open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eduardo Cordero

**Eduardo Cordero Fernández** (12. syyskuuta 1921 Iquique – 3. syyskuuta 1991 Valparaíso) oli chileläinen koripalloilija.

Cordero voitti Chilen miesten maajoukkueessa MM-pronssia Argentiinassa 1950. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös Lontoon 1948 ja Helsingin 1952 kesäolympialaisissa. Helsingissä ratkaisevassa sijoituspelissä viidennestä sijasta Cordero oli joukkueensa parhaita pistemiehiä tehtyään 14 pistettä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Tapaus Neitsythuorakirkko

**Tapaus Neitsythuorakirkko** on juridiikan kouluttaja Juulia Jyrängin ja taidehistorioitsija Harri Kalhan kirjoittama kirja kuvataiteilija Ulla Karttusen teoksesta *[[Neitsythuorakirkko]]* sekä teoksen takavarikoinnista, poliisitutkinnasta ja seuranneesta lapsiporno-oikeudenkäynnistä. Kirjan on julkaissut Like loppuvuodesta 2009.

Jyrängin ja Kalhan kirjassa seurataan näyttelyn avajaisia, poliisitutkintaa, oikeudenkäyntiä ja taidepiireissä käytyä keskustelua. Teoksen näkökulma on diskurssianalyyttinen. Jyrängin ja Kalhan erikoisalaa on sukupuolen ja seksuaalisuuden tutkimus. Juulia Jyränki työskentelee sukupulentutkimuksen opettajana ja Kalha puolestaan on erikoistunut tutkimaan visuaalista kulttuuria ja sukupuoleen liittyviä kysymyksiä. Jyränki ja Kalha ovat aikaisemmin kirjoittaneet yhdessä teoksessa *Pornoakatemia!* (Eetos 2007).

## Teokseen liittyvät kuvat kirjassa, taiteilijan näkemyksiä kirjasta

Teoksen kuvaliitteessä on otteita poliisin taiteilijalle palauttamasta kuva-aineistosta. Kuvaliitteessä on tekijän ja kirjan mukaan ollut tarkoitus myös esittää kuvia teoksesta, mutta painetussa kirjassa nämä kuvat on mustattu. Taiteilijan ja toisen kirjailijan aiheesta blogikirjoituksissaan esittämät paikoin varsin värikkäät kuvaukset tähän johtaneista tapahtumista eroavat toisistaan suuresti. Tahot syyttävät toisiaan sensuurista, ja taiteilija Ulla Karttunen kritisoi voimakkaasti kirjan pääasiallista kirjoittajaa Juulia Jyränkiä heikosta aiheeseen perehtymisestä ja virheellisen tiedon antamisesta sekä kirjassa että blogikirjoituksessaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kirjan esittely kustantajan sivulla
* Ulla Karttusen blogi "erään kadonneen kirkon tapaus ", jossa taiteilija kertoo näkemyksiään keskusteluista kirjan kirjoittajien kanssa sekä koskien kirjan julkaisuprosessia ja kuvien julkaisemiseen ja mustaamiseen johtaneita tapahtumia
* Juulia Jyrängin blogi "Jälkikirjoitus - Tapaus Neitsythuorakirkon post scriptum", jossa kirjan toinen kirjoittaja kertoo näkemyksiään keskusteluista taiteilijan kanssa sekä koskien kirjan julkaisuprosessia ja kuvien julkaisemiseen ja mustaamiseen johtaneita tapahtumia
*Vänskä, Annamari: Lapsiporno: porvarillisen lapsuuden uhka. Niin & näin 3/2010.
Cincinnatin roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

**Cincinnatin roomalaiskatolinen arkkihiippakunta** on roomalaiskatolisen kirkon arkkihiippakunta, jolla on noin 500&nbsp;000 jäsentä Cincinnatin ja Daytonin metropolialueilla ja muualla lounais-Ohiossa. Sen pääkirkko on Kahlehditun Pyhän Pietarin katedraali Cincinnatissa. Hiippakuntaan kuuluu 230 seurakuntaa 19 piirikunnassa ja sillä on oma sanomalehti *[[The Catholic Telegraph]]*.

Vuosina 1972-1982 hiippakunnan arkkipiispana toiminut Joseph Louis Bernardin nimitettiin kardinaaliksi vuonna 1983.

## Historia
Cincinnatin hiippakunnan perusti paavi Pius VII vuonna 1821 ja Pius IX korotti sen arkkihiippakunnaksi vuonna 1850. Siitä erotettiin Columbuksen hiippakunta vuonna 1868.

## Aiheesta muualla
*Hiippakunnan virallinen verkkosivusto
Terhi Airas-Järventaus

**Terhi Airas-Järventaus** (o.s. **Airas**, s. 13. tammikuuta 1961) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. 

Hänet valittiin uransa aikana kerran vuoden naispelaajaksi. Airas-Järventaus voitti SM-kultaa vuosina 1991 ja 1992, jolloin hän edusti Vantaan Pussihukkia. Vuonna 2000 hän voitti kolmannen Suomen mestaruutensa Pantterien paidassa. Airas-Järventaus pelasi Suomen naisten koripallomaajoukkueessa 137 peliä, joissa hän teki 1462 pistettä. Hänen maajoukkue-uransa piste-ennätys on 31 pistettä, jonka hän teki vuonna 1980.

Airas-Järventaus nimettiin elokuussa 2015 Suomen koripallon Hall of Fameen.

Hänen isänsä on entinen maajoukkuetason koripalloilija ja jääkiekkoilija Matti Airas. Airas-Järventaus on naimisissa entisen huippu-uimarin Martti Järventauksen kanssa.

## Katso myös
*Luettelo 1 000 pistettä Suomen koripallomaajoukkueessa tehneistä pelaajista

## Lähteet
Jordanian lippu

**Jordanian lippu** on Jordanian tunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Se on otettu Jordaniassa käyttöön vuonna 1928, samana vuonna kuin valtio saavutti itsenäisyytensä. Lippu on panarabialainen, joita käytettiin ensimmäisen kerran ensimmäisessä maailmansodassa 1917. Panarabialainen lippu oli arabikapinallisten tunnus heidän ollessa kapinassa Ottomaanien valtakuntaa vastaan. Jordanian lippu koostuu kolme vaakaraidasta, mustasta, valkoisesta ja vihreästä. Tankoreunassa on punainen kolmio sisällään seitsensakarainen tähti.

Jordanian lipun vaakaraidat edustavat arabien kolmea dynastiaa: abbasideja (musta), umaijadea (valkoinen) sekä fatimideja (vihreä). Punainen kolmio taas edustaa hašemiitteja, tähti taas Jordanian arabiväestön yhtenäisyyttä ja Koraanin seitsemään ensimmäistä säettä.

## Lähteet

*
George Montagu

**George Montagu** (kastettiin 9. heinäkuuta 1753 Wiltshire Englanti – 1815 Knowle House, Devon) oli englantilainen luonnontieteilijä.

Montagu liittyi vänrikkinä 15. jalkaväkirykmenttiin vuonna 1770, erosi palveluksesta kapteenin arvoisena 1777, mutta ylennettiin myöhemmin everstiluutnantiksi Royal Wiltshire Militiassa. Vuonna 1773 hän avioitui Ann Courtenayn kanssa ja he asettuivat Alderton Houseen Wiltshiressä. 1798 Montagu jätti puolisonsa ja muutti Knowle Houseen lähelle Kingsbridgeä Devoniin. Täällä hän kirjoitti kaksiosaisen teoksen linnuista, *Ornithogical Dictionary; or Alphabetical Synopsis of British Birds* (1802). Tässä kirjassa Montagu osoitti monien uusiksi lajeiksi hyväksyttyjen lintujen olevan vain samojen lajien kesä- tai talvipukuisia yksilöitä, tai eri sukupuolia. Hänen suohaukkatutkimustensa seurauksena havaittiin niittysuohaukan pesivän Etelä-Englannissa ja laji sai englanninkieliseksi nimekseen *Montagu's Harrier*. Montagu myös teki Britannian ensimmäiset havainnot pensassirkusta (*Emberiza cirlus*), lehmähaikarasta (*Bubulcus ibis*), pikkulokista (*Larus minutus*) ja hietatiirasta (*Sterna nilotica*).

Montagu oli kiinnostunut merien ja järvien luonnonhistoriasta ja julkaisi vuonna 1803 teoksen *Testacea Britannica, a History of British Marine, Land and Freshwater Shells*. Tässä hän kuvaili 470 nilviäislajia, joista sata Britannialle uutta lajia. Hän hankki joidenkin uusien äyriäislajien näytteitä William Elford Leachille British Museumiin, havaitsi muutamia Britannialle uusia kalalajeja sekä kuvaili ensimmäisenä kääpiöhevosenkenkäyökön (*Rhinolophus hipposideros*).
Sergio Fernández González

**Sergio Fernández González**, yleensä vain **Sergio** (s. 23. toukokuuta 1977 Avilés, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Sporting Gijónia ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

## Ura
Sergio on Sporting Gijónin kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 7. tammikuuta 1996 kotiottelussa Salamancaa vastaan. Hän pelasi seuraavat kolme kautta Sportingissa, ja oli joukkueen luottopuolustaja. Sporting putosi pääsarjasta kauden 1997–1998 jälkeen.

Kesällä 1999 Sergio siirtyi Celta Vigoon. Hän nousi nopeasti myös galicilaisseuran luottopelaajaksi. Celta Vigon jäätyä pääsarjassa toiseksi viimeiseksi kaudella 2003–2004, tarkoitti se putoamista sarjaporrasta alemmaksi. Joukkue kuitenkin nousi välittömästi seuraavalla kaudella takaisin pääsarjaan, jossa menestys jatkui ja se eteni UEFA Cupiin.

Kaudeksi 2006–2007 Sergio siirtyi Zaragozaan, jota valmensi jo aikaisemmin myös Celta Vigon päävalmentajana toiminut Víctor Fernández. Ensimmäinen kausi sujui Sergion osalta hyvin, hän pelasi 28 ottelua perätysten ja joukkue sijoittui pääsarjassa sijalle 6., joka oikeutti pääsyn jälleen UEFA Cupiin. Seuraava kausi ei sujunut Zaragozan kannalta erityisen hyvin, kesän suurista satsauksista huolimatta, ja niin joukkue putosi pääsarjasta kauden päätteeksi.

Marraskuussa 2008 Sergio allekirjoitti kauden loppuun asti ulottuvan sopimuksen Osasunan kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sergion tilastot BDFutbol-sivustolla
Meflokiini

**Meflokiini** on lääke, jolla estetään ja hoidetaan malariaa. Sitä myydään kauppanimellä **Lariam**. 

Walter Reed Army Institute of Research kehitti lääkkeen Yhdysvalloissa 1970-luvulla. Lääkkeellä on lukuisia mahdollisia sivuvaikutuksia, kuten huimaus, pahoinvointi, päänsärky ja vatsakipu.

Meflokiini on kinoliinimetanoli, jonka puoliintumisaika on keskimäärin 21 vuorokautta Sen kemiallinen kaava on C17H16F6N2O, moolimassa 378,312 g/mol ja CAS-numero 53230-10-7.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Terveyskirjasto: Alueet, joille ei suositella estolääkkeeksi meflokiinia 
*Terveysportti, metatesaurus: Meflokiini
*PubChem: Mefloquine 
*DrugBank: Mefloquine 
*KEGG: Mefloquine 
*ChemBlink: Mefloquine
Acclaim Entertainment

**Acclaim Entertainment** oli yhdysvaltalainen yhtiö, joka suunnitteli, julkaisi ja markkinoi videopelejä useille eri alustoille.

## Historia
Vuonna 1990 yhtiö osti LJN Toysin. Acclaim lopetti LJN:n leikkikaluvalmistuksen ja sulautti sen lopulta itseensä vuoteen 1995 mennessä.

Vuonna 2002 yhtiö osti Software Creationsin, jonka uudeksi nimeksi tuli Acclaim Studios Manchester.

Vuonna 2004 yhtiö meni konkurssiin. Acclaimin nimen osti Howard Marks, joka perusti yhtiön Acclaim Games.

Yrityksellä oli useita tuotesarjoja kuten *Rise Of The Robots*. Konkurssiin tapahtuessa kesken jääneitä nimikkeitä olivat *100 Bullets*, *Kung Faux* ja *The Last Job*.

## Pelit

Yhtiö kehitti ja julkaisi pelejä useille alustoille mukaan lukien Sega Mega Drive ja Nintendo GameCube.

## Tytäryhtiöt
Yhtiöllä oli studiot Cheltenhamissa ja Manchesterissä Yhdistynessä kuningaskunnassa, Glen Covessa New Yorkissa ja Austinissa Texasissa Yhdysvalloissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* MobyGames - Acclaim Entertainment, Inc.
Reetta Piipari

**Reetta Sinikka K. Piipari** (s. 20. tammikuuta 1980 Kotka) on suomalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. 

## Pelaajaura

Piipari pelasi kaudet 1999–2003 Xavierin yliopistossa, jonka paidassa hän voitti vuonna 2001 yliopistokoripalloilun syöttötilaston. Vuonna 2003 hänet kutsuttiin WNBA-seura Washington Mysticsin harjoitusleirille, jolloin WNBA-varausta pidettiin mahdollisena. Piiparin WNBA-unelma ei kuitenkaan auennut, jonka johdosta hän siirtyi pelaamaan Espanjan pääsarjaan Basket Zaragozan paitaan. Kaudeksi 2004–2005 Piipari palasi Peli-Karhuihin. Kahden pelikauden jälkeen Peli-Karhuissa Piipari siirtyi takaisin Espanjan pääsarjaan Extrugasaan, joka oli juuri noussut pääsarjaan. Hänen lisäkseen myös Taru Tuukkanen siirtyi samaan seuraan. Kauden 2006–2007 jälkeen Piipari teki sopimuksen Gran Canaria La Caja de Canariasin kanssa. Piipari johti joukkueen sarjan yhdeksänneksi, jolloin Canaria jäi niukasti pudotuspelien ulkopuolelle. Kauden jälkeen Piipari teki seuran kanssa jatkosopimuksen. Tammikuussa 2009 Piipari teki paluun naisten SM-sarjaan Lappeenrannan Catzin joukkueeseen. Kaudeksi 2011-12 Piipari palasi Peli-Karhujen riveihin. Neljän PeKa-kauden jälkeen hän pelasi vielä yhden kauden I-divisioonassa Kouvojen naisjoukkueessa nostaen sen naisten Korisliigaan.

Kesäkuussa 2016 Piiparin uutisoitiin siirtyvän valmentajaksi Yhdysvaltoihin: hän aloitti vanhan high schoolinsa Minster High Schoolin tyttöjen koripallojoukkueen päävalmentajana. Jo Suomessa juniorijoukkueita valmentanut Piipari päätti näin ollen ainakin toistaiseksi pelaajauransa.

## Katso myös
* Luettelo 1 000 pistettä Suomen koripallomaajoukkueessa tehneistä pelaajista

## Lähteet
* 
* Maajoukkuetilastot  Suomen Koripalloliitto

### Viitteet
Tales of the Teenage Mutant Ninja Turtles

**Tales of the Teenage Mutant Ninja Turtles** on Mirage Studiosin kustantama sarjakuvalehti, jossa keskitytään Teini-ikäisten mutanttininjakilpikonnien seikkailuihin. Sarjakuvan julkaiseminen aloitettiin toukokuussa 1987, ja sen loivat Kevin Eastman ja Peter Laird. Sen tarkoitus on täyttää puuttuvat tai lyhyeksi jääneet tarinat Teenage Mutant Ninja Turtles -sarjakuvasta. Sarjakuvan ensimmäinen osa lopetettiin huhtikuussa 1989 seitsemänteen numeroon.

Sarjakuvaa alkoi tehdä uudestaan tammikuussa 2004 Stephen Murphy, ja nimeksi tuli **Tales of the TMNT**. Sarjakuva on toiminut samalla uusien hahmojen esittelijänä, joista tunnetuimmiksi ovat nousseet muun muassa Joku, Nahkapää, Rottakuningas, Complete Carnage ja Radical. Mirage-yhtiön myynnin vuoksi sarjakuvan julkaiseminen päättyi toukokuussa 2010. Viimeiseksi tarinaksi jäi *Return to New York*, jonka tekivät Jim Lawson ja Eric Talbot.

## Lähteet
Etelä-Korean koripallomaajoukkue

**Etelä-Korean koripallomaajoukkue** edustaa Etelä-Koreaa koripallon miesten maajoukkuekilpailuissa.

## Menestys arvokilpailuissa
**Olympialaiset**

* 1936: ei osallistunut.
* 1948: 8.
* 1952: ei läpäissyt karsintoja.
* 1956: 14.
* 1960: ei läpäissyt karsintoja.
* 1964: 16.
* 1968: 14.
* 1972: ei läpäissyt karsintoja.
* 1976: ei läpäissyt karsintoja.
* 1980: ei läpäissyt karsintoja.
* 1984: ei läpäissyt karsintoja.

* 1988: 9.
* 1992: ei läpäissyt karsintoja.
* 1996: 12.
* 2000: ei läpäissyt karsintoja.
* 2004: ei läpäissyt karsintoja.
* 2008: ei läpäissyt karsintoja.
* 2012: ei läpäissyt karsintoja.
* 2016: ei läpäissyt karsintoja.
* 2020: ei läpäissyt karsintoja.
* 2024: vetäytyi kisoista.
* 2028: 

**Maailmanmestaruuskilpailut**

* 1950: ei osallistunut.
* 1954: ei läpäissyt karsintoja.
* 1959: ei läpäissyt karsintoja.
* 1963: ei läpäissyt karsintoja.
* 1967: ei läpäissyt karsintoja.
* 1970: 11.
* 1974: ei läpäissyt karsintoja.
* 1978: 13.
* 1982: ei läpäissyt karsintoja.
* 1986: 22.

* 1990: 15.
* 1994: 13.
* 1998: 16.
* 2002: ei läpäissyt karsintoja.
* 2006: ei läpäissyt karsintoja.
* 2010: ei läpäissyt karsintoja.
* 2014: 23.
* 2019: 26.
* 2023: ei läpäissyt karsintoja.
* 2027: 

**Aasian-mestaruuskilpailut**

* 1960: 4.
* 1963: &nbsp;**Pronssia**
* 1965: &nbsp;**Pronssia**
* 1967: &nbsp;**Hopeaa**
* 1969: &nbsp;**Kultaa**
* 1971: &nbsp;**Pronssia**
* 1973: &nbsp;**Hopeaa**
* 1975: &nbsp;**Pronssia**
* 1977: &nbsp;**Hopeaa**
* 1979: &nbsp;**Pronssia**
* 1981: &nbsp;**Hopeaa**
* 1983: &nbsp;**Pronssia**
* 1985: &nbsp;**Hopeaa**
* 1987: &nbsp;**Hopeaa**
* 1989: &nbsp;**Hopeaa**
* 1991: &nbsp;**Hopeaa**

* 1993: &nbsp;**Pronssia**
* 1995: &nbsp;**Hopeaa**
* 1997: &nbsp;**Kultaa**
* 1999: &nbsp;**Hopeaa**
* 2001: &nbsp;**Pronssia**
* 2003: &nbsp;**Hopeaa**
* 2005: 4.
* 2007: &nbsp;**Pronssia**
* 2009: 7.
* 2011: &nbsp;**Pronssia**
* 2013: &nbsp;**Pronssia**
* 2015: 6.
* 2017: &nbsp;**Pronssia**
* 2022: 6.
* 2025: 6.
* 2029: 

**Koripallo Aasian kisoissa**

* 1951: ei osallistunut.
* 1954: 4.
* 1958: 4.
* 1962: &nbsp;**Pronssia**
* 1966: &nbsp;**Pronssia**
* 1970: &nbsp;**Kultaa**
* 1974: &nbsp;**Hopeaa**
* 1978: &nbsp;**Hopeaa**
* 1982: &nbsp;**Kultaa**
* 1986: &nbsp;**Hopeaa**

* 1990: &nbsp;**Pronssia**
* 1994: &nbsp;**Hopeaa**
* 1998: &nbsp;**Hopeaa**
* 2002: &nbsp;**Kultaa**
* 2006: 5.
* 2010: &nbsp;**Hopeaa**
* 2014: &nbsp;**Kultaa**
* 2018: &nbsp;**Pronssia**
* 2022: 7.
* 2026: 

## Lähteet
Nanopainatuslitografia

**Nanopainatuslitografia** jaetaan yleensä NIL (nanoimprint lithography)- ja SFIL (step and flash imprint lithography)-menetelmiin. NIL-menetelmässä (kuva 1 vasemmalla) substraatin pintaan levitetään resistikerros, minkä jälkeen muotti painetaan kiinni substraattiin kuvioiden siirtämiseksi resistiin. Resistinä käytetään termoplastista materiaalia, joka kuumennetaan siirtymälämpötilan yläpuolelle nestemäisen käyttäytymisen aikaansaamiseksi. Kun muotti on paikallaan, resisti jäähdytetään siirtymälämpötilan alapuolelle sen kiinteyttämiseksi, jonka jälkeen muotti irrotetaan. Puristetuilta alueilta poistetaan ylimääräinen resisti substraatin pinnan paljastamiseksi epäisotrooppisella etsauksella. NIL-menetelmässä voidaan myös käyttää termoplastin sijaan UV-säteilyllä kovetettavaa resistiä. 

SFIL-menetelmässä (kuva 1 oikealla) substraatin pintaan levitetään siirtokerros (*transfer layer*), joka on yleensä jotain orgaanista ainetta kuten fotoresistiä. Tämän jälkeen muotti tuodaan siirtokerroksen lähelle ja niiden väliin laitetaan pisara fotopolymeroituvaa organopiitä. Seuraavaksi muotti painetaan kiinni siirtokerrokseen ja rakennetta valotetaan UV-säteilyllä muotin läpi. Sen jälkeen muotti irrotetaan ja siirtokerros kuvioidaan O2-RIEllä organopiistä olevan etsausesteen toimiessa maskina. Lopuksi etsauseste poistetaan, jolloin substraatin pintaan jää siirtokerrosmaski. 

Sekä NIL- että SFIL-menetelmien muotit tehdään yleensä elektronisuihkulitografialla. SFIL-muotin on oltava läpinäkyvä, mutta NIL-muotti voi olla valoa läpäisemätönkin. Muoteille voidaan joutua tekemään erilaisia pintakäsittelyjä tarttumisen estämiseksi. Nanopainatuslitografia ja erityisesti SFIL-menetelmä on vielä kehitysvaiheessa, mutta kyseessä on fotolitografiaa halvempi ja yksinkertaisempi menetelmä. NIL:n etuna on SFIL:iin nähden se, ettei UV-valotusta ja etsausestekerrosta tarvita, mutta SFIL:ssä muotin kohdistus on helpompaa. Nanopainatus on massatuotantoprosessi, jolla on periaatteessa mahdollista tehdä jopa alle 10 nanometrin rakenteita. Mahdollisia sovelluksia nanopainatuslitografialle ovat fotoniikka, resonaattorit, kvanttipisteet ja -langat sekä kehätransistorit.

## Lähteet
Leena Martin

**Leena Martin** (o.s. **Vestala**, s. 26. syyskuuta 1962) on suomalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Uransa aikana Martin pelasi 165 naisten maaottelua ja yli 15 vuotta Suomen naisten pääsarjassa. Vuosina 1982–1987 Martin voitti kolme Suomen mestaruutta Lahden Sammon paidassa. Vuonna 1990 hän voitti viimeisen SM-kultansa Turun Riennon paidassa.

Pelaajauransa jälkeen Martin on toiminut muun muassa Keravan Kori-80:n naisten joukkueen valmennusjoukoissa.

Vuonna 2016 Martin nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen.

## Katso myös
* Luettelo 1 000 pistettä Suomen koripallomaajoukkueessa tehneistä pelaajista

## Lähteet
* Leena Martin (Vestala) Suomen Koripallomuseo
* Leena Martin  Suomen Koripalloliitto
* Maajoukkuetilastot  Suomen Koripalloliitto

### Viitteet
Pakistan International Airlines

**Pakistan International Airlines**, tunnetaan paremmin lyhynteellä **PIA**, on Pakistanin kansallinen lentoyhtiö, jonka kotipaikkana toimii Karachin kaupunki Pakistanissa. PIA on Aasian 31. suurin lentoyhtiö, kohteinaan 23 kotimaansa kohdetta ja  36 kansainvälistä kohdetta 25 maassa Aasiassa, Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Yhtiön pääsolmukohdat ovat Karachissa, Lahoressa ja Islamabad/Rawalpindissa.

PIA:n toissasijaisia solmukohtia ovat Peshawar, Faisalabad, Quetta ja Multan, jotka ovat yhteydessä Lähi- ja Kaukoidän suurkaupunkeihin. PIA:n omistaa Pakistanin hallitus, omistus on sillä 83 prosenttia. Maaliskuussa 2008 PIA työllisti noin 18 000 henkilöä.

## Laivasto
Yhtiön laivasto heinäkuussa 2021:

Laivaston keski-ikä 15 vuotta (Heinäkuu 2021).
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Joutsenpää

**Joutsenpää**, myös **Iso Joutsenpää** () on tunturi Saariselän itäosassa Kuolan piirissä Murmanskin alueen Venäjällä. Se sijaitsee Luttojoen ja Jaurujoen valuma-alueiden välisellä alueella lähellä Suomen rajaa. Tunturin korkein huippu on 716 metriä korkea. Joutsenpää kuuluu Suomen Neuvostoliitolle luovuttaman entisen Petsamon kunnan alueeseen ja sijaitsee sen eteläosassa. Joutsenpää oli Petsamon kunnan korkein kohta. 

## Lähteet
Hans Dorr

**Hans Dorr** (7. huhtikuuta 1912 Sonthofen, Saksan keisarikunta – 17. huhtikuuta 1945 Judenburg, Saksa [nyk. Itävalta]) oli saksalainen Waffen-SS-upseeri. Sotilasarvoltaan Dorr oli SS-Obersturmbannführer (everstiluutnantti).

Dorr palveli koko toisen maailmansodan ajan Germania-rykmentissä, joka kuului 5. SS-divisioona Wikingiin. Sodan alkuvaiheessa Dorr toimi komppanianpäällikkönä ja vuoden 1941 marraskuusta alkaen Germanian 1. pataljoonan komentajana. Vuonna 1944 hänestä tuli samaisen rykmentin komentaja.

Dorr palkittiin 1. ja 2. luokan Rautaristeillä, Kultaisella Saksan ristillä ja Rautaristin ritariristillä tammenlehvin ja miekoin. Lisäksi hänelle myönnettiin kaksi panssarintuhoojamerkkiä, hopeinen rynnäkkömerkki, hopeinen lähitaistelumerkki ja kultainen haavoittumismerkki. Hänen osakseen tuli haavoittua 16 kertaa. Viimeisen kerran SS-Obersturmbannführer Dorr haavoittui Budapestin taisteluissa huhtikuussa 1945 ja kuoli vammoihinsa kenttäsairaalassa 7. huhtikuuta 1945.
Vehmaan vaakuna

**Vehmaan vaakuna** on Vehmaan kunnan tunnus, joka on saanut aiheensa Vehmaan keskiaikaisen kirkon suojeluspyhimyksestä Pyhästä Margaretasta, joka vaakunassa esitetään perinteisellä tavalla voittaen lohikäärmeen ristisauvallaan. Vaakuna on ainoa Suomen kunnanvaakunoista, jossa on kuvattuna lohikäärme.

Vaakunan selitys kuuluu ”kultakentässä punainen, ristisauvaa ja kirjaa pitelevä ja vihreää lohikäärmettä polkeva Pyhä Margareeta, jonka kasvot ja kädet luonnonväriä”. Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Vehmaan kunnanvaltuusto hyväksyi sen 28. marraskuuta 1957. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 19. helmikuuta 1958.

Vehmaan vaakuna sai Societas Heraldica Scandinavica -järjestön tunnustuksen vuoden pohjoismaisesta kuntavaakunasta lokakuussa 2022. SHS:n mukaan Vehmaan vaakuna edustaa hyvin keskiaikaisen symboliikkaperinteen ylläpitämistä ja käyttöä 1900-luvun kunnallisheraldiikassa.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Veikko Niemikorpi

**Veikko Niemikorpi** (s. 20. lokakuuta 1948) on entinen suomalainen jääpalloilija. Hänet valittiin vuoden jääpalloilijaksi 1978. Urheilulehti valitsi hänet vuonna 2008 Suomen kaikkien aikojen kolmen parhaan jääpalloilijan joukkoon.

Niemikorpi edusti SM-sarjassa Oulun Palloseuraa, Oulun Luistinseuraa ja HIFK:ta. Hän on SM-sarjan kaikkien aikojen paras maalintekijä tehtyään 692 maalia. Vuodesta 1979 tilastoituja maalisyöttöjä hän keräsi 167. Hän voitti SM-sarjan maalikuninkuuden 1975, 1978, 1979, 1982, 1985 ja 1986 sekä pistepörssin 1979, 1983, 1985, 1986, 1988 ja 1989. Jääpallon Suomen-mestaruuden hän voitti pelaajana kolmesti ja kerran valmentajana valmentaessaan HIFK:ta vuonna 1998. 

Liikunnanopettajana työskennellyt Niemikorpi pelasi 106 maaottelua ja teki niissä 63 maalia. Hän ylitti ensimmäisenä suomalaisena jääpalloilijana 100 A-maaottelun rajan 1982. Jääpallon MM-kisoissa hän saavutti kuusi MM-pronssia vuosina 1969–1979.

Niemikorpi pelasi myös maahockeyta maajoukkuetasolla ja Suomen-mestaruuden hän voitti Huovit-joukkueessa vuosina 1975–1982.

Sekä Niemikorven poika Tomi Niemikorpi että hänen veljensä Juha ja Hannu ovat myös pelanneet jääpalloa.

## Lähteet
Anna (vuoden 1970 elokuva)

**Anna** on Jörn Donnerin ohjaama suomalaiselokuva vuodelta 1970.

Filmi kertoo kollegoidensa arvostamasta anestesialääkäristä. Eronnut Anna on myös kymmenvuotiaan tytön äiti. Taloudellisestikin Annan elämä on hyvällä tolalla ja kotiapulainen katsomassa tyttären perään. Kesiään he viettävät aurinkoisessa saaristossa omalla mökillään. Moni voisi olla menestyneelle lääkärille kateellinen. Mutta julkisivun takana tyhjyyden tunne kalvaa Annaa. Heikki Katajisto voitti Parhaan kuvauksen Jussi-palkinnon tästä elokuvasta jaettuna Naisenkuvia-elokuvan kanssa.

Yleisradion tallennepalvelu on julkaissut elokuvan VHS-kasettina. Finnkino julkaisi elokuvan DVD:nä vuonna 2008.

## Rooleissa

## Televisioesitykset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  
* 
* Anna Yle Areenassa
Patxi Puñal

**Francisco "Patxi" Puñal Martínez** (s. 6. syyskuuta 1975 Pamplona, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Osasunaa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

## Ura
Puñal on Osasunan kasvatti, ja on pelannut koko ammattilaisuransa Osasunassa. Lukuun ottamatta kahta lainapestiä, jotka hän pelasi Leganésissa. Ensimmäisen pelinsä edustusjoukkueessa hän pelasi 15. kesäkuuta 1997 Eibaria vastaan.

Lainakausien jälkeen Puñal nousi takaisin joukkueen parhaimmistoon. Hän teki ensimmäisen maalinsa pääsarjassa 27. lokakuuta 2001 kotiottelussa Mallorcaa vastaan, joka päättyi lopulta Osasunan 4–0-voittoon. Kaudella 2005–2006 Puñal pelasi yhteensä 34 ottelua ja teki niissä neljä maalia. 

## Lähteet
* Esittely Osasunan kotisivustolla  
* Tilastot BDFutbol-sivustolla
Fritz Darges

**Fritz Darges** (8. helmikuuta 1913 Dülseberg, Saksan keisarikunta &ndash; 25. lokakuuta 2009 Celle, Saksa) oli Waffen-SS:n everstiluutnantti (Obersturmbannführer) toisessa maailmansodassa. Hän sai Rautaristin ritariristin.

Adolf Hitlerin SS-adjutanttina työskennellyt Darges lukeutui Saksan johtajan sisäpiiriin neljän vuoden ajan ja osallistui kaikkiin tärkeisiin kokouksiin. Darges kirjoitti muistelmat, jotka hän niihin liittämiensä ohjeiden mukaan pyysi julkaisemaan kuolemansa jälkeen. Historioitsijat odottavat että hänen käsikirjoituksensa osoittaa että Hitler todellakin määräsi kuuden miljoonan juutalaisen murhaamisen.

## Katso myös
* Otto Günsche

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Fritz Darges' obituary
IWork

**iWork** on Applen kehittämä toimisto-ohjelmistopaketti macOS- ja iOS-käyttöjärjestelmille. iWork '09 sisältää ohjelmat Pages (tekstinkäsittely ja taitto-ohjelma), Numbers (taulukkolaskenta) ja Keynote (esitysgrafiikka).

iWorkin tammikuussa 2005 julkaistu ensimmäinen versio sisälsi päivitetyn version Keynotesta sekä Pagesin ensimmäisen version. Seuraavana vuonna julkaistu versio päivitti niin ikään Keynoten ja Pagesin uusiin versioihin. Elokuussa 2007 julkaistu iWork '08 lisäsi ohjelmavalikoimaan Numbers-taulukkolaskentaohjelman sekä päivitti Pagesin ja Keynoten.

iWork '09 julkaistiin tammikuussa 2009, ja se vaatii Mac OS X:n version 10.4.10:n tai uudemman.

## Katso myös
* iLife
* iWork.com

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Apple: iWork
Redd Pepper

**Redd Pepper** (oik. **Richardson Green**, s. 1961 Barbados) on barbadoslais-brittiläinen ääninäyttelijä.

## Ura
Pepper syntyi Barbadosissa ja vietti lapsuutensa New Yorkissa, mutta 15-vuotiaana hän muutti Britanniaan. Pepper työskenteli aluksi muun muassa McDonald’silla, palomiehenä ja metron kuljettajana. Ääninäyttelijäksi hän päätyi ollessaan junan kuljettajana. Yksi matkustajista sattui olemaan televisiosarjojen vastaava tuottaja, joka kuuli Pepperin kuulutuksen ja tarjosi hänelle töitä muutamiin pieniin projekteihin 1990-luvun lopulla. Sittemmin Pepperistä on tullut yksi Britannian käytetyimmistä mainosäänistä. Hänen ääntään on kuultu muun muassa Britannian *[[Big Brother (Iso-Britannia)|Big Brotherissa]]*, jossa Pepper myös vieraili vuonna 2007. Lisäksi hän on vieraillut *[[Viitosvaihde|Viitosvaihteessa]]*.

## Lähteet
Sorafenibi

**Sorafenibi** on maksa- ja munuaissyöpien hoidossa käytettävä monien kinaasien inhibiittori, jota myydään nimellä Nexavar (Bayer). Nexavar sai Euroopan komissiolta myyntiluvan heinäkuussa 2006 ja tuli käyttöön munuaissyöpäpotilaiden hoidossa. Lokakuussa 2007 Euroopan komissio myönsi lääkkeelle myyntiluvan myös yleisimmän maksasyöpätyypin, hepatosellulaarisen karsinooman hoidossa. Tutkimuksessa oli havaittu sorafenibin pidentävän merkittävästi maksasyöpäpotilaiden elinikiä.

Sorafenibiä otetaan tavallisesti kahdesti vuorokaudessa, kummallakin kerralla kahden 200 mg:n tabletin verran eli yhteensä 800 mg vuorokaudessa. Lääkkeen sivuvaikutuksiin lukeutuvat ripuli, pahoinvointi, kipu ja kutina. 

Sorafenibin kemiallinen kaava on C21H16ClF3N4O3, moolimassa 464,83 g/mol ja CAS-numero 284461-73-0.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Sorafenib 
*DrugBank: Sorafenib 
*KEGG: Sorafenib 
*ChemBlink: Sorafenib
Linja 12 (Pariisin metro)

**Paris Métro Ligne 12** (Linja 12) on yksi Pariisin metron kuudestatoista linjasta. Se liittää Issy-les-Moulineauxin etelässä Front Populaireen pohjoisessa. Linja 12 on toinen kahdesta linjasta, jotka Nord-Sud-yhtiö rakensi (toinen on nykyinen linja 13). Silloin se oli linja A.

Linja 12 on 15,3 km pitkä ja siinä on 31 asemaa. Keskimääräinen kahden aseman välimatka on 546 m. Noin 81,5 miljoonalla käyttäjällään linja on Pariisin metron 11. käytetyin. Linjan kalustona on 5-vaunuisia MF 67-runkoja.

## Historia
* 5. marraskuuta 1910: Linja 12 avataan Nord-Sud-yhtiön linjana A välillä Porte de Versailles-Notre-Dame de Lorette. 18 asemaa.
* 8. huhtikuuta 1911: Linjaa jatkettiin Notre-Dame de Lorettesta Pigalleen. 2 uutta asemaa.
* 31. lokakuuta 1912: Linjaa jatkettiin Pigallesta Jules Joffriniin. 3 uutta asemaa.
* 23. kesäkuuta 1916: Linjaa jatkettiin Jules Joffrinista Porte de la Chapelleen. 3 uutta asemaa.
* 1930: CMP-yhtiö osti Nord-Sudin, jolloin linjasta A tuli linja 12.
* 24. maaliskuuta 1934: Linjaa jatkettiin Porte de Versaillesista Mairie d'Issyyn. 2 uutta asemaa.
* 17. joulukuuta 2012: Linjaa jatkettiin Porte de la Chappellesta Front Populaireen. 1 uusi asema.
* 31. Toukokuuta 2022: Linjaa jatkettiin Front Populairesta Mairie d'Aubervilliersiin. 2 uutta asemaa

## Kartta ja asemat
* Mairie d'Aubervilliers
* Aimé Césaire
* Front Populaire
* Porte de la Chapelle
* Marx-Dormoy
* Marcadet Poissonniers, vaihtomahd. linja 4
* Jules Joffrin
* Lamarck-Caulaincourt
* Abbesses
* Pigalle, vaihtomahd. linja 2
* St-Georges
* Notre-Dame de Lorette
* Trinité d'Estienne-d'Orves
* Saint-Lazare, vaihtomahd. linjat 3, 13 ja 14
* Madeleine, vaihtomahd. linjat 8 ja 14 
* Concorde, vaihtomahd. linjat 1 ja 8
* Assemblée Nationale
* Solférino
* Rue du Bac
* Sèvres-Babylone, vaihtomahd. linja 10 
* Rennes
* Notre-Dame des Champs
* Montparnasse-Bienvenüe, vaihtomahd. linjat 4, 6 ja 13
* Falguière
* Pasteur, vaihtomahd. linja 6
* Volontaires
* Vaugirard
* Convention 
* Porte de Versailles
* Corentin Celton
* Mairie d'Issy



### Uudelleennimetyt asemat
* 1923: Sèvres-Croix Rouge uudelleennimettiin Sèvres-Babyloneksi.
* 25. kesäkuuta 1931: Marcadet uudelleennimettiin Marcadet-Poissonniersiksi.
* 6. lokakuuta 1942: Montparnasse uudelleennimettiin Montparnasse-Bienvenüeksi.
* 15. lokakuuta 1945: Petits Ménages uudelleennimettiin Corentin Celtoniksi.
* 11. toukokuuta 1946: Torcy uudelleennimettiin Marx-Dormoyksi.
* 30. kesäkuuta 1986: Chambre des Députés uudelleennimettiin Assemblée Nationaleksi.

## Turismi
Linja 12 kulkee seuraavien nähtävyyksien läheltä:
* Montmartre ja Sacré-Coeurin basilika
* Pigalle ja Moulin Rouge
* Église de la Trinité
* St-Lazaren 1800-luvulla valmistunut rautatieasema
* Église de la Madeleine
* Concorde-aukio
* Le Bon Marcé, tavaratalo
* Luxembourgin puisto
* Montparnasse kahviloineen ja Tour Montparnasse

## Aiheesta muualla
* RATP:n englanninkieliset kotisivut
Elektronisuihkulitografia

**Elektronisuihkulitografiassa** (Electron beam lithography, EBL) resisti valotetaan elektroneilla joko suorakirjoitus- tai projektiomenetelmällä. Suorakirjoituksessa resistin valotus tapahtuu piste kerrallaan sarjamuodossa, joten prosessi on joustava mutta hidas. Se tarjoaa erittäin hyvän resoluution, joka on parhailla laitteilla noin 20 nm. Käyttötarkoituksia suorakirjoitukselle ovat optisen litografian maskien teko sekä tutkimus-, tuotekehitysprosessit ja piensarjatuotanto. Projektioprosessissa resisti valotetaan pyyhkäisemällä elektronisuihkulla maskin yli rivi kerrallaan, ja se sopii käytettäväksi kun tuotantomäärät ovat liian pieniä optiseen litografiaan. Etuina suorakirjoitukseen nähden ovat nopeampi prosessi ja maskin kuvioiden skaalautuminen kuten optisessa projektiolitografiassa. Viivanleveys on pienimmillään noin 60 nm.

Elektronisuihkulitografiassa käytetään yleensä 2 tai 3 valotuspistettä rinnakkain ja osin päällekkäin varmistamaan kuvion onnistuminen. Elektronisuihkulitografian suurin ongelma on sen hitaus, mikä tekee siitä sopimattoman massatuotantoon. Ongelmana on myös elektronien siroamisesta johtuva valotuskuvion leviäminen resistissä. Kuva  esittää elektronien sirontaa resistissä. 

## Lähteet

*
*
New Yorkin roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

**New Yorkin roomalaiskatolinen arkkihiippakunta** on roomalaiskatolisen kirkon arkkihiippakunta, jolla on 2,5 miljoonaa jäsentä ja 480 seurakuntaa New Yorkin osavaltion eteläisissä piirikunnissa. Sen pääkirkko on Pyhän Patrickin tuomiokirkko Manhattanilla.

## Historia
Yhdysvaltojen apostolinen prefektuuri perustettiin vuonna 1784 ja vuonna 1808 Vatikaani korotti Baltimoren hiippakunnan arkkihiippakunnaksi, jolloin siitä erotettiin Philadelphian, Bostonin, Bardstownin ja New Yorkin hiippakunnat. Vuonna 1847 New Yorkin hiippakunnasta erotettiin Albanyn ja Buffalon hiippakunnat, ja se korotettiin arkkihiippakunnaksi vuonna 1850.

## Aiheesta muualla

*Arkkihiippakunnan virallinen sivusto
Artur Konde

**Artur Konde** (s. 20. syyskuuta 1988) on venäläinen jalkapallomaalivahti. Hänen venäläisseuransa ennen Suomeen tuloa keväällä 2007 oli Kuban Krasnodar. Keväästä 2007 lähtien Konde on pelannut torniolaisessa TP-47:ssä seuran ollessa Ykkösessä. Kaudeksi 2010 Konde palasi takaisin Venäjälle Ivanovoon. Toukokuussa 2012 Konde palasi Kakkosessa pelaavan TP-47:n riveihin.

## Lähteet
Mäntynokkavarpunen

**Mäntynokkavarpunen** (*Mycerobas icterioides*) on eteläisessä Aasiassa elävä peippoihin kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö

Kooltaan mäntynokkavarpunen on noin 22&nbsp;cm. Koiraan pää, siivet ja pyrstö ovat väritykseltään mustat. Muu höyhenpuku on väritykseltään kirkkaan keltainen ja niskassa on oranssi vivahde. Koiras muistuttaa ulkonäöltään tamminokkavarpuskoirasta (*Mycerobas affinis*), jolla on kuitenkin enemmän oranssia höyhenissään. Koiras muistuttaa huomattavasti myös huppukuhankeittäjää (*Oriolus xanthornus*), josta mäntynokkavarpunen eroaa huomattavasti tukevamman nokkansa perusteella. Huppukuhankeittäjä ja mäntynokkavarpunen eivät myöskään elä samalla alueella. Naaras on selästään ja päästään ruskehtavan harmaa. Vatsa on väriltään vaaleanpunertavan ruskea. Siivet ovat harmaat ja mustareunaiset. Nuoret mäntynokkavarpuskoiraat muistuttavat naarasta, mutta ovat vatsastaan keltaisia. Mäntynokkavarpusen nokka on suurikokoinen ja tukeva ja muodoltaan kolmiomainen.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Mäntynokkavarpusta tavataan Afganistanista, Pakistaninta, Intiasta ja Nepalista. Lajin elinympäristöä ovat kesällä Himalajan rinteiden mänty- kuusi- ja setrimetsät 1&nbsp;500&ndash;3&nbsp;000 metrin korkeudella. Talvella lintu siirtyy alemmaksi vuorenrinnettä tammimetsiin, jotka sijaitsevat noin 1&nbsp;200 metrin korkeudella.

## Ravinto
Mäntynokkavarpuset etsivät ravintonsa maasta. Ravinto koostuu käpyjen sisällä olevista siemenistä, marjoista sekä hyönteisistä.

## Pesiminen
Pesimäkauden ulkopuolella mäntynokkavarpuset elävät pienissä ryhmissä. Pesimäkausi kestää huhtikuulta heinäkuulle. Pesä rakennetaan lähelle puun runkoa oksanpätkistä, sammalista ja jäkälistä. Pesä on muodoltaan kuppimainen. Naarasmäntynokkavarpunen munii kahdesta kolmeen vihertävän harmaata ruskeaviiruista munaa. Sama pari pesii kaksi kertaa pesimäkauden aikana.

## Lähteet
Beefeater (gini)

**Beefeater Gin** on James Burrough Ltd:n valmistama brittiläinen kuiva gini, jonka pullossa on Lontoon Towerin vartijan, ”beefeaterin”, kuva. Useimmissa maissa juoman alkoholipitoisuus on 40 tilavuusprosenttia. Ginin on luonut James Burrough, ja ensimmäinen kirjallinen maininta Beefeater-ginistä on vuodelta 1876. James Burrough Ltd:n ja sitä myötä myös Beefeaterin omistaa globaalisti toimiva Pernod Ricard.

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut , , , 

## Lähteet
Hapoel Petah Tikva

**Hapoel Petah Tikva F.C.** on israelilainen jalkapalloseura Petah Tikvan kaupungista. Seuran edustusjoukkue pelaa maan pääsarjassa, Ligat ha'Alissa. Vuonna 1934 perustettu seura, joka on voittanut maan mestaruuden kuusi kertaa, on toinen kaupungin kahdesta suurseurasta. Toinen on vuonna 1912 perustettu Maccabi Petah Tikva.

## Katso myös
*Hapoel
Luigi Rusca

**Luigi Rusca** (2. syyskuuta 1762 Agno, Ticino, Sveitsi – 1822 Valence, Rhône-Alpes, Ranska) oli sveitsiläissyntyinen, Venäjällä toiminut klassismin ajan arkkitehti.

Rusca opiskeli Italiassa ja työskenteli vuodesta 1783 lähtien Venäjällä. Hän osallistui muun muassa Anitškovin, Taurian ja Strelnan palatsien sisustamiseen sekä Amiraliteetin kanavan rannalla sijaitsevan Bobrinskien palatsin uudelleenrakentamiseen. Ruscan muita töitä Pietarissa ovat Anitškovin palatsin Kabinetti, Höyhenlinjan pylväikkö, Jesuiittojen talo sekä Kaikkien surevien kirkko. Vuonna 1810 hän julkaisi kokoelman suunnittelemiensa rakennuksien piirustuksia. Arkkitehti kuoli Ranskassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Luigi Rusca Pietari-tietosanakirjassa 
*
Leivut

**Leivut** ovat Latviassa Gulbenen ja Alūksnen kunnissa lähellä Viron rajaa elänyt virolaisten ryhmä. Heidän itsestään käyttämänsä nimitys *Koiva maarahvas* tulee Gaujajoen vironkielisestä nimestä *Koiva*.

## Historia
1100-luvulta on mainintoja Adzelen maakunnassa eläneistä tšuudeista. Myöhemmin heidän asuinalueenaan mainitaan Gaujajoen varsi. Ensimmäiset kirjalliset tiedot, joissa käytetään termiä leivut, ovat August Wilhelm Hopelin kirjasta *Topographische Nachrichten von Lief und Ehstland* vuodelta 1777. Hopelin arvion mukaan leivuja olisi tuolloin ollut muutama tuhat. Anders Johan Sjögrenin vuonna 1849 esittämän arvion mukaan heitä oli 2&nbsp;600. Heikki Ojansuu laski vuonna 1911 enää 116 leivua. Ojansuun teorian mukaan leivut olivat 1600–1700-luvuilla virolaisten asuinseutujen eteläosasta sotaa tai kulkutauteja paenneita. Tämä teoria on nykyisin kiistanalainen. Sen ovat kyseenalaistaneet esimerkiksi Harri Moora ja Paul Ariste. Nykykäsityksen mukaan leivut olivat alueensa alkuperäisasukkaita.

## Murre
Leivujen murteessa oli voimakkaita ääntämyksellisiä ja kieliopillisia vaikutteita latvian kielestä, sekä mahdollisesti myös liivin itämurteista. Viron murteista leivu oli lähinnä eteläisiä murteita. Viimeinen leivun murretta puhunut leivu Anton Bok kuoli 20. huhtikuuta 1988.

## Lähteet
Jean-François Thomas de Thomon

**Jean-François Thomas de Thomon** (12. huhtikuuta 1760 Bern – 4. syyskuuta 1813 Pietari) oli ranskalaissyntyinen, Venäjällä toiminut klassismin ajan arkkitehti.

Jean-François Thomas de Thomon opiskeli 1780-luvulla Pariisin taideakatemiassa ja Roomassa. Vuodesta 1799 hän työskenteli Venäjällä. Hän toimi opettajana Pietarin taideakatemiassa (vuodesta 1810 professori) ja armeijan liikenneinsinööri-instituutissa (vuodesta 1811).

Arkkitehdin tuotannolle ovat ominaisia antiikin kreikkalaiset aiheet, voimakkaat ja massiiviset muodot sekä koristelun lakonisuus. Hänen töitään ovat Pietarin Vasilinsaaren pörssirakennus (1805–1810), Paavali I:n mausoleumi Pavlovskin puistossa (1805–1808), Maineen pylväs Pultavassa (1811) ja sairaala Odessassa (1806–1821). Hän laati myös julkisten ja asuinrakennusten mallipiirustuksia Venäjän maaseutukaupunkeja varten.

Thomas de Thomon haudattiin Smolenskin luterilaiselle hautausmaalle, josta hänen jäännöksensä on myöhemmin siirretty 1700-luvun nekropoliin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Jean-François Thomas de Thomon Pietari-tietosanakirjassa
Kuuroaivi

**Kuuroaivi** () on tunturi Nikelin kunnassa Petsamon piirissä Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä. Se sijaitsee Paatsjoen itäpuolella Suomen Neuvostoliitolle luovuttaman entisen Petsamon kunnan länsiosassa. Tunturi on 288 metriä korkea. Tunturin koillispuolella on Kaarablekki -niminen tunturi. Kuuroaivin ja Paatsjoen välistä kulkee entinen Jäämerentie. Suomen aikana tunturin eteläpuolella oli Höyhenjärven kylä ja pohjoispuolella Vouvatusjärven kylä. 

## Lähteet
Nënë Terezan kansainvälinen lentoasema

**Nënë Terezan kansainvälinen lentoasema** ()  on Albanian pääkaupungin Tiranan lentoasema ja samalla maan ainoa kansainvälinen lentoasema. Lentoasema on nimetty Äiti Teresan mukaan, se tunnetaan myös nimellä **Rinasin kansainvälinen lentoasema**. Se sijaitsee 11 km Tiranan kaupungin ulkopuolella. Lentoaseman liikenne lisääntyi 2000-luvulla nopeasti: vuonna 2005 lentoasemaa käytti 785&nbsp;000 matkustajaa, kun vuonna 2007 luku oli 1&nbsp;107&nbsp;325.

## Lähteet
Kalpeahyppymyyrä

**Kalpeahyppymyyrä** (*Gerbillus perpallidus*) on antilooppirotan sukuinen, Egyptistä kotoisin oleva hyppymyyrälaji. Suomessa laji on lemmikkieläimenä suhteellisen tuore. Lemmikkiharrastajat käyttävät siitä nimitystä ”perpallidus”.

Kalpeahyppymyyrää pidettiin aiemmin samana lajina karvajalkahyppymyyrän (*Gerbillus latastei*) kanssa, mutta nykyisin sen asema itsenäisenä lajina on yleisesti tunnustettu. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että kalpeahyppymyyrän suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin *kalpeagerbiili*.

## Ulkonäkö ja värimuodot
Laji on rakenteeltaan siro. Sen karvanlaatu on hento ja turkki rasvoittuu helposti. Turkin kunnossa pitäminen ei ole silti mahdotonta. Kalpeahyppymyyrän väri on haalean oranssi ja selän päällä turkin alta pilkottaa harmaa aluskarva. Lisäksi vatsa on valkoinen. Tätä väriä kutsutaan black eyed argenteksi. Lisäksi kalpeahyppymyyrällä esiintyy toisinaan white spotted -kuviota.

## Ruokinta

Kalpeahyppymyyrän perusruokaa on laadukas pelletti (ei heinäpohjainen), jota on oltava aina tarjolla. Myös laadukas siemensekoitus on hyvää. Ruoka ei saa olla liian rasvaista, jotta se ei liho. Liika rasva myös lisää turkin rasvaisuutta. Tuoretta ruokaa voi tarjota silloin tällöin. Mm. kasvikset, marjat ja hedelmät ovat hyviä. Lisäksi niille voi syöttää myös erilaisia puuroja, vellejä ja pastoja. Valkuaista kalpeahyppymyyrät saavat hyvin koirannappuloista tai kypsennetystä, maustamattomasta lihasta. Myös jokin muu vastaava käy. Kalpeahyppymyyrille voi syöttää satunnaisesti eläinkaupasta saatavia jauhomatoja. Muista, että mitään mausteellista ei saa antaa.

Kalpeahyppymyyrille hampaat kasvavat koko ajan. Siksi sen pitäisi saada jotain kovaa jyrsittävää, jotta hampaista ei kasva liian pitkiä. Näkkileipä ja kuiva leipä ovat hyviä. Myös pahvia kannattaa antaa.

Juomapullossa pitää olla aina tarjolla raikasta vettä. Vesi tulisi vaihtaa joka päivä. Suolakivi on turha, sen päälle yleensä vain pissitään. Mutta kalkkikivi voi olla ja sitä suositellaankin kantaville ja imettäville naaraille.

## Käyttäytyminen

Kalpeahyppymyyrät ovat hämäräaktiivisia jyrsijöitä eli nukkuvat päivisin ja touhuilevat illalla ja yöllä. Luonteeltaan ne ovat vilkkaita, kilttejä ja kesyjä ja purevat käsittelijäänsä harvoin. Kalpeahyppymyyräurokset eivät välttämättä tule toimeen keskenään, joten ne voivat asua myös yksin. Naaraita on hyvä olla enemmän.

Laji elää keskimäärin 3–4 vuotta.

## Tarvikkeet

Lemmikkeinä kalpeahyppymyyrät tarvitsevat asumukseen terraarion tai vanhan akvaarion. Kanneksi sopii tiheäsilmäinen verkko. Kannen tulee olla myös tarpeeksi raskas. Minimimitat yhdelle yksilölle tulee olla: korkeus 0,3&nbsp;m, pinta-ala 0,12 m2.
Kalpeahyppymyyrä tarvitsee myös juomapullon, pesämökkejä ja ruokakupin. Ruokakuppi ei tosin ole välttämätön jos ruoan ripottelee häkkiin. Virikkeenä puhtaat oksat ovat hyviä. Niitä voi myös jyrsiä. Kuiva heinä ja vessapaperi on pesän pehmikkeeksi parasta. Turkin kunnossa pitoon kannattaa käyttää eläinkaupasta saatavaa hienojakoista chinchillan hiekkaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Gerbiiliyhdistys ry: Kalpeahyppymyyrän hoito-ohje 
* ITIS: ''Gerbillus perpallidus''
Muppetit ja jalokiviliiga

**Muppetit ja jalokiviliiga** () on Jim Hensonin ohjaama Muppetit-elokuva vuodelta 1981.
Suomenkielisen toteutuksen on tehnyt PVP Voice Oy. Suomenkielisinä ääninä mm. Elise Langenoja ja Pauli Virta.

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Yliopistonkatu

**Yliopistonkatu** on kadunnimi useissa suomalaisissa kaupungeissa:

* Yliopistonkatu, Helsinki
* Yliopistokatu, Joensuu
* Yliopistonkatu, Jyväskylä
* Yliopistokatu, Oulu
* Yliopistonkatu, Rovaniemi
* Yliopistonkatu, Tampere
* Yliopistonkatu, Turku.
Teenage Mutant Ninja Turtles 3: Mutant Nightmare

**Teenage Mutant Ninja Turtles 3: Mutant Nightmare** on Konamin kehittämä ja marraskuussa 2005 julkaisema tappelupeli. Peli perustuu animaatiosarjaan *[[Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (vuoden 2003 animaatiosarja)|Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat]]*. Pelin tapahtumat keskittyvät animaatiosarjan kolmanteen tuotantokauteen. 

## Kentät
Pelissä on yhteensä neljä eri tasoa, joita kutsutaan pelissä ”Episodes”. Jokaisella tasolla on oma juoni, joka ei liity mitenkään seuraavaan tasoon.

### Episode 1: Trouble With Triceratons
Triceratonit ovat saapuneet maaplaneetalle yrittääkseen löytää Fugitoidin. Turtlesit suojelevat Fugitoidia ja seuraavat Triceratoneja avaruuteen, kun April ja Casey joutuvat vangituksi.

#### Pomovastukset
* Komentaja Mozar
* Trigolem (Zanramon)

### Episode 2: Bishop's Gambit
Agentti Bishopin johtaman maansuojeluyksikön agentit ovat siepanneet Mestari Tikun. Tämän vuoksi Turtlesien täytyy pelastaa mestarinsa hallituksen virkavallan miehiltä.

#### Pomovastukset
* Unknown Chopper 
* Unknown Car 
* Tiukka ja Paikka (kahdesti) 
* Archeloga
* Tappaja
* Agentti Bishop

### Episode 3: Exodus
Oroku Saki teeskentelee olevansa huolissaan oleva liikemies, joka New Yorkin siivoamisen ohella onkin alkanut keräämään Tricerationien teknologiaa New Yorkin kunnostuksen keskeltä. Oroku Sakin tarkoituksena on käyttää kerättyä teknologiaa päästäkseen avaruuteen jahtaakseen Utromeita.

#### Pomovastukset
* Auto Viper 
* Genochimera Foot 
* Amazonian Blade Bots 
* Oroku Saki
* Hunni
* Karai
* Exo-Silppuri

### Nightmare
Neljäs taso on bonustaso, jonne pääsee suorittamalla kolmannen tason Exodusin. Bonustasolla Ylivertaiseksi Drakoksi muodostuneet Drako ja Ylivertainen ninja ovat varastaneet lordi Samanaikaisen aikavaltikkaan ja lähettävät Turtlesit, sekä Tikun neljään eri ulottuvuuteen. Taso perustuu löyhästi televisiosarjan jaksoihin 71-75, joissa jokainen Turtles joutuu omanlaiseensa painajaiseen. Pelissä painajaiset poikkeavat sarjasta muun muassa kaikkien unet liittyvät nykyhetkeen, eikä tulevaisuuteen.

## Äänirooleissa

## Lähteet
Bruno Ruffo

**Bruno Ruffo** (9. joulukuuta 1920 Colognola ai Colli, Verona – 9. helmikuuta 2007 Verona) oli italialainen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti maailmanmestaruuden 125-kuutioisissa vuonna 1950 ja 250-kuutioisissa vuosina 1949 ja 1951. Ruffo oli kaikkien aikojen ensimmäinen 250-kuutioisten maailmanmestari.

Ruffon ammattilaisura alkoi vuonna 1946. Vuonna 1949 hän ajoi ensimmäisen MM-osakilpailunsa 250-kuutioisissa ja voitti sen. Hän voitti myös 125-kuutioisissa ensimmäisen ajamansa osakilpailun. Ruffo mursi uransa aikana molemmat jalkansa kahdesti, vuonna 1952 Saksan osakilpailussa ja vuonna 1953 Mansaaren osakilpailun harjoituksissa. Jälkimmäisen loukkaantumisen jälkeen Ruffo lopetti uransa.

Kilpauran jälkeen Ruffo piti Veronassa autonvuokraamoa. Presidentti Carlo Azeglio Ciampi myönsi vuonna 2003 hänelle Italian korkeimman kunniamerkin Commendatore dell'Ordine al Meriton.

## Saavutukset
*Commendatore dell'Ordine al Merito 2003
*Italian mestari 1949 ja 1951 (kilpailuluokka ei tiedossa)

### 125cc-luokka
*Maailmanmestari 1950
*1 osakilpailuvoitto ja 1 kakkossija

### 250cc-luokka
*Maailmanmestari 1949 ja 1951
*MM-sarjan kolmas 1950
*3 osakilpailuvoittoa, 4 kakkossijaa ja 1 kolmossija

## Lähteet
Mitä meistä tuli

**Mitä meistä tuli** on vuonna 2009 Suomessa teatterilevityksen Finnkinossa saanut suomalainen harrastelijaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Miika Ullakko. Hän näyttelee myös elokuvan yhtä pääosaa. Muissa rooleissa nähdään muun muassa harrastajanäyttelijät Olli Similä ja Maria Uusikylä, jotka nähtiin myös Ullakon *[[Graffiti meissä]]* -elokuvassa. *Mitä meistä tuli* on niin sanottu indie-elokuva, joka on toteutettu tuottajien omalla rahoituksella ja oman markkinointikoneiston voimin. Elokuva on yksi harvoista teatterilevitykseen päätyneistä indie-elokuvista. Sitä levitti teattereihin Black Lion Pictures.

Luokkakokouksesta kertova tarina on voittanut parhaan elokuvan palkinnon Ranskassa (Culture & Cultures International Film Festival) sekä parhaan eurooppalaisen elokuvan palkinnon Etelä-Afrikassa. Elokuva pääsi lisäksi International Panorama sarjaan Shanghain kansainvälisille elokuvafestivaaleille. Finnkino toi elokuvan ohjelmistoonsa joulukuussa 2009 yhdellä esityskopiolla. Vuoden 2009 Jussi-gaalan yleisöäänestyksessä elokuva nousi toiseksi suosituimmaksi heti *[[Rööperi (elokuva)|Rööperin]]* jälkeen http://www.jussit.fi/?page_id=29.

Elokuvassa kuullaan Arttu Wiskarin laulamana kappaleet ”Huuto hiljainen”, ”Satamasta satamaan”, ”Tuhkaa ja ikävää” ja ”Mallorcalla”. Hän esittää elokuvassa itseään esiintymässä lavalla.

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elokuvan Internet-sivut
* Leffahullun päiväkirja, blogi elokuvan tuotannosta

### Arvostelut
*