Objekti (lauseenjäsen)

**Objekti** ( ’eteen heitetty’, ’vastaan asetettu’) on kielitieteessä lauseenjäsen, joka toimii verbin täydennyksenä eli argumenttina. Se ilmaisee tyypillisesti toiminnan kohdetta, jonka tilassa subjekti saa aikaan muutoksen, esimerkiksi *Pekka maalaa* ***taulua'''; kirjailija poltti '''viimeisen käsikirjoituksen'''; minä voin viedä '''sinut''' kotiin''. 

== Objektin muoto ja merkitys ==
Objekti erotetaan verbin ykkösargumentista, [[Subjekti (lauseenjäsen)|subjektista]], usein joko [[Sija|sijataivutuksen]], [[Adpositio|adposition]] tai sanajärjestyksen avulla (englannin ''the dog chased '''the cat*** ’koira jahtasi **kissaa**’, vrt. *the cat chased *'the dog*** ’kissa jahtasi '''koiraa'''’). Niin kutsutuissa [[Akkusatiivikielet|akkusatiivikielissä]] objekti on tyypillisesti [[Akkusatiivi|akkusatiivisijassa]] ja subjekti [[Nominatiivi|nominatiivissa]]. Objektin sijoja voi olla useampiakin, esimerkiksi [[Suomen kieli|suomessa]] vaihtoehtoja on periaatteessa neljä.

Objektina voi olla myös lause (''Kuulin, '''että hän tulee''')'' tai [[Nominaalimuoto|infiniittiseen verbinmuotoon]] perustuva rakenne ''(Kuulin '''hänen tulevan''').''

Objektina voi olla elolliseen olentoon viittaava sana, mutta usein objektin tarkoite on eloton. Monet verbit edellyttävät nimenomaan elotonta objektia (esim. ''kirjoittaa, purkaa, rakentaa).'' Elollisia objekteja on tyypillisesti tunnetta tai sen aiheuttamista ilmaisevilla verbeillä (''itkettää, pyörryttää, pelottaa'') tai käyttäytymiseen tai tiedontilaan vaikuttamista ilmaisevilla verbeillä ''(opettaa, kehottaa, käskeä).''

== Objekti suomen kielessä ==

=== Objektin sijanvalinta ===
Suomen kieliopeissa on perinteisesti erotettu kaksi objektikategoriaa: kokonais- eli '''totaaliobjekti''' ja osa- eli '''partiaaliobjekti'''. Partiaaliobjektin sijasta ''Iso suomen kielioppi'' käyttää termiä '''partitiiviobjekti''', sillä nämä objektit ovat aina [[Partitiivi|partitiivisijassa]], eikä partitiivi aina ilmaise  ”osittaisuutta”, partiaalisuutta, vaan se voi liittyä esimerkiksi kieltoon.

Partitiiviobjektia käytetään

* jos lause on tulkinnaltaan kielteinen (''en ole nähnyt '''sitä elokuvaa'''; tuohon on mahdotonta antaa '''vastausta'''),'' 
* jos lauseen aspekti on rajaamaton eli toimintaa ei ole saatettu loppuun ''('''taloamme''' maalataan vielä)'' tai toiminnalla ei voi ollakaan selvää lopputulosta ''(arvostan '''sinua'''),'' tai 
* jos objekti on kvantitatiivisesti epämääräinen eli määrältään rajaamaton ''(söin aamulla '''puuroa'''; huomasin tekstissä '''virheitä''').''

Totaaliobjekti on joko [[genetiivi]]- tai [[Nominatiivi|nominatiivimuotoinen]] (aiemmin suomen kieliopeissa puhuttiin ”genetiiviakkusatiivista” ja ”nominatiiviakkusatiivista”). Lisäksi totaaliobjektina olevilla [[Persoonapronomini|persoonapronomineilla]] sekä henkilöviitteisellä kysymyspronominilla ''kuka'' on erilliset ''t''-päätteiset akkusatiivimuodot ''(minut, hänet, teidät...; kenet).''

Nominatiivimuodossa totaaliobjekti on tyypillisesti niissä lausetyypeissä, joissa ei ole nominatiivimuotoista perussubjektia, eli [[passiivi]]- ja 1. tai 2. [[Persoona (kielioppi)|persoonan]] [[Imperatiivi|imperatiivirakenteissa]] ''(meille tilattiin '''taksi'''; tilaa ~ tilatkaamme '''taksi'''!),'' samoin nesessiivirakenteessa eli välttämättömyyttä ilmaisevassa [[Infinitiivi|infinitiivirakenteessa]], jossa myöskään ei ole nominatiivimuotoista subjektia ''(nyt (teidän) pitäisi tilata '''taksi''').'' Genetiivimuotoista totaaliobjektia käytetään silloin, kun lauseessa on tai voisi olla nominatiivimuotoinen subjekti: ''(te) tilasitte ~ vahtimestari tilasi '''taksin'''.'' Monikolliset totaaliobjektit ovat aina monikon nominatiivissa ''(vahtimestari tilasi kaikille '''taksit''').''

=== Pseudoergatiivisuus eli objektin kaltaiset subjektit ===
Ns. [[Ergatiivikielet|ergatiivikielissä]] objekti koodataan samalla sijalla ([[absolutiivi]]) kuin intransitiivisten (objektittomien) lauseiden subjekti (esimerkiksi lauseessa ”'''vauva''' nukkuu” ’vauva’-sana olisi absolutiivimuodossa, samoin lauseessa ”äiti syöttää '''vauvaa'''”). Suuri osa subjekteista siis käyttäytyy objektin tapaan, poikkeuksena vain toiminnallisten transitiivilauseiden subjektit (esimerkiksi ”'''äiti''' syöttää vauvaa”), jotka ovat [[Ergatiivi|ergatiivisijassa]]. Suomessa taas pieni osa subjekteista käyttäytyy objektin tapaan eli esiintyy partitiivi- tai akkusatiivimuotoisena: [[Eksistentiaalilause|eksistentiaalilauseiden]] eli jonkin jossakin olemista ilmaisevien lauseiden määräämättömät subjektit ovat usein objektin tapaan partitiivisijassa (''lautasella on '''puuroa''','' vrt. ''söin '''puuroa'''),'' ja eksistentiaalilauseiden tapaan toimivien omistusrakenteiden omistettua ilmaiseva pronomini voi olla akkusatiivimuodossa ''(sinulla on '''minut''').'' [[Terho Itkonen]] on nimittänyt tätä ”pseudoergatiivisuudeksi”.

== ”Objekti” laajemmassa merkityksessä ==

=== Epäsuora objekti ===
Objektin määritteleminen merkityksen perusteella ei aina ole ongelmatonta, sillä verbillä voi olla useampia täydennyksiä, joita voisi merkityksen puolesta nimittää ”kohteeksi”. Länsieurooppalaisessa kielioppiperinteessä varsinaisen ns. suoran objektin ohella ”epäsuoraksi objektiksi”  kutsutaan lauseenjäsentä, joka ilmaisee toiminnan saajaa, vastaanottajaa tai toiminnasta hyötyjää. Epäsuora objekti voi esimerkiksi [[englannin kieli|englannin kielessä]] käyttäytyä tietyssä mielessä suoran objektin tapaan. Esimerkiksi englannin lauseessa ''The teacher gave a letter '''to the girl*** ’Opettaja antoi kirjeen **tytölle**’ epäsuora objekti (”tyttö”) voidaan nostaa suoran objektin asemaan verbin jälkeen (*The teacher gave *'the girl** a letter)'', tai lauseen passiivimuotoisessa variantissa epäsuora objekti voidaan nostaa subjektiksi samaan tapaan kuin suorakin (''The letter was given to the girl'' ’kirje annettiin tytölle’, ***The girl*' was given a letter* ’tytölle annettiin kirje’). Saksan kaltaisissa kielissä epäsuora objekti on tyypillisesti [[Datiivi|datiivisijassa]]: *Kunibert bestellt **seiner Freundin** einen Kaffee* ’Kunibert tilaa *'tyttöystävälleen** kahvin’.

Suomen kielen kuvauksissa ”epäsuoran objektin” käsitettä ei yleensä käytetä. Vastaavaa lauseenjäsentä on suomessakin joskus nimitetty ''[[Objektiivi (kielitiede)|objektiiviksi]]'' tai ''datiiviadverbiaaliksi.'' Sen sija on yleensä [[allatiivi]], esimerkiksi ''Opettaja antoi kirjeen **tytölle**'. Suomen kielen kannalta se ei rinnastu objektiin vaan paremminkin muihin paikallissijaisiin adverbiaaleihin.

### ”Objekti” ’täydennyksen’ merkityksessä
Joissakin lauseopin teoreettisissa kuvausmalleissa ”objektiksi” kutsutaan mitä hyvänsä pakollista täydennystä. Esimerkiksi preposition täydennyksenä olevaa nominilauseketta (englannin ilmauksessa *around the corner* ’kulman takana’ preposition *around* täydennyksenä oleva *the corner*) nimitetään joskus, varsinkin englanninkielisessä kielitieteellisessä kirjallisuudessa, ”preposition objektiksi”.

## Lähteet