open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Abud

**Abud** tai **Aboud** on kylä Palestiinan Länsirannalla. Kylän historia on liitetty pyhän barbaran tarinaan ja sen asukasluku oli vuonna 2016 arviolta 2&nbsp;667.

## Maantiede

Abud sijaitsee Palestiinan Länsirannalla Ramallahin ja al-Birehin kuvernoraatissa noin 18 kilometriä Ramallahin kaupungista luoteeseen. Sen naapuripaikkakuntia ovat Deir Nidham idässä, Bani Zeid pohjoisessa, Rantis ja Lubban el Gharbi lännessä, sekä Deir Abu Mash'al etelässä. Kylän korkeus merenpinnasta on 416 metriä.

Vuoden keskimääräinen lämpötila Abudissa on 18°C. Vuotuinen sadanta on 573 mm.

## Historia
Abudin kylän historia ulottuu 2000:n vuoden taakse. Sen nimi on johdettu paikallisesta Mar Oubadyan kirkosta. Abudin  on liitetty Pyhän Barbaran tarinaan. Barbaran sanotaan olleen kristitty rikkaan Libanonissa asuneen miehen tytär, jota vainottiin uskonsa takia. Tarinan mukaan Barbara pakeni nykyisen kylän alueella sijaitsevaan luolaan, jolla on nykyisin hänelle omistettu pyhättö. Pyhän Barbaran juhlapäivää vietetään edelleen kylässä vuosittain 17. joulukuuta. Kaupungissa on useita kirkkoja ja moskeija, joita on rakennettu Bysantin, ristiretkeläisten ja osmanien valtakausilla.

## Väestö
Abudin asukasluku oli Palestiinan tilastokeskuksen arvion mukaan vuonna 2016 2&nbsp;667. Vuonna 2007 vastaava lukema oli 2&nbsp;056. Kylässä on yksi moskeija ja kolme kirkkoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tapinellaceae

**Tapinellaceae** on sieniheimo, johon kuuluvia sukuja ovat vinokaspulkkosienet (*Tapinella*) ja kultarypykät (*Pseudomerulius*). Molempiin sukuihin kuuluu kaksi Suomessa esiintyvää lajia.

## Lähteet
* Suomen Lajitietokeskus

### Viitteet
Tampellan voimalaitos

**Tampellan voimalaitos** on Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Osakeyhtiön rakennuttama, vuonna 1916 valmistunut vesivoimala Tammerkosken yläjuoksulla. Nelikerroksinen punatiilinen voimalaitos  on insinööri August Sandsundin ja arkkitehti Lambert Pettersonin suunnittelema. Se sijaitsee vanhojen tehdasrakennusten keskellä, entisten Finlaysonin ja Tampellan tehdasalueiden välissä. Nykyisin sitä ympäröivissä rakennuksissa toimivat Museokeskus Vapriikki ja Tampereen oikeustalo.

Tampereen kaupunki osti Tampellan voimalaitoksen vuonna 1985, josta lähtien se on ollut Tampereen Sähkölaitoksen käytössä. Sähkölaitoksella on koskessa myös kaksi muuta vesivoimalaa: Finlaysonin ja Keskiputouksen voimalaitokset. Näiden kolmen voimalan yhteenlaskettu sähköntuotanto on keskimääräisenä vesivuonna noin 60 gigawattituntia.

Tampellan voimalaitos on asemakaavalla suojeltu rakennus. Se on osa Tammerkosken kansallismaisemaa ja valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä.

## Lähteet
Sisävedet

**Sisävesiä** ovat kaikki meren rannikolta sisämaan suuntaan sijaitsevat vesiympäristöt. Suomessa kaikkien sisävesien yhteenlaskettu pinta-ala on noin 3,4 miljoonaa hehtaaria, joka vastaa noin 8 % Suomen kokonaispinta-alasta.

Sisävesiä ovat esimerkiksi järvet, joet, lammet, virrat, kosket.ja purot. Sisävedet muodostavat vesistöjä, joita jakavat vedenjakajat. Vedenjakaja-alueella joet, virrat ja purot muovaavat maaperään laaksoja ja kanjoneita. Vedenjakajan alueella järvet ovat suhteellisen paljon merenpintaa korkeammalla ja niiden valuma-alueet ovat suppeita. Jos järvien ja jokien valuma-alueilla on runsas pohjavesivaranto, alueella voi esiintyä useita lähteitä.  Vesistöjen latvavedet sijaitsevat joskus hajanaisesti laajalla alueella.

Monet sisävedet ovat saaneet nykyisen muotonsa geologisten muutosten myötä. Näihin muutoksiin kuuluvat jääkauden vaikutukset. Monet järvet ja lammet syntyivät viimeisimmän jääkauden jäätikön sulamisen aiheuttamien tapahtumien johdosta.

## Lähteet
Tatra T5C5

**Tatra T5C5** on ČKD Tatran valmistama niveletön raitiovaunumalli, jota valmistettiin Prahassa 1970-luvun lopusta 1980-luvun alkupuolelle. Koekappaleita kokeiltiin Prahassa ja Budapestissa vuonna 1978. Vaunut erosivat monin tavoin Tatran aiemmista tuotteista; merkittävimpänä erona kulkuneuvoa ohjattiin ajokahvasta polkimen asemesta. 322 raitiovaunua toimitettiin Budapestiin vuosina 1978-1984, ja 126 alkuperäistä vaunua oli yhä liikenteessä lokakuussa 2017. T5C5:ssä on kolme ovea molemmilla  puolilla. 

## Uudistukset
Vuosina 2002-2004 80 T5C5-raitiovaunua peruskorjattiin laajasti: vanha mekaaninen tehonsäätö (vastuksia hyödyntänyt rinnankytketty ohjaus) korvattiin eristehiltatransistoreita (IGBT) käyttävällä hakkuriohjauksella. Näiden raitiovaunujen uudeksi sarjatunnukseksi tuli **T5C5K**. Näitä vaunuja uudistettiin lisää vuonna 2009, ja niiden nykyinen sarjatunnus on T5C5K2. Uusi peruskorjaushanke käynnistyi vuonna 2014. Hankkeessa uusitaan kaikki jäjellä olevat alkuperäiset T5C5:t T5C5K2:ta vastaavaksi. Vaunuissa käytettiin erilaista mutta yhteensopivaa tehonsäätö- ja ohjausjärjestelmää, ja niiden sarjatunnukseksi tuli T5C5K2M. Lokakuussa 2017 196 T5C5K2-vaunua on ajossa ja kahdeksan peruskorjauksessa. 

Kun FUTÁRin liikenteenohjausjärjestelmä otettiin käyttöön, kaikkiin T5C5 ja T5C5K2-vaunuihin asennettiin FUTÁRin ohjain ja vaunulaitteisto sekä uudet sähköiset linjakilvet (etulinjakilpi, kaksi sivulinjakilpeä ja sisälinjakilpi). Osaa vaunujen välisten kytkinten nastoista käytetään FUTÁRin tiedonsiirtoon. 

## Tuotanto

**Huomaa:** Tässä luettelossa on vaunujen ensimmäiset omistajat. Kalustoa on voitu jälleenmyydä luettelon ulkopuolisiin kaupunkeihin.

## Kuvia

Tiedosto:Tatra T5C5 tram under 4000 number in Budapest.jpg|T5C5:n koekappale #4000 Budapestissa.
Tiedosto:Tatra T5C5K.jpg| Tatra T5C5K Széll Kálmánin aukiolla Budapestissa. 
Tiedosto:Budapest Tram.jpg| T5C5:n keula Budapestissa. 


## Katso myös

* Tatra T5B6
* Tatra T5A5

## Lähteet
Edmond About

**Edmond François Valentin About** (1828–1885) oli ranskalainen kirjailija. Hän kirjoitti 1850-1860-luvuilla joukon paljon luettuja romaaneja, muun muassa *Les mariages de Paris*, ja kertomuksia. Hän toimi myös sanomalehtimiehenä ja edusti tasavaltaisia, antiklerikaalisia aatteita.

## Suomennetut teokset
* *Vuoren kuningas: romaani* (*Le Roi des montagnes*), suom. Martti Raitio, WSOY 1915.

## Lähteet
Setouchi

**Setouchi** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Okayaman prefektuurissa. Se sijaitsee Seton sisämeren rannikolla prefektuurin kaakkoisosassa. Lännessä se ulottuu Okayaman tasangolle Yoshiijoen alajuoksulle, itä- ja eteläosien rikkonaiset rannikkoalueet ovat vuoristoisia. Kaupunkiin kuuluu useita Seton sisämeren saaria, kuten Maejima ja Nagashima. Setouchissa on 37&nbsp;287 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 125,46 neliökilometriä.

Setouchi on kaupunkina suhteellisen uusi: se perustettiin vuonna 2004 yhdistämällä toisiinsa Okun, Osafunen ja Ushimadon maaseutukaupungit. Ushimado kehittyi jo keskiajalla Seton sisämeren rannikon satamana. Edo-kaudella se oli osa Okayaman daimiokuntaa ja sitä kautta maahan saapui korealaisia Joseon-dynastian lähetystöjä; se toimi myös Konpiravuorelle matkanneiden pyhiinvaeltajien lähtösatamana. Osafunessa perinteinen elinkeino oli miekkojen taonta. Yoshiijoen varren tasankoalueet kuuluvat prefektuurin viljavimpiin seutuihin. Alavilla alueilla viljellään riisiä, kukkuloilla hedelmiä, kuten *[[mikan]]*-mandariineja ja viinirypäleitä, sekä vihanneksia, kuten kurpitsaa. Ushimado tunnetaan oliiveistaan. Rannikolla harjoitetaan myös osterien ja *[[nori]]*-merilevän vesiviljelyä.

Setouchin kulttuuriperintöön kuuluu Honren-jin temppeli, jonka rakennuksista osa on peräisin Muromachi-kauden loppupuolelta. Ne on nimetty Japanin tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Honren-ji toimi korealaisten lähetystöjen vastaanottopaikkana. Toinen arvokas temppeli on Yokei-ji, jonka päähalli on rakennettu 1500-luvun loppupuolella. Okussa sijaitsee taidemaalari Takehisa Yumejin synnyinkoti ja museo. Osa kaupungin alueesta kuuluu Seton sisämeren kansallispuistoon. Setouchia palvelee JR Nishi-Nihonin Akō-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Maejima ferry-（Maejima Maru）01.jpg|Maejiman lautta
Tiedosto:Setouchi Kirei Mega Solar Power Plant from Ushimado Olive Garden.jpg|Setouchin aurinkovoimala
Tiedosto:Momiwalib20160701.jpg|Setouchin kaupunginkirjasto
Tiedosto:Osafune Miwa jinja 01.jpg|Miwa-jinjan torii-portti
Tiedosto:Yokeiji 01.JPG|Yokei-ji


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Euroopan kisat 2019

**Euroopan kisat 2019** olivat järjestyksessään toiset Euroopan kisat. Ne järjestettiin 21. – 30. kesäkuuta 2019 Minskissä, Valko-Venäjällä. Menestynein maa oli Venäjä, joka voitti 109 mitalia, joista 44 oli kultaisia. Suomi saavutti kaksi kultaa ja yhden pronssin.

## Valinta
Alun perin ainoan hakemuksen lähetti Alankomaat. Kesäkuussa 2015 Alankomaat kuitenkin kieltäytyi järjestämästä kisoja rahoitusongelmien takia. Lokakuussa 2016 päätettiin, että kisat järjestetään Minskissä.

## Lajit
Euroopan kisoissa 2019 kilpailtiin 15 lajissa. Verrattuna vuoteen 2015 useita lajeja pudotettiin pois lajivalikoimasta.

* Ammunta
* Jousiammunta
* Judo
* Karate
* Koripallo
* Melonta
* Nyrkkeily
* Paini
* Pyöräily
* Pöytätennis
* Rantajalkapallo
* Sambo
* Sulkapallo
* Voimistelu
* Yleisurheilu

## Mitalitaulukko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Michael Raucheisen

**Michael Raucheisen** (10. helmikuuta 1889 Rain am Lech, Saksa – 27. toukokuuta 1984 Beatenberg, Sveitsi) oli saksalainen pianisti. Hän tuli tunnetuksi maansa johtavana laulajien säestäjänä 1900-luvun alkupuoliskolla.

Raucheisen asui vuodesta 1902 perheineen Münchenissä, jossa poika opiskeli Hochschule für Musikissa. Hän oli jo oppinut urkuri-isältään pianon-, viulun- ja huilunsoittoa. Raucheisen pääsi urkurin töihin Münchenin Pyhän Mikaelin kirkkoon ja konserttimestarin töihin Baijerin valtionoopperan orkesteriin. Pian hän alkoi toimia myös lauluvalmentajana ja esiintyi noin vuodesta 1920 säännöllisesti resitaaleissa laulajien kanssa. Hänen yhteistyökumppaneinaan olivat laulajista muiden muassa Hans Hotter, Frida Leider, Erna Berger, Karl Erb ja Elisabeth Schwarzkopf. Lisäksi hän konsertoi ja levytti usein sopraanon, vuodesta 1933 puolisonsa Maria Ivogünin kanssa. Hän säesti myös instrumentalisteja, kuten viulisti Fritz Kreisleria.

Erityisesti toisen maailmansodan aikana (vuodesta 1940) Raucheisen teki Berliinin radiolle runsaasti äänityksiä saksalaisesta liedohjelmistosta. Hänen levytyksiään on yhä saatavilla kymmenittäin. Hänen ohjelmistoonsa kuului muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Ludwig van Beethovenin, Franz Schubertin, Johannes Brahmsin, Robert Schumannin, Hugo Wolfin ja Richard Straussin sävellyksiä. Hänen ohjelmistossaan oli tilaa myös vähemmän tunnetuille lauluille esimerkiksi Hans Pfitzneriltä, Heinrich Marschnerilta ja Carl Loewelta. Saksalaisen kulttuuripiirin ulkopuolelta Raucheisenin ohjelmistoon kuului sellaisten säveltäjien kuin Giovanni Battista Sammartinin, Gioacchino Rossinin, Giuseppe Verdin, Georges Bizet'n, Edvard Griegin, Ferruccio Busonin ja Václav Tomášekin töitä. Raucheisen esitti myös sovituksia kansanlauluista, kuten *[[Danny Boy]]sta*. Soitinteoksista hän esitti Christoph Willibald Gluckin, Fritz Kreislerin ja Jenő Hubayn sävellyksiä. 

Epäilyt sodanaikaisista natsisympatioista johtivat tilapäisesti siihen, että Raucheisen joutui enimmäkseen luopumaan konsertoinnista. Hän kuitenkin piti menestyksekkään kiertueen Elisabeth Schwarzkopfin kanssa ennen jäämistään eläkkeelle vuonna 1958. Raucheisen asettui vanhemmiten Sveitsiin, jossa kuoli 95-vuotiaana.

## Lähteet
Sorjonen (täsmennyssivu)

**Sorjonen** voi tarkoittaa seuraavia:

* *[[Sorjonen]]*, televisiosarja
* **, elokuva

## Sukunimi
* Hilarius Sorjonen (1908–1954), suomalainen rikollinen
* Julius Sorjonen (s. 1989), suomalainen freelancer-urheiluselostaja
* Kauko Sorjonen (s. 1942), suomalainen yritysjohtaja ja kulttuurimesenaatti
* Kyösti Sorjonen (1912–1996), suomalainen toimittaja, pakinoitsija ja kirjailija
* Marja-Leena Sorjonen (s. 1956), suomen kielen professori
* Timo Sorjonen (s. 1947), suomalainen jääkiekkoilija
* Toivo Ilmari Sorjonen (1904–1970), suomalainen opettaja, järjestöjohtaja ja retkeilyn ja kuntoilun uranuurtaja.
Suomi–Ruotsi-maaottelu 1957

**Suomi–Ruotsi-maaottelu** vuonna 1957 käytiin Tukholmassa Tukholman Olympiastadionilla 14. ja 15. syyskuuta.

## Tulokset

## Lisätietoa:
* taulukon yksiköt: s (alle 800 m juoksut), min s (muut juoksut), cm (korkeus, seiväs, pituus), m (muut kenttälajit)
* lajeissa pisteet: 7,5,4,3,2,1; viestissä pisteet 5,2
* Asplundin voittotulos moukarinheitossa oli uusi Ruotsin ennätys
* Arvidsonin voittotulos kiekonheitossa oli uusi Ruotsin ennätys
* Valkaman voittotulos pituushypyssä oli uusi Suomen ennätys
* Suomen Salosen juoksu (aika 3 min 45,5 s) hylättiin 1500 m:n juoksussa ratatuomareiden ilmoituksen vuoksi kilpailun juryn toimesta. Suomen esittämä vastaprotesti hylättiin. Juryn puheenjohtajana oli norjalainen.
* 10000 m:n juoksun aikana kerroksen jäänyt Ruotsin Nyberg auttoi maamiestään Åhlundia toimimalla tuulenhalkojana parin kierroksen ajan sääntöjen vastaisesti. Suomen joukkueen johdolle ilmoitettiin, että Nybergin juoksu hylätään tapauksen johdosta. Näin ei kuitenkaan käynyt.
* Tasavallan presidentin palkinnot saivat Ahvenniemi ja Trollsås. Ruotsalainen Kabom-pokaali annettiin Asplundille.

## Lähteet:
* Helsingin Sanomat 15.9. ja 16.9. v. 1957
Jenő Hubay

**Jenő Hubay** (15. syyskuuta 1858 Budapest – 12. maaliskuuta 1937 Budapest) oli unkarilainen viulisti, musiikkipedagogi ja säveltäjä.

Hubay opiskeli lapsena isänsä, viulunsoiton professorin johdolla, ja piti ensikonserttinsa 11-vuotiaana. Vuosina 1871–1876 hän oli Joseph Joachimin opissa Berliinissä, josta lähti Pariisiin. Siellä hän teki vaikutuksen Henri Vieuxtempsiin, josta tuli Hubayn läheinen ystävä. Hubay seurasi Vieuxtempsia professorina Brysselin konservatoriossa vuonna 1882, mutta hän palasi Budapestiin, jossa seurasi isänsä jalanjälkiä toimimalla vuodesta 1886 professorina Budapestin konservatoriossa. Hän toimi konservatorion johdossa vuosina 1919–1934. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Franz von Vecsey, Joseph Szigeti, Emil Telmányi ja Eddy Brown.

Hubay esiintyi eri puolilla Eurooppaa ja piti resitaaleja Franz Lisztin kanssa. Hänen sävellystensä joukossa on oopperoita, orkesteriteoksia sekä konserttoja ja muita sävellyksiä viululle. Säveltäjänä hän sai vaikutteita Vieuxtempsin tuotannosta ja Lisztin varhaisista teoksista. Hän käytti usein unkarilaisia kansanomaisia melodioita sävellyksissään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Mustasäihkyjä

**Mustasäihkyjä** (*Rhinopomastus aterrimus*) on säihkyjiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalta alueelta Afrikasta. 

## Koko ja ulkonäkö
Mustasäihkyjä voi kasvaa noin 23&ndash;27 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat ulkonäöltään toisiaan, joskin naaras saattaa olla hieman koirasta vaaleampi. Väriltään mustasäihkyjä on kauttaaltaan sinisen- tai violetinkiiltävän musta. Lajin siivissä on valkoinen juova ja pitkän pyrstön kärjissä on valkoisia täpliä. Linnun nokka on väriltään musta melko pitkä ja hieman alaspäinkaartuva.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Mustasäihkyjää tavataan Saharan eteläpuolisesta afrikasta. Sen levinneisyysalue kattaa vyöhykkeen Senegalista ja Guineasta Etiopiaan ja lisäksi se elää Gabonissa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Angolassa ja Sambiassa. Linnun elinympäristöjä ovat savannit ja pensaikot, mutta metsäisiä alueita se välttelee. Ne elävät tyypillisesti pareittain ja voivat liittyä ryhmiksi myös muiden lintulajien kanssa. Mustasäihkyjän ravintoa ovat pääasiassa hyönteiset ja niiden toukat, mutta se syö myös hämähäkkejä ja marjoja. 

## Lähteet
3614 Jackson Highway

**3614 Jackson Highway** on Cherin kuudes albumi, joka julkaistiin 20. kesäkuussa 1969.

## Kappaleet

### A-puoli
#
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Cher – laulu
* Jimmy Johnson – rytmikitara
* Eddie Hinton – kitara
* Barry Beckett – koskettimet
* David Hood – basso
* Roger Hawkins – rummut
* Jeanie Greene, Donna Jean Godchaux (née Thatcher), Mary Holladay, Sue Pilkington – taustalaulut

## Aiheesta muualla
* 3614 Jackson Highway discogs.com-sivustolla
Claes Adolf Adelsköld

**Claes Adolf Adelsköld** (7. syyskuuta 1824 Alingsås, Ruotsi – 1. lokakuuta 1907 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen insinööri, tunnettu rautateiden, siltojen ja satamien rakentaja. Hän rakensi muun muassa Oulujoen ylitse kulkeneet vanhat puiset maantiesillat, joista toisessa oli yksi 150 jalan ja kaksi 125 jalan jänteistä kaarta.

## Lähteet
Hammaskeiju (täsmennyssivu)

**Hammaskeiju** voi viitata seuraaviin:
* hammaskeiju, kuvitteellinen henkilö joka vie lasten hampaat ja vaihtaa ne rahaan
* *[[Hammaskeiju (elokuva)|Hammaskeiju]]*, vuoden 2010 komediaelokuva
* *[[Tooth Fairy]]*, vuoden 2004 lyhytelokuva
* *[[Hammaskeiju (kirja)|Hammaskeiju]]*, Eve Hietamiehen kirja vuodelta 2017
Luettelo Iranin maavoimien kalustosta

Tämä on **luettelo [[Iranin maavoimat|Iranin maavoimien]] nykyisestä kalustosta**. Luettelo sisältää myös Islamilaisen vallankumouskaartin maavoimien kaluston.

## Panssaroidut ajoneuvot
### Taistelupanssarivaunut

### Rynnäkköpanssarivaunut

### Panssaroidut miehistönkuljetusajoneuvot

## Kenttätykistö
### Telatykistö

### Kenttätykit

### Raketinheittimistö

## Ballistiset ohjukset

## Lentokoneet
### Lentokoneet ja helikopterit

### Miehittämättömät ilma-alukset

## Ilmatorjunta
### Ilmatorjuntaohjukset

### Ilmatorjuntatykit

## Lähteet
Konstantinopolin rauha

**Konstantinopolin rauha** voi tarkoittaa ainakin seuraavia historiallisia rauhansopimuksia:

*Konstantinopolin rauha (1479), päätti Venetsian–Turkin sodan
*Konstantinopolin rauha (1590), päätti Turkin–Persian sodan
*Konstantinopolin rauha (1700), päätti Venäjän–Turkin sodan
*Konstantinopolin sopimus (1724), Venäjän ja Osmanivaltakunnan sopimus Persian alueiden jakamisesta
*Konstantinopolin rauha (1736), päätti Turkin–Persian sodan
*Konstantinopolin rauha (1832), vahvisti Kreikan aseman Kreikan vapaussodan jälkeen
*Konstantinopolin rauha (1897), päätti Kreikan–Turkin sodan
*Konstantinopolin rauha (1913), päätti toisen Balkanin sodan Osmanivaltakunnan osalta
Koivistonmäki

**Koivistonmäki** on kaupunginosa Riihimäellä, kaupungin keskustan läheisyydessä. Rautatienpuiston jälkeen on Koivistonmäessä Riihimäen keskustaa lähimpänä sijaitseva ehyt vanha pientalomiljöö. Alue rakentui pitkälti omavaltaisesti. Kaupunginosan väkiluku oli 263 vuonna 2015. 

Koivistonmäki oli yksi ensimmäisistä Riihimäen kaupunginosista, jotka asemakaavoitettiin 1925. Asemakaavoittajat suunnittelivat alueelle aikoinaan kaupunkimaista uudisrakentamista. Tekninen lautakunta ehdotti 1969 kerrostalojen rakentamista alueelle. Pian kuitenkin huomattiin, että näiden vaatimille laajoille pysäköintikentille ei ollut yksinkertaisesti tilaa. Vuonna 1974 kaupunginvaltuusto päätti muuttaa Koivistonmäen rivitaloalueeksi, mutta kaava ei saanut vahvistusta. Vasta vuoden 1983 asemakaavassa turvattiin Koivistonmäen historiallisen asuinalueen säilyttäminen.

Hämeen ammattikorkeakoulun toimipiste sekä Hyrian kampus Riihimäellä sijaitsevat molemmat Koivistonmäen alueella.

## Lähteet
Werner Hans Frederik Abrahamson

**Werner Hans Frederik Abrahamson** (10. huhtikuuta 1744 – 22. syyskuuta 1812) oli tanskalainen upseeri ja kirjailija sekä muinaismuistojen ja kansanrunouden tutkija. Hän julkaisi yhdessä Rasmus Nyerupin ja Knud Lyne Rahbekin kanssa arvokkaan viisiniteisen kansanlaulukokoelman *Udvalgte danske Viser fra Middelalderen*.

## Julkaisuja
* *Anmaerkningar og historiske oplysninger over den kongl. svenske forklaring d. d. Helsingfors, den 21 Julii 1788. med bilager.* Johan Frederik Schultz, universitets bogtrykker 1789.
* *Efterretning om Finners og Lappers hedenske Religion*, Andreas Seidelin 1807. Erip. julkaisusta: "Det Skandinaviske Litteraturselskabs Skrifter. 3. Aarg., 2. Bd.".

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* S. A. Sørensen, Abrahamson, Werner Hans Frederik, Dansk Biografisk Leksikon, osa 1, 1887  (Runeberg.org)
Joseph Szigeti

**Joseph Szigeti** (5. syyskuuta 1892 Budapest – 19. helmikuuta 1973 Luzern) oli unkarilainen viulisti. Hän asui myös Sveitsissä sekä Yhdysvalloissa ja sai vuonna 1951 Yhdysvaltain kansalaisuuden.

## Elämä ja ura
Szigeti sai varhaista opetusta isältään ja enoltaan tai sedältään, jotka olivat ammattimuusikoita. Hän eteni nopeasti ja pääsi pian Jenő Hubayn oppiin. Hän teki muodollisen debyyttinsä Berliinissä vuonna 1905. Häntä tarjoutui opettamaan Joseph Joachim, mutta Szigeti pysyi mieluummin Hubayn oppilaana. Hän esiintyi ensimmäisen kerran Lontoossa 15-vuotiaana ja pysyi Isossa-Britanniassa vuoteen 1913. Hän konsertoi maassa usein. Szigeti sai resitaalipareikseen muiden muassa Myra Hessin ja Ferruccio Busonin, joista jälkimmäisestä tuli merkittävästi Szigetiin vaikuttanut henkilö.
Vuonna 1913 Szigeti asettui Sveitsiin. Ensimmäinen maailmansota katkaisi konserttiuran, mutta Szigeti työskenteli Geneven konservatoriossa, jossa piti mestarikursseja vuosina 1917–1924 ja pääsi viulunsoiton professoriksi. Szigeti teki paluun konserttilavoille 1920-luvun alussa ja sai kansainvälistä mainetta. Hän ymmärsi nopeasti uutta musiikkia ja pyrki edistämään sen tunnettavuutta. Hän otti "omakseen" esimerkiksi Sergei Prokofjevin ensimmäisen viulukonserton. Yhdysvaltain-debyyttinsä hän teki vuonna 1925 esittämällä Ludwig van Beethovenin viulukonserton Leopold Stokowskin johtaman Philadelphian orkesterin kanssa Carnegie Hallissa. Szigeti kiersi 1930-luvulla myös Aasiassa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Etelä-Amerikassa ja Etelä-Afrikassa. Vuonna 1938 hän kantaesitti Ernest Blochin viulukonserton Clevelandissa. Muita säveltäjiä, joiden teoksia Szigeti kantaesitti ja jotka omistivat teoksiaan hänelle, olivat muiden muassa Béla Bartók, Alan Rawsthorne, Alfredo Casella ja Frank Martin. Szigetin ohjelmistoon kuului myös esimerkiksi Maurice Ravelin, Albert Rousselin, Darius Milhaud'n, Igor Stravinskyn ja Alban Bergin teoksia.Vuodesta 1940 Szigeti asui Yhdysvalloissa. Siellä hän esiintyi Bartókin kanssa ja esitti laajalti tämän toista viulukonserttoa. Bartók sävelsi *[[Kontrasteja]]*-teoksensa Benny Goodmania ja Szigetiä varten. Toisen maailmansodan jälkeen Szigeti jatkoi kansainvälistä uraansa. Vuonna 1950 hän osallistui Pablo Casalsin järjestämään Pradesin festivaaliin. 

Hän muutti takaisin Sveitsiin vuonna 1960, vetäytyi konserttilavalta vähennettyään jo esiintymisiään ja jatkoi työtään rajoitetun opiskelijamäärän opettajana. Szigeti kirjoitti omaelämäkerran sekä tutkielmia viuluohjelmistosta, viulun historiasta ja soittotyyleistä. Hän toimi tuomariston jäsenenä monissa kansainvälisissä viulukilpailuissa.

Szigeti löysi viimeisen lepopaikkansa vaimonsa Wandan, os. Ostrowska (1895-1969), vierestä Clarens-Montreux'n hautausmaalta. Heidän tyttärensä Irene (1920-2005) ja vävy Nikita Magalov (1912-1992), maailmankuulu georgialais-venäläistä alkuperää oleva pianisti, on haudattu vain muutaman metrin päähän haudasta.

## Lähteet
Hammaskeiju (elokuva)

**Hammaskeiju** (*Tooth Fairy*) on Michael Lembeckin ohjaama fantasiakomediaelokuva vuodelta 2010. Sen ensimmäiset julkiset esitykset pidettiin 14. tammikuuta 2010 Australiassa ja Perussa. Yhdysvalloissa ja Kanadassa sen ensimmäinen esitys oli 22. tammikuuta 2010. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti yli 52 000 000 Yhdysvaltain dollaria, joista 14 000 000 dollaria eli 23,3 prosenttia tuli avausviikonlopun aikana.

## Juoni
Elokuva kertoo Derek Thompsonista (Dwayne Johnson), kovaotteisesta alemmassa liigassa pelaavasta jääkiekkoilijasta, jota kutsutaan "Hammaskeijuksi" hänen taklaustensa mukaan, jotka usein irrottavat vastustajalta hampaita. Pelatessaan kaveriensa kanssa korttia hän häviää kymmenen dollaria ja ryöstää ne tyttöystävänsä Carlyn (Ashley Judd) tyttären Tessin (Destiny Whitlock) tyynyn alta. Kun Tess sitten ei herätessään löydä rahaa tyynyn alta, hän melkein menettää uskonsa hammaskeijuun. Thompson saa virallisen haasteen Keijumaasta, minne hän joutuu vasten tahtoaan. Hammaskeijujen päällikkö Lily (Julie Andrews) tuomitsee Thompsonin kahdeksi viikoksi hammaskeijuksi, ja jokainen suorittamatta jäänyt tehtävä lisää rangaistuksen pituutta viikolla.

## Lähteet
Harjunrinteen koulu (Riihimäki)

**Harjunrinteen koulu** on Riihimäen Harjukylässä sijaitseva yläkoulu. Se on yksi Riihimäen kolmesta 6.–9. luokka-asteen peruskoulusta. Vuonna 2019 Harjunrinteen koulussa opiskeli yhteensä 489 oppilasta.

## Historia
Arkkitehti Georg Jägerroosin suunnittelema koulurakennus valmistui jatkokouluksi vuonna 1951. Jatkokoulun yhteydessä toimi myös apukoulu sekä joitakin kansakoululuokkia. 

Vuodesta 1957 jatkokoulun korvasi suoraan ammattiin valmentava kansalaiskoulu, jossa oli puu-, käsityö-, kotitalous- ja kauppalinja. Peruskoulu-uudistuksen myötä Harjunrinteen koulusta tuli yläaste vuonna 1976.

Vuonna 1999 Harjunrinteen kouluun siirrettiin 6. luokkalaiset Patastenmäen koululta. Syksyllä 2006 kouluun ei otettu 6. luokkalaisia, sillä koululla opiskeli lukiolaisia väistötiloissa Riihimäen lukion remontin aikana. 6. luokkalaisia otettiin kouluun jälleen syksyllä 2008.

Koulu remontoitiin vuosina 2011–2013. Remontin aikana koulu toimi väistötiloissa viereisessä Kalevantalossa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Harjunrinteen koulun sijainti Riihimäen kartalla (kartta.riihimaki.fi)
Gabi Adam

**Gabi Adam** (oik. **Gabi Berktold**, s. 12. kesäkuuta 1963 Aulendorf, Saksa) on saksalainen nuortenkirjailija. Hän on kirjoittanut *[[Diabolo (kirjasarja)|Diabolo]]*-kirjasarjaa, jota on ilmestynyt 25 osaa. Sarjaa on julkaistu yhteensä yli kolme miljoonaa kappaletta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*  (arkistolinkki)
Aulis Ruostepuro

**Aulis Ruostepuro** (1. marraskuuta 1925 Kaarina – 24. toukokuuta 2012 Turku) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Hän oli keskeinen henkilö turkulaisen Samppalinnan kesäteatterin toiminnassa sen perustamisesta 1960 alkaen. Vuodesta 1968 hän toimi sen toimitusjohtajana. Hän sai teatterineuvoksen arvonimen vuonna 1995.

Aulis Ruostepuro syntyi Kaarinan Nummenpakalla, joka nykyisin kuuluu Turkuun. Hänen näyttämöuransa alkoi 1950-luvulla Turun Pienessä Teatterissa, minkä lisäksi hän teki tenorirooleja Turun Musiikkilautakunnan oopperatuotannoissa. Ruostepuro joutui keskeyttämään teatterikoulun sodan takia ja toimi aluksi liikealalla kunnes pääsi 1958 näyttelijäksi Jyväskylän työväenteatteriin. Sittemmin hän näytteli Lahden ja Hämeenlinnan kaupunginteattereissa ja toimi 1960-luvun lopulla Kemin kaupunginteatterin johtajana. Kemissä hän sai katsojamäärät nousuun, mutta häntä syytettiin kaupallisuudesta. Vuonna 1970 hän siirtyi kotikaupunkinsa Turun kaupunginteatteriin ensin ohjaajaksi ja sitten hallintojohtajaksi. Ruostepuro jäi eläkkeelle 1990. Samppalinnan kesäteatterin toiminnasta hän vetäytyi yli 40 vuoden jälkeen vuonna 2005.

Aulis Ruostepuro toimi teatterityönsä ohella myös soitinkauppiaana, ja tätä toimintaa on jatkanut hänen poikansa Tommi Ruostepuro. Vuonna 1975 Aulis Ruostepuro oli mukana perustamassa Turun teatterikerhon säätiötä. 2000-vuosikymmenen keskivaiheilla Ruostepuro oli mukana puuhaamassa Turun teatterielämän kaksiosaista historiateosta, *Teatteria Turussa 1940-luvulta 1970-luvulle* ja *Teatteria Turussa 1970-luvulta 2000-luvulle*. Hän oli Turun seudun Suomi–Israel-yhdistyksen kunniapuheenjohtaja.

Aulis Ruostepuron tyttärentytär oli laulaja Miisa.

## Lähteet
Eteläinen koulu (Riihimäki)

**Eteläinen koulu** on vuosiluokkien 1–5 alakoulu Riihimäen Koivistonmäellä. Koulussa oli vuonna 2025 noin 300 oppilasta. Kuudetta luokka koulussa ei ole, vaan oppilaat siirtyvät kuudennelle luokalle joko Harjurinteen tai Karan kouluun. 
## Historia
Riihimäen-Herajoen kansakoulu aloitti toimintansa nykyisen Eteläisen koulun paikalla 18. elokuuta 1903. Arkkitehti Yrjö Sadeniemen suunnittelema alkuperäinen koulurakennus valmistui 1905, mutta kävi jo valmistuttuaan liian pieneksi. Arkkitehti J. Emil Valorinnan suunnittelema lisärakennus valmistui 1907. Rakennuksessa oli voimistelusali, käsityöluokka sekä asunto opettajalle. Vuonna 1913 koulun nimeksi tuli Eteläinen kansakoulu ja oppilaita oli tuolloin 170.    

Nykyinen U. E. Mäkisen suunnittelema koulun päärakennus valmistui 1932. Arkkitehti Martti Jaatisen suunnittelema laajennusosa valmistui 1958. Peruskoulu-uudistuksen myötä koulu muuttui 1976 Eteläisen koulun ala-asteeksi. Rakennukset saneerattiin viimeksi 1996, jolloin rakennettiin samalla myös koulun uudet liikunta- ja ruokailutilat, jotka on suunnitellut sarkkitehti Harri Hietanen. Liikunta- ja juhlasali nimettiin koulun pitkäaikaisen rehtorin Matti Nikusen mukaan Matinsaliksi.    

Laajennusosan tieltä purettiin vuonna 1905 valmistunut alkuperäinen koulurakennus. Vuonna 1907 valmistunut lisärakennus on kuitenkin yhä jäljellä ja rajaa koulupihaa Lopentielle päin ja se on suojeltu kulttuurihistoriallisesti ja kaupunkikuvallisesti arvokkaana rakennuksena. Vuonna 1932 valmistunut koulurakennus on myös suojeltu kaupunkikuvallisesti arvokkaana rakennuksena.   

## Lähteet
Vasaramäen radioasema

**Vasaramäen radioasema** oli vuosina 1939–1988 Turun Vasaramäessä sijainnut radioasema, johon kuului kaksi mastoa sekä radiotalo. Se otettiin käyttöön, kun radiolähetykset lopetettiin Samppalinnassa. Mastot olivat 150 metriä korkeita ja niiden vaikutus oli niin voimakasta, että alueella pystyi kuuntelemaan radiota jopa puhelimesta sekä hellan päälle asetetusta kattilasta. Radiotalo oli funktionalistinen ja se on nykyään asuinkäytössä.

## Käytöstä poistuminen

Radioasema poistui käytöstä vuonna 1988 toisenkin radiomaston purkamisen jälkeen, jolloin toiminta siirtyi Kaarinan Kuusistoon. Toisen radiomaston purkamisen aikana oli niin kova tuuli, että antenni oli vähällä kaatua paikallisen huoltorakennuksen päälle. Ensimmäinen radiomasto purettiin jo vuonna 1980.

## Lähteet
*Aamuset: Nostalginen Turku: Hammarin idyllissä kattilakin soi radiona
*Turun Radioseura: Turun ensimmäinen radioasema
Mequinenza

**Mequinenza**  tai **Mequinensa** (katalaaniksi) on Espanjan kunta Zaragozan maakunnassa, Aragonian itsehallintoalueella. Se kuuluu Bajo Cincan kuntayhtymään, sijaitsee Zaragozan maakunnan itäosassa ja rajoittuu Huescan ja Lleidan provinsseihin. Se sijaitsee kahden joen, Ebron ja Segren, risteymäkohdassa. Kunnan pinta-ala on 307,45&nbsp;km².

Sen ainutlaatuinen ja erikoinen sijainti on vaikuttanut sekä sen historiaan, kieleen että asukkaiden luonteeseen. Mequinenza sijaitsee kahden suuren vesimuodostuman, Mequinenzan ja Ribarojan tekojärvien välissä. Mequinenzassa on melonta- ja kanoottirata, jota pidetään yhtenä Euroopan parhaimmista erinomaisen saavutettavuutensa, vakaan vedenpintansa ja hyvien urheilumahdollisuuksiensa vuoksi.

Talvijuhlat San Blas ja Santa Águeda järjestetään helmikuun ensimmäisenä viikonloppuna, ja käsintehtyjen pukukilpailujen juhla on julistettu Aragonin matkailukohdefestivaaliksi.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kari Saikkonen

**Kari Tapani Saikkonen** (s. 13. joulukuuta 1961 Tampere) on suomalainen biologi ja Turun yliopiston Biodiversiteettiyksikössä työskentelevä subarktisen ekologian professori (6/2018−). Hän on tutkinut muun muassa ilmastonmuutoksen vaikutusta luonnon monimuotoisuuteen, mikrobien roolia ekosysteemeissä ja ympäristön kemikalisoitumisen riskejä.

Saikkonen valmistui Turun yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1990 ja filosofian tohtoriksi vuonna 1994. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1994) käsitteli metsää tuhoaviin mäntypistiäisiin kuuluvan ruskomäntypistiäisen () ja sen luontaisten vihollisten vuorovaikutusta ympäristön muutoksissa. Työ oli otsikoitu *Interactions among the European pine sawfly, its host and natural enemies : consequences of environmental changes*. Vuosina 1995−1997 hän oli post doc -tutkijana Arizonan osavaltionyliopistossa Yhdysvalloissa. Turun yliopiston ekologian dosentiksi hänet nimitettiin 1999. Ammatillisen opetuksen opettajapätevyyden hän sai vuonna 2006 (HAMK).  

Työurallaan Saikkonen on ollut Maj ja Tor Nesslingin säätiön rahoittama tutkija (1991−1995). Tätä seuranneen post doc -vierailunsa jälkeen hän on työskennellyt Turun yliopiston vanhempana tutkijana (1997−2000), Suomen Akatemian vanhempana tutkijana (2000−2005), Maatalouden tutkimuskeskuksen (MTT) määräaikaisena tutkimusprofessorina (2005−2007) ja Turun yliopiston Kevon tutkimusaseman asemanjohtajana (2007−2009). Ennen kutsua Turun yliopiston professoriksi hän oli Luonnonvarakeskuksen (Luke) tutkimusprofessori vuosina 2009−2018. Turun yliopiston arktisen ekologian professorina hän aloitti kesäkuussa 2018. Saikkonen on tuonut esille muun muassa Utsjoella sijaitsevan Kevon tutkimusaseman sopivuutta ilmastonmuutostutkimuksessa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kari Saikkosen Google Scholar -profiili  (scholar.google.com)
Edmond Delfour

**Edmond Delfour** (1. marraskuuta 1907 – 19. joulukuuta 1990) oli ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti Ranskaa MM-tasolla vuosina 1929–1937. Delfour pelasi Ranskan joukkueessa yhteensä 41 ottelua ja teki niissä 2 maalia.

Delfour pelasi myös Ranskan alemmilla sarjatasoilla. Hän kuoli vuonna 1990 ollessaan 83 vuoden ikäinen.

## Lähteet
Jääpallon Ruotsin 1.divisioonan kausi 1939

**Jääpallon Ruotsin Division I:n kausi 1939** pelattiin kahdessa kuuden joukkueen lohkossa, joiden voittajat pelasivat loppuottelun vuoden 1938 Ruotsin jääpallomestaruudesta. Division II:een ei pudonnut yhtään joukkuetta, sillä sarjaa laajennettiin kaudeksi 1940 24-joukkueeseen.

Loppuottelu pelattiin kerrasta poikki -periaatteella 13. helmikuuta Gävlen Strömvallenin kentällä.

## Division I

### Pohjoislohko

### Etelälohko

### Loppuottelu
5. maaliskuuta 1939 Gävle. 

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet
* Bandytipset kalenderbiteri
* Jimmys bandysida

### Viitteet
Nokivahakas

**Nokivahakas** (*Hygrophorus atramentosus*) on harvinainen metsävahakkaiden sukuun kuuluva sienilaji. Nokivahakas muistuttaa herkullista mustavahakasta, mutta eroaa siitä muun muassa pienemmällä koollaan. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi lajiksi Suomessa, minkä vuoksi se on rauhoitettu koko maassa.

## Lähteet
* Laji.fi: Nokivahakas (''Hygrophorus atramentosus'')
* LuontoPortti
* Ympäristöministeriö: Uhanalaiset lajit
Alakosken voimalaitos

**Alakosken voimalaitos** eli **Alavoimala** on vuonna 1938 valmistunut vesivoimalaitos, joka sijaitsee Tampereen keskustassa Tammerkosken alajuoksulla. Se on alun perin ollut kolmen tehtaan – Takon, Verkatehtaan ja Liljeroosin – yhteisomistuksessa.  Nykyään sen omistaa Koskienergia.

Voimalaitoksen teho on 4 megawattia, ja vuodessa sen sähköntuotanto on noin 15 gigawattituntia.

## Arkkitehtuuri

Alavoimala muodostaa visuaalisen parin Keskiputouksen voimalaitokselle (1932), joka on kooltaan suurempi mutta muuten varsin samannäköinen. Molemmat ovat punatiilisiä ja funkistyylisiä rakennuksia, ja kummankin julkisivut on suunnitellut kaupunginarkkitehti Bertel Strömmer.
Strömmer ei ollut itse täysin tyytyväinen Alavoimalan toteutukseen. Hän olisi halunnut, että se olisi päällystetty vaalealla klinkkerillä. Lisäksi hän olisi sijoittanut laitoksen kosken reunaan, jotta näkymä Hämeensillalta kohti Ratinan suvantoa säilyisi avoimena. Takon edustaja, vuorineuvos Gösta Serlachius kuitenkin torjui nämä ideat ja vaati, että voimala tehdään punatiilestä ja että se rakennetaan keskelle koskea.

1980-luvulla voimalaitoksen eteläseinustalle tehtiin Tammerkosken ylittävä kävelysilta.

## Status
Alakosken voimalaitos on kiinteä osa Tammerkosken kansallismaisemaa ja valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä. Voimalaitosta ei ole suojeltu, mutta Tampereen kaupungin kaavoitusyksikön tekemän selvityksen mukaan kyseessä on rakennustaiteen ja kaupunkikuvan kannalta erittäin merkittävä kohde.

## Lähteet
Juri Varsin

**Juri Feodorovitš Varsin** (20. syyskuuta 1940 –  1984) oli venäläinen jääpallomaalivahti. Hänen kasvattajaseuransa oli Metallurg Nižni Tagil. Myöhemmin hän edusti uransa aikana 1950-luvulla SKA-Sverdlovskia, Dynamo Alma-Ataa ja Litejschik Karagandaa. Hän lukeutui myös Neuvostoliiton jääpallomaajoukkueen tärkeimpiin pelaajiin.

Urallaan hän saavutti:
* 4 jääpallon maailmanmestaruutta vuosina 1961, 1963, 1965 ja 1967,
* Neuvostoliiton jääpallomestaruuden vuonna 1962,
* 4 Neuvostoliiton jääpallomestaruushopeaa vuosina 1961, 1963, 1965 ja 1973,
* 5 Neuvostoliiton jääpallomestaruuspronssia vuosina 1964, 1966, 1967, 1971 ja 1974.

## Lähteet
* Vaesin Bandysidan-tietokannassa
Kuulokevahvistin

**Kuulokevahvistin** on vahvistin, joka on suunniteltu erityisesti kuulokkeita varten, kaiuttimien sijasta.

Kuulokevahvistimia voi olla integroituina televisiossa, radiovastaanottimessa ja kasettisoittimessa mutta erillisinä ne ovat lähinnä audiofiilien tai hifistien käyttämiä laitteita.
Janusz Zajdel

**Janusz Andrzej Zajdel** (15. elokuuta 1938 &ndash; 19. heinäkuuta 1985) oli merkittävä puolalainen tieteiskirjailija.

Zajdelin teoksissa käsiteltiin dystopioita ja teemoina esiintyivät totalitaristiset käsitteet.

Zajdel opiskeli ydinfysiikkaa Varsovan yliopistossa ja työskenteli säteilyturvallisuuden parissa kirjoittaen artikkeleita ja ohjeistuksia suojautumiselle.

## Teoksia
* *Limes inferior* (1982)
* *Paradyzja* (1984)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Goodreads-sivustolla
Stadion Grbavica

**Stadion Grbavica** on jalkapallostadion Sarajevossa. Sen kapasiteetti on 16 100. Se on FK Željezničar Sarajevon kotistadion. Se sai nimen Grbavica piirin, jossa se sijaitsee, mukaan.

Stadionin rakentaminen alkoi vuonna 1949 ja loppui vuonna 1953. Avaaminen pidettiin 13. syyskuuta 1953 ja Željezničar voitti 4:1 HNK Šibenikiä vastaan.

Stadionilla oli pelannut seitsemän kansainvälistä ottelua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eläintohtori Dolittle

**Eläintohtori Dolittle** on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen fantasia-seikkailuelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Stephen Gaghan. Sen nimiosassa on Robert Downey Jr.. Muissa näytellyissä rooleissa näyttelevät muun muassa Antonio Banderas ja Michael Sheen, äänirooleissa ovat muun muassa Emma Thompson, Rami Malek, Octavia Spencer ja Tom Holland. Elokuvan kuvaukset kestivät maaliskuusta kesäkuuhun 2018, ja koeyleisön tyytymättömyyden vuoksi niitä jatkettiin vielä kolmella viikolla keväällä 2019.

*Eläintohtori Dolittle* sai ensi-iltansa 17. tammikuuta 2020. Se sai pääosin negatiivisia arvosteluja kriitikoilta.

## Juoni

Seitsemän vuotta vaimonsa kuoleman jälkeen eksentrinen tohtori John Dolittle (Robert Downey Jr.) on erakoitunut värikkäiden eläinystäviensä kanssa kartanoonsa viktoriaanisen ajan Englannissa. Kun kuningatar Viktoria (Jessie Buckley) sairastuu, Dolittlen luo lähetetään kuningattaren kamarineito Rose. Mukaan lyöttäytyy myös teinipoika Tommy (Harry Collett), joka etsii eläintohtoria ammuttuaan vahingossa oravaa. Dolittlen kartanossa he kohtaavat tohtorin sekä tämän eläinystävät: papukaija Polyn (Emma Thompson), aran gorillan Chee-Cheen (Rami Malek), kylmästä kärsivän jääkarhu Yoshin (John Cena), metallijalkaisen ankan Dab-Dabin (Octavia Spencer) ja silmälasipäisen koira Jipin (Tom Holland) sekä muita hahmoja. 

Kuningashuoneen pyynnöstä Dolittle lähtee vastahakoisesti etsimään parannuskeinoa merten takaa. Merellä tohtori ja Tommy joutuvat eläinystävineen seikkailuun, ja vihollisia kohdatessaan Dolittle saa takaisin nokkeluutensa ja rohkeutensa.

## Näyttelijät

### Äänirooleissa

### Suomenkieliset äänet

Lähde: 

## Vastaanotto

*Eläintohtori Dolittlen* arvostelut olivat pääosin negatiivisia; sitä moitittiin ”elottomaksi ja ylipitkäksi”. Rotten Tomatoes -sivuston 127&nbsp;arviosta 18 % oli positiivisia, keskiarvona 4,11/10. Yhteenvedossa todettiin elokuvan viihdyttävän parhaiten nuorta yleisöä. Metacritic laski elokuvalle keskiarvon 27/100, joka perustui 41&nbsp;arvosteluun.

## Lähteet
Ammunta Euroopan kisoissa 2019

**[[Euroopan kisat 2019|Euroopan kisojen 2019]] ammunta** kilpailtiin 22. – 28. kesäkuuta 2019. Kivääri- ja pistooliammunnat kilpailtiin Shooting Centressä ja haulikkoammunnat Sporting Clubilla Minskissä. Kivääri- ja pistoolikilpailuja oli yhteensä 13 ja haulikkokilpailuja kuusi. Menestynein maa oli Venäjä, joka voitti kuusi kultaa ja yhteensä 11 mitalia. 

## Mitalistit

### Miehet

### Naiset

### Sekajoukkue

## Lähteet
Jan Müller-Wieland

**Jan Müller-Wieland** (s. 30. maaliskuuta 1966 Hampuri) on saksalainen säveltäjä, kontrabasisti ja kapellimestari.

Müller-Wieland aloitti 20-vuotiaana Lyypekissä kontrabassonsoiton opinnot Willi Beyerin ja sävellysopinnot Friedhelm Döhlin johdolla. Hän suoritti sävellysopintoja myös Hans Werner Henzen johdolla Kölnissä ja Roomassa. Orkesterinjohdossa hän sai opetusta Günther Behrensiltä. Müller-Wielandista tuli Münchenin musiikkiakatemian luennoitsija vuonna 2006 ja sävellysprofessori vuonna 2007.    

Müller-Wieland on saanut lukuisia palkintoja, kuten Ernst von Siemens -musiikkipalkinnon (*Förderpreis*) ja Hindemith-palkinnon. Hän on päässyt stipendien turvin Cité internationale des artsiin (Ranska), Villa Massimoon (Italia) ja Tanglewood Music Centeriin (Yhdysvallat). Viimeksi mainitussa hän osallistui orkesterinjohtokursseille, joita pitivät Oliver Knussen ja Seiji Ozawa.

Müller-Wielandin tuotantoon kuuluu oopperoita, muuta näyttämömusiikkia, kamarimusiikkia, orkesterisävellyksiä (kuten sinfonioita ja konserttoja) sekä vokaalimusiikkia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Villa Iloniemi

**Villa Iloniemi** on Tuusulassa Kirkkotien varrella sijaitseva huvila, joka on yksi Tuusulanjärven  kulttuurihistoriakohteista.

1800-luvun puolessa välissä valmistunut huvila on kokenut usean muodonmuutoksen. Suomen huippuarkkitehdit Väinö Vähäkallio, Yrjö Lindegren ja Aarne Ervi ovat kukin muuttaneet taloa kolmen remontin yhteydessä. Rakennuksen ulkoasu on muutosten kautta vaihtunut suurhuvilasta funkkistaloksi. Talossa on useita huoneita, ja sen pinta-ala on noin 350 neliömetriä.

Kanttori Sakari Soinne osti huvilan aikanaan perheelleen 1918 ja huvila säilyi noin sata vuotta Sointeen suvun omistuksessa. Ennen Sointeen suvun omistukseen siirtymistä huvilalla oli useita omistajia, jotka kuuluivat ruotsin- ja venäjänkieliseen sivistyneistöön. Talosta tuli Aina ja Sakari Sointeen taiteilijakoti, jossa vierailivat muun muassa Eino Leino ja Jean Sibelius.

Nykyään huvila on yksityisenä kotina. 

## Taloon tehdyt muutokset
Iloniemen päärakennus oli alun perin tyypillinen 1800-luvun lopun nikkarityylinen suurhuvila kuisteineen, monine ulokkeineen ja torneineen. 
Nykyisen, lähinnä funktionalistisen asunsa rakennus on saanut vuosien 1939 ja 1952 muutostöissä. Vuoden 1924 remontti ei juuri muuttanut rakennuksen ilmettä koristeluja lukuun ottamatta. Huvilassa ollut torni purettiin vuoden 1939 remontin yhteydessä.

Arkkitehti Väinö Vähäkallio suunnitelman mukaisesti 1920-luvun loppupuolella taloa korotettiin ja tornia muutettiin koristeellisesta yksinkertaisemmaksi sekä  toisen kerroksen sali sai punahonkakaton, joita koristavat Ville Hännisen koristemaalaukset. Sali on edelleen sinne suunniteltuine huonekaluineen lähes alkuperäisessä kunnossa. 

Yrjö Lindegren suunnitteli vuosina 1939–1940 toteutetut funkishenkiset muutokset, jolloin poistettiin torni talon järvenpuoleisesta eteläkulmasta. 
Tuolloin talo myös sai rappauksen. Aarne Ervi muodisti taloa edelleen puutavarayhtiö Sointeen edustushuvilaksi soveltuvaksi.

## Lähteet
Putkivahvistin

**Putkivahvistin** on elektroninen vahvistin joka käyttää elektroniputkia vahvistaakseen signaalia.

Tällä periaatteella voi myös vahvistaa audiosignaalia.

## Historia
Ennen puolijohteiden keksimistä tämä oli keino vahvistaa signaalia.

Kun puolijohdevahvistimet korvasivat putkivahvistimet pienitehoisissa laitteissa, putkivahvistimet olivat edelleen kustannustehokkaampia suuritehoisissa järjestelmissä, kuten tutkissa.

## Katso myös
*Transistori
Taybeh

**Taybeh** on pääasiassa kristitty kylä Palestiinan Länsirannalla lähellä Ramallahin kaupunkia. Sen asukasluku oli vuoden 2016 arvion mukaan 1&nbsp;858.

## Maantiede

Taybeh sijaitsee Palestiinan Länsirannalla Ramallahin ja al-Birehin kuvernoraatissa noin 12,5 kilometriä Ramallahin kaupungista itään. Jerusalem sijaitsee noin 32 kilometriä Taybehista etelään. Taybehin naapuripaikkakuntia ovat Al 'Auja idässä, Deir Jarir pohjoisessa, 'Ein Yabrud ja Silwad lännessä, sekä Rammun etelässä. Paikan korkeus merenpinnasta on 815 metriä.

Vuoden keskimääräinen lämpötila Taybehissa on 17°C. Vuotuinen sadanta on 433,3 mm.

## Historia

Nykyinen Taybeh on yhdistetty vanhaan kanaanilaiseen kaupunkiin niemltä *Afra* eli suomeksi gaselli. Vanhassa testamentissa Joosuan kirjassa esiintyy kaupunki nimeltä *Ofra*. Uuden testamentin Johanneksen evankeliumissa paikka esiintyy nimellä *Efraim*. Paikka liitettiin Uudessa testamentissa tarinaan, jossa Jeesus herätti Lasaruksen kuolleista ja oleskeli opetuslapsineen hieman tämän jälkeen Efraimissa ennen viimeistä matkaansa Jerusalemiin. Kristinuskolla oli sittemmin huomaatava vaikutus kylän historiassa. Bysantin valtakunnan kaudella 300-luvulla keisarin vaimo Pyhä Helena alkoi rakennuttaa paikalle kirkkoa, jonka rauniot ovat säilyneet näihin päiviin saakka.Ristiretkeläiset rakensivat linnan kylän korkeimmalle kohdalle. Nykyisen nimensä eli suomeksi hyvä kylän sanotaan saaneen Saladinilta 1100-luvulla kylän asukkaiden luonteenpiirteiden mukaan.

## Talous

Vuonna 2011 Taybehin työssäkäyvästä väestöstä 57&nbsp;% oli työllistynyt hallinnossa tai yksityisellä alalla, 20&nbsp;% maataloudessa, 10&nbsp;% kaupanalalla, 5&nbsp;% teollisuudessa, 5&nbsp;% palveluissa ja 3&nbsp;% Israelin työmarkkinoilla. Työttömyysaste oli 30&nbsp;%. Kylä tunnetaan esimerkiksi oluentuotannosta. Taybehin olutpanimo perustettiin vuonna 1994.

## Väestö
Taybehin asukasluku oli Palestiinan tilastokeskuksen arvion mukaan vuonna 2016 1&nbsp;858. Vuonna 2007 vastaava lukema oli 1&nbsp;433. Taybehia on kuvailtu joskus Palestiinan viimeiseksi kokonaan kristityksi paikkakunnaksi. Kylän kristityt ovat ortodokseja, roomalaiskatolisia ja kreikkalaiskatolilaisia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tšekin Extraliga -kausi 2018–2019

**Tšekin Extraliga -kausi 2018–2019** pelattiin 14 joukkueen voimin. Kauden runkosarja päättyi Bílí Tygři Liberecin voittoon, mutta pudotuspelien jälkeen joukkue sijoittui lopulta toiseksi hävittyään finaaleissa HC Oceláři Třinecille otteluvoitoin 4-2.

Kauden päätteeksi Rytíři Kladno nousi takaisin Extraligaan, Piráti Chomutov taas tippui sarjatasoa alemmas.

## Pudotuspelit

## Karsintasarja
Pudotuspelien ulkopuolelle jääneistä neljästä joukkueesta HC Dynamo Pardubice ja Piráti Chomutov joutuivat karsintasarjaan, jossa olivat mukana myös Rytíři Kladno ja ČEZ Motor České Budějovice. HC Dynamo Pardubice säilytti sarjapaikkansa ja uutena joukkueena Extraligaan nousi Rytíři Kladno, kun taas Piráti Chomutov jäi karsintarajan alapuolelle.

## Lähteet
Leszek Żądło

**Leszek Żądło** (s. 1945) on puolalainen jazzsaksofonisti.

Żądło oli aluksi itseoppinut ja pääsi sitten suorittamaan muodollisia opintoja Krakovassa. Hän sai nuorten jazzsoittajien kilpailussa Duke Ellingtonin ja Grazin musiikkiakatemian edustajien huomion. Żądło pääsi stipendillä opiskelemaan Graziin vuonna 1967. Siellä hän tapasi pasunisti Eje Thelinin, joka edisti hänen uraansa. Żądło on konsertoinnin ohella tehnyt toistasataa levytystä. 1980-luvun alussa hän muutti rakastettunsa, näyttelijä Barbara Kwiatkowskan kanssa Müncheniin.

Vuonna 1983 Żądło perusti Polski Jazz Ensemblen, jonka kanssa esiintyi runsaasti. Hän lahjoitti sen kautta kertyneitä tuloja Solidaarisuus-liikkeelle vuonna 1984. Żądło on työskennellyt Münchenin musiikin ja esittävien taiteiden yliopistossa ja Würzburgin musiikkiyliopistossa. Hänen taiteellisten yhteistyökumppaneidensa joukossa ovat olleet Dexter Gordon, Friedrich Gulda, Duško Gojković, Michał Urbaniak, Zbigniew Seifert, Johannes Faber, Bob Degen, Bill Elgart, Paulo Cardoso, Ali Haurand, Alan Skidmore, Gerd Dudek, Vladyslav Sendecki, Bronisław Suchanek, Janusz Stefański, Claus Bantzer, Klaus Weiss, Volker Kriegel, Bobby Stern, Rimona Francis, Günter Lenz, Michael Naura, Werner Pirchner, Chris Beier, Rainer Glas ja Bireli Lagrene.

## Lähteet
Ranskan ympäriajo 2019

**Ranskan ympäriajo 2019** oli järjestyksessään 106. maantiepyöräilyn Ranskan ympäriajo. Kilpailu alkoi Belgian Brysselistä 6. heinäkuuta ja päättyi Pariisiin 28. heinäkuuta 2019. Kilpailussa ajettiin 21 etappia, yhteispituudeltaan 3403,8 kilometriä.

Egan Bernal voitti vuoden 2019 Ranskan ympäriajon minuutin ja 11 sekunnin erolla Geraint Thomasiin, Steven Kruijswijk sijoittui kolmanneksi. Pistekilpailun voitti Peter Sagan, mäkikirikilpailun Romain Bardet, nuorten kilpailun niin ikään Egan Bernal ja joukkuekilpailun Movistar Team.

## Tulokset
Lähde: Pro Cycling Stats
### Kokonaiskilpailu

### Pistekilpailu

### Mäkikirikilpailu

### Nuorten kilpailu

### Joukkuekilpailu

## Etapit
Lähde: Pro Cycling Stats

## Osallistuneet joukkueet
Lähde: Pro Cycling Stats

## Lähteet

## Aiheesta muualla