open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Toinen juutalaissota

**Toinen juutalaissota** (), myös **[[Simon bar Kokhba|Bar Kokhba]]n kapina**, oli juutalaisten kolmas suuri kapina Roomaa vastaan vuosina 132–135. Sota päättyi roomalaisten voittoon, ja sen jälkeen suurin osa Palestiinan juutalaisista pakkosiirrettiin valtakunnan muihin osiin. Sodasta voidaan käyttää myös nimeä **kolmas juutalaissota**, jos vuosien 115–117 levottomuudet eli Kitos-sota lasketaan varsinaiseksi sodaksi. 

## Tausta
Vuosina 66–73 käydyn ensimmäisen juutalaissodan jälkeen roomalaiset tiukensivat otettaan Juudeasta. Roomalaiset kärsivät raskaita tappiota ja menettivät kokonaisen legioonan ennen kapinan murskaamista vuonna 135.

Ensimmäisen juutalaissodan jälkeen roomalaiset alkoivat vahvistaa otettaan provinssista. Legioona X Fretensis käskettiin tukahduttamaan mahdolliset kapina-aikeet. Juutalaiset tunsivat itsensä petetyiksi, kun kävi ilmi keisari Hadrianuksen aikomus rakentaa toisen temppelin raunioille temppeli Juppiterille. Vuonna 131 Juudean kuvernööri nimesi kaupungin virallisesti Aelia Capitolinaksi.

Vuonna 132 juutalaiset nousivat kapinaan Simon bar Kokhban (*Tähden pojan*) johdolla. Kapinan alettua hän julisti Israelin itsenäiseksi valtioksi. Rabbi Akiba piti Bar Kokhbaa Messiaana.

## Lopputulos

Kolmen vuoden kuluttua roomalaiset onnistuivat kukistamaan kapinan. Menetettyään Jerusalemin Bar Kokhba vetäytyi Betariin.

Hadrianus ryhtyi määrätietoisesti vainoamaan juutalaisia ja nimesi Juudean Syria Palaestinaksi ja Jerusalemin ”Aelia Capitolinaksi”. Siitä tehtiin roomalainen varuskuntakaupunki, jonne juutalaisilta oli pääsy kielletty. Suuri osa juutalaisista asui jo ennestään diasporassa eri puolella Rooman valtakuntaa, mutta tämän kapinan jälkeen valtaosa Palestiinassa vielä silloin asuneistakin pakkosiirrettiin valtakunnan muihin osiin.

## Lähteet
Timalit

**Timalit** (Timaliidae) on heimo pienikokoisissa varpuslinnuissa. Timaleista suurin osa esiintyy luonnonvaraisena trooppisessa Kaakkois-Aasiassa. Timalit ovat pulleahkoja lintuja, joiden väritys ja koko vaihtelevat paljon. Timaleiden jalat on vahvat, ja monet timalit viihtyvät maassa. Monet timaleista eivät ole niinkään muuttolintuja, ja monilla timaleilla onkin lyhyet ja pyöreät siivet ja ne ovat heikkoja lentäjiä. Timaleihin kuuluu 11 sukua ja 46 lajia.

Aikaisemmin timaleihin on luettu huomattavasti enemmän lajeja, mutta siihen kuuluneita lajeja on siirretty muun muassa kerttujen, herttujen, rillien, vireoiden, peukkulien ja pyrstötimalien heimoihin.

## Suvut

### Lajeja, joilla on oma sukunsa
* Bambutimali *Timalia pileata*
* Mustapäätimali *Rhopocichla atriceps*
* Ruostevatsatimali *Dumetia hyperythra*
* Saniaisvuoritimali *Elachura formosa*

## Lähteet

### Viitteet
Thomas Metzinger

**Thomas Metzinger** (s. 12. maaliskuuta 1958) on saksalainen filosofi, joka toimii Mainzin yliopiston filosofian laitoksella teoreettisen filosofian ryhmän johtajana. Hän on erikoistunut mielenfilosofiaan, tietoisuuden tutkimukseen ja etiikkaan.

Mielenfilosofiassa Metzinger on tutkinut neuro- ja kognitiotieteiden sekä tekoälytutkimuksen ja muiden vastaavien tieteiden empiiristen teorioiden filosofisia puolia.
Etiikan alalla hän on tutkinut muun muassa sovelletun etiikan, mielenfilosofian ja antropologian käsitteellisiä yhteyksiä. 

Metzinger tunnetaan muun muassa näkemyksestä, jonka mukaan minää ei ole olemassa; sen sijaan on olemassa vain *fenomenaalinen minä* sellaisena kuin se ilmenee tietoisessa kokemuksessa. Fenomenaalinen minä ei kuitenkaan ole olio vaan käynnissä oleva prosessi.

## Julkaisuja

### Teoksia

* *Neuere Beiträge zur Diskussion des Leib-Seele-Problems* (1985)
* *Subjekt und Selbstmodell.* Die Perspektivität phänomenalen Bewußtseins vor dem Hintergrund einer naturalistischen Theorie mentaler Repräsentation. (1993)
* *Being No One.* The Self-Model Theory of Subjectivity (2003)

### Toimitettuja

* *Bewußtsein – Beiträge aus der Gegenwartsphilosophie* (1995)
* *Conscious Experience* (1995)
* *Neural Correlates of Consciousness* – Empirical and Conceptual Questions (2000)
* *Grundkurs Philosophie des Geistes* – Band 1: *Phänomenales Bewusstsein* (2006)
* *Grundkurs Philosophie des Geistes* – Band 2: *Das Leib-Seele-Problem* (2007)

## Aiheesta muualla

* Thomas Metzingerin kotisivu , Mainzin yliopisto 

* Association for the Scientific Study of Consciousness  
* Neuroethics Webportal  
* Sutherland's criticism of Metzinger
Adam Joseph Maida

**Adam Joseph Maida** (s. 18. maaliskuuta 1930) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolisen kirkon kardinaali. Hän on toiminut Detroitin arkkipiispana vuodesta 1990. 

John Dearden antoi Maidalle tämän pappisvihkimyksen Pittsburghissa, Pennsylvaniassa 8. kesäkuuta 1956. Ennen Detroitin arkkipiispan virkaansa hän oli toiminut vuodesta 1984 Green Bayn piispana Wisconsinissa. 

Maida matkusti huhtikuussa 2005 paavin kuoleman jälkeen Vatikaaniin, jossa hän osallistui seuraajan valintaan konklaavissa. Hän oli 75-vuotias; katolisen kirkon kardinaaleilla on äänioikeus 80-vuotiaiksi.
Ron McClamrock

**Ronald Albert McClamrock** on yhdysvaltalainen filosofi, joka toimii filosofian apulaisprofessorina Albanyn yliopistossa. Hänen erikoisalueitaan ovat mielenfilosofia, tieteenfilosofia ja kognitiotiede.

Mielenfilosofiassa McClamrock on pyrkinyt hyödyntämään sekä analyyttisen että mannermaisen perinteen ajatuksia. Hän on saanut vaikutteita Herbert Simonilta, Maurice Merleau-Pontyltä ja Martin Heideggerilta, ja esittänyt (1995), että ihmisen maailmassa-olemisen (*[[Dasein]]*, *In-der-welt-sein*) tila tekee mahdottomaksi sen, että hän voisi ymmärtää itsensä abstrahoimalla maailma pois ja tutkimalla sitä kuin se olisi irrallinen ulkoinen olio, jonka osa hän ei itse ole. Päinvastoin kuin mannermaiset filosofit yleensä, McClamrock hyödyntää kuitenkin nykyaikaisten luonnontieteiden, biologian ja kognitiotieteen tutkimustuloksia tukemaan tietoisuuden ja koko mielen luonnetta koskevia johtopäätöksiään.

## Julkaisuja

### Teoksia

* *Existential Cognition: Computational Minds in the World* (1995)
* *Modularity* in *The Encyclopedia of Cognitive Science* (2003)

### Artikkeleita

* "Holism without tears: Local and global effects in cognitive processes", *Philosophy of Science* (1989)
* "Marr's three levels: A re-evaluation", *Minds and Machines* (1991)
* "Emergence unscathed: Kim on multiple realizability and causal types", *Electronic Journal of Analytic Philosophy* (1992)
* "Irreducibility and subjectivity", *Philosophical Studies* (1992)
* "Methodological individualism considered as a constitutive principle of scientific inquiry", *Philosophical Psychology* (1992)
* "Functional analysis and etiology", *[[Erkenntnis]]* (1993)
* "When is birth unfair to the child?", *Hastings Center Report* (yhdessä Bonnie Steinbockin kanssa) (1994)
* "Screening off and the levels of selection", *Erkenntnis* (1996)

## Aiheesta muualla

* Ron McClamrockin kotisivu, Albanyn yliopisto
The Very Best of Remu

**The Very Best of Remu** on Remu Aaltosen tunnetuimmat englanninkieliset soolokappaleet sisältävä kokoelmalevy.

## Kappaleet
# Born to Rock
# Paris
# Step on You
# Alice
# Lidl’ Pridi
# Out of Sight
# Do the Alamo
# Lonely Eddy
# Susie Q
# Rhythm Stick
# Mr Beautiful
# Moon on the Water
# Blue Baby
# Ro-Yo-Yo
# Back Home
# Tonite
# Want Your Love
# Don’t Bring Me Down
# Oh Baby Doll
# Roadrunner

## Lähteet
Jaakko Sievänen

**Jaakko Sievänen** (29. heinäkuuta 1932 Renko − 14. helmikuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. 

Sievänen opiskeli vuosina 1954−1957 Suomen taideakatemiassa ja jatkoi opintojaan Firenzessä vuosina 1957–1958, samoin kuin Accademia di Belle Artissa Roomassa. Sievänen tunnetaan eräänä Suomen ensimmäisistä informalisteista, mutta myöhemmin hänen ilmaisunsa kehittyi vaiheittain realistisempaan suuntaan. Hänen varhaisissa teoksissaan olivat usein aiheena huonetilassa liikkuvat yksinäiset ihmiset, sittemmin myös esimerkiksi sensuellit muotokuvat. Sievänen oli mukana perustamassa taiteilijaryhmä Maaliskuulaisia 1960-luvun alussa. Sievänen asui Helsingissä, mutta työskenteli myös Italiassa. Hän toimi Kuvataideakatemian rehtorina vuosina 1974−1983. Sieväselle myönnettiin Pro Finlandia -palkinto vuonna 1991 ja vuonna 2000 hän oli Ars Fennica -ehdokkaana. Lisäksi hän oli Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilija vuonna 1974. Professorin arvonimen Sievänen sai vuonna 2004 ja Kuvataideakatemian kunniatohtoriksi hänet vihittiin vuonna 2006.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jaakko Sievänen Valtion taidemuseon kokoelmissa
Legendaarinen Remu

**Legendaarinen Remu** on Remu Aaltosen tunnetuimmat suomenkieliset soolokappaleet sisältävä kokoelmalevy.

## Kappaleet
# Täysikuu
# Paholaisen masurkka
# Niin tai näin
# Viittä Vaille Kaks
# Käärmeennahkatakki
# Miks menit pois
# V-pussi
# Korttipakka
# Hetken suosimaa
# Kaarikatto
# Tulitikun leimahdus
# Kenen yhden vaan
# Välttelevä
# Keskiyö
# Haaremin ruusu
# Hopeinen meri
# Buona Sera
# Venus
# St. Tropez
# Beduiini
# Rumbaa ja sambaa

## Lähteet
Karl Emanuel Jansson

**Karl Emanuel Jansson** (7. heinäkuuta 1846 Finström, Ahvenanmaa &ndash; 1. kesäkuuta 1874 Jomala, Ahvenanmaa) oli suomalainen taidemaalari. Häntä pidetään laatukuvamaalarina.

## Ura

Jansson kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun Turussa vuosina 1860–1862. Hän jatkoi opintojaan Tukholman kuninkaallisessa taideakatemiassa vuodet 1862–1867. Matka-apurahan turvin Jansson matkusti monien muiden aikalaistensa tavoin Düsseldorfiin. Janssonin elämä ja taiteilijan ura jäi lyhyeksi, kun hän sairastui tuberkuloosiin ja kuoli muutaman vuoden sairastamisen jälkeen kesäkuussa 1874 vain 28 vuoden ikäisenä.

Eliel Aspelin-Haapkylän teos ”Suomen taiteen historia pääpiirteissään” (1891) luonnehti Janssonia ja hänen teoksiaan seuraavasti: 

## Galleria

Tiedosto:Jansson KE Last Drop 1869.JPG|*Viimeinen tilkka*, 1869
Tiedosto:Jansson KE Havunhakkaaja 1871.JPG|*Havunhakkaaja*, 1871
Tiedosto:Jansson KE Vanha lukkari 1874.JPG|*Vanha lukkari*, 1874
K. E. Jansson, Ropo haaviin.jpg‎|*Ropo haaviin*


## Lähteet
* Lea Bright

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Karl Emanuel Jansson. Eräs 50-vuotismuisto, Suomen Kuvalehti, 20.12.1924, nro 51-52, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Poikien puhelin

**Poikien puhelin** on Väestöliiton alaisuudessa toimiva auttava puhelin- ja verkkopalvelu alle 20-vuotiaille pojille ja nuorille miehille. Puheluihin vastaa aikuinen, ammatillisesti poikien maailmaan perehtynyt mies. Poikien puhelimessa nuoria autetaan kaikissa elämään liittyvissä pulmissa. Toimintaperiaatteena on antaa suoria vastauksia suoriin kysymyksiin. Poikien puhelin päivystää arkisin klo 13–18. Puhelu on soittajalle maksuton ja soittaa voi nimettömänä.

Poikien Puhelimen chat palvelee arkisin klo 13-18. Chatissa keskustelut käydään kahden kesken Poikien puhelimen työntekijän kanssa, ja puheluiden tapaan ne ovat luottamuksellisia.

Keskustelujen aiheita ei ole rajattu millään tapaa, vaan Poikien puhelimessa nuoret miehet voivat keskustella mistä tahansa. Suurin osa keskusteluista kuitenkin koskee mieheksi kehittymistä, seksuaalisuutta, seurustelua, kasvamista, murrosikää, perhettä, kiusaamista, opiskelua ja muita soittajien elämässä vastaan tulevia pohdituttavia tilanteita. 

## Aiheesta muualla
*Poikien puhelin
## Kirjallisuutta
*Joonas Kekkonen, Miguel Reyes (toim.): *Pakko kysyä : Ohjeita seksiin, kasvuun ja seurusteluun Poikien Puhelimesta.* Helsinki : Väestöliitto, 2016. .
Siviä Ruotzi

**Aina Siviä Ruotzi** (2. helmikuuta 1880 Lappeenranta − 14. marraskuuta 1946 Lappeenranta) oli suomalainen kirjakauppias ja kokoomuksen kansanedustaja 1920-luvulla.

Ruotzin vanhemmat olivat kaupanhoitaja Anders Johan Ruotzi ja Olga Wikström. Hän valmistui tyttökoulusta vuonna 1896 ja valtion jatko-opistosta 1900. Ruotzi toimi aluksi kansakoulunopettajana Taipalsaarella 1900–1901 ja hoiti sitten vuodesta 1902 alkaen omistamaansa kirjakauppaa Lappeenrannassa.

Ruotzi oli kokoomuksen kansanedustajana 1924–1927 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli myös jäsenenä Lappeenrannan kaupunginvaltuustossa ja Suomen kirjakauppiasyhdistyksen johtokunnassa.

## Lähteet
*
Marion Davies

**Marion Cecilia Davies**, alun alkaen *Dourvas* (3. tammikuuta 1897 – 22. syyskuuta 1961) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. 

Davies syntyi Brooklynissä, New Yorkissa, vanhempiensa Bernardin ja Rosen viidestä lapsesta nuorimpana. Hänen sisaruksensa olivat Rose, Reine, Ethel ja Charles; Reinestä tuli Marionin tavoin näyttelijä. Charles hukkui vuonna 1906 ollessaan viidentoista vuoden ikäinen.

Davies nousi elokuvatähteyteen 1910-luvun lopussa. 1920-luvulla hänen urasaavutuksensa kuitenkin jäivät paljolti yksityiselämän asioiden varjoon, ja paljon julkisuutta saikin muun muassa suhde William Randolph Hearstiin. Hän meni Hearstin kuoleman jälkeen 31. lokakuuta 1951 naimisiin Horace Brownin kanssa.

Davies oli vanhemmalla iällään aktiivinen hyväntekeväisyystyössä. Hän kuoli syöpään 64-vuotiaana. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.

## Aiheesta muualla

*
RenderWare

**RenderWare** on Criterion Gamesin kehittämä pelimoottori.

Tunnettuja pelimoottoria käyttäviä pelejä ovat muun muassa Rockstar Gamesin *[[Grand Theft Auto: San Andreas]]* ja Electronic Artsin *[[Burnout 3: Takedown]]*.

Vuonna 2004 kerrottiin Criterionin Renderware 4 -moottorin tulosta sekä Renderware Studio -ohjelmiston versiosta 2.
RenderWare on jäänyt vähemmälle huomiolle kehittäjien aliarvioitua Epic Gamesin kehitystä Unreal Enginen parissa: Epicin suunnitelmat arvioitiin vaikeaksi ja samalla oman kehitysryhmän kyvyt yliarvioitiin. Seurauksena RenderWare viivästyi.

## Alustat
Ohjelmisto on ollut saatavilla Nintendo GameCube-, OS X-, PlayStation 2-, PlayStation 3-, PlayStation Portable, Windows-, Wii-, Xbox- ja Xbox 360 -alustoille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* RenderWare V2.1 API Reference 
* Criterion Games Next-lehden artikkelissa (PDF)
Anna Järvinen

**Anna Järvinen** (s. 16. huhtikuuta 1970 Helsinki) on ruotsinsuomalainen muusikko. Helsingissä syntynyt Järvinen muutti kuusivuotiaana Täbyyn Tukholman pohjoispuolelle äidin uuden avioliiton myötä. Vuosina 1998–2004 hän lauloi, sävelsi ja soitti huuliharppua ruotsalaisessa Granada-nimisessä yhtyeessä, joka julkaisi kolme albumia ja yhden EP:n.

Järvisen ensimmäinen täysipituinen sooloalbumi *[[Jag fick feeling]]* julkaistiin vuonna 2007. Hän on esittänyt Onnenpäivänen-nimisen kappaleen Ipanapa 2 -lastenmusiikkilevyllä. Hän on tehnyt vuonna 2011 Olavi Uusivirran kanssa kappaleen nimeltä ”Nuori ja kaunis” elokuvaan *[[Elokuu (vuoden 2011 elokuva)|Elokuu]]*.

Järvinen valittiin vuonna 2016 vuoden ruotsinsuomalaiseksi.

Järvinen oli vuosina 2013–2021 naimisissa Ruotsin entisen pääministerin Olof Palmen nuorimman pojan Mattias Palmen kanssa.

## Diskografia
* *Jag fick feeling* (2007)
* *Man var bland molnen* (2009)
* *Anna själv tredje* (2011) 
* *Buren* (2015) 
* *Annan. En anna.* (2016)
* *Lila / Liila* (2022)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset sivut 
*
Appingedam

**Appingedam** on kunta ja kaupunki Groningenin provinssissa Alankomaissa. Kaupungissa on 12&nbsp;165 asukasta (1. kesäkuuta 2007). Kunnan pinta-ala on 24,62 neliökilometriä, josta 0,78 neliökilometriä on vettä. Appingedam sai kaupunkioikeudet vuonna 1327.

Myöhäiskeskiajalla Appingedam oli tärkeä satamakaupunki, ja kilpakumppani Groningenin kaupungille. Myöhemmin kaupunki on jäänyt maankohoamisen vuoksi sisämaakaupungiksi. Kaupungin kuvatuimpia nähtävyyksiä ovat Damsterdiep-joen yläpuolelle rakennetut keittiöt. Kun varastorakennuksia otettiin asuinkäyttöön, asukkaat laajensivat niitä veden päälle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.appingedam.nl/
Pentti Hiidenheimo

**Bengt Henrik (Pentti Heikki) Hiidenheimo**, vuoteen 1906 **Törnström** (29. tammikuuta 1875 Vihti &ndash; 16. helmikuuta 1918 Nummi) oli suomalainen maanviljelijä ja Suomalaisen puolueen kansanedustaja. Punaiset surmasivat Hiidenheimon Suomen sisällissodan aikana helmikuussa 1918. 

Hiidenheimon vanhemmat olivat maanviljelijä, taloustirehtööri Sven Israel Törnström ja Karolina Kristina Tolpo, valtiopäivämies Gabriel Tolpon tytär. Hänen veljensä oli maanviljelijä ja kansanedustaja Artturi Hiidenheimo. Hän kävi kansakoulun ja suoritti vuosina 1893–1895 Harjun maanviljelyskoulun kaksitalvisen kurssin. Hiidenheimo viljeli Nummelta 1898 ostamaansa Jakovan tilaa vuodesta 1899 alkaen. Hiidenheimo oli Suomalaisen puolueen kansanedustajana vuosina 1914–1917 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Pellervo-Seuran johtokunnan jäsen Hiidenheimo oli kymmenen vuotta ja vaikutti myös Nummen osuusmeijerin perustamiseen ja osuuskaupan kehittämiseen. Hän toimi Metsänhoitoyhdistys Tapion johtokunnassa oli perustamassa Maanviljelijäin Keskinäistä Metsäpalovakuutusyhdistystä.

Hiidenheimo oli naimisissa vuodesta 1899 Ida Maria Malmgrenin kanssa. Heillä oli yhdeksän tytärtä ja kuusi poikaa.

## Lähteet
* 
* Suomen sotasurmat 1914-1922: Vuosina 1914-22 sotaoloissa surmansa saaneiden nimitiedosto 
* Arno Forsius: Vihdin Oravalan talon erään sisarusparven uranvalintoja ja elämänvaiheita 

### Viitteet
Jaakko Tervo

**Jaakko Hermanni Tervo** (aik. *Herman Jakob Nyström*) (4. syyskuuta 1871 Oulu – 1. joulukuuta 1931 Kuopio) oli suomalainen kirjailija ja toimittaja. Hän käytti nimimerkkiä *Samppa*.

Tervon vanhemmat olivat vahtimestari Jakob Nyström ja Maria Tervo. Hän kävi Oulun lyseota kuusi luokkaa, mutta ei kirjoittanut ylioppilaaksi. Tervo aloitti toimittajan uransa vuonna 1892 oululaisen Louhi-lehden toimittajana. Oulusta Tervo siirtyi 1897 Kuopioon Uusi Savo-lehteen mutta palasi vielä kotikaupunkiinsa ensin vuonna 1900 Sanomalehti Kalevan toimitussihteeriksi, myöhemmin myös vuodesta 1904 päätoimittajaksi ja lehden omistajaksi. Kalevan palveluksessa Tervo oli yksitoista vuotta. Kalevan tehtävät jätettyään Tervo muutti 1910 Helsinkiin ensin Suomalaisen Uutistoimiston ja sitten 1911 Suomen Tietotoimiston palvelukseen. Tervo oli Etelä-Suomen Sanomat-lehden päätoimittajana Lahdessa 1915–1921 ja sitten Lahti-lehden toimitussihteerinä. Vuonna 1928 Tervo muutti Kuopioon, jossa ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi ja toimittajaksi. Vuoteen 1931 mennessä Tervo oli kirjoittanut neljä nuorten kirjaa ja yhden aikuisten romaanin.

Tervo oli Oulussa asuessaan Oulun Hiihtoseuran johtokunnan jäsenenä ja sihterinä 1901—1910 sekä Oulun läänin hätäapukomitean kamreerina 1902—1904. Hän oli Nuorsuomalaisen Sanomalehtimiesyhdistyksen sihteerinä 1912–1915 ja yhdistyksen johtokunnan jäsenenä 1912–1921. Tervo oli mukana perustamassa Lahden Hiihtoseuraa, oli seuran johtokunnan jäsenenä ja sihteerinä sekä toimi Salpausselän hiihtojen järjestäjänä.

## Tuotanto
* *[[Katurakkeja ja rottarinkuloita]]*, muistelmia Tapulikaupungista poikavuosilta, Gummerus, 1929
* *Me pojat ja Arkelan kapteeni*, muistelma vesavuosilta, Gummerus, 1929
* *Sen kesän kokemuksia*, Gummerus, 1929
* *Ilosaarten seutuvilta*, uusia muistelmia vesavuosilta, WSOY, 1931
* *Rattoisilta rantamilta*, uusia muistelmia vesavuosilta, WSOY, 1932

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia
Pikku einsteinit

**Pikku einsteinit** (*Little Einsteins*) on televisiossa esitetty animaatiosarja. Siinä kuvataan neljän lapsen ryhmää, joka ajaa pitkin maailmaa raketillaan ja opettelee samalla uusia asioita esimerkiksi muusikoista, taiteilijoista ja luonnosta. Sarjassa kuullaan klassista musiikkia ja kuuluisimpia taiteilijoita. Ohjelmassa on myös luonnosta ja eläimistä. Sarja on dubattu suomeksi.
Louhi (lehti)

**Louhi** oli Oulussa vuosina 1890–1906 ilmestynyt nuorsuomalainen sanomalehti.

Lehden perustamisen taustalla oli tyytymättömyys K. F. Kivekkään radikaaliin suomenmieliseen *[[Kaiku (lehti)|Kaikuun]]* ja ruotsinmielisten rahoittamaan *[[Oulun Ilmoituslehti|Oulun Ilmoituslehteen]]* sekä maltillisen *[[Oulun Lehti|Oulun Lehden]]* lakkaaminen vuonna 1887. Teuvo Pakkalan ja Juho Siiran perustama *Louhi* alkoi ilmestyä säännöllisesti vuoden 1891 alussa Heickellin ja Sareliuksen kirjapainosta. Samana vuonna perustettu Sanomalehti Louhen Oy muutti painatuksen B. B. Berghdalin kirjapainoon, ja vuonna 1895 tästä tuli myös lehden omistaja.

*Louhen* poliittinen linja oli nuorsuomalainen ja se seurasi pääosin *[[Päivälehti|Päivälehden]]* ohjelmaa. Uskonnollisissa kysymyksissä lehti oli kuitenkin pidättyvämpi. *Louhen* palstoilla vaadittiin kansan oikeuksien laajentamista ja äänioikeusrajoitusten poistamista, ja se kiinnitti huomiota myös työväenkysymykseen ja raittiusasiaan. Aikansa tapaan lehdessä julkaistiin runsaasti kaunokirjallista aineistoa. Sortovuosina *Louhi* julistautui perustuslailliseksi, mutta se ei kuulunut hallituksen kiivaimpien arvostelijoiden joukkoon. Vuonna 1904 se sai kuitenkin kuukauden mittaisen lakkautustuomion keisarillisen manifestin sijoittamisesta väärään paikkaan.

Kolmesti viikossa ilmestyneen *Louhen* päätoimittajina työskentelivät Teuvo Pakkala (1890–1891), Erkki Tammelin (1892–1894) ja Gustaf Kivistö (Stenvik, 1894–1906). Sen levikki kohosi 2&nbsp;000:sta vuonna 1893 5&nbsp;500 kappaleeseen vuonna 1905. Lehdellä oli Oulussa useita kilpailijoita, joista vuonna 1899 perustettu kuusipäiväinen *[[Kaleva (sanomalehti)|Kaleva]]* oli myös nuorsuomalainen. Berghdal myi vuonna 1906 kirjapainonsa maalaisliittolaisille, jotka lopettivat *Louhen* oman *[[Liitto (lehti)|Liitto]]*-lehtensä tieltä. Myös osa toimittajista siirtyi uuden lehden palvelukseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Louhi'' digitoituna Kansalliskirjastossa
Väinö Kolkkala

**Väinö Kalle Kolkkala** (29. kesäkuuta 1883 Loimaa, Suomen suuriruhtinaskunta &ndash; 28. toukokuuta 1952 Jyväskylä) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä Kulo ja Väinö Kulo.

Kolkkalan vanhemmat olivat maanviljelijä Erland Kolkkala ja Emma Katariina Wiuko. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1903 ja tehtyään opintomatkan Berliiniin hän oli toimitussihteerinä Keski-Suomi-lehdessä 1913–1914, Kunnallisten Sanomain päätoimittajana Loimaalla 1916–1917 sekä päätoimittajana Keski-Savo-lehdessä 1917–1918 ja Itä-Savo-lehdessä 1918–1920. Kolkkala oli Maaseudun Sanomain paatoimittaja ja sittemmin toimitussihteeri vuosina 1920–1922, työskenteli lehtimiehenä Jyväskylässä 1927–1930 ja ryhtyi sitten vapaaksi toimittajaksi ja kirjailijaksi.

Väinö Kolkkalalle myönnettiin 1938 valtion sanomalehtimieseläke.

Kolkkala kirjoitti sanat Varsinaissuomalaisten lauluun nimimerkillä Väinö Kulo.

Kuvanveistäjä Aarre Aaltosen muovaama Väinö Kolkkalan muotokuva on pystytetty Kanta-Loimaan kirkon edustalle.

## Teoksia
**Lyyli, länsisuomalainen kyläkertomus* 1914
**Elämän murhe* 1915
**Rusthollari Warala*, kyläkuvaus 1915
**Katri Vuorenpää*, kertomus  1916
**Puhdasta jälkeä, palasia erään kylän historiasta* 1916
**Ihmisen osa*, runokokoelma 1917
**Kilven kanssa tai kilven päällä*  1919
**Naurun loppu, tutkintotuomari reserviluutnantti Ruislahden papereita sotavankileirielämästä* 1919 
**Nuoren leskivaimon lankeemus* 1919
**Henrik Hyyryläisen elämä, edesmenneen toimittaja nimettömän kuvia ja kuvitelmia vanhasta linnasta ja pikkukaupungista*  1922
**Juupeliylioppilas, ylioppilaspakinoita vanhoilta hyviltä ajoilta* 1923 
**Kuinka Kustaa ja Katri saivat toinen toisensa, historiallinen kertomus ilman murhia ja murha-aseita* 1923
**Sisäinen syyttäjä ja muita novelleja* 1924
**Tuomiojärven kavaljeeri, toimittaja J. Halavan muistiinpanoja* 1924
**Sannan ja Aaron elämänkamppailut, jutelma pienviljelijäväestön elämästä* 1925
**Kotitanhuvilta: vähäisiä piirrelmiä*, novellikokoelma 1926
**Maan suola*, romaani 1926
**On, on ja ei, ei, kronikka sanomalehtimieselämästä, kuulemiensa ja näkemiensä perusteella kokoonpannut sohvatoimittaja Pietari Kukkonen* 1929
**Huominen päivä parempi, asiakirja ihmiselämästä* 1931
**Kohtalon kourat*, romaani 1934
**Tuokio "Aamuttaren" toimituksessa*, 1-näytöksinen ivailu  1936
**Taipaleella tapaamiani, muistelmansirpaleita elämäni varrelta* 1948

## Lähteet
* Suomen kirjailijat tietokanta 
* Kuka kukin oli (Wikiaineisto)
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* 
* Väinö Kolkkala : Joel Lehtonen. Muutamia persoonallisia muistoja, Aamulehti, 23.12.1934, nro 346, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kyllikki Hämäläinen

**Kyllikki Hämäläinen** (23. huhtikuuta 1906 Viipuri – 8. huhtikuuta 1993) oli suomalainen kirjailija ja kääntäjä.

Kyllikki Hämäläisen vanhemmat olivat toimittaja Toivo Torsten Ferdinand Kaukoranta ja Aura Dagmar Lahdenpohja. Hämäläinen suoritti ylioppilastutkintonsa Kuopion yhteiskoulusta vuonna 1925. Hän avioitui Lauri Hämäläisen kanssa, mutta tämä kuoli jo vuonna 1952.

Ensimmäiset Hämäläisen käännöstyöt julkaistiin 1940-luvun puolivälissä. Muutamaa ensimmäistä työtään lukuun ottamatta hän työskenteli Otavalle. Useiden dekkarien ja nuortenkirjojen ohella Hämäläisen laajaan käännöstuotantoon kuuluu muun muassa Jules Vernen *[[Maailman ympäri 80 päivässä]]* (1956) ja Virginia Woolfin *[[Mrs. Dalloway]]* (1956). Lastenkirjoista hänen kuuluisimpia käännöksiään ovat C. S. Lewisin Narnian tarinoiden neljä ensimmäistä osaa: *[[Taikurin sisarenpoika]]* (1959), *[[Velho ja leijona]]* (1960), *[[Prinssi Kaspian]]* (1961) ja *[[Kaspianin matka maailman ääriin]]* (1963). Loput kolme Narnia-kirjaa käänsi Kaarina Helakisa 1970-luvulla.

Hämäläisen omat kirjalliset tuotokset olivat pääosin tytöille suunnattuja nuortenkirjoja. Ne hän kirjoitti nimellä **Kyllikki Häme**. Hänen esikoisromaaninsa *Matkatoverukset* julkaistiin 1944, samana vuonna kuin hänen ensimmäinen käännöksensäkin.

## Teokset
* *Matkatoverukset. Tyttöromaani*, Otava 1944
* *Rakastava. Romaani*, Otava 1946
* *Ruutin kirja. Päiväkirjaromaani*, Otava 1953
* *Päivä. Kertomus rakkaudesta*, Otava 1955
* *Kevättä ilmassa. Tyttöromaani*, Otava 1960

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Papa Wemba

**Jules Shungu Wembadio Pene Thabani Kikumba** eli **Papa Wemba** (14. kesäkuuta 1949 Léopoldville, Kongon demokraattinen tasavalta – 24. huhtikuuta 2016 Abidjan, Norsunluurannikko) oli tunnetuimpia afrikkalaisia maailmanmusiikin esittäjiä. Hän syntyi Léopoldvillessä (nyk. Kinshasa) Kongon demokraattisessa tasavallassa belgialaisen siirtomaavallan aikana ja liittyi soukous-yhtye Zaiko Langa Langaan Kinshasassa vuonna 1969.

Jules Shungu jätti Zaiko Langa Langan vuonna 1974 mutta jatkoi menestyksekästä uraansa muissa kokoonpanoissa. Hän otti taiteilijanimensä käyttöön vuonna 1975.

Afrikkalaisen maailmanmusiikin huipulla viettämiensä vuosikymmenten aikana Papa Wemba vaikutti aktiivisesti sekä Kinshasassa että Euroopassa. 1980-luvulla hän muutti Pariisiin ja vaikutti kongolaisen musiikin leviämiseen Afrikan ulkopuolelle. Vuonna 1993 hän oli lämmittelijänä Peter Gabrielin maailmankiertueella. Hän esiintyi Suomessa Helsingin juhlaviikoilla 1999.

Papa Wemba tunnettiin myös prameasta pukeutumistyylistään, ja hän oli esikuva sodan ja köyhyyden kurittamassa maassa kasvaneille kongolaisille nuorille, jotka käyttivät kalliita muotivaatteita vastauksena kokemiinsa vastoinkäymisiin.

2000-luvun alussa Papa Wemba sai Ranskassa vankeustuomion avunannosta laittomien siirtolaisten salakuljettamisessa. Hän oli vankilassa noin neljä kuukautta.

Papa Wemba kuoli 66-vuotiaana kesken konsertin Abidjanissa Norsunluurannikolla 24. huhtikuuta 2016.

## Lähteet
Jojon sirkus

**Jojon sirkus** (*Jojo's Circus*) on Disneyn valmistama animaatiosarja. Jojon sirkus on tarkoitettu alle viisivuotiaille katsojille. Jojo on punatukkainen tyttöklovni, joka asuu Sirkus-kaupungissa vanhempiensa kanssa. Jojo käy kaupungissa sirkuskoulua ja opettelee siellä sirkustemppuja kuten pyöräilemistä yksipyöräisellä. Jojolla on kavereina oma leijonansa Murina, pikku elefantti Elli ja pari muuta ystävää. Jojon Sirkuksen tarkoitus on saada lapsia liikkumaan ja leikkimään Jojon kanssa yhdessä. Lapset oppivat samalla yhteistyötä sekä avuliaisuutta. Ohjelmassa kuulee samalla musiikkia sekä laulua. Jokaisen jakson loppuvaiheessa Jojo tekee kysymyksiä lapsille. Sarjaa on dubattu suomeksi, ja sitä on esitetty Yle TV2-kanavalla.
Koffi Olomide

**Antoine Koffi Olomide** (s. 13. elokuuta 1956) on kinshasankongolainen soukousmuusikko. Hän syntyi Kisanganissa kongolaiselle isälle sekä ghanalaiselle äidille ja kasvoi Kinshasassa. Hän on tehnyt muiden projektiensa ohella yhteistyötä Papa Wemban kanssa ja osallistunut Africando-kokoonpanon toimintaan.
Alfredo Le Pera

**Alfredo Le Pera** () oli argentiinalainen toimittaja, näytelmäkirjailija ja sanoittaja, joka parhaiten tunnetaan hedelmällisestä yhteistyöstä argentiinalaisen tangolaulajan Carlos Gardelin kanssa. Heidän tunnetuimpia tangojaan ovat *Mi Buenos Aires querido*, *Amores de estudiante*, *Soledad*, ''Volver'', *Por una cabeza* sekä *El día que me quieras*. 

Uransa alkuvaiheessa Le Pera toimi teatterikriitikkona useissa argentiinalaisissa aikakauslehdissä. Matkallaan Pariisissa 1931 hän tapasi Gardelin, ja pian tämän jälkeen ryhtyi sanoittamaan Gardelin säveltämiä tangoja ja teki käsikirjoituksia hänen elokuviin.

Le Peraa on kiitetty tangosanoituksien laadun kohottamisesta.

Hän menehtyi lentokoneonnettomuudessa Medellínissä, Kolumbiassa yhdessä Carlos Gardelin ja muiden kiertueella olleiden muusikkojen kanssa. 

## Lähteet

### Viitteet
Julia Bond

**Julia Bond** (s. 26. helmikuuta 1987, Long Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä.

## Elämäkerta

Bond on kotoisin Kaliforniasta ja aloitti siellä aikuisviihdeuransa vuonna 2005 täyttäessään 18. Hänet on alalla nimetty "Box Cover Queen:iksi" hänen esiinnyttyään lukuisten DVD-julkaisujen kansissa kesän 2005 aikana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Julia Bond Blog
Matti A. Takala

**Matti Antero Takala** (5. helmikuuta 1956 Töysä – 25. maaliskuuta 2021 Tampere) oli suomalainen muusikko. Hän soitti rumpuja muun muassa Juice Leskinen Slam -yhtyeessä vuosina 1977–1980.

Vaikutettuaan 1970-luvun alkupuolella kuortanelaisen Lapuanliike-yhtyeen rumpalina Takala muutti vuonna 1977 Töysästä Tampereelle saatuaan kiinnityksen Juice Leskinen Slam -yhtyeeseen. Takala soitti yhtyeessä vuoteen 1980, jolloin hän erosi vedoten siihen, että yhtyeen esittämä musiikki oli liian helppoa ja yksinkertaista. Tuon jälkeen Takala soitti tamperelaisissa yhtyeissä kuten Frendz (1980), Salmela Komitea ja Catwalk (1984–1986).

1990-luvulla Takala soitti muun muassa Mauri ”Moog” Konttisen Moogetmoogs-yhtyeessä. 1990-luvulla Takalalla oli Takala Project -niminen ultraprogressiivista jazzia soittanut yhtye, jossa kappaleiden tekijänä ja kitaristina toimi Jartse Tuominen. Vuonna 2003 Takala oli mukana Dave Lindholmin projektissa Redclouds. Levy julkaistiin promootiotarkoituksessa, ja se oli saatavilla ainoastaan *[[Blues News]]* -lehden numeron 200 mukana. Takala soitti vuosina 2002–2004 seinäjokelaisessa Hole In One -yhtyeessä ja myöhemminkin vieraili orkesterin esiintymisissä perkussionistina. Takala soitti vuosina 1987–1996 Aapeli Kissala -yhtyeessä, joka julkaisi singlen ”Lasten hautausmaa”/”Köyhän virsi” vuonna 1987. Singlen B-puolesta tehtiin Heikki Harman Yleisradiolle ohjaama video.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Matti A. Takalan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Pykimä

**Pykimä** (lääk. ragadi) on kuivan ihon tai limakalvon halkeama. Se voi esiintyä esimerkiksi suupielissä, huulissa, sormissa tai sormien välissä, nännissä tai peräaukossa. Yleisimmin pykimää esiintyy kantapäissä.

## Lähteet
*
Tones

**Tones** on yhdysvaltalaisen kitaristi Eric Johnsonin vuonna 1986 julkaistu albumi.

Albumin kappale "Zap" on omistettu muusikko Frank Zappalle.

## Kappaleet

# "Soulful Terrain" – 4:15
# "Friends" – 5:35
# "Emerald Eyes" – 3:22
# "Off My Mind" – 3:59
# "Desert Song" – 4:19
# "Trail of Tears" – 6:02
# "Bristol Shore" – 6:39
# "Zap" – 4:42
# "Victory" – 6:38

## Kokoonpano

* Eric Johnson - kitarat, laulu, piano ja koskettimet
* Roscoe Beck - basso
* Tommy Taylor - rummut, perkussio ja laulu
* Stephen Barber - Fairlight CMI ja piano
* Jerry Marotta - perkussio ja laulu 
* Jennifer Warnes - laulu
* David Tickle - Fairlight CMI ja perkussio

## Lähteet

* Guitar9.com
Joni Rautanen

**Joni Pekka Rautanen** (s. 15. elokuuta 1986) on suomalainen pikajuoksija. Rautanen edustaa hollolalaista Hollolan Urheilijat -46 -seuraa. Rautasen valmentajana toimii Jari Peltokangas.

Rautanen selviytyi Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009 välieriin 60&nbsp;metrin juoksussa. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän karsiutui 100&nbsp;metrin alkuerissä ja juoksi toisen osuuden Suomen 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestijoukkueessa, joka sijoittui seitsemänneksi suomenennätysajalla 39,29.

Rautanen sijoittui kesän 2007 Kalevan kisoissa toiseksi sekä 100:lla että 200 metrillä. Vuoden 2008 Kalevan kisoissa hän voitti ensimmäisen ulkoratojen Suomen-mestaruutensa 100 metrillä ajalla 10,52 s ja sijoittui 200 metrillä toiseksi ajalla 21,38 s. Kalevan kisoissa 2010 hän voitti 100 metriä ja oli toinen 200 metrillä. Hänen ennätyksensä 100 metrin juoksussa on Jämsänkoskella heinäkuussa 2010 juostu 10,40 sekuntia. Göteborgissa järjestetyssä Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2007 hän juoksi 200 metrin ennätyksensä 21,26 sekuntia.

Ensimmäisen sisäratojen Suomen mestaruutensa Rautanen voitti 60 metrin juoksussa Joensuussa 2008. Hän uusi mestaruutensa Mustasaaressa 2009. 60 metrin ennätyksensä 6,68 hän juoksi Vaasassa helmikuussa 2009.

## Henkilökohtaiset ennätykset

*100 m: 10,40 Jämsänkoski 4.7.2010
*200 m: 21,26 Göteborg 9.9.2007
*Pituus: 747 Kuortane 24.6.2006

; Sisärataennätykset
*60 m: 6,68 Vaasa 12.2.2009
*100 m: 10,36 Vaasa 12.2.2009 (epävirallinen SE)
*200 m (ylipitkä rata): 21,14 Mustasaari 18.2.2008
*Pituus: 749 Tampere 4.2.2007

## Lähteet
Rami Jokinen

**Rami Juhani Jokinen** (s. 27. tammikuuta 1985 Tuusula) on suomalainen pikajuoksija. Jokinen edustaa HIFK Friidrott -seuraa. Ennen HIFK:ta hän edusti Helsingin Kisa-Veikkoja. Hänen valmentajinaan on toiminut Timo Aumanen ja Mikko Kaipainen, kaudelle 2008 valmennusvastuun otti vaasalainen juoksuvalmentaja Mikael Bäck.

Jokisen ennätys 100 metrin juoksussa on 10,53 sekuntia, jonka hän juoksi Tampereen Eliittikisoissa 20.6.2007 yhden metrin myötätuuleen. 200 metrin juoksun ennätys on 21,38 sekuntia 0,3 metrin myötätuuleen, jonka hän juoksi Lappeenrannan Kalevan kisoissa 2007, sijoittuen SM-pronssille. Jyväskylässä 2006 hän sai samalla matkalla SM-hopeaa. Hallikisoissa 60 metrin ennätys on 6,80 sekuntia juostuna 2007 sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa.

Jokinen kuului Suomen joukkueeseen, joka sai pronssia 22-vuotiaiden EM-kilpailujen 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestissä Debrecenissä 2007. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2006. 

Jokinen suoritti varusmiespalveluksen Lahden urheilukoulussa ja opiskelee tällä hetkellä Vaasan yliopistossa Kauppatieteellisessä tiedekunnassa.

## Lähteet
*
Tamandua

**Tamandua** (*Tamandua tetradactyla*) on muurahaiskarhuihin kuuluva nisäkäslaji, jota paikalliset alkuasukkaat sanovat kaguaariksi. Siitä on käytetty myös nimeä **eteläntamandua** erotukseksi sen lähimmästä sukulaisesta, pohjantamanduasta (*Tamandua mexicana*).

## Tuntomerkit
Tamanduan pituus on 54–58 senttimetriä ja paino 4–7 kilogrammaa. Sen karva on tiheää ja jäykkää. Väritys vaihtelee kauttaaltaan ruskeasta, mustasta ja kellertävästä erilaisiin väriyhdistelmiin.

## Ravinto
Tamanduan ravintoa ovat termiitit, muurahaiset, mehiläiset ja pienet selkärangattomat.

## Lähteet
*

### Viitteet
Helmuth Rilling

**Helmuth Rilling** (29. toukokuuta 1933 Stuttgart – 11. helmikuuta 2026 Warmbronn, Leonberg) oli saksalainen kapellimestari. Hän syntyi Stuttgartissa ja aloitti siellä opintonsa, joita hän myöhemmin jatkoi Italiassa.

Rilling tuli tunnetuksi varsinkin Bach-levytystensä myötä.

Rilling johti vuonna 1988 Stuttgartissa kolmentoista säveltäjän yhteistyöstä syntyneen *Messa per Rossinin* kantaesityksen. Hän oli mukana perustamassa Oregonin Bach-festivaalia vuonna 1970.

## Lähteet
Ludvig I (Portugali)

**Ludvig I Hyvä** (; 31. lokakuuta 1838 Lissabon, Portugali – 19. lokakuuta 1889 Cascais) oli Portugalin kuningas vuosina 1861–1889. 

## Suku
Ludvig I:n koko nimi oli Luís Filipe Maria Fernando Pedro de Alcântara António Miguel Rafael Gabriel Gonzaga Xavier Francisco de Assis João Augusto Júlio Valfando. Hän oli kuningatar Maria II:n ja tämän kuningaspuolison Ferdinand II:n toiseksi vanhin poika ja kuningas Pietari V:n nuorempi veli. Hänellä oli yhteensä 10 sisarusta, joihin kuului muun muassa Saksin kuninkaan Yrjön puoliso Maria Anna.

## Kuningas, tieteiden ja taiteiden suosija
Ludvig I tuli kuninkaaksi 23-vuotiaana marraskuussa 1861 Pietari V:n kuoltua lapsettomana lavantautiin. Espanjan vallankumous synnytti vuonna 1868 Portugalissa kriisin, kun Ranskan keisari Napoleon III ehdotti Espanjan uudeksi kuninkaaksi joko Ludvigia tai tämän isää Ferdinandia. Iäkäs marsalkka ja moninkertainen entinen pääministeri João Carlos de Saldanha kaappasi vuonna 1870 vallan Ludvigin vastustelematta mutta joutui pian eroamaan. Ludvig suosi tämän jälkeen António Maria de Fontes Pereira de Melon johtamaa konservatiivista regenaattoripuoluetta (*Partido Regenerador*), mikä ajoi kilpailevan edistyspuolueen (*Partido Progressista*) tasavaltalaisuuden kannalle.

Ludvig oli kiinnostunut meritieteestä ja perusti Lissaboniin akvaarion. Hän oli myös erittäin kiinnostunut kirjallisuudesta, ei vain portugaliksi, vaan myös englanniksi. Hän käänsi ensimmäisenä William Shakespearen näytelmät *[[Venetsian kauppias]]*, *[[Rikhard III (näytelmä)|Rikhard III]]* ja *[[Othello]]* portugaliksi. Hänen tunnetuin teoksensa Portugalissa oli *[[Hamlet]]in* käännös.

## Avioliitto ja lapset

Ludvigin puolisona oli vuodesta 1862 Italian prinsessa Maria Pia, jonka vanhemmat olivat kuningas Viktor Emanuel II ja kuningatar  Maria Adelheid. Avioliitto oli aluksi onnellinen, mutta Maria Pia sairastui masennukseen toisen poikansa jälkeen, kun Ludvig otti itselleen lukuisia rakastajattaria. Pari sai kaksi poikaa:

* Kaarle I (*Carlos*, 1863–1908), Portugalin kuningas
* Alfonso (*Afonso*, 1865–1920), Porton herttua, kruununprinssi vuodesta 1908

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bobby Brown (baseballpelaaja)

**Robert William ”Bobby” Brown** (25. lokakuuta 1924 – 25. maaliskuuta 2021) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja (kolmas pesämies). Hän syntyi Seattlessa, Washingtonin osavaltiossa, ja valmistui lääkäriksi.

Brown pelasi ensimmäisen ammattilaistason baseballottelunsa 22. syyskuuta 1946 ja viimeisensä 30. kesäkuuta 1954. Hän tuli tunnetuksi New York Yankees -joukkueesta. Hänen uransa katkaisi tilapäisesti palvelu Korean sodassa.

Vaikka oli lopettanut peliuransa jo vuosikymmeniä sitten, Brown toimi vuosina 1984–1994 American Leaguen puheenjohtajana. 

## Lähteet
Raitakertut

**Raitakertut** (*Calamonastes*) on herttujen heimoon kuuluva varpuslintusuku. 
BirdLife Suomen maailman lintujen luettelossa on 3 raitakerttulajia. Luokittelueroista johtuen voi muissa lähteissä olla erilaisia määriä raitakerttuja.

Raitakertut ovat pieniä, vatsapuolelta raidallisia, pitkäpyrstöisiä varpuslintuja, jotka elävät pensaikoissa ja savanneilla Saharan eteläpuolisessa Afrikassa.

## Lajit
* Kalaharinraitakerttu, *Calamonastes fasciolatus*
* Raitakerttu, *Calamonastes undosus*
* Tummaraitakerttu, *Calamonastes simplex*

## Lähteet
* Kenyabirds  (kuva tummaraitakertusta)

### Viitteet
Michael Neumayer

**Michael Neumayer** (s. 15. tammikuuta 1979 Bad Reichenhall, Baijeri) on saksalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 2000–2016.

Neumayer kuului Saksan joukkueeseen, joka saavutti Itävallan jälkeen hopeaa normaalimäen joukkuekilpailussa Oberstdorfin MM-kisoissa 2005. Joukkueessa hyppäsivät hänen lisäkseen Martin Schmitt, Michael Uhrmann ja Georg Späth. Seuraavana vuonna Neumayer muodosti Späthin, Uhrmannin ja Alexander Herrin kanssa Saksan pronssikvartetin lentomäen MM-kisojen joukkuekilpailussa Kulmissa. Kultaa voitti Norja ennen Suomea. Henkilökohtaisessa kilpailussa Neumayer oli kolmastoista.. 

Neumayer sijoittui Torinon olympialaisissa 2006 normaalimäessä kahdeksanneksi, suurmäessä 11:nneksi ja joukkuekilpailussa neljänneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli suurmäessä kuudes, normaalimäessä kuudestoista ja Saksan joukkueen mukana joukkuemäessä hopealla. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän kuului Saksan pronssijoukkueeseen normaalimäen joukkuekilpailussa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sai joukkuekilpailussa hopeaa ja oli suurmäessä 13:s. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän hyppäsi joukkuekilpailussa viidenneksi sijoittuneessa Saksan joukkueessa.

Neumayer voitti Continental Cupin kokonaiskilpailun kaudella 2001–2002. Maailmancupin osakilpailussa hän sijoittui ensimmäisen kerran kärkikolmikkoon oltuaan kolmas Garmisch-Partenkirchenissä uudenvuodenpäivänä 2008. Hän sijoittui lopulta myös mäkiviikon kokonaispisteissä kolmanneksi usean kärkihyppääjän pudottua kiertueen viimeisessä, Bischofshofenin osakilpailussa toiselta kierrokselta. Seuraavan kerran hän sijoittui maailmancupissa kolmen parhaan joukkoon oltuaan kolmas Willingenissä helmikuussa 2010. Hän sijoittui toiseksi Vikersundin lentomäessä tammikuussa 2013. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli yhdeksäs kaudella 2012–2013.

Neumayer lopetti uransa kauden 2015–2016 jälkeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Final Fantasy VI:n diskografia

**[[Final Fantasy VI]]** on Squaren kehittämä roolipeli, jonka musiikista vastasi *[[Final Fantasy]]* -sarjan peleistä suurimman osan säveltänyt Nobuo Uematsu. Pelin ensimmäinen soundtrack oli Japanissa maaliskuussa 1994 julkaistu *Final Fantasy VI Original Sound Version*, jota seurasivat pianolla soitettuja kappaleita sisältävä *Final Fantasy VI Piano Collections* sekä orkesteroitu *Final Fantasy VI Grand Finale*. Albumien lisäksi on julkaistu myös kolme *Final Fantasy VI* -EP-levyä, jotka ovat *Final Fantasy VI Special Tracks* sekä *Final Fantasy VI Stars Vol. 1* ja *Vol. 2*. Kaikki levyt ilmestyivät pelin tavoin vuonna 1994.

## Albumit

### ''Final Fantasy VI Original Sound Version''

*Final Fantasy VI Original Sound Version* (myöhemmin myös *Final Fantasy VI Original Soundtrack*) julkaistiin 25. maaliskuuta 1994. Albumista tehtiin myös 1. lokakuuta 2004 saataville tullut uudelleenjulkaisu. Levyn kappaleet on otettu muuntamattomina suoraan pelistä.

Pohjois-Amerikassa *Original Sound Versionia* markkinoitiin nimellä *Final Fantasy III: Kefka’s Domain*, joka julkaistiin pari kuukautta japanilaisversion jälkeen. *Kefka’s Domain* oli mahdollista tilata pelin mukana tulevalla katalogilla joko CD:n tai kasetin muodossa. Amerikkalaisjulkaisun kansikuva ja kappaleiden nimet ovat erilaisia *Original Sound Versioniin* nähden, mutta kappalesisällöltään soundtrackit eivät poikkea toisistaan.

#### Levyt



### ''Final Fantasy VI Grand Finale''

*Final Fantasy VI Grand Finale* sisältää 11 Milanon sinfoniaorkesterin esittämää *Final Fantasy VI*:n kappaletta. Albumi julkaistiin ensimmäistä kertaa vuonna 1994, ja kymmenen vuotta myöhemmin se ilmestyi uudelleen NTT Publishingin julkaisemana.

*Grand Finalen* ainoa sanoitettu kappale on *Final Fantasy VI*:n oopperakohtauksessa kuultava "Aria di Mezzo Carattere", jonka Svetla Krasteva esitti italian kielellä.

#### Kappaleet


### ''Final Fantasy VI Piano Collections''

*Final Fantasy VI Piano Collections* on kesäkuussa 1994 julkaistu albumi, johon on nauhoitettu 13 Reiko Nomuran pianolla esittämää *Final Fantasy VI*:n kappaletta. Vuonna 2001 NTT Publishing julkaisi *Piano Collectionsin* uudestaan.

#### Kappaleet

## EP-levyt

### ''Final Fantasy VI Stars''

*Final Fantasy VI Stars Vol. 1* ja *Vol. 2* -EP:t ilmestyivät vuoden 1994 alussa. Niihin on talletettu *Original Sound Versionin* mukaisessa äänenlaadussa yhteensä kymmenen eri pelihahmon tunnuskappaletta. Levyiltä on jätetty pois Mogin, Umaron ja Gogon hahmoteemat.

#### Kappaleet
##### Vol. 1

##### Vol. 2


### ''Final Fantasy VI Special Tracks''

*Final Fantasy VI Special Tracks* julkaistiin huhtikuussa 1994. EP:n 6 kappaleesta suurinta osaa ei käytetty itse pelissä. Mikäli vokalisoitu "Chikazuku Yokan" olisi lisätty *Final Fantasy VI*:een, olisi se ollut pelisarjan ensimmäinen laulua sisältävä kappale. Loput kaksi kappaletta – "Techno de Chocobo" ja *[[Final Fantasy IV]]*:n " Troian Beauty" – ovat uusia versioita alkuperäisistä sävellyksistä.

#### Kappaleet

1. Aiemmin julkaisematon kappale
2. Remix

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Nobuo Uematsun virallinen sivusto
Neurotiede

**Neurotiede** tarkoittaa tieteenalaa, jotka tutkii hermoston toimintaa ja rakennetta. Neurotieteisiin kuuluvat muun muassa neurobiologia, joka tutkii hermosoluja; neuroanatomia, joka tutkii hermoston rakennetta; behavioraalinen neurotiede, joka tutkii hermoston toimintaa; evolutionaarinen neurotiede, joka tutkii hermoston kehitystä, sekä laskennallinen eli komputationaalinen neurotiede, joka tutkii aivojen toimintaa informaatiojärjestelmänä. Neurotieteellinen tutkimus kattaa myös osia muun muassa genetiikan, biokemian, fysiologian, farmakologian ja patologian aloista.

Monet neurotieteen osat on perinteisesti luettu biologian aloiksi. Nykyisin neurotiede käsitetään usein monitieteiseksi alaksi, johon kuuluu myös kognitiivisen psykologian, neuropsykologian, tietojenkäsittelytieteen, tilastotieteen, fysiikan ja lääketieteen (neurologia) tutkimusta. Neurotiede onkin laajentunut kattamaan kaiken kokeellisen ja teoreettisen tutkimuksen, joka koskee eliöiden keskus- ja ääreishermostojen toimintaa ja rakennetta.

Suomessa on vietetty kolmena vuotena aivoviikkoa, jonka aikana on pyritty tekemään neurotiedettä tutuksi yleisölle. Aivoviikon ajatus on lähtöisin Yhdysvalloista, ja kansainvälistä aivoviikkoa on vietetty kaksitoista kertaa.

Suomen aivotutkimusseura yhdistää eri alojen tutkijoita, joiden työ kohdistuu hermostoon. Seurassa on noin 200 jäsentä.

## Osa-alueita
Neurotieteiden aloiksi luetaan
* kliiniset neurotieteet ja neurologia
* kognitiivinen neurotiede
* laskennallinen neurotiede ja neuroinformatiikka
* molekulaarinen neurotiede
* neuroanatomia
* neurobiologia
* neurofarmakologia
* neurofysiologia
* neuropatologia
* neuropsykiatria
* neuropsykologia

## Katso myös
* Kognitiotiede
* Neurofilosofia
* Neurotaloustiede

## Lähteet
* Neurologiasäätiö 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* Paavilainen, Petri: *Toimivat aivot: Kognitiivisen neurotieteen perusteita*. Helsinki: Edita, 2016.
* Revonsuo, Antti, Heikki Lang & Olli Aaltonen (toim.): *Mieli ja aivot: Kognitiivinen neurotiede*. Turku: Kognitiivisen neurotieteen tutkimusyksikkö, Turun yliopisto, 1996.

## Aiheesta muualla
Kathryn Grayson

**Kathryn Grayson** (9. helmikuuta 1922 – 17. helmikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja sopraanolaulaja. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.

Grayson syntyi Pohjois-Carolinassa. Hän tuli tunnetuksi elokuvista ja musikaaleista, mutta esiintyi myös televisiossa niinkin huomattavalla menestyksellä, että oli vuonna 1956 ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi. Hän esiintyi myöhemmällä urallaan muun muassa televisiosarjassa *[[Murhasta tuli totta]]*.

Graysonin tunnetuimpien elokuvien joukossa ovat *Keskiyön suudelma* (1949) ja *Rakkauden sävel* (1950), joissa hän esiintyi tenori Mario Lanzan kanssa. Hän oli kahdesti naimisissa, ja hänellä on vuonna 1948 syntynyt tytär.

## Aiheesta muualla
*
Jean-Michel Cavalli

**Jean-Michel Cavalli** (s. 13. heinäkuuta 1959) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. 

Hänen poikansa Johan Cavalli on ammattilaisjalkapalloilija. 

## Ura

### Pelaajana

Cavallin peliura jäi varsin vaatimattomaksi. Hän edusti eri seuroja kotisaarellaan Korsikalla vuosina 1971–1990.

### Valmentajana

1990 Cavalli aloitti Gázelec FCO Ajaccion päävalmentajana. Hän toimi seuran päävalmentajana kahden kauden ajan. 1993–94 hän toimi Al-Nasr Riadin luotsina ja johdatti seuran Saudi-Arabian mestariksi voittoon.

Cavalli palasi 1994 Ranskaan ja siirtyi Lille OSC:n päävalmentajaksi palaten 1997 Saudi-Arabiaan. Cavalli luotsasi Al-Riad SC:n Crown Prince Cupin finaaliin.

Palattuaan Ranskaan 1998 Cavalli luotsasi Gázelec Ajaccioa ja RC Paris'ta. Hän on valmentanut myös Kreikassa ja Italiassa saavuttamatta suurta menestystä. 

Kesäkuussa 2006 hän siirtyi Algerian maajoukkueen peräsimeen. Hänen johdollaan Algeria ei kuitenkaan selvinnyt karsinnoista vuoden 2008 Afrikan mestaruuskisoihin ja Cavalli jätti tehtävänsä lokakuussa 2007.

Joulukuussa 2007 hän siirtyi marokkolaisen Wydad Casablancan peräsimeen jättäen tehtävänsä helmikuussa 2008.

Joulukuussa 2008 Cavalli siirtyi Ligue 2:ssa toiseksi viimeiseksi pudonneen Nîmes Olympiquen päävalmentajaksi. Sittemmin hänet erotettiin tehtävästään marraskuussa 2010. 

Elokuussa 2012 Cavalli palasi Ligue 2:een nousseen Gázelec Ajaccion päävalmentajaksi. 

**Meriitit valmentajana**

* Saudi-Arabian mestaruus: 1994
* Crown Prince Cupin hopeaa: 1998

## Lähteet