open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tasanko

**Tasanko** on laaja, suhteellisen yhtenäinen tasainen alue. Tyypillisiä tasankoja ovat preeria ja savanni.  Tasankoja peittää useimmiten ruohikko tai matala pensaikko. Jokien varsille kehittyy joskus jopa laajojakin tulvatasankoja.

Suomessa vuodesta 1925 käytössä olleen J. G. Granön määritelmän mukaan tasanko on alue, jonka korkeusvaihtelut ovat pienempiä kuin 5 metriä. Tasanko on siis eri asia kuin lakeus, jossa korkeuserot ovat yli 5, mutta alle 10 metriä.

Osa tasangoista on ympäristöään ylempänä, osa alempana. Ylätasangot syntyvät, kun kukkuloiden tai vuorten huiput kuluvat eroosion takia. Alaville mailla tasankoja syntyy, kun vesi, jää tai tuuli kerrostavat sedimenttejä. Laavakenttien jähmettyessä voi syntyä sekä ylä- että alatasankoja. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jeff Pain

**Jeff Pain** (s. 14. joulukuuta 1970 Anchorage, Alaska) on kanadalainen skeleton- eli mahakelkkailija.

Hän on voittanut lajin maailmanmestaruuden kaksi kertaa: vuosina 2003 ja 2005. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän sijoittui kuudenneksi ja Torinossa 2006 saavutti olympiahopeaa maanmiehensä Duff Gibsonin jälkeen.

Pain kilpaili aluksi rattikelkkailussa mutta vaihtoi vuonna 1996 lajikseen skeletonin. Hän on 193 senttimetriä pitkä ja painaa 90 kilogrammaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Skeletonsport.com: Jeff Pain
Gregor Stähli

**Gregor Stähli** (s. 28. helmikuuta 1968) on sveitsiläinen skeleton- eli mahakelkkailija. 

Stähli aloitti kelkkailun vuonna 1989. Hän voitti lajin maailmanmestaruuden vuonna 1994 Altenbergissä. Lisäksi hän on saavuttanut urallaan kolme MM-hopeaa ja kaksi MM-pronssia, kaksi EM-hopeaa sekä pronssimitalin Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 ja Torinon olympialaisissa 2006.

Stähli on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 75 kilogrammaa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Skeletonsport.com: Gregor Stähli
Sothot

**Sothot** ovat suuri ryhmä keskenään sukua olevia, bantukieliä puhuvia kansoja Afrikan eteläosassa, varsinkin Lesothossa ja läheisillä Etelä-Afrikan tasavallan alueilla. Siihen kuuluu noin viisi miljoonaa henkeä, jotka ovat pääosin maanviljelijöitä ja karjanhoitajia.
Tswanat

**Tswanat** on bantukieltä puhuva kansa Botswanassa ja sen lähialueella Etelä-Afrikassa. Kahdeksan alkuheimoa, jotka aikaisemmin elivät alueella olleen kuningaskunnan sisällä. Noin 3 miljoonasta hengestä suurin osa on maanviljelijöitä ja karjanhoitajia.
Ndebelet

**Ndebelet** (Zimbabwen ndebeleksi: amaNdebele, käytetty myös nimeä **matabelet**) on bantukieltä puhuva kansanryhmä Zimbabwessa. He saavat toimeentulonsa pääasiassa karjanhoidosta ja maissinviljelystä, mutta monet ovat myös ansiotyössä kaupungeissa. Ndebelillä oli kuningaskunta Limpopojoen pohjoispuolella vuosina 1837–1893.

Britit tuhosivat Ndebele-kuningaskunnan ensimmäisessä matabelesodassa ja valtasivat sen pääkaupungin Bulawayon. Viimeinen kuningas Lobengula kuoli sairauteen sodan aikana. Ndebelet nousivat vielä brittejä vastaan toisessa matabelesodassa 1896.

Vuosina 1983&ndash;84 Zimbabwen armeija terrorisoi Matabelemaata, josta oli muodostunut Robert Mugaben hallinnon vastustuksen keskus.

## Lähteet
Lucky Dube

**Lucky Philip Dube** (3. elokuuta 1964, Johannesburg – 18. lokakuuta 2007, Johannesburg) oli eteläafrikkalainen reggaemuusikko. Hän soitti aluksi mbaqanga-musiikkia mm. Skyway- ja The Love Brothers -yhtyeiden kanssa. Hän siirtyi reggaeen 1980-luvulla ja julkaisi ensimmäisen reggaealbuminsa vuonna 1984. Dube julkaisi kaikkiaan yli kaksikymmentä albumia. 

Dube kritisoi uransa alkuvaiheissa apartheid-hallintoa.

Pitkän uransa aikana Dube ehti levyttää sekä zuluksi, englanniksi että afrikaansiksi. Hänen henkilökohtaisia suosikkiartistejaan ja -yhtyeitään olivat Toto, Bruce Hornsby ja Aerosmith. 

Lucky Dube esiintyi Johannesburgin Live 8 -konsertissa heinäkuussa 2005. Hän kuoli henkirikoksen uhrina vuonna 2007; samassa kaupungissa oli 4. huhtikuuta 2004 ryöstömurhattu toinen afrikkalaisen musiikin legenda, Gito Baloi. 

Vuonna 2009 kolme miestä – Sifiso Mhlanga, Julius Gxowa ja Mbuti Mabe – tuomittiin elinkautisiin osallisuudestaan Duben murhaan. Laulaja oli joutunut Mhlangan ampumaksi epäonnistuneen autovarkauden yhteydessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Lucky Dube'' - virallinen kotisivu
Mahlathini

**Simon "Mahlathini" Nkabinde** (1938 Newcastle, Etelä-Afrikka – 27. heinäkuuta 1999 Johannesburg) oli eteläafrikkalainen mbaqanga-musiikin laulaja. Hän aloitti laulamisen nuorena laulamalla muun muassa häissä. Myöhemmin hän teki musiikkia muun muassa yhdessä The Mahotella Queens -yhtyeen kanssa. Mahlathinillä oli kutsumanimi "Soweton leijona".
Jorubat

__NOTOC__

**Jorubat** ovat Afrikassa Nigerian lounaisosassa ja naapurimaissa elävä kansa, johon kuuluu noin 43 miljoonaa ihmistä. He muodostavat noin 21 prosenttia Nigerian väestöstä ja ovat siten maan suurin etninen ryhmä. Lounais-Nigerian lisäksi merkittäviä jorubayhteisöjä on Beninissä, Togossa, Sierra Leonessa, Kuubassa ja Brasiliassa. Jorubat harjoittavat maanviljelyä, karjanhoitoa ja kauppaa.

Joruban kieli on yksi Nigerian neljästä pääkielestä yhdessä paikallisten hausan ja igbon sekä siirtomaa-ajalta periytyvän englannin kanssa.

## Historia

Jorubat ovat asuttaneet laajoja seutuja Lounais-Nigeriassa ja sen viereisiä Dahomeyn ja Togon alueita. He muodostavat useita erillisiä alaryhmiä, joista tärkeimmät ovat Oyo pohjoisessa, idässä Ife, Ijesa, Ekiti ja Ondo, etelässä Ijebu ja Egba ja lännessä Ketu. Vaikka eri joruba-alaryhmillä on yhteinen kieli ja kulttuuri, ne eivät ainakaan viime aikoina ole koskaan muodostaneet poliittista yksikköä, joka olisi jakautunut lukuisiin itsenäisiin valtakuntiin. Jopa nimen "joruba" käyttö viittaamaan koko ryhmään on peräisin uudemmalta ajalta, jota ei käytetty vielä 1800-luvulla. Alun perin tämä nimi viittasi vain yhteen 'joruba' valtakunnista. Aikaisemmin eri 'jorubaa' puhuvat kansat eivät kutsuneet itseään millään yleisellä nimellä. He tunnustivat kuitenkin yhteisen alkuperän Ile-ifen jorubakaupungista. 

## Uskonnot
Jorubat harjoittavat kristinuskoa, islamia ja alkuperäistä jorubauskontoa. Jorubauskonnossa ei ole pyhiä kirjoituksia vaan tietoa levitetään perimätietona. Jorubauskonto on monoteistinen uskonto jossa on orishoiksi kutsuttuja henkiä, jotka ovat välittäjinä jumalan ja ihmisen välillä. Jorubauskontoon perustuva santeria elää Kuubassa rinnakkain roomalaiskatolisen uskon kanssa.

