open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Olga Torckell

**Olga Torckell** (11. syyskuuta 1859 Inkoo – 3. kesäkuuta 1941 Loviisa) oli suomenruotsalainen opettaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä *Eva Alm*, *Ester*, *Esther* ja *M-i-a*.

Olga Torckell tutustui kirjailija ja opettaja Nanny Hammarströmiin vuonna 1895 Maarianhaminassa. Yhdessä opettaja Hilda Montellin kanssa he muodostivat suomenruotsalaista kultturitoimintaa edistävän ystäväpiirin. Myöhemmin Hammarströmin siirryttyä opettajaksi Loviisaan myös Torckell ja Montell muuttivat sinne. Hilda Montell kuoli Loviisassa 1932 ja Olga Torckell 1941.

Kirjailija Huldi Torckell oli Olga Torckellin sisar.

## Teoksia
* *Magda Böhme*, berättelse af Eva Alm. Nya Pressens följetongbibliotek 53.   Helsingfors 1896 (nimimerkillä *Eva Alm*)
* *Kvinnor och andra berättelser*.   G. W. Edlund, Helsingfors 1897
* *Syskonen Stjerne*.  Söderström, Helsingfors 1902
* *Vär svenska stam och vårt modersmål*. Skrifter utgivna av "Tolvan" kvinnlig sammanslutning inom Svenska folkpartiet i Helsingfors n:o 1.   Helsingfors 1909
* *En helgdagsafton på Nybro*. Skrifter utgivna av "Tolvan" kvinnlig sammanslutning inom Svenska folkpartiet i Helsingfors n:o 2.   Helsingfors 1912
* *Hur Erkas far kom på andra tankar*. Skrifter utgivna av "Tolvan" kvinnlig sammanslutning inom Svenska folkpartiet i Helsingfors n:o 3.  Helsingfors 1912 
* *Liljendal under upprorstiden 1918 : skildring enligt anteckningar och muntliga berättelser sammanfattad av Olga Torckell*.   Lovisa 1928

## Lähteet
* 
* Itä-Uudenmaan kirjailijat : Nanny Hammarström
Fjodor Gladkov

**Fjodor Vasiljevitš Gladkov** (); (21. kesäkuuta (J: 9. kesäkuuta) 1883 Tšernavkan kylä, Saratovin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 20. joulukuuta 1958 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen neuvostokirjailija.

## Suku ja koulutus
Fjodor Gladkov syntyi vanhauskoiseen talonpoikaisperheeseen. Hän työskenteli kansakoulun opettajana, osallistui vuodesta 1905 lähtien vallankumoukselliseen toimintaan ja oli karkotettuna Siperiassa. Venäjän kansalaissodan aikana hän liittyi bolševikkeihin.

## Kirjallinen ura
Hän toimi sanomalehden toimittajana Novorossijskissa ja muutti vuonna 1921 Moskovaan, jossa hänestä vuonna 1923 tuli *Kuznitsa*-kirjailijajärjestön jäsen. Vuosina 1932–1940 Gladkov työskenteli Novyi mir -kirjallisuuslehden toimituskunnan jäsenenä, toisen maailmansodan aikana Pravdan ja Izvestijan kirjeenvaihtajana ja vuosina 1945–1948 Gorkille nimetyn kirjallisuusinstituutin johtajana. Hän toimi myös Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksen jäsenenä ja VSFNT:n korkeimman neuvoston edustajana.

Fjodor Gladkov alkoi kirjoittaa kertomuksia ja lehtiartikkeleita Maksim Gorkin vaikutuksesta 1900-luvun alussa. Hänen pääteoksensa on teollisuuden jälleenrakentamista kuvaava romaani *Sementti* (*Tsement*, 1925), jota pidettiin yhtenä sosialistisen realismin merkkiteoksista. Gladkov muokkasi *Sementtiä* ja seuraavaa romaaniaan *Energija* (”Energia”, 1933) useaan kertaan kritiikin vaatimusten mukaiseksi. Hänet palkittiin kahdesti Stalin-palkinnolla omaelämänkerrallisesta trilogiasta *Povest o detstve* (”Lapsuuteni kertomus”, 1949), *Volnitsa* (”Vapaus”, 1950) ja *Lihaja godina* (”Se mainio vuosi”, 1954). Parhaana teoksenaan kirjailija piti romanttista pienoisromaania *Berjozovaja roštša* (”Koivikko”, 1941).

## Suomennettuja teoksia
* *Kommuuni ”Etujoukko”*. Suom. Kaarlo Halme. Leningrad: Valtion kustannusliike Kirja, s.a.
* *Susia ym. kertomuksia*. Suom. Kaarlo Halme. Leningrad: Kustannusosuuskunta Kirja, 1927.
* *Sementti*. Työväen kirjallisuuden edistämisyhdistys, 1928.
* *Sementti*. Suom. Herman Laukkanen. Astoria (Oreg.): Amerikan suomalaisten sosialististen kustannusliikkeiden liitto, 1928.
* *Sementti: romaani*. Suom. Elsie Resch. Helsinki: Smia, 1945.
* *Vala*. Suom. Anni Vuokko. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1947.
* *Lapsuuteni kertomus*. Suom. Leo Aalto. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1956.

## Lähteet
* 
* 
*
HMS Gloucester

**HMS Gloucester** on ollut yhdentoista Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.

* Gloucester (1654), 54-tykkinen alus
* HMS Gloucester (1695), 60-tykkinen neljännen luokan alus
* HMS Gloucester (1709), 60-tykkinen neljännen luokan alus
* HMS Gloucester (1711), 50-tykkinen neljännen luokan alus
* HMS Gloucester (1737), 50-tykkinen neljännen luokan alus
* HMS Gloucester (1745), 50-tykkinen neljännen luokan alus
* HMS Gloucester (1807), 10-tykkinen priki
* HMS Gloucester (1812), 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
* HMS Gloucester (1909), Town-luokan kevyt risteilijä
* HMS Gloucester (62), Town-luokan kevyt risteilijä
* *HMS Gloucesterin* piti olla Salisbury-luokan ilmatorjuntafregatti
* HMS Gloucester (D96), Tyypin 42 hävittäjä.
Case IH

**Case IH** on yhdysvaltalainen maatalouskoneiden ja -laitteiden valmistaja. 

Case-koneiden tuotanto ja myynti on ollut vuodesta 2013 alkaen osa CNH Industrial -konsernin toimintaa.

## Historia
Jerome Increase Case perusti J. I. Case Companyn vuonna 1844, ja se menestyi puimakoneiden, höyrytraktoreiden ja maatalouskoneiden ansiosta. Case ja International Harvester yhdistyivät vuonna 1984 Case IH:ksi.

Case Corporation oli yhtiön brändi vuodesta 1968 vuoteen 1999 asti, jolloin erillinen haara nimeltään Case CE perustettiin rakennuskoneita varten. Vuodesta 2000 lähtien Case, International Harvester ja New Holland ovat yhdistyneet yhtiöksi nimeltä CNH Global. CNH Global ja Fiat Industrial yhdistyivät syyskuussa 2013 CNH Industrial -yhtiöksi.

## Case IH:n traktorimallisto

* Case IH 485-885 XL
* Case IH 495-995 XL
* Case IH 743-856 XL (1985-86)
* Case IH 745-856 XL Plus (1986-96)
* Case IH 956-1056 XL
* Case IH 1255-1455 XL
* Case IH MX 3210-4240
* Case IH Maxxum 5120-5150
* Case IH Maxxum Pro 5120-5150
* Case IH Magnum 7110-7140
* Case IH Magnum 7210-7250
* Case IH Magnum Pro 7210-7250
* Case IH 9110-9190
* Case IH 9210-9280
* Case IH 9310-9390 Steiger
* Case IH CX50-100
* Case IH Maxxum MX80C-100C
* Case IH Maxxum MX100-170
* Case IH Magnum MX180-270
* Case IH C 42-70
* Case IH CS 48-75
* Case IH CS 52-75
* Case IH CS 78-94
* Case IH CS 110-150
* Case IH CVX 120-170
* Case IH STX 275-500 Steiger
* Case IH STX 715 Steiger
* Case IH JX1060C-1075C
* Case IH JX55-95 Maxxima
* Case IH JX70U-JX100U Maxxima
* Case IH JX1070U-1100U Maxxima
* Case IH MXU100-135 Maxxum
* Case IH MXU100-130 Maxxum X-Line
* Case IH MXM120-190 Maxxum
* Case IH CVX1135-1195
* Case IH MX210-285 Magnum
* Case IH ACV (robottitraktori)
* Case IH Maxxum 115-150 Multicontroller Activedrive8 Stage V
* Case IH Maxxum 115-150 CVXDRIVE Stage V
* Case IH Puma 140-240 CVXDRIVE Stage V
* Case IH Puma 185-260 CVXDRIVE Stage V AFS Connect
* Case IH Optum 250-340 CVXDRIVE Stage V AFS Connect
* Case IH Magnum 280-400 AFS Connect Stage V CVT ja PST
* Case IH Steiger 420-595 AFS Connect Stage V CVT ja Powerdrive

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Case IH nykyisen maahantuojansa NHK:n sivustolla
* Case Ih entisen maahantuojansa Agritekin sivustolla
Lidija Seifullina

**Lidija Nikolajevna Seifullina** (; 3. huhtikuuta (J: 22. maaliskuuta) 1889 Varlamovo, Orenburgin lääni – 25. huhtikuuta 1954 Moskova) oli neuvostoliittolainen kirjailija.

Lidija Seifullina oli tataarilaissyntyisen ortodoksipapin tytär. Ennen Venäjän vallankumousta hän toimi kirjastonhoitajana, opettajana ja näyttelijänä. Vuosina 1917–1919 Seifullina kuului sosialistivallankumouksellisten puolueeseen. 1920-luvun alussa hän työskenteli kirjastonhoitajana Tšeljabinskissa ja kirjakustantamon toimittajana Novosibirskissä. 

Seifullina asui Moskovassa vuodesta 1923 ja oli jo sitä ennen vuodesta 1921 keskittynyt kirjoittamiseen ja julkaissut ensimmäiset novellinsa. Tuotantonsa alkuaikana hän kuvaa novelleissa Siperian maaseudun elämää.

Seifullinan tunnetuimpia teoksia ovat vallankumouksen jälkeistä venäläistä yhteiskuntaa naturalistisesti kuvaavat kertomukset ja romaanit *Tšetyre glavy* (”Neljä lukua”, 1922), *Pravonarušiteli* (”Lainrikkojat”, 1922), *Peregnoi* (”Mullas”, 1922) sekä ”Virineija” (*Virineja*, 1924), jonka pohjalta kirjailija laati miehensä, kriitikko Valerian Pravduhinin kanssa samannimisen suositun näytelmän (1925). Seifullinan myöhempiä teoksia pidetään vähemmän merkittävinä, mutta vielä vuonna 1934 hänet valittiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksen jäseneksi.

## Suomennettuja teoksia
* *Virineija*. Suom. Herman Laukkanen. Leningrad: Kirja, 1929.
* *Kulkureita*. Kertomus. Leningrad: Kirja, 1930.
* *Stepanida Linjuhina*. Leningrad: Kirja, 1930. 

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Hjalmar Neiglick

**Georg Hjalmar Garibaldi Neiglick**, nimimerkit *Arius* ja *Hj.N*, (28. kesäkuuta 1860 Pietari – 3. marraskuuta 1889 Helsinki) oli suomalainen kokeellisen psykologian ja empiirisen filosofian uranuurtaja sekä teatteri- ja kirjallisuuskriitikko.

Neiglickin vanhemmat olivat pankinkomissaari Alexander Johan Neiglick ja Olivia Wilhelmina Tennberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Ruotsalaisesta normaalilyseosta 1879 ja opiskeli Helsingin yliopistossa, josta valmistui filosofian kandidaatiksi 1885 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1887. Hän opiskeli kokeellista psykologiaa Leipzigissa.

Neiglick toimi Helsingin yliopiston kokeellisen psykologian dosenttina 1887–1889 ja filosofian määräaikaisena professorina 1887–1889. Hän oli ylioppilaskunnan varapuheenjohtaja 1887–1888 ja Uusmaalaisen osakunnan kuraattori 1888–1889.

Neiglick oli myös teatteri- ja kirjallisuuskriitikko *[[Finsk Tidskrift]]*- ja *[[Nya Pressen (1882–1900)|Nya Pressen]]* -lehdissä. Hän käytti nimimerkkejä *Arius* ja *Hj.N*. Vuonna 1883 hän puolusti sananvapautta nimimerkillä *Arius* julkaisemassaan kirjoituksessa, kun ruotsalainen luennoitsija Carl von Bergen oli pitänyt Helsingissä esitelmän ”tulevaisuuden kristinuskosta” ja joutunut sen vuoksi joidenkin vanhoillisten yliopiston opettajien hyökkäyksen kohteeksi.

Neiglick oli naimisissa vuodesta 1888 Helena Kristina Lupanderin kanssa. Heidän tyttärensä oli taide- ja ikonimaalari Martha Neiglick-Platonoff (1889–1964).

Neiglickin läheisiin ystäviin kuului Jarl Hagelstam, Karl August Tavaststjerna, Werner Söderhjelm och Albert Edelfelt.

## Teoksia
* *Zur Psychophysik des Lichtsinns*. Väitöskirja. Engelmann. 1887. 
* *Nya teaterns repertoar under spelåret 1884–85, 1888–89*. Helsingfors: 1891. 
* *Valda uppsatser*. Med en inledning af Werner Söderhjelm. Utgifna af Henning Söderhjelm. Helsingfors: Söderström. 1916. 

## Lähteet
* 
* Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesmatrikkeli 1640–1917, osa H–O.
* Henkilögalleria: Hjalmar Neiglick . *Filosofia.fi*.
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Hanna Ljungberg

**Hanna Carolina Ljungberg** (s. 8. tammikuuta 1979 Uumaja) on ruotsalainen jalkapalloilija.

Hyökkääjänä pelanneen Ljungbergin ura alkoi Mariehem SK:ssa. Hän pelasi Sunnanå SK:ssa 1996–1997, minkä jälkeen hän siirtyi Umeå IK:n riveihin. Ljungberg pelasi Umeåssa uransa loppuun asti ja voitti seurassa seitsemän Ruotsin mestaruutta sekä UEFA Women's Cupin. Ljungberg palkittiin Diamantbollenilla Ruotsin parhaana naispelaajana 2002. Vuonna 2003 Ljungberg sijoittui kolmanneksi Fifan vuoden pelaaja -äänestyksessä.

Ljungberg nousi maajoukkueeseen 1996. Hän edusti Ruotsia lukuisissa arvoturnauksissa. Ljungberg pelasi kolmessa olympialaisten jalkapalloturnauksessa (1996, 2000, 2004), kolmessa MM-lopputurnauksessa (1999, 2003, 2007) ja kolmessa EM-lopputurnauksessa (1997, 2001, 2005). Hän voitti MM-hopeaa 2003 ja EM-hopeaa 2001. Ljungberg pelasi kaikkiaan 130 maaottelua. Hän viimeisteli maajoukkueessa 72 maalia, millä hän oli aikanaan Ruotsin kaikkien aikojen paras maalintekijä.

Ljungberg päätti lopettaa uransa elokuussa 2009 loukattuaan aiemmin kesällä uudestaan polvensa. Hän aloitti syyskuussa 2009 Umeå IK:n apuvalmentajana. 

## Lähteet
Transformaatiolaki

**Transformaatiolaki** täydentää yleensä blankettilakimenettelyä. Se on voimaansaattamislaki, joka muuttaa kansallista lainsäädäntöä vastaamaan kansainvälisen sopimuksen määräyksiä.
Sorotšinsk

**Sorotšinsk** () on kaupunki Orenburgin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan sivujoen Samaran rannalla 170 kilometriä Orenburgista luoteeseen. Kaupunki on Sorotšinskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Samaran ja Orenburgin välinen rautatie (Sorotšinskajan asema). Asukkaita on 29&nbsp;200 henkeä (vuonna 2008).

Vuonna 1736 perustettiin Sorotšinskajan linnoitus. Myöhemmin paikalla oli Samaran läänin Buzulukin kihlakuntaan kuulunut Sorotšinskojen kylä, joka oli huomattava viljakaupan keskus. Sorotšinskin kaupunki on perustettu vuonna 1945. Nykyään siellä on lähinnä elintarviketeollisuutta. Lähiseudulla tuotetaan öljyä.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Sorotšinskin kaupungin sivusto
Vibeke Marx

**Vibeke Marx** (s. 9. maaliskuuta 1948 Lyngby) on tanskalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut romaaneja, novelleja sekä nuorten- ja lastenkirjoja.

Koulutukseltaan Marx on vapaa-aikapedagogi. Hänen debyyttinsä *Så længe du bor her...* julkaistiin 1982. Vuonna 1990 hänen teoksensa *Held og lykke, Robinson* voitti Gyldendalin pohjoismaisen nuortenkirjakilpailun Tanska-sarjan. Marx ryhtyi päätoimiseksi kirjailijaksi 1991.

## Lähteet
* Vibeke Marx Litteratursiden. 

## Aiheesta muualla
* vibekemarx.dk Kirjailijan kotisivut
Alberto Zapater

**Alberto Zapater Arjol** (s. 13. kesäkuuta 1985 Ejea de los Caballeros, Zaragozan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Portugalin pääsarjassa pelaavaa Sporting Clube de Portugalia.

## Ura

### Real Zaragoza

Zapater on Real Zaragozan kasvatti, mutta pelasi lapsuudessaan myös synnyinkuntansa seurassa SD Ejeassa. Hän nousi tuolloin Víctor Muñozin valmentamaan Zaragozan edustusjoukkueeseen kaudella 2004–2005. Debyyttinsä hän teki Valenciaa vastaan Espanjan supercupissa, jonka Zaragoza voitti yhteismaalein 4–2. Ensiesiintyminen Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa seurasi 29. elokuuta 2004 ottelussa Getafea vastaan. 

Zapater vakiinnutti pian paikkansa Zaragozan avauskokoonpanossa ja pelasi neljän kauden aikana 138 Primera Divisiónin ottelussa. Vuonna 2006 hän ylsi joukkueineen Espanjan cupin loppuotteluun, jossa Espanyol oli kuitenkin vahvempi maalein 4–1. Kauden 2007–2008 Zaragoza aloitti UEFA-cupin otteluilla edelliskauden erinomaisen kuudennen sijan myötä, mutta kausi päättyi joukkueen putoamiseen Segunda Divisióniin. Zapater jäi seuraan ja oli kaudella 2008–2009 suuressa roolissa joukkueen palatessa korkeimmalle sarjatasolle. Viimeiset kaksi kauttaan Zaragozassa Zapater toimi joukkueen kapteenina.

### Genoa

Kesällä 2009 Zapater siirtyi 4,5 miljoonalla eurolla italialaisseura Genoaan, joka hankki hänet korvaajaksi Interiin siirtyneelle Thiago Mottalle. 17. syyskuuta 2009 hän teki uuden Eurooppa-liigan ensimmäisen maalin ottelussa Slavia Prahaa vastaan.

### Maajoukkue

Zapater pelasi Espanjan alle 21-vuotiaiden joukkueessa vuosien 2006 ja 2007 EM-kilpailuiden karsinnoissa. Vuonna 2005 hän kuului Espanjan joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Hän oli avauskokoonpanossa joukkueensa kaikissa otteluissa ja teki Espanjan ainoan maalin tappiollisessa puolivälieräottelussa Argentiinaa vastaan. 

## Saavutukset

* Espanjan supercup: 2004

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Alberto Zapaterin esittely Genoa CFC:n sivustolla
Emilia Attias

**María Emilia Attias** (s. 20. maaliskuuta 1987) on argentiinalainen malli, näyttelijä, laulaja ja tanssija. Hän aloitti näyttelijänuransa vuonna 2004 ja on tullut tunnetuksi roolistaan vuonna 2007 alkaneessa televisiosarjassa *[[Casi Ángeles]]*. Hän on myös menestynyt malli, joka on päässyt muun muassa *[[Maxim (lehti)|Maxim]]*-lehteen. Hän laulaa *Casi Ángeles* -sarjasta lähtöisin olevassa Teen Angels -yhtyeessä.

Taustaltaan sefardijuutalainen Attias syntyi Buenos Airesin Belgranossa.

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut  
*
HMS Bonaventure

**HMS Bonaventure** on ollut kahdeksan Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.

* Bonaventure (1489) alus
* Bonaventure (1551) alus
* Bonaventure (1567) 47-tykkinen alus
* Bonaventure (1621), 32 -tykkinen alus
* Bonaventure (1660), 42-tykkinen neljännen luokan alus
*HMS Bonaventure (1667), polttolaiva
* HMS Bonaventure (1892), Astraea-luokan risteilijä
* HMS Bonaventure (31), Dido-luokan ilmatorjuntaristeilijä
* HMS Bonaventure (F139), X-luokan minisukellusveneiden emäalus
Electric picnic

__NOTOC__
**Electric picnic** on J. Karjalainen Electric Sauna -yhtyeen kolmas albumi, joka julkaistiin vuonna 1999.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla, ja pysyi listalla yhteensä kaksitoista viikkoa. Albumi myi ilmestyessään kultaa, ja sitä on myyty yli 28 800 kappaletta.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut J. Karjalainen.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano

### Yhtye
* J. Karjalainen – laulu, kitara ja huuliharppu
* Malang Cissokho – congat ja laulu
* Pekka Gröhn – koskettimet
* Keimo Hirvonen – rummut
* Mitja Tuurala – basso
* Tommi Viksten – kitara

### Vierailevat muusikot
* Esa Kotilainen - ARP-syntetisaattori (1)

## Lähteet
Mixxed up Energy Drink

**Mixxed up Energy Drink** on energiajuoma, jonka valmistaja on Lidl Stiftung Ab. Juomaa myy Suomessa Lidl-kauppaketju. Juoma on pakattu 25 cl tölkkeihin; juomaa myytiin ennen 0,5 litran pulloissa. Myös tölkin ulkoasu on muuttunut vuosien varrella.

## Aiheesta muualla
* Mixxed up
Pekka Erkkilä

**Pekka Antero Erkkilä** (s. 11. toukokuuta 1941 Isokyrö) on entinen poliisi, joka palkittiin aikoinaan poliisin ansioristillä. 

Erkkilä nousi julkisuuteen 1970-luvulla, jolloin hän YK-joukoissa palvellessaan jäi kiinni Lähi-idästä salakuljetetuista huumeista. 1990-luvulla hän sai tuomion dollareiden ja leimamerkkien väärentämisestä. Elokuussa 1994 Vaasan hovioikeus tuomitsi Erkkilän puoleksi vuodeksi vankeuteen vakuutuspetoksesta. Hänen silloinen vaimonsa sai kyseisestä vakuutuspetoksesta puolen vuoden ehdollisen tuomion.

Joulukuussa 2001 Helsingin käräjäoikeus langetti Erkkilälle 4,5 vuotta vankeutta törkeistä huumausainerikoksista ja ampuma-aserikoksesta. Lisäksi oikeus määräsi hänen vääpelin sotilasarvonsa menetetyksi.

Marraskuussa 2009 Erkkilä sai Helsingin käräjäoikeudessa vankeustuomion törkeästä petoksesta ja törkeän petoksen yrityksestä.

## Lähteet
FC Zbrojovka Brno

**FC Zbrojovka Brno** on vuonna 1913 perustettu tšekkiläinen jalkapalloseura Brnon kaupungista. Sen edustusjoukkue pelaa kaudella 2024/25 Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.

Tšekkoslovakian mestaruuden seura on voittanut kaudella 1977–1978.

## Historiaa

FC Zbrojovka Brno perustettiin vuonna 1913 nimellä *SK Židenice* ja sillä on historiansa saatossa ollut useita eri nimiä. Nykyinen nimi otettiin käyttöön 2010.

Joukkueen nimiä ovat olleet:

* *SK Židenice* (1913–1947)
* *Zbrojovka Brno* (1951–1956)
* *Spartak ZJŠ Brno* (1956–1968)
* *Zbrojovka Brno* (1968–1992)
* *Boby Brno* (1992–2000)
* *Stavo Artikel Brno* (2000–2002)
* *1.FC Brno* (2002–2010)
* *FC Zbrojovka Brno* (2010–)

## Saavutukset

* Tšekkoslovakian mestaruus: 1978
**Hopeaa: 1980
**Pronssia: 1935, 1938, 1946, 1979

* Tšekkoslovakian cup: 1960

*Tšekin mestaruus
**Pronssia: 1995
*Tšekin cup
**Hopeaa: 1993

## Entisiä päävalmentajia

*  Miroslav Beránek
*  Karel Brückner

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut 
* soccerassociation 1. FC Brno
* 1.FC Brno - year-class '98
Kustaa Hautamäki

**Esaias Kustaa Hautamäki** (sukunimi aik. *Rukkila*; 14. kesäkuuta 1869 Kauhava – 6. helmikuuta 1951 Oulu) oli suomalainen päätoimittaja ja Maalaisliiton puoluesihteeri.

Hautamäen vanhemmat olivat torppari Anders Gustaf Rukkila ja Vallborg Ekoluoma. Hän kävi kansakoulun ja toimi räätälinä vuoteen 1901 saakka. Sen jälkeen Hautamäki oli ompelukoneiden myyntiasiamiehenä 1901–1907. Hautamäki oli toiminut lehtien avustajana jo vuodesta 1896 ja kirjoittaen Päivälehteen, Pohjalaiseen ja Pyrkijään. Hän oli sitten päätoimittajana ensin Keski-Pohjalainen-lehdessä 1907–1908 ja sitten Oulussa ilmestyneessä Liitto-lehdessä 1908–1933. Hautamäki oli Maalaisliiton puoluesihteerinä 1908–1917. Hän sai valtion sanomalehtimieseläkkeen vuonna 1937.

Hautamäki toimi Maalaisliiton kansanedustajana 1922–1924 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli myös Kauhavan kuntakokouksen puheenjohtajana. Hautamäki oli Maalaisliiton keskushallituksen ja vuodesta 1925 Suomen sanomalehtimiesliiton hallituksen jäsen. Lisäksi hän oli muun muassa Pohjois-Suomen sanomalehtimiesyhdistyksen puheenjohtajana vuodesta 1924 alkaen. Hautamäki oli mukana nuorisoseuraliikkeessä ja hänelle myönnettiin Suomen Nuorison Liiton kultainen ansiomerkki. Hän oli lisäksi Suomen Nuorison Liiton ja kahden nuorisoseurojen keskusseuran kunniajäsen.

Kustaa Hautamäki oli naimisissa vuodesta 1904 Lydia Karoliina Helanderin kanssa.

## Teoksia
* *Pöytäkirjain ja arkiston hoito nuorisoseuroissa*. Suomen nuorison liiton esitelmiä n:o 5.   Kansanvalistusseura 1912
* *Tulevat eduskuntavaalit ja puolueet*.   Maalaisliiton Oulun läänin etel. piirin piiritoimikunta, Oulu 1919
* *Omaa maata* : 2-osainen näytelmä, kirj. H. M. K.; aiheen esittänyt Herman Kyhälä.  Maaseutunäyttämöjen kirjasto n:o 1.  Liitto, Oulu 1921
* *Pohjanmaa : lyhyt esittely sen jakautumisesta : kotiseututiedon viitteitä ja lähtökohtia*.  WSOY 1930
* *Pohjois-Pohjanmaan nuorisoseuratyö*.  Pohjois-Pohjanmaan nuorisoseura, Oulu 1945

## Lähteet
* 

## Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Šum

**Šum** () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Leningradin alueen Kirovskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Sarjajoen varrella 58 kilometriä Kirovskista itään. Kylässä on 1&nbsp;700 ja kunnassa 3&nbsp;000 asukasta (vuonna 2011).

## Maantiede ja asutus
Šumin kunnan pinta-ala on 366,79 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Kirovskin piirin Naasian ja pohjoisessa Suhojen, idässä Olhavan piirin Kiselnjan ja etelässä Kirišin piirin Glaževon kuntiin. Pinta-alasta 76,1 % on metsää, 11,7 % maatalousmaata ja 3,3 % asuinaluetta.

Kunta sijaitsee Olhavan tasangolla. Sen alueella virtaa Lavajoki sekä joukko pieniä jokia kuten Sarja, Jutika, Olešnja, Tjaštševka, Rugala ja Marjinka. Varsinkin eteläosassa on paljon soita kuten Padrinskoje ja Tobinskoje. Hyötykaivannaisiin kuuluvat turve ja hiekka.

Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 28 kylää ja muuta asutuskeskusta: Babanovo, Dusjevo, Feliksovo, Gnori, Gorgala, Gorka, Kanzy, Karpovo, Koitšala, Kontsy, Kontsyn taajama, Mjondovo, Novyi Bytin asemataajama, Ovdakalo, Padrila, Peitšala, Pirgora, Ratnitsa, Retška, Ryndela, Sibola, Sopeli, Terjobuška, Tobino, Valdoma, Voibokalo, Voibokalon asemataajama ja Voipala. Šumin jälkeen suurimmat keskukset ovat runsaan 300 asukkaan Voibokalon ja Kontsyn taajamat sekä runsaan 200 asukkaan Novyi Byt. Ovdakalossa ei ole lainkaan vakituista asutusta.

## Liikenne, talous ja palvelut
Kunnan läpi kulkevat Pietarin ja Murmanskin välinen M18-valtatie sekä Pietarin ja Olhavan välinen rautatie, jolla on Voibokalon, 95 kilometrin ja Novyi Bytin asemat. Lavrovon, Šumin ja Ratnitsan välillä on asfaltoitu maantie. Voibokalon asemalta on linja-autoyhteys Kirovskiin. Gorgalan lähellä sijaitsee kaksi huoltoasemaa.

Paikallisista työnantajista tärkeimpiä ovat erilaiset palvelut (90 % työpaikoista). Šumin maatalousyritys työllistää enää 15 henkeä. Kunnan alueella toimii myös armeijan varikko. Kolme neljäsosaa työvoimasta käy töissä kunnan ulkopuolella.

Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kirjasto, pieni poliklinikka, posti ja pankki. Voibokalon asemataajamassa toimii keskikoulu. Gorkassa, Novyi Bytissa ja Voibokalon kylässä on lääkintäasemat. Šumissa ja eräissä muissa kylissä toimii joukko kauppoja, Šumissa ja Dusjevossa on pienet kahvilat.

## Nähtävyydet
Seudulla on useita toisen maailmansodan muistomerkkejä ja neuvostosotilaiden hautapaikkoja. Muita nähtävyyksiä ovat Gorgalan kartanon puistoalue ja Terjobuškan vuonna 1854 rakennetun kirkon rauniot.

## Lähteet
* 
* 
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Šumin kunnan sivusto
Seppo Sallinen

**Seppo Sallinen** on suomalaisen heavy rock-yhtyeen Hard Rock Sallisen laulaja, basisti, säveltäjä ja sanoittaja.

Albumin *[[Heavy Metal Symphony]]* lisäksi albumilla *[[Heavy metal & live]]* (1981) on kaksi Hard Rock Sallisen esittämää kappaletta "Let's make love" ja "My lifetime" ja albumilla *[[Rock Rallye 77|Rock rallye -77]]* (1977) kappale "Pikku nainen", jotka hän on myös säveltänyt ja sanoittanut. 

Vuoden 1980 Provinssirockista tehtiin taltiointi *[[Provinssirock -80 Live]]*, jossa on muutama Hard Rock Sallisen kappale.__NOTOC__

## Diskografia
### Hard Rock Sallinen
* 

## Aiheesta muualla
* H.R.S mikseri.net sivuilla
* H.R.S Last.FM sivuilla
* H.R.S Desibeli.net sivuilla
* H.R.S metal-archives.com sivuilla
Diamantbollen

**Diamantbollen** on *[[Sydsvenska Dagbladet]]in* ja Ruotsin jalkapalloliiton jakama palkinto vuoden parhaalle naisjalkapalloilijalle. Palkintoa on jaettu vuodesta 1990 alkaen.

## Voittajat
*1990 – Eva Zeikfalvy, Malmö FF
*1991 – Elisabeth Leidinge, Jitex BK
*1992 – Anneli Andelén, Öxabäck/Mark IF
*1993 – Lena Videkull, Malmö FF
*1994 – Kristin Bengtsson, Hammarby IF
*1995 – Malin Andersson, Älvsjö AIK
*1996 – Malin Swedberg, Älvsjö AIK
*1997 – Ulrika Karlsson, Bälinge IF
*1998 – Victoria Svensson, Älvsjö AIK 
*1999 – Cecilia Sandell, Älvsjö AIK 
*2000 – Tina Nordlund, Umeå IK 
*2001 – Malin Moström, Umeå IK  
*2002 – Hanna Ljungberg, Umeå IK 
*2003 – Victoria Svensson, Djurgården/Älvsjö 
*2004 – Kristin Bengtsson, Djurgården/Älvsjö 
*2005 – Hanna Marklund, Sunnanå SK 
*2006 – Lotta Schelin, Göteborgs FC 
*2007 – Therese Sjögran, LdB FC Malmö
*2008 – Frida Östberg, Umeå IK
*2009 – Caroline Seger, Linköpings FC
*2010 – Therese Sjögran, LdB FC Malmö
*2011 – Lotta Schelin, Olympique Lyonnais 
*2012 – Lotta Schelin, Olympique Lyonnais 
*2013 – Lotta Schelin, Olympique Lyonnais 
*2014 – Lotta Schelin, Olympique Lyonnais
*2015 - Hedvig Lindahl, Chelsea
*2016 - Hedvig Lindahl, Chelsea
*2017 - Kosovare Asllani, Manchester City/Linköpings FC
*2018 – Nilla Fischer, VfL Wolfsburg
*2019 – Caroline Seger, FC Rosengård
*2020 – Magdalena Eriksson, Chelsea
*2021 – Fridolina Rolfö, VfL Wolfsburg/FC Barcelona
*2022 – Fridolina Rolfö, FC Barcelona
*2023 – Elin Rubensson, BK Häcken
*2024 – Johanna Rytting Kaneryd, Chelsea Ladies FC

## Katso myös
* Guldbollen

## Lähteet
* 

### Viitteet
HMS Achilles (1905)

**HMS Achilles** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Warrior-luokan panssariristeilijä. Alus palveli ensimmäisessä maailmansodassa ja se oli ainoa luokkansa alus, joka selvisi siitä.

## Valmistus

Alus tilattiin Armstrongilta Elswickistä, missä köli laskettiin 22. helmikuuta 1904 telakkanumerolla 750. Alus laskettiin vesille 17. kesäkuuta 1905 ja valmistui 31. elokuuta 1906.

## Palvelus
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Kotilaivastoon, jossa se liitettiin 1909 2. risteilijäviirikköön. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus kuului Suuren laivaston 2. risteilijäviirikköön. Aluksella räjähti tykkitorni marraskuussa 1914. Se oli edelleen telakalla Skagerrakin taistelun aikana. Alus upotti yhdessä aseistetun kauppalaiva *Dundeen* kanssa 16. maaliskuuta 1917 saksalaisen kaapparin *Leopardin*.

Alus siirrettiin vielä vuoden 1917 lopulla koulutustehtäviin, missä tehtävässä alus oli palveluksensa loppuun. Alus myytiin romutettavaksi 9. toukokuuta 1921 Wardille ja se romutettiin 1923 Briton Ferryssä.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Turonit

**Turonit** () olivat Galliassa asunut kelttiläinen heimo. Toursin kaupunki on nimetty heidän mukaansa.

Turonit osallistuivat Vercingetorixin johtamaan kansannousuun vuonna 52 eaa. ja lähettivät 8000 miestä gallialaisten liittoutuman avuksi.
Kamensk-Uralski

**Kamensk-Uralski** () on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kamenkan ja Obin sivujoen Isetin yhtymäkohdassa 100 kilometriä Jekaterinburgista kaakkoon. Kaupungissa risteytyvät Jekaterinburgiin, Kurganiin ja Tšeljabinskiin johtavat rautatiet. Asukkaita on 182&nbsp;500 henkeä (vuonna 2006).

Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1682 perustetusta Dalmatovon luostarin talonpoikien kylästä. Pietari I:n määräyksestä sinne rakennettiin Kamenskin rautatehdas. Vuonna 1935 Kamenskista tuli kaupunki ja nykyisen nimensä se sai vuonna 1940. 1930-luvulla ja toisen maailmansodan aikana siitä kehittyi huomattava teollisuuskeskus. 

Kamensk-Uralskin talous perustuu metalli- ja koneenrakennusteollisuuteen. Kaupungissa toimii useita korkeakouluja, teattereita ja museoita.

## Lähteet
*
Miass

**Miass** () on kaupunki Tšeljabinskin alueella Venäjällä.

Miass sijaitsee Miassjoen varrella 96 kilometriä Tšeljabinskista lounaaseen. Kaupungin kautta kulkee Ufan ja Tšeljabinskin välinen rautatie. Asukkaita kaupungissa on 152&nbsp;055 henkeä (vuonna 2010).

Vuonna 1754 paikkakunnalta löydettiin kupariesiintymä, jonka yhteyteen rakennettiin vuonna 1773 kuparinsulattamo. 1700-luvun lopulla alettiin hyödyntää seudun rikkaita kultaesiintymiä. Vuonna 1925 Miassista tuli kaupunki, jonne toisen maailmansodan aikana siirrettiin Moskovan autotehdas. Nykyään kaupungissa on muun muassa Uralin autotehdas sekä kone-, laite- ja kaivosteollisuutta.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla

* Miassin kaupungin sivusto
200 motellia

**200 motellia** (*200 Motels*) on brittiläinen elokuvamusikaali vuodelta 1971. Elokuva kertoo Frank Zappan kiertue-elämästä ja sen kaoottisuudesta. Elokuvan käsikirjoittajat ja ohjaajat olivat Frank Zappa ja Tony Palmer, ja se tuotettiin Pinewoodin studiossa Englannissa. Elokuvan musiikin esittää Frank Zappa ja hänen yhtyeensä The Mothers of Invention, ja näyttelijöinä on muun muassa Ringo Starr, Theodore Bikel ja Keith Moon. Elokuvasta tehtiin myös soundtrack, joka ilmestyi samana vuonna.

*200 motellia* oli ensimmäisiä videonauhalle kuvattuja pitiä elokuvia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Bs1

**Bs1** oli Helsingissä alun perin Kulosaaren Raitiotieosakeyhtiön käytössä ollut, ASEA:n vuonna 1917 valmistama raitiovaunu. Vaunun toimitus myöhästyi ensimmäisen maailmansodan takia.

Vuonna 1945 vaunu siirtyi HKL:n liikennöitäväksi, ja se sai numeron HKL 68. Vaunu poistettiin käytöstä vuonna 1954. Bs1-vaunussa oli kaksi kaksiakselista teliä. Vaunun ulkoseinät olivat punertavan ruskeaksi maalattua tiikkiä. Vaunusta valmistui vuonna 2007 ajokuntoinen replika.

## Lähteet
* http://www.raitio.org/ratikat/helsinki/hkimuseo/museo.htm#bs1 
* http://www.raitio.org/ratikat/helsinki/hkl/hkljumbo/hkljumbo.htm 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Räsänen, Matti: Kulosaaren Jumbo, ainutlaatuisen vaunun entisöinti
Anaklia

**Anaklia** () on kylä ja merenrantalomakohde Georgian länsiosassa Samegrelo ja Zemo Svanetin hallintoalueella Zugdidin piirikunnassa. Se sijaitsee Enguri-joen suulla Mustanmeren rannalla lähellä Abhasian rajaa.

## Historia
Varhaisin asutus Anaklian alueella on pronssikauden keskivaiheilta ja edustaa tyypillistä Kolkhiin kulttuuria. Paikkakunta on Kolkhiissa sijainnut klassisten lähteiden *Heraclea*, myöhempien kirjoittajien *Anaclia* ja 1600-luvun matkaajien Archangelo Lambertin ja Jean Chardinin *Anarghia*. Kun Georgian kuningaskunta hajosi osiin 1400-luvulla, Anakliasta tuli merkittävä linnoituskaupunki, satama ja kalastusasema Samegrelon ruhtinaskunnassa. Vuonna 1723 osmanien valtakunta valtasi kaupungin ja teki siitä laivastotukikohdan ja orjakaupan keskuksen. Venäjän–Turkin sodan aikana (1768–1774) kenraali Totlebenin johtama venäläis-georgialainen armeija valtasi Anaklian vuonna 1770. 

Vuonna 1802 viereisen Abhasian ruhtinaskunnan Turkkia tukenut hallitsija Keleš Ahmed-Beg Šervašidze käytti Samegrelon sisäisiä riitoja hyödykseen ja pakotti ruhtinas Grigol Dadianin luovuttamaan Anaklian Abhasialle. Grigolin poika ja perillinen Levan otettiin panttivangiksi. Kun Samegrelosta tuli Venäjän protektoraatti vuonna 1803, Venäjän Georgian-komentaja Pavel Tsitsianov vaati Keleš-begiä luovuttamaan Levanin takaisin. Keleš-beg kieltäytyi, ja Tsitsianov lähetti kenraalimajuri Ion Rykgofin Abhasiaan. Maaliskuussa 1805 venäläiset valtasivat Anaklian ja uhkasivat marssia Suhum-Kaleen, joten abhasialaisten oli pakko vapauttaa Dadiani. Anaklian valtaus kuitenkin suututti osmanit, ja Tsitsianov kiirehti erottamaan alaisensa ja jopa pyytämään toimiaan anteeksi, ja venäläinen varuskunta poistettiin Anakliasta. Välikohtaus kuitenkin lisäsi edelleen suurvaltojen välisiä jännitteitä. Kun seuraava Venäjän–Turkin sota syttyi vuonna 1806, venäläiset joukot palauttivat Anaklian ja Kalin linnoituksen Samegrelon ruhtinas Levanille, joka luovutti ne myöhemmin takaisin Venäjän haltuun. Myöhemmin Anaklian sataman merkitys hiipui huomattavasti, mutta se pysyi pienenä Mustanmeren laivaston tukikohtana neuvostokaudella.

Abhasian sodan (1992–1993) jälkeen Anakliaan avattiin venäläinen rauhanturvaajatukikohta. Vuonna 2006 Georgian puolustusministeriö raportoi venäläisten sotilaiden 1600-luvulla rakennetulle Anaklian linnoitukselle aiheuttamista lukuisista vahingoista. Rauhanturvaajia syytettiin käymälöiden ja kylpyammeiden asentamisesta linnoitukseen. Protestien jälkeen venäläiset rauhanturvaajat vetäytyivät Anakliasta heinäkuussa 2007.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Geirangerinvuono

**Geirangerinvuono** () on Storfjordeniin kuuluva sivuvuono Møren ja Romsdalin läänissä Länsi-Norjassa. Vuono sijaitsee kokonaan Strandan kunnan alueella. Vuonna 2005 vuono otettiin yhdessä Nærøyfjordenin kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon.
National Geographicin *[[National Geographic Traveler|Traveler]]*-lehti on valinnut Geirangerinvuonon maailman kauneimmaksi maailmanperintöluettelon kohteeksi.

Vuonon päässä sijaitsee Geirangerin kylä, joka on myös maailmankuulu matkailukohde. Norjalainen katastrofielokuva *[[The Wave]]* (2015) sijoittuu Geirangerinvuonoon ja sen rannoilla oleviin kyliin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Markus Huhtala

**Markus Huhtala** (s. 15. kesäkuuta 1982 Haukipudas) on haukiputaalainen ammattinyrkkeilijä, joka ottelee tätä nykyä alemmassa raskaassasarjassa (79,3&nbsp;kg) Hänen lempinimensä on "Haukiputaan Moukari". Markus Huhtala on 183-senttinen. Huhtalan vahvuudet ammattinyrkkeilijänä ovat etenkin kovaiskuisuus. Huhtalan meriitteihin amatöörikehissä voidaan laskea vuoden juniorinyrkkeilijän titteli vuonna 2000.

Huhtalan valmentajana sekä myös managerina toimii Markku Pirinen ja toisena valmentajana Yrjö Kosunen.

## Ammattilaisottelut

1.10.2001 Töölön Kisahalli, Helsinki Ruslan Akhmedzonov W UD 4

1.12.2001 Kamari Areena, Kankaanpää Dmitri Protkunas W KO 4

22.11.2002 Hotelli Viihdekartano, Kuopio Antons Fedjunins L TKO 4

15.2.2003 Töölön Kisahalli, Helsinki Terje Arildsen D PTS 4

17.5.2003 Jatuli, Haukipudas Jevgenijs Andrejevs W TKO 3

15.11.2003 Nallisport, Oulu Marian Varchol W TKO 2

18.9.2004 Radisson SAS, Oulu Gabriel Botos W TKO 1

28.5.2005 Teatterikuoppa, Haukipudas Dmitrich Libich W RTD 3

21.3.2009 Vanha Urheilutalo, Juuka Andrei Tylilyuk W RTD 2

27.11.2009 Pyynikin Palloiluhalli, Tampere Janos Olah W KO 1

4.12.2009 Heiton talo, Haukipudas, Sergei Beloshapkin L PTS 6

19.11.2010 Urheilutalo, Pori, Juan Carlos Muntane W KO 1
Robert Jenkinson

**Robert Jenkinson, Liverpoolin 2. jaarli** (7.  kesäkuuta 1770 – 4. joulukuuta 1828) oli brittiläinen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuosina 1812&ndash;1827. Kaikkiaan hän oli hallituksessa lähes 30 vuotta, ensin ulkoministerinä vuodesta 1801, sitten lyhyesti sisäministerinä ennen pääministeriksi nousemistaan. Hänen kaudellaan Iso-Britannia toipui Napoleonin sotia seuranneista epävakaista ajoista.

Lordi Liverpool nousi pääministeriksi 42-vuotiaana. Hänen kaikki seuraajansa ovat olleet asemaan noustessaan tätä vanhempia, kunnes Rishi Sunak tuli pääministeriksi samassa iässä vuonna 2022.

## Lähteet
Last Look at Eden

__NOTOC__
**Last Look at Eden** on Europen kahdeksas albumi. Se on ensimmäinen Ruotsissa listaykköseksi noussut albumi sitten vuoden 1988 julkaistun *[[Out of This World]]*in.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Limited Edition Digipak
# Yesterday's News (live)
# Wake Up Call (live)

### Collector's Edition
# Sign of the Times (live)
# Start from the Dark (live)

## Kokoonpano
* Joey Tempest – laulu
* John Norum – kitara
* John Levén – bassokitara
* Ian Haugland – rummut
* Mic Michaeli – kosketinsoitin

+

* Tobias Lindell – tuottaja, äänittäjä, miksaaja

## Arvostelut
* Allmusic: 

## Aiheesta muualla
* Last Look at Eden discogs.com -sivustolla

## Lähteet
J. A. Baker

**John Alec Baker** (6. elokuuta 1926 – 26. joulukuuta 1987) oli englantilainen kirjailija ja lintuharrastaja.

J. A. Baker asui Chelmsfordissa, Essexissä. Hän pysyi melko tuntemattomana suurelle yleisölle, vaikka kirjoitti kaksi menestynyttä kirjaa, *Muuttohaukka* ja *The Hill of Summer*. Baker kokeili ainakin viittätoista eri ammattia, kunnes sattui näkemään muuttohaukan saalistamassa. Hän seurasi muuttohaukkojen elämää Itä-Englannin maaseudulla lähes kymmenen vuotta. Hän kirjoitti havainnoistaan, tunteistaan, maisemasta ja luonnosta teoksen *The Peregrine*. Hän omisti kirjan vaimolleen. Teos palkittiin Duff Cooper Prize -palkinnolla. Nivelreumaa sairastanut Baker pysytteli poissa julkisuudesta kirjojensa julkaisun jälkeen.

Uuden englanninkielisen laitoksen (2005) esipuheen kirjoitti Robert Macfarlane.

## Teokset
* *Muuttohaukka*, suom. Leena Lehto, WSOY, Porvoo, 1971.
* *The Hill of Summer*, Harper & Row, 1969.

## Lähteet
* Richard Lawrence Cohenin blogi 

### Viitteet
Nakajima Ki-49 Donryū

**Nakajima Ki-49 Donryū** (, , liittoutuneiden raportointinimi *Helen*) oli Nakajiman valmistama keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien pommikone toisessa maailmansodassa. Tyyppi suunniteltiin vanhemman Mitsubishi Ki-21:n korvaajaksi, mutta se oli palveluskäytössä niin keskinkertainen, ettei se ikinä korvannut edeltäjäänsä. Tyyppejä käytettiin toistensa rinnalla. Ki-49:n prototyyppi teki ensilentonsa elokuussa 1939, mutta ensimmäinen sarjatuotanto päästiin käynnistämään vasta elokuussa 1941. 

## Historia

Nakajima käynnisti Mitsubishi Ki-21:n korvaajaksi kaavaillun Ki-49:n kehittämisen vuonna 1938, ja prototyyppi lensi ensilentonsa seuraavan vuoden elokuussa. Tästä jatkettiin esisarjan arviointeihin, jotka veivät useita vuosia. Sarjatuotantoon päästiin etenemään vasta elokuussa 1941 esitellyn Ki-49-I-alkutuotantomallin myötä. Kahdella 1&nbsp;250&nbsp;hevosvoiman (932&nbsp;kW) Nakajima Ha-41 -tähtimoottorilla varustettua mallia valmistettiin kaikkiaan 129 kappaletta. Alkutuotantomallia seurasi tehokkaammilla moottoreilla, paremmalla panssaroinnilla ja raskaammalla puolustusaseistuksella varustettu Ki-49-II-malli, jota valmistettiin kahtena alatyyppinä kaikkiaan 667 kappaletta. Näiden lisäksi rakennettiin kolme mallitunnuksen Ki-58 saanutta yöhävittäjän prototyyppiä, joissa pommikuorma oli korvattu viidellä vapaasti suunnattavalla 20 millimetrin tykillä ja kolmella 12,7 millimetrin konekiväärillä.

Ki-49 osoittautui palveluskäytössä varsin keskinkertaiseksi, eikä lopulta korvannut Mitsubishi Ki-21:tä, kuten oli alun perin suunniteltu. Konetyyppi siirrettiin sodan loppupuolella toissijaisiin tehtäviin.

## Tekniset tiedot (Ki-49-IIa)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Strathspey

**Strathspey** () on Speyjoen laakso Skotlannin Morayn hallinnollisella alueella.

Strathspey on Skotlannin viskintuotannon keskuksia. Alueen pääkaupunki on Grantown-on-Spey, jossa on runsaat 2&nbsp;000&nbsp;asukasta.

Strathspeyssä asui englantilainen kirjailija Desmond Nethersole-Thompson.

## Lähteet
K3

**K3** tai **K-3** merkitsee muun muassa seuraavia:

* ''K-3 Leninski Komsomol'', neuvostoliittolainen ydinsukellusvene
* K3, Tv1-veturin entinen sarjamerkintä
* K3, Karhu 3 -lentokoneen tunnus
* K3, Kawain syntetisaattorimalli
* K3, eräs tähtien spektriluokka
* K3, Broad Peak -vuoren entinen nimi
* K3-talo, tyyppitalomallisto
* K3-vitamiini eli menadioni
* ''K3'', televisiosarja
* Kia Forte, myydään Etelä-Koreassa ja Kiinassa Kia K3 -nimisenä.
* K3, nais-pop yhtye
EMD DDA40X

**EMD DDA40X** on dieselveturi, joita silloinen General Motors Electro-Motive Division eli *EMD* rakensi Union Pacific Railroadille kaikkiaan 47 kappaletta. Veturit valmistuivat vuosina 1969-1971 ja saivat numerot UP 6900 - UP 6947.

DD40X on 30 metrin pituudellaan pisin koskaan rakennettu dieselveturi. Veturissa on kaksi 3 300 hevosvoiman dieselmoottoria ja kaksi 4-akselista teliä. Ohjaamo sijaitsee veturin toisessa päässä, ja sen takana on suuri konesuojus. Telien välissä konesuojan alla on polttoainesäiliö, joka on tilavuudeltaan 31 154 litraa. Ohjaamon edessä on lyhyt ja koko veturin levyinen turvanokka. Sisäänkäynti ohjaamoon tapahtuu konesuojan viereisiltä käyntisilloilta. 

X-kirjain nimen perässä tulee englannin kielen sanasta *Experimental*, kokeellinen. Vetureissa testattiin myöhemmissä EMD:n dieselvetureissa käytettävää tekniikkaa. Nimestä näkee toisinaan käytettävän myös muotoa virheellistä muotoa DD40AX tai DD40X.

Tällä hetkellä vain UP 9636 on käytössä. Loput on joko museoitu tai romutettu.

## Lähteet
* Strack, Don. *[http://utahrails.net/webpubs/up-dda40x.php Union Pacific's DDA40X Centennial Locomotives]*. Viitattu 11. toukokuuta 2005.
* 

## Aiheesta muualla
Tullianum

**Tullianum** oli Rooman valtionvankilan Carcer Mamertinuksen maanalainen osa, jossa kuolemantuomiot pantiin täytäntöön. Se on saanut nimensä vankilan alla pulppuavasta lähteestä. Se sijaitsi Forumilla Comitium-rakennuksen yhteydessä.

## Lähteet
*Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén: Antiikin käsikirja. Otava 2000. . 

### Viitteet
Rostovin alueen lippu

**Rostovin alueen lippu** on Venäjän Rostovin alueen tunnus. Sen mittasuhteet ovat 2:3 ja se hyväksyttiin 28. lokakuuta 1996. Lipussa on kolme yhtä suurta vaakaraitaa väreiltään ylhäältä alas sininen, keltainen ja punainen ja vasemmalla valkoinen pystyraita. Värit symboloivat alueella asuvia kansallisuuksia; venäläisiä (punainen), Donin kasakoita (sininen) ja kalmukkeja (keltainen). Valkoinen raita symboloi alueen kuulumista Venäjään.
Koiviston konklaavi

**Tasavallan presidentin järjestämä oikeuspoliittinen keskustelutilaisuus**  (tunnetaan nimellä ***Koiviston konklaavi***) oli  presidentti Mauno Koiviston koolle kutsuma tuomioistuinten, yliopistojen ja tutkimuslaitosten edustajien tapaaminen 6. toukokuuta 1992. Presidentinlinnassa järjestetyssä tapaamisessa kokoontui noin 30 henkeä.

Arvellaan, että tässä tapaamisessa Koivisto painosti korkeimman oikeuden jäseniä olemaan myötämielisempiä pankeille velallisten ja pankkien välisissä oikeudenkäynneissä. Esimerkiksi professori Heikki Ylikangas muistelee:

Koivisto piti virheellisenä erityisesti Korkeimman oikeuden 3.4.1992 tekemää päätöstä, jonka mukaan pankilla ei ollut oikeutta yksipuolisesti nostaa lainansaajan korkoa. Koiviston mielestä tuomioistuinten oli ajateltava erityisesti pankkien asemaa. Pankit kärsivät massiivisista ongelmaluotoista toisaalta talouslaman vuoksi ja toisaalta siksi, että ne halusivat periä luotoista devalvaatiokorotukset, mikä oli monelle yritykselle liikaa.

Ainakin tietokirjailija Antti-Pekka Pietilä kirjassaan *Pankkikriisin peitellyt paperit* (2008) ja toimittaja Seppo Konttinen kirjassaan *Salainen pankkituki* (2007) tulkitsevat niin että kokouksen jälkeen tuomioiden linja muuttui velallisia kohtaan ankarammaksi ja pankeille edullisemmaksi.

## Osanottajat
*Korkeimman oikeuden jäseniä
**Olavi Heinonen (presidentti)
**Erkki-Juhani Taipale
**Per-Johan Lindholm
**Mikko Tulokas
*korkeimman hallinto-oikeuden hallitusneuvos Pekka Hallberg
*Itä-Suomen hovioikeuden presidentti Esko Kilpeläinen
*Vaasan hovioikeuden presidentti Erkki Rintala
*oikeushistorian professori Heikki Ylikangas
*noin 20 muuta henkilöä

## Muistiinpanojen kohtalo

Koivisto oli pyytänyt keskustelua Korkeimman oikeuden presidentin kanssa sekä ennen että jälkeen varsinaista kokousta. Koiviston keskusteluista on olemassa muistiinpanot. Presidentti Tarja Halonen päätti salata ne ulkopuolisilta.

Tilaisuudesta tehty 36-sivuinen muistio siirrettiin 2013 tasavallan presidentin kansliasta Kansallisarkistoon, jolloin toimittajat pääsivät tutustumaan siihen.

## Lähteet
William Cavendish-Bentinck

**William Henry Cavendish-Bentinck** (), Portlandin herttua, oli brittiläinen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä kahteen kertaan: vuonna 1783 ja uudelleen 1807–1809.

Hän pääsi parlamentin ylähuoneeseen asemansa perusteella vuonna 1761, ja nousi whigien pääministeriksi vuonna 1783. Hallituksella oli huolia, kun Itä-Intian komppania sai sen mielestä liikaa valtaa. Kuningas ei hyväksynyt komppanian valtaa rajoittavaa lakialoitetta, ja hallitus joutui eroamaan. Toisella pääministerikaudellaan 20 vuotta myöhemmin hän oli jo vanha ja sairas, ja hallitus, varsinkin ministerit lordi Castlereagh ja George Canning tekivät melko lailla mitä halusivat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* National Portrait Gallery Lontoo
Aino (lehti)

**Aino** oli Aalto-yliopiston ylioppilaskunnan julkaisema lehti. Lehti aloitti ilmestymisensä 26. syyskuuta 2009, ja se oli muodoltaan aikakauslehti. Lehti ilmestyi verkossa ja kampuksilla jaettavana paperilehtenä. Lehden päätoimittajaksi valittiin helmikuussa 2017 Emilia Mäenmaa. Hänen edeltäjiään ovat olleet Pauliina Suominen, Annaleena Kuronen, Anna Munsterhjelm, Johanna Mitjonen (vt.) ja Vappu Kaarenoja.

Aalto-yliopiston ylioppilaskunnan hallitus esitti vuonna 2020, ettei opiskelijamediaa tehdä enää jatkossa eikä sille budjetoida rahaa. Ylioppilaskunnan edustajisto päätti lokakuussa 2020 lakkauttaa julkaisun esityksen mukaisesti. Päätostä edelsi vuoden mittainen toimitustauko.

## Katso myös
* Hässi
* Julkku
* Tamppi
* Äpy
* Ööpinen

## Aiheesta muualla
* Ylioppilaslehti Aino

## Lähteet
IGoogle

**iGoogle** (alun perin **Google Personalized Homepage**) oli Googlen vuonna 2005 julkaisema verkkopalvelu. Kyseessä oli henkilökohtaiseen käyttöön luotava verkkoportaalisivu, jonne käyttäjä pystyi lisäämään haluamiaan lisäosia, esimerkiksi verkkosyötteitä. Palvelu mahdollisti muun muassa Gmail-viestien, sään ja uutisten seuraamisen iGoogle-sivulta.

Palvelun alkuperäinen nimi oli Google Personalized Homepage, mutta vuonna 2007 nimi vaihdettiin iGoogleksi.

Palvelu lopetettiin marraskuussa 2013.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viimeinen toiminut versio Internet Archivessa 31. lokakuuta 2013
William Petty

**William Petty** (), Shelburnen jaarli, oli brittiläinen whig-poliitikko. Hän toimi Ison-Britannian pääministerinä vuosina 1782–1783. Petty tuli parlamenttiin vuonna 1760. Hän oli Pittin hallituksessa sisäministerinä 1760-luvulla, johti sitten whig-puoluetta oppositiossa ja nousi Rockinghamin markiisin kuoltua pääministeriksi vuonna 1782. Lyhyen kautensa aikana hän ehti solmia rauhan Yhdysvaltojen, Ranskan ja Espanjan kanssa, aloittaa virkamieshallinnon uudistuksen ja johdattaa Britannian talouden nousuun sotavuosien jälkeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Herbert Morrison (toimittaja)

**Herbert Morrison** (14. toukokuuta 1905–10. tammikuuta 1989) oli yhdysvaltalainen radioselostaja, jonka värikäs, tunteiden kyllästämä lähetys ilmalaiva LZ 129 Hindenburgin tuhosta 6. toukokuuta 1937 on jäänyt viestinnän historiaan. Radiolähetys tallennettiin pikalevylle ja se lähetettiin valtakunnallisesti seuraavana päivänä.

Onnettomuusselostuksen aikaan Morrison työskenteli chicagolaiselle WLS-radioasemalle. Hän palveli myöhemmin ilmavoimissa (USAAF) toisen maailmansodan aikana ja toimi pittsburghilaisen televisiokanavan WTAE-TV:n ensimmäisenä uutispäällikkönä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*otr.com: Radio Days - Hindenburg, sivulla myös äänitallenne radiolähetyksestä
Dagestanin lippu

**Dagestanin lippu** on Venäjään kuuluvan Dagestanin tasavallan tunnus. Se hyväksyttiin 26. helmikuuta 1994. Sen mittasuhteet ovat 2:3 ja malliltaan lippu on horisontaalinen trikolori väreiltään ylhäältä alas vihreä, sininen ja punainen. Värit symboloivat islamia (vihreä), Kaspianmerta (sininen) ja ihmisten rohkeutta ja uskollisuutta (punainen). 19. marraskuuta 2003 lipun mittasuhteet vaihdettiin 1:2 nykyisiin mittasuhteisiin.

## Lähteet
Kabardi-Balkarian lippu

**Kabardi-Balkarian lippu** on Venäjälle kuuluvan Kabardi-Balkarian tasavallan tunnus. Se hyväksyttiin 21. huhtikuuta 1994 ja sen mittasuhteet ovat 2:3. Lippu on malliltaan horisontaalinen trikolori ja sen värit ovat ylhäältä alas sininen, valkoinen ja vihreä. Värit symboloivat taivasta (sininen), Kaukasus-vuoriston lumisia huippuja (valkoinen) ja alankoja (vihreä). Lipun keskelle on kuvattu Kaukasus-vuoriston korkein huippu Elbrus.