open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Erkki Rahkamaa

**Erkki Johannes Rahkamaa** (8. tammikuuta 1938 Oulu – 15. lokakuuta 2024 Kempele) oli suomalainen kemisti ja professori. Hän oli Oulun yliopiston rakennetutkimuksen kemian professori 1980–2001. Hän tutki hererosyklisten orgaanisten yhdisteiden molekyylirakenteiden ja ydinmagneettiresonanssispektrien parametrien välisiä korrelaatioita.

## Lähteet
Gapps

Gapps Oy on vuonna 2010 perustettu Suomen johtava Google Cloud -asiantuntijatalo. Se auttaa asiakasyrityksiä Google Cloud -palveluiden käyttöönotoissa ja kehittää räätälöityjä ratkaisuja tarpeisiin Google Cloud Platform -teknologioilla. Gapps on menestyksekkäästi vienyt yli 900 asiakasyritystä Googlen pilveen ja ollut useana vuonna Deloitten nopeimmin kasvavien teknologiayhtiöiden listalla.

Vuonna 2014 Gapps voitti Yleisradion viestintäjärjestelmien kilpailutuksessa monet suomalaiset IT-talot. Kilpailutuksen tuloksena Yleisradio siirtyi käyttämään Gappsin tarjoamaa Googlen G Suite -viestintäjärjestelmää.

Vuonna 2019 Gapps järjesti toimistollaan 'Tuo vanhempasi töihin' -päivän, josta MTV kävi tekemässä jutun Kymppiuutisten loppukevennyksen.

## Palkinnot ja kunniamaininnat
Gapps on historiansa aikana saavuttanut kunniamainintoja eri yrityskilpailuissa.
* Gapps sijoittui Deloitte Technology Fast 50 -listalla toiseksi vuonna 2015. Gappsin liikevaihdon kasvuvauhti oli 1&nbsp;891 %.
* Deloitte Technology Fast 500 Europe, Middle East & Africa (EMEA) -listalla Gapps sijoittui 50 nopeimman kasvavan yrityksen joukkoon vuonna 2015. Gappsin sijoitus oli 41. EMEA:n yli 2 miljardin ihmisen talousalueella.
* Gapps valittiin oman kategoriansa kansalliseksi voittajaksi European Business Awardsissa 2015.
* Gapps sijoittui Deloitte Technology Fast 50 -listalla Rising Star -kategoriassa kolmanneksi vuonna 2014.
*Financial Times listasi vuonna 2018 Gappsin Euroopan 1000 nopeimman kasvavan yrityksen joukkoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Gappsin kotisivu
Guatemalanpeukaloinen

**Guatemalanpeukaloinen** (*Troglodytes rufociliatus*) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Guatemalanpeukaloista tavataan El Salvadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa, Meksikossa ja Nicaraguassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 98&nbsp;500 km2. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Okrapeukaloinen

**Okrapeukaloinen** (*Troglodytes ochraceus*) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Okrapeukaloista tavataan Costa Ricassa ja Panamassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 17&nbsp;300 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Timo Rahko

**Timo Kalevi Rahko** (s. 25. maaliskuuta 1939 Rovaniemen maalaiskunta) on suomalainen eläinlääkäri. Hän oli Eläinlääketieteellisen korkeakoulun patologisen anatomian professori 1973–1995 ja patologian professori 1995–1998.

Rahkon entinen puoliso on pianotaiteilija Raija Alestalo-Rahko. Rahkon veli on professori Kauko Rahko. 

## Lähteet
Keihäsjärvi (Ylöjärvi, Viljakkala)

**Keihäsjärvi**  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Nisunperällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Keihäsjärvi kuuluu Tavinojan valuma-alueeseen.

## Maantietoa
Järvi on 600 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,1 hehtaaria. Se sijaitsee metsämaastossa soistuneessa painaumassa. Järveen ei laske ojia, mutta lounaassa olevan ojitetun suon läpi virtaa sen laskuoja, joka yhtyy 1,5 kilometrin päässä Tavinojaan. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 460 vuorokautta. Rantaviiva on 1,4 kilometriä pitkä. Rannan läheisyyteen tai aivan rantaan on rakennettu kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet läheiseltä Nisunperän ja Luhalahtea yhdistävältä kylätieltä. Järven kaakkoiskärjen ohi kulkee voimalinja.

## Vedenlaatu
Keihäsjärven vettä on tutkittu kerran talvella vuonna 2016. valuma-alue on metsävaltainen ja siitä johtuu lievästi ruskea väri. Vesi sisälsi talvella runsaasti humusta. Vesi oli hapanta ja sen puskurikyky happamoitumista vastaan oli heikko. Mittaushetkellä maaliskuussa veden pH oli 5,5. Vapaa-ajan asunnot eivät kuormita järveä merkittävästi ja sitä luonnehditaan sanalla karu. Veden typpipitoisuus on alle luonnontason. Vedessä oli 73% happea ja järven pohjalla sitä oli vielä jäljellä. Keihäsjärvi soveltuu virkistyskäytöön hyvin.

## Lähteet
Sifnoslaisten aarrekammio

**Sifnoslaisten aarrekammio** () oli antiikin aikainen aarrekammio Delfoissa Kreikassa. Se sijaitsi Pyhän tien varrella Ateenalaisten ja Sikyonilaisten aarrekammioiden lähellä.

Aarrekammion rakennuttivat sifnoslaiset arkaaisella kaudella noin vuonna 530–525 eaa. Se oli yksi lukuisista Delfoin Pyhän tien varrella sijainneista aarrekammioista ja tarkoitettu Delfoin Apollonin temppelille annettujen votiivilahjojen säilyttämiseen.

Rakennus edusti joonialaista tyyliä ja muistutti arkkitehtuuriltaan pientä kreikkalaista temppeliä. Sen cella avautui länteen. Julkisivun puolella oli pylväinä kaksi karyatidia. Rakennuksen stylobaatin mitat ovat noin 6,13 × 8,55 metriä. Aarrekammion länsipuolella oli pieni piha.

Aarrekammio tunnetaan erityisesti rikkaasta koristelustaan, josta on säilynyt lukuisia osia. Sen päätykolmiokoristelut esittivät muun muassa Apollonin ja Herakleen kamppailua Delfoin kolmijalasta. Friisit puolestaan esittivät erilaisia mytologisia aiheita, kuten Pariksen tuomiota, jumalten kokousta, gigantomakhiaa sekä kamppailua Sarpedonin ruumiista. Pohjois- ja itäsivun friisien tekijänä pidetään Aristion Paroslaista. Löydetyt koristeosat ovat nykyisin Delfoin arkeologisessa museossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ionivahvuus

**Ionivahvuus** (*I*) kuvaa liuokseen liuenneiden ionien kokonaiskonsentraatiota. Ionivahvuus on riippuvainen elektrolyytin eli liuottimeen liukenevan ioniyhdisteen stoikiometriasta ja ionien varauksesta. Ionivahvuus vaikuttaa moniin kemiallisiin ominaisuuksiin esimerkiksi aktiivisuuskertoimiin.

## Määritelmä
Liuoksen ionivahvuus voidaan määrittää joko ionien konsentraatioon (mol/l) tai molaalisuuteen (mol/kg). Ionivahvuus konsentraatioon perustuen on
:I_c = \begin{matrix}\frac{1}{2}\end{matrix}\sum_ \ + CI,

missä B ja C ovat yksiköttömiä suureita.

Niin kutsuttu kineettinen suolaefekti on inertin suolan vaikutus ionien välisten reaktioiden reaktionopeuteen. Kineettisen suolaefektin vaikutusta voidaan kuvata yhtälöllä
:\ - \log_{10}(k) = \ - \log_{10}(k^0) + 2A |z_+z_-| \sqrt{I_m}
missä k0 on reaktion nopeusvakio ilman inertin suolan lisäystä.

## Lähteet
Buleuterion (Delfoi)

**Buleuterion** ( tai *Bouleutērion*) oli antiikin aikainen buleuterion eli neuvoston kokouspaikka Delfoissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Delfoin arkeologisella alueella, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Buleuterion oli rakennettu arkaaisella kaudella noin vuonna 600–500 eaa. Siinä kokoontui Delfoin paikallinen bule eli neuvosto. Buleuterion sijaitsi Apollonin pyhäkköalueella Pyhän tien varressa Apollonin temppelin eteläpuolella ja Ateenalaisten aarrekammion vieressä. Rakennus oli suorakulmion muotoinen suhteellisen pienikokoinen kokoustila ja siinä oli ovet kolmella sivulla. Rakennuksen sisällä oli todennäköisesti pylväikkö ja puiset istuimet sivustoilla. Rakennuksesta on löydetty piirtokirjoituksia, joiden perusteella sen käyttötarkoitus on tunnistettu. Rakennuksesta on säilynyt vain perustuksia ja muita vähäisia osia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Roomalainen agora (Delfoi)

**Roomalainen agora** oli antiikin aikainen agora eli tori Delfoissa Kreikassa. Se sijaitsi Apollonin pyhäkköalueen muurien ulkopuolella alueen pääportin edustalla. Se oli alueen ensimmäinen kohde niin kutsutun pyhän tien varrella.

Agora rakennettiin roomalaisella ajalla kauppapaikaksi, sillä kaikki alueelle saapuvat kulkivat sen kautta. Se korvasi mahdollisesti varhaisemman kreikkalaisen agoran. Agoran koillis-, kaakkois ja luoteislaidalla oli pylväshallit. Osa luoteisen pylväshallin pylväistä on kunnostettu.

Kristillisellä ajalla paikalle rakennettiin kirkko, jossa käytettiin agoran rakennusten osia. Tätä perua monissa kivissä on kaiverrettuja ristejä. Myös nykyisin tie arkeologiselle alueelle kulkee agoran läpi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sikyonilaisten aarrekammio (Delfoi)

**Sikyonilaisten aarrekammio** () oli antiikin aikainen aarrekammio Delfoissa Kreikassa. Se sijaitsi Pyhän tien varrella Sifnoslaisten aarrekammion lähellä.

Aarrekammio rakennettiin klassisella kaudella noin vuonna 413 eaa. Se oli yksi lukuisista Delfoin Pyhän tien varrella sijainneista aarrekammioista ja tarkoitettu Delfoin Apollonin temppelille annettujen votiivilahjojen säilyttämiseen. Se oli rakennettu ilmeisesti varhaisemman aarrekammion paikalle. Alkuperäisen oli rakennuttanut ilmeisesti Sikyonin tyranni Kleisthenes arkaaisella kaudella noin vuonna 570–550 eaa. ensimmäisen pyhän sodan jälkeen. Rakennusten välinen historiallinen suhde on kuitenkin epäselvä.

Alkuperäinen aarrekammio oli suorakulmionmuotoinen monopteros-rakennus. Paikalla oli myös jonkinlainen tholos. Myöhempi aarrekammio, jonka rauniot paikalla ovat nykyisin, edusti doorilaista tyyliä ja muistutti arkkitehtuuriltaan pientä kreikkalaista temppeliä. Rakennuksen cella avautui itään ja sen julkisivun puolella oli kaksi pylvästä. Se hyödynsi varhaisemman rakennuksen osia. Rakennuksesta on säilynyt perustukset sekä muun muassa metooppeja, joissa kuvataan erilaisia mytologisia aiheita, kuten Dioskuureja, Argo-laivaa sekä Kalydonin metsäkarjun metsästystä. Löydetyt koristeosat ovat Delfoin arkeologisessa museossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rahko (täsmennyssivu)

**Rahko** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

*Rahko, suomalainen taruolento

## Sukunimi
* Antti Kataja-Rahko (s. 1980), pesäpalloilija
* Kauko Rahko (1933–2020), diplomi-insinööri, tekniikantutkija ja puhelintekniikan professori
* Raija Alestalo-Rahko, pianotaiteilija
* Tapani Rahko (s. 1942), lääkäri ja audiologian dosentti
* Timo Rahko (s. 1939), eläinlääkäri ja professori
Kaakkuri (Ylöjärvi)

**Kaakkuri**  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Nisunperällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Kaakkuri kuuluu Tavinojan valuma-alueeseen.

## Maantietoa
Lampi on 150 metriä pitkä, 80 metriä leveä ja sen pinta-ala on 0,8 hehtaaria. Se sijaitsee suon keskellä, mutta siihen laskee vain yksi pelto-oja pohjoisesta. Lammen laskuoja lähtee kaakkoiskulmasta ja virtaa 600 metriä ennen laskemistaan Onkimukseen. Rantaviiva on 400 metriä pitkä, mutta sen rannalla ei ole rakennuksia. Hieman kauempana sijaitsee viisi loma-asuntoa, joille johtaa tiet Nisunperältä.

## Lähteet
Saku Heinänen

**Saku Heinänen** on kirjailija ja kuvittaja. Hän on toiminut graafisen suunnittelun professorina Aalto-yliopistossa. Hän on eräs Suomen harvoista ammattimaisista kirjainmuotoilijoista. Heinänen työskentelee julkisena oikeusavustajana.

Heinäsen teos *Zaida ja lumienkeli* oli Finlandia Junior -palkintoehdokkaana vuonna 2014. Sarjan toinen osa, *Zaida ja elovalkeat*, on Topelius-palkintoehdokas 2016.

Heinäsen puoliso on kuvittaja-kirjailija Christel Rönns. Perheeseen kuuluu kaksi lasta.

## Teokset
* 
* 
* 
* *Vuoden lyhyimpänä ja pisimpänä päivänä.* Helsinki: Tammi, 2018. 
* *Satunnaiset harhailijat.* Helsinki: Aviador, 2025. 

## Lähteet
Kasperi Nuto

**Kasperi Nuto** (s. 31. elokuuta 1995 Lieksa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:ssä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.

## Ura
### Seuraura
Lieksassa syntynyt Nuto on Porin Ässien oma kasvatti. Hän oli kaudella 2010–2011 seuran C-nuorten paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Niko Ojamäen jälkeen C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa tehoilla 16+25=41. Nuto voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-pronssia ja hänet valittiin sarjan tähdistökentälliseen. Kaudksi 2012–2013 Nuto siirtyi Rauman Lukon A-nuoriin, josta hän palasi taas Ässien A-nuoriin kaudeksi 2013–2014. Nuto voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-pronssia.

Kaudella 2014–2015 Nuto nousi Ässien A-nuorten kapteeniksi ja oli seuran kolmanneksi paras pistemies tehoilla 16+25=41. Kaudella 2015–2016 hän debytoi seuran SM-liigajoukkueessa. Nuto teki liigadebyyttinsä 25. marraskuuta 2015 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.51 minuuttia ja keräsi myös syöttöpisteen Mikael Sahan tekemään 2–3-voittomaaliin. Nuto pelasi kauden aikana kaksi SM-liigaottelua. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin vielä Ässien A-nuorissa, jossa Nuton kausi päättyi 26 ottelun jälkeen olkapäävammaan.

