open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Destiny Frasqueri

**Destiny Nicole Frasqueri** (s. 14. kesäkuuta 1992) on yhdysvaltalainen hip hop -artisti ja feministi, taiteilijanimeltään **Princess Nokia**. Hän on julkaissut omalla levymerkillään kaksi mixtapea, *Metallic Butterfly* (2014) ja *Honeysuckle* (2015), sekä yhden EP:n, *1992* (2016). EP:n tuottajia ovat muiden muassa A-Trak ja Lex Luger. Frasqueri on myös juontanut radio-ohjelmaa *Smart Girls Club* newyorkilaisella Know-Wave -radioasemalla 

Princess Nokia on esiintynyt Helsingissä Kulttuuritehdas Korjaamolla lokakuussa 2016 ja ravintola Kuudennella Linjalla helmikuussa 2017.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Aino Tandefelt-Laurila

**Aino Maili Tandefelt-Laurila** (9. marraskuuta 1926 Sulkava – 13. lokakuuta 2016) oli suomalainen arkkitehti.

Ylioppilaaksi Tandefelt-Laurila kirjoitti Hämeenlinnan tyttölyseossa 1946 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1953. Työuransa hän aloitti Arkkitehtitoimisto Aarne Ervin palveluksessa 1952–1955 ja siirtyi Kulutusosuuskuntien Keskusliiton arkkitehtiosastolle arkkitehdiksi vuosiksi 1959–1972. Puolisonsa kanssa hän perusti yhteisen yrityksen Arkkitehtitoimisto Aino ja Pekka Laurila, jonka osakkaana hän oli 1972–1988. Vuodet 1989–1996 hän oli Arkkitehtitoimisto Aino Tandefelt-Laurila Ky:n omistaja.

Tandefelt-Laurila suunnitteli KK:n arkkitehtina muun muassa Kontulan ostoskeskuksen (1967). Myöhemmin hän oli Helsingin kaupungin rakennusviraston arkkitehti ja suunnitteli muun muassa Ruiskumestarin talon peruskorjauksen, joka toteutettiin 1978–1980.

Tandefelt-Laurilan puoliso vuodesta 1954 oli arkkitehti, apulaisprofessori Pekka Laurila.

## Lähteet
Turkin vallankaappaus 1971

**Turkin vallankaappaus 1971** oli 12. maaliskuuta 1971 tapahtunut veretön sotilasvallankaappaus, jossa syrjäytettiin pääministeri Süleyman Demirel ja jossa Turkkiin julistettiin poikkeustila.

Demirelin johtama konservatiivinen oikeuspuolue Adalet Partisi (AP) syrjäytettiin, mutta Turkin armeija ei ottanut valtaa itselleen, kuten vuoden 1960 kaappauksessa. Kaappaajat esittivät presidentti Cevdet Sunaylle ultimaatumin, jossa vaadittiin vahvaa hallitusta ja maan vasemmistolaisten opiskelijalevottomuuksien kukistamista.

Professori Nihat Erim muodosti kansallisen yhtenäisyyden hallituksen, joka toimi puolueista riippumattomana siirtymäkauden hallituksena runsaan vuoden ajan. Poikkeustilan nojalla islamilainen Kansallinen järjestyspuolue ja vasemmistolainen Turkin työläisten puolue kiellettiin. Vuonna 1974 Bülent Ecevitin hallitus julisti yleisen armahduksen vuoden 1971 vallankaappauksen yhteydessä vangituille. 

## Lähteet
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1964

**Pesäpallon naisten Mestaruussarjassa kaudella 1964** pelattiin yhdentoista joukkueen yksinkertainen sarja, jonka perusteella määräytyivät suoraan lopulliset sijoitukset. Pallo-Toverit ja Oulun Lippo päätyivät tasapisteisiin ja mestarin selvittämiseksi tarvittiin uusinta, joka pelattiin kaksiosaisena, kerran kummankin kotikentällä. Pronssia otti Puna-Mustat.

## Naisten Mestaruussarja

Kolme viimeistä putosi ja tilalle nousivat Hyvinkään Tahko, Lännen Pallo ja Imatran Pallo-Veikot.

### Uusinnat mestaruudesta

Mestarijoukkueessa pelasivat: Leena Jääskeläinen,
Eija Lohman,
Auli Liesto,
Riitta Hämäläinen,
Ritva-Liisa Vainio,
Tuula Rantanen,
Vuokko Franck,
Sinikka Sundberg,
Terttu Helminen,
Kirsti Ristlakki,
Seija Happonen,
Riitta Raski,
Irmeli Krogerus.

## Palkinnot naisten Mestaruussarjassa

## Lähteet

* Matti Rasilainen: Naisten SM-sarja 1964 (pdf)
* http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/ 
* http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/parhaat_etenijat/
* Naisten SM-sarjan ottelut
Kotakankaan jätinkirkko

**Kotakankaan jätinkirkko** on Pohjois-Pohjanmaalla Tyrnävällä sijaitseva tutkimaton ja vielä epävarma jätinkirkko.

## Sijainti
Kohde sijaitsee Tyrnävän kirkosta noin 9 kilometriä kaakkoon Ängeslevänjoen länsipuolella Pukansuon eteläosassa. Alue on soistunutta metsää, josta Kotakangas kohoaa matalana ja kivikkoisena mäkenä esille.

## Jätinkirkko
Mahdollinen jätinkirkko on 25 metriä pitkä ja 10 metriä leveä (tai 26&nbsp;×&nbsp;14 metriä ), joten sen laskennallinen pinta-ala on 250 neliömetriä (m²). Kiveyksen pituusakselin suuta on 330°  pohjoisesta myötäpäivään. Sisäosaa kiertää katkonainen kivivalli, joka muodostuu suurista kivenlohkareista. Kiveys ei ole varsinaisesti ladottu päällekkäin, joten se saattaa olla myös luonnonmuodostuma. Mahdollisen jätinkirkon kaakkoispäässä sijaitsee laakea kuoppa, jonka halkaisija on 4,5 metriä ja syvyys puoli metriä. Se on pääosin luonnollinen kuoppa, jota ihminen on saattanut muokata lisää.

## Ympäristö
Kotakankaan luoteispäässä ja noin 150 metriä jätinkirkosta luoteeseen on löydetty kvartsi- ja kvartsiitti-iskoksia sekä palanutta kiveä ja luuta. Ne tulivat näkyville, kun metsää äestettiin sitä uudistettaessa. Paljastumista tunnistettiin myös niin sanottua likamaata, jollaista esiintyy asuinpaikoilla. Likamaa syntyy, kun luonnolliseen, huuhtoutuneeseen maahan sekoittuu puuntyöstöstä, ruuan käsittelystä tai nuotioiden käytöstä värjäävää ainesta. Paikalla on sijainnut kivikaudella asuinpaikka, jonka toimeliaisuuden merkkejä löydökset ovat.

## Tutkimuksia
Jätinkirkkoa ei ole tutkittu, mutta jätinkirkon tilannetta on käynyt tarkastamassa Paula Purhonen vuonna 1978 ja Mika Sarkkinen vuonna 1993. Limingan inventoinin yhteydessä vuonna 1997 löytyi viereinen asuinpaikka.

## Katso myös
* Käyräkankaan kaksi jätinkirkkoa sijaitsevat 700 metriä kaakkoon.
* Linnakankaan jätinkirkko sijaitsee 800 metriä länteen.
* Metelinkankaan jätinkirkko sijaitsee 4,6 kilometriä itäkoilliseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  
* Okkonen, Jari: Jätinkirkot – Pohjanmaan arvoitukselliset muinaisjäännökset , Arkeologia NYT! 2–3/2008, s.5–7
Sucksdorff

**Sucksdorff**  on muun muassa seuraavien merkittävien henkilöiden sukunimi:

* Arne Sucksdorff (1917–2001), ruotsalainen elokuvaohjaaja
* Christian Sucksdorff (1928–2016), suomalainen professori, Ilmatieteen laitoksen geofysiikan osaston päällikkö
* Eyvind Sucksdorff (1899–1955), suomalainen geofyysikko
* Israel Sucksdorff (1784–1865), suomalainen merikapteeni, kauppias ja laivanvarustaja, kauppaneuvos
* Isu Sucksdorff (1822–1879), suomalainen opettaja ja runoilija
* Julia Sucksdorff (1864–1949), suomalainen kasvatusopillinen tietokirjailija ja taidemaalari
* Viktor J. Sucksdorff (1866–1952), suomalainen arkkitehti
* Wilhelm Sucksdorff (1851–1934), suomalainen lääkäri, professori
Saint-Jean-Cap-Ferrat

**Saint-Jean-Cap-Ferrat** on kunta Kaakkois-Ranskassa Alpes-Maritimesin departementissa Provence-Alpit-Riviera‎n alueella. Sen sijaitsee Nizzan itäpuolella olevalla Välimereen työntyvällä niemellä Ranskan Rivieralla.

## Historia
Kunta oli vuoteen 1904 saakka osana Villefranche-sur-Merin kuntaa, josta se irtaantui ja otti nimen Saint-Jean-sur-Mer. Vuonna 1907 se sai nykyisen nimensä Saint-Jean-Cap-Ferrat. Samana aikana, joka tunnetaan nimellä Belle Époque, alkoi matkailu kukoistaa Ranskan Rivieralla. Belgian kuningas Leopold II rakennutti niemimaalle huvilan ja piti Saint-Jean-Cap-Ferrat’ta kesäpaikkanaan. Alueelle rakennettiin 1900-luvun alkupuolella paljon näyttäviä huviloita, joita ovat omistaneet tai niissä on vieraillut kuuluisuuksia ympäri maailman. Vuonna 1904 niemimaalle rakennettiin ensimmäinen hotelli Hôtel Bedford (*nykyisin Hôtel Royal-Riviera*) ja vuonna 1908 rakennettiin kuuluisa Grand Hôtel. Lomaviettopaikkanaan aluetta ovat pitäneet näyttelijät ja taiteilijat kuten Edith Piaf, Charlie Chaplin, Elizabeth Taylor, Richard Burton, Jean Paul Belmondo, Roger Moore, Tony Curtis, David Niven ja Romy Schneider sekä hallitsijat ja poliitikot kuten Charles de Gaulle, Windsorin herttua ja herttuatar ja Winston Churchill. 

## Nähtävyyksiä
Kunnan nähtävyyksiä on 1912 valmistunut renessanssityylinen huvila Villa Ephrussi de Rothschild, joka toimii nykyään museona. Huvilan rakennutti paronitar Béatrice de Rothschild, jonka keräämää taidetta ja huonekaluja on näytteillä museossa. Huvilan 10 hehtaarin kokoinen näyttävä puutarha on avoinna museovieraille.

Muita nähtävyyksiä on Ferrat’n niemen majakka (*Phare du cap Ferrat*). Majakka tuhoutui toisessa maailmansodassa vuonna 1944, mutta rakennettiin entiselleen sodan jälkeen. Saint-Jean-Cap-Ferrat’n huvivenesatama ravintoloineen sekä yleiset uimarannat Cros deï Pin ja Les Fossettes ovat matkailijoiden suosimia vierailupaikkoja.


Tiedosto:868_VER7006.jpg|Villa Ephrussi de Rothschild
Tiedosto:Cap-Ferrat_lighthouse.jpg|Ferrat’n niemen majakka
Tiedosto:Saint-jean.JPG|Huvivenesatama
Tiedosto:Grand-Hotel-1908.jpg|Grand Hôtel
Tiedosto:Cap-Ferrat_les_Fossettes.jpg|Les Fossettes


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Christian Sucksdorff

**Christian Gustaf Sucksdorff** (8. helmikuuta 1928 Sodankylä – 23. lokakuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen geofyysikko. Hän oli Ilmatieteen laitoksen geofysiikan osaston päällikkö (professori) eläkkeelle jäämiseensä asti 1991.

Christian Sucksdorff valmistui ylioppilaaksi Helsingissä Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1947. Hänen isänsä Eyvind Sucksdorffin toiminta Suomalaisen Tiedeakatemian Sodankylän observatorion johtajana ja geomagneettisten mittaustena asiantuntijana innosti myös Christian Sucksdorffin geofyysikoksi. Hän opiskeli yliopistossa fysiikkaa, matematiikkaa ja tähtitiedettä. Hänen isänsä kuoleman seurauksena Valtion Meteorologisen Keskuslaitoksen magnetismiin liittyvä havainto- ja tutkimustoiminta siirtyi isältään oppia saaneen Christian Sucksdorffin tehtäväksi jo vuonna 1955. Hän laajensi muun muassa Nurmijärven observatorion mittaustoimintaa ja edisti revontulikuvauksen ja -kameroiden käyttöä lähiavaruuden tutkimuksessa. Sucksdorfin väitöskirja valmistui 1968. Ilmatieteen laitoksen magnetismitutkimusryhmä laajentui geofysiikan osastoksi, jonka osastopäällikön tehtävästä Sucksdorff jäi eläkkeelle vuonna 1991.

Hänen tieteellinen tuotantonsa sisältää noin 50 teosta mittaustekniikasta magnetismin alalla ja magneettikarttoja Suomen alueesta. Hän laati oppikirjan *IAGA Guide on magnetic measurements and observatory practice* (1996) J. Jankowskin kanssa.

Sucksdorff oli Suomalaisen Tiedeakatemiann ja Suomen Tiedeseuran jäsen. Hänet kutsuttiin vuonna 1993 kunniajäseneksi Kansainvälisen geomagnetismin ja aeronomian järjestöön (IAGA, International Association of Geomagnetism and Aeronomy). Geofysiikan seura - geofysiikan alan tieteellinen yhdistys Suomessa, jonka puheenjohtaja Sucksdorff oli kahdesti - myönsi hänelle Palmén-mitalin vuonna 1998 tunnustuksena merkittävästä elämäntyöstä geomagnetismin alalla.

## Lähteet
Olavi Kuorikoski

**Olavi Kuorikoski** (11. kesäkuuta 1918 – 25. joulukuuta 1992 Tukholma) oli suomalainen balettitanssija.

Kuorikoski toimi Suomen Kansallisoopperan tuotannoissa vuodesta 1937 vuoteen 1962, yhteensä yli 500 näytännössä. Hän suunnitteli tanssit elokuvaan *[[Kulkurin masurkka]]* (1958) ja esiintyi elokuvissa *[[Rion yö]]* (1951) ja *[[Toivelauluja (elokuva)|Toivelauluja]]* (1961).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Olavi Kuorikoski Tanssin Tiedotuskeskuksen tietokannassa
*
*
Anna Viitala

**Anna Viitala** (s. 1979) on helsinkiläinen näytelmäkirjailija, dramaturgi, käsikirjoittaja ja ohjaaja, joka on opiskellut dramaturgiksi Teatterikorkeakoulussa.

Hänen teoksiaan on esitetty muun muassa Kansallisteatterissa, KOM-teatterissa,  Kokkolan kaupunginteatterissa, Joensuun kaupunginteatterissa, Korjaamo-teatterissa, Kotkan kaupunginteatterissa, Kouvolan Teatterissa, Teatteri Takomossa ja Q-teatterissa.

Viitala on toiminut käsikirjoittajana elokuvissa *[[Marian paratiisi]]*, *[[Tarhapäivä]]* ja *[[Myrskyluodon Maija (elokuva)|Myrskyluodon Maija]]*.

Teatteritöiden ohessa Viitala on toiminut sanoittajana esimerkiksi Kerkko Koskiselle ja Vuokko Hovatalle. Viitalan sisko on näyttelijä Pihla Viitala.

## Lähteet
Lohikäärmeen muna

**Lohikäärmeen muna** on vuonna 1987 julkaistu käännös Robert L. Forwardin kirjoittamasta kirjasta Dragon’s Egg, joka julkaistiin vuonna 1980. Kirja on kovan tieteiskirjallisuuden edustaja. 

## Sisältö
### Sisällysluettelo
* Robert L. Forward 7
* Esipuhe 11
* Pulsari 18
* Tulivuori 49
* Jumala 91
* Matka 142
* Yhteys 179
* Vuorovaikutus 208
* Tekninen liite 251
* Tähtitieteellinen yhdistys Ursa 272

### Juoni

Kirja kertoo ihmiskunnan tutkimusmatkasta, joka kohdistuu Lohikäärmeen muna nimiseen neutronitähteen. Tutkimusretkikunta havaitsee tähden pinnan luotauksella, että siellä on eläviä tietoisia olentoja nimeltä Cheelat ja alkavat viestimään heidän kanssaan. 

### Lainaus

## Lähteet
Panu Ignatius

**Panu Juhani Ignatius** (11. toukokuuta 1929 Helsinki – 27. lokakuuta 2016 Espoo) oli suomalainen ekonomi, musiikkiviihdealan toimija, jääkiekkoilija ja ralliautoilija.

Ignatius oli naimisissa televisiokuuluttaja Tuula Ignatiuksen ja vuodesta 1968 malli Seija Tynin kanssa.

Ignatius pelasi jääkiekkoa HJK:n joukkueessa vuosina 1948–1960. Hän pelasi 90 SM-sarjan ottelua ja teki niissä 10 maalia.

## Lähteet
Jokamies (näytelmä)

**Jokamies** () on 1400-luvulta peräisin oleva mysteerinäytelmä, allegoristen hahmojen kautta kerrottu moraliteetti sielun pelastuksesta. Englannissa tai mahdollisesti Hollannissa syntynyt tarina pohjautuu suulliseen traditioon, mutta ilmestyi painettuna Englannissa vuonna 1510.

*Jokamies* on näytelmällinen saarna, joka käsittelee syntiä, katumusta, hyveitä ja armoa. Sen henkilöitä ovat esimerkiksi Jumala, Kuolema, Jokamies, Hyveet, Kauneus, Paholainen ja Seitsemän kuolemansyntiä.

Vuonna 1911 itävaltalainen Hugo von Hofmannsthal julkaisi 1500-luvun tekstin pohjalta oman uusioversionsa *Jedermann*, jonka otsikko suomeksi kuuluu *Jokamies – vanha näytelmä rikkaan miehen kuolemasta*. Loppusoinnuin kirjoitetussa tekstissä Jumala ja Piru tavoittelevat rikkaan Jokamiehen sielua. Kuolema ilmestyy miehelle ja kertoo lopun olevan lähellä. Jokamies yrittää taivutella läheisiään ja Mammonaa mukaansa kuolemaan, mutta lopulta hän kulkeekin rajan yli Uskon ja Hyvien töiden saattelemana.

Von Hoffmanstahlin näytelmän suomensi Huugo Jalkanen vuonna 1916, ja musiikin siihen teki Jean Sibelius. Sitä esitettiin paljon suomalaisissa teattereissa erityisesti 1940–1960-luvuilla. Pelkästään 1950-luvun aikana sitä esitettiin seitsemässä suomalaisessa ammattiteatterissa.

## Katso myös

* Tuuri (runo)

## Lähteet
Kalliojärvi (Nokia)

**Kalliojärvi**  on Pirkanmaalla Nokialla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Kalliojärvi on osa Laajanojan valuma-aluetta.

## Maantietoa
Järvi on 2,3 kilometriä pitkä, 550 metriä leveä ja sen pinta-ala on 16 hehtaaria. Järven länsiranta työntyy 200 metriä pitkänä lahtena luoteeseen, josta lähtee järven laskuoja. Lahden suussa sijaitsee pieni saari ja toinen saari sijaitsee itärannassa. Järveen laskee kaksi ojaa, joista huomattavin on Ruokejärven yli 800 metriä pitkä laskuoja. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 1,8 vuotta, sillä järven oma valuma-alue on järven tilavuuten nähden verrattain pieni. Järven rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä. Järven rannat ovat paikoin jyrkkiä ja paikoin suomaata. Järvi on autio eikä sinne johda tietä. Lähin metsäautotie tulee Karhuntaponmaalla 350 metrin päähän rannasta. Alueella kiertää polkuja ja pohjoisrantaa seuraa tällainen polku. Eräs poluista on vanha ”Kirkkopolku”.

## Vedenlaatu
Kalliojärven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1991–1996 ja 1998–2015. Kalliojärven metsäisellä ja karulla valuma-alueella sijaitsee vain vähän suota. Järven vedenväri on ruskeaa ja se sisältää runsaasti humusta. Talvella 1996 vesi oli hapanta ja puskurikykyä happamoitumista vastaan ei ollut enää lainkaan jäljellä. Kalliojärvi kuuluu Alisenjärven reittiin, joka valittiin vuonna 1991 pääkohteeksi valtion happamoituneiden vesistöjen tutkimusprojektiin. Happamuuden kohentamiseksi Kalliojärveä kalkittiin vuosina 1998 ja 2003. Vuoden 1998 kalkituksen jälkeen veden happamuustaso normalisoitui ja veden alkaliniteettiarvot kohosivat hyviksi. Kalliojärven yläpuolista Ruokejärveä on kalkittu vuosina 2001, 2007 ja 2014. Ensimmäisten kalkituksien jälkeen veden happamuustaso asettui hapahkolle tasolle, mutta järven puskurikyky happamoitumista vastaan jäi heikoksi. Järven ravinnetaso on karujen järvien kaltainen, mutta ajoittain fosforipitoisuudet kohoavat lievästi rehevöityneiden järvien tasolle. Järven happitalous on tyydyttävä. Syvä järvi lämpötilakerrostuu aina kesäisin ja talvisin. Vaikka tutkimustuloksia on kerrostuneesta alusvedestä vähän, otaksutaan hapen kuluvan vähiin tai jopa loppuvan järven syvänteessä. Varsinkin kesäisin harppauskerros on jyrkkä, jolloin hapen kanssa tulee ongelmia. Tämä lienee syy sille, että fosforipitoisuudet kohoavat, sillä hapettomuus saa ravinteet liukenemaan takaisin veteen. Kalliojärven vedenlaatu on ollut kalkitsemisen jälkeen erittäin hyvä.

## Natura 2000
Kalliojärvi kuuluu Natura 2000 -verkostossa Nokian Kaakkurijärviin ja muodostavat siellä yhdessä itäisen Ylinenjärven, Heinäjärven (osa), Porrasjärven, Pienen Porrasjärven ja Juottojärven kanssa yhteisen enklaavin. Kalliojärven vesialasta puolet eli länsipää kuuluu suojelualueeseen. Itäosasta suurin osa rannoista ja ympäröivästä metsästä kuuluu suojelualueeseen. Kaakkoisrannasta löytyy kaksi suojelematonta rantakaistaletta. Suojelualueeseen kuuluvat myös osa Pitkäjärven ympäristöstä ja kaikki Ruokejärven ympäristöt.

## Historiaa
Järvi on ollut asumaton ja tietön nykyaikana. Järven itäpää kuuluu Kankaantaan jakokunnalle.

## Lähteet
Veikko Matinolli

**Veikko Johannes Matinolli** (28. helmikuuta 1930 Tyrnävä – 14. elokuuta 2016 Lempäälä) toimi Kangasalan kansalaisopiston rehtorina 30 vuotta. Matinolli oli koulutukseltaan sosiologian maisteri ja hän sai opetusneuvoksen arvonimen. Jäätyään eläkkeelle rehtorin virastaan hän ryhtyi kartoittamaan Suomen kuppikiviä. Hän kiersi 16 vuoden aikana koko Suomen ja löysi 64 kunnan alueelta kuppikiviä, jotka piirsi ja merkitsi tarkasti muistiin.

## Teokset
* 
* 

## Lähteet
Torsten Liljeberg

**Evald Johan Torsten ”Nappus” Liljeberg** (26. lokakuuta 1916 Lauttasaari, Helsingin maalaiskunta – 26. helmikuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen meloja. Hän voitti 15 Suomen mestaruutta yleisessä sarjassa. Hän oli talvi- ja jatkosodan veteraani. Liljeberg työskenteli 45 vuotta tarkastajana Helsingin Puhelinyhdistyksen palveluksessa ja asui koko ikänsä Lauttasaaressa.

## Lähteet
Tapio Tamminen

**Tapio Antero Tamminen** (5. marraskuuta 1954 Kajaani – 18. syyskuuta 2020 Kirkkonummi) oli suomalainen kulttuuriantropologi, toimittaja ja tietokirjailija, koulutukseltaan filosofian tohtori.

## Henkilöhistoria
Tamminen väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1994 tutkielmalla *Edistyksen myytti: Kertomus modernin yhteiskunnan kulttuurisesta paradigmasta*, joka kuuluu kulttuuriantropologian ja käytännöllisen filosofian alaan. Hän käsikirjoitti ja ohjasi *feature*-ohjelmia Yleisradioon ja julkaisi ja toimitti useita tietokirjoja, joista *[[Kansankodin pimeämpi puoli]]* palkittiin Tieto-Finlandia-palkinnolla vuonna 2015.

Tammisen puoliso oli filosofi Tarja Kallio-Tamminen.

## Teoksia
### Kirjoittanut
* *Edistyksen myytti: Kertomus modernin yhteiskunnan kulttuurisesta paradigmasta* (1994)
* *Pahan viehätys: Natsismin ja terrorin lähteillä* (2004)
* *Islamin aseeton soturi: Ghaffar Khan ja talebanien synty* (2011)
* *Kansankodin pimeämpi puoli* (2015)
* *Himmler ja hänen suomalainen buddhansa* (2018)

### Mikko Zengerin kanssa
* *Intian ikkunoilla* (1995)
* *Paradoksaalinen paratiisi: Totta ja todempaa Hindustanista* (1996)
* *Moderni Intia: Ristiriitojen suurvalta* (1998)

### Toimittanut
* *Guruja, joogeja ja filosofeja: Intian filosofiaa* (2008)
* *Sinisten vuorten adivasit: Intian alkuperäisväestö murroksessa* (2010)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tammisen sivusto.
Keisarinpeukalo

**Keisarinpeukalo** (alaotsikkona **Kansantribuuni**) oli Yle TV1 -kanavan syksyllä 1993 esitetty nuorten ajankohtaissarja, jossa kokeiltiin vuorovaikutteista televisiotoimintaa ja kuvapuhelimen käyttöä. Ohjelmaa juonsivat Sami Aaltonen ja Tarja Smura. Ennakkotiedoissa *Keisarinpeukalon* sanottiin olevan ”interaktiivinen näköpuhelinohjelma, jossa keskustellaan suorassa lähetyksessä ihmisten kanssa ympäri Suomea kiperistä aiheista”.

Sarjan ensimmäisessä suorassa lähetyksessä kuvapuhelin saatiin toimimaan vasta ohjelman lopulla, jolloin sitä ei enää voitu käyttää varsinaiseen keskusteluun illan aiheesta: pitäisikö Suomeen ottaa lisää pakolaisia vai ei. Studioon oli asiasta Tarja Smuran kanssa keskustelemaan kutsuttu uusnatsi Pekka Siitoin. Ohjelman vuorovaikutteisuus toteutui puhelinäänestyksenä.

## Jaksot
Lähde: 
# Pitäisikö pakolaisia ottaa lisää Suomeen? Studiovieraana uusnatsi Pekka Siitoin. (31.8.1993)
# Pitäisikö miedot huumeet vapauttaa? Studiovieraana Suomen kannabisyhdistyksen Timo Larmela. Puhelinäänestyksen tulos oli 31 prosenttia puolesta, 69 vastaan. (7.9.1993)
# Pitäisikö Suomeen lisätä ydinvoimaa? (14.9.1993)
# Pitäisikö eduskunta lopettaa? (21.9.1993)
# Pitäisikö bordellit laillistaa? (28.9.1993)
# Homoparien laillistaminen. (5.10.1993)
# Hevimusiikin vaarallisuus. Studioasiantuntijana musiikkiterapian dosentti Kimmo Lehtonen. (12.10.1993)
# Naisten soveltuvuus armeijaan. (19.10.1993)
# Pitäisikö rattijuopoilta ottaa autot pois? (26.10.1993)
# Homeopatia (luontaislääketiede). (2.11.1993)
# Kuolemantuomio. (9.11.1993)
# Pitäisikö Kauko Juhantalo erottaa eduskunnasta valtakunnanoikeuden langettaman tuomion vuoksi? (16.11.1993)
# Eläkkeet. (23.11.1993)
# Dopingin salliminen. (30.11.1993)

## Lähteet
Theodor Segersven

**Emil Theodor Segersven** (26. elokuuta 1878 Helsinki – 25. helmikuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen merikapteeni, joka oli Suomen sisällissodan aikana ns. *Volynetzin retkikunnan* johtajana.

Segersvenin vanhemmat olivat konemestari Karl Emil Segersven ja Aleksandra Adolfina Långström. Hän suoritti yliperämiehen tutkinnon 1902, ja hänestä tuli merikapteeni 1905.

Segersven oli vuosina 1902–1907 perämiehenä eri aluksissa ja 1907–1912 luotsilaitoksen palveluksessa, mutta erosi luotsilaitoksen venäläistämisen yhteydessä toisen sortokauden aikana. Sen jälkeen hän toimi ahtaajana Viipurissa ja Kokkolassa ja omisti vuosina 1916–1917 oman agentuuriliikkeen. Hän oli sitten Oulun luotsipiirin päällikkönä 1918, Viipurin luotsipiirin päällikkönä 1919–1943 ja Helsingin luotsipiirin päällikkönä 1943–1945.

Sisällissodan aikana Segersvenin johtama 53 valkoisen joukko kaappasi haltuunsa 29. maaliskuuta 1918 Helsingin edustalla venäläisen jäänmurtaja Volynetšin yhteistyössä laivan miehistöön kuuluneiden virolaisten merimiesten kanssa. *Volynetš* oli rakennettu 1914 Venäjän hallituksen tilauksesta Stettinissä Saksassa, ja alun perin laivan nimi oli *Tsar Mihail Feodorovits*. Jäänmurtaja toimi pääasiassa Tallinnan vesillä, ja vuonna 1917 sen nimeksi muutettiin *Volynetš*.

Kaapattu Volynetz siirtyi Tallinnaan ja oli huhtikuussa 1918 kuljettamassa saksalaisia joukkoja Tallinnasta Loviisan Valkoon. Sodan jälkeen laivan nimeksi muutettiin toukokuun lopussa *Wäinämöinen* ja se luovutettiin Suomen merenkulkuhallituksen käyttöön. Tarton rauhansopimuksen jälkeen laiva luovutettiin virallisesti ensin Neuvosto-Venäjälle, joka luovutti sen Virolle. Virossa laiva sai nimen *Suur Tõll.* Neuvostoliiton miehitettyä Viron kesällä 1940  ja laiva valtiollistettiin. Saksalaisten lähestyessä Tallinnaa laiva evakuoi Tallinnasta Kronstadtiin 28. elokuuta 1941 kommunisteja ja neuvostopäättäjiä läpi Jumindan miinakentän osana muuta punalaivastoa. Sen edellä kulki ristelijä Kirov. Laiva sai palopommista osuman 11. syyskuuta 1941, mutta vauriot olivat vähäiset. Laiva miinoitettiin saksalaisten haltuun jäämisen pelossa. Lokakuun 4. päivänä laiva liitettiin Itämeren-laivaston osaksi. Virolainen laivahenkilökunta karkotettiin 25. lokakuuta ja 11. syyskuuta 1941 laiva sai jälleen nimekseen Volynets. Laiva hankittiin Viron merimuseolle 1988, se kunnostettiin, ja se sai uudelleen nimekseen *Suur Tõll*.

Segersven oli Viipurin kaupungin satamalautakunnan jäsenenä ja varapuheenjohtajana 1924–1940 ja puheenjohtajana vuodesta 1933–1936. Hän oli Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1931–1939.

## Teoksia
Nimellä *Th. Segersven*:
* *Volynetz-expeditionen : enligt anteckningar i skeppsjournalen*. Söderström, Helsingfors 1919, ilmestyi suomeksi nimellä *Väinämöisen valtaus ja retket*; laivapäiväkirjaan tehtyjen muistiinpanojen mukaan kirjoittanut Th. Segersven; suomentanut K. A. P. WSOY 1920 (ruotsinkielinen teos digitoituna, Työväenliikkeen kirjasto, Digitaalinen arkisto (Helda))

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''HIFK:lla oli ennen oma sotajoukko'', Helsingin Sanomien Kuukausiliite 5.9.2015
Jordania kesäparalympialaisissa 2016

**[[Jordania]]** osallistui Rio de Janeiron kesäparalympialaisiin vuonna 2016 joukkueella, johon kuului kymmenen urheilijaa, jotka osallistuivat kolmeen eri lajiin: pöytätennikseen, voimanostoon ja yleisurheiluun. Maa saavutti kisoissa kolme mitalia, joista kaksi oli hopeisia ja yksi pronssinen. Kaikki mitalit tulivat voimanostosta.

## Mitalistit
### Hopeaa
*Omar Qarada - Voimanoston miesten alle 49 kg
*Tharwh Alhajaj - Voimanoston naisten alle 86 kg

### Pronssia
*Jamil Elshebli - Voimanoston miesten yli 107 kg

## Joukkue

### Pöytätennis

*Asama Abu Jame' - Miesten yksinpeli (Luokka:3)
*Khetam Abuawad - Naisten yksinpeli (Luokka:5) ja joukkuepeli (Luokka:4-5)
*Maha Bargouthi - Naisten yksinpeli (Luokka:1-2) ja joukkuepeli (Luokka:4-5)

### Voimanosto

*Omar Qarada - Miesten alle 49 kg
*Abdelkareem Khattab - Miesten alle 72 kg
*Mutaz Aljuleidi - Miesten alle 88 kg
*Haidarah Alkawamleh - Miesten alle 107 kg
*Jamil Elshebli - Miesten yli 107 kg
*Twarwat Alhajjaj - Naisten alle 86 kg

### Yleisurheilu

*Bilal Sa'ada - Miesten 400 metrin juoksu (Luokka:T47)

## Lähteet
GMC Terrain

**GMC Terrain** on GMC:n vuodesta 2009 lähtien valmistama crossover. Auton edeltäjä on Pontiac Torrent.

Terrain esiteltiin vuoden 2010 mallivuodelle ja se oli saatavilla etu- ja nelivetoisena. Auto jakoi saman pohjalevyn Chevrolet Equinoxin kanssa.

Toisen sukupolven Terrain esiteltiin  Detroitissa järjestettävässä North American International Auto Show -autonäyttelyssä tammikuussa 2017 vuoden 2018 mallivuodelle. Ulkomuoto on saanut vaikutteita toisen sukupolven GMC Acadialta.

## Galleria

GMCTerrainInterior.JPG|GMC Terrain sisältä
2017 GMC Terrain SLE rear 3.25.18.jpg|GMC Terrain takaa


## Lähteet
Nikolai Avksentjev

**Nikolai Dmitrijevitš Avksentjev** (; 27. marraskuuta (J: 15 marraskuuta) 1878 Penza, Venäjän keisarikunta – 4. maaliskuuta 1943 New York, Yhdysvallat) oli venäläinen sosialistivallankumouksellisen puolueen oikeaa siipeä edustanut poliitikko.

## Elämäkerta
Kymnaasin Penzassa käynyt Avksentjev aloitti oikeustieteen opinnot Moskovan yliopistossa, josta hänet erotettiin vuonna 1899 poliittisen toimintansa vuoksi. Hän jatkoi opintojaan Saksassa ja väitteli filosofian tohtoriksi Hallen yliopistosta vuonna 1904. Hän palasi Venäjälle, asettui Pietariin ja liittyi sosialistivallankumoukselliseen puolueeseen. Vuoden 1905 vallankumouksen aikana Pietarin työläisneuvoston johtoon kuulunut Avksentjev pidätettiin joulukuussa 1905, ja seuraavana vuonna hänet karkotettiin Obdorskiin Siperiaan. Hänet valittiin siellä vuonna 1907 sosialistivallankumouksellisten keskuskomiteaan, mutta hän pakeni samana vuonna ulkomaille ja asettui Pariisiin, jossa hän toimitti useita venäläisten emigranttien lehtiä. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän kuului puoluessaan sodan kannattajiin.

Helmikuun vallankumouksen jälkeen Venäjälle palannut Avksentjev valittiin toukokuussa 1917 yleisvenäläisen talonpoikien neuvostojen toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtajaksi. Heinäkuusta syyskuuhun 1917 hän oli väliaikaisen hallituksen sisäministerinä, mutta erosi Kornilovin kapinan jälkeen. Avksentjev toimi lokakuussa 1917 perustetun niin sanotun esiparlamentin puhemiehenä.

Lokakuun vallankumouksen jälkeen Avksentjev valittiin Venäjän perustuslakia säätävän kansalliskokouksen edustajaksi, mutta bolševikit vangitsivat hänet kolmeksi kuukaudeksi Pietari-Paavalin linnoitukseen. Hän oli perustamassa useita antibolševistisia järjestöjä, kuten Isänmaan ja vallankumouksen pelastuksen komiteaa sekä Perustuslakia säätävän kansalliskokouksen suojelun liittoa. Avksentjev oli syyskuusta marraskuuhun 1918 Omskissa toimineen valkoisten direktoriohallituksen puheenjohtaja, mutta vallan valkoisten puolella kaapannut amiraali Aleksandr Koltšak karkotti hänet Mantšuriaan.

Avksentjev asui vuodesta 1919 Pariisissa ja vuodesta 1940 Yhdysvalloissa. Hän oli vuodesta 1913 vapaamuurari ja vuosina 1919–1924 Agni-nimisen vapaamuurariloosin mestari.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
I’ll Play the Blues for You

**I’ll Play the Blues for You** on yhdysvaltalaisen blueskitaristi, laulajan Albert Kingin vuonna 1972 julkaistu seitsemäs studioalbumi. Vuonna 1981 levy julkaistiin remasteroituna.

## Kappaleet
### A-puoli
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#

### 2012 vuoden CD–painoksen bonuskappaleet
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Albert King – kitara, laulu
* The Memphis Horns – torvet
* The Bar-Kays & The Movement – rytmiryhmä

## Arvostelut
* Allmusic: 

## Lähteet
* ''I’ll Play the Blues for You'' discogs.com -sivustolla

### Viitteet
GMC Acadia

**Cadillac Acadia** on GMC:n vuodesta 2007 lähtien valmistama katumaasturi, Vuonna 2018 se on toisessa sukupolvessa.

Acadian ensimmäinen mallivuosi oli 2007, ja malli tuli markkinoille vuonna 2006.

Nykyään Acadia kilpailee samassa luokassa kuin Ford Edge ja Dodge Journey.

## Sukupolvet

07-GMC-Acadia.jpg|Ensimmäinen sukupolvi.
2017 GMC Acadia Limited, front 9.30.19.jpg|Ensimmäisen sukupolven facelift.
2019 GMC Acadia Denali AWD, front 10.11.19.jpg|Toinen sukupolvi.
GMC Acadia 2nd gen facelift.jpg|Toisen sukupolven facelift.


## Lähteet
Harri Virtapohja

**Harri Sakari Virtapohja** (s. 22. maaliskuuta 1936 Tampere) on suomalainen eversti evp. 

Virtapohjan vanhemmat olivat työnjohtaja Veikko Virtapohja ja Aune Kivelä. Hänen puolisonsa vuodesta 1960 tämän kuolemaan saakka oli Anja Tuulikki Lahtinen. 

Virtapohja tuli ylioppilaaksi 1956 ja suoritti Kadettikoulun 1959 ja Sotakorkeakoulun 1971. Hän toimi Karjalan prikaatissa opetusupseerina ja komppanianpäällikkönä 1959–1962, Reserviupseerikoulussa opetusupseerina, komppanianpäällikkönä ja toimistopäällikkönä 1963–1973, Kaakkois-Suomen Sotilasläänin  esikunnan järjestelytoimiston päällikkönä 1973–1978, Pääesikunnan liikekannallepanotoimiston päällikkönä 1978–1981, Hämeen Ratsujääkäripataljoonan komentajana 1981–1986 ja Jyväskylän sotilaspiirin päällikkönä 1986–1992. Keski-Suomen Sotilasläänin komentajana Virtapohja toimi 1993–1996.

Virtapohja ylennettiin vänrikiksi 1957, luutnantiksi 1960, yliluutnantiksi 1963, kapteeniksi 1966, majuriksi 1972, everstiluutnantiksi 1978 ja everstiksi 1986. 

## Lähteet
Geton kansannousun muistomerkki

**Geton kansannousun muistomerkki** () on Varsovan geton kansannousun muistomerkki Varsovassa Puolassa. Muistomerkin suunnitteli puolalainen kuvanveistäjä Nathan Rapoport. Muistomerkkiä vastapäätä sijaitsee Puolan juutalaisten historian museo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Uuden Musiikin Kilpailu 2015

**Uuden Musiikin Kilpailu 2015** (**UMK 2015**) järjestettiin 7.–28. helmikuuta 2015. Kilpailun voitti Pertti Kurikan Nimipäivät kappaleellaan "Aina mun pitää". Kilpailu oli järjestyksessään neljäs ''Uuden Musiikin Kilpailu''.

## Formaatti
Kilpailuun osallistui 18 avoimen haun kautta mukaan päässyttä laulajaa/yhtyettä jotka jaettiin kolmeen semifinaaliin. Jokaisesta semifinaalista yleisö äänesti kolme parasta finaaliin. Finaalissa kilpailijat saivat 90 % pisteistään yleisöäänistä ja loput pisteistä kahdeksalta nimetyltä raadilta. Vuonna 2015 mukana olivat seuraavat raadit: kansalaisraati, mediaraati, suomenruotsalaisraati, lasten raati, Martat-raati, sateenkaariväki-raati, musiikintekijöiden raati sekä taksikuskien raati. Parhaimman yhteistuloksen saanut voitti kilpailun ja edusti Suomea Euroviisuissa 2015.

## Kilpailun kulku
### 1. semifinaali (7. helmikuuta)
Vuoden 2015 Uuden Musiikin Kilpailun ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 7.2.2015 Ylen studiolla. 

### 2. semifinaali (14. helmikuuta)
Toinen semifinaali käytiin 14. helmikuuta. 

### 3. semifinaali (21. helmikuuta)
Vuoden kolmas semifinaali kilpailtiin 21. helmikuuta. 

### Finaali (28. helmikuuta)

## Lähteet
Jesse Espo

**Jesse Espo** (s. 5. syyskuuta 1995 Kotka) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue JHT Kalajoessa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

## Ura
Espo on Kotkan Titaanien kasvatti. Hän oli kaudella 2011–2012 seuran B-nuorten paras pistemies ja maalintekijä B-nuorten I-divisioonan karsinnoissa tehoilla 8+8=16. Kesken kauden 2012–2013 Espo siirtyi Titaaneista KooKoohon. Kaudella 2013–2014 hän debytoi miesten peleissä pelattuaan KooKoo-65:n joukkueessa yhden II-divisioonan karsintasarjan ottelun. Kesällä 2014 Espo haki try-outin kautta pelipaikkaa sekä Helsingin IFK:n että Hämeenlinnan Pallokerhon A-nuorista. Hän siirtyi kaudeksi 2014–2015 HPK:hon, jossa Espo voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa.

Kaudeksi 2015–2016 Espo palasi KooKoohon, kun seuran A-juniorijoukkue oli nostettu edustusjoukkueen SM-liiganousun myötä A-nuorten SM-liigaan. Hän nousi KooKoon A-nuorten varakapteeniksi ja oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 9+14=23.

Elokuussa 2016 Espo teki KooKoon kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi liigajoukkueessa harjoituskaudella kuusi ottelua. SM-liigadebyyttinsä Espo teki kuitenkin 18. marraskuuta 2016 vieraissa Vaasan Sportia vastaan. Hänet merkittiin KooKoon 13. hyökkääjäksi ja Espo sai ottelussa jääaikaa 27 sekuntia. Hän pelasi kauden aikana SM-liigassa kaikkiaan kahdeksan runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.

Kaudeksi 2017–2018 Espo siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue JHT Kalajoen riveihin.

## Muuta
Espon isoveli Jere pelaa Jessen joukkuetoverina JHT Kalajoessa.

## Tilastot

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Jousiammunnan Aasian-mestaruuskilpailut 2013

**Jousiammunnan Aasian-mestaruuskilpailut 2013** järjestettiin Taipeissa Taiwanissa 29. lokakuuta – 2. marraskuuta 2013. Kilpailun järjesti Aasian jousiammuntajärjestö.

## Vastakaarijousimitalistit

## Compound-kilpailu

## Mitalitaulukko

## Lähteet
* Ianseo.net
Karina (yhtye)

**Karina** on suomalainen pop-yhtye, jonka perustivat Karin Mäkiranta ja Helmi Tikkanen Helsingissä vuonna 2014.

Yhtyeen debyyttialbumi *Karina* ilmestyi vuonna 2018.

## Diskografia

### Albumit

* *[[Karina (albumi)|Karina]]* (2018, Playground Music)
* *[[2 (Karinan albumi)|2]]* (2020, Playground Music)
* *[[½ (Karinan albumi)|½]]* (2021)

### EP:t

* *Karina EP* (2015, itsejulkaistu)
* *Yhdessä* (2022)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nosteessa-bändi Karina: Tuntui eeppiseltä kuulla oma biisi ensimmäistä kertaa radiosta YleX
* ”Ihastuttavaa twee-poppista, joka on kuin tehty meille villatakkeja ja Belle & Sebastian -t-paitoja käyttäville nössöille” – esittelyssä Karina Rumba
Chevrolet Express

**Chevrolet Express** eli **GMC Savana** on iso pakettiauto, jota valmistaa General Motors kahdenmerkkisenä, Chevrolet ja GMC. Molemmat mallit ovat teknisesti samanlaisia.

Expressillä ja Savanalla on noin 44,8 prosentin markkinaosuus saman kokoluokan pakettiautoista Yhdysvalloissa, ja se kilpaili lopetetun Ford E-Seriesin kanssa.

## Aiheesta muualla

*Chevrolet.com - Express
Julius Harttunen

**Julius Harttunen** (s. 15. marraskuuta 1995 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Suomi-sarja joukkue Karhu HT:ssa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

## Ura
Harttunen on Porin Ässien kasvatti. Hän voitti kauden 2010–2011 päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Kauden 2013–2014 päätteeksi Harttunen voitti A-nuorten SM-pronssia.

Kaudella 2016–2017 Harttunen voitti Ässien A-nuorten sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 14+28=42. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa. Harttunen debytoi kauden aikana myös Ässien SM-liigajoukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa 19. marraskuuta 2016 vieraissa JYPiä vastaan. Harttunen sai ottelussa jääaikaa 5.40 minuuttia. Hän keräsi myös yhden kahden minuutin jäähyn kampituksesta.

Harttunen pelasi kauden 2017–2018 II-divisioonaa Kokemäen Kova-Väen joukkueessa. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella sarjatasoa ylemmäs Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:hen. Harttunen oli joukkueen toiseksi paras pistemies Kasperi Nuton jälkeen tehoilla 11+28=39. Kaudeksi 2019–2020 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella jälleen sarjatasoa ylemmäs Mestis-joukkue Jokipoikiin. Vuoden 2020 vaihteessa Harttunen kuitenkin jätti joukkueen henkilökohtaisista syistä ja palasi kotikaupunkiinsa Poriin. Samana päivänä hänen vahvistettiin palaavan loppukauden kattavalla sopimuksella Karhu HT:n riveihin.

## Muuta
Harttunen on harrastanut myös jalkapalloa. Hän oli voittamassa Musan Salaman D13-joukkueessa hopeaa kansainvälisessä Denmark Soccer Festival -turnauksessa vuonna 2008.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Pertti Jalonen

**Pertti Jalonen** (s. 1972) on suomalainen muusikko ja säveltäjä.

Jalonen on vuodesta 1988 alkaen soittanut useissa eri yhtyeissä, joissa työnantajina ovat olleet muun muassa Kari Tapio, Jari Sillanpää, Paula Koivuniemi, Kirka, Arja Koriseva, Tapani Kansa ja Matti ja Teppo.

Jalonen voitti Tangomarkkinoiden sävellyskilpailun vuonna 2012 kappaleella ”Rakkaus riepottaa”. Vuonna 2016 Jalosen sävellys ”Mua katsokaa” oli samassa kilpailussa kymmenen parhaan joukossa. Vuonna 2015 voitto tuli myös Somero Soikoon -kilpailussa kappaleella ”Helmeni alku”. 

Levytuottajana, säveltäjänä ja sovittajana Jalonen on toiminut myös muun muassa Jari Sillanpäälle, Arja Korisevalle, Kari Tapiolle, Dannylle, Fredille, Mamballe, Tapiola Sinfoniettalle, UMO:lle ja Helsingin kaupunginorkesterille, Vantaan viihdeorkesterille, Helsingin poliisisoittokunnalle, Kaartin soittokunnalle.

Jalonen johtaa tuotantoyhtiö Bird Music Oy:tä, joka tuottaa konsertteja (mm. Havaintoja parisuhteesta -konsertit), pyörittää omaa äänitysstudiota sekä etsii uusia artistilahjakkuuksia ja tuottaa heille musiikkia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bird Music Finlandin verkkosivut
Kuolema käy kuusi beessä

**Kuolema käy kuusi beessä** eli **Isoäiti helvetistä** on Mika Ripatin ohjaama vajaan tunnin mittainen splatter-kauhukomedia vuodelta 1993. Sen ovat käsikirjoittaneet Henri Kapulainen ja Iiro Küttner, ja sen pääosissa näyttelevät Miitta Sorvali, Harri Hyttinen ja Inkeri Nylund.

## Juoni
Tammelaisen perhe alkaa tuhlata perintörahoja heti, kun isoäiti kuolee syntymäpäivillään. Mutta kun perhe palaa kaupunkireissulta, on isoäiti taas hengissä ja valmiina puolustautumaan. Pian kuolema alkaa vierailla Tammelaisten osoitteessa 6B sangen taajaan.

## Vastaanotto
*Kuolema käy kuusi beessä* sai tuoreeltaan nihkeitä kritiikkejä. *[[Demokraatti (lehti)|Demarin]]* Pertti Lumirae näki siinä kehityskelpoisia ideoita mutta sanoi kokonaisuuden käyvän väsyttäväksi irtojäsenineen ja ”sisälmysluetteloineen”. *Helsingin Sanomien* Kati Sinisalon mielestä parasta rujossa elokuvassa on ”zombiemummon arkisennaseva dialogi”.

Elokuva esitettiin Yle Teemalla 25. syyskuuta 2014.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Cologny

**Cologny** on kunta Sveitsin lounaisosassa, Geneven kantonissa, Geneven kaupungin itäpuolella. 

## Asukkaat
Vuoden 2015 lopussa kunnassa oli 4&nbsp;935 vakinaista asukasta. Asukkaista noin 37 prosenttia oli ulkomaalaisia.

## Talous
Cologny on Maailman talousfoorumin (WEF) kotipaikka.

## Maantiede
Maantieteellisesti kunta sijaitsee Genevenjärven etelärannalla. Cologny rajoittuu luoteessa Genevenjärveen ja lounaassa Geneveen.

## Liikenneyhteydet
Geneven kantonin joukkoliikenneyhtiön TPG:n (Transports Publics Genevois) johdinautoverkko ulottuu Colognyyn.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Karsinnat jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailuihin 1963

**Vuoden [[Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1963|1963 jalkapallon Afrikanmestaruuskilpailujen]]** karsintoihin osallistui kahdeksan joukkuetta, joista Uganda vetäytyi ennen karsintojen alkua. Hallitseva mestari Etiopia ja isäntämaa Ghana selviytyivät turnaukseen ilman karsintoja. Varsinaiseen turnaukseen karsintojen kautta selviytyivät Tunisia, Yhdistynyt arabitasavalta, Sudan ja Nigeria.

## Ottelut

Tunisia jatkoon yhteismaalein 6-5.
----

Uganda luopui ja Yhdistynyt Arabitasavalta jatkoon otteluitta.
----

Sudan jatkoon yhteismaalein 6-0.

----

Guinea hylättiin myöhemmin, sillä maa ei tarjonnut puolueettomia toimitsijoita kotiotteluunsa, ja Nigeria sai Guinean paikan Afrikan mestaruusturnauksessa.

## Lähteet
Spoon (yhtye)

**Spoon** on yhdysvaltalainen rockyhtye Austinista, Texasista. Siihen kuuluvat Britt Daniel (laulu, kitara), Jim Eno (rummut), Rob Pope (basso, kitara, kosketinsoittimet, taustalaulu), Eric Harvey (kosketinsoittimet, kitara, lyömäsoittimet, taustalaulu) sekä Alex Fischel (kosketinsoittimet, kitara).

Yhtyeen tyyliä on kuvattu indie rockiksi, indie popiksi, taiderockiksi ja kokeelliseksi rockiksi.

## Diskografia
*
*
*
*
*
*
*
*
*
 *
Kotilohaukat

**Kotilohaukat** (*Rostrhamus*) on haukkojen heimon suku. BirdLife Suomen mukaan siihen kuuluu vain yksi laji kotilohaukka, *Rostrhamus sociabilis*. Sinikotilohaukka luokitellaan usein samaan sukuun, mutta se eroaa kotilohaukasta ulkonäöltään, lentotyyliltään ja käyttäytymiseltään. Se onkin sijoitettu usein sukuun *Helicolestes*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Rostrhamus
*ITIS: Rostrhamus
Maastohiihdon Suomen Cup 2016–2017

**[[Maastohiihdon Suomen Cup]]in kausi 2016–2017** alkoi Sotkamon Vuokatissa 29. lokakuuta 2016 ja päättyi Ylitornion SM-kilpailuissa 9. huhtikuuta 2017.

## Kilpailut

### Miehet
#### Henkilökohtaiset kilpailut

#### Viestit

### Naiset
#### Henkilökohtaiset kilpailut

#### Viestit

## Pisteet

### Miehet
#### Henkilökohtaiset kilpailut

#### Viestit

### Naiset
#### Henkilökohtaiset kilpailut

#### Viestit

## Lähteet
Marita Nyqvist

**Marita Nyqvist** (s. 28. huhtikuuta 1985) on suomalainen endurokuljettaja. Hän on kaksinkertainen enduron euroopanmestari naisten joukkuekilpailussa sekä hopea- ja pronssimitalisti yksilökilpailuissa. Nyqvist edustaa Mäntsälän Moottorikerhoa.

## Saavutuksia

**2011**
*International Six Days Enduro (ISDE) naisten yksilökilpailu 1. sija
*International Six Days Enduro naisten joukkuekilpailu MM 2. sija

**2012**
*Enduron naisten yksilökilpailun EM-hopeaa

**2014**
*Naisten Cross Country Suomen Cup  1. sija

**2015**
*Enduron naisten joukkuekilpailun (Sanna Kärkkäinen, Marita Nyqvist, Annamaria Karikuusi) Euroopan mestaruus
*Enduron naisten yksilökilpailun EM-pronssia
*Naisten Cross Country Suomen Cup 3. sija

**2016**
*Enduron naisten joukkuekilpailun (Annamaria Karikuusi, Marita Nyqvist, Jennifer Siekkinen) Euroopan mestaruus
*Enduron naisten yksilökilpailun EM-hopeaa
*Naisten Cross Country Suomen Cup 2. sija

**2018**
*Enduron naisten joukkuekilpailun (Sanna Kärkkäinen, Marita Nyqvist, Iina Turkki, Pauliina Sievänen) EM-hopeaa
*Naisten Cross Country Suomen Cup  1. sija
*Cross Countryn Eurooppa Cupin naisten luokan mestaruus

## Lähteet
Pietarin neuvosto (1905)

**Pietarin neuvosto** oli Pietarin kaupungissa Venäjän vuoden 1905 vallankumouksen aikana perustettu työväestöä edustanut elin. Se toimi esikuvana vuoden 1917 Venäjän vallankumouksen aikana perustetuille työläisten ja sotilaiden neuvostoille ja kaikille myöhemmille työläisneuvostoille eri maissa.

Kaikkein ensimmäinen työläisneuvosto vuoden 1905 vallankumouksen aikana perustettiin lakkokomiteaksi Ivanovo-Voznesenskiin. Pietarin neuvosto perustettiin vallankumouksellisen yleislakon yhteydessä 26. lokakuuta (J: 13. lokakuuta) 1905. Perustava kokous pidettiin Pietarin teknologisen instituutin tiloissa ja siihen osallistui 40 kaupungin tehtaiden edustajaa. Myöhemmin neuvosto käytti kokouspaikkanaan Vapaan talousseuran tiloja. Marraskuun lopulla neuvostoon kuului jo 562 edustajaa lähes kahdestasadasta tehtaasta. Pääosa oli metallityöläisiä. Enemmistö edustajista oli sosiaalidemokraattisen puolueen kannattajia, mutta mukana oli myös sosialistivallankumouksellisia ja muita vasemmistoryhmiä. Neuvosto toimi työväestön vallankumouksellisena itsehallintoelimenä. Sergei Witten hallitus joutui neuvottelemaan Pietarin neuvoston kanssa erilaisista asioista, koska neuvosto kontrolloi tehtaiden ohella lehtipainoja ja siten sanomalehtien päivittäistä ilmestymistä. Neuvosto päätti muun muassa vastustaa rajatonta sensuuria, vaatia kahdeksantuntista työpäivää ja vannoa solidaarisuutta kapinoiville Kronstadtin merisotilaille ja Puolan työläisille.

Neuvoston ensimmäisenä puheenjohtajana toimi päivän ajan Zborovski-niminen työläinen ja hänen jälkeensä lakkoliikkeen johtajana tunnettu puolueisiin kuulumaton lakimies Georgi Nosar, oikealta nimeltään Pjotr Hrustaljov. Kun Nosar pidätettiin 9. joulukuuta (26. marraskuuta) 1905, puheenjohtajaksi valittiin 26-vuotias menševikki Lev Trotski. Kaikki loputkin neuvoston johtajat pidätettiin sisäministeri Pjotr Durnovon määräyksestä teknologisen instituutin tiloista viikkoa myöhemmin, 16. (3.) joulukuuta, sillä neuvosto oli julkaissut julistuksen, jossa kansalaisia kehotettiin lopettamaan verojen maksu ja vetämään rahansa pankeista. Pidätettyjen tilalle valittiin 23. (10.) joulukuuta uusi johto, jonka puheenjohtajana toimi menševikki Aleksandr Parvus, mutta heidätkin pidätettiin 15. (2.) tammikuuta 1906. Oikeudenkäynti Pietarin neuvoston 51 johtajaa vastaan alkoi lokakuun alussa 1906 ja heidät tuomittiin karkotettaviksi Siperiaan.

## Lähteet
Buick Envision

**Buick Envision** on Buickin vuodesta 2014 lähtien valmistama viisiovinen crossover-tyyppinen automalli. Autot kootaan Yantaissa, Kiinassa.

Envisionin ensimmäiset viralliset kuvat esiteltiin kiinalaiselle yleisölle 21. heinäkuuta 2014. Auto tuli samana vuonna myyntiin Kiinassa. 

4. joulukuuta 2015 Buick kertoi, että Envision saapuu Yhdysvaltain markkinoille. Kyseistä mallia sai aluksi vain nelivetoisena. Etuvetoinen malli saapui markkinoille 2017. 

Toisen sukupolven Envision esiteltiin vuonna 2020. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kindar, l’invulnerabile

**Kindar, l’invulnerabile** (”Kindar haavoittumaton”) on vuonna 1965 julkaistu italialais-egyptiläinen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan itämaisaiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Osvaldo Civirani. Sen pääosaa esittää yhdysvaltalainen kehonrakentaja Mark Forest.

## Juoni
Autiomaan keskellä sijaitseva Uthorin kaupunki on jatkuvien paimentolaishyökkäysten kohteena. Ennustuksen mukaan sen voi pelastaa vain kuninkaan haavoittumattomana syntynyt poika Kindar. Paimentolaisten päällikkö Semuth kaappaa lapsen ja kasvattaa tätä poikanaan, joka aikuisena on valloittava Uthorin. Alkuperäänsä tuntematta Kindar rakastuu paimentolaisten kaappaamaan Neferiin, joka on luvattu Uhtorin prinssille Sirolle. Kindar voittaa veljensä kaksintaistelussa, mutta jättää tämän henkiin ja vapauttaa Neferin. Uthoriin tehtävää hyökkäystä edeltävänä iltana Kindar tunkeutuu kaupunkiin ja saa kuulla kuninkaallisesta syntyperästään. Hän johdattaa Uthorin armeijan taisteluun ja lyö paimentolaiset, mutta Semuth kaappaa Neferin panttivangikseen. Vapauttaakseen rakastettunsa Kindarin on kohdattava tuli, ainoa voima joka voi häntä haavoittaa.

## Näyttelijät

## Tuotanto
*Kindar, l’invulnerabile* on toteutettu laajakangastekniikalla Technicolor-väreissä. Se kuvattiin Egyptissä ja Incir De Paolisin studiolla Roomassa vuodenvaihteessa 1963–1964, mutta julkaistiin vasta keväällä 1965. Egyptiläisten sotilaiden tekemiä taistelukohtauksia käytettiin sittemmin Civiranin toisessa elokuvassa *[[La magnifica sfida]]*.

Testosteronia uhkuva elokuva on juoneltaan tavanomainen peplum-seikkailu, joka kärsii heikosta käsikirjoituksesta ja vaatimattomasti toteutetuista toimintakohtauksista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Buick LaCrosse

**Buick LaCrosse** on suurikokoinen  sedan, jonka General Motorsin Buick -divisioona toi markkinoille vuonna 2004 vuoden 2005 mallivuodelle korvaten Buick Regalin ja Buick Century Pohjois-Amerikassa. Ensimmäinen sukupolven valmistus lopetettiin 2009, jolloin toinen sukupolvi esiteltiin. Se sai faceliftin vuonna 2013.

Kolmannen sukupolven LaCrosse esiteltiin Los Angelesissa järjestettävässä LA Auto Show -autonäyttelyssä vuonna 2015. Auto oli kokonaan uudelleensuunniteltu ja sen kilpailijoihin kuului esimerkiksi Lexus ES.

LaCrossen valmistus Pohjois-Amerikan markkinoille lopetettiin helmikuussa 2019. Auton myynti jatkuu Kiinassa.

## Sukupolvet

Kuva:Buick LaCrosse Back P4250790.jpg|LaCrosse takaa
2005-2007 Buick LaCrosse -- 03-21-2012 1.JPG|Ensimmäinen sukupolvi
14 Buick LaCrosse (14344035480).jpg|Toinen sukupolvi
Buick LaCrosse III 00002 China 2016-04-13.jpg |Kolmas sukupolvi


## Lähteet
### Viitteet