Doki Doki Literature Club!

**Doki Doki Literature Club!** on yhdysvaltalaisen Team Salvaton kehittämä ja julkaisema visual novel -peli. Se julkaistiin 22. syyskuuta 2017, ja se on saatavissa Windowsille ja MacOS:lle. Peli seuraa miespuolista high school -opiskelijaa, joka liittyy koulunsa kirjallisuuskerhoon ja päätyy tekemisiin sen neljän naisjäsenen kanssa. Vaikka *Doki Doki Literature Club!* vaikuttaa aluksi tavanomaiselta bishōjo-treffisimulaattorilta, jossa pelaaja pyrkii seurustelemaan vastakkaisen sukupuolen edustajien kanssa, se edustaa tosiasiassa psykologista kauhua ja sisältää runsaasti neljännen seinän rikkomista ja metafiktiota.

Pelin kehitti noin kahden vuoden aikana Dan Salvato, joka oli ennen pelin julkaisua tunnettu pääasiassa *[[Super Smash Bros. Melee]]* -peliin tekemistään modeista. Salvaton mukaan inspiraatio pelin tekemiseen tuli hänen ristiriitaisista tunteistaan animea kohtaan ja kiinnostuksestaan psykologiseen kauhuun. *Doki Doki Literature Club!* yhdisteleekin visual novel -peleille tyypillistä pinnallista söpöyttä kauhun elementteihin ja käsittelee samalla vakavampia aiheita, kuten masennusta ja ahdistusta. Peli saavutti julkaisunsa jälkeen kulttimaineen, ja sen sisältämä metafiktio ja kauhu saivat ylistystä kriitikoilta. *[[PC Gamer]]* -lehti sanoi sen olevan yksi vuoden 2017 yllättävimmistä peleistä. 

Nimessä oleva ”dokidoki” matkii tykyttävän sydämen ääntä ja on japanilainen onomatopoeettinen (”mimeettinen”) sana, joka tarkoittaa jännittyneisyyttä tai hermostuneisuutta.

## Pelaaminen

Pelaaminen koostuu kahdesta osasta, joista ensimmäinen on treffisimulaattorin lajityypin mukainen sekä pelimekaniikan että kerronnan osalta. Pelaaja voi vaikuttaa tapahtumiin dialogivalinnoilla (joilla oppii tuntemaan hahmot) ja runouden kirjoittamisen minipelillä. Eri tytöt pitävät eri asioista, ja sanavalinnoilla voi vaikuttaa tyttöjen reaktioihin sekä lisäkohtauksien avaamiseen heidän kanssaan. Muutaman tunnin pelaamisen jälkeen peli ottaa dramaattisen käänteen toiseen lajityyppiin romantiikasta kauhuun. Yhden päätöksen jälkeen peli alkaa uudelleen erilaisena.

Peli sisältää ristiriitaisia viestejä sen videopelimäisyydestä samalla estäen pelaajaa tekemästä merkittäviä valintoja. Siten se herättää kysymyksen mitä on "pelaaminen" jäykässä rakenteessa.

## Juoni

Pelaajan ohjaaman päähenkilön lapsuudenystävä, Sayori, kutsuu hänet mukaansa koulun kirjallisuuskerhoon. Siellä hän tapaa kerhon muut jäsenet Yurin ja Natsukin sekä kerhon johtajan Monikan. Päähenkilö alkaa osallistua kerhon toimintaan ja muun muassa kirjoittaa runoja ja jakaa niitä muiden kanssa, ja tulee hiljalleen läheisemmäksi tyttöjen kanssa.

Kerho on valmistautumassa lähestyviä festivaaleja varten, kun Sayori yllättäen paljastaa päähenkilölle kärsineensä koko elämänsä vaikeasta masennuksesta ja tunnustaa rakastavansa tätä. Festivaalipäivän lähestyessä Sayorin tavanomaisen, tyyliltään katkeransuloisen runon sijasta päähenkilö saakin häneltä synkän runon, jonka puhuja käskee toistuvasti jotakuta poistumaan päästään. Kun Sayori ei enää vastaa hänen tekstiviesteihinsä, päähenkilö lähtee kerhon tapaamisesta ja kiirehtii Sayorin kotiin. Sayori löytyy huoneestaan hirttäytyneenä. Peliin alkaa tulla glitchejä, ja päähenkilön pohtiessa, olisiko hän voinut pelastaa Sayorin toimimalla toisin, peli päättyy äkillisesti.

Pelaaja päätyy takaisin päävalikkoon, ja kaikki aiemmat tallennukset ovat poistuneet. Uusi peli alkaa samalla tavalla kuin edellinen, mutta Sayorin vuorosanojen ja nimen tilalla on lukukelvotonta tekstiä. Peliin tulee taas glitch, ja se alkaa alusta, mutta tällä kertaa Sayori puuttuu pelistä kokonaan, ja häneen aiemmin viitanneet tekstit ja kuvat on joko poistettu tai korvattu glitcheillä ja muiden hahmojen kuvista yhdistellyillä kuvilla. Sayorin sijaan päähenkilön mukaan kerhoon kutsuukin Monika. Pelissä alkaa tapahtua yhä oudommiksi ja huolestuttavammiksi käyviä asioita. Kun päähenkilö löytää Yurin viiltelemästä itseään, peli kelautuu itsestään taaksepäin ja jatkuu kuin mitään ei olisi tapahtunut. Peli alkaa näyttää järkyttäviä ja yllättäviä kuvia, esimerkiksi Natsukin kaula katkeaa kesken keskustelun. Peli alkaa myös estää pelaajaa tekemästä keskusteluissa valintoja, jotka eivät suosi Monikaa.

Juuri ennen juhlia Yuri antaa päähenkilölle veritahraisen, täysin lukukelvottoman runon, ja Natsukilta puuttuu joissakin keskusteluissa kasvot. Yuri tunnustaa rakastavansa päähenkilöä ja puukottaa sitten itseään vatsaan ja rintaan. Peliin tulee jälleen glitch, jonka seurauksena päähenkilö viettää tahtomattaan koko viikonlopun koululla Yurin ruumiin vierellä. Maanantaina Natsuki saapuu paikalle, oksentaa nähdessään ruumiin ja pakenee paikalta. Monika tulee hänen perässään, pyytää anteeksi ja poistaa Yurin ja Natsukin ”hahmotiedostot”. Peli alkaa jälleen alusta.

Päähenkilö päätyy uudessa pelissä huoneeseen istumaan kasvokkain Monikan kanssa. Monika selittää olevansa tietoinen siitä, että hän on pelissä. Hän kertoo voivansa manipuloida pelin tiedostoja niin, että muiden hahmojen persoonallisuus muuttuu, ja jopa poistaa muita hahmoja kokonaan pelistä. Hän myöntää tehneensä Sayorista masentuneemman ja vahvistaneensa Yurin pakkomielteistä persoonallisuutta, jotta päähenkilön kiinnostus heitä kohtaan vähenisi. Syyksi tähän Monika kertoo identiteettikriisin, joka seurasi siitä, ettei häntä ollut suunniteltu pelissä sellaiseksi hahmoksi, johon päähenkilö voi rakastua. Sen jälkeen hän alkaa puhutella päähenkilön sijaan itse pelaajaa ja sanoo rakastavansa tätä. Peli jatkuu tässä huoneessa, jossa pelaaja juttelee Monikan kanssa erilaisista aiheista niin kauan, kunnes itse menee pelin kansioon ja poistaa sieltä Monikan hahmotiedoston. Kun pelaaja tekee näin, peliin tulee glitch ja Monika panikoi, kun hänet poistetaan pelistä. Hän on aluksi pelaajalle vihainen, mutta rauhoittuu sitten ja sanoo yhä rakastavansa pelaajaa. Hän katuu kaikkea tekemäänsä, palauttaa muut tytöt peliin ja poistaa itsensä.

### Lopetukset
Pelissä on kaksi erilaista lopetusta. Pelin aikana tehdyt valinnat vaikuttavat siihen, kumman niistä pelaaja näkee. Normaalissa lopetuksessa peli alkaa Monikan poistamisen jälkeen taas alusta samanlaisena kuin alkuperäinen pelikerta. Pian sen jälkeen, kun päähenkilö on tavannut Yurin ja Natsukin, Sayori paljastaa pelaajalle, että nyt, kun hän on kirjallisuuskerhon johtaja, hän tietää kaiken pelistä ja siitä, mitä Monikalle tapahtui. Hän aikoo käyttää peliä samalla tavoin kuin Monika. Tämän kuultuaan Monika palaa välittömästi peliin ja poistaa komentokehotteen kautta Sayorin pelastaakseen pelaajan. Monikan ääni kuullaan ensimmäistä kertaa, kun hän tämän jälkeen puhuu pelaajalle ja laulaa laulun ”Your Reality” samalla, kun lopputekstit alkavat pyöriä näytöllä. Lopputekstien aikana Monika poistaa hiljalleen pelitiedostoja. Lopputekstien päätteeksi näytöllä näkyy Monikan kirjoittama viesti, jossa hän sanoo lakkauttaneensa kirjallisuuskerhon, koska sieltä ei ollut löydettävissä onnellisuutta.

Normaalin lopetuksen sijaan on mahdollista saada myös vaihtoehtoinen lopetus, mikäli pelaaja on avannut kaikkien kolmen tytön piilotetut kohtaukset yhden läpipeluun aikana. Tämä vaatii pelin tallentamista ja lataamista uudelleen useita kertoja ennen Sayorin itsemurhaa. Monikan poistamisen jälkeen Sayori hyväksyy tässä lopetuksessa todellisuutensa ja kiittää kyynelsilmin pelaajaa siitä, että tämä on yrittänyt tehdä kaikki tytöt onnellisiksi. Hän hyvästelee pelaajan toivoen, että hän tulee vielä uudelleen käymään ja kertoen, että kaikki tytöt rakastavat häntä. Sen jälkeen hän poistaa pelin. Lopputekstien aikana soi jälleen ”Your Reality”, mutta niiden jälkeen näytölle tulee pelin tekijä Dan Salvaton kirjoittama kiitoskirje.

Vaikka se ei olekaan varsinainen lopetus, yksi tapa saada peli päättymään, on poistaa Monikan hahmotiedosto jo ennen pelin aloittamista. Sayorista tulee tällöin kerhon johtaja, mutta ymmärrettyään pelin luonteen ja roolinsa siinä hän kaappaa pelin hallinnan, poistaa kaikki hahmotiedostot ja sulkee pelin. Jos pelaaja yrittää jatkaa peliä, näytölle tulee musta pelin loppumisesta kertova näyttö ja sen jälkeen kuva hirttäytyneestä Sayorista. Noin kymmenen minuutin kuluttua kuvan viereen ilmestyy teksti ”Nyt kaikki voivat olla onnellisia”.

Riippumatta siitä, miten peli päättyy, sen pelaaminen uudelleen vaatii joko koko pelin asentamisen uudelleen tai pelitiedostojen palauttamisen alkuperäiseen tilaansa.

## Tekijät, kehitys ja julkaisu
*Doki Doki Literature Club!* on Dan Salvaton esikoispeli, jota hän kehitti salassa noin kaksi vuotta ennen kuin se julkaistiin 22. syyskuuta 2017. Peli on ilmainen, mutta siitä voi maksaa haluamansa summan. Kymmenellä dollarilla saa fanipaketin, johon kuuluu muun muassa taustakuvia ja pelin ääniraita.

Salvato on kertonut saaneensa inspiraation pelin tekemiseen ”viha-rakkaussuhteestaan” animeen. Koska hän tiesi, että stereotyyppinen anime, jossa on vain ”söpöjä tyttöjä tekemässä söpöjä asioita”, jakaa vahvasti mielipiteitä, pyrki hän tekemään pelin, josta kiinnostuisivat sekä animen ystävät että vihaajat. Salvato halusi, että peli saisi ihmiset aluksi pitämään sitä vain tavallisena animepelinä, mutta lopulta välittämään hahmoista ja jopa pelkäämään niitä. Salvaton mukaan häntä inspiroivat ”asiat, jotka ovat pelottavia, koska ne saavat ihmisen tuntemaan olonsa epämukavaksi, eikä vain koska ne näyttävät pelottavilta”. *Doki Doki Literature Club!* yhdisteleekin visual novel -peleille tyypillistä pinnallista söpöyttä kauhun elementteihin ja käsittelee samalla vakavampia aiheita, kuten masennusta ja ahdistusta.

Itse pelin suunnittelun ja ohjelmoinnin lisäksi Salvato myös käsikirjoitti pelin tarinan ja sävelsi siihen musiikin. Pelin hahmot piirsi Satchely ja taustat Velinquent. Peli on toteutettu Ren’Py-pelimoottorilla.

## Vastaanotto

*Doki Doki Literature Club!* sai pian julkaisunsa jälkeen kulttimaineen. Ensimmäisen kuukauden aikana sitä ladattiin miljoona kertaa, ja se rikkoi kahden miljoonan latauksen rajan noin kuukautta myöhemmin.

Kriitikot ottivat pelin positiivisesti vastaan. Kotakun Gita Jackson kuvaili sitä ”todella erityiseksi peliksi” ja kehotti kaikkia ”kauhupeleistä, erityisesti ihon alle menevistä, pitäviä tutustumaan *Doki Doki Literature Clubiin*”. GQ:n Tom Philip kertoi sen olevan yksi pelottavimmista pelaamistaan peleistä ja sanoi pelin sisältävän ”ilkeällä tavalla kekseliäimpiä kerrontatapoja”, joita on koskaan nähnyt. Hän kuitenkin kritisoi sitä, kuinka pelissä joutuu välillä klikkailemaan läpi loputtomalta tuntuvien, tyhjänpäiväisten, flirttailevien keskustelujen runoudesta.

IGN Entertainmentin vuoden 2017 palkintogaalan yleisöäänestyksessä *Doki Doki Literature Club!* oli vuoden paras tietokonepeli ja seikkailupeli (minkä lisäksi se myös sijoittui raadin varsinaisessa palkintoäänestyksessä toiseksi), sen tarina oli paras ja se oli innovatiivisin peli. *[[Electronic Gaming Monthly]]* -lehden vuoden 2017 25 parhaan pelin listalla *Doki Doki Literature Club!* oli sijalla 16.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Pelin kotisivu