open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oinas (tähdistö)

**Oinas** (latinaksi , genetiivi *Arietis*) on pienehkö pohjoistaivaan tähdistö Kolmion alla ja Härän länsipuolella. Oinas on eläinradan ensimmäinen tähdistö, jossa aurinko sijaitsi kevätpäiväntasauksen aikaan yli 2000 vuotta sitten. Maan prekession takia kevättasauspiste on siirtynyt Kalojen tähdistöön.

*Gamma (&gamma;) Arietis* on kaksoistähti, jonka Robert Hooke löysi vuonna 1664 yhtenä ensimmäisistä kaukoputkella löydetyistä kaksoistähdistä. Sen komponenttien väli on 8 kaarisekuntia.

Suomessa Oinas näkyy hyvin elokuusta helmikuuhun.

Yleisnimenä oinas tarkoittaa kuohittua uroslammasta eli pässiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pegasus

**Pegasus** (latinaksi *Pegasus*, genetiivi *Pegasi*) on suhteellisen helposti tunnistettava pohjoistaivaan tähdistö. Yhdessä ''α Andromedaen'' kanssa se muodostaa suuren niin sanotun Pegasus-neliön.

Messierin kohteista Pegasuksessa on pallomainen tähtijoukko M15. Tähdistön kirkkain galaksi on NGC 7331, josta 1,5 astetta etelään sijaitsee Stephanin kvintetti, viiden galaksin tiivis ryhmä.

*Beta (β) Pegasi* on punertava muuttuva tähti, jonka kirkkaus vaihtelee silmin havaittavasti.

Vuonna 1995 51 Pegasista tuli ensimmäinen tavallinen tähti, jolta löydettiin eksoplaneetta.

Pegasus-laatikon oikealla puolella olevalta noin 150 valovuoden päässä olevalta HD 209458 -tähdeltä on löytynyt eksoplaneetta HD 209458b, Jupiterin kokoluokan jättiläisplaneetta, jolle on annettu nimi *Osiris*. Se pimentää emotähtensä kirkkautta noin 1,5 % aina 3,5 vuorokauden välein. Se on ensimmäinen eksoplaneetta, jonka emotähden pimennysmuuttujavaikutus ennustettiin ja havaittiin ja jolta on mitattu spektroskooppisesti kaasukehästä happea, hiiltä ja vetyä. Planeetan olot ovat liian kuumat, jotta siellä voisi esiintyä ainakaan tuntemamme kaltaista elämää. Emotähti näkyy jo kiikarilla.

Kreikkalaisessa mytologiassa Pegasos nousi esiin Medusan ruumiista sen jälkeen kun Perseus oli katkaissut hänen kaulansa. Zeus asetti Pegasoksen taivaalle Pegasuksen tähdistöksi kuitenkin vasta myöhemmin sen jälkeen, kun Bellerofon oli yrittänyt ratsastaa sillä taivaisiin mutta oli pudonnut ratsunsa selästä.
Peräkeula

**Peräkeula** (latinaksi *Puppis*, genetiivi *Puppis*) on Siriuksen itäpuolella oleva etelätaivaan tähdistö, josta pieni pohjoisosa näkyy Suomessa. Linnunrata kulkee tähdistön läpi. Peräkeula on suurin kolmesta tähdistöstä, joihin alun perin Argo-laivana tunnettu suuri tähdistö jaettiin. Bayerin tähdille antamat designaatiot pysyivät kuitenkin samoina, mistä johtuen Peräkeulan kirkkain tähti on zeeta (ζ Puppis).

Messierin kohteista Peräkeulassa sijaitsevat avoimet tähtijoukot M46, M47 ja M93.

Naos (*ζ Puppis*), joka on Linnunradan suurimpia ja kuumimpia sinisiä jättiläistähtiä, on noin 2000 valovuoden päässä. Sen absoluuttinen magnitudi on peräti −7,3.

Tunnettu, melko kirkas on myös Ksii Puppis eli Azmidiske.

PS Puppis on puolestaan kefeidi, jonka lähistöltä ruotsalainen astronomi Bengt Westerlund löysi vuonna 1961 muuttuvan heijastussumun, jonka jakso on 41 vuorokautta kuten tähdenkin vaihtelu.  

## Lähteet
Perseus (tähdistö)

**Perseus** (latinaksi *Perseus*, genetiivi *Persei*) on Kassiopeian alla sijaitseva pohjoisen taivaan tähdistö, jonka poikki kulkee Linnunrata. Nimensä tähdistö on saanut kreikkalaisen mytologian Perseus-sankarista.

NGC 869 ja 884 (*h ja χ Persei*) muodostavat paljain silmin erottuvan avonaisen kaksoistähtijoukon.

Messierin kohteista Perseuksessa näkyy kirkas avoin tähtijoukko M34 ja planetaarinen sumu M76 eli Pieni nostopainosumu.

NGC 1499 on punainen Kalifornia-sumu, joka erottuu lähinnä valokuvissa. NGC 1528 on pieni tähtijoukko.

Algol, (Beta (β) Persei), on pimennysmuuttuja, luokkansa prototyyppi, jossa tähti pimentää toisen näkyvistä 2,8 vuorokauden välein. Kirkkaus putoaa +2,1 magnitudista +3,4:ään muutamassa tunnissa.
Pieni koira

**Pieni koira** (latinaksi *Canis Minor*, genetiivi *Canis Minoris*) on Kaksosten eteläpuolella ja Yksisarvisen pohjoispuolella oleva taivaanekvaattoria sivuava vaatimaton tähdistö.

Procyon (Alfa (α) Canis Minoris, kirkkaus +0,38m), on kellertävä kirkas tähti, joka on vain 11,3 valovuoden etäisyydellä. Sillä on seuralaisena valkoinen kääpiö. Procyon muodostaa Talvikolmion yhdessä Orionin Betelgeuzen ja Ison koiran Siriuksen kanssa, ja sen avulla muuten heikko tähdistö on helppo löytää.
Pieni leijona

**Pieni leijona** (latinaksi *Leo Minor*, genetiivi *Leonis Minoris*) on Otavan alla ja Leijonan päällä sijaitseva vaatimaton tähdistö.

Pienen Leijonan tähdistön alueella sijaitsevat myös M95, M96 ja M105.

*R Leo Minoris* on muuttuva Mira-tähti, jonka magnitudi vaihtelee välillä 7,1–12,6 liki vuoden välein.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pohjan kruunu

**Pohjan kruunu** (latinaksi *Corona Borealis*, genetiivi *Coronae Borealis*) on pieni Herkuleen ja Karhunvartijan välissä oleva pohjoistaivaan tähdistö, joka näyttää puoliympyrältä.

*R Coronae Borealis* (R CrB) on taivaan erikoisimpia tähtiä, harvinaisen luokkansa prototyyppi, joka tunnetaan niin sanottuna käänteisenä novana. Normaalisti sen kirkkaus on 5,9 magnitudia, mutta yhtäkkiä se saattaa muutamien päivien tai viikkojen kuluessa heiketä 8 magnitudia, jonka jälkeen se palautuu hitaasti ennalleen viikkojen tai kuukausien kuluessa. On arveltu, että siitä irtaantuu ajoittain valoa pimentäviä hiiligrafiittipilviä. Viimeisimpien tietojen mukaan tähti olisi syntynyt kahden tähden yhteensulautumisen tai törmäyksen tuloksena.

*T Coronae Borealis* (T CrB) on toistuva nova. Nykyään sen kirkkaus on +10,2 magnitudia, mutta vuosina 1866 ja 1946 se yhtäkkiä kirkastui +2 magnitudiin.
Pieni hevonen

**Pieni hevonen** (latinaksi *Equuleus*, genetiivi *Equulei*) on Etelän ristin jälkeen taivaan toiseksi pienin tähdistö. Se rajoittuu idässä Pegasukseen, lännessä Delfiiniin ja etelässä Vesimieheen.

Kreikkalaisen Hipparkhoksen ajatellaan keksineen tämän tähdistön toisella vuosisadalla eaa.

Pieni hevonen ei sisällä kirkkaita tähtiä tai harrastajan kannalta kiintoisia sumumaisia syvän taivaan kohteita. Sen sijaan tähdistössä on joitain mielenkiintoisia kaksoistähtiä: Gamma (γ) Equulei koostuu 4,7 ja 11,6 magnitudin komponenteista, joiden väli on 2 kaarisekuntia. Epsilon (ε) Equulei koostuu neljästä tähdestä, joista kirkkaimmat ovat 6,0, 6,3 ja 7,2 magnitudia. Delta (δ) Equulei on kaksoistähti, jonka komponenttien kiertoaika (5,7 vuotta) on yksi lyhimmistä. Komponentit voi erottaa toisistaan vain suurilla kaukoputkilla, sillä niiden näennäinen etäisyys on vain 0,35 kaarisekuntia.
Tasmaninmeri

**Tasmaninmeri** on Tyynenmeren reunameri Tasmanian, Australian ja Uuden-Seelannin välillä. Sen syvin kohta on 5&nbsp;200 metriä. Meri on saanut nimensä sitä tutkineelta hollantilaiselta Abel Tasmanilta.

## Sijainti ja koko
Tasmaninmeri on Tyynenmeren lounainen reunameri, jonka länsiranta on Australian mantereen kaakkoisosassa ja Tasmanian saarella. Itäraja kulkee Norfolkin selännettä, Uuden-Seelannin länsirannikkoa ja Macquarien selännettä pitkin. Meren pohjois- ja etelärajat ovat huonosti määriteltyjä.

Australian ja Tasmanian välissä oleva Bassinsalmi yhdistää Tasmaninmeren Intian valtamereen ja Uuden-Seelannin pääsaarten välissä oleva Cookinsalmi Tyyneenmereen. Tasmaninmeren pohjoispuolella on puolestaan Korallimeri.

Tasmaninmeri on 2&nbsp;250 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,3 miljoonaa neliökilometriä.

## Hydrologia ja geologia

Australian rannikolla vaikuttaa Itä-Australian virta, joka saa voimansa pasaatituulista ja Eteläiseltä päiväntasaajan virralta. Sen vaikutus on pienimmillään heinäkuulta joulukuulle, jolloin etelästä pääsee virtaamaan kylmempää vettä jopa 32:lle eteläiselle leveyspiirille asti.

Itäistä Tasmaninmerta hallitsee tammikuulta kesäkuulle läntiseltä Tyyneltämereltä tuleva merivirta, mutta heinäkuulta joulukuulle sinne virtaa Cookinsalmen kautta kylmempää vettä subantakrtiselta alueelta.

Tasmaninmeren syvin kohta on 5&nbsp;200 metrissä.

## Historia ja käyttö
Tasmaninmeri on saanut nimensä hollantilaiselta merenkävijältä Abel Tasmanilta, joka purjehti meren halki vuonna 1642. Ensimmäisenä Uuden-Seelannin ja Australian rannikoita tutki puolestaan 1770-luvulla James Cook ja muut tutkimusmatkailijat.

Tasmaninmereä liikennöivät monet laivat, jotka kulkevat Australian kaakkoisosan ja Uuden-Seelannin välissä. Merestä saadaan kalaa, Bassinsalmen itäosista Gippslandin altaassa öljyvaroja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ella ja Aleksi

**Ella ja Aleksi** on Teleks-yhtyeen Markus Koskisen ja Egotrippi-yhtyeen Sampo Haapaniemen musiikkiprojekti.

Ellalta ja Aleksilta ilmestyi vuonna 2004 albumi *Lenni Lokinpoikanen*, joka myi platinaa ja pysyi Suomen virallisen albumilistan ensimmäisellä sijalla neljä viikkoa vuodenvaihteessa 2004–2005. Emma-gaalassa 2005 Ella ja Aleksi palkittiin vuoden yllättäjinä. *[[Lenni Lokinpoikanen]]* sai jatkoa syksyllä 2005, jolloin julkaistiin *[[Kolme muskettisopulia]]* -albumi. Kummallakin albumilla on 13 kappaletta, joka on Ellan ja Aleksin mielestä ainoa oikea määrä. Vuonna 2008 ilmestyi 14 kappaleen levy nimeltään *[[Talventörröttäjät (albumi)|Talventörröttäjät]]*.

Ellan ja Aleksin tuotanto on konemusiikkipohjaista ja taustojen päälle räppäävät oikeat lapset, jotka ensilevyn aikaan olivat nelivuotiaita. Lasten henkilöllisyyttä ei paljastettu heidän suojelemisekseen julkisuudelta. Heidän oikeat nimensä eivät ole Ella ja Aleksi. Itse asiassa vuonna 2008 ilmestyneelle kolmannelle levylle oli valittu uudet artistit (Pop-Talk , osa 50, Sampo Haapaniemi). Kahden ensimmäisen levyn tyttölaulaja esittäytyi aikuisena naisena Siiriksi.

Kappaleiden sanoitukset koskevat ihmissuhteita, perheitä ja lähiympäristöä. Esimerkiksi radiohitin ”MC koppakuoriainen” sanoitukset kertovat kotikasvatuksen tärkeydestä ja kehottavat olemaan kiusaamatta. Koskinen ja Haapaniemi ovatkin kertoneet tuoreen isyytensä vaikuttaneen sanoitusten näkökulmiin.

Projekti sai alkunsa Helsingin kaupungin rakennusviraston ympäristöaiheiselle lastenlevylle, ”Siistin stadin snadeille”, tehdystä kappaleesta ”Laulu kaupungin puista”. Suomen Ympäristökasvatuksen Seura ry antoi Koskiselle ja Haapaniemelle levystä vuoden 2005 ympäristökasvatuksen ruusun.

## Diskografia
* *[[Lenni Lokinpoikanen]]* (2004)
* *[[Kolme muskettisopulia]]* (2005)
* *[[Talventörröttäjät (albumi)|Talventörröttäjät]]* (2008)
* *[[Takapihan tavikset]]* (2009)
Aikakone (täsmennyssivu)

**Aikakone** voi tarkoittaa seuraavia:

* aikakone, aikamatkustamiseen tarkoitettu laite
* Aikakone, suomalainen yhtye
* Aikakone, Suomen Elinkeinoelämän Keskusarkiston ylläpitämä ja sen hallussa olevaan arkistomateriaaliin perustuva nettisivusto, joka esittelee historiaa teemallisesti 1900-luvun alusta nykyaikaan
* Aikakone, URSAn julkaisema tieteiskirjallinen lukemisto
* HS Aikakone, *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* digitilaajille avoin vuoden 1997 loppuun ulottuva näköislehtiarkisto
* *[[Aikakone (romaani)|Aikakone]]*, H. G. Wellsin romaani 
* *[[Aikakone (vuoden 1960 elokuva)|Aikakone]]* (1960), George Palin ohjaama elokuva Wellsin romaanista
* *[[Aikakone (vuoden 2002 elokuva)|Aikakone]]* (2002), Simon Wellsin ohjaama elokuva H. G. Wellsin romaanista.

## Katso myös
* Time Machine
Sekstantti (tähdistö)

**Sekstantti** (latinaksi *Sextans*, genetiivi *Sextantis*) on vaatimaton tähdistö Leijonan alla. Nimityksen antoi Johannes Hevelius tulipalon tuhottua hänen laitteensa vuonna 1679, joiden joukossa oli sekstantti. Tähdistöä on vaikea havaita, koska yksikään tähdistä ei ole +4,5 magnitudia kirkkaampi.

Tähdistö sijaitsee Eläinradan tähdistön Leijonan ja Vesikäärmeen välissä ja on Suomessa nähtävissä Tammi- Toukokuussa. Sen etsinnässä α Leonis l. Regulus sekä α Hydrae l. Alphard ovat hyvä apu.

Tähdistön suunnassa on kaukoputkella näkyvä galaksi NGC 3115 jonka kirkkaus on +10 magnitudia ja joka näkyy suoraan sivulta linssin muotoisena.

## Lähteet
Spermisidi

**Spermisidit** ovat kemiallisia aineita, joita käytetään ehkäisymenetelmänä. Ne eivät sisällä hormoneita. Spermisidejä on muun muassa puikkoina, vaahtoina ja tabletteina, jotka asetetaan emättimeen ennen yhdyntää. Spermisidit hidastavat siittiöiden kulkua, jonka jälkeen valmisteen sisältämät aineet tuhoavat siittiöt. Spermisidien ehkäisyteho ei ole hyvä, mutta tuplaehkäisynä, esimerkiksi kondomin kanssa käytettynä, se on luotettava menetelmä. Spermisidit saattavat aiheuttaa joillekin allergioita tai ohimenevää kutinaa ja kirvelyä emättimessä.

## Katso myös
*Nonoksinoli-9

## Lähteet
Maxx

**Maxx** on saksalainen eurodance-duo, jonka perustivat vuonna 1993 musiikkituottaja Jürgen Wind (George Torpey) ja musiikkipäällikkö David Brunner (The Hitman). Maxx on akronyymi sanoista MAXimum X-tasy.

Maxx:in keulahahmoina olivat räppäri Gary Bokoe ja laulaja Linda Meek. Duo nousi soittolistan kärkeen singleillä "Get Away" (1993) ja "No More (I Can't Stand It)" (1994).

Ryhmä julkaisi yhden albumin nimeltä "To The Maxximum" vuonna 1994. Levyltä julkaistiin vielä single "You Can Get It". 31. lokakuuta 1994 julkaistiin uusi Maxxin kappale nimeltään "Power of Love". Kappale julkaistiin yksinoikeudella Bravo Hits -kokoelmalevyllä nimeltä *Bravo Dance X-Mas*. Vuonna 1995 Maxx julkaisi To The Maxximum-levyltä vielä singlen "I Can Make You Feel Like", ja uutena kappaleena vuonna 1995 julkaistiin single "Move Your Body".

Musiikillisten näkemyserojen ja tuotanto- ja johtoryhmien välisten riitojen vuoksi Maxx lopetettiin vuoden 1995 lopussa.

Joulukuun lopulla vuonna 2016 Maxxin viralliset kotisivut ilmoittivat Meekin ja Maxxin perustajien Brunnerin ja Windin paluusta. Elokuussa 2017 Meek teki comebackin We Love the 90's Estonia -festivaaleilla Tallinnassa. Nykyään hän jatkaa esiintymistä Maxx-nimellä vaihtuvien räppäreiden kera.

## Diskografia
### Singlet
* 1994 *Get Away*
* 1994 *No More (I Can’t Stand It)*
* 1994 *You Can Get It*
* 1995 *I Can Make You Feel Like*
* 1995 *Move Your Body*

### Albumit
* 1994 *To The Maxximum*

## Lähteet
Sisilisko (tähdistö)

**Sisilisko** (latinaksi *Lacerta*, genetiivi *Lacertae*) on muutamasta himmeähköstä tähdestä koostuva pieni ja melko huomaamatonkin tähdistö pohjoisella taivaanpuoliskolla. Sitä ympäröivät Kefeus pohjoisessa, Kassiopeia koillisessa, Andromeda idässä, Pegasus etelässä ja Joutsen lännessä. Nimityksen tähdistölle antoi Johannes Hevelius vuonna 1690.

Tähdistön kirkkain tähti *&alpha; Lac* on kirkkaudeltaan +3,77m oleva optinen kaksoistähti, spektriluokka A1. &beta; Lac on toinen kreikkalaisen aakkosen nimekseen saanut tähti, se on kirkkaudeltaan +4,43m ja spektriluokaltaan K0. *ADS 16402* on kaksoistähti , jota kiertää Jupiterin kokoinen ja erittäin pienitiheyksinen eksoplaneetta *HAT P-1*.

Sisiliskossa ei ole lainkaan Messierin kohteita. Avoimet tähtijoukot NGC 7209 ja NGC 7243 näkyvät helposti kiikarilla. *BL Lacertae* on aktiivisen galaksin tähtimäinen ydin, kvasaarin ja rauhallisen galaksin välimuoto. Kirkkaus muuttuu jopa 2 magnitudia päivässä +13,1&nbsp;—&nbsp;+16 magnitudin välillä.
Kansantauti

**Kansantauti** on väestössä yleinen sairaus, jolla on suuri merkitys koko väestön terveydentilalle eli kansanterveydelle. Kansantaudille ei ole yleisesti hyväksyttävää määritelmää, mutta yleisyyden lisäksi se saattaa alentaa merkittävästi väestön työkykyä, lisätä huomattavasti terveyspalveluiden tarvetta tai aiheuttaa ennenaikaista kuolleisuutta. 

Suomessa alettiin käyttää kansantautien käsitettä väestön terveysongelmista puhuttaessa etenkin 1960 ja 1970-luvuilla, jolloin Suomen väestö oli vielä poikkeuksellisen homogeeninen kulttuurisesti ja jopa geneettisesti.

Suomalaisten kroonisina kansantauteina pidetään Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen mukaan yleisesti tuki- ja liikuntaelinsairauksia, mielenterveyden häiriöitä, allergioita, muistisairauksia, syöpää, diabetesta, astmaa ja muita kroonisia keuhkosairauksia sekä sepelvaltimotautia ja muita sydän- ja verisuonisairauksia. Näistä etenkin syövät sekä sydän- ja verisuonitaudit aiheuttavat paljon työikäisten kuolemia. Aivosairauksien kustannusten arvioidaan olevan 4 miljardia euroa, tuki- ja liikuntaelinsairauksien 3–4 miljardia, diabeteksen 2–3 miljardia ja astma- sekä allergiasairauksien 1,5 miljardia.

Sosiaali- ja terveysministeriön vuonna 2023 julkaiseman muistion mukaan myös kilpirauhasen vajaatoiminta pitäisi lukea kansansairauksiin, koska se on erittäin yleinen, aiheuttaa merkittävää sairaustaakkaa ja vaatii merkittäviä terveydenhuollolta resursseja sekä edellyttää pysyvää hoitoai

Kansantautien yleisimpiä riskitekijöitä ovat epäterveellinen ruokavalio, vähäinen liikunta, tupakointi, runsas alkoholinkäyttö ja lihavuus. Sairastumista ehkäistään riskejä välttämällä. Joitain kansantauteja voidaan myös ehkäistä tarvittaessa lääkehoidolla.

## Historiaa
Tartuntataudit aiheuttivat aikaisemmin eniten kuolemia. Esimerkiksi tuberkuloosi oli yleisyytensä vuoksi Suomessa kiistaton kansantauti aina 1960-luvulle asti. Tartuntautien vähennyttyä suurimmaksi kuolleisuuden aiheuttajiksi tulivat pysyvät pitkäaikaissairaudet, joiden aiheuttama kuolleisuus on sekin vähentynyt viime vuosikymmeninä. 

Kliinistä masennusta alettiin pitää kansantautina 1980-luvulla. Uusiksi kansantaudeiksi ovat 2000-luvulla nousseet muistisairaudet, kun väestön keskimääräinen elinikä on pidentynyt.

## Lähteet
Skorpioni (tähdistö)

**Skorpioni** (, genetiivi *Scorpii*, lyhenne *Sco*, tunnus
) on eläinradan tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla. Skorpionin kautta kulkee Linnunrata. Siksi siinä on runsaasti syvän taivaan kohteita eli tähtijoukkoja ja tähtisumuja. Tähdistö todella muistuttaa skorpionia pistimineen. Tähdistön kirkkain tähti on punainen Antares. Skorpioni näkyy varsin huonosti Suomessa, jossa on kesä silloin, kun tähdistö on korkeimmillaan etelässä keskiyöllä. Antares näkyy joskus horisontissa Etelä-Suomessa.

## Skorpionin tähtiä

Antares, *Alfa (&alpha;) Scorpii*, on miljardin kilometrin kokoinen punainen jättiläinen ja 9&nbsp;000 kertaa Aurinkoa kirkkaampi. Se sijaitsee noin 520 valovuoden päässä maapallosta. Auringon paikalla se ulottuisi asteroidivyöhykkeelle asti.

*Beta (&beta;) Scorpii* on kaksoistähti, jonka komponenteilla on 13,7 kaarisekunnin väli. Argentiinalainen harrastaja Sebastian Otero huomasi * [[Delta Scorpii|&delta; Sco]]:n* kirkkauden kasvaneen muutaman kymmenyksen. Se on spektroskooppinen kaksoistähti.

Muita merkittäviä tähtiä ovat &theta; Sco, &lambda; Sco, &nu; Sco, &xi; Sco, &sigma; Sco, &tau; Sco ja &upsilon; Sco.

Tähti jota aikoinaan kutsuttiin nimellä &gamma; Sco on nykyään nimetty oikeammin nimelle &sigma; Lib.

## Skorpionin tähtisumuja

Skorpioni on rikas tähdistö, jossa on useita Messierin kohteita, kuten pallomainen tähtijoukko M4, Perhosjoukko M6, laaja avonainen tähtijoukko M7 ja pieni pallomainen tähtijoukko M80.

## Skorpionin tähdistön tähtiä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vaaka (tähdistö)

**Vaaka** (latinaksi *Libra*, genetiivi *Librae*) on eteläisen taivaan leijaa muistuttava tähdistö Skorpionin ja Neitsyen välissä. Se on yksi eläinradan kahdestatoista tähdistöstä. Vaa'an kirkkain tähti on Zubeneschamali eli Beta Librae. Suomesta käsin Vaa'an näkee helpoimmin helmi–huhtikuussa.

*Delta (&delta;) Librae* on Algolin kaltainen pimennysmuuttuja, jonka kirkkaus vaihtelee 4,9–5,9 magnitudin välillä 2,3 vuorokauden jaksoissa. NGC 5897 on pallomainen tähtijoukko. 

Vaaka on liitetty taruissa oikeuden jumalattareen, jonka tunnusmerkkeinä oli vaakakupit. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Valaskala

**Valaskala** (, genetiivissä *Ceti*) on laaja himmeätähtinen tähdistö ekvaattorin molemmin puolin Oinaan ja Kalojen alla. Nimitys ei sovi biologiaan, koska valaat eivät ole kaloja, mutta se on jäänyt voimaan historiallisista syistä. Tarussa Cetus () on merihirviö, jonka piti syödä Kassiopeian ja Kefeuksen tytär Andromeda.

## Kohteita
* *[[Mira]], (Omicron (o) Ceti)*, on tunnetuin pitkäjaksoista muuttujista ja se onkin luokkansa prototyyppi. Vuonna 1596 hollantilainen David Fabricius huomasi Valaskalassa uuden tähden. Se heikkeni ja hävisi näkyvistä seuraavina viikkoina kunnes ilmestyi uudelleen 1609. Johannes Hevelius nimesi sen *Mira Stellaksi* ('ihmeellinen tähti') vuonna 1662. Mira muuttuu magnitudien 3,4 ja 9,3 välillä yli 11 kuukauden jaksoissa.

* *[[Tau Ceti|Tau (&tau;) Ceti]]* on tunnettu muun muassa tieteiskirjoista. Se on yksi lähimmistä tähdistä, noin 12 valovuoden päässä Auringosta, ja muistuttaa Aurinkoa fysikaalisilta ominaisuuksiltaan.

* Messierin kohteista Valaskalassa on spiraaligalaksi M77.

## Merkittäviä tähtiä

*Luyten 726-8 – lähitähti
**UV Ceti flaretähti
**BL ceti muuttuja
*DK Ceti (HD 12039) V=8,11 – BY Draconis-tyypin muuttuja, asteroidivyö
**Pölykiekko on v 2006 tietojen mukaan epätavallisen lähellä tähteä.
**Pölykiekon eli asteroidivyön etäisyys tähdestä mitä luultavimmin 4-6 AU (suunnilleen jupiterin etäisyys), lämpötila 110 K
**Tähden spektri G3-5 V, B-V 0,65, Absoluuttinen kirkkaus MV 4,98, ikä 30 miljoonaa vuotta, kirkkaus 1,08 Aurinkoa, massa 1,02 aurinkoa
*YZ Ceti V=2,05 – muuttuja
* 94 Cet 5,07 - eksoplaneetta
* 79 Cet 6,83 – eksoplaneetta
Kasvinsyöjä

**Kasvinsyöjä** eli **herbivori** on eläin, jonka ravinto koostuu yksinomaan tai pääasiassa kasveista. Lihansyöjiin ja sekaravintoa käyttäviin eläimiin verrattuna kasvinsyöjille on tyypillistä mutkikas ja perinpohjainen ruoansulatus, jotta kasvien sisältämät ravintoaineet tulisivat kunnolla hyödynnetyiksi. Kasvinsyöjät muodostavat tärkeän osan ravintoketjusta, koska ne siirtävät syömiensä kasvien varastoimaa Auringon energiaa eteenpäin niitä saaliina käyttäville petoeläimille.

Kasvinsyöjät voidaan luokitella ruokavalion mukaan ekologisesti muun muassa frugivoreihin (hedelmänsyöjät), folivoreihin (lehtiensyöjät) ja granivoreihin (siementensyöjät). Nämä luokitelmat eivät kuitenkaan aina päde, koska pääasiallisesti hedelmiä tai lehtiä syövät eläimet käyttävät ravinnokseen muitakin kasvin osia, kuten siemeniä ja juuria. Kasvinsyöjien ravintotottumukset vaihtelevat vuodenaikojen mukaan varsinkin lauhkealla ilmastovyöhykkeellä.

Herbivori-selkärankaisten ruoansulatuskanava on kasviravinnon hankalan sulavuuden takia yleensä hyvin pitkä, vaikka poikkeuksiakin löytyy (esimerkiksi isopanda). Nisäkkäillä ruuan huono sulavuus on johtanut useiden monimutkaisten ominaisuuksien, kuten märehtijöiden nelimahaisen ruoansulatuskanavan, kehittymiseen.

Kasvinsyöjätkin voivat olla vaarallisia ihmiselle. Esimerkiksi norsut ja virtahevot tappavat kummatkin noin 500 ihmistä vuodessa.

## Kasvinsyöjiä

Nämä eläimet ovat pääasiassa kasvinsyöjiä. Jotkut niistä voivat syödä eläimen osia (esimerkiksi luita) täyttääkseen ravinteiden puutetta. Useimmat pystyvät sulattamaan lihaa, ja jotkut syövät avuttomia eläimiä. Jotkut lampaat ovat syöneet linnunpoikasia.

* Onttosarviset (lehmät, lampaat, vuohet, puhvelit, antiloopit, biisonit, gasellit)
* Hevoset (aasit, hevoset, seeprat)
* Hirvieläimet
* Norsut
* Sarvikuonot
* Virtahevot
* Kirahvit
* Gorillat
* Orangit
* Pandat
* Jyrsijät kuten piikkisiat, majavat, vesisiat ja marsut.
* Kanit
* Jänikset
* Papukaijat
* Kanalinnut
* Eräät peipot
* Eräät kilpikonnat
* Heinäsirkat ja monet muut hyönteiset
* Tuhatjalkaiset
* Etanat
* Perhoset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vesimies (tähdistö)

**Vesimies** (latinaksi *Aquarius*, genetiivi *Aquarii*) on laajahko eteläinen ekvaattoria sivuava tähdistö Pegasuksen alla Kotkan itäpuolella. Itäpuolella tähdistöä on tähtien jonoista tunnistettavissa vesiruukku, johon vesimies kaataa vettä. 
 
Messierin kohteista Vesimiehessä ovat pallomaiset tähtijoukot M2 ja M72 sekä avoin tähtijoukko M73. Tunnettuja kohteita ovat myös Helix-sumu (NGC 7293) sekä Saturnus-sumu (NGC 7009).
Yksisarvinen (tähdistö)

**Yksisarvinen** (latinaksi *Monoceros*, genetiivi *Monocerotis*) on ekvaattorin molemmin puolin sijaitseva heikko tähdistö Orionin itäpuolella. Linnunrata kulkee Yksisarvisen läpi.

Messierin kohteista Yksisarvisessa on avoin tähtijoukko M50. Tämän lisäksi tähdistön alueelta löytyy Kartiosumu ja Joulukuusijoukko (yhdessä NGC 2264) sekä Rosette-sumu (NGC 2237), johon sisältyy avoin tähtijoukko NGC 2244.

R Monocerotis on epäsäännöllisesti muuttuva tähti, jonka läheisyydessä on muuttuva Edwin Hubblen löytämä muuttuva heijastussumu NGC 2261.

## Lähteet
Kantaluku

**Kantaluku** tarkoittaa seuraavia matemaattisia asioita:

* potenssilaskuissa luku, joka korotetaan potenssiin
* eksponenttifunktiossa luku, joka korotetaan muuttujan suuruiseen potenssiin
* logaritmifunktiossa luku, jonka potensseja tarkastellaan
* kantalukujärjestelmään liittyvä luku, joka muun muassa kertoo, montako numeromerkkiä järjestelmässä on käytössä.
Vesikäärme (tähdistö)

**Vesikäärme** (latinaksi *Hydra*, genetiivi *Hydrae*, lyhenne *Hya*) on hyvin pitkä tähdistö Leijonan ja Neitsyen eteläpuolella ulottuen Kravun alta Vaa'an tuntumaan. Suomeen näkyy parhaiten sen pieni tähtijoukon muodostama pää Leijonan edustalla.
Vesikäärmettä ei saa sekoittaa Etelän vesikäärmeeseen, joka on latinaksi *Hydrus, Hydri, Hyi*.

*R Hydrae* on Mira-tyypin muuttuja, jonka muutoksia havaittiin jo 1600-luvulla. Kirkkaus vaihtelee 13 kuukauden jaksoissa 3,5 ja 10,9 magnitudin välillä.

*V Hydrae* on syvän punainen jättiläinen, hiilitähti jonka kirkkaus vaihtelee 6 ja 12 magnitudin välillä. Vaihtelu tapahtuu 1,5 ja 18 vuoden jaksoissa.

Vesikäärmeessä on kolme Messierin kohdetta: laaja avoin tähtijoukko M48, pallomainen tähtijoukko M68 ja kierteisgalaksi M83. Tähdistössä on myös kirkas planetaarinen sumu NGC 3242, mutta M48:aa lukuun ottamatta kohteet ovat niin alhaalla, että näkyvät Suomessa huonosti, jos ollenkaan.
Advanced Composition Explorer

**ACE** (*Advanced Composition Explorer*) on Aurinkoa tutkiva NASAn avaruusluotain, joka laukaistiin 25. elokuuta 1997 Delta II -kantoraketilla Cape Canaveral Air Force Stationin laukaisukompleksi 17A:sta, Floridasta.

Luotaimen toteutti Johns Hopkinsin yliopiston Applied Phyciscs Laboratory NASAn Goddard Space Flight Centerin alaisuudessa. Se on Explorer-luokan avaruuslento, joten sen kustannuskatto on 150 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Sen satelliittirunko perustuu useisiin Johns Hopkinsin yliopiston toteuttamiin avaruusaluksiin, ja sen tieteelliset instrumentit ovat vanhempien avaruuslentojen varalaitteita.

ACE lentää Lagrangen L1-pisteessä 1,5 miljoonaa kilometriä Maasta Aurinkoon päin. 

## Avaruusluotain

* Avaruusaluksen rakenne: katto/pohja on 8-kulmio, jonka halkaisija on 1,6 metriä ja korkeus 1 metri. 
* Propulsiojärjestelmä käyttää ajoaineena hydratsiinia. 
* Sähkötehon tuotanto 464 W (443 W 5 vuoden päästä lennon alusta), 4 aurinkopaneelisiipeä 
* Asennonsäätö: pyörimisnopeus 5 rpm 
* Tietoliikennelinkki: S-taajuuskaista, vastaanotin maassa NASAn Deep Space Networkin antennit ja NOAAn antennit
* Muisti: 32 Gbittiä kahdessa Solid State Recorders -muistissa. 

## Instrumentit

* CRIS (Cosmic Ray Isotope Spectrometer) 
* EPAM (Electron, Proton, and Alpha Monitor) 
* MAG (Magnetometer) 
* SEPICA (Solar Energetic Particle Ionic Charge Analyzer) 
* SIS (Solar Isotope Spectrometer) 
* SWEPAM (Solar Wind Electon, Proton, and Alpha Monitor). Tämä on ESAn Ulysses-luotaimen BAM-E ja BAM-I-laitteiden prototyypeistä päivitetty versio. Se mittaa elektoneja ja ioneita aurinkotuulesta. Se on tehty Los Alamosin kansallisessa laboratoriossa.   
* SWICS (Solar Wind Ionic Charge Spectrometer) 
* SWIMS (Solar Wind Ion Mass Spectrometer) 
* ULEIS (Ultra Low Energy Isotope Spectrometer) 

## Katso myös
*SOHO
*Ulysses-aurinkoluotain
*Koronas
*STEREO
*Solar Orbiter, SOHOn kaavailtu seuraaja, osa ESAn ja NASAn Solar Sentinel -missiota noin vuonna 2015

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*California Institute of Technologyn (teknillinen korkeakoulu) ACE-sivu 
*Johns Hopkinsin yliopiston ACE-sivusto
Braggin laki

**Braggin laki** eli **Braggin ehto** kuvaa kuinka sähkömagneettinen säteily siroaa kiteestä. Klassisessa kuvassa kiteen eri kerroksista heijastunut sähkömagneettinen säteily interferoi konstruktiivisesti vain, jos säteiden kulkemat matkat eroavat toisistaan aallonpituuden monikerralla:

:2 d \sin \theta = n \lambda, \ \ \ n=1,2,\ldots,

missä
:d on heijastustasojen välimatka,
:\theta on säteen tulokulma pintaan verrattuna eli kiiltokulma,
:ja \lambda on tulevan säteilyn aallonpituus.

Kvanttimekaanisesti kyse on kuitenkin todennäköisyyksistä, joten myös yksi ainut säde voi diffraktoitua, eikä kahden säteen tarvitse yhtäaikaisesti tulla kiteeseen. Siispä säteilyn ei tarvitse olla koherenttia, jotta diffraktio tapahtuisi.

Braggin lakia käytetään muun muassa röntgen-, neutroni- ja elektronidiffraktiomenetelmissä aineen rakenteen tutkimuksessa. Braggin lailla voidaan laskea sirottavien tasojen välinen välimatka ja yleisemmin kiderakenne, kun tunnetaan säteilyn aallonpituus ja diffraktiomaksimien paikat (eli säteen tulokulma).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kosmos-rakettiperhe

**Kosmos** () on neuvostoliittolaisten ja venäläisten kantorakettien perhe, johon kuuluvat **Kosmos-1, Kosmos-3, Kosmos-3M ja Kosmos-3MU** -raketit. Ne perustuvat neuvostoliittolaiseen keskimatkan ohjukseen, jonka nk. GRAU-tunnus on 8K65. Sen kehitti Mihail Jangel. 

## Kehityshistoria
Ukrainan neuvostotasavallassa toiminut KB Južnoje-suunnittelutoimisto kehitti tämän kantoraketin 1960-luvun alussa. Kaksivaiheisen 65S3-kantoraketin esisuunnittelu oli valmis huhtikuussa 1961. 

Ensimmäinen vaihe oli R-14-ohjuksen rakettimoottori, toinen vaihe S3 suunniteltiin erikseen Kosmos-kantorakettia varten. 

Kantoraketti otettiin käyttöön vuonna 1961 Meteor-, *Strela*- ja *Ptšela*-satelliittien laukaisua varten. OKB-586 suunnitelutoimisto valitsi vuonna 1962 raketin valmistajaksi OKB-10-tehtaan, joka toimi Krasnojarskin aluepiirissä Itä-Siperiassa. Paikka tunnetaan nykyisin Železnogorskina.

18. elokuuta 1964 ensimmäinen 65S3-testiraketti vei Baikonurin kosmodromilta kolme koesatelliittia avaruuteen. Vuoteen 1968 mennessä oli Baikonurista tehty 14 Kosmos-raketin laukaisua. 15. toukokuuta 1967 alkoivat Kosmos-3M-rakettien koelaukaisut Plesetskin kosmodromilta. Hyötykuormana oli Kosmos-158-tietoliikennesatelliitti. Kantoraketti pystyi viemään avaruuteen jopa kahdeksan pientä satelliittia. Vuonna 1970 Kosmos-3M-kantoraketin tuotanto siirtyi PO Poljot-yhtiölle, joka toimii Siperian Omskissa. 26. tammikuuta 1973 tehtiin ensimmäinen Kosmos-3M-laukaisu Kapustin Jarista.

## Käyttö

Raketeilla kuljettiin avaruuteen  Tselina-O- (elektroninen tiedustelu), Strela 1M, 2M  (sotilaallinen tietoliikenne) ja Tsiklon-satelliitteja (sotilaallisia paikannus- ja tietoliikennesatelliitteja), Taifun-1 ja 2-satelliitteja (joita käytettiin puolustuksen tutkien kalibrointiin ja maaleiksi avaruusaseille) ja *Tsikada*-navigaatiosatelliitteja.

26. heinäkuuta 1973 tankattu Kosmos-3M räjähti Plesetskin kosmodromin laukaisualustalla 133 tappaen yhdeksän ihmistä. 

1. tammikuuta 1996 mennessä oli laukaistu yhteensä 389 Kosmos 3-rakettia, Näistä 366 oli onnistunutta laukaisua. Sittemmin laukaisujen määrä on noussut yli 400:aan.

Vuonna 2010 Venäjän avaruusvoimat ilmoitti luopuvansa Kosmos-3M-kantorakettien tuotannosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kosmos-kantorakettien sivusto
Makedonialaissodat

Rooman valtakunta kävi Makedoniaa vastaan neljä sotaa joita kutsutaan **makedonialaissodiksi**.

Ensimmäinen makedonialaissota käytiin vuosina 215 eaa. — 205 eaa. Makedonian kuningas Filippos V hyökkäsi Rooman liittolaisia vastaan toisen puunilaissodan aikana. Sota loppui Rooman kannalta epätavallisesti koska Filipposta ei kukistettu lopullisesti ja hän sai pitää suuren osan valtaamistaan alueista.

Toinen makedonialaissota käytiin 200 eaa. — 196 eaa. Rooma kukisti Makedonian täydellisesti.

Kolmas makedonialaissota käytiin 171 eaa. — 168 eaa. Filippoksen kuoltua hänen poikansa Perseus yritti nousta roomalaisia vastaan. Sodan jälkeen Makedonia jaettiin neljään pienempään Rooman hallintaan kuuluvaan alueeseen. 

Neljäs makedonialaissota käytiin 150 eaa. — 148 eaa. Makedonia nousi viimeisen kerran kapinaan Andriskoksen johdolla. Hän väitti olevansa Perseuksen poika. Andriskoksen kukistamisen jälkeen Makedoniasta tehtiin lopullisesti Rooman provinssi.
Ydinreaktio

**Ydinreaktio** on prosessi, jossa atomiydin muuntuu toiseksi törmätessään yhteen toisen ytimen tai alkeishiukkasen kanssa (vrt. kemiallinen reaktio). Mikäli törmäyksessä ei tapahdu muutoksia ytimessä, ei kyseessä ole ydinreaktio vaan elastinen sironta. Jos taas ydin hajoaa spontaanisti ilman törmäystä, on kyseessä radioaktiivinen hajoaminen. Tunnetuimpia esimerkkejä ydinreaktioista ovat fissio ja fuusio. Muunlaisia ydinreaktioita hyödynnetään ydinfysiikan tutkimuksessa, ja niitä tapahtuu myös luonnossa, esimerkiksi kosmisten säteiden osuessa ilmakehään.

## Erilaisia ydinreaktioita
Fissiossa ydin hajoaa kahdeksi tai useammaksi kevyemmäksi ytimeksi joko spontaanisti tai absorboituaan törmäävän hiukkasen, esimerkiksi neutronin. Käytössä olevien ydinvoimaloiden energiantuotanto perustuu hallittuna ketjureaktiona etenevään fissioon. Hallitsematonta fissioketjureaktiota käytetään ydinaseissa.

Fuusiossa kaksi ydintä yhdistyy yhdeksi raskaammaksi vapauttaen energiaa ja pienempiä hiukkasia. Fuusioreaktorista on kaavailtu tulevaisuuden energiaratkaisua, mutta laboratorio-oloissa ei ole pystytty toteuttamaan pitkää, hallittua fuusioreaktiota. Tähtien säteily on peräisin fuusioreaktioista, jotka muuttavat vetyä heliumiksi ja tähden elinkaaren myöhemmissä vaiheissa myös raskaammiksi alkuaineiksi (ks. tähden nukleosynteesi). Vetypommin toiminta perustuu fissiopommilla käynnistettävään fuusioreaktioon.

Spallaatio on ydinreaktio, jossa ytimeen osuva suurienergiainen hiukkanen pirstoo ytimestä ulos useita pienempiä palasia tai hajottaa koko ytimen pienemmiksi palasiksi.

Siirtoreaktioissa kahden törmäävän ytimen välillä tapahtuu nukleonien vaihtoa. Ensimmäinen tarkoituksellisesti aikaansaatu ydinten transmutaatio vuonna 1919 on esimerkki tällaisesta reaktiosta.

Epäelastisessa sironnassa ytimeen törmäävä hiukkanen luovuttaa ytimelle energiaa ja virittää sen siten jollekin viritystilalleen. Tarkastelemalla esimerkiksi protonien, elektronien tai alfahiukkasten siroamista ytimistä saadaan tietoa esimerkiksi ytimen muodosta, koosta ja viritystiloista.

## Katso myös
* Radioaktiivisuus
* Ydinvoima

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Radiometri

**Radiometri** on mittalaite, jollaa mitataan sähkömagneettisen säteilyn tehoa jollain aallonpituusalueeella. Siihen kuuluu vastaanotin, jolla mitataan antennin välittämä signaali ja erotetaan se taustakohinasta. Se on passiivinen laite, eli se mittaa esimerkiksi maanpinnan lähettämää sähkömagneettista säteilyä. 

Ensimmäisillä radiometreillä mitattiin kirkkaan valon säteilyn voimakkuutta. Tässä kokeessa radiometri oli laakeroitu metallilevy, joka oli lasisessa tyhjiöastiassa. Metallilevyn toinen puoli oli himmeä ja toinen hiottu kirkkaaksi. Tuleva säteily laittoi levyn pyörimään ja pyörimisnopeudesta saatiin mitattua säteilyn teho. 

Dicke-tyyppinen radiometri tuli käyttöön radioastronomiassa. 

Nykyisin mittaus tehdään elektronisella radiometrillä pääosin infrapuna-aallonpituusalueella ja mittauskohde on lämpösäteily.

## Mikroaaltoradiometrit
Radiometrillä voidaan mitata esimerkiksi meren lämpösäteilyä, ts. tällöin saadaan selville pinnan lämpötila. Meren terminen säteily ulottuu aallonpituusalueessa infrapunasta mikroaaltoihin. Täten sen lämpötila voidaan mitata millä tahansa aallonpituudella. Pitkät aallonpituudet läpäisevät pilviä parhaiten, joten se on eniten käytössä satelliiteissa. Mikroaaltoradiometrien ongelmana on se, että muun muassa meren aallokko ja suolaisuus vaikuttavat mittaustulokseen.

## Väriä mittaavat radiometrit

Meren väriä mittaavat radiometrit toimivat näkyvän valon ja lähi-infrapunan aallonpituusalueella. Ne ovat monikanavaisia, ja kukin kanava on kapea. Yhdistämällä monta kanavaa  saadaan tietoa muun muassa meressä olevasta materiasta. Tällaisten radiometrien paikkaresoluutio on huono, kilometrien luokkaa. Meren väri kertoo esimerkiksi planktonista, liuenneista aineista sekä öljypäästöistä. NASA:n radiometrejä ovat esimerkiksi AVHRR (Advanced Very High Resolution Radiometer) ja ATSR (Along Track Scanning Radiometer), joilla lämpötila saadaan mitattua 0,5 K:n tarkkuudella. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sandaali

**Sandaali** on yleensä koroton, avoin jalkine, jossa on vain pohja ja kiinnityshihnat jalan päällä. *Sandaletti* on sandaalin juhlavampi, korollinen muoto.

Sandaalin pohja voidaan valmistaa esimerkiksi nahasta, kumista, kudotusta kasvikuidusta, puusta tai metallista. Pohjaan kiinnitetään hihna, joka on tehty nahasta tai kuidusta.

## Historia
Sandaalit ovat mokkasiinien ohella ihmisen vanhin jalkinetyyppi. Sandaalit ovat olleet yleisiä etenkin lämpimillä ilmastovyöhykkeillä. Sandaalit ovat vilpoisat kuumalla ilmalla, mutta suojaavat samalla jalkoja kuumalta hiekalta ja kiviseltä maalta. Viileissä Pohjois-Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa ne ovat yleistyneet vasta 1900-luvulla. Sandaalit olivat yleisin jalkine antiikin Kreikassa ja Roomassa, ja niitä on käytetty yleisesti myös Afrikassa, Latinalaisessa Amerikassa, Intiassa ja Lähi-idässä sekä muualla Aasiassa. Sandaaleja on perinteisesti käytetty lähinnä ulkona, ja sisälle tultuaan ihmisillä on ollut tapa riisua jalkineensa.

Muinaisessa Egyptissä elitti käytti värjättyjä ja koristettuja sandaaleja, kun tavallinen väki käytti yksinkertaisia sandaaleja. Kuninkaalliset käyttivät kullattuja tai jalokivin koristeltuja sandaaleja.

Antiikin Roomassa sandaalit vaihtelivat yksinkertaisista ja käytännöllisistä koristeltuihin. Roomalaiset sandaalit tehtiin yleensä nahkapohjasta, joka kiinnitettiin jalkaan yksinkertaisella varvashihnalla etuvarpaan yli, tai usealla hihnalla. Kreikassa hihna kulki isovarpaan yli. Kreikan ja Rooman kurtisaanit ja eliittinaiset käyttivät korotettuja sandaaleja.

Afrikan kuumilla seuduilla sandaalit ovat edelleen yleisin jalkinetyyppi. Niitä on tehty monesta materiaalista, mutta nykyisin ovat yleistyneet kierrätetystä autonkumista tehdyt sandaalit. Myös Latinalaisen Amerikan kuumilla alueilla käytetään sandaaleita. Pohjois-Amerikan intiaanit ovat perinteisesti käyttäneet mieluummin mokkasiineja kuin sandaaleita, mutta sandaalit olivat yleisiä lounaisessa Pohjois-Amerikassa suojana kiviltä ja kaktuksilta sekä pidon antajana käveltäessä jokien yli.

Intiassa sandaalit on perinteisesti tehty punotusta ruohosta tai puusta, sillä nauta on Intiassa pyhä eläin, eikä sen nahkaa useinkaan käytetä jalkineisiin.

Aasiassa sandaalit ovat yleisiä siitäkin syystä, että ne on helppo riisua astuttaessa sisätiloihin. Lähi-idässä sandaalit tehdään joskus kamelinnahasta.

Japanin vanhin sandaalityyppi tehtiin punotuista riisinoljista.

## Sandaalimuoti

Nykyisin sandaaleita valmistetaan kaikenlaisissa tyyleissä, ja kenkäsuunnittelijoilla on omat muodikkaat sandaalimallistonsa. Euroopassa sandaaleista teki muodikkaat André Perugia 1920-luvulla. Salvatore Ferragamo keksi metallilla vahvistetut korkeakorkoiset sandaalit 1930-luvulla. Kun korkokenkiä käyttävien naisten varpaat tulivat näkyviin, yleistyi myös varpaankynsien maalaaminen. Ferragamo keksi myös nykyaikaisen korokepohjaisen sandaalin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Yhteiskuntatieteiden standardimalli

**Yhteiskuntatieteiden standardimalli (YSM)** on niin sanotun Santa Barbaran koulukunnan evoluutiopsykologien esittämä nimitys teoreettiselle paradigmalle, jonka he väittävät olevan perusta suurimmalle osalle yhteiskuntatieteistä. John Tooby ja Leda Cosmides väittävät kirjassaan *[[The Adapted Mind]]*, että standardimallin teoriat olettavat mielen sisällön rakentuvan enimmäkseen oppimisen kautta. Toobyn ja Cosmidesin kannattaman näkemyksen mukaan mielen sisältö ja rakenne aiheutuu huomattavasti enemmän evolutiivisista sopeumista. Santa Barbaran koulukunta puolustaa voimasta adaptationismia.

## Katso myös
* Tabula rasa
* Konsilienssi
* Luonto vastaan kasvatus 
* Sosiaalinen konstruktionismi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* J. P. Roos ja Anna Rotkirch: Evoluutioteorian huomioimisesta sosiologian ihmisnäkemyksessä: osa 1 ja osa 2 . Tieteessä tapahtuu. (PDF)
Ulysses-aurinkoluotain

__NOTOC__

**Ulysses** oli ESAn ja NASAn yhteinen luotainhanke, joka tutki Aurinkoa. Se on saanut nimensä Odysseuksen mukaan (). Ulysses on miehittämätön luotain, ja se suunniteltiin tutkimaan Aurinkoa kaikilla leveysasteilla. Se kiersi aluksi Jupiterin kautta, jonka painovoima auttoi luotaimen saamisessa Aurinkoa kiertävälle radalle, jonka kaukaisin kohta on Jupiterin etäisyys.

Koska Ulyssesin rata kulki poissa Aurinkokunnan ratatasosta, sillä voitiin havainnoida myös Aurinkokunnassa olevia, muista tähtikunnista tai tähtienvälisestä avaruudesta peräisin olevia materiahiukkasia. Suurin osa havaituista hiukkasista oli 0,05-0,5 mikrometrin kokoisia, mutta myös usean mikrometrin kokoisia havaittiin. Luotaimen havaintolaitteet mittasivat hiukkasten massoja, kokoja ja lentosuuntia.

## Historia
Ulysseuksen taustalla oli aiottu suurempi amerikkalais-eurooppalainen Auringon napojen tutkimushanke, "International Solar Polar Mission" (ISPM). ESAn ja NASAn kummankin oli tarkoitus rakentaa oma avaruusluotain, mutta NASAn rahoitus 1970-luvulla sitoutui valtaosin avaruussukkulan kehitystyöhön, ja NASAn osuus tästä hankkeesta karsiutui. Ulysseksella on monia NASAn rahoittamia hyötykuormalaitteita, ja se laukaistiin NASAn avaruussukkulalta. Luotaimen mukana oli instrumentteja, jotka pystyivät tutkimaan kenttiä, hiukkasia ja avaruuspölyä.

Luotain piti laukaista vuonna 1986 avaruussukkulalta, mutta 28. tammikuuta Challenger-sukkula tuhoutui, joten laukaisu viivästyi vuoteen 1990.

Laukaisu tapahtui 6. lokakuuta 1990 avaruussukkula Discoveryllä (STS-41). Luotain teki Jupiterin ohilennon 8. helmikuuta 1992 450&nbsp;000 km:n etäisyydellä. Tällöin luotain poistui ekliptikan tasosta ja siirtyi kohti Auringon naparataa. Vuosina 1992–1998 luotain kiersi Auringon. 1998–2003 luotain kiersi Auringon toisen kerran. Moneen kertaan jatkettu tehtävä päättyi 30. kesäkuuta 2009.

## Katso myös
*SOHO
*STEREO
*Advanced Composition Explorer (ACE)
*Koronas
*Solar Orbiter

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* NASA Ulysses-sivu 
* ESAn Ulysses-sivu
Tabula rasa

**Tabula rasa** (latinaa), suom. **tyhjä taulu** on latinankielinen metafora, jota nykyisin käytetään yleisimmin kuvaamaan empiristi John Locken esittämää käsitystä, että ihminen tulee maailmaan ilman synnynnäisiä prosessointisääntöjä havaintomaailmasta. Ymmärrys muodoista, väreistä, kausaliteetista tai moraalista syntyy puhtaasti kokemusten ja havaintojen perusteella. Näin ollen ihmisellä ei ole synnynäistä apriorista tietoa. Myöhemmin yhteiskuntatieteissä tyhjän taulun idea on myös ymmärretty niin, että ympäristö määrää  henkilön identiteetin rakentumisen.

Ihmismieltä verrattiin tyhjään tauluun jo antiikissa. Tällöin ajateltiin uudelleen käytettävää vahataulua, johon kirjoitettiin puikolla. Vertausta käyttivät mm. Aiskhylos, Platon ja Aristoteles. Latinankielisen ilmaisun käyttö yleistyi 1200-luvulla.

## Katso myös
*Luonto vastaan kasvatus

## Lähteet
Ihmisluonto

**Ihmisluonto** tarkoittaa oletettua inhimillistä olemusta tai luontoa, joka on yhteinen kaikille ihmisille. Ihmisluonnon oletetaan synnyttävän kaikille ihmisille tiettyjä ominaisuuksia, kuten sen, että kaikki ihmiset ovat joko hyviä tai pahoja.

## Jaottelu
Tarkemmin määriteltynä ihmisluonnon voi jakaa synnynnäiseksi, universaaliksi ja ainutlaatuiseksi ihmisluonnoksi.

Synnynnäinen ihmisluonto tuottaa pääosin perinnöllisesti syntyviä ominaisuuksia, kuten halu jatkaa sukua, puhua jotain kieltä tai luoda yhteistä kulttuuria. Joskus jokin kulttuurinen tekijä tai muu ympäristötekijä voi estää synnynnäisen piirteen toteutumisen.

Universaali ihmisluonto tarkoittaa oletettuja kaikille yksilöille tai kulttuureille yhteisiä ominaisuuksia. Tällaisiksi on ehdotettu esimerkiksi musiikkia, tanssia, taidetta, yhteiskunnallista työnjakoa ja uskontoa.

Ainutlaatuinen tai erityinen ihmisluonto tarkoittaa sellaisia ominaisuuksia, jotka ovat tyypillisiä ja ainutlaatuisia vain ihmislajille. Filosofit ja teologit ovat ehdottaneet tällaisiksi järkevää ajattelua, symbolista kieltä, moraalia, uskontoa ja taidetta.

## Keskustelu ihmisluonnon olemassaolosta
Ihmisluonnon olemassaolo ja sen merkitys perustuu siihen, kuinka paljon ihmisen käyttäytymistä selittää ihmisen evoluutiohistoria tai lajityypillinen psykologia. Pelkästään ympäristön ja kulttuurin muokkaama käyttäytyminen ei edellytä synnynnäisen ihmisluonnon olemassaoloa.

Sosiobiologit ovat puolustaneet ihmisluonnon käsitettä sillä perusteella, että heidän mielestään biologia ja evoluutiohistoria säätelevät ihmisessä sellaisia asioita kuten yhteiselämä, psykologia, seksuaalisuus, moraali, parinvalinta ja sukupuoliroolit.

Evoluutiopsykologien mukaan biologia säätelee kyllä ihmisen psykologisia mekanismeja mutta ei suoraan käyttäytymistä. Tämän näkemyksen mukaan ihmisaivot pyörittävät useita luonnonvalinnan tuottamia ja toisistaan riippmattomia ”ohjelmia”, ”moduuleja” tai ”työkaluja”, kuten tietokone, ja kaikilla näillä työkaluilla on oma ja tarkasti rajattu tehtävänsä. Tämän näkemyksen arvostelijoiden mukaan ihmismielessä on todellisuudessa vain yksi ”työkalu”, joka on kyky joustavaan oppimiseen.

Myös kristillinen ihmiskäsitys on perinteisesti sisältänyt vahvan käsityksen ihmisluonnosta. Esimerkiksi Tuomas Akvinolaisen mukaan ihmisellä on ainutlaatuinen kyky järkevään ajatteluun ja sosiaaliseen elämään, ja että synnynnäinen ihmisluonto asettaa luonnollisia päämääriä ja tavoittelee onnellisuutta. Monet nykyteologit ovat kyseenalaistaneet tämän perinteisen päämäärähakuisen ja ainutlaatuisen käsityksen ihmisluonnosta.

## Katso myös
* Filosofinen antropologia
* Tyhjä taulu

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Jänis (täsmennyssivu)

**Jänis** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

## Eläinkunnassa
* jäniseläimet (*Lagomorpha*), nisäkkäiden lahko
** jänikset eli jänikset ja kaniinit (*Leporidae*), jäniseläinten lahkon heimo
*** jänikset (*Lepus*), jänisten heimoon kuuluva suku, johon kuuluvia lajeja ovat esimerkiksi:
**** jänis eli metsäjänis (*Lepus timidus*), pohjoisiin oloihin sopeutunut jänislaji
**** rusakko (*Lepus europaeus*), alkuperältään aroalueilta oleva jänislaji
### Katso myös
* Luettelo jäniseläimistä

## Muita merkityksiä
* Jänis, eteläisellä pallonpuoliskolla näkyvä tähdistö
* ”jänis”, salamatkustaja
* jänis, juoksijajoukon sovittu vetäjä tai vinttikoirakilpailuissa käytetty houkutin
* Jänis, taajama Läskelän piirissä Venäjän Karjalassa

* Jänis, sukunimenä:
** Teppo ”Teppana” Jänis (1850–1921), karjalainen kanteleensoittaja
** Tuttu Jänis (1905–1980), suomalainen valokuvaaja
* *[[Jänis (albumi)|Jänis]]*, Juliet Jonesin sydän -yhtyeen albumi.