open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Toksiini

**Toksiini** tarkoittaa biologisen organismin kuten eläimen, kasvin tai mikro-organismin tuottamaa myrkyllistä ainetta, joka syntyy eliön aineenvaihdunnassa (sekundaarimetabolia). Esimerkiksi homesienten tuottamia myrkkyaineita kutsutaan mykotoksiineiksi. Toksiineja ja niiden vaikutuksia elimistöön tutkii toksikologia. Joskus puhutaan erikseen toksinologiasta. Myrkyllisiä alkuaineita tai epäorgaanisia tai orgaanisia myrkkyjä ei kutsuta toksiineiksi. Eliöiden ympäristöönsä erittämiä toksiineja kutsutaan eksotoksiineiksi, esimerkiksi bakteerien sisällä olevia ja bakteerin kuollessa vapautuvia toksiineja kutsutaan endotoksiineiksi.

## Toksiinien tarkoitus
Monet toksiinit ovat eliöiden saalistusta, puolustautumista tai elintilan raivaamista varten. Eläinten toksiinit ulottuvat tappavista käärmeenmyrkyistä ihmiselle suhteellisen harmittomiin hyönteisten, esim. mehiläisten myrkkyihin. Kasvien myrkyt estävät usein eläimiä syömästä niitä. Nekin vaihtelevat hengenvaarallisista myrkkykatkon koniinista niittyleinikin karvasaineisiin. Jälkimmäiset aiheuttavat laitumilla niittyleinikkiä kasvavia syömättömiä tupsuja. Makrosienten myrkyt kuten valkokärpässienen amanitiinit ovat hengenvaarallisia, rouskujen karvasaineet lähinnä ärsyttävät mahaa. Mikrosienten toksiinit, mykotoksiinit ovat hyvin moninaisia Aspergillus flavuksen syöpää aiheuttavasta aflatoksiinista verisuonten supistuksen takia kuolioita aiheuttavaan torajyväsienen ergotamiiniin. Bakteeritoksiineja on äärimmäisen myrkyllisestä botulinumtoksiinista suolistossa elävän kolibakteerin endotoksiineihin.

Monista mikrobien toksiineista on kehitetty antibiootteja kuten penisilliinit ja tetrasykliinit, sekä erytromysiini ja streptomysiini sukulaisineen. Mikrobit erittävät niitä ympäristöönsä eksotoksiineina estääkseen kilpailevien mikrobien kasvua.

## Katso myös
* Myrkky
* Endotoksiinit
* Mykotoksiinit
* Myrkyllisyys
* Toksikologia

## Lähteet
* Eskola, Kaurinkoski, Turtia (toim.): Sivistyssanakirja. 9. painos, 2000. 
* Koulu M, Mervaala E, Tuomisto J. Farmakologia ja toksikologia. Kustannus Oy Medicina, 8. painos, Kuopio 2012. . Luettavissa myös verkossa http://www.medicina.fi
* Watkins JB III, Toxic effects of plants and animals, kirjassa Klaassen CD, Casarett & Doul's Toxicology, 8. p., ss. 1131–1168, McGraw-Hill, 2013. .
Ozurgetin piirikunta

**Ozurgetin piirikunta** () on piirikunta Gurian hallintoalueella Georgian länsiosassa. Piirikunnassa on 62&nbsp;863 asukasta (2014) ja sen pinta-ala on 675 neliökilometriä. Sen keskus on Ozurgetin kaupunki, joka on myös Gurian pääkaupunki ja jossa on 14&nbsp;785 asukasta (2014).

Ozurgetin piirikunta rajatuu lännessä Mustaanmereen, etelässä Adžariaan, idässä Tšokhataurin ja pohjoisessa Lantškhutin piirikuntaan. Ozurgetin kaupunkiin haarautuu sivurata Batumin ja Tbilisin väliseltä rautatieltä. Kaupungin lisäksi piirikunnassa on neljä kaupunkityyppistä taajamaa: Laituri, Narudža, Ureki ja Kveda Nasakirali.

Kaupungissa toimii historiallinen museo, joka on perustettu vuonna 1936, ja vuonna 1989 perustettu taidegalleria, jossa on esillä georgialaisten taiteilijoiden teoksia. Ozurgetissa on myös ulkomuseo, jonne on rakennettu varhaiskeskiaikaisen linnoituskaupungin kopio.


Tiedosto:Ozurgeti in winter.jpg|Ozurgetin kaupunkia.
Tiedosto:Church in ozurgeti.JPG|Kirkko.
Tiedosto:Ozurgeti railway station (A. Muhranoff 2011).jpg|Ozurgetin rautatieasema.
Tiedosto:Ozurgeti market (A. Muhranoff 2011).jpg| Ozurgetin kaupungin kauppahallia.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
The Haunted

**The Haunted** on ruotsalainen metallimusiikin yhtye, joka perustettiin vuonna 1996. Yhtyeen tyylilaji on ollut alkuaikoina thrash metalia, myöhemmin melodista death metalia ja sittemmin alternative metalia.

Yhtyeen alkuperäisjäseniä olivat Patrick Jensen yhtyeestä *Witchery*, sekä Jonas Björler, Adrian Erlandsson ja Anders Björler At the Gatesista. Kaikki jäsenet (nykyiset ja entiset) ovat kotoisin Göteborgista, paitsi nykyinen rumpali Per Möller Jensen, joka on Tanskasta, sekä Patrik Jensen, joka on Tukholmasta.

## Historia
Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa *The Hauntedin* vuonna 1998. Julkaisun jälkeen Peter Dolving ja Adrian Erlandsson jättivät yhtyeen, ja Erlandsson liittyi myöhemmin Cradle of Filthiin. Uudeksi laulajaksi tuli Marco Aro ja rumpaliksi Per Möller Jensen. The Hauntedin toinen albumi *The Haunted Made Me Do It* julkaistiin vuonna 2000, ja se oli melodisempi ja niin sanotusti Göteborg-tyylisempi (katso At the Gates). Seuraavana vuonna 2001 yhtyeeltä ilmestyi livelevy *Live Rounds in Tokyo*. Helmikuussa 2003 ilmestyi The Hauntedin kolmas kokopitkä *One Kill Wonder*. Saman vuoden syksyllä Marco Aro jätti yhtyeen, ja hänen korvaajakseen yhtyeeseen palasi alkuperäinen laulaja Peter Dolving. Lokakuussa 2004 ilmestyi yhtyeen albumi *rEVOLVEr*. Vuoden 2006 lopussa julkaistiin yhtyeen viides kokopitkä *The Dead Eye*, minkä jälkeen yhtye on käynyt Suomessa ahkerasti.

Helmikuussa 2012 The Haunted julkisti kotisivuillaan tiedon, jonka mukaan Peter Dolving jättää yhtyeen. Hieman myöhemmin yhtye ryhtyi etsimään uutta laulajaa muun muassa kotisivujensa kautta.

## Kokoonpano
* Marco Aro – laulu (1999–2003, 2013–)
* Patrik Jensen – kitara
* Jonas Björler – basso
* Ola Englund – kitara
* Adrian Erlandsson – rummut (1996–1999, 2013–)

**Entiset jäsenet**
* Peter Dolving – laulu (1997–1998), (2003–2012)
* Per Möller Jensen – rummut (1999–2012)
* Anders Björler – kitara (1996–2012)

## Diskografia

**Studioalbumit**
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* Virallinen kotisivu 
*The Haunted Lyrics by albums
*The Haunted Lyrics
PCA

**PCA** voi tarkoittaa seuraavia:

*PCA, *[[para-klooriamfetamiini]]*, hermomyrkky
*PCA, *Professional Chess Association*, Ammattilaisten shakkijärjestö
*PCA, *[[People’s Choice Awards]]*, populaarikulttuurin palkintogaala
*PCA, *Permanent Court of Arbitration*, Pysyvä välitystuomioistuin
*PCA, *[[Presbyterian Church in America]]*, yhdysvaltalainen presbyteerinen kirkko
*PCA, *Principal components analysis*, pääkomponenttianalyysi
*PCA, *plate count agar*, agar, mikrobiologiassa kasvualustana käytetty polysakkaridiseos.
Kalevi Häkkinen

**Paavo Kalevi ”Häkä” Häkkinen** (12. maaliskuuta 1928 Hankasalmi – 21. maaliskuuta 2017 Hankasalmi) oli suomalainen alppihiihtäjä ja nopeuslaskija, joka toi lajin Suomeen. Häkkinen teki urallaan useita ennätyksiä ja vielä 80 vuotta täytettyäänkin jatkoi työtään ja koulutti uusia lupauksia.

Häkkinen edusti Suomea talviolympiakisoissa Cortinassa 1956 ja sijoittui alppiyhdistetyssä sijalle 11. 

1960-luvulla Häkkinen siirtyi nopeuslaskuun. Vuonna 1964 Italian Cerviniassa hän teki ensimmäisen maailmanennätyksensä: 172,412 kilometriä tunnissa. Sittemmin hän paranteli ennätystä useasti. Häkkinen harjoitteli nopeuslaskua erikoisella menetelmällä: hän kiinnitti itsensä sukset jalassa auton katolle ja neuvoi kuljettajaa ajamaan yli kahta sataa. Menetelmä säästi rahaa matkakuluissa.

Häkkisen virallinen nopeuslaskuennätys lumella oli 205,011 km/h, jonka hän laski 60-vuotiaana Les Arcsissa Ranskassa. Mutta 63-vuotiaana Häkkinen kutsuttiin Albertvillen olympialaisiin avaamaan nopeuslaskurata, ja sen hän teki nopeudella 217 km/h. Häkkinen otti osaa MM-kilpailuihin vielä yli seitsemänkymppisenä. Nopeuslaskun hän lopetti vasta 75-vuotiaana. 

1970-luvulla Häkkinen valmensi Suomen alppihiihtojoukkuetta kuusi vuotta. Häkkinen antoi muun muassa maastohiihtäjille laskuoppia. Hän sai itse aikanaan ohjeita muun muassa ralliajaja Rauno Aaltoselta, joka neuvoi Häkkistä, että vauhtia pitää vähentää terävästi ja nopeasti, jos sitä on liikaa. 

Hän toimi myös Kansainvälisen hiihtoliiton nopeuslaskukomitean puheenjohtajana.

Nopeuslaskun lisäksi hän harrasti ainakin syöksylaskua, pujottelua, mäkihyppyä, hiihtoa, suurpujottelua, seiväshyppyä, ralliautoilua ja suunnistusta.

Hankasalmella sijaitsevat Häkärinteet on nimetty hänen mukaansa. Häkkinen ei omistanut kyseistä yritystä. Häkkinen toimi aktiivisesti nuorisotyössä päihteitä ja dopingia vastaan. Vuonna 2000 Häkkiselle myönnettiin Pro Urheilu -tunnustuspalkinto. Hän sai Hannu Koskivuori -mitalin vuonna 2005. Häkkinen sai vuoden 2012 Suomen Urheilugaalassa erikoispalkinnon pitkästä urastaan.

Häkkisen perheeseen kuului puoliso ja kolme tytärtä. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* Hannu Koskivuori -mitali numero 21 Kalevi Häkkiselle Suomen Hiihtoliitto. 12.11.2005.
* 
* YLE Elävä arkisto: Nopeuslaskija "Häkä" Häkkinen rinteessä.
* Kalevi "Häkä" Häkkisen muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''.
Limoncello

**Limoncello** on sitruunan kuoresta tehty likööri, jota tuotetaan eteläisessä Italiassa erityisesti Napolinlahden, Amalfin rannikolla ja Caprilla, mutta myös Sisiliassa ja Sardiniassa. Se on ollut tunnettu ainakin yli sata vuotta, mutta sen tarkkaa syntyaikaa ja paikkaa missä se on kehitetty ei tiedetä. Sen maku ei ole kovin makea, kitkerä tai katkera.

## Raaka-aineet
Limoncello tehdään sitruunasta, sokerista, alkoholista ja vedestä. Se tarjoillaan yleensä kylmänä pienistä laseista ruoan jälkeen. Perinteisesti keltaisen liköörin pohjalta on tehty erilaisia muunnoksia, kuten *Arancello Rosso* (veriappelsiinista), *Pompelmocello* (greipistä) ja *Meloncello* (melonista).

## Valmistaminen
Valmistamiseen käytetään kymmenestä viiteentoista paksukuorista sitruunaa, joiden puhdistettuja kuoria liotetaan huoneenlämmössä litrassa kirkasta viinaa kahdesta neljään viikkoa. Tämän jälkeen tehdään sokerisiirappia kuumentamalla vettä kiehuvaksi ja sekoitetaan siihen sokeria. Sokerisiirapin annetaan jäähtyä huoneenlämpöiseksi. Sitruunankuorista liuotettu uute suodatetaan ja sekoitetaan yhteen sokerisiirapin kanssa. Valmis limoncello pullotetaan sopiviin annospulloihin ja pannaan jääkaappiin kypsymään. Mitä pidempi säilytysaika sitä maukkaampi maku on. Yleensä limoncellon tekemiseen menee aikaa kokonaisuudessaan noin kolme kuukautta. Juoma tarjoillaan hyvin jäähdytettynä. Limoncello sopii hyvin esimerkiksi digestiiviksi eli aterian päätteeksi tarjottavaksi juomaksi.

Italiassa kasvaa sitruunalajike, joka on erityisen suurikokoinen ja jonka kuori on erityisen ryppyinen. Sitä käytetään erityisesti limoncellon valmistukseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
Durio

**Durio** (*Durio zibethinus*) on kaakkoisaasialainen malvakasveihin (Malvaceae) kuuluva puulaji. Sen hedelmä näyttää lähinnä isolta piikkipallolta (malaijin *dury* tarkoittaa piikkiä). 

Duriopuu kasvaa 25 metriä korkeaksi. Sen lehdet ovat 10–18 cm pitkät ja 3–7 cm leveät. Päälypinta on kiiltävänvihreä, alapinta kullanhohtoinen. Piikkinen hedelmä painaa 1–5 kg.

Duriota kutsutaan hedelmien kuninkaaksi Malesiassa ja Singaporessa. Kuuluisa on myös durion useimpien kuvottavana kokema löyhkä, joka läpäisee kaikki mahdolliset muovikelmut, jopa tölkittämisen jälkeen lemu on vahvana ilmassa. Keittiömestari Anthony Bourdain esitti tuoksun kerran verbaalisessa muodossa: ”Se haisee siltä kuin olisi haudannut jonkun, joka pitelee kokonaista stiltonjuustoa sylissään, ja kaivanut hänet esiin pari viikkoa myöhemmin.” Hajun takia jotkin hotellit kieltävät durion syömisen hotellihuoneessa.

Kun durion ulkokuori avataan suurella veitsellä, sisältä paljastuu neljä vaalea hedelmälohkoa, joiden sisällä on kova siemen. Maukas hedelmä voidaankin nauttia useilla eri tavoilla: raakana, jäätelössä, vihanneksen tapaan, kakuissa, sipuleiden, suolan ja etikan kanssa paistettuna, kookosöljyssä paahdettuna tai hillojen ja makeisten muodossa.

Durion hedelmä voi painaa yli kaksi kilogrammaa, ja koska puut ovat usein 30 metriä korkeita, hedelmän putoaminen voi olla kohtalokasta – kuten Alfred Wallace pani merkille vuonna 1869: ”*Kun hedelmät alkavat kypsyä, niitä putoilee päivittäin ja melkein tunneittain, eivätkä onnettomuudet ole lainkaan harvinaisia puiden alta kävelevien tai niiden alla työskentelevien ihmisten kohdalla. Kun durio pudotessaan osuu ihmiseen, se saa aikaan karmean haavan, terävät piikit repivät lihan auki ja itse osuma on varsin kova. Toisaalta kuolemantapaukset ovat harvinaisia: runsas verenvuoto estää tulehdukset, joita muutoin saattaisi esiintyä.*”

## Lähteet
Georgian lippu

**Georgian lippu** on Georgian valtion kansallinen tunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 14. tammikuuta 2004 viidensadan vuoden tauon jälkeen. Aikaisemmin se oli keskiaikaisen Georgian kuningaskunnan lippu. Lipun mittasuhteet ovat 100:147.

## Lipun historia
"Viiden ristin lippua" on käytetty ainakin 1200-luvulta. Lipun keskeinen elementti on Pyhän Yrjön risti (yhä käytössä Englannin lipussa) – Pyhä Yrjö on Georgian suojeluspyhimys. Georgialaisen tiedemiehen Giorgi Gabeskirian mukaan neljä ylimääräistä ristiä lisättiin mongolit maasta ajaneen Giorgi V:n hallituskaudella. Uusi muotoilu oli variantti ristiretkiaikaisesta Jerusalemin rististä. Ristien sanotaan edustaneen Kristuksen viittä haavaa. Lipun mahdollisesta armenialaisesta alkuperästä on myös kiistelty. 

Lippu jäi käytöstä myöhemmin keskiajalla, kunnes georgialaiset nationalistit herättivät sen henkiin maan uudelleenitsenäistymisen jälkeen 1991. Suurin osa georgialaisista kannatti lipun palauttamista, ja parlamentti teki lain lipun vaihtamisesta 1999. Presidentti Eduard Ševardnadze ei kuitenkaan hyväksynyt lakia. Mikheil Saakašvilin oppositiopuolue otti lipun symbolikseen, ja Georgian ruusujen vallankumouksen jälkeen lippu otettiin virallisesti käyttöön. Vaihdos herätti myös vastustusta, sillä monien näkökulmasta poliittisen puolueen lipun ottaminen kansallislipuksi on epädemokraattista.

## Georgian aikaisemmat liput
### Itsenäinen Georgia (1918–1921, 1990–2004)

Georgian lyhyen itsenäisyyden aikana 1918–1921 otettiin käyttöön kolmivärinen lippu. Lipun suunnittelija on maalari Jakob Nikoladze, joka voitti kilpailun sen suunnittelemisesta.  Lippu poistettiin käytöstä, kun Neuvostoliitto valtasi maan. Lippu otettiin uudelleen käyttöön 14. marraskuuta 1990 Georgian itsenäistyttyä. Lippu menetti suosiotaan, koska se assosioitiin kaoottiseen 1990-luvun alkuun. Lipun viininpunainen väri symboloi hyviä menneitä ja tulevia aikoja, musta venäläisten hallintoa ja valkoinen toivoa rauhasta.

### Neuvosto-Georgia (1921–1990)

Neuvostoliitossa Georgian sosialistinen neuvostotasavalta otti käyttöön useita eri versioita Neuvostoliiton lipusta. Niissä oli joko Georgian nimi tai sirppi, vasara ja punainen tähti sinisessä auringossa sekä sininen palkki.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Maailman liput - Georgia
Tsalkan piirikunta

**Tsalkan piirikunta** () on piirikunta Georgian eteläosassa Kvemo Kartlin hallintoalueella. Piirikunnassa on noin 22&nbsp;000 asukasta (2007) ja sen pinta-ala on 1&nbsp;051 neliökilometriä. Vuonna 1989 asukkaita oli yli 44&nbsp;000. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan Tsalkan asukkaista 55,0 prosenttia oli armenialaisia, 22,0 prosenttia kreikkalaisia, 12,0 prosenttia georgialaisia ja 9,5 prosenttia azereita. Piirikunnan keskus on Tsalkan kaupunki.

Neuvostoaikana Tsalka oli yksi Georgian vaurammista alueista ja se tunnettiin maataloustuotteistaan. Talousromahdus 1990-luvulla koetteli aluetta kuitenkin pahoin. Suurin osa alueen kreikkalaisista on muuttanut pois ja heidän tilalleen on tullut georgialaisia Svanetian ja Adžarian vuoristoalueilta sen jälkeen kun luonnonkatastrofit tuhosivat heidän kotejaan. Etnisten ryhmien välillä on ollut Tsalkassa jännitteitä. Baku–Tbilisi–Ceyhan-öljyputki kulkee maakunnan halki. 

Tsalkan alueella sijaitsee Kldekarin linna, joka oli samannimisen ruhtinaskunnan keskuspaikka ja jonka perusti 800-luvun lopulla ruhtinas Liparit I. Linna hallitsi ainoaa tietä Kartlista Džavakhetiin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* The Vanishing Greeks of Tsalka
Lehtori

**Lehtori** (lyhenne leht.) on useiden opettajien tehtävänimike peruskouluissa, lukioissa, ammattioppilaitoksissa, ammattikorkeakouluissa ja joissain yliopistoissa. Siihen vaaditaan yleensä ylempi korkeakoulututkinto. Lisäksi oppilaitoksissa on muitakin opettajan tehtäviä (esim. tuntiopettaja).

Alkujaan lehtori tarkoitti pappia, joka luki jumalanpalveluksessa raamatunkohdan (latinan kielessä *lectio* = lukukappale, *lector* = lukija). Nykyisin lehtorin virka on Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa pappisvirasta erillinen naisteologin virka. Virka perustettiin vuoden 1963 kirkolliskokouksessa. 

Lehtori on myös arvonimi.

## Yliopistolliset lehtorit
**Lehtorin** tehtäviin yliopistolla kuuluu opettamisen lisäksi hallinnollisia tehtäviä ja tutkimustyötä. Joissakin yliopistoissa uusia lehtoreita ei enää nimitetä, joskin vanhat lehtorit saivat pitää halutessaan nimikkeensä. Vastaavaa tehtävää hoitavat ovat jatkossa yliopisto-opettajia. Pätevyysvaatimuksena on ylempi korkeakoulututkinto, mutta useilla yliopisto-opettajilla on lisensiaatin tai tohtorin tutkinto.

**Yliopistonlehtorilta** vaaditaan tohtorin tutkinto, ja tehtävä on luonteeltaan hyvin lähellä aiempien apulaisprofessoreiden tehtäviä. **Pedagoginen yliopistonlehtori** taas vastaa opetuksen, mm. opetusmenetelmien, kehittämisestä. Vuodesta 2016 lähtien osa suomalaisista yliopistoista on alkanut myöntää **vanhemman yliopistonlehtorin** nimikkeitä kokeneille yliopistonlehtoreille. Aalto-yliopistossa on käytössä lehtorin urajärjestelmä, jossa on kolme tasoa (yliopisto-opettaja, yliopistonlehtori, vanhempi yliopistonlehtori). Lisäksi Aalto-yliopistossa voi kutsumenettelyllä saada englantilaisten yliopistojen reader-nimikettä vastaavan arvonimen johtava yliopistolehtori, joka asettuu työpaikkana lehtoreiden ja professoreiden välimaastoon. Jälkimmäisiä on kuitenkin toistaiseksi vain kolme.

## Lehtorin arvonimi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ba

**Ba** tarkoittaa seuraavia:

* 
* 
* 
* 
* Bachelor of Arts, B.A. tai BA, alempi korkeakoulututkinto
* Ba, kaupunki Fidžissä
* Ba, muinainen valtio nykyisen Sichuanin alueella Kiinassa
* ba, tiedon muodostumiseen liittyvä käsite
* ba, ihmisen sielun osa muinaisegyptiläisen käsityksen mukaan
* bā’ (ب), arabialainen kirjain.

## Henkilöt
Ba tai Bâ on seuraavien henkilöiden nimi:

* Amadou Dia Ba (s. 1958), senegalilainen aitajuoksija
* Amadou Hampâté Bâ (1901–1991), malilainen kirjailija, kansatieteilijä ja historioitsija
* Ba Cissoko (s. 1967), guinealainen koran soittaja
* Ba Jin (1904–2005), kiinalainen kirjailija
* Ba Yan (s. 1962), kiinalainen koripalloilija
* Demba Ba (s. 1985), ranskalais-senegalilainen jalkapalloilija
* Mariama Bâ (1929–1981), senegalilainen pedagogi, kirjailija ja naisasianainen
* Ousmane Ba (1919–1999), malilainen poliitikko ja ministeri
* Sanoussy Ba, (s. 2004), saksalais-senegalilainen jalkapalloilija
* Sy Maïmouna Ba (1948–2002), malilainen taloustieteilijä
* Tidjân Ba (s. 1978), suomalais-senegalilainen laulaja.
Georgian vaakuna

**Georgian vaakuna** on yksi Georgian kansallistunnuksista maan lipun ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 1. lokakuuta 2004. Vaakunan on suunnitellut Mamuka Gongadze.

Vaakunan kilpeen on kuvattu maan suojeluspyhimys ja sen yhtenäisyyden symboli Pyhä Yrjö surmaamassa lohikäärmettä. Pyhää Yrjöä käytettiin vastaavanlaisena symbolina jo kuningas Giorgi III:n sinetissä 1100-luvulla. Punaista kilpeä kannattaa kaksi kultaista leijonaa. Ne ovat esiintyneet useiden georgialaisten kuninkaiden symboleissa. Vaakunan alaosan nauhaan on kirjoitettu maan tunnuslause *Dzala ertobašia* (, ’voima on yhtenäisyydessä’).

## Entiset vaakunat
Itsenäisen Georgian entinen vaakuna oli käytössä Georgian demokraattisen tasavallan aikana 1918–1921 sekä uudelleen 1991–2004. Myös tässä vaakunassa Pyhä Yrjö ratsastaa hevosen selässä. 


Tiedosto:Coat of arms of Georgia (1918–1921; 1990–2004).svg|Georgian vanha vaakuna 1918–1921, 1991–2004
Tiedosto:Emblem of the Georgian SSR.svg|Georgian sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna 1921–1991


## Lähteet

## Aiheesta muualla
SFC

**SFC** tarkoittaa seuraavia:

## Urheilu
* Santos FC, brasilialainen jalkapalloseura
* Seongnam FC, eteläkorealainen jalkapalloseura
* Servette FC, sveitsiläinen jalkapalloseura
* Sevilla FC, espanjalainen jalkapalloseura
* Sheffield FC, englantilainen jalkapalloseura
* Shelbourne FC, irlantilainen jalkapalloseura
* Southampton FC, englantilainen jalkapalloseura
* Sriwijaya FC, indonesialainen jalkapalloseura
* Stevenage FC, englantilainen jalkapalloseura
* Sydney FC, australialainen jalkapalloseura
* Syrianska FC, ruotsalainen jalkapalloseura

## Muut
* San Francisco Chronicle, amerikkalainen sanomalehti
* Super Famicom, japanilainen pelikonsoli
* Sveriges Fridsföreningars Centralorganisation, ruotsalainen rauhanyhdistys
Schönhagen–Strassenin algoritmi

**Schönhagen–Strassenin algoritmi** on matematiikassa asymptoottisesti nopea menetelmä suurten kokonaislukujen kertolaskuun. Sen kehittivät Arnold Schönhage (s. 1934) ja Volker Strassen (s. 1936). Algoritmin asymptoottinen suoritusaika on O(N log N log log N). Algoritmi käyttää nopeaa Fourier'n muunnosta ja algebrasta tuttuja renkaita.

## Lähteet

**Computing 7* (1971), 281-292
*Donald Knuth: The Art of Computer Programming, Volume 2, 3rd ed., pp.&nbsp;306–311, .
Georgian lari

**Lari** (, ISO 4217 -koodi GEL) on Georgian rahayksikkö. 1 lari jaetaan 100 tetriin (). Lari on Georgiassa ainoa laillinen maksuväline, ja oikeus laskea niitä liikkeelle on Georgian pankilla. 10. elokuuta 2024 yksi euro vastasi noin 2,94 laria, eli yksi lari oli noin 0,34 euroa.

Lari otettiin käyttöön 2. lokakuuta 1995 muutamia vuosia Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. Valuutan nimeksi otettu ”lari” tarkoittaa vanhassa georgian kielessä ”kätköä”, ”aarretta” tai ”omaisuutta”; ”tetri” on myös vanha rahayksikön nimi, joka on ollut käytössä jo 1200-luvulla. Ensimmäiseen vuoden 1995 setelisarjaan kuuluivat 1, 2, 5, 10, 50 ja 100 larin setelit. Myöhemmin on otettu käyttöön myös 20 ja 200 larin setelit, ja niitä on uudistettu useita kertoja. 1995 laskettiin liikkeelle myös 1, 2, 5, 10, 20 ja 50 tetrin kolikot. Ne suunnitteli Elgudža Amašukeli, Nodar Malazonia ja Batšana Malazonia ja ne on valmistettu ruostumattomasta teräksestä. Myöhemmin vuonna 2000 Georgian pankki laski liikkeelle Jeesuksen syntymän 2000-vuotisjuhlan ja Georgian valtion 3000-vuotisjuhlan muistoksi 10 larin kolikkoja, ja vuonna 2006 liikkeelle laskettiin uudenlainen 50 tetrin kolikko ja 1 ja 2 larin kolikot.

Kolikoihin ja seteleihin on kuvattu georgialaisia kansallissymboleja ja maan historian kannalta tärkeitä henkilöitä ja paikkoja. Kaikkiin kolikoihin on kuvattu joko aurinkosymboli *[[bordžgali]]* tai Georgian vaakuna; muihin aiheisiin lukeutuvat viiniköynnöksen kärhi, riikinkukko, Alazanin laaksosta löydetty leijonapatsas, Gelatin luostarista löydetty Pyhää Mamaita esittävä hopeakorkokuva, uroshirvi Niko Pirosmanin maalauksesta ja aarnikotka Samtavisin kirkon reliefistä. Seteleihin kuvattuihin henkilöihin kuuluvat Niko Pirosmani (1 lari), Zakaria Paliašvili (2 laria), Ivane Džavakhišvili (5 laria), Akaki Tsereteli (10 laria), Ilia Tšavtšavadze (20 laria), kuningatar Tamar (50 laria), Šota Rustaveli (100 laria) ja Kakutsa Tšoloqašvili (200 laria).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Command & Conquer: Renegade

**Command & Conquer: Renegade** on Westwood Studiosin kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka perustuu varhaisempiin *[[Command & Conquer]]* -sarjan osiin. Peli on ainoa ensimmäisestä persoonasta kuvattu Command & Conquer -sarjan peli. EA Games julkaisi pelin vuonna 2002. Peli on kolmiulotteinen ja sen koneet liittyvät C&C:n ensimmäiseen versioon. Yksinpelissä pelaaja kulkee Nick ”Havoc” Parkerina, ja suorittaa enemmän tai vähemmän rämäpäisiä tehtäviä GDIn piikkiin. Moninpelissä tarkoituksena on tuhota toisen puolen (GDI/Nod) tukikohta tai voittaa pisteillä peliajan loppuessa (pelityyli tunnetaan myös C&C-moodina). Lisäksi peliin suunniteltiin myös mm. deathmatchiä ja lipunryöstömoodia, mutta niitä ei ollut julkaisuversiossa. Deathmatch on kuitenkin saatavalla fanien tekemien modien avulla.

## Lähteet

* Allgame: Command & Conquer: Renegade  

## Aiheesta muualla
*
Robert Burns

**Robert Burns** (25. tammikuuta 1759 Alloway, Ayrshire – 21. heinäkuuta 1796 Dumfries, Dumfriesshire) oli skotlantilainen runoilija ja laulunkirjoittaja. Hän on Skotlannin kansallisrunoilija. Burns tunnetaan parhaiten skotinkielisestä tuotannostaan, vaikka hän kirjoitti myös englanniksi laajemman yleisön tavoittelemiseksi. Robert Burns kuoli jo 37-vuotiaana sairauteen. Lyhyen elämänsä aikana hän ehti tuottaa suuren määrän runoja ja lauluja. Burnsia pidetään romantiikan edelläkävijänä. 

Burnsin vaikutus skotlantilaiseen kirjallisuuteen on ollut merkittävä. Hänestä tuli myös kulttuuri-ikoni Skotlannissa ja eri puolille maailmaa muuttaneiden skotlantilaisten siirtolaisten keskuudessa. Hänen runoaan ”Auld Lang Syne” lauletaan usein vuodenvaihteessa.

## Elämä ja teokset

Burnsin isä oli vuokratilallinen. Robert Burns työskenteli vaatekauppiaana, maanvuokraajana ja tullimiehenä, muttei menestynyt millään näistä aloista. Saatuaan menestystä runoilijana Burns vietti vuodet 1786−1788 Edinburghissa, jossa hän oli kirjallisen yleisön suosikki, mutta hän palasi sieltä maaseudulle ja avioitui aikaisemman rakastettunsa Jean Armow’n kanssa.

Burns täydensi kouluopetustaan laajalla lukemisella. Hän tutustui nuorena William Shakespeareen ja Alexander Popeen sekä myös John Lockeen ja Pierre Bayleen. Skotlantilainen kansanrunous ja kansantarinat vaikuttivat hänen runouteensa. Burnsin tyylille on ominaista välittömyys ja syvä tunne. Hän laati rakkausrunoja useille ihastuksensa kohteille, joista kuuluisin on Mary Campbell, *Highland Mary*. Paitsi rakkausrunoilija Burns on luonnonrunoilija. Ranskan vallankumouksen aatteisiin innostuneena Burns kirjoitti myös poliittisia runoja, samoin kansanomaisia pilkkarunoja, varsinkin tekopyhiä hengenmiehiä vastaan. Runonsa Burns kirjoitti skotiksi.

Burns keräili kansanlauluja ympäri Skotlantia ja muokkasi ja paranteli niitä. Hänen runoaan ”Auld Lang Syne” lauletaan usein vuoden vaihteessa (), ja ”Scots Wha Hae” oli kauan Skotlannin epävirallisen kansallislaulun asemassa. Hänen muita kuuluisia runojaan ovat ”A Red, Red Rose”, ”A Man’s a Man for A’ That”, ”To a Louse” ja ”To a Mouse”.

Burnsin syntymäpäivän kunniaksi järjestetään 25. tammikuuta monissa englantilaisissa ja skotlantilaisissa kodeissa, kouluissa ja yhdistyksissä Burnsin kunniaksi niin kutsuttu Burnsin päivällinen. Sitä juhlitaan jopa runsaammin kuin virallista kansallispäivää tai Pohjois-Amerikan skottilaista tartaanipäivää (Tartan Day).

## Suomennetut teokset

* *Lauluja ja ballaadeja*. Suomentanut Valter Juva. Kustannusoy. Fundament, 1918.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Robert Burnsin teoksia Gutenberg-projektissa
** *[http://www.gutenberg.org/etext/15814 Lauluja ja ballaadeja]* Gutenberg-projektissa
* Luettelo Robert Burnsin suomennetuista runoista,  Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta.
Kataklysm

**Kataklysm** on kanadanranskalainen death metal -yhtye. Kataklysmin musiikki sisältää muun muassa äärimmäisen nopeata blast beatia, jonka vuoksi yhtye kutsuukin tyyliään "Northern Hyperblastiksi". Tyylisuuntauksen nimi viittaa myös yhtyeen pohjoiseen kotipaikkaan, Kanadaan. Kataklysm perustettiin vuonna 1991 Montrealissa. Seuraavana vuonna yhtye julkaisi demokasetin *The Death Gate Cycle of Reincarnation*, jonka avulla se sai levytyssopimuksen Nuclear Blastin kanssa vuonna 1993. Samana vuonna samainen demo julkaistiin CD-muodossa. CD-versiolla oli lisätty bonukseksi *The Orb of Uncreation* -niminen kappale. Vuonna 1995 julkaistiin Kataklysmin ensimmäinen kokopitkä albumi *Sorcery*.

## Jäsenet
### Nykyiset
* Maurizio Iacono &ndash; laulu (ennen Houden lähtöä basisti)
* Jean-François Dagenais &ndash; kitara
* Stéphane Barbe &ndash; basso
* Max Duhamel &ndash; rummut

### Entiset
* Sylvain Houde &ndash; laulu
* Martin Murais &ndash; rummut
* Nick Miller &ndash; rummut
* Ariel Saied &ndash; rummut
* Stéphane Côté &ndash; kitara

## Diskografia
*  (kasetti)
*  (CD ja kasetti)
*  (7")
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Burnsin päivällinen

**Burnsin päivällinen** on perinteinen juhlapäivällinen, joka järjestetään tammikuun 25. päivän aikoihin skotlantilaisen runoilijan Robert Burnsin kunniaksi. Päivällisellä tarjotaan yleensä viskiä, haggisia sekä peruna- ja lanttusosetta. 

Päivällisen aikana miehet yleensä pitävät hauskan puheen naisille, jonka jälkeen nostetaan malja naisille. Naiset pitävät vastapuheen miehille, jonka jälkeen nostetaan malja miehille. Usein lausutaan myös Burnsin runoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Haggis

**Haggis** on skotlantilainen perinneruoka, joka paistetaan lampaan mahalaukussa. Täytteenä on yleensä kaurahiutaleita, lampaan maksaa, keuhkoa, sydäntä ja ihraa, sipulia, mausteita ja suolaa. Haggis tarjoillaan tavallisesti lanttu- ja/tai perunamuusin sekä viskikastikkeen kera.

Haggista tarjotaan usein Burnsin päivällisellä 25. tammikuuta. Juhlallisuuksiin liittyy säkkipillin soittoa ja Skotlannin kansallisrunoilijan, Robert Burnsin, haggis-aiheisen runon *Address to a Haggis* lausuminen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nellim

**Nellim** (; ) on kylä Inarin kunnassa Inarijärven rannalla. Nellimissä asuu inarinsaamelaisia, kolttasaamelaisia ja suomalaisia, siksi kylää kutsutaan myös kolmen kulttuurin kohtauspaikaksi. Kylä sijaitsee noin 42 kilometrin päässä Ivalosta koilliseen, ja Venäjän rajalle on matkaa noin yhdeksän kilometriä. Kylässä on venesatama, ortodoksikirkko ja erähotelli. Tsarmitunturin erämaa-alue sijaitsee kylän lähellä.

## Historia
Nellim on Inarin vanhimpia asuttuja alueita. Kylän ympäristössä on merkkejä esihistoriallisesta asutuksesta aina kivikaudelta noin 8&nbsp;000 vuotta sitten. Ajasta on jäljellä moninaisia esihistoriallisia jäänteitä, kuten asuinpaikkoja, peurakuoppia ja kodanpohjia. Kylä onkin valtakunnallisesti merkittävä kulttuurihistoriallinen ympäristö.

Nellim ja elämä kylässä ovat alkujaan syntyneet ja rakentuneet poronhoidon, kalastuksen ja metsästyksen varaan. Kyläkeskus on muodostunut inarinsaamelaisten asetuttua Konkelovuonon (nykyisin Nellimvuono) pohjukan rannoille 1870-luvulla – ensimmäisenä heistä Pehr Pehrinpoika Saijets eli Nuoran Pekka. Hän antoi perustamansa tilan nimeksi Nellim, josta kylän nimi on sitten lähtöisin. Suomalaisväestöä kylään alkoi muuttaa 1920- ja 1930-luvuilla savottatöihin. Toisen maailmansodan jälkeen, 1940-luvulla kylälle muutti Petsamon kolttasaamelaisia evakkoretkensä päätteeksi.

## Elinkeinot
Nellimin pääelinkeinot ovat poro- ja luontaistalous sekä matkailuala.

## Nähtävyyksiä
### Ortodoksikirkko
Kylässä on Trifon Petsamolaiselle pyhitetty kolttasaamelaisten ortodoksikirkko Nellimin Pyhän kolminaisuuden ja pyhittäjä Trifon Petsamolaisen kirkko.

### Uittoränni

Keskimöjärven entisöity uittoränni on noin viiden kilometrin päässä Nellimin keskustasta. Se on 304 metriä pitkä, ja korkeuseroa on 16,8 metriä. Rännin luona järjestetään joka kesä perinteiset kyläjuhlat. Ränni oli käytössä vuosina 1929–1932, ja sitä pitkin uitettiin tukkeja Keskimmäinen-järvestä Nellim-järveen. Ränni on entisöity vuonna 1995.

### Paatsjoen silta
Kylän pohjoispuolella on Paatsjoen niska. Sieltä Inarijärven vedet lähtevät kohti Barentsinmerta. Silta on lähellä Venäjän rajaa, ja sen pohjoispuolella on Vätsärin erämaa-alue.

### Rautaportti
Rautaportiksi kutsuttu jylhä, kallioseinämien ympäröimä lahdelma oli sotien aikaan (1939–1944) strategisesti tärkeä. Lahden molemmille puolille rakennettiin linnoituksia Jäämerelle johtavan tien puolustamiseksi. Alueella on vielä paljon toisen maailmansodan aikaisia rakennelmia. Alueen asutuksesta ja sota-ajan tapahtumista kertova Rautaportin historiapolku johtaa Paksuvuonosta entisöidylle uittorännille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Nellim – Erämaakylä Inarijärven rannalla 
* Inari.fi – Matkailu – Nellim
Triesen

**Triesen** on kunta Liechtensteinin kaakkoisosassa. Se sijaitsee Oberlandin alueella Reinin ja Liechtensteinin vuoriston välisessä kauniissa laaksossa. Triesen on pinta-alaltaan 26,353 km², joka tekee siitä Liechtensteinin kolmanneksi suurimman kunnan. Sen väkiluku oli vuoden 2019 väestönlaskennan mukaan 5 275.

Ensimmäiset maininnat Triesenistä ovat vuodelta 1155 ollen näin yksi ruhtinaskunnan vanhimmista asutuskeskuksista. Kylä oli alun perin ylhäisön asuttama, ja vanhin siellä yhä asuva suku on 1200-luvulla ensi kertaa kirjallisesti mainittu De Trisunin aatelissuku.

Triesen on muinaisen roomalaisen tien varrella, ja tien varrella on roomalaisen villan rauniot. Maan vanhin kappeli, Pyhän Mamertuksen kappeli, on Triesenissä.

## Politiikka
Triesenin kunnanjohtaja on ollut vuodesta 2023 lähtien Daniela Erne. Hän sai 51% äänistä.

## Väkiluvun kehitys



## Lähteet
Daniel Branca

**Daniel Branca** (7. joulukuuta 1951 Buenos Aires, Argentiina – 28. tammikuuta 2005 Buenos Aires, Argentiina) oli argentiinalainen sarjakuvapiirtäjä.

Aku Ankka oli Brancalle tuttu jo lapsuudesta saakka, sillä espanjankielistä Aku Ankka -lehteä oli ilmestynyt jo vuodesta 1944. Ensimmäisen työpaikkansa Branca sai taiteen alalta 16-vuotiaana, kun hänet palkattiin mainostoimistoon tekemään suunnittelijan ja animaattorin töitä. Hän työskenteli mainosanimaatioiden parissa 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa ja piirsi sarjakuvia opettavaisiin lastenlehtiin.

Vuonna 1976 Branca muutti Espanjaan ja asettui Barcelonaan, joka oli tuolloin espanjalaisen sarjakuvan keskus. Jonkin aikaa Branca teki sekalaisia kuvitustöitä, kunnes vuonna 1977 hänelle tarjoutui mahdollisuus piirtää Disney-sarjoja tanskalaiskustantamo Egmontille. Branca tarttui tilaisuuteen ja ryhtyi piirtämään ankkasarjoja. Hän käytti esikuvinaan Carl Barksin klassikkotarinoita. Branca on tehnyt Aku Ankka -lehtiin myös erilaisia kansikuvia, joita nähtiin erityisesti 1980-luvulla. Lisäksi hän on käsikirjoittanut itse muutaman sarjakuvatarinan.

1980-luvun alussa Branca toimi taidemaalarina Pariisissa ja opiskeli alaa siellä. Hänen maalaustensa on sanottu edustavan kubistista] tyyliä ja niitä on nähty useissa näyttelyissä. Sittemmin hän asui pitkään Mallorcalla ja maalaamisen ohella piirsi Egmontille kymmenkunta sivua kuukaudessa. Branca muutti takaisin Buenos Airesiin 1990-luvun puolivälissä. Piirtämisen ja maalaamisen ohella hän koulutti uusia sarjakuvataiteilijoita: esimerkiksi José Massaroli ja Wanda Gattino ovat olleet hänen oppilaitaan.

Branca kuoli äkillisesti sydänkohtaukseen tammikuun lopulla 2005 53-vuotiaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Daniel Branca Inducks-tietokannassa
Antiminssi

**Antiminssi** (, , ) on ortodoksisessa kirkossa alttaripöydälle kuuluva silkkinen tai pellavainen liina. Piispan antaa sen tavallaan "valtakirjaksi" suorittaa liturgia kyseisessä kirkossa. Ensimmäiset maininnat antiminsseistä ovat 600-luvulta. Niitä painettiin aluksi puupainometelmällä mutta 1600-luvulta lähtien on käytetty syvä- että laakapainoa.

Antiminssiin on kuvattu keskelle Kristuksen hautaaminen ja nurkkiin evankelistat tai heidän symbolinsa. Liinaan on myös merkitty, milloin ja kuka piispa on sen vihkinyt ja mille kirkolle.

Antiminssin keskellä on pieni umpinainen tasku, johon on ennen vihkimistä sijoitettu pieni pala vahaan kastettua reliikkiä. Tämä on muisto Rooman vainojen ajalta, jolloin ehtoollinen asetettiin ja jaettiin marttyyrien haudoilla. Antiminssiä säilytetään kirkon tai tsasounan alttaripöydällä. Se taitetaan yhdeksänosaiseksi taitokseksi joka avataan määrätyllä tavalla eukaristian alussa. Antiminssillä on aina oma kääreensä, ilitoni, joka on sitä hiukan suurempi ja joka taitellaan antiminssin ympärille. Ennen antiminssin yleistymistä ilitonia käytettiin antiminssin lailla ja eukaristia suoritettiin sen päällä. Ilitonin kääre vaihtaa väriään liturgisten värien mukaan. Kokonaisuuden päällä säilytetään väliajat evankeliumikirjaa.

Antiminssejä on olemassa runsaasti, koska vakiintunut tapa on että kun hiippakunnan piispa vaihtuu, uusi piispa siunaa ensimmäisen piispantarkastuksensa yhteydessä uuden antiminssin seurakunnan pääkirkkoon ja seuraavilla muihin kirkkoihin ja tsasouniin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Evankelista

**Evankelista-**sana merkitsee hyvän sanoman, kristillisen evankeliumin tuojaa. Evankelistan tehtävä on luonteeltaan liikkuva ja nykyään myös internetin kautta tapahtuvaa ja sen pääkohteena ovat ei-uskovat. Monet tulevat uskoon heidän julistuksensa kautta ja sen myötä liittyvät paikalliseen seurakuntaan. Evankelistalla on kyky välittää hyvä sanoma yksinkertaisella, ymmärrettävällä ja koskettavalla tavalla ihmisille. Evankelistan erityinen armolahja mainitaan Raamatussa (Ef. 4:11). Monissa kristillisissä yhteisöissä evankelista-nimitystä käytetään saarnaajista ja kyseisen kirkon tai liikkeen sananjulistajista. Evankelista voi tarkoittaa myös henkilöä, joka on kirjoittanut Raamatun kaanoniin hyväksytyn evankeliumin. Näitä ovat Matteus, Markus, Luukas ja Johannes.

## Historiaa
Evankelista-nimitystä käytettiin alkuseurakunnassa niistä henkilöistä, joilla oli *"Sanan julistamisen lahja"* - erityisesti evankeliumin, ilosanoman, julistamisen lahja. Heidän sanomansa liittyi kiinteästi Jeesuksen kuolemaan ihmiskunnan syntien tähden, hänen ylösnousemukseensa ja siihen, miten yksittäinen ihminen voi löytää yhteyden Jumalaan Kristuksen kautta.

Myöhemmin varhaiskristillisessä kirjoituksissa nimitys oli harvinainen ja sillä tarkoitettiin pääasiassa opettajaa. Tällöin evankelista seurakuntavirkana alkoi sekoittua toiseen seurakuntavirkaan, paimenvirkaan, jossa toimivan tehtävänä on opettaa seurakuntalaumaa.    

## Evankelistat nykyaikana
Nykyään evankelista tarkoittaa pääasiassa henkilöä, joka on kirjoittanut Raamatun kaanoniin hyväksytyn evankeliumin. Näitä ovat Matteus, Markus, Luukas ja Johannes. Neljällä evankelistalla on omat symbolinsa, joita käytetään kristillisessä taiteessa, kuten ikoneissa; kyseiset symbolit ovat ihminen (tai enkeli), leijona, härkä ja kotka.

Monissa kristillisissä yhteisöissä evankelista-nimitystä käytetään saarnaajista ja kyseisen kirkon tai liikkeen sananjulistajista. Evankelistat voivat tehdä julistustyötään sosiaalisessa mediassa, kotiyhteisössään, kiertävinä sananjulistajina tai toimia lähetystyössä lähetyskentillä. Maailmanlaajuisesti tunnetuin evankelista on Billy Graham. Tunnettuja edesmenneitä suomalaisia evankelistoja ovat muun muassa Niilo Kustaa Malmberg, Urho Muroma, Frank Mangs, Niilo Yli-Vainio ja Kalevi Lehtinen.

## Evankelistat Raamatussa
Evankelista-sana mainitaan Uudessa testamentissa kolme kertaa: Filippus (Apt 21:8), Timoteus (2 Tim 4:5) sekä palveluvirkana (Ef 4:11).  

## Katso myös
* Evankeliointi

## Lähteet
Raku-keramiikka

**Raku-keramiikka** on perinteinen japanilainen tapa tehdä keramiikkaesineitä. 

## Poltto

Ennen varsinaista lasituspolttoa esineet poltetaan raakapoltossa kuten perinteiset keramiikkaesineet. Lasite levitetään esineen pintaan ja asetetaan polttouuniin. Lasitteen ja esineen tulee olla kuivaa ennen polttoa, koska märät esineet menevät erittäin herkästi rikki polton aikana. 

Poltettaessa esineet kuumennetaan nopeasti korkeaan lämpötilaan, minkä jälkeen tulikuumat esineet nostetaan esimerkiksi sahanpuruun savustumaan ja pelkistymään. Noin viiden minuutin kuluttua esineet jäähdytetään nopeasti kylmässä vedessä tai lumessa. Tämä saa aikaiseksi raku-esineille tyypillisen pinnan, jossa lasitus on täynnä pieniä halkeamia. 

Pieniä raku-esineitä voi polttaa myös mikroaaltouunissa, jossa on pyörivä alusta. Mikroaaltouunin käyttö ei eroa tavallisesta raku-poltosta muuten kuin että poltettavat esineet ovat hyvin pieniä (esimerkiksi koruja) ja uunin tilalla on pieni, mikroaaltouuniin sopiva uuni.

### Saven valinta

Raku-keramiikassa on suositeltavaa käyttää karkeaa savea, eli siinä tulee olla myös erikokoisia rakeita. Hieno savi ei kestä suuria lämpötilan vaihteluita, joita tekniikan käytössä on. Esineet menevät yleensä rikki viimeistään veteen laitettaessa.  

## Ulkonäkö

Jokainen raku-astia on ainutkertainen tuote, koska esimerkiksi lämpötilanvaihteluita on mahdotonta toistaa täsmälleen samalla tavalla. Myös savustuksen taso vaikuttaa raku-esineen väritykseen. Jos savustus onnistuu hyvin, lasittamattomat kohdat ovat hyvin tummia, jopa mustia. Esimerkiksi kuparilasitteen väriin voidaan vaikuttaa savustuksella. Jos kuparilasitteella lasitettu esine peitetään kokonaan puruilla se on kuparinvärinen, jos esinettä ei peitetä, esine on vihreä. Myös poltolla on vaikutusta lasitteiden väriin. Esimerkiksi kuparilasitteella saadaan punainen pinta, jos polttovaiheessa uunista poltetaan happi pois kokonaan. Lopputuloksena on punainen pinta, härän veri.

Raku-esineissä käytettävät lasitteet sisältävät metallioksideja, joten polton ja pelkistyksen jälkeen niissä on kaunis kiiltävä pinta. Metallioksideista johtuen raku-esineet ovat kuitenkin myrkyllisiä, joten niitä ei tule käyttää elintarvikkeiden säilytykseen. Myös poltossa ja savustuksessa syntyvät savut ovat myrkyllisiä, joten niiden hengittämistä tulee välttää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Makkaratekniikka

**Makkaratekniikka** on tapa muovailla saviastioita tai muita esineitä. Perinteisesti makkaratekniikkaa on käytetty ruukkujen ja kulhojen valmistamiseen mutta sitä on käytetty myös kuvanveistossa.

Makkaratekniikassa savesta muotoillaan pitkulaisia, makkaranmuotoisia pötköjä. Nämä pötköt asetellaan päällekkäin ja sen jälkeen pinnat siloitellaan. Jos silottamista ei ole tehty huolellisesti saattavat silottelussa tehdyt virheet näkyä työssä polton jälkeen. Makkaratekniikka on helppo ja nopea tapa tehdä keramiikkaesineitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pölykiekko

**Pölykiekko** on litteähkö tähden ympärillä havaittu pölymuodostuma, joka kiertää tähteä. Se havaitaan muun muassa infrapuna-alueessa. Tutkijoiden mukaan pöly on peräisin planeettoja kiertävien pikkuplaneettojen törmäilyistä. Monet havaitut pölykiekot vastaavat lähinnä Aurinkokunnan Kuiperin vyöhykettä. Pölykiekkoja on havaittu muun muassa Vegalta, Fomalhautilta, Beta Pictorikselta ja Denebolalla.

Monet pölykiekot ovat havaintojen mukaan rengasmaisia, tai niissä esiintyy monia renkaita. Pölykiekot tai renkaat voivat olla epäsymmetrisiä, esimerkiksi ylhäältä katsoen soikeita.

## Tietoa pölykiekoista

Infrapunasatelliitti IRAS kartoitti1980-luvun alussa  taivasta muun muassa pölyn ulossäteilyn infrapunaisella aallonpituusalueella. Ensimmäiset pölykiekot havaittiin vuonna 1983 siitä, että jotkut tähdet säteilivät huomattavan ylimäärän infrapunasäteilyä, eli niillä on selvä IR-eksessi. Infrapunasäteily on keskustähden lämmittämän pölyhiukkasen ulossäteilyä.

Pölyä muodostuu esimerkiksi asteroidien törmäyksissä sekä komeettojen vaikutuksesta. Pölykiekon olemassaolo saattaa viitata mahdollisiin planeettoihin tai niiden muodostumisvaiheeseen. Monien pölykiekkojen rakenteissa on havaittu karkeilla teleskooppihavainnoilla ja tietokonelaskennalla piirteitä, jotka kertovat mahdollisten planeettojen aiheuttamista häiriöistä. Näissä pölykiekoissa näkyy muun muassa rengasmaisia tihentymiä ja harventumia, jotka tuovat mieleen asteroidivyöhykkeessä olevat aukot ja tihentymät, jotka johtuvat jättiläisplaneetta Jupiterin häiriöistä.

Pölykiekot voivat olla joko lähellä tähteään olevia kuumia pölykiekkoja ja kaukana olevia kylmiä kiekkoja. Kuumaa kiekkoa sanotaan monesti eksozodiakaaliseksi pölyksi eli Aurinkokunnan ulkopuoliseksi eläinradatavalopölyksi. Kuuma kiekko on esim. Eta Corvilla, kylmä Fomalhautilla.

## Tunnettuja pölykiekkoja

## Katso myös

* Esiplanetaarinen kiekko

## Lähteet
Arosuohaukka

**Arosuohaukka** *(Circus macrourus)* on päiväpetolintuihin kuuluva haukka, joka on 2010-luvun alussa pesinyt Suomessakin muutaman parin voimin.

## Koko ja ulkonäkö
Arosuohaukka on noin 40–50 cm pitkä ja siipien kärkiväli on noin 100–120 cm. Naaras on koirasta selvästi suurempi.

Koiraan höyhenpuku on alta vaalea ja päältä vaaleanharmaa, lukuun ottamatta siivenkärkien mustia salmiakkikuvioita. Naaras on päältä ruskeankirjava ja vatsapuolelta vaaleampi.

Laji muistuttaa paljon niittysuohaukkaa ja sinisuohaukkaa. Koiraan erottaa sinisuohaukasta terävän siiven, lähes valkoisen värityksen ja käsisiiven mustan kuvion muodon perusteella. Naaras on vaikea erottaa sinisuohaukasta: käsisiipi on terävä ja käsisulkien kärjet ovat vaaleat. Nuori lintu muistuttaa enemmän nuorta niittysuohaukkaa viiruttoman rinnan, ruosteenpunertavan värityksen ja terävän siiven takia, mutta nuoren arosuohaukan kaulassa on selvä vaalea kauluri ja käsisiiven takareuna on vaaleampi kuin niittysuohaukalla. Muiden kuin koiraspukuisten suohaukkojen määrittäminen vaatii asiantuntemusta ja kokemusta, lintu on nähtävä hyvin ja on tiedettävä tarkasti mitä katsotaan.

## Elinympäristö
Pesimäalueilla arosuohaukka suosii laajoja peltoalueita, ja kosteikkoisia niittyjä. Talvet se viettää myös avoimilla paikoilla. Muuttoaikoina viihtyy soilla, viljelyksillä, peltoaukeilla ja rantaniityllä.

## Lisääntyminen
Arosuohaukka rakentaa pesänsä maahan korkean heinikon suojaan ja munii 4–6 vaaleaa munaa.

## Ravinto
Arosuohaukat pyydystävät pikkunisäkkäitä, liskoja ja lintuja. Saaliinsa ne yllättävät liitämällä matalalla niittyjen ja peltojen yllä.

## Levinneisyys
Arosuohaukka pesii Itä-Euroopan eteläosissa ja Keski-Aasiassa. Se on muuttolintu ja viettää talvensa pääosin Intiassa ja Etelä-Aasiassa. Länsi-Euroopassa lintu on harvinainen vieras. Suomessa arosuohaukka on pääsääntöisesti harvinainen harhailija erityisesti huhti-toukokuussa ja syyskuussa. Arosuohaukkoja pesii Suomessa 5–25 paria. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*LuontoPortti: Arosuohaukka (Circus macrourus)
*ITIS: Circus macrourus
Lindbladin resonanssi

**Lindbladin resonanssit** ovat resonansseja, joita esiintyy painovoiman koossa pitämissä pyörivissä järjestelmissä pyörimisakselin suhteen esiintyvien epäsymmetrioiden vaikutuksesta. Lindbladin resonansseja esiintyy esimerkiksi galakseissa ja protoplanetaarisissa kiekoissa epäsymmetrioiden, kuten pienten seuralaisgalaksien tai protoplaneetoiden vaikutuksesta.

Jos tällainen järjestelmä pyörii kulmanopeudella \Omega_{b} ja sitä kiertää kappale kulmanopeudella \Omega_{0}, ilmenee kappaleessa Lindbladin resonanssi, jos

m(\Omega_{0}-\Omega_{b})=\pm \kappa_{0},

missä \kappa_{0} on episyklitaajuus ja m on jokin positiivinen kokonaisluku. Tällöin kappaleessa ilmenee sen kiertäessä järjestelmää gravitaatiopotentiaalin jaksoittaiset muutokset resonanssissa oman ratataajuutensa kanssa.

Jaottelu sisempiin ja ulompiin Lindbladin resonansseihin on helppo tehdä. Kun kappaleen kulmanopeus on suurempi kuin muun järjestelmän, sen rata on sisemmällä järjestelmässä ja se saavuttaa radallaan epäsymmetrisyyksiä, mikä vastaa yllä olevan yhtälön plus-merkkiä. Vastaavasti päinvastaisessa tilanteessa kappale on ulompana ja jää jälkeen ja yhtälössä käytetään miinus-merkkiä. Niitä etäisyyksiä järjestelmän keskustasta, joilla Lindbladin resonansseja esiintyy, kutsutaan Lindbladin säteiksi (lat. *Lindblad radii*).

Tilannetta, jossa  \Omega_{b} = \Omega_{0} sanotaan korotaatioresonanssiksi (engl. *corotation resonance*).

Protoplanetaarisissa kiekoissa protoplaneetat toimivat epäsymmetrioina, ja tällöin Lindbladin resonanssit saavat aikaan kiertoimpulssin kulkeutumista planeetan radan sisäpuolelta sen ulkopuolelle. Vastaavasti myös kaasua ja pölyä kulkeutuu kiekon keskusta kohti. 

Lindbladin resonanssit on nimetty ruotsalaisen tähtitieteilijän Bertil Lindbladin (1895-1965) mukaan.

## Aiheesta muualla
* The Origins of Spiral Arms
Kuningas Asgerin kumpu

**Kuningas Asgerin kumpu** () on Tanskassa Mønin saarella sijaitseva suppilopikarikulttuurin käytävähautakumpu, joka on Tanskan parhaiten säilyneitä kumpuja. Kumpu on tehty vuoden 3000 eaa. paikkeilla. Hautakammio kummun sisällä on noin kymmenen metriä pitkä. Ei tiedetä, kuka tai keitä kumpuun on haudattu. Kuningas Asger on perimätiedon mukaan hallinnut seutua, mutta tietoja hänestä ei ole.

## Lähteet
Pystykivi

**Pystykivi** tarkoittaa yleensä kapeahkoa ja korkeaa kiveä, joka on ihmisten pystyttämä tai palvoma. Pystykivillä tarkoitetaan yleisimmin luonnonpintaisen tai louhitun näköisiä kiviä. Johonkin erityiseen muotoon muokattuja tai koristeltuja pystykiviä kutsutaan usein tarkemmilla nimityksillä, kuten pylväs, patsas, obeliski tai riimukivi.

Pystykiviksi kutsutaan useimmiten eurooppalaisia, esihistoriallisia pystykiviä. Pystykivistä suurimmat ovat megaliitteja. Yksittäisestä megaliitista voidaan käyttää nimitystä menhir, joka suomennetaan toisinaan pystykiveksi. Pystykiviä on myös Suomessa, niitä kutsutaan esimerkiksi napakiviksi. Niiden alkuperästä ei ole tietoa, mutta niihin liittyneestä mytologiasta tiedetään jotain. Lapissa on ilmeisesti saamelaisten esi-isien pystyttämiä, seitoina palvottuja kivirakennelmia, joukossa myös pystykiviksi laskettavia.

Lähes kaikissa säilyneissä eurooppalaisia pystykiviä koskevissa kansanperinteissä kivien merkitys on liittynyt hedelmällisyyteen.

## Katso myös
* Steela