open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Särkijärvi (Laukaa, Lievestuore)

**Särkijärvi**  on Keski-Suomessa Laukaassa Lievestuoren lähellä sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Järven pinta-ala on 45 hehtaaria, se on 1,8 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järven tilavuudeksi on saatu 598 400 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,3 metriä ja suurin syvyys on 2,2 metriä. Sen rantaviivan pituus on 5,0 kilometriä.

## Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Lievestuoreenjärven valuma-alueella (14.39), jonka Hohonjoen valuma-alueeseen (14.394) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 85,3 metriä mpy.

## Lähteet
Lapinjärvi (Laukaa)

**Lapinjärvi**  on Keski-Suomessa Laukaassa ja Toivakassa Hohon lähellä sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Järven pinta-ala on 63 hehtaaria, se on 1,6 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 5 saarta. Järven tilavuudeksi on saatu 187 100 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 0,3 metriä ja suurin syvyys on 0,9 metriä. Sen rantaviivan pituus on 4,4 kilometriä.

## Luontoarvoja
Koko Lapinjärvi on luokiteltu luonnonsuojelualueeksi.

## Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Lievestuoreenjärven valuma-alueella (14.39), jonka Hohonjoen valuma-alueeseen (14.394) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 89 metriä mpy. Järveen laskee lounaasta Lapinjoki Keskisen eli Pienen Lapinjärven kautta. Lapinjärven laskuoja Hohonjoki alkaa järven pohjoisosasta ja kulkee Hohonlammen kautta Lievestuoreenjärveen.

## Lähteet
Keskinen (Toivakka, Kankainen)

**Keskinen**  eli **Pieni Lapinjärvi**  on Keski-Suomessa Toivakassa Kankaisten lähellä sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,0 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järven tilavuudeksi on saatu 41 100 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,0 metriä ja suurin syvyys on 2,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.

## Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Lievestuoreenjärven valuma-alueella (14.39), jonka Hohonjoen valuma-alueeseen (14.394) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 89,6 metriä mpy.

## Lähteet
Heinälampi (Toivakka, Kankainen)

**Heinälampi**  on Keski-Suomessa Toivakassa Kankaisten lähellä sijaitseva lampi.

## Maantietoa
Lammen pinta-ala on 7,3 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 157 800 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,2 metriä ja suurin syvyys on 7,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.

## Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Lievestuoreenjärven valuma-alueella (14.39), jonka Hohonjoen valuma-alueeseen (14.394) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 122,9 metriä mpy.

## Lähteet
Iso-Häppälä

**Iso-Häppälä**  on Etelä-Savossa Kangasniemellä Häppälänmäen lähellä sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Järven pinta-ala on 43 hehtaaria, se on 1,7 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 4,6 kilometriä.

## Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Lievestuoreenjärven valuma-alueella (14.39), jonka Hohonjoen valuma-alueeseen (14.394) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 143,2 metriä mpy.

## Lähteet
Saarilampi (Toivakka)

**Saarilampi** on Keski-Suomessa Toivakassa ja Laukaassa Ruuhimäen lähellä sijaitseva lampi.

## Maantietoa
Lammen pinta-ala on 6,0 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella on kartan mukaan kaksi saarta, joista toinen sijaitsee lammen keskellä ja toinen pohjoispään lahdessa. Kunnanraja kulkee kummankin saaren kautta. Lammen tilavuudeksi on saatu 142&nbsp;500 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,4 metriä ja suurin syvyys on 5,1 metriä. Syvin kohta sijaitsee lammen länsiosassa. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä. Rannoilla on muutama loma-asunto, joille tulee tiet valtatieltä 13.

## Luontoarvoja
Saarilammen rannalla on noin yhden hehtaarin laajuinen suoalue, joka koostuu sekä rämeestä että nevasta. Saarilammen ja läheisen Antinlammen alueelta on tavattu lummelampikorentoa, joka on suojeltu EU:n luontodirektiivin IV liitteen mukaan.

## Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Lievestuoreenjärven valuma-alueella (14.39), jonka Kulvertinojan–Mäntyojan valuma-alueeseen (14.395) se kuuluu. Lampeen on johdettu ojia Kotamäen rinteiltä ja Antinlammen suolta. Lammen oma laskuoja on Tiilikanpuro, joka alkaa sen pohjoispäästä. Puro laskee pohjoiseen ojitetun Pajukonniitun kautta sekä valtatien 9 alta. Se yhtyy Lievestuoreen taajaman Pirtinalueella Mäntyojan kanssa Kulvertinojaksi, joka laskee Lievestuoreenjärven Pirttilahteen. Lammen vedenpinnan korkeus on 123,9 metriä mpy., joten pudotusta sen ja Lievestuoreen välillä kertyy noin 39 metriä.

## Lähteet
Ametistipartakolibri

**Ametistipartakolibri** (*Calypte costae*) on kolibreihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Pohjois-Amerikasta.

## Koko ja ulkonäkö

Kooltaan ametistipartakolibri on noin 8&ndash;9 cm pitkä. Lajin sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Ametistipartakolibrikoiras on päästään ja kaulastaan väriltään kiiltävän violetti ja väri ulottuu sivuille. Selästään lintu on vihreä. Rinta ja vatsa ovat harmahtavan valkoiset ja kyljet ovat vihreät. Naaras on päästään ja selästään vihreä tai kellertävän vihreä. Rinta ja vatsa ovat harmahtavan valkoiset ja rinnassa voi olla violetti laikku. Ametistipartakolibrin nokka on lyhyehkö, suora ja väriltään musta.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Ametistipartakolibria tavataan Meksikosta ja Yhdysvalloista Arizonan ja Kalifornian osavaltioista. Lajin elinympäristöä ovat kuivat alueet kuten aavikot, kuivat pensaikot ja ruohikkoalueet sekä tammisavannit. Laji vierailee myös puutarhoissa. Ametistipartakolibrin pääasiallista ravintoa on kukkien mesi mutta se pyydystää myös proteiininlähteikseen hyönteisiä ja hämähäkkieläimiä.   Kuumimpina kesäkuukausina laji muuttaa aavikoilta viileämmille rannikkoseuduille. Pesimäkauden ulkopuolella linnut elävät yksittäin. Ametistipartakolibrin pesimäkausi alkaa helmikuussa ja kestää alueesta riippuen maalis- tai kesäkuulle. Lintu rakentaa kuppimaisen pesän kasvimateriaaleista, eläinten karvoista ja hämähäkinseiteistä pensaikkoon. Naaras munii kaksi valkoista munaa.

## Lähteet
Danin kieli

**Dan** on etupäässä Norsunluurannikolla ja Liberiassa asuvien danien puhuma mandelainen kieli. Sen puhujamääräksi on arvioitu puolitoista miljoonaa, joista 1,3 miljoonaa asuu Norsunluurannikolla.

Daneista ja heidän kielestään käytetään Norsunluurannikolla yleensä nimeä *jakuba* ja Liberiassa nimeä *gio*. He asuvat yhtenäisellä vyöhykkeellä Norsunluurannikon Montagnesin piirikunnan Tonkpin alueella ja Liberian Nimban piirikunnan koillisosassa. Liberian ja Norsunluurannikon sisällissotien aikana monet danit muuttivat maittensa suurkaupunkeihin tai Guineaan.

Dan kuuluu mandekielten kaakkoishaaran eteläryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat mano, goo ja tura. Dan muodostaa murrejatkumon, ja sen norsunluurannikkolaisia ja liberialaisia muotoja voidaan pitää erillisinä kielinä. Norsunluurannikolla puhuttu kla-dan poikkeaa eniten muista kielimuodoista. Dania puhuvat toisena kielenään monet turat. Danit osaavat varsinkin kaupungeissa ranskaa tai Liberiassa englantia, mutta maaseudulla puolet heistä on yksikielisiä. Varsinkin alueen pohjoisosassa puhutaan toisena kielenä djulaa.

Dania varten on kehitetty kolme kirjakieltä: blon murteeseen perustuva läntinen ja gwetan murteeseen perustuva itäinen kirjakieli Norsunluurannikolla sekä saanin murteeseen perustuva kirjakieli Liberiassa. Pohjoisella kla-danilla ei ole omaa kielinormia. Daniksi on julkaistu etupäässä uskonnollista ja oppikirjallisuutta sekä kansanperinnetekstejä. Kieltä käytetään kirkollisessa toiminnassa, lukutaito-opetuksessa ja Liberiassa kokeiluluontoisesti myös kouluissa. Julkaisut perustuvat latinalaiseen kirjaimistoon, joka poikkeaa toisistaan Norsunluurannikolla ja Liberiassa. Uusi testamentti käännettiin daniksi ensimmäisen kerran vuonna 1981.

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Avoimet, puoliavoimet ja suppeat vokaalit voivat esiintyä myös nasaalisina.

Lähde:

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Ethnologue: Dan
Goon kieli

**Goo** on Norsunluurannikolla puhuttu mandelainen kieli. Sen puhujat asuvat Montagnesin piirikunnan Tonkpin alueella Manin kaupungin pohjoispuolella. Heitä arvioidaan olevan 7&nbsp;000–8&nbsp;000 henkeä (vuonna 2015).

Goo kuuluu mandekielten kaakkoishaaran eteläryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat tura ja dan. Aikaisemmin goota pidettiin turan kielen murteena.

Suurin osa goon puhujista osaa myös turaa ja monet puhuvat dania tai djulaa. Kirjakielenä toimii ranska.

## Lähteet
Pariisin sopimus (1951)

**Pariisin sopimus** (virallisesti **[[Euroopan hiili- ja teräsyhteisö]]<nowiki/>n perustamissopimus**) allekirjoitettiin Pariisissa 18. huhtikuuta 1951. Sopimuksella perustettiin Euroopan hiili- ja teräsyhteisö ja sen allekirjoittajia olivat Italia, Ranska, Saksan liittotasavalta sekä Benelux-maat Belgia, Alankomaat ja Luxemburg. Sopimus tuli voimaan 50 vuoden määräajaksi alkaen 26. heinäkuuta 1952 ja päättyen heinäkuun 26. päivänä vuonna 2002.

Pariisin sopimus solmittiin toisen maailmansodan jälkimainingeissa ja sitä pidetään ensimmäisenä askeleena kohti Euroopan yhdentymistä. Sopimuksen keskeinen sisältö oli maiden yhteisen korkean viranomaisen nimittäminen. Viranomaisen tehtävänä oli valvoa markkinoita ja kilpailusääntöjen noudattamista sekä varmistaa hintojen avoimuus. Pariisin sopimuksessa luotiin nykyisen Euroopan unionin toimielimet sellaisina, kuin ne toimivat edelleen.

## Lähteet
Adh Dhahiriya

**Adh Dhahiriya** on kaupunki Palestiinan Länsirannalla Hebronin eteläpuolella. Sen asukasluku oli vuonna 2016 arviolta 38&nbsp;002.

## Maantiede
Adh Dhahiriya sijaitsee Länsirannan eteläosassa Hebronin kuvernoraatissa noin 21 kilometriä Hebronin kaupungista etelään. Kaupungin eteläpuolella sijaitsee Israelin vastainen niin sanottu vihreä linja. Adh Dhahiriyan naapuripaikkakuntia ovat as Samu idässä, Rabud, Abu al Asja, Kurza, Al Bireh ja Dura pohjoisessa, sekä Ar Ramadin lännessä. Adh Dhahiriyan korkeus merenpinnasta on 632 metriä.

Adh Dhahiriyan keskimääräinen vuotuinen sadanta on 337 mm ja keskimääräinen lämpötila 19°C.

## Historia

Todisteita ihmisasutuksesta nykyisen Adh Dhahiriyan seudulta on jo 5000 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Paikka oli myös yksi tärkeistä kanaanilaisten asuttamista paikoista. Nykyinen paikannimi on johdettu mahdollisesti kanaanilaisesta sanasta *dhorer* eli asema. Mahdollisesti nimi selittyy sen asemalla matkareitellä Syyriasta Egyptiin. Toisen teorian mukaan nimi on kuitenkin peräisin vasta myöhemmin Egyptiä hallinneiden mamelukkien valtakaudelta ja nimi olisi johdettu sanasta *al thaher*, eli korkea kukkula. Adh Dhahiriya sai oman kylänvaltuustonsa vuonna 1963 ja kunnanvaltuuston vuonna 1996.

## Talous
Noin 50&nbsp;% Adh Dhahiriyan työväestöstä on työllistynyt Israelissa. Kaupunki on tärkeä etappi Palestiinan Länsirannan eteläosista Israelin Beersebaan. Samalla siitä on tullut yksi tärkeimmistä oman alueensa kaupan keskuksista. Muita suuria työnantajia olivat hallinto (15&nbsp;%) kauppa (12&nbsp;%), ja maatalous (15&nbsp;%).

## Väestö
Adh Dhahiriyan asukasluku oli Palestiinan tilastokeskuksen mukaan vuonna 2016 arviolta 38&nbsp;002.

## Lähteet
Alice Kask

**Alice Kask** (s. 13. joulukuuta 1976) on virolainen taidemaalari. Hän valmistui Viron taideakatemiasta taiteiden kandidaatin arvolla 1999 ja taiteiden maisterin arvolla 2002. Hän aloitti näyttelyihin osallistumisen vuonna 1997. Hänen teoksiaan on ollut esillä muun muassa Prahan biennaalissa (2007). Niitä kuuluu Viron taidemuseoon, Tarton taidemuseoon, Tallinnan kaupungin taidekokoelmaan ja yksityisiin kokoelmiin. Kask on saanut Konrad Mägi -mitalin (2003) ja Vaal-gallerian nuoren taiteilijan palkinnon (2005).

Joulukuusta 2018 tammikuuhun 2019 Kaskin, Neeme Külmin ja Jass Kaselaanin teoksia oli esillä Helsingin Taidehallin näyttelyssä, joka järjestettiin Tallinnan taidehuoneen kanssa yhteistyössä Viron satavuotisjuhlan kunniaksi. Samojen taiteilijoiden ja Holger Loodusin yhteisnäyttely avattiin helmikuussa 2019  Joensuun taidemuseossa Joensuussa.

## Lähteet
Valon airut

**Valon airut: Kertomusromaani** (*Bárbmoáirras*) on Kerttu Vuolabin pohjoissaamenkielinen saamelaisaiheinen romaani vuodelta 2008. Sen on julkaissut Davvi. Teoksen on suomentanut Riitta Taipale, ja suomennoksen on julkaissut vuonna 2015 Atrain.

Teos on käännetty myös ruotsiksi nimellä *Paradisets barn* (2011). Se oli vuonna 2011 Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon ehdokkaana ja sai vuonna 2017 Lappi-kirjallisuuspalkinnon.

Teoksen aihepiiri liikkuu saamelaisessa mytologiassa ja tarinaperinteessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Marjatta Ripsaluoma, Kerttu Vuolab: Valon airut
* Kerttu Vuolab čálligođii nuppelotjahkásažžan iežas eatnigillii – Dál son lea bálkkašuvvon girječálli Yle.fi, uutiset 6.2.2018
Malvaseitikki

**Malvaseitikki** (*Cortinarius malachius*) on Cortinariaceae-heimoon ja seitikkien (*Cortinarius*) sukuun kuuluva sienilaji. Sitä tavataan Suomessa, ja se luokitellaan täällä *elinvoimaiseksi lajiksi*.

## Lähteet
Pöytävuoren kansallispuisto

**Pöytävuoren kansallispuisto** sijaitsee Etelä-Afrikassa Kapkaupungin alueella. Sen pääosa on Pöytävuorella, jonne kulkee köysirata.

Vuoressa on useita luolia, joista suurimman nimi on Wynberg.

Köysirata avattiin vuonna 1929, ja remontoitiin 1997.

Puistossa tavataan ennätykselliset 1470 putkilokasvilajia.  Yli 70% niistä on kotoperäisiä. Yleisin kasvillisuustyyppi on *fynbos*-pensasto, jonka vallitsevia kasviryhmiä ovat proteat, kanervat, restiokasvit ja sipulikasvit. Pensaston uudistumiselle on tärkeää, että se palaa noin 20–30 vuoden välein. Selvästi harvinaisempi kasvillisyystyyppi on *renosterveld*-niityt. Vuoren metsät on hävitetty lähes kokonaan eurooppalaisten saavuttua Etelä-Afrikkaan, jäljellä on joitakin metsikkötaskuja. Niissä kasvaa 15–20 m korkeita ikivihreitä puita, jotka kuuluvat noin 33 lajiin. Vuoren keskialueella on kosteikko, jonka helmiin kuuluu harvinaisia kurjenmiekkakasvi- ja kanervalajeja.

## Lähteet
Olavi Korhonen

**Olavi Korhonen** (s. 8. toukokuuta 1938) on ruotsalainen pappi, saamen kielen tutkija ja Uumajan yliopiston emeritusprofessori. Taustaltaan hän on vuonna 1941 Suomen Turusta Ruotsiin muuttanut sotalapsi.
  
Korhonen kävi lukion Uppsalassa ja kirjoitti ylioppilaaksi klassiselta linjalta (Fjellstedtska skolan i Uppsala) vuonna 1959. Uppsalan yliopistossa hän opiskeli teologiaa, pohjoismaista ja vertailevaa kansatiedettä sekä suomalais-ugrilaisia kieliä. Saamesta ja suomesta tuli hänen kieliopintojensa pääaineet. Hän valmistui teologian kandidaatiksi 1964 ja filosofian kandidaatiksi 1966.

Korhonen on laatinut useita teoksia saamen kielestä ja kielellä. Hänen merkittäviä itsenäisiä teoksiaan ovat pohjoissaamen sanakirja (1973) ja luulajansaamen sanakirja (1979). Hän toimi saamen kielineuvoston perustamisen jälkeen sen puheenjohtajana vuosina 1971–1974.

Korhonen nimitettiin Uumajan yliopiston saamelaisuuden professoriksi vuonna 1983. Tässä tehtävässä hän seurasi Nils Erik Hansegårdia, joka oli toiminut professorina vuosina 1975–1979. Korhosen jälkeen professuurin sai vuodesta 2003 lähtien Mikael Svonni.

2000-luvulla Korhonen on osallistunut muun muassa uudemman luulajansaamen sanakirjan (luulajansaami–ruotsi), luulajansaamenkielisen Vanhan ja Uuden testamentin sekä Saamelaiskulttuurin ensyklopedian laatimiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Past pricewinners (Royal Gustavus Adolphus Academy prizes and awards in the area of Swedish folk culture, 2017)  (gustavadolfsakademien.se)
Laine Leichter

**Laine Leichter** (o.s. *Siim*; 8. kesäkuuta 1919 Harkova – 23. huhtikuuta 2019 Tallinna) oli virolainen sellisti ja sellopedagogi.

Leichter opiskeli nuorena tanssia Tartossa Tiina Kapperin ja Tallinnassa Galina Tšernjavskajan balettistudiolla. Hänen ensimmäinen sellonsoiton opettajansa oli Karl Bachblum. Vuonna 1929 hän aloitti sellonsoiton opinnot Tallinnan konservatoriossa, josta hän valmistui vuonna 1942. Hän työskenteli opettajana muun muassa Tallinnan konservatoriossa vuosina 1942–1948 ja Tallinnan musiikkilukiossa 1964–2011. Suurin osa keskeisistä virolaissellisteistä opiskeli aikoinaan Leichterin luokalla. Näihin kuuluivat Toomas Velmet, Teet Järvi, Mart Laas, Leho Karin, Henry-David Vanema, Aare Tammesalu, Andreas Lend, Tõnu Jõesaar, Andres Narma, Toomas Tummeleht, Theodor Sink ja Marcel Johannes Kits. Monet Leichterin oppilaat, kuten Kristjan Saar, Raul Seppel ja Marius Järvi jatkoivat opintojaan ulkomailla.

Leichter sai Valkoisen Tähden ritarikunnan tunnustuksen neljännessä luokassa, Viron musiikkineuvoston palkinnon ja Viron musiikkijärjestön palkinnon. Hänen miehensä oli musikologi Karl Leichter.

## Lähteet
Arturs Maskats

**Arturs Maskats** (s. 20. joulukuuta 1957 Valmiera) on latvialainen säveltäjä. Vuonna 1982 hän valmistui Latvian valtionkonservatoriosta Valentīns Utkinsin sävellysluokalta. Vuonna 1981 hän sai Kaikkien kansojen nuorten säveltäjien festivaalin pääpalkinnon Jerevanissa.

- tuotannossa kuoro- ja vokaalimusiikkia, myös sinfonista ja instrumentaalimusiikkia
- myös elokuvamusiikkia
- vuodesta 1996 latvian kans.oopp. tait.johtajaksi
latvian vuosittainen teatteripalkinto kahdesta eri tuotannosta

Säveltäjänä Maskats on keskittynyt pitkälti näyttämömusiikkiin. Hän on säveltänyt myös elokuvamusiikkia, kuoro- ja vokaaliteoksia sekä sinfonisia ja muita soittimille tehtyjä teoksia. Toimiessaan vuosina 1982–1997 Dailes-teatterin musiikillisena johtajana hän sävelsi alkuperäisen musiikin lähes sataan tuotantoon, joihin kuului *[[Mūžības skartie]]* (Aleksandrs Čaks, 1987). Maskats on toiminut myös Latvian kansallisoopperan taiteellisena johtajana ja Latvian säveltäjäliiton johtokunnan puhemiehenä. Hän on saanut useita palkintoja, kuten Latvian suuren musiikkipalkinnon vuosina 1996, 2001, 2002 ja 2011. Vuonna 2003 hänen teoksensa *Tango* esitettiin kolmannen kansainvälisen sinfonisen Masterprize-sävellyskilpailun finaalissa Lontoossa. Latvian teatteripalkinnon hän on saanut kahdesta eri tuotannosta, joihin on säveltänyt musiikin.

## Lähteet
Esko Kuutti

**Esko Juhani Kuutti** (s. 29. kesäkuuta 1943) on suomalainen keihäänheittäjä. Hän edusti Laukaan Urheilijoita. Vuoteen 1963 hän edusti Pönttövuoren Peikkoja.

Kuutti osallistui Ateenan EM-kilpailuihin 1969. Hän heitti kilpailun seitsemänneksi tuloksella 78,84 m

Kalevan kisoissa Kuutti ei koskaan saanut mitalia. Loppukilpailussa hän oli viisi kertaa, ja paras sijoitus oli neljäs vuonna 1969 tuloksella 77,82 m. Maaotteluihin Kuutti osallistui kolme kertaa vuosina 1967, 1968 ja 1969. Kuutin ennätys on 81,26 metriä, jonka hän heitti elokuussa 1969.

## Lähteet
Marieke Vervoort

**Marieke Vervoort** (11. toukokuuta 1979 – 22. lokakuuta 2019) oli belgialainen vammaisurheilija ja paralympiavoittaja. Hän kärsi rappeuttavasta lihassairaudesta.

Vervoort voitti Lontoon paralympialaisissa 2012 pyörätuolikelauksessa T52-luokassa kultaa 100 metrillä ja hopeaa 200 metrillä. Riossa 2016 hän voitti T51/52-luokassa hopeaa 400 metrillä ja pronssia 100 metrillä.

Vervoort kärsi nuoruudestaan asti kivuliaasta ja neliraajahalvaukseen johtavasta rappeuttavasta lihassairaudesta. Vervoort anoi lupaa sallittuun eutanasiaan 2008, ja 22. lokakuuta 2019 hän päätti elämänsä armokuolemaan.

## Lähteet
Pen-y-Darren (veturi)

**Pen-y-Darren** oli brittiläisen Richard Trevithickin vuosina 1803&ndash;1804 rakentama höyryveturi. Sitä pidetään maailman ensimmäisenä käyttökelpoisena höyryveturina.

Pen-y-Darren veti Walesissa 21. helmikuuta 1804 10,2 tonnia rautaa ja 70 ihmistä 9&ndash;10 mailin matkan päämääränään Abercynonin kylä. Paluumatkalla boileriin tuli vuoto, minkä vuoksi matka piti keskeyttää, ja veturi saattoi jatkaa matkaansa vasta seuraavana päivänä. Trevithick rakensi vuonna 1805 samankaltaisen veturin Gatesheadissa, mutta jätti sittemmin veturien rakentamisen.

Eräs Pen-y-Darrenin ongelmista oli se, että se oli liian painava aikakauden valurautakiskoille, mikä sai ne murtumaan ja vääntymään helposti. Pen-y-Darren siirrettiinkin myöhemmin liikkumattomaksi työkoneeksi.

Alkuperäisiä piirroksia käyttäen rakennettiin vuonna 1981 Pen-y-Darrenin jäljennös, joka on osa National Museum Walesin kokoelmia.

## Katso myös

* Puffing Billy, myöhempi varhainen brittiläinen höyryveturi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Arolammen seisake

**Arolammen seisake** (lyh. Arp) oli seisake Helsinki-Riihimäki-radalla, Riihimäen Arolammella. Seisake avattiin 1. syyskuuta 1951. Henkilöliikenne seisakkeella loppui 1. kesäkuuta 1969. Seisakkeen paikalle avattiin 18. kesäkuuta 2000 Riihimäki Arolampi-niminen raiteenvaihtopaikka, joka on ollut osa jaettua Riihimäen liikennepaikkaa 9. tammikuuta 2005 alkaen. 

## Lähteet
Sanni Halttunen

**Sanni Halttunen** on suomalainen näyttelijä ja televisiotuottaja. 

Halttunen tuottaa *[[Rantabaari]]*-televisiosarjaa. Lisäksi hänellä on ollut pieniä rooleja näyttelijänä eri televisiosarjoissa kuten ''Tehdas''  ja ''Aikuisen naisen joulukalenteri''.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Marcel Johannes Kits

**Marcel Johannes Kits** (s. 2. toukokuuta 1995) on virolainen sellisti.

Kits aloitti sellotunneilla käymisen 5-vuotiaana. Hän suoritti opintoja Tallinnassa Laine Leichterin ja Mart Laasin johdolla. Lokakuussa 2014 hän aloitti opiskelun professori Francis Goutonin johdolla Trossingenin musiikkiyliopistossa ja vuonna 2018 Jens Peter Maintzin johdolla Berliinin taideyliopistossa. Hän on osallistunut muiden muassa Maria Kliegelin, Wolfgang Emanuel Schmidtin, László Fenyőn, Wen-sinn Yangin, Jan-Erik Gustafssonin, Marko Ylösen, Ivan Monighettin, David Geringasin ja Steven Isserlisin pitämille mestarikursseille. 

Kits on voittanut monia palkintoja sekä Virossa että ulkomailla. Kotimaassa hänet palkittiin "Classical Stars" -televisiokilpailussa (2013) ja Kansallisessa jousikilpailussa (2015), Itävallassa Johannes Brahms -kilpailussa (2016) ja Romaniassa George Enescu-kilpailussa (2018). Viimeksi mainitun voiton yhteydessä Kits sai kutsun esiintymään George Enescu -festivaalille. Hän sai Viron ammattimuusikkoliiton Vuoden muusikon tittelin 2019. Kits on esiintynyt solistina Viron kansallisen sinfoniaorkesterin ja monien lukuisten ulkomaalaisorkesterien kanssa. Kapellimestareita, joiden kanssa hän on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet muiden muassa Andres Mustonen, Jüri Alperten, Paul Watkins, Yuwon Kim, Risto Joost, Olari Elts, Mikk Murdvee, Wolfgang Emanuel Schmidt, Arvo Volmer ja Mihkel Kütson.

Konzerthaus Berlin -debyyttinsä Kits teki helmikuussa 2019 pianisti Rasmus Andreas Raiden kanssa. Maaliskuussa 2019 duo aloitti resitaalikiertueen Virossa. Kits on levyttänyt muun muassa Arvo Pärtin musiikkia. Kitsin instrumentti on Francesco Ruggerin sello Cremonasta vuodelta 1674.

## Lähteet
Zapiekanka

**Zapiekanka** on puolalaista katuruokaa. Klassinen zapiekanka valmistetaan pitkittäin halkaistusta patongista, jonka päälle laitetaan sieniä ja juustoa. Kuuman leivän päälle pursotetaan reilusti ketsuppia.

## Lähteet
Aleksandra Antonova

**Aleksandra Andrejevna Antonova** (*Алекса́ндра Андре́евна Анто́нова*) (5. toukokuuta 1932 Teriberka, Neuvostoliitto – 8. lokakuuta 2014 Lovozero, Venäjä) oli Venäjällä elänyt kiltinänsaamelainen opettaja, tutkija, kirjailija sekä kääntäjä, joka teki merkittävää työtä äidinkielensä kiltinänsaamen tutkimiseksi ja elvyttämiseksi.

Antonova tuotti kiltinänsaameksi oppikirjoja ja sanakirjoja, minkä lisäksi hän oli pitkään ainoa saameksi ohjelmaa tuottava radiotoimittaja Venäjällä. Lovozerolaisen saamelaisen toimittajan Sergei Gavrilovin mukaan Antonova oli pioneeri kamppailussa kielen kehittämiseksi ja ylläpitämiseksi ja hän oli merkittävä henkilö kaikille Venäjän saamelaisille. Antonova kuoli Lovozerossa 8. lokakuuta 2014.

## Tunnustukset
Antonova sai  vuonna 2012 Gollegiella -kielipalkinnon työstään kiltinänsaamen hyväksi yhdessä toisen kiltinänsaamen puolesta toimineen Nina Afanasjevan kanssa.

## Lähteet
Leppäkosken rautatieasema

**Leppäkosken rautatieasema** (lyh. Lk) on rautatieliikennepaikka Riihimäki-Tampere-radalla, Janakkalassa. Asema avattiin 26. heinäkuuta 1865. Henkilöliikenne asemalla lakkautettiin 31. toukokuuta 1981 ja itse liikennepaikka lakkautettiin kokonaisuudessaan 23. toukokuuta 1982. Noin kilometrin päähän entisen aseman sijainnista avattiin 17. lokakuuta 1996 nykyinen raiteenvaihtopaikka. 

## Lähteet
Suklaarasia

**Suklaarasia** on nimensä mukaisesti yleensä lajitelman suklaita sisältävä rasia, jollaisia tunnetaan jo ainakin 1600-luvun Ranskasta. Suklaarasioiden historia liittyy myös suklaamakeisten yleistymiseen. Monesti perinteiset suklaarasiat valmistetaan esimerkiksi pahvista tai pellistä. Suklaat asetellaan yleensä yksittäin toistensa viereen kuppeihin.

## Historia
Ranskassa on vanhastaan myyty makeisia käsintehdyissä rasioissa, jotka tulivat tunnetuksi nimellä *bonbonnières*. Niitä saatettiin tarjoilla juhlien, kuten esimerkiksi häiden yhteydessä. Ehkä varhaisin tunnettu maininta varsinaisesta suklaarasiasta (rasia eli *boette*) on maininta Ranskan kuningas Ludvig XIV:n hovista vuodelta 1659. Tuolloin niitä valmisti kuningattaren kondiittori David Chaliou. Hovin ulkopuolelle ne kuitenkin alkoivat levitä 1700-luvun lopulla. Ranskassa tapa ostaa suklaarasioita oli yksi Ranskan vallankumouksellisten mielestä vastavallankumouksellisista tavoista, koska se liitettiin etenkin yläluokkaan ja ylellisyyteen.

1800-luvulla Isossa-Britanniassa toimi puolestaan kaksi kilpailevaa makeisyhtiötä; Fry ja Cadbury. Fry oli tehnyt suosituksi oman tuotteensa *Chocolate Cream Sticks*, jonka kanssa kilpailemaan Cadbury toi ranskalaisten suklaarasioiden innoittamana oman tuotteensa *Fancy Box* vuonna 1861. Rasioista tukli hyvin suosittuja paitsi Britanniassa, mutta myös monissa muissa osissa Eurooppa. Vuosisadan vaihteella Fry ja Rowntree toivat markkinoille omia vastaavia vaihtoehtojaan. Jouluisin ja pääsiäisiin alettiin myydä omia teemarasioitaan. Erityisen tunnetuksi suklaarasian teki kuitenkin yhdysvaltalainen Whitman's-yhtiön johtaja Walter Sharp. Keltarasianen *Whitman’s Sampler* saapui markkinoille 1912 ja se sisälsi ensimmäisenä suklaarasiana tekstin rasian sisällä, joka selitti kunkin suklaan sisällön.

## Kulttuurissa

Kulttuurissa suklaarasiat on liitetty usein romantiikkaan. Suklaalla ja romantiikalla on pidempi yhteys sinänsä. Sen mainitsivat romansseihin liittyen jo Giacomo Casanova ja markiisi de Sade.  Richard Cadbury toi markkinoille ensimmäisen sydämenmuotoisen suklaarasian vuonna 1868. Nykyisin vastaavat rasiat yhdistetään maailmalla etenkin ystävänpäivään. Suklaarasioihin viitataan myös viihdekulttuurissa. Elokuvan Forrest Gump tunnettu repliikki on "*Äitini sanoi aina, elämä on kuin suklaarasia, koskaan ei tiedä mitä saa*" ().

## Lähteet
Valehtelevat viettelijät (7. tuotantokausi)

Yhdysvaltalaisen televisiosarjan *[[Valehtelevat viettelijät]]* seitsemäs kausi alkoi Freeform-kanavalla 21. kesäkuuta 2016. Se on kanavan pitkäkestoisimman sarjan viimeinen tuotantokausi. Sarjan päätösjakso esitettiin 27. kesäkuuta 2017.

## Juoni

Viettelijöiden uusi kiusaaja on nimimerkki A.D., joka on siepannut Hannan ja antaa heille 24&nbsp;tuntia aikaa paljastaa Charlotten tappaja, tai Hanna kuolee. Paljastuu, että Alisonin mies Elliott ei ollutkaan se, kuka oli väittäynt olevansa. Kuvioihin astuu myös Alisonin täti Mary Drake, ja selviää että hän oli Charlotten biologinen äiti. 

Maryllä on omat juonensa Elliottin kanssa. Hanna epäilee Noelia sieppaajakseen ja yrittää todistaa sen sieppaamalla hänet. Spencer saa selville Maryn olevan hänen biologinen äitinsä, ja lopulta myös että A.D. on hänen kaksossiskonsa Alex Drake, joka adoptoitiin Englantiin. Loputkin likaiset salaisuudet paljastuvat.

### Jaksot


|}
Koumoundoúrou

**Koumoundoúrou** () eli **Stalída** (Σταλίδα, ) eli **Paraskevá** (Παρασκευά) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisiin saariin ja sijaitsee Pireuksen kaupungin edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,004 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Koumoundoúrou kuuluu Pireuksen kuntaan, Pireuksen alueyksikköön ja Attikan alueeseen.

Koumoundoúrou sijaitsee Saroninlahdessa Pireuksen Mikrolímanon ja Zéan satamien välissä vain noin 30 metrin päässä rannikosta. Saari on saanut nimensä sen kohdalla mantereen puolella sijanneesta Aléxandros Koumoundoúroksen huvilasta, joka purettiin vuonna 1935.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Stalída

**Stalída** (, ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chersónisoksen kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Málian kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chersónisoksen kunnan Málian kunnallisyksikköön. Stalída on osa Mochóksen kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 1&nbsp;237 (vuonna 2011).

Stalídan kylä sijaitsee Kreetan pohjoisrannikon itäosassa eli Kreetanmeren rannalla noin kolme kilometriä itään Liménas Chersonísousta ja saman verran länteen Máliasta, ja noin 30 kilometriä itään Iraklionista. Kylä on osa Chersónisoksen ja Málian välistä käytännössä yhteen kasvanutta turistikylärannikkoa, ja se on kehittynyt turismin nousun myötä 1980-luvulta lähtien. Siksi sillä ei ole juurikaan perinteisen kylän piirteitä. Stalída tunnetaan pitkästä hiekkarannastaan. Kylän alueella on Pyhälle Johannekselle (*Ágios Ioánnis*) omistettu kirkko 1600-luvulta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Yhdistetyn maailmancup 2019–2020

**Yhdistetyn maailmancup 2019–2020** alkoi 29. marraskuuta 2019 Kuusamon Rukalla ja päättyi 7. maaliskuuta 2020 Norjan Oslossa. Kauden aikana järjestettiin 17 henkilökohtaista kilpailua sekä kolme joukkuekilpailua, joista kaksi oli parikilpailuja. Norjan Jarl Magnus Riiber rikkoi 14 voitollaan Hannu Mannisen kauden 2005–2006 voittoennätyksen.

## Kilpailukalenteri
:*Lähde: FIS*

## Maailmancupin pisteet

### Kokonaiscup

### Maiden välinen cup

### Paras mäkihyppääjä

### Paras hiihtäjä

## Lähteet
Makrónisos (Attika)

**Makrónisos** () eli **Troúpika** (Τρούπικα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisten saarten saariryhmään ja sijaitsee Saroninlahdessa Salamiin saaren ja Megariin rannikon välisessä salmessa. Salamis sijaitsee Makrónisoksen itäpuolella, kun taas lounaispuolella sijaitsee Revythoúsa. Saaren pinta-ala on noin 0,24 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011).

Hallinnollisesti Makrónisos kuuluu vuodesta 2005 Mégaran kuntaan, Länsi-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Aiemmin se kuului Salamiin kuntaan ja Saarten alueyksikköön samoin Attikan alueella, ja esiintyy näillä tiedoilla vielä vuoden 2011 väestötilastossa.

## Lähteet
Tomi Krutsin

**Tomi Mikael "Tomba" Krutsin** (s. 3. elokuuta 1976) on suomalainen rumpali. Hänen yhtyeitään ovat olleet Absoluuttinen Nollapiste, Tulenkantajat ja Dxxxa D & Nukkehallitus. Lisäksi hän on soittanut Ahkerat Simpanssit -yhtyeessä salanimellä King Kong.  Muusikon uran ohella Krutsin on toiminut puutarhurina. 

## Lähteet
Nerá (Agathonísi)

**Nerá** () eli **Neronísi** (Νερονήσι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Agathonísin lähellä. Saaren pinta-ala on noin 0,43 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Nerá kuuluu Agathonísin kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Nerá sijaitsee heti Agathonísin pohjoisrannikon edustalla. Saaret erottaa vain noin 73 metriä leveä salmi. Nerán suurin korkeus on 42 metriä merenpinnasta laskettuna. Saari tunnetaan ”Agathonísin Nerána” (*Nerá Agathonisíou*, Νερά Αγαθονησίου) erotuksena toisesta Nerásta lähellä Kálymnosta.

## Lähteet
Nerá (Kálymnos)

**Nerá** (, myös *Néra*, Νέρα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Kálymnoksen lähellä. Saaren pinta-ala on noin 0,456 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Nerá kuuluu Kálymnoksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Nerán saari sijaitsee Kálymnoksen etelärannikolla Vlychádian kylän edustalla. Saaret erottaa toisistaan noin 840 metriä leveä salmi. Nerán suurin korkeus on 20 metriä merenpinnasta laskettuna. Saari tunnetaan ”Kálymnoksen Nerána” (*Nerá Kalýmnou*, Νερά Καλύμνου) erotuksena toisesta Nerásta lähellä Agathonísia.

## Lähteet
Nera

**Nera** voi viitata seuraaviin:

* Nera, Indigirka-joen sivujoki Venäjällä
* Nera, Tiber-joen sivujoki Italiassa

* Nerá (*Nerá Agathonisíou*) eli Neronísi, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Agathonísia
* Nerá (*Nerá Kalýmnou*) eli Néra, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Kálymnosta
Pacheiá (Kykladit)

**Pacheiá** (, myös *Pachiá*) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on noin 1,37 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Pacheiá kuuluu Anáfin kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Pacheiá sijaitsee noin 4,3 meripeninkulmaa (noin kahdeksan kilometriä) Anáfin saaresta eteläkaakkoon. Saaren korkein kohta on 224 metriä merenpinnasta laskettuna. Saaren pohjoispuolella sen ja Anáfin välissä sijaitsevat Ftenán saaret ja itäpuolella Makrán saari.

Pacheián on ehdotettu olevan sama saari kuin antiikin ajan *Hippuris* (*Hippouris*, ). Toisaalta *[[Barrington Atlas of the Greek and Roman World]]* sijoittaa Pacheián paikalle saaren nimeltä *Melantioi Petrai* (), joka on sijoitettu myös Makrán paikalle.

## Lähteet
Pacheiá

**Pacheiá** () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

* Pacheiá, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Nísyrosta
* Pacheiá, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Anáfia

* Pacheiá Ámmos, kylä Ierápetran kunnassa Lasíthin alueyksikössä Kreetan saarella
Pénna

**Pénna** () on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Áthoksen niemimaan länsirannikolla sen ja Sithonían niemimaan välisessä Singitikóslahdessa. Saaren pinta-ala on noin 0,098 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Pénna kuuluu Aristotéliin kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen.

Pénna sijaitsee Drénian ja Ammoulianín saarten itäpuolella ja luetaan kuuluvaksi Drénian saariin (myös Gaïdouronísia) muutamien ympärillä olevien pienempien kalliosaarten ohella.

## Lähteet
Piganoússa

**Piganoússa** () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee lähellä Lérosta. Saaren pinta-ala on noin 0,376 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Piganoússa kuuluu Léroksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Piganoússa sijaitsee Léroksen itäpuolella, pohjoiseen Kálymnoksesta. Piganoússan ja Léroksen erottaa toisistaan noin 890 metriä leveä salmi. Saaren suurin korkeus on 75 metriä merenpinnasta laskettuna.

## Lähteet
Prásso

**Prásso** () voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa:

* Prásso, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Ándrosta
* Prásso (*Prásso Gioúron*) eli Gramméza, saari Pohjoisten Sporadien saariryhmässä lähellä Gioúraa
* Prásso (*Prásso Skántzouras*), saari Pohjoisten Sporadien saariryhmässä lähellä Skántzouraa
* Ydroúsa eli Prásso, saari Argo-Saronisten saarten saariryhmässä Attikan rannikolla

## Katso myös

* Práso, useita saaria
* Prasonísi, useita saaria
Prásso (Skántzoura)

**Prásso** (, myös *Práso*, Πράσο ja *Prassoú*, Πρασσού) on Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisten Sporadien saariryhmään. Se sijaitsee Egeanmeressä Skántzouran saaren länsipuolella. Saaren pinta-ala on 0,262 neliökilometriä ja se on asumaton (2001). Hallinnollisesti Prásso kuuluu Alónnisoksen kuntaan, Sporadien alueyksikköön ja Thessalian alueeseen.

Prásson ja Skántzouran erottaa toisistaan noin 300 metriä leveä salmi. Saari tunnetaan nimellä ”Skántzouran Prásso” (*Prásso Skántzouras*, Πράσσο Σκάντζουρας) erotuksena toisesta Prásson saaresta lähellä Gioúraa. Kummatkin ovat osa Alónnisoksen ja Pohjoisten Sporadien merikansallispuistoa.

## Lähteet
Jesse Bélanger

**Joseph Jesse Dave Bélanger** (s. 15. kesäkuuta 1969 Saint-Georges, Quebec, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan keskushyökkääjänä. Bélanger pelasi NHL:ssä vuodesta 1991 vuoteen 2001 Montreal Canadiensin, Florida Panthersin, Vancouver Canucksin ja Edmonton Oilersin joukkueissa. Yhteensä hän pelasi NHL:ssä 246 ottelua, ja teki niihin tehot 59+76=135. Stanley Cupin hän saavutti NHL-kaudella 1992–1993 pelatessaan Canadiensissa.

## Lähteet
Ofeidoússa (Kykladit)

**Ofeidoússa** (, myös *Ofeidoúsa*, Οφειδούσα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Pieniin Kykladeihin. Saaren pinta-ala on noin 0,63 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ofeidoússa kuuluu Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Ofeidoússa sijaitsee heti Schoinoúsan saaren eteläpuolella. Saaret erottaa toisistaan noin 40 metriä leveä salmi. Ofeidoússasta itään sijaitsee Irakleián saari.

## Lähteet
Strongylí (Makáres)

**Strongylí** (, myös *Strongýli*, Στρογγύλη) eli **Strongyló** (Στρογγυλό, myös *Strongýlo*, Στρογγύλο) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Pieniin Kykladeihin ja Makáres-saariin. Saaren pinta-ala on noin 0,354 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Strongylí kuuluu Náxoksen ja Pienten Kykladit kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Strongylí on toiseksi suurin ja eteläisin Makáres-saarista, jotka sijaitsevat Náxoksen itäpuolella sen ja Donoúsan välissä. Saaren nimi viittaa sen pyöreyteen. Noin 500 metriä pohjoiseen sijaitsee Agía Paraskevín saari.

## Lähteet
Thymaináki

**Thymaináki** () eli **Thymainonísi** (Θυμαινονήσι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saarten saariryhmään ja tarkemmin Foúrnoin saariin. Saaren pinta-ala on 0,412 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Thymaináki kuuluu Foúrnoi Korseónin kuntaan, Ikarían alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.

Thymaináki, suomeksi ”Pieni Thýmaina”, sijaitsee heti Thýmainan saaren pohjoispuolella. Saaret erottaa toisistaan noin 160 metriä leveä salmi. Thymainákin korkein kohta on 83 metriä merenpinnasta laskettuna.

## Lähteet
Tragonísi (Kykladit)

**Tragonísi** () eli **Dragonísi** (Δραγονήσι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Mýkonoksen saaren itäpuolella. Saaren pinta-ala on noin 1,4 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Tragonísi kuuluu Mýkonoksen kuntaan, Mýkonoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Tragonísi on kalliosaari, jossa on useita luolia. Saaren rannoilla elää muun muassa munkkihylkeitä. Tragonísille tehdään risteilyjä Mýkonokselta. Se on suosittu sukeltajien parissa. Saarella on Neitsyt Marialle (*Panagía*) omistettu kirkko, jolla vietetään vuosittain vain miehille tarkoitettua panigýriä.

## Lähteet
Tragonísi

**Tragonísi** (, , ”Vuohisaari”) voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa:

* Tragonísi, saari Argo-Saronisten saarten saariryhmässä lähellä Aíginaa
* Tragonísi, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Pátmosta
* Tragonísi, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Mýkonosta
* Tragonísi, saari Petalioín saariryhmässä lähellä Euboiaa
Mikael Svonni

**Mikael Svonni** (s. 3. syyskuuta 1950 Kiiruna) on ruotsinsaamelainen saamen kielen tutkija, pohjoissaamen kääntäjä ja Tromssan yliopiston emeritusprofessori. Tätä ennen hän työskenteli Uumajan yliopiston saamelaisuuden professorina. 

Svonni seurasi tuli Uumajan yliopiston saamelaisuuden professoriksi Olavi Korhosen jälkeen vuonna  2003. Vuonna 2008 hän siirtyi Tromssan yliopistoon, josta jäi eläkkeelle vuonna 2017. 

Svonni on osallistunut muun muassa Saamelaiskulttuurin ensyklopedian laatimiseen.

Vuonna 2014 Svonni oli yksi kolmesta Gollegiella-palkinnon saajista.

## Julkaisuja
(pieni osa tuotannosta)
* Mikael Svonni: Modern nordsamisk grammatik. 2018, , 
* Andrea Amft & Mikael Svonni: Sápmi Y1K Livet i samernas bosättningsområde för ett tusen år sedan. 2006, , 
* Mikael Svonni: Davvisámegiella - sánit ja cealkagat : Láidehus sámi lingvistihkkii. 2015, , 

## Lähteet
Spalathronísi (Chalkidikí)

**Spalathronísi** () eli **Spálathro** (Σπάλαθρο) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Kassándranlahdessa eli Toronaíoslahdessa Chalkidikín niemimaan rannikolla. Saaren pinta-ala on noin 0,104 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Spalathronísi kuuluu Sithonían kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen.

Spalathronísi sijaitsee Chalkidikín niemimaahan kuuluvan Sithonían niemen länsirannikon edustalla Néos Marmaráksen Galínin kylän kohdalla. Sen etäisyys Sithonían rannikosta on noin 500 metriä. Saaren ympärillä sijaitsee kaksi pienempää kalliosaarta. Yhdessä saaret tunnetaan nimellä *Spalathronísia* (Σπαλαθρονήσια).

Saari oli myynnissä ainakin vuonna 2016 kymmenellä miljoonalla eurolla.

## Lähteet
Spálathro

**Spálathro** () voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa:

* Spalathronísi eli Spálathro, saari Kassándranlahdessa Chalkidikín niemimaan rannikolla
* Spoláto eli Spálathro, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Arkoíta
Chitetsu Watanabe

**Chitetsu Watanabe** (5. maaliskuuta 1907 – 23. helmikuuta 2020) oli pitkäikäinen japanilainen, josta tuli maailman vanhin elävä mies 114-vuotiaan Gustav Gernethin kuoltua 22. lokakuuta 2019. Watanabe kuoli 11 päivää ennen 113-vuotispäiväänsä.

## Lähteet
Sataprosenttinen

**Sataprosenttinen eli Lippalakkitytön oppivuodet** () on Kerttu Vuolabin kirjoittama omaelämäkerrallinen nuortenromaani vuodelta 1994. Sen on julkaissut Davvi Girji. Teoksen on suomentanut Irene Piippola, ja suomennoksen on vuonna 2014 julkaissut kemiläinen Atrain Kustantamo.

Kirjan tapahtumat ajoittuvat 1960-luvun jälkipuoliskolle, ja tapahtumapaikkoja ovat Tenolaakso ja Ivalon kirkonkylä, jonne päähenkilö menee kouluun. Tarinassa kuvataan saamelaisten koulunkäyntiä kaukana kotoa ja sen aikaista kielipolitiikkaa, jonka mukaan lasten oli puhuttava suomea. Saamen kielen puhuminen oli kielletty.

Kirjassa on reaalimaailman tapahtumien ohella uni- ja fantasiajaksoja. Päähenkilö kuvataan omien ajatustensa sekavuuden ja epävarmuuden voittajana. 

Ritva Savela sanoo arviossaan, että kirja on yhä yhtä ajankohtainen kuin alkuteoksen ilmestyessä 1994.

Kari Vaijärvi kirjoittaa, että teos on ”rankka, kantaaottava, silmiä aukaiseva ja tiukka tilitys”. Hän katsoo, että historiallisuudestaan huolimatta se on tärkeä tuleville sukupolville kuvauksena saamelaisen kulttuurin tilasta ja taistelusta.

## Lähteet
Williams-putki

**Williams-putki** tai **Williams-Kilburn -putki** on varhainen tietokoneen muistin toteustapa, joka perustui katodisädeputkitekniikalle. Kuvaputki säilytti bitin pisteenä sen pinnalla sekunnin murto-osan ajan ennen häipymistä. Ratkaisu oli ensimmäinen korkeanopeuksinen täysin elektroninen muisti.

Muistia käytettiin ensi kerran vuonna 1947 Manchesterin yliopiston Small-Scale Experimental Machine (SSEM) -koneessa, jonka kehittivät Tom Kilburn ja Freddie Williams. Muistityyppiä käytettiin toisessa yliopiston tietokoneessa Manchester Mark I:ssä ja siihen perustuvassa Ferranti Mark 1 -tietokoneessa. Myös IBM 701 ja IBM 702 käyttivät muistityyppiä.

Muistityypin korvaamaan kehitettiin ferriittirengasmuisti Whirlwind I -tietokoneessa.

## Lähteet
Pirjo Kristiina Virtanen

**Pirjo Kristiina Virtanen** on Helsingin yliopiston alkuperäiskansatutkimuksen professori ja Latinalaisen Amerikan tutkimuksen dosentti. Hän on tehnyt yhteisölähtöistä tutkimustyötä erityisesti Amazonian alueen alkuperäiskansoihin kuuluvien manchinerien, apurinojen ja huni kuinien kanssa.

Virtanen opiskeli maisteriksi Turun yliopistossa, josta valmistui uskontotiede ja filosofia pääaineenaan vuonna 2000. Hänen väitöskirjatutkimuksensa sijoittui Latinalaisen Amerikan tutkimukseen ja vuosille 2003–2007. Virtasen pitkään kenttätyöhön perustuva väitöskirja oli otsikoitu *Changing lived worlds of contemporary Amazonian native young people: Manchineri youths in the reserve and the city, Brazil-Acre.* Hän jatkoi Latinalaisen Amerikan tutkimuksessa tutkijana vuoteen 2016, jolloin hänelle myönneettiin professuuri humanistisessa tiedekunnassa alkuperäiskansatutkimuksessa. 

Virtanen on tehnyt tutkimusta ihmisen ja ympäristön pitkäaikaisesta vuorovaikutuksesta Amazonialla, alueen kulttuuriperinnöstä, perinteisestä ekologisesta tiedosta, tietämisen tavoista sekä ajallisuuden käsityksistä. Hänellä on vastuutehtäviä useissa kansainvälisissä tieteellisissä seuroissa sekä instituuteissa. Hän on johtanut kymmeniä tutkimusprojekteja ja ohjannut useita väitöskirjatutkijoita. Hän on myös tuottanut opetusmateriaalia Amatsonian alkuperäiskansojen kouluille. 

Hän on osallistunut toimituskunnan jäsenenä muun muassa Saamelaiskulttuurin ensyklopedian laatimiseen.

## Julkaisuja:

* Virtanen, PK., P. Keskitalo, T. Olsen (toim.) 2021. *Indigenous Research Methodologies in Sámi and Global Contexts,* Brill.
* H. Veber, Virtanen, PK. (toim.) 2017. *Creating Dialogues. Indigenous Perceptions and Forms of Leadership in Amazonia*, University Press of Colorado.
* Virtanen, PK., I. Seurujärvi-Kari, L. Kantonen (toim.) 2013. *Alkuperäiskansat tämän päivän maailmassa*. Helsinki: SKS.
* Virtanen, PK 2012. *Indigenous Youth in Brazilian Amazonia: Changing Lived Worlds*. New York: Palgrave. 

## Lähteet
Tomigusuku

**Tomigusuku** () on Japanin kaupunki Okinawan saarella Okinawan prefektuurissa. Se sijaitsee Okinawan eteläosassa aivan prefektuurin pääkaupungin Nahan eteläpuolella ja liittyy kiinteästi Nahan suurkaupunkialueeseen. Tomigusukussa on 64&nbsp;811 asukasta (syyskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 19,19 neliökilometriä.

Tomigusuku oli alun perin yksi Okinawan historiallisista hallinnollisista yksiköistä (*[[magiri]]*), myöhemmin 1900-luvun alkupuolella siitä tehtiin kyläkunta osana Japanin kunnallishallintoa. Sen jälkeen kun Ryūkyūsaaret palautettiin Japanille 1970-luvun alussa Yhdysvaltojen miehityskauden jälkeen, paikkakunnan väkiluku on kasvanut voimakkaasti Nahan läheisyyden ansiosta. Tomigusukusta ehtikin tulla yksi maan väkiluvultaan suurimmista kyläkunnista, ennen kuin sille myönnettiin kaupunkioikeudet vuonna 2002. Perinteinen elinkeino oli maatalous, ennen toista maailmansotaa sokeriruo’on ja sodan jälkeen lehtivihannesten viljely. Nykyään niiden lisäksi harjoitetaan hedelmien, kuten mangon, ja vihannesten kasvihuoneviljelyä.

Kaupungistumisesta huolimatta Tomigusukun ja Nahan rajalla kahden joen yhtymäkohdassa sijaitsee Manjärven kosteikkoalue, joka toimii 70 muuttolintulajin levähdyspaikkana. Yksi niistä on uhanalainen pikkukapustahaikara. Kaupungin muihin nähtävyyksiin kuuluu entinen keisarillisen Japanin laivaston maanalainen päämaja.

## Kuvia

Tiedosto:Toyosaki Chura-Sun Beach (north area) 20150318-1.JPG|Hiekkaranta Toyosakissa
Tiedosto:Okinawa Karate Kaikan 04.JPG|Okinawa karate-kaikan
Tiedosto:Cityscape in Tomigusuku from Kaigungo Navy Headquarters Park.JPG|Näkymä Tomigusukuun
Tiedosto:Former Japanese Naval Underground Headquarters Okinawa05s5s3104.jpg|Keisarillisen Japanin laivaston entistä päämajaa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Rusalka (täsmennyssivu)

**[[Rusalka]]** on slaavilaisen mytologian olento. Se voi tarkoittaa myös seuraavia:

* Rusalka, järvi Puolassa
* Rusalka, paikka Bulgariassa
* *[[Rusalka (1867)|Rusalka]]*, Venäjän keisarillisen laivaston monitorialus
** Russalka, *Rusalkan* uppoamisen muistomerkki Tallinnassa Virossa
* Rusalka, Antonín Dvořákin ooppera vuodelta 1901