open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Julius Katchen

**Julius Katchen** (15. elokuuta 1926 Long Branch, New Jersey – 29. huhtikuuta 1969) oli yhdysvaltalainen pianisti, joka tuli tunnetuksi Johannes Brahmsin teosten tulkitsijana.

Katchen syntyi musikaaliseen perheeseen, mikä turvasi varhaisen ohjauksen sekä pianonsoitossa että musiikin teoriassa. Hän sai varhaista arvostelumenestystä vuoden 1937 loppupuolella Wolfgang Amadeus Mozartin d-mollipianokonserton tulkinnoillaan Eugene Ormandyn ja John Barbirollin johdolla. Katchen piti vuosi myöhemmin New Yorkin The Town Hallissa resitaalin, joka sai aiempaakin positiivisemman vastaanoton. Heinäkuussa 1939 Katchen tulkitsi Robert Schumannin a-mollipianokonserton (op. 54) Lewisohn Stadiumilla New Yorkin filharmonikkojen ja Efrem Kurtzin kanssa. Vanhempiensa tahdon mukaisesti pianisti meni kuitenkin opiskelemaan Haverford Collegeen pääaineinaan englanninkielinen kirjallisuus ja filosofia. Samalla hän kuitenkin jatkoi pianonsoiton opiskelua David Sapertonin johdolla. Joulukuussa 1944 (kesken opintojensa) Katchen myös piti resitaalin Carnegie Hallissa. Valmistuttuaan vuonna 1946 Katchen lähti Ranskan hallituksen myöntämällä stipendillä Pariisiin, jossa asui loppuikänsä. Pariisin-resitaalidebyyttinsä hän teki helmikuussa 1947. Hän teki monia menestyksekkäitä kiertueita, solmi eksklusiivisen levytyssopimuksen Decca Recordsin kanssa ja antoi levytysuransa aikana Brahmsin teoksille keskeisen aseman. Katchen oli aktiivinen levyttäjä vuodesta 1949, ja hänen levytystensä joukossa ovat tulkinnat Brahmsin kokonaispianotuotannosta ja kaikista Ludwig van Beethovenin pianokonsertoista. Levytysteknologia oli 1940-luvun lopussa kehittymässä, ja Katchenin levytys Brahmsin kolmannesta pianosonaatista vuodelta 1949 oli Deccan ensimmäinen soolopiano-LP. Katchen tulkitsi Brahmsin soolopianotuotannon kokonaisuudessaan New Yorkissa, Lontoossa (Wigmore Hall, huhtikuu 1964), Cambridgessa, Amsterdamissa, Wienissä ja Berliinissä. Hän toimi solistina myös Brahmsin konserttojen tulkinnoissa. Katchen suosi suuria ohjelmia ja esimerkiksi soitti eräässä konsertissa Lontoon Royal Festival Hallissa kolme konserttoa (Beethovenin 3., Brahmsin 2. ja Rahmaninovin 2.).

Myös kamarimusiikin esittäjänä Katchen keskittyi Brahmsin tuotantoon. Hän tosin edisti myös aikansa säveltäjien, kuten Ned Roremin ja Benjamin Brittenin uria. Rorem sävelsi toisen pianosonaattinsa Katchenille, joka kantaesitti sen Pariisissa vuonna 1952 ja teki teoksesta myös levytyksen. Vuonna 1962 Katchen esiintyi Itä-Saksassa, jossa tuomitsi julkisesti Berliinin muurin. Neuvostoviranomaiset kielsivät Aram Hatšaturjanin pianokonserton levyttämisen suunnitellussa sessiossa, jossa Katchenin oli tarkoitus toimia Wienin filharmonikkojen solistina. Joulukuussa 1968 Katchen soitti *[[The Rolling Stones Rock and Roll Circus]]issa*, vaikka tätä esiintymistä ei tuotannollisten ja tuotannon jälkeisten ongelmien takia päästy näkemään vuosikymmeniin. Tämän esiintymisensä jälkeen Katchen ei elänyt enää edes puolta vuotta, sillä oli vakavasti sairas. Hänen kuolemansyynsä oli leukemia.

Julius ja hänen vaimonsa Arlette Katchen olivat netsukekeräilijöitä; kokoelman esineitä on asetettu myytäviksi 2000-luvulla.

## Lähteet
Eastvale (Kalifornia)

**Eastvale** on kaupunki Riversiden piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 69&nbsp;757. Eastvale sai kaupunkioikeudet 1. lokakuuta 2010.

## Väestö
Kaupungin asukkaista 41,2 prosenttia on latinalaisamerikkalaisia, 26,4 prosenttia aasialaisia ja 19,3 prosenttia valkoisia. 89,6 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 33,2 vuotta.

## Kuvia kaupungista

Tiedosto:2-Eastvale-sign.jpg|Eastvale-kyltti.
Tiedosto:Amazon Logo at Amazon Fulfillment Center in Eastvale.jpeg|Amazonin logistiikkakeskus.


## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin kotisivut
Alberto Nosè

**Alberto Nosè** (s. 1979 Villafranca di Verona) on italialainen pianisti.

Nosè aloitti konservatorio-opintonsa Veronassa Laura Palmierin johdolla ja valmistui niistä 17-vuotiaana. Hän jatkoi opintojaan kansainvälisessä "Incontri col Maestro" -pianoakatemiassa Imolassa opettajinaan Franco Scala, Boris Petrušanski ja Leonid Margarius. Hän osallistui mestarikursseille, joita pitivät Maurizio Pollini, Murray Perahia, Andrzej Jasiński, Michel Dalberto, Louis Lortie, Michel Béroff, Alexander Lonquich, Alfons Kontarsky ja Paul Badura-Skoda.

Nosè on menestynyt kansainvälisesti monissa kilpailuissa; hän esimerkiksi voitti ensipalkinnon Maj Lind -pianokilpailussa vuonna 2002 ja ylsi viidennelle sijalle vuoden 2000 Chopin-kilpailussa. Nosè on kamarimusiikissa tehnyt yhteistyötä esimerkiksi Ysaÿe-kvartetin kanssa. Hän on pitänyt mestarikursseja Genèven musiikkikonservatoriossa, Mannes School of Musicissa ja Japanissa. Nosèn ohjelmisto vaihtelee Johann Sebastian Bachista Karlheinz Stockhauseniin ja Luciano Berioon. Hän on Steinway-artisti.

## Lähteet
Glen Keane

**Glen Keane** on yhdysvaltalainen animaattori, joka on ollut töissä Walt Disney Animation Studiosilla. Hän on saanut Reuben-palkinnon vuonna 2017.

Lapsena Keane piirsi ahkerasti ja halusi taiteilijaksi tai amerikkalaisen jalkapallon ammattilaiseksi. Kun hän laittoi hakemuksen taidekouluun, se meni vahingossa animaatio-osastolle. Paikan saatuaan hän ei ollut siitä kovin innoissaan, vaikka myöhemmin animaatiopiirtäminen veikin mukanaan. Keane aloitti työt Disneyn studioilla 1970-luvun puolivälissä ja sai siellä opetusta piirtäjälegendoilta, muun muassa Ollie Johnstonilta, Frank Thomasilta ja Erik Larstonilta. 

Disneyn animaatioissa Keanen piirtämiä hahmoja ovat olleet esimerkiksi *[[Pieni merenneito (vuoden 1989 elokuva)|Pienen merenneidon]]* Ariel ja *[[Kaunotar ja hirviö (vuoden 1991 elokuva)|Kaunottaren ja hirviön]]* hirviö sekä *[[Aladdin (vuoden 1992 elokuva)|Aladdinin]]*, *[[Pocahontas (vuoden 1995 elokuva)|Pocahontasin]]* ja *[[Tarzan (vuoden 1999 elokuva)|Tarzanin]]* nimihahmot. Jokaisen kanssa kului 3–5 vuotta. *[[Aarreplaneetta]]*-elokuvassa Keane toteutti päähenkilö John Silveristä puolet: hahmon oikeanpuoleisen robottikäden ja -jalan piirsi Eric Daniels tietokoneella ja vasemman puoliskon hän piirsi itse käsin perinteisellä tekniikalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Nellie van Kol

**Nellie van Kol**, oik. **Jacoba Maria Petronella Porreij** (1851–1930) oli hollantilainen nuortenkirjailija. Hän on julkaissut nuorisolle mukaillun suorasanaisen *[[Kalevala]]*-laitoksen *Kalevala, het helden-epos der finnen* (1905), joka on ilmestynyt Kolin toimittamassa kirjasarjassa *Volkskinderbibliotheek*. Kol on lisäksi lapsia varten julkaissut laajan kuusiniteisen satukokoelman sekä laatinut omilla selityksillään varustamansa *Lasten Raamatun*.

Jaavalla asuessaan Kol kirjoitti ensimmäiset juttunsa intialaiseen lehteen. Myöhemmin palattuaan Eurooppaan ja asetuttuaan Alankomaiden työväenliikkeen uranuurtajiin kuuluneen miehensä Henri van Kolin kanssa Belgiaan hän toimi työväenliikkeen piirissä ja pyrki edistämään naisten tasa-arvoisen aseman saavuttamista. Hän kuitenkin kiinnostui uskonnosta ja teosofiasta ja etääntyi työväenliikkeestä ja naisasiasta.. 

Kol työskenteli *De Vrow* -nimisen naistenlehden ja *Ons Blaadje* -lastenlehden toimittajana. Hänen perustamansa lastenkirjasarja *Volkskinderbibliotheek* sisältää 88 hänen kääntämäänsä, mukailemaansa ja kirjoittamaansa kirjaa eläimistä ja erilaisten ihmisten arkielämästä ja lisäksi eri maiden kirjallisuuden helmiä, muun muassa Kalevalan mukaelman. Kola oli opiskellut ruotsia ja tanskaa ja saattoi siksi julkaista Rafael Hertzbergin Kalevala-version *Kalevala berättad för ungdom* (1875) pohjalta hollanninkielisen mukaelman.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
GenBank

**GenBank** on biologinen tietokanta, joka sisältää julkaistuja nukleotidisekvenssejä. Sekvenssit ovat suurimmaksi osaksi peräisin itsenäisten laboratorioiden tutkimuksista ja suuremman mittakaavan sekvensointiprojekteista. Tietokannan on perustanut ja sitä ylläpitää Yhdysvaltain terveysviraston alaisuudessa toimiva National Center for Biotechnology Information. GenBank on osa International Nucleotide Sequence Database Collaborationia, johon kuuluvat myös European Molecular Biology Laboratory Nucleotide Sequence Database ja DNA Data Bank of Japan. Ne vaihtavat tietoja keskenään päivittäin, jotta mahdollisimman kattava tietokanta olisi saatavilla maailmanlaajuisesti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* GenBank
Tiina Andreasen

**Tiina Andreasen** (s. 15. lokakuuta 1977 Rauma) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on pelannut naisten Superpesiksessä 365 runko- ja loppusarjaottelua sekä pudotuspelejä.

Andreasen pelasi raumalaisseura Feran joukkueessa suomensarjaa kaudella 1993 ja ykköspesistä kaudesta 1994 alkaen. Superpesiksessä hän pelasi kaudella 1999 sekä kausina 2002–2011 ja 2013–2015. Kauteen 2010 saakka hänen seuransa oli Fera, ja kaudesta 2011 alkaen sama joukkue pelasi nimellä Rauman Lukko. Andreasen sijoittui Superpesiksen runkosarjan lyöjätilastossa kymmenenneksi kaudella 2005, jolloin hän löi 2&nbsp;+&nbsp;28 juoksua, ja kaudella 2014, jolloin hän löi 34 juoksua. Hän saavutti SM-pronssia vuonna 2015.

Andreasenilla on kolme lasta, joista Julia Valtanen pelaa pesäpalloa ja on keihäänheiton SM-mitalisti. Kummityttö Jasmin Andreasen on myös pesäpalloilija.

## Lähteet
Anna-Liisa Heikinheimo

**Anna-Liisa Heikinheimo** (13. tammikuuta 1905 Tyrvää – 30. heinäkuuta 2000 Tampere) oli suomalainen opettaja ja järjestöaktiivi, joka toimi Akateemisten Naisten Karjala-Seuran puheenjohtajana.

## Henkilöhistoria
Anna-Liisa Heikinheimon vanhemmat olivat kirkkoherra Veli Abiel Heikinheimo (ent. Heikel) ja opettaja Anna Sofia Drake. Hänen isoisänsä oli kirkkoherra Karl Abiel Heikel. Heikinheimo tuli ylioppilaaksi Salon yhteiskoulusta vuonna 1923 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1930. Hän toimi Akateemisen Karjala-Seuran perustaman  naisjaoston puheenjohtajana, jaosto muutettiin hänen esityksestään Akateemisten Naisten Karjala-Seuraksi. Valmistuttuaan Heikinheimo toimi historian opettajana Kosti Kankaisen kristillisessä yhteiskoulussa Nurmijärvellä 1931–1941. Äänislinnan yhteislyseon historian ja saksan kielen opettajana ja tyttöjen koulukodin johtajana hän työskenteli 1942–1944 ja sen jälkeen Niinisalossa nuorten miesten sisäoppilaitoksessa. Oulun lyseon historian ja yhteiskuntaopin lehtorin tehtävästä 1947–1953 Heikinheimo siirtyi Tampereen klassillisen lyseon vanhemmaksi lehtoriksi, mistä tehtävästä hän jäi eläkkeelle 1969.

Heikinheimo jatkoi sodan jälkeen järjestötoimintaansa Kalevalaisten naisten, Vapaussoturien, Rintamanaisten, Inkerin ystävien ja Akateemisten naisten järjestöissä.

## Julkaisuja
* *Me uskomme: 2. Akateemisten naisten Karjalaseuran 20-vuotisjulkaisu*, 1942, Liisa Castrén, Anna-Liisa Heikinheimo

## Lähteet
August Kitzberg

**August Kitzberg** (1855–1927) oli virolainen kirjailija. Hän kirjoitti sanomalehtipakinoita, myöhemmin novelleja ja erityisesti näytelmiä. Kitzbergin parhaiksi arvioituja kirjoja ovat Eesti kirjameeste seltsin palkitsema historiallinen *Maimu* (1890) ja nuoruusmuistoihin perustuva maalaiselämän kuvaus *Veli Henn* (1901, julkaistu *Postimeesissä*). Kitzbergin kertomusten luoteenomaisia piirteitä ovat välitön esitystapa ja sanomalehtipakinan tyyli. Näytelmäkirjailijana Kitzberg oli aikansa Viron parhaimmistoa. Ansiokkaimpina on pidetty näytelmiä *Punga-Mart ja Uba-Kaarel* (1903), *Tuulte pöörises* (1906. suom. *Tuulten pyörteessä*) ja *Libahunt* ('Ihmissusi', 1911). Näytelmässä *Tuulte pöörises* Kitzberg käsitteli tuoreeltaan vuoden 1905 kumousliikettä. *Libahunt* on murhenäytelmä voimakkaasti protestoivasta nuoresta naisesta, jota syytetään ihmissudeksi. Kitzbergin näytelmät edustavat virolaisen draaman kehitystä seuranäytelmistä taiteelliselle tasolle.

## Suomennetut teokset
* *Vakka kantensa valitkoon: 1-näytöksinen huvinäytelmä*, suomentanut Huvi Vuorinen, Helsinki: Kansanvalta 1929. Sarja: Kansanvallan näytelmistö, 5.
* *Pyven talossa: 5-näyt. kansannäytelmä* (*Püve talus*), suom. Otto Al-Antila, Helsinki: Suomen Teatteriliitto (i.a.) (Käsikirjoitus. Sijainti: Teatterikorkeakoulun kirjasto, näytelmämonisteet)
* *Tuulten pyörteessä: 5-näytöksinen draama*, Tuulte pöörises, suom. Vihtori Alava (Käsikirjoitus. Sijainti: Teatterikorkeakoulun kirjasto Viipurin Näyttämö)
* *Kirottu talo: 4-näytöksinen komedia* (*Neetud talu*), suom. Otto Al'Antila (Käsikirjoitus. Sijainti: Teatterikorkeakoulun kirjasto Viipurin Näyttämö)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mustavihvilä

**Mustavihvilä** (*Juncus anceps*) on vihviläkasvien (Juncaceae) heimoon, vihvilöiden (*Juncus*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on keskikokoiseksi kasvava ja monivuotinen vihvilälaji, joka muistuttaa rantavihvilää (*Juncus alpinoarticulatus*). Lajit ovat kuitenkin erotettavissa toisistaan kukinnon ja hedelmien ulkonäön sekä heteiden ponsien pituuden perusteella.

Mustavihvilän varret voivat kasvaa noin puoli metriä korkeiksi, mutta jäävät yleensä matalammiksi. Lehdet ovat poikkileikkaukseltaan pyöreitä. Varret kasvavat yksittäin maan alla suikertavasta juurakosta. Mustavihvilän kukinto koostuu yleensä kahdesta kukkasykeröstä, joissa on monia pieniä kukkia. Heteiden ponnet ovat palhoja pidempiä. Mustavihvilä kukkii heinä–elokuussa. Hedelmänä oleva pähkylä on kiiltävän mustanruskea sekä yleensä teräväkärkinen.

Mustavihvilä kasvaa hiekkaisilla ja kalkkipitoisilla kasvupaikoilla.

Mustavihvilää tavataan siellä täällä eri puolilla Eurooppaa. Suomea lähimmät esiintymät ovat Etelä-Ruotsissa Skånessa ja Tanskassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Mustavihvilä (''Juncus anceps'')
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Juncus anceps''
Kladderadatsch

**Kladderadatsch** oli saksalainen poliittinen pilalehti, jonka David Kalisch perusti vuonna 1848. Nimi johtuu Pohjois-Saksassa käytetystä onomatopoeettisesta huudahduksesta, joka kuvaa kilisevää tai rämisevää ääntä, joka syntyy lasin, jonkin metallin tai muun sellaisen putoamisesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Arthur Moreira Lima

**Arthur Moreira Lima** (16. heinäkuuta 1940 Rio de Janeiro – 30. lokakuuta 2024 Florianópolis) oli brasilialainen pianisti.

Moreira Lima aloitti pianonsoiton opintonsa 6-vuotiaana Lúcia Brancon johdolla. Vuonna 1960 hän pääsi Brasilian hallituksen tukemana Pariisiin, jossa suoritti opintoja Marguerite Longin ja Jean Doyenin johdolla. Lev Oborinin ja Yakov Zakin antamin suosituksin Moreira Lima pääsi stipendin turvin Moskovan konservatorioon, jossa opiskeli Rudolf Kehrerin johdolla vuosina 1963–1968. Moreira Lima sijoittui toiseksi seitsemännessä kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa Varsovassa vuonna 1965. Hän saavutti myös muita kilpailumenestyksiä, kuten kolmannen sijan kansainvälisessä Tšaikovski-kilpailussa vuonna 1970.

Moreira Lima tulkitsi muiden muassa Frédéric Chopinin, Franz Lisztin, Robert Schumannin, Modest Mussorgskin, Sergei Prokofjevin ja Heitor Villa-Lobosin teoksia. Hän teki lukuisia levytyksiä ja esiintyi eri puolilla maailmaa; erityistä suosiota hän saavutti Moskovassa, jossa hän esiintyi usein, kuten myös Puolassa.

## Lähteet
Jussi Siirala

**Jussi Siirala** (s. 1949) on suomalainen pianisti.

Siiralan vanhemmat olivat psykoanalyytikko Martti Siirala ja sellisti Varpu Siirala. Siirala opiskeli Sibelius-Akatemiassa, Wienissä ja Bloomingtonissa. Hän voitti Maj Lind -pianokilpailun vuonna 1968 ja Wienissä järjestetyn Rombro–Stepanov-kilpailun vuonna 1972. Hän aloitti pianonsoiton lehtorina Sibelius-Akatemiassa vuonna 1977. Pianisti Antti Siirala on Jussi Siiralan ja viulisti Merit Palaksen poika. Tytär Elina Siirala on suomalainen lyyrinen sopraano ja lauluntekijä.

## Lähteet
Bam Adebayo

**Edrice Femi ”Bam” Adebayo** (s. 18. heinäkuuta 1997 Newark, New Jersey) on yhdysvaltalainen koripalloilija.

Isona laitahyökkääjänä tai sentterinä pelaava Adebayo pelasi kauden 2016–2017 Kentuckyn yliopistossa. Miami Heat varasi hänet NBA:han 14. vuorolla . 10. joulukuuta 2019 Adebayo teki NBA-uransa ensimmäisen tripla-tuplan. Hänet valittiin helmikuussa 2020 pelattuun  ja tähdistöviikonlopun taitokilpailuun. Toisen tähdistöottelun hän pelasi 2023.

Adebayo valittiin Yhdysvaltain miesten maajoukkueen kokoonpanoon Tokion kesäolympialaisiin 2020, missä maa voitti kultaa. Toisen olympiakultansa hän sai Pariisissa 2024.

## Lähteet
* Bam Adebayo Stats  Basketball-Reference.com 
* Bam Adebayo College Stats College Basketball at Sports-Reference.com 
* Profiili University of Kentucky Athletics 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Profiili NBA
Mustalakkimuura

**Mustalakkimuura** (*Percnostola rufifrons*) on puumuuriin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.

## Taksonomia
Usein mustalakkimuuralla katsotaan olevan neljä alalajia. On kuitenkin ehdotettu, että alalajit *P. r. jensoni* ja *P. r. minor* tulisi erottaa lajiksi *Percnostola minor*. 

## Koko ja ulkonäkö
Mustalakkimuura voi kasvaa 14&ndash;15 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Mustalakkimuurakoiraan pää, rinta, vatsa ja selkä ovat väriltään tumman harmaat. Päälaki ja siivet ovat mustat ja siivissä on kaksi ohutta valkoista raitaa. Naaraslinnun päälaki on musta ja pää ruskea. Selkä on ruskehtavan harmaa ja siivet ruskeat vaaleanruskein raidoin. Mustalakkimuuranaaraan rinta ja vatsa ovat oranssinruskeat.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Mustalakkimuuraa tavataan laikuttaisesti Kolumbiasta Venezuelan eteläosan kautta Brasiliaan, Guyanasta Brasiliaan sekä Perusta. Lajin elinympäristöä ovat kosteat hiekkamaiden metsät ja rannikolla mangrovemetsät. Laji liikkuu yksin tai pareittain metsien pohjakerroksissa ja voi liittyä sekaparviin. Linnun ravintoa ovat hyönteiset ja se seuraa usein muurahaisia. Mustalakkimuuran pesimäkausi on huhtikuusta toukokuulle.

## Lähteet
Clara Grenman

**Clara Grenman** (9. heinäkuuta 1918 Helsinki – 17. maaliskuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen pianisti ja pianopedagogi.

Grenman opiskeli Martti Paavolan johdolla ja voitti kolmannen Maj Lind -pianokilpailun lokakuussa 1947. Hänen vapaavalintainen teoksensa kilpailussa oli Robert Schumannin *[[Abegg-muunnelmat]]*. Voitto koostui 45&nbsp;000 markan summasta. Voitostaan huolimatta Grenman ei suuntautunut konserttipianistin uralle eikä pitänyt huomion kohteena olemista houkuttelevana. Hän tekikin varsinaisen elämäntyönsä pedagogisessa työssä Sibelius-Akatemian nuoriso-osastolla. Hän uskoi testamentissaan omaisuutensa Sibelius-Akatemian tukisäätiön käytettäväksi; Grenmanin rahastosta on kustannettu vuosittaisia apurahoja oppilaitoksen opiskelijoille.

## Lähteet
Joe Willock

**Joseph George "Joe" Willock** (s. 20. elokuuta 1999 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Newcastle Unitedia.

Willock nousi Arsenalin juniorijoukkueista edustusjoukkueeseen ensimmäisen kerran kaudella 2017–2018, jolloin hän pelasi Valioliigassa kaksi ottelua, FA Cupissa yhden ottelun, liigacupissa kolme ottelua ja Eurooppa-liigassa viisi ottelua. Kaudella 2018–2019 hän pelasi jälleen kaksi valioliigaottelua sekä teki FA Cupissa ja Eurooppa-liigassa ensimmäiset maalinsa. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Valioliigassa 29 ottelua ja teki yhden maalin. Eurooppa-liigassa hän pelasi Arsenalin kaikki kahdeksan ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Liigacupissa hän teki molemmissa pelaamissaan otteluissa maalin. Arsenalin voittamassa FA Cupissa hän pelasi viisi ottelua, ei kuitenkaan finaalia. Voitokkaassa Community Shieldissä hän tuli vaihdosta kentälle.

Kaudella 2020–2021 Willock pelasi Arsenalissa seitsemän Valioliigan ottelua, viisi Eurooppa-liigan ottelua ja viisi eri cupien ottelua. Siirryttyään neljäksi kuukaudeksi lainalle Newcastle Unitediin hän teki ensimmäisessä valioliigaottelussaan maalin Southamptonia vastaan. Seuraavissa kuudessa ottelussa hän ei tehnyt maalia, mutta tämän jälkeen hän teki maalin jokaisessa kauden seitsemässä viimeisessä pelaamassaan liigaottelussa. Hänet valittiin Valioliigan kuukauden pelaajaksi toukokuussa 2021.

Elokuussa 2021 Willock siirtyi Newcastle Unitedin omistukseen. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 29 valioliigaottelua ja teki kaksi maalia. Seuraavalla kaudella pelaamissaan 35 liigaottelussa hän viimeisteli kolme ja syötti kuusi maalia. Kaudella 2023–2024 hän oli hamstring- ja akillesjännevammojen vuoksi valtaosan kaudesta kentiltä sivussa. Pelaamissaan yhdeksässä valioliigaottelussa hän teki yhden maalin. Mestarien liigassa hän pelasi kaksi ottelua. Kaudella 2024–2025 hän pelasi Valioliigassa 32 ottelua, joista avauskokoonpanossa 11, ilman maaleja. Newcastlen voittamassa liigacupissa hän pelasi kaikissa seitsemässä ottelussa ja teki yhden maalin. Loppuottelussa Liverpoolia vastaan hän tuli vaihdosta kentälle.

Willock on pelannut Englannin alle 16-, alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa.

## Lähteet
Kyyhkyn siivet

**Kyyhkyn siivet** () on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut romanttinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Iain Softley ja käsikirjoittanut Hossein Amini. Sen pääosia näyttelevät Helena Bonham Carter, Linus Roache ja Alison Elliott. Elokuva perustuu Henry Jamesin samannimiseen romaaniin, joka julkaistiin vuonna 1902.

*Kyyhkyn siivet* sai neljä Oscar-ehdokkuutta ja viisi Bafta-ehdokkuutta, joista se voitti kaksi parhaasta kuvauksesta ja parhaasta maskeerauksesta.

## Näyttelijät

## Palkinnot ja ehdokkuudet
### [[Oscar-palkinto|Oscarit]]
Ehdokkaana:
* Paras naispääosa: Helena Bonham Carter
* Paras sovitettu käsikirjoitus: Hossein Amini
* Paras kuvaus: Eduardo Serra
* Paras puvustus: Sandy Powell

### [[Bafta-palkinto|Baftat]]
* Paras kuvaus: Eduardo Serra
* Paras maskeeraus: Sallie Jaye ja Jan Archibald
Ehdokkaana:
* Paras naispääosa: Helena Bonham Carter
* Paras sovitettu käsikirjoitus: Hossein Amini
* Paras puvustus: Sandy Powell

### [[Golden Globe]]t
Ehdokkaana:
* Paras naispääosa draamaelokuvassa: Helena Bonham Carter

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut 
*
Lizardin niemimaa

**Lizardin niemimaa** eli **The Lizard** () on Englannissa Cornwallin kreivikunnan eteläosassa sijaitseva niemi. Ison-Britannian saaren eteläisin kohta, Lizard Point, sijaitsee siellä. The Lizard on luokiteltu osaksi Cornwallin huomattavan luonnonkaunista aluetta (AONB).

Lizardin rannikko on merenkulun kannalta hankala paikka, ja sitä sanottiin entisaikoina laivojen hautausmaaksi. Lizardin majakka valmistui rannikolle vuonna 1752 ja on edelleen käytössä. Guglielmo Marconi rakensi rannikolle radiolähettimen vuonna 1901. Sillä lähetettiin ensimmäinen radiosignaali Atlantin yli.

Paikannimi ”Lizard” ei liity englannin kielen liskoa tarkoittavaan sanaan vaan on peräisin kornin kielen sanoista *lys* (”hovi”) ja *ardh* (”korkea paikka”).

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
BLAST

**Basic Local Alignment Search Tool**, lyhennettynä **BLAST**, on biologinen ohjelmisto ja algoritmi, joka etsii samankaltaisia alueita sekvensseistä. Se on yksi tärkeimmistä työkaluista genomiikassa ja sen merkitys on kasvanut sekvensointimenetelmien kehittymisen myötä. BLAST vertaa syötettyä sekvenssiä tietokantoihin tallennettuihin sekvensseihin ja laskee niiden vastaavuuden tilastollista merkitsevyyttä kuvaavan arvon. Lähtösekvenssi voi olla nukleotidi- tai proteiinisekvenssi ja erityyppisiä sekvenssejä voidaan verrata toisiinsa. BLASTia käytetään esimerkiksi sekvenssien evolutiivisten suhteiden määrittämiseen ja uusien proteiinien tunnistamiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* BLAST
Julius Axel Kiellman-Göranson

**Julius Axel Kiellman-Göranson** (1811–1869) oli ruotsalainen proosakirjailija.
Kiellman-Göransonin isä oli suomalaista alkuperää. Kiellman-Göranson vihittiin 1837 papiksi. Kirjailijana hän kallistui lähinnä uusromantiikkaan. Hänen tuotannossaan tuntuu varsinkin Carl Jonas Love Almqvistin vaikutus. Hänen lukuisista romaaneistaan ja kertomuksistaan mainittavia ovat varsinkin *Kärlekens seger* (1846). *Abednego* (1846–1847), *Den blifvande konungen* (1847), *Vesterlånggatans engel* (1850) ja novellikokoelmat *Svenska lynnen och småäfventyr* (1853–1863). Häneltä on suomennettu hartauskirja *Palwelian kirja*.

## Suomennettu teos
* *Palwelian kirja: kristillisiä muistutuksia yhdeltä serakunnan palwelialta* (*En tjenares bok*), suom. Bernhard Kristfrid Sarlin, A. E. Rongainen, 1854

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Arvid Holm

**Arvid Holm** (s. 3. marraskuuta 1998 Ljungby, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa SHL-joukkue Färjestad BK:ssa lainalla NHL-seura Winnipeg Jetsista.

## Ura
Holm on IF Troja-Ljungbyn kasvatti. Kaudella 2015–2016 hän puki seuran paidan yhteen otteluun Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Hockeyettanissa. Kaudeksi 2016–2017 Holm siirtyi Karlskrona HK:n J20-junioreihin. Hän puki samalla kaudella myös kahteen SHL:n runkosarjaotteluun, mutta Holm jäi kuitenkin ilman peliaikaa.

Winnipeg Jets varasi Holmin kuudennella kierroksella 167. pelaajana . Kaudella 2017–2018 hän jatkoi Karlskronan J20-junioreissa ja puki seuran paidan kahdeksaan SHL:n runkosarjaotteluun, mutta Holm jäi kuitenkin ilman peliaikaa. Kauden päätteeksi Karlskrona putosi HockeyAllsvenskaniin, jonne Holm teki vuoden mittaisen ammattilaissopimuksen toukokuussa 2018. Hän pelasi kaudella 2018–2019 ensimmäiset miesten pelinsä ja pelasi Allsvenskanissa tulokaskautensa aikana 32 runkosarja- ja viisi SHL:n nousukarsintasarjan ottelua torjuen yhden nollapelin.

Kaudeksi 2019–2020 Holm siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SHL-joukkue Färjestad BK:hon. Hän lähti kauteen Markus Svenssonin aisaparina. Holm teki miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigassa 7. syyskuuta 2019 vieraissa slovakialaista HC Banská Bystricaa vastaan. Hän torjui Färjestadin 3–4-jatkoaikavoittoon päättyneessä ottelussa 31 kertaa. SHL-debyyttinsä Holm teki runkosarjan toisella kierroksella 17. syyskuuta 2019 vieraissa Skellefteå AIK:ta vastaan. Hän torjui Färjestadin 3–1-tappioon päättyneessä ottelussa 22 kertaa. SHL-uransa ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen nollapelinsä Holm torjui kolmannessa ottelussaan, kotidebyytissään 5. lokakuuta 2019 IK Oskarshamnia vastaan. Färjestad voitti ottelun lopulta murskalukemin 12–0, mikä on joukkueen kaikkien aikojen suurinumeroisin voitto Elitserienissä/SHL:ssä. Holm torjui ottelussa 17 kertaa. Hän nousi kauden mittaan Färjestadin ykkösmaalivahdiksi ja pelasi tulokaskautensa aikana 31 runkosarjaottelua torjuen 20 voittoa. CHL:ssä Holm pelasi kaksi ottelua. Tammikuussa 2020 hän teki Färjestadin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Kesäkuussa 2020 Holm teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Winnipeg Jetsin kanssa. Hänen kausipalkkansa NHL:n puolella on 873 333 dollaria. Holm pelannee kauden 2020–2021 kuitenkin vielä lainalla Färjestadin SHL-joukkueessa.

## Muuta
Holmin pikkuveli Vilgot pelaa maalivahtina IF Troja-Ljungbyn J18-junioreissa.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Summan Ponnistus

**Summan Ponnistus** (**SuPo**) on pesäpalloseura Summasta. Seura on perustettu vuonna 1906. Kausilla 2002 ja 2003 miesten edustusjoukkue pelasi Ykköspesiksessä. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2020 neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla maakuntasarjan Etelälohkossa. Seuralla on junioritoimintaa G-, F-, E-, D- ,C ja B-ikäluokissa. SuPon naisjoukkue pelaa ensimmäistä kauttaan 2022 maakuntasarjassa. B-tyttöjen ja B-poikien ykköspesistä pelataan ensimmäistä kautta vuonna 2024.

## Lähteet
Kuka uskoo haikaraa

**Kuka uskoo haikaraa** on suomalainen nuorten minisarja, joka sijoittuu kesään 1983 Tampereelle. Sarjaa esitettiin Kasmasiini-ohjelman yhteydessä. Sarjan kantava idea on voisiko nuorten käyttäytymistä säädellä massoittain elektroniikkapelien avulla.

Sarjan musiikin sävelsi Martti-Mikael Järvinen. Sarjan tunnussävelen "Kesätuulet kutsuu seikkailuun" lauloi hänen tyttärensä Tähtitalvikki Järvinen.

## Juoni

Roope (Vesa-Pekka Mäkinen) ja Pepe (Riku Suokas) viettävät kesäpäivää Särkänniemessä ja näkevät siellä epäilyttäviä asioita. Kaikki viittaa siihen, että heidän tuntemansa prätkäpoika Silver (Antti Majanlahti) ei ole liikkeellä ihan laillisilla asioilla. Pian poikien huomio kuitenkin kääntyy toisaalle, kun puistosta löytyy kesänaapuri Ellen (Maria Larpo). Pepe ja Roope joutuvat tahtomattaan osaksi omituista mysteeriä, johon liittyy tuntemattomalla tavalla kaksijalkainen haikara-logo. Sarjassa on useita sivujuonia, mutta kaksijalkaisen haikaran takana osoittautuu olevan epäilyttävä liikemies Unto Sten. Selviää, että Unto on värvännyt apurikseen Silverin. Toinen Unton käskyläinen on Jokke Hämäläinen. Unton liikekumppanina toimiva Kaarina Holma myy Ciconia-nimisessä firmassaan luontaistuotteita. Unto on kuitenkin omavaltaisesti laajentanut Ciconia-tuotteita purukumilla ja elektroniikkapeleillä. Poliisi on kiinnostunut asiasta ja alkaa tutkia Unto Stenin taustoja.

## Rooleissa

## Lähteet
Yijiangshanin taistelu

**Yijiangshanin taistelu** oli Kiinan kansantasavallan (Kiinan kommunistinen puolue) ja Kiinan tasavallan (Kuomintang) joukkojen välillä 18.–19. tammikuuta 1955 käyty yhteentto, jonka aikana kommunistit valtasivat kansallismielisten tuolloin hallussaan pitämän  Yijiangshanin saaren Zhejiangin maakunnan rannikolla. 

## Tausta

Yijiangshan on Dachensaariin kuuluva pikkusaari Kiinan Zhejiangin maakunnan edustalla hieman saariryhmän muista saarista pohjoiseen. Saarta hallitsi vielä vuonna 1954 Kiinan tasavalta, kun taas mannerta hallitsi Kiinan kansantasavalta. Kommunistit olivat ajaneet kansallismieliset suurimmasta osasta mannerta Kiinan sisällissodan kuluessa, mutta Yijiangshan oli yksi monista rannikon saarista, joita kansallismieliset vielä hallitsivat.

Vuonna 1954 puhkesi niin sanottu ensimmäinen Taiwaninsalmen kriisi. Syyskuussa 1954 Kiinan kansantasavallan joukot aloittivat useiden Kiinan tasavallan hallussa olleiden saarten tykistötulen. Samaan aikaan alettiin suunnitella saarien valtausta. 16. joulukuuta 1954 pidettiin Kansan vapautusarmeijan johdon kokous Ningbossa, jossa Zhang Aiping päätti Yijiangshanille tehtävästä maihinnoususta. Operaation johtoon määrättiin Chen Geng. Chen oli vastuussa suoraan Mao Zedongille, joka jätti kuitenkin päätöksen operaation hyväksymisestä marsalkka Peng Dehuaille. Peng antoi hyväksyntänsä operaatiolle, vaikka riskinä olikin mahdollinen yhteenotto Yhdysvaltojen kanssa.

## Taistelu
Kansan vapautusarmeijan maihinnousu Yijiangshanissa alkoi 18. tammikuuta 1955. Maihinnousijoiden vahvuus oli noin 10&nbsp;000, kun taas saaren puolustajiin lukeutui vain 1&nbsp;000 miestä, 60 tykkiä ja 100 konekivääriä. Hyökkäys alkoi kello 8 aamulla vapautusarmeijan ilmavoimien 54 pommikoneen ja 18 hävittäjän iskiessä kansallismielisten asemia vastaan. Kuuden tunnin aikana tiputettiin 127 tonnia pommeja. Kello 12.20 alkoi puolestaan rannikkotykistön tuli Yijiangshaniin Toumenshanista käsin. Ensimmäiset joukot alkoivat nousta maihin kello 2.30 ja 3.00 välillä. Joukot nousivat maihin saaren etelä- ja itäosassa. Suurin osa saarta oli vallattu kello 5.30 ja viimeiset kansallismielisten vastarintapesäkkeet vallattiin kello 2.00 seuraavan päivän aamuun mennessä.

## Seuraukset
Kansallismielisten tappiot kaatuneina olivat 667 ja 518 jäi sotavangeiksi. Kansan vapautusarmeijan maavoimien tappiot olivat 393 kaatunutta ja 1&nbsp;037 haavoittunutta. Laivasto menetti lisäksi 23 kaatunutta ja 139 haavoittunutta. Yksi maihinnousualuksista upposi ja 21 muuta alusta vaurioitui. Ilmavoimien tappiot jäivät kahdeksaan vaurioituneeseen koneeseen.

Yijiangshanin taistelun voittaneet kommunistit jatkoivat operaatiota muita Dachensaaria vastaan. 19. toukokuuta alkoi kansan vapautusarmeijan ilmavoimien siihen asti suurin ilmahyökkäys saaria vastaan. Yhdysvaltoja tuolloin johtanut presidentti Dwight D. Eisenhowerin hallinto taivutteli kansallismielisiä johtaneen Tšiang Kai-šekin hylkäämään saaret. 26. helmikuuta mennessä kaikki Zhejiangin rannikon saaret olivat Kiinan kansantasavallan hallinnassa.

## Lähteet
Autaugan piirikunta

**Autaugan piirikunta** () on Yhdysvaltojen Alabaman osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 55&nbsp;869 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Prattvillen kaupunki. Piirikunta perustettiin 21. marraskuuta 1818.

Piirikunta on nimetty Autaga-heimon mukaan. He olivat Alabama-kansan aliryhmä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Marek

**Marek** on miehen etunimi. Se on Markus-nimen slaavilainen vastine.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Marek on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa etunimenä 2&nbsp;719 miehellä. Nimi ei ole päässyt suomalaiseen almanakkaan. 

Virossa Marekin nimipäivää vietetään 25. huhtikuuta.

## Tunnettuja Marekeja
* Marek Bakoš (s. 1983), slovakialainen jalkapalloilija
* Marek Belka (s. 1952), Puolan pääministeri 2004–2005
* Marek Čech (s. 1983), slovakialainen jalkapalloilija
* Marek Čiliak (s. 1990), slovakialainen jääkiekkomaalivahti
* Marek Czakon (s. 1963), puolalainen jalkapalloilija
* Marek Ďaloga (s. 1989), slovakialainen jääkiekkoilija
* Marek Gołąb (1940–2017), puolalainen painonnostaja ja olympiamitalisti
* Marek Grechuta (1945–2006), puolalainen laulaja
* Marek Hamšík (s. 1987), slovakialainen jalkapalloilija
* Marek Heinz (s. 1977), tšekkiläinen jalkapalloilija
* Marek Helinurm (s. 1963), virolainen pika- ja aitajuoksija
* Marek Hłasko (1934–1969), puolalainen kirjailija
* Marek Hovorka (s. 1984), slovakialainen jääkiekkoilija
* Marek Hrivik (s. 1991), slovakialainen jääkiekkoilija
* Marek Jankulovski (s. 1977), tšekkiläinen jalkapalloilija
* Marek Jędraszewski (s. 1949), puolalainen arkkipiispa
* Marek Jerchewicz (s. 1976), puolalainen muusikko
* Marek Kaljumäe (s. 1991), virolainen jalkapalloilija
* Marek Kopelent (1932–2023), tšekkiläinen säveltäjä
* Marek Krajewski (s. 1966), puolalainen kirjailija
* Marek Kubek (s. 1970), puolalais-itävaltalainen karateka
* Marek Kuchciński (s. 1955), puolalainen poliitikko
* Marek Kvapil (s. 1985), tšekkiläinen jääkiekkoilija
* Marek Langhamer (s. 1994) tšekkiläinen jääkiekkomaalivahti
* Marek Lechowski (s. 1979), puolalainen muusikko
* Marek Lemsalu (s. 1972), virolainen jalkapalloilija
* Marek Malík (s. 1975), tšekkiläinen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti
* Marek Mazanec (s. 1991), tšekkiläinen jääkiekkomaalivahti
* Marek Mendyk (s. 1961), puolalainen piispa
* Marek Mintál (s. 1977), slovakialainen jalkapalloilija
* Marek Ostrowski (1959–2017), puolalainen jalkapalloilija
* Marek Pająk (s. 1977), puolalainen kitaristi
* Marek Marian Piątek (s. 1954), puolalais-brasilialainen katolinen piispa
* Marek Piekarczyk (s. 1951), puolalainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä
* Marek Plawgo (s. 1981), puolalainen pikajuoksija
* Marek Rodák (s. 1996), slovakialainen jalkapallomaalivahti
* Marek Saganowski (s. 1978), puolalainen jalkapalloilija
* Marek Sapara (s. 1982), slovakialainen jalkapalloilija
* Marek Schwarz (s. 1986), tšekkiläinen jääkiekkomaalivahti
* Marek Solarczyk (s. 1967), puolalainen piispa 
* Marek Špilár (1975–2013), slovakialainen jalkapalloilija
* Marek Suchý (s. 1988), tšekkiläinen jalkapalloilija
* Marek Svatoš (1982–2016), slovakialainen jääkiekkoilija
* Marek Švec (s. 1973), tšekkiläinen painija
* Marek Viedenský (s. 1990), slovakialainen jääkiekkoilija
* Marek Walczewski (1937–2009), puolalainen näyttelijä
* Marek Zagrapan (s. 1986), slovakialainen jääkiekkoilija
* Marek Židlický (s. 1977), tšekkiläinen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Etunimien taivutus: Marek (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Andreasen

**Andreasen** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Christian Andreasen (s. 1988), tanskalainen jalkapalloilija
* Jakob Andreasen (s. 1970 tai 1971), tanskalainen autourheiluinsinööri ja tekninen johtaja
* Jasmin Andreasen (s. 2002), suomalainen pesäpalloilija
* Leon Andreasen (s. 1983), tanskalainen jalkapalloilija
* Marta Andreasen (s. 1954), argentiinalaissyntyinen espanjalainen virkamies ja poliitikko
* Nancy Coover Andreasen (s. 1938), yhdysvaltalainen neurotieteilijä
* Ole Andreasen (s. 1939), tanskalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
* Tiina Andreasen (s. 1977), suomalainen pesäpalloilija.
Dina Joffe

**Dina Joffe** (s. 18. joulukuuta 1952 Riika) on latvialainen pianisti.

Joffe opiskeli Moskovan konservatoriossa Vera Gornostajevan johdolla vuosina 1971–1976 ja sai toisen palkinnon kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa Varsovassa vuonna 1975. Vuonna 1974 hän sijoittui toiseksi Zwickaun Robert Schumann -kilpailussa. Valmistuttuaan Moskovan konservatoriosta Joffe toimi Gornostajevan assistenttinä. Hän aloitti jo opiskeluaikanaan konserttiuran, jonka merkeissä hän lähti esiintymään eri puolille Neuvostoliittoa ja muihinkin maihin, kuten Saksaan, Tšekkoslovakiaan ja Puolaan. 

Vuodesta 1978 Joffe opetti Riiassa. 1990-luvulla hän muutti perheineen Israeliin, mutta hän asettui sittemmin Saksaan. Hänen puolisonsa on viulisti Mihail Vaiman.

## Lähteet
Lance Dossor

**Harry Lancelot "Lance" Dossor** (1916 Weston-super-Mare – 3. joulukuuta 2005 Adelaide) oli brittiläissyntyinen, Australiaan asettunut pianisti ja pianopedagogi.

Dossor pääsi 16-vuotiaana stipendillä Royal College of Musiciin, jossa opiskeli pianonsoittoa Herbert Fryerin ja sävellystä Herbert Howellsin johdolla. Dossor sijoittui kolmannessa Chopin-pianokilpailussa vuonna 1937 neljänneksi ja sai erikoispalkinnon. Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailussa vuonna 1938 hän pääsi neljännelle sijalle. Ennen asepalvelukseen kutsutuksi tulemistaan (1939) Dossor työskenteli lyhyesti osa-aikaisena opettajana Royal College of Musicissa. Hän palveli tykistössä Egyptissä ja liittyi tänä aikana ENSA-viihdejoukkoihin, joiden jäsenenä esiintyi Saksassa ja Italiassa.

Vuonna 1946 Dossor palasi Royal College of Musiciin täysiaikaisena pianonsoiton professorina. Vuonna 1953 hän siirtyi Elder-musiikkikonservatorioon Adelaiden yliopistoon. Hänestä tuli yliopiston musiikkielämän keskushahmo ja hän jatkoi osa-aikaista opettamista vielä parinkymmenen vuoden ajan jäätyään eläkkeelle täysipäiväisestä opettamisesta 1970-luvun lopussa. Joulukuussa 2002 Dossor sai Distinguished Alumni Awardin Adelaiden yliopistosta. Hän oli naimisissa Diana Levinsonin kanssa vuodesta 1940 ja sai tämän kanssa neljä lasta. Dossor kuoli kotonaan Adelaidessa.

## Lähteet
Karl Glusman

**Karl Glusman** (s. 3. tammikuuta 1988 Bronx, New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli pääosaa Gaspar Noén kiistellyssä draamaelokuvassa *[[Love (vuoden 2015 elokuva)|Love]]* (2015). Hän on myös esiintynyt elokuvissa *[[The Neon Demon]]* (2016) ja *[[Yön eläimet]]* (2016).

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Elsa Joubert

**Elsabé** eli **Elsa Antoinette Murray Joubert** (19. lokakuuta 1922 Paarl – 14. kesäkuuta 2020 Kapkaupunki) oli eteläafrikkalainen kirjailija.

Joubert opiskeli Stellenboschin ja Kapkaupungin yliopistoissa. Jälkimmäisestä hän sai taiteiden maisterin arvon pääaineinaan afrikaans ja hollannin kieli. Joubert työskenteli lukion opettajana Cradockissa ja *[[Huisgenoot]]*-lehden toimittajana (1946–1948) ennen ryhtymistään päätoimiseksi kirjailijaksi. Hänen tuotantoonsa kuuluu romaaneja, novelleja, matkakertomuksia ja näytelmiä. Joubertin teosten joukossa on *Die Swerfjare van Poppie Nongena*, josta tehtiin myös Christiaan Olwagenin ohjaama ja Clementine Mosimanen tähdittämä elokuvaversio *[[Poppie Nongena]]*. Joubert sai urallaan monia palkintoja, kuten Hertzog-palkinnon. Hän oli vuodesta 2001 Stellenboschin yliopiston kunniatohtori. Joubert oli myös Royal Society of Literaturen *Fellow*. Hän kirjoitti afrikaansiksi. 

Joubert kuoli Kapkaupungin Mediclinicillä 97-vuotiaana sairastuttuaan vuosien 2019–2020 koronaviruspandemiassa. Hänellä oli kaksi tytärtä ja yksi poika. Hän oli mennyt vuonna 1950 naimisiin journalisti, kirjailija Klaas Steytlerin kanssa; mies kuoli vuonna 1998.

## Lähteet
Grenman

**Grenman** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Clara Grenman (1918–2014), pianisti ja pianopedagogi
*Henrik Grenman (1846–1917), filosofian maisteri, orientalisti ja painoasiamies
*Maria Loew (oik. Maria Rosenlew-Grenman) (1891–1940), kuvanveistäjä ja taidemaalari
Love (vuoden 2015 elokuva)

**Love** on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut eroottinen draama- ja taide-elokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Gaspar Noé. Se sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2015, ja se julkaistiin 3D:nä. Elokuva tunnetaan sen autenttisista seksikohtauksista.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Wespazjan Kochowski

**Wespazjan Kochowski** (1633–1700) oli puolalainen runoilija. Hän osallistui sotaan ruotsalaisia vastaan 1655–1657, josta on muistelmia hänen runoissaan. Runoudessaan hän kuvaa askel askelelta Puolan historian merkittäviä tapahtumia Vladislav IV Vaasan kuolemasta Juhana III Sobieskin sankaritekoihin asti. Kochowskin kaunein teos on *Psalmodya polska* (1695), joka huokuu uskoa Puolan kansan suureen tehtävään maailmassa. Hän on julkaissut myös latinankielisiä historiallisia kirjoituksia (*Commentarius belli adversus Turcas ad Viennam et in Hungaria gesti* sekä *Annalia Poloniæ ab obitu Vladislai IV*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lea Lumme

**Lea Lumme** (16. tammikuuta 1910 Kangaslampi – 3. elokuuta 1994 Kangaslampi) oli suomalainen agronomi ja järjestöaktiivi, joka toimi Akateemisten Naisten Karjala-Seuran puheenjohtajana.

## Henkilöhistoria
Lumme valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta 1933 ja kiinnostui Kalevalasta ja Karjalasta jo opiskeluaikanaan. Hän teki Karjalaan tutustumismatkan Saima Harmajan kanssa 1933.  Lumme toimi aktiivisesti Akateemisten Naisten Karjala-Seurassa, jonka viimeinen puheenjohtaja hän oli.  Hän hoiti kotitilaansa ja teki opettajan sijaisuuksia. Kulttuurista kiinnostunut Lumme suunnitteli Kangaslammin kansallispuvun ja innostui kanteleesta perinnesoittimena. Hän vaikutti  varsinkin ns. Heinäveden kanteleiden rakentamiseen, vaikka ei niitä itse valmistanutkaan.

## Julkaisuja
* *Mitä tarkoitetaan kotitaloustyöllä?*, 1941
* *Emännän työpäiväkirja. N:o 1, Ohjeet ja aputaulukot*, 1941, Lea Lumme, Martti Sipilä
* *Mitä tarkoitetaan n.k. naisten asevelvollisuudella?: esitelmä naisten suurkokouksessa maaliskuun 24 p:nä 1941*, 1941
* *Me uskomme. 2, Akateemisten naisten Karjala-seuran 20-vuotisjulkaisu*, 1942, toim. Liisa Castrén, Armi Hallstén-Kallia, Irja Harmas, Terttu Helminen, Lea Lumme
* *Työtehon kehittäminen kotitaloudessa ja karjataloudessa: alustus 24 edustajakokouksessa v. 1943*, 1943
* *Mikkelin tyttölyseo 1879-1954: 75-vuotisjulkaisu*, 1954, toim. Katri Laatunen, Elina Arohonka, Toini-Inkeri Kaukonen, Lyyli Konsti, Lea Lumme

## Lähteet
Matteo Politano

**Matteo Politano** (s. 3. elokuuta 1993 Rooma) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Napolia.

Politano pelasi AS Roman junioreissa mutta ei koskaan päässyt edustusjoukkueeseen. Hän aloitti liigauransa kaudella 2012–2013 Perugiassa ja edusti sitten kaksi kautta Pescaraa. Ensimmäisen Serie A:n ottelunsa hän pelasi Sassuolon joukkueessa 23. elokuuta 2015, kun hän tuli vaihdosta kentälle voittoisassa kotiottelussa Napolia vastaan. Ensimmäisen pääsarjamaalinsa hän teki neljännessä ottelussaan vieraskentällä Romaa vastaan tasapeliin 2–2 päättyneessä ottelussa. Hän pelasi Sassuolossa kolmen kauden aikana 96 liigaottelua ja teki ensimmäisellä ja toisella kaudellaan viisi sekä kolmannella kymmenen maalia. Kaudella 2015–2016 hän pelasi Eurooppa-liigassa viisi ottelua ja teki niissä kaksi maalia.

Kesällä 2018 Politano siirtyi Interiin lainasopimuksella, joka vuoden kuluttua muuttui pysyväksi siirroksi. Hän pelasi kaudella 2018–2019 Serie A:ssa 36 ottelua, joissa hän teki viisi maalia, Mestarien liigassa kuusi ottelua ilman maaleja sekä Eurooppa-liigassa neljä ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Kauden 2019–2020 alkupuoliskolla hän pelasi Serie A:ssa 11 ottelua ja Mestarien liigassa neljä ottelua. Tammikuun 2020 lopulla hän siirtyi lainalle Napoliin, jossa hän pelasi helmikuussa viisi Serie A:n ottelua, Italian cupin välierien ensimmäisen osaottelun ja Mestarien liigan kotiottelun FC Barcelonaa vastaan. Koronaviruspandemian aiheuttaman tauon jälkeen hän palasi kentille kesäkuussa Italian cupin toisessa välieräottelussa. Cupin loppuottelussa, jonka Napoli voitti, Politano tuli vaihdosta kentälle 66 minuutin kohdalla ja teki maalin ottelun ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa. Kauden aikana hän pelasi Napolissa kaikkiaan 15 liigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Kaudella 2020–2021 hän pelasi edelleen lainasopimuksella Napolissa 37 liigaottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Italian cupissa hän teki yhden maalin ja Eurooppa-liigan kahdeksassa ottelussaan kaksi maalia. Kesällä 2021 Politano siirtyi Napolin omistukseen.

Politano pelasi kaudella 2021–2022 Napolissa 33 Serie A:n ottelua ja teki kolme maalia. Eurooppa-liigan viidessä ottelussa hän viimeisteli kaksi maalia. Napolin liigamestaruuteen päättyneellä kaudella 2022–2023 hän pelasi 27:ssä Serie A -ottelussa, joista 14:ssä hän oli avauskokoonpanossa ja teki kolme maalia. Mestarien liigassa pelaamissaan yhdeksässä ottelussa hän teki yhden maalin.

Politano on pelannut Italian alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän on pelannut Italian A-maajoukkueessa 12 ottelua. Näistä ensimmäiset olivat toukokuussa 2018 avauskokoonpanossa Saudi-Arabiaa vastaan, marraskuussa 2018 viime minuutit ottelussa Yhdysvaltoja vastaan, maaliskuussa 2019 avauskokoonpanossa EM-karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan ja toukokuussa 2021 toisen jakson ystävyysottelussa San Marinoa vastaan. Yhdysvaltoja vastaan hän teki ottelun ainoan maalin ja San Marinoa vastaan kaksi Italian seitsemästä maalista.

## Lähteet
Herbert Fryer

**George Herbert Fryer** (21. toukokuuta 1877 Hampstead, Lontoo – 7. helmikuuta 1957 Lontoo) oli brittiläinen pianisti, musiikkipedagogi ja säveltäjä.

Fryer aloitti musiikkiopintonsa Beringerin johdolla Royal Academy of Musicissa (1893–1895) ja jatkoi niitä Franklin Taylorin johdolla Royal College of Musicissa (1895–1898). Hän täydensi opintojaan Ferruccio Busonin johdolla Weimarissa vuonna 1898. Lontoon-debyyttinsä Fryer teki 17. marraskuuta 1898, minkä jälkeen hän teki kiertueen Euroopassa. Ensimmäisen Pohjois-Amerikan-kiertueensa hän teki vuonna 1914. Kiertueuransa aikana hän esiintyi myös Australiassa, Etelä-Afrikassa, Kaukoidässä ja Intian niemimaalla.

Fryer opetti Royal Academy of Musicissa vuosina 1905–1914, Institute of Musical Artsissa (New York) 1915–1917 ja Royal College of Musicissa 1917–1947. Hän jatkoi pianonsoiton opettamista, kunnes kuoli äkillisesti vuonna 1957. Hänen soitostaan on säilynyt äänitteitä. Fryerin omaan tuotantoon kuuluu pianokappaleita ja lauluja. Lisäksi hän julkaisi kirjan *Hints on Pianoforte Practice* (1914). Fryeristä on National Portrait Galleryssa kaksi muotokuvaa, joiden tekijä on Fred Roe.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Sophie von Knorring

**Sofia** (**Sophie**) **Margareta von Knorring von Knorring**, o.s. *Zelow*, (28. syyskuuta 1797 Gräfsnäs – 13. helmikuuta 1848 Skålltorp) oli ruotsalainen kirjailija. Hänen ensimmäinen romaaninsa *Cousinerna* ilmestyi 1834. Hänen paras teoksensa on *Torparen och hans omgifning* (1843), jonka kansankuvauksessa on huomattavissa Carl Jonas Love Almqvistin vaikutusta, joskin se on suunnattu tämän kirjaa *Det går an* vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Peliasu (jalkapallo)

**Peliasu** on jalkapallossa käytettävä yhtenäinen puku, johon kuuluvat joukkueen ja pelaajanumeron ilmaiseva pelipaita, shortsit ja nappulakengät.

## Historia

Jalkapallon peliasu on kehittynyt huomattavasti lajin alkuajoista lähtien, jolloin pelaajat käyttivät tyypillisesti paksuja puuvillapaitoja, knickerbockereita ja raskaita, jäykkiä nahkakenkiä. 1900-luvulla kengät tulivat vaaleammiksi ja pehmeämmiksi, shortsit lyhenivät, ja vaatteiden valmistuksen ja painatusmenetelmien ansiosta paitoja voitiin valmistaa vaaleammista synteettikuiduista, joissa oli yhä värikkäämpiä ja monimutkaisempia kuvioita. Kun mainonta lisääntyi 1900-luvulla, sponsorien logot alkoivat näkyä paidoissa, ja fanien käyttöön alettiin myydä jäljennyksiä pelipaidoista, mikä tuotti huomattavia tuloja seuroille.