open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Yrjö Haahti

**Yrjö Aarre Haahti** (20. tammikuuta 1902 Virrat – 2. marraskuuta 1975) oli suomalainen everstiluutnantti ja sotahistorian opettaja. 

Yrjö Haahden vanhemmat olivat rovasti Hannu Haahti, vuoteen 1906 Hahnsson ja Lovisa Gabriela Geitlin. Hänen sisaruksiaan olivat tuberkuloosiopin professori Hannu Haahti, sairaanhoitaja ja henkilökohtaisen sosiaalityön kehittäjä Helvi Boothe, kirjailija Elli Kaarlehto ja everstiluutnantti Usko Haahti.

Yrjö Haahti kävi Kadettikoulun 1920–1922 ja Sotakorkeakoulun 1927–1929. Hän palveli ennen sotia Viipurin rykmentissä nuorempana upseerina ja oli Helsingin kadettipiirin ensimmäinen puheenjohtaja vuodesta 1930 alkaen. Hän oli Kadettikoulun sotalaitosopin tuntiopettajana 1930, Taistelukoulun majurikurssi 1:n sotahistorian opettajana 1931, Kadettikoulun sotahistorian opettajana 1932–1937, Suojeluskuntain Päällystökoulun aktiiviupseerikurssien sotahistorian opettajana 1933–1935 sekä Sotakorkeakoulun sotahistorian opettajana 1937–1938. Talvisodan aikana hän oli muun muassa 3. divisioonan esikuntapäällikkönä ja jatkosodassa 18. divisioonan esikuntapäällikkönä ja vuonna 1944 virolaisista  vapaaehtoisista muodostetun upseerikurssin johtajana.

## Julkaisuja
Nimellä *Y. Haahti*:
* *Sotatarviketeollisuuden liikekannallepanon valmistelutyöt Saksassa ennen maailmansotaa*. Tiede ja ase 2/1934 
Nimellä *Y. A. Haahti*:
* *Ase- ja ampumatarviketeollisuuden liikekannallepano Saksassa maailmansodan alussa*. Tiede ja ase 3/1935 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Maa- ja vesitoimiston 6 Huolto 3.päällikkö everstiluutnantti Yrjö Aarre Haahti, Sotamuseo (Finna)
Pra di Tori

**Pra di Tori** on laskettelurinne Skiarea Carezzan talviurheilukeskuksessa San Giovanni di Fassassa Italiassa.

Pra di Tori -rinteessä järjestetään lumilautailun maailmancupin parisuurpujottelu- ja paripujottelukilpailuja.

## Lähteet
* Lifts & Slopes carezza.it 
* Carezza Slope Map dolomitisuperski.com 
* FIS Snowboard World Cup 2019 in Carezza  carezza.it 
* Results – Carezza fis-ski.com
Sheila Jackson Lee

**Sheila Jackson Lee** (12. tammikuuta 1950 New York City, New York, Yhdysvallat – 19. heinäkuuta 2024) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän edusti Texasin 18. vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa. Vaalipiiriin kuuluu suurin osa Houstonin keskustasta.

## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Jackson Leen viralliset kotisivut
The Garden’s Tale

**The Garden’s Tale** on tanskalaisen heavy metal -yhtye Volbeatin kappale, joka julkaistiin vuonna 2007 toisena singlenä albumilta *[[Rock the Rebel / Metal the Devil]]*.
Kappaleen kirjoitti Volbeatin laulaja Michael Poulsen ja se on osittain esitetty tanskan kielellä. Kappaleella vierailee tanskalaisen The Corridors of Power -yhtyeen laulaja Johan Olsen. Kappaleen musiikkivideon ensiesitys oli 5. helmikuuta 2007 MTV Denmark-televisiokanavalla.

## Lähteet
Historia (kaunokirjallisuus)

**Historia** (*history*) oli varhaismodernissa englannissa käytetty kaunokirjallisuuden genremääritelmä. Sillä kuvattiin sellaista proosamuotoista fiktiota, joka sijoittui menneeseen aikaan ja joka väitti kuvaavansa tarkasti ja luotettavasti todellisia tapahtumia.

Historia ymmärrettiin romaanista erilliseksi lajityypiksi, sillä romaanilla tarkoitettiin lähinnä aikalaisyleisölle tuttuun aikaan ja paikkaan sijoittuvaa realistista proosaa. Teoksen pituudella ei ollut väliä, eli novellimittainenkin teksti saattoi olla ”romaani”. Romaanista ja historiasta erillinen lajityyppi oli vielä romanssi, joka historian tavoin sijoittui menneisyyteen, mutta oli avoimen fantastinen ja seikkailullinen kertomus rakkaudesta ja sankarillisista urotöistä.

Siinä missä romanssigenre palautui keskiajan ritariromantiikkaan, kaunokirjallinen historia vertautui tieteelliseen historiankirjoitukseen ja sekoitti todellisia ja keksittyjä tapahtumia. Toden ja sepitteen rajaa hämmensi se, että aikakauden historiankirjoitus oli hyvin spekulatiivista ja tieteellinen käytäntö salli kerronnan täydentämisen tutkijan uskottaviksi katsomilla otaksumilla. Lisäksi historiankirjoitukselta edellytettiin kronologisessa järjestyksessä etenevää tarinallista narratiivia ja opettavaista sisältöä. Tieteellinen historiankirjoitus olikin tyylillisesti lähellä elämäkerran, muistelman ja romaanin kaltaisia genrejä. Vastaavasti kaunokirjallisuuden yläkäsitettä ei vielä ollut, vaan romaanikirjallisuus ymmärrettiin historiallisen elämäkerran sepitteelliseksi vastineeksi.

Kaunokirjallisuuden määritteleminen historiaksi yleistyi 1700-luvulla, kun tositarinoiksi väitettyjen romaanien ja romanssien esiinmarssi oli heikentänyt elämäkertojen uskottavuutta. Käytännössä genrerajat olivat kuitenkin hyvin epämääräisiä ja määritelmiä käytettiin usein keskenään ristiriitaisissa merkityksissä. Esimerkiksi Ephraim Chambersin *[[Cyclopædia, or an Universal Dictionary of Arts and Sciences]]* mainitsee historian eräänä merkityksenä romanssin: satumaisen mutta sisäisesti johdonmukaisen kuvauksen kirjailijan sepittämistä seikkailuista. Fiktion järjestelmällinen markkinointi joko tositarinoina tai käännöksinä vanhoista käsikirjoituslöydöistä hämärsi toden ja tarun rajaa entisestään. Myöskään tiede ja retoriikka eivät vielä olleet eriytyneet selvästi omiksi traditioikseen. Vuosisadan loppuun mennessä romaanikirjallisuuden ja historiankirjoituksen erot olivat kuitenkin muodostuneet jo varsin selkeiksi.

Historian kaunokirjalliseksi perilliseksi muotoutui nykyaikainen historiallinen romaani. Toisin kuin ”historia”, historiallinen romaani ei pelkästään sijoitu menneeseen vaan sen kuvaamat fiktiiviset tapahtumat nivoutuvat elimellisesti todellisen historian käännekohtiin. Tällaisen kirjallisuuden ajatellaan yleensä syntyneen vasta Ranskan suuren vallankumouksen (1789–1799) jälkeen, jolloin ymmärrettiin, että menneisyys ei ole pelkästään staattinen miljöö vaan maailma voi muuttua nopeasti ja radikaalisti.

## Katso myös

* Pseudokäännös

## Lähteet

* 

* 

* 

* 

### Viitteet
Adenostoma

***Adenostoma***  on ruusukasvien heimoon kuuluva pensassuku, joka sisältää vain kaksi lajia, chamissepensaan (*Adenostoma fasciculatum*) ja lajin *[[Adenostoma sparsifolium]]*. Molemmat lajit kasvavat luonnonvaraisina Kalifornian rannikolla ja Baja Californiassa, minkä lisäksi chamissepensasta esiintyy Sierra Nevadan alemmilla rinteillä.

Suvun molemmilla lajeilla on jäykät, tasasoukat, ainavihannat lehdet. Kermanvalkoiset kukat kasvavat huiskilomaisissa kukinnoissa; niillä on laajentunut kukkapohjus kuten muillakin ruusukasveilla. Hedelmä on pähkylä.

Tieteellinen nimi *Adenostoma* tulee kreikan kielestä ja tarkoittaa ”nystykarvaista suuta”, viitaten kukkapohjuksen eritenystyihin.

## Lähteet
Fallon Sherrock

**Fallon Sherrock** (s. 1. heinäkuuta 1994) on englantilainen dartsinpelaaja.

Sherrock on voittanut naisten sarjassa Zuiderduin Mastersin vuonna 2015 ja BDO World Trophyn vuonna 2018 sekä yltänyt loppuotteluun World Mastersissa vuonna 2014 ja BDO-liiton MM-kilpailuissa vuonna 2015.

Sherrock kilpaili joulukuussa 2019 kaikkien aikojen viidentenä naisena PDC-liiton MM-kilpailuissa ja ylsi ensimmäisenä naisena otteluvoittoon. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella englantilaisen Ted Evettsin 3–2 ja toisella kierroksella 11:nneksi sijoitetun itävaltalaisen Mensur Suljovićin 3–1. Kolmannella kierroksella Sherrock hävisi maailmanrankingissa sijalla 22 olevalle Englannin Chris Dobeylle erin 2–4.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
The Hangman’s Body Count

**The Hangman’s Body Count** on tanskalaisen heavy metal -yhtye Volbeatin kappale, joka julkaistiin vuonna 2013 toisena singlenä yhtyeen viidenneltä studioalbumiltaan *Outlaw Gentlemen & Shady Ladies*.
Kappale saavutti ensimmäisen sijan Yhdysvalloissa valtavirran rock-listoilla.

## Lähteet
Keltalyhtytetra

**Keltalyhtytetra** eli **harmaaevätetra** (*Hyphessobrycon luetkenii*) on amerikantetrojen (Acestrorhamphidae) heimoon kuuluva subtrooppisissa vesissä elävä kalalaji. Keltalyhtytetraa tavataan Etelä-Amerikassa Argentiinan, Brasilian, Paraguayn ja Uruguayn vesistöissä. Keltalyhtytetra on kooltaan melko pieni ja sen maksimipituus on 9,6 senttimetriä. Suurin tavattu paino on 12,4 grammaa. Kala on väritykseltään harmaa, ja sen kyljissä on kaksi mustaa pilkkua, toinen kiduksien takana ja toinen pyrstön tyvessä.

## Lähteet
A Warrior’s Call

**A Warrior’s Call** on tanskalaisen heavy metal -yhtye Volbeatin kappale, joka julkaistiin yhdeksäntenä singlenä yhtyeen kolmannelta studioalbumiltaan *[[Beyond Hell / Above Heaven]]*. Kappale on kirjoitettu tanskalaiselle uransa lopettaneelle ammattilaisnyrkkeilijä Mikkel Kesslerille. 

## Lähteet
Nuoli-imuri

**Nuoli-imuri** (*Aspasmichthys ciconiae*) on imurien (Gobiesocidae) heimoon ja imurien (Gobiesocinae) alaheimoon kuuluva lauhkeissa merivesissä elävä kalalaji. Sen levinneisyys kattaa luoteisen Tyynenmeren alueella Japanista Taiwaniin. Lajia tavataan vuorovesi-altaista veden neriittisellä vyöhykkeellä. Nuoli-imuri on melko pieni kalalaji ja voi kasvaa korkeintaan viiden senttimetrin mittaiseksi. David Starr Jordan ja Henry Weed Fowler kuvasivat lajin tieteelle vuonna 1902 Japanista läheltä Wakayamaa keräämiensä näytteiden perusteella.

## Lähteet
Neillia affinis

***Neillia affinis*** on ruusukasvien heimoon kuuluva pieni pensas, joka kasvaa luonnonvaraisena Keski-Aasiassa, Itä-Aasiassa ja Kaakkois-Aasiassa. Lajilla ei ole suomenkielistä nimeä.

## Kuvaus
*Neillia affinis* on jopa kahden metrin korkuinen pensas, jolla on punaruskeat, kulmikkaat ja kaljut versot. Silmut ovat pitkiä, soikeita, purppuranpunaisia, terävä- tai tylppäkärkisiä; reunuksessa on 4–5 kevyesti karvaista silmusuomua. Lehdillä on 8–12 millimetriä pitkä, hieman karvainen tai melkein kalju lehtiruoti. Terävät, sahalaitaiset korvakkeet ovat noin 4 millimetriä pitkät, muodoltaan pitkiä tai soikeita, lähes kaljuja. Sahalaitainen lehtilapa on yksinkertainen, 3,5–6,8 senttimetriä pitkä ja 3–5 senttimetriä leveä, pitkähkö tai munanmuotoinen; lehtilavan pohja on enemmän tai vähemmän munanmuotoinen. Molemmat pohjalavat ovat usein pitkästi teräviä. Lehden alapinta on hieman karvainen lehtisuonien kohdalta.

Tiheissä, terttumaisissa 3–8 senttimetriä pitkissä kukinnoissa on 5–15 kukkaa. Kukkien halkaisija on 4–5 millimetriä; kukkavarsi on karvainen, 3–5 millimetriä pitkä. Kukkapohjus on kellomainen tai uurnamainen, 2–5 millimetriä pitkä ja ulkopuolelta tiheäkarvainen. Verhiöputkea lyhyemmät verholehdet ovat kolmiomaisia, molemmin puolin karvaisia, kokoreunaisia ja pitkästi teräväkärkisiä. Soikeat terälehdet ovat vaaleanpunaisia, 2–5 millimetriä pitkiä. Jokaissa kukassa on noin 20 hedettä ja 1–5 emiä. Sikiäin on lieriömäinen ja hieman karvainen; siinä on 4–6, harvemmin jopa 10 siemenaihetta. Hedelmä on soikea, karvainen tuppilo; siemenet ovat soikeita. Laji kukkii toukokuusta kesäkuuhun, hedelmät kypsyvät heinäkuusta syyskuuhun.

## Levinneisyys
Lajin luonnollinen levinneisyysalue on Kiinan Sichuanin, Tiibetin ja Yunnanin maakunnissa. Se kasvaa lajirikkaissa metsissä 1100–3500 metrin korkeudessa tuoreessa–kosteassa, happamassa–neutraalissa, hiekkaisessa tai savisessa humusmaassa aurinkoisilla tai puolivarjoisilla paikoilla. Laji on lämmönkestävä, enimmäkseen myös pakkasenkestävä.

## Luokittelu
*Neillia affinis* kuuluu ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, alaheimoon Spiraeoideae, tribukseen Neillieae ja neillioiden (*Neillia*) sukuun. Lajin kuvaili ensimmäisen kerran William Botting Hemsley vuonna 1892.

Lajilla on kolme muunnosta:
* *Neillia affinis* var. *affinis*: Muunnoksella on 1–2 hedelmälehteä, joissa on 4–6 siemenaihetta. 6–15-kukkaiset kukinnot ovat 3–8 senttimetriä pitkiä. Muunnos esiintyy sekametsissä 1100–3500 metrin korkeudessa Keski-Sichuanissa, Etelä-Xizangissa ja Luoteis-Yunnanissa.
* *Neillia affinis* var. *pauciflora*: Muunnoksella on yksi hedelmälehti, jossa on 8–10 siemenaihetta. Kukinnot ovat 3–4 senttimetriä pitkiä; niissä on 5–10 kukkaa. Muunnos esiintyy Kaakkois-Yunnanissa 2000–2300 metrin korkeudessa.
* *Neillia affinis* var. *polygyna*: Muunnoksella on 3–5 hedelmälehteä. Se esiintyy Luoteis-Yunnanin avoimissa metsissä noin 3400 metrin korkeudessa.

## Käyttö
*Neillia affinis* -lajia käytetään joskus koristepuuna kauniiden kukkiensa vuoksi.

## Lähteet
Heaven Nor Hell

**Heaven Nor Hell** on tanskalaisen heavy metal -yhtye Volbeatin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä 10. marraskuuta 2010 yhtyeen kolmannelta studioalbumiltaan *[[Beyond Hell / Above Heaven]]*. Kappaleella vierailee tanskalaisen Love Shop -yhtyeen Henrik Hall, joka soittaa kappaleella huuliharppua.
Kappale nauhoitettiin keväällä 2010 Hansen Studiossa Tanskassa. 

Kappaleen musiikkivideo kuvattiin Tempelhofin lentoasemalla, Saksa, Tempelhofin kaupunginosassa, Berliinissä. 

## Lähteet
Adenostoma sparsifolium

***Adenostoma sparsifolium*** on ruusukasvien heimoon kuuluva kasvilaji, joka on kotoisin Etelä-Kaliforniasta ja pohjoiselta Kalifornian niemimaalta. Lajilla ei ole suomenkielistä nimeä.

*Adenostoma sparsifolium* -lajin läheinen sukulainen on samaan sukuun kuuluva chamissepensas (*Adenostoma fasciculatum*).

## Ulkonäkö ja koko
*Adenostoma sparsifolium* on 2–6 metrin korkuiseksi kasvava puumainen, pyöreämuotoinen pensas, jonka kuoresta irtoaa suikaleita. Kapeat lehdet ovat tahmean pihkan peittämät. Tyypillisesti 5–14 senttimetriä pitkä ja 0,4–0,6 senttimetriä leveä lehtilapa on keltavihreä ja vaihtelee muodoltaan tasasoukasta liereään. Korvakkeet puuttuvat.

*Adenostoma sparsifolium* kukkii heinäkuusta elokuuhun. 0,8–5 senttimetrin mittainen kukinto on muodoltaan huiskilo tai terttu. Esilehtiä on viisi tai kuusi. Kukat kasvavat 2–3 kukan perättömissä ryppäissä; 0,6–1 senttimetrin mittaiset verholehdet ovat puikeita ja vaaleat 1,5–2,2 millimetrin mittaiset terälehdet puikeita-soikeita. Heteitä on 10 tai korkeintaan 12. Hedelmä on 1,1–1,6 senttimetrin mittainen, hypantiosta erkaneva pähkylä. Siementen itävyys on alhainen ja kasvi lisääntyykin pääasiassa suvuttomasti.

Kasvin kromosomiluku on 2n = 18.

## Levinneisyys ja elinympäristö
*Adenostoma sparsifolium* kasvaa luonnossa hajanaisina populaatioina Kalifornian ja Meksikon Kalifornian niemimaan kuivilla graniittirinteillä, ylätasangoilla, rotkoissa, chaparralissa ja mäntymetsiköissä 200–2000 metrin korkeudella merenpinnasta. *Adenostoma sparsifolium* -chaparralia esiintyy pääasiassa San Jacinto- ja Santa Monica- vuorilla, missä se muodostaa usein avoimia, lähes yksilajisia kasvustoja. Usein samoilla kasvupaikoilla esiintyviä lajeja ovat muun muassa *[[Quercus dumosa]]* -tammi, eräät tuoksiolajit ja sianpuolukan sukuinen *[[Arctostaphylos glandulosa]]*.

*Adenostoma sparsifolium* kykenee kasvamaan juurakostaan nopeasti uudelleen maastopalon jälkeen. Kasvi voi elää yli satavuotiaaksi.

## Käyttö
Intiaanit ovat käyttäneet *Adenostoma sparsifoliumin* kuorta ja lehtiä kupan hoitoon ja kasviöljyjä ihoinfektioiden lievittämiseen. Kalifornian espanjalaisten keskuudessa kasvilla on hoidettu vilustumista, käärmeenpuremia ja jopa jäykkäkouristusta.

## Kuvia

Redshanks imported from iNaturalist photo 50466530 on 18 December 2021.jpg|*Adenostoma sparsifolium* -pensas
Redshanks imported from iNaturalist photo 53904788 on 18 December 2021.jpg|Kukinto lähikuvassa.
Adenostoma sparsifolium and Ceanothus megacarpus 2.jpg|Kasvustoa


## Lähteet
Siroseppelvarpu

**Siroseppelvarpu** eli **pikkuseppelvarpu**, **seppelvarpu** (*Neillia incisa*) on ruusukasvien heimoon ja neillioiden sukuun kuuluva koristekasvi, joka aiemmin luokiteltiin kuuluvaksi seppelvarpujen (*Stephanandra*) sukuun.

## Ulkonäkö ja koko
Siroseppelvarpu on 1,5–2,5 metriä korkea kesävihanta ja nopeakasvuinen pensas, jolla on ohuet, kaarevat, karmiininpunaiset versot. Kasvin lehdet ovat 2–4,5 senttimetriä pitkät, syvälohkoiset; syksyllä niissä on voimakas ruskaväri.

Kaksineuvoiset, toukokuun loppupuolella tai alkukesällä puhkeavat kukat ovat valkoisia, halkaisijaltaan noin 5 millimetriä; ne ovat kerääntyneet kukkasarjoiksi versojen päihin. Karvainen, noin 2 millimetriä pitkä hedelmä kypsyy syys-lokakuussa. Siemenet ovat pallomaisia.

## Levinneisyys
Siroseppelvarpu on kotoisin Kiinasta (Liaoning, Shandong) ja muualta Itä-Aasiasta Japanista (Hokkaidō, Honshū, Kyūshū, Shikoku), Koreasta ja Taiwanilta. Japanissa laji on erittäin yleinen.

## Elinympäristö
Laji kasvaa luonnossa matalien vuorten rinteillä, usein purojen varsilla.

## Käyttö

Siroseppelvarpua on viljelty koristekasvina Pohjois-Amerikassa vuodesta 1872 lähtien. Nykyisin taimitarhat viljelevät lajia yleisesti koristeeksi Yhdysvalloissa ja laji on levinnyt luontoon Yhdysvaltain Virginian osavaltiossa. Lajin arvellaan tulevaisuudessa valtaavan kaikki Pohjois-Amerikan lauhkeat metsät.

Venäjälle laji vietiin vuonna 1959; ensimmäisen yksilön korkeus oli 33-vuotiaana 1,5 metriä, latvan halkaisija 220 senttimetriä.

### Lisääminen
Kasvia on helppo lisätä siemenistä ja pistokkaista, jotka juurtuvat hyvin ilman esikäsittelyä.

### Talvenkestävyys
Talvenkestävyys on keskimääräinen. Vaikeina talvina kasvi jäätyy lumen yläpuolella, mutta toipuu nopeasti keväällä. Oksat on suositeltavaa taivuttaa maahan loppusyksyllä. Menestymisvyöhykkeet Venäjällä: 3a (-37,2 – -40 °C), 7b (-12,2 – -15 °C).

### Lajikkeita
* *Neillia incisa* 'Crispa'. Korkeus 50–80, latvan halkaisija 150 senttimetriä. Ryppyiset lehdet ja pienet, huomaamattomat kukat. Käytetään maanpeitekasvina.

## Lähteet
Neillia ribesioides

**Neillia ribesioides** on neillioiden sukuun ja ruusukasvien heimoon kuuluva kasvilaji, joka on kotoisin Kiinasta. Sen kuvaili ensimmäisenä Alfred Rehder vuonna 1913. Catalogue of Lifen mukaan lajilla ei ole alalajeja. Sillä ei ole suomenkielistä nimeä.

## Kuvia

Neillia ribesioides a2.jpg


## Lähteet
Kfar Rosh Hanikra

**Kfar Rosh Hanikra** () on kibbutsi Israelin Pohjoisella hallintoalueella lähellä Libanonin rajaa. Paikka tunnetaan etenkin Rosh Hanikran luolista. Kibbutsin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 1&nbsp;365.

## Maantiede

Kfar Rosh Hanikra sijaitsee Israelin pohjoisosassa Akkon tasangolla Israelin Libanonin vastaisen rajan tuntumassa Rosh Hanikran-Hanitahin harjanteen rinteellä.

Kibbutsin vieressä sijaitsevat aaltojen, sadevesien ja maanjäristysten muovaamat Rosh Hanikran luolat.

## Historia
Nimi Rosh Hanikra on johdettu paikan arabiankielisestä nimestä Ras al-Naqura. Nykyisen Kfar Rosh Hanikran aluetta asuttivat aikanaan kanaanilaiset. Aikanaan alueella sijaitsi kivilouhoksia, joilta vietiin kiviä rakennustarpeiksi muihin rannikon asutuskeskuksiin. Kivilouhoksia käytettiin myös suolan keruuseen merivedestä. Alueella sijaitsevaa rannikkotietä käyttivät puolestaan monet alueella liikkuneet armeijat. Ristiretkeläiset linnoittivat viereisen Achzivin reittiä puolustaakseen. Britit valtasivat alueen Osmanien valtakunnalta ensimmäisessä maailmansodassa. Harjanteen läpi louhittiin tuolloin rautatie Haifasta Tripoliin.

Kfar Rosh Hanikran kibbutsi perustettiin vuonna 1949. Paikalliset harjoittivat maanviljelyä ja vieressä sijaitsi rajan yhteyteen perustettu poliisiasema. Kibbuttsiin perustettiin myös lomakeskus ja kylpylä, sekä Israelin poliisin lomakeskus. Rosh Hanikran harjanteelta alas luolille kulkee nykyisin köysirata.

## Väestö
Kfar Rosh Hanikran asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 1&nbsp;365. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 491 ja vuonna 1969 318.

## Lähteet
Matti Oinonen

**Niilo Matti Oinonen** (23. joulukuuta 1897 Tampere – 25. syyskuuta 1946) oli suomalainen yleisesikuntaeversti, pioneeriupseeri ja pioneeritaktiikan opettaja ja uudistaja. 

Matti Oinonen suoritti Viipurin upseerikokelaskurssin B-kurssin Markovillassa 1918–1919. Hän kävi Sotateknillisen koulun 1927–1929 ja Sotakorkeakoulun 1933–1935 saaden yleisesikuntaupseerin arvon 1937. Oinonen oli 1935–1939 Sotakorkeakoulun ja Sotateknillisen koulun linnoitusopin ja pioneeritaktiikan opettajana. Opettajana ollessaan hän uudisti pioneeritaktiikan opetuksen Suomessa. Sotavuosina Oinonen toimi muun muassa IV armeijakunnan ja Kannaksen Ryhmän pioneerikomentajana.

Oinonen joutui sotavuosien jälkeen syytteeseen ns. Oeschin-Neron tapauksessa, jonka yhteydessä oli vuosina 1941–1942 ammuttu laittomasti 51 venäläistä sotavankia Kannaksen Ryhmän alaisissa sotavankikomppanioissa. Oinosen allekirjoittama käsky linnoitustöissä käytettyjen vankien kohtelusta edellytti äärimmäistä ankaruutta ja välitöntä teloitusta niskurointitapauksissa. Oinonen tuomittiin 23. helmikuuta 1945 kahden vuoden ja kuuden kuukauden vankeusrangaistukseen tahallisesta virkarikoksesta. Oikeusministeri Urho Kekkonen piti tuomiota liian lievänä, ja korkein oikeus palautti jutun takaisin sotaylioikeuden uuteen käsittelyyn huhtikuussa 1945. Oinosta syytettiin nyt yllytyksestä 18 sotavangin murhaan. Tässä vaiheessa Oinonen ilmoitti, että aloite kyseisiin käskyihin oli tullut kenraaliluutnantti Lennart Oeschilta. Oinonen joutui jutun käsittelyn aikana syyskuussa 1945 sairaalahoitoon ruuansulatusvaivojen takia, ja hänellä todettiin kasvain. Sotaylioikeus tuomitsi Oinosen heinäkuussa 1946 11 vuoden kuritushuonerangaistukseen. Oinonen kuoli syyskuussa 1946 oltuaan vangittuna vuoden ja yhdeksän kuukauden ajan. Matti Oinonen on haudattu Lahden vanhalle hautausmaalle Radiomäelle.

## Julkaisuja
* *Kenttätyöohjesääntö II, Teknillinen osa*. 1931, Väinö Vainion kanssa
* *Vesistötaisteluohjeita*. 1939, Nordgrenin kanssa
* *Kenttätyöopas*. 1939
* *Taktillinen opas XII, Vesistötaistelu*. 1940
* *Kenttävarustustyöt*. 1941
Nimellä *N. M. Oinonen*:
* *Kenttävarustus- ja tietöiden suunnitteleminen ja johtaminen divisioonassa, huomioon ottaen nykyiset esikunnan vahvuudet ja työnjaon*. Tiede ja ase 3/1935 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pioneerit historian kuvastimessa. Kirjoittanut majuri M. Oinonen, Hakkapeliitta, 23.06.1936, nro 25-26, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Anastasija Hripunova

**Anastasija Andrejevna Hripunova** (, s. 2. heinäkuuta 1986 Moskova) on venäläinen karateka. Hän on Kyokushinin 11-kertainen maailmanmestari ja nelinkertainen Euroopan-mestari. Hripunova on voittanut myös Venäjän mestaruuden kuudesti.

## Kilpaura
Hripunova saavutti ensimmäisen kerran menestystä 2005 voitettuaan EM- ja MM-pronssia. Sittemmin vuodesta 2007 lähtien Hripunova hallitsi MM-kisoja voittaen myös naisten historian ensimmäisen World Openin 2011, joka käytiin avoimessasarjassa. Hän voitti 2007 MM-kisojen loppuottelussa Hitomi Fukuin ja vuoden 2008 MM-loppuottelussa Dobroslawa Soltysikin. Sittemmin vuodet 2009, 2010 ja 2012 Hripunova kohtasi jokaisella kerralla voitokkaasti Yuma Tazakin. Hän eteni 2009 ensimmäistä kertaa EM-kisojen loppuotteluun, mutta hävisi mestaruuden Dobroslova Habraszkalle. Sitä vastoin 2010 Hripunova voitti Marianna Verbitstkayaa vastaan käydyn EM-loppuottelun, joka oli samalla hänen ensimmäinen Euroopan mestaruus.

2013 Hripunovan loppuotteluputki katkesi, kun hän saavutti EM-pronssia avoimessasarjassa ja voitti myös MM-pronssia keskisarjassa.

Vuodet 2014–2018 Hripunova jatkoi ylivoimaansa MM-kisoissa voittaen Chihiro Tanaka vuosien 2014 ja 2016 MM-loppuottelussa. Vuoden 2015 maailmanmestaruuden hän voitti Yuma Tazakia vastaan, kun kaksikko kohtasi neljännen kerran MM-loppuottelussa. 2017 puolestaan Hripunova voitti Aleksandra Matysiakin ja vei uransa yhdeksännen Euroopan-mestaruuden keskisarjassa.

2016 Hripunova saavutti kaksi Euroopan mestaruutta, aluksi keskisarjassa voitettuaan loppuottelussa Jelena Gulkon ja myöhemmin avoimessasarjassa voitettuaan Ksenija Zasorinan. Hän voitti loppuvuodesta myös kymmenennen maailmanmestaruuden. Hripunova voitti loppuottelussa Chihiro Tanakan.

2018 Hripunova siirtyi raskaaseen sarjaan ja eteni MM-kisoissa aina loppuotteluun saakka, jossa hän kohtasi viisinkertaisen raskaansarjan maailmanmestarin Uljana Grebenštšikovan. Hripunova voitti mestaruuden, joka oli samalla hänen uran yhdestoista maailmanmestaruus.

## Lähteet
Teditsolidi

**Teditsolidi** (C17H15N6O3F) on oksatsolidinoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä antibioottina erityisesti ihoinfektioiden hoidossa.

## Ominaisuudet ja käyttö
Teditsolidin antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se sitoutuu oksatsolidinoniryhmästään bakteerien ribosomin 50S-alayksikköön ja estää proteiinisynteesin. Yhdisteen sitoutuessa tRNA ei kykene sitoutumaan ribosomiin ja lisäksi 50S-alayksikkö ja 30S-alayksikkö eivät kykene muodostamaan proteiinisynteesiin tarvittavaa 70S-kompleksia. Lääkeaine tehoaa erityisesti grampositiivisiin bakteereihin kuten streptokokkeihin, stafylokokkeihin ja enterokokkeihin. Se tehoaa myös MRSA-kantoihin. Teditsolidilla on tehoa mykobakteereihin ja muutamiin gramnegatiivisiin bakteereihin. Sitä käytetään MRSA:n aiheuttamiin ihotulehduksiin.  Teditsolidi hyväksyttiin markkinoille Yhdysvalloissa vuonna 2014, ja usein sitä käytetään aihiolääkkeenään teditsolidifosfaattina.

## Haittavaikutukset
Haittavaikutuksinaan teditsolidi voi aiheuttaa huonovointisuutta, ripulia, pääkipua ja harvinaisesti luuydinsuppressiota. Teditsolidi ei ole yhtä myrkyllistä maksalle kuin ensimmäisen sukupolven oksatsolidinoniantibiootteihin kuuluva linetsolidi.

## Lähteet
Papu Gómez

**Alejandro Darío Gómez** eli **Papu Gómez** (s. 15. helmikuuta 1988 Buenos Aires) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Italian Serie Assa pelaavaa AC Monzaa. Hän voitti maailmanmestaruuden 2022.

Gómez edusti kotimaassaan Arsenal de Sarandía ja San Lorenzoa. Arsenalissa hän voitti Copa Sudamericanan. Kesällä 2010 hän siirtyi italialaisseura Cataniaan, jossa hän pelasi kolmen kauden aikana Serie A:ssa 106 ottelua ja teki niissä 16 maalia. Kauden 2013–2014 hän edusti ukrainalaisseura Metalist Harkovaa ja pelasi Ukrainan jalkapalloliigassa 23 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Elokuussa 2014 Gómez siirtyi italialaiseen Atalantaan. Kaudella 2016–2017 hän teki Serie A:ssa 37 ottelussaan 16 maalia, muun muassa hattutempun huhtikuussa Genoaa vastaan. Tuosta kaudesta alkaen hän toimi joukkueen kapteenina. Gómez pelasi Atalantassa kaikkiaan 209 pääsarjaottelua ja teki niissä 50 maalia. Kaudella 2018–2019 Atalanta ylsi Italian cupissa loppuotteluun ja Gómez teki molemmissa välieräotteluissa Fiorentinaa vastaan maalin.

Gómez pelasi kaudella 2017–2018 Eurooppa-liigassa seitsemän ottelua ja teki maalin Evertonia sekä Lyonia vastaan. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Mestarien liigan alkulohkossa joukkueensa kaikki kuusi ottelua sekä kolme pudotuspeliä ja teki maalin alkulohkon kotiottelussa Dinamo Zagrebia vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Mestarien liigan alkulohkossa joukkueensa kaikki kuusi ottelua ja teki maalin vierasottelussa FC Midtjyllandia vastaan.

Tammikuussa 2021 Gómez siirtyi espanjalaisseura Sevillaan. Loppukauden aikana hän pelasi 18 Primera Divisiónin ottelua ja teki kolme maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kaksi ottelua. Kaudella 2021–2022 hän viimeisteli Espanjan pääsarjassa 29 ottelussa viisi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi viisi ja Eurooppa-liigassa kaksi ottelua.

Gómez pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007 kaksi ottelua, joissa molemmissa hän tuli vaihtopelaajana kentälle. Argentiina voitti kisoissa kultaa. Argentiinan A-maajoukkueessa Gómez on pelannut 17 ottelua. Ensimmäisessä maaottelussaan kesäkuussa 2017 Singaporea vastaan hän teki maalin. Myöhemmin samana vuonna hän pelasi myös Perua, Venäjää ja Nigeriaa vastaan. Hän pelasi Argentiinan mestaruuteen päättyneessä vuoden 2021 Copa Américassa alkulohko-ottelut Paraguayta ja Boliviaa vastaan, ja teki molemmissa peleissä myös maalin. MM-kilpailuissa 2022 hän oli avauskokoonpanossa otteluissa Saudi-Arabiaa ja Australiaa vastaan, muttei pelannut muissa otteluissa Argentiinan voittaessa maailmanmestaruuden.

## Saavutukset
Päivitetty 1. kesäkuuta 2023.

'''Argentiina'''

* Alle 20-vuotiaiden maailmanmestari: 2007
* Artemio Franchi Trophy: 2022
* Copa América: 2021
* Maailmanmestari: 2022

'''Sevilla FC'''

* Eurooppa-liiga: 2022-2023

'''Arsenal Fútbol Club'''

Copa Sudamericanan mestari: 2006-2007

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Papu Gómezin tilastot Soccerway-sivustolla
Muinais-DNA

**Muinais-DNA** on muinaisista näytteistä eristettyä DNA:ta. Muinais-DNA:ta tutkimalla menneisyydestä voidaan saada selville asioita, joita arkeologian menetelmillä ei voi nähdä.

## Merkitys
Muinais-DNA:n avulla voidaan selvittää esimerkiksi yksilöiden alkukoti, muuttoliikkeet ja risteytymiset. Lisäksi voidaan saada tietoa muinaisten ihmisten geneettisesti määräytyvistä ominaisuuksista kuten silmien väristä tai laktoosi-intoleranssin esiintyvyydestä. Myös sukupuutoista, ruokavalioista, kotieläinten kesytyksistä ja taudinaiheuttajista voidaan saada tietoa.

Muinais-DNA:n avulla on pystytty selkeyttämään esimerkiksi Euroopan asutushistoriaa. Maanviljelyksen on todettu tulleen Eurooppaan nimenomaan väestöliikkeen myötä eikä taitojen siirtymisen kautta. Denisovanihminen on pystytty erottamaan neandertalinihmisestä muinais-DNA:n avulla ja sen risteytyminen nykyihmisen kanssa saatu selvitettyä.

## Historia
Muinais-DNA-tutkimus on yleistynyt vuoden 2008 jälkeen voimakkaasti, kun menetelmien kehitys on tehnyt sen helpommaksi. Alan pioneereja ovat esimerkiksi Svante Pääbo ja David Reich. Vuonna 2009 muinais-DNA-tutkimus alkoi kehittyä suurin harppauksin. Max Planck -instituutin Svante Pääbon kehittämien tekniikoiden ansiosta alettiin voida tutkia muinaisten ihmisten koko perimiä eikä vain Y-DNA:ta ja mtDNA:ta. Näin voidaan selvittää tutkitun yksilön kaikkien esivanhempien vaiheita paljon laajemmin. Alle kymmenessä vuodessa oli saatu tutkittua jo tuhansia kokonaisia muinaisia perimiä, joita on verrattu kymmeniintuhansiin nykyisin eläviin ihmisiin. Tämän nopeasti laajenevan tutkimuksen myötä useat vanhat käsitykset ihmisen muinaisista muuttoliikkeistä ovat kumoutuneet tai tarkentuneet, ja muinais-DNA-tutkimus on jo ohittanut arkeologian syvän menneisyyden ihmisväestöjen muutosten paljastamisessa.

## Näytteiden otto
Muinais-DNA:ta eristetään vanhoista luista ja muista arkeologisista löydöistä. Eristäminen on vaikeaa, sillä ikivanhoissa näytteissä DNA:ta on jäljellä enää hyvin vähän. Tämän vuoksi sen on helppo kontaminoitua ulkopuolisella DNA:lla, minkä estämiseksi laboratoriotutkimukset tehdään hyvin suojatuissa olosuhteissa.

Muinais-DNA esiintyy tyypillisesti hyvin lyhyinä pätkinä, sillä se on ajan kuluessa pilkkoutunut. Muinais-DNA tunnistetaankin muinaiseksi juuri pätkien lyhyydestä.

Suurin osa muinais-DNA:sta on saatu alle 50&nbsp;000 vuotta vanhoista näytteistä ja kylmän ilmaston alueilta. Vanhin vuoteen 2017 mennessä saatu kokonainen genomi oli hevoselta, joka oli elänyt Kanadan Yukonissa noin 650&nbsp;000 vuotta sitten. Vanhin ihmisen suvun DNA-pätkä on neandertalilaiselta 430&nbsp;000 vuoden takaa. Hyvin kylmässä paikassa DNA voisi teoriassa säilyä yhden miljoonan vuoden ajan.

Paras paikka muinais-DNA:n löytämiseen on erityisen tiheä *Pars petrosa ossis temporalis* -luu, joka on ohimoluun osa. Siinä DNA voi säilyä kuumallakin seudulla jopa 12&nbsp;000 vuotta.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
*
Dogs of War (täsmennyssivu)

**Dogs of War** voi tarkoittaa seuraavia:
* *[[Dogs of War]]*, Saxonin albumi
* *Dogs of War*, Adrian Tchaikovskyn kirja
* *The Dogs of War*, Frederick Forsythin kirja
* *The Dogs of War*, Frederick Forsythin kirjaan perustuva elokuva
* *[[Dogs of War (vuoden 1989 videopeli)|Dogs of War]]*, vuoden 1989 videopeli
* *[[Dogs of War (vuoden 2000 videopeli)|Dogs of War]]*, vuoden 2000 videopeli
Viipurin Rykmentti

**Viipurin Rykmentti** oli vuosina 1919–1940 toiminut Suomen armeijan rykmentti, joka perustettiin Suomen sisällissodan valkoiseen armeijaan kuuluneen Karjalan 2. rykmentin seuraajaksi. Sisällissodan päätyttyä Sortavalaan sijoitettu Karjalan 2. rykmentti nimettiin 30. elokuuta 1918 aluksi Laatokan jalkaväkirykmentiksi, kunnes se nimettiin uudelleen 15. maaliskuuta 1919 Haminaan sijoitettuna Viipurin rykmentiksi.

Viipurin rykmentti oli Haminan varuskuntarykmenttinä kokonaisuudessaan vuosina 1920–1933 ja se oli osaksi sijoitettuna Pampyölin huonokuntoisiin puukasarmeihin. Rykmenttiin kuului 1920-luvulla kolme pataljoonaa. Jokaisessa pataljoonassa oli kolme kiväärikomppaniaa ja konekiväärikomppania.

Syksyllä 1933 rykmentin pääosat siirtyivät Haminasta Jaakkiman Huuhanmäkeen, jonne oli valmistunut uusi kasarmialue. Rykmentin II pataljoonan esikunta, 4. ja 5. komppania sekä soittokunta jäivät kuitenkin Haminaan, koska uudessa varuskunnassa ei ollut niille tiloja. Rykmentin viimeinen osasto 2. komppania poistui Haminasta syksyllä 1939. Talvisodan aikana rykmentin sotilaat taistelivat 3. Prikaatin joukoissa. Viipurin rykmentti lakkautettiin talvisodan jälkeen.

Kuusi Viipurin Rykmentin sotilasta sai illalla 12. kesäkuuta 1935 vaikeita vammoja räjähdysonnettomuudessa Huuhanmäen pysäkkirakennuksen työmaalla kasarmialueen laidassa Jaakkimassa. Iltalomalla olleet sotilaat olivat menneet sammuttamaan pientä varastorakennusta, josta nousi savua kun rakennuksessa tapahtui voimakas räjähdys. Yksi loukkaantuneista kuoli samana iltana, neljä sotilasta vietiin Viipurin sotilassairaalaan ja yksi lievemmin loukkaantunut jäi hoidettavaksi rykmentinsairaalaan. Räjähdyksen aikeuttivat rakennuksessa säilytetyt parikymmentä kantopommia ja erä muita räjähdysaineita.

Viipurin rykmentin muistolaatta sijaitsee Haminan vanhalla kasarmialueella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen uudenaikaisin kasarmialue on Jaakkiman Rauhala. Lyhyt kuvaus Viipurin Rykmentin kasarmirakennuksista Palkjärven rannalla, Käkisalmen Sanomat 03.08.1933, nro 84, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Viipurin rykmentti muuttanut Jaakkimaan, Käkisalmen Sanomat 07.09.1933, nro 99, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Viipurin Rykmentin uusi koti, Hakkapeliitta, 12.09.1933, nro 37, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Jean Moreau de Séchelles

**Jean Moreau de Séchelles** (10. toukokuuta 1690 Pariisi – 31. joulukuuta 1760) oli ranskalainen virkamies ja poliitikko, joka toimi Ranskan valtiovarainministerinä Ludvig XV:n valtakautena. Hänen mukaansa on nimetty Intian valtamerellä sijaitsevat Seychellit.

Séchelles oli Ranskan valtiovarainministerinä (*contrôleur-général des finances*) vuosina 1754–1756. Hän oli Ranskan tiedeakatemian kunniajäsen vuodesta 1755 ja sen puheenjohtaja vuonna 1757. Ranskan vallatessa Seychellit vuonna 1756 ne saivat nimekseen *Séchelles* hänen mukaansa. Kun saariryhmä siirtyi vuonna 1810 Isolle-Britannialle, nimi muutettiin muotoon *Seychelles*.

Ranskan vallankumouksen aikainen poliitikko Marie-Jean Hérault de Séchelles oli Séchellesin tyttärenpojanpoika.

## Lähteet
Caenis

**Caenis** on päivänkorentojen (Ephemeroptera) lahkoon ja Caenidae-heimoon kuuluva hyönteissuku. Suvun lajit ovat kaikki hyvin pieniä, noin 3 millimetrin mittaisia. Monia *Caenis*-suvun lajeja käytetään syötteinä perhokalastuksessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mikko Tanner (koripalloilija)

**Mikko Tanner** (s. 27. maaliskuuta 1964) on suomalainen koripalloilija. Hän on pituudeltaan 180-senttimetrinen. 

Tanner pelasi SM-sarjassa Helsingin NMKY:n joukkueessa kausina 1983–1989 ja Torpan Poikien joukkueessa kausina 1989–1992. Hän voitti HNMKY:ssä neljä Suomen-mestaruutta, vuosina 1984, 1985, 1987 ja 1989. Hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1988 sekä SM-pronssia vuosina 1986 ja 1991. Hän pelasi SM-sarjassa kaikkiaan 281 runkosarjaottelua ja 48 pudotuspeliä. Hän oli kolmen pisteen heittojen onnistumistilastossa SM-sarjan paras kaudella 1991–1992 sekä tilaston kakkonen kaudella 1985–1986 ja kolmas kaudella 1986–1987. SM-sarjan syöttötilastossa hän oli toinen kaudella 1987–1988 ja kolmas kaudella 1990–1991.

Tanner pelasi Suomen miesten maajoukkueessa 54 maaottelua vuosina 1984–1988.

## Lähteet
Pasi Anttila

**Pasi Heikki Mikael Anttila** (s. 1971) on suomalainen yritysjohtaja. Hän  aloitti Instru Optiikka Oy:n toimitusjohtajana vuoden 2018 lopussa. Ennen Instru Optiikkaa hän on työskennellyt johtotehtävissä useissa kansainvälisissä yrityksissä Suomessa ja asuen ja työskennellen myös Ruotsissa, Tanskassa ja Saksassa, muun muassa Lantmännen Cerelialla ja tunnettujen brändien, kuten Gilletten (Procter&Gamblen), Mondelez/Kraftin ja Polarican, Lumenen ja Danonen parissa.  

Pasi Anttila on Näkeminen ja silmäterveys Näe Ry:n hallituksen jäsen.  Hän toimii myös Erikoiskaupan liiton hallituksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana sekä puheenjohtajana ETU Terveysalat -yhteistyöryhmittymässä .  Lisäksi Anttila on jäsenenä Silmäsairaala Valon hallituksessa. 

Helmikuussa 2023 Näkeminen ja silmäterveys NÄE ry myönsi Pasi Anttilalle Hopeisen ansiomerkin hallitustyöstä. Myöntämisperusteiden mukaan Pasi Anttila on vahvistanut alan asemaa osana erikoiskauppaa ja toiminut aktiivisesti lääkejakelun uudistamiseksi. 

Anttila on toiminut hallituskaudesta 2024 alkaen myös Kaupan Liiton hallituksessa . Uusimpana luottamustehtävänä Anttila valittiin Elinkeinoelämän keskusliitto EK:n edustajiston jäseneksi vuodelle 2025.

## Lähteet
Mike Bäck

**Mike Anton Sebastian Bäck** (s. 21. kesäkuuta 1999) on suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija, muusikko ja  tubettaja.

## Ura
### Tubettajana
Bäck loi YouTube-kanavansa 17. maaliskuuta 2016 nimellä ”Miklu YT” ja sai tubettamisensa alkuvaiheilla apua isoveljeltään Roni Bäckiltä. Elokuussa 2016 hän vaihtoi kanavansa nimen *Mikluksi*.

Bäck voitti Tubeconissa *Vuoden tähtilupaus* -palkinnon vuonna 2017. Bäck perusti vuonna 2019 myös englanninkielisen kanavan.

Bäck julkaisi 25. tammikuuta 2021 videon, jolla hän kertoi lopettavansa tubettamisen kokonaan. Hänen pääkanavallaan Youtubessa oli tuolloin lähes 300&nbsp;000 tilaajaa. 21. marraskuuta 2023 Bäck julkaisi videon, jossa kertoo voivansa paremmin ja että alkaisi tubettamaan harrastuksena ja tekevänsä videoita, kun siltä tuntuu.

### Televisiossa
Bäck on kilpaillut kaksi kertaa *[[Haluatko miljonääriksi?]]* -ohjelmassa yhdessä veljensä Roni Bäckin kanssa. Hän on myös vieraillut useassa televisio-ohjelmassa, kuten ''Possessa'' ja ''Huomenta Suomessa''. Bäck oli osallistujana Kultaisella Venlalla palkitussa *[[Metsähaaste]]*-sarjassa vuonna 2018.

### Kirjailijana
Bäck on kirjoittanut kolme kirjaa taiteilijanimellä **Miklu**: *Paras kirja ikinä*, *Kaikkien aikojen kirja* ja *Universumin paras kirja* ja yhden kirjan omalla nimellään: *Maailman mahtavin kirja*. Hän kirjoitti ja kuvitti kirjansa itse. Bäck äänestettiin syyskuussa 2021 Lasten ja nuorten säätiön organisoiman *[[Read Hour]]* -palkinnon saajaksi.

### Muusikkona
Bäck julkaisi artistinimellä **Mike Back** esikoissinglensä ”Bad On Purpose” tammikuussa 2021. Hänen toinen singlensä ”Eyeslie” julkaistiin toukokuussa 2021. Huhtikuussa 2022 hän julkaisi singlen ”Other Side”, toukokuussa singlen ”Alchemy” ja joulukuussa singlen ”Holding On”. 2023 marraskuun lopulla hän julkaisi singlen ”Savior”.

## Yksityiselämä
Bäck valmistui ylioppilaaksi Munkkiniemen yhteiskoulun lukiosta vuonna 2018. Hänen vanhempansa ovat ammatiltaan lääkäreitä. Hänen pitkäaikainen kumppaninsa Sara Haapakoski teki myös aiemmin Youtube-sisältöä.

## Filmografia

### Dubbaukset

## Diskografia

## Bibliografia
* 
* 
* 
* 

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Mike Bäckin kanava Youtubessa
Jonas Dassler

**Jonas Dassler** (s. 22. maaliskuuta 1996 Remscheid) on saksalainen näyttelijä.

## Filmografia
* *Uns geht es gut* (2015)
* *LOMO – The Language of Many Others* (2017)
* *Das schweigende Klassenzimmer* (2017)
* *Never Look Away* (2018)
* *Die Protokollantin* (minisarja, 2018)
* *[[Kultainen hansikas]]* (2019)

## Aiheesta muualla
*
Gustaf Vilhelm Arthur Armfelt

**Gustaf Vilhelm Arthur Armfelt** (1. helmikuuta 1821 Turku, Suomen suuriruhtinaskunta – 8. maaliskuuta 1880 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri ja valtiopäivämies.

Armfeltin vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Gustaf Magnus Armfelt ja Louise Cuthbert-Brooke (1801–1865). Puoliso vuodesta 1848 oli kreivitär Mariana Gustava Armfelt (1823–1921), ministerivaltiosihteeri Alexander Armfeltin tytär. Heidän lapsiaan olivat Gustaf Armfelt (1848–1887), kreivi Carl Alexander Armfelt (1850–1925) ja Hedvig Lovisa Armfelt von Knorring (1854–1923), joka nai Anton Leonard von Knorringin. 

Gustaf Vilhelm Arthur Armfelt tuli sotapalvelukseen aliupseerina vuonna 1837 ja ylennettiin alivänrikiksi ja porte-épée-vänrikiksi. Seuraavana vuonna hän siirtyi Mihail Pavlovitšin ulaanirykmenttiin, kornetiksi hänet ylennettiin vuonna 1839 ja luutnantiksi vuonna 1843. Henkivartioväen ulaanirykmentissä palveltuaan Armfelt erosi sotapalveluksesta vuonna 1845, mutta palasi 1. Turun ruotujakoisen tarkk’ampujapataljoonan palvelukseen vuonna 1854. Alikapteeni hänestä tuli vuonna 1855, Suomen kenraalikuvernöörin adjutantiksi hänet määrättiin vuonna 1856 ja ylennettiin kapteeniksi samana vuonna. Armfeltista tuli Venäjän keisari, Suomen suuriruhtinas Aleksanteri II:n sivusadjutantantti vuonna 1861, mitä tehtävää hän hoiti kuolemaansa asti. Everstiksi hänet ylennettiin vuonna 1862 ja kenraalimajuriksi vuonna 1870. Armfelt oli sukunsa edustaja valtiopäivillä 1863–1864, 1867, 1872 ja 1877–1878.

## Ritarikunnat

*   Pyhän Stanislauksen ritarikunta ensimmäisen luokan ritarimerkki (1876)
*   Pyhän Vladimirin ritarikunta neljännen luokan ritarimerkki (1873)
*   Miekkaritarikunta suurristi (1873)
*   Pyhän Vladimirin ritarikunta neljännen luokan ritarimerkki (1865)
*   Miekkaritarikunta ritari (1859)
*   Pyhän Annan ritarikunta kolmannen luokan ritarimerkki (1855)

## Lähteet
Toimittajaliitto (vaihtoehtomedian yhdistys)

**Suomen vapaa sana riippumaton toimittajayhdistys ry**, joka käyttää nimeä **Toimittajaliitto**, on suomalainen yhdistys, jonka tavoitteena on parantaa niin sanottujen vastamedioiden tiedonvälittäjien oikeudellista ja taloudellista asemaa. Yhdistyksen perusti vuonna 2016 Johan Bäckman.

Yhdistyksen puheenjohtaja on Juha Korhonen, joka on toiminut muun muassa MV-sivuston vastaavana, varapuheenjohtaja Janus Putkonen ja sihteeri Jarmo Ekman. Yhdistyksen verkkosivun nimi on Toimittajaliitto. Se ilmoitti yhdistysrekisterissä näkyväksi URL-osoitteekseen "journalistiliitto.com".

Oman ilmoituksensa mukaan yhdistys antaa jäsenilleen oikeudellista neuvontaa, jakaa apurahoja, järjestää koulutustilaisuuksia ja myöntää pressikortteja. Se ilmoittaa tavoitteekseen niin sanotun vaihtoehtomedian yhdistämisen ja sen edun ajamisen. Yhdistyksen hallitus nimeää Sananvapausneuvoston (SVN), jonka tehtävänä on tutkia journalistin ohjeiden noudattamista mediassa ja puolustaa suomalaisten sananvapauteen liittyviä oikeuksia.

Journalistiliiton puheenjohtaja Hanne Aho pitää erikoisena, että yhdistys käyttää "journalistiliitto.com" -nimistä domainia. Ahon mukaan tämä kertoo yhdistyksen halusta hämmentää ja levittää epävarmuutta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhdistyksen kotisivu
George London

**George London** (30. toukokuuta 1920 Montreal, Kanada – 24. maaliskuuta 1985 Armonk, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan bassobaritoni.

London syntyi Yhdysvaltojen kansalaisuuden saaneiden venäläisten maahanmuuttajien pojaksi. Vanhemmat olivat asettuneet Kanadan Montrealiin liikesyistä, ja perhe muutti Los Angelesiin pojan ollessa 15-vuotias. Vuonna 1941 kapellimestari, säveltäjä Albert Coates valitsi Londonin esiintyjäksi oopperansa *Gainsborough* kantaesitykseen. Kuusi vuotta myöhemmin London teki Bel Canto Trio -kokoonpanossa laajan kiertueen sopraano Frances Yeendin ja tenori Mario Lanzan kanssa. Kansainvälisen uransa London aloitti vuonna 1949 tulkitsemalla Amonasron roolin Giuseppe Verdin *[[Aida]]n* esityksessä Wienissä. Metropolitan-oopperassa hän teki ensiesiintymisensä vuonna 1951. 

London tuli tunnetuksi nimiroolista Modest Mussorgskin *[[Boris Godunov]]issa*, jossa hän esiintyi ensimmäisen kerran Metropolitan-oopperassa maaliskuussa 1953. Hän oli ensimmäinen roolin Metropolitan-oopperassa tulkinnut yhdysvaltalainen, ja vuonna 1960 hänestä tuli ensimmäinen sen Bolšoi-teatterissa tulkinnut ei-venäläinen. Uran suurimpiin menestyksiin kuului myös esiintyminen Wotanin roolissa Richard Wagnerin *[[Nibelungin sormus|Nibelungin sormuksessa]]* Wieland Wagnerin valvomassa tuotannossa Kölnissä 1964. Vuonna 1956 London esiintyi Mandrykan roolissa Richard Straussin *[[Arabella]]n* ensimmäisessä Metropolitan-oopperassa pidetyssä esityksessä. Vuonna 1964 hän tulkitsi nimiroolin Gian Carlo Menottin *Last Savagessa* samassa oopperatalossa. Londonin muihin merkittäviin rooleihin kuuluvat nimiroolit *[[Don Giovanni]]ssa* (Mozart) ja *[[Lentävä hollantilainen (ooppera)|Lentävässä hollantilaisessa]]* (Wagner) sekä Scarpian rooli Giacomo Puccinin *[[Tosca]]ssa*. Säännöllisen Metropolitan-oopperassa esiintymisen ohella London esiintyi esimerkiksi La Scalassa sekä Glyndebournen ja Bayreuthin festivaaleilla. Hänen levytystensä joukossa ovat *Lentävä hollantilainen* (RCA Victor) ja Georg Soltin johtama *Nibelungin sormuksen* ensimmäinen kokonaislevytys.

Londonin laulu-uran päätti äänihuulten halvaus vuonna 1967. Hän keskittyi sittemmin hallinnon tehtäviin, joita hän hoiti muun muassa Kennedy Centerissä (1968–1971). Vuonna 1977 hän joutui jäämään pysyvälle eläkkeelle vakavan sydäninfarktin jälkeen. Hän tarvitsi jatkuvaa hoitoa, ja marraskuussa 1981 hoitokuluissa auttamiseksi järjestettiin hyväntekeväisyyskonsertti, jonka emännöi Beverly Sills. Esiintyjien joukossa olivat Joan Sutherland, Leonie Rysanek, Nicolai Gedda ja Mstislav Rostropovitš. Londonin kuoltua 64-vuotiaana leskeksi jäi vaimo Nora.

## Lähteet
Aremonia agrimonoides

***Aremonia agrimonoides*** on ruusukasvien heimoon ja *[[Rosoideae]]*-alaheimoon kuuluvan suvun *Aremonia* ainoa laji. *Aremonia agrimonoides* on hemikryptofyytti.

## Ulkonäkö ja koko

*Aremonia agrimonoides* on kesävihanta, monivuotinen ruohovartinen kasvi, jonka saavuttaa yleensä 5–40, harvemmin jopa 180 senttimetrin korkeuden. Alta hieman punertavan varren yläosassa on pitkiä peitekarvoja ja lukuisia rauhaskarvoja, joten kasvi tuoksuu aromaattiselta. Lehdet kasvavat maassa sijaitsevasta lehtiruusukkeesta, varressa on 1–3 suojuslehtimäistä lehteä. Tavalliset lehdet ovat 10–15 senttimetriä pitkiä; niiden välissä on 2–4 paria soikeita, karkeasti hammaslaitaisia osalehtiä; lisäksi kasvilla on alle 5 millimetriä pitkiä, enimmäkseen kokoreunaisia välilehtiä. Varsilehdet jakautuvat kolmeen osaan. Sulkamaiset lehdet ovat 10–30 senttimetriä pitkiä ja niissä on 5-9, harvemmin jopa 13 suurempaa ja 6–10 pienempää alta vihreää tai harmaanvihreää lehdykkää, joissa on 6–14 karkeaa, terävää hammasparia.

Kasvi kukkii toukokuusta kesäkuuhun. 3–5 kaksineuvoista, säteittäissymmetristä, viisiteräistä kukkaa ovat yhdessä tiheissä terttumaisissa kukinnoissa. Viisi vapaata, keltaista terälehteä ovat soikeita; niiden pituus on 3–4 millimetriä. Kasvilla on kaksi kukkapohjukseen sulkeutunutta sikiäintä. Kukasta kehittyvä hedelmä sisältää yhden, harvemmin kaksi siementä. Kypsät hedelmät ovat sulkeutuneet kovan sisäverhiön sisälle. Kypsät hedelmät ovat vain puoliksi uritettuja, ja niissä on takertuvia piikkejä.

Kromosomiluku on 2n = 42.

## Levinneisyys
*Aremonia agrimonoides*in levinneisyysalue ulottuu Etelä- ja Keski-Euroopasta (mm. Lounais-Saksasta ja Sisiliasta) itään Anatoliaan asti. Lajin päälevinneisyysalue on Etelä- ja Kaakkois-Euroopassa; laji onkin tyypillisesti itäisen Välimeren alueen kasvilaji. Keski-Euroopassa laji kasvaa harvinaisena Alppien etelärinteillä, mutta paikallisesti sitä voi löytää muualtakin, kuten Baijerin Planeggistä, Reinin varrelta Dangstettenistä sekä Baselin läheltä.

Laji on merkitty Saksassa vuonna 1996 uhanalaisten kasvilajien punaiseen luetteloon luokkaan 3 = vaarantunut.

## Elinympäristö
Keski-Euroopassa laji kasvaa lehtipuuvaltaisten sekametsien valoisissa kohdissa, etenkin poluilla ja metsänreunoissa. *Aremonia* vaatii hieman kostean, vähintään kalkkipitoisen, mielellään runsaskalkkisen savimaan, jossa on voimakas humussekoitus tai paljas multakerros.

## Alalajit
Laji jakautuu seuraaviin alalajeihin (jotka joissain lähteissä luokitellaan myös omiksi lajeikseen):

* *A. a.* subsp. *agrimonoides*
* *A. a.* subsp. *pouzarii*

## Kuvia

Aremonia agrimonoides Palsko jezero SI.jpg


## Lähteet