open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Swæfred

**Swæfred** (k. 704) oli Essexin kuningas yhdessä veljensä Sigeheardin kanssa noin 694–704. He olivat edellisen kuninkaan Sæbbin poikia.  William Malmesburylaisen mukaan Sigeheard ja Swæfred olivat veljeksiä, jotka seurasivat isäänsä valtaistuimella. Tämä käy ilmi Sæbbin määräyskirjasta. Saman säädöksen mukaan Swæfred toimi lyhyen aikaa Kentin kuninkaana, noin 688–690, halliten Kentin länsiosia, kun taas Oswine hallitsi Kentin itäosia. Luultavasti Swæfred karkotettiin Kentistä 690, kun Wihtred nousi Kentin kuninkaaksi. Swæfred lahjoitti Twickenhamista maata piispa Waldhariolle vuodelle 704 päivätyllä määräyskirjalla, jonka allekirjoittajaksi on merkitty Ceolred, Mercian kuningas. Tämä viittaa siihen, että Essex oli tuolloin Mercian vallan alla.

## Lähteet
Arno Reuter

**Arno Immanuel Reuter** (29. maaliskuuta 1861 Turku – 2. syyskuuta 1925 Turku) oli suomalainen agronomi, maanviljelijä ja valtiopäivämies, joka toimi myös Suomen Talousseuran sihteerinä. 

## Henkilöhistoria
Arno Reuterin vanhemmat olivat rehtori Edvin Titus Feodor Reuter ja Aline Procopé ja puolisot vuodesta 1886 Ina Maria Larsson (k. 1909) ja vuodesta 1912 Elin Selma Johanna Stjernvall. Reuter tuli ylioppilaaksi 1880 ja valmistui agronomiksi Mustialasta 1884.  Hän teki valtion stipendiaattina useita opintomatkoja Pohjoismaihin, toimi maanviljelyskoulun johtajana Tuorlassa sekä Tuorlan kartanon ja Raadelman kartanon hoitajana 1885–1887 ja sitten Ispoisten kartanon ja Lofsdalin kartanon  hoitajana vuoteen 1900. Vähä-Heikkilän kuninkaankartanon vuokraaja Reuter oli 1900–1917 ja Suomen Talousseuran sihteeri 1900–1918. Reuterilla oli useita luottamustoimia ja hän oli Piikkiön tuomiokunnan edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. 

Arno Reuterin veljiä olivat professorit Odo Morannal Reuter, Julio Nathaniel Reuter ja Enzio Rafael Reuter. 

## Julkaisuja
* *Kertomus Keisarilliseen Suomen Senaattiin matkasta, jonka yleisistä varoista saadulla raha-avulla keväällä v. 1890 teki Ruotsiin, Tanskaan ja Saksaan*, 1892

## Lähteet
Polkowicen piirikunta

**Polkowicen piirikunta** () on yksi Ala-Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 63&nbsp;065. Piirikunta on jaettu kuuteen maalaiskuntaan, jotka ovat Chocianów, Gaworzyce, Grębocice, Polkowice, Przemków sekä Radwanice ja niissä on kylien lisäksi kolme kaupunkia; Chocianów, Przemków sekä hallintokeskus Polkowice.

Polkowicen piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 4,3 prosenttia.

Vuoden 2019 lopussa Polkowicen piirikunnassa arvioitiin olevan 63&nbsp;065 asukasta, joista 50,6 prosenttia naispuolisia ja 49,4 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 62&nbsp;977 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 57&nbsp;987 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 19,2 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 62 prosenttia ja eläkeikäisten 18,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,2 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 604 lasta. Väestönlaskennassa 2011 puolalaisten lisäksi ainoa vähintään prosentin väestöstä muodostava ryhmä olivat lemkot, joita oli yhteensä 1&nbsp;004 eli 1,6 prosenttia piirikunnan koko väestöstä.

## Lähteet
Teos (faarao)

**Teos**, hallitsijanimeltään **Irmaatenra**, oli muinaisen Egyptin 30. dynastian toinen faarao, joka hallitsi vuosina 362–360 eaa. Teos oli edeltäjänsä Nektanebo I:n poika ja hallitsi vain kahden vuoden ajan. Teoksen seuraaja oli hänen veljenpoikansa Nektanebo II. Teos yritti sotaretkeä Persiaa vastaan. Hän oli nostanut verotusta palkatakseen kreikkalaisia palkkasotilaita.
Albert Collon

**Albert Collon** oli belgialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi urallaan viisi kautta Belgian pääsarjassa Le Puck d’Anversin joukkueessa vuosina 1925–1930. Collon edusti myös Belgiaa Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1928, joissa hän pelasi kolme ottelua ilman tehopisteitä sekä Ranskan, Itävallan ja Saksan MM-kilpailuissa 1930, joissa hän pelasi yhden ottelun ilman tehopisteitä. Collon kuului Belgian joukkueeseen myös Sveitsin EM-kilpailuissa 1926, Itävallan EM-kilpailuissa 1927 ja Unkarin EM-kilpailuissa 1929. Itävallassa 1927 hän saavutti EM-hopeaa.

## Lähteet
Środan piirikunta (Ala-Sleesian voivodikunta)

**Środan piirikunta** () on yksi Ala-Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 55&nbsp;079. Piirikunta on jaettu viiteen maalaiskuntaan, jotka ovat Kostomłoty, Malczyce, Miękinia, Środa Śląska sekä Udanin ja niissä on kylien lisäksi yksi kaupunki; hallintokeskus Środa Śląska.

Środan piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa viisi prosenttia.

Vuoden 2019 lopussa Środan piirikunnassa arvioitiin olevan 55&nbsp;079 asukasta, joista 50,5 prosenttia naispuolisia ja 49,5 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 51&nbsp;596 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä kasvavan 56&nbsp;239 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 19,1 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 62,2 prosenttia ja eläkeikäisten 18,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,4 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 581 lasta.

## Lähteet
Strzelinin piirikunta

**Strzelinin piirikunta** () on yksi Ala-Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 43&nbsp;570. Piirikunta on jaettu viiteen maalaiskuntaan, jotka ovat Borów, Kondratowice, Przeworno, Strzelin sekä Wiązów ja niissä on kylien lisäksi kaksi kaupunkia; Wiązów ja hallintokeskus Strzelin.

Strzelinin piirikunnalla on yhteistä rajaa Wrocławin, Oławan, Brzegin, Nysan, Ząbkowicen ja Dzierżoniówin piirikuntien kanssa.

Strzelinin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 9,6 prosenttia. Luku on huomattavasti sekä Ala-Sleesian voivodikunnan että koko Puolan työttömyyslukuja korkeampi.

Vuoden 2019 lopussa Strzelinin piirikunnassa arvioitiin olevan 43&nbsp;570 asukasta, joista 50,5 prosenttia naispuolisia ja 49,5 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 44&nbsp;720 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 36&nbsp;508 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 17,4 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60,8 prosenttia ja eläkeikäisten 21,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,1 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 391 lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Reinhard Genzel

**Reinhard Genzel** (s. 24. maaliskuuta 1952) on saksalainen astrofyysikko, Max Planckin maapallon ulkopuolisen fysiikan instituutin apulaisjohtaja, LMU:n professori ja emeritusprofessori Kalifornian Berkeleyn yliopistossa. Hänelle myönnettiin fysiikan Nobel-palkinto vuonna 2020, jonka hän jakoi Andrea Ghezin ja Roger Penrosen kanssa.

Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1995.

