open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fritz Manteuffel

**Fritz Manteuffel** (11. tammikuuta 1875 &ndash; 21. huhtikuuta 1941) oli saksalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän osallistui Ateenan olympialaisiin 1896, joissa hän voitti kultaa kisojen kummastakin joukkuekilpailusta. Manteuffel osallistui myös nojapuiden, rekin, hypyn ja hevosen henkilökohtaisiin kilpailuihin, mutta ei voittanut niissä mitaleja.
Karl Neukirch

**Karl Neukirch** (3. marraskuuta 1864 &ndash; 26. kesäkuuta 1941) oli saksalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Ateenan olympialaisissa 1896 sekä nojapuiden että rekin joukkuekilpailuissa. Neukirch osallistui myös nojapuiden, rekin, hypyn ja hevosen henkilökohtaisiin kilpailuihin, mutta jäi niissä mitaleitta.
Kaarina Kangasmaa

**Kaarina Kangasmaa** (o.s. **Koivuniemi**, s. 13. huhtikuuta 1932 Suodenniemi) on suomalainen yleisurheilija, joka menestyi useissa heittolajeissa.

Kaarina Kangasmaa, silloiselta nimeltään Koivuniemi, sijoittui Helsingin 1952 olympialaisten kiekonheitossa 11:nneksi tuloksella 40,33&nbsp;metriä. Hän edusti Suomea kymmenessä maaottelussa vuosina 1951–1960 ja saavutti niissä kaksi lajivoittoa.

Seuratasolla Kangasmaa edusti Suodenniemen Urheilijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden kiekonheitossa vuosina 1951, 1952, 1953, 1954 ja 1957 sekä keihäänheitossa vuonna 1956. Hän saavutti kiekonheitossa, keihäänheitossa ja kuulantyönnössä yhteensä viisi SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia vuosina 1950–1957. Hän paransi Suomen ennätystä kiekonheitossa viisi kertaa vuosina 1951–1954 ja keihäänheitossa kolme kertaa vuonna 1957.

Kangasmaan uransa parhaat tulokset olivat kiekonheitossa 42,05 metriä vuodelta 1954, keihäänheitossa 48,17 metriä vuodelta 1957 sekä kuulantyönnössä 12,13 metriä vuodelta 1951. Hän oli Suomen naisyleisurheilun ensimmäinen suurmestari vuonna 1957.

Kangasmaan urheilukokoelma on ollut esillä urheilunäyttelyissä. Kangasmaa asuu Suodenniemellä.  

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
The Legend of Sigurd and Gudrún

**The Legend of Sigurd and Gudrún** on J. R. R. Tolkienin kirjoittama kertova runo, joka julkaistiin kirjana vuonna 2009, 36 vuotta kirjailijan kuoleman jälkeen. Sen on toimittanut monien muiden Tolkienin postuumien teosten lailla kirjailijan poika Christopher Tolkien. 

Kirja kertoo muinaisskandinaaviseen, allitteroivaan runomittaan sovitetulla nykyenglannilla Tolkienin uudelleentulkinnan Völsunga-saagasta eli skandinaavisen tarusankari Sigurdin tarinasta. Sisältö jakautuu kahteen pitkään runoon, joitten nimet ovat muinaisnorjaa: *Völsungakviđa en nýja* () ja *Guđrunarkviđa en nýja* ().

Tolkien kirjoitti runot joskus 1920-luvun lopulla tai 1930-luvulla toimiessaan Oxfordin yliopiston muinaisenglannin professorina ja opettaessaan myös muinaisnorjaa, mutta tarkemmasta kirjoitusajankohdasta ei ole varmuutta. Kirjan esipuheessa Christopher arvioi, että Tolkien saattoi siirtyä Sigurdin tarinan pariin hylättyään *Lay of Leithianin* (Berenin ja Lúthienin runomuotoisen tarinan) kirjoittamisen loppuvuodesta 1931.

## Käännökset
Teos on käännetty hollanniksi, ranskaksi, saksaksi, italiaksi ja espanjaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Alison Flood: Christopher Tolkien answers questions about Sigurd and Gudrún. The Guardian 5.5.2009. 
* Tom Shippey: Tolkien out-Wagners Wagner . The Times Literary Supplement 6.5.2009.
Edvard Eriksen

**Edvard Eriksen** (10. maaliskuuta 1876 – 12. tammikuuta 1959) oli tanskalais-islantilainen kuvanveistäjä. Hänen veistoksistaan on tunnettu erityisesti *[[Pieni merenneito (patsas)|Pieni merenneito]]*. Hän asui Frederiksbergissä.

Hän opiskeli Kunstakademietissa 1895–1899. Vuonna 1902 hänen teoksensa oli näyttelyssä Charlottenborgissa. Hänen läpimurtonsa tapahtui viisi vuotta myöhemmin teoksella *Haabet* ('toivo'), josta hänelle myönnettiin akatemian vuosimitali ja jonka Valtion taidemuseo osti. Vuonna 1908 hänelle myönnettiin kunniaprofessuuri Carraran taideakatemiassa Italiassa.

*Pienen merenneidon* lisäksi hän on veistänyt Kristian X:n ja kuningatar Louisen marmorisen hautamuistomerkin Roskilden tuomiokirkkoon. Hän on koristanut myös Ny Carlsberg Glyptotekin julkisivut kymmenellä hiekkakivisellä reliefillä, jotka esittävät taiteita ja tieteitä.

Vuonna 1930 hänet nimitettiin konservaattoriksi Thorvaldsenin museoon. Hänelle myönnettiin 1932 Dannebrogin ritarikunnan kunniamerkki.

## Lähteet
Amurinhaukka

**Amurinhaukka** (*Falco amurensis*) on itä-aasialainen jalohaukka.

## Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 26–30&nbsp;cm, siipien kärkiväli 63–71&nbsp;cm ja paino 97–155&nbsp;g (koiras) ja 111–188&nbsp;g (naaras). Se muistuttaa suuresti punajalkahaukkaa, jonka alalajina sitä aikaisemmin pidettiin. Koiras on noenharmaa, naaras ja nuori lintu ovat vaikeammin tunnistettavissa. Punaiset koivet ja vahanahka ovat hyvä lajituntomerkki.

## Esiintyminen
Amurinhaukat elävät pesimäaikana Venäjän kaukoidässä, Kiinassa, Pohjois-Koreassa, Mongoliassa ja Japanin eteläosassa, mahdollisesti myös Intian pohjoisosissa, ja ne talvehtivat Kaakkois-Afrikassa. Niiden elinympäristön ala on 1–10&nbsp;miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaatio on kooltaan 100&nbsp;000–1&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;yksilöä.

Amurinhaukka on harhautunut Länsipalearktiselle alueelle vain kolmesti ennen vuoden 1998 kesäkuuta. Laji on havaittu Italiassa toukokuussa 1995, 1997 ja 1998.
## Elinympäristö
Pesimäaikana amurinhaukat asuvat avoimessa maastossa metsien reunoissa, soilla, puustoisilla aroilla ja viljelysmailla. Talvehtimiseuduilla ne viihtyvät savanneilla, soistuneilla avomailla ja metsäaukioilla, usein suurina, jopa tuhansien yksilöiden parvina muiden pienten jalohaukkojen kanssa. Ne voivat yöpyä myös kaupungeissa.

## Lisääntyminen
Amurinhaukat pesivät yksittäispareina tai pieninä löyhinä yhdyskuntina. Pesä on puun kolossa tai vanhassa varislinnun pesässä. Naaras munii kolme tai neljä, joskus jopa kuusi munaa, joita se hautoo 28–30&nbsp;päivää. Poikaset ovat lentokykyisiä kuukauden ikäisinä. Laji on sukukypsä vuoden ikäisenä.

## Ravinto
Lajin ruokavalio koostuu pääasiassa lentävistä hyönteisistä, mutta myös linnut ja sammakkoeläimet maistuvat sille. Saalistus ajoittuu yleensä aamu- tai iltahämäriin.

## Lähteet
* http://www.arkive.org/amur-falcon/falco-amurensis/info.html 
* globalraptors.org  

### Viitteet
Gustav Schuft

**Gustav Schuft** (16. kesäkuuta 1876 &ndash; 8. helmikuuta 1948) oli saksalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa sekä nojapuiden että rekin joukkuekilpailuissa Ateenan olympialaisissa 1896. Schuft osallistui myös nojapuiden, rekin, hypyn ja hevosen henkilökohtaisiin kilpailuihin, muttei voittanut niissä mitaleja.
Johnny Weissmuller, Jr.

**Johnny Weissmuller, Jr.** (23. syyskuuta 1940 &ndash; 27. heinäkuuta 2006) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja ahtaaja. Hän kirjoitti myös kirjan isästään, viisinkertaisesta olympiakultamitalistista Johnny Weissmullerista, joka näytteli myös Tarzania 1930- ja 1940-luvuilla. Weissmuller nuoremman tunnetuimmat roolit olivat elokuvissa *[[THX 1138]]* ja *[[Svengijengi '62]]*. Weissmuller kuoli vuonna 2006 maksasyövän aiheuttamiin komplikaatioihin.
Richard Röstel

**Richard Röstel** (1872 &ndash; ?) oli saksalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän osallistui Ateenan olympialaisiin 1896, joissa hän voitti kultaa maansa joukkueen mukana sekä nojapuiden että rekin joukkuekilpailuissa. Röstel osallistui henkilökohtaisista kilpailuista nojapuihin, rekkiin, hyppyyn ja hevoseen, mutta jäi niissä mitaleitta.
Ioánnis Chrysáfis

**Ioánnis Chrysáfis** (, 1873 &ndash; 12. lokakuuta 1932) oli kreikkalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän osallistui Ateenan olympialaisiin 1896, joissa hän oli nojapuiden joukkuekilpailussa pronssia voittaneen Ethnikos-joukkueen kapteeni.
Sotírios Athanasópoulos

**Sotírios** tai **Spyrídon Athanasópoulos** () oli kreikkalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän osallistui Ateenan olympialaisiin 1896, joissa hän oli nojapuiden joukkuekilpailussa Panelliniosin hopeaa voittaneen joukkueen kapteeni.

## Lähteet
 
*Athanasopoulosin profiili databaseolympics.com-sivustolla
Tapio Lehto

**Tapio Lehto** (8. joulukuuta 1930 Hollola – 3. helmikuuta 2019 Lahti) oli suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli kolmiloikka.

Lehto sijoittui Melbournen 1956 olympialaisten kolmiloikassa 18:nneksi. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän sijoittui karsinnassa 13:nneksi eikä päässyt loppukilpailuun. Hän edusti Suomea 18 maaottelussa vuosina 1952–1957 ja saavutti kymmenen lajivoittoa.

Seuratasolla Lehto edusti Lahden Ahkeraa. Hän voitti Suomen mestaruuden kolmiloikassa vuosina 1954, 1955 ja 1956 sekä saavutti SM-pronssia pituushypyssä vuonna 1954 ja kolmiloikassa vuonna 1957.

Lehdon uran parhaat tulokset olivat kolmiloikassa 15,45&nbsp;m vuodelta 1956 ja pituushypyssä 720&nbsp;cm vuodelta 1953. Hän toimi oman kilpauransa jälkeen muun muassa Esa Rinteen valmentajana.

Lehto kilpaili myös keilailussa ja golfissa edustaen Lahden Keilaajia ja Lahden Golfia. Hän toimi Suomen Golfliiton koulutuspäällikkönä ja Lahden Keilaajien puheenjohtajana.

Tapio Lehdon veli Taisto Lehto menestyi pesäpalloilijana.

## Lähteet
* 

### Viitteet
T. J. Oshie

**Timothy ”T.J.” Oshie, Jr.** (s. 23. joulukuuta 1986 Mount Vernon, Washington, Yhdysvallat) on uransa päättänyt yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.

## Ura
Oshie on taustaltaan ojibway-intiaani. Uransa hän aloitti pelaten Minnesotassa Warroadin high school -joukkueessa, jonka jälkeen hän siirtyi USHL:n Sioux Falls Stampede -joukkueeseen. Tämän jälkeen hän pelasi NCAA-liigan Pohjois-Dakotan yliopistojoukkueessa kolme kautta. Oshie pelasi Yhdysvaltain alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa kaudella 2005–2006.

13. toukokuuta 2008 Oshie päätti jättää yliopistoseuransa ja kirjoittaa sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Lokakuussa 2008 hän siirtyi St. Louisiin tulokkaana. Ensimmäisen maalinsa hän teki 22. lokakuuta 2008 Detroit Red Wingsiä vastaan. Hän pelasi myös neljässä pudotuspeliottelussa, joissa hän jäi ilman tehopisteitä. Oshie muodosti tulokaskaudellaan tehokkaan ketjun Patrik Berglundin ja David Perronin kanssa. Ketju sai lempinimen The Kid Line. Hän oli tulokkaiden pistepörsissä yhdeksäs. Hänen maalinsa Vancouver Canucksia vastaan valittiin kuudenneksi NHL:n kauden 2008–2009 hienoimpien maalien listalla.

Oshie loukkaantui vääntötilanteessa Samuel Påhlssonia vastaan alkukaudella 2010–2011, ja hän oli sivussa kolme kuukautta. Oshie teki kauden aikana 49 ottelussa tehot 12+22=34. Kesäkuussa 2011 Oshie teki yksivuotisen jatkosopimuksen Bluesin kanssa, joka oli arvoltaan 2,35 miljoonaa dollaria.

Oshie valittiin Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkueeseen vuoden 2009 Sveitsin MM-kilpailuihin. Turnauksessa hän teki yhden maalin, puolivälierässä Suomea vastaan.
Oshie oli mukana myös Saksan MM-kisoissa 2010, jossa hän teki kuudessa ottelussa tehot 2+4=6. Oshie siirtyi Washington Capitalsiin kesällä 2015 vaihdossa, jossa St. Louisiin matkasivat Troy Brouwer ja Pheonix Copley.

Tammikuussa 2020 Oshie valittiin ensimmäisen kerran urallaan NHL tähdistöotteluun.

Maaliskuussa 2024 Oshie pelasi 1&nbsp;000:nnen NHL-ottelunsa. Kesäkuussa 2025 Oshie ilmoitti uransa päättymisestä oltuaan loukkaantuneena koko kauden 2024–2025.

## Tilastot

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Dimítrios Loúndras

**Dimítrios Loúndras** (, 6. syyskuuta 1885 &ndash; 15. helmikuuta 1970) oli kreikkalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän osallistui Ateenan olympialaisiin 1896, joissa hän voitti pronssia nojapuiden joukkuekilpailussa. Loúndras, joka oli kilpailupäivänä kymmenen vuoden ja 218 päivän ikäinen, on olympiahistorian nuorin mitalisti, jonka tarkka ikä on tiedossa. 

Loúndras taisteli kummassakin maailmansodassa ja saavutti amiraalin arvon Kreikan laivastossa. Loúndras oli viimeinen tunnettu elossa ollut vuoden 1896 olympialaisten kilpailija.

## Lähteet
Fílippos Karvelás

**Fílippos Karvelás** (, 1877−1952) oli kreikkalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän osallistui Ateenan olympialaisiin 1896, joissa hän voitti pronssia nojapuiden joukkuekilpailussa. Karvelás osallistui myös nojapuiden henkilökohtaiseen kilpailuun, mutta jäi siinä mitaleitta.
Aurelia Cotta

**Aurelia Cotta** (5. toukokuuta 120 – 54 eaa.) oli roomalaiseen yläluokkaiseen konsulisukuun kuulunut nainen ja diktaattori Julius Caesarin äiti. Hänen vanhempansa olivat konsuli Lucius Aurelius Cotta ja tämän vaimo Rutilia. Aurelialla oli kolme veljeä: Gaius Aurelius Cotta (vuoden 75 eaa. konsuli), Marcus Aurelius Cotta (vuoden 74 eaa. konsuli) ja Lucius Aurelius Cotta (vuoden 65 eaa. konsuli).

Aurelia meni hyvin nuorena naimisiin itseään yli 20 vuotta vanhemman Gaius Julius Caesarin kanssa. Pari sai kaksi tytärtä, Julia vanhemman ja Julia nuoremman, ja noin vuonna 100 eaa. pojan, joka nimettiin isänsä mukaan Gaius Julius Caesariksi. 

Aurelia oli merkittävä ja älykäs nainen. Hän tuki huolellisesti poikaansa ja pyrki järjestämään tälle poliittisesti ja sosiaalisesti suotuisia olosuhteita. Kun Aurelian mies kuoli vuonna 85 eaa., Aurelia jäi asumaan 15-vuotiaan Julius Caesarin kanssa. Myöhemmin Aurelia piti huolta sekä keisarin vaimosta Cornelia Cinnillasta että heidän tyttärestään. Vaimo kuoli vaikeaan synnytykseen ja isoäiti Aurelia jäi vastaamaan pienen Julian kasvatuksesta.

Aurelia kuoli Roomassa vuonna 54 eaa.

## Lähteet
Pekka Aalto (juoksija)

**Ashprihanal Pekka Aalto** (s. 27. elokuuta 1970 Tukholma) on suomalainen ultrapitkien matkojen kestävyysjuoksija. Aalto on voittanut New Yorkissa juostavan 3&nbsp;100 mailin (4&nbsp;988 kilometrin) juoksukilpailun yhdeksän kertaa, enemmän kuin kukaan muu, ja hänellä on hallussaan kilpailun maailmanennätysaika. Ultrajuoksu.fi:n mukaan Aalto on yksi maailman kovimmista ultrajuoksijoista. 

## Elämäkerta
Vaikka Aalto on syntynyt Tukholmassa, hän on asunut Helsingissä yhdeksänkuukautisesta lähtien.  Hän aloitti juoksuharrastuksensa 25-vuotiaana, juosten ensimmäisen monipäiväisen kisansa vuonna 1999, jolloin hän oli harrastanut jo pari vuotta pitkiä vaelluksia. 3&nbsp;100 mailin ultrajuoksukisan, maailman pisimmän säännöllisesti järjestettävän juoksukilpailun, hän voitti ensimmäisen kerran vuonna 2000. Kahdeksannen voittonsa ja samalla ennätysjuoksun hän juoksi vuoden 2015 heinäkuussa ajalla 40 vuorokautta, 9 tuntia, 6 minuuttia ja 21 sekuntia, mikä paransi aiempaa ennätystä yli 23 tuntia.  Voittaessaan hän oli ensimmäinen ihminen kilpailun 19-vuotisen historian aikana joka selvitti matkan alle 41:n vuorokauden.  Vuonna 2019 Aalto voitti kilpailun yhdeksännen kerran. Niin ikään New Yorkissa juostavan vuosittaisen Kuuden päivän juoksun Aalto on voittanut kolme kertaa. 

Ultrajuoksun lisäksi Aalto harrastaa kallio- ja vuorikiipeilyä. Aalto on Sri Chinmoy Marathon Teamin jäsen, ja Ashprihanal on hänen Sri Chinmoyltä saamansa lisänimi, joka tarkoittaa ”Tavoitteen tuli sydämessä”.  Ammatiltaan hän on ollut lehdenjakajana ja on sen jälkeen työskennellyt postinjakajana.

Pekka Aallon suorituksesta vuoden 2012 Kuuden päivän juoksu -kilpailussa on Mika Taanila tehnyt dokumentin *Kuuden päivän juoksu*. 

Pekka Aalto on maininnut noudattavansa kasvisruokavaliota. Hän ei syö lihaa eikä kalaa, mutta käyttää kananmunia ja maitotuotteita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Video: Yle Uutiset , 2015
*Video: Fox, 2015 
*Video: SCMT, 2015  
*Video: Finish 3100 Mile Race, 2011 
*
Silja Kiehelä

**Silja Kiehelä** (s. 1968) on suomalainen lastenkirjailija. Hänen teoksistaan tunnetuimpia on muun muassa *[[Sofia ja karhunkynsi]]*, josta hän sai Lasten LukuVarkaus -palkinnon 2004. 

## Lähteet
Eetu Karvonen

**Eetu Karvonen** (s. 4. syyskuuta 1986 Tampere) on suomalainen uimari ja uimavalmentaja. 

Karvonen kilpaili uintiurallaan kansainvälisellä tasolla sekä EM- että MM-kilpailuissa. Karvosen päälajina on rintauinti. Suomen-mestaruuksia hän voitti 35 kappaletta.

Kilpauransa jälkeen Karvonen on toiminut valmentajana. Hän on valmentanut muun muassa Yhdysvalloissa Grand Canyonin yliopistossa ja toiminut Arabiemiirikuntien uintimaajoukkueen päävalmentajana. Vuonna 2017 hän alkoi valmentamaan Matti Mattssonia. Kesäkuussa 2022 hän aloitti Suomen uintimaajoukkueen päävalmentajana.

## Lähteet
Hannu Rantala

**Hannu Kalevi Rantala** (16. maaliskuuta 1936 Mänttä – 24. joulukuuta 2023 Kouvola) oli suomalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli aluksi korkeushyppy, mutta parhaat menestyksensä hän saavutti kolmiloikkaajana.

Rantala sijoittui Melbournen 1956 olympialaisten kolmiloikassa 19:nneksi ja neljä vuotta myöhemmin Rooman olympialaisten kolmiloikkakarsinnassa 22:nneksi. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän sijoittui kahdeksanneksi. Hän edusti Suomea 13:ssa aikuisten maaottelussa.

Seuratasolla Hannu Rantala edusti Mäntän Urheilijoita ja Mäntän Valoa. Hän saavutti SM-hopeaa korkeushypyssä vuosina 1954 ja 1955 sekä kolmiloikassa vuosina 1958 ja 1960. Hän voitti TUL:n mestaruuden korkeushypyssä vuosina 1953 ja 1954 sekä kolmiloikassa vuonna 1959.

Hannu Rantalan uran parhaat tulokset olivat kolmiloikassa 15,73&nbsp;m vuodelta 1958, korkeushypyssä 196&nbsp;cm vuodelta 1954 sekä pituushypyssä 707&nbsp;cm.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Kärsämä

**Kärsämä** eli **Kärsämänkylä** on Siikalatvan kunnassa sijaitseva kylä. Kylä sijaitsee kuntakeskuksesta Pulkkilasta noin 40 kilometriä pohjoiseen, Rantsilan kirkonkylältä yhdeksän kilometriä itään ja Temmeksen taajamasta 15 kilometriä etelään Kestilän suuntaan. Kylä alun perin kuului vuoden 2001 alussa lakkautetuun Temmeksen kuntaan. Kylä oli Temmeksen ekslaavi. Kuntaliitoksen jälkeen kylä liitettiin Rantsilan kuntaan, ja vuonna 2009 Rantsilan kunnan lakkautettua uuteen Siikalatvan kuntaan. Kylässä vuonna 2003 asui noin 40 asukasta. Enimmillään kylällä asukkaita oli 1930–1940-luvuilla, jolloin asukasluku oli yli 300.

Kylän asutus on keskittynyt seututien 822 varteen. Kylän halki virtaa Kärsämänjoki. 1800-luvulla kylällä on toiminut kestikievari. Kärsämässä perustettiin 1900-luvun alussa käsikäyttöinen, hevoskiertoinen meijeri, joka lopetti toimintansa vuonna 1959.

Kärsämänkylällä sijaitsee vuonna 1928 rakennettu Kärsämänkylän rukoushuone. Rukoushuone rakennettiin, koska siihen aikaan kylältä ei ollut vielä kunnollista tietä Temmeksen tai Rantsilan kirkonkylille, jotta kyläläiset olisivat voineet osallistua kirkollisiin tilaisuuksiin.

## Lähteet
Antti Rantonen

**Antti Rantonen** (4. elokuuta 1877 Haapavesi – 23. tammikuuta 1961 Oulu) oli suomalainen kanteleensoittaja. Hän oli aikansa harvoja viisikielisen taitajia.

Rantonen oli käynyt kauppakoulun ja työskenteli Haapavedellä kansakoulun apuopettajana ja tukkurin apulaisena sekä myöhemmin sukutilansa viljelijänä. Hän oli Haapaveden kunnanvaltuuston pitkäaikainen jäsen ja lautamies ja sai vuonna 1935 herastuomarin arvon. Rantonen kuului vanhaan kanteleensoittajasukuun ja hänen viisikielinen kanteleensa oli yli 200 vuotta vanha. Hän esiintyi vuonna 1935 Tukholman kuninkaanlinnassa.
 
## Lähteet
David Ogden Stiers

**David Allen Ogden Stiers** (31. lokakuuta 1942 Peoria, Illinois, Yhdysvallat – 3. maaliskuuta 2018 Newport, Oregon, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa majuri Charles Emerson Winchester III:n roolissa televisiosarjassa *[[M.A.S.H. (televisiosarja)|M.A.S.H.]]*, joka perustuu samannimiseen elokuvaan.

## Elämä ja ura
Stiers syntyi Peoriassa Illinoisissa ja kasvoi Eugenessa Oregonissa. Uransa alkupuolella hän esiintyi The Committee -nimisessä improvisaatioryhmässä ja opiskeli sitten näyttelemistä Juilliardissa.{{Lähde Televisiossa hän esiintyi pienissä rooleissa muiden muassa *[[Kojak]]issa* ja *[[Charlien enkelit|Charlien enkeleissä]]*. Vuonna 1977 hän alkoi esittää Charles Emerson Winchester III:tta sarjassa *[[M.A.S.H.]]*. Hän oli roolista kolmesti Emmy-ehdokkaana. Muita televisiosarjoja, joissa hän esiintyi, ovat muun muassa *[[Star Trek – uusi sukupolvi]]*, *[[Murhasta tuli totta]]*, *[[Enkelin kosketus]]*, ja *[[Frasier]]*.

Stiersin ensimmäinen elokuvarooli oli pieni kuuluttajan rooli George Lucasin elokuvassa *[[THX 1138]]* (1971). 1990-luvulla hän esiintyi sivurooleissa Woody Allenin elokuvissa *[[Varjoja ja sumua]]* (1991), *[[Rakkauden jumalatar]]* (1995), ja *[[Kaikki sanovat I love you]]* (1996). Hänen viimeinen näytelmäelokuvaroolinsa oli elokuvassa *The Majestic* vuodelta 2001.

Stiers teki myös useita äänirooleja, erityisesti Disneyn elokuviin, kuten *[[Kaunotar ja hirviö (vuoden 1991 elokuva)|Kaunotar ja hirviö]]* (1991), *[[Pocahontas (elokuva)|Pocahontas]]* (1995), *[[Notre Damen kellonsoittaja (vuoden 1996 elokuva)|Notre Damen kellonsoittaja]]* (1996), ja *[[Lilo ja Stitch]]* (2002). Hän esiintyi myös anime-elokuvan *[[Henkien kätkemä]]* englanninkielisessä versiossa (2001) sekä lukuisissa piirrossarjoissa.

Stiers oli myös harrastuksekseen kapellimestari ja johti vierailijana useita sinfoniaorkestereita.

## Aiheesta muualla

* 
* 

## Lähteet
Terttu (etunimi)

**Terttu** on suomalainen naisen etunimi.  Nimi tulee tietyntyyppistä pitkälapakkoista kukintoa tarkoittavasta sanasta terttu. Terttua ehdotettiin etunimeksi jo vuonna 1879, ja kun se vuonna 1929 otettiin almanakkaan, se oli jo yleistynyt. Tertun nimipäivä on 26. huhtikuuta.

Huhtikuuhun 2025 mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Terttu-nimen on saanut 29&nbsp;576 henkilöä. Suurin osa heistä on syntynyt vuosien 1920 ja 1960 välisenä aikana.

## Tunnettuja Terttuja
* Terttu Aarnivala (1931–2020), koripalloilija ja koripallovalmentaja
* Terttu Arajärvi (1922–2014), lastentautien erikoislääkäri, lastenpsykiatri ja professori
* Terttu Autere (s. 1941), kirjailija
* Terttu Eskelinen (1920–2009), kirjailija ja suomentaja
* Terttu Huttu-Juntunen (s. 1951), poliitikko, ministeri ja sosiaalijohtaja
* Terttu Jurvakainen (s. 1939), taidemaalari ja runoilija
* Terttu Järvilehto (1918–2003), kirjailija ja suomentaja
* Terttu Kainuvaara (1894–1955), pikajuoksija ja uimahyppääjä
* Terttu Kähkipuro (1927–2015), kieltenopettaja ja kirjailija
* Terttu Kätkä (1916–2003), kirjailija
* Terttu Laine (1930–2022), korkeushyppääjä
* Terttu Lyytikäinen (1916–2000), Miss Suomi 1935
* Terttu Nevalainen (s. 1952), englantilaisen filologian professori
* Terttu Nousiainen (1922–1998), lastenkirjailija
* Terttu Nukari (1944–2025), maisema-arkkitehti
* Terttu Pajunen-Kivikäs (1898–1986), näyttelijä, lausuja, puheopettaja ja kirjailija
* Terttu Pakarinen (1946–2012), arkkitehti ja yhdyskuntasuunnittelun professori
* Terttu Raitio (1928–2020), o.s. *Nyman*, Miss Suomi 1948 ja 1949
* Terttu Rusila (1956–2016), päätoimittaja
* Terttu Sarkkinen (1931–2023), keihäänheittäjä
* Terttu Savola (s. 1941), poliitikko, Köyhien asialla -puolueen ent. puheenjohtaja
* Terttu Savolainen (s. 1955), Pohjois-Suomen aluehallintoviraston ylijohtaja
* Terttu Soinvirta (1921–1984), näyttelijä
* Terttu Suni (s. 1936), iskelmäsanoittaja
* Terttu Talonen (1941–2013), dramaturgi, tuottaja, ohjaaja, kääntäjä ja toimituspäällikkö
* Terttu Tupala (1924–2013), äidinkielenopettaja ja kirjailija
* Terttu Uhlenius (1939–2019), laulaja ja näyttelijä
* Terttu Utriainen (s. 1946), rikosoikeuden professori
* Terttu Vartiainen (1942–2018), kemisti, tutkimusprofessorina ja ympäristökemian professori
* Terttu Vikström (1932–1990), neuvostoliitonsuomalainen toimittaja, kääntäjä ja kirjailija

## Lähteet
Montenegron käsipallomaajoukkue

**Montenegron käsipallomaajoukkue** edustaa Montenegroa miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Montenegron käsipalloliitto.

Vuonna 2006 Serbiasta itsenäistynyt Montenegro osallistui ensimmäiseen käsipallon arvoturnaukseensa vuonna 2008, jolloin joukkue sijoittui Norjan EM-kilpailuissa 12:nneksi. Paras EM-sijoitus on vuodelta 2022, jolloin joukkue sijoittui 11:nneksi. MM-kilpailuissa Montenegro on sijoittunut 22:nneksi vuonna 2013 ja 18:nneksi vuonna 2023.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Montenegron käsipalloliiton kotisivut
Eldon Hoke

**Eldon Hoke** (23. maaliskuuta 1958 – 19. huhtikuuta 1997) oli yhdysvaltalainen muusikko, joka esiintyi usein nimellä **El Duce**. Hänet tunnettiin rumpalina ja laulajana rockyhtyeessä The Mentors.

Hoke nousi kuitenkin laajempaan julkisuuteen, kun häntä epäiltiin Nirvanan keulahahmon Kurt Cobainin murhasta. Cobainin vaimo Courtney Love oli Hoken mukaan palkannut hänet murhaamaan Cobainin, mutta Hoke kieltäytyi. Laajempien tutkimusten jälkeen todettiin, että Cobain oli tehnyt itsemurhan, sillä hänen kuolinpaikaltaan löydettiin itsemurhaviesti.

Hoke kuoli vuonna 1997 pudottuaan sillalta alas junaraiteelle ja jäätyään junan alle. The Mentors -yhtye on siitä lähtien toiminut ilman häntä.

## Soolotuotanto
**The Man, the Myth, the Legend* (1991)
**Booze and Broads* (1992)
**Musical Pornography* (1993)
**Slave to Thy Master*  (1993)
**Buttfucking Man* (1995)   
**Karaoke King* (1996)   
**Lock Up Yer Daughters* (1996)
**Karaoke King Part II* (1997) 
**God* (2010)
**Gardy Loo Featuring El Duce - Perverts on Parade* (2001)

## Aiheesta muualla
*El Duce MySpacessa
Valko-Venäjän käsipallomaajoukkue

**Valko-Venäjän käsipallomaajoukkue** edustaa Valko-Venäjää miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Valko-Venäjän käsipalloliitto.

Valko-Venäjän maajoukkue on osallistunut maailmanmestaruuskilpailuihin neljästi. Vuoden 1995 MM-kilpailuissa joukkue sijoittui yhdeksänneksi, vuonna 2013 sijalle 15, vuonna 2015 sijalle 18 sekä vuonna 2017 sijalle 11. EM-kilpailuihin joukkue on osallistunut kuudesti parhaana tuloksenaan kahdeksas sija vuodelta 1994.

## Aiheesta muualla
* Valko-Venäjän käsipalloliiton kotisivut (valkovenäjäksi)
* Profiili joukkueen pelaajista national-handball-teams.com:issa
Iisakki Ratilainen

**Iisakki Ratilainen** (s. 22. joulukuuta 1986 Liperi) on suomalainen uimari. Hän on kilpaillut kansainvälisellä tasolla muun muassa lyhyen radan EM-kilpailuissa 2007 lajinaan rintauinti.

Ratilainen edustaa Joensuun Uimaseuraa. Hän on menestynyt hyvin myös SM-tasolla. Ratilaisen henkilökohtaisena valmentajana toimii Sanna Kolehmainen, joka nimettiin vuoden 2007 valmentajaksi Pohjois-Karjalassa.

## Lähteet
*Uimaliitto

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu 
*Joensuun Uimaseuran kotisivut
Gaius Aurelius Cotta

**Gaius Aurelius Cotta** (kuoli 73 eaa.) oli roomalainen poliitikko ja oraattori. Hänen veljiänsä olivat Marcus Aurelius Cotta ja Lucius Aurelius Cotta. Julius Caesarin äiti Aurelia Cotta oli hänen siskonsa. Hänet ajettiin maanpakoon liittolaissodan jälkeen. Sullan päästyä valtaan hän palasi ja hänet valittiin vuoden 75 eaa. konsuliksi. Hän sääti lain jonka mukaan kansantribuunit saivat asettua ehdolle korkeimpiin virkoihin, vaikka Sulla vastusti tätä. Konsulikautensa jälkeen hän oli Gallia Cisalpinan maaherrana. Hän olisi saanut triumfin, mutta kuoli yllättäen palattuaan Roomaan. Cicero käytti häntä hahmona *de oratoressa* ja *de natura deorum*, jossa Cotta puolustaa platonista filosofiaa.

## Lähteet
Matkijalintu (romaani)

**Matkijalintu** () on Sean Stewartin vuonna 1998 ilmestynyt Teksasiin sijoittuva maagis-realistinen romaani. Kirjan on julkaissut suomeksi Karisto vuonna 2007 J. Pekka Mäkelän suomennoksena. Teos oli World Fantasy -palkinnon ehdokkaana. Suomennos oli ehdokkaana Tähtifantasia-palkinnon saajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vesa Sisättö: Äidin noituudesta ei kieltäydytä. Helsingin sanomat 24.12.2007.
Sorokimalainen

**Sorokimalainen** (*Bombus soroeensis*) on kimalaislaji. Sillä on musta keskiruumis, jonka etuosa ja takaruumiin poikkivyö ovat keltaisia. Takaruumiin kärki on valkoinen. Väritykseltään sorokimalainen muistuttaa paljon mantukimalaista, josta sen erottaa etenkin kuningattaren kohdalla takaruumiin keltaisen poikkivyön katkonaisuus. Kuningatar on pituudeltaan 14–18 millimetriä, työläinen 10–14 millimetriä ja koiras 12–14 millimetriä.

Sorokimalainen pesii hiekkaiseen maahan kaivetuissa pienehköissä mutta pitkäikäisissä yhteiskunnissa. Sitä tavataan etenkin hiekkatörmien ja hiekkapohjaisten ketojen liepeillä. Sorokimalainen on lyhytkielinen ja etsii ravintonsa hedelmäpuiden, marjapensaiden sekä mustikan ja puolukan kukista. Työläiset käyvät etenkin kellokasvien ja kanervien kukissa, koiraat maitohorsmalla, ahdekaunokilla ja kultapiiskulla.

Suomessa sorokimalainen esiintyy melko yleisenä Etelä- ja Keski-Suomessa, pohjoisimmillaan Rovaniemen korkeudella. Sen pesässä loisii joskus kirjoloiskimalaisia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Sorokimalainen (''Bombus soroeensis'')
*ITIS: ''Bombus soroeensis'' 
*Pherobase: Semiochemicals of Bombus soroeensis, the Broken-belted bumblebee
Simo Halinen

**Simo Halinen** (s. 30. lokakuuta 1963 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja ja kirjailija. 

Halinen on ohjannut ja käsikirjoittanut elokuvia ja televisiosarjoja. Halinen opiskeli dokumenttiohjausta Taideteollisessa korkeakoulussa valmistuen taiteen kandidaatiksi.

Häneltä on ilmestynyt kolme romaania. Lisäksi hän on tehnyt lyhyitä dokumenttielokuvia. 

Halisen ensimmäinen kokoillan elokuva *[[Cyclomania]]* (2001) kertoi polkupyöräläheteistä. Vuonna 2006 Halinen ohjasi minisarjan *Kultainen noutaja* YLElle.

Toinen pitkä elokuva *[[Kerron sinulle kaiken]]* (2012) käsittelee moderneja, urbaaneita ihmissuhteita. Pääosissa näyttelevät Leea Klemola, Peter Franzén ja Ria Kataja. Suomen Elokuvaohjaajaliitto SELO palkitsi Halisen elokuvasta Vuoden elokuvaohjaaja -palkinnolla. Halinen palkittiin myös Jussilla elokuvan käsikirjoituksesta. Leea Klemola voitti parhaan naispääosan Jussin. Elokuva voitti myös Seyfi Teoman -palkinnon Palicin kansainvälisellä elokuvafestivaalilla Serbiassa.

Kolmas pitkä elokuva, *[[Kääntöpiste]]*, kertoi paperittoman afrikkalaisen miehen ja oululaisen kuntosaliyrittäjän yrityksestä olla jäämättä kiinni yöjunassa tapahtuneesta henkirikoksesta. Pääosia esittivät Dadid Nzinga, Samuli Vauramo ja Laura Birn. Elokuva sai neljä Jussi-ehdokkuutta kuvauksesta, leikkauksesta, puvustuksesta ja äänisuunnittelusta.

Vuonna 2022 ilmestynyt rikosromaani *Nainen joka katosi* oli palkintoehdokkaana vuoden parhaaksi rikosromaaniksi. Kirja voitti helmikuussa 2023 Suomen dekkariyhdistyksen vuosittain myöntämän parhaan esikoisteoksen palkinnon. Teoksesta on suunnitteilla neliosainen TV-sarja.

Halinen on Suomen elokuvaohjaajien liiton sekä Suomen Kirjailijaliiton jäsen. Hän asuu ja työskentelee Helsingissä. Hänellä on kolme tytärtä.

Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke 2025.

## Teoksia
* *Idänsydänsimpukka*, Tammi 2004
* *Lemmenomenia*, Tammi 2008
* *Nainen joka katosi*, Crime Time 2022

## Filmografia
### Ohjauksia
* *Minerva* (1997) 
* *[[Cyclomania]]* (2001)
* *Hokkasen näköinen nainen* (2005, TV-sarja)
* *Kultainen noutaja* (2007, TV-sarja)
* *[[Kerron sinulle kaiken]]* (2012)
* *[[Kääntöpiste]]* (2018)

### Käsikirjoittajana
* *Minerva* (1997) 
* *Cyclomania* (2001) 
* *Hokkasen näköinen nainen* (2005, TV-sarja) 
* *Kultainen noutaja* (2007, TV-sarja, yhdessä Michael Baranin kanssa)
* *Kääntöpiste* (2018)

### Palkintoja

* Parhaan käsikirjoituksen Jussi 2012 elokuvasta *Kerron sinulle kaiken*
* Humanismin käsi 2013 elokuvasta *Kerron sinulle kaiken*
* Anjalankosken elokuvapalkinto 2014 elokuvasta *Kerron sinulle kaiken*
* Seyfi Teoman -palkinto, Palic International Film Festival, elokuvasta *Kerron sinulle kaiken*
* Vuoden esikoisdekkari -palkinto 2023 romaanista *Nainen joka katosi*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Keikarijalohaukka

**Keikarijalohaukka** (*Falco femoralis*) on amerikkalainen jalohaukka.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 30–40&nbsp;cm, siipien kärkiväli noin 90&nbsp;cm ja paino 208–305&nbsp;g (koiras), 271–460&nbsp;g (naaras). Aikuisen linnun selkäpuoli on sinimusta, alapuoli vaalea, alaperä ja koipien höyhenet (housut) punertavat, pyrstö mustavalkoraitainen, koivet, nokka, vahanahka ja paljas alue silmien ympärillä on keltainen. Sukupuolet ovat samanvärisiä, nuori lintu on (kuvassa) on ruskehtava.

## Esiintyminen
Keikarijalohaukat elävät Amerikassa Meksikon pohjoisosista ja Trinidadista Etelä-Amerikan eteläosiin saakka. Se kuitenkin puuttuu laajoilta alueilta, muun muassa Amazonin altaasta. Teksasiin ja New Mexicoon on kotiutunut pieni erillinen kanta, joka ainakin osittain on Peregrine Fundin siirtämistä linnuista muodostunut. Lajia on yritetty palauttaa Etelä-Teksasiin. Lajin elinympäristön ala on noin 12&nbsp;miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on 50&nbsp;000–500&nbsp;000&nbsp;yksilöä. Laji on taantunut monin paikoin, erityisesti esiintymisalueen pohjoisosissa.

## Elinympäristö
Keikarijalohaukka asuttaa monen tyyppisiä avomaita, kuten savanneja, kaktuksia kasvavaa autiomaata, pensasmaita ja soita. Se elää sekä alavilla mailla että korkealla vuoristossa, Andeilla jopa 4,6&nbsp;km:n korkeudella.

## Lisääntyminen
Pesä on tavallisesti jonkun toisen petolinnun vanhassa pesässä, joskus puun tai kaktuksen päällyskasvin päällä. Naaras munii kaksi tai kolme munaa, joita se hautoo noin kuukauden. Poikaset jättävät pesän lentokykyisinä 30–35&nbsp;päivää vanhoina.

## Ravinto
Haukka saalistaa aamuvarhain pääasiassa lintuja, iltahämärissä myös hyönteisiä, pikkujyrsijöitä, liskoja ja käärmeitä. Pari saalistaa usein yhdessä.

## Lähteet
* Arkive  
* Peregrine Fund  

### Viitteet
Nuanjoki

**Nuanjoki** on Kiiminkijoen vesistöön kuuluva pieni joki Utajärven kunnan Särkijärven kylässä. Se saa alkunsa Nuanjärvestä ja laskee etelästä pohjoiseen Säynäjään ja siitä edelleen Säynäjäjokea ja Särkijokea myöten Kiiminkijokeen.  Joki on kapea ja puromainen, sen ylittää puolessa välissä Ponteman itälaidalta lähtevä metsäautotie. Jokivarsi on kokonaan asumatonta, joki on pääosin suvantoa eli kulkee alavien rämeiden kautta.
Rautalohikäärmeen tytär

**Rautalohikäärmeen tytär** () on Michael Swanwickin vuonna 1993 ilmestynyt fantasiaromaani, joka yhdistää fantasiaa ja tieteiskirjallisuutta. Romaanin on julkaissut suomeksi Like vuonna 2003 Hannu Tervaharjun käännöksenä.

Kirja oli Arthur C. Clarke -palkintoehdokas ja World Fantasy -palkintoehdokas 1994 ja sijoittui toiseksi Locus-palkintoäänestyksessä fantasiakirjojen luokassa 1994.

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* Jeff Topham: Elves, Dragons, and Anarchy: Convention and Subversion in Michael Swanwick's ''The Iron Dragon's Daughter''. *Fantastic Metropolis* 30.10.2001. 
* Aineistoa kirjailijan kotisivulla. 
* Markku Soikkeli: Rautalohikäärmeen tytär. 2003.
* Toni Jerrman: Rautalohikäärmeitä ja elämäntuskaa. *Helsingin Sanomat* 2.8.2003.
Käsipallo kesäolympialaisissa 1996

**[[Kesäolympialaiset 1996|Atlantan vuoden 1996 kesäolympialaisissa]]** pelattiin **[[käsipallo]]a** sekä miehissä että naisissa. Miesten käsipallokullan vei Kroatia ja naisten turnauksessa voiton vei Tanskan joukkue.

## Mitalistit

## Mitalitaulukko

## Lähteet
* Olympiamitalistitietokanta Olympic.org:issa
Megan Prescott

**Megan 'Meg' Prescott** (s. 4. kesäkuuta 1991) on brittiläinen näyttelijä, joka on näytellyt Katie Fitchin roolia televisiosarjassa *[[Skins – liekeissä]]*.

## Ura
Prescott teki ensimmäisen roolinsa BBC:n saippuaoopperassa *[[Doctors]]* vuonna 2008. Hän osallistui *Skins – liekeissä* -sarjan kolmannen tuotantokauden kuvauksiin esittämällä Katie Fitchiä, joka on Emily Fitchin identtinen kaksoissisar. Emilyä näytteli Prescottin oikea kaksoissisar Kathryn Prescott. Jaksojen esittäminen aloitettiin tammikuussa vuonna 2009.

## Yksityiselämä
Prescott on kaksoissisartaan Kathryn Prescottia kuusi minuuttia nuorempi.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Janne Laurila

**Janne Laurila** (s. 1978 Oulu) on suomalainen muusikko. Hän toimi Office Building -yhtyeen laulavana kitaristina ja pääasiallisena lauluntekijänä. 

Vuonna 2009 Laurila julkaisi suomenkielisen sooloalbumin Kultaisia pisteitä, jonka materiaalia hän esittää keikoilla Tuhlaajapojat-yhtyeensä kanssa. Kokoonpanoon kuuluvat Tuomas Luukkonen (kitara), Ville Rauhala (basso) sekä Juppo Paavola (rummut).

Vuonna 2013 Lumpeela Julkaisut julkaisi albumin Janne Laurila ja Tuhlaajapojat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Janne Laurila levy-yhtiön sivuilla 
*Janne Laurila MySpacessa
Wilhelm von Nottbeckin puisto

**Wilhelm von Nottbeckin puisto** sijaitsee Tampereella historiallisella Finlaysonin tehdasalueella. Puisto on saanut nimensä Finlaysonin tehtaanjohtaja Wilhelm von Nottbeckin mukaan. Hän rakennutti puiston vuonna 1848.

Puisto on englantilaistyylinen eli suhteellisen vapaamuotoinen ja luonnonmukaiseen vaikutelmaan pyrkivä puisto. Aiemmin siellä oli myös 1800-luvulla rakennettuja kasvihuoneita, mutta ne purettiin 1970-luvulla ja niiden paikalle tehtiin pysäköintialue.

Puisto siirtyi kaupungin omistukseen vuonna 1995, jolloin se sai myös nykyisen nimensä. Puistossa sijaitsevia nähtävyyksiä ovat Finlaysonin palatsi ja Kotkankallion muistomerkki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Eila Siitarinen (toim.): ''Tampereen puistot 125 v''; sivu 14; Tampereen kaupungin puistoyksikkö, 1999
*Wilhelm von Nottbeckin puisto; Tampere.fi
Pyöräsuunnistuksen nuorten maailmanmestaruuskilpailut

**Pyöräsuunnistuksen nuorten maailmanmestaruuskilpailut** järjestettiin ensimmäisen kerran Ostródassa Puolassa vuonna 2008, jonka jälkeen ne tullaan järjestämään vuosittain. Osallistumisoikeus on, kuten muissakin suunnistuksen nuorten arvokisoissa, kilpailuvuoden aikana enintään 20 vuotta täyttävillä.

## Kilpailumatkat

* sprintti
* keskimatka
* pitkämatka
* viesti (3-hengen joukkueissa)

## Kilpailupaikkakunnat

## Sprintti

### Miehet

### Naiset

## Keskimatka

### Miehet

### Naiset

## Pitkä matka

### Miehet

### Naiset

## Viesti

### Miehet

### Naiset

## Lähteet
* Tulokset IOF:n sivuilla
The Resistance

**The Resistance** on englantilaisen vaihtoehtorockyhtye Musen viides studioalbumi, joka julkaistiin 14. syyskuuta 2009. Albumin miksasi Mark Stent ja tuotti yhtye itse.

Albumi ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 3. Suomessa se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 4, ja nousi niin ikään kolmannelle sijalle. Se pysyi listalla yhteensä 50 viikkoa.

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Matthew Bellamy – laulu, kitara, koskettimet, piano, syntetisaattori, ohjelmointi 
* Christopher Wolstenholme – basso, taustalaulu
* Dominic Howard – rummut, lyömäsoittimet, syntetisaattori, ohjelmointi

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Desibeli.net: 
* Entertainment Weekly: B
* Metacritic: 72/100
* Rolling Stone: 
* Soundi: 

## Lähteet
Säynäjäjoki (Utajärvi)

**Säynäjänjoki** on Kiiminkijoen vesistöön kuuluva pieni joki.

Joki sijaitsee Utajärven kunnan Särkijärven alueella. Se lähtee Säynäjä-nimisestä järvestä ja laskee Särkijokea pitkin Kiiminkijokeen.  Joen ylittää ylävirran puolella Säynäjälle menevä metsäautotie. Jokivarsi on asumaton Hautalan taloa lukuun ottamatta, joka on Särkijoen liittymän kohdalla. Hautalasta hieman ylävirtaan on kaksi joen laajentumaa, ensin suurempi Leppilampi ja sitten pieni Keskilampi, jonka yläpuolelta jokeen laskee Ulkusesta oja. Ylävirralla jokeen laskee oja myös Pikku-Säynäjästä. Joessa on sekä koskipaikkoja että suvantoja, aikoinaan se lienee ollut osa Kiiminkijoen uittoaluetta.
Juha Kela

**Juha Tapio Kela** (24. elokuuta 1950 Suomussalmi – 3. toukokuuta 1985 Hyvinkää) oli suomalainen muusikko. Hän oli gospelyhtye Pro Fiden jäsen. Hän soitti koskettimia vuodesta 1974 kuolemaansa asti vuoteen 1985.

Kelalla oli jo ennen Pro Fideen liittymistä vahva musiikillinen tausta kotiseudullaan Kotkassa, missä hän oli ollut mukana muun muassa paikallisessa *[[Hair]]*-musikaalissa.. Tultuaan uskoon hän lähti opiskelemaan teologiaa ja kirkon nuorisotyötä. Liityttyään Pro Fide -yhtyeeseen vuonna 1974 hänen kiinnostuneisuutensa progressiivisesta rockista alkoi näkyä yhtyeen linjassa. Kelan aikana yhtye julkaisi levyt *Joh. 3:16* (1976), *Lauluja Kahdesta Maailmasta* (1980), *Pro Fide* (1981) ja *Tupla* (1983). Lisäksi Juha Kela vastasi isolta osin Mikko Kuustosen ensimmäisen soololevyn *[[Jää kuuntelemaan]]* (1979) tuotannosta ja musiikin sävellyksestä. Kristillistä nuorisotyötä Suomen Raamattuopistossa leipätyökseen tehnyt Kela oli viimeisinä vuosinaan suunnitellut heittäytymistä sivuun gospelmusiikista ja ryhtymistä täysipäiväiseksi ammattimuusikoksi.

Kelalla oli neljä lasta: laulaja-lauluntekijä Anssi Kela, muusikko Ville Kela ja kaksi tytärtä. Vuonna 1984 hän rakensi perheelleen omakotitalon Vihtiin. Hän kuoli runsaan vuoden kuluttua auto-onnettomuudessa kuorma-autoa ohittamaan lähteneen henkilöauton törmättyä hänen autoonsa. Anssi Kela muistelee näitä lapsuutensa tapahtumia vuoden 2001 läpimurtokappaleessaan ”Nummela”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pro Fide: Harmaa huone (YLE: Elävä arkisto)
Titan Klin

**Titan Klin** () on venäläinen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Klinistä, Moskovan alueelta. Seura pelaa Venäjän toisella sarjatasolla Vysšaja Ligassa.

Seura perustettiin vuonna 1991 nimellä *Himik Klin*, mutta nimi vaihdettiin pian Titaniksi. Seura pelasi Neuvostoliiton toisella sarjatasolla Pervaja Ligassa 1991–1992 ja jatkoi siitä Venäjän toiselle sarjatasolle Vysšaja Ligaan, jossa se on pelannut siitä lähtien. Ainoa poikkeus on kausi 2004–2005, jolloin Titan osallistui Eastern European Hockey Leagueen.

## Joukkue kaudella 2014-2015

## Aiheesta muualla
*Seuran kotisivut
Steve Caballero

**Steve Caballero** (s. 8. marraskuuta 1964 San José) on yhdysvaltalainen rullalautailija. Hän on kehittänyt tempun nimeltä "Caballerial", toiselta nimeltään "BackSide Fakie 360 Ollie". Temppu tehdään, kun rullalaudalla liikutaan takajalka edellä ("Fakie"), hypätään ilmaan ("Ollie") ja pyöritään täysi kierros ("360") rintamasuuntaan päin.

Caballero aloitti rullalautailun vuonna 1976 ollessaan 12-vuotias. 15-vuotiaana hän teki ensimmäisen amatöörisponsorisopimuksensa Powell Peraltan kanssa.
Lead Sails Paper Anchor

**Lead Sails Paper Anchor** on Atreyun neljäs studioalbumi. Se on yhtyeen ensimmäinen Hollywood Recordsin kautta julkaistu albumi. 

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Bonuskappaleet
#
#
#

### Lead Sails Paper Anchor 2.0
#
#
#

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Imperiumi: 7+/10
* Soundi: 

## Lähteet
Bach Collegium Japan

**Bach Collegium Japan** (BCJ) on kokoonpano, joka koostuu orkesterista ja kamarikuorosta. Sen perusti vuonna 1990 Masaaki Suzuki tarkoituksenaan esitellä japanilaisyleisöille eurooppalaista barokkimusiikkia. Suzuki johtaa orkesteria edelleen. Orkesteri soittaa periodisoittimilla ja on erikoistunut barokkimusiikkiin. Sen vuosittaisiin ohjelmiin kuuluu mm. Johann Sebastian Bachin kantaattien konserttisarja.

Vuodesta 1995 kokoonpano on levyttänyt pohjoismaiselle BIS-levymerkille. Sen kuuluisin levytysprojekti on Bachin kirkkokantaattien sarja, johon kuuluu tällä hetkellä 50 julkaisua. Muita merkittäviä levytyksiä ovat mm. J. S. Bachin Matteus- ja Johannespassiot, H-mollimessu, Jouluoratorio sekä Händelin Messias.

Viime vuosina BCJ on tehnyt itseään tunnetuksi myös muualla maailmassa konsertoiden mm. Yhdysvalloissa, Isossa-Britanniassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa ja Australiassa.

## Aiheesta muualla
* Bach Collegium Japanin viralliset kotisivut
Titlis

**Titlis** (3&nbsp;238 m) on Sveitsin Urin Alpeilla sijaitseva vuori. Se sijaitsee Obwaldenin ja Bernin kantoneiden rajalla lähellä Engelbergiä, joka on kuuluisa muun muassa maailman ensimmäisestä pyörivästä kabiinihissistään. Vuorella on lumipeite ja pakkasta ympäri vuoden.

## Aiheesta muualla

* Titliksen matkailusivut  , , , , ,
OK Tyr

**OK Tyr** on ruotsalainen vuonna 1936 perustettu suunnistusseura Karlstadsta. Seura on voittanut Tiomilan vuosina 1989 ja 1990. Claus Bloch on edustanut seuraa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seuran kotisivut
Greg Palast

**Greg Palast** (s. 26. kesäkuuta 1952) on yhdysvaltalainen toimittaja, kirjailija, dokumentaristi ja toimittaja. 

## Toimittajan ura
Hän opiskeli Chicagon yliopistossa taloustieteitä ja valmistui taloustieteiden maisteriksi. Hän työskentelee BBC:lle ja kirjoittaa brittilehtiin *[[The Observer]]* ja *[[The Guardian]]*. Tunnetuksi Palast tuli paljastaessaan Yhdysvaltojen vuoden 2000 presidentinvaalien äänestysepäselvyydet Floridassa. Vuonna 2004 Palast väitti epäselvyyksien toistuneen. Hänen mukaansa John Kerry olisi voittanut vaalit, jos kaikki hylätyt äänet olisi laskettu. Palast on kirjoittanut aiheesta kaksi kirjaa, *[[The Best Democracy Money Can Buy]]* (2002) ja *[[Armed Madhouse]]* (2006). Palastin mukaan vastaavaa vaalivilppiä käytettiin myös Meksikossa 2006, jossa vasemmiston ehdokkaan Andrés Manuel López Obradorin ääniä hylättiin ja oikeiston ja Yhdysvaltojen suosikki Felipe Calderón voitti vaalit. Palastin mukaan äänestäjien rekisteröinnistä vastasi sama yhdysvaltalainen yhtiö ChoicePoint kuin Floridan osavaltiossa vuonna 2000. Palast on myös urallaan paljastanut, kuinka arvopaperikeinottelijat käyvät kauppaa kehitysmaiden, muun muassa Liberian, velkakirjoilla ja perivät saataviaan suurien korkojen kera köyhiltä mailta. Lisäksi Palast on erikoistunut talousrikosten paljastamiseen.

## Kirjat
* *Vultures' Picnic* (2011)
* *Armed Madhouse* (2006) 
* *Democracy and Regulation* (2003) (Theo MacGregorin ja Jerrold Oppenheimin kanssa)
* *The Best Democracy Money Can Buy* (2002)

## Elokuvat
* *Big Easy to Big Empty: The Untold Story of the Drowning of New Orleans* (2007)
* *American Blackout* (2006)
* *Bush Family Fortunes* (2003)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
* 
* Commondreams.org - Greg Palast: ''Kerry Won'' 
* Greg Palast | guardian.co.uk
Viikko ennen vappua

**Viikko ennen vappua** on vuonna 2009 valmistunut suomalainen lyhytelokuva. Sen on käsikirjoittanut Ilmari Aho yhdessä Hamy Ramezanin kanssa, joka on myös ohjannut elokuvan. Elokuva on osa suomalainen novellielokuva 2008 -hanketta, jonka rahoituksesta vastasi Suomen elokuvasäätiö yhdessä YLE Yhteistuotantojen kanssa. Tuotantoyhtiönä toimi For Real Productions Oy, joka on Kinotar Oy:n tytäryhtiö.

 

## Juoni
Tomi (16) ja Aino (12) ovat sisaruksia ja toistensa parhaita ystäviä, joita yhdistää innostus jalkapalloon. Ainon joukkueen fanaattisena kannattajana Tomille on tärkeää, että joukkue voittaa mestaruuden. Tomin ja Ainon äiti Marjo tekee lastensa elämästä vaikeaa jatkuvilla bileillään. Äitinsä arvaamattomaan käytökseen tottunut Tomi huolestuu kuitenkin todella vasta tajutessaan, että hänen oma siskonsa on muuttumassa. Aino ei olekaan enää se kiltti, jalkapalloon keskittyvä pikkusisko, jollaisena Tomi on tottunut Ainoa pitämään. Tomille paljastuu, että Aino on muuttumassa nopeasti. Hän koettaa estää siskonsa muutoksen, mutta joutuu huomaamaan, ettei toista ihmistä voi hallita väkisin. Tomin on opittava luottamaan sekä itseensä, että muihin. Ainoastaan sitä kautta hän ja Aino voivat päästä elämässä eteenpäin.

## Arviot lehdissä
*[[Aamulehti|Aamulehdessä]], [[Turun Sanomat|Turun Sanomissa]]* ja *[[Etelä-Suomen Sanomat|Etelä-Suomen Sanomissa]]* julkaistiin Anne Välinoron kirjoittama arvostelu elokuvasta. Välinoro antoi elokuvalle neljä tähteä.
*"Viikko ennen vappua on kaunis, koskettava ja hämmentävän sujuvasti tehty novellielokuva kahdesta sisaruksesta pääkaupunkiseudun lähiössä."... "Ramezan saa nuoret näyttelijänsä tavattoman luonteviksi, nuorukaisen sielun väikkymään kevarin sivupeilissä ja betonilähiön runoilemaan kevään kalvaudessa."*

## Festivaalit
*Viikko ennen vappua* pääsi ainoana suomalaisena elokuvana vuoden 2010 Clermont-Ferrandin lyhytelokuvajuhlien kansainväliseen kilpailusarjaan. Festivaalille ilmoitettiin 5121 elokuvaa (Suomesta 62), joista kilpailun ohjelmistoon valikoitui 78. Elokuva palkittiin juryn erikoismaininnalla.
Clermont-Ferrand on yksi maailman arvostetuimmista lyhytelokuvafestivaaleista.

## Palkinnot

## Tekniset tiedot
Kuvausformaatti: Super 16 mm. Esitysformaatti: 35 mm, HD, Digibeta. Kuvasuhde: 1:1.85 (35 mm), 1:1.78 (HD). Ääni: Dolby Digital, Dolby SR 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Clermont-Ferrandin lyhytelokuvajuhlien nettisivut