open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Töyhtötiira

**Töyhtötiira**, aikaisemmalta nimeltään **harjatiira** (*Thalasseus bergii*) on eteläisen pallonpuoliskon valtamerten lintu.

## Ulkonäkö ja koko
Linnun pituus on 46–49&nbsp;senttiä, siipien kärkiväli 125–130&nbsp;senttiä ja paino 325–400&nbsp;grammaa. Sen höyhenpuku on valkoinen, selkä ja siivet ovat harmaat, päälaki ja töyhtö mustat, sekä hieman alaspäin kaareva nokka keltainen. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Töyhtötiirat elävät satoina erillispopulaatioina Tyynellämerellä, Intian valtamerellä ja Afrikan eteläkärjessä. Siitä tunnetaan viisi alalajia. Lajin elinympäristön ala on 1–10&nbsp;miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on 150&nbsp;000–1&nbsp;100&nbsp;000&nbsp;yksilöä. Lajia ei ole tavattu Suomessa. Töyhtötiirat pesivät matalien hiekka- tai kalliosaarten ja koralliriuttojen rannoilla, yleensä täysin avoimella maalla mutta toisinaan matalakasvuisessa pensaikossa. Paikoin ne pesivät myös mantereen rannoilla. Pesimäajan ulkopuolella ne lepäilevät kallioilla, hiekkavalleilla, merimerkeissä ja laivojen mastoissa.

## Lisääntyminen
Laji on sosiaalinen ja pesii yhdyskunnittain. Sen pesä on vain kuoppa maassa, johon naaras munii yhden tai kaksi munaa, hyvin harvoin kolme. Haudonta-aika on 25–30&nbsp;päivää ja molemmat emot osallistuvat hautomiseen. Poikaset ovat pesäpakoisia ja jättävät pesän noin kahden päivän ikäisinä. Ne ovat lentokykyisiä 38–40&nbsp;päivää vanhoina ja pesivät ensi kerran kaksivuotiaina.

## Ravinto
Ruokavalio koostuu pääasiassa pienistä kaloista, joita se saalistaa syöksysukeltamalla. Myös äyriäiset, kilpikonnan munat ja poikaset sekä laivoista heitetyt ruoantähteet kelpaavat lajille.

## Lähteet
* Cramp, Stanley et al. 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. IV. – Oxford University Press. Hong Kong. 

### Viitteet
Kakkosen kausi 2003

Kakkonen on Suomen jalkapallon kolmanneksi korkein sarjataso. **Kaudella 2003** sarja pelattiin neljässä lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkojen kaksi parasta joukkuetta pelasivat nousukarsinnat, jonka ensimmäisessä vaiheessa etelä- ja itälohkon sekä länsi- ja pohjoislohkojen ensimmäiset kohtasivat toisen lohkon toiseksi sijoittuneet. Näiden otteluparien voittajat pelasivat jatkokarsinnat, joiden voittajat nousivat suoraan Ykköseen ja hävinneet osapuolet karsivat Ykkösessä sijoille 11–12 sijoittuneiden joukkueiden kanssa. Lohkojen kaksi viimeistä putosivat suoraan Kolmoseen, lukuun ottamatta 11 joukkueen pohjoislohkoa, josta putosi viimeinen joukkue. Sijalle 10 sijoittuneet karsivat sarjapaikasta Kolmosen joukkueiden kanssa. 

## Etelälohko

## Itälohko

## Länsilohko

## Pohjoislohko

## Ykkösen nousukarsinnat

### 1. vaihe

*IFK Mariehamn – Kings 4–2
*Kings – IFK Mariehamn 2–1

IFK Mariehamn jatkoon yhteismaalein 5–4

*MP – PK-35 0–0
*PK-35 – MP 1–1

MP jatkoon vierasmaalisäännöllä

*TPV – PS Kemi 1–4
*PS Kemi – TPV 2–1

PS Kemi jatkoon yhteismaalein 6–2

*TUS – P-Iirot 0–1
*P-Iirot – TUS 2–1

P-Iirot jatkoon yhteismaalein 3–1

### 2. vaihe

*IFK Mariehamn – PS Kemi 2–0
*PS Kemi – IFK Mariehamn ja 3–1 (2–0)

IFK Mariehamn nousi Ykköseen vierasmaalisäännöllä

*MP – P-Iirot 3–1
*P-Iirot – MP 2–1

MP nousi Ykköseen yhteismaalein 4–3

### 3. vaihe

*P-Iirot – GBK 3–0
*GBK – P-Iirot 1–1

P-Iirot nousi Ykköseen yhteismaalein 4–1

*PS Kemi – FC Kuusankoski 2–3
*FC Kuusankoski – PS Kemi 2–0

FC Kuusankoski säilytti Ykkösen paikkansa yhteismaalein 5–2

## Kakkosen nousukarsinnat

*PMP EJ – Kiffen 0–3
*Kiffen – PMP EJ 5–1

Kiffen säilytti Kakkosen paikkansa yhteismaalein 8–1

*Huima – FCV 4–2
*FCV – Huima 0–1

Huima nousi Kakkoseen yhteismaalein 5–2

*ÅIFK – MaPS 2–1
*MaPS – ÅIFK 2–0

MaPS säilytti Kakkosen paikkansa yhteismaalein 3–2

*NFF – KaIK 0–3

NFF luovutti, KaIK säilytti Kakkosen paikkansa

## Parhaat maalintekijät

Etelälohko

*18 – Tuomas Tahvanainen FCK Salamat
*14 – Feras Abid KäPa
*14 – David Carlsson IFK Mariehamn
*11 – Juha Hämäläinen FC Espoo

Itälohko

*17 – Iiro Kiukas MP
*16 – Lasse Malhonen MP
*12 – Tuomo Holmberg SäyRi
*12 – Markus Hyttinen Warkaus JK
*12 – Mika Karttunen Pantterit

Länsilohko

*19 – Kenneth Pulkki EIF
*12 – Kari Ketola FC Rauma
*12 – Jarno Ruisniemi MuSa
*11 – Jussi Aalto P-Iirot
*11 – Jarno Eränen TPV

Pohjoislohko

*20 – Esa Savolainen PS Kemi
*19 – Jari Hasa Tervarit
*18 – Mikko Ylihärsilä TP-Seinäjoki

## Lähteet

*
Scuola Internazionale Superiore di Studi Avanzati

**Scuola Internazionale Superiore di Studi Avanzati** (**SISSA**) on italialainen  jatko-opiskelijoiden koulutus- ja tutkimuskeskus. SISSA perustettiin vuonna 1978 Triestessä itsenäisenä tieteellisenä laitoksena huipputason tutkimukseen matematiikassa, fysiikassa, astrofysiikassa, biologiassa ja neurotieteissä. Se oli ensimmäinen italialainen yliopisto, jossa opiskelijoilla oli mahdollisuus suorittaa filosofian tohtorin tutkinto. SISSAsta on valmistunut yli 500 henkilöä tutkimus- ja opetustyöhön vuoteen 2009 mennessä.

## Tutkimus

SISSAn tutkimus on jaettu kahdeksaan eri sektoriin: 

* Astrofysiikka
* Kognitiivinen neurotiede
* Tiiviin aineen teoria
* Alkeishiukkasteoria
* Funktionaalianalyysi ja sovellukset
* Matemaattinen fysiikka
* Neurobiologia
* Tilastollinen ja biologinen fysiikka

## Lähteet
Toivo Pyörtänö

**Toivo Kalervo Pyörtänö** (20. marraskuuta 1917 Tampere – 27. kesäkuuta 2012 Juupajoki) oli suomalainen maanviljelijä, kulttuuriesittelijä ja poliitikko. Hänen vanhempansa olivat työmies Väinö Herman Pyörtänö ja Olga Maria Railo. Hänen puolisonsa oli Alli Kyllikki Halme vuodesta 1941 lähtien. Pyörtänö toimi SDP:n Kuopion läänin itäisen piirin piirisihteerinä 1946–1948, jaostosihteerinä ja jaostopäällikkönä. Vuonna 1987 hän oli Kiinan kansantasavallan virallisena vieraana.

Eduskuntaan Pyörtänö tuli valituksi vuoden 1948 vaaleissa. Hän toimi kansanedustajana yhden kolmivuotiskauden, kesään 1951. Presidentin valitsijamies hän oli 1950. Myöhemmin Pyörtänö liittyi Georg C. Ehrnroothin johtamaan, 1973 perustettuun Perustuslailliseen kansanpuolueeseen ja toimi sen Hämeen läänin pohjoisen piirin puheenjohtajana.

## Lähteet
*
Vennola

**Vennola** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Jorma Vennola (s. 1943), teollinen muotoilija
* Juho Heikki Vennola (1872-1938), taloustieteilijä, kansanedustaja ja pääministeri
Tulenheimo

**Tulenheimo** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Anja Tulenheimo-Takki (1937–2019), Korkeimman oikeuden oikeusneuvos
* Antti Tulenheimo, vuoteen 1906 *Thulé* (1879–1952), Suomalaisen puolueen ja Kokoomuksen kansanedustaja, yliopiston rehtori ja pääministeri
* Eino Tulenheimo (1885–1962), asianajaja, pankinjohtaja ja kokoomuslainen poliitikko
* Eva Tulenheimo (1885–1977), lääkäri ja Lotta Svärd -järjestön vaikuttaja
* Lilli Tulenheimo (1880–1958), näyttelijä
* Martti Tulenheimo (1883–1945), insinööri, urkujenrakentaja
* Olli Tulenheimo (1891–1971), asianajaja
* Marjatta Tyrkkö (o.s. *Tulenheimo*, 1916–2010), radiotoimittaja.

Suvun kantaisä on Ruotsin Kilasta Kangasalle muuttanut Anders Thulé (1813–1872), joka perusti vuonna 1843 Kangasalan urkutehtaan.

## Katso myös
*Lex Tulenheimo

## Lähteet
Suomi-talo (Pietari)

**Suomi-talo** on Pietarin ydinkeskustassa sijaitsevassa rakennuksessa oleva suomalaistoimijoiden keskittymä, jonka perustamisajatuksena on saada suomalaisuudelle näkyvyyttä Pietarissa.

Talon taustavoimat ovat Pietari-säätiö ja sen hallinnoima Suomen Pietarin-instituutti. Suomi-talossa toimivat muun muassa Pietarin suomalainen koulu, Suomalais-venäläinen kauppakamari ja useiden suomalaisten yritysten ja julkisten toimijoiden edustustot. Talossa on myös työskentely- ja majoitustiloja suomalaisille taiteilijoille ja tutkijoille.

Suomi-talon rakennus on valmistunut vuonna 1847. Alun perin se kuului Pietarin suomalaisen seurakunnan kirkkokartanoon. Siinä on tilaa 4&nbsp;000 neliömetriä. Talo oli vuoteen 2018 vuokralla Pietarin kaupungilta. Suomi-talo vihittiin 25. lokakuuta 2009, ja se otettiin käyttöön keväällä 2010.

## Talousvaikeudet
Vuosina 2008–2010 Pietari-säätiö otti 13,5 miljoonan euron lainan Suomi-talon kunnostukseen. Se ei kuitenkaan kyennyt lyhentämään lainaa vuoden 2012 jälkeen, jolloin velka siirtyi takaajana olleen Suomen valtion maksettavaksi. Opetus- ja kulttuuriministeriön selvityksessä vuodelta 2014 ehdotettiin, että Suomen valtio hankkii talon omistukseensa.

## Siirtyminen Suomen valtion omistukseen
Suomen valtio teki vuonna 2016 päätöksen ostaa Suomi-talo Venäjän Federaatiolta. Talon ostaja- ja omistajatahona Suomen valtion puolesta toimi valtion omistama erikoistehtäväyhtiö Governia Oy. Kauppakirja allekirjoitettiin 27.4.2018 ja talo siirtyi Governian omistukseen toukokuussa 2018.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomi-talon kotisivut
* Suomi-talon esittelyvideo Youtubessa
Sunila (täsmennyssivu)

**Sunila** voi tarkoittaa seuraavia:

* Sunila, Kotkan kaupunginosa
* Sunila Oy, Stora Enso -konserniin kuuluva sellutehdas Kotkassa
* Sunila, seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
** Erkki Sunila, Elinkeinohallituksen pääjohtaja
** J. E. Sunila, poliitikko, Suomen pääministeri 1927–1928 ja 1931–1932
** Kirsi Sunila, yksi muusikko Juha Vainion taiteilijanimistä.
Hippopus

***Hippopus *** on jättiläissimpukoiden suku, johon kuuluu kaksi lajia. Se elävät luonnossa trooppisten merien koralliriutoilla, ja niitä pidetään joskus myös riutta-akvaarioissa.

Fossiileista on löydetty useita jättiläissimpukkalajeja, jotka jaettiin 1960-luvulla kuuteen sukuun, mutta vain kahdessa suvussa on nykyisinkin eläviä lajeja. Nämä suvut, *Hippopus* ja *[[Tridacna]]*, eroavat toisistaan mm. sukusolujen rakenteen suhteen.

## Lajit
**[[Hippopus hippopus]]* kasvaa korkeintaan 45&nbsp;cm pitkäksi. Sen kuori on poimullinen, epäsäännöllisen myhkypintainen. Sitä tavataan indopasifisella merialueella.
**[[Hippopus porcellanus]]* on lajeista harvinaisempi ja pienempi. Se jää alle 25&nbsp;cm leveäksi. Sen kuori on päältä harmaa, sisältä valkoinen, ohuempi ja sileämpi kuin *H. hippopus* -lajilla. Sitä tavataan Indonesian, Palaun ja Filippiinien lähivesillä.

## Lähteet
Rangell

**Rangell** on seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Bobby Rangell (s. noin 1958), yhdysvaltalainen jazzmuusikko, Nelson Rangellin veli
* Jukka Rangell (1894–1982), suomalainen pankinjohtaja, pääministeri
* Kalervo Rankama, vuoteen 1934 *Rangell* (1913–1982), suomalainen geologi, professori
* Leo Rangell (1913–2011), yhdysvaltalainen psykoanalyytikko
* Nelson Rangell (s. 1960), yhdysvaltalainen jazzmuusikko, Bobby Rangellin veli
Linkomies

**Linkomies** on seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Birger Linkomies, ent. *Flinck*, everstiluutnantti ja asesuunnittelija
* Edwin Linkomies, Rooman kirjallisuuden professori, yliopiston kansleri, Suomen pääministeri 1943–1944
* Sinikka Linkomies-Pohjala, kansanedustaja (kokoomus)
Hackzell

**Hackzell** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

*Antti Hackzell (1881–1946), Suomen pääministeri
*Gustaf Hackzell (1889–1972), yritysjohtaja, Antti Hackzellin veli
*Johan Matias Hackzell (1816–1882), rovasti, opettaja, valtiopäivämies ja Tammikuun valiokunnan jäsen
*Kaija Hackzell (aik. *Ollila*, kirjaililijanimi myös *Nenonen*, 1939–2021), tietokirjailija ja toimittaja.
Tridacna

***Tridacna*** on jättiläissimpukoiden alaheimoon kuuluva simpukkasuku. Siihen kuuluu kahdeksan lajia.

Fossiileista on löydetty useita jättiläissimpukkalajeja, jotka jaettiin 1960-luvulla kuuteen sukuun, mutta vain kahdessa suvussa on nykyisinkin eläviä lajeja. Nämä suvut, *[[Hippopus]]* ja *Tridacna*, eroavat toisistaan mm. sukusolujen rakenteen suhteen.

## Lajit
Lajit *Tridacta squamosa*, *T. maxima*, *T. crocea* ja *T. rosewateri* on joskus erotettu alasuvuksi *Chamethrachea*.

* *[[Tridacna gigas]]*: maksimikoko 150&nbsp;cm, suomuton, hiukan epäsymmetrinen kuori, pohja-aukko pieni tai puuttuu, ei lonkeroita. Indopasifisen merialueen koralliriutoilla Etelä-Kiinanmereltä Australian pohjoisrannikolle ja Nikobaareilta Fidžille. Se pysyy yleensä alle 20 metrin syvyydessä, laguuneissa tai riuttojen tasanteilla.
* *[[Tridacna crocea]]*: maksimikoko 22&nbsp;cm, pitkä, matala kuori, iso pohja-aukko, lyhyet lonkerot. Lajia tavataan luonnossa Thaimaasta Uuteen Kaledoniaan. Se elää matalassa vedessä, missä se saa runsaasti valoa.
* *[[Tridacna derasa]]*: maksimikoko 50&nbsp;cm, symmetrinen kuori, pieni pohja-aukko, pitkät lonkerot. Lajia tavataan Tyynenmeren eteläosassa. Se elää riuttojen ulkoreunoilla 4–10 metrin syvyydessä.
* *[[Tridacna squamosa]]*: maksimikoko 40&nbsp;cm, symmetrinen, suurisuomuinen kuori, suuret lonkerot. Lajia tavataan Punaiseltamereltä Itä-Afrikasta Polynesiaan ulottuvalla alueella. Havaijin ympäristössä on istutettu kanta. *Tridacna squamosa* viihtyy hiekkapohjalla 15–20 metrin syvyydessä.
* *[[Tridacna maxima]]*: maksimikoko 35&nbsp;cm, pieniä suomuja kuoressa, paljon pieniä lonkeroita. Se on laajimmalle levinnyt jättiläissimpukkalaji, sitä tavataan Punaiseltamereltä ja Itä-Afrikasta aina Tyynenmeren itäosaan Polynesiaan ja Pitcairnin saarelle asti. Se elää matalassa vedessä, missä se saa runsaasti valoa.
* *[[Tridacna costata]]*: maksimikoko 40&nbsp;cm, kuori voimakkaan sahanteräpoimullinen. Lajia on tavattu vain Punaisellamerellä.
* *[[Tridacna mbalavuana]]* eli *Tridacna tevoroa*: maksimikoko 50&nbsp;cm. Tämä harvinainen laji elää vain Tongan ja Fidžin lähivesillä.
* *[[Tridacna rosewateri]]*: maksimikoko 15&nbsp;cm. Tämä harvinainen laji elää vain Mauritiuksen lähivesillä.

## Lähteet
Pekkala

**Pekkala** voi tarkoittaa seuraavia:

* Pekkalan kartano, kartano Joensuussa
* Pekkalan kartano, kartano Ruovedellä
* Pekkala, seuraavien henkilöiden sukunimi:
** Ahti Pekkala (1924–2014), poliitikko (Keskustapuolue)
** Eino Pekkala (1887–1956), poliitikko (SKDL), Työväen urheiluliiton puheenjohtaja
** Ilkka Pekkala (s. 1955), seiväshyppääjä
** Janne Pekkala (s. 1965 tai 1966), televisiossa esiintynyt kokki
** Jose Pekkala (s. 1962), jääkiekkoilija
** Juhani Pekkala (s. 1955), journalisti, päätoimittaja ja järjestöjohtaja
** Jukka Pekkala (s. 1957), seiväshyppääjä, liikunta- ja urheilualan johtaja
** Jussi Pekkala (s. 1974), jääkiekkoilija
** Kaarle Pekkala (1919–2000), pistooliampuja
** Leo Pekkala (1896–1918), työväenliikkeen vaikuttaja
** Mary Pekkala (1889–1975), brittiläis-suomalainen kulttuurivaikuttaja ja kansalaisaktivisti
** Mauno Pekkala (1890–1952), poliitikko (SKDL), Suomen pääministeri 1946–1948
** Olli Pekkala (s. 1987), mäkihyppääjä
** Rauni Pekkala (s. 1942), iskelmälaulaja
** Salme Pekkala-Dutt (1888–1964), virolaissyntyinen kommunistipoliitikko 
** Sami Pekkala (s. 1995), jääkiekkoilija
** Sari Pekkala Kerr, taloustieteilijä
** Tomi Pekkala (s. 1988), jääkiekkoilija
** Vilho Pekkala (1898–1974), kilpapainija ja olympiamitalisti
** Virpi Pekkala (s. 1945), kuvataiteilija.
** Väinö Pekkala (1908–2000), yritysjohtaja ja vuorineuvos, Leo Pekkalan veli
Prosessitaide

**Prosessitaide** on 1960-luvulla syntynyt taidesuuntaus ja ajattelutapa, jonka mukaan luomisprosessi on tärkeämpi kuin valmis taideteos.

Prosessitaiteellisen teoksen luomisprosessi voi olla yhä käynnissä, kun teos asetetaan esille. Prosessitaiteessa on käytetty usein muuttuvia materiaaleja, kuten luonnonelementtejä, tai taiteilijan toimintaa on korostettu järjestämällä tilaisuuksia tai happeningeja, joissa teosta tehdään. Luonnonelementtien käytöstä johtuen prosessitaide ja ympäristötaide ovat lähellä toisiaan.

Guggenheimin museon mukaan Robert Morris teki vuonna 1968 näyttelyn ja kirjoitti esseen, jotka olivat uraa-uurtavia prosessitaiteen ja sen määrittelyn kannalta. Esseen mukaan prosessitaiteilijat tekevät teoksia, jotka liittyvät kehoon, satunnaisiin ilmiöihin, improvisaatioon ja epätraditionaalisiin materiaaleihin kuten vahaan, huopaan ja lateksiin. Omalaatuisia muotoja tai asetelmia syntyy esimerkiksi orgaanisten prosessien kuten kasvun, tiivistymisen, jäätymisen tai hajoamisen kautta. Materiaalien hetkellistä ja epäaineellista luonnetta usein korostettiin.

Prosessitaiteen juuriksi voisi sanoa Jackson Pollockin roiskemaalauksia ja dadaismin suosimaa satunnaisuutta. Samansuuntaisia piirteitä on myös riiteissä, shamanistisissa ja uskonnollisissa rituaaleissa, samoin kuin esimerkiksi hiekkamaalauksessa. Prosessi on mukana niin Australian hiekkamaalauksessa kuin vajrayanan ja buddhismin hiekkamandaloissa.

Prosessitaidetta edustavat muiden muassa Richard Serra, Robert Morris, Lawrence Weiner ja Bruce Nauman.

## Lähteet
Heidi Zeller-Bähler

**Heidi Zeller-Bähler** (s. 25. heinäkuuta 1967 Sigriswil) on entinen sveitsiläinen alppihiihtäjä. 

Zeller-Bähler kilpaili ensimmäisen kerran alppihiihdon maailmancupissa kaudella 1986 ja oli kauden yhteiskilpailussa 19. Hän voitti urallaan kolme maailmancupin osakilpailua, kaksi suurpujottelussa ja yhden super-g:ssä. Maailmancupin kokonaiskilpailun paras sijoitus on kaudelta 1995, jolloin hän sijoittui kolmanneksi. Zeller-Bähler osallistui urallaan kaksiin talviolympialaisiin. Albertvillen talviolympialaisissa vuonna 1992 hän kilpaili syöksylaskussa ja Super-G:ssä sekä alppiyhdistetyssä. Vuoden 1994 talviolympialaisiin Lillehammerissa  hän kilpaili syöksylaskussa, Super G:ssä ja suurpujottelussa. Hänen paras sijoituksensa olympialaisista on Lillehammerin suurpujottelun 9. sija. 

## Aiheesta muualla
*
Miettunen

**Miettunen** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Anni Miettunen (s. 1997), jalkapalloilija
* Helge Miettunen (1916–1986), Yleisradion suunnittelupäällikkö, kirjailija ja kansanedustaja
* Martti Miettunen (1907–2002), valtioneuvos, Suomen pääministeri 1961–1962 ja 1975–1977
* Saija Miettunen (s. 1977), pituushyppääjä
* Samuli Miettunen (oik. *Samuli Kerola*, taiteilijanimi *Pupu Lihavisto*, s. 1959), kosketinsoittaja, säveltäjä, kuvataiteilija ja runoilija
* Siiri Magga-Miettunen (s. 1941), saamelainen kirjailija ja opettaja
* Tatu Miettunen (s. 1995), jalkapalloilija
* Veera Miettunen, amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
* Ville Miettunen (s. 1992), freestylehiihtäjä
Suomi-talo

**Suomi-talo** voi tarkoittaa:
*Suomi-talo Pietarissa
*Suomi-talo Berliinissä
*Suomi-talo Tromssassa
*Suomi-talo eli Finland House Yhdysvalloissa Floridassa
*Suomi-talo eli Casa Finlandia Buenos Airesissa
*Suomi-talo eli Finlandshuset Tukholmassa
Tenontosaurus

**Tenontosaurus** (”jännelisko”) on sukupuuttoon kuollut ornitopodisuku, joka eli 125–105 miljoonaa vuotta sitten varhaisliitukaudella Pohjois-Amerikassa.

## Fossiilit
American Museum of Natural History museon retkikunta löysi ensimmäisen Tenontosaurus-fossiilin Montanan Big Hornin piirikunnasta vuonna 1903. Yhdysvaltalainen paleontologi John Ostrom kuvasi *Tenontosauruksen* vuonna 1970. Se sai nimensä selkärankaa jäykistävien luutuneiden jänteiden mukaan, joita oli monilla muillakin dinosauruksilla. Tästä dinosaurussuvusta tunnetaan kaksi lajia, *Tenontosaurus tilletti* ja *Tenontosaurus dossi*. Sen fossiileja on löydetty myös Yhdysvaltojen Montanasta, Oklahomasta, Teksasista, Utahista ja Wyomingista.

## Kuvaus

*Tenontosaurus* oli lajista riippuen arviolta 6-7 metriä pitkä ja 600–1000 kilogramman painoinen. *Tenontosaurus* liikkui enimmäkseen neljällä raajalla, mutta se saattoi nousta myös kahdelle raajalle. *Tenontosauruksella* oli pitkä ja jäykkä häntä, jota se käytti tasapainon säilyttämiseen ja joka oli itse asiassa pidempi kuin sen ruumis. Sillä oli myös kapea pää ja suussa isot hampaat. *Tenontosauruksella* oli lyhyet käsivarret, ja sen käsissä oli viisi terävää kynttä, joita se käytti puolustautumiseen esimerkiksi *[[Acrocanthosaurus|Acrocanthosaurusta]]* ja *[[Deinonychus|Deinonychusta]]* vastaan.

*Tenontosaurus* on yksi harvoista dinosauruksista, joilta on löydetty vain naaraspuolisille yksilöille kehittyvää luukudosta, jonka tehtävänä on ollut kalsiumin varastoiminen munien tuottamista varten.

## ''Tenontosaurus'' populaarikulttuurissa
*Tenontosaurus* esiintyy Esihistoriallinen tappeluklubi -sarjan kolmannessa jaksossa, jossa se taistelee *Deinonychus*-laumaa vastaan.

## Lähteet
Törngren

**Törngren** tai **Törnegren** on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Adolf Törngren (1824–1895), liikemies ja valtiopäivämies, Johan Agapetus Törngrenin poika, Adolf Törngren nuoremman isä
* Adolf Törngren (1860–1943), lääkäri ja kartanonomistaja, kansanedustaja (RKP), Adolf Törngren vanhemman poika
* Johan Agapetus Törngren (1772–1859), suomalainen lääkäri, professori, kartanonomistaja ja arkkiatri, Adolf Törngren vanhemman isä, Karl Wilhem Törnegrenin kasvatti-isä
* Karl Wilhelm Törnegren (1817–1860), Helsingin yliopiston kirjastonhoitaja ja oppihistorian professori, Johan Agapetus Törngrenin kasvattipoika
* Ralf Törngren (1899–1961), poliitikko (RKP), pääministeri 1954.
Kuuskoski

**Kuuskoski** on seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Eeva Kuuskoski (ent. *Kuuskoski-Vikatmaa*, s. 1946), lääkäri, poliitikko ja ministeri (Kokoomus, Keskustapuolue)
* Helena Kuuskoski (1919–2013), tekstiilitaiteilija
* Martti Kuuskoski (1917–2011), näyttelijä ja taiteilija, Helena Kuuskosken puoliso
* Reino Kuuskoski (1907–1965), virkamies, hallintotuomari, eduskunnan oikeusasiamies ja oikeusministeri, Suomen pääministeri 1958
* Urpo Kuuskoski (1905–1982), filosofian tohtori, yliopettaja ja oppikirjojen tekijä
* Viljo Kuuskoski (1911–1994) tekniikan tutkija, professori, Ammattikasvatushallituksen pääjohtaja

## Katso myös
*Kuusakoski
*Kuusankoski
Tunturikiviyrtti

**Tunturikiviyrtti** (*Woodsia alpina*) on Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa kasvava saniaislaji. Suomessa lajia tavataan lähes koko maassa ja se on rauhoitettu Pohjois-Pohjanmaan eteläpuolella.

## Ulkonäkö ja koko
Tunturikiviyrtti kasvaa korkeintaan 20&nbsp;cm:n mittaiseksi. Lyhyestä ja pystystä maavarresta kimppuina kasvavat lehdet ovat kertaalleen parilehdykkäisiä. Lehtiruoti ja keskiranka ovat harvakarvaisia ja -suomuisia. Lehtilavan muoto vaihtelee kapeanpuikeasta tasasoukkaan ja kapean vastapuikeaan. Lehdykät ovat liuskaisia, alta kaljuja tai harvasuomuisia ja -karvaisia. Lehdyköitten muoto vaihtelee leveänpuikeista kolmiomaisiin. Itiöpesäkeryhmät ovat pyöreitä, pitkien katesuomukarvojen ympyröimiä. Tunturikiviyrtin itiöt kypsyvät Suomessa heinä-elokuussa. Vanhat lehtiruotien tyviosat jäävät törröttämään moniksi vuosiksi kasvin juureen.

Lähilajeista tunturikiviyrtti muistuttaa eniten karvakiviyrttiä (*Woodsia ilvensis*) sekä myös kaljukiviyrttiä (*W. glabella*). Lajien välisiä risteymiä tunnetaan.

## Levinneisyys
Tunturikiviyrttiä kasvaa hyvin laajalla mutta hajanaisella alueella Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Euroopassa lajia tavataan Islannissa, Fennoskandiassa, Pyreneillä, Alpeilla ja Pohjois-Venäjällä. Aasiassa lajia tavataan Kaukasuksella, Siperiassa ja Himalajalla. Pohjois-Amerikassa laji kasvaa lähinnä Alaskassa ja Pohjois-Kanadassa. Sitä tavataan myös Grönlannissa. Suomessa tunturikiviyrttiä kasvaa hajanaisesti koko maassa Länsi-Suomea lukuun ottamatta. Yleisimmillään laji on Lapissa ja Kuusamon alueella.

## Elinympäristö
Tunturikiviyrtti kasvaa kallionraoissa. Laji on kalkinsuosija.

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Pohjolan kasvien pauloissa: ''Woodsia alpina'' – tunturikiviyrtti
*Kasviatlas 2022: Tunturikiviyrtin levinneisyys Suomessa.
*Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Tunturikiviyrtti (''Woodsia alpina'')
*ITIS: ''Woodsia alpina'' 
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Woodsia alpina'' 
*Flora of North America: ''Woodsia alpina''
Maly Trastsjanets

**Maly Trastsjanets** eli *Pieni Trastsjanets* (, , , ) oli suuri toisen maailmansodan aikainen natsi-Saksan tuhoamisleiri Valko-Venäjällä noin 10–16 kilometriä Minskin keskustan koillispuolella. Kuvausten perusteella tuhoamisleiri sijaitsi kilometritolpan ”13 km” kohdalla nykyisen Minskistä Homeliin (Gomel) ja Mahiljouhun (Mogiljov) johtavan valtatien M4 eteläpuolella.

