open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Daysend

**Daysend** on australialainen death metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 2002 ja sen ensimmäinen albumi, Severance, ilmestyi 3. marraskuuta 2003. 

## Jäsenet
### Nykyiset
* Simon Calabrese - laulu
* Aaron Bilbija - kitara
* Andrew Lilley - kitara
* Meredith Webster - basso
* Wayne Morris - rummut

### Entisiä jäseniä
* Dave Micallef - laulu (2002)
* Michael Kordek - kitara (2002-2005)
* Matt Lamb - rummut (2002)

## Diskografia
* Severance (2003)
* The Warning (2007)
* Within The Eye Of Chaos (2010)
Jacques Offenbach

**Jacques Offenbach** (20. kesäkuuta 1819 Köln – 5. lokakuuta 1880 Pariisi) oli Saksassa syntynyt ja Ranskassa uransa tehnyt säveltäjä ja sellisti. Offenbachin kuuluisin sävellys lienee *[[Can-can]]* operetista *[[Orfeus manalassa]]*.

14-vuotiaana Offenbach muutti Pariisiin opiskelemaan sellon soittoa. Siellä hänestä tuli myöhemmin Opéra-Comiquen orkesterin sellisti. Offenbach solmi avioliiton vuonna 1844 Herminie de Alcainin kanssa. Vuonna 1850 hänestä tuli Théâtre-Françaisin (Comédie-Française) kapellimestari.

Offenbachin tuotantoon kuuluu 102 näyttämöteosta, muiden muassa ooppera *[[Hoffmannin kertomukset]]*, jonka soitinnusta täydensi Offenbachin kuoleman jälkeen Ernest Guiraud, sekä parodisia operetteja, esimerkiksi *Orfeus manalassa*, *Kaunis Helena* ja *Pariisilaiselämää*. Offenbach teki yhteistyötä H. Meilhachin ja L. Halévyn kanssa.

Toisen keisarikunnan aikana Ranskassa olivat poliittiset klubit kiellettyjä ja lehtiä sensuroitiin. Offenbach kirjoitti operetteihinsa piiloviestejä, jotka ajan yleisö koki tekevän pilaa vallanpitäjistä ja yläluokan elämästä. Erityisen suosittu oli hänen laulunsa "Kun olin prinssi Arkadian...", jonka katsottiin pilkkaavan itseään keisari Napoleon III:ta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Ruuhka-Suomi

**Ruuhka-Suomi** on epämääräinen käsite, johon sisältyy eri alueita eteläisessä Suomessa. Usein sillä tarkoitetaan pääkaupunkiseutua, Turun seutua, Tampereen seutua tai koko niiden väliin jäävää aluetta.

## Ruuhka-Suomi pääkaupunkiseutuna

Jos Ruuhka-Suomella tarkoitetaan pääkaupunkiseutua, siihen kuuluvat luonnollisesti Helsinki, Espoo, Kauniainen sekä Vantaa. Näiden lisäksi mukaan voidaan laskea lukuisia lähikuntia ja piirtää noin 100 kilometrin vyöhyke Helsingin keskustasta joka suuntaan. Tälle alueelle mahtuu myös Helsingin läheisyyden takia kasvavia pienempiä keskuksia, kuten Lohja, Hämeenlinna, Lahti sekä Porvoo, joista moottoritiet ja rautatiet vievät suuria ihmisvirtoja Helsinkiin joka päivä. Oma lukunsa ovat pääkaupunkiseudun kehyskunnat, kuten Tuusula ja Kerava, joista tapahtuva erittäin suuri pendelöinti pääkaupunkiin tulee vielä näiden kauempana olevien keskuksien pendelöinnin päälle.

## Ruuhka-Suomi kaupunkikolmiona

Ruuhka-Suomi voi tarkoittaa kolmen suurimman kaupunkiseudun, Helsingin, Tampereen ja Turun seudun muodostamaa kolmiota. 

Kolmella kaupunkiseudulla ja kolmion sisällä olevissa seutukeskuksissa (muun muassa Hämeenlinna, Lohja, Salo, Riihimäki) asuu yhteensä noin kaksi miljoonaa ihmistä, eli 40 prosenttia suomalaisista. Ruuhka-Suomi on taloudellisesti maan merkittävin keskittymä, ja alueella sijaitsee suuri osa työpaikoista. Helsingin ja Tampereen välinen alue on ainutlaatuinen Suomen oloissa, sillä kahden kaupungin välillä on Suomen pääradan linjausta mukaileva nauhakaupunki, ja nämä kaksi kaupunkiseutua ja nauhakaupunki ovat ennusteiden mukaan tulevaisuudessa tärkein väestönkasvualue. Radan varren kunnat kaavoittavat uutta asutusta tukeutumaan ympäristöystävälliseen rautatiehen.
Kari Vepsä

**Kari Kalevi Vepsäläinen** (s. 31. maaliskuuta 1952 Suonenjoki)  on suomalainen muusikko, joka tunnetaan yleisesti taiteilijanimellään **Kari Vepsä**. Hän aloitti muusikonuransa 1960-luvun lopussa, mutta varsinainen läpimurto tapahtui vuonna 1996, jolloin hän voitti television Syksyn sävel -kilpailun kappaleella *Onnenmaa*.

1980-luvulla Vepsä julkaisi kasettiäänitteitä omalla Minimusic-levymerkillä.
 
Kari Vepsä tunnetaan myös hevosten koulutustaidoistaan, ja hän kiertää ympäri Suomea pitämässä hevosten käsittelykursseja. Näillä kursseilla yleisö saa seurata Vepsälle ennalta tuntemattomien ns. ongelmahevosten koulutusta. Karin omistama kilpa- ja valmennustalli KV-Stable on tunnettu lännenratsastuksesta. Kari Vepsällä on lännenratsastuksen reiningissä SM-hopeaa 2007 ja SM-pronssia 2010 ja 2011. Vuonna 2013 hän voitti itse kasvattamallaan KV-Stormlost Charleylla quarter-hevosten Suomen-mestaruuden reiningissä.  Hän on edustanut Suomea reiningissä muun muassa Ruotsissa, Saksassa ja vuoden 2014 ratsastuksen maailmanmestaruuskilpailussa Ranskan Caenissa.

## Yksityiselämä
Vepsä asuu vaimonsa Maijan kanssa Karkkilassa. Avioliitto solmittiin vuonna 2004 Karibianmerellä. Vepsällä todettiin vuonna 2011 eturauhasen syöpä, joka leikattiin onnistuneesti.

Entinen kansanedustaja Osmo Vepsäläinen oli Kari Vepsän setä.

## Diskografia

### Albumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
 
 
### Kokoelmat
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Singlet
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
*
Janne Tulkki

**Janne Tulkki** (s. 18. kesäkuuta 1975 Orivesi) on suomalainen laulaja, lauluntekijä ja muusikko. Äänialaltaan Tulkki on bassobaritoni, minkä lisäksi hän soittaa tenorisaksofonia, pianoa, klarinettia ja kitaraa. Vuonna 1999 ensimmäisen albuminsa julkaissut Tulkki voitti television *[[Syksyn sävel]]* -kilpailun vuonna 2001 kappaleellaan ”Yksinäinen pitkä tie”.

Tulkki teki läpimurtonsa vuonna 1999 kappaleella ”Sinisen taivaan sateenkaari”. Hänen suuria hittejään ovat myös ”Tulvii Pohjanmaa”, ”Yksinäinen pitkä tie”, ”Tulinen sydän”, ”Sisältä kultaa” ja ”Kulkurin kuu”. Hänet valittiin vuoden solistiksi 1999 ja vuonna 2000 hän sai vuoden 1999 miesartistitulokkaan Emman.
Tulkin ensimmäinen albumi *Janne Tulkki* on myynyt tuplaplatinaa ja kolme hänen muuta levyään kultalevyn verran. Viimeisin single ”Kerran eksynyt” julkaistiin maaliskuussa 2023.

Konserttisaleissa Janne Tulkki on vieraillut vuonna 2000 *Sisältä kultaa* -kiertueen ja vuonna 2003 *Janne Tulkki Valkokankaalla* -show'n merkeissä. Seuraava konserttikiertue *Elämää Tulkiten* oli syksyllä 2008 Tulkin 10-vuotisjuhlavuoden kunniaksi. Kesän 2012 Janne Tulkki sekä orkesteri Tulinen sydän viettivät kiertäen eri kaupunkien kesäteattereita Tapio Rautavaaran musiikin merkeissä.

Vuonna 2017 Tulkki alkoi tehdä lauluja tilauksesta muille artisteille, muun muassa Nina Åkermanille ”Aikuinen oon” ja Mervi Koposelle ”Tuhkimotarina”.

## Yksityiselämä
Tulkki asuu Lopella. Hän on ollut naimisissa kolmesti. Hän on aiemmin kärsinyt pahoista taloudellisista ongelmista ja myös alkoholiongelmista.

## Diskografia
### Albumit
* Janne Tulkki (1999) kultalevy, platinalevy, tuplaplatina
* Tähtitaivaan tuhat kynttilää (1999) kultalevy
* Sisältä kultaa (2000) kultalevy, platinalevy
* Tulinen sydän (2001) kultalevy, platinalevy
* Unten erämaa (2002)
* Kaikkeni oot (2004)
* Tarinoita (2005)
* Viimeinen satama (2007)
* Graniittia (2009)
* Vieläkö muistat (2011)
* Janne Tulkki – Toiset on luotuja kulkemaan – Tapio Rautavaara-tribuutti (2012)
* Tulvii Pohjanmaa 20 vuotta (2018)

### Singlet
* Huntuvalkoinen (2008)
* Aika nautinnon (2009)
* Jos sulla on aikaa (2009)
* Koti kultainen (2011)
* Linnunradan tuolla puolen (2011)
* Toiset on luotuja kulkemaan (2012)
* Risaiset tossut ja särkynyt sydän (2014)
* Jotain mihin luottaa (2015)
* Jotakin ja jotakin ei (2016)
* Miehet mustissaan (2017)
* Älä putoa (2017)
* Niinkö sä luulet (2018)
* Kiitollinen sinusta (2019)
* Elämä on kaunis (2021)

### Kokoelmat
* Suomihuiput (2003)
* Parhaat (2005)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Janne Tulkki viralliset kotisivut 
* Janne Tulkin ohjelmatoimiston sivut 
* Janne Tulkki lauluntekijänä - Fono.fi
Isaac Albéniz

**Isaac Manuel Francisco Albéniz y Pascual** (29. toukokuuta 1860 Camprodon, Girona – 18. toukokuuta 1909 Cambo-les-Bains) oli espanjalainen pianisti ja säveltäjä. Hänen pianomusiikissaan on vaikutteita muun muassa espanjalaisesta kansanmusiikista. 

Albéniz syntyi Camprodonissa Kataloniassa ja esiintyi ensimmäistä kertaa nelivuotiaana. Hän opiskeli muun muassa Madridissa, Leipzigissa ja Brysselissä.

Vuonna 1883 Albéniz tapasi säveltäjä Felipe Pedrellin, joka inspiroi häntä säveltämään espanjalaisesta kansanmusiikista vaikutteita saanutta musiikkia, kuten *Suite Españolan*. Francisco Tárrega sovitti myöhemmin sen viidennen osan  (*Asturias*) kitaralle. 

1890-luvulla Albéniz asui Lontoossa ja Pariisissa. Vuonna 1900 hänellä todettiin munuaistauti, johon hän kuoli 48-vuotiaana vuonna 1909.

## Aiheesta muualla

* 
*Vapaasti käytettävissä olevia Albénizin partituureja Mutopia Project
Martin Agricola

**Martin Agricola** (6. tammikuuta 1486 Ala-Sleesia – 10. kesäkuuta 1556 Magdeburg) oli saksalainen säveltäjä ja musiikkiteoreetikko. Hänen oikea saksalainen nimensä oli Sohr tai Sore. Vuodesta 1524 kuolemaansa saakka Agricola asui Magdeburgissa, jossa hän toimi opettajana. Vuonna 1529 hän kirjoitti soittimista kertoneen kirjan *Musica instrumentalis deudsch*. Hänen kirjoittamistaa kirjoista on saatu arvokasta tietoa sen ajan sottimista, niiden sormituksista, virityksistä ja tekniikasta. Hän käänsi latinan kielisiä lauluja ja musiikkitermejä saksaksi.

Muiden töidensä lisäksi Agricola sävelsi ensimmäisenä neliosaisen Martti Lutherin koraalin *Ein' feste Burg* (Jumala ompi linnamme). 

Martin Agricolan julkaisi ainakin nämä kirjat:
* *Ein kurtz deutsche Musica* (1528)
* *Musica instrumentalis deudsch* (1529, 1530, 1532, 1542, 1545)
* *Musica figuralis deutsch* (1532)
* *Von der proportionibus* (noin 1532)
* *Rudimenta musices* (1539)
* *Duo libri murices* (1561)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Antonio Meucci

**Antonio Santi Giuseppe Meucci** (13. huhtikuuta 1808 – 18. lokakuuta 1889) oli amerikanitalialainen keksijä, jota on väitetty puhelimen keksijäksi. Hän kehitteli puhelintekniikkaa jo ennen Alexander Graham Belliä.

Meucci syntyi ja vietti nuoruutensa San Fredianossa Firenzen lähellä, jossa hän opiskeli mekaniikkaa Firenzen Akatemiassa. Hän lähti lokakuussa 1835 vaimoineen Kuubaan, josta he muuttivat 1850 New Yorkiin, Yhdysvaltoihin, missä Meucci asui loppuelämänsä. Ensimmäisen puhelimensa Meucci rakensi vuonna 1854, pitääkseen yhteyttä liikuntakyvyttömään vaimoonsa alakerran verstaalta. Taloudellisen tilanteensa vuoksi hänellä ei ollut kuitenkaan varaa hankkia patenttia uudelle keksinnölleen, vaan hän myi sen oikeudet muille tahoille.

11. kesäkuuta 2002 Yhdysvaltain edustajainhuone hyväksyi julkilausuman, jonka mukaan Meuccin merkitys puhelimen kehittämisessä tulisi tunnustaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kookaburra

**Kookaburra** (*Dacelo novaeguineae*) eli aiemmalta nimeltään **isonauraja** on Oseaniassa esiintyvä kuningaskalastajien heimoon kuuluva lintu. Kookaburraryhmä kuuluttaa kovalla äänellään reviirinsä, ja lintujen hillitön käkätys sai Euroopasta saapuneet uudisasukkaat pois tolaltaan. He antoivatkin isonaurajalle oitis nimen "laughing jackass" ("naurava pölvästi"). Lajin suomenkielisenä nimenä oli isonauraja, mutta se muutettiin vuoden 2018 nimistöuudistuksessa alueen alkuperäisnimeen perustuen kookaburraksi.

## Koko ja ulkonäkö
***Pituus:** 39-42 cm
***Paino:** 190-465 g

## Levinneisyys
Kookaburra elää Australiassa koko itärannikolla aina Cape Yorkin niemimaalta Cape Otwayhin saakka sekä paikoin Lounais-Australiassa. Sitä tavataan myös Tasmaniassa länsisaarineen, sekä Uuden-Seelannin Pohjoissaarella.

## Elinympäristö
Eukalyptusmetsät ja asutut alueet.

## Lisääntyminen
Sukukypsä 1-vuotiaana, mutta ensipesintä vasta vuosien kuluttua. Emo munii 1-5 munaa, joita haudotaan 24-29 vrk.

## Ravinto
Hyönteiset, kastemadot, hämähäkit, äyriäiset, kalat, sammakot, liskot ja käärmeet.

## Uskomuksia
Kookaburralla on merkittävä osa Australian aboriginaalien myyteissä. Erään tarun mukaan jumalat antoivat yön ja päivän luotuaan lajille aamun valvojan roolin. Kookaburran tehtävänä oli herättää ihmiset ja eläimet kuuluvalla rämeällä äänellään.