Huhtikuussa 2016 Nuto liittyi try-outille Ässien SM-liigajoukkueeseen tultuaan yli-ikäiseksi seuran A-nuorissa. Hän sai elokuussa kauden 2016–2017 kattavan sopimuksen. Nuto jäi Ässissä varsin pieneen rooliin ja pelasi yhdeksän runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi suurimman osan alkukaudestaan yli-ikäisenä seuran A-nuorissa. 26. marraskuuta 2016 Nutolle nousi 210. A-nuorten SM-liigan runkosarjaottelussaan sarjan kaikkien aikojen pelattujen otteluiden kärkipaikalle Janne Kettusen ohi. 23. tammikuuta 2017 hän nousi A-nuorten SM-liigan kaikkien aikojen pistepörssin kärkeen Karo Koivusen ohi. Nuto pelasi alkukaudella myös neljä ottelua lainalla Mestis-joukkue Kokkolan Hermeksessä. Siirtorajan kynnyksellä, helmikuussa 2017 Ässät vuokrasi hänet loppukaudeksi TuTon riveihin.

Kaudeksi 2017–2018 Nuto siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:hen.

### Maajoukkueura
Nuto on pelannut seitsemän poikien maaottelua.

## Muuta
Nuto on harrastanut myös jalkapalloa. Hän oli voittamassa Musan Salaman D13-joukkueessa hopeaa kansainvälisessä Denmark Soccer Festival -turnauksessa vuonna 2008.

## Tilastot

## Lähteet
*
*

### Viitteet
SS Yarmouth Castle

**SS Yarmouth Castle** on vuonna 1965 Karibianmerellä uponnut risteilylaiva. 

## Historia
Alkujaan *Yarmouth Castle* oli yhdysvaltalainen laiva nimeltään SS *Evangeline,* joka rakennettiin vuonna 1927 Philadelphiassa. Toisen maailmansodan aikana laiva palveli joukkojenkuljetuslaivana. Vuonna 1954 laiva myytiin liberialaiselle yritykselle, minkä jälkeen se vaihtoi useasti omistajaa. Vuonna 1958 laiva päätyi Panaman lipun alle. Vuonna 1964 laivan omistajaksi tuli Chadade Steamship Company, ja sen nimi muutettiin SS *Yarmouth Castleksi.* Risteilylaivan kotisatama oli Miami, mistä se teki risteilyjä Bahaman pääkaupunkiin Nassauhun.

## Onnettomuus
12. marraskuuta 1965 laiva lähti normaalin aikataulun mukaiselle risteilylle Miamista kohti Nassauta mukanaan 376 matkustajaa ja 176 miehistön jäsentä. Puolenyön jälkeen 13. marraskuuta laivan konehuoneessa havaittiin savua, ja sen lähdettä alettiin etsiä. Savu tuli huoneessa 610 syttyneestä tulipalosta. Tulipaloa yritettiin sammuttaa, tuloksetta. Sammutusjärjestelmät eivät toimineet, ja laivalla syntyi sekasorto. Laivaa ryhdyttiin evakuoimaan, mutta sekään ei onnistunut kovin hyvin. Osa pelastusveneistä oli laskettaessa vajaita, ja osaa ei saatu ollenkaan vesille. Laivan lähettyvillä oli suomalainen rahtilaiva M/S ''Finnpulp'', josta SS *Yarmouth Castlen* tulipalo havaittiin kiikareilla. *Finnpulpin* kurssi käännettiin välittömästi kohti palavaa laivaa, ja samalla lähetettiin ilmoitus tulipalosta. Pelastuspaikalle *Finnpulp* saapui kello 02.15, ja sen miehistö ryhtyi pelastustoimiin. 10 minuuttia myöhemmin pelastustöihin saapui toinenkin laiva, SS *Bahama Star*. SS *Yarmouth Castle* upposi kello 06.03. Laivan mukana upposi syvyyksiin 85 matkustajaa ja kaksi miehistön jäsentä. Lisäksi kolme matkustajaa kuoli onnettomuudessa. 

## Lähteet
247365

**247365** on rap-kaksikko JVG:n neljäs pitkäsoitto. Albumin nimi tarkoittaa jatkuvaa: 24 tuntia, seitsemänä päivänä viikossa, 365 päivänä vuodessa.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 4, ja nousi ylimmillään sijalle 2. Se pysyi listalla yhteensä 55 viikkoa.

Albumin ensimmäinen single ”Mauton jasso” julkaistiin 30. tammikuuta 2015. Ennen albumia julkaistiin vielä samana vuonna singlet ”Tuulisii feat. Pete Parkkonen” 13. huhtikuuta, ”247365” 22. toukokuuta, ”Tarkenee” 10. heinäkuuta sekä ”Takajeejee feat. Evelina” 9. syyskuuta 2015.

## Kappaleet

## Lähteet
Kauko Rahko

**Kauko Johan Samuel Rahko** (8. elokuuta 1933 Rovaniemi – 15. heinäkuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen tekniikantutkija. Hän oli Teknillisen korkeakoulun tietoliikennetekniikan (puhelintekniikan) professori vuodesta 1970 vuoteen 1996 asti.

Rahko valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1960 ja tekniikan lisensiaatiksi vuonna 1966 ja väitteli tekniikan tohtoriksi vuonna 1967. Hän toimi Teknillisessä korkeakoulussa assistenttina vuosina 1958–1965, erikoisopettajana vuosina 1964–1970 ja virkaatekevänä professorina vuosina 1969–1970. Rahko teki opinto-, kongressi- ja luentomatkoja ulkomaille.

Hän toimi valvojana seitsemässä väitöskirjassa sekä ohjaajana 30 lisensiaatintutkimuksessa ja 503 diplomityössä Teknillisessä korkeakoulussa.

Rahkon nuorempi veli on eläinpatologian professori Timo Rahko.

## Lähteet
Ylimys (järvi)

**Ylimys**  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Nisunperällä sijaitseva pieni järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Ylimys kuuluu Tavinojan valuma-alueeseen.

## Maantietoa
Järven pituus 350 metriä pitkä, 250 metriä leveää ja sen pinta-ala on 5,8 hehtaaria. Se sijaitsee kallioalueen painaumassa Ylimysvuoren alla. Sen rannat ovat soistuneita ja sen itäpuolella sijaitseekin Ylimyssuo. Kolme suo-ojaa laskevat vetensä järveen. Lounaisrannalta lähtee järven laskuoja, joka päättyy 750 metrin päässä Puhvinmoisioon Pikku-Onkimuksen rannan läheisyyteen. Rantaviivan pituus on kilometri ja se on enimmäkseen suota. Rannoille on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa kärrytiet Nisunperältä.

## Historiaa
Vuoden 1799 isojakokartassa "Ylimysjärven" laskuojaa ei vielä ollut olemassa. Sen sijaan ojan kohdalla oli kosteaa ja niitylle kelpaavaa maata, koska siihen oli avattu pitkä ja kapea niitty. Viereisellä "Kohosjärvellä" eli Onkimuksella oli sekä niittyjä että peltoa. Onkimusta ei ollut silloin vielä laskettu. Vuoden 1894 lohkorajakartassa järven nimi oli edelleen sama.

## Lähteet
Sulkutaivutus

**Sulkutaivutus** on kouluratsastuksessa ratsastettava liike. Se on hevosta kokoava liike, mikä voimistuttaa hevosen takajalkoja ja parantaa lavan irtonaisuutta. Sulkutaivutus parantaa ratsastajan apujen koordinaatiota, ja opettaa ratsastajaa analysoimaan hevosen mahdollista vinoutta sekä toispuolisuutta.

Hevonen on tasaisesti taivutettu kaulastaan ja rungostaan. Taivutus tapahtuu liikkeen suuntaan niin että etujalat liikkuvat uralla ja takajalat sen sisäpuolella. Sulkutaivutus on ihanteellinen kun hevonen liikkuu neljällä uralla edestä päin katsottuna. Uralla ratsastettuna sulkutaivutuksen poikitusaste on ihanteellinen, kun hevonen muodostaa 30°:n kulman ratsastettavaan uraan nähden.

Ratsastaja asettaa ja taivuttaa hevosen liikkeen suuntaan. Ohjat säätelevät asetusta ja taivutusta. Ratsastajan ulkopohkeet vaikuttavat sivullevievästi hevosen takaosaan. Sisäpohja pitää hevosen etuosan paikallaan ja aktivoi myös hevosen sisätakajalkaa polkemaan syvemmälle rungon alle. Ratsastajan tulee sijoittaa oma paino aavistuksen enemmän hevosen liikkeen suuntaisesti.

## Lähteet
*
Matti Rahkonen

**Matti Rahkonen** (s. 17. kesäkuuta 1945) on suomalainen kielentutkija ja emeritusprofessori. Hän on ollut Jyväskylän yliopiston pohjoismaisen filologian professori 1984–2011.

## Lähteet
Oneiron

**Oneiron** on Laura Lindstedtin toinen romaani, joka ilmestyi vuonna 2015 Teoksen kustantamana. Se sai vuoden 2015 Finlandia-palkinnon.

Romaani kertoo seitsemästä eri-ikäisestä ja erimaalaisesta naisesta, jotka ovat kuoleman jälkeisessä välitilassa.

Kirjan käännösoikeudet on myyty Ruotsiin, Tanskaan, Unkariin, Bulgariaan, Liettuaan ja Ranskaan.

## Lähteet
Luettelo Suomen myydyimmistä videopeleistä viikoittain vuonna 2015

**Luettelo Suomen myydyimmistä videopeleistä viikoittain vuonna 2015** perustuu Figman tietoihin Suomen viikoittain myydyimmistä videopeleistä.
Martti Jännes

**Martti Paavo Juhani Jännes** (18. maaliskuuta 1936 Tampere – 15. huhtikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen elokuvaohjaaja, graafinen suunnittelija ja valaisinsuunnittelija. Elokuvaurallaan Jännes erikoistui yhteiskunnallisiin tietoiskuihin, mainoselokuviin ja muihin lyhyisiin tilauselokuviin eri aiheista. Sittemmin hän tuli tunnetuksi muun muassa Innojok-yritykselle suunnittelemistaan valaisimista.

Jännes sai töistään muun muassa kaksi hopeista ja kaksi pronssista leijonaa Cannesin mainoselokuvafestivaaleilla. Työtoveri Pentti Teirikari arveli vuoden 2000 muistelmissaan Jänneksen olleen festivaalien palkituin suomalainen.

Martti Jännes kuului Genetzin kulttuurisukuun. Hänen vanhempansa olivat näyttelijä Paavo Jännes ja tämän toinen vaimo Marjatta Rekola. Jännes opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa graafista suunnittelua ja elokuvaa. Työskennellessään Fennada-Filmissä Jännes opiskeli animaatioelokuvaa Suomessa vuoden työskennelleen amerikkalaisen Bob Balserin opastuksella. 1960-luvun puolivälissä hän ryhtyi tekemään mainoselokuvia Suomen Filmiteollisuus -yhtiössä ja siirtyi sitten Taucher-mainostoimiston elokuvaosastolle.

Jännes teki 1970-luvun puolivälistä 1980-luvun loppuun Yleisradiolle tietoiskuja Pentti Teirikarin muistin mukaan ainakin 150 kappaletta. Niiden tilaajina olivat muun muassa Liikenneturva, Suomen Punainen Risti, Alko, Kotimaisen Työn Liitto, poliisi, verohallinto sekä sosiaali- ja terveyshallinto. Jänneksen kaupallisista mainoselokuvista pisimpään esitettyjä on Transmerin Off!-hyttyskarkotteen Lapin-tarina ”Miksi sinä etelän mies huitot? Mikset sinä käytä Ohvia?”.

Jännes suunnitteli ja ohjasi 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa Tiedekeskus Heurekan Verne-teatteriin *Valon ihme* -nimisen, 70 millimetrin filmille kuvatun monivälineohjelman. Sen esittämiseen tarvitaan planetaarionmuotoinen valkokangas, 70 mm ja 35 mm elokuvaprojektorit ja vielä diakuvia varten kahdeksan kuvaruudun multivisiolaitteisto. 

Jännes oli mukana Åbo Akademissa toimineen norjalaisen psykologi Frode J. Strømnesin tutkimuksessa, jossa selvitettiin, miten eri kielet tuottavat erilaisia mielikuvia ja erilaista ajattelua. Jännes tutki myös värioppia ja kehitti sekä additiivisesti että subtraktiivisesti toimivan kuultovärijärjestelmän. Väriavaruusmalleja tutkiessaan Jännes kiinnostui myös geometriasta ja ryhtyi tekemään erilaisia kolmiulotteisia mallikappaleita, joista alkoi syntyä sitten muun muassa valaisimia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Heini Koskinen

**Heini Koskinen** (s. 25. elokuuta 1980) on suomalainen sirkustaiteilija ja ilma-akrobaatti. 

Heini Koskinen on opiskellut vuosina 2001–2002 Lahden käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksen sirkuslinjalla, vuosina 2002–2006 Turun AMK:n Taideakatemiassa ja vuosina 2006–2008 ranskalaisen Centre des arts du cirque Le Lidon sirkuslinjalla.    

Hän työskentelee Mad in Finland -kollektiivissa ja esiintyy sekä omalla soolollaan että useissa eri kokoonpanoissa. Hän on yksi humanitäärisen vapaaehtoisjärjestön Klovnit ilman rajoja ry:n perustajajäsenistä. Mad in Finland -kollektiivi sai vuonna 2015 sirkustaiteen valtionpalkinnon. Hän on esiintynyt paljon sekä Suomessa että ulkomailla. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Heini Koskisen kotisivut (viitattu 23.4.2021)
* 
*
HMS Boyne (1810)

**HMS Boyne** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1810 vesillelaskettu Boyne-luokan 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin 25. kesäkuuta 1801 Portsmouthin telakalta, jossa sen vastaavana rakennusmestarina oli Nicholas Diddams. Köli laskettiin huhtikuussa 1806. Alus laskettiin vesille 3. heinäkuuta 1810 ja varustaminen saatiin päätökseen 2. huhtikuuta 1811. Valmistuskustannukset olivat 78&nbsp;429 puntaa, mihin sisältyi varustaminen. Myöhemmin hintaa lisättiin 93&nbsp;162 puntaan.

## Palvelus
*Boyne* ja *[[HMS Caledonia (1808)|HMS Caledonia]]*  taistelivat 12. helmikuuta 1814 Toulonin edustalla Ranskan laivaston linjalaivaa *[[Romulus ()|Romulusta]]* vastaan. Ranskalaisalus pakeni Touloniin purjehtien lähellä rantaa, mikä esti aluksen saartamisen. Alus siirrettiin 1834 koululaivaksi ja nimettiin *HMS Excellentiksi*. Se romutettiin 1861.

## Lähteet
*

### Viitteet
HMS Union (1811)

**HMS Union** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1811 vesillelaskettu Boyne-luokan 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin 16. heinäkuuta 1801 100-tykkisenä aluksena Plymouthin telakalta, missä sen valmistuksesta vastasi Joseph Tucker. Köli laskettiin lokakuussa 1805. Alus laskettiin vesille 15. marraskuuta 1811. Varustaminen päättyi 12. toukokuuta 1812. Valmistuskustannukset olivat 85&nbsp;601 puntaa, mihin sisältyi varustaminen.

## Palvelus
Alus otettiin palvelukseen huhtikuussa 1812 päällikkönään Samuel Hood Linzee. Se lähti 19. toukokuuta Välimerelle. Elokuusta alkaen aluksen päällikkönä oli William Kent, joka sai surmansa 29. elokuuta. Tämän jälkeen aluksen päällikkönä oli Robert Rolles. Alus poistettiin palveluksesta Plymouthissa ja sijoitettiin heinäkuussa 1814 reserviin.

Helmikuussa 1817 alus luokiteltiin 104-tykkiseksi ensimmäisen luokan linjalaivaksi, jolla havaitut viat korjattiin marraskuusta 1819 helmikuuhun 1920 Plymouthissa. Se palautettiin hyväkuntoisena reserviin. Amiraliteetille tehtiin 28. huhtikuuta 1827 esitys muuttaa alus 80-tykkiseksi toisen luokan linjalaivaksi poistamalla ylin kansi. Esitys muutettiin 3. joulukuuta 1832 76-tykkiseksi kolmannen luokan linjalaivaksi. Muutostöitä ei kuitenkaan toteutettu, kun tilaus peruutettiin 1. tammikuuta 1833.

Alus romutettiin maaliskuussa 1833 Plymouthissa.

## Lähteet
*

### Viitteet
HMS Ocean (1761)

**HMS Ocean** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1761 vesillelaskettu 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

## Valmistus
Sir Thomas Slade suunnitteli 1758 aluksen, jossa oli poistettu puolikannelle asetetut tykit ja keskimmäiselle tykkikannelle oli lisätty kaksi tykkiä. Tämä loi lähes kolme vuosikymmentä toteutetun tykkien asettelumallin. Aluksella oli alimmalla tykkikannella 28 kappaletta 32 naulan tykkiä. Keskimmäisellä ja ylimmällä tykkikannella oli kummallakin 30 tykkiä, mutta keskimmäisellä ne olivat 18 naulan ja ylimmällä 12 naulan tykkejä. Lisäksi etukannelle oli asennettu kaksi 9 naulan tykkiä.

Alus tilattiin 22. huhtikuuta 1758 Chathamin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi John Lock. Köli laskettiin 4. elokuuta 1758. Alus laskettiin vesille 21. huhtikuuta 1761 ja valmistui 9. kesäkuuta, jolloin valmistuskustannukset olivat 58&nbsp;292 puntaa 10 shillinkiä ja 9 pennyä sisältäen varustamisen.

## Palvelus
Alus otettiin palvelukseen huhtikuussa 1761 Hawken laivasto-osastoon päällikkönään William Langdon. Se poistettiin palveluksesta maaliskuussa 1763. Aluksen kunto tarkastettiin 14. lokakuuta 1769, minkä seurauksena sitä korjattiin elokuusta 1769 helmikuuhun 1770 Plymouthissa. Alus palautettiin palvelukseen lokakuussa 1770 päällikkönään James Cranston, jonka alaisuudessa se lähti Falklandille. Seuraavana vuonna aluksen päällikkönä oli Joseph Knight sen ollessa vartiolaivana Plymouthissa.

Alus romutettiin Plymouthissa heinäkuusta lokakuuhun 1791.

## Lähteet
*

### Viitteet
Sandwich-luokka

**Sandwich-luokka** oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden 90-tykkisen toisen luokan linjalaivan muodostama alusluokka.

## Suunnittelu
Amiraliteetti hyväksyi 12. marraskuuta 1755 Sir Thomas Slade suunnitelman alusluokasta. Alimmalla ja keskimmäisellä tykkikannella oli 28 kpl tykkejä, mutta alimmalla ne olivat 32 naulan ja keskimmäisellä 18 naulan tykkejä. Ylimmällä tykkikannella oli 30 kpl 12 naulan tykkiä. Lisäksi puolikannella oli kaksi 6 naulan tykkiä samoin kuin etukannella. Amiraliteetin 3. kesäkuuta 1790 tekemällä päätöksellä 6 naulan tykit vaihdettiin 12 naulan tykeiksi.

## Alukset

## Lähteet
*

### Viitteet
Paikallinen sopiminen

**Paikallinen sopiminen** (myös **työpaikkakohtainen sopiminen**) tarkoittaa työpaikoilla tapahtuvaa työehdoista sopimista työantajan ja työntekijöiden välillä, erotuksena ylemmällä tasolla tehtäville sitoville sopimuksille, joista ei voi paikallisesti poiketa.

Suomessa paikallisella sopimisella tarkoitetaan perinteisesti työoikeuden alaan kuuluvaa oikeuden osa-aluetta. Paikallinen sopiminen on kuitenkin laajempi kysymys, jota on tarkasteltu erityisesti taloustieteessä.

## Vaikutukset
Suomen Pankin tutkijoiden tieteellisen artikkelin mukaan Suomessa paikallisen sopimisen lisääminen voisi parantaa tuottavuutta ja luultavasti myös työmarkkinoiden sopeutumista sokkeihin. Tämä vähentäisi työttömyyden kasvua huonoina aikoina. Sen sijaan (hyvien aikojen) rakennetyöttömyys tuskin kovin paljon paranisi, vaan se vaatisi suurempia muutoksia sopimusjärjestelmään ja muihin työmarkkinoiden instituutioihin.

## Paikallinen sopiminen ja oikeustiede

Oikeustieteen kokonaisuudessa paikallisessa sopimisessa on kysymys työoikeuden ja sopimusoikeuden sekä sosiaalioikeuden piiriin kuuluvasta ilmiöstä. Perinteisesti paikallisen sopimisen on katsottu kuuluvan työoikeuden alaan, ja esimerkiksi sitä koskevaa opetusta tarjotaan osana työoikeuden opintokokonaisuuksia. 

Paikallinen sopiminen on oikeustieteellisestä näkökulmasta ongelmallinen, koska sopimusoikeuden keskeisen sopimusvapauden periaatteen liittäminen työoikeuteen tuottaa useita tosiasiallisia ongelmia. Näistä keskeisin on työntekijän ja työnantajan aseman välillä vallitseva epäsymmetria. Tämä epäsymmetria liittää paikallisen sopimisen myös sosiaalioikeuteen. 

Suomen ja useiden muiden maiden lainsäädännössä tätä työnantajan ja työntekijän välillä vallitsevan epäsymmetrian muodostamaa ongelmaa on ratkaistu antamalla työntekijälle ns. heikomman osapuolen suojan johon työntekijä voi vedota. Tällä yleisellä työoikeudellisella periaatteella joka koskettaa myös paikallista sopimista on tosiasiallisesti myös sosiaalioikeudellinen luonne.

## Näkemyksiä
### Paikallisen sopimisen kannatuksesta ristiriitaisia tuloksia
EVA:n lokakuussa 2020 tekemän kyselyn mukaan puolet suomalaisista on samaa mieltä väittämästä, että kaikki voittaisivat, jos työehdoista, kuten palkoista, sovittaisiin joustavammin työpaikoilla. Neljännes on eri mieltä. Noin puolet haluaisi, että työntekijöillä ja työnantajilla olisi oikeus sopia paikallisesti työehdoista ammattiliitoista riippumatta, 38 prosenttia ei, mutta runsas puolet haluaisi silti ammattiliittojen valvovan sopimista.

SAK:n marraskuussa 2020 teettämän kyselyn mukaan 64 prosenttia suomalaisista haluaa, että työehdoista, kuten palkoista, neuvottelevat tulevaisuudessa työntekijöitä ja työnantajia edustavat liitot. Yli 55-vuotiaat olisivat valmiit joustamaan palkoissa saadakseen mieleisemmät työajat.

## Katso myös
*Tulopolitiikka

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
George Romney

**George Romney** [romni] (1734–1802) oli brittiläinen taidemaalari. Hän oli suosittu hienostuneena seurapiirimuotokuvaajana, Lontoon ylhäisön suosiossa. Romney oli muotokuvamaalarina Gainsboroughin ja Reynoldsin kilpailija, vaikka väitteiden mukaan oli näitä vähälahjaisempi Gainsboroughin ja Reynoldsin tavoin Romney edusti maalauksellista suuntaa aikansa englantilaisessa taiteessa. Romneyn kuuluisimmat mallit olivat Lady Hamilton, johon hänellä ilmeisesti oli suhde, sekä Mrs Robinson ja Beaumontin perhe. Romneyn historiallisia tapahtumia esittäviä piirroksia on säilynyt satamäärin.
## Valikoituja teoksia

File:Romney yg man.jpg|*Nuori mies ja huilu*, 1760-luvun loppupuolelta, Dallas Museum of Art
File:George Romney - Lady Hamilton (as a Bacchante) 3.jpg|*Emma Hamilton bakkanttina*, vuodelta 1785
File:Sir Christopher and Lady Sykes.jpg|*Sir Christopher ja Lady Sykes*, vuodelta 1786
File:George Romney - Elizabeth Ramus.jpg|*Elizabeth Ramusin muotokuva*


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kulttuurihäirintä

**Kulttuurihäirintä** () on laillisesti ja laittomasti tuotettua häiriötä mainostajien ja mainosten vastaanottajien välille. Se sekoittaa aktivismia ja taidetta, ja siihen liittyy usein tilan valtaaminen. Sen ilmenemismuotoja ovat esimerkiksi graffitit, vastamainokset ja kaupunkitilassa tapahtuvat esitykset.

Termi kulttuurihäirintä on johdettu radiohäirinnästä, joka on sodankäynnin keino vaikuttaa vihollisten keskinäiseen viestintään. Radiohäirinnällä on yritetty esimerkiksi muuttaa viestien sisältöä tai estää niiden vastaanotto. Samankaltaisesti kulttuurihäirinnällä pyritään häiritsemään alkuperäistä viestiä.

Kulttuurihäinnän juuret ovat 1950–1960-luvun Ranskassa, jossa situationistit kokivat kuvien ohjaavan ihmisten toimintaa ja moraalia. Heidän mielestään kuvat tekivät ihmisistä passiivisia kuluttajia ja vahvistivat kapitalistista yhteiskuntaa. Vastahyökkäyksenä situationistit käyttivät kuvia uusissa yhteyksissä ja kuvamuokkauksissa.

## Tulkintoja
Kirjailija Jari Tammisen mukaan graffitit voi tulkita poliittisiksi siinä mielessä, että ne valtaavat kaupunkitilaa mainoksilta. Totuttua kaupunkitilaa häiritsevä taide pakottaa katsojan miettimään kaupunkitilaa uudesta näkökulmasta.

## Katso myös
*Vastamainos

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*

## Aiheesta muualla
*Kulttuurihäirintä kehottaa kritiikkiin, Yle uutiset
Lavola (Lappeenranta)

**Lavola** on Lappeenrannan kaupunginosa ja tilastoalue. Se sijaitsee kaupungin läntisellä alueella valtatie 6:n pohjoispuolella Lappeenrannan lentoaseman tuntumassa.

Lavolan kaupunginosan asutus alkoi rakentua 1930-luvulla, ja rakentamisen huippu ajoittui 1980-luvulle. Asutus on täysin pientaloasutusta, pääosin omakotitaloja. Lavolan tilastoalueella on 408 asukasta.

Lavolassa sijaitsee vuonna 1973 valmistunut Lappeenrannan ravirata, jossa kilpailtiin Kuninkuusravit vuosina 1977, 1993 ja 2009. Lavolassa on myös teollisuusaluetta. Moreenikadulle valmistuu vuonna 2016 Lappeenrannan länsialuetta palveleva Etelä-Karjalan pelastuslaitoksen paloasema.

Kaupunginosaa rajaavat Salpausselänkatu ja Helsingintie pohjoisessa, Puolakatu, Tuomikatu ja Helsingintie idässä, valtatie 6 etelässä ja Salpausselänkatu lännessä. Lavolan naapurikaupunginosia ovat Uus-Lavola, Sammonlahti, Kourula ja Lentokenttä.

Lavola on myös vanha maarekisterikylä, jonka isojako tehtiin vuosina 1842–1843. Nykyiset Lavolan ja Uus-Lavolan kaupunginosat ovat kylän mailla, ja kyläalue ulottuu myös valtatie 6:n eteläpuolelle. Tällä alueella on useita säilyneitä asuinrakennuksia ja navettoja 1900-luvun vaihteesta, mutta myös uudempaa asutusta. Lavolan kyläalueella on 47 asukasta, ja se kuuluu Montolan tilastoalueeseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupunginosan esittely Lappeenrannan kaupungin sivustolla 
* Kaupunginosan esittely Kuusimäen, Kourulan ja Lavolan asukasyhdistyksen sivustolla
HMS Duke (1777)

**HMS Duke** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1777 vesillelaskettu Duke-luokan 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

## Valmistus

Sir John Williamsin suunnittelema alus tilattiin 18. kesäkuuta 1771 Plymouthin telakalta, missä köli laskettiin lokakuussa 1772. Se laskettiin vesille 18. lokakuuta 1777 ja valmistui 2. elokuuta 1778, jolloin valmistuskustannukset olivat 44&nbsp;656 puntaa 7 shillinkiä ja 2 pennyä. Lisäksi varustaminen maksoi 12&nbsp;300 puntaa 18 shillinkiä ja 5 pennyä.

## Palvelus
Alus otettiin palvelukseen huhtikuussa 1778 päällikkönään William Brereton.  Alus osallistui 27. heinäkuuta Ushantin taisteluun. Aluksen pohja kuparoitiin maaliskuussa 1780 Portsmouthissa. Palveltuaan Yhdysvaltain vapaussodassa alus poistettiin palveluksesta kesäkuussa 1783.

Vuodesta 1799 alus oli satamapalveluksessa ja romutettiin 1843.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
No Wyld

**No Wyld** on uusiseelantilainen indie rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 2010. Yhtyeessä on kolme jäsentä: Mo Kheir (laulu), Brandon Black (laulu, koskettimet) ja Joe Pascoe (kitara), jotka ovat pysyneet yhtyeessä alusta alkaen. Yhtyeen tyylilajina on hip hop, rock ja indie rock, joissa on myös rap-osioita. Perustamisestaan lähtien No Wyld on herättänyt kiinnostusta kansainvälisissä musiikkiblogeissa, kuten Pigeons and Planes, MTV Iggy ja Casette Couturessa.

## Lähteet
*
HMS Glory (1788)

**HMS Glory** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1788 vesillelaskettu Duke-luokan 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

## Valmistus

Sir John Williamsin suunnittelema alus tilattiin 16. heinäkuuta 1774 Plymouthin telakalta, missä köli laskettiin 7. huhtikuuta 1775. Se laskettiin vesille 5. heinäkuuta 1788 ja valmistui 23. joulukuuta 1793.

## Palvelus
Alus oli vuonna 1805 kontra-amiraali Sir Charles Stirlingin lippulaivana Cape Finisterren taistelussa, jolloin aluksen päällikkönä oli Samuel Warren. Alus muutettiin 1809 vankilalaivaksi ja romutettiin 1825.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Piirroslampi

**Piirroslampi**  on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Piirroslampi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta.

## Maantietoa
Soikean muotoisen lammen halkaisija on 150 metriä ja sen pinta-ala on 2,3 hehtaaria. Sen on Saukkolammesta Kyrösjärveen juoksevan joen läpivirtauslampi, joka sijaitsee Saukonperän peltoaukealla. Siihen ei laske muita ojia. Tulouoma on 90 metriä ja lasku-uoma 400 metriä pitkä. Rantaviivan pituus on 600 metriä ja sen rannat ovat joko niittyä tai suojavyöhykettä. Rantaan on rakennettu vain yksi vapaa-ajan asunto.

## Historiaa
Isojaon täydennyskartassa vuodelta 1885 tämä vesialue muistuttaa Saukkonlammen ja Piirroslammin yhteista aluetta ja sen nimeksi oli kirjoitettu "Lammenpohja".

## Lähteet
Saukkolampi (Ikaalinen, Saukonperä)

**Saukkolampi**  on Pirkanmaalla Ikaalisissa Saukonperällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Saukkolampi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta.

## Maantietoa
Lampi on 1,5 kilometriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 13 hehtaaria. Se sijaitsee Saukonperän peltoaukean keskellä ja siihen laskee valuma-alueelta useita ojia. Sitä voidaan pitää valuma-alueensa keskusjärvenä. Saukkolampi laskee jokimaista uomaa pitkin Piirroslammen kautta Kyrösjärveen. Tulo-ojia on kaksi. Lännestä siihen laskee Railastonoja, joka on Röyhiönjärven ja Mertalammen yhteinen laskuoja. Pohjoisesta laskee Heinälamminoja, jota pitkin laskee muiden valuma-alueen järvien ja ojien vedet. Rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä. Ranta on niittyä tai peltojen suoja-aluetta. Rantaan on rakennettu vain neljä vapaa-ajan asuntoa. Rannan lähellä sijaitsee kolme maatilaa ja Röyhiön Kylätalo, jossa on myös kesäteatteri. Seututie 276 ohittaa järven sen eteläpuolelta.

## Historiaa
Ennen Kyrösjärven järvenlaskuoja oli vedenpinta 4–5 metriä nykyistä ylempänä. Vesiraja ulottui silloin syvemmälle sisämaahan ja tuolloin Saukkolammi ja Piirroslammi olivat Kyrösjärvestä kapean virtaavan salmen erottamina yhteinen vesialue. Isojaon täydennyskartassa vuodelta 1885 tämä vesialue muistuttaa Saukkonlammen ja Piirroslammin yhteista aluetta ja sen nimeksi oli kirjoitettu "Lammenpohja".

## Lähteet
Saukkolampi (Ikaalinen, Sorvanperä)

**Saukkolampi**  on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sorvanperällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Saukkolampi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta.

## Maantietoa
Lampi on 500 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,2 hehtaaria. Se sijaitsee metsämaastossa suon ympäröimänä. Lampeen laskee suo-ojia ympäröiviltä soilta ja Vehonoja, joka on Valkeajärven, Veholammen ja Housulammen yhteinen laskuoja. Rantaviivan pituus on kilometrin. Lammella ei ole rakennuksia eikä sinne johda teitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Carlotta Grisi

**Carlotta Grisi** (28. kesäkuuta 1819 Visinada, Itävallan keisarikunta – 29. toukokuuta 1899 Saint-Jean Geneven lähellä, Sveitsi) oli italialainen balettitanssija. Hän oli sekä koreografi ja tanssija Jules Perrot'n että runoilija Théophile Gautierin muusa ja tanssi ''Gisellen'' roolin Pariisin ensi-illassa kesäkuussa 1841. Carlotta Grisi oli oopperalaulaja Giulia Grisin ja Giuditta Grisin serkku.

## Koulutus
Grisi aloitti balettiopintonsa Milanossa lapsena. 10-vuotiaana hän joutui vanhempiensa huonon rahatilanteen vuoksi jättämään opinnot ja liittymään kiertävään oopperaseurueeseen. Vuonna 1834 hän liittyi napolilaiseen balettiseurueeseen, jossa hän kiinnitti Jules Perrot'n huomion. Perrot'n avustuksella Grisi kehittyi ammattimaiseksi tanssijaksi.

## Ura
Vuonna 1836 Grisi ja Perrot vierailivat ensin Lontoossa ja sitten pidemmän aikaa Wienissä. Vuonna 1840 molemmat esiintyivät pienessä pariisilaisteatterissa esitetyssä *Zingaro*-oopperassa. Grisi päätyi saamaan kiinnityksen Pariisin oopperaan.

Pariisin oopperassa Grisin ensimmäinen rooli oli Gisellen rooli baletissa *[[Giselle]]*. Vuoteen 1849 asti hän oli oopperan prima ballerina. Pariisin oopperassa työskennellessäänkin Grisi esiintyi myös Lontoossa joissain esityksissä.

Kun Perrot muutti vuonna 1850 Pietariin työskennelläkseen siellä balettimestarina, Grisi seurasi hänen perässään. Vuosina 1850–1853 Grisi työskenteli Pietarissa. Viimeisen kerran hän esiintyi lavalla Varsovassa vuonna 1853.

## Yksityiselämä
Grisi pysyi koko ikänsä naimattomana. Hän sai kuitenkin kaksi tytärtä: toisen Jules Perrot'n ja toisen prinssi Leon Radziwiłłin kanssa.

## Katso myös

* Fanny Elssler
* Marie Taglioni

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Natriumtiosyanaatti

**Natriumtiosyanaatti** (NaSCN) on natrium- ja tiosyanaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa tekstiiliteollisuudessa ja orgaanisen kemian synteeseissä.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa natriumtiosyanaatti on väritöntä kiteistä ainetta, jonka alkeiskoppi on ortorombinen. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja on voimakkaasti hygroskooppista. Veden lisäksi myös etanoli ja asetoni liuottavat sitä. Kidevedettömän natriumtiosyanaatin lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen dihydraatti (NaSCN·2H2O). Kuumennettaessa dihydraattia se liukenee kideveteensä noin 30 °C;:n lämpötilassa ja kidevesi poistuu noin 32 °C:n lämpötilassa.

## Valmistus ja käyttö
Natriumtiosyanaatin valmistamiseen on useita tapoja. Käytettyjä ovat muun muassa natriumhydroksidin ja ammoniumsyanaatin välinen reaktio ja reaktion sivutuotteina muodostuvat ammoniakki ja vesi haihdutetaan pois, natriumsyanidin vesiliuoksen ja rikin välinen reaktio tai hiilidisulfidin, ammoniakin ja natriumhydroksidin välinen reaktio.
:NH4SCN + NaOH → NaSCN + NH3 + H2O
:8 NaCN + S8 → 8 NaSCN
:CS2 + 3 NH3 + NaOH → NaSCN + (NH4)2S + H2O

Tärkein natriumtiosyanaatin käyttökohde on polyakrylonitriilikuitujen valmistuksessa. Lisäksi sitä käytetään tekstiiliteollisuudessa värjäyksissä apuaineena. Muita käyttökohteita ovat orgaanisten tuholaismyrkkyinä käytettävien tiosyanaattien valmistus, käyttö valokuvauskemikaalina, sementin vahvuutta lisäävänä lisäaineena, analyyttisenä reagenssina raudan toteamiseen, kosmetiikassa säilöntäaineena ja apuaineessa päällystettäessä metalleja kuparilla.

## Lähteet
Aarne Raina

**Aarne Matias Raina** (16. huhtikuuta 1932 Ylistaro – 8. syyskuuta 1983) oli suomalainen lääkäri ja professori. Hän oli Kuopion korkeakoulun fysiologisen kemian professori 1972–1983 ja biolääketieteellisen tutkimuksen uranuurtajia Suomessa. Hänen tukimusalaansa oli polyamiinien fysiologia ja aineenvaihdunta.

## Lähteet
Firán arkeologinen museo

**Firán arkeologinen museo** (; myös *Thíran arkeologinen museo*, *Theran arkeologinen museo*) on arkeologinen museo Firán kaupungissa Thíran saarella Santorínin saariryhmässä Kreikassa. Se esittelee saaren antiikin aikaisia löydöksiä.

Museorakennus rakennettiin vuonna 1960. Se korvasi tuolloin vanhan, vuonna 1902 rakennetun museorakennuksen, joka tuhoutui vuoden 1956 maanjäristyksessä.

## Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu muun muassa veistoksia, piirtokirjoituksia, keramiikkaa, hautakiviä sekä savifiguriineja geometriselta ja arkaaiselta kaudelta hellenistiselle ja roomalaiselle ajalle saakka. Monet löydöistä ovat peräisin antiikin Theran kaupungin arkeologisista kaivauksista.


Tiedosto:Fira-Thira, Archäologisches Museum (02).jpg|Museon kokoelmia.
Tiedosto:Archäologisches Museum Thira Amphoren 02.jpg|Geometrisen kauden amforoita 700–600-luvuilta eaa.
Tiedosto:Archäologisches Museum Thira Kopf 03.jpg|Naisen pää antiikin Theran Kuninkaallisesta stoasta.
Tiedosto:Statues fragment legs marble AM Fira 0503319.jpg|Veistoksen jalat ja jalusta.
Tiedosto:Archäologisches Museum Thira Grabstein 02.jpg|Hautakivi antiikin Therasta 400-luvulta eaa.
Tiedosto:Archäologisches Museum Thira Grabstein 01.jpg|Hautakivi antiikin Therasta noin 200-luvulta eaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tommi Pärmäkoski

**Tommi Pärmäkoski** (s. 4. syyskuuta 1983 Riihimäki) on suomalainen urheiluvalmentaja. Pärmäkoski on kuntovalmentanut Formula 1 -sarjassa Toro Rosso ja Red Bull -tallissa ajavaa Sebastian Vetteliä vuodet 2008–2011. Elokuussa 2014 Pärmäkoski meni naimisiin hiihtäjä Krista Pärmäkosken (o.s. Lähteenmäki) kanssa ja he erosivat vuonna 2024.

Pärmäkoski selosti Unkarin Formula 1 -osakilpailun vuonna 2016 yhdessä Oskari Saaren kanssa. Kaudesta 2017 hän on toiminut C Moren studiossa Formula-asiantuntijana.

Pärmäkoski toimi Pelicansin osa-aikaisena fysiikkavalmentajana kauden 2016–2017. Hän aloitti Tapparan fysiikkavalmentajana elokuussa 2021. Joulukuussa 2022 uutisoitiin Pärmäkosken valinnasta Olympiakomitean huippu-urheiluvastaavaksi.

## Lähteet
Siteían arkeologinen museo

**Siteían arkeologinen museo** () on arkeologinen museo Siteían kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Sen kokoelmiin kuuluu esineitä esihistorialliselta kaudelta antiikin ajan lopulle saakka. Museo on perustettu vuonna 1984.

## Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu esineitä itäisen Kreetan alueelta noin 4&nbsp;000 vuoden ajanjaksolta vuosilta 3500 eaa.–500 jaa. Kokoelmat on jaettu neljään osaan. Ensimmäinen osa sisältää neoliittisen kauden löytöjä muun muassa Zákroksen luolasta sekä varhaisen minolaisen kauden esineitä Agía Fotián hautausmaalta. Toinen osa sisältää keski- ja myöhäisminolaisen kauden esineistöä, mukaan lukien Káto Zákroksen palatsista tehdyt löydöt. Kolmas osa sisältää geometrisen kauden ja arkaaisen kauden löytöjä pääosin haudoista Siteían lähistöltä. Neljäs osa käsittää hellenistisen ja roomalaisen kauden esineitä muun muassa Xerókampoksesta (antiikin Ampeloksesta), Zíroksesta, Makrý Gialóksesta ja Koufonísin saarelta.

Merkittävimpiin esineisiin kuuluvat muun muassa kullasta ja norsunluusta tehty kuros-patsas Rousolákoksesta, Pseíran saaren minolaisen asutuksen löydökset, Káto Zákroksen palatsin pithokset ja sen arkiston lineaari-A-taulut, sekä maailman vanhimpiin kuuluva viininpuristin Áno Zákroksesta.


Palaikastro Kouros 02.jpg|Nk. ”Palaíkastron kuros” Rousolákoksesta, n. 1480–1425 eaa.
Palaikastro Kouros 11.jpg|Nk. ”Palaíkastron kuros” sivulta.
Psira-Stone vases.JPG|Minolaisia kiviastioita Pseíran saarelta.
Psira-Pottery and stone vases.JPG|Minolaista keramiikkaa ja kiviastioita Pseíran saarelta.
Itanos Glasgefäß 01.jpg|Lasiesineen osia Itanoksesta.
Sitia Trypitos Ofen 01.jpg|Uuni Trypitóksesta.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Raittila

**Raittila** on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi:

* Anna-Maija Raittila, oik. *Nieminen* (1928–2012), kirjailija ja virsirunoilija
* Hannu Raittila (s. 1956), kirjailija
* Laura Raittila, nyk. *Lehtonen*, urheilutoimittaja
* Pekka Raittila (1923–1990), teologi, opettaja ja tutkija
* Petri Raittila (s. 1972), pesäpalloilija
* Tapani Raittila (1921–2018), taidemaalari.
Vapaudenpatsas (Mytilíni)

**Vapaudenpatsas** () on pronssipatsas, joka sijaitsee Mytilínin kaupungissa Lesboksen saarella Kreikassa. Patsas on pystytetty kaupungin satamaan lähelle Mytilínin linnaa.

Vapaudenpatsaan on veistänyt kreikkalainen kuvanveistäjä Grigórios Zevgólis, ja sen on suunnitellut Lesboksella syntynyt taidemaalari Geórgios Iakovídis. Patsas on saanut innoituksensa New Yorkin Vapaudenpatsaasta, mutta ei kuitenkaan ole sen suora kopio. Patsaan lahjoitti eräs Yhdysvalloissa pitkään työskennellyt lesboslainen palattuaan takaisin kotimaahansa. Patsas valettiin Saksassa vuonna 1922 ja pystytettiin Mytilíniin vuonna 1930.

Esikuvansa tavoin patsas esittää nuorta naista, joka pitää kohotetussa oikeassa kädessään soihtua ja katsoo merelle päin. Patsas on pystytetty marmoriselle jalustalle ja sen koko korkeus on 15 metriä. Patsas kunnioittaa Kreikan kansallissankareita ja sen juurelle lasketaan seppele aina Kreikan vapaussodan aloittaneen kansannousun muistopäivänä eli Kreikan itsenäisyyspäivänä 25. maaliskuuta.

## Lähteet