open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Puopyöli

**Puopyöli** () on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee pitäjän eteläosassa Perniönjoen alajuoksun varrella.

Puopyölin naapurikylät ovat Leipyöli, Osala ja Pyhäjoki. Joen vastarannalla sijaitsee Kestrikki. Pieni kyläalue on lähinnä peltoa ja koillisosassa on metsää. Kylässä on nykyään yksi tila, joka sijaitsee pienellä kumpareella keskellä kyläaluetta.

Puopyöli on syntynyt varhaiskeskiajalla. Historioitsija Maunu Knaapinen uskoo Puopyölin olleen Pyhäjoen kuninkaankartanon alkuperäinen paikka, sillä Boböle-nimiset tilat ovat olleet ruotsinkielisen uudisasutuksen hallintokeskuksia jo 1100-luvulla. Puopyölistä tuli säteri 1600-luvulla, jonka omistus vaihtui aatelissuvulta toiselle. Kylässä on sijainnut pieni jokisatama säterin perustamisen aikoihin. Puopyöli on ollut muun muassa Juhana-herttuan ja Frille- ja Horn-sukujen omistuksessa.

## Lähteet
Roadhouse Blues

**Roadhouse Blues** on yhdysvaltalaisen rockyhtyeen The Doorsin kappale yhtyeen vuoden 1970 albumilta *[[Morrison Hotel]]*. Se julkaistiin ”You Make Me Real” -kappaleen B-puolena. 

Jim Morrisonin ollessa humalassa hän piti bluesin laulamisesta The Doorsin soittaessa yhdessä. ”Roadhouse Blues” on yksi niistä kappaleista, jonka hän keksi päihtyneenä. 

The Lovin’ Spoonfulin John Sebastian soittaa kappaleessa huuliharppua. Sebastianin nimi on albumilla ”G. Puglese”, sillä hän ei halunnut tulla yhdistetyksi The Doorsiin Morrisonin pidätyksen takia. Morrison pidätettiin konsertissa Miamissa, koska hän paljasti itsensä yleisölle. Hänet tuomittiin kuudeksi kuukaudeksi vankilaan, mutta Morrison ehti kuolla ennen vankilaan joutumista. 

## Lähteet
Paratiisiliitokäärme

**Paratiisiliitokäärme** (*Chrysopelea paradisi*) on tarhakäärmeiden (Colubridae) heimoon kuuluva käärmelaji.

Paratiisiliitokäärmeet elävät puissa kymmenien metrien korkeudessa. Vihollisen uhatessa ne voivat heittäytyä silloiselta oksaltaan alas. Sen liitäminen tapahtuu niin, että käärme levittää kylkiluunsa erilleen, jolloin sen ruumis muuttuu litteäksi ja hieman kaarevaksi. Samalla ruumis myös koukistuu, ja käärme muistuttaa vähän pitkää liitokiekkoa. Tällä tavoin se voi liitää 20–30 metriä.

Paratiisiliitokäärmettä tavataan Thaimaassa, Indonesiassa, Bruneissa, Intiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Filippiineillä ja Singaporessa. Lajin populaatio on vakaa.

## Lähteet
Johannes Leppänen (yritysjohtaja)

**Johannes Leppänen** on suomalainen yritysjohtaja. Hän aloitti MTV Oy:n toimitusjohtajana joulukuussa 2019. Nykyiseen tehtävään hän siirtyi operatiivisen johtajan paikalta.

## Lähteet
Efesoksen hallinnollinen agora

**Efesoksen hallinnollinen agora** (*Valtion agora*) oli antiikin aikainen agora Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Se oli kaupungin hallinnollinen keskusta ainakin Rooman varhaiselta keisarikaudelta lähtien, ja sen ympärillä sijaitsivat tärkeimmät hallintorakennukset. Agoran jäänteet ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Efesoksen hallinnollista agoraa ei tule sekoittaa Efesoksen kaupalliseen agoraan.

## Historia

Varhaisimmat löydöt myöhemmän Hallinnollisen agoran paikalta ajoittuvat arkaaiselle kaudelle 600–500-luvuille eaa. Tuolta ajalta sieltä on löydetty katua sekä hautoja, minkä perusteella aluetta on käytetty alun perin hautausmaana. Paikalla on ollut agora viimeistään hellenistisen kauden lopulla.

Hallinnollinen agora toimi Efesoksen hallinnollisena keskuksena viimeistään roomalaiselta kaudelta keisari Augustuksen ajasta lähtien eli ajanlaskun alun tienoilta. Sitä käytettiin pääasiallisesti kokoontumispaikkana, ei niinkään kauppapaikkana. Agoraa uusittiin vielä myöhäisellä roomalaisella kaudella 200–300-luvuilla jaa.

## Rakennukset ja rakennelmat

Hallinnollinen agora sijaitsi kaupungin eteläosassa Peion- ja Preon-vuorten eli nykyisten Panayır-dağin ja Bülbül-dağin välisessä laaksossa. Sen pituus oli noin 160 metriä ja leveys noin 58 metriä. Agoraa varten oli rakennettu suuri pengerrys tasaisen alueen luomiseksi.

Agoran pohjoislaitaa rajasi suurikokoinen, kolmilaivainen Basilika-stoa, joka edusti joonialaista tyyliä. Sen pohjoispuolella sijaitsivat muun muassa Buleuterion ja Prytaneion. Agoran eteläsivulla oli puolestaan kaksilaivainen pylväikkö. Sen itäpäässä oli doorilaista tyyliä edustanut porttirakennus. Agoran keskellä sijaitsi niin kutsuttu Hallinnollisen agoran temppeli ja länsipuolella Domitianuksen temppeli. Agoran länsisivulla kulkeva katu tunnetaan Domitianuksen katuna tämän temppelin mukaan, ja eteläsivun katu Magnesian portin katuna. Agoran luoteiskulmasta sai alkunsa Kuretes-katu.

Roomalaisella kaudella Hallinnollisen agoran ja sen lähistön tärkeimmät rakennukset ja rakennelmat olivat (numerot viittaavat kaavakuvaan):

# Hallinnollisen agoran kylpylä
# Nymfaion
# **Hallinnollinen agora**
# Doorilainen portti ja agoran eteläpylväikkö
# Hallinnollisen agoran temppeli
# Basilika-stoa
# Buleuterion (”Odeion”)
# Rhodoslainen peristyyli
# Prytaneion
# Prytaneionin pitotalo
# Prytaneionin kathodos
# Prytaneionin chalcidicum
# Pollion muistomerkki ja Domitianuksen lähdekaivo
# Hydrekdokheion
# Domitianuksen temppeli
# Nk. nissi (*niche*) -muistomerkki
# Memmiuksen muistomerkki
# Hydreion
# Herakleen portti
# Kuretes-katu
# Trajanuksen porttirakennus
# Trajanuksen nymfaion
# Etelätie Magnesian portilta

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aleksandreion

**Aleksandreion** (*Aleksanteri Suuren pyhäkkö/talo*, ) oli antiikin aikainen Aleksanteri Suurelle omistettu pyhäkkö, mahdollisesti pyhäköksi muutettu yksityistalo, Prienessä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.

Aleksandreioniksi yleensä tulkittu rakennus sijaitsi kaupungin länsiosassa kolmannessa korttelissa Länsiportilta laskettuna. Se oli tehty klassisen kauden lopulla tai hellenistisellä kaudella noin 350–150 eaa. Rakennuksen varhaisin vaihe saattoi olla jo klassiselta kaudelta 300-luvulta eaa., ja se saattoi olla yksityistalo, joka myöhemmin muutettiin pyhäköksi. Rakennukseen tehtiin muutoksia 100-luvulla eaa.

Rakennuksen tulkinta perustuu paitsi sieltä tehtyihin löytöihin myös Prienestä löydettyyn noin vuoteen 130 eaa. ajoittuvaan piirtokirjoitukseen, jossa mainitaan kaupungissa ollut ”Aleksandreion” eli Aleksanteri Suurelle omistettu pyhäkkö. Rakennus on mahdollisesti sama, jossa Aleksanteri asui vuonna 334 eaa. ollessaan Prienessä ja piirittäessään Miletosta. Myöhemmin se omistettiin tämän kultille. Kultti on mahdollisesti ollut yksityinen.

Rakennus muistutti yksityistaloa ja koostui keskuspihasta, jota ympäröivät huoneet pohjois-, itä- ja eteläsivulta. Sisäänkäynti oli kadulta länsipuolelta. Koko rakennuksen koko on ollut noin 20,5 × 35,4 metriä. Pohjoishuone oli kaksilaivainen, ja siihen kuljettiin sisään pylväillä varustetun pronaoksen kautta. Huoneen koko on ollut noin 19 × 9,2 metriä. Keskuspihan itäsivulla oli kolme pientä huonetta ja eteläsivulla kaksi huonetta.

Rakennuksesta on löydetty seuraava, noin vuodella 200–130 eaa. ajoittuva piirtokirjoitus:

Pohjoishuoneessa oli uhripöytä ja uhrilahjakuoppa. Huoneesta on löydetty myös marmorista veistetyt Aleksanteri Suuren rintakuva ja hermi sekä terrakotasta tehdyt Kybelen ja Eroksen kuvat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alempi gymnasion

**Alempi gymnasion** oli antiikin aikainen gymnasion Prienessä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.

## Historia

Alempi gymnasion rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 130–100 eaa. Ajoitusta tukee arkeologisten löytöjen ja tyylillisten yksityiskohtien lisäksi muun muassa Pyhästä stoasta löytynyt 100-luvun eaa. puoleen väliin ajoittuva piirtokirjoitus, joka mainitsee gymnasionin rakentamisen. Rakentaminen viivästyi rahoitusongelmian vuoksi jonkin verran, kunnes veljekset Moskhion ja Athenopolis lahjoittivat siihen rahaa. Gymnasion säilyi käytössä roomalaisella kaudella, mutta sitä ei muutettu tuolloin roomalaiseksi kylpyläksi monien muiden Vähän-Aasian gymnasioneiden tapaan.

## Rakennus

Gymnasion sijaitsi Prienen alakaupungin eteläosassa juuri kaupunginmuurien sisäpuolella, heti Prienen stadionin länsipuolella. Stadionin ja gymnasionin voi nähdä muodostavan yhden, toisiinsa liittyneen kokonaisuuden.

Rakennuksen keskiössä oli lähes neliönmuotoinen palaistra, jonka koko oli noin 35,1 × 34,4 metriä. Sen pylväät edustivat doorilaista tyyliä. Pohjoisosassa oli kaksikerroksinen pylväikkö ja käytävä. Sen takana oli ainakin viisi huonetta. Keskimmäinen huoneista oli *efebeion* eli kouluhuone, ja sen edustalla olleet kaksi pylvästä edustivat joonialaista tyyliä. Efebeionin takaosaa koristivat korinttilaiset pylväät. Näin rakennus yhdisteli kaikkia kolmea klassista pylväsjärjestelmää. Efebeionista on löydetty lukuisia marmorikiviin kaiverrettuja oppilaiden nimiä mainitsevia piirtokirjoituksia. Ne ajoittuvat varhaiselle roomalaiselle kaudelle. Yhteensä nimiä on laskettu olevan noin 700.

Läntisin pohjoissivun huoneista oli pesuhuone. Muut huoneet olivat todennäköisesti *konisterion*, *korykeion* ja *elaiothesion*. Rakennuksen länsisivulla oli neljä lisähuonetta sekä rakennuksen pääsisäänkäyntinä toiminut propylon, jonka pylväät edustivat doorilaista tyyliä. Rakennuksen itäseinässä oli toinen, pienempi sisäänkäynti.

## Lähteet
Veckans puls

**Veckans puls** oli Yleisradion ruotsinkielinen television ajankohtaisohjelma. Sitä lähetettiin syyskuusta 1974 marraskuuhun 1987, jolloin sen korvasi *[[Obs]]*, syksystä 2012 *[[Obs debatt]]*.

Makasiinityyppistä *Veckan puls* -ajankohtaiskatsausta lähetettiin nimensä mukaisesti () kerran viikossa, maanantai-iltaisin. Ohjelman toimittajia vuosien varrella olivat muun muassa Peter Berndtson ja Leif Salmén.

1980-luvun keskivaiheilla Yle TV2 -kanavalla lähetetyn *Veckans pulsin* katsojamäärä oli yleensä alle 50&nbsp;000. Marraskuun lopulla 1987 *Veckan puls* ja ruotsinkielinen kulttuurimakasiini *Blå timmen* korvattiin uudella *O.B.S.*-ohjelmalla, jolla oli kaksi lähetystä viikossa: maanantaisin 45 minuuttia kakkoskanavalla myös suomeksi tekstitettynä, ja torstaisin 30 minuuttia ykköskanavalla suorana lähetyksenä ilman tekstitystä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Emmaus i Veckans puls, ohjelma Emmaus-liikkeestä vuodelta 1980. Yle Areena.
*Veckans puls: Kamala ihana nuoruus, ohjelma vuodelta 1984. Yle Areena.
Kadotettu manner

**Kadotettu manner** on Philip Reeven kirjoittaman Kävelevät koneet -kirjasarjan toinen osa.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Risngshadow
* Kirjasampo
Pimenevä maa

**Pimenevä maa** on Philip Reeven kirjoittaman Kävelevät koneet -kirjasarjan neljäs osa.

## Lähteet

* 

## Aiheesta muualla
* Risingshadow
Mitoyo

**Mitoyo** () on Japanin kaupunki Shikokun saarella Kagawan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin länsiosassa Seton sisämeren Hiuchinmeren rannikolla ja rajautuu etelässä Tokushiman prefektuuriin. Kaupungin keskiosissa levittäytyy Mitoyon tasanko, etelässä sen alue nousee korkealle Sanukivuorille. Saita- ja Takasejoet virtaavat kaupungin halki. Pohjoisessa Mitoyoon kuuluu Seton sisämereen työntyvä Shōnain niemimaa, jonka ympäristössä sijaitsee useita saaria, esimerkiksi Shiwakusaariin kuuluvat Awashima ja Shishijima. Mitoyossa on 62&nbsp;618 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 222,70 neliökilometriä.

Mitoyo on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2006 liittämällä Mitoyon piirikunnan seitsemän maaseutukaupunkia toisiinsa. Ne olivat Nio,  Mino, Saita, Takase, Takuma, Toyonaka ja Yamamoto. Samalla Mitoyon piirikunta lakkautettiin. Mitoyon tasangolla on vanhastaan ollut pulaa makeasta vedestä, minkä vuoksi sinne rakennettiin jo Edo-kaudelta alkaen lukuisia tekoaltaita. Niihin tukeutuva maatalous tuottaa riisiä, kasviksia, hedelmiä, leikkokukkia ja teetä. Takumanlahdella on hyvä luonnonsatama, joka toimii kalastussatamana ja puutavaran tuontisatamana. Kaupungissa on myös laivanrakennus-, metalli-, elintarvike-, paperi- ja kemianteollisuutta.  

Mitoyossa sijaitsee kolme Shikokun pyhiinvaellusreitin temppeliä: Daikō-ji (temppeli nro. 67), Motoyama-ji (temppeli nro. 70) ja Iyadani-ji (temppeli nro. 71). Motoyama-jin päähalli on valittu Japanin kansallisaarteeksi. Muita merkillepantavia temppeleitä ovat Honmon-ji syksyllä järjestettävine markkinoineen (*Daibōichi*) ja Kakujō-in kellotorneineen. Osa Mitoyon alueesta kuuluu Seton sisämeren kansallispuistoon. Kaupungin keskiosia palvelee JR Shikokun Yosan-linja, eteläosaa Dosan-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Nio01.jpg|Näkymä Nion alueelle Hiuchinmeren rannikolla
Tiedosto:Tsushima-jinja, Mitoyo01.jpg|Tsushima-jinjan pyhäkkö
Tiedosto:Daikoji 10.JPG|Daikō-ji
Tiedosto:MotoyamaJi,Kagawa-01.jpg|Motoyama-ji


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Huumeiden vastainen sota

**Huumeiden vastainen sota** tai **huumesota** on nimitys huumekauppaan liittyvästä sodasta. Yleensä kyseessä on köyhissä maissa valtion käymä sota huumekartelleja vastaan. Esimerkiksi Meksiko käy huumesotaa jatkuvasti muun muassa Sinaloa-kartellia vastaan. Aseellisesti käytävään taisteluun on kulunut satoja miljardeja dollareita ja sodassa on kuollut tuhansia ihmisiä. 

Huumeiden vastainen sota voi olla myös ei-militaristista. Yleensä myös valtion sekä vapaaehtoisten tekemää työtä huumeriippuvaisten kuntouttamiseksi ja huumeiden kaupan estämiseksi voidaan pitää osana huumesotaa.

Yhdysvaltain presidentti Richard Nixon aloitti Yhdysvaltojen huumeidenvastaisen sodan () vuonna 1971 perustellen huumeiden väärinkäytön olevan Yhdysvaltojen ”julkinen vihollinen numero yksi”. Myöhemmin sodan julkisena keulakuvana toimi Nancy Reagan Sano Vain Ei kampanjallaan.

## Huumesotia
* Filippiinien huumesota (2016–)
* Kolumbian sisällissota (1964–)
* Meksikon huumesota (2006–)
* Oopiumisodat
** Ensimmäinen oopiumisota (1839–1842)
** Toinen oopiumisota (1856–1860)
* Yhdysvaltojen huumeiden vastainen sota (1971–)

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Mapusa

**Mapusa** on Intian Goan osavaltiossa sijaitseva noin 40&nbsp;000 asukkaan kaupunki. Sieltä on noin 13 kilometriä osavaltion pääkaupunki Panajiin. Kaupunki on tunnettu viikoittaisista perjantaimarkkinoistaan. Siellä sijaitsee muun muassa siirtomaavallan aikainen kaupungintalo, Hanumanille omistettu hindutemppeli ja vuonna 1594 rakennettu kirkko. 

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kaupungin väestöstä melkein 69 prosenttia on hinduja. Suurimman uskonnollisen vähemmistön muodostavat kristityt, joita on noin 17&nbsp;% ja heidän jälkeensä muslimit yli 13&nbsp;%

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Renée Felice Smith

**Renée Felice Smith** (s. 16. tammikuuta 1985 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen, italialais-irlantilaista sukujuurta oleva näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa *[[The Relationtrip]]* ja televisiosarjoissa *[[Elämää Philadelphiassa]]* ja **. Roolistaan elokuvassa *The Relationtrip* hänet palkittiin Dallasin kansainvälisten elokuvajuhlien pääpalkinnolla vuonna 2017. Hän oli samasta roolista ehdokkaana SXSW Film Festivalsin Adam Yauch Hornblower ja SXSW Gamechanger -palkintoihin.

Smith opiskeli Patchogue-Medford High Schoolissa New Yorkin Long Islandilla ja sen jälkeen Tisch School of the Artsissa New Yorkin yliopistossa pääaineenaan journalismi ja sivuaineenaan historia. 

Smithillä on myös ranskanbulldoggi Hugo, joka on inspiroinut häntä kirjoittamaan Hugosta kertovaa lastenkirjasarjaa.

Näyttelijän työnsä ohella hän on ollut ohjaamassa ja käsikirjoittamassa elokuvaa The Relationtrip sekä tämän ohessa joitakin lyhytelokuvia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Banswara

**Banswara** on noin 100&nbsp;000 asukkaan kaupunki Intian Rajasthanin osavaltiossa. Se on samannimisen piirikunnan hallinnollinen keskus. Historiansa aikana se on toiminut Banswaran ruhtinaskunnan pääkaupunkina. Kaupungin ja piirikunnan tärkeimpiä väestöryhmiä on bhilien adivasiheimo. Kaupungin sanotaan saaneen nimensä heimoon kuuluneen päällikön Bansian mukaan. Kaupungin lähistöllä tapahtui vuonna 1913 verilöyly, jossa bhilit nousivat vastustamaan brittiläistä siirtomaavaltaa. Bhilien perimätiedon mukaan britit teloittivat sen jälkeen 1&nbsp;500 henkeä. 

25 kilometrin päässä Banswarasta sijaitsee Ram Kund -niminen luola, jonka kerrotaan tarjonneen suojaa maanpakoon karkotetulle Ramalle. Luolaan on rakennettu pieni pyhäkkö Shivalle ja muille hindulaisille jumaluuksille. 

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan noin 65 prosenttia kaupungin väestöstä on hinduja. Toiseksi suurin uskonto on islam, jota tunnustaa noin 26&nbsp;prosenttia. Jainalaiset muodostavat väestöstä seitsemän prosenttia.

## Lähteet
Barrett Foa

**Barrett Foa** (s. 18. syyskuuta 1977 New York City, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten vuonna 2009 alkaneesta TV-sarjasta . Siinä hän näyttelee surffari ja IT-asiantuntija Eric Bealea. Hänellä on ollut myös toistuva vierailijan rooli alkuperäissarjassa NCIS Rikostutkijat sekä TV-sarjassa Entourage.

Foa suoritti Ann Arborissa Michiganin yliopistossa Bachelor of Arts tutkinnon ja opiskeli Lontoossa Royal Academy of Dramatic Arts teatterikoulussa.

Foa julkaisi 2019 Instagram-päivityksen jossa hän kertoi olevansa homo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anitra Bohman-Penttinen

**Anitra Bohman-Penttinen** (s. 29. joulukuuta 1970 Kotka) on suomalainen Berliinissä asuva ohjaaja, näyttelijä ja muusikko. Anitra on valmistunut Turun taideakatemiasta 1995 teatteri-ilmaisun ohjaajaksi. Anitralla on oma teatteri entisen Länsi-Berliinin alueella, Wilmersdorfissa. 

Anitra Bohman-Penttinen on naimisissa suomalaisen keksijä Samuli Penttisen kanssa.

Bohman-Penttinen kunnosti miehensä kanssa vanhan m/s Suukko II -nimisen laivan, jonka ajoivat Suomesta Berliiniin, ja johon teatteri on siirtymässä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pikku Prinssi Sirkusunioni ja Turun seikkailupuisto, ohjaaja Anitra Bohman-Penttinen  

* RBB televisio "Im "InnovationArt Theatre" geht es etwas ruhiger zu. Die Finnin und Schauspielerin Anitra Bohman-Penttinen hat es vor zwei Jahren gegründet" 

* RBB televisio Bite Tongue show at InnovationArt Theatre

* Bohman-Penttisen nettisivut
Gustav Schwarzenegger

**Gustav Schwarzenegger** (17. elokuuta 1907 Itävalta-Unkari – 13. joulukuuta 1972 Weiz, Steiermark, Itävalta) oli itävaltalainen poliisipäällikkö, sotilaspoliisin upseeri ja entinen kansallissosialisti. Hän oli kehonrakentajan, näyttelijän ja myöhemmän Kalifornian kuvernöörin Arnold Schwarzeneggerin isä.

Arnoldin mukaan hänen isänsä Gustav oli roteva mies, joka piti perheessään kovaa kuria ja järjestystä. Kotona oli tiukat kotiintuloajat, ja kaikenlaisesta velvollisuuksista laistamisesta Gustav rankaisi poikiaan kurittamalla. Arnold kapinoikin nuorena isänsä julmuutta vastaan usein tekemällä asiat tarkoituksellisesti päinvastoin kuin piti. Jälkeenpäin Arnold on kertonut oppineensa ymmärtämään sotavammoista kärsinyttä isäänsä ja tämän kurinpitoa ja juomista ja pitävänsä isäänsä pohjimmiltaan hyvänä ihmisenä. Gustav oli myös urheilullinen ja hän rakasti musiikkia.

Gustav kuoli vuonna 1972 Steiermarkin Weizissa aivoverenkiertohäiriöön.

## Lähteet
Margao

**Margao** tai **Madgaon** on Intian Goassa sijaitseva noin 90&nbsp;000 asukkaan kaupunki, joka toimii Etelä-Goan piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Se on osavaltionsa toiseksi suurin kaupunki. Margaota kutsutaan toisinaan Goan kaupalliseksi pääkaupungiksi. Sieltä löytyy useita katolisia kirkkoja merkkinä Portugalin siirtomaavallasta, esimerkiksi vuonna 1675 rakennettu Pyhän Hengen kirkko. 

Kaupungin viemäröinti on puutteellista ja vain 22 prosenttia asuinrakennuksista on yhdistetty viemäriverkostoon. Myös sähkökatkokset ovat erittäin yleisiä, esimerkiksi vuosina 2016–2019 joka päivä oli vähintään yksi kolmenkymmenen minuutin sähkökatkos. 

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Margaon väestöstä melkein 54 prosenttia on hindulaisia. Toiseksi suurin uskonto on kristinusko, jota tunnustaa noin 28&nbsp;% väestöstä. Muslimien osuus on hieman alle 18&nbsp;%.

## Lähteet
Pettukääpä

**Pettukääpä** (*Antrodia ramentacea*) on Suomessa harvinainen ja eteläispainotteisesti tavattava kääpälaji. Se on kuivien ja karujen kangasmetsien laji, jonka ainoa isäntäpuu on mänty. Pettukääpä kasvaa kaatuneilla rungoilla ja pudonneilla oksilla, joiden kaarna on vielä hilseilevää. Käävän aiheuttama ruskolaho on kovaa.

Pettukäävän 1-3 vuotta elävä, ohut itiöemä on puoliresupinaattinen. Lakit ovat kynsimäisiä ja niiden yläpinnan väri on ensin kermanvalkea, joka ikääntyessä muuttuu tyvestä lähtien likaisen harmaaksi. Pillipinta on samoin nuorena kermanvalkoinen ja itiöemän vanhetessa pillien sisäpintaan kehittyy hartsinruskeaa sävyä. Pillit ovat kennomaisia ja kulmikkaita, niitä mahtuu 1-2 millimetrille.  Pohjamalto on valkoinen ja varsinainen maltokerros hyvin ohut. Vertaa lajeihin: kelokääpä, jonka pillit ovat sokkeloisia; väljäpillikääpä, joka on paksumpi ja korkkimainen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Pettukääpä (''Antrodia ramentacea'')
*Pettukääpä. SYKEn lajiesittelyt. www.ymparisto.fi/Lajit. Päivitetty 27.12.2011.
Orvonkääpä

**Orvonkääpä** (*Antrodia neglecta*) on Suomesta kuvattu kääpälaji, jonka runsaudesta ja levinneisyydestä ei olla varmoja. Osaltaan arviointi vaikeuttaa, että tätä lajia on joskus vaikea erottaa muista kääpälajeista, kuten pajunkäävästä, ilman mikroskopointia tai dna-testausta. Orvonkääpä elää ohuilla, kuolleilla pajunoksilla kosteilla elinpaikoilla kuten järvenrannoilla.

Itiöemä on yksivuotinen, hyvin pienikokoinen ja alustanmyötäisesti kasvava. Reunus on valkoinen tai voi puuttua kokonaan. Pillipinta on vaalea, oljen- tai okranrusehtava ja vaikuttaa öljyiseltä. Kulmikkaita tai pyöreitä pillejä on 2-4,5 millimetrillä. Lohkopinnassa on väriero valkoisen mallon ja keltaisemman pillikerroksen välillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Orvonkääpä (''Antrodia neglecta'')
Rivikääpä

**Rivikääpä** (*Antrodia serialis*) on maailmalla hyvin laajalti tavattava ja Suomessakin yleinen kääpälaji. Sitä tavataan tuoreissa ja lehtomaisissa kangasmetsissä, mutta myös kaikenlaisesta taivasalle jätetystä puutavarasta ja rakennuksista. Isäntäpuu on yleensä kuusi, ehkä myös mänty ja keloutunut haapa, vaikka havainnot haavalta ovat varmistamatta ja voivat olla kirvelikääpää.

Rivikäävän itiöemä elää yhden tai muutaman vuoden. Yleensä se on muodoltaan resupinaattinen tai puoliresupinaattinen, harvoin pelkästään lakkia muodostava. Tuoreena itiöemä on nahkamaisen sitkeä, ja sen voi vetää puusta irti yhtenäisenä levynä. Rivikääpä kuivuu lohkaisemattoman kovaksi, toisin kuin sitä muistuttavat erakkokääpä, kairakääpä ja korokääpä. Rivikäävän lakit ovat pieniä, ja niiden nuorena valkoinen yläpinta muuttuu vanhetessaan tyvestä alkaen okrankeltaiseksi. Selvärajainen reunus, malto ja pillipinta ovat valkoiset. Joskus *[[Cistella hymeniophila]]* -sieni voi värjätä pillipinnan punertavaksi, jolloin se muistuttaa istukkakääpää. Pillit ovat säännöllisen pyöreitä, ja niitä mahtuu 2-5 millimetrille. Tuoreena rivikäävässä on hapanimelä tuoksu. Pitkään pureksittaessa käävän jälkimaku on karvas. Hyönteistoukat voivat syödä rivikäävän ruskeaksi puruksi. Vertaa myös lajeihin: salokääpä, jonka pillit ovat pienemmät; kelokääpä, jonka pillit ovat sokkeloiset ja tuoksu on erilainen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Rivikääpä (''Antrodia serialis'')
Iksatsomibi

**Iksatsomibi** (C14H19BN2Cl2O4) on boronihappojohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä myelooman hoitoon yhdessä muiden lääkeaineiden kanssa.

## Ominaisuudet ja käyttö
Iksatsomibia käytetään usein aihiolääkkeenään iksatsomibisitraattina, josta muodostuu ihmiselimistössä iksatsomibia. Yhdiste sitoutuu kasvainten proteasomiin ja estää proteasomin toiminnan. Tällöin hajotettavaksi tarkoitetut ubikitiinillä leimatut proteiinit kertyvät kasvaimeen ja tämä käynnistää apoptoosin. Iksatsomibia käytetään multippelin myelooman hoidossa erityisesti silloin kun muut hoitomuodot eivät ole tehonneet tai sairaus on uusiutunut. Se annostellaan tablettina yhdessä lenalidomidin ja deksametasonin kanssa. Yhdistelmä hyväksyttiin käyttöön Yhdysvalloissa vuonna 2015 ja Euroopan unionin alueella vuonna 2016. Kaiken kaikkiaan se on hyväksytty käyttöön yli 60 maassa. Teholtaan yhdistelmä on hyvä.

## Haittavaikutukset
Iksatsomibin, lenalidomidin ja deksametasonin yhdistelmän aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla vatsakivut, huonovointisuus, ripuli, ummetus sekä alhaiset verisolutasot.

## Lähteet
Jérôme-Adolphe Blanqui

**Jérôme-Adolphe Blanqui** (21. marraskuuta 1798 Nizza – 28. tammikuuta 1854 Pariisi) oli ranskalainen liberaali taloustieteilijä. Hänen tutkimuksensa koskivat erityisesti taloushistoriaa, työn taloustiedettä ja taloudellisen ajattelun kehittymistä. 

Blanqui tuli vuonna 1825 taloustieteen opettajaksi Pariisin École spécial du commerce -oppilaitokseen ja sai vuonna 1833 taloustieteen professorin viran Conservatoire des arts et métiers -oppilaitoksesta oppi-isänsä Jean-Baptiste Sayn jälkeen. Blanqui on julkaissut ensimmäisen kriittisen tutkimuksen poliittisesta taloushistoriasta: *Histoire de l'economie politique en Europe depuis les anciens jusqu'á nos jours* (1837–1838). Teoksessaan Blanqui käytti ensimmäisten joukossa käsitettä teollinen vallankumous. Toinen huomattava Blanquin tutkimus on *Des classes ouvrières en France* (1848). Ranskan politiikkaan Blanqui osallistui tukemalla vuoden 1848 heinäkuun monarkiaa eli kuningas Ludvig Filip I:tä.

## Yksityiselämä
Sosialistiseen toimintaan osallistunut Louis-Auguste Blanqui oli Adolphe Blanquin nuorempi veli. Tämän mukaan on saanut nimensä yksi liikkeen suunta, blanquistit.
## Lähteet
Marvelous Nakamba

**Marvelous Nakamba** (s. 19. tammikuuta 1994 Hwange) on zimbabwelainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin ykkösliigassa pelaavaa Lutonia. Hän on pelannut Zimbabwen maajoukkueessa vuodesta 2015.

Nakamba siirtyi vuonna 2012 kotimaastaan ranskalaisseura Nancyyn, jonka edustusjoukkueessa hän pelasi toukokuussa 2014 kaksi Ligue 2:n ottelua. Kesällä 2014 hän siirtyi alankomaalaisseura Vitesseen, jossa hän pelasi kolmen kauden aikana 67 Eredivisien ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän voitti KNVB-cupin 2017. Kesällä 2017 hän siirtyi belgialaisseura Club Bruggeen, jossa hän pelasi kahden kauden aikana 53 Jupiler Pro Leaguen ottelua. Hän voitti Belgian-mestaruuden kaudella 2017–2018. Kesällä 2019 Nakamba siirtyi Englannin Valioliigaan nousseeseen Aston Villaan. Hän pelasi kauden aikana 29 Valioliigan ottelua, joista 19 ottelua avauskokoonpanossa. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 13 valioliigaottelua, joista avauskokoonpanossa yhdeksän. Seuraavalla kaudella hän oli polvivamman vuoksi 3,5 kuukautta kentiltä sivussa. Hän pelasi 16 liigaottelua, näistä kymmenen avauksessa. Kauden 2022–2023 alkupuoliskolla hän ei pelannut otteluakaan. Kevätkaudella hän pelasi lainasopimuksella Lutonissa pudotuspelit mukaan lukien 20 Englannin Mestaruussarjan ottelua. Hän siirtyi Lutoniin vakituisesti kesällä 2023. Alkukaudella 2023–2024 hän pelasi 13 valioliigaottelua, kaikki avauskokoonpanossa. Hänen kautensa päättyi polvileikkaukseen joulukuun puolivälissä. Seuraavalla kaudella hän pelasi mestaruussarjassa 21 ottelua.

Nakamba pelasi Zimbabwen maajoukkueessa ensimmäisen kerrabn kesäkuussa 2015 Malawia vastaan. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2017 hän pelasi kaksi ottelua ja Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 yhden ottelun. Hän on pelannut 29 maaottelua elokuun 2025 loppuun mennessä.

## Lähteet
Penda

**Penda** (k. 15. marraskuuta 655) oli Mercian kuningas 626/632–655. Anglosaksien kronikan mukaan hän oli kuningas Pybban poika, Creodan pojanpoika ja Cynewaldin pojanpojanpoika. Penda nosti Mercian yhdeksi Englannin voimakkaimmista kuningaskunnista ja viivytti Northumbrian mahdin nousua. Hän säilyi pakanana koko elämänsä, mutta hyväksyi poikansa Peadan kääntymisen kristinuskoon.

Penda nousi valtaistuimelle vuonna 626 ja hallitsi aluksi Northumbrian alaisuudessa. William Malmesburylaisen mukaan Penda alkoi hyökkäillä naapurikaupunkeihin ja aiheutti niissä suurta kauhua. Anglosaksien kronikan mukaan Penda taisteli Wessexin kuninkaita Cynegilsiä ja Cwichelmiä vastaan Cirencesterissä vuonna 628, mutta solmi sen jälkeen heidän kanssaan rauhan. Bedan mukaan Penda tuki Gwyneddin kuningas Cadwallonia, joka nousi kapinaan Northumbrian kuningas Edwiniä vastaan. Edwin sai surmansa taistelussa heitä vastaan vuonna 632. Myöhemmin Penda surmasi Northumbrian seuraavan kuninkaan Oswaldin Maserfieldin taistelussa.

Penda lienee ollut aikansa voimakkain kuningas Englannissa, mutta ei ole mitään merkkejä siitä, että hän olisi yrittänyt alistaa muut kuningaskunnat suoraan alaisikseen. Vuonna 645 Penda kuitenkin pakotti Wessexin kuninkaan Cenwalhin maanpakoon Itä-Angliaan kolmeksi vuodeksi, koska tämä oli hylännyt vaimonsa, joka oli Pendan sisar. Penda miehitti Bernician vuonna 655 useasta kuningaskunnasta keräämänsä armeijan voimalla, mutta Bedan mukaan Northumbrian kuningas Oswiu surmasi Pendan samana vuonna Winwaedin taistelussa lähellä Leedsiä.

## Lähteet
Tomi-Pekka Kolu

**Tomi-Pekka Kolu** (s. 6. maaliskuuta 1975 Lahti) on Lahden hiihdon MM-kilpailujen 2029 ja Salpausselän kisojen taustayhtiö Salppuri Oy:n toimitusjohtaja sekä Lahden Pelicansin entinen toimitusjohtaja ja uransa lopettanut suomalainen jääkiekkoilija. 

Vuonna 2004 pelaajauransa lopettanut Kolu pelasi 57 ottelua SM-liigassa ja oli nostamassa Pelicansia SM-liigaan keväällä 1999.Kolu pelasi Italian ja Ranskan pääsarjoissa vuosina 2002–2004 yhteensä 63 ottelua ja oli nostamassa myös Ranskassa Vilard De Lansia pääsarjaan vuonna 2002.

Pelicansin toimitusjohtajaksi hänet nimitettiin kesäkuussa 2016. Ennen toimitusjohtajan pestiä Kolu toimi Pelicansin markkinointijohtajana vuodesta 2004.

Salpausselän kisojen pääsihteerinä/toimitusjohtajana Kolu aloitti 2022. Ennen sitä hän toimi kisojen kaupallisena johtajana. Kolu on myös Lahti2029 MM-hiihtojen Pääsihteeri. 

## Lähteet
*

### Viitteet
Melo (artisti)

**Niko Katavainen**, taiteilijanimeltään **MELO** (s. 5. kesäkuuta 1996 Vihti) on suomalainen rap-artisti, joka on julkaissut seitsemän albumia ja kaksi EP:tä.  

Melo kiinnostui rap-kulttuurista nuorena pelatessaan *[[Skate 3]]* -videopeliä PlayStation-konsolilla ja katsoessaan YouTube-videopalvelusta aiheeseen liittyviä videoita. Hänen musiikillinen polkunsa alkoi biittien tekemisellä FL Studio -ohjelmalla, inspiroituneena Chief Keefin läpimurrosta. Biittien tekeminen kuitenkin jäi, kunnes Yung Leanin nousukiito herätti hänen innostuksensa uudelleen. Pian Melo alkoi ystäviensä kannustamana myös räppäämään ja julkaisi ensimmäiset kappaleensa SoundCloud-suoratoistopalvelussa.

Ensimmäiset keikkansa Melo teki Pajafellan lämmittelijänä. Hänen ensimmäinen soolokeikkansa järjestettiin Helsingin Valkoisessa Salissa, jossa hän keikan jälkeen tapasi Skorpioni-levy-yhtiön edustajan ja teki yhtiön kanssa levytyssopimuksen.

Melon ensimmäinen albumi *[[Freda4Eva]]* julkaistiin vuonna 2018. Vuonna 2019 julkaistu toinen albumi *[[Elektri]]* nousi virallisen albumilistan kymmenenneksi ja Melo oli ehdolla vuoden tulokkaaksi Emma-gaalassa 2020. Vuonna huhtikuussa 2021 julkaistu *[[Glitter (Melon albumi)|Glitter]]* nousi ilmestyttyään virallisen albumilistan sijalle 2. Kesäkuussa 2022 julkaistu neljäs albumi *[[Helena (Melon albumi)|Helena]]* nousi virallisen albumilistan sijalle 38. Seuraavana vuonna 2023 hänen albuminsa *[[Melo (albumi)|m<3lo]]* nousi virallisen albumilistan sijalle 11. Hän oli ehdolla vuoden alternativeksi Emma-gaalassa 2024. Vuonna 2024 hänen kuudes albumi *[[Noidankehä (Melon albumi)|Noidankehä]]* ylsi virallisen albumilistan sijalle 5. Hän oli ehdolla vuoden alternativeksi Emma-gaalassa 2025.   

Melon kuvaillaan kuuluvaan tyylillisesti suomirapin uuteen aaltoon yhdessä esimerkiksi Cledoksen ja Iben kanssa mutta erottuvan joukosta "tummanpuhuvammalla soundillaan".

## Yksityiselämä
Katavainen on suorittanut varusmiespalveluksensa 1/16 -saapumiserässä meritiedustelijana Rannikkoprikaatissa Upinniemessä.

Katavainen on voittanut sormiskeittauksen SM-kisat vuonna 2010.

Katavainen seurustelee musiikkiartisti Aino Morkon kanssa.

## Diskografia

### Albumit

### EP:t

### Singlet

### Vierailijana

### Muut listasijoitukset

## Musiikkivideot

## Lähteet
Niittylampi (Kirkkonummi)

**Niittylampi** () on Uudellamaalla Kirkkonummen Upinniemellä Harjukylän, Pippurin ja Ängvikin välissä sijaitseva järvi. Niittylammen etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin kahdeksan kilometriä etelälounaaseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 33 kilometriä lounaaseen.

## Maantietoa
Niittylampi on 1,5 kilometriä pitkä, 1,3 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 96 hehtaaria. Niittylampi on rannoiltaan polveileva ja sen itäosa on kuroutunut lähes erilleen muusta järvestä. Järven niemiä ovat Niemi, Hökudden, Törnrosesudden ja  Märaudden, ja ainoa nimetty lahti on Stormossaviken. Niittylammen länsipuolella sijaitsee Valkolampi. Järvessä on kolme saarta, joiden pinta-ala on 2,1 hehtaaria. Suurin saari Ängviksholmen sijaitsee pohjoisrannan tuntumassa ja se pinta-ala on kartasta mitattuna noin 2,1 hehtaaria. Muut saaret ovat länsirannassa sijaitsevia pieniä luotoja, joista toiseen tulee rannasta silta.

Niittylampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järvion melko tasapohjainen. Sen tilavuudeksi on määritetty 1,53 miljoonaa kuutiometriä, jolloin sen keskisyvyydeksi tulee 1,6 metriä. Järven syvyys on 3,0 metriä ja tämä kohta sijaitsee lähellä Niemen länsirantaa . Järven rantaviivan pituus on 9,2 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituuden osuus siitä on 800 metriä . Sen rantaan on rakennettu 30 kiinteästi asuttua tai vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 1191 tai yhdystieltä 11243.

## Luontoarvoja
Järvi on matala ja rehevä. Niittylammen ekologinen tila on arvioitu tyydyttäväksi.

## Vesistösuhteet
Niittylampi sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueessa (vesistöaluetunnus 81), jonka välialueeseen 81V062 järvi kuuluu. Siihen on johdettu lyhyitä metsä- tai suo-ojia ja sen laskuoja alkaa itärannasta. Se virtaa Ängvikenin pelloille, jossa se yhtyy Lakatbäckeniin. Puro laskee Suomenlahden Hylkefjärdenin Ändholmssundetiin. Niittylammen vedenpinnan korkeus on 11,1 metriä mpy (N2000).

## Lähteet
Gustaf Grass

**Gustaf Grass** (25. marraskuuta 1626 Marttila – 23. maaliskuuta 1694) oli  suomalainen vapaaherra, tuomari ja virka- sekä valtiopäivämies, joka toimi Pohjanmaan läänin maaherrana.

Gustaf Grassin isä oli eversti, Räävelin linnan päällikkö Henning Grass, äiti Anna Juhanantytär Brummer ja puoliso Margareta de la Motte. Grass ryhtyi jo nuorena sotilaaksi ja ylennettiin kapteeniksi 1649. Hän päätti kuitenkin sotilasuransa ja siirtyi 1653 tuomariksi Pohjanmaalle. Vuonna 1657 hänestä tuli Turun hovioikeuden asessori. Hovioikeuden varapresidentiksi hänet nimitettiin 1663 ja 1666 hänestä tuli vielä tuomari Halikon tuomiokuntaan. Maapäivillä 1676 Turussa hän toimi maamarsalkkana, osallistuttuaan siellä jo vuoden 1657 maapäiville. Hän osallistui myös Ruotsin säätyvaltiopäiville 1682. Pohjanmaan läänin maaherraksi Grass tuli 1685. Vapaaherraksi hänet korotettiin 1689 yhdessä poikansa majuri Henning Grassin (1649–1713) kanssa. Pojan perhe oli lapseton, joten Grassin suku Suomessa sammui häneen. 

## Lähteet
Buleuterion (Priene)

**Prienen buleuterion** oli antiikin aikainen buleuterion eli kaupungin neuvoston kokouspaikka Prienessä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Rakennus on säilynyt nykyaikaan poikkeuksellisen hyvin, ja sitä on pidetty erinomaisena esimerkkinä lajityypistään.

## Historia

Buleuterioniksi tulkitun rakennuksen rakentaminen alkoi hellenistisellä kaudella noin vuonna 200 eaa. Tämä ajoitus perustuu siihen, että rakennuksen täytyy olla jonkin verran viereistä, noin vuonna 150 eaa. rakennettua Pyhää stoaa varhaisempi.

Rakennusta pidetään yleensä bulen eli neuvoston kokouspaikkana eli buleuterionina, mutta sen suhteellisen suuren koon perusteella sen on arveltu voineen toimia myös ekklesian eli kansankokouksen kokouspaikkana eli ekklesiasterionina. Rakennus tuhoutui tulipalossa joskus varhaisella kristillisellä kaudalla, jonka jälkeen paikalle rakennettiin pieni kirkko ja sitä käytettiin hautausmaana.

## Rakennus

Buleuterion sijaitsi Athenen temppelille johtaneen niin kutsutun Athenen kadun varrella Pyhän stoan pohjoispuolella ja Prytaneionin länsipuolella. Se oli lähes neliönmuotoinen rakennus, jonka sivujen pituudet olivat noin 20–21 metriä.

Buleuterionin sisällä oli yksi sali, jonka länsi-, pohjois- ja itäsivuilla oli penkkirivit. Pohjoissivulla penkkirivejä oli 16 ja muilla sivuilla 10. Niissä oli tilaa yhteensä noin 600–700 hengelle. Itä- ja länsisivulla penkeille johti portaat. Eteläsivulla oli jonkinlainen eksedra, joka toimi myös valokaivona, sillä rakennuksessa ei tiedetä olleen ikkunoita. Salin keskellä oli marmorinen alttari, joka oli koristeltu jumalten kuvilla, häränpäillä ja laakerinlehdillä. Buleuterionissa on ollut puinen katto, joka oli tuettu pilarein. Rakennuksen sisäänkäynnit olivat sen pohjois-, länsi- ja eteläsivuilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Egyptiläisten jumalten temppeli

**Egyptiläisten jumalten temppeli** tai **Egyptiläisten jumalten pyhäkkö** voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin pyhäköihin:

* Egyptiläisten jumalten temppeli, Delos
* Egyptiläisten jumalten pyhäkkö, Marathon
* Egyptiläisten jumalten pyhäkkö, Priene
* Punainen basilika, Pergamon

## Katso myös

* Serapeion
Hekatompedon

**Hekatompedon** (, ) tai **Hekatompedos** , ) (”sata jalkaa [pitkä]”) voi viitata seuraaviin asioihin antiikin Kreikassa:

* hekatompedon, temppelien tyyppi, erityisesti:
** Hekatompedon, Athenelle omistettu temppeli Ateenan Akropoliilla
* Hekatompedon, kaupunki Epeiroksessa

## Lähteet
Valkolampi (Kirkkonummi)

**Valkolampi** () on Uudellamaalla Kirkkonummella Upinniemellä sijaitseva järvi. Valkolammen etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin kahdeksan kilometriä etelälounaaseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 34 kilometriä lounaaseen.

## Nimi
Valkolammen alkuperäinen nimi lienee ollut suomenkielinen. Se esiintyy 1600-lopun maanmittausasiakirjassa asussa Walkjärfwi. On oletettu, että järven seudulla on elänyt keskiajalla väkeä, joka on osannut sekä suomea että ruotsia.

## Maantietoa
Valkolampi on 1,8 kilometriä pitkä, 600 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 41 hehtaaria . Se on kirkasvetinen ja vähähumuksinen. Valkolammen kasvillisuus on pohjalehtistä. Järven eteläosassa on pieni saari. Valkolammen itäpuolella sijaitsee Niittylampi; välissä oleva kannas on kapeimmillaan noin 250 metriä leveä. Järvien valuma-alueella on metsien lisäksi haja-asutusta ja peltomaata. Yhdystie 1191 kulkee järven länsipuolelta ohi.

## Vesistösuhteet
Valkolampi sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueessa (vesistöaluetunnus 81), jonka välialueeseen 81V062 järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 15,3 metriä mpy (N2000).

## Lähteet
Hekatompedon (arkkitehtuuri)

**Hekatompedon** (, myös ; ”sata jalkaa [pitkä]”) tarkoitti antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa temppeliä, jonka pituus oli sata jalkaa (*pūs*) eli noin 30 metriä. Juuri kyseisen kokoisten temppeleiden rakentaminen oli suosiossa erityisesti arkaaisella kaudella, mutta niitä tehtiin myös myöhemmin. Sadan jalan pituus saattoi koskea joko koko temppeliä tai vain sen ydinosaa eli naosta. Täsmällinen pituus vaihteli eri paikoissa, koska eri alueiden jalka oli eri pituinen.

## Hekatompedon-temppeleitä

Tunnettuja hekatompedon-temppeleitä ovat muun muassa:

* Apollon Dafneforoksen temppelin varhaisvaiheet, Eretria
* Athenen temppeli, Poseidonia (Paestum)
* Athenen temppeli, Priene
* Hekatompedon, Athenelle omistettu temppeli, Akropolis, Ateena
** tätä kautta myös niin kutsuttu Vanha Parthenon ja myöhempi Parthenon (tai osa niistä) tunnettiin nimellä Hekatompedon
* Heraionin varhaisvaiheet, Samos

## Lähteet
Prienen stadion

**Prienen stadion** oli antiikin aikainen kreikkalainen stadion Prienessä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.

## Historia

Prienen stadion rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuosina 130–120 eaa. Sen paikalla on kuitenkin voinut olla varhaisempi edeltäjä. Stadionia kunnostettiin myöhemmin roomalaisella kaudella.

## Rakennus

Stadion sijaitsi Prienen alakaupungin eteläosassa juuri kaupunginmuurien sisäpuolella, heti Alemman gymnasionin itäpuolella. Se oli tyypillinen kreikkalainen toisesta päästä avoin stadion ja avautui länteen päin. Stadionin juoksurata ei kuitenkaan ollut tyypillinen U-kirjaimen muotoinen vaan kummastakin päästä suorakulmainen. Stadionin jotakuinkin itä-länsisuuntaisen juoksuradan pituus oli noin 191 metriä ja leveys noin 20 metriä. Juoksuradan länsipäässä oli lähtöporttirakennelma, mutta sen toiminnan yksityiskohtia ei tunneta. Lähtöporteissa oli korinttilaista tyyliä edustaneet pilasterit. Roomalaisella kaudella länsipäähän rakennettiin suurellisempi sisäänkäyntiportti, joka yhdisti stadionin gymnasioniin.

Katsomossa oli rinteen jyrkkyyden vuoksi kivetyt penkkirivit vain ylärinteen puolella, pohjoissivun keskiosassa. Katsomon länsiosassa oli 3,5 metriä leveä portaikko, joka johti ylhäällä olleelle stadionin mittaiselle tasanteelle. Sen takana stadionin pohjoispuolella oli doorilaista tyyliä edustanut pylväikkö, joka oli stadionin pituinen ja noin 7,8 metrin syvyinen.

## Lähteet
Prienen teatteri

**Prienen teatteri** oli antiikin aikainen kreikkalainen teatteri Prienessä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Se on säilynyt nykyaikaan suhteellisen hyvin.

## Historia

Prienen teatteri rakennettiin hellenistisen kauden alussa noin 300 eaa., ja on näin varhaisimpia tunnettuja hellenistisiä teattereita. Sen varhaisimman vaiheen tarkasta ajoituksesta on kuitenkin erilaisia näkemyksiä. Joidenkin mukaan se voidaan ajoittaa jo klassisen kauden lopulle noin vuoteen 330 eaa., kun taas joidenkin mukaan se olisi ollut olemassa vasta noin 300–250 eaa. Alkuvaiheessa teatterissa oli orkhestra ja ainakin katsomon alaosa sekä puinen skene- eli näyttämörakennus.

Teatterin katsomo rakennettiin uudelleen marmorista noin vuonna 200 eaa. Proskenion lisättiin 100-luvulla eaa., viimeistään vuonna 135 eaa., kun esitykset siirtyivät uuden komedian vaikutuksesta proskenionin katolle (*logeion*), joka korvasi orkhestran pääasiallisena esiintymispaikkana. Samalla skene-rakennus rakennettiin uudelleen kivestä, ja esitykset sijoittuivat logeionille skene-rakennuksen ylemmän kerroksen eli episkenionin eteen. Sen julkisivussa oli kolme ovea (*thyromata*). Katsomoa laajennettiin ylärinteeseen päin.

Rakennukseen tehtiin muutoksia vielä roomalaisella kaudella 100-luvulla jaa., jolloin sen skene-rakennus uusittiin kaksikerroksiseksi. Teatteri on saattanut olla myös oikeusistuinten käytössä.

## Rakennus

Teatteri sijaitsi Prienen alakaupungin pohjoisosassa akropoliin juurella, kaupungin pohjoisimman pääkadun eli niin kutsutun Teatterikadun varrella ja Ylemmän gymnasionin yläpuolella. Se oli tyypillinen kreikkalainen puolikaarenmuotoinen teatterirakennus, jonka keskellä oli pyöreä orkhestra. Rakennuksen vaiheittaisen kehityshistorian vuoksi seuraavassa esitetään sen muoto viimeisessä vaiheessa, jonka rauniot ovat paikalla. Ne ovat säilyneet suhteellisen hyvin.

Teatterin orkhestran halkaisija oli noin 18,7 metriä. Orkhestralla oli marmorinen, suorakulmainen Dionysokselle omistettu alttari, joka oli koristeltu joonialaisella entablementilla. Alttari oli tehty siinä olevan piirtokirjoituksen perusteella 100-luvulla eaa.

Teatterin katsomo oli hieman puolikaarta pidempi. Kuusi pystysuuntaista käytävää jakoi katsomon viiteen sektoriin (*kerkides*). Pystysuunnassa katsomo oli jaettu vaakasuuntaisella *diazoma*-käytävällä ala- ja yläosaan, joista ensiksi mainitussa oli 22 penkkiriviä ja jälkimmäisessä 25 penkkiriviä. Katsomosta on paremmin säilynyt sen 15 alinta penkkiriviä. Eturivissä oli viisi marmorista selkänojilla varustettua istuinta kunniahenkilöille. Katsomoon on mahtunut suurimmillaan noin  henkeä.

Skene- eli näyttömärakennus oli kaksikerroksinen. Sen pituus oli noin 18,4 metriä. Proskenion oli hieman skeneä pidempi, noin 21-metrinen, ja noin 2,7 metriä korkea ja 2,7 metriä leveä. Näyttämöä tuki 12 pilasteria, joista kymmenen keskimmäisen edessä, proskenionin julkisivussa, oli doorilaista tyyliä edustaneet puolipylväät. Pilasterit ja puolipylväät tukivat doorilaista friisiä metooppeineen ja triglyfeineen. Proskenion on säilynyt nykyaikaan poikkeuksellisen hyvin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Egyptiläisten jumalten pyhäkkö (Priene)

**Egyptiläisten jumalten pyhäkkö** oli antiikin aikainen egyptiläisperäisten kulttien pyhäkkö Prienessä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.

## Historia

Egyptiläisten jumalten pyhäkkö rakennettiin alun perin hellenistisen kauden alussa 300- ja 200-lukujen eaa. taitteessa tai hieman myöhemmin 200-luvulla eaa. Sitä muutettiin myöhemmässä vaiheessa, oletettavasti vuoteen 100 eaa. mennessä eli vielä ennen roomalaisen kauden alkua. Pyhäkön omistaminen egyptiläisille jumalille tiedetään rakennuksesta löytyneistä piirtokirjoituksista. Ne mainitsevat jumalat Isis, Serapis, Anubis, Harpokrates ja Herakles. Egyptiläisten jumalten läsnäolo Prienessä voi selittyä kauppayhteyksillä. Toisaalta se voi liittyä hellenististen kuningaskuntien välisiin sotiin 200-luvun eaa. puolessa välissä, jolloin Egyptissä valtaa pitänyt Ptolemaios III yritti saada alueen valtaansa.

## Rakennus

Pyhäkkö sijaitsi Prienen alakaupungin itäosassa Prienen teatterin itäpuolella, kaupungin kahden pohjoisimman itä-länsisuuntaisen pääkadun eli niin kutsuttujen Teatterikadun ja Athenen kadun välissä olleella noin viisi metriä korkealla pengerryksellä. Se koostui muurilla ympäröidystä pyhäkköpihasta eli temenoksesta, jossa oli suurikokoinen suorakulmainen alttari. Temenoksen koko oli noin 47 × 31 metriä. Alttarin koko oli noin 14,6 × 7,3 metriä, ja korkeus noin 1,7 metriä. Alttarille johti portaat sen eteläpuolelta. Pyhäkköalueen sisäänkäynti oli alun perin itäsivulta ja myöhemmin pohjoissivulta propylon-portin kautta. Sen leveys oli noin 4,3 metriä ja syvyys noin 4,4 metriä. Länsisivulle lisättiin myöhemmässä vaiheessa portiikki.

## Lähteet
Demeterin ja Koren pyhäkkö (Priene)

**Demeterin ja Koren pyhäkkö** oli antiikin aikainen Demeterille ja Korelle eli Persefonelle omistettu pyhäkkö Prienessä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.

## Historia

Demeterin ja Koren pyhäkkö rakennettiin heti Prienen uudelleenperustamisen jälkeen klassisen ja hellenistisen kauden taitteessa noin vuonna 350–300 eaa. Pyhäkköä on muutettu roomalaisella kaudella, mikä kertoo sen olleen käytössä vielä tuolloin.

## Rakennus

Pyhäkkö sijaitsi Prienen alakaupungin pohjoisimmassa osassa juuri akropoliin jyrkän etelärinteen juurella. Se koostui aitauksella erotetusta pyhäkköpihasta eli temenoksesta, joka oli rakennettu rinteen suuntaisesti eli itä-länsisuuntaisesti. Sen sisäänkäynti oli itäpäässä. Temenoksen länsilaidalla oli temppeli ja koilliskulmassa alttari. Koko temenoksen koko oli noin 17,8 × 45,1 metriä. Itäsivun portin leveys oli 1,6 metriä.

Pyhäkköön kuulunut temppeli edusti doorilaista tyyliä. Se oli antatemppeli, jossa oli pylväin varustettu pronaos, jonka leveys oli noin 8,9 metriä ja syvyys noin 4,8 metriä. Temppelin naos eli cella oli epäsäännöllisen muotoinen kaveten etelään päin, ja poikkeuksellisesti syvyyttään leveämpi: sen suurin leveys oli noin 11,7 metriä ja syvyys noin 6,5 metriä. Sisällä naoksessa oli penkit votiivilahjoille. Temppelin pohjoissivulla oli kaksi pienempää kammiota. Pyhäkköön liittyi myös uhrilahjakuoppa, johon kaadettiin oletettavasti uhrieläinten veri. Alttari lisättiin roomalaisella kaudella.

Pyhäkköalueelta on löydetty patsaiden jalustoja ja terrakotasta tehtyjä hedelmällisyyskulttiin liittyneitä pienoispatsaita. Sisäänkäynnillä oli kaksi patsasta, jotka on tulkittu papittarien Timonassa ja Nikesso patsaiksi. Pyhäkön paikalta on tehty joitakin löytöjä, jotka ovat kaupungin uudelleenperustamista edeltävältä ajalta, ja saattavat kertoa siitä, että myös vanha kaupunki sijaitsi samalla paikalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla