open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jussu Pöyhönen

**Jussu  Pöyhönen** (s. 12. toukokuuta 1965 Oulu) on suomalainen laulaja, lauluntekijä ja laulunopettaja.

Suurlähettiläät-yhtyeen laulajana ja lauluntekijänä levyjä tehnyt Pöyhönen on tehnyt lisäksi soololevyt *[[Jussu (albumi)|Jussu]]* (1997), *[[Florida (albumi)|Florida]]* (1998) ja Pinnalla 2023. Suurlähetttiläät piti taukoa 1997 - 2000 mutta palasi vuosiksi 2000–2011 ja uudestaan vuonna 2018. Vuonna 2025 yhtye tekee yhdeksän keikkaa 35 -vuotisen taipaleensa kunniaksi .Pöyhönen julkaisi vuonna 2013 arvostelumenestykseksi nousseen englanninkielisen sooloalbumin *[[Bel Vel]]*. Samaan aikaan hän opiskeli Kööpenhaminassa laulunopetusta ja valmistui vuonna 2015 valtuutetuksi Complete Vocal Technique -opettajaksi.

Pöyhönen oli vuonna 2013 mukana Samppalinnan kesäteatterissa musikaalissa *Five Guys Named Moe*  ja vuonna 2018 Turun kaupunginteatterissa Stingin säveltämässä musikaalissa *Viimeinen laiva.* Jussu oli mukana myös 2022 Helsingin Jäähallissa esitetyssä We Will Rock You -musikaalissa. Hän on mukana muusikkona Red Nose Companyn tuottamassa Mieletön -teatteriklovneriaesityksessä ja säveltää parhaillaan saman työryhmän tulevaan esitykseen musiikkia.  

## Yksityiselämä
Pöyhönen oli naimisissa lähes 20 vuotta. Sen jälkeen hän on seurustellut näyttelijä Amira Khalifan kanssa. Pöyhösellä on avioliitostaan yksi poika. Pöyhösellä on lisäksi kolme vuotta vanhempi isoveli.

## Lähteet
Põldalotsõ järv

**Põldalotsõ järv** (myös *Põldalune järv, Soomäe järv, Põldealune järv*) on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnan Ihatsin ja Saikan kylissä sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Järvi on 270 metriä pitkä, 190 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,9 hehtaaria. Se sijaitsee Haanjan ylängöllä metsäisten mäkien välisessä soistuneessa painaumassa, jonka pohja on samalla korkeudella kuin parinsadan metrin päässä virtaavan Iskna jõen laakso. Laakso avautuu kohti lounasta ja muissa suunnissa kohoavat mäkien rinteet. Länsipuolella sijaitsee Tsilimägi, pohjoispuolella Parvõmägi ja itäpuolella sijaitsee pitkänpuoleinen Järvemägi. Mäkien laet ylettyvät korkeintaan 40 metrin korkeuteen. Järvessä ei ole saaria. Koillisrannassa sijaitsee järven ainoa rakennus, jonne tulee kävelypolku koillisessa sijaitsevalta talolta. Läheisen Peedon kylän luota kulkee tie Ihatsiin järven eteläpuolelta. Myös tieltä on polku järven rantaan. Rantaviivan pituus on 780 metriä.

## Luontoarvoja ja luokittelu
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehemeävetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, PE). Silloin veden kalkkipitoisuus on vähäinen, mutta veden ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.

Ilmavalokuvissa erottuu lounaispuolen suomaaston ranta soistuneena ja ruohottuneena. Muutkin rannat kasvavat vesikasvillisuutta.

## Vesistösuhteita
Põldalotsõ järv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen laskuoja on Iskna jõen sivuhaara. Laskuoja lähtee järven länsirannasta ja se virtaa soistuneen metsän läpi varsinaiseen jokilaaksoon, missä se yhtyy jokeen Peedon kylän alapuolella. Iskna jõgi yhtyy Võhandu jõgeen 15 kilometrin päässä Kääpan taajaman lähellä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

## Huomautuksia

## Lähteet
First Bloom

**First Bloom** on japanilaisen Tsubaki Factory -tyttöryhmän ensimmäinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 14. marraskuuta 2018 kolmessa eri versiossa.

## Kappaleet

## Lähteet
Arfakvuorenputkikuono

**Arfakvuorenputkikuono** (*Nyctimene cyclotis*) on Indonesiassa elävä hedelmälepakoiden heimoon kuuluva  lepakkolaji. Sitä on tavattu Länsi-Papuan Arfak-vuoristossa ja mahdollisesti myös Mansuarin saarella. Lajin taksonomia on epäselvää ja se saattaa kuulua samaan lajiin *[[Nyctimene certans]]in* kanssa. Randolph L. Petersonin vuonna 1991 julkaistun tutkimuksen mukaan lajit kuitenkin eroavat toisistaan morfologisesti niin paljon, että ne olisivat omia lajejaan.

Arfakvuorenputkikuono on pienikokoinen ja pitkäkarvainen. Selässä karvojen kärjet ovat rusehtavat, lisäksi lepakolla on ohut siima. Korvat ovat pyöreäkärkiset ja epätavallisen leveät.

Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin suomenkieliseksi nimeksi on arfakvuorenputkikuono.

## Lähteet
Pathfinder: Kingmaker

**Pathfinder: Kingmaker** on Owlcat Gamesin kehittämä ja Deep Silverin julkaisema tietokoneroolipeli, joka on julkaistu vuonna  Linuxille, macOS:lle ja Windowsille.

Pelille julkaistu *Definitive Edition* julkaistiin 18. elokuuta 2020 päivityksenä ja PlayStation 4 sekä Xbox One -alustoille. *Definitive Edition* sisältää valinnan käyttää vuoropohjaista taistelumekaniikkaa, jonka sanotaan korjaavan pelin ongelmakohdan.

## Juoni
Peli perustuu Pathfinder-roolipelin Kingmaker-kampanjaan. Pelaajahahmojen päämäärä on oman kuningaskunnan perustaminen. Restovin valtakunta lupaa palkaksi Stag Lord -rosvopäällikön surmaamisesta tämän hallitsemat erämaat.

## Kehitys
Ennen julkaisua peli onnistui Kickstarter-rahoituksessa sen laajentamiseen. Maaliskuussa 2020 epäsuora seuraaja ** onnistui myös Kickstarter-rahoituksessaan. Jatko-osa on julkaistu kesällä 2021.

## Vastaanotto
Peli on saanut *[[Pelaaja (lehti)|Pelaaja]]*-lehden arvostelussa arvosanaksi 8/10.

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 6.8/10.

Peli sai kritiikkiä bugeista, joita myöhemmin on korjattu päivityksillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
TharnType: The Series

**TharnType: The Series** on vuonna 2019 julkaistu thaimaalainen draamasarja, joka perustuu nettiromaaniin *TharnType's Story: Hate You, Love You More*. Sarja kertoo homofoobisesta pojasta, joka saa tietää huonekaverinsa olevan homoseksuaali. Tarina etenee, kun viha muuttuukin rakkaudeksi. Sarjan on ohjannut Bundit Sintanaparadee (Tee) ja tuottanut Me Mind Y. Sarja esitettiin Thaimassa kanavalla One 31 7. lokakuuta 2019–6. tammikuuta 2020.

## Tarina
Type on yliopisto-opiskelija, joka on luonteeltaan kiivas. Hän päättää jättää taakseen kotikaupunkinsa aloitettuaan yliopiston, ja muuttaa asuntolaan. Type jakaa asuntolassa huoneen yhdessä Tharnin kanssa, jonka pääaine on musiikki. Tharn on kiltti ja komea rumpali, mutta Type ei tiedä tämän olevan homoseksuaali. Typen ystävä Techno saa tietää Tharnin homoudesta, ja kertoo tästä Typelle. Type suuttuu tiedosta ja tekee kaikkensa, että saisi savustettua Tharnin ulos jaetusta huoneesta. Tharn kuitenkin pitää puolensa, sillä ei häpeä seksuaalisuuttaan. Tharn saa kuitenkin pian tietää Typen lapsuuden traumasta.

## Näyttelijät

## Lähteet
Paresh Rawal

**Paresh Rawal** (s. 30. toukokuuta 1950 Bombay, Maharashtra) on intialainen näyttelijä ja poliitikko. Hän on näytellyt hindinkielisissä Bollywood-elokuvissa.

## Valikoitu filmografia

* *[[Ram Lakhan]]* (1989)
* *[[King Uncle]]* (1993)
* *[[Damini]]* (1993)
* *[[Andaz Apna Apna]]* (1994)
* *[[Judaai (vuoden 1997 elokuva)|Judaai]]* (1997)
* *[[Satya (vuoden 1998 elokuva)|Satya]]* (1998)
* *[[Hera Pheri (vuoden 2000 elokuva)|Hera Pheri]]* (2000)
* *[[Baghban (vuoden 2003 elokuva)|Baghban]]* (2003)
* *[[Aitraaz]]* (2004)

* *[[Bhool Bhulaiyaa]]* (2007)
* *[[Welcome (vuoden 2007 elokuva)|Welcome]]* (2007)
* *[[Jaane Tu… Ya Jaane Na]]* (2008)
* *[[Paa (elokuva)|Paa]]* (2009)
* *[[OMG – Oh My God!]]* (2012)
* *[[Zila Ghaziabad]]* (2013)
* *[[Tiger Zinda Hai]]* (2017)
* *[[Sanju]]* (2018)
* ** (2019)

## Palkinnot
* Filmfare Awards
** 1994: Paras negatiivinen rooli – *[[Sir (vuoden 1993 elokuva)|Sir]]*
** 2001: Paras koominen rooli – *[[Hera Pheri (vuoden 2000 elokuva)|Hera Pheri]]*
** 2003: Paras koominen rooli – *[[Awara Paagal Deewana]]*

* International Indian Film Academy Awards
** 2001: Paras koominen rooli – *[[Hera Pheri (vuoden 2000 elokuva)|Hera Pheri]]*

* National Film Awards
** 1994: Paras miessivuosa – *[[Woh Chokri]]* ja *[[Sir (vuoden 1993 elokuva)|Sir]]*

* Screen Awards
** 1996: Paras miessivuosa – *[[Raja (vuoden 1995 elokuva)|Raja]]*
** 2001: Paras koominen rooli – *[[Hera Pheri (vuoden 2000 elokuva)|Hera Pheri]]*
** 2003: Paras koominen rooli – *[[Awara Paagal Deewana]]*

* Zee Cine Awards
** 2001: Paras koominen rooli – *[[Hera Pheri (vuoden 2000 elokuva)|Hera Pheri]]*
** 2003: Paras koominen rooli – *[[Awara Paagal Deewana]]*

* Muut palkinnot
** 2014: Padma Shri Intian valtiolta

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Pikkufilippiinienhekko

**Pikkufilippiinienhekko** (*Ptenochirus minor*) on Filippiineillä elävä hedelmälepakkojen heimoon kuuluva lepakkolaji. Sitä tavataan luonnontilaisissa ja häirityissä metsissä, päivänsä se viettää luolissa. Elinympäristönsä takia lajin uhkana ovat metsähakkuut.

Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin suomenkieliseksi nimeksi on pikkufilippiinienhekko.

## Lähteet
Szamotułyn piirikunta

**Szamotułyn piirikunta** () on yksi Ison-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 91&nbsp;664. Piirikuntaan kuuluvat seitsemän kuntaa ovat Duszniki, Kaźmierz, Obrzycko, Ostroróg, Pniewy, Szamotuły ja Wronki.

Vuoden 2019 lopussa Szamotułyn piirikunnassa arvioitiin olevan 91&nbsp;664 asukasta, joista 50,9 prosenttia naispuolisia ja 49,1 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 88&nbsp;609 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 90&nbsp;667 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 20,3 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60,5 prosenttia ja eläkeikäisten 19,2 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40 vuotta. Elävänä syntyneiden määräksi arvioitiin 972 lasta.

## Lähteet
Kioxia

**Kioxia** on japanilainen puolijohdevalmistaja, joka on maailman toiseksi suurin NAND flash-muistien valmistaja.

Vuonna 2018 Toshiba muodosti Toshiba Memory Corporationin, joka muutti nimeksi Kioxia lokakuussa 2019. Toshiballa on Kioxiasta noin 40 prosentin osuus. Toshiba myi muistivalmistuksensa Bain Capitalin johtamalle konsortiumille mutta osti myöhemmin osuuden siitä takaisin.

Yhtiön nimi on sanaleikki japaninkielisestä muistia tarkoittavasta sanasta *kioku* ja kreikankielisestä arvoa tarkoittavasta sanasta *axia*.

Maaliskuussa 2023 Kioxia kertoi kehittäneensä Western Digitalin kanssa yhteistyössä 218 kerroksen 3D NAND -tekniikkaa, jossa ohjauslogiikka valmistetaan erikseen. Tyypillisesti ohjauslogiikka ja solun logiikka valmistetaan yhdessä samalle piikiekolle. Kioxian ja Western Digitalin mukaan tekniikka on kustannustehokkaampaa kuin pelkkään kerroksien määrään keskittyminen.

## Lähteet
Marek Kopelent

**Marek Kopelent** (28. huhtikuuta 1932 Praha – 12. maaliskuuta 2023 Praha) oli tšekkiläinen säveltäjä.

Kopelent opiskeli sävellystä Jaroslav Řídkýn johdolla Prahan esittävien taiteiden akatemiassa vuosina 1951–1955. Vuonna 1959 hän alkoi tutustua Wienin toiseen koulukuntaan ja 1950-luvun eurooppalaiseen avantgardeen, joista ammensi tyyliään. Hän alkoi saavuttaa kansainvälistä suosiota kolmannella jousikvartetollaan (1963). Hänen musiikkiaan esitettiin 1960-luvulla monilla festivaaleilla, kuten Varsovan syksyssä. Vuosina 1965–1973 Kopelent toimi Musica viva Pragensis -nykymusiikkiyhtyeen taiteellisena johtajana. Hän sävelsi sille useita kamarimusiikkiteoksia. Vuonna 1967 kokoonpanon ympärillä toimineet säveltäjät, musikologit ja esittäjät muodostivat oman nykymusiikkiverkostonsa. Vuonna 1969 Kopelent sai taiteilijaresidenssin Länsi-Berliinissä. Toisin kuin monet ajan tšekkiläistaiteilijat, hän palasi residenssin jälkeen Tšekkoslovakiaan. Poliittinen ilmapiiri oli kuitenkin muuttunut, joten Kopelent menetti työnsä editoijana Supraphonin kustantamossa eikä päässyt uuteen säveltäjäliittoon. Musica viva Pragensis ei saanut jatkaa konserttitoimintaansa. 

Vuonna 1976 Kopelent otti vastaan työpaikan säestävänä pianistina lasten tanssikursseilla. Tämä pysyi hänen päätoimenaan seuraavien viidentoista vuoden ajan. 1970-luvun vaikeina aikoina Kopelent sävelsi monia teoksia usein ulkomaisiin tilauksiin, mutta säveltäjällä ei ollut mahdollisuutta kuulla esityksiä. Samettivallankumouksen jälkeen Kopelent työskenteli lyhyesti musiikillisena neuvonantajana presidentti Václav Havelin toimistossa. Vuonna 1991 hän sai nimityksen sävellysprofessoriksi Prahan esittävien taiteiden akatemiaan. Hän toimi myös ISCM:n Tšekin-osaston puhemiehenä ja organisoijana sekä säännöllisenä luennoitsijana kansainvälisillä säveltäjien kesäkursseilla Český Krumlovissa.  

Vuonna 1991 Ranskan hallitus teki Kopelentista Ordre des Arts et des Lettres'n ritarin. Vuonna 2001 hän sai Herder-palkinnon ja vuonna 2012 presidentin ansiomitalin.

## Lähteet
Jules Sandeau

**Léonard Sylvain Jules Sandeau** (19. helmikuuta 1811 Aubusson, Ranska – 24. huhtikuuta 1883 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija. Hänen kirjailijanuralle ryhtymiseensä vaikutti Aurore Dudevant, johon hänellä oli niin henkilökohtainen kuin kirjallinenkin side. Dudevantin kirjailijanimi George Sand on peräisin tästä suhteesta. He nimittäin julkaisivat yhdessä salanimellä Jules Sand romaanin *Rose et Blanche* (1831). Sen jälkeen Sandeau kirjoitti suuren joukon ihastuttavia romaaneja ja novelleja, jotka kuvastavat hänen hienoa olemustaan. Hänen mestariteoksensa on *Mademoiselle de la Seiglière* (1848).

Sandeau kirjoitti näytelmiä yhteistyössä Émile Augierin kanssa, ja yhdessä he muokkasivat Sandeaun romaaneja näytelmiksi, joista etenkin *Mademoiselle de la Seiglière* (1851) menestyi hyvin. *Mariannessa* (1839) hän kuvaa Georg Sandia. Hänet valittiin 1858 Ranskan akatemian jäseneksi.

## Teokset (valikoima)
* *Rose et Blanche* (1831), salanimellä *Jules Sand* George Sandin kanssa
* *Madame de Sommerville* (1834)
* *Marianne* (1839)
* * Le docteur Herbeau* (1841)
* *Vaillance et Richard* (1843)
* *Fernand* (1844)
* *Catherine* (1845)
* *Valcreuse* (1846)
* *M:lle de la Seiglière* (1848)
* *Madeleine* (1848)
* *La chasse au roman* (1849)
* *Un héritage* (1850)
* *Sacs et parchemins* (1851)
* *La maison de Penarvan* (1858)
* *Un debut dans la magistrature* (1862)
* *La roche aux mouettes* (1871) 
** *Lokkiluoto*, suom. Samuli S. Helsinki: J. Simeliuksen perillisten kirjapaino 1874. – Otava, 1903 Suomennettu teos verkossa 
* *Jean de Thommeray* (1873)

;Näytelmiä Auguerin kanssa
* *Mademoiselle de la Seigliére* (1851)
* *La pierre de touche* (1854) 
* *Le gendre de monsieur Poirier* (1854)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Timari

**Timari** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Helinä Svensson-Timari (1887/1889–1958), lausuja ja näyttelijä
*Jali Timari (1927–1998), asesuunnittelija, keksijä ja yrittäjä
Bah N’Daw

**Bah N’Daw** (s. 23. elokuuta 1950 San) on eläkkeellä oleva malilainen sotilas, joka toimi maan väliaikaisena presidenttinä vuosina 2020–2021.

N’Daw liittyi ylioppilastutkinnon jälkeen vapaaehtoisena Malin armeijaan. Hän valmistui Koulikoron sotakoulusta vuonna 1973, sai koulutusta Neuvostoliitossa ja valmistui Ranskan sotakorkeakoulusta vuonna 1994. N’Daw työskenteli muun muassa presidentti Moussa Traorén avustajana, Malin ilmavoimien apulaisesikuntapäällikkönä vuosina 1992–2002 ja veteraaniviraston johtajana vuosina 2008–2012. Jäätyään eläkkeelle ilmavoimien everstimajurina hän toimi maan puolustusministerinä vuosina 2014–2015.

Elokuussa 2020 vallan kaapannut sotilasjuntta nimitti N’Dawin Malin siirtymäkauden presidentiksi 21. syyskuuta 2020. Hän vannoi virkavalansa 25. syyskuuta. Maan varapresidenttinä aloitti samaan aikaan sotilasjuntan puheenjohtaja Assimi Goïta. N’Dawin virkakauden odotettiin kestävän 18 kuukautta. Hänen tärkeimpinä tehtävinään pidettiin Malin demokratian lujittamista, korruption vastaista taistelua ja maan turvallisuustilanteen parantamista.

N’Dawin ja Goïtan välit kiristyivät sen jälkeen kun Moctar Ouane oli nimitetty uudelleen pääministeriksi toukokuussa 2021. Uudesta hallituksesta pudotettiin sotilasjuntan jäsenet Modibo Koné ja Sadio Camara, jotka olivat aikaisemmin toimineet turvallisuus- ja puolustusministereinä. Sotilaat vangitsivat N’Dawin ja Ouanen, ja 26. toukokuuta presidentti ilmoitti eroavansa virastaan. Malin väliaikaiseksi presidentiksi nousi vallankaappauksen tehneiden sotilaiden johtaja ja varapresidenttinä toiminut Assimi Goïta. Kotiarestiin määrätyt N’Daw ja Ouane vapautettiin elokuussa 2021.

## Lähteet
Jacopo Sannazaro

**Jacopo Sannazaro**, myös **Iacobo Sannazzaro**, kirjailijanimi **Actius Sincerus**, (28. heinäkuuta 1457 Napoli – 6. elokuuta 1530 Napoli) oli italialainen runoilija. Hän käytti Accademia Pontanianassa saamaansa runoilijanimeä Actius Sincerus.

Sannazaro syntyi vuonna 1457, vaikka varsinkin monissa vanhemmissa elämäkerroissa hänen syntymävuodekseen oli merkitty 1458. Sannazaro oli ylhäistä sukua, hyvin lahjakas ja perehtynyt humanistisiin tutkimusaloihin. Hän oli Aragonian hallitsijahuoneen ruhtinaiden suosiossa, etenkin Fredrik I:n, jolle hän oli uskollinen myös vastoinkäymisten aikoina, seurasi tätä maanpakoon Ranskaan ja oli tämän mukana vuoteen 1504, jolloin tämä kuoli. Sen jälkeen hän palasi Napoliin loppuiäkseen.

Sannazaro kirjoitti latinaksi ja italiaksi. Vuoden 1916 *Nordisk familjebok 24* pitää latinankielisiä elegioita ja epigrammeja hänen taiteensa parhaina. Hän kirjoitti myös suurellisen ja vaivalla luodun runon ”De partu Virginis”.

Italiankielisessä kirjallisuudessa hänellä on merkittävä asema paimenromaaninsa *Arcadia* ansiosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Felicja Blumental

**Felicja Blumental** (28. joulukuuta 1908 Varsova – 31. joulukuuta 1991 Tel Aviv) oli puolalaissyntyinen, Brasilian kansalaisuuden saanut pianisti.

Blumental syntyi perheeseen, jossa isä oli viulisti ja sisko laulaja. Hän aloitti pianotunneilla käymisen 5-vuotiaana ja esiintyi ensimmäisen kerran julkisesti 10-vuotiaana. Stipendillä hän pääsi opiskelemaan Varsovan konservatorioon Zbigniew Drzewieckin johdolla. Samalla hän sai sävellysopetusta Karol Szymanowskilta. Tämän jälkeen Blumental siirtyi Sveitsiin suorittamaan opintoja Józef Turczyńskin johdolla. Vuonna 1935 hän meni naimisiin, ja kolme vuotta myöhemmin hän asettui Nizzaan. Hän joutui kuitenkin pakenemaan perheineen Brasiliaan, jonka kansalaisuuden sai. Debytoituaan menestyksekkäästi Rio de Janeirossa Blumental teki laajoja kiertueita Latinalaisessa Amerikassa.

1950-luvulla Blumental palasi Eurooppaan, jossa teki Wigmore Hall -debyyttinsä ja saavutti menestystä Zürichissä. Vuonna 1962 hän muutti perheineen Milanoon, jossa tytär, sopraano Annette Céline opiskeli laulua. Äiti ja tytär pitivät useita yhteisiä esiintymisiä. Vuodesta 1954 Blumental matkusti usein Israeliin. Vuonna 1970 hän teki 22:n konsertin kiertueen orkesterin solistina Yhdysvalloissa. 1970-luvun alkupuolella hän asettui perheineen Lontooseen ja teki ensimmäisen paluunsa Puolaan toisen maailmansodan jälkeen. Siellä hän kantaesitti Krzysztof Pendereckin *[[Partita (Pendereckin teos)|Partitan cembalolle ja orkesterille]]* säveltäjän itsensä johdolla. Heitor Villa-Lobos omisti viidennen pianokonserttonsa Blumentalille. Vuonna 1978 Witold Lutosławski orkestroi säveltämänsä *[[Muunnelmat Paganinin teemasta (Lutosławskin teos)|Muunnelmat Paganinin teemasta]]* Blumentalia varten. Tämä kantaesitti teoksen Brian Priestmanin johdolla. Vaikka Blumentalin ohjelmisto koostui aluksi tunnetuista teoista, hän erikoistui 1960-luvulta alkaen vakiintuneen ohjelmiston ulkopuolisiin teoksiin. Hän esitti portugalilaisten ja brasilialaisten säveltäjien teoksia sekä konserttoja Muzio Clementiltä, Carl Czernyltä, Giovanni Paisiellolta, Giovanni Battista Viottilta, Leopold Koželuhilta, John Fieldiltä, Johann Nepomuk Hummelilta, Franz Anton Hoffmeisteriltä ja Ferdinand Riesiltä.

Vuodesta 1984 Blumental asui New Yorkissa. Hän kuoli matkalla Israelissa. Hänen levytyksiään on julkaistu lukuisilla levymerkeillä. Musiikillisen uransa ohella hän maalasi muotokuvia, maisemakuvia, asetelmia ja abstrakteja teoksia. Vuonna 1999 Tel Avivin taidemuseo nimesi kansainvälisen musiikkifestivaalinsa Blumentalin mukaan.

## Lähteet
Mikael Collan

**Mikael Collan** (s. 25. helmikuuta 1975 Helsinki) on suomalainen kauppatieteilijä ja professori. Hän toimi Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen (VATT) ylijohtajana vuoden 2021 alusta vuoteen 2024. Hän on toiminut LUT-yliopiston strategisen rahoituksen professorina vuodesta 2013.

Collan kävi koulunsa Kuopiossa ja Turussa ja valmistui ylioppilaaksi Turun Klassillisesta Lukiosta. Hän opiskeli taloustiedettä Åbo Akademissa ja jatkoi väitöskirjaopinnoilla tietojärjestelmätieteiden parissa, myöskin Åbo Akademissa. Kauppatieteiden tohtoriksi Collan väitteli vuonna 2004 epävarmuuden mallintamisesta suurten teollisten investointien kannattavuuslaskennassa.

Collanin tutkimus on keskittynyt kannattavuuslaskentaan, erityisesti reaalioptioanalyysiin ja hän on kehittänyt sumean tuottojakaumamenetelmän (engl. fuzzy pay-off method) reaalioption arvon laskemiseksi yhdessä unkarilaisten matemaatikkojen Robert Fullérin ja Jozsef Mezein kanssa. Collan on myös tutkinut teknologian käyttöönottoa ja siihen vaikuttavia tekijöitä; hän on kehittänyt teknologiavalintoja käsittelevän "laiskan käyttäjän mallin" (Lazy User Model) yhdessä Franck Tetardin kanssa. 

Collan on ollut vuodesta 2015 Suomen Tiedeseuran jäsen.

Collan harrastaa filateliaa ja postihistoriaa ja julkaisee näihin liittyviä artikkeleja alan lehdissä sekä pitää aiheeseen liittyvää blogia.

## Lähteet
Valtasaari

**Valtasaari** tai **Waltasaari** on suomalainen sukunimi, joka on suomennettu nimestä Wallin. Nimi on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Antero Valtasaari (1908–1976), seminaarinjohtaja, tietokirjailija ja kouluneuvos, Tapani Valtasaaren isä
*Johannes Waltasaari, vuoteen 1907 *Wallin* (1876–1957), rovasti, opettaja ja kunnallispoliitikko
*Jukka Valtasaari (s. 1940), suurlähettiläs, Lea ja Matti Valtasaaren poika
*Lea Valtasaari, o.s. *Hämäläinen* (1915–1997), kemisti, Matti Valtasaaren puoliso, Jukka ja Mikko Valtasaaren äiti
*Matti Valtasaari (1907–1981), virkamies ja yhteiskunnallinen vaikuttaja, Lea Valtasaaren puoliso, Jukka ja Mikko Valtasaaren isä
*Mikko Valtasaari (1942–2023), toimittaja ja ulkomaankirjeenvaihtaja, Lea ja Matti Valtasaaren poika
*Tapani Valtasaari (1941–2004), oopperalaulaja, Antero Valtasaaren poika

## Lähteet
The 3-D Battles of WorldRunner

**The 3-D Battles of WorldRunner** (lyhyemmin **3-D WorldRunner**) on 8-bittiselle Nintendolle vuonna 1987 julkaistu peli, joka muistuttaa Segan Space Harrieria, eli peli automaattisesti etenevä kolmannesta persoonasta kuvattu räiskintäpeli. Peli on Squaren kehittämä. 

## Pelaaminen
Pelissä on kahdeksan eri planeettaa ja pelin päävastustajana ovat Grax ja Serpentbeast. Suurin osa pelistä juostaan ja väistellään esteitä, jotka vaihtelevat möykyistä pohjattomiin kuiluihin.Suurin osa pelistä juostaan ja väistellään esteitä, jotka vaihtelevat möykyistä pohjattomiin kuiluihin. Jokaisen maailman lopussa on Serpentbeast-vastustaja.

## Aiheesta muualla
* Retro Gamer
Francisque Sarcey

**Francisque Sarcey**, kirjailijanimi **Satané Binet**, (8. lokakuuta 1827 Dourdan, Ranska – 16. toukokuuta 1899 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija. Hän kävi École normalen ja aloitti sen jälkeen opettajana maaseudulla, mutta vapaamielisyytensä vuoksi hän joutui vainon kohteeksi ja erosi 1858. Sen jälkeen hän keskittyi journalismiin.

Sarcey aloitti *[[Le Figaro]]ssa*, jossa hän kirjoitti myönteisesti vastaanotettuja kuvauksia maaseudulta kirjoittajanimellä Satané Binet. Sen jälkeen hän työskenteli useissa lehdissä. Jo 1859 hän oli löytänyt oman alansa: teatterikritiikin, jota hän alkuun kirjoitti *L’opinion nationaleen*, sitten vuodesta 1867 kuolemaansa saakka *Le Tempsiin*, ja sinä aikana hän saavutti suurimman maineensa ja nousi ainutlaatuiseksi auktoriteetiksi. Hän teki vaikutuksen suureen yleisöön mutta herätti sympatiaa kaikissa piireissä. Hän käytti mielellään henkilökohtaista sävyä, kertoi likinäköisyydestään ja muista ominaisuuksistaan ja oli ylipäänsäkin olemukseltaan, käytökseltään ja mielipiteiltään porvarillinen. Hän sai siitä nimityksen "Sarcey-setä".

Sarcey oli myös suosittu luennoitsija. Yleisö seurasi kiinnostuneena pyylevää, hyväntuulista vanhaa herraa, joka elehti vilkkaasti, puhui nokkelasti ja suorasukaisesti kaikesta mahdollisesta, ei aina aivan korrektisti mutta aina selkeäsanaisesti, ja itse hän uskoi olevansa oikeassa. Aikapulan vuoksi hän ei pyynnöistä huolimatta halunnut julkaista teatteriartikkeleitaan koottuina, ja siksi hänen elinaikanaan julkaistu tuotantonsa on aika suppea.

## Teokset
* *Le mot et la chose* (1862)
* *Le nouveau seigneur du village* (1862)
* *Le bilan de l'année 1868* (1869)
* *Le siège de Paris* (1871)
* *Étienne Moret* (1876)
* *Le piano de Jeanne* (1876)
* *Comédiens et comédiennes* (1878–1884)
* *Les misères d’un fonctionnaire chinois* (1882)
* *Gare à vos yeux* (1884)
* *Souvenirs de jeunesse* (1884)
* *Souvenirs d’âge mûr* (1892)
* *Comment je devins conférencier* (1893–1894)
* *Paris vivant* (1893)
* *Grandeur et décadence de Minon-Minette* (1895)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Springfield (Minnesota)

**Springfield** on kaupunki Minnesotan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungissa asui arviolta 2&nbsp;004 asukasta vuonna 2019 ja sen pinta-ala on 4,86 neliökilometriä.

Springfieldin kylä perustettiin vuonna 1881, vaikkakin siellä asuttiin jo vuonna 1865. Nykyisen Springfieldin alueen ensimmäisiä asukkaita olivat Skandinaviasta, Irlannista ja Saksasta saapuneet uudisasukkaat, joiden joukossa olivat muun muassa John Burns ja hänen veljensä Daniel. Vuonna 1873 alueelle rakennettiin taloja sekä rautatieasema, jolle annettiin nimeksi ”Burns”. Alue autioitui vuonna 1877, mutta kaksi vuotta myöhemmin siellä asui jo yli 250 asukasta. Alueella oli tuolloin neljä kauppaa, koulu, kaksi kirkkoa sekä lääkäri. Kaksi vuotta myöhemmin alue julistettiin kyläksi ja se sai nykyisen nimensä. Springfieldistä tuli kaupunki vuonna 1923.

Springfieldin väkiluku on pienentynyt vuosi vuodelta vuoden 2010 väestönlaskennan jälkeen, jolloin kaupungin väkiluku oli 2&nbsp;152. Vuonna 2011 Springfieldin arvioitu väkiluku oli 2&nbsp;133, jolloin siellä asui arvion mukaan 129 asukasta enemmän kuin vuoden 2019 arviossa.

Springfield esiintyy televisiosarjassa *[[Pieni talo preerialla (televisiosarja)|Pieni talo preerialla]]* useassa jaksossa yhtenä Walnut Groven lähikaupungeista.

## Lähteet
Sariola (Kalevala)

**Sariola** on suomalaisessa mytologiassa esiintyvä paikannimi. Erityisesti Sariola esiintyy Kalevalassa Pohjolan rinnakkaisnimenä ja tarkoittaa silloin Jäämerta, jota kuviteltiin jähmettyneeksi mereksi. Sana on väännös sanasta *sarajas*, joka on vanhin meren nimitys suomensukuisissa kielissä ja on indoiranilaista alkuperää.

## Lähteet
Häntäputkikuono

**Häntäputkikuono** (*Nyctimene vizcaccia*) on Papua-Uusi-Guineassa ja Salomonsaarilla elävä hedelmälepakoiden heimoon kuuluva  lepakkolaji. Sitä tavataan luonnotilaisissa trooppisissa metsissä, harvoin myös häirityissä metsissä ja plantaaseilla, päivänsä se viettää puissa tai tiheässä kasvillisuudessa.

Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin suomenkieliseksi nimeksi on häntäputkikuono.

## Lähteet
Wągrowiecin piirikunta

**Wągrowiecin piirikunta** () on yksi Ison-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 70&nbsp;233. Piirikuntaan kuuluvat kuusi kuntaa ovat Damasławek, Gołańcz, Mieścisko, Skoki, Wągrowiec ja Wapno.

Wągrowiecin piirikunnan pinta-alasta noin 19 prosenttia on metsän peitossa.

Vuoden 2019 lopussa Wągrowiecin piirikunnassa arvioitiin olevan 70&nbsp;233 asukasta, joista 50,4 prosenttia naispuolisia ja 49,6 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 69&nbsp;444 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 66&nbsp;378 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 20,4 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60,8 prosenttia ja eläkeikäisten 18,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 39,7 vuotta. Elävänä syntyneiden määräksi arvioitiin 728 lasta.

## Lähteet
Richard Savage

**Richard Savage** voi tarkoittaa seuraavia:

* Richard Savage (noin 1697–1743), englantilainen runoilija
* Richard Savage (s. 1955), englantilainen kriketinpelaaja
* Richard Akinwande Savage (1874–1935), lääkäri, journalisti ja poliitikko Lagosissa Nigeriassa
* Richard Gabriel Akinwande Savage (1903–1993), lääkäri, sotilas, edellisen poika
* Richard Henry Savage (1846–1903), yhdysvaltalainen upseeri ja kirjailija
* Rick Savage (s. 1960), Def Leppard -yhtyeen basisti 
* *Richard Savage* (1842), Charles Whiteheadin romaani runoilija Richard Savagesta
Isolan kartano

**Isolan kartano** on Riihimäen Arolammella sijaitseva kartano. Kartano perustettiin alkujaan kruununuudistilaksi 1788. Kartanon alkuperäinen päärakennus purettiin 1898 ja sen tilalle rakennettiin huvilatyyppinen talonpoikaistalo, joka paloi 1918. Arkkitehti Oiva Kallion suunnittelema nykyinen päärakennus valmistui 1919 ja edustaa tyyliltään vanhempaa kartanoarkkitehtuuria. Pihapiirissä on rakennusmestari Heikki Siikosen suunnittelema karjasuoja, joka valmistui 1928. Kartanon etelä- ja länsipuolella avautuu laaksomainen peltomaisema, jota pohjoispuolelta rajaa kuninkaankartaston mukainen mäenrinteessä polveileva tie. Alue kuuluu Rakennettu Häme 2003-investoinnin mukaan maakunnallisesti arvokkaisiin rakennettuihin kultturiympäristöihin. Kartanon nykyinen omistaja on Sauli Aaltonen, joka perheineen muutti kartanon vanhaan leivintupaan 2002. Aaltosen perhe on hiljaelleen kunnostanut päärakennusta sekä muita pihan rakennuksia. Kartanon aiempiin omistajiin kuuluu Mauno Isola, joka tunnetaan joululaulun Me käymme joulun viettohon sanoittajana.
## Lähteet
Turekin piirikunta

**Turekin piirikunta** () on yksi Ison-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 83&nbsp;894. Piirikuntaan kuuluvat kahdeksan kuntaa ovat Brudzew, Dobra, Kawęczyn, Malanów, Przykona, Tuliszków, Turek ja Władysławów.

Vuoden 2019 lopussa Turekin piirikunnassa arvioitiin olevan 83&nbsp;894 asukasta, joista 51 prosenttia naispuolisia ja 49 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 84&nbsp;711 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 73&nbsp;889 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 19,1 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60,9 prosenttia ja eläkeikäisten 19,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,7 vuotta. Elävänä syntyneiden määräksi arvioitiin 816 lasta.

## Lähteet
Riihiviidan kartano

**Riihiviidan kartano** on Riihimäen ja Hausjärven kuntarajan tuntumassa sijaitseva kartano. Kartano perustettiin alkujaan Multamäen kruununuudistilaksi vuonna 1827. Kartanon omistajaksi tuli vuonna 1911 kunnallispoliitikko ja Riihimäen ensimmäinen kauppalanjohtaja Anders Rudolf Gestrin. Tätä ennen tilan omisti eversti Hugo Standertskjöld osana Ryttylän kartanoa. Gestrin rakennutti kartanon jugendtyyliä edustavan kaksikerroksisen puisen päärakennuksen 1916. Päärakennus sijaitsee puistomaisen pihan ympäröimänä talouspihan pohjoispuolella. Läheinen navettarakennus rakennettiin 1840-luvulla ja uusittiin 1924. Kartanon itäpuolella avautuu laaja, edelleen viljelty peltomaisema. Kartanon alue kuuluu Rakennettu Häme 2003-inventoinnin mukaan maakunnallisesti arvokkaisiin kulttuuriympäristöihin. Kuninkaankartaston mukainen tie kulkee kartanopihan eteläpuolelta. Kartanoa on isännöinyt Kaj af Enehjelm vuodesta 1998 lähtien.

Riihiviidan kartanosta luovutettiin 1940-luvulla 70 tilaa ja tonttia käsittävä alue, jolle muodustui kokonainen siirtoväestön ja rintamalta palanneiden kylä, Siirtola. Kylässä toimi myös vuodesta 1952 lähtien kansakoulu arkkitehti Lauri Heinäsen suunnitelemassa koulurakennuksessa. Oppilaspuutteen johdosta koulu lakkautettiin 1971, jääden näin toiminnaltaan Riihimäen historian lyhytaikaisimmaksi. Koulun lakkauttamisen jälkeen rakennus muutettiin kehitysvammaisten työkeskukseksi.

## Lähteet
Richard Savage (runoilija)

**Richard Savage**, e. *Smith* (1698–1743) oli englantilainen runoilija. Hän oli luultavasti vaatimatonta syntyperää, mutta hänen itsensä edesauttamana levisi 1719 romanttinen tarina, jonka mukaan hän olisi ollut jaarli Riversin ja lady Macclesfieldin poika, ja 1718 hän vaati oikeuksiaan. Tarina ei todennäköisesti pidä paikkaansa, mutta Samuel Johnson liitti sen teokseensa *Life of Savage* (1744) ja herätti kiinnostuksen runoilijaan, josta tuskin muuten olisi ollut aihetta kirjoittaa. Julkaistuaan vuonna 1728 runon ”The Bastard” Savage sai skandaalin välttämiseksi väitetyiltä sukulaisiltaan taloudellista tukea. Savage pidätettiin 1727 syytettynä taposta, jonka hän oli tehnyt juovuspäissään, ja hän vältti kuolemanrangaistuksen vain siksi, että kreivitär Hertford puolusti häntä. Hänen elämäntyylinsä oli kevytmielinen, ja ystävät, joihin kuului myös Alexander Pope, hylkäsivät hänet. Hän kuoli velkavankeudessa.

Savage on ollut usean romaanin aiheena, muun muassa Charles Whitehead on kirjoittanut romaanin *Richard Savage* (1842), J. M. Barrie ja H. B. Marriott Watson (1891) sekä Karl Gutzkow ovat kirjoittaneet samannimiset näytelmät. Savagen merkittävin runo on ”The Wanderer” (1729), joka on saanut vaikutteita James Thomsonin vähän aiemmin ilmestyneestä runosta ”Seasons”. Samuel Johnson julkaisi hänen teoksensa 1775.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hiivola

**Hiivola** on Riihimäen läntisessä osassa sijaitseva kylä. Kylän asukasluku oli vuonna 2015 noin 90. Paikalla on kuninkaankartaston mukaan sijainnut kylä sekä nykyisen Riihimäen alueen laajimmat pellot 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa. Hiivolaan muodustui maatila 1860-luvun lopulla Hunsan ja Heikkilän rälssitiloista sekä Marttilan ratsutilasta. Nykyisen tilakeskuksen paikkeilla oli 1600-luvun lopulla kylä, jossa oli noin 26 rakennusta.

Hiivolaan valmistui syksyllä 1897 koulurakennus. Viereen valmistui vuonna 1958 arkkitehti Martti Jaatisen suunnittelema uudempi koulurakennus, jota laajennettiin pohjoispäädystä vuonna 1987. Samana vuonna purettiin myös J. E. Valorinnan suunnittelema, vuonna 1923 valmistunut alakoulurakennus. Hiivolan koulu lakkautettiin keväällä 2010, jonka jälkeen koulukiinteistö laitettiin myyntiin.

## Lähteet
Kakkarapuut

**Kakkarapuut** (*Montanoa*) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu ainakin 50 lajia, mutta mahdollisesti jopa noin 100 lajia.

## Lajeja
* *[[Montanoa arborescens]]*
* *[[Montanoa bipinnatifida]]* – kakkarapuu
* *[[Montanoa frutescens]]*
* *[[Montanoa grandiflora]]*
* *[[Montanoa hibiscifolia]]*
* *[[Montanoa karwinskii]]*
* *[[Montanoa ovalifolia]]*
* *[[Montanoa speciosa]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Kakkarapuut – ''Montanoa''
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Montanoa''
Neferkare Neby

**Neferkare Neby** (*Kaunis on Ren Ka*), myös **Neferkare Nebi** tai **Neferkare III**, oli muinaisen Egyptin faarao 7. ja 8. dynastian aikana, noin 2175–2165 eaa. Hänen vanhempansa olivat faarao Pepi II ja kuningatar Ankhesenpepi II. Neferkare Neby mainitaan Abydoksen kuningasluettelossa nimellä Neferkare Neby yhdessä synnyinnimensä Nebin (Suojelija) kanssa. Hänet mainitaan myös Ankhesenpepi II:n sarkofagissa ja tämän haudan valeovessa. Neferkare haudattiin luultavasti keskeneräiseen pyramidiin Sakkarassa.

## Lähteet
Global Rock

__NOTOC__
**Global Rock** on heavy metal -yhtye Waltarin neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin 20. maaliskuuta 2020. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Imperiumi: 8½/10
* Inferno: 
* Kaaoszine: 8½/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Helen Wainwright

**Helen E. Wainwright** (myöh. **Stelling**; 15. maaliskuuta 1906 New York – 11. lokakuuta 1965 Hampton Bays) oli yhdysvaltalainen uimahyppääjä, uimari ja olympiamitalisti. Hän saavutti uimahypyissä yhden hopeamitalin Antwerpenin vuoden 1920 kesäolympialaisten 3 metrin ponnahduslaudassa ja uinnissa yhden hopeamitalin Pariisin vuoden 1924 kesäolympialaisten 400 metrin vapaauinnissa.

## Lähteet
Oddfellows (albumi)

__NOTOC__
**Oddfellows** on superyhtyeen Tomahawk neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 29. tammikuuta 2013. 

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Mike Patton – laulu, kosketinsoittimet
* Trevor Dunn – Basso
* Duane Denison – kitara
* John Stanier – rummut

## Lähteet
Moirang

**Moirang** on Intian Manipurin osavaltiossa sijaitseva noin 20&nbsp;000 asukkaan kaupunki, joka kuuluu Bishnupurin piirikuntaan. Se sijaitsee noin 45 kilometrin päässä Manipurin pääkaupunki Imphalista. Intian itsenäisyyskamppailun aikana vuonna 1944 Moirang oli ensimmäinen intialainen kaupunki, jossa Subhas Chandra Bosen johtama kansallisarmeija nosti salkoon vapaan Intian lipun. Kaupunki toimi myös Azad Hindin hallituksen tukikohtana. Nykyisin Moirangissa sijaitsee Intian kansallisarmeijan historiaan keskittynyt museo, joka avattiin vuonna 1969. Intian kansallisarmeijan entinen päämaja sijaitsee museon lähistöllä olevassa rakennuksessa, joka on nykyisin rapistunut ja yksityisomistuksessa oleva asuinrakennus.

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Moirangin väkilu on 19&nbsp;893 henkeä. Asukkaista 95 prosenttia on hinduja ja yksi prosentti kristittyjä.

## Lähteet
Agrínion arkeologinen museo

**Agrínion arkeologinen museo** () on arkeologinen museo Agrínion kaupungissa Kreikassa. Se esittelee Aitolia-Akarnaniasta löydettyä esihistoriallista ja antiikin aikaista esineistöä.

Museo on perustettu 1960-luvulla ja avautui vuonna 1969. Se toimii Papastrátoksen tupakkatehtailijaveljesten lahjoittamassa rakennuksessa. Aiemmin osassa rakennusta toimi myös kirjasto, mutta nykyisin koko rakennus on museon käytössä. Museossa on kahdeksan salia.

## Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu eri puolilta Aitolia-Akarnanian aluetta löydettyä esineistöä neoliittiselta kivikaudelta 7000-luvulta eaa. roomalaiselle kaudelle 300-luvulle jaa. Esineisiin lukeutuu muun muassa veistoksia, keramiikkaa, arkipäiväisiä esineitä ja työkaluja, metalliesineitä ja hautakiviä.

Löydöksiä on muun muassa Alyzeian eli Alyzian, Kalydonin ja Stratoksen kaupunkien kaivauksista. Merkittävimpiin yksittäisiin esineisiin lukeutuvat muun muassa Ágios Ilíaksesta Mesolóngin läheltä löydetty mykeneläisaikainen geometrisilla kuvioilla ja kukilla koristeltu kannu 1400-luvulta eaa.; Kalydonin heroonin protome-koristeet, jotka esittävät Heraklesta, Afroditea, Erosta, Zeusta ja Meleagrosta; sekä Alyzeian heroonin marmorinen akroterion-koriste 100-luvulta jaa.

## Lähteet
Aígion arkeologinen museo

**Aígion arkeologinen museo** () on arkeologinen museo Aígion kaupungissa Kreikassa. Se esittelee seudun esihistoriallisia ja antiikin aikaisia löytöjä.

Museo on avattu vuonna 1994. Se toimii Ernst Zillerin suunnittelemassa, vuonna 1890 valmistuneessa uusklassisessa rakennuksessa, joka toimi aiemmin Aígion kunnallisena agorana eli kauppahallina. Museo kärsi vaurioita maanjäristyksessä vuonna 1995 ja avattiin uudelleen korjausten jälkeen vuonna 1999. Museorakennuksessa on kuusi salia.

## Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä neoliittiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle. Esineet ovat peräisin nykyisen Aigiáleian seudun antiikin aikaisista kaupungeista, kuten Aigionista, Aigeirasta, Keryneiasta ja Rhypesistä, sekä monista muista seudun arkeologisista kohteista.

Kokoelmiin kuuluu muun muassa veistoksia, figuriineja eli pienoispatsaita, arkiesineitä ja työkaluja, keramiikkaa, pronssi-, lasi- ja norsunluuesineitä, piirtokirjoituksia sekä koruja. Merkittävimpiä esineitä ovat muun muassa keskiseltä neoliittiselta kaudelta noin 6000 eaa. peräisin oleva maalauskoristeltu malja; kolmikahvainen pithos-amfora 1400-luvulta eaa; kaulakoru 1300/1200-luvulta eaa.; korinttilainen krateeri noin vuodelta 690 eaa.; Aigeirasta peräisin oleva temppelin maalauskoristeltu antefiksi noin vuodelta 500 eaa.; sekä Aigiokhos-patsas eli aigista kantava Zeuksen tai nuorukaisen marmoripatsas ensimmäiseltä vuosisadalta jaa.


Archaeological Museum of Aigion, Lapidarium, 201475.jpg|Museon lapidariumia.
Archaeological Museum of Aigion, Lapidarium, 201476.jpg|Museon lapidariumia.
Hall of Melina Merkouri, Archaeological Museum of Aigion, 201474.jpg|Museon Melína Merkoúri -salia.
Mycenaean pottery, figurines and minor objects, AM of Agion, 201462.jpg|Mykeneläisaikaisia hautalöytöjä.
Mycenaean pottery rhyton, AM of Aigion, 201470.jpg|Mykeneläinen rhyton.
Mycenaean Stirrup jar, AM of Aigion, 201466.jpg|Mykeneläinen jalustinkannu.
Mycenaean pottery, AM of Agion, 201467.jpg|Mykeneläistä keramiikkaa.
Mycenaean pottery, AM of Aigion,201471.jpg|Mykeneläistä keramiikkaa.
Mycenaean figurine, AM of Aigion, 201464.jpg|Mykeneläinen nk. lintujumalatar-tyypin figuriini.
Zeus Aigiochos, marble torso, Roman Age, AM of Aigion, 201472.jpg|Zeus Aigiokhos, 1. vuosisata, klassisen esikuvan mukaan.


## Lähteet
Antiikin kreikkalaisen tekniikan museo

**Antiikin kreikkalaisen tekniikan museo** () on museo Katákolon kylässä Pýrgoksen kunnassa  Kreikassa. Se esittelee nimensä mukaisesti antiikin Kreikan tekniikkaa.

Museon on perustanut Kóstas Kotsanás. Nykyisin sitä ylläpitää Pýrgoksen kunta.

## Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu noin 200 toimivaa mallia antiikin kreikkalaisista teknisistä keksinnöistä. Mallit ovat Kostanáksen itse tekemiä ja perustuvat hänen tutkimuksiinsa ja kokeiluihinsa. Mallien yhteydessä on audiovisuaalista aineistoa.

Näyttely on järjestetty aiheittain, ja sen aiheita ovat muun muassa: Arkhimedeen tekemät keksinnöt; automaatit ja varhaiset ”robotit”, kuten ihmisenkokoinen juomia kaatava ”automaattinen palvelijatar”; teatterilaitteistot, kuten *[[mekhane]]*-nosturit ja pyörivistä prismoista tehdyt lavasteseinät; automatisoidut nukketeatterit; viestintä- ja kuuntelulaitteet, kuten ”akustinen tutka”; maanviljelyskoneet; kudontakoneet; urheilulaitteistot, kuten *[[hyspleks]]*-lähetyskoneisto juoksijoita varten; kellokoneistot, kuten vesikellot ja herätyskellokoneisto; raha-automaatit, kuten ensimmäinen rahalla toimiva vesiautomaatti; mittauslaitteet, kuten ensimmäinen matkan pituutta mittaava laite *hodometer*; rakennusnosturit; hydrauliikkakoneet ja vesipumput; sota- ja piirityskoneet, kuten *[[helepolis]]* ja katapultit; sekä laivatekniikan kehitys.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Μουσείο Αρχαίας Ελληνικής Τεχνολογίας – Museum of Ancient Greek Technology. Museon verkkosivut.
Antiikin Messenen arkeologinen museo

**Antiikin Messenen arkeologinen museo** () on arkeologinen museo antiikin Messenen kaupungin arkeologisen alueen yhteydessä Messínin kunnassa Kreikassa. Se esittelee alueelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.

Museo rakennettiin vuosina 1968–1972 ja kunnostettiin vuosina 1992–1998. Museorakennus sijaitsee noin 500 metrin päässä Mavrommátin kylästä. Rakennuksessa on kolme näyttelysalia. Siihen kuuluu myös säilytys- ja ennallistustiloja.

## Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä Messenen arkeologisilta kaivauksilta. Merkittävimpiä esineitä kokoelmassa ovat hellenistis-roomalaisen kauden marmoriveistokset, kuten Artemis Lafria, Andros-Farnesen tyyppiä oleva Hermes, Polykleitoksen *[[Doryforos|Doryforoksen]]* kopio sekä messenestä kotoisin olleen Damofonin veistosten osat. Museon atriumissa ja ulkosuojissa on rakennusten koristeosia sekä piirtokirjoituksilla varustettuja veistosten jalustoja.


Tiedosto:20190507 364 messene.jpg|Museon kokoelmia.
Tiedosto:20190507 360 messene.jpg|
Tiedosto:20190507 361 messene.jpg|
Tiedosto:20190507 362 messene.jpg|
Tiedosto:20190507 363 messene.jpg|
Tiedosto:20190507 357 messene.jpg|
Tiedosto:20190507 358 messene.jpg|
Tiedosto:20190507 353 messene.jpg|
Tiedosto:20190507 356 messene.jpg|
Tiedosto:20190507 359 messene.jpg|


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Riihimäen voimala

**Riihimäen voimala** (ent. **[[H. G. Paloheimo (yritys)|Paloheimon]] sähkölaitos**) on Riihimäen keskustassa, lähellä rautatieasemaa sijaitseva käytöstä poistunut sähkölaitos. Voimalan paikalla toimi saha vuodesta 1904 lähtien, jonka yhteyteen rakennettiin sahausjätteistä sähköä kehittävä sähköasema vuonna 1910. Sähköasema oli aikanaan ainoa laatuaan Suomessa. Sahatoiminnot siirtyivät toisaalle sodan jälkeen ja sähköaseman rooli laajeni. Voimalan tiilinen savupiippu rakennettiin 1934. Vuonna 1949 valmistui arkkitehti Toivo Paatelan suunnittelema pohjoissiipi. Arkkitehti Veli Valorinnan suunnittelmat itäsiipi ja tehdassali valmistuivat 1949 ja kaasuturbiiniosa vuonna 1959.

Voimalaitostoiminta loppui rakennuksessa 2007, mutta vuoden 2006 asemakaavan muutoksessa voimalaitos savupiippuineen suojeltiin ja rakennus on oleellinen osa Riihimäen asemanseudun kaupunkikuvaa sekä tärkeä maamerkki. Voimalan viereen valmistui vuonna 2007 kauppakeskus Atomi, jonka tieltä purettiin voimalan eteläpuolella sijainnut tiilitehdas. Voimalan omistaa nykyisin YIT, mutta se on tällä hetkellä tyhjillään ja odottaa uutta käyttöä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
*
Archánesin arkeologinen museo

**Archánesin arkeologinen museo** (; myös *Archánesin arkeologinen kokoelma*, Αρχαιολογική Συλλογή Αρχανών, *Archaiologikí Syllogí Archanón*) on arkeologinen museo Archánesin kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se esittelee lähialueen minolaisaikaisia löydöksiä.

Museo on perustettu vuonna 1993. Se toimii uusklassisessa rakennuksessa, entisessä koulutalossa, Archánesin Tzamín kaupunginosassa. Museon pinta-ala on noin .

## Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä erityisesti Archánesin palatsista, Anemóspiliasta sekä Fournín hautausmaalta. Kokoelmat koostuvat pääasiassa keramiikasta sekä kivestä kaiverretuista esineistä. Monet merkittävimmät löydöt, kuten kultakorut, sinettileimasimet ja metalliesineet, ovat turvallisuussyistä Iraklionin arkeologisessa museossa.


Tiedosto:Archanes Lampe 02.jpg|Lamppu, Archánes.
Tiedosto:Archanes Museum Tierfiguren 01.jpg|Eläinfiguriineja, Archánes.
Tiedosto:Archanes Opfertisch 01.jpg|Tripodi-uhripöytä, Archánes.
Tiedosto:Archanes Pithos 01.jpg|Pithos, Archánes.
Tiedosto:Phourni Elfenbeinpyxis 01.jpg|Pyksis, Fourní.
Tiedosto:Phourni Gefäß 03.jpg|Vaasi, Fourní.
Tiedosto:Phourni Krug 01.jpg|Ruukku, Fourní.
Tiedosto:Phourni Rhyton 01.jpg|Rhyton, Fourní.
Tiedosto:Phourni Weinpresse 01.jpg|Viininpuristusastia, Fourní.
Tiedosto:Minoan funeral, AM Archanes, IMG 1318.jpg|Hautaus.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rembów

**Rembów** voi tarkoittaa ainakin seuraavia paikkoja:

* Rembów, Puolan kylä Łódźin voivodikunnassa
* Rembów, Puolan kylä Łódźin voivodikunnassa
* Rembów, Puolan kylä Świętokrzyskien voivodikunnassa
Momčilo Gavrić

**Momčilo Gavrić** (Момчило Гаврић, 1. toukokuuta 1906 Loznica – 28. huhtikuuta 1993 Belgrad) oli jugoslavialainen sotilas. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan vasta kahdeksanvuotiaana, eli hän on kaikkien aikojen nuorin sotilas.

## Varhainen elämä
Gavrić syntyi 1. toukokuuta 1906 Trbušnicassa Loznican lähellä Gučevo-vuoren rinteillä Alimpije ja Jelena Gavričin perheeseen. Hän oli kahdeksas kaikkiaan 11:stä lapsesta.

## Aiheesta muualla