open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lappi-areena

**Lappi-areena** (joskus myös **Lappi Areena**, lempinimeltään **Kirnu**) on Rovaniemellä sijaitseva monitoimihalli, jossa järjestetään urheilutapahtumia, konsertteja ja erilaisia messuja. Halli tunnetaan erityisesti Mestikstä pelaavan Rovaniemen Kiekon kotiareenana. Hallissa on 3&nbsp;500 istumapaikkaa, jonka lisäksi hallin permannolle saadaan vielä 1&nbsp;700 istumapaikkaa lisää. Esimerkiksi konserttien aikana hallissa voi olla yhtä aikaa jopa 4&nbsp;780 katsojaa. Lappi-areena voidaan muuttaa jäähallista muun muassa konserttikelpoiseksi tilaksi noin neljässä tunnissa. 

Urheilukäytössä Lappi-areena palvelee lähinnä jääurheilun saralla, mutta siellä on pelattu myös muun muassa lentopallon SM-sarjan pelejä. Areenalla on kolme jäätä: kisakaukalo (28 × 58 metriä) sekä kaksi harjoituskaukalota eri harjoitushalleissa. Myös harjoituskaukaloissa voidaan pelata jääkiekko-otteluita. Areenalla on myös kolme ravintolaa ja muutamia VIP-tiloja, kuten muun muassa saunalla varustettu VIP-aitio. Areenan yhteydessä toimii myös crossfit-sali.

Lappi-areenalla säännöllisesti harjoittelevat Rovaniemen Kiekon edustusjoukkue (Roki Hockey Oy), Rovaniemen Kiekon juniorijoukkueet (Rovaniemen Kiekko ry), Rovaniemen Taitoluistelijat, Napapiirin Kaukalopallo (I-divisioona), Napapiirin Pantterit (juniorijoukkueet) ja Reidars Hockey Team (harrastesarja).

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
Canon EF 17–40mm

**Canon EF 17–40mm 4L USM** on Canonin valmistama laajakulmainen zoom-objektiivi. Se on suunniteltu varsinkin digitaalisia järjestelmäkameroita ajatellen. Se on yhteensopiva Canonin EOS-kamerarunkojen kanssa.

Objektiivi kuuluu Canonin laadukkaisiin L-sarjan objektiiveihin ja on suunnattu ammattilaisille ja vaativille harrastajille. Se sopii esimerkiksi päivitykseksi useiden kameroiden mukana ns. kit-objektiivina tulevalle EF-S 18–55mm -objektiiville. Objektiivissa on äänetön ja nopea ultraäänimoottorilla toimiva USM-tarkennus ja se on suojattu kosteudelta ja pölyltä.

## Kuvia

Image:Canon 17-40 f4 L lens.jpg|EF 17–40mm ja pakkauksessa mukana oleva vastavalosuoja
Image:Canon EF 17-40mm f4L USM lens mount.jpg|Objektiivin kiinnitysosa


## Aiheesta muualla

*EF 17-40mm Canonin sivuilla 
*Objektiivin arvosteluja
Olena Hrušyna

**Olena Eduardivna Hrušyna** (, s. 8. tammikuuta 1975 Odessa) on ukrainalainen taitoluistelija ja olympiamitalisti, joka kilpaili jäätanssissa parinaan Ruslan Hontšarov. Grusinan suurin saavutus on jäätanssin olympiapronssi vuodelta 2006.

Grusina on ollut Hontšarovin parina vuodesta 1995 lähtien. Hänen muita saavutuksiaan ovat kaksi EM-hopeaa vuosilta 2005 ja 2006 ja yksi EM-pronssi 2004 ja MM-pronssi vuodelta 2005.

## Saavutukset
* Olympiapronssi 2006
* Kaksi EM-hopeaa 2005, 2006
* EM-pronssi 2004
* MM-pronssi 2005

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.ice-dance.com/grushina/  
* http://www.caretoicedance.com/grugon.html
Viktor Sidjak

**Viktor Aleksandrovitš Sidjak** (, s. 24. marraskuuta 1943 Moskova) on entinen Neuvostoliittoa edustanut miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli säilä.

Sidjak voitti säilämiekkailussa kultaa neljissä peräkkäisissä kesäolympialaisissa. Méxicossa 1968, Montréalissa 1976 ja Moskovassa 1980 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja Münchenissä 1972 henkilökohtaisessa kilpailussa. Yhteensä hänellä on kuusi olympiamitalia.

Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Sidjak voitti vuonna 1969 Havannan MM-kilpailuissa. MM-hopeaa hän sai vuonna 1973 sekä MM-pronssia vuosina 1971 ja 1974. Lisäksi hän voitti maailmanmestaruuksia joukkuekilpailussa.

## Lähteet
* 
* 
* sports123.com: miekkailun arvokisatilastoja
Naurattajat

**Naurattajat – Suomalaisen komiikan tekijät 2007–1907** on tietokirja suomalaisesta komediasta elokuvissa ja televisiossa. Kirjan on tehnyt Tuomas Marjamäki ja sen on julkaissut Edita Publishing Oy vuonna 2007.

Naurattajissa lähes sata suomalaista koomikkoa, komedianäyttelijää tai -ohjaajaa kertoo työstään. Kirjassa on myös tietoiskuja, anekdootteja ja valokuvia.

Kirja on kirjoitettu käänteisessä aikajärjestyksessä. Se lähtee vuodesta 2007 ja päättyy vuoteen 1907. Luvut on jaksotettu vuosikymmenien mukaan.

## Sisältö

**2007–2000 – Häpy endkö? Eli kuinka suomalainen komiikka pirstaloitui niin pieniksi palasiksi**

Luku käsittelee suomalaisen komiikan pirstaloitumista, tulevaisuutta sekä ilmiöitä kuten stand up -komiikka, Star Wreck -elokuva, camp-huumori, elokuvien tuotteistaminen ja viimeinen Uuno Turhapuro -elokuva.

**1999–1990 – Paluu menneisyyteen**

Luku käsittelee Kummelin, Pekko Aikamiespojan ja Markku Pölösen kukoistuksen aikaa, imitaattoribuumia sekä poliittista huumoria, kuten *[[Hyvät herrat]]*.

**1989–1980 – Sketsikkoaika**

Luku käsittelee sketsien kulta-aikaa, Aki Kaurismäen elokuvia ja lastenhuumoria.

**1979–1970 – Jäniksen vuosikymmen**
 
Luku käsittelee Neil Hardwickin tv-sarjoja, Risto Jarvan elokuvia, Uuno Turhapuroa ja Kivikasvoja.

**1969–1960 – Vanhat kulissit kaatuvat**

Luku käsittelee Spede Pasasen, Vesa-Matti Loirin ja Simo Salmisen suosion huippua, Leo Jokelaa, elokuva-alan lakkoa, televisioteatteria ja Komisario Palmu -elokuvia.

**1959–1950 – Hyi ruma rillumarei!**

Luku käsittelee elokuvakriitikkoja, Suomen Filmiteollisuuden Liisankadun elokuvastudioita, Matti Kassilan elokuvia, Pekka Puupää -elokuvia, rillumarei-ilmiötä sekä Tuntematon sotilas -elokuvaa.

**1949–1940 – Naurua juoksuhaudoissa**

Luku käsittelee Hannes Häyristä, Suomisen perhettä, totisia koomikoita ja sota-ajan komediatuotantoa.

**1939–1930 – Sano se suomeksi!**

Luku käsittelee Sotilasfarsseja, Valentin Vaalan elokuvia, Siiri Angerkoskea, Aku Korhosta ja Uuno Laaksoa, Lapatossu-elokuvia ja Suomen Filmiteollisuus oy:tä.

**1929–1920 – Mykkä kausi**

Luku käsittelee Erkki Karun elokuvia, Suomi-Filmi oy:tä, kadonneita mykkäelokuvia sekä ensimmäistä suomalaista näytelmäelokuvaa *[[Salaviinanpolttajat]]* (1907).
Sage Francis

**Paul "Sage" Francis** on yhdysvaltalainen hip-hop artisti

## Valikoitu diskografia

### Studioalbumit

* *Personal Journals* (2002)
* *A Healthy Distrust* (2005)
* *Human the Death Dance* (2007)

### Livealbumit

* *Dead Poet, Live Album* 
* *Road Tested* (2003-2005) 

### Singlet

* *Bounce b/w Drop Bass (Non-Prophets)* 
* *All Word, No Play (Non-Prophets)*
* *Makeshift Patriot*
* *Sage Frenchkiss*
* *Climb Trees*
* * Makeshift Patriot EP*
* *The Damage EP (Non-Prophets)*
* *Slow Down Gandhi*
* *Sea Lion (with [[Will Oldham]])*

### DVD:t
* *Life is Easy*

## Lähteet
Nonpoint

**Nonpoint** on yhdysvaltalainen nelihenkinen alternative metalia soittava yhtye, joka on kotoisin Fort Lauderdalesta, Floridasta. Yhtyeen musiikissa on myös paljon vaikutteita latinomusiikista yhtyeen rumpali Robb Riveran ja laulaja Elias Sorianon sukujuurien vaikutuksesta.

## Jäsenet
*Elias Soriano (laulu)
*Robb Rivera (rummut)
*Andrew ”Andy” Goldman (kitara, laulu)
*KB (basso)

## Albumit
* Separate Yourself (1997)
* Struggle (1999)
* Statement (2000)
* Development (2002)
* Recoil (2004)
* To the Pain (2005)
* Vengeance (2007)
* Miracle (2010)
* Nonpoint (2012)
* The Return (2014)
* The Poison Red (2016)
* X (2018)

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu 
*
Daniel Revenu

**Daniel Revenu** (5. joulukuuta 1942 – 3. tammikuuta 2024) oli ranskalainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli floretti.

Revenu voitti olympiakultaa florettimiekkailun joukkuekilpailussa Méxicossa 1968. Lisäksi hän sai neljissä peräkkäisissä kesäolympialaisissa yhteensä viisi pronssimitalia, kaksi niistä henkilökohtaisessa kilpailussa.

Maailmanmestaruuskilpailuissa Revenu sai henkilökohtaisessa kilpailussa hopeaa Pariisissa vuonna 1965 maanmiehelleen Jean-Claude Magnanille hävinneenä. Joukkuekilpailussa Revenu voitti MM-kultaa vuosina 1971 ja 1975 sekä MM-pronssia vuosina 1963, 1965 ja 1974.

## Lähteet

* 
* 
* sports123.com: miekkailun arvokisatilastoja

### Viitteet
Edward German

**Edward German** (17. helmikuuta 1862 – 11. marraskuuta 1936) oli brittiläinen säveltäjä. Hän on säveltänyt muun muassa koomisia oopperoita.

German syntyi Whitchurchissa Shropshiressä ja oli vanhempiensa viidestä lapsesta toiseksi vanhin. Hän  aloitti pianon- ja urkujensoiton viisivuotiaana kirkkourkuri-isänsä johdolla. Saatuaan yksityisopetusta Walter Haylta hän pääsi 18-vuotiaana Royal Academy of Musiciin, jossa hän opiskeli urkujensoiton ja sävellyksen ohella viulunsoittoa.

German sai vuonna 1885 mitalin teoksellaan *Te Deum*. Sitä seurasivat ooppera *The Two Poets* (1886) ja ensimmäinen sinfonia (1887). Säveltäjästä tuli vuonna 1888 Globe Theatren kapellimestari ja musiikillinen johtaja Lontoossa. Hän oli teostensa suhteen ankara ja julkaisi niistä uudistettuja versioita jatkuvasti. 

German oli vanhoilla päivillään oikeasta silmästään sokea. Hänet lyötiin ritariksi vuonna 1928, ja hänelle myönnettiin Royal Philharmonic Societyn kultamitali vuonna 1934. Hän kuoli 74-vuotiaana Lontoossa. 

## Näyttämöteoksia
* *The Two Poets* (1886)
* *Richard III* (1889)
* *Henry VIII* (1892)
* *The Tempter* (1893)
* *Romeo and Juliet* (1893)
* *Michael and His Lost Angel* (1896)
* *Much Ado About Nothing* (1898)
* *English Nell*, myöh. *Nell Gwyn* (1900)
* *The Emerald Isle* (1901)
* *Merrie England* (1902)
* *A Princess of Kensington* (1903)
* *The Conqueror* (1905) 
* *Tom Jones* (1907)
* *Fallen Fairies* (1909)
Jean-Claude Magnan

**Jean-Claude Magnan** (s. 4. kesäkuuta 1941) on entinen ranskalainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli floretti.

Magnan osallistui olympialaisten florettimiekkailuun ensimmäisen kerran Roomassa 1960 mutta jäi vielä mitalisijojen ulkopuolelle. Hän voitti olympiakultaa joukkuekilpailussa Méxicossa 1968. Lisäksi hän sai joukkuekilpailussa olympiapronssia Tokiossa 1964 ja Münchenissä 1972. Paras henkilökohtainen olympiasaavutus oli hopeamitali Tokiossa 1964, jolloin hän hävisi vain Puolan Egon Frankelle. Méxicossa 1968 Magnan sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa viidenneksi.

Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Magnan voitti Gdańskissa 1963 ja Pariisissa 1965. Moskovan MM-kilpailuissa 1966 hän hävisi Neuvostoliiton German Svešnikoville ja sai hopeaa. Joukkuekilpailussa Magnan voitti MM-kultaa vuonna 1971 sekä MM-pronssia vuosina 1963 ja 1965.

## Lähteet

* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Risto Leppänen (taikuri)

**Risto Leppänen** on tuusulalainen taikuri ja koomikko, joka tunnetaan myös magikoomikkona. Hän on voittanut urallaan taikuuden suomenmestaruuksia ja näyttämötaikuuden Pohjoismaiden mestaruuspronssia vuonna 2011.  Suomen Taikapiiri palkitsi Leppäsen 2015 Timo Tuomivaara -palkinnolla sinnikkäästä ja määrätietoisesta työstä taikuuden parissa. Leppänen on esiintynyt Suomen lisäksi myös ulkomailla. Vuonna 2021 hän nousi otsikoihin Brasiliassa ja Suomessa kadottamalla hetkeksi Rio De Janeiron Sokeritoppavuoren.

## Saavutuksia
*Timo Tuomivaara -palkinto (Suomen Taikapiiri) 2015
*Näyttämötaikuuden Pohjoismaiden Mestaruus -pronssia 2011
*Näyttämötaikuuden Suomen Mestari 2011
*Lähitaikuuden Suomen Mestari 2009
*Ravintolataikuuden Suomen Mestari 2007
*Viihdeohjelmien SM-finalisti 2010
*Junioritaikureiden SM-kilpailujen close-up sarjan 3. 1998

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kotisivut
Nicolas de Staël

**Nicolas de Staël** (5. tammikuuta 1914 – 16. maaliskuuta 1955) oli ranskalais-venäläinen taidemaalari. Hän on abstraktia tyyliä käyttävä impressionisti, joka tunnetaan voimakkaista värien käytöstä ja paksuista öljymaalikerroksista, impastostoista, joita hän teki monesti palettiveistä käyttäen. Hänen aiheitaan olivat maisemat ja asetelmat.

Staël syntyi Pietarissa vuonna 1914 aristokraattiseen perheeseen. Hänen isänsä oli vuonna 1917 keisarin armeijan upseeri. Vuonna 1919 perhe joutui pakenemaan Venäjän vallankumousta Puolaan, jossa hänen vanhempansa kuolivat vuonna 1921. Heidän kuolemansa jälkeen hänet lähetettiin vuonna 1922 kahden sisarensa kanssa Brysseliin, jossa he asuivat venäläisessä perheessä. Hän opiskeli Brysselissä Académie Royale des Beaux-Artsissa arkkitehtuuria ja taidetta. 1930-luvulla hän asui Pariisissa. Hän matkusteli myös paljon Euroopassa. Myöhemmin Pohjois-Afrikassa etsiessään kirkasta valoa hän kohtasi vuonna 1936 Marokossa kumppaninsa Jeannine Guilloun. Vuonna 1939 hän vietti kesän Guilloun serkun Jean Deyrollen kanssa Concarneaussa, ja he kehittivät jälkikubistisen, geometrisen maalaustyylin.

