open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Spiritualismi (täsmennyssivu)

**Spiritualismi** voi tarkoittaa seuraavia:

* spiritualismi, filosofiassa idealismin muoto, jonka mukaan todellisuus on luonteeltaan henkinen
* spiritualismi, uskonnollinen käsitys, jossa yksilön välitöntä suhdetta Jumalaan pidetään tärkeämpänä kuin kirkkoa, Raamattua ja sakramentteja
* spiritualismi, 1840-luvulla syntynyt hengellinen liike, jonka mukaan vainajahenkiin voidaan saada yhteys meedioiden välityksellä

## Katso myös

* spiritismi

## Lähteet
Jukka Härkönen

**Jukka Asser Härkönen** (s. 11. marraskuuta 1952 Sotkamo) on suomalainen urheilumanageri.

Härkönen on toiminut päätoimisena urheilumanagerina vuodesta 1991. Hänen ensimmäinen manageroitava urheilija oli Frankie Fredericks. Härkönen toimii toimitusjohtajana vuodesta 1995 lähtien urheilijoille manageri- ja mainospalveluja tuottaneessa Jukka Härkönen Sports Managementissa. Pääosin Härkönen on toiminut kansainvälisen tason yleisurheilijoiden managerina, mutta myös Janne Ahosen managerina. Härkösen manageroimat urheilijat ovat voittaneet yhteensä yli 100 olympia- ja maailmanmestaruusmitalia.

Vuonna 2016 Härkösen manageroima egyptiläinen keihäänheittäjä Ihab Abdelrahman jäi kiinni dopingin käytöstä. IAAF:n eettisen komitean suomalaisjäsen Lauri Tarasti vaati Härkösen kaikkien etuuksien jäädyttämistä muutamaksi vuodeksi, koska Tarasti koki Härkösen olevan osavastuussa kärystä.

Ennen manageriksi siirtymistä Härkönen työskenteli liikunnanopettajana Lahdessa. Härkönen on suomalaisen hiphop-artistin Brädin isä. Omalla urheilu-urallaan Härkönen kilpaili kolmiloikassa. Hänen ennätyksensä oli 15,38 m ja Kalevan kisoissa hän sijoittui parhaimmillaan neljänneksi vuonna 1976.

## Lähteet
Haploryhmä U (mtDNA)

**Haploryhmä U (mtDNA)** on Euroopan toiseksi yleisin äitilinjan haploryhmän tyyppi. Tyyppi on vanha ja laajalti levinnyt myös läntisessä, keskisessä ja eteläisessä Aasiassa. Äitilinjan haploryhmä U on kehittynyt ryhmästä R. Haploryhmä U jaetaan alaluokkiin U1, U2, U3, U4, U5, U6, U7, U8 ja U9.

## Alkuperä
Mitokondrio-DNA:n U-haploryhmän kantaäiti eli noin 55&nbsp;000 vuotta sitten. U-haploryhmä on kehittynyt MtDNA:n haploryhmästä R.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Phylotree: van Oven M, Kayser M. 2009. Updated comprehensive phylogenetic tree of global human mitochondrial DNA variation. Hum Mutat 30(2):E386-E394. http://www.phylotree.org Phylotree. doi:10.1002/humu.20921
* Ian Loganin mtDNA-sivusto  
* Haplogroup.org U
Made in Heaven (Jipun albumi)

__NOTOC__
**Made in Heaven** on Jipun viides studioalbumi. Se julkaistiin 11. marraskuuta 2016 levymerkillä Warner Music Finland. Albumi sisältää hengellistä musiikkia. Albumin teemana on laulajan ihmissuhteet sekä hänen suhteensa Jeesukseen. Albumin julkaisukonsertti järjestettiin Helsingin Tavastialla.

*[[Savon Sanomat|Savon Sanomien]]* Aapo Siippainen kehui albumia hyvin tuotetuksi popiksi, sekä piti Kalle Chydeniuksen sovituksia onnistuneina.

## Kappaleet
# 
# 
#  
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* *[[Sana (lehti)|Sana]]*:  
* *[[Savon Sanomat]]*: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Latvala, Jussi: Jipun ja Jeesuksen fanittaminen ei ole valtavirrassa coolia – kysyimme Jippu-faneilta Tavastialla, miltä se tuntuu. Yle X 16.11.2016.
* Österman, Nalle: Poptähdestä evankelistaksi muuttunut Jippu: ”En tiedä, olisinko enää elossa ilman Jumalaa” . *Iltamakasiini* 12.5.2016.
Jidéhem

**Jidéhem**, oikealta nimeltään **Jean De Mesmaeker** (21. joulukuuta 1935 – 30. huhtikuuta 2017) oli belgialainen sarjakuvapiirtäjä. Hänet tunnetaan parhaiten *Sophie*-sarjan luojana sekä sarjakuvapiirtäjä André Franquinin avustajana.

Jidéhem opiskeli Brysselissä Saint Luc -taidekoulussa. Hänen ensimmäinen sarjakuvansa oli vuosina 1954–1956 *Héroïc-Albums*-lehdessä ilmestynyt seikkailusarja *Ginger*, jonka tekemisen hän aloitti vain 19-vuotiaana. Kun kyseinen lehti lakkasi ilmestymästä, Jidéhem siirtyi Dupuis-kustantamon julkaisemaan *[[Spirou (lehti)|Spirou]]*-lehteen. Hän oli taitava piirtämään ajoneuvoja ja saikin aluksi piirtää lehden *Starter*-autopalstalle, jonka pääpiirtäjänä Franquin tuolloin toimi. Vuosina 1958–1978 Jidéhem piirsi ja käsikirjoitti *Starteria* yksinään ja teki sarjan nimikkohahmolle, Starter-mekaanikolle myös omia seikkailuja, joista julkaistiin 1960-luvun alussa kolme sarjakuva-albumia. Vuonna 1963 ilmestyneessä viimeisessä *Starter*-albumissa Jidéhem esitteli sivuhahmona pikkutyttö *Sophien*, josta tuli sittemmin oman sarjansa päätähti. Jidéhem piirsi *Sophie*-sarjaa *Spirouhun* aina 1990-luvun alkuun asti. Hän herätti myös ensimmäisen sarjansa *Gingerin* eloon *Spiroussa* vuonna 1981 ja teki sitä viiden albumin verran, joista viimeinen ilmestyi vuonna 2000.