Leiri perustettiin aiemman neuvostokolhoosin alueelle kesällä 1941, ja se toimi aluksi neuvostoliittolaisten sotavankien keskitysleirinä. Keskitysleirin luonne muuttui tuhoamisleiriksi toukokuussa 1942, kun leirille tuotiin ensimmäiset juutalaiset. Uhrilukunsa puolesta leiri oli suurin valkovenäläisistä tuhoamisleireistä. Juutalaisen Yad Vašem -instituutin mukaan tuhoamisleirillä surmattiin yhteensä noin 65&nbsp;000 ihmistä (pääasiassa ampumalla), ja laajemman Trastsjanetsin alueella surmattuja oli yhteensä runsaat 200&nbsp;000. Myös jonkin verran pienempiä uhrilukuja (40&nbsp;000–60&nbsp;000) on esitetty. Valkovenäläisten juutalaisten ohella alueen tuhoamisleireille tuotiin juutalaisia junalla myös Saksasta, Hollannista, Puolasta ja Itävallasta ja Böömin ja Määrin protektoraatin alueilta Tšekkoslovakiasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Genocide policy - Trostenets   (khatyn.by)
* Tuhoamisleirin kuvaus, sisältäen alueen kartan  (deathcamps.org)
* Alustava Wikimapia karttalinkki tuhoamisleirin alueelle Minskin kaakkoislaidalla (noin 2 km tarkkuudella)
Špindlerův Mlýn

**Špindlerův Mlýn** (; ) on kaupunki Pohjois-Tšekissä Krkonošen vuoristossa. Nimensä se on saanut Spindlerin perheelle kuuluneen myllyn mukaan, joka toimi paikallisten suosittuna tapaamispaikkana. Vuonna 2009 kaupungissa asui 1&nbsp;285 vakituista asukasta.

Kaupunki on Tšekin suosituimpia vuoristolomakeskuksia. Se on ympärivuotisessa käytössä ja sen hotelleissa on 10&nbsp;000 vuodepaikkaa. Špindlerův Mlýnin alueella sijaitsee 20 eri rinnettä, mikä on eniten Tšekin hiihtokeskuksista. Ympäristössä on merkittyjä vaellusreittejä ja hiihtolatuja.

## Maantiede
Špindlerův Mlýn sijaitsee minimissään 710–850 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella. Se on Elbe- ja Dolskýjoen yhtymäkohdassa, ja sitä suojaavat joka puolelta Kozi hrbety-, Plan- ja Medvedin-vuoret. Špindlerův Mlýnin kaupunginosat ovat Přední Labská, Labská, Bedřichov ja Svatý Petr.

Tšekkiläinen kirjailija Franz Kafka asui kaupungissa kirjoittaessaan yhtä maineikkaimmista teoksistaan *[[Linna (romaani)|Linna]]* (*Das Schloss*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin sivusto
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 2003

Jalkapallon **naisten SM-sarjakausi 2003** pelattiin 10 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Mestaruuden voitti Malmin Palloseura. Viimeiseksi sijoittunut FC Sport putosi suoraan Ykköseen ja toiseksi viimeinen joukkue FC Honka karsi sarjapaikasta Ykkösen FC Konnun kanssa. FC Honka säilytti SM-sarjapaikkansa.

Sarjanousijat kaudeksi 2003 olivat FC Honka ja KMF. Kauden 2002 jälkeen Atlantis Ladies luopui sarjapaikasta ja tilalle nostettiin FC Sport.

## Sarjataulukko

## SM-nousukarsinta

*FC Kontu – FC Honka 1–0
*FC Honka – FC Kontu 3–1

FC Honka säilytti paikkansa SM-sarjassa yhteismaalein 3–2

## Parhaat maalintekijät

*15 - Daniela Tjeder FC Espoo
*13 - Minna Mustonen HJK
*12 - Annina Åman HJK-j
*11 - Annica Sjölund FC United
*10 - Katri Lehtoranta SCR

## Lähteet

*
Frank McCabe

**Frank Reilly McCabe** (30. kesäkuuta 1927 Grand Rapids, Michigan – 18. huhtikuuta 2021 Peoria, Illinois) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja.

McCabe kuului Yhdysvaltain maajoukkueeseen sen voittaessa kultaa Helsingin kesäolympialaisissa 1952. McCabe pelasi kuudessa ottelussa tehden yhteensä 20 pistettä.

## Lähteet
Kirkonkylän koulu (Kärkölä)

Kärkölän **Kirkonkylän koulu** oli Kärkölän kirkonkylässä, neljä kilometriä Kärkölän keskustaajamasta Järvelästä pohjoiseen sijainnut suomenkielinen alakoulu. Koulussa oli oppilaita noin 50-75 (keväällä 2014 noin 70), ja opettajia rehtori mukaan lukien on viisi. Koulu toimi kesäkuun 2015 loppuun saakka; lakkautuspäätös tehtiin helmikuussa 2015.

Koulupihan kokonaisuuteen kuuluu kaksi koulurakennusta, joiden osoitteet ovat Airasmäentie 1 ja Pappilantie 2. Vanhempi, hirsirunkoinen puukoulu, jonka pinta-ala on 341 m2 on rakennettu 1905. Se peruskorjattiin 1980. Keskikoulurakennus  on rakennettu 1949 (ja siihen liittyvä liikuntahalli 1980); jälkimäisen  kokonaisuuden yhteispinta‐ala on 660 m2. 

Koulurakennus on sittemmin myyty yksityiskäyttöön.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mikko Kivelä (27.5.2014) Yksi ääni ratkaisi - Kärkölän kirkonkylän koulu saa jatka (ess.fi)
* Kärkölän karttapalvelu (karttatiimi.fi)
Frantsysk Skaryna

**Frantsysk Skaryna** (; syntyi noin 1486 Polatskissa Liettuan Suurruhtinaskunnassa, kuoli 1551 Böömin kuningaskunnan Prahassa) oli merkittävä valkovenäläinen raamatunkääntäjä, graafikko, kirjanpainaja ja humanisti keskiajalla.

Skaryna kävi koulua Polatskin Pyhän Sofian katedraalin koulussa sen johtajana toimineen papin ohjauksessa. Peruskoulutuksensa loppuvaiheessa Skaryna oppi latinaa Polatskin munkkikoulua pitäneiltä sisterssiläisiltä. Frantsysk Skaryna opiskeli tämän jälkeen Krakovan yliopistossa, josta hän sai vuonna 1504 alemman korkeakoulututkinnon. Opetus tapahtui latinan kielellä. Tämän jälkeen Skaryna opiskeli Italiassa Padovan yliopistossa, jossa häntä pidettiin etevänä oppilaana ja josta hän valmistui vuoden 1512 tienoilla lääketieteen tohtoriksi.

Hän käänsi ja painoi Prahassa vuosina 1517–1519 Psalmit ja laajan kokoelman muita Vanhan testamentin kirjoituksia vanhavalkovenäjän kielelle. Vuosina 1522–1525 Skaryna jatkoi raamatunkäännös- ja painotyötään Vilnassa, jonne hän oli perustanut kirjapainon noin 1520. Siellä hän julkaisi vanhavalkovenäjänkielisen rukouskirjan (*Pieni matkakirja*, 1522) ja kirkkoliturgiaa varten apostolien teoista kertovan *Apostolos*-teoksen (1525).

Uransa loppupuolella Skaryna oli Böömin kuninkaan, Habsburgien sukuun kuuluneen Ferdinand I:n puutarhurina Prahassa, jossa hän kuoli 1551 tai 1552.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Francysk Skaryna, the Martin Luther of Belarus // The Economist
* Skoryna, Frantsisk  (Encyclopedia of Ukraine)
* Lyhyesti Skarynasta  
* Frantsysk Skaryna  (Encyclopædia Britannica Online)
* Францішак Скарына - Valko-Venäjän historia: Frantsišak Skaryna  
* Галенчанка Г., 1998: Праблемныя дакументы Скарыніяны ў кантэксце рэальнай крытыкі. 480 год беларускага кнігадрукавання: матэрыялы Трэціх Скарынаўскіх чытанняў. рэд. А. Мальдзіс і інш. — Мн. : Беларуская навука, 1998. - Useamman kirjoittajan tieteellisempää pohdintaa Skarynan elämästä ja julkaisuista, yhteensä 55 sivua  (kamunikat.org)
Piirustushiili

**Piirustushiili** on todennäköisesti vanhimpia piirustusvälineitä.

Hiili sopii hyvin suuriin piirustuksiin ja varjostamiseen. Taidekouluissa hiiltä käytetään elävän mallin piirtämiseen. Yleistä on myös luonnostella hiilellä suuria pintoja, tai piirustusta maalauksen alle, jolloin liika hiili pyyhitään tai ravistellaan pois, eikä himmennyt piirustus näy maalauksessa.

Hiilipiirustusta korjaillaan säämiskällä tai tahdaskumilla, joilla luonnonhiili lähtee hyvin. Piirtämiseen käytetään jonkin verran karheaa paperia, jolle hiili tarttuu paremmin kuin sileälle. Hiilipiirustus kiinnitetään suihkuttamalla fiksatiivia.

Piirustushiiltä valmistetaan kuumentamalla puuta ilmattomassa tilassa. Puun tulee hiiltyä läpikotaisin ja tasaisesti. Aiemmin oksanippuja kuumennettiin ilmatiiviissä saviastioissa. Hiillettävä puu on pehmeää lehtipuuta, kuten viiniköynnöksen tai pajun oksia. Paju on suosituinta, koska sitä kasvaa monenpaksuisina runkoina, se on tasaista ja paju tuottaa tasaista mustaa. Suomessa valmistetaan myös leppähiiltä, joka on kovempaa ja karheampaa kuin pajuhiili. Myös lehmusta ja pähkinäpuuta hiilletään piirtämiseen.

Tavallisesti "aito" piirustushiili on hiilletyn oksan paksuinen, ja sen keskellä näkyy tiheämpi ydin. Halvempana ratkaisuna on leikattu paksumpaa puuta ohuiksi tikuiksi. Ohuimmat "aidot" hiilet ovat halkaisiltaan noin 2–3 mm, melko ohuesta pensaasta hiilletyt 4–6 mm, keskipaksuiset 7–9 mm ja paksut oksat 12–14 mm. Myös 16–24 mm paksuisia jättihiiliä on toisinaan myynnissä. Paksuista hiilletyistä rungoista leikattuja kappaleita myydään myös hiilipalikoiden muodossa.

Luonnonhiilen ohella myynnissä on puristehiiliä, joissa hiilijauheen sideaineena on yleensä luonnonkumia (esim. arabikumi). Puristehiili on sitä kovempaa, mitä enemmän siinä on sideainetta. Samoin kuin luonnonhiilissä, pehmeä hiili jättää mustemman piirrosjäljen kuin kova. Puristehiili ei irtoa paperista säämiskällä yhtä helposti kuin luonnonhiili. Puristehiiltä on myös hiilikynien täytteenä. Toisinaan saatetaan käyttää myös hiilijauhoa valooripintojen maalaamiseen. 

Monet taiteilijat, kuten Leonardo, Verrocchio Carraccit tai Dürer renessanssin aikaan tekivät runsaasti hiilipiirustuksia, mutta harvat niistä ovat säilyneet. Myöhemmin sekä akateemiset taiteilijat, kuten Proudhon että romantiikan taiteilijat kuten Delacroix ja Goya käyttivät mieluusti hiiltä. Impressionistit ja jälki-impressionistit, kuten Degas, Redon ja Seurat suosivat myös hiiltä, ja teoksia on jonkin verran myös säilynyt. Seurat piirsi hiilellä sekä luonnoksia maalauksiin että itsenäisiä massaan ja tummuusvaihteluihin keskittyviä valooripiirustuksia.


Tiedosto:Charcoal pencils 051907.jpg|Hiilikyniä.


## Katso myös
*Piirustus
*Lyijykynä
*Kynä
*Pastellimaalaus
*Punaliitu
*Croquis

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Marian Drăgulescu

**Marian Drăgulescu** (s. 18. joulukuuta 1980 Bukarest) on romanialainen telinevoimistelija. Drăgulescu on menestyksekkäällä urallaan voittanut muun muassa kolme olympiamitalia sekä useita maailman- ja euroopanmestaruuksia. Lisäksi hänellä on hypyssä oma virallinen nimikkoliikkeensä. Drăgulescua valmentaa entinen huippuvoimistelija Dănuț Grecu.

Drăgulescu sijoittui Sydneyn olympialaisissa 2000 permannolla ja joukkuekilpailussa kuudenneksi sekä moniottelussa 13:nneksi. Ateenan kisoissa 2004 hän sai permannolla hopeaa sekä hypyssä ja joukkuekilpailussa pronssia. Lisäksi hän sijoittui moniottelussa kahdeksanneksi. Pekingin olympialaisissa 2008 hän oli hypyssä neljäs sekä permannolla ja joukkuekilpailussa seitsemäs. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui hypyssä neljänneksi.

Drăgulescu on voittanut permantovoimistelun maailmanmestaruuden 2001, 2002, 2006 ja 2009 sekä sijoittunut neljänneksi 2003 ja seitsemänneksi 2005. Hypyssä hän on saanut MM-kultaa 2001, 2005, 2006 ja 2009, hopeaa 2003 ja 2015, ollut neljäs 1999 ja seitsemäs 2002. Rekin MM-finaalissa hän on sijoittunut kahdeksanneksi 1999 ja 2006. Moniottelussa hän on ollut kuudes 2003 ja yhdeksäs 2001.

Drăgulescu on voittanut moniottelun Euroopan-mestaruuden 2004 ja saanut pronssia 2000. Permannolla hän on saanut kultaa 2000, 2004, 2005 ja 2017, hopeaa 2006 ja 2016, pronssia 2002 ja ollut seitsemäs 2007. Hypyn Euroopan-mestaruuden hän on voittanut 2002, 2004 ja 2006 sekä saanut hopeaa 2016 ja 2017. Lisäksi hän on ollut viides 2007 ja kuudes 2000. Joukkuekilpailussa Drăgulescu on saanut kultaa Romanian joukkueessa 2002 ja 2004 sekä hopeaa 2000 ja 2006.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Animaatio Drăgulescun nimikkoliikkeestä
Xie Jun

**Xie Jun** (; s. 30. lokakuuta 1970 Peking, Kiinan kansantasavalta) on kiinalainen shakin suurmestari ja naisten maailmanmestari vuosilta 1991–1996 ja 1999–2001. 

## Shakkiura
Xie aloitti kiinalaisen shakin pelaamisen jo kuusivuotiaana, ja siirryttyään länsimaisen shakin pariin hän oli siinä 10-vuotiaana Pekingin ja 1984 Kiinan tyttöjen mestari. Nuorten maailmanmestaruusturnauksessa 1988 hän jakoi toista sijaa. Kaksikymmenvuotiaana Xie nousi maailmanmestari Maia Tšiburdanidzen haastajaksi ja 1991 pelatussa ottelussa voitti 13 vuotta naisten shakkia hallinneen georgialaisen +4 =9 -2.

Vuonna 1996 hän menetti mestaruuden unkarilaiselle Zsuzsa Polgárille. Xie nousi uudestaan haastajaksi, mutta Polgár-ottelun neuvotteluista kehkeytyi pitkällinen kädenvääntö, koskien ottelun palkintosummaa, Polgárin raskautta ja pelipaikkaa. Maailman shakkiliitto FIDE syytti Polgárin toimintaa tarkoitushakuiseksi ja esitti tämän petaavan paikkaa mestaruusottelussa nuoremmalle sisarelleen Juditille. Lopulta FIDE diskvalifioi Polgárin ja antoi Venäjän Alisa Galliamovalle paikan mestaruusottelussa.  Xie voitti 1999 puoliksi 
Venäjällä ja puoliksi Kiinassa pelatun ottelun pistein 8,5–6,5. Tämä ja muut Xien saavutukset urallaan ovat vaikuttaneet paljon länsimaisen shakin suosion kasvuun Kiinassa ja koko Aasiassa.

Naisten maailmanmestari Xie kohtasi 2000 lyhyessä ottelussa vuosien 1975–1985 maailmanmestarin Anatoli Karpovin. Neljä normaalia ja kaksi nopeampaa peliä käsittänyt ottelu päättyi Karpovin voittoon 4–2 (+1 =3 -0 ja +1 =1 -0).
 
Viimein, Xien puolustettua menestyksekkäästi mestaruutta MM-turnauksessa 2000, maannainen Zhu Chen voitti arvon itselleen 2001. Syyskuun 2009 listalla hyvin vähän menneinä vuosina pelanneen Xien Elo-luku oli 2574, joka olisi sijoittanut hänet neljänneksi aktiivisten naispelaajien listalla. Se on myös hänen korkein lukunsa 2000-luvulla.

## Katso myös
* Luettelo naisten maailmanmestareista shakissa

## Lähteet
* 
*
* FIDE:n pelaajakortti Viitattu 24.10.2009
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*"I Am Not A Professional"  Xie Junin haastattelu 1990-2000-lukujen vaihteesta
*
Punahilkka (elokuva)

**Punahilkka** on Timo Bergholmin ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1968. Käsikirjoittajina olivat ohjaaja ja hänen silloinen vaimonsa Eija-Elina Bergholm. Timo Bergholm sai elokuvasta ohjaus-Jussi-palkinnon. Elokuva jäi hänen ainoaksi elokuvateatteriohjauksekseen.

Elokuva kertoo koulukodista pois pääsevästä Anjasta. Hän joutuu koulukodin ulkopuolella ottamaan ensimmäisen kerran vastuun omasta elämästään.

Pepe Willberg ja Blues Section esittivät Otto Donnerin elokuvaa varten säveltämän ja Aulikki Oksasen sanoittaman kappaleen ”Kuka kertoisi minulle”.

## Arviot
Aikalaisarvioissa elokuvaa luonnehdittiin "hämmästyttävän kypsäksi" ohjaustyöksi, joskin varauksiakin esitettiin. Esimerkiksi Paula Talaskivi huomauttaa kerronnan ohuudesta Myöhemmin 1980- ja 1990-luvulla televisioesitysten yhteydessä elokuvaa sanotaan säyseäksi ja ohueksi: siitä puuttuu aiheen vaatima revittely. Sitä verrataan Bergholmin televisiotöihin, joiden ote on arvostelijan mukaan rohkea ja tukeva.

## Näyttelijät

## Lähteet
Bridget Sloan

**Bridget Sloan** (s. 23. kesäkuuta 1992 Cincinnati, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen telinevoimistelija. Hän aloitti lajin harrastamisen vuonna 1996.

Sloan oli varaedustajana Yhdysvaltojen joukkueessa, joka voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Stuttgartissa 2007. Seuraavana vuonna hän kuului joukkuehopeaa saaneeseen Yhdysvaltojen joukkueeseen Pekingin olympialaisissa. Lontoon MM-kilpailussa 2009 hän voitti kultaa moniottelussa ja sijoittui eritasonojapuilla kuudenneksi. Hän voitti samana vuonna myös Yhdysvaltojen mestaruuden moniottelussa, eritasonojapuilla ja permannolla. Vuonna 2010 Sloan voitti Yhdysvaltain joukkueen jäsenenä joukkuekilpailun MM-hopeaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
Merja Mäntyniemi

**Merja Mäntyniemi** (vuoteen 2010 **Vanhanen**, s. 1961 Vihti) on Matti Vanhasen entinen puoliso. He olivat naimisissa vuodesta 1985–2006 ja heillä on kaksi yhteistä lasta: Annastiina (s. 1991) ja Juhana (s. 1994).

Mäntyniemi valittiin vuonna 2012 Rovaniemen kaupunginvaltuustoon keskustan listalta. Aiemmin hän oli toiminut kaksi kautta Nurmijärven kunnanvaltuutettuna. Hän oli ehdolla myös vuoden 2007 eduskuntavaaleissa ja vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa tulematta valituksi. 

Mäntyniemi on työskennellyt lentoemäntänä ja purserina. Hän avioitui uudelleen 2010.

## Lähteet
Kayla Williams

**Kayla Williams** (s. 8. toukokuuta 1993) on yhdysvaltalainen telinevoimistelija. Hän aloitti lajin harrastamisen vuonna 1998. Hän asuu Huntingtonissa, Länsi-Virginiassa ja häntä valmentavat Bozhidar Russev ja Hrabrina Spencer. 

Williams voitti hypyn maailmanmestaruuden Lontoossa 2009. Hän voitti samana vuonna myös Yhdysvaltojen hyppymestaruuden.

## Lähteet
Myrsky yli Aasian (vuoden 1933 elokuva)

**Myrsky yli Aasian** (*The Bitter Tea of General Yen*) on Frank Capran Kiinan sisällissodan pyörteisiin sijoittuva draamafilmi vuodelta 1933.

## Rooleissa

## Aiheesta muualla
* 
*
My World Dies Screaming

**My World Dies Screaming** (tunnetaan myös nimellä **Terror in the Haunted House**) on Harold Danielsin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1958. Elokuvassa Cathy O’Donnellin esittämä Sheila Tierney palaa taloon, jossa hän on lapsena nähnyt murhan. Elokuva on toinen kahdesta elokuvasta, joiden mainostettiin käyttävän niin sanottua psychorama-tekniikkaa, jolla katsojalle välitettiin alitajuisia viestejä. Toinen vastaavalla tekniikalla toteutettu elokuva on *[[Date with Death]]*, jonka pääroolissa esiintyi myös Gerald Mohr.

## Roolit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Jelizaveta Bykova

**Jelizaveta Ivanovna Bykova** (; 4. marraskuuta 1913 Bogoljubovo, Neuvostoliitto − 8. maaliskuuta 1989 Moskova) oli venäläinen shakinpelaaja ja naisten maailmanmestari vuosina 1953–1956 ja 1958–1962.

Vuonna 1938 Bykova voitti naisten Moskovan mestaruuden ja toisen maailmansodan jälkeen hän voitti kolme kertaa Neuvostoliiton naisten mestaruuden (1947, 1948 ja 1950). Voitettuaan Moskovassa pelatun ehdokasturnauksen 1952, hän voitti Leningradissa 1953 pelatussa maailmanmestaruusottelussa hallitsevan mestarin Ljudmila Rudenkon tuloksella 7 voittoa, 5 häviötä ja 2 tasapeliä. Bykova menetti mestaruuden Olga Rubtsovalle 1956, mutta voitti sen takaisin kaksi vuotta myöhemmin 1958.

Hän puolusti mestaruuttaan menestyksellisesti Kira Zvorykinaa vastaan 1960 (+6 −2 =5), mutta 1962 hävisi sen 21-vuotiaalle Nona Gaprindašvilille (+0 −7 =4).

Bykova työskenteli insinöörinä isossa moskovalaisessa painotalossa ja oli myös shakkikirjailija ja -kolumnisti. 1951 hän kirjoitti kirjan venäläisistä naispelaajista.

## Lähteet
Kusatsu-Shirane

**Kusatsu-Shirane** () on Honshūn saarella Japanissa sijaitseva aktiivinen kerrostulivuori. Tulivuori koostuu yhdistyneistä huipuista ja kolmesta happamasta kraatterijärvestä. Vuoren korkein kohta on 2&nbsp;171&nbsp;metriä merenpinnan yläpuolella. Kusatsu-Shirane on purkautunut viimeksi vuonna 1983.

Kusatsu-Shirane muodostui kolmessa purkausjaksossa, jotka alkoivat keskisellä pleistoseenikaudella. Viimeisin purkausjakso alkoi noin 14&nbsp;000 vuotta sitten. Kaikki vuoren purkaukset ovat olleet tyypiltään freaattisia räjähdyspurkauksia. Purkaukset ovat syntyneet, kun kuuma sula kiviaines on joutunut kosketuksiin happamien kraatterijärvien veden kanssa. Kusatsu-Shiranella on kolme hapanta rikkipitoista kraatterijärveä: Yu-gama, Kara-gama ja Mitsu-Gama. Näistä Yu-gama on suurin. Järvet ovat happamia ja niiden päällä kelluu keltaista rikkiä. Alueella olikin aktiivista rikinkeruuta 1800- ja 1900-lukujen aikana. Kraatterijärvet ovat suosittuja turistikohteita. 

## Lähteet
Ninni

**Ninni** on naisen etunimi. Alun perin Ninni on todennäköisesti venäläinen muunnelma nimestä Anna, mutta sitä on arveltu myös Ingrid-nimen muunnelmaksi. Ruotsissa nimi esiintyy myös muodossa *Ninnie*.

Suomessa nimi Ninni on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 1&nbsp;604 henkilölle. Ninnin nimipäivä on sekä suomen- että ruotsinkielisen kalenterin mukaan 26. lokakuuta.

Ninnin nimipäivä on suomenruotsalaisen ja vuodesta 2010 lähtien myös suomenkielisen kalenterin mukaan 26. lokakuuta.

## Tunnettuja Ninnejä

* Ninni Aalto (s. 1974), suomalainen kuvittaja ja sarjakuvapiirtäjä
* Ninni Korkalo (s. 1982), suomalainen kuvataiteilija
* Ninni Laaksonen (s. 1986), Miss Suomi 2006
* Ninni Luhtasaari (s. 1987), kuvataiteilija, muusikko ja hatuntekijä
* Ninni Martikainen (s. 1970), suomalainen iskelmälaulaja
* Ninni Poijärvi (s. 1974), suomalainen muusikko ja laulaja
* Ninni Russo (s. 1939), italialainen moottoriurheiluvaikuttaja

## Kuvitteellisia Ninnejä

* Ninni, sivuhahmo Tove Janssonin Muumi-tarinoissa
* Ninni Luotola, tv-sarjassa Kotikatu
* Ninni Melkerson, pikkutyttö Astrid Lindgrenin kirjoihin perustuvassa televisiosarjassa *[[Saariston lapset]]*

## Lähteet
Monipeli

**Monipeli** on Veikkauksen kosketusnäytöllinen rahapelikone, joka sisältää 5 peliä:
*Pohjantähti
*Jokeripokeri
*Ässäkisa
*Keno
*Korttikeno
Blood (videopeli)

**Blood** on Monolith Productionsin kehittämä ja GT Interactiven julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin MS-DOS:lle heinäkuussa 1997. 

*Bloodia* kehitti aiemmin 3D Realms, mutta yhtiö myi pelioikeudet Monolithille, jotta 3D Realms pystyisi keskittymään *[[Shadow Warrior]]in* kehittämiseen. Pelistä on tehty jatko-osa *Blood 2: The Chosen* ja kaksi lisäosaa, jotka ovat *Plasma Pak* ja *Cryptic Passage*. Blood on jaettu neljään episodiin, jossa kussakin on oma loppuvastus.

Pelin keskeisenä teemana on graafinen väkivalta, josta peli on saanut nimensä: viholliset voidaan räjäyttää palasiksi, jotka sitten satavat takaisin maahan. Irrallaan olevia päitä voi potkia kuin jalkapalloa. Viholliset huutavat niiden leimahtaessa tuleen tai haavoittuessa. Äänimaailma on olennainen osa koko peliä. Kenttäsuunnittelussa ilmenee pelin väkivaltaisuus: ympäri kenttää nähdään ruumiita, kidutuksen uhreja sekä muita räävittömiä tilanteita.

## Juoni
Peli sijoittuu vuoteen 1928, jolloin pelin päähenkilö, Caleb, herää kuolleista. Hänen tehtävänä on kostaa ystäviensä Gabrielin ja Ishmaelin sekä hänen rakastettunsa Ophelian kuolema, jonka laittoi täytäntöön pelin päävihollinen Tchernobog sekä hänen alaisensa. Tchernobog johtaa salaseuraa. jota kutsutaan nimellä Cabal.

Peli on jaettu neljään episodiin, joissa on joko kahdeksan tai yhdeksän kenttää. Jokaisessa episodissa on myös salakenttä, jonne pääsy vaatii tarkkaa silmää tai nopeutta. Jokaisen episodin viimeinen kenttä on pomokenttä, jossa Caleb ottaa mittaa voimakkaista pomoista.

## Aiheesta muualla
*
Perinnöstä luopuminen

**Perinnöstä luopuminen** on tahdonilmaisu, jolla perillinen luopuu oikeudestaan perintöön. Tämä voi tapahtua joko perittävän eläessä tai perittävän kuoleman jälkeen. Perittävän eläessä tapahtuva perinnöstä luopuminen on kirjallinen, määrämuotoinen oikeustoimi, jota nimitetään negatiiviseksi perintösopimukseksi. Käytännössä se tehdään yleensä niin, että perillinen hyväksyy perittävän tekemän testamentin. Perittävän kuoleman jälkeen perinnöstä voi luopua tekemällä oikeustoimen tai laiminlyömällä perinnön vastaanottamisen. Oikeus perintöön vanhentuu kymmenen vuoden kuluttua perittävän kuolemasta (perintökaari, 40/1965, 16:1), joten laiminlyönnin on kestettävä melko kauan. Perittävän eläessä tapahtuneesta perinnöstä luopumisesta huolimatta rintaperillisellä on oikeus lakiosaansa, ellei hän ole saanut teostaan kohtuullista korvausta (PK 17:1.2). Perittävän kuoltua tapahtunut luopuminen sitoo myös rintaperillistä ja hänen velkojiaan, jos luopuminen tapahtuu ennen luopujan konkurssia. Jos perillinen on ottanut perinnön vastaan, ei luopuminen ole enää mahdollista. Melko tavallinen toimi on perittävän kuoltua tapahtuva perinnöstä luopuminen lastensa hyväksi, jolloin perintö siirtyy lapsille. Tällöin perintöveroa joutuu maksamaan vain yhden kerran.

## Katso myös
* Perintöosuuden luovutus

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Pukkilan kirkko

**Pukkilan kirkko** on kuuluisan kirkonrakentajan Mats Åkergrenin rakentama 1814. Porvoonjokilaaksossa sijaitsevan Pukkilan toinen kirkko seisoo pienellä mäellä. Puukirkko on muodoltaan erivartinen, sisäviisteinen ristikirkko. Pääsisäänkäynnin yläpuolella kohoaa tapulimainen kellotorni, jonka kellot ovat 1700-luvulta. Runkohuoneen ristikeskusta koristaa kattoratsastaja.

Kirkon muutoskorjauksissa alkuperäinen asu on osin kadonnut. Ensimmäinen peruskorjaus tehtiin 1885. Nykyinen kiinteä sisustus ja sisäasu ovat pääosin 1914 Ilmari Launiksen johdolla tehdystä korjauksesta. Barokkityylinen saarnatuoli vuodelta 1689 on siirretty Pukkilan ensimmäisestä kirkosta. Ensimmäiset urut Pukkilan kirkkoon saatiin 1901. Nykyiset urut ovat vuodelta 1991 ja niissä on 17 äänikertaa, 2 sormiota sekä jalkio.

Kirkkoa ympäröi hautausmaa. Kirkon lähellä on kaksi vanhaa pitäjänmakasiinia, joista toisessa, 1837 rakennetussa, on kotiseutumuseo. Viereisen, 1780-luvulla rakennetun pappilan nykyasu on vuodelta 1842.

## Aiheesta muualla

*Pukkilan kirkko
*