open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tabātabāei-talo

**Tabātabāei-talo** () on vuonna 1835 valmistunut talo, joka rakennettiin vaikutusvaltaisen Seyyed Jafar Tabātabāein perheelle. Sen suunnitteli persialainen arkkitehti Ustad Ali Maryam, joka suunnitteli myöhemmin myös läheisen Borujerdi-talon. Rakennus on noin 4&nbsp;700 neliömetrin laajuinen, ja siinä on 40 huonetta. Talo on jaettu kolmeen osaan, perheenjäsenille varattuun *[[andaruni]]in*, vieraille tarkoitettuun *[[biruni]]in* ja palvelijoiden alueeseen. Taloa on koristeltu kivikaiverruksin ja ikkunoiden lasimaalauksin. Talon kaikki ikkunat on suunnattu etupihalle, mikä suojaa yksityisalueita ulkopuolisilta.

## Galleria

Tiedosto:Courtyard of the Tabātabāei House, Kashan.jpg|Sisäpiha
Tiedosto:خانه طباطبایی ها کاشان ایران-The Tabatabaei House kashan iran 03.jpg|Parveke
Tiedosto:Khaneh Tabatabaei-ha or "The Tabatabaeis' House" (6223526115).jpg|Parveke
Tiedosto:The Tabātabāei House - kashan - IRAN خانه طباطبایی های کاشان- ایران 07.jpg|Yksi talon huoneista.
Tiedosto:Tabātabāei House خانه طباطبایی های کاشان 03.jpg|Iranilaisia lasimaalauksia Tabātabāei-talossa.
Tiedosto:The Tabātabāei House - kashan - IRAN خانه طباطبایی های کاشان- ایران 16.jpg|Parvekkeelta otettu panoraamakuva sisäpihasta.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nuori sairas Bacchus

**Nuori sairas Bacchus** (ital. *Il Bacchino malato*) on italialaisen taidemaalari Caravaggion vuosina 1593–1594 maalaama öljymaalaus. Teosta pidetään yleisesti Caravaggion omakuvana, joka esiintyy Bacchuksen hahmossa.

Maalauksen omistaa Roomassa sijaitseva Galleria Borghese.

## Lähteet
Erkki Marttinen

**Erkki Emil Marttinen** (18. toukokuuta 1926 – 1. marraskuuta 2004) oli suomalainen uinnin olympiaedustaja ja vesipalloilija.

Marttinen kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, joissa hän karsiutui 100 metrin selkäuinnin alkuerissä. Hän saavutti Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä vuonna 1949 ja pronssia 100 metrin selkäuinnissa 1951.

Seuratasolla "Eki" Marttinen edusti Helsingin Uimareita ja Helsingfors Simsällskapia. Hän voitti Suomen-mestaruuden 100 metrin selkäuinnissa vuosina 1947–1949 ja 1952 sekä 3&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä 1947.

Vesipallossa Marttinen saavutti Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hopeaa vuonna 1961 sekä voitti Suomen-mestaruuden 13 kertaa HSS:n joukkueessa vuosina 1953–1966 (tuolla välillä vain vuoden 1956 mestaruus meni Lahden Uimaseuralle.

## Henkilökohtaiset ennätykset (myös Suomen-ennätyksiä)

* 100 metrin selkäuinti 1.12,5 (1949)
* 200 metrin selkäuinti 2.40,0 (1950)
* 400 metrin selkäuinti 5.38,4 (1952)

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Comacchio

**Comacchio** on kunta Italiassa. Se sijaitsee Emilia-Romagnan alueella Ferraran maakunnassa, ja siellä oli vuoden 2017 alussa 22&nbsp;369 asukasta.

## Historia
Etruskit perustivat Comacchion lähelle Spinan kaupungin 500-luvulla eaa. Spina romahti 200-luvulla eaa. Seuraavat todisteet asutuksesta on vasta roomalaiskauden loppuvaiheista. Comacchion kaupunki on kasvanut roomalaisten *[[castra]]n* ympärille. Ensimmäiset arkeologiset todisteet kylästä on 600–700-luvuilta.

Länsi-Rooman valtakunnan romahtamisen jälkeen Comacchio kuului Ravennan eksarkaattiin ja sen jälkeen langobardien kuningaskuntaan. Comacchio kuului vuorotellen Ravennan ja Ferraran kaupunkien vaikutuspiiriin.

Comacchio sai nykyisen muotonsa noin vuonna 1630, kun Pyhä istuin oli hankkinut alueen. Monet kivisilloista ovat tältä ajalta, kuten myös kaupungin monumentaalinen portti, Trepponti. Napeolonin vallattua vuonna 1797 kaupungin ja sitä ympäröivän laakson kaupunkilaiset kapinoivat ja tekivät sopimuksen, jonka mukaan Ranskan tasavalta myi laakson sen asukkaille.

Comacchion talous on muuttunut 1900-luvulla, kun kalastuksen rinnalle ovat tulleet maanviljely ja matkailu. Comacchiossa on seitsemän merkittävää turismirantaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Super Star Wars

**Super Star Wars** on vuonna 1992 Super Nintendo Entertainment Systemille julkaistu videopeli. Se perustuu vuoden 1977 elokuvaan *[[Tähtien sota (alkuperäinen elokuva)|Tähtien sota]]*. Peli on SNES:in vastine NES:n ''Star Wars'' -pelille. *Super Star Wars* on suurimmaksi osaksi run and gun-tyylinen peli, mutta pelissä on muutama taso jossa ohjataan maakiituria tai X-siipistä. Pelissä on myös kolme pelattavaa hahmoa erilaisine kykyineen.

Peli sai kaksi jatko-osaa jotka perustuivat seuraaviin *Tähtien sota* -elokuviin: *[[Super Star Wars: The Empire Strikes Back]]* ja *[[Super Star Wars: Return of the Jedi]].*

## Aiheesta muualla
*
Eugent Bushpepa

**Eugent Bushpepa** (s. 2. heinäkuuta 1984 Rrëshen, Albania), tunnettu myös nimellä **Gent Bushpepa**, on albanialainen laulaja ja lauluntekijä. Hän voitti Festivali i Këngësin 56. tuotantokauden kappaleella ”Mall” (), ja edusti näin Albaniaa vuoden 2018 Euroviisuissa.

## Elämä ja ura

### Lapsuus ja nuoruus
Bushpepa syntyi 2. heinäkuuta 1984 Rrëshenissä, Albaniassa. Pienestä pitäen hän piti laulamisesta ja koulun jälkeen hän jätti Albanian muutamaksi vuodeksi ja muutti Italiaan. Palattuaan Albaniaan vuonna 2006 hän aloitti laulajana työskentelemisen *Top Channelin* keskusteluohjelmassa.

### Musiikkiura
Vuonna 2006 Bushpepa liittyi *Top Channeliin* laulajana ja on siitä lähtien ollut osa Albanian musiikkinäyttämöä. Hänestä on vähitellen tullut yksi Albanian tunnetuimmista laulajista. *TOP SHOW* -nimisessä keskusteluohjelmassa Bushpepa on pysyvä laulaja ja hän laulaa suurimmaksi osaksi kappaleiden coverversioita. Kriitikoiden mukaan Bushpepan voimakkaan ja kauniin äänen ansiosta hän on tehnyt lukuisia korkealaatuisia coverversioita. Viikonloppuisin Bushpepa ja hänen bändinsä esiintyvät tunnetuimmissa yökerhoissa. Cover-laulajan uran lisäksi hän työskentelee sooloartistina tarjoten yleisölle musiikkia, jota albaniankielinen yleisö kuvailee hyväksi ja mieleenpainuvaksi. Hänen uransa alkoi vuonna 2007, kun hän julkaisi albaniankielisen rock-kappaleensa nimeltä "Maska e Madheshtise" *Top Fest 4* -kilpailun aikana. Samassa kilpailussa Bushpepa osallistui myös *Sunrise* -nimisen rockbändin kanssa esittäen kappaleen nimeltä "Engjell". Menestyksekkään ensiesiintymisen jälkeen hän osallistui myös muihin kilpailuihin ja työskenteli uuden musiikin parissa. Bushpepa on tehnyt yhteistyötä lukuisien albanialaisten artistien kuten Rovena Dilon, Andosin ja Gledi Mikerezin kanssa.

Vuonna 2009 oli joitakin huhuja, että Bushpepa olisi italialaisen *Seven Gates* -nimisen metalbändin uuden kappaleen "Betrayerin" laulaja. Kumpikaan ei kuitenkaan vahvistanut tätä huhua. Maaliskuussa 2007 Bushpepa ja hänen bändinsä oli *Deep Purple* -nimisen rockbändin tukibändi heidän *Rapture of the Deep* -kiertueen Albanian konsertin aikana.

1. kesäkuuta 2011 Bushpepan kansainvälinen ura voimistui kun häntä pyydettiin olemaan Duff McKaganin tukibändi McKaganin *Loaded*-kiertueen Tirana-konsertin aikana. 18. elokuuta 2013 Korçën perinteisen olutfestivaalin aikana Bushpepa esiintyi Guns N’ Rosesin kitaristin Ron Thalin kanssa. Bushpepan kansainvälisen uran kohokohta tähän mennessä oli vuonna 2014 kun hän liittyi *Darkology* -nimisen bändin laulajaksi. Bändi tuki Overkillia heidän *Kill Fest 2014* Euroopan kiertueen aikana.

Bushpepa edusti Albaniaa kappaleella "Mall" vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa Lissabonissa, Portugalissa

## Diskografia
Bushpepa ei ole tähän mennessä tehnyt yhtään albumia ja on vain julkaissut pelkkiä singlejä. Hän on monta kertaa maininnut työskentelevänsä albumin parissa.

## Palkinnot
2008: Best Male Top Fest 5. Enderr Reale ft. Gledis (Gledi Merkezi)

2009: Vodafone Club Top Fest 6. Stine Dreqi

2011: Best Male Top Fest 8. Rebel pa Hije Cmimi

2015: Cmimi Honorifik #TopFestiFundit Top Fest 12. Prane Finishit

## Lähteet
Mall (Eugent Bushpepan kappale)

**Mall** on albanialaisen laulaja Eugent Bushpepan esittämä kappale, jolla hän voitti Festivali i Këngësin 56. tuotantokauden ja näin ollen edusti Albaniaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa.

Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 184 pistettä ja saavutti sijan 11.

## Lähteet
Diana-57

**Diana-57** on vuonna 1957 perustettu vaasalainen jousiammunnan erikoisseura. Seuran ensimmäinen puheenjohtaja oli Tauno Rintala. Ensimmäiseksi sihteeriksi valittiin Kyllikki Haapasilta (myöh. Loukonen) ja rahastonhoitajaksi hänen sisarensa Meri Haapasilta (myöh. Pylkkä). Jo vuonna 1961 seura järjesti Hietalahden urheilukentällä jousiammunnan SM-kilpailut. Vuonna 2025 seuran puheenjohtajana toimii Kimmo Kuusisto.

Seuran edustajista Jorma Sandelin on saavuttanut tähtäinjousella henkilökohtaisen MM-pronssimitalin 1961 ja Olavi Laurila henkilökohtaisen EM-pronssimitalin 1972. Molemmat edustivat Suomea vuoden 1972 kesäolympialaisissa. MM-kisaedustajia ovat olleet myös Paavo Pylkkä, Juha Pylkkä, Tero Lindroos ja Antti Tekoniemi. Sandelin voitti tähtäinjousen tauluammunnan henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden vuosina 1962, 1965–1967 ja 1969–1970 sekä Laurila vuonna 1977 ja Lindroos vuonna 2003. Joukkuemestaruuden Diana-57:n miehet voittivat vuosina 1969–1970 ja 2007–2010.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut 1961

**Vuoden [[1961]] [[nyrkkeily]]n [[Nyrkkeilyn Euroopan-mestaruuskilpailut|Euroopan-mestaruuskilpailut]]** järjestettiin 3.–10. kesäkuuta 1961 Belgradissa, Jugoslaviassa.

## Mitalistit

## Mitalitaulukko

## Suomen joukkue

## Lähteet
* 
* Vuoden 1961 EM-kisat Belgradissa: Tulokset
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 2012 – miesten yksilökilpailu

**Nykyaikaisen viisiottelun miesten yksilökilpailu** Lontoon olympialaisissa 2012 käytiin 11. elokuuta. Kilpailut käytiin kolmella eri areenalla: miekkailu käytiin Copper Boxissa, uinti Aquatics Centressä ja ratsastus sekä ampumajuoksu Greenwich Parkissa. Kilpailun voitti tšekkiläinen David Svoboda ennen kiinalaista Cao Zhongrongia ja unkarilaista Ádám Marosia.

Svobodan voittotulos 5928 pistettä oli uusi olympiaennätys. Hän teki olympiaennätyksen myös miekkailussa 26 voitolla. Svobodan lisäksi olympiaennätyksiä rikkoivat Italian Nicola Benedetti ampumajuoksussa (10:16.92) ja Egyptin Amro El-Geziry uinnissa (1:55.70).

## Tulokset

## Lähteet
Gary Anderson (dartsinpelaaja)

**Gary Anderson** (22. joulukuuta 1970 Musselburgh, Britannia) on skotlantilainen dartsinpelaaja. Anderson on lajin kaksinkertainen maailmanmestari (2015, 2016).

## Ura
Anderson aloitti ammattilaisuransa BDO-järjestössä vuonna 2000 ja eteni BDO:n maailmanmestaruusturnauksessa parhaimmillaan vuonna 2002 välieriin. Vuosina 2007–2008 Anderson menestyi World Darts Trophy ja Grand Slam of Darts -turnauksissa päihittäen monia PDC-järjestön sen ajan kärkipelaajia. Vuoden 2009 BDO:n MM-kisojen puolivälierissä kärsityn tappion jälkeen turhautunut Anderson päätti muutaman kuukauden harkinnan jälkeen liittyä PDC-organisaatioon.

Anderson eteni 2011 toisella yrittämällään PDC:n maailmanmestaruusturnauksen finaaliin hävittyään Adrian Lewisille erin 5–7. Myöhemmin samana vuonna Anderson voitti arvostetun Premier League Darts -liigan. Saman vuoden syyskuussa Andersonin veli kuoli 35-vuotiaana sydänkohtaukseen, ja vain runsas puoli vuotta myöhemmin maaliskuussa 2012 kuoli hänen isänsä.

Parin heikomman kauden jälkeen Anderson palasi huipulle vuonna 2014 voitettuaan Players Championship Finals -turnauksen ja seuraavan vuoden tammikuussa ensimmäisen maailmanmestaruutensa. Menestys jatkui vuoden 2015 Premier League -voitolla, ja 2016 Andersonista tuli kolmas pelaaja Phil Taylorin ja Adrian Lewisin jälkeen, joka pystyy voitokkaasti puolustamaan PDC:n MM-titteliä.

Andersonista tuli 2017 kolmas pelaaja Taylorin ja Dennis Priestleyn jälkeen, joka etenee kolmesti peräkkäin PDC:n MM-finaaliin. Michael van Gerwen osoittautui loppuottelussa kuitenkin vahvemmaksi erävoitoin 3–7. Tässä turnauksessa Anderson heitti 71 kappaletta 180 pisteen heittoja, mikä tulos on voimassa oleva turnausennätys.

## Saavutukset
*PDC:n maailmanmestari: 2015, 2016.

### Muita turnausvoittoja
*International Darts League: 2007
*World Darts Trophy: 2007
*Zuiderduin Masters: 2007, 2008
*Premier League Darts: 2011, 2015
*Players Championship Finals: 2014
*World Matchplay: 2018

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Dartsdatabase
Yrjö Miettinen

**Yrjö Miettinen** (8. toukokuuta 1913 Lapinlahti – 17. toukokuuta 1969 Tampere) oli suomalainen ammunnan olympiaedustaja ja MM-mitalisti.

Yrjö Miettinen oli alkuperäiseltä sukunimeltään Rosenberg mutta vaihtoi sen Miettiseksi.

Miettinen edusti Suomea Helsingin kesäolympialaisissa 1952 hirviammunnassa, jossa hän sijoittui kuudenneksi. MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa hirviammunnan kertalaukauksilla vuonna 1947 ja osallistui MM-kilpailuihin myös vuosina 1949 ja 1952. Pohjoismaiden-mestaruuden hän voitti kertalaukauksilla vuonna 1948.

Seuratasolla Miettinen edusti huippuvuosinaan Pohjois-Hämeen Ampujia. Hän voitti Suomen-mestaruuden kertalaukauksilla vuosina 1948 ja 1949, parilaukauksilla 1951 ja 1955 sekä yhdistetyssä kilpailussa 1955. Hän voitti Presidentinkilpailun parilaukauksilla vuonna 1953 ja kertalaukauksilla 1954.

Miettinen pelasi pesäpalloa Siilinjärven Ponnistuksen joukkueessa Suursarjassa (SM-sarja) 1936.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Oiva Tylli

**Oiva Kaleva Tylli** (21. helmikuuta 1914 Virolahti – 16. kesäkuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen ammunnan olympiaedustaja ja MM-mitalisti.

Tylli edusti Suomea Helsingin kesäolympialaisissa 1952 vapaapistooliammunnassa, jossa hän sijoittui kymmenenneksi. MM-kilpailuissa 1952 hän saavutti pronssia vapaapistoolin joukkuekilpailuissa ja sijoittui kahdeksanneksi henkilökohtaisessa kilpailussa. Hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden ja Ruotsi-maaottelun vapaapistoolilla vuonna 1953.

Seuratasolla Tylli edusti Keski-Suomen Ampujia ja Upseerien Ampumayhdistystä. Vuonna 1952 hän ampui vapaapistoolilla Suomen-ennätyksen 554. Vuonna 1953 hän saavutti voiton Presidentinkilpailuissa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Susana Trimarco

**Sara Susana del Valle Trimarco de Veron**, tai **Susana Trimarco** (s. 1954) on argentiinalainen ihmisoikeusaktivisti, joka on toiminut ihmiskaupan torjumiseksi. Vuonna 2002 hänen tyttärensä katosi, ja uskottiin että tytär on joutunut kidnapatuksi ja ihmiskaupan uhriksi. Susana vietti monta vuotta etsien hänen tytärtään ja perusti myös säätiön tukemaan seksikaupan uhreja. Osaksi hänen ansiostaan Argentiinan lakiin tuli muutos 2011 jonka mukaan seksuaalisten palveluiden mainostamisen sanomalehdissä ja aikakauslehdissä on kiellettyä.

## Elämä
Susana Trimarcon tytär Marita (syntynyt María de los Ángelesissa) siepattiin pääkaupunki Tucumán maakunnassa 3. huhtikuuta 2002. Uskotaan, että hänet oli pakotettu prostituutioon.

Susana yrittää etsiä tytärtään esimerkiksi esittämällä prostituoitua. Hän onnistuu vapauttamaan muita naisia joilta vapaus on riistetty, mutta tytärtään hän ei onnistu löytämään.

Joulukuussa 2012, seitsemää miestä ja kuutta naista syytettiin Maritan kidnappauksesta, mutta heidät vapautettiin. 10 henkilöä pidätettiin Maritan kidnappaamisesta joulukuussa 2013.

## Lähteet
Direct Hits

**Direct Hits** on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Killersin kokoelma-albumi, joka julkaistiin marraskuussa 2013. Se sisältää yhtyeen suurimpia hittikappaleita vuosilta 2004–2012 ja kaksi uutta kappaletta, ”Shot at the Night” ja ”Just Another Girl”.

## Kappaleet

### Deluxe painoksen bonuskappaleet

## Arvostelut
* *[[AllMusic]]*: 
* *Clash Magazine*: 7/10
* *[[Pitchfork]]*: 6,4/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Direct Hits Discogsissa
Paroni Empainin palatsi

**Paroni Empainin palatsi** () on palatsi Kairon Heliopolisissa. Sen rakennutti belgialainen tehtailija, paroni Édouard Empain, joka tunnettiin myös amatööriegyptologina.

Empain rakennutti 1900-luvun alussa kymmenen kilometrin päähän Kairosta ylellisen, uuden Heliopolisin kaupungin. Empain oli ihastunut Aasian-matkallaan paikalliseen arkkitehtuuriin ja palkkasi arkkitehti Alexander Marcelin rakentamaan hindutemppelin islamilaisen kaupungin keskustaan. Marcel käytti inspiraationaan muinaista Angkor Watin temppeliä Kambodžassa. Empain toi Egyptiin indonesialaisia taiteilijoita ja kuvanveistäjiä. Marcelin kynästä ovat lähtöisin palatsin julkisivun rintakuvat, patsaat, norsut, käärmeet, Buddhat ja Krishnat.


ElbaronPalace.jpg|
Le palais hindou du baron Empaim (Heliopolis, Le Caire) (6933684134).jpg|Shivan patsas palatsin pihalla.
السلم الداخلى لبرج قصر البارون.jpg| Palatsin tornin portaikkoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 2012 – naisten yksilökilpailu

**Nykyaikaisen viisiottelun miesten yksilökilpailu** Lontoon olympialaisissa 2012 käytiin 11. elokuuta. Kilpailut käytiin kolmella eri areenalla: miekkailu käytiin Copper Boxissa, uinti Aquatics Centressä ja ratsastus sekä ampumajuoksu Greenwich Parkissa. Kilpailun voitti liettualainen Laura Asadauskaitė ennen brittiläistä Samantha Murraya ja brasililaista Yane Marquesia.

Asadauskaitėn voittotulos 5408 pistettä oli uusi olympiaennätys. Olympiaennätyksen rikkoivat myös Unkarin Sarolta Kovács uinnissa (2:08.11) ja Valko-Venäjän Nastassja Prakapenka ampumajuoksussa (11:06.00).

## Tulokset

## Lähteet
Kävelevät koneet

**Kävelevät koneet** (*Mortal Engines*) on ensimmäinen osa brittiläisen Philip Reeven kirjoittamasta *[[Kävelevät koneet -sarja]]sta* (*Mortal Engines Quartet*). Englanninkielinen alkuteos ilmestyi vuonna 2001 ja suomennos seuraavana vuonna. Kirjasta on tehty myös elokuvasovitus *[[Mortal Engines]]* vuonna 2018.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Risingshadow
* Kirjasampo
Pohjolan enkeli

**Pohjolan enkeli** on suomalaisuutta ja Hugo Simbergin maalausta *[[Haavoittunut enkeli]]* käsittelevä elokuva vuodelta 2017. *Haavoittunut enkeli* on sekä öljymaalaus Ateneumin taidemuseon kokoelmissa että fresko Tampereen tuomiokirkossa. Elokuvan on ohjannut ranskalainen Jean Michel Roux. Roux on todennut *Haavoittuneesta enkelistä*, että ”On inspiroivaa käyttää tätä Simbergin arkkityyppistä kuvaa lähtökohtana ja tutkia sen avulla Suomen kansan ajatus- ja mielikuvitusmaailmaa". Elokuvassa eri ikäiset, eri aloja ja näkökantoja edustavat ihmiset kertovat, mitä maalaus heille merkitsee.

Elokuvaa on rahoitettu Koneen Säätiön apurahalla, ja Kirkon mediasäätiö myönsi sille tuotantotukea. Ylen kanssa on sopimus elokuvan esittämisestä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pohjolan enkeli; Suomifinland100.fi 
* Ranskalainen elokuvantekijä lumoutui Hugo Simbergin taulusta – Pitää jopa Mona Lisaa suurempana mysteerinä; Aamulehti 13.11.2017
Brian Goodell

**Brian Stuart Goodell** (s. 2. huhtikuuta 1959 Stockton, Kalifornia) on yhdysvaltalainen uinnin kaksinkertainen olympiavoittaja.

Goodell ui vuonna 1976 maailmanennätykset 400 ja 1&nbsp;500 metrin vapaauinneissa jo Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa ja paransi niitä voittaessaan molemmilla matkoilla kultaa Montrealin olympialaisissa. Hänen olympiavoittoaikansa 1&nbsp;500 metrillä oli 15,02,40 ja kaksi päivää myöhemmin 400 metrillä 3.51,93.

Calin MM-kilpailuissa 1975 Goodell ui hopeaa 1&nbsp;500 metrin vapaauinnissa ajalla 15.39,00..

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Ulrike Richter

**Ulrike Richter-Schmidt** (alk. **Richter**, s. 17. kesäkuuta 1959 Görlitz, Itä-Saksa) on Itä-Saksaa edustanut uinnin kolminkertainen olympiavoittaja.

Richter voitti Montrealin olympialaisissa 1976 kultaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauinnissa Hannelore Anken, Andrea Pollackin ja Kornelia Enderin kanssa maailmanennätysajalla 4.07,95, 100 metrin selkäuinnissa olympiaennätysajalla 1.01,83 jääden omasta ME-ajastaan 0,32 sekuntia ja 200 metrin selkäuinnissa olympiaennätysajalla 2.13,43.

MM-kilpailuissa Richter voitti 100 metrin selkäuinnissa ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauinnissa kultaa vuosina 1973 ja 1975 sekä sai jälkimmäisissä kisoissa pronssia 200 metrin selkäuinnissa. EM-kilpailuissa hän voitti kolme kultamitalia vuonna 1974 sekä kullan ja kaksi hopeaa vuonna 1977.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Bruce Furniss

**Bruce MacFarlane Furniss** (s. 27. toukokuuta 1957 Fresno, Kalifornia) on yhdysvaltalainen uinnin kaksinkertainen olympiavoittaja.

Furniss voitti Montrealin olympialaisissa 1976 kultaa 200 metrin vapaauinnissa maailmanennätysajalla 1.50,29 ja 4&nbsp;×&nbsp;200 vapaauintiviestissä maailmanennätysajalla 7,23,22.

Calin MM-kilpailuissa 1975 Furniss voitti kultaa 4&nbsp;×&nbsp;100 vapaauintiviestissä sekä saavutti hopeaa 200 ja 400 metrin vapaauinnissa, Länsi-Berliinin MM-kilpailuissa 1978 hän voitti kultaa 4&nbsp;×&nbsp;200 vapaauintiviestissä.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Karl-Hans Riehm

**Karl-Hans Riehm** (s. 31. maaliskuuta 1951 Konz, Länsi-Saksa) on Länsi-Saksaa edustanut moukarinheiton olympiamitalisti ja maailmanennätysmies.

Riehm heitti ensimmäisen kerran yli 70 metrin rajan vuonna 1971. Münchenin olympialaisissa 1972 hän sijoittui kymmenenneksi. Rehlingenissä 19. toukokuuta 1975 hän paransi kolme kertaa maailmanennätystä ja heitti kaikilla kuudella heitollaan yli entisen ennätyksen: 76,70 – 77,56 – 77,10 – 78,50 – 77,16 – 77,28. Montrealin olympialaisissa 1976 hän sijoittui neljänneksi jääden vain kahden senttimetrin päähän pronssimitalista. Vuonna 1978 hän heitti Heidenheimissa maailmanennätyksen 80,32 ja saavutti Prahan EM-kilpailuissa 1978 pronssia. Moskovan olympialaisiin 1980 hän ei päässyt osallistumaan länsimaiden boikotin vuoksi.

Helsingin MM-kilpailuissa 1983 Riehm sijoittui seitsemänneksi. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän saavutti hopeaa tuloksella 77,98 häviten Suomen Juha Tiaiselle 10 senttimetriä.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Jean-Michel Roux

**Jean-Michel Roux** (s. 1964) on ranskalainen elokuvaohjaaja ja dokumentaristi.

Roux on vieraillut Rakkautta ja anarkiaa (R&A) -elokuvafestivaalilla useita kertoja, ensimmäisen kerran vuonna 1998 esikoiselokuvansa *Les mille merveilles de l’univers* kanssa. Hän on tehnyt dokumentteja Islannista. Roux’n dokumentti *[[Pohjolan enkeli]]* on tutkimusmatka suomalaisuuteen. Elokuva kertoo Hugo Simbergin maalauksesta *[[Haavoittunut enkeli]]*. Elokuvan ensi-ilta oli R&A-festivaalilla, jossa on esitetty kaikki muutkin hänen elokuvansa.

## Filmografia
* *Les mille merveilles de l’univers*
* *Enquête sur le monde invisible*
* *[[Pohjolan enkeli]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jean-Michel Roux. Allocine
*
Harold L. Ickes

**Harold LeClair Ickes** (15. maaliskuuta 1874 Frankstown Township, Pennsylvania, Yhdysvallat – 3. helmikuuta 1952 Washington (DC), Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja juristi. Hän toimi presidentti Franklin D. Rooseveltin hallinnon New Deal -ohjelman parissa. Ickes oli vuosina 1933–1939 Public Works Administration -viraston johtaja ja vuosina 1933–1946 Yhdysvaltain sisäministeri.

Harold L. Ickesin poika Harold M. Ickes seurasi isänsä jalanjälkiä politiikkaan ja työskenteli presidentti Bill Clintonin hallinnossa.

## Lähteet
Rauhanenkeli ja haavoittunut soturi

**Rauhanenkeli ja haavoittunut soturi** on Suomen talvisodassa 1939–1940 ja jatkosodassa 1941–1944 kuolleitten somerolaisten sankarivainajien sankarihautojen muistomerkki. Muistomerkin on suunnitellut kuvanveistäjä Aukusti Veuro ja se paljastettiin vuonna 1949 sankarihaudoilla Someron vanhalla hautausmaalla.

## Muistomerkki päätetään hankkia
Ehdotuksen sankarimuistomerkin hankkimisesta teki kaatuneiden muistopäivänä 1948 pitämässään puheessa maisteri Tapio Horila. Muistomerkin hankkimista varten järjestettiin kaatuneiden omaisille kokous Someron seurakuntatalolla elokuussa 1948. Kokouksessa esiteltiin muistomerkiksi kolme luonnosta, joista yhden oli tehnyt arkkitehti Matti Visanti ja kaksi kuvanveistäjä Aukusti Veuro. 

## Valittu ehdotus ja sen toteuttajat
Ehdotuksista valittiin yksimielisesti  toteutettavaksi Aukusti Veuron suunnitelma *Rauhanenkeli ja haavoittunut soturi*. Aukusti Veuron (1886–1954) tunnettuja töitä ovat muiden muassa *[[Aleksis Kiven patsas (Nurmijärvi)|Aleksis Kiven patsas]]* Nurmijärvellä ja *[[Vasikanjuottaja]]* Hämeenlinnassa.

Muistomerkin toteuttajaksi valittiin Someron kivenveistämö ja se päätettiin tehdä Tammelan mustasta dioriitista. Kivenveistäjä Mauno Kankaan johtama Someron kivenveistämö toteutti 1950–1960-luvuilla lukuisia vaativia muistomerkkitöitä eri puolille Suomea.

## Toteutus ja julkistaminen
Paljastusajankohdaksi muistomerkille valittiin heinäkuu 1949, joka samalla oli Someron pitäjän valmisteilla olleen 500-vuotisjuhlan ajankohta. Muistomerkin kustannukset päätettiin kattaa yleisellä keräyksellä. Kivi patsaaseen saatiin Tammelan Letkulta. 20 tonnia painava patsasaihio kuljetettiin Somerolle helmikuussa 1949, ja patsas saatiin paikoilleen sankarihauta-alueen itäreunaan keväällä 1949. 

Paljastustilaisuus järjestettiin osana Someron seurakunnan 500-vuotisjuhlia 3. heinäkuuta 1949. Tilaisuudessa puhuivat pankinjohtaja Hulda Soini ja kirkkoherra Sulo Tasanko.

## Lähteet
Seikkailupuisto Huippu

**Seikkailupuisto Huippu** on Espoon Leppävaaran urheilupuistossa sijaitseva, vuonna 2015 avattu huvipuisto, jossa asiakkaat voivat kiipeillä erilaisilla köysiradoilla. Seikkailupuisto Huipun radat kulkevat 4-18 metrin korkeudessa. 

Vuonna 2016 rakennettiin lisää ratoja ja Tarzan-hyppy. Seikkailuminigolf avattiin 2019, pakohuonepelejä ja verkkoseikkailu 2021. Vuonna 2022 verkkoseikkailua laajennettiin liulla 
ja pakopeleihin tuli lisätyn todellisuudenpeli. 2024 avattiin rata, joka erottuu muista suuren korkeuseron takia. Se kulkee korkealla olevalta ylätontilta alatontille. 

## Historia
Seikkailupuisto Huipun perusti Jari Saarhelo palattuaan Keski-Euroopasta Suomeen. Itävallassa ja Saksassa seikkailupuistot olivat toimineet pitkään, mutta sellaista ei vielä ollut pääkaupunkiseudulla.

Paikka löytyi kun hiihtoputkelle varattu tontti vapautui. Radat rakensi brittiläisen Go Ape! ketjun toimittajana tunnettu ranskalainen Altus.   Seikkailupuisto avattiin toukokuussa 2015 yhdessä lähellä sijaitsevien Angry Birds-leikkipuiston ja skeittipuiston kanssa.

Toukokuussa 2023 toinen seikkailuminigolfrata avattiin Oittaan uimarannalle Espooseen. Radan maisemaelementit ovat Oittaan maamerkkejä pienoiskoossa kuten frisbeegolf
-kori, soutuvene ja uimaranta. Radalla pidettiin Finnish Adventure Golf Masters-kilpailu syyskussa 2024. 

Huippu on saanut kestävän matkailun Green Key- ja Sustainable Travel Finland-merkit.

## Kuvia

Tiedosto:Tarzan jump.jpg|Tarzan-hyppy
Tiedosto:Seikkailugolf.jpg|Seikkailuminigolf
Tiedosto:Ulkopakopeli.jpg|Pakopeli ulkoilmassa
Tiedosto:Verkkoseikkailu.jpg|Verkkoseikkailu
Tiedosto:Megaliuku.jpg|Verkkoseikkailun liuku


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Huipun kotisivut
* Puiston sijainti
Fauni (elokuva)

**Fauni** () on vuonna 1917 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Febo Marin ohjaaman symbolistisen fantasian pääosia esittävät ohjaajan lisäksi Nietta Mordeglia, Helena Makowska ja Vasco Creti.

## Juoni
Kuvanveistäjä jättää mallinsa ateljeehensa ja lähtee kasinolle pelaamaan. Yöllä kuvanveistäjän faunipatsas herää eloon ja tyttö rakastuu fauniin. Seuraavana päivänä kuvanveistäjä myy patsaan rikkaalle ruhtinattarelle. Patsas putoaa kuormasta ja herää jälleen henkiin. Fauni ja tyttö karkaavat yhdessä romanttiseen paratiisiinsa. Metsästäjä ampuu faunin, joka muuttuu taas patsaaksi. Tyttö anoo turhaan patsasta takaisin ruhtinattarelta. Lopussa tyttö herää ja huomaa kaiken olleen vain unta.

## Näyttelijät

## Tuotanto ja vastaanotto
Ambrosio Filmin tuottama *Fauni* on kunnianhimoinen symbolistinen pygmalionfantasia, jonka teemana on estetisoitu rakkaus ja erotiikka. Elokuvan vaikutus perustuu pitkälti sen taidokkaaseen valaistukseen ja väritykseen.

Aikalaiskriitikko piti *Faunia* taiteellisena ja hienostuneena, mutta tarinaltaan tylsänä ja elottomana ja yleisön makuun liian hitaana ja raskaana. Myöhemmin sitä on kuvattu ”herkäksi, hienovaraiseksi ja kauniisti toteutetuksi elokuvaksi, jonka tunnelmassa on jotain syvästi lumoavaa”. *Faunilla* on sanottu olleen suuri vaikutus eurooppalaiseen elokuvaan, ja ranskalaiskriitikko Louis Delluc piti sitä yhtenä mielenkiintoisimmista esimerkeistä ”italialaisen avantgarden symbolistisesta impressionismista.

*Faunia* esitettiin Suomessa syksyllä 1919. Lehtimainoksissa sitä kuvattiin ”kauniiksi satunäytelmäksi” ja ”suuremmoiseksi mestariteokseksi”. Suomessa elokuvan pituudeksi ilmoitettiin 1550 metriä.

## Restaurointi
*Fauni* on restauroitu Belgian elokuva-arkistossa vuonna 1994. Restaurointi perustuu Torinon elokuvamuseossa ja Suomen elokuva-arkistossa säilyneisiin kopioihin, joista jälkimmäinen on sittemmin luovutettu Friulin elokuva-arkistolle. Alkuperäisestä 1385 metrin pituudesta on jäljellä 1325 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Katumurha

**Katumurha** on Jarkko Sipilän Takamäki-dekkari, joka on ilmestynyt vuonna 2010. Kirja kertoo autoonsa liikenneruuhkassa ammutun liikemiehen murhatutkimuksista.

## Lähteet
* Gummerus kustannus
* Kirjasampo
Malo (pyhimys)

**Pyhä Malo** oli 500-luvulla elänyt walesilainen lähetyssaarnaaja ja pyhimys. Hänet tunnetaan myös nimillä **Maclou**, **Mac'h Low**, **Machovius** ja **Machutus**. Malo syntyi Walesissa luultavasti vuonna 520. Malon kasteen toimitti Pyhä Brendan. Myöhemmin Malosta tuli Brendanin suosikki, ja tämä osallistui Brendanin merimatkoille. 

Pyhä Malo on Ranskassa sijaitsevan Saint-Malon kaupungin suojeluspyhimys.

## Lähteet
Eeva Rohas

**Eeva Rohas** (s. 1982 Helsinki) on suomalainen kirjailija, näytelmäkirjailija ja luovan kirjoittamisen ohjaaja.

Rohas valmistui ylioppilaaksi Kallion lukiosta 2001 ja filosofian maisteriksi Jyväskylän yliopistosta 2005 pääaineenaan kirjallisuus. Hän väitteli filosofian tohtoriksi nykykulttuurista Jyväskylän yliopistossa 2016. Vuodesta 2010 hän on toiminut vapaana kirjailijana.

Rohas näytteli Tikkurilan Teatterissa 1995–2000 ja Jyväskylän ylioppilasteatterissa 2002–2009. Hänen esikoisteoksensa, novellikokoelma *Keltaiset tyypit* (2010), oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokkaana. Rohaksen ensimmäinen romaani, *Syvä pää*, ilmestyi vuonna 2012 ja oli Tiiliskivi-palkintoehdokas. Vuonna 2018 ilmestyi Rohaksen kolmas romaani, *Raivo*.

## Teokset
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Eeva Rohaksen verkkosivut 
* Eeva Rohas Otavan verkkosivuilla
* Eeva Rohas: Keltaiset tyypit Aamun kirjassa Ylen Elävä arkisto.
* Eeva Rohas: Syvä pää Aamun kirjassa Yle Areena.
Karen Pricen murha

**Karen Price** oli 15-vuotias walesilaistyttö, joka katosi lastenkodista vuonna 1981. Pricen ruumis löydettiin mattoon käärittynä 7. joulukuuta 1989. Päässä oli muovipussi ja kädet oli sidottu selän taakse. Tapaus oli ensimmäinen, jossa DNA:ta käytettiin tunnistamiseen. Kasvot pystyttiin mallintamaan luiden perusteella.

Murhasta vuonna 1991 tuomitun Alan Charltonin valitus tutkittiin Criminal Cases Review Commissionin toimesta, koska poliisi oli tehnyt virheitä todistajien kuulemisissa. Pricen parittajan Idris Alin tuomio kumottiin. Hän sai uuden oikeudenkäynnin ja tunnusti tapon, jonka jälkeen hänet vapautettiin.

## Lähteet
Pyrex

**Pyrex** (ääntämys: [paireks]) on kuumuutta kestävän lasin kauppanimi, jonka Corning Inc. toi markkinoille vuonna 1915. Se luotiin vastineeksi Keski-Euroopassa markkinoidulle Schott AG:n borosilikaattilasin Duran-kauppanimelle. Saksalainen kemisti Otto Schott kehitti borosilikaattilasin vuonna 1893. Corningin lasitehtaan tutkimusjohtaja Eugene Sullivan tutustui borosilikaattilasiin opiskellessaan Leipzigissa. Hän kehitti vuonna 1908 borosilikaattilasin Corningille, ja sitä markkinointiin nimellä Nonex. Sullivan sai yhdessä William Taylorin kanssa 1915 Yhdysvalloissa borosilikaattilasille patentin. Corningilla ymmärrettiin uuninkestävän lasin suuret kuluttajamarkkinat. Corning markkinoi Pyrex-nimellä myös karkaistua soodalasia. 

Vuodesta 1998 Pyrex-kauppanimen on omistanut World Kitchen LLC niminen Corningista eronnut yritys, joka valmistaa ja markkinoi sooda- ja borosilikaattilasituotteita Pyrex-nimellä Yhdysvalloissa, Etelä-Amerikassa ja Aasiassa. Euroopassa, Lähi-idässä ja Afrikassa *PYREX* (kaikki kirjaimet isoja) kauppanimi on lisensoitu International Cookware -nimiselle yritykselle käytettäväksi borosilikaattilasituotteille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Borosilikaattilasi

**Borosilikaattilasi** on piidioksidipohjaista erikoislasia, joka sisältää booritrioksidia noin 15&nbsp;%. Borosilikaattilasi on lämmönkestävää, kemiallisesti kestävää ja mekaanisesti vakaata tavanomaiseen soodakalkkilasiin verrattuna.

Borosilikaattilasin ainesosat ovat piidioksidihiekka, boorioksidi, kaliumoksidi, sinkkioksidi sekä pienet määrät kalsiumoksidia ja alumiinioksidia. Lasia valmistettaessa sen sulatus vaatii tavallista lasintuotantoa korkeammat lämpötilat.

Koska borosilikaattilasilla on alhainen lämpölaajenemiskerroin, se kestää ehjänä äärimmäisiäkin lämpötilamuutoksia. Sen sisältämä boori estää ei-toivottujen aineiden vuotamisen lasiin tai päinvastoin. Borosilikaattilasin kemiallinen kestävyys tekee siitä käyttökelpoisen vaarallisten jätteiden varastointiin. Kemiallisen ja lämmönkestävyytensä vuoksi borosilikaattilasia käytetään hyvin laajasti esimerkiksi tieteellisten lasiesineiden perustana. Sitä käytetään myös ruoanlaittovälineissä ja mittakupeissa, mikroskooppien, teleskooppien ja muiden optisten instrumenttien objektilaseissa ja linsseissä, valaistuslaitteissa sekä lentokoneiden ulkovalaistuksessa.

## Katso myös
* Pyrex

## Lähteet
Cis (sävel)

**Cis** eli C&#x266f; on yksittäisen oktaavin toinen puolisävelaskel, jos oktaavi aloitetaan C:stä. Cis on ylennetty C. Se sijaitsee C:n ja D:n välissä, joten se ja des ovat enharmonisia.

## Skaalat
### Tavallisia C&#x266f;:stä alkavia skaaloja
* C♯-duuri: C&#x266f; D&#x266f; E&#x266f; F&#x266f; G&#x266f; A&#x266f; H&#x266f; C&#x266f;
* C♯-molli: C&#x266f; D&#x266f; E F&#x266f; G&#x266f; A H C&#x266f;
* C♯ harmoninen molli: C&#x266f; D&#x266f; E F&#x266f; G&#x266f; A H&#x266f; C&#x266f;
* C♯ melodinen molli (nouseva): C&#x266f; D&#x266f; E F&#x266f; G&#x266f; A&#x266f; H&#x266f; C&#x266f;
* C♯ melodinen molli (laskeva): C&#x266f; H A G&#x266f; F&#x266f; E D&#x266f; C&#x266f;
Syyttäjän todistaja

**Syyttäjän todistaja** (engl. *The Witness for the Prosecution*) on Agatha Christien kirjoittama novelli ja näytelmä. Novelli ilmestyi vuonna 1925 nimellä ”Traitor Hands” William J. Flynnin toimittamassa julkaisussa Flynn's Weekly. Nimellä ”The Witness for the Prosecution” se ilmestyi vuonna 1933 kokoelmassa *The Hound of Death and Other Stories*.

Kokoelman on julkaissut suomeksi WSOY vuonna 1978 nimellä *[[Kuoleman koira ja muita kertomuksia]]*, ja sen on suomentanut Anna-Liisa Laine.

Christie kirjoitti novellista myöhemmin näytelmän, jonka ensiesitys oli 1953 West Endissä. Sen pohjalta on Billy Wilder ohjannut elokuvan *[[Todistaja (elokuva)|Todistaja]]* (1957). 

Novellista on tehty televisioon minisarja *[[Syyttäjän todistaja (televisiosarja)|Syyttäjän todistaja]]*.

## Henkilöt
* Leonard Vole, syytetty
* Emily French, uhri
* Romaine Vole, syytetyn vaimo
* Mr Mayhew, syytetyn asianajaja
* Sir Wilfrid Robarts, QC, syytetyn puolustaja
* Mr Myers, QC, syyttäjä
* Mr Justice Wainright, tuomari
* Inspector Hearne, pidätyksen suorittanut poliisi
* Greta, Sir Wilfridin konekirjoittaja
* Carter, Sir Wilfridin sihteeri

## Lähteet
Syyttäjän todistaja (televisiosarja)

**Syyttäjän todistaja** (engl. *The Witness for the Prosecution*) on brittiläinen minisarja, joka perustuu Agatha Christien samannimiseen novelliin. Sarja esitettiin kahdessa osassa BBC One -kanavalla jouluna 2016. Suomessa sarja esitettiin kolmessa osassa MTV3-kanavalla 25.–27. joulukuuta 2017.

## Rooleissa
Kati Hiekkapelto

**Kati Hiekkapelto** (s. 8. syyskuuta 1970 Oulu) on suomalainen rikoskirjailija.

Hiekkapelto on koulutukseltaan kasvatustieteiden maisteri ja erityisluokanopettaja. Hän sai vuonna 2015 Vuoden johtolanka -palkinnon teoksellaan *Suojattomat* (2014). Hiekkapellon teoksia on käännetty useille kielille.

## Teokset
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Kati Hiekkapelto: Tumma Aamun kirjassa Yle Areena.
Llanfairpwllin rautatieasema

**Llanfairpwllin rautatieasema** on rautatieasema Llanfairpwllgwyngyllin kylässä Angleseyn saarella, Walesissa. Se sijaitsee North Wales Coast Linen varrella.

Asema avattiin 1. elokuuta 1848. Se oli Holyheadista tulevan linjan väliaikainen pääteasema, jossa lautalla Holyheadiin tulleet junamatkustajat vaihtoivat taas lauttaan päästäkseen Angleseyn saarelta mantereelle. Llanfairpwllgwyngyllin kylä kukoisti radan tuoman liikenteen sekä läheisen Britannia Bridgen rakennustöiden vuoksi, mutta kun silta avattiin toukokuussa 1850, kaukojunien ei enää tarvinnut pysähtyä kylässä. Liikenteen vähennyttyä äkillisesti muodostettiin komitea, joka yritti keksiä tapoja saada turistit kiinnostumaan kylästä. Komitea keksi antaa kylälle uudeksi nimeksi **Llanfairpwllgwyngyllgogerychwyrndrobwllllantysiliogogogoch**, ja myös rautatieasemalle pystytettiin uudet nimikyltit.

Llanfairpwllin asemaa ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa, ja se suljettiin lopulta 14. helmikuuta 1966. Se avattiin kuitenkin uudestaan jo 29. toukokuuta 1970, kun Britannia Bridge oli jouduttu sulkemaan tulipalon vuoksi. Junaliikenne Menainsalmen yli pääsi sillan korjaustöiden jälkeen jatkumaan 30. tammikuuta 1972, ja Llanfairpwllin asema suljettiin taas seuraavana päivänä. Se avattiin jälleen uudelleen 7. toukokuuta 1973, ja siitä lähtien se on ollut avoinna liikenteelle.

Llanfairpwllin asemaa käytti 20&nbsp;604 matkustajaa kaudella 2017–2018.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Lapinsara

**Lapinsara** (*Carex lapponica*) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvilaji, joka muistuttaa harmaasaraa (*Carex canescens*) sekä polkusaraa (*Carex brunnescens*). Lajit ovat erotettavissa toisistaan pullakoiden ulkonäön sekä myös osittain kasvutavan ja lehtien leveyden perusteella. Lapinsaraa on pidetty myös harmaasaran alalajina.

Lapinsara on hentorakenteinen ja kasvutavaltaan löyhästi mätästävä saralaji. Sen lehdet ovat kapeat, korkeintaan 1,5 millimetriä leveät. Lapinsara on yhtäläistähkäinen saralaji, ja sen tähkät ovat lähes pallomaisen pyöreät. Tähkien kärjissä on emikukkia ja tyvillä hedekukkia. Emikukat ovat kaksiluottisia. Pullakot ovat soikeita sekä aluksi vihreänvärisiä, mutta myöhemmin ruskehtavia, ja niissä on lyhyt sekä suora suuota.

Lapinsara kasvaa erilaisilla kosteilla kasvupaikoilla, kuten soilla. Lapinsaraa tavataan Suomessa paikoitellen Pohjanmaan rannikolla, Oulun seudulla sekä Lapissa. Suomessa lapinsara on yleisin Vaasan sekä Sallan seuduilla, vaikkakaan se ei ole oikein missäänpäin Suomea erityisen yleinen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Lapinsara (''Carex lapponica'')
* Nord Flora: ''Carex lapponica'' (kuva) 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Carex lapponica'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Carex lapponica'' 
* Flora of North America: ''Carex lapponica''
Chrysler Turbine Car

**Chrysler Turbine Car** on Chrysler Corporationin vuosina 1963-1964 valmistama kokeellinen kaasuturbiinikäyttöinen auto.

Chrysler oli aloittanut kaasuturbiinin kehittämisen 1930-luvulla. Kaasuturbiini oli toisen maailmansodan aikana kehittynyt lentokonekäyttöön ja sen siirtäminen ajoneuvoihin oli tutkimisen arvoista. Turbiinimoottorissa ei ole hankaavia pintoja, joten se on kestävämpi kuin mäntätyyppinen polttomoottori. Turbiinimoottoria voi käyttää hyvin laajalla polttoainekirjolla, mutta bensiinin lisäaineena käytetty lyijy-yhdiste, kuten tetraetyylilyijy aiheuttaa moottorin tukkeutumisen. 

Autoja valmistettiin 55 kpl, joista 5 oli prototyyppejä. 50 kappaleen sarja tehtiin perustuen Ghian suunnittelemiin ja valmistamiin koreihin. Tuotantosarjaan saatiin neljännenpolven turbiinimoottori, joka tuotti 130 hevosvoimaa ja vääntöä 600 Nm.  Näitä autoja annettiin 203 kuljettajalle koekäyttöön. Suuren kierrosnopeuden vuoksi auto oli värinätön ja matkustajille hiljainen. 

Chryslerin kehittämä turbiinimoottori oli tuplaturbiini, jossa turbiinit olivat omilla akseleilla. Näistä toisella pyöritettiin vetoakselia ja toisella kompressoria. Kompressoriakseli pyöri noin 18-22&nbsp;000 kierrosta minuutissa ja vetoakseli maksimissaan 45&nbsp;700 kierrosta. Lentokoneeseen verrattuna autoissa täytyy huomioida toistuvat pysähdykset, jolloin turbiini ei saa pysähtyä. Lentokonekäytössä alennusvaihde ei hidasta vapaasti pyörivää moottoria. Auton pysäytysongelma pystyttiin ratkaisemaan kaksoisturbiinilla. Pakokaasujen lämpö otettiin talteen regeneraattoreilla.

Turbiinimoottorin ongelmana on suuri polttoaineen kulutus sekä typen oksidien suuri määrä pakokaasuissa. Koekäyttöautoissa käyttöä vaikeutti turbiinin viive, noin 1 sekunti, ennen kuin kierrokset saatiin tarpeeksi korkeiksi liikkeelle lähtöä varten. Myös moottoria pidettiin tehottomana verrattuna jo tuolloin tarjolla olleisiin yli 300 hevosvoiman mäntämoottoreihin. Turbiinimoottorien valmistaminen suurissa määrin olisi vaatinut suuria investointeja. Chrysler joutui toteamaan, että he eivät saa turbiinikäyttöisestä autosta voittoa tuottavaa mallia ja kehitysprojekti lopettiin. Suurin osa autoista romutettiin. Yhdeksän autoa on säilynyt museoissa ja keräilijöillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* https://www.youtube.com/watch?v=b2A5ijU3Ivs&ab_channel=JayLeno%27sGarage 1963 Chrysler Turbine: Ultimate Edition - Jay Leno's Garage-ohjelma, Chrysler Turbine-auton esittely ja ajo, 24:29 min
Yhdysvaltain julkisten töiden hallinto

**Yhdysvaltain julkisten töiden hallinto** (, lyh. **PWA**) oli Yhdysvaltain valtionhallinnon julkisiin rakennusprojekteihin keskittynyt virasto. Virasto oli osa presidentti Franklin D. Rooseveltin New Deal -talousohjelmaa, jolla pyrittiin vähentämään työttömyyttä ja lisäämään ihmisten ostovoimaa.

Virasto perustettiin vuonna 1933, jolloin sen perustamisen mahdollistanut National Industrial Recovery Act -laki hyväksyttiin Yhdysvalloissa. Olemassaolonsa aikana PWA käytti useita miljardeja dollareita erilaisiin julkisiin rakennusprojekteihin. Yhdysvaltain valmistautuessa toiseen maailmansotaan vuonna 1939 viraston toimintaa alettiin hiljalleen ajamaan alas. Lopullisesti virasto lakkautettiin kesällä 1943.

## Lähteet
Orjien kapina

**Orjien kapina** () on vuonna 1960 valmistunut italialais-saksalais-espanjalainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Nunzio Malasomma. Sen pääosia esittävät Lang Jeffries ja Rhonda Fleming.

## Juoni
Kristittyjen vainot jatkuvat 300-luvun Roomassa. Keisari Maximinuksen pankkiirin Claudiuksen tytär Claudia yrittää pelastaa serkkunsa Agnesen, mutta joutuu itse vangiksi. Claudiuksen orja Vibio auttaa Claudian pakoon, ja katakombeissa he kohtaavat Agnesen ja kristityksi kääntyneen pretoriaanikaartin päällikön Sebastianuksen. Lisää kristittyjä jää vangeiksi ja Sebastianus kokee marttyyrikuoleman. Vibion johtama kapina pakottaa keisarin lopettamaan vainon ja Vibio ja Claudia saavat toisensa.

## Näyttelijät

## Tuotanto
Elokuva on kuvattu Totalscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa ja ulkokuvien osalta Madridissa ja sen lähistöllä. Se perustuu kardinaali Nicholas Wisemanin romaaniin *[[Fabiola (romaani)|Fabiola]]* (1854), josta Alessandro Blasetti oli tehnyt edellisen elokuvaversion vuonna 1949. Käsikirjoituksen liäksi myös ohjauksessa näkyy Duccio Tessarin kädenjälki.

*Orjien kapina* on värikäs katakombiseikkailu, jossa on runsaasti tunnettuja näyttelijöitä. Sen äitelää pyhimystarinaa tasapainottaa runsain mitoin viljelty ironia. Huomiota herättävät muun muassa keisarin musta henkivartiokaarti sekä ranskalainen laulaja Serge Gainsbourg salaisen poliisin sadistisena päällikkönä. Rhonda Fleming ja Lang Jeffries olivat elokuvaa tehdessään häämatkallaan, mutta avioliitto oli pian ohitse. Jeffries jäi Eurooppaan, jossa hän teki useita peplum-elokuvia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Andrea Pollack

**Andrea Pollack** (myöh. **Pollack-Pinske**, 8. toukokuuta 1961 Schwerin, Itä-Saksa – 13. maaliskuuta 2019 Berliini) oli uinnin kolminkertainen olympiavoittaja, joka oli 1970-luvun lopulla maailman huipulla perhosuinnissa.

Pollack voitti Montrealin olympialaisissa 1976 kultaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauinnissa Ulrike Richterin,
Hannelore Anken ja Kornelia Enderin kanssa maailmanennätysajalla 4.07,95 sekä 200 metrin perhosuinnissa olympiaennätysajalla 2.11,41. Hän saavutti hopeaa 100 metrin perhosuinnissa hävittyään maailmanennätystä sivunneelle maannaiselleen Kornelia Enderille 0,85 sekuntia ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauinnissa. Neljä vuotta myöhemmin Moskovan olympialaisissa Pollack voitti kultaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauinnissa maailmanennätysajalla 4.06,67, sai hopeaa 100 metrin perhosuinnissa hävittyään maannaiselleen Caren Metschuckille 0,48 sekuntia sekä sijoittui neljänneksi 200 metrin perhosuinnissa.

Berliinin MM-kilpailuissa 1978 Pollack saavutti hopeaa 100 metrin perhosuinnissa ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauinnissa sekä pronssia 200 metrin perhosuinnissa. Jönköpingin EM-kilpailuissa 1977 hän voitti kultaa 100 metrin perhosuinnissa ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauinnissa sekä saavutti hopeaa 200 metrin perhosuinnissa. Vuonna 1976 Pollack ui 100 metrin perhosuinnin ensimmäisenä naisena alle minuutin.

Pollack tunnusti vuonna 1998, että itäsaksalaiset johtajat ja valmentajat olivat systemaattisesti lääkinneet häntä dopingaineilla hänen kilpauransa aikana.

Andrea Pollackin poika Michael Pinske kilpaili olympialaisissa judokana.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Nunzio Malasomma

**Nunzio Malasomma** (4. helmikuuta 1894 Caserta – 12. tammikuuta 1974 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja.

Insinööriksi valmistunut Malasomma työskenteli muutaman vuoden ajan toimittajana ja perusti vuonna 1920 Luciano Dorian kanssa elokuvalle ja teatterille omistetun *Fortunio*-lehden. 1920-luvun alussa hän ohjasi muutamia voimamieselokuvia Italiassa ja Saksassa. Niitä paremmin menestyivät Mario Bonnardin kanssa tehdyt *[[Matterhornin voittaja]]* (*Der Kampf ums Matterhorn*) ja *[[Pohjolan kutsu]]* (*Der Ruf des Nordens*, molemmat 1928). Äänielokuvan tultua Malasomma palasi Italiaan, jossa hän ohjasi joukon suosittuja komedioita. Vuosina 1938–1939 hän työskenteli jälleen Saksassa.

Toisen maailmansodan jälkeen Malasomma teki vain muutamia elokuvia. Hänen viimeiset ohjaustyönsä olivat peplum-elokuva *[[Orjien kapina]]* (1960) ja spagettiwestern *Quindici forche per un assassino* (1967).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Ämmänristinmäki

**Ämmänristinmäki** (myös **Ristinmäki**) on mäki, joka sijaitsee Lempäälän eteläpuoleisella harjualueella. Nimen sanotaan syntyneen siitä, että paikalla kuoli tietäjä tai noita eli *ämmä*. Myöhemmin pappi pystytti ristin, josta mäki sai nimensä. Paikka haluttiin näin ottaa kirkon haltuun ja hävittää sen pakanallinen perinne. Alue on vanhaa kalmistoa, joka on kuitenkin tuhoutunut soranoton vuoksi.

Ämmänristinmäen juurella on sisällissodan aikainen joukkohauta, jonne on haudattu noin 200 Lempäälän taistelussa kaatunutta ja noin 400 teloitettua punaista. Paikalla on myös vuonna 1948 pystytetty Jalmari Terhon suunnittelema muistomerkki.

## Lähteet
Luettelo Siuntion julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

**Luettelo Siuntion julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä** sisältää Siuntion kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.

Fanjunkarsissa on Aleksis Kiven ja Charlotta Lönnqvistin muistolaatta. 

## Lähteet
Feel the Passion

**Feel the Passion** on Aurela Gaçen esittämä kappale, joka edusti Albaniaa vuoden 2011 Eurovision laulukilpailussa Saksan Düsseldorfissa. 

Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui neljänneksitoista ja täten karsiutui finaalista. 

## Lähteet
Holyheadin rautatieasema

**Holyheadin rautatieasema** () on rautatieasema Holyheadin kaupungissa Ynys Gybin saarella Angleseyn hallintoalueella, Walesissa. Se on North Wales Coast Linen luoteinen pääteasema ja sijaitsee Holyheadin sataman vieressä.

Alkuperäinen Holyheadin asema avattiin 1. elokuuta 1848. Sen tilalle avattiin 15. toukokuuta 1851 uusi asema, jonka puolestaan nykyinen asema korvasi avautuessaan 1. tammikuuta 1866. Asemaa käytti 219&nbsp;748 matkustajaa kaudella 2017–2018. Sieltä on vaihtoyhteys Dubliniin meneville lautoille.

## Lähteet
* 

### Viitteet