Omien sarjojensa ohella Jidéhem tunnetaan vuonna 1957 käynnistyneestä yhteistyöstään Franquinin kanssa. Hän piirsi taustoja Franquinin *[[Piko ja Fantasio]]* -seikkailuihin ja varsinkin *[[Niilo Pielinen|Niilo Pieliseen]]*. Varhaisemmissa puolisivuisissa Niilo-stripeissä suuri osa piirrostyöstä on Jidéhemin tekemää, mutta vuodesta 1968 Franquin piirsi sarjaa yksin. Sarjassa sivuhahmona esiintyvä mahtipontinen liikemies, johtaja Pappenskiöld (*Monsieur De Mesmaeker*) perustui melko suoraan ja nimeään myöten Jidéhemin isään. Jidéhem piirsi myös taustat kahteen François Walthéryn *[[Natasha]]*-tarinaan 1980-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jidéhemin esittely Dupuis-kustantamon sivulla
Artemiin temppeli

**Artemiin temppeli**, **Artemiin pyhäkkö** tai **Artemision** () voi viitata seuraaviin Artemiille omistettuihin temppeleihin tai pyhäköihin:

* Artemiin temppeli, Brauron, Attika
* Artemiin temppeli, Delos
* Artemiin temppeli, Didyma
* Artemiin temppeli, Efesos, suurin ja tunnetuin Artemiin temppeli
* Artemiin temppeli, Epidauros
* Artemiin temppeli, Korkyra (Korfu)
* Artemiin temppeli, Sardes
* Artemiin temppeli, Syrakusa, Sisilia
* Artemis Agroteran temppeli, Ateena
* Artemis Aristobulen temppeli, Ateena
* Artemis Brauronian pyhäkkö eli Brauroneion, Ateenan Akropolis
* Artemis Leukofryenen temppeli, Magnesia Maiandroksen varrella
* Artemis Munikhian temppeli, Pireus
* Artemis Orthian pyhäkkö, Sparta
* Artemis Proseoan temppeli, Artemisionin niemi (nyk. Artemísio), Euboia
* Artemis Tauropoloksen temppeli eli Tauropolion, Halai Arafenides, Attika
* Artemis Tauropoloksen temppeli eli Tauropolion, Ikaros
* Delionin Apollonin ja Artemiin pyhäkkö, Paros
Ilmari Ojanen

**Lasse Ilmari Ojanen** (16. tammikuuta 1940 Alastaro – 31. joulukuuta 2025 Helsinki) oli suomalainen juristi. Hän oli Helsingin Kauppakorkeakoulun oikeustieteen assistentti 1965–1971, oikeusministeriön lainsäädäntöneuvos 1971–1984 sekä Korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräinen hallintoneuvos 1984–1990 ja hallintoneuvos vuodesta 1990. Hänen tutkimuskohteensa olivat kiinteistöoikeus.

Ojanen valmistui Turun yliopistosta humanististen tieteiden kandidaatiksi 1961, oikeustieteen kandidaatiksi 1965 ja oikeustieteen lisensiaatiksi 1968. Hän sai varatuomarin arvon 1968.

Ojaselle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun Ritarikunnan I luokan komentajamerkki vuonna 2006.

## Teokset
* *Maapakettilait* Hki : Tammi, 1978 Sarja: Suomalaisen lakimiesyhdistyksen julkaisuja. B-sarja, 
* Ilmari Ojanen, Juhani Sutinen. *Yrityskiinnitys*. Hki : Lakimiesliiton kustannus, 1986 , 2. uud. p. 1991 
* Marjut Jokela, Leena Kartio, Ilmari Ojanen. *Maakaari* Helsinki : Lakimiesliiton kustannus, 1997 , 5. uud. p. Helsinki : Talentum, 2010 

## Lähteet
Artemiin temppeli (Delos)

**Artemiin temppeli** eli **Artemision** () oli antiikin aikainen Artemiille omistettu kreikkalainen temppeli Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta.

Artemiin temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 179 eaa. Paikalla oli aiemmin arkaaisella kaudella 600-luvulla eaa. rakennettu temppeli, joka sisällytettiin osaksi hellenististä temppeliä. Sen paikalla oli puolestaan ollut jo mykeneläisellä ajalla tehty rakennus. Temppeli sijaitsi niin kutsutun Poros-temppelin ja muiden Artemiin veljelle Apollonille omistettujen temppelien länsipuolella ja niin kutsutun L-kirjaimen muotoisen stoan eteläpuolella.

Temppeli edusti joonialaista tyyliä ja se oli rakennettu korkealle jalustalle. Temppelin naoksen eli cellan pituus oli 8,6 ja leveys 9,6 metriä, toisin sanoen se oli pituuttaan leveämpi. Se avautui itään ja sen edessä oli kuusi joonialaista pylvästä.

Temppelin lähellä oli Hyperboreasta tulleiden neitojen Laodiken ja Hyperokhen hauta, jonka myös Herodotos mainitsee. Temppelin läheltä on löydetty mykeneläisaikainen kullasta ja norsunluusta tehtyjen esineiden kätkö. Läheltä on löydetty myös Artemiille lahjoitettu niin kutsuttu Nikandren kore noin vuodelta 640 eaa. Se on varhaisimpia tunnettuja kore-veistoksia ja sisältää yhden varhaisimmista kreikkalaisista kiveen tehdyistä piirtokirjoituksista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Buleuterion (Delos)

**Buleuterion** () oli antiikin aikainen buleuterion eli neuvoston kokoontumispaikka Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta.

Buleuterioniksi yleensä oletettu rakennus on rakennettu arkaaisella kaudella noin vuonna 600–550 eaa. Se sijaitsi Deloksen pyhäkköalueen länsilaidalla Deloslaisen Apollonin temppelin ja Neorionin välissä ja heti Prytaneionin pohjoispuolella. Rakennuksen tulkinta buleuterioniksi on kuitenkin jossain määrin epävarma, ja siksi se tunnetaan tutkimuksessa myös nimellä *Rakennus D*.

Rakennus oli suorakulmion muotoinen ja jaettu kahteen huoneeseen. Eteläinen huone oli suurempi, ja pylväsrivi jakoi sen kahteen laivaan. Huoneen länsisivulla oli kaksi ovea ja itäsivulla yksi ovi. Huoneesta oli käynti sen pohjoispuolella olleeseen pienempään huoneeseen.

## Lähteet
Egyptiläisten jumalten temppeli (Delos)

**Egyptiläisten jumalten temppeli** oli antiikin aikainen Egyptistä tuoduille kulteille omistettu kreikkalainen temppeli Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Kýnthos-vuoren länsirinteessä sijaitsevaa laajaa Serapeion C:nä tunnettua egyptiläisten kulttien pyhäkköä.

Temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 166–88 eaa. Tuona aikana Delokselle tuotiin ulkomaisia, kuten egyptiläisiä ja syyrialaisia, kultteja ja jumaluuksia. Egyptiläisten jumalten temppeli oli omistettu Anubikselle, Serapikselle ja Isikselle. Temppeli sijaitsi Deloksen teatterin itäpuolella Serapeion C:n alueen itälaidalla. Heti sen eteläpuolella sijaitsi samoihin aikoihin valmistunut erillinen Isiksen temppeli.

Temppelissä oli pronaos, jonka edessä oli kaksi pylvästä, sekä naos eli cella, joka avautui länteen. Naokseen oli erilliset ovet myös pohjoissivulta sekä eteläsivulta niin, että siitä pääsi Isiksen temppeliin.

## Lähteet
Isiksen temppeli (Delos)

**Isiksen temppeli** oli antiikin aikainen Isikselle omistettu kreikkalainen temppeli Delokselle saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Kýnthos-vuoren länsirinteessä sijaitsevaa laajaa Serapeion C:nä tunnettua egyptiläisten kulttien pyhäkköaluetta.

Isiksen temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 166–88 eaa. Tuohon aikaan Delokselle alettiin rakentaa ulkomailta, kuten Egyptistä, tuotujen kulttien pyhäkköjä. Temppeli sijaitsi Deloksen teatterin itäpuolella Serapeion C:n alueen itälaidalla. Heti sen pohjoispuolella sijaitsi samoihin aikoihin valmistunut Egyptiläisten jumalten temppeli.

Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Sen pituus oli noin 12 metriä ja leveys noin 5,1 metriä. Temppelissä oli pronaos, jonka edessä oli kaksi pylvästä, sekä naos eli cella, joka avautui länteen. Naoksessa oli suuri Isiksen kulttikuva. Rakennuksen pohjoissivulla oli ovi, joka johti Egyptiläisten jumalten temppeliin. Temppelin edessä sen länsipuolella oli alttari. Temppelin julkisivu on kunnostettu, ja myös Isiksen kulttikuvan jäänteet on sijoitettu paikalleen naokseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
The Whole of the Law

__NOTOC__
**The Whole of the Law** on metalliyhtye Anaal Nathrakhin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 28. lokakuuta 2016 levymerkillä Metal Blade Records. Albumi on tyyliltään ja sanoituksiltaan poikkeuksellisen vihainen ja aggressiivinen kokonaisuus, jolta välittyy selkeästi kuolema, pahuus ja maailmanloppu.

Elokuussa 2016 albumilta julkaistiin single ”Depravity Favours the Bold”.

## Vastaanotto
Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Kaaoszinen Otto Vainionpää antoi albumille arvosanan 9/10, ja sanoi sen kestävän kuuntelua ja lunastaneen edellisen albumin täyttämättömät odotukset. Niin ikään Metal Injectionin arvostelija antoi albumille arvosanan 9/11. Hän sanoi albumin olevan silkkaa raivokasta paahtamista, ja kehui sitä yhdeksi yhtyeen parhaaksi julkaisuksi. Imperiumin Henry Lunabba antoi albumille kahdeksan tähteä kymmenestä, ja sanoi albumin olevan kaikessa karuudessaan kaunis teos, joka jättää kuuntelijalle hyvän mielen.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Digipakin bonuskappaleet
#
#

## Kokoonpano
* Dave Hunt (a.k.a. V.I.T.R.I.O.L.) – laulu
* Mick Kenney (a.k.a. Irrumator) – kitara, basso, musiikkiohjelmointi, grafiikka, tuottaja

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 
* Kaaoszine: 9/10
* Metal Injection: 9/10
* Metalliluola: 9½/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Deloslaisten agora

**Deloslaisten agora** on antiikin aikainen agora eli tori Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Deloslaisten agora sijaitsee Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen eteläpuolella ja Pyhän tien itäpuolella lähellä Kompetaliastien agoraa. Agora syntyi hellenistisellä kaudella 200–100-luvuilla eaa. Sen aluetta rajaavat sen kaikilta neljältä sivuilta tuona aikana rakennetut stoat eli pylväshallit.

Pohjois- ja itäsivuilta agoraa rajaa L-kirjaimen muotoinen stoa, joka rakennettiin noin vuonna 187–173 eaa. Sen pohjoissiiven koko oli noin 51,1 × 11,4 metriä ja itäsiiven koko noin 43,3 × 11,7 metriä. Stoa oli kaksikerroksinen ja avautui agoralle päin. Sisältä rakennus oli kaksilaivainen ja sen perimmäisessä laivassa oli huoneita kauppatiloiksi ja muuhun käyttöön.  Eteläsivulta agoraa rajaa hieman poikittain oleva niin kutsuttu Vino stoa, joka rakennettiin noin vuonna 250 eaa. Se edusti doorilaista tyyliä. Sen koko oli noin 31,8 × 5,0 metriä ja se avautui pohjoiseen agoralle. Länsisivulta agoraa rajaa niin kutsuttu Etelästoa, joka rakennettiin ensimmäisenä noin vuonna 270–230 eaa..

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dionysoksen pyhäkkö (Delos)

**Dionysoksen pyhäkkö** eli **Stoibadeion** oli antiikin aikainen Dionysokselle omistettu pyhäkkö Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Dionysoksen pyhäkkö syntyi vaiheittain hellenistisellä kaudella noin ajalla 300–100 eaa. Noin vuonna 300 eaa. Deloksen näytelmäkilpailut voittanut mies nimeltä Karystios pystytti paikalle korkealle jalustalle asetetun fallos-veistoksen Dionysoksen kunniaksi. 100-luvulla eaa. tämän falloksen taakse rakennettiin pieni Dionysoksen pyhäkkö, joka koostui eksedrasta. Samassa yhteydessä pyhäkön sisäänkäynnin toiselle laidalle asetettiin symmetrisesti toinen jalustalle asetettu fallos-veistos. Pyhäkkö sijaitsi Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen itäpuolella.