## Lähteet
Jari Liski

**Jari Olavi Liski** (s. 18. tammikuuta 1967 Hämeenlinna) on suomalainen metsänhoitotieteilijä ja Ilmatieteen laitoksen tutkimusprofessori. Hänen tutkimustyönsä on liittynyt ilmakehän ja metsien väliseen vuorovaikutukseen. Hän on ollut julkisissa tiedotusvälineissä esillä esimerkiksi keskustelussa metsän ja maaperän roolista ilmastonmuutoksen torjunnassa, erityisesti maaperän hiilikierron asiantuntijana. 

Liski on valmistunut Helsingin yliopistosta maatalous- ja metsätieteen maisteriksi vuonna 1992 ja edelleen tohtoriksi (1997, pääaineenaan metsänhoitotiede). Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1997) käsitteli hiilivarastoja metsän maaperässä. Tutkimus oli otsikoitu *Carbon storage of forest soils in Finland*. Metsämaatieteen dosentti hän on ollut vuodesta 2007.

Työurallaan Liski on toiminut Helsingin yliopistossa väitöskirjatutkijana, jonka jälkeen tutkijana Euroopan metsäinstituutissa ja sitten Suomen ympäristökeskuksessa, vuodesta 2012 lähtien tutkimusprofessorina. Loppuvuodesta 2016 hän siirtyi Ilmatieteen laitoksen tutkimusprofessoriksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jari Liskin Google Scholar -profiili  (scholar.google.com)
*Jari Liski, Finnish Meteorological Institute, Climate Research  (researchgate.net)
*Maaperästä yksi ratkaisu ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi? (5.4.2018)  (atmoslehti.fi)
Andrea Ghez

**Andrea Mia Ghez** (s. 16. kesäkuuta 1965) on yhdysvaltalainen tähtitieteilijä ja professori UCLA:n fysiikan ja tähtitieteen laitoksella. Vuonna 2020 hänestä tuli neljäs nainen, jolle myönnettiin fysiikan Nobel-palkinto. Hän jakoi Nobelin Reinhard Genzelin ja Roger Penrosen kanssa. 

Ghez suoritti fysiikan kandidaatin tutkinnon Massachusetts Institute of Technologyssä (MIT) vuonna 1987 ja väitteli California Institute of Technologyissa (Caltech) 1992. Hän on työskennellyt UCLAssa vuodesta 1994, ja on UCLA:n kahdeksas nobelisti.

Ghezin työryhmänsä kanssa vuonna 2019 julkaisema tutkimus on tähän mennessä laajin tutkimus, jossa testataan kokeellisesti Albert Einsteinin julkaisemaa yleistä suhteellisuusteoriaa. Tutkijat mittasivat Linnunradan keskellä olevaa valtavaa mustaa aukkoa kiertävien 3000 tähden liikkeitä W.M. Keckin Observatoriossa Havaijilla. He todensivat ajan ja avaruuden kiertyvän yhteen. Vuonna 2020 sama ryhmä löysi mustan aukon läheltä uudenlaisia taivaankappaleita, jotka näyttävät tähtienväliseltä kaasulta mutta käyttäytyvät kuin tähdet. Ghez oli ratkaisemassa yhtä tähtitieteen suurista kysymyksistä jo 1998, kun ryhmä osoitti, että linnunradan keskellä on erittäin massiivinen musta aukko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yle tapasi Nobel-voittajan, joka löysi supermassiivisen mustan aukon Linnunratamme keskuksesta: ”Emme voi selittää kaikkea tuntemiemme luonnonlakien mukaan”
Offa (Essexin kuningas)

**Offa** (k. noin 709, Rooma) oli Essexin kuningas noin 704–709. Beda Venerabiliksen mukaan Offa oli kuningas Sigheren poika. Beda kertoo, että Offa jätti vaimonsa ja lähti Roomaan yhdessä Mercian kuningas Coenredin kanssa tullakseen munkiksi.

## Lähteet
Świdnican piirikunta

**Strzelinin piirikunta** () on yksi Ala-Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 156&nbsp;921. Piirikunnan kaksi kaupunkikuntaa ovat hallintokeskus Świdnica ja Świebodzice. Kuusi maalaiskuntaa ovat Dobromierz, Jaworzyna Śląska, Marcinowice, Strzegom, Świdnica sekä Żarów ja niissä on kylien lisäksi kolme kaupunkia; Jaworzyna Śląska, Strzegom sekä Żarów.

Świdnican piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 5,6 prosenttia.

Vuoden 2019 lopussa Świdnican piirikunnassa arvioitiin olevan 156&nbsp;921 asukasta, joista 51,7 prosenttia naispuolisia ja 48,3 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 162&nbsp;185 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 129&nbsp;172 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 16,5 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 59,8 prosenttia ja eläkeikäisten 23,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,1 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 1&nbsp;300 lasta.

## Lähteet
Charles M. Rice

**Charles Moen Rice** (s. 25. elokuuta 1952 Sacramento, Kalifornia) on yhdysvaltalainen virologi, jonka pääasiallinen tutkimusalue on hepatiitti C -virus. Hän on virologian professori Rockefeller-yliopistossa New Yorkissa.

Rice on American Association for the Advancement of Science -työryhmän jäsen, kansallisen tiedeakatemian jäsen ja toimi American Virology Society -yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 2002–2003. Hän sai 2016 Lasker-DeBakey Clinical Medical Research Award -palkinnon. Yhdessä Michael Houghtonin ja Harvey J. Alterin kanssa hänelle myönnettiin vuonna 2020 fysiologian tai lääketieteen Nobel-palkinto ”hepatiitti C -viruksen löytämisestä”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Thrym

**Thrym** () on skandinaavisessa mytologiassa jättiläisten valtakunnan Jotunheimin kuningas, joka varasti ukkosen jumala Thorin vasaran. Thrym esiintyy Eddan Trymskvadet (*Þrymskviða*)-runossa.

## Lähteet
Michael Houghton

**Michael Houghton** (s. 1949) on Britanniassa syntynyt virologi. Hänet tunnetaan erityisesti Hepatiitti C:n tutkimuksistaan.

Houghton on virologian professori Albertan yliopistossa. Hän sai vuoden 2020 fysiologian tai lääketieteen Nobel-palkinnon yhdessä Harvey J. Alterin ja Charles M. Ricen kanssa.

## Lähteet
Harvey J. Alter

**Harvey James Alter** (s. 12. syyskuuta 1935) on yhdysvaltalainen lääketieteen tutkija, virologi ja lääkäri. Hänen työnsä ansiosta löytyi hepatiitti C -virus. Hän sai fysiologian tai lääketieteen Nobelin vuonna 2020 yhdessä Michael Houghtonin ja Charles M. Ricen kanssa.

## Lähteet
Gaoussou Koné

**Gaoussou Koné** (s. 28. huhtikuuta 1944) on norsunluurannikkolainen pikajuoksija, joka kilpaili 1960- ja 1970-luvun alussa.
Parhaita saavutuksia oli eteneminen Tokion vuoden 1964 olympialaisten loppukilpailupaikka ja vuoden 1965 Afrikan 100 ja 200 metrien mestrauudet sekä vuoden 1967 Kesäuniversiadien 100 metrin mestaruus.

Gaoussou Koné nousi suuren yleisön tietoisuuteen vuonna 1963 päästessään ranskankielisen Afrikan mestaruuskilpailujen finaalin, jotka järjestettiin Dakarissa. Seuraavan vuoden Tokion olympialaisissa hän eteni jälleen finaaliin maailman sen hetken parhaiden joukossa. Lopullinen sijoitus oli kuudes ajalla 10,4 Yhdysvaltain Bob Hayesin voittaessa ajalla 10,0. Hänen menestyksensä jatkui seuraavana vuonna, jolloin hän vei niin 100 kuin 200 metrin mestaruudet Afrikan mestaruuskilpailuissa Brazzavillessä. Näihin aikoihin eli vuosina 1965 ja 1966 Koné oli Afrikan paras 100 metrin juoksija aikojen ollessa useissa kilpailuissa 10,2-10,3. Vuoden 1967 Tokion kesäuniversiadeissa Koné otti myös mestaruuden ajalla 10,4 voittaen Yhdysvaltain Tommie Smithin kymmenyksellä. Sen jälkeen Konéen huippumenestys alkoi hiipua. Hän oli mukana vuoden 1968 Meksikon olympialaisissa, mutta putosi niukasti finaalista vain yhdellä sadasosalla jan ollessa 10,27. Samoin kävi 4 x 100 metrin viestijoukkueella, jonka jäsenenä Koné ankkuroi välieriin. Munchenin olympialaisissa 1972 Koné oli myös mukana, mutta osallistui vain 4 x 100 metrin maansa viestijoukkueeseen, joka putosi jo alkuerissä.

Gaoussou Koné oli tunnettu Suomessa, sillä hän kilpaili mm. vuosien 1965, 1967 ja 1969 Maailmankisoissa Helsingissä menestyksekkäästi.

## Parhaat tulokset
* 100 metriä: 10,21, 15. lokakuuta 1967, Meksiko City
* 200 m: 21,1, 1965

### Lähteet
Fernando Solanas

**Fernando Ezequiel ”Pino” Solanas** (16. helmikuuta 1936 Olivos, Argentiina – 6. marraskuuta 2020 Pariisi, Ranska) oli argentiinalainen elokuvaohjaaja, jonka useimmat teokset ovat dokumenttielokuvia. Hänen tunnetuimpia töitään ovat kiistelty nelituntinen poliittinen dokumenttitrilogia *[[Polttouunien aika]]* (La Hora de los hornos, 1968) sekä näytelmäelokuva *[[Etelän kaipuu]]* (Sur, 1987), josta Solanas sai parhaan ohjaajan palkinnon Cannesissa. Solanas oli myös Argentiinan senaatissa  Buenos Airesin kaupungin edustajana.

Solanasin dokumentit ja näytelmäelokuvat käsittelevät useimmiten Argentiinan ja muiden Etelä-Amerikan maiden yhteiskunnallisia epäkohtia vasemmistolaisesta näkökulmasta. Esimerkiksi dokumentissaan *Argentiinan ryöstö* (Memoria del saqueo, 2004) Solanas pyrkii osoittamaan miten äärimmäinen liberalismi ja korruptio syöksivät vauraan maan köyhyyteen.

Vuonna 1999 Solanas johti tuomaristoa Moskovan elokuvajuhlilla. Kesällä 2002 hän vieraili Sodankylän elokuvajuhlilla ja syksyllä 2005 Helsingin Cinemaissí-festivaaleilla.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*”Pampan punainen tango”, Solanasin haastattelu, *Filmihullu* 3/2002.

## Aiheesta muualla
Devika Rani

**Devika Rani Chaudhuri** (30. maaliskuuta 1908 Visakhapatnam – 9. maaliskuuta 1994 Bangalore), yleensä vain **Devika Rani**, oli intialainen näyttelijä ja elokuvatuottaja. Hän näytteli intialaisissa elokuvissa 1930- ja 1940-luvulla. Häntä kutsuttiin intialaisen elokuvan ensimmäiseksi naiseksi. Hänen saamiinsa palkintoihin kuuluivat Padma Shri ja Dadasaheb Phalke Award.

Varakkaaseen bengaliperheeseen syntynyt Devika Rani oli sukua Nobel-palkitulle kirjailijalle Rabindranath Tagorelle. Hänet lähetettiin yhdeksänvuotiaana sisäoppilaitokseen Englantiin, missä hän kasvoi. Hän tapasi Lontoossa intialaisen elokuvatuottajan Himanshu Rain vuonna 1928. He alkoivat työskennellä yhdessä ja menivät naimisiin seuraavana vuonna. Rani näytteli useassa Rain kanssa perustamansa tuotantoyhtiön Bombay Talkiesin elokuvassa. Hänen elokuvansa olivat naiskeskeisiä ja aikaansa edellä käsitellen aiheita kuten kastittomien ja lapsettomien naisten ahdinko.

Rain kuoltua vuonna 1940 Rani otti lisää vastuuta tuotantoyhtiöstä ja tuotti elokuvia yhdessä Rain liikekumppanien kanssa. Vuonna 1945 hän jätti elokuvateollisuuden ja meni naimisiin venäläisen taidemaalarin Svetoslav Roerichin kanssa. He asuivat Bangaloressa, missä Rani eli erakkomaista elämää. Hän kuoli keuhkoputkentulehdukseen 85-vuotiaana.

## Filmografia
* *[[Karma (vuoden 1933 elokuva)|Karma]]* (1933)
* *[[Jawani Ki Hawa]]* (1935)
* *[[Mamta Aur Mian Biwi]]* (1936)
* *[[Jeevan Naiya]]* (1936)
* *[[Janmabhoomi (vuoden 1936 elokuva)|Janmabhoomi]]* (1936)
* *[[Achhut Kannya]]* (1936)
* *[[Savitri (vuoden 1937 elokuva)|Savitri]]* (1937)
* *[[Jeevan Prabhat]]* (1937)
* *[[Izzat (vuoden 1937 elokuva)|Izzat]]* (1937)
* *[[Prem Kahani (vuoden 1937 elokuva)|Prem Kahani]]* (1937)
* *[[Nirmala (vuoden 1938 elokuva)|Nirmala]]* (1938)
* *[[Vachan (elokuva)|Vachan]]* (1938)
* *[[Durga (vuoden 1939 elokuva)|Durga]]* (1939)
* *[[Anjaan (vuoden 1941 elokuva)|Anjaan]]* (1941)
* *[[Hamari Baat]]* (1943)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Takeo Sugawara

**Takeo Sugawara** (, s. 23. toukokuuta 1938 Akitan prefektuuri) on entinen japanilainen moukarinheittäjä.

Takeo Sugawara nousi kansainväliselle tasolla 1950-luvun lopussa. Hän edusti Japania Rooman vuoden 1960 olympialaisissa, mutta putosi jo karsinnoissa heitettyään vajaan metrin karsintarajasta. Kaksi vuotta myöhemmin Aasian kisoissa Indonesian Jakartassa elokuussa 1962 hän sijoittui toiseksi maanmiehensä Noboru Okamoton voittaessa. Kotiolympialaisissa Tokiossa syksyllä 1964 Sugawara nousi parhaaksi japanilaiseksi edeten loppukilpailuun ja sijoittuen loppukilpailussa 13. tuloksella 63,69. Seuraavissa Aasian kisoissa hän saavutti parhaan menestyksensä eli nousi kultamitalistiksi tuloksella 62,90. Näihin aikoihin hän oli uransa huipulla. Vuoden 1968 Meksikon olympialaisissa hän saavutti neljännen sijan samalla tuloksella 69,78 pronssia saavuttaneen Unkarin Lázár Lovászin kanssa. Hänen toiseksi paras heittonsa 69,06 oli 32&nbsp;cm lyhyempi kuin Lovászilla. Tämän jälkeen Sugawaran menestys alkoi hiipua. Hän oli mukana vielä Münchenin vuoden 1972 olympialaisissa, mutta edettyään karsinoista loppukilpailuun hän jäi loppukilpailun viimeiseksi eli 20:nneksi.

Japanin mestaruuden Takeo Sugawara saavutti viisi kertaa eli vuosina 1964 ja 1966-1968 ja 1971. Hän saavutti lisäksi kerran avoimen Britannian mestaruuden vuonna 1963. Sugawara sijoittui uransa aikana maailmantilastossa kolmena vuonna eli vuosina 1963, 1966 ja 1969. Hän edusti "Muun maailman" joukkuetta kesällä 1971 käydyssä Yhdysvaltain, Neuvostoliiton ja Muun Maailman välisessä maaottelussa. Sugawara kilpaili Suomessa kaksi kertaa eli kesällä 1964 ja vuoden 1969 Maailmankisoissa. Paras tulos oli Meksikon vuoden 1968 olympialaisten loppukilpailun 69,78.

Moukarinheittäjaksi Sugawara ei ollut kovin pitkä; vain 174 cm. Teknisesti hän oli taitava, sillä hän oli ensimmäinen, joka käytti neljää pyörähdystä moukarinheitossa.

## Lähteet
Animal Crossing: New Horizons

**Animal Crossing: New Horizons** () on Nintendon kehittämä ja julkaisema simulaatiovideopeli. Peli on julkaistu 20. maaliskuuta  Nintendo Switchille, ja se on *[[Animal Crossing (pelisarja)|Animal Crossing]]* -pelisarjan viides osa.

## Pelaaminen
Pelissä pelaaja luo oman hahmonsa ja muuttaa saarelle, josta pelaajan ohjaamana kehittyy antropomorfisten eläinten asuttama yhteisö. Pelissä voi tutkia saarta, kerätä raaka-aineita, pyydystää kaloja ja hyönteisiä, valmistaa esineitä, asetella saarelleen rakennuksia ja esineitä, kasvattaa kasveja, vierailla toisilla saarilla ja osallistua erilaisiin tapahtumiin. Peli toimii reaaliajassa ja monet pelin tapahtumista on sidottu vuodenaikaan, päivämäärään tai vuorokaudenaikaan. Peliä voi pelata yksinpelinä tai moninpelinä sekä samalla konsolilla että usean eri konsolin välillä paikallisesti tai verkossa.

## Vastaanotto
*Animal Crossing: New Horizons* sai kiitosta monilta arvostelijoilta. Pelistä tuli sarjansa myydyin osa; sitä myytiin yli kymmenen miljoonaa kappaletta maaliskuun loppuun mennessä. Pelin menestyksen on osittain arveltu johtuneen julkaisupäivän sattumisesta koronaviruspandemian keskelle, jolloin suuri määrä ihmisiä vietti aikaansa kotona monenlaisten rajoitusten vuoksi.

## Vaikutus
Hongkongin mielenosoitusten aikaan pelin harmailta markkinoilta saatavaa länsimaista versiota käytettiin mielenosoittajien viestintään. Kiinassa pelaajat voivat käyttää moninpeliominaisuuksia vain länsimaisen version kautta, jonka Pinduoduo ja Taobao -palvelut ovat sitten poistaneet saatavilta.

## Lähteet
Ronna McDaniel

**Ronna Romney McDaniel** (s. 19. tammikuuta 1973 Austin, Texas) on yhdysvaltalainen republikaanivaikuttaja.

McDaniel on George Romneyn lapsenlapsi ja Mitt Romneyn veljentytär. Hän kampanjoi setänsä hyväksi ja nousi tämän jälkeen johtohahmoksi Michiganin republikaanipuolueessa. Vuonna 2014 hänestä tuli Republikaanien kansallisen komitean jäsen ja vuonna 2015 Michiganin osavaltiotason puoluepuheenjohtaja. Yhdysvaltain presidentinvaaleissa 2016 McDaniel tuki Donald Trumpin ehdokkuutta. Vuonna 2017 Trump valitsi hänet Reince Priebusin seuraajaksi puolueen kansallisen komitean johdossa ja kansallinen komitea ratifioi päätöksen. McDaniel on esittänyt vahvoja julkisia kannanottoja Trumpin puolesta.

Maaliskuun puolessavälissä 2020 McDaniel jättäytyi Yhdysvaltoihin levinneen koronaviruspandemian yhteydessä omaehtoiseen karanteeniin oireiltuaan, mutta sai negatiivisen koronavirustestituloksen. 2. lokakuuta 2020 Republikaaninen kansallinen komitea ilmoitti hänen saaneen positiivisen koronavirustestituloksen 30. syyskuuta. Tätä edelsi hänen perheenjäsenensä sairastumisen toteaminen. McDaniel jäi kotiinsa Michiganiin eikä siten mennyt paikalle Yhdysvaltain presidentinvaalien 2020 alla Clevelandissa Trumpin ja Joe Bidenin välillä järjestettyyn väittelyyn.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Frédéric Soulié

**Melchior Frédéric Soulié** (23. joulukuuta 1800 Foix, Ranska – 23. syyskuuta 1847 Bièvres, Ranska) oli ranskalainen kirjailija, joka kirjoitti näytelmiä ja romaaneja. Häntä pidetään roman populairen mestarina.

Soulié toimi Pariisissa Bibliothèque de l'Arsenalin alikirjastonhoitajana. Hän oli aikanaan lähes yhtä suosittu kuin Alexandre Dumas vanhempi ja Eugène Sue. Hänen näytelmiään ovat muun muassa *Roméo et Juliette* (1828), jossa hän jäljittelee William Shakespearen näytelmää *[[Romeo ja Julia]]*, *Christine à Fontainebleau* (1829) ja *Closerie des genêts* (1846). Romaaneja ovat muun muassa *Mémoires du diable* (1837), *Le lion amoureux suivi de l'orage* (1839).

Soulién teos *La Closerie des genêts* on sovitettu elokuvaksi kaksi kertaa. Vuonna 1913 valmistuneen on ohjannut Adrien Caillard, vuonna 1924 valmistuneen André Liabel.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* [Teoksia Gallicassa](https://gallica.bnf.fr/services/engine/search/sru?operation=searchRetrieve&version=1.2&maximumRecords=50&collapsing=true&exactSearch=true&query=(dc.creator%20adj%20%22Souli%C3%A9,%20Fr%C3%A9d%C3%A9ric%20%22%20or%20dc.contributor%20adj%20%22Souli%C3%A9,%20Fr%C3%A9d%C3%A9ric%20%22)) vapaasti luettavissa ja ladattavissa
Sierransirkku

**Sierransirkku** (*Geospizopsis unicolor*) on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalta alueelta Etelä-Amerikasta.

## Koko ja ulkonäkö

Sierransirkku voi kasvaa 14–15 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Sierransirkkukoiras on väritykseltään yksivärisen sinertävän harmaa ja osalla alalajeista on silmien ympärillä valkoiset renkaat. Vatsa ja rinta voivat olla hieman muuta ruumista vaaleampia. Lajin naaras on pohjaväriltään vaaleanruskea ja ruumiissa on tummemman ruskeita viiruja. Sierransirkun nokka on suhteellisen kookas ja muodoltaan kartiomainen.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Sierransirkkua tavataan Andien poikki Venezuelasta Argentiinaan asti. Lajin elinympäristöä ovat vuoriston heiniköt ja pensaikot. Laji elää yleensä 3&nbsp;000&ndash;4&nbsp;700 metrin korkeudella merenpinnasta. Sierransirkku liikkuu yleensä pareittain tai pieninä ryhminä ja sen ravintoa ovat siemenet. 

## Lähteet
Rice

**Rice** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Angourie Rice (s. 2001), australialainen näyttelijä
* Anne Rice (1941–2021), yhdysvaltalainen kauhu- ja fantasiakirjailija
* Boyd Rice (s. 1956), yhdysvaltalainen muusikko
* Charles M. Rice (s. 1952), yhdysvaltalainen virologi, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja
* Condoleezza Rice (s. 1954), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, ministeri ja valtiotieteiden professori
* Curt Rice (s. 1962), yhdysvaltalaissyntyinen norjalainen kielitieteilijä
* Damien Rice (s. 1973), irlantilainen muusikko
* Declan Rice (s. 1999), englantilainen jalkapalloilija
* Edward Matthew Rice (s. 1960), yhdysvaltalainen katolinen piispa
* Elmer Rice (1892–1967), yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija
* Glen Rice (s. 1967), yhdysvaltalainen koripalloilija
* Isaac Rice (1850–1915), yhdysvaltalainen keksijä, shakinpelaaja ja kirjailija, jonka mukaan on nimetty Ricen gambiitti
* Jerry Rice (s. 1962), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
* Kurtis Rice (s. 1982), yhdysvaltalainen koripalloilija
* Lena Rice (1866–1907), irlantilainen tennispelaaja
* Michael Rice (s. 1997), brittiläinen laulaja
* Pat Rice (s. 1948), pohjoisirlantilainen jalkapalloilija ja valmentaja
* Ray Rice (s. 1987), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
* Spencer Rice (s. 1963), kanadalainen näyttelijä
* Stephanie Rice (s. 1988), australialainen uimari ja olympiavoittaja
* Susan Rice (s. 1964), yhdysvaltalainen diplomaatti
* Tim Rice (s. 1944), englantilainen sanoittaja
* Tim Rice-Oxley (s. 1976), brittiläinen pianisti
* Tyrese Rice (s. 1987), montenegrolais-yhdysvaltalainen koripalloilija
* Willard Rice (1895–1967), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
* William Marsh Rice (1816–1900), yhdysvaltalainen liikemies, jonka mukaan on nimetty Houstonissa toimiva Ricen yliopisto
* Zykera Rice (s. 1996), yhdysvaltalainen koripalloilija.

## Kuvitteellisia henkilöitä
* Todd James Rice, *Obsidian*, DC Comicsin sarjakuvahahmo.
Mattias Käit

**Mattias Käit** (s. 29. kesäkuuta 1998 Tallinnassa) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut Rapid Bukarestia tammikuusta 2022 lähtien.

Hän on FCI Levadian kasvatti. Heinäkuussa 2014 hän siirtyi Fulhamiin ja yhden vuoden myöhemmin hän teki ammattisopimuksen tämän seuran kanssa.. Tammikuussa 2018 hän siirtyi lainalle Ross County FC:n. Kesäkuussa 2019 hän teki kahden vuoden sopimuksen NK Domžalen kanssa. Syyskuussa 2021 hän teki kauden 2021 loppuun asti sopimuksen FK Bodø/Glimtin kanssa. Tammikuussa 2022 hän teki kahden ja puolen vuoden sopimuksen Rapid Bukarestin kanssa.

Hän pelasi Viron alle 16-, alle 17-, alle 19-, alle 21- ja alle 23-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän teki debyyttinsä Viron maajoukkueessa 6. tammikuuta 2016 Ruotsia vastaan.

Hänellä on veli Kristofer, joka on myös jalkapalloilija.

## Lähteet
* Profiili Soccerway-sivustolla 
* Profiili National Football Teams-sivustolla 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili Rapid Bukarestin sivustolla
Trzebnican piirikunta

**Trzebnican piirikunta** () on yksi Ala-Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 85&nbsp;253. Piirikunta on jaettu kuuteen maalaiskuntaan, jotka ovat Oborniki Śląskie, Prusice, Trzebnica, Wisznia Mała, Zawonia sekä Żmigród ja niissä on kylien lisäksi neljä kaupunkia; Oborniki Śląskie, Prusice, hallintokeskus Trzebnica ja Żmigród.

Trzebnican piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 5,1 prosenttia.

Vuoden 2019 lopussa Trzebnican piirikunnassa arvioitiin olevan 85&nbsp;253 asukasta, joista 50,9 prosenttia naispuolisia ja 49,1 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 81&nbsp;586 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä kasvavan 89&nbsp;985 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 18,9 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 61 prosenttia ja eläkeikäisten 20,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,9 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 807 lasta.

## Lähteet
Kurikan seurakunta

**Kurikan seurakunta** on Lapuan hiippakuntaan ja  Etelä-Pohjanmaan rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Vuosien 2009 ja 2016 kuntaliitoksesta lähtien Kurikan seurakunnan lisäksi siihen ovat kuuluneet Jalasjärven ja Jurvan kappeliseurakunnat. Seurakunnan kirkkoherra on Jani Latva-Nikkola.

Vuoden 2025 lopussa Kurikan seurakuntaan kuului 15&nbsp;875 jäsentä. Jäsenmäärä on ollut laskussa koko 2000-luvun ajan.

## Toimipaikat
Kurikan seurakunnan neljä kirkkoa ovat Jalasjärven kirkko, Jurvan kirkko, Koskuen kirkko ja Kurikan kirkko.

## Herätysliikkeet
Kurikan seurakunta kuuluu muun Seinäjoen eteläisen ja läntisen alueen tavoin voimakkaaseen ja yhtenäiseen evankelisen herätysliikkeen tukialueeseen. Liikkeen kannatus on voimakasta erityisesti Kurikan ja Jurvan alueella. Kanta-Kurikassa ei juurikaan ole vanhoillislestadiolaisuutta, sen sijaan jo 1800-luvulta asti lestadiolaista uusheräystä. Jalasjärven alueella on kannatusta myös vanhoillislestadiolaiselle suunnalle, sekä herännäisyydelle ja kansanlähetykselle.

## Historia
Kurikasta tuli 22.4.1672 Ilmajoen seurakunnan saarnahuonekunta ja 25.6.1701 kappeliseurakunta. Se sai myös ensimmäisen kirkon vuonna 1672. Kirkkoa laajennettiin olennaisesti 1775. 1800-luvun alkupuolella keskusteltiin huonokuntoisen kirkon korjaamisesta tai uuden rakentamisesta. Vuonna 1839 esiteltiin Carl Ludvig Engelin piirustukset tiilisestä ristikirkosta, ja niiden pohjalta jonkin verran mukailtu kirkko valmistui 1847 rakennusmestari Erik Kuorikosken johdolla. Vuonna 1867 Kurikka sai oikeuden erota itsenäiseksi seurakunnaksi, mutta se toteutui vasta 1882 kappalaisen ja Ilmajoen kirkkoherran kuoleman jälkeen.

## Papisto
Lähde:. 
Katso myös Jalasjärven seurakunta ja Jurvan seurakunta.

### Kurikan kappeliseurakunnan kappalaiset
* 1675–1685: Johannes Petri Gumse
* 1685–1692: Gabriel Henrici Peldanus
* 1692–1702: Matthias Soraeus
* 1704–1714: Sigfridus Saringius
* 1715–1729: Nicolaus Martini Prochman
* 1730–1731: Pietari Gustavi Cajanus
* 1731–1755: Isak Astrén
* 1755–1794: Isak Astrén nuorempi
* 1796–1811: Niklas Lagus
* 1812–1848: Gustaf Andell
* 1850–1877: Fredrik Johan Leidenius
* 1877–1886: Albert Ferdinand Leidenius

### Kurikan seurakunnan kirkkoherrat
* 1886–1897: Karl Johan August Gotthard Leidenius
* 1898–1909: Berndt Israel Söderman
* 1912–1944: Yrjö Alanen
* 1946–1955: Eeli J. Hakala
* 1957–1977: Hugo Merisaari
* 1977–1986: Jorma Laulaja
* 1986–2002: Raimo Mäki
* 2002–2024: Heikki Sariola
* 2025–: Jani Latva-Nikkola

### Kurikan itsenäisen seurakunnan kappalaiset
* 1916–1928: Karl Aleksius Fonselius
* 1931–1941: Yrjö Sakari Sarparanta
* 1941–1953: Lauri W. Lehtola
* 1953–1957: Hugo Merisaari
* 1957–1964: Kauko Hirvonen
* 1964–1968: Kaleva Ihamäki
* 1970–1973: Jaakko Lehtimäki
* 1974–1986: Raimo Mäki
* 1987–2002: Heikki Sariola
* ###: Aija Niemelä
* ###: Kari Pentikäinen

## Katso myös

* Uskonto Etelä-Pohjanmaalla

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seurakunnan kotisivut
Suomalaisia rakkauslauluja

**Suomalaisia rakkauslauluja** on suomalainen televisio-ohjelma, joka taltioitiin Lahden Sävel ry:n järjestämästä konsertista Lahden kaupunginteatterissa 1993. Konsertti oli yksi vuosittaisen Lahden Sävel -viikon musiikkitilaisuuksista. Sen päätapahtuma oli kansainvälinen Keskiyön auringon laulufestivaali (Midnight Sun Song Festival). Lahden Säveliä järjestettiin 1987 – 1996. Yle TV1:n Viihdetoimitus oli mukana yhteistyössä vuoteen 1991 ja tuotti televisio-ohjelmia kotimaisista konserteista ja laulufestivaalista. Vuosina 1992 - 1993 tuottaja oli Viihdetoimituksen seuraaja TV1 Taideohjelmat, vuonna 1994 TV1 Kansainvälinen musiikki ja 1995 TV1 Viihdeohjelmat. *Suomalaisia rakkauslauluja* oli yksi kotimaisista konserteista. Ison orkesterin kapellimestarina toimi Olli Ahvenlahti ja konsertin ohjasi Erkki Pohjanheimo. Juontajana toimi Janne Porkka. 
Suomalaisia rakkauslauluja lähetettiin Yle TV1:ssä 12.6.1993 

## Esiintyjät
*Kaija Koo
*Janita
*Kaija Lustila
*Joel Hallikainen
*Mika Pohjonen
*Riki Sorsa
*Kurre

## Tekijät
*Lahden Sävel ry: Eino Grön, Jukka Virtanen, Jaakko Salo, Lasse Norres, Laila Takolander
*Janne Porkka, juontaja
*Olli Ahvenlahti, kapellimestari
*Georg Sikow, lavastaja
*Reino Aaltonen, musiikkitarkkailija
*Erkki Pohjanheimo, tuottaja-toimittaja-ohjaaja

## Triviaa
Konsertin tunnusmusiikiksi valittiin Kaija Koon ja Markku Impiön rakkauslaulu *[[Kuka keksi rakkauden]]*, joka juuri oli noussut suosikkien kärkeen. 

## Lähteet
Louise Glück

**Louise Elisabeth Glück** [] (22. huhtikuuta 1943 New York, Yhdysvallat – 13. lokakuuta 2023 Cambridge, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen esseisti ja runoilija.

Glück on palkittu uransa aikana lukuisilla palkinnoilla, kuten vuonna 1993 runouden Pulitzerilla ja vuonna 2014 National Book Awardilla. Vuonna 2020 hänelle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto.

Glück kuoli syöpään kotonaan 13. lokakuuta 2023.

## Suomennetusta tuotannosta
Sumarin suomentama runokokoelma *Faithful and Virtuous Night* on ilmestynyt suomeksi nimellä *Uskollinen ja hyveellinen yö* (2020). Tomi Sirviö kirjoittaa kokoelmasta laajassa artikkelissaan, että siinä on arjen kuvauksia liitettynä elämäkerrallsiin aineksiin, ritaritaruihin ja helvetin näkyihin, osin yliluonnollisiin kokemuksiin, joita lukija voi tulkita myös uniksi tai harhoiksi. Elämäkerrallista on hänen vanhempiensa ja sisaruksensa kuolema auto-onnettomuudessa, minkä jälkeen Glück jäi veljensä kanssa nuoren tätinsä hoiviin. Sirviö huomauttaa, että runojen aivan tavalliset kielen rakenteet sisältävät monimerkityksisyyttä.

## Suomennettuja teoksia
* 
* 
* 
* 

; Runoja 
Antologiassa *Merenvaahdon palatsi*. Suomentanut Anni Sumari. Aviador 2019. 
* Huhtikuu
* Iltarukouksia
* Kertomus 
* Maisema

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla

* Louise Glück. American Academy of Achievement.
Nykyarkkitehtuuri

**Nykyarkkitehtuuri** tarkoittaa 1990-luvun loppupuolen ja 2000-luvun arkkitehtuuria. Se seuraa 1990-luvun puoliväliin jatkunutta postmodernia tyylisuuntausta.

Nykyarkkitehtuuria ei määrittele yksi tyyli. Sille on yhteistä epätavanomaisuus, mielikuvituksellisuus ja menneisyyden arkkitehtuurityyleistä irtaantuminen. Nykyarkkitehteja eivät enää sido lineaariset muodot. He pystyvät hyödyntämään laajaa valikoimaa uusia ja innovatiivisia materiaaleja sekä rakentamisen menetelmiä, kuten tietokoneavusteisesti luotuja kaaria, laserleikkaustekniikoita ja kolmiulotteista tulostusta. Nykyarkkitehtuurissa käytetään usein kierrätettyjä ja luonnonmukaisia materiaaleja ja kiinnitetään huomiota ekologisuuteen.

Nykyarkkitehtuurissa yleisiä piirteitä ovat esimerkiksi kaarevat linjat, pyöreät ja vapaat muodot, epätavanomaiset tilavuudet, epäsymmetrisyys, avoimet tilat, suuret ikkunat, viherkatot ja -seinät, sulautuminen ympäristöön sekä integroitu älyteknologia ja valaistus.

Kansainvälisesti tunnettuja nykyarkkitehteja ovat esimerkiksi Frank Gehry, Jean Nouvel, Tadao Andō, Shigeru Ban, Santiago Calatrava ja Zaha Hadid.

## Esimerkkejä

Tiedosto:Lightmatter waltdisney concerthall.jpg|Walt Disney Concert Hall Los Angelesissa, Frank Gehry, 2003
Tiedosto:Milwaukee Art Museum exterior.jpg|Milwaukeen taidemuseon Quadracci-paviljonki, Santiago Calatrava, 2001
Tiedosto:Campus WU LC D1 TC DSC 1440w.jpg|Wienin yliopiston kirjasto ja oppimiskeskus, Zaha Hadid, 2008
Tiedosto:China Central Television HQ, from China World Trade Centre.jpg|CCTV:n päämaja Pekingissä, Rem Koolhaas, 2012
Tiedosto:Reflections at Keppel Bay (dawn).jpg|Reflections at Keppel Bay, asuintaloja Singaporessa, Daniel Libeskind, 2011
Tiedosto:Beijing national stadium.jpg|Pekingin kansallinen stadion, Herzog & de Meuron, 2008
Tiedosto:Barajas Airport (Madrid) (4685194730).jpg|Adolfo Tiedosto:Suárezin Barajasin Madridin kansainvälisen lentoaseman terminaali 4, Richard Rogers, 2007
Tiedosto:School of the Arts, Singapore.jpg|Singaporen taidekoulu, WOHA, 2010
Tiedosto:Oodi July 2019 2.jpg|Helsingin keskustakirjasto Oodi, Arkkitehtitoimisto ALA, 2018


## Lähteet
Wałbrzychin piirikunta

**Wałbrzychin piirikunta** () on yksi Ala-Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 55&nbsp;611. Piirikunnan kolme kaupunkikuntaa ovat Boguszów-Gorce, Jedlina-Zdrój ja Szczawno-Zdrój. Viisi maalaiskuntaa ovat Czarny Bór, Głuszyca, Mieroszów, Stare Bogaczowice sekä Walim ja niissä on kylien lisäksi kaksi kaupunkia; Głuszyca ja Mieroszów. Piirikunnan hallintokeskus Wałbrzych kuului piirikuntaan kuntatasolla viimeksi vuosina 2003–2012, mistä lähtien se on muodostanut oman kaupunkipiirikuntansa.

Wałbrzychin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 12,3 prosenttia. Luku on huomattavan suuri sekä Ala-Sleesian voivodikunnan että koko Puolan työttömyyslukuihin verrattuna.

Vuoden 2019 lopussa Wałbrzychin piirikunnassa arvioitiin olevan 55&nbsp;611 asukasta, joista 51,9 prosenttia naispuolisia ja 48,1 prosenttia miespuolisia. Väkiluvun ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 40&nbsp;553 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 15,6 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60,6 prosenttia ja eläkeikäisten 23,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,7 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 415 lasta.

## Lähteet
Norman Ross

**Norman DeMille Ross** (2. toukokuuta 1896 Portland, Oregon – 19. kesäkuuta 1953 Evanston, Illinois) oli yhdysvaltalainen uimari, vesipalloilija ja olympiavoittaja.

Ross kilpaili Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920, joissa hän osallistui 100 metrin vapaauintiin, 400 metrin vapaauintiin, 1&nbsp;500 metrin vapaauintiin ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestiin. Samoissa olympialaisissa Ross edusti Yhdysvaltoja myös miesten vesipalloturnauksessa. Antwerpenissä 1920 hän saavutti kolme olympiakultaa 400 metrin vapaauinnista, 1&nbsp;500 metrin vapaauinnista ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä.

## Lähteet
Eemil Johan Pesonen

**Eemil Johan Pesonen** (26. tammikuuta 1868 Savonlinna – 27. huhtikuuta 1936 Turku) oli suomalainen kuuromykkäin koulun johtaja ja oppikirjojen tekijä.

Pesosen vanhemmat olivat postivahtimestari Gabriel Fabian Pesonen ja Anna Liisa Sikanen. Hän kävi seitsemän luokkaa Savonlinnan ja Kuopion lyseoita, valmistui 1892 Sortavalan opettajaseminaarista kansakoulunopettajaksi ja suoritti 1897 kuuromykkäin opettajatutkinnon sekä yliopistollisia tutkintoja kasvatusopissa, suomenkielessä ja fonetiikassa vuosina 1900 ja 1914. Pesonen teki opintomatkoja Ruotsiin, Tanskaan ja Saksaan 1899 ja Ruotsiin 1923.

Pesonen oli aluksi opettajana Otavan kansakoulussa, sitten Mikkelin kuuromykkäinkoulun opettajana 1898–1920 ja Turun kuuromykkäinkoulun johtajana vuodesta 1920 alkaen. Hän oli kesäisin vuosina 1916, 1917 ja 1919 Mikkelin lähellä sijainneen Heimarin puutarha- ja talouskoulun kuuromykkien tyttöjen koulun tietopuolisten aineiden opettajana sekä  Turussa väliaikaisen kuuromykkäinopettajien valmistuslaitoksen johtajana 1924–1927. Pesonen laati kuuromykkäin kouluja varten luonnontiedon ja yhteiskuntaopin oppikirjat. 

Pesonen toimi muun muassa Mikkelin kaupunginvaltuuston sihteerinä, Kuuromykkäin auttajayhdistyksen toimikunnan jäsenenä ja sihteerinä sekä keskustoimikunnan puheenjohtajana vuodesta 1921 alkaen, Aistivialliskoulujen opettajaliiton lisätyn keskushallituksen jäsenenä 1919–1921 ja kuuromykkäin jatko-opetuskomitean jäsenenä ja puheenjohtajana.

Eemil Pesonen oli naimisissa vuodesta 1901 Mikkelin kuurojenkoulun opettajan Ebba Eleonora Björklundin (1876–1951) kanssa. Pesonen kuoli kotonaan Turussa vuonna 1936. Hänet on haudattu Mikkeliin Harjun hautausmaalle.

## Julkaisuja
Nimellä *E. J. Pesonen*:
* *Uskonnonopetuksen asemasta*. Nykyajan uskonnollisia kysymyksiä 2. Gummerus 1906
* *Luonnontieto: kuuromykkäin opetusta varten*. Tekijä, Mikkeli 1910, 2. uudist. painos Suomen kuuromykkäinliitto, Helsinki 1940
* *Yhteiskuntaopas Suomen kuuromykille*. Tekijä, Mikkeli 1913
* *Käytännöllinen yhteiskuntaopas: kansakoulun jatko-opetusta ja ominpäin opiskelijoita varten*. WSOY 1916-1917, 3. uud. painos WSOY 1924 ja uud. toisena tekijänä O. J. Hainari, 4. uud. painos 1925, 5. uud. painos 1927
* *[[Abraham Argillander]]: 200-vuotismuisto 17 25/9 22-19 25/9 22*. Tekijä, Turku 1922

## Lähteet
Irlannin terveydensuojelun valvontakeskus

**Irlannin terveydensuojelun valvontakeskus** (, , lyhennys **HPSC**) on Irlannin tartuntatautien seurantaan ja ehkäisyyn keskittynyt, Dublinissa toimiva virasto. HPSC on osa Irlannin terveysministeriön alaista kansallista julkisten terveyspalvelujen organisaatiota (Health Service Executive, HSE). HPSC on perustettu vuonna 1998. Siellä työskentelee noin 50 ihmistä. 

HPSC on ollut keskeisessä asemassa esimerkiksi vuonna 2020 alkaneen COVID-19-pandemian aikaisessa Irlannin tilannekuvasta viestimisessä.

## Katso myös
*Public Health England (PHE)
*Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (ECDC)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Health Protection Surveillance Centre  (hpsc.ie)
* COVID-19 Cases in Ireland (Irlannin Covid-19 tilanneraportit)   (hpsc.ie)
* Ireland's COVID-19 Data Hub (data from HPSC and HSE)  (arcgis.com)
Sugawara

**Sugawara** on muun muassa seuraavien japanilaisten henkilöiden sukunimi:

* Sugawara no Michizane (845–903), runoilija, oppinut ja poliitikko
* Miki Sugawara, jalkapalloilija
* Takeo Sugawara (s. 1938), moukarinheittäjä
* Yukinari Sugawara (s. 2000), jalkapalloilija.
Ruskavere järv

**Ruskavere järv** on Virossa Jõgevamaalla Mustveen kunnan Ruskaveren kylässä sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Järvi on 300 metriä pitkä, 180 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,4 hehtaaria. Se sijaitsee Ruskaveren kylän kaakkoispuolella. Järvi on saareton ja sen suurin syvyys ylittää kolme metriä. Sen rantaviiva on 700 metriä pitkä ja rannat ovat peltomaanan rajautuvaa lepikkoa. Ympäröivä asutus sijaitsee sadan metrin etäisyydellä. Sieltä tulee järvelle polkuja. Järven etelärannalla sijaitsee venevalkama .

## Historiaa
Järvi oli aiemmin umpijärvi, johon kaivettiin oja. Oja laskee järven vedenpintaa noin metrillä.

## Luontoarvoja ja luokittelu
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (). Järvi luokitellaan limnologisesti hypertrofiseksi järveksi, kun veden ravinnepitoisuudet ovat erittäin korkealla (, HY). Silloin on järven biomassa suuri sekä mikrobitason että vesikasvillisuuden osalta.

Järven pohja on mutaa. Vedenväri on vihertävän keltainen tai ruskehtavan keltainen ja näkösyvyys on 1,5 metriä. Järven rantoja kiertää kesäisin vesikasvillisuusvyöhyke. Siinä elää ainakin hauki, ahven, särki, ruutana, suutari ja karppi.

## Vesistösuhteita
Ruskavere järv kuuluu Kullavere jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-uoma on Kääpa jõen sivuhaara. Järveen on johdettu länsipuolen metsästä lyhyitä kuivatusojia ja järven laskuoja alkaa sen länsirannasta ja se yhtyy parin kilometrin jälkeen Kääpa jõgeen. Kääpa jõgi on Kullaveren sivujoki ja Kullavere jõgi laskee Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

## Huomautuksia

## Lähteet
Nigersaurus

**Nigersaurus** (nimen merkitys: ”lisko Nigeristä”) on sukupuuttoon kuollut Rebbachisauridae-heimoon kuuluva sauropodisuku. Ainoa kuvattu laji on *Nigersaurus taqueti*. Nimensä mukaisesti *Nigersauruksen* jäänteet on löydetty Nigeristä. Se eli varhaisliitukauden Apt-vaiheella.

## Piirteet
*Nigersaurus* oli arviolta yhdeksän metriä pitkä ja kahden tonnin painoinen. Sillä oli kevytrakenteinen, verrattain lyhyt kallo. Erikoinen piirre oli sen nelikulmainen kuono, jonka etureuna oli suora ja hyvin leveä. Sauropodeista samanlainen kuono tiedetään olleen vain *[[Bonitasaura]]*-titanosaurilla. *Nigersauruksella* oli satoja nopeasti uusiutuvia, neulamaisia hampaita, jotka kaikki sijaitsivat haravamaisesti suorassa rivissä leuan etureunassa. *Nigersauruksen* kaula oli lyhyt ja matala. Sillä ei ollut selkärangan muodostamaa purjetta lantioiden kohdalla kuten joillakin lähisukuisilla lajeilla.

## Elintavat
*Nigersauruksen* erikoinen kuono oli luultavasti sopeuma uudenlaisen kasvillisuuden syöntiin, kun matalakasvuiset ruohot ja kukkivat kasvit ilmestyivät ensimmäistä kertaa. *Nigersaurus* käytti ravinnokseen näitä matalia kasveja, mutta se saattoi myös nousta takajaloilleen syödäkseen korkealla sijaitsevaa kasviravintoa.

*Nigersauruksen* elinympäristö oli luultavasti rannikon läheistä jokisuistoa. Samassa ympäristössä tiedetään eläneen dinosauruksia suvuista *[[Suchomimus]]*, *[[Lurdusaurus]]* ja *[[Ouranosaurus]]*, joista viimeksi mainittu oli myös kulmikassuinen ruohonsyöjä, joka kilpaili ravinnosta *Nigersauruksen* kanssa.

## Löytöhistoria

*Nigersauruksen* löysi Chicagon yliopiston retkikunta Nigeristä vuonna 1997 osana hyvin tuotteliasta kenttätutkimusjaksoa. Ryhmä löysi useiden täysikasvuisten yksilöiden lisäksi vastakuoriutuneiden poikasten jäänteitä. Kaikkiaan nämä löydetyt jäänteet sisältävät useita osittaisia luurankoja ja irrallisia luita, ja eläimen kallosta tunnetaan valtaosa.

## Lähteet
Kose järv

**Kose järv** (myös *Kose paisjärv, Koseveski paisjärv*) on Virossa Jõgevamaalla Mustveen kunnan Koseveskin kylässä sijaitseva Kääpa jõgeen padottu järviallas.

## Maantietoa
Järvi on 320 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,4 hehtaaria. Se sijaitsee Koseveskin kylän pienialaisen peltoalueen ympäröimänä. Järveä ympäröi kylän asutus ja sen padon vieressä sijaitsee suuri vesimyllyyn liittyvä rakennus. Padon ylittää pieni kylätie, mutta sen tekojärven länsipuolella menee Saaresta tuleva ja pohjoisessa Mustveelle johtavalle maantielle kulkeva paikallistie.

## Vesivoima, kalatie ja luontoarvoja
Koseveskin vesivoimalaitos () on kapasiteetiltaan 40 kilowattia eli 0,040 megawattia, joten luokitellaan minivoimalaitokseksi. Se on tyypiltään jokivoimalaitos, sillä sen patojärvi on pieni. Voimalan vuosituotanto on kuitenkin hyvin vaatimaton.

Paikalla on ollut vesivoimaa tuottavia laitoksia kauan, mutta nykyinen vesivoimalaitos on alkanut tuottamaan sähköenergiaa vasta vuodesta 2001 alkaen. Silloin vahvistettiin patoa ja patoaltaan rantoja, uusittiin sähkögeneraattori ja vesiturbiini noin neljällä miljoonalla kroonilla.

Patoaltaan luontoarvoja ei ole arvioitu tutkimuksilla. Siinä elää samoja kalalajeja kuin joessakin eli pääasiassa lahnaa ja särkeä. Kalat voivat nousta tai laskea padon ohi sen vasemmalle rannalle rakennettua kalatietä myöten. Kalatie rakennettiin vuonna 2001  ja ne ovat kalaportaan muotoinen. Sitä pitkin toivotaan lahnojen, haukien, seipien ja ankeriaiden nousevan Peipsijärvestä joen keskijuoksulle kutemaan.

## Vesistösuhteita
Kose järv kuuluu Kääpa jõen valuma-alueeseen, jossa Kääpa jõgi on Kullavere jõen sivu-uoma. Tekojärvi on padottu Kääpa jõgeen Koseveskin kylässä, mutta patoallas on pinta-alaltaan 2,4 hehtaaria eli hyvin pieni. Vesi virtaa altaan läpi varsin lyhyessä ajassa. Järven valuma-alueen pinta-ala on 282 neliökilometriä. Kullavere jõgi laskee Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

## Huomautuksia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Koseveski paisjärv sai valmis, 2001