## Katso myös
* Santeria

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jimmy Shea

**James Edmund "Jimmy" (tai "Jim") Shea Jr.** (s. 10. kesäkuuta 1968 West Hartford, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen skeleton- eli mahakelkkailija. 

Shea voitti skeletonissa kultaa Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002 ja maailmanmestaruuden vuonna 1999 Altenbergissä. Lisäksi hänellä on MM-hopea ja -pronssi.

Shea on olympiaedustaja kolmannessa polvessa. Hänen isoisänsä Jack Shea voitti kaksi kultamitalia vuoden 1932 talviolympialaisten pikaluistelussa, ja isänsä Jim Shea kilpaili hiihdossa ja yhdistetyssä vuoden 1964 kisoissa. Jimmy Shea vannoi talviolympialaisten 2002 avajaisissa olympiavalan, kuten teki myös hänen isoisänsä vuoden 1932 kisoissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Skeletonsport.com Jimmy Shea
Andrea del Sarto

**Andrea del Sarto** alun perin Andrea d’Agnolo, (16. heinäkuuta 1486 Firenze − ennen 29. syyskuuta 1530 Firenze) oli italialainen renessanssin taidemaalari ja Firenzen täysrenessanssin pääedustajia, joka ennakoi manierismia. Häntä kutsuttiin nimellä *sanza errori* (virheetön).

Andrea del Sarto käytti maalauksissaan plastista muotoa korostavaa valohämyä. Sarto kuvasi taulumaalauksissaan madonna-aiheita, kuten *Madonna delle Arpie* 1517 Uffizissa. Tuotantoon kuuluu myös eeppisistä aiheista maalattuja freskoja sekä muotokuvia, joiden tyyli viittaa jo barokkiin.

## Teoksia

Tiedosto:Andrea del Sarto - Madonna of the Harpies - WGA00369.jpg|*Madonna delle Arpie* 1517.
Tiedosto:Wga andrea del Sarto charity.jpg|*Armeliaisuus*, 1518.
Tiedosto:Del sarto Battesimo della gente.jpg|*Battesimo Della Gente*, grisaillena maalattu fresko 1511–1526, Chiostro dello Scalzo Firenze.
Tiedosto:Andrea del Sarto 005.jpg|*Madonna ja lapsi sekä nuori Johannes*, 1520–1530.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Renessansin viimeinen taiteilija Andrea del Sarto. Hänen kuolemansa neljäsatavuotismuiston johdosta, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 14.12.1930, nro 50, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Duff Gibson

**Duff Gibson** (s. 11. elokuuta 1966 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen skeleton- eli mahakelkkailija. 

Ennen mahakelkkailu-uraansa Gibson kilpaili pikaluistelussa, ja vuonna 1995 rattikelkkajoukkueen jarrumiehenä. Hän vaihtoi skeletoniin vuonna 1998, kun sai tietää lajin olevan 2002 talviolympialaisten ohjelmassa. Hän on skeletonin maailmanmestari vuodelta 2004. Vuonna 2005 hän sijoittui MM-pronssille. 2006 Torinon olympialaisissa Gibson voitti skeletonissa olympiakultaa. Voittonsa myötä hänestä tuli, 39-vuotiaana, talviolympialaisten historian vanhin henkilökohtaisten lajien kultamitalisti. Ampumahiihtäjä Ole Einar Bjørndalen ohitti hänet Sotšissa 2014 voittaessaan kultaa 40-vuotiaana.

Siviiliammatiltaan Gibson on palomies. Hän on 185 senttimetriä pitkä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Skeletonsport.com: Duff Gibson
Wolfgang Schneiderhan

**Wolfgang Eduard Schneiderhan** (28. toukokuuta 1915 Wien – 18. toukokuuta 2002 Wien) oli itävaltalainen viulisti.

Wolfgang Schneiderhan syntyi Wienissä Itävallassa. Hän opiskeli viulunsoittoa Otakar Ševčíkin johdolla Tšekissä, ja Julius Winklerin kanssa Wienissä. Hän asui Englannissa vuosina 1929–1932 ja esiintyi laulajien, esimerkiksi Maria Jeritzan, Fjodor Šaljapinin, Jan Kiepuran ja Paul Robesonin, kanssa. Itävaltaan palattuaan hän johti Wienin sinfoniaorkesteria vuodesta 1933, kunnes siirtyi johtamaan Wienin filharmonikkoja vuosiksi 1937–1951. 

Vuonna 1937 hän perusti nimeään kantavan Schneiderhan-kvartetin, jonka hän lakkautti jättäessään filharmonikot vuonna 1951 voidakseen keskittyä soolouraansa. Hän opetti vuosina 1938–1956 Universität Salzburg Mozarteumissa ja liittyi vuonna 1940 Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen ja esiintyi kvartettinsa kanssa yksityiskonsertissa Wienin gauleiterin Baldur von Schirachin kotona vuonna 1942.

Viulisti Georg Kulenkampffin kuoltua vuonna 1948 Schneiderhan otti hänen paikkansa pianotriossa, jonka muut jäsenet olivat pianisti Edwin Fischer ja sellisti Enrico Mainardi.
Vuodesta 1949 Schneiderhan opetti myös Luzernin konservatoriossa, jossa hän perusti yhdessä oppilaansa Rudolf Baumgartnerin kanssa Festival Strings Lucerne -kamariorkesterin vuonna 1956.

Wolfgang Schneiderhan oli naimisissa laulaja Irmgard Seefriedin kanssa vuodesta 1948 vaimon kuolemaan vuonna 1988 asti; he kasvattivat kolme tytärtä. Schneiderhan kuoli synnyinkaupungissaan Wienissä 86-vuotiaana.
Gino Severini

**Gino Severini** (7. huhtikuuta 1883 Cortona, Italia – 26. helmikuuta 1966 Pariisi, Ranska) oli italialainen futurismia edustava taidemaalari, joka vuoden 1906 jälkeen toimi suurimmiksi osin Pariisissa. Hän allekirjoitti futuristisen manifestin vuonna 1910 ja maalasi esimerkiksi Pan-Panin tanssin (1911, Berliini). Severini siirtyi taiteessaan myöhemmin kubismiin ja sen jälkeen nonfiguratismiin.

## Lähteet
Mohammed Bouyeri

**Mohammed Bouyeri** (s. 8. maaliskuuta 1978 Amsterdam) on hollantilainen ääri-islamisti, joka kärsii elinkautista vankeusrangaistusta ilman ehdonalaisen mahdollisuutta elokuvaohjaaja Theo van Goghin murhasta. Bouyerilla on Marokon ja Alankomaiden kansalaisuus. 

Boyerin vanhemmat olivat Marokosta tulleita siirtolaisia, joiden hollannintaito oli kehno ja joilla oli vähän yhteyksiä valtaväestöön. Bouyeri suoritti lukion ja pääsi 1995 opiskelemaan inHollandin korkeakouluun. Hän vaihtoi pääainettaan useita kertoja ja viiden vuoden jälkeen päätti opiskelut saavuttamatta tutkintoa. Poliisi tunsi Bouyerin niin sanottuna marokkolaisena ongelmanuorena. 

Boyeri oli jonkin aikaa amsterdamilaisen lähiön Slotervaartin asukasjärjestön *[[Eigenwijk]]sin* vapaaehtoistyöntekijä. Hän alkoi kuitenkin radikalisoitua äitinsä kuoleman ja isänsä uuden avioliiton jälkeen syksyllä 2003. Yhdysvalloissa tapahtuneet syyskuun 11. päivän iskut ja Irakin sota olivat myös vaikuttaneet radikalisoitumiseen. Bouyeri alkoi elää tiukan islamilaisen kurin alla sekä lukea *[[Koraani]]a* ja kuunnella äärimullahien opetuksia. Hän käytti yhä vähemmän aikaa *Eigenwijksin* parissa. Aluksi hän kieltäytyi tarjoilemasta alkoholia ja osallistumasta tilaisuuksiin, joissa oli läsnä naisia, lopulta hän lopetti kokonaan toiminnan järjestössä. Sen sijaan hän kävi usein el Tawheedin moskeijassa, jossa hän tapasi muita radikaalimuslimeita, kuten terrorismista epäillyn Samir Azzouzin. Väitteiden mukaan Bouyeri kuului radikaalimuslimien muodostamaan terroristisoluun, poliisin käyttämällä peitenimellä tunnettuun Hofstad-ryhmään (*’pääkaupunkiryhmä’*).

Internetiin ja sanomalehtiin kirjoittaessaan Bouyeri käytti nimimerkkiä Abu Zubair erään Al-Qaidan johtohenkilön mukaan.

2. marraskuuta 2004 Bouyeri murhasi Amsterdamissa hollantilaisen elokuvaohjaajan Theo van Goghin. Tämän musliminaisten alistettua asemaa kuvaava lyhytelokuva *[[Submission]]* oli herättänyt suuttumusta muslimien parissa. Bouyeri ampui van Goghia kahdeksan kertaa, viilsi tämän kurkun auki ja kiinnitti tämän ruumiiseen kirjeen Ayaan Hirsi Alille, alankomaalaiselle poliitikolle ja naisasia-aktivistille, joka oli kirjoittanut käsikirjoituksen lyhytelokuvaan.

Poliisi pidätti Bouyerin pian van Goghin murhan jälkeen ja hänet tuomittiin 26. heinäkuuta 2005 elinkautiseen vankeuteen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen.

## Aiheesta muualla
Edward Seymour

**Edward Seymour** (n. 1506 &ndash; 22. tammikuuta 1552) oli Somersetin herttua ja englantilainen valtiomies. Hän oli Englannin kuninkaan, Henrik VIII:n, suosikki ja toimi lordiprotektorina kuninkaan kuoltua vuonna 1547. Hän hallitsi Henrikin seuraajan, tämän pojan Edvard VI:n, aikana Englantia miltei yksinvaltiaana protestanttisessa hengessä. Tyytymättömät suurmiehet kuitenkin erottivat hänet ja tuomitsivat hänet kuolemaan. Hänet teloitettiin maanpetoksesta Lontoon Towerin edustalla Tower Hillillä tammikuussa 1552.

Edwardin sisar Jane Seymour oli yksi Henrik VIII:n monista vaimoista.
Daegu

**Daegu** (, hanja , IPA ) on maakuntajaon ulkopuolinen metropolikaupunki Etelä-Korean kaakkoisosassa. Se sijaitsee sisämaassa Busanin luoteispuolella ja rajautuu Pohjois-Gyeongsangin ja Etelä-Gyeongsangin maakuntiin. Kaupunki on Etelä-Korean neljänneksi suurin Soulin, Busanin ja Incheonin jälkeen: siellä on 2&nbsp;403&nbsp;517 asukasta (vuonna 2010) ja sen pinta-ala on 885,51 neliökilometriä. Se toimii Pohjois-Gyeongsangin hallinnollisena keskuksena, vaikka se ei kuulu maakuntaan.

Kaupunki sijaitsee vuorten ympäröimässä laaksossa, minkä takia kesäisin alue on kuumempi ja talvisin kylmempi kuin muu Korea.

## Historia
Kaupungista on historiallista aineistoa jo vuodelta 261, jolloin se tunnettiin nimellä Dalbeol. Nykyisen nimen kaupunki sai 757. Joseon-dynastia nosti Daegun entisen Gyeongsangin provinssin pääkaupungiksi vuonna 1601.

Korean sodassa Daegun edustalla Nakdong-joen varrella käytiin rajuja taisteluja. Daegu kuului kuitenkin alueeseen, joka pysyi eteläkorealaisten hallussa koko sodan ajan.

Daegusta tehtiin metropolikaupunki vuonna 1995. Kaupungissa sattui 18. helmikuuta 2003 yksi Etelä-Korean pahimmista onnettomuuksista Korean sodan jälkeen. Tuhopolttaja sytytti junan tuleen Daegun metrossa. Liekit surmasivat ainakin 198 ihmistä.

## Maantiede ja ilmasto

## Liikenne
Etelä-Korean suurnopeusjunajärjestelmän, Korea Train Expressin (KTX), Gyeongbu-linja kulkee kaupungin kautta. Daegun metrojärjestelmässä on kaksi linjaa. Daegun kansainvälinen lentoasema sijaitsee kaupungin koillispuolella. Lentoasemalta on säännöllisiä reittilentoja muun muassa Japaniin, Kiinaan ja Thaimaahan.

## Urheilu
Daegussa järjestettiin vuoden 2011 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut. Lisäksi kaupungissa pelattiin joitain otteluita vuoden 2002 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa.

## Ystävyyskaupungit
Daegulla on yhdeksän ystävyyskaupunkia ympäri maailmaa:

*  Atlanta, Yhdysvallat (1981) 
*  Almaty, Kazakstan (1990) 
*  Qingdao, Kiina (1993) 
*  Minas Gerais, Brasilia (1994) 
*  Hiroshima, Japani (1997) 
*  Pietari, Venäjä (1997) 
*  Milano, Italia (1998) 
*  Plovdiv, Bulgaria (2002) 
*  Taipei, Kiinan tasavalta (2010)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin internetsivut
Uusi aalto (musiikki)

**Uusi aalto** () on termi, jota on käytetty kuvaamaan monia musiikkityylejä. Yleensä se viittaa 1970-luvun lopun ja 1980-luvun alun rockmusiikkiin, joka kehittyi Yhdysvalloissa ja Euroopassa punkin jälkeen ja on sen jonkinlainen siistitympi muoto. 

Uuden aallon yhtyeitä ja artisteja yhdistivät lähinnä asenne ja suhtautuminen musiikkiin. Tyylillisesti "new wave" oli sangen kirjava käsite kattaessaan niin The Jamin, Blondien kuin The Policen kaltaisia yhtyeitä. Toisaalta myös asemansa vakiinnuttaneet punk-yhtyeet
jatkoivat uuden aallon mukana kehittäessään musiikkiaan.

Musiikkiin otettiin erityisesti Britanniassa vaikutteita muista tyyleistä esimerkiksi reggae- ja ska- musiikista. Tähän vaikuttivat erityisesti reggaen osaksi kantaa ottavat sanoitukset sekä yhteinen alakulttuurin henki. Ska koki Britanniassa uuden nousun omine yhtyeineen mutta luettiin laajemmin uuden aallon suunnaksi.

Suomessa uusi aalto -nimellä kutsuttiin laajaa joukkoa erilaisia rock/pop-yhtyeitä ja -artisteja 1970-luvun lopulta lähtien. Monien musiikilliset juuret tai ainakin asenne oli punkrockissa. Tunnetuimpia uuden aallon edustajia olivat muun muassa Eppu Normaali, Pelle Miljoona, Hassisen Kone, SIG, Tuomari Nurmio ja Kari Peitsamo. 

## Ulkomaisia

* Adam & the Ants - *Antmusic* (1980)
* Blondie - *Denis* (1978)
* Blondie - *Atomic* (1980)
* The Clash - *London Calling* (1979)
* Depeche Mode - *Black Celebration* (1986)
* Joy Division - *She's Lost Control (1979)
* [[Joy Division]] - *Shadowplay* (1979)
* [[Joy Division]] - *Transmission* (1979)
* [[Joy Division]] - *Atmosphere* (1980)
* [[Joy Division]] - *Love Will Tear Us Apart* (1980)
* [[The Jam]] - *Down in the Tube Station at Midnight* (1978)
* [[The Jam]] - *Going Underground* (1980)
* [[The Jam]] - *A Town Called Malice* (1982)
* [[The Police]] - *Roxanne* (1978)
* [[The Police]] - *Message in the Bottle* (1979)
* [[The Police]] - *De Do Do Do, De Da Da Da* (1980)
* [[The Police]] - *Every Breath You Take* (1983)
* [[Talking Heads]] - *Once In a Lifetime* (1981)
* [[Talking Heads]] - *Burning Down the House* (1983)
* [[The Pretenders]] - *Don't Get Me Wrong'' (1986)
Uusi aalto

**Uusi aalto** on useissa taiteenlajeissa esiintyvä aikakausi ja tyyli. Se voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:

* ranskalaisen elokuvan uusi aalto
* tšekkoslovakialaisen elokuvan uusi aalto
* uuden aallon musiikki 1970-luvun lopulta lähtien
* *[[Uusi aalto (Neljän Ruusun albumi)|Uusi aalto]]*, Neljä Ruusua -yhtyeen albumi 
* *[[Uusi aalto (Jani & Jetsettersin albumi)|Uusi aalto]]*, Jani & Jetsetters -yhtyeen albumi
* Amerikan uusi aalto, eräs typografian suuntaus
* bossa nova, suomeksi ”uusi aalto”
* New Wave of British Heavy Metal (NWOBHM), brittiläisen metallimusiikin uusi aalto.
Masa Maijanen

**Veli-Matti (Masa) Maijanen** (s. 1962 Lauritsala) on suomalainen basisti. Hänen yhtyeitään ovat olleet muun muassa Boycott, Broadcast, Havana Black, Mikko Kuustonen, Kaija Kärkinen & Ile Kallio, Gringos Locos, Ile Kallio Big Rock Band ja Hoedown. Masa Maijanen on toiminut myös sessiomuusikkona. Hän on muusikko Pave Maijasen serkku.
Brainstorm (latvialainen yhtye)

**Brainstorm** eli **Prāta Vētra** on latvialainen pop-rock-yhtye. Se perustettiin Jelgavassa vuonna 1989. Latviassa yhtyeen ensisingle nousi listoille vuonna 1992 ja sen jälkeiset albumit olivat paikallisia jättimenestyksiä. Brainstorm tuli kansainväliseen tietoisuuteen osallistuttuaan vuoden 2000 Euroviisuihin kappaleella ”My Star” (myös albumilla *Among The Suns*), joka sijoittui kilpailussa kolmannelle sijalle. Yhtyeen musiikissa on vaikutteita melodisesta brittipopista.

## Kokoonpano
* Renārs Kaupers (laulu)
* Jānis Jubalts (kitara)
* Gundars Mauševics
* Maris Mihelsons (koskettimet)
* Kaspars Roga (rummut)

Yhtyeen alkuperäinen basisti Gundars Mauševics kuoli auto-onnettomuudessa 24. toukokuuta 2004.

## Diskografia
**Vairāk nekā skaļi* (1993)
**Vietu nav* (1994)
**Veronika* (1996)
**Viss ir tieši tā kā Tu vēlies* (1997)
**Starp divām saulēm* (1999)
**Izlase '89–'99* (2000)
**Among The Suns* (2000)
**Kaķēns, kurš atteicās no jūrasskolas* (2001)
**Online* (2001)
**Dienās, kad lidlauks pārāk tāls* (2003)
**Day Before Tomorrow* (2003)
**Četri krasti* (2005)
**Four Shores* (2006)
**Tur kaut kam ir jābūt* (2008)
**Шаг* (”Šag”, 2009)
**Years and Seconds* (2010)
**Izlase 2000–2010* (2010)
**Vēl viena klusā daba* (2012)
**Another Still Life* (2012)
**Чайки на крышах* (”Tšaiki na kryšah”, 2012)
Lähde:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yhtyeen kotisivut
*Brainstorm forum
Timo Kahilainen

**Timo Eero Kahilainen** (s. 1963) on suomalainen muusikko, näyttelijä, tuottaja ja käsikirjoittaja. Hän oli mukana *[[Kummeli (televisiosarja)|Kummeli]]*-huumoriohjelmassa.

## Elämänvaiheet
Kahilainen pääsi ylioppilaaksi 1983 Kangasalan lukiosta, jonka kunniaylioppilaaksi hänet valittiin 2006. Hän valmistui luokanopettajaksi vuonna 1991.

Kahilainen on toiminut Salmela Komitea -yhtyeen kosketinsoittajana ja lauluntekijänä.

Timo Kahilainen on Heikki Vihisen kanssa käsikirjoittanut näytelmiä; Tampereen Teatteriin komedian *[[Saunailta]]* (2001) ja farssin *[[Alivuokralainen (näytelmä)|Alivuokralainen]]* (2003), musiikkinäytelmän *Kalliolle kukkulalle* (2008) Pyynikin kesäteatterille sekä Tampereen Työväen Teatteriin farssin *Maailmanlopun hautaustoimisto* (2011). *Le Coq – taistelu ravintolasta* on käsikirjoittajakaksikon viides yhteinen näytelmä. Yhdessä Heikki Vihisen kanssa Kahilainen on käsikirjoittanut myös Kummeli-ryhmän elokuvat *[[Kummeli Kultakuume]]* (1997), *[[Kummelin Jackpot]]* (2006) sekä *[[Kummeli Alivuokralainen]]* (2008), joka perustuu edellä mainittuun näytelmään. Viidennessä Kummeli-elokuvassa, *[[Kummeli V]]:ssä* (2014) käsikirjoittamassa oli heidän lisäkseen Heikki Silvennoinen.

Timo Kahilainen omistaa tuotantoyhtiön Jackpot Films Oy (tunnettu aikaisemmin nimellä Kanta-Hämeen Mainospellet Oy). Heikki Silvennoisen kanssa Kahilainen omistaa *Kummeli*-tuotantojen takana olevan Porkkana Ryhmä Oy:n. Kahilaisen ensimmäinen virallinen ohjaustyö on *[[Kummeli V]]* -elokuvan *Mahtava Making of* -mainosfilmi.

Kahilainen julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa *Just in Time* vuonna 2024. Levyn innoittajia ovat muun muassa Kahilaisen nuorena kuuntelemat yhtyeet The Beatles, Electric Light Orchestra ja Steely Dan.

Hänelle määrättiin elokuussa 2023 päiväsakkoja 45 kappaletta hänen syyllistyttyään rattijuopumukseen Kangasalla.

## Diskografia
### Sooloura
* *Just in Time* (2024)

### Kummeli
* *[[Artisti maksaa]]* (1994)
* *[[Kummeli Stories#Soundtrack-levy|Kummeli Stories – Elokuvasävelmiä ynnä muuta]]* (1995)
* *[[Parhaat palat (Kummeli)|Parhaat palat]]* (2002)

### Heikki Silvennoinen
* *[[Mature and Cool]]* (1992)

## Filmografia

&sup1; myös käsikirjoittajana, &sup2; tuottajana, &sup3; säveltäjänä

&sup1; myös käsikirjoittajana, &sup2; tuottajana, &sup3; säveltäjänä

## Teatteri
* *Kummeli Revyy*, Tampereen Teatteri (1997–1998) – useita rooleja &sup1;
* *Maailmanlopun hautaustoimisto*, Tampereen Työväen Teatteri (2011–2012) – Patu / Pelsepuupi &sup1;
&sup1; myös käsikirjoittajana

## Käsikirjoittajana
* *[[Saunailta]]*, Tampereen Teatteri (2001–2002)
* *[[Alivuokralainen (näytelmä)|Alivuokralainen]]*, Tampereen Teatteri (2003–2010)
* *[[Beatlehem]]* (televisioelokuva, 2003) &sup1;
* *Kalliolle kukkulalle*, Pyynikin kesäteatteri (2008)
* *Le Coq – taistelu ravintolasta*, Helsingin kaupunginteatteri (2020)
&sup1; myös tuottajana

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Jan van Scorel

**Jan van Scorel** (1495, Schoorl &ndash; 6. joulukuuta 1562, Utrecht) oli hollantilainen renessanssimaalari. Hän oli opettajansa Jan Mabusen ohella eniten Italiasta vaikutteita saanut taidemaalari omana aikanaan. Hän toimi myös arkkitehtinä, insinöörinä, muusikkona ja runoilijana.
Skeletonin Euroopan-mestaruuskilpailut

**[[Skeleton]]in** eli **mahakelkkailun euroopanmestaruuskilpailut** on järjestetty vuosittain vuosina 1981–1988, ja uudelleen vuodesta 2003 lähtien, jolloin mukanana on ollut myös naisten sarja.

## Skeletonin Euroopan mestarit
### Miehet

### Naiset
Pirates of the Caribbean

**Pirates of the Caribbean** tarkoittaa seuraavia:

* Pirates of the Caribbean, Disneyn huvipuistolaite
* *[[Pirates of the Caribbean (elokuvasarja)|Pirates of the Caribbean]]* -elokuvasarja:
** *[[Pirates of the Caribbean: Mustan helmen kirous]]* (2003)
** *[[Pirates of the Caribbean: Kuolleen miehen kirstu]]* (2006)
** *[[Pirates of the Caribbean: Maailman laidalla]]* (2007)
** *[[Pirates of the Caribbean: Vierailla vesillä]]* (2011)
** *[[Pirates of the Caribbean: Salazar’s Revenge]]* (2017)
* *[[Pirates of the Caribbean (peli)|Pirates of the Caribbean]]*, videopeli.
Salerno

**Salerno** (antiikin *Salernum*) on kaupunki Campaniassa Lounais-Italiassa. Siellä asuu noin 135&nbsp;000 asukasta. Keskiajalla kaupunki oli kuuluisa lääketieteellisestä korkeakoulustaan. Liittoutuneet nousivat maihin Salernossa vuonna 1943 ja se oli sen jälkeen hetken ajan Italian pääkaupunki ennen Rooman valloitusta.

## Urheilu
Jalkapalloseura US Salernitana 1919 on kotoisin Salernosta. Seuran kotistadion on avattu 1990 ja sen kapasiteetti on 37 245.

## Nähtävyydet
Salernon tärkeimpiin nähtävyyksiin kuuluvat Salernon tuomiokirkko sekä Arechin linna vuorenrinteellä kaupungin pohjoispuolella. Kaupungin länsipuolelta alkaa Amalfin rannikko, joka kuuluu Unescon maailmanperintökohteisiin.

## Liikenne
Salernon kautta kulkee moottoritie A3 Napolista Reggio Calabriaan. Lisäksi sieltä on moottoritieyhteydet Casertaan ja Avellinoon. Salernon rautatieasema on risteyspaikka, jossa pysähtyvät sekä paikallisjunat että kaukoliikenteen junat. Salernossa on pieni lentokenttä, jonka kaupallinen käyttö on lyhyen kiitotien vuoksi vähäistä. Kesäisin Salernosta on laivayhteys Caprin saarelle.

## Lähteet
Taranto

**Taranto** on kaupunki Apuliassa Etelä-Italiassa Tarantonlahden rannalla. Kaupungissa on rauta-, öljynjalostus- ja laivateollisuutta sekä laivastotukikohta. Kaupungissa on myös arkkipiispanistuin ja museo, jossa merkittäviä arkeologisia kokoelmia.

## Historia
### Antiikki

Taranto, antiikin *Taras*, oli alun perin kreikkalainen siirtokunta, jonka perustivat spartalaiset noin vuonna 708–706 eaa. Taras kukoisti erityisesti 500–300-luvuilla eaa., ja se oli koko Magna Graecian eli Suur-Kreikan tärkeimpiä kaupunkeja ja merkittävä satama. Roomalaiset valloittivat kaupungin vuonna 272 eaa. Se kehittyi ajan kuluessa roomalaiseksi kaupungiksi nimellä *Tarentum*, vaikkakin taantui kreikkalaiseen aikaan nähden.

### Myöhempi historia

Tarentum mainitaan edelleen gootteja vastaan käytyjen sotien aikaan merkittävänä sotilastukikohtana ja satamana. Belisarius valtasi kaupungin Itä-Roomalle eli Bysantin valtakunnalle, ja Totila valtasi sen uudelleen vuonna 549 jaa., jonka jälkeen se säilyi gooteilla siihen sakka, kunnes Narses valtasi sen takaisin Bysantille. Tämän jälkeen kaupunki säilyi Bysantin hallussa aina vuoteen 661 saakka., jolloin sen valtasivat Beneventumin herttuat. Tämän jälkeen kaupunki oli välillä saraseeneilla, jotka tuhosivat sen kokonaan vuonna 967, ja välillä jälleen Nikeforos Fokaksen valtaamana Bysantilla. Bysantti menetti alueen lopullisesti normanneille Robert Guiscardin vallattua sen vuonna 1063, jonka jälkeen se kuului Napolin kuningaskuntaan.

Toisen maailmansodan aikana Tarantossa käytiin maailman ensimmäinen lentotukialustaistelu Ison-Britannian ja Italian välillä.

## Urheilu

Kaupungissa pelaa Italian A1-liigan lentopallojoukkue nimeltään Prisma Taranto. Joukkueessa on pelannut muun muassa suomalainen Konstantin Shumov.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lublin

**Lublin** on kaupunki Lublinin voivodikunnassa Itä-Puolassa. Se on voivodikuntansa pääkaupunki ja suurin kaupunki. Vuoden 2019 arvion mukaan Lublinissa asui 339&nbsp;784 asukasta.

Lublin perustettiin vuonna 1317. Siellä solmittiin Puolan ja Liettuan välinen unioni 1569. Ensimmäisen maailmansodan aikana Lublin oli Itävalta-Unkarin hallitseman miehitysalueen keskus Puolassa. Vuosina 1944–1945 kaupungissa toimi Puolan vapautuskomitea, jota kutsuttiin myöhemmin nimellä *Lublinin hallitus*.

Lubliniin perustettiin yliopisto vuonna 1919. Nykyään korkeakouluja on jo useita ja niihin lukeutuu myös Puolan ainoa katolinen yliopisto.

Kaupungin vanha keskusta on säilynyt hyvin ja se on merkittävä matkailukohde. Lublin oli yksi Puolan ehdokkaista Euroopan kulttuuripääkaupungiksi vuonna 2016, mutta hävisi valinnan Wrocławille.

## Lähteet

## Kuvia

Kuva:Lublin Castle 5 Lublin 28.jpg|Lublinin linna
Kuva:Dom Kasy Przemysłowców 1.jpg|Loistohotelli Lublinianka
Kuva:5 Lublin 34.jpg|Vanhakaupunki
Kuva:5 Lublin 04.jpg|Tuomiokirkko
Kuva:Arena Lublin z lotu ptaka.jpg|Arena Lublin


## Aiheesta muualla

* Lublin.eu
* Lublin 2016 – Euroopan kulttuuripääkaupunki
Final Fantasy VII: Advent Children

**Final Fantasy VII: Advent Children** on 3D-animaatio elokuva, joka on jatko-osa *[[Final Fantasy VII]]* -pelille. Elokuva julkaistiin suoraan DVD:nä, tosin Japanissa se sai muutamia yksittäisiä teatteriesityksiä. Japanissa elokuva julkaistiin 13. syyskuuta 2005, Yhdysvalloissa 25. huhtikuuta 2006 ja samoihin aikoihin Euroopassa. Elokuvan remasteroitu Blu-Ray-versio Final Fantasy VII: Advent Children Complete julkaistiin Japanissa vuonna 2008 ja Euroopassa 27. heinäkuuta 2009.  Blu-ray-versiossa on poistettuja kohtauksia ja taistelukohtaukset on masteroitu uudelleen näyttämään entistä yksityiskohtaisemmilta.

## Juoni

Tapahtumat asettuvat kaksi vuotta *Final Fantasy VII* -pelin tapahtumien jälkeiseen aikaan. Suurkaupunki Midgar on entistäkin kurjemmassa tilassa pelin lopun tapahtumien johdosta, mutta asukkaat yrittävät parhaansa mukaan jatkaa ja aloittaa elämäänsä alusta. Mystinen Geostigma-sairaus vie hitaasti mutta varmasti viimeistäkin toivoa, tappaessaan asukkaita hitaasti mutta tehokkaasti. Mahtava Shinra-yhtiö yrittää myös päästä takaisin jaloilleen.

Pelin päähahmot ovat myös jatkamassa elämäänsä: Cloud Strife toimii moottoripyörälähettinä ja Tifa Lockhart toimii baarineitinä, ja yhdessä he huolehtivat orvoista lapsista, kuten Denzel-nimisestä pikkupojasta, joka sairastaa geostigmaa. Myös Cloud on sairauden kourissa, mutta salaa sen muilta.

Tapahtumat vyörähtävät käyntiin kun kolme hopeahiuksista miestä, Kadaj, Loz ja Yazoo, saapuvat Midgariin, hyökkäävät Cloudin kimppuun ja alkavat viedä pois geostigmaa sairastavia lapsia. Kolmikon tarkoituksena on kuitenkin löytää Jenova (jota he kutsuvat "äidikseen"), joka tuli planeetalle kauan sitten. Elokuvassa esiintyy Cloudin ja Tifan lisäksi Yuffie-materiametsästäjä, Vincent Valentine, Reno, Rude , Cid-pilotti, Barret Wallace, Cait Sith -leluennustaja, ja Red XIII -susi. Mukana vilahtelee myös Zack ja Aerith (Aeris) Cloudin muistoissa. Kadaj saa Jenovan käsiinsä, ja muuttuu sen avulla Sephirothiksi, henkilöksi joka yritti tuhota planeetan 2 vuotta sitten. Kiivaan kamppailun jälkeen Cloud tuhoaa Sephirothin, jolloin Kadaj muuttuu takaisin itsekseen, mutta on liian heikko taistellakseen. Hän kaatuu Cloudin käsivarsille, ja Aerithin avulla pääsee Elämänvirtaan. Geostigma haihtuu sairaista lapsista, kun Aerith tekee kuolleista käsin Great Gospelin (Aerithin viimeinen Limit-isku). Lopussa Cloud näkee Aerithin ja Zackin ja oivaltaa, ettei ole yksin.

Vaikka juoni kutoutuukin Jenovaa metsästävän joukkion, sairaiden lasten ja pahaa vastaan käytävän taistelun ympärille, voidaan Advent Childreniä pitää myös kasvutarinana. Cloud löytää itsestään uutta voimaa, ja pääsee irti surusta ja yksinäisyydestä, jonka Aerithin ja Zackin menettäminen on hänelle tuonnut.

## Näyttelijät

## Katso myös
**[[Last Order: Final Fantasy VII]]*

## Aiheesta muualla
* 
*
Supi

**Supi** voi viitata yleiskielessä tai murteissa seuraaviin:

## Eläinlajeja
*pesukarhut eli supit (*Procyon*), puolikarhujen suku (Tämä sanan käyttö perustuu erään intiaanikielen pesukarhua tarkoittavaan sanaan.)
**suosupi (*Procyon cancrivorus*)
**cozumelinsupi (*Procyon pygmaeus*)
**pesukarhu eli supi (*Procyon lotor*)
***barbadosinsupi (*Procyon lotor gloveralleni*), sukupuutton kuollut pesukarhun alalaji
***tresmariasinsupi (*Procyon lotor insularis*), pesukarhun alalaji
*supikoira (*Nyctereutes procyonoides*), koiraeläin
**”suomensupi”, turkistarhoilla tuotetusta supikoiran nahasta käytetty nimitys
*päästäinen (heimo *Soricidae*) eli supiainen, supihiiri; sanasta suippo

## Sukunimenä

* Luis Paulo Supi (s. 1996), brasilialainen shakin suurmestari

## Muita merkityksiä
*supikas, suippopäinen kenkä.
Puujumala ja Maajumala

**Puujumala** ja **Maajumala** ovat tietynlaisten tietäjien eli noitien nimityksiä. 

Joitakin tietäjiä on Suomessa nimitetty *jumaliksi*. Tietäjät ovat ehkä väittäneet, että jumala puhuu tai muuten toteuttaa itseään heidän kauttaan.

Puujumala oli tietäjä, jonka voimat tai olemus liittyivät jotenkin puihin tai puun väkeen. Maajumalan voima tai olemus taas liittyivät jotenkin maahan tai maan väkeen. Puujumala ja maajumala olivat myös tietäjäsukujen sukunimiä.

Tässä karjalaisessa kansanrunossa loitsija kehuu itseään ja väittää voittavansa maajumalatkin:

## Lähteet
ADO Den Haag

**ADO Den Haag** on jalkapalloseura Haagin kaupungista Alankomaista.

Vaikka Haag on yksi maan suurimmista kaupungeista, ei seura ole koskaan pystynyt haastamaan tosissaan kahden muun suurkaupungin joukkueita, Ajax Amsterdamia ja Feyenoord Rotterdamia. Seurojen väliset ottelut ovat silti perinteisesti olleet tulisia kamppailuja, jotka sytyttävät myös joukkueiden kannattajat. ADO Den Haagin fanaattiset kannattajat ovatkin aika ajoin olleet julkisuudessa huliganismin takia, ja yhteenotot muiden seurojen kannattajien kanssa sekä hulinoinnista johtuvat järjestyshäiriöt ovat olleet melko yleisiä.

Historiansa aikana ADO Den Haag, joka vuosina 1976–1996 tunnettiin myös nimellä *FC Den Haag*, on voittanut Alankomaiden mestaruuden kaksi kertaa (1942 ja 1943), ja KNVB Cupin vuosina 1968 ja 1975. Vietettyään lähes koko 1990-luvun ja 2000-luvun alun maan toisella sarjatasolla, palasi ADO Den Haag jälleen vuonna 2004 takaisin korkeimmalle sarjaportaalle Eredivisieen.

Seura pelaa kotiottelunsa 15 000 -paikkaisella Den Haag Stadionilla. Kaudella 2004–2005 kotiotteluiden katsojakeskiarvo oli 6 400. Joukkue on siirtymässä suuremmalle stadionille lähivuosien aikana.

Joukkueen tunnusvärit ovat keltainen ja vihreä. Seuran logossa oleva lintu on haikara, joka on Haagin kaupungin symboli. Seuran nimessä oleva lause *"Alles Door Oefening"* kääntyy suomeksi muotoon *"Kaikki harjoittelun kautta"*.

## Saavutukset
* Eredivisien mestaruus: 2 (1942, 1943)
* KNVB Cupin voitto: 2 (1968, 1975)

## Menestys Euroopan kentillä

## Ennätyksiä
* Suurin voitto: PSV Eindhoven - FC Den Haag 0-8 (4. syyskuuta 1982)
* Suurin tappio: AFC Ajax - FC Den Haag 9-1 (21. maaliskuuta 1982)
* Eniten maaleja: ADO Den Haag - NAC Breda 8-3 (20. lokakuuta 1973)
* Eniten katsojia: ADO Den Haag - Feyenoord Rotterdam, 28 872 katsojaa (21. marraskuuta 1971)
* Eniten otteluita: Aad Mansveld, 558 (1964-1982)
* Eniten maaleja: Harry ven der Laan, 132 (1988-1990 ja 1991-1995)

## Entisiä pelaajia
*  Harald Berg
*  Martin Jol
*  Joonas Kolkka
*  Aad Mansveld
*  Tony Morley
*  Lex Schoenmaker
*  Euzebiusz Smolarek

## Entisiä valmentajia
* 1954–1955  Max Merkel
* 1962–1969  Ernst Happel
* 1969–1972  Václav Ježek
* 1974–1976  Vujadin Boškov
* 1976–1978  Anton Malatinský
* 1978–1980  Piet de Visser
* 1988–1992  Co Adriaanse
* 2001–2004  Rinus Israël
* 2004–2006  Frans Adelaar
* 2006–2007  Lex Schoenmaker
* 2007–2008  Wiljan Vloet
* 2008–2009  André Wetzel
* 2009–2010  Raymond Atteveld
* 2011–2014  Maurice Steijn
* 2014–2016  Henk Fraser
* 2016–2017  Željko Petrović
* 2017–2019  Alfons Groenendijk
* 2019–2020  Alan Pardew

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut 
* Joukkueen kannattajien sivusto 
* FC Den Haag North Side
Pyhä (täsmennyssivu)

**Pyhä** voi tarkoittaa:
*pyhä uskontotieteessä
*pyhitys tapahtuma uskovan elämässä
*pyhät, kristillisessä kielenkäytössä laajemmassa merkityksessä kaikki pelastetut kristityt
*pyhimys (ortodoksisuudessa *pyhä*), katolisessa tai ortodoksisessa kirkossa pyhäksi julistettu henkilö 
*pyhäpäivä, kirkollisesta perinteestä juontuva päivä, joka yleensä on myös vapaapäivä; Suomessa esimerkiksi joulu tai sunnuntai
*Pyhätunturi, useiden tunturien nimi
*Pyhä, Aho Groupin omistama hiihtokeskus Pelkosenniemen Pyhätunturilla
* Pyhä, kylä Mietoisissa
Sami Ruusukallio

**Sami-Kalle Ruusukallio** (s. 25. joulukuuta 1963) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Eppu Normaalin nykyisenä basistina.

Ruusukallio vaikutti useissa lyhytikäisissä yhtyeprojekteissa, kunnes liittyi vuonna 1989 tyttöbändi Ilonan riveihin *[[Ilotulitus (albumi)|Ilotulitus]]*-albumin ajaksi. Ruusukallio liittyi Eppu Normaaliin vuonna 1989 korvaten yhtyeestä lähteneen Mikko Nevalaisen, ja hän on Eppu Normaalin historian pitkäaikaisin bassokitaristi. Hän toimii myös yhtyeen taustalaulajana, laulaen Eppu Normaalin kitaristi Mikko "Pantse" Syrjän kanssa tavallisesti korkeampia melodioita kuin yhtyeen päälaulaja Martti Syrjä. Hän on myös nuotittanut Eppu Normaalin kappaleita, ja ne on julkaistu *Repullinen nuotteja* ja *Repullinen nuotteja 2* -nuottikirjojen muodossa vuosina 1998 ja 2005.

Eppu Normaalin ohella Ruusukallio on tehnyt yhteistyötä myös monien eri suomalaisten muusikkojen kanssa. Hän on esimerkiksi vieraillut taustalaulajana Pate Mustajärven, Anssi Tikanmäen, Toni Lähteenmäen ja Aki Karuvehan albumeilla. Lisäksi hän toimi bassokitaristina Popedan vuoden 1995 studioalbumilla *[[Live at the BBC (Popeda)|Live at the BBC]]*, ja vieraillut myös Popedan kitaristi Costello Hautamäen sooloalbumilla *[[A Little Bit Crazy]]* (1988). Vuonna 1992 hän liittyi Dave Lindholmin alun perin yhden vuoden mittaiseksi ideoimaan Screaming Thunders -yhtyeprojektiin yhdessä Eppu Normaalin kitaristi Juha Torvisen ja rumpali Aku Syrjän kanssa, mutta Lindholmin ja laulaja Joe Vestichin lähdettyä kolmikko jatkoi keikkailua yhtyeen nimen alla uuden laulajansa, Sami Hintsasen kanssa. Screaming Thunders esiintyy edelleen, tosin hyvin harvoin.

Sami Ruusukallion veljenpoika on näyttelijä ja muusikko Kalle Ruusukallio. 

## Diskografia
### Eppu Normaali
**[[Historian suurmiehiä]]* (1990)
**[[Paskahatun paluu]]* (1991, kokoelma-albumi)
**[[Studio Etana]]* (1993)
**[[Onko vielä pitkä matka jonnekin?]]* (1994, livealbumi)
**[[Repullinen hittejä]]* (1996, kokoelma-albumi)
**[[Reppu 2 – toinen repullinen kuolemattomia Eppu-klassikoita]]* (2003)
**[[Singlet 1978–1991]]* (2003)
**[[Sadan vuoden päästäkin]]* (2004)
**[[Syvään päähän]]* (2007)
**[[Eppu Normaali Klubiotteella]]* (2008–2009)
**[[Jackpot – 101 Eppu-klassikkoa 1978–2009]]* (2009)
**[[Mutala (albumi)|Mutala]]* (2011, Eppu Normaalin materiaalia akustisina sovituksina)

### Muilla julkaisuilla
*Costello Hautamäki – *[[A Little Bit Crazy]]* (1988)
*Ilona – *[[Ilotulitus (albumi)|Ilotulitus]]* (1989)
*Toni Lähteenmäki – *[[Haaveilen]]* (1990)
*Popeda – *[[Live at the BBC (Popeda)|Live at the BBC]]* (1995)
*Anssi Tikanmäen yhtye – *[[Perinteinen poplevy]]* (2001)
*Artistit Auttavat Aasiaa–2005 – *Maksamme velkaa* (2005)
*Pate Mustajärvi – *[[Ajan päivin, ajan öin]]* (2005)
*Aki Karuveha – *[[Oman onnensa seppä]]* (2007)
*Eri esittäjiä – *[[Da Da (Kuulat sekaisin)]]* (2008)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.eppunormaali.fi
Akun tehdas

**Akun tehdas** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* Akun tehdas, rakennus Ylöjärvellä
* *[[Akun tehdas (albumi)|Akun tehdas]]*, Eppu Normaali -yhtyeen albumi ja sen nimikappale vuodelta 1980
* *[[Akun tehdas (televisiosarja)|Akun tehdas]]*, Disneyn animaatiosarja.
AZ Alkmaar

**AZ Alkmaar** on jalkapalloseura Alkmaarista, Alankomaista. Seura perustettiin vuonna 1967 nimellä *AZ'67*, kun ***Alkmaar '54*** ja ***FC Zaanstreek*** yhdistyivät. AZ Alkmaar pelaa Alankomaiden korkeimmalla sarjatasolla Eredivisiessä.

Seura oli 1970–1980-luvuilla Cees ja Klaas Molenaar -nimisten liikemiesveljesten omistuksessa, ja vuonna 1981 se saavutti ennenkokematonta menestystä voittamalla Alankomaiden mestaruuden ja selviytymällä UEFA Cupin loppuotteluun. Kun Molenaarit jättivät seuran, kääntyi menestyskulku huonompaan suuntaan, ja vuonna 1988 AZ putosi alemmalle sarjatasolle.

1990-luvun loppupuolella liikemies Dirk Scheringa ryhtyi panostamaan seuraan, joka vuonna 1998 nousi takaisin korkeimmalle sarjatasolle. Co Adriaansen valmentamana kaudella 2004–2005 AZ pelasi jälleen UEFA Cupia ja selviytyi välieriin. Joukkue myös sijoittui Hollannin liigan sarjataulukossa kolmannelle sijalle, mikä tarkoitti jälleen pääsyä UEFA Cupiin. 

Kaudella 2006–2007 AZ oli tiukasti mukana maansa mestaruustaistelussa ja viimeisellä kierroksella sille olisi mestaruuteen riittänyt voitto pikkuseura Excelsiorista. Se kuitenkin koki yllättävän 3–2-tappion ja näin sekä PSV että Ajax menivät ohi.

Kauden 2008–2009 päätteeksi AZ Alkmaar juhli historiansa toista Alankomaiden mestaruutta. Mestaruus varmistui jo kolme kierrosta ennen sarjan päätöstä ainoan uhkaajan Amsterdam Ajaxin hävittyä ottelunsa PSV Eindhovenille.

## Saavutukset

*Alankomaiden mestari (**2**): 1981, 2009
*Alankomaiden cupin voitto (**4**): 1978, 1980, 1982, 2013
*Alankomaiden supercupin voitto: 2009
*Alankomaiden 1. divisioonan voitto (**2**): 1996, 1998
*UEFA Cupin kakkossija 1981
*UEFA Cupin välierät 2004

## Entisiä päävalmentajia

* 1978–1982  Georg Kessler
* 1997–1999  Willem van Hanegem
* 1999–2000  Gerard van der Lem
* 2000–2002  Henk van Stee
* 2002–2005  Co Adriaanse
* 2005–2009  Louis van Gaal
* 2009  Ronald Koeman
* 2009–2010  Dick Advocaat
* 2010–2013  Gertjan Verbeek
* 2013–2014  Dick Advocaat
* 2014  Marco van Basten
* 2014–2019  John van den Brom
* 2019–2020  Arne Slot
* 2020–2024  Pascal Jansen

## Aiheesta muualla

*Virallinen sivu 

## Lähteet
Riitta Hanhi

**Riitta Hanhi** () on hahmo Disneyn eläinmaailmassa. Hän on uuttera ja yritteliäs liikenainen, ja samalla Roope Ankkaan rakastunut vanhapiika. Italialaisen Romano Scarpan vuonna 1960 luoma Riitta on uransa aikana vaihdellut Roopea jahtaavasta kiusankappaleesta hauskaksi ja itsenäiseksi sankarittareksi.

## Riitan ensiesiintyminen

Riitta ilmestyi Roopen elämään virallisesti tarinassa *Zio Paperone e l'multino Balabu* penäämään Roopelta syntymäpäivälahjaa. Riitan rooli oli silloin vielä varsin epäselvä, mutta sarjassa annettiin ymmärtää, että hän oli Roopen vanha tuttu. Suomessa tämä sarja julkaistiin ''Aku Ankan taskukirjassa'' numero 79 (nimellä *Viimeinen kulu-kulu*). Ensimmäinen suomeksi julkaistu sarjakuva Riitasta oli *Aku Ankan taskukirjan* numerossa 8 julkaistu *Venetsian leipuri*. Riitta-tarinoita on myöhemmin julkaistu suomeksi myös ''Aku Ankka'' -lehdessä.

## Riitta nykypäivänä
Uudemmissa tarinoissa Riitasta on tullut räväkkä ja kovaotteinen liikenainen, joka yrittää kiristää Roopea kanssaan avioon keinolla millä hyvänsä. Roope sanoo usein Riitalle, ettei tunteilu sovi hänen kaltaiselleen liikemiehelle. Joissakin tarinoissa käy kuitenkin ilmi, että syvällä sisimmissään Roope kyllä pitää Riitasta. Tämä kaksikko on kisannut milloin villamarkkinoiden, milloin täytekakkuteollisuuden hallinnasta. Ajan myötä Riitta on rauhoittunut jopa siinä määrin, että Roopekin on lakannut puhumasta ”Hullu-Riitasta”. Hänestä on tullut ideoita pursuava yksityisyrittäjä, ja vaikka Roope yhä toisinaan saa hätistellä ankkaneitoa kimpustaan, nähdään Riitan rinnalla useimmiten tämän uskollinen ystävä ja liikekumppani Kuuno Kaakkuri. Riitta tunnetaan joissain vanhoissa sarjakuvissa myös nimellä Maisa Hanhi.
Eddie Jordan

**Edmund "Eddie" Jordan** (30. maaliskuuta 1948 Dublin, Irlanti – 20. maaliskuuta 2025 Kapkaupunki, Etelä-Afrikka) oli irlantilainen, vuonna 1991 perustetun Jordan Grand Prix -nimisen Formula 1 -tallin perustaja ja entinen omistaja. 

Jordan menehtyi 76-vuotiaana 20. maaliskuuta 2025 pitkälle edenneeseen syöpään. Jordan sairasti eturauhasen ja virtsarakon syöpää, joka oli levinnyt myös selkärankaan ja lantioon. Hän ilmoitti diagnoosistaan vuoden 2024 lopulla *Formula For Success* -podcastissa.

## Ura
Nuoruudessaan Jordan harkitsi papin uraa ja opiskeli hammaslääketiedettä, kunnes vaihtoi pankkialalle. Jordan tutustui moottoriurheiluun Jerseyn saarella työskennellessään. Hän kilpaili itse, kunnes perusti oman tallin Eddie Jordan Racing. Aluksi Jordan toimi F3000-sarjassa, ja vuonna 1989 Jean Alesi voitti Jordan-tallin autolla sarjan mestaruuden. Formula 1 -sarjaan talli siirtyi vuonna 1991 ja se kilpaili sarjassa aina vuoteen 2005 asti, jolloin talli myytiin venäläisille sijoittajille. Vuonna 2006 uusi talli toimi nimellä MF1 Racing, ja vuonna 2007 omistajien jälleen vaihduttua nimellä Spyker.

Jordan-tallissa ajoi aikanaan monia menestyneitä kuljettajia, näiden joukossa muun muassa Michael Schumacher, Ralf Schumacher, Damon Hill, Heinz-Harald Frentzen, Eddie Irvine, Rubens Barrichello, Tiago Monteiro, Giancarlo Fisichella, Jean Alesi ja Jarno Trulli. 

Jordan-tallin parhaiksi saavutuksiksi Formula 1-luokassa jäivät neljä GP-voittoa. Näistä kaksi tuli Heinz-Harald Frentzenin ajamana. Kaksi muuta GP-voittoa ottivat Giancarlo Fisichella ja Damon Hill, yhden kummatkin. Paalupaikkoja Jordan-tallille kertyi kaksi, joista toisen ajoi Heinz-Harald Frentzen, ja toisen Rubens Barrichello. Jordan-tallin viimeisimmäksi palkintopallisijaksi jäi Tiago Monteiron tallille ajama kolmas sija Yhdysvaltain osakilpailussa kaudella 2005.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Eddie Jordan -historiikki
Jelgava

**Jelgava** (, , ) on kaupunki Keski-Latviassa Lielupejoen varrella noin 45 km lounaaseen Riiasta. Sen asukasluku oli vuoden 2016 väestönlaskennassa noin 61 000 ja se on Zemgalen suurin kaupunki. Se oli (nimellä Mitau) Kuurinmaan herttuakunnan ja kuvernementin pääkaupunki.

Nimen Jelgava uskotaan tulevan liivin kielen sanasta *jelgab*, joka tarkoittaa matalaa paikkaa.

## Historia

Ensimmäinen kirjallinen maininta paikasta on peräisin vuodelta 1265, mutta kaupunki perustettiin virallisesti vasta vuonna 1573.

Jelgavasta tuli Kuurinmaan ja Semgallian yhdistyneen herttuakunnan pääkaupunki vuonna 1578. 1596 Kuurinmaan herttuakunta jaettiin kahteen hallinnolliseen alueeseen, ja Jelgavasta tuli herttua Friedrich Kettlerin asuinpaikka. Jelgavasta tuli uudelleen yhdistyneen herttuakunnan pääkaupunki vuonna 1617.

Toiseksi viimeinen Kuurinmaan herttua Ernst Johann von Biron kehitti Jelgavan kulttuurielämää merkittävästi. Hän avasi kaupungin ensimmäisen julkisen kirjaston. Biron perusti 1775 Academia Petrinan. Herttua kehitti myös kaupungin teatterielämää.

Jelgavan merkittävämpiä nähtävyyksiä on barokkityylinen Jelgavan palatsi (1738–1740, 1762–1772). Palatsin rakennutti arkkitehti Francesco Bartolomeo Rastrelli. Sen rakentaminen alkoi 1738 Liivinmaan ritarikunnan linnan paikalle. Palatsi oli aiemmin Kuurinmaan herttuan talviasunto. Ranskan vallankumousta paennut kuningas Ludvig XVIII asettui asumaan Jelgavan palatsiin vuosiksi 1798–1807. Nykyään palatsissa toimii maatalouskorkeakoulu ja museo. Jelgava tuhoutui pahoin toisessa maailmansodassa.

## Väestö
### Asukasluvun kehitys

## Lähteet
Kaliumhydroksidi

**Kaliumhydroksidi** (KOH) eli **kalilipeä** on kalium- ja hydroksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Aineen vesiliuos on vahva emäs, koska liuetessaan veteen suola hajoaa kalium- ja hydroksidi-ioneiksi, ja hydroksidi-ioni aiheuttaa emäksisyyden liuokseen. Liukeneminen on eksoterminen reaktio.

Kaliumhydroksidia tuotetaan teollisesti kaliumkloridista elektrolysoimalla. Toinen tapa tuottaa yhdistettä hieman pienempiä määriä on kalsiumhydroksidin ja kaliumkarbonaatin välisellä reaktiolla. 

Elintarvikkeiden lisäaineiden koodauksessa kaliumhydroksidin E-koodi on E525, ja sitä käytetään happamuudensäätöaineena. Kemianteollisuudessa kaliumhydroksidi on keskeinen kemikaali ja sitä käytetään muun muassa valmistettaessa muita kaliumyhdisteitä, saippuaa, tekstiiliteollisuudessa, metallurgiassa ja laboratoriokemikaalina. Kaliumhydroksidia käytetään myös hiilidioksidin talteenotossa suoraan ilmakehästä.
 
Kaliumhydroksidin 10–25 % liuosta voidaan käyttää värireagenssina jäkälien kemiallisessa määrittämisessä jäkäläaineiden eli sekundaaristen aineenvaihduntatuotteiden avulla. Kaliumhydroksidi muodostaa keltaisia ja punaisia suoloja monien jäkäläaineiden kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* PubChem: Potassium Hydroxide 
* DrugBank: Potassium hydroxide 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Potassium hydroxide 
* Organisation for Economic Co-operation and Development (OECD): Potassium hydroxide CAS N°: 1310-58-3