open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tyttökirja

**Tyttökirja** on tytöille kirjoitettu kirja. Varhaisten tyttökirjojen tarkoituksena oli kasvattaa tyttöjä äitiyttä ja perhe-elämää varten.

Yhdysvaltalaisen Louisa May Alcottin kirjoittama ''Pikku naisia'' (1868–1869) on tyttökirjallisuuden klassikko. Muita kuuluisia tyttökirjoja ovat esimerkiksi kanadalaisen L.M. Montgomeryn 1900–1930-luvuilla kirjoittamat *Anna-sarja* ja *Runotyttö-sarja*, brittiläisen Frances Hodgson Burnettin *Salainen puutarha* (1911) sekä suomalaisen Anni Polvan kirjoittama 29-osainen Tiina-kirjasarja (1956–1986). 2000-luvulla tyttökirjoja on kirjoittanut esimerkiksi Tuija Lehtinen, joka tunnetaan muun muassa *Laura*- ja *Rebekka*-sarjoista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Suomen Näyttelijäliitto

**Näyttelijäliitto – Skådespelarförbundet ry** on vuonna 1913 perustettu keskusliittoihin kuulumaton ammatti- ja taiteilijajärjestö. Se on Suomen vanhin teatterialan ammattiliitto. Liitossa on noin 1&nbsp;900 jäsentä.

Näyttelijäliitto toimii näyttelijöiden toimeentulon, koulutuksen ja sosiaalisen aseman parantamiseksi sekä tekijänoikeuksien turvaamiseksi. Taiteilijajärjestönä Näyttelijäliitto toimii suomalaisen taide-elämän, erityisesti teatteri- ja elokuvataiteen edistämiseksi.

Vuonna 2013 liitto juhli näyttävästi satavuotista taivaltaan. Itella Posti Oy julkaisi 4. maaliskuuta 2013 juhlavuoden kunniaksi postimerkkivihkon, jossa kuusi suomalaista näyttelijää sai oman postimerkin.

Elokuuhun 2022 asti liiton virallinen nimi oli Suomen Näyttelijäliitto – Finlands Skådespelarförbund ry.

## Näyttelijäliiton puheenjohtajat
* Teppo Raikas 1913–1915
* Teuvo Puro 1916–1922
* Otto Al’Antila 1925–1927
* Teuvo Puro 1927–1930
* Eero Kilpi 1930–1936
* Jalmari Rinne 1937–1974
* Kalevi Kahra 1975–1995
* Olli Ikonen 1996–2001
* Ville Sandqvist 2002–2007
* Mikko Hänninen 2008–2013
* Helena Ryti 2014–2019
* Risto Autio 2020–2021
* Antti Timonen 2021–

Lähde:

## Nuori näyttelijä -palkinto
Näyttelijäliitto myönsi vuonna 2015 ensimmäisen kerran vuoden Krogerus -palkinnon saajan: Vuoden nuori näyttelijä. Palkinto voidaan myöntää alle 35-vuotiaalle näyttelijälle. Palkinnon arvo on 5&nbsp;000 euroa. Palkinnon ovat saaneet:
* 2015 Noora Dadu
* 2016 Laura Rämä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Näyttelijäliiton verkkosivut
Punarousku

**Punarousku** (*Lactarius lilacinus*) on rouskujen sukuun kuuluva sienilaji. Se on hyvin syötäväksi kelpaava miedon makuinen sieni, eikä se tarvitse esikäsittelyä.

## Ulkonäkö
Lakki on muodoltaan laakeneva ja vanhemmiten suppilomainen. Leveydeltään se on 2–6 senttimetriä ja väriltään ruusunpunainen tai punavioletti. Jalka on samanvärinen kuin lakki ja 2–6 senttimetriä pitkä. Heltat ovat melko harvat ja kellanvalkoiset. Malto on väriltään kellertävää, ja maitiaisneste on valkoista. Sienen haju on hieman hedelmäinen.

Punarousku muistuttaa suomurouskua. Punarouskun lakki on kuitenkin suomuton ja tasavärisempi.

## Elinympäristö
Punarouskua esiintyy lehdoissa ja rantalepikoissa. Se on lepän juurisieni. Suomessa sitä tavataan yleisenä Oulun korkeudelle saakka. Kasvuaika on elokuusta lokakuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: punarousku (Lactarius lilacinus)
* UniProt, Taxonomy: Lactarius lilacinus
Juustjärvi

**Juustjärvi** (; ) on kylä Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Hirvaksen kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven rannalla 39 kilometriä Hirvaksesta pohjoiseen. Vuonna 2007 kylässä oli seitsemän asukasta.

1900-luvun alussa Juustjärvi kuului Mäntyselän volostin Pyhäniemen kyläkuntaan. Vuonna 1905 kylässä oli koulu, 40 taloa ja 311 asukasta. 1920-luvulla perustettiin aluksi Karhumäen ja sittemmin Petrovskin piiriin kuulunut Juustjärven kyläneuvosto. Vuonna 1933 sen kuudessa kylässä oli yhteensä 476 asukasta, joista lähes kaikki olivat karjalaisia. Myöhemmin Juustjärvi liitettiin Kontupohjan piirin Elmuksen kyläneuvostoon.

Juustjärven kautta kulkee Suojärven, Porajärven ja Karhumäen välinen maantie, josta haarautuu tie Hirvakseen. Kylästä on linja-autoyhteys Hirvakseen ja Kontupohjaan.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Eero Järnefelt (diplomaatti)

**Eero Järnefelt** (3. toukokuuta 1888 Pietari – 28. tammikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan filosofian kandidaatti. 

Eero Järnefeltin vanhemmat olivat kirjailija Arvid Järnefelt ja Emilia Fredrika Parviainen. Hän pääsi yksityisesti ylioppilaaksi 1905 Helsingin reaalilyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1909 Helsingin yliopistosta. Järnefelt oli Helsingin Sanomien toimittajana 1914–1920, minkä jälkeen hän siirtyi ulkoasiainministeriön palvelukseen.

Järnefelt oli asiainhoitajana Moskovassa 1921 ja uudestaan 1921–1922, ulkoasiainministeriön kansliapäällikkö 1933–1934, sen jälkeen lähettiläs Washingtonissa 1934-1938, Kuubassa 1934–1938, Roomassa 1938 -1940 ja  Ateenassa 1938–1940 ja Varsovassa 1945-1955 (vuodesta 1954 suurlähettiläs) .

Taidemaalari Eero Järnefelt oli Eero Järnefeltin setä.

## Lähteet
Saara Heino

**Saara Irma Heino** (31. maaliskuuta 1917 Rauma – 16. helmikuuta 1995 Loimaa) oli suomalainen kansakoulunopettaja, merkonomi ja lastenkirjailija.

Heino tuli ylioppilaaksi Rauman yhteislyseosta vuonna 1936. Hän valmistui merkonomiksi Rauman kauppaoppilaitoksesta vuonna 1938. Hämeenlinnan seminaarin hän kävi vuonna 1943. Kansakoulunopettajana Heino toimi Loimaalla vuosina 1943–1981.

Heinon vanhemmat olivat työmies Kustaa Vihtori Suominen ja Iida Lovisa (o.s. Vahlroos). Puoliso oli Väinö Elias Heino vuodesta 1946.

## Teoksia
* *Alakoululaiset esiintyvät : runoasuisia vuoropuheluja kaikkein pienimmille*. Valistus, Helsinki 1947, 2. painos 1949
* *Pienille esiintyjille*. Valistus, Helsinki 1949, 2. painos 1953
* *Pikkusiskojen satuja* ; kuv. Helga Sjöstedt. Valistus, Helsinki 1950, 2. painos 1953, 3. painos 1956
* *Pienen väen satukirja* ; kuv. Helga Sjöstedt. Valistus, Helsinki 1951
* *Lasisydäminen prinsessa* ; kuv. Lauri Manninen. Valistus, Helsinki 1954
* *Pienten iloksi : ohjelmaa alakouluikäisten juhliin* ; kuv. Lauri Manninen. Valistus, Helsinki 1955
* *Limonaatikaivo* : satuja ; kuv. Helga Sjöstedt. Valistus, Helsinki 1958
* *Maijan ja Matin uusi koti : kansakoulun raittiuskirjoituskilpailujen valmistuskirjanen I-II luokkia varten 1961*. Suomen opettajain raittiusliitto, Helsinki 1961, 2. painos Raittiuskasvatusliitto, Helsinki 1968
* *Lauantaisadut* ; kert. Saara Heino, Marjatta Kurenniemi, Terttu Nousiainen ; kuv. Helga Sjöstedt. Valistus, Helsinki 1979
* *Sunnuntaisadut* ; kert. Saara Heino, Marjatta Kurenniemi, Terttu Nousiainen ; kuv. Helga Sjöstedt. Valistus, Helsinki 1979

## Lähteet
* 

### Viitteet
Zentralbahn

**Zentralbahn** (virallisesti *zb Zentralbahn AG*, lyhenne **ZB**) on sveitsiläinen rautatieyhtiö. Yhtiö toimii Keski-Sveitsissä Luzernin, Nidwaldenin, Obwaldenin ja Bernin kantonien alueella. Yhtiön omistajat ovat valtion rautatieyhtiö SBB (66 %), Sveitsin valaliitto eli valtio (16 %), Obwaldenin (12 %) ja Nidwaldenin (5 %) kantonit, Engelbergin kunta (1 %) sekä yksityiset henkilöt 0,1 %. Yhtiön kotipaikka on Stansstad Nidwaldenissa. Yhtiön junat palvelevat monia matkailukeskuksia kuten Engelbergiä, Pilatusta ja Brienzjärven seutua.

## Historiaa

Jura–Bern–Luzern-yhtiö (JBL) avasi vuonna 1888 Brünigbahnin radan välillä Brienz–Alpnachstad. Seuraavana vuonna rata jatkettiin Luzerniin. JBL:stä tuli osa Jura–Simplon-yhtiötä (JS), joka yhdistettiin valtiolliseen SBB:hen vuonna 1903. SBB rakensi Brienz – Interlaken Ost -yhteyden, joka otettiin käyttöön vuonna 1916.

Stansstad–Engelberg-Bahn (StEB) avasi nimensä mukaisen radan vuonna 1898. Rataa jatkettiin Stansstadista Hergiswiliin vuonna 1964, jolloin yhtiön nimi muuttui Luzern–Stansstad–Engelberg-Bahniksi (LSE). SBB:n Brünigbahn ja LSE yhdistettiin vuonna 2005, jolloin Zentralbahn aloitti toimintansa.

## Toiminta
Zentralbahn on sekä radan omistaja että liikennöitsijä. Vuonna 2012 ZB:n liikevaihto oli 96 milj. CHF. Henkilöstön määrä oli 322. Yhtiön junilla tehtiin 7,6 miljoonaa matkaa ja henkilöliikenteen suorite oli 133 milj. henkilökilometriä. Ajetut reitit olivat vuoden 2012 aikana 3,0 milj. kilometriä. 

## Rataverkko

Zentralbahnin rataverkon pituus on 98 kilometriä. 

ZB:n rata liittyy teknisesti Berner Oberland-Bahnen AG:n rataan Interlaken Ostissa sekä Kraftwerke Oberhasli AG:n Meiringen–Innertkirchen-rataan Meiringenissa. Vaihtoyhteys muiden rautatieyhtiöiden juniin on lisäksi Intelaken Ostissa (SBB), Brienzissä (Brienz–Rothorn-Bahn), Alpnachstadissa (Pilatus-Bahnen) sekä Luzernissa (SBB). Rataverkko on kapearaiteinen (1&nbsp;000&nbsp;mm). Rata on sähköistetty (15&nbsp;kV, 16,7&nbsp;Hz AC). Brünigpassin ylittävällä osuudella on hammasrataa.

## Rataverkon muutoksia
* **12.11.2012** otettiin Luzernissa käyttöön  1,5-kilometrinen tunneli, joka alittaa Luzernin rautatieaseman eteläpuolisen kaupunkialueen sekä messu- ja urheilukeskuksen. Tunnelissa on uusi Allmend/Messen maanalainen asema. Tunneli lyhensi ZB:n rataverkkoa 450 metrillä.
* **12.12.2010** otettiin käyttöön Engelbergin 4-kilometrinen tunneli, joka teki radan loppupäästä nopeamman, turvallisemman ja käyttövarmemman. Tunneli lyhensi ZB:n rataverkkoa 350 metrillä.

## Lähteet
*
*
*
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Vappu Liipola

**Vappu Ida Ilona Liipola** (12. maaliskuuta 1917 Lahti – 1995 Lahti) oli suomalainen lastenkirjailija.

Liipola kävi 1936–1941 Vapaan taidekoulun. Hän toimi kuvaamataidon opettajana, verovirkailijana ja myös vapaana kirjailijana.

Liipola kirjoitti kolme satukirjaa ja kolme novellikokoelmaa. Hän kuvitti myös itse kirjojaan.

## Teoksia
* *Tiina Talitintti* : satukirja, tekijän kuvittama. Lasten oma kirjasto 30. WSOY 1957, 2. painos 1997
* *Lissu on rakastunut ja muita novelletteja*. WSOY 1958 
* *Penjami Päästäinen* : satukirja. Lasten oma kirjasto 35. WSOY 1959 
* *Kuuma kivi* : kertomuksia. WSOY 1961
* *Kukkopilliprinsessa* : satukirja, tekijän kuvittama. Lasten oma kirjasto 39. WSOY 1962
* *Eläinystäviäni* : kertomuksia, tekijän kuvittama. WSOY 1964 

## Lähteet
* 
* Päijäthämäläisiä kirjailijoita : Vappu Liipola
Klyyssinvaara

**Klyyssinvaara** (myös *Klyyššinvaara*, *Klyššinvaara*; ) on entinen kylä Karjalan tasavallan Suojärven piirin Porajärven kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi pienen lammen rannalla 50 kilometriä Porajärveltä luoteeseen.

1900-luvun alussa Klyyssinvaara lähikylineen muodosti Porajärven volostiin kuuluneen kyläkunnan. Vuonna 1905 kylässä oli koulu, 26 taloa ja 186 asukasta. 1920-luvulla perustettiin Petrovskin piiriin kuulunut Klyyssinvaaran kyläneuvosto. Vuonna 1933 sen seitsemässä kylässä oli yhteensä 706 asukasta, joista valtaosa oli karjalaisia. Klyyssinvaaran ohella kyläneuvostoon kuuluivat Himola, Lautavaara, Roikonniemi, Sianvaara, Uskali ja Vitsavaara. Klyyssinvaaran kylä ja sen lähellä sijainnut samanniminen metsätyöläisten asutus ovat autioituneet 1950-luvun jälkeen.

Karjalainen poliitikko Paavo Prokkonen ja runonlaulaja Irinja Arhipoff olivat kotoisin Klyyssinvaarasta.

## Lähteet
Erik Granvik

**Erik Alexander Granvik** (15. huhtikuuta 1917 Teerijärvi – 24. toukokuuta 2013 Pietarsaari) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.

Granvik toimi koulunjohtajana Teerijärvellä 1945–1963 ja yleisten aineiden opettajana Pietarsaaren ammattikoulussa 1963–1980.

## Teoksia
* *Karlebynejdens sång- och musikföbunds tonfest i Terijärv 22.-23.VI.46 : festdikt*. Karlebynejdens sång- och musikförbund, Gamlakarleby 1946
* *Till det unga : festdikt vid Karlebynejdens gymnastikfest i Terjärv 18-19. 6. 1949*. Gamlakarleby 1949
* *Hästbacka folkskola 1901-1951 : historisk översikt*. Hästbacka folkskola, Gamlakarleby 1951
* *Skolväsendet i Terjärv intill 1960 : historik*. Tervjärv kommun, Gamlakarleby 1961
* *Emas*. Söderström & Co, Helsingfors 1970
* *Två göukar*. Söderström, Helsingfors 1972, 1999
* *Vara hemma*. Söderström, Helsingfors 1974
* *Vilka äro dessa*. Söderström, Helsingfors 1976
* *Stadsresan*. Söderström, Helsingfors 1977
* *Rimmat och ristat : skillingtryck*. Söderström, Helsingfors 1979
* *Kärlekens lov*. Församlingsförbundet, Helsingfors 1981
* *Jätkäns sång*. 1985
* *Vilket är vilket* ; ill. Leif Strengell. Författarnas andelslag, Jeppo 1985
* *Ja roor i ein ring*. Scriptum, Vasa 1987
* *Detta om detta*. Författarnas andelslag, Jeppo 1989
* *Emaserik*. Scriptum, Vasa 1990
* *Över mörkret stjärnorna*. Söderström, Helsingfors 1992
* *Tecknat : dagboksblad*. Erik Granvik, Jakobstad 1997
* *Dagboksblad*. Erik Granvik, Jakobstad 2007
* *Förrivärlden*. Scriptum, Vasa 2010

## Palkinnot
* Längmanska kulturfondens pris 1975
* SLS:n palkinto 1977 

## Lähteet
* 
* Kirjasampo.fi : Erik Granvik
* Chydenica : Keski-Pohjanmaan maakuntakirjailijat : Erik Granvik 

## Aiheesta muualla
* Granvikin runo Jätkäns sång vuodelta 1985
Soutujärvi

**Soutujärvi** (myös *Soutjärvi*, karj. *Soudarvi*, ) on kylä Karjalan tasavallan Suojärven piirin Porajärven kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Soutujärven ja Särkijärven välisellä kannaksella 24 kilometriä Porajärven taajamasta itään. Kylässä on kolme vakituista asukasta (vuonna 2012).

Novgorodin Lapin Sellin pogostaan kuulunut yksitoistataloinen Soutujärven kylä mainitaan vuonna 1597. Se oli suurimmillaan 1700-luvun alussa, jolloin kylässä käsiteltiin Soutujärvestä, Hiisijärvestä ja Särkijärvestä nostettua järvimalmia. Kymmenissä rautahyteissä valmistetut harkot toimitettiin Petroskoin Pietarintehtaaseen jalostettavaksi. Vuonna 1907 Soutujärvellä oli 125 taloa.

1900-luvun alussa Soutujärvi kuului Porajärven volostin Porajärven kyläkuntaan. Vuonna 1905 kylässä oli koulu, 41 taloa ja 260 asukasta. Kyläläiset kuuluivat Jänkäjärven seurakuntaan.

1920-luvulla perustettiin aluksi Karhumäen ja sittemmin Petrovskin piiriin kuulunut Soutujärven kyläneuvosto. Vuonna 1933 sen kahdeksassa kylässä oli yhteensä 707 asukasta, joista valtaosa oli karjalaisia ja loput suomalaisia. Myöhemmin Soutujärven kylä ja samanniminen asutus liitettiin Porajärven taajaman yhteyteen.

Stalinin vainoissa Soutujärveltä vangittiin tai teloitettiin 19 talon isännät. Jatkosodan aikana neuvostojoukot polttivat vetäytyessään koko kylän. Asukkaat oli sitä ennen evakuoitu itään. Sodasta palasi vain naisväkeä lapsineen ja muutama invalidimies.

Kylässä on nykyään lähinnä kesäasutusta. Sen kautta kulkee Suojärven, Porajärven, Juustjärven ja Karhumäen välinen sorapäällysteinen maantie. Kylästä on linja-autoyhteys Porajärvelle ja Hirvaan kautta Petroskoihin. 

Kylän keskellä voi yhä nähdä suuria kuonakasoja. Vanhalla hautausmaalla on vuonna 1920 kaatuneiden puna-armeijalaisten hautapaikka.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kyllikki Ilola

**(Isa) Kyllikki Lovisa Ilola** (16. toukokuuta 1917 Kuolemajärvi – 8. maaliskuuta 2011) oli suomalainen toimistovirkailija ja runoilija.

## Teoksia
* *Sydämetön nainen : runoja. Tekijä, Helsinki 1974
* *Sota ja rauhan aika* : runoja. K. Ilola, Helsinki 1978
* *Kolmekymmentä kilometriä sekunnissa*. Omakustannuskirjailijat, Helsinki 1983
* *Yksi yhdeksästä'' : lyhytproosaa, runoja. K. Ilola, Helsinki 2001

## Lähteet
* 
* Kirjasampo.fi : Kyllikki Ilola

## Viitteet
Johan Järnefelt

**Johan Järnefelt** (14. heinäkuuta 1929 Helsinki – 21. helmikuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori. 

Järnefeltin isä oli tähtitieteen professori Gustaf Järnefelt ja äiti Irma Margareta Rosenkampff. Järnefelt avioitui vuonna 1955 Anna Christina Lilliestiernan (1932–2020) kanssa.

Järnefelt valmistui ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1947. Vuonna 1954 hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi, ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli vuotta myöhemmin. 1960-luvun alussa Järnefelt työskenteli tutkijana Yhdysvalloissa. Tukholman yliopiston dosentti hänestä tuli vuonna 1961. Järnefelt oli Helsingin yliopiston lääketieteellisen kemian professori vuosina 1964–1992. Hän tutki muun muassa solukalvoihin sitoutuneiden hiilihydraattien rakennetta, merkitystä ja hajoamistuotteita sekä ionien kuljetusmekanismeja soluissa.

Järnefelt kutsuttiin Suomen Tiedeseuran jäseneksi vuonna 1965 ja sai Oslon yliopiston jakaman Anders Jahren palkinnon lääketieteen tutkimuksesta vuonna 1966.

## Lähteet
Matti Järvilehto

**Matti Veikko Antero Järvilehto** (s. 19. tammikuuta 1945 Helsinki) on suomalainen fysiologi. Hän on ollut Oulun yliopiston eläinfysiologian professori vuodesta 1982. Hän on tutkinut näköaistissa tapahtuvaa tiedonvälitystä.

## Lähteet
Ass Up!

**Ass Up!** on saksalaisyhtye Baracudan kappale. Sen julkaisi Suprime Records yhtyeen kolmantena singlenä 25. heinäkuuta 2005. Siitä julkaistiin myös EP iTunesissa 25. marraskuuta 2005. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 21. maaliskuuta 2009. "Ass Up" on Baracudan menestynein single, sillä se on yhtyeen toistaiseksi ainoa single, joka on päässyt vähintään yhden valtion listoilla viiden parhaan joukkoon.

## Kappalelista
#

## Listasijoitukset

## Lähteet
Pentti Järvinen (professori)

**Pentti Antero Järvinen** (22. kesäkuuta 1923 Helsinki – 18. heinäkuuta 1988 Oulu) oli suomalainen gynekologi ja professori. 

Järvisen vanhemmat olivat Kustaa Esaias Järvinen ja Ingrid Maria Koskinen ja puoliso vuodesta 1948 Marjatta Margit Elisabeth Sattuma. Järvinen tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta lyseosta 1943 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1949. Tohtoriksi Järvinen väitteli 1953, naisten- ja synnytystautien erikoislääkärin pätevyyden hän sai seuraavana vuonna ja naisten sädehoidon pätevyyden 1958. Järvinen oli Helsingin yliopiston dosentti ja toimi yliopiston naistentautien klinikan eri viroissa, Oulun yliopiston synnytys- ja naistentautien professori hän oli 1965–1988. Hän oli myös Oulun yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan dekaani ja yliopiston vararehtori. Järvinen tutki ultraäänen käyttöä ja perinatologiaa. Lisäksi hän oli Suomen gynekologiyhdistyksen puheenjohtaja vuosina 1975–1977.

## Lähteet
Where Is the Love

**Where Is The Love** on saksalaisyhtye Baracudan kappale. Sen julkaisi Suprime Music yhtyeen kuudentena singlenä 2. tammikuuta 2009. Kappale pääsi vain kotimaassaan listoille. Kappale on mukaelma Nightwishin kappaleesta ”Amaranth”.

## Kappalelista
#

## Listasijoitukset

 

## Lähteet
Timo Järvi

**Timo Heikki Juhani Järvi** (s. 10. tammikuuta 1942 Helsinki) on suomalainen matemaatikko, joka toimi Turun yliopistossa ensin matematiikan (1973-1975), sitten tietojenkäsittelyopin professorina (1975-2005). 

Järvi tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta (1960). Hän opiskeli Turun yliopistossa filosofian tohtorksi (FK 1967, FL 1970 ja FT 1975). Hänen englanninkielinen väitöskirjatutkimuksensa (1973) oli otsikoitu *A random search optimizer with an application to a max-min problem : a special trajectory estimation problem*. Järvi oli Joensuun yliopiston tietojenkäsittelyopin dosentti vuodesta 1981.
 
Työurallaan Järvi työskenteli opiskeluaikanaan systeemisuunnittelijana Turun Sanomilla (1964–1966). Hän oli Turun yliopiston matemaatikko (1967–1970), lehtori (1971–1972), virkaatekevä apulaisprofessori ja virkaatekevä professori (1972–1975), sitten tietojenkäsittelyopin apulaisprofessori (1974–1975) ja professori (1975–2005). Hän oli myös Turun yliopiston matemaattisten tieteiden laitoksen (1977–1978) ja yliopiston toinen vararehtori (1984–1987). Hän johti Turun tietotekniikan tutkimus- ja koulutuskeskus TUCSia vuosina 2002-2005, ja jäi eläkkeelle syyskuussa 2005.

Hän on tutkinut operaatioanalyysiä, optimointiteoriaa ja tietokantateorioita.

Hänen isänsä oli Osmo Järvi.

## Lähteet
Ulla von Wendt

**Ulla Marianne von Wendt** (o.s. Tojkander; 4. toukokuuta 1917 Helsinki – 24. marraskuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen kuvittaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut lastenkirjailija.

Kuvakirjojensa lisäksi Ulla von Wendt teki 17 Suomen Partiolaisten adventtikalenteria 1947 julkaistusta ensimmäisestä kalenterista alkaen 1960-luvun alkuvuosiin saakka.

Ulla von Wendtillä oli opintoja Taideteollisessa oppilaitoksessa ja lisäksi taideopintoja Brysselissä. Ylioppilaaksi von Wendt tuli Nya svenska samskolan i Helsingfors koulusta 1935. Ulla von Wendtin vanhemmat olivat Bengt Oskar Fredrik Tojkander ja Margit Dorothea Fazer ja puoliso Gunnar von Wendt vuodesta 1939. 

## Teoksia
* *ABC-bok för trollungar : av Filikrunkel*. Fahlcrantz & Gumælius, Stockholm 1943 suomeksi nimellä *Peikko Koukeroisen aapiskirja : peikonpoika Kiekurankiemuran piirtämin kuvin, joita pienokaiset voivat värittää mielin määrin*. Kuvataide, Helsinki 1945
* *Trollpipan* ; ritad av Olle Eklund. Berg, Helsingfors 1945, suomeksi nimellä *Taikapilli*. Vuori, Kouvola 1945
* *Sjåpagåsen gifter sig* : en saga. Söderström, Helsingfors 1945, suomeksi nimellä *Hanhi hupakon häät* : satu. Kuvataide, Helsinki 1945
* *Tio sorglustiga berättelser med lärorika bilder om hur Drummel Petronella omsider blev Snälla Petronella*. Bildkonst, Helsingfors 1948, suomeksi nimellä *10 hupaisen surullista tarinaa opettavine kuvineen Jörö-tytistä josta vihdoin tuli Kiltti-tytti*. Kuvatade, Helsinki 1948
* *Ramsor för troll av Filikrunkel*. Henrik von Wendt, Helsingfors 2002

## Lähteet
* 
* Partiolaisten adventtikalenteri
* Kallion kirjasto > Juttuja kirjastosta > Jörö-Tytistä Kiltti-Tytiksi 

### Viitteet
Lootera

**Lootera** (suomeksi ”Ryöstäjä”) on vuonna 2013 ilmestynyt intialainen romanttinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Vikramaditya Motwane. Se perustuu osittain O. Henryn novelliin ”The Last Leaf”. 1950-luvun Länsi-Bengaliin sijoittuvan elokuvan päärooleja näyttelevät Ranveer Singh ja Sonakshi Sinha. Elokuva keskittyy nuoren arkeologin Varunin ja kauniin nuoren naisen Pakhin suhteeseen.

*Lootera* sai ensi-iltansa 5. heinäkuuta 2013 ja sai välittömästi ylistystä kriitikoilta. Se esitettiin Suomessa Rakkautta ja anarkiaa -elokuvafestivaaleilla.

## Näyttelijät

## Musiikki
Elokuvan musiikin on säveltänyt Amit Trivedi ja sanoitukset kirjoittanut Amitabh Bhattacharya. Musiikki on sävelletty vanhan Bollywoodin tyyliin. Elokuvan taustamusiikin on väitetty olevan plagiaatti elokuvan *[[Sinä päivänä]]* taustamusiikista.

### Soundtrack

## Vastaanotto
Kriitikoiden ylistyksestä huolimatta *Lootera* ei menestynyt erityisen hyvin kaupallisesti. Box Office India julisti sen flopiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Lahjapalkkio

**Lahjapalkkio** oli Suomessa erityisen ansiomerkin saaneen virkamiehen kuoltua hänen leskelleen ja lapsilleen maksettava avustus, joka vastasi osaa kuolleen virkamiehen vuosipalkasta. Lahjapalkkiot lakkautettiin 1920-luvulla.

## Säännökset lahjapalkkiosta
Vuonna 1830 perustettiin julistuksella kauan nuhteettomasti valtiota palvelleiden siviili- ja sotilasvirkamiesten palkitsemista varten erityinen ansiomerkki ritarimerkin tavoin rinnassa kannettavaksi.  Tämä merkki annettiin viidentoista vuoden nuhteettoman palveluksen jälkeen ja siinä oli roomalainen numero XV. Aina viiden seuraavan nuhteettoman palvelusvuoden jälkeen merkki vaihdettiin uuteen merkkiin XX&nbsp;(20), XXV&nbsp;(25), XXX&nbsp;(30) ja niin edelleen.

Ansiomerkin saaneen virkamiehen kuoltua hänen leskellään ja turvattomilla lapsillaan oikeus saada valtion varoista lahjapalkkio (*gratifikatio*). Sen määrä vastasi virkamiehen useamman kuukauden sääntöpalkkaa ja riippui ansiomerkistä.

:XV
:XX
:XXV
:XXX

: (15)
: (20)
: (25)
: (30)

: 3 kuukauden sääntöpalkka
: 6 kuukauden sääntöpalkka
: 9 kuukauden sääntöpalkka
: 12 kuukauden sääntöpalkka

Asetuksella säännöksiä muutettiin vuonna 1860 siten, että ansiomerkki annettiin vasta 40 ja 50 vuoden nuhteettomasta palveluksesta. Oikeus lahjapalkkioon kuitenkin säilyi edelleen ja säilytettiin myös vuoden 1923 palkkauslaissa, mutta lakkautettiin vuoden 1926 heinäkuussa voimaan tulleella asetuksella.

## Lähteet

### Lakiviitteet
Allen Americans

**Allen Americans** on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Allenista Texasista. Se pelaa ECHL-liigaa.
Allen Americans toimii NHL-seura Utah Mammothin ja AHL-seura Tucson Roadrunnersin farmijoukkueena.

## Joukkue kaudella 2025–2026
*(Tilanne 1. joulukuuta 2025)*

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja & Toimitusjohtaja:** Brett Ferguson 
* **Fysiikkavalmentaja:** Jordan Dutton 
* **Huoltopäällikkö:** Matt Miletich 
* **Puheenjohtaja:** Jonny Mydra 
* **Kykyjenetsinnänjohtaja:** Gregory Heffernan 
* **Euroopan kykyjenetsinnänjohtaja:** Daniel Triesler 

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Allen Americansin verkkosivut
Arizona Sundogs

**Arizona Sundogs** on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Prescott Valleysta Arizonasta. Se pelaa CHL-liigaa.
Arizona Sundogs toimii NHL-seura Phoenix Coyotesin ja AHL-seura Portland Piratesin farmijoukkueena.

## Aiheesta muualla
* Arizona Sundogsin verkkosivut
Brampton Beast

**Brampton Beast** oli kanadalainen jääkiekkoseura, joka oli kotoisin Bramptonista, Ontariosta. Seura pelasi ECHL-liigassa. Brampton Beast toimi NHL-seura Ottawa Senatorsin ja AHL-seura Belleville Senatorsin farmijoukkueena. Helmikuussa 2021 seura ilmoitti toimintansa lopettamisesta.

## Aiheesta muualla
* Brampton Beastin verkkosivut  

## Lähteet
Vaihe (täsmennyssivu)

**Vaihe** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
* matematiikassa vaihe on jaksollinen funktion argumentti
* aaltoliikkeessä vaihe on siniaallon eli sinifunktion argumentti
* kahden samantaajuisen siniaallon vaihe-ero
* kohta jaksollisessa signaalissa, vaihekulma
* kolmivaiheisen sähköverkon yksi maan suhteen jännitteinen johdin
* Kuun vaiheet
* kantoraketin osa, rakettivaihe
* geologisen ajanlaskun vaihe
* tehtävän, työn tai tapahtumasarjan osa, työvaihe Ganttin kaaviossa
Denver Cutthroats

**Denver Cutthroats** oli yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka oli kotoisin Denveristä Coloradosta. Se pelasi kaksi kautta CHL-liigaa. Liigan kaaduttua myös seuran toiminta lakkasi. Denver Cutthroats toimi NHL-seura Colorado Avalanchen ja AHL-seura Lake Erie Monstersin farmijoukkueena.

## Aiheesta muualla
* Denver Cutthroatsin verkkosivut
Kansas City Mavericks

**Kansas City Mavericks** on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Independencestä Missourista. Se pelaa ECHL-liigaa. Kansas City Mavericks toimii NHL-seura Seattle Krakenin ja AHL-seura Coachella Valley Firebirdsin farmijoukkueina. 

## Joukkue kaudella 2025–2026
*(Tilanne 23. lokakuuta 2025)*

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja & Toimitusjohtaja:** Tad O'Had 
* **Apuvalmentaja:** Riley Weselowski 
* **Maalivahti- & Videovalmentaja:** Rob Couturier 
* **Fysiikkavalmentaja:** Nick Potter 
* **Luistelu- & Taitovalmentaja:** Scott Herbster 
* **Huoltopäällikkö:** Bryan Collier 
* **Puheenjohtaja:** Mike Cukyne 

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kansas City Mavericksin verkkosivut
Quad City Storm

**Quad City Mallards** on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Molinesta Illinoisista. Joukkue pelaa SPHL-liigaa.

## Joukkue kaudella 2025–2026
*(Tilanne 7. huhtikuuta 2025)*

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja:** Shayne Toporowski 
* **Apuvalmentaja:** Mathias Åhman 
* **Apu- & Videovalmentaja:** Marcus Ortiz 
* **Fysiikkavalmentaja:** Chloe Hinojosa 
* **Huoltopäällikkö:** Josh Eaves 
* **Puheenjohtaja:** Brian Rothenberger 

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Quad City Stormin verkkosivut
Rapid City Rush

**Rapid City Rush** on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Rapid Citystä Etelä-Dakotasta. Se pelaa ECHL-liigaa. Rapid City Rush toimii NHL-seura Calgary Flamesin ja AHL-seura Calgary Wranglersin farmijoukkueena. Suomalaisista Mike Vaskivuo on edustanut seuraa.

## Joukkue kaudella 2025–2026
*(Tilanne 19. marraskuuta 2025)*

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja & Toimitusjohtaja:** Scott Burt 
* **Apuvalmentaja:** Chad Costello 
* **Apuvalmentaja:** Peter Drikos 
* **Fysiikkavalmentaja:** Justin Ullom 
* **Huoltopäällikkö:** Freddy Peters 
* **Puheenjohtaja:** Jared Reid 

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rapid City Rushin verkkosivut
Liga ASOBAL

**Liga ASOBAL** on Espanjan korkein sarjataso käsipallossa. Liiga perustettiin alun pitäen nimellä División de Honor vuonna 1958 ja nykyiselleen nimi vaihtui käyttöön vuonna 1990. Liigassa pelaa 16 seuraa, joista jokainen kohtaa toisensa kauden aikana kerran kotona sekä vieraissa. Jokaiselle joukkueelle kertyy siis 30 sarjaottelua kauden aikana. Liigamestari pääsee seuraavan kauden Euroopan mestarien liigaan.

Liigan menestynein seura on FC Barcelona 23 mestaruudella.
Syndicat National de l’Édition Phonographique

**Syndicat National de l’Édition Phonographique** (**SNEP**) on toimialakohtainen organisaatio, joka suojelee Ranskan musiikkiteollisuutta. SNEP perustettiin vuonna 1922 ja sillä on 48 jäsenyritystä.

SNEP:n vastuullisuuteen kuuluu kerätä ja jakaa maksuja lähetyksiin ja esityksiin, estää tekijänoikeusloukkauksia (esimerkiksi musiikkipiratismia) sekä palkita hopea-, kulta-, platina- sekä timanttirajan saavuttaneita nauhoituksia ja videoita. SNEP myös kokoaa listoja Ranskan parhaiten myyneestä musiikista kuten singleistä ja albumeista.

## Lähteet
Raphaël Bussières

**Raphaël Bussières** (s. 5 marraskuuta 1993) on kanadalainen jääkiekkoilija.

## Ura

Baie-Comeau Drakkarissa juniorikiekkoa pelannut Bussières varattiin vuoden  toisella kierroksella, 46. pelaajana. Hän on Minnesota Wildin varaus. Vuosina 2013–2016 hän on pelannut pääasiassa AHL-liigaa Iowa Wildin riveissä vasemman ja oikean laitahyökkääjän paikalla.

## Lähteet
Eetu Soppela

**Eetu Soppela** (s. 3. kesäkuuta 1995) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Rovaniemen Palloseuran A-junioreita.

Soppela pelasi kaudella 2013 RoPS:ssa neljä Veikkausliigan ottelua.

## Saavutukset
* Suomen Cupin voitto: 2013

## Lähteet
William Christie (tähtitieteilijä)

**William Henry Mahoney Christie** (1. lokakuuta 1845 – 22. tammikuuta 1922) oli brittiläinen tähtitieteilijä.

William Christien isä oli Samuel Hunter Christie. Hän kävi koulua King’s College Schoolissa ja opiskeli sen jälkeen King’s College Londonissa sekä myöhemmin Cambridgen yliopiston Trinity Collegessa. Hänestä tuli yliopiston neljäs wrangler vuonna 1868, ja seuraavana vuonna hänet nimitettiin Trinity Collegeen opetusvirkaan.

Christie toimi vuosina 1870–1881 Greenwichin kunin­kaalli­sessa observatoriossa yliassistenttina. Vuonna 1881 hänet nimitettiin George Airyn seuraajaksi kuninkaalliseksi tähti­tieteilijäksi (Astronomer Royal), ja hän toimi virassa vuoteen 1910 saakka. Vuonna 1881 hänet valittiin myös Royal Societyn jäseneksi ja vuosina 1888–1890 hän toimi Royal Astronomical Societyn puheenjohtajana.

Christie teki tähti­tieteellisiä tutkimus­matkoja Japaniin vuonna 1896, Intiaan vuonna 1898, Portugaliin vuonna 1900 ja Tunisiaan vuonna 1905. Hän siirtyi 65 vuoden iässä vuonna 1910 eläkkeelle, ensimmäisenä Astronomer Royalina. Kaikki viran aikaisemmat haltijat olivat jatkaneet virassa kuolemaansa saakka lukuun ottamatta 81-vuotiaana eronnutta Airyä ja tervey­delli­sistä syistä eronnutta John Pondia. Christie kuoli vuonna 1922 merellä lähellä Gibraltaria, ja hänet haudattiin mereen.

Christien puoliso oli vuodesta 1881 Sir Alfred Hickmanin (1830–1910) tytär Mary Violette.

## Lähteet
* Monthly Notices of the Royal Astronomical Society '''83''' (1923) 233
* The Observatory '''45''' (1922) 77
* Publications of the Astronomical Society of the Pacific '''34''' (1922) 138

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Online-luettelo Christien muistiinpanoista (osa Greenwichin kuninkaallisen observatorion arkistoa Cambridgen yliopiston kirjastossa) 
*
Lauri Rintala

**Taisto Lauri Rintala** (4. joulukuuta 1916 Rauman maalaiskunta – 24. joulukuuta 1994) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija, joka käytti kirjailijanimeä **Lassi Tara**.

Rintala julkaisi humoristisen romaanin *Manun paita muuttaa maalle*, jonka tapahtumat sijoittuivat Lehtikujan lomakotiin.

Rintalan vanhemmat olivat räätäli Kustaa Edvard Rintala ja Alma Vilhelmiina Rintala. Hän kävi keskikoulun ja työskenteli toimittajana *[[Satakunnan Kansa]]ssa*.

## Teoksia
Nimimerkillä *Lassi Tara*:
* *Manun paita muuttaa maalle* : romaani. Karisto 1965

## Lähteet
* 

### Viitteet
Valtakirja (virkaan)

**Valtakirja** () oli Suomessa valtion tai kirkon virkaan nimitettävälle henkilölle annettu nimityskirja, jolla hän sai oikeuden toimia viranhaltijana.

## Valtion virka
Vuoden 1926 laissa valtion viroista ja toimista säädettiin, että henkilölle, joka nimitetään valtion virkaan tai toimeen, "annetaan nimittämiskirjana avoin kirje, valtakirja tai toimikirja". Useimmille peruspalkkaisille viranhaltijoille annettiin valtakirja, ja tuomariksi nimitetylle annettiin aina valtakirja.

## Kirkon virka
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkkojärjestyksen mukaan vuodelta 1991 tuomiokapituli antoi papille valtakirjan virkaan. Nykyään nimittämiskirjaa kutsutaan viranhoitomääräykseksi.

## Lähteet
Maksarousku

**Maksarousku** (*Lactarius badiosanguineus*) on rouskujen sukuun kuuluva sienilaji. Se on hyvä ruokasieni.

## Ulkonäkö

Lakin muoto on nuorena kupera ja vanhemmiten suppilomainen. Väriltään se on tumman ruskea, mikä muistuttaa raa'an maksan väriä. Sen pinta on tahmea.

## Elinympäristö

Maksarouskua esiintyy yleisesti lehtometsissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tuomainen, Raija: Luontonetti: Maksarousku (''Lactarius badiosanguineus'') (Arkistoitu versio sivustosta)
*UniProt, Taxonomy: Lactarius badiosanguineus 
*MushroomExpert: Lactarius badiosanguineus
Federazione Industria Musicale Italiana

**Federazione Industria Musicale Italiana** (**FIMI**) on kattojärjestö, joka pitää kirjaa kaikesta musiikki- ja levyteollisuudesta Italiassa. Se perustettiin vuonna 1992, kun merkittävät levy-yhtiöt jättivät aiemman organisaation, *Associazione Fonografici Italianin* (AFI). Seuraavien vuosien aikana suuri osa italialaisista, AFI:n jättäneistä levy-yhtiöistä liittyi uuteen organisaatioon. Vuonna 2011 FIMI edusti 2 500 yrityksen toimintaa musiikkiteollisuudessa.

FIMI on International Federation of the Phonographic Industryn sekä Italian työnantajaliiton, Confindustrian jäsen. Sen päätarkoituksena on suojella Italian musiikkiteollisuutta.

Maaliskuusta 1995 lähtien "Federazione Industria Musicale Italiana" on julkistanut Italian virallisia albumilistoja. Tammikuussa 1997 FIMIstä myös Italian virallisten singlelistojen julkaisija. CD-singlemyynnin vähenemisen seurauksena FIMI korvasi sen fyysisen singlelistan digitaalisten latausten listalla, joka perustettiin 1. tammikuuta 2008 ja se pohjautuu laillisiin internet- ja mobiililatauksiin.

Heinäkuussa 2011 Enzo Mazza julistettiin puheenjohtajaksi.

## Lähteet
Legenda jo eläessään (kirjasarja)

**Legenda jo eläessään** on WSOY:n 1970-luvulla julkaisema sarja suomalaisten henkilöiden elämäkertoja. Sarjan kirjat olivat melko lyhyitä ja populaarilla tyylillä kirjoitettuja. Jokaisen kirjan nimi oli aina muotoa *[henkilön nimi] – legenda jo eläessään*. Aiheina olleet henkilöt olivat jo kuolleita, poikkeuksina A. F. Airo, Tahko Pihkala, arkkipiispa Paavali, Armi Ratia ja Pentti Saarikoski. Joistakin sarjan osista on otettu vielä 2000-luvulla uusia painoksia.

Sarjassa ilmestyivät seuraavien henkilöiden elämäkerrat:

*päätoimittaja Eljas Erkko (Heikki Brotherus, 1973)
*arkkipiispa Paavali (Elina Karjalainen, 1973)
*poliitikko Miina Sillanpää (Martta Salmela-Järvinen, 1973)
*runoilija Eino Leino (Pentti Saarikoski, 1974)
*kirjailija Timo K. Mukka (Erno Paasilinna, 1974)
*poliitikko Elias Simojoki (Sakari Virkkunen, 1974)
*kirkonmies Sigfrid Sirenius (Topi Tarkka, 1974)
*runoilija Lauri Viita (Aila Meriluoto, 1974)
*urheilumies Tahko Pihkala (Kauko Kare, 1975)
*poliitikko Juha Rihtniemi (Jaakko Korjus, 1975)
*kirjailija Pentti Saarikoski (Hannu Salama, 1975)
*poliitikko Eetu Salin (Kalevi Kalemaa, 1975)
*elokuvatuottaja T. J. Särkkä (Kari Uusitalo, 1975)
*liikemies Kalle Hagert (Tuula Saarto, 1976)
*Jahvetti alias Yrjö Kilpeläinen (Simppa alias Simo Juntunen, 1976)
*poliitikko Vihtori Kosola (Jaakko Korjus, 1976)
*runoilija Saima Harmaja (Kaarina Helakisa, 1977)
*kirjailija Maiju Lassila (Leo Lindsten, 1977)
*yritysjohtaja Armi Ratia (Tuula Karjalainen, 1977)
*laulaja Olavi Virta (Markku Koski, Peter von Bagh ja Pekka Aarnio, 1977)
*poliitikko Matti Kurikka (Kalevi Kalemaa, 1978)
*kenraali Taavetti Laatikainen (Martti Sinerma, 1978)
*ammattiyhdistysjohtaja Niilo Wälläri (Erkki Savolainen, 1978)
*kenraali A. F. Airo (Tauno Kuosa, 1979)
*poliitikko Yrjö Kallinen (Teuvo Rasku, 1979)
*kirjailija Hella Wuolijoki (Pekka Lounela, 1979)
Helge Miettunen

**Helge Leonard Miettunen** (9. syyskuuta 1916 Vaasa – 21. kesäkuuta 1986 Espoo) oli suomalainen filosofian tohtori, Yleisradion suunnittelupäällikkö, kirjailija ja kansanedustaja.

Miettusen vanhemmat olivat maalarimestari Johan Leonard Miettunen ja Adolfina Lesell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1935 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1939, maisteriksi 1940 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1949. Miettusen väitöskirja *Johdatus elokuvan estetiikkaan* oli ensimmäinen elokuva-aiheinen väitös Suomessa.

Miettunen toimi Kuopion kansalaisopiston johtajana 1948–1954, Kansanvalistusseuran elokuvatoiminnan hoitajana 1952–1954 ja  Kansanvalistusseuran toiminnanjohtajana 1954–1957. Hän oli Yleisradion palveluksessa suomalaisen ohjelmajohtajan apulaisena ja varamiehenä 1957–1964, suomenkielisen ohjelmatoiminnan apulaisjohtajana 1964–1970 sekä suunnittelupäällikkönä 1970–1977. Hän opetti Helsingin suomalaisessa työväenopistossa 1947–1948 ja 1951–1961 sekä oli Kino-lehden päätoimittajana 1958–1964 ja Oy Tesvision va. toimitusjohtajana 1964.

Miettunen oli Tampereen yliopistossa lehdistö- ja tiedotusopin dosenttina 1964–1971 ja tiedotusopin vt. professorina 1969–1971. Hän toimi vuodesta 1974 Helsingin yliopiston tiedotusopin dosenttina. 

Miettunen oli Suomen Kansanpuolueen kansanedustajana 1951–1958 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli Suomen elokuvakerhojen liiton puheenjohtajana ja kuului jäsenenä muun muassa Yleisradion ohjelmaneuvostoon, Valtion elokuvalautakuntaan, Suomen Unesco-toimikuntaan ja Suomen YK-valtuuskuntaan.

Miettunen toimi kamera-assistenttina vuonna 1937 valmistuneissa elokuvissa *[[Ja alla oli tulinen järvi]]* ja *[[Miehen kylkiluu (vuoden 1937 elokuva)|Miehen kylkiluu]]* sekä leikkaajana vuonna 1945 valmistuneessa elokuvassa *[[Rakkautensa uhri]]*. Hän kirjoitti myös *Sivistynyt kurjuus*-nimisen romaanin.

Helge Miettunen oli naimisissa 1940–1944 Terttu Heilimä Järvilehdon kanssa ja vuodesta 1956 Marjatta Kekäläisen kanssa.

## Teoksia
* *Sivistynyt kurjuus* : romaani. WSOY 1946
* *Johdatus elokuvan estetiikkaan*, väitöskirja. WSOY 1949
* *Audio-visuaalinen kansansivistystyö*. Tekijä, Helsinki 1954 
* *Radio- ja tv-opin perusteet*.  Weilin + Göös, Helsinki 1966, 2. painos 1967
* *Elokuva*, teoksessa *Tiedon portaat 2*. WSOY 1969
* *Elokuvailmaisun teoria*. Tampereen yliopiston lehdistö- ja tiedotusopin laitos. Monistesarja 2. Tampere 1969
* *Musta informaatio*. Otava 1976
* *Meneekö sanoma perille? : melkein pyhät kirkonmenot, piilevän kirkon kristityt, kansankirkko ja kirkkokansa, myytit, elämänvoima ja totuus*. Kirjapaja, Helsinki 1981

## Lähteet

* 
* 
* EloNet : Helge Miettunen

## Aiheesta muualla
* Helge Miettusen elämäkerta Kansallisbiografiassa
* Jari Sedergrenin Sedis blog 5.2.2008 : Muistiinpanoja ensimmäisestä elokuvaväitöskirjasta
Vide Strandvik

**Vide Ingemar Strandvik** (15. syyskuuta 1916 Loviisa – 27. tammikuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.

## Teoksia
* *Utanför* : dikter. Schildt, Helsingfors 1943

## Lähteet
* 
* Kirjasampo.fi : Vide Strandvik
### Viitteet
Teijo Havu

**Johan Teijo Havu** (19. elokuuta 1916 Turku – 8. marraskuuta 2008) oli suomalainen kääntäjä.

Teijo Havun vanhemmat olivat Turun hovioikeuden varapresidentti Johan Viktor Falck, vuodesta 1906 Havu (1862–1949) ja Sigrid Alma Johanna Blomström. Hänen vanhempi sisarensa oli kirjallisuuskriitikko Toini Havu.

Teijo Havu oli naimisissa Sirkka Annikki Säynäjoen (1910–2007) kanssa.

## Suomennoksia
* Edith Unnerstad : *Uffen matka maailman ympäri* : kertomus pojille. Kirjokannen poikien kirjasto 9. Kirjokansi, Turku 1946 (alkuteos *Uffe reser jorden runt*)
* E. T. A. Hoffmann : *Kissa Murr ja hänen elämänviisautensa sekä satunnaisia makulatuurikatkelmia kapellimestari Kreislerin elämäkerrasta*. Suomen kirja, Helsinki 1946 (alkuteos *Lebensansichten des Katers Murr*)
* Hjalmar Bergman : *Jac ilveilijä* ; suomentaneet Paula Porkka, Teijo Havu. WSOY 1947 (alkuteos *Clownen Jac*)
* Joseph Smith : *[[Mormonin kirja]]* ; suomentaneet Teijo Havu ja Saara Patjas. Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkko, Salt Lake City, Utah 1954
* Stefan Andres : *Jumalan unelma* ; suom. Teijo Havu ; jälkisanan kirj. C.-A. von Willebrand. Karisto 1960 (alkuteos *Wir sind Utopia*)
* *Helsinki elää / Helsingfors lever* ; valokuvat Volker von Bonin ; teksti Benedict Zilliacus ; julkaisija Helsingin kaupunki ; käännös Teijo Havu. Kuvataide - Bildkonst, Helsinki 1971

## Lähteet
* 
* Kirjasampo.fi : Teijo Havu
* Ossian Mestertonin sukututkimussivut : Pietari Juusten s. 1470 ja hänen jälkeläisiään yhteensä 9121 taulua, taulu 8069 Johan Viktor Falck, Havu 

### Viitteet
Juhani Rekola

**Juhani Rekola** (1. elokuuta 1916 Helsinki – 13. helmikuuta 1986) oli suomalainen teologian tohtori, pappi ja kristillinen kirjailija. Rekola tuli tunnetuksi arvostettuna esseistinä sekä Tukholman suomalaisen seurakunnan kappalaisena. *[[Kotimaa (sanomalehti)|Kotimaa]]* nimesi Rekolan 100 merkittävimmän itsenäisyyden ajan kirkollisen vaikuttajan joukkoon Suomessa vuonna 2017.

## Elämä ja ura
Rekola oli Eräjärven kirkkoherran rovasti Erkki Julius Valentin Gummeruksen ja Siiri Saima Gummeruksen (o.s. Vennström) kasvattipoika.

Rekola muutti joidenkin muiden teologisten ajattelijoiden tavoin Suomesta Ruotsiin. Hän toimi Tukholman suomalaisen seurakunnan kappalaisena ja teki myös vapaaehtoista alkoholisti- ja vankilatyötä. Rekola liikkui erityisesti Tukholmaan kulkeutuneiden suomalaisten alkoholistien ns. Slussenin sissien keskuudessa. Nämä kokemukset vaikuttivat voimakkaasti hänen teoksiinsa.

Rekola käsitteli esseissään erityisesti uskon vaikutusta kirjallisuudessa, kuvataiteissa ja elokuvassa. Hän sai 1977 Suomen kirkon kirjallisuuspalkinnon.

Juha Seppälä referoi Antti Nyléniä kirjoituksessaan *[[Parnasso]]ssa*: "Useassa yhteydessä Nylén viittaa Juhani Rekolan – – esseistin ja teologin, tuotantoon ainutlaatuisena, laadukkaana ja yhä unohdettuna aarteena ja toteaa olevansa Rekolasta samaa mieltä".

## Palkinnot ja tunnustukset
* Suomen kirkon kirjallisuuspalkinto 1977

## Teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* *Finska kyrkan*. Finska församlingen, 1975
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Kirjallisuutta
* Torsti Lehtinen : *Hyvän ja pahan tällä puolen*. Kirjapaja, Helsinki 1991
* Carl-Johan Holmlund : *Onnenpeli* : esseitä. Lehtikuusi, Helsinki 1995
* Torsti Lehtinen : *Kova ja kaunis todellisuus : Juhani Rekolan teologia*. Turbator, Turku 2013
* Anne Sumela : "Kuitenkin Jumala on." Jumalakäsityksen paradoksaalisuus esseisti Juhani Rekolan teologiassa. Väitöskirja. Itä-Suomen yliopisto 2024 

## Lähteet
* 
* Jukka Kemppisen blogi 24.12.2005 : Mieleenmuisto
* AdLibris : Rekolan kirjan ''Ilo pimeydessä'' esittely 
* Kirjailija Torsti Lehtisen iltahartaus 1.12.2010 
* Siirtokarjalaisten tie osa II sivu 1084.
* Televisio (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 26.4.1986, s. 63, HS Aikakone.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Sveriges Radio Sisu-uutiset 20.10.2013 : Tukholman entisen kappalaisen Juhani Rekolan kirjoista uusintapainoksia
Kaj Hagman

**Kaj Vilhelm Hagman** (29. heinäkuuta 1916 Vaasa – 16. syyskuuta 2003 Vaasa) oli suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä *K.H.* ja *Keeper*. Hän oli koulutukseltaan opettaja.

Hagman oli toimittajana *[[Vasabladet]]*-lehdessä 1937–1979, ja hän toimi myös kulttuuriaikakauslehti *[[Horisont]]in* toimitussihteerinä ja toimittajana 1954–1979. Kaj Hagmanin isä oli toimittaja Einar Hagman.
__NOTOC__
## Teoksia
* *Idrottsföreningen Kamraterna, Vasa, 1900-1950: En jubileumsskrift*. Vasa 1950.
* *25 vuotta Oy Vaasa – Umeå ab 1948–1973*. Kirjoittajat Jarl Finne ja Kaj Hagman. Varustamo oy Vaasa – Umeå, Vaasa 1973.
* *Vårt lejon: Kaj Hagman berättar, Raija Aho tecknar.* Horisont, Jakobstad 1978.

## Toimitteita
* *Lyrisk horisont: Finlandssvensk diktantologi med österbottnisk bakgrund*. Svenska Österbottens litteraturförening, Vasa 1959.
* *Ung nordisk lyrik 1967: 101 dikter av 44 unga diktare från Färöarna, Danmark, Norge, Sverige, finska Finland, svenska Finland*. Horisonts småskrifter 9. Svenska Österbottems litteraturförening, Vasa 1967
* *Ur dagboken: Krönikor och kåserier skrivna i Vasabladet av signaturen Neger, Einar Hagman*. Ett första urval och en presentation gjorda av Kaj Hagman. Kaj Hagman, Vasa 1981.
* *Jubileumsboken*. Idrottsföreningen Kamraterna, Vasa. Vasa 1985.

## Palkintoja
* Svenska Finlands publicistförbunds pris 1972
* Svenska Kulturfondens i Finland stora pris 1979
* Svenska Akademiens pris 1979 

## Lähteet
* *Suomen kirjailijat.*
* Kaj Hagman. Kirjasampo.
* *Vem och vad 1996*, s. 150–151. Schildts, Esbo 1996. 
* *Vem och vad 2004*, s. 816. Schildts, Esbo 2004.
*
Ruusuhapero

**Ruusuhapero** (*Russula roseipes*) on haperoiden sukuun kuuluva sienilaji. Se sopii syötäväksi.

## Ulkonäkö
Lakki on väriltään vaaleanpunainen, oranssi tai punainen. Myös jalka on punertava. Lakin pinta on tahmea ja sen reuna on vanhemmiten uurteinen. Heltat ovat kellertäviä.

## Elinympäristö
Ruusuhaperoa esiintyy yleisesti mäntymetsissä, puistoissa ja teiden varsilla.

## Lähteet
Sanna Stellan

**Sanna Stellan** (ent. **Lehtonen**, s. 19. lokakuuta 1974 Karvia) on suomalainen näyttelijä, kirjailija ja televisiojuontaja.

Pohjois-Satakunnan Karviasta kotoisin oleva Stellan on tullut tunnetuksi muun muassa Nelosella vuonna 2005 esitetystä *[[Assari (tv-sarja)|Assari]]*-sarjasta sekä myöhemmin Yleisradion *[[Strada]]*- ja *[[Naurun tasapaino]]*-ohjelmien juontajana. Stradan toimittajana Stellan oli vuosina 2009–2012. Hän on myös esiintynyt muun muassa Ylen *[[Kerran viikossa]]* -televisiosarjassa sekä monessa pitkässä elokuvassa.

1990-luvulla Stellan opiskeli näyttelemistä Isossa-Britanniassa, jossa hän asui 11 vuoden ajan. Britannian lisäksi Stellan on esiintynyt muun muassa Norjan kansallisteatterissa sekä Suomessa Teatteri Takomossa ja Aleksanterin teatterissa.

Stellan on kirjoittanut kolme elämänhallintaopasta yhdessä elämäntapavalmentaja Katri Mannisen kanssa. Yksi hänen novellinsa on julkaistu vuonna 2011 ilmestyneessä *Nauravia naisia – 30 kertomusta keskeltä elämää* -antologiassa.

## Yksityiselämä
Stellanilla on kolme lasta äänisuunnitttelija Micke Nyströmin kanssa. Huhtikuussa 2019 Stellan synnytti neljännen lapsensa, jonka isä on hänen aviomiehensä tuottaja-ohjaaja Timo Suomi. He menivät naimisiin kesällä 2019. Toukokuussa 2023 Stellan ilmoitti parin erosta Instagram-tilillään.

## Filmografia
### Elokuvat
* *[[8 päivää ensi-iltaan]]* (2008)
* *[[Päivät kuin unta (elokuva)|Päivät kuin unta]]* (televisioelokuva, 2010)
* *[[Rakkauden rasvaprosentti]]* (2012)
* *[[Hevisaurus-elokuva]]* (2015)

### Televisiosarjat
* *[[Strada]]* (2009–2012)
* *[[Kerran viikossa]]* (2013)
* *[[Siskonpeti|Siskonpeti]]* (2014)
**[[Kummeli esittää: Kontio & Parmas]]* (2018)
**[[Hyvät katsojat]]* (2018)
* *[[Syke (televisiosarja)|Syke]]* (2018–2019, 2022)
* *[[Keihäsmatkat (televisiosarja)|Keihäsmatkat]]* (2020)
* *[[Roba]]* (2021)
* *[[Rakkaat lapset]]* (2022)

### Dubbauksia
* *[[Kätyrit]]* (2015)
* *[[Lemmikkien salainen elämä]]* (2016)
* *[[Emoji-elokuva]]* (2017)
* Petteri Kaniini (2018)

## Teokset
**Luksusmuija ja seuraelämän salat* (2006)
**Luksusmuija saa mitä haluaa* (2006)
**Luksusmuija matkustaa* (2007)
**Hyvien synnytystarinoiden kirja* (2022)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Arvo Paasivuori

**Arvo Kullervo Paasivuori** (vuoteen 1906 **Hälleberg**; 4. huhtikuuta 1905 Helsinki – 30. toukokuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja kansanedustaja, joka toimi vuosina 1949–1966 Valtion elokuvatarkastamon puheenjohtajana.

Arvo Paasivuoren isä oli merkittävä sosiaalidemokraattinen poliitikko Matti Paasivuori ja äiti Maria Elisabet Lindgren. Paasivuori kirjoitti ylioppilaaksi 1925 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1939. Hän työskenteli Helsingin kaupungin kunnalliskodin konttoristina 1934–1940, kunnalliskodin ja kaupungin työlaitoksen apulaisjohtajana 1940–1951 sekä kaupungin vanhustenhuoltolaitoksen johtajana 1952–1972. Hän oli myös SDP:n kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä yhden kauden 1945–1948.

Elokuvatarkastamon johtamisen ohella Paasivuori kuului Valtion elokuvalautakuntaan ja kirjallisuuslautakuntaan sekä Elannon edustajistoon. Lisäksi hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1951–1952.

Arvo Paasivuoren vaimo oli vuodesta 1934 Tyyne Paasivuori (o.s. Kallio), joka toimi myöhemmin myös kansanedustajana. Heillä oli neljä lasta.

## Lähteet