open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ensyklopedismi

**Ensyklopedismi** on käsite, jolla tarkoitetaan laaja-alaista oppimista tai tietoperustaa. Se tarkoittaa myös tietoa, joka esitetään ensyklopedisessa muodossa. Siinä ei pyritä kirjoittamaan sillä tavalla, että vastataan lukijan odotuksiin.

Ensyklopedismi oli ominainen piirre Bysantissa ja he säilyttivät paljon antiikin ajan tietoa filosofiasta, matematiikasta ja tähtitieteestä. Etenkin noin Theodoros II Laskariksen hallituskaudelta alkaen 1254 Bysantissa alkoi toinen Bysantin renessanssi, jota joskus kutsutaan Palaiologosten renessanssiksi. Tuolloin virvoitettiin antiikin perintöä. Bysantin asukkaat Italiassa levittivät tietonsa vähälukuisille italialaisille oppineille ja kreikkalaisille. Tällä tavoin Bysantin oppineisuus selvisi paljon pidempään kuin itse imperiumi.
 
Renessanssin aikaan koulutuksessa ja tieteessä pyrittiin ensyklopedisoimaan niitä eli systematisoimaan kyseisiä aloja. Samaan tapaan myös koulutusta itsessään pyrittiin korjaamaan tekemällä perusteellista sääntelyä alalle. Pietro Paolo Vergerio (1370–1444) teoksessaan *De ingenuis moribus et liberalibus* hahmotteli humanistisen koulutuksen pääpiirteitä.  Siinä painotettiin puhe ja kirjoitustaitoa, historiaa ja filosofiaa, mutta se sisälsi myös tieteitä, kuten matematiikkaa tähtitiedettä, luonnontieteitä, lääketiedettä, lakiopintoja, metafysiikkaa ja teologiaa. Jälkimmäisiä ei opiskeltu perusteellisesti; humanismi oli luonteeltansa ensyklopedismia vastaan, mutta se toi esiin aineiden väliset suhteet ja salli opiskelijoiden tietää monista eri asioista ennen kuin he päättivät erikoistumisalastansa. 

Pedagogiikassa ensyklopedismi voi tarkoittaa esimerkiksi laajan kirjon sisältävää opetussuunnitelmaa eri elämän aloilta.

## Lähteet
Kanariantyräkki

**Kanariantyräkki** (*Euphorbia canariensis*) on endeeminen eli kotoperäinen Kanariansaarten laji.

## Ulkonäkö ja koko
Kanariantyräkit näyttävät kaktuksilta mutta eivät ole niitä. Kaktukset ovat kotoisin Amerikasta, tyräkit puolestaan ovat vanhan maailman kasveja. Tyräkkien suvun yhteisenä piirteenä on myrkyllinen valkoinen (tai keltainen)
maitiaisneste. Kanariantyräkki haarautuu juuresta ja muodostaa pensastoja. Sillä on mehevät neli- tai viisisärmäiset (joskus harvoin 6) vaaleanharmaanvihreät varret, jotka ovat yleensä noin 8 cm halkaisijaltaan ja hieman spiraalimaisia. Ne kasvavat parhailla kasvupaikoilla 3–4 metriä korkeiksi, suurta kynttelikköä muistuttavaksi pensastoksi.

Piikit, 5–14 mm, kasvavat varsien särmien kärkiin, ja ovat ruskeita ja kaarevia. Kukat kehittyvät varsien särmien kärkiin keväisin. Hedelmä on kastajanruskea ja kukin niistä sisältää yhden siemenen.

Tyräkkikasvien maitiaisneste on yleensä myrkyllistä, niin myös kanariantyräkin. Se ärsyttää ihoa ja voi aiheuttaa erittäin voimakasta kipua limakalvoilla ja voi jopa sokeuttaa joutuessaan silmiin.

## Levinneisyys ja kasvupaikat
Kanariansaarilla kanariantyräkkiä kasvaa vyönä rannikolta aina 1100 metrin korkeuteen asti. Se on kuivakkokasvi joka on sopeutunut kuiviin ja kuumin oloihin. Se käyttää mehikasvien tapaan CAM-yhteyttämistä, jotka liiallisen haihtumisen estämiseksi pitävät ilmarakonsa kiinni päivällä. Yöllä ilmaraot avautuvat, jolloin kasvi ottaa sisään hiilidioksidia ja varastoi sen solunesterakkulaan omenahapoksi, josta jälleen päivällä vapautuu hiilidioksidi yhteyttämistä varten. Hiilidioksidimäärä, jonka kasvi pystyy varastoimaan solunesterakkulaan, on kuitenkin suhteellisen pieni. Tästä syystä CAM-kasvien yhteyttämisen määrä jää melko vähäiseksi.

## Käyttö
Kanariantyräkkiä kasvatetaan Kanariansaarilla koristekasvina ja aitakasvina. Sitä käytetään kuivatun puun sijaan osittain myös polttopuuna.

## Muuta
Luonnonvaraisesti kanariantyräkkiä kasvaa paljon luonnonsuojelualueilla Malpais de Güimarissa ja Malpais de Rascaissa.

## Kuvia

Tiedosto:Euphorbia canariensis (La Fajana) 10.jpg
Tiedosto:Euphorbia canariensis2.jpg
Tiedosto:Euphorbia canariensis Malpais2007 02 centro 33.jpg
Tiedosto:Euphorbia canariensis5 ies.jpg
Tiedosto:Euphorbia canariensis4 ies.jpg
Tiedosto:Euphorbia canariensis 2c.JPG
Tiedosto:Antigua Caleta de Fuste - FV-2 - Euphorbia canariensis 01 ies.jpg
Tiedosto:La Palma - Los Llanos de Aridane - Las Manchas - Plaza de Glorieta - Euphorbia canariensis 01 ies.jpg
Tiedosto:Euphorbia canariensis (Puntagorda) 01.jpg
Tiedosto:Yaiza Playa Blanca - Calle La Calera - Euphorbia canariensis 04 ies.jpg


## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Makaronesian kasvit: Euphorbia canariensis - kanariantyräkki
*ITIS: ''Euphorbia canariensis''  L.
*Catalogue of Life : ''Euphorbia canariensis''  L.
*Sakari Kauppisen sivut: ''Euphorbia canariensis'', kanariantyräkki, cardón
Seppo Lindqvist

**Seppo Lindqvist** (1945–2004) oli suomalainen kuvataiteilija ja graafikko. Hän kuvitti muun muassa WSOY:n kirjallisuutta, sarjakuvia ja pilapiirroksia. Lindqvist teki 1960-luvun lopulla yhdessä toimittaja Seppo Seppälän kanssa Suomen Sosialidemokraatissa julkaistua sarjakuvaa *Montosen porukka*. Pääkaupunki-lehdessä ilmestyi televisiosarjaa *Me Tammelat* parodioinut *Katajaiset*. Lindqvist piirsi myös parodiasarjakuvia ja pilakuvia Suomalainen MAD-lehteen sen ilmestymisen (1970–1972) ajan. Täysin suomalaista materiaalia sisältäneeseen Sarjis-lehteen (1972–1974) Lindqvist teki Romusarjaa. Lindqvist teki 1970-luvun Keravasta grafiikkasarjan, joka on pysyvästi näytteillä Keravan kaupungin tiloissa, muun muassa kaupungintalolla ja terveyskeskuksessa. Hänet palkittiin Rudolf Koivu-palkinnolla 1976.

## Sarjakuvateoksia

* *Vallan veri ei vapise* (Yhdessä Seppo Seppälän kanssa, 1969)
* *Onnellinen maailmanloppu* (Yhdessä Seppo Seppälän kanssa, 1970)
* *Urkin arkki* (Yhdessä Riitta Toikkasen kanssa, 1973)

## Lähteet
Dennis E. Taylor

**Dennis E. Taylor** on kanadalainen tieteiskirjailija ja ohjelmoija.

Kirjailijan *Bobiverse*-sarjassa teemana ovat tekoäly, tietoisuuden lataaminen ja kuoleva Maa.

## Teoksia
; Bobiverse
* *We Are Legion (We Are Bob)* (2016), 
* *For We Are Many* (2017), 
* *All These Worlds* (2017), 
* *Heaven's River* (2020), 
* *Not Till We Are Lost* (2024), 

; Quantum Earth
* *Outland	* (2015), 
* *Earthside* (2023), 

; Muut
* *The Singularity Trap* (2018)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Vaskuun rautatieasema

**Vaskuun rautatieasema** () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Haapamäki–Pori-radalla. Se sijaitsee Vaskuun kylässä Virroilla. Asemarakennus on valmistunut vuonna 1936 arkkitehti Thure Hellströmin laatimien ison pysäkkirakennuksen piirustusten mukaan. Liikennepaikka avattiin liikenteelle 1. marraskuuta 1937. Aseman myötä kylän asukasluku kaksinkertaistui, ja kylässä toimi esimerkiksi mylly ja saha. Pysäkki alennettiin laiturivaihteeksi 1964, ja miehitys loppui vuonna 1968. Henkilöliikenne lakkautettiin koko rataosalta 31. toukokuuta 1981. Liikennepaikka lakkautettiin lopullisesti 1. tammikuuta 1985 rataosan sulkemisen seurauksena. Ratapihan sivuraiteet on sittemmin purettu.

## Lähteet
Kortteen rautatieasema

**Kortteen rautatieasema** () on lakkautettu rautatieliikennepaikka lakkautetulla Haapamäki–Pori-radalla Virroilla.

Kortteen laiturivaihde perustettiin asumattomalle seudulle, suoalueen poikki kulkevalle pitkälle suoralle. Laiturirakennus rakennettiin Thure Hellströmin piirustusten mukaan ja se valmistui vuonna 1936. Kortteeseen rakennettiin myös vesitorni. Liikenne Porin suunnasta alkoi vuonna 1937 ja radan koko pituudelta seuraavana vuonna.

Laiturivaihteen miehitys loppui 1. kesäkuuta 1966. Henkilöliikenne lakkautettiin 31. toukokuuta 1981 koko radan henkilöliikenteen lakkauttamisen yhteydessä. Liikennepaikka lakkautettiin kokonaan 30. maaliskuuta 1984. Laiturikatos, sivuraiteet sekä vesitorni on purettu.

## Lähteet
Parhaan romaanin Bram Stoker -palkinto

**Parhaan romaanin Bram Stoker -palkinto** on yksi Bram Stoker -palkinnon luokista. 

## Voittajat ja ehdokkaat

## Lähteet
* Past Award Nominees and Winners - Horror Writers Association
Aitonevan liikennepaikka

**Aitonevan laiturivaihde** on lakkautettu liikennepaikka Pori–Haapamäki-radan ja Aitonevan radan risteyksessä Kihniön kunnassa. Se avattiin 24. heinäkuuta 1944. Vuonna 1946 valmistui arkkitehti Jarl Ungernin suunnittelema liikennepaikkarakennus, joka oli toisen maailmansodan jälkeisen jälleenrakennuskauden asemien tapaan vaatimaton. 

Aitonevan laiturivaihde muutettiin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi vuonna 1954 ja henkilöliikenne lopetettiin 30. toukokuuta 1965. Henkilöliikenne Porin ja Haapamäen välillä lakkautettiin kokonaisuudessaan vuonna 1981. Aitonevasta tuli radan itäinen päätepiste, kun rataosa Haapamäelle poistettiin käytöstä vuonna 1985. Tavaraliikenne Aitonevan liikennepaikalla lopetettiin 1. tammikuuta 2001. Kihniön ja Aitonevan välisen rataosan kunnossapito lopetettiin vuonna 2003 ja Aitoneva lakkautettiin. Aitonevan liikennepaikkarakennus on purettu, mutta sivuraiteet ovat yhä jäljellä.

## Lähteet
Pohjolan LVIturva

**Pohjolan LVIturva Oy** oli suomalainen vuonna 2012 perustettu omakotitalojen putkiremontteihin erikoistunut yritys ja osa LVIturva Group -konsernia. Yritys asetettiin konkurssiin vuonna 2021.

__NOTOC__
## Toimintahistoria
Omakotitalojen putkiremonttien kysyntä kasvoi voimakkaasti 2010-luvun aikana, koska ennen 1990-lukua rakennettujen omakotitalojen korjausvelka kasvoi voimakkaasti. Tähän tarpeeseen putkimiehet Juhana Kilpeläinen ja Juha-Matti Kemppainen perustivat Pohjolan LVIturvan Jyväskylässä vuonna 2012. LVIturva toimi kaikkialla Suomessa Lappia lukuun ottamatta. Vuonna 2017 LVIturva laajeni Ruotsiin Tukholman alueelle.

Vuonna 2017 LVIturva palkkasi noin sata uutta työntekijää. Yhtiö työllisti noin 200 työntekijää ja valittiin GPTW:n listauksessa yhdeksi Suomen parhaista työpaikoista toisena vuotena peräkkäin.

LVIturvan töihin kuului käyttövesiputkien uusiminen, lämpöverkon uusiminen ja viemärien saneeraus sukittamalla. Yritys aloitti omakotitalojen viemäreiden sukittamisen ensimmäisenä Suomessa vuonna 2014.  

## Julkisuus

Pohjolan LVIturva oli toistuvasti julkisuudessa. Vuonna 2019 Pohjolan LVIturva laskutti muistisairaalta vanhukselta 2800 euroa muutaman tunnin kestäneestä viemärin puhdistuksesta . Myöhemmin samana vuonna sosiaalisessa mediassa kiersi valokuva yrityksen koulutustilaisuudessa käytetystä fläppitaulusta, jossa myyjille annettiin ohjeeksi "moraali veks" . Yrityksen toimitusjohtajan mukaan kyse oli "sopimattomasta" huumorista, eikä yrityksen toimintaperiaatteista.

## LVIturva Group
LVIturva Group -konserniin kuuluivat seuraavat yritykset:
* Pohjolan LVIturva
* Energiaturva
* VVStrygg

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yrityksen verkkosivut
Koulutuskeskus Valo

**Koulutuskeskus Valo** on Pirkanmaalla Ylöjärven kunnassa sijaitseva vuonna 2012 valmistunut koulutuskeskus. Keskus koostuu kahdesta rakennuksesta, joissa sijaitsee Ylöjärven lukio, Tredun Pallotien toimipiste, Tampereen seudun työväenopiston Ylöjärven toimisto ja osa sen opetuksesta ja Ylötehtaan koulutus- ja kehittämispalvelut.  

## Lähteet
Härkösen rautatieasema

**Härkösen rautatieasema** () on lakkautettu rautatieliikennepaikka suljetulla Haapamäki–Pori-radalla. Se sijaitsee Härköskylässä Virtain kunnassa Kuruntien läheisyydessä. 

Härkösen laiturivaihde sijoitettiin lähelle paikkaa, jossa rata ylitti Virtain ja Kurun välisen maantien. Pysäkkirakennus on rakennettu Thure Hellströmin tyyppipiirustusten mukaan vuonna 1936. Rakentamisen aikaan Härköseen suunniteltiin satamaraidetta, mutta se jäi toteuttamatta. Härkönen avattiin liikenteelle 1. marraskuuta 1937.

Liikennepaikka muutettiin miehittämättömäksi 16. syyskuuta 1968. Henkilöliikenne loppui radalla 31. toukokuuta 1981, ja liikennepaikka lakkautettiin 1. lokakuuta 1981. Laiturirakennus on yksityisomistuksessa ja sivuraiteet on purettu. Kun Virrat–Kuru-maantie peruskorjattiin ja korotettiin kantatieksi 65, rata katkaistiin uuden tien risteyskohdasta Härkösen aseman itäpuolella ja vanha rautatien alikäytävä poistettiin käytöstä.

## Lähteet
Syklopentyyliamiini

**Syklopentyyliamiini** eli **aminosyklopentaani** (C5H11N) on rengasrakenteisiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa syklopentyyliamiini on väritöntä nestettä ja sillä on amiineille tunnusomainen ammoniakinkaltainen haju. Yhdiste liukenee muun muassa asetoniin, kloroformiin ja bentseeniin 

Syklopentyyliamiinia voidaan valmistaa ammoniakista ja syklopentanonista pelkistävällä aminoinnilla. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa muodostuu syklopentyyli-imiini, joka pelkistetään vedyttämällä vedyn avulla 150&ndash;200 °C:n lämpötilassa Raney-nikkelin toimiessa katalyyttinä. Yhdistettä muodostuu myös syklopenteenin ja ammoniakin välisellä reaktiolla.  Syklopentyyliamiinia voidaan käyttää orgaanisten yhdisteiden esimerkiksi fungisidina käytettävän pensykuronin valmistukseen.

## Lähteet
Mojmír Božík

**Mojmír Božík** (s.26. helmikuuta 1962 Liptovský Mikuláš, Slovakia, Tšekkoslovakia) on uransa lopettanut slovakialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Edmonton Oilers varasi Božíkin  11. kierroksella, mutta Božík ei kuitenkaan missään vaiheessa uraansa päätynyt pelaamaan NHL:ään tai ylipäätään Pohjois-Amerikkaan. Božík oli pelaajan enemmänkin varmistava puolustaja kuin kiekollinen virtuoosi. Kausi 1989–1990 Košicessa oli ainoa kerta kun Božík ylitti 20 tehopisteen rajan.

## Ura
### Seurajoukkueissa
Božík pelasi Tšekkoslovakian pääsarjassa HC Košicen ja HC Dukla Trenčínin riveissä vuosina 1980–1990 ennen siirtymistään Suomeen ja Jokereihin. Vuosina 1986 ja 1988 Božík voitti Tšekkoslovakian mestaruuden ja 1992 Jokereissa suomenmestaruuden.. Kahden Jokeri-kauden jälkeen Božík liittyi II divisioonassa pelanneen Kokkolan Hermeksen riveihin josta siirtyi seuraavaksi kaudeksi Ruotsin 1. divisioonan Mora IK:n riveihin. Sieltä tie vei yhden kauden jälkeen Ranskaan Reimsin joukkueeseen. Reimsissä Božík pelasi kaksi kautta ja siirtyi kaudeksi 1996–1997 Slovakian pääsarjaan SKP Popradin riveihin. Seuraavan kauden Božík aloitti kotikaupunkinsa Liptovský Mikulášin joukkueessa, mutta palasi sieltä kuuden pelatun ottelun jälkeen Ranskaan Angletin joukkueeseen.

Kaudelle 1999–2000 Božík palasi kotimaahansa Slovakiaan HC Košicen joukkueeseen. Hän toimi pelaamisensa ohella joukkueen apuvalmentajana. Božík ehti pelaamaan kaudella vain 20 ottelua ennen kuin hänet nostettiin päävalmentajaksi erotetun Jozef Lukáčin tilalle. Kaudella 2000–2001 Božík ei pelannut vaan toimi täysiaikaisesti joukkueen valmennustehtävissä. 2001 syksyllä Božík pelasi vielä yhden ottelun Košicen paidassa ennen lopettamistaan.

### Maajoukkueessa
Ensimmäiset ottelunsa Tšekkoslovakian maajoukkueessa Božík pelasi jo 1979–1980 kun hänet valittiin edustamaan maataan alle 18-vuotiaiden EM-turnaukseen. Kahtena seuraavana vuonna Božík pelasi Tšekkoslovakian joukkueessa alle 20-vuotiaiden MM-turnauksissa. 1983, 1984 ja 1985 Božík pelasi harjoitusotteluita Tšekkoslovakian miesten maajoukkueessa, mutta ei mahtunut varsinaiseen MM-kisajoukkueeseen ennen kuin vuoden 1986 kisoihin. Božík oli MM-kisajoukkueessa myös 1987 ja 1990 ja edusti tämän lisäksi maataan vuoden 1987 Kanada-cupissa sekä Calgaryn olympiaturnauksessa 1988. Kevään 1990 MM-turnauksen jälkeen Božík ei enää esiintynyt maajoukkueessa.

Maajoukkueurallaan Božík voitti EM-hopeaa alle 18-vuotiaissa 1980, MM-hopeaa alle 20-vuotiaissa 1982 ja MM-pronssia 1987 ja 1990.

## Lähteet
Linnankylän rautatieasema

**Linnakylän laiturivaihde** on lakkautettu rautatieliikennepaikka liikenteeltä suljetulla rataosalla Pori-Haapamäki. Liikennepaikka sijaitsee Nerkoon kylän lähettyvillä, mutta kuitenkin melko asumattomalla seudulla. Laiturirakennus valmistui 1936 Thure Hellstörmin piirustusten mukaan. Miehitys Linnankylässä loppui 1964. Pelkäksi seisakkeeksi Linnakylä muuttui tavaraliikenteen loputtua 1968. Henkilöliikenteen pysähdykset loppuivat 1974, ja kokonaan liikennepaikka lakkautettiin 1975. Asemarakennusta on kunnostettu, ja se siirtyi kyläseuran omistukseen 2006.

## Lähteet
Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssi

**Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssi** (HCCH, , ) on Haagissa toimiva hallitustenvälinen järjestö, joka harjoittaa maailmanlaajuisesti valtioiden välistä lakiyhteistyötä erityisesti yksityisoikeudellisissa kysymyksissä. Järjestön lakisääteisenä tavoitteena on yhdenmukaistaa kansainvälisen yksityisoikeuden sääntöjä, jonka mukaisesti se pyrkii löytämään kansainvälisesti hyväksyttäviä ratkaisuja muun muassa tuomioistuinten toimivaltaan ja sovellettavaan lainsäädäntöön kansainvälisissä oikeustapauksissa.

Valtiosopimus Haagin kansainvälisestä yksityisoikeudellisesta konferenssista on yksi Haagin sopimuksista. Konferenssilla on tarkkailijan asema .

## Organisaatio
Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssi kokoontuu varsinaiseen istuntoon yleensä joka neljäs vuosi. Istuntojen ajankohdan ja kokousjärjestyksen määrää Alankomaiden valtion komitea, joka vastaa konferenssin toiminnasta. Varsinaisissa istunnoissa käsitellään kansainvälisen yksityisoikeuden eri aloja koskevia esityksiä valtioiden välisiksi yleissopimuksiksi. Konferenssi on laatinut historiansa aikana noin 30 yleissopimusta, joista noin 20 on voimassa olevia. Yleissopimukset koskevat muun muassa avioliittoa, lasten elatusta, perintöä ja tieliikennettä.

Konferenssin sihteeristönä toimii niin kutsuttu pysyvä toimisto, joka pääsihteerin johtamana valmistelee ja järjestelee konferenssin varsinaisia istuntoja ja valiokuntien kokoontumisia. Pysyvä toimisto tutkii konferenssin käsittelemiä lainsäädännöllisiä kysymyksiä sekä pitää yhteyttä konferenssin jäsenten edustajiin, kansainvälisen oikeuden asiantuntijoihin, kansainvälisiin järjestöihin ja muihin konferenssin toimintaan liittyviin tahoihin. 

### Jäsenet
Konferenssilla on 83 jäsentä, joista 82 on valtioita. Valtioiden lisäksi Euroopan unioni on alueellisena liittona liittynyt konferenssin jäsenyyteen. Konferenssin jäsenet ovat hyväksyneet järjestön perussäännön. Suomi on liittynyt konferenssin jäseneksi joulukuussa vuonna 1955, jonka myötä perussääntö on astunut Suomen lainsäädännössä voimaan vuonna 1956.

## Historia

Konferenssin ensimmäinen istunto pidettiin Tobias Michael Carel Asserin aloitteesta vuonna 1893 Haagissa . Asser voitti myöhemmin Nobelin rauhanpalkinnon. Palkinnon myöntämisen keskeinen peruste oli Asserin panos kansainvälisen yksityisoikeuden alan kehittämisessä.

Konferenssi on toiminut pysyvänä hallitustenvälisenä järjestönä vuodesta 1955 lähtien, jolloin konferenssin perussääntö astui voimaan.

## Katso myös
* Haagin lapsikaappaussopimus

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin viralliset verkkosivut
Lapin sotilassoittokunta

**[[Lappi|Lapin]] [[Suomen sotilassoittokunnat|sotilassoittokunta]]** (LAPSK) on yksi Suomen puolustusvoimien sotilassoittokunnista. Rovaniemellä sijaitseva Lapin sotilassoittokunta on pohjoisen Suomen ainoa ja EU:n pohjoisin ammattipuhallinorkesteri. 

Soittokunnan päällikkökapellimestarina toimii musiikkikapteeni Juhani Valtasalmi. Soittokunnan soittavassa kokoonpanossa palvelee 29 ammattimuusikkoa.

Lapin sotilassoittokunta kuuluu Jääkäriprikaatiin, jonka kunniamarssi on Jean Sibeliuksen säveltämä Jääkärimarssi. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lapin sotilassoittokunnan viralliset sivut
* Puolustusvoimien sotilasmusiikkisivut
* Lapin sotilassoittokunnan konserttikalenteri
Nokat

**Nokat** (*Clianthus*) on hernekasvien (Fabaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi yksi laji: papukaijannokka eli ritarinköynnös (*Clianthus puniceus*). Sen lisäksi sukuun on kuvattu 12 muutakin lajia, mutta osa niistä on sittemmin todettu samoiksi jonkin aiemmin kuvatun lajin kanssa tai viety johonkin toiseen sukuun. Esimerkiksi flamingonnokka (*Clianthus formosus*) on tulkittu samaksi lajiksi kuin *[[Swainsona formosa]]*. Neljän nokkien sukuun kuvatun lajin taksonominen asema on toistaiseksi vielä epäselvä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Clianthus''
Matti Manneri

**Matti Kalevi Manneri** (26. maaliskuuta 1935 – 17. syyskuuta 2013 Tuusula) oli Hankkijan varatoimitusjohtaja ja Hankkijan Maatilapalvelun johtaja. Hänen alaisuudessaan toimi noin 1700 henkilöä Hankkijan oman teollisuuden sekä maataloustarvikkeiden tukku- ja vähittäiskaupan aloilla. Mannerin johtama yksikkö hoiti muun muassa noin kolmanneksen koko Suomen viljakaupasta.

Mannerin johdolla rakennettiin ja organisoitiin Hankkijalle 1970-luvun puolivälin jälkeen viljan keräilyverkosto, joka käsitti 155 paikkakunnalla yhteensä noin 220 milj. kg viljan varastotilaa. Niin ikään hänen johdollaan Hankkija rakensi lähes koko rehuteollisuutensa uudelleen 1970-luvun loppupuolella ja siirtyi 1980-luvun alussa kokonaan uudelle teollisuuden alalle öljykasvien siementen puristustoiminnan piirissä. 

Manneri kuului Valtion Viljavaraston johtokuntaan ja oli MTK:n viljavaliokunnan asiantuntijajäsenenä. Hän toimi maatalouden alalla myös puolustustaloudellisen suunnittelukeskuksen kansanhuoltojaoston elintarviketoimikunnassa sekä kasvinviljelytuotetyövaliokunnassa. Vuonna 1978 hän sai Suomen Valkoisen Ruusun 1 luokan Ritarimerkin ansioistaan maanpuolustuksen parissa. Lisäksi Manneri toimi lukuisissa muissa luottamustoimissa mm. Intercoopin (International Agricultural Society) ja Suomen eläinlääketieteen säätiön sekä Osuustoiminnan tutkimus- sekä Kemiantutkimussäätiön hallituksissa. Tuottajain Rypsi ja Satoturve Osakeyhtiöissä hän oli hallituksien puheenjohtajana. Tunnustuksina ansioistaan Mannerille on myönnetty mm. Hopeinen Gebhard -mitali 1980 ja MTK:n kultainen ansiomerkki 1985. Manneri jäi eläkkeelle Hankkijalta 1986. Eläkeiällään Matti Manneri kiinnostui pankkialan osuustoiminnasta ja hänet valittiin Keski-Uudenmaan Osuuspankin johtokunnan puheenjohtajaksi. Koko elämänsä ajan hän myös viljeli omaa kotitilaansa Tuusulassa.

## Lähteet

* Martti Häikiö: Satoa ja katoa Hankkijan saralla, Hankkijan ja Noveran historia 1955–1992. Kirjayhtymä 1997
* Järvi, J. 1986: Yhteenvetoa Matti Mannerin toiminnasta Hankkijassa, Keskusosuusliike Hankkija,  Helsinki, 3 s. 
* Korpela-Kosonen, Krista (toim.) Agronomiliiton matrikkeli 2010. Helsinki Agronomiliitto, 2011, s. 364–365
* Tauno Maunula, Antero Jäntti, Matti Manneri: *Maataloustavarakauppa*. Kirjayhtymä, Helsinki 1965
* Wade, W. A., ym. The International Corporate 1000, A Directory of Who Runs The World's 1000 Leading Corporations. – Graham & Trotman Limited Kluwer Academic Publishers Group, London 1987
Kehitysvammaisteatteri La Strada

**Kehitysvammaisteatteri La Strada** on tamperelainen harrastajateatteri. Sen perusti näyttelijä koreografi Anu Panula vuonna 2009.

## Ensemble
La Stradaan kuuluu nykyisin seitsemän harrastajanäyttelijää. Vierailevina näyttelijöinä on nähty ammattilaisia kuten Turkka Mastomäki, Arto Minkkinen ja Kirsi Nurminen. Teatterin taiteellinen johtaja oli näyttelijä ja koreografi Anu Panula, mutta hänen poismenonsa jälkeen johtajaksi ryhtyi hänen tyttärensä Miina Joseppiina Kahiluoto.

Tampereen kaupunki myönsi La Stradalle kulttuuritekopalkinnon vuonna 2011.

La Strada toimi entisen elokuvateatterin tiloissa Amurissa Pirkankadulla vuoteen 2020, kunnes joutui luopumaan tilasta. Nykyään teatterilla ei ole lainkaan omaa tilaa.

## Näytelmiä
*Elämän jano (2009)
*Laulu tulipunaisesta kukasta (2011)
*Hyvät tavat kunniaan (2012)
*Juhannusyön uni (2013) 
*Bernarda Alban talo (2015)
*Don Cristobal (2016)
*Painu pois Jack

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kotisivut
*Tamperelainen.fi 
*Etlehti.fi
Siniherneet

**Siniherneet** (*Clitoria*) on hernekasvien (Fabaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi nykyisin noin 65 lajia, joiden lisäksi monien sukuun kuvattujen lajien taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.

## Lajeja
* *[[Clitoria annua]]*
* *[[Clitoria arborea]]*
* *[[Clitoria falcata]]*
* *[[Clitoria heterophylla]]*
* *[[Clitoria mariana]]*
* *Clitoria ternatea* – siniherne

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Siniherneet – ''Clitoria''
Välilevy (albumi)

__NOTOC__
**Välilevy** on Ari Pulkkisen Selkä & Issias -nimellä julkaistu soololevy, joka julkaistiin 19. toukokuuta 2017. 

Albumilla vierailee yli 40 muusikkoa.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut Selkä & Issias.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
Ylöjärven lukio

**Ylöjärven lukio** on lukio Ylöjärvellä. Lukio toimii Koulutuskeskus Valon tiloissa. Aiemmin, vuoteen 2012 asti se toimi Moision koulun yhteydessä. Lukio tarjoaa valtakunnallisen opetussuunnitelman lisäksi mahdollisuuden syventää opiskelijan näkemystä ja tietämystä yhteiskunnallisen vaikuttamisen mahdollisuuksista ja yrittäjyydestä. Lukiossa toimii erillinen Y-linja.

## Lähteet
Kopaivapuut

**Kopaivapuut** (*Copaifera*) on hernekasvien (Fabaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 47 lajia.

## Lajeja
* *[[Copaifera duckei]]*
* *[[Copaifera epunctata]]*
* *[[Copaifera laevis]]*
* *[[Copaifera langsdorffii]]*
* *[[Copaifera multijuga]]*
* *[[Copaifera officinalis]]*
* *[[Copaifera reticulata]]*
* *[[ghanankopaivapuu|Copaifera salikounda]]* – ghanankopaivapuu
* *[[Copaifera trapezifolia]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Copaifera''
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Copaifera''
David Magnusson

**David Magnusson** ( – ) oli ruotsalainen psykologi ja Tukholman yliopiston pitkäaikainen psykologian professori.

Magnusson opiskeli ensin opettajaksi Linköpingin opettajakoulutuslaitoksessa (1942–1946), suoritti kanttorikokeen (Linköping 1948) ja täydensi opintojaan Tukholmassa (Erica Child Guidance Clinic, 1952–1953). Tämän jälkeen hän opiskeli Tukholman yliopiston psykologian laitoksella filosofian tohtoriksi (BA 1955; FL 1957; PhD 1959).

Magnusson työskenteli kansakouluopettajana (1946–1952 ja 1953–1954), koulupsykologina (1954–1955), Tukholman yliopiston tutkimusapulaisena (1955–1958) ja yliopisto-opettajana (1958–1964), apulaisprofessorina ja soveltavan psykologian yksikön johtajana (1965–1969) sekä psykologian professorina (1969–1992). Hän oli toimelias emeritusprofessori vuodesta 1993 lähtien.

Professori Magnusson oli voimakas käyttäytymisen interaktiivisen tarkastelun puolestapuhuja. Näkemyksen mukaan yksilön todellinen käyttäytyminen määräytyy yksilöllisten muuttujien ja tilannetekijöiden jatkuvan vuorovaikutuksen seurauksena. Magnusson kirjoitti ja julkaisi kollegoineen useita kirjoja ja runsaasti tieteellisiä artikkeleita aihepiiristä. 

Magnusson sai monia tunnustuksia ja hän oli useiden tieteellisten akatemioiden jäsen. Hänet nimitettiin Jyväskylän yliopiston kunniatohtoriksi 1984. Hän oli muun muassa perustamassa eurooppalaista Academia Europæa -tiedeakatemiaa (jäsen vuodesta 1988). Hänelle myönnettiin Euroopan psykologiliittojen federaation (EFPA) kahden vuoden välein jaettava Aristotele-palkinto vuonna 1999.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*“Founding Visions” (Academia Europaea): Interview with Prof. dr David Magnusson (video, 49 min 24 s))  (vimeo.com)
*Google Scholar: D. Magnusson  (scholar.google.com)
Zimbabwen vallankaappaus 2017

**Zimbabwen vuoden 2017 vallankaappaus** tapahtui illalla 14. marraskuuta, jolloin Zimbabwen kansallisen armeijan osastot kerääntyivät maan pääkaupunkiin Harareen ja valtasivat televisioaseman sekä joitakin muita alueita kaupungista. Seuraavana päivänä armeija antoi julkilausuman, jonka mukaan kyseessä ei ole vallankaappaus ja presidentti Robert Mugabe on turvassa. He kertoivat tilanteen palautuvan normaaliksi, kun ”rikolliset” Mugaben ympärillä olisi saatettu vastuuseen Zimbabwen sosiaalis-taloudellisista ongelmista.

Mugabe oli hallinnut maata 37 vuotta. 

On väitetty, että vallankaappauksessa oli todellisuudessa kyse ZANU-PF:n sisäisestä valtakamppailusta, joka oli naamioitu kansan vallankumoukseksi. 

Vallankaappauksen jälkeen uusi presidentti Emmerson Mnangagwa astui valtaan 24. marraskuuta 2017.

Presidentti Robert Mugabe ja hänen johtama Zimbabwe African National Union – Patriotic Front (ZANU-PF) olivat hallinneet Zimbabwen politiikkaa itsenäistymisestä lähtien vuonna 1980, osittain toteuttamalla ankaria ja usein väkivaltaisia tukahduttamistoimia poliittista oppositiota, kriittisiä tiedotusvälineitä ja muita toisinajattelijoita vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Näin viime viikkojen tapahtumat etenivät – armeijan vastustus johti Mugaben eroon , mtv.fi
* Yle Zimbabwessa: Nyt ei mietitä ongelmia, vaan juhlitaan 
* Näin Zimbabwen itsevaltaisen presidentin ero eteni: Krokotiili voitti himoshoppaajan
* Viisi faktaa Zimbabwesta: Mugabe hallinnut jo 1980-luvulta
* Reuters: Zimbabwen presidentti Mugabe saamassa potkut viikonloppuna – "Paluuta ei ole"
* Tämä Zimbabwen kriisistä tiedetään nyt – Asiantuntija: "Mugaben aika on pian ohi, mutta mugabeismi jää"
ITapsa

**iTapsa** (viralliselta nimeltään *iTapsa Services Oy*) on Helsingistä lähtöisin oleva puhelinhuoltoliike, joka perustettiin vuonna 2012. Yrityksen nimi juontaa juurensa perustajastaan Tapio Marjasesta, joka korjasi puhelimia aluksi harrastusmielessä. Pieni i-kirjain nimen alussa viittaa Applen iPhoneen, joiden näytön vaihtoon Marjanen oli erikoistunut.

Myöhemmin harrastus muuttui liiketoiminnaksi, ja yritys laajentui usealle paikkakunnalle eri puolelle Suomea sekä Viroon. Asiakas voi korjauttaa puhelimen myös postitse. Vuoden 2017 lokakuussa avattiin iTapsan 16. liike Helsingin Kallioon.

## Toimipisteet

* Helsinki, Kamppi
* Helsinki, Itäkeskus
* Espoo, Mankkaa
* Espoo, Matinkylä
* Vantaa, Tikkurila
* Turku
* Tampere
* Lahti
* Porvoo
* Joensuu
* Oulu 
* Hämeenlinna

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* iTapsan verkkosivut
* Iltalehti: Tapio Marjanen räjäyttää iPhonen markkinoiden suurimmalla raketilla
Lähteikköpoimulehti

**Lähteikköpoimulehti** (*Alchemilla glabra*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, poimulehtien (*Alchemilla*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, vaaleanvihreä ja yleisesti ottaen keskikokoinen ruohovartinen kasvi. Monet poimulehtilajit muistuttavat paljolti toisiaan, mutta lähteikköpoimulehti on yksi helpoimmin muista erotettavista poimulehtilajeista. Muista poimulehtilajeista lähteikköpoimulehti on erotettavissa lähes kaljujen lehtiensä ja varsiensa perusteella, sillä monet muut poimulehtilajit ovat ainakin jokseenkin tiheäkarvaisia. Lähteikköpoimulehden lehdet myös narskahtelevat hierottaessa niitä toisiaan vasten.

Lähteikköpoimulehden voi kasvaa noin 50 cm korkeaksi, ja sen varsi on alaosastaan jokseenkin karvainen. Muuten sen varret, lehtiruodit sekä lehdet ovat lähestulkoon kaljuja. Varren tyvellä olevat lehtitupet ovat ruskehtavia. Lehdet ovat suuria, jopa 30 cm leveitä, sekä muodoltaan pyöreitä tai hieman munuaismaisia. Lehdissä on seitsemästä yhdeksään pyöreäkärkistä sekä hammaslaitaista liuskaa, ja kunkin liuskan laidoissa on 13–19 keskenään erikokoista hammasta. Lehdissä on karvoja vain alapuolen lehtisuonien kulmissa sekä kärjissä. Lähteikköpoimulehden kukat ovat tiiviissä sekä monihaaraisissa kukkarykelmissä, joissa yksittäiset kukat ovat pieniä sekä kellertäviä. Lähteikköpoimulehti kukkii touko–kesäkuussa.

Lähteikköpoimulehti kasvaa tuoreella tai kostealla maaperällä, muun muassa tulvaniityillä, ojissa, lumenviipymillä sekä rannoilla. Suomessa lähteikköpoimulehteä kasvaa yleisimmin Ahvenanmaalla, minkä lisäksi sitä tavataan jonkin verran myös Hämeen ja Pirkanmaan seuduilta sekä paikoitellen muualtakin maasta, lähinnä Etelä- ja Lounais-Suomesta.

Lähteikköpoimulehden (*Alchemilla glabra*) tieteellinen nimi viittaa latinan kielen sanaan *glaber*, joka tarkoittaa kaljua tai karvatonta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Lähteikköpoimulehti (''Alchemilla glabra'')
Pätilänjoen valuma-alue

**Pätilänjoen valuma-alue** on (vesistöaluetunnus 35.86) on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa, Hollolassa ja Hausjärvellässa sijaitseva Mommilanjärveen laskevan Pätilänjoen ja siihen laskevien sivujokien valuma-alueiden muodostama vesistöalue, valuma-alue, jonka pinta-ala on 87,06 neliökilometriä ja järvisyys on 1,22&nbsp;%. Vesistön valuma-alueen alarajana on Mommilanjärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Puujoen alueelle (35.82).

Se kuuluu Kokemäenjoen vesistöön (vesistöaluetunnus 35) ja on Vanajan reitin valuma-alueen (35.8) toisen jakovaiheen kuudes osa-alue, joka jaetaan vielä kolmeen osa-alueeseen :
* Pätilänjoen alaosan alue (35.861)
* Karinjoen valuma-alue (35.862)
* Laihajoen valuma-alue (35.863)

Pätilänjoen valuma-alueeseen kuuluu alle 10 järveä tai lampea, joiden pinta-ala on yli hehtaarin. Niistä merkittävimmät ovat Pakkaselanjärvi (12 ha), Riikosten Valkjärvi (8 ha) ja Kalliojärvi (7 ha). 

Alla esiteltävässä alueen kuvauksessa on käytetty lähteinä Suomen ympäristökeskuksen viranomaistietoja ja Maanmittauslaitoksen karttapalvelua.

## Alueen kuvaus
### Pätilänjoki
Pätilänjoki laskee Mommilanjärveen Mommilan kirkon viereen. Joella on monta sivujokea, joista pääuoman valitseminen on vaikeaa. Uusi-Pätilän ja Pihkasalmin puolivälistä yhtyvät Karinjoki ja Laihanjoki eli Kärpänjoki toisiinsa. Yhteinen pääuoma on alajuoksulle päin nimeltään Pätilänjoki. Valuma-alueeltaan suurempi Laihanjoki on ilmeisesti myös näistä kahdesta vesimäärältään suurempi, joten joen pääuoma on siellä. Laihanjoen yläjuoksua kutsutaan Korttajoeksi, johon yhtyvät Porvolassa Pitkänsillanoja ja Pahansillanoja. Pitkäsillanoja alkaa Ristilähteensuolta, joka on näin pääteltynä joen pääuoman alkupaikka. Joen alkulähde sijaitsee suon reunassa Harjunpäällyksen juurella pulppuavissa kahdessa lähteessä.

### Pätilänjoen alaosan alue (35.861)
Kalliojärvi sijaitsee kalliomurroksissa joen lähellä ja sen laskuoja laskee Pätilänjokeen saostusaltaan kautta. Alajuoksulla on vain vähän järville sopivia painaumia ja seutu on otettu mahdollisuuksien mukaan viljelyyn. Sitä osoittaa yritys kuivattaa viereinen Kuolemanjärvi, jonka suon keskellä sijaitsee pieni lampi.

### Karinjoen valuma-alue (35.862)
Pätilänjoen latvahaara Karinjoki on yläpuoliskolla nimeltään Niitsoja, se syntyy luoteesta tulevan Myllyojan ja lounaasta tulevan Ruoko-ojan yhtyessä Riikosen kylässä. Ruoko-ojan latvajärviä ovat Etu-Tuohijärvi ja Taka-Tuohijärvi sekä Riikosten Valkjärvi. Myllyojalla ne ovat vastaavasti Rantostenjärvi, Pakkaselanjärvi, Latvajärvi, Hannunsuppa ja laskuojaton Ahvenaistenjärvi.

### Laihajoen valuma-alue (35.863)
Joen valuma-alueen latvoilla on pari järveä. Vähä-Vaihi laskee Iso-Vähiin, joka vuorostaan laskee Ristilähteensuon kautta Pitkällesillalle. Siellä kaikki ojat on johdettu Pitkänsillanojaan.

## Lähteet
Škoda 110 R

**Škoda 110 R** on tšekkoslovakialaisen AZNP-autotehtaan valmistama takamoottorinen, coupé-korinen henkilöauto, jota valmistettiin Kvasinyn tehtailla vuosina 1970–1980. Auto oli koriaan lukuun ottamatta yhteneväinen Škoda 110 LS sedanin kanssa.

Škoda 110 korvasi aiemmin tuotannossa olleen Škoda 1000 MB -mallin. Moottorina autossa oli 1&nbsp;107-kuutionen nelisylinterinen rivimoottori, tyyppi 720, josta oli puristettu 46 (SAE) kilowatin teho. Nelinopeuksisen manuaalivaihteiston kanssa auto saavutti 145 km/h huippunopeuden ja kiihtyi 0–100 km/h 18,5 sekunnissa. 

Škoda 110 R:n tuotanto lopetettiin vuonna 1980 ja seuraavana vuonna esiteltiin sen korvaaja Škoda Garde, joka pohjautui vastaavasti uusiin Škoda 105/120 -malleihin.

Moottoriurheilussa käytetty Škoda 130 RS pohjautui 110 R:n koriin, mutta moottorin koko oli kasvatettu 1,3 litraan. Autosta valmistettiin myös yksittäiset prototyypit OHC 180 RS ja OHC 200 RS

## Kuvia

File:Skoda 110R in central Germany.jpg|Škoda 110 R sivukuva
File:Skoda110R (6).JPG|Škoda 110 R moottori
File:Skoda110R (1).JPG|Škoda 110 R sisustus
File:Rally Bohemia Legend 2013 - Škoda 130 RS - H18.JPG|Škoda 130 RS ralliauto


## Aiheesta muualla
Kotalan rautatieasema

**Kotalan rautatieasema** () on rataosuudella Pori–Haapamäki Virroilla sijaitseva lakkautettu rautatieliikennepaikka.

Virtain–Haapamäen ja Pohjaslahden–Killinkosken maanteiden risteyksessä sijainnut Kotala oli merkittävä kyläkeskus jo ennen rautatien tuloa paikkakunnalle. Kotalan laiturivaihde sijoitettiin pari kilometriä kyläkeskuksen eteläpuolelle, ja se otettiin käyttöön 15. marraskuuta 1938. Liikennepaikalle rakennettiin samana vuonna iso pysäkkirakennus arkkitehti Thure Hellströmin piirustusten mukaan. Läheiselle sahalle rakennettiin kapearaiteinen rata. 

Kotala kohosi 1940 pysäkiksi, mutta alennettiin takaisin laiturivaihteeksi vuonna 1966. Miehitys lopetettiin 1968. Henkilöliikenne lakkautettiin 31. toukokuuta 1981 ja liikennepaikka lakkautettiin muun radan kanssa 1985. Kotalassa pysähtyi kuitenkin museojunia vuosina 1992–1995. Vuonna 2000 Kotalaan tuotiin lumiaura ja vuonna 2004 paikalle tuotiin myös muutama tavaravaunu (Mas) sekä vankivaunu (Not 3040). Asemarakennusta on kunnostettu vuonna 2001.

## Lähteet
Mantilon rautatieasema

**Mantilon rautatieasema** on lakkautettu rautatieliikennepaikka suljetulla Haapamäki–Pori-radalla Virroilla.

Mantilon laiturivaihde perustettiin pari kilometriä Mantilon kyläkeskuksen eteläpuolelle Uuraselän rannalle. Se avattiin liikenteelle 15. marraskuuta 1938. Linjavaihde sai Thure Hellströmin suunnitteleman ison pysäkkirakennuksen, ja lisäksi aseman läheisyyteen rakennettiin vesitorni.
 
Mantilo muutettiin miehittämättömäksi 1. kesäkuuta 1963. 25. toukokuuta 1968 se alennettiin seisakevaihteeksi tavaraliikenteen loppuessa. Liikennepaikka lakkautettiin henkilöliikenteen loppuessa radalla 31. toukokuuta 1981. Museoliikenteen junat pysähtyivät asemalla vuosina 1992–1995. Asemarakennus ja vesitorni ovat edelleen olemassa, mutta sivuraiteet on purettu.

## Lähteet
Chilreu-luokka

**Chilreu-luokka** on Espanjan laivaston neljän 1990-luvun alussa valmistetun korvetin muodostama alusluokka.

## Alukset

## Lähteet
Seitsenkulmapoimulehti

**Seitsenkulmapoimulehti** (*Alchemilla heptagona*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, poimulehtien (*Alchemilla*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja yleisesti ottaen keskikokoinen ruohovartinen kasvi. Muista poimulehtilajeista seitsenkulmapoimulehti muistuttaa eniten suppilopoimulehteä (*Alchemilla cymatophylla*).

Seitsenkulmapoimulehti voi kasvaa noin 50 cm korkeaksi ja sen varsissa sekä lehtiruodeissa on lajille tyypillinen karvoitus. Vanhempien varsien yläosat sekä kukinnot ovat kuitenkin kaljuja. Seitsenkulmapoimulehden lehdet ovat suunnilleen tasaiset, harvakarvaiset ja puhtaanvihreät sekä kiiltävät. Lehtilavan ulkomuoto on tyypillisesti jokseenkin kulmikas, mihin lajin nimikin viittaa. Lehdissä on seitsemästä yhdeksään pyöreäkärkistä ja hammaslaitaista liuskaa, jotka ovat lähestulkoon yhteenkasvaneita. Kunkin liuskan laidoissa on 13–17 kapeaa ja teräväkärkistä hammasta. Seitsenkulmapoimulehden kukat ovat tiiviissä sekä monihaaraisissa kukkarykelmissä, joissa yksittäiset kukat ovat pieniä sekä keltavihreitä. Kukkaperät ja kukkapohjukset ovat kaljuja. Seitsenkulmapoimulehti kukkii kesä–heinäkuussa.

Seitsenkulmapoimulehti kasvaa ihmisvaikutteisilla ruohostomailla, ojanvarsilla sekä tienpientareilla. Suomessa ja Ruotsissa seitsenkulmapoimulehti on harvinainen. Suomessa sitä on tavattu muutamilta paikoilta lähinnä Kainuusta, itärajan tuntumasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Seitsenkulmapoimulehti (''Alchemilla heptagona'')
Poimukit

**Poimukit** eli **peltopoimulehdet** (*Aphanes*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi noin kymmenkunta lajia. Monia suvun lajeja on sijoitettu aiemmin sekä nykyäänkin poimulehtien (*Alchemilla*) sukuun.

Suvun lajeista ainakin peltopoimukkia eli peltopoimulehteä (*Aphanes arvensis*, syn. *Alchemilla arvensis*) tavataan harvinaisena paikoitellen Suomessa.

## Lajeja
* *[[Peltopoimulehti|Aphanes arvensis]]* – peltopoimukki eli peltopoimulehti
* *[[Kääpiöpoimulehti|Aphanes australis]]* – kääpiöpoimukki eli kääpiöpoimulehti
* *[[Aphanes cornucopioides]]*
* *[[Aphanes cotopaxiensis]]*
* *[[Aphanes floribunda]]*
* *[[Aphanes lusitanica]]*
* *[[Aphanes maroccana]]*
* *[[Keripoimulehti|Aphanes microcarpa]]* – keripoimukki eli keripoimulehti
* *[[Aphanes minutiflora]]*
* *[[Aphanes parodii]]*
* *[[Aphanes pusilla]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Poimukit eli peltopoimulehdet (''Aphanes'')
* ITIS: ''Aphanes'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Aphanes''
Yltiän rautatieasema

**Yltiän rautatieasema** () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Haapamäki–Pori-radalla Keuruulla.

Yltiän linjavaihde perustettiin Yltiäjärven rantaan tiettömälle ja asumattomalle seudulle silloiseen Pihlajaveden kuntaan. Liikennepaikkarakennus rakennettiin vuonna 1938 Thure Hellströmin laatimien ison pysäkkirakennuksen piirustusten mukaan. Yltiä avattiin liikenteelle 15. marraskuuta 1938.

Linjavihde muutettiin miehittämättömäksi 1. marraskuuta 1964. Yltiä muuttui seisakkeeksi, kun tavaraliikenne lakkautettiin 1. syyskuuta 1975. Liikennepaikka lakkautettiin kokonaan henkilöliikenteen loppuessa 31. toukokuuta 1981. Museojunat pysähtyivät asemalla vuosien 1992 ja 1995 välillä. Asemarakennus on nykyään yksityisomistuksessa. Yltiällä oli myös lyhyt satamarata, joka johti Yltiäjärven rantaan. Se ja muut sivuraiteet on purettu.

## Lähteet
Miten tässä vielä käy?

__NOTOC__
**Miten tässä vielä käy?** on Absoluuttisen Nollapisteen single, joka lohkaistiin yhtyeen kahdeksannelta studioalbumilta *[[Mahlanjuoksuttaja]]*.

Single nousi Suomen virallisen listan seitsemännelle sijalle, ja tippui seuraavalla listaviikollaan sijalle 19.

## Kappaleet
#
#

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Miten tässä vielä käy?'' discogs.com -sivustolla
Tylppähammaspoimulehti

**Tylppähammaspoimulehti** (*Alchemilla samuelssonii*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon ja poimulehtien (*Alchemilla*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen sekä yleisesti ottaen keskikokoinen ruohovartinen kasvilaji. Se on erotettavissa muista poimulehtilajeista tyypillisen karvoituksensa sekä lehtiensä paksuuden ja lehtien liuskojen pienten kärkihampaiden perusteella.

Tylppähammaspoimulehti voi kasvaa noin 40 cm korkeaksi ja sen kasvutapa vaihtelee kohenevasta pystyyn. Tylppähammaspoimulehdellä on vankka juurakko, ja sen varret ovat koko matkaltaan tiiviisti karvapeitteisiä. Varsien tapaan myös lehtiruodeissa on samankaltainen tiivis karvapeite. Lehdet ovat paksuja, pyöreän munuaismaisia sekä väriltään sinertävänvihreitä, joskin lehtisuonien kohdilta vaaleampia. Lehdet ovat yläpuoliltaan kaljuja ja alapuoliltaan jonkin verran karvaisia. Lehdissä on yhdeksästä yhteentoista leveää, pyöreäkärkistä sekä hammaslaitaista liuskaa, ja kunkin liuskan laidoissa on 15–19 hammasta. Liuskojen kärjissä olevat hampaat ovat kuitenkin selvästi pienempiä kuin liuskojen laitojen hampaat. Tylppähammaspoimulehden kukat ovat tiiviissä sekä monihaaraisissa kukkarykelmissä, joissa yksittäiset kukat ovat pieniä sekä kellertäviä. Kukkaperät ja kukkapohjukset ovat kaljuja. Tylppähammaspoimulehti kukkii touko–kesäkuussa.

Tylppähammaspoimulehti kasvaa yleensä tulvaniityillä sekä laidunmailla. Tylppähammaspoimulehteä tavataan Suomessa siellä täällä, etelärannikolla, Ahvenanmaalla, Hämeessä sekä Kainuussa. Viime vuosilta havaintoja on kuitenkin vähemmän kuin noin 50 vuoden takaa ja tylppähammaspoimulehti on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi (NT) lajiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Tylppähammaspoimulehti (''Alchemilla samuelssonii'')
* Luopioisten kasvisto: Tylppähammaspoimulehti (''Alchemilla samuelssonii'')
Onnela (Tuusula)

**Majatalo Onnela** on Tuusulan Rantatien varressa Tuusulanjärven rannalla Fjällbon puiston ja Aleksis Kiven kuolinmökin välittömässä läheisyydessä sijaitseva vanha majatalo. Onnelassa on kahden vanhan 1905 valmistuneen kansallisromanttisen huvilarakennuksen lisäksi kaksi uudempaa hotellirakennusta ja rantasauna laitureineen. Vastarannalla näkyy jylhä Sarvikallio. 

Pietarin hovissa toimiva hovinainen Johanna Sofia Björklund sai Onnelan tilan syntymäpäivälahjaksi vanhemmiltaan täyttäessään 25 vuotta vuonna 1905. Hän oli erittäin rikkaan venäläisen upseerin Paul Shabelskin rakastajatar. Pietarista kotoisin olevat puutarhurit istuttivat tilalle eksoottisia kasveja ja rakensivat sinne jopa vesiputouksen.

1920 köyhien vuosien jälkeen Björklund perusti Onnelasta täysihoitolan opiskelijoille, valtion virkailijoille ja taiteilijoille. Runoilija Eino Leino oli majatalon kanta-asiakkaita ja asui Onnelassa vuodet 1923-24. Useat Leinon tunnetut runot ja hänen muistelmateoksensa ovat tältä ajalta. Myös runoilijat Uuno Kailas, Unto Karri ja Einari Vuorela asustelivat majatalossa. 

Björklund perusti lisäksi kioskin huvimajaan Rantatien varteen, josta myytiin kahvia, pullaa, tupakkaa ja kieltolaista huolimatta myös pirtua. Sodan aikana Onnelassa toimi puolustusvoimien radiotiedustelun yksikkö ja sotien jälkeen sinne majoitettiin Karjalan evakoita ja myöhemmin se myytiin Näkövammaisten loma ry:lle. Onnelan osti 2009 Sokeain Ystävät ry, joka on siitä lähtien tarjonnut hotellimajoitusta ja kokoustiloja niin sokeille kuin ei-sokeille. Majatalo Onnela toimii täydenpalvelun kokoushotellina. Majatalon yhteydessä on myös kahvila, rantasaunoja sekä juhlatiloja.

Sokeain Ystävät ry ja Krapihovi Oy ovat allekirjoittaneet kahdenvälisen vuokrasopimuksen Majatalo Onnelan alueen kiinteistöistä Tuusulan Rantatiellä. Vuokrasopimus on määräaikainen ja päättyy osapuolten väliseen vuokrakohteen kiinteistökauppaan vuokra-ajan päätyttyä. Vuokra-aika alkaa 1.1.2020

## Lähteet
*Majatalo Onnela 
*Majatalo Onnelan historiaa 
*Visit Tuusulanjärvi 
*Lehdistötiedote 9.10.2019
Ignacy Mościcki

**Ignacy Mościcki** (1. joulukuuta 1867 &ndash; 2. lokakuuta 1946) oli puolalainen kemisti ja Puolan tasavallan presidentti vuosina 1926&ndash;1939.

Mościcki liittyi Puolan sosialistiseen puolueeseen 1890-luvulla ja hän otti osaa Varsovan kenraalikuvernööri Josif Gurkon salamurhayritykseen. Hän joutui pakenemaan tsaarin poliisia 1892 Lontooseen, jossa hän tutustui Józef Piłsudskiin.

Vuonna 1897 Mościcki sai paikan opettajana Fribourgin kantolisessa yliopistossa Sveitsissä. Vuonna 1912 hän sai sähkökemian professuurin Lembergin yliopistossa (nykyisin Lviv Ukrainassa). Ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän oli järjestämässä Puolan kemianteollisuutta. Vuonna 1922 hän oli valtion Typpiyhdisteiden tehtaan johtajana Królewska Hutassa Ylä-Sleesiassa.

Hänellä oli yli 60 tieteellistä julkaisua ja patenttia, tärkeimpänä patentti typpihapon valmistukseen ilman typestä syntetisoimalla typpioksideja valokaaren avulla.

## Presidenttinä
Piłsudskin tehtyä vallankaappauksen 1926 kansalliskokous valitsi Mościckin Puolan presidentiksi ja uudelleen 1933. Hän pysyi Piłsudskille uskollisena. Piłsudskin kuoleman jälkeen Mościckin politiikka liberalisoitui. Piłsudskin kuoleman jälkeen tapahtui myös vallanjako, jolloin Mościcki oli presidentti, marsalkaksi ylennetty Edward Rydz-Śmigły asevoimien komentaja ja Walery Sławek pääministerinä. Pian sen jälkeen Rydz-Śmigły nousi Puolassa maan tärkeimmäksi mieheksi presidentti Mościckin ollessa enemmän seremoniallinen johtaja. Lisäksi pääministeri Sławek syrjäytettiin pääministeriydestä.

Saksan ja Neuvostoliiton hyökättyä Puolaan 1939 Mościcki pakeni Romaniaan, jossa hänet internoitiin hetkellisesti. Mościcki nimitti erotessaan aluksi seuraajakseen kenraali Bolesław Wieniawa-Długoszowskin, joka Ranskan ja Władysław Sikorskin painostuksesta kieltäytyi, ja hänen seuraajakseen tuli Władysław Raczkiewicz. Mościcki siirtyi Sveitsiin, jossa hän vietti loppuikänsä. Hän kuoli Versoixissa lähellä Geneveä.
Mościckin ruumis siirrettiin vuonna 1993 Pyhän Johanneksen katedraaliin Varsovaan.

## Lähteet
* https://www.britannica.com/biography/Ignacy-Moscicki
* http://dzieje.pl/postacie/ignacy-moscicki
* http://dzieje.pl/aktualnosci/70-lat-temu-zmarl-ignacy-moscicki-prezydent-rp-w-latach-1926-1939