Sunnalaisuus

**Sunnalaisuus** on islaminuskon pääsuuntaus, johon kuuluu noin 80–90 prosenttia maailman noin 1,6 miljardista muslimista. *Sunna* tarkoittaa profeetan esikuvaa, jonka kautta on annettu Jumalan laki. Sunnalaisuus kehittyi klassiseen muotoonsa varhaisella 900-luvulla.

Ei ollut heti selvää, että juuri sunnalaisuudesta tulisi islamin johtava suuntaus. Vielä 900-luvulla näytti siltä, että šiialaisuus oli voittamassa, sillä vuonna 945 Iranista tullut šiialainen Ahmad ibn Buya valloitti Bagdadin ja julistautui abbasidikalifien suojelijaksi. Samaan aikaan Egyptin fatimidit olivat šiioja. Käänne tapahtui 1000-luvulla, kun turkkilaiset seldžukit loivat keskiaasialaisen Seldžukkien valtakunnan, joka oli rajoiltaan lähellä sassanidien entistä valtiota. He karkottivat buijidit Bagdadista ja asettuivat vuorostaan kalifin suojelijoiksi. Keski-Aasiasta tullut valloitus varmisti sunnien valta-aseman ja muovasi islamin nykyiseen muotoonsa. Seldžukit perustivat madrasa-laitoksen varmistamaan oikeaoppisten sunnalaisten virkamiesten ja pappien koulutuksen.

## Sunnalaisuuden tuntomerkit

Sunnalaisuus eroaa islamin toisesta päähaarasta šiialaisuudesta tietyissä uskonnollisissa kysymyksissä. Suuntaukset voivat ajoittain pitää toisiaan vääräuskoisina. Sunnien ja shiiojen välillä esiintyy tämän takia väkivaltaisuuksia.

* Luultavasti tärkein teoreettinen ero on kysymys maallisen ja uskonnollisen vallan suhteesta. Sunnalaisuuteen kuuluu oppi uskovien komentajasta, yhdestä ainoasta kalifista, jolla ei kuitenkaan ole uskonnollista valtaa. Šiialaisuudessa sekä maallinen että uskonnollinen valta kuuluu samalle henkilölle eli imaamille. Nykyisin imaami on šiialaisuudessa kuitenkin kätkeytynyt.
* Symbolisella tasolla näkyvin ero on, että sunnien teologiassa ei korosteta Muhammedin vävyn Alin asemaa, kuten tapahtuu šiialaisuudessa, jonka uskontunnustukseen Ali on lisätty. Myös Alin poika Husain ibn Ali on šiialaisuudessa erityisasemassa. Šiiat viettävät hänen muistokseen Ašura-juhlaa, joka on šiiojen tärkein vuosittainen juhla.

* Sunnimuslimit nojautuvat sunnan tulkinnassa Koraaniin ja Muhammedin sunnaan, kun taas šiiat hyväksyvät myös imaamien sunnan jumalallisen lain lähteeksi.

* Sunnalaisuudessa *šarian* eli islamilaisen lain tulkinta kuuluu tasapuolisesti uskonoppineille, *[[ulama]]lle* eli viisaille miehille. Tehtävään pätevöityminen ei tapahdu suorittamalla muodollisia tutkintoja vaan opiskelemalla islamilaista lakia ja saavuttamalla luottamusta ja mainetta muslimien keskuudessa. Šiialaisuus on hierarkkisempi niin, että papiston huipulla ovat *[[Ajatollah|ajatollahit]]* ja *mardzat* ja kaikkein korkeimmalla kätkeytynyt imaami.

* Uskonnonharjoituksessa on pieniä eroja. Sunnit rukoilevat viisi kertaa päivässä, šiiat voivat yhdistää viisi rukoustaan kolmeen rukoushetkeen. Paaston ajoituksessa käytetty valoisuuden arviointi voi poiketa puolella tunnilla.
* Sunnien ja šiiojen *[[hadith]]*-kokoelmat poikkeavat hieman toisistaan ja šarian määräykset ovat osittain erilaisia. Šiiat hyväksyvät ainoastaan valikoiden omakseen sunnien kuuden kirjan kokoelman.

Sunnalaisuudella ei ole virallista kuvasymbolia, ja se on muutenkin ikonoklastinen eli kuvakielteinen. Abbasidien symboleina olivat mustat liput. Islamin epäviralliseksi symboliksi nousi puolikuu. Se oli peräisin turkkilaisten Osmanien valtakunnasta, ei islamin varhaiskaudelta.

### Madhabit eli lakikoulukunnat

*[[Madhhab|Maḏhab]]* (, monikko ) on arabiankielinen termi, joka viittaa islamilaiseen lakikoulukuntaan (*[[fiqh]]*). Islamissa vaikuttaa viisi suurta koulukuntaa, joiden katsotaan olevan keskenään yhdenvertaisia. Ne ovat:

* Hanafi, perustaja Abu Hanifa (k. 767) (suurin)
* Maliki, perustaja Malik ibn Anas (k. 795)
* Shafi’i, perustaja Muhammad al-Shafi‘i (k. 820)
* Hanbali, perustaja Ahmad ibn al-Hanbal (k. 855)
* Šiia: Ja’fari, perustaja Ja’far al-Sadiq (k. 765)

### Sunnien kuusi keskeistä hadith-kokoelmaa

Sunnien tärkeimmät hadith-kokoelmat ovat niin sanotut kuusi kirjaa (*[[Kutub al-Sittah|Kutub as-Sittah]]*). Koraanin ohella ne muodostavat sunnien pyhien kirjoitusten tärkeimmän koosteen, jonka tulkinta kuuluu ainoastaan uskonoppineille. Kokoelma vakiintui vasta 1100-luvulla, jolloin viimeinen kirjoittaja, Ibn Majah, hyväksyttiin mukaan. Kuusi kirjaa ovat:

* *[[Sahih al-Bukhari]]*
* *[[Sahih Muslim]]*
* *[[Sunan an-Nasa’i]]*
* *[[Sunan Abi Dawud]]*
* *[[Jami` at-Tirmidhi]]*
* *[[Sunan ibn Majah]]*

### Sunnalaisen islamin suuntauksia
* Barelvi 
* Deobandi 
* Muslimiveljeskunta 
* Salafismi ja wahhabismi 
* Suufilaisuus (mystinen suuntaus, joka esiintyy myös šiialaisuudessa)

## Sunna-islamin levinneisyys

Suurin osa tiedoista on laskettu tai otettu sivuilta CIA:N World Factbook  ja Adherents.com . Tietoa on haettu myös näistä lähteistä:

*[1]: Imam Reza Network estimates link 
*[2]: *Encyclopedia Britannica* 1997 edition
*[3]: Registered religious communities in Finland (2003)
*[4]: Tutkimus: Suomessa muslimien määrä viisinkertaistuu, YLE http://yle.fi/uutiset/tutkimus_suomessa_muslimien_maara_lahes_viisinkertaistuu/7909301

## Sunnalaisuus Suomessa

Suomen ensimmäiset sunnimuslimit ovat turkkilaiset tataarit, jotka saapuivat 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa pääosin Nižni Novgorodin alueen kylistä ja etenkin Aktukista. Tataareilla on oma seurakuntansa.

Sunnimuslimeilla ei ole Suomessa omaa kattojärjestöä kuten šiioilla. Vuoden 1990 jälkeen alkanut muuttoliike on tuonut Suomeen sunneja muun muassa Somaliasta, Irakista ja Afganistanista. Yhdysvaltalaisen PEW-tutkimuskeskuksen mukaan Suomessa oli vuonna 2016 yhteensä  muslimia, joista suurin osa sunneja. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Zaytuna institute. 
* Sunniforum  
* Haq Islam. 
* Guiding helper (Määliki madhabin opas islamissa). 
* Inter-islam (Hanafi madhabin opas islamissa).