open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sektoritutkimuslaitos

**Sektoritutkimuslaitos** on  yleisnimitys eri Suomen ministeriöiden budjettitalouden piiriin kuuluville  tutkimuslaitoksille. Ne ovat oman ministeriöidensä tietotarpeiden tuottajia. 

Sektoritutkimuslaitokset ovat (suluissa ministeriö):
* Elintarviketurvallisuusvirasto Evira (MMM)
* Geologian tutkimuskeskus GTK (KTM)
* Ilmatieteen laitos (LVM)
* Kotimaisten kielten tutkimuskeskus Kotus (OPM)
* Luonnonvarakeskus Luke (MMM)
* Museovirasto (OPM)
* Suomen ympäristökeskus SYKE (YM)
* Säteilyturvakeskus STUK (STM)
* Terveyden ja hyvinvoinnin laitos THL (STM)
* Työterveyslaitos TTL (STM)
* Valtion teknillinen tutkimuskeskus VTT (KTM)
* Valtion taloudellinen tutkimuskeskus VATT (VM)

Aikaisempia laitoksia olivat
* Merentutkimuslaitos (LVM), yhdistetty Ilmatieteen laitokseen ja Ympäristökeskukseen 1.1.2009
* Kansanterveyslaitos KTL (STM),  yhdistetty Terveyden ja hyvinvoinnin laitokseen 2009
* Sosiaali- ja terveysalan tutkimus- ja kehittämiskeskus STAKES (STM), yhdistetty Terveyden ja hyvinvoinnin laitokseen 2009
* Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitos RKTL (MMM), yhdistetty Luonnonvarakeskukseen 1.1.2015
* Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus  (MMM), yhdistetty Luonnonvarakeskukseen 1.1.2015
* Metsäntutkimuslaitos  (MMM), yhdistetty Luonnonvarakeskukseen 1.1.2015
* Geodeettinen laitos (MMM), yhdistetty Maanmittauslaitokseen 1.1.2015
* Kuluttajatutkimuskeskus (KTM),  yhdistetty Helsingin yliopistoon 1.1.2015
* Oikeuspoliittinen tutkimuslaitos OPTULA (OM),  yhdistetty Helsingin yliopistoon 1.1.2015
* Mittatekniikan keskus MIKES (KTM), yhdistetty VTT:hen 1.1.2015

## Sektoritutkimuksen synty
Sektoritutkimus tuli  tiedepoliittisena käsitteenä keskusteluun Suomessa valtion tiede- ja teknologianeuvoston vuonna 1987 julkaisemassa katsauksessa.  Sektoritutkimuksella viitattiin siihen, että määrätyt tutkimukset toteutettiin hallinnon sektoreiden puitteissa ja koskivat määrätyn hallinnollisen sektorin kysymyksiä. Vasta keskuselin tarkasteli kullakin sektorilla tuotettuja tutkimuksia ja suunnitelmia laajemman kokonaisuuden kannalta.

## Muutoksia vuosina 2008 – 2014
Yrjö Neuvon johtama työryhmä pohti vuosina 2006 ja 2007 sektoritutkimuslaitosten tilannetta ja ehdotti siirtymistä nk. siirtyminen tilaaja-tuottaja -malliin, joka merkitsee ko. laitosten budjettirahoituksen uusjakoa. VTT ei ole mukana sektoritutkimusmuutoksessa, koska sen liikelaitokseksi muuttaminen 1. syyskuuta 2009 alkaen on oma kehityshankkeensa. Valtion kahdessakymmenessä tutkimuslaitoksessa kuluu noin 500 miljoonaa euroa vuosittain, joten rahoituksen uusjako on merkittävä muutos. Neuvon työryhmän raportin julkistuksen jälkeen 18 tutkimuslaitoksen johtajat julkaisivat Helsingin Sanomissa vetoomuksen sitä vastaan. 

Vuosina 2009 ja 2015 monia laitoksia yhdisteltiin.

Vuonna 2014 tuli voimaan uudistus, jossa suuria osia laitosten rahoituksesta siirrettiin Strategisen tutkimuksen rahastoon.

## Lähteet
Kuvitelma 20. vuosisadasta

**Kuvitelma 20. vuosisadasta** on tanskalaisen Peter Høegin esikoisromaani, jonka tanskankielinen alkuteos *Forestilling om det tyvende århundrede* julkaistiin vuonna 1988. Suomeksi teos on käännetty 1997, ja se kuuluu Tammen Keltaiseen kirjastoon.

Romaani esittelee laajasti kolmen sukupolven elämää Tanskassa vuosina 1520-1989. Kertoja on nuorimman sukupolven edustaja, jonka henkilöllisyys paljastuu vasta lopussa.

## Juoni
Ensimmäisessä osassa käsitellään kertojan isovanhempia lapsena ja nuorena. Carl Laurids on Mørkhøjin herraskartanon pehtorin poika. Mørkhojin kreivi on pysäyttänyt ajan, ja monen sadan vuoden ajan kukaan ei vanhene, ennen kuin Carl syntyy ja pakenee myöhemmin vuonna 1918. Amalie Teander on rudkøpingiläisen "vanhan rouvan" lapsenlapsi. Vanha rouva ennustaa kaikki kaupungin tapahtumat etukäteen, hänen poikansa Christoffer, joka on Amalien isä, määrittelee kaikki tekemisensä sekunnin tarkkuudella. Amalie on perheessä ainoa, jonka tekemisiä vanha rouva ei osaa ennustaa. Anna Bak asuu Lavnæsin kalastajakylässä. Hänen rovasti-isänsä uskoo, että tytär vielä synnyttää uuden Messiaan, ja hän kuljettaa tyttöä häkissä ympäri kyliä. Adonis Jensen on kuuluisan varkaan poika, joka ei isänsä yrityksistä huolimatta opi varastamaan.

Toinen osa käsittelee kertojan isovanhempia heidän solmittuaan avioliiton. Anna karkaa isänsä luota tultuaan raskaaksi, tapaa Adoniksen, ja he asettuvat Christianshavniin. Adonis menestyy useissa ammateissa, ja heille syntyy tytär Maria. Heidän kotinsa alkaa vajota mutaan, ja Anna menettää mielenterveytensä ja alkaa siivota pakonomaisesti. Maria alkaa elättää itseään varastelemalla. Lopulta Anna katoaa talon mukana, ja Adoniksen ja Marian tiet eroavat. Carl ja Amalie tapaavat, kun Amalie on kuolemassa nälkään, ja Carl pelastaa hänet. Aikomuksistaan huolimatta Carl ei pysty kohtelemaan häntä yhtä kertakäyttöisenä kuin muita naisia, ja he päätyvät naimisiin. Hyvän julkisen kuvan alla heidän suhteensa ei toimi, ja avioparin pojan Carstenin ollessa viisivuotias Carl lähtee. Amalie alkaa elättää itseään ja poikaansa myymällä itseään kuuluisille miehille.

Kolmannessa osassa käsitellään kertojan vanhempien nuoruutta ja aikuisuutta. Carsten menee Søron akatemiaan opiskelemaan, Maria päätyy Annebgergin kasvatuslaitokseen. Karattuaan laitoksesta Maria tapaa Carstenin, ja pojan valmistuttua he menevät naimisiin. Myöhemmin heille syntyy kaksoset, Madelene ja Mads. 

## Aiheesta muualla
* Antti Majander: Kuvitelma 20. vuosisadasta . Helsingin Sanomat 23.11.1997.
Insta

**Insta Group Oy** on suomalainen teknologiayhtiö, jonka toimialoja ovat teollisuusautomaatio, teollinen digitalisaatio, kyberturva ja puolustusteknologia. 

Instan liikevaihto oli vuonna 2024 176,2 miljoonaa euroa ja yrityksellä on noin 1200 työntekijää.  Instan pääkonttori sijaitsee Tampereen Sarankulmassa, jossa työskentelee noin 800 työntekijää. 

Insta on Puolustusvoimien strateginen kumppani. 

Insta omistaa Patrian kanssa Millogin.

## Historia
Finn Mattsson perusti yhtiökumppaneineen vuonna 1960 teollisuuden instrumentointiasennuksiin erikoistuneen Automatiikka-Asentajat Mattsson & Kumppanit-yhtiön. Myöhemmin nimi muuttui Instrumentointi Oy:ksi, ja vuonna 2006 konsernista tuli Insta Group Oy.

1980-luvulla Instrumentointi Oy kehittyi automaatioalan yhdeksi johtavaksi suunnittelutoimistoksi Suomessa. Tuolloin Instrumentointi Oy aloitti myös yhteistyön Puolustusvoimien kanssa.

2000-luvulla puolustukseen ja tietoturvaan liittyneiden toimintojen merkitys kasvoi entisestään. Monialaisuus ja yrityksen kannattavuuden varmistaminen johtivat merkittäviin rakenteellisiin muutoksiin. Vuonna 2006 syntyi nykyinen Insta Group Oy.

## Liiketoiminta-alueet

### Teollisuus
Instan teollisuusliiketoiminnan palveluihin kuuluvat esimerkiksi sähköistyksen ja automaation suunnittelu-, asennus-  ja elinkaaripalvelut, teollisuuden digitalisaatio ja datanhallinta sekä teollisuuden ohjelmistot. Insta toimittaa ratkaisuja etenkin energiantuotantoon ja -jakeluun, vesihuoltoon, meri-, metsä- ja elintarviketeollisuuteen sekä teattereiden näyttämöille.

### Puolustus
Puolustusliiketoiminnassaan Insta keskittyy johtamisjärjestelmiin, simulaattoreihin, kyberturvallisuuteen sekä verkottuneen puolustuksen järjestelmäintegraatioihin, avioniikan ylläpitoon ja huoltoon sekä lentäjien suorituskykyä turvaaviin ratkaisuihin. Puolustussektorilla yksi Instan kärkituotteista on Insta Steel Eagle ER -drooniratkaisu. Drooniratkaisu on kehitetty yhteistyössä ukrainalaisen puolustusteollisuuden kanssa.

### Kyberturvallisuus
Insta tarjoaa laaja-alaisesti kyberturvapalveluita konsultoinnista kyberhyökkäysten torjuntaan ja verkkoturvasta henkilöiden ja laitteiden turvalliseen digitaaliseen identiteettiin.

### Ohjelmistokonsultointi
Instan ohjelmistokonsultoinnin palveluihin kuuluvat digitalisaatiohankkeiden konseptointi, suunnittelu, toteutus ja laadunvarmistus. Insta tarjoaa asiantuntemusta UX- ja UI-suunnittelun, sulautettujen järjestelmien, web-, pilvi- ja mobiiliratkaisujen, teollisen internetin ja IoT:n, datan, analytiikan ja tekoälyn sekä laadunvarmistuksen osa-alueille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtymän kotisivut
John Ashcroft

**John David Ashcroft** (s. 9. toukokuuta 1942 Chicago, Illnois) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän oli presidentti George W. Bushin hallinnon oikeusministeri 2001–2005 ja tätä ennen Missourin kuvernööri 1985–1993 ja senaattori 1995–2001.

Ashcroft on kirjoittanut useita kirjoja: *On My Honor: The Beliefs that Shape My Life*, *Lessons from a Father to his Son* ja *Never Again: Securing America and Restoring Justice*.

## Elämä
### Varhainen elämä
Ashcroft on syntyisin Chicagosta, mutta hän kasvoi Missourin Springfieldissä. Hänen isänsä oli yksityisen Evangel Universityn johtaja ja helluntailaisen Assemblies of Godin saarnaaja. Ashcroft opiskeli Yalen yliopistossa ja suoritti tohtorintutkinnon University of Chicagossa 1967. Hän opetti lyhyen aikaa yritysoikeutta Southwest Missouri State Universityssä.

### Poliittinen ura

Ashcroft pyrki kongressiin ensimmäisen kerran jo 1972, mutta hävisi republikaanien esivaalissa. Hänestä tuli Missourin oikeusministeri 1976–1985, kunnes hänet valittiin kuvernööriksi vuoden 1984 vaalissa.

Politiikassaan Ashcroft ajoi vahvan konservatiivisia arvoja. Hän kannatti kuolemanrangaistusta ja vastusti aborttia, homojen oikeuksia ja asevalvontaa. Konservatiivinen Christian Coalition antoi hänelle huippupisteet hänen pyrkiessään presidenttiehdokkaaksi vuonna 2000, mutta ympäristö- ja naisjärjestöt vastustivat häntä.

### Poliittisen uran jälkeen
Poliittisen uransa jälkeen Ashcroft liittyi saarnaaja Pat Robertsonin perustaman Regent Universityn henkilökuntaan ja työskentelee sen oikeustieteen ja hallinnon laitoksilla.

## Lähteet
* Profile: John Ashcroft (BBC; 2001)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Giuseppe Bellanca

**Giuseppe Mario Bellanca** (19. maaliskuuta 1886 &ndash; 26. joulukuuta 1960) oli italialainen lentokonesuunnittelija. Bellanca muistetaan saavutuksistaan lentokoneiden parissa. Bellanca muun muassa suunnitteli ensimmäisen yhdysvaltalaisen yksitasoisen lentokoneen, jossa oli kokonaan katettu ohjaamo.

## Elämäkerta
Giuseppe Bellanca syntyi Italian Sciaccassa. Hän valmistui insinööriksi Milanon Polyteknisestä koulusta. Vuonna 1909 hän rakensi ensimmäisen lentokoneensa ja se koelennettiin 8. joulukuuta 1909. 

Bellanca muutti Italiasta Yhdysvaltoihin vuonna 1911. Vuonna 1912 hän suunnitteli siellä ensimmäisen lentokoneensa, jolla hän opetteli lentämään. Tämän jälkeen hän toimi lennonopettajana vuoteen 1916 asti. Vuodet 1917 – 1920 Bellanca toimi koneinsinöörikonsulttina, ja suunnitteli työnsä ohessa Bellanca CD- ja CE -lentokoneet. 1921 hän muutti Nebraskaan ja perusti sinne Victor Roosin kanssa Roos-Bellanca Aircraft Companyn. Bellanca suunnitteli ja rakensi Bellanca CF -lentokoneen. 1923 hän muutti takaisin New Yorkiin, jossa suunnitteli ja rakennutti Yhdysvaltain postin DH-4-koneisiin uudet siivet. Vuonna 1925 hän oli Wright Aeronautical Corporationin palkkalistalla. Tuloksena oli Wright-Bellanca 1, eli WB-1, ja vuonna 1926 WB-2. Kun niiden sarjatuotanto ei alkanut, hän perusti C.A. Levinen kanssa Columbia Aircraft Corporation -yhtiön, jonka lentokone *Columbia* lensi Atlantin yli 1927. Vuonna 1927 hän perusti Bellanca Aircraft Company -yhtiön. 4. heinäkuuta 1927 hänen kuvansa oli Time-lehden kannessa. Toisen maailmansodan aikana hän oli Higgins-yhtiön ilmailuosaston päällikkö suunnitellen suurta kuljetuskonetta. 1954 Bellanca-yhtiö syntyi uudestaan. 

Bellanca meni 1922 naimisiin Dorothy Brownin kanssa. Bellanca kuoli leukemiaan New Yorkissa vuonna 1960.

## Aiheesta muualla
*Smithsonian: Giuseppe Bellanca 
*Encyclopedia Britannica: Giuseppe Bellanca
Kosminen gravitaatioaaltotausta

**Kosminen gravitaatioaaltotausta** on oletettu jäänne kosmisesta inflaatiosta, eräästä alkuräjähdyksen alkuvaiheesta. Oletetun kaltaisia gravitaatioaaltoja ei ole kuitenkaan toistaiseksi havaittu   
Kosmisen gravitaatioaaltotaustan ajatellaan olevan seurausta kolmesta asiasta eli itse inflatorisesta laajenemisesta itsestään, inflaation jälkeisestä uudelleen lämpenemisestä ja turbulenttisesta aineen ja säteilyn sekoittumisesta.

## Katso myös
*Kosminen mikroaaltotausta

## Lähteet
Ankkalammikko

**Ankkalammikko** (tai **Ankkalampi**, ) on humoristinen ilmaus suomenruotsalaisille ja suomenruotsalaisuudelle.

Ankkalammikkoa käytetään useissa suomenruotsalaisissa yhteyksissä, ja etenkin sitä käyttää suomenruotsalainen lehdistö. Sanalla tarkoitetaan suomenruotsalaisten muodostamaa pientä, suljettua yhteisöä, jossa kaikki tuntevat toisensa.

*Ankkalammikko* on WSOY:n julkaisema Peter Nymanin kirja suomenruotsalaisista vuodelta 2007.

## Katso myös
* Svenskfinland

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* Eira Serkkola: ”Rantaruotsalaisia” Ankkalammikossa. Kirkko & kaupunki 29.10.2007.
Paula Wessely

**Paula Wessely** (20. tammikuuta 1907 – 11. toukokuuta 2000) oli itävaltalainen näyttelijä. 

Wessely syntyi Wienissä ja aloitti näyttelijänuransa teatterissa. Hän teki debyyttinsä Volkstheaterissa vuonna 1924. Hänen ensimmäinen tärkeä elokuvaroolinsa oli *Naamiaisten* Leopoldine Dur 1934. Tunnetuin rooli lienee ollut toisen maailmansodan kansallissosialistisessa propagandaelokuvassa *[[Heimkehr]]* (1941).

Wessely oli 1930-luvulta alkaen naimisissa näyttelijä Attila Hörbigerin kanssa aina siihen saakka, kunnes mies kuoli vuonna 1987. Parilla oli kolme tytärtä, joista yksi on kuuluisa näyttelijä Christiane Hörbiger (s. 1938). 

Wessely toimi sodan jälkeen lähinnä teatterinäyttelijänä, kunnes vetäytyi vuonna 1987. Hän sairastui 93-vuotiaana huhtikuussa 2000 akuuttiin keuhkoputkentulehdukseen ja kuoli 11. toukokuuta wieniläisessä sairaalassa. 

## Aiheesta muualla
*
Viljo Toivanen

**Viljo Toivanen** (s. 18. elokuuta 1984) on suomalainen keihäänheittäjä. Hän on edustanut Juuan Jännettä ja vuodesta 2009 lähtien Joensuun Katajaa. Häntä valmentaa Jarmo Hirvonen. 

Toivasen ennätys on 7. kesäkuuta 2007 Joensuun Tähtikisoissa heitetty voittotulos 82,02 metriä, joka ylitti Osakan MM-kisojen A-rajan 81 metriä. Osakan MM-kisoihin häntä ei kuitenkaan valittu.

## Lähteet
*
Djiboutin väestö

**Djiboutin väestö** on jakaantunut kahteen pääryhmään; somaliklaani Issat ja Afarit. Loppuosa koostuu eurooppalaisista (enimmäkseen ranskalaisista ja italialaisista), arabeista ja etiopialaisista. Jännitteet afarien ja issojen välillä olivat syinä Djiboutin  sisällissotaan 1990-luvun alussa. 

Somalien osuus Djiboutin väestöstä koostuu enimmäkseen Issoista, jotka muodostavat enemmistön ja gadabuurseista ja isaaqeista, jotka kaikki ovat läheisiä sukulaisia Dir-klaanin alaklaaneina. Issat  muodostavat osan ciise Madoobe Dir:istä, kun taas gadabuursit ja isaaqit ovat osa Mahe Dir:iä, Mohammed Hiniftireä.

Ranska ja arabia ovat maan viralliset kielet, mutta myös somali ja afar ovat laajalti puhuttuja.

Suurin osa Djiboutin ihmisistä on kaupunkiväestöä; loppuosa paimentolaisia. Terveys, hygienia ja koulutus ovat palveluina melko köyhiä molemmissa, kaupungissa ja maalla.
Vermuntilan Tempo

**VT-HT** eli **Vermuntilan Tempo** on Raumalla, Vermuntilan kylässä toimiva urheiluseura. Seura on perustettu vuonna 1945, ja vuonna 1978 mukaan tuli jääkiekkotoiminta. VT-HT pelasi aluksi Rauman kylien Kyläkiekko-sarjassa. 1990-luvulla alkoi nousu aina Suomen kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle eli Suomi-sarjaan saakka. Siellä se pelasi yhteensä kolme kautta, mutta joutui luopumaan sarjapaikastaan pelaajapulan vuoksi. Jääkiekkojaoston viimeinen kausi II divisioonassa oli 2012–2013, jonka jälkeen toiminta ajettiin alas.

## Halli

1990-luvun alussa Tempo rakennutti Vermuntilaan jäähallin, jota kutsutaan Vermuntilan jäähalliksi ja Tempohalliksi.

## Entisiä pelaajia

* Juuso Akkanen (2005–2006)
* Patrik Forsbacka (2004–2005)
* Esko Heinonen (1997–2008)
* Mika Julkunen (2003–2004, 2005–2009)
* Juha Kukkonen (1998–1999, 2000–2006)
* Tommi Kulmala (2001–2008)
* Tuomas Montonen (2003–2010)
* Krister Pietsalo (2002–2003, 2004–2006, 2007–2009)
* Saku Porkola (1999–2005, 2006–2008)

* Jyrki Pönkkä (1998–1999)
* Jussi Saarenheimo (2001–2010)
* Reeti Sahlstedt (2004–2009)
* Sauli Seikkula (2004–2010)
* Janne Siivonen (2007–2010)
* Petri Tervo (2000–2009)
* Mikael Vahander (2000–2010)
* Joni Virtanen (1999–2010)
* Juha Voutilainen (2001–2008)
* Joona Peltonen (2007–2013)

## Aiheesta muualla

*Vermuntilan Tempon, eli VT-HTn kotisivut 

*VT-HT - Kyläkiekosta Mestiksen porteille (Jatkoaika.com)
Heikki Castrén

**Heikki Castrén** (8. elokuuta 1929 Helsinki – 24. tammikuuta 1980) oli suomalainen arkkitehti, joka suunnitteli useita julkisia rakennuksia ja liiketiloja muun muassa Helsingin keskustaan.

Castrénin isä oli Teknillisen korkeakoulun vesirakennuksen professori Viljo Castrén ja puoliso vuodesta 1953 arkkitehti Mirja Castrén. Heikki Castrén kirjoitti ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta 1948 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1956. Opiskeluaikanaan hän toimi toimistoarkkitehtina Aili ja Niilo Pulkan arkkitehtitoimistossa 1952–1956. Hän työskenteli aluksi Viljo Revellin arkkitehtitoimistossa Helsingissä 1956–1959 ja 1959–1960 Torontossa sekä saman toimiston toimistopäällikkönä Helsingissä 1960–1964 ja vähän aikaa osakkaana 1964 ennen Viljo Revellin kuolemaa samana vuonna. Castrén perusti oman arkkitehtitoimisto Heikki Castren & Co, jonka osakkaana hän oli 1965–1972. Vuodesta 1972 hän oli osakkaana ja toimitusjohtajana arkkitehtitoimisto Castrén–Jauhiainen–Nuuttilassa. 

Castrén sai ensimmäisen palkinnon kansainvälisessä arkkitehtuurikilpailussa Toronton kaupungintalosta yhdessä Viljo Revellin, Bengt Lundstenin ja Seppo Valjuksen kanssa 1958. Castrénin tunnetuimpia töitä on yhdessä Revellin kanssa suunniteltu Makkaratalo Helsingin keskustassa, Oulunkylän kirkko (1972) sekä Fortumin pääkonttori (1976). Muita töitä ovat esimerkiksi seuraavat:
* Seinäjoen rautatieasema, 1969
* Espoon kaupungintalo, 1971
* Pohjola-talo, 1969, Lapinmäentie 1, Helsinki

Heikki Castrénin sisar on näyttelijä Elli Castrén.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ray Milland

**Ray Milland** (alun perin *Alfred Reginald Jones*, 3. tammikuuta 1907 – 10. maaliskuuta 1986) oli walesiläissyntyinen, sittemmin Yhdysvaltain kansalaisuuden saanut elokuvanäyttelijä.

Millandille myönnettiin vuonna 1945 Parhaan miespääosan Oscar-palkinto roolistaan elokuvassa *[[Tuhlattuja päiviä]]*. Sen lisäksi hän on näytellyt esimerkiksi Alfred Hitchcockin jännitysklassikossa *[[Täydellinen rikos]]* (1954). Millandilla on tähti Hollywood Walk of Famella. 

Milland loukkaantui vakavasti hevosonnettomuudessa *[[Hotel Imperial]]in* kuvauksissa vuonna 1939, mutta toipui ennalleen sairaalassa vietettyjen viikkojen jälkeen. Milland jatkoi elokuvissa esiintymistä lähes elämänsä loppuun saakka. Hän kuoli keuhkosyöpään Kalifornian Torrancessa 79-vuotiaana.

Milland meni 30. syyskuuta 1932 naimisiin Muriel Webberin kanssa. Pariskunnalle syntyi poika Daniel, jonka lisäksi heillä oli adoptoitu tytär Victoria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Mangrovekäärme

**Mangrovekäärme** (*Boiga dendrophila*) on yleensä väriltään musta keltaisilla pannoilla tai musta valkoisilla pannoilla. On myös kokonaan mustia yksilöitä. Mustaa mangrovekäärmettä  (*Boiga dendrophila gemmicincta*) on tavattu ainoastaan Sulawesin saarella lähellä Indonesian rannikkoa. Mangrovekäärmeet ovat luonnostaan hyvin aggressiivisia, eivätkä ne epäröi purra ärsytettyinä. Mangrovekäärme kuuluu myrkyllisiin käärmeisiin. Myrkkyhampaat sijaitsevat suun takaosassa.

Mangrovekäärme voi kasvaa 240 cm pitkäksi.

## Lähteet
Vihreäpuupyton

**Vihreäpuupyton** eli **puupyton** (*Morelia viridis*) on myrkytön kuristajakäärme, jota tavataan Uudessa-Guineassa, Arusaarilla ja Cape Yorkin niemimaalla.

## Koko ja ulkonäkö
Aikuisten vihreäpuupytonien koko vaihtelee alueittain, ne voivat kasvaa 160 cm pituisiksi (kuono-kloaakki) ja jopa yli kaksimetrisiä yksilöitä on havaittu. Väritykseltään laji on kirkkaan vihreä, selkää myöten sillä kulkee tummanvihreä väritys ja valkoinen kuviointi. Vatsapuolella lajin väritys voi vaihdella valkoisen, keltaisen ja sinisen sävyillä. Lajin *M. viridis* häntä on muita vihreäpuupytonlajeja lyhyempi. Sukupuolten välillä ei ole suurta eroavaisuutta. Laji on näyttävän ulkonäön vuoksi suosittu lemmikkieläin.

## Käyttäytyminen
Vihreäpuupyton on yksineläjä ja aikuisena yöaktiivinen. Sen näkee usein lepäävässä asennossa poikittaisen oksan ympärille kietoutuneena. Saalistaessaan se virittäytyy osittain **S**-asentoon. Vihreäpuupytonit viestivät feromoneilla ja aistivat kuoppaelimen avulla. Luonnossa eläviä yksilöitä pidetään säyseinä luonteeltaan.

## Ravinto ja saalistajat
Vihreäpuupyton on myrkytön laji joka odottaa saalistaan ja tappaa sen kuristamalla. Aikuisena sen ruokavalioon kuuluvat jyrsijät, kuten rotat ja hiiret. Se voi myös syödä pieniä matelijoita ja mahdollisesti lintuja. Vihreäpuupytonin uhkana ovat petolinnut, varaanit, dingot ja pussinäädät.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Vihreäpuupytonia tavataan Uuden-Guinean eteläosissa, Arusaarilla ja Australian Queenslandissa Cape Yorkin niemimaalla. Uuden-Guinean pohjoisosissa elävät puupytonit luokitellaan nykyään omaksi lajikseen *[[Morelia azurea]]*. Vihreäpuupytonin elinympäristöä ovat sademetsät, sekundaarimetsät ja puutarhat. Lajia tavataan ainakin 2000 metrin korkeuteen asti ja se elää aikuisena pääosin kasvien latvustossa.

## Lisääntyminen

Vihreäpuupyton on ovipaarinen ja sen lisääntymiskausi on elokuusta tammikuuhun; luonnossa naaras munii ja hautoo keskimäärin 50 päivää 1–25 munaa, jotka kuoriutuvat marraskuussa. Laji ei mahdollisesti lisäänny vuosittain. Vastakuoriutuneet poikaset ovat väriltään kirkkaankeltaisia, mutta väri muuttuu kirkkaanvihreäksi, kun poikanen kasvaa noin 65 cm pituiseksi. Lajin *Morelia azurea* poikasilla esiintyy lisäksi tiilenpunaista värimuunnosta, joka lajilta *M. viridis* puuttuu. Vihreäpuupyton saavuttaa sukukypsyyden 2,4 - 3,6 vuoden ikäisenä.

## Lähteet
Outlaw country

**Outlaw country** on countrymusiikin tyylisuunta, joka oli merkittävimmillään 1960- ja 1970-luvuilla.

## Historia
1960-luvulla Nashvillen countrymusiikin tuottajat halusivat levyilleen yhä suurempaa kuulijakuntaa ja siten suurempia markkinoita. Countrymusiikki oli aina Jimmie Rodgersin ja Hank Williamsin ajoista lähtien perustunut tietynlaiseen rosoisuuteen ja vapauteen. Nyt tuottajat alkoivat rajoittaa artistien musiikillisia vapauksia ja studioäänityksiin panostettiin eri tavalla. Nashville-pohjainen countrymusiikki imi yhä enemmän vaikutteita popmusiikista, kappaleissa alkoi esiintyä taustalaulantaa ja päävokalisti lauloi hyräilemällä.

Tästä syntyi outlaw country vastavetona Nashvillen muuttuneelle musiikille. Willie Nelsonin ja Waylon Jenningsin kaltaiset artistit halusivat tehdä musiikkia yhtä vapaasti kuin esimerkiksi The Beatles, The Rolling Stones ja Bob Dylan. Uusi tyyli imi vaikutteita Teksasin rock- ja folkpiireistä. Nelson ja Jennings luopuivat sliipatuista imagoistaan kasvattaen pitkän tukan ja parran. Outlaw countryn sanoituksissa käsiteltiin usein päihteitä ja niiden käyttöä.

## Tunnetuimpia artisteja
* Willie Nelson
* Waylon Jennings
* Merle Haggard
* David Allan Coe
* Johnny Cash
* Kris Kristofferson

## Suomessa
Suomessa outlaw countrysta ovat ottaneet vaikutteita muiden muassa Freud Marx Engels & Jung ja JJ & Lännenmiehet &#8209;yhtyeet.

## Lähteet
* Common Descriptions of the Outlaw Movement 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
*
Robin Shou

**Shou Wan Por**' (s. 17. heinäkuuta 1960 Brittiläinen Hongkong) (tunnetaan paremmin nimellä **Robin Shou**) on hongkongilaislaissyntyinen näyttelijä joka on sittemmin menestynyt amerikkalaisessa elokuvateollisuudessa. Hänen tunnetuimpia rooleja ovat Liu Kang elokuvissa *[[Mortal Kombat (elokuva)|Mortal Kombat]]* ja *[[Mortal Kombat: Annihilation]]* sekä Gobei elokuvassa *[[Beverly Hills Ninja]]*.

## Aiheesta muualla
* Official Robin Shou Homepage
* Phoenix's Robin Shou Homepage 
* Robin Shou Forum
Talisa Soto

**Talisa Soto** (syntymänimeltään **Miriam Soto**, s. 27. maaliskuuta 1967 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli.

## Tausta
Soton vanhemmat ovat kotoisin Puerto Ricosta. He muuttivat Yhdysvaltoihin 1950-luvulla. Soto syntyi Brooklynissä, New Yorkissa, mutta hänen perheensä muutti Northamptoniin, Massachusettsin osavaltioon Soton ollessa lapsi. 

## Ura
### Mallina
Soto aloitti mallinuransa vuonna 1982 ollessaan 15-vuotias. Saatuaan kielteisen vastauksen *Ford modeling agency* -toimistosta vuonna 1985, hän solmi pian sopimuksen *Click Model Management* -mallitoimiston kanssa ja muutti Eurooppaan. Hän toimi mallina etenkin Italiassa ja Ranskassa. 

### Näyttelijänä
Soto palasi takaisin Yhdysvaltoihin vuonna 1988. Hän sai pian debyyttiroolinsa elokuvasta *[[Mafia skidi]]* (1988). Vuonna 1989 Soto esiintyi James Bond -elokuvassa *[[007 ja lupa tappaa]]*. Sittemmin Soto on esiintynyt useissa elokuvissa, joista huomattavimmat olivat *[[Mortal Kombat (elokuva)|Mortal Kombat]]* ja *[[Mortal Kombat 2 – hävitys]]*.

## Yksityiselämä

Soto oli naimisissa australialaisen näyttelijän Costas Mandylorin kanssa vuosina 1997–2000. Nykyään Soto on naimisissa näyttelijä Benjamin Brattin kanssa. He avioituivat 13. huhtikuuta 2002 ja heillä on kaksi lasta (s.  2002 ja 2005). 

## Filmografia

## Aiheesta muualla
* 
*
Veriveljet (elokuva)

**Veriveljet** () on vuonna 1982 tehty pienen budjetin kauhuelokuva. Elokuvan on ohjannut Frank Henenlotter ja pääosissa ovat Kevin Van Hentenryck ja Terri Susan Smith. Elokuvalle on myös tehty kaksi jatko-osaa, jotka on kummatkin ohjannut Henenlotter ja pääosassa nähdään Van Hentenryck.

## Juoni
Elokuva kertoo Duanesta joka muuttaa New Yorkiin, Duane kantaa aina mukanaan koria, jolle hän puhuu ja joskus antaa sille ruokaakin. Duanen korin sisällä asuu hänen mielipuolinen ja epämuodostunut siamilainen kaksonen Belial. Vuosia sitten lääkäri erotti heidät toisistaan ilman toistensa suostumusta ja nyt Belial on raivoissaan siitä. Mutta yllättäen Duane rakastuu kauniiseen Sharoniin ja saa Belialin vihat päälleen. Kukaan ei ole enää turvassa Belialin vihalta.

## Näyttelijät
Ramenskojen lentoasema

**Ramenskojen lentoasema** eli **Žukovskin kansainvälinen lentoasema** (ICAO-koodi UUBW) on 35 kilometriä kaakkoon Moskovasta sijaitseva venäläinen lentokenttä Ramenskojen ja Žukovskin kaupunkien välillä.

Lentoasema kuuluu Gromovin lentotekniikan tutkimuslaitokseen, joka sijaitsee kentän alueella. Kenttää käyttävät myös muun muassa Venäjän turvallisuuspalvelu FSB, Venäjän hätätilaministeriö ja Venäjän sisäministeriö. Sotilaallisen toiminnan lisäksi kenttää käytetään nykyään lentorahdin kuljetuksiin, toisin sanoen kenttä on yhteiskäyttöinen. 

Kentän betoninen pääkiitotie on Euroopan pisin, 5&nbsp;403 metriä. Kiitoteiden suunnat ovat 120 ja 300 astetta. Kentän korkeus merenpinnasta on 115 metriä. Pitkän kiitotien takia kenttä oli aikanaan määrätty Buran-avaruussukkulan varalaskupaikaksi.

Parittomina vuosina järjestettävä suuri ilmailunäyttely MAKS tapahtuu Ramenskojen kentällä.

## Aiheesta muualla
* Airport parameters
Álvaro Negredo

**Álvaro Negredo Sánchez** (s. 20. elokuuta 1985 Madrid) on espanjalainen uransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi vuonna 2025 päättyneellä ammattilaisurallaan kotimaansa lisäksi myös Englannin, Turkin ja Arabiemiraattien sarjoissa.

Negredo pelasi Espanjan maajoukkueessa yhteensä 21 ottelua vuosina 2009–2013 ja teki niissä 10 maalia. Hän kuului Espanjan Euroopan-mestaruuden voittaneeseen joukkueeseen EM-kilpailuissa 2012.

Negredo tunnetaan lempinimellä *La fiera de [[Vallecas]]* ().

## Ura
Negredo on madridilaisen Rayo Vallecanon kasvatti. Hän debytoi kaudella 2004–2005 Segunda División B:ssä pelanneessa Rayon edustusjoukkueessa ennen siirtymistään Real Madridin B-joukkueeseen Castillaan.

Kaudella 2005–2006 Negredo pelasi yhdessä Roberto Soldadon kanssa Castillan hyökkäyksessä ja teki neljä maalia. Seuraavalla kaudella Soldadon lähdetty lainalle Osasunaan Negredo osoitti kykynsä pelata puhtaana kärkipelaajana tekemällä 18 maalia Segunda Divisiónissa. Maalit eivät kuitenkaan pelastaneet joukkuetta putoamiselta.

Real Madridin edustusjoukkueessa Negredo pelasi vain ystävyysotteluita. Kesällä 2007 hän siirtyi juuri ensimmäistä kertaa historiassaan Primera Divisióniin nousseeseen Almeríaan, jota hän edusti kahden kauden ajan ja oli molemmilla joukkueen paras maalintekijä. Kaudella 2007–2008 hän teki 13 ja kaudella 2008–2009 19 maalia.

Real Madrid sisällytti Negredon Almería-sopimukseen takaisinosto-oikeuden, jonka se käytti heinäkuussa 2009. Seura kuitenkin myi hänet edelleen Sevillaan vastaavanlaisen oikeuden kera elokuussa 2009. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 31. elokuuta 2009 kauden avausottelussa Valenciaa vastaan. Kaksi viikkoa myöhemmin toisessa ottelussaan hän onnistui maalinteossa Osasunaa vastaan.

Espanjan maajoukkueessa Negredo debytoi 10. lokakuuta 2009 MM-karsintaottelussa Armeniaa vastaan. Espanjan mestaruuteen päättyneissä EM-kilpailuissa 2012 Negredo tuli vaihdosta kentälle alkulohko-ottelussa Kroatiaa vastaan ja välieräottelussa Portugalia vastaan. Turnauksen muissa otteluissa, mukaan lukien voitokkaassa loppuottelussa Italiaa vastaan hän jäi vaihtopelaajaksi. Viimeiseksi jääneen maaottelunsa hän pelasi marraskuussa 2013 Etelä-Afrikkaa vastaan. Yhteensä hän pelasi 21 maaottelua ja teki niissä 10 maalia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Álvaro Negredon esittely Manchester Cityn sivustolla
Re-Animator

**Re-Animator** on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva. Elokuvan on ohjannut Stuart Gordon ja pääosassa on Jeffrey Combs. Elokuva perustuu löyhästi H.P. Lovecraftin novelliin ”Herbert West - elvyttäjä”.

Elokuva kertoo nuoresta lääkäristä, Herbert Westistä, joka on kehittänyt seerumin, joka herättää kuolleet henkiin. Hänen kollegaansa Carl Hilliä seerumi kiinnostaa kovasti ja hän on päättänyt varastaa sen itselleen. Carl ei kuitenkaan tiedä, että kuolleiden henkiin herättäminen tekee niistä mielipuolisia ja väkivaltaisia. Herbertin huonetoveri Dan Cain aikoo kuitenkin pysäyttää tämän seerumin aikaansaannoksen.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Re-Animatorin* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Elokuva on saanut kaksi jatko-osaa, *[[Bride of Re-Animator]]* ja *[[Beyond Re-Animator]]*.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Paha aavistus

**Paha aavistus** () on Mennan Yapon ohjaama elokuva vuodelta 2007. Elokuvan pääosissa näyttelevät Sandra Bullock ja Julian McMahon. Elokuva sinänsä sai Yhdysvalloissa kielteisiä arvosteluja, mutta Sandra Bullockin näyttelijäntyötä kehuttiin.

## Juoni

Hansonien perheen isä Jim (Julian McMahon) menehtyy tuhoisassa auto-onnettomuudessa. Paikallinen sheriffi vie suruviestin hänen Linda-vaimolleen (Sandra Bullock) ja heidän kahdelle tyttärellensä. Seuraavana aamuna kun Linda herää hän huomaa kauhukseen, että Jim syö aamiaista täydessä ruumiinvoimassaan. Seuraavana aamuna Jim on kuitenkin taas kuollut. Linda alkaa selvittää asiaa ja kamppailee samalla oman mielenterveytensä kanssa. Linda hakee apua, mutta häntä ei tunnuta ymmärrettävän ja selittämättömiä asioita tapahtuu toisensa jälkeen.

## Näyttelijät

## Lähteet
* 

### Viitteet
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1912

**[[Kesäolympialaiset 1912|Vuoden 1912 kesäolympialaisissa]] [[Tukholma]]ssa** järjestettiin yleisurheilussa 30 kilpailutapahtumaa, kaikki miehille.

## Mitalistit

## Lähteet
*Kansainvälisen Olympiakomitean tulostietokanta

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kuohari

**Kuohari** on perinteinen ammattikunta, jonka tehtävä on kuohita uros-eläin, eli poistaa tältä kivekset. Kuohittu eläin on kuohilas. (*Eri eläinlajien kuohilaiden nimityksiä löytyy artikkelista [[kastraatio]]*) Kuohareita pidettiin usein likaisina tai vastenmielisinä samaan tapaan kuin joissain paikoissa niitä, jotka teurastivat arvokkaimpia ja rakkaimpia eläimiä hevosia, tai teloittivat ihmisiä. Kuoharin työ saattoi olla alimpien sosiaaliluokkien työtä, sillä jos vain melkein mitä tahansa muuta työtä oli saatavilla, siihen mentiin mieluummin. Kuohintaan liittyvästä vastenmielisyydestä kertoo jo kuoharin ammatin olemassaolo. Eläimet olisi pystytty kuohitsemaan itse, kun usein eläimet teurastettiinkin itse. Joillain alueilla kuohinta tehtiin kuitenkin itse ilman sen kummempia inhon tunteita, esimerkiksi Lapissa poroja ei kuohittu millään teräaseella vaan poro purtiin eli kivekset murskattiin puremalla jolloin ei tehty vertavuotavaa avohaavaa.

Suomessa kuohari oli usein myös noita, ja kuoharin työhön kuului usein loitsujen lukeminen työn onnistumiseksi, varsinkin tulehdusten ehkäisemiseksi. Noita saattoi tehdä kuoharin töitä, koska noidan maine oli jo muutenkin ristiriitainen. Kristillisenä aikana noitiin kohdistui sekä suurta arvostusta, että suurta inhoa ja pelkoa, pitkälti samaan tapaan kuin vainajiin ja jollain tavoin myös pyhään eläimeen karhuun. Sekä noitia, vainajia että karhuja kunnioitettiin erityisen yliluonnollisuuden ja suurten voimien vuoksi, mutta myös pelättiin vieraan henkimaailman arvaamattomina edustajina.

Kuoharin työvälineenä oli veitsi tai puukko, joka desinfioitiin tulella ennen kuohintaa. Tulen desinfioiva vaikutus käsitettiin myyttisen maailmankuvan puitteissa ja käsittein. Tulella käsittelyn tarkoitus oli kerätä veitseen taikavoimaa tai haltijoita, tulen väkeä, joka tunnetusti karkotti muita, sairauksia aiheuttavia väkiä. Itse kuohinta-asekin on loitsujen mukaan syntynyt tulen tapaan taivaasta pudoten. 

Hygienian käsite oli pitkään tuntematon kansan keskuudessa, kunnes peruskoulutus alkoi sitä levittää, mutta taikatempuksi käsitetyn tulella puhdistuksen vaikutus oli joka tapauksessa hygieeninen. Itse asiassa vanhan lääketieteen mukainen hygienia ei aina painottanut tulen käyttöä ihmisen tai eläimen kehon käsittelyyn tarkoitettujen välineiden puhdistuksessa, ja sen oppien mukaan saatettiin käyttää väkeviä nesteitä (kuten alkoholia), ja niiden puuttuessa myös vettä. Tämä oli paitsi myyttisen maailmankuvan, myös nykylääketieteen vastaista, veden haltijat kun juuri olivat pahimpien sairastuttajien joukossa, ja vesi ei tehokkaasti tuhonnut sairauksia aiheuttavia mikro-organismeja.

Nykyisin kuohinnan tekee länsimaissa yleensä eläinlääkäri.

## Lähteet
Autiotalo

**Autiotalo** on Dingon singlejulkaisu syksyltä 1984. Singleä myytiin yli 10 000 kappaletta, ja se on Dingon kaikkien aikojen myydyin single. ”Autiotalo” oli myös yhtyeen tunnetuimman kokoonpanon ensimmäinen levytys.

## Äänitys

Kappale äänitettiin Takomo-studioilla Helsingissä lokakuussa 1984. Yhtye oli tehnyt aiemmin samana vuonna läpimurron debyyttilevynsä *[[Nimeni on Dingo]]* ansiosta.

”Autiotalon” äänitykset saatiin tehtyä kahdessa päivässä. Äänityksiä helpotti se, että yhtye oli harjoitellut kappaleen hyvin etukäteen ja soittanut sitä konserteissa. Kappale päätyi myöhemmin myös Dingon kakkosalbumille *[[Kerjäläisten valtakunta]]*. Yhtye valitsi kappaleen albumin ensimmäiseksi singlejulkaisuksi siksi, että yleisö oli ottanut kappaleen hyvin vastaan.

Kappaleen alkuun äänitettiin intro, jolla kuuluu oven narinaa ja putoavien vesipisaroiden ääniä. Äänten tarkoituksena oli jäljitellä vanhan asumattoman talon äänimaailmaa. Todellisuudessa äänet toteutettiin avaamalla ja sulkemalla Takomo-studioiden vessan ovea. Vesipisaroiden äänet toteutettiin laittamalla mikrofoni vessanpönttöön.

## Julkaisu

”Autiotalo” julkaistiin marraskuussa 1984 7-tuumaisena ja 12-tuumaisena singlenä. 12-tuumaisessa singlessä on kuvakannet. Singlen B-puolena on kappale ”Nimeni on Dingo”. 

Kappaleesta julkaistiin vuonna 1986 englanninkielinen versio ”The House Without a Name”. 

”Autiotalo” julkaistiin uudelleen singlenä CD-muodossa vuonna 2004. Alkuperäisen kappaleen lisäksi julkaisulla on mukana Autiotalon englanninkielinen versio sekä vuonna 2004 tehty remix-versio ”Autiotalo update 04”.

## Kappaleet
### Alkuperäinen, vuoden 1984 julkaisu
# Autiotalo
# Nimeni on Dingo

### Vuoden 1986 englanninkielinen julkaisu
# The House Without a Name (Autiotalo)
# Tell Me Now (Kirjoitan)

### Vuoden 2004 uusiojulkaisu
# Autiotalo update 04
# The House Without a Name
# Autiotalo (alkuperäinen versio)

## Kokoonpano
* Pertti Neumann ‎– laulu
* Jonttu Virta ‎– kitara
* Pepe Laaksonen ‎– basso, laulu
* Pete Nuotio ‎– koskettimet
* Juha Seittonen ‎– rummut

## Muut versiot
Kappaleesta on tehty lukuisia cover-versioita. ”Autiotalon” ovat levyttäneet muun muassa Tese vuonna 2004 sekä Jorma Kääriäinen Riku Niemi Orchestran kanssa ja Lordi vuonna 2008 *[[Melkein vieraissa – Nimemme on Dingo]]* -tribuuttilevylle. Lordin versio ”Autiotalosta” on englanninkielinen ja sen sanoituksia on muutettu Lordille sopivimmiksi. Lordin versio ”Autiotalosta” on nimeltään ”The House”.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Mahabalipuram

**Mahabalipuram** () (tunnetaan myös nimellä **Mamallapuram**) on kaupunki Tamil Nadun osavaltiossa, Intiassa. Kaupunki sijaitsee osavaltion keskuksesta Chennaista noin 60 kilometriä etelään.

Mahabalipuram oli merkittävä satamakaupunki 600-luvulla, jolloin se kuului Pallava-dynastian valtakuntaan. Kaupunkiin rakennettiin 600–800-luvuilla useita merkittäviä monumentteja, jotka kuuluvat nykyään UNESCOn maailmanperintöluetteloon.

## Nähtävyydet
Mahabalipuramin monumentit ovat pääasiassa kiveen veistettyjä ja monoliittisia. Monumentit edustavat dravidalaisen arkkitehtuurin varhaisia asteita ja buddhalaiset elementit ovat selvästi näkyvillä. Monumenttien joukossa on luolatemppeleita, monoliittisia *rathoja* (vaunuja), veistettyjä korkokuvia ja rakennettuja temppeleitä.

Jotkut arvelevat, että alueella koulutettiin myös nuoria kuvanveistäjiä. Osittain keskeneräiset veistokset saattoivat olla esimerkkeinä eri tyylien arkkitehtuurille. Pancha Rathasissa jokainen *ratha* on veistetty eri tyylillä.

Legendan mukaan temppeleitä rakensivat oppilaat opettajien valvovan silmän alla miljoonia vuosia sitten. Temppelit veistettiin käsin suurista kiven järkäleistä. Jos oppilaat eivät totelleet, heiltä katkaistiin pää ja heidät haudattiin temppeleiden uumeniin.

Alueen merkittävimpiä rakennuksia ja rakennelmia:
***Thirukadalmallai** on Vishnulle omistettu temppeli. Se rakennettiin myös suojaamaan veistoksia mereltä.
***Gangesin lasku** on jättiläismäinen matala pintareliefi.
***Arjunan katumusharjoitus** on suuri reliefi, joka ylistää kohtausta hindueepos Mahabharatasta.
***Varahan luolatemppeli** on pieni kiveen hakattu temppeli 600-luvulta.
***Rantatemppeli** on rakennus Bengalinlahden rannalla. Temppelin sisäänkäynti on läntisellä kyljellä poispäin merestä. Viimeaikaiset kaivaukset ovat paljastaneet muitakin rakennuksia alueelta. Temppeli rakennettiin aikoinaan uudestaan kivi kiveltä, kun sykloni vienyt sen mennessään.
***Pancha Ratha** on viisi monoliittista pyramidinmuotoista rakennusta, jotka on nimetty Pandavien ja Draupadin mukaan.

## Kuvagalleria

Tiedosto:Mamallapuram, The Shore Temple 2, India.jpg|Rantatemppeli
Tiedosto:Mahabalipuram, Pancha Rathas, Tamil Nadu, India.jpg|Kaksi *rathaa*
Tiedosto:Chute-du-Gange.jpg|"Gangesin lasku" -reliefi
Mahabalipuram Landscape, India.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Mahabalipuram Wikivoyagessa 
*Mahabalipuramin monumentit UNESCOn sivuilla
Dōshin

**Dōshin** () oli Japanissa feodaaliajalla shōgunaattia poliisijoukoissa palvellut samurai. Dōshiniksi päätyivät yleensä samuraiden arvoasteissa alimmissa luokissa palvelevat samurait. Dōshinin ja näitä korkeampiarvoiset yorikit kuuluivat kuitenkin gokeniin joka tarkoitti bafukun suorassa alaisuudessa olevia suoria vasalleja (*[[bakushin]]*).  Dōshinin virkaa saattoi tietyissä olosuhteissa muodostua periytyväksi. Dōshinin virka oli machi-bugyō-shōn eli kaupungin maistraatin tai muun poliisiorganisaation alaisuudessa oleva, heikosti palkattu, päällystövirka johon kuului jonkin verran hallintoa mutta kuitenkin aina käytännön partiointia. Partioidessa dōshin toimi joukon, joka saattoi koostua viidestä jopa kolmeenkymmeneen ei-samuraisäätyisistä poliisin palveluksessa työskentelevistä (*[[komono]]* ja *[[goyōkiki]]*) alempisäätyisistä poliisivirkamiehistä. Dōshin vastaa nykyaikana poliisin viroista lähinnä komisariota.  

## Jutte − poliisin virkavallan symboli
Samurai-säätyyn kuuluvilla yorikeilla ja dōshineilla, oli säätynsä mukainen velvollisuus kantaa kahta miekkaa (*[[daishō]]*). Virantoimitukseen kuului kuitenkin myös *[[Ikkaku-ryū juttejutsu|jutte]]*-niminen (joskus kutsuttiin nimellä *jitte*), koukulla varustetulla rautapamppu. Koukkua voitiin käyttää pidätettävän miekkamiehen miekan pysäyttämiseen turvallisesti. Jutte olikin Edo-kauden poliisivirkamiesten symboli, joka virantoimituksessa toimi virkamerkkinä, kun se nostettiin näkyviin suoralle kädelle. Sitä käyttivät poliisin virkatehtävissä sekä samurait että chōnin-luokasta tulevat alemmat poliisivirkamiehet. Jutten kahvaan kiinnitetyn punosnyörin väristä saattoi päätellä oliko sen haltija komono, okappiki vai samurai-säätyä. dōshinilla juten nyöri ja tupsu olivat väriltään siniset.

## Lähteet

### Yleiset lähteet
* 
* 
* 
* 

### Lähdeviitteet
Perjantai (kappale)

**Perjantai** on Dingon singlejulkaisu vuodelta 1993. Kappale oli Dingon ensimmäinen levytys vuoden 1986 hajoamisen jälkeen.

## Kappaleet
# Perjantai
# Sinä ja minä (remix 1993)

## Kokoonpano
* Pertti Neumann ‎– laulu
* Jonttu Virta ‎– kitara
* Pepe Laaksonen ‎– basso, laulu
* Pave Maijanen ‎– koskettimet
* Juha Seittonen ‎– rummut
Musta leski (kappale)

**Musta leski** on Dingon kappale vuodelta 2005. Se oli ensimmäinen singlejulkaisu yhtyeen *[[Purppuraa]]*-albumilta.

Kappale oli Dingon ensimmäinen levytys 11 vuoteen. Se oli myös Dingon ensimmäinen levytys, jolla soitti uudistunut 2000-luvun kokoonpano.

## Julkaisu ja vastaanotto
Kappale julkaistiin singlenä 8. kesäkuuta 2025. ”Musta leski” oli yksi vuoden 2005 soitetuimpia kotimaisia kappaleita radiossa.

## Kansikuva
Albumin kannessa ovat laulaja Neumann ja bassokitaristi Jarkko Eve, jotka olivat singlen julkaisun aikaan yhtyeen ainoat alkuperäiset jäsenet. Kannen kuvan on ottanut Ilpo Musto Lontoossa.

## Arviot
*[[Soundi]]n* Mikko Meriläinen kirjoitti *Purppuraa*-lehden arvostelussa pitävänsä ”Mustaa leskeä” koko albumin parhaimmistona. Hänen mukaansa kappale kuulostaa silti vain ”Levottoman Tuhkimon” versioinnilta.

## Kappaleet
# Musta leski

## Kokoonpano
* Pertti Neumann ‎– laulu
* Erik Valkama ‎– kitara
* Jarkko Eve ‎– basso, laulu
* Pekka Siistonen ‎– kosketinsoittimet
* Ari Toikka ‎– rummut

## Lähteet
*Fono.fi - Äänitetietokanta.

### Viitteet
Hitsuke tōzoku aratame-kata

**Hitsuke tōzoku aratame-kata** () oli Japanissa feodaaliajalla shōgunaattia palvelevien poliisivoimien erikoisjoukko jolla oli tavallisia poliisiviranomaisia laajemmat toimeenpanovaltuudet ja myös tuomiovaltaa. Hitsuke tōzoku aratame-kata joukot olivat myös vastuussa Edon linnan puolustamisesta. Sekä *Hitsuke tōzoku aratame-kata [[yoriki]]*t että *Hitsuke tōzoku aratame-kata [[dōshin]]*it olivat erityisesti valikoituja ja koulutettuja tehtäviinsä. Heillä oli myös laajempi partiointivaltuutus ja lievempi raportointivelvollisuus kuin machi-bugyō-shō partioilla. 
## Lähteet

* 
* 
* 

### Viitteet
Sinä ja minä

**Sinä ja minä** on Dingon ensimmäinen singlejulkaisu vuodelta 1984. Samalla se on yhtyeen läpimurtokappale. Singlen B-puolella on kappale ”Lakatut varpaankynnet”. 

Kappaleesta tuli nopeasti hitti sen jälkeen, kun kappale esitettiin Levyraati-ohjelmassa. ”Sinä ja minä” valittiin myös raadin voittajaksi. Kappaleesta kuvattiin Levyraatia varten myös musiikkivideo, mikä oli harvinaista sen ajan Suomessa.

Single julkaistiin 7-tuumaisena vinyylilevynä. Single julkaistiin vuonna 2004 uudelleen CD-muodossa. Vuoden 2004 painos on sisällöltään täysin sama kuin alkuperäinen, vuoden 1984 versio.

## Kansikuva

Singlen kansi on ainoa, jossa ei ole käytössä virallista Dingo-logoa. Se on myös ainoa yhtyeen 1980-luvun levynkansista, jossain jollain jäsenistä (Pete Nuotio) on viikset. Neumann pyysi kuvausten jälkeen Nuotiota ajamaan viiksensä.

Single nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 3.

## Arviot

*[[Soundi]]n* kriitikko Waldemar Wallenius suhtautui suhtautui singlejulkaisuun vähättelevästi ja piti sitä lähinnä pastistina samantyylisten ulkomaisten yhtyeiden musiikille. Vaikka Wallenius ei suoraan esittänyt kritiikkiä Dingoa ja sen ensisingleä kohtaan, hänen arviostaan kumpusi vähättelevä asenne Dingoa ja sen musiikkia kohtaan. Hän piti Dingoa myös teiniyhtyeenä, jolla ei ollut omaa selvää linjaa.

*[[Suosikki|Suosikin]]* joka numerossa vaihtuva raati arvioi Dingon esikoissinglen numerossa 5/1984. Raati kehui Neumannin vahvoihin maneereihin perustuvaa laulutapaa, mutta arvosteli laulua liioitellusta sentimentaalisuudesta ja teknisistä puutteista. Raati piti myös Dingon esiintymistä Levyraati-ohjelmassa kurjana ja kehotti yhtyettä panostamaan lavaesiintymiseensä.

*[[Rumba (lehti)|Rumban]]* Heikki Kemppainen suhtautui kappaleeseen myönteisesti ja kehui sitä lehdessä julkaistussa arvostelussaan. Kemppainen lupasi jopa syödä alushousunsa, mikäli ”Sinästä ja minästä” ei tulisi hittiä.

## Kappaleet

# 
# 

### Promo-julkaisu 1999
Vuonna 1999 julkaistiin kokoelmalevy *[[Parhaat (Dingo)|Parhaat]],* jonka johdosta julkaistiin promosingle radioasemien soitettavaksi. Singlen toisena kappaleena on alkuperäisestä julkaisusta poiketen ”Jokainen aamu”.

# 
# 

## Kokoonpano
* Pertti Neumann ‎– laulu
* Jonttu Virta ‎– kitara
* Jarkko Eve ‎– basso, laulu
* Pete Nuotio ‎– koskettimet
* Juha Seittonen ‎– rummut

## Muut versiot
Neumann levytti kappaleesta akustisen sooloversion vuonna 1996 ilmestyneelle albumilleen *[[Nimeni on Neumann]]*. Albumi sisälsi akustisia sooloversioita useista muistakin Dingon vanhoista kappaleista.

Negative levytti kappaleen ”Sinä ja minä” vuonna 2008 julkaistulle tribuuttilabumille *[[Melkein vieraissa – Nimemme on Dingo]]*. Jari Sillanpää on levyttänyt kappaleen marraskuussa 2012 ilmestyneelle kokoelmalevylle *[[Vain elämää (televisiosarjan kokoelmalevy)|Vain elämää]]*.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Levoton Tuhkimo

**Levoton Tuhkimo** on Dingon singlejulkaisu vuodelta 1984. Kappale on yksi Dingon kaikkien aikojen menestyneimmistä. Singlen B-puolella on kappale ”Aino”.  Kappaleet julkaistiin myös Dingon debyyttialbumilla *[[Nimeni on Dingo]]*.

”Levoton Tuhkimo” nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 1. Jukebox-listalla se ylsi sijalle 3.

Kappaleesta julkaistiin remix-versio vuonna 1992. ”Levottomasta Tuhkimosta” on tehty myös lukuisia cover-versioita.

## Tekijät
Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Neumann. Kappaleen tunnetun kosketinsoitinriffin on tehnyt Dingon alkuperäinen kosketinsoittaja Tuomo Vähä-Pesola, jota ei alun perin kuitenkaan mainittu kappaleen tekijöiden joukossa. Vähä-Pesola haastoi Neumannin oikeuteen 2003 asiasta. Kosketinsoitinriffia koskevan oikeudenkäynnin tuloksena Porin käräjäoikeus päätti vuonna 2004, että ”Levottoman Tuhkimon” sovituksesta vastaavat Pave Maijasen ja Jonttu Virran lisäksi myös Tuomo Vähä-Pesola. 

## Kappaleet
# 
# 

## Kokoonpano
* Neumann ‎– laulu
* Jonttu Virta ‎– kitara
* Jarkko Eve ‎– bassokitara, laulu
* Pete Nuotio ‎– kosketinsoitin
* Juha Seittonen ‎– rummut

## Muut versiot

### Remix-versio
”Levottomasta Tuhkimosta” tehtiin remix-versio vuonna 1992. Kappale nousi radiokanavien soittolistojen kärkeen ja se julkaistiin myös keväällä 1993 Dingon *[[Tuhkimotarina (albumi)|Tuhkimotarina]]*-kokoelmalevyllä. Remix-versio julkaistiin 7-tuumaisena vinyylisinglenä loppuvuodesta 1992. Singlen B-puolella on kappale ”Nahkatakkinen tyttö”. Single julkaistiin CD-muodossa vuonna 1993. CD-versiossa kolmantena kappaleena on ”Sata rohkeaa laivaa”. CD-singlessä on myös kuvakannet. 

### Cover-versiot
Mari-Leenin esittämä ”Levottoman Tuhkimon” cover-versio ”Rahutu Tuhkatriinu” nousi Virossa listahitiksi 2006. Suomalainen metalliyhtye HIM on tehnyt version ”Levottomasta Tuhkimosta”. Millennium Project teki remix-version kappaleesta vuonna 2017, jossa sen esitti Päivi Lepistö.

### Scandinavian Music Groupin versio

Scandinavian Music Group levytti klassikkokappaleesta oman versionsa keväällä 2008. Kappale julkaistiin Dingon tribuuttialbumin *[[Melkein vieraissa – Nimemme on Dingo]]* ensimmäisenä singlenä.

## Lähteet
* 

### Lähteet