open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Olivier-palkinto

**Olivier-palkinnot** eli **Laurence Olivier -palkinnot** () ovat Society of London Theatren jakamia palkintoja brittiläisen teatterialan parhaimmistolle. Palkintoja jaetaan vuosittain useissa eri kategorioissa.

Ensimmäiset palkinnot jaettiin vuonna 1976, tuolloin nimellä **Society of West End Theatre Awards**. Palkinto nimettiin vuonna 1984 näyttelijä Laurence Olivierin suostumuksella hänen mukaansa. Palkintopokaali on nykyään 1,6 kiloa painava pronssinen rintapatsas, joka esittää Olivieria Henrik V:nä Old Vicin lavalla 1937. Vuodesta 2012 alkaen palkintogaala on järjestetty Lontoon Royal Opera Housessa.

Olivier-palkinnot vastaavat yhdysvaltalaisia Broadwayn Tony-palkintoja.

## Aiheesta muualla
* Olivier-palkintojen verkkosivut
Talikkala

**Talikkala** voi viitata seuraaviin paikkoihin:

*Talikkala, kylä Antrean pitäjässä
*Talikkala, Viipurin vanha suomalainen kaupunginosa
Hugo Skala

**Victor Hugo Otto Skala** (25. tammikuuta 1875 – 29. toukokuuta 1952) oli itävaltalainen hyönteistutkija. Hän syntyi ja kävi koulunsa Brnossa, nykyisen Tšekin alueella, ja muutti Wieniin opiskelemaan maatalousoppilaitoksessa. Valmistuttuaan hän työskenteli verotoimistossa Määrissä ja vuodesta 1919 alkaen Neufeldenissä Ylä-Itävallassa. Eläkkeelle jäätyään hän muutti Altenfeldeniin ja myöhemmin Haid bei Ansfeldeniin.

Skala keräsi perhosia nuoresta asti, varttuessaan hän kiinnostui tieteellisemmästä lähestymistavasta. Hän kartoitti ensin kotiseutunsa Määrin pienperhosia ja niiden koteloita. Kun hän muutti Ylä-Itävaltaan, hän myi perhoskokoelmansa ja laajan tieteellisen kirjastonsa pois. Hän aloitti keräämisen uudelleen ja lahjoitti Ylä-Itävallan maakuntamuseolle uuden pienemmän kokoelmansa. Siihen kuului erityisen arvokas kokoelma pienperhosten koteloita, joita oli 7&nbsp;400 kappaletta. Hän laati perhosista myös vesivärimaalauksia ja väritettyjä piirroksia. Skala julkaisi kaikkiaan noin 80 artikkelia, monet niistä omakustanteina.

## Lähteet
Erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri

**Erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri** on diplomaatin virka-arvo.

Erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri on toisen arvoluokan diplomaatti, jonka yläpuolella ovat arvoasteikossa suurlähettiläät. 

## Virka-arvon käyttö Suomen ulkomaanedustuksessa
Virka-arvolla edustustoissa tarkoitetaan virkamiehen arvoa ja asemaa osoittavaa nimikettä, jota käytetään ulkomaanedustuksessa. Lähetystön päällikkönä toimivalla ulkoasiainneuvoksella tai lähetystöneuvoksella on *erikoislähettilään ja täysivaltaisen ministerin* tai *asiainhoitajan* virka-arvo. Joskus tämä virka-arvo kirjataan lyhyesti muotoon ministeri.

## Lähteet
TOEFL

**TOEFL** (*Test of English as a Foreign Language*) on englannin kielen standardoitu kaupallinen kielikoe, jota useiden maiden oppilaitokset käyttävät hakijoiden kielitaidon todistuksena.

## Testi
TOEFL-testi suoritetaan yleensä tietokoneella Internetin kautta (TOEFL iBT). TOEFL PBT -testi suoritetaan paperilla, mutta sitä käytetään enää paikoissa, missä Internetiä ei voida käyttää testissä.

TOEFL-testi kestää neljä tuntia. Sen neljä osiota ovat:
* luetun ymmärtäminen
* kuullun ymmärtäminen
* puhuminen
* kirjoitus

Testi pisteytetään asteikolla 0–120. Kukin instituutti määrittelee omat tulosrajansa. Testi on kaupallinen ja maksaa suorittajalleen vuonna 2014 noin kaksisataa euroa. Testin tulos on voimassa 2 vuotta.

## Käyttö
Vuonna 2014 TOEFL-testiä käytti yli 9000 oppilaitosta, virastoa tai muuta instituuttia yli 130 maassa. Yhdysvaltalaisissa yliopistoissa TOEFL on yleisimmin käytetty standardoitu kielitesti.

Suomessa on vuonna 2014 parisen sataa kansainvälistä maisteriohjelmaa, jotka vaativat hakijoilta todistuksen kielitaidosta. Kielitesti ei Suomessa kuitenkaan ole tarpeellinen, jos hakija on jo suorittanut riittävän määrän englanninkielisiä opintoja. Suomessa käytetään TOEFLin lisäksi muitakin englannin kielitestejä, kuten IELTS, PTE tai Opetushallituksen järjestämät testit.

## Historia
TOEFL-testin kehitti 1960-luvun alussa washingtonilainen Center for Applied Linguistics -instituutti soveltavan kielitieteen professori Charles A. Fergusonin johdolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Testin rakenne , The Fulbright Center
Verkosto (taideteos)

**Verkosto** on Annikki Luukelan tekemä tilateos Helsingin yliopiston metroasemalla Helsingissä. Teos alkaa aseman ylätasanteen lasikaapista ja jatkuu laituritasolle liukuportaiden seinämää pitkin. Lisäksi siihen kuuluvat neon- ja hologrammiteokset laituritason vitriineissä. *Verkosto* on tehty värillisestä neonvaloputkesta, jota on käytetty yhteensä yli sata metriä. Teos on valmistunut vuonna 1995, jolloin asema avattiin nimellä *Kaisaniemen metroasema*.

## Lähteet
*
Sokolo

**Sokolo** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Nionon piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen pohjoispuolisella tasangolla 55 kilometriä Nionosta pohjoiseen. Kunnassa on 23&nbsp;300 asukasta (vuonna 2009).

Sokolon kunta rajoittuu pohjoisessa Nionon piirin Dogofryn, idässä Diabalyn, kaakossa Marikon, lounaassa Ségoun piirin Bellenin ja lännessä Koulikoron alueen Naran piirin Guirén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Osa kunnasta sijaitsee Office du Nigerin keinokastelualueella.

Kuntaan kuuluu 19 kylää ja kymmenen pikkukylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, maureja, soninkeja, belloja, miniankoja, moseja ja bozoja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Sokolossa pidetään viikoittaiset markkinat.

Kunnan läpi kulkee Nionon ja Naran välinen maantie. Palveluihin kuuluvat koulut ja terveysasema.

## Lähteet
Talikkala (Viipuri)

**Talikkala** oli yksi Viipurin vanhoista suomalaisista kaupunginosista. Se oli pitkään Viipurin maalaiskuntaan kuulunutta esikaupunkialuetta, joka liitettiin kaupunkiin vuonna 1924. Samalla Talikkala sai uuden asemakaavan. Aluetta kutsuttiin aina 1900-luvun alkuun saakka nimellä Tiiliruukki, johtuen paikalla sijainneista useista tiilitehtaista. 

## Historiaa
Talikkalan rakennuskanta koostui lähinnä puurakenteisista asuintaloista. Kaupunginosassa toimi myös vuonna 1926 rakennettu yhteiskoulu sekä lastenkoti. Talikkalan Toverit oli urheiluseura, joka saavutti menestystä muun muassa jääpallossa. 

Vuoden 1930 väestönlaskennassa Talikkalassa oli 5 106 asukasta, joista 5 015 oli suomenkielisiä, 41 ruotsinkielisiä ja 50 muunkielisiä.

Nykyään vanha Talikkala on enimmäkseen kerrostaloaluetta. Se tunnetaan myös vilkkaasta torista, joka on samalla paikalla kuin vanha Tiiliruukin tori. Kaupungin viranomaiset siirsivät kesällä 2007 keskustassa sijaitsevan Kauppatorin myyjät Talikkalan torille.

## Muuta
Talikkala-nimi tunnetaan myös kansanlaulusta *[[Talikkalan markkinoilla]]*, mutta se ei kerro Viipurin Talikkalasta vaan Antrean pitäjässä sijaitsevasta Talikkalan kylästä.

## Lähteet
Olympiatammi

**Olympiatammiksi** kutsutaan kultamitalisteille vuonna 1936 Berliinin olympialaisissa kunniapalkinnoiksi luovutettuja tammia. Ne olivat muutaman kymmenen senttimetrin pituisia puuntaimia, jotka oli istutettu saviseen kukkaruukkuun. Natsien propagandatarkoituksessa jakamasta palkinnosta käytetään yleisesti myös nimitystä ”Hitlerin tammi”. Niiden oli tarkoitus kuvastaa natsi-ideologiaan sopivia hyveitä, kuten kansallishenkeä ja vahvuutta. Tammia luovutettiin voittajille yhteensä 130 kappaletta, kun mukaan lasketaan myös taidelajit.

Lukuisia tammia istutettiin olympiavoittajien kotiseuduille, ja niitä kasvaa edelleen eri puolilla maailmaa. Moni urheilija kuitenkin hävitti saamansa tammen, koska ei pitänyt sen kytköksistä natsipropagandaan. Usean puun kohtalo ei ole lainkaan selvillä. Edelleen kasvavista tammista tunnettu on esimerkiksi neljä kultamitalia saavuttaneen Jesse Owensin puista yksi, joka on hänen entisen koulunsa pihassa Clevelandissa. 

## Suomalaisten olympiatammet
Suomi saavutti Berliinin olympialaisissä yhteensä kahdeksan kultamitalia, kun mukaan lasketaan myös Urho Karhumäen taidelajien voitto. Tunnetuin suomalaisten tammista on nyrkkeilijä Sten Suvion saama puu. Se istutettiin vuonna 1937 yhdessä voimistelija Ale Saarvalan tammen kanssa Viipurin keskusurheilukentän pääportin läheisyyteen, josta molemmat siirrettiin jatkosodan perääntymisvaiheessa 1944 Joutsenoon. Nykyään Suvion tammi on Martikanpellon koulun pihamaalla, jossa vuonna 2011 hänen syntymänsä 100-vuotisjuhlan yhteydessä paljastettiin muistolaatta. Ale Saarvalan tammen nykyinen sijainti ei ole selvillä. Tunnettu on myös painija Lauri Koskelan muistolaatalla varustettu tammi, joka vuodesta 1939 lähtien on kasvanut Lapuan kaupungintalon puistossa. 

Muista suomalaisista olympiavoittajista 10&nbsp;000 metrin kultamitalistin Ilmari Salmisen puu ei selvinnyt hengissä matkasta Suomeen, 5&nbsp;000 metrin voittajan Gunnar Höckertin tammi istutettiin Helsingin olympiastadionin läheisyyteen, mutta se ilmeisesti kuoli jo varhaisessa vaiheessa. Samoin kävi myös 3&nbsp;000 metrin estejuoksun voittajan Volmari Iso-Hollon sekä painija Kustaa Pihlajamäen puille. Iso-Hollon tammi kasvoi hänen kotitalonsa pihalla Keravalla ja kuoli 1940-luvun lopulla, Pihlajamäen tammi puolestaan istutettiin Helsinkiin Talin kartanon puistoon, missä se jäätyi talvella 1940. Taidelajien kultamitalin saavuttaneen kirjailija Urho Karhumäen palkintotammi on Vihdin Tervalammella. Tammi on kuollut, mutta siitä on pystyssä parimetrinen runko (2016).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Łukasz Skorupski

**Łukasz Skorupski** (s. 5. toukokuuta 1991 Zabrze) on puolalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Bolognaa. Skorupski on oikeajalkainen.

## Seurajoukkueura
Skorupski aloitti ammattilaisuransa Ekstraklasan Górnik Zabrzessa vuonna 2008. Vuonna 2011 hän kävi lainalla Ruch Radzionkówissa. Skorupski edusti Zabrzea vuoteen 2013 asti. Kesällä 2013 hän siirtyi Italian Serie A:n AS Romaan. Hän debytoi liigassa toukokuussa 2014 ja pelasi kauden aikana kaksi ottelua. Seuraavalla kaudella eli kaudella 2014–2015 Skorupski pelasi Mestarien liigassa Manchester Cityä ja Bayern Müncheniä vastaan. Kaudet 2015–2017 hän pelasi lainalla Serie A -seura Empolissa, jossa hän sai enemmän peliaikaa. Kesällä 2018 hän siirtyi Bolognaan.

## Maajoukkueura
Skorupski on pelannut Puolan nuorten maajoukkueissa. Debyytti Puolan A-maajoukkueessa tapahtui 14. joulukuuta 2012 ystävyysottelussa Makedoniaa vastaan. Tämän jälkeen hän on pelannut kaksi maaottelua vuonna 2018, yhden vuonna 2020, yhden vuonna 2021, kolme vuonna 2022 ja yhden vuonna 2023 ja ollut lukuisia kertoja maaotteluissa varamaalivahtina. Hän kuului Puolan joukkueeseen kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa ja loppuvuonna 2022 pelatuissa MM-kilpailuissa mutta ei päässyt noissa turnauksissa kentälle.

## Lähteet
* 
* http://www.national-football-teams.com/player/50326/Lukasz_Skorupski.html

### Viitteet
Peter Thorneycroft

**George Edward Peter Thorneycroft**, *Thorneycroftin paroni* (26. heinäkuuta 1909 – 4. kesäkuuta 1994) oli brittiläinen konservatiivipoliitikko, joka toimi useissa ministerintehtävissä 1950-luvulta 1960-luvun alkuun.

Thorneycroft nousi brittiparlamentin alahuoneeseen 1938 ja toimi siellä yhtäjaksoisesti vuoteen 1966. Hän oli alahuoneen johtaja 1945–1951, minkä jälkeen hänet nimitettiin kauppaministeriksi ensin Winston Churchillin, sitten Anthony Edenin ja vielä Harold Macmillanin hallitukseen vuoteen 1957 asti. Sen jälkeen hän toimi vuoden verran valtiovarainministerinä ja vietti pari sapattivuotta matkustellen ja maalaten, kunnes hänet nimitettiin 1960 ensin ilmailuministeriksi ja 1962 puolustusministeriksi. Kun konservatiivipuolue siirtyi oppositioon vuonna 1964 Thorneycroft toimi varjohallituksen puolustusministerinä vuoteen 1965 ja sitten varjohallituksen sisäasiainministerinä vuoteen 1966.

Thorneycroft syntyi majuri George Edward Mervyn Thorneycroftin (1883–1943) pojaksi. Hän opiskeli Eton Collegessa ja vuodesta 1928 Royal Military Academyssä ja nimitettiin tykistöupseeriksi. Kaksossisarensa esimerkin innoittamana hän kiinnostui oikeustieteestä ja alkoi opiskella lakia Oxfordin yliopistossa yhdessä muun muassa Quintin Hoggin kanssa. Hän valmistui lakimieheksi 1935, harjoitti ammattia Birminghamissä ja aloitti poliittisen uransa 1938.

Konservatiivipuolueen johtaja Margaret Thatcher kutsui Thorneycroft konservatiivipuolueen puheenjohtajaksi. Tässä virassa Thorneycroft toimi vuoteen 1981. Poliittisen uransa jälkeen 1960-luvun puolivälistä kuolemaansa 1994 asti Thorneycroft työskenteli päätoimenaan italialaisen Pirelli-kumiteollisuusyhtiön johtotehtävissä Britanniassa. Lisäksi hän istui useiden muiden yritysten hallituksissa.

## Lähteet
Juan Jesus

**Juan Guilherme Nunes Jesus** (yleensä **Juan Jesus** tai pelkkä **Juan**; s. 10. kesäkuuta 1991 Belo Horizonte) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa SSC Napolia. Juan Jesusin pelipaikka on vasen laitapuolustaja tai toppari. Hän on pelannut Brasilian maajoukkueessa.

## Seurajoukkueura
Juan Jesus on brasilialaisen Internacionalin kasvatti. Hän debytoi seuran ykkösjoukkueessa vuonna 2010 ja voitti heti samana vuonna seuran kanssa Copa Libertadoresin. Tammikuussa 2012 Juan Jesus siirtyi Serie A -seura Inter Milanoon. Hän debytoi liigassa toukokuussa 2012. Kaudella 2012–2013 Juan Jesusista tuli seuran avauskokoonpanon pelaaja. Hän teki Serie A -uransa avausmaalin toukokuussa 2013 Udinesea vastaan. Hän pelasi Interissä kaikkiaan 110 Serie A:n ottelua ja teki yhden maalin. Eurooppa-liigassa hän pelasi 16 ottelua. Vuonna 2016 hän siirtyi AS Romaan, aluksi lainasopimuksella. Kolmella ensimmäisellä Roma-kaudellaan hän pelasi kausittain vähintään 20 liigaottelua mutta sai kahdella seuraavalla kaudella sangen vähän peliaikaa. Kaikkiaan hän pelasi Romassa 71 Italian liigan ottelua ja yhdeksän peliä Mestarien liigassa. Ainoan liigamaalinsa Roman pelaajana hän teki marraskuussa 2018 Sampdoriaa vastaan. Elokuussa 2021 hän siirtyi Napoliin. Hän pelasi 15 liigaottelua ja teki yhden maalin Napolin voittaessa Italian-mestaruuuden kaudella 2022–2023.

## Maajoukkueura
Juan Jesus on pelannut Brasilian nuorten maajoukkueissa. Vuonna 2011 hän oli mukana voittamassa kultaa alle 20-vuotiaiden MM-kisoista Kolumbiasta. Hän pelasi kuudessa ottelussa täyden ajan ja toimi loppuottelussa joukkueen kapteenina. Juan Jesus pelasi kaikki kuusi ottelua vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, joista Brasilia saavutti hopeaa. Hän debytoi Brasilian jalkapallomaajoukkueessa toukokuussa 2012 Tanskaa vastaan. Kaikkiaan hän on pelannut neljä maaottelua, kaikki kesällä 2012.

## Lähteet
* 
* http://www.national-football-teams.com/player/47685/Juan_1.html
Cygnaeus-palkinto

**Cygnaeus-palkinto** on vuodesta 1981 jaettu palkinto opetuksen ja kasvatuksen saralla ansioituneille suomalaisille henkilöille ja yhteisöille.

## Historia
Kansakoulun isäksi kutsutun Uno Cygnaeuksen elämäntyötä kunnioittavan palkinnon perusti kouluhallitus, nykyinen opetushallitus, vuonna 1981. Sitä on jaettu lähes joka vuosi, ja se saajia ovat olleet muiden muassa opetusneuvos Matti Kangasoja, rehtorit Jorma Lempinen, Eira Kasper ja Markku Suortamo, kansanmusiikkipedagogi Mauno Järvelä, tietokirjailija ja opettaja Kirsti Mäkinen, Espoon kuvataidekoulu, luokanopettaja Mervi Wäre – von Hedenberg, kirjailija Aleksanteri Ahola-Valo, Koululiikuntaliitto, Kehittämiskeskus Opinkirjo ja Oy Yleisradio Ab.

## Palkitut 2019–
Vuodesta 2019 Cygnaeus-palkinto on jaettu henkilölle tai yhteisölle, joka toimii tasa-arvoisten ja yhdenvertaisten oppimismahdollisuuksien edistäjänä.  
* 2019 Naisasialiitto Unionin hallinnoima Tasa-arvoinen varhaiskasvatus -hanke
* 2020 Utsjoen kunnan ja Saamelaiskäräjien yhteinen saamen kielten etäopetushanke
* 2021 Koulutuskuntayhtymä Osaon Amishelpperi-toiminta
* 2022 Ruusuvuoren koulun Korso valittaa-toiminta
* 2023 Partiolippukunta Käpylän Kuksat ry:n puhelinvapaa toiminta
* 2024 Loviisan kaupungin Digipolku-hanke

## Lähteet
Sunday Mba

**Sunday Mba** (s. 28. marraskuuta 1988 Aba) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa CA Bastiaa. Oikeajalkaisen Mban pelipaikka on keskikenttä. Hän kuuluu myös Nigerian jalkapallomaajoukkueeseen.

## Seurajoukkueura
Mba siirtyi Ligue 2:ssa pelanneeseen Bastiaan joulukuussa 2013 kotimaansa Enugu Rangersista, jossa hän oli pelannut Afrikan Mestarien liigaa. Mba edusti kotimaassaan Rangersin lisäksi Enyimba International FC:tä, Dolphins FC:tä ja Warri Wolvesia. Bastia putosi sarjaporrasta alemmaksi Mban ensimmäisen kauden jälkeen.

## Maajoukkueura
Mba debytoi Nigerian jalkapallomaajoukkueessa tammikuussa 2012 Angolan jalkapallomaajoukkuetta vastaan. Hän kuului joukkueeseen vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskilpailuissa. Hän teki finaalissa ainoan maalin Burkina Fasoa vastaan ja johdatti maansa mestaruuteen. Mba kuului maajoukkueeseen myös saman vuoden Maanosaliittojen cupissa, jonne Nigeria pääsi voitettuaan Afrikan mestaruuden.

## Lähteet
* 
* http://www.national-football-teams.com/player/47334/Sunday_Mba.html
Tunbaot

**Tunbaot** (, pinyin: Túnbǎorén, joiden sanakirjojen mukaan Túnpǔrén; Tunbao tarkoittaa *armeijan linnoitusta* kiinaksi) ovat Kiinassa asuva etninen ryhmä, joskaan heillä ei ole virallista etnisen vähemmistön asemaa. Suurin osa heistä asuu Yunjiuvuoren lähistöllä Guiyangin kaupungista länteen Guizhoun maakunnassa. Vaikka suurin osa heistä polveutuu han-kiinalaisista, heillä on erillinen etninen identiteetti.

Tunbaojen esi-isät saapuivat alueilleen vuonna 1381. Tuolloin paikalliset kapinoivat Ming-dynastiaa vastaan ja kapinan tukahduttamiseksi Minghallinto lähetti paikalle 300&nbsp;000 sotilasta. Sotaretkeä johti Zhu Yuanzhang. Osa sotilaista asettui sittemmin alueelle ja menivät naimisiin paikallisten han-kiinalaisten, sekä miaojen ja yaoiden kanssa. Ajan kuluessa he alkoivat käyttää itsestään nimitystä *lao hanzu* (), joka tarkoittaa *muinaisia han-kiinalaisia*. Kun alueelle muutti lisää han-kiinalaisia 1600- ja 1700-luvuilla, syntyi myös käsitys tunbaoista erillisenä ryhmänä han-kiinalaisista, kun he pyrkivät erottautumaan uusista tulijoista.

Suurin osa tunbaoista on maanviljelijöitä. Heidän perinteinen uskonsa on sekoitus buddhalaisuutta, taoismia, sekä miaoilta ja yaoilta omaksuttua animismia. Tunbaojen kotiseudulla on yli 20 heidän temppeliään. Tunbaonaiset pukeutuvat perinteisesti nilkkoihin yltävään puuvillakaapuun, valkoiseen tai siniseen silkkivyöhön vyötäröllä, sekä mustaan esiliinaan. Ehkä tunnetuin osa tunbaoiden kulttuuria on kuitenkin niin sanottu maaooppera, jota on kuvailtu Kiinan teatteriperinteen eläväksi fossiiliksi sen säilyttäessä piirteensä Ming-dynastian ajoilta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ancient Tunbao Village   (chinatravel.com)
* The Beauty of Simplicity (Ⅰ): Tunbao Village in Guizhou   (chinaculture.org)
The Groke

**The Groke** on oululainen stoner rock -yhtye. Yhtyeen esikoisalbumi, *Monstrorum Historia,* ilmestyi 31. lokakuuta 2014. Levyn julkaisi oululainen levy-yhtiö MediaCroco Records. Esikuvikseen yhtye on maininnut muun muassa Black Sabbathin, Ennio Morriconen ja Queens of the Stone Agen. Bändissä on soittajia muun muassa yhtyeistä Funksons, Moses Hazy sekä Kauko Röyhkä & The Boots. Kesään 2014 saakka yhtye toimi nimellä Madhatter, mutta vaihtoi nimensä The Grokeksi Muumien Mörön englanninkielisen nimen mukaan.
__NOTOC__
## Jäsenet
* Jesse Heikkinen – kitara, laulu
* Miika Heinonen – rummut, laulu
* Petri Henell – basso, laulu
* Joonas Karjalainen – koskettimet, laulu
* Juho Törmälä – laulu, kitara

## Diskografia
* Madhatter: Touch of Red -EP (CD EP, 2012)
* Monstrorum Historia (MediaCroco Records, 2014)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen kotisivut
Orchestre Philharmonique de Radio France

**Orchestre Philharmonique de Radio France** on Radio Francen orkesteri. Se on perustettu vuonna 1937.

Vuoden 2015 syyskuussa orkesterin johtajaksi tuli Mikko Franck. Hänen seuraajakseen vuoden 2026 alusta on valittu Jaap van Zweden.

## Ylikapellimestarit
* Eugène Bigot (1940–1945; 1947–1965)
* Charles Bruck (1965–1970)
* Serge Blanc (1973–1975)
* Gilbert Amy (1976–1981)
* Hubert Soudant (1981–1983)
* Marek Janowski (1989–2000)
* Myung-Whun Chung (2000–2015)
* Mikko Franck (2015–2025)
* Jaap van Zweden (2026 alkaen)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Orchestre Philharmonique de Radio Francen verkkosivut
Henry Chauvel

**Henry George Chauvel** (tunnetaan yleisemmin **Harry Chauvel**; 16. huhtikuuta 1865 – 4. maaliskuuta 1945) oli australialainen sotilaskomentaja ja myöhemmin kenraali, joka taisteli toisessa buurisodassa ja Lähi-idän näyttämöllä ensimmäisessä maailmansodassa.

Chauvelin tytär oli tunnettu australialainen lastenkirjailija Elyne Mitchell.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Valdemar Psilander

**Valdemar Einar Psilander** (9. toukokuuta 1884 Kööpenhamina – 6. maaliskuuta 1917 Kööpenhamina) oli tanskalaisen mykkäelokuvan merkittävimpiä tähtinäyttelijöitä. Psilander näytteli peräti 83:ssa Nordisk Filmin tuottamassa elokuvassa 1910-luvulla.

## Elämä ja ura
Valdemar Psilanderin vanhemmat olivat  Gustav Henrik Psilander ja Emma Axeline Eggertsen. Psilander aloitti uransa kööpenhaminalaisessa Casino-teatterissa joulukuussa 1901 roolilla kansankomediassa *Alt for fædrelandet*. Vuosina 1907–1909 hän näytteli Fredriksberg Teatterissa (Aveny-T) ja Dagmar Teatterissa. Hänen roolitehtäviään oli muun muassa Bill Sikes näytelmässä *[[Oliver Twist]]*. Psilanderin menestys teatterilavoilla jäi verraten vaatimattomaksi.

Psilander debytoi valkokankailla lokakuussa 1910 Axel Strømin ohjaamassa mykkäelokuvassa *Dorian Grays Portræt*. Nordisk Film palkkasi hänet seuraavana vuonna August Blomin ohjaamaan elokuvaan *[[Suurkaupungin yöelämän seuraukset]]* (*Ved fængslets port*). Elokuvasta tuli menestys ja Psilander sai hyvät arviot suorituksestaan. 

Psilanderin suosio laajeni myös Tanskan ulkopuolelle, etenkin Saksaan, Venäjälle ja Unkariin. Psilander oli aikanaan Nordisk Filmin parhaiten palkattu näyttelijä: vuonna 1915 hänen tulonsa olivat 100&nbsp;000 kruunua - seitsemän kertaa enemmän kuin toisen suosikkinäyttelijän, Olaf Fønssin tulot.

Valdemar Psilander avioitui 22. joulukuuta 1911 näyttelijä Edith Buemann Psilanderin kanssa. Pariskunta erosi 1916. Valdemar Psilander kuoli seuraavana vuonna 32 vuoden ikäisenä.

## Filmografia

## Kirjallisuutta
*Hending, Arnold: *Valdemar Psilander* (1942)

## Lähteet
* Heiskanen, Outi: Elohuvia - elokuvateatterien kotimainen kulta-aika, © 2009 Outi Heiskanen ja Kustannusosakeyhtiö Otava, 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Det danske filminstitut, Valdemar Psilander
Kala Siguida

**Kala Siguida** on maalaiskunta Ségoun alueen Nionon piirissä Malissa. Sen keskuskylä Molodo sijaitsee Nigerjoesta lähtevän Sahelin kanavan varrella kymmenen kilometriä Nionosta maanteitse länteen. Kunnassa on 20&nbsp;300 asukasta (vuonna 2009).

Kala Siguidan kunta rajoittuu pohjoisessa Nionon piirin Marikon, idässä Nionon ja etelässä Siribalan kuntiin sekä lännessä Ségoun piirin N’Koumandougoun ja Bellenin kuntiin. Kunta sijaitsee Office du Nigerin keinokastelualueella.

Molodon kylä on saanut alkunsa vuonna 1945 perustetusta Office du Nigerin työläisasutuksesta. Nykyiseen kuntaan kuuluu 16 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, bozoja, maureja, tuaregeja, belloja ja songhaita.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus ja kaupankäynti. Tärkein viljelykasvi on riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Kunnassa pidetään kahdet viikoittaiset markkinat.

Kylistä on maantieyhteydet Nionoon. Palveluihin kuuluu kymmenen alakoulua, yksi yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED), terveysasema ja yksityinen klinikka.

## Lähteet
Jarabulus

**Jarabulus** () on Aleppon maakunnassa sijaitseva kaupunki Syyriassa. Sen asukasluku oli 11&nbsp;570 vuoden 2004 väestönlaskennassa. Kaupunki sijaitsee Eufratjoen rannalla Assadjärven pohjoispuolella Syyrian ja Turkin raja-alueen eteläpuolella.

## Lähteet
Juli Kolosov

**Juli Mihailovitš Kolosov** (, 18. joulukuuta 1892 Jekaterinburg, Venäjä – 1943) oli venäläinen hyönteistieteilijä. 

Kolosov oli jo nuorena kiinnostunut hyönteisistä, joiden tutkimiseen häntä kannusti myös yksi Uralin luonnontieteellisen seuran perustajista Jegor Kler. Kolosov pääsi vuonna 1911 opiskelemaan matematiikan ja fysiikan tiedekuntaan Pietarin yliopistoon, jossa hänen päätutkimuskohteekseen valikoitui entomologia. Ensimmäiset artikkelinsa hän julkaisi vuosina 1914–1915. 

Sodanvastaisten puheidensa takia Kolosov kuitenkin pidätettiin ja karkotettiin kaupungista vuonna 1915. Hän muutti siksi Kazaniin ja viimeisteli siellä opintonsa. Vuonna 1917 hän valmistui ja palasi Jekaterinburgiin, jossa hän aloitti työt Uralin valtionyliopistossa. Sen entomologian professoriksi hänet nimettiin vuonna 1924. Tämän lisäksi 1920-luvun lopussa ja 1930-luvun alussa Kolosov työskenteli useissa paikoissa, kuten professorina Valko-Venäjän maatalousakatemiassa. Kolosov tutki Uralin alueen hyönteisfaunaa. Kollegoidensa kanssa hän keräsi mittavan hyönteiskokoelman, joka on talletettuna Jekaterinburgin (silloisen Sverdlovskin) luonnontieteelliseen museoon.

Kolosovia pidettiin erittäin hyvänä luennoijana. Aikalaiset kuvasivat häntä älykkääksi ja sujuvaksi latinan, ranskan ja saksan puhujaksi. Kolosov hyökkäsi voimakkaasti joitakin tieteilijöitä vastaan, joiden hän katsoi esimerkiksi plagioineen töitään. Kenties hankkimiensa vihamiesten ilmiantamana Kolosov pidätettiin vuonna 1937 nimettömän vihjeen perusteella Stalinin vainojen yhteydessä. Pidätyksen jälkeen hänet kuljetettiin vankileireille Kolymaan. Neuvostoliiton sisäministeriön arkistojen mukaan Kolosov kaatui jollakin toisen maailmansodan rintamalla vuonna 1943 ja hänen kunniansa palautettiin kuoleman jälkeen.

## Lähteet
Roope Jussila

**Roope Jussila** (19. huhtikuuta 1943 Varkaus – 11. joulukuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen lähetystöneuvos.

Jussila oli lähes 40 vuotta Suomen ulkoministeriön palveluksessa. Hänen ulkomaisia asemapaikkojaan olivat Marseille, San Francisco, Lagos, Ankara, Alger, Tunis ja Praha. Jussila vastasi Algerian sisällissodan aikana vuonna 1994 puolen vuoden ajan yksin asiainhoitajana Suomen Algerin suurlähetystön toiminnasta kun lähetystön muu henkilökunta siirtyi levottomien olojen takia Tunisiin. Hän oli sitten va. asiainhoitajana Tunisissa 1995–1996.

Jussila julkaisi muistelmansa vuonna 2009 nimellä *Diplomaattisia mustelmia eli miten selviytyä kissojen kanssa maailmalla*. Hänellä oli kaikissa asemapaikoissaan lemmikkeinä kissoja ja kissojen hoidon tuntijana hän oli muun muassa avustamassa kun presidentti Tarja Halosen kissat Miska ja Rontti muuttivat Mäntyniemeen.

Jussila esiintyi pienessä sivuosassa hasista polttelevana keikarina Jaakko Pakkasvirran vuonna 1968 ohjaamassa elokuvassa Vihreä leski.

## Kirjallista tuotantoa
* *Copy center - can Anglo-American Finnishness survive?*.  LEIF : life and education in Finland 4/1991
* *Diplomaattisia mustelmia eli miten selviytyä kissojen kanssa maailmalla*. Roope Jussila, Helsinki 2009

## Lähteet
* Roope Jussilan muistokirjoitus (Helsingn Sanomat Muistot)
* Erkki Tuomiojan kirjavinkki Jussilan muistelmista

### Viitteet
Riihivaaran mäkikeskus

**Riihivaaran mäkikeskus** on kuuden hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Lieksassa. 

## Historia
Vuonna 1972 parannetiin mäkikeskuksen valaistusta. Järjestäytynyt mäkihyppytoiminta loppui vuonna 1979. Vuonna 1990 K55-mäki remontoitiin hyppykuntoiseksi, lisäksi mäkikeskukseen rakennettiin hissi. Kesällä 1991 K55-mäen hyppyrin keulaa madallettiin 22 senttimetrillä jotta hyppyjen lentorata olisi matalampi, lisäksi lähtölavat korvattiin seitsemällä lähtöpuomilla. Vuonna 1993 K15-mäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus. Vuonna 1996 K28-mäki purettiin ja tilalle rakennettiin K35-mäki. Kesällä 1999 K55-mäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus. Nykyisin muovitus on K55-, K35-, K23- ja K15-mäissä.

Vuodesta 2000 asti on järjestetty heinäkuussa Vaskiyhdistettykilpailut, joihin on osallistunut muun muassa Bernhard Gruber, Marco Pichlmayer ja kaikki Suomen ja Viron kansainvälisen tason yhdistetyn kilpailijat. Mäkiosuus hypätään Riihivaaran hyppyrimäestä ja hiihto-osuus kilpaillaan Pielisentiellä.

## Riihivaaran hyppyrimäki
Mäen K-piste on 55 metrissä, mäessä on muovitus.

### Mäkiennätyksen kehittyminen
Mäkiennätyksen 61,5 metriä on hypännyt Kalle Keituri.

### Kesämäkiennätyksen kehittyminen
Kesämäkiennätyksen 60,5 metriä ovat hypänneet Jaakko Tallus ja Ilkka Herola.

## K35
Mäen K-piste on 35 metrissä, mäessä on muovitus.

### Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 42,0 metriä on hypännyt Lauri Asikainen.

### Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 16,5 metriä on hypännyt Sanna Louhelainen.

## K23
Mäen K-piste on 23 metrissä, mäessä on muovitus.

### Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 21,0 metriä on hypännyt Lauri Leppänen.

### Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 11,0 metriä on hypännyt Sonja Ryynänen. 

## Lähteet
*Lieksa Skisprungschanzen.com   
*Riihivaaran mäkikeskus 
*Lieksan hiihtoseura 

### Viitteet
Ruostesiipiorneero

**Ruostesiipiorneero**, aikaisemmalta nimeltään **ruostesiipiväkäpyrstö** (*Premnornis guttuliger*) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Ruostesiipiorneeroa tavataan Boliviassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Perussa ja Venezuelassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Pisaraorneero

**Pisaraorneero**, aikaisemmalta nimeltään **täpläväkäpyrstö** (*Premnoplex brunnescens*) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Pisaraorneeroa tavataan Boliviassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Panamassa, Perussa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Talkin’ About...

**Talkin’ About... **on suomalaisen Ramblers-yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1982.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Köpi Kurikka, ellei toisin mainittu.

### A-puoli
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Köpi Kurikka – laulu, kitara
* Timo Tapaninen – kitara
* J. J. Heikkinen – kitara, saksofoni, taustalaulu
* Ila Niemelä – bassokitara
* Sid Kukkonen – rummut, taustalaulu

### Vierailevat muusikot
* Harri Määttä – taustalaulu (kappale 10)
* Merja Huotari – taustalaulu (kappaleet 6 ja 10)

### Tuotanto
* Pantse Syrjä – tuottaja
* Hannu Karjalainen – äänittäjä

## Aiheesta muualla
* Ramblers Oulun kaupunginkirjaston sivulla 
* Finnmusic-sivulla
* Talkin' About discogs.com -sivustolla
Bariumkloridi

**Bariumkloridi** (BaCl2) on barium- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa veden puhdistamiseen, teräksen valmistuksessa, keramiikan valmistamiseen ja tuholaismyrkkynä.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa bariumkloridi on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdisteestä on kaksi kiderakenteeltaan erilaista muotoa monokliininen α-muoto ja kuutiollinen β-muoto. Näistä huoneenlämpötilassa stabiilimpi on α-muoto, joka muuttuu β-muodoksi kuumennettaessa 925 °C:n lämpötilaan. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan kidevedellinen dihydraatti (BaCl2·2H2O, CAS 10326-27-9). Kidevesi poistuu yhdisteen rakenteessa kuumennettaessa 113 °C:n lämpötilaan ja samalla yhdiste sulaa.

## Valmistus ja käyttö
Bariumkloridia valmistetaan teollisesti nykyään neutraloimalla vetykloridia joko bariumsulfidiliuoksella tai bariumkarbonaatilla tai bariumsulfidin ja kloorin välisellä reaktiolla. Reaktion jälkeen vesi poistetaan haihduttamalla. Aikaisemmin käytettiin myös bariumsulfaatin kuumentamista hiilen ja kalsiumkloridin läsnä ollessa, mutta uudemmat taloudellisemmat prosessit ovat syrjäyttäneet sen.
:BaS + 2 HCl → BaCl2 + H2S

Bariumkloridia voidaan käyttää muiden bariumyhdisteiden kuten bariumkarbonaatin ja -sulfaatin valmistamiseen. Muita käyttökohteita ovat teräksen valmistus, metallurgiassa suolakylvyissä lisäaineena, koska se muodostaa useiden kloridien kanssa eutektisen seoksen, lasin ja keramiikan valmistuksessa, väriaineiden valmistuksessa, sulfaattien saostamiseen vedenpuhdistuksen yhteydessä, puun lahonestoaineena ja analyyttisessä kemiassa reagenssina. Ilotulitteissa bariumkloridilla voidaan tuottaa vihreää valoa.

## Myrkyllisyys
Muiden vesiliukoisten bariumyhdisteiden tavoin myös bariumkloridi on hyvin myrkyllistä. Yhdiste ärsyttää hengityselimiä, silmiä ja ihoa. Aineen aiheuttaman myrkytyksen oireita ovat muun muassa voimakas vatsakipu, kouristukset, huonovointisuus ja tajuttomuus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Barium chloride 
*Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Barium chloride 
*ChemBlink: Barium chloride 
*ChemBlink: Barium chloride dihydrate
FUN Tampere

**FUN Tampere** oli tamperelainen kaupallinen radioasema, jonka tominta päättyi syyskuussa 2021.

FUN Tampere voitti 22. maaliskuuta 2019 RadioMedian Radiogaalassa kategorian Vuoden paikallinen radio-ohjelma 2018.

1. syyskuuta 2021 alkaen kanavan korvasi Tampereen Kiakkoradio.

## Lähteet
Valkopisaraorneero

**Valkopisaraorneero** (*Premnoplex tatei*) eli aiemmalta nimeltään **valkokurkkuorneero** on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Valkopisaraorneeroa tavataan hyvin pienellä alueella Koillis-Venezuelassa. Lajin populaatio on pieni ja vähenemässä sen elinympäristöjen, kosteiden vuoristometsien, tuhoutumisen vuoksi melko nopeasti. Siksi se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.

## Lähteet
Heikki Tikka

**Heikki Tikka** on suomalainen rumpali. Ramblersin jälkeen Heikki Tikka soitti Kauko Röyhkän Narttu-yhtyeessä. Myöhemmin hän on soittanut mm. Hearthillissä. Tikka on toiminut vuodesta 2003 Radion sinfoniaorkesterin orkesterijärjestäjänä.

## Lähteet
Jussi S. Sipilä

**Jussi Sakari Sipilä** (21. huhtikuuta 1935 Sortavala – 5. huhtikuuta 2009 Espoo) oli suomalainen valtiotieteen maisteri, pakinoitsija ja toimittaja.

Sipilä pääsi ylioppilaaksi 1953 Porvoon yhteislyseosta ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1957 Helsingin yliopistosta.

Sipilä oli 1950-luvun lopulla United Press Internationalin palveluksessa ja 1960-luvun alussa Yhdysvaltain suurlähetystön palveluksessa ja sitten vuosina 1963–1966 BBC:n palveluksessa Lontoossa. Tämän jälkeen Sipilä työskenteli Finnfacts-instituutissa, useissa kustannusalan yrityksissä sekä 1980-luvun lopulla Suomen ulkomaankauppaliitossa.

Sipilä laati satoja lehtiartikkeleita ja radioesitelmiä, pakinoita radiolle sekä ulkomaankauppaan liittyviä kirjoituksia ja tv-ohjelmia.

## Kirjallista tuotantoa
* *Porvoon poikia vuosisadan puolivälissä : kouluvuosien nostalgiaa*. Atena, Jyväskylä 1998
* *Purkka takamuksissa ja muita tarinoita lapsenmielisille*. Atena, Jyväskylä 1999
* *Eevan puvussa ja ilmankin : pakinoita*. Sanasato, Tampere 2001
* *Patti otsassa : lastenkirja aikuisille*. Sanasato, Tampere 2002
* *Puffs and gasps : peepholes into Finnish humour*. Sanasato, Tampere 2002
* *Oma sauna, autuas aina : pakinaa saunasta ja sen nurkalta*. Fenix-kustannus, Espoo 2003

## Lähteet
* 
* Jussi S. Sipilän muistokirjoitus (Helsingn Sanomat Muistot)
Arnold Hunter

**Arnold Hunter** (s. 15. maaliskuuta 1979 Fermanagh) on pohjoisirlantilainen jalkapallotuomari. Hän on ollut kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n virallisena tuomarina vuoden 2011 alusta asti. Hunter on tällä hetkellä myös Pohjois-Irlannin huipputuomari. FIFA:n listauksessa hän on kolmoskategorian tuomari.

Marraskuussa 2014 käydyssä Eurooppa-liigan lohkovaiheen ottelussa HJK:n ja Torino FC:n välillä Sonera Stadiumilla päätuomarina toiminut Hunter loukkasi akillesjänteensä 40. peliminuutin kohdalla ja kaatui tuskaisena maahan. Hän joutui jättämään pelin kesken.

## Lähteet
Jumžagijn Tsedenbal

**Jumžagijn Tsedenbal** (17. syyskuuta 1916 – 20. huhtikuuta 1991) oli mongolialainen poliitikko, joka valtakaudellaan 1952–1984 toimi maan pääministerinä ja Mongolian kansan vallankumouspuolueen johtajana.

Tsedenbal syntyi köyhän karjapaimenen poikana, mutta pääsi kouluun ja suoritti 1938 talousalan korkeakoulututkinnon Moskovassa. Vuosina 1939–1940 hän toimi Mongolian valtiovarainministerinä ja 1940–1954 kansan vallankumouspuolueen pääsihteerinä. Kun Mongolian vallankumousjohtaja Horloogijn Tšoibalsan kuoli 1952, Tsedenbalista tuli hänen seuraajansa.

Valtakaudellaan Tsedenbal kehitti ympärilleen vahvan henkilökultin ja piti yllä hyviä suhteita Moskovaan varoen kuitenkin, ettei Mongolia luisuisi yhdeksi monista neuvostotasavalloista. Tämän takia hän kohtasi voimakasta kritiikkiä Kiinan suunnalta etenkin kulttuurivallankumouksen aikana.

Tsedenbal, jonka terveys oli heikentynyt, syrjäytettiin elokuussa 1984 hänen ollessaan perheineen Moskovassa, minne hän jäi maanpakoon. Hänen puolisonsa Anastasia Filatova oli myös vahvalla otteella mukana maan politiikassa ja piti yllä hyviä suhteita Leonid Brežneviin.

## Lähteet
Miguel Layún

**Miguel Arturo Layún Prado** (s. 25. kesäkuuta 1988 Córdoba, Meksiko) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa espanjalaista Villarrealia. Molempijalkainen Layún on pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hän pelaa myös Meksikon jalkapallomaajoukkueessa. 

## Ura
### Seurajoukkueura
Layúnin kasvattajaseura on Veracruz. Hän edusti seuraa vuodet 2006-2009. Vuonna 2009 Layún siirtyi Eurooppaan, Italian Serie A:n Atalanta BC:n riveihin. Hän pelasi kaudella 2009-2010 Serie A:ssa vain kaksi ottelua ja siirtyi kauden jälkeen takaisin Meksikoon, nyt Club Américan riveihin. Seurassa Layún on voittanut vuonna 2013 Meksikon liigan Clausuran ja on yksi seuran avainpelaajista.

Tammikuussa 2015 Layún siirtyi Englannin mestaruussarjan Watford FC:hen. Seura nousi Valioliigaan kaudeksi 2015-2016. 

### Maajoukkueura
Layún debytoi Meksikon jalkapallomaajoukkueessa vuoden 2013 Gold Cupissa, jossa Meksiko eteni semifinaaleihin. Ensimmäisen maaottelumaalinsa Layún teki toukokuussa 2014 Estadio Aztecalla Israelia vastaan harjoitusottelussa. Hän teki tuossa pelissä kaksi maalia. Hän kuului joukkueeseen myös vuoden 2014 MM-kisoissa. Layún pelasi kisoissa täydet minuutit Meksikon jokaisessa neljässä ottelussa oikean laitapakin paikalla. Meksiko putosi neljännesvälierissä Alankomaille.

## Lähteet
* 
* http://www.national-football-teams.com/player/52829/Miguel_Layun.html
* http://www.fifa.com/worldcup/players/player=371044/statistics.html
Semjon Tsarapkin

**Semjon Konstantinovitš Tsarapkin** (1906 – 1984) oli neuvostoliittolainen diplomaatti, joka toimi 47-vuotisen uransa aikana muun muassa maansa suurlähettiläänä Washingtonissa, Bonnissa ja YK:ssa.

Tsarapkin työskenteli aluksi vuosia sulattotyöntekijänä ja opiskeli työn ohella kansainvälistä politiikkaa ja puolueteoreettisia kysymyksiä. Vuonna 1941 hän pääsi mukaan muokkaamaan hyökkäämättömyyssopimusta Japanin ja Neuvostoliiton välille. Toisen maailmansodan jälkeen Tsarapkin oli Neuvostoliiton edustaja Dumbarton Oaksin ja San Franciscon neuvotteluissa, jotka tähtäsivät YK:n perustamiseen. Sen jälkeen hän toimi suurlähettiläänä Washingtonissa ja YK:ssa 1949–1954. Tämän jälkeen hänet nimitettiin Neuvostoliitossa toimineiden kansainvälisten järjestöjen ylijohtajaksi, ja vuonna 1961 hän tuli tunnetuksi Neuvostoliiton peräänantamattomana pääneuvottelijana aseistariisuntakonferenssissa. Tsarapkin toimi Neuvostoliiton edustajana Geneven aseidenriisuntakonferenssissa, kunnes hänen tilalleen tuli 24. maaliskuuta 1966 Aleksei A. Roštšin.

Hänen viimeinen diplomaattipostinsa oli Bonnissa 1966–1971, minkä jälkeen hänestä tehtiin kiertävä lähettiläs.

## Lähteet
Ensi-ilta (elokuva)

**Ensi-ilta** () on John Cassavetesin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta  1977. Sen pääosissa ovat Gena Rowlands, Ben Gazzara, Joan Blondell, Paul Stewart, Zohra Lampert ja Cassavetes itse. *Ensi-illan* tuotti Al Ruban, ja Faces Distribution oli elokuvan tuotanto- ja levittäjäyhtiönä. Elokuva on avioparin Cassavetes ja Rowlands kahdeksas yhteinen elokuva.

## Juoni

Nuori nainen kuolee onnettomuudessa yritettyään mennä tapaamaan suosikkinäyttelijäänsä Myrtle Gordonia tämän näytelmän esityksen jälkeen. Myrtle alkaa tuntea syyllisyyttä ihailijansa kuolemasta, mikä syöksee hänet emotionaaliseen kriisiin. Henkinen taakka syö Myrtleä, jonka näyttelijäntyö alkaa kärsiä.

## Näyttelijät

## Julkaisu
Kuten edellisienkin elokuviensa kanssa, Cassavetes joutui taistelemaan saadakseen *Ensi-illan* Yhdysvaltain teatterilevitykseen. *Ensi-ilta* sai Yhdysvaltain ensi-iltansa Kalifornian Los Angelesin Fox Wilshire Theaterissa 22. joulukuuta 1977. Kun elokuvan esittäminen Los Angelesissa lopetettiin helmikuussa, elokuvaa esitettiin maaliskuussa 1978 New Yorkissa. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 26. tammikuuta vuonna 1979. *Ensi-ilta* osoittautui kaikesta huolimatta kaupalliseksi flopiksi. Kaksi vuotta Cassavetesin kuoleman jälkeen 1991 *Ensi-iltaa* esitettiin uudelleen Yhdysvalloissa, ja elokuva oli kilpailijaehdokkaana Cannesin elokuvajuhliin vuonna 1992. *Ensi-ilta* on kiertänyt lisäksi monia elokuvajuhlia ilmestymisensä jälkeen.

## Vastaanotto
Yhdysvaltalaiset elokuvakriitikot lyttäsivät *Ensi-illan* sen ilmestyessä. Kun elokuva sai ensi-iltansa New Yorkissa, elokuvaa ei huomioitu ollenkaan sanoma- tai aikakauslehdissä. *Ensi-ilta* sai paremman vastaanoton Euroopassa. Vaikka elokuva saikin heikon vastaanoton, se sai muun muassa kaksi Golden Globe -ehdokkuutta. *Ensi-ilta* kilpaili helmikuussa 1978 Berliinin elokuvajuhlilla, jossa elokuva voitti Otto Dibelius -elokuvapalkinnon ja parhaan naisnäyttelijän Hopeisen karhun. Berliinin elokuvajuhlilla Cassavetes oli ehdolla Kultaisen karhun saajaksi. Elokuvan maine on parantunut paljon ilmestymisensä jälkeen. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan nykyajan elokuvakriitikoiden arvosteluista 95 prosenttia on myönteistä perustuen 22:een arvosteluun. Cassavetes sanoi televisiohaastattelussa vuonna 1978, että piti *Ensi-iltaa* parhaimpana elokuvanaan. *Ensi-ilta* julkaistiin ensi kerran DVD:nä Yhdysvaltain markkinoille vuonna 1998.

Suomessa *Ensi-ilta* saatiin teattereihin vasta 1979, jolloin se nousi kymmenenneksi elokuvakerholehti Projektion järjestämässä kriitikkoäänestyksessä vuoden parhaista ensi-iltaelokuvista.

### Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* ''Ensi-ilta'' TCM Movie Databasessa 
* ''Ensi-ilta'' Rotten Tomatoes -sivustolla
Herbert Tingsten

**Herbert Lars Gustaf Tingsten** 17. maaliskuuta 1896 Järfälla – 26. joulukuuta 1973 Tukholma) oli ruotsalainen valtiotieteilijä, päätoimittaja, kustantaja ja kirjailija. Hän toimi valtiotieteen professorina Tukholman korkeakoulussa 1935–1948 ja toimi sitten ''Dagens Nyheterin'' päätoimittajana 1946–1959. Hänen teoksiinsa kuuluu muun muassa vuonna 1933 julkaistu *Demokratian voitto ja kriisi*.

Tingsten oli alun perin sosiaalidemokraatti, mutta omaksui sitten liberaaleja aatteita. *Dagens Nyheterin* päätoimittajuus tarjosi hänelle hyviä tilaisuuksia terävään yhteiskuntapolemiikkiin. Hän kannatti Ruotsin lähentymistä puolustusliitto Natoon, kritisoi rotuerottelua Yhdysvalloissa ja Etelä-Afrikassa ja vastusti harvainvaltaa kuten kommunismia ja natsismia. Pääkirjoituksissaan hän kritisoi usein Ruotsin sosiaalidemokraatteja liiasta itämyönteisyydestä ja länsivastaisuudesta, eikä säästellyt kritiikissään ketään.

Valtiotieteilijänä Tingsten tutki ruotsalaista ja kansainvälistä valtiosääntöhistoriaa ja valtiosääntöoikeutta sekä ennen muuta poliittista aatehistoriaa. Hän julkaisi yli 50 kirjaa ja tuhatkunta artikkelia. Tingstenin neliosainen muistelmateos *Mitt liv* herätti suurta huomiota ja myi hyvin.

Tingstenin setä oli kenraali ja puolustusministeri Lars Tingsten.

## Suomennettuja teoksia
**Demokratian ongelmia* (1947)
**Viktoria ja viktoriaanit* (1966)
**Uhattu Israel* (1967)

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Tingsten Klackenberg, Jill: *I skuggan av Tingsten : en släktberättelse*, Natur & Kultur 2010. .
* Hedenius, Ingemar: *Herbert Tingsten - människan och demokraten*, Norstedt 1974. .
* Johansson, Alf W.: *Herbert Tingsten och det kalla kriget - antikommunism och liberalism i Dagens nyheter 1946-1952*, Tidens förlag 1995. .
Digimon Rumble Arena

**Digimon Rumble Arena** (Japanissa peli tunnetaan nimellä **Digimon Tamers Battle Evolution** デジモンテイマーズ バトルエボリューション *Dejimon Teimāzu Batoru Eboryūshon*) on Bandain ja Hudson Softin yhteistyössä kehittämä Digimon -lelu ja animesarjoihin perustuva taistelupeli. Se julkaistiin ensin Japanissa PlayStation -konsolille vuonna 2001, muuallapäin maailmaa vasta vuotta myöhemmin.

Pelin jatko-osa, *[[Digimon Rumble Arena 2]]*, julkaistiin vuonna 2004 PlayStation 2, Nintendo GameCube ja Xbox konsoleille.

## Pelaaminen
Pelimekaniikka on hyvin samankaltainen kuin Nintendon Super Smash Bros. -pelissä, mutta tässä pelissä voi olla korkeintaan kaksi vastustajaa.

## Hahmot
### Alussa pelattavat
* Gabumon - MetalGarurumon
* Agumon - WarGreymon
* Patamon - Seraphimon
* Renamon - Sakuyamon
* Guilmon - Gallantmon
* Terriermon - MegaGargomon
* Wormmon - Stingmon
* Veemon - Imperialdramon (Fighter Mode)
* Tailmon (Gatomon) - Holydramon (Magnadramon)

### Salaiset/Avattavat hamot
* Impmon
* Beelzemon
* BlackWarGreymon
* Imperialdramon (Paladin Mode)
* Reapermon (ainoa hahmo pelissä, joka ei ole ollut TV animeissa)
* MetalGarurumon
* WarGreymon
* Seraphimon
* Sakuyamon
* Gallantmon
* MegaGargomon
* Stingmon
* Impeialdramon (Fighter Mode)
* Holydramon (Magnadramon)

## Aiheesta muualla
* digimon.wikia.com/wiki/Digimon_Rumble_Arena
Hart Crane

**Hart Crane** (21. heinäkuuta 1899 – 27. huhtikuuta 1932) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hän kirjoitti modernistista tai romanttista, vaikeaa ja huoliteltua runoutta. Esimerkiksi kriitikko Harold Bloom on nimennyt hänet ”henkilökohtaiseksi suosikkirunoilijakseen”.

## Lähteet
* Harold Bloom: *The Anatomy of Influence: Literature as a Way of Life*
Ineps

**INEPS** (International Network of Productive Learning Projects and Schools) on vuonna 1990 perustettu kansainvälinen produktiivisen oppimisen koulujen ja projektien verkosto. 

INEPS pyrkii edistämään ja kehittämään produktiivista oppimista, jossa keskeistä on oppiminen aidoissa oppimisympäristöissä karttuvien kokemusten kautta. Erityisesti työpaikkoja hyödynnettään tällaisina oppimisympäristöinä. Verkosto tarjoaa opetus- ja kasvatusalan ammattilaisille mahdollisuuden jakaa ajatuksia, kokemuksia ja menetelmiä. 

Verkostossa on jäseniä 15 Euroopan maasta sekä Yhdysvalloista.

INEPSin tavoitteet ovat:
* kasvattaa nuorista rauhantahtoisia ja yhteistyökykyisiä keskinäisen kunnioituksen ja tasa-arvon hengessä.
* kehittää ja levittää produktiivisen oppimisen filosofiaa ja sen vahvuuksia käytännön opetus- ja kasvatustoiminnan toteuttamiselle.
* kehittää produktiivisen oppimisen metodologiaa ja käytäntöjä
* vahvistaa yhteistyötä verkoston jäsenten kesken
* järjestää tapaamisia, konferensseja ja seminaareja sekä julkaista kirjoja ja lehtisiä. Edellä mainittuihin tavoitteisiin pyritään kaikin mahdollisin keinoin, mukaan lukien moderni media.  

Produktiivinen oppiminen tähtää yhtälailla yksilön roolin kehittymiseen yhteisössä kuin muutokseen itse yhteisössäkin. Prosessi toteutetaan aidoissa oppimisympäristöissä, ”tosielämän tilanteissa” (real-life situations).  

Opettajan ja kasvattajan rooli prosessissa on toimia oppimisen fasilitoijana. (Produktiivisen oppimisen määritelmä (2. INEPSin kongressi Peniche, Portugali 1992)  
 
Produktiivisessa oppimisessa korostuu koulun ja sitä ympäröivän yhteisön vuorovaikutus. Siinä yhdistyvät perusopetus ja ammatillinen orientaatio. Produktiivisessa oppimisessa pyrtään vahvistamaan käytännön ja teorian yhteyttä.

INEPS on perustamisensa jälkeen järjestänyt 26 kongressia vuoteen 2014 mennessä. Näistä kolme on pidetty Suomessa. (Kuopio 1996, Hämeenlinna 2003, Helsinki 2009). 
Ensimmäiset suomalaiset INEPS-verkoston jäsenet olivat eri puolilla maata toimineiden Omaura-luokkien opettajia ja kasvatustyöntekijöitä. Omauraopetuksen kokemusten perustalle vuonna 2006 syntyneen joustavan perusopetuksen (JOPO) opettajat ovat sittemmin osallistuneet toimintaan. Vuonna 2014 Berliinissä järjestettyyn kongressiin osallistui Suomesta myös useita ammatillisen koulutuksen sekä opettajien koulutuksen asiantuntijoita.

INEPS on lisäksi järjestänyt vuosina 1994 -2011 yhdeksän nuorisokongressia eri puolilla Eurooppaa. Vuonna 2000 nuorisokongressi pidettiin Kuopiossa ja Jyväskylässä. Sen teemana oli vesi.

## Lähteet
* www.ineps.org
* www.iple.de
* www.cityas.org

## Aiheesta muualla
* Joustavan perusopetuksen esittelyvideo 
* Joustava perusopetus / OKM 
* Europle-projekti
Tepuihelmiorneero

**Tepuihelmiorneero** (*Roraimia adusta*) aiemmalta nimeltään **tepuinhelmiorneero** on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Tepuihelmiorneeroa tavataan Brasiliassa, Guyanassa ja Venezuelassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Punaorneero

**Punaorneero** (*Margarornis rubiginosus*) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Punaorneeroa tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet