open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Old Faithful

**Old Faithful** (suom. *Vanha uskollinen*) on kuuluisa geysir Yellowstonen kansallispuistossa Yhdysvalloissa. Lähteestä purkautuu 65–110 minuutin välein 14&nbsp;000 – 32&nbsp;000 litraa kiehuvaa vettä 30–55 metrin korkeuteen, 1,5–5 minuutin ajan. Turistit pääsevät seuraamaan purkauksia. 

Harry Woodward laski matemaattisen yhteyden purkausajankohtien välille vuonna 1938. Puistossa sijaitseva Steamboat Geyser on Old Faithfulia suurempi, mutta se purkautuu epäsäännöllisemmin. Purkauksien säännöllisyyden vuoksi Old Faithful on yksi Yellowstonen suurimmista vetonauloista. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Badlandsin kansallispuisto

**Badlands National Park** ( , *Makȟóšiča *) on kansallispuisto, joka sijaitsee Etelä-Dakotassa Yhdysvalloissa. Puiston koko on 982 km².   

Puiston maasto on preeriaa ja eroosion luomia jyrkkäreunaisia kallioharjanteita. Sen eläinlajeihin kuuluvat biisoni ja erittäin uhanalainen mustajalkahilleri.

Varhaiset intiaanit ovat käyttäneet aluetta metsästysmainaan jo 11&nbsp;000 vuotta sitten. Lakotat ja muut siouxit syrjäyttivät muut heimot 1800-luvun jälkipuolella. Eurooppalaiset valtasivat alueen 1800-luvun lopulta alkaen, varsinkin 1900-luvun puolella. Kuivuus ja heinäsirkat tekivät maanviljelystä kannattamatonta, ja monet viljelijät lähtivät. Toisen maailmansodan aikana alueelle perustettiin ampuma-alueita.

Alueella on 23–35 miljoonaa vuotta vanhoja fossiileja.. Puistosta löytyi myös hirmulisko Tyrannosaurus rexin fossiili.

## Kuvia

Image:Badlands_national_park_07_26_2005_1.jpg
Image:Badlands2.jpg
Image:Badlands1.jpg
Image:Badlands3.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Associated Tribes of Badlands National Park
Richie Rosenberg

**Richie ”LaBamba” Rosenberg** on yhdysvaltalainen pasunisti.

Rosenberg tunnetaan *[[Late Night with Conan O’Brien]]in* house-yhtyeestä The Max Weinberg 7. Hän osallistui ohjelmassa myös In the Year 2000 -sketsin tekemiseen. Rosenberg on myös Southside Johnny and the Asbury Jukesin jäsen, minkä lisäksi hänellä on oma yhtye LaBamba and the Hubcaps sekä big band 18 Pieces of Soul. Hän on esiintynyt muun muassa Bruce Springsteenin, Bon Jovin ja Ricky Martinin albumeilla.

Rosenberg syntyi Philadelphiassa, Pennsylvaniassa ja kävi George Washington High Schoolin. Conan O’Brien vihjasi vitseissään usein Rosenbergin olevan homoseksuaali, mutta todellisuudessa hän on naimisissa ja viiden lapsen isä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* LaBamba and the Hubcaps
Raili Mäki

**Raili Irja Annikki Leino** (o.s. **Mäki**, 12. kesäkuuta 1932 Turku – 12. maaliskuuta 2018 Turku) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli ohjaaja Ville Salmisen tähtilöytö elokuvaan *[[Lumikki ja 7 jätkää]]*.

Mäki aloitti uransa Turun Lapsiteatterissa 1940-luvulla. 1950-luvulla hän esiintyi muun muassa elokuvissa *[[Kuningas kulkureitten]]*, *[[Alaston malli karkuteillä]]* ja *[[Riihalan valtias]]*. Elokuvanäyttelijän uransa jälkeen Mäki toimi kuvaussihteerinä. Vuodesta 1979 hän toimi erään naistenvaateliikkeen sisäänostajana ja myyjänä. Liike sijaitsi Helsingissä Eteläisellä Hesperiankadulla.

## Filmografia
* *[[Lumikki ja 7 jätkää]]* (1953) … Liisa, ”Lumikki”
* *[[Kuningas kulkureitten]]* (1953) … Karin
* *[[Alaston malli karkuteillä]]* (1953) … Sirkka
* *[[Laivan kannella]]* (1954) … Kerttu
* *[[Riihalan valtias]]* (1956) … Elma, piika
* *[[Näköradiomiehen ihmeelliset siekailut]]* (1969) … kuvaussihteeri

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Luettelo Keski-Euroopan mäkiviikon kärkikolmikoista

Tämä on **luettelo [[Keski-Euroopan mäkiviikko|Keski-Euroopan mäkiviikon]] kokonaiskilpailun kärkikolmikoista**. __NOTOC__

## Tilastot
### Menestys maittain

### Menestyneimmät hyppääjät

## Katso myös
* Keski-Euroopan mäkiviikko
* Luettelo Keski-Euroopan mäkiviikon osakilpailuiden kärkikolmikoista

## Lähteet
* Tulokset: Iltalehti 28.12.2006
* FIS
JIT

**JIT** voi tarkoittaa:
*Ajonaikainen kääntäminen (), tietotekninen prosessi
*Just-In-Time, johtamisfilosofia.
Luettelo Sentencedin kappaleista

Tämä on **luettelo [[metallimusiikki]]yhtye [[Sentenced]]in kappaleista**. Kappaleita voi järjestää raidan, kappaleen nimen, kappaleen keston, albumin tai julkaisuvuoden mukaan.
Opera Pieno

**Opera Pieno** oli nuorten taiteilijoiden perustama oopperayhdistys. Seurue toi näyttämölle esityksiä, jotka olivat helposti lähestyttäviä myös yleisölle, joka ei ollut perehtynyt oopperaan ja taidemusiikkiin. Opera Pieno on nykyisin lopettanut toimintansa.

Opera Pienon ensimmäinen tuotanto oli Mozartin *Valepuutarhuritar* (*[[La finta giardiniera]]*). Se esitettiin Espoon Sellosalissa neljä kertaa lokakuussa 2005 ja uusintakierroksella kaksi kertaa Helsingissä Teatterimuseon salissa keväällä 2006. Yhdistyksen seuraava tuotanto oli myös Mozartin ooppera. *Buenos Airesin blondi* on vapaa sovitus Mozartin oopperasta *[[La finta semplice]]*. Musiikkinäytelmä sai ensi-iltansa Kansallisoopperan Alminsalissa joulukuussa 2006. Espoon Sellosalissa tuotantoa esitettiin kahden näytöksen verran tammikuussa 2007.

Vuonna 2008 Opera Pieno jatkoi tuottamalla kaksi uutta produktiota. Tammikuussa Espoon Sellosalissa ensi-iltansa sai Mozartin aikalaisen, Niccolò Piccinnin koominen ooppera *Naisten kosto* (*Le donne vendicate*). Opera Pienon versiossa  ooppera muuntui taidegallerioiden, median ja salamavalojen glamour-maailmaan sijoittuvaksi riehakkaaksi komediaksi. 

Marras-joulukuussa 2008 sai Helsingissä Aleksanterin teatterissa uuden ilmiasunsa yksi Mozartin maineikkaimmista oopperoista. *Kosijan putti* oli Jirimiko Orasen suomeksi kirjoittama ja Juulia Tapolan ohjaama versio *Cosi fan tutte* –oopperasta. Aikaisempien Opera Pieno -produktioiden tapaan kokonaisuus on lyhennetty kahteen tuntiin ja musiikkinumeroiden välissä tapahtumia kuljetti dialogi.

Opera Pienon toistaiseksi viimeinen tuotanto on ollut marras-joulukuussa 2010 esitetty Joseph Haydnin musiikin säestämä komedia *Avaruusseikkailu 2010*, jonka myötä seurue jatkaa taiteenlajinsa popularisointia. Haydnin *l mondo della luna* -oopperaan pohjautuva *Avaruusseikkailu 2010* oli seurueen viides tuotanto. Sitä esitettiin Espoon Sellosalissa viisi kertaa.

## Aiheesta muualla
*Opera Pienon kotisivut
Wilma van Hofwegen

**Willemina ”Wilma” Cornelia Adriana van Hofwegen-Van Rijn** (s. 17. heinäkuuta 1971, Vlaardingen, Etelä-Hollanti) on entinen alankomaalainen uimari, joka Alankomaiden 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestijoukkueen jäsenenä voitti olympiahopeaa kesäolympialaisissa 2000. Joukkueessa uivat myös Inge de Bruijn, Thamar Henneken ja Manon van Rooijen. Hän osallistui myös kesäolympialaisiin 1996. Van Hofwegen on naimisissa entisen uimarin Michael van Rijnin kanssa.

## Lähteet
* van Hofwegen Zwemkroniek.comissa
Dakota

**Dakota** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* Pohjois-Dakota, Yhdysvaltojen 39. osavaltio
* Etelä-Dakota, Yhdysvaltojen 40. osavaltio
* Dakotan territorio (Dakota Territory), Yhdysvaltojen läntinen territorio vuosina 1861–1889
* Dakota, etunimi
* dakotan kieli
* dakotat, yksi sioux-intiaanien pääryhmistä
* Dakota, kylä Yhdysvalloissa Illinoisin osavaltiossa
* Dakota, kaupunki Minnesotan osavaltiossa
* Dakota, kaupunki Wisconsinin osavaltiossa
* Dakotan piirikunta Minnesotassa
* Dakotan piirikunta Nebraskassa
* The Dakota, asuinrakennus New Yorkin Manhattanilla
* Douglas DC-3, lentokone
* Dodge Dakota, Dodgen keskikokoinen pick-up
* Dakotan metroasema, Singaporen Mass Rapid Transitin asema
Napadynamo

**Napadynamo** on sähkövirtaa tuottava generaattori, joka on sijoitettu polkupyörän etunapaan. 

Sen yleisin käyttötarkoitus on tuottaa sähköenergiaa valoja varten.

## Historia

Perinteisesti dynamo on ollut laite, joka sijaitsee renkaan lähellä pyörän haarukkaan kiinnitettynä. Tällöin dynamo saa pyörimisliikkeensä rengasta vasten pyörivän rullan välityksellä. Napadynamoon verrattuna tällainen dynamo on edullisempi ja helpompi asentaa, mutta toimintavarmuus etenkin lumi- ja räntäkelillä heikompi ja liikevastus dynamon päällä ollessa suurempi.
Kansan Ääni (1907)

**Kansan Ääni** oli Lappeenrannassa vuosina 1907–1918 ilmestynyt SDP:n sanomalehti. 

Kolmesti viikossa ilmestyneen *Kansan Äänen* julkaisijana toimi Osuuskunta Saimaa, joka talvella 1908 hankki oman kirjapainon. Lehti oli aluksi maltillinen, mutta radikalisoitui sitten muun muassa viipurilaisen *[[Saimaan Sanomat|Työn]]* vaikutuksesta. *Kansan Äänen* vaikutusalue oli suppea ja levikki pieni, enimmillään 3&nbsp;400 kappaletta vuosina 1914 ja 1916. Sisällissodan jälkeen sitä ei enää perustettukaan uudelleen. Päätoimittajina työskentelivät August Edvard Nieminen (1907–1908), Väinö Hupli (1908–1909), O. A. Paappanen (1909 ja 1916–1918), Heikki Arvonen (1909–1911), E. O. J. Kotiranta (1911–1912), Aki Ahtiainen (1913–1914), Ville Leskinen (1914–1916) ja Emil Lehén (1918).

Sisällissodan aikana punakaartin esikunta tarkasti lehden sisällön ennakolta. *Kansan Ääni* sisälsi ainoana punaisten lehdistöstä uutisen Tampereen taisteluista ja niitä seuranneista teloituksista. Lehdessä julkaistiin paljon punakaartilaisten kuolinilmoituksia ja rintamauutisia. Päätoimittaja Lehén ammuttiin Viipurissa toukokuun alussa 1918 ja lehteä toimittanut latoja Heikki Torvinen teloitettiin Lappeenrannassa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Kansan Ääni'' digitoituna kansalliskirjastossa
Kansan Ääni (1945)

**Kansan Ääni** oli Vaasassa vuosina 1945–1994 ilmestynyt vasemmistolainen sanomalehti. Lehteä julkaisi vuoteen 1990 saakka SKDL:n Vaasan piirijärjestö.

Vuoden 1945 eduskuntavaalien edellä perustettu lehti ilmestyi aluksi kerran ja vuodesta 1954 lähtien kolmesti viikossa. Sitä painettiin Kokkolassa, Oulussa ja Helsingissä, vuosina 1969–1977 SDP:lle siirtyneessä vasemmistoradikaalin *[[Työn Ääni|Työn Äänen]]* entisessä kirjapainossa Vaasassa ja sen jälkeen Porissa ja Seinäjoella. Vuonna 1969 SKP:n keskuskomitea lakkasi tukemasta *Kansan Ääntä*, jolloin Pohjanmaan piirijärjestöt päättivät jatkaa sen julkaisemista omin voimin. Säästötoimien ja talkootyön avulla lehti osoittautui elinkelpoiseksi. Vuonna 1978 perustettiin nykyaikainen latomo, joka mahdollisti varsin korkeatasoisen ulkoasun. *Kansan Äänen* levikki oli 1960-luvulle saakka noin 5&nbsp;000–7&nbsp;000, mutta nousi vuonna 1976 jopa 13&nbsp;000:een. Päätoimittajina työskentelivät Arvo M. Hildén (1945), Reino Eero (1945–1958), Pentti Kujamäki (1958–1963), Reino Kangasmäki (1963–1979) ja Tapani Elgland (1980–1994).

## Lähteet
Alaston malli karkuteillä

**Alaston malli karkuteillä** on Ville Salmisen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen elokuva vuodelta 1953.

## Juoni

Taiteilija Olavi Metso (Sakari Jurkka) etsii mallia. Malli suuttuu, kun kuulee saavansa maksun vasta myöhemmin ja töhrii vasta valmistuneen teoksen *Alaston totuus*. Mallin karattua Olavi saa ystävältään lainaksi mallinuken. Olavin morsian luulee erehdyksessä nukkea oikeaksi naiseksi. Huomattuaan erehdyksensä morsian pyytää Olavia luopumaan taiteilijanurasta, ja Olavi suostuu, jos kukaan ei osta hänen teostaan *Alaston totuus*. Asiantuntija-arviota hakiessaan hän joutuukin erehdyksessä psykiatrin luokse, joka toteaa hänet mielenvikaiseksi.

Kreivi Valendsky (Leo Riuttu) ostaisi kyllä taideteoksen, mutta hänet viedään pois pakkopaidassa. Rahattomana ravintolassa istuttuaan hän joutuu jättämään taulunsa pantiksi laskusta. Hän päättää myydä mallinuken saadakseen rahaa taulunsa lunastamiseksi ravintoloitsijalta. Ollessaan kuljettamassa mallinukkea se putoaakin sillalta jokeen ja sivullinen käsittää hänen heittäneen sillalta ruumiin. Olavi saa kuitenkin nuken takaisin ja myy sen hämäräperäiselle miehelle.

Poliisi pidättää Olavin murhasta epäiltynä, onhan tapauksella lukuisia silminnäkijöitä. Olavi itse luulee, että hänen morsiamensa Sirkka on murhattu, koska poliisikin sitä väittää. Olavin onnistuttua pakenemaan poliiseilta saapuu Sirkka itse selvittämään asian. Väärinkäsitys selviää kun Sirkka ja Olavi törmäävät toisiinsa ja poliisi saapuu taidekauppiaan kera ateljeelle. Olavi saa myytyä *Alastoman totuuden* miljoonalla.

## Näyttelijät

## Tuotanto

Ville Salminen sekä ohjasi, käsikirjoitti että lavasti elokuvan. Kuvaukset tehtiin kahdessa viikossa. Elokuvan ensi-ilta oli 25. joulukuuta 1953 Helsingissä Tenhossa ja Bio-Biossa.

## Arviot

Aikalaisarvioissa Ville Salmisen työ sai ristiriitaisen vastaanoton. Toisaalta häntä onniteltiin taitavasta huumorin käytöstä, toisaalta nähtiin, ettei aihe oikein sovi huumorityyliin käsiteltäväksi. Näyttelijöistä Sakari Jurkka sai yleisesti kiitosta.

Myöhemmätkään kriitikot eivät ole yksimielisiä. Erään kriitikon mukaan elokuvan sekoiluhuumori tuskin puree enää nykyaikana, toinen taas pitää elokuvaa Salmiseen parhaimpiin kuuluvana komediana.. Arto Pajukallio kehuu elokuvan kekseliäitä yksityiskohtia, esimerkiksi psykiatrikohtausta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ahopäivänkakkara

**Ahopäivänkakkara** eli **päivänkakkara** (*Leucanthemum vulgare*) on valko-keltakukkainen mykerökukkaiskasvi. Se on läheistä sukua krysanteemeille, joihin se on aiemmin sijoitettu nimellä *Chrysanthemum leucanthemum*. Päivänkakkara on Keski-Suomen maakuntakukka.

## Ulkonäkö ja koko
Ahopäivänkakkara kasvaa 20–60&nbsp;cm korkeaksi. Sen mykerökukinnossa on valkoteräiset laitakukat ja heleänkeltaiset kehräkukat. Alhaalla on pitkäruotisia liuskahampaisia lehtiä, varsilehdet ovat pienempiä, eikä niillä ole ruotia.

Ahopäivänkakkara muistuttaa etenkin kukintojensa perusteella paljolti peltosauniota (*Tripleurospermum inodorum*), merisauniota (*Tripleurospermum maritimum*) sekä kamomillasauniota (*Matricaria chamomilla*), mutta ahopäivänkakkara on erotettavissa saunioista muun muassa lehtien ulkonäön perusteella.

## Levinneisyys
Ahopäivänkakkaraa tavataan koko Euroopassa sekä Siperian ja Pohjois-Amerikan keskiosissa lauhkealla vyöhykkeellä.

Suomessa ahopäivänkakkara on yleinen Kemin eteläpuolella, Lapissa tulokaskasvi. Sitä viljellään koristekasvina.

## Elinympäristö
Ahopäivänkakkara kasvaa kuivilla, valoisilla paikoilla: niityillä, kallioilla ja kivikoissa. Liian rehevässä maassa se ei pärjää muille kasveille.

Ahopäivänkakkaraa ravinnokseen käyttäviä hyönteisiä ovat ainakin päivänkakkarakärsäkäs (*Cyphocleonus trisulcatus*), piennarkenttäkääriäinen (*Dichrorampha aeratana*), *[[Dichrorampha baixerasana]]*, päivänkakkarakenttäkääriäinen (*Dichrorampha consortana*), päivänkakkaranirppu (*Diplapion stolidum*) ja *[[Tephritis neesii]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Ahopäivänkakkara (''Leucanthemum vulgare'')
* Kasviatlas 2022: Ahopäivänkakkaran (''Leucanthemum vulgare'') levinneisyys Suomessa.
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Ahopäivänkakkara (''Leucanthemum vulgare'')
* Luontoportti: Päivänkakkara (''Leucanthemum vulgare'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Leucanthemum vulgare'' – ahopäivänkakkara
* ITIS: ''Leucanthemum vulgare'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Leucanthemum vulgare'' 
* Flora of China: ''Leucanthemum vulgare''
Pierrot (yhtye)

**Pierrot** oli japanilainen visual kei -yhtye, jonka Jun ja Kirito perustivat vuonna 1994. Hidelow oli laulaja, Kirito ja Jun kitaristeja, Kohta oli basisti ja Luka rumpali. Vuoden 1994 marraskuussa, Luka erosi ja Takeo liittyi yhtyeeseen. Helmikuussa, vuonna 1995, Hidelow erosi myös ja uusi jäsen, Aiji, liittyi yhtyeeseen, jolloin lopullinen kokoonpano selvisi: Kiritosta tuli laulaja, Aiji ja Jun olivat kitaristeja, Kohta oli edelleen basisti ja Takeosta tuli rumpali.

Pierrot oli yksi vanhimmista edelleen olemassa olevista J-rock -yhtyeistä vuonna 2005. He aloittivat kuin mikä tahansa visual kei -yhtye ja tekivät ensiesiintymisensä syyskuussa 1998 singlellään *Kuria Sukai* (Nuclear sky, ydintaivas). Heidän viimeinen albuminsa oli *Dictators Circus - A deformed Bud*, joka sisältää singlejä heidän kymmenen vuoden uraltaan. Heidän viimeinen singlensä oli *Hello* ja osuva nimi yhtyeelle, joka aloitti uransa albumilla nimeltä *Finale*.

Laulaja Kirito aloitti soolouralla vuonna 2005 ja julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa, nimeltään Hameln, 3. elokuuta 2005. 

12. huhtikuuta 2006 yhtye ilmoitti, että on lopettanut toimintansa. Kirito, Takeo ja Kohta perustivat Angelo:n, kun taas Jun soittaa ALvino -nimisessä yhtyeessä ja Aiji LM.C:ssä bändissä.

## Albumit

* Kikurui Piero 1994 (demo)
* Pandora no hako 1996 (omakustanne)
* Celluloid 1997 (omakustanne)
* Finale 1999 
* Private enemy 2000
* Heaven 2002
* ID attack 2003
* Dictators Circus 2003
* Freeze 2004
* Dictators Circus -A variant BUD- 2005
* Dictators Circus  -A deformed BUD- 2005
Kansan päivälehti

**Kansan päivälehti** () on Kiinan kommunistisen puolueen pää-äänenkannattaja. Se on perustettu vuonna 1948 ja sen levikki on nykyisin noin kolme miljoonaa. Vaikutusvaltainen lehti on tavallisesti listattu maansa laajalevikkisimmän sanomalehden ''Cankao Xiaoxin'' jälkeen Kiinan toiseksi suurimmaksi sanomalehdeksi. Vuodesta 2018 lähtien lehden päätoimittajana on toiminut Tuo Zhen.

*Kansan päivälehti* on vastuussa englanninkielisen *[[Global Times]]* -lehden toimittamisesta. Vuonna 2020 Yhdysvaltain ulkoministeriö ilmoitti luokittelevansa *Kansan päivälehden*, sekä muita kommunistisen puolueen alaisia medioita, ulkovaltojen edustustoiksi, minkä johdosta lehden pitää muun muassa raportoida ulkoministeriölle, kuinka monta henkilöä sillä on palkkalistoillaan. 

Vuonna 2012 *[[The Onion]]* julkaisi jutun, jossa Kim Jong-unin kerrottiin olevan maailman seksikkäin mies. *Kansan päivälehti* tarttui tähän ja täydensi omaa juttuaan 55 kuvalla Kimistä. *Kansan päivälehti* poisti oman juttunsa, kun *The Onion* kertoi sen tarttuneen "uutiseen".**

*Kansan päivälehti* tarjoaa tekoälyn ja työntekijöiden yhteistyöllä toimivaa sisällön sensurointia ulkopuolisille yrityksille, jonka avulla nämä voivat sensuroida sisällöstään kommunistipuolueen kieltämät aiheet.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kansan päivälehden englanninkielinen sivusto. <small>(Huom. Osin eri sisältö ja journalistinen tyyli kuin kiinankielisellä sivustolla)</small>  (en.people.cn)
*Chinese and English versions of China's leading news portals – Two styles of journalism   (thinkingchinese.com)
Turku Air

**Turku Air Oy** oli vuosina 1974–2016 toiminut yksityinen turkulainen lentoyhtiö. Turku Air Oy:n kotilentoasemana toimi Turun lentoasema. Sen omistuksessa oli kaksimoottorisia potkurikoneita. Vuonna 2012 sen sanottiin olevan Suomen vanhin yksityisessä omistuksessa ollut lentoyhtiö.

Turku Air hoiti 2000-luvun vaihteen molemmin puolin erityisesti posti- ja potilaslentoja Turun ja Ahvenanmaan välillä. Vuonna 2007 se aloitti tilauslentotoimintansa tueksi reittilennot Maarianhaminaan kolmasti päivässä 7-paikkaisilla Chieftain -koneilla. Huhtikuussa 2012 Turku Air lopetti tämän reitin ja alkoi lentää Turusta kahdesti päivässä Tallinnaan, mutta ensilennolle ei tullut yhtään matkustajaa. Yrityksen mukaan sähköpostitse yrityksiin kohdistettu markkinointi epäonnistui.

Turku Air Oy asetettiin konkurssiin 6. heinäkuuta 2016.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Turku Air Oy
Guy Gavriel Kay

**Guy Gavriel Kay **(s. 7. marraskuuta 1954 Weyburn) on kanadalainen fantasiakirjailija.

Ennen kirjailijan uraansa Kay opiskeli lakia Toronton yliopistossa ja valmistui vuonna 1981. Opinnoistaan huolimatta hän ei ole milloinkaan harjoittanut asianajajan ammattia. Kay työskenteli useita vuosia Kanadan yleisradioyhtiön CBC:n palveluksessa käsikirjoittajana ja tuottajana. Kay teki tuona aikana palkittua *[[Scales of Justice]]* -lakidraamasarjaa. Kay on naimisissa ja kahden pojan isä. Ennen ensimmäisen romaaninsa julkaisemista Kay toimi vuosina 1974–1975 Christopher Tolkienin apuna tämän toimittaessa julkaisukuntoon isänsä J. R. R. Tolkienin teosta *[[Silmarillion]]*.

Kayn ensimmäinen julkaistu romaani oli *Fionavarin kuvakudoksen* aloittava *Kesäpuu* (1984). Fionavarin kuvakudosta seurannut *[[Tigana]]* (1990) on Kayn kuuluisimpia teoksia.  

## Suomennetut teokset
* *Fionavarin kuvakudos* -trilogia:
** 
** 
** 
* *Tigana*:
** 
** 

## Suomentamattomat teokset
* *Sarantine Mosaic* -sarja:
** *Sailing to Sarantium*, 1998.
** *Lord of Emperors*, 2000.
* Muut teokset:
** *A Song for Arbonne*, 1992.
** *The Lions of Al-Rassan*, 1995.
** *Beyond This Dark House* (runoja), 2003.
** *The Last Light of the Sun*, 2004.
** *Ysabel*, 2007.
** *Under Heaven*, 2010.
** *River of Stars*, 2013.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Guy Gavriel Kayn kotisivut. 
* Leena Peltonen: Guy Gavriel Kay – fantasiakirjallisuuden suuri valkoinen toivo. Aikakone 22.9.1998.
* Vesa Sisättö: Fantasiatarinoita aikuislukijoille. Helsingin Sanomat 25.7.2001.
Manon van Rooijen

**Manon van Rooijen ** (s. 3. heinäkuuta 1982, Leerdam, Etelä-Hollanti) on alankomaalainen uimari, joka Alankomaiden 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestijoukkueen jäsenenä voitti olympiahopeaa kesäolympialaisissa 2000. Joukkueessa uivat myös Inge de Bruijn, Thamar Henneken ja Wilma van Hofwegen. 

Vuoden 2008 kesäolympialaisissa Kiinan Pekingissä van Rooijen ui jälleen Alankomaiden 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestijoukkueessa, tällä kertaa tosin vain alkuerissä. Finaaliin hänet korvattiin Marleen Veldhuisilla. Loppukilpailussa Alankomaiden joukkue nappasi kultamitalin, myös van Rooijen sai sellaisen, sillä alkueräuimaritkin palkitaan mitalilla.

Van Rooijen muutti vuonna 2001 Yhdysvaltoihin opiskellakseen Miamin yliopistossa. Vuonna 2004 hän palasi takaisin Alankomaihin, ja nykyisin hän asuu Dordrechtin kaupungissa.

## Lähteet
*van Rooijen Zwemkroniek.comissa
Kuririn

**Kuririn** () on Akira Toriyaman luoma manga- ja animehahmo, joka esiintyy *[[Dragon Ball]]*-, *[[Dragon Ball Z]]*-, *[[Dragon Ball GT]]*- ja *[[Dragon Ball Super]]* -sarjoissa. Akira Toriyama ei aluksi aikonut tehdä Kuririnista yhtä päähenkilöä, vaan pelkän ohivilahtavan sivuhahmon.

## Elämä

Kuririnin menneisyydestä ei tiedetä paljon, mutta ennen Gokun tapaamista hän opetteli kahdeksan vuotta Maolin temppelillä, ennen kuin hakeutui Mestari Mutenroshin oppiin. Opiskeltuaan he osallistuivat Maailman vahvin -turnaukseen. Kuririn voittaa ottelun Bakteeriania vastaan ja pääsee Jackie Chunia vastaan mutta häviää.

Kuririn ei ole enää yksi voimakkaimmista Sotureista, koska on pelkästään ihminen, jonka ansiosta tämä on lopettanut taistelemisen kokonaan.

## Ensiesiintyminen
Kuririnin ensiesiintyminen tapahtui, kun hän souti veneellä ja hyppäsi Kilpikonnamestarin saarelle pää edellä ja hänen päänsä juuttui hiekkaan. Hän oli tullut opiskelemaan, jotta hänestä tulisi vahva ja jotta tytöt ihailisivat hänen taitojaan.

## Cell-turnauksen jälkeen
Cell-turnauksen jälkeen Kuririn kasvatti hiukset, koska oli lopettanut taistelemisen. Hän meni naimisiin androidi 18:n kanssa, ja he saivat yhteisen lapsen.
Myöhemmin, *Dragon Ball GT:ssä*, vahvistunut androidi 17 tappaa Kuririnin.

## Tekniikat
Kamehameha, Destructo Disc (Ki-kiekko), Solar Flare (Aurinkoisku)
Keltakurjenmiekka

**Keltakurjenmiekka** eli **kurjenmiekka** (*Iris pseudacorus*) on Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa yleinen, näyttäväkukkainen kosteiden paikkojen kasvi. Suomessa laji on tavanomainen Etelä- ja Keski-Suomessa, entisten Oulun ja Lapin läänien alueella laji on rauhoitettu. Keltakurjenmiekka on myrkyllinen.

Keltakurjenmiekka on Kymenlaakson maakuntakukka.

## Ulkonäkö ja koko
Paksujuurakkoinen keltakurjenmiekka kasvaa 60–120 cm korkeaksi. Sen miekkamaiset, varren tyveltä kasvavat lehdet ovat 50–90 cm pitkiä ja 2–4 cm leveitä. Kukat ovat kirkkaankeltaiset ja leveydeltään 7–10 cm. Kukan ulkokehälehdet ovat isoja ja taakäänteisiä, sisäkehälehdet pienempiä ja pystyjä. Keltakurjenmiekka kukkii kesä-heinäkuussa.

Kukkimattomien keltakurjenmiekkojen lehdet voi sekoittaa rohtokalmojuureen (*Acorus calamus*).

## Levinneisyys
Keltakurjenmiekka on yleinen koko Euroopassa pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Lisäksi sitä tavataan Välimeren etelärannikolta Marokosta, Algeriasta ja Tunisiasta sekä Turkista ja Kaukasukselta. Pohjois-Amerikkaan ja Uuteen-Seelantiin laji on levinnyt ihmisen mukana. Keltakurjenmiekkaa tavataan yleisesti Etelä- ja Keski-Suomessa, paikoin pohjoisempanakin Oulun korkeudelle asti. Pohjoisimmat esiintymät ovat Etelä-Lapissa.

## Elinympäristö
Keltakurjenmiekat kasvavat ravinteikkaissa, märissä paikoissa: järvien, jokien, ojien ja purojen savi-, lieju- ja mutarannoilla matalassa vedessä sekä tervaleppäkorvissa. Lajia kasvatetaan koristekasvina ja se saattaa levitä lähiympäristöön viljelykarkulaisena.

## Käyttö
Keltakurjenmiekka on puutarhakasvi, josta on olemassa useita eri viljelylajikkeita. Viljeltyjä lajikkeita ovat mm.: 'Alba' (valkokukkainen), 'Variegata' (kirjavalehtinen keltakukkainen, lehtien kirjavuus katoaa kesän edetessä), 'Berlin Tiger' (ruskeakeltakukkainen). Keltakurjenmiekasta on olemassa myös kerrattu muoto.

Kasvin juurta on käytetty rohtona esimerkiksi haavojen hoitoon. Juuri sisältää paljon parkkihappoja, minkä vuoksi sitä on käytetty myös nahkojen parkitsemiseen.


Iris pseudacorus MHNT.BOT.2004.0.115a.JPG|Hedelmä ja siemeniä.
Iris pseudacorus from Finland 01.jpg|Kurjenmiekka Ala-Kauvatsan joella Huittisissa.
Iris pseudacorus from Finland 02.jpg|Lähikuva.
Iris pseudacorus bud - Niitvälja.jpg|Nuppu.


## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
* *Suomen terveyskasvit. Luonnon parantavat yrtit ja niiden salaisuudet*. Toim. Huovinen, Marja-Leena & Kanerva, Kaarina. Oy Valitut Palat – Reader's Digest Ab, Tampere 1982.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Keltakurjenmiekka (''Iris pseudacorus'')
* Kasviatlas 2022: Keltakurjenmiekan levinneisyys Suomessa.
* Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Keltakurjenmiekka (''Iris pseudacorus'')
* Luontoportti: Keltakurjenmiekka (''Iris pseudacorus'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Iris pseudacorus'' – keltakurjenmiekka
* ITIS: ''Iris pseudacorus'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Iris pseudacorus'' 
* Flora of North America: ''Iris pseudacorus'' 
* Eliaksen yrittitarha (Internet Archive)
Hannu Väisänen (jääkiekkoilija)

**Hannu Väisänen** (s. 7. kesäkuuta 1978 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka on pelannut SM-liigaa Hämeenlinnan Pallokerhossa, HIFK:ssa ja Rauman Lukossa.

Väisänen siirtyi Kiekko-Vantaasta HIFK:n riveihin jo B-juniorina ja jo silloin mies tunnettiin taitavana maalintekijänä. Kaudella 1997–1998 mies pääsi ensimmäistä kertaa HIFK:n liigajoukkueen mukaan ja pelasi viisi ottelua ilman tehomerkintöjä.

Esimmäisen liigamaalin Väisänen pääsi laukomaan kaudella 1999–2000, kun hän teki 36 ottelussa kolme maalia. Hänellä on kokemusta myös EHL-otteluista.

Väisäsen ura näytti kuitenkin kulkevan laskuun ja HIFK antoi Väisäsen takaisin Kiekko-Vantaan miehistöön. Siellä mies palasi taas totutulle tasolle ja kaudella 2002–2003 hän sai jälleen mahdollisuuden SM-liigassa, tällä kertaa Rauman Lukossa, mutta sielläkin vierailu jäi vain kahdeksan ottelun mittaiseksi. Väisäsellä oli edessä jälleen paluu Vantaalle.

Kaudella 2003–2004 oli jälleen vuoro käydä näytillä liigajoukkueelle, nyt vuorossa oli HPK. Hämeenlinnalaiset tarjosivat laiturille try-out-sopimusta vain yhdeksän päivää ennen sarjan alkua. Sopimus Kerhon kanssa syntyi hyvien otteiden jälkeen ja sillä tiellä Väisänen on edelleen.

2005–2006 Väisänen voitti HPK:ssa Suomen-mestaruuden.

## Seurat
* Kiekko-Vantaa, Mestis
* HIFK, SM-liiga
* Rauman Lukko, SM-liiga
* **[[Hämeenlinnan Pallokerho|HPK]]**, SM-liiga

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jatkoaika.com 
*European Hockey.Net
Minouche Smit

**Minouche Smit** (s. 6. maaliskuuta 1975 Hoorn, Pohjois-Hollanti) on entinen alankomaalainen uimari, joka edusti kotimaataan vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa. 

Siellä hän sijoittui kuudenneksi 4x200 metrin vapaauintiviestissä ajalla 8.08,48. Joukkueessa uivat myös Carla Geurts, Patricia Stokkers ja Kirsten Vlieghuis. Vuotta aiemmin hän oli voittanut samalla matkalla hopeaa pitkän radan EM-uinneissa. Atlantassa Smit oli myös neljäs 4x100 metrin vapaauintiviestissä. Joukkueessa uivat myös Marianne Muis, Wilma van Hofwegen, ja Karin Brienesse. Ainoassa henkilökohtaisessa startissaan 200 metrin sekauinnissa Smit oli seitsemäs, ajalla 2.16,73.

Smit on naimisissa toisen alankomaalaisen huippu-uimarin, Pieter van den Hoogenbandin kanssa. Parilla on yksi lapsi.
Miljonäärimonni

**Miljonäärimonni** on suomalainen elokuva vuodelta 1953. Sen on ohjannut Roland af Hällström. Lajityypiltään elokuva on sotilasfarssi, jollaisia Fennada-Filmi valmisti 1952–1958 vuosittain yhden.

## Juoni

Elokuva kertoo miljonääristä Lasse Vihurista, joka varusmiespalvelukseen jouduttuaan pyrkii selviytymään siitä mahdollisimman helpolla pestaamalla palvelustoverinsa suorittamaan maksua vastaan itselleen ikäväksi kokemansa velvollisuudet. Hän joutuu siitä muutaman kantahenkilökuntaan kuuluvan silmätikuksi. Lopussa hän kuitenkin kunnostautuu estämällä uhkaavan onnettomuuden, ja ylivääpelikin voi todeta: ”Onhan siitä sittenkin tullut kunnon monni!”.

## Näyttelijät

## Julkaisu

Elokuvan ensi-ilta oli 3. heinäkuuta 1953 Helsingissä Rexissä ja Tuulensuussa.

## Arviot

Elokuva sai aikalaiskriitikoilta tyypillisen kohtelun, eikä siitä juuri löydetty mitään hyvää. Toisaalta elokuva ei juuri erottunut liukuhihnatuotannon tasaisesta massasta. Juuri lajityypin useasti toistetut kliseet ja pyrkimys tuotannon halpuuteen koettiin elokuvan suurimmiksi puutteiksi. Näyttelijätkään eivät herättäneet työllään kriitikoiden innostusta, ainoastaan uusi näyttelijä Airi Uitto osoittautui monen mielestä iloiseksi yllätykseksi.

Televisioesityksen yhteydessä Arto Pajukallio suhtautui elokuvaan lempeämmin: ”Ajankuva ja opettavaiset arvot takaavat hymynkareen varemmin kuin osoitteleva huumori”, ja kiitti Pöystin suoritusta elokuvan kokonaisuutta kannattelevaksi. Mutta vaikka elokuvassa on hetkensä, kokonaisuutta ei hänen mukaansa kuitenkaan synny.

## Lähteet
Karjalanruusu

**Karjalanruusu** (*Rosa acicularis*) on Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa kasvava ruusulaji. Suomessa sitä tavataan luonnonvaraisena erityisesti Itä-Suomessa. Karjalanruusu on Pohjois-Karjalan maakuntakasvi.

## Ulkonäkö ja koko
Karjalanruusu on puolesta puoleentoista metriä korkeaksi kasvava pensas, jossa on paljon juurivesoja. Varret ovat punaruskeita ja tiheäpiikkisiä. Piikit ovat suoria, neulamaisia ja ne eivät sijaitse pareittain nivelissä, toisin kuin karjalanruusua läheisesti muistuttavalla metsäruusulla (*R. majalis*). Lehti on kerrannaislehti. Lehden korvakkeet ovat tavallisesti kapeakärkisiä. Lehdykät ovat 1,5–5 cm pitkiä, päältä kaljuja ja vaaleanvihreitä, alta harvakarvaisia ja harmahtavanvihreitä. Lehdykän laita on leveähampainen. Punaiset kukat ovat yksittäin. Karjalanruusu kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Hedelmä on pitkänomainen tai päärynänmuotoinen, noin 1,5 cm pitkä punainen kiulukka.

## Levinneisyys
Karjalanruusua tavataan erittäin laajalla alueella Pohjois-Euraasiassa ja Pohjois-Amerikan itäosissa. Lajin läntisimmät esiintymät ovat Pohjois-Ruotsissa ja Suomessa. Euraasiassa kasvaa lajin tyyppialalaji idänkarjalanruusu (subsp. *acicularis*) ja Pohjois-Amerikassa alalaji lännenkarjalanruusu (subsp. *sayi*). Suomessa karjalanruusun esiintymät painottuvat Keski- ja Itä-Suomeen. Pohjoisimmat havainnot ovat Etelä-Lapista. Yleinen laji on Pohjois-Karjalassa ja Savossa.

## Elinympäristö
Karjalanruusun tyypillistä kasvuympäristöä ovat lehdot, rehevät korvet, puronvarret ja tuoreet rinnemetsät. Lajia saattaa tavata myös puutarhakarkulaisena pihoilla ja pientareilla.

## Käyttö
Karjalanruusua viljellään myös puutarhakasvina.


File:Rosa_acicularis_8831.JPG|Paksuissa varsissa on yleensä tiheässä suoria piikkejä.
File:TH prickly wild rose.JPG|Nuput ovat usein tummemmanpunaisia.
File:Rosa acicularis 2.JPG|Kiulukka voi olla joko lähes pyörä tai pitkänomainen, kuten kuvassa.


## Lähteet
* *Koulun biologia: Metsät ja suot*. Toim. Leinonen, Matti, Nyberg, Teuvo & Veistola, Simo. Otava, 2007.
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2022: Karjalanruusun levinneisyys Suomessa.
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Karjalanruusu (''Rosa acicularis'')
* Luontoportti: Karjalanruusu (''Rosa acicularis'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Rosa acicularis'' - karjalanruusu
* ITIS: ''Rosa acicularis'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Rosa acicularis'' 
* Flora of China: ''Rosa acicularis'' 
* Yrttitarha: Ruusut
Tukkijoella

**Tukkijoella** voi tarkoittaa seuraavia:

* *[[Tukkijoella (näytelmä)|Tukkijoella]]*, Teuvo Pakkalan näytelmä
* *[[Tukkijoella (vuoden 1928 elokuva)|Tukkijoella]]*, vuoden 1928 elokuva
* *[[Tukkijoella (vuoden 1937 elokuva)|Tukkijoella]]*, vuoden 1937 elokuva
* *[[Tukkijoella (vuoden 1951 elokuva)|Tukkijoella]]*, vuoden 1951 elokuva.

## Katso myös
* Tukkijoki
Matti Varjo

**Matti Aadolf Varjo** (2. huhtikuuta 1925 Naantali &ndash; 25. joulukuuta 2006 Turku) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän näytteli paljon Suomen Kansallisteatterissa. 

## Elämä ja ura
Nuorena Varjo soitti klarinettia tanssiorkesterissa. Hän suoritti lasimestarin kisällikirjan. Näyttelijänura alkoi 1950-luvun Turussa harrastajateatterin kautta. Ammattiteatteriin hän otti kiinnityksen Jyväskylässä 1950-luvulla, josta siirtyi 1961 Tampereen Työväen Teatteriin. Hän esitti muun muassa Pyynikin kesäteatterin *[[Tuntematon sotilas|Tuntemattomassa sotilaassa]]* Hietasen roolia. 1970-luvulla hän työskenteli Helsingissä, mutta oli osan aikaa teatterielämän ulkopuolella, kunnes KOM-teatteri innosti hänet taas näyttämölle 1978. Varjo esiintyi myös kahdeksassa elokuvassa, kuten Pölösen *[[Kivenpyörittäjän kylä]]ssä* ja Kivikosken *[[Kesyttömät veljekset|Kesyttömissä veljeksissä]]* sekä useissa tv- ja lyhytelokuvissa. Hänet muistetaan erityisesti televisiosarjan *[[Kunnon sotamies Svejkin seikkailuja]]* nimiosasta (1967-1968). 

Varjo menehtyi 81-vuotiaana joulupäivänä 2006 lyhyeen sairauteen turkulaisessa vanhainkodissa. Hänet on haudattu Turun hautausmaan muistolehtoon.

## Filmografia
### Pitkät elokuvat
**[[Kesyttömät veljekset]]* (1969)
**[[Kreivi (elokuva)|Kreivi]]* (1971)
**[[Espanjankävijät]]* (1980)
**[[Kehvelit]]* (1981)
**[[Aidankaatajat eli heidän jälkeensä vedenpaisumus]]* (1982)
**[[Kivenpyörittäjän kylä]]* (1995)
### Televisioelokuvat ja -sarjat
**[[Kunnon sotamies Svejkin seikkailuja]]* (1967–1968)
**[[Sujut]]* (1974)
**[[Rauhanranta 12]]* (1979-1980)
### Ohjaustyöt
**[[Islanti - erilainen Pohjoismaa]]* (1990)

## Palkinnot ja tunnustukset

*Jussi-palkinto kaksi kertaa, 1970 (Kesyttömät veljekset) ja 1996 (Kivenpyörittäjän kylä).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Matti Varjon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
*
Luettelo tasavalloista

Valtiot, joiden virallinen valtiomuoto on tasavalta:

*  (islamilainen tasavalta)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  (kansantasavalta)
* 
* 
* 
* 
*  (liittotasavalta)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  (arabitasavalta)
* 
* 1
* 
*  
*  (demokraattinen liittotasavalta)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  (kooperaatiivinen tasavalta)
* 
* 
* 
* 
* 2
*  (islamilainen tasavalta)
* 
* 
* 1
* 
*  (demokraattinen tasavalta)
*  (liittotasavalta)
* 
* 
* 
*  Karjalan tasavalta
* 
* 
* 
*  (kansantasavalta)
*  (Taiwan)
* 
* 
* 
* 1
* 
* 
* 
* 
*  (sosialistinen tasavalta)
* 
*  (demokraattinen kansantasavalta)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  (ent. Jugoslavian tasavalta Makedonia)
* 
* 1
* 
* 
* 
*  (islamilainen tasavalta)
* 
* 
*  (parlamentaarinen demokratia)
* 
* 
* 1
* 
*  
* 
* 
*  (liittotasavalta)
* 
*  (islamilainen tasavalta)
* 
* 3
* 
* 
* 
* 
*  (demokraattinen kansantasavalta)
* 
* 
* 
* 
* 
*  (liittotasavalta)
* 
* 4
*  (demokraattinen tasavalta)
* 
*   
* 
* 
* 
* 
* 
*  (demokraattinen tasavalta)
*  (demokraattinen sosialistinen tasavalta)
* 
* 
*  
*  (arabitasavalta)
* 
*  (yhdistynyt tasavalta)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  (bolivariaaninen tasavalta)
*  (sosialistinen tasavalta)
* 
* 
* 
 

*Maailmassa on 139 tasavaltaa. Jos listasta karsitaan pois arabi-, liitto-, islamilainen-, 1-4 ja kansantasavalta on maailmassa vielä ainakin 113 tasavaltaa (81% valtioista). 

*1 = Valtiomuoto ei ole virallisesti tasavalta, mutta valtion päämies on presidentti, joka on yleensä kaikissa tasavalloissa valtion päämies.
*2 = Irakin sodan jälkeen Yhdysvallat auttoi Irakia rakentamaan sille uuden perustuslain, jossa sanottiin maan olevan liittotasavalta.
*3 = Palestiinan itsenäisyyttä eivät ole kaikki valtiot tunnustaneet. Palestiina ei ole yleismääritelmän mukaan itsenäinen valtio, koska vaikka sillä on pysyvä alue ja väestö, se ei hallitse koko aluettaan, eikä sitä ole yleisesti tunnustettu.

*4 = San Marinon valtionpäämies ei ole presidentti, vaan sillä on kaksi kapteeni-valtionhoitajaa.
Al MacInnis

**Allan ”Al” MacInnis** (s. 11. heinäkuuta 1963 Port Hood, Nova Scotia, Kanada) on uransa lopettanutjääkiekkoilija sekä Stanley Cup -voittaja, Kanada-cupin voittaja ja olympiakultamitalisti. Puolustaja MacInnis pelasi 23 kautta National Hockey Leaguessa seuroinaan Calgary Flames ja St. Louis Blues. Hän pelasi NHL:n runkosarjassa 1 416 ottelua, joissa MacInnis teki 340 maalia ja antoi 934 maaliin johtanutta syöttöä. 1 274 tehopisteellään hän on koko NHL:n historian tehokkaimpia puolustajia. Al MacInnisille tuomittiin 1 501 jäähyminuuttia NHL:n runkosarjaotteluissa. Pudotuspeleissä hän teki 177 ottelussa 39 maalia ja antoi 121 maaliin johtanutta syöttöä, kaikkiaan siis 160 tehopistettä. NHL:n historiassa vain neljä puolustajaa on tehnyt häntä enemmän tehopisteitä pudotuspeleissä. Jäähyjä MacInnisille tuomittiin pudotuspeleissä 255 minuuttia. Hän on yksi niistä kuudesta puolustajasta, jotka ovat yltäneet 100 tehopisteeseen yhden NHL-kauden aikana.

MacInnis tunnettiin lujasta lyöntilaukauksestaan. ssa hän voitti seitsemän kertaa laukauskisan, jossa kiekon nopeus mitataan tutkalla.

## Saavutuksia

* Max Kaminsky Trophy (Ontario Hockey Leaguen paras puolustaja), vuonna 1983 
* 15 kertaa ssa: vuosina 1985, 1987, 1988, 1989, 1990, 1991, 1992, 1994, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001 ja 2003
* NHL:n kakkostähdistössä vuosina 1987, 1989, 1994, 1996, 1997, 1998, 2001 ja 2002
* NHL:n ykköstähdistössä vuosina 1990, 1991, 1999 ja 2003
* Conn Smythe Trophy (NHL:n pudotuspelien arvokkain pelaaja), vuonna 1989 
* Stanley Cup, vuonna 1989
* Maailmanmestaruuskisoissa vuonna 1990
* Kanada-cupin voitto, vuonna 1991
* Talviolympialaisissa vuonna 1998
* James Norris Memorial Trophy (NHL:n paras puolustaja), vuonna 1999 
* Olympiakultaa vuonna 2002
* St. Louis Bluesin kapteeni vuosina 2003–2005
* St. Louis Blues jäädytti 9. huhtikuuta 2006 MacInnisin pelinumeron 2.
* MacInnis nimettin Hockey Hall of Fameen 12. marraskuuta 2007.

## Tilastot

## Katso myös

* Luettelo 1 000 tehopistettä saavuttaneista NHL-pelaajista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*MacInnis Legends of Hockey -tietokannassa
Sinut minä tahdon

**Sinut minä tahdon** on Valentin Vaalan ohjaama suomalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 1949. Se pohjautuu löyhästi Denys Astonin vuonna 1943 ilmestyneeseen romaaniin *Voitto- ja tappiotili*. Vaala laati elokuvan käsikirjoituksen itse. Tarinassa rakkauteen pettynyt helsinkiläinen perhetyttö matkustaa pois kaupungista saadakseen mielitiettynsä ikävöimään itseään. Maalla hän tapaa räjähdysonnettomuudessa sokeutuneen tiedemiehen, jonka tueksi hän ryhtyy pitämällä tälle seuraa ja lukemalla.

## Tuotanto
Nimimerkki Denys Astonin takana on tuottelias suomalainen viihdekirjailija Anna Inkeri Relander. Käsikirjoituksessa Vaala siirsi Irlantiin sijoittuvan romaanin tapahtumat suomalaiseen ympäristöön ja samalla suomensi roolihenkilöiden nimet: esimerkiksi Carrie O’Flahertysta tuli Katri Vesa ja tiedemies Tom Winsdalesta Kari Tuulos. Elokuvaversion dialogi on enimmäkseen peräisin alkuperäisromaanista. Ulkokuvat otettiin kesällä ja syksyllä 1949 Helsingin keskustan näköalapaikoilla ja Lopen maaseudulla.

Elokuvan musiikin on säveltänyt muutoin näyttämö- ja balettimusiikkiin keskittynyt Nils Lerche (1905–1986). Elokuvassa on käytetty taustaprojisointia ensi kerran Suomessa.

*Sinut minä tahdon* oli osa Suomi-Filmin 30-vuotisjuhlaelokuvien sarjaa. Se ehti ensi-iltaan ennen kuin Vaalan aikaisemmin samana vuonna ohjaama *[[Jossain on railo]]*. Laskutavasta riippuen *Sinut minä tahdon* oli järjestyksessä yhtiön sadas elokuva. Sen yleisömenestys jäi kuitenkin huomattavasti vuoden 1949 keskitason alapuolelle.

## Näyttelijät

## Arviot
Aikalaisarvioissa elokuva sai laimean vastaanoton: Martti Savon mielestä se oli ”kevyt, tyhjänpuoleinen komedia” ja *[[Vapaa Sana]]* -lehden nimettömän kirjoittajan mukaan ”voisi Suomi-Filmi Valentin Vaalalla parempaakin teettää”. Näyttelijätkin saivat osansa: ”useimmat näyttelijät eivät hallitse vivahduksellista ja luontevaa keskustelutaitoa”. Pääosien esittäjät Hillevi Lagerstam ja Tapio Rautavaara saivat kaksijakoista palautetta rooleistaan. Toisenlaisen näkemyksen kiteytti arviossaan Olavi Veistäjä: ”komedian kevyt sävy on tavoitettu hyvin”.

Kriitikko Mikael Fränti kirjoitti vuoden 2004 televisioesityksen yhteydessä ”aurinkoisen ja optimistisen komedian olevan parasta Valentin Vaalaa”. Kymmenen vuotta aiemmassa arviossaan Fränti oli kehunut Vaalan ammattitaitoista studioilmaisua, mutta piti elokuvan hallitsevana voimana sädehtivää Hillevi Lagerstamia. 

Myöhemmässä 2010-luvun kritiikissä elokuvaa on luonnehdittu kankean kirjalliseksi ja tahattoman koomiseksi, ja sitä on pidetty Vaalan heikoimpana elokuvana.

## Lähteet
Frédéric Kanouté

**Frédéric Kanouté** (s. 2. syyskuuta 1977) on ranskalaissyntyinen malilainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä kiinalaisessa Beijing Guoanissa.

## Ura
Kanouté aloitti ammattilaisuransa paikallisseura Lyonissa vuonna 1997. Helmikuussa 2000 hän siirtyi Englannin Valioliigan West Hamiin, josta jatkoi kauden 2002–2003 jälkeen Tottenhamiin West Hamin pudottua alemmalle sarjatasolle.

Kanouté myytiin Sevillaan 23. elokuuta 2005. Hän tuli kentälle toisella puoliajalla kauden 2005–2006 UEFA Cupin loppuottelussa Middlesbroughia vastaan ja onnistui maalinteossa 89. minuutilla. Sevilla voitti ottelun 4–0. La Ligan siirtyessä joulutauolle kaudella 2006–2007 johti Sevilla liigaa ja Kanouté maalipörssiä 14 maalillaan.

### Maajoukkueura
Maajoukkuetasolla Kanouté edustaa Malia, mutta on juniorina pelannut myös Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Vuoden 2004 Afrikan-mestaruuskilpailuissa Kanouté auttoi neljällä maalillaan Malin turnauksen välieriin, jossa se hävisi Marokolle. Pronssiottelussa myös Nigeria osoittautui vahvemmaksi. Hän jakoi turnauksen maalikuninkuuden neljän muun pelaajan ohella. Helmikuussa 2008 Kanouté valittiin vuoden 2007 Afrikan parhaaksi jalkapalloilijaksi. Hänestä tuli samalla ensimmäinen Euroopassa syntynyt paras afrikkalainen jalkapalloilija.

Afrikan mestaruuskisojen jälkeen tammikuussa 2010 Kanouté ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa. 

## Saavutukset

* UEFA Cup: 2006 ja 2007
* UEFA Super Cup: 2006
* Afrikan-mestaruuskilpailuiden paras maalintekijä: 2004
* Afrikan vuoden jalkapalloilija: 2007

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Frédéric Kanoutén esittely Sevillan sivustolla
Josiah Bartlett

**Josiah Bartlett** (21. marraskuuta 1729 Amesbury, Massachusetts – 19. toukokuuta 1795) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja valtiomies. Hän oli yksi 56:sta Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoittajasta. Josiah Bartlett oli New Hampshiren kuvernööri (1790−1794) ja New Hampshiren korkeimman oikeuden ylituomari.

## Yksityiselämä
Josiah Bartlett syntyi Amesburyssa Massachusettsissa. Hänen isänsä nimi oli Stephen Bartlett ja äidin nimi oli Hannah-Mary Bartlett. Josiah Bartlett oli perheen viides lapsi ja neljäs poika.

Josiah Bartlett alkoi opiskella lääketiedettä lääkäri Ordwayn luona vuonna 1745. Viiden vuoden jälkeen hän muutti Kingstoniin ja alkoi hoitaa omaa praktiikkaa.

Josiah Bartlett meni naimisiin Mary Bartlettin kanssa 15. tammikuuta vuonna 1754, jolloin Josiah oli 25 vuotta vanha. Mary Bartlett oli Josiah Bartlettin serkku. Josiah ja Mary olivat hyvin kiintyneitä toisiinsa kunnes 14. heinäkuuta vuonna 1789 Mary kuoli. Vuosien mittaan heille syntyi yhteensä 11 lasta: Mary, Lois, Miriam, Rhoda, Hannah (kuoli imeväisenä), Levi, Josiah (kuoli synnyinvuotenaan), Josiah, Ezra, Sarah, Hannah (kuoli imeväisenä). Lapsista kolme oli poikia, kaikki pojat jatkoivat isänsä jalanjäljillä valiten ammatikseen lääkärin. 

## Lähteet
Sininen marmorikuula

**Sininen marmorikuula** () on Apollo 17 -kuulennolla otettu kuuluisa valokuva Maasta. Valokuva otettiin 7. joulukuuta 1972 noin 29&nbsp;000 kilometrin (18&nbsp;000 mailia) etäisyydeltä Maasta. Se on yksi kaikkien aikojen levinneimmistä kuvista ja eniten kysytty NASAn arkistoista. Kuvatessa kamera on ollut suoraan Auringon ja Maan välissä ja Maa näkyy täysin pyöreänä ja kauttaaltaan kirkkaana. 

Kuvassa näkyvä osa maapallosta ulottuu Välimereltä ja Keski-Aasiasta eteläisille napaseuduille. Afrikan rannikko on lähes kokonaisuudessaan näkyvissä, samoin lähes keskelle kuvaa sattunut Madagaskar. Arabian niemimaa ja Punainenmeri näkyvät erityisen selvästi. Vaikka eteläinen pallonpuolisko oli kuvaa otettaessa suurelta osin pilvien peitossa, näkyy kuvassa myös suuri osa Etelämanteren jäätikköä. 

Apollo 17 on toistaiseksi viimeinen Kuuhun laskeutunut avaruuslento. Sen jälkeen ihmisiä ei ole käynyt vastaavalla etäisyydellä, josta olisi mahdollista ottaa vastaavanlainen kuva kokonaisesta Maasta. Kuuluisan kuvan Maasta tiettävästi otti Apollo 17:n miehistön jäsen Jack Schmitt 70-millimetrisellä Hasselblad-merkkisellä kameralla, vaikkakin NASA on virallisesti ilmoittanut kuvan ottajaksi koko miehistön. Kuvan virallinen arkistonimi on AS17-148-22726.

1970-luvulla voimistunut ympäristöliike käytti tätä ensimmäistä hyvää kuvaa maapallosta menestyksekkäästi symbolina yhdestä haavoittuvasta maailmasta.

Nasa on myöhemmin julkaissut vastaavia kuvia maapallosta. Verner Suomen mukaan nimetyn Suomi NPP -satelliitin 4. tammikuuta 2012 ottama kuvakooste maapallosta on tähänastisista tarkin (ns. "Blue Marble 2012"). Siinä näkyvät lähinnä Pohjois- ja Keski-Amerikka sekä niitä ympäröivät merialueet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
*
Michael Spence

**Michael Spence** (s. 7. marraskuuta 1943) on Yhdysvalloissa syntynyt ja Kanadassa kasvanut ekonomisti ja Nobelin taloustieteen palkinnon saaja vuodelta 2001 yhdessä George A. Akerlofin ja Joseph E. Stiglitzin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Michael Spencen sivut Stanfordin yliopiston sivuilla 
*Autobiography Nobelprize.org
*
Gondorin Valkoinen Puu

**Gondorin Valkoinen Puu** on J. R. R. Tolkienin *[[Taru sormusten herrasta]]* -kirjoissa Gondorin symboli, joka kasvaa Minas Tirithin linnan pihalla. Valkoinen Puu kirjailtiin myös Gondorin lippuun. 

## Historia

### Ensimmäinen Valkoinen Puu
Ensimmäinen Gondorin Valkoinen Puu tuli Isildurilta, kun tämä otti suuren riskin varastaessaan Nimlothilta, Númenorin Valkoiselta Puulta, hedelmän, jossa oli sen siemen. Ennen tätä yksi oli tuhottu Sauronin käskystä. Hän oli kärsinyt monista tappioista tämän tehtävän aikana ja oli ollut lähellä kuolemaa, mutta kun tämän puun ensimmäinen lehti avautui keväällä, Isildur oli parantanut hänen vammansa.

Tämä taimi oli tuotu Keski-Maahan Isildurin laivassa ja se oli viimeinkin istutettu Minas Ithiliin ennen Isildurin huonetta. Kun Sauron palasi Keski-Maahan, hän aloitti äkillisen hyökkäyksen Minas Ithiliin vallatakseen kaupungin ja tuhotakseen Valkoisen Puun. 

### Toinen Valkoinen Puu
Isildur pakeni Valkoisen Puun taimi mukanaan Minas Anoriin, missä hän istutti sen Valkoisen Tornin pihamaalle.

### Kolmas Valkoinen Puu
Kolmanen taimen istutti Kolmannella Ajalla vuonna 1640 Kuningas Tarondor. Tämä Valkoinen Puu eli aina vuoteen 2852 saakka Käskynhaltija Belecthor II:n aikana. Kun silloin ei löytynyt uutta taimea, jonka voisi istuttaa, jätettiin puu paikalleen kuolleena.

### Neljäs Valkoinen Puu
Kun Aragornista tuli kuningas, hän löysi Gandalfin auttamana Valkoisen Puun taimen Mindolluinin rinteistä korkealta kaupungin yläpuolelta ja istutti sen kaupunkiin. Kuollut puu poistettiin linnan pihalta ja siirrettiin kunnioittavasti Kuninkaiden Hautakammioon. Kolmannella ajalla kesäkuussa 3019 taimi alkoi kukoistaa.

## Gondorin Valkoinen Puu elokuvissa
Peter Jacksonin *[[Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu (elokuva)|Kuninkaan paluu]]* (2003) -elokuvassa ei näytetä sitä kun Aragorn ja Gandalf löytävät Valkoisen Puun taimen. Kuitenkin elokuvassa nähdään vähän toivoa, kun aikaisemmin kuollut puu alkaa kukkia Gondorin Linnan pihalla samaan aikaan, kun Aragorn on matkalla Minas Tirithiin. Aragornin kruunajaisten aikaan sama kuollut puu on täydessä voimassaan ja kukoistuksessaan.