Pyhäkön eksedran sisällä oli istuvaa, alastonta Dionysosta esittänyt veistos. Sen kummallakin puolella oli veistokset, jotka esittivät vanhoiksi sileeneiksi (*papposilenos*) pukeutuneita näyttelijöitä. Veistokset ovat säilyneet suhteellisen hyvin ja ne ovat Deloksen arkeologisessa museossa. Kummankin suuren fallos-veistoksen jalustassa on reliefit, jotka esittävät Dionysokseen liittyviä aiheita. Falloksista kumpikin on poikki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Italialaisten agora

**Italialaisten agora** oli antiikin aikainen agora eli tori Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Pyhän järven aluetta.

Agora rakennettiin hellenistisen kauden lopulla noin vuonna 110–88 eaa. Sen rakennuttivat roomalaiset ja muut Italian alueelta tulleet kauppiaat, jotka käyttivät sitä kauppa- ja tapaamispaikkana. Erään teorian mukaan agora olisi kuitenkin ollut tarkoitettu samalla tai jopa ennemmin urheilukäyttöön kuin kaupalliseen käyttöön. Tällöin se olisi ollut eräänlainen gymnasion tai palaistra. Agoraa laajennettiin ajan kuluessa.

Agora sijaitsee heti Pyhän järven eteläpuolella. Se muodostaa peristyylipihan eli pylväiden ympäröimän alueen, jonka koko on noin 67,6 × 50,7 metriä. Pylväikkö on ollut kaksikerroksinen ja se ympäröi pihaa jokaiselta neljältä sivulta. Alemman kerroksen pylväät ovat edustaneet doorilaista ja ylemmän joonialaista tyyliä. Pylväitä on ollut yhteensä 112. Niistä kaksi on kunnostettu. Pylväikössä kiertävän käytävän leveys on noin 6,6 metriä. Rakennuksessa oli useita huoneita, muun muassa liiketiloja.

Agoralta on löydetty muun muassa veistos Haavoittunut gallialainen, joka on nykyisin Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kahdentoista jumalan temppeli

**Kahdentoista jumalan temppeli** eli **Dodekatheon** () oli antiikin aikainen olympolaisille jumalille omistettu kreikkalainen temppeli Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Pyhän järven aluetta.

Kahdentoista jumalan temppeli rakennettiin varhaisella hellenistisellä kaudella noin vuonna 320–280 eaa. Se korvasi paikalla olleen varhaisemman Olympos-vuoren kahdelletoista jumalalle omistetun temppelin. Temppeli sijaitsi Pyhän järven ja Leton temppelin lounaispuolella Italialaisten agoran ja niin kutsutun Hypostyylihallin välissä.

Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Se oli amfiprostyylitemppeli, toisin sanoen siinä oli pylväsrivi kummassakin päässä. Itäpäässä temppelissä oli pronaos, jonka edessä oli kuusi pylvästä, sekä itään päin avautunut naos eli cella. Länsipäässä temppelissä oli opisthodomos, jonka edessä oli myös kuusi pylvästä. Temppelin pituus oli noin 16 metriä ja leveys noin 10 metriä. Sisällä temppelissä oli kaikkien kahdentoista jumalan kuvapatsaat. Ne olivat peräisin arkaaiselta ajalta. Nykyisin säilyneet veistokset ovat esillä Deloksen arkeologisessa museossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kynthoksen Zeuksen ja Athenen pyhäkkö

**Kynthoksen Zeuksen ja Athenen pyhäkkö** eli **Kyntheion** oli antiikin aikainen Zeukselle ja Athenelle omistettu pyhäkkö Kýnthos-vuoren huipulla Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Pyhäkkö oli rakennettu alun perin arkaaisella kaudella 600-luvulla eaa. Nykyisin paikalla olevat rauniot ovat hellenistiseltä kaudelta, pääosin 200-luvulta eaa. Pyhäkkö sijaitsi vuoren huipulla, joka oli tasoitettu rakentamista varten. Se koostui kahdesta rakennuksesta, joista toinen oli omistettu Zeukselle ja toinen Athenelle. Kummankin etupuolella oli kaksi joonialaista pylvästä. Sisällä oli veistoksia, syvennyksiä votiivilahjoja varten sekä mosaiikkeja. Rakennuksista on säilynyt vain niiden perustukset.

Pronssikaudella 2000-luvun eaa. lopulla pyhäkön paikalla oli asutus, joka on varhaisin saarelta tunnettu. Pyhäkön raunioiden alta on löydetty jäänteitä tuon ajan asuinrakennuksista sekä erilaisia esineitä.

Pyhäköltä on hyvä näköala saarelle ja merelle. Alempana vuoren rinteellä sijaitsevat Agathe Tykhen pyhäkkö sekä Kynthoksen luola.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Naksoslaisten talo

**Naksoslaisten talo** (*Naksoslaisten oikos*) oli antiikin aikainen rakennus Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta.

Naksoslaisten talo rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 575–560 eaa. Se oli nimensä mukaisesti naksoslaisten rakennuttama ja se toimi näiden kokoontumispaikkana Deloksella. Rakennus korvasi samalla paikalla olleen varhaisemman, 600-luvulla eaa. rakennetun talon. Rakennus oli omistettu Apollonille, ja toimi samalla mahdollisesti jonkinlaisena pyhäkkönä. Se sijaitsi Deloslaisen Apollonin temppelin eteläpuolella lähellä pyhäkköalueen sisäänkäyntiä eli Propylonia.

Rakennus oli suorakulmion muotoinen halli, joka oli jaettu kahteen laivaan kahdeksalla kattoa tukeneella pylväällä. Pylväät olivat eri tulkintojen mukaan joko joonialaisia tai doorilaisia. Rakennuksen länsipäässä oli kahden pylvään pylväikkösisäänkäynti ja itäpäässä myöhemmin lisätty neljän joonialaisen pylvään pylväikkösisäänkäynti. Rakennuksen koko oli noin 19,4 x 10 metriä. Rakennuksen varhaisemmassa vaiheessa tiedetään olleen kolme laivaa ja sisäänkäynti pohjoissivulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Prytaneion (Delos)

**Prytaneion** () oli antiikin aikainen prytaneion eli virkamiesten rakennus Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta.

Prytaneionin jäänteet on ajoitettu ajalle 500–350 eaa. Rakennus sijaitsi Deloksen pyhäkköalueen eteläosassa Buleuterionin eteläpuolella ja Neorionin länsipuolella. Sen sisäänkäynti oli etelästä. Julkisivussa oli neljän doorilaisen pylvään pylväikkö. Se johti marmoripäällysteiselle sisäpihalle, jonka takana oli kaksi suurempaa huonetta sekä kaksi pienempää huonetta. Suuremmat huoneet toimivat todennäköisesti prytaneiden kokoontumispaikkana, arkistona sekä lepotilana. Kokoontumishuoneessa oli Hestian alttari. Vuodesta 166 eaa. lähtien eli saaren päädyttyä takaisin Ateenan haltuun kaksi rakennuksen huoneista oli omistettu Ateenan ja Rooman demosten kulteille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hans Biskop

**Hans Biskop** (noin 1684 Kruunupyy – 1760 Kruunupyy) oli suomalainen Ruotsissa vaikuttanut kirkonrakentaja. Hänen nimensä esiintyy myös muodossa *Hans Gabrielsson Biskop* tai *Johannes Beskopp*.

Hans Biskopin isä oli puuseppä ja rakennusmestari Gabriel Hansson Biskop mutta juuri muuta ei hänen taustastaan tiedetä. Biskop pakeni isonvihan aikana venäläisiä Pohjanmaalta Ruotsiin Napuen taistelun jälkeen vuonna 1714. Biskop asui Ruotsissa vuoteen 1753 saakka jolloin hän palasi Suomeen. Kirkonrakentajana Biskop vaikutti Pohjois-Ruotsissa.

## Hans Biskopin rakennustöitä

* Venäläisten 1721 tuhoaman Ytterlännäsin kirkon jälleenrakennus ja uuden kellotapulin rakennus. 1720-luvulla
* Venäläisten 1721 tuhoaman Härnösandin kirkon jälleenrakennus ja väliaikaisen kellotapulin rakennus. 1721–1722
* Härnösandin raatihuoneen kellotorni. 1727
* Venäläisten 1720 polttaman Uumajan kirkon jälleenrakennus. 1730 (kirkko paloi jouluaattona 1887)
* Lyckselen vanha kirkko. 1734, purettu 1880, Biskopin rakentaman kirkon jäljitelmä rakennettiin 1973 Lyckseleen.
* Matarengin kirkko. 1735–1737
* Ylitornion Hietaniemen kirkko. 1744–1747. Kirkko paloi 26. syyskuuta 2023
* Adolf Fredrikin kappeli Karungissa. 1744–1745

## Lähteet
Made in Heaven (täsmennyssivu)

**Made in Heaven** tarkoittaa seuraavia asioita:

* *[[Made in Heaven]]*, Queenin albumi vuodelta 1995
* *[[Made in Heaven (Jipun albumi)|Made in Heaven]]*, Jipun albumi vuodelta 2016
* ”Made in Heaven”, Freddie Mercuryn sooloalbumillaan Mr. Bad Guy ja myöhemmin myös hänen yhtyeensä Queenin Made in Heaven -levyllä julkaisema kappale
* ”Made in Heaven”, Jipun kappale vuodelta 2016
* ”Made in Heaven”, Jenni Vartiaisen kappale vuodelta 2018
* *[[Made in Heaven (elokuva)|Made in Heaven]]*, 1987 julkaistu yhdysvaltalainen romanttinen komedia.
Theofrastoksen agora

**Theofrastoksen agora** on antiikin aikainen agora eli tori Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Agora rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 126–125 eaa. Se on saanut nimensä rakennuttajastaan Theofrastoksesta, joka toimi tuohon aikaan Deloksen epimeleettinä (*epimelētēs*) eli eräänlaisena käskynhaltijana. Agora sijaitsi Deloksen Pyhän sataman pohjoispuolella ja Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen luoteispuolella. Sen rakennuttaminen on eräs merkki siitä, että tuohon aikaan Deloksen kaupallinen merkitys kasvoi ja myös Pyhä satama otettiin kaupalliseen käyttöön.

Agoran pohjoislaidalla sijaitsi jo aiemmin rakennettu niin kutsuttu Hypostyylihalli, joka tunnetaan myös Poseidonin stoana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kompetaliastien agora

**Kompetaliastien agora** eli *Hermistien agora* on antiikin aikainen agora eli tori Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Agora on rakennettu hellenistisellä kaudella noin vuonna 150–125 eaa. Alun perin agoran teki eräänlainen vapaiden ja vapautettujen (kauppa)kilta nimeltä Hermistit (*Hermaistai*). Tunnetumman nimensä agora on saanut vastaavasta killasta nimeltä Kompetaliastit (*Kompetaliastai*). Tämän nimen juuri on latinan kielessä, ja kyseessä oli mahdollisesti joukko Italiasta tulleita kauppiaita.

Kompetaliastien agora sijaitsi Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen eteläpuolella lähellä saaren länsirantaa jotakuinkin niin kutsutun Pyhän sataman ja kauppasataman puolessa välissä. Agoran alue on myös lähellä Deloksen arkeologisen alueen nykyistä laituria ja sisäänkäyntiä, ja se on ensimmäinen paikka alueella, johon vierailijat saapuvat. Antiikin aikana agora erotti toisistaan Deloksen pyhän alueen ja kaupallisen alueen.

Agoralla oli kaksi pientä Hermeelle, kaupankäynnin jumalalle, omistettua temppeliä. Siellä harjoitettiin myös Italiasta tuotua Lares Compitales -kulttia. Aukio oli koristeltu myös lukuisilla eri ammatinharjoittajien kiltojen lahjoittamilla veistoksilla, kuten hermeillä. Agoralta alkoi pohjoiseen suuntautunut Pyhä tie, joka vei Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueelle. Etelään päin agoralta lähti puolestaan niin kutsuttu Teatterin tie, joka kulki Teatterikorttelin läpi Deloksen teatterille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kynthoksen luola

**Kynthoksen luola** eli *Herakleen luola* on luola ja antiikin aikainen Herakleelle omistettu pyhäkkö Kýnthos-vuoren länsirinteessä Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Luolapyhäkkö on rakennettu hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. Se muodostuu luonnollisesta kallionhalkeamasta, jonka suuaukko on katettu kymmenellä suurella harjakaton muotoon asetetulla kivipaadella. Niiden alla oli Herakleen kuvapatsas. Sen jalusta on säilynyt. Luolan edessä on pyöreä marmorinen alttari.

Pyhäkön luonteesta väiteltiin tutkijoiden keskuudessa aiemmin. Monet ajattelivat pitkään sen olleen Deloksen alkuperäinen, mykeneläiselle ajalle palautuva Apollonin kulttipaikka ja samalla Apollonin varhaisin kulttipaikka koko Kreikassa. Siksi sitä kutsuttiin varhaisessa tutkimuksessa *Apollonin luolaksi*. Myöhemmin se on kuitenkin osoittautunut myöhemmäksi, hellenistisen ajan rakennelmaksi, joka on mahdollisesti tarkoituksella arkaisoiva eli esittää varhaisempaa ja alkukantaisempaa rakennusta.

Ylempänä vuoren rinteessä sijaitsee myös Agathe Tykhen pyhäkkö. Vuoren huipulla sijaitsee Kynthoksen Zeuksen ja Athenen pyhäkkö.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Total Fucking Necro

**Total Fucking Necro** on metalliyhtye Anaal Nathrakhin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2002 levymerkillä Rage of Achilles. Se sisältää kokonaisuudessaan yhtyeen kaksi ensimmäistä demoa sekä uuden kappaleen julkaisemattomalta demolta *We Will Fucking Kill You*.

Albumi julkaistiin alun perin CD-R-formaatissa vuonna 2000, ja sen julkaisi Leviaphonic Records. Albumilla on vain kahdeksan kappaletta ja eri kappalejärjestyksellä. Vuonna 2011 FETO Records julkaisi albumista uusintapainoksen.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Irrumator.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Irrumator – kaikki instrumentit
* V.I.T.R.I.O.L. – laulu
* Mick Kenney – kansikuva, design, layout

## Arviot
* Imperiumi: 7½/10

## Lähteet
Muusa Savijärvi

**Muusa Savijärvi**, ent. *Ojanen*, o.s. *Vahros* (s. 1936) on suomalainen kielentutkija. Hän on ollut Joensuun yliopiston venäjän kielen professori vuodesta 1986.

Savijärven isä oli venäjän kielen ja kirjallisuuden professori Igor Vahros. Hänen puolisonsa on professori Ilkka Savijärvi.

## Teokset
* Ossi Kokko, Ilkka Savijärvi, Muusa Savijärvi. *Ennev vanhasii*, 2003 Studia Carelia humanistica (osa 18)
* Ilkka Savijärvi, Muusa Savijärvi, Janne Heikkinen. *Vot, ihminen tahtoo kotimaalle*, 1996 Studia Carelia humanistica (osa 8)

## Lähteet
Sinikka Ojanen

**Seija Sinikka Ojanen** (o.s. Palosara, 10. helmikuuta 1933 Kouvola – 3. tammikuuta 2024 Kouvola) oli suomalainen kasvatustieteilijä. Hän oli vuodesta 1989 Joensuun yliopiston (Savonlinnan opettajankoulutuslaitoksen) kasvatustieteen professori. Hänen tutkimuskohteitaan olivat kasvatuspsykologia, erityispedagogiikka, opettajankoulutus ja opettajien stressi sekä työnohjaus.

## Ura

Ojasen ja hänen puolisonsa Heikin opettajan ura alkoi Leppävirralla Soisalon saaressa, jossa oli auki väliaikaiset opettajan virat. Ojanen oli tuolloin 19-vuotias. Valmistuttuaan opettajaksi he siirtyivät vuonna 1957 Kouvolaan vasta valmistuneeseen Sarkolan koulun opettajiksi. Ojasen ura opettajana päättyi kuitenkin vuonna 1961, kun hänen valittiin Kouvolan kasvatusneuvolan johtajaksi. Työn ohella hän opiskeli ja valmistui ensin filosofian kandidaatiksi ja seuraavaksi kasvatustieteen lisensiaatiksi ja lopulta kasvatustieteen tohtoriksi vuonna 1977. Samana vuonna tasavallan presidentti Urho Kekkonen nimitti hänet Joensuun yliopiston apulaisprofessoriksi ja vuodesta 1989 alkaen professoriksi.

Ojanen kirjoitti toistakymmentä erityisopettajien koulutukseen liittyvää kirjaa ja hän oli asiantuntijana mukana myös useissa lasten kasvatusta käsittelevissä radio-ohjelmissa. Lisäksi hänen osaamisalueita olivat kasvatuspsykologia, erityispedagogiikka sekä opettajien stressin helpottamiseen tähtäävän työnohjauksen kehittämisessä. Ojanen jäi eläkkeelle vuonna 1996.

## Teokset
* A. Koppinen, Sinikka Ojanen, *Pelkääkö lapsesi koulua?* 1980
* *Opettajien työnohjaus kasvattajan tukena*, 1985

## Lähteet
The Big Blues

**The Big Blues** on yhdysvaltalaisen blueskitaristin ja laulajan Albert Kingin vuonna 1962 julkaistu esikoisalbumi. Levy on uudelleen julkaistu vuonna 1969 nimellä *Travelin’ to California*.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Albert King, ellei toisin mainita.

### A-puoli
#
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Albert King – kitara, laulu
* Ike Turner – piano kappaleessa "Don’t Throw Your Love on Me So Strong"

## Arvostelut
* Allmusic: 

## Lähteet
* ''The Big Blues'' discogs.com -sivustolla

### Viitteet
Mikaveli

**Mikael Meklin**, taiteilijanimeltään **Mikaveli**, on suomalainen hengellistä musiikkia tuottava rap-artisti. Hän on tominut vuosina 2012–2014 ja 2022– Immanuel-yhtyeessä. Lokakuussa 2014 Mikaveli aloitti soolouransa. Hän julkaisi debyyttisooloalbuminsa *[[Herranjengis]]* marraskuussa 2015 Maata näkyvissä -festareilla. Meklin on työskennellyt nuoriso-ohjaajana Keravan helluntaiseurakunnassa. Ennen musiikkiuransa alkua hän työskenteli vakuutusyhtiössä.

## Musiikkiura
### Immanuel-yhtyeessä

Mikaveli perusti lapsuudenystävänsä Roni Lempiäisen kanssa rap-duo Immanuelin. Helmikuussa 2012 yhtye sai ensimmäiset keikkansa. Immanuelin debyyttialbumi *[[Kilosanomaa]]* julkaistiin 2012. Yhtyeen toinen albumi, *[[Jumalanmiehii]]*, julkaistiin 2013. Lempiäinen muutti puoleksi vuodeksi Thaimaahan 2014 ja yhtye ilmoitti jäävänsä keikkatauolle.

### Sooloura
Mikaveli aloitti soolouransa lokakuussa 2014. Tauolle jäänneellä Immanuelilla oli jäähyväiskeikka vuoden 2014 Maata näkyvissä -festareilla. Keikan yhteydessä kuultiin Mikavelin ensimmäinen soolosingle ”Etsivä löytää”. 2015 julkaistu ”Ohikiitävää”-single nousi Radio Suomipopin Top 10 -listalle. Hän julkaisi debyyttialbuminsa *[[Herranjengis]]* marraskuussa 2015 Maata näkyvissä -festareilla. Vuonna 2015 Mikaveli oli mukana Northwind Collectiven ”HOVS”-kappaleella. Mikaveli on mukana Jipun hengellisen *[[Made in Heaven (Jipun albumi)|Made in Heaven]]* -albumin samannimisellä singlellä.

Vuonna 2021 Mikaveli solmi levytyssopimuksen Kaiku Entertainmentin kanssa. Ensimmäinen levy-yhtiön kautta julkaistu single oli ”Rockstar”, joka kertoo artistin mukaan "henkilöstä, joka on ajautunut hakoteille elämässään huonojen esimerkkien takia".

## Diskografia

Mikaveli on julkaissut kaksi studioalbumia ja yksitoista singleä.

### Albumit
* *[[Herranjengis]]* (2015)
* ''Exodus'' (2020)

### Singlet
* ”Etsivä löytää” (2014)
* ”Ohikiitävää”, mukana Jarkko Ehnqvist (2015)
* ”Mitä ikinä”, mukana Jippu (2015)
* ”Hävittäjii” (2015)
* ”Raidataan" (2016)
* ”Enkeleitä & demoneita”, mukana deezydavid (2018)
* ”Valot kii”, mukana Angela Meklin (2019)
* ”Tähdenlentoja” (2019)
* ”Musta Sydän” (2019)
* ”Mä meen läpi” (2020)
* ”Rockstar” (2021)
* ”Matka” (2026)

### Musiikkivideot

## Katso myös
* Imboys
* Immanuel

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mikaveli Facebookissa
Cloaca Maxima III

**Cloaca Maxima III** on suomalaisen CMX-rockyhtyeen kokoelma-albumi, joka julkaistiin 25. marraskuuta 2016. Albumi sisältää myös kesällä 2016 nauhoitetut kuusi ennen julkaisematonta kappaletta sekä cover-version Antti Tuiskun kappaleesta ”Hyökyaalto”. Albumin julkaisemisen tiimoilta yhtye teki joulukuussa 2016 kahdeksan esiintymisen minikiertueen.

Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 7.

## Kappaleet

## Arvostelut

* *[[Desibeli.net]]*: 
* *[[Soundi]]*: 
* *[[V2.fi]]*: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hämäläinen, Tuukka: Monenkirjava jättiläinen . *Kymen sanomat* 29.11.2016.
*
Evert Viktor Sellgren

**Evert Viktor Sellgren** (26. joulukuuta 1864 Vihti – 30. joulukuuta 1936 Viipuri) oli suomalainen kauppaneuvos ja viipurilaisen *Itä-Suomen Rautakauppa Oy*:n toimitusjohtaja.

Sellgrenin vanhemmat olivat maanviljelijä August Sellgren ja Amanda Kristiina Hilden. Sellgren oli naimisissa vuodesta 1895 Elin Irene Wiklundin kanssa. Hän kävi 1886 kauppaopiston ja muutettuaan Helsingistä Viipuriin toimi sitten *Itä-Suomen Rakennusaineiden Kaupan* johtajana 1890–1915. Kun tästä liikkeestä muodostettiin osakeyhtiö *Itä-Suomen Rautakauppa Oy* Sellgrenistä tuli uuden yhtiön toimitusjohtaja vuodesta 1915 alkaen. Sellgren perusti myös 1917 *Viipurin Sementtivalimo Oy*:n ja oli vuodesta 1917 alkaen sen sekä *Säiniön Tiilitehdas ja Saha Oy*:n toimitusjohtajana. 

Oman yritystoimensa ohella Sellgren oli muun muassa Suomen Maanviljelijäin Kauppa Oy:n johtokunnan jäsenenä 1899–1926 ja Pohjoismaiden Yhdyspankin hallintoneuvoston jäsenenä 1919–1930. Vuodesta 1918 hän oli Rautakonttori Oy:n hallintoneuvoston jäsenenä, Suomen Naulakonttorin johtokunnan jäsenenä hän oli 1910–1930 sekä oli myös Suomen Rauta- ja koneliikkeiden yhdistyksen johtokunnan jäsenenä. Hän oli Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1902–1922 ja Saksan konsulina Viipurissa 1924–1931. Sellgren sai kauppaneuvoksen arvon 1919.

Viipurin kauppakamarin puheenjohtajana Sellgren oli 1923–1930. Hän oli Vakuutus Oy Karjalan hallintoneuvoston puheenjohtajana vuodesta 1921, Tapaturmavakuutus Oy Ilmarisen hallintoneuvoston varapuheenjohtajana vuodesta 1925, Viipurin Taloudellinen Korkeakoulu-seuran johtokunnan puheenjohtajana, Viipurin suomalaisen lyseon vanhempainneuvoston puheenjohtajana vuodesta 1918 sekä Kanneljärven kansanopiston johtokunnan jäsenenä vuodesta 1913 ja sen johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1928. Viipurin kaupungin suomalaisen seurakunnan kirkkovaltuuston jäsenenä Sellgren oli 1909-1931. Sellgren kuului alusta lähtien Karjalan Kansalaisliiton Itä-Karjalan komiteaan ja otti osaa sen toimintaan. Hän oli myös Karjalan kulttuurirahaston isännistön varapuheenjohtaja ja vudesta 1929 Turun yliopiston kunniajäsen. 

Sellgren rakennutti vuonna 1912 arkkitehti Uno Ullbergin suunnitteleman jugendtyylisen huvilan Viipurinlahdella sijaitsevalle Venäjänsaarelle. Huvila oli Suomen sisällissodan alkuvaiheissa tammikuussa 1918 Viipurista paenneiden 565 valkokaartilaisen eli niin sanottujen venäjänsaarelaisten majapaikkana heidän ollessaan saarroksissa. He murtautuivat 27. tammikuuta Kämärän aseman kautta Antreaan valkoisten pääjoukkojen yhteyteen. Huvilan läheisyyteen pystytettiin 1920-luvulla valkoisten sotamuistomerkki. Sekä huvila että sotamuistomerkki ovat säilyneet nykypäiviin.  

Villa Sellgrenin rakennukset ovat nykyisin venäläisen Sever-nimisen yhtiön omaisuutta. Yhtiön omistuksessa oleva maa-alue käsittää koko Venäjänsaaren ja merkittävän osan viereistä Lihaniemeä, yhteensä 108 hehtaaria. Yhtiö kuului Putinin vanhalle ystävälle, vuonna 2015 kuolleelle Oleg Rudnoville, ja nykyisin sen arvellaan olevan presidentti Vladimir Putinin käytössä.

## Lähteet
Oscar-gaala 1996

**Oscar-gaala 1996** oli 68. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain elokuva-akatemia jakoi Oscar-palkinnot vuoden 1995 parhaille elokuville. Gaala järjestettiin Dorothy Chandler Pavilionissa Los Angelesissa 25. maaliskuuta 1996.

*[[Braveheart – taipumaton]]* voitti viisi palkintoa mukaan lukien parhaan elokuvan palkinnon.

## Palkinnot ja ehdokkuudet
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja merkitty kaksoisristillä ().

## Lähteet
*
Vuotavan suolen oireyhtymä

**Vuotavan suoli** on ajateltu johtuu siitä, että sitä sairastavalla on heikentynyt suolen seinämä, joka päästää verenkiertoon mikrobeja ja ravintoaineiden osasia. Yksittäisissä tutkimuksissa on löytynyt viitteitä siitä, että elimistöön tulisi autoimmuunireaktio, joka ilmenisi oireina, jotka vaihtelevat suolioireista aivosumuun.  
 
Vuonna 2015 julkaistussa tutkimuksessa havaittiin, että gluteenin prolamiiniosa gliadiini aiheuttaa suolen seinämän soluliitosten väljentymisen myös terveillä koehenkilöillä. Tutkimusnäyttö kuitenkin on osoittanut, että gluteeniherkkyydestä kärsivillä fruktaani ja pitkäketjuiset FODMAP-hiilihydraatit ovat oireiden takan eikä gluteeni. Sittemmin koko oireyhtymä on liitetty ennemmin ärtyvän suolen sairauskirjoon. 

## Diagnosointi
Luotettavia diagnoosikeinoja oireyhtymään ei ole olemassa. 

## Hoito

Parhaimmat hoitokeinot liittyvät FODMAP-hiilihydraattien välttämiseen kuten ärtyvään suoleen. 

Alunperin gluteenittomalla ruokavaliolla todettiin hyötyjä, jotka sittemmin on todistettu tutkimusharhaksi. Lektiinitöntä ruokavaliota on ehdotettu, mutta näyttöä aiheesta ei ole. 

Yhdysvaltalaisessa Columbian yliopistossa vuonna 2016 tehdyssä tutkimuksessaepäiltiin, että viljasta vatsaoireita saavien ei-keliaakikkojen immuunipuolustusjärjestelmä ei pysty estämään vaurioituneesta suolesta verenkiertoon pääsevien mikrobien haitallista vaikutusta. Kun viljoille herkistyneet jättivät vehnän (kuuluu FODMAP-hiilihydraatteihin) ja muut vatsaansa ärsyttävät viljat pois ruokavaliostaan puoleksi vuodeksi, heidän immuunijärjestelmänsä tila normalisoitui ja suoliston vaurioituneet solut paranivat. Kokonaisuus siten vahvisti yhteyttä ärtyvään suoleen.

## Lähteet
A Maze of Recycled Creeds

__NOTOC__
**A Maze of Recycled Creeds** ranskalaisen metalliyhtye Gorodin viides studioalbumi. Se julkaistiin 16. lokakuuta 2015 levymerkillä Listenable Records. Yhdysvalloissa albumin julkaisi Unique Leader Records.

Kappaleista ”Inner Alchemy” ja ”The Mystic Triad of Artistry” kuvattiin musiikkivideot. 

## Vastaanotto
Metal Injectionin Dan Davis antoi albumille arvosanan 7/10, ja sanoi albumia ristiriitaiseksi kuuntelukokemukseksi. Hänestä albumi on kokonaisuudessaan hyvä, mutta se muistuttaa mitä tahansa genrensä edustajaa eikä sisällä juurikaan kontekstia eikä mieleenpainuvia koukkuja.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Benoit Claus – basso
* Mathieu Pascal – kitara
* Nicolas Alberny – kitara
* Julien "Nutz" Deyres – laulu
* Karol Diers – rummut

### Tuotanto
* Mathieu Pascal – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, layout
* Pierre-Yves Marani – masteroija
* Eric Liberge – grafiikka

## Arvostelut
* Metal Injection: 7/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kenian järvialue Isossa hautavajoamassa

**Kenian järvialue Isossa hautavajoamassa** koostuu kolmesta matalasta järvestä, jotka ovat yhteydessä toisiinsa, sekä niiden valuma-alueista: Bogoriajärvi, 10&nbsp;700 ha; Nakurujärvi, 18&nbsp;800 ha; ja Elementaitajärvi, 2&nbsp;534 ha. Järvet ovat emäksisiä. Niitä ympäröivät hautavajoaman rinteiden jyrkänteet ja vulkaanisesta aktiivisuudesta kertovat kuumat lähteet ja geysirit.

Alue on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2011. Alueella elää 13 maailmanlaajuisesti uhanalaista lintulajia, ja sen lintulajien monimuotoisuus on maailman korkeimpia. Se on pikkuflamingojen tärkein yksittäinen ravinnonhakualue ja merkittävä pesimä- ja lisääntymisalue valkoisille pelikaaneille. Alueella elää myös suojeltavia nisäkkäitä, kuten pensassarvikuono, rothschildinkirahvi, kudu, leijona ja gepardi.

## Lähteet
Risto Ojanen (toimitusjohtaja)

**Risto Ensio Ojanen** (12. tammikuuta 1927 Porvoo – 8. toukokuuta 1997 Sipoo) oli suomