Albatrossi (kappale)

**Albatrossi** on Juha ”Watt” Vainion sanoittama, säveltämä ja yhdessä Hyvän Tuulen Laulajien kanssa esittämä kappale, joka julkaistiin singlenä vuonna 1980 ja albumilla *[[Albatrossi ja sorsa]]* vuonna 1981. Kappaleen on sovittanut ja tuottanut Jaakko Salo. Singlen b-puolella on ”Siitä on jo aikaa”.

Vainio osallistui kappaleella Kotkan meripäivien merimieslaulukilpailuun, mutta raati ei pitänyt siitä. Tästä huolimatta se nousi suureen suosioon ja siitä tuli Vainion tunnetuimpia kappaleita. ”Albatrossi” oli myös Vainion omasta mielestä hänen niin sanotun uuden tuotantonsa parhaita teoksia. Lisäksi hän on sanonut sen olleen hänelle erittäin rakas laulu ja eräänlainen pienoiselämäkerta.

Kappaleen perussanoma on, ettei elämää voi rakentaa pelkkien unelmien varaan, vaan niiden eteen on tehtävä työtä, että ne toteutuisivat.

## Laulun tarina ja syntyhistoria
### Laulun sanoitus
”Albatrossissa” laulun kertoja muistelee nuoruuttaan ja sitä, kuinka hänen ystävänsä jätti koulun kesken ja lähti maailmalle jo 15-vuotiaana *Tornator*-nimisellä laivalla. Ystävän sielu kuvataan albatrossiksi, joka liitää lepäämättä ja saa kiitää vapaana. Kertoja olisi itsekin halunnut lähteä matkaan mutta joutui vanhempiensa käskystä jäämään. Ystävä näki maailmaa, mutta kertoja opiskeli ja meni kunnanvirastoon töihin. Hän ei ole löytänyt elämälleen suuntaa, vaan harmittelee, miksei lähtenyt ystävänsä mukaan. Vapaa-aikaansa hän viettää kapakoissa istuen. Kertoja on varma siitä, että hänen elämänsä lähti harhateille jo teini-iässä, kun haave merimiehen ammatista jäi toteutumatta.

Kuultuaan *Tornator*-laivan romuttamisesta kertoja samaistuu tilanteeseen ja ymmärtää, ettei lapsuuden haaveeseen voi enää palata. Hän huomaa naurulokin ja oivaltaa sen kuvastavan häntä itseään: ”siinä sielu on sen miehen, jonka työt jää puolitiehen ja joka kaiken rakentaa vain varaan unelman.” Laulun lopussa myös kertoja ymmärtää kuitenkin mahdollisuutensa: ”Kerran lailla sen saan vapaana myös kiitää / jos teen työni kuten vanha merimies”. Hän oivaltaa, ettei unelmista tarvitse luopua, vaikka ne eivät lapsuudessa toteutuneetkaan.

Laulun tarina kuvastaa melko paljon Vainion omaa nuoruutta. Hänen mukaansa siihen mahtui koko hänen elämänsä nuoruudesta aina tuleviin eläkepäiviin asti. Albatrossia pidetään vanhan uskomuksen mukaan hukkuneen merimiehen sieluna, ja se symboloi laulussa vapautta.

### Yhtymäkohdat Vainion elämään
Kappale perustuu osin Vainion nuoruuskokemuksiin. Kotkassa kävi hänen nuoruudessaan höyrylaivoja, muun muassa *[[S/S Tornator|Tornator]]* ja *[[S/S Mercator (1920)|Mercator]]*. Ne tekivät pitkiä merimatkoja, ja moni Vainion ystävä lähti *Mercatorilla* matkoille. Vainio on itse kertonut, että hänkin olisi halunnut lähteä mutta vanhemmat eivät päästäneet. Erään perhetutun mukaan syynä olisi kuitenkin ollut Vainion synnynnäinen sydänvika. Lauluun hän sitten kirjoitti, kuinka ystävä lähti merille, mutta hän itse jäi rannalle. Hän muutti *Mercatorin* kuitenkin *Tornatoriksi*, jotta riimittely kävi luontevammaksi.

*Tornator* oli valmistettu Tanskassa vuonna 1916. Se ostettiin Suomeen vuonna 1947 ja oli Merivienti Oy:n omistuksessa vuosina 1947–1954. Se seilasi Suomesta pääasiassa Yhdysvaltain itärannikolle. Vuonna 1920 rakennettu Mercator taas kulki aluksi Etelä-Amerikan linjoilla nimillä *Maudie* ja *Angra*. Laulussa mainitut ”Rion kuumat yöt” siis saattoi kokea Mercatorilla, mutta ”Honolulun kaislavyöt” ovat todennäköisesti Vainion mielikuvitusta. *Tornator* romutettiin vuonna 1954 Antwerpenissä ja *Mercator* vuonna 1959 Jokohamassa. 

### Laulun valmistuminen
”Albatrossi” ei syntynyt hetkessä. Vainio halusi laulusta merihenkisen ja hioi sitä pitkään, vaikka on jossakin haastattelussa muistanut toisinkin. Hänen vaimonsa Pirkko huomasi takassa puoliksi palaneen version, joka ei ollut kelvannut. Kirjoitettuaan kappaleen valmiiksi Vainio esitti sen seuraavana päivänä pianon säestyksellä Jaakko Salolle. Teksti teki Saloon vaikutuksen jo luettuna, ja Vainion esitettyä kappaleen lopputulos alkoi hahmottua. Haitari päätettiin heti ottaa mukaan ja myös ison orkesterin käyttöä pohdittiin. Kun Salo ehdotti taustakuoroa, Vainio keksi pyytää kotkalaisia Hyvän Tuulen Laulajia mukaan. Siitä alkoi monen vuoden yhteistyö Vainion, Salon ja Hyvän Tuulen Laulajien kesken.

## Äänitys

”Albatrossi” äänitettiin Helsingissä Takomo-studiolla touko-kesäkuussa 1980. Äänittäjänä toimi Jukka Teittinen ja tuottajana Jaakko Salo. Hyvän Tuulen Laulajia johti Kalevi Ukkola. Samoihin aikoihin äänitettiin myös singlen b-puolella ollutta ”Siitä on jo aikaa” -laulua, jonka Vainio sanoitti Veikko Lavin kanssa.

Vainion versiolla olivat mukana seuraavat muusikot:

* Juha ”Watt” Vainio – laulu
* Hyvän Tuulen Laulajat (johtajana Kalevi Ukkola) – taustalaulu
* Jaakko Salo – kapellimestari, piano
* Jani Uhlenius – haitari
* Taisto Wesslin – kitara
* Tapio Salo – basso
* Ilpo Kallio – rummut
* Markku Hannola – marimba
* Jouni Heinonen, Siri Heinonen-Nevala, Erkki Hiltunen, Ulf Hästbacka, Olavi Rignell – viulut

## Julkaisu ja suosio
Delta julkaisi ”Albatrossin” vinyylisinglenä (koodinimeltä Delta DES 59) vuonna 1980, ja sen b-puolella oli ”Siitä on jo aikaa”. Singlen kansikuvassa on albatrossi, joka lentää valkoisella taustalla. Seuraavana vuonna julkaistiin Vainion studioalbumi *[[Albatrossi ja sorsa]]*. ”Albatrossi” on sen avauskappale, ja myös singlen b-puoli on albumilla. Single julkaistiin myös Karhu-lenkkikenkien mainossinglenä. Vainio osallistui kappaleella Kotkan meripäivien merimieslaulukilpailuihin, mutta raati ei pitänyt siitä. Tästä huolimatta ”Albatrossista” tuli hyvin suosittu, ja sitä pidetäänkin usein Vainion parhaana lauluna. Esimerkiksi vuoden 2004 Kotkan meripäivillä ”Albatrossi” ja ”Kotkan poikii ilman siipii” äänestettiin Vainion parhaiksi kappaleiksi. ”Albatrossi” on usealla Vainion kokoelma-albumilla. Singlejulkaisu oli Vainion viimeinen, jonka kannessa lukee hänen lisänimensä Watt.

Vainion uran voi selvästi jakaa kahteen osaan: aikaan ennen raitistumista ja aikaan sen jälkeen. Aiemmin Vainion tuotanto oli koostunut lähinnä räväköistä ja humoristisista lauluista, mutta raitistumisen myötä hänen tyylinsä muuttui vakavammaksi. Ensimmäiseksi uuden tyylin hitiksi muodostui vuoden 1979 ”Käyn ahon laitaa” ja toiseksi ”Albatrossi”. Vainion ystävän Eino Grönin mielestä juuri alkoholinkäytön lopettamisella oli merkittävä vaikutus Vainion tuotantoon; vaikka hän oli aikaisemminkin kirjoittanut vakavia tekstejä, ne oli annettu muille artisteille levytettäviksi. Vainio itse on pitänyt ”Albatrossia” yhtenä parhaista uuden tuotannon lauluistaan.

”Albatrossi” on lisäksi julkaistu Vainion kokoelma-albumeilla ja myös albumeilla, joissa on eri esittäjien kappaleita. Kappale on esimerkiksi 20 suosikkia -sarjan *[[Albatrossi (albumi)|Albatrossi]]*-albumilla, joka on kappaleen mukaan nimetty. Se julkaistiin myös kokoelmalla *28 hilpeää ja haikeaa rallia*, *Lauluntekijä ja laulaja*, kaikki Vainion kappaleet sisältävällä *[[Legendan laulut – Kaikki levytykset 1963–1990]]* -levyllä ja sen tiivistelmällä *[[Legendan laulut – 48 mestariteosta]]*. Kappale oli mukana myös vuonna 2001 julkaistulla kokoelmalla *40 Suomihittiä* ja 2007 julkaistulla kokoelmalla *100 kaikkien aikojen iskelmää*, joka sisälsi myös Vainion kappaleen Vanhojapoikia viiksekkäitä.

”Albatrossi” kuullaan Vainion ja Pertti Metsärinteen yhtyeen esittämänä lyhytelokuvassa *[[Kotkan poikii ilman siipii (lyhytelokuva)|Kotkan poikii ilman siipii]]* (1990), jossa hän esittää myös kappaleensa ”Kotkan poikii ilman siipii” ja ”Vanha salakuljettaja Laitinen”. Kappaleet esitettiin Kotkassa ravintola Kairossa.

## Rakenne ja laulutyyli

”Albatrossi” koostuu kolmesta A-osasta, joiden jälkeen on aina B-osa eli kertosäkeistö. Viimeisessä kertosäkeessä sanat ovat tosin hieman erilaiset kuin aiemmin. Ennen ensimmäistä säkeistöä on lyhyt intro. Tyyliltään kappale on jazz-vaikutteinen foxtrot. Komppiryhmän lisäksi mukana on pieni jousiryhmä, ja lisäksi Markku Hannola soittaa marimbaa.

Taustakuoro laulaa kertosäkeistöissä aluksi samaa kuin Vainio, mutta säkeessä ”lapsuustoverini vanha merimies” kuoro hyräilee melodiaa, minkä jälkeen se toistaa yksin sanan ”merimies”. Laulun lopussa tempo hidastuu, ja laulu päättyy sanoihin ”jos teen työni kuten vanha merimies”. Kappaleen sanoitukset sisältävät – Vainiolle tyypilliseen tapaan – runsaasti loppusointuja.

”Albatrossi” on tyyliltään melko vähäeleinen, ja Vainio painottaa laulussaan vain muutamia sanoja. Laulutyyli on hieman jazztyylinen ja kappaleen tempo nopea. Vainio ei laula koko ajan aivan rytmin mukaan vaan on välillä sitä edellä tai sen jäljessä, mikä tekee laulutavasta puheenomaisen ja kertovan. Laulutapa on lisäksi pehmeä, erityisesti kertosäkeistössä. Laulu on pohjimmiltaan toiveikas, vaikka onkin haikea.

## Muiden versioita ja muita julkaisuja
Vesa-Matti Loirin versio ”Albatrossista” on hänen albumillaan *[[Ystävän laulut II|Ystävän laulut II – Albatrossi]]*, joka on myös nimetty laulun mukaan. Levy julkaistiin 2004. ”Albatrossin” on levyttänyt lisäksi muun muassa Erkki Liikanen ja rautalankayhtye The Steelers.

”Albatrossin” sanoitukset ja nuotit julkaistiin muun muassa Musiikki-Fazerin *[[Suuri toivelaulukirja]]* -kirjasarjan kahdeksannessa osassa. Nuottijulkaisuja on myös saman kustantajan nuottikirjoissa *Hopeinen laulukirja* ja *Uusi kultainen laulukirja*. ”Albatrossi” on suosittu laulu myös karaokessa, ja se onkin julkaistu usealla karaokeäänitteellä. Näitä ovat muun muassa *Karaokepokkari 24 – Juha Vainion parhaita* ja *Kotikaraoke 3 – 20 suosittua karaokehittiä*.

Jukka Virtanen kirjoitti Vainiosta kertovan näytelmän *Albatrossi ja Heiskanen*. Sen nimi viittaa ”Albatrossiin” ja ”Heiskasen kanssa kun heiluttiin” -kappaleeseen. Virtasen mukaan ”Junnu oli mestari rakentamaan pieniä tarinoita, joissa käsiteltiin isoja juttuja”.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Albatrossi Suomen äänitearkiston tietokannassa .