open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
The Best of 1990–2000

**The Best of 1990–2000** on U2:n vuonna 2002 julkaisema kokoelma-albumi. Se sisältää vanhojen kappaleiden lisäksi kaksi uutta sekä muutamia uudelleenmiksattuja kappaleita. Albumi on U2:n toinen kokoelma albumin *[[The Best of 1980–1990]]* ohella.

Albumin kaksi kokonaan uutta kappaletta ovat ”Electrical Storm”, joka julkaistiin singlenä, sekä ”The Hands That Built America”, jota käytettiin *[[Gangs of New York]]* -elokuvan soundtrackilla.

Tämä albumi on ensimmäinen pitkäsoitto, jolla kappale ”Hold Me, Thrill Me, Kiss Me, Kill Me” esiintyy. Kappale julkaistiin alun perin singlenä, ja sitä käytettiin *[[Batman Forever]]* -elokuvassa. Kappale ”Miss Sarajevo” oli alun perin albumilla *[[Original Soundtracks vol.1]]*. Kappaleella laulaa tenori Luciano Pavarotti.

Albumista on saatavilla myös rajoitettu kahden levyn erikoisversio, joka sisältää singlejen b-puolet sekä bonus-DVD:n. Tämä erikoisjulkaisu julkaistiin samana päivänä kuin alkuperäinen versio. Bonus-DVD:n ”Please” on liveversio, joka on nauhoitettu Helsingissä, Suomessa 9. elokuuta 1997 Olympiastadionilla.

Euroopan ja Japanin versioissa viimeinen raita ”The First Time” sisältää piilotetun raidan ”The Fly”, joka on julkaistu albumilla *[[Achtung Baby]]*. Täten kyseiseltä albumilta on mukana jopa viisi raitaa kokoelmalla (muut ovat ”Even Better Than the Real Thing”, ”Mysterious Ways”, ”One” ja ”Until the End of the World”).

## Kappaleet
# "Even Better Than the Real Thing" – 3:39 
# "Mysterious Ways" (alternate version) – 4:02 
# "Beautiful Day" – 4:05 
# "Electrical Storm" (William Orbit Mix) – 4:37 
# "One" – 4:35 
# "Miss Sarajevo" (edit) – 4:30 
# "Stay (Faraway, So Close!)" – 4:58 
# "Stuck in a Moment You Can't Get Out Of" – 4:31 
# "Gone" (New Mix) – 4:32 
# "Until the End of the World" – 4:38 
# "The Hands That Built America" – 4:57 
# "Discothèque" (New Mix) – 4:40 
# "Hold Me, Thrill Me, Kiss Me, Kill Me" – 4:44 
# "Staring at the Sun" (New Mix) – 4:48 
# "Numb" (New Mix) – 4:21 
# "The First Time" – 3:44
#*"The Fly" (piilotettu raita)

### B-Puolet
# "Lady With the Spinning Head" (Extended Dance Mix) – 6:06
# "Dirty Day" (Junk Day Mix) – 4:40
# "Summer Rain" – 4:07
# "Electrical Storm" – 4:26
# "North and South of the River" – 4:36
# "Your Blue Room" – 5:26
# "Happiness is a Warm Gun" (The Gun Mix) – 4:45
# "Salomé" (Zooromancer Remix Edit) – 5:51
# "Even Better Than the Real Thing" (The Perfecto Mix) – 6:38
# "Numb" (Gimme Some More Dignity Edit) – 5:50
# "Mysterious Ways" (Solar Plexus Club Mix) – 4:08
# "If God Will Send His Angels" (Big Yam Mix) – 5:42
# "Lemon" (Jeep Mix) – 5:29
# "Discothèque" (Hexidecimal Edit) – 5:45

### Bonus-DVD
# "The History Mix" – 7:40
# Best Of DVD Promo – 2:27
# "Please" (live) – 5:00
# "Beautiful Day" (EZE Version) – 4:04

## Listasijoitukset ja myynti

## Lähteet
Luolavuori

**Luolavuori** on kaupunginosa Turussa noin kolme kilometriä kaakkoon keskustasta. Se kuuluu Uittamo-Skanssin suuralueeseen. Luolavuoren rakennuskanta koostuu pääosin 1950-luvulla rakennetuista kerros- ja pientaloista. Luolavuoren itäreunassa on Aarne Ehojoen toimiston suunnittelema Petreliuksen asuinalue, joka jatkuu sieltä edelleen Peltolan puolelle.

Vuoden 2016 lopussa kaupunginosan väkiluku oli 4&nbsp;465. Asukkaista 10,8&nbsp;% oli alle 15-vuotiaita, 58,4&nbsp;% 15–64-vuotiaita ja 30,8&nbsp;% yli 65-vuotiaita. Asukkaista 88,8&nbsp;% puhui suomea, 7,0&nbsp;% ruotsia ja 4,2&nbsp;% muita kieliä.

Kaupunginosassa sijaitsevat Luolavuoren koulu, Luolavuoren ja Mäntyrinteen vanhainkodit sekä Luolavuoren vesitorni. Petreliuksen alueella sijaitsevat Henrikinkirkko, kuntoutuskeskus Petrea, Tähkäpuisto sekä Petreliuksen uimahalli.

Luolavuoren nimi on peräisin huipun alla sijaitsevasta Luolavuoren luolasta. Luolan sisäänkäynti löytyy suunnilleen puolessa välissä keskellä rinnettä tenniskentän ja vesitornin välissä. Sisäänkäynti on ahdas, mutta sen takaa avautuu tila, jossa voi hyvin kävellä. Tarinan mukaan rikolliset pitivät luolaa aikoinaan majapaikkana.

Luolavuoren kukkula on nykyään 65 metrin korkeudella merenpinnasta. Kukkula kohosi nykyiseen korkeuteensa vuosina 1941&ndash;1970 toimineen Peltolan kaatopaikan ansiosta. Myöhemmin kukkula muuttui kaatopaikasta Ilpoisten maankaatopaikaksi. Kun kukkula oli vielä 1950-luvulla kaatopaikkana, sieltä ammuttiin 665 grammaa painanut Suomen suurin rotta. Nykyään alue on suosittu lenkkeily- ja koirien ulkoilutuspaikka.

## Katso myös
*Turun kaupunginosat
*Turun kaupunginosat väkiluvun mukaan

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Luolavuoren luolan esittely Retkipaikka.fi-palvelussa
Rax Buffet

**Rax Buffet** (aikaisemmalta nimeltään *Golden Rax Pizzabuffet*) on suomalainen vuonna 1994 perustettu ravintolaketju, jolla on 30 toimipaikkaa 21 paikkakunnalla. Ketju kuuluu Restel-konserniin.

Toimintamalli on buffet, jossa asiakas saa kertasummalla syödä ja juoda rajattomasti vierailun aikana. Tarjontaan kuluu muun muassa pizzaa, broileria sekä salaattia. Ravintoloissa on myös take away -ruokalista.

Restel Ravintolat Oy:n toimitusjohtajana toimii Mikael Backman.

## Historiaa
Rax Buffet -ketjun perusti vaasalainen Rabbe Grönblom nimellä Pizzeria Rax Family vuonna 1994. Hän myi yrityksen Restel Oy:lle, mutta jäi yhtiön hallituksen puheenjohtajaksi vuoteen 2008 saakka. Grönblom tunnetaan myös Kotipizza- ja Omenahotelli-ketjujen perustajana.

## Luettelo toimipaikoista paikkakunnittain
* Espoo – 2 (Iso Omena, Sello)
* Helsinki – 4 (Aleksanterinkatu, Itis, Kamppi, Redi)
* Hyvinkää – 1 (Willa)
* Hämeenlinna – 1 (Goodman)
* Joensuu – 1 (Iso Myy)
* Jyväskylä – 1 (Forum)
* Kuopio – 2 (Kuopio, Matkus)
* Lahti – 1 (Karisma)
* Lappeenranta – 1
* Lempäälä – 1 (Ideapark)
* Mikkeli – 1 (Akseli)
* Oulu – 2 (Ideapark, Pekuri)
* Pori – 1
* Porvoo – 1
* Rovaniemi – 1
* Seinäjoki – 1 (Ideapark)
* Tampere – 2 (Duo, Koskikeskus)
* Tornio – 1
* Turku – 2 (Aurakatu, Skanssi)
* Vaasa – 1
* Vantaa – 2 (Dixi (suljettu 31.10.2025), Flamingo)
Lähde:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yrityksen kotisivut
Ruth First

**Heloise Ruth First** (4. toukokuuta 1925 Johannesburg – 17. elokuuta 1982 Maputo, Mosambik) oli eteläafrikkalainen poliittinen aktivisti ja yhteiskuntatieteilijä. 
Juutalaisen Firstin vanhemmat muuttivat Latviasta Etelä-Afrikkaan. He olivat Etelä-Afrikan kommunistisen puolueen perustajajäseniä ja First oli itse myös puolueen jäsen. First oli opiskeluaikanaan perustamassa apartheidia vastustanutta Edistyksellisten opiskelijoiden liittoa () ja tutustui Witwatersrandin yliopistossa myös opiskelleeseen Nelson Mandelaan. First vangittiin Rivonian oikeudenkäynnin yhteydessä 117 päiväksi ja vapauduttuaan hän pakeni aviomiehensä Joe Slovon kanssa Lontooseen. First toimi lukuisissa yliopistoissa tutkijana ja opettajana ja toimi myös aktiivisesti apartheid-hallinnon vastaisessa työssä. Hän kuoli vuonna 1982 Etelä-Afrikan hallituksen järjestämässä kirjepommiattentaatissa Mosambikissa.

## Lähteet
Pauli Soisalo (kuvittaja)

**Pauli Otto Soisalo** (9. huhtikuuta 1914 Helsinki – 13. lokakuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen pilapiirtäjä ja kuvittaja. 

Piirustusta Soisalo opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa. Hän aloitti kuvittajan uransa *[[Uusi Suomi|Uuden Suomen]]* Viikkoliitteessä silloisen päätoimittajan H. J. Viherjuuren eli Veli Giovannin alaisuudessa. Lehdessä olivat samaan aikaan töissä myös Asmo Alho ja freelancerina Poika Vesanto.

Vuonna 1945 Soisalo siirtyi Ilmari Turjan päätoimittamaan *[[Suomen Kuvalehti|Suomen Kuvalehteen]]* ja kohta sen jälkeen *[[Seura]]an*. Samalla hän piirteli Giovannin lehtiin, kuten *[[Joulukärpänen|Joulukärpäseen]]*. Hänen erikoisalanaan olivat ”säihkysääriset” tyttökuvat.

Soisalo piirsi monet *[[Pilajuttuja ja piirroksia]]* -lehden kansista. Hänet tunnetaan myös Simo Puupposen eli Aapelin pakinoiden kuvittajana. 
__NOTOC__
## Teoksia
* Aapeli (1998 [1968]). *Kissa, kissa, kissa: Pakinoita*. 4. p., näköispainos. Helsinki: WSOY
* Aapeli (1963). *Timonen ja muita tuttavia*. 2. pain. Porvoo: WSOY

## Lähteet
* 

### Viitteet
Hyrkanos II

**Hyrkanos II** oli juutalaisten ylipappi vuosina 79 eaa. – 40 eaa. Hänen vanhempansa olivat makkabealaisten hallitsijasuvun kuningas Aleksanteri Jannaios ja Salome Aleksandra. Isän kuoleman jälkeen hallitsijana Aleksandra nimitti Hyrkanoksen seuraajakseen. Hyrkanos ehti hallita vain lyhyen ajan ennen kuin hänen veljensä Aristobulos II kaappasi vallan.

Herodes Suuren isä Antipatros liittoutui Hyrkanoksen kanssa, ja vuonna 63 eaa. Rooman suuri sotapäällikkö Pompeius päätti myös tukea Hyrkanosta tämän veljeä vastaan. Antipater ja Pompeius pitivät kummatkin Hyrkanosta heikkona hallitsijana, ja uskoivat että häntä olisi helpompi käyttää hyväksi kun Aristobulosta. Roomalaisten avustuksella Aristobulos syrjäytettiin ja Juudea liitettiin Rooman valtakuntaan. Hyrkanosta ei kuitenkaan nimitetty Juudean kuninkaaksi, vaan hän sai tyytyä ylimmän papin virkaan. Julius Caesar nimitti Hyrkanoksen Juudean etnarkiksi, mutta todellinen valta oli Antipaterin käsissä. 

Vuonna 40 eaa. Aristobuloksen poika Antigonos syrjäytti Hyrkanoksen parthialaisten avustuksella. Antigonos julistettiin Juudean kuninkaaksi ja ylimmäksi papiksi. Antigonos leikkautti Hyrkanokselta korvat, jotta tämä ei voisi tulevaisuudessa päästä kuninkaaksi tai papiksi. Hyrkanos vietiin vangiksi Babyloniin, mutta hänet päästettiin palaamaan Jerusalemiin sen jälkeen kun Herodes oli päässyt Juudean kuninkaaksi. Herodes ei kuitenkaan luottanut Hyrkanokseen, vaan antoi surmata tämän.

## Lähteet
*
Kerenskin hyökkäys

**Kerenskin hyökkäys** eli Kerenskin offensiivi oli Venäjän väliaikaisen hallituksen aikana tehty venäläisten hyökkäys Itärintamalla Itävalta-Unkarin ja Saksan armeijoita vastaan ensimmäisen maailmansodan aikana. Sen tarkoituksena oli keventää ranskalaisten painetta länsirintamalla.

Hyökkäys kohdistui noin 60 kilometriä leveällä rintamalla Lvivin suuntaan Ternopolilta päin, mutta kilpistyi siihen, etteivät sotilaat halunneet taistella, ja vihollinen teki vastahyökkäyksen. Myöskään hyökkäykselle ajatellut tukitoimet eivät toteutuneet suunnitelmien mukaisesti.

## Tapahtumat
Hyökkäys alkoi 1. heinäkuuta 1917. Siihen osallistuivat Venäjän yhdestoista, seitsemäs ja kahdeksas armeija. Tavoitteena oli vallata Drohobytšin öljykentät ja Lvivin kaupunki. Vastapuolella oli kenraali Felix von Bothmerin komentama Saksan Eteläinen armeijaryhmä sekä Itävallan seitsemäs ja kolmas armeija. Hyökkäys onnistui aluksi, ja Itävallan joukot perääntyivät 40 kilometrin matkan. Kun Saksan armeija tuli tukemaan itävaltalaisia, venäläiset puolestaan  perääntyivät takaisin omalle linjalleen. Heinäkuun 19. päivänä Saksan armeija aloitti vastahyökkäyksen kohti Ternopilin kaupunkia, ja Venäjän puolustus hajosi. Keskusvaltojen joukot valtasivat Ternopilin 25. heinäkuuta. Venäjän armeijan kapinoivat sotilaat ryhtyivät ryöstämään ja pahoinpitelemään paikallisia asukkaita.

## Seuraukset
Hyökkäys on nimetty Venäjän silloisen sotaministerin, Aleksandr Kerenskin mukaan. Epäonnistuneen hyökkäyksen ja nälänhädän seurauksena Pietarissa alkoivat laajat mielenosoitukset heinäkuussa 1917. Elokuun alkuun mennessä Venäjä oli menettänyt  edellisenä vuonna valtaamansa Galitsian ja Bukovinan alueet. Hyökkäyksen epäonnistuminen myös demoralisoi monia sotilaita, minkä seurauksena mm. Saksa pystyi valloittamaan Riian ja toteuttamaan Operaatio Albionin ilman laajaa vastarintaa.

## Lähteet
Mäntsälän rautatieasema

**Mäntsälän rautatieasema** (Mlä, ratakm 59+210) on Lahden oikoradalla Mäntsälässä sijaitseva Suomen rataverkon liikennepaikka, joka sijaitsee 59 kilometrin päässä Helsingin rautatieasemalta. Aikataulunmukainen liikenne alkoi 3. syyskuuta 2006.

Asemalla on neljä raidetta, joista raiteilla 1 ja 4 on omat laiturialueensa. Raiteelta 1 liikennöidään Helsinkiin ja raiteelta 4 Lahden suuntaan. Ohittavat kaukojunat käyttävät raiteita 2 ja 3.

Aseman kummallekin puolelle rakennutettiin uudet pyöräpysäköintikatokset lähes 300 polkupyörälle vuonna 2023. 

## Asemalla pysähtyvät junat
*  (Helsinki–Lahti-(Kouvola))

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Craig Williamson

**Craig Williamson** (23. huhtikuuta 1949) on entinen eteläafrikkalainen poliisiupseeri, joka toteutti apartheid-hallinnon aikana lukuisia Etelä-Afrikan silloisen hallituksen vastustajiin kohdistuneita pommi-iskuja, murtovarkauksia, kaappauksia ja  salamurhia. Williamson oli osallisena muun muassa apartheidin vastaisen aktivistin Ruth Firstin murhanneen kirjepommin suunnittelussa ja toteutuksessa sekä vuonna 1982 järjestetyssä Afrikan kansalliskongressin Lontoon-päämajan pommi-iskussa. Williamsonin nimi on noussut esiin myös voimakkaasti apartheidia vastustaneen Ruotsin pääministeri Olof Palmen murhatutkimuksien yhteydessä, joskaan pitäviä todisteita Williamsonin osallisuudesta ei ole saatu. 

Apartheid-järjestelmän kaatumisen jälkeen Williamson anoi armahdusta useista rikoksista Etelä-Afrikan Totuus- ja sovintokomissiolta ja on ollut yksi keskeisimmistä tietolähteistä Pieter Willem Bothan hallinnon organisoimiin salaisiin operaatioihin.

## Lähteet
Carnival of Souls: The Final Sessions

**Carnival of Souls: The Final Sessions** on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Kissin seitsemästoista studioalbumi. Albumin tuottivat Toby Wright, yhtyeen laulaja ja rytmikitaristi Paul Stanley ja basisti-laulaja Gene Simmons. *Carnival of Souls: The Final Sessions* julkaistiin vuoden 1997 lokakuussa. Albumi oli kuitenkin ennen virallista julkaisuaan ehtinyt vuotaa internetissä, ja siitä liikkuneet bootleg-painokset heikensivät albumin myyntiä. Levy-yhtiö Mercury Records ei myöskään panostanut albumin markkinointiin. Siitä tuli *[[Music from ”The Elder”]]* -albumin jälkeen toinen Kissin studioalbumi, joka ei ylittänyt Yhdysvalloissa kultalevyn myyntimäärää. Albumin sijoitus *Billboard 200* -albumilistalla Yhdysvalloissa oli korkeimmillaan 27. 

Albumin äänittäminen aloitettiin vuoden 1995 marraskuussa Toby Wrightin kanssa. Wright oli aiemmin tehnyt yhteistyötä muun muassa Alice in Chainsin kanssa, ja myös Kissin musiikki sai *Carnival of Souls: The Final Sessionsilla* vaikutteita 1990-luvulla valtavan suosituksi nousseesta grungesta ja vaihtoehtorockista. Albumi viimeisteltiin helmikuussa 1996, mutta yhtye päätti jättää albumin julkaisematta Kissin alkuperäisen kokoonpanon tehtyä paluun yhteen samana vuonna. Alkuperäisen kokoonpanon paluun myötä *Carnival of Souls: The Final Sessions* jäi soolokitaristi Bruce Kulickin viimeiseksi albumiksi yhtyeessä, mutta rumpali Eric Singer palasi yhtyeeseen myöhemmin 2000-luvulla. 

Albumin ainoa single ”Jungle” saavutti pientä menestystä, sillä se ylsi Hot Mainstream Rock Tracks -listan kahdeksannelle sijalle ja valittiin musiikkilehti *Metal Edgen* lukijaäänestyksessä vuoden kappaleeksi. 

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Paul Stanley - laulu, rytmikitara
* Gene Simmons - laulu, bassokitara
* Bruce Kulick - soolokitara, taustalaulu,  basso kappaleissa "Rain", "I Will Be There", "Jungle", "It Never Goes Away", "In the Mirror" ja "I Walk Alone", laulu kappaleessa "I Walk Alone"
* Eric Singer - rummut, perkussiot, taustalaulu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
French Stewart

**Milton French Stewart** (s. 20. helmikuuta 1964 Albuquerque, New Mexico) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi Harry Solomonina sarjassa *[[Kolmas kivi auringosta]]*. Stewart on kuitenkin esiintynyt monessa elokuvassa. 

Stewart on näytellyt muun muassa elokuvissa *[[Tähtiportti (elokuva)|Tähtiportti]]* (1994) ja *[[Yksin kotona 4]]* (2002). Hän on myös antanut äänensä Ikarokselle animaatiosarjassa *[[Herkules (vuoden 1998 animaatiosarja)|Herkules]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Matti Rautio

**Matti Olavi Rautio** (25. helmikuuta 1922 Helsinki – 22. kesäkuuta 1986 Tampere) oli suomalainen säveltäjä.

Matti Rautio syntyi Helsingissä. Hänen vanhempansa olivat kansakoulunopettajat Helle Ilmari Rautio ja Katri Agatha Pesonen. Hänen puolisonsa vuodesta 1946 oli hammaslääkäri Ulpu Ainikki Aho. Rautio opiskeli Sibelius-Akatemiassa Aarre Merikannon johdolla ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1946 pääaineena musiikkitiede. Hän työskenteli opettajana Sibelius-Akatemiassa vuosina 1947–1964 ja korkeakoulun lehtorina vuosina 1956–1975, Sibelius-Akatemian koulumusiikkiosaston johtajana vuosina 1966–1970 sekä Tampereen yliopiston kansanmusiikin lehtorina vuodesta 1975 sekä vt. professorina vuosina 1977–1982. Hän toimi Suomen Musiikinopettajain Liiton puheenjohtajana vuosina 1961–1972 ja musiikkilehti *[[Rondo (lehti)|Rondo]]n* päätoimittajana vuosina 1963–1969. Rautio julkaisi vuonna 1959 tutkielman *Rytmikasvatus ja koulusoittimet*. Hän oli myös tunnettu ja suosittu musiikkipakinoitsija.

Rautio toimitti suomeksi muiden muassa yhdysvaltalaisen Michael Aaronin Pianoaapisen vuonna 1954 sekä neliosalsen Pianokoulun vuosina 1954–1956, nuottikokoelman Barokin mestareita vuonna 1956 sekä kolmiosaisen nuottikokoelman Johann Sebastian Bachin pianomusiikkia vuosina 1957–1958.

Säveltäjänä hän sai teoksiinsa vaikutteita uusklassismista (mm. Sergei Prokofjevilta ja Dmitri Šostakovitšilta). Raution varhaisimpia teoksia oli *Suita per piano*, jonka avausosa oli omistettu Carl Czernyn muistolle. Rautio sävelsi vuonna 1955 *Divertimenton I* veljelleen, sellisti Erkki Rautiolle. Vuonna 1957 valmistui hänen balettinsa *Sininen haikara*. *Tanhumusiikin* (1960) valmistumisen jälkeen Rautio piti säveltämisestä yli vuosikymmenen mittaisen tauon.

1970-luvulla Matti Rautio sävelsi muun muassa pianokonserton, sarjan *Hanoniana* (1971) ja *Divertimenton II* (1972).

Rautio oli jäsenenä Sylvi Kekkosen johtamassa kulttuurivaltuuskunnassa, joka vieraili Kiinassa keväällä 1953.

Matti Raution veljiä olivat viulisti ja kapellimestari Paavo Rautio ja sellisti Erkki Rautio. Erkki Raution poika on pianisti Martti Rautio (s. 1962). Matti, Paavo ja Erkki Raution enoja olivat lääkintöhallituksen pääjohtaja Niilo Pesonen, säveltäjä Olavi Pesonen ja viulisti Urpo Pesonen.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Matti Rautio Suomalaisen musiikin tiedotuskeskuksen sivuilla
Misplaced Childhood

**Misplaced Childhood** on Marillionin vuonna 1985 julkaistu kolmas studioalbumi. Se on Marillionin kaikkien aikojen menestynein albumi ja ylsi julkaisuvuotensa kesäkuussa Yhdistyneen kuningaskunnan albumilistalla ensimmäiselle sijalle &mdash; toistaiseksi mikään muu Marillionin levyistä ei ole pystynyt samaan. Albumilla on yhtyeen menestynein single, "Kayleigh", joka saavutti Ison-Britannian singlelistalla toisen sijan ja oli kansainvälinen menestys. Laulaja Fish kehitti kappaleen nimen entisen naisystävänsä Kay Leen nimestä. Albumin ensimmäinen puoli saatiin valmiiksi lähes viikossa, sillä ideoita syntyi jatkuvasti ja työtahti oli hyvä. 

Misplaced Childhood on Marillionin ensimmäinen konseptialbumi. Fish keksi albumin tarinan LSD:n vaikutuksen alaisena. Levyn kannen teki Mark Wilkinson.
## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

Vuoden 1998 uudelleenjulkaisu sisältää myös seuraavat kappaleet:

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
Hiljaiset Levyt

**Kustannusosakeyhtiö Hiljainen Oy** eli **Hiljaiset Levyt** on tamperelainen rock-musiikin julkaisuun keskittynyt levy-yhtiö, joka perustettiin vuonna 1985. Aluksi levymerkki toimi rekisteröidyn yhdistyksen (Hiljainen Kulttuuriyhdistys) puitteissa, mutta julkaisutoiminnan vakiintuessa toiminta muuttui osakeyhtiöpohjaiseksi vuonna 1990. Hiljaisten Levyjen johtajana on toiminut sen perustamisesta asti Jukka Junttila.

## Hiljaisille Levyille levyttäneitä yhtyeitä

* Alice in Wasteland
* Alivaltiosihteeri
* Burning Pipe Harmony
* Charming Disappointment
* Garbagemen
* God's Lonely Men
* Hundred Million Martians
* Jahnukaiset
* Jalla Jalla
* Johnny Spunky
* Juggling Jugulars
* Kamikaze Pilots
* Kätyrit
* Lowdown Shakin' Chills
* Maaseudun Tulevaisuus
* Mahtavat Lämpöpussit

* Many Hates
* Mothers Against Sex Association
* Mäkkelä
* Neva
* Nightingales
* Nuorisopalatsi
* Phantom Tones
* Punk Lurex OK
* Ravin' Seeds
* Rehtorit
* Room 100
* Tina
* T. V. Smith
* Viewmasters
* Wolfmen
* Zägä Box

## Aiheesta muualla
* Hiljaiset Levyt
Jukka Junttila

**Jukka Junttila** (s. 6. syyskuuta 1959 Hattula) on tamperelaisen levy-yhtiön Hiljaiset Levyt perustaja.

Junttila toimi puuhamiehenä vuonna 1985 perustetussa Hiljaisessa Kulttuuriyhdistyksessä. Yhdistys julkaisi *Hiljainen Kesä* -pienlehteä, suomalaista sarjakuvaa (muun muassa Nalle Virolainen, Tapani Rytöhonka ja Kivi Larmola), kirjoja sekä muutaman kaitafilmillä kuvatun lyhytelokuvan. Hiljainen Kulttuuriyhdistys alkoi sittemmin julkaista levyjä, mitä toimintaa jatkamaan perustettiin levymerkki Hiljaiset Levyt. Junttila on lisäksi toimittanut *Pienlevyluettelo*-kirjoja ja *[[Soundi]]n* Demoefekti-palstaa, lisäksi Junttila on kirjoittanut esittelytekstin / historiikin usean kymmennen yhtyeen levyyn kansivihkoon (kuten Absoluuttinen Nollapiste (yhtye), Kollaa kestää (yhtye), Pojat (yhtye), Ratsia (yhtye), Vaavi, Punkrock Jukebox -sarja, jne.).

Junttila on myös levyttänyt muutaman kappaleen Tampere No-stars -kokoonpanolla (”Osta levysi Oskulta” kokoelmalle *Runeberginkatu 10* ja ”Jukka Junttila kustantaa meidän levyn” kokoelmalle *Toinen käsittely – Kunnianosoitus Alivaltiosihteerille*). Hän on myös laulanut kappaleen ”Adverts Blues” Alivaltiosihteerin albumille *Yhteiskunta – rakenne ja toiminta*. Junttila on ohjannut Alivaltiosihteerin musiikkivideon ”Nasta kaupunki” ja Punk Lurex OK:n musiikkivideon ”Arvojärjestys”.

## Julkaisut

Jukka Junttila on kirjoittanut tietokirjat:

* Suomalaisten pien- ja omakustannelevyjen luettelo () 1991
* Pienlevyluettelo 1992 () 1992
* Pienlevyluettelo (, ) 1998
* Ensimmäinen kauteni Ilveksen kanssa () 2013
* Merkillistä jalkapalloa () 2014 – Yhdessä Jyrki Liikan kanssa

## Lähteet
Aasianleijona

**Aasianleijona** (*Panthera leo persica*) on maantieteellisesti eriytynyt leijonan alalaji. Se eroaa geneettisesti afrikkalaisista leijonista niin vähän, että populaatioiden arvioidaan eronneen toisistaan noin satatuhatta vuotta sitten. Aasianleijonat ja Afrikan leijonat voivat lisääntyä keskenään.

## Ulkonäkö ja koko
Aasianleijona on pienempi kuin afrikkalaiset leijonat. Tyypillisesti naaras painaa 110–120 kilogrammaa ja uros 160–190 kilogrammaa. Aasianleijonan harja on keskimäärin pienempi kuin afrikkalaisilla lajitovereilla, joten sen korvat ovat koko ajan näkyvissä. Vatsapuolella on alalajille tyypillinen ihopoimu. Aasianleijonaurosten pituus on 170–250 senttimetriä ilman häntää, jonka pituus on sekä uroksilla että naarailla 70–105 senttimetriä. Naaraiden ruumiinpituus ilman häntää on 140–175 senttiä.

## Ravinto ja elintavat
Aasianleijona saalistaa sambarhirviä, aksishirviä, antilooppeja, villisikoja ja muita suhteellisen suurikokoisia kasvinsyöjänisäkkäitä. Sillä on vahvat leuat ja erityisesti saaliin surmaamiseen ja raateluun soveltuvat kulmahampaat.

Yleensä naaraat saalistavat ravintoa ja urokset jäävät pitämään huolta reviiristä.

## Levinneisyys
Aasianleijonia elää luonnossa enää Girin kansallispuiston alueella Intiassa. Vuonna 2015 Girissä laskettiin olevan yhteensä 523 leijonaa. Määrä oli kasvanut vuodesta 2010, jolloin leijonia laskettiin 411. Arviolta 40&nbsp;prosenttia leijonista elää varsinaisen Girin metsäalueen ulkopuolella. Ihmisen toiminnan vuoksi sen elinalue on pienentynyt viimeisten 200 vuoden aikana huomattavasti. Aasianleijonan levinneisyys on aiemmin ulottunut Bulgariasta Intiaan ja Pakistaniin. Girin ulkopuolella leijonia eli vielä 1930-luvulla Iranissa. Turkissa eli leijonia vielä 1800-luvun lopulla. Viimeiset havainnot Iranista ovat vuodelta 1942, Irakista vuodelta 1918.

Suomessa aasianleijonia on Korkeasaaren eläintarhassa Helsingissä. Siellä niitä on kolme aikuista leijonaa. Leijonat ovat osa eurooppalaisten eläintarhojen suojeluohjelmaa lajille.

## Lähteet
Jean-Pierre Papin

**Jean-Pierre Papin** (s. 5. marraskuuta 1963) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja ammattilaisuransa lopettanut hyökkääjä.

Papin valittiin Euroopan parhaaksi pelaajaksi vuonna 1991. Vuotta myöhemmin hänestä tuli ensimmäinen jalkapalloilija, josta maksettiin siirtokorvauksena kymmenen miljoonaa puntaa. Papinin oikeudet vaihtoivat tuolloin omistajaa Olympique Marseillesta AC Milaniin.

## Ura pelaajana

Pelaajaurallaan hyökkääjänä viihtynyt Papin edusti INF Vichyä, Valenciennesia, Club Bruggea, Marseillea, AC Milania, Bayern Müncheniä, Bordeaux'ta ja Guingampia. Hän saavutti urallaan muun muassa neljä Ranskan mestaruutta, kaksi Italian mestaruutta, Mestarien liigan voiton ja UEFA Cupin voiton sekä viisi Ranskan liigan maalikuninkuutta. Ranskan maajoukkueessa Papin pelasi 54 ottelua ja teki niissä 30 maalia. Hän edusti Ranskaa vuoden 1986 MM-kisoissa ja vuoden 1992 EM-kisoissa sekä oli voittamassa kultaa Los Angelesin olympialaisissa 1984.

### Meriitit pelaajana

* Mestarien liiga: 1994
* UEFA Cup: 1996
* Ranskan mestaruus (4): 1989, 1990, 1991, 1992
* Coupe de France: 1989
* Italian mestaruus (2): 1993, 1994
* Italian supercup: 1992
* Belgian cup: 1986
* Kirin Cup: 1994

* Ranskan liigan maalikuningas (5): 1988, 1989, 1990, 1991, 1992
* Ranskan Vuoden pelaaja (2): 1989, 1991
* Kultainen pallo: 1991

## Ura valmentajana

Valmennusurallaan Papin on valmentanut amatööriseura FC Bassin d'Archonia sekä kaudella 2006–07 Ligue 2:dessa pelannutta RC Strasbourgia. Papinin johdolla joukkue nousi takaisin Ligue 1:een, mutta kauden jälkeen Papin jätti tehtävänsä erimielisyyksien vuoksi. 

Elokuussa 2007 RC Lens palkkasi Papinin seuran uudeksi päävalmentajaksi. Hän nousi tehtäviin neljän Ligue 1-kierroksen jälkeen Guy Roux'n erottua. Lens oli voitoitta Papinin tullessa päävalmentajaksi. 

Papinin johdolla Lens ei ole liigassa kyennyt nousemaan keskikastiin. Hiukan balsamia haavoihin Papin sai, kun RC Lens eteni Coupe de la Liguen finaaliin Paris Saint-Germainia vastaan. Finaalissa joukkue kuitenkin hävisi PSG:lle 2–1, kun Bernard Mendy teki rangaistuspotkusta voittomaalin lisäajalla. Kauden loppuun saakka epätoivoista putoamiskamppailua käynyt Lens ei lopulta onnistunut säilyttämään sarjapaikkaansa, vaan putosi 17 vuoden pääsarjakamppailun jälkeen Ligue 2:een. Kauden jälkeen Papin sai odotetusti lähteä Lensin päävalmentajan paikalta. 

Aivan joulukuun lopussa 2009 uutisoitiin, että Papin palaa valmennustehtäviin Ligue 2:ssa pelaavan LB Châteauroux'n uutena päävalmentajana.  Papin pelasti seuran putoamiselta Ligue 2:sta, mutta jätti tehtävänsä kauden jälkeen. 

### Meriitit valmentajana

* Ligue 2
**Pronssia 2007
* Coupe de la Ligue
**Hopeaa 2008

## Lähteet

## Aiheesta muualla
James Morrison

**James Morrison Catchpole** (s. 13. elokuuta 1984 Rugby, Iso-Britannia) on englantilainen laulaja ja lauluntekijä.

Hänen debyyttialbuminsa *[[Undiscovered (James Morrisonin albumi)|Undiscovered]]* julkaistiin heinäkuussa 2006 ja se nousi albumilistojen kärkeen jo ensimmäisellä myyntiviikollaan. Albumia on myyty yhteensä 1,5 miljoonaa kappaletta. 

Morrisonin musiikillisia vaikuttajia ovat Al Green, Otis Redding, Cat Stevens ja The Kinks.

## Diskografia
### Albumit
* *[[Undiscovered (James Morrisonin albumi)|Undiscovered]]* (2006)
* *[[Songs for You, Truths for Me]]* (2008)
* *[[The Awakening (James Morrisonin albumi)|The Awakening]]* (2011)
* *[[Higher Than Here]]* (2015)
* *[[You're Stronger Than You Know]]* (2019)
* *[[Fight Another Day]]* (2025)

### Singlet
* ”You Give Me Something” (2006)
* ”Wonderful World” (2006)
* ”The Pieces Don’t Fit Anymore” (2006)
* ”Undiscovered” (2007)
* ”One Last Chance” (2007)
* ”You Make It Real” (2008)
* ”Nothing Ever Hurt Like You” (2008)
* ”Broken Strings” (2008)
* ”I Wont Let You Go” (2011)
* ”Up (feat. Jessie J)” (2011)

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut
*
Pripetin suot

**Pripetin suot** (myös **Rokitnon** tai **Pinskin suot**) on suuri suoalue Ukrainan ja Valko-Venäjän rajamailla Pripet-joen ja sen sivuhaarojen molemmin puolin. Se on yksi Euroopan suurimmista kosteikkoalueista.

Alun perin suoalue kattoi Puolan alavat maat ja suuren osan Valko-Venäjän eteläosasta.  Sen itäosaa on ojitettu ja kuivattu vuodesta 1872 alkaen laitumeksi ja viljelymaaksi. Kuivattamista edistettiin mittavilla maanrakennustöillä 1900-luvulla.  1960- ja 1970-luvulla ojitetut pellot tuottivat runsaita satoja muutaman vuosikymmenen ajan, mutta niiden maaperä köyhtyi, ja nyttemmin on alettu keskustella joidenkin osien ennallistamisesta.

Suuren osan vuodesta suoalue on luonnollinen este sotajoukkojen etenemiselle. Toisen maailmansodan aikana suoalue erotti toisistaan eteläisen ja itäisen rintaman taistelut. Myös neuvostopartisaanit piileksivät suolla. Sodan alkuvaiheessa saksalaiset uhosivat ”kuivattavansa suot, tyhjentävänsä alueen roskaväestä ja asuttavansa sinne kunnon arjalaisia talonpoikia”. Hanketta johti Konrad Meyer-Hetling. Adolf Hitler peruutti suunnitelman vuonna 1941. Yksi syy oli pelko siitä, että kuivatusta maasta tulisi pölyävää aroa.

## Lähteet
Dortmundin teknillinen yliopisto

**Dortmundin teknillinen yliopisto** () on yliopisto Dortmundin kaupungissa, Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, Saksassa. Se sijaitsee Ruhrin alueella, Euroopan neljänneksi suurimmalla metropolialueella. Yliopistossa on noin 30&nbsp;000 opiskelijaa sekä noin 7&nbsp;000 työntekijää.

Yliopisto perustettiin 16. joulukuuta vuonna 1968. Tuolloin Ruhrin alueen teollisuus oli taantumassa, ja yliopiston perustaminen nähtiinkin tärkeänä taloudellisena siirtymänä raskaasta teollisuudesta teknologiaan. Yliopiston pääaineita ovat luonnontieteet, tekniikka, pedagogiikka, erityisopetus sekä journalismi.

Dortmundin teknillinen yliopisto oli alun perin nimensäkin mukaisesti teknillinen yliopisto. Vuonna 1980 se kuitenkin yhdistyi läheisen Ruhrin kasvatustieteellisen korkeakoulun kanssa, jolloin yliopiston opestustarjonta laajeni uusille urille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Sinfoninen runo

**Sinfoninen runo** tai **runoelma** () eli **sävelruno** () on orkesterisävellys, joka pyrkii kuvaamaan musiikin keinoin ulkomusiikillisia aiheita, esimerkiksi ihmisiä, taruhahmoja tai maisemia. Sinfoninen runo voi perustua myös johonkin kirjalliseen teokseen. Sinfoninen runo nimetään aiheensa mukaan, ja lisäksi säveltäjä voi liittää teoksen eri osiin lyhyitä kirjallisia kuvauksia niistä asioista, joihin musiikki kulloinkin viittaa.

Sinfoninen runo on useimmiten yksiosainen ja tavallisesti 10–30 minuutin mittainen. Sinfoniset runot luokitellaan kuuluvaksi ”ohjelmamusiikkiin”, kun taas sellainen musiikki, jolla ei ole mitään ulkomusikaalisia aiheita, on ”absoluuttista musiikkia”.

Sinfonisen runon eräänlaisena varhaismuotona voidaan pitää Ludwig van Beethovenin *Pastoraalisinfoniaa* (1806), joka tosin on muodoltaan sinfonia, mutta teemoiltaan vahvasti ulkomusikaalisiin maaseutuaiheisiin viittaava. Myös Beethovenin teatterialkusoitot ovat tyylillisesti lähellä sinfonisia runoja. *Pastoraalisinfonia* innoitti Hector Berliozia säveltämään *Fantastisen sinfonian*, ohjelmamusiikin klassikon.

Erityisen merkittävä säveltäjä sinfonisten runojen kehityksen kannalta on Franz Liszt, joka 1850- ja 1860-luvulla loi useita tämän musiikkilajin klassikoita. Jos musiikin aihe sitä vaati, oli Liszt valmis hylkäämään perinteiset muotorakenteet. Näin hän alisti musiikin palvelemaan aihetta ja toteutti siis konserttimusiikin puolella niitä periaatteita, joita Richard Wagner oli alkanut samaan aikaan toteuttaa oopperoissaan.

1800-luvun lopulla yhä useampi säveltäjä alkoi ilmaista musiikillisia ideoitaan sinfonisin runoin. Näistä säveltäjistä ehkä merkittävin oli Richard Strauss. Samaan aikaan eli toisaalta myös Johannes Brahmsin kaltaisia säveltäjiä, joiden mielestä musiikin tuli olla absoluuttista ja jotka siten sävelsivät vain perinteisiä sinfonioita, sekä Jean Sibeliuksen kaltaisia säveltäjiä, jotka sävelsivät sekä sinfonisia runoja että sinfonioita.

Sinfonisten runojen voidaan katsoa liittyvän etenkin myöhäisromanttisen musiikin historiaan. 1900-luvun säveltäjät käyttivät tätä sävellysmuotoa varsin vähän.

## Valikoima tunnettuja sinfonisia runoja

* Aleksandr Borodin: *Keski-Aasian aroilla* (1880)
* Claude Debussy: *[[Faunin iltapäivä]]* (1894)
* Paul Dukas: *[[Noidan oppipoika (Dukas)|Noidan oppipoika]]*, sinfoninen scherzo Goethen balladin mukaan (1897)
* Arthur Honegger: *Pacific 231* (1923)
* Franz Liszt: *Mazeppa* (1849)
* Franz Liszt: *Tasso* (1854)
* Ottorino Respighi: *Rooman suihkulähteet* (1916)
* Jean Sibelius: *[[Lemminkäinen (Sibelius)|Lemminkäis-sarja]]* (1895, tunnetuin osa *Tuonelan joutsen*)
* Jean Sibelius: *[[Aallottaret]]* (1914)
* Jean Sibelius: *[[Tapiola (Sibelius)|Tapiola]]* (1925)
* Bedřich Smetana: *Isänmaani*-sarja (1879, tunnetuin osa *Moldau*)
* Richard Strauss: *[[Also sprach Zarathustra (sävellys)|Also sprach Zarathustra]]* (1896)
* Richard Strauss: *Don Quijote* (1897)
* Pjotr Tšaikovski: *[[Orkesterialkusoitto 1812|Vuosi 1812]]* (1880).
David Allan Coe

**David Allan Coe** (s. 6. syyskuuta 1939 Akron, Ohio) on yhdysvaltalainen outlaw country -muusikko. Hän saavutti suurimman suosionsa 1970-luvulla. Hän on säveltänyt sekä levyttänyt yli 280 kappaletta pitkän uransa aikana. Hän oli myös mukana country- ja metallimusiikkia yhdistäneessä Rebel Meets Rebel -projektissa yhdessä kitaristi Dimebag Darrellin, rumpali Vinnie Paulin ja basisti Rex Brownin kanssa. Yhtyeeltä valmistui vuosina 2001–2002 samanniminen albumi, joka julkaistiin kuitenkin vasta 2006 Dimebag Darrellin kuoleman jälkeen. 

## Diskografia

* *[[Penitentiary Blues]]* 1970
* *[[Requiem for a Harlequin]]* 1973
* *[[The Mysterious Rhinestone Cowboy]]* 1974
* *[[Once Upon a Rhyme]]* 1975
* *[[Longhaired Redneck]]* 1976
* *[[Rides Again]]* 1977
* *[[Texas Moon]]* 1977
* *Greatest Hits*
* *[[Tattoo (David Allan Coen albumi)|Tattoo]]* 1977
* *[[Buckstone County Prison]]* 1978
* *[[Family Album]]* 1978
* *[[Nothing Sacred]]* 1978
* *[[Human Emotions]]* 1978
* *[[Spectrum VII]]* 1979
* *[[Compass Point]]* 1979
* *[[I’ve Got Something to Say]]* 1980
* *[[Invictus Means Unconquered]]* 1981 
* *[[Encore (David Allan Coen albumi)|Encore]]* 1981
* *[[Tennessee Whiskey]]* 1981
* *[[D.A.C.]]* 1982
* *[[Rough Rider]]* 1982

* *[[Underground Album]]* 1982
* *Biggest Hits*
* *Castles in the Sand* 1983
* *Hello in There* 1983
* *David Allan Coe or Else* 
* *Original Outlaw*
* *The Best of David Allan Coe*
* *Just Divorced* 1984
* *Why Me* 
* *The First Ten Years*
* *Darlin Darlin* 1985
* *Unchained* 1985
* *Son of the South* 1986
* *Matter of Life and Death* 1987
* *I Love Country* 1987
* *17 Greatest Hits*
* *Crazy Daddy* 1989
* *Hits Of David Allan Coe*
* *18 X-Rated Hits* 
* *Headed For The Country*
* *1990 Songs for Sale* 1990

* *Granny's off Her Rocker* 1993
* *Standing Too Close to the Flame* 1993
* *Super Hits*
* *Living on the Edge* 1996
* *Johnny Cash Is a Friend of Mine* 1998
* *If That Ain't Country* (live)
* *Recommended for Airplay* 1999
* *Long Haired Country Boy* 2000
* *Songwriter of the Tear* 2001
* *Country and Western* 2002
* *Sings Merle Haggard* 2002
* *Whoopsy Daisy* 2002
* *Sings Johnny Cash's Biggest Hits* 2003
* *Live at the Iron Horse Saloon*
* *Live at [[Billy Bob's]] Texas*
* *For the Soul and for the Mind*
* *16 Biggest Hits*
* *All I'll Ever Be* 2005 (only available on his official website)
* *[[Rebel Meets Rebel (albumi)|Rebel Meets Rebel]]* 2006
* *DAC's Back* 2010
Jacques Daret

**Jacques Daret** (n. 1404 – n. 1470) oli flaamilainen taidemaalari renessanssin aikakaudella. Daret syntyi Tournaissa, nykyisessa Belgiassa, ja vietti siellä lähes koko elämänsä. Hän oli 15 vuotta oppilaana Robert Campinin studiossa, samaan aikaan kuin Rogelet de la Pature (jonka tutkijat arvelevat olleen Rogier van der Weyden). Myöhemmin hänestä tuli itsenäinen mestari ja Burgundin hovin suosikki. Jean de Clercq, St. Vaartin luostarin apotti oli hänen suosijansa 20 vuoden ajan.

Vaikka Jean de Clercqin tilikirjoissa on useita mainintoja Daret'n teoksista, on vain neljä paneelia hänen de Clerqille 1433–1435 maalaamastaan alttaritaulusta "Neitsyen alttaritaulu" säilynyt nykypäivään. Nämä maalaukset muistuttavat tyyliltään tuntemattoman Flémallen mestarin teoksia, ja tästä syystä useimmat tutkijat pitävät Robert Campinia, Daret'n opettajaa Flémallen mestarina.

## Aiheesta muualla
* Jacques Daret'n töitä
Nick Lachey

**Nicholas Scott Lachey** (s. 9. marraskuuta 1973 Harlan, Kentucky) on yhdysvaltalainen poplaulaja ja näyttelijä.

## Ura
Lachey tuli 1990-luvulla tunnetuksi poikabändistä *[[98 Degrees]]*, jossa vaikutti myös hänen veljensä Drew. Vuonna 2002 yhtye ilmoitti pitävänsä pitkän tauon, mutta jäsenet vakuuttivat, ettei yhtye hajonnut.

98 Degreesin tauon aikana Lachey julkaisi kaksi sooloalbumia, *SoulO* (2003) ja *What’s Left of Me* (2006). *SoulO* menestyi odotettua huonommin eikä kerännyt kriitikoilta kehuja. *What’s Left of Me* -albumin samanniminen singlekappale puolestaan nousi suureksi hitiksi ja on Lacheyn soolouran menestynein kappale.

## Yksityiselämä
Lachey meni vuonna 2002 naimisiin laulaja Jessica Simpsonin kanssa. Pariskunnan yhteiselämästä tuotettiin vuosina 2003–2005 tositelevisiosarjaa *[[Newlyweds]]*. Vuonna 2005 mediassa alkoi kuukausia jatkunut spekulointi pariskunnan viriävästä erosta. Joulukuussa Simpson jätti eropaperit ja pari erosi lopullisesti vuonna 2006.

Lacheyn albumi *What’s Left of Me* kertoo hänen ja Simpsonin suhteesta. Nimikappaleen musiikkivideota tähditti MTV:n entinen juontaja Vanessa Minnillo. Pian sen jälkeen Lachey ja Minnillo alkoivat seurustella. Vuonna 2007 pari muutti yhteen. He avioituivat vuonna 2011 ja heidän ensimmäinen yhteinen lapsensa syntyi syyskuussa 2012.

## Diskografia
### Albumit
* *SoulO* (2003)
* *What’s Left of Me* (2006)
* *A Father's Lullaby* (2013)

### Singlet
* *Shut Up* (2003)
* *This I Swear* (2003)
* *What’s Left of Me* (2006)
* *I Can’t Hate You Anymore* (2006)
* *Resolution* (2006)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nick Lacheyn virallinen kotisivu 
*
Guardalavaca

**Guardalavaca** on kaupunki Holguínin provinssissa, Itä-Kuubassa. Se on suosittu matkailukohde rantojensa ansiosta. Näitä ovat Guardelavaca Beach, Playa Esmeralda, Don Lino ja Bahia de Naranjo.
Varadero

**Varadero** on kaupunki, lomakohde ja entinen kunta Kuuban rannikolla Matanzasin provinssissa. Kun kunta liitettiin Cárdenasiin vuonna 2010 sen alueella oli 27&nbsp;630 asukasta. Varadero on yksi Kuuban tärkeimmistä kansainvälisistä lomakohteista ja alueella sijaitsee huomattava osa Kuuban hotellikapasiteetista.

## Maantiede

Varadero sijaitsee Kuuban Matanzasin provinssin rannikolla noin 20 kilometrin pituisella Hicacosin niemimaalla. Niemi on kapea ja leveimmilläänkin vain noin puolitoista kilometriä. Nykyisin Varadero on osa Cárdenasin kuntaa. Entinen Varaderon kunta käsitti myös Santa Martan ja Boca de Camariocan taajamat. Matkaa Cárdenasin kaupunkikeskukseen on noin 20 kilometriä ja Matanzasiin noin 36 kilometriä.

## Historia
1900-luvun vaihteessa Kuuban varakkaat kreolit alkoivat rakennuttaa Varaderon rannoille loma-asuntoja. Paikalla järjestettiin esimerkiksi purjehduskilpailuja ja alueelle alkoi suuntautua kotimaan matkailua. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua paikalle alkoi saapua myös ennen sotaa Eurooppaan suunnannanneita yhdysvaltalaisia matkailijoita. Yhdysvaltalaisilla oli huomattava vaikutus kaupunkiin, jonne rakennettiin esimerkiksi Yhdysvaltojen etelävaltioiden kaltaisia plantaasityylisiä villoja. Maailmansodan jälkeen matkailu jatkui myös Yhdysvaltojen kieltolain takia. Varaderossa kävi monia kuuluisuuksia, vaikka 1930-luvun lama ja toinen maailmansota hidastivatkin matkailua. Vuonna 1950 avautui tyyliltään lasvegasilainen hotelli Internacional, jolla Las Vegasin tapaan oli mafiayhteyksiä. Hotellin vieraita olivat esimerkiksi Frank Sinatra, Rita Hayworth ja Ava Gardner. Toisen maailmansodan jälkeinen Kuuban matkailu tyrehtyi kuitenkin Kuuban vallankumoukseen vuonna 1959. Vallankumouksen jälkeen tyhjentyneisiin hotelleihin majoitettiin 1960-luvun alussa koululaisista ja vanhemmista opiskelijoista muodostettuja "prikaateja" (*Brigadas Conrado Benítez*) osana kampanjaa lukutaidottomuuden päättämiseksi.

1980-luvun lopulla kylmän sodan päättyessä ja uudessa geopoliittisessa tilanteessa matkailuun alettiin panostaa Kuubassa uudelleen. Vakiintuneena matkailukohteena sijoituksia tehtiin aluksi etenkin pääkaupunki Havannaan ja Varaderoon. Vuonna 1990 Varaderossa oli 21 majoitusliikettä. Määrä kolminkertaistui seuraavan kahden vuosikymmenen aikana ja paikalla oli lopulta valtaosa koko Kuuban hotellikapasiteetista. Vaikka Kuubaan muodostui myöhemmin muitakin matkailukohteita, Varadero säilytti asemansa yhtenä pääasiallisista rantalomakohteista. Varaderon kunta liitettiin Cárdenasin kuntaan vuonna 2010 osana laajempia hallinnollisia uudistuksia maassa.

## Väestö
Kuuban tilastokeskuksen mukaan Varaderon asukasluku vuonna 2010 oli 27&nbsp;630. Vuonna 2006 vastaava lukema oli 25&nbsp;990. Monet Varaderossa työskentelvät kuubalaiset saapuvat laajemmalta työssäkäyntialueelta itse Varaderon ulkopuolelta.

## Lähteet
Kokosukeltajasorsat

**Kokosukeltajat** on termi, joka kattaa kaikki sorsalajit, jotka hakevat ravintonsa sukeltamalla kokonaan veden alle ja vain harvoin ruokailevat pyrstö pystyssä puolisukeltajien tapaan. Kokosukeltajat ovat kasvinsyöjiä tai kaikkiruokaisia. Ne ovat puolisukeltajia raskastekoisempia ja hieman lyhytsiipisempiä, joten vedestä lentoon noustessaan ne joutuvat ottamaan vauhtia juoksemalla vedenpintaa pitkin.

## Lähteet
Tero Lehtovaara

**Tero Heikki Mainio Lehtovaara** (19. huhtikuuta 1937 Turku – 29. toukokuuta 2017 Porvoo) oli suomalainen diplomaatti, oppiarvoltaan lainopin kandidaatti. Lehtovaara oli suurlähettiläs muun muassa Havannassa Kuubassa 1983–1987, ulkoasiainministeriön lehdistö- ja kulttuuriosaston apulaisosastopäällikkö 1988–1989 sekä suurlähettiläs Kuwaitissa 1989–1992  ja Abu Dhabissa Yhdistyneessä arabiemiirikunnissa vuosina 1989–1991 ja ulkoasiainneuvos vuodesta 1992 eläkkeelle jäämiseensä saakka.

Lehtovaara kirjoitti ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1955. Hän valmistui lainopin kandidaatiksi 1960. Lehtovaaran puoliso vuodesta 1960 oli Marjatta (o.s. Sallinen). Hänen vanhempansa olivat farmasian tohtori Juuso Mainio Lehtovaara ja farmaseutti Helga Soveig (o.s. Allén).

## Lähteet
Viljo Römpötti

**Viljo Johannes Römpötti** (26. toukokuuta 1897 Koivisto – 31. toukokuuta 1960 Turku) oli aforisti, esseisti, runoilija ja itseoppinut kansankirjailija. Hän syntyi Viipurin läänin Koiviston pitäjän Makslahden kylässä Konsta Römpötin ja Thilda Uskin vanhimpana lapsena.

Nuorena miehenä Viljo Römpötti oli metsä- ja satamatyössä ja merimiehenä. Sittemmin hän toimi myyntiedustajana ja teki free lance -pohjalta juttuja lehtiin. Viljo Römpötti toimi ainakin Johannekselaisen, Koiviston Viestin ja Karjalan toimittaja-avustajana sekä sanomalehti Karjalan Turun konttorin hoitajana ja kirjeenvaihtajana. Vuonna 1953 julkaistiin aforismikokoelma *Toteamia*. ”Rosoinen, virkistävä kokoelma repliikkejä, jotka ilmentävät hengen valppautta ja avaruuttakin, siinä yleisvaikutelmani”, totesi Jouko Tyyri kirja-arvostelussaan. Römpötin aforismeja on julkaistu mm. Parnassossa ja niitä on luettu Päivän mietelauseina radiossa Turun tuomiokirkon kellojen lyötyä kaksitoista.

Viljo Römpötti tunnetaan Johanneslaulun sanoittajana, mutta hän kirjoitti myös runoja. Römpötin viimeiseksi runoksi jäi pari kuukautta ennen hänen kuolemaansa Johannekselaisessa (3/1960) julkaistu runo *Jos nisunjyvä ei katoa*. Römpötin kirjallisten ajatusten taustana oli elettyä elämää, jossa laitapuoli oli läsnä monissa vaiheissa, eivätkä vankilarangaistuksetkaan olleet siltä listalta poissa. 

Römpötti oli tuomittu tuomioistuimissa siitä asti, kun täytti 19 ikävuotta, yhteensä ainakin 16 vuoden vapausrangaistuksiin erilaisista varkauksista.

## Aforismeja
* ”Sana on tehokas ase vastenmielistä totuutta tapettaessa. Vaikeneminen vielä tehokkaampi.”
* ”Syvenevä ajatus tarvitsee yksilöitä, levenevä joukkoja.”

## Teoksia
* Toteamia (1953)

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Markku Envall: Aforismin vuosisata (1997)
* Parnasso 1954, Jouko Tyyrin arvio aforismikokoelmasta "Toteamia"
* Jos nisunjyvä ei katoa - Viljo Römpötti 1897–1960
Jason Richardson (koripalloilija)

**Jason Richardson** (s. 20. tammikuuta 1981) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. 198 cm pitkä ja 102 kg painanut Richardson oli pelipaikaltaan heittävä takamies. NBA:han hänet valittiin Michigan Staten yliopistosta vuonna 2001 Golden State Warriors -joukkueeseen.

Vuonna 2002 Richardsonista tuli ensimmäinen NBA-pelaaja, joka voitti sekä Rookie Challengen parhaan pelaajan palkinnon että saman vuoden NBA:n donkkikisan. Hän voitti myös vuoden 2003 NBA:n donkkikisan, jolloin hänestä tuli Michael Jordanin jälkeen kautta aikain toinen pelaaja, joka on pystyi voittamaan kyseisen kisan kahdesti peräkkäin.

Richardson teki vuonna 2002 Warriorsin ennätyksen osumalla pelissä Los Angeles Lakersia vastaan kuusi kertaa 3 pisteen kaaren takaa ilman ohiheittoa. Vuosina 2004–2005 Richardson teki 14 tupla-tuplaa (koripallo-ilmaus: kahdessa eri tilastolajissa saavuttaa kaksilukuiset numerot). Yli 20 pisteen pelejä hänellä oli NBA:ssa 79, yli 30 pisteen pelejä kymmenen ja yksi yli 40 pisteen peli.

Kaudeksi 2007–2008 Richardson siirtyi Golden State Warriorsista osaksi Michael Jordaninkin omistamaan Charlotte Bobcatsiin. Kesken kauden 2008–2009 hän siirtyi Phoenix Sunsiin. Kaudesta 2010–2011 alkaen hän pelasi Orlando Magicissa ja kaudesta 2012–2013 alkaen Philadelphia 76ersissa.

Richardson ilmoitti päättävänsä pelaajauransa syyskuussa 2015.

## Lähteet
Kangerlussuaqin lentoasema

**Kangerlussuaqin lentoasema** , joka tunnetaan myös nimellä **Søndre Strømfjordin lentoasema**, sijaitsee Kangerlussuaqissa, Grönlannissa. Se on Grönlannin ainoa suurille matkustajakoneille riittävän suuri siviililentoasema; kiitotien pituus on lähes kolme kilometriä. Pääosa Air Greenlandin kansainvälisistä lennoista operoidaan Kangerlussuaqista. 

Lentokenttä rakennettiin alun perin vuonna 1941 amerikkalaiseksi lentotukikohdaksi nimeltä ”Blue West 8”. Tukikohta menetti myöhemmin merkityksensä ja luovutettiin Grönlannin itsehallinnolle 1990-luvulla.

## Lentoyhtiöt ja kohteet
* Air Greenland (Aasiaat, Kööpenhamina, Ilulissat, Kulusuk, Maniitsoq, Narsarsuaq, Nuuk, Qaanaaq, Qaarsut, Sisimiut, Upernavik, Uummannaq)
* Scandinavian Airlines (Kööpenhamina [kesäisin])

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Parker Stevenson

**Parker Stevenson** (oik. **Richard Stevenson Parker**, s. 4. kesäkuuta 1952 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän kävi Rye Country Day Schoolia, ja hänen ensimmäinen roolinsa oli *[[A Separate Peace]]* -elokuvassa vuonna 1972. Parker tuli tunnetuksi roolistaan pitkään kestäneessä Hardy Boys -televisiosarjassa. Hän oli myös tähtenä lyhytkestoisessa *Probe*-sarjassa vuonna 1988 ja *[[Baywatch]]issa* vuosina 1989–1990.

Hän meni naimisiin näyttelijä Kirstie Alleyn kanssa 22. joulukuuta 1983. Alleyn koettua keskenmenon pari yritti uudemman kerran, mutta lapsi syntyi kuolleena. Tämän jälkeen he adoptoivat pojan ja tytön. Pari erosi vuonna 1997.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Niilo Nieminen

**Niilo Lauri Nieminen** (21. joulukuuta 1907 Heinolan maalaiskunta − 14. syyskuuta 1988 Heinolan maalaiskunta) oli suomalainen SKDL:n kansanedustaja Mikkelin vaalipiiristä vuosina 1948–1951, 1952–1962 ja 1969–1975. Ennen kansanedustajaksi valitsemistaan hän oli pienviljelijä Heinolan maalaiskunnassa. Hän toimi myös presidentin valitsijamiehenä sekä useissa luottamustehtävissä niin kunnallispolitiikassa kuin valtakunnan tasolla.

## Lähteet