## Lähteet
Soijakastike

**Soijakastike** on tumma maustekastike, joka valmistetaan soijapavuista, paahdetusta vehnästä, hiivasta, suolasta ja vedestä käymisen avulla. Riisissä viljellyt hiiva- ja homesienet saavat käymisen aikaan. Käymisen ja kypsymisen jälkeen seoksesta puserretaan mehu pois, ja se keitetään kokoon. Sakeus vaihtelee. Tunnettuja kastikkeita ovat japanilaiset tummanruskeat ja kiinalaiset mustanruskeat soijakastikkeet.

Perinteisesti soijakastiketta on käytetty japanilaisessa, kiinalaisessa ja kaakkoisaasialaisessa keittiössä, ja nykyisin sen käyttö on yleistä länsimaissakin. Soijakastiketta vähäsuolaisempi soijatuotevaihtoehto on tamari.

Soijaa käytetään erityisesti itämaisten ruokien kastikkeena, esimerkiksi sushi kastetaan soijaan ennen nauttimista. Soijakastikkeessa on umamin maku.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pikkukorppikotka

**Pikkukorppikotka** (*Neophron percnopterus*) on haukkoihin (*Accipitridae*) kuuluva lintu, joka on sukunsa ***Neophron*** ainut laji. Kaatopaikoilla syötävää etsivä pikkukorppikotka on tavallinen näky etelän maiden asutuskeskusten liepeillä.

Pikkukorppikotkakanta on vähentynyt huomattavan nopeasti. Intiassa diklofenaakkimyrkytys on pienentänyt populaatioita merkittävästi ja Euroopassa lajin kannasta on hävinnyt yli puolet viimeisen kolmen sukupolven aikana. Maailman populaatio on kooltaan 30&nbsp;000–40&nbsp;000&nbsp;lisääntymisikäistä yksilöä. Pikkukorppikotka luokitellaankin nykyään erittäin uhanalaiseksi.

## Koko ja ulkonäkö
Pikkukorppikotkan ruumis on pääosin valkea, mutta siipisulat ovat mustat. Solakkaa päätä reunustaa tuuhea höyhenröyhelö. Naama on keltainen ja höyhenetön ja nokka on keltainen, mutta tummakärkinen. Jalat pitkät, harmaanvalkeat, ruusunpunaiset tai vaaleankeltaiset. Sukupuolet ovat samannäköisiä.

## Levinneisyys
Laji elää Etelä-Euroopassa, Lähi-idässä, Keski-Aasiassa ja Intiassa sekä Afrikassa Sahelin alueella ja paikoin mantereen pohjoisosissa. Suomessa pikkukorppikotka on tavattu toistaiseksi seitsemän kertaa.

## Elinympäristö
Vuoristoalueet, rannat, kalliot, aavikoiden reunamat, ruohomaat ja asutut seudut.

## Lisääntyminen
Sukukypsä 4–5 vuoden iässä. Risuista rakennettu pesä on kalliojyrkänteellä tai ulkonemalla, joskus rakennuksessa tai puussa. Naaras munii tavallisesti 2 munaa, joita molemmat puolisot hautovat yhteensä 42 päivää. Poikaset kuoriutuvat eriaikaisesti. Molemmat emot huolehtivat poikasista, jotka ovat lentokykyisiä 70–90&nbsp;päivän ikäisinä.

## Ravinto
Haaskat, pienet eläimet, linnunmunat, hyönteiset ja eloperäinen jäte.

## Lähteet
* Cramp, Stanley (päätoim.) 1980: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. II. – Oxford University Press. Hongkong.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Puutio, Tuomo 1975: Pikkukorppikotka *Neophron percnopterus**, Suomelle uusi lintulaji. – Lintumies 3.1975 s. 105. SLY.
*
Havaijinenglanti

**Havaijinenglanti** on Havaijilla puhuttava englannin kielen murre, joka on havaijin ohella Havaijin osavaltion virallinen kieli. Havaijinenglanti on eri asia kuin Havaijin pidginenglanti. 

Havaijinenglannilla on kirjakieli ja sitä käytetään havaijilaisissa aikakaus- ja sanomalehdissä. 

Havaijinenglannin silmiinpistävin piirre lienee havaijin kielestä tulleiden lainasanojen suuri määrä. Tähän on vaikuttanut ennen kaikkea pidginenglanti, jonka kautta havaijilaiset sanat ovat löytäneet tiensä puhuttuun englantiin. 

Lähde: 

Englannista tulevia sanoja, joilla on oma merkityksensä havaijinenglannissa, ovat mm.: 

## Lähteet
Preeriapöllö

**Preeriapöllö** (*Athene cunicularia*) on pienikokoinen Floridassa, Meksikossa ja Keski-Amerikassa esiintyvä pöllölintu.

## Koko ja ulkonäkö
**Pituus** 19–25&nbsp;cm, **siipiväli** 51–61&nbsp;cm, **paino** 120–250&nbsp;g.

## Levinneisyys
Etelä-, Keski- ja Pohjois-Amerikka, lukuun ottamatta Alaskaa ja Pohjois-Kanadaa.

## Elinympäristö
Aavikot ja puoliaavikot, preeriat, tasangot, ruohomaat, pellot, laitumet ja asutut seudut.

## Lisääntyminen
Sukukypsä noin 1-vuotiaana. Emo munii 6–11 munaa, joita se hautoo 28–20 vrk. Ainoa pöllölaji, joka pesii maakuopassa. Nuoret preeriapöllöt osaavat matkia kalkkarokäärmeen kalistinhännän ääntä pelottaen pois saalistajia.

## Ravinto
Lähinnä selkärangattomat eläimet, myös pikkunisäkkäät, sammakkoeläimet ja matelijat.

## Lähteet


Zico e filhotes 2.jpg|Preeriapöllöjä
Rosvohaukka

**Rosvohaukka** (*Polyboroides typus*) on afrikkalainen petolintu.

## Koko ja ulkonäkö
Höyhenpeite on yleiskuvaltaan harmaa. Alapuoli mustan ja valkean juovikas. Naama on keltainen ja höyhenetön ja jalat ovat pitkät ja keltaiset. Siivet ovat leveät ja harmaat, isojen mustien täplien kirjavoimat.

**Pituus** 65–100&nbsp;cm **Siipiväli** 160&nbsp;cm **Paino** 555–950 g

## Levinneisyys
Saharan eteläpuolinen Afrikka.

## Elinympäristö
Trooppisten metsien reunamat ja puustoiset savannit.

## Lisääntyminen
Emo munii 1–3 munaa, joita haudotaan 5 viikkoa.

## Ravinto
Pienet nisäkkäät, liskot, linnut ja öljypalmun pähkinät. Nimensä mukaisesti se ryövää kutojien ja pääskyjen pesistä poikasia.

## Lähteet
Tuomari Nurmio ja Köyhien ystävät

**Tuomari Nurmio ja Köyhien ystävät** oli suomalainen rock-yhtye, joka toimi 1970-luvun lopussa. Yhtyeen hajoamisen jälkeen sen jäsenet Tuomari Nurmiota lukuun ottamatta perustivat Agents-yhtyeen, joka toimii yhä.

Tuomari Nurmio julkaisi ensimmäisen singlensä vuonna 1979 Orpojen tuki -studioryhmän kanssa. Hän saavutti kappaleensa *[[Valo yössä (kappale)|Valo Yössä]]* avulla julkisuutta ja etsi nyt itselleen yhtyettä. Dave Lindholm kuuli tämän ja esitteli Nurmiolle silloisen roudarinsa Esa Pulliaisen, jonka tiesi taitavaksi kitaristiksi. Nurmio ja Pulliainen lyöttäytyivät yhteen. He löysivät rumpaliksi Takasen ja basistiksi Etholénin, jolloin bändi oli valmis ja sai nimekseen Köyhien Ystävät. 

Yhtyeen ainoa studioalbumi *Kohdusta hautaan* julkaistiin vuonna 1979.  Se koostuu pääosin Nurmion sävellyksistä tai suomennoksista. Albumi menestyi hyvin, ja sen jälkeen lähdettiin kiertämään Suomea. Pian yhtye hajosi kuitenkin musiikillisiin erimielisyyksiin. Nurmio etsi uudet soittajat ympärilleen ja perusti Viides kolonna -yhtyeen, joka edusti hänen uutta, kokeilevaa linjaansa. Loput jäsenet perustivat Pulliaisen johdolla Agents-rautalankayhtyeen.

## Kokoonpano
* Tuomari Nurmio – laulu, kitara
* Esa Pulliainen – kitara
* Hans Etholén – basso
* Juha Takanen – rummut

## Julkaisut
* *[[Kohdusta hautaan]]* (1979)

## Lähteet
*
Manglish

**Manglish** on Malesiassa puhuttava englannin kielen murre. Se on lähintä sukua Singaporen englannille singlishille. Käytännössä manglish ja singlish ovat toistensa kaltaiset ja suurimmat erot rajoittuvat slangisanoihin.

Niin manglishin sanastossa kuin kieliopissa on vaikutteita malaijin kielestä. Vaikutteita on myös muun muassa mandariinikiinasta, kantoninkiinasta ja tamilista.

Manglishissä on useita malaijista lainattuja partikkeleja, joita ei muissa englannin murteissa esiinny. Kuuluvin partikkeli on *lah*, joka puhuttaessa liitetään lauseitten loppuun. Niitä käytetään myös manglishissä ainoastaan puhekielessä. Myös sanastossa on joitakin eroja. Puhujan aksenttiin vaikuttaa puhujan etninen tausta, joten käytännössä kielen ääntäminen ja käyttö vaihtelee sen mukaan onko puhuja kiinalainen, malaiji vai intialainen.

## Käyttö yhteiskunnassa
Malesian ainoa virallinen kieli on malaiji, mutta manglishia puhutaan laajalti. Erityisesti kiinalainen väestö käyttää englantia. Mediassa pyritään käyttämään brittienglantia.

## Kielioppi
Sanajärjestys voi usein poiketa muista englannin murteista. Esimerkiksi kiinan kielestä on omaksuttu tapa aloittaa lauseet lauseen puheenaiheella, riippumatta siitä, kuuluuko se sinne englannin kieliopin mukaan.

### Partikkeleja

#### Lah
Käytetään lauseiden lopussa varmentamaan toteamusta (samoin kuin 'of course'), ja yleensä loppuu huutomerkkiin.
* "Don't be an idiot lah!"

#### Mah
Käytetään lauseiden lopussa varmentamaan toteamusta, mutta pehmeämmin kuin lah.
* "She's like that mah."

#### Nah
Käytetään annettaessa jotain jollekulle.
* "Nah, take this!"

#### Meh
Käytetään ilmaisemaan kysymystä, erityisesti epäilevällä sävyllä.
* "Really meh?"

#### liao
Ilmaistaan, että jokin asia on tapahtunut.
* "No more liao."

#### Ah
Käytetään lauseen lopussa kun kysymys on retorinen, toisin kuin 'meh'.
* "Why is he like that ah?"

Käytetään myös ilmaisemaan, että kysymys on aito.
* "Is that true ah?"

Lisäksi jotkut ihmiset käyttävät sitä viitatessa aiheeseen ennen sen esittelyä (varsinkin tehdäkseen kielteisen huomautuksen).
* "My brother ah, always disturb me!"

#### Lor
Ilmaisee jonkin selittämistä jollekulle.
* "Like that lor!"

#### Leh
Käytetään lauseen pehmentämiseen.
* "Give me that leh."

#### One
Käytetään korostamaan predikaattia.
* "Why is he so naughty one?"

#### What
Toisin kuin normaalissa englannissa, käytetään paljon huutomerkin kanssa ilmaisemaan yllätystä.
* "What! How could you do that?"

## Sanasto
Kiljumerikotka

**Kiljumerikotka** (*Haliaeetus vocifer*) on Afrikassa elävä petolintu. Kiljumerikotkan lempinimi on ”Afrikan ääni”, koska sillä on tapana heilauttaa päänsä taaksepäin ja kiljahtaa äänekkäästi.

## Koko ja ulkonäkö
Muuten ruskealla kiljumerikotkalla on valkoinen pää, rinta ja pyrstö. Nokan tyvi on väriltään keltainen, mutta nokan kärki on musta.

Kiljumerikotkan ruumiin pituus on keskimäärin 63–77&nbsp;cm ja siipienväli 190–240&nbsp;cm. Koiraat ovat naaraita pienikokoisempia, sillä koiraan paino on noin 1,9–2,5&nbsp;kg, kun taas naaras painaa 3,2–3,6&nbsp;kg.

## Levinneisyys
Kiljumerikotkan levinneisyysaluetta on Saharan eteläpuolinen Afrikka Senegalista ja Etiopiasta etelään. Se on tavattu satunnaisesti Egyptissä. Lajin elinympäristön ala on 17&nbsp;miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on 100&nbsp;000–1&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;yksilöä.

## Elinympäristö
Kiljumerikotka elää rannikkoseuduilla, mangrovealueilla, soilla, jokivarsien metsissä sekä jokien ja tekojärvien ympäristöissä.

## Lisääntyminen

Pesä on järeässä puussa ja se on rakennettu oksista ja risuista. Pesä voi olla käytössä useita vuosia. Naaras munii 1–3 munaa, joita haudotaan 42–45 vuorokautta. Naaras hoitaa haudonnan lähes kokonaan yksin. Poikaset ovat lentokykyisiä 10–11&nbsp;viikon ikäisinä.

## Ravinto
Lähinnä kalat, mutta myös haaskat, nisäkkäät ja vesilinnut. Kiljumerikotkat jahtaavat myös muita lintuja ilmassa ryöstääkseen niiden saaliit.

## Lähteet
* Cramp, Stanley (päätoim.) 1980: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. II. – Oxford University Press. Hongkong.

### Viitteet
Silmäripset

**Silmäripset** ovat silmäluomien reunoissa kasvavat karvarivistöt. Silmäripset kasvavat sekä yläluomessa että alaluomessa ja niitä kutsutaan ylä- ja alaripsiksi. Yläripset ovat pidemmät kuin alaripset. Silmäripsien tehtävänä on suojata silmiä ja vähentää silmien kuivumista.

Silmäripset on monilla nisäkkäillä kuten ihmisellä sekä joillain linnuilla kuten strutsilla, mutta ei matelijoilla. Ripset kasvavat yleensä koko eliniän. Ihmisten ripsiä meikataan ja pidennetään keinotekoisesti. Eräät sairaudet voivat aiheuttaa ongelmia ripsien kasvulle.

## Tehtävät
Silmäripsien avulla voi havaita silmän lähelle joutuneet roskat, hyönteiset ja muut haitalliset asiat, jotta silmät voi nopeasti suojata sulkemalla ne. Silmäripset estävät myös silmiä kuivumasta vähentämällä ilmavirtaa silmän ympärillä ja estämällä haihtumista. Ihmisen ja muiden nisäkkäiden silmäripset ovat siitä syystä pituudeltaan tarkalleen 1/3 silmän leveydestä – sitä pitemmät tai lyhyemmät ripset eivät ole yhtä tehokkaita ilmavirran pienentämisessä ja pölyn torjumisessa.

## Kasvu
Ihmisen silmäripsen elinkaaressa on kolme vaihetta, kuten muillakin karvoilla, mutta sen kasvukausi on suhteellisen lyhyt. Uusi ripsi kasvaa karvatupesta aluksi 30–45 päivän ajan. Sen jälkeen sen kasvu loppuu 2–3 viikon välivaiheen aikana. Ripsi pysyy tiukasti kiinni vielä noin 100 päivän ajan ennen löystymistä ja putoamista. Sen jälkeen sen tilalle kasvaa uusi ripsi. Silmäripsiä kasvattava solukko ei reagoi useimpiin mieshormoneihin eikä näin olen puberteetti-iällä ole vaikutusta ripsien kasvuun eikä väriin.

## Sairauksia
Luomenreunan tulehdus eli blefariitti saattaa aiheuttaa silmäripsien putoamista ja kasvun heikkenemistä. Sairaus liittyy usein atopiataipumukseen. Monet vakavat infektiotaudit, sisäerityshäiriöt, pahanlaatuiset kasvaimet, vammat ja myrkytykset sekä psykiatriset häiriöt ovat mahdollisia syitä sekä silmäripsien että kulmakarvojen täydelliseen puuttumiseen eli *madaroosiin*. Koirilla esiintyy sairautta, missä ylimääräisiä ripsiä kasvaa silmäluomen rauhasista. Ylimääräiset ripset voivat aiheuttaa lievää ärsytystä tai pahimmillaan sarvaiskalvovaurioita.

## Kauneudenhoidossa

Silmäripsiä voidaan tummentaa ja tuuhentaa kauneudenhoitotuotteilla kuten ripsivärillä, ja niitä voidaan käsitellä kestovärjäyksellä tai ripsentaivuttimella. Pientä ripsiharjaa käytetään ripsivärin levittämiseen tasaisesti ja ripsien pitämiseksi erossa toisistaan. Toisinaan käytetään myös tekoripsiä, jotka liimataan omien ripsien tyveen. Tekoripsiä käytettiin Englannin yläluokan keskuudessa jo 1860-luvulla.

## Lähteet
Sami Välimäki

**Sami Välimäki** (s. 12. huhtikuuta 1971 Harjavalta) on suomalainen muusikko. Hän on vaikuttanut muun muassa yhtyeissä Dingo, Merkattu Maa, Nuoret Vihaiset Miehet ja Julkisivu. Parhaiten hänet tunnetaan Merkatun Maan kosketinsoittajana. Nykyinen yhtye on nimeltään Maya.
Kašubi

**Kašubi** (omakielinen nimi: *kaszëbsczi jãzëk*) on kašubien puhuma slaavilainen kieli. 

Kašubia on aiemmin pidetty puolan murteena, mutta sittemmin sen on katsottu olevan oma kielensä. Kašubiin on omaksuttu vaikutteita saksan kielestä. Nykyään useimmat tutkijat pitävät sitä omana kielenään ja se luetaan länsislaavilaisiin kieliin puolan, tšekin, slovakin ja sorbin sekä jo hävinneen polabin kielen kanssa. Yksi tunnettu kašubi on Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja ja Puolan pääministeri Donald Tusk.

## Puhujamäärä ja status
Vuonna 2010 sitä puhuu äidinkielenään noin 53 000 henkilöä erityisesti Luoteis-Puolassa (Pommerissa).

Kieli on tunnustettu vähemmistökieleksi Puolassa ja se on puhujamäärällä mitattuna maan puhutuin vähemmistökieli. Puolan lisäksi kašubinkielisiä yhteisöjä on myös Saksassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa.

## Kirjakieli ja historia
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Uusi testamentti on käännetty kašubiksi vuonna 1995.

Ensimmäinen kašubinkielinen kirja, *Duchowne piesnie*, julkaistiin vuonna 1586. Ensimmäinen kielioppi julkaistiin 1879. 1800-luvun puolivälissä kašubeja muutti myös suurissa määrin Pohjois-Amerikkaan. Osa näistäkin yhteisöistä joutui puolalaistamistoimien kohteeksi, kun esimerkiksi yhteisön pappi oli puolankielinen.

Vuonna 1956 perustettu Zrzeszenie Kaszubskie -yhdistys pyrkii edistämään kašubinkielistä kulttuuria. Vuonna 2005 kašubi sai alueellisen kielen aseman Pommerissa. Gdańskin yliopistossa on mahdollista opiskella kašubin filologiaa kandidaatin tasolla. Kielialueella toimii myös jonkin verran kašubinkielistä mediaa.

## Fonologia

### Konsonantit

### Vokaalit

Vokaalit [a, ɛ, o, u] voivat esiintyä myös nasaalisina.

## Kielioppi ja sanasto
Lukusanat 1–10 kašubiksi:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kašubit

**Kašubit** (kašubiksi *Kaszëbi*, puolaksi *Kaszubi*) ovat Puolassa asuva etninen ryhmä. He kuuluvat slaavilaisiin kansoihin. Puolan vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan  53&nbsp;000 kašubia puhuu äidinkielenään kašubia, joka eri kielitieteilijöiden mukaan on joko oma kielensä tai puolan kielen murre. Tunnettuihin kašubeihin kuuluvat muun muassa historioitsija Gerard Labuda (s. 1916), Puolan pääministeri ja entinen Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja Donald Tusk ja arkkipiispa Henryk Muszyński. Kirjailija Günter Grassilla on kašubisukujuuria.

## Historia
Kašubit polveutuvat slaaveista, jotka tulivat nykyisen Pommerin alueelle kansainvaellusaikana. Läntisimmät slaavit sulautuivat lopulta alueen saksalaisiin, mutta idemmässä he säilyttivät slaavilaisen identiteettinsä. Vaikka kašubista alkoi kehittyä puolasta eroava kieli ja alueen hallitsijat olivat saksankielisiä, säilyivät kirkonmenot kašubien asuttamilla alueilla puolankielisinä.

1800-luvulla kašubien keskuudessa alkoi muodostua voimakkaampi kansallinen identiteetti, missä tärkeänä vaikuttajana toimi Florian Ceynowa. Jotkin kašubit tosin vastustivat ajatusta kašubeista puolalaisista erillisenä kansana. 1900-luvun alussa  Preussi aloitti *[[Kulturkampf]]in* eli kulttuuritaistelun katolista kirkkoa vastaan. Toimenpiteisiin kuului katolisten vähemmistöjen saksalaistaminen. Saksalaistaminen onnistuikin joillakin alueilla, mutta ei kovin laajalti. Natsi-Saksan aikana kašubit nähtiin puolalaistuneina saksalaisina, joissa oli potentiaalia saksalaistumiseen, toisin kuin puolalaisissa, joita pidettiin alempana kansana. Puolan kommunistisen hallituksen aikana virallinen hallinto suosi Puolan kansan yhtenäisyyttä ja kašubeja kansana vähäteltiin.

## Nykypäivä

Vuodesta 2005 lähtien kašubin on voinut suorittaa maturana yliopistossa. Lisäksi vuodesta 2005 kašubi on ollut ainoana Puolassa puhuttuna kielenä virallisesti alueellinen vähemmistökieli. Muutamissa kylissä Kašubian alueella opetetaan kouluissa kašubia.

## Kašubit muualla
Vuonna 1858 joukko kašubeja muutti Kanadan Ontarioon ja perusti Wilno-nimisen siirtokunnan. Chicagon St. Josaphatin kaupunginosa on kašubilaisten siirtolaisten vuonna 1884 perustama. Wisconsinissa, Jones Islandissa, oli kašubien kalastajakylä vuoteen 1940 asti, jolloin heidät häädettiin, koska he eivät omistaneet asuttamaansa maata. Nykyisin paikalla on puisto nimeltä *Kaszube's Park*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Juha Jokinen

**Juha Jokinen** on seuraavien henkilöiden nimi:

* Juha Jokinen (s. 1971), porilainen muusikko
* Juha Jokinen (1937–2023), suomalainen urheiluselostaja
* Juha Jokinen (s. 1967), suomalainen raviselostaja
* Juha Jokinen (s. 1987), suomalainen salibandymaalivahti.
Juha Jokinen (rumpali)

**Juha Jokinen** (s. 25. huhtikuuta 1971 Pori) on suomalainen rumpali. Jokisen yhtyeitä ovat olleet muun muassa Merkattu Maa, Dingo, Jano, Julkisivu, Haven ja Flying Slipper. Hän on musisoinut myös yhtyeissä Stresszone ja Boycott, jota luotsaa Tommi Läntinen. Nykyään Jokinen toimii melkoista suosiota osakseen saaneessa yhtyeessä nimeltä Remix.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Remixyhtye.fi
Sielunvihollinen

**Sielunvihollinen** voi tarkoittaa seuraavia:

* Saatana, juutalaisuuden ja siitä johdettujen uskontojen pahuuden henkilöitymä
* Sielunvihollinen, suomalainen yhtye
* *[[Sielunvihollinen (albumi)|Sielunvihollinen]]*, Förgjordin albumi vuodelta 2012
Recife

**Recife** on Pernambucon osavaltion pääkaupunki Brasiliassa. Kaupungin asukasluku oli noin 1,64 miljoonaa vuoden 2018 arvioiden mukaan, kun vuoden 2010 väestönlaskennassa asukkaita oli 1,54 miljoonaa. Kaupunki sijaitsee Atlantin valtameren rannikolla. Kaupungin siluettia hallitsevat tornitalot.

Yksi kaupungin tärkeimmistä nähtävyyksistä on orjien aikoinaan Afrikasta tuoma ja istuttama yli 500-vuotias valtava apinanleipäpuu kuvernöörin palatsin puistossa.

## Maantiede
Refice sijaitsee Pernambucon osavaltiossa Brasilian itäosissa Atlantin valtameren rannikolla. Kaupunki on rakennettu Capibaribe- ja Beberibe-jokien yhtymäkohtaan. Sitä on kutsuttu "Brasilian Venetsiaksi", sillä monet vesialueet jakavat kaupunkia. Useat sillat yhdistävät kaupunginosia.

### Ilmasto
Recifessa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan monsuuni-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 26&nbsp;°C ja keskimääräinen sademäärä 1&nbsp;800 millimetriä. Tammikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 27&nbsp;°C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 24&nbsp;°C. Sateisin kuukausi on kesäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 290 millimetriä. Marraskuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 35 millimetriä.

## Historia
Portugalilaiset perustivat Recifen vuonna 1537. Se oli alun perin Olindan kaupungin esikaupunkialue, jossa toimi tuonti- ja vientisatama. Vuonna 1630 Alankomaat valtasi kaupungin, ja piti sitä hallinnassaan 24 vuoden ajan. Vanhaa hollantilaista rakennuskantaa on vielä nähtävissä vanhankaupungin alueelta.

## Talous
Recifen talous on kasvanut erityisesti 1960-luvulta lähtien. Esimerkiksi vähittäiskauppa on kasvanut voimakkaasti väestön lisääntyessä. Kaupungissa toimii myös useita sekä kotimaisia että ulkomaisia pankkiyrityksiä. Maantiet, rautatiet ja merireitit yhdistävät Recifen maan muiden osien kanssa. Kaupungissa on oma lentokenttä, jonka kautta kulkee maan sisäisiä ja kansainvälisiä lentoja. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kaiken teoria

**Kaiken teoria** on teoreettisen fysiikan etsimä teoria, jonka ajatellaan selittävän ja yhdistävän kaikki fysikaaliset ilmiöt. Teoria kattaisi kaikki neljä perusvuorovaikutusta eli gravitaation, sähkömagneettisen vuorovaikutuksen, vahvan vuorovaikutuksen ja heikon vuorovaikutuksen. Nämä on gravitaatiota lukuun ottamatta onnistuttu yhdistämään hiukkasfysiikan standardimallissa.

Kaiken teoriaa on etsitty vuosikymmeniä. Albert Einstein oli ensimmäinen, joka otti tehtäväkseen teorian kehittämisen. Hän piti suurimpana haasteena kehittämänsä yleisen suhteellisuusteorian ja sähkömagnetismin yhdistämistä. Nykyfysiikalle päänvaivaa tuottavat kvanttimekaniikan ja yleisen suhteellisuusteorian toisistaan poikkeavat selitykset maailmankaikkeudesta.

Kaikki fyysikot eivät edes pidä varmana, että perusteita yksittäiselle kaiken selittävälle teorialle ylipäänsä olisi olemassa. Ehdokkaita kaiken teorian pohjaksi ovat muiden muassa supersäieteorian eri muunnelmat sekä ajatus, jonka mukaan kaikkeudessa on muitakin ulottuvuuksia kuin nykyään tunnetut kolme tilaulottuvuutta ja yksi aikaulottuvuus.

## Katso myös
* Universaalien ongelma
* René Descartes (1596–1650), jonka tavoitteena oli kehittää täysin uusi tiede, eräänlainen oman aikansa "kaiken teoria".

## Aiheesta muualla
* Tammisalo, Osmo: Unelma tiedon ykseydestä. Helsingin Sanomat 15.12.2001.
Juha Jokinen (urheiluselostaja)

**Juha Aleksi Jokinen** (10. lokakuuta 1937 Nurmijärvi – 19. heinäkuuta 2023 Nurmijärvi) oli suomalainen urheiluselostaja. Alun perin Jokinen oli liikunnanopettaja. Jokinen aloitti pitkän televisio-uransa Yleisradion freelance-toimittajana vuonna 1961. Hän toimi vuodesta 1979 Yleisradion vakituisena toimittajana vuoteen 1993 saakka. Selostajan uransa Jokinen lopetti vuoden 1992 Barcelonan kesäolympialaisiin. 

Kimaltelevista koruistaan ja kestorusketuksestaan tunnettu Jokinen muistetaan useiden suurien suomalaisten urheiluhetkien, kuten Tapio Korjuksen Soulin olympialaisten kultamitaliheiton selostajana. Hän toimi myös useiden vuosien ajan Ylen selostajana Wimbledonin tennisturnauksessa. Monien suomalaisten mieliin ovat syöpyneet myös Jokisen suunnistusjutut, erityisesti Jukolan viestistä. 

Jokinen muodosti selostaessaan järjestysluvut omintakeisesti. Hän ei esimerkiksi sanonut *kahdeskymmeneskolmas* vaan käytti – sinänsä norminmukaisesti – muotoa *kaksikymmentäkolmas*. Jokisen mukaan aloite tuli Kielitoimistosta ja hänen ystävältään suomen kielen professori Terho Itkoselta. Näyttelijä Pirkka-Pekka Petelius parodioi Juha Jokista komediasarjoissa *[[Pulttibois]]* ja *[[Manitbois]]*.

Jokinen selosti muiden lajien ohessa myös F1-kisoja. Ensimmäinen Jokisen selostama F1-kilpailu oli Ruotsin Grand Prix 1975. Formula 1 -kausi 1982 oli ensimmäinen, josta lähtien Jokinen selosti useamman kuin yhden F1-kilpailun kauden aikana. Toukokuussa Jokinen selosti Monacon kilpailun paikan päällä. Jokinen oli selostamassa paikan päällä myös kauden kahdessa viimeisessä kilpailussa, Italian Monzassa ja Yhdysvaltojen Las Vegasissa. Jälkimmäisessä kilpailussa Keijo "Keke" Rosberg varmisti maailmanmestaruutensa vuonna 1982. Jokinen sai kritiikkiä erityisesti siitä, ettei hän saanut Rosbergia haastateltua *[[Urheiluruutu]]un* tämän voiton jälkeen. Jokinen selosti tyypillisesti F1-kilpailut yksin, mutta viimeisellä selostuskaudellaan 1991 hän selosti kaksi kilpailua Peter Geitelin toimiessa kommentaattorina. F1-selostajan uransa hän päätti vuoden 1991 Barcelonan kilpailuun. 

Legendaariseksi selostajaksi luonnehdittu Juha Jokinen asui osan vuodesta Espanjassa. Juha Jokisen poika on elokuvaohjaaja Antti J. Jokinen.

Jokinen kuoli 85-vuotiaana tenniskentällä saamaansa äkilliseen sairauskohtaukseen.

## Lähteet
Manserock

**Manserock** on yleisnimitys tamperelaisten rockmuusikoiden tekemälle musiikille (suomirockille). Yleensä käsitteellä viitataan 1970-lukuun, jolloin Tampereelta nousi useita yhtyeitä ja esiintyjiä maanlaajuiseen kuuluisuuteen.

Tamperelaisen kevyen musiikin keskeisen vaikuttajan, rockmuusikoiden ja -yhtyeiden managerina toimineen Epe Heleniuksen mukaan manserock "ei ole koskaan ollut mikään varsinainen ilmiö", vaan nimitys keksittiin Helsingissä ja oli alun perin "haukkumasana suomenkieliselle junttirockille", mutta "artistien saavutusten myötä – – nimitys on saanut ylimääräistä hohtoa". 

Manserockin niin kutsutun ensimmäisen aallon edustajat olivat tutustuneet toisiinsa tamperelaisissa opiskelijapiireissä 1970-luvun alussa. Tampereen kieli-instituuttiin opiskelemaan tullut Juice Leskinen muodosti Tampereen yliopistossa yhteiskuntatiedettä opiskelleiden Mikko Alatalon ja Harri Rinteen kanssa kokoonpanon Coitus Int, ja samoihin aikoihin Mauri "Moog" Konttinen ja Pertti "Veltto" Virtanen Virtanen-yhtyeen. Manserock-termin on yleisesti katsottu vakiintuneen Coitus Int- ja Alwari Tuohitorvi -yhtyeiden yhteisellä kiertueella vuonna 1975.  Alatalo työskenteli muutamia vuosia myöhemmin kangasalalaisen Tabula Rasa -yhtyeen kanssa. 

## Tunnettuja manserockin esittäjiä
* Mikko Alatalo
* Alwari Tuohitorvi
* Eppu Normaali
* Kaseva
* Juice Leskinen
* Pate Mustajärvi
* Popeda
* Tabula Rasa
* Ilona
* Gasoline Girls And Petrol Boys
* Veltto Virtanen
* Pyhät Nuket sekä myöhempi Nuket
* Mustat Enkelit
* Kari Peitsamo
* Moog Konttinen
* Nolo&Rähjä

## Katso myös
* Porirock

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Ilpo Rantanen: *Vuonna 85 – Manserockin lyhyt oppimäärä.* Helsinki: Kustannus Oy Siltala, 2012.
* Jari Korkki: *Manserock jäi soimaan*. Jyväskylä: Docendo, 2022.

## Aiheesta muualla
* KOSKESTA VOIMAA – Manserock 
* Ylen Elävä arkisto – Manserock
* Naiset rokkaa podcast, ks. https://www.vapriikki.fi/uutinen/naiset-rokkaa-podcastissa/
* Yle radio Suomi, Mikko Alatalo tapasi 70-luvulla Juicen Tampereella ja sai "sähköiskun" – näin manserockin pioneerit mullistivat rockin kielen, ks. https://yle.fi/a/3-12626539
Seppo Nevala

**Seppo Väinö Ilmari Nevala** () oli suomalainen poliisineuvos ja Suojelupoliisin päällikkö 1996&ndash;2007.

Ennen poliisiuraansa Nevala oli muun muassa pääministeri Kalevi Sorsan poliittinen sihteeri. Suojelupoliisissa Nevala aloitti vuonna 1978. Nevalan poliisiuran ylimmät virat olivat sisäministeriön poliisijohtaja (1991), suojelupoliisin apulaispäällikkö ja lopulta suojelupoliisin päällikkö (vuosina 1996–2007). Sisäasiainministeriössä toimiessaan Nevala kannatti suojelupoliisin lakkauttamista. Suojelupoliisin päällikkönä Nevala ehdotti parlamentaarisen valvonnan tehostamisen vaihtoehdoksi sitä, että suojelupoliisin päällikön tehtävä muuttuisi määräaikaiseksi viiden vuoden jaksoissa.

Seppo Nevala joutui syyskuussa 2004 virkavapaalle ja vastaamaan oikeudessa suojelupoliisin toiminnasta. Syytteen mukaan Nevala oli alaisensa, Petri Knapen, kanssa jättänyt saattamatta tutkittavaksi, että niin sanotussa Soneran teleurkintajutussa Supon tutkijana toimineella Martti Pitkäsellä oli laittomasti saatuja televalvontatietoja. Syytteen mukaan tutkinta käynnistettiin vasta sen jälkeen, kun Sonera-juttua tutkinut keskusrikospoliisi ilmoitti Supolle laittomien tietojen paljastumisesta. Syytteet hylättiin käräjäoikeudessa 22. joulukuuta 2004 ja hovioikeudessa 31. maaliskuuta 2005.

Nevala profiloitui myös niin sanottuihin Stasi-oikeudenkäynteihin johtaneissa vuoden 2002 tutkinnoissa valtiollisen poliisin päällikkönä, mikä huipentui tapaus Alpo Rusiin ja sen jälkipuintiin vuosina 2005–2007. Stasi-listojen asiassa Nevala oli ulkoasiainvaliokunnan kuulustelujen aikana sairauslomilla. Rusin tapauksesta suoritettu esitutkinta ei kuitenkaan johtanut syytteen nostamiseen.

Seppo Nevala jätti eroanomuksensa suojelupoliisin päällikön tehtävästä 27. heinäkuuta 2007 ja jäi eläkkeelle 1. joulukuuta 2007. Hän kuoli 4. joulukuuta 2008 61-vuotiaana kotonaan sairauskohtaukseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seppo Nevalan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Poliittinen sihteeri

**Poliittinen sihteeri** on alkujaan vain ministerin poliittinen avustaja, joka ottaa huomioon päinvastoin kuin virkamiessihteeri myös ministerin, puolueen ja sen kannattajien poliittisen linjan. Poliittiset sihteerit tulivat 1970-luvulla avustamaan ministereitä, mitä pidettiin poliittisina palkkiovirkoina ja yhden lajin puoluetukena. Poliittisten sihteerien määrä lisääntyi, mutta nimitys muutettiin neutraalimmaksi erityisavustajaksi. Osasta erityisavustajia tuli poliittisia valtiosihteereitä.

Ministereillä on tukenaan nykyään kahdenlaisia poliittisia sihteereitä: määräaikaiset valtiosihteerit ja erityisavustajat. Perinteisesti Suomessa varsinaisia valtiosihteereitä ovat olleet valtiovarainministeriön ja ulkoasiainministeriön kansliapäälliköt.

Poliittisen sihteerin nimitys on vakioitunut käyttöön myös korkeakoulu- ja järjestösektorilla, kun ylioppilaskuntien työntekijöitä kutsutaan monin paikoin edelleen poliittisiksi sihteereiksi, kuten koulutuspoliittinen sihteeri tai sosiaalipoliittinen sihteeri.

## Katso myös
*Eduskunta-avustaja
Erityisavustaja

**Erityisavustaja** (ennen poliittinen sihteeri) on valtion ministerille palkkaama avustaja, joka ottaa toimissaan huomioon myös puolueen ja ministerinsä poliittisen linjan. Hän on luonteeltaan henkilökohtainen poliittinen avustaja, vaikka hänet palkataan virkamieheksi.

Joillain ministereillä, esimerkiksi hallituksen toimintaa koordinoivalla pääministerillä voi olla avustajinaan sekä erityisavustajia että määräaikaisia poliittisia valtiosihteereitä.

Erityisavustajat nimittää tehtäviinsä pääministeri kunkin ministerin esityksestä. Erityisavustajat nimitetään toimiinsa ministerin virkakauden ajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ministerien erityisavustajat
Rainer von Fieandt

**Berndt Rainer von Fieandt** (26. joulukuuta 1890 Turku – 28. huhtikuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Hän oli Suomen pääministeri vuosina 1957–1958 ja Suomen kansanhuoltoministeri 1939–1940. Von Fieandt oli toiminut vuodesta 1955 Suomen Pankin pääjohtajana, kunnes hänet vuoden 1957 lopulla kutsuttiin muodostamaan uusi hallitus. Hän kuului aateliseen von Fieandtin sukuun.

Von Fieandtin virkamieshallitus on toistaiseksi viimeisin Suomen hallitus, joka on kaatunut välikysymykseen. Keväällä 1958 von Fieandtin johtama hallitus kaatui kiistaan leivän hinnasta äänin 143–50. Hallitus oli poistanut säästösyistä viljan kaksoishintajärjestelmän, joka edellytti tuottajahintojen subventointia. Päätös johti samalla leivän hinnan nousuun. Eroamaan joutuneen von Fieandtin hallituksen jälkeen toimintansa aloitti Reino Kuuskosken johtama virkamieshallitus, joka palautti viljan kaksoishintajärjestelmän.

Von Fieandt sai erikoislähettilään ja täysivaltaisen ministerin arvonimen vuonna 1941.

Rainer von Fieandtin puoliso vuodesta 1920 oli Vera o.s. Strahoff (1900–1995). Heillä on neljä lasta, joista vanhin poika Johan (s. 1924) oli naimisissa taiteilija Dorrit von Fieandtin kanssa.
__NOTOC__
## Ura
* Ylioppilas (1909)
* Oikeustutkinto ja ylempi hallintotutkinto (1913)
* varatuomari (1916)
* asianajaja (1916–1924)
* Pohjoismaiden Yhdyspankin johtokunnan jäsen (1924–1955)
* Johtokunnan puheenjohtaja ja pääjohtaja (1945–1955)
* Suomen Pankin pääjohtaja  (1955–1957)
* Wärtsilän johtokunnan puheenjohtaja (1931–1940)
* Suomen Teollisuushypoteekkipankin hallituksen jäsen (1946–1955)
* Oy Wilhelm Schauman Ab:n johtokunnan jäsen (1954–1966)
* Tervakoski OY:n johtokunnan jäsen (1955–1958)
* Postisäästöpankin hallituksen jäsen (1955–1960)
* Mortgage Bank of Finland OY:n johtokunnan jäsen (1956–1958)
* Pietarsaaren Selluloosatehdas OY:n johtokunnan jäsen (1958–1960)
* Oy Koverhar Ab:n johtokunnan jäsen (1960–1972)

## Katso myös
* von Fieandt

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
*
Heikki Lampela

**Heikki David Lampela** (s. 12. huhtikuuta 1961 Helsinki) on suomalainen varatuomari ja asianajaja, joka on tullut tunnetuksi toimiessaan oikeudenkäyntijuristina useissa vakavissa ja laajaa julkisuutta saaneissa rikosasioissa, kuten henkirikos- ja talousrikosjutuissa. 

## Ura

Lampela on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti (vuotta 2005 edeltävä nimitys nykyistä maisterintutkintoa vastaavalle tutkinnolle).

Lampela on edustanut oikeudessa muun muassa kansanedustaja Tony Halmetta, professori Kari S. Tikan tappajaa, moottoripyöräkerho Bandidos MC:n presidentti Tapio Haapasta, suojelupoliisin päällikkö Seppo Nevalaa, yrittäjäpariskunta Heinojen ja Bodominjärven murhien uhrien omaisia ja vakavista sotarikoksista syytettyä Jan Petrovskia . Lampela on hoitanut myös talousrikosjuttuja sekä yrittäjien lainopillisia asioita. Lampela on ennen nykyistä asianajajan ammattiaan toiminut muun muassa nimismiehenä, syyttäjänä ja käräjätuomarina. Lampela on sotilasarvoltaan luutnantti. 

### Politiikka
Lampela on osallistunut myös politiikkaan. Hän oli SDP:n ehdokkaana vuoden 1991 eduskuntavaaleissa. Vuosina 2005–2008 hän toimi kokoomuksen Helsingin kaupunginvaltuutettuna.

### Asianajajaluvan menetys
Vuonna 2015 Espoon käräjäoikeus tuomitsi Lampelan 80 päivän ehdolliseen vankeuteen pahoinpitelystä ja laittomasta uhkauksesta, jonka Lampela kiisti. Vuonna 2016 hän sai sakkotuomion toisessa tapauksessa, mutta hovioikeus kumosi tämän tuomion. Aiemmat valvontalautakunnan huomautukset yhdessä rikostuomion kanssa johtivat siihen, että Lampela menetti oikeuden käyttää asianajajan nimikettä.

### Luvan palautus
Vuonna 2022 oikeusministeriön yhteydessä toimiva oikeudenkäyntiavustajalautakunta palautti Lampelalle oikeuden toimia oikeudenkäyntiavustajana. Tämän jälkeen hänet hyväksyttiin vuonna 2024 uudelleen Suomen Asianajajat -yhteisön jäseneksi, ja hän sai takaisin oikeuden käyttää asianajajan nimikettä.

## Yksityiselämä
Lampelan äiti Pirkko oli koulutukseltaan sairaanhoitaja, joka teki ravintolapäällikön töitä ja pyöritti Mekka-nimistä matkustajakotia Kluuvissa. Lampelan isä Guido oli yrittäjä, joka kuoli pojan ollessa viisivuotias. Lampelalla on kaksi veljeä.

Lampela meni naimisiin 2000-luvun alussa oltuaan puolisonsa kanssa yhdessä kymmenen vuotta. Avioliitto päättyi kuitenkin eroon yli kymmenen vuotta myöhemmin syyskuussa 2013. Lampela ehti siis olla yhdessä lastentarhanopettajana työskennelleen vaimonsa kanssa 22 vuotta, joista 12 avioliitossa. Sinä aikana he saivat kaksi lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
* MTV3: Lampela prässäsi Gustafssonia.
* Heikki Lampela Ylen Elävässä arkistossa.
* Heikki Lampelan elämäkertaa ja mielipiteitä Iltasanomien haastattelussa
I²C

**I²C** on yksinkertainen kaksisuuntainen ohjaus- ja tiedonsiirtoväylä. Tavallisin käyttö kulutuselektroniikassa on näytön tai television liitännän kyky kertoa nimensä ja tarkkuutensa tietokoneelle VGA-, DVI- tai HDMI-liittimen sisässä olevan I²C-liitynnän kautta (DDC2B- tai uudempi DDC/CI-standardi).

I²C-väylässä on sarjamuotoinen data- ja kellolinja. Väylään kiinnitetyt komponentit on osoitettavissa yksilöivällä osoitteella. Väylä toimii isäntä–orja-periaatteella.

I²C-väylästandardia hallinnoi ja määrittelee elektroniikkayhtiö NXP Semiconductors, joka peri standardin edeltäjältään Philips Semiconductorsilta.

## Aiheesta muualla

* I²C-Bus Specification, Version 2.1, January 2000 , NXP (founded by Philips) (PDF)
* http://www.i2c-bus.org, I²C seikkaperäisesti
Ponomari

**Ponomari** on ortodoksisen kirkon alttaripalvelija. Hänen tehtävänään on auttaa papistoa jumalanpalveluksien aikana.

Ponomarina voi toimia papin luvalla kuka tahansa ortodoksinen mieshenkilö.  Alaikärajana pidetään seitsemää vuotta, koska jonkinasteinen lukutaito on tärkeä.  Suurissa seurakunnissa on yleensä runsaasti stikareita nuoriakin ponomareja varten. Muun muassa Helsingin ortodoksinen seurakunta on järjestänyt erityisen ponomarikerhon nuorten apulaisten kouluttamista varten. Helsingissä kerhoa on ohjannut ylidiakoni.

### Ponomarin tehtävät
Ponomarille annettuja tehtäviä voivat olla muun muassa

* Jälkileivän pilkkominen
* Ehtoolliseen käytettävän veden keittäminen
* Saatoissa kynttilän tai tuohuksen kantaminen
* Ristisaatossa esimerkiksi kirkkolipun, ikonin tai lyhdyn kantaminen
* Korkeamman papiston jäsenelle kadilon antaminen (sitä tarvittaessa) sekä sen hoito.

## Aiheesta muualla
*Ponomari / Ortodoksi.net
*Ponomarin tehtävät / Ortodoksi.net