open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kaupan oma merkki

**Kaupan oma tuotemerkki** (myös **kaupan oma merkki**, ) viittaa vähittäiskaupan tuotteisiin, joita myydään valmistajan merkin sijasta kaupan omalla nimikkeellä. Historiallisesti kaupan omat tuotemerkit ovat pyrkineet kilpailemaan merkkituotteiden kanssa lähinnä hinnalla, mikä on mahdollista tuottajien kilpailutuksen ja pienempien pakkaus- ja markkinointikulujen ansiosta. Hintaa voidaan myös pienentää muuttamalla tuotteen reseptiä ja hankkimalla tuotteet suurissa erissä kansainvälisten hankintaorganisaatioiden kautta. Kaupan omat tuotemerkit voivat lisäksi täydentää kaupan valikoimaa esimerkiksi eri makuisilla tai laatuisilla tuotteilla joita merkkituotteet eivät tarjoa ja tuoda markkinoille kokonaan uusia tuotteita tai tuoteryhmiä.

Kaupan omien merkkien keksijänä pidetään ranskalaista Carrefour-ketjua, joka toi vuonna 1976 markkinoille ensimmäiset ”vapaat tuotteensa” (). Suomessa Tuko aloitti omien tuotteiden kehittämisen myös jo 1970-luvulla, ja vuonna 1983 ne nimettiin T-kaupan sinivalkoisiksi tuotteiksi. Kesko lanseerasi ensimmäiset Pirkka-tuotteensa 1986. Lidl-kauppaketjun koko liiketoimintaidea perustuu kaupan omiin tuotemerkkeihin.

Suomessa kaupan omien merkkien osuus myynnistä on noin 24 prosenttia. S-ryhmän ja Keskon myynnistä omia merkkejä on noin viidennes (n. 20%), kun taas Lidlillä osuus on noin 75 prosenttia. Suomessa myytäviä kaupan omia merkkejä ovat muun muassa Pirkka, Coop ja Eldorado. 

## Hyötyjä ja haittoja
Maatalouspolitiikan tutkimusprofessori Jyrki Niemen ja tutkija Liu Xingin mukaan kaupan omat merkit hyödyttävät kuluttajia ja usein myös suuria ja pieniä yrityksiä, mutta tuoteryhmän toiseksi ja kolmanneksi suurimmat brändit saattavat kärsiä kilpailusta, jos yritysten kapasiteetti ei riitä kaupan oman merkin tuottamiseen.

Mikro- tai pk-yrittäjien toimintaa kaupan omat merkit voivat helpottaa jakamalla muun muassa markkinoinnin ja logistiikan kustannuksia ja helpottamalla kansainvälistymistä. Esimerkiksi Lidl vie suomalaisia elintarvikkeita Eurooppaan omien tuotemerkkiensä alla. Luomuruuan menekki onkin noussut kaupan tuotemerkkien alla. Pienten tuottajien omat brändit olisivat kärsineet saatavuus- ja markkinointiongelmista.

Kuluttajat hyötyvät alemmista hinnoista ja laajemmista tuotevalikoimista. Toisaalta elintarvikkeiden tuotesuoja on huonohko ja siksi kauppaketjut saattavat kopioida merkkituotteita. Tämä tekee innovoinnin vähemmän kannattavaksi ja voi vähentää uusia innovaatioita.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Tuko Logistics

**Tuko Logistics Osuuskunta** oli suomalainen osuuskuntaomisteinen logistiikkayritys, joka tarjosi hankinta- ja logistiikkapalveluja omistaja-asiakkailleen kaikkialle Suomeen. Yhtiö hankki toimitti asiakasketjuilleen päivittäistavaroita: teollisia ja tuoreita elintarvikkeita, hedelmiä, vihanneksia ja nonfood-tuotteita kotimaasta ja ulkomailta. Valikoimat kattoivat sekä vähittäiskauppa- että suurtaloustuotteet. 

Tukon asiakasketjut olivat loppuvaiheessa Wihuri, Stockmann ja Heinon Tukku. Yhtiön kokonaisvaihto oli 977 miljoonaa euroa ja liikevaihtoa 693 miljoonaa euroa vuonna 2006. Henkilöstön määrä oli 647. Tukon asiakkaana oli aiemmin myös vuonna 2016 Keskon omistukseen siirtynyt Suomen Lähikauppa sekä 2000-luvun puoleenväliin asti Wihurin tytäryhtiön Ruokamarkkinat Oy:n ketjut (Ruokavarasto, Sesto ja Etujätti) ennen fuusiota Tradekan kanssa, minkä seurauksena Tradeka myi elokuussa 2005 osuutensa Inexistä S-ryhmän keskusliikkeelle, Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnalle (SOK) ja siirtyi käyttämään Tuko Logisticsin palveluita. Lisäksi Tukon yhtenä asiakasketjuna toiminut Suomen Spar siirtyi SOK:n omistukseen. Elanto oli Marketta, Säästäri ja Maxi -ketjuineen Tuko Logisticsin asiakkaana vuosina 1994–1996.

Tuko Logisticsin asiakasketjuilleen välittämiä private label -tuotemerkkejä olivat Eldorado ja First Price.

## Historia

Keskon hankkiessa 1996 osake-enemmistön Tukosta se oli pilkottava useaan eri osaan, jolloin tukkuliiketoimintaa hoitanut Tukospar muuttui Tuko Logisticsiksi saaden neljä omistajaa: Wihurin, Keskon, Stockmannin ja Heinon Tukun. Kesko osti vuonna 2015 Suomen Lähikaupan, joka omisti Tuko Logisticsista 39%. Tuko Logistics lopetti toimintansa vuoden 2018 päättyessä.

## Katso myös

* T-kauppa
* Spar

## Lähteet
Evankeliumi

**Evankeliumi** (kreikaksi , *euangelion* 'hyvä sanoma') tarkoittaa

* Kristinuskon ydinsanomaa Jeesuksesta Kristuksesta ja hänen ihmisille valmistamastaan pelastuksesta.
* Evankeliumia, Raamatussa olevaa tai muuta kristinuskon alkuaikana aikana syntynyttä kirjaa, jossa kerrotaan Jeesuksen elämästä, kuolemasta ja ylösnousemuksesta.
*Evankeliumiteksti: jumalanpalveluksissa luettava Uuden testamentin jonkin evankeliumin ote, joka on jumalanpalveluksen keskeinen teksti.
* Luterilaisessa teologiassa lain vastakohtana Raamatun sanomaa ja kristillistä julistusta siltä osin kuin se kertoo, mitä Jumala haluaa ihmiselle armosta antaa.

## Katso myös

* Evankelisuus
* Evankelikaalisuus
* Evankeliointi
* Uusi testamentti

## Lähteet
Ydintalvi

**Ydintalvi** tarkoittaa ydinsodasta mahdollisesti aiheutuvaa ilmaston väliaikaista jäähtymistä. Jäähtyminen johtuisi erityisesti ydinaseiden aiheuttamista tulimyrskyistä, joita syntyisi kaupunkeihin ja metsiin. Niissä kehittyisi huomattavia savu-, noki- ja pölypäästöjä. Tällainen päästöpilvi kohoaisi ilmakehään ja vähentäisi maanpinnalle tulevan auringonsäteilyn määrää. Samaan aikaan maasta kuitenkin nousee lämpöä ilmakehään, tutkijoiden mukaan aiheutuisi kuukausien mittainen pakkaskausi. Pituudesta ja lämpötilasta on esitetty erilaisia arvioita, mutta seurauksena olisi kuitenkin ilmastokatastrofi.

Ilmakehään kerääntyisi tulipalojen seurauksena satoja miljoonia tonneja savua ja nokea, joka kerääntyisi tuulten mukana 30° ja 60° leveysasteiden välille jämähtäväksi mustaksi vyöksi. Tällainen pilvikerros estäisi suurimman osan Auringon säteilystä pääsemästä Maan pinnalle. Lämpötilat voisivat laskea 11–22 astetta. Kasvillisuus ja eläimistö kuolisivat, kun kasvien fotosynteesi häiriintyisi pahoin. Eliöitä tappaisi kylmyyden lisäksi ydinräjähdyksistä seurannut radioaktiivinen laskeuma. Vuonna 2019 tehtyjen laskelmien perusteella Yhdysvaltain ja Venäjän välisen laajamittaisen ydinsodan nostattama nokipilvi kiertäisi Maata yhdeksän vuotta. Vasta kymmenen vuoden päästä sodasta valoa saataisiin yhtä paljon kuin ennen sotaa. Maapallon keskilämpötila laskisi yhdeksän astetta ja sadanta vähenisi kolmanneksella, mutta elämä maapallolla ei kuitenkaan tuhoutuisi aivan kokonaan.

Nimi ydintalvi esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983 julkaistussa TTAPS-tutkimuksesta, jossa ilmastomallinnuksessa laskettiin mukaan savun ja noen syntyminen ydinsodassa tuhoutuneiden kaupunkien palavasta öljystä ja muovista. Tällaisissa tulipaloissa syntyvä savu imee Auringon säteilyä tehokkaammin kuin puusta syntyvä savu. TTAPS-tutkimuksen jälkeen monet yhdysvaltalaiset ja neuvostoliittolaiset tutkijat alkoivat myös tutkia ydinsodan ympäristövaikutuksia. (Lyhenne TTAPS tulee tekijöiden sukunimien alkukirjaimista: Turco, Toon, Ackerman, Pollack ja Sagan.)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Vesivaaka

**Vesivaaka** eli **vatupassi** () on mittaväline, jolla voidaan määrittää kallistuskulmia. Sillä tutkitaan tavallisesti, onko kappale tarkalleen vaaka- tai pystysuorassa. Lyhyillä matkoilla sitä voidaan käyttää vaaitukseen.

Vesivaaka perustuu nesteiden taipumukseen valua matalimpaan mahdolliseen tilaan. Yleisin sovellus on suljetun läpinäkyvän, lievästi tynnyrimäisen putken sisälle laitettu neste, johon on jätetty pieni ilmakupla; yleensä käytetään alkoholia. Putken ollessa vaakasuorassa kupla asettuu putken keskelle sen paksuimpaan kohtaan. Jos putki on vinossa, kupla hakeutuu sille puolelle, joka on toista korkeammalla. Tämä ”anturi” on nimeltään libelli.

Joissain vesivaaoissa on vaakatason ja pystysuoran lisäksi erillinen 45 astetta kallistettu libelli, jota voidaan käyttää esimerkiksi kehyksiä ja tukiristikoita varten. Kehittyneemmissä vatupasseissa libelli voi olla kiertyvä ja varustettu astetaulukolla, josta voi lukea muitakin kallistuskulmia.

Yksinkertainen vesivaaka on nesteellä täytetty läpinäkyvä letku eli vaaitusletku. Päistään avoimessa letkussa nestepinta asettuu molemmissa päissä samaan tasoon.

*Häränsilmä-vesivaa'ssa* on kuperan lasikannen alla kupla, joka ilmaisee kallistuman riippumatta siitä, mihin kompassisuuntaan se asettuu. Sitä voidaan käyttää erityisesti tasojen kuten pöytien vaakasuoruuden toteamiseen ja säätöön yhdellä silmäyksellä.

## Katso myös
*Vaaitus

## Lähteet
Toinen kirje Timoteukselle

**Toinen kirje Timoteukselle** eli **2. Timoteuskirje** () on Uuden testamentin kuudestoista kirja ja yksi apostoli Paavalin kirjeistä. Kirje on osoitettu Timoteukselle, nuorelle kirkon johtajalle ja Paavalin läheiselle työtoverille.

Kirje on yksi pastoraalikirjeistä, joihin kuuluvat myös Ensimmäinen kirje Timoteukselle sekä Kirje Titukselle. Kirje antaa ohjausta seurakunnan johtamisesta, opista ja henkilökohtaisesta käytöksestä.

## Ajoitus
Kirje on yksi kolmesta niin kutsutusta pastoraalikirjeestä, ja perinteisen näkemyksen mukaan yksi neljästä apostoli Paavalin yksityishenkilöille lähettämästä kirjeestä. Sen olisi kirjoittanut apostoli Paavali työtoverilleen, apostoli Timoteukselle noin vuonna 65–67 jaa. jonkin verran ensimmäisen kirjeen jälkeen. Paavali olisi kirjoittanut sen Roomassa toisen vankeutensa aikana, ja Tykikos vei kirjeen Timoteukselle.

Nykytutkimuksen mukaan kirje on todennäköisesti kirjoitettu toisen vuosisadan ensimmäisellä puoliskolla.

## Sisältö

Kirjeessä Paavali pyytää hartaasti Timoteusta tulemaan luokseen ennen talvea ja tuomaan Markuksen mukanaan (vertaa Fil. 2:22). Hän ounastelee, että hänen lähtönsä aika on käsillä (4:6), ja hän kannustaa "poikaansa Timoteusta" kaikkeen ahkeruuteen ja peräänantamattomuuteen taistelussa vääriä opetuksia vastaan sekä kärsivällisyyteen vainojen alla (1:6–15).

## Lähteet

## Kirjallisuutta
### Suomeksi
* 
* 

### Englanniksi
* 
* 
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla

### Teksti
* *Raamattu*. Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
** ''Toinen kirje Timoteukselle'' (1992)
** ''Toinen kirje Timoteukselle'' (1938)
* ''Toinen kirje Timoteukselle''. Suomenkieliset käännökset (1992, 1938 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä kreikankielinen alkuteksti (mm. Westcott-Hort -laitos). Uskonkirjat.net.
* ''Toinen kirje Timoteukselle'' (1938, 1776 ja 1642). Finbible – suomalaisia raamatunkäännöksiä.

### Muuta
* 
* Kirby, Peter (toim.): 2 Timothy. Early Christian Writings. 
* Koskenniemi, Olli & Auvinen, Ville: ''Toinen kirje Timoteukselle''. SLEY:n raamattuluennot.
Ensimmäinen kirje tessalonikalaisille

**Ensimmäinen kirje tessalonikalaisille** eli **1. Tessalonikalaiskirje** () on Uuden testamentin kolmastoista kirja ja yksi Paavalin kirjeistä. Se on kirjoitettu Thessaloniken (Tessalonika) kristilliselle yhteisölle Makedoniassa; Paavali oli perustanut seurakunnan Silaksen ja Timoteuksen kanssa toisen lähetysmatkansa aikana.

Ensimmäinen tessalonikalaiskirje on yksi Uuden testamentin varhaisimmista kirjoituksista. Se on todennäköisesti kirjoitettu noin vuonna 50–51 jaa.

## Historia

Ensimmäinen kirje tessalonikalaisille oli todennäköisesti ensimmäinen kaikista Paavalin kirjoittamista kirjeistä ja samalla ensimmäinen kaikista Uuden testamentin kirjoista. Se on todennäköisesti kirjoitettu joko vuonna 48 Jerusalemin kirkolliskokouksen jälkeen tai vuoden 52 lopulla. Paavali kirjoitti kirjeen sen jälkeen, kun hänen työtoverinsa apostoli Timoteus oli palannut Makedoniasta, ja pystyi kertomaan Paavalille uutisia Thessaloniken seurakunnan tilasta (Ap. t. 18:1-5; 1 Tess. 3:6). Vaikka Timoteuksen tuomat uutiset olivatkin enimmäkseen rohkaisevia, kävi myös ilmi, että seurakunnassa oli syntynyt erilaisia väärinkäsityksiä Paavalin kristinuskosta antamasta opetuksesta. Paavali pyrkii kirjeessä korjaamaan näitä väärinkäsityksiä ja kehottaa thessalonikelaisia noudattamaan puhtautta kaikessa elämässä. Paavali muistuttaa, että heidän pyhittymisensä on Jumalan tahto heidän elämäänsä kohtaan.

## Sisältö

Yhteenveto:

* Paavali ilmaisee ilonsa thessalonikelaisten uskosta (1)
* Paavalin toiminta Thessalonikessa (2)
* Paavali ilmaisee halunsa käydä uudelleen Thessalonikessa (3)
* Jumalan tahdon mukainen elämä: haureuden karttaminen, vaimon ottaminen pyhityksessä ja kunniassa, toisten sortamisen ja vahingonteon karttaminen, veljellinen rakkaus (4)
* Herran paluu: Jeesus on tuleva alas taivaasta pasuunoiden soidessa, ja kuolleet nousevat ylös; sen jälkeen elävät uskovaiset temmataan ylös taivaaseen
* Olkaa valmiita: Herran päivä tulee niin kuin varas yöllä; ajankohtien tietäminen tai ennustaminen ei kuulu ihmisille (5)
* Ohjeita ja lopputervehdyksiä

## Lähteet

## Kirjallisuutta
### Suomeksi

* 
* 

### Englanniksi

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla

### Teksti

* *Raamattu*. Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
** ''Ensimmäinen kirje tessalonikalaisille'' (1992)
** ''Ensimmäinen kirje tessalonikalaisille'' (1938)
* ''Ensimmäinen kirje tessalonikalaisille''. Suomenkieliset käännökset (1992, 1938 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä kreikankielinen alkuteksti (mm. Westcott-Hort -laitos). Uskonkirjat.net.
* ''Ensimmäinen kirje tessalonikalaisille'' (1938, 1776 ja 1642). Finbible – suomalaisia raamatunkäännöksiä.

### Muuta

* 
* Kirby, Peter (toim.): 1 Thessalonians. Early Christian Writings. 
* Koskenniemi, Erkki & Rankinen, Jari: ''Ensimmäinen kirje tessalonikalaisille''. SLEY:n raamattuluennot.
Ensimmäinen Johanneksen kirje

**Ensimmäinen Johanneksen kirje** () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Sen on kirjoittanut apostoli Johannes.

## Historia

Perimätiedon mukaan kirjoittajana on pidetty Johannesta ja kirjoituspaikkana Efesosta. Johannes kirjoitti kirjeen todennäköisesti vanhalla iällä, ensimmäisen vuosisadan loppupuolella.

Kirjeen sisältö, kieli ja sen käyttämät käsitteet osoittavat, että kirjeellä on sama kirjoittaja kuin kahdella muulla Johanneksen nimiin laitetulla kirjeellä sekä Johanneksen evankeliumilla. Ei voida varmasti sanoa, kirjoittiko Johannes nämä kirjat itse, kirjoittiko joku ne hänen nimissään ja puhuen hänen puolestaan, vai onko ne kirjoittanut useampi henkilö yhdessä.

## Sisältö

Kirjeen alku muistuttaa tyyliltään hyvin paljon Johanneksen evankeliumin alkua ja puhuu samanlaisista asioista, muun muassa Kristuksesta valkeutena.

Apostolin tarkoituksena oli julistaa elämän sana niille, joille hän kirjoitti, jotta he voisivat yhdistyä Isään ja hänen poikaansa Jeesukseen Kristukseen. Hän osoittaa, että yhdistyminen tapahtuu toisaalta Kristuksen sovitustyön kautta (1:7; 2:2; 3:5; 4:10, 14; 5:11, 12) ja hänen toimiessaan ihmisten puolustajana (2:1) ja toisaalta ihmisten toimesta pyhyydellä (1:6), kuuliaisuudella (2:3), puhtaudella (3:3), uskolla (3:23; 4:3; 5:5) ja rakkaudella (2:7, 8; 3:14; 4:7; 5:1).

Kirjoittaja kirjoitti kirjeen "teille, Jumalan Poikaan uskoville, jotta tietäisitte, että teillä on iankaikkinen elämä" (5:13). Vaikuttaa siltä, että kirjoittaja oli huolissaan harhaoppisten opettajien opetuksista. Sellaiset opettajat tuomittiin antikristuksiksi (2:18–19). He olivat aiemmin olleet kirkon johtajia, mutta heidän opetuksestaan oli sittemmin tullut heterodoksista. Vaikuttaa siltä, että nämä opettajat opettivat, että Kristus olisi ollut henki vailla ruumista (4:2), että hänen kuolemansa ristillä ei ollut syntien sovitukseksi (1:7), ja että he eivät enää voineet tehdä syntiä (1:8–10).

## Lähteet

## Kirjallisuutta
### Suomeksi

* 
* 

### Englanniksi

* 
* 

## Aiheesta muualla

### Teksti

* *Raamattu*. Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
** ''Ensimmäinen Johanneksen kirje''  (1992)
** ''Ensimmäinen Johanneksen kirje''  (1938)
* ''Ensimmäinen Johanneksen kirje''. Suomenkieliset käännökset (1992, 1938 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä kreikankielinen alkuteksti (mm. Westcott-Hort -laitos). Uskonkirjat.net.
* ''Ensimmäinen Johanneksen kirje'' (1938, 1776 ja 1642). Finbible – suomalaisia raamatunkäännöksiä.

### Muuta

* 
* Hujanen, Pasi & Koskenniemi, Erkki: Johanneksen kirjeet. SLEY:n raamattuluennot.
* Kirby, Peter (toim.): 1 John. Early Christian Writings.
Kirje Titukselle

**Kirje Titukselle** eli **Tituskirje** () on Uuden testamentin 17. kirja ja yksi apostoli Paavalin kirjeistä. Kirje on osoitettu Titukselle, Paavalin luotetulle työtoverille.

Kirje on yksi pastoraalikirjeistä, joihin kuuluvat myös Ensimmäinen kirje Timoteukselle sekä Toinen kirje Timoteukselle. Kirje antaa ohjeita seurakunnan johtamisesta, terveestä opista ja kristillisestä elämästä.

Perinteisen näkemyksen mukaan sen on kirjoittanut apostoli Paavali työtoverilleen, apostoli Titukselle. Nykytutkimuksen mukaan kirje on todennäköisesti kirjoitettu toisen vuosisadan ensimmäisellä puoliskolla. 

## Historia

Perinteisen näkemyksen mukaan Paavali on kirjoittanut kirjeen. Tämä näkemys oli vallalla antiikin ajalta lähtien. Kirje olisi kirjoitettu sen jälkeen, kun Paavali oli käynyt Kreetalla. Tämä ei kuitenkaan voi olla sama käynti, josta puhutaan Apostolien teoissa, koska tällöin Paavali oli vangittuna matkalla Roomaan, ja vankeus kesti kaksi vuotta. Näin Paavalin on oletettu vapautumisensa jälkeen matkustaneen takaisin Vähään-Aasiaan kulkien matkalla Kreetan kautta. Tämän jälkeen hän olisi jatkanut Efesokseen ja myöhemmin Makedoniaan. Siellä hän kirjoitti Ensimmäisen kirjeen Timoteukselle. Sen jälkeen hän jatkoi Nikopoliihin, joka mainitaan kirjeen lopetuksessa. Kirje olisi kirjoitettu siellä noin vuonna 63–64.

Lähes kaikki apologistit, myös perinteistä näkemystä edustavat, ovat kuitenkin sitä mieltä, että pastoraalikirjeiden lopetukset eivät ole autenttisia. Nykytutkijoiden yleisen näkemyksen mukaan kirje on muiden pastoraalikirjeiden tapaan kirjoitettu vasta toisella vuosisadalla.

## Sisältö

Kirje olisi kirjoitettu samaan aikaan kuin Ensimmäinen kirje Timoteukselle, joka muistuttaa kirjettä monin paikoin. Molemmat kirjeet on kirjoitettu seurakunnalle, jota kirjoittaja on aiemmin opettanut mutta jota ohjataan enää lähinnä kirjeiden välityksellä. Kumpikin kirje antaa ohjeita ja asettaa vaatimuksia seurakunnan paimenen tehtävässä oleville henkilöille. Sekä Timoteusta että Titusta myös varoitetaan samalla tavalla vääristä opetuksista.

Kirje sisältää kreikkalaisen runoilija Epimenideen runosta ”Kretika” seuraavan lainauksen kreetalaisten petollisuudesta ja opillisesta eksytyksestä: ”Petturi Kreetan mies, peto ilkeä, ahne ja laiska” (Tit. 1:12). Raamattu ei kovin usein siteeraa itsensä ulkopuolisia lähteitä, joten kyseessä on huomionarvoinen poikkeustapaus. (Katso lisää: Epimenides Raamatussa.)

## Lähteet

## Kirjallisuutta
### Suomeksi

* 
* 

### Englanniksi

* 
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla

### Teksti
* *Raamattu*. Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
** ''Kirje Titukselle''  (1992)
** ''Kirje Titukselle''  (1938)
* ''Kirje Titukselle''. Suomenkieliset käännökset (1992, 1938 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä kreikankielinen alkuteksti (mm. Westcott-Hort -laitos). Uskonkirjat.net.
* ''Kirje Titukselle'' (1938, 1776 ja 1642). Finbible – suomalaisia raamatunkäännöksiä.

### Muuta
* 
* Auvinen, Ville & Koskenniemi, Olli: ''Kirje Titukselle''. SLEY:n raamattuluennot.
* Kirby, Peter (toim.): Titus. Early Christian Writings.
Kynsi

**Kynsi** on sormen tai varpaan päässä oleva kova, keratiinista muodostunut osa. Sen tyvessä on valkoinen alue, joka ei ole vielä täysin kehittynyt.

Kynnen ensisijainen tehtävä on suojata sormen- tai varpaanpäätä. Kynnet uusiutuvat ja kasvavat. Sormen kynnet uusiutuvat kokonaan noin kuuden kuukauden kuluessa. Varpaankynnen uusiutuminen kestää puolesta vuodesta vuoteen.

## Kynnen rakenne
Kynsi on runsasrikkistä keratiinia eli sarveisainetta. Se on samankaltaista valkuaisainetta kuin hiukset. Kynsi koostuu kolmesta kerroksesta. Kynsivallin solut tekevät pintakerroksen, kynnen aiheen solut keskikerroksen ja kynnen pohjan solut alimman kerroksen. Keratiinisolujen välissä on fosfolipidejä, erityisiä rasvoja, jotka tekevät kynnestä taipuisan. Kynnessä ei ole kalsiumia tai muita mineraaleja sen enempää kuin muussakaan keratiinissa. Kynnessä tavataan kymmeniä muutoksia, joista osa on kynnen kehityshäiriöitä (synnynnäisiä), osa jonkin muun taudin ilmentymiä ja osa sieni-infektioita, pääasiassa kynsisilsaa.

## Kynnen hoito
Kynnet kasvavat koko ajan, mutta niitä voidaan lyhentää leikkaamalla. Kynsi haurastuu pidetessään, ja silloin siitä on pidettävä erityisesti huolta. Jos kynnet ovat hauraat, täytyy syödä enemmän A-vitamiinia. Jotkut pitävät sormen- ja varpaankynsiensä koristelusta siihen erikseen valmistetulla kynsilakalla, jota on saatavana kauppojen kosmetiikkaosastoilta. Likaisissa olosuhteissa kynnen alle kerääntyy mustat surureunat, jotka voi puhdistaa pois kynsiharjalla. Pitkäaikainen sairaus voi tehdä uran kynteen.

## Kynnen tunto
Joskus kynsi voidaan joutua poistamaan, mikäli se on vioittunut tai sen alle on muodostunut infektio. Tämä toimenpide tehdään yleensä paikallispuudutuksen avulla. Naulan tai muun terävän esineen joutuminen kynnen alle on erittäin kivuliasta. Kuitenkaan itse kynnessä ei ole tuntoa, sillä se on kuollutta solukkoa, kuten hiuksetkin. Näin ollen kynnen näkyvää osaa ei voida juurikaan hoitaa, mikäli se on vaurioitunut. Kynteen kohdistuva kova isku saattaa irrottaa kynnen. Ensin kynnen alapuolen verenkierto tyrehtyy ja kynsi tummuu. Tämän jälkeen (3–10 päivää) kynsi nousee ylös ja irtoaa itsestään. Vauriosta riippuen tilalle kasvaa uusi, täydellinen tai hieman epämuodostunut kynsi. Jotkin sairaudet heijastuvat myös kynnenrakenteen muutoksina, kuten esimerkiksi psoriasis. Noin kolmasosalla pälvikaljua sairastavista esiintyy kynsimuutoksia. Kynnen alle saattaa pesiytyä kynsisieni.

## Eläinten kynnet
Eläimillä kynnet ovat lajikohtaisesti erilaisia. Esimerkiksi koirilla kynnet parantavat varpaiden otetta liukkailla pinnoilla, kun taas kissoilla kynnet ovat sisäänvedettävät, ja koska ne pysyvät terävinä, ne ovat tehokkaat saalistusaseet. Märehtijöillä kynsiä vastaavat sorkat ja hevosella kaviot. Eläimistä eniten hoidetaan hevosten kavioita, jotka vuollaan oikean muotoisiksi 6-8 viikon välein sekä kengitetään tarpeen mukaan. Lehmien sorkkahoito on nykyisin myös säännöllistä.

## Lähteet
Kolmas Johanneksen kirje

**Kolmas Johanneksen kirje** () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. 

## Historia

Perimätiedon mukaan kirjoittajana on pidetty apostoli Johannesta, ja kirjoituspaikkana Efesosta. Johannes kirjoitti kirjeen todennäköisesti vanhalla iällä, ensimmäisen vuosisadan loppupuolella.

Kirje on osoitettu Gaiukselle, mutta ei ole tietoa siitä, kuka Uudessa testamentissa mainittu Gaius on kyseessä. Kyseessä saattaa olla samanniminen kristitty Makedoniassa (Ap.t. 19:29), Korintissa (Room. 16:23) tai Derbessä (Ap. t. 20:4).

Kirjeen kieli on huomattavan samanlaista kuin Toisessa Johanneksen kirjeessä. Siksi tutkijat pitävät yleensä kirjoittajana varmuudella samaa henkilöä. Jonkin verran enemmän on epäilty sitä, että sama henkilö olisi kirjoittanyt myös Johanneksen evankeliumin, Ensimmäisen Johanneksen kirjeen ja Johanneksen ilmestyksen.

## Sisältö

Kirjeen kirjoittaja halusi jättää Gaiuksen haltuun joukon kristittyjä, joita johti Demetrius. Gaiuksen tehtävä oli suojella heitä, sillä he olivat muukalaisia hänen kotipaikallaan. He olivat tulleet sinne saarnaamaan evankeliumia.
Tämän vuoksi kirjoittaja pyrkii antamaan mainituista henkilöistä hyvän todistuksen.

