Paul Wahl

**Carl August Paul Wahl** (30. joulukuuta 1797 Viipuri – 19. joulukuuta 1872 Viipuri) oli suomalainen Viipurissa asunut kauppaneuvos, teollisuudenharjoittaja ja laivanvarustaja. Hän perusti 1850 omaa nimeään kantaneen kauppahuoneen Paul Wahl & Co:n Viipuriin.

Wahlin vanhemmat olivat teologian kunniatohtori, konsistoriaalineuvos August Gottfried Wahl ja Auguste Marie Behaghel von Adlerskron. Viipurin saksalaisen seurakunnan kirkkoherrana toiminut August Wahl oli muuttanut Viipuriin Saksasta Weimarin Alstedtista 1780-luvulla. Nelilapsisen perheen nuorin Paul Wahl kävi Viipurissa saksalaisen piirikoulun (kreisschule) ja jonkin aikaa saksankielistä kymnaasia. Hän lopetti kuitenkin kymnaasin kesken keväällä 1813 päästyään kauppaharjoittelijaksi Hackmanin kauppahuoneeseen. Wahl oli Hackman & Co:n kauppahuoneen palveluksessa aina vuoteen 1848 saakka harjoittelijana, konttoristina ja lopuksi kauppahuoneen osakkaana. Hackmanin kauppahuoneen omistajan Johan Friedrich Hackmanin kuoltua kauppahuoneen johtoon tuli hänen leskensä Marie Hackman. Paul Wahl ystävystyi Johan Friedrich Hackman nuoremman kanssa ja vuonna 1829 hän pääsi kauppahuoneen osakkaaksi yhdessä nuoremman Hackmanin kanssa. Wahlin vastuulla olivat kauppahuoneen Itä-Suomessa sijainneiden parinkymmenen vesisahan toiminnan valvonta, tukkien hankinta sahoille sekä sahatavaran laivauksen hoitaminen Uuraan satamasta.

Wahl hankki 1830 itselleen kauppiaanoikeudet ja alkoi pian harjoittaa myös omaa itsenäistä liiketoimintaansa. Vuonna 1834 hän osti yhdessä helsinkiläisen Erik Johan Längmanin kanssa Varkauden ruukin johon kuului myös suuri vesisaha. Wahl hankki pääoman ruukin ostoa ja kehittämistä varten kun taas Längman johti paikan paalla ruukin toimintaa. Ruukin sahaustoiminta olikin hyvin kannattavaa mutta raudantuotantoa ei saatu yrityksistä huolimatta kannattavaksi. Ruukin yhteyteen perustettiin kuitenkin konepaja ja valimo. Vuonna 1846 Wahl osti Längmanin osuuden ruukista. Laivanvarustajan uransa Wahl aloitti 1840-luvulla. Hänen aluksillaan vietiin sahatavaraa ja metallituotteita sekä tuotiin suolaa, kahvia ym. kulutushyödykkeitä.
 
Wahl luopui Hackmanin kauppahuoneen osakkuudesta 1848 ja pari vuotta myöhemmin 1850 hän perusti Viipuriin oman *[[Paul Wahl & Co]]* nimellä toimineen kauppahuoneen. Wahlin kauppahuone omisti Saimaan vesistön alueella kymmenen vesisahaa ja sahateollisuus sekä puutavarakauppa olikin kauppahuoneen tärkein toimiala. Kauppahuone omisti myös Varkauden ruukin sekä muutamia muita pienempiä ruukkeja Itä-Suomessa. Varkauteen perustettiin myös teräsvalssaamo, laivatelakka ja puusepäntehdas. Wahlin kauppahuone omisti myös Ummeljoen vesisahan Anjalassa Kymijoen varrella, ja kun höyrysahojen perustaminen tuli luvalliseksi kauppahuone omisti alueella Heikkilän ja Hietasen höyrysahat. 

Wahl kuului Viipurin kaupunginvanhimpiin, ja hän oli myös Viipurin saksalaisen seurakunnan kirkonesimiehenä. Hän toimi Viipurissa Hampurin ja Bremenin konsulina sekä Ruotsin ja Norjan varakonsulina. Wahl sai kauppaneuvoksen arvon 1856. 

Wahl oli naimisissa kolme kertaa:
* 1824–1844 Amalia Elisabet Frankenhaeuserin kanssa, liitosta oli kahdeksan lasta
* 1847–1853 Therese Friederike von Seckin kanssa, liitosta oli kolme lasta
* 1855 alkaen Augusta Wilhelmina Schönjannin kanssa, liitosta ei ollut lapsia

Wahlin jälkeen kauppahuoneen johto jaettiin hänen kolmen poikansa kesken. Fredrik Wahl (1825–1883) hoiti Viipurissa kauppahuoneen vienti- ja tuontikauppaa, isänsä niminen Paul Wahl (1830–1875) johti Varkauden teollisuuslaitoksia ja Carl Wahlin (1839–1880) vastuulla olivat Kymijoen suun sahat ja sahatavaran laivaus sieltä. Wahlin pojat kuolivat kuitenkin pian Wahlin itsensä jälkeen mutta kauppahuone pysyi kuitenkin Wahlin suvun omistuksessa avoimena yhtiönä. Suvusta ei kuitenkaan löytynyt enää kyvykkäitä henkilöitä yhtiön johtotehtäviin ja kauppahuoneen omistuskin oli levinnyt suurella joukolle suvun jäseniä.

Vuonna 1909 kauppahuone muutettiin osakeyhtiöksi, ja pian omistajasuvun keskinäiset riidat johtivat siihen, että yhtiön toiminta päättyi. A. Ahlström Oy osti Varkauden tuotantolaitokset, muut Etelä-Suomen sahat siirtyivät W. Gutzeit & Co:lle, ja Viipurissa toiminut sähkökonetehdas ja sähkölaitos taas siirtyi saksalaiselle AEG:lle. 

## Lähteet
* 

### Viitteet