open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Joachim Winkelhock

**Joachim Winkelhock** (s. 24. lokakuuta 1960 Waiblingen) on saksalainen autourheilija. Hänen nuorempi veljensä Thomas Winkelhock ja vanhempi veljensä Manfred Winkelhock ja tämän poika Markus Winkelhock ovat myös kilpa-ajajia.

Winkelhock nousi Formula 1 -luokkaan voitettuaan vuonna 1988 Saksan Formula 3 -luokan mestaruuden, jonka jälkeen hän pääsi kokeilemaan F1-autoa AGS-tallissa. Tallin auto ei ollut kilpailukykyinen ja Winkelhock esikarsiutui jokaisessa seitsemässä osallistumassaan osakilpailussa. 

F1-sarjan jälkeen Winkelhock siirtyi vakioautoluokkiin, missä hän pärjäsi paremmalla menestyksellä voittaen mestaruuksia eri sarjoissa. Hän osallistui vielä DTM-sarjaan vuosina 2000–2003.

Winkelhock voitti vuonna 1999 Le Mansin 24 tunnin ajon. Hän on myös voittanut Nürburgringin 24 tunnin ajon vuosina 1990 ja 1991.

## Lähteet

*

### Viitteet
Mass Lowe

**Mass Lowe** (s. 4. syyskuuta 1969 Banjul) on gambialainen muusikko.

Lowe syntyi Gambian pääkaupungissa Banjulissa ja kävi ranskankielisen koulun. Hän soitti kouluaikanaan yksikielistä tukusi ngalam -soitinta. Palattuaan Dakarista Gambiaan vuonna 1987 Lowe liittyi Saint Augustine's High School Bandiin, jonka kanssa hän esiintyi säännöllisesti Banjulin Oasis Night Clubissa. Myöhemmin hän perusti yhtyeet Kadugi ja Xam Xam Band. 

Mass vietti vuodet 1991–1993 Dakarissa. Ghanalaisen tuottaja Fusaina Diagban tapaaminen toi hänelle vuonna 1998 esiintymisen Ghanan suurimmilla musiikkifestivaaleilla. 

Mass on julkaissut kaksi studioalbumia. Hän julkaisee tulevaisuudessa uuden albumin, jonka nimeksi on ilmoitettu *Africa Rising*. Ilmestymisen ajankohtaa ei ole toistaiseksi julkistettu. 

## Diskografia
* *Nice Boy* (1995)
* *Kosso Kosso* (1997) 

## Aiheesta muualla
* Interview: Mass Lowe
Kikka Laitinen Co. (albumi)

__NOTOC__
**Kikka Laitinen Co.** on suomalaisen laulajan Kikka Laitisen studioalbumi. Se julkaistiin 1994. Se äänitettiin JJ-studiolla Tampereella ja miksattiin Finnvoxilla Helsingissä.
Kannen on suunnitellut Markus Virpiö.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Kikka Laitinen – laulu
* Kustaa Kantelinen – kitara, taustalaulu
* Mikko Yli-Knuuttila – bassokitara
* Petteri Korhonen – rummut
* Kristian Molina – kosketinsoittimet
* Janne Halmela – trumpetti
* Tuomas Peippo – rummut
* Rova Rouvinen – saksofoni
* Veli-Matti Miettinen – pasuuna
Bentsyyliasetaatti

**Bentsyyliasetaatin** kemiallinen kaava on C9H10O2 ja rakennekaava CH3COOCH2C6H5. Bentsyyliasetaatti on etikkahapon bentsyyliesteri, josta käytetään myös nimitystä *fenyylimetyyliasetaatti*. Bentsyyliasetaatin leimahduspiste on 90 °C c.c. ja itsesyttymislämpötila 460 °C.

Bentsyyliasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, jolla on tunnusomainen kukkainen tuoksu. Sitä  käytetään laajalti kosmetiikkateollisuudessa sen jasmiinia muistuttavan tuoksunsa takia.
Bentsyyliasetaattia esiintyy kasveissa, kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Bentsyyliasetaattia käytetään myös liuottimena muoveissa ja monissa muissa materiaaleissa.

## Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Aine voi ärsyttää silmiä ja kuivattaa ihoa. Nieltynä tai hengitettynä aine imeytyy elimistöön ja voi vaikuttaa keskushermostoon. Suuret pitoisuudet voivat johtaa tajuttomuuteen ja pitkäaikainen altistuminen voi vaikuttaa munuaisiin. LD50-arvo rotalla suun kautta 2.49 g/kg.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Bentsyyliasetaatin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 26.12.2014.
*PubChem: Benzyl acetate 
*Human Metabolome Database (HMDB): Benzyl acetate 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Benzyl acetate 
*ChemBlink: Benzyl acetate 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Benzyl-acetate 
*Pherobase: Floral Compound - benzyl acetate 
*Pherobase: Semiochemical - benzyl acetate
Henri Breuil

**Henri Breuil** (28. helmikuuta 1877 – 14. elokuuta 1961  L'Isle-Adam, Val-d'Oise, Ranska) oli ranskalainen arkeologi. Breuilin tutkimukset valottivat suuresti Euroopan ja Afrikan vanhemman kivikauden luolamaalauksien tietoutta. Useissa kirjoissaan hän pyrki todistamaan, että Länsi-Euroopan luolamaalaukset olivat peräisin muinaisajoilta. Breuil myös antoi panoksensa siihen, että käsitys, jossa eri "kaudet" seurasivat toisiaan, hylättiin ja tilalle tuli käsitys "kulttuureista", joita saattoi olla useita samanaikaisesti. 

Breuilin uraanuurtava työ on valtava, vaikka monet hänen teoriansa ja tulkintansa on myöhempi tutkimus kumonnut. Jälkikäteen on myös mahdollista suhtautua varauksin hänen menetelmiinsä, jotka toisinaan olivat karkeita, ideologisiin ennakkoluuloihinsa, joita osittain voi nykyisin pitää rasistisina, hänen puheisiinsa, jotka sisälsivät paljon kansanomaista mytologiaa, hiukan epäilyttävään monialaisuuteensa, siihen ettei hän suostunut myöntämään virheitään ja halusi luoda itsestään imartelevan kuvan jälkipolville. 

Yksi kumottuja teorioita on selitys Namibiassa olevan kalliomaalauksen "Valkea nainen" ("The White Lady") alkuperästä. Hän esitti, että kyse on muinaisten kreetalaisten maalauksesta. Nimen Valkea nainen antoi juuri Breuil, mutta myöhemmin on todettu, ettei kuva esitä sen paremmin naista kuin vaaleaihoista vaan nuorta busmannimiestä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hellas Planitia

**Hellas Planitia** eli **Hellaksen allas** on laaja törmäyskraatteri Marsissa. Se sijaitsee maahan hyvin näkyvän Syrtis Majorin eteläpuolella. Hellaksen löysi italialainen tähtitieteilijä Giovanni Schiaparelli 1800-luvun lopuilla.

Hellas Planitia on luultavasti syntynyt noin 3,9 miljardia vuotta sitten, kun suuri asteroidi törmäsi Marsiin. Hellas Planitia on Marsin kraattereista suurin. Sen halkaisija on 2&nbsp;299,16 kilometriä ja syvyys jopa 8 kilometriä.

Valtavan kokonsa vuoksi Hellas Planitia oli Marsin ensimmäisiä pinnanmuotoja, jotka havaittiin kaukoputkella. Giovanni Schiaparelli antoi sille nimeksi *Hellas* (Kreikka). Törmäysallas tunnettiin jossain vaiheessa myös nimellä Lockyer Land, englantilaisen tähtitieteilijän Sir Joseph Norman Lockyerin mukaan. Lockyer oli italialaisen tähtitieteilijä Antoniadin mukaan laatinut ensimmäisen todella luotettavan kartan Marsista.

## Katso myös

*Argyre Planitia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sal

**Sal** on yksi Kap Verden saarista. Se kuuluu pohjoiseen Barlaventosaarten ryhmään, ja on Kap Verden koillisin saari. Saarella on kaksi kaupunkia: Santa Maria (hallintokeskus, Cidade de Santa Maria) ja Espargos (Cidade dos Espargos), jonka luona on kansainvälinen lentoasema.

Saaren ulottuvuus on 29,7 kilometriä etelästä pohjoiseen ja 11,8 kilometriä lännestä itään; pinta-ala on 216 km². Väkiluvuksi on ennustettu 35&nbsp;480 (2022), eli väkiluku olisi kaksinkertaistunut edellisen 17 vuoden aikana (17&nbsp;631 as., 2005). Kap Veden aluehallinnossa Sal muodostaa oman saaren mukaan nimetyn kuntansa (concelho). 

Saaren nimi viittaa suolaan (), jota löydettiin Pedra Lumen ja Santa Marian asutusten läheisyydestä.  Saaren korkein kohta on 406 metriin mpy nousevan Monte Vermelhon huippu. Geologisesti Sal on Kap Verden vanhin saari. Se syntyi tulivuorenpurkauksessa noin 50 miljoonaa vuotta sitten. Eurooppalaiset löysivät saaren 3. joulukuuta 1460 ja nimesivät sen Llamaksi. 

Salin saarella on maanteitä 29,8 kilometriä. Siellä on yksi valtion neljästä kansainvälisestä lentoasemasta: Amílcar Cabralin kansainvälinen lentoasema (Aeroporto Internacional Amílcar Cabral), jolla on Kap Verden pisin eli 3&nbsp;000 metriä pitkä kiitotie. Saarta palvelee Palmeiran satama (Porto da Palmeira).

## Lähteet
* 

### Viitteet
Johann Strauss vanhempi

**Johann Strauss vanhempi** (14. maaliskuuta 1804 Wien – 25. syyskuuta 1849 Wien) oli itävaltalainen säveltäjä ja kapellimestari, joka tunnetaan parhaiten valsseistaan.

Strauss opiskeli aluksi kirjansitojaksi, mutta oli jo varhain myös taitava viulisti. Vuonna 1825 hän perusti oman orkesterin, joka keskittyi valssien ynnä muun tanssimusiikin esittämiseen. Orkesteri menestyi erinomaisesti, osittain Straussin itsensä säveltämän tanssimusiikin ansiosta. Wienin lisäksi orkesteri esiintyi monissa muissakin Euroopan kaupungeissa. Strauss kohtasi kuitenkin kovaa kilpailua toisen wieniläisen valssisäveltäjän Joseph Lannerin taholta.

Straussilla oli vaimonsa Maria Anna Streimin kanssa kolme poikaa ja kaksi tytärtä. Strauss vaati poikiaan pysymään poissa musiikkialalta. Johann Strauss nuorempi, Josef Strauss ja Eduard Strauss jatkoivat kuitenkin isänsä työtä valssien ja muun tanssimusiikin säveltäjänä – Johann Strauss nuorempi jopa ylitti isänsä saavutukset.

Pitkät konserttikiertueet johtivat siihen, että Strauss oli harvoin kotona. Lisäksi hänellä oli rakastajatar ja tämän kanssa seitsemän lasta. Niinpä hänen avioliittonsa päätyikin eroon, mikä oli tuohon aikaan suuri skandaali.

Strauss kuoli tulirokkoon. Hänet haudattiin kilpailijansa Joseph Lannerin viereen.

Johann Strauss vanhemman tuotantoon kuuluu muun muassa 152 valssia, 32 katrillia, 13 polkkaa ja 18 marssia. Hänen tunnetuin teoksensa lienee ”Radetzky-marssi”, joka on sävelletty vuonna 1848 itävaltalaisen sotamarsalkka Joseph Radetzkyn kunniaksi. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Wieniläisvalssien mestarit. Straussien kuuluisa säveltäjäsuku, Aamulehti, 30.11.1930, nro 324, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Iron Fire

**Iron Fire** on vuonna 1995 perustettu tanskalainen power metal/speed metal -yhtye. Yhtye on julkaissut yhdeksän albumia.

Vuosina 2001–2006 yhtyeellä ei ollut vakinaista kokoonpanoa. Maaliskuussa 2006 Iron Fire julkaisi albumin *Revenge,* ja samalla yhtyeen levy-yhtiöksi vaihtui Napalm Records.

## Nykyiset jäsenet

* Laulu - Martin Steene
* Kitara - Kirk Backarach
* Kitara - Johan-Jacob Olsen
* Basso - Martin Lund
* Rummut - Jens B

## Entiset jäsenet

* Kitara, lyömäsoittimet - Kristian H. Martinsen
* Kitara - Kristian "Iver" Iversen
* Kitara - Martin Slott
* Kitara - Søren Jensen
* Kitara - Jeff Lukka

* Rummut - Gunnar Olsen
* Rummut - Tony Olsen
* Rummut - Morten Plenge
* Rummut - Steve Mason
* Rummut - Martin Sunddal

* Basso - Jakob Lykkebo
* Basso - Jose Cruz
* Basso - Christian Martinsen (live 2004)

## Julkaisut
* *[[Thunderstorm]]* (2000)
* *[[On the Edge]]* (2001)
* *[[Revenge (Iron Firen albumi)|Revenge]]* (2006)
* *[[Blade of Triumph]]* (2007)
* *[[To The Grave]]* (2009)
* *[[Metalmorphosized]]* (2010)
* *[[Voyage of the Damned]]* (2012)
* *[[Among the Dead]]* (2016)
* *[[Beyond the Void]]* (2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen kotisivu
Myllykosken kirkko

**Myllykosken kirkko** sijaitsee Kouvolan Myllykoskella. Kirkko kuuluu Kouvolan seurakuntayhtymän Anjalankosken seurakunnan tiloihin.

Vuonna 1929 perustettiin Myllykosken–Viialan pikkukirkkoyhdistys, jonka tavoitteena oli kirkon rakentaminen Myllykoskelle. Myllykosken paperitehtaan johto tarjosi rahoituksen ja tontin. Arkkitehti W. G. Palmqvistin suunnittelma kirkko valmistui 1936. Kirkko muistuttaa sisätiloiltaan Jämsänkosken kirkkoa, jonka Palmqvist oli aiemmin suunnitellut. Palmqvist suunnitteli myös Myllykosken seuratalon, joka valmistui 1938.

Kirkossa on noin 500 istumapaikkaa. Alttaritaulu on Martti Ranttilan maalaama. Urut ovat barokkityyliset ja niissä on 18 äänikertaa.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Citroën C1

**Citroën C1** on Citroënin vuosina 2005–2022 valmistama A-segmentin automalli, joka on kehitetty PSA-konsernin ja Toyotan välisessä yhteistyössä. Sitä valmistettiin yhdessä sisarmalliensa kanssa Tšekin Kolínissa Groupe PSA:n ja Toyotan puoliksi omistamalla tehtaalla.

## Citroën C1 I (2005–2014)

Ensimmäisen sukupolven C1 esiteltiin vuonna 2005 kolmi- ja viisiovisina hatchbackeina. Sen lähes identtiset sisarmallit ovat Peugeot 107 ja Toyota Aygo. Mallin kolmesylinterinen 1,0-litrainen (68&nbsp;hv) bensiinimoottori on peräisin Toyotalta ja 1,4-litrainen (54&nbsp;hv) dieselmoottori PSA-konsernilta.

Vuoden 2005 Euro NCAP -kolaritestistä C1 sai tuloksista neljä tähteä viidestä.

Vuonna 2008 malli sai uuden etupuskurin. Vuonna 2012 puskuri uudistui jälleen ja sen yhteyteen tuli LED-päiväajovalot. Myös ohjauspyörä oli uusi. 

## Citroën C1 II (2014–2022)

Toisen sukupolven C1 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2014. Peugeot muutti sukupolven vaihtuessa mallinsa nimeksi 108.

Vuoden 2014 Euro NCAP -kolaritestistä C1 sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.

Moottoreina olivat kolmesylinteriset 1,0- (69&nbsp;hv) ja 1,2-litraiset (82&nbsp;hv) bensiinimoottorit, joista pienempi on Toyotan ja suurempi PSA-konsernin kehittämä.

Vuonna 2018 mallia uudistettiin uusilla ulkoväreillä ja verhoiluvaihtoehdoilla. Uusia varusteita olivat automaattinen hätäjarrutusjärjestelmä, mäkilähtöavustin, liikennemerkkien tunnistusjärjestelmä, peruutuskamera ja kaistavahti. 1,0-litraista moottoria uudistettiin, jolloin sen teho nousi 71 hevosvoimaan. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fenyyliasetaatti

**Fenyyliasetaatin** kemiallinen kaava on C8H8O2 ja rakennekaava CH3COOC6H5. Fenyyliasetaatti on etikkahapon fenyyliesteri, josta käytetään myös nimitystä *asetyylifenoli*.

Fenyyliasetaatti on normaaliolosuhteissa palavaa olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen moolimassa on 136,1 g/mol, kiehumispiste 195&nbsp;°C, tiheys 1,07 g/cm³, leimahduspiste 80&nbsp;°C (c.c.) ja CAS-numero 122-79-2.

Fenyyliasetaatin kanssa isomeerinen aine on fenyylietikkahappo.

Fenyyliasetaattia käytetään orgaanisten reaktioiden liuottimina ja eräiden synteesien lähtöaineena. Yhdistettä voidaan valmistaa fenolin ja etikkahapon välisellä reaktiolla. Fenyyliasetaattia esiintyy kohokkien (*Silene*) suvun kukkien tuoksuissa.

## Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Lyhytaikainen altistus aineelle voi ärsyttää silmiä ja ihoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*PubChem: Acetylphenol 
*Human Metabolome Database (HMDB): Phenyl acetate 
*Food Database (FooDB): Phenyl acetate 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Phenyl acetate 
*Pherobase: Floral Compound - phenyl acetate
Santiago (Kap Verde)

**Santiago** () tai **São Tiago** on Atlantin valtamerellä sijaitsevan Kap Verden valtion suurin, väkirikkain ja maataloustuotannolle sopivin saari. Saari sijaitsee noin 640 kilometriä Afrikan mantereen länsirannalta länteen. Saaren pinta-ala on 991 km² ja väkiluku noin 266&nbsp;000 (2005). Saaren pituus pohjoisesta etelään on 75 kilometriä ja lännestä itään 35 kilometriä. 

Saarella sijaitsee Kap Verden pääkaupunki Praia. Saarta palvelevia liikenteen solmupisteitä ovat Praian satama (UN/LOCODE: CVRAI) ja Nelson Mandelan kansainvälinen lentoasema  eli Praian kansainvälinen lentoasema.

Santiago kuuluu Kap Verden eteläisten saarten ryhmään eli Sotaventon saarien ryhmään. Santiagon naapurisaaret ovat Fogo lännessä ja Maio idässä. 

António da Noli löysi Santiagon noin vuonna 1460. Praian lisäksi saaren kaupunkeja ovat muiden muassa Cidade Velha, Assomada ja Tarrafal. Saaren korkein kohta on Pico d'Antónia 1&nbsp;394 metrin korkeudessa merenpinnan yläpuolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Koivukylän rautatieasema

**Koivukylän rautatieasema** (, ) on lähijunien käyttämä asema Vantaalla, Koivukylän suuralueen Havukosken kaupunginosassa. Asema sijaitsee noin 19 kilometriä Helsingin päärautatieasemasta pohjoiseen Keravan kaupunkiradan varrella.

Koivukylän asema on pää­radan asemista uusin. Se otettiin käyttöön 1. joulukuuta 1980, kun Koivu­kylää oli alettu rakentaa kerros­talo­alueeksi. Samassa yhteydessä Rekolan asema siirrettiin entistä pohjoisemmaksi ja Hanalan seisake lakkautettiin.

Riihimäen suuntaan liikennöidään raiteelta 3 ja Helsinkiin raiteelta 4. Aseman länsipuolella on kaksi raidetta, joita käyttää aseman ohittavat kauko- ja lähijunat.

## Asemalla pysähtyvät junat

*  (Helsinki–Kerava)
*  (Helsinki–Riihimäki)

## Linja-autoyhteydet
***574** (Peijas–Leinelä–Ruskeasanta–Aviapolis–Ylästö–Martinlaakso–Myyrmäki)
***587** (Mellunmäki–Hakunila–Korso–Vierumäki)
***587BK** (Hakunila–Itä-Hakkila–Koivukylä)
***623** (Hakaniemi–Viertola–Leinelä–Peijas)
***624** (Tikkurila–Ruskeasanta–Ilola–Leinelä–Koivukylä–Päiväkumpu)
***625 (lähibussi)** (Tikkurila–Hiekkaharju–Koivukylä–Peijas–Rekolanmäki)
***631** (Tikkurila–Leinelä–Korso–Kulomäki)
***721** (Hakaniemi–Honkanummi–Havukoski–Päiväkumpu–Rekola–Koivukylä)
***721N** (Rautatientori–Kuninkaala–Jokiniemi–Havukoski–Päiväkumpu–Rekola–Koivukylä)
***723 (lähibussi)** (Peijas–Koivukylä–Havukoski–Päiväkumpu)
***735** (Tikkurila–Havukoski–Koivukylä–Peijas–Korso–Mikkola)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Zêzere

**Zêzere** on Mondegon jälkeen toiseksi suurin kokonaan Portugalin alueella sijaitseva joki. Sen pituus on 214 kilometriä.

Zêzere saa alkunsa Serra da Estrelan vuoristossa, 1900 metrin korkeudessa. Joen valuma-alue on 5&nbsp;043 km². Se laskee Constâncian kunnan kohdalla Tejoon. 

Zêzeren sivujokia ovat muiden muassa Cabril, Nabão ja Sertã.

## Lähteet
Mirzadeh

**Mirzadeh** on suomalainen vuonna 2000 perustettu metalliyhtye. Sen vaikutteina ovat muun muassa Dimmu Borgir, Cradle of Filth, Thyrane ja Old Man’s Child.

Yhtyeen sanoitukset perustuu usein suomalaiseen mytologiaan, ja laulukielenä käytetään englannin lisäksi myös suomea.

Albumilla *Desired Mythic Pride* vieraili Tommi ”Tuple” Salmela (Tarot, Lazy Bonez).

## Jäsenet
* Mirox – laulu, kitara (2000–)
* Lues – basso (2001–)
* Fafner – rummut (2000–)
* Descrato – kosketinsoitin (2022–)

### Entiset jäsenet
* Jani Vuorela – kitara (2000–2002)
*Exitus – kosketinsoitin (2000–2020)
* Shagul – kitara (2002–2024)

## Diskografia
### Studioalbumit
* 
* 
* 
*Sauna EP (2021, Inverse Records)

### Demot
* 
* 
* 

### Musiikkivideot
* Tuonelan Lasten Tanssi
* Lost
*Sauna
*Rotten Sights
*Valakea
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Mekaaninen ahdin

**Mekaaninen ahdin** on kone, joka ahtaa ilmaa polttomoottorin sylinteriin tai sylintereihin ja se saa käyttövoimansa moottorin kampiakselilta, yleensä hihnan välityksellä, josta se on saanut myös nimen **remmiahdin**. Ahtamatonta moottoria kutsutaan vapaasti hengittäväksi.

Mekaanisen ahtimen etuna on viiveetön toiminta heti tyhjäkäynnistä alkaen, mutta haittana turboahdinta huonompi hyötysuhde, sillä mekaaninen ahdin ottaa käyttövoimansa suoraan moottorilta eikä hyödynnä muutoin osittain hukkaan menevää pakokaasun liike-energiaa kuten turboahdin.

Joissain henkilöauton moottoreissa on pyritty yhdistämään mekaanisen ja turboahtimen hyvät puolet käyttämällä niitä rinnakkain. Tällä saavutetaan hyvin vahva vääntö laajalla käyntinopeusalueella, mutta sen haittapuolena on moottorin monimutkainen rakenne ja korkeammat valmistuskustannukset. Eräs esimerkki on Volkswagen Groupin 1,4-litrainen TSI-moottori, jonka erään version ominaisteho on 94 kW/litra, väännön ollessa 250 Nm alueella 2&nbsp;000−4&nbsp;500 r/min.

Monissa lentokoneenmoottoreissa, kuten Pratt & Whitney R-2800 Double Waspissa, on mekaaninen ahdin integroitu moottorin rakenteeseen. Tällöin sen yhteydessä voidaan käyttää kaksivaiheista ahtoa, kuten Republic P-47 Thunderboltissa: pakokaasutoiminen turboahdin ensin ahtaa imuilman, joka menee välijäähdyttimen kautta kaasuttimeen, ja moottorin mekaaninen ahdin puolestaan ahtaa ilma-polttoaineseoksen, joka menee sylintereihin.

Myös puukaasu- eli ns. häkäpönttöautoja on ahdettu. Juha Sipilän Chevrolet El Camino on mekaanisesti ahdettu puukaasuauto . Puukaasumoottorin ahtamisesta on saatavilla verraten vähän tietoa. Ahtamalla puukaasumoottorin teho on mahdollista nostaa samaan luokkaan kuin bensiiniä polttoaineena käytettäessä.

## Katso myös
*Turboahdin
*Paineaaltoahdin
*Kompressori
*Lambda-anturi
## Lähteet
Bulgarian lippu

**Bulgarian lippu** (, *zname na Bǎlgarija*) on Bulgarian tunnus vaakunan, moton ja hymnin ohella. Se koostuu kolmesta vaakaraidasta väreiltään ylhäältä alas valkoinen, vihreä ja punainen. Valkoinen edustaa rauhaa, vihreä Bulgarian maiden hedelmällisyyttä ja punainen kansan ja/tai armeijan rohkeutta.

Alun perin lipussa käytettiin panslaavilaisia värejä, jotka olivat peräisin 1800-luvun Euroopan panslavistisesta liikkeestä. Keskimmäinen raita oli sininen, joten lippu oli hyvin samankaltainen Venäjän lipun kanssa. Nykyisin Bulgariaan kuuluvan Osmanien valtakunnan entisen provinssin Itä-Rumelian lippu koostui myös samoista väreistä. Bulgarian itsenäistyttyä vuonna 1878 keskimmäinen väri vaihdettiin vihreäksi edustamaan maan kehitystä maatalousvaltiona. 

Myöhemmin vuonna 1990 kommunismin kaudella valkoisen raidan vasemmassa reunassa ollut vaakuna poistettiin lipusta &ndash; vaakunassa oli leijona viljaseppeleen ympäröimänä viisisakaraisen punaisen tähden alla, ja alapuolella olevassa nauhassa luki ensimmäisen bulgarialaisen valtion perustamisvuosi 681 ja kommunistien valtaannousuvuosi 1944. 

## Entisiä lippuja

Kuva:Flag of the Bulgarian Homeland Front.svg|Bulgarian lippu 1944–1946
Kuva:Flag of Bulgaria (1946-1948).svg|Bulgarian lippu 1946–1948
Kuva:Flag of Bulgaria (1948-1967).svg|Bulgarian lippu 1948–1967
Kuva:Flag of Bulgaria (1967-1971).svg|Bulgarian lippu 1967–1971
Kuva:Flag of Bulgaria (1971-1990).svg|Bulgarian lippu 1971–1990

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Hulababalulaa

**Hulababalulaa** on suomalaisen Gasoline Girls And Petrol Boys -yhtyeen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1992.

## Kappalelista
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano

* Kikka Laitinen : laulu, kosketinsoittimet  
* Kaija Kurki-Suonio : alttosaksofoni, laulu
* Minna Kuivasmäki : tenorisaksofoni, laulu 
* Juha Kokkonen : rummut
* Baba Salama : kitara
* Kari Järvinen : bassokitara
* Jykä Ahola : trumpetti
* Vekku Miettinen : pasuuna
* Vesa Sytelä : rummut, lyömäsoittimet
* Hannu Arvio : trumpetti
Gasoline Girls And Petrol Boys

**Gasoline Girls And Petrol Boys** oli suomalainen yhtye, joka toimi vuosina 1986–1992. Yhtye ehti tehdä lähes tuhat konserttia sekä useita televisioesiintymisiä. Yhtyeen taivalta esitellään laajemmin mm. Tampereen Vapriikin suositussa Manserock-näyttelyssä mm. valokuvin, videoin ja haastatteluin. Gasoline Girls and Petrol Boys oli yksi naispuolisten populaarimusiikintekijöiden uranuurtajista. Yhtyeen päälauluntekijänä toimi Kikka Laitinen, joka sittemmin on tullut tunnetuksi laajemminkin musiikintekijänä. Yhtyeen julkaisujen hovituottajana toimi yhtyejäsenten hyvä ystävä Heikki Silvennoinen. Yhtyeen rokimpia kappaleita tuotti Hannu Leiden, ja Tulta ja Hunajaa -levyn tuottajana toimi myös T.T. Oksala. Yhtyeen levytykset äänitettiin tamperelelaisella JJ-studiolla Juuso Nordlundin toimiessa äänittäjänä ja osatuottajana.

Yhtye levytti 3 ensimmäistä LP-levyä ja singlet tamperelaiselle Rockadillo Recordsille, suomalaisen Tapio Korjuksen perustamalle levy-yhtiölle. Vuonna 1992 julkaistiin yhtyeen viimeiseksi jäänyt LP *Hulababalulaa*, jonka tuotti AXR.

Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat *Rakkaudella tehty,* *Sä oot mun*, *Birdie Birdie*, *Peiton alle*, *Onks kellään aurinkoo*, *Kiltti sängyssä*, *Telecaster* ja *Liikaa, liian paljon, liian kauan.* Viime mainitusta kappaleesta tehtiin vuonna 1989 myös näyttävä rock-video, jonka tuotti Marko Röhr, ja käsikirjoitti ja ohjasi Jukka Mauno. 

Yhtye esiintyi kotimaan lisäksi myös Kiovassa, Tampereen ystävyyskaupungissa vuonna 1988, vuonna 1989 Pariisissa Midemin musiikkimessuilla ja vuonna 1990 Lundissa.
 

## Kokoonpano

### 1986–1990

* Kikka Laitinen – laulu, kitara
* Veijo Rautia – kitara
* Nacke Savijärvi – bassokitara
* Kaija Kurki-Suonio – alttosaksofoni, laulu
* Minna Kuivasmäki – tenorisaksofoni, laulu
* Tommi Kekoni – kitara
* Jykä Ahola – trumpetti
* Baba Salama – kitara
* Juha Kokkonen – rummut
* Mauri Wahlsten – bassokitara

### 1990–1992

* Kikka Laitinen – laulu, kitara
* Janne Halmela – trumpetti
* Jykä Ahola –  trumpetti
* Kaija Kurki-Suonio – alttosaksofoni, laulu
* Minna Kuivasmäki – tenorisaksofoni, laulu
* Veli-Matti Miettinen –  pasuuna
* Baba Salama – kitara
* Kari Järvinen – bassokitara
* Juha Kokkonen – rummut, lyömäsoittimet

## Julkaisut

* *[[Rakkaudella tehty]]* (1988, Rockadillo)
* *[[Tulta ja hunajaa]]* (1989, Rockadillo)
* *[[Seikkailu G-duurissa]]* (1990, Rockadillo)
* *[[Hulababalulaa]]* (1992, AXR)

## Lähteet

* Jari Korkki, Manserock jäi soimaan, Docendo, 2022
* Hittimittari, K5, J1, Yle Areena, ks. https://areena.yle.fi/1-2840365
* Q.klubi, K1, J12, Yle Areena, ks. https://areena.yle.fi/1-4210029
* Rockstop, kolmas vuosi, Yle Areena, ks. https://yle.fi/aihe/artikkeli/2015/11/02/rockstopin-kolmas-vuosi

* Yleisradio, ks. linkki https://yle.fi/a/3-12626539
Atle Selberg

**Atle Selberg** (14. kesäkuuta 1917 Langesund, Norja – 6. elokuuta 2007 Princeton New Jersey, Yhdysvallat) oli norjalainen Fieldsin mitalin saanut matemaatikko. Hänet tunnetaan analyyttistä lukuteoriaa ja automorfimuotoja koskevista tuloksistaan. Erityisesti hän tutki näiden yhteyttä spektriteoriaan. 

Selberg syntyi Langesundissa Norjassa. Kun hän oli vielä koululainen, hän vaikuttui Srinivasa Ramanujanin tutkimuksista. Selberg opiskeli Oslon yliopistossa, missä hän suoritti filosofian tohtorin tutkinnon vuonna 1943.

Toisen maailmansodan aikana Selberg työskenteli yksin eikä voinut julkaista tuloksiaan, sillä Saksa oli miehittänyt Norjan. Sodan jälkeen hänen tuloksensa tuli julki, muun muassa todistus sille, että Riemannin zeeta-funktion nollakohtien kriittisellä suoralla Re(s)=1/2 olevien nollakohtien lukumäärä verrattuna kaikkiin funktion nollakohtiin on aidosti positiivinen. Sodan jälkeen Selberg keskittyi seulamenetelmän tutkimiseen. Menetelmä oli matemaatikkojen tiedossa ennestään, mutta Selberg keksi uusia käyttötapoja menetelmälle. Vuoden 1947 julkaisussaan hän esitteli Selbergin seulan, jolla pystyi antamaan ylärajoja joidenkin ongelmien ratkaisujen olemassaololle. Muun muassa Chenin lause pystyttiin todistamaan Selbergin seulan avulla. Vuonna 1948 Selberg keksi alkeellisen todistuksen alkulukulauseelle. Paul Erdős keksi samaan aikaan Selbergin idean avulla toisen todistuksen alkulukulauseelle, mikä aiheutti riidan tutkijoiden välille siitä, kumpi keksi todistuksen ensimmäisenä. Vuonna 1950 Selberg sai saavutuksistaan Fieldsin mitalin.

Selberg muutti Yhdysvaltoihin 1950-luvulla, ja hän oli siitä asti töissä Institute for Advanced Studyssa. 1950-luvulla hän yhdisti spektriteorian lukuteoriaan, ja tämä tutkimus kulminoitui Selbergin jälkikaavaan, joka on hänen tunnetuin tuloksensa. Tämä kaava antaa duaalisuuden Riemannin pinnan pituusspektrille ja Laplacen matriisin ominaisarvoille. Tulos on analoginen alkulukujen ja Riemannin zeeta-funktion duaalisuuden kanssa. Vuonna 1986 Selberg sai Wolfin palkinnon.

## Katso myös

*Kriittinen suora -lause
*Chowlan-Selbergin kaava

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Atle Selberg MacTutorissa
Haahkat

**Haahkat** (*Somateria*) on sorsalintusuku, joka käsittää kolme pohjoista lajia. Haahkat ovat suuria, raskastekoisia merisorsia. Haahka (*Somateria mollissima*) on Suomen suurin sukeltajasorsalintu, jota tavataan yleisesti Ahvenanmaalla ja ulkosaariston luodoilla. Kyhmyhaahkaa (*Somateria spectabilis*) on haahkan arktinen sisarlaji, jota on tavattu Suomesta satunnaisesti yleensä kevätmuuton aikaan huhti-toukokuussa. Se pesii Huippuvuorilla ja Kuolan niemimaan itäpuolella. Haahkat ovat päivämuuttajia.

## Haahkalajeja

Kuva:Somateria mollissima Eiderente 2.jpg|Haahka - *Somateria mollissima*
Kuva:Prachteiderente 0505281 Ausschnitt.jpg|Kyhmyhaahka - *Somateria spectabilis*
Kuva:Speceider53.jpg|Silmälasihaahka - *Somateria fischeri*


## Lähteet
* tieteellinen luokitus:
Rewa (joki)

**Rewa** on Fidžin saaristovaltion pisin joki. Se sijaitsee Viti Levun saarella.

Rewa saa alkunsa Tomanivin rinteiltä ja laskee Tyyneenmereen Viti Levun kaakkoisrannikolla, lähellä Suvaa. Joen pituus on noin 145 kilometriä.

## Lähteet
Rewa

**Rewa** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* Rewa, Fidžin maakunta
* Rewa, Fidžin pisin joki
* Rewa, kaupunki Intiassa
* Rewa, kylä Puolassa
Henry Ljungmann

**Henry Ljungmann** (s. 3. joulukuuta 1897 Kristiania, Ruotsi-Norja) oli norjalainen mäkihyppääjä ja soutaja, joka kilpaili 1920-luvulla. Hän voitti hopeaa mäkihypyssä maailmanmestaruuskilpailuissa 1925 Janské Lázněssa Tšekkoslovakiassa.

## Lähteet
* 
*https://snl.no/roing/norgesmestere_i_singlesculler
Solingen

**Solingen** on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Vuoden 2022 lopussa kaupungissa oli 155&nbsp;265 asukasta, ja sen pinta-ala on 89,45 km². Asukastiheys oli 1&nbsp;796 asukasta/km². Kaupunki tunnetaan veitsistä, saksista, miekoista ja muista teräesineistä, sillä niiden valmistamisessa on kaupungissa pitkät perinteet.

Solingen muodostaa oman kaupunkipiirinsä (*kreisfreie Stadt*), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista.

Solingen mainittiin ensimmäisen kerran tekstissä vuonna 965. Kaupunginoikeudet kaupunki sai 1374. Vuonna 1929 kaupunkiin liitettiin Ohligsin, Waldin, Gräfrathin ja Höhscheidin kunnat. Monien muiden saksalaisten kaupunkien tavoin Solingen kärsi merkittäviä vaurioita toisen maailmansodan ilmapommituksissa, jolloin muun muassa historiallinen keskusta tuhoutui.

## Ystävyyskaupungit
* Gouda, Alankomaat, vuodesta 1957 lähtien
* Chalon-sur-Saône, Ranska, vuodesta 1960 lähtien
* Blyth, Englanti, vuodesta 1962 lähtien
* Jinotega, Nicaragua, vuodesta 1985 lähtien
* Ness Ziona, Israel, vuodesta 1986 lähtien
* Thiès, Senegal, vuodesta 1990 lähtien
* Aue, Saksa, vuodesta 1990 lähtien

Lähde:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin viralliset sivut
Narve Bonna

**Narve Bonna** (16. tammikuuta 1901 – 2. maaliskuuta 1976)  oli norjalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili talviolympialaisissa 1924. Hän saavutti ensimmäisen olympiamäkihypyn hopeaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Lockheed Martin

**Lockheed Martin Corporation** eli **LMCO** on yhdysvaltalainen konserni, joka valmistaa pääasiassa aseita, lentokoneita ja avaruustekniikkaa.

## Historia

Yhtiö syntyi 1990-luvulla samankaltaisen ilmailualan teollisen konsolidaatiokehityksen kautta kuin EADS Euroopan yhteisössä. Kylmän sodan loppu vaikutti Yhdysvalloissa kehitykseen voimakkaammin kuin Länsi-Euroopassa.

Yhtiö syntyi Lockheedin ja Martin Mariettan fuusiossa vuonna 1995.

Lockheed Martin on maailman suurin aseteollisuuden konserni, jos kokoa mitataan puolustusvälineillä tehdyllä liikevaihdolla. Lockheedin noin 37 miljardin dollarin liikevaihdosta lähes 20 miljardia on sotateollisuuden tarvikkeilla tehty. Lockheed työllistää yli 130&nbsp;000 ihmistä 56 maassa. Lockheedin merkittävimpiin asiakkaisiin kuuluu Yhdysvaltain puolustusministeriö. Lockheed onkin ollut merkittävässä osassa muun muassa SR-71-vakoilukoneiden, F-117 Nighthawk -koneiden ja useiden ohjusten sekä muiden suurten projektien suunnittelussa ja toteutuksessa. 

General Dynamicsin kehittämien F-16-hävittäjien tuki ja valmistus on siirtynyt Lockheedille vuonna 1993.

Vuonna 2008 Lockheed Martin oli Yhdysvaltain puolustusministeriön suurin toimittaja. Se solmi vuoden aikana ministeriön kanssa 21&nbsp;miljardin dollarin edestä sopimuksia.

## Suomessa
Suomi on ostanut Lockheed Martinilta useita asejärjestelmiä, joista tärkeimpiä ovat olleet Ilmavoimille hankitut JASSM-risteilyohjukset ja Maavoimille ostetut raskaiden raketinheittimien modernit ampumatarvikkeet. Merivoimien uusiin Pohjanmaa-luokan sotalaivoihin on päätetty ostaa *[[RIM-162 ESSM|Evolved Seasparrow Missile]]* -ilmatorjuntaohjusjärjestelmä, jonka laukaisinyksikkö on Lockheed Martinin valmistama. Vuonna 2014 Suomi perui pitkälle neuvotellun sadan miljoonan euron arvoisen kaupan taktisten MGM-140 ATACMS-ohjusten ostamiseksi Lockheed Martinilta korkean hinnan vuoksi. Suomen Lockheed Martinilta hankkiman lentävän signaalitiedustelujärjestelmän käyttöönotto myöhästyi teknisten ongelmien vuoksi ja Lockheed Martin joutui maksamaan Puolustusvoimille korvauksia. Konttiin sijoitettu järjestelmä voidaan Suomessa sijoittaa C-295-rahtikoneen (CC-3) ruumaan. 

Yrityksen valmistama F-35 Lightning II -hävittäjä on valittu Suomen Ilmavoimien seuraavaksi hävittäjälentokoneeksi.

## Lentokoneet

* Lockheed C-130 Hercules
* Lockheed Martin F-22 Raptor
* Lockheed Martin F-35 Lightning II

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Lockheed Martin -yhtiön sivusto 
*Article on Lockheed Martin  from the Center for Media and Democracy
Tulta ja hunajaa

**Tulta ja hunajaa** on suomalaisen Gasoline Girls And Petrol Boysin studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1989.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

**CD-version bonuskappaleet**
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot raidat 1 - 11

* Kikka Laitinen – laulu, kosketinsoittimet  
* Kaija Kurki-Suonio – alttosaksofoni, laulu
* Minna Kuivasmäki – tenorisaksofoni, laulu 
* Juha Kokkonen – rummut
* Tommi Kekoni – kitara
* Mauri Wahlsten – bassokitara
* Jykä Ahola – trumpetti
* Veijo Rautia – kitara
* Jouko Savijärvi – bassokitara
* Juuso Nordlund – bassokitara

## Muusikot raidat 12 - 20

* Kikka Laitinen – laulu, kosketinsoittimet  
* Kaija Kurki-Suonio – alttosaksofoni, laulu
* Minna Kuivasmäki – tenorisaksofoni, laulu 
* Juha Kokkonen – rummut
* Veijo Rautia – kitara
* Jouko Savijärvi – bassokitara
Michael Crawford

**Michael Crawford** (syntyjään **Michael Patrick Dumbell-Smith**; s. 19. tammikuuta 1942 Salisbury, Wiltshire, Englanti) on brittiläinen näyttelijä ja laulaja. Useita palkintoja urallaan saanut Crawford on esiintynyt radiossa, televisiossa ja lavalla Broadwaylla sekä West Endilla.

Vaikka hän esiintyi usein lavalla musikaaleissa kuten *[[The Phantom of the Opera|Oopperan kummitus]]*, Crawford nousi suuren yleisön tietoisuuteen alun perin roolistaan Frank Spencerina brittiläisessä tilannekomediassa *[[Some Mothers Do 'Ave 'Em]]*, jota näytettiin Britannian televisiossa vuosina 1973&ndash;1978. Ohjelmasta tuli yksi BBC:n suosituimmista sarjoista.

Crawford on saanut Brittiläisen imperiumin ritarikunnan OBE-arvonimen ja Variety Club of Great Britain -säätiö on nimennyt hänet vuoden viihdepersoonaksi.

## Palkinnot
Palkinnot, jotka Michael Crawford voitti vuonna 1988 esiintymisestään pääroolissa musikaalissa *Oopperan kummitus* Broadwaylla:

*Tony-palkinto – Paras näyttelijä musikaalissa
*Drama Desk Award – Ansioitunut musikaalinäyttelijä

## Rooleja
**[[Tapahtuipa kerran metsässä]]* (piirroselokuva) (1993) (ääni) — Cornelius
**Barnum* (musikaali) (1986) — P.T. Barnum
**Condorman* (Disney-elokuva) (1981) — Woody Wilkins
**[[Liisa Ihmemaassa (vuoden 1972 elokuva)|Liisa ihmemaassa]]* (1972) — Valkoinen jänis
**Hello-Goodbye* (1970) — Harry England
**The Games* (1970) — Harry Hayes
**[[Hello, Dolly! (elokuva)|Hello, Dolly!]]* (1969) — Cornelius Hackl
**[[Miten voitin sodan]]* (1967) — Goodbody
**The Jokers* (1967) – Michael Tremayne
**[[Sattuipa hassusti matkalla Foorumiin]]* (1966) — Hero
**Temppu – ja miten se tehdään* (1965) — Colin
**Two Left Feet* (1963) – Alan Crabbe
**[[The War Lover]]* (1962) — Sgt. Junior Sailen
**Two Living, One Dead* (1961) — Nils Lindwall
**Soapbox Derby* (1958) — Peter Toms
**Blow Your Own Trumpet* (1958) — Jim Fenn
Shawn Crahan

**Shawn "Clown" Crahan** (s. 24. syyskuuta 1969) on alternative metal -yhtye Slipknotin lyömäsoittaja ja yksi perustajajäsenistä. Hän soittaa matalaksi viritettyjä virvelirumpuja, joka tukee rumpukomppia. Hän on yhtyeen vanhin jäsen sekä ainoa jäsen, joka on ollut tauotta yhtyeessä alusta asti. 

Crahanilla on useita naamioita, joista tunnetuin lienee pellemaski. Hän oli ensimmäinen maskia käyttänyt Slipknotin jäsen. Idean clown-maskiin Crahan sai Kornin kappaleesta "Clown", jonka musiikkivideossa on pellemaski.

Crahanilla on myös todettu lieviä mielenterveysongelmia. Slipknotin alkutaipaleella hän käyttäytyi lavalla hyvin aggressiivisesti rikkomalla tavaraa, heittelemällä vesipulloja ja bändin jäsenten kanssa painimalla. Crahan on sanonut haastattelussa: "Ihan sama mikä esine on kyseessä, jos se ei ole omaa, riko se". Crahan irtisanoutui työstään hitsaajana Slipknotin perustamisen takia vuonna 1995. Crahan on rakentanut kaikki yhtyeen alkutaipaleella käytetyt rumpustandit metallista hitsaamalla.

Aggressiiviseen käytökseen saattavat vaikuttaa Shawnin raskaat läheisten ihmisten menetykset vuosien varrella; Oma lapsi, isä, äiti, setä sekä Slipknotin pitkäaikainen basisti Paul Gray (1995-2010).

Crahanin rummut ovat aina lavan oikeassa reunassa ja toisen perkussionistin Chris Fehnin rummut vasemmassa reunassa. Crahanin rummut ovat olleet henkilönostimen päällä jo vuodesta 1999 lähtien.

Shawnin pojalla, Simon Crahanilla on myös oma yhtye Vended, jossa on mukana myös Slipknotin laulajan Corey Taylorin poika Griffin Taylor.

## Diskografia
**Slipknot**
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

**To My Surprise**
* 

**Dirty Little Rabbits**
*

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
Robots in Disguise

**Robots in Disguise** on englantilainen vuonna 2000 perustettu electropunk-yhtye ja DJ-duo. Sen kaksi jäsentä Dee Plume ja Sue Denim perustivat yhtyeen tavattuaan Liverpoolin yliopistossa. Denim ja Plume ovat myös esiintyneet useassa *[[The Mighty Boosh]]in*  jaksossa (Dee Plume seurustelee yhden show'n tähden, Noel Fieldingin, kanssa). Lisäksi he olivat mukana Mighty Booshin lavakiertueella. 

## Yhtyeen jäsenet

Dee Plume ja Sue Denim ovat vuodesta 2007 olleet yhtyeen ainoat pysyväisjäsenet. Konserteissa yhtyeeseen kuuluu myös rumpali nimeltä 
Ann Droid, sekä aiemmin myös Noel Fielding tai Chris Corner bassossa. Yhtyeellä on erikoinen vaatetyyli, ja sen jäsenet pukeutuvat usein kirkkaisiin lycra-asuihin.

## Diskografia
### Albumit
**Robots In Disguise* - 2001
**Get RID!* - 2005
**We're In the Music Biz* - 2008
**Happiness V Sadness* - 2011

### EP:t
**Mix Up Words and Sounds* - 2000

### Singlet
**Boys* - 2002
**The DJ's Got a Gun* - 2004
**Turn It Up* - 2006
**The Sex Has Made Me Stupid* - 2007
**We're In the Music Biz* - 2008

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen kotisivut
Sean Bean

**Shaun Mark ”Sean” Bean** (s. 17. huhtikuuta 1959 Sheffield, South Yorkshire) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa roolistaan Boromirina ''Taru sormusten herrasta'' -trilogiassa.

Muita merkittäviä rooleja Beanilla on ollut muun muassa elokuvissa *[[Näkymätön vihollinen (elokuva)|Näkymätön vihollinen]]*, *[[The Island]]*, *[[007 ja kultainen silmä]]*, *[[National Treasure – kansallisaarre]]*, *[[Troija (elokuva)|Troija]]* ja *North Country*. Television puolelta Bean tunnetaan esimerkiksi Richard Sharpen roolista *[[Sharpe]]ssa* (1993–1997), Eddard Starkin roolista *[[Game of Thrones]]in* ensimmäisellä kaudella (2011) ja FBI-agentti Martin Odumin roolista *[[Legends (televisiosarja)|Legends]]*-jännityssarjassa ja Mr. Wilfordina Snowpiercer sarjassa Bean on tehnyt myös teatterityötä ja hän on Royal Shakespeare Companyn jäsen.

Bean on tunnettu siitä, että hänen elokuvissa ja televisiosarjoissa esittämänsä hahmot kuolevat varsin usein.

Bean on ollut neljästi naimisissa, mutta kaikki liitot ovat päätyneet eroon. Toisesta liitostaan Melanie Hillin kanssa hänellä on kaksi lasta ja kolmannesta liitostaan Abigail Cruttendenin kanssa yksi. Beanin viimeisin liitto päättyi vuonna 2010.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Ishikawan prefektuuri

**Ishikawan prefektuuri** () sijaitsee Honshūn saarella, Japanissa. Sen pääkaupunki on Kanazawa. Prefektuuri syntyi vanhojen Kagan ja Noton provinssien yhdistyessä. Prefektuurin teollisuutta hallitsevat tekstiili- ja koneteollisuus.

## Maantiede
Japaninmeren rannikolla sijaitseva prefektuuri on osa Chūbun aluetta. Ishikawan pohjoinen osa muodostuu kapeasta Noton niemimaasta, ja eteläinen osa Honshūn rannikolla sijaitsevasta alueesta. Prefektuurin naapurissa sijaitsevat Toyaman ja Gifun prefektuurit idässä ja Fukuin prefektuuri etelässä. 

## Aluejako
Ishikawan prefektuuri jakautuu 11 kaupunkiin ja 8 muuhun kuntaan, jotka ovat kaikki maaseutukaupunkeja. Kunnat kuuluvat viiteen piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. 

;Kaupungit

*Hakui
*Hakusan
*Kaga
*Kahoku
*Kanazawa (pääkaupunki)
*Komatsu
*Nanao
*Nomi
*Nonoichi
*Suzu
*Wajima

;Kunnat piirikunnittain

## Matkailu
Kanazawan kaupungissa sijaitsevaa Kenroku-enia pidetään yhtenä Japanin kolmesta kuuluisimmasta puutarhasta. Puutarhan lähellä on vuonna 1583 rakennettu Kanazawan linna. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ishikawan prefektuurin viralliset sivut
Adrianopolin taistelu

**Adrianopolin taistelu** käytiin vuonna 378 Itä-Rooman ja goottien välillä. Tulos oli goottien murskaava voitto, suuri osa Itä-Rooman joukoista tuhottiin ja keisari Valens kuoli itse taistelussa. Goottien ratsuväellä oli olennainen osa voitossa.

Roomalaisen historioitsijan Ammianus Marcellinuksen mukaan taistelu oli pahin roomalaisten kokema tappio sitten Cannaen.

## Taistelu
Elokuun alussa ollessaan Adrianopoliksen lähellä Valens sai tiedon läheisestä Fritigernin johtamasta goottijoukosta. Valens halusi kunnian voitosta itselleen eikä halunnut odottaa Gratianuksen joukkoja, jotka olivat muutaman päivän marssin päässä. Valens marssitti armeijansa goottien kukkulalla sijaitsevan vankkurileirin lähelle, saavutti leirin iltapäivällä ja aloitti heti taistelumuotoon levittäytymisen. Gootit asettuivat vankkurileirinsä eteen, vankkurien suojaan jäivät perheet ja omaisuus.

Ennen taistelua gootit halusivat neuvotella, mutta neuvottelut eivät tuottaneet tulosta. Todennäköisesti Fritigern pyrki viivyttelemään, jotta poissaoleva ratsuväki saataisiin paikalle. Fritigern oli tosin aikaisemminkin pyrkinyt rauhan solmimiseen. Myös Valens saattoi pyrkiä viivyttelemään saadakseen aikaa armeijansa järjestäytymiseen. Hidastaakseen ja häiritäkseen roomalaisia gootit olivat sytyttäneet kukkulaa ympäröivät niityt tuleen. Taistelu alkoi, kun jo järjestäytyneen oikean siiven ratsuväki hyökkäsi. Tämä ensimmäinen epäyhtenäinen hyökkäys epäonnistui, mutta se veti mukanaan koko roomalaisten linjan hyökkäämään, myös vain osittain paikalla olevan vasemman siiven. Kun roomalaisten vasen laita oli päässyt kiinni taisteluun, saapui goottien ratsuväki. Tähän roomalaiset eivät olleet valmistautuneet; vasenta siipeä suojaava ratsuväki ei ollut paikallaan, eikä reserviin tarkoitettua osastoa löytynyt. Pitkän taistelun jälkeen roomalaiset lopulta hajaantuivat ja pakenivat.

Vain kolmasosa roomalaisesta armeijasta pääsi pakoon. Kaatuneisiin kuului monia korkeita upseereita sekä keisari Valens, jonka kerrotaan joko kuolleen taistelukentällä tai piiloutuneen seurueineen läheiseen maataloon, jonka gootit polttivat. Talossa olleista kuolivat yhtä lukuun ottamatta kaikki, ja eloonjäänyt kertoi gooteille, kuinka lähellä keisarin vangitseminen oli ollut.

Goottien voittoon vaikutti oleellisesti jalustin, jonka käytön he oppivat Etelä-Venäjän ratsastajakansoilta. Jalustimeen tukeutuen ratsastajat saivat voimaa iskuihin ja pysyivät satulassa.

## Seuraukset
Ennen taistelua Rooman armeijaa oli vielä pidetty lähes voittamattomana. Nyt gootit ymmärsivät, että Rooma oli joutumassa heikkoudentilaan. Germaanikansat alkoivat uhmata yhä enemmän Roomaa. Syyskuussa 476 germaaniruhtinas Odovakar valloitti Rooman kaupungin, minkä katsotaan johtaneen Länsi-Rooman olemassaolon päättymiseen.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Ammianus Marcellinuksen kertomus taistelusta
Tyttöbändi

**Tyttöbändiksi** saatetaan kutsua musiikkiyhtyettä, joka koostuu nuorista naispuolisista esiintyjistä, erityisesti kevyttä popmusiikkia esittävistä. Tyttöbändiksi saatetaan kutsua myös yhtyettä, jonka laulajat ovat naispuolisia, jolloin taustabändissä voi olla myös miehiä. 

## Historiaa

Tyttöbändeistä tuli kuuluisia 1960-luvulla, erityisesti Motown-levy-yhtiön että Phil Spectorin tuottamien yhtyeiden saavutettua paljon listamenestystä. Aikalaisyhtyeistä kuuluisimpia olivat muun muassa The Ronettes, The Shangri-Las, The Shirelles, Diana Ross & The Supremes, The Marvelettes sekä The Crystals. 1970-luvulla naisista koostuvat lauluyhtyeet olivat tilapäisesti poissa muodista, mutta tuolloin alkoivat ensimmäiset kokonaan naispuolisista muusikoista koostuvat yhtyeet menestyä. Näihin kuuluivat The Runaways ja The Slits. Rockyhtyeistä ehkä tunnetuimpia olivat melodiseen rockiin keskittynyt Fanny ja heavya soittanut Birtha.

1980-luvulla tunnetuimpia tyttöbändejä olivat muun muassa Pointer Sisters, sisarusduo Mel & Kim, Bananarama, The Bangles sekä Salt-N-Pepa. 1990-luvun tunnetuimpia tyttöbändejä olivat taas Spice Girls, Destiny's Child, En Vogue sekä TLC. Vuosikymmenen ilmiöihin lukeutuukin Spice Girlsistä seuranneet tyttöbändit. 2000-luvun alussa suosittuihin tyttöbändeihin kuuluivat Las Ketchup, t.A.T.u sekä Eden's Crush, nykyisiin esimerkiksi Little Mix.

Aasialaisista tyttöbändeistä tunnetuimpia ovat muun muassa korealaiset Girls’ Generation, Blackpink ja Twice.

### Suomessa

Suomen ensimmäinen albumin julkaissut tyttöbändi oli 1980-luvulla toiminnassa ollut rockyhtye Tavaramarkkinat. Suositummiksi tyttöbändit tulivat Suomessa 1990- ja 2000-lukujen vaihteessa, jolloin ainakin Nylon Beat, Taikapeili ja Tiktak olivat huipulla. Vuosituhannen vaihteen jälkeen aloittaneista tyttöbändeistä tunnetuimpia ovat olleet muun muassa PMMP, Gimmel ja Indica. Monen tyttöbändin historia on jäänyt melko lyhyeksi, mutta comebackejakin on tapahtunut, esimerkiksi Nylon Beat jatkoi keikkailua pitkän tauon jälkeen kesällä 2018.

## Katso myös
* Poikabändi
Dornier Do 335

**[[Dornier]] Do 335** oli toisen maailmansodan nopein mäntämoottorilla varustettu lentokone. Se oli saksalaisen Dornierin rakentama hävittäjälentokone.
Sen kutsumanimet olivat "Pfeil" ja "Ameisenbär". Ensilento tapahtui 26. lokakuuta 1943.

Dornier Do 335 pyrki yhdistämään yksi- ja kaksimoottoristen koneiden hyvät puolet. Kahta moottoria tarvittiin suuren tehon saavuttamiseksi, mutta normaaleilla kaksimoottorisilla koneilla oli ongelmana siipiin asennettujen moottorien suuri ilmanvastus sekä hitausmomentti pituusakselin suhteen. Do 335:ssä molemmat ongelmat oli ratkaistu asentamalla molemmat moottorit runkoon, siten että toinen moottori oli nokassa vetämässä, toinen pyrstössä työntämässä. Kone oli ensimmäinen potkurikone, jossa oli heittoistuin.

Koneen suunnittelua hidasti selvästi sodanjohdon päättämättömyys koneen tarpeen suhteen; alun perin koneesta piti tulla pommikone; sitten koko projekti laitettiin jäihin koska luultiin sodan loppuvan pian ja haluttiin keskittyä lyhytaikaisempiin hankkeisiin. Lopulta koneesta päätettiin kehittää hävittäjäpommittaja, mutta vain 13 sarjatuotantokonetta ehti valmistua ennen kuin amerikkalaiset valtasivat tehtaan.

Do-335:ä ei ehditty käyttää taisteluissa. Tunnettu hävittäjä-ässä  Pierre Clostermann tosin kertoo muistelmissaan kohtaamisestaa Do-335-koneen kanssa. Yksinäinen saksalaiskone pakeni nopeutensa turvin.

## Versiot

* A-0: 10 koneen nollasarja
* A-1: hävittäjä
* A-4: aseistamaton tiedustelukone 
* A-6: kaksipaikkainen yöhävittäjä, jossa oli FuG 217/218 Neptun tutka
* A-10/A-12: kaksipaikkainen koulukone
* **Do 335 B-Serie**: voimakkaampi moottori
* B-1: hävittäjä
* B-2: raskas hävittäjä (Zerstörer)
* B-3: raskas hävittäjä (Zerstörer)
* B-4: raskas hävittäjä (Zerstörer) suuria korkeuksia varten
* B-5: kaksipaikkainen koulukone
* B-6: kaksipaikkainen yöhävittäjä

## Tekniset tiedot (Do 335 A-1)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*http://cip.physik.uni-wuerzburg.de/~vernalek/Do335.html 
*Wehrmacht-lexikon
*Luftarchiv.de-sivusto
*Luftwaffe Resource Center-sivusto
*Aeroflight UK - Do335
*http://www.nasm.si.edu/research/aero/aircraft/dornier_do335.htm
Rautatieliikennöitsijä

**Rautatieliikennöitsijä** eli **rautatieoperaattori** on yhtiö tai muu taho, jolla on lupa harjoittaa rautatieliikennettä toisen tahon hallinnoimalla tai yhtiön omalla rataverkolla. Rautatieliikennöitsijä toteuttaa aikataulunmukaista tai siihen verrattavaa henkilö- ja/tai tavaraliikennettä käyttäen liikenteessään yhtiön omistamaa tai sille vuokrattua veto- ja vaunukalustoa. Mikäli rautatieliikennöitsijä harjoittaa rautatieliikennettä toisen tahon omistamalla rataverkolla, kuuluu yhtiön toimintaan vain junaliikenteen järjestäminen: rataverkon liikenteenohjaus ja huolto kuuluvat tällöin rataverkon haltijalle.

Suomessa toimivia rautatieliikennöitsijöitä ovat VR, Fenniarail ja Operail, jotka liikennöivät Väyläviraston hallinnoimalla rataverkolla, sekä vain vaihtotyöliikennettä harjoittavat Easmar Logistics ja Ratarahti. Lisäksi omistamallaan lyhyellä raideverkolla liikennöi Karhulan–Sunilan Rautatie. Ratojen kunnossapitotoimintaa harjoittavia rautatieliikennöitsijöitä ovat NRC Group Finland ja Destia Rail. Väyläviraston hallinnoimaa rataverkkoa käyttävät myös museorautatieyhdistykset, jotka toimivat VR:stä riippumattomina rautatieliikennöitsijöinä.
Sala Baker

**Sala Baker** (s. 22. syyskuuta 1976 Wellington) on uusiseelantilainen näyttelijä ja stunttimies.

Alun perin Baker palkattiin ''Taru sormusten herrasta'' -trilogiaan vastaamaan useista stunttikohtauksista, mutta lopulta hän päätyi myös Sauronin rooliin. Lisäksi hän näytteli useita örkkejä, gondorilaisia ja rohanilaisia.

*Tarun sormusten herrasta* ohella Baker on tehnyt stuntteja muun muassa elokuvassa *[[Pirates of the Caribbean: Kuolleen miehen kirstu]]*.

## Aiheesta muualla
*