open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ralph Kirkpatrick

**Ralph Leonard Kirkpatrick** (10. kesäkuuta 1911 Leominster, Massachusetts, Yhdysvallat – 13. huhtikuuta 1984 Guilford, Connecticut, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen cembalisti ja musiikkitieteilijä. Kirkpatrick tunnetaan erityisesti Johann Sebastian Bachin ja Domenico Scarlattin musiikin tulkitsijana ja levyttäjänä.

Kirkpatrick aloitti pianonsoiton kuusivuotiaana. Vuonna 1930 hän aloitti cembalonsoiton, ja valmistui Harvardin yliopistosta 1931. Kirkpatrik suoritti jatko-opintoja muun muassa Wanda Landowskan johdolla Pariisissa. Vuosina 1933–1934 hän opetti Mozarteumissa Salzburgissa. Vuonna 1937 Kirkpatrick sai Guggenheim-stipendin.

Vuosina 1940–1976 Kirkpatrick toimi professorina Yalen yliopistossa. Vuonna 1953 hän julkaisi Domenico Scarlattin elämäkerran ja kommentoidun painoksen Scarlattin kootuista teoksista. Tämän johdosta Scarlattin sävellyksiin viitataan nykyisin *Kirkpatrickin numeroilla*.

Kirkpatrick kuoli kotonaan Guilfordissa 72-vuotiaana.

Asteroidi 9902 Kirkpatrick on nimetty hänen mukaansa.

## Lähteet
Zenon (keisari)

**Imperator Caesar Flavius Zenon Augustus** (425 ? – 9. huhtikuuta 491) oli Itä-Rooman keisari vuosina 474–491. Hänen alkuperäinen nimensä oli **Tarasicodissa**.

Tarasicodissa oli kotoisin Isauriasta, Anatolian eteläosasta. Hän palveli armeijassa keisari Leo I:n aikana. Vuonna 466 Tarasicodissan ansiosta paljastui että *[[magister militum]]in* Asparin poika Ardabur oli petturi. Vuoden 468 epäonnistuneen sotaretken vandaaleja vastaan jälkeen Tarasicodissaa pidettiin Leon parhaimpana kenraalina. Kun Tarasicodissa oli sotimassa Traakiassa, yritti Aspar murhata hänet mutta epäonnistui. Kun hän palasi Konstantinopoliin antoi keisari teloittaa Asparin ja teki Tarasicodissasta *magister militumin*.

Tämän jälkeen hän myös vaihtoi vanhan nimensä kreikkalaiseen Zenoniin. Vuonna 468 hän meni naimisiin keisarin tyttären Ariadnen kanssa. Vuonna 469 Zenon kukisti vandaalit, jotka olivat hyökänneet Epeirokseen. Hän taisteli myös hunneja ja gepidejä vastaan Tonavan vastaisella rajalla. 

Zenon ja Ariadne saivat pojan, josta tuli Leo II Leo I:n kuoltua tammikuussa 474. Koska Leo II oli liian nuori hallitsemaan, Ariadne ja hänen äitinsä Verina pyysivät Leolta, että tämä tekisi isästään Zenonista kanssahallitsijansa. Tämä tapahtuikin 9. helmikuuta 474. Leo kuoli pian tämän jälkeen, vain kymmenvuotiaana, 17. marraskuuta.

Zenon ei ollut suosittu senaatin ja kansan parissa, koska häntä pidettiin barbaarina. Tammikuussa 475 Zenon joutui pakenemaan Konstantinopolista, kun Verinan veli Basiliscus kapinoi ja julisti itsensä keisariksi. Zenon pakeni Antiokiaan, jossa hän vietti 20 kuukautta yrittäen kerätä ympärilleen kannattajansa. Elokuussa 476 Zenon marssi Konstantinopolia kohti. Hänen armeijansa koostui suurimmaksi osaksi isaurialaisista. Zenon valtasi Konstantinopolin taistelutta, ja kenraali Illus loikkasi hänen puolelleen. 

Pian tämän jälkeen Odovakar syrjäytti Länsi-Rooman viimeisen keisarin Romulus Augustuluksen. Zenon hyväksyi tapahtuneen. Periaatteessa Rooman valtakunnassa oli taas vain yksi keisari. Zenonilla ei kuitenkaan ollut minkäänlaista valtaa valtakunnan länsiosissa.

Zenon yritti myös sopia rauhasta vandaalien kanssa. Hän tunnusti Geiserikin itsenäiseksi kuninkaaksi ja sai aikaan uskonnonvapauden vandaalien alueilla asuville kristityille. Vuonna 478 Zenonia uhkasi taas uusi kapina. Hänen anoppinsa Verona yritti murhata Illuksen, joka oli pettänyt hänen veljensä Basiliskoksen. Mutta Illus osoittautui uskolliseksi ja kukisti kapinalliset. Vuonna 484 Zenonin ja Illuksen välille syntyi riita ja Zenonin oli taas kukistettava kapina. Vuonna 481 Theoderik Suuresta tuli ostrogoottien kuningas. Zenon sai hänet hyökkäämään Italiaan Odovakaria vastaan. 

Zenon kuoli 9. huhtikuuta 491. Koska hänellä ja Ariadnella ei ollut muita lapsia, Ariadne valitsi erään Anastasiuksen miehensä seuraajaksi.

## Lähteet
Japin kieli

**Japi** (omakielinen nimi: *Thin nu Waqab*) on oseanialainen kieli, jota puhutaan Mikronesian liittovaltiossa. Japanin luokittelu oseanialaisten kielten sisällä on kuitenkin epäselvää ja toisinaan sen on katsottu kuuluvan amiraliteettisaarten kieliin. Japilla on noin 6600 äidinkielistä puhujaa (1987). Kielen katsotaan olevan elinvoimainen.

Kielellä on virallisen kielen asema Yapin osavaltiossa englannin ja muiden osavaltion alkuperäiskielten rinnalla. Japia käytetään opetuskielenä paikallisissa kouluissa.

## Historia ja kirjakieli
Ensimmäisen japin kieliopin, nimeltään *Primer Ensayo de Gramatica de la lengua de Yap*, julkaisi Ambrosio de Valencina vuonna 1888. Tämän seurauksena japin oikeinkirjoitus seurasi espanjan oikeinkirjoitusta vuoteen 1972, jolloin sille otettiin käyttöön oma oikeinkirjoitusjärjestelmä.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu on käännetty kokonaisuudessaan japiksi vuonna 2007. 

## Fonologia

### Konsonantit
Yksi japin silmiinpistävistä piirteistä on se, että kielessä käytetään ejektiivisiä frikatiiveja, mikä on harvinainen piirre maailman kielten keskuudessa.

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

## Kielioppi ja sanasto
Kielen sanajärjestys on verbi–subjekti–objekti.

Lukusanat 1–10 japiksi:

Vieraskielisiä lainasanoja japiin on tullut mm. japanista, saksasta ja englannista johtuen Mikronesian siirtomaahistoriasta. Osa vanhempaa sukupolvea edustavista japin puhujista osaa edelleen japania.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Basiliscus

**Flavius Basiliscus** (k. 476) oli Itä-Rooman keisari vuosina 475–476. Hän oli keisari Leo I:n vaimon Verinan veli. Hän johti huono-onnista sotaretkeä vandaaleja vastaan vuonna 468, ja hän kapinoi keisari Zenonia vastaan vuonna 475.

Basiliscuksesta tuli keisari vuonna 475, ja Zenon joutui pakenemaan Antiokiaan. Seuraavana vuonna Zenon palasi ja alkoi piirittää Konstantinopolia. Koska Basiliscus oli hoitanut tehtävänsä huonosti, senaatti antoi avata kaupungin portit Zenonin joukoille. Eräiden kertomusten mukaan Basiliscus pakeni kirkkoon eikä tullut sieltä ulos ennen kuin Zenon lupasi olla vuodattamatta Basiliscuksen ja tämän perheen verta. Zenon antoi sulkea Basiliscuksen kuivaan vesitorniin, jossa tämä kuoli. 

## Lähteet
The Magician’s Birthday

**The Magician's Birthday** on brittiläisen rockyhtye Uriah Heepin viides albumi, joka julkaistiin marraskuussa 1972 yhtyeen ollessa suosionsa huipulla. Yhtyeen levytystahti oli tällöin huima; *The Magician's Birthday* oli jo toinen levy saman vuoden aikana, aikaisemmin oli ilmestynyt *[[Demons and Wizards]]*, ja myös edellisvuonna oli julkaistu kaksi studioalbumia. *Demons and Wizardsin* tavoin myös *The Magician's Birthdayn* usean kappaleen sanoitukset käsittelevät mystiikkaa ja fantasiaa.

## Yleistä

Alun perin *The Magician's Birthdaysta* oli tarkoitus tulla Ken Hensleyn mukaan konseptialbumi ja albumin yli kymmenminuuttisen nimikappaleen, ”The Magician's Birthdayn”, piti olla konseptin ydin. Tätä mahdollisuutta ei yhtyeelle kuitenkaan annettu. Albumi jouduttiin myös työstämään kiireessä kansikuvaa myöten. Kannen työsti Roger Dean, ja se kuvastaa albumin nimikappaleen tapahtumia; hyvän ja pahan taistelua. 

Brittilistalla levy nousi sijalle 28 ja Yhdysvalloissa sijalle 31, myyden siellä kultaa. Suomessa albumi oli Uriah Heepin kolmas perättäinen listaykkönen ja se säilyi kärjessä kaksi viikkoa.

Kuten yhtyeen kolmella edellisellä albumilla, myös tällä Ken Hensley on johtava säveltäjä; levyn kahdeksasta kappaleesta viisi on hänen omaa käsialaa. Avausraita ”Sunrise” lukeutuu yhtyeen klassikoihin. Euroopassa albumin singlejulkaisu oli kappale ”Spider Woman”, joka nousi Saksan liittotasavallassa listan sijalle 13. ”Sweet Lorraine” julkaistiin singlenä muutamissa Euroopan maissa ja Yhdysvalloissa, jossa se oli korkeimmillaan listan sijalla 91. Myös ”Blind Eye” (USA 97.) julkaistiin Yhdysvalloissa singlenä. 

## Kappaleet
**A-puoli**
#
#
# 
#
#
**B-puoli**
#
#
#

### Expanded De-Luxe Edition -bonuskappaleet (Sanctuary 2003)
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Singlet

Tämän lisäksi kappale "Sunrise" julkaistiin singlenä Japanissa, "Sweet Lorraine" Yhdysvalloissa ja "Blind Eye" Yhdysvalloissa.

## Kokoonpano
*David Byron – laulu
*Mick Box – kitara
*Ken Hensley – kosketinsoittimet, kitara, Moog-syntetisaattori
*Gary Thain – bassokitara
*Lee Kerslake – rummut, lyömäsoittimet

## Arvostelut
*Allmusic () 
*Robert Christgau (B-) 

## Lähteet
Salisbury (täsmennyssivu)

**Salisbury** voi tarkoittaa seuraavia:

## Henkilöitä

* Lordi Salisbury (1830–1903), Robert Gascoyne-Cecil, Salisburyn markiisi, brittiläinen poliitikko ja pääministeri
* Peter Salisbury (s. 1971), brittiläinen muusikko

## Paikkoja

* Salisbury, kaupunki Wilshiren kreivikunnassa, Englannissa
* Salisbury, kunta Connecticutissa Yhdysvalloissa
* Salisbury, kaupunki Marylandissa Yhdysvalloissa
* Salisbury, kunta Massachusettsissa Yhdysvalloissa
* Salisbury, kunta Pohjois-Carolinassa Yhdysvalloissa
* Salisbury, Zimbabwen (ent. Rhodesia) pääkaupungin Hararen nimi vuoteen 1982 asti

## Muita merkityksiä

* *[[Salisbury (albumi)|Salisbury]]*, Uriah Heepin vuonna 1971 ilmestynyt albumi
** ”Salisbury”, albumin nimikkokappale
;Britannian kuninkaallinen laivasto
*HMS Salisbury (1698), 48-tykkinen neljännen luokan alus
*HMS Salisbury (1707), 54-tykkinen neljännen luokan alus
*HMS Salisbury (1746), 50-tykkinen neljännen luokan alus
*HMS Salisbury (1769), 50-tykkinen neljännen luokan alus
*HMS Salisbury (1814), 58-tykkinen neljännen luokan alus
* HMS Salisbury (I52), Town-luokan hävittäjä
* Salisbury-luokka eli tyyppi 61, neljän aluksen ilmavalvontafregattiluokka
* HMS Salisbury (F32), Salisbury-luokan fregatti
;Yhdysvaltain laivasto
* USS Salisbury Sound, Currituck-luokan vesilentokoneiden emälaiva
Verina

**Aelia Verina** (kuoli 484) oli Itä-Rooman keisari Leo I:n vaimo ja keisari Zenonin anoppi.

Verina ja Leo I saivat yhden tyttären Ariadnen joka meni naimisiin Leon tärkeimmän kenraalin Zenonin kanssa. Aluksi Verina suosi Zenonia. Kun Leo I kuoli ja Aradnen ja Zenonin pojasta Leo II:n tuli keisari. Koska poika oli vielä nuori tehtiin Verinan ja Ariadnen suostumuksella Zenonista Leon kanssahallitsija.

Mutta pian tämän jälkeen Verina oli mukana salajuonessa Zenonia vastaan veljensä Basiliscuksen, rakastajansa Patriciuksen ja kenraali Illuksen kanssa. Zenon joutui pakenemaan Konstantinopolista vuonna 475, mutta sai vallattua kaupungin takaisin jo seuraavana vuonna ja Verina siirtyi taas vävynsä puolelle. 

Pian tämän jälkeen Verina yritti juonitella Illusta vastaan, joka oli antautunut Zenonille. Illus vangitsi Verinan Zenonin suostumuksella. Tämä johti uuteen kapinaan, jota johti Verinan poika Marcianus, joka kuitenkin kukistettiin ja lähetettiin maanpakoon.

Vuonna 483 Illus oli riitaantunut Zenonin kanssa ja alkoi yhdessä Verinan kanssa kapinaan häntä vastaan. He julistivat yhdessä erään kenraali Leontiuksen keisariksi. Mutta Zenon kukisti kapinan. Verina pakeni Isauriaan, jossa hän kuoli vuonna 484.
Maija Mehiläinen

**Maija Mehiläinen** (*Die Biene Maja*) on Waldemar Bonselsin vuonna 1912 julkaisema faabeli, joka kertoo Maija-nimisen mehiläisen kasvutarinan. Teoksen ensimmäinen suomennos ilmestyi vuonna 1919. Kirjan ja sen hahmojen pohjalta on tehty useita animaatiosovituksia.

## Kirja
Maija syntyy mehiläispesän sisäiseen murrokseen ja nousee kansallissankariksi herhiläisiä vastaan käydyn sodan aikana.

Osa mehiläisistä on lähdössä pesästä perustaakseen uuden siirtokunnan, koska mehiläisiä on liikaa yhteen pesään. Maija kyseenalaistaa oman tehtävänsä pesässä ja varoituksista huolimatta lähtee pesän ulkopuolelle. Maija otetaan vangiksi ja hän kuulee herhiläisten juonesta tuhota mehiläiset. Maija pääsee pakoon ja palaa kotiin varoittamaan muita. Suuressa Herhiläissodassa Maijasta, hyvästä kansalaisesta, tulee sankari. Kirja kuvaa myös kuinka tärkeää on pitää kiinni ja kunnioittaa omaa kansaansa ja omanlaisiaan. Mehiläiset ovat "kansa joka ei noin vain anna komennella itseään", vaan jotka todella välittävät ja rakastavat toisiaan. Maija Mehiläisen teemoja ovat itsenäistyminen ja uskollisuus. Se antaa myös paljon pohdittavaa yksilön ja yhteisön suhteesta.

## Elokuvat
Saksalainen kuvaaja Wolfram Junghans ohjasi vuonna 1924 tarinan elokuvaksi *Die Biene Maja und ihre Abenteuer* käyttämällä oikeita hyönteisiä. Suomesta löytyi elokuvan ainoa alkuperäiskopio. Materiaali restauroitiin 2005 Suomen elokuva-arkiston ja Bundesarchiv-Filmarchivin yhteistyönä, ja elokuva esitettiin sekä Hampurissa että Helsingissä.

Vuonna 1936 Bonsels epäsi Disneyltä oikeudet Maija Mehiläisen piirroselokuvaan. 

Vuonna 2014 julkaistiin itävaltalais-saksalainen animaatioelokuva *[[Maija Mehiläinen (vuoden 2014 elokuva)|Maija Mehiläinen]]*, ja se sai jatko-osan *Maija Mehiläinen ja hunajakisat* vuonna 2018.

## Televisiosarja

Maija Mehiläisestä on tehty vuonna 1975 saksalais-itävaltalais-japanilainen 104-osainen anime-piirrossarja (*Mitsubachi Maaya no Bōken*, tuottanut Zuiyo and Nippon Animation, 52 osaa ja jatkosarja *Shin Mitsubachi Maaya no Bōken* 1982, 52 osaa, tuottanut Nippon Animation, TV Osaka). Sarja on ollut suosituin Saksassa, jossa sitä on näytetty televisiossa jatkuvasti vuoden 1976 jälkeen.

Sarjaa on esitetty myös Suomessa. Suomessa ilmestyi lisäksi vuosina 1986–1990 siihen perustunut sarjakuvalehti.

## Lähteet
Faabeli

**Faabeli** (, ’tarina’) on vertauskuvallinen, yleensä moraalisen opetuksen sisältävä kertomus ihmisistä ja yhteiskunnasta. Se on usein puettu eläinsadun muotoon, jossa eläimille tai kasveille on annettu inhimillisiä piirteitä (personifikaatio). Tunnetuimpia faabeleita ovat proosamuotoiset *[[Aisopoksen faabelit]]*. Faabeli kehittyi runomuotoiseksi ensimmäisinä ajanlaskun alun jälkeisinä vuosisatoina.

## Faabelimoraali

Faabeli on hyvin vanha kerrontamuoto, joka on syntynyt ennen ajanlaskumme alkua. Faabelien maailmankuva poikkeaa selkeästi saduista, joihin ne usein sekoitetaan tai rinnastetaan. Faabelien maailmassa hallitsee valta ja voima eikä oikeudenmukaisuutta juurikaan esiinny. Faabeleista huokuukin kyyninen maailmankuva, jossa ihanteellisuudella tai rohkeudella ei pitkälle pötkitä.

### Faabelin ja satumaailman erot

## Tunnettuja faabeleita

* *[[Aisopoksen faabelit]]*, mm.:
** Kettu ja haikara
** Kettu ja pihlajanmarjat
** Poika ja susi
** Susi lampaan vaatteissa
* *[[Phaedruksen faabelit]]*
* *[[Eläinten vallankumous]]*
* *[[Ketturomaani]]* (*Roman de Renart*)

## Tunnettuja faabelikirjailijoita

* Aisopos (n. 620–564 eaa.)
* Phaedrus (1. vuosisata eaa./jaa.)
* Babrios (100-luku)
* Jean de La Fontaine (1621–1695)
* Ivan Andrejevitš Krylov (1769–1844)
* Hans Christian Andersen (1805–1875)

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* 

## Aiheesta muualla
Juhani Raiskinen

**Raimo Juhani Raiskinen** (29. syyskuuta 1937 Helsinki – 5. kesäkuuta 2016 Jämsä)) oli suomalainen oopperanjohtaja, kapellimestari ja pianisti. Hän toimi Suomen Kansallisoopperan pääjohtajana 1974–1984 ja uudelleen 1997–2001.

Juhani Raiskinen valmistui pianistiksi Sibelius-Akatemiasta, voitti 1963 Maj Lind -pianokilpailun ja piti seuraavana vuonna ensikonsertin Helsingissä. Hän on toiminut Yleisradion musiikkitarkkailijana 1959–1963, Tampereen Teatterin kapellimestarina 1963–1969 sekä Tampereen kaupunginorkesterin kapellimestarina 1969–1973.

Raiskinen nimitettiin Suomen Kansallisoopperan johtajaksi vuonna 1974, sitä ennen hän oli ollut Oopperan suunnittelupäällikkönä. Kymmenen vuotta kestäneen johtajakautensa aikana Raiskinen nosti erityisesti suomalaisen oopperatuotannon vahvaan kansainväliseen maineeseen. Hänen kaudellaan Suomen Kansallisooppera tuotti kaikkiaan kahdeksan kotimaista kantaesitystä, joista Joonas Kokkosen *[[Viimeiset kiusaukset]]* (1975) ja Aulis Sallisen *[[Punainen viiva (ooppera)|Punainen viiva]]* (1978) esitettiin Kansallisoopperan vierailunäytäntöinä  Pohjoismaissa, Keski-Euroopassa, silloisessa Neuvostoliitossa ja New Yorkin Metropolitanissa. Uusien suomalaisten oopperoiden menestystä pidetään tärkeänä syynä siihen, että uusi oopperatalo päätettiin rakentaa.

Lopetettuaan kautensa Kansallisoopperan johtajana vuonna 1984 Raiskinen toimi Tampereen Työväen Teatterin kapellimestarina. Vuonna 1992 hänet kutsuttiin Göteborgin Operahögskolaniin, jossa hän toimi musiikillisen näyttämöilmaisun professorina. Vuosina 1994–1996 Raiskinen oli Göteborgin oopperan johtajana. Raiskinen palasi Suomen Kansallisoopperan pääjohtajaksi 1.1.1997 ja oli tässä tehtävässä näytäntökauden 2000–2001 loppuun asti.

Raiskinen sai säveltaiteen valtionpalkinnon vuonna 1983. Vuonna 2001 hänelle myönnettiin Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen kunniamerkki.

Raiskinen kuoli kesäasunnollaan kesken puutarhatöiden 5. kesäkuuta 2016. Hän oli kuollessaan 78-vuotias.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Juhani Raiskisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Florida Keys

**Florida Keys** on 190 kilometriä pitkä Yhdysvalloille kuuluva saariketju Floridan eteläkärjessä Floridansalmessa.

## Maantiede

Florida Keysiin kuuluu yli 1&nbsp;700 saarta. Kaikkien saarten yhteinen maapinta-ala on 356 neliökilometriä. Vain pieni osa saarista on asutettuja.

Saaret jaetaan alaryhmiin, jotka ovat pohjoisesta länteen Upper Keys, Middle Keys, Lower Keys ja Outlying Islands. Outer Keys käsittää saaret, joille pääsee vain veneellä.

Saariketjun ensimmäinen saari sijaitsee 24 kilometriä Miamin kaupungista etelään. Saariketjun länsipäässä ovat asumattomat Dry Tortugas -saaret. Eniten asutusta on Key Westin saarella.

Florida Keysin saaret ovat korallisaaria. Jotkin niistä ovat rengasmaisia atolleja, ja joidenkin ympärille on syntynyt hiekkasaaria. Saariketjua ympäröi koralliriutta Florida Reef, joka on maailman kolmanneksi laajin koralliriutta. Saariston luonto on hyvin monimuotoinen koralliriutan ja metsien ansiosta. Saaristossa on Dry Tortugasin kansallispuisto, ja ympäröivillä vesillä on Florida Keys National Marine Sanctuary -suojelualue.

Miamista Key Westiin kulkeva 182 kilometriä pitkä Overseas Highway kulkee 42 sillan yli. Saarista 43 on yhteydessä toisiin saariin siltojen kautta. Pisin silta on Seven Mile Bridge.

## Historia
Saarten ensimmäisiä asukkaita olivat calusa- ja tequestaintiaanit. Yhtenä ensimmäisistä eurooppalaisista saaria tutki Juan Ponce de León, joka tuli Floridaan noin vuonna 1513.

Key West kasvoi aikoinaan Floridan suurimmaksi kaupungiksi, sillä se oli lähellä Kuubaa ja Bahamaa sekä sijaitsi New Orleansiin vieneen kauppareitin varrella. Saarten lähivesillä tapahtuneiden haaksirikkojen vuoksi saarten tärkeimpiä elinkeinoja oli laivanhylkyjen materiaalin kerääminen. Tämä elinkeino alkoi hiipua 1900-luvun alussa kun haaksirikot vähenivät. Nykyisin saariston tärkeimpiä elinkeinoja ovat turismi ja kalastus.

Florida Keysistä tuli vuonna 1822 virallisesti osa Yhdysvaltoja muun Floridan ohella. Vuonna 1822 Yhdysvaltain laivaston kapteeniluutnantti Matthew Perry nostatti Yhdysvaltain lipun Key Westin saarelle ja julisti Florida Keysin Yhdysvaltain omaisuudeksi.

Vuonna 1910 saaret yhdistettiin rautatiellä.

Saaristossa esiintyy usein hurrikaaneja, jotka ovat saarten mataluuden vuoksi usein tuhoisia. Vuoden 1935 hurrikaani oli kaikkien aikojen pahimipa. Se surmasi yli 500 ihmistä ja pysäytti saaret yhdistäneen rautatieliikenteen. Rautatien paikalle rakennettiin myöhemmin valtatie.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luuttuteokset (Bach)

**Luuttuteokset** (BWV 996–1000, 1006a) muodostavat hyvin pienen osan Johann Sebastian Bachin yli tuhannesta säilyneestä teoksesta.  Lisäksi epäillään, ettei Bach alun perin säveltänyt niitä varsinaiselle luutulle, vaan barokkiluutun ääntä mukailevalle kosketinsoittimelle *Lautenclavicymbel*ille eli luuttucembalolle. Ne ovat kuitenkin muodostuneet tärkeäksi osaksi luutun ja kitaran ohjelmistoa ja niitä esitetään nykyisin laajasti. 

Bachin perunkirjoituksessa luetteloidaan säveltäjän omaisuuden joukossa kaksi luuttucembaloa ja yksi luuttu.  Ei ole olemassa varmaa tietoa siitä, osasiko säveltäjä itse soittaa luuttua, mutta on oletettavaa, että hän oli siihen tutustunut ja ainakin kaksi hänen oppilaistaan (Johann Ludwig Krebs 1713 - 1780) ja R. Straube) soittivat ja sävelsivät sille.

## c-mollisarja, BWV 995

Perinteisesti teosta on pidetty Bachin omana sovituksena c-molli -sellosarjasta (BWV 1011).  Viimeisimpien tutkimusten mukaan voi kuitenkin olla, että sellosarja onkin sovitettu tästä luuttusarjasta. Teos on sävelletty vuosien  1727 ja 1731 välisenä aikana ja siitä on säilynyt kaksi käsikirjoitusta.

Teoksen osat:
* preludi
* allemande
* courante
* sarabande
* gavotte I, gavotte en rondeau, gavotte I
* gigue

## e-mollisarja, BWV 996

E-molli -luuttusarja on vanhin Bachin säilyneistä luuttuteoksista ja on sävelletty vuosien 1707 ja 1717 välisenä aikana. Teos hyvin melodinen ja harmonioiltaan rikas ja on muodostunutkin esitetyimmäksi Bachin luuttuteokseksi.

Teoksen osat:
* preludi, passaggio - presto
* allemande
* courante
* sarabande
* bourree
* gigue

## c-mollisarja, BWV 997

Mahdollisesti monimutkaisin Bachin luuttuteoksista, erityisesti kaksi- ja välillä kolmiääninen fuugaosa.  Sävellyksen arvellaan valmistuneen ennen vuotta 1741.  Sarja ei noudata perinteistä barokkisarjan muotoa, vaan sisältää neljä pitkähköä osaa (preludi, fuuga, sarabande ja gigue).

Teoksen osat:
* preludi
* fuuga
* sarabande
* gigue

## Preludi, fuuga ja allegro E-duuri, BWV 998

Bachin arvellaan säveltäneen teoksen vuosien 1740 ja 1745 välisenä aikana.  Se sisältää *da capo* -fuugan, mikä on harvinaista Bachin musiikissa.

Teoksen osat:
* preludi
* fuuga
* allegro

## Preludi, BWV 999
Vuodelta 1720

## Fuuga, BWV 1000

Teos on sovitus sonaatista no. 1 soolo-viululle, g-molli, BWV 1001 ja arvellaan valmistuneen vuonna 1725.

## E-duuri -sarja, BWV 1006a
Sovitus partitasta no. 3, E-duuri, sooloviululle (BWV 1006). 

Teoksen osat
* preludi
* loure
* gavotte en rondeau
* menuetti I & II
* bourrée
* gigue
Julma leikki

**Julma leikki** (*Gerald's Game*) on yhdysvaltalaisen kirjailijan Stephen Kingin vuonna 1992 julkaistu romaani. Sen suomensi Heikki Karjalainen, ja suomennos julkaistiin vuonna 1993 Tammen kustantamana. Kirjaan perustuva samanniminen elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2017.

## Juoni
Kirja kertoo noin 40-vuotiaasta lakimiehen vaimosta, Jessie Burlingamesta, joka antaa seksileikin yhteydessä miehensä, lakimies Gerald Burlingamen, kahlita hänet käsiraudoilla vuoteeseen. Jessie ei pidä sidottuna olemisesta, sillä se on uutta hänelle ja hän huomaa Geraldin raiskausfantasian, jonka tämä haluaa toteuttaa Jessielle. Jessie potkaisee Geraldin päältään. Hetken päästä, samalla kun Jessie käskee Geraldia irrottamaan hänet raudoista, Gerald saa sydänkohtauksen. Hän kaatuu maahan kolauttaen päänsä lattiaan ja kuolee. Seuraavat 21 tuntia elämästään Jessie viettää parisängyn tolppiin kahlehdittuna yksin keskellä ei mitään. Yrittäessään paeta tilanteesta Jessie joutuu kamppailemaan janon, rannekipujen ja päänsä sisällä asuvien äänien kanssa. Yhtäkkiä huoneeseen ilmestyy olio, joka on vitivalkoinen ja silmät pohjattomat mustat. Olion kädet ylettyvät polviin saakka ja kädessään se kantoi ihmisen nahasta tehtyä matkalaukkua, joka oli täynnä ihmisen luita. Jessie hätääntyy, eikä usko pääsevänsä oliolta pakoon.

Auringonpimennyksen aikaan 20. heinäkuuta 1963, samana päivänä kun Jessietä nuorena ahdistellaan, Dolores Clairborne tappoi miehensä. Tämä kuvataan kirjassa Doloreksen tunnustus.

## Lähteet
Eliniän pidentäminen

**Eliniän pidentäminen** koostuu yrityksistä pidentää ihmiselle lajityypillistä elinikää, joka on nykyisin maksimissaan noin 120 vuotta.

Joitain ehdotettuja tapoja eliniän pidentämiseen:

* telomeraasientsyymi, jonka avulla voitaisiin estää telomeerien lyhentyminen ja torjua siitä seuraava solun jakautumisen loppuminen ja solun vanheneminen
* geeniterapia
* vaskulaarisen ikääntymisen, erityisesti suurten valtimoiden jäykistymisen, vastustaminen
* kalorirajoitteinen ruokavalio, tai sen molekulaaristen vaikutusten jäljittely DR-mimeeteillä, kuten reservatrolilla
* tietyt lääkkeet
* varaosalääketiede, eli elinten korvaaminen mekaanisilla tai kantasoluista tuotetuilla elimillä
* lisäravintoaineet ja antioksidantit
* hormoniterapia
* nanolääketieteen kehittyessä ihmiskehon vaurioita voitaisiin korjata hyvin tarkasti nanorobottien avulla.

Eräitä biologisen vanhenemisen estämiskeinoja ovat tupakoinnin ja ylipainon välttäminen, riittävä liikunta, oikeanlainen ruokavalio ja elämänasenne sekä tarpeellisten lääkkeiden käyttö.

## Katso myös
* Biogerontologia
* Biologinen kuolemattomuus
* Methuselah Mouse Prize
* Kryoniikka
* Elinajanodote

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Life Extension Foundation
* Strategies for Engineered Negligible Senescence (SENS)
* Immortality Institute
Madekoski

**Madekoski** on Oulun 32. kaupunginosa Maikkulan suuralueella noin 12 kilometriä keskustasta kaakkoon, Oulujoen, valtatie 22:n ja Oulu–Kontiomäki-rautatien varressa. Nimensä kaupunginosa on saanut samannimisestä koskipaikasta Oulujoessa.

Kaupunginosa rajoittuu koillisessa Oulujokeen ja Sanginsuuhun, kaakossa Pikkaralaan, etelässä Juurusojaan ja Oulu–Kontiomäki-rautatiehen sekä lännessä Heikkilänkankaaseen.

Alue on omakotitalovaltainen ja toistaiseksi väljästi rakennettu kylämäinen kaupunginosa, jonka maisemaa hallitsevat niitty- ja peltoaukeat sekä sekametsät. Suurin osa omakotitaloista sijaitsee muutaman tärkeimmän tien varrella. Turkansaaren ulkomuseo sijaitsee Madekosken kaupunginosassa.

## Liikenne
Oulun ja Kontiomäen välinen rautatie kulkee kaupunginosan etelärajalla. Sen rinnalla kulkee valtatie 22, joka on alueen pääväylä.

Aiemmin Madekoskella oli myös oma rautatieseisake. Seisake lakkautettiin ja henkilöliikenteen pysähdykset lopetettiin kokonaan lättähattuliikenteen päättyessä vuonna 1986. Nykyisin Thure Hellströmin suunnittelema entinen seisakerakennus on yksityisomistuksessa. Seisakkeella pysähtyvät ainoastaan museojunat.

Linja-autoliikenne Madekoskella on riittävä asukastiheyteen nähden.

Oulujoen ylitse johtaa Sangin silta Madekoskelta Sanginsuun kaupunginosaan. Tämä silta on itäisin Oulun kaupungin alueella sijaitseva Oulujoen ylittävä maantiesilta.

Madekoskelta lähtee tieyhteys Kempeleen Juurussuon kylään ja siitä eteenpäin Hangaskankaalle ja Tyrnävän Murron kylään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Madekosken koulun kotisivut
Mehustin

**Mehustin** (myös **mehumaija**) on marjamehun valmistamiseen tarkoitettu keittiöväline, joka muistuttaa kattilaa. Mehumaijassa on pohjakattila, jossa vesi kiehuu, sen yläpuolella mehukattila, johon mehu kertyy ja josta se johdatetaan letkulla pois, marjakehikko, johon mehustettavat marjat tai hedelmät laitetaan sekä tiivis kansi. Parhaat mehustimet ovat ruostumatonta terästä, koska happamat marjat voivat syövyttää alumiinimehustinta.

Mehustimen pohjakattilaan lisätään vettä, joka kuumennetaan kiehuvaksi keittolevyllä. Marjat pannaan siiviläosaan, jossa lämpö rikkoo marjojen solut. Tällöin mehustettava aines liukenee ja mehu valuu vesihöyryn kuumentamaan mehukattilaan. 

Mehustimen keksijä oli saksalainen Firma Wilhelm Wagner GmbH & Co. vuonna 1949, ja tuotteen nimi "Saftborn". Se tuli Suomeen 1950-luvulla, mutta nimen "Mehumaija" keksi Toivo Rautavaara. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pieni säilöntäopas (HS, heinäkuu 2009)
* Höyrymehun valmistus (HS, elokuu 1993)
* Viinimarjojen mehustus (Kotikokki, 2007)
*Mehustimen käyttö- ja hoito-ohje  (Opa)
Markkuun ryhmäpuutarha

**Markkuun ryhmäpuutarha** sijaitsee Oulujoen pohjoisrannalla Saarelan kaupunginosassa, noin yhdeksän kilometriä Oulun kaupungin keskustasta kaakkoon, Oulujoen ja Vaalantien välisellä alueella. Vuonna 1975 perustettu ryhmäpuutarha-alue käsittää nykyisellään 165 puutarhapalstaa.

Alueella on ryhmäpuutarhan yhteinen kerhotalo, "Marketa", jossa voidaan viettää niin perhejuhlia kuin yhdistyksen järjestämiä juhannus- ja elojuhliakin. Saunatilat sekä uimaranta ovat palstalaisten käytössä. Veneilyä ja kalastusta harrastaville on alueella laituripaikkoja.

Markkuun Ryhmäpuutarhayhdistys ry, MRPY, on vuokralaisena Oulun kaupungin omistamalla maalla. Vuokralaisena MRPY on velvollinen noudattamaan vuokranantajan ohjeita palstoille rakennettavien kevyiden rakenteiden osalta ja vuokra-alueen hoidosta.

Vuonna 2014 Markkuun alue liitettiin osaksi Oulun kaupungin arvokkaita alueita.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
*Markkuun Ryhmäpuutarhayhdistys
Noukanniemi

**Noukanniemi** on veneilykeskus Vaajakoskella Jyväskylän Haapaniemessä.. Noukanniemessä sijaitsee suosittu juhlapaikka ja tilausravintola Vehryt Nouka, joka on auki tilauksesta. Vehryt Nouka tarjoaa tilaus- ja juhlapalveluita ympäri vuoden. Noukanniemessä sijaitsee myös venesatama, josta saa vuokrattua kausipaikkoja, talvisäilytystä, sekä bensa-asema tankkausta varten.  

## Aiheesta muualla
*Ravintola Vehryt Noukan kotisivut
Cujo

**Cujo** on Stephen Kingin kirjoittama kauhuromaani vuodelta 1981. Kirja on ilmestynyt suomeksi vuonna 1987 Virpi Kososen suomentamana ja Harlequinin kustantamana. Uusi suomennos ilmestyi vuonna 1992 Book Studion kustantamana. Sen on suomentanut Reijo Kalvas.

King kertoo, että ei muista kirjan kirjoittamisesta juuri mitään, koska joi niihin aikoihin kaljapatterin illassa, mutta haluaisi muistaa ja myöntää pitävänsä teoksestaan.

## Juoni
Trentonin perhe, johon kuuluvat isä Vic, äiti Donna ja heidän viisivuotias poikansa Tad, on vastikään muuttanut uuteen kylään Castle Rockiin, jossa he tutustuvat autokorjaaja Camberien perheeseen ja heidän koiraansa Cujoon. Ihmisystävällinen Cujo saa lepakon puremasta vesikauhutartunnan, ja alkaa sairastuttuaan tappaa ihmisiä.

## Elokuvaversio
Kirjan pohjalta tehty kauhuelokuva *[[Cujo – kauhun silmät]]* tuli ensi-iltaan vuonna 1983. Elokuvan on ohjannut Lewis Teague, ja pääosia näyttelevät Danny Pintauro, Dee Wallace Stone, Daniel Hugh Kelly ja Christopher Stone.

## Lähteet
Tulosvaroitus

**Tulosvaroitus** on yrityksen antama talousennusteen korjaus. Tulosvaroituksen antaminen on pakollista kaikille pörssiyhtiöille, jos sen antamiseen on tarvetta. Tulosvaroitus annetaan kun tulos, tase tai taloudellinen asema on kehittynyt arvioitua huonommin tai paremmin (positiivinen tulosvaroitus). Yleensä tulosvaroituksen antaminen mielletään negatiiviseksi yhtiön talouden kannalta, vaikka tulosvaroitus voidaan antaa myös kun talous on kehittynyt arvioitua paremmin.

## Lähteet
Viimeisellä rannalla (romaani)

**Viimeisellä rannalla** () on vuonna 1957 ilmestynyt englantilais-australialaisen Nevil Shuten romaani. Tarina kuvailee maailman viimeisten ihmisten elämää Australiassa tappavan ydinlaskeumapilven lähestyessä.

## Sovitukset
Kirjasta tehtiin tuoreeltaan vuonna 1959 samanniminen elokuva, jonka pääosia näyttelivät Gregory Peck ja Ava Gardner. Lisäksi kirjasta on tehty vuonna 2000 kolmiosainen minisarja.

Sir Elwoodin Hiljaiset Värit -yhtyeen levyltä *[[Kymmenen tikkua laudalla (albumi)|Kymmenen tikkua laudalla]]* löytyy samanniminen kappale, joka on saanut inspiraationsa Shuten kirjasta. Myös levyn kansipapereissa viitataan kirjan herättämiin ajatuksiin.

## Aiheesta muualla
* Viimeisellä rannalla Risingshadow'ssa
Kalmukki

**Kalmukki** tarkoittaa seuraavia asioita:

* kalmukin kieli, yksi mongolilainen kieli
* kalmukit, mongolikansa.

**Katso myös**

* Kalmukia.
Gerontologia

**Gerontologia** on ikääntymisen ja vanhenemisprosessin tutkimusta. Se poikkeaa geriatriasta, joka on vanhuuden sairauksien ja niiden hoitomuotojen tutkimukseen keskittynyt lääketieteen osa-alue.

Gerontologia on monitieteistä ja siinä on yhtymäkohtia biologiaan, psykologiaan, sosiologiaan ja terveystieteisiin. Gerontologian tutkimuksen kohteena voi olla muun muassa:
* ikääntymisen fyysisten, psykologisten ja sosiaalisten näkökohtien tutkimus
* ikääntyvän väestön yhteiskunnallisten vaikutusten tutkimus
* kokemuksellinen vanheneminen ja elämänkulku
* vanhenemisen syiden ja seurausten selvittäminen ja esim. pitkäikäisyyden salaisuuksien tutkimus.

Gerontologiaa voi opiskella Suomessa pääaineena Jyväskylän yliopistossa, jossa gerontologian opetusta ja tutkimusta tarjotaan eri tiedekunnissa. Monissa muissa yliopistoissa gerontologiaa tarjotaan sivuaineena. Myös Suomen gerontologian tutkimuskeskus on sijoittunut Jyväskylään. Gerontologiaa ja kansanterveystiedettä opiskelleet voivat työskennellä muun muassa tutkijana, osastonhoitajana, projektipäällikkönä ja lehtorina.

## Gerontologian osa-alueita

**Terveysgerontologia**
käsittelee biologisten vanhenemismuutosten lisäksi ikääntyvien ihmisten terveyttä ja toimintakykyä. Tarkastelun kohteena ovat myös terveyden, toimintakyvyn, liikunnan ja vanhenemisen väliset yhteydet. Muita teemoja ovat väestön ikääntyminen ja gerontologia tieteenalana.

**Psykogerontologia**
tarkastelee psyykkisiä vanhenemismuutoksia ja toimintakykyisyyttä, sekä ikääntymisen ja mielenterveyden välisiä yhteyksiä.

**Kasvatusgerontologia**
perehtyy elinikäisen oppimisen mahdollisuuksiin, aikuisten ja ikääntyneiden ihmisten oppimisen ohjaamiseen, sekä ikääntyneille ihmisille suunnattuun aikuiskasvatukseen.

**Sosiologia ja sosiaaligerontologia**
käsittelee vanhenemista yksilöllisenä, kulttuurillisena ja yhteiskunnallisena ilmiönä, sekä ikä- ja elämänvaihetutkimuksena. Lisäksi tarkastellaan iäkkäiden ihmisten asemaan ja elinoloihin liittyviä asioita, sekä vanhuspolitiikan ja -työn nykytilaa ja tulevaisuutta. Kulttuurillinen perspektiivi painottaa iän ja ikääntymisen merkityksiä, mielikuvia ja itsemäärityksiä sekä näiden historiallista muuttumista.

## Katso myös
* Biogerontologia

## Lähteet
Biogerontologia

**Biogerontologia** on gerontologian eli ikääntymistutkimuksen alalaji, joka keskittyy ikääntymisen (seneskenssin) biologisten syiden tutkimiseen. Biogerontologeiksi lasketaan tiedemiehet, jotka tutkivat näitä prosesseja, sisältäen myös pyrkimykset hallita, estää ja kääntää ne.

## Tunnetuimpia biogerontologeja
* Aubrey de Grey
* Cynthia Kenyon
* Leonard Hayflick

## Katso myös
* Biologinen kuolemattomuus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Senescence.info
* Strategies for Engineered Negligible Senescence
Kithara

**Kithara** () oli pitkä kielisoitin antiikin Kreikassa. Se ei ole nimestään huolimatta sukua kitaralle vaan lyyralle. Kitaran nimi on kuitenkin peräisin kitharasta.

Kreikkalaisessa mytologiassa kithara yhdistetään Apolloniin, mutta sen keksijäksi mainitaan Hermes.

Kitharassa oli 7–12 kieltä. Yleisin oli seitsenkielinen malli. Litteään kaikukoppaan oli kiinnitetty sivukaaret, joiden taipuisuus tuotti aaltomaisen äänen. Kaikki kielet olivat yhtä pitkiä.

Kokonaisia soittimia ei ole säilynyt, eikä soittimen ääntä tai soittotapaa tiedetä tarkasti. Vanhoista kuvista päätellen kitharaa soitettiin lennokkain liikkein, joskus erityisellä näppäimellä tai plektralla. Kitharansoittaja käytti soitinta usein oman laulunsa säestykseen. Sen soittaminen vaati suurta taitoa, ja soittimen opettelu kuului kreikkalaismiesten koulutukseen. Kitharaesitykset olivat hyvin suosittuja Kreikan festivaaleilla ja musiikkikilpailuissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Christian Ferdinand Abel

**Christian Ferdinand Abel** (heinä- tai elokuu 1682 Hannover – 3. huhtikuuta 1761 Köthen) oli saksalainen gambisti, viulisti ja sellisti.  

Christian Ferdinandin isä oli säveltäjä, viulisti ja urkuri Clamor Heinrich Abel. Myös Christian Ferdinandin poika Carl Friedrich oli säveltäjä. Abel toimi Cöthenin (nyk. Köthen) hoviorkesterissa Johann Sebastian Bachin kapellimestarikaudella, vuodesta 1715 eteenpäin. Bachin ja Abelin välit olivat lämpimät ja Bach pyydettiin muun muassa Abelin tyttären kummiksi.
Greenwich Village

**Greenwich Village**  on kaupunginosa Manhattanin länsiosassa, New Yorkissa. Se sijaitsee Broadwayltä länteen ja 14. kadulta etelään. Se on merkittävä boheemin kulttuurin maamerkki, tunnettu värikkäistä taiteellisesti suuntautuneista asukkaistaan ja heidän tuottamastaan vaihtoehtokulttuurista.

Alueella oli merkittävä vaikutus folkmusiikin syntyvaiheissa 1960-luvulla. Muiden muassa The Mamas & the Papas -yhtye on syntynyt ja Bob Dylan asunut Greenwich Villagessa.

## Populaarikulttuurissa
Vuonna 1976 ilmestyi 1950-luvun alun tunnelmia kuvaava elokuva Nuoruuteni Greenwich Village.  Vuonna 1994 alkanut TV-sarja Frendit tapahtuu Greenwich Villagessa, vaikka se on kuvattu Hollywoodissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Grant Morrison

**Grant Morrison** (s. 31. tammikuuta 1960) on skotlantilainen sarjakuvakäsikirjoittaja ja -piirtäjä, joka tunnetaan ei-lineaarisista juonistaan ja vastakulttuurisista taipumuksistaan. Hänen kuuluisimpia teoksiaan ovat muiden muassa *Doom Patrol*, *Animal Man*, *The Invisibles*, *Arkham Asylum* ja *JLA*. Hän on tiettävästi kaaosmagian harrastaja. Morrisonin voi myös nähdä My Chemical Romancen musiikkivideoissa "Na Na Na" ja "SING". Hän on hyvä ystävä bändin keulahahmon Gerard Wayn kanssa.

Suurimman osan töistään Morrison on tehnyt DC Comicsille.

## Teoksia

* *[[Animal Man]]*
* *[[Arkham Asylum: A Serious House on Serious Earth]]*, Artistina Dave McKean
* *[[Aztek (sarjakuvahahmo)|Aztek, the Ultimate Man]]* yhdessä Mark Millarin kanssa
* *[[Bible John]]*
* *[[Doom Patrol]]*
* *[[Ihmeneloset|Fantastic Four 1234]]*
* *[[The Filth]]* (13-osainen minisarja)
* *[[Hellblazer]]*
* *[[The Invisibles]]*
* *[[Oikeuden Puolustajat|JLA]]*
* *[[Kill Your Boyfriend]]*
* *[[King Prawn]]*
* *[[Marvel Boy]]*
* *[[New Adventures of Hitler]]*
* *[[New X-Men]]*
* *[[St. Swithin's Day]]*
* *[[Seaguy]]*
* *[[We3]]*
* *[[Vampirella]]* yhdessä Mark Millarin kanssa
* *[[Vimanarama]]*
* *[[Zenith (sarjakuvahahmo)|Zenith]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Grant Morrisonin kotisivu
*2000 AD profiili
Suomen rakentamismääräyskokoelma

**HUOM! Suomen rakentamismääräyskokoelma on kumottu 31.12.2017. Vastaavat sisällöt löytyvät 1.1.2018 alkaen Ympäristöministeriön asetuksista.**

https://ym.fi/rakentamismaaraykset

Alla olevat määräykset ovat olleet voimassa 31.12.2017 saakka.

**RakMk** eli **Suomen rakentamismääräyskokoelma** sisältää *täydentäviä määräyksiä ja ohjeita* maankäyttö- ja rakennuslakiin, sekä ko. asetukseen. Määräykset ovat uudisrakentamisessa kaikkia osapuolia sitovia, ohjeet esimerkkejä määräykset täyttävistä ratkaisuista. 

Korjausrakentamisessa määräykset ovat sitovia soveltuvin osin, riippuen rakennustyön laajuudesta ja rakennuksen käyttötarkoituksesta. Viime kädessä asian päättää kunnan rakennusvalvontaviranomainen.

Määräyskokoelmaa ylläpitää Ympäristöministeriö. Määräysten velvoittavuus perustuu Maankäyttö- ja rakennuslakiin, sen 13. pykälään.

## Rakentamismääräyskokoelman osiot
### A Yleinen osa

:A1 Rakentamisen valvonta ja tekninen tarkastus, määräykset ja ohjeet
:A2 Rakennuksen suunnittelijat ja suunnitelmat, määräykset ja ohjeet
:A4 Rakennuksen käyttö- ja huolto-ohje, määräykset ja ohjeet
:A5 Kaavamerkinnät, määräykset

### B Rakenteiden lujuus
:B1 Rakenteiden varmuus ja kuormitukset, määräykset
:B2 Kantavat rakenteet, määräykset
:B3 Pohjarakenteet, määräykset ja ohjeet
:B4 Betonirakenteet, ohjeet
:B5 Kevytbetoniharkkorakenteet, ohjeet
:B6 Teräsohutlevyrakenteet, ohjeet
:B7 Teräsrakenteet, ohjeet
:B8 Tiilirakenteet, ohjeet
:B9 Betoniharkkorakenteet, ohjeet
:B10 Puurakenteet, ohjeet
:Eurocode-esistandardien kansalliset soveltamisasiakirjat (NAD)

### C Eristykset
:C1 Ääneneristys ja meluntorjunta rakennuksessa, määräykset ja ohjeet
:C2 Kosteus, määräykset ja ohjeet
:C3 Rakennuksen lämmöneristys, määräykset
:C4 Lämmöneristys, ohjeet

### D LVI ja energiatalous
:D1 Kiinteistöjen vesi- ja viemärilaitteistot, määräykset ja ohjeet
:D1 Kiinteistöjen vesi- ja viemärilaitteistot, määräykset ja ohjeet 
:D2 Rakennusten sisäilmasto ja ilmanvaihto, määräykset ja ohjeet
:D3 Rakennusten energiatalous, määräykset ja ohjeet *(uusittu 1.1.2008)*
:D4 LVI-piirrosmerkit, ohjeet
:D5 Rakennusten lämmityksen tehon- ja energiatarpeen laskenta, ohjeet *(uusittu 1.1.2008)*
:"D6 Kvv-työnjohtaja, määräykset" on korvattu osalla A1
:D7 Kattiloiden hyötysuhdevaatimukset, määräykset

### E Rakenteellinen paloturvallisuus
:E1 Rakennusten paloturvallisuus, määräykset ja ohjeet
:E2 Tuotanto- ja varastorakennusten paloturvallisuus, ohjeet
:E3 Pienten savupiippujen rakenteet ja paloturvallisuus, määräykset ja ohjeet  *(uusittu 1.12.2007)* 
:E4 Autosuojien paloturvallisuus, ohjeet
:E7 Ilmanvaihtolaitosten paloturvallisuus, ohjeet
:E8 Muuratut tulisijat, ohjeet
:E9 Kattilahuoneiden ja polttoainevarastojen paloturvallisuus, ohjeet

### F Yleinen rakennussuunnittelu

:F1 Esteetön rakennus, määräykset ja ohjeet
:F2 Rakennuksen käyttöturvallisuus, määräykset ja ohjeet

### G Asuntorakentaminen
:G1 Asuntosuunnittelu, määräykset ja ohjeet
:G2 Valtion tukema asuntorakentaminen, määräykset ja ohjeet

## Lähteet
* Rakentamismääräyskokoelma Ympäristöministeriön sivustolla
* Maankäyttö- ja rakennuslaki 5.2.1999/132
Leikkimökki

**Leikkimökki** on lasten leikkipaikaksi tarkoitettu pieni kotia muistuttava rakennus. Leikkimökit ovat aikuisten lapsia varten suunnittelemia ja rakentamia pienoistaloja; omia majojaan lapset ovat rakentaneet kautta aikojen. Leikkimökkiä voidaan pitää aikuisten huvimajan vastineena.

Ensimmäiseksi leikkimökkejä alettiin rakentaa kartanoiden lapsille. Rikkaiden leikkimökit olivat usein arkkitehtien suunnittelemia, ja ne noudattelivat oman tyylikautensa ihanteita. Tällaisia leikkimökkejä ovat esimerkiksi Mannerheim-suvun lapsille rakennettu mökki Louhisaaren kartanossa ja Toivonojan kartanon uusrenessanssityylinen mökki. Leikkimökin malli vakiintui 1930-luvulla: mökit valmistettiin kovalevystä tai laudasta, niissä oli yksi pieni huone, ovi päädyssä ja kuisti oven edessä. Ikkunoita oli yksi tai kaksi. Kaikkiin kansankerroksiin leikkimökkikulttuuri levisi vasta 1940-luvulla, ja sotien jälkeen mökit tulivat erityisen suosituiksi. Leikkimökkien tehdasmainen valmistus alkoi 1920-luvulla. Mökkien ulkoasu yhtenäistyi niiden yleistyessä.

Lehdissä leikkimökkejä koskevia valmistusohjeita alettiin julkaista 1930-luvulla. Esimerkiksi *[[Kotiliesi]]* aloitti mökkejä koskevan sarjan vuonna 1937 ja palkkasi mökkien suunnittelijoiksi nimekkäitäkin arkkitehteja, kuten Elsi Borgin ja Kaija Sirenin. Vaikka mökkejä suunniteltiin erityisesti tyttöjä silmällä pitäen, vuonna 1961 lehdessä esiteltiin sopivat leikkimökkimallit molempia sukupuolia varten.

Leikkimökki voitiin sisustaa muiden rakennusten tavoin. Leikkimökkejä varten tarkoitettuja pieniä huonekaluja alettiin myydä Helsingissä ja Turussa jo 1800-luvun lopulla. Muun muassa Högfors, Arabia ja Kupittaan Savi valmistivat jo varhain lapsille tarkoitettuja leikkiuuneja ja astioita.

## Katso myös
* Puumaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Allemande

**Allemande** (myös **allemanda**, **almain** tai **alman**, ransk. ”saksalainen”) on barokin aikainen tanssi ja barokkisarjan vakio-osa. Se oli joko sarjan ensimmäinen osa, tai sitä saattoi edeltää alkusoitto, jota voitiin kutsua myös overtyyriksi tai preludiksi.

Allemande sai alkunsa 1500-luvulla kaksitahtisena keskinopeana tanssina, joka oli muotona tuohon aikaan suosittu Saksassa. Ranskalaiset säveltäjät muuttivat allemanden 1600-luvulla nelitahtiseksi ja nopeammaksi.
Abel (täsmennyssivu)

**Abel** on seuraavien henkilöiden etu- tai sukunimi:

*Abel, Raamatun henkilö, Aadamin toinen poika
*Abel, Tanskan kuningas 1250–1252
*Abel, miehen etunimi, suomalainen vastine Aapeli
*Abel, sukunimenä:
**Adolf Abel (1882–1968), saksalainen arkkitehti
**Alfred Abel (1879–1937), saksalainen näyttelijä
**Anicet Abel (s. 1990), madagaskarilainen jalkapalloilija
**Brooke Abel (s. 1988), yhdysvaltalainen taitouimari
**Christian Ferdinand Abel (1682–1761), saksalainen muusikko
**Clarence Abel (1900–1965), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
**Frederick Abel (1827–1902), brittiläinen kemisti
**George Abel (1916–1996), kanadalainen jääkiekkoilija
**Greg Abel (s. 1962), kanadalainen liikemies
**Günter Abel (s. 1947), saksalainen filosofi
**Jake Abel (s. 1987), yhdysvaltalainen näyttelijä
**Karl Friedrich Abel (1723–1787), saksalainen säveltäjä ja viola da gamban soittaja
**Morten Abel (s. 1962), norjalainen muusikko
**Myriam Abel (s. 1981), ranskalainen laulaja
**Niels Henrik Abel (1802–1829), norjalainen matemaatikko
**Othenio Abel (1875–1946), itävaltalainen paleontologi ja evoluutiobiologi
**Roger Abel (s. 1900), monacolainen ampuja
**Rudolf Abel (1903–1971), neuvostoliittolainen KGB:n eversti
**Sid Abel (1918–2000), kanadalainen jääkiekkoilija
Kaukovalta

**Kaukovalta** on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Eila Kaukovalta (ent. *Kaila*, 1911–1970), kirjailija, Kyösti Valfrid Kaukovallan tytär
* Ilpo Kaukovalta (1913–1982), kirjailija, Kyösti Valfrid Kaukovallan poika
* Kyösti Valfrid Kaukovalta (vuoteen 1905 *Gustaf Walfrid Alitalo*, 1885–1943), historioitsija ja opettaja
* Kai Kyösti Kaukovalta (ent. *Perttunen*, 1950–2021), kirjailija, Soile Kaukovallan poika
* Niko Kaukovalta (s. 1977), pesäpallotuomari
* Patrick Kaukovalta (s. 1998), tennispelaaja
* Pietari Kaukovalta (*Petrus Kaikewalde*, 1200-luku), pappi, mainitaan Liivinmaan kronikassa
* Soile Kaukovalta (ent. *Kaukovalta-Perttunen*, myöh. *Kaukovalta-Kaila*, 1921–1988), kirjastonjohtaja ja kirjailija, Kyösti Valfrid Kaukovallan tytär.
Audrey Tautou

**Audrey Justine Tautou** (s. 9. elokuuta 1976 Beaumont, Puy-de-Dôme, Ranska) on ranskalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa nimiroolissa elokuvassa *[[Amélie]]* (2001).

Ranskalaisten elokuvien lisäksi Tautou on näytellyt myös yhdysvaltalaisissa elokuvissa, muun muassa naispääosan elokuvassa *[[Da Vinci -koodi (elokuva)|Da Vinci -koodi]]* (2006).

## Filmografia

### Elokuvat

### Televisioelokuvat

### Lyhytelokuvat

### Televisiosarjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kursk (täsmennyssivu)

**Kursk** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Kursk, kaupunki Venäjällä
* Kurskin alue, alue Venäjällä
* Kurskin taistelu, toisen maailmansodan taistelu
* Kursk, venäläinen sukellusvene
* Kurski, kylä Leningradin alueella Venäjällä
* Kypck, suomalainen yhtye
* Kursk, Markus Copperin taideteos vuodelta 2004
* *[[Kursk (elokuva)|Kursk]]*, ranskalais-belgialainen elokuva vuodelta 2018.
Kursk

**Kursk** () on kaupunki Venäjän länsiosissa, Kur- ja Seimjokien yhtymäkohdassa 450 kilometriä Moskovasta etelään. Se on Kurskin alueen hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluku vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan on noin 415&nbsp;159.

## Historia
Kursk on yksi Venäjän vanhimmista kaupungeista. Kaupungin tienoilla tiedetään olleen asutusta jo 300–400-luvulla eaa. Ensimmäinen kirjoitettu maininta on vuodelta 1032. 

Batu-kaani ja tataarit tuhosivat kaupungin kokonaan noin vuosina 1237-1240. Kursk liitettiin Venäjän valtakuntaan vuonna 1508 ja uudelleenrakennettiin linnoitukseksi suojaksi tataareja vastaan vuonna 1586.

Kaupunki menetti tärkeän asemansa 1700-luvun alussa kun Venäjän raja siirtyi etelämmäksi. 

Toisen maailmansodan aikana Kursk oli saksalaisten miehittämänä vuodet 1941–1943. Kesällä 1943 sen hallinnasta käytiin maailmanhistorian suurin panssaritaistelu, Kurskin taistelu, joka oli myös yksi sodan käännekohdista.

## Talous ja koulutus
Kurskin alue sijaitsee maailman rikkaimmalla rautamalmialueella, joka tunnetaan Kurskin magneettisena anomaliana. 

Se on merkittävä rautatieristeys. Kaupungin itälaidalla on siviili- ja sotilastoimintaa yhdistävä Kurskin itäinen lentoasema. Suuri ydinvoimalaitos otettiin käyttöön 1979. Kaupungissa on koneenrakennus-, elintarvike- ja elektroniikkateollisuutta sekä synteettisten kuitujen valmistusta. 

Kurskissa on lääketieteellinen yliopisto, teknillinen yliopisto, opettajankoulutuslaitos, valtionyliopisto ja maatalousakatemia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla