open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Despotikó (Kykladit)

**Despotikó** () on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 7,754 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Despotikó kuuluu Antíparoksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Despotikó sijaitsee Egeanmeressä aivan Antíparoksen lounaispuolella, itään kauempana sijaitsevasta Sífnoksesta. Despotikón lounaispuolella sijaitsee pienempi Strongylín saari.

Antiikin aikana Despotikó tunnettiin nimellä *Prepesinthos* (, ). Sen merkittävin antiikin aikainen kohde ovat Apollonin temppelin rauniot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Donoúsa

**Donoúsa** (; myös *Donoússa*) on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Pieniin Kykladeihin. Saaren pinta-ala on 13,652 neliökilometriä ja asukasluku 167 (vuonna 2011).

Hallinnollisesti Donoúsa kuuluu Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Vuodesta 2011 lähtien Donoúsa muodostaa oman Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan kuuluvan kunnallisyksikkönsä, Donoúsan kunnallisyksikön. Aiemmin saari muodosti itsenäisen kyläkunnan nimeltä Donoúsan kyläkunta.

Donoúsa sijaitsee noin 9 meripeninkulmaa (noin 17 kilometriä) Náxoksestä itään. Saaren pääkylä on Donoúsan kylä (141 asukasta). Sen muut asutukset ovat Mersíni (22 asukasta), Charavgí (2) ja Kalotarítissa (2). (Katso myös: Luettelo Donoúsan kunnallisyksikön kylistä ja saarista.)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Donoussa.gr. Saaren verkkosivut.
Gramvoússa (Kykladit)

**Gramvoússa** () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeressä Amorgóksen länsikärjen pohjoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,80 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Gramvoússa kuuluu Amorgóksen kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Gramvoússan ja Amorgóksen erottaa noin 550 metriä leveä salmi. Saarella on Neitsyt Marialle (*Panagía*) omistettu kirkko.

## Lähteet
Ánydros (Kykladit)

**Ánydros** (; transl. myös *Ánidros*) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 1,2 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ánydros kuuluu Amorgóksen kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Ennen vuotta 2010 Άνydros kuului Thíran paikallisyhteisöön, joka oli osa entistä Thíran kuntaa Kykladien alueella.

Ánydros sijaitsee Kykladien kaakkoisosassa eteläisellä Egeanmerellä Amorgóksen saaren lounaispuolella jotakuinkin sen, Íoksen, Thíran ja Anáfin saarten keskellä. Etäisyys Amorgókseen on noin 9 meripeninkulmaa (noin 17 kilometriä).

Saaren korkein kohta on 194 metriä, ja saarella kasvaa pääasiassa kuivuutta kestäviä kasveja, kuten *[[macchia]]a*. Saaren ilmasto on kuiva, vähäsateinen ja tuulinen, ja siellä on runsaasti auringonpaistetta. Geologisesti saari koostuu pääasiassa kivisestä maaperästä.

Ekologisesti Ánydros on tärkeä elinympäristö useille harvinaisille kasveille, kuten narsissikasveihin kuuluva *[[Allium luteolum]]*, sarjakukkaiskasveihin kuuluva *[[Eryngium amorginum]]* ja hernekasveihin kuuluva *[[Trigonella rechingeri]]*. Se on myös tärkeä pesimäalue harvinaisille linnuille, kuten välimerenhaukalle (*Falco eleonorae*) ja välimerenlokille (*Larus audouinii*).

1950-luvulla saarella eli kaksi pientä lasta, jotka jäivät yksinään saarelle paimentamaan perheensä eläimiä.

## Lähteet
Gramvoúsa

**Gramvoúsa** () tai **Gramvoússa** (Γραμβούσσα) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

* Gramvoúsan niemimaa, niemimaa Kreetan saarella
* Gramvoúsa-nimiset saaret niemimaan pohjoispuolella:
** Ágria Gramvoúsa, pohjoisempi saari
** Ímeri Gramvoúsa, usein vain Gramvoúsa, eteläisempi saari
* Gramvoúsa eli Gramvoússa, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä lähellä Thásosta
* Gramvoússa, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Amorgósta
Kardiótissa

**Kardiótissa** () on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 1,05 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Kardiótissa kuuluu Síkinoksen kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Kardiótissa sijaitsee Egeanmeressä Síkinoksen ja Folégandroksen saarten välissä Síkinoksen länsi- ja Folégandroksen itäpuolella.

## Lähteet
Káto Antikéri

**Káto Antikéri** () eli **Dríma** (Δρίμα) on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeressä Kéroksen ja Amorgóksen välissä. Saaren pinta-ala on 1,079 neliökilometriä ja asukasluku 2 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Káto Antikéri kuuluu Amorgóksen kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Káto Antikérin (”Alempi Antikéri”) itäpuolella sijaitsee Áno Antikérin (”Ylempi Antikéri”) eli Antíkeroksen saari.

## Lähteet
Káto Koufonísi

**Káto Koufonísi** (, ”Alempi Koufonísi”) on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Pieniin Kykladeihin ja Koufonísian saariin Áno Koufonísin ohella. Saaren pinta-ala on 3,898 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Káto Koufonísi kuuluu Koufonísian kunnallisyksikköön, Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Káto Koufonísi sijaitsee noin 3 meripeninkulmaa (noin 5,5 kilometriä) Náxoksesta kaakkoon. Sen koillispuolella sijaitsee Áno Koufónisi, kaakkoispuolella Kéros ja lounaispuolella Schoinoúsa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Koufonisia.gr. Koufonísian saarten verkkosivut.
Kéros

**Kéros** () on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Pieniin Kykladeihin. Saaren pinta-ala on 15,042 neliökilometriä ja se on asumaton (2011). Hallinnollisesti Kéros kuuluu Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

## Maantiede

Kéros sijaitsee noin 5,4 meripeninkulmaa (noin 10 kilometriä) Náxoksesta kaakkoon. Saaren pituus itä-länsisuunnassa on noin seitsemän kilometriä. 

Kéroksen ympärillä sijaitsee joukko pieniä kalliosaaria, länsipuolella Daskalió, itäpuolella Voúlgari ja eteläpuolella Megáli Pláka, Plakí, Tsouloúfi, Lázaros ja Ágios Andréas. Kauempana etelässä Kéroksen ja Amorgóksen välissä sijaitsevat Antíkeroksen saaret eli Káto Antikéri ja Áno Antikéri. Pohjoispuolella Náxoksen ja Kéroksen välissä ovat Koufonísian saaret eli Áno Koufonísi ja Káto Koufonísi.

Kéros on vuoristoinen. Sen entinen autioksi jäänyt kylä sijaitsee saaren pohjoisrannikolla.

## Historia
### Esihistoria

Kéroksen Kávoksesta ja sen edustalla sijaitsevasta pienestä Daskalión saaresta on löydetty merkittävä kykladisen kauden aikainen asutus ja pyhäkköalue. Saari oli ennen Kérokseen kuulunut niemeke, jolla on ollut aikakaudelle laajakokoinen asutus ja saaren satama. Pyhäkköalueelta puolestaan on löydetty suuri määrä rikottuja kykladisia idoleita. 

Tutkija arvelee, että idolit oli rikottu uskonnollisista syistä ja niitä on tuotu Kérokselle muiltakin Kykladien saarilta. Siellä on jalostettu metallia, vaikka metallinjalostus oli siihen aikaan vielä erittäin harvinaista. Saarella on kasvatettu oliivia ja viiniköynnöstä, jotka oli siihen aikaan uusia viljelykasveja.

Löytöjen ansiosta saari on antanut nimensä kykladiselle Kéros-Sýros-kulttuurille noin 2800–2300 eaa. Saari on suojeltu arkeologisena alueena, eikä siellä yöpyminen ole sallittua.

### Antiikki

Antiikin aikana saari tunnettiin nimellä *Keria* tai *Kereia* (lat. *Ceria*, *Cereia*). Saarella oli oma polis eli kaupunkivaltio Keria. Sen kaupunkikeskuksen sijaintia ei kuitenkaan tunneta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Zündapp Janus

**Zündapp Janus** on vuosina 1957–1958 valmistettu kääpiöauto. Moottoripyöriä valmistanut Zündapp-tehdas pyrki 1950-luvun kääpiöautomarkkinoille omalla kääpiöautollaan, joka jäi tehtaan ainoaksi automalliksi.

Auton erikoisuus ovat edessä ja takana olevat ovet (sivuilla ei ole ovia) sekä korin symmetrisyys edessä ja takana. Edessä ja takana matkustavat istuvat seläkkäin näkemättä toisiaan. Pieni moottori on keskellä istuinten välissä.

Yksisylinterisen kaksitahtisen ilmajäähdytteisen moottorin iskutilavuus on 248 cm³. Suurin teho on 10 kW / 5&nbsp;000 r/min (14 hv). Puristussuhde 6,8. Vaihteita on neljä eteen sekä peruutusvaihde. Huippunopeus on vain noin 80–85 km/h.

Janus painaa 425 kiloa ja sen kantavuus noin 300 kiloa.

Januksen tuotanto alkoi kesäkuussa 1957.

Ajossa ongelmia aiheutti keskellä oleva kevyt moottori, joka saattoi johtaa painopisteen muuttumiseen ajon aikana. Varustelu oli niukka.

Pienestä koostaan huolimatta Janus ei ollut erityisen halpa. Kotimaassaan Länsi-Saksassa Janus maksoi 3&nbsp;290 D-markkaa (ja 40 DM lämmityksestä), joka on euroina noin 7&nbsp;768 €. Halvin Volkswagen Kupla maksoi tuohon aikaan Saksassa noin 3780 DM.

Tekniikan Maailman (9/1957) mukaan sarjatuotantoon päässyt Zündapp Janus olisi maksanut Suomessa noin 300&nbsp;000 markkaa. Lehti kertoi Zündapp Janusissa olevan tilaa neljälle hengelle, moottorin iskutilavuus oli vain 245 cm³.

Vuonna 1957 valmistui vain 1&nbsp;731 Janusta. Zündappin ainoan automallin valmistus loppui vuoden 1958 puolivälissä kannattamattomana. Kaikkiaan valmistettiin 6&nbsp;902 Zündapp Janus -kääpiöautoa.

## Mitat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Koufonísi

**Koufonísi** () eli **Áno Koufonísi** (Άνω Κουφονήσι, ”Ylempi Koufonísi”) tai *Páno Koufonísi* (Πάνω Κουφονήσι) on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Pieniin Kykladeihin ja Koufonísian saariin Káto Koufonísin ohella. Saaren pinta-ala on 5,77 neliökilometriä ja asukasluku 399 (2011). Hallinnollisesti Koufonísi kuuluu Koufonísian kunnallisyksikköön, Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Koufonísi sijaitsee noin 2,3 meripeninkulmaa (noin 4 kilometriä) Náxoksesta kaakkoon. Sen eteläpuolella on Káto Koufónisin saari ja kaakkoispuolella Kéros. Saaren pääkylä on Koufonísin kylä (391 asukasta).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Koufonisia.gr. Koufonísian saarten verkkosivut.
Kaméni

**Kaméni** (, ”Palanut”) voi viitata kahteen tuliperäiseen Kreikan saareen, jotka sijaitsevat Santorínin kalderan keskellä:

* Néa Kaméni, uudempi kraatterisaari
* Palaiá Kaméni, vanhempi kraatterisaari
Irakleiá (saari)

**Irakleiá** (; transl. myös *Irakliá*) tai *Irákleia* (Ηράκλεια) on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Pieniin Kykladeihin. Saaren pinta-ala on 18,078 neliökilometriä ja asukasluku 141 (vuonna 2011).

Hallinnollisesti Irakleiá kuuluu Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Vuodesta 2011 lähtien Irakleiá muodostaa oman Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan kuuluvan kunnallisyksikkönsä, Irakleián kunnallisyksikön. Aiemmin saari muodosti itsenäisen kyläkunnan nimeltä Irakleián kyläkunta.

Irakleiá sijaitsee noin 3,3 meripeninkulmaa (noin 6 kilometriä) Náxoksesta etelään. Sen koillispuolella sijaitsee Schoinoúsa. Saaren pääkylä on Irakleián kylä eli Panagía tai Chóra (36 asukasta). Saaren suurin asutus on Ágios Geórgios (105 asukasta). (Katso myös: Luettelo Irakleián kunnallisyksikön kylistä ja saarista.)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Iraklia.gr. Saaren verkkosivut.
Makáres

**Makáres** (, myös *Mákares*, Μάκαρες) eli **Makárioi** (Μακάριοι) on pieni Kreikan saariryhmä, joka kuuluu Kykladeihin ja tarkemmin Pieniin Kykladeihin. Sen saaret sijaitsevat Náxoksen itäpuolella sen ja Donoúsan saaren välissä. Saariryhmä on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti saaret kuuluvat Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Makáres-saarten nimeä on selitetty sillä, että ne olisi yhdistetty kreikkalaisen mytologian Autuaiden saariin (). Paikallisessa perinteessä nimi olisi tullut siitä, että saarten rantaan lyöneet aallot kuulostivat ihmisten laululta ja muilta ääniltä. Nykyisin Makáres-saaret ovat syrjäisen sijaintinsa ansiosta tärkeää lintu- ja luontoaluetta.


## Saaret

Saariryhmän saaret ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Makronísi (Foúrnoi)

**Makronísi** () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saarten saariryhmään ja tarkemmin Foúrnoin saariin. Se sijaitsee Egeanmeressä saariryhmän pääsaaren Foúrnoin eteläpuolella. Saaren pinta-ala on 0,647 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Makronísi kuuluu Foúrnoi Korseónin kuntaan, Ikarían alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.

## Lähteet
Nikoúria

**Nikoúria** () on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeressä Amorgóksen pohjoispuolella Ágios Pávloksen kylän edustalla. Saaren pinta-ala on noin 2,59 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Nikoúria kuuluu Amorgóksen kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Nikoúrian ja Amorgóksen erottaa noin 290 metriä leveä salmi. Saarella on Neitsyt Marialle (*Panagía*) omistettu kirkko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pipéri (Kykladit)

**Pipéri** () eli **Kalapódi** (Καλαπόδι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Kýthnoksen kaakkoispuolella. Sen kaakkoispuolella on pieni Serifopoúlan saari ja eteläpuolella Sérifos. Saaren pinta-ala on noin 0,432 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Pipéri kuuluu Kýthnoksen kuntaan, Kéa-Kýthnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

## Lähteet
Polýaigos

**Polýaigos** (; transl. myös *Políegos*) on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 18,146 neliökilometriä ja asukasluku 2 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Polýaigos kuuluu Kímoloksen kuntaan, Míloksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Polýaigos sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä aivan Kímoloksen kaakkoispuolella ja Míloksen itäpuolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ríneia

**Ríneia** (; myös *Rínia*), antiikin **Rheneia** (), on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 13,904 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ríneia kuuluu Mýkonoksen kuntaan, Mýkonoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

## Maantiede

Ríneia sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren ja Kykladien saariryhmän keskellä aivan Deloksen ja Mýkonoksen saarten länsipuolella. Kauempana pohjoispuolella sijaitsee Tínoksen saari ja länsipuolella Sýros. Saaren pituus on noin 8 kilometriä ja se jakautuu kahteen osaan, pohjois- ja eteläosaan, joita yhdistää vain noin 80 metriä leveä kannas.

## Historia
### Antiikki

Antiikin aikana Rheneialla sijaitsi Rheneian kaupunki, joka liittyi läheisesti pyhänä pidetyn Deloksen saaren elämään. Kaupungin historian alkuvaiheessa, kun vain Deloksen kulttiin suoraan liittyneet henkilöt asuivat Deloksella, kaupunki mahdollisesti jopa toimi Deloksen kaupunkina. Ainakin myöhemmin se oli Deloksesta erillinen polis eli kaupunkivaltio.

Saarelta on löydetty kaupungin jäänteiden ohella muun muassa Herakleelle omistetun temppelin rauniot sekä laajoja hautausmaita. Rheneia toimi Deloksen saaren hautapaikkana sen jälkeen, kun ateenalaiset puhdistivat Deloksen vuonna 426 eaa. ja siirsivät kaikki sinne haudatut joukkohautaan Rheneialle. Tämän jälkeen ketään kiellettiin enää syntymästä tai kuolemasta Deloksella, ja hautaukset suoritettiin myös jatkossa Rheneialle. Myös synnyttävät ja sairaat siirrettiin Delokselta sinne. Hautalöytöjä nähtävillä Mýkonoksen arkeologisessa museossa sekä Ateenan kansallisessa arkeologisessa museossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tampereen Ilves (naisten jalkapallo)

**Ilves** on tamperelainen jalkapalloseura ja osa samannimistä yleisseuraa. Ilveksen naisten edustusjoukkue pelaa Suomen korkeimmalla sarjatasolla Kansallisessa Liigassa.

Ilveksellä on Helsingin Jalkapalloklubin jälkeen toiseksi eniten naisten pääsarjakausia, 30 kauteen 2018 mennessä,  mutta ei yhtään mestaruutta. Hopealla se on ollut kahdesti (1992, 2016) ja pronssilla kolmesti (1991, 1993, 1996). Suomen Cupin loppuottelussa Ilves on pelannut viidesti (1991, 1997, 2010, 2011, 2014), mutta hävinnyt joka kerta.

## Historiaa

Jalkapallo palasi vuonna 1931 perustetun Ilveksen ohjelmaan vuosien hiljaiselon jälkeen kaudeksi 1975, kun Ilves-Kissat ja Tampellan Palloilijat yhdistivät jalkapallotoimintansa Ilveksen alaisuuteen. Naisten Suomen-mestaruudesta pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1971, ja sarjamuotoinen kilpailu alkoi vuonna 1974. Ilves-Kissojen joukkue oli mukana naisten SM-sarjassa kaudella 1974, ja Ilves otti sen paikan kaudeksi 1975.

Ilves putosi SM-sarjasta kauden 1976 päätteeksi ja palasi vasta kaudeksi 1989 TaPan seuraajaksi perustetun Ilves-Pallon hankkimalla paikalla. Kaudet 1989–2012 Ilves pelasi sarjassa yhtäjaksoisesti.

## Junioritoiminta

Naisten edustusjoukkueen lisäksi Ilveksellä on kuusi tyttöjen edustusjoukkuetta. Lisää tyttöjunioreita pelaa Ilveksen Futis-Liiga-korttelisarjassa. Muun muassa kolmissa EM-kilpailuissa pelannut Sanna Talonen on Ilveksen kasvatti.

## Joukkue kaudella 2022
**Tilanne 18.5.2022* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ilveksen naisten sivusto 
* Ilves Naisten liigan sivustolla
Makrónisos (Kykladit)

**Makrónisos** () eli **Makronísi** (Μακρονήσι), ”Pitkä saari”, on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 18,427 neliökilometriä ja asukasluku 9 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Makrónisos kuuluu Kéan kuntaan, Kéa-Kýthnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

## Maantiede

Makrónisos sijaitsee Attikan rannikon eteläisimmän kärjen Soúnion niemen edustalla aivan sen itärannikolla. Sen etäisyys rannikkoon on 3–6 kilometriä. Tästä huolimatta se luetaan kuitenkin muutoin kauempana merellä sijaitseviin Kykladien saariin. Saari on pitkä ja kapea, ja sen pituus on noin 12,9 kilometriä. Makrónisoksen kaakkoispuolella sijaitsee Kéan saari.

## Historia
### Antiikki

Antiikin aikana saari tunnettiin nimillä *Helenē* () ja *Makris* (). Ensin mainittu nimi oli peräisin siitä, että kreikkalaisen mytologian Helenan uskottiin käyneen saarella; jälkimmäinen nimi viittasi puolestaan nykyisen nimen tavoin saaren pituuteen. Saarella oli yksi polis eli kaupunkivaltio, Helene.

### Myöhempi historia

Myöhempinä aikoina Makrónisos on toiminut usein vankisaarena. Ensimmäisen ja toisen Balkanin sodan aikaan vuosina 1912–1913 sinne sijoitettiin turkkilaisia sotavankeja. Kreikan sisällissodan alusta vuodesta 1946 aina Kreikan sotilasjuntan kaatumiseen vuonna 1973 saakka saari toimi vankipaikkana kommunisteille ja muille poliittisille vangeille. Vankeja kidutettiin, ja monet kuolivat siellä. Saaren tunnettuihin vankeihin lukeutuvat muun muassa säveltäjä Míkis Theodorákis, runoilija Giánnis Rítsos ja elokuvaohjaaja Pantelís Voúlgaris. Sittemmin saari on toiminut tapahtumien muistopaikkana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Serifopoúla

**Serifopoúla** (; myös *Serfopoúla*, Σερφοπούλα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Sérifoksen koillis- ja Kýthnoksen kaakkoispuolella. Saaren pinta-ala on 1,75 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Serifopoúla kuuluu Sérifoksen kuntaan, Míloksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren nimi on suomeksi ”Pieni Sérifos”.

## Lähteet
Strongylí (Antíparos)

**Strongylí** (; transl. myös *Strongilí*) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeressä Antíparoksen ja Despotikón saarten lounaispuolella. Saaren pinta-ala on 1,638 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Strongylí kuuluu Antíparoksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

## Lähteet
Yūsuke Suzuki

**Yūsuke Suzuki** (, s. 2. tammikuuta 1988 Nomi) on japanilainen kilpakävelijä. Hän on 50 kilometrin kävelyn maailmanmestari ja 20 kilometrin kävelyn entinen maailmanennätysmies. 169 senttimetriä pitkä ja 57 kilogrammaa painava Suzuki edustaa Fujitsu Track and Field Teamia.

## Ura
Suzuki voitti kultaa vuoden 2019 Dohan MM-kilpailujen 50 kilometrin kävelyssä ajalla 4.04.20. Se oli hänen ensimmäinen arvokisakävelynsä 50 kilometrillä. 20 kilometrillä hän on ollut MM-kilpailuissa mukana neljästi, parhaana sijoituksenaan neljäs sija vuoden 2011 MM-kilpailuista Daegusta. Suzuki oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän oli 20 kilometrillä 35:s. Vuoden 2014 Aasian kisoista Incheonista Suzuki saavutti hopeaa. Suzukilla on vuoden 2005 alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuista ja seuraavan vuoden alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista yksi pronssi.

Maaliskuussa 2015 Suzuki teki kotikaupungissaan Nomissa 20 kilometrin kävelyn maailmanennätyksen 1.16.36.

## Henkilökohtaiset ennätykset
### Ulkona

## Lähteet
Abdul Hakim Sani Brown

**Abdul Hakim Sani Brown** (, s. 6. maaliskuuta 1999 Fukuoka) on japanilainen pikajuoksija, joka kilpailee 100 ja 200 metrin juoksussa. Sani Brownin valmentajana toimii Takahiko Yamamura.

Sani Brown saavutti kultaa 100 ja 200 metriltä vuoden 2015 alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuista Kolumbian Calista. Molemmat tulokset olivat kisaennätyksen lisäksi myös hänen omia ennätyksiään. Sani Brown osallistui Pekingin MM-kilpailuihin 2015 ollen 200 metrillä MM-historian nuorin miesosanottaja. Hän eteni välieriin ajalla 20,35, mutta karsiutui välierissä loppukilpailusta ajalla 20,47.

Vuonna 2015 hän saavutti Japanin-mestaruuskilpailuissa hopeaa sekä 100 metriltä että 200 metriltä. Hän voitti Japanin-mestaruuden 100 ja 200 metrillä 2017. Lontoon MM-kilpailuissa hän sijoittui 200 metrillä seitsemänneksi ja karsiutui 100 metrillä välierissä.

Sani Brown sivusi 60 metrin juoksun sisäratojen Japanin ennätystä 6,54 Alabaman Birminghamissa maaliskuussa 2019. Hän teki 100 metrin Japanin ennätyksen 9.97 Austinissa kesäkuussa 2019. Hän voitti 2019 Japanin-mestaruuden sekä 100 että 200 metrillä. Dohan MM-kilpailuissa hän juoksi ankkuriosuuden Japanin pikaviestijoukkueessa, joka saavutti pronssia Aasian ennätysajalla 37,43. Samojen kisojen 100 metrillä hän karsiutui välierissä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 200 metrin alkuerissä. Hän voitti 100 metrin Japanin-mestaruuden 2022. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui 100 metrillä seitsemänneksi ajalla 10,06. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli 100 metrillä kuudes ajalla 10,04 ja pikaviestissä viides. Pariisin olympialaisissa 2024 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja oli 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestissä viides. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän karsiutui 100 metrin alkuerissä.

Sani Brownin isä on ghanalainen ja äiti japanilainen.

## Henkilökohtaiset ennätykset

## Lähteet
Etelä-Suomen Pankki

**Etelä-Suomen Pankki Osakeyhtiö** oli suomalainen vuosina 1917–1927 toiminut liikepankki, joka fuusioitiin vuoden 1928 alussa Liittopankkiin.

Etelä-Suomen Pankki perustettiin muuttamalla *Pankkiiriliike Hugo Hertzberg* liikepankiksi vuonna 1917. Pankin taustavoimat olivat pääasiassa ruotsinkielisiä liike- ja vakuutusmiehiä.

Pankin perustaja ja toimitusjohtaja oli Hugo Hertzberg (1864–1947). Hän omisti *Hertzberg & Co* pankkiiriliikkeen. Etelä-Suomen Pankki jatkoi Hertzbergin liikkeen toimintaa ja erikoistui valuuttakauppaan. Koska pankki ei kuulunut Pankkiyhdistykseen, se saattoi maksaa myös korkeampaa talletuskorkoa. Vuonna 1926 Hertzberg joutui eroamaan toimitusjohtajan paikalta ja hän myi samalla 130&nbsp;000 pankin osaketta eli yli 80&nbsp;% osakepääomasta Liittopankille. 

Etelä-Suomen Pankkia rasittivat Hella Wuolijoen johtamalle Aunuksen Puuliike Oy:lle myönnetyt lainat ja pankkia syytettiin myös koronkiskonnasta. Tämä johti lopulta siihen, että Etelä-Suomen Pankki fuusioitiin Liittopankkiin. 

## Lähteet
Ekomodernismi

**Ekomodernismi** on ympäristöliike, joka pyrkii parantamaan ympäristön hyvinvointia samalla, kun lisätään mahdollisuuksia ihmisten hyvinvoinnille. Ekomodernismin perusajatus on, että samalla kun kaikille maailman ihmisille on annettava mahdollisuus hyvään elämään, tämä on tehtävä tavalla joka jättää tilaa myös luonnolle. Ihmiskunnan hyvinvoinnin kasvun irtikytkentä luonnonvarojen kulutuksesta saavutetaan tehokkaalla resurssien käytöllä, johon kuuluu niin kaupungistuminen, puhdas energiantuotanto kuin tehokas ruoantuotantokin.

## Ekomodernistinen manifesti
Ekomodernismi käsitteenä lanseerattiin huhtikuussa 2015 kun 18 ympäristötutkijaa, aktivistia ja mielipidevaikuttajaa julkaisi Ekomodernistisen manifestin. Manifestin pääsanoma yhden sen kirjoittajista mukaan on:

## Hyvinvoinnin irtikytkentä luonnon tuhoamisesta
Ekomodernismin ajatuksena on luontaisten irtikytkentää edistävien kehityskulkujen tukeminen. Tällaisia ovat muun muassa tehokas ruoantuotanto, kaupungistuminen sekä ympäristöä vähän kuluttava energiantuotanto.

Tehokas ruoantuotanto on mahdollistanut ravinnon tuottamisen sekä pienemmällä pinta-alalla ruokittua ihmistä kohden että vähemmällä työvoimalla. Tämä on puolestaan edesauttanut kaupungistumista, joka mahdollistaa aiempaa pienemmän ekologisen jalanjäljen ihmistä kohden. Sekä tehokas maatalous että kaupungistuminen vaativat energiaa, joka on tuotettava puhtaasti. Ekomodernistinen manifesti listaa maapallon tasolle skaalautuvista mahdollisista energianlähteistä tulevaisuuden aurinkoenergiateknologian, hyötöreaktorit sekä fuusion.

## Ekomodernismin kritiikki
Ekomodernismia kuten se manifestissa on kuvattu on kritisoitu muun muassa sen idealistisesta oletuksesta että ihmiskunta voi toimia viisauden ohjaamana, degrowth-liikkeen väheksymisestä sekä siitä että se ei aseta selviä tavoitteita hiilidioksidirajoiksi.

## Lähteet
Muur van Geraardsbergen

**Muur van Geraardsbergen** on 110 metriä korkea mäki Geraardsbergenissa, Itä-Flanderissa, Belgiassa. Huipulle johtavan tien korkeus merenpinnasta on 18 metriä mäen juurella lähellä Denderjokea. Kilometrin pitkän tien keskikaltevuus on 9,2 prosenttia. Nousu on ollut monesti osa Flanderin ympäriajoa. Nousu on vaativa mukulakivipäällysteen ja enimmillään 19 prosentin kaltevuuden vuoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Herbert Nürnberg

**Herbert Nürnberg** (16. heinäkuuta 1914 Kiel – 24. kesäkuuta 1995) oli saksalainen nyrkkeilijä, joka ennen toista maailmansotaa voitti kaksi kertaa amatöörien Euroopan-mestaruuden ja otteli sodan jälkeen ammattilaisena vuosina 1945–1951.

Nürnberg tuli laajempaan tietoisuuteen voitettuaan vuonna 1933 Pohjois-Saksan mestaruuden. Vuoteen 1934 mennessä hän oli otellut noin 75 amatööriottelua. Hän edusti silloin hampurilaista nyrkkeilyn erikoisseuraa BC Sportmannia mutta siirtyi sittemmin edustamaan dresdneriläistä yleisseuraa Dresdner SC. Berliinin vuoden 1936 kotiolympialaisiin Nürnberg ei vielä päässyt. Saksalaisedustajan paikan otti Karl Schmedes, vuoden 1934 EM-kisojen pronssimitalisti, joka putosi tosin jo ensimmäisellä kierroksella.

## Nousu Saksan amatöörinyrkkeilyn huipulle
Nürnbergin ura Saksan kevyen sarjan eli sarjan alle 61,2 kg ykkösenä alkoi seuraavana vuonna eli 1937, jolloin hän voitti ensimmäisen Saksan-mestaruutensa. Lisäksi hän edusti Saksaa toukokuussa 1937 EM-kisoissa Milanossa, jossa hän pudotti jatkosta toisessa ottelussaan Ruotsin edellisvuotisten olympialaisten pronssimitalistin Erik Ågrenin. Välierissä vastassa oli Italian Mario Facchin, jonka hän myös voitti. Loppuottelussa oli vastassa Berliinin olympialaisten hopeamitalisti, virolainen Nikolai Stepulov, jonka Nürnberg voitti pistein. Pian sen jälkeen Euroopan huiput, joihin Nürnbergkin kuului, suuntasivat matkansa Yhdysvaltoihin, jossa Yhdysvallat ja Eurooppa kohtasivat kahdessa ottelussa. Nürnberg voitti molemmat amerikkalaisvastustajansa.

Huhtikuussa 1938 Nürnberg voitti Ågrenin uudelleen, tällä kertaa tyrmäyksellä, valittaessa ottelijoita Euroopan joukkueeseen Yhdysvaltoja vastaan. Tällä kertaa Nürnberg hävisi yhdysvaltalaisvastustajalleen Chicagossa käydyssä ottelussa. Vuonna 1939 Nürnberg edusti Saksaa jälleen EM-kisoissa Dublinissa. Voitettuaan englantilaisvastustajansa alkuottelussa hän sai vastaansa Puolan Zbigniew Kowalskin, jonka hän voitti pistein. Loppuottelussa oli vastassa Viron Harald Kanepi, jonka Nürnberg voitti pistein.

Herbert Nürnberg jatkoi uraansa käynnissä olleen maailmansodan aikana. Hän voitti kevyen sarjan Saksan amatöörimestaruuden sotavuosina 1940, 1941 ja 1942 ja tuli toiseksi vuosina 1943 ja 1944.

## Ura ammattilaisena
Nürnberg aloitti uransa ammattilaisena heti sodan jälkeen lokakuussa 1945. Voitokkaiden ottelujensa jälkeen hän pääsi syyskuussa 1948 Saksan raskaan keskisarjan mestaruusotteluun Heinz Sandersia vastaan. Sanders-voiton jälkeen hän puolusti mestaruuttaan menestyksellisesti viisi kertaa aina helmikuuhun 1950 asti, jolloin hän koki tappion Walter Demkelle. Nürnberg jatkoi ammattilaisuraansa vielä runsaan vuoden huhtikuuhun 1951 asti. Ammattilaisuralla hän otteli kaikkiaan 74 kertaa, joista sai 51 voittoa ja koki vain neljä tappiota. Ratkaisemattomia otteluita oli kaikkiaan 19.

## Lähteet
Makkarajoki

**Makkarajoki** on joki Jyväskylässä Matinmäen ja Puuppolan rajalla. Se laskee Lehesjärvestä Korttajärveen. Joessa esiintyy ahventa ja siikaa. Jokea on mahdollista laskea alas kajakilla, mutta ei ilmeisesti veneellä.

## Lähteet
Maitiaislahti

**Maitiaislahti** on Konniveden lahti Heinolassa Tommolan, Sahanniemen, Asemantauksen ja Rautsalon kaupunginosien alueella. Muodoltaan lahti on kapea ja pitkä, ja syvyydeltään matala, useissa kohdissa vain noin 2–3 metriä. Maitiaislahden yli kulkee pistoraideyhteys Lahti–Heinola-radalta Rautsalon kaupunginosaan.

Maitiaislahden ylittävä rautatiesilta on alun perin sijainnut Kuopion Suosaaressa osana Kallansiltoja. Sillä korvattiin vanha vuonna 1932 valmistunut silta 1990-luvun alussa.

Lahdella on 1900-luvulla uitettu puuta läheisten tehtaiden tarpeisiin. Aiemmin tehtaiden jätevesiä laskettiin suoraan Maitiaislahteen, mikä aiheutti ongelmia ympäristölle ja kalakannoille. Nykyisin lahteen johdetaan ainoastaan jäähdytys- ja hulevesiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Maitiaislahti Google Maps -palvelussa
Kruununkyyti

**Kruununkyyti** oli maanomaisuuden omistajan velvollisuus kyydittää arvohenkilöitä, virkamiehiä, sotaväkeä, vankeja ja valtion omaisuutta. Se ei yleensä koskenut aatelismaata. Ruotsissa ja sen mukana Suomessa kyyditysvelvollisuutta rajoitettiin Alsnön valtiopäivillä vuonna 1279, ja Suomessa sen jäänteet poistettiin Suomen itsenäisyyden ajan alussa, tosin vielä 1950-luvulla irtolaisten, vankien ym. kuljettamista yhteisön kustannuksella voitiin kutsua kruununkyydiksi.

## Lähteet
Sudensaari (Päijänne)

**Sudensaari**  on Päijänteen saari Keski-Suomessa Muuramessa. Se sijaitsee Pohjois-Päijänteellä Ristinselällä.

## Maantietoa
Saari on 260 metriä pitkä, 110 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,9 neliökilometriä . Saaren korkein huippu sijaitsee sen keskellä. Se yltää noin 84 metrin korkeuteen merenpinnan yläpuolelle, jolloin se kohoaa lähes 6 metrin korkeuteen Päijänteen vedenpinnasta, joka on 78,3 metriä mpy. Saari on pisaran muotoinen ja sen seuralaisena on pieni luoto. Sudensaaresta on matkaa Muuratsalon eteläkärkeen noin kilometri.

Saari on kalastusretkien kohde, jonka omistaa Muuramen kalastuskunta. Toukokuussa 2008 Muuramen kalastuskunta hankki saareen betoniponttoonilaiturin sen osakkaiden ja muiden kalastajien käyttöön. Saaressa on myös laavu.

## Historiaa
Vuodelta 1884 olevassa Pohjois-Päijänteen purjehdusliikenteen vesistökartassa saaren karttanimi on ”Sujensaari”.

## Huomautukset

## Lähteet
Havumäki

**Havumäki** voi viitata seuraaviin:

* Havumäki, kylä Leivonmäellä Joutsassa
* Esko Havumäki (1916–1994), kirjailija
* Kalle Havumäki (s. 1991), muusikko, Marjukka Havumäen poika
* Marjukka Havumäki (s. 1961), toimittaja
* Urho Havumäki (ent. *Höök*, 1904–1961), näytelmäkirjailija.
Kepler-438b

**Kepler-438b** (tunnetaan myös Kepler Object of Interest -nimellään **KOI-3284.01**) on varmistettu eksoplaneetta, joka kiertää Kepler-438-nimistä punaista kääpiötähteä noin 470 valovuoden (145 pc) päässä Maasta, Lyyran tähdistössä. NASAn Kepler-avaruusteleskooppi löysi planeetan ylikulkumenetelmällä eli menetelmällä, jossa planeetta huomataan, kun se kulkee tähtensä editse himmentäen tästä tulevaa valoa. NASA julkisti tiedon planeetan varmistumisesta 6. tammikuuta 2015. Sitä ennen se tunnettiin planeettakandidaattina nimellä KOI-3284.01. Sen Earth Similarity Index on 0,88 eli suurempi kuin millään muulla tunnetulla eksoplaneetalla.

Kepler-438b:n säde on 1,12-kertainen Maan säteeseen verrattuna. Kepler-438b:n tähti Kepler-438 on Aurinkoa huomattavasti pienempi ja kylmempi. Kepler-438b kiertää tähtensä kerran 35,2 vuorokaudessa. Planeetta sijaitsee tähtensä elinkelpoisella vyöhykkeellä ja on todennäköisesti kiviplaneetta.

## Lähteet
Bjarne Westermarck

**Bjarne Rudolf Alexander Westermarck** (15. tammikuuta 1887 Helsinki – 18. syyskuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen maanviljelysneuvos ja Maalaisliiton kansanedustaja. Hän omisti Järvenpään kartanon ja hän perusti myös Järvenpään taajaman.

Westermarckin vanhemmat olivat metsänhoitaja Anton Walter Westermarck (1860–1929) ja Alfhild Augusta Ehrström. Hän kävi oppikoulua ja opiskeli sitten 1906–1907 Kööpenhaminassa Landbohøjskolen-maatalouskorkeakoulussa.

Westermarck oli isänsä omistaman Tuusulassa sijainneen Järvenpään kartanon maataloudenhoitajana 1908–1924 ja hän omisti Järvenpään kartanon sivutiloineen 1923–1924. Westermarck perusti muun muassa kartanon alueelle vuonna 1918 kasvinjalostuslaitoksen ja otti käyttöön traktoreita maanviljelyssä. Vuonna 1922 Westermarckin tiloilla oli muun muassa oma paviljonki Tampereen maatalousnäyttelyssä ja hän sai kunniapalkinnon tekemistään maataloudellisista uudistuksista. Westermarck oli mukana erilaisissa liiketoimissa ja hän velkaantui pahoin 1920-luvun alkuvuosina. Hän joutui helmikuussa 1923 syytteeseen kavalluksesta mutta oikeudenkäynnissä hänet todettiin syyttömäksi. Eino Nyyssölä julkaisi tapauksesta vuonna 1923 kirjan *Westermarck-asiasta*.

Westermarck joutui kuitenkin myymään suurimman osan omaisuudestaan velkojensa vuoksi ja muun muassa Järvenpään kartanon kantatila siirtyi 1924 valtion omistukseen. Westermarck palstoitti jäljelle jääneen Järvenpään rautatieaseman lähellä omistamansa maa-alueen jolle hän oli teettänyt asemakaavan ja hän kuljetti myös Karjalan kannakselta ostamiaan hylättyjä venäläisten omistamia huvilarakennuksia Järvenpäähän. Näin sai alkunsa Järvenpään taajama josta myöhemmin tuli kauppala.

Westermarck teki konkurssin 1929 ja hänelle jäi vain Nastolasta ostamansa maatila. Hän oli sitten Lantmannabladetin toimittajana 1934–1945 ja toimi maanviljelijänä Nastolassa kuolemaansa saakka 1945. Westermarck sai maanviljelysneuvoksen arvon 1919.

Westermarck oli kansanedustajana 1922–1923 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän sai vapautuksen edustajantoimesta sairauden takia helmikuussa 1923 ja hänen seuraajakseen tuli maalaisliiton Anshelm Alestalo. Westermarck oli myös Tuusulan kunnanvaltuutettuna ja hän toimi muun muassa Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliiton MTK:n puheenjohtajana.

Bjarne Westermarck oli naimisissa vuodesta 1909 Elvi Ingeborg Cannelinin kanssa. Akateemikko, ministeri ja professori Nils Westermarck oli heidän poikansa. Sosiologi ja professori Edvard Westermarck oli Bjarne Westermarckin setä. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Siltasaari-Peltonen, Tuula; Järvenpää, Ritva; Karhu, Sami; Jurmu, Pauliina (toim.): *Tuhat rautaa tulessa. Bjarne Westermarck Järvenpäätä ja Suomea rakentamassa.* Bjarne Westermarckin perinneyhdistys 2021.
## Aiheesta muualla
*
Bergamini-luokka (1960)

**Bergamini-luokka** oli Italian laivaston neljän 1960 vesillelasketun aluksen muodostama fregattiluokka.

## Alukset

## Lähteet

*

### Viitteet
Pikkukoski

**Pikkukoski** voi tarkoittaa seuraavia:

* Pikkukoski, koski Vantaanjoessa Helsingin Veräjämäessä
** Pikkukosken uimaranta Veräjämäessä
* Pikkukoski, koski Keravanjoessa Vantaan Rekolassa
* Pikkukoski, koski Jyrängönvirrassa Heinolassa.
Tinker, Tailor, Soldier, Spy (minisarja)

**Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja** on television minisarja vuodelta 1979, jonka on ohjannut John Irvin ja tuottanut BBC. Sarja perustuu John le Carrén samannimiseen romaaniin, jossa hän on käyttänyt hyväkseen Kim Philbyn tositarinaa. Sarja on seitsenosaisen ja se kestää yhteensä yli viisi tuntia. Pääroolia George Smileya näyttelee Alec Guinness.

Sarjan musiikin on säveltänyt Geoffrey Burgon, ja se on saanut runsaasti kiitosta. Kunkin jakson päätöskappale ”Nunc Dimittis” nousi jopa Britanniassa myyntilistoille.

Suomessa sarja esitettiin Kolmoskanavalla vuonna 1988.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pilsjärvi

**Pilsjärvi** () on entinen kylä Karjalan tasavallan Louhen piirin Ambarnyin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi samannimisen järven saaressa 30 kilometriä Ambarnyista linnuntietä lounaaseen.

Pilsjärven kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1723. Tuolloin siellä oli kaksi taloa. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa kylä toimi Vitsataipaleen volostin keskuspaikkana. Vuonna 1905 siellä oli 18 taloa, kirkko, koulu, kyytiasema ja 108 asukasta.

Neuvostoaikana perustettiin Louhen piiriin kuulunut Pilsjärven kyläneuvosto. Vuonna 1933 sen 19 asutuksessa oli 1&nbsp;500 asukasta, joista 55 % oli venäläisiä ja 35 % karjalaisia. Kyläneuvostoon kuuluivat Ala-Kuusemajärven (ven. *Nižneje Kumozero*), Jolmosen (*Jelmanga*), Kakaran (*Gagarino*), Marttinaisen eli Vonkajärven (*Vangozero*), Sarviniemen (*Buldyri*) ja Ylä-Kuusemajärven (*Vehneje Kumozero*) karjalaiskylät, Enkijärvi ja joukko muita Muurmannin radan asutuksia. Pilsjärvellä oli 146 asukasta, joista valtaosa oli karjalaisia. Välillä Kemin piiriin kuulunut Pilsjärven kyläneuvosto lakkautettiin vuonna 1959 ja sen asutukset liitettiin Enkijärven kyläneuvostoon.

## Lähteet
Ull

**Ull** (, 'kunnia') on skandinaavisessa mytologiassa oikeuden ja kaksintaistelujen sekä maanviljelyn jumala. Ullr on taitava jousimies ja hiihtäjä. Hänen salinsa nimi on Ydalir. Ullr on Sivin poika ja Thorin poikapuoli. Skadi meni naimisiin Ullrin kanssa erottuaan Njordista.

## Lähteet
Audi A4 (B9)

**Audi A4 B9** (Typ 8W) on Audi A4:n viidennen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2015–2024. Se korvasi edeltäneen B8-mallin ja seuraajaksi tuli A5 (B10).

## Audi A4 B9 (2015–2024)

Viidennen sukupolven A4 esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2015. Se perustuu Volkswagen Groupin modulaariselle MLB-pohjalevylle. Edeltäjään verrattuna auton pituus kasvoi 21 millimetriä ja akseliväli 12 millimetriä. Kehittyneemmän perusrakenteen ansiosta auto on kuitenkin 120 kilogrammaa edellismallia kevyempi.

Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä A4 B9 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Vuonna 2018 malli sai muun muassa uudet puskurit.

Perusteellisempi kasvojenkohotus tuli seuraavana vuonna, jolloin etusäleiköstä tuli aiempaa leveämpi ja matalampi sekä myös takavaloja ja -puskuria uudistettiin. LED-ajovaloista tuli vakiovaruste. 
 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kira Grünberg

**Kira Grünberg** (s. 13. elokuuta 1993 Innsbruck) on itävaltalainen kansanpuolueen poliitikko ja entinen seiväshyppääjä. 169 senttimetriä pitkä ja 58 kilogrammaa painava Grünberg edusti ATSV Innsbruckia ja hänen valmentajinaan toimivat Thomas Herzog ja Frithjof Grünberg. Grünberg pitää hallussaan Itävallan ennätystä sekä sisä- että ulkoradoilla.

Grünberg oli mukana vuoden 2014 EM-kilpailuissa Zürichissä. Hän selviytyi finaaliin hypättyään karsinnassa uuden Itävallan ennätyksen, mutta jäi finaalissa ilman tulosta. Vuosien 2013 ja 2014 joukkue-EM-kilpailuiden kakkosliigassa Grünberg oli kolmas. Vuoden 2015 Euroopan kisoista Bakusta Grünberg saavutti sekajoukkuekilpailun hopeaa voitettuaan seiväshypyn kisaennätyksellä 435.

Heinäkuussa 2015 Grünberg putosi harjoituksissa niskoilleen hypyn jälkeen. Häntä operoitiin monta tuntia, mutta hänen selkänikamansa olivat vaurioituneet niin pahasti, että Grünberg halvaantui kaulasta alaspäin. Loukkaantuminen päätti myös Grünbergin uran.

Hän kirjoitti elämästään vuonna 2016 julkaistun *My Jump Into New Life* -nimisen kirjan. Hän kykenee jo liikuttamaan käsiään ja opiskelee yliopistossa farmasiaa. 

Marraskuusta 2017 alkaen Grünberg on edustanut Itävallan kansanpuoluetta maan parlamentin alahuoneessa.
## Ennätykset
### Ulkoradat

### Sisäradat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kira Grünberg Itävallan parlamentin verkkosivuilla
Jordan Amavi

**Jordan Amavi** (s. 9. maaliskuuta 1994 Toulon) on togolaistaustainen ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Brestiä. Vasenjalkainen Amavi on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

## Ura
### Seurajoukkueura
Amavi aloitti ammattilaisuransa OGC Nicessä, jonka kakkosjoukkueessa hän pelasi vuosina 2011-2013 20 ottelua tehden kolme maalia. Seuran edustusjoukkueessa Ligue 1:ssä Amavi debytoi elokuussa 2013 Olympique Lyonia vastaan. Avausmaalinsa hän teki seuraavalla kaudella, syyskuussa 2014 FC Nantesin verkkoon. Kaudella 2014-2015 Amavi pelasi 36 ottelua tehden neljä maalia. 

Heinäkuussa 2015 Amavi siirtyi Englannin valioliigan Aston Villaan. Elokuussa 2017 hän siirtyi ranskalaisseura Marseilleen.

### Maajoukkueura
Amavi on edustanut useita Ranskan nuorisomaajoukkueita. Vuodesta 2014 hän on kuulunut alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen, jossa otteluita on kertynyt kolme kappaletta.

## Lähteet
Svetlana Mironova

**Svetlana Nikolajevna Mironova** (, s. 20. elokuuta 1986 Gorki, nykyinen Nižni Novgorod) on venäläinen suunnistuksen maailman- ja Euroopan-mestari. Mironova edustaa tamperelaista Kooveeta, johon hän siirtyi vuonna 2014.

Mironova voitti kultaa pitkältä matkalta hieman yllättäen vuoden 2014 MM-kilpailuista Italiasta. Hän lähti kilpailuun pienellä lähtönumerolla. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Invernessissä Mironova saavutti pronssia pitkältä matkalta. Strömstadin MM-kilpailuissa 2016 hän voitti viestissä kultaa yhdessä Anastasija Rudnajan ja Natalja Gemperlen kanssa mutta jäi henkilökohtaisilla matkoilla sijoille 15 ja 20. Tarton MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti viestissä hopeaa sekä sijoittui keskimatkalla neljänneksi ja sekajoukkueiden viestissä viidenneksi. Riian MM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui pitkällä matkalla kymmenenneksi.

EM-kilpailuista Mironovalla on viestikulta Falunista vuodelta 2012, pitkän matkan hopea Palmelasta vuodelta 2014 sekä viestin ja pitkän matkan pronssi Jeseníkistä vuodelta 2016. 

Mironova on suunnistuksen kokonaismaailmanrankingissa sijalla kymmenen marraskuussa 2017.

## Lähteet
Adam Vidjeskog

**Adam Vidjeskog** (s. 7. heinäkuuta 1998 Kruunupyy) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FF Jaroa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.

Vidjeskog on Terjärv US:n kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä Veikkausliigassa 2. elokuuta 2015, kun Jaro pelasi 1–1-vierastasapelin FC Lahtea vastaan. Se jäi hänen kauden ainoaksi veikkausliigaottelukseen. Jaron lisäksi hän pelasi myös sen farmijoukkue JBK:ssa.
Kaudella 2016 hän pelasi Ruotsissa Gefle IF:n ikäkausijoukkueessa, mutta palasi kaudeksi 2017 takaisin Pietarsaareen. Kaudeksi 2018 Vidjeskog siirtyi Veikkausliigaan PS Kemin riveihin. Kemissä hän pelasi yhdellä Veikkausliigakaudella 16 ottelua ja siirtyi kaudeksi 2019 Veikkausliigaan nousseen Kokkolan KPV:n riveihin. Hän pelasi seurassa 14 veikkausliigaottelua ja teki kaksi maalia. Kolmen KPV-kauden jälkeen Adam Widjeskog palasi Jaroon kaudeksi 2022 siirtyen kaudeksi 2023 Ruotsiin Ettanissa pelanneeseen Oskarshamn AIK:hon. Kaudeksi 2024 hän palasi Jaroon ollen nostamassa seuraa Veikkausliigaan. Kesällä 2025 hän pelasi Jarossa 25 veikkausliigaottelua ja teki yhden maalin.

Kaikkiaan Adam Widjeskog on pelannut Veikkausliigaa neljän kauden aikana Jaron, PS Kemin ja KPV:n riveissä ja pelannut niissä 56 ottelua ja tehnyt kolme maalia.

Adam Widjeskog on pelannut 14 kertaa Suomen ikäkausimaajoukkueissa.

Vidjeskogin isä Niklas Widjeskog pelasi ja valmensi Jarossa usean kauden ajan.

## Lähteet
Ykskaks paksuna

**Ykskaks paksuna** (engl. *Pramface*) on brittiläinen tilannekomediasarja, jonka on luonut ja ohjannut Chris Reddy. Sarjan esittäminen alkoi 23. helmikuuta 2012, ja sen viimeinen jakso esitettiin 25. maaliskuuta 2014. Sen kolme tuotantokautta esitti BBC Three -kanava.

Elokuussa 2014 vahvistettiin, ettei sarja enää jatku neljännelle tuotantokaudelle.

## Juoni

Parhaat ystävykset, 16-vuotiaat Jamie, Mike ja Beth, saavat loppukokeensa päätökseen ja lähtevät päättäjäisiin. Toisaalla 18-vuotias Laura karkaa kotiarestistaan ja suuntaa samoihin juhliin. Juhlissa Laura ja Jamie tapaavat ja harrastavat humalassa seksiä. Seuraavana aamuna Jamie kirjoittaa Lauralle ylös puhelinnumeronsa ja poistuu paikalta. Muutaman viikon kuluttua Laura tajuaa olevansa raskaana ja saa samalla selville Jamien iän.

Ensimmäisellä kaudella seurataan Jamien ja Lauran, sekä heidän läheistensä valmistautumista lapsen syntymään. Toinen tuotantokausi keskittyy pienen lapsen hoitoon ja Lauran totuttelemiseen äitinä oloon. Kolmannella tuotantokaudella Jamie ja Laura alkavat etsiä yhteistä asuntoa.

## Tuotanto

### Sijainti
Ohjelma kuvattiin pääasiassa Edinburghissa, Skotlannissa. Kuvauspaikkoina käytettiin muun muassa The Grangen asuinaluetta ja Corstorphinen kirkkoa.

### Rooleissa

## Jaksot
### Yleiskatsaus

### Jaksokuvaukset
#### Ensimmäinen tuotantokausi  (2012)


#### Toinen tuotantokausi (2013)


#### Kolmas tuotantokausi (2014)


## Esittäminen muissa maissa
*  Australia – Ohjelman esittäminen alkoi Australiassa 3. tammikuuta 2013 ABC2-kanavalla.
*  Yhdysvallat  – Hulu-kanava esitti ohjelman kokonaisuudessaan netissä.
*  Suomi – Suomessa ohjelman kaksi ensimmäistä tuontantokautta esitti Yle TV2.

## Lähteet
Kalykuliinit

**Kalykuliinit** ovat ryhmä polyketideihin kuuluvia myrkyllisiä orgaanisia yhdisteitä. Niitä on eristetty merissä elävistä sienieläimistä *Discodermia calyx* ja *Lamellomorpha strongylata*. Kalykuliinien myrkyllisyys perustuu proteiinifosfataasi 1:n ja proteiinifosfataasi 2:n toiminnan inhibiitioon. Niitä tutkitaan mahdollisina syöpälääkkeinä.

## Rakenne

Ensimmäisen kerran kalykuliineihin kuuluvaa yhdistettä kalykuliini A:ta (C50H81N4O15P) eristettiin vuonna 1986 Sagamilahdella tavatusta sienieläimestä *Discodermia calyx*. Tämän jälkeen sienieläimistä on eristetty kalykuliinit B (C50H81N4O15P), C (C51H83N4O15P) ja D (C51H83N4O15P) vuonna 1988, kalykuliinit E, F, G ja H vuonna 1990 ja kalykuliini J vuonna 1997. Kalykuliineja A, B, E ja F pn eristetty *D.calyx*-lajin lisäksi *Lamellomorpha strongylata*-sienestä. Kalykuliinien A&ndash;H rakenne koostuu syanoryhmästä, tetraeenifragmentista, fosforyloituneesta spiroketaalirakenteesta, oksatsolirenkaasta ja dipeptidiyksiköstä. Lisäksi yhdisteissä on useita hydroksyyliryhmiä. Kalykuliinien rakenteet eroavat toisistaan kaksoissidosten geometrian perusteella. Kalykuliini J:n rakenne poikkeaa siten, että yhdisteessä on tetraeeniyksikön sijaan trieeniyksikkö ja bromattu tetrahydrofuraanirengas. Kalykuliinien lisäksi eräissä sienieläimissä on kalykuliinien johdannaisia kalykulinamideja, joissa on syanoryhmän sijaan amidiryhmä liittyneenä tetraeeniyksikköön. Kalykuliinien rakenne on synteettisesti haastava, minkä vuoksi useat tutkimusryhmät ovat yrittäneet kalykuliinien kokonaissynteesiä. Vuoteen 2010 mennessä on julkaistu 6 kalykuliinien kokonaissynteesiä, joissa askelten määrä on 30&ndash;45 ja saanto on 0,02&ndash;0.9 %. Synteettisesti yhdistettä on tuotettu vain noin 0,4 mg.

:

## Myrkyllisyys
Kalykuliinit A ja C ovat voimakkaimpia tunnettuja proteiinifosfataasien inhibiittoreita lisäksi yhdiste on voimakkaasti sytotoksinen. Kalykuliinit läpäisevät helposti solukalvon. Kalykuliinien spiroketaaliosa sitoutuu proteiinifosfataasien aktiiviseen kohtaan ja tetraeeniketju sitoutuu entsyymin hydrofobiseen osaan. Proteiinifosfataasien inaktivoitumisen kannalta tärkeitä rakenneyksiköitä ovat fosfaattiryhmä, tetraeeniryhmä ja eräät hydroksyyliryhmät. Oksatsolirengas osallistuu proteiineihin sitoutumiseen ja syanoryhmällä ja dipeptidiyksiköllä on merkitystä sytotoksisuuden aiheuttajina. Kalykuliinien on havaittu aiheuttavan myös DNA:n pilkkoutumista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Calyculin A 
*PubChem: Calyculin B 
*PubChem: Calyculin C 
*PubChem: Calyculin D 
*DrugBank: Calyculin A