open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kobolttikanuuna

**Kobolttikanuuna** eli **kobolttikeilahoitolaite** on sädehoitoon aiemmin käytetty erikoislaite.

Kobolttikanuuna muodostuu säteilevästä keskusyksiköstä, suojakuorista sekä kohdistuslaitteistosta ohjaimineen. Säteilevänä aineksena käytetään yleensä kobolttiseosta, jossa säteilevänä isotooppina on koboltti-60, mistä nimikin tulee. Eräissä vanhimmissa 1950-luvulla valmistuneissa laitteissa käytettiin säteilevänä aineksena radiumseosta, kobolttiseos kehitettiin myöhemmin. Näistä vanhimmista laitteista käytetään nimitystä radiumkanuuna.

Kobolttikanuunaa käytetään silloin, kun jokin syöpälaji tarvitsee voimakasta ja tarkkaan suunnattua sädehoitoa. Kohdistuslaitteiston avulla sädesuihku voidaan suunnata millintarkasti haluttuun kohtaan, jolloin se vahingoittaa tervettä kudosta mahdollisimman vähän. 

Erityisesti kobolttikanuunaa käytetään silloin, kun potilaan entinen luuydin on luuydinsiirron vuoksi lamautettava kokonaan, mikä tehdään yhdellä tai useammalla kobolttikanuunalla potilaaseen kohdistetun tuhannen radin (=10 gray) syväsädeannoksen avulla. 

## HYKS:in vanhan sädehoitoklinikan kobolttikanuuna

Suomen ensimmäinen radiumkanuuna, saatiin lahjoituksena W. Frenckellilta vuonna 1938, ja se sijoitettiin Helsingin yleiseen sairaalaan. Suomen ensimmäinen kobolttikanuuna saatiin lahjoituksena Neuvostoliitolta 1950-luvulla. Se sijoitettiin silloiseen Sädehoitoklinikkaan Unioninkatu 38:aan, jonne rakennettiin yhä jäljellä oleva erityisesti lyijyllä panssaroitu suojatila.  Kobolttikanuuna käytettiin loppuun 1960-luvulla. Sen kuoret ohjaimineen ovat Meilahdessa Syöpätautien klinikan kellariin sijoitetun odotustilan seinällä muistomerkkinä. Säteilevä ydin palautettiin takaisin Neuvostoliittoon.

## Lähteet
* http://www.cancer.fi/tietoasyovasta/tiedonlahteita/syopasanasto2/
* http://www.kotiposti.net/ajnieminen/sfys.pdf 
* muistolaatat entisen hoitolaitoksen seinässä ja muistomerkkinä olevassa laitteessa

### Viitteet
Askalafos

**Askalafos** () oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri mieshahmon nimi.

## Areen poika
Askalafos, Areen ja Astyokhen poika, oli Orkhomenoksen kuningas ja Ialmenoksen kaksoisveli. Hyginus tosin mainitsee kerran hänen olleen argoslaisen Lykoksen poika. Veljensä kanssa hän johti minyanilaiset Troijan sotaan 30 aluksen voimin. Sodassa hän sai surmansa Deifoboksen keihäästä, mikä sai hänen isänsä raivon partaalle.

Askalafos mainitaan yhtenä Helenan kosijoista ja myös argonauttina.

## Akheron poika
Askalafos oli Akheronin ja joko Orfnen tai Gorgyran poika. Kun Persefone oli saanut Haadekselta luvan palata maan päälle sillä ehdolla, ettei tämä söisi siellä mitään, Askalafos väitti Persefonen syöneen matkallaan granaattiomenan. Demeter rankaisi Askalafosta laittamalla suunnattoman kiven tämän päälle, mutta kun Herakles myöhemmin vieritti kiven pois, muutti Demeter tämän pöllöksi – toisen variaation mukaan Persefone teki tämän itse.

## Lähteet
Jonathan Winters

**Jonathan Harshman Winters III** (11. marraskuuta 1925 Dayton, Ohio – 11. huhtikuuta 2013 Montecito, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä. Hän syntyi Ohiossa ja palveli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain merijalkaväessä. Sodan jälkeen hän opiskeli Kenyon Collegessa ja Dayton Art Institutessa.

Luotuaan pitkän uran televisiossa, elokuvissa ja komedia-albumeilla Winters sai vuonna 1999 Mark Twain -palkinnon amerikkalaisesta huumorista. Häntä huomioitiin myös Grammy- ja Emmy-palkinnoilla sekä tähdellä Hollywood Walk of Famella. Hän työskenteli paitsi komedian parissa, myös kirjailijana ja taidemaalarina. Hänellä oli vaimonsa Eileenin kanssa kaksi lasta.

Wintersillä oli kaksisuuntainen mielialahäiriö, johon hän sai hoitoa 1960-luvulta lähtien. Hänen filmografiansa joukkoon kuuluvat muiden muassa elokuvat *[[Mieletön, mieletön maailma]]* (Kramer, 1963) ja *Venäläiset tulevat, venäläiset tulevat* (Jewison, 1966).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut 
*
Milton Berle

**Mendel Berlinger** eli **Milton Berle** (12. heinäkuuta 1908 – 27. maaliskuuta 2002) oli yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä. Hän nousi laajaan kuuluisuuteen juontamalla vuosina 1948–1955 televisiossa *Texaco Star Theater* -show’ta. Hän esiintyi myös Broadwaylla ja lukuisissa elokuvissa, joista ensimmäisessä jo vuonna 1914.

Berle pääsi lapsena opiskelemaan Manhattanin Professional Children’s Schooliin. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella, ja hänet on otettu myös California Hall of Fameen.

Berle pysyi henkisesti vireänä vanhuuteensa saakka. Huhtikuussa 2001 julkisuuteen tuli tieto hänen sairastamastaan suolistosyövästä. Hän kuoli Los Angelesissa 93-vuotiaana maaliskuussa 2002.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Antrea (Viipurin piiri)

**Antrea** eli **Kamennogorsk** on kaupunkikunta () ja samanniminen, kuntakeskuksena toimiva kaupunki Viipurin piirin pohjoisosassa Leningradin alueella  Venäjällä. Antrean kaupunkikunta käsittää alueen Viipurin kaupungin pohjoispuolelta Vuoksen molemmin puolin. Lännessä se rajoittuu Suomen rajaan, pohjoisessa Karjalan tasavaltaan ja idässä Käkisalmen piiriin. Sen naapurikuntia ovat luoteessa Enso (Svetogorsk) sekä Suomen puolella Lappeenranta ja Rautjärvi, pohjoisessa Karjalan tasavallan puolella Hiitola, idässä Käkisalmen piirin puolella Kaarlahti ja Räisälä, etelässä Kähäri, Viipuri ja Tienhaara.

## Taajamat
Antrean eli Kamennogorskin kaupungin lisäksi kaupunkikuntaan kuuluvat seuraavat maaseututaajamat:

* Bor – Häklilä (Lähteenmäki)
* Borodinskoje – Sairala
* Borovinka – Koljola
* Dozorovo – Temola
* Družnoselje – Pihkalanjärvi
* Dubinino – Viskari (Hännikkälänniemi)
* Dymovo – Ylikuuni
* Glubokoje – Syvälahti
* Gorskoje – Nahkurila
* Holmovo – Kohtamaa / Merola
* Komsomolskoje – Kilpeenjoki 
* Kozlovo – Matikkala
* Krasnyi Sokol – Sokkala (Räikkölä)
* Krasnyi Holm – Konkkala
* Lipovka –  Hannula 
* Maslovo – Jantula

* Mihailovka – Seitsola (Ahvola)
* Mihaljovo – Tihveränmäki
* Nikiforovskoje – Rahikkala 
* Ozjorskoje – Vuoksenranta
* Ostrov – Kukkola (Saviniemi)
* Perevoznoje – Kuukauppi      
* Polevoje – Kangasvarpa
* Prudy – Kalalampi
* Rutšji – Ojajärvi
* Sosnovaja Gorka – Ihalempiälä / Lottola
* Svobodnoje – Kirvu
* Vozroždenije – Kavantsaari
* Vozroždenijen asema
* Zaitsevo – Inkilä
* Zalesje – Siisiälä
* Zemljanitšnoje – Mansikkala

## Elinkeinot
Antreassa on suuria harmaan graniitin louhoksia, joita hyödyntää seitsemän kiviteollisuusyritystä. Kaupungissa on myös kaksi paperitehdasta. Vanhempi, kirjapainopaperia tuottava perustettiin entisen suomalaisen sokeritehtaan tiloihin. Uudempi tehdas tuottaa WC-paperia ja on ruotsalaisomistuksessa.

## Historia
Antrean kaupunkikunta sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella ja se käsittää suunnilleen Suomen luovuttamat Antrean ja Vuoksenrannan kunnat, sekä osia Viipurin maalaiskunnasta, Nuijamaasta, Kirvusta ja Rautjärvestä. Antrean nykyinen kaupunki sijaitsee entisen Antrean kirkonkylän - asemanseudun paikalla.

Antrean kaupunkikunta muodostettiin 1. tammikuuta 2006 yhdistämällä Antrean kaupunki sekä Sairalan, Kavantsaaren ja Sokkalan kylähallinnot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kunnan viralliset sivut (keskeneräinen)
Heikki Lehmusto

**Heikki Jaakko Lehmusto** (s. 17. helmikuuta 1947 Oulu) on suomalainen entinen yritysjohtaja, media-alan vaikuttaja, hallitusammattilainen ja pakinoitsija.

Lehmusto pääsi ylioppilaasi Munkkiniemen yhteiskoulusta. Oikeustieteen kandidaatiksi opiskellut Lehmusto toimi opiskeluaikoina Sanoma-osakeyhtiössä toimittajana ja valmistuttuaan Yhtyneitten Kuvalehtien lakimiehenä.

## Yritysjohtajana
Vuosina 1977–1980 Lehmusto työskenteli Kirjapaino Kannan ja vuosina 1980–1986 silloisen Insinöörilehdet Oy:n  toimitusjohtajana. 

Heikki Lehmusto toimi Kolmostelevision toimitusjohtajana yhtiön alusta 1986 vuoden 1993 alkuun asti, jolloin Oy Kolmostelevisio Ab ja MTV Oy yhdistettiin televisiokanava MTV3:ksi. Kolmostelevision jälkeen hän siirtyi pörssiyhtiö Fazer Musiikki Oy:n toimitusjohtajaksi. Kun Fazer oli myyty Time Warnerille, Lehmustosta tuli 1994 Yleisradion televisiotoiminnan johtaja ja yhtiön hallituksen jäsen, jossa tehtävässä oli vuoteen 2001 saakka.

Yleisradiosta Lehmusto siirtyi 2001 Silja Oyj:n varatoimitusjohtajaksi, josta hänen oli määrä siirtyä seuraavan vuoden lopussa eläkkeelle jäävän toimitusjohtajan tilalle. Syksyllä 2002 yhtiön omistajat päättivät kuitenkin valita hänen tilalleen Antti Pankakosken. 

Johtajauransa ohella Lehmusto toimi hallituksen jäsenenä muun muassa Oy Dipoli Ab:ssä, Gummerus-kustantamossa, A-lehdissä ja Veikkauksessa. Lehmusto on myös osakkaana hallitusammattilaisten yhteisössä Boardman Oy:ssä, jossa hän on luonut kolmannen sektorin hallitusammattilaisten suurtapahtuman Pro Bono -seminaarin. 

Lehmusto on ollut Tennisliiton puheenjohtaja vuosina 1992–1995. Hän on toiminut Savonlinnan oopperajuhlien hallituksen puheenjohtajana 1994–2003. Vuonna 2022 hän on Finnpanel Oy:n hallituksen puheenjohtaja ja Sovelto Oyj:n hallituksen jäsen.

Heikki Lehmusto harrastaa kirjoittamista. Yhdessä Kalle Isokallion kanssa hän on koonnut vuosittaista *Suomen parhaat vitsit* -kirjaa nimimerkeillä Henrik Muste ja Kari Kallis. He ovat tiettävästi myös Tekniikka & Talous -lehdessä julkaistavien "Perusinsinööri Veijo Miettisen" pakinoiden takana. Entisenä ketjupolttajana Lehmusto kirjoitti opaskirjan tupakoinnin lopettamisesta muille kaltaisilleen.

## Lähteet
Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 2002

**23. [[jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut]]** pelattiin Malissa 19. tammikuuta – 10. helmikuuta 2002. Turnauksen voitti Kamerun, jolle mestaruus oli neljäs.

## Pelipaikat

Turnauksen ottelut pelataan kuudessa eri kaupungissa.

## Alkulohkot
 
### Lohko A

### Lohko B

### Lohko C

### Lohko D

## Pudotuspelit

## Maalipörssi

**3 maalia**
*  Patrick Mboma
*  Salomon Olembé
*  Julius Aghahowa

**2 maalia**
*  Hazem Emam
*  Isaac Boakye
*  Bassala Touré  
*  Hicham Zerouali
*  Salif Diao

## Tähdistöjoukkue

## Lähteet
* RSSSF
Hel (täsmennyssivu)

**Hel** tai **HEL** voi tarkoittaa seuraavia:

*Hel, skandinaavisen mytologian jumalatar
*Hel eli Helheim, skandinaavisen mytologian kuolleiden valtakunta
*949 Hel, asteroidi
*Helin niemimaa, Itämereen työntyvä niemimaa Puolassa
*Hel, kaupunki Helin niemimaalla Puolassa
*HEL, Helsinki-Vantaan lentoaseman IATA-koodi
Heliografia

**Heliografia** (, aurinkopiirros) on ranskalaisen keksijän Joseph Nicéphore Niépcen kehittämä maailman ensimmäinen menetelmä pysyvän valokuvan luomiseksi. Niépce otti vanhimman säilyneen valokuvan, *Näkymä ikkunasta Le Grasissa*, vuonna 1826 käyttäen camera obscuraa ja 25,8 × 29 cm:n kokoista öljykäsiteltyä bitumilla pinnoitettua tinalevyä. Kun levy huuhdeltiin laventeliöljyllä, ainoastaan auringonvalosta kovettunut osa, *itse kuva*, jäi jäljelle. Ensimmäisen säilyneen kuvan valottamiseen meni kahdeksan tuntia, minkä vuoksi aurinko paistaa kuvassa molemmista suunnista, ja varjot heittyvät kahteen suuntaan.

Niépce oli askarrellut valokuvauksen parissa jo vuodesta 1816 kokeillen erilaisia valonherkkiä kemikaaleja. Näiden varhaisten kokeiluiden tulokset eivät olleet pysyviä, sillä hän ei onnistunut kuvan kiinnittämisessä, joten kuvat haalistuivat nopeasti häviten näkyvistä.

Niépcen kuoltua 1833 hänen työtään jatkoi Louis Daguerre, joka 1839 julkaisi heliografiaan ja Niépcen havaintoihin perustuvan, mutta huomattavasti kehittyneemmän dagerrotypian.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Miquel Soler

**Miquel Soler Sarasols** (s. 16. maaliskuuta 1965 Girona, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja.

Soler oli pelipaikaltaan puolustaja, välillä hän pelasi myös keskikenttäpelaajana. Soler edusti pelaajauransa aikana useaa Espanjan pääsarjajoukkuetta, joista nimekkäimmät olivat Barcelona ja Real Madrid.

## Ura
### Seurajoukkue
Soler on Espanyolin junioriakatemian kasvatteja. Edustusjoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä kaudella 1983–1984. Neljännellä kaudellaan Katalonialaisten riveissä joukkue sijoittui sarjakauden loppuvaiheen päätteeksi kolmanneksi. Soler pelasi kaudella 41 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän oli mukana myös kun Espanyol eteni vuoden 1988 UEFA Cupin loppuotteluun. Espanyol kuitenkin hävisi loppuottelun rangaistuspotkukilpailussa saksalaiselle Bayer Leverkusenille.

Espanyolista Soler siirtyi paikallisvastustaja Barcelonan riveihin. Hän oli mukana voittamassa Cup-voittajien cupia heti ensimmäisellä kaudellaan. Vuonna 1991 hän siirtyi Atlético Madridiin. Joukkueessa hän voitti uransa toisen Copa del Reyn. Kauden jälkeen Soler palasi Barcelonaan.

Kahden hyvin sujuneen Sevilla-kauden jälkeen hän siirtyi Real Madridin riveihin. Solerilla oli kuitenkin vaikeuksia vakuuttaa paikkansa joukkueen avauskokoonpanossa. Ennen pelaajauransa päätöstä Soler pelasi viimeiset viisi kautta Mallorcan riveissä. Soler pelasi urallaan yhteensä 504 pääsarjaottelua ja teki niissä 12 maalia.

### Maajoukkue
Hän pelasi yhteensä 9 maaottelua ja oli mukana vuoden 1988 jalkapallon EM-kilpailuissa.

## Saavutukset
*Cup-voittajien cup: 1989
*UEFA Super Cup: 1992
*Primera División: 1991, 1993
*Copa del Rey: 1992, 2003
*Supercopa de España: 1990

## Aiheesta muualla
* Miquel Solerin esittely ja tilastot BDFutbol-sivustolla 
* Miquel Solerin maajoukkuetilastot
Kinotour

**Kinotour** on kiertävä elokuvateatteri Varsinais-Suomessa. Se järjestää elokuvanäytäntöjä kunnissa, joissa ei ole omaa elokuvateatteria. Näytännöt ovat pääosin lastenelokuvia, joita esitetään julkisissa yleisötiloissa ja kouluissa.  Kinotour järjestää elokuville myös suuria ulkoilmanäytäntöjä.

Kinotour esittää elokuvia ainakin Naantalissa, Kyrössä, Liedossa, Marttilassa, Nousiaisissa, Piikkiössä, Taivassalossa, Koski Tl:ssä, Oripäässä, Mynämäellä, Säkylässä, Ypäjällä, Karkkilassa ja Aurassa. Kinotourilla on ollut esitystoimintaa yli 20 kunnassa. Kinotour oli mukana Karkkilassa syksyllä 2017 järjestetyillä elokuvafestivaaleilla, jonka muita yhteistyötahoja olivat Elokuvakerho Kino Iglu, Karkkilan nuoriso- ja kulttuuritoimi ja työväenopisto, Lukeva ry, mediapaja Werstas, Ruukinpaja, Lyhty ry ja Sodankylän elokuvajuhlat. 

Kinotour on perustettu vuonna 1998 ja sen omistaa Kino Events Finland Oy.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kinotourin kotisivut
*
Seepramalawinahven

**Seepramalawinahven** (*Maylandia zebra*) on afrikkalaisessa Malawijärvessä laajalti elävä endeeminen kirjoahvenlaji. Laji soveltuu myös akvaariossa pidettäväksi.

## Koko ja ulkonäkö
Koiras on hieman naarasta suurempi ja voi kasvaa yli 11&nbsp;cm:n pituiseksi. Koiras on väriltään keltainen ja naaras vaaleahko.

## Käyttäytyminen
Seepramalawinahvenet elävät mieluiten kivipohjan läheisyydessä. Koiraat puolustavat erityisesti reviiriinsä kuuluvia luolia, joissa lisääntyminen tapahtuu.

## Vesiolot ja ravinto
Seepramalawinahvenet viihtyvät vedessä, jonka lämpötila on 22–28&nbsp;°C ja pH noin 8. Laji käyttää ravintonaan levää, kasveja ja eläinplanktonia

## Katso myös
* Malawijärven biotooppiakvaario

## Lähteet
Raynaud’n oire

__NOTOC__
**Raynaud’n oire** eli **Raynaud’n ilmiö** eli **valkosormisuus** on verenkiertoelinten sairaus, jossa verenkierto estyy pienimmissä valtimoissa niiden kouristuksen vuoksi jaloissa, käsissä, poskissa tai korvissa yleensä symmetrisesti. Oireen ensimmäisessä vaiheessa oireena on ihon kalpeus, joka muuttuu keltaisuudeksi tai sinisyydeksi, sekä tunnottomuus. Verenkierron palatessa iho alkaa punoittaa. Raynaud’n oireen toisessa vaiheessa oireina ovat äkilliset kuoliot, jotka johtuvat valtimoiden tukkeutumisesta. Raynaud’n oireen määritteli ensimmäisen kerran ranskalainen lääkäri Maurice Raynaud vuonna 1862. Raynaud’n oireen diagnosointi kuuluu lääkärille.

Raynaud’n oireen voivat laukaista kylmyys, tiheäjaksoista tärinää aiheuttavien työkoneiden käyttö tai tunne-elämän häiriöt. Laukaisevana tekijänä voi olla muun muassa myös puristus tartuttaessa esineisiin tai niitä kannettaessa. Oireiden taustalla voi provosoivan tekijän lisäksi olla muu tekijä, kuten valtimotulehdus, valtimoa painava ylimääräinen kylkiluu, hermohalvaus, sopimaton lääkitys ja/tai tupakointi. Hoitona käytetään oireita provosoivien tekijöiden välttämistä, muiden tekijöiden poistamista ja potilaan oireiden vuoksi tunteman pelon lievittämistä.

Raynaud’n oireen kesto on noin 15–30 minuuttia, jos laukaiseva tekijä poistetaan ja elimistö pidetään lämpimänä. Käsien verenkierto palautuu parhaiten, kun käsiä pidetään lämpiminä, alhaalla ja rentoina puristamattomissa käsineissä. Lääkäriin on otettava yhteyttä, jos oireet eivät poistu lämmittämällä. Mikäli taustalla ei ole muuta tekijää, Raynaud’n oiretta pidetään hankalana mutta vaarattomana.

## Katso myös
* Akrosyanoosi
* Migreeni
* Sjögrenin oireyhtymä

## Lähteet
* Järvinen, Klaus A. J., Hultin, Holger & Myllykoski, Kosti (toim.). 1984. Terveyden ABC – kotilääkäri neuvoo. Belgia: Oy Valitut Palat – Reader’s Digest Ab.
* Saksela, Niilo & Leikola, Elli (toim.). 1964. Suuri lääkärikirja. Porvoo: Werner Söderström osakeyhtiö.

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* http://www.terveysportti.fi/terveysportti/Dlehti2.tunnista?a=Y&t=H&fname=duo95336.htm
Erkki Kario

**Erkki Johannes Kario** (18. kesäkuuta 1919 Helsinki – 13. toukokuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja. Hän toimi Kirkko ja kaupungin päätoimittajana 1954–1967, Kirkon tiedotuskeskuksen johtajana 1967–1977 ja Kotimaa-lehden päätoimittajana 1977–1983.

Kario opiskeli teologiaa, mutta kirkon tiedotus ja journalismi veivät hänet mukanaan ennen valmistumista. Karion kirjoittamia kirjoja ovat muun muassa *Taistelu johtolangasta* (1954) ja *Papin rikos* (1968), joka herätti aikanaan huomiota julkisuudessa ja on käännetty ruotsiksi, norjaksi, tanskaksi, puolaksi ja saksaksi. Kario oli myös mukana toimittamassa pappiskaskukokoelmaa *Totta toinen puoli* (1963).

Kario oli keskeisenä vaikuttajana, kun luterilaisen kirkon tiedotustoiminta alkoi kehittyä kohti nykyaikaa. Hänen aikanaan Kotimaa saavutti historiansa suurimman levikin, yli 80&nbsp;000. *[[Kotimaa (sanomalehti)|Kotimaa]]* nimesi Karion 100 merkittävimmän itsenäisyyden ajan kirkollisen vaikuttajan joukkoon Suomessa vuonna 2017.

## Teoksia
* *Kilpajuoksu aluevesirajalle*. Kuva ja sana, Helsinki 1946
* *Taistelu johtolangasta* : poikien seikkailukirja. Kirjapaja, Helsinki 1954
* *Totta toinen puoli : pappiskaskuja* ; toim. Erkki Kario ym. ; kuv. Heikki Paaer. Kirjayhtymä, Helsinki 1963
* *Papin rikos* : romaani. Sisälähetysseura, Helsinki 1968, 4. painos 1969 (ilmestyi ruotsiksi nimellä *Präst och mördare*. EFS-förlaget, Stockholm 1969 ; norjaksi nimellä *Prest og morder*. Lutherstiftelsen, Oslo 1969 ; tanskaksi nimellä *Praest og morder*. Lohse, København 1969 ; saksaksi nimellä *Das Verbrechen des Pastors*. Union Verlag, Berlin 1971 ; puolaksi nimeellä *Przestȩpstwo pastora*. Instytut Wydawniczy Pax, Warzawa 1980)
* *Tiedottajan opas*. Kirjapaja, Helsinki 1969
* *Seurakunnan tiedotustoiminta* ; toimituskunta Harri Heino, Anneli Janhonen, Marjatta Saari. Seurakuntatyön opas n:o 8. Suomen kirkon seurakuntatoiminan keskusliitto, Helsinki 1977, lisäpainos 1979
* *Uusi tiedottajan opas*. Kirjapaja, Helsinki 1977

## Suomennoksia
* Bo Giertz : *Taistelu ihmisestä*. Kirjapaja, Helsinki 1948
* Peter de Rosa : *Mitäs me ulkokullatut*. Kirjapaja, Helsinki 1979 (alkuteos *Prayers for pagans and hypocrites*)

## Palkinnot
* I palkinto pohjoismainen kristillinen romaanikilpailu 1968 (romaanista *Papin rikos*) 

## Lähteet
*
Erik Pöysti

**Erik Pöysti** (17. syyskuuta 1849 Antrea – 8. maaliskuuta 1919 Iisalmi) oli suomalainen maanviljelijä ja maallikkosaarnaaja, joka toimi 1800-luvun lopulla valtiopäivämiehenä ja 1900-luvun alussa Suomalaisen puolueen kansanedustajana.

Pöystin vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Pöysti ja Helena Peltonen. Hän oli vuodesta 1879 lähtien naimisissa Maria Elisabet Mohkan kanssa. Pöysti opiskeli vuosina 1868–1872 Lähetyskoulussa ja suoritti saarnalupatutkinnon 1872. Pöysti oli myös kuunteluoppilaana Jyväskylän seminaarissa. Pöysti toimi opettajana Jääskessä 1872–1880 ja oli maanviljelijänä 1878–1898. Myöhemmin hän oli ensin Suomalaisen merimieslähetyksen apulaisena Lontoossa 1897–1898 ja sitten maallikkosaarnaajana Suomessa 1898–1907.  Pöysti oli talonpoikaissäädyssä Jääsken tuomiokunnan edustaja 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1897. Pöysti kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Jääsken edustajana. Hän oli Suomalaisen puolueen kansanedustajana 1908–1909, edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Pöysti oli myös Jääsken kuntakokouksen puheenjohtaja ja kirkolliskokouksen jäsen.

Erik Pöysti on näyttelijä Lasse Pöystin isoisä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Plutarkhos Ateenalainen

**Plutarkhos Ateenalainen** (; n. 350–430) oli antiikin kreikkalainen uusplatonilainen filosofi, joka opetti Ateenassa 400-luvulla. Hän perusti Platonin Akatemian uudelleen ja toimi sen johtajana. Hän kirjoitti kommentaareja Platonin ja Aristoteleen teoksiin, painottaen yhtäläisyyksiä heidän välillään.

## Elämä

Plutarkhos oli Nestorioksen poika ja Hierioksen ja Asklepigenian isä. Ateenan uusplatonismin alkuperää ei tunneta, mutta Plutarkhos nähdään yleensä sinä henkilönä, joka perusti Akatemian uudelleen sen uusplatonilaisessa muodossa. Plutarkhos ja hänen seuraajansa esittivät itsensä Iamblikhoksen oppilaina, ja hänen kauttaan Porfyrioksen ja Plotinoksen oppilaina. Plutarkhoksen omiin oppilaisiin kuuluivat Syrianos, joka seurasi häntä koulun johdossa, sekä Proklos. Hänen lapsensa opiskelivat myös Akatemiassa.

## Filosofia

Plutarkhoksen perusajatuksia oli, että Aristoteleen teosten opiskelun tulee edeltää Platonin teosten opiskelua, ja että oppilaan tulee oppia ymmärtämään ne keskeiset kohdat, joissa Aristoteles ja Platon ovat samaa mieltä. Tämä päämääränään hän kirjoitti kommentaarin Aristoteleen teokseen *[[Sielusta]]*. Kommentaari oli merkittävin panos aristoteeliseen kirjallisuuteen sitten Aleksanteri Afrodisiaslaisen aikojen. Hän kirjoitti myös kommentaarin Platonin *[[Timaios (dialogi)|Timaiokseen]]*. Syrianos ja muut koulun oppilaat seurasivat Plutarkhoksen esimerkkiä. Tämä antiikin filosofian loppuaikojen synkretismi saavutti huippunsa Prokloksen ajattelussa.

Psykologiassa Plutarkhos katsoi, että järki on kaiken tietoisuuden perusta. Hän sijoitti aistimisen ja ajattelun kykyjen väliin mielikuvituksen sielunkyvyn, jonka hän katsoi toimivan aistimisen stimuloimana. Se tarjoaa raaka-aineiston järjen käsiteltäväksi. Järki on läsnä lapsissa toimintakyvyttömänä potentiaalina, aikuisissa aistimisen ja mielikuvituksen tuottaman tiedon käsittelijänä, ja puhtaana aktuaalisuutena se on transsendentaalia tai puhdasta ymmärrystä Jumalasta.

Plutarkhos katsoi, että sielu on sidottu ruumiiseen mielikuvituksen ja aistimisen kautta. Hän oli perehtynyt koulunsa teurgisiin perinteisiin ja uskoi, samoin kuin Iamblikhos, että ihmisen sielu voi yhdistyä jumaluuteen teurgisten riittien kautta.

## Lähteet

* Fotios, *Bibliotheca*, 242.
* Marinos, *Vita Procli*, 12.
* Suda, *Domninos*, *Hegias*, *Nikolaos*, *Odainathos*, *Proklos o Lukios*.
Sikstus Rönnberg

**Sikstus Rönnberg** (6. elokuuta 1861 Tammela – 30. elokuuta 1919 Perniö) oli suomalainen rakennusmestari ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuonna 1919.

## Elämä
Tammelan Letkussa syntyneen Sikstus Rönnbergin vanhemmat olivat Porvoon Vanhamoisiosta kotoisin ollut maanvuokraaja Karl Gustaf Rönnberg (1799-1890) ja Gustava Juhontytär Hurtig (s. 1836). Hän oli muonamiehenä Perniössä vuodesta 1880 lähtien, mutta ryhtyi myöhemmin salvumieheksi ja lopulta rakennusurakoitsijaksi. 

Metsänojan kylässä asunut Rönnberg oli itseoppinut rakennusmestari, joka tunnetaan erityisesti Perniöön suunnittelemistaan työväentaloista. Hänen piirtämiään ovat Perniön aseman työväentalo (1910), Mathildedalin työväentalo (1913) ja Vihiniemen työväentalo (1919). Rönneberg suunnitteli myös Tuohitun kansakoulun (1912) ja Ylikulman rukoushuoneen (1915). Lisäksi hän on urakoinut muun muassa 1904 valmistuneen Korttilan kansakoulun.

Rönnberg vaikutti työväenliikeessä 1900-luvun alkuvuosista lähtien. Hän oli Perniön työväenyhdistyksen perustajajäseniä ja osallistui muun muassa vuoden 1906 Oulun puoluekokoukseen. Rönnberg valittiin kansanedustajaksi huhtikuussa 1919, mutta hän ehti hoitamaan tehtäväänsä vain viiden kuukauden ajan ennen kuolemaansa saman vuoden elokuussa. Rönnbergin tilalle eduskuntaan nousi Kalle Aalto. Hän oli myös Perniön kuntakokouksen puheenjohtaja sekä kunnanvaltuuston jäsen. Rönnberg on haudattu Perniön uudelle hautausmaalle.

## Perhe
Sikstus Rönnbergin puoliso oli perniöläinen Olga Kristina Selin (1861-1932), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1885. Pariskunnalla oli kolme lasta.

## Lähteet
Kristian von Alfthan

**Kristian Axel von Alfthan** (1. maaliskuuta 1864 Oulu – 13. maaliskuuta 1919 Helsinki) oli suomenruotsalainen ylilääkäri ja vapaaherra. Hän oli valtiopäivämiehenä 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa ja hän toimi myös RKP:n kansanedustajana ensimmäisissä eduskunnissa.

Von Alfthanin vanhemmat olivat kuvernööri, vapaaherra George von Alfthan ja Ebba Mathilda Geschwend. Hän pääsi ylioppilaaksi 1882 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1885. Hänestä tuli lääketieteen kandidaatti 1887, lääketieteen lisensiaatti 1892 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtori 1904. Von Alfthan toimi Helsingin yliopiston anatomisen laitoksen vt. assistenttina 1892–1900 ja Naantalin kylpylaitoksen ylilääkärinä 1893–1919. Hänet ylennettiin lääkintämajuriksi 1918.

Von Alfthan oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1891, 1894, 1897, 1899, 1904–1905 ja 1905–1906.  Hän oli kansanedustajana 1907–1909 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä ja kuului Ruotsalaisen kansanpuolueen keskushallitukseen. Von Alfthan oli ruotsalaisen kansanpuolueen puoluesihteerinä 1906–1913.

Kristian von Alfthan oli naimisissa vuodesta 1887 Elise Alfthanin kanssa. Hän menehtyi sairastuttuaan Viron vapaussodassa I Suomalaisen Vapaajoukon lääkärinä keuhkokuumeeseen.

## Lähteet
Edla Lyytinen

**Edla Lyytinen** (o.s. **Julkunen**, 1. lokakuuta 1874 Kuopion mlk – 21. toukokuuta 1919 Ruokolahti) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuonna 1919.

## Elämä
Lyytinen syntyi Kuopion maalaiskunnan Kasurilassa piika Wilhelmiina Julkusen aviottomana lapsena. Hän vaikutti sosialidemokraattisessa työväenliikkeessä 1900-luvun vaihteesta lähtien. Lyytinen toimi muun muassa Talikkalan työväenyhdistyksen naisosaston puheenjohtajana ja kuului Viipurin sosialidemokraattiseen naisyhdistykseen. Hän osallistui myös sosialidemokraattisen naisliiton edustajakokouksiin.

Lyytinen valittiin kansanedustajaksi maaliskuun 1919 eduskuntavaaleissa, mutta hän ehti hoitamaan tehtäväänsä vain puolentoista kuukauden ajan. Lyytinen kuoli tulirokkoon kotonaan Ruokolahden Tainionkoskella 44-vuotiaana toukokuussa 1919. Hänen tilalleen eduskuntaan nousi Pekka Tonteri.

## Perhe
Lyytisen puoliso oli koneenhoitaja Aron Lyytinen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1893. Pariskunta asui Lappeenrannassa, Viipurissa ja vuodesta 1910 lähtien Ruokolahdella. Lehtitietojen mukaan Aron Lyytinen sekä pariskunnan poika Paavo kuolivat sisällissodan yhteydessä.

## Lähteet
Kalle Häkkinen

**Kaarle Fredrik (Kalle Riettu, K. R.) Häkkinen** (28. tammikuuta 1878 Ruovesi – 25. kesäkuuta 1919 Ruovesi) oli suomalainen agronomi ja tilanomistaja joka toimi valtiopäivämiehenä sekä myöhemmin suomalaisen puolueen ja kokoomuksen kansanedustajana.

Häkkisen vanhemmat olivat maanviljelijä Juha Eemeli Häkkinen ja Matilda Juusentytär. Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 ja valmistui agronomiksi 1900. Häkkinen oli tilanomistajana Ruovedellä 1898–1919 ja toimi Ruoveden säästöpankin esimiehenä 1909–1919. 

Häkkinen oli Ruoveden tuomiokunnan edustajana valtiopäivillä talonpoikaissäädyssä 1904–1905 ja 1905–1906. Hän oli suomalaisen puolueen ja joulukuusta 1918 kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1917–1919 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Häkkinen toimi myös Ruoveden kuntakokouksen esimiehenä ja Ruoveden kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hän kuului Karjakunnan ja Tampereen Osake-Pankin hallintoneuvostoon sekä Aamulehden johtokuntaan.

Kalle Häkkinen oli naimisissa vuodesta 1906 kansanedustaja Hilja Maria (Maija) Pelttarin (ent. Helenius) kanssa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Teoderik II

**Teoderik II** (587–613) oli Burgundin kuningas 595–613 ja Austrasian kuningas 612–613. Hän oli Kildebert II:n nuorempi poika.

Isänsä kuoltua Teoderik sai hallittavakseen Burgundin, hänen isoveljensä Teodebert II puolestaan sai Austrasian. Teoderikin isoäiti Brunhilde hallitsi alaikäisen Teoderikin sijasta, ja hänellä oli myöhemminkin suuri vaikutus nuoreen kuninkaaseen. Teodebert oli aiemmin karkottanut Brunhilden luotaan, ja Brunhilde nostatti veljekset toisiaan vastaan.

Teoderik löi veljensä joukot Sensin luona, mutta veljekset joutuivat pian liittoutumaan serkkuaan Neustrian kuningas Klotar II:ta vastaan, joka uhkasi molempia. Yhdessä he onnistuivat lyömään Klotarin ja valtaamaan tältä uusia alueita.

Kohta veljekset olivat kuitenkin taas sodassa keskenään, ja Teoderik onnistui lyömään Teodebertin joukot Étampesin luona. Tätä Teodebert ei antanut anteeksi, eikä lähettänyt apujoukkoja veljelleen, kun Klotar miehitti Teoderikin kuningaskunnan 605. Teoderik pystyi kuitenkin torjumaan Klotarin hyökkäyksen ja löi viimein veljensä lopullisesti Tolbiacissa vuonna 612. Brunhilde käski sulkea Teodebertin luostariin. Siellä Teodebert ja hänen poikansa Merovech murhattiin, luultavasti Brunhilden käskystä. Brunhilde pyrki tällä tavoin varmistamaan Teoderikin aseman sekä Austrasian että Burgundin kiistattomana hallitsijana. Teoderik kuoli Metzissä vuonna 613 kesken Klotaria vastaan suunnatun sotaretken valmisteluja, ja Brunhilde pyrki sen jälkeen nostamaan Teoderikin pojan Sigebert II:n valtaistuimelle.

## Katso myös
*Luettelo frankkien kuninkaista

## Lähteet
Oskar Schultz

**Oskar Alexander Napoleon Schultz** (16. syyskuuta 1855 Padasjoki – 10. maaliskuuta 1919 Turku) oli suomenruotsalainen insinööri ja Turun rahatoimikamarin sihteeri joka toimi RKP:n kansanedustajana ensimmäisessä eduskunnassa.

Schultzin vanhemmat olivat ruukintarkastaja Lars Gustaf Schultz ja Maria Sofia Thalin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1875 ja valmistui 1882 insinööriksi ja filosofian maisteriksi. Schultz oli aluksi Helsingin kaupungin rakennusviraston palveluksessa ja sitten Kuopion ruotsalaisen yhteiskoulun opettajana vuoteen 1885 saakka. Hän toimi rakennushallituksen nuorempana apulaisinsinöörinä 1885–1886 ja Saimaan kanavan piiri-insinöörinä sekä Lappeenrannan kaupungininsinöörinä 1886–1896. Viimeksi Schultz oli Turun rahatoimikamarin sihteerinä 1897–1919.

Schultz oli kansanedustajana 1907–1908 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli myös Turun kaupunginvaltuuston ja Suomen kaupunkiliiton hallituksen jäsenenä.

Oskar Schultz oli naimisissa vuodesta 1884 Emma Felicite Oller Schanchen kanssa.

## Lähteet
*
Peurapäänlahti

**Peurapäänlahti** (Peuranpäänlahti) oli Kajaaninjoen alajuoksulla Tihisenniemen vieressä sijainnut lahti. Lahteen johdettiin Kajaanin sellutehtaan kuitupitoiset jätevedet ja lahti liettyi umpeen. Myöhemmin lahteen on ajettu maata. Peurapäänlahden maa-alue sijaitsee nykyisin UPM-Kymmenen teollisuusalueella ja se tunnetaan osana Tihisenniemeä. Alueella toimii saha ja Kainuun Voiman höyryvoimala sekä joukko pienempiä toimijoita. Aiemmin alueella on toimineet myös Kajaanin sellutehdas ja Kajaanin paperitehdas. Kajaanin Puutavara Osakeyhtiön (Kajaani Oy) peuraa kuvaava logo on peräisin juuri Peurapäänlahden muodosta.
Antti Rentola

**Antti Elias Rentola** (8. helmikuuta 1881 Vimpeli – 28. heinäkuuta 1919 Kuhmoinen) oli suomalainen Kuhmoisten kappalainen ja Maalaisliiton kansanedustaja.

Rentolan vanhemmat olivat talokas Erkki Rentola ja Martta Storstrang. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 ja suoritti teologian erotutkinnon 1907. Rentola vihittiin papiksi 1907 ja hän suoritti pastoraalitutkinnon 1911. Rentola oli ylimääräisenä pappina Luopioisissa 1907–1908 ja Jämsässä 1908–1915 sekä kappalaisena Kuhmoisissa 1915–1919. Hän toimi vuosina 1913–1915 lisäksi Jämsän kristillisen kansanopiston ja sen yhteydessä toimineen isäntä- ja emäntäkoulun johtajana. Hän oli myös kansanopiston johtokunnan sihteerinä.

Rentola oli kansanedustajana 1917–1919 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä.

Antti Rentola oli naimisissa vuodesta 1909 Suoma Sanelma Konkolan kanssa. Heidän tyttäriään olivat näyttelijä Rauha Rentola ja lottana rintamalla kunnostautunut Saara Rentola.

## Teoksia
* *Kristuksen puheet aviosta : evankeliumein mukaan valaistukseksi meidänkin ajallemme*. Tekijä, Helsinki 1913
* *Sortajille ja sorretuille sananen*. Tekijä, Helsinki 1913
* *Jumalan kunniaksi 1, Rukouksia* ; omantuntonsa pakotuksesta kirjoitti A. Rentola. Kirja, Helsinki 1916
* *Pidä kruunusi*, Tekijä, Helsinki 1917, 2. painos Jyväskylä 1920

## Lähteet
*
Tristan Lahaye

**Tristan Lahaye** (s. 16. helmikuuta 1983 Juvisy-sur-Orge) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Belgian Jupiler Pro Leaguessa KV Kortrijkia kaudella 2008–2009 sekä sitä ennen ja sen jälkeen pääasiassa Ranskan Ligue 2:ssa AS Beauvais Oisea, SO Romorantinaisia, FC Sèteä, Amiensia, Châteaurouxia, Grenoblea ja Chamois Niortaisia.

## Lähteet
Residentti

**Residentti** (, istumaan jäävä) on tiettyä paikkaa hallitseva tai paikassa asuva henkilö. Residentti tarkoitti 1700–1900-luvuilla myös virkamiestä, joka edusti hallitusta sen alusmaassa. Tätä nimitystä käytettiin muun muassa Yhdistyneen kuningaskunnan protektoraattien korkeimmasta hallintovirkamiehestä ja Alankomaiden Itä-Intian piirihallituksen esimiehestä. Epävirallisesti nimitystä on käytetty Neuvostoliiton tiedustelupalvelun korkeimmista virkamiehistä.

Residentti voi tarkoittaa vieraassa maassa pitkään työskentelevää vakoojaa tai vakoiluoperaatiotukikohdan päällikköä. Tällaisen tukikohdan nimitys on venäjäksi  (, ('residenssi')), ja sen päällikkö on venäjäksi  (). Residenteiksi kutsutaan esimerkiksi Neuvostoliiton Helsingin-lähetystössä Tehtaankadulla KGB:n hyväksi diplomaattistatuksella työskennelleitä tiedustelijoita, kuten Mihail Kotovia ja Viktor Vladimirovia.

## Ministeriresidentti

## Kenraaliresidentti

Kenraaliresidentti () oli aiemmin Pohjois-Afrikassa sijainneiden Ranskan siirtomaiden korkein hallintoviranomainen.

## Lähteet
* Veli Valpola: Suuri sivistyssanakirja, WSOY 2000
* Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1962

### Viitteet
Aine (täsmennyssivu)

**Aine** voi tarkoittaa seuraavia:

* aine, materia, fyysinen olevainen, josta kappaleet muodostuvat
* aine, kemiallinen aine, jolla on määritelty kemiallinen koostumus
* aine, oppiaine, koulun tai muun oppilaitoksen opetusohjelmaan kuuluva aihekokonaisuus
* aine, oppilaan koulussa jostakin annetusta tai vapaavalintaisesta aiheesta laatima kirjoitelma
* Aine, Irlannin kelttiläisessä mytologiassa rakkauden ja hedelmällisyyden jumalatar

## Sukunimenä
* Antti Aine (s. 1972), suomalainen pesäpallotuomari
* Pekka Aine (s. 1948), suomalainen elokuvaaja, elokuvakäsikirjoittaja ja kuvauksen opettaja
* Veli Aine (1919–2008), suomalainen liikemies
Carl Sanmark

**Carl Samuel Sanmark** (10. lokakuuta 1894 Oulu – 27. marraskuuta 1938 Kööpenhamina, Tanska) oli Helsingin ruotsalaisen yhteiskoulun rehtori ja RKP:n kansanedustaja.

Sanmarkin vanhemmat olivat kartanonomistaja Arvid Sanmark ja Emilia Helena Sofia Antell. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1913 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1923 ja filosofian maisteriksi 1926. Sanmark oli Helsingin yliopiston kirjaston amanuenssina 1917–1925 ja Helsingin ruotsalaisessa yhteiskoulussa historian ja maantieteen opettajana ja rehtorina 1925–1938. Sanmark teki arkistotutkimuksia Skandinavian maissa ja hän otti osaa useihin pohjoismaisiin historiakongresseihin.

Sanmark oli kansanedustajana 1929–1930 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän kuului Ruotsalaisen kansanpuolueen keskushallitukseen vuodesta 1929 alkaen ja oli Suomen yksityiskoulujen opettajayhdistyksen keskushallituksen varapuheenjohtajana.

Sanmark kuoli sydänkohtaukseen ollessaan ulkomaanmatkalla Kööpenhaminassa marraskuun lopulla 1938.

Carl Sanmark oli naimisissa Anita Charlotta von Troilin kanssa.

## Julkaisuja
* *Upsalafärder och gäster från Sverige* teoksessa *Svenskt studentliv i Finland 1909-1929*. Söderström, Helsingfors 1930
* *Äventyr och sällskapsliv bland fästningsbyggare i Finland: ur en dagbok från 1700-talet*. Helsingfors 1934
* *Minnesteckning över [[Walter von Troil]]*. Helsingfors 1937

## Lähteet
* 

## Viitteet
Juho Kaakinen

**Juho Eino Kaakinen** (20. heinäkuuta 1896 Lumijoki – 10. huhtikuuta 1938 Lumijoki) oli suomalainen maanviljelijä ja Maalaisliiton kansanedustaja.

Kaakisen vanhemmat olivat talollinen Kaarlo Kaakinen ja Kreeta Okkonen. Hän kävi kansakoulun ja kansanopiston ja toimi sitten maanviljelijänä Lumijoella. Kaakinen oli *Voima Oy Pöyryn* toimitusjohtajana 1923–1938, Lumijoen osuuskassan kirjanpitäjänä 1924–1932 sekä 10 vuoden ajan *Lumijoen sähköosuuskunnan* toimitusjohtajana.

Kaakinen oli kansanedustajana 1937–1938 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan 23. helmikuuta 1937 presidentiksi valitun Kyösti Kallion tilalle. Kaakinen kuoli kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli Maalaisliiton Pentti Kiiskinen. Kaakinen oli presidentin valitsijamies vuoden 1937 presidentinvaaleissa ja hän oli myös Lumijoen kunnanvaltuuston puheenjohtajana.

Kaakinen oli Maalaisliiton piirijärjestön puheenjohtaja ja sanomalehti Liiton hallintoneuvoston ja johtokunnan puheenjohtaja.

Juho Kaakinen oli naimisissa vuodesta 1923 Lyyli Katariina Hiltulan kanssa.

## Lähteet
*
Hassan El Mouataz

**Hassan el-Mouataz** (s. 21. syyskuuta 1981 Rabat) on marokkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut mm. belgialaista KSC Lokerenia, jota ennen hän on pelannut FAR Rabatissa. 

Mouataz on pelannut urallaan kuusi maaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia.  

## Lähteet

*Football.stats.com 
*Playerhistory.com
Bronnitsy

**Bronnitsy** () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Moskvajoen rannalla 52 kilometriä Moskovan kaupungista kaakkoon. Kaupungin läpi kulkee Moskovan ja Tšeljabinskin välinen M5-valtatie. Bronnitsyn rautatieasema sijaitsee 11 kilometriä kaupungista koilliseen. Asukkaita on 18&nbsp;900 henkeä (vuonna 2010).

Bronnitsyn kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1453. 1600-luvulla paikkakunnalla oli tsaarin hovin kartano hevossiittoloineen. Pietari I:n aikana kylä kuului ruhtinas Aleksandr Menšikoville, myöhemmin se palautui jälleen hoville. Vuonna 1781 Bronnitsysta tuli samannimisen Moskovan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Paikallisen kaupan lisäksi se palveli Moskovan ja Kolomnan välisen kauppareitin liikennettä.

Nykyään Bronnitsyssa on lähinnä pienteollisuutta. Maantien varrelle levittäytynyt kaupunki on säilyttänyt maalaismaisen luonteensa koristeellisine puutaloineen. Keskusaukiolla on vuosina 1696–1705 rakennettu moskovalaista barokkityyliä edustava Arkkienkeli Mikaelin kirkko, klassistinen Jerusalemin kirkko ja empiretyylinen ratsuväkirykmentin kasarmirakennus.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla

* Bronnitsyn kaupungin sivusto
Aarno Pesonen

**Aarno Fredrik Pesonen** (14. lokakuuta 1886 Kauhava – 12. helmikuuta 1927 Alatornio) oli suomalainen kansanopiston johtaja, konsuli ja Maalaisliiton kansanedustaja.

Pesosen vanhemmat olivat rovasti Erik Pesonen ja Alma Emilia Ottelin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1911. Pesonen oli Oulun klassillisen lyseon latinan kielen vt. lehtorina 1911–1913 ja Kainuun kansanopiston johtajana Paltamossa 1913–1920. Tämän jälkeen hän toimi sanomalehti Liiton toimitussihteerinä Oulussa 1921–1923, Peräpohjolan kansanopiston johtajana Alatorniolla 1923–1927 sekä oli Suomen konsulina Haaparannalla 1926–1927.

Pesonen oli kansanedustajana 1919–1924 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän kuului Suomen Pankin tilintarkastajiin ja oli Paltamon kunnanvaltuuston puheenjohtajana sekä Tornionjokilaakson kuntain toimikunnan sihteerinä.

Aarno Pesonen oli naimisissa vuodesta 1913 Sally Margareeta Niskasen kanssa.

## Lähteet
*
Saint-Loup-de-Varennes

**Saint-Loup-de-Varennes** on Ranskan kunta Saône-et-Loiren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee kuusi kilometriä etelään Chalon-sur-Saônesta. Kunnan pinta-ala on 8,32 neliökilometriä ja siellä on arviolta 1&nbsp;156 asukasta (vuonna 2016).

Heliografian keksijän ja valokuvauksen pioneerin Nicéphore Niépcen kotitila *Le Gras* sijaitsi Saint-Loup-de-Varennesissa, jossa hän otti maailman vanhimman jälkimaailmalle säilyneen valokuvan 1826.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Avi Strool

**Avi Strool** (, s. 18. syyskuuta 1980) on israelilais-romanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa belgialaista KSC Lokerenia, jota ennen hän on pelannut Maccabi Tel Avivissa ja Maccabi Netanyassa. 

Strool on pelannut urallaan Israelin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa yhden ottelun ja aikuisten maajoukkueessa kuusi ottelua.
Volokolamsk

**Volokolamsk** () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Lama-jokeen laskevan Gorodenka-joen rannalla 130 kilometriä Moskovasta luoteeseen. Kaupungin läpi kulkee Moskovasta Latvian rajalle suuntautuva M9-valtatie. Eteläpuolella on Moskovan ja Riian välinen rautatie (Volokolamskin asema). Kaupunki on Volokolamskin piirin keskus. Asukkaita on 23&nbsp;600 henkeä (vuonna 2010).

Volokolamsk on Moskovan alueen vanhimpia kaupunkeja. Se tunnetaan vuodesta 1135 lähtien nimillä *Volok na Lame*, *Volok Lamski*. Novgorodilaiset perustivat sen Lama-joen kannakselle (ven. *volok*), jonka kautta kulki Volgan ja Okan vesistöjen välinen tärkeä kauppareitti. 1400-luvulta lähtien se kuului Moskovan ruhtinaskuntaan. Vuosina 1462–1513 kaupunki oli Volokolamskin lääniruhtinaskunnan keskus. Vuonna 1781 Volokolamskista tuli Moskovan lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki. Toisen maailmansodan aikana loka-joulukuussa 1941 kaupunki oli saksalaisten miehittämä. Seudulla käytiin ankaria taisteluja Moskovaan suuntautuneen hyökkäyksen pysäyttämiseksi.

Nykyään Volokolamsk on maatalousalueen keskus, jossa toimii lähinnä elintarviketeollisuutta. Kaupunki on rakennettu purojen ja rotkojen erottamille kukkuloille. Keskustassa Gorodnja-joen mutkassa sijaitsee entinen maalinnoitus, jossa on vuosina 1462–1494 rakennettu Ylösnousemuksen katedraali. Kirkkoa ympäröivät 1800-luvun alun klassistiset rakennukset. Linnoituksen länsipuolella on moskovalaista barokkityyliä edustava Pokrovan kirkko vuodelta 1695. Kaupungin itäosassa sijaitsee vuonna 1535 rakennettu Neitsyt Marian syntymän kirkko. 1950-luvulta lähtien Volokolamskin etelä- ja lounaispuolelle on rakennettu uusia asuinalueita.

Volokolamskissa toimii historiallis-arkkitehtoninen museo. Kahdenkymmenen kilometrin päässä kaupungista sijaitsee 1400-luvun lopulla perustettu Josifo-Volokolamskin luostari.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla

* Lamagrad – epävirallinen kaupunkisivusto  
* Volokolamskin piirille omistettu sivusto
Faruk Iremet

**Faruk Iremet** (s. 1965 Siverek, Turkki) on turkkilais-ruotsalainen zaza. Iremet kirjoitti useita kirjoja zazan, turkin ja ruotsin kielellä. Hän kuului modernin zazakirjallisuuden johtavimpiin hahmoihin. Iremet joutui pakenemaan vuonna 1986 Ruotsiin.

## Bibliografia

* Çöl Yağmuru, runoja, Suk Yayınları (iremet publishing), 1989 turkiksi. 
* Katliamdan kaçanlar, runoja, Suk Yayınları (iremet publishing), 1990 turkiksi. 
* Rondıkê Çavên ti, Förlaget APEC, 1993 zazaiksi 
* Och i älskades hunger, runoja, Iremet Förlag, 1994 ruotsiksi. 
* Antolojiyê hozanwanê Swêdi (About Swedish writers), Iremet Förlag, 1995 zazaiksi. 
* Zonê ma Zazaki (About the differences among zazaish, kurdish and Turkish), Iremet Förlag, 1996 ruotsiksi, turkiksi ja zazaiksi 
* Mitra, runoja, Yarin Yayinlari, 1996 turkiksi
* Zeritenık, runoja, Iremet Förlag, 1996 zazaiksi 
* CD, Na Zeri - This heart (artist, text och musik Faruk Iremet), iremet publishing, 2005

## Lähteet
*ZazaPress - Zaza Language & Culture(ruotsiksi, turkiksi ja zazaiksi) 
*Iremet Publishing(ruotsiksi, turkiksi ja zazaiksi)  
*Kormıskan-Bülten - Zaza Language & Culture(zazaiksi) 
*TV-haastattelu  
## Aiheesta muualla
* http://www.iremet.se
Systeri

**Systeri** oli 8–15-vuotiaille tytöille suunnattu aikakauslehti. Sen päätoimittaja oli Virpi Kaivonen. Lehteä julkaisi Egmont Kustannus ja se ilmestyi noin joka toinen kuukausi. Vuonna 2015 ilmestyi 14 numeroa ja arvioitu painos oli 9&nbsp;000–14&nbsp;000 kappaletta. Lehden mukana tuli julisteita muun muassa eläimistä ja julkkiksista.

Lehden julkaiseminen loppui vuonna 2023. Viimeinen numero ilmestyi 18. tammikuuta 2023.

## Lehden palstoja
* Systerin – sekalaisia juttuja.
* Horoskooppi – kertoo kaverit ja rakkaustilanteen.
* Tositarina – tosikertomus jostain aiheesta.
* Julkkis – julkkishaastatteluja ja paljon muuta julkkiksista.
* Posti – vitsit, sähköposti, kaveriilmoitukset ja tervehdykset. 
* Nolot – Lukijoiden lähettämiä mokia.
* Testi – Systeri testaa jonkun tuotteen.
* Kysymyksiä & vastauksia – Lukijoiden kysymyksiä julkkiksista.
* Kauneus – Kauneusvinkkejä.
* Vitsit – Lukijoiden lähettämiä vitsejä. Lopetettiin, mutta palsta ilmestyy satunnaisesti.
* Vinkit – Erilaisia vinkkejä.
* Kouluterkka – Lukijoiden lähettämiä kysymyksiä rakkaudesta, terveydestä, perheestä & ystävistä, ja kehosta & puberteista.
* Leffa musa & tv – Musa- ja tv-juttuja.
* Ooh Elli! – Sarjakuva.

## Lähteet
Veikko J. Rytkönen

**Veikko Johannes Rytkönen** (19. kesäkuuta 1924 Iisalmen maalaiskunta – 8. syyskuuta 2003 Iisalmi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1958–1975 ja 1978–1983.

## Elämä
Veikko J. Rytkösen vanhemmat olivat kirvesmies Juho Petter Rytkönen ja Lyydi Kumpulainen. Kansakoulun käytyään hän teki vuodesta 1937 lähtien maa- ja metsätaloustöitä kotiseudullaan. Vuonna 1952 Rytkönen suoritti Sirola-opiston kurssin. Älykkäänä ja hyvänä puhujana tunnettu Rytkönen nousi nopeasti kansandemokraattisessa liikkeessä ja 1958 hänet valittiin kansanedustajaksi. SKP:n keskuskomiteaan Rytkönen kuului vuosina 1969–1970.

Rytkönen istui kansanedustajana yhtäjaksoisesti vuoteen 1975 saakka ja nousi eduskuntaan jälleen helmikuussa 1978 Aarne Pulkkisen kuoltua. Presidentin valitsijamies hän oli vuosien 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa. Rytkönen oli myös Iisalmen kaupunginvaltuuston varapuheenjohtaja sekä Iisalmen maalaiskunnan kunnanvaltuuston puheenjohtaja. Lisäksi hän vaikutti muun muassa Osuusliike Ylä-Savon hallintoneuvostossa sekä Pienviljelijäin liiton piiritoimikunnassa.

Lupsakkaaksi ja yhteistyökykyiseksi kuvailtu Rytkönen tunnettiin myös reippaasta alkoholinkäytöstään. Lasse Lehtisen kirjan *Minä ja Kekkonen* mukaan hän toimi rahapulan vuoksi Suojelupoliisin tiedonantajana SKP:n sisällä. Lehtinen väittää KGB:n päässeen asiasta selville ja kuulustelleen Rytköstä vuonna 1972 Moskovassa eduskunnan parlamenttivaltuuskunnan palatessa Pohjois-Koreasta. Vuonna 1982 lehdistö irvaili Rytkösen ahtaasta asunnosta, kun hän oli ilmoittanut kotiosoitteekseen postilokeron saadakseen kahden asuinpaikan kuluihin myönnettävää päivärahaa.

## Perhe
Veikko J. Rytkösen ensimmäinen puoliso oli Martta Kärkkäinen vuosina 1948–1978. Heillä oli kolme poikaa. Avioeron jälkeen Rytkönen meni naimisiin konttoristi Raili Vikmanin kanssa 1979.

## Lähteet
My Name Is El Muerte

__NOTOC__
**My Name Is El Muerte** on Los Bastardos Finlandeses -yhtyeen ensimmäinen albumi, joka julkaistiin 23. maaliskuuta 2007. Albumi sisältää myös animaatiomusiikkivideot kappaleista ”Viva! Los Bastardos!” ja ”Born ’n’ Raised”.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Nyt.fi: 
* Imperiumi.net: 
* Soundi: 

## Lähteet