open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Suomen poikien lentopallomaajoukkue

**Suomen poikien lentopallomaajoukkue** on Suomen tasavallan lentopallomaajoukkue. Se toimii Suomen Lentopalloliiton alaisuudessa. Poikien maajoukkue on esiintynyt arvokisoissa useasti. Lukioikäiset nuorukaiset poikien maajoukkueessa opiskelevat yleensä Kuortaneen Urheiluopistolla. Nuorten poikien maajoukkueita ovat valmentaneet muun muassa Pekka Lahtinen ja Pertti Honkanen.

Kuortaneen urheilulukiossa opiskelevat nuorukaiset pelaavat lentopallon miesten 1-sarjassa ja 2-sarjassa. Tällä hetkellä vuosina 1989–90 syntyneet pojat pelaavat 1-sarjassa, kun ensimmäistä lukiovuottaan Kuortaneella suorittavat pelaavat 2-sarjassa.

## Arvokisasijoitukset

**Poikien MM-kilpailut (20-v.)**

* 1995    Malesia 4. 

**Poikien MM-kilpailut (17–18-v.)**

* 1993 Turkki 7. 

**Poikien EM-kilpailut (19-v.)**

* 1969 Neuvostoliitto      14. 
* 1973 Hollanti            19. 
* 1982 Länsi-Saksa         8. 
* 1990 Länsi-Saksa         9. 
* 1994 Turkki              7. 
* 1996 Israel             10. 

**Poikien EM-kilpailut (18-v.)**

* 1997 Slovenia 8.
Kalkhas

**Kalkhas** () oli kreikkalaisessa mytologiassa mykeneläinen tai megaralainen tietäjä, Thestorin poika, joka oli paras linnuista ennustaja – taito, jonka hän oli saanut Apollonilta.

Agamemnon viittasi Kalkhaaseen tietäjänä, joka ei koskaan ennustanut hänelle hyvää vaan ainoastaan pahaa. Ensimmäisen kerran tähän oli viitattu, kun kreikkalaisten purjehtiessa Troijaa kohden Agamemnon oli tappanut erään Artemiille pyhitetyn hirven. Tästä suuttuneena jumalatar nosti epäsuotuisan sään, joka esti kreikkalaisia lähtemästä Auliin satamasta. Kalkhas kertoi tällöin Agamemnonille, että lepyttääkseen jumalattaren vihan tämän pitäisi uhrata tyttärensä Ifigeneia. Toinen kerta tapahtui, kun Agamemnon sieppasi Khryseen tyttären Khryseiksen orjattarekseen ja kieltäytyi palauttamasta tätä takaisin tämän isällä lunnaitakaan vastaan. Apollonin lähetettyä ruton kreikkalaisten keskuuteen Kalkhas ilmoitti, että kulkutauti loppuu ainoastaan siten, että Khryseis palautetaan isälleen. Tästä seurasi puolestaan riita Agamemnonin ja Akhilleuksen välille.

Pian Troijan sodan jälkeen Kalkhas joutui kilpailuun taidoistaan toisen tietäjän, Mopsoksen, kanssa. Kalkhaan kysymykseen eräässä viikunapuussa olevien viikunoiden lukumäärästä Mopsos vastasi niitä olevan 10&nbsp;001, ja tämän todettiin laskemisen jälkeen olevan totta. Mopsos puolestaan asetti Kalkhaalle kysymyksen, kuinka monta porsasta eräs emakko odotti, ja Kalkhas vastasi niitä olevan kahdeksan. Mopsos korjasi niitä olevan yhdeksän, ne kaikki olisivat uroksia ja kertoi vielä niiden syntymähetken. Kun näin myös tapahtui, Kalkhas tappiostaan murtuneena kuoli. Strabon tosin kertoo yhdestä versiosta, jossa Kalkhaan kysymys ei olisi alun perinkään koskenut viikunapuuta vaan emakkoa, ja tämän lisäksi toisesta, jossa Kalkhaan kuolema olisi johtunut oraakkelin ennustuksesta, että tämä kuolisi, kun hän kohtaisi parempansa.

## Lähteet
P. K. Page

**Patricia Kathleen Page** (23. marraskuuta 1916 – 14. tammikuuta 2010) oli englantilaissyntyinen kirjailija. Hän muutti vuonna 1919 perheineen Kanadaan, jossa hän loi uransa. Page opiskeli Kanadassa, New Yorkissa ja Brasiliassa.

Pagen runoutta julkaistiin ensimmäistä kertaa vuonna 1944. Hänen tuotantonsa tunnetuimman osan muodostavat runokokoelmat, mutta Page julkaisi myös runsain mitoin proosaa, esseitä, lastenkirjallisuutta ja muuta. 

Page on kirjoittajana maansa arvostetuimpia; hänet palkittiin mm. Governor General's Awardilla vuoden 1954 kokoelmasta *The Metal and the Flower*. Hän oli vuonna 2002 ehdolla Griffin Poetry Prizen saajaksi teoksellaan *Planet Earth* (1994). 

Pagesta tehtiin vuonna 1977 Order of Canadan *Officer* ja vuonna 1998 *Companion*. Hän kuului vuodesta 2006 Royal Society of Canadaan. Hän kuului myös Order of British Columbiaan. 

## Lähteet
Olesya Rulin

**Olesya Rulin** (, s. 17. maaliskuuta 1986 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa pianisti Kelsi Nielsenin roolia elokuvissa *[[High School Musical]]*, *[[High School Musical 2]]* ja *[[High School Musical 3: Senior Year]]*.

## Aiheesta muualla
*
Ian Parrott

**Ian Parrott** (5. maaliskuuta 1916 – 4. syyskuuta 2012) oli brittiläinen säveltäjä ja musiikkikirjailija. 

Parrott syntyi Streathamissa Lontoossa, ja opiskeli Royal College of Musicissa. Hän aloitti säveltämisen jo seitsemänvuotiaana ja sai tohtorinarvonsa Oxfordin yliopistosta vuonna 1940. Hän luennoi Birminghamin yliopistossa vuosina 1946–1950.

Royal Philharmonic Orchestra palkitsi Parrottin vuonna 1949 teoksesta *Symphonic Impression: Luxor*. Hänen muuhun tuotantoonsa kuuluu muun muassa viisi sinfoniaa, konserttoja, neljä oopperaa, neljä jousikvartettoa, kamarimusiikkia ja vokaalimusiikkia.

Parrott meni 1. kesäkuuta 1940 naimisiin Elisabeth Coxin kanssa; parille syntyi kaksi poikaa. Säveltäjä sai vuonna 1994 Walesissa ensimmäisen Glyndŵr-palkinnon. 

## Lähteet
George Nissen

**George P. Nissen** (1. helmikuuta 1914 – 7. huhtikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen voimistelija ja keksijä, jota pidetään nykyaikaisen trampoliinin kehittäjänä. Hän syntyi Blairstownissa, Iowassa, ja opiskeli Iowan yliopistossa. Hänen valmentajanaan toimi Larry Griswold.

Hän perusti yhdessä Griswoldin kanssa yrityksen Griswold-Nissen Trampoline & Tumbling Company valmistamaan trampoliineja ja rekisteröi sanan *trampoline*, mutta siitä on sittemmin tullut yleisesti käytössä oleva nimitys kyseiselle laitteelle, valmistipa niitä kuka tahansa. Yritys lopetti toimintansa 1980-luvulla.

Nissenin kunniaksi on nimetty Nissen-Emery Award, joka myönnetään college-järjestelmän piirissä parhaalle miesvoimistelijalle.

## Lähteet
Paul Potts

**Paul Potts** (s. 13. lokakuuta 1970 Bristol, Iso-Britannia) on englantilainen tenori. Potts voitti vuonna 2007 brittiläisen *[[Britain’s Got Talent]]* -kykyjenetsintäkilpailun ja aloitti tällöin uransa ammattilaulajana.

Potts oli nuoruudessaan koulukiusattu, mikä vaikutti kielteisesti hänen itsetuntoonsa. Hän harjoitteli pienestä pitäen laulamista ja rakastui oopperaan 16-vuotiaana kuultuaan ensimmäisen kerran *[[La Boheme]]* -oopperaa. Ennen kuuluisuuttaan hän lauloi useissa amatööriproduktioissa, muttei koskaan uskaltanut pyrkiä ammattilaiseksi, sillä hän pelkäsi torjutuksi tulemista. Potts työskenteli ennen Talent-kilpailuun osallistumistaan muun muassa supermarketissa ja myyjänä matkapuhelinmyymälässä. Vuonna 2000 hän lähti säästämillään rahoilla kolmen kuukauden laulukurssille Italiaan, missä hänen kykyjään kehuttiin ja hän sai lopuksi esiintyä kurssinsa priimusten kanssa ihailemalleen Luciano Pavarottille. Vuonna 2003 laulajanhaaveet kokivat kuitenkin kovan takaiskun, kun hänen umpisuolensa puhkesi ja hänen lisämunuaisestaan löydettiin kasvain. Leikkauksesta toipuessaan hän kaatui ajaessaan pyörällä ja mursi solisluunsa. Näistä onnettomuuksista parantuminen kesti kuukausia. 

Vuonna 2007 Potts päätti kokeilla onneaan ja otti osaa Britannian ensimmäiseen Talent-kilpailuun. Ujo ja lahjakas mies nousi alusta alkaen niin tuomariston kuin yleisönkin suosikiksi, ja Potts voitti kilpailun 17. kesäkuuta 2007 laulamalla Giacomo Puccinin *[[Turandot]]*-oopperasta aarian ”Nessun dorma”. Hänen on sanottu vedonneen katsojiin laululahjojensa lisäksi vaatimattomuudellaan ja elämäntarinallaan. Voittonsa jälkeen Potts julkaisi ensimmäisen albuminsa *One Chance*.

Potts on naimisissa internetin chattipalstalla tapaamansa Julie-Annen kanssa, ja pariskunta asuu Etelä-Walesissa.

Pottsin elämästä kertova elokuva *[[One Chance (elokuva)|One Chance]]* sai ensi-iltansa lokakuussa 2014. Elokuvassa Pottsia näytteli James Corden.

## Diskografia
* *One Chance* (2007) 
**Listaykkönen Isossa-Britanniassa, Australiassa, Norjassa, Uudessa-Seelannissa, Tanskassa ja Ruotsissa.

## Lähteet
Peter Rogers

**Peter Rogers** (20. helmikuuta 1914 Rochester, Kent, Englanti – 14. huhtikuuta 2009) oli brittiläinen elokuvatuottaja.

Rogersin tunnetuimpia tuotantoja ovat *[[Carry On]]* -sarjan osat, joita on kaikkiaan yli kolmekymmentä. Niistä ensimmäinen oli *[[Veijareita asetakissa]]* (*Carry On Sergeant*, 1958).

Kaikkiaan Rogersin tuotantoon kuuluu toistasataa elokuvaa. Hän oli naimisissa Betty E. Boxin kanssa vuodesta 1949 tämän kuolemaan saakka 15. tammikuuta 1999.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Parhaat (Vicky Rosti)

**Parhaat** on suomalaisen iskelmälaulaja Virve "Vicky" Rostin ensimmäinen kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1989.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Kun Chicago kuoli

**Kun Chicago kuoli** on suomalaisen iskelmälaulaja Vicky Rostin toinen kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1995. Levy on osa *[[20 suosikkia]]* -kokoelmasarjaa.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#  Vicky ja Menneisyyden vangit
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#  Vicky ja Menneisyyden vangit
# 

## Lähteet
Kenttäkiitäjäinen

**Kenttäkiitäjäinen** (*Cicindela campestris*) on sukunsa yleisin laji Suomessa.

## Tuntomerkit
Helppo tuntea vihreästä väristään ja siitä, että peitinsiivissä ei ole poikkivyötä. Sinertävät, jopa melkein mustat yksilöt ovat harvinaisia. Ylähuuli ja leukarihmojen tyvi ovat vaaleankeltaiset, huulirihmat ovat sen sijaan metallinkiiltoiset (vrt. hietikkokiitäjäinen *C. hybrida* ja rantakiitäjäinen *C. maritima*). Kenttäkiitäjäinen on kooltaan noin 15 mm.

## Elintavat
Vähemmän riippuvainen hiekkaisista ja kuivista maista kuin suvun muut lajit, eikä myöskään vaadi niin lämpimiä paikkoja. Selväpiirteinen kevätlaji, joka jo ensimmäisinä lämpiminä päivinä näyttäytyy kaikenlaisilla avomailla, erityisen mielellään poluilla ja muilla kiinteillä mailla.

## Esiintymisaika
Aikuiset Suomessa huhtikuun lopulta heinäkuun alkuun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Kenttäkiitäjäinen (''Cicindela campestris'')
*Ötökkätieto: Kenttäkiitäjäinen (''Cicindela campestris'')
*iNaturalist: Kenttäkiitäjäinen (''Cicindela campestris'')
*Insects.fi: Kuvia kenttäkiitäjäisestä 
*UPM-Kymmene, Kari Heliövaara: Metsiemme kovakuoriaisia, Kenttäkiitäjäinen (''Cicindela campestris'') sivu 11  (pdf)
*UniProt: Taxonomy - Cicindela campestris (Green tiger beetle) 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Cicindela campestris 
*Ground Beetles of Ireland
1–2–3–4–5 Tulta!

**20 suosikkia — 1–2–3–4–5 Tulta!** on suomalaisen iskelmälaulaja Vicky Rostin kolmas kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2000. Levy on Vickyltä jo toinen osa *[[20 suosikkia]]* -kokoelmasarjaa.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
Peter Laird

**Peter Alan Laird** (s. 27. tammikuuta 1954 North Adams, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen sarjakuvantekijä, joka on tehnyt yhdessä Kevin Eastmanin kanssa sarjakuvan *[[Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat]]*.

## Elämäkerta
Peter Laird syntyi Massachusettsin osavaltiossa vuonna 1954. Hän oli kiinnostunut piirtämisestä jo hyvin nuorena. Piirtämiseen muuttui vakavemmaksi high schoolissa, kun Laird kiinnostui Jack Kirbyn *The New Gods* ja *The Demon* -sarjakuvista.

Valmistuttuaan Massachusettsin yliopistosta Laird aloitti sarjakuvauransa aluksi freelancer-kuvittajana ja sarjakuvanpiirtäjänä. Lairdin yritettyä viisi vuotta turhaan onnistua sarjakuvien parissa menestystä alkoi syntyä vasta, kun hän ensiksi tapasi tulevan työparinsa Kevin Eastmanin ja myöhemmin tulevan vaimonsa Jeanninen. Laird muutti Jeanninen kanssa New Hampshireen Doveriin, joka sattui olemaan 32 kilometrin päässä Mainen Ogunquitista, jossa Eastman työskenteli hummeriravintolassa.

### Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat
Kun Laird ja Eastman perustivat Mirage Studiosin kesällä 1983, kaksikko loi marraskuussa tunnetuimman sarjakuvansa *[[Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat]]*. Laird on kertonut, että sarjan hahmoista hänen suosikkihahmonsa on Donatello.

Sarjakuva sai erityistä suosiota 1990-luvulla sarjan päädyttyä vuonna 1987 televisioanimaatioksi. Sittemmin 1990-luvun alussa tuotettiin kolme elokuvaa, jotka auttoivat suuresti Turtlesien tunnettavuutta. Myös sarjakuvien myynti kasvoi, mutta vuoden 1994 jälkeen sarjakuvien suosio ja myynti laski rajusti, ja sarjakuvan toista osaa tehtiin vain 13 numeroa. Laird päätti yhdessä Eastmanin kanssa antaa Image Comicsille oikeudet alkuperäisen sarjakuvan kolmanteen osaan, jota tehtiin vuosina 1996–1999. Kaksikko ei tehnyt yhtään Turtles-sarjakuvaa neljään vuoteen. Myöhemmin Laird toi alkuperäisen sarjakuvan takaisin aloittamalla vuonna 2001 neljännen osan julkaisemaan, ja suosio alkoi taas kasvaa.

Laird ilmoitti 21. lokakuuta 2009 myyneensä kaikki omistusoikeutensa Turtleseihin Viacomin omistuksessa olevalle Nickelodeonille. Hän kuitenkin saa jatkaa sarjakuvien parissa julkaisemalla vuodessa 18 numeroa, jotka eivät saa olla yli 48 sivuisia. Sittemmin Turtlesien julkaisemisen otti haltuunsa IDW, jossa hänen entinen työparinsa Eastman jatkoi Turtlesien tekemistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
George Ștefănescu

**George Ștefănescu** (20. huhtikuuta 1914 – 29. lokakuuta 2007) oli romanialainen taidemaalari. 

Ștefănescun ensimmäinen täysin oma näyttely pidettiin Bukarestissa vuonna 1936. Nykyään hänen töitään on yksityiskokoelmissa Australiassa, Belgiassa, Brasiliassa, Saksassa, Ranskassa, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Israelissa, Japanissa, Kanadassa, Kuubassa, Libanonissa, Meksikossa, Itävallassa, Romaniassa, Singaporessa, Espanjassa, Ruotsissa, Sveitsissä ja Yhdysvalloissa.

Ștefănescu muutti vuonna 1989 Saksaan, missä hän asui kuolemaansa saakka. Hän jatkoi siellä uraansa menestyksellä 2000-luvulle saakka.

## Lähteet
Oon voimissain – Kaikki parhaat

**Oon voimissain – Kaikki parhaat** on suomalaisen iskelmälaulaja Vicky Rostin neljäs ja tähän mennessä kattavin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2004.

## Kappaleet
### CD 1
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
### CD 2
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Michel Mohrt

**Michel Mohrt** (28. huhtikuuta 1914 – 17. elokuuta 2011) oli ranskalainen kirjailija ja kirjallisuushistorioitsija. Hän täytti Ranskan akatemian 33. paikan vuodesta 1985. 

Morlaix'ssa syntyneelle Michel Mohrtille myönnettiin vuonna 1962 Akatemian *Grand Prix* romaanista *La Prison maritime*. Hänen myöhempien teostensa joukkoon lukeutuvat *La Guerre civile* (1986) ja *Jessica ou l'amour affranchi* (2002).

## Lähteet
Augustuksen mausoleumi

**Augustuksen mausoleumi** on Rooman valtakunnan aikana Rooman Campus Martiukselle rakennettu mausoleumi, joka on nimetty rakennuttajansa, ensimmäisen Rooman keisarin Augustuksen mukaan. 

Perimätiedon mukaan keisari Augustus käynnisti mausoleumin rakennustyöt vuoden 31 eaa. Aktionin taistelun jälkeen. Mausoleumin oviaukon takana on käytävä, joka päättyy suureen hautakammioon. Kammioon oli haudattuina Rooman keisareista Augustus, Tiberius, Caligula, Claudius ja Nerva sekä Marcus Claudius Marcellus, Augustuksen puoliso Livia, poliitikko Marcus Vipsanius Agrippa, sotapäällikkö Germanicus Julius Caesar Claudianus, Germanicusin puoliso Agrippa vanhempi ja Claudiuksen poika Britannicus. Mausoleumiin haudattujen vainajien ruumiit oli polttohaudattu, ja heidän maalliset jäännöksensä olivat kullatuissa tuhkauurnissa. Kun vuonna 410 Alarik poltti Rooman, joukkio visigootteja murtautui mausoleumiin ja varasti vainajien tuhkauurnat sisältöineen. Keskiajalla mausoleumi linnoitettiin ja muutettiin varuskunnaksi, kunnes vuonna 1167 linnoitus hylättiin. Ilman kunnostusta rakennus raunioitui, ja 1900-luvun alussa mausoleumissa järjestettiin härkätaisteluita.

Augustuksen mausoleumia käytettiin vuosisatojen kuluessa kivilouhoksena, puutarhana, härkätaisteluareenana ja konserttisalina, ja rakennus raunioitui pahoin. Rooman valtakuntaa syvästi ihaillut Italian diktaattori Benito Mussolini päätti lopulta kunnostaa sen kansalliseksi muistomerkiksi. Tarkoituksena oli rinnastaa Mussolinin omat saavutukset keisari Augustukseen ja mahdollisesti valmistella mausoleumista myös Mussolinin omaa tulevaa hautapaikkaa. Mussolinin päätöksestä mausoleumin ympäriltä purettiin vuosina 1934–1937 joukko keskiajalla rakennettuja kortteleita, ja tilalle luotiin uusi aukio Piazza Augusto Imperatore. Lisäksi Augustuksen aikana rakennettu rauhan alttari Ara Pacis Augustae kaivettiin esiin ja pystytettiin vuonna 1938 mausoleumin viereen, joka tosin ei ole sen alkuperäinen sijainti. Itse mausoleumin restaurointi oli vielä kesken Mussolinin kukistuessa ja sitä pidettiin sodan jälkeen pitkään yleisöltä suljettuna. Nykyisin se on julkisesti avoin turistikohde.

## Lähteet
Seppo Sariola

**Seppo Sariola** (27. heinäkuuta 1913 Turku &ndash; 2. toukokuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.

Seppo Sariola kävi Suomen Näyttämöopiston 1936–1938 ja kiinnitettiin heti Helsingin Kansanteatteriin. Sotavuosina hän työskenteli Aunuksen Teatterissa.

Hän näytteli pitkään Turun Teatterissa sekä Suomen Työväen Teatterissa vuodesta 1949, vuoden verran Kemin kaupunginteatterissa ja 1957–1963 Teatteri Jurkassa. Hänen pitkäaikaisin työpaikkansa oli Ylen Radioteatteri vuodesta 1963. 1980-luvun alussa hän työskenteli Suomen Kansallisteatterissa.

Sariola näytteli noin 25 elokuvassa, lähinnä pienissä vinjeteissä. Hänen suurin elokuvaroolinsa oli Riepuniemen Matti kurjalistokuvauksessa *[[Ryysyrannan Jooseppi (elokuva)|Ryysyrannan Jooseppi]]* (1955).

## Filmografia

*Aktivistit (1939)
*Helmikuun manifesti (1939)
*Hätävara (1939)
*Poikani pääkonsuli (1940)
*Runon kuningas ja muuttolintu (1940)
*Jos oisi valtaa... (1941)
*Kaivopuiston kaunis Regina (1941)
*Kulkurin valssi (1941)
*Ylijäämänainen (1951)
*Niskavuoren Heta (1952)
*Radio tulee hulluksi (1952)
*Yhden yön hinta (1952)
*Lentävä kalakukko (1953)
*Varsovan laulu (1953)
*Helunan häämatka (1955)
*Neiti talonmies (1955)
*Ryysyrannan Jooseppi (1955)
*Juha (1956)
*Lain mukaan (1956)
*Ratkaisun päivät (1956)
*Rakas varkaani (1957)
*Paksunahka (1958)
*Pekka ja Pätkä Suezilla (1958)
*Ei ruumiita makuuhuoneeseen (1959)
*Tähdet kertovat, komisario Palmu (1962)
*Transvetjan tarinoita (1975) 
*Mies, joka ei osannut sanoa ei (1975)

## Lähteet
Béatrix Beck

**Béatrix Beck** (14. heinäkuuta 1914 &ndash; 30. marraskuuta 2008) oli belgialainen kirjailija. Hänen ranskankielisen tuotantonsa tunnetuimpiin teoksiin lukeutuu *Léon Morin, prêtre* (1952), joka toi kirjoittajalleen Goncourt-palkinnon.

Beck syntyi Villars-sur-Ollonissa, Sveitsissä, ja hänen isänsä oli runoilija Christian Beck, joka kuoli jo vuonna 1916. Hänestä tuli nuorena André Giden sihteeri. Hän sai tältä rohkaisua menneisyyden kokemusten purkamisesta sanoiksi; Béatrixin varhaista elämää varjostivat sellaiset seikat kuin sota, köyhyys ja äidin itsemurha.

Beckin ensimmäinen romaani *Barny* on vuodelta 1948. Hän sai Ranskan kansalaisuuden vuonna 1955 ja vietti vuodet 1966–1977 Yhdysvalloissa. Hän palasi Ranskaan, ja hänelle myönnettiin Goncourt'n ohella muun muassa *Prix du Livre Inter* ja *Prix littéraire Prince Pierre de Monaco*.

Lukuisien romaaniensa ohella Béatrix Beck julkaisi lyhyttä proosaa ja runoutta.
Lydia Lamaison

**Lydia Lamaison** (5. elokuuta 1914 – 20. helmikuuta 2012) oli argentiinalainen näyttelijä. 

Lamaison oli naimisissa Oscar Soldatin kanssa vuodesta 1947 tämän kuolemaan vuonna 1982. Hänestä tehtiin vuonna 1997 Buenos Airesin kunniakansalainen.

Lamaisonilla oli varhaisia rooleja muiden muassa elokuvissa *[[Alas de mi patria]]* (1939), *[[La caída]]* (1959), *[[Fin de fiesta]]* (1960) ja *[[El ayudante]]* (1971). Hän esiintyi vielä vanhoilla päivillään vuosina 1998–1999 telenovelassa *[[Muñeca brava]]*. Vuonna 2004 hänet nähtiin elokuvassa *[[La puta y la ballena]]*.

Lamaison kuoli 97-vuotiaana Buenos Airesissa luonnollisista syistä.

## Lähteet
Martín de Riquer

**Martín de Riquer Morera**, Casa Dávalosin kreivi ja Grande de España (3. toukokuuta 1914 Barcelona – 17. syyskuuta 2013 Barcelona) oli espanjalainen kirjailija ja kirjallisuudentutkija. Hän oli Espanjan kuninkaallisen akatemian jäsen vuodesta 1965. 

Riquer palkittiin Asturian ruhtinaan palkinnolla 1997 ja Espanjan kansallisella kirjapalkinnolla 2000. Hän oli Barcelonan yliopiston romaanisen kirjallisuuden professori.

Riquer oli Rooman ja Liejan yliopistojen kunniatohtori. Hän julkaisi tutkijana muun muassa Miguel de Cervantesia ja katalaaninkielisen kirjallisuuden historiaa koskevia teoksia.

## Lähteet
Gisèle Casadesus

**Gisèle Tatiana Casadesus** (14. kesäkuuta 1914 Pariisi – 24. syyskuuta 2017 Pariisi) oli pitkän uran tehnyt ranskalainen näyttelijä.

Casadesus esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan vuonna 1934. Hän jatkoi uraansa aina 2000-luvulle saakka, ja hänelle myönnettiin vuonna 2003 teatterialan Molière-palkinto.

Hänellä ja hänen miehellään Lucien Pascalilla oli neljä lasta, jotka työskentelevät taiteen eri aloilla. Hänen isänsä oli säveltäjä Henri Casadesus.

## Filmografia
* *L'aventurier*, 1934 – Geneviève (Gisèle Casadesus, de la Comédie Française)
* *Vautrin*, 1943 – Clotilde de Grandlieu
* *Graine au vent*, 1944 – Germaine
* *Coup de tête*, 1944 – Nadine
* *Paméla*, 1945 – Joséphine de Beauharnais
* *L'homme au chapeau rond*, 1946 – Marie
* *[[Casanova rakkauden kiirastulessa]]*, 1947 – Geneviève de Cerlin
* *Route sans issue*, 1948 – Simone Fournier
* *[[Ennen keskiyötä (vuoden 1949 elokuva)|Ennen keskiyötä]]*, 1949 – Florence (Gisele Casadesus sociétaire de la Comédie Française)
* *[[Julma tie]]*, 1949 – Jeanne, kreivitär de Penthièvre
* *[[Menestyksen maku (vuoden 1974 elokuva)|Menestyksen maku]]*, 1974
* *[[Katkera voitto]]*, 1974 – Nicole Leguen - la femme diabétique du président de la cour (Gisèle Casadessus)
* *Une femme fidèle*, 1976 – Marquise de Lapalmmes
* *Un mari, c'est un mari*, 1976 – Le sénateur
* *Un oursin dans la poche*, 1977 – Benjaminin äiti
* *[[Valheiden paratiis]]i*, 1988 – Nemo
* *Un été d'orages*, 1989 – isoäiti
* *Roulez jeunesse!*, 1993 – Bernadette
* *Hommes, femmes, mode d'emploi*, 1996 – Clara Blanc, Benoit'n äiti
* *[[Parittelun jälkeen peto on uupunut]]*, 1997
* *Riches, belles, etc.*, 1998
* *[[Elämäni rakkaat ihmiset]]*, 1999 – Madame Mercier
* *La dilettante*, 1999 – Bénévole de la mission
* *Aïe*, 2000 – Robertin äiti
* *C'est le bouquet!*, 2002 – nainen
* *Le promeneur du champ de Mars*, 2005 – Simone Picard sisar (kreditoimaton)
* *Palais royal!*, 2005 – Reine äiti Alma
* *[[Tupaantuliaiset (elokuva)|Tupaantuliaiset]]*, 2005 
* *Le grand appartement*, 2006 – Marie-Antoinette 
* *Le quatrième morceau de la femme coupée en trois*, 2007 – Vanha nainen
* *Le premier cercle*, 2009 – rouva Malakian
* *Le hérisson*, 2009 – rouva de Broglie
* *[[Päiväni Margueritten kanssa]]*, 2010 – Margueritte
* *Ces amours-là*, 2010 – Ilva vuonna*, 2010
* *Sarah’s Key'', 2010 – Mamé Tézac

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Heidi Kabel

**Heidi Bertha Auguste Kabel** (27. elokuuta 1914 – 15. kesäkuuta 2010) oli saksalainen näyttelijä.

Kabel loi pitkän, runsaasti yli puolivuosisataisen uran synnyinkaupunkinsa Hampurin Ohnsorg-Theaterissa, mutta tuli tunnetuksi myös elokuvista ja suosituista televisio-ohjelmista. Hän oli vuosina 1937 – 1970 naimisissa Hans Mahlerin kanssa, ja myös hänen vuonna 1944 syntynyt tyttärensä Heidi Mahler on näyttelijätär.

Kabel oli lisäksi laulaja. Hänet palkittiin kolmella "Bambi"-palkinnolla vuosina 1989, 1990 ja 2004 sekä Goldene Europalla vuonna 1975.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Marjorie Scardino

**Marjorie Morris Scardino** (s. 25. tammikuuta 1947 Flagstaff, Arizona) on Pearson PLC:n entinen toimitusjohtaja. Hänestä tuli ensimmäinen naispuolinen  FTSE 100 -yhtiön toimitusjohtaja, kun hänet nimitettiin Pearsonin toimitusjohtajaksi vuonna 1997. Scardino on ollut myös Nokian hallituksen varapuheenjohtaja ja aikaisemmin Economist Groupin toimitusjohtaja.

## Perhe
Scardinolla ja hänen puolisollaan Albertilla on kolme lasta. Scardino asuu perheensä kanssa Lontoossa.

## Opinnot
Marjorie Scardino valmistui Baylor Universitystä ja University of San Francisco School of Law’sta ja on vuoden 2002 Benjamin Franklin -mitalin voittaja. Ennen vuotta 1985 oli hän *The Georgia Gazette* -sanomalehden kustantajana.

Hän on myös Victoria and Albert Museumin edunvalvoja, on MacArthur Foundationin ja Carter Centerin hallitusten jäsen sekä Royal Society of Artsin kunniajäsen.

## Kansalaisuus
Scardino on syntyjään yhdysvaltalainen, mutta hän on hakenut myös Britannian kansalaisuuden, jotta voisi vastaanottaa *Dame Commander of the British Empire* -arvonimen.

## Lähteet
* http://www.bbc.co.uk/radio4/womanshour/timeline/keyevents_print.shtml?1990 BBC:n naisten saavutusten aikajana 
*http://www.nokia.fi/A4314032
*http://www.businessweek.com/2001/01_04/b3716005.htm 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* http://www.pearson.com/index.cfm?pageid=105 
* http://www.infoplease.com/ipa/A0880013.html
* http://www.nokia.fi/A4314032
Ken Hechler

**Ken Hechler** (20. syyskuuta 1914 Roslyn, New York – 10. joulukuuta 2016) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.

Hechler syntyi Roslynissä, New Yorkin osavaltiossa. Hän valmistui Swarthmore Collegesta ja Columbian yliopistosta. Hän julkaisi vuonna 1957 toiseen maailmansotaan sijoittuvan kirjan *The Bridge at Remagen*, josta tehtiin vuonna 1969 samanniminen menestyselokuva (suomeksi *[[Viimeinen silta yli Reinin]]*).

Hechler istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Länsi-Virginian neljännestä vaalipiiristä vuosina 1959–1977 ja tuli tänä aikana tunnetuksi liberaalisilla näkökannoillaan. Hän oli vuonna 1965 ainoa Martin Luther Kingin marssiin Selmassa, Alabamassa osallistunut kongressin jäsen.

Hechlerillä oli 1970-luvun loppupuolella epäonnistunut pyrkimys päästä ehdolle Länsi-Virginian kuvernööriksi. Hän kuitenkin toimi vuosina 1985–2001 osavaltion ulkoministerinä ja oli jälleen ehdolla vuonna 2004, mutta hävisi republikaaniehdokas Betty Irelandille. Hän vietti samana vuonna 90-vuotispäiväänsä.

## Lähteet
Emergency on Planet Earth

**Emergency on Planet Earth** on brittiläisen musiikkiyhtye Jamiroquain ensimmäinen albumi. Se julkaistiin toukokuussa 1993 Britanniassa ja elokuussa 1993 Yhdysvalloissa. *Emergency on Planet Earth* sisältää voimakkaita vaikutteita funkista ja acid jazzista. 

Albumi valittiin vuonna 2005 hakuteokseen *[[1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään]]*.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

"When You Gonna Learn" ja "Didgin' Out" -kappaleissa käytetään useasti Australian aboriginaalien soitinta, didgeridoota. 

## Lähteet
Adapazarı

**Adapazarı** on Sakaryan maakunnan pääkaupunki Turkin luoteisosassa. Vuonna 2006 kaupungissa arvioitiin asuvan 286&nbsp;924 asukasta, ja vuonna 2008 391&nbsp;102 asukasta. Adapazarı sijaitsee vanhan Silkkitien varrella ja on risteyspaikka Istanbulista Anatoliaan kulkevalla tiellä.

Adapazarissa on suuri Toyotan autotehdas. Tekstiiliteollisuus ja Istanbuliin vietävät maataloustuotteet ovat myös merkittäviä tulonlähteitä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kaupungin verkkosivut
Kim Weckström

**Kim Weckström** (s. 13. huhtikuuta 1952 Helsinki) on suomenruotsalainen media-alan vaikuttaja ja kirjailija.

## Elämä
Weckström perusti *[[City (lehti)|City]]*-lehden vuonna 1985 yhdessä Eero-Pekka Rislakin kanssa. Vuonna 1994 hän perusti *[[Markkinointi & Mainonta]]* -lehden Talentumin toimeksiannosta. Vuonna 1996 Weckström ja Aleksi Nieminen perustivat yhden Suomen ensimmäisistä Internet-konsulttiyrityksistä The Works Finlandin. Talentumin ja Harri Roschierin toimeksiannosta hän oli käynnistämässä Satama Interactiven vuonna 1997. Talentum myi omistuksensa yhtiössä vuonna 2005. (Yritys sulautui vuonna 2007 Trainer's Housen kanssa.) Vuosina 1999–2004 Weckström toimi e-Strategy Advisorsin konsulttina Lontoossa.

Media- ja internetyrittäjäuran alkuvaiheessa Weckström hoiti ensin Helsingin yliopiston ja myöhemmin Åbo Akademin tiedotus- ja valtio-opin apulaisprofessorin virkoja vuoteen 1992 saakka. Weckström on lisäksi toiminut toimittajana ja kirjailijana.

Koulutukseltaan Weckström on yhteiskuntatieteilijä, pääaineenaan tiedotusoppi. Weckström valmistui Tampereen yliopiston tiedotusopin laitokselta (nyk. informaatiotieteiden laitos) vuonna 1981 yhteiskuntatieteen lisensiaatiksi. Weckström on opiskellut stipendiaattina Sorbonnessa 1978–1979 ja World Press Institutessa vuosina 1983–1984.

Weckström harrastaa kilpapurjehdusta veneellään Vågspel (FIN-6), joka on Birger Slotten 1941 suunnittelema ja Wilenius Båtvarvin vuonna 1943 rakentama 8mR-vene. Weckström toimi Helsingfors Segelsällskapetin HSS:n kommodorina vuodesta 2009-2012.

Weckström toimi perustamansa Avauksen partnerina 2005-2021.

## Kirjat
* 
* 
* 

## Elokuva
* *[[Ursula (vuoden 1986 elokuva)|Ursula]]*, 1986 (*Puuluolan* filmatisointi, ohjaus Jaakko Pyhälä)

## Aiheesta muualla
* Vågspel
* LinkedIn
* Conversational Media 
* Magnus Londénin haastattelu (ruotsiksi)
Sakaryan maakunta

**Sakaryan maakunta** sijaitsee Turkin pohjoisrannikolla Marmaran alueella. Maakunnan pääkaupunki on Adapazarı. Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 953&nbsp;000. Se on saanut nimensä alueella virtaavasta Sakarya-joesta, jota kutsuttiin antiikin aikaan Sangariaksi. Sakarya-joki virta suomaiden läpi ja siten vesistöön liittyy useita järviä. Maakunnan eteläosassa on vuoria, jotka kohoavat 1600 metrin korkeuteen.     

Sakarya sijaitsee maanjäristyksille alttiilla alueella. Erityisen tuhoisia ovat olleet vuosien 1967 ja 1999 maanjäristykset.

Osmanien valtakunta syntyi Sakaryassa vaikuttaneen heimojohtaja Osman I:n aloittamista valloituksista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Maakunnan viralliset verkkosivut
Suomen kansallisfilmografia

**Suomen kansallisfilmografia** on 1980-luvun loppupuolelta alkaen julkaistu teossarja, joka esittelee kaikki suomalaiset kokoillan elokuvat taustatietoineen vuodesta 1907 vuoteen 2000. Editan ja Suomen elokuva-arkiston julkaisemassa kirjasarjassa on ilmestynyt 12 osaa.

Vuonna 2005 valmistuneen sarjan päätoimittajina ovat toimineet Kari Uusitalo kahdeksan ensimmäisen osan ajan ja hänen eläkkeelle siirtymisensä jälkeen Sakari Toiviainen. Näillä näkymin sarjan jatko-osat julkaistaan internetissä sähköisessä muodossa.

## Julkaisutiedot

* koko sarja 1–12,  ja 
# (1907–1935), 1996, 690 sivua, 
# (1936–1941), 1995, 799 sivua, 
# (1942–1947), 1993, 735 sivua, 
# (1948–1952), 1992, 654 sivua, 
# (1953–1956), 1989, 574 sivua, 
# (1957–1961), 1991, 674 sivua, 
# (1962–1970), 1998, 797 sivua, 
# (1971–1980), 1999, 664 sivua, 
# (1981–1985), 2000, 627 sivua, 
# (1986–1990), 2002, 715 sivua, 
# (1991–1995), 2004, 781 sivua, 
# (1996–2000), 2005, 868 sivua, 

## Aiheesta muualla
* Suomen Kansallisfilmografia
Marxilainen uskontokritiikki (kirja)

**Marxilainen uskontokritiikki** (1979) on Vesa Oittisen kirja, jonka on kustantanut vasemmistolainen kustantaja Kansankulttuuri. Teoksessa käsitellään marxilaisen uskontokritiikin lähtökohtia. Tekijä sanoo saatesanoissaan sen pyrkivän olemaan myös käsiteselvitys siitä, mitä uskonto marxilaisen ajattelun mukaan on, miten se syntyy, millaisia historiallisia muotoja sillä on (tekijä toteaa esityksen tosin rajoittuvan tässä vain kristinuskoon) sekä miten kommunistien tulisi arvioida uskontoa.

Teoksen rungon muodostavat marxilaisuuden klassikkojen keskeiset uskontoa käsittelevät lainaukset, jotka on sijoitettu tiettyyn järjestykseen. Muu teksti on selityksiä näihin lainauksiin. Tekijä toteaa, että moni asia on jäänyt tarkemmin selvittämättä ja lukija saattaa ajatella, että havainnollista yhteiskuntatutkimuksen tai historiantutkimuksen aineistoa on liian vähän. Ainakin sitä on kirjoittajan mukaan pidettävä puutteena, että uskonnollisia laitoksia – kuten kirkkoa, papistoa ja niin edelleen – on käsitelty vain ohimennen. Ne ainoastaan mainitaan ensimmäisessä luvussa siinä, missä puhutaan ylärakenteesta, mutta yksityiskohtaisempaa aineistoa ei ole esitetty. Näistä asioista kiinnostunutta lukijaa tekijä kehottaa kääntymään muun kirjallisuuden puoleen.

## Sisällysluettelo

***Lähtökohtia**
**Nuoren Marxin uskontokritiikki
**Kysymys uskontokritiikin metodista
***Miten uskonto on mahdollinen**
**Ajattelu ja toiminta
**Työnjako ja vieraantuminen
**Idealistisen ajattelutavan synty
***Uskonnon esihistoriasta**
**Magia ja idealismi
**Myytti ja rituaali
**Mytologisen ajattelun kehitysvaiheista
**Magiasta uskontoon
**Uskonnon luokkafunktio antiikin kirjallisuudessa
**Uskonto, taide ja filosofia
**Antiikin materialismi
**Yhteenvetoa: uskonnon olennaiset piirteet
***Uskonnosta esikapitalistisena aikana**
**Kristinuskon synty
**Teologia
**Alkukristillisyyden sosiaalisesta pohjasta
**Kristinusko ja feodalismi
**Keskiajan ateismi ja vapa-ajattelu
***Uskonto kapitalismin kaudella**
**Kristinusko ja porvariston nousu
**Uskonpuhdistus ja Saksan talonpoikaissota
**Deismi ja porvarillinen vapaa-ajattelu
**Materialismin näköalat
**Uskonnon modernisoimispyrkimykset
**Uskonto ja työväenliikkeen haaste
***Tieteellisestä ateismista**
**Marxilainen ateismi
**Ateistinen valistustyö Neuvostoliitossa
**Ateismin maailmankatsomuksellisesta merkityksestä
**Ateismi ja moraali
**Ateismi ja politiikka

## Lähteet
Italian Grand Prix 2005

**Italian Grand Prix 2005** oli Formula 1 -kauden 2005 15. osakilpailu, joka ajettiin 4. syyskuuta 2005 Monzan radalla, Italiassa. 

## Raportti

Kimi Räikkönen ajoi aika-ajojen nopeimman ajan McLaren-Mercedeksellään, mutta  hänet kuitenkin pudotettiin moottorinvaihdon vuoksi paalupaikalta 11. lähtöruutuun. Paalupaikan tuolloin nappasi siis aika-ajojen toiseksi nopeimman ajan ajanut, Kimi Räikkösen tallitoveri Juan Pablo Montoya.

Kilpailun voitti Juan Pablo Montoya ennen Renault'n Fernando Alonsoa, joka ajoi toiseksi. Kolmanneksi ajoi Fernando Alonson tallikaveri Giancarlo Fisichella. Kimi Räikkönen nousi hienosti ruudusta 11 sijalle neljä, ja häntä seurasivat Jarno Trulli, Ralf Schumacher, Antônio Pizzonia sekä Jenson Button.

Kilpailun jälkeen Renault'n Fernando Alonso pysytteli edelleen kuljettajien pistetilanteen kärjessä ennen Kimi Räikköstä, jolla oli Italian osakilpailun jälkeen koossa 76 pistettä. Räikkösen takana seurasi kolmantena Ferrarilla ajava Michael Schumacher 55 pisteellään. Vaikka McLaren-tallin Juan Pablo Montoya voitti kilpailun, oli hän edelleen pisteissä neljäntenä 50 pisteellään. Renault-talli johti valmistajien sarjaa 146 pisteellään kymmenen pistettä McLaren-tallia edellä. Kolmantena valmistajien sarjassa oli Ferrari, joka oli jäänyt Renault'sta jo 60 pistettä. Toyota-talli saalisti Italian osakilpailusta seitsemän pistettä säilyttäen neljännen paikan 78 pisteellään. Kilpailussa ei nähty ainuttakaan keskeytystä.

## Tulokset

### Aika-ajot

 = Kimi Räikkönen pudotettiin ruutuun 11 moottorinvaihdon vuoksi.

### Kilpailu

## Muuta
* Kimi Räikkösen sijoitusta pudotettiin kymmenellä moottorivaihdon takia.
* Mercedes-moottorin 50. voitto ja paalupaikka.
* Ensimmäistä kertaa sitten Hollannin GP:n 1961 ei nähty yhtään keskeytystä. Toisin kuin Hollannin kisassa, tässä kisassa kaikki aika-ajoissa ajaneet kuljettajat pääsivät maaliin. Hollannissa sekä Masten Gregory että Ian Burgess ajoivat aika-ajoissa, mutta olivat varakuljettajia eivätkä osallistuneet kilpailuun.

## Lähteet
Katharine Kerr

**Katharine Kerr** (s. 1944 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen tieteis- ja fantasiakirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten kelttiläisvaikutteisista fantasiaromaaneistaan, joiden tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen Deverryn maahan. *Deverryn taru* -sarjasta on suomennettu vain kaksi ensimmäistä kirjaa, *Hopeatikari* (1986) ja *Lumottu sormus* (1987). 

## Teokset
### Deverryn taru
* Ensimmäinen näytös: Deverry (suom. *Deverryn taru*)
# )
# 
# *The Bristling Wood* / UK: *Dawnspell: The Bristling Wood* (1989)
# *The Dragon Revenant* / UK: *Dragonspell: The Southern Sea* (1990)
* Toinen näytös: The Westlands
# *A Time of Exile* (1991)
# *A Time of Omens* (1992)
# *Days of Blood and Fire* / UK: *A Time of War* (1993)
# *Days of Air and Darkness* / UK: *A Time of Justice* (1994)
* Kolmas näytös: The Dragon Mage
# *The Red Wyvern* (1997)
# *The Black Raven* (1999)
# *The Fire Dragon* (2000)
* Neljäs näytös: The Silver Wyrm
# *The Gold Falcon* (2006)
# *The Spirit Stone* (2007)
# *The Shadow Isle* (2008)
# *The Silver Mage* (2009)

* Viides näytös: The Justice War

# Sword of Fire (2020)

Osa kirjoista on julkaistu kahdella eri nimellä. Ensimmäinen on amerikkalainen, jälkimmäinen brittiläinen. Lisäksi brittikustantaja määrittelee myös *The Silver Wyrm* -sarjan kirjat *The Dragon Mage* -sarjan osiksi.

### Polar City
# *Polar City Blues* (1990)
# *Polar City Nightmare* (2000) – yhdessä Kate Danielin kanssa

### Muita tieteisromaaneja
* *Palace* (1996) – yhdessä Mark Kreighbaumin kanssa
* *Resurrection* (1992)
* *Freeze Frames* (1995)
* *Snare* (2003) 

## Lähteet
* 

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* Kotisivut
Kristuksen kirkko (parrishiitit)

**Kristuksen kirkko (parrishiitit)** on eräs myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuulunut lyhytikäinen uskonnollinen yhteisö. Kirkon perusti Warren Parrish (sukunimi voidaan kirjoittaa myös muodossa "Parish") vuonna 1837. 

Yhteisön perustaminen oli seurausta Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon tuolloisessa keskuspaikassa Kirtlandissa, Ohiossa syntyneistä taloudellisista levottomuuksista. Kirkko oli vuonna 1836 perustanut Kirtlandiin oman rahoituslaitoksen, "Kirtland Safety Societyn" (KSS) ja kehottanut myöhempien aikojen pyhiä sijoittamaan rahansa pankkiin. Pankki kuitenkin teki konkurssin jo maaliskuussa 1837. Osin tämä oli syytä pankin huonosta johtamisesta, mutta on myös arveltu, että osa pyhistä kavalsi pankkiin sijoitettuja varoja. Parrish mainitaan usein heidän joukossaan.

Yhtä kaikki Parrish asettui monien muiden kanssa kirkon johtajaa, profeetta Joseph Smithiä vastaan syyttäen häntä katastrofista. Tämän seurauksena Parrish erotettiin kirkosta. Parrish ryhtyi avoimeen vastarintaan Smithiä vastaan ja perusti oman kirkon, joka otti nimekseen "Kristuksen kirkko" (engl. *Church of Christ*). Tämä oli sama nimi kuin Smithin perustamalla kirkolla oli sen alkuvaiheessa. Erotukseksi tästä Kristuksen kirkosta Parrishin kirkosta käytetään nimitystä "parrishiitit".

Joseph Smithin siirtyessä seuraajineen Far Westiin, Missouriin Parrishin seuraajat jäivät Kirtlandiin. He saivat kaupungin hallintaansa ja ottivat haltuunsa myös Kirtlandin temppelin. Parrish alkoi opettaa Joseph Smithin olevan "langennut profeetta". Ainakin osa kirkon jäsenistä selitti sekä Smithin ilmoitukset että Mormonin kirjan väärennöksiksi. Virallisesti Parrish selitti kirkkonsa olevan viimeisten päivien pyhien yhteisö, joka halusi yhdistää koko kristinuskon. Käytännössä ainakin jotkut kirkon jäsenistä kiistivät kristinuskon totuuden kokonaan väittäen uskontoa huijaukseksi.

Parrishin perustama yhteisö hajosi muutamassa kuukaudessa. Parrish itse kääntyi baptistiksi ja ryhtyi baptistikirkon saarnaajaksi.
Rohtoimikkä

**Rohtoimikkä** (*Pulmonaria officinalis*) on imiköiden sukuun kuuluva laji, jota Suomessa viljellään ainoastaan puutarhakasvina. Luonnonvaraisena sitä esiintyy lähinnä eteläisimmässä Ruotsissa (Skånessa) ja Tanskassa. Lehtoimikkää pidettiin aikaisemmin rohtoimikän alalajina, mutta sittemmin lehtoimikkä on saanut statuksen erillisenä lajina.

## Tuntomerkit
Ulkonäöltään rohtoimikkä muistuttaa hieman Suomessa luonnonvaraisena esiintyvää lehtoimikkää, mutta poikkeaa siitä muun muassa valkolaikkuisten lehtiensä perusteella. Muitakin, pienempiä eroja lajien välillä on, esimerkiksi karvoituksessa.

## Lajikkeita
* *Pulmonaria officinalis* 'Sissinghurst White'

## Lähteet
Amplifire

**Amplifire** on oululainen modernia rockia soittava yhtye. Yhtyeen ensimmäinen levy *Killing The Sound* julkistettiin vuoden 2005 toukokuussa. Kappaleita ovat mm. "Drown Together" ja "Relieving". Yhtye on tehnyt kappaleita muun muassa *[[FlatOut]]*-peliin sekä *[[Postal 4|Postal]]*-videopelisarjan neljänteen osaan. 

## Jäsenet

* Kakke Vähäkuopus – laulu
* Jukka Järvinen – kitara
* Janne Kauppi – kitara
* Tuomas Hiltunen – basso
* Soiva Johannes – kosketinsoittimet
* Anssi Vetämäjärvi – rummut

## Julkaisut

* *Amplifire*, albumi 2010
* ''Killing the Sound'', albumi 2005 UHO Production
* Relieving, single 2005 UHO Production
* Mastervox Metalsingle II, single 2004 Mastervox

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Amplifire MySpace
* Amplifire Facebook
* Amplifire ReverbNation
* Noise.fi: Amplifire - Tervetullutta raskautta
* Imperium.net, bändihaastattelu
David Live

**David Live** on lokakuussa 1974 julkaistu David Bowien livealbumi. Levyn materiaali äänitettiin Bowien Yhdysvaltain-kiertueella Philadelphian Tower Theaterissa järjestetyissä konserteissa. Albumi sisälsi soul-vaikutteita puhaltimien ja taustalaulajien muodossa, joita kuultiin myös Bowien seuraavalla studioalbumilla *[[Young Americans]]* (1975).

## Kappaleet

### Alkuperäinen LP-versio ([[RCA Records|RCA]] [[1974]])
*Kaikki kappaleet kirjoittanut David Bowie, ellei toisin mainita.

#### LP 1
**A-puoli**
#  
#  
#  
# 
**B-puoli** 
# 
#  
#  
#  
# 

#### LP 2
**A-puoli**
#  
#  
# 
# 
**B-puoli** 
# 
#  
#  
#  

**Vuoden 1990 CD-version bonuskappaleet ([[Rykodisc]])**

* 
* 

### Remasteroitu CD-versio ([[EMI]] 2005)
*Kaikki kappaleet kirjoittanut David Bowie, ellei toisin mainita.

#### CD 1
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
# 
# 
# 

#### CD 2
# 
# 
# 
# 
#  
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
*David Bowie – laulu
*Earl Slick – kitara
*Herbie Flowers – bassokitara
*Gui Andrisano – taustalaulu
*Warren Peace – taustalaulu
*Michael Kamen – musiikin ohjaaja, sähköpiano, moog, oboe
*Tony Newman – rummut
*Pablo Rosario – lyömäsoittimet
*David Sanborn – alttosaksofoni, huilu
*Richard Grando – baritonisaksofoni, huilu
*Mike Garson – piano, mellotron 

## Lähteet
M/S Breant

**M/S Breant** () on ahvenanmaalaisen Rederi Ab Lillgaardin omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Se on rakennettu vuonna 1979 Karlskrona Varvet AB:n telakalla Karlskronassa, Ruotsissa. Kuollutta painoa aluksella on 3&nbsp;328 tonnia. *Breant* on rekisteröity Suomen lipun alle. Nykyisin laiva on aikarahdattu Stella Linesin liikenteeseen.

Aluksella on skandinaavinen päällikkö ja puolalainen miehistö.

Breantin sisaraluksia ovat M/S Ipswich Way, M/S Baltic Print, M/S Baltic Press ja M/S Ostend Way.

## Käyttöhistoria

Marraskuussa 1979 alus luovutettiin Ivar Lundh & Co AB:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Ruotsin lipun alle. Kotisatamaksi tuli Tukholma. Tämän jälkeen Iggesund Product aloitti liikennöinnin Breantilla Alankomaiden ja Ruotsin välillä.

Vuonna 1996 alus aikarahdattiin suomalaisen Transfennican liikenteeseen, reitille Suomi–Lyypekki–Englanti. Syksyllä 1997 laiva vaihtoi kaksi kertaa reittiä; ensin Rauma–Kotka–Hanko–Lyypekki ja sitten Rauma–Rostock–Lyypekki. Myöhemmin Brax Shipholding Rederi AB osti Breantin. Tammikuussa 2001 alus aikarahdattiin Bow Marine Oy:n liikenteeseen linjalle Helsinki–Hamina–Tallinna–Bremerhaven–Bremen. Jonkin ajan kuluttua laivan kotisatamaksi vaihdettiin Lontoo. Lokakuussa 2002 Breant aikarahdattiin SCF Viborg Linen liikenteeseen välille Kiel–Viipuri.

### Suomalaiseen omistukseen

Vuonna 2004 suomalainen Rederi Ab Lillgaard osti Breantin. Omistajan suomalaisuudesta huolimatta alus rekisteröitiin Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle. Vuonna 2005 laiva aikarahdattiin DFDS Tor Linen liikenteeseen Pietarin ja Kielin välille. Syyskuussa Breantin rahtaussopimus DFDS Tor Linen kanssa päättyi ja uusi solmittiin SeaMaltan kanssa. SeaMalta meni kuitenkin jo joulukuussa konkurssiin. Maaliskuussa 2006 alus aikarahdattiin espanjalaisen Balearian liikenteeseen. 

11. kesäkuuta 2007 alus hinattiin telakalle Ruotsiin konehuoneessa sattuneen tulipalon vuoksi. Myöhemmin samana vuonna Breant aikarahdattiin Stella Linesin liikenteeseen. Vuonna 2008 alus rekisteröitiin Suomen lipun alle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fakta om Fartyg – M/S Breant 
*Rederi Ab Lillgaard: MS Breant
Mirage Studios

**Mirage Studios** oli yhdysvaltalainen sarjakuvayhtiö, jonka perustivat Kevin Eastman ja Peter Laird vuonna 1983. Se sijaitsi Northamptonissa, Massachusettsissa. Yhtiön tunnetuimpia hahmoja olivat Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat.

## Historia
Eastman ja Laird perustivat yhdessä Mirage Studiosin kesällä 1983, jonka jälkeen kaksikko loi tunnetuimman sarjakuvansa Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat. Turtlesin menestyksen myötä Eastman ja Laird palkkasivat pääryhmän sarjakuvapiirtäjiä auttaakseen heitä kasvussa olleen työmäärän vuoksi. Yhtiö palkkasi ensimmäisenä Eastmanin vanhan ystävän Steve Lavignen vuonna 1984 tekstaajaksi. Vuotta myöhemmin he palkkasivat Clevelandista kotoisin olevan Ryan Brownin auttamaan Eastmania ja Lairdia värittämisessä. Brownista tuli samalla ensimmäinen taiteilija, joka työskenteli pitkään Turtlesien parissa. Vuonna 1986 yhtiöön tuli kaksi uutta henkilöä, piirtäjä Jim Lawson Connecticutista ja kansikuvien värittäjä Michael Dooney New Jerseystä. Vuosia myöhemmin Mirage Studios palkkasi Eric Talbotin, joka oli myös Eastmanin vanha koulukaveri, sekä Brownin ystävä käsikirjoittaja Stephen Murphy ja Dan Berger tuli Ohiosta.

1. kesäkuuta 2000 Laird ja Mirage Studios ostivat Eastmanin omistusoikeudet Turtleseihin, lukuun ottamatta taloudellisesti saatuja tuloja. Laird uskoi Eastmanin kyllästyneen ja haluten näin kokea uusia haasteita. Vuosia myöhemmin 1. maaliskuuta 2008 Laird ja Mirage ostivat hänen loput omistusoikeudet. Siitä huolimatta Eastman on seurannut luomuksensa uusia tuotoksia.

Peter Laird ilmoitti 21. lokakuuta 2009 myyneensä Viacomin omistuksessa olevalle Nickelodeonille kaikki omistusoikeutensa Turtleseihin. Mirage saisi kuitenkin myynnistä huolimatta julkaista 18 numeroa vuodessa.

## Miragen sarjakuvia

## Lähteet
Robin McKinley

**Robin McKinley** (oik. **Jennifer Carolyn Robin McKinley**, s. 1952 Warren, Ohio) on yhdysvaltalainen kirjailija. 

McKinleyn isä oli töissä laivastossa. Isän työn perässä perhe muutti Japaniin, jossa McKinley aloitti koulun. Aikuisiässä hän muutti Yhdysvalloista Hampshireen, Britanniaan mennäkseen naimisiin nykyisen miehensä, kirjailija Peter Dickinsonin kanssa.

## Teokset
### Romaanit

* *Beauty: A Retelling of the Story of Beauty and the Beast* (1978)
* *The Blue Sword* (1982)
* *The Hero and the Crown* (1984)
* *The Outlaws of Sherwood* (1988, suom. *Robin Hood, Sherwoodin sankari*)
* *Deerskin* (1993)
* *Rose Daughter* (1997)
* *Spindle's End* (2000)
* *Sunshine* (2003)
* *Dragonhaven* (2007)

### Novellikokoelmat

* *The Door in the Hedge* (1981)
* *The Knot in the Grain and Other Stories* (1994)
* *Water: Tales of Elemental Spirits* (2002, yhdessä Peter Dickinsonin kanssa)

### Kuvakirjat

* *My Father Is in the Navy* (1992), kuvittanut Martine Gourbault
* *Rowan* (1992), kuvittanut Donna Ruff
* *The Stone Fey* (1998), kuvittanut John Clapp

### Suomennettu teos

* 

## Palkinnot
* Newbery-mitali 1985

## Lähteet
Gaston Doumergue

**Pierre Paul Henri Gaston Doumergue** (1. elokuuta 1863 Aigues-Vives, Gard – 18. kesäkuuta 1937 Aigues-Vives, Gard) oli kolmannen tasavallan aikainen ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1913–1914 ja myöhemmin 1934–1935 sekä presidenttinä vuosina 1924–1931. Hänen puoluetaustansa oli keskustaliberaali radikaalipuolue.

Doumergue tuli eteläranskalaisesta protestanttisesta perheestä, ja hän oli ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa protestanttinen Ranskan presidentti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla