open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Etyyliklooriasetaatti

**Etyyliklooriasetaatin** kemiallinen kaava on C4H7ClO2 ja rakennekaava ClCH2COOC2H5. Etyyliklooriasetaatista käytetään myös nimityksiä *etyylimonoklooriasetaatti*, *etyyli-alfa-klooriasetaatti* ja *etyyli-2-monoklooriasetaatti*. Etyyliklooriasetaatti on kloorietikkahapon (C2H3ClO2) etyyliesteri. 

Etyyliklooriasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, jolla on pistävä haju. Sen moolimassa on 122,55&nbsp;g/mol, sulamispiste &minus;26&nbsp;°C, kiehumispiste 144,2&nbsp;°C, tiheys 1,15&nbsp;g/cm3, liukoisuus veteen 1,23&nbsp;g&nbsp;/&nbsp;100&nbsp;ml 20&nbsp;°C:n lämpötilassa, leimahduspiste 53&nbsp;°C c.c., itsesyttymislämpötila 452&nbsp;°C ja CAS-numero 105-39-5. 

## Valmistus ja käyttö
Etyyliklooriasetaattia valmistetaan etanolin ja kloorietikkahapon tai klooriasetyylikloridin välisellä reaktiolla. Yhdistettä käytetään liuottimena ja valmistettaessa lääkeaineita, hajusteita, klooriasetamidia ja natriumfluoriasetaattia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Bumerangi (täsmennyssivu)

**Bumerangi** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* bumerangi, australialainen heittoase
* *[[Bumerangi (elokuva)|Bumerangi]]*, Eddie Murphyn tähdittämä elokuva
* Bumerangi, Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto
20 suosikkia – Kaunis nainen

**20 suosikkia – Kaunis nainen** on suomalaisen rockyhtye Eero ja Jussi & The Boysin kokoelma-albumi. 

## Kappaleet

* Banjo Boy - 2.58 
* Lapsenvahdin rock - 1.56 
* Kaunis nainen - 2.47 
* Route 66 - 2.19 
* Kaikki rakkauteni - 2.01 
* Liisan koira - 3.21 
* Mosse - 3.09 
* Maailmain - 3.05 
* Tahdon saaren - 2.45 
* Salainen rakkaus - 3.19 
* Tummanpunainen - 2.41 
* Skinnie Minny - 2.59 
* Ei aika mennyt koskaan palaa - 2.48 
* Unelmoin mä vain - 2.09 
* Kaipaan sua - 2.50 
* Viisi villiruusua - 3.31 
* Ukkopekka-uu-uu - 2.25 
* Balladi kanuunasta - 2.04 
* Vanha tie - 3.27

## Katso myös
* 20 suosikkia-sarjan muut levyt

## Aiheesta muualla
* Rytmimusiikin Syke: 20 Suosikkia
Campbellinkääpiöhamsteri

**Campbellinkääpiöhamsteri** (*Phodopus campbelli*) on tunnettu aiemmin myös venäjänkääpiöhamsterin alalajina *Phodopus sungorus campbelli*, mutta nykyisin sen on todettu olevan oma lajinsa. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on *mongolianaavikkohamsteri*.

Campbellikääpiöhamsterin  pituus on yleensä 8–10 senttimetriä.

Campbellinkääpiöhamsteri elää luonnossa Keski-Aasian, Mongolian ja Kiinan kuivilla aroilla. Se on aktiivinen enimmäkseen hämärän aikaan. Se rakentaa maanalaisen luolaverkoston, jossa on yleensä neljästä kuuteen tunnelia. Tunnelin päässä on pesäluola, ja sen lähellä varastoluola, johon hamsterit varastoivat siemeniä ja pähkinöitä. Lajia pidetään melko yleisesti lemmikkinä.

## Lähteet
Saturnuksen vararengas

**Saturnuksen vararengas** on Kumikamelin vuonna 1994 äänitetty kuudes albumi, jonka työnimenä oli *Painoton läski mustasta aukosta*. Albumi oli teemalevy, jonka kappaleet kertovat erilaisista ihmiskohtaloista. Tämän takia kappaleiden nimet olivat ihmisten nimiä, jotka viittasivat henkilöihin, joista kappaleet kertoivat. Sama teema jatkui seuraavalla studioalbumilla *[[Senssit/Förbannade]]*. Albumin kappaleet olivat aakkosjärjestyksessä ja sama vitsi toistettiin *[[Avara luonto (albumi)|Avara luonto]]* -albumilla. Samoissa studiosessioissa levytettiin Eläkeläisten *[[Humppakäräjät]]*-albumi.

Ensi kertaa Kumikameli-levyllä muut yhtyeen jäsenet pääsivät laulamaan solistina. Kitaristi Jukka Hyrkäs ja rumpali Janne Hurskainen lauloivat levylle säveltämänsä kappaleet, kun laulaja-kitaristi Jarmo Koponen lauloi omat kappaleensa.

## Julkaisun ongelmat
Albumia ei koskaan virallisesti julkaistu, koska yhtyeen uusi rumpali Janne Hurskainen lähti yhtyeestä juuri nauhoitusten jälkeen. Levyn kappaleista osa päätyi uudelleennauhoitettuina versioina vuonna 1997 julkaistulle albumille *[[Senssit/Förbannade]]* ja osa vuonna 1996 julkaistulle *[[Parhautta]]*-kokoelmalevylle. Osa kappaleista oli jo julkaistu *[[Voitto (EP)|Voitto]]*-EP:llä. Albumin nauhat olivat unohduksissa pitkän aikaa, mutta kun ne löydettiin vuonna 2000, ne laitettiin MP3-tiedostoina ilmaiseksi ladattavaksi yhtyeen kotisivulle.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
Sävellys, sanoitus ja sovitus Koponen ellei muuta mainita

## Kokoonpano
*Janne Hurskainen – rummut, kitara, kosketinsoittimet, laulu
*Jukka Hyrkäs – kitara, laulu
*Jarmo Koponen – laulu, kitara, kosketinsoittimet
*Jouni Vento – basso, laulu

## Lähteet
* Kumikamelin viralliset kotisivut

## Aiheesta muualla
* Lataa albumi Kumikamelin kotisivuilta
La Serenada

**La Serenada** on Kumikamelin vuonna 1999 julkaistu kahdeksas albumi. Kappaleiden nimistä huolimatta levyllä lauletaan suomen kielellä. Albumi ylitti edellisen albumin kokonaismyynnin muutamassa viikossa.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
*Jarmo Koponen – laulu, kitara, kosketinsoittimet
*Jussi Musikka – kitara, kosketinsoittimet, laulu
*Anssi Rosenius – rummut
*Jouni Vento – basso, kosketinsoittimet, laulu

## Lähteet
* Kumikamelin viralliset kotisivut
Hardyn epäyhtälö

**Hardyn epäyhtälö** kuuluu matematiikassa seuraavasti: Olkoon  *A={a<sub>1</sub>,a<sub>2</sub>,...}* jono epänegatiivisia reaalilukuja ja *f* epänegatiivinen integroituva funktio. Merkitään

:A_n=a_1+a_2+\cdots +a_n 

ja

:F(x)=\int_0^x f(t)\operatorname{ d}t. 

Tällöin kaikilla *p* > 1 on voimassa

:\sum_{n=1}^\infty \left (\frac{A_n}{n}\right )^p 

jos *(a<sub>n</sub>)* ei ole nolla kaikilla indekseillä *n*. Integroituvalle funktiolle *F* Hardyn epäyhtälö sanoo

:\int_0^\infty \left (\frac{F(x)}{x}\right)^p\operatorname{ d}x\leq\left (\frac{p}{p-1}\right )^p\int_0^\infty (f(x))^p\operatorname{d }x.

Yhtäsuuruus pätee jos ja vain jos *f*(*x*) = 0 melkein kaikkialla.

## Lähteet
*Weisstein, Eric W. "Hardy's Inequality." MathWorld--A Wolfram Web Resource. https://mathworld.wolfram.com/HardysInequality.html
Ostrov

**Ostrov** tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä paikkoja:

* Ostrov, kaupunki Pihkovan alueella
* Kukkola, kylä Viipurin piirissä Leningradin alueella, entisessä Antreassa
* Ostrova, kylä Hatsinan piirissä, entisessä Koprinassa
* Saari, kylä Kirovskin piirissä
* Ostrov, kylä Puutoisen piirissä
* Ostrov, kylä Boksitogorskin piirissä
* Ostrov, kylä Olhavan piirissä
* Ostrov, kylä Tihvinän piirissä.
Ufojen lunnaat

**Ufojen lunnaat** on Kumikamelin vuonna 1993 julkaistu viides albumi. Edelliseltä levyltä kokoonpano oli muuttunut. Rumpali oli vaihtunut ja yhtye oli kasvanut triosta kvartetiksi toisen kitaristin myötä. Albumin viimeisen kappaleen perään päätyi vahingossa nauha, johon oli nauhoitettu huonolaatuinen Eläkeläisten, Kumikamelin sivuprojektin, muutaman kappaleen pituinen livetallenne.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Singlet

## Kokoonpano
*Jouni Hukka – rummut
*Jukka Hyrkäs – kitara, laulu
*Jarmo Koponen – laulu, kitara, urut (Eläkeläisten livetallenteella)
*Jouni Vento – basso, laulu

### Vierailijat
*Timo Kuronen – lyömäsoittimet, taustalaulu
*Janne Hurskainen – rummut, laulu (Eläkeläisten livetallenteella)

## Lähteet
* Kumikamelin viralliset kotisivut
FK Alma-Ata

**Futbolnyi klub "Alma-Ata"** oli jalkapalloseura Kazakstanin suurimmasta kaupungista Almatysta. Seura perustettiin vuonna 2000 nimellä *Tsesna*. Nykyinen nimi on ollut käytössä vuodesta 2004 lähtien. Superliigassa joukkue on pelasi kaudesta 2004 lähtien. FK Alma-Ata voitti Kazakstanin Cupin vuonna 2006. 

Seura lakkautettiin vuonna 2008.

## Lähteet
Jonathan Woodgate

**Jonathan Simon Woodgate** (s. 22. tammikuuta 1980 Middlesbrough) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa Englannin mestaruussarjan Middlesbroughissa.

## Leeds ja Newcastle

Woodgate aloitti ammattilaisuransa vuonna 1998 Leeds Unitedissa, jota hän oli edustanut jo 13-vuotiaasta lähtien. Yhteensä 123 Leeds-ottelun jälkeen Newcastle United osti nuoren puolustajan 9 miljoonalla punnalla tammikuussa 2003. Newcastlessa Woodgatesta tuli nopeasti kannattajien suosikki, mutta loukkaantumisen takia hän pääsi pelaamaan kaudella 2003–2004 vain 35 ottelua.

## Real Madrid

Elokuussa 2004 monien yllätykseksi Real Madrid hankki Woodgaten 13,4 miljoonalla punnalla. Debyyttinsä joukkueessa Woodgate teki 22. syyskuuta 2005 liigaottelussa Athletic Bilbaoa vastaan. Ensimmäisen maalinsa numerolla 8 pelannut Woodgate teki Mestarien liigassa 4–1-voitto-ottelussa norjalaista Rosenborgia vastaan 19. lokakuuta 2005. 

## Middlesbrough

30. elokuuta 2006 Woodgate siirtyi vuoden lainasopimuksella kotikaupunkiinsa Middlesbroughiin. Middlesbrough osti Woodgaten pelaajaoikeudet pysyvästi 5. helmikuuta 2007.

## Tottenham Hotspur

28. tammikuuta 2008 Tottenham osti Jonathan Woodgaten noin 8 miljoonan punnan siirtokorvauksella Middlesbroughsta. Newcastle United teki myös Woodgatesta tarjouksen Middlesbroughille, mutta Woodgate kuitenkin valitsi Tottenhamin tarjoaman sopimuksen. Oletettavasti Arsenal oli  myös kolmantena joukkueena kiinnostunut Woodgatesta, mutta myöhemmin Arsenalin manageri Arsène Wenger tyrmäsi tehneensä tarjouksen Middlesbroughille Woodgatesta.

Woodgatesta tuli Tottenhamin managerin Juande Ramosin toinen hankinta tammikuun 2008 siirtoikkunassa. Aikaisemmin Tottenhamiin siirtyi walesilainen Chris Gunter Cardiffista. Woodgate teki debyyttinsä Tottenhamissa 30. tammikuuta 2008 Valioliigan ottelussa Evertonia vastaan. 24. helmikuuta 2008 Woodgate voitti Tottenhamissa Englannin liigacupin. Loppuottelussa Wembleyllä Chelseaa vastaan hän teki Tottenhamin 2–1-voittomaalin.

## Stoke City ja paluu Middlesbroughiin

Woodgate siirtyi heinäkuussa 2011 Stoke Cityyn. Hän pelasi siellä kauden 2011–2012 aikana 17 ottelua. Kaudeksi 2012–2013 Woodgate palasi Middlesbroughiin.

## Maajoukkue

Englannin maajoukkuetta Woodgate on edustanut vuodesta 1999 ja pelannut kahdeksassa maaottelussa.

## Lähteet
* 
* 
* The Guardian: Willing Woodgate emerges as a leader of Real quality 

### Viitteet
Kourallinen kääpiöitä

**Kourallinen kääpiöitä** on Kumikamelin vuonna 1992 julkaistu neljäs albumi. Se jatkoi edelliseltä albumilta alkanutta punkimpaa linjaa. Arda Recordsin piti julkaista albumi edellisen tapaan myös Ruotsissa, mutta sitä ei tapahtunut. Albumin CD-painokselle lisättiin bonusraidoiksi Marsin sankarit -albumi kappaleita *Kersantti Petteri*, *Tralaa*, *Jihuu*, *Anaerobinen vatkain*, *Ontto kaiku* ja *Hampaaton paimen* lukuun ottamatta sekä piiloraita *Loppu* ja *Voima*-singlen B-puolena ollut cover Korroosion kappaleesta *Hei hei hei*. 

Kappaleesta *Hakekaapas* julkaistiin uudelleennauhoitettu versio vuonna 2008 ilmestyneellä kokoelmalevyllä *[[Sulaa kultaa (albumi)|Sulaa kultaa]]*. Myös kappale *Kolmas* nauhoitettiin uudelleen ja se on ladattavissa ilmaiseksi Kumikamelin kotisivuilta.

## Kappaleet
A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 
### Bonuskappaleet CD-versiossa
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
Sävellykset ja sanoitukset Koponen ja sovitukset Kumikameli ellei toisin mainita.

## Singlet

## Kokoonpano
*Jarmo Koponen – laulu, kitara, kosketinsoittimet
*Hannu Lajunen – rummut, kosketinsoittimet, laulu
*Jouni Vento – basso, kosketinsoittimet, laulu

## Lähteet
* Kumikamelin viralliset kotisivut
Calista Flockhart

**Calista Kay Flockhart**  (s. 11. marraskuuta 1964 Freeport, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli pääroolia televisiosarjassa *[[Ally McBeal]]* (1997–2002). Vuosina 2006–2011 hän näytteli draamasarjassa *[[Perhesiteet]]*. Flockhart on näytellyt myös elokuvissa, kuten *[[William Shakespearen Kesäyön unelma]]* (1999).

Flockhartilla on yksi adoptoitu poika. Hän on naimisissa näyttelijä Harrison Fordin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*Short Biography, celebs.absolutenow.com (Archive.org)
Pustoška

**Pustoška** () tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä paikkoja Venäjällä:

* Pustoška, kylä Laukaan piirissä
* Pustoška, kaupunki Pihkovan alueella
* Kankaankylä, kylä Hatsinan piirissä, entisessä Koprinassa.
Nahkasuiden paluu

**Nahkasuiden paluu** on Kumikamelin vuonna 1989 julkaistu toinen albumi. Albumi jatkoi samalla musiikillisella linjalla kuin edeltäjänsä, mutta jotkin kappaleet olivat selkeästi menevämpiä ennustaen yhtyeen tulevaisuutta. *Pikkusormen mittainen pirulaulu* sai kohtalaisesti radiosoittoa. Albumin julkaisi ensi kertaa CD-levyllä vuonna 2005 tamperelainen pienlevy-yhtiö Jukeboss. Kappale *Pyhän kyttyrän veljeskunta* julkaistiin uudelleennauhoitettuna versiona vuonna 2008 ilmestyneellä kokoelmalevyllä *[[Sulaa kultaa (albumi)|Sulaa kultaa]]*.

## Kappaleet
A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Singlet

## Kokoonpano
*Jarmo Koponen – laulu, basso, kielisoittimet
*Petteri Kukkonen – kosketinsoittimet, harmonikka, laulu
*Hannu Lajunen – rummut, lyömäsoittimet, laulu

## Lähteet
* Kumikamelin viralliset kotisivut
Isopropyyliasetaatti

**Isopropyyliasetaatin** kemiallinen kaava on C5H10O2 ja rakennekaava CH3COOCH(CH3)2. Isopropyyliasetaatista käytetään myös nimityksiä *2-asetoksipropaani* ja *2-propyyliasetaatti*. Se on etikkahapon 1-metyylietyyliesteri.

Isopropyyliasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen moolimassa on 102,1 g/mol, sulamispiste − 73 °C, kiehumispiste 89 °C, tiheys 0,88 g/cm3, liukoisuus veteen 4,3 g/100 ml 27 °C:n lämpötilassa, leimahduspiste 2 °C c.c., itsesyttymislämpötila 460 °C ja CAS-numero 108-21-4. 

## Valmistus ja käyttö
Isopropyyliasetaattia valmistetaan isopropanolin ja etikkahapon välisellä esteröintireaktiolla. Katalyyttinä käytetään happoja kuten rikkihappoa tai p-tolueenisulfonihappoa. Isopropyyliasetaattia käytetään liuottimena ja liuottaa muun muassa selluloosaa, selluloosajohsanniaisa ja hartseja. Sitä voidaan käyttää myös hajusteissa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Kumikameli (albumi)

**Kumikameli** on Kumikamelin vuonna 1988 julkaistu esikoisalbumi. Musiikillisesti se oli hyvin erilainen kuin yhtyeen myöhempi tuotanto. Se ei sisältänyt ollenkaan rock-vaikutteita vaan se oli enemmänkin ajalleen tyypillistä huumorimusiikkia humoristisine sanoituksineen ja pääasiassa koskettimin soitettuine taustoineen. Albumin julkaisi ensi kertaa CD-levyllä vuonna 2005 tamperelainen pienlevy-yhtiö Jukeboss. Kappale "Isän kädestä" julkaistiin uudelleennauhoitettuna versiona vuonna 2008 ilmestyneellä kokoelmalevyllä *[[Sulaa kultaa (albumi)|Sulaa kultaa]]*.

## Nauhoitus
Kumikameli nauhoitti albumin omalla kustannuksellaan ja tarjosi sitä eri tahoille julkaistavaksi. Levy-yhtiöt eivät olleet kiinnostuneita ja pitivät levyä huonona sijoituksena. Lopulta Kari Hynninen Discophonilta kiinnostui siitä ja kiinnitti yhtyeen. Albumin ja siltä julkaistujen singlejen myynti ei kuitenkaan vakuuttanut eikä levy-yhtiö pitänyt yhtyeen Nahkasuiden paluu -levyä varten demotuista kappaleista, joten he saivat lähteä.

## Kappaleet
A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Singlet

## Kokoonpano
*Jarmo Koponen – laulu, basso
*Petteri Kukkonen – kosketinsoittimet, laulu
*Hannu Lajunen – rummut, laulu

## Lähteet
* Kumikamelin viralliset kotisivut

### Viitteet
Paul Romanovsky-Ilyinsky

**Paul Romanovsky-Ilyinsky** tai **Paul R. Ilyinsky** (, *Pavel Dmitrijevitš Romanov-Iljinski*; 27. tammikuuta 1928 Lontoo – 10. helmikuuta 2004 Palm Beach, Florida) oli Floridan osavaltion Palm Beachin pormestari ja venäläisen aatelismiehen Dmitri Pavlovitš Romanovin poika. Aatelisarvoltaan Ilyinsky oli Holstein-Gottorpin herttua. Paulin isoisoisoisä oli Venäjän keisari Aleksanteri II.

## Elämäkerta

Ilyinsky syntyi vuonna 1928 Yhdysvaltain suurlähetystössä Lontoossa. Paulin isä Dmitri otti osaa Grigori Rasputinin murhaan ja vallankumouksen aikana hän pakeni bolševikeilta Persian rintamalta länteen englantilaisten avulla. Hän työskenteli samppanjan myyjänä ja nai Audrey Emeryn vuonna 1927. Suuriruhtinas Kiril Vladimirovitš Romanov, Dmitrin serkku ja Romanovin suvun päämies salli Audreyn ja Paulin käyttää nimeä Romanovsky-Ilyinsky. Pariskunta erosi vuonna 1937 ja Paul asui äitinsä kanssa Ranskassa. Audrey nai georgialaisen aatelismiehen Dimitri Djordjadzen mutta hekin erosivat. Dmitrin terveys on ollut aina huono ja hänellä todettiin tuberkuloosi ja hän kuoli vuonna 1941 Davosissa.  

Paul, joka oli Yhdysvaltain kansalainen, meni Woodberry Forest Schooliin Virginiassa ja Sandhurstin kuninkaalliseen sotilasakatemiaan Englantiin ja liittyi Yhdysvaltain merijalkaväkeen. Paul toimi sotavalokuvaajana Korean sodassa ja valmistui Virginian yliopistosta vuonna 1953.

Paul asui Cincinnatissa yli 20 vuotta ja työskenteli valokuvaajana. Vuonna 1980 Paul palasi Floridaan, jossa hän oli asunut ennen kuin muutti Ohioon. Paul oli Palm Beachin kaupunginvaltuustossa ja kolme kautta pormestarina.   

Kun Neuvostoliitto romahti vuonna 1991 ja Leningrad vaihtui nimensä takaisin Pietariksi, venäläinen delegaatio matkusti Paulin luokse ja pyysi häntä palaamaan isänsä kotimaahansa ja vaatimaan kruunua ja tsaarin arvoa. Tähän Paul sanoi: "Hyvät herrat, kiitän teitä kutsusta, mutta olen tyytyväinen nykyiseen työhöni."

Paul kuoli helmikuussa 2004 Palm Beachissä, Floridassa. Hän oli naimisissa Angelica Kauffmann Ilyinskyn kanssa. Avioliitossa syntyi kaksi lasta: Dimitri Ilyinsky ja Michael Ilyinsky. Paulilla oli Yhdysvaltain ja Britannian kansalaisuudet.
Huulikalat

**Huulikalat** (Labridae) on meressä elävien huulikalojen heimo, johon kuluu yli 500 lajia, jotka jaetaan yli 60 sukuun. Huulikalat ovat yksi monimuotoisimmista kalaheimoista niin lajien koon, ruumiin muodon kuin värityksen puolesta. Se on toiseksi suurin suolaisten vesien kalaheimo ja kolmanneksi suurin ahvenkalojen lahkon heimoista.

Monet huulikalat ovat suosittuja akvaariokaloja, toisia käytetään ruoaksi. Useat lajit syövät loisia toisten kalojen iholta. 

Huulikalojen erikoisuus on se, että ne pystyvät vaihtamaan sukupuolta. Monet lajit ovat nuorina kaikki naaraita, mutta voivat muuttua lisääntymiskykyisiksi koiraiksi parissa päivässä. Jotkin lajit elävät yhden koiraan ja muutaman naaraan muodostamina haaremeina. Kun johtava koiras kuolee, vahvin naaraista ottaa sen paikan ja muuttuu koiraaksi. Joillakin lajeilla on kahdenlaisia koiraita: toiset ovat olleet koiraita alusta alkaen, toiset muuttuneet naaraasta koiraaksi.

Huulikaloja elää kaikkien merialueiden matalissa rannikkovesissä, erityisesti trooppisilla koralliriutoilla, mutta muutamia lajeja tavataan myös Välimeressä ja Pohjanmeressä. Eniten lajeja tunnetaan Australian lähivesistä: 165 lajia 42 suvusta. 

Huulikalojen vartalonmuoto on pitkulainen, kapea, sylinterimäinen tai kyttyräselkäinen. Pienet lajit ovat sikarimaisia, suuret usein kyttyräselkäisiä. Monet lajit ovat värikkäitä, ja sukupuolet usein mutta eivät aina täysin eri värisiä. Useimmat huulikalat ovat 25–80 senttimetriä pitkiä. Suurin laji on kyhmyhuulikala, jonka pituus on jopa 2,30 metriä ja paino 190&nbsp;kg, pienin on kuusisenttinen *[[Minilabrus striatus]]*, joka elää Punaisellamerellä.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* ITIS: Labridae
Marsin sankarit

**Marsin sankarit** on Kumikamelin vuonna 1991 julkaistu kolmas albumi. Tällä levyllä yhtyeen kokoonpano uudistui kosketinsoittaja Petteri Kukkosen lähdettyä ja basisti Joppe Vennon astuttua riviin. Bassoa ennen soittanut Jarmo Koponen vaihtoi soittimensa kitaraan. Tämä johti radikaalin musiikilliseen tyylinvaihdokseen ja Kumikameli alkoi soittaa punkia. Koko albumia ei ole julkaistu CD-levyllä, mutta lähes kaikki kappaleet sisältyivät Kourallinen kääpiöitä -levyn CD-painokseen bonus-raitoina. Pois jäivät *Kersantti Petteri*, *Tralaa*, *Jihuu*, *Anaerobinen vatkain*, *Ontto kaiku* sekä *Hampaaton paimen*. 

## Nauhoitus
60.000 Järveä -levy-yhtiön kaaduttua Kumikameli oli taas levyttämässä albumia omalla kustannuksellaan. Stupido Twins otti kuitenkin yhtyeen talliinsa melko pian. Osa kappaleista oli nauhoitettu vuonna 1990 samoissa sessioissa kuin *Joppe Karhunen* -single ja osa seuraavana vuonna. Kappale *Ahmatti ja taskulaskin* oli jo julkaistu *Valitut palat* -singlen B-puolella, mutta se oli eri versio kuin tällä albumilla.

## Kappaleet
A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Singlet

## Kokoonpano
*Jarmo Koponen – laulu, kitara, kosketinsoittimet
*Hannu Lajunen – rummut, kosketinsoittimet, laulu
*Jouni Vento – basso, kosketinsoittimet, laulu

## Lähteet
* Kumikamelin viralliset kotisivut
FK Astana-1964

**FK Astana-1964** (, ) on jalkapalloseura Kazakstanin pääkaupungista Astanasta. Seuran edustusjoukkue pelaa Kazakstanin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. divisioonassa.

## Historia
Seura perustettiin vuonna 1964 nimellä *Dinamo*. Vuonna 1975 nimi muutettiin *Tselinnikiksi*, joka oli käytössä aina vuoteen 1997 asti lukuun ottamatta vuosia 1994–1996, jolloin nimenä oli *Tsesna*. Vuonna 1997 nimeksi tuli *Astana*, joka kuitenkin muuttui vuosiksi 1999–2006 muotoon *Ženis*. Vuosina 2006–2009 nimi oli jälleen *Astana* ja vuosina 2009–2010 *Namys*. Nimi *Astana-1964* otettiin käyttöön vuonna 2010.

Seura oli mukana Superliigassa joka vuosi sen perustamisesta vuodesta 1992 lähtien ja oli 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä maan menestyneimpiä seuroja. Kaudeksi 2009 seura kuitenkin pudotettiin 1. divisioonaan talousvaikeuksien vuoksi.

## Saavutukset
* **Kazakstanin mestaruus:** 2000, 2001 ja 2006
* **Kazakstanin cupin voitto:** 2001, 2002 ja 2005

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* FK Astana-1964:n sivusto
Hankain

**Hankain** on veneen airon tukipisteenä toimiva tappi, nivel tai nivelletty haarukka, joka kiinnitetään veneen reunalistaan tai asetetaan veneen reunassa olevaan reikään.

Kun metallisia hankaimia ei ollut vielä kehitelty, airon tukipisteenä käytettiin veneen parraslistaan, kaustaan, kiinnitettyä oksanhankaa ja airoa paikallaan pitävää vitsaslenkkiä. Airo tukeutuu soutaessa oksanhankaan, ja vitsaslenkki pitää airoa paikoillaan paluuliikkeen aikana. Kuivuessaan vitsaslenkillä on ikävä tapa ruveta häiritsevästi kitisemään, mutta siitä kiusasta soutaja selviää pitkäksi aikaa kastelemalla lenkin. 
Hyvin toimivana ja yksinkertaisena hankaimena voitiin käyttää myös veneen laitaan sakarat ylöspäin naulattua hevosen kenkää. 

Kapeassa kilpaveneessä hankain kiinnitetään usein veneen laidan ulkopuolelle tuettuun kiinnityskohtaan, jotta pyyryn (airon kahva) ja hankaimen välinen etäisyys olisi riittävän suuri. Tämä mahdollistaa pitkien airojen käytön sekä soutajan jalkavoimien tehokkaan hyödyntämisen pitkän soutuliikkeen aikana.

## Katso myös
* Vipu
Bob Kulick

**Robert Joel ”Bob” Kulick** (16. tammikuuta 1950 – 28. toukokuuta 2020) oli yhdysvaltalainen muusikko, tuottaja ja lauluntekijä. Kulick loi mittavan uran sessiomuusikkona eri yhtyeissä ja kokoonpanoissa, ja hän ansaitsi urallaan yhteensä 14 kulta- tai platinalevyä. Hän soitti esimerkiksi Kiss- ja W.A.S.P. -yhtyeiden sekä Lou Reedin, Michael Boltonin ja Meat Loafin albumeilla.

Kulick aloitti uransa 1970-luvulla, ja hän oli ehdokas Kiss-yhtyeen kitaristiksi vuonna 1972. Paikan yhtyeessä sai kuitenkin Ace Frehley. Kulick ja Kiss päätyivät tekemään yhteistyötä 1970- ja 1980-luvulla, ja Kulick soitti sessiomuusikon roolissa yhteensä neljällä yhtyeen albumilla, sekä yhtyeen laulaja ja kitaristi Paul Stanleyn vuoden 1978 sooloalbumilla. 1970-luvulla Kulick soitti myös esimerkiksi Lou Reedin albumilla *[[Coney Island Baby]]*. Meat Loafin kiertuekokoonpanossa Neverland Express hän soitti vuosikymmenen ajan.

Kulickin nuorempi veli Bruce on myös kitaristi. Hän soitti Kiss-yhtyeen kitaristina vuosina 1984–1996 ja päätyi yhtyeeseen Bobin avustuksella.

Lauluntekijänä Kulick tunnettiin muun muassa David Glen Eisleyn kanssa tekemästään kappaleesta ”Sweet Victory”. Hän sävelsi musiikkia muun muassa televisiosarjoihin, elokuviin ja videopeleihin. Hän toimi myös esimerkiksi thrash metal -yhtye Metallicalle osoitetun tribuuttialbumin tuottajana vuonna 2005; Motörhead-yhtyeen albumille levyttämä versio Metallican kappaleesta ”Whiplash” voitti parhaan metalliesityksen Grammy-palkinnon vuonna 2005.

Kulick kuoli toukokuussa 2020. Hän oli kuollessaan 70-vuotias.

## Diskografia

### [[W.A.S.P.]]
*The Crimson Idol (1992)
*Still Not Black Enough (1995)

### [[Kiss]]
*Alive II (1977)
*Killers (1982)
*Creatures of the Night (1982, yksi kappale)

### [[Paul Stanley]]
*Paul Stanley (albumi) (1978)

### [[Michael Bolton]]
*Michael Bolton (1983)

### Muita
*Janis Ian: *[[Night Rains]]* (1979)

## Lähteet
Moreran lause

Kompleksianalyysissä **Moreran lauseen** mukaan alueessa *D* määritelty jatkuva kompleksiarvoisen funktion *f* integraali pitkin kaikkia umpinaisia paloittain säännöllisiä polkuja. Siis

:\int_D f(z)\,dz=0

kaikilla *D*:n umpinaisilla paloittain säännöllisillä poluilla. Siten jos *f* on yksinkertainen suljettu käyrä, on *f* holomorfinen jokaisessa *D*:n pisteessä.

## Todistus

:\int_C f(z)\, dz=0

kaikilla umpinaisilla säännöllisillä poluilla *C*. Siten jokaiselle kahdelle yksinkertaiselle käyrälle &gamma;1 ja &gamma;2 *D*:n sisällä, joka alkaa pisteestä  *z*0&nbsp;&isin;&nbsp;*D* ja loppuu pisteeseen *z*&nbsp;&isin;&nbsp;*D*, on voimassa
:\int_{\gamma_1} f(w)\,dw = \int_{\gamma_2} f(w)\,dw, 

joten

:F(z) = \int_{\gamma_1} f(w)\,dw = \int_{\gamma_2} f(w)\,dw

on olemassa. Tämä on holomorfinen funktio ja 

:f(z) = F'(z)\,

on myös holomorfinen.

## Käyttö

Moreran lausetta voidaan käyttää osoittamaan summista tai integraaleista koostuvien funktioiden analyyttisyys. Esimerkkeinä tästä on Riemannin zeeta-funktio
:\zeta(s)=\sum_{n=1}^\infty \frac{1}{n^s}

ja Gammafunktio

:\Gamma(\alpha)=\int_0^\infty x^{\alpha-1} e^{-x}\,dx.

Moreran lause antaa myös nopean todistuksen sille, että jono *f**n*(*z*) analyyttisiä funktioita kompleksitason avoimessa joukossa *D* suppenee kohti funktiota *f*(*z*) tasaisesti jokaisessa kompaktissa osajoukossa *K*, on *f* analyyttinen. Ehto voidaan helposti rajoittamaan tapaukseen, missä *K* on suljettu kiekko.
Chandrasekhara Raman

**Chandrasekhara Venkata Raman** (; 7. marraskuuta 1888 – 21. marraskuuta 1970) oli intialainen fyysikko, joka sai vuoden 1930 Nobelin fysiikanpalkinnon valon sirontaa koskevista tutkimuksistaan.

## Elämä
Raman syntyi Tamil Nadun osavaltiossa Etelä-Intiassa. Hänen isänsä oli viulunsoittoa harrastanut matematiikan ja fysiikan opettaja, jolla oli monipuolinen kokoelma alan kirjoja. Chandrasekhara Raman opiskeli Madras Collegessa (nykyisin Chennai) ja suoritti alemman korkeakoulututkinnon 1904. Ylemmän hän suoritti 1907 hyvin arvosanoin.

Raman toimi vuosina 1917–1932 Kalkutan yliopistossa fysiikan professorina, 1933–1948 Intian tiedeinstituutin johtajana ja vuodesta 1948 Bangaloreen perustamansa Raman-tutkimusinstituutin johtajana. Hän tutki valon sirontaa eri väliaineissa ja huomasi, että jos läpinäkyvää ainetta valaistaan yhden taajuuden valonsäteellä, osa valosta siroaa kohtisuorasti alkuperäisen säteen kulkusuuntaan verrattuna ja eri taajuuksilla. Nämä *Ramanin taajuudet* ovat infrapuna-alueella ja kertovat sirottavan aineen ominaisuuksista.

Raman tutki myös intialaisten perinnesoitinten tablan ja mridangamin värähtelyjä.

Korkeakouluopintojensa loppuvaiheessa Chandrasekhara Raman näki 13-vuotiaan tytön soittavan perinnesoitinta, ja perinteestä poiketen hän järjestytti avioliiton tämän kanssa. Perheeseen syntyi kaksi poikaa. Hän teki puolisonsa Lokasundar Ammalin kanssa myöhemmin ääniin ja soittimiin liittyviä tieteellisiä kokeita. Heidän kotitalostaan Panchavatista tehtiin myöhemmin museo.

Hänen veljenpoikansa Subrahmanyan Chandrasekhar sai vuonna 1983 Nobelin fysiikanpalkinnon.

## Merkitys
Raman-spektroskopia perustuu Ramanin löytämän ramansironnan käyttöön. Sillä voidaan tutkia kiinteitä, nestemäisiä ja kaasumaisia aineita.

Raman osallistui lähes kaikkien aikansa intialaisten tutkimuslaitosten kehitykseen. Hän oli Intian tiedeakatemian perustajajäsen ja perusti tiedelehden *Indian Journal of Physics*.

## Palkinnot
Raman sai useita palkintoja, ja hänet kutsuttiin 17 yliopiston kunniatohtoriksi. Hän sai vuonna 1941 Franklin-mitalin ja 1957 Leninin rauhanpalkinnon. Raman aateloitiin vuonna 1929. Hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1930.

## Lähteet
Nuori Johannes

**Nuori Johannes** on Mika Waltarin historiallinen romaani, joka on kirjoitettu vuonna 1951, mutta ilmestyi postuumisti vasta vuonna 1981. Kyseessä oli alkujaan Waltarin hylkäämä vuonna 1952 ilmestyneen *[[Johannes Angelos|Johannes Angeloksen]]* ensimmäinen käsikirjoitus. Kun Waltari päätti aloittaa *Johannes Angeloksen* tarinan suoraan Konstantinopolin piirityksestä, päähenkilön aiempia vaiheita kuvannut monta sataa sivua pitkä käsikirjoitus jäi tarpeettomaksi. Waltarin kuoleman jälkeen erillisenä romaanina julkaistu *Nuori Johannes* toimii näin *Johannes Angeloksen* esiosana. *Johannes Angeloksen* päiväkirjamuodosta poiketen *Nuori Johannes* noudattaa tavanomaista romaanikerrontaa.

Romaani seuraa 1400-luvun alkupuolella eläneen Johannes Angeloksen elämän vaiheita eri maissa ennen hänen päätymistään Konstantinopoliin. Kirjassa seurataan muun muassa Firenzen kirkolliskokousta. Romaani alkaa keskeltä Johanneksen elämää eikä paljasta mitään hänen alkuperästään, joka tulee ilmi vasta *Johannes Angeloksen* lopussa.

Philip Binham Helsingin kauppakorkeakoulusta kuvasi romaania merkityksettömäksi matkakertomukseksi.

## Lähteet
Tauntaun

**Tauntaunit** ovat kuvitteellisia George Lucasin *[[Tähtien sota]]* -elokuvien olentoja.

Tauntaunit ovat kaksijalkaisia, lyhytkäsisiä ja karvaisia matelijoita, jotka asuvat jääplaneetta Hothilla.
----

Tauntaunit esiintyivät elokuvassa *[[Imperiumin vastaisku]]*, jossa Kapinaliitto on perustanut uuden tukikohdan Hothin planeetalle. Kesytettyjä tauntauneja käytettiin tukikohdassa ratsuina. Tauntaunit elävät ankeissa olosuhteissa, wampojen kaltaisten petojen ja jäätävän pakkasen armoilla. Turkkinsa vuoksi ne kestävät hyvin kylmää, mutta elokuvassa se tauntaun, jolla Luke Skywalkeria pelastamaan tullut Han Solo ratsasti, kuoli kylmyyteen. Olentojen sisälmykset haisevat mutta lämmittävät ja suojaavat kylmältä. Tähtien sota - Expanded Universe "Legends" kertoo, että Kapinaliiton tukikohtaan hyökättiin sinä iltana, kun Luke pääsi takaisin tukikohtaan. Myös sekin kerrotaan, että wampat hyökkäsivät lähes aina tauntaunien kimppuun.
DMB

**DMB** on lyhenne seuraavista asioista:
*Digital Multimedia Broadcasting, tekniikka, jolla voidaan lähettää multimediaa mobiililaitteisiin
*Dave Matthews Band, yhdysvaltalainen yhtye.
FK Atyrau

**Atyrau futbol kluby** () on jalkapalloseura Atyraun kaupungista Kazakstanista. Se pelaa maan pääsarjassa Superliigassa.

## Historia
Seura on perustettu vuonna 1980 nimellä *Prikaspijets*, nykyinen nimi otettiin käyttöön vuoden 1981 jälkeen, tosin vuonna 2000 seura tunnettiin nimellä *Ak Žaibyk*. Pääsarjaan seura nousi vuonna 2001.

## Lähteet
Niagara (elokuva)

**Niagara** on vuonna 1953 valmistunut dramaattinen trilleri ja film noir -elokuva. Elokuvan pääosissa ovat Marilyn Monroe, Joseph Cotten ja Jean Peters. 
 
Monroe on petollisen ja manipuloivan vaimon roolissaan elokuvan kantava voima. Peters taas esittää Cottenin ja Monroen esittämän pariskunnan ystävätärtä. Toisin kuin monet muut sen aikaiset film noir -elokuvat *Niagara* kuvattiin Technicolor-järjestelmällä. Elokuva oli ensi-iltavuonna Foxin kassamagneetteja elokuvien *[[Herrat pitävät vaaleaveriköistä]]* ja *[[Kuinka miljonääri naidaan]]* ohella, ja Monroesta tuli sen ansiosta 1950-luvun suurimpia naistähtiä. Elokuvaa pidetäänkin usein Monroen läpimurtoroolina.

## Juoni

Toisena kuherruskuukautenaan Polly (Jean Peters) ja Ray (Casey Adamsin) Cutler saapuvat Niagaran putouksille majataloon ja tapaavat siellä toisen pariskunnan, Rose (Marilyn Monroe) ja George (Joseph Cotten) Loomisin. Rose on huomattavasti nuorempi kuin aviomiehensä. 

Sodasta tullut George kärsii jatkuvasti masennuksesta ja on juuri päässyt pois psykiatrisesta sairaalasta. Rose tekee kaikkensa sekoittaakseen miehensä pään entistä pahemmin; hän muun muassa pukeutuu tahallisen provosoivasti - kaksinaismoralistiseen aikakauteen nähden jopa rivoa hipovan avokaulaisiin pukuihin.

Yhtenä päivänä putouksilla Polly näkee Rosen suutelevan nuoren miehen (Richard Allan) kanssa. Myöhemmin Rose ja mies suunnittelevat puhelimessa Georgen murhaamista, suunnitelmana on tönäistä mies vesiputousten näköalapaikalta alas ja lavastaa se itsemurhaksi.

Murhasuunnitelma jää kuitenkin toteutumatta, kun nuori mies kuolee. George arvaa vaimonsa osuuden suunnitelmassa ja työntää rakastajan koskeen putouksien alla olevalta Tuulien sillalta, mutta ottaa kuitenkin tämän kengät luovuttaessaan pois vierailua varten lainaamansa sadevaatteet ja saappaat. Kun vedestä löydetään ruumis, kaikki olettavat sen olevan George. Rose tunnistaa miehensä kengät ja menee ruumishuoneelle tunnistamaan miehensä ruumiin. Kun Rose huomaa ruumishuoneella rakastajansa kuolleen ja miehensä olevan elossa, hän joutuu järkytyksestä sairaalaan. 

Kaupungissa on kellotorni, jonka koneisto soittaa toivesävelmiä; Rose ja rakastaja olivat sopineet että heidän yhteinen mielisävelmänsä tornin soittamana olisi merkki onnistuneesta murhasta – mutta George tietääkin asian ja jättää tornille pyynnön soittaa sävelmää jatkuvasti.

Sairaalassa oleva Rose joutuu paniikkiin ja lähtee epätoivoiselle pakomatkalle päästäkseen miestään pakoon. Raivostunut George saa kuitenkin Rosen kiinni, ja kovan takaa-ajon jälkeen murhaa hänet. 

Tekonsa seuraukset tajuttuaan George päättää lähteä pakomatkalle. Hän varastaa veneen, johon joutuu myös Polly, ja vene suuntaa suoraan Niagaran putouksille. Polly onnistutaan pelastamaan kiveltä keskeltä putouksen harjaa, mutta George putoaa veneensä kanssa alas varmaan kuolemaan. Elokuva päättyy kuviin Niagaran putouksista.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla

*
*
*Film Monthly Review
*Film Noir of the Week review
Voikukkarauta

**Voikukkarauta** on hyvin kapeateräinen työväline, joka on tarkoitettu rikkaruohojen kitkemiseen. Sen pitkällä piikillä voi kaivaa syvälle ulottuvan voikukan juuren pois. Väline sopii hyvin myös esimerkiksi piharatamoiden poistamiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kuva Fiskarsin voikukkaraudasta 
* Yhteishyvä: Rikkaruohonpoistaja
Priorisointi

**Priorisointi** on minkä tahansa tekemisen asettamista tärkeysjärjestykseen. Tavoitteena on tehostaa toimintaa ja säästää kustannuksia. 

## Priorisointi terveydenhuollossa
Priorisointia joudutaan pohtimaan terveydenhoidossa, kun sen kustannukset nousevat. Vanheneva väestö, kallistuva lääketieteellinen teknologia ja lääkkeet sekä ihmisten lisääntyvät vaatimukset johtavat kestämättömään terveydenhuollon kustannuskehitykseen. Tällöin mietittäväksi tulee toiminnan tehostaminen ja mahdollisesti joidenkin hoitojen lopettaminen.

Mahdollisia keinoja priorisoinnin toteuttamiseksi on monia, ja nämä herättävät tavallisesti ristiriitaisia mielipiteitä. Olisiko oikein hoitaa vakavissa sairauksissa esimerkiksi ensisijaisesti nuoria ihmisiä (koska näillä on enemmän odotettavia elinvuosia) vai listata hoidettavat sairaudet ja karsia vain vähän haittaa aiheuttavia tiloja pois julkisen hoidon piiristä (esimerkiksi suonikohjut, peräpukamat, kosmeettinen kirurgia, lapsettomuushoidot)? Tulisiko ihmisen oman sairautta mahdollisesti edistävän toiminnan rajoittaa hoitoon pääsyä (esimerkiksi tupakoitsijan keuhkosyöpä)?

Yleisimmin on kannatettu sitä, että vain vähäisessä määrin tehokkaita hoitoja rajoitetaan ja tehokkaampiin panostetaan. Toiset vastustavat koko priorisointia katsoen sen aiheuttavan epätasa-arvoa hoidettavien potilaiden välille. Toiset pitävät priorisointia ehdottomasti tarvittavana välineenä terveydenhuollon tehokkaan toiminnan takaamiseksi.

Terveydenhuollon etiikan dosentin Samuli Saarnin mukaan Suomessa priorisointi otetaan esille aina talouden laskusuhdanteen aikana eikä hänen mukaansa avoin priorisointi ole terveydenhuollossa kohdallaan.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Lammintakanen Johanna. 2005. Health Care Prioritisation. Evolution of the Concept, Research and Policy Process. Väitöskirja. Kuopion yliopisto.
*
Edgeøya

**Edgeøya** on Norjan Huippuvuoriin kuuluva asumaton saari. Sen pinta-ala, 5&nbsp;073 km², tekee siitä Huippuvuorten kolmanneksi suurimman saaren Länsimaan ja Koillismaan jälkeen. 

Edgeøyan löytäjästä ja löytämisajankohdasta ei ole täyttä varmuutta, mutta saari nimettiin brittiläisen Thomas Edgen (k. 1624) mukaan.

Edgeøya kuuluu Kaakkois-Huippuvuorten luonnonsuojelualueeseen.

## Lähteet
Suomi-Rockin Korkeakoulu

**The Boys: Suomi-Rockin korkeakoulu** on suomalaisen rockyhtye Eero ja Jussi & The Boysin kokoelma-albumi. 

## Kappaleet

#
#
#
#
#
#
# 
#
#
# 
# 
# 
# 
#
#
#
#
#
#
# 
#
#
# 
#
#
# 
#
#
# 
# 
#
#
#  
# 
# 
# 
# 
# 
#  
#
Turun tietotekniikan tutkimus- ja koulutuskeskus

**Turun tietotekniikan tutkimus- ja koulutuskeskus** (lyh. **TUCS**, , ) on Turun yliopiston ja Åbo Akademin yhteinen tutkimus- ja opetuskeskus. TUCS on perustettu 21.3.1994. Sen tehtävänä on koordinoida yhteistä tietoteknologian tutkimusta ja opetusta sekä yritysyhteistyötä. TUCS:n tavoitteena on keskittää yliopistojen laaja tarjonta IT-alan syventävistä opinnoista ja tutkimuksesta. Keskuksen tilat sijaitsevat Turussa Turku Science Parkin alueella.

TUCS:in tohtorikoulusta valmistui vuonna 2004 12 tohtoria. Keskuksen johtajana on vuodesta 2015 lähtien toiminut professori Ion Petre. TUCS:ssa aloitti vuonna 1994 toimintansa Suomen ensimmäinen tutkijakoulu.

## TUCS:iin osallistuvat laitokset

### Turun yliopisto
**Matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta**
*Informaatioteknologian laitos.
*Matematiikan ja tilastotieteen laitos
**Turun kauppakorkeakoulu**
*Johtamisen laitos

### Åbo Akademi
**Fakultetsområdet för naturvetenskaper och teknik**
*Datavetenskap
*Datateknik

## Organisaatio
Turun tietotekniikan tutkimus- ja koulutuskeskuksen opetus- ja tutkimustoiminta tapahtuu maisteriohjelmissa ja tutkijakouluissa sekä tutkimusryhmissä. Keskuksen toimintaa koskeva päätöksenteko tapahtuu johtokunnassa. TUCS:in johtajana toimii professori Ion Petre.

Tutkimustyö TUCS:issa tapahtuu neljässä TUCS Tutkimusohjelmassa ja 17 TUCS Tutkimusyksikössä.

## Yhteistyö muiden korkeakoulujen kanssa

TUCS on Euroopan teknologiainstituutin EIT ICT Labsin  affiliate partner.

TUCS on European Educational Forumin (lyh. EEF) jäsen. EEF:iin kuuluu seitsemän eri yliopistojen yhteistä tutkimuskeskusta Tanskassa, Alankomaissa, Suomessa, Italiassa, Saksassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

TUCS on mukana kansallisessa, ICT-alan ammattilaisille suunnatussa INFORTE-ohjelmassa, joka on suunniteltu tarjoamaan verkostoitumista ja koulutustilaisuuksia suomalaisissa yrityksissä, ammattikorkeakouluissa ja julkishallinnossa toimiville ammattilaisille.

TUCS on osa Finnish Graduate Schools in Information Technology (Figsit) -verkostoa. Verkoston tavoite on parantaa tietojenkäsittelytieteen ja informaatioteknologian tohtorikoulutettavien koulutuksen ja ohjauksen laatua ja määrää mahdollisimman pienillä lisäkustannuksilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* TUCS:n kotisivu 
* Luettelo TUCS:iin kuuluvista tutkimusryhmistä keskuksen kotisivulla 
* Turun yliopiston TUCS-kokoelma Kansalliskirjaston Doria-palvelussa 
* Åbo Akademin opiskelijoiden TUCS Dissertations -sarjassa julkaisemat väitöskirjat Kansalliskirjaston Doria-palvelussa
Uljas Kandolin

**Uljas Salomon Kandolin** (ent. **Niskanen**; ) oli suomalainen näyttelijä. Ennen näyttelijänuraansa Kandolin toimi sukeltajana.

## Ura
Kandolin oli alkujaan sukeltaja kasvatti-isänsä sekä bio­logisen isänsä tapaan, mutta kiinnostui näyttelemisestä 1940-luvulla ja siirtyi Eino Salmelaisen näyttelijä­kurssille. Sieltä hänet kiinnitettiin Karhumäen Teatteriin ja näytteli myöhemmin Helsingin Kansanteatterissa.

Kandolin teki pitkän uran koti­maisen elo­kuvan parissa, hänen ensimmäinen roolinsa oli vuonna 1946 valmistuneessa Ilmari Unhon ohjaamassa elo­kuvassa *[[”Minä elän”]]*. Viimeisessä elo­kuva­roolissaan hän esitti Topi Taavitsaista Matti Kassilan ohjaamassa *[[Natalia (elokuva)|Natalia]]ssa* vuodelta 1979. Hän kuoli seuraavana vuonna. Kandolin esiintyi pitkään Helsingin kaupunginteatterissa, jossa hänen menestynein roolinsa oli pää­osa, maito­mies Tevje, musikaalissa *[[Viulunsoittaja katolla]]* (1965). Tästä esityksestä peräisin olleita kuvia käytettiin muun muassa esityksen pohjana olleen Šolom Aleichemin kirjan *Tevje, maito­mies* uuden suomennoksen kuvituksena.

Usein Kandolinilla oli konnan rooli, kuten elo­kuvissa *[[Ei ruumiita makuuhuoneeseen]]* ja *[[Isaskar Keturin ihmeelliset seikkailut]]*, mutta hän esitti myös yli­konstaapeli Salomon Koukkua kolmessa Tarkaksen elo­kuvassa: *[[Paksunahka]]* (1958), *[[Opettajatar seikkailee]]* (1960) ja *[[Oksat pois...]]* (1961). Vuonna 1954 Kandolin sai parhaan miessivuosan Jussin elo­kuvasta *[[Kovanaama]]*.

Kandolin palkittiin Pro Finlandia -kunnia­merkillä vuonna 1966.

Kandolin on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon Helsinkiin.

## Filmografia

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Mais

**Mais** on Marisa Monten toinen levy. Se ilmestyi vuonna 1991. Levyllä kuullaan 12 laulua. Tekijöiden joukossa on mm. Caetano Veloso ja Nando Reis.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#
Uncle Scrooge

**Uncle Scrooge** on Yhdysvalloissa ilmestyvä sarjakuvalehti. Carl Barksin piirtämät pitkät Roope Ankka -seikkailut ilmestyivät siinä vuosina 1952–1967.

## Western-yhtiö 1952–1984
Varsinaista *Uncle Scrooge* -lehden ykkösnumeroa ei ole koskaan julkaistu, mutta sellaiseksi katsotaan *[[Four Color]]* -lehden numero 386. *Four Color Comicsissa* julkaistiin eri sarjakuvahahmojen nimikkojulkaisuja, siten että päähenkilön nimi oli lehden otsikkona ja varsinainen juokseva numerointi vain pienellä näkyvissä.

Numeroksi kaksi katsotaan FCC 456, joka sisälsi kuuluisan Roopen nuoruusvuosiin viittaavan tarinan "Back to the Klondike" (Takaisin Klondikeen). Numeroksi kolme katsotaan FCC 495.

*Uncle Scrooge* itsenäistyi omaksi lehdekseen neljännestä lehdestä lähtien. Joka lehdessä ilmestyi uusi Barks-seikkailu aina numeroon 66 saakka. Numero 67 sisälsi uusinnan 1950-luvulta, sitten ilmestyi vielä kolme uutta Barksin juttua numeroissa 68–70. Synkähkö "The Doom Diamond" oli Barksin viimeinen piirrostyö *Uncle Scrooge* -lehteen.

Varsinaisesti Barks jätti jäähyväiset Roope-sedän seikkailuille vasta numerossa 71, joka sisälsi Barksin käsikirjoittaman ja Tony Stroblin piirtämän "King Scrooge the First".

Numerosta 72 lähtien Western-yhtiö alkoi julkaista Barksin juttuja uusintoina. Kansikuvatkin olivat samoja kuin alkuperäisissä lehdissä, mutta uudella tavalla väritettyjä. Myös uusia Roope-tarinoita tehtiin *Uncle Scroogeen*, piirtäjänä aluksi Tony Strobl.

Stroblin töitä ei arvosteta kovin korkealle, mutta toisaalta hänen edeltäjänsä *Uncle Scrooge* -lehden juttujen tekijänä oli yksi maailman suurimmista sarjakuvataiteilijoista, joten kuka tahansa olisi ollut kovan haasteen edessä tullessaan Barksin tilalle.

1970-luvun lopulla uusien sarjojen taso laski vielä huomattavasti, kun taiteilijoiksi tulivat muun muassa Pete Alvarado, Jack Manning ja Kay Wright.

## Gladstone- ja Disney-yhtiöt 1986–1998
Vuonna 1986 lehteä alkoi julkaista Gladstone, numerosta 211 lähtien, ja Barks-uusintojen lisäksi yhtiö julkaisi myös ei-amerikkalaisten piirtäjien tarinoita, joita Yhdysvalloissa ei ollut aiemmin nähty. Numerossa 219 teki debyyttinsä uusi amerikkalaistaiteilija Don Rosa.

1990–1993 *Uncle Scroogea* julkaisi Disney-yhtiö, joka paransi lehden painoasua ja paperin laatua. 1993–1998 julkaisija oli jälleen Gladstone.

*Uncle Scrooge* sai uuden ulkonäön numerosta 309, jolloin sivumäärä kaksinkertaistui ja paperi muuttui kiiltäväksi. Kun Gladstone lopetti sarjakuvien julkaisun 1998, *Uncle Scrooge* oli viisi vuotta ilmestymättä. Viimeinen Gladstonen *Uncle Scrooge* oli numero 318.

## Gemstone ja Boom! Studios
Vuonna 2003 uusi yhtiö, Gemstone jatkoi siitä mihin Gladstone oli lopettanut. Gemstone lopetti lehden julkaisemisen vuonna 2009, viimeinen numero oli 383. Samana vuonna lehden julkaisua jatkoi Boom! Studios -kustantamo.

## Lähteet
* Ankkalinnan Pamaus 1/1999. Ankistit ry. .
Natalia (elokuva)

**Natalia** on Matti Kassilan ohjaama suomalainen elokuva, joka perustuu kirjailija Arto Paasilinnan alkuperäisaiheeseen. Vuonna 1979 valmistuneessa komediassa voi nähdä aavistuksen irvailua 1970-luvun lopun suomettumiselle. Se kertoo ajasta, jolloin lämpimien ja lujien suhteiden ylläpitäminen Neuvostoliittoon nähtiin Suomessa tärkeänä päämääränä. Elokuva sai ensi-iltansa 14. joulukuuta 1979 Arenassa ja Bristolissa.

Näyttelijät Saara Ranin, Uljas Kandolin ja Pentti Irjala tekevät *Nataliassa* viimeiset elokuvaroolinsa. Ohjaaja Matti Kassila nähdään cameo-roolissa elokuvan kertojana.

Elokuvassa nähtävä lehmä oli taiteilija Miina Äkkijyrkän omistama.

## Juoni

Tapahtumapaikkana on Luotson kylä Pelkosenniemellä Lapissa. Karhujahdissa olevat miehet löytävät erämaasta eksyneen lehmän. Lehmän alkuperää ei aluksi tiedetä ja sen omistajaa etsitään kuumeisesti. Lopulta saadaan selville, että lehmän nimi on Natalia ja se on karannut kollektiivitilalta Neuvostoliitosta. Lehmän löytäjät Sammeli ja Einari eivät haluaa teurastaa Nataliaa, joten se päätetään palauttaa kotimaahansa maiden välisen ystävyyden osoittamiseksi. Kaksikko lähetetään saattamaan eläintä kotiinsa tavaravaunussa. Vastoinkäymisistä johtuen sekä miehet, lehmä että tavaravaunu seikkailevat harhateillä pitkin Suomea. Ulkoministeriön virkamies Jussi Holopainen yrittää selvittää tilannetta ja kohtaa vanhan rakastettunsa Marjan, joka on eläinlääkäri.

## Näyttelijät

## Lähteet
Lontoon filharmoninen orkesteri

**Lontoon filharmoninen orkesteri** (engl. *The London Philharmonic Orchestra*; lyh*.* LPO) on Lontoossa toimiva Britannian merkittävimpiin kuuluva orkesteri. Sen kotisali on Royal Festival Hall.

## Historia
Orkesterin perusti vuonna 1932 Thomas Beecham, ja se soitti ensimmäisen konserttinsa 7. lokakuuta samana vuonna. Vuonna 1938 orkesterista tuli itsehallinnollinen yhteisö, jossa orkesterin jäsenet päättävät organisaation toimista. Toisen maailmansodan aikana se oli erityisen aktiivinen ja kiersi maata soittaen konserttimusiikkia sielläkin, missä se ei ollut tavanomaista. LPO on vuosittain pidettävän Glyndebournen oopperafestivaalin keskeisin orkesteri.

Orkesteria ovat johtaneet useat oman aikansa maineikkammat kapellimestarit, kuten Adrian Boult (1950–1957), Bernard Haitink (1967–1979) ja Georg Solti (1979–1983). Vuonna 2000 tehtävään valittiin Kurt Masur ja vuonna 2007 siirtyy pääkapellimestariksi Vladimir Jurovski, joka on ollut orkesterin merkittävin vieraileva johtaja.

## Ohjelmisto
Klaus Tennstedtin johtajakaudella LPO levytti useita merkittäviä teoksia, mutta ehkä tärkein oli Gustav Mahlerin täydellinen sinfonioiden levyttäminen. Orkesteri on kunnostautunut ehkä vähemmän tunnetun musiikin levyttäjänä. Tällaisia ovat olleet Carlo Maria Giulinin johdolla tehty Antonín Dvořákin kahden viimeisen sinfonian levytys, useiden Dmitri Šostakovitšin sinfonioiden levytys Bernard Haitinkin johdolla ja Edward Elgarin *Variations Enigma*, jonka johti Adrian Boult.

Orkesterin päätoiminta on klassisen musiikin konsertointi, mutta se on levyttänyt myös esimerkiksi seuraavien elokuvien soundtrackit: *[[Arabian Lawrence]]*, *[[Philadelphia (elokuva)|Philadelphia]]*, *The Mission* ja Taru sormusten herrasta -elokuvat *[[Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit (elokuva)|Sormuksen ritarit]]*, *[[Taru sormusten herrasta: Kaksi tornia (elokuva)|Kaksi tornia]]* ja *[[Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu (elokuva)|Kuninkaan paluu]]*. LPO on levyttänyt myös CD-albumin musiikkia videopeliin *[[Dragon Quest (pelisarja)|Dragon Quest]]*.

Orkesteri soittaa usein myös populaarimusiikkia, kuten Nightwishin Once ja Dark Passion Play -albumit. 1990-luvun puolivälissä LPO myös soitti rockmusiikkia Led Zeppelinin ja Pink Floydin kanssa.

## Merkittävimmät orkesterinjohtajat
*Vladimir Jurovski (2007–)
*Kurt Masur (2000–2007)
*Franz Welser-Möst (1990–1996)
*Klaus Tennstedt (1983–1990)
*Sir Georg Solti (1979–1983)
*Bernard Haitink (1967–1979)
*John Pritchard (1962–1966)
*William Steinberg (1958–1960)
*Sir Adrian Boult (1950–1957)
*Eduard van Beinum (1947–1950)
*Thomas Beecham (1932–1939)

## Muita lontoolaisia orkestereita
*Philharmonia-orkesteri (Philharmonia Orchestra)
*Lontoon sinfoniaorkesteri (London Symphony Orchestra)
*Royal Philharmonic Orchestra
*English Chamber Orchestra
*BBC:n sinfoniaorkesteri
*Valistuksen ajan orkesteri (Orchestra of the Age of Enlightenment)
*Academy of St. Martin in the Fields
*London Mozart Players

## Aiheesta muualla

*Orkesterin kotisivut 
*LPO:n kuoron kotisivut