open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Agassiz-jääjärvi

**Agassiz-jääjärvi** oli jääkauden päättymisen aikainen jään patoama järvi Pohjois-Amerikassa Hudsonin lahdesta lounaaseen lähinnä Kanadan Manitobassa ja Yhdysvaltojen Minnesotassa. Tämä muinainen, suureksi osaksi jo kuivunut järvi on nimetty varhaisen jääkausitutkija Louis Agassizin mukaan. Järven olemassaolon aikana sen rannoille muutti paleointiaanien asutusta. Jääjärvi tyhjeni erittäin nopeasti Hudsonin lahden yllä olleen jäätikön katkettua kahteen osaan, noin 8&nbsp;200 vuotta sitten. Tällöin kylmää vettä virtasi Atlantille, mikä häiritsi merivirtoja ja aiheutti maailmanlaajuisia säänvaihteluita, ilmaston kylmenemistä ja kuivumista.

## Suurin laajuus
Järvi ulottui laajimmillaan ehkä 841&nbsp;000 neliökilometrin alalle ja järven syvyys oli korkeimmillaan yli 500 metriä. Agassiz-järvi oli Kanadassa ja Pohjois-Yhdysvalloissa. Laajimmillaan se peitti suuria osia Manitobasta, Länsi-Ontariosta, Saskatchewanista, Pohjois-Dakotasta ja Pohjois-Minnesotasta. Ontariossa oli joitain suuria saaria järven ollessa laajimmillaan.

## Historia
Jääjärvi syntyi viimeistään noin 13&nbsp;000 kalenterivuotta sitten eli noin 11&nbsp;700 radiohiilivuotta sitten Manitoban provinssin eteläosan seuduille.

Järvi tyhjeni noin 11&nbsp;000 vuotta sitten. Noin 9&nbsp;900 vuotta sitten jääjärveen ilmestyi taas vettä, kun jäätikkö oli taas edennyt Kanadassa.

Järven ollessa suurimmillaan 8&nbsp;400 kalenterivuotta eli 7&nbsp;700 radiohiilivuotta sitten jääjärvestä tyhjeni yli 163&nbsp;000 km<sup>3</sup> vettä Atlanttiin. Mikä on 30 prosenttia enemmän kuin kaikki nykymaailman järvet yhteensä. Tämä aiheutti 400 vuotta kestäneen lämpötilojen laskun maapallolla. Seuraavan 1&nbsp;000 vuoden sisään Winnipegjärvi, Winnipegosisjärvi, Manitobajärvi, Lake of the Woods, Cedarjärvi, Lac la Ronge, Red Lake ja muita järviä jäi jäljelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hiljainen maailma: Ihmiskalana meren syvyyksissä

**Hiljainen maailma: Ihmiskalana meren syvyyksissä** (*The Silent World*) on Jacques-Yves Cousteaun ja Frédéric Dumas'n kirjoittama kirja heidän ja Philippe Tailliezin ensimmäisistä sukelluskokemuksista uudella paineilmalaitteella. Kirjan teossa auttoi yhdysvaltalainen James Dugan.

Kirja julkaistiin vuonna 1953 ja se sai ylistävän vastaanoton. Se kirjoitettiin englanniksi, mutta myöhemmin Cousteau kirjoitti sen uudestaan ranskaksi. *Hiljainen maailma: Ihmiskalana meren syvyyksissä* on käännetty yhteensä 22 kielellä ja sitä on myyty maailmanlaajuisesti viisi miljoonaa kappaletta. National Geographic Society on kustantanut kirjasta uuden painoksen sen 50-vuotisjuhlan kunniaksi.
Ojibway-jääjärvi

**Ojibway-jääjärvi** (engl. *Glacial Lake Ojibway*) oli mannerjäätikön patoama järvi Kanadassa  viime jääkauden vetäytymisvaiheessa, nykyisten Suurten järvien pohjoispuolella Ontariossa.  Se oli viimeinen suurista jääjärvistä.  Se oli yhteydessä Agassiz-jääjärveen. Se tyhjeni 8&nbsp;200 vuotta sitten pohjoiseen Hudsoninlahteen, jolloin Hudsoninlahden yllä ollut jääkenttä jakautui luoteiseen Keewatinin ja koilliseen Quebec-Labradorin jäätikköön. 

Ojibway-jääjärven tyhjeneminen ja Hudsoninlahden vapautuminen osin jäästä synnytti Pohjois-Kanadaan varhaisen Tyrrellinmeren. Maankuori oli silloin painunut joissain kohdin jopa 280–270&nbsp;m nykyistä alemmas, ja rantaviiva oli Tyrrellinmerellä 100–250&nbsp;km nykyisen Hudsoninlahden rantaviivasta sisämaahan. Tyrrellinmeri oli laajimmillaan noin 7&nbsp;000 vuotta sitten ja kutistui sen jälkeen, kun maa kohosi jopa 70-120&nbsp;cm sadassa vuodessa.

## Lähteet
Hyvinkään Ilmailukerho

**Hyvinkään ilmailukerho** on vuonna 1948 perustettu ilmailukerho. 

Kerho toimii Hyvinkään lentokentällä. Seurassa on noin 200 jäsentä, joista lentää noin kolmannes. Kerhossa voi harrastaa purjelentoa ja moottoripurjelentoa. Kenttä sijaitsee Helsingin lähestymisalueella, purjelentoalueella D119.

Seuran kalustoon kuuluvat vuonna 2022
* moottoripurjelentokoneet OH-426X Pilatus B4-M ja OH-1025 Super Dimona
* purjelentokoneet OH-270 K-8b, OH-657 Astir, OH-678 ASK 21, OH-796 LS-7WL, OH-853 Janus CT, OH-925 LS-8, OH-992 Astir

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hyvinkään ilmailukerhon sivusto
Jyrki Nissinen & Laskettuaika

**Jyrki Nissinen & Laskettuaika** on samannimisen yhtyeen EP vuodelta 2007.

## Kappaleet
### A-puoli
# Nyhjää tyhjästä
# Kalevala sexphones
# Miniaikuinen
# Sinkkukuolemaa
# Hullu, hullu maailma
# Hopeinen minipitsa

### B-puoli
# Sekoillaan
# Vihaan opiskelijoita
# Tuija ja lippe
# Bailaus ballaadi
# Sisään vaan...
# Säätöä ja hässäkkää
# Pasi ja jussi
# Huomaa jos ei oo juomaa
# Ei pysty
Monacon merimuseo

**Monacon merimuseo** () on meritieteeseen keskittyvä museo Monaco-Villessa Monacossa. Museon perusti Monacon prinssi Albert I vuonna 1910. Se rakennettiin meren rannalle, ja museorakennus kohoaa suoraan merestä 85 metrin korkeuteen. Rakennusta tehtiin 11 vuotta, ja siihen käytettiin 100&nbsp;000 tonnia kiviä La Turbiesta.

Albert I oli merkittävä merenkävijä ja -tutkija. Osa museosta on omistettu hänen tutkimuksilleen. Museossa on Albertin keräämiä eläinnäytteitä, mm. 20-metrinen valaan luuranko, ja malleja hänen tutkimusaluksistaan. Rakennuksen kellarikerroksessa sijaitsee akvaario, jossa on yli 4000 kalalajia ja selkärangattomia 200 heimosta. Akvaarion keskusosan muodostaa vuonna 2001 valmistunut haiallas.

Ensimmäisessä kerroksessa on monia vaihtuvia näyttelyitä, ja ylimmän kerroksen terassilta on näkymä Monacoon ja Rivieralle. Rakennuksessa on myös museomyymälä.

Jacques-Yves Cousteau oli museon johtaja vuodesta 1957 lähtien usean vuosikymmenen ajan.

## Lähteet

## ,Aiheesta muualla

*Museon kotisivut
Sotakollegio

**Sotakollegio** oli 1634–1865 toiminut Ruotsin maavoimia johtanut keskusvirasto. Sen tehtävistä annettiin ensimmäiset säädökset vuoden 1634 hallitusmuodossa, jossa sitä kutsuttiin sotaneuvostoksi. Sotakollegio-nimitys vakiintui kuitenkin pian käyttöön.

Sotakollegion tehtävänä oli huolehtia värväyksestä, katselmuksista, sotilasrakennuksista ja linnoituksista. Se valvoi myös ylimpänä virastona sotaväkeä ja sen varustuksia sekä toimi ylisotaoikeutena. Valtakunnan marski toimi sotakollegion presidenttinä ja kollegion jäseninä oli kaksi valtaneuvoston sotilasjäsentä sekä neljä muuta upseeria.

Vuonna 1782 tehdyssä organisaatiouudistuksessa sotakollegio jaettiin viiteen departementtiin. Myöhemmin kollegion komentoasiat annettiin kenraaliadjutantille ja muiden kuin taloudellisten asioiden tuomiovalta siirrettiin sotaoikeudelle. Sotakollegion organisaatiota ja työtapoja järjesteltiin useilla 1800-luvulla annetuilla johtosäännöillä. Virasto lakkautettiin 1865 ja sen tehtävät siirrettiin uudelle keskusvirastolle, armeijahallitukselle.

## Katso myös
* Kansliakollegio
* Kamarikollegio
* Kauppakollegio
* Vuorikollegio

## Kirjallisuutta
* Birger Steckzén: Krigskollegii historia, 3 osaa, Stockholm 1930–1937

## Lähteet
* Tietosanakirja, Tietosanakirja-osakeyhtiö 1916
* Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja Oy 1964
King for a Day

**King for a Day** on suomalaisen Francine-yhtyeen kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005.

Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat singleinäkin julkaistut "King for a Day" sekä "You Get Me Wrong".

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
* Albumi Poko Rekordsin sivuilla 

### Viitteet
British Touring Car Championship

**British Touring Car Championship** eli **BTCC** on brittiläinen vakioautosarja. Se perustettiin vuonna 1958 nimellä **British Saloon Car Championship**, ja nykyisen nimensä se sai vuonna 1987. Vaikka sarjan ensimmäinen kausi ajettiin vuonna 1958, sen ensimmäinen kilpailu ajettiin tapaninpäivänä 1957. Sarjan hallitseva mestari (2016) on englantilainen Gordon Shedden.

Vuodesta 2004 alkaen autoille on käytetty Super 2000 -sääntöjä, mutta tästä on tullut toissijainen NGTC-luokituksen alla. Next Generation Touring Car (NGTC) -autossa jousitus, turvakaaret ja jarrut ovat identtisiä. Moottorin on perustuttava tuotantomalliin.

## Pistejärjestelmä
Pisteitä jaetaan nykyään kilpailun päätteeksi kymmenelle ensimmäiselle seuraavasti: 15, 12, 10, 8, 6, 5, 4, 3, 2, 1. Lisäksi kilpailun nopeimman kierroksen ajaneelle annetaan yksi piste. Jokaiselle, joka on johtanut kilpailua vähintään yhden kierroksen ajan, saa yhden ylimääräisen pisteen (enimmillään yksi piste kuljettaja kohti per kilpailu). Näiden lisäksi aika-ajoissa paalupaikalle yltänyt kuljettaja saa yhden pisteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sarjan viralliset sivut 
* SuperTouring.co.uk 
* SuperTouringRegister.com 
* SuperTouringCars.net 
* FIA STC Article 262
SP-350

**SP-350** (myös *Diving Saucer*, *Sukeltava lautanen*) on Jacques-Yves Cousteaun ja Jean Mollardin  kehittämä kaksipaikkainen pienoissukellusvene, joka oli suunniteltu 350 m syvyisiä sukelluksia varten. Alus valmistui 1959 ja oli halkaisijaltaan 2,85 metriä.

## Lähteet
Lakmustesti

**Lakmustesti** voi tarkoittaa seuraavia:

* lakmustesti, kemiassa lakmuksen avulla suoritettu koe aineen happamuuden tai emäksisyyden toteamiseksi
* lakmustesti, kuvaannollisesti poliittisena käsitteenä: kriteeri, jolla voidaan osoittaa henkilön tai muun näkemysten pitävyys tai suunta.
Johannes Malalas

**Johannes Malalas** (; 491–578) oli bysanttilainen kronikoitsija. Hän kirjoitti 18 kirjaa käsittäneen maailmanhistorian, joka käsitteli tapahtumia aina maailman luonnista vuoteen 565 asti. Malalas on arvokas lähde erityisesti Syyrian ja Antiokian tapahtumista.

## Lähteet
Päivi Tapola

**Päivi Tuulikki Tapola** (s. 8. lokakuuta 1953 Helsinki) on suomalainen kirjailija. Hän asuu Helsingin Oulunkylässä.

Tapola on toiminut myös lehtikirjoittajana ja kirjoittanut yli 200 esseetä, novellia, kolumnia, lehtiartikkelia ja haastattelua eri julkaisuihin. Tapola on toiminut *[[Uusi Nainen]]* -lehden vakituisena avustajana vuosina 1985–2000. 

Yhteistyössä filosofi Sara Heinämaan kanssa syntyneissä teoksissa sekä omissa esseekokoelmissaan Tapola on keskittynyt naiskirjallisuuden perinteen esiin tuomiseen. Naiskirjallisuuden lisäksi Tapola on käsitellyt henkilöhistorian ohella Suomen poliittista ja valtiollista historiaa sekä sotahistoriaa kirjoittamassaan isoisänsä Kustaa Tapolan elämäkerrassa *Ajan paino – Jalkaväenkenraali [[K. A. Tapola]]n elämä* sekä teoksissaan *Kenraalien kirjeet*, *Marsalkan kotiinpaluu,* *Mannerheimin haastaja. Kenraali [[Harald Öhquist]]* ja *Sodista, suvusta, sotilaista*.
 
## Teokset
* *Kuilu*, WSOY, 1985, 
* *Loputtomat hunnut* (toim. yhdessä Sara Heinämaan kanssa), WSOY, 1988, 
* 
* *Äitini puutarhassa - Polkuja naiskirjallisuuteen*, Kääntöpiiri/Like, 2002, 
* *Ajan paino - Jalkaväenkenraali K. A. Tapolan elämä*, Tammi, 2004,                               
* *Isät ja tyttäret* (toim. yhdessä Sara Heinämaan kanssa), Tammi, 2004, 
* *Kenraalien kirjeet*, Tammi, 2007, 
* *Marsalkan kotiinpaluu*, Gummerus, 2010, 
* *Rakentajan elämä - Georg W. I. Schreck*, Moreeni, 2011,  
* *Mannerheimin haastaja. Kenraali Harald Öhquist*, Päivi Tapola ja Mikko Karjalainen, Otava, 2013, .
* *Näytösten välillä*, ntamo, 2014, 
* *Sodista, suvusta, sotilaista,* ntamo, 2015,  
* *Rouva Ramsayn kutsut. Naisista ja kirjallisuudesta*, ntamo, 2015, 
* *Kesän kohtaaminen,* ntamo, 2016,  
* *Keskipäivät aaveet. Jyri Schreckin runoilijankohtalo,* Päivi Tapola ja Jarkko S. Tuusvuori, ntamo, 2025, 

## Aiheesta muualla
* kaupunginosat.net: Oulunkyläläinen kirjailija Päivi Tapola
* Päivi Tapolan esittely Otavan verkkosivuilla 
* Päivi Tapolan facebook sivu
Parsman II Urhea

**Parsman II Urhea** () eli **Pharasmanes II** oli Iberian eli Kartlin (nykyisen Georgian itäosan) kuningas. Hän hallitsi samaan aikaan kuin Rooman keisari Hadrianus (vallassa 117–138). Professori Cyril Toumanoff on ehdottanut vuosia 116–132 hänen hallintonsa ajankohdaksi. Hänestä kerrotaan useissa antiikin teoksissa ja hänet voidaan liittää keskiaikaisen georgialaisen perinteen nimeen Parsman Kueli, "urhea" tai "hyvä". 

Keskiaikaisten georgialaisten vuosikirjojen mukaan Parsman Kueli hallitsi yhdessä Parsman Avazin kanssa diarkkina (yhdessä lähteessä on ylimääräinen pari Rok ja Mirdat), mutta useat nykytutkijat pitävät Iberian diarkiaa epätodennäköisenä, sillä aikalaiskertomukset eivät sitä tunne. Parsmanin sanotaan olleen edeltäjänsä Amazasp I:n poika. Hänen sanotaan menneen naimisiin Armenian kuninkaan tyttären Ghadanan kanssa (kuninkaan on täytynyt olla Vologases I). Keskiaikaisen teoksen *Kuninkaiden elämä* mukaan yhteishallitsijoiden perinteinen ystävyys rikkoutui Mirdatin iranilaisen vaimon yllytysten vuoksi. Toumanoff pitää kertomusta heijasteena Iberian kuningas Parsman I:n ja hänen veljensä Armenian kuningas Mithridateen välisestä vihollisuudesta, josta on historiallisia todisteita. Kronikka jatkuu kertomuksella armenialais–roomalaisesta liittoumasta ja sen hyökkäyksestä Persian tukemaan Iberiaan, jossa Parsman sai surmansa.

Ajan klassiset kirjailijat, joilla oli vahvempi historiallinen tausta, keskittyvät Parsmanin vaivautuneisiin Rooman-suhteisiin. Hän kieltäytyi vuonna 129 kunnianosoituksista idässä kiertelevää keisari Hadrianusta kohtaan ja sai alaanit hyökkäämään viereisiin Rooman provinsseihin päästämällä heidät kulkemaan valtakuntansa läpi, vaikka keisari oli lähettänyt hänelle hienompia lahjoja – mukaan lukien elefantin – kuin kenellekään muulle idän kuninkaalle. Närkästyksissään Hadrianus puki 300 rikollista kullalla kirjailtuihin kaapuihin, jotka kuuluivat Parsmanin antamaan vastalahjaan, ja lähetti heidät hänen luokseen. Antiikin lähteiden mukaan Parsman teki lopulta arvokkaan vierailun Hadrianuksen seuraajan Antoninus Piuksen luokse. Tämä Pharasmanes saattoi kuitenkin olla Pharasmanes III, Pharasmanes II:n mahdollinen pojanpoika.

## Lähteet
Jenni Lättilä

**Jenni Lättilä** (s. 1977 Kuhmoinen) on suomalainen sopraano. Hän suoritti laulun A-tutkinnon Sibelius-Akatemian oopperaluokalla helmikuussa 2008, valmistuttuaan tätä ennen kanttoriksi Sibelius-Akatemian kirkkomusiikin osastolta.

Lättilä sai vuonna 2006 erikoispalkinnon Lappeenrannan valtakunnallisissa laulukilpailuissa ja vuonna 2008 naistensarjan kolmannen palkinnon. Kesäkuussa 2008 hänelle myönnettiin Wilhelm Stenhammarin kansainvälisessä laulukilpailussa Ruotsissa palkinto parhaasta uuden musiikin esityksestä. Marraskuussa 2010 hän voitti kolmannen palkinnon Lauritz Melchiorin mukaan nimetyssä Wagner-ääniin keskittyvässä kansainvälisessä laulukilpailussa Tanskassa ja maaliskuussa 2013 kolmannen palkinnon New Yorkin kansainvälisten Gerda Lissner -laulukilpailujen Wagner-sarjassa.

Jenni Lättilän esittämiin rooleihin kuuluvat Lady Billows Benjamin Brittenin oopperassa *[[Albert Herring]]*, Lady Macbeth Giuseppe Verdin oopperassa *[[Macbeth]]*, Amelia Giuseppe Verdin oopperassa *[[Naamiohuvit]]*, Gerhilde Richard Wagnerin oopperassa *[[Valkyria]]*, Gutrune ja Kolmas Norna Richard Wagnerin oopperassa *[[Jumalten tuho]],* nimetön Nainen Arnold Schönbergin monologioopperassa *[[Erwartung]]* sekä Donna Anna Wolfgang Amadeus Mozartin oopperassa *[[Don Giovanni]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kotisivut
Lakmustesti (politiikka)

**Lakmustesti** on poliittisen ja yhteiskunnallisen keskustelun piirissä käytetty käsite. Sillä tarkoitetaan asiaa, jolla voidaan osoittaa henkilön tai muun näkemysten pitävyys tai suunta. Termi on alun perin lähtöisin kemian piiristä, jossa lakmustestillä mitataan happamuutta. Poliittiseksi käsitteeksi () se on tullut Yhdysvalloista, jossa se on alun perin tarkoittanut kysymystä, jolla testataan korkeaa virkaa hakevaa henkilöä, ja vastauksen perusteella ratkeaa, jatketaanko nimitysprosessia.

## Lähteet
Ilja Iljin

**Ilja Aleksandrovitš Iljin** (; s. 24. toukokuuta 1988 Qızılorda) on kazakstanilainen painonnostaja.

Iljin voitti 94 kilogramman painoluokassa olympiakultaa 2008 Pekingin olympialaisissa yhteistuloksella 406 kilogrammaa (180+226). 

Dohan MM-kisoissa vuonna 2005 Iljin voitti 85 kilogramman painoluokassa kultaa yhteistuloksella 386 ja työntötuloksella 216. Yhteis- ja työntötulos ovat yhä voimassa olevia juniorien maailmanennätyksiä. 2006 Santo Domingon MM-kisoissa hän saavutti 94 kilogramman painoluokassa yhteistuloksella 392 kultaa, työntötuloksella 217 hopeaa ja tempaustuloksella 175 pronssia. Lisäksi hänellä on mitaleita alempien ikäluokkien kansainvälisistä arvokilpailuista.

Ilja Iljinin tulokset Pekingin 2008 ja Lontoon 2012 olympialaisista hylättiin dopingrikkomuksen takia .

Iljin on 175 senttimetriä pitkä ja painaa 105 kilogrammaa.

## Lähteet
* Henkilökuva Pekingin olympialaisten sivuilla
* Ilja Iljin Leipzigin yliopiston painonnostotietokannassa
* Profile IWRP
### Viitteet
Skanlaatio

**Skanlaatio** () tarkoittaa sarjakuvan muuntamista paperilta sähköiseen muotoon. Termiin törmää useimmiten japanilaisen sarjakuvan mangan yhteydessä, mutta käytännössä sillä voidaan tarkoittaa mitä tahansa (ulkomaista) julkaisua. Termi skanlaatio voidaan purkaa osiin "*skan*naus" (jäljennös) ja "trans*laatio*" (käännös). 

Skanlaatioita levitetään verkon välityksellä yleensä ilmaiseksi suorina latauslähteinä tai IRC:n, Bittorrentin tai muiden vertaisverkko- tai tiedostonsiirto-ohjelmien välityksellä. Lisäksi on olemassa tiettyjä verkkosivuja kuten Onemanga, jotka ovat erikoistuneet skanlaatioiden levittämiseen. 

Skanlaation vaiheita ovat muun muassa skannaaminen, käännöstyö, editoiminen ja julkaisu sähköisessä muodossa. Koska skanlaatioiden julkaisijat eivät pyydä lupaa toimilleen, kyseessä on tekijänoikeusrikkomus.
Pianosonaatti nro 10 (Beethoven)

**Pianosonaatti nro 10** op. 14 nro 2 on Ludwig van Beethovenin varhaiskauden teoksiin kuuluva pianosonaatti, joka on sävelletty vuosina 1798–1799.

Teos kestää noin 15 minuuttia, ja se on omistettu hänen edellisen pianosonaattinsa tapaan paroni Josefa von Braunille. Teos julkaistiin 9. joulukuuta 1799, päivää ennen hänen edellistä pianosonaattiaan.

## Osat

Teoksessa on kolme osaa:
#Allegro G-duuri
#Andante G-duuri
#Scherzo. Allegro assai G-duuri.

## Aiheesta muualla
* [Piano Sonata No.10, Op.14/2 (Beethoven, Ludwig van)](http://imslp.org/index.php?title=Piano_Sonata_No.10,_Op.14/2_(Beethoven,_Ludwig_van)) IMSLP / Petrucci Music Library
Marty Isenberg

**Martin Elliot Isenberg** on Humanitas Prize -ehdokkuuden saanut yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, joka tuli tunnetuksi Beast Machinesin myötä. Sittemmin hän on ollut mukana muun muassa Marveliin perustuvissa animaatiosarjoissa, kuten X-Men, Hämähäkkimies, sekä muutamissa DC Comicsin animaatioissa Batman, Legion of Super Heroes ja  Teräsmies. Lisäksi hän on yhdessä Michael Ryanin kanssa käsikirjoittanut suurimman osan vuoden 2003 Turtles-animaatiosarjan jaksoista. Nykyisin Isenberg on työskennellyt enimmäkseen Transformers: Animatedin parissa.

## Aiheesta muualla
* 
* Marty Isenberg TV.comissa
John Wickström

**John Wickström** (13. joulukuuta 1870 Koivulahti – 7. kesäkuuta 1959 Vaasa) oli suomalainen teollisuusmies, joka perusti Vaasaan vene- ja paikallismoottoreita valmistaneen Wickström-veljesten Moottoritehdas Oy:n.

Wickströmin vanhemmat olivat kupariseppämestari Johan Michelsson Wickström (1847–1916) ja Brita-Lisa West. Hän muutti 19-vuotiaana Yhdysvaltoihin ja opiskeli siellä Chicagon *North Park Collegessa*. Wickström omisti Chicagossa kolme konepaja-alan yritystä, *Economy Engine Companyn*, *Chicago Motor Cycle Coach Companyn* ja *The Chicago Calorie Engine Companyn* vuosina 1898–1906. Hän rakensi vuonna 1898 ensimmäisen Chicagossa valmistetun automobiilin nimeltään *Caloric I*. Autosta tehtiin parannettu versio *Caloric II* vuonna 1901. Wickström valmisti Chicagossa kerrostaloissa käytettyjä vesipumppuja, kuumailmakoneita, venemoottoreita ja myös kymmenen automobiilia. Hänelle myönnettiin Yhdysvalloissa yhdeksän patenttia vuosien 1897–1907 välillä.

John Wickstöm palasi Suomeen vuonna 1906 ja perusti yhdessä veljensä Jakob Wickströmin kanssa Vaasan Vaskiluotoon *Wickström-veljesten moottoritehdas Oy:n*, jonka toimitusjohtajana hän oli vuosina 1906–1959. Wickström sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1936.

Wickströmin konepaja valmisti nelitahtisia vene- ja paikallismoottoreita, joiden polttoaineena oli bensiini tai petrooli. Moottorien tehot vaihtelivat 4–100 hevosvoiman välillä. Wickström valmisti myös dieselmoottoreita vuodesta 1936 alkaen. Wickströmin konepaja valmisti vuosina 1906–1980 kaikkiaan noin 30&nbsp;000 moottoria. Moottoreita vietiin Ruotsiin, Norjaan, Islantiin, Kanadaan, Jugoslaviaan, Japaniin, Portugaliin, Brasiliaan, Turkkiin sekä sotakorvauksina myös Neuvostoliittoon.


Kuva:Caloric.jpg|John Wickström perheensä kanssa ajelulla 1898 Caloric I -autollaan Chicagossa.
Kuva:Caloric II.JPG|John ja Jakob Wickström esittelemässä Caloric II -autoaan 1901.


## Lähteet
* Kuka kukin oli 1961 (Wikiaineisto)
* Pielisjärven Tekniikkaperinneyhdistyksen sivut: Lyhyesti muutamista (suomalaisista) moottorinvalmistajista 
* Three generations of Wickström's designed automobiles

## Aiheesta muualla
* Suomalainen auto ensimmäisenä näytteillä maailmassa, Suomen Kuvalehti, 12.05.1934, nro 20, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Viktor Ruban

**Viktor Ruban** (, s. 24. toukokuuta 1981 Harkova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jousiampuja ja olympiavoittaja. 

Ruban voitti olympiakultaa Pekingin olympialaisissa 2008 miesten yksilökilpailussa. Loppukilpailussa hän kukisti Etelä-Korean Kyung-Mo Parkin 113&ndash;112. Ensimmäisen olympiamitalinsa Ruban voitti Ateenassa 2004, jolloin Ukrainan joukkue otti pronssia. Tuolloin hän oli yksilökilpailun kolmastoista. Pekingissä Ukrainan joukkue hävisi pronssimitaliottelussa Kiinalle.

MM-tasolla Ruban on parhaimmillaan ollut yksilökilpailun kahdeksas Madridissa 2005. Samoissa kisoissa Ukrainan joukkue oli neljäs. Ruban voitti maailmancupin osakilpailun Boéssa, Ranskassa vuonna 2008.

## Lähteet
Pianosonaatti nro 13 (Beethoven)

Ludwig van Beethoven sävelsi **kolmannentoista pianosonaattinsa**, lisänimeltään **Quasi una fantasia** op. 27 no. 1 vuosina 1800–1801, ensimmäisen sinfoniansa säveltämisen aikoihin.

Tämä noin 15 minuutin pituinen teos on omistettu ruhtinatar Josephine von Liechtensteinille ja julkaistu vuonna 1802. Beethoven asui tuolloin pienessä kylässä, Heiligenstadtissa etenevän kuuroutensa aiheuttaman kriisin vuoksi.

## Osat
Teoksessa on neljä osaa:

#Andante - Allegro
#Allegro molto vivace C-molli.
#Adagio con espressione A-molli.
#Allegro vivace.

## Aiheesta muualla
* [Piano Sonata No.13, Op.27/1 (Beethoven, Ludwig van)](http://imslp.org/index.php?title=Piano_Sonata_No.13,_Op.27/1_(Beethoven,_Ludwig_van)) IMSLP / Petrucci Music Library
Erkki Ruoslahti

**Erkki Ilmari Ruoslahti** (s. 16. helmikuuta 1940 Helsinki) on suomalais-yhdysvaltalainen lääketieteen tutkija. Vuonna 2009 hänet valittiin tieteen akateemikoksi – poikkeuksellisesti ulkomaiseksi, joiden lukumäärää ei ole rajoitettu. Perusteena oli se, että hän on tehnyt uransa erityisesti Yhdysvalloissa ja hänellä on Yhdysvaltain kansalaisuus.

Ruoslahti muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1976 yhdessä tutkijapuolisonsa Eva Engvallin kanssa. Ruoslahti on erikoistunut syöpätutkimukseen. Hän työskentelee tutkimusjohtajana Burnham-instituutissa La Jollassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Ruoslahti on vaikuttanut aiemmin myös Helsingin yliopistossa. Hänet on palkittu työstään muun muassa Japani-palkinnolla (2005) ja Albert Lasker -palkinnolla lääketieteellisestä perustutkimustyöstä (2022).

Erkki Ruoslahden vanhemmat olivat diplomi-insinööri Ilmari Ruoslahti ja Aino Maria Vinblad.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ruoslahti Burnham-instituutin sivustolla  
*
Marjalanniemi

**Marjalanniemi** tai *Marjolanniemi* (v:sta 1948 )  on kylä Norsjoen maalaiskunnan eteläosassa Käkisalmen piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Suomelle kuuluessaan Marjalanniemi oli osa Käkisalmen maalaiskuntaa. 

Marjalanniemi sijaitsee Vuoksen pohjoisessa laskuhaarassa olevan Käkisalmenselän kaakkoisrannalla noin kymmenen kilometriä Käkisalmen kaupungista etelään. Marjalanniemen naapurikyliä olivat pohjoisessa Käkisalmenselän toisella puolella Hirvisaari, koillisessa Sakkali, idässä Pyhäjärven kunnan puolella Valkeamäen kylä, etelässä Räisälän puolella Myllypelto ja lännessä Lumilahden toisella puolella Räisälään kuulunut Särkisalo. Sakkalin rajan tuntumassa virtaa Kokkaroja. Nimestään huolimatta suurin osa Marjalanniemeä ei sijainnut niemellä, vaan aivan kylän pohjoisimmassa osassa oli pieni Vuokseen työntyvä niemi. Niemen itäpuolella oli Kalmistosaari.

## Väestö ja elinkeinot

Vuonna 1920 Marjalanniemessä oli 180 asukasta. Vuonna 1939 asukkaita oli puolestaan 185. Marjalanniemen asutus oli keskittynyt kylän länsiosaan Norsjoelta Myllypeltoon kulkevan maantien länsipuolelle.  Kyläaukean jakaa kahtia kylän halki kulkeva Marjalanniemenharju. Jonkin verran asutusta oli myös kylän metsäisessä itäosassa Kiviharjun itäpuolella. Myös nykyisin kylän asutus on keskittynyt samoille alueille. 

Ennen talvisotaa Marjalanniemi oli pääasiassa maatalousvaltainen kylä. Näpinlahden, Sakkalin ja Marjalanniemen kylien yhteinen kansakoulu sijaitsi Sakkalin kylässä ja se oli aloittanut toimintansa vuonna 1910. Marjalanniemessä aloitti koulun alaosasto vuonna 1929. Hiitola–Rautu-rata kulkee kylän halki. Vuonna 1939 rataosalle avattiin Marjalanniemen seisake. Tätä ennen marjalanniemeläiset olivat käyttäneet Näpinlahden seisaketta tai Myllypellon asemaa.

## Historia

Talvisodan alussa kylästä evakuoitiin alaikäiset lapset äiteineen. Muu väestö evakuoitiin rauhan tultua, kun selvisi että Käkisalmen maalaiskunta kuului luovutettaviin alueisiin. Jatkosodan aikana asukkaita palasi koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä vuonna 1944.

## Lähteet
*

### Viitteet
Minni

**Minni** on suomalainen naisen etunimi. Nimi on todennäköisesti muunnos Jeminasta tai Vilhelmiinasta. Useimmiten se koetaan esimerkiksi Minnan lempinimenä, mutta sitä on tavattu myös oikeana etunimenä.

## Minni nimenä
Suomessa on ollut muutamia yksittäisiä Minni-nimisiä henkilöitä jo 1800-luvun lopulta lähtien, jotkut heistä miehiäkin, mutta vähänkin yleisempään käyttöön se nimi tullut vasta 1900-luvun loppupuolella. Vuoden 1960 alusta vuoden 2019 loppuun mennessä nimi on annettu 803 henkilölle, jotka kaikki ovat naisia. Vuodesta 2020 lähtien Minnin nimipäivä on 26. toukokuuta.

Minni on myös suomalainen sukunimi, kuten hallitusneuvos, pääjohtaja Juhana Minnillä.

## Tunnettuja Minnejä
* Minni Lukander (1930–2020), suomalainen keramiikkataiteilija
* Minni Nevalainen, suomalainen uskonnon, psykologian ja terveystiedon lehtori, yksi Tiedenaiset-yhteisön perustajista
* Minni Nurme (1917–1994), virolainen kirjailija

### Kuvitteellisia Minnejä
* Minni Hiiri, Mikki Hiiren tyttöystävä Walt Disneyn sarjakuvissa
* Minni, hahmo Prätkähiirissä

## Lähteet
János Kornai

**János Kornai** (21. tammikuuta 1928 – 18. lokakuuta 2021) oli unkarilainen ekonomisti, joka tunnetaan erityisesti suunnitelmataloutta ja sen toteutusta sosialistissa valtioissa arvostelleista kirjoituksistaan.

Kornai oli alkujaan pitkään marxilainen ja myös Unkarin kommunistisen puolueen jäsen. Hän aloitti uransa lehtimiehenä Unkarin kommunistisen puolueen lehdessä *Szabad Nép*, mutta hänet erotettiin tehtävästään huhtikuussa 1955 kommunistisen vakaumuksen puutteeseen vedoten. Tämän jälkeen Kornai toimi useissa tehtävissä tutkijana ja ekonomistina erinäisissä Unkarin valtion laitoksissa. Vuodesta 1967 vuoteen 1993 Kornai toimi tutkimusprofessorina Unkarin valtion tiedeakatemiassa.

Vuodesta 1986 Kornai toimi taloustieteen professorina Harvardin yliopistossa eläkkeelle jäämiseensä asti vuonna 2002.

## Julkaisuja
Kornain varhainen vuoden 1957 tutkielma *Over-centralisation in Economic Administration* kritisoi sosialistisen talouden liian suurta keskusjohtoisuutta, mitä Kornai olisi halunnut muuttaa. Se ja paljon myöhäisempi työ *The Socialist System: The Political Economy of Communism* (1992) keskittyivät, ainakin Amartya Senin tulkinnan mukaan, yrityksiin muuttaa sosialistisen talousjärjestelmän toimintaa käytännössä.

Kornain *Anti-Equilibrium* (1971) on varhainen uusklassisen taloustieteen kritiikki. Se kritisoi varsinkin yleistä tasapainoteoriaa.

Kornain tunnetuin teos on vuonna 1980 ilmestynyt *Economics of Shortage*, jossa hän argumentoi, ettei Itä-Euroopan sosialistimaita vaivannut krooninen tavarapula johtunut yksittäisistä suunnitteluvirheistä, vaan oli suunnitelmatalouden systemaattinen ilmiö.

Vuoden 1990 *The Road to a Free Economy* jatkaa samoilla teemoilla, mutta käsittelee ihmisten vapautta enemmän henkilökohtaisten vapauksien näkökulmasta eikä vapaan talouden ilmentymänä niin kuin tunnetumpi Hayekin *The Road to Serfdom*.

Vuonna 2007 ilmestyneessä omaelämäkerrassaan *By Force of Thought* Kornai kertoo, miten hän ryhtyi sodan jälkeen innokkaaksi ja vakaumukselliseksi kommunistiksi, ja miten tuo vakaumus vähän kerrallaan mureni, kun hän vertasi sosialismin lupauksia ja todellisuutta.

Kornain teoksia ei ole suomennettu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kornain curriculum vitae Harvardin yliopiston sivuilla  (pdf) 
*Kornain elämäkerta Collegium Budapestin sivuilla
Amanda (palkinto)

**Amanda-palkinto** () on norjalainen televisio- ja elokuva-alan palkinto. Palkintoa on jaettu vuodesta 1985 alkaen, ja vuodesta 2005 alkaen palkinto on keskittynyt elokuvaan.

Nimensä palkinto on teorian mukaan saattanut saada laulusta "Amanda fra Haugesund". Patsaan muoto syntyi vuonna 1985 järjestetyssä yleisökilpailussa, joka järjestettiin erään paikallisen lehden kanssa. Kilpailun voitti kuvanveistäjä Kristian Kvakland.

Suomalainen Anni-Kristiina Juuso on palkittu vuonna 2008 parhaan naisosan palkinnolla roolistaan *[[Kautokeinon kapina (elokuva)|Kautokeinon kapina]]ssa*.

## Historia
Amandaa alettiin jakaa vuonna 1985 Norjan kansainvälisillä elokuvajuhlilla. Vuonna 1993 poikkeuksellisesti jaettiin "Nordic Amanda", johon sai osallistua kaikkialta Pohjoismaista. Vuodesta 2005 alkaen TV-draama ei ole ollut edustettuna kategorioissa, televisio-ohjelmat palkittiin tästä edespäin Gullruten-palkinnolla.

Vuosina 1985–2005 palkintogaalan televisioi NRK, vuosina 2006–2018 TV2, vuonna 2019 Verdens Gang ja vuodesta 2020 jälleen NRK.

## Kategoriat

* Yleisön suosikki
* Paras norjalainen elokuva
* Paras lastenelokuva
* Paras ohjaus
* Paras miespääosa
* Paras naispääosa
* Paras miessivuosa
* Paras naissivuosa
* Paras käsikirjoitus
* Paras kuvaus
* Paras äänisuunnittelu
* Paras alkuperäismusiikki
* Paras leikkaus
* Paras lavastus
* Parhaat erikoistehosteet
* Paras ehostus
* Paras puvustus
* Paras lyhytelokuva
* Paras dokumenttielokuva
* Paras ulkomainen elokuva
* Gullklapper
* Kunnia-Amanda

Lähde:
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Norjan kansainväliset elokuvajuhlat
Salamaryhmä

**Salamaryhmä** oli suomalainen rap-yhtye, jossa esiintyivät muun muassa Nopsajalka, Paarma, Jukka Poika, MattiP, I-def, Ässämix ja Kaskas. Yhtye julkaisi kaksi albumia: "Suuntavaisto" on CD-R:nä jaettu demo, "Kaikki on mahollista" -levyn julkaisi Funkiest -levykaupan yhteydessä toimiva Fjuu Records.

## Diskografia
* Suuntavaisto (CD-R)
* Kaikki on mahollista
Chuck Patton

**Francis Chuck Patton** on yhdysvaltalainen Emmy-palkittu animaatio-ohjaaja ja animaattori, joka tuli tunnetuksi animaatiosarjasta *[[Spawn (animaatiosarja)|Spawn]]*. Lisäksi hän on ollut mukana 1990-luvun alussa Action Force -aiheisissa animaatiosarjoissa ja ohjasi muun muassa kaikki ensimmäisen ja toisen tuotantokauden jaksot vuoden 2003 Turtles-animaatiosarjasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Chuck Patton TV.comissa
Aluke

**Aluke** voi viitata seuraaviin asioihin:

* aluke, polymeraasiketjureaktiossa käytettävä synteettinen DNA-jakso, joka tunnistaa monistettavan DNA-alueen pään
* aluke, äänen sointiosaa edeltävä lyhyt alkuimpulssi, jonka aikana ääni ei vielä soi omassa spektrissään
* aluke fonetiikassa
* aluke, tietotekniikan yleisnimitys datan alussa olevalle ohjaustiedolle.
Kapeasalmi

**Kapeasalmi** (myös **Kapiasalmi**) on kylä ja rautatieasema Käkisalmen piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Kapeasalmi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamassa Karjalassa ja se oli Suomelle kuuluessaan osa Käkisalmen maalaiskuntaa. Kapeasalmen rautatieasema sijaitsee Pietari–Hiitola-radalla.

Kapeasalmi sijaitsi Käkisalmen maalaiskunnan pohjoisosassa Vuoksen pohjoisessa laskuhaarassa olevan Käkisalmenselän pohjoisrannalla noin neljä kilometriä Käkisalmen kaupungista luoteeseen. Kapeasalmen kylä käsitti Uskinsaaren eteläosan, Suur- ja Pien Vasikkasaaren, joukon pienempiä saaria ja pienen osan mannerta Suotniemen kylän pohjoispuolelta. Kylään kuului myös pieni erillisalue Suotniemen ja Kaukolan Järvenpään kylien rajalta. Kapeasalmen naapurikyliä olivat pohjoisessa Kaukolan kuntaan kuuluneet Uskinsaari ja Takavesi nimisen Vuoksen lahden toisella puolella Variksela, idässä Käkisalmen kaupunki, etelässä Suotniemi ja lännessä Kaukolan puolella Hyypölä ja Järvennpää.

## Väestö ja elinkeinot

Vuonna 1920 Kapeasalmessa oli 66 asukasta. Vuonna 1939 asukkaita oli puolestaan 64. Kapeasalmen vähäinen asutus oli keskittynyt kylän länsiosaan Uskinsaareen Hiitola–Pietari-radan eteläpuolelle. Ennen talvisotaa Kapeasalmi oli pääasiassa maatalousvaltainen kylä. 

## Historia

Talvisodan alussa kylästä evakuoitiin alaikäiset lapset äiteineen. Muu väestö evakuoitiin rauhan tultua, kun selvisi että Käkisalmen maalaiskunta kuului luovutettaviin alueisiin. Jatkosodan aikana asukkaita palasi koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä vuonna 1944.

## Lähteet
*

### Viitteet
Waterloon metroasema

**Waterloon metroasema** [] on metroasema Bakerloo-, Jubilee-, Northern- ja Waterloo & City -linjoilla. Se sijaitsee Waterloon rautatieaseman läheisyydessä. Asema oli koko Lontoon metrojärjestelmän toiseksi käytetyin.

Asemalla on 23 liukuportaat, enemmän kuin millään muulla Lontoon metroasemalla.

## Historia
Metroaseman avasi 8. elokuuta 1898 Waterloo & City Railway. Vuosien aikana asemaan on liitetty monia muitakin linjoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Transport for London: Waterloo
Chilen lippu

**Chilen lippu**, joka tunnetaan myös nimellä **La estrella solitaria** (**yksinäinen tähti**), on Chilen tunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se hyväksyttiin maan lipuksi 18. lokakuuta 1811. Se koostuu neljästä osasta. Lipun vasemmassa yläkulmassa on sinisellä pohjalla valkoinen tähti. Tähti johdattaa Chilen edistykseen ja kunniaan. Se kuvaa myös tasavallan yhtenäisyyttä. Sininen kuvaa kirkasta taivasta ja Tyyntämerta. Valkoinen vaakaraita kuvaa Andien lunta. Punainen vaakaraita puolestaan kuvaa vapauden puolesta vuodatettua verta. Chilen lipun suunnitteli yhdysvaltalainen Charles Wood. Aluksi tähti oli mukana vain valtiolipussa, mutta jo 1800-luvulla se alettiin merkitä myös kansallislippuun.

## Lähteet
*
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Ubon Ratchathani

**Ubon Ratchathani** (), lyhyesti **Ubon** () on Ubon Ratchathanin provinssin pääkaupunki, joka sijaitsee Koillis-Thaimaan Isanissa. Se on samalla myös Mueang Ubon Ratchathanin alueen pääkaupunki. Vuonna 2005 kaupungissa oli 211&nbsp;855 asukasta.

## Sijainti
Ubon Ratchathani sijaitsee Thaimaan, Laosin ja Kambodžan raja-alueella, noin 630 kilometriä Thaimaan pääkaupungista Bangkokista koilliseen. Alueen suurin joki Mun virtaa kaupungin läpi, ja se on myös alueen tärkein vesilähde.

## Historia
Kaupungin ympärillä oleva alue oli pitkään ennen Ramathibodi I:n hallitsemaa Ayutthayan valtakuntaa khemerien asuttama. Kaupunki itsessään perustettiin 1700-luvun lopulla burmalaisten tuhottua vuonna 1767 valtakunnan. Paikalliset johtajat perustivat kaupungin Rama I:n ehdotuksesta 20 vuotta hyökkäyksen jälkeen. Alue on ollut hallinnollisesti itsenäinen vuodesta 1933 lähtien.

Vietnamin sodan aikana kaupungissa oli Yhdysvaltain ilmavoimien lentotukikohta, joka on nykyisin Thaimaan kuninkaallisten ilmavoimien käytössä.
Uskinsaari

**Uskinsaari** (myös *Uskensaari*) on saari Vuoksen pohjoisessa laskuhaarassa olevasta Käkisalmenselästä luoteeseen työntyvässä lahdessa. Saari sijaitsee Kaarlahden kunnassa Käkisalmen piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Uskinsaari sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamassa Karjalassa. Suomelle kuuluessaan saaren eteläosa kuului Käkisalmen maalaiskunnan Kapeasalmen kylään ja pohjoisosa Kaukolan kunnan Uskinsaaren ja Heinsalmen kyliin. Pietari–Hiitola-rata kulkee saaren läpi.

Uskinsaarta ympäröivillä vesialueilla on omat nimensä, vaikka ne yhdessä muodostavatkin Käkisalmenselästä työntyvän lahden. Saaren pohjoispuolella on Varikselanjärvi, joka on Heinsalmen kautta yhteydessä saaren koillispuolella olevaan Takaveteen, joka yhtyy Käkisalmenselkään. Saaren lounaispuolella puolestaan on Rominselkä, joka on salmien kautta yhteydessä Käkisalmenselkään ja Variselanjärveen.

## Lähteet
Masi Luoma & Luojanluomat

**Masi Luoma & Luojanluomat** on samannimisen Masi Luoman johtaman yhtyeen ainoaksi jäänyt studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1984.

Albumi sisältää eri suomalaislaulajien tulkintoja tunnetuista iskelmistä.

## Kappaleet
### A-puoli
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Arto Rautajoki – rummut
* Masi Luoma – koskettimet
* Seppo Alajoki – kitara
* Pertsa Tolonen – basso

### Vierailevat muusikot
* Juice Leskinen – laulu (kappale 2)
* Toni Lähteenmäki – laulu (kappaleet 3 ja 8)
* Mikko Alatalo – laulu (kappale 5)
* Pate Mustajärvi – laulu (kappale 6)
* Pepe Enroth – laulu (kappale 10)
* Sakari Kuosmanen – taustalaulu (kappaleet 3 ja 6)
Itsekuri

**Itsekuri** tarkoittaa oman käytöksensä hallitsemista ja päämäärätietoista työskentelyä tavoitteiden saavuttamiseksi. Itsekuria harjoittava ihminen pystyy kieltäytymään hetkellisistä haluista ja mielihyvän hankkimisesta korkeamman päämäärän vuoksi, mitä kutsutaan lykätyksi tarpeiden tyydytykseksi. Itsekurista on löydettävissä monia yhtymäkohtia itsehillintään, jota usein vaaditaan yksilöltä sosiaalisessa kanssakäymisessä tämän haluaman lopputuleman saavuttamiseksi, ja joka on näin eräs itsekurin tyyppi. Persoonallisuuspsykologiaan kuuluvassa piirreteoriassa tunnollisuutta ja itsekuria pidetään oleellisena ihmisluonnetta määrittävänä tekijänä.

Äärimmäiseen itsekuriin pyrkivää elämäntapaa kutsutaan asketismiksi. Monet maailman uskonnoista painottavat itsekurin merkitystä paheiden välttämisessä, ja itsekurin ihannoimisella ja asketismilla on ollut sijansa lähes kaikissa kulttuuripiireissä aina antiikin Kreikasta kristinuskoon ja sen luostaritoimintaan. 

Antiikin maailmassa Spartan kaupunkivaltiossa kansalaisista koulittiin ns. spartalaisen kasvatuksen avulla sotureita. Itsekuri oli yhteiskuntaa määrittävä piirre, mistä kertoo legenda ketun varastaneesta spartalaisnuorukaisesta, joka piilottaa eläimen vaippaansa muita sotureita tavatessaan ja antaa sen raadella sisäelimensä välttääkseen kasvojenmenetyksen ja säilyttääkseen kunniansa. Myöhemmin historiassa itsekuri on ollut arvossaan esimerkiksi brittiläisessä kulttuurissa viktoriaanisena aikakautena.
Mun

**Mun** () on joki Isanissa, Koillis-Thaimaassa. Se yhtyy Mekong-jokeen. Mun-joen alkulähde sijaitsee Khao-Yain kansallispuistossa, lähellä Nakhon Ratchasimaa ja se virtaa läpi Etelä-Isanissa sijaitsevan Buriramin ja yhtyy Mekongiin Ubon Ratchathanin provinssissa. Joen pituus on 673 kilometriä. Yhdessä sen suuaukoista sijaitsee Pak-Munin pato. Joessa virtaa keskimäärin 21&nbsp;000 kuutiometriä vettä vuosittain.

Munin suurin sivujoki on Chi, joka liittyy jokeen Amphoe Kanthararomin alueella, Si Saketin provinssissa.
Al-An’am

**Al-An’am** (, ) on Koraanin 6. suura. Se sisältää 165 jaetta ja on ajoituksellisesti  mekkalainen. Jakeet 20, 23, 91, 93, 114, 141 ja 151–153 ovat kuitenkin myöhemmin tehtyjä lisäyksiä, jotka lasketaan medinalaisiksi eli Koraanin myöhäisimpään kerrostumaan kuuluviksi. Suura sai nimensä jakeessa 137 esiintyvästä sanasta "karja". Sana toistuu jakeissa 139 ja 140, missä karja mainitaan islamin tuomitsemien taikamenojen yhteydessä.

Suura sisältää useita aihepiirejä, joihin kuuluvat polemiikki uskottomia vastaan, Jumalan tunnusmerkit luonnossa, profeettakertomukset ja monet muut aiheet.

## Sisältö

Suura sisältää runsaasti eri aiheita, joista seuraavassa muutamia.   

* Jakeet 1–10 muodostavat suuran johdannon. Siinä kerrotaan Jumalan merkeistä, joista huolimatta uskottomat epäilevät. Heitä kuitenkin odottaa sanoma, joka antaa selityksen sille, mitä he pilkkasivat. Jakeessa 7 mainitaan Ahsen-Bören käännöksessä Muhammed. Sanaa ei ole arabiankielisessä Koraanissa. Lisäys johtuu siitä, että islaminuskon mukaan vain arabiankielinen Koraani on oikea Pyhä kirja, eivätkä sen käännökset nauti virallista asemaa. Tämän takia islamilaisiin käännösteksteihin on suhtauduttu vapaammin ja niihin on voitu tehdä selittäviä lisäyksiä. 
* Jakeet 11–32, 91–94 104–117, 148–153 ja eräät muut kohdat ovat polemiikkia uskottomia vastaan. 
* Jakeissa 1–2 ja 95–99 kerrotaan Jumalan tunnusmerkeistä luonnossa. Jae 99 kuuluu: "Hän on lähettänyt taivaasta sateen, jonka avulla me kasvatamme erilaisia kasveja ja tuomme esille vehreitä varsia, joista nousee monirivisiä tähkiä, ja palmuja, joiden kukinnoista kasvaa riippuvia terttuja, ja vielä rypäletarhoja, öljypuita ja granaattiomenoita - - ." On huomautettu, että tällaiset kuvaukset eivät sovi Mekan olosuhteisiin, sillä Mekassa sademäärä on vain 11 cm vuodessa, minkä takia luonnonolot eivät mahdollistaneet maanviljelyä tai puutarhakasvatusta.

## Katso myös

* Luettelo Koraanin suurista

## Lähteet

* 
* 
* Hämeen-Anttila, Jaakko: Koraanin selitysteos. Helsinki: Basam Books, 2008. .
* Koraani - opastus ja johdatus pahan hylkäämiseen ja hyvän valitsemiseen. Z.I. Ahsen Böre, 1942. Teoksen verkkoversio.
*
* 
* 

### Viitteet
Luettelo virallisista kielistä valtioittain

Tämä luettelo valtioiden virallisista kielistä. Vähemmistökieliä ei ole otettu huomioon. Jotkut valtiot ovat monikielisiä.

## Katso myös
* Luettelo virallisista kielistä

## Lähteet
Pihlajalahti

**Pihlajalahti** on kylä Savonlinnan länsiosassa, entisen Säämingin kunnan alueella. Kylä sijaitsee Pihlajaveteen kuuluvan Pihlajalahden pohjukassa. Kylään on matkaa Kommersalmesta vesitse noin kymmenen kilometriä länteen.

Pihlajalahdessa on noin 250 asukasta, mutta kesäisin asukasmäärä kasvaa aina 2&nbsp;000 henkeen. Maa- ja metsätalous on edelleen suurin toimeentulon antaja, mutta suuri osa asukkaista käy muualla töissä. Pihlajalahden koulu lakkautettiin vuonna 2000 ja päiväkoti vuonna 2002. Kylän kauppa lopetti toimintansa vuonna 1998, mutta kylällä on edelleen kesäkioski. Pihlajalahdessa on lisäksi tanssilava. Kylällä sijaitsee myös vanha Ruotsin ja Venäjän aikainen raja sekä käräjäkivet, jotka ovat vieläkin tallessa.

## Lähteet
Meidän Festivaali

**Meidän Festivaali** on vuonna 1997 perustettu vuosittainen musiikkitapahtuma, jonka nimi oli vuoteen 2010 saakka **Tuusulanjärven kamarimusiikki**. Tapahtuman järjestäjänä toimii Järvenpään Sibelius-seura.

Tapahtuman ensimmäisenä taiteellisena johtajana toimi 1997–1998 Olli-Pekka Karppinen. Alkuvuosina tapahtuman konsertit olivat klassisen kamarimusiikin konsertteja. Vuosina 1999–2006 tapahtuman taiteellisina johtajina toimivat viulistiveljekset Jaakko ja Pekka Kuusisto, joista jälkimmäinen on jatkanut yksin tapahtuman taiteellisena johtajana vuodesta 2007 lähtien. Syksyllä 2018 taiteellisena johtajana aloittaa Kamus-kvartetti.

Meidän Festivaali kuuluu Finland Festivals -tapahtumiin. Monien tapahtuman konserttien esityspaikkoina on ollut Tuusulanjärven taiteilijayhteisön taloja, kuten Villa Kokkonen, Ainola, Suviranta, Halosenniemi ja Erkkola.

## Tunnustus
Meidän Festivaali on palkittu Finland Festivalsin Vuoden Festivaali 2011 -nimikkeellä sekä vuoden 2013 musiikin valtionpalkinnolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Meidän Festivaali
Kyösti Iitti

**Kyösti Iitti** (s. 8. kesäkuuta 1948) on pöytyäläinen kuvanveistäjä ja kansantaiteilija.

Kyösti Iitti aloitti työuransa metsätyöntekijänä. Parikymppisenä hän meni Wärtsilän Turun telakan levyseppäkouluun. Hän teki metallimiehen töitä, kunnes sairastuminen astmaan pakotti vaihtamaan ammattia. Hän kouluttautui hierojaksi ja toimii edelleen hierojan ammatissa. Iitin sukujuuret ovat Karjalassa. 

Iitti tekee taidetta kierrätysmetallista. Hänen teoksensa ovat pääasiassa ihmis- tai eläinhahmoja. Kotona Pöytyän Kaitoonmäellä hänen taidettaan on runsaasti esillä pihalla ja muualla viiden hehtaarin metsätontilla. Hän on tehnyt ITE-taidetta vuodesta 1985 lähtien. Hänen työnsä "Uudisraivaajat" on ollut esillä Loimaalla Suomen maatalousmuseo Sarassa. Vuonna 2005 "Kettinkikarhu" oli esillä Helsingin Töölönlahden ITE-veistospuistossa.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
*

## Aiheesta muualla
* Enkelipuisto-blogi
*
Juha Aho

**Juha Aho** (s. 14. helmikuuta 1981) on suomalainen, keskitorjujana pelaava lentopalloilija, joka on saavuttanut peliuransa aikana kerran lentopallon Suomen mestaruushopean (2002), kahdesti kultaa (2006 ja 2010) sekä Suomen cupin voiton (2009). Aho pelaa kaudella 2013–14 Vammalan Lentopallon riveissä 1+1 -vuotisella sopimuksella. Aiemmin urallaan hän on pelannut Kempeleen Pyrinnön (KemPy), Napapiirin Pallokettujen (NaPa), Perungan Poikien (PerPo), Ylöjärven Pallon (YPa), Tampereen Isku-Volleyn, Kempeleen Lentopallon (KempeLe), Oulun Ettan ja Oulun Sun Volleyn riveissä. Ahon kasvattajaseura on Muhos Volley -96. SM-liigassa hän debytoi Perungan Pojissa kaudella 2001–2002.

Aho voitti Isku-Volleyssa pelatessaan uransa ensimmäisen Suomen mestaruuden vuonna 2006. Toisen mestaruutensa hän saavutti Sun Volleyn riveissä vuonna 2010. Aho valittiin ensimmäisen kerran miesten maajoukkueryhmään keväällä 2013 32-vuotiaana. Siviiliammatiltaan poliisina toimiva Aho on voittanut myös 1-sarjan mestaruuden. 

Kaudella 2011-12 191-senttinen Aho ylsi Ettan tehokkaimpana pelaajana Mestaruusliigan runkosarjan pistepörssissä sijalle 16 (362 pistettä) ja samalla parhaaksi keskitorjujaksi.

Juha Ahon veli, Marko Aho, on entinen huippulentopalloilija.

## Lähteet
Otfried Preußler

**Otfried Preußler** [proisler] (20. lokakuuta 1923 Liberec, Tšekkoslovakia – 18. helmikuuta 2013 Prien am Chiemsee, Saksa) oli saksalainen lastenkirjailija. Hänen tunnetuimmat suomeksi käännetyt teoksensa ovat *[[Mustan myllyn mestari]]* () ja *[[Pikkunoita]]* ().

Preußler taisteli toisessa maailmansodassa itärintamalla Saksan armeijan luutnanttina. Hän jäi Neuvostoliiton puna-armeijan vangiksi 1944 ja joutui olemaan viisi vuotta useilla vankileireillä Tatarstanissa, muun muassa Jelabugassa. Vapauduttuaan Preußler palasi Saksaan ja onnistui löytämään Rosenheimin kaupungista Baijerista sukulaisiaan sekä kihlattunsa Annelies Kindin, jonka kanssa hän avioitui samana vuonna.

Preußler työskenteli Rosenheimissa ensin peruskoulun opettajana ja sitten rehtorina 1953–1970. Hänen satusedänlahjansa pantiin nopeasti merkille, ja useat Preußlerin oppilailleen kertomat tarinat päätyivät myöhemmin hänen kirjoihinsa. Aluksi Preußler kirjoitti vain osa-aikaisesti lastenkuunnelmia. Ensimmäisen lastenkirjansa *[[Pieni vesimies|Pienen vesimiehen]]* hän julkaisi 1956.

Preußler kirjoitti yhteensä 32 lasten- ja nuortenkirjaa, joita on myyty saksaksi yli 15,2 miljoonaa kappaletta. Kirjoista on tehty kaikkiaan noin 275 käännöstä.

Preußler työskenteli vapaana kirjailijana ja asui Haidholzenissa lähellä Rosenheimia.

## Suomennetut teokset
Julkaistu nimellä Otfried Preussler
* Pieni vesimies (*Der kleine Wassermann*, 1956), kuvittanut Winnie Gayler, suomentanut Eeva-Liisa Manner. WSOY 1958.
* Mustan myllyn mestari (*Krabat*, 1971), suomentanut Mikko Kilpi, WSOY 1978.
* Pikkunoita (*Die kleine Hexe*, 1957), kuvittanut Winnie Gabhardt-Gayler, suomentanut Kaarina Helakisa. WSOY 1978.
* Hörpykkä Heinähattu (*Hörbe mit dem grossen Hut*, 1981), suomentanut Risto Kautto. WSOY 1983.
* Ryöväri Hurjahanka (*Der Räuber Hotzenplotz*, 1962), kuvittanut F. J. Tripp, suomentanut Ulla Ropponen. Weilin + Göös 1987.
* Ryöväri Hurjahangan seikkailut (*Neues vom Räuber Hotzenplotz*, 1969), kuvittanut F. J. Tripp, suomentanut Ulla Ropponen. Weilin + Göös 1988.
;Satuja kokoelmissa
* Eläköön August, suom. Ritva-Liisa Pilhjerta, kokoelmassa: *Merirosvolaivassa*, Weilin + Göös 1997 Sarja: Satumaassa 8 ISBN
* Ihmekukkia: teoksesta Pikkunoita, kokoelmassa: *Oma lisälukemisto*, Helsinki: WSOY 1981  
* Vuoden vaihtuessa, kokoelmassa: *Oma lukutaito. 6*,  Helsinki: WSOY 1982 
* Lumiukko, lumiukko, kelpo ukko tuttu!, teoksessa: *Aapiskukko kertoo: satuja ja tarinoita*, toim. Markku Töllinen ym., Espoo: Weilin + Göös 1983 
* Pikkunoitaa kiukuttaa, teoksessa: *Hyvä suomi. 2, Lukukirja*, Helsinki: WSOY 1988 
* Vesimiehen kelkkamäki, teoksessa: *Lukemisen avain. 3*, toim.: Hannele Lemmetty, 8. uud. p., Espoo: Weilin+Göös 1989 

## Aiheesta muualla
* Otfried Preußler , Otfried Preußler  
* Gesamter Bestand – Katalog der Deutschen Nationalbibliothek