open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nanna (nimi)

**Nanna** on naisen etunimi. Nimen on selitetty johtuvan muinais­skandinaavisesta *rohkeaa* tarkoittavasta sanasta. Muinaisilla germaaneilla Nanna oli myös puhtauden ja kasvilli­suuden jumalatar, Balderin puoliso. Toisaalta Nanna saattaa olla myös muunnos nimestä Anna.  Varsinkin englannin­kielisissä maissa nimi esiintyy myös muodossa *Nanny*.

Suomessa nimi Nanna on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu toukokuuhun 2025 mennessä 1434 ja Nanny noin 480 henkilölle. Nannan ja suomenruotsalaisen kalenterin mukaan myös Nannyn nimipäivä on 9. heinäkuuta. Suomenkieliseen kalenteriin nimi lisättiin vuonna 2015.

## Tunnettuja Nanna-nimisiä

* Nanna Bhose ent. Mikkonen , Idols-tuomari 2003–2004
* Nanna Terese Blondell (s. 6. elokuuta 1986) on ruotsalainen näyttelijä.
* Nanna Bryndís Hilmarsdóttir (s. 1989), islantilainen muusikko
* Nanna Christiansen (s. 1989), tanskalainen jalkapalloilija 
* Nanna Grundfeldt, suomalainen malli, Suomen Huippumalli haussa -kilpailun voittaja 2009
* Nanna Häll (1894-1977), sairaanhoitaja, Lastenlinnan johtaja, Lastenklinikan ylihoitaja
* Nanna Hänninen (s. 1973), suomalainen valokuvataiteilija
* Nanna Jansson (s. 1983), ruotsalainen jääkiekkoilija
* Nanna Leivonen (s. 2004), suomalainen jalkapallomaalivahti
* Nanna Liebmann (1849–1935), tanskalainen säveltäjä, laulaja ja musiikkipedagogi
* Nanna Niva (s. 2004), suomalainen jalkapalloilija
* Nanna Nyman (s. 2006), suomalainen jalkapalloilija
* Nanna Salmi (s. 1949), suomalainen tekstiilitaiteilija ja korusuunnittelija
* Nanna Savolainen (s. 2005), suomalainen jalkapalloilija
* Nanna Sumuvuori (s. 1976), suomalainen vihreä poliitikko ja valtiosihteeri
* Nanna Susi (s. 1967), suomalainen kuvataiteilija 
* Nanna Vainio (s. 1991), suomalainen sulkapalloilija

## Tunnettuja Nanny-nimisiä

* Nanny Cedercreutz (1866–1950), suomenruotsalainen kirjailija 
* Nanny Hammarström (1870–1953), suomenruotsalainen opettaja ja lastenkirjailija 
* Nanny Kaunisto (1911–2006), suomalainen silmätautien erikoislääkäri ja taiteenkerääjä 
* Nanny Larsén-Todsen (1884–1982), ruotsalainen oopperalaulaja
* Nanny Lilius (1861–1943), suomalainen opettaja ja poliitikko 
* Nanny Rantamäki (1918–2005), suomalainen opettaja ja kirjailija
* Nanny Still (1926–2009), suomalainen lasitaiteilija 
* Nanny Westerlund (1895–1989), suomalainen näyttelijä

## Kuvitteellisia Nannoja ja Nannyjä

* Nanna, kettu, Tuuli Hypénin sarjakuvahahmo
* Nanna, pikkutyttö sarjakuvassa *[[Nanna ja Rauni]]* 
* Nanny McPhee, lastenvahti Emma Thompsonin elokuvissa Nanny McPhee – satumainen lastenvahti ja Nanny McPhee ja suuri pamaus
*Nanna, fiktiivinen nuorehko naishenkilö Itse valtiaissa
* Nanna Summanen, Päivikki Summasen tytär tv-sarjassa *[[Uusi päivä]]*

## Lähteet
Rauni

**Rauni** on muinainen suomalainen jumala, Ukko-ylijumalan puoliso tai toisen tulkinnan mukaan itse Ukko.

Rauni sisältyy Mikael Agricolan pakanallisten jumalten luetteloon, jonka Agricola laati vuonna 1551: 

Sigfridus Aronus Forsiuksen latinankielisessä versiossa Agricolan luettelosta Ukko synnyttää sateita ja sinkoo peljättäviä salamoita ja Rauna panee liikkeelle tuulet ja uhkaa itsekin salamalla.  

Kansanrunoudessa nimeä Rauni ei sellaisenaan tavata. Kuitenkin Vermlannin metsäsuomalaisten Ison sian runossa esiintyvä **Ryönikkä** eli **Röönikkä** tarkoittaa todennäköisesti Raunia:

Agricolan säkeet ovat osin vaikeaselkoisia. Ongelmallisia kohtia ovat erityisesti ilmaisu *Rauni Ukon Naini*, sanat *härsky* ja *pärsky* sekä ilmaisu *Wdhen Tulon*. Näiden sanojen ja ilmaisujen oikeasta tulkinnasta riippuu onko Raunia pidettävä ukkosen jumalana vai hedelmällisyyden jumalana.

*Rauni Ukon Naini* voidaan lukea joko "Rauni, Ukon nainen" tai "Rauni-ukon nainen".

*Härskymisen* ja *pärskymisen* on esitetty tarkoittavan mies- ja naispuolisen ukkosenjumalan riitelyä, mistä aiheutuisi ukonilma ja sade. Toisen tulkinnan mukaan sanat kuvaisivat sukupuoliyhdyntää, pyhiä häitä (*hieros gamos*).

Ilmaisun *Wdhen Tulon* merkitys voi olla joko *uuden tulon*, *vuoden tulon* tai *veden tulon*. Kaksi ensimmäistä ilmaisua liittyisivät uuteen sadonkorjuuseen, kolmas taas sateeseen.

Uno Harva pitää Raunia naispuolisena Ukkosen jumaluutena. Teoksessaan suomalaisten muinaisuskosta Harva käsittelee myös perusteellisesti E. N. Setälän ensimmäisenä esittämää näkemystä, että Rauni on personoitu pihlaja ja lähtöisin muinaisskandinaavisesta pihlajaa tarkoittavata sanasta *raunir* (ruots. *rönn*).

Martti Haavio katsoi Agricolan kuvauksen kertovan "Rauni-ukosta" ja hänen nimeltä mainitsemattomasta vaimostaan sekä näiden pyhistä häistä. 
Haavio katsoi Agricolan kuvauksen alkuosassa mainittujen pitojen, ukon vakan tuomisen sekä ukon maljan juomisen liittyvän tähän hedelmällisyysriittiin. 

## Katso myös
*Akka (jumala)

## Lähteet
Northampton-luokka

**Northampton-luokka** oli Yhdysvaltain laivaston kuuden 1928–1931 valmistuneen aluksen muodostama raskas risteilijäluokka. Luokan alukset osallistuivat useisiin toisen maailmansodan taisteluihin, joissa kolme niistä tuhoutui. Kolme sodasta selvinnyttä poistettiin palveluksesta pian sodan jälkeen ja ne romutettiin 1959-1961.

## Alukset

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Gili Cohen

**Gili Cohen** (s. 19. kesäkuuta 1991) on israelilainen judoka, joka kilpailee alle 52&nbsp;kilogramman painoluokassa.

Cohen sijoittui seitsemänneksi Budapestin EM-kilpailuissa 2013. Hän sai samana vuonna hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Samakovissa. Hän saavutti pronssia Montpellier’n EM-kilpailuissa 2014. Hän karsiutui Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ensimmäisen ottelun jälkeen. Hän oli 2017 viides sekä Varsovan EM-kilpailuissa että Budapestin MM-kilpailuissa. Hän sijoittui Lissabonin EM-kilpailuissa 2021 seitsemänneksi.

Cohen on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kolme turnausvoitoa, kahdeksan kakkossijaa ja kymmenen kolmossijaa. Maailmancup- ja Continental Open -kilpailun hän on voittanut kahdesti, ollut kerran toinen ja kaksi kertaa kolmas. Hän on voittanut Israelin-mestaruuden seitsemän kertaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kadmiumjodidi

**Kadmiumjodidi** (CdI2) on kadmium- ja jodidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään metallurgiassa pinnoittamiseen, valokuvauskemikaalina ja lääketieteessä.

## Rakenne ja ominaisuudet
Kadmiumjodidilla on kaksi allotrooppista kidemuotoa, jotka ovat α-muoto ja β-muoto. Väriltään α-kadmiumjodidi on valkoista kiteistä ainetta ja β-muoto on ruskeaa kidemassaa. Heksagonaalinen α-kiderakenteinen yhdiste on stabiilimpi ja β-kadmiumjodidi on sitä harvempaa sekä sulaa matalammassa lämpötilassa (tiheys 5,3 g/cm3, sulamispiste 404&nbsp;°C). Alkeiskopiltaan heksagonaalisen kadmiumjodidin kiderakenne on kerrosmainen ja sidostyypit ovat kovalenttisen ja ionisidosten välillä. Rakenne muodostuu toisiinsa koskettavista jodidi-ionikerroksista, joiden välisiin taskuihin kadmium-ionit ovat sijoittuneet. Osa kerrosten välisistä taskuista on tyhjiä. Kadmiumjodidin kiderakenteen pitävät koossa sähköisten ionisten voimien lisäksi heikot Van der Waals-vuorovaikutukset jodidikerrosten välillä.

Kadmiumjodidi liukenee hyvin veteen ja veden lisäksi myös monet orgaaniset liuottimet kuten etanoli, dietyylieetteri ja asetoni kykenevät liuottamaan yhdisteen.

## Valmistus ja käyttö
Kadmiumjodidia voidaan valmistaa alkuaineistaan kadmiumista ja jodista veden läsnä ollessa tai neutraloimalla vetyjodidia emäksisellä kadmiumsuolalla, kuten kadmiumoksidilla, kadmiumhydroksidilla, kadmiumsulfidilla tai kadmiumkarbonaatilla. 
:CdO + 2 HI → CdI2 + H2O

Kadmiumjodidia voidaan käyttää valokuvauskemikaalina. Muita käyttökohteita ovat esineiden pelkistys kadmiumilla elektrolyyttisesti, litografiassa, analyyttisessä kemiassa alkaloidien tunnistamiseen, loisteaineiden ja voiteluaineiden valmistuksessa ja lääketieteessä sukkulamatojen häätämiseen.

## Lähteet
Part of Me (Katy Perryn kappale)

**Part of Me** on yhdysvaltalaisen laulaja Katy Perryn kappale hänen kolmannen studioalbuminsa uusintapainoksesta, Teenage Dream: The Complete Confection. Kappaleesta on kuvattu myös musiikkivideo ja samanniminen elokuva. Se oli hyvin suosittu ja siksi se on saanut positiivista palautetta.
Giorgio Faletti

**Giorgio Faletti** (25. marraskuuta 1950 Asti Italia – 4. heinäkuuta 2014 Torino, Italia) oli italialainen dekkarikirjailija. Ennen kirjailijanuraansa Faletti oli näyttelijä ja laulaja, ja hän myös sävelsi esittämiään kappaleita. Hän sijoittui vuonna 1994 toiseksi Sanremon musiikkifestivaaleilla itse säveltämällään ja sanoittamallaan kappaleella *Signor tenente* ("Herra luutnantti").

Falettin teoksia on käännetty lähes kolmellekymmenelle kielelle, myös suomennettu.

## Suomennetut teokset
* *Minä tapan*, suom. Leena Taavitsainen-Petäjä. Bazar, 2007  
* *Viimeinen katse*, suom. Laura Lahdensuu. Bazar, 2010 
* *Minä olen Jumala*, suom. Hannimari Heino. Bazar, 2011 

## Lähteet
Vasavi

**Vasavi** on Intiassa Maharashtran ja Gujaratin osavaltioissa puhuttu indoarjalainen kieli. Sitä puhuu äidinkielenään noin 1,2 miljoonaa ihmistä. Kieli on läheistä sukua bhilille, mutta bhilin ja vasavin puhujat eivät ymmärrä toisiaan. Vasavia voidaan kirjoittaa devanagarilla tai gudžaratilaisilla kirjaimilla.

## Lähteet
Vaeltaja sumumeren yllä

**Vaeltaja sumumeren yllä** () on saksalaisen Caspar David Friedrichin maalaus noin vuodelta 1818. Se on muodostunut romanttisen tyylisuunnan tunnuskuvaksi. Se on myös Friedrichin tunnetuimpia töitä.

Maalaus esittää takaapäin kuvattua vaellussauvaan nojaavaa miestä katselemassa kallionkielekkeeltä sumun peittämää laaksoa. Kuvakulman ansiosta katsoja voi nähdä saman maiseman ikään kuin taiteilijan silmin. Sumuisen maiseman voi ajatella kuvastavan tiettyä mielentilaa. *Vaeltaja sumumeren yllä* edustaa romantiikalle ja varsinkin Friedrichille tyypillistä ajatusta, että tavoittaakseen ja ilmaistakseen todelliset tunteensa taiteilijan oli tavoiteltava henkilökohtaista kosketusta ja yhteyttä luontoon etäällä sivistyksestä. Friedrichin maisemamaalaukset olivatkin enemmän kuvauksia yksilöllisen luonnon kohtaamisen kokemuksista kuin vain pelkkää maiseman taltiointia. Vuonna 1840 kuollut Friedrich oli pitkään unohduksissa, kunnes Alfred Lichtwark nosti hänet uudelleen arvostukseen.

Vaikka maalauksen mies näyttää seisovan jylhällä vuorenhuipulla, maalauksen etualan kallio sijaitsee todellisuudessa keskellä erästä alavaa niittyä Dresdenin läheisyydessä. Myös maalauksen miehen päällystakki on pikemminkin kaupunkilaisen herrasmiehen kuin vuorikiipeilijän asu. Taustalla näkyvät huiput kuuluvat Saksin ja Böömin rajaseudulla sijaitsevaan matalaan Elbsandsteingebirge-vuoristoon, joskaan ne eivät todellisuudessa sijaitse yhtä lähekkäin. Takaoikealla näkyvä tasalakinen huippu on Zirkelstein-kukkula.

Maalaus on sommiteltu geometrisesti. Vaeltaja on sijoitettu täsmälleen keskikohtaan, ja maisemassa vasemmalta ja oikealta tulevat rinteet yhtyvät tarkalleen hänen sydämensä kohdalla.

Maalaus on kuulunut vuodesta 1970 Hampurin taidehallin kokoelmiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*
Culpeo

**Culpeo** eli **isoandienkettu** (*Lycalopex culpaeus*) on Etelä-Amerikan länsi- ja eteläosissa tavattava petoeläin.

## Levinneisyys
Culpeota tavataan Etelä-Amerikassa Kolumbian lounaisosista Argentiinan Tierra del Fuegoon ulottuvalla alueella. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Ravinto
Culpeon pääasiallista ravintoa ovat jyrsijät, jänikset, linnut sekä erilaiset matelijat.

## Culpeo ja ihminen
Culpeota metsästetään ja pyydystetään turkin takia, mutta metsästys on vähentynyt. Lisäksi sitä vainotaan metsästämällä sekä myrkyttämällä, koska se saalistaa ajoittain myös karjaa.

## Lähteet
Castelluccio dei Sauri

**Castelluccio dei Sauri** (*Castellùzze* (Foggian murteella)) on kunta Italiassa, Foggian maakunnassa, Apulian alueella. Sen asukasluku on runsaat 2&nbsp;000. Sen naapurikunnat ovat Ascoli Satriano, Bovino, Deliceto, Foggia, Lucera, Orsara di Puglia ja Troia.

Kylä sijaitsee Daunian Subappenniinien vuoriston ensimmäisillä kukkuloilla.

## Historia
Castelluccio dei Saurin varhaisimmilta asukkailta on jäänyt daunien laattoja, jotka olivat heidän hautakiviään (500-400 eaa.). Roomalaiselta ajalta on jäänyt joitain mainintoja Horatiukselta hänen *Satire*-teoksessaan viides satiiri, kuten myös joitain mainintoja Bysantin valtakunnan ajoilta.

Ensimmäinen asiakirjamaininta on vuodelta 1118, jolloin normannikuningas Roberto II di Loritello lahjoitti Bovinon kirkolle Castelluccion alueen. Vuonna 1273 tämä oikeus siirtyi Leccen kreiville Ugo di Briennelle. Vuonna 1324 Roberto d'Angiò vahvisti Bovinon oikeudet.

1300-luvun lopulla ja 1400-luvun alussa alue autioitui ja vasta vuonna 1446 se asutettiin uudelleen 60 perheellä, jotka tulivat Albaniasta. He olivat kreikkalaisortodoksisia. Alueen tuhosi Pietro di Toledo vuonna 1549, joka luovutti feodaalioikeudet Guevaran perheelle vuonna 1564. Tämä feodaalioikeus säilyi perheellä 1800-luvun alkuun asti.

Castelluccio kärsi vakavia vaurioita Irpinian maanjäristyksessä 23.11.1980.

## Monumentit ja kiinnostavat paikat
* Chiesa di San Gerardo
* Chiesa del SS. Salvatore
* Chiesa della Madonna delle Grazie
* Pozzo di Annibale

## Yhteisö
### Kansallisuudet ja ulkomaiset vähemmistöt
Castelluccio dei Saurissa asuu 175 ulkomaan kansalaista, joka on 8,39 % väestöstä (31.12.2010). Suurimmat ulkomaalaisryhmät olivat:
* 81 
* 37 
*Albania 23

## Kuvagalleria

Kuva:Campanile chiesa S.Salvatore.jpg|San Salvatoren kirkon kellotorni
Kuva:Piazza cesare battisti.jpg|Cesare Battistin aukio
Kuva:Vico degli archi.jpg|Kaarien kuja
Kuva:nuova piazza madonna delle grazie.jpg|Madonna delle Grazien uusi aukio
Kuva:monumento alla croce.jpg|Ristin muistomerkki
Kuva:via IV novembre.jpg|Via IV novembre (4.11. I Maailmansodan päättymispäivä Italiassa)
Kuva:Castelluccio_dei_Sauri_from_southeast.jpg|Näkymä kylään lounaasta (1987)
Kuva:Water_tower_in_Castelluccio_dei_Sauri.jpg|Vesitorni
Kuva:ippodromo.jpg|Castelluccio dei Saurin ravirata
File: Viale degli innamorati.JPG|Rakastuneiden puistokuja
File:Monumento caduti in guerra.JPG|Maailmansodissa kaatuneiden muistomerkki
File: Municipio Castelluccio dei Sauri.JPG|Castelluccio dei Saurin kunnantalo
File: Villetta_Montecalvo.JPG|Villetta Montecalvo


## Lähteet
Ghost Town

**Ghost Town** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Ghost Town, yhdysvaltalainen rockyhtye
* *[[Ghost Town (vuoden 1936 elokuva)|Ghost Town]]*, Harry L. Fraserin ohjaama elokuva vuodelta 1936
* *[[Ghost Town (vuoden 1988 elokuva)|Ghost Town]]*, elokuva vuodelta 1988
* *[[Ghost Town (vuoden 2008 elokuva)|Ghost Town]]*, David Koeppin ohjaama elokuva vuodelta 2008
* *[[Ghost Town (Pocon albumi)|Ghost Town]]*, Poco-yhtyeen albumi vuodelta 1982
* *[[Ghost Town (Bill Frisellin albumi)|Ghost Town]]*, Bill Frisellin albumi vuodelta 1999.
* *[[Ghost Town (Narnian albumi)|Ghost Town]]*, Narnian albumi vuodelta 2023
Nurmikohokkikirva

**Nurmikohokkikirva** (*Brachycolus cucubali*) on kirvoihin kuuluva pieni hyönteislaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi (CR).

## Koko ja ulkonäkö
Siivettömät yksilöt ovat vaaleankeltaisia tai vihertäviä ja niiden pää, raajat, vaharauhasputket sekä takaruumiin kärjen cauda ovat ruskeat. Takaruumiissa on lisäksi kaksi poikkijuovaa. Tuntosarvet ovat pituudeltaan noin puolet ruumiin pituudesta. Siivelliset yksilöt muistuttavat siivekkäitä. Ruumis 1,4&ndash;2,2 mm.

## Levinneisyys
Nurmikohokkikirvan levinneisyys ulottuu Pohjois-Afrikasta suureen osan Eurooppaa. Suomesta havaintoja on Pohjanmaalta sekä Etelä-Savosta, muissa Pohjoismaissa laji on tavattu Tanskasta ja Etelä-Ruotsista.

## Elinympäristö ja elintavat
Nurmikohokkikirvan ravintokasveja ovat kohokit, joiden lehdet se saa käpristymään pitkänomaisiksi valeäkämiksi. Laji lisääntyy neitseellisesti kunnes syksyllä syntyy suvullisesti lisääntyvä sukupolvi.

Suomessa laji on vuoden 2010 uhanalaisarvioinnin mukaan äärimmäisen uhanalainen. Sen elinympäristöiksi ilmoitetaan kuivat niityt ja kedot sekä Itämeren niitty- ja luhtarannat. Uhkatekijöitä ovat avoimien alueiden umpeenkasvu sekä rakentamisen vaikutukset. Vuoden 2000 arvioinnissa laji oli vaarantunut.

## Ravintokasvit
Laji elää kohokeilla (*Silene*), etenkin nurmikohokilla (*Silene vulgaris*) ja nuokkukohokilla (*Silene nutans*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Aphid Species File
Masmalokirva

**Masmalokirva** (*Aphis klimeschi*) on kirvoihin kuuluva pieni hyönteislaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi (EN).

## Koko ja ulkonäkö
Siivettömät yksilöt ovat väriltään harmaanvihreästä tumman vihertävänruskeaan. Takaruumiin selkäpuolella on tummaa kuviointia. Kirvat eivät ole vahapeitteisiä. Tuntosarvet ovat vaaleat, samoin raajat, mutta reiden, säären ja nilkan kärkiosat ovat tummat. Takaruumiin kärjen cauda ja vaharauhasputket ovat tummat. Koiraat ovat siivettömiä. Ruumiin pituus 1,2&ndash;2,3&nbsp;mm.

## Levinneisyys
Masmalokirva esiintyy Euroopassa Italiaa ja Iberian niemimaata lukuun ottamatta. Suomessa lajia on tavattu ainoastaan Varsinais-Suomesta

## Elinympäristö ja elintavat
Masmalokirvan elinkierto on holosyklinen eli kesän ajan naaraat lisääntyvät neitseellisesti synnyttäen eläviä poikasia ja syksyllä muodostuu koiraista ja naaraista muodostuva suvullisesti lisääntyvä sukupolvi. Kirvat elävät ainoana ravintokasvina toimivan masmalon alalehdillä muurahaisten rakentamissa suojissa.

Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 masmalokirva on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi. Elinympäristöiksi ilmoitetaan järvien ja jokien niitty- ja luhtarannat. Uhkatekijöitä ovat avoimien paikkojen umpeenkasvu sekä rakentamisen vaikutukset. Vuoden 2000 arvioinnissa laji oli silmälläpidettävä.

## Ravintokasvit
Ravintokasvi on masmalo (*Anthyllis vulneraria*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Masmalokirva (''Aphis klimeschi'')
* Aphid Species File
RKI

**RKI** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
* Raamatunkäännösinstituutti, RKI
* Rauhankasvatusinstituutti, RKI
* Robert Koch -instituutti, RKI
* Ruukin rautatieasema, Rki
* Rakennuskustannusindeksi
Carlos Fondacaro

**Carlos Rubén Fondacaro** (s. 21. toukokuuta 1987 Rosario, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Club Atlético Tiro Federalia. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.

Fondacaro edusti Veikkausliigassa FF Jaroa kaudella 2014, siirtyen seuraan kreikkalaisesta Iraklis Psachnasta. Hän on Boca Juniorsin kasvatti ja on pelannut seuran edustusjoukkueessa Argentiinan pääsarjassa. Fondacarolla on myös Portugalin kansalaisuus.

## Lähteet
* http://www.transfermarkt.co.uk/carlos-fondacaro/profil/spieler/67079
* http://www.ffjaro.fi/player/carlos-fondacaro?season_id=5
Meitei-kirjaimisto

**Meitei** eli **meitei mayek** on abugida-tyyppinen kirjoitusjärjestelmä, joka kehitettiin 1000-luvulla Koillis-Intiassa Manipurin osavaltiossa puhutun manipurin kielen kirjoittamiseen. Se oli manipurin pääasiallinen kirjaimisto 1700-luvulle asti, jolloin se korvattiin bengalilaisella kirjaimistolla. 1940- ja 1950-luvulla Manipurissa alettiin kampanjoida vanhan kirjaimiston uudelleen käyttöön ottamisen puolesta, ja kirjaimistoa on opetettu kouluissa bengalilaisten kirjainten rinnalla 1980-luvulta lähtien.

## Lähteet
Helsingin Wiikko-Sanomia

**Helsingin Wiikko-Sanomia** oli Helsingissä vuosina 1881–1884 ilmestynyt sanomalehti.

Entisen Sederholmin kirjapainon omistajien David Halosen, Evald Jahnssonin ja Petter Jurvan perustama *Helsingin Wiikko-Sanomia* oli kristillis-siveellinen kansanvalistuslehti. Sen kilpailija oli G. W. Edlundin *[[Kansan Ystävä]]*, joka joutui väistymään *Wiikko-Sanomien* tieltä. Kerran viikossa ilmestyneen lehden erikoisuutena olivat kirjapainon mukana tulleet kuvalaatat, jotka oli julkaistu *[[Folkwännen]]issä* jo 1860-luvulla. Vastaavina toimittajina työskentelivät Evald Jahnsson (1882) ja Karl Lindroos (1882–1884).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Helsingin Wiikko-Sanomia'' digitoituna kansalliskirjastossa
Juna (lehti)

**Juna** oli Helsingissä vuosina 1907–1918 ilmestynyt sanomalehti.

Aluksi kerran viikossa ilmestynyt *Juna* oli rautatieläisten asioihin keskittynyt sosiaalidemokraattinen erikoissanomalehti. Sitä julkaisseen osuuskunnan talous oli heikko, ja vuodesta 1912 lähtien lehti ilmestyi enää joka toinen viikko. Sen päätoimittajina työskentelivät Voitto Eloranta (1907–1909) ja Emil Pienimäki (1909–1918).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Juna'' digitoituna kansalliskirjastossa
USS Augusta (CA-31)

**USS Augusta (CA-31)** oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1931 palvelukseenotettu Northampton-luokan raskas risteilijä.

## Valmistus

Alus tilattiin Newport Newsistä Virginiasta Newport News Shipbuilding and Dry Dock Companyltä ja sen köli laskettiin 2. heinäkuuta 1928. Alus laskettiin vesille 1. helmikuuta 1930 kumminaan neiti Evelyn McDaniel ja se otettiin palvelukseen 30. tammikuuta 1931 ensimmäisenä päällikkönään James O. Richardson.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 16. heinäkuuta 1946 ja se poistettiin alusluettelosta 16. heinäkuuta 1959. Alus romutettiin 1960.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Juna (täsmennyssivu)

**Juna** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Juna, liikenneväline
* *[[Juna (lehti)|Juna]]*, Helsingissä vuosina 1907–1918 ilmestynyt rautatieläisten lehti
* *[[Juna (elokuva)|Juna]]*, yhdysvaltalais-ranskalais-italialainen elokuva vuodelta 1964
* ”Juna”, Spektin ja Tasiksen kappale vuodelta 2017
Itä-Karjala (1942–1944)

**Itä-Karjala** oli Joensuussa ja Helsingissä vuosina 1942–1944 ilmestynyt itäkarjalaisten äänenkannattaja.

Karjalakerhojen Keskusliiton julkaisema lehti oli tarkoitettu 1920-luvun pakolaisille, jotka jatkosodan aikana näkivät mahdollisuuden palata kotiseudulleen. Lehteä saattoi pitää oppositiolehtenä Itä-Karjalan sotilashallinnon omalle ''Vapaa Karjala''-lehdelle. 

*Itä-Karjala* -lehti aloitti ilmestymisensä vuoden 1942 alussa. Sotilashallintokomitea myönsi lehdelle kuitenkin rahoitusta. Lehteä painettiin ensin Joensuussa ja myöhemmin Keravalla. Tarkoitus oli siirtää lehti "kotimaakuntaan maakunnalliseksi lehdeksi". Ohjelmakirjoituksessaan lehti vaati itäkarjalaisten kohtelemista samanarvoisena muiden suomalaisten heimojen kanssa. Kahdesti kuukaudessa ilmestynyt sanomalehtimäinen *Itä-Karjala* lakkasi suomalaisten vetäytyessä Itä-Karjalan alueelta. Sen päätoimittajina työskentelivät Mikko Karvonen (1941–1942) ja Vilho Timonen (1943–1944).

## Lähteet

## Lähteet
*
Itä-Karjala (1923–1924)

**Itä-Karjala** oli Helsingissä vuosina 1923–1924 ilmestynyt sanomalehti.

Vasili Keynään julkaisema ja toimittama *Itä-Karjala* oli itäkarjalaisten pakolaisten oma lehtihanke. Sen taustavoimiin kuului suomalaisia heimoaatteen harrastajia kuten E. N. Setälä. Lehti käsitteli Itä-Karjalan kysymystä ja pyrki seuraamaan alueen kehitystä. Siitä ilmestyi kerran viikossa vain viisitoista numeroa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Itä-Karjala'' digitoituna kansalliskirjastossa
Itä-Karjala (Käkisalmi)

**Itä-Karjala** oli Käkisalmessa vuosina 1896–1906 ilmestynyt sanomalehti.

Käkisalmen vanhasuomalaiset perustivat *Itä-Karjalan* nuorsuomalaisen ''Vuoksen'' kilpailijaksi. Sortovuosina se oli kaupungin ainoa lehti *Vuoksen* tultua lakkautetuksi vuonna 1901. Myös *Itä-Karjala* oli vuonna 1902 kolmen kuukauden ajan lakkautettuna.

Vuonna 1904 *Itä-Karjala* siirtyi uudelle omistajalle, joka muutti sen linjan nuorsuomalaiseksi ja perustuslailliseksi. Vuonna 1906 uusi nuorsuomalainen Kaakkois-Karjalan Kirjapaino Oy osti lehden ja perusti sen tilalle *[[Käkisalmen Sanomat]]*.

Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 1100 kappaletta vuonna 1906. Sen päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät Theodor Dahlgrén (1897–1904), Jaakko Oskari Lahtinen (1904–1906) ja Kaarlo Korpilahti (1905–1906).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Itä-Karjala'' digitoituna kansalliskirjastossa
Itä-Karjala (täsmennyssivu)

**Itä-Karjala** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Itä-Karjala, Venäjän Karjala, Tarton rauhan mukaisen Suomen itärajan takainen alue
* ''Itä-Karjala'', Käkisalmessa vuosina 1896–1906 ilmestynyt sanomalehti
* ''Itä-Karjala'', Helsingissä vuosina 1923–1924 ilmestynyt Itä-Karjalan pakolaisten lehti
* ''Itä-Karjala'', Joensuussa ja Helsingissä vuosina 1942–1944 ilmestynyt itäkarjalaisten äänenkannattaja
* Osuusliike Itä-Karjala 1925–1945
Kalafornian golfkenttä

**Kalafornian golfkenttä** on Porissa sijaitseva 27-reikäinen golfkenttä, jonka omistaa Porin Golfkerho (PGK). Se sijaitsee Porin läntisen ohikulkutien eli Länsitien varrella Kokemäenjoen Hanhiluodon saaressa.

## Historia
Vuonna 1939 perustetun Porin Golfkerhon ensimmäinen kenttä sijaitsi vajaan 10 kilometrin päässä keskustasta Preiviikin Kaarluodossa. Seuraava 9-reikäinen kenttä valmistui Tiilimäen kaupunginosaan Porin lentokentän kupeeseen vuonna 1954. Pelaaminen siirtyi Isomäen urheilukeskukseen vuonna 1963, jossa PGK:n kenttä toimi 1980-luvun alkuun saakka. Kun Isomäen kenttä jäi valtatie 8:n uudelleenjärjestelyiden alle, sai PGK uuden alueen Hanhiluodon luoteispäässä sijaitsevasta Kalaforniasta. Ensimmäisen kerran Kalaforniassa pelattiin vuonna 1985 ja viralliset 9-reikäisen kentän avajaiset vietettiin elokuussa 1987. Sen pääsuunnittelijana toimi arkkitehti Reijo Louhimo, joka on suunnitellut myös Yyterin golfkentän.

Vuonna 1992 Kalafornia laajeni 18-reikäiseksi ja samana vuonna kentälle siirrettiin kerhorakennukseksi entinen Delfin Cruises -yhtiön terminaalirakennus Turun satamasta. Lisärakennus pukuhuone- ja saunatiloineen valmistui 2000. Nykyiseen muotoonsa 27-reikäiseksi Kalafornian golfkenttä laajennettiin vuonna 2006.

## Paikannimi
Kalafornia on ollut tunnettu kesäisenä virkistysalueena 1800-luvun puolesta välistä saakka. Nimensä alue on saanut Yhdysvaltain Kalifornian osavaltion mukaan, jonne Porin tulitikkutehdas harjoitti vientiä 1860-luvulta lähtien.

## Lähteet
*Porin Golfkerhon historiaa

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Kalafornian golfkentän kotisivut
Karjalan Sanomat (1934–1936)

**Karjalan Sanomat** oli Viipurissa vuosina 1934–1936 ilmestynyt sanomalehti.

Suomen pienviljelijäin puolueen äänenkannattajaksi perustettu *Karjalan Sanomat* oli pikemminkin poliittinen sanansaattaja kuin varsinainen uutislehti. Se lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana. Vuonna 1935 kahdesti ja vuonna 1936 kolmesti viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajana työskenteli Paavo Karhu.

## Lähteet
Karjalan Sanomat (1929–1931)

**Karjalan Sanomat** oli Viipurissa vuosina 1929–1931 ilmestynyt sanomalehti.

*Karjalan Sanomat* perustettiin edistyspuolueen paikalliseksi äänenkannattajaksi, vaikka se osan aikaa esiintyikin ”puolueista riippumattomana vapaamielisenä viikkolehtenä”. Aluksi kerran ja vuoden 1930 lopusta kolmesti viikossa ilmestynyt lehti lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana. Sen päätoimittajina työskentelivät Henry Flinck (1930) ja Toivo Mero (1930–1931).

## Lähteet
Karjalan Sanomat (Joensuu)

**Karjalan Sanomat** oli Joensuussa vuosina 1906–1918 ilmestynyt sanomalehti.

Joensuun nuorsuomalaiset ryhtyivät perustamaan uutta lehteä ''Pohjois-Karjalan'' muututtua suurlakon jälkeen vanhasuomalaiseksi. He onnistuivat hankkimaan entisen äänenkannattajansa julkaisuyhtiön Pohjois-Karjalan Kirjapaino Oy:n osake-enemmistön, lopettivat *Pohjois-Karjalan* ja perustivat sen tilalle uuden puoluelehden *Karjalan Sanomat*. Vuoden 1918 hallitusmuotokiistassa julkaisijat osoittautuivat monarkisteiksi ja he päättivät yhdistää lehden samaa poliittista suuntaa kannattaneeseen ''Karjalaiseen''. *Karjalan Sanomat* lopetettiin ja yhtiön lehtenä jatkoi kokoomuspuolueen äänenkannattajksi ryhtynyt *Karjalainen*.

*Karjalan Sanomat* ilmestyi aluksi kolmesti ja vuonna 1918 kuudesti viikossa. Viimeisenä vuotenaan se julkaisi myös kolmipäiväistä painosta. Lehden levikki oli 4&nbsp;400 kappaletta vuonna 1910, 7&nbsp;550 kappaletta vuonna 1915 ja 10&nbsp;000 kappaletta vuonna 1918. Sen päätoimittajina työskentelivät Johannes Laine (1907–1909), Ari Pitkänen (1909–1918), Yrjö Juuti (1918) ja Matti Klemola (1918).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Karjalan Sanomat'' digitoituna kansalliskirjastossa
Karjalan Sanomat (täsmennyssivu)

**Karjalan Sanomat** -nimisiä lehtiä on useita:

* ''Karjalan Sanomat'', Joensuussa vuosina 1906–1918 ilmestynyt sanomalehti
* ''Karjalan Sanomat'', Viipurissa vuosina 1929–1931 ilmestynyt sanomalehti
* ''Karjalan Sanomat'', Viipurissa vuosina 1934–1936 ilmestynyt Suomen pienviljelijäin puolueen lehti
* *Karjalan Sanomat*, sanomalehti *[[Suomenmaa]]n* nimi vuosina 1942–1945
* *[[Karjalan Sanomat]]*, Petroskoissa ilmestyvä sanomalehti
Allgemeines bürgerliches Gesetzbuch

**Allgemeines bürgerliches Gesetzbuch** (lyhenne **ABGB**) on merkittävin Itävallan yksityisoikeuden kodifikaatio ja saksankielisen kielialueen vanhin yhä voimassa oleva laki. Laki tuli voimaan 1. tammikuuta 1812.

## Historia

Vuonna 1753 keisarinna Maria Teresia perusti komission suunnittelemaan koko keisarikuntaa koskevaa siviilioikeuden lakikoonnosta. Koonnoksen tuli olla kompromissi paikallisten oikeustraditioiden, roomalaisen oikeuden ja luonnonoikeuden välillä. Vuonna 1766 tämä komissio jätti ehdotuksensa, *Codex Theresianus*, jonka valtioneuvosto kuitenkin hylkäsi. Uusi komissio asetettiin vuonna 1772, jonka piti laatia lyhyempi ja selkeämpi lakiesitys kuin ensimmäisen eikä käsitellä muuta kuin henkilöoikeutta. Hyväksytty esitys astui voimaan vuonna 1787.

Keisari Leopold II halusi muuttaa *Codex Theresianus* -lakia. Vuonna 1790 hän nimitti uuden komission puheenjohtajanaan Karl Anton von Martini ja joka kuuden vuoden työn jälkeen jätti esityksen yleisestä siviililaista. Tämän esityksen työstämistä jatkoi Franz von Zeiller ja komissio päätti työnsä vuonna 1808. Ehdotettu *Allgemeines Bürgerliches Gesetzbuch* oli kompromissi valistuksen ajan filosofian ja vanhan vallan traditioiden välillä. Esitys hyväksyttiin vuonna 1811 ja se astui voimaan vuoden 1812 ensimmäisenä päivänä.

Euroopan hullun vuoden vaikutukset Itävallassa hävittivät feodaalisen yhteiskuntajärjestyksen. Vuoden 1867 perustuslailliset muutokset vaikuttivat lain tulkintaan ja synnyttivät uusia vapauksia.

Martini ja Zeiller halusivat suppean lain, joka aiheutti tiettyjä oikeudellisen sääntelyn aukkoja. Vuosina 1914-1916 hyväksyttiin Saksan BGB:stä vaikutteita saaneet kolme osauudistusta, jotka mullistivat alkuperäistä tekstiä erityisesti velvoite- ja sopimusoikeuden alalla.

## Sisältö

Kuten Code Napoléon Allgemeines Bürgerliches Gesetzbuch jakaantuu kolmeen osaan Gaiuksen *Institutiones* -oppikirjan jaottelun mukaan. Lain kielen suunniteltiin olevan selkeää ja ymmärrettävää, mutta nykyään jotkut termit vaikuttavat arkaaisilta.

Kuten Saksan oikeudessakin, omaisuuden siirto ei tapahdu yksinkertaisesti myynnillä vaan vaatii erillisen toimenpiteen (abstraktioperiaate).

### AGBG:n rakenne

* Johdanto-osa/Voimaansaattamissäännökset
* Johdatus: *Siviilioikeudesta yleisesti* (yleinen osa)
* 1. Osa: *Henkilöoikeudesta* (henkilöoikeus; perheoikeus)
* 2. Osa: *Esineoikeudesta* (esineoikeus; perintöoikeus; velvoiteoikeus)
* 3. Osa: *Henkilö- ja esineoikeuden yhteisistä määräyksistä*

## Vaikutus

Huolimatta Itävalta-Unkarin hajoamisesta laki säilyi voimassa Puolassa, Jugoslaviassa ja Tšekkoslovakiassa aina toiseen maailmansotaan asti, jonka jälkeen ne korvattiin sosialistisella lainsäädännöllä. Liechtenstein on säilyttänyt joitain osia ABGB:stä näihin päiviin asti.

## Aiheesta muualla
* ABGB:n teksti
* ABGB:n teksti Itävallan liittokanslerin viraston sivuilla siihen myöhemmin tehtyine muutoksineen
Maximilian Arnold

**Maximilian Arnold** (s. 27. toukokuuta 1994 Riesa) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on vuodesta 2011 lähtien pelannut Bundesliigan VfL Wolfsburgissa. Arnold pelaa tavallisesti ns. "kymppipaikalla" eli hyökkäävänä keskikenttäpelaajana.

Arnoldista tuli Wolfsburgin seurahistorian nuorin edustusjoukkueessa debytoinut hänen tullessa vaihdosta kentälle marraskuussa 2011 ottelussa FC Augsburgia vastaan. Kesäkuussa 2013 Arnold solmi seuran kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen.

Arnold on pelannut Saksan eri ikäkausimaajoukkueissa yhteensä viitisenkymmentä maaottelua. Hän oli Saksan alle 21-vuotiaiden maajoukkueen kapteeni joukkueen voittaessa ikäluokan Euroopan-mestaruuden 2017. Ainoan A-maaottelunsa hän on pelannut toukokuussa 2014 ystävyysottelussa Puolaa vastaan.

## Lähteet
Pohjois-Karjala (IKL:n lehti)

**Pohjois-Karjala** oli nimellisesti Joensuussa vuosina 1936–1939 ilmestynyt IKL:n sanomalehti. Tosiasiassa se oli yksi kuopiolaisen ''Savon Suunnan'' rinnakkaispainoksista.

Kuopiolaista Yhtyneet Lehdet Oy:tä pyörittäneen Aarne Somersalon Natsi-Saksasta lainaaman kopfblatt-idean mukaisesti *Pohjois-Karjala* koostui etupäässä *Savon Suunnan* aineistosta paikallisella materiaalilla täydennettynä. Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajana oli Somersalo yhtiön muiden julkaisujen tapaan. Sen aluetoimittajina työskentelivät ensin Eino J. Aaltonen Joensuusta ja keväästä 1938 lähtien Eino Kiianmies Nurmeksesta. Konkurssikypsän yrityksen lehti lakkasi Somersalon lähdettyä talvisotaan. Loppuvaiheessa sen tilalla ilmestyi *Yhtyneet Lehdet*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Pohjois-Karjala'' digitoituna kansalliskirjastossa
Kotkan Uutiset

**Kotkan Uutiset** oli Kotkassa vuosina 1897–1906 ilmestynyt sanomalehti.

Ruotsinmielisen *[[Kotka Nyheter]]in* julkaisuyhtiö perusti *Kotkan Uutiset* suomenmielisten *[[Kotkan Sanomat|Kotkan Sanomien]]* kilpailijaksi. Sortovuosina linjaltaan perustuslaillisen lehden päätoimittaja Ville Finnberg joutui eroamaan kenraalikuvernööri Bobrikovin vaatimuksesta. Suurlakon jälkeen lehden ohjelmaan tuli nuorsuomalaisten kansanvaltaisia vaatimuksia. *Kotkan Uutiset* ei pystynyt kilpailemaan kaupungin muiden suomenkielisten lehtien kanssa ja se lopetettiin kannattamattomana.

Lehti ilmestyi aluksi kerran, vuodesta 1898 lähtien kahdesti ja viimeisenä vuotenaan kolmesti viikossa. Vuonna 1900 sillä oli 1&nbsp;500 tilaajaa. Päätoimittajina työskentelivät A. W. Odenwall (1897), Hjalmar Reinholm (1897–1898), Ville Finnberg (1898–1903), Karl Israel Forsman (1903–1905) ja Verneri Vesterdahl (1905–1906).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Kotkan Uutiset'' digitoituna kansalliskirjastossa
Andientulikulma

**Andientulikulma**, aikaisemmalta nimeltään **okapyrstö** (*Aphrastura spinicauda*) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Andientulikulmaa tavataan luonnonvaraisena Argentiinassa ja Chilessä. Falklandinsaarilla olevan kannan alkuperästä ei ole tietoa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Harsupyrstö

**Harsupyrstö** (*Sylviorthorhynchus desmursi*) eli aiemmalta nimeltään **harsupyrstöorneero** on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Harsupyrstöä tavataan Argentiinassa ja Chilessä. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Harsupyrstön elinympäristöä ovat metsien tiheiköt.

## Lähteet
Primera Divisiónin kausi 2014–2015

**Primera Divisiónin kausi 2014–2015** oli Espanjan jalkapallon pääsarjan Primera Divisiónin 84. kausi. Kausi alkoi 23. elokuuta 2014 ja päättyi 14. kesäkuuta 2015. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Atlético&nbsp;Madrid. Primera Divisióniin nousi kolme uutta joukkuetta Segunda Divisiónista. Edellisellä kaudella pudonneiden Betisin, Osasunan ja Valladolidin tilalle nousivat Córdoba, Deportivo ja Eibar, joista Eibar teki seurahistoriaa nousemalla ensimmäistä kertaa maan pääsarjaan.

Huolimatta 13. sijasta Elche pudotettiin hallinnollisella päätöksellä Primera Divisiónista talousongelmiensa vuoksi. Täten paikkansa pääsarjassa säilytti 18. sijoittunut Eibar.

## Tuomarit
Kaudelle 2014–2015 nimettiin 20 erotuomaria. Ensimmäistä kertaa pääsarjassa oikeutta jakoivat Mario Melero López, Santiago Jaime Latre ja Iñaki Vicandi Garrido. Kauden päätteeksi urheilulehti *[[Marca]]* myöntää parhaiten suoriutuneelle erotuomarille Guruceta-palkinnon. Edelliskauteen tuomariuransa pääsarjassa päättivät Miguel Ángel Ayza Gámez, Carlos Delgado Ferreiro ja César Muñiz Fernández.

## Joukkueiden tiedot

### Valmentajavaihdokset

## Sarjataulukko

;Huomiot

## Ottelut

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
|}

## Tilastot
### Pichichi-palkinto
Pichichi-palkinnon myöntää urheilulehti *[[Marca]]* pelaajalle, joka tekee eniten maaleja kauden aikana.

**Lähde**: Marca.com

### Parhaat syöttäjät
Eniten maaliin johtaneita syöttöjä antaneet pelaajat.*


===Zarra-palkinto===
[[Zarra-palkinto|Zarra-palkinnon]] myöntää urheilulehti *Marca* kauden parhaalle espanjalaiselle maalintekijälle.

<small>*'Lähde**: [http://www.marca.com/estadisticas/futbol/primera/2014_15/ranking.html Marca.com]</small>

===Zamora-palkinto===
[[Zamora-palkinto|Zamora-palkinnon]] myöntää urheilulehti ''[[Marca]]'' maalivahdille, joka on päästänyt vähiten maaleja kauden aikana. Palkinnon voittavan maalivahdin tulee pelata kuitenkin kaudella vähintään 28 ottelua, joista jokaisessa vähintään 60 minuutin ajan.


<small>**Lähde''': Marca.com

### Hattutemput

4 Pelaaja teki neljä maalia, 5 Pelaaja teki viisi maalia.

## Palkinnot

## Joukkueet itsehallintoalueittain

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* La Ligan virallinen sivusto
François Gérard

**François Pascal Simon Gérard** (4. toukokuuta 1770 Rooma, Kirkkovaltio – 11. tammikuuta 1837 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari, jonka työt edustavat uusklassista tyyliä. Hänet tunnetaan parhaiten Napoleonin ajan merkkihenkilöitä esittävistä muotokuvista sekä historiamaalauksista.

Gérardin isä oli Ranskan Vatikaanin-lähettiläs ja hänen äitinsä oli italialainen. Gérard varttui Roomassa, ja säilytti koko ikänsä kiinnostuksen italialaiseen maalaustaiteeseen. Hän asettui vuonna 1782 Pariisiin. Hän oli ensin kuvanveistäjä Augustin Pajoun ja sitten taidemaalari Jacques-Louis Davidin oppilaana ja vuodesta 1791 Davidin avustajana. Vuonna 1793 Gérard nimitettiin Davidin pyynnöstä Pariisin vallankumoustribunaalin jäseneksi, mutta hän ei ottanut osaa sen langettamiin kyseenalaisiin kuolemantuomioihin. Gérard työskenteli aluksi kirjojen kuvittajana, ja kuvitti muun muassa Vergiliuksen ja Jean Racinen teoksia. Hänen ensimmäinen näyttävämpi maalauksensa oli vuonna 1795 valmistunut *Sokea Belisarius*.

Gérardin ystävä, miniatyyrimaalari Jean-Baptiste Isabey auttoi häntä eteenpäin maalarinuralla. Gérardin vuonna 1796 Isabeysta maalaama muotokuva sekä vuonna 1798 Pariisin salongissa esillä ollut *Cupido ja Psykhe* tekivät tunnetuksi tyylin, jota monet tuon ajan taiteilijat pyrkivät jäljittelemään. Lahjakkaana maalarina ja miellyttävänä ihmisenä tunnettu Gérard onnistui tulemaan toimeen Ranskan kulloistenkin vallanpitäjien kanssa, niin jakobiinien kuin sittemmin Napoleoninkin.

Napoleonin noustua valtaan Gérardista tuli Davidin tavoin keisarillisen hovin suosiosta nauttinut taiteilija. Napoleonin vallan aikana hän maalasi muun muassa tunnetun muotokuvan tämän puolisosta Joséphinesta (1799) sekä historiamaalauksen *Austerlitzin taistelu* (1808). Gérard maalasi myös kaksi muotokuvaa Napoleonista itsestään, ensin konsulina ja sitten keisarina, samoin kuin muotokuvia lukuisista Napoleonin marsalkoista ja hoviherroista sekä -naisista. Parhaiten hänet muistetaankin tuona aikana syntyneistä muotokuvista. Napoleonin kukistuttua Gérardista tuli kuningas Ludvig XVIII:n hovimaalari ja hän sai 1819 paronin arvon. Myös kuningas Kaarle X suosi Gérardia, joka sai maalata muun muassa vuonna 1830 valmistuneet Pariisin Panthéonin seinämaalaukset. Gérardin myöhäisiin vallanpitäjiä esittäviin historiamaalauksiin kuuluvat muun muassa *Kaarle X:n kruunajaiset* (1827) sekä *Ludvig Filip vastaanottaa kuninkuuden Hôtel de villen luona*. Kaukaisempaa Ranskan historiaa esittävistä teoksista mainittava on muun muassa *Henrik IV:n saapuminen Pariisiin* (1817).

Gérardin taiteen on katsottu muistuttavan monissa suhteissa tyyliltään Davidin töitä, mutta olevan niitä elegantimpia. Vaikka Gérardin historiallisia ja mytologisia aiheita käsitelleet maalaukset perustuivat Davidin uusklassismille, niissä vallitsee usein unenomainen tunnelma.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Je t’aime... moi non plus

**Je t’aime... moi non plus** (suomeksi ”Rakastan sinua... enkä minäkään”) on Serge Gainsbourgin kirjoittama kappale, joka julkaistiin vuonna 1969. Alun perin Gainsbourg levytti kappaleen duettona Brigitte Bardotin kanssa 1967, mutta tämä versio julkaistiin vasta vuonna 1986. Vuonna 1969 Gainsbourg äänitti kappaleen duettona rakastajansa Jane Birkinin kanssa. Kappale saavutti kansainvälistä menestystä ollen listaykkösenä Iso-Britannissa sekä toiseksi myydyin Irlannissa. Kappaleen radioesittäminen kiellettiin kuitenkin muun muassa Italiassa, Ruotsissa ja Espanjassa, sillä kappaleessa kuullaan naisen orgasmin ääniä.
Keulankärkikirva

**Keulankärkikirva** (*Nearctaphis vera*) on kirvoihin kuuluva pieni hyönteislaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi (EN).

## Koko ja ulkonäkö
Siivelliset aikuiset ovat likaisen vihreitä ja pituudeltaan 2,7&nbsp;mm. Takaruumiissa on poikkijuovia ja 6-jaokkeiset tuntosarvet ovat noin puolen ruumiin mittaiset. Takaruumiin kärjen cauda on kolmiomainen ja hieman vaharauhasputkia pitempi. Siivettömiä aikuisia ei tunneta.

## Levinneisyys
Keulankärkikirva on pienen pohjoisamerikkalaisen *[[Nearctaphis]]*-suvun ainoa palearktinen laji. Siitä on havaintoja Suomessa Etelä-Hämeen ja Etelä-Savon alueilta sekä Venäjällä Kuolan niemimaalta.

## Elinympäristö ja elintavat
*Nearctaphis*-suvun lajien elintavat tunnetaan huonosti. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 laji luokiteltiin erittäin uhanalaiseksi ja vuoden 2000 arvioinnissa vaarantuneeksi. Muutoksen syynä on lajia koskevan tiedon lisääntyminen. Keulankärkikirvan elinympäristöjä ovat harjujen kangasmetsät ja sen uhkatekijöitä ovat rakentaminen ja/tai rakentamiseen liittyvät maansiirrot.

## Ravintokasvit
Keulankärkikirvan ravintokasviksi tiedetään ainoastaan idänkeulankärki (*Oxytropis sordida*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Aphid Species File
Delfin Cruises

**Delfin Cruises** oli suomalainen laivanvarustamo, joka järjesti vuosina 1989–1990 Turusta muun muassa Visbyhyn ja Tukholmaan suuntautuneita risteilyjä. Yhtiön tarkoituksena oli tarjota ylellisempää ja kiireettömämpää matkustamista kuin ajalle tyypilliset autolautat. 

## Historia
Turussa perustettu Delfin Cruises tilasi vuonna 1988 Rauma-Repolan Rauman telakalta uudentyyppisen risteilyaluksen, jonka suunnittelussa oli otettu huomioon varustamon liikeidean mukaiset vaatimukset. *M/S Delfin Clipper* valmistui jo vuoden kuluttua kesäkuussa 1989, minkä jälkeen Delfin Cruises tilasi myös toisen, hieman suuremman risteilyaluksen. *Delfin Clipper* liikennöi keskiviikkoisin ja sunnuntaisin Gotlannin Visbyhyn ja perjantaisin Tukholmaan. Talvikauden risteilyt eivät saavuttaneet toivottua menestystä, ja talvella 1990 alus vuokrattiin Silja Linelle korvaamaan tulipalossa tuhoutunutta *[[Sally Albatross]]ia*. 

Toisen aluksensa *M/S Delfin Caravellen* varustamo vastaanotti toukokuussa 1990. Se liikennöi menestyksekkäästi kesän ajan Gotlantiin, Bornholmille, Tallinnaan ja Saarenmaalle, lisäksi aluksella järjestettiin 24 tunnin risteilyjä sekä konferenssimatkoja, joilla yritys tai yhteisö pystyi vuokraamaan koko laivan käyttöönsä. Suomen 1990-luvun alun laman johdosta Delfin Cruises ajautui kuitenkin nopeasti vaikeuksiin, eikä suunniteltu *Delfin Caravellen* myynti singaporelaiselle yhtiölle toteutunut. Alus päätyi takaisin Rauma-Repolan haltuun, minkä jälkeen Delfin Cruises lopetti toimintansa. Yhtiön Turun satamassa sijainnut terminaalirakennus puolestaan siirrettiin vuonna 1992 Poriin Kalafornian golfkentän klubitaloksi, missä käytössä se on edelleen.

## Lähteet
*Littunen, Jussi: "Delfin Cruises - ”Eläköön se pieni ero!”", Ulkomatala nro 3/2011, s. 14–17. 
*http://ulkomatala.net/magazine/UM_2011-3.pdf
*”Lyhytikäinen Delfin”, osio artikkelissa 
*Delfin Risteilyt Oy, Pörssitieto.

### Viitteet
Hietikkosarakirva

**Hietikkosarakirva** (*Iziphya bufo*) on kirvoihin kuuluva pieni hyönteislaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi (EN).

## Koko ja ulkonäkö
Laji on muiden *[[Iziphya]]*-suvun kirvojen tapaan ulkonäöltään muunteleva. Siivettömät aikuiset ovat keltaisia tai vihertävänkeltaisia ja niiden selkäpuolella on tummanharmaata kuviointia. Tyypillisesti kuviointi muodostaa tumman laikkuparin keskiruumiiseen ja tumman kaaren vaharauhasputkien välille, mutta joskus lähes koko eläimen selkäpuoli voi olla musta. Siivellisillä yksilöillä on tumma laikku takaruumiin selkäpuolella sekä laajat tummentumat siipisuonten ympärillä. Ruumiin pituus on 1,4&ndash;2,1&nbsp;mm.

Uusimmissa lähteissä lähilajeiksi manittujen *Iziphya maculata*n, *Iziphya austriaca*n ja *Iziphya oettingenii*n katsotaan olevan samaa lajia hietikkosarakirvan kanssa. Joka tapauksessa *I. austriaca* ja *I. oettingenii* ovat ilmeisesti sama laji. Hyvin pienet ulkonäköerot *I. austriaca/oettingenii* -lajin ja hietikkosarakirvan välillä voivat johtua erosta ravintokasvissa ja elinympäristössä.

## Levinneisyys
Hietikkosarakirvan levinneisyys ulottuu Euroopasta Iraniin ja Kazakstaniin. Suomessa sitä on tavattu vain Ahvenanmaalta ja Uudenmaan rannikolta. Jos *I austriaca* on samaa lajia, esiintymiä on huomattavasti laajemmalla alueella aina Lappia myöten.

## Elinympäristö ja elintavat
Hietikkosarakirva elää kuivilla, hiekkapohjaisilla mailla, kuten dyynirannoilla ja aroilla. *I. austriaca/oettingenii* suosii kosteampia elinympäristöjä. Häirittynä kirvat hyppäävät pois kasvilta. Suomen kansallisessa uhanalaisarvioinnissa 2010 laji katsottiin erittäin uhanalaiseksi, kun vuonna 2000 se oli silmälläpidettävä. Lajia uhkaa Itämeren hietikkorantojen kuluminen.

## Ravintokasvit
Hietikkosarakirvan ravintokasvi on etenkin hietikkosara (*Carex arenaria*), mutta se on myös tavattu muilta saroilta (*Carex*). Mikäli *I. austriaca* on samaa lajia, ravintokasvi on myös harmaasara (*Carex canescens*), ja mikäli *I. maculata* on samaa lajia, ravintokasveihin kuuluu myös sormiheinä (*Cynodon dactylon*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Hietikkosarakirva (''Iziphya bufo'')
*Aphid Species File
Ruostepiikkipyrstö

**Ruostepiikkipyrstö** (*Leptasthenura fuliginiceps*) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Rusotepiikkipyrstöä tavataan Argentiinassa ja Boliviassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Suhon majakka

**Suhon majakka** sijaitsee Venäjällä Laatokan kaakkoisosassa noin 35 kilometriä luoteeseen Novaja Ladogan kaupungista. Vuonna 1891 rakennettu majakka sijaitsee matalikolle rakennetulla keinotekoisella saarella. Punavalkoisen kahdeksankulmasen kivisen majakkatornin korkeus on 24 metriä ja majakan valo on 27 metrin korkeudessa. Majakan yhteydessä oleva majakanvartijan talo on raunioitunut.

Jatkosodan aikana saksalaisista tykkilautoista ja neljästä italialaisesta MAS-moottoritorpedoveneestä muodostettu laivue yritti 22. lokakuuta 1942 tuhota Suhon majakan ja saarella olleen tykkipatterin. Saksalaiset pääsivät maihin saarelle mutta joutuivat pian vetäytymään takaisin aluksiinsa. Majakkaa ei saatu tuhottua ja 23 maihinnousuun osallstuneesta aluksesta vaurioitui tai katosi 17. 

## Lähteet
* Lighthouses of Russia: Lake Ladoga : Ostrov Sukho (Suho Island, Dry, Vironsaari) (2) 
* Sotatoimet Laatokalla 1941 - 1944