sirkka Selja
*  Runoja teoksessa: *Neuvostorunoutta*, suom. Armas Äikiä, Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike 1947
** Leningradin sielu
** Naisen käsi huolekas
** Pulkovon meridiaani: Me humanistit: 1–2, 4–15, 17–24
** Voitto
* Runoja teoksessa *20 Neuvostoliiton runoilijaa*. Suom. Armas Äikiä. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1960.
** Heikkouden hetki
** Leningradin sielu
** Naisen käsi huolekas
** Pulkovon meridiaani: Me humanistit: 3
** Tuleville menneestä
* Runoja teoksessa: *Neuvostolyriikkaa 3*, toim. Natalia Baschmakoff, Pekka Pesonen, Raija Rymin, Helsinki: Tammi 1978 
** Pulkovon meridiaani: Me humanistit: 16.

## Lähteet
Hongisto

**Hongisto** on suomenkielinen nimi, joka esiintyy sekä paikannimenä että sukunimenä.

## Paikannimi
* Hongisto, kylä Elimäellä Kouvolassa
* Hongisto, kylä Kiskolla Salossa
* Hongisto, kylä Koskella Tl
* Hongisto, kylä Kärkölässä
* Hongisto, kylä Lohjalla

## Sukunimi
Tunnettuja Hongisto-nimisiä suomalaisia henkilöitä ovat:
* Eeva Hongisto (o.s. *Haimi*, s. 1945), yleisurheilija
* Janne Hongisto (s. 1970), muusikko
* Joel Hongisto (s. 1931), SKDL:n poliitikko
* Kalevi Hongisto (s. 1954), jääkiekkoilija
* Reijo Hongisto (s. 1962) poliitikko
* Richard Hongisto (1936–2004), amerikansuomalainen liikemies, poliitikko, seriffi ja poliisipäällikkö 
* Salomon Hongisto (1881–1973), maalaisliittolainen poliitikko ja talousneuvos
* Visa Hongisto (s. 1987), pikajuoksija, Eeva Hongiston poika.

### Kuvitteellisia henkilöitä
* Esa Hongisto, *Ressu Mattila*, tv-sarjassa *Salatut elämät*
Katajisto

**Katajisto** on suomenkielinen nimi, joka esiintyy sukunimenä ja paikannimissä.

## Sukunimi
* Heikki Katajisto (s. 1941), elokuvaaja ja käsikirjoittaja
* Janne Katajisto (s. 1978), raskaansarjan nyrkkeilijä
* Juha Katajisto (s. 1992), pesäpalloilija
* Kati Katajisto (s. 1974), historiantutkija ja kirjailija
* Laura Katajisto (s. 2006), salibandyn pelaaja
* Markku Tapio Katajisto (s. 1948), kuvataiteilija
* Martti Katajisto (1926–2000), näyttelijä
* Oskari Katajisto (s. 1966), näyttelijä
* Risto Katajisto (s. 1981), kitaristi
* Tero Katajisto (s. 1971), kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.

## Paikannimi
* Katajiston kartano, kartano Hämeenlinnassa.
Pihlajisto (täsmennyssivu)

'''Pihlajisto voi tarkoittaa seuraavia:

## Paikannimi
* Pihlajisto (), osa-alue Helsingissä. Tähän liittyy:
** Pihlajiston koulu, koulu Helsingin Pihlajistossa

## Sukunimi
* Otto Pihlajisto (1885–1938), Lopen punakaartin esikuntapäällikkö Suomen sisällissodan aikana
Sputnikin muistomerkki

**Sputnikin muistomerkki** on maailman ensimmäisen satelliitin Sputnik 1:n kunniaksi pystytetty muistomerkki, joka sijaitsee Koroljovinin kaupungissa Moskovan alueella Venäjällä. Muistomerkin suunnitteli ja valmisti venäläinen kuvanveistäjä Salavat Scherbakov. Muistomerkki on valmistettu ruostumattomasta teräksestä. Veistos esittää Sputnik-satelliittia kiertämässä maapalloa.
Krimin taistelu

**Krimin taistelu** (tunnetaan myös nimellä **Krimin offensiivi**) oli Saksan ja Neuvostoliiton välinen taistelu Krimin alueesta toisessa maailmansodassa vuonna 1944. Saksa oli aiemmin onnistunut valloittamaan alueen itselleen 4. heinäkuuta 1942. Taistelu alkoi 8. huhtikuuta 1944 ja päättyi Neuvostoliiton voittoon 12. toukokuuta. Tätä ennen puna-armeija oli onnistunut valtaamaan Sevastopolin kaupungin 9. toukokuuta mennessä. Taistelun seurauksena saksalaiset ja romanialaiset joukot joutuivat vetäytymään. Saksa menetti taistelussa noin 97&nbsp;000 sotilasta.
Lehmusto

**Lehmusto** on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:

* Heikki Lehmusto (s. 1947), suomalainen televisiojohtaja
* Heikki Lehmusto (vuoteen 1906 *Lindholm*, 1884–1958), suomalainen painija, urheiluvaikuttaja, yliopiston opettaja, toimittaja ja kirjailija
* Marja Lehmusto, suomalainen pesäpalloilija
Kosmoksen yksinäiset

**Kosmoksen yksinäiset. Tiede maailmankaikkeuden salaisuutta etsimässä**() on vuonna 1991 ilmestynyt tiedetoimittaja Dennis Overbyen kirja kosmologian kehityksestä. Kirja rakentuu kirjoitushetkensä merkittävien tutkijoiden, kuten Alan Guthin ja Stephen Hawkingin elämän ja elämäntyön ympärille ja muodostaa tarinan alan merkittävien löytöjen tekemisestä.

## Vastaanotto
Markus Hotakainen kirjoitti *[[Tähdet ja avaruus]]* -lehdessä, että lukiessa tuntuu välillä kuin Overbye hieman kehuskelisi kuuluisten tutkijoiden tuntemisellaan, mutta sitten asia nousee taas kirjassa keskeisimmäksi. Hotakainen löytää teoksesta muutaman virheen. Esimerkiksi Cambridgen kolmannen radiolähdeluettelon 3C:n kohteiden numerointi ei viittaa tähtitieteellisiin koordinaatteihin vaan kohteen järjestysnumeroon mainitussa luettelossa. Kirjan suomennos on arvostelijan mukaan varsin sujuva.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rosen, Sidney: Lonely Hearts of the Cosmos . *Science Books and Films*, May 1991.
Jonas Sjöstedt

**Tor Jonas Sjöstedt,** (s. 25. joulukuuta 1964 Göteborg) on ruotsalainen poliitikko ja kirjailija. Hän toimi vasemmistopuolueen puheenjohtajana vuosina 2012–2020. Sjöstedt on työskennellyt pitkään myös Volvon autotehtaalla Uumajassa.

Göteborgissa syntynyt Sjöstedt varttui isänsä ammatin vuoksi eri puolilla Ruotsia, muun muassa Sundsvallissa ja Västeråsissa. Hän oli Europarlamentin jäsen 1995–2006. Vuoden2010 vaaleissa Sjöstedt palasi valtiopäiväedustajaksi valtiopäiville. Vuonna 2006 Sjöstedt muutti New Yorkiin, jossa hänen vaimonsa Ann Måwe oli diplomaattina Ruotsin pysyvässä edustustossa Yhdistyneissä kansakunnissa. 

Yhdysvalloissa asuessaan Sjöstedt oli mukana Yhdysvaltain sosialistisen puolueen toiminnassa ja julkaisi kaunokirjallisen esikoisteoksensa. Yhteensä hän on kirjoittanut kahdeksan teosta, joista kolme on Europarlamenttiin sijoittuvia rikosromaaneja. Tammikuussa 2012 Sjöstedt valittiin vasemmistopuolueen puheenjohtajaksi. Hän luopui puheenjohtajan paikasta vuonna 2020 ja kertoi muuttavansa perheensä luokse Vietnamiin, jossa hänen vaimonsa työskentelee suurlähettiläänä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Central Christian Church (Austin)

**Central Christian Church** on National Register of Historic Places -rekisteriin merkitty Texasin Austinissa sijaitseva  kirkkorakennus, joka valmistui vuonna 1929. Seurakunta perustettiin vuonna 1847 ja kirkon tontti ostettiin vuonna 1924.

## Lähteet
Unohdetut (televisiosarja)

**Unohdetut** () on yhdysvaltalainen television rikossarja, jota lähetettiin vuosina 2009–2010 ABC-televisiokanavalla 17 jaksoa. Sarja kertoo vapaaehtoisten amatöörietsivien ryhmästä (The Forgotten Network), jonka tavoitteena on tunnistaa tuntemattomia rikoksen uhreja ja saattaa vastuulliset oikeuden eteen. Kullakin ryhmän jäsenellä on omat syynsä osallistua ryhmän toimintaan. Jakson kertojana toimii rikoksen uhri.

Sarjan tuottajina ovat Jerry Bruckheimer ja Jonathan Littman. Jaksot sijoittuvat Chicagoon ja Los Angelesiin.

Suomessa MTV3-kanava aloitti sarjan lähetykset 6. tammikuuta 2012.

## Pääosissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* TV.com: The Forgotten 
*
X Factor USA (1. tuotantokausi)

**X Factor USA:n ensimmäinen tuotantokausi** esitettiin Yhdysvalloissa FOX-kanavalla 21. syyskuuta – 22. joulukuuta 2011. Ohjelman tuomareina toimivat Simon Cowell, Paula Abdul, L.A. Reid, Nicole Scherzinger ja Cheryl Cole (vain kaksi ensimmäistä jaksoa). Ohjelman koelaulut järjestettiin kesällä 2011.

Kilpailun voittajaksi selviytyi 19-vuotias Melanie Amaro. Hän sai palkinnoksi viiden miljoonan Yhdysvaltain dollarin arvoisen levytyssopimuksen Epic Recordsin kanssa. Amaron mentorina kilpailussa toimi Simon Cowell.

## Kilpailun rakenne

### Koelaulut
Kilpailu alkoi koelauluilla, jotka järjestettiin Los Angelesissa, Miamissa, Newarkissa, Seattlessa, Chicagossa ja Dallasissa. Koelauluissa tuomaristo päätti jatkoonpääsijät, jotka etenivät kisan seuraavaan vaiheeseen. Koelauluissa oli mukana myös yleisö. Alla olevassa listassa ovat koelaulut, joissa ei ole tuomareita. Koelaulut, jossa ovat tuomarit, järjestettiin touko-kesäkuussa 2011. 

### Bootcamp
Kolmipäiväinen Bootcamp oli kilpailun toinen vaihe. Tässä vaiheessa kilpailijoita oli mukana 162. Bootcampissa kilpailijat lauloivat ryhmissä tai yksitellen. Tuomaristo päätti edelleen jatkoonpääsijät. Bootcamp esitettiin televisiossa kahdessa osassa, ensimmäinen osa 5. lokakuuta ja toinen 6. lokakuuta. 32 kilpailijaa eteni jatkoon, kahdeksan jokaisesta kategoriasta.

### Tuomareiden talot
Bootcampistä jatkoon päässeet lauloivat tuomareiden kodeissa. Jokaisella tuomarilla oli mukanaan tunnettu laulaja. Jaksot esitettiin Yhdysvalloissa 13., 16. ja 18. lokakuuta. Jokainen tuomari valitsi finaaliin neljä laulajaa, paitsi Simon Cowell, joka sai valita viidennen. Cowell tiputti alun perin jatkosta Melanie Amaron, mutta hän kävi pyytämässä häntä takaisin kilpailuun.

### Finalistit
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; – Voittaja
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; – Toiseksi sijoittunut
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; – Kolmanneksi sijoittunut

### Live-esitykset
Kilpailun viimeinen vaihe oli live-esitykset. Livelähetyksia tuli yhteensä yhdeksän jaksoa. Joka jaksossa tippui yksi tai useampi kilpailija. Finaaliin selvisivät Chris Rene, Josh Krajcik sekä Melanie Amaro, joka voitti kilpailun.

## Lähteet
Kälviän Tarmo

**Kälviän Tarmo** on vuonna 1909 perustettu kokkolalainen (ent. kälviäläinen) urheiluseura. Kälviän Tarmo on tunnettu erityisesti pyöräilystä, mutta seuran lajeihin ovat kuuluneet myös muun muassa paini, hiihto, yleisurheilu, salibandy ja jalkapallo. Kälviän Tarmo piti vuonna 2023 ensimmäisen palkintogaalan, jossa palkittiin urheilijoita muun muassa jalkapallosta ja salibandysta.

Kaudella 2024 Kälviän Tarmon miesten jalkapallojoukkue pelaa 6. divisioonaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seuran kotisivut
Narvan taistelu (1944)

**Narvan taistelu** oli Saksan ja Neuvostoliiton välinen taistelu Narvan kaupungista Virossa toisessa maailmansodassa vuonna 1944. Saksa oli aiemmin vallannut Baltian maat itselleen vuonna 1941 operaatio Barbarossan aikana. Taistelu alkoi 2. helmikuuta 1944 ja päättyi Saksan torjuntavoittoon 10. elokuuta 1944. Ylivoimastaan huolimatta puna-armeija ei saanut Narvaa vallatuksi keväällä, mutta puna-armeijan lentokoneet tuhosivat pommituksilla kaupungin täysin 6. ja 7. maaliskuuta. Itse kaupungin puna-armeija sai vallattua 26. heinäkuuta 1944, kun Saksa oli joutunut siirtämään sotilaitaan muille rintamille.

Saksalaiset vetäytyivät kaupungista Sinimägein kukkuloille ja onnistuivat torjumaan puna-armeijan hyökkäyksen Tannenbergin Linjan taistelussa. Myöhemmin seuranneissa Riian ja Tallinnan offensiiveissä Neuvostoliitto sai vallattua Viron itselleen 26. syyskuuta 1944 mennessä. Riika saatiin vallattua 24. lokakuuta 1944 mennessä ja Liettua Memelin taistelussa 28. tammikuuta 1945 mennessä. Loput Baltian maista ja siellä olevista saksalaisjoukoista antautuivat lopullisesti 8.–10. toukokuuta 1945 Neuvostoliiton valloitettua Berliinin ja Saksan antauduttua.

## Lähteet
Äimäruoho

**Äimäruoho** eli **vesiäimäruoho** (*Subularia aquatica*) on pienikokoinen järvien ja murtovesien vesikasvi.

## Ulkonäkö ja koko
Yksivuotinen äimäruoho on valkojuurinen, rönsytön vanakasvi, joka kasvaa vain 2–8 senttimetriä korkeaksi. Sen lehtiruusukkeessa on useita liereitä, äimämäisiä ja suippokärkisiä lehtiä. Vanat ovat harvakukkaisia. Kukat ovat pieniä, valkoteriöisiä tai teriöttömiä. Sekä verho- että terälehtiä on neljä kappaletta. Upoksissa kasvavien äimäruohojen kukat ovat aukeamattomia. Suomessa äimäruoho kukkii heinä-elokuussa. Kukinnan jälkeen kehittyvät lidut ovat 2–4 millimetriä pitkiä, pitkulaisen soikeita, pulleita ja aukeavia.

## Levinneisyys
Äimäruohoa tavataan pohjoisella pallonpuoliskolla, mutta sen levinneisyysalue on hajanainen. Euroopassa lajin ydinaluetta ovat Skotlanti, Norja, Ruotsi, Suomi ja Luoteis-Venäjä. Muualla Euroopassa lajia kasvaa paikoitellen Islannissa, Irlannissa, Walesissa ja Tanskassa, sekä Saksasta itään läpi Itä-Euroopan Länsi- ja Pohjois-Venäjälle. Aasiassa lajia tavataan paikoitellen Etelä-Siperiassa sekä Kamtšatkan niemimaalla, josta levinneisyysalue jatkuu Pohjois-Amerikan puolelle Länsi-Alaskaan. Pohjois-Amerikassa äimäruohon levinneisyysalue seuraa toisaalta Kalliovuoria Alaskasta aina Kaliforniaan saakka, toisaalta sitä tavataan Pohjois- ja Koillis-Kanadassa. Lajia kasvaa myös Länsi-Grönlannissa.

Suomessa äimäruohoa tavataan paikoitellen koko maassa Ahvenanmaata lukuun ottamatta.

## Elinympäristö
Äimäruohoa tavataan etupäässä makeassa vedessä, mikä selittääkin lajin levinneisyyden painopistettä esimerkiksi Euroopassa. Se viihtyy suojaisilla järvien rannoilla savi-, hiesu- ja liejupohjilla. Tavallisesti se kasvaa matalassa rantavedessä tai vähän vesirajan yläpuolella. Murtovedessä kasvaessaan äimäruohoa esiintyy etupäässä jokisuissa.

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2020: Äimäruohon eli vesiäimäruohon levinneisyys Suomessa.
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Äimäruoho (''Subularia aquatica'')
* ITIS: ''Subularia aquatica'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Subularia aquatica''
Mike Sillinger

**Mike Sillinger** on kanadalainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija, joka toimii nykyään Edmonton Oilersin pelaajatarkkailijana. Sillinger pelasi urallaan 17 kautta NHL:ssa. Hän edusti NHL:ssä 12 eri joukkuetta, ja oli osana pelaajasiirtoa yhdeksän kertaa. Molemmat ovat NHL:n ennätyksiä (jakaa pelaajasiirtoennätyksen Brent Ashtonin kanssa).

Detroit Red Wings varasi Sillingerin WHL:sta vuonna  koko tilaisuuden yhdentenätoista, jossa hän myös aloitti NHL-uransa. Hän pelasi myöhemmin joukkueissa Mighty Ducks of Anaheim, Vancouver Canucks, Philadelphia Flyers, Tampa Bay Lightning, Florida Panthers, Ottawa Senators, Columbus Blue Jackets, Phoenix Coyotes, St. Louis Blues, Nashville Predators ja New York Islanders. Näistä 12 joukkueesta Sillinger pelasi täysiä kausia vain Detroitissa, Vancouverissa, Columbuksessa ja New Yorkissa. Muihin joukkueisiin hän joko siirtyi kesken kauden, tai hänet kaupattiin niistä pois. Red Wings -aikoinaan hän voitti vuonna 1992 sekä Calder Cupin, että koko liigan maalipörssin Adirondack Red Wingsin joukkueessa ollessaan vielä tulokas AHL:ssa.

Sillinger on edustanut Kanadan maajoukkuetta kahteen otteeseen, voittaen kultaa vuoden 1991 nuorten MM-kisoissa, sekä toimien joukkueen kapteenina vuoden 2000 MM-kisoissa.

Eläkkeelle jäämisensä jälkeen Sillinger nimettiin Edmonton Oilersin pelaajatarkkailijaksi.

## Muuta
Hänen poikansa Cole Sillinger pelaa NHL joukkue Columbus Blue Jacketsissa.

## Lähteet
Kansallisteatteri (Budapest)

**Kansallisteatteri** () on Budapestin suurin ja koko Unkarin merkittävin teatteri. Se perustettiin alkujaan 1840. Teatteri on sijoinnut historiansa aikana useissa rakennuksissa, ja nykyinen rakennus avattiin vuonna 2002.

## Historia

Vuonna 1825 perustettu Unkarin tiedeakatemia pyrki saamaan juuri säädetyn unkarin kirjakielen yleisempään tietoisuuteen muun muassa kannustamalla pysyvän unkarilaisen teatterin rakentamiseen. Pestin teatteri muutti 1837 lahjoitusvaroihin rakennettuun uuteen rakennukseen. Siitä tuli Kansallisteatteri 1840, ja sen ensimmäiseksi johtajaksi tuli kriitikko József Bajza. Häntä seurasi Endre Bartay 1843. Kansallisteatterin neljän ensimmäisen vuosikymmenen merkittävin näytelmäkirjailija oli Ede Szigligeti, sillä kolmasosa teatterin esityksistä oli Szigligetiltä. Hän oli myös teatterin johtajana 1873–1878.

Kansallisteatteri muutti vuonna 1908 vanhentuneesta rakennuksesta tyhjillä olleeseen Kansan teatterin rakennukseen Blaha Lujzan aukiolle. Siellä kansallisteatteri majoittui vuoteen 1964, jolloin se joutui jättämään rakennuksen, joka oli edellisenä vuonna saanut viranomaisilta purkutuomion. Se purettiinkin seuraavana vuonna metron tieltä, ja purkua on katsottu jopa kuuluvan kommunistihallinnon yrityksiin heikentää Unkarin kansallista yhtenäisyyttä. Tämän jälkeen kansallisteatteri sijaitsi useissa rakennuksissa Pestin laitamilla.

Teatterin uudesta kodista keskusteltiin vuosikymmenten ajan, kunnes 1997 keskusta-vasemmistolainen kaupunginhallitus aloitti rakennustyöt Elisabetin aukiolle. Fidesz-johtoinen valtion hallinto veti kuitenkin seuraavana vuonna projektin jäihin liian suurten kustannusten takia. Tämän jälkeen alkoi uusi keskustelu teatterin paikasta. Samaan aikaan Elisabetin aukion työmaa oli koskemattomana kolmisen vuotta, ja paikalliset kutsuivat sitä nimellä ”Nemzeti lyuk” (). Kaupunki alkoi rakentaa 2001 paikalle kokouskeskusta. Teatteri päätettiin lopulta sijoittaa Pestin keskustan eteläpuolelle Tonavan rantaan. Mária Siklósin suunnittelema rakennus valmistui 2002.

## Rakennus

Teatterirakennus voidaan jakaa kolmeen osaan. Keskellä on lähes ympyränmuotoinen pääsali ja pienempi teatteri. Tätä osaa ympäröi yleisötilat, ja pääsalia reunustavat U:n muotoiset tekniset tilat. Koko teatterirakennuksen pinta-ala, kun myös ulkoilmateatteri otetaan huomioon, on 20&nbsp;844 neliömetriä.

Päänäyttämön yleisökapasiteetti on 619, ja yleisö pääsee sinne kolmesta eri kerroksesta. Toisessa kerroksessa on lisäksi aitiot, joihin kuuluu myös kolme kuninkaallista aitiota. Päälava on 24*17,9 metriä pinta-alaltaan ja 28 metriä korkea. Siinä on 72 nostettavaa ja laskettavaa kohtaa. Pienempään teatteriin, joka sijaitsee pääsalin ja eteisaulan alapuolella, mahtuu 120–180 katsojaa.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Kansallisteatterin kotisivut
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1974–1975

**Kausi 1974–1975** oli 35. kausi, jolloin pelattiin koripallon miesten Suomen mestaruudesta. Mestaruuden voitti Turun NMKY. 

## Runkosarja

Mestaruussarjaan nousivat Hyvinkään Tahko ja Äänekosken Huima.

## Pudotuspelit

### Välierät

### Pronssiottelut

### Loppuottelut

## Lähteet
* Urheilumme kasvot 8
Pyörösätkin

**Pyörösätkin** (*Ranunculus circinatus*) on järvien ja murtovesien valkokukkainen leinikkikasvi.

## Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen pyörösätkin kasvaa 30–80 cm pitkäksi. Sen varsi on ohut, vihreä ja nivelvälit ovat lehtiä pitempiä. Kaikki lehdet ovat uposlehtiä. Lehdet ovat korvakkeellisia ja niiden ruoti on noin 5 mm pitkä. Lehtilapa on 1–3 cm pitkä, muodoltaan pyöreä tai leveän viuhkamainen sekä 3–5 kertaa hapsiliuskainen. Lehtilavan liuskat ovat kaikki samassa tasossa ja ne ovat jäykkiä, joten ne eivät mene suppuun vedestä nostettaessa. Kukat ovat vedenpinnan yläpuolella yksittäin lehtiä vastapäätä. Kukkaperät ovat tavallisesti 3–6 cm pitkiä, selvästi saman nivelen lehtiä pitempiä. Valkoiset, tyvestä keltaiset terälehdet ovat tavallisesti 6–10 mm pitkiä ja niiden mesikuoppa on sirppimäinen. Terälehdet tuskin koskettavat toisiaan. Heteitä on 15–25. Suomessa pyörösätkin kukkii kesä-heinäkuussa. Hedelmä koostuu 1–1,3 mm pitkistä, harvakarvaisista ja siipipalteettomista pähkylöistä, joissa on 0,2–0,3 mm pitkä ota. Pyörösätkin on myrkyllinen kasvilaji.

## Levinneisyys
Pyörösätkimen tarkka levinneisyys tunnetaan heikosti. Euroopassa laji on yleisin Englannissa, Tanskassa, Etelä-Ruotsissa ja -Suomessa sekä Puolan ja Baltian alueella. Lajia tavataan paikoitellen myös Länsi-, Keski- ja Itä-Euroopassa Ranskasta Venäjälle, josta levinneisyysalue jatkuu Siperian itäosiin. Pyörösätkin kasvaa myös Pohjois-Amerikan keskiosissa halki mantereen. Suomessa pyörösätkimen levinneisyysalue ulottuu rannikkoalueella Satakunnasta Ahvenanmaan kautta Kymenlaaksoon.

## Elinympäristö
Pyörösätkin kasvaa emäksisissä, rehevissä järvissä ja murtovedessä suojaisissa paikoissa liejupohjalla. Laji kasvaa tavallisesti yli metrin syvyydessä.

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
* *Ålands flora*. Toim. Hæggström, Carl-Adam & Hæggström, Eeva. Toinen laajennettu painos. Ekenäs Tryckeri, Ekenäs 2010.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Pyörösätkin (''Ranunculus circinatus'')
* Kasviatlas 2020: Pyörösätkimen (''Ranunculus circinatus'') levinneisyys Suomessa
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Pyörösätkin (''Ranunculus circinatus'')
Auto GP World Series -kausi 2012

**Auto GP World Series -kausi 2012** oli Euroseries 3000 -sarjan vuonna 2010 korvanneen Auto GP -sarjan kolmas kausi. Kausi alkoi 11. maaliskuuta Italian, Monzan radalla ja päättyi 23. syyskuuta Yhdysvaltain, Infineon Racewayn radalla. Sarjan hallitseva mestaritalli DAMS poistui sarjasta viime kauden päätteeksi.

Sarjan mestaruuden voitti brittiläinen Adrian Quaife-Hobbs. Toiseksi sijoittui norjalainen Pål Varhaug ja kolmanneksi venäläinen Sergei Sirotkin.

## Tallit ja kuljettajat

## Kilpailukalenteri

Kaudella ajettiin yhteensä seitsemän kisaviikonloppua World Touring Car Championship -osakilpailujen yhteydessä. Jokaisen kisaviikonlopun aikana ajettiin kaksi 35-40 minuutin tai 85 kilometrin pituista kilpailua. Jokaisessa kilpailussa kunkin kilpailijan on suoritettava pakollinen varikkopysähdys.

## Tulokset
* Kilpailuista jaetaan pisteitä kymmenelle ensimmäiselle seuraavalla systeemillä:

Lisäksi:
* Aika-ajon voittajalle 1 piste
* Jokaisen kilpailun nopeimman kierroksen ajaneelle 1 piste

### Kuljettajien pisteet

† Kuljettaja sai minuutin aikasakon, koska ei suorittanut varikkopysähdyksellään pakollista takerenkaiden vaihtoa.

## Lähteet
Facu Regalia

**Facundo ”Facu” Regalia** (s. 23. marraskuuta 1991 Buenos Aires) on argentiinalainen moottoriurheilija. Hän muutti perheensä kanssa kahdeksanvuotiaana Madridiin, Espanjaan. Hän ajoi uransa alussa Espanjan lisenssillä, mutta vuodesta 2010 lähtien hän on edustanut Argentiinan lisenssiä.

Regalia aloitti karting-uransa vuonna 2006 ja ajoi siellä vuoteen 2007 saakka. Vuonna 2008 hän siirtyi Formula Racing -sarjaan. Samana vuonna hän ajoi Formula BMW -sarjassa, jossa hän sijoittui sarjan 16:nneksi. Vuonna 2009 hän jatkoi sarjassa sijoittuen sarjan kahdeksanneksi. Hän jatkoi vielä vuonna 2010 sijoittuen jälleen kahdeksanneksi. Vuonna 2011 Regalia ajoi Italian Formula 3 -sarjassa, jossa hän saavutti kaksi palkintokorokesijaa ja sijoittui loppupisteissä kymmenenneksi. Vuonna 2012 Regalia ajoi European F3 Open -sarjassa voittaen kolme kilpailua ja sijoittuen loppupisteissä neljänneksi. Hän ajoi myös kymmenen kilpailua Auto GP World Series -sarjassa sijoittuen sarjan seitsemänneksi sekä neljä kilpailua GP3-sarjassa saavuttamatta pisteitä.

Vuonna 2013 Regalia ajoi täyden kauden GP3-sarjassa ART -tallin kuljettajana. Hän ajoi paalulta voittoon Saksan viikonlopun ensimmäisessä kilpailussa. Toisen kilpailun hän joutui keskeyttämään auton teknisiin ongelmiin. Hän nousi kauden aikana mukaan sarjan mestaruustaisteluun ja johti sarjaa ennen kauden päätösviikonloppua. Lopulta Daniil Kvjat vei sarjan mestaruuden ja Regalia sijoittui sarjan toiseksi saavuttaen kuusi palkintokorokesijaa, yhden voiton, paalupaikan ja kisan nopeimman kierroksen. Vuonna 2014 Regalia siirtyi GP2-sarjaan Hilmer Motorsport -tallin kuljettajaksi. Hän ajoi vain kahdeksan kilpailua eikä saavuttanut yhtään pistettä. Vuonna 2015 Regalia teki paluun Auto GP -sarjaan.
## GP3-tulokset

## GP2-tulokset

## Lähteet
Don Jessop

**Donald Scott "Don" Jessop** (21. kesäkuuta 1927 – 21. toukokuuta 2018) oli australialainen poliitikko. Hän syntyi Adelaidessa ja opiskeli Adelaiden yliopistossa, minkä jälkeen hänestä tuli optometristi Port Augustassa. Hän pääsi valtuutetuksi City of Port Augustassa. Vuonna 1966 hänet valittiin liberaalina Australian edustajainhuoneeseen Greyn vaalipiiristä; hän voitti istuneen Jack Mortimerin. 

Vuonna 1969 Jessop putosi edustajainhuoneesta, ja häntä seurasi siellä Laurie Wallis. Vuonna 1970 Jessop tuli valituksi Australian senaattiin, jossa hän istui, kunnes hänet voitettiin vuonna 1987.

## Lähteet
Kids of 88

__NOTOC__

**Kids of 88** on new wave -musiikkiduo Aucklandista, Uudesta-Seelannista. Duoon kuuluu Jordan Arts ja Sam McCarthy.

Kids of 88:n esikoisalbumi *Sugarpills* ilmestyi elokuussa 2010. Albumi nousi Uuden-Seelannin albumilistan toiselle sijalle, ja sitä edeltänyt single kappaleesta ”My House” singlelistan kolmanneksi.

## Diskografia

### Albumit

* 

### Minialbumit

* 

### Singlet

* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kids of 88:n sivusto
Monica Iozzi

**Monica Iozzi de Castro** (s. 2. marraskuuta 1981 Ribeirão Preto) on brasilialainen näyttelijä ja toimittaja. Iozzi on vuodesta 2009 esiintynyt palkitussa viikoittaisessa viihteellisessä ajankohtaisohjelma Custe o Que Custarissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
JWH-073

**JWH-073** on CB1- ja CB2-kannabinoidireseptorien osittaisagonistina toimiva synteettinen yhdiste. Se sitoutuu CB1-reseptoriin noin viisi kertaa voimakkaammin kuin CB2-reseptoriin. Nimi JWH viittaa erääseen yhdisteen kehittäjistä, John W. Huffmaniin.

JWH-073 luokitellaan Suomessa huumausaineeksi.

## Katso myös

*JWH-018

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ChemBlink: 1-Butyl-3-(1-naphthoyl)indole
Moll Flanders (elokuva)

**Moll Flanders** on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut romanttinen draamaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Pen Densham. Elokuva perustuu löyhästi Daniel Defoen romaaniin *[[Moll Flanders]],* joka sijoittuu 1700-luvun Isoon-Britanniaan, mutta tarinalla ei ole alkuperäisen kanssa muuta yhteistä kun aikakausi ja päähahmon nimi. 

## Juoni

Moll Flandersin äiti on kiinni jäännyt varas, joka on tuomittu kuolemaan. Hän on kuitenkin raskaana, minkä vuoksi hänen teloitustaan on siirretty siihen asti, kunnes lapsi syntyy. Flandersin syntymän jälkeen hänen äitinsä teloitetaan, ja Flanders sijoitetaan nunnaluostariin kasvatettavaksi. Hänen tullessa teini-ikään eräs pappi yrittää lähennellä häntä ja hän pistää pappia neuletyönsä puikolla. Tämän jälkeen hän pakenee huonosti käyttäytyvää pappia Lontoon vaarallisille kaduille, joilla elämä on kovaa. Se ajaa hänet hyväksymään rouva Allworthyn (Stockard Channing) tarjouksen prostituutiosta bordellissa. Rouva Allworthyn bordellissa hän tapaa Hibblen (Morgan Freeman), joka on talossa palvelijana. Hibblen avulla hän pystyy säilyttämään uskonsa tulevaisuuteen ja tapaa oudon taiteilijan (John Lynch) johon rakastuu.

## Näyttelijät

Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kylmää kyytiä Alaskassa

**Kylmää kyytiä Alaskassa** (*Kevin of the North*, tunnetaan myös nimellä **Chilly Dogs**) on vuonna 2001 kuvattu komediaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Skeet Ulrich, Natasha Henstridge, Rik Mayall, Lochlyn Munro, Leslie Nielsen, Jay Brazeau, Robin Nielsen ja Gina Stockdale. Elokuvan on ohjannut Bob Spiers.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kunze

**Kunze** tai **Kuntze** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Dana Kunze (s. 1961), yhdysvaltalainen uimahyppääjä
* Erich Kunze (1905–1992), saksalainen kirjallisuuden tutkija, kääntäjä ja professori
* Hansjörg Kunze (s. 1959), saksalainen kestävyysjuoksija
* Johannes Emil Kuntze (1824–1894), saksalainen oikeustieteilijä
* Kahena Kunze (s. 1991), brasilialainen kilpapurjehtija
* Max Friedrich Kunze (s. 1838), saksalainen matemaatikko, geodeetti ja professori
* Otto Kuntze (1843–1907), saksalainen kasvitieteilijä
* Yvonne Kunze (s. 1978), saksalainen kaukalopikaluistelija.
Julma maailma

**Julma maailma** (*World Gone Wild*) on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteistoimintaelokuva, jonka ohjasi Lee H. Katzin. Käsikirjoituksesta vastasi Jorge Zamacona. Pääosassa esiintyyvät Bruce Dern, Michael Paré, Catherine Mary Stewart ja Adam Ant.

## Juoni
Ydinpommin runteleman jäljiltä oleva maailma vuonna 2087 on veden pulassa. Ainoastaan syrjäinen Lost Wells asuinalue on selvinnyt holokaustista ja sen asukkaat yrittävät pitää hengissä olemisen lähdettä turvassa. Paha kultti on kuitenkin heidän perässään saatuaan tietää kylässä olevan vettä. Ethan huomaa ettei kyläläisistä ole suojelemaan omiaan väkivaltaisilta kulttilaisilta, joten hän pyytää apua George Landonilta, joka saa mukaansa muutaman lisävahvistuksen.

## Näyttelijät

## Palkinnot
### Ehdokkuudet
*Young Artist
**1989 Paras nuori naisnäyttelijä elokuvassa: Mindy McEnnan

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Kari Salminen luonnehti elokuvaa *[[Seitsemän samuraita|Seitsemän samurain]]* ja *[[Mad Max]]in* aineksista kootuksi, aggressiivisesti hyvän maun vastaiseksi dystopiaksi, jossa käytetään huumeita, lietsotaan homofobiaa, kidutetaan ihmisiä ja syödään skorpioneja. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elokuvan arvostelu leffatykissä
Robert Banks (poliitikko)

**Robert George Banks** (s. 18. tammikuuta 1937) on brittiläinen poliitikko. Hänet valittiin parlamentin jäseneksi konservatiivina, ja hän istui parlamentissa helmikuusta 1974 toukokuuhun 1997. Hän tuli valituksi englantilaisesta Harrogaten vaalipiiristä. Häntä edelsi James Ramsden, ja hänen vetäydyttyään hänen seuraajakseen valittiin Phil Willis.
Sandro Veronesi

**Sandro Veronesi** (1959 Firenze, Italia) on italialainen kirjailija, esseisti ja toimittaja. Häntä pidetään sukupolvensa tunnetuimpana italialaisena kirjailijana.

Veronesi valmistui arkkitehdiksi Firenzen yliopistosta. Hän käsitteli lopputyössään Victor Hugon käsityksiä entistämisestä. ja siirtyi myöhemmin kirjoittamaan. Ensimmäisen teoksensa hän julkaisi 25-vuotiaana . Se oli runokokoelma *Il resto del cielo*, (1984) joka on jäänyt ainoaksi yritykseksi runon alalla. Sen jälkeen hän on julkaissut useita romaaneja, esseekokoelmaa, näytelmän, kirjoittanut johdantoja romaaneihin ja esseekokoelmiin, tehnyt haastatteluja, käsikirjoituksia ja televisio-ohjelmia. Hän on perustanut Fandango Libri -kustantamon Domenico Procaccin kanssa ja myös verkkoradion.

Veronesin teos *Midifca di La forza del passato* on palkittu Campiello-palkinnolla 2000. *Caos calmo* sai Strega-palkinnon 2006 ja Prix Femina éstranger -palkinnon 2008, ja se on käännetty parillekymmenelle kielelle. Ruotsinnos ilmestyi 2013, suomennoskin on tiettävästi tehty, suomentajana Taru Nyström, mutta sitä ei ole julkaistu.

Veronesia on kirjailijana verrattu postmodernismin salaperäiseksi erakoksi luonnehdittuun Thomas Pynchoniin, mistä Veronesi itse ei kuitenkaan pidä. Hän haluaa kuvata teoksissaan omaa aikaamme ja sanoo, että hänen tuotantoaa leimaa filosofinen käsite entropia, hajoamispiste. Kiinnostus siihen myös vei hänet pois arkkitehtuurin parista, sillä hän katsoo, että kirjallisuus tarjosi käsitteen tarkasteluun paremman alustan.

## Teokset
### Kaunokirjallisuus
* *Il resto e il cielo*. Prato: Edizioni del Palazzo, 1984.
* *Per dove parte questo treno*. Rome: Theoria, 1988
* *Gli sfiorati*. Mondadori, 1990.
* *Venite venite B-52*. Feltrinelli, 1995.
* *La forza del passato*. Bompiani, 2000.
* *Ring City*. Disney, 2001.
* *No Man’s Land*. Bompiani: 2003.
* *[[Caos calmo]]*. Bompiani, 2005.
* *Brucia Troia*. Bompaini, 2007.
* *XY*. Fandango Libri, 2010.
* *Baci scagliati altrove*, Fandango libri, 2011.
* *Terre rare*', 2014.
* *Non dirlo. Il Vangelo di Marco*, 2015.

### Muut
* *Cronache italiane*. Mondadori, 1991.
* *Occhio per occhio. La pena di morte in quattro storie*. Mondadori, 1992.
* *Live. Ritratti, sopralluoghi e collaudi*. Bompiani, 1996.
* *Superalbo. Le storie complete*. Bompiani, 2002.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sandro Veronesin sivusto
Australian avoin tennisturnaus 2012

Vuoden **2012 [[Australian avoin tennisturnaus]]** pelattiin 16.–29. tammikuuta 2012 Melbournessa. Se oli kaikkiaan 100:s Australian avoin tennisturnaus ja vuoden ensimmäinen Grand Slam -turnaus.

Kaksinpelien puolustavat mestarit olivat miehissä Serbian Novak Đoković ja naisissa Belgian Kim Clijsters. Nelinpelien puolustavat mestarit olivat miehissä Yhdysvaltojen Bob ja Mike Bryan ja naisissa Argentiinan Gisela Dulko ja Italian Flavia Pennetta. Sekanelinpelin puolustava mestaripari oli Slovenian Katarina Srebotnik ja Kanadan Daniel Nestor.

Miesten kaksinpeliturnauksen voitti kolmannen kerran urallaan Novak Đoković. Naisten kaksinpelimestari oli Valko-Venäjän Viktoria Azarenka, jolle Grand Slam -mestaruus oli ensimmäinen.

## Poisjäännit
Miehistä turnauksen jättivät väliin mononukleoosista kärsivä Robin Söderling, polvivammasta toipuva Marin Čilić ja James Blake.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset sivut
Lidija Ginzburg

**Lidija Jakovlevna Ginzburg** (; 18. maaliskuuta 1902 Odessa, Venäjän keisarikunta – 17. heinäkuuta 1990 Leningrad, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen kirjailija, kirjallisuuskriitikko ja esseisti. Hän oli Leningradin piirityksen aikana kaupungissa ja selvisi sieltä hengissä.

Ginzburg muutti Odessasta Leningradiin vuonna 1922 ja aloitti Taidehistorian korkeakoulussa opettajinaan Juri Tynjanov ja Boris Eihenbaum, jotka ovat venäläisen formalismin kaksi merkittävää hahmoa. Häntä itseään on luonnehdittu nuorformalistiksi.

Ginzburg selvisi hengissä paitsi Leningradin piirityksestä, myös 1940-luvun ja 1950-luvun alun juutalaisvastaisesta kampanjasta ja ystävystyi runoilijoiden uuden sukupolven kanssa sekä kannusti heitä. Hehin kuului muun muassa Alexander Kushner.

Ginzburg julkaisi useita merkittäviä kriittisiä tutkimuksia, esimerkiksi 'Lermontovin luova polku' ("Tvorcheskii put' Lermontova", 1940), 'Herzenin "Menneisyyteni ja ajatteluni" ("'Byloe i dumy' Gertsena", 1957), 'Lyriikasta' ("O lirike", 1964; 2. laaj. p. 1974), 'Psykologisesta proosasta' ("O psikhologicheskoi proze", 1971 2. uud. p. 1977) ja 'Kirjallisesta sankarista' ("O literaturnom geroe", 1979). 

Ginzburg aloitti Leningradin piirityksen aikana vuonna 1942 muistiinpanojen tekemisen. Päiväkirjan tekstejä on julkaistu ensimmäisen kerran kirjallisuuslehti *[[Neva (lehti)|Nevassa]]* vuonna 1984. Teos on ilmestynyt suomeksi nimellä *[[Leningradin piirityksen päiväkirja]]* (Into, 2011). Oxfordin yliopiston professori Andrei Zorin on julkaissut Ginzburgin 1940-luvun proosaa tieteellisenä laitoksena, johon sisältyy myös päiväkirja.

## Lähteet

## Suomennettu teos
*
Masuuni Brunou

**Masuuni Brunou, Juankosken tehtaan ja työväen museo** on Juankosken teollisuushistoriasta kertova museo. Museo sijaitsee entisessä masuuni- eli sulattorakennuksessa Juankosken keskustaajamassa, keskellä ruukkialuetta (katuosoite lähteestä riippuen Juankoskentie 9 tai Juankoskentie 7b). Museon ylläpitäjänä on Juankosken Kulttuurihistoriallinen Seura.  

Museossa on teollisuushistoriaan keskittyvä perusnäyttely. Lisäksi on vaihtuvia näyttelyitä erilaisista teemoista ja niissä näytetään paljon valokuvia. Esimerkiksi vuonna 2015 avattu ”Jussista Juiceksi – Juankoskelta Tampereelle” -teemanäyttely kertoo Juankoskella syntyneestä Juice Leskisestä.  

## Historia
Vuonna 1746 heinäkuussa Brynolf Brunou osakkaineen sai luvan perustaa rautaruukin Juvankosken varrelle. Strömsdalsbruk oli järvimalmia käyttävistä tehtaista ensimmäinen Suomessa. Ensimmäiset vuodet olivat vaikeuksien ja omistajavaihdosten aikaa. Vuodesta 1851 alkaen venäläinen Ponomarev-omistajasuku omisti tehtaan ja sai sen kukoistamaan. 1900-luvulla ruukin omisti Anton von Alfthan, jonka aikana alkoi tuotantosuunnan muutos puuhiomoksi ja kartonkitehtaaksi. Alfthanin aikaan tuli myös kaksi tenniskenttää.

Kun masuunin tuotanto lopetettiin vuonna 1910, rakennuksen sisätilat muutettiin varastoksi. Vuonna 1990 perustettu Juankosken Kulttuurihistoriallinen Seura aloitti rakennuksen remontoimisen museoksi. Museon avajaiset olivat toukokuussa 1991. Museo on saanut nimensä Brynolf Brunoun mukaan, joka oli yksi tehtaan perustajista. 

## Aukioloajat
Museo on avoin kesäaikaan säännöllisesti kesäkuun puolesta välistä elokuun puoleen väliin. Muina aikoina tilauksesta.   

## Lähteet
C.-H. Hermansson

**Carl-Henrik Hermansson** (14. joulukuuta 1917 Bollnäs – 26. heinäkuuta 2016 Tukholma) oli ruotsalainen poliitikko. Hän oli kommunistisen puolueen johdossa vuosina 1964–1975, jona aikana se otti käyttöön nimen *Vasemmistopuolue Kommunistit*. Hermansson istui valtiopäivillä vuosina 1963–1985. Hän ohjasi puolueensa linjauksia vähemmän uskollisiksi Moskovalle.

Hermansson julkaisi lukuisia kirjoja sekä kapitalismiin että vasemmistolaisuuteen liittyvistä aiheista.

Josif Stalinin kuoleman (1953) aikaan Hermansson ylisti diktaattoria puheissaan; toimittajat ja poliittiset vastavoimat muistuttivat häntä tästä toistuvasti, mutta hän sanoi katuvansa aiempia näkemyksiään.

Hermansson oli aikansa varakkain ruotsalainen puoluejohtaja.

## Lähteet
Viidakkokirja – Svengiseikkailu

**Viidakkokirja - Svengiseikkailu** (, Pohjois-Amerikassa *The Jungle Book Rhythm N'Groove*) on Disneyn luomaan *[[Viidakkokirja (vuoden 1967 elokuva)|Viidakkokirja]]*-animaatioon perustuva tanssipeli. Peli julkaistiin Euroopassa 17. marraskuuta ja Pohjois-Amerikassa 8. joulukuuta 2000. Pelissä pelaajan pitää tanssia erilaisten animaatiosta tuttujen kappaleiden tahdissa elokuvista ja sarjoista tuttujen hahmojen kanssa.

## Pelaaminen

Pelissä pelaajan täytyy läpäistä erilaisia tasoja joita täytyy läpäistä joko tanssimaton kanssa tai ohjaimella joista ensimmäisenä mainittu laite on suositellumpi vaihtoehto. Pelissä on yhteensä 9 erilaista tasoa joissa tanssitaan Mowglilla tuttujen hahmojen kanssa. Jokaisessa tanssissa tulee erilaisia tahtipaneeleita joissa on aina nuoli johonkin suuntaan ja siihen suuntaan täytyy aina painaa joko ohjaimella tai tanssimatolla, tanssien aikana tulee vastaan myös lukuisia naamioita jotka antavat erilaisia erikoisuuksia, kuten "Tulimuuri" antaa tahtipaneelialueelle tulisen muurin joka estää tahtipaneeleiden pääsemisen varsinaiselle tahtialueelle ja jokaisella hahmolla on oma haastenaamio jonka saatua täytyy tanssia samaan tahtiin mitä kyseinen hahmo tanssii. Peli sisältää myös moninpelitilan jossa pelaaja voi ottaa haasteen toista pelaajaa vastaan.

## Kappaleet

Jotkut laulut kuten "The Bare Necessities" ja "I Wanna Be Like You" ovat alkuperäisestä elokuvasta;uudet kappaleet on käsikirjoittanut Nicolas Maranda, joka myös sovitti kaikki kappaleet. Lou Began laulaman alkuperäisen "I Wanna Be Like You" -kappaleen musiikkivideon voi avata läpäisemällä yhden Lou Began tanssihaasteen.

* "The Jungle's No Place For A Boy"(Viidakko ei sovi ihmispojalle) - suoritetaan Bagheeran kanssa.
* "Join the Ranks"(Liity riviin) - suoritetaan Kenraali Hathin ja Juniorin kanssa.
* "The Bare Necessities"(Karhun elämää) - suoritetaan Baloon kanssa.
* "Go Bananas in the Coconut Tree"(Banaanit kookospuussa) - suoritetaan Apinoiden kanssa.
* "I Wanna Be Like You"(Apinalaulu) - suoritetaan Kuningas Louien kanssa.
* "A Mood For Food"(Kauhee nälkä) - suoritetaan Kaan kanssa.
* "We Are The Vultures"(Olemme korppikotkia) - suoritetaan Korppikotkien kanssa.
* "Run"(Juokse!) - suoritetaan Shere Khanin kanssa.
* "A Brand New Day"(Uusi päivä) - suoritetaan Shantin kanssa.
* "I Wanna Be Like You"(Lou Began haaste) - suoritetaan Lou Began kanssa.

## Äänirooleissa

## Lähteet
Egyptin 21. dynastia

**Egyptin 21. dynastia** hallitsi Egyptiä, osan ajastaan kuitenkin vain Niilin suiston aluetta kolmannen välikauden alkuvaiheessa vuosina 1069–945 eaa. Dynastian pääkaupunkina oli Tanis.

Dynastian ensimmäisen hallitsijan, Smendesin noustessa valtaan Egypti oli jakautunut Ylä- ja Ala-Egyptiin. Smendesin hallinnassa oli vain Ala-Egypti.

Amenemnisu oli Smendesin seuraaja. Hänen hallituskautensa jäi vain nelivuotiseksi.

Psusennes I oli 21. dynastian kolmas kuningas. Hän meni naimisiin siskonsa Mutnedjmetin kanssa. Psusennes I hallitsi joko 41 tai 46 vuotta. 

Amenemope oli Psusennesin poika. Isänsä viimeisinä vuosina hän toimi isänsä apuhallitsijana.

Osorkon vanhempi oli Amenemopen seuraaja. Osorkon vanhemman valtakausi merkitsi alkua tulevalle libyalaisten 22. dynastialle.

Siamun oli 21. dynastian kuudes hallitsija. Häntä pidetään Psuennes I:n jälkeen tämän dynastian tehokkaimpana hallitsijana. Siamunin hallintokaudella Taniksessa sijaitsevan Amunin temppelin koko kaksinkertaistettiin. Myös Mesenissä sijainnutta Horuksen temppeliä laajennettiin merkittävästi. Siamunin aikana pystytettiin Heliopoliihin kivi, jossa on hänen nimensä.

Dynastian aikaa nimitetään usein harhaanjohtavasti myös pappisdynastian ajaksi. Tämä johtuu siitä, että jo edellisen, 20. dynastian aikana, Amonin pappeus oli tullut perinnölliseksi ja papit alkoivat nimittää itseään myös kuninkaiksi. Käytännössä heidän hallinnassaan oli Ylä-Egypti Faijumiin saakka, kun taas 21. dynastian heikot faaraot hallitsivat lähinnä vain suiston aluetta. Pappisdynastia ei kuitenkaan kuulu Egyptin järjestysnumeroilla merkittyihin dynastioihin.

Dynastian viimeinen faarao oli Psuennes II, jolla ei ollut jälkeläisiä. Hänen jälkeensä valtaan nousi libyalaissyntyinen Sheshonq, joka perusti 22. dynastian. Libyalaiset oli alkujaan kutsuttu Egyptiin sotilaallisiksi apujoukoiksi, mutta myöhemmin he olivat jääneet maahan pysyvästi asumaan.

## 21. dynastian faaraot

* Smendes 1069–1043 eaa.
* Amenemnisu 1043–1039
* Psusennes I 1039–991
* Amenemope 993–984
* Osorkon vanhempi 984–978
* Siamun 978–959
* Psusennes II 959–944

## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Järjen valossa

**Järjen valossa: Elämänviisautta filosofiasta** on Eero Ojasen lyhyt johdantokirja filosofiaan. Teoksen on julkaissut Kirjapaja vuonna 2011.

## Lähteet