open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
VAIO

**VAIO **on Sonyn henkilökohtaisten tietokoneiden sarja. VAIO on lyhenne sanoista "**Visual Audio Intelligent Organizer**". Brändi luotiin, jotta videon ja äänen käsittelyyn tarkoitetut tietokoneet saataisiin erotettua muista tietokonetuotteista. Sony solmi 6. helmikuuta 2014 sopimuksen VAIO PC -liiketoiminnan myymisestä sijoitusyhtiö Japan Industrial Partnersille (JIP).

## Logo

VAIO-logon kirjaimet V ja A symboloivat aaltoa trigonometrisissä funktioissa. Kirjaimet I ja O symboloivat numeroita 1 ja 0. Logo symboloi VAIO-tuotesarjan tietokoneiden soveltuvuuksia analogisen ja digitaalisen äänen ja videon käsittelyyn.

## Mallit
*A/AR Sarja: 17" Core Duo, suuri kannettava, noin 4&nbsp;kg. Saatavilla tuki sekä Blu-ray/TV-valmiudet uuteen AR-varianttiin.
**VGN-A17GP
**VGN-A19GP  
**VGN-A29GP  
**VGN-A39GP  
**VGN-A49GP  
**VGN-A59GP  
**VGN-A60GP (nykyinen)
**VGN-AR18GP (nykyinen)
*FE Sarja: 15,4" Core Duo, noin 2,8&nbsp;kg.
**VGN-FE15GP
**VGN-FE18GP 
**VGN-FE25GP (nykyinen)
**VGN-FE28GP (nykyinen)
*FJ Sarja: 14,1" Core Solo, noin 2,4&nbsp;kg.
**VGN-FJ58GP
**VGN-FJ67GP
**VGN-FJ68GP
**VGN-FJ77GP (nykyinen)
**VGN-FJ78GP (nykyinen)
*FS Sarja:
**VGN-FS15GP  
**VGN-FS18GP  
**VGN-FS25GP  
**VGN-FS28GP
**VGN-FS35GP  
**VGN-FS38GP
*SZ Sarja: 13,3" Core Duo, noin 1,7&nbsp;kg (hiilikuitumalli) ja 1,85&nbsp;kg (magnesium-malli) 
**VGN-SZ15GP/B  
**VGN-SZ18GP/C 
**VGN-SZ23GP/B (nykyinen)
**VGN-SZ25GP/B (nykyinen)
**VGN-SZ28GP/C (nykyinen)
*TX Sarja: 11" Pienoiskannettava, paino alle 1,3&nbsp;kg ja erittäin pitkä akkukesto (yli 7 tuntia). Katso VAIO VGN-TX2.
**VGN-TX17GP/B tai /W
**VGN-TX16GP/W
**VGN-TX26GP/W
**VGN-TX27GP/B tai /T
**VGN-TX36GP/W (nykyinen)
**VGN-TX37GP/B, /T tai /W (nykyinen)
*UX Sarja: 4,5" Core Solo, noin 0,89&nbsp;kg.
**VGN-UX17GP (nykyinen)

## Lähteet
Ivar Lantto

**Ivar Fredrik (Ivar Fr.) Lantto** (15. elokuuta 1862 Tornio – 19. marraskuuta 1938 Oulu) oli suomalainen Maalaisliiton kansanedustaja, kansakoulunopettaja ja talonomistaja.

Kansanedustajaksi hänet valittiin Oulun eteläisestä vaalipiiristä 1908–1909 ja 1917–1919. Eduskunnassa hän toimi useissa valiokunnissa. Ensimmäisellä istuntokaudellaan Lantto teki ensimmäisenä aloitteen kouluruokailusta. Koulujen kehittäminen oli usein esillä hänen kunnallisissa ja valtiollisissa luottamustoimissaan. 

Lantto syntyi Torniossa työmies Johan Henrik Lanton ja Stiina Kaisa Herjajärven perheeseen.

Työuransa hän aloitti kelloseppänä Oulussa. Sittemmin hän toimi kansakoulun opettajana ensin Tyrnävällä 1884–1890 sitten Pulkkilassa 1890–1892. Maanviljelijänä Lantto oli Pulkkilassa vuosina 1892–1914, jonka jälkeen hän siirtyi talonomistajaksi Ouluun.

Koulutus: kansakoulu ja kansakoulunopettaja Jyväskylän seminaarista 1887.

## Aiheesta muualla
* 
* Pulkkilan koululaitoksen historiikki – Kansakouluasetus ja Pulkkilan kansakoululaitoksen alku
OOO

**OOO** voi tarkoittaa:

* OpenOffice.org, vapaan lähdekoodin maksuton tekstinkäsittely- ja toimisto-ohjelmakokonaisuus
* Rajavastuuyhtiö venäläisessä yhtiölainsäädännössä (, obštšestvo s ogranitšennoi otvestvennostju)
Friedrich August Kekulé von Stradonitz

**Friedrich August Kekulé von Stradonitz** (7. syyskuuta 1829 Darmstadt – 13. heinäkuuta 1896 Bonn) oli saksalainen kemisti, joka tunnetaan erityisesti bentseenin rengasrakenteen löytämisestä sekä kemialliseen rakenteeseen liittyvistä teorioista.

## Elämä

Kekulé opiskeli Giessenin yliopistossa arkkitehtuuria, kunnes vaihtoi alaa yliopiston kemian opettajana toimineen Justus von Liebigin luentojen innoittamana. Myöhemmin Kekulé opiskeli Pariisissa Jean Baptiste André Dumas'n johdolla ja työskenteli Lontoossa St. Bartholomew'sin sairaalassa. Lontoosta Kekulé tuli opettajaksi Heidelbergin yliopistoon ja edelleen Gentin yliopistoon. Vuodesta 1855 hän toimi kuolemaansa asti Bonnin yliopiston orgaanisen kemian professorina.

## Tutkimukset

Kekulé tutki erityisesti molekyylien rakennetta. Hän teki paljon löytöjä siihen liittyen, esimerkiksi sen, että hiili sitoutuu yksinkertaisella sidoksella neljään muuhun atomiin, ja se, miten hiiliatomit ketjuuntuvat. Kekulé myös ensimmäisenä ymmärsi substituutioreaktion periaatteen.

Kekulén tunnetuin löytö on bentseenin rengasrakenne. Hän oli yrittänyt ratkaista ongelmaa jo pitkään. Eräänä päivänä hän nukahti kesken oppikirjan kirjoittamisen ja näki unta, jossa hiiliketju muuttui käärmeeksi, joka puri omaa häntäänsä. Tästä unesta Kekulé sai idean bentseenin rakenteeseen.

## Opettajana

Kekulé oli innostava opettaja. Viidestä ensimmäisestä Nobelin kemianpalkinnosta kolme myönnettiin hänen oppilailleen: Jacobus Henricus van ’t Hoffille, Emil Fischerille ja Adolf von Baeyerille.

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Vaskooli

**Vaskooli** on kullanhuuhdonnassa käytetty, laakeaa vatia muistuttava työväline. Sen valmistusmateriaalina käytetään yleensä metallia, muovia tai lasikuitua. Ennen muinoin vaskooleja tehtiin myös puusta. Vaskoolilla huuhdotaan eli vaskataan kultaa; kulta erottuu muusta maa-aineksesta veden avulla kevyempien ainesten huuhtoutuessa pois vaskoolista.

## Kirjallisuutta
* 
*
Erik Wahlström

**Erik Wahlström** (s. 1945 Helsinki) on suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on työskennellyt Hufvudstadsbladetissa ympäristö- ja tiedetoimittajana ja toiminut myös lehden päätoimittajana.

Wahlström on kirjoittanut sekä tieto- että kaunokirjallisuutta. Aluksi hän kirjoitti ympäristötoimittajan työn ohella ympäristöaiheisia tietokirjoja. 2000-luvulla hän on julkaissut kaunokirjallisuutta. Uno Cygnaeuksesta kertova romaani *Tanssiva pappi* (2004) oli Finlandia-palkintoehdokkaana ja on sittemmin dramatisoitu myös teatteriin. Wahlströmin romaani *Kärpäsenkesyttäjä* (2010) kertoo J. L. Runebergista. Hänen viimeisin romaaninsa on *Kaunein on se jota rakastaa* (suom. Jaana Nikula, Schildts & Söderströms, 2013; *Det vackraste på den svarta jorden*, Schildts & Söderströms, 2013).

Hänen isänsä Per-Erik Wahlström toimi upseerina Pelastusarmeijan  kansainvälisissä tehtävissä, muun muassa Argentiinassa ja hänen setänsä Jarl Wahlström toimi kansainvälisen Pelastusarmeijan johtajana vuosina 1981–1986.

## Kirjoja
* *Ympäristöriskit: Kokonaiskuvaa etsimässä* (Schildts, 1994).  (nid.) 
* *Tanssiva pappi* (suom. Timo Hämäläinen & Veijo Kiuru, Schildts, 2004; *Den dansande prästen*, Schildts, 2004).  (sid.) 
* *Jumala* (suom. Eeva Vallisaari, Schildts, 2006, 2.p. 2006; *Gud*, Schildts, 2006).  (sid.)
* *Kärpäsenkesyttäjä* (suom. Jaana Nikula, Schildts, 2010; Flugtämjaren, Schildts, 2010).  (sid.); Atschi!-pokkari 2011.  (nid.)
**Kaunein on se jota rakastaa* (suom. Jaana Nikula, Schildts & Söderströms, 2013; *Det vackraste på den svarta jorden*, Schildts & Söderströms, 2013).  (nid.)

## Tunnustukset
* Lumilapio-palkinto 2001, suomalaista luokkayhteiskuntaa käsitelleestä juttusarjasta ”Är Finland ett klassamhälle?”, Hufvudstadsbladet.

## Aiheesta muualla

* 
* Tuomo Tamminen: Jumala loi ihmisen, ihminen ajoi Jumalan eläkkeelle. Aviisi 2/2007.
Häkää!

**Häkää!** on suomalaisen Popeda-yhtyeen seitsemästoista studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 2005. Albumin kannessa esiintyvän auton merkki on Pobeda.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Pate Mustajärvi – laulu
* Costello Hautamäki – kitarat & laulu (kappale 11)
* Jyrki K. Melartin – basso & äijäkööri
* Jani Kemppinen – Hammond, Rhodes, "Hakametsä-urku", syntetisoija & äijäkööri
* Arto Rautajoki – rummut, perkussiot & äijäkööri

### Tuotanto
* Jani Viitanen – äänittäjä, miksaaja
* Jani Kemppinen – kannet, kansikuva
* Harri Hinkka – valokuvat

## Arvostelut
* Helsingin Sanomat: 
* POP-lehti: 
* Soundi: 

## Lähteet
Belebei

**Belebei** (, ) on kaupunki Baškortostanissa Venäjällä, 180 kilometriä pääkaupungista Ufasta lounaaseen. Paikallishallinnollisesti kaupunki toimii Belebein piirin keskuksena. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 60&nbsp;188 ja koko piirin 101&nbsp;896. Nykyisin kaupunki on lähinnä öljy- ja kaasuteollisuuskeskus.

## Historia
Belebei on perustettu 1715 ja kaupunki siitä tuli 1781.


Kuva:Белебей, Михаило-Архангельская церковь.jpg|Arkkienkeli Mikaelin kirkko.
Kuva:Белебей, Свято-Никольский собор.jpg|Pyhän Nikolain kirkko.
|Lääketieteellinen oppilaitos.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
David Wenham

**David Wenham** (s. 21. syyskuuta 1965 Marrickville, Sydney) on australialainen näyttelijä, joka on tehnyt uraa elokuvissa, televisiossa ja teatterissa. 

Wenham näytteli *[[Syvissä vesissä (televisiosarja)|Syvissä vesissä]]* -televisiosarjassa vuosina 1998–1999, mikä teki hänestä seksisymbolin. Hänen tähdittämänsä elokuvat ovat olleet useimmiten menestyksekkäämpiä Australiassa kuin ulkomailla. Australialaisia elokuvia, joissa Wenham on näytellyt, ovat muun muassa *[[The Boys (vuoden 1998 elokuva)|The Boys]]*, *[[Molokai – isä Damienin tarina]]*, *[[Pankki (elokuva)|Pankki]]* ja *[[Three Dollars]]*.

Faramirin rooli ''Taru sormusten herrasta'' -trilogian kahdessa viimeisessä osassa teki Wenhamin kansainvälisesti tunnetuksi. Hänet on nähty myös esimerkiksi elokuvissa *[[Van Helsing]]*, *[[300 (elokuva)|300]]*, *[[Moulin Rouge!]]* ja *[[Australia (vuoden 2008 elokuva)|Australia]]*.

Wenham on myös tunnettu roolistaan ääninäyttelijänä erinäisissä videopeleissä, kuten *[[League of Legends]]issä* Lee Sin -nimisenä hahmona.

Hänellä on kaksi tytärtä pitkäaikaisen naisystävänsä Kate Agnewin kanssa.

## Filmografia
* *Seeing Red* (1992)
* *Greenkeeping* (1992)
* *Gino* (1994)
* *Tran the Man* (1994)
* *No Escape – Pako Absolomista* (1994)
* *Roses Are Red* (1995)
* *Cosi* (1996)
* *Idiot Box* (1996)
* *The Boys* (1998)
* *Dark City* (1998)
* *A Little Bit of Soul* (1998)
* *Molokai: The Story of Father Damien* (1999)
* *Better Than Sex* (2000)
* *Russian Doll* (2001)
* *[[Moulin Rouge!]]* (2001)
* *The Bank* (2001)
* *Dust* (2001)
* *The Crocodile Hunter: Collision Course* (2002)
* *[[Pure – Koukussa]]*  (2002)
* *[[Taru sormusten herrasta: Kaksi tornia (elokuva)|Taru sormusten herrasta: Kaksi tornia]]* 2002
* *Gettin' Square* (2003)
* *Basilisk Stare* (2003)
* *[[Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu (elokuva)|Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu]]* (2003)
* *Van Helsing: The London Assignment* (2004) (ääni)
* *[[Van Helsing]]* (2004)
* *Three Dollars* (2005)
* *[[The Proposition]]* (2005)
* *[[300 (elokuva)|300]]* (2007)
* *Married Life* (2008)
* *[[Australia (vuoden 2008 elokuva)|Australia]]* (2008)
* *[[Public Enemies]]* (2009)
* *[[Top of the Lake]]* (2013) (minitelevisiosarja)
* *[[300: Imperiumin nousu]]* (2014)
* *[[Paper Planes]]* (2015)
* *[[Iron Fist (televisiosarja)|Iron Fist]]* (2017) (televisiosarja)
* *[[Petteri Kaniini (elokuva)|Petteri Kaniini]]* (2018) (ääni)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Mika Launis

**Mika Launis** (s. 1949) on suomalainen kuvittaja ja graafinen suunnittelija. 

## Henkilöhistoria
Launis on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa graafista suunnittelua ja valmistui vuonna 1981. Päättötyökseen hän teki kuvitukset saamenkieliseen lastenkirjaan. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018.

## Taiteellinen tuotanto
Launis on kuvittanut paljon lastenkirjoja. Ensimmäiset kuvitustyöt hän teki Weilin & Göösille 1980-luvun puolivälissä. 1990-luvun alussa hänen tärkeimmäksi työnantajakseen tuli Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, jonka tietokirjallisuuden kansiin hän toi eleettömyyden tilalle eloa ja tulkinnanvaraisuutta.

Lisäksi hän on kuvittanut kirjojen kansia, joista tunnetuimpia ovat suomenkielisten Harry Potter -kirjojen kannet. Ville Hänninen luonnehtii Launiksen Potter-kansien tunnelmaa erityiseksi. Launis käyttää Pottereissa niin sanottua ilmaperspekstiiviä, jossa etualan värit ovat lämpimiä ja taustalla viileämpiä, ja näin syntyy monikerroksisuutta. Väriskaala on syvä mutta hillitty. Viimeisen Potterin, *[[Harry Potter ja kuoleman varjelukset]]* kantta Hänninen sanoo hengeltään ja symboliikaltaan suorastaan kirkkomaalaukselliseksi.

Joitakin Launiksen kuvituksia on julkaistu postimerkkeinä. Lisäksi hän on tehnyt lehtikuvituksia muun muassa Helsingin Sanomiin. Launis kuvitti esimerkiksi Ilkka Malmbergin Suomen sota -kirjoitussarjaa vuosina 2008–2009. 

Launis on saanut töistään useita palkintoja. Vuonna 1992 hän sai Suomen kuvakirjapalkinnon ja vuonna 1997 lasten- ja nuortenkirjojen kuvituksille jaettavan Rudolf Koivu -palkinnon. Launis on yksi Kuvittajat ry:n perustajista ja toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana vuosina 2002–2004 ja toiminnanjohtajana vuonna 2005.

Hänen töitään on Museoviraston kokoelmissa.

## Sukutausta
Launiksen isä oli pastori Ilmo Launis ja yksi hänen veljistään oli laulaja Martti Launis.

### Omat teokset
Launis on paitsi kuvittanut, myös julkaissut teoksia yksin ja yhdessä muiden kanssa. Hänen teoksiaan ovat muun muassa seuraavat:
* *Repu on pelimannikoira*, 1991
* *Repu on metsästyskoira*, 1991
* *Harakka, suomalaisia lastenloruja*, 1993, (toim.)

;Kuvituksia muiden teksteihin
* *Töihin sirkukseen*, 2001, Mats Lillrankin tekstiin
* *Mumur*, 1989, Jaana Lapon tekstiin

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Portfolio kuvittajat.fi-sivustolla 
* Tietoa Hormiverkko-nimisellä sivulla 
* Mika Launiksen kuvituksia Finnassa
Ränni

**Ränni** on nesteen – yleensä veden – ohjaamiseen tarkoitettu kouru tai putki.

Se voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
* rakennuksen räystään sadevesikouru ja syöksytorvi (eli vesiränni)
* kullanhuuhdonnassa käytetty ränni, jota valmistetaan käytetään kullan erottelussa muusta maa-aineksesta 
* tukinuittoon tarkoitettu kouru
Kurkkupaise

**Kurkkupaise** eli **nielupaise** (*abscessus peritonsillaris*) on paise kurkussa. Se syntyy yleensä nielutulehduksen komplikaationa, mutta voi myös syntyä ilman edeltävää tulehdusta. Kurkkupaise on vakava infektio, joka vaatii aina aktiivista hoitoa. Hoitamattomana tulehdus saattaa levitä kaulalle, keuhkoihin, aivoihin tai sydänlihakseen ja kehittyä hengenvaaralliseksi.

## Oireet
Kurkkupaise aiheuttaa voimakasta, useimmiten toispuoleista kurkkukipua. Kipu vaikeuttaa nielemistä mutta ei hengittämistä. Puheongelmia ilmenee nielun turvotessa, jolloin puhe kuulostaa puuromaiselta, kuin "kuuma peruna suussa" ja suun avaaminen voi olla vaikeaa. Korvasärkyä voi esiintyä samanpuoleisessa korvassa. Potilaalla voi myös olla kuumetta ja pahoinvointia. Kaulan imusolmukkeet voivat olla aristavia. Kurkkukipu ja turvotus ovat yleensä toispuolista, ellei molempiin nielurisoihin kehity paisetta yhtä aikaa.

## Hoito
Kurkkupaise ei parane ilman hoitoa. Hoitona on tavallisesti leikkaus, jossa paise puhkaistaan ja puhdistetaan. Nielupaiseen jälkitautina voi tulla sydänlihastulehdus, jonka vuoksi on tärkeää syödä myös antibioottikuuri. 

Paise tyhjennetään joko imemällä märkää neulalla pois tai avaamalla paise veitsellä ja pihdeillä. Syvällä nielussa tai lapsella oleva paise avataan nukutuksessa. Myös nielurisat voidaan poistaa, mikä lähes aina estää paiseen uusimisen. Noin 15 % sairastuu kurkkupaiseeseen uudelleen.

## Lähteet
Łukasz Fabiański

**Łukasz Marek Fabiański** (s. 18. huhtikuuta 1985 Kostrzyn) on puolalainen jalkapallomaalivahti. Hänen viimeisin seuransa on ollut West Ham United, jonne hän siirtyi Swanseasta kahdeksalla miljoonalla eurolla 2018. Hän oli kummassakin seurassa pitkään selkeä ykkösmaalivahti. Swanseaan hän siirtyi Arsenalista vapaana pelaajana 2014. Arsenalissa hän pelasi seitsemän kauden aikana kansallisten cupotteluiden lisäksi 32 ottelua Englannin Valioliigassa ja 14 peliä Mestarien liigassa. Hän voitti FA Cupin 2014. Swanseassa hän pelasi neljän kauden aikana 149 valioliigaottelua eli oli poissa vain kolmesta ottelusta, joista yhdestä ulosajon seurauksena tulleen pelikiellon vuoksi. West Hamissa hän pelasi kaikki 38 ottelua kaudella 2018–2019 ja 25 ottelua kaudella 2019–2020 oltuaan lähes kolme kuukautta sivussa loukkaantumisen vuoksi. Seuraavilla kausilla hän pelasi 35, 37 ja 36 valioliigaottelua. Kaudella 2023–2024 hän menetti ykkösmaalivahdin asemansa ja pelasi kymmenen valioliigaottelua. Eurooppa-liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua. Viimeisellä West Ham -kaudellaan 2024–2025 hän pelasi 14 valioliigaottelua. Kotimaassaan pelatessaan hän voitti Puolan-mestaruuden Legia Varsovassa 2006.

Fabiański on pelannut Puolan maajoukkueessa 57 ottelua. Viimeksi hän on ollut mukana maajoukkueessa lokakuussa 2021. Hän kuului Puolan joukkueeseen Saksassa pidetyissä jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 2006 ja EM-kilpailuissa 2008 muttei päässyt pelaamaan kummassakaan turnauksessa. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi Puolan neljä viimeistä ottelua ja MM-kilpailuissa 2018 viimeisen alkulohko-ottelun. Hän istui kaikki ottelut vaihtopenkillä vuodelle 2021 siirretyissä EM-kilpailuissa.

## Seurat

* Polonia Słubice (1999−2000)
* MSP Szamotuły (2000−2001)
* Lubuszanin Drezdenko (2001−2002)
* Sparta Brodnica (2002−2003)
* Mieszko Gniezno (2003−2004)
* Lech Poznań (2004−2005)
* Legia Varsova (2005−2007)
* Arsenal (2007−2014)
* Swansea City AFC (2014−2018)
* West Ham United (2018−2025)

## Lähteet
Hiippakuntavaltuusto

**Hiippakuntavaltuusto** on tuomiokapitulin ohella toinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon hiippakuntien toimielimistä.

Hiippakuntavaltuustot perustettiin vuoden 2004 hiippakuntahallintouudistuksessa. Ennen vuoden 2004 hiippakuntahallintouudistusta vastaavan kaltaisia tehtäviä hoiti hiippakuntakokous.

Hiippakuntavaltuuston jäseniä ovat vaaleilla valitut 14 maallikkojäsentä sekä 7 pappisjäsentä. Puheenjohtajana on maallikko.

Hiippakuntavaltuustovaalissa ovat äänioikeutettuja pappisjäsenten vaalissa hiippakunnan papit ja maallikkojäsenten vaalissa seurakuntien kirkkovaltuustojen tai seurakuntaneuvostojen sekä yhteisten kirkkovaltuustojen jäsenet. Seurakunnan luottamushenkilöiden äänimäärä suhteutetaan keskenään seurakuntien koon mukaan.

## Tehtävät
Hiippakuntavaltuuston tehtävänä on ”tukea ja edistää kirkon tehtävän toteutumista hiippakunnassa” ja sen seurakunnissa. Lisäksi hiippakuntavaltuusto päättää sille erikseen säädetyt tehtävät. Tällaisia tehtäviä ovat:
* hiippakunnan toiminta- ja taloussuunnitelman sekä talousarvion hyväksyminen;
* hiippakunnan edellisen tilikauden toimintakertomuksen ja tilinpäätöksen hyväksyminen;
* perustaa ja lakkauttaa tuomiokapitulin virat;
* käsitellä sille tehdyt (hiippakunnan työtä tai kirkon järjestysmuotoa koskevat) aloitteet;
* tuomiokapitulin maallikkojäsenen ja kahden varajäsenen valitseminen.

Hiippakuntavaltuusto voi asettaa hiippakunnallista työtä varten johtokuntia.

## Lähteet
Battistero di San Giovanni

**Battistero di San Giovanni** () Firenzessä on ilmeisesti Firenzen vanhin kirkko, jonka paikalla kerrotaan olleen Marsin temppeli. 1900-luvun kaivaukset paljastivat paikalla olleen roomalaisen kaupunkitalon ensimmäiseltä vuosisadalta. Sen jäänteistä on ilmeisesti rakennettu kristittyjen kastekappeli 300- ja 400-lukujen vaihteessa. Se oli kaupungin ensimmäinen tuomiokirkko ennen Santa Reparatan valmistumista.

Uusi kastekappeli rakennettiin samalle paikalle romaaniseen tyyliin noin vuonna 1059, kun Firenze oli vaurastunut merkittäväksi talousmahdiksi. Tuohon aikaan kasteita suoritettiin vain kaksi kertaa vuodessa, ja kasvavassa kaupungissa tarvittiin suuri kastekappeli. 

Rakennus on muodoltaan kahdeksankulmainen. Kupolin sisäpuolelle 1200-luvulla tehdyt bysanttilaistyyliset mosaiikit kertovat maailman luomisesta, Johannes Kastajan elämästä ja viimeisestä tuomiosta.

Kastekappeli on tunnettu sinne rakennettujen kolmen pronssisen oviparin takia. Andrea Pisano teki 1300-luvulla kirkon eteläiset ovet ja pohjois- ja itäpuolen ovet teki 1400-luvulla Lorenzo Ghiberti. Michelangelo ylisti näitä ovia Paratiisin porteiksi.

## Lähteet
Märkisches Museumin metroasema

**Märkisches Museum** on asema Berliinin metrolinjalla U2 Mitten kaupunginosassa. Asema avattiin alkujaan 1. heinäkuuta 1913 nimellä Inselbrücke. Vuodesta 1935 asemasta on käytetty lähellä sijaitsevan museon mukaista nimeä.

Asemalla on yksi 121,3 metriä pitkä, 7,6 metriä leveä, laituri. Asemahalli on aseman viereisen joen alituksen vuoksi tavallista korkeampi, parhaimmillaan 5,2 metriä korkea, ja sijaitsee 6 metriä kadun alapuolella. Asemalla on hissi.

## Lähteet
Luigi Lucheni

**Luigi Lucheni** (22. huhtikuuta 1873 – 19. lokakuuta 1910) oli italialainen anarkisti, joka surmasi Itävallan keisarinnan ja Unkarin kuningattaren Elisabetin 10. syyskuuta 1898 Genevenjärven rannalla Sveitsin puolella. Elisabet matkusti ilman henkivartijoita, joten hän oli helppo kohde.

Lucheni syntyi Pariisissa köyhissä oloissa italialaiseen perheeseen. Palattuaan Italiaan hän teki monia töitä ennen liittymistään Italian armeijaan, jonka palveluksessa oli kolme ja puoli vuotta. Myöhemmin hän muutti Sveitsiin, jossa tutustui anarkistiseen ideologiaan.

Lucheni halusi tappaa jonkun kuninkaallisen ja valitsi sattumalta kohteeksi Itävallan keisarinnan Elisabetin, joka vieraili Genevessä. Oikeudenkäynnissä 12. marraskuuta 1898 Lucheni kertoi suunnitelleensa tappavansa ensin Orléansin herttuan. Hän päätyi kuitenkin Elisabetiin, koska Orléansin herttua ei saapunutkaan Geneveen aikomustensa mukaan, ja Lucheni sai lehdestä tietää keisarinnan olevan kaupungissa. Lucheni arveli keisarinnan surmalla saavansa kuuluisuutta.

Lucheni tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Hän hirttäytyi vankilassa 19. lokakuuta 1910.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Anarchist Encyclopedia: Luigi Lucheni
Jane Sibbett

**Jane Sibbett** (s. 28. marraskuuta 1962, Berkeley, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan Heddynä *[[Herman's Head]]issa* sekä Rossin ex-vaimo Carolina *[[Frendit|Frendeissä]]*. Hän näytteli myös pääosaa yhdessä Mary-Kate ja Ashley Olsenin kanssa elokuvassa *[[It Takes Two (vuoden 1995 elokuva)|It Takes Two]]* (1995). Sibbett esiintyi Joyn äänenä elokuvassa *[[Lotta ystäväni (elokuva)|Lotta ystäväni]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Mustakaularastas

**Mustakaularastas** (*Turdus atrogularis*) on Siperian havumetsävyöhykkeen eli taigan pesimälintu.

## Koko ja ulkonäkö
Hieman punakylkirastasta kookkaampi rastas, jonka pituus on 23–26&nbsp;cm, siipien kärkiväli 37–40&nbsp;cm ja paino 65–100&nbsp;g. Juhlapukuisella koiraalla on musta rinta. Muistuttaa suuresti punakaularastasta, jonka koirailla kurkun ja kaulan seutu olisi nimensä mukaan punainen. Naaraiden ja nuorten lintujen määrittäminen on hankalampaa.

## Esiintyminen
Mustakaularastas pesii Siperiassa, lännessä Uralille saakka. Kaukasuksella elää pieni erillispopulaatio. Se on muuttolintu, joka talvehtii Varsinkin loppusyksyllä ja alkutalvesta lajin voi tavata Suomessakin, yleensä räkättirastasparvien mukana pihlajanmarjoja popsimassa. Laji on tavattu Suomessa hyväksytysti vuoden 2024 loppuun mennessä 27 kertaa. Lisäksi on noin 50 havaintoa yksilöistä, joissa on ollut todettavissa mustakaularastaalle sopimattomia vähäisiä poikkeavuuksia tai joista risteymän mahdollisuutta ei ole voitu poissulkea.

## Elinympäristö
Elää kaikenlaisten metsien reunoissa ja metsäaukeilla, jokilaaksoissa ja vuoristossa kahden kilometrin korkeudelle saakka.

## Lisääntyminen
Pesä on kannon päällä tai matalalla puussa tai pensaassa lähellä maanpintaa. Munia on tavallisesti viisi tai kuusi. Haudonta kestää noin 12 päivää. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.

## Ravinto
Mustakaularastas on kaikkiruokainen ja sille kelpaavat madot, hyönteiset ja muut maassa elävät pienet selkärangattomat sekä marjat.

## Lähteet
* Cramp, Stanley (päätoim.) 1988: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa, V. – Oxford University Press. Hongkong. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Hongell, Harri 1977: Mustakaularastas *Turdus ruficollis atrogularis** Kokkolassa. - Lintumies 3.1977 s. 97. LYL.
Ust-Ilimsk

**Ust-Ilimsk** ()on runsaan 85 tuhannen asukkaan kaupunki Angarajoen rannalla  Irkutskin alueella Venäjän Itä-Siperiassa. Siellä on merkittävä vesivoimalaitos ja selluloosa- ja kartonkitehdas.

## Historia
Kaupunki perustettiin 1966 voimalaitoksen rakentamisen yhteydessä. Vuonna 1973 aloitettiin selluloosatehtaan rakentaminen, ja tehdas käynnistyi 1980. Vuonna 1985 kaupungissa käynnistyi raitiotieliikenne. Kaupungin lentokenttä suljettiin vuonna 2001.

*Venäjän keisarikunnassa järjestettiin väestönlaskenta [[1897]] ja Neuvostoliitossa [[1926]], [[1939]], [[1959]], [[1970]], [[1979]] ja *'1989** sekä Venäjän federaatiossa **2002*', joten kaikki luvut eivät ole virallisen väestönlaskennan tuloksia.*

## Katso myös
*Irkutskenergo
*Ust-Ilimskin selluloosatehdas

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ust-Ilimskin kaupungin verkkosivut  
* Perustieto (laaja) kaupungista  
* Ust-Ilimskin yhtenäisportaali  
* Ust-Ilimskin leipätehdas 
* Ust-Ilimskin konepaja 
* Ust-Ilimskin selluloosatehdas  
* Ust-Ilimskin puunjalostustehdas (mekaaninen metsäteollisuus)
1,1,2,2-tetrakloorietaani

**1,1,2,2-tetrakloorietaani** (C2H2Cl4), josta käytetään myös nimiä **asetyleenitetrakloridi**, **sym-tetrakloorietaani** ja **1,1-dikloori-2-2,dikloorietaani** on orgaaninen liuotin, joka normaaliolosuhteissa on olomuodoltaan väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. 1,1,2,2-tetrakloorietaanin rakennekaava on CHCl2CHCl2, moolimassa 167,9&nbsp;g/mol, sulamispiste –44&nbsp;°C, kiehumispiste 146&nbsp;°C,tiheys 1,59&nbsp;g/cm3, liukoisuus veteen 20&nbsp;°C:ssa 0,29&nbsp;g/100&nbsp;ml ja CAS-numero 79-34-5.

Perhosten keräilijät käyttävät 1,1,2,2-tetrakloorietaania perhospyydysmyrkkynä. 1,1,2,2-tetrakloorietaani on määritelty työministeriön päätöksellä syöpävaaralliseksi aineeksi.

## Muita kloorietaaneja
*1-kloorietaani eli etyylikloridi
*1,1-dikloorietaani
*1,2-dikloorietaani
*1,1,1-trikloorietaani
*1,1,2-trikloorietaani
*1,1,1,2-tetrakloorietaani
*pentakloorietaani
*heksakloorietaani

## Lähteet
*
*Toxin and Toxin Target Database (T3DB): 1,1,2,2-Tetrachloroethane 

### Viitteet
Klosterstraßen metroasema

**Klosterstraße** on Berliinin metrolinjalla U2 Mitten kaupunginosassa. Asema sijaitsee samaa nimeä kantavan kadun alla. Se avattiin liikenteelle 1. heinäkuuta 1913. Aseman läheisyydessä on yksi Berliinin kahdesta raideyhteydestä *Kleinprofil*- ja *Großprofil*-verkkojen välillä.

Aseman laiturisaareke on poikkeuksellisen leveä, sillä asemalle rakennettiin varaus itäiselle haaralle, joka olisi lähtenyt U2:lta Klosterstraßella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jessica Hecht

**Jessica Anne Hecht** (s. 28. kesäkuuta 1965 Princeton, New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt useissa televisiosarjoissa, kuten *[[Teho-osasto (televisiosarja)|Teho-osastossa]]*, *[[Seinfeld]]issä* ja *[[Kova laki|Kovassa laissa]]* sekä esimerkiksi elokuvissa *[[Sideways]]* ja *[[Pelkoa ja inhoa nappulaliigassa]]*.

Yksi Hechtin tunnetuimmista rooleista oli *[[Frendit|Frendeissä]]*, jossa hän esitti Ross Gellerin ex-vaimon Carolin vaimoa, Susan Bunchia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Dorien Wilson

**Dorien Wilson** (s. Lompoc, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka esittämiä rooleja on muun muassa professori Stanley Oglevee *[[The Parkers]]issa* ja keskusteluohjelman juontaja Eddie Charles sarjassa *[[Dream On (televisiosarja)|Dream On]]*. Hän on näytellyt myös elokuvassa *[[House Party 4]]* vuonna 2000, ja hänellä oli pieni rooli elokuvassa *[[You Got Served]]* (2004).

## Aiheesta muualla
*
Jens Ludwig

**Jens Ludwig** (s. 30. elokuuta 1977 Fulda, Länsi-Saksa) on saksalaisen power metal -yhtyeen Edguyn kitaristi. Ludwig on vuonna 1992 tapaamansa Tobias Sammetin kanssa toinen yhtyeen perustajajäsenistä. Hän oli tuolloin 14-vuotias.

Ensimmäiset levytykset joiden tekemiseen Ludwig osallistui olivat Edguyn demot Evil Minded ja Children Of Steel. Ludwig on soittanut myös metallioopperaprojekti Avantasiassa.

## Aiheesta muualla
* Edguyn viralliset kotisivut
Kutomakone

**Kutomakone** on laite, jolla valmistetaan kudottuja kankaita ja tekstiilituotteita. Kutomakonetta käytetään kankaiden teollisessa valmistuksessa. Kutomakone on kehitetty vipukangaspuista. Käytännössä kangaspuiden eri toimintoja alettiin osa kerrallaan automatisoida alkaen sukkulasta. Tyypillinen kutomakonemalli 1800-luvulla oli varsikone. 

## Historiaa
Ennen kutomakoneen keksimistä kutomateollisuutta oli tehty yleensä käsityönä. Teollisen vallankumouksen aikana tämä teollisuuden muoto siirtyi kodeista tehtaisiin. Ensin käytettiin koneissa hyväksi vesivoimaa, sitten höyryvoimaa.

Maalaispappi, Edmund Cartwright keksi mekaaniset kangaspuut. Tämä keksintö syrjäytti käsityön koneteollisuuden tieltä.

Cartwrightin keksintöä paransivat muun muassa skotlantilainen William Horrocks ja yhdysvaltalainen Francis Cabot Lowell. Koneet olivat yleisessä käytössä vuonna 1820.

## Katso myös
* Richard Roberts
* Joseph Marie Jacquard

## Lähteet
* Eino S. Suolahti (toim.): Nuorten maailmanhistoria, WSOY 1961

### Viitteet
Bob Johnston

**Donald William ”Bob” Johnston** (14. toukokuuta 1932 Hillsboro, Texas – 14. elokuuta 2015 Nashville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen musiikkituottaja. Hänet tunnetaan parhaiten yhteistyöstään Bob Dylanin, Johnny Cashin, Leonard Cohenin, Willie Nelsonin ja Simon & Garfunkelin kanssa.

## Valikoitu diskografia tuottajana
*Patti Page: ”Hush, Hush Sweet Charlotte” (1965)
*Bob Dylan: *[[Highway 61 Revisited]]* (1965), *[[Blonde on Blonde]]* (1966), *[[John Wesley Harding]]* (1968), *[[Nashville Skyline]]* (1969), *[[Self Portrait (Bob Dylanin albumi)|Self Portrait]]* (1970), *[[New Morning]]* (1970)
*Simon and Garfunkel: *[[Sounds of Silence]]* (1966), *[[Parsley, Sage, Rosemary and Thyme]]* (1966), *[[Bookends]]* (1968) 
*Johnny Cash: *[[At Folsom Prison]]* (1968); *[[The Holy Land]]* (1969); *[[At San Quentin]]* (1969); *[[Hello, I’m Johnny Cash]]* (1970); *[[The Johnny Cash Show]]* (1970); *[[I Walk the Line (albumi)|I Walk the Line]]* (1970); *[[Little Fauss and Big Halsy]]* (1971)
*Leonard Cohen: *[[Songs from a Room]]* (1969), *[[Songs of Love and Hate]]* (1971), *[[Live Songs]]* (1973)
*Lindisfarne: *[[Fog on the Tyne]]* (1972), *[[Dingly Dell]]* (1972)
*Loudon Wainwright III: *[[Attempted Mustache]]* (1973) 
*Carl Perkins: *[[Go Cat Go]]* (1996)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*On The Tracks -lehden haastattelu
Isang Yun

**Isang Yun** (, hanja ; 17. syyskuuta 1917 – 3. marraskuuta 1995) oli eteläkorealainen säveltäjä. 

Isang Yun syntyi Chungmussa, nykyisessä Tongyeongissa, Etelä-Koreassa. Hän aloitti musiikin kirjoittamisen 14-vuotiaana ja opiskeli Japanissa. Hän palasi kotimaahansa Japanin liityttyä toiseen maailmansotaan, mutta joutui vuonna 1943 japanilaisten vangitsemaksi. Vuonna 1953 hän aloitti opettamisen Soulin yliopistossa ja vuonna 1956 hän siirtyi Eurooppaan täydentämään musiikinopintojaan. 

Isang Yun vietti suurimman osan ammattiurastaan Saksassa. Hän kuoli keuhkokuumeeseen Berliinissä 1995. Isang Yunin tuotantoon kuuluu muun muassa oopperoita, sinfonioita, konserttoja ja kamarimusiikkia.
Syrtis Major

**Syrtis Major** tai **Syrtis Major Planum** on tumma alue Marsin pohjoisten alankojen ja eteläisten ylänköjen välimaastossa. Syrtis Major sijaitsee 1&nbsp;500 kilometriä Marsin päiväntasaajalta pohjoiseen, ja se on itä–länsi-suunnassa noin 1&nbsp;000 kilometriä leveä. Alue on saanut nimensä Ison-Syrtin antiikin aikaisen nimen mukaan.

Syrtis Major on ensimmäinen maan ulkopuolisen planeetan pinnanmuoto, josta on tehty kirjallinen merkintä. Christiaan Huygens teki vuonna 1659 piirroksen, jossa alue mainitaan. Koska alueella tapahtuu eri vuodenaikoina näkyviä muutoksia, uskottiin aluksi, että Syrtis Major on meri. Myöhemmin oletettiin, että muutokset johtuivat kasvillisuudesta, joka vaihteli vuodenaikojen mukaan. Mariner- ja Viking-luotainten havainnot kuitenkin saivat tutkijat vakuuttumaan siitä, että muutokset johtuvat tuulen puhaltamasta hiekasta ja pölystä.

## Lähteet
Scott Parker

**Scott Matthew Parker** (s. 13. lokakuuta 1980 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja, joka edusti vuonna 2017 päättyneellä pelaajaurallaan useita Englannin Valioliigan seuroja ja pelasi viimeksi mestaruussarjan Fulhamissa. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on toiminut heinäkuusta 2024 lähtien Burnleyn päävalmentajana.

## Ura pelaajana

Parker aloitti ammattilaisuransa vuonna 1997 Charlton Athleticissä. Vuonna 2000 hän oli kuuden ottelun lainasopimuksella Norwich Cityssä. 128 Charlton -ottelun jälkeen Chelsea osti 175-senttisen keskikenttäpelaajan 10 miljoonalla punnalla vuonna 2004. Vuonna 2004 PFA valitsi Parkerin .

Chelseassa Parker pääsi kentälle vain 15 kertaa kauden aikana. Ainoan Chelsea-maalinsa hän teki ottelussa Portsmouthia vastaan. Newcastle ilmoitti 15. kesäkuuta 2005 ostaneensa Parkerin 6,5 miljoonalla punnalla. Newcastlessa Parker pelasi kauden 2006–2007 loppuun. 

Kesäkuussa 2007 Parker siirtyi West Hamiin. Toimittajat valitsivat hänet  Englannissa kaudella 2010–2011. Neljän West Ham -kauden jälkeen hän pelasi kaksi kautta Tottenham Hotspurissa sekä vielä kaudet 2013–2017 Fulhamissa.

Englannin maajoukkueessa Parker esiintyi 18 kertaa. Debyyttinsä maajoukkueessa hän teki 16. marraskuuta 2003 Tanskaa vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2012.

## Ura valmentajana

Parker nimitettiin Fulhamin väliaikaiseksi päävalmentajaksi helmikuussa 2019 Claudio Ranierin saatua potkut. Parker ei onnistunut pelastamaan enää kevätkauden lopussa Fulhamia putoamiselta, joka varmistui viisi kierrosta ennen Valioliiga-kauden päättymistä.  Putoamisesta huolimatta Fulham teki toukokuussa 2019 Parkerin kanssa kaksivuotisen päävalmentajasopimuksen. 

Koronapandemian varjostamalla kaudella 2019–2020 Parker luotsasi Fulhamin Mestaruussarjassa neljänneksi. Joukkue voitti nousukarsinnoissa Cardiff Cityn ja Brentfordin nousten näin ollen takaisin Valioliigaan. Kausi 2020–2021 päättyi kuitenkin Parkerin osalta toiseen putoamiseen Fulhamin päävalmentajana. Kauden jälkeen Parker jätti seuran.

Fulhamista lähtönsä jälkeen Parker teki kolmivuotisen sopimuksen Mestaruussarjassa pelanneen Bournemouthin kanssa. Parkerin johdolla Bournemouth sijoittui kauden 2021/22 päätteeksi Mestaruussarjassa toiseksi ja nousi takaisin Valioliigaan. Nousijajoukkueelle kauden 2022/23 alku oli kuitenkin vaikea. Bournemouth hävisi kolme ensimmäistä otteluaan maalierolla 2–16. Seurajohto erotti Parkerin elokuun lopussa. Hänen viimeiseksi jääneessä ottelussa Liverpool oli murskannut Bournemouthin 0–9.

Tammikuussa 2023 Parker aloitti belgialaisen Club Bruggen päävalmentajana. Parkerin pesti seurassa jäi lopulta lyhyeksi, sillä hän valmensi joukkuetta vain 12 ottelussa. Club Brugge erotti hänet maaliskuun alussa 2023, kun joukkue oli pudonnut Mestarien liigan neljännesvälierissä SL Benficalle.

Heinäkuussa 2024 Parker nimitettiin Englannin Valioliigasta pudonneen Burnleyn päävalmentajaksi kolmivuotisella sopimuksella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Profiili thefa.comissa
* Profiili premierleague.comissa
Sympaattinen hermosto

Ääreishermostossa **sympaattista hermostoa** edustaa sympaattinen hermorunko (), joka muodostuu sympaattisista ganglioista ja niitä yhteen liittävistä aksonikimpuista. Sympaattinen hermosto on tahdosta riippumattoman (autonomisen, vegetatiivisen) hermojärjestelmän toinen pääosa. Sympaattisia hermorunkoja on kaksi ja ne sijaitsevat molemmin puolin selkäydintä. 

Sympaattinen hermosto säätelee verenkiertoelinten, rauhasten, ruoansulatuskanavan ja virtsaelinten toimintoja. Sympaattisen hermoston toiminta vilkastuu stressitilanteissa ja fyysisessä rasituksessa. Se lisää elimistön suorituskykyä mm. avartamalla hengitysteitä, lisäämällä sydämen lyöntitiheyttä ja iskutilavuutta, lisäämällä sydämen ja luustolihasten verenkiertoa sekä rajoittamalla ihon ja ruuansulatuselimistön verenkiertoa. Maksan glykogeeni pilkkoutuu glukoosiksi verenkiertoon. Samoin rasvakudoksesta vapautuu rasvahappoja helposti hyödynnettävinä energialähteinä. Silmien mustuaiset laajenevat. Pitkäkestoisessa sympatikotonuksessa monet hormonitoiminnot muuttuvat, esimerkiksi kortisolin eritys lisääntyy.

Sympaattisten hermojen preganglionaaristen neuronien synapsipäätteistä erittyy asetyylikoliinia, kun taas postganglionaaristen neuronien synapsipäätteistä erittyy useimmiten noradrenaliinia. Noradrenaliinin tavoin vaikuttavia aineita kutsutaan sympatomimeeteiksi ja sympaattisen hermoston toimintaa estäviä aineita sympatolyyteiksi.

Tahdosta riippumattoman hermoston toinen osa on parasympaattinen hermosto. Sympaattinen ja parasympaattinen hermosto vaikuttavat toistensa suhteen usein vastakkaisesti. Sympaattiset hermosyyt johtavat selkäytimestä sympaattiseen hermorunkoon, jossa on hermosoluja, ja siitä edelleen pääte-elimeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dave Baksh

**David Nizaam Baksh** (s. 26. kesäkuuta 1980, Toronto, Ontario, Kanada), tunnetaan paremmin nimellä **Dave Brownsound**, oli Sum 41 -yhtyeen pääkitaristi. Dave liittyi Sum 41 -yhtyeeseen kolmantena jäsenenä kesällä 1996. 

11. toukokuuta 2006 Baksh ilmoitti bändilleen jättävänsä Sum 41:n yksityisasioiden takia. Hän selitti ettei hän pystynyt harjoittamaan kitaransoittotaitojaan ilman että se haittasi yhtyettä. Hän kertoi myös perustavansa yhdessä serkkunsa Vaughn Lalin kanssa uuden heavy metal -yhtyeen, Brown Brigaden.

Kesällä 2008 Brown Brigade ilmoitti jättäytyvänsä tauolle, syynä Daven haluttomuus jatkaa yhtyeen solistina. Uutta solistia ei ole löytynyt, joten yhtyeen jäsenet hajaantuivat eri projektiensa pariin. Baksh siirtyi soittamaan The Organ Thieves -nimiseen yhtyeeseen.

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
* Brown-Brigade.com 
* 
* Virallinen fanisivusto There's No Solution
1,1,1,2-tetrakloorietaani

**1,1,1,2-tetrakloorietaani** (C2H2Cl4), on orgaaninen yhdiste, joka normaaliolosuhteissa on olomuodoltaan keltainen – punainen neste. 1,1,1,2-tetrakloorietaanin rakennekaava on Cl3CCH2Cl, moolimassa 167,8&nbsp;g/mol, sulamispiste &minus;70,2 °C, kiehumispiste 130,5&nbsp;°C,tiheys 1,54&nbsp;g/cm3, liukoisuus veteen 25&nbsp;°C:ssa 0,11&nbsp;g/100 ml ja CAS-numero 630-20-6.

## Muita kloorietaaneja

*1-kloorietaani eli etyylikloridi
*1,1-dikloorietaani
*1,2-dikloorietaani
*1,1,1-trikloorietaani
*1,1,2-trikloorietaani
*1,1,2,2-tetrakloorietaani
*pentakloorietaani
*heksakloorietaani

## Lähteet
*

### Viitteet
Monsterit Oy

**Monsterit Oy** (*Monsters, Inc.*) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Pixarin tuottama tietokoneanimaatioelokuva. Elokuva kertoo monstereista eli hirviöistä, jotka tuottavat sähköä Monsterila-kaupunkiinsa pelottelemalla lapsia. *Monsterit Oy* on neljäs Pixarin ja The Walt Disney Companyn yhdessä tuottama koko perheen elokuva, ja se sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 2. marraskuuta 2001.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Monsterit Oy:n* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Vuonna 2013 sai ensi-iltansa esiosaelokuva *[[Monsterit-yliopisto]]*. Heinäkuussa 2021 julkaistiin Disney+:aan televisiosarja *[[Monsterit työn touhussa]]*, jonka tapahtumat alkavat elokuvan varsinaisen juonen ja viimeisen kohtauksen välistä. 

## Juoni
Tarina kietoutuu kahden sähköyhtiössä työskentelevän monsterin – Matias "Masi" Pallopään ja Tarmo "Tare" Karvasen (englanniksi *Mike Wazowski* ja *James P. Sullivan*) – ympärille, jotka ovat yhtiön ylivoimaisesti tuotteliaimmat pelottelijat. Lasten pelottelu vaatii kuitenkin monstereilta paljon rohkeutta, sillä lasten kosketuksen kuvitellaan olevan myrkkyä hirviöille. Kateellinen ja kiero toiseksi paras pelottelija Räähkä Poks (englanniksi *Randall Boggs*) ei kaihda keinoja sähköntuotannon uudistamiseksi. Eräs pieni lapsi pääsee vahingossa Monsterilaan. Lopuksi lapsi kuitenkin saadaan takaisin omaan kotiinsa, ja pelottelun sijaan naurusta aletaan tuottaa energiaa, sillä se on viisi kertaa tehokkaampaa.

## Äänirooleissa

## Vastaanotto
### Palkinnot
Elokuva sai Oscar-palkinnon parhaasta laulusta, ja se oli ehdolla kolmeen muuhun Oscar-palkintoon: parhaaseen animaatioelokuvaan, parhaaseen musiikkiin ja parhaisiin äänitehosteisiin.

## Lähteet
Charles N’Zogbia

**Charles N’Zogbia** (s. 28. toukokuuta 1986 Harfleur, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edusti vuosina 2011–2016 Englannin valioliigassa pelannutta Aston Villaa, jonne hän siirtyi Wiganista.

Hän pelaa yleensä keskikentän vasenta laitaa, mutta on nähty pelaavan myös vasempana puolustajana.
Hän on pelannut myös Ranskan alle 21-vuotiaiden joukkueessa.

N’Zogbia aloitti uransa ammattilaisena Newcastlessa vuonna 2004. Siirto N’Zogbian kasvattajaseurasta Le Havre AC:stä Newcastleen ei sujunut aivan helposti, vaan lopulta pitkän kiistelyn jälkeen FIFA:n päätöksellä siirto toteutui ilman siirtokorvausta.

N’Zogbia teki yhdeksän maalia pelaamissaan 118 Newcastle-ottelussa. Hän siirtyi tammikuun siirtoikkunassa 2009 Wiganiin kuuden miljoonan punnan korvausta vastaan ja samassa kaupassa Ryan Taylor siirtyi Newcastleen. Siirtoa ennen N’Zogbialla oli riitoja valmennusportaan kanssa.

Birminghamilaisseura Aston Villa ilmoitti heinäkuussa 2011, että se on tehnyt sopimuksen Charles N´Zogbian kanssa. Aston Villa joutui pulittamaan ranskalaislaiturista arviolta 9,5 miljoonaa puntaa eli noin 11 miljoonaa euroa.

## Lähteet
The Gathering

**The Gathering** on vuonna 1989 perustettu alankomaalainen yhtye. Se perustettiin metalliyhtyeenä, ja myöhemmin yhtye on kuvannut musiikkiaan muun muassa "trip rockiksi". 

The Gatheringin ensiesiintyminen tapahtui tammikuussa 1991, ja ensimmäinen demo levytettiin saman vuoden huhtikuussa. Samoihin aikoihin yhtye teki myös esiintymisiä Samaelin, Morbid Angelin ja Deathin konserttien avausaktina. Yhtye sai levytyssopimuksen Foundation 2000:lta ja julkaisi esikoisalbuminsa *Always...* vuonna 1992. Samalla levy-yhtiöllä julkaistiin myös *Almost a Dance* (1993). 

Vuonna 1994 The Gatheringiin liittyi naislaulaja Anneke van Giersbergen. Yhtye vaihtoi myös levy-yhtiönsä Century Media Recordsiin. *Mandylion* (1995) oli ensimmäinen albumi sekä uuden laulajan kanssa että uudella levy-yhtiöllä. Albumin lisäksi listoille nousi siltä julkaistu single "Strange Machines".  

The Gathering perusti vuonna 1999 oman levy-yhtiönsä Psychonaut Recordsin. 

Vuoden 2007 elokuussa Anneke erosi yhtyeestä. Eroamispäätöksen takana oli useita syitä — hän halusi mm. keskittyä jatkossa perheeseensä ja omaan yhtyeeseensä Agua de Annique. Vuonna 2009 hänen tilalleen tuli Silje Wergeland yhtyeestä Octavia Sperati.

Anneken viimeiseksi esiintymiseksi Gatheringin laulajana jäi 4.8.2007 Ankkarockin keikka. Kyseessä oli samalla yhtyeen kiertueen viimeinen keikka.

## Jäsenet

### Nykyiset jäsenet
* René Rutten – kitara, huilu (1989–)
* Hans Rutten – rummut (1989–)
* Frank Boeijen – kosketinsoittimet (1990–)
* Silje Wergeland – laulu (2009–)
* Hugo Prinsen Geerligs – basso (1989–2004; 2018–)
### Entiset jäsenet
* Bart Smits – laulu (1989–1993)
* Jelmer Wiersma – kitara (1989–1998)
* Marike Groot – laulu, taustalaulu (1992–1993)
* Niels Duffhues – laulu, akustinen kitara (1993–1994)
* Martine van Loon – laulu, taustalaulu (1993–1994)
* Anneke van Giersbergen – laulu, kitara (1994–2007)
* Marjolein Kooijman – basso (2004–2014)

## Diskografia

### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### EP:t
* 
* 
* 
* 

### Demot
* 
* 

### Kokoelmat
* 
* 
* 
* 
* 
### Singlet
* ”Strange Machines” (1995)
* ”Adrenaline / Leaves” (1996)
* ”Kevin's Telescope” (1997)
* ”The May Song” (1997)
* ”Liberty Bell” (1998)
* ”Rollercoaster” (2000)
* ”Amity” (2000)
* ”You Learn About It” (2003)
* ”Monsters” (2003)
* ”Alone” (2006)

### Livealbumit
* 
* 
* 
* 

### Musiikkivideot
* Kinf for a Day (1992)
* Leaves (1995)
* Strange Machines (1995)
* In Motion #” (1995)
* Liberty Bell (1998)
* My Electricity (1998)
* Eléanor (2000)
* Life's What You Make It (2000)
* Monsters (2003)
* You Learn About it (2003)
* Forgotten (2007)
* Alone (2007)
* All You Are (2009)
* No Bird Call (2010)
* Heroes for Ghosts (2011)
* Echoes Keep Growing (2013)

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut , ,
Heerlen

**Heerlen** (myös Heerlen-Kerkrade) on kaupunki Alankomaiden kaakkoisosassa. Se on Limburgin provinssin toiseksi suurin kaupunki Maastrichtin jälkeen. Vuonna 2011 kaupungissa oli 89&nbsp;212 asukasta. Heerlenin tunnetuin rakennus on lasipalatsi vuodelta 1935, modenin arkkitehtuurin varhaisimpia edustajia. 

## Lähteet
Nollapiste

**Nollapiste** tarkoittaa nollalla merkittyä asteikon kohtaa. Sanalla viitataan eri käsitteisiin:

* veden sulamispiste normaalipaineessa, Celsius- ja Réamur-asteikkojen nollakohta, lämpö- ja pakkasasteiden raja
* absoluuttinen nollapiste, Kelvin-asteikon nollapiste, alin mahdollinen lämpötila
* origo, koordinaattiakseliston nollapiste
* nollakohta, sellainen muuttujien arvo, jolla funktio saa arvon nolla
* tähtipiste, tähtikytkennässä olevien vaiheiden yhteinen piste
* normaalinolla, kiintopiste, josta maan korkeusluvut lasketaan
* Ground zero, onnettomuuden tuhoalue
* *[[Nollapiste (romaani)|Nollapiste]]*, Graham Greenen romaani
* *[[Nollapiste (runokokoelma)|Nollapiste]]*, Osmo Jokisen runokokoelma
* *[[0.]]*, Ceebrolistics -yhtyeen EP
Heidi Köngäs

**Heidi Maritta Köngäs** (o.s. **Myntti**, s. 15. syyskuuta 1954 Tukholma, Ruotsi) on suomalainen ohjaaja ja kirjailija.

## Elämä ja ura
Tukholmassa syntynyt Köngäs kirjoitti ylioppilaaksi 1974, opiskeli Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa 1975–1979 ja Sanoman toimittajakoulussa 1979–1980. Hän opiskeli ohjaamista Yleisradion ammattioppilaitoksessa 1980 ja suoritti televisioalan opintoja Lontoossa 1993–1994. Köngäs työskenteli *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* toimittajana 1980–1984 ja on vuodesta 1984 lähtien työskennellyt Yleisradion TV1:n toimittajana, tuottajana ja ohjaajana.

### Ohjaajana
Könkään ohjaustöihin kuuluvat *[[Hyväntekijä]]* (2014), *[[Liian paksu perhoseksi (elokuva)|Liian paksu perhoseksi]]* (1998) ja *[[Viimeiset mitalit]]* (2000), jotka perustuvat Sisko Istanmäen alkuperäisteoksiin. *Tappava säde* perustuu Leena Lehtolaisen samannimiseen romaaniin. Könkään ohjaustöihin kuuluvat tv-sarjat *[[Kirje isältä]]*, *[[Tauno Tukevan sota]]* (käsikirjoittajina Laila ja Eve Hietamies) ja *Punahilkka*. Yhdessä Sinikka Nopolan ja Pirjo Toikan kanssa Köngäs käsikirjoitti ja ohjasi kolme Ylen komediasarjaa: *[[Hellapoliisit]]* (1989), *[[Heikompi astia]]* (1993) ja *[[Rakkauden jano]]* (1995). Könkään ohjaajauraa on muistettu Venla-, Koura- ja Telvis-palkinnoilla. Vuonna 1998 Prix Europa -erikoispalkinto myönnettiin Könkään elokuvalle *Liian paksu perhoseksi*.

### Kirjailijana
Könkään esikoisromaani *Luvattu* (2000) kuvaa maalaiskylässä elävän nuoren naisen luvatonta rakkautta. Se oli Runeberg-palkintoehdokas. Toinen romaani, *Vieras mies* (2002), liikkuu pienessä maalaiskaupungissa samojen teemojen – etenkin epäsovinnaisen rakkauden – ympärillä. Teos on julkaistu myös saksaksi (Persona Verlag, 2006). *Dora, Dora* (2012) oli Finlandia-palkintoehdokkaana. Se on käännetty myös viroksi. 

Köngäs on kirjoittanut myös kolme lastenkirjaa, jotka Liisa Kallio on kuvittanut.

## Tuotanto

### Ohjaustyöt
Ohjaukset on tuotettu TV:lle ellei toisin mainita.
* *Pilat palat pois* (1986) (tv-sarja)
* *Musta kanava* (1986) (tv-sarja)
* *Viimeinen ilta* (1987)
* *Rengasmatka* (1988)
* *[[Hellapoliisit]]* (1989) (tv-sarja)
* *Suklaasydän* (1991)
* *[[Heikompi astia]]* (1993) (tv-sarja)
* *Kalliolle kukkulalle* (1993)
* *Rakkauden jano* (1995) (tv-sarja)
* *Gabriel* (1996)
* *[[Liian paksu perhoseksi (elokuva)|Liian paksu perhoseksi]]* (1998)
* *[[Viimeiset mitalit]]* (2000)
* *Tappava säde* (2002)
* *[[Kirje isältä]]* (2003) (tv-sarja)
* *[[Varpuset (elokuva)|Varpuset]]* (2005)
* *Punahilkka* (2007) (tv-sarja)
* *[[Virginie]]* (2009)
* *[[Tauno Tukevan sota]]* (2010) (tv-sarja)
* *[[Hyväntekijä]]* (2014)
* *[[Punainen kolmio]]* (2015) (tv-sarja)
* *[[Nuoruustango (elokuva)|Nuoruustango]]* (2017)

### Romaanit
* *Luvattu* (2000)
* *Vieras mies* (2002)
* *Hyväntekijä* (2006)
* *Jokin sinusta* (2008)
* *Dora, Dora* (2012)
* 
* 
* 
* 
* 

### Lastenkirjat
* *Henkselirouva ja hänen koiransa Korkki* (2010) 
* *Henkselirouva ja Pusu-Sammakko* (2011) 
* *Henkselirouva ja sinivärinen Pupu* (2013)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Heidi Köngäs Otavan sivuilla
* Heidi Köngäs Kirjasampo.fi:ssä
* 
*