open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lehtisammalet

**Lehtisammalet** (Bryophyta) on sammalten ryhmään kuuluva kaari.  Ne ovat yleensä pienehköjä 2–10 cm korkeita vihreänsävyisiä kasveja, jotka peittävät maanpintaa mättäinä tai laajoina mattoina. Suomesta tunnetaan 661 lehtisammallajia. Niihin kuuluvat useimmat yleisesti tunnetut sammalet, esimerkiksi karhunsammalet (*Polytrichum*) ja rahkasammalet (*Sphagnum*).

Lehtisammalen rakenteeseen kuuluu varsi sekä yleensä suonelliset lehdet. Itiöpesäkettä, jossa on pois putoava kansi, peittää aluksi huntu. 

Lehtisammalet jaetaan neljään luokkaan:
*rahkasammalten luokka Sphagnopsida
*karstasammalten luokka Andreaeopsida
*karhunsammalten luokka Polytrichopsida
*aitosammalten luokka Bryopsida

Lehtisammalet voidaan jakaa myös viiteen alakaareen:
*Takakiophytina
**Tähän alakaareen kuuluu vain yksi suku *[[Takakia]]*, johon kuuluu kaksi lajia *[[Takakia ceratophylla]]* ja *[[Takakia lepidozioides]]*, jotka eivät esiinny Suomessa.
*Sphagnophytina
**Sphagnopsida - rahkasammalet
*Andreaeophytina
**Andreaeopsida - karstasammalet
*Andreaeobryophytina
**Andreaeobryopsida
*Bryophytina
**Oedipodiopsida - kiirunansammalet
***Vain yksi laji kiirunansammal (*Oedipodium griffithianum*)
**Polytrichopsida - karhunsammalet
**Tetraphidopsida - lahosammalet
**Bryopsida - aitosammalet

Suomalainen Viktor Ferdinand Brotherus (1849–1929) oli aikanaan maailman huomattavin lehtisammalten tutkija, joka muun muassa keräsi maailman suurimman yksityisen sammalkokoelman, 120&nbsp;000 näytettä ympäri maailmaa ja määritti tieteelle uusia lajeja 1&nbsp;800. Nykyisin kokoelmat ovat Helsingin yliopiston Kasvimuseossa. Hänen kirjoittamansa lehtisammalien systematiikkaa käsittelevä teos (1909) on ollut pitkään käyttökelpoinen ja ainoa koko maailman lehtisammalia koskeva määritysopas maailmassa.

## Katso myös
*sarvisammalet
*maksasammalet

## Lähteet
Arsenal

**Arsenal** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Arsenal FC, lontoolainen jalkapalloseura
* Arsenal FC, argentiinalainen jalkapalloseura
* Arsenal, helsinkiläinen urheiluseura
* Omaisuudenhoitoyhtiö Arsenal, Suomen 1990-luvun pankkikriisissä syntynyt roskapankki
* Arsenal de l'Aéronautique, ranskalainen lentokonevalmistaja
* Arsenal, neuvostoliittolainen, Oleksandr Dovženkon ohjaama elokuva vuodelta 1928
* FK Arsenal Kiova, ukrainalainen jalkapalloseura
* Arsenale, historiallinen telakka- ja teollisuusalue Venetsiassa.
Ptolemaios Keraunos

**Ptolemaios Keraunos** ("Salama") (? – 279 eaa.) oli Makedonian kuningas 281–279 eaa. Hän oli Egyptin faarao Ptolemaios I:n ja tämän kolmannen vaimon Eurydiken, Antipatroksen tyttären, poika. 

Isä suunnitteli aluksi, että Keraunos olisi hänen seuraajansa. Hän alkoi pian kuitenkin suosia toista poikaansa (Ptolemaios II), jonka hän sai neljännen vaimonsa Bereniken kanssa. Ptolemaios II:a tuli Ptolemaios I:n kanssahallitsija ja kruununperillinen vuonna 282 eaa. Ptolemaios Keraunos lähti Egyptistä Traakian kuninkaan Lysimakhoksen luokse. Lysimakhos oli naimisissa Keraunoksen siskopuolen Arsinoen kanssa ja Lysimakhoksen poika Agathokles oli naimisissa Keraunoksen siskon Lysandran kanssa. Arsinoe juonitteli Agathoklesta vastaan ja lopulta Lysimakhos antoi teloittaa oman poikansa. Peloissaan Lysandra pakeni Persian kuningas Seleukoksen luokse. Keraunos seurasi hänen mukanaan.

Seleukos käytti heti tilannetta hyväkseen ja aloitti sodan Lysimakhosta vastaan. Lysimakhoksen tappion jälkeen Korupedionin taistelussa vuonna 281 eaa. Seleukos aikoi vallata Traakian ja Makedonian. Kun armeija oli ylittänyt Hellespontin, Ptolemaios Keraunos murhasi Seleukoksen syyskuussa 281 eaa. ja valtasi itse Traakian sekä Makedonian. Sotilaat tunnustivat hänet kuninkaaksi. Antipatroksen lapsenlapsena Ptolemaioksen oli helppo vaatia itselleen Makedonian kruunua. 

Noustuaan valtaistuimelle Ptolemaios meni naimisiin siskopuolensa Arsinoen kanssa, mutta antoi pian murhata Arsinoen ja Lysimakhoksen lapset. Arsinoe pakeni Egyptiin, veljensä Ptolemaios II:n luokse.

Vuonna 279 eaa. Makedoniaan hyökkäsivät keltit ja Ptolemaios Keraunos kuoli taistelussa heitä vastaan. Hänen veljestään Meleagroksesta tuli uusi kuningas, mutta hänkään ei saanut taltutettua villejä kelttejä.
Neumann

**Neumann** voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:

* Neumann, Suomessa 1980-luvun lopulla toiminut yhtye

#### Henkilöitä:
* Alfred Neumann (1895–1952), saksalainen kirjailija
* Balthasar Neumann (1687–1753), saksalainen arkkitehti 
* Elisabeth Noelle-Neumann (1916–2010), saksalainen valtiotieteilijä 
* Erich Neumann (1892–1948), saksalainen natsipoliitikko
* Erich Neumann (1905–1960), saksanjuutalainen psykologi
* Franz Ernst Neumann (1798–1895), saksalainen fyysikko, matemaatikko ja mineralogi
* Franz Leopold Neumann (1900–1954), saksalais–amerikkalainen oikeusoppinut ja Frankfurtin koulukunnan edustaja
* Gerda Neumann (1915–1947), tanskalainen näyttelijä ja laulaja
* Gustav Ritter von Neumann (1859–1928), itävaltalainen arkkitehti
* Hannah Neumann (s. 1984), saksalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
* John Neumann (1811–1860), yhdysvaltalainen katolinen piispa, redemptoristi, kirkkojen rakennuttaja ja pyhimys
* John von Neumann (1903–1957), amerikanjuutalainen matemaatikko, tietotekniikan ja peliteorian kehittäjä
* Jutta Neumann (s. 1932), saksalainen keihäänheittäjä
* Jörg Neumann (s. 1941), saksalainen aitajuoksija
* Klaus Neumann (1923–2000), saksalainen sotilaslentäjä
* Kurt Neumann (1908–1958), saksalais-yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja
* Margarete Buber-Neumann (1901–1989), saksalainen kirjailija
* Oscar Rudolph Neumann (1867–1946), saksalainen lintutieteilijä
* Paul Neumann (1875–1932), itävaltalainen uimari
* Pertti Neumann (s. 1959), suomalainen muusikko, Dingo-yhtyeen laulaja
* Peter R. Neumann (s. 1974), saksalainen sotatieteilijä ja terrorismin asiantuntija
* Robert Neumann (1897–1975), itävaltalainen kirjailija
* Therese Neumann (1898–1962), saksalainen katolinen mystikko ja stigmaatikko
* Tobi Neumann (s. 1965), saksalainen muusikko
* Václav Neumann (1920–1995), tšekkiläinen kapellimestari
* Wilhelm Neumann-Torborg (1856–1917), saksalainen kuvanveistäjä.

## Katso myös
* Neuman, useiden eri henkilöiden nimi.
Ullanlinna

**Ullanlinna** () on Helsingin eteläisen kantakaupungin kaupunginosa, joka tunnetaan nykyisin muun muassa lukuisista puistoistaan. Sen väkiluku on vajaa 10&nbsp;700. Kaupunginosan ”linna”-nimi on 1700-luvun linnoitussuunnitelmien perua. ”Ulla”-nimi taas tulee kuningatar Ulriika Eleonooran (1688–1741) mukaan. Nykyinen rakennuskanta on suurelta osin jugendia.

Ullanlinnan suurin puisto on Tähtitorninvuori, jossa on Carl Ludvig Engelin suunnittelema observatorio. Ylioppilaat juhlivat perinteisesti vappuaamua Ullanlinnanmäellä, joka kuitenkin sijaitsee viereisessä Kaivopuiston kaupunginosassa.

Huomattava osa *[[Salatut elämät]]* -sarjan ulkokuvauksista on kuvattu Ullanlinnassa, erityisesti Huvilakadulla. Vuonna 2015 ulkokohtauksia alettiin kuitenkin kuvata Konalassa ja Munkkiniemessä.

## Liikenneyhteyksiä
Ullanlinnaan pääsee neljällä eri raitiovaunulinjalla: linjat 1, 10 ja 2/3 (muuttaa linjanumeroa Olympiaterminaalilla). Runkobussilinjat 20 ja 30 palvelevat myös Ullanlinnaa.


Tiedosto:Designmuseo 2019.jpg|Designmuseo.
Tiedosto:Korkeavuorenkatu 2.jpg|Korkeavuorenkatu. 
Tiedosto:Johanneksen kirkko Johannes church.jpg|Johanneksen kirkko.
Tiedosto:Kapteeninkatu 8-10, Pietarinkatu 20, Pietarinkuja 3. - Helsinki 2018 - G4267 - hkm.HKMS000005-km0000pa3f.jpg|Eiran Maja. 
Tiedosto:Neitsytpolun ja Pietarinkadun risteys.jpg|Neitsytpolun ja Pietarinkadun risteys.
Tiedosto:Laivanvarustajankatu 2019.jpg|Laivanvarustajankatu.
Tiedosto:Eira Hospital at Tehtaankatu and Laivurinkatu in Ullanlinna, Helsinki, Finland, 2021 June.jpg|Eiran sairaala.
Tiedosto:Tähtitornin vuori, Helsinki - DSC04376.JPG|Tähtitorninvuori. 
Tiedosto:Tehtaankatu 5, Vilho Lekmanin suunnittelema rakennus Puistola vuodelta 1910 - G39454 - hkm.HKMS000005-km0000p88g.jpg|Tehtaankatu 5. 


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Interaktiivinen Ullanlinnan kartta (helsinginkartta.fi) 
* Korttelit.fi: kartta ja valokuvia
Leonard Bernstein

**Leonard Bernstein** (alkujaan **Louis Bernstein**, 25. elokuuta 1918 Lawrence, Massachusetts – 14. lokakuuta 1990 New York) oli yhdysvaltalainen kapellimestari, säveltäjä ja pianisti. Hän on 1900-luvun maineikkaimpia yhdysvaltalaisia kapellimestareita ja säveltäjiä. Kapellimestarina Bernstein toimi pitkäaikaisena New Yorkin filharmonikoitten ylikapellimestarina. Bernsteinin tunnetuin teos on musikaali *[[West Side Story]]* (1957). Lisäksi hän sävelsi muun muassa paljon muuta näyttämömusiikkia ja kolme sinfoniaa.

## Nuoruus

Leonard Bernsteinin vanhemmat olivat ukrainanjuutalaisia ensimmäisen polven maahanmuuttajia. Leonard ryhtyi opiskelemaan pianonsoittoa 10-vuotiaana, mutta hänen vanhempansa halusivat hänelle tavallisen koulutuksen ja lähettivät hänet Bostoniin. Harvardin yliopistossa hän otti pääaineekseen musiikin. Hän aikoi tulla konserttipianistiksi mutta päätti sitten ryhtyä opiskelemaan orkestrointia Curtis Institute of Musicissa Philadelphiassa.

Tärkeitä Bernsteinin kehitykselle olivat kesät Tanglewoodissa, jossa hän opiskeli kapellimestari Serge Koussevitzkyn johdolla. Vuonna 1942 Koussevitzky kutsui hänet assistentikseen. Bernsteinin emotionaalisesti ladattuihin esityksiin kiinnitti huomiota muiden muassa Arthur Rodzinski, joka kutsui hänet New Yorkin filharmonikkojen apulaiskapellimestariksi.

## Kapellimestarin ura

Bernstein sai tilaisuutensa 25-vuotiaana, kun hänen piti päivän varoitusajalla paikata estynyttä vierailevaa kapellimestaria. Hän hurmasi energisellä esityksellään kaikki ja sai kuvansa *[[The New York Times]]in* etusivulle. Parin vuoden kuluttua hänet oli nimitetty New York Cityn sinfoniaorkesterin kapellimestariksi.

Bernstein opetti itse Tanglewoodissa vuodesta 1951 lähtien. Samana vuonna hän meni naimisiin chileläisen näyttelijän ja pianistin Felicia Montealegren kanssa. Vuonna 1956 Bernstein nimitettiin New Yorkin filharmonikkojen kapellimestariksi ja Dmitri Mitropouloksen jälkeen orkesterin ylikapellimestariksi vuonna 1958, jossa tehtävässä hän jatkoi vuoteen 1969. Sinä aikana hän johti New Yorkin filharmonikkoja useammassa konsertissa kuin kukaan hänen edeltäjistään. Myöhemmin hänet nimitettiin orkesterin elinikäiseksi kunniakapellimestariksi.

Bernstein vieraili Euroopassa kapellimestarina jo heti toisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 1953 hänestä tuli ensimmäinen yhdysvaltalainen kapellimestari, joka johti Milanon La Scalassa.

## Säveltäjä

Bernsteinin on sanottu säveltäjänä edustaneen sukupolvensa ääntä. Hän edusti urbaania amerikkalaisuutta 1940-luvun sodanjälkeisistä tunnelmista 1970-luvun sodanvastaisuuteen, Berliinin muurin ja neuvostokommunismin romahtamiseen. Bernstein piti historian suurimpana säveltäjänä Ludwig van Beethovenia, sillä tämän sävellysten rakenne oli Bernsteinin käsityksen mukaan ”täydellinen”. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla

* Leonard Bernstein. Virallinen kotisivu. 
* Muistokirjoitus. *The New York Times*.
Nicolaus Otto

**Nicolaus August Otto** (10. kesäkuuta 1832 – 26. tammikuuta 1891) oli saksalainen bensiini- eli ottomoottorin keksijä. Hän laati ensimmäisen kuvauksen keksinnöstään vuonna 1876. Siinä hän totesi, että moottorin teho kasvaa merkittävästi, kun kaasuseosta puristetaan kokoon ennen sen sytyttämistä. Tämä tapahtuu nelitahtimoottorissa, kun mäntä puristaa kaasuseoksen sylinterinkantta vastaan.

Otto kiinnostui Jean-Joseph-Etienne Lenoirin kehittämästä kaasumoottorista ja kehitti siihen parannuksia. Otto ja Eugen Langen rakensivat oman ilmanpaineessa toimivan moottorinsa vuonna 1864, joka sai vuoden 1867 Pariisin maailmannäyttelyssä paremman vastaanoton kuin muut kaasumoottorit koska heidän moottorinsa toimi paremmalla hyötysuhteella. Otto kehitti nelitahtisen moottorin, jossa seoksen puristus mahdollisti hyötysuhteen parantumisen alle viidestä prosentista viiteentoista prosenttiin 1880- ja 1890-luvuilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pierce Brosnan

**Pierce Brendan Brosnan** (s. 16. toukokuuta 1953 Drogheda, Irlanti) on yhdysvaltalais-irlantilainen näyttelijä ja elokuvatuottaja. Brosnan esitti vuosina 1995–2002 James Bondin roolia neljässä Bond-elokuvassa (*[[007 ja kultainen silmä]]*, *[[Huominen ei koskaan kuole]]*, *[[Kun maailma ei riitä]]* ja *[[Kuolema saa odottaa]]*) ja näiden pohjalta tehdyissä videopeleissä.

## Elämä ja ura
### Varhainen elämä
Pierce Brosnan syntyi 16. toukokuuta 1953 Irlannin Droghedassa. Isä hylkäsi perheen pian pojan syntymän jälkeen, ja kun äiti muutti Englantiin töihin, sukulaiset kasvattivat Piercen.

### Näyttelijänura
Brosnan muutti 15-vuotiaana Lontooseen ryhtyäkseen näyttelijäksi. Siellä hän liittyi teatteriryhmään ja opiskeli sen jälkeen näyttelemistä Drama Centressä. Hän muutti vaimonsa kanssa Yhdysvaltoihin, jossa hän sai pääroolin NBC:n salapoliisisarjassa *[[Remington Steele]]* (1982–1987).

Brosnan valittiin vuonna 1986 esittämään James Bondia, mutta hänen sopimuksensa NBC:n kanssa esti häntä ottamasta tarjousta vielä silloin vastaan. *Remington Steelen* jälkeen Brosnan näytteli muissa televisio- ja elokuvarooleissa.

Brosnan sai Bondin roolin vuonna 1994. Hän esiintyi neljässä Bond-elokuvassa, *[[007 ja kultainen silmä]]* (1995), *[[Huominen ei koskaan kuole]]* (1997), *[[Kun maailma ei riitä]]* (1999) ja *[[Kuolema saa odottaa]]* (2002). Bond-elokuvien ohella Brosnan on näytellyt useissa muissakin menestyselokuvissa jännityselokuvista musikaaleihin ja komedioihin, kuten *[[Mrs. Doubtfire – Isä sisäkkönä]]* (1993), *[[Matador (vuoden 2005 elokuva)|Matador]]* (2005), *[[Mamma Mia! (elokuva)|Mamma Mia!]]* (2008), *[[The Ghost Writer]]* (2010) ja *[[Mamma Mia: Here We Go Again!]]* (2018).

### Yksityiselämä
Brosnan oli 1980–1991 naimisissa australialaisen näyttelijän Cassandra Harrisin kanssa. Harris kuoli munasarjasyöpään 1991. Heille syntyi vuonna 1983 poika. Brosnan adoptoi Harrisin aiemmassa liitossa syntyneet lapset, tyttären ja pojan. Adoptiotytär kuoli 41-vuotiaana vuonna 2013 munasarjasyöpään.

Vuodesta 2001 lähtien Brosnan on ollut naimisissa yhdysvaltalaisen kirjailijan ja journalistin Keely Shaye Smithin kanssa, jonka hän tapasi Meksikossa vuonna 1994. Heillä on kaksi poikaa.

Brosnan on ympäristönsuojelija. Brosnan perusti elokuvatuotantoyhtiön Irish DreamTeamin vuonna 1996 Beau St. Clairin kanssa.

Brosnan sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 2004.

## Tunnustuksia
Brosnan on ollut kaksi kertaa Golden Globe -ehdokkaana: vuonna 2006 elokuvasta *[[Matador (vuoden 2005 elokuva)|Matador]]* ja vuonna 1985  televisiosarjasta *Nancy Astor*. Brosnan sai tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 1997.

## Valikoitu filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

### Ääniroolit videopeleissä

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Pierce Brosnanin kotisivu
Viuhahtaminen

**Viuhahtaminen** on alastomana juoksua julkisella paikalla. Esimerkiksi urheilutapahtumat ovat suosittuja paikkoja viuhahduksille. Viuhahtamisesta tuli suosittu villitys 1970-luvun alussa.

Maailman laajimmin nähty viuhahdus tapahtui vuonna 1974 Oscarien jakotilaisuudessa, kun silloin 33-vuotias Robert Opel viuhahti näyttämön halki ja näytti samalla sormillaan V-merkkiä. Suurin joukkoviuhahdus eli alastonjuoksu, noin 1&nbsp;500 mies- ja naisopiskelijaa kerralla, tapahtui tiettävästi Georgian yliopistossa 1974
.

Kuuluisa viuhahtaja on Mark Roberts, jonka tiedetään esiintyneen monissa suurissa urheilutapahtumissa vuonna 1993 alkaneella urallaan. Hän itse on kertonut viuhahtaneensa kaikkiaan 570 kertaa yhteensä 24 eri maassa.

Yleensä viuhahtamista ilmenee enemmän miesten kuin naisten keskuudessa ja sen voi liittää myös opiskelijakulttuuriin. Itse viuhahtamisen syynä voi olla huomionhakuisuus ja se voi liittyä esimerkiksi vedonlyöntiin. Toisaalta viuhahtaminen voi olla myös irvailua liikoja sääntöjä kohtaan ja jopa pienimuotoista anarkiaa.

Viuhahtaja voi toimia myös mainosmielessä tai yhteiskunnallisen huomion herättämiseksi. Muun muassa The Sun tabloidi-lehti on tunnettu useasti toistuvista tempauksista, joissa lehti maksaa urheilukentille tms. juokseville viuhahtajille, joiden ihossa tai muussa mukanaan pitämässä esineessä mainostetaan kyseistä lehteä. Yhteiskunnallisesta vaikuttamisesta nakuilun keinoin merkittävimpiä ovat turkiksia vastustava PETA-järjestö, jonka "olen mieluummin alasti kuin pidän turkiksia" kampanja on saanut monet huippumallit ja kuuluisuudet nakuilemaan, ja Fuck for Forest, ryhmä, joka haluaa pelastaa sademetsät viuhahtamalla ja pornoa tekemällä.

## Katso myös
* Elokuva *[[Viu-hah hah-taja]]* 1974.
* Irwin Goodmanin musiikkikappale ”Viuhahdus” 1974.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ylioppilaslehden artikkeli 4/2000 
* Mark Roberts - kuuluisa viuhahtaja
* Ylen Elävä arkisto – Viuhahtelu puhutti 1970-luvulla
* [Ian Bradshaw'n valokuva ''The Twickenham Streaker'' (1974)](http://en.wikipedia.org/wiki/Ian_Bradshaw_(photographer))
Commodore LCD

**Commodore LCD** oli kokeellinen tietokonemalli, josta on joissakin tilanteissa käytetty lyhennettä C=LCD tai CLCD, jonka virheellisesti on luultu tarkoittavan Color-LCD eikä Commodore LCD kuten pitäisi. Se oli prototyyppi, josta on olemassa vain muutama kappale. Laitteessa hyödynnettiin samoja resursseja kuin esimerkiksi Commodore 16 -koneessa. Commodore LCD julkaistiin tammikuussa 1985. 

## Tekniset tiedot
*Suoritin: 
*MOS 65C102
*1 tai 2 MHz (tieto vaihtelee lähteestä riippuen )
*96 kB RAM ja 32 kB ROM
*Tekstitilassa: 80 × 16 merkkiä
*Grafiikkatilassa: 480 × 128 pikseliä
*Ei ääntä

## Käyttöjärjestelmä
*BASIC version 3.6 (lähes yhteensopiva BASIC versio 7:n kanssa)
*Laite sisälsi useita ohjelmia, joista esimerkkeinä:
**Tekstinkäsittely
**Taulukkolaskenta
**Taskulaskin

## Lisälaitteita
*Paristokäyttöinen tulostin (yksi prototyyppi)
*Sisäänrakennettu 300 baudinen modeemi.
Icelandair

**Icelandair**  on Islannin kansallinen lentoyhtiö. Yhtiön kotikenttänä toimii Keflavíkin kansainvälinen lentoasema. Nykyään Icelandair on Islannin suurin kuljetusyhtiö. 

Icelandair tarjoaa lentoja Atlantin yli siten, että matkaan kuuluu parin tunnin välipysähdys Islannissa.

## Historia
Icelandair aloitti toimintansa vuonna 1937 käyttäen nimeä *Flugfelag Akureyrar*. Yhtiön kotipaikkana toimi tällöin pohjoisislantilainen Akureyrin kaupunki. Vuonna 1943 yhtiö siirsi toimintansa Reykjavíkiin ja muutti nimensä *Flugfelag Islandsiksi*.

Vuonna 1944 *Flugfelag Islands* sai ensimmäisen kilpailijansa – *Loftleiðirin*. 1945 *Flugfélag Íslands* aloitti ensimmäisenä islantilaisena lentoyhtiönä kansainväliset lennot Largsiin, Skotlantiin. *Loftleiðir* seurasi *Flugfélag Íslandsin* jalanjälkiä ja aloitti pari vuotta myöhemmin oman kansainvälisen liikenteensä. Vuonna 1953 *Loftleiðir* aloitti myös ensimmäiset lennot Islannista Atlantin yli.

Kilpailu jatkui vuoteen 1973 asti, jolloin lentoyhtiöt yhdistyivät toisiinsa. Tällöin myös nimi  vaihtui *Flugleiðiriksi*, joka muodostui yhtiöiden edellisten nimien yhdistelmästä. Muutamaa vuotta myöhemmin nimi vaihtui kansainvälisemmäksi *Icelandairiksi*, joka on käytössä tänäkin päivänä. *Flugleiðir*-nimeä kuitenkin käytettiin yhä Islannin sisäisessä markkinoinnissa.

Vuonna 2003 Icelandair sai kilpailijakseen halpalentoyhtiö Iceland Expressin, joka lensi Keflavikistä Kööpenhaminaan ja Lontooseen

Lokakuusta 2005 lähtien Icelandair-yhtiön omistaja on ollut Icelandair Group, joka omistaa kymmenkunta matkailualalla ja lentoliikenteessä toimivaa yhtiötä.

Icelandair aloitti helmikuussa 2015 kahdesti viikossa liikennöidyn lennon Reykjavikista Birminghamiin. Kohteeseen, joka oli lentoyhtiön viides Britanniassa, lennettiin Boeing 757 -lentokoneilla.

## Laivasto

### Nykyinen laivasto
Huhtikuussa 2025 Icelandairin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 15,6 vuotta.

## Katso myös

*Icelandair Group
*FL Group

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yhtiön suomenkielinen kotisivu
Ben Johnson (pikajuoksija)

**Benjamin Sinclair ”Ben” Johnson** CM (s. 30. joulukuuta 1961 Falmouth, Jamaika) on kanadalainen entinen pikajuoksija, joka sittemmin jäi kiinni dopingista. Hänen päämatkansa oli 100 metrin juoksu.

Johnsonin ensimmäiset MM-kilpailut olivat Helsingissä 1983, jolloin hänen kisataipaleensa jäi semifinaaleihin. Johnson juoksi tuolloin kuudenneksi ajalla 10,44. Seuraavan vuoden olympialaisissa Los Angelesissa hän juoksi 100 metriä aikaan 10,22, joka riitti kolmanteen tilaan. Carl Lewis ja Sam Graddy jättivät vielä Johnsonin taakseen. Johnson juoksi myös Kanadan joukkueessa Tony Sharpen, Desei Williamsin ja Sterling Hindsin kanssa 4 × 100 metrillä. Joukkueen aika oli 38,70 ja se riitti kolmanteen tilaan. 

Ura jatkui nousujohteisena, ja vuoden 1987 Rooman maailmanmestaruuskilpailuissa Johnson voitti 100 metrin juoksun maailmanennätysajalla 9,83. Soulin olympialaisissa 1988 Johnson voitti jälleen ja paransi maailmanennätystään aikaan 9,79. Hän jäi kuitenkin tämän jälkeen kiinni kiellettyjen aineiden käytöstä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon. 

Johnson esiintyi uransa huipulla ollessaan näkyvästi mainoksissa ja sai rahakkaita sponsorisopimuksia, mutta rahahanat hyytyivät nopeasti dopingkäryn jälkeen. Hän ei kuitenkaan luovuttanut, vaan osallistui kilpailukiellon päätyttyä Tokion MM-kisoihin 1991 ja Barcelonan olympialaisiin 1992 kohtalaisella menestyksellä. Tokiossa Johnson osallistui 4 × 100 metrin viestiin, joka päättyi Kanadan osalta loppukilpailun kahdeksanteen sijaan. Barcelonassa hän juoksi 100 metrillä ja 4 × 100 metrillä Kanadan joukkueessa välieräpaikan.

Tammikuussa 1993 Johnson jäi uudestaan kiinni dopingista Montrealin sisäratakilpailuissa ja sai elinikäisen kilpailukiellon. Kaikki hänen tuloksensa mitätöitiin, mukaan lukien halliratojen 60 metrin maailmanennätys.

Myöhemmin Johnson on kertonut useaan otteeseen olleensa sabotaasin ja salaliiton uhri Soulin tapahtumissa. Valmentajan todistuksen mukaan vaikka Johnson käytti dopingia kuten muutkin, juuri doping-näytteestä löytynyt stanotsololi ei kuulunut Johnsonin käyttämiin doping-aineisiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ylen Elävä arkisto: Ben Johnson kiinni steroideista
Hakuninmaa

**Hakuninmaa** () on Helsingin Kaarelan kaupunginosaan kuuluva asuinalue. Hakuninmaan itä- ja pohjoispuolella on Keskuspuisto, eteläpuolella Maununneva, lounaassa Kannelmäki ja lännessä Mätäjoki ja sen takana Malminkartano.

Hakuninmaan muodostavat Kalannintien ympäristö, joka on alun perin 1950-luvulla rakennettua rintamamiestaloaluetta, sekä toisaalta Perhekunnantien seutu, jossa on valtaosin 1980-luvulla rakennettuja puurakenteisia, arava-rahoitteisia yksi- ja kaksikerroksisia rivi- ja paritaloja. Hämeenlinnanväylän länsipuolella Hakuninmaahan kuuluu Runonlaulajantien ympäristö sekä muusta Hakuninmaasta erillään Sorolantien ja Laitilantien ympäristöt. Hakuninmaahan luettiin aiemmin myös erillinen, Vantaaseen rajoittuva Hakuninmaantien alue, joka oli pieni teollisuusalue. Nykyisin Kuninkaantammen kaupunginosaksi kutsuttavalle alueelle on rakenteilla usean tuhannen asukkaan kaupunginosa.

Perhekunnantiellä toimii päiväkoti ja vuoteen 2015 aktiivisessa toiminnassa ollut kioski sekä läntisellä Hakuninmaalla Kannelmäen peruskoulun yläaste ja ruotsinkielinen ala-aste Kårböle lågstadieskola. Lähin ala-aste sijaitsee Kanneltiellä Kannelmäessä. Muuten lähimmät palvelut sijaitsevat Kannelmäessä sekä Vantaan Kaivokselassa ja Myyrmäessä.

Hakuninmaan asuinalueet ovat sijaintinsa puolesta hyvin rauhallisia, muun muassa läpikulkuliikenteen puuttuessa kokonaan. Alueelta pääsee myös helposti Keskuspuiston ulkoilumaastoihin, muun muassa Haltialan alueelle ja Vantaanjoen varteen Pitkäkoskelle, jossa on myös suojeltu rinnelehto. Paloheinän ulkoilukeskus ja Pitkäkosken maja palvelevat samoin lähistöllä.

Hakuninmaalle pääsee keskustasta, Otaniemestä ja Kannelmäestä kulkevilla linjoilla runkolinjalla 40 ja 42, 52. Myös Hämeenlinnanväylää kulkevilla busseilla runkolinjalla 400 ja muut bussit: 431, 431B, 456, 415N, 465, 464, 457 on pysäkkejä Hakuninmaan kohdalla.


Perhekunnantie 2.jpg|Perhekunnantie
Serkustentie.jpg|Serkustentie
Hakuninmaan päiväkoti.jpg|Hakuninmaan päiväkoti


## Lähteet
* Helsinki alueittain 2005. 205 Kaarelan peruspiiri  (pdf)
### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Hakuninmaa satelliitista. Hakuninmaa sijaitsee Malminkartanon itäpuolella, Vantaan eteläpuolella ja rajoittuu idässä Keskuspuistoon.
Vaakuna

**Vaakuna** on vaakunaselityksen määrittämä, kilvelle sijoitettu heraldinen tunnus.

## Vaakunalajit
Vaakunat voidaan jaotella esimerkiksi seuraavasti:

* Henkilövaakunat jaetaan aatelisvaakunoihin ja porvarisvaakunoihin.
* Yhteisövaakunoita ovat muun muassa ammattikuntavaakunat, yhdistysvaakunat ja sukuseuravaakunat.
* Aluevaakunoita käyttävät esimerkiksi valtiot, läänit, maakunnat ja kunnat.
* Kirkollisissa vaakunoissa on kilven ulkopuolella kirkkoon liittyviä elementtejä, kuten pyhiinvaeltajan hattu, paimensauva, arkkipiispanristi, piispanhiippa ja ristisauva.

## Vaakunan osat

Yksinkertaisimmillaan vaakuna on pelkkä kilpi väreineen ja tunnuksineen. Vaakunan tunnuksia ovat kilven jaot, airutkuviot sekä muut kuviot eli ristit ja yleiskuviot. Kilven päällä voi olla kypärä peitteineen ja koristeineen. Täydellisessä vaakunassa voi kilven ja kypärän lisäksi olla myös arvokruunu, kilven jalusta, kilvenkannattajat, kilven takana olevaa esineistöä sekä vaakunaviitta tai vaakunateltta. Lisäksi vaakunassa voi olla tunnuslause, sotahuuto ja kunniamerkki. Hallitsijan vaakunassa voi olla kruunausviitta.

## Käyttö
Vaakuna on arvokas symboli, mikä kuuluu ottaa huomioon sen sijoituksessa. Vaakuna sijoitetaan arvokkaaseen ja keskeiseen paikkaan, eikä sitä peitetä tai varusteta siihen kuulumattomilla lisäkkeillä. Kun vaakunoita on useita, arvokkain vaakuna sijoitetaan arvokkaammalle paikalle kuin vähemmän arvokkaat vaakunat. Vaakunan muotoilu ja valmistusmateriaali riippuvat vaakunan sijoituspaikasta. Seinään sijoitettu vaakuna voidaan valmistaa esimerkiksi mosaiikista tai graniitista. Vierekkäin sijoitetut vaakunat muotoillaan niin, että oikeanpuolisen vaakunan kuviot käännetään vasemmanpuolista kohti, joitain luonnollisia poikkeuksia, kuten tähtikuvioita ja kirjaimia, lukuun ottamatta. Kirkossa olevat vaakunat käännetään alttaria kohti, ja teatterissa näyttämöä kohti. Auton kyljessä ja muissa liikkuvissa kohteissa vaakuna käännetään menosuuntaa kohti. Lipussa vaakuna käännetään tankoon päin.

## Katso myös
* Suomen kunnanvaakunat
* Suomen kirkolliset vaakunat
* Ruotsin kuntavaakunat
* Luettelo itsenäisten valtioiden vaakunoista

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Gunnar Clément : Ukko-Pekan ja sotamarsalkka Mannerheimin vaakunat. Aatelismerkkien synty ja kehitys vuosisatojen kuluessa, Hakkapeliitan joulu, 01.12.1934, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Luettelo Espanjan maakunnista pinta-alan mukaan

Tämä on **luettelo [[Espanja]]n [[Espanjan maakunnat|maakunnista]]** järjestettynä **[[pinta-ala]]n mukaan**.

## Katso myös
* Luettelo Espanjan maakunnista väkiluvun mukaan
* Luettelo Espanjan itsehallintoalueista pinta-alan mukaan
* Luettelo Espanjan itsehallintoalueista väkiluvun mukaan
Vallankumouksellinen nuorisoliitto

**Vallankumouksellinen nuorisoliitto** (VKN) oli vuosina 1986–1991 toiminut suomalainen vasemmistolainen nuorisojärjestö. Liitossa vaikuttivat Demokraattisen Vaihtoehdon ja Suomen Kommunistisen Puolueen (yhtenäisyys) nuoret kannattajat.

SKDL:n nuorisojärjestö Suomen Demokraattinen Nuorisoliitto hajosi vuoden 1985 liittokokouksen jälkeen, kun Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) enemmistön kannalla olleet syrjäyttivät SKP:n taistolaisen opposition kannattajat järjestön päätöksenteosta. Oppositio jäi tappiolle äänin 300–200. Vuonna 1986 oppositio järjestäytyi nimellä **Punaisen nuorison neuvosto**. Neuvostoa johti Markku Kangaspuro. Toukokuussa SDNL erotti noin 500 osastoa, jotka olivat tekemisissä PNN:n kanssa. VKN perustettiin syksyllä 1987 Oulussa SKP:n opposition muodostaman Devan nuorisojärjestöksi.

VKN julkaisi lehteä *Muutos – vallankumouksellinen nuorisolehti* (1986–1990). Sitä kustansi aluksi *Idän pikajuna* -niminen yhdistys, joka toimi rekisteröitymisvaiheessa VKN:n perustana.

VKN:n järjestämiä tempauksia olivat muun muassa Freda 42:n ja Työvoimaministeriön valtaukset, Ankkalinna-tapahtuma sekä "Nokia – saappaat veressä" -kampanja. VKN osallistui ahkerasti esimerkiksi Rauhanpuolustajien toimintaan.

VKN kuului (SDNL:n tavoin) Demokraattisen nuorison maailmanliittoon. VKN:llä oli läheiset suhteet NKP:n nuorisojärjestö Komsomoliin.

VKN päätti lopettaa toimintansa syyskuussa 1990 Helsingissä pidetyssä ylimääräisessä liittokokouksessa, johon otti osaa noin kolmekymmentä edustajaa. Kokouksen mukaan kahden erillisen nuorisojärjestön ylläpito ei ollut enää tarpeellista, kun vasemmistovoimat oli yhdistetty Vasemmistoliittoon. VKN kehotti osastojaan anomaan SDNL:n jäsenyyttä ja liiton toiminta oli tarkoitus lopettaa kesään 1991 mennessä. VKN:n alasajosta vastanneeseen neuvostoon kuuluivat puheenjohtaja Markku Tihilä, pääsihteeri Reko Ravela ja varapuheenjohtaja Aino Halonen.

## Lähteet
Lugo (maakunta)

**Lugo** on maakunta Atlantin rannikolla luoteisessa Espanjassa Galician itsehallintoalueen koillisosassa. Sen rajanaapureita ovat Asturian, Leónin, Ourensen, Pontevedran ja A Coruñan maakunnat.

Lugon väkiluku on 333&nbsp;634 (vuonna 2017) ja pinta-ala 9&nbsp;856 neliökilometriä. Neljännes väestöstä asuu pääkaupungissa Lugossa.

### Maakunnan suurimmat kunnat (2017)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Palencia (maakunta)

**Palencia** on maakunta pohjoisessa Espanjassa, Kastilia ja Leónin itsehallintoalueen pohjoisosassa. Sen rajanaapureita ovat Leónin, Kantabrian, Burgosin ja Valladolidin maakunnat.

Palencian väkiluku on 163&nbsp;390 (vuonna 2017) ja pinta-ala 8&nbsp;053 neliökilometriä. 45 prosenttia väestöstä asuu pääkaupungissa Palenciassa. Maakunnassa on yhteensä 191 kuntaa, joista yli puolet ovat alle 200 asukkaan kyliä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Toledo (maakunta)

**Toledo** on maakunta keskisessä Espanjassa Kastilia-La Manchan itsehallintoalueen länsiosassa. Sen rajanaapureita ovat Madridin, Cuencan, Ciudad Realin, Badajozin, Cáceresin ja Ávilan maakunnat.

Toledon väkiluku on 686&nbsp;841 (vuonna 2017) ja pinta-ala 15&nbsp;370 neliökilometriä. Vain noin yhdeksäsosa väestöstä asuu pääkaupungissa Toledossa, joka on myös itsehallintoalueen pääkaupunki. Maakunnassa on yhteensä 204 kuntaa. Espanjan pienin kunta, 5 asukkaan Illán de Vacas sijaitsee Toledon maakunnassa.

Toledo jakaa Cabañerosin kansallispuiston Ciudad Realin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Zamora (maakunta)

**Zamora** on maakunta läntisessä Espanjassa Kastilia ja Leónin itsehallintoalueen länsiosassa. Sen rajanaapureita ovat Portugali sekä Ourensen, Leónin, Valladolidin ja Salamancan maakunnat.

Zamoran väkiluku on 177&nbsp;404 (vuonna 2017) ja pinta-ala 10&nbsp;561 neliökilometriä. Lähes kolmannes väestöstä asuu pääkaupungissa Zamorassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Teruel (maakunta)

**Teruel** () on maakunta keskisessä Espanjassa Aragonian itsehallintoalueen eteläosassa.

Sen rajanaapureita ovat Tarragonan, Castellónin, Valencia, Cuencan, Guadalajaran ja Zaragozan maakunnat. Maakunnan koillisosa on osa Aragonian katalaaninkielistä Franja de Ponent -aluetta.

Teruelin pinta-ala on 14&nbsp;810 neliökilometriä. Sen väkiluku on 135&nbsp;562 (vuonna 2017) ja väestötiheys 9,2 asukasta neliökilometrillä. Noin neljännes väestöstä asuu pääkaupungissa Teruelissa. Maakunnassa on yhteensä 236 kuntaa, joista yli puolet ovat alle 200 asukkaan kyliä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo Espanjan maakunnista väkiluvun mukaan

Tämä on luettelo **[[Espanja]]n [[Espanjan maakunnat|maakunnista]]** järjestettynä **[[väkiluku|väkiluvun]]** mukaan. Väkilukutiedot 1.1.2021.

## Katso myös
* Luettelo Espanjan maakunnista pinta-alan mukaan
* Luettelo Espanjan itsehallintoalueista pinta-alan mukaan
* Luettelo Espanjan itsehallintoalueista väkiluvun mukaan

## Lähteet
Pontevedra (maakunta)

**Pontevedra** on maakunta Atlantin rannikolla luoteisessa Espanjassa Galician itsehallintoalueen lounaisosassa. Sen rajanaapureita ovat Portugali sekä A Coruñan, Lugon ja Ourensen maakunnat.

Pontevedran väkiluku on 942&nbsp;731 (vuonna 2017) ja pinta-ala 4&nbsp;495 neliökilometriä. 8 prosenttia väestöstä asuu pääkaupungissa Pontevedrassa. Maakunnan suurin kaupunki on Vigo. Maakunnassa on yhteensä 62 kuntaa.

Pontevedra jakaa Las Islas Atlánticas de Galician kansallispuiston A Coruñan maakunnan kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Soria (maakunta)

**Soria** on maakunta keskisessä Espanjassa, Kastilia ja Leónin itsehallintoalueen itäosassa. Sen rajanaapureita ovat La Riojan, Zaragozan, Guadalajaran, Segovian ja Burgosin maakunnat.

Sorian pinta-ala on 10 303 neliökilometriä ja väkiluku 88&nbsp;903 (vuonna 2017), mikä tekee siitä tässä suhteessa Espanjan pienimmän. Myös sen väestötiheys alle 9 asukasta neliökilometrillä on yksi Euroopan unionin pienimpiä. Lähes 40 prosenttia väestöstä asuu pääkaupungissa Soriassa. Maakunnassa on yhteensä 183 kuntaa, joista lähes puolet ovat alle 100 asukkaan kyliä; yli tuhannen asukkaan kuntia on vain 12.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ourense (maakunta)

**Ourense** (esp. *Orense*) on maakunta luoteisessa Espanjassa Galician itsehallintoalueen kaakkoisosassa. Sen rajanaapureita ovat Portugali sekä Pontevedran, Lugon, Leónin ja Zamoran  maakunnat.

Ourensen pinta-ala on 7&nbsp;273 neliökilometriä ja väkiluku 311&nbsp;680 (vuonna 2017).
 Noin kolmasosa väestöstä asuu pääkaupungissa Ourensessa. Muita tärkeitä kaupunkeja ovat Verín, Ribadavia, Allariz, A Rua, Carballiño ja Xinzo de Limia. Maakunnassa on yhteensä 92 kuntaa.

Koska Ourensen maakunnassa puhutaan virallisina kielinä sekä galician että espanjan kieltä, siitä käytetään molempia kirjoitusasuja, Ourense (galicia) ja Orense (espanja).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lleida (maakunta)

**Lleida** (espanjaksi *Lérida*) on maakunta itäisessä Espanjassa Katalonian itsehallintoalueen länsiosassa. Sen rajanaapureita ovat Ranska ja Andorra sekä Gironan, Barcelonan, Tarragonan, Zaragozan ja Huescan maakunnat.

Lleidan väkiluku on 432&nbsp;384 (2017). Noin 30 prosenttia väestöstä asuu pääkaupungissa Lleidassa (*Lérida*). Muita merkittäviä kaupunkeja ovat La Seu d'Urgell, Mollerussa, Cervera ja Tàrrega. Maakunnassa on yhteensä 231 kuntaa.

Aigüestortes i Estany de Sant Mauricin kansallispuisto sijaitsee Lleidassa. Maakunta on suuri hedelmien tuottaja.

*Lleida* on maakunnan katalaaninkielinen nimi ja myös virallinen espanjankielinen nimi Espanjan hallituksen mukaan. Espanjan kielessä on kuitenkin hyväksytty myös muoto *Lérida*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sainte-Chapelle

**Sainte-Chapelle** on goottilaistyylinen kappeli, joka sijaitsee Pariisissa Île de la Citén saarella Pariisin oikeuspalatsin sisäpihalla. Ranskan kuningas Ludvig IX Pyhä rakennutti Sainte-Chapellen saarella sijainneen kuninkaallisen palatsin yhteyteen ylimitoitetuksi ”pyhäinjäännöslippaaksi” Bysantista tuomilleen pyhäinjäännöksille (Jeesuksen orjantappurakruunu ja ristin palasia). Sainte-Chapellen suunnitelmat tehtiin vuonna 1241 ja rakennustyöt aloitettiin vuonna 1246. Rakennus vihittiin käyttöön 26. huhtikuuta 1248. 

[
{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q193193",
  "properties": {"fill": "#ff0000", "stroke": "#ff0000", "stroke-width": 2}
},
{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q2981",
  "properties": {"fill": "#00ff00", "stroke": "#00ff00", "stroke-width": 2}
} 
]

Kun Pariisin keskustassa suoritettiin Napoleon III:n aikana 1800-luvulla laajoja uudelleenrakennustöitä, rakennettiin myös vanhan kuninkaanpalatsin tilalle suuri oikeuspalatsi, jonka sisäpihalle Sainte-Chapelle jäi.

Sainte-Chapellessa, erityisesti sen yläkappelissa, seinien pirstominen valoa läpi päästäviksi lasimaalausikkunoiksi on viety äärimmilleen. Ikkunat esittävät Kristuksen kärsimystä, kappelissa säilytettyjen pyhäinjäännösten historiaa ja kohtauksia *[[Vanha testamentti|Vanhasta testamentista]]*. Sainte-Chapelle toimi aluksi linnankappelina. 

Useimmat pyhäinjäännökset, joita säilytettiin keskellä kuoria sijaitsevalla korokkeella, tuhoutuivat Ranskan suuressa vallankumouksessa. Loput on siirretty Notre Dameen.


Tiedosto:La Sainte Chapelle de Paris.jpg|Sainte-Chapelle Pariisin oikeuspalatsin pihalta.
Tiedosto:Sainte Chapelle Sud.jpg|Etelästä.
Tiedosto:Sainte-Chapelle de Paris vue du Palais de justice.JPG|Kahden kerroksen sisäänkäynnit länsisivulla.
Tiedosto:Sainte-Chapelle 529.jpg|Ylemmän kappelin sisäänkäynti.
Tiedosto:Paris (75), Sainte-Chapelle, plan.png|Pohjapiirros.
Tiedosto:Paris Sainte-Chapelle Innen Oberkirche Altar 3.jpg|Yläkappelin alttari
Tiedosto:Interior of Sainte-Chapelle, Paris 28 April 2018.jpg|Sisältä.
Tiedosto:La Sainte-Chapelle (Paris) (40560119881).jpg
Tiedosto:Chapelle Basse @ Sainte-Chapelle @ Paris (30029316106).jpg|Alakappeli
Tiedosto:L'abside de la chapelle basse (Sainte-Chapelle, Paris) (38746119350).jpg|Alemman kappelin apsis.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kirkon kotisivut
Michael Gerber

**Michael Gerber** (Yhdysvallat, s. 1969) on Barry Trotter -sarjan kirjoittaja. Sarja parodioi J. K. Rowlingin Harry Potter -kirjoja.

Gerber eli lapsuutensa ja nuoruutensa St. Louisissa. Hän opiskeli historiaa Yalen yliopistossa, ja kirjoitti humoristisia tekstejä *The Yale Herald* ja *Yale Record* -lehtiin. Gerber  vuonna 1991. Hän muutti ensin mm. New Yorkiin, sitten Seattleen, missä hän kirjoitti kolumneja *Seattle Weekly* -lehteen.

Vuonna 1995 Gerber palasi takaisin New Yorkiin. Yhdessä opiskelutoverinsa Jonathan Schwarzin kanssa hän kirjoitti tarinoita mm. *[[The New Yorker]]-*, *[[The Atlantic Monthly]]-* ja *[[Esquire (lehti)|Esquire]]*-lehtiin.

Vuonna 2000 Gerber muutti Chicagoon, missä hän oli käynyt lukionsa. Erinäisten työelämän yritysten jälkeen hän ryhtyi kirjoittamaan Harry Potter -parodiaa. Hän julkaisi kirjan *Barry Trotter and the Unauthorized Parody* (Barry Trotter ja Häpeämätön parodia) omakustanteena joulukuussa 2001, koska yksikään kustantamo ei ollut uskaltanut ottaa käsikirjoitusta julkaisuohjelmaansa lakisyytösten pelossa.

Kirja julkaistiin myöhemmin Isossa-Britanniassa nimellä *Barry Trotter and the Shameless Parody*, ja se pysyi myydyimpien kirjojen listalla puolen vuoden ajan.

## Tuotanto
### Barry Trotter -kirjat
* 
* 
* 

### Muut Gerberin kirjat
Gerberin parodia elokuvana ajankohtaiseksi puheenaiheeksi nousseesta Narnia-sarjasta julkaistiin suomeksi vuonna 2006 nimellä *Blarnia*.

## Aiheesta muualla
* Michael Gerberin blogisivusto. 

### Kirja-arvioita ja -arvosteluita
* Amerikkalainen humoristi kirjoitti parodian Harry Potterista, HS / Keijo Kettunen, 8.1.2002 (maksumuuri)
* Barry Trotter laiskottelee ja jahtaa tyttöjä, HS / Anu Uimonen, 8.1.2002 (maksumuuri)
* Häpeämätön pilaversio, HS / Nea Jokinen, 12.11.2005 (maksumuuri)
* Esa Mäkinen: Vaikutelmia: Paskaa. Ylioppilaslehti 5.5.2006.
Samarkand

**Samarkand** (, , , ) on Samarkandin alueen pääkaupunki Uzbekistanin itäosassa Zeravšan-joen laaksossa lähellä Tadžikistanin rajaa Keski-Aasiassa. Kaupungin asukasluku on 596&nbsp;000 (2008).

Kaupungin teollisuus tuottaa teetä, viiniä, tekstiilejä, lannoitteita ja moottoripyörien osia. Samarkand on Keski-Aasian vanhin kaupunki. Se jakaantuu uuteen ja vanhaan kaupunkiin. Vanhassa kaupungissa on muun muassa 1300- ja 1400-luvuilta peräisin olevia moskeijoita ja 1400-luvulla rakennettu Timur Lenkin mausoleumi. Kaupungissa on yliopisto ja antiikin historian museo.

## Historia
Samarkandin alue asutettiin noin 2000 vuotta eaa. Sittemmin Samarkandista tuli Persian Sogdianan maakunnan pääkaupunki, tosin kaupungista käytettiin tuolloin nimeä Maracanda. Makedonian hallitsija Aleksanteri Suuri valloitti kaupungin 329 eaa. Kaupungista kehittyi sittemmin merkittävä kauppakeskus Kiinan ja Välimeren välisessä kaupankäynnissä. Arabit valloittivat kaupungin 700-luvun alussa, jolloin väestö käännytettiin islamiin. Mongolivalloittaja Tšingis-kaani tuhosi joukkoineen lähes koko kaupungin 1220. 

Samarkandin uusi kukoistusaika alkoi, kun valloittaja Timur Lenk teki siitä valtakuntansa pääkaupungin vuonna 1369. Uzbekit valloittivat kaupungin 1500 ja perustivat Buharan emiirikunnan 1784. Kaupunki joutui Buharan mukana Venäjän vaikutuspiiriin 1868, jolloin sen merkitys kauppapaikkana jälleen kasvoi. Vuonna 1920 kaupunki liitettiin Neuvostoliittoon, jossa se kuului aluksi Buharan neuvostotasavaltaan. Uzbekistanin neuvostotasavalta perustettiin 1924 ja Samarkand oli sen pääkaupunkina vuoteen 1930 asti. Vuodesta 1991 Samarkand on ollut osa itsenäistä Uzbekistania.

Samarkand juhli 2500-vuotispäiviään vuonna 1969, kunnes arkeologit löysivät tekstejä, joiden mukaan kaupunki on tunnettua vanhempi. 2750-vuotispäivät järjestettiin elokuussa 2007.

## Maantiede ja ilmasto
Samarkand sijaitsee Uzbekistanin itäosassa suuressa keitaassa  Zeravšan-joen laaksossa.

Vanhan kaupungin asemakaava on säilynyt ajalta, jolloin kaupunkia ympäröi muuri, jossa oli kuusi porttia, ja kadut kulkivat porteilta kaupungin keskustaan. Muuria ei enää ole. Uudemman venäläisen osan rakentaminen alkoi 1871, ja se laajeni voimakkaasti neuvostoaikana. Tällä alueella on puistoja ja julkisia rakennuksia kuten oppilaitoksia ja teattereita.

Kaupungin keskustassa on laaja Registanin aukio. Bibi Khanumin moskeija on yksi maailman suurimmista. Monet rakennukset liittyvät Timur Lenkin ja hänen pojanpoikansa Ulugh Begin elämään.

Samarkandissa on kesällä kuumaa (kesä-, heinä- ja elokuun keskimääräinen yli 32 astetta) ja talvella kylmää (joulu-, tammi- ja helmikuun keskimääräinen alin vähän pakkasen puolella). Sadetta saadaan eniten maalis- ja huhtikuussa, kesäkuusta syyskuuhun ei sada juuri lainkaan.

## Lähteet
Nukus

**Nukus** (karakalpakiksi *Nókis*, ) on Karakalpakian autonomisen tasavallan pääkaupunki Uzbekistanin länsiosassa Keski-Aasiassa. Se sijaitsee Karakalpakian eteläosassa Turkmenistanin rajan tuntumassa Amudarja-joen varrella Kyzyl Kumin aavikon länsipuolella Harezmin keitaalla. Kaupungista on matkaa Uzbekistanin pääkaupunkiin Taškentiin 1 255 km. Nukusin asukasluku on 194&nbsp;700 (1997).

Nukus on Karakalpakian liikenteellinen keskus. Siellä on lentokenttä ja linja-autoasema sekä rautatieyhteys Uzbekistanin pääkaupunkiin Taškentiin ja Kazakstanin puolelle Almatyyn. Kaupungissa on kevyttä teollisuutta muun muassa elintarviketeollisuutta. 

Kaupungin nähtävyyksistä mainittakoon Igor Savitskin galleria, jossa on taidekokoelma, jossa on Stalinin kaupunkiin 1920- ja 1930-luvuilla karkottamien taiteilijoiden töitä. Kaupungissa on myös Berdašin kunniaksi pystytetty patsas. Hän oli 1800-luvun suurin karakalpakialainen runoilija ja valtiomies. 

Kaupungista on noin 200 kilometriä Araljärvelle ja Araljärven ympäristökatastrofi vaikuttaa myös Nukusissa. Alueen ilmasto on alkanut muuttua ja Nukusissakin kärsitään keskimäärin 10 hiekka- ja pölymyrskystä vuodessa. 

Venäläiset perustivat Nukusin 1827, mutta kaupunki alkoi kehittyä ja kasvaa vasta 1930-luvulla. Karakalpakian pääkaupunki siitä tuli 1925.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
SID

**SID** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* Studio into development, SiD, http://www.isid.in 
* Service Innovation and Design, http://servicedesign.laurea.fi/ 
* Servizio informazioni difesa. Italian sotilaallinen tiedustelupalvelu vuosina 1966-1977.
* Sid, debianin kehityshaara
* Sound Interface Device MOS 6581
* Sähköinen identiteetti
* Saab Information Display, Saabin malleissa NG900 (1994&ndash;1998), 9-3 ja 9-5 käytetty infopaneeli, jossa näkyvät mm. ajotietokoneen tiedot, SIDistä on myöhemmissä malleissa kehittyneemmät ja monipuolisemmat versiot SID2 ja SID3.
* SID, japanilainen yhtye
* Standard Issue Death, suomalainen yhtye.
* Sid, sukunimenä:
** Maria Sid (s. 1968), suomalainen näyttelijä
** Ulla Sid (1920–2002), suomalainen kirjailija
Namangan

**Namangan** on kaupunki ja Namanganin alueen hallinnollinen keskus Uzbekistanissa. Se sijaitsee Fergananlaakson pohjoisosassa 280 kilometriä Taškentista itään. Kaupungissa oli 696&nbsp;500 asukasta vuonna 2024.

Namangan sijaitsee Namangansoyjoen ja Pohjois-Ferganan kanavan yhtymäkohdassa 450 metrin korkeudella merenpinnasta. Kaupungin pinta-ala on 83,3 neliökilometriä. Keskilämpötila on tammikuussa –2,3 ja heinäkuussa 26,3 astetta.

Kaupunki on syntynyt 1600-luvulla sen jälkeen kun maanjäristys tuhosi Fergananlaakson muinaisen pääkaupungin Axsikentin. Se kuului 1700-luvulta lähtien Kokandin kaanikuntaan. Namangan oli kuvernöörin asuinpaikka sekä tärkeä käsityöammattien ja kaupan keskus. Vuosina 1842–1845 kaupunki ympäröitiin korkealla muurilla. Venäjän valloitettua alueen Namangan toimi piirikunnan keskuksena. Vuonna 1912 rakennettiin sen kautta kulkeva rautatie. Neuvostoaikana kaupunkiin syntyi teollisuutta. Sen väestö on kymmenkertaistunut vuodesta 1897 ja yli kaksinkertaistunut vuodesta 1989.

Namanganin kautta kulkee Fergananlaakson kehätie. Sen lähellä sijaitsee kansainvälinen lentoasema. Kaupungissa on varsinkin tekstiili- ja elintarviketeollisuutta.

Kaupungissa toimii yliopisto, tekninen ja talouskorkeakoulu, opettajakorkeakoulu, kotiseutumuseo sekä musiikki- ja draamateatteri. Nähtävyyksiin kuuluvat 1700-luvulla pystytetty Hoʻja Aminin mausoleumi moskeijoineen sekä 1900-luvun alussa rakennetut Mulla Qirgʻizin madrasa ja Ota Valixonin moskeija.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Namanganin kaupungin sivusto
Moynaq

**Moynaq** () on kaupunki Karakalpakian pohjoisosassa Uzbekistanissa Keski-Aasiassa. Se oli aikoinaan Araljärven satamakaupunki, mutta Araljärven kutistumisen myötä se on jäänyt sisämaahan. Kalastus ja kalanjalostus työllistivät aikoinaan 30&nbsp;000 henkeä. Kaupungissa on nykyään enää noin 13 500 asukasta.

Moynaq oli virkeä kalastuskeskus ja Uzbekistanin ainoa satamakaupunki, jossa oli kymmeniä tuhansia asukkaita. Nykyään kaupunki sijaitsee noin 150 kilometrin päästä Araljärven rannasta. Kaupungin ympäristö on pahasti saastunut puuvillaviljelmillä käytetyillä myrkyillä. Myrkylliset hiekkamyrskyt nostattavat saastunutta entistä merenpohjaa ilmaan ja aiheuttavat jäljelle jääneille asukkaille sairauksia.

Moynaqin ympäristössä on lukuisia ruosteisia neuvostoaikaisia kalastusaluksia, jotka ovat jääneet sijoilleen järven kuivumisen jälkeen. Kaupungin keskustassa sijaitsee yksihuoneinen museo, joka on omistettu Moynaqin perinnölle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Martin Galway

**Martin Galway** (s. 3. tammikuuta 1966) on brittiläinen pelimusiikin säveltäjä ja yksi tunnetuimmista Commodore 64:n SID-musiikin säveltäjistä.

Rob Hubbardin ohella Martin Galwayta pidetään ensimmäisenä, joka teki huolellisia sävellyksiä pelimusiikin alalla. Molempien ensimmäiset tunnetummat kappaleet ovat peräisin vuodelta 1985. Galwayn ehkä kuuluisimmat sävellykset ovat peleistä *Comic Bakery* ja *Rambo II*. *Comic Bakeryn* musiikki on chiptune-genren arkkityyppi. *Rambo II:n* musiikki alkaa morse-koodituksella (jossa kerrotaan pelin tekijöiden nimet) ja jatkuu alati muuttuvana teemana. Pelialan yhtiöistä Oceanista tuli Galwayn tärkein työnantaja ja hän laati heille esimerkiksi latausmusiikit (versiot 1 ja 2), joita käytettiin eri pelien aikana. Ennen Commodore 64:lle siirtymistä Galway oli tehnyt musiikkia BBC Micron peleihin.

Galway oli tiettävästi ensimmäinen, joka käytti digitoituja ääniä Commodore 64:lle tehdyssä pelissä. Tämä tapahtui vuonna 1987, kun Galway laati latausmusiikkia *[[Arkanoid]]iin*. Pelissä *Kong Strikes Back* (1985) hän käytti ns. arpeggio-efektiä tiettävästi ensimmäisenä (soinnun toteuttaminen yhdellä kanavalla soittamalla soinnun ääniä erittäin nopeina murtosointuina, jossa äänet eivät oikeasti soi samanaikaisesti, vaikka korva kuuleekin näin).

## Tunnetuimpia kappaleita
* Arkanoid (latausmusiikki, 1987)
* Combat School (1987)
* Comic Bakery (1986)
* Game Over (1987)
* Green Beret (1986)
* Ocean Loader version 1 & 2 (1985)
* Parallax (1986)
* Rambo II (1986)
* Terra Cresta (1986)
* Wizball (1987)

## Aiheesta muualla
* Martin Galwayn haastattelu 
*