Demetrius oli todennäköisesti kiertelevä saarnaaja, jonka tarkoitus oli korjata seurakunnissa valloillaan olleet harhaopit. Harhaoppisista opettajista mainitaan kirjeessä nimeltä Diotrefes. Hän oli sulkenut seurakunnan ovet kierteleviltä saarnaajilta, parjasi apostoleja, eikä suostunut lukemaan apostolista alkuperää olleita kirjeitä.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
### Suomeksi

* 
* 

### Englanniksi

* 
* 

## Aiheesta muualla

### Teksti

* *Raamattu*. Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
** ''Kolmas Johanneksen kirje''  (1992)
** ''Kolmas Johanneksen kirje'' (1938)
* ''Kolmas Johanneksen kirje''. Suomenkieliset käännökset (1992, 1938 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä kreikankielinen alkuteksti (mm. Westcott-Hort -laitos). Uskonkirjat.net.
* ''Kolmas Johanneksen kirje'' (1938, 1776 ja 1642). Finbible – suomalaisia raamatunkäännöksiä.

### Muuta

* 
* Hujanen, Pasi & Koskenniemi, Erkki: Johanneksen kirjeet. SLEY:n raamattuluennot.
* Kirby, Peter (toim.): 3 John. Early Christian Writings.
Irlannincob

**Irlannincob** (myös *tinker*) on irlantilainen toistaiseksi melko vakiintumaton hevosrotu. Rotu polveutuu muun muassa dales-, connemara- ja fellponeista sekä shire- ja clydesdalenhevosista. Se oli alun perin romanien ajo- ja ratsuhevonen, josta on muun muassa hauskan ulkonäkönsä vuoksi tullut yleisemminkin suosittu rotu myös Britteinsaarten ulkopuolella. Suomessa irlannincobeja on lähes viisisataa.

## Ominaisuudet

Irlannincob on rakenteeltaan jykevä ja sen säkäkorkeus vaihtelee tyypeittäin välillä 110–170&nbsp;cm. Irlannincobilla on todella runsaasti vuohiskarvoja ja suuret kaviot. Sekä tammoilla että oreilla voi olla "viikset" ylähuulessa. Rodulla sallitaan kaikki muut paitsi "albiinot" (todennäköisesti valkovoikot; albiinoutta ei esiinny hevosilla), mutta yleisimmin ne ovat kirjavia. Irlannincobit ovat erinomaisia perhe-, koulu- ja harrastehevosia, sillä ne ovat rohkeita ja rauhallisia.

## Historia

Britteinsaarten maankiertolaisten, *travellerien* kirjavat tupsujalkaiset hevoset tunnettiin pitkään lähinnä "kiertolaisten vankkurihevosina" (*Gypsy Vanner*) tai kiertelevien heimojen tekemään kattilanpaikkaustyöhön viittaavalla *Tinker*-nimellä. Vanner-nimitystä käytettiin kiertolaisten itsensä keskuudesta kuitenkin nimenomaan vain raskaimpia vaunuja vetäneistä shirehevosristeytyksistä, ja Thompsonin perustettua *Gypsy Vanner Horse Societyn* osa rodun kasvattajista, erityisesti sen alkuperäiset romanichal-omistajat, alkoivat kutsua rotua nimellä *Gypsy Cob*, vaikkei rotu edustakaan cob-tyyppiä vaan on selkeästi raskaampi kylmäverinen.

Irlannincobin historia organisoituna rotuna alkaa vasta 1900-luvun loppupuolelta. Ensimmäiset irlannincobit kantakirjattiin rotunimellään Irlannissa vuonna 1998. Rotua harrastamaan ja kasvattamaan ryhtyneet ovat myöhemmin erityisesti Euroopassa päätyneet käyttämään lähinnä nimeä irlannincob (*Irish Cob*) välttääkseen termin *Gypsy* ("mustalainen"). Rotu on kuitenkin kotoisin ennemmin yleisesti Britteinsaarilta kuin Irlannista. Koska Irlannissa kasvatetaan myös varsinaisia cobeja, rotunimeä irlannincob voikin pitää suorastaan harhaanjohtavana.

Muut kuin rotua erityisesti harrastavat suomalaiset hevosihmiset myös käyttävät rodun edustajista edelleen lähinnä nimitystä tinker, jolla nämä hevoset alun perin Suomessakin tunnettiin. Britanniassa termillä *Tinker [horse]* on kuitenkin sekarotuiseen tai sukutaustaltaan epämääräiseen yksilöön viittaava sävy.

## Rotu Suomessa

Suomessa rodulla on kaksi toimivaa rotuyhdistystä, jotka kumpikin tunnistavat ja rekisteröivät irlannincobeja. Toinen tarjoaa rekisteröintipalveluita Hollantiin ja toinen Irlantiin. Suomessa rotua edustaa lähemmäs 500 yksilöä. Suomeen on avattu oma kantakirja irlannincobeille loppuvuodesta 2012. Hippokseen rekisteröinti ei ole pakollista, irlannincob-passin saa nyt suomalaiselta kantakirjalta. Kotimaista kantakirjaa pitää Suomen Irlannincobyhdistys ry, jonka emokantakirja on Irlannissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Suomen Irlannincobyhdistys ry
*The Irish Cob Society Finland ry – Suomen rotuyhdistys
*Rotumääritelmä Suomen irlannincobyhdistys ry:n sivuilla
*Irlannincob Hevosmaailma.netissä
Germanium

**Germanium** on kemiallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on **Ge** (), järjestysluku 32 ja CAS-numero 7440-56-4. Tämä kova hopeanvalkoinen puolimetalli on kemiallisesti tinan kaltainen. Germanium muodostaa laajan joukon organometalliyhdisteitä ja on tärkeä puolijohdemateriaali transistoreissa. Germaniumin tiheys on 5,35&nbsp;g/cm3. Sulamispiste on 1&nbsp;211&nbsp;K (938&nbsp;°C) ja kiehumispiste 3&nbsp;093&nbsp;K (2&nbsp;820&nbsp;°C).

Vuonna 1871 germanium oli yksi alkuaineista, joita Dimitri Mendelejev ennusti olevan olemassa puuttuvana piin ryhmän analogiana ("ekasilicon"). Tämän alkuaineen olemassaolon osoitti Clemens Winkler vuonna 1886, ja se oli tärkeä varmistus Mendelejevin jaksollisen järjestelmän idealle.

Germaniumia löytyy argyrodiitista (germaniumin ja hopean sulfidista), kivihiilestä, germaniitista (Cu26Fe4Ge4S32), sinkkimalmeista ja muista mineraaleista.

## Isotoopit
Germaniumilla on viisi pysyvää isotooppia. Ne ja niiden keskinäiset osuudet luonnossa esiintyvästä germaniumista ovat seuraavat: 70Ge&nbsp;(20,57&nbsp;%), 72Ge&nbsp;(27,45&nbsp;%), 73Ge&nbsp;(7,75&nbsp;%), 74Ge&nbsp;(36,50&nbsp;%) ja 76Ge&nbsp;(7,73&nbsp;%). Germaniumista tunnetaan yli 20 radioaktiivista isotooppia. Niistä pitkäikäisin on 68Ge, jonka puoliintumisaika on 270,95 päivää.

## Käyttö

Germanium on sopiva infrapunasovelluksiin, sitä käytetään infrapunaspektroskoopeissa ja muissa optisissa laitteissa, joissa tarvitaan äärimmäisen herkkiä infrapunadetektoreita. Germaniumdioksidin taitekerroin ja dispersio-ominaisuudet tekevät germaniumin käyttökelpoiseksi laajakulmaisiin kameran linsseihin ja mikroskooppien objektiivilinsseihin.

Germaniumtransistoreita käytetään edelleen mm. sähkökitaroiden vahvistimissa. Pii-germanium-lejeerinki on nopeasti tulossa tärkeäksi puolijohdemateriaaliksi hyvin nopeissa integroiduissa piireissä. Germaniumia käytetään lejeerinkinä, fosforisoivana aineena loistevalaisimissa ja katalyyttinä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Helsingin Sanomat, Alkuaineet: Germanium (Arkistoitu versio)
*Periodictable: Technical data for Germanium 
*Mindat: Definition of germanium 
*Webmineral: Mineral Species containing Germanium (Ge) 
*Lenntech: Germanium – Ge 
*Americanelements: Germanium Technical and Safety Data 
*
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Germanium
Vaippa (side)

**Vaippa** on suoja henkilöille, jotka eivät hallitse virtsaamistaan tai ulostamistaan. Vaipan tarkoitus on estää vaatteiden kastuminen virtsasta tai likaantuminen ulosteista. Vaipan periaatteena on kerätä imukykyisenä virtsat ja kiinteät ulosteet vaippaan. Vaippa vaihdetaan uuteen tai puhtaaseen, kun imukyky on loppunut tai vaippa on märkä tai likainen.  

Vaippoja käytetään pääasiassa vauvoille, jotka eivät saa omatoimisesti tai toisen avulla huolehdittua hygieenisestä virtsaamisesta tai ulostamisesta, kun heitä ei ole vielä opetettu potalle. Vaippoja käyttävät myös aikuiset, jotka ovat menettäneet virtsan tai ulosteen pidätyskykynsä. Aikuisilla yleisin vaippojen käytön syy on virtsanpidätyskyvyn ongelma, inkontinenssi, joka voi johtua esimerkiksi vanhuudesta, sairaudesta tai vammasta. Ohuita aikuisten vaippoja kutsutaankin inkontinenssisuojiksi. Vaippoja tai niitä vastaavia muita teknisiä ratkaisuja käytetään myös tilanteissa, jolloin normaali vessassa käynti on käytännössä mahdotonta, kuten vuodepotilailla sairaalassa, ja ihmisillä jotka työskentelevät äärimmäisissä olosuhteissa, kuten astronauteilla.

Tämän lisäksi aikuisilla tunnetaan myös parafiilinen vaippafetisismi, jossa vaippoja käytetään vaikka niihin ei olisi lääketieteellistä tarvetta.

## Tyyppejä
### Kertakäyttövaippa
Nykyisissä kertakäyttövaipoissa on kerrostettu rakenne, joka sallii virtsan siirtymisen imukykyiseen ydinrakenteeseen josta se ei pääse valumaan pois. Vaipan peruskerrokset ovat polyeteenikalvon tai kuitukankaan ja kalvon yhdistelmä, jotka estävät kosteuden poistumisen vaipasta. Vaipoissa käytetään imukykyistä kuivarainattua paperia ja superabsorboivia ainesosia, jotka imevät kosteuden. 

Kertakäyttövaipoissa on saatavilla teippivaippoja, ja housuvaippoja. Teippivaipat kiinnitetään vyötäisille teipein, jotka estävät vaipan valumisen. Housuvaippa puetaan ja riisutaan tavallisten alushousujen tapaan. Isommat lapset oppivat pukemaan ne pian itsekin. Tällaisessa vaipassa ei ole avattavia tarroja. Housu- ja teippivaippoja valmistetaan myös aikuisille käyttäjille.

Kertakäyttövaipoissa on joskus indikaattoriraita, joka vaihtaa väriä kastuessaan ja ilmaisee vaihdon tarpeen. Kertakäyttöinen vaippa viedään jätteisiin tai hävitetään muulla tavalla. Kertakäyttövaippoja pidetään yleisesti merkittävänä jäteongelmana, sillä ne eivät muovipäällysteestään johtuen maadu erityisen helposti. Vaippojen imukykyinen sisus taas saattaa olla myös kompostoitavissa. 

On myös kertakäyttövaippoja, joilla ei ole imukykyä. Näitä vaippoja kutsutaan Uimavaipoiksi. Uimavaippoja käytetään uidessa ja ne pitävät sisällään kiinteän ulosteen, mutta ei virtsaa. Uimavaipat eivät kuitenkaan estä täysin ulosteperäisten taudinaiheuttajien pääsyä veteen. Ne voivat myös vaikeutta vahingon havaitsemista. 

### Kestovaippa
Pestävät vaipat (kestovaipat) käytetään kuten kertakäyttövaipat, paitsi että hävittämisen sijaan ne pestään ja käytetään uudelleen.

## Aiheesta muualla
Theodosius I

**Theodosius I Suuri** (11. tammikuuta 347 – 17. tammikuuta 395) oli Rooman keisari vuosina 379–395. Hän syntyi Caucassa Hispaniassa ja kuoli Mediolanumissa. Hänet tunnetaan ennen muuta kristinuskon tekemisestä valtionuskonnoksi ja muiden uskontojen kieltämisestä ja vainoista. Hän oli myös viimeinen koko valtakunnan yhteinen keisari.

## Elämä

Theodosius syntyi Caucassa Espanjassa 11. tammikuuta vuonna 347. Hänen vanhempansa olivat Theodosius vanhempi ja Thermantia. Vanhempi Theodosius oli upseeri Länsi-Rooman armeijassa ja hän eteni urallaan Valentinianus I:n aikana. Hän oli *[[magister equitum]] praesentalis* vuosina 368–375. Sotilaan poikana Theodosiusta odotti myös sotilasura. Theodosius palveli aluksi isänsä alaisena, kun tämä oli Britanniassa vuonna 367/368. Hän puolusti Britanniaa anglosaksien hyökkäystä vastaan, löi viholliset ja otti osan hyökkääjistä palvelukseensa. Theodosius eteni urallaan, ja vuonna 375 hän oli Moesia priman sotilaskomentaja eli *[[dux]]*.

Pian tämän jälkeen Theodosius ja hänen isänsä joutuivat epäsuosioon keisarin kanssa. Ei tiedetä tarkalleen, mitä tapahtui. Theodosius vanhempi teloitettiin vuonna 375, ja nuorempi Theodosius palasi Caucaan. Länsi-Rooman keisari Valentinianus I kuoli vuoden 375 marraskuussa, ja hänen seuraajakseen tulivat hänen kaksi poikaansa Valentinianus II ja Gratianus. Itä-Rooman keisari Valens kuoli Adrianopolin taistelussa vuonna 378, minkä jälkeen Gratianus nimitti Theodosiuksen hallitsijakumppanikseen ja Itä-Rooman augustukseksi.

Theodosiuksesta tuli *[[Augustus (arvonimi)|augustus]]* vuonna 379. Hän otti kasteen vuonna 380. Hänen uskontopolitiikkansa muuttui suvaitsemattomammaksi vuosi vuodelta. Kirkkoisä Ambrosius oli merkittävä taustavoima. Vuodesta 387 Theodosius hallitsi käytännössä yksin. Vuonna 392 kiellettiin kaikki pakanalliset kultit. Theodosius kuitenkin sieti vanhaa pakanauskontoa kannattaneita virkamiehiä ja oppineita. Hänen valtakaudellaan pidettiin 293. olympiadin kisat vuonna 393. Ne jäivät viimeisiksi Olympian kisoiksi, sillä pian kisojen jälkeen Theodosius kielsi kisat pakanallisena juhlana. Seuraavat olympialaiset pidettiin vasta 1800-luvulla.

Theodosius solmi vuonna 384 rauhan persialaisten kanssa ja kukisti keisariksi julistautuneen Eugeniuksen vuonna 394 Frigiduksen taistelussa. Eugeniuksen kukistumisen jälkeen kristinusko sai valtionuskonnon aseman koko valtakunnassa.

Theodosius jakoi vuonna 395 ennen kuolemaansa valtakunnan poikiensa Honoriuksen ja Arcadiuksen kesken Länsi-Rooman valtakuntaan ja Itä-Rooman valtakuntaan. Väliaikaisena pidetty jako osoittautui ajan kuluessa pysyväksi. Jako heikensi Roomaa merkittävästi, sillä sen vuoksi Länsi-Rooma ei saanut tuloja tai kyennyt värväämään sotilaita idän vauraammista ja väestörikkaammista provinsseista, minkä vuoksi se ei kyennyt torjumaan kansainvaellusten aiheuttamaa barbaarien invaasiota, mikä lopulta johti Länsi-Rooman valtakunnan tuhoon vuonna 476, mitä yleensä pidetään antiikin loppuna ja keskiajan alkuna. Itä-Rooma sen sijaan selvisi kansainvaelluksista ja oli olemassa aina vuoteen 1453 asti.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
*
Theodosius

* Theodosius I Suuri, Rooman keisari 379–395
* Theodosius II, Itä-Rooman keisari 408–450
* Theodosios III, Bysantin keisari vuosina 715–717
* Pyhä Theodosius, katolinen pyhimys, muistopäivä 17. heinäkuuta.
Hassium

**Hassium** on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on **Hs** () ja järjestysluku 108. Hassium on ydinreaktioilla keinotekoisesti valmistettu alkuaine, jonka pysyvin vuoteen 2012 mennessä tuotettu isotooppi on 269Hs, jonka puoliintumisaika on noin 16 sekuntia. Vielä hieman vakaammaksi isotoopiksi on kuitenkin teoreettisesti arvioitu ydinisomeeri 277mHs, jonka puoliintumisaika olisi noin 110 sekuntia.

Hassiumia valmisti ensimmäisen kerran vuonna 1984 saksalainen tutkimusryhmä, jota johtivat Peter Armbruster ja Gottfried Munzenberg Darmstadtissa sijaitsevassa tutkimusinstituutissa. Nimi hassium tulee Hessenin (jossa Darmstadt sijaitsee) latinalaisesta nimestä eli alkuaine on siis nimetty löytöpaikkansa, Saksan Hessenin osavaltion mukaan.

Hassiumin kemialliset ja fysikaaliset ominaisuudet tunnetaan huonosti. Päättelemällä on arvioitu sen olevan kiinteää normaaliolosuhteissa ja muistuttavan osmiumia. Muutamia molekyylejä hassiumtetroksidia (HsO4) on pystytty tuottamaan kokeellisesti, ja tämä yhdiste muistuttaa ominaisuuksiltaan osmiumtetroksidia (OsO4) 

## Isotoopit
Hassiumilla ei ole pysyviä tai luonnossa esiintyviä isotooppeja. Sille tunnetaan 11 radioaktiivista isotooppia, näiden massaluvut ovat välillä 263–277. Massalukujen 271, 272, 274 ja 276 isotooppeja ei ole löydetty. Isotoopeista vakain on 269Hs, jonka puoliintumisaika on noin 16 sekuntia. Ydinisomeeri 277mHs saattaa olla tätäkin pitkäikäisempi, mutta tästä ei ole varmuutta. Seuraavaksi stabiileimmat ovat 270Hs, jonka puoliintumisajaksi on mitattu 9±4 sekuntia, 268Hs (noin 1,4&nbsp;s) ja 273Hs (noin 1&nbsp;s). Kaikkien muiden isotooppien puoliintumisajat ovat alle sekunnin. Lisäksi hassiumilla on viisi meta­stabiilia ydinisomeeriä 263mHs, 265mHs, 266mHs, 267mHs ja 277mHs.

Hassiumin isotoopit hajoavat lähes yksinomaan alfahajoamisella ja joskus spontaanilla fissiolla. Suuren atomimassan isotooppi 277Hs ja sen isomeeri 277mHs tosin hajoavat yksinomaan fissiolla. Taulukossa on kaikki tunnetut isotoopit, joiden olemassaolo ja puoliintumisaika on pystytty kokeellisesti varmentamaan (vuonna 2016):

## Huomautukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
* The Royal Society of Chemistry (RSC): Hassium 
* PeriodicTable: Hassium (Hs) 
* PubChem: Hassium
Zosimos

**Zosimos** oli bysanttilainen historioitsija ja virkamies 400- ja 500-luvun vaihteessa. 

Zosimoksen teos *Nea historia* (Uusi historia) kävi läpi Rooman valtakunnan historian Augustuksesta Alarikin Rooman valloitukseen. Viimeisten 15 vuoden osalta hän on ajan tärkein lähde. Zosimos, joka ei ollut kristitty, piti Rooman rappion syynä kristinuskoa ja Konstantinus Suurta. Zosimos ihaili perinteistä roomalaista uskontoa ja tapoja.

Zosimoksen tiedetään olleen lakimies, jolla oli yhteyksiä Konstantinopolin taloushallintoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tulum

**Tulum** on kunta Jukatanin niemimaalla Quintana Roon osavaltiossa Meksikossa noin 130 kilometriä etelään Cancúnista Karibianmeren rannalla. Vuonna 2010 kunnassa oli noin 28 000 asukasta, joista noin 18 000 asui kunnan samannimisessä keskustaajamassa. Muita Tulumin kunnan kyliä ovat Akumal, Cobá ja Ciudad Chemuyil, joissa on noin 1 300 asukasta kussakin. 

Tulumin keskustaajama on merkittävä turistinähtävyys, koska siellä sijaitsevat esikolumbiaanisen mayakaupungin rauniot. Alue jakautuu kolmeen: arkeologinen kaivausalue, moderni *pueblo* (kylä) ja hotellikeskittymä.

Tulum merkitsee *muuria*, mutta entiset asukkaat kutsuivat sitä ilmeisesti nimellä *Zama*, eli *aamunkoitto*.

## Historiaa

Useimpien arkeologien mielestä Tulum oli asutettuna mayojen myöhäisellä jälkiklassisella kaudella (1200—1521). Varhaisin päiväys, joka alueelta on löydetty, on vuodelta 564. Merkintä on steelassa, joka on nykyisin British Museumissa. Kivipaasi on luultavasti tuotu Tulumiin Tankahista, joka sijaitsee neljä kilometriä Tulumista pohjoiseen. Nykyisin jäljellä olevat rakennelmat ovat vuosilta 1200–1450. Kaupunki pysyi asutettuna espanjalaisten konkistadorien vallattua Jukatanin, mutta se hylättiin 1500-luvun loppuun mennessä.

Ensimmäisen yksityiskohtaisen kuvauksen raunioista julkaisivat arkeologit John Lloyd Stephens ja Frederick Catherwood vuonna 1843.

Tulum oli mayojen satamakaupunki, jonka kautta kulki turkooseja ja jadea. Sen ympäri rakennettiin 784 metriä pitkä muuri, joka oli kolmesta viiteen metriä korkea ja seitsemän metriä paksu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*tulum.gob.mx 
*Tulum travel Information website
Edikti

**Edikti** (, julistus) on yleinen asetus, määräys tai käskykirje. Ilmoituksen ediktistä antaa tyypillisesti yksinvaltias. Nykyään niitä antaa lähinnä paavi.

Rooman valtakunnassa edikti oli alun perin korkeimpien virkamiesten suullisesti antama ilmoitus periaatteista, joita he aikoivat virkakaudellaan noudattaa. Tämä tapahtui aluksi suullisesti, myöhemmin ilmoitukset annettiin kirjallisesti. Kaupungin preetorin edikti oli erityisen tärkeä, sillä se määritteli hänen tapansa käydä oikeutta. Keisariajalla myös hallitsija antoi ediktejä, joilla oli lain voima. Esimerkkejä kuuluisista edikteistä ovat Milanon edikti, joka lopetti kristittyjen vainot, ja Diocletianuksen hintaedikti, joka yritti huonolla menestyksellä hillitä laukkaavaa inflaatiota.

## Lähteet
*Aikio, Annukka ja Vornanen, Rauni: Uusi sivistyssanakirja. Otava 1993. 
*Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Helsiki: Otava, 2000. 

### Viitteet
Indium

**Indium** () on alkuaine, joka on harvinainen, pehmeä, taipuisa ja helposti yhdistettävä metalli. Se muistuttaa kemiallisesti alumiinia tai galliumia, mutta näyttää sinkiltä. Indiumin CAS-numero on 7440-74-6.

## Rakenne ja ominaisuudet

Indium on hyvin pehmeä hopeanvalkoinen metalli, jolla on kirkas kiilto. Taivutettaessa puhdas indium päästää korkeataajuisen "ulvahduksen". Indium liimautuu helposti lasiin.

Indiumilla on kaksi luonnossa esiintyvää isotooppia: 113In ja 115In. Näistä yleisempi on 115In, joka on heikosti radioaktiivista. Sitä on luonnon indiumista noin 95,71 prosenttia. Se hajoaa hyvin hitaasti tinaksi betaemissiolla – puoliintumisaika on 441 biljoonaa vuotta. Sitä käytetään ydinreaktoreiden aktiivisuuden mittaamiseen, koska se absorboi helposti neutroneja.

## Käyttö
Ensimmäinen laaja-alainen sovellus indiumille löydettiin toisen maailmansodan aikaan laakerien päällystysaineena lentokoneissa. Myöhemmin sille löydettiin käyttöä metalliseoksissa, juotosmetallina ja elektroniikassa. 1980-luvulla kehitettiin indiumfosfidipuolijohteet (InP) ja indiumtinaoksidiohutkerrokset nestekidenäyttöihin. 1992 ohutkerrossovellukset olivat tulleet laajimmaksi loppukäyttöalueeksi. Muita käyttökohteita ovat muun muassa alhaisessa lämpötilassa sulavat metalliseokset; 24 % indiumia ja 76 % galliumia sisältävä seos on nestemäistä huoneenlämpötilassa. Lisäksi indiumia käytetään transistoreissa ja termistoreissa sekä peileissä, joissa se on korroosiota kestävämpi kuin hopea. Indiumin oksidia käytetään elektroluminesenssipaneeleissa.

## Historia
Indiumin löysivät Ferdinand Reich ja Theodor Richter 1863, kun he olivat testaamassa sinkkimalmeja spektrografissa etsiessään talliumia ja näkivät indigonvärisiä spektriviivoja. Richter eristi metallin 1867.

## Tuotto
Indiumia eristetään pääasiassa sinkkimalmeista. Kanada on sen päätuottaja (31 tonnia vuonna 1997). Kiinan varannot ovat sitäkin suuremmat. Metallia on löytynyt myös Suomen rapakivialueilta, muttei hyödynnettävässä  mittaluokassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Periodictable: Technical data for Indium 
* Webmineral: Indium Mineral Data 
* Mindat: The Mineralogy of Indium 
* Mindat: Indium 
* 
* The Royal Society of Chemistry (RSC): Indium 
* PeriodicTable: Indium (In) 
* PubChem: Indium 
* DrugBank: Indium
Patriisi

**Patriisit** ( tai *patricii*) olivat Rooman tasavallan perinnöllinen aatelisto. Ryhmä oli suljettu, eikä siihen otettu uusia sukuja. Toinen ryhmä olivat plebeijit. Patriiseille oli alun alkaen varattu monet valtion tehtävistä ja arvoasemista. Tasavallan aikana patriisisukujen määrä laski n. 50:stä ensin 22:een vuoteen 367 eaa. mennessä ja edelleen 14:ään tasavallan lopunaikoina. Patriiseja ei juuri enää ollut jäljellä 200 jaa. Patriisien ja plebeijien välinen jako menetti merkityksensä uusien jakolinjojen syntyessä tasavallan lopulla. 

## Katso myös
* Equites

## Lähteet
*
Uxmal

**Uxmal** on vanha maya-kaupunki Jukatanin niemimaalla Meksikossa 78 kilometriä etelään Méridan kaupungista. Sen rauniot ovat suosittu matkailukohde. Alue kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.

Nimen oletetaan merkitsevän muinaisella maya-kielellä "rakennettu kolmesti", tosin tästä ei ole täyttä varmuutta ja todellisuudessa se rakennettiin viidesti.

## Historia

Uxmalin alueella oli ollut asutusta jo noin vuonna 800 eaa., mutta varsinainen kaupunki kehittyi vasta jälkiklassisella kaudella noin 650–1000 jaa. Arkeologisten tutkimusten ja radiohiiliajoituksen perusteella merkittävimmät rakennustyöt tehtiin vuosien 700–1000 välillä. Perimätiedon mukaan kaupungin perusti vuonna 751 Tutul Xiu -ryhmään kuulunut Ah-Kuy-Tok-Tutul-Xiun johtama ryhmittymä. Tutul Xiut tulivat seudulle todennäköisesti nykyisen Tabascon osavaltion alueelta Usumacintajoen alajuoksulta.

Kaupunki kehittyi kahdessa vaiheessa. Ensin se kasvoi maalaiskylästä merkittäväksi poliittiseksi ja hallinnolliseksi keskukseksi. Sen jälkeen siitä kehittyi Jukatanin niemimaan lounaisosia hallinneiden kaupunkivaltioiden merkittävin keskus. Ensimmäisessä vaiheessa kaupunkiin rakennettiin muun muassa erilaisia veden varastointiin suunniteltuja rakennelmia ja toisessa vaiheessa kaikki merkittävimmistä rakennelmista. Ainoa arkeologisten lähteiden perusteella tunnettu Uxmalin hallitsija oli Chan Chak K’ak’nal Ajaw, joka nousi valtaan noin vuonna 890. Hänen väitetään rakentaneen kaikki suurimmat rakennukset.

Tutkijat eivät ole yksimielisiä siitä kuinka kauan Uxmalin valtakausi kesti, mutta vuoteen 1200 mennessä se ja muut Puucin alueen kaupungit oli hylätty. Eräs mahdollinen syy oli Chichén Itzán vallan kasvu.

Ensimmäisen kuvauksen Uxmalin raunioista julkaisi Jean-Frédéric Waldeck vuonna 1836. John Lloyd Stephens ja Frederick Catherwood kävivät siellä vuonna 1841 ja julkaisivat melko tarkkoja ja yksityiskohtaisia piirustuksia. Frank Blom suoritti ensimmäisiä kaivauksia vuosina 1929, 1936 ja 1938. José A. Erosa aloitti 1943 Meksikon opetusministeriön alaisuudessa alueen entisöintityöt.

## Alueen rakennelmia

* *Casa del Adivinio* – Taikurin talo, 39 metriä korkea temppeli.
* *Casa de las Tortugas* – Saanut nimensä kaiverretuista kilpikonnista. Mayat yhdistivät kilpikonnat sateenjumala Chaciin.
* *Palacio del Gobernador* – Kuvernöörin palatsissa on lähes 100 metriä pitkä fasadi, jota pidetään Puuc-tyylin hienoimpana rakennelmana.
* *Gran Pirámide* – 32 metriä korkea pyramidi.'

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Yucatan today - Uxmal 
*Mayaruins.com - Uxmal
*isourcecom.com - Uxmal