Staël liittyi Ranskan Muukalaislegioonaan alkuvuodesta 1940, mutta se lopetettiin saman vuoden syyskuussa. Sen jälkeen Staël ja Guillou asuivat Nizzassa Vichyn Ranskan alueella natsi-Saksan miehitettyä Ranskan. Hän teki sisustussuunnittelijan töitä vuoteen 1943 asti, jolloin luopui toimeentulon taanneesta työstä. Hän muutti Pariisiin ja ryhtyi täysipäiväiseksi taiteilijaksi. Vuonna 1944 oli Jeanne Bucherin taidegalleriassa Staëlilla uran ensimmäinen näyttely yhdessä César Domelan ja Wassily Kandinskyn kanssa. Samana vuonna Pariisi vapautettiin. He elivät vaikeita aikoja, ja Guillou kuoli 1946. Staël jäi poikapuolen ja tyttövauvan yksinhuoltajaksi.

Staël sairasti masennusta ja teki itsemurhan 41-vuotiaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Christian Noël

**Christian Noël** (s. 13. maaliskuuta 1945) on entinen ranskalainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli floretti.

Noël saavutti florettimiekkailun joukkuekilpailussa mitalin neljissä peräkkäisissä kesäolympialaisissa: kultaa hän voitti Méxicossa 1968 ja sai lisäksi kolme pronssia. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän saavutti olympiapronssia Münchenissä 1972. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi Méxicossa 1968 ja seitsemänneksi Montréalissa 1976.

Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Noël voitti Göteborgissa 1973 ja Budapestissa 1975. 

## Lähteet
* 
* 
* sports123.com: miekkailun arvokisatilastoja
Kuka kukin luulee olevansa

**Kuka kukin luulee olevansa** on *[[Kuka kukin on]]* -tietokirjaa parodioiva teos. Sen ovat toimittaneet Esa Mäkinen ja Mikko Metsämäki ja kustantanut Ajatus Kirjat.

Kirja on julkaistu kahdesti, vuosina 2005 ja 2007.

*Kuka kukin luulee olevansa* esittelee tunnettuja suomalaisia matrikkelimaisesti kahdesta näkökulmasta: mitä he luulevat olevansa ja mitä he todellisuudessa ovat.

*Kuka kukin luulee olevansa '07* sisältää 600 suomalaisjulkkiksen kuvauksen. Kirja on kirjastoissa luokiteltu huumoriksi.

## Aiheesta muualla

* Kuka kukin luulee olevansa '07 -kirjan esittely Ajatus Kirjojen sivulla
Casablanca (täsmennyssivu)

**Casablanca** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* Casablanca, kaupunki Marokon rannikolla
* Casablanca-luokka, Yhdysvaltain laivaston entinen lentotukialusluokka
* *[[Casablanca (elokuva)|Casablanca]]*, Michael Curtizin ohjaama elokuva vuodelta 1942
* Casablanca Records, levy-yhtiö
* Casablanca, ruotsalainen rockyhtye.
Highway

**Highway** on Jukka Kuoppamäen vuonna 1973 julkaistu albumi. Se on englanninkielinen versio *[[Valtatie (albumi)|Valtatie]]*-albumista.

## Kappaleet
**A-puoli**
#
#
#
#
#
#

**B-puoli**
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
Claude Arabo

**Claude Arabo** (3. lokakuuta 1937 Nizza – 3. heinäkuuta 2013) oli ranskalainen miekkailija. Hänen aseenaan oli säilä.

Arabo saavutti säilämiekkailun henkilökohtaisessa kilpailussa olympiahopeaa Tokiossa 1964. Ratkaisevassa ottelussa hän hävisi Unkarin Tibor Pézsalle osumapistein 5–2. Neljä vuotta aiemmin Rooman 1960 olympialaisissa Arabo sijoittui neljänneksi vaikka voittikin kultamitalin lopulta vieneen unkarilaisen Rudolf Kárpátin keskinäisessä ottelussa. Méxicossa 1968 Arabo oli yhdeksäs. Joukkuekilpailussa Arabon edustama Ranskan joukkue sijoittui viidenneksi Roomassa 1960 sekä neljänneksi Tokiossa 1964 ja Méxicossa 1968.

Buenos Airesin maailmanmestaruuskilpailuissa 1962 Arabo saavutti pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa, ja myöhemmin kolme pronssia säilän joukkuekilpailussa.

Arabo kuoli 3. heinäkuuta 2013, 75-vuotiaana.

## Lähteet
* 
* 
* sports123.com: miekkailun arvokisatilastoja
* Claude Arabo Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Tibor Pézsa

**Tibor Pézsa** (s. 15. marraskuuta 1935 Esztergom) on entinen unkarilainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli säilä.

Pézsa voitti säilämiekkailun henkilökohtaisessa kilpailussa olympiakultaa Tokiossa 1964 vaikka hävisikin 19 ottelustaan seitsemän. Joukkuekilpailussa Unkarin joukkue sijoittui viidenneksi. Méxicon 1968 olympialaisissa Pézsa sai pronssia sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa. Vielä Münchenin 1972 olympialaisissa hän sai joukkuekilpailussa pronssia.

Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Pézsa voitti Ankaran MM-kilpailuissa 1970. MM-hopeaa hän sai vuonna 1966 ja MM-pronssia vuonna 1967.

## Lähteet
* 
* 
* sports123.com: miekkailun arvokisatilastoja
Randy Turpin

**Randolph Adolphus ”Randy” Turpin** (7. heinäkuuta 1928 Royal Leamington Spa, Warwickshire, Englanti – 17. toukokuuta 1966) oli englantilainen keskisarjan ammattinyrkkeilijä. Häntä on pidetty yhtenä sarjansa parhaista eurooppalaisista nyrkkeilijöistä kautta aikojen. Hänen lempinimensä oli ”The Leamington Licker”.

Randy Turpin aloitti ammattilaisuransa Lontoossa vuonna 1946. Hän aloitti voitolla Gordon Griffithistä ja takoi 16 voittoa kotimaassaan peräjälkeen kunnes hävisi Albert Finchille.

Randy Turpin sai tunnetuimman saavutuksensa 10. heinäkuuta 1951 voittamalla silloisen maailmanmestarin Sugar Ray Robinsonin pistein 15-eräisessä ottelussa, Turpin kyllä menetti Robinsonille maailmanmestaruutensa takaisin jo 12. syyskuuta samana vuonna.

Turpin palasi vielä kehiin vaihtelevalla, mutta suhteellisen hyvällä menestyksellä. Hänelle kertyi paidattomana 75 ottelua. Näistä 66 hän voitti ja peräti 48 tyrmäyksellä. Hän koki vain kahdeksan tappiota ja yhden ratkaisemattoman.

Randy Turpin teki ampumalla itsemurhan.
Romanssi

**Romanssi** on kaunokirjallisuuden lajityyppi ja modernin romaanin edeltäjä, joka kuvaa idealisoidun sankarin fantastisia seikkailuja eksoottisessa tai maagisessa miljöössä. Alkuaan romanssilla tarkoitettiin keskiaikaisia seikkailutarinoita sodasta ja rakkaudesta. Uudella ajalla sanalla alettiin viitata keskiajan ritariromantiikasta ammentaviin, näennäishistoriallisiin teoksiin. Vaikutteita otettiin myös antiikin sankaritarinoista ja barokin kirjallisuudesta. Romanssista on johdettu adjektiivi *romanttinen*; ”romanssitarinoita muistuttava”.

Ritariromanssi nousi sydänkeskiajalta lähtien Euroopan suosituimmaksi romanssilajiksi. Aikakauden romanssit ovat yleensä runomuotoisia ja kuvaavat tarunomaisten ritarien seikkailuja. Rakkaus, ritarillisuus ja hovielämä ovat niiden keskeisiä teemoja. Sankarieepoksista romanssit eroavat kuitenkin siinä, että ne keskittyvät sotilaallisten sankaritekojen sijaan hovien ihannoituihin lemmenseikkailuihin (, ). Ritariromansseista ylivoimaisesti tunnetuimpia ovat legendat kuningas Arthurista ja Pyöreän pöydän ritareista. Renessanssiajalla lajityyppi kehittyi proosamuotoiseksi; Miguel de Cervantesin *[[Don Quijote]]* (1605–1615) parodioi edeltäneen vuosisadan pitkiä ja mahtipontisia romansseja. Genren aineksia on nähty myös William Shakespearen myöhäiskauden näytelmissä, joissa toistuvat taianomaiset silmänkääntötemput sekä uskomattomat yhteensattumat.

Romanssi käsitettiin 1700-luvulla romaanista erilliseksi genreksi. Englannissa romaani (*novel*) tarkoitti aikalaisille tunnistettaviin puitteisiin sijoittuvaa realistista proosaa, joka saattoi pituudeltaan olla vain novellimittainenkin. Romanssi (*romance*) taas oli eksoottinen, seikkailullinen ja avoimen sepitteellinen. Toisinaan edellisistä erotettiin vielä historia (*history*), joka saattoi tarkoittaa yhtä lailla tositarinaa kuin myös tositarinana esitettyä, fiktiivistä historiallista kertomusta. Määritelmiä hämärsi se, että kaikkea kaunokirjallisuutta oli tapana markkinoida tositarinoina, ja toisaalta realististakin proosaa saatettiin kuvailla romanssiksi. Jälkimmäinen pätee esimerkiksi Delarivier Manleyn satiiriin *[[The New Atalantis]]* (1709), joka kuvaa aikakauden mahtimiesten ja -naisten moraalista rappiota ja väärinkäytöksiä.

Romanssigenreä arvosteltiin usein epäuskottavuudesta ja sen modernisoiduksi versioksi kehittyi 1700-luvun alussa ”lemmenkirjallisuus” (*amatory fiction*), jossa korostuvat yksityiset, henkilökohtaiset ja eroottiset elementit. Vuosisadan lopussa romanssilla saatettiin viitata myös sellaiseen goottilaiseen kauhuun, jonka teksti yhdisteli proosaa ja runoutta. Nykyään romanssin piirteitä esiintyy esimerkiksi fantasia-, tieteis- ja rikoskirjallisuudessa. Puhutaan esimerkiksi planeettaromanssista, joka kuvaa vieraalle planeetalle joutuneen miekkasankarin urotöitä. Lajityypin perusteos on Edgar Rice Burroughsin *[[Marsin prinsessa]]* (1912).

## Katso myös

* Balladi
* Romantiikka

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Jean Charest

**John James Charest**, ranskalaisittain **Jean Charest** (s. 24. kesäkuuta 1958 Sherbrooke, Québec, Kanada) on Quebecin provinssin 29. pääministeri ja hallitsevan Quebecin liberaalipuolueen johtohenkilö. Hän oli aiemmin konservatiivien (Progressive Conservative Party of Canada) johtaja vuosina 1993–1998. 

Koulutukseltaan Charest on juristi. Hän on suorittanut lakitieteen tutkinnon Quebecin yliopistossa. Charest on aviossa Michèle Dionnen kanssa ja heillä on kolme lasta.

## Aiheesta muualla
* Kanadan parlamentin kirjaston profiili
Niklas Pokki

**Niklas Pokki** (s. 27. huhtikuuta 1976 Mänttä) on suomalainen pianisti ja pianopedagogi. Hän on toiminut Mäntän Musiikkijuhlien taiteellisena johtajana vuodesta 1999. Hän on Nuorten pianoakatemia -hankkeen perustajajäsen ja koordinaattori. 

Niklas Pokki toimii Taideyliopiston Sibelius-Akatemian pianomusiikin aineryhmän johtajana ja pianomusiikin lehtorina, erityisalana pianopedagogiikka, ja opettaa Turun Konservatoriossa. Hän on opettanut myös Turun ammattikorkeakoulussa ja Käpylän musiikkiopistossa. Hän on pitänyt Turussa seitsemän lukuvuoden ajan pianonsoiton ammattiopiskelijoille suunnattua ympärivuotista luentosarjaa pianonsoiton harjoittelusta ja opettanut myös prima vista -soittoa. Useat hänen oppilaansa ovat menestyneet kansallisissa ja kansainvälisissä kilpailuissa. Pokki pitää vuosittain useita mestarikursseja, luentoja ja koulutuksia koti- ja ulkomaisissa oppilaitoksissa.

Pokki on esiintynyt omin resitaalein ja kamarimuusikkona Suomessa ja ulkomailla. Hän on esiintynyt muun muassa Baden-Badenin filharmonisen orkesterin, Tallinnan kamariorkesterin sekä useiden suomalaisorkesterien solistina. Hän on kantaesittänyt muun muassa Kalevi Ahon, Jean Sibeliuksen, Osmo-Tapio Räihälän ja Tõnu Kõrvitsin musiikkia sekä soittanut useissa radiokonserteissa (muun muassa YLE, SWR1 ja Eesti Klassikaraadio) sekä tehnyt nauhoituksia Yleisradiolle. Hän toimi yli kymmenen vuoden ajan aktiivisesti pianoduona yhdessä Sonja Fräkin kanssa. Pokin ohjelmisto ulottuu varhaisbarokista uusimpaan musiikkiin, mutta erityisesti hänet tunnetaan vaativan virtuoosimusiikin tulkkina. Hänen levyttämänsä Balakirevin Islamey-fantasia kuullaan suomalaisia nuoria pianisteja esittelevällä levyllä "Danse Infernale".

Pokki on opiskellut muun muassa Carlos Turriagon, Teppo Koiviston ja Matti Raekallion johdolla. Musiikin maisterin tutkintonsa jälkeen hän suoritti Karlsruhen musiikkikorkeakoulussa Saksan korkeimman musiikillisen jatkotutkinnon, Konzertexamenin, professori Carmen Piazzinin oppilaana. Pokki on täydentänyt opintojaan lukuisilla mestarikursseilla. Tärkeimpinä opettajina mainittakoon Emanuel Krasovsky, Erik T. Tawaststjerna, György Sebők, Lev Natochenny ja Sergio Perticaroli. Pokki on suorittanut taiteellisen tohtorintutkinnon Sibelius-Akatemian DocMus-tohtorinkoulutusyksikössä.
1200 Micrograms (albumi)

**1200 Micrograms** on psytrancea tuottavan 1200 Micrograms -yhtyeen debyyttialbumi. Levy on julkaistu vuonna 2002 ja kaikki sen kappaleet on nimetty yhtyeen jäsenen Raja Ramin lempihuumeiden mukaan.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#
Live from Radio City Music Hall

__NOTOC__
**Live from Radio City Music Hall** on heavy metal -yhtye Heaven and Hellin (eli Black Sabbath-yhtyeen vuosien 1980-1982 ja 1991-1992 kokoonpanon) vuonna 2007 julkaistu livealbumi. Se nauhoitettiin yhtyeen konsertissa New Yorkin Radio City Music Hallissa 30. maaliskuuta 2007.

Kiertueella yhtye promotoi *[[The Dio Years]]*-kokoelmaa, jossa oli materiaalia Dion aikaisilta Sabbath-albumeilta. Kokoonpano käytti nimeä Heaven and Hell väärinkäsitysten välttämiseksi, sillä alkuperäinen Sabbath-kokoonpano oli tehnyt edellisvuosina kiertueita vokalisti Ozzy Osbournen johdolla ja myös valittu vuonna 2006 Rock and Roll Hall of Fameen. Heaven and Hell-yhtyeen oli alun perin tarkoitus tehdä vain yksi kiertue kokoelman promotoimiseksi, mutta hyvän vastaanoton jälkeen yhtye jatkoi toimintaansa aina Dion kuolemaan (2010) saakka. Radio City Music Hallin taltioitu konsertti oli kiertueen alkupäästä. Yhtyeen oli tarkoitus soittaa pidempi setti, mutta New Yorkin kaupungin työntekijöiden liiton säännöt estivät sen. Tämän vuoksi kappale "Ear in the Wall"-kappale jäi pois konsertista.

Albumi julkaistiin alun perin sekä CD- että DVD-formaatissa ja siitä on myös saatavilla kummatkin formaatit sisältävä pakkaus, joka sisältää myös muita oheistuotteita. Vuonna 2008 konsertti julkaistiin editoituna 2LP-versiona ja vuonna 2011 HD-versiona (teräväpiirto) Blu-ray-formaatissa. Alun perin konsertti oli kuvattu HD-tekniikalla, mutta DVD-julkaisuissa kuvanlaatu oli kuitenkin vielä SD-tekniikalla (standardi-laatu) toteutettua.

## Kappaleet

### CD
#### CD 1
#
#
#
#
#
#
#
#

#### CD 2
#
#
#
#
#
#
#

### LP-versio
#### A-puoli
#E5150 
#The Mob Rules
#Children of the Sea
#Lady Evil

#### B-puoli
#The Sign of the Southern Cross
#Voodoo

#### C-puoli
#Computer God
#Falling Off the Edge of the World
#Die Young

#### D-puoli
#Heaven and Hell
#Neon Knights

### DVD & Blu-ray
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

#### Ekstrat
*  
* 
* 
* 
* The Wisdom of Dio (vain blu-ray)

## Kokoonpano

### Yhtye
* Ronnie James Dio – laulu
* Tony Iommi – kitara
* Geezer Butler – basso
* Vinny Appice – rummut

+

* Scott Warren – kosketinsoittimet

### Tuotanto
* Gloria Butler – vastaava tuottaja
* Ralph Baker – vastaava tuottaja
* Wendy Dio – vastaava tuottaja
* Barry Ehrmann – äänitystuotanto
* Kooster McAllister – äänittäjä
* Wyn Davis – miksaaja

## Arvostelut
* Allmusic: 

## Julkaisuhistoria
* elokuu 2007: Rhino Records, R2 255484, US, 2CD
* elokuu 2007: SPV, 98102, EU, 2CD
* elokuu 2007: SPV / Steamhammer, SPV 98100, EU, 2CD/DVD, rajoitettu painos (mukana valokuvakortteja ja kiertue-passi)
* syyskuu 2007: Rhino Handmade, R2 277564, US, 2CD/DVD, 5000:n kappaleen rajoitettu painos, boksi (mukana backstage-passi, kiertue-ohjelma, pääsylippu ja valokuvia)
* 2007: SPV / Steamhammer, SPV 98107, EU, DVD
* 2007: Rhino Records, R2 243708, US, DVD (NTSC)
* helmikuu 2008: SPV / Steamhammer, SPV 98101, EU, 2LP
* toukokuu 2011: Eagle Vision, ERBR05081, EU, Blu-ray
* toukokuu 2011: Eagle Vision, EVB333809, US, Blu-ray

## Lähteet
Mikko Huhto

**Mikko Huhto** (s. 23. maaliskuuta 1984 Parainen) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue HC Indians Kaarinassa. Hän toimii joukkueen kapteenina. Huhto on pelannut urallaan aiemmin myös ulkomailla Latvian, Tšekin ja Sveitsin sarjoissa.

## Ura
### Seuraura
Huhto on Turun Palloseuran kasvatti. Hän voitti joukkueessa B-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2001 ja A-nuorten SM-hopeaa vuonna 2002. Huhto toimi kaudella 2003–2004 TPS:n A-nuorten kapteenina ja hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 8+11=19. Huhto jakoi koko A-nuorten SM-liigan puolustajien pistepörssin kahdeksannen sijan neljän muun pelaajan kanssa. Hänellä oli myös TPS:n paras teholukema (+19). Kaudeksi 2004–2005 Huhto siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kokkolan Hermekseen, jossa tulokaskausi toi 29 runkosarjaottelussa kaksi syöttöpistettä. Hänen kautensa päättyi kuitenkin polven sivusidevammaan tammikuussa 2005.

Kaudeksi 2005–2006 Huhto siirtyi kaksivuotisella sopimuksella TuToon. Hän pelasi joukkueessa lopulta vain viisi ottelua ja siirtyi kesken kauden Forssan Palloseuraan. Loukkaantumisten takia Huhto pelasi kuitenkin TuTossa ja FPS:ssä yhteensä vain 20 runkosarjaottelua tehden niissä kuusi syöttöpistettä. Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi Latvian pääsarjajoukkue DHK Latgalen paitaan. Huhto oli joukkueen tehokkain puolustaja ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 8+20=28, joilla hän jakoi liigan puolustajien pistepörssin viidennen sijan ASK Ogren Petr Chvojkan kanssa. Kaudeksi 2007–2008 Huhto siirtyi Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Národní Hokejová Ligassa pelaavaan HC Havířoviin, jonka tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 4+9=13. Kesken kauden 2008–2009, joulukuussa 2008 Huhto siirtyi sieltä Sveitsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle National League B -joukkue HC Thurgaun riveihin.

Huhto oli kauden 2009–2010 kokonaan pelaamatta, mutta kaudella 2010–2011 hän palasi kaukaloihin turkulaisen III-divisioonajoukkue HC Mean Machinen paidassa. Kaudella 2011–2012 Huhto toimi pelaamisen ohella myös joukkueen päävalmentajana. Kesken kauden hän siirtyi kuitenkin sarjatasoa ylemmäs II-divisioonajoukkue Kaarinan Kiekko-Poikiin. Kaudella 2012–2013 Huhto nousi joukkueen kapteeniksi ja hän oli KaKiPon paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Topi Taavitsaisen jälkeen tehtyään pelipaikkaansa nähden hurjasti 36 runkosarjaottelussa tehot 16+45=61. Huhto voitti koko II-divisioonan puolustajien piste- ja syöttöpörssin. KaKiPo eteni jokaisella hänen kolmella kaudellaan lohkovoittoon ja Suomi-sarjan karsintoihin, mutta sarjanousu tapahtui lopulta keväällä 2014. Kaudeksi 2014–2015 joukkue lähti Suomi-sarjakauteen uudella HC Indians Kaarina -nimellä.

### Maajoukkueura
Huhto edusti Suomen Mestis-pelaajista koottua B-maajoukkuetta marraskuussa 2004, jolloin joukkue kohtasi Minskissä kahdesti Venäjän alle 20-vuotiaiden maajoukkueen.
 
## Tilastot

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Sonja Fräki

**Sonja Fräki** (s. 11. kesäkuuta 1977 Helsinki) on suomalainen pianisti. 

## Ura
### Opinnot ja työ
Fräki opiskeli Helsingin konservatoriossa 1990–1997 ja Sibelius-Akatemiassa 1997–2003. Hän valmistui musiikin maisteriksi vuonna 2003 opettajanaan Teppo Koivisto. Vuosina 2001–2004 Fräki opiskeli Saksassa Karlsruhessa musiikkikorkeakoulussa (Hochschule für Musik). Siellä hän suoritti vuonna 2004 solistisen Konzertexamen-jatkotutkinnon opettajanaan professori Carmen Piazzini.

Fräki on osallistunut myös useille mestarikursseille, opettajinaan muiden muassa Emanuel Krasovsky, Peter Eicher, Matti Raekallio, Menahem Pressler, Bernard Ringeissen ja Eugen Indjic. Vuonna 2006 Fräki aloitti jatko-opinnot Sibelius-Akatemiassa. 

Fräki työskentelee säestyksen lehtorina musiikkiopisto Juvenaliassa, kamaripianistina Sibelius-Akatemiassa ja opettajana Metropolia-ammattikorkeakoulussa. Syksyyn 2012 saakka hän toimi pianonsoiton lehtorina musiikkiopisto Arkipelagissa ja säestäjänä Turun ammattikorkeakoulussa.

### Esiintymiset
Fräki on esiintynyt solistina useiden orkestereiden kanssa (Turun filharmoninen orkesteri, Sinfonia Lahti, Neue Philharmonie Westfalen, Pomeranian Philharmonic Orchestra, Mikkelin kaupunginorkesteri ja Joensuun kaupunginorkesteri). Hänet tunnetaan myös kokeneena kamarimuusikkona. Ulkomailla Fräki on konsertoinut muun muassa Ruotsissa, Saksassa, Alankomaissa, Italiassa, Portugalissa ja Venäjällä.

Fräki on esiintynyt muun muassa Mäntän Musiikkijuhlilla, Kallio-Kuninkalan musiikkifestivaalilla, Nauvon kamarimusiikkipäivillä, Kemiönsaaren musiikkijuhlilla, Pianoaura-festivaalilla sekä Lieksan Vaskiviikoilla. Hän esiintyy säännöllisesti yhdessä pianisti Niklas Pokin kanssa pianoduona sekä muun muassa viulisti Annemarie Åströmin ja Zagros Ensemblen kanssa.

Fräki on julkaissut oman soololevyn Schubert-Liszt keväällä 2013 Pilfink Records -levymerkille. Lisäksi hän on tehnyt useita nauhoituksia Yleisradiolle.

### Kilpailut ja tunnustukset
Vuonna 1998 Fräki palkittiin Paderewski-kilpailussa Puolassa. Vuonna 2003 hän sai neljännen palkinnon kansainvälisessä Franz Schubert -pianokilpailussa Dortmundissa Saksassa. Fräki palkittiin kansainvälisessä Maj Lind -pianokilpailussa Helsingissä vuonna 2007. Vuonna 2008 hän sijoittui kolmanneksi Wrocławissa Puolan kansainvälisessä Franz Liszt -pianokilpailussa.

Fräki on saavuttanut välieräpaikan muun muassa Valencian José Iturbi -pianokilpailussa, Ateenan Maria Callas Grand Prix´ssä ja Darmstadtin Chopin-kilpailussa. Hänelle myönnettiin 2003 Karlsruhen musiikkikorkeakoulun DAAD-palkinto. Marraskuussa 2004 hän soitti ensikonserttinsa Sibelius-Akatemian konserttisarjassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sonja Fräkin kotisivut
Bristolin ulosteskaala

**Bristolin ulosteskaala** () on tohtori K. Heringin Bristolin yliopistossa kehittämä malli, jota käytetään ulostetyyppien erittelemiseen..
Malli on tarkoitettu ihmisen ulosteen analysointiin. Ulosteen muoto ja tyyppi vaihtelevat sen mukaan, kuinka kauan se viipyy paksusuolessa.

## Tyypit
***Tyyppi 1**: erillisiä, kovia, vaikeasti ulostuvia kokkareita
***Tyyppi 2**: yhtenäinen, kiinteä, selvästi kuhmurainen
***Tyyppi 3**: yhtenäinen, kiinteä, rakoja pinnassa
***Tyyppi 4**: yhtenäinen, pehmeä ja sileä
***Tyyppi 5**: pehmeitä, erillisiä klönttejä
***Tyyppi 6**: kuohkeaa, puuromaista
***Tyyppi 7**: täysin nestemäistä

Tyypit 1 ja 2 ovat merkkejä ummetuksesta. Tyypit 3 ja 4 ovat normaaleja, 5 ja 6 merkitsevät laksatiivisia oireita. Tyyppi 7 on ripulia.

## Lähteet
We Are the Strange

**We Are the Strange** on nimimerkki M dot Strangen ohjaama, tuottama, käsikirjoittama ja animoima elokuva. Elokuvassa on käytetty yksilöllistä animaatiotyyliä, jossa on yhdistetty stop motion, CG artwork ja Chroma key -efektit. Elokuvan ensi-ilta oli 19. tammikuuta 2007 Sundance-elokuvafestivaalilla. *We Are the Strangen* mainoslauseena käytettiin lausahdusta: ”*[[Monsterit Oy]]* kohtaa *[[Painajainen ennen joulua]]* -elokuvan japanilaisen retrovideopelin sisällä".

*We Are the Strange* on M dot Strangen mukaan ensimmäinen elokuva, joka on tyyliltään "Str8nime", mikä on sekoitus sanoja ”Strange”, ”8-Bit” ja ”Anime”. Elokuvassa on runsaasti Nintendo Entertainment System -pelikonsolin pelejä muistuttavaa tyyliä ja elokuvan hahmoissa, kuten päähahmo Bluessa, on havaittavissa japanilaisten anime-elokuvien vaikutus.

Elokuvaan on saatavilla 7 erilaista soundtrackia (joiden lisäksi myös tekijän kommenttiraita), mukaan luettuna Noise Inc. -soundtrack.

YouTubessa esitettiin traileri *We Are the Strangesta*, jonka alussa soi remix t.A.T.u:n kappaleesta ”30 Minutes”. Kappaleesta teki ensimmäisenä vanhaa tietokonepeliä muistuttavan version YERZMYEY AY-RIDERS -yhtyeestä. Lauluraidan sisältävän remixin ”30 Minut – ZX Spectrum Mix” teki Carl/Micromusic vuonna 2003. Virallisessa trailerissa soi puolestaan uusi versio Konamin videopelistä *Dream penguin Adventure (Yume Penguin Monogatari)*. 

## Juoni
*We Are the Strange* keskittyy kahteen vastakohtaiseen hylkiöön, jotka joutuvat taistelemaan henkiinjäämisestään vaarallisessa fantasiamaailmassa. He ovat kiusaamisen kohteeksi joutunut nainen Blue ja nukke nimeltään eMMM. Blue seuraa eMMM-nukkea Stopmo Cityyn etsimään tämän unelmia vastaavaa jäätelöannosta, mutta he joutuvatkin keskelle omituisten hirviöiden taistelukenttää. Heidän avukseen ilmestyy sankari nimeltään Rain.

## Julkaisu
M dot Strange halusi julkaista elokuvan näytettäväksi mieluummin Internetissä kuin elokuvateattereissa. Elokuva valmistui Sundance-elokuvafestivaaleille ja se julkaistiin Internetistä ladattavassa muodossa sekä kahden DVD-levyn painoksena elokuussa 2007. M dot Stange on ladannut elokuvan myös YouTube-sivustolle katsottavaksi. Myöhemmin YouTubeen tulivat myös viralliset fanien tekemät eri kielille käännetyt tekstitysversiot, joissa oli mukana myös elokuva suomeksi tekstitettynä.

Torrent-sivustoilla on julkaistu versio elokuvasta, joka sisältää YouTube-videon jossa M Dot Strange kertoo sen olevan ”torrentrical release” (sanaleikki, jossa on yhdistetty sanat "theatrical" ja "torrent"). Tämä versio on saanut lisää katsojia elokuvalle ja lisännyt siten myös DVD-julkaisun myyntiä.

## Aiheesta muualla
* 
* ''We Are the Strange'' Sundance-elokuvafestivaalin sivustolla 
* M dot Strange Finds a Way at Sundance *The New York Timesin* artikkeli elokuvasta 
* Strange DIY Film Hits Sundance *Wiredin* artikkeli elokuvasta
Ruslan Hontšarov

** Ruslan Mykolajovytš Hontšarov** (; s. 2. tammikuuta, 1973 Odessa) on ukrainalainen taitoluistelija ja viisinkertainen arvokisamitalisti, joka kilpaili jäätanssissa parinaan Olena Hrušyna. Hontšarovin suurin saavutus on olympiapronssi Torinosta 2006, ja hänen muita arvokisamitalejaan ovat kaksi EM-hopeaa 2005 ja 2006, EM-pronssi 2004, ja MM-pronssi vuodelta 2005. Hontšarov on ollut hänen parinaan 1985 lähtien.

## Saavutukset
* Olympiapronssi 2006
* MM-pronssi 2005
* Kaksi EM-hopeaa 2005, ja 2006
* EM-pronssi 2004

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.ice-dance.com/grushina/  
* http://www.caretoicedance.com/grugon.html
Prinsessa Ruusunen (vuoden 1949 elokuva)

**Prinsessa Ruusunen** on Edvin Laineen vuonna 1949 ohjaama elokuva. 

Elokuva pohjautuu vanhaan kansansatuun ja Sakari Topeliuksen näytelmään. Spektaakkelin nimiosaa esittää Tuula Usva. Kuningasta esittävä Aarne Laine on ohjaajan veli, kuningatar ohjaajan vaimo Mirjam Novero.

Leo Lehto voitti elokuvan lavastuksesta vuonna 1949 parhaan lavastuksen Jussi-palkinnon.

## Näyttelijät

## Lähteet
Carlos Torre Repetto

**Carlos Torre Repetto** (23. marraskuuta 1905 Mérida – 19. maaliskuuta 1978 Mérida) oli meksikolainen shakinpelaaja.

Torren kansainvälinen uran shakin huipulla kesti vain vähän yli vuoden. Voitettuaan 1924 vakuuttavasti turnauksen Detroitissa ja jätettyään siellä taakseen muiden muassa Samuel Reshevskyn, pelasi hän 1925 Baden-Badenin, Marienbadin ja Moskovan turnauksissa. Vaikka Torre ei saavuttanutkaan kokonaisvoittoa missään näistä suurista turnauksista, hänen taitonsa saivat ansaitun huomion. Erityisen suuren kohun herätti hänen vaikuttava voittonsa entisestä maailmanmestarista Emanuel Laskerista Moskovan turnauksessa. Johtuen psyykkisestä sairaudesta, jonka syytä ei tarkasti tiedetä, Torre vetäytyi pian kaiken tämän jälkeen pois kilpashakista 1926. Mitä silminnäkijöiden kertomuksiin voidaan luottaa, hän osoitti häiriintyneitä ruokailutottumuksia ja eli etupäässä makeisia syömällä. Sen jälkeen kun Torre oli bussimatkalla New Yorkin halki kaiken kansan nähden hankkiutunut eroon vaatteistaan, passitettiin hänet muutamaksi viikoksi sairaalaan. Sieltä kotiuduttuaan Torre matkusti takaisin Meksikoon ja vietti kotimaassaan koko loppuelämänsä, pelaamatta enää koskaan yhtäkään shakkiottelua tosissaan.

Vähän ennen kuolemaansa Carlos Torre Repetto sai 1977 suurmestarin arvonimen, jonka Maailman shakkiliitto FIDE myönsi hänelle kunniatittelinä. Hänestä tuli Meksikon ensimmäinen tämän tittelin haltija. Torren pelien perusteella laskettu "historiallinen" Elo-luku oli parhaimmillaan 2668. Tämän hän saavutti toukokuussa 1926, jolloin hänen voidaan laskea olleen maailman kymmenen parhaan shakinpelaajan joukossa.

Torren mukaan on nimetty vielä nytkin suosittu shakkiavaus, Torre-aloitus. Lisäksi hän esitteli Baden-Badenissa pelinalun 1. d2-d4 Rg8-f6 2. c2-c4 Rb8-c6, jota kutsutaan meksikolaiseksi torjunnaksi (saksaksi *Mexikanische Verteidigung*, englanniksi yleensä *Black knight's tango* siinä hyödynnettävien mustien ratsujen mukaan).

Voittaessaan sensaatiomaisesti Laskerin hän teki tunnetuksi pelitavan, jota saksaksi kutsutaan nimellä *Zwickmühle* ("mylly"). Torreen liittyy myös eräs historian kuuluisimmista shakkiotteluista, jossa hänen väitetään olleen toisena osapuolena jo 1920: Adams – Torre, New Orleans 1920. Tätä ottelua ei kuitenkaan välttämättä koskaan edes pelattu.

Vuoden 1925 Moskovan turnauksessa kuvattiin Neuvostoliitossa elokuva *[[Šahmatnaja gorjatška]]*, jossa Torre esiintyy eräiden muiden huippupelaajien tavoin pelaamassa shakkia. Kotimaassaan Meksikossa Carlos Torre Repetto muistetaan edelleen maansa suurimpana shakinpelaajana, ja Gabriel Velasco on kirjoittanut hänen elämästään ja shakkiotteluistaan kirjan *Vida Y Partidas De Carlos Torre*.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Gabriel Velasco: *Vida Y Partidas De Carlos Torre*. Incaro 1993, 
* (Käännös) Gabriel Velasco: *The life and games of Carlos Torre*. Milford 2000, 

## Aiheesta muualla
* Carlos Torren muistoturnaus
* Torren elämäkerta 
*
Prinsessa Ruusunen (täsmennyssivu)

**Prinsessa Ruusunen** voi tarkoittaa:

* prinsessa Ruusunen, satu
* *[[Prinsessa Ruusunen (Tšaikovski)|Prinsessa Ruusunen]]*, Pjotr Tšaikovskin säveltämä baletti
* *[[Prinsessa Ruusunen (Topelius)|Prinsessa Ruusunen]]*, Zachris Topeliuksen kirjoittama näytelmä
* *[[Prinsessa Ruusunen (Melartin)|Prinsessa Ruusunen]]*, Erkki Melartinin Topeliuksen satuun säveltämä musiikki 
* *[[Prinsessa Ruusunen (vuoden 1949 elokuva)|Prinsessa Ruusunen]]*, Edvin Laineen ohjaama elokuva vuodelta 1949
* *[[Prinsessa Ruusunen (vuoden 1959 elokuva)|Prinsessa Ruusunen]]*, Walt Disneyn tuottama animaatioelokuva vuodelta 1959
* *[[Prinsessa Ruusunen (vuoden 1987 elokuva)|Prinsessa Ruusunen]]*, David Irvingin ohjaama elokuva vuodelta 1987
Vincent Defrasne

**Vincent Defrasne** (s. 9. maaliskuuta 1977) on ranskalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä, olympiavoittaja, ja moninkertainen arvokisamitalisti. 

Defrasne voitti yllättäen olympiakultaa takaa-ajosta Torinossa 2006, jossa hän yllätti 2002 kultaa vieneen Norjan Ole Einar Björndalenin. Defrasne kertoi kilpailun jälkeen että "en olisi unissakaan osannut haaveilla voitosta". Lisäksi hän voitti pronssin viestistä ja 2002 myös viestipronssia. Hänellä on kuusi MM-mitalia, joista kaksi on kultaista, yksi hopeinen ja kolme pronssista.

Maailmancupissa Defrasne on voittanut kauden 2007–2008 jälkeen kolme osakilpailua, ollut kolme kertaa toinen ja kolmesti kolmas. Kauden 2005–2006 kokonaispisteissä hän sijoittui kuudenneksi.

## Saavutuksia
**Talviolympialaiset**
* 2002: pronssia (viesti)
* 2006: kultaa (takaa-ajo), pronssia (viesti), neljäs (sprintti), yhdestoista (yhteislähtö)

**MM-kilpailut**
* 2001: kultaa (viesti), seitsemäs (takaa-ajo), kymmenes (sprintti), kahdestoista (yhteislähtö)
* 2003: neljäs (normaalimatka)
* 2004: pronssia (viesti), neljäs (takaa-ajo), kuudes (sprintti ja yhteislähtö)
* 2005: viides (viesti), seitsemäs (takaa-ajo), kymmenes (sprintti), yhdestoista (normaalimatka)
* 2006: pronssia (sekaviesti)
* 2007: hopeaa (sekaviesti), pronssia (takaa-ajo), yhdestoista (yhteislähtö)
* 2008: viides (viesti), seitsemäs (yhteislähtö), kahdestoista (normaalimatka)
* 2009: kultaa (sekaviesti), neljäs (viesti)

## Lähteet
*
Tuula Rosenqvist

**Tuula Rosenqvist** (ent. **Ignatius**, o.s. **Usva**; 13. huhtikuuta 1933 – 7. helmikuuta 2011 Espoo) oli Yle TV1:n ja Yle TV2:n kuuluttaja. Hän menestyi Telvis-äänestyksissä, ja hänet valittiin vuosina 1967 ja 1973 television parhaaksi naispuoliseksi esiintyjäksi. 

Tuula Usva tuli tunnetuksi jo kymmenvuotiaana koulutyttönä. Tällöin hän esiintyi Orvo Saarikiven elokuvassa *[[Suomisen taiteilijat]]*, joka oli kolmas Suomisen perhe -elokuva. Siinä Usva esitti Pipsa Suomisen luokkatoveria. 15-vuotiaana hän näytteli nimiroolin Edvin Laineen elokuvassa *[[Prinsessa Ruusunen (vuoden 1949 elokuva)|Prinsessa Ruusunen]]* vuodelta 1949. 

Ennen vuonna 1959 alkanutta televisiouraansa Usva toimi muun muassa matkatoimistovirkailijana, myymäläemäntänä ja mallina. Myöhemmin hän toimi myös juontajana ja muotinäytösten vetäjänä. Erotessaan Yleisradiosta vuonna 1974 hän oli TV2:n pääkuuluttaja.

## Yksityiselämä
Rosenqvist oli avioliitossa ekonomi Panu Ignatiuksen kanssa, ja heillä on kaksi poikaa. Heistä toinen on muun muassa TeliaSoneran ja Sanoma-konsernin talousjohtajana toiminut Kim Ignatius.

Toisen aviomiehensä Jan Rosenqvistin kanssa Tuula Rosenqvist asui pitkään Ranskassa. Hän muutti takaisin Suomeen vuonna 2010 jäätyään leskeksi. Hän kuoli 77-vuotiaana Jorvin sairaalassa Espoossa 7. helmikuuta 2011.

## Filmografia
* *[[Suomisen taiteilijat]]* (1943) – Kaija Maaheimo
* *[[Prinsessa Ruusunen (vuoden 1949 elokuva)|Prinsessa Ruusunen]]* (1949) – prinsessa Ruusunen 15-vuotiaana
* *[[Aristokatit]]* (1970) – Herttuatar ja Roquefort, ääni (vuoden 1971 dubbaus)
* *[[Robin Hood (vuoden 1973 elokuva)|Robin Hood]]* (1973) – Marian-neito, ääni

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Oceans of Fantasy

**Oceans of Fantasy** on saksalaisen Boney M. -yhtyeen neljäs albumi vuodelta 1979.
Levy sisältää muun muassa hittikappaleet ”Gotta Go Home” ja ”El Lute”.

Britanniassa *Oceans of Fantasy* meni listan kärkeen heti avausviikollaan. Suomessa albumi oli listaykkösenä kahdeksan viikkoa ja myi platinaa.

## Kappaleet

**A-puoli**
#
#
#
#
#
#
#
**B-puoli**
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano

*Liz Mitchell &ndash; laulu
*Marcia Barrett &ndash; laulu
*Frank Farian &ndash; laulu, taustalaulu 
*Precious Wilson &ndash; laulu, taustalaulu
*Linda Blake &ndash; Bahama Maman ääni kappaleessa ”Bahama Mama”
*Bill Swisher &ndash; kertoja kappaleessa ”El Lute”
*Gary Unwin &ndash; bassokitara
*R. Besser &ndash; bassokitara
*Keith Forsey &ndash; rummut 
*Mats Björklund &ndash; kitara
*Nick Woodland &ndash; kitara 
*Michael Cretu &ndash; kosketinsoittimet 
*Lisa Gordanier &ndash; alttosaksofoni 
*American Horns In Europe &ndash; vaskipuhaltimet
*Lance Burton &ndash; baritonisaksofoni 
*Bobby Stern &ndash; tenorisaksofoni
*Geoff Stradling &ndash; pasuuna 
*Jim Polivka &ndash; trumpetti
*Scot Newton &ndash; trumpetti 
*Etienne Cap &ndash; trumpetti kappaleessa ”Oceans of Fantasy”
*Walter Raab &ndash; trumpetti kappaleessa ”Oceans of Fantasy” 
*Karl Bartelmes &ndash; trumpetti kappaleessa ”Oceans of Fantasy” 
*Benny Gebauer &ndash; saksofoni kappaleessa ”Oceans of Fantasy” 
*Dino Solera &ndash; saksofoni kappaleessa ”Oceans of Fantasy”, panhuilu kappaleessa "El Lute" 
*George Delagaye &ndash; pasuuna kappaleessa ”Oceans of Fantasy” 
*Ludwig Rehberg Jr. &ndash; ääniefektit kappaleessa ”Oceans of Fantasy”

## Lähteet
Muolaanjärvi

**Muolaanjärvi** eli **Muolajärvi**  (vuodesta 1948 , "Syväjärvi") on Vuoksen vesistöön kuuluva suurehko järvi Karjalankannaksen keskiosassa Kyyrölän kunnan länsiosassa Leningradin alueella Venäjällä. 

Järven vesi on kellertävää ja näkösyvyys on noin 1,5 m. Päärynän muotoisen järven pituus on 12,5 km ja suurin leveys 5,7 km. Saarista laajin on Suursaari, jonka korkeus merenpinnasta on 30 metriä. Pienempiä saaria ovat Rumakoira, Vanhapiika, Hepoleuka, Pajupehko, Kangassaari, Louhikko, Lammassaari, Puntari ja Selkäluoto. Suurimmat lahdelmat ovat Ripinlahti, Vehkalahti ja Lavolanlahti. Järven eteläpää on rannoiltaan ruohottunut. Sen vesi laskee pienen Muolaanlammen kautta Äyräpäänjärveen.

Järveen laskee Henteenoja, Hotajoki, Kuollatoja, Mustaoja, Rajaoja (Maatlammenoja), Riihioja ja Saaretjoki.

Muolaanjärvi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella ja sijaitsi Suomelle kuuluessaan Muolaan kunnan alueella. Mannerheim-linjan päävastarinta-asema kulki järven eteläosan poikki. 

Järven yläpuolella käytiin kesällä 1944 suuria ilmataisteluita. Syksyllä 1943 suomalaiskone pudotti venäläisen tiedustelukoneen veteen lähelle Keskikylän koulua. Koneen lentäjät kuolivat ja yksi heistä haudattiin läheiseen maastoon, loput jäivät veteen. Hauta merkittiin kepillä jonka päässä oli kypärä.

## Lähteet

*Озеро Глубокое (Муолан-ярви) textual.ru
*№ 100. Озеро Глубокое Rybalka v Pitere.  fishingpeter.ru (mm. järven syvyyskartta)
## Aiheesta muualla
*Muolaan käyntikohteet  Vuoksenlaakson kulttuurikohteita. www.lahdenmuseot.fi
So Mean (vuoden 1998 albumi)

**20 suosikkia – So Mean** on Kojon kokoelmalevy vuodelta 1998. Levy on osa *[[20 suosikkia]]* -kokoelmalevysarjaa.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#
Stora Värtan

**Stora Värtan** on merenlahti Tukholman saaristossa Ruotsissa. Merialue on itä–länsi-suunnassa noin kolme kilometriä leveä ja pohjois–etelä-suunnassa kuusi kilometriä pitkä. Lahti yhdistyy etelässä Lilla Värtaniin, lännessä Edsvikeniin, koillisessa Kyrkfjärdeniin ja kaakossa Askrikefjärdeniin. Lahti rajoittuu lännessä Täbyn ja Danderydin kuntiin, etelässä Lidingön ja pohjoisessa Österåkerin kuntiin.