open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Blue Media

**Blue Media** on suomalainen viihteeseen erikoistunut tuotantoyhtiöryhmä. Vuonna 2000 perustettu yhtiö on tuottanut musiikkiviihdettä, draamaa, konsertteja ja lastenohjelmia.

Blue Media syntyi, kun MTV myi tapahtumatuotantoon erikoistuneen tytäryhtiönsä MTV-Tuotanto Oy:n Aarni Kuorikoskelle, joka oli toiminut MTV Viihde Oy:n vastaavana tuottajana ja Pearson Television Entertainment Oy:n ohjelmapäällikkönä. Kauppaan kuuluivat myös MTV:n puvusto, tarpeisto ja lavaste-elementit.. 2010-luvun alussa Blue Media kertoi omistavansa Pasilassa sijainneet MTV3-studiot ja filmihallin (purettu 2023) sekä tv-ulkotuotantokalustoa, muun muassa Suomen suurimman 16 kameran Full HD -ulkotuotantorekan.

Blue Media-konserniin ovat kuuluneet Blue Media Oy (tekniikka), Blue Media Productions Oy (tuotantoyhtiö), Blue Media Staff Oy ( uutis- ja ajankohtaisohjelmat sekä urheilu; MTV3, C More) ja Blue Files Oy (talous ja hallinto).

Vuonna 2006 Blue Media Oy oli *Helsingin Sanomien* mukaan Suomen toiseksi suurin yksityinen televisiotuotantoyhtiö noin kahdeksan miljoonan euron liikevaihdollaan. 2020-luvulla yrityksen liikevaihto on ollut enää sadan tuhannen euron luokkaa.

## Tuotantoja
* *[[Elämä lapselle]]*, MTV3
* Vesa-Matti Loiri -konsertit, MTV3 
* UIT: *Kivat piipussa*, Yle TV2 
* *[[Lemmenleikit]]*-DVD 
* *[[Unelmien ilta]]*, MTV3 
* *Joulu mielelle* -konsertti, MTV3
* Veikko Ahvenainen -DVD ja -CD 
* *Riki Sorsa ja muuttohaukka*, Yle TV2 
* *[[Minusta tulee isona]]*, MTV Max
* *[[Kitaraklubi]]*, MTV Max
* *[[Piilolaakso]]*, MTV Juniori
* *Hölmöläiset*-animaatiosarja, Yle TV2
* *[[Päivän työ]]*, MTV3 
* Valtakunnalliset Yrittäjäpäivät Helsingin Messukeskuksessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Yrityksen kotisivut 
*
Pensaskäet

**Pensaskäet** (*Cacomantis*) on käkien heimoon kuuluva käkilintusuku. Siihen kuuluu BirdLife Suomen mukaan kymmenen lajia.

## Pensaskäkiin kuuluvat lajit
* Harmaakäki (*Cacomantis passerinus*)
* Kirjokäki (*Cacomantis sonneratii*)
* Papuankäki (*Cacomantis castaneiventris*)
* Pensaskäki (*Cacomantis variolosus*)
* Valittajakäki (*Cacomantis merulinus*)
* Viuhkakäki (*Cacomantis flabelliformis*)
* Ruostevatsakäki (*Cacomantis sepulcralis*)
* Halmaherankäki (*Cacomantis heinrichi*)

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
*ITIS: Cacomantis
Oleg Šamajev

**Oleg Šamajev** (; s. 2. elokuuta 1982 Chirchiq) on uzbekistanilainen alppihiihtäjä.

Šamajev osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Vancouverissa 2010. Hän toimi maansa lipunkantajana kisojen avajaisissa ja sijoittui pujottelussa 42:seksi jäätyään suurpujottelussa 77. tilalle.

## Lähteet
Surniculus

***Surniculus*** on käkien heimoon kuuluva käkilintusuku. Drongokäkien sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan vain yksi laji, drongokäki. BirdLife Internationalin luokittelussa drongokäestä on erotettu myös kolme muuta lajia.

## Lajit
* Drongokäki (*Surniculus lugubris*)
**Surniculus velutinus*
* *Surniculus dicruroides*
* *Surniculus musschenbroeki*

## Lähteet
* 
*

## Aiheesta muualla
*ITIS: Surniculus
Event

**Event** (*The Event*) (typografisesti tyylitelty ) on yhdysvaltalainen televisiosarja, joka sisältää aineksia muun muassa tieteisfiktiosta ja politiikasta. Sarjan loi Nick Wauters, ja sen ensimmäinen jakso esitettiin yhdysvaltalaisella NBC-televisiokanavalla 20. syyskuuta 2010. Televisiosarjan keskiössä on ryhmä avaruusolentoja, joista osan on vanginnut Yhdysvaltain hallitus 66 vuotta sitten, kun ryhmän alus syöksyi Alaskaan. Osa avaruusolennoista on kuitenkin elänyt tavallista elämää soluttautuneena valtaväestöön.

Sarjan ensimmäisellä jaksolla oli Yhdysvalloissa 10,88 miljoonaa katsojaa mutta katsojaluvut vähenivät sen jälkeen tasaisesti. NBC hyllytti sarjan 13. toukokuuta 2011, mutta tuottajat aloittivat neuvottelut sarjan jatkumisesta muualla.

Suomessa sarjan ensimmäinen jakso esitettiin MTV3-kanavalla 22. maaliskuuta 2011, ja se sai 388&nbsp;000 katsojaa.

## Näyttelijät
### Päänäyttelijät
* Jason Ritter on Sean Walker – peliohjelmoija, josta tulee osa hallituksen salaliittoa kun hänen tyttöystävänsä ja mahdollinen morsiamensa katoaa salaperäisesti Karibian-risteilyllä. Myöhemmin Sean löytää Leilan ja kaksikko alkaa paljastaa salaliittoa.
* Sarah Roemer on Leila Buchanan – Seanin tyttöystävä, joka kaapataan. Pelastuttuaan hän yrittää löytää siepatun pikkusiskonsa.
* Laura Innes on Sophia Maguire – mystisen vankijoukon johtaja, joita pidetään eristyksessä salaisessa laitoksessa Mount Inostrankassa. Hänestä tulee tärkeä yhteyshenkilö presidentille hallituksen salaliiton selvittämisessä.
* Ian Anthony Dale on Simon Lee – CIA-agentti, joka oli sijoitettu Mount Inostrankaan.
* Scott Patterson on Michael Buchanan – Leilan isä, joka tahtomattaan ajautuu salaliittoon suojellakseen perhettään.
* Taylor Cole on Vicky Roberts – nainen, jonka Sean ja Leila tapaavat risteilyllä. Myöhemmin hän paljastuu salamurhaajaksi.
* Lisa Vidal on Christina Martinez – Yhdysvaltain presidentin puoliso.
* Bill Smitrovich on Raymond Jarvis – Yhdysvaltain varapresidentti, joka on osallinen salaliittoon.
* Clifton Collins, Jr. on Thomas 
* Željko Ivanek on Blake Sterling – CIA:n johtaja, joka on pitkään salannut asioita presidentiltä.
* Blair Underwood on Elias Martinez – vasta valittu Yhdysvaltain presidentti, joka järkyttyy kuullessaan oman hallituksensa salailevan häneltä asioita.

### Toistuvat näyttelijät
* Heather McComb on FBI-agentti Angela Collier
* D. B. Sweeney on Carter
* Hal Holbrook on James Dempsey – salaperäinen mies, joka antaa käskyjä Vickylle ja Carterille ja on salaliiton huipulla.
* Scott Michael Campbell on CIA-agentti Justin Murphy 
* Necar Zadegan on Isabel

## Katso myös
*Luettelo televisiosarjan Event jaksoista

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Sarjan yhdysvaltalaiset kotisivut
*Sarjan suomalaiset kotisivut
Heppi keippi

__NOTOC__
**Heppi keippi** on Klamydian vuonna 1989 ilmestynyt kolmas EP-levy. Se oli yhtyeen ensimmäinen levytys rumpali Riku Purtolan kanssa. EP:n kappaleet julkaistiin CD-muodossa ensimmäistä kertaa *[[Pää kiinni painajainen]]* -albumin CD-versiolla vuonna 1992. Myöhemmin kappaleet on julkaistu vuoden 1995 *[[Lahjattomat]]* -kokoelmalla.

## Kappaleet
;A-puoli
#Klamydia-song
#Paskova lokki
#Mettämaratoonari
#Skootteri

;B-puoli
#Rakkauslaulu
#Viikko pieleen
#Kopio
#Pojat on poikia
#Poikain studio-sekoilua

## Kokoonpano
* Vesku – laulu, kitara
* Arto – basso, taustalaulu
* Riku – rummut, taustalaulu

+

* Shitsi – 12-kielinen kitara (kappale "Klamydia-song")
Mr. Sunshine

**Mr. Sunshine** on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota esitettiin ABC-kanavalla. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin 2. helmikuuta 2011. Ohjelman pääosaa näytteli *[[Frendit]]*-sarjasta tunnetuksi tullut Matthew Perry. Perry toimi myös yhtenä ohjelman käsikirjoittajista. ABC peruutti sarjan 13. toukokuuta 2011.

## Juoni

Sarjan päähenkilö on 40-vuotias Ben Donovan. Ben johtaa *Sunshine Centeriä*, areenaa jossa järjestetään erilaisia musiikki- ja urheilutapahtumia. Areenan omistaa hieman arvaamaton Crystal, joka vaatii Beniä palkkaamaan Crystalin etäisen pojan, Romanin, areenaan töihin. Lisäksi *Sunshine Centerissä* työskentelevät Benin hieman hullu assistentti Heather, Benin entinen tyttöystävä Alice sekä Alicen nykyinen miesystävä Alonzo.

## Henkilöt
***Ben Donovan** (es. Matthew Perry)
Ben on juuri 40 vuotta täyttänyt *Sunshine Centerin* johtaja. Vaikka Ben on työskennellyt areenassa jo kymmenen vuotta, hän ei siltikään tiedä juuri kenenkään työntekijän nimeä, eikä Benistä juuri pidetäkään työntekijöiden keskuudessa.
***Crystal Cohen** (es. Allison Janney)
Crystal on Benin pomo ja *Sunshine Centerin* omistaja. Crystal on usein liikkeissään hieman arvaamaton ja pomona hieman erikoinen. Crystalin välit poikaansa Romaniin ovat etäiset, mutta siitäkin huolimatta hän vaati Beniä keksimään Romanille jotakin työtä areenasta.
***Alice** (es. Andrea Anders)
Alice on yksi *Sunshine Centerin* työntekijöistä. Alice ja Ben seurustelivat jonkin aikaa "ystäviä etujen kera" -periaatteella, mutta Alice jätti Benin ja alkoi seurustella Alonzon kanssa, koska piti tätä parempana miehenä.
***Alonzo Pope** (es. James Lesure)
Alonzo on Alicen tyttöystävä ja Benin ystävä. Huoleton Alonzo on aikaisemmin kerännyt menestystä koripalloilijana.
***Roman Cohen** (es. Nate Torrence)
Roman on areenan omistajan Crystalin poika. Roman on ihastunut Benin assistenttiin, Heatheriin.
***Heather** (es. Portia Doubleday)
Heather on Benin uusi assistentti ja Romanin ihastuksen kohde. Monet, Ben mukaan lukien, pitävät Heatheria hieman hulluna.

## Jaksot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Mr. Sunshinen viralliset kotisivut ABC.comissa
Keystone Patriot

**Keystone Patriot** oli Suomen paras ravihevonen 1980-luvun alkupuolella ja samalla yksi Euroopan parhaista. Nopea ori oli parhaimmillaan mailin matkoilla ja juoksi Euroopan kauden kärkiajan 13,0 vuonna 1981.

Erityisen hyvin Patriot menestyi Italiassa. Vuosina 1982-84 se juoksi saapasmaassa 15 lähtöä ja voitti näistä 14. Arvokkain voitto tuli Lotteriasta, jonka ori voitti ensimmäisenä pohjoismaisena hevosena, ja tämä on edelleen suurin suomalaishevosen voittama ravikilpailu.

Elitloppettiin Patriot osallistui kahdesti. Ensimmäisellä kerralla se laukkasi karsintalähdössä, mutta voitti lohdutuslähdön paremmalla ajalla kuin Ideal du Gazeau finaalin. Toisella kerralla se oli neljäs niin karsinnassa kuin finaalissakin. Vuonna 1984 Patriot ei saanut kutsua kilpailuun, mutta kukisti kolmen viikon päästä tuoreen Elitloppet-voittajan The Onionin Premio Duomossa.

Keystone Patriotin ohjastajana toimi yleensä Veijo Heiskanen. Oria valmensi osaomistaja Antti Savolainen ja toinen osaomistaja oli Jarmo Nurmi. Hevosen hoitajana oli Marketta Hovilainen, jonka omistuksessa ori vietti siitosuransa jälkeiset eläkepäivät.

Siitosoriina Patriot vaikutti Suomessa, Ruotsissa ja Saksassa, mutta ehkä lahjakkain sen jälkeläisistä oli Hollannissa syntynyt Nigel Stardust, joka ravasi 2-vuotiaiden Euroopan ennätyksen 14,6 vuonna 1998.

## Suurkilpailuvoittoja

* Pennsylvania Sire Stakes (Yhdysvallat) 1978
* Seinäjoki-ajo (Suomi) 1981, 1982
* Sweden Cup (Ruotsi) 1981
* St. Michel-ajo (Suomi) 1981, 1984
* Vermo Cup (Suomi) 1982
* Matador Rennen (Saksa) 1982
* Premio Duomo (Italia) 1982, 1983, 1984
* Pohjola Grand Prix (Suomi) 1982
* Johtotähti-ajo (Suomi) 1982, 1983, 1984
* Lotteria (Italia) 1983
* Premio U.N.I.R.E. (Italia) 1983, 1984
* Prix du President (Belgia) 1983
* Eugen Pylvänäisen muistoajo (Suomi) 1983
* Campionato Europeo (Italia) 1983, 1984
* Kultaloimi (Suomi) 1984
* Number One (Suomi) 1984
* Kansainvälinen Tuoppi (Suomi) 1984
* Orivaltikka (Suomi) 1984
* Grote Prijs der Giganten (Alankomaat) 1985

## Lähteet

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla

* Keystone Patriot Sukuposti.netissä
* Keystone Patriot Tähtien Tallissa
Rauman lyseo

**Rauman lyseon** peruskoulu oli 1800-luvun lopulla perustettu raumalainen yläkoulu. Sen toiminta lopetettiin kevätlukukauden 2013 päätteeksi. Koulu sijaitsi kaupungin keskustassa samassa rakennuksessa Rauman kansalaisopiston kanssa, Rauman kaupunginkirjastoa vastapäätä. Sittemmin rakennusta on käytetty Uotilan ala-asteen ja Uotilanrinteen peruskoulun väistötilana. Koulussa oli vimeisenä vuonna 430 oppilasta.

## Historia
Raumalla toimi 1880-luvulla kaksiluokkainen reaalikoulu pojille, ja sen lopetettua toimintansa tilalle tuli kaksiluokkainen alkeiskoulu. Lisäksi kaupungissa oli sekä ruotsin- että suomenkielinen kolmiluokkainen tyttökoulu. Nämä kaikki koulut toimivat valtion, kaupungin ja yksityisten avustusten varassa. Koulut olivat kuitenkin niin sanottuja valmistavia kouluja ja vastasivat oppikoulujen alimpia luokkia. Tämä ei enää 1800-luvun lopussa tyydyttänyt sen ajan sivistystarpeita. Lisäksi tytöille alettiin vaatia mahdollisuutta opiskella yliopistoon saakka. Valtio lakkauttikin Rauman alkeiskoulun vuonna 1893, ja kaupunki perusti tilalle viisiluokkaisen "lyseen" poikia ja tyttöjä varten.

Lyseo oli kunnallinen koulu, mutta se sai valtionapua toimintaansa varten. Kolmena ensimmäisenä toimintavuotenaan koulu sijaitsi alkeiskoulun talossa kirkkoa vastapäätä Raumanjoen varrella. Niin sanottu kirkkokoulu oli pieni lyseon tarpeisiin, joten lyseolle päätettiin rakentaa uusi koulurakennus Tarvonsaareen. Piirustukset laati August Helenius, ja uusrenessanssityylinen lyseotalo otettiin käyttöön syksyllä 1897. Valtuusto päätti samalla laajentaa koulun kahdeksanluokkaiseksi. Vuonna 1898 koulussa aloittikin toimintansa kuudes luokka. Tämän jälkeen koulun virallisena nimenä oli Rauman yhteislyseo.  

Lyseorakennus tuli kuitenkin oppilasmäärän kasvaessa ahtaaksi. Tämän johdosta valtuusto teki päätöksen uuden koulutalon rakentamisesta Wivi Lönnin piirustusten mukaan. Uusi jugendtyylinen rakennus valmistui Valtakadun varrelle vuonna 1914.

Rauman yhteislyseo toimi kunnallisena kouluna vuoteen 1928 saakka, jolloin se muuttui valtion kouluksi. 

Koulu muutti vuonna 1969 uusiin tiloihin Aittakarinkadulle. Vanha jugendlyseo purettiin vuonna 1972. Peruskoulu-uudistuksen myötä Rauman yhteislyseo jakaantui Sinisaaren yläasteeksi ja Sinisaaren lukioksi. Nimet eivät kuitenkaan tuntuneet sopivilta koululle, jolla oli pitkä historia, joten nimet muutettiin melko pian Lyseon yläasteeksi ja Lyseon lukioksi.

Vuonna 2000 oppilasmäärän vähennyttyä Rauman Lyseon lukio ja Aronahteen lukio yhdistettiin Rauman Yhteislyseon lukioksi, joka toimi nykyisen Rauman Lyseon lukion tiloissa Nummenvahella. Näin vain yläaste jäi toimimaan Aittakarinkadun kiinteistöön. 

Rauman lyseon peruskoulu lakkautettiin vuonna 2013, joten Nummenvahella toimineen Rauman lukion nimi muutettiin Rauman Lyseon lukioksi jatkamaan 120-vuotiaan koulun perintöä.

## Lähteet
*Koulun historia. Rauman Lyseon Seniorit. Viitattu 13.9.2015.
Total Balalaika Show

**Total Balalaika Show** on Aki Kaurismäen ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 1994. Elokuva sisältää taltioinnin Leningrad Cowboys -yhtyeen yhdessä Puna-armeijan kuoron kanssa pitämästä konserttitapahtumasta Helsingin Senaatintorilla vuonna 1993.

## Aiheesta muualla
* ''Total Balalaika Show'' Aki Kaurismäki Orimattilan Kirjaston Esittelyssä -sivustolla 
* DVD-version tuottajan sivu 

## Lähteet
Kääpiölauhio

**Kääpiölauhio** eli **kääpiölauha** eli **kevätkääpiölauha** (*Aira praecox*) on yksivuotinen, Euroopassa tavattava kuivien paikkojen pienikokoinen heinäkasvi. Kääpiölauhiota tavataan Suomessa ainoastaan Ahvenanmaalla, jossa se on rauhoitettu ja luokiteltu silmälläpidettäväksi lajiksi.

## Ulkonäkö ja koko

Kääpiölauhio kasvaa 5–15 cm korkeaksi. Varret ovat kaljuja, hentoja ja alaosastaan tummantiilenpunaisia. Lehtilapa on 0,3–0,5 mm leveä ja kouruinen. Lehden kieleke on suipohko ja 2–3 mm pitkä. Vaalea kukinto on 1–5 cm pitkä, kapea röyhy. Kukinnon haarat ovat lyhyitä ja pystyjä. Tähkylät ovat 2–3 mm pitkiä ja kaksikukkaisia. Kaleet ovat tähkylänpituisia. Helpeen tyvipuoliskosta lähtevä vihne on jopa 4 mm pitkä. Kääpiölauhio kukkii Suomessa touko-kesäkuussa. Jyvät kypsyvät jo kesäkuun lopussa, jonka jälkeen koko kasvi kellastuu.

## Levinneisyys
Kääpiölauhiota tavataan alkuperäisenä lajina ainoastaan Euroopassa. Lajin levinneisyysalue ulottuu Portugalista ja Pohjois-Espanjasta itään Alppien pohjoispuolitse Puolaan. Pohjoisempana sitä tavataan Britteinsaarilla, Tanskassa, Etelä-Ruotsissa ja -Norjassa sekä Lounais-Suomessa. Yhdysvaltain itärannikolle laji on levinnyt ihmisen mukana. Suomessa kääpiölauhio kasvaa ainoastaan Ahvenanmaalla, josta se löydettiin ensimmäisen kerran vuonna 1912. Nykyisin lajia tavataan alle kymmeneltä kasvupaikalta muun muassa Eckeröstä ja Jomalasta. Ahvenanmaalle laji on levinnyt mitä ilmeisimmin purjelaivojen painolastimaiden mukana.

## Elinympäristö
Kääpiölauhio viihtyy kuivissa, hiekkaisissa kulttuuriympäristöissä, joita ihmisen toiminta pitää avoinna. Tyypillisiä kasvupaikkoja Ahvenanmaalla ovat polut, tienvarret, leirintäalueet ja rannat.

## Lähteet
* Ranta, Pertti: *Kääpiölauha*. Teoksessa *Uhanalaiset kasvimme*. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 49.
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
* *Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010*. Toim. Rassi, Pertti & Hyvärinen, Esko & Juslén, Aino & Mannerkoski, Ilpo. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki 2010.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2022: Kääpiölauhion (''Aira praecox'') levinneisyys Suomessa.
* Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kääpiölauhio (''Aira praecox'')
* ITIS: ''Aira praecox'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Aira praecox''
Sami Saarenpää

**Sami Saarenpää** (s. 24. kesäkuuta 1986 Kouvola) on suomalainen entinen lumilautailija ja nykyinen kuvajournalisti sekä urheiluselostaja. Hän edusti Kouvola Snowboarders -seuraa.

Lumilautailun nuorten MM-kilpailuissa Saarenpää on saavuttanut hopeaa vuonna 2004 half-pipessa ja vuonna 2006 big airissa. Lumilautailun maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Torinossa helmikuussa 2003 sijoittuen big airissa kuudenneksi. Urallaan hän on voittanut yhden maailmancupin kilpailun. Se tapahtui Pietarin big air -kilpailussa maaliskuussa 2006. Toisen palkintokorokesijoituksensa Saarenpää saavutti Tukholmassa marraskuussa 2007 oltuaan big airissa kolmas. 

Lumilautailun US Open sekä European Open slopestyle -kilpailuissa Saarenpää ylsi urallaan parhaimmillaan kymmenen parhaan joukkoon.

Lumilautailun MM-kilpailuihin Saarenpää osallistui ensimmäisen ja ainoan kerran vuonna 2007 Arosassa. Silloin hän oli neljäs big airissa, suomalaisten saavutettua kilpailussa sijoitukset 2–6. Saarenpää lopetti lumilautailu-uransa keväällä 2009.

Lumilautailu-uransa päättämisen jälkeen Saarenpää toimi Yle Urheilun lumilautailuasiantuntijana Vancouverin talviolympialaisissa 2010. Sittemmin hän siirtyi asiantuntijan roolista urheiluselostajaksi. Saarenpää on selostanut Ylellä erilaisia temppulajeja, kuten lumilautailua, freestylehiihtoa, skeittausta ja BMX-pyöräilyä. Lisäksi hän toimii kuvajournalistina Sanomalehti *[[Keskisuomalainen|Keskisuomalaisessa]]*.

## Lähteet
Peter Lennon

**Peter Gerard Lennon** (28. helmikuuta 1930 Dublin – 18. maaliskuuta 2011 Lontoo) oli irlantilainen toimittaja ja dokumentaristi. Hän oli naimisissa suomalaisen toimittajan Eeva Lennonin kanssa. 

## Elämä ja ura
### Uran alku Pariisissa
Peter syntyi perheeseen, joka toimi viinikauppiaina. Isä Peter vanhempi toimi freelancerkauppiaana, ja äiti Delia piti perheen pystyssä. 25-vuotiaana Lennon matkusti Pariisiin ilman ranskankielen taitoa ja rahattomana. Hän oli saanut vain epämääräisiä lupauksia juttujen julkaisemisesta irlantilaisilta lehdiltä. Peterin kirjoitukset Algerian sodan vaikutuksista Ranskaan kiinnittivät brittiläisen *[[The Guardian]]in* huomion. Ajanhengen hahmottamisessa ja havainnoimisessa Peteriä auttoi mm. ranskalainen elokuvaohjaaja Jean Renoir, joka sanoi Peterille heidän ensitapaamisessaan: ”Olemme verhojen ympäröimiä. Tämä ei koske vain taidetta. Koulutuksemmekin opettaa meidät näkemään elämää tavalla, joka ei vastaa totuutta. Verhoja on kaikkialla. Taiteilijan tehtävä on vetää nämä verhot alas." Renoirin sanat muokkasivat omalta osaltaan Lennonin vallankäytön tarkkailua. Lennonin ystäväpiiriin kuului Renoirin lisäksi mm. irlantilainen näytelmäkirjailija Samuel Beckett.

### Dokumentti ''Rocky Road to Dublin''
Lennonin oleskelu Pariisissa auttoi häntä näkemään Irlannin tapahtumat uudessa perspektiivissä. Hän palasi Dubliniin raportoimaan kaupungin kirjafestivaalista. Viettäessään aikaa Irlannissa Lennon kirjoitti artikkelisarjan kotimaansa tapahtumista, jossa hän kritisoi sortavaa ilmapiiriä, sensuuria ja papiston tiukkaa otetta. Nämä kokemukset saivat Lennonin tekemään dokumenttielokuvan *Rocky Road to Dublin*. Rahoituksen hän sai ystävältään Pariisista, ja elokuvaa tuli tekemään ranskalaisen uuden aallon ohjaajien kanssa työskennellyt Raoul Coutard. Kriittisesti Irlantia käsittelevä filmi ei saanut julkaisua Irlannissa vuonna 1967, mutta se esitettiin vuonna 1968 Cannesin elokuvajuhlilla.

### Myöhemmät vaiheet
Lennonin ura jatkui 1970-luvulla Lontoossa *Sunday Timesissa* (josta lähti, kun Rupert Murdoch oli tulossa omistajaksi) ja *The Listenerissä* ennen kuin palasi *The Guardianiin* vuonna 1989.

Lennon kuoli syöpään vuonna 2011. Hän oli 81-vuotias.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Lennon, Peter: *Foreign Correspondent: Paris in the Sixties.* Picador 1994.

## Aiheesta muualla
* Peter Lennon's Rocky Road.  Film Ireland.
*
Saaren koulu (Pyhäjoki)

**Saaren koulu** on peruskoulu Pyhäjoen kunnassa. Koulussa toimii luokat 1–9. Vuonna 2023 koulussa oli noin 280 oppilasta. Henkilökuntaa on noin 50.

Saaren koulu aloitti toimintansa elokuussa 2022, ja uusi liikuntahalli valmistui vuonna 2023. Saaren koulu valittiin vuoden kouluksi 2024.

## Lähteet
Ramzi bin al-Shibh

**Ramzi bin al-Shibh** (s. 1. toukokuuta 1972) on jemeniläinen Guantanamon vanki ja eräs Yhdysvalloissa 11. syyskuuta 2001 tapahtuneen terrori-iskun pääepäiltyjä. Bin al-Shibh muutti Hampuriin noin vuonna 1995. Hän asui ja työskenteli Hampurissa Mohammed Attan kanssa. Noin vuonna 1998 Atta ja al-Shibh perustivat Al-Qaidan Hampurin solun yhdessä Ziad Jarrahin ja Marwan al-Shehhin kanssa.

Bin al-Shibh oli ainoa neljästä, joka ei saanut Yhdysvaltain viisumia. Hänelle varattiin kesällä 2000 lento-opetusta Floridassa, mutta ei saanut lukuisista yrityksistä huolimatta viisumia.

Bin al-Shibh pidätettiin 11. syyskuuta 2002 Karachissa, Pakistanissa. Pakistan luovutti hänet Yhdysvaltoihin.

## Lähteet
Mahmud Abouhalima

**Mahmud Abouhalima** (arab. محمود أبو حليمة) (s. 14.joulukuuta 1958) on Egyptin kansalainen, joka oli  yksi vuoden 1993 World Trade Centerin pommi-iskun tekijöistä. Punaisten hiuksiensa takia hänen lempinimensä on *Mahmud Punainen*.

Abouhalima syntyi Kafr Dawarissa, Egyptissä, ja vietti nuoruutensa Al-Gama'a al-Islamiyyassa, kielletyssä islamilaisessä puolueessa  jota johti Omar Abdel Rahman.

Abouhalima opiskeli hetken Aleksandrian yliopistossa, mutta jätti opinnot ja saapui 1981 syyskuussa turistiviisumilla Saksaan jossa hän haki poliittista turvapaikkaa. Hän väitti että hän joutui vainon kohteeksi Egyptissä, koska hän oli kuulunut islaminuskoiseen fundamentalistiseen puolueeseen. Hänen turvapaikkahakemuksensa Saksassa hylättiin vuonna 1982 koska hän ei ollut todistettavasti tehnyt rikoksia joiden takia hänen olisi tarvinnut pelätä Egyptin viranomaisia. Hän lähti vaimonsa kanssa turistiviisumilla syksyllä 1985 New Yorkiin. He asettuivat asumaan Brooklyniin ja eivät koskaan palanneet Saksaan minne olivat jättäneet suurimman osan omaisuudestaan. Kuusi kuukautta Abouhaliman saapumisesta New Yorkiin hänen turistiviisuminsa päättyi, mutta hänen onnekseen kongressi teki samaan aikaan yli miljoonalle laittomalle maahanmuuttajalle armahdusohjelman. Se oli tarkoitettu maahanmuuttajille jotka työskentelivät Yhdysvalloissa. Abouhalima väitti että oli työskennellyt seitsemän kuukauden ajan Etelä-Carolinassa sijaitsevalla maatilalla. Hänen vaimonsa kertoi Time -lehden toimittajille ettei muista sellaista. Abouhalima sai laillisen oleskeluluvan vuonna 1988 ja pysyvän kahden vuoden kuluttua. Hänen saatuaan työluvan vuonna 1986 Abouhalima oli hankkinut lisenssin taksin ajoon ja ajoi sen jälkeen taksia New Yorkissa. 

Saatuaan Green Cardin vuoden 1988 lopulla Abouhalima matkusti useita kertoja seuraavien 20 kuukauden aikana Pakistaniin saamaan taistelukoulutusta. Hän myös otti osaa Afganistanin sotaan ja taisteli monissa eri maakunnissa Afganistanissa. Hän palasi Afganistanista Yhdysvaltoihin vuoden 1990 heinäkuussa. 26. helmikuuta vuonna 1993 hän oli osallisena World Trade Centerin pommi-iskuun. Abouhalima kuitenkin ehti paeta Egyptiin ennen kuin hänet saatiin pidätettyä. Häntä kidutettiin Egyptissä ja hän tunnusti osuutensa ja hänet palautettiin sen jälkeen Yhdysvaltoihin jossa hänet muiden terroristien kanssa tuomittiin. Jokainen heistä sai 240 vuoden pituisen tuomion.

## Lähteet
Silvana Bucher

**Silvana Bucher** (s. 3. helmikuuta 1984 Malters, Luzernin kantoni) on entinen sveitsiläinen maastohiihtäjä.

Maastohiihdon maailmancupissa Bucher kilpaili ensimmäisen kerran Oslossa maaliskuussa 2006 sijoittuen 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 48:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Davosin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa helmikuussa 2007 sijoituttuaan 30:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa kuudenneksi Oslon vapaan hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2010.

Bucher on kilpaillut kaksissa MM-kilpailuissa. Sapporossa 2007 hän oli 10 kilometrin kilpailussa 25:s ja viestissä yhdeksäs. Oslossa 2011 Bucher oli sprintissä 22:s ja 30 kilometrillä 19:s. Hän päätti uransa vuonna 2011.

## Lähteet
Jacqueline Govaert

**Jacqueline Govaert** (s. 20. huhtikuuta 1982 Kaatsheuvel, Pohjois-Brabant, Alankomaat) on alankomaalainen muusikko. Hän tuli tunnetuksi pop rock -yhtye Krezipin keulahahmona, mutta on esiintynyt myös sooloartistina. 

## Ura
Govaert opiskeli musiikintekoa Fontys Rockacademiessa Tilburgissa. Vuonna 1997 hän oli perustamassa Krezip-yhtyettä, jonka ensimmäinen julkaisu oli omakustanne *Run Around*. Yhtyeen saatua levytyssopimuksen siltä ilmestyi neljä studioalbumia, ensimmäinen, *[[Nothing Less]]*, vuonna 2000 ja viimeinen, *[[Plug It In]]*, vuonna 2007, ennen kuin se lopetti toimintansa vuonna 2009. Jacqueline Govaert oli paitsi Krezipin laulaja, myös sen pianisti ja päälauluntekijä. Yksi yhtyeen muista jäsenistä oli hänen siskonsa Anne Govaert. 

Krezipin jälkeen Govaert aloitti soolouran. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa, 1960- ja 1970-lukujen popmusiikista vaikutteita saanut *[[Good Life (Jacqueline Govaertin albumi)|Good Life]]*, julkaistiin elokuussa 2010. Albumin tuottajana toimi belgialaisyhtye Hooverphonicin jäsen Alex Callier. *Good Life* nousi ensimmäisellä listaviikollaan Alankomaiden Album Top 100 -albumilistan sijalle kolme, joka jäi albumin korkeimmaksi sijoitukseksi. Albumin ensimmäinen single oli heinäkuussa 2010 julkaistu "Overrated".

Govaert on myös vieraillut muiden artistien albumeilla, muun muassa Armin van Buurenin albumilla  *[[Imagine (Armin van Buurenin albumi)|Imagine]]* (2008), jolla hän laulaa kappaleessa "Never Say Never". Vuonna 2006 hän, The Partysquad, Extince ja Caprice esittivät Alankomaiden TMF Awards -tapahtumassa kappaleen "Ben Je Down" (TMF Awards Anthem 2006), joka nousi myös Single Top 100 -singlelistalle, sijalle neljä. Vuonna 2011 hän duetoi Alain Clarkin kanssa kappaleen "Wherever I Go", joka julkaistiin erillisenä singlenä ja osana Govaertin EP:tä *Hold Your Fire*.    

## Perhe
Govaertilla on kaksi lasta Ivo Maissanin kanssa, vuonna 2009 syntynyt poika Billie ja vuonna 2010 syntynyt tytär Sis. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jacqueline Govaertin verkkosivut 
*Krezipin verkkosivut
*Jacqueline Govaert Twitterissä
Gran Premio Lotteria

**Gran Premio Lotteria di Agnano** eli lyhyemmin **Lotteria** on Agnanon raviradalla Napolissa ajettava ravikilpailu. Se on yksi neljästä suuresta eurooppalaisesta ravikilpailusta Prix d'Ameriquen,  Elitloppetin ja Oslo Grand Prixin ohella. UET Trotting Masters-rankingissa Lotteria kuuluu ylimpään Grand Slam-luokkaan.

Kilpailu ajetaan vuosittain toukokuun alussa. Siihen ovat oikeutettuja osallistumaan 4-vuotiaat ja vanhemmat hevoset. Pohjoismaisesta tavasta poiketen Lotteria ei ole kutsukilpailu, vaan siihen ilmoitetuista hevosista osallistujat karsitaan pistejärjestelmän perusteella. Lotteriassa ajetaan kolme karsintalähtöä ja finaali saman päivän aikana. Jokaisesta karsintalähdöstä kolme parasta selviytyy finaaliin, ja karsiutuneille hevosille järjestetään lohdutuslähtö. Kilpailumatkana on 1600 metriä autolähetyksellä.

Lotteriassa on yleensä kymmentuhatpäinen katsojajoukko, ja osa yleisöstä ryntää päälähdön jälkeen radalle osallistuakseen palkintojenjakoon. Perinteeksi on muodostunut, että voittajahevosen valjaista pyritään näpistämään itselle muisto. Niinpä voittajavaljakko saapuukin seremonioihin vartijoiden ympäröimänä.

## Lotterian voittajat

*Vuosina 1948-1950 kilpailua ei järjestetty.*

## Suomalaiset Lotteriassa

Ensimmäinen Lotteriaan osallistunut suomalaishevonen Keystone Patriot voitti karsintalähdön ja finaalin. Tämän jälkeen Friendly Face ja Indian Silver ovat voittaneet karsintalähdön sekä Express Ride lohdutuslähdön vuonna 1990. Suomalaishevosista kilpailuun ovat osallistuneet myös Call Me, Ugh ja Martha de Vie, mutta ne eivät selvinneet finaaliin. Suomessa syntynyt, mutta Ruotsin rekisterissä kilpaillut Louise Laukko oli neljäs vuonna 1999.

Ulkosuomalaisista Jori Turja on osallistunut kilpailuun useilla italialaisilla hevosilla, joista Varenne voitti kolme kertaa. Vuonna 2009 kilpailun voittaneen italialaisen Island Effe-tamman valmennustiimiin kuului Harri Rantanen. Jorma Kontio voitti karsintalähdön vuonna 2004 orilla H.P. Paque, jonka omisti Timo Yli-Panula mutta joka edusti Yhdysvaltoja.

## Lähteet

* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Agnanon raviradan kotisivut  
* Kuvia Lotteriasta Sukuposti.netissä
Kaarel Nurmsalu

**Kaarel Nurmsalu** (s. 30. huhtikuuta 1991 Tamsalu) on virolainen mäkihyppääjä ja entinen yhdistetyn kilpailija. Hänen valmentajanaan toimi Petter Kukkonen.

Nuorten MM-kilpailuissa Otepäässä 2011 Nurmsalu sijoittui pronssille sekä yhdistetyn sprintissä että normaalikilpailussa. Samoissa kisoissa hän osallistui myös mäkihyppyyn, jossa hän sai myös pronssia normaalikilpailussa. Aikuisten arvokisoissa hän kilpaili yhdistetyssä ensimmäisen kerran Liberecissä 2009, jossa hän oli parhaimmillaan normaalikilpailussa 35:s. Joukkuekisassa hän oli Viron joukkueen mukana yhdeksäs. Oslossa 2011 hän oli normaalikilpailussa 31:s.

Yhdistetyn maailmancupissa Nurmsalu kilpaili ensimmäisen kerran Klingenthalissa helmikuussa 2009 sijoittuen 42:nneksi. Ensimmäiset ja ainoat maailmancupin pisteensä hän saavutti Kuusamossa marraskuussa 2010 oltuaan 30:s. Hän menestyikin paremmin yhdistetyn mäkiosuudella kuin hiihto-osuudella. Hän kilpaili yhdistetyssä viimeksi maaliskuussa 2011. 

Mäkihypyn maailmancupissa Nurmsalu kilpaili ensimmäisen kerran joukkuekilpailussa Lahdessa maaliskuussa 2011. Siinä Viro sijoittui yhdeksänneksi, eli kilpailun viimeiselle sijalle. Hän saavutti ensimmäiset maailmancupin pisteensä oltuaan 26:s Oberstdorfin lentomäessä helmikuussa 2013. Parhaimmillaan hän sijoittui kuudenneksi Oslossa maaliskuussa 2014.

Nurmsalu sijoittui Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 sekä normaali- että suurmäessä 26:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli parhaimmillaan normaalimäessä 38:s.

Nurmsalu ilmoitti kesäkuussa 2014 lopettavansa uransa taloudellisten syiden vuoksi. Hän kilpaili MM- ja maailmancuptasolla uudelleen kevätkaudella 2017 ilman suurta menestystä.

## Lähteet
The Way of the Exploding Guitar

**The Way of the Exploding Guitar** on kitaristi Mr. Fastfingerin vuonna 2009 julkaistu esikoisalbumi. Kitarainstrumentaalimusiikkia voi luonnehtia hard rockiksi.

Albumin nauhoitus saatiin päätökseen marraskuussa 2008. *The Way of the Exploding Guitar* nauttii kansainvälisestä kulttimaineesta, ja keräsi loistavia arvosteluja niin Suomessa  kuin maailmallakin .  Kappale "Epic" sai arvostusta ja se julkaistiin myös Mad Guitar Recordsin kokoelma-albumilla *Melodic Soloists*. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Mr. Fastfinger – kitara
* Thomas Törnroos – rummut
* Lasse Rantanen – bassokitara

### Vierailijat
* Jordan Rudess – kosketinsoittimet kappaleessa ”Big Trummors”
* Niko Tsonev – kitara kappaleissa ”The Ninjas I” ja ”The Ninjas II”
* Mattias Eklundh – kitara kappaleissa ”The Ninjas I” ja ”The Ninjas II”
* Christophe Godin – kitara kappaleissa ”The Ninjas I” ja ”The Ninjas II”
* Ran Ran du Ran – erhu

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Imperiumi: 9/10

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* The Way of The Exploding Guitar Last.fm -sivustolla 
* Arvostelu Imperiumi.net:issä
* Desibeli.net:in arvostelu
* Shredaholic.com - esittely 
* Blind-summit.co.uk - haastattelu
Kirjokorte

**Kirjokorte** (*Equisetum variegatum*) on pohjoisella pallonpuoliskolla tavattava yhtäläisitiöinen kortekasvi. Suomessa laji on tavanomainen Lapissa, mutta rauhoitettu Ahvenanmaalla.

## Ulkonäkö ja koko

Kirjokorte kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Kasvin maavarsisto leviää laajalle. Siitä nousevat, ryhmissä kasvavat suorat varret ovat nivelikkäitä, jäykkiä ja kohenevatyvisiä. Varret ovat halkaisijaltaan 1–2,5 mm paksuja ja niiden keskiontelo on pieni. Keskiontelon ympärillä on sivuonteloita. Varressa on harjuja ja syviä uurteita 6–8 kappaletta, ja lisäksi harjujen selässä on matala mutta selvä uurre. Lehdet ovat yhdyskasvuisia ja kasvavat vähäisinä kiehkuroina muodostaen varren ympärille hammasreunaisia tuppia. Tupet ovat ainakin yläosasta mustia ja 6–8 hampaisia. Hampaat ovat pysyviä, äimäkärkisiä, lyhyehköjä ja helposti katkeavia. Käpymäinen itiötähkä sijaitsee lähes latvatupen sisällä. Itiöpesäkkeet ovat perällisten, kuusikulmaisten kilpien alapinnalla. Kirjokortteen itiöt kehittyvät Suomessa heinä-syyskuussa. Kasvin vihreä alkeisvarsikko on kaksikotinen, liuskainen ja maanpäällinen.

Kirjokorte voi risteytyä kangaskortteen (*E. hyemale*) kanssa. Risteymää kutsutaan nimellä kuusamonkorte (*E. hyemale* × *variegatum*). Risteymän tupet ovat pitkiä ja mustia.

## Levinneisyys
Kirjokortetta tavataan laajalla alueella pohjoisella pallonpuoliskolla. Euroopassa lajia kasvaa erityisesti Keski- ja Pohjois-Euroopan vuoristoseuduilla mutta paikoitellen myös alavimmilla alueilla. Runsaimmillaan laji on Alpeilla, Karpaateilla, Skotlannissa, Irlannissa, Skandeilla ja Islannissa. Levinneisyysalue jatkuu katkonaisena Uralille ja edelleen Siperiaan, Alaskaan, Kanadaan, Yhdysvaltojen pohjoisosiin ja Grönlantiin. Suomessa kirjokorte on yleisimmillään Pohjois-Lapissa erityisesti Enontekiöllä Käsivarren alueella, Utsjoella ja Inarissa. Myös muualla Lapissa laji on paikoitellen yleinen. Kainuussa se on satunnainen. Lisäksi kirjokortetta tavataan muutamin paikoin Savossa, Kaakkois- ja Etelä-Suomessa sekä Ahvenanmaalla.

## Elinympäristö
Kirjokorte on pääasiassa vuoristoalueiden ja tundran laji. Suomessa se kasvaa purojen ja jokien sorarannoilla, ohutturpeisilla, lettomaisilla soilla, lähteiköillä, tihkupinnoilla, kosteilla niityillä, sorakuopissa ja kalkkilouhoksilla. Laji on kalkinsuosija.

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
* *Ålands flora*. Toim. Hæggström, Carl-Adam & Hæggström, Eeva. Toinen laajennettu painos. Ekenäs Tryckeri, Ekenäs 2010.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Kasviatlas 2022: Kirjokortteen levinneisyys Suomessa
*Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kirjokorte (''Equisetum variegatum'')
*ITIS: ''Equisetum variegatum'' 
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Equisetum variegatum''
Kita-Ibaraki

**Kita-Ibaraki** (, ’Pohjois-Ibaraki’) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Ibarakin prefektuurissa. Se sijaitsee nimensä mukaisesti prefektuurin pohjoisosassa Tyynenmeren rannikolla. Sisämaassa kaupungin alue nousee Abukuman ylängölle. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Fukushiman prefektuuriin. Kita-Ibarakissa on 41&nbsp;602 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 186,80 neliökilometriä.

Kita-Ibarakin kaupunki perustettiin vuonna 1956 liittämällä yhteen kolme maaseutukaupunkia ja kolme kyläkuntaa. Alueella oli aiemmin hiilikaivoksia, mutta viimeinenkin niistä suljettiin 1970-luvulle tultaessa. Sittemmin kaupunkiin on sijoittunut elektroniikka-, elintarvike- ja kemianteollisuutta. Tōhokun maanjäristys ja tsunami vuonna 2011 surmasi Kita-Ibarakissa 10 henkeä ja tuhosi täysin 188 asuinrakennusta.

Kita-Ibarakia palvelee JR Higashi-Nihonin Jōban-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Otsucho, Kitaibaraki, Ibaraki Prefecture 319-1702, Japan - panoramio (1).jpg|Ōtsuchōn kaupunginosaa
Tiedosto:Futatsushima Island 02.jpg|Futatsushiman saari
Tiedosto:Sawawachigi Jinja Otsucho Haiden2.jpg|Sawawachigi-jinja
Tiedosto:JREast-Isohara-station-platform.jpg|Isoharan rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Koga (Ibaraki)

**Koga** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Ibarakin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa Tone- ja Watarasejokien varrella. Lännessä kaupunki rajautuu Saitaman ja Tochigin prefektuureihin. Kogassa on 142&nbsp;337 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 123,58 neliökilometriä.

Kogaa palvelee JR Higashi-Nihonin Utsunomiya-linja eli Tōhoku-päälinja.

## Kuvia

Tiedosto:Visitors' Center.JPG|Kogan kaupunginpuiston vierailukeskus
Tiedosto:Koga History Museum 01.JPG|Kogan historiallinen museo
Tiedosto:Koga Station (Ibaraki) 03.JPG|Kogan rautatieasema
Tiedosto:Koga, Ibaraki city center area Aerial photograph.1986.jpg|Kogan kantakaupunki vuoden 1986 ilmakuvassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Koga

**Koga** tai **Kōga** voi tarkoittaa:

* Koga, kaupunki Fukuokan prefektuurissa Japanissa
* Koga, kaupunki Ibarakin prefektuurissa Japanissa
* Koga, japanilaisen Minamoto-klaanin haara
* Koga-nimisiä henkilöitä:
** Masahiro Koga (s. 1978), japanilainen jalkapalloilija
** Mineichi Koga (1885–1944), japanilainen amiraali
** Taichirō Koga (s. 1989), japanilainen lentopalloilija
** Toshihiko Koga (1967–2021), japanilainen judoka, olympiavoittaja ja maailmanmestari
** Yun Kōga (s. 1965), japanilainen mangataiteilija
* Kōga-ryū, ninjutsun koulukunta 
* *Kōga*, manga- ja animesarja Inuyashassa esiintyvä hahmo.
* *Kōga-koirat*, manga- ja animesarja Hopeanuolessa ja sen jatko-osissa esiintyvä ninjakoiraklaani.
Kike Sola

**Enrique ”Kike” Sola Clemente** (s. 25. helmikuuta 1986 Cascante, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa englantilaista Middlesbroughia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

## Seurajoukkueura
Sola on Osasunan junioriakatemian kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 9. kesäkuuta 2007 ottelussa Real Betisiä vastaan. Sola onnistui avaamaan maalitilinsä myös samaisessa ottelussa, kun hän onnistui kahdesti maalinteossa lopulta selvään 5–0-vierasvoittoon päättyneessä ottelussa.

16. heinäkuuta 2009 hän siirtyi lainasopimuksella Numanciaan kaudeksi 2009–2010 vähäisen peliajan johdosta. Osana kauppaa Carlos Aranda siirtyi toiseen suuntaan pysyvällä siirrolla. 18. tammikuuta 2010 lainasopimus sorialaisseuran kanssa kuitenkin purettiin, jonka jälkeen hän siirtyi loppukauden kestävällä sopimuksella kreikkalaisseura Levadiakosiin.

Kaudella 2010–2011 hänen asemansa Osasunassa vaikeutui, kun navarralaisseura hankki kesän siirtoikkunan aikana hyökkääjä Dejan Lekićin jo aikaisemmin joukkueessa olleiden Carlos Arandan ja Walter Pandianin lisäksi. Hän aloitti kauden joukkueen neloshyökkääjänä, mutta onnistui lopulta myös saamaan vastuuta kauden jälkimmäisellä puoliskolla muiden loukkaantumisien takia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kike Solan tilastot BDFutbol-sivustolla
Uinti kesäolympialaisissa 1952 – naisten 100 metrin vapaauinti

Naisten 100 metrin vapaauintiin Helsingin olympiakisoissa osallistui 41 uimaria 19 eri maasta. Kilpailu suoritettiin kolmessa vaiheessa. Alkueristä selvisi 16 nopeinta välieriin ja välierien kahdeksan parasta finaaliin. Kilpailu käytiin 26. -28. heinäkuuta Helsingin uimastadionilla. Unkarin Judit Temes ui alkuerissä olympiaennätyksen 1.05,5, mutta sai finaalissa tyytyä pronssimitaliin. Olympiavoiton vei maannainen Katalin Szöke.

## Lopputulokset

## Lähteet
* Tulokset puolan kielellä
Fogo

**Fogo** on eräs Kap Verden saarista. Se kuuluu saariston eteläisempään Sotaventon saariryhmään ollen yksi saariryhmän neljästä pääsaaresta.

Saaren korkein kohta on tulivuori Pico de Fogon huippu, joka on 2&nbsp;829 metriä merenpinnan tasoa ylempänä .
## Lähteet
*
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Brava (Kap Verde)

**Brava** () on Kap Verden saarivaltion eteläisin saari. Se on läntisin Kap Verden eteläosan Sotaventon saariryhmän neljästä pääsaaresta, ja sijaitsee noin 770 kilometriä Afrikan mantereen läntisimmästä kaupungista Dakarista länteen. Saaren korkein kohta on Monte Fontainhas, joka kohoaa 976 metriä merenpinnan tasoa yläpuolelle . 

Saaren väkiluku on noin 5&nbsp;788 (2022) ja hallintokeskus on Nova Sintran kaupunki. Bravan saari muodostaa oman kuntansa Kap Verden aluehallinnon toisella tasolla.


Brava-88-0557.jpg
AluguerEmNossaSra.jpg



## Lähteet
* 

## Viitteet
60 (luku)

**60** (**kuusikymmentä**) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 59 ja seuraa luku 61.

## Matematiikassa

* 60 on yhdistetty, runsas ja puolitäydellinen luku.
* 60 on seitsenkulmiopyramidiluku.
* 60 on Harshad-luku kymmenjärjestelmässä, nelijärjestelmässä (3304) ja binäärijärjestelmässä.
* 60 on ”käytännöllinen luku” (), koska jokainen luonnollinen luku luvun 60 tekijöiden summaan (168) saakka voidaan muodostaa luvun 60 eri tekijöiden summana.
* 60 esiintyy Narayanan lehmiksi kutsutussa lukujonossa.
* 60:llä on enemmän tekijöitä (12) kuin millään pienemmällä luonnollisella luvulla.
* 60 on jaollinen tekijöidensä määrällä.
* 60 on alkulukuparin (59,&nbsp;61) keskiarvo.
* 60 voidaan muodostaa kahden peräkkäisen alkuluvun summana: 29 + 31.
* 60 voidaan muodostaa neljän peräkkäisen alkuluvun summana: 11 + 13 + 17 + 19.
* 60 on pienin luku, joka voidaan muodostaa kahden parittoman alkuluvun summana (vähintään) kuudella tavalla, kun lukujen järjestyksellä ei ole merkitystä.
* 60 ensimmäisen alkuluvun summa (7&nbsp;699) on myös alkuluku.
* 60 on kahden peräkkäisen alkuluvun (3&nbsp;593 ja 3&nbsp;607) keskiarvon neliöjuuri.
* 60 esiintyy neljässä jaottomassa Pythagoraan kolmikossa: , ,  ja .
* 60 voidaan muodostaa kahden neliöluvun erotuksena kahdella tavalla: 8^2-2^2 tai 16^2-14^2.
* Tasasivuisen kolmion kulmat ovat 60 astetta.
* Pullistetussa kuutiossa (katso Arkhimedeen kappale) ja ikosidodekaedrissa on 60 särmää.
* Typistetyssä dodekaedrissa, typistetyssä ikosaedrissa, rombi-ikosidodekaedrissa ja pullistetussa dodekaedrissa (katso Arkhimedeen kappale edellä) on 60 kärkeä.

60 seksagesimaalijärjestelmän kantaluku. Sitä on käytetty varsinkin murtolukujen ilmaisemiseen, koska 60 on jaollinen varsin monella luvulla. Seksagesimaali­järjestelmän jälkiä on nykyisissäkin aika- ja kulma­yksiköissä: Tunnissa on 60 minuuttia ja minuutissa 60 sekuntia. Samoin kulma-asteessa on 60 kulmaminuuttia ja kulma­minuutissa 60 kulmasekuntia, ja täysi kierros on  = 360&nbsp;astetta.

## Luonnontieteissä
* 60 on neodyymin järjestysluku jaksollisessa järjestelmässä.
* Nikkeli-60 on nikkelin vakaa isotooppi.
* Rutenium-104, palladium-106, hopea-107 ja kadmium-108 ovat vakaita isotooppeja, joiden neutroniluku on 60.
* Fullereenimolekyylissä on 60 hiiliatomia.

## Muissa yhteyksissä
* 60 on Malesian kansainvälinen suuntanumero.
* Eurooppatie E60 kulkee Ranskan ja Kirgisian välillä.
* Series 60 on kännyköiden käyttöliittymä ja sovellusalusta.
* Verkkovirran taajuus on monissa maissa 60 hertsiä.
* Eksbitavu (EiB) on 260 tavua.
* M60 on yhdysvaltalainen konekivääri.
* *[[Puhallettu 60 sekunnissa (vuoden 2000 elokuva)|Puhallettu 60 sekunnissa]]* on elokuva.
* 60. hääpäivää kutsutaan timanttihäiksi.
* Suomessa 60 vuotta on osa-aika­eläkkeen ala­ikä­raja.
* Lakkautettu kantatie 60 oli viimeksi Tampereen kehätie.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Almirante Latorre (1913)

**Almirante Latorre** oli Chilen laivaston Almirante Latorre -luokan taistelulaiva, joka oli ensimmäisessä maailmansodassa Britannian Kuninkaallisessa laivastossa nimellä *HMS Canada*.

## Valmistus
Marraskuussa 1911 alus tilattiin Britanniasta Armstrong Whitworthilta, missä köli laskettiin 27. marraskuuta. Britannia lunasti 9. syyskuuta 1914 lähes valmiin aluksen ja liitti sen laivastoonsa *HMS Canadaksi* nimettynä.

## Palvelus
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa 15. lokakuuta 1915 Suuren laivaston 4. taistelulaivaviirikköön, jossa se oli koko sodan ajan. Se  osallistui toukokuussa 1916 laivaston mukana Skagerrakin taisteluun, jossa alus ampui 42 laukausta pääaseillaan eikä kärsinyt itse vaurioita.

Alus myytiin huhtikuussa 1920 takaisin Chilelle, joka lunasti aluksen toukokuussa. Sen nimeksi palautettiin 20. elokuuta 1920 palvelukseen otettaessa *Almirante Latorre*.

Taistelulaiva saapui 20. helmikuuta Valparaísoon, jossa seuraavana päivänä maan presidentti tutustui alukseen. Seuraavat kahdeksan vuotta se oli Chilen aluevesillä ennen suunniteltua modernisointia Britteinsaarilla. Alus lähti 15. toukokuuta 1929 Balboaan ja läpäisi Panaman kanavan 24. toukokuuta. Alus tankattiin 28. toukokuuta Trinidadissa Port of Spainissa, mistä se jatkoi matkaansa Azoreille. Alus saapui 24. kesäkuuta Plymouthiin, josta se siirrettiin Devonportin telakalle modernisoitavaksi.

Modernisointi valmistui 5. maaliskuuta 1931. Alus saapui 12. huhtikuuta Valparaísoon. Aluksen kansirahtina oli kuljetettu kaksi 33 tonnin satamahinaajaa *Intrepido* ja *Montezuma*, jotka sijoitettiin Punta Arenasiin ja Valparaísoon. Alus jatkoi palvelustaan rauhan ajan kadettien koululaivana.

Aluksen miehistö nousi 1. syyskuuta 1931 maan heikon taloustilanteen seurauksena kapinaan vangiten aluksen upseerit. Chilen ilmavoimat teki 6. syyskuuta tehottoman iskun alusta vastaan, minkä jälkeen kapinallisten rivit hajosivat keskinäiseen kahakointiin ja hallitus sai laivaston alukset jälleen hallintaansa.

Japanilaisten hyökättyä Pearl Harboriin Yhdysvallat teki epävirallisen tarjouksen *Almirante Latorresta* sekä muutamasta hävittäjästä. Chilen hallitus oli kuitenkin haluton myymään aluksiaan. *Almirante Latorre* oli laivastossa vuoteen 1951, jolloin sen kunto oli jo heikko. Aluksen konehuoneessa tapahtui vakava onnettomuus, kun syöpyneet höyryputket repesivät surmaten kolme miehistön jäsentä.

Alus oli 1950-luvun puolivälissä Talcahuanossa kelluvana polttoainevarastona, kunnes se virallisesti poistettiin palveluksesta 1. elokuuta 1958. Vanhentunut taistelulaiva myytiin 25. elokuuta romutettavaksi Mitsubishi Heavy Industriesille Jokohamaan Japaniin. Hinaaja *Cambrian Salvor* vei aluksen 29. toukokuuta 1959 Talcahuanosta Callaon ja Havaijin kautta Jokohamaan, jonne ne saapuivat 30. elokuuta.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Pistinhait

**Pistinhait** (Centrophoridae) on piikkihaikaloihin kuuluva heimo, jonka lajit elävät trooppisissa merissä.

## Lajit
Pistinhaihin kuuluvia lajeja on 13 ja ne jaetaan kahteen sukuun. Lajeja ovat muun muassa:
* Harmaapistinhai (*Centrophorus uyato*)
* Neulahai (*Centrophorus acus*)
* Nystypistinhai (*Centrophorus granulosus*)
* Suomupistinhai (*Centrophorus squamosus*)
* Sysipistinhai (*Centrophorus lusitanicus*)
* Lattahai (*Deania calcea*)
* Nokkalattahai (*Deania profundorum*)
* Okalattahai (*Deania histricosa*)
* Ruskolattahai (*Deania quadrispinosa*)

## Anatomia
Pistinhailajit ovat pieniä tai keskikokoisia haita ja niiden pituus vaihtelee alle metristä hieman vajaaseen kahteen metriin. Selkäeviä on kaksi ja molemmissa on terävä piikki. Pyrstöevä on epäsymmetrinen ja peräevä puuttuu. Osalla lajeista kuono on pitkä ja litteä. Hampaat ovat yläleuassa huomattavasi pienemmät kuin alaleuassa ja hammasrivejä on 26–42.

## Levinneisyys ja elintavat
Pistinhaiden heimon lajeja tavataan Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilta. Suurin osa lajeista on trooppisia, mutta eräät elävät Islannin rannikolle asti. Kalat elävät syvässä vedessä, ja niitä on tavattu aina 2&nbsp;400 metrin syvyydestä, joissa ne elävät parvina. Pistinhaiden ravinto koostuu pienistä luukaloista ja selkärangattomista eläimistä kuten äyriäisistä ja mustekaloista. Lajit ovat ovovivipaarisia, ja naaras synnyttää 1–12 poikasta. 

Pistinhailajeja kalastetaan siimalla ja trooleilla. Niistä hyödynnetään liha sekä maksa, jonka öljyt sisältävät suuren määrän skvaleenia.

## Lähteet
*  (Suomenkielisten lajinimien lähde)

### Viitteet
Ryan Sweeting

**Ryan Sweeting** (s. 14. heinäkuuta 1987 Nassau, Bahama) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut ATP-listan sijalla 64 syyskuussa 2011. Ensimmäisen ATP-turnausvoittonsa hän saavutti huhtikuussa 2011.

Sweeting aloitti tenniksen pelaamisen kuusivuotiaana. Junioreiden maailmanlistalla hän oli parhaimmillaan toisena, ja voitti Yhdysvaltain avointen poikien kaksinpeliturnauksen vuonna 2005. Vuonna 2006 hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen. Hänen valmentajanaan toimii Dustin Taylor.

Grand Slam -turnauksissa Sweeting on päässyt parhaimmillaan toiselle kierrokselle Australian avoimissa vuosina 2011 ja 2012, Wimbledonissa vuosina 2011 ja 2012 sekä Yhdysvaltain avoimissa vuonna 2006.

Vuonna 2009 Sweeting selvisi nelinpelissä parinsa, Jesse Levinen kanssa finaaliin Houstonin ATP-turnauksessa. He hävisivät kuitenkin Bob ja Mike Bryanille. Huhtikuussa 2011 Sweeting otti ensimmäisen turnausvoittonsa ATP-tasolla, kun hän voitti Houstonin turnauksen finaalissa Kei Nishikorin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ryan Sweeting profiili ATP:n kotisivuilla