open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Willebrand

**Willebrand** on Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan, Mark Brandenburgin kreivikunnasta lähtöisin oleva suku. Vanhin tunnettu esi-isä on Perlebergin kapteeni Johann Willebrand noin 1500-luvun puolivälistä. Hänen suora jälkeläisensä neljännessä polvessa oli Tauben rykmentin kapteeni Tartosta Ernest Fredrich Willebrand (k. 1679), jonka kuningas Kaarle XI aateloi 15. huhtikuuta 1676 Tukholman kuninkaanlinnassa nimellä *von Willebrandt*. Suku esiteltiin 19. kesäkuuta 1731 numerolla 1834.

## Aateloidut sukuhaarat
*von Willebrand, Suomen ritarihuoneella, johon kuuluvat seuraavat haarat:
**von Willebrand, aatelinen suku nro 119
**von Willebrand, vapaaherrallinen suku nro 23
**von Willebrand, vapaaherrallinen suku nro 33
**von Willebrand, vapaaherrallinen suku nro 60
*von Willebrand, Ruotsin ritarihuoneella, johon kuuluu seuraavat haarat:
**von Willebrand, aatelinen suku nro 1834

## Kuuluisia suvun jäseniä
* Adolf Fredrik von Willebrand (1766–1845), juristi, Turun hovioikeuden presidentti
* Arthur von Willebrand (1843–1900), suomalainen eversti, kielenkääntäjä ja kirjailija
* August von Willebrand (1868–1903), virka- ja valtiopäivämies, August Reinhold von Willebrandin poika
* August Reinhold von Willebrand (1829–1896), juristi, virka- ja valtiopäivämies, Ernst Johan von Willebrandin velipuoli
* Bo von Willebrand (1907–1940), lentokapteeni 
* Bosson von Willebrand (1940–2018), radio- ja televisiotoimittaja ja kriitikko, Bo von Willebrandin poika
* Carl-August von Willebrand (1923–1999), opettaja, kääntäjä
* Erik Adolf von Willebrand (1870–1949), professori, von Willebrandin taudin löytäjä
* Ernst Carl Adolf von Willebrand (1820–1887), kenraaliluutnantti
* Ernst Gustaf von Willebrand (1751–1809), kenraali, maaherra, valtiopäivämies
* Ernst Johan von Willebrand (1825–1897), majuri ja valtiopäivämies
* Felix von Willebrand (1814–1893), lääkäri
* Georg von Willebrand (1873–1921), insinööri, tilanomistaja, liike- ja valtiopäivämies, Reinhold Robert von Willebrandin poika
* Herman Viktor von Willebrand (1876–1935), lääkäri ja valtiopäivämies
* Johan Fredrik von Willebrand (1761–1809), majuri, valtiopäivämies
* Karl Reinhold von Willebrand (1868–1937), yli-insinööri ja ylijohtaja, valtiopäivämies
* Lars von Willebrand (1910–1955), suomalainen radiotoimittaja, mainospäällikkö ja lehtimies
* Margit von Willebrand-Hollmerus (1894–1982), suomenruotsalainen kirjailija
* Märta Blomstedt o.s. von Willebrand (1899–1982), suomalainen arkkitehti
* Reinhold Alexander von Willebrand (1866–1921), juristi, valtiopäivämies ja Turun kunnallispormestari, August Reinhold von Willebrandin poika
* Reinhold Felix von Willebrand (1858–1935), toimittaja, Suomen olympiakomitean puheenjohtaja
* Reinhold Robert von Willebrand (1846–1922), kenraalimajuri ja valtiopäivämies
* Rita von Willebrand (1918–1957), suomenruotsalainen kirjailija 
* Vendla Sofia Mannerheim, o.s. von Willebrand (1779–1863), kreivitär, Carl Erik Mannerheimin puoliso

## Katso myös
* Von Willebrandin tauti 

## Aiheesta muualla
* 

## Lähteet
Sotahovioikeus

**Sotahovioikeus** () oli Ruotsissa sotilasasioita käsitellyt erityistuomioistuin, joka toimi toisena oikeusasteena. Se perustettiin vuonna 1791, lakkautettiin muutaman vuoden kuluttua ja perustettiin uudelleen vuonna 1797. Se oli ainoa sotilasasioiden ylioikeus niin maalla kuin merelläkin sattuneissa tapauksissa. Vuoden 1798 sota-artiklat määräsivät, että sotahovioikeus oli rauhanaikainen ylioikeus, mutta sodan aikana ylimpänä oikeutena toimi armeijan ylisotaoikeus (*generalkrigsrätt*) ja laivaston ylioikeus (*öfverrätt*). Vuoden 1868 sotatuomioistuinasetuksen mukaan sotahovioikeus oli sotaväen toinen oikeusaste. Kuninkaan käskystä voitiin valtakunnan ulkopuolella olevaa armeijaa ja merisotaretkellä olevaa laivastoa varten perustaa ylisotaoikeus (*öfverkrigsrätt*). Vuonna 1948 Ruotsissa lakkautettiin erityiset sotilastuomioistuimet rauhan aikana.

## Lähteet
Johannes Fust

**Johannes Fust** tai **Johann Fust** (n. 1400 Mainz – 30. lokakuuta 1466 Pariisi) oli saksalainen kirjanpainaja ja kultaseppä sekä kirjapainotaidon keksijän Johannes Gutenbergin rahoittaja. Fust ja hänen vävynsä Peter Schöffer perustivat ensimmäisen taloudellisesti kannattavan kirjapainon. 

Fust oli menestynyt kultaseppä ja lainasi vuonna 1450 Gutenbergille 800 guldenia painokoneen ja irtokirjakkeiden kehitystä varten. Kahden vuoden päästä Fust lainasi toiset 800 guldenia. Fust ja Gutenberg kuitenkin riitaantuivat vuonna 1455, juuri ennen kuin Gutenberg oli saamassa ensimmäistä painettua 42-rivistä Raamattua valmiiksi. Fust syytti Gutenbergia siitä, ettei tämä ollut maksanut velan korkoja sekä siitä, että tämä oli käyttänyt rahat muihin tarkoituksiin kuin mitä oli sovittu. Gutenberg puolestaan ilmoitti, ettei velalle ollut sovittu korkoa. Mainzissa samana vuonna käydyn oikeudenkäynnin perusteella Gutenberg tuomittiin maksamaan Fustille velat korkoineen. Koska Gutenberg oli varaton, siirtyi lainan takuuna ollut Gutenbergin perustama kirjapaino kaikkine laitteineen ja kirjakkeineen Fustin omistukseen. Fustilla ei ollut kokemusta kirjojen painamisesta, ja kirjapainon hoitajaksi ja yhtiökumppaniksi tuli Schöffer, joka oli ollut Fustin todistaja oikeudenkäynnissä. Fustin ja Schöfferin yritys julkaisi 42-rivisen raamatun vuonna 1456. Kirjapaino painoi useita merkittäviä kirjoja. Huomattavin niistä oli vuonna 1457 julkaistu Mainzin psalttari, jossa oli kaksiväriset alkukirjaimet.

## Lähteet
* Gardberg, Lars-Eric: Savitauluista laseriin – Kirjapainotaidon historia. Avain, 2011. 
### Viitteet
Philippe Claudel

**Philippe Claudel** (s. 2. helmikuuta 1962) on ranskalainen kirjailija, käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja. Claudelin romaaneista on suomennettu *Harmaat sielut* (2003) ja *Varjojen raportti* (2007). Claudelin esikoisohjaus *[[Olen aina rakastanut Sinua]]* (2008) sai Bafta-palkinnon.

## Teokset
* *Meuse l'oubli*, Paris, Balland, 1999 
* *Quelques-uns des cent regrets*, Paris, Balland, 1999 
* *Le Café de l'Excelsior*, Nancy, La Dragonne, 1999 
* *J'abandonne*, Paris, Balland, 2000. SBN 978-2-7158-1312-0
* *Barrio Flores: petite chronique des oubliés*, Nancy, La Dragonne, 2000 
* *Le Bruit des trousseaux*, éditions Stock 2002 
* *Les Âmes grises*, Renaudot-palkinto 2003
* *La Petite Fille de Monsieur Linh*, Paris, Stock, 2005 
* *L'Enquête*, Paris, Stock, 2010 
* *Parfums*, Paris, Stock, 2012 

### Suomennetut teokset
* 
* 

## Elokuvat
* *[[Olen aina rakastanut Sinua|Olen aina rakastanut sinua]]* (*Il y a longtemps que je t’aime*, 2008)
* *[[Tous les soleils]]* (2011)
* *[[Viiltävä totuus]]* (*Avant l’hiver*, 2013)
* *[[Une enfance]]* (2015)

## Lähteet
Pietro Germi

**Pietro Germi** (14. syyskuuta 1914 Genova – 5. joulukuuta 1974 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja, näyttelijä ja käsikirjoittaja.

Germi opiskeli Genovan laivastoinstituutissa ja valmistui Rooman Kokeellisesta elokuvakeskuksesta. Hän työskenteli Alessandro Blasettin ja Amleto Palermin assistenttina ja ohjasi vuonna 1945 käsikirjoittamansa elokuvan *Il testimone* (”Todistaja”). Sen jälkeen hän ohjasi sävyltään neorealistisia rikoselokuvia kuten *[[Tappava suudelma (vuoden 1947 elokuva)|Tappava suudelma]]* (*Gioventù perduta*, 1947), ''Lain nimessä'' (*In nome della legge*, 1949), *[[Toiveitten tie]] * (*Il cammino della speranza*, 1950) sekä *[[Rahan kirous]]* (*La città si difende*, 1951), joka sai Venetsian elokuvajuhlien palkinnon vuoden parhaana italialaisena elokuvana.

Ohjaajan tunnetuin työ on Marcello Mastroiannin tähdittämä italialainen komedia *[[Avioero italialaiseen tapaan]]* (*Divorzio all’italiana*, 1961), joka voitti kaksi Nastro d’argentoa ja Golden Globea sekä Oscarin parhaasta käsikirjoituksesta. Satiirinen komedia *[[Vietelty ja hyljätty]]* (*Sedotta e abbandonata*, 1963) sai David di Donatellon ohjauksesta ja episodielokuva *[[Hyvät naiset ja herrat (elokuva)|Hyvät naiset ja herrat]]* (*Signori e signore*, 1965) Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun. Germin viimeinen elokuva oli *Amici miei* (”Ystäväni”, 1975), jonka viimeisteli Mario Monicelli.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Pietro Germi 
* Elonet: Pietro Germi
Dark Days Ahead

**Dark Days Ahead** on suomalainen groove metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 2005. Sen kotipaikka on Jyväskylä. Yhtye on julkaissut kaksi albumia, *[[The Long Road South]]* (2012) ja *North Star Blues* (2014), Inverse Recordsin kautta.

## Jäsenet
* Tony Kaikkonen – laulu
* Jarkko Petosalmi – kitara
* Jari Huttunen – kitara
* Jukka Salonen – basso
* Ville Sivonen – rummut

### Entiset jäsenet
* Mikko Ahlfors – laulu
* Jimmy Salmi – rummut

## Diskografia
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto 
* Yhtyeen Facebook-sivut
* 
* Dark Days Ahead – The Long Road South, Keskisuomalainen 11.5.2012
Meri-VHF

**Meri-VHF** on merenkulussa käytettävä lyhyen kantaman kansainvälinen yhteydenpitojärjestelmä. Viestintä tapahtuu kanavilla, jotka ovat taajuusvälillä 156–162&nbsp;MHz. Kanava 16 (156,800&nbsp;MHz) on kansainvälinen hätä- ja kutsukanava. Meri-VHF-laitteen avulla voi muodostaa suoran radioyhteyden rannikkoradioasemaan tai toiseen alukseen, joissain tapauksissa myös ilma-alukseen.

Meri-VHF on osa maailmanlaajuista merenkulun hätä- ja turvallisuusradiojärjestelmää (GMDSS). Meri-VHF-radion käyttämistä varten tulee suorittaa rannikkolaivurin radiotodistus (*short range certificate*, *SRC*) ja hankkia radiolupa Liikenne- ja viestintävirastolta.

## Meri-VHF-kanavat Suomessa

### Huvialusten välinen liikenne
Huvialusten välistä liikennettä varten on varattu kolme radiokanavaa: L1, L2 ja L3. Huvialuskanava on pohjoismainen kanava, ja koskee Norjaa, Ruotsia, Suomea ja Tanskaa. Ruotsissa ja Tanskassa ei saa käyttää kolmatta huvialuskanavaa.

### Kalastusalusten välinen liikenne
Kalastusalusten väliselle liikenteelle on varattu kolme kanavaa Pohjoismaiden alueella: F1, F2 ja F3.

### AIS-järjestelmän käyttämät kanavat
AIS-järjestelmä käyttää kahta meri-VHF-kanavaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Liikenne- ja viestintävirasto: Veneilijöiden ja merenkulun radioluvat
Enrico Guazzoni

**Enrico Guazzoni** (18. syyskuuta 1876 Rooma – 24. syyskuuta 1949 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja taidemaalari.

## Ura
Taidetta opiskellut Guazzoni aloitti elokuvauransa Alberini & Santoni -yhtiön lavastajana vuonna 1906. Vuodesta 1909 lähtien hän toimi Cinesin lavastajana ja ohjaajana. Hän nousi maailmanmaineeseen Rooman valtakuntaan sijoittuvilla spektaakkelielokuvilla kuten *[[Quo vadis?]]* (1912) ja *Giulio Cesare* (”Julius Caesar”, 1913).

Vuonna 1918 Guazzoni perusti oman tuotantoyhtiön, joka meni pian nurin italialaisen elokuvateollisuuden kriisissä. Ohjaajan Cinesille tekemä suurenmoinen miekka ja sandaali -spektaakkeli ''Messalina'' (1923) toimi muun muassa Hollywoodin ''Ben-Hurin'' (1925) esikuvana, mutta johti osaltaan yhtiön konkurssiin. Myöhemmin Guazzoni ohjasi useita viihde-elokuvia.

## Elokuvia
* *[[Agrippina, Neron äiti]]*, 1911
* *[[Alì Babà (vuoden 1911 elokuva)|Alì Babà]]*, 1911
* *[[Una tragedia al cinematografo]]*, 1913
* *[[Messalina (vuoden 1923 elokuva)|Messalina]]*, 1923
* *[[I pirati della Malesia (vuoden 1941 elokuva)|I pirati della Malesia]]*, 1941

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Enrico Guazzoni 
* Elonet: Enrico Guazzoni
Alberto De Martino

**Alberto De Martino** (12. kesäkuuta 1929 Rooma – 2. kesäkuuta 2015 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.

De Martino valmistui juristiksi, teki vuodesta 1948 lähtien dokumenttielokuvia ja työskenteli apulaisohjaajana. 1960-luvun alussa hän käsikirjoitti ja ohjasi joukon peplumelokuvia. De Martino teki myös kauhuelokuvan *Horror* (1962) ja yhden ensimmäisistä spagettiwesterneistä *Gli eroi di Fort Worth* (”Fort Worthin sankarit”, 1964). 1960-luvun spagettiwesternien jälkeen hän ohjasi kansainvälisestikin menestyneitä jännitysfilmejä. Ohjaaja tunnettiin myös taiteilijanimellä Martin Herbert.

## Elokuvia
* *[[Voittamaton gladiaattori]]*, 1961
* *[[I sette gladiatori]]*, 1962
* *[[Perseo l’invincibile]]*, 1963
* *[[Il trionfo di Ercole]]*, 1964
* *[[Spartan gladiaattorit]]*, 1964

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Almir Kajumov

**Almir Kajumov** (30. joulukuuta 1964 Moskova – 7. elokuuta 2013 Smolensk) oli venäläinen jalkapalloerotuomari ja entinen jalkapalloilija.

Hän pelasi muun muassa Moskovan Spartakissa, jossa voitti Neuvostoliiton mestaruuden vuonna 1987. Kaudella 1992 hän edusti Veikkausliigassa Kuopion Palloseuraa.

Pelaajauransa jälkeen Kajumov toimi erotuomarina.  Almir Kajumov kuoli Smolenskin kaupungissa 48-vuotiaana elokuussa 2013.

## Otteluiden manipulointiepäilyt
Toimiessaan erotuomarina Vuonna 2009 Kajumovin epäiltiin manipuloineen ZSKA Moskovan ja FK Moskovan välisen ottelun tulosta tšetšeenimafian haluamalla tavalla. Kajumov jätti ottelussa muun muassa tuomitsematta selvän rangaistuspotkun ZSKA:lle. ZSKA:n tappio aiheutti myös espanjalaisvalmentaja Juande Ramosin erottamisen joukkueen päävalmentajan paikalta. Muutamaa viikkoa ottelun jälkeen Kajumov yritti hypätä seitsenkerroksisen moskovalaisen asuinrakennuksen katolta. Poliisi onnistui kuitenkin suostuttelemaan hänet alas ja Kajumov toimitettiin psykiatriseen hoitoon. 

## Saavutukset
*Neuvostoliiton mestaruus: 1987
*Neuvostoliiton cupmestaruus: 1982

## Lähteet
Piero Regnoli

**Piero Regnoli** (19. heinäkuuta 1921 Rooma – 27. huhtikuuta 2001 Rooma) oli italialainen elokuvakäsikirjoittaja ja -ohjaaja.

Regnoli toimi Vatikaanin *[[L'Osservatore Romano]]n* elokuva-arvostelijana ja *L'Eco del Cinema* -lehden toimittajana sekä aloitti elokuvauransa Paolo Moffan assistenttina. Vuodesta 1951 lähtien hän työskenteli mitä erilaisimpiin tyylilajeihin kuuluvien elokuvien käsikirjoittajana, mainittavina *[[Maciste nelle miniere del re Salomone]]* ja *[[Burial Ground]]*. 1970-luvun alussa Regnoli erikoistui eroottisiin komedioihin ja pornoelokuviin. Hänen vuonna 1957 alkanut ohjaajanuransa käsittää joukon tavanomaisia viihde-elokuvia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Piero Regnoli 
* Elonet: Piero Regnoli
Olen aina rakastanut Sinua

**Olen aina rakastanut Sinua** (*Il y a longtemps que je t’aime*) on Philippe Claudelin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 2008. Se on kirjailijana kannuksensa hankkineen Claudelin pitkä esikoisohjaus.

Elokuva on kuvattu Claudelin kotikaupungissa Nancyssa. Se sai Ranskassa Césarin parhaan esikoisohjauksen palkinnon ja Britanniassa Baftan parhaan vieraskielisen elokuvan palkinnon.

Tarinassa vankilatuomion kärsinyt kotiseudulle palaava Juliette saa osakseen epäluuloa ja vihaa; jopa lähiomaiset, sisar Léa ja tämän aviomies Luc, karsastavat häntä. 

## Näyttelijät

## Palkinnot
*Parhaan esikoisohjauksen César-palkinto
*Parhaan naissivuosanäyttelijän César-palkinto: Elsa Zylberstein
*Parhaan vieraskielisen elokuvan Bafta-palkinto
*Berliinin elokuvajuhlat, Ekumeenisen tuomariston palkinto
*European Film Awards, parhaan naispääosanäyttelijän palkinto: Kristin Scott Thomas

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Malakanviirubulbuli

**Malakanviirubulbuli** (*Ixos malaccensis*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Malakanviirubulbulia tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Singaporessa ja Thaimaassa. Se on edelleen yleinen tai melko yleinen laji, mutta on vähenemässä elinympäristöjen häviämisen seurauksena. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

## Elinympäristö
Malakanviirubulbuli elää alankometsissä 1&nbsp;200 metrin korkeuteen asti. Yleensä sitä kuitenkin tavataan alemmissa korkeuksissa.

## Lähteet
Nikobaarienbulbuli

**Nikobaarienbulbuli** (*Ixos nicobariensis*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Nikobaarienbulbulia tavataan Intialle kuuluvilla Nikobaarien saarilla. Sen kannaksi arvioidaan 2&nbsp;500–9&nbsp;999 yksilöä. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen seurauksena, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

## Elinympäristö
Nikobaarienbulbuli elää luonnotilaisissa ja hakatuissa metsissä ja metsänreunoilla. Sitä tavataan myös puutarhoissa, kookos- ja kumiplantaaseilla, ihmisasutuksen läheisyydessä ja joskus myös ruohikkoalueilla. Sitä tavataan usein yksittäin tai pareittain.

## Lähteet
1,5-syklo-oktadieeni

**1,5-syklo-oktadieeni** (C8H12) on rengasrakenteisiin dieeneihin kuuluva hiilivety. Yhdistettä käytetään polymeerien valmistuksessa ja ligandina organometallikemiassa.

## Ominaisuudet
1,5-syklo-oktadieeni on huoneenlämpötilassa kirkas neste. Se ei liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin. Yhdiste reagoi tyypillisten alkeenien tavoin, ja klooraus johtaa tetrakloorisyklo-oktaaniin ja selektiivinen pelkistys vedyn avulla muodostaa syklo-okteenia. Korkeassa lämpötilassa ja paineessa vety pelkistää 1,5-syklo-oktadieenin syklo-oktaaniksi.

## Valmistus ja käyttö
1,5-syklo-oktadieeniä valmistetaan syklobutadieenin dimerisaatiolla. Katalyyttinä käytetään nikkelikomplekseja ja sivutuotteena muodostuu 4-vinyylisyklohekseeniä. 1,5-syklo-oktadieenin cis-cis-isomeerin saanto on noin 90&nbsp;%. Tuotteet erotetaan toisistaan tislaamalla.

1,5-syklo-oktadieenin renkaanavauspolymeroinnilla valmistetaan polyoktenameereja, jotka ovat elastomeereja, joita käytetään muun muassa kumeissa ja termoplastisissa polymeereissä. Eräitä 1,5-syklo-oktadieenin halogenoituja johdannaisia käytetään paloa estävinä aineina. Yhdiste reagoi boraanin kanssa muodostaen 9-borabisyklo[3.3.1]nonaania eli 9-BBN:ää, jota käytetään hydroboraatioreaktioissa.
:

### Organometallikemiassa

1,5-syklo-oktadieenin π-sidokset muodostavat sidoksen metalliatomien kanssa. Nämä kompleksit ovat hyvin pysyviä ja niitä muodostuu metallikarbonyylien ja 1,5-syklo-oktadieenin välisellä reaktiolla. Metalleja, jotka muodostavat näin kompleksin yhdisteen kanssa ovat muun muassa kromi, volframi, renium ja molybdeeni.

Bis(syklo-oktadieeni)nikkeli(0) on hyödyllinen lähtöaine muiden nikkeliyhdisteiden synteesissä ja syklo-oktadienyyliligandin syrjäytymiseen perustuu eräiden kompleksien, kuten Crabtreen katalyytin käyttö.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ChemBlink: 1,5-Cyclooctadiene
Varatchaya Wongteanchai

**Varatchaya Wongteanchai** (s. 7. syyskuuta 1989 Chiang Rai) on thaimaalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 212 kesäkuussa 2013 ja nelinpelissä sijalla 118 helmikuussa 2013. Hän on voittanut urallaan neljä ITF-turnausta kaksinpelissä ja 24 turnausta nelinpelissä. Hänen siskonsa Varunya Wongteanchai pelaa myös tennistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Giacomo Gentilomo

**Giacomo Gentilomo** (5. huhtikuuta 1909 Trieste – 16. huhtikuuta 2001 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja taidemaalari.

Taiteesta ja teatterista kiinnostunut Gentilomo työskenteli lavastajana ja aloitti elokuvauransa leikkaajana, käsikirjoittajana sekä Carlo Ludovico Bragaglian apulaisohjaajana. Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä oli dokumenttielokuva *Sinfonie di Roma* (”Rooman sinfoniat”, 1937), jossa käytettiin ensimmäistä kertaa Italiassa Technicolor-värejä. Gentilomon ensimmäinen näytelmäelokuva oli *Ecco la radio!* (”Tässä on radio”) vuonna 1940. Vuonna 1945 valmistunut *O sole mio* sekoitti onnistuneesti neorealismia napolilaisperinteeseen.

Toisen maailmansodan jälkeen Gentilomo ohjasi lukuisia komedioita, melodraamoja ja seikkailuelokuvia. Elokuvauransa loppuvaiheessa hän teki joukon peplumfilmejä kuten *[[Maciste e la regina di Samar]]* (1964). 1960-luvun puolivälistä lähtien Gentilomo työskenteli taidemaalarina.

## Elokuvia
* *[[Maciste contro il vampiro]]*, 1961
* *[[Brenno, il nemico di Roma]]*, 1963
* *[[Maciste e la regina di Samar]]*, 1964

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Giacomo Gentilomo 
* Elonet: Giacomo Gentilomo
* Rotten Tomatoes
Vuoriviirubulbuli

**Vuoriviirubulbuli** (*Ixos mcclellandii*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Vuoriviirubulbulia tavataan Intian niemimaan pohjoisosissa ja Kaakkois-Aasiassa. Sen on kuvattu olevan yleinen koko levinneisyysalueellaan. Bangladeshissa se on kuitenkin harvinainen ja mahdollisesti hävinnyt sieltä kokonaan. Vuoriviirubulbulin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Ilkka Talasranta

**Ilkka Tapani Talasranta** (26. toukokuuta 1964 – 6. elokuuta 2013) oli suomalainen säveltäjä, sanoittaja ja viihteen monitoimimies. Koulutukseltaan hän oli kasvatustieteen ja teatteritaiteen maisteri. 

Talasranta toimi YLE Viihteen päällikkönä vuodesta 2004 vuoteen 2007.

Talasranta oli mukana muun muassa Stella Polaris -teatteriryhmässä ja Uudessa Iloisessa Teatterissa (UIT), johon hän tuli Jukka Virtasen kutsumana niihin aikoihin, kun Virtanen itse oli jäämässä pois. Talasranta teki sanoituksia ja sovituksia myös Helsingin, Jyväskylän, Turun ja Lahden kaupunginteatterille.

Vuonna 2011 Talasranta kokosi Jukka Virtasen laulusanoitukset kirjaksi *Omat ja käännetyt* (Paasilinna 2011).

Kotikunnassaan Hollolassa Talasranta istui kokoomuksen valtuustoryhmässä. 1990-luvun alussa 25-vuotias peruskoulun musiikinopettaja Talasranta vastusti niinsanotun Hollola-ryhmän johdossa Harri Holkeria ja ajoi voimakkaasti Ilkka Suomisen asettamista Kokoomuksen presidenttiehdokkaaksi vuoden 1994 vaaleissa ja Pertti Salolaisen tai Sirpa Pietikäisen valitsemista puolueen puheenjohtajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Ilkka Talasrannan Häämarssi (1996) Marko Hakanpään häämusiikkisivulla, myös kuunneltava versio. Julkaistu säveltäjän luvalla.
Paciano Aniceto

**Paciano Basilio Aniceto** (s. 9. maaliskuuta 1937 Santa Ana) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi San Fernandon hiippakuntaan 23. joulukuuta 1962 ja nimitettiin Tuguegaraon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tlosin titulaaripiispaksi 7. huhtikuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Duraisamy Simon Lourdusamy ja Eduardo Martínez Somalo.

Aniceto sai 20. lokakuuta 1983 nimityksen Iban piispaksi ja 31. tammikuuta 1989 San Fernandon arkkipiispaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sorvalin Veikot

**Sorvalin Veikot** (SoVe), oli viipurilainen vuonna 1905 perustettu urheiluseura. Sorvali oli samannimisellä saarella sijainnut Viipurin kaupunginosa. Vuonna 1905 perustettiin Sorvalin työväenyhdistyksen alaosastoksi urheiluseura Sorvalin Veikot. Seura liittyi SVUL:n Viipurin piiriin. Seurassa harrastettiin monia urheilulajeja, mutta jääpallossa seura saavutti suurimman menestyksensä.

Talvella 1933 Veikot pääsi ensimmäisen kerran TUL:n jääpallocupin finaaliin, kun se voitti ratkaisevassa välieräottelussa paikallisvastustajansa Talikkalan Toverit maalein 3-2, ottelun ratkaisemiseen tarvittiin kolme jatkoaikaa. Loppuottelun Veikot kuitenkin hävisi Helsingissä Kullervolle 1-0. Vuosina 1938 ja 1939 Veikot pääsi loppuotteluun, mutta hävisi molempina talvina turkulaiselle Maarian Pyrkivälle maalein 2-3 ja 1-4. Kaikkiaan Veikot saavutti TUL:n jääpallosarjoissa kolme hopeaa.

Sotien jälkeen Sorvalin Veikot jatkoi toimintaansa Lahdessa, samaan kaupunkiin evakuoitiin Viipurista myös Reipas. Päälajiksi Veikoille valikoitui uudessa kotikaupungissa jalkapallo. Vuonna 1962 nimi muutettiin Veikoiksi , vuonna 1963 Peli-Veikoiksi ja viimein 1964 Lahden Peli-Veikoiksi.

## Lähteet
Massimo Girotti

**Massimo Girotti** (18. toukokuuta 1918 – 5. tammikuuta 2003) oli italialainen elokuvanäyttelijä, jonka pitkän uran viimeiseksi rooliksi jäi työ Ferzan Özpetekin elokuvassa *[[Katseet ikkunassa]]*.

## Taustaa
Marchen alueella Italian keskiosassa syntynyt Massimo Girotti opiskeli ennen näyttelijänuraansa oikeustieteitä sekä kunnostautui useissa urheilulajeissa, erityisesti uimarina, toimien myös vesipallomaalivahtina pääsarjatasolla 1930-luvulla.

## Valkokankaalla ja näyttämölla
Atleettisen olemuksensa ja Teresa Franchinin johdolla suoritettujen näyttelijäopintojen myötä Girotti alkoi saada tilaisuuksia elokuvamaailmassa. Ensimmäistä pientä roolia draamassa *Dora Nelson* (1939) seurasi muutamaa vuotta myöhemmin pääosa Alessandro Blasettiin historiallissävytteisessä fantasiaspektaakkelissa Rautakruunu (*La corona di ferro*, 1941).

Näyttelijäntöistä arvostetuin lienee kulkuri Ginon rooli Luchino Viscontin neorealistisessa varhaisteoksessa Riivaajat (1943). Yli kuusi vuosikymmentä kestäneen, ja lukemattomia erilaisia tehtäviä niin elokuvissa kuin teatterissa käsittäneen uransa aikana Massimo Girotti ehti työskennellä Viscontin ohella mm. Pietro Germin, Roberto Rossellinin, Vittorio de Sican, Pier Paolo Pasolinin, Bernardo Bertoluccin ja Ettore Scolan kanssa. Vastanäyttelijöistä voidaan mainita esimerkiksi Clara Calamai, Elli Parvo, Alida Valli, Lucia Bosè ja Silvana Pampanini.

## Henkilönä
Yksityisyydestään tiukasti kiinni pitänyt ja Roomaan juurtunut Marchen kasvatti oli poliittiselta vakaumukseltaan vahvasti vasemmalla.

## Otteita filmografiasta
**Dora Nelson* (1939)
**La corona di ferro* (1941)
* *[[I pirati della Malesia (vuoden 1941 elokuva)|I pirati della Malesia]]* (1941)
**Un Pilota ritorna* (1942)
**[[Riivaajat (elokuva)|Ossessione]]* (*Riivaajat*) (1943)
**La porta del cielo* (1945)
**[[Caccia tragica]]* (1946)
**Un giorno nella vita* (1946)
**[[In nome della legge]]* (1949)
**[[Cronaca di un amore]]* (1950)
**[[Senso]]* (1954)
**Venere Imperiale* (1962)
**[[Teorema]]* (1968)
**[[The Red Tent]]* (1969)
**[[Medea (vuoden 1969 elokuva)|Medea]]* (1969)
**[[Viimeinen tango Pariisissa]]* (1972)
**[[Monsieur Klein]]* (1976)
**[[Passione d'amore]]* (1981)
**[[Quo Vadis?]]* (1985)
**[[Katseet ikkunassa]]* (2003)

## Aiheesta muualla
*
Alvaro Mancori

**Alvaro Mancori** (15. syyskuuta 1923 Rooma – 24. kesäkuuta 2011 Rooma) oli italialainen elokuvaaja ja elokuvatuottaja.

Mancori aloitti elokuvauransa kuvaaja Mario Albertellin assistenttina. Vuodesta 1946 lähtien hän työskenteli kameramiehenä ja myöhemmin elokuvaajana kuvaten lukuisia lähinnä mustavalkoisia filmejä aina vuoteen 1966 saakka. Vuonna 1963 Mancori perusti Elios-studion, jolla tehtiin monia spaghettiwesternejä. Hän toimi myös elokuvatuottajana ja ohjasi muutaman viihde-elokuvan taiteilijanimellä Al World.

## Elokuvia
* *[[Maciste ja manalan valtiatar]]*, 1961 (kuvaaja)
* *[[Venetsian pyöveli]]*, 1963 (kuvaaja)
* *[[Il leone di San Marco]]*, 1963 (kuvaaja)
* *[[Ercole l’invincibile]]*, 1964 (ohjaaja ja käsikirjoittaja)
* *[[La sfida dei giganti]]*, 1965 (kuvaaja)

## Aiheesta muualla
* 
*
Piero Pierotti

**Piero Pierotti** (1. tammikuuta 1912 Pisa – 4. toukokuuta 1970 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.

Pierotti valmistui Rooman Kokeellisesta elokuvakeskuksesta vuonna 1939, teki dokumenttielokuvia sekä työskenteli apulaisohjaajana ja käsikirjoittajana. Hän ohjasi ensimmäisen näytelmäelokuvansa vuonna 1958. Myöhemmin Pierotti ohjasi ja käsikirjoitti erityisesti seikkailu- ja peplumelokuvia. Hänet tunnetaan myös taiteilijanimellä Peter E. Stanley. 

## Elokuvia
* *[[Kleopatra ja miehet]]*, 1962 (ohjaaja)
* *[[Sansone contro il Corsaro Nero]]*, 1964 (käsikirjoittaja)
* *[[Ercole contro Roma]]*, 1964 (ohjaaja ja käsikirjoittaja)
* *[[Superseven chiama Cairo]]*, 1965 (käsikirjoittaja)

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Piero Pierotti 
* Elonet: Piero Pierotti
Arctic Race of Norway

**Arctic Race of Norway** on kansainvälinen vuosittainen maantiepyöräilyn nelipäiväinen etappikilpailu, joka käydään Pohjois-Norjassa. Ensimmäisen kerran kilpailu järjestettiin 8.–11. elokuuta 2013, lähtöpaikkanaan Bodø ja maalialueena 705 kilometrin pyöräilyn jälkeen Harstad.

## Voittajat

## Arctic Race of Norway 2013
Vuoden 2013 kilpailu alkoi Bodøstä, kulkien Lofoottien kautta Vesterålenin, ja sieltä Harstadiin. Kilpailuun osallistui 20 joukkuetta sekä 120 pyöräilijää, yhteensä 16 eri maasta.

Kilpailulla oli televisiointioikeudet yli 100 maassa.

## Arctic Race of Norway 2014
Vuoden 2014 kilpailu alkoi Hammerfestista 14. elokuuta ja päättyi Tromssaan 17. elokuuta.

## Arctic Race of Norway 2015

## Arctic Race of Norway 2016

## Arctic Race of Norway 2017

## Arctic Race of Norway 2018

## Arctic Race of Norway 2019

## Arctic Race of Norway 2020
Kilpailua ei järjestetty koronaviruspandemian takia.

## Arctic Race of Norway 2021

## Arctic Race of Norway 2022

## Arctic Race of Norway 2023

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Giorgio Capitani

**Giorgio Capitani** (29. joulukuuta 1927 Pariisi – 25. maaliskuuta 2017 Viterbo) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.

Capitanin elokuvaura alkoi vuonna 1946. Hän työskenteli muun muassa Vittorio Cottafavin apulaisohjaajana ja teki ensimmäisen itsenäisen ohjaustyönsä vuonna 1953. Capitani ohjasi joukon tavanomaisia melodraamoja ja erikoistui 1960-luvun puolivälistä lähtien komedioihin. 1980-luvun lopulta lähtien hän teki televisiossa muun muassa suositun sarjan komissaario Roccasta sekä joukon elämäkertaelokuvia. Ohjaaja tunnettiin myös taiteilijanimellä **George Holloway**.

## Elokuvia
* *[[Ercole, Sansone, Maciste e Ursus gli invincibili]]*, 1964

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Simon Gysbers

**Simon Gysbers** (s. 7. toukokuuta 1987 Richmond Hill, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa KHL-joukkue Medveščak Zagrebia. Suhteellisen isokokoisen Gysbersin vahvuuksiin kuuluu hyökkäyspään pelaaminen, syöttäminen, kärsivällisyys kiekon kanssa sekä rauhallisuus paineen alla. Hän ei ole koostaan huolimatta kuitenkaan kovin fyysinen tai aggressiivinen. Gysbersillä on parannettavaa myös oman pään pelaamisessa. Hän laukoo oikealta.

## Ura
OHL-joukkue Saginaw Spirit varasi Gysbersin 282. pelaajana vuonna 2003, mutta hän ei koskaan siirtynyt CHL:ään. Gysbers pelasi kolme seuraavaa kautta OPJHL:ää Stouffville Spiritissä. Hän oli kahdella jälkimmäisellä kaudellaan joukkueen tehokkain puolustaja ja kolmanneksi paras pistemies. Gysbers palkittiin myös molempina kausina OPJHL:n parhaana puolustajana.

Vuodet 2006–2010 Gysbers kävi Lake Superior State Universitya. Hän oli kolmella jälkimmäisellä kaudellaan joukkueen tehokkain puolustaja, joista kahdella viimeisemmällä Gysbers toimi myös LSSU:n varakapteenina. Viimeisimmän yliopistokautensa päätteeksi, maaliskuussa 2010 hän siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Toronto Marliesiin. Pari päivää myöhemmin  Gysbers solmi kaksivuotisen tulokassopimuksen NHL-joukkue Toronto Maple Leafsin kanssa. Hän pelasi kuitenkin molemmat sopimuskautensa kokonaan farmijoukkue Marliesissa. Tulokaskausi 2010–2011 toi Gysbersille 60 runkosarjaottelussa tehot 7+24=31, joilla hän oli joukkueen tehokkain puolustaja, kuten myös kaudella 2011–2012 tehoilla 5+24=29. Kevään 2012 pudotuspeleissä Gysbers teki 17 ottelussa tehot 1+1=2. Hänen AHL-uransa toistaiseksi ainoa playoff-maali syntyi 25. toukokuuta 2012 viidennessä konferenssifinaaliottelussa Oklahoma City Baronsia vastaan ja se ratkaisi Marliesille 3-1-voittoon päättyneen ottelun sekä Calder Cup- finaalipaikan. Joukkue hävisi finaalisarjan kuitenkin Norfolk Admiralsille otteluvoiton 4-0. Heinäkuussa 2012 Gysbers teki vuoden mittaisen jatksopimuksen Maple Leafsin kanssa.

Gysbers pelasi myös kauden 2012–2013 kokonaan farmissa. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Tampereen Ilvekseen. Gysbers nousi joukkueen ykköspuolustajaksi ja oli Ilveksen tehokkain puolustaja tehoilla 6+18=24.. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigassa pelaavaan Turun Palloseuraan. Gysbers oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 3+14=17, kunnes hän siirtyi tammikuussa 2015 loppukaudeksi Ruotsin SHL-liigan Djurgårdens IF:ään.

Kaudeksi 2015–2016 Gysbers siirtyi KHL:n kroatialaisjoukkue Medveščak Zagrebiin.

## Tilastot

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Porin venäläinen ortodoksinen kirkko

**Porin venäläinen ortodoksinen kirkko** eli **Kazanin Jumalanäidin ikonin kirkko** () on Porissa sijaitseva ortodoksinen kirkko.

Venäjän ortodoksisen kirkon alainen kirkko toimii V kaupunginosassa vanhassa puutalossa, joka aikaisemmin palveli paikallisen ortodoksisen yhteisön rukoushuoneena Porin ortodoksisen kirkon valmistumiseen vuoteen 2002 saakka. Kirkkorakennuksen erottaa ympäröivästä rakennuskannasta ortodoksisille kirkoille tyypillinen kullattu liekkikupoli.

Rakennuksen vihki kirkoksi Moskovan patriarkaatti vuonna 2008. Se on nimetty ja pyhitetty Kazanin Jumalanäidin ikonin mukaan.

## Lähteet
*Venäjän ortodoksisen kirkon Suomen kotisivut
Kazanin Jumalanäidin ikonin kirkko

**Kazanin Jumalanäidin ikonin kirkko** voi viitata seuraaviin kirkkorakennuksiin:

*Kangaspellon kirkko, Kyyrölän pitäjässä sijainnut ortodoksinen kirkko
*Porin venäläinen ortodoksinen kirkko, Porissa sijaitseva venäläinen ortodoksinen kirkko
Filippiinienoliivibulbuli

**Filippiinienoliivibulbuli** (*Hypsipetes philippinus*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Filippiinienoliivibulbulia tavataan vain Filippiineillä. Sen on kuvattu olevan yleinen tai hyvin yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Puutarhatiede

**Puutarhatiede** on puutarhakasvien tuotantoa, viheralaa sekä puutarhaympäristöä ja sen vaikutuksia muihin ympäristöihin tutkiva tieteenala. Se tutkii myös kasvutekijöitä biologian ja fysiologian tasolla. Puutarhatiedettä sivuavat kasvibiologiaan kuuluvat tieteenalat ja biotekniikka.

## Historia

Puutarhatiedettä on opetettu Helsingin yliopistossa 1950-luvulta lähtien. Omat tilat tämä tieteenala sai 1960-luvun alussa. Vuonna 1992 puutarhatiede ja kasviviljelytiede yhdistyivät ja syntyi puutarhaosasto. Tällöin oppiaineisiin lisättiin rikkakasvitiede.

Professoreina ovat toimineet J. E. Hårdh (1959–1980), Erkki Kaukovirta (1981–1995), Irma Voipio (1998–2000), Olavi Junttila (2000–2005) ja Paula Elomaa (2006 alkaen).

## Lähteet
Keltabulbuli

**Keltabulbuli** (*Hypsipetes everetti*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Keltabulbulia tavataan vain Filippiineillä. Sen on kuitenkin kuvattu olevan melko yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan, ja sen kannankehitys on vakaa, joten se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Goggomobil

**Goggomobil** oli vuosina 1955–1969 valmistettu saksalainen automerkki. Goggomobil-autoja valmisti Hans Glas GmbH, joka oli aiemmin valmistanut maatalouskoneita ja sitten skoottereita. Tehdas valmisti myös Glas-autoja.

Huhtikuussa 1955 esitelty Goggomobil oli kääpiöautoista automaisin, siinä oli neljä pyörää, pikkuautolle tyypillinen ulkonäkö ja erillisjousitus. Nimi juontuu Hans Glasin pojanpojan *Goggi*-lempinimestä. Goggomobilista oli myös tavara-autovariantti *Transporter*, mitä muun muassa Länsi-Saksan *Bundespost* käytti jakeluautona aina 1960-luvulle, jolloin sen korvasi tehtävään varta vasten suunniteltu VW Fridolin.

Auto oli nelipaikkainen, mutta takapenkin pienuuden vuoksi Goggomobil määritettiin Suomessa kaksipaikkaiseksi, jossa sai kuljettaa kolmea aikuista tai kahta aikuista ja kahta lasta. Suomeen tuotiin vuodesta 1955 alkaen muutamia satoja Goggomobil-autoja. Keveytensä takia ne joutuivat ajoittain ilkivallan tekijöiden kaatamiksi.

Kääpiöautojen suosio Länsi-Saksassa johtui osaksi ajokorttiuudistuksesta. Ennen joulukuuta 1954 hankituilla ajokorteilla sai ajaa moottoripyörää tai alle 250 cm³ -moottorista kääpiöautoa. BMW hankki vuonna 1966 Glas-autotehtaan, joka valmisti Glas- ja Goggomobil-autoja, mutta kaikkien niiden tuotanto loppui vähitellen, viimeisenä 247 cm³:n Goggomobil-autojen tuotanto kesäkuussa 1969. Eräs yksityinen yritys jatkoi kuitenkin vielä vuoden 1969 jälkeenkin 247 cm³:n Goggomobil-autojen tuotantoa alkuperäisin työkaluin ainakin vuonna 1970 .

Goggomobil-autoja valmistettiin kaikkiaan noin 300&nbsp;000. Autoa valmistettiin lisenssillä Argentiinassa 1958-1963 yli tuhat, Espanjassa 1962–1966 noin 6&nbsp;500 ja Australiassa 1957–1961 noin 5&nbsp;000 autoa. Lisäksi Puolassa valmistettiin luvattomasti pieniä määriä Goggomobiliin perustuvia Mikrus-autoja. Australiassa tehtyihin Goggomobil Dart -autoihin muotoiltiin oma urheilullinen kori. Buckle Motors Pty Ltd valmisti näitä autoja Sydneyssä 700 kappaletta. Kaikissa maissa, joissa Goggomobilia valmistettiin, sen kilpailija oli halvin pikkuauto, jonka hinta oli usein liian lähellä Goggomobilia. Saksassa se oli halvin Kupla, Australiassa Mini ja Espanjassa Fiatin lisenssillä tehty Seat 600. Kaikki ne vähensivät Goggomobil-kääpiöauton myyntiä.

## Tekniset tiedot
Goggomobil TS 400 Coupe: 
*moottori: 2-sylinterinen rivimoottori 395 cm³, 
*teho: 18,5 hv eli 13,5 kW, vääntömomentti 28,5 Nm
*vaihteisto: synkronoimaton 4-vaihteinen
*paino: 480 kg.

## Lähteet
*Mobilisti 1/2007, sivut 14–19

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Cabernet Franc

**Cabernet Franc** on tumma viinirypälelajike, josta tehdään punaviiniä. Cabernet Francia viljellään paljon Bordeaux'ssa, ja sitä käytetään enemmän tai vähemmän lähes kaikissa bordeauxviineissä. Loiren laaksossa se on merkittävin tumma lajike. Sitä viljellään myös Italiassa, etenkin Friulissa ja Toscanassa, missä se tunnetaan myös nimellä **bordo**. Cabernet Franc kukkii ja kypsyy melko aikaisin. Cabernet franc -viini on väriltään ohuen punaista. Sen tanniinit ovat usein melko kepeitä ja viinin maku on runsaan marjainen. Tunnetumpi Cabernet Sauvignon on Cabernet Francin ja Sauvignon Blancin risteytys.

## Lähteet
Sumatranoliivibulbuli

**Sumatranoliivibulbuli** (*Ixos virescens*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Sumatranoliivibulbulia tavataan Indonesiassa Sumatralla ja Jaavalla. Sen on kuvattu olevan yleinen ylänköalueilla. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Poltava (1911)

**Poltava** () oli Venäjän keisarikunnan laivaston Gangut-luokan taistelulaiva, joka valmistui ennen ensimmäistä maailmansotaa. Alus nimettiin vuonna 1709 käydyn Poltavan taistelun mukaan. 

## Valmistus

Vuoden 1908 lopulla keisari Nikolai II tilasi aluksen duuman vastustuksesta huolimatta Amiraliteetin telakalta Pietarista, missä köli laskettiin 16. kesäkuuta 1909. Alus laskettiin vesille 10. heinäkuuta 1911 ja valmistui 17. joulukuuta 1914.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Helsinkiin sijoitettuun 1. taistelulaivaprikaatiin, jonka tehtävänä oli suojata pääkaupunkia estämällä kulku Porkkalankapeikosta.

Ensimmäisessä maailmansodan jälkeen alus oli koululaivana ja melkein upposi tulipalon seurauksena seuraavana vuonna. Alus uudelleennimettiin 7. tammikuuta 1926 *Frunzeksi* Mihail Frunzen mukaan. Alus poistettiin 1940 laivastoluettelosta ja sen romutus alkoi seuraavana vuonna. Toisessa maailmansodassa alus upotettiin Leningradin lähistöllä estääkseen alusta joutumasta saksalaisten käsiin. Hylky nostettiin 1944 ja romutettiin 1949.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Mindanaonbulbuli

**Mindanaonbulbuli** (*Hypsipetes rufigularis*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Mindanaonbulbulia tavataan kotoperäisenä Mindanaolla Filippiineillä. Se on melko harvinainen, ja vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen seurauksena. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

## Elinympäristö
Mindanaonbulbuli elää metsissä ja metsänreunoilla ja on yleisimmillään luonnontilaisissa metsissä.

## Lähteet
Pinot Blanc

**Pinot Blanc** on viinirypälelajike, josta tehdään valkoviiniä. Pinot Blanc on Alsacen viljellyin lajike, ja sikäläinen kuohuviini cremant d'alsace tehdään enimmäkseen siitä. Lajike on tärkeä myös Italiassa nimellä **Pinot Bianco** sekä Saksassa ja Itävallassa nimellä **Weissburgunder**. Se on Pinot Noirin ja Gouais Blanc -rypäleiden risteytys. Pinot blanc -viini muistuttaa hieman chardonnayta, sillä se on samalla tavalla hedelmäinen. Rakenteeltaan pinot blanc -viini on kuitenkin chardonnayta kepeämpää ja vähemmän hapokasta. Siitä tehdäänkin arkipäiväisiä käyttöviinejä, jotka juodaan nuorina ja usein ruokaviineinä.

## Lähteet
Gateshead International Stadium

**Gateshead International Stadium** (alun perin **Gateshead Youth Stadium**) on Fellingissa, Tyne ja Wearissa, Englannissa sijaitseva urheilustadion. Se rakennettiin vuonna 1955, ja sitä on remontoitu kaikkiaan kolmesti. Stadionin kapasiteetti on noin 11&nbsp;800.

Stadionia on käytetty pääasiassa yleisurheilukilpailujen järjestämiseen. Siellä on mm. järjestetty Ison-Britannian osakilpailu kansainvälisissä GP-kisoissa vuosina 2003–2010 ja yleisurheilun joukkue-EM-kilpailut kolme kertaa: 1989, 2000 ja 2013. Stadionilla on tehty kaikkiaan viisi maailmanennätyssuoritusta; esimerkiksi seiväshyppääjä Jelena Isinbajeva korjasi lajinsa ME:tä kahdesti 2003 ja 2004.

Yleisurheilun ohella Gateshead International Stadium toimii Englannin viitossarjatason jalkapalloseura Gateshead FC:n ja rugbyjoukkue Gateshead Thunderin kotistadionina. Lisäksi amerikkalaisen jalkapallon joukkue Gateshead Senators pelasi kotiottelunsa siellä vuoteen 2012 saakka.

Stadionilla on myös järjestetty useita konsertteja. Eräitä merkittävimpiä esiintyjiä ovat olleet Bon Jovi, Bryan Adams ja Tina Turner. Konserteissa stadionin yleisökapasiteetti voidaan nostaa 30&nbsp;000 katsojaan.

## Lähteet
FC Lusitanos

**Futebol Clube Lusitanos** on jalkapalloseura Andorra la Vellan kaupungista. Seura pelaa Andorran korkeimmalla sarjatasolla ja on voittanut sen mestaruuden kahdesti vuosina 2012 ja 2013. Lusitanos on esiintyny sekä Eurooppa liigassa että Mestarien liigassa kahdesti häviten kaikki kahdeksan pelaamaansa ottelua.

## Lähteet
YVP

**YVP** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
*Yhdistyneitten Villatehtaitten Palloilijat
*Yhteisvastuu puolue
SP Tre Penne

**Società Polisportiva Tre Penne** on jalkapalloseura San Marinon kaupungista. Seura pelaa San Marinon korkeimmalla sarjatasolla ja voittanut sen mestaruuden kolmesti, vuosina 2012, 2013, 2016 ja 2019. Seura on esiintynyt vuosina 2010–11 ja 2011–12 Eurooppa-liigassa sekä 2012–13 ja 2013–14 Mestarien liigassa häviten kaikki kahdeksan pelaamaansa ottelua.

Seuran nykyinen puheenjohtaja on Fabrizio Selva. Sen päävalmentaja Stefano Ceci ja tämän varalla Marco Protti.

Joukkueen kokoonpano vuonna 2020 on seuraava:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Seuran kotisivut
Mobiilikäyttöjärjestelmä

**Mobiilikäyttöjärjestelmä** on käyttöjärjestelmä, joka on suunniteltu älypuhelimille, tableteille, kämmentietokoneille sekä muille mobiililaitteille.

Suosituin älypuhelimissa käytössä oleva mobiilikäyttöjärjestelmä vuoden 2013 toisella vuosineljänneksellä oli Linuxiin perustuva Googlen omistama avoimen lähdekoodin Android, joka oli 79,3 prosentissa älypuhelimista.

Mobiililaitteille suunnattuja käyttöjärjestelmiä:

* Android
* Bada
* DorOS, esim. Doro 7081-puhelimessa
* Firefox OS
* HarmonyOS
* iOS
* Java Powered Feature OS
* KaiOS
* Maemo
* MeeGo
* Nokia X Platform
* OxygenOS
* Sailfish OS
* Series 30
* Series 30+
* Series 40
* Series 60
* Series 80
* Symbian
* Tizen
* Ubuntu Touch
* WebOS
* Windows Embedded Compact
* Windows Mobile
* Windows Phone
* Windows 10 Mobile

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suorana: Kortesmäki

***Suorana: Kortesmäki*** on suomalainen Joona Kortesmäen juontama keskusteluohjelma, jota esitettiin Yle TV2:ssa vuoden 2013 maaliskuusta huhtikuuhun 2014. Ohjelmaa esitettiin maanantaista keskiviikkoon kello 20:30.

Keväällä 2013 esitetyllä ensimmäisellä tuotantokaudella ohjelmassa esiintyi Kortesmäen lisäksi myös Ulla Virtanen, jonka kanssa ohjelman alussa käsiteltiin ajankohtaisia aiheita. Ensimmäisellä kaudella nähtiin myös Tero Saleniuksen sketsejä. Syksyllä 2013 Salenius jättäytyi ohjelmasta pois. Ulla Virtasen vetämä alkuosio uudistui myös, kun ajankohtaisia aiheita aloitettiin käsitellä päivittäin vaihtuvalla teemalla.

Keväällä 2014 ohjelman alkuosiot uudistuivat jälleen. Maanantaisin *Armanin kanssa Twitteriin*-osiossa Arman Alizad esitteli järjestämiensä Twitter-haasteiden tuloksia. Tiistaisin Ulla Virtanen esitteli *viikon ilmiön*. Keskiviikkoisin Kortesmäki kilpaili YleX-radiokanavan juontajien Mäkkärin ja Vikin kanssa viikoittain vaihtuvissa kilpailuissa *Kortesmäki VS YleX*-osiossa.

Ulla Virtanen juonsi keväällä 2013 YleX -radiokanavalla televisiosarjan sisarohjelmaa *Suorana: Virtanen*.

Maaliskuussa 2014 uutisoitiin Ylen lopettavan ohjelman kolmannen tuotantokautensa jälkeen, sillä ohjelma ei tavoittanut katsojia eikä oikeaa katsojaryhmää.

## Jaksot ja vieraat
### Ensimmäinen tuotantokausi

### Toinen tuotantokausi

### Kolmas tuotantokausi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Suorana: Kortesmäki Yle Areenassa 
*Suorana: Kortesmäki yle.fi/musiikki -sivustolla 
*
Negrosinbulbuli

**Negrosinbulbuli** (*Hypsipetes siquijorensis*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Negrosinbulbulia tavataan neljällä saarella Filippiineillä. Sen kannaksi arvioidaan 3&nbsp;500–15&nbsp;000 yksilöä. Se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni ja sirpaloitunut ja kanta pienenemässä.

## Lähteet
Kultabulbuli

**Kultabulbuli** (*Thapsinillas affinis*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Kultabulbulia tavataan Indonesiassa Molukeilla. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kotkan Palloseura

**Kotkan Palloseura** (lyhenne KoPS) on 11.9.1922 perustettu ja 5.6.1937 rekisteröity  kotkalainen palloseura. Seuran toiminta loppui 2000-luvun alussa.

## Lähteet
Glas (auto)

**Glas** oli vuosina 1958–1968 valmistettu saksalainen automerkki. Autotehdas Hans Glas GmbH valmisti vuosina 1955–1969 aluksi Goggomobil-kääpiöautoja. Goggomobilia tehtiin myös pienenä pakettiautona jota sai useampana versiona käyttötarkoituksen mukaan mm. pienellä lavalla varustettuna. 

Ensimmäinen Glas-merkkinen auto oli Glas Isar T600 (ja T700), jota valmistettiin 1958–1965. Isar tunnettiin myös nimellä "suuri Goggomobil" ja alkuun sitä myytiinkin Goggomobil Isar -merkkisenä

Seuraava auto oli kulmikas pikkuauto Glas 1004, 1204, 1304, joita valmistettiin 1962–1968. Tätä mallia valmistettiin avomallisena, coupé-mallina (S1004), sedanina ja farmaria muistuttavana CL-mallina. 

Glas valmisti myös urheiluautoja Glas 1300 GT ja 1700 GT vuosina 1964–1967. Näiden autojen korit oli suunnitellut italialainen Pietro Frua. GT-mallia valmistettiin myös avoautona.

Keskikokoinen malli oli Glas 1700 (1964–1968) ja isoja V8-moottorilla varustettuja urheilullisia Gran Tourismo -malleja olivat Glas 2600 V8 ja 3000 V8 ("Glaserati"), joita valmistettiin 1966–1968. Glas 1700 sai varsin myönteisen arvion, mutta *[[Tekniikan Maailma]]* -lehti 12/1966 huomautti, että Glas näyttää olevan poikkeuksellisen pieni menestyväksi autotehtaaksi. Pian Glas-autotehtaan pienuus muodostuikin ongelmaksi. Se joutui taloudellisiin vaikeuksiin ja myytiin vuonna 1966 BMW:lle. Vähitellen BMW lopetti kaikkien Glas-autojen tuotannon, viimeisenä 245-kuutioisen Goggomobilin. BMW valmisti vähän aikaa GT- ja V8-malleja. 1700-mallin tuotantolinjan BMW siirsi Etelä-Afrikkaan. Siellä Glas 1700-autoa valmistettiin BMW 1804 SA ja BMW 2004 SA -nimisinä vuoteen 1974 saakka.

## Lähteet
Tekniikan Maailma 12/1966

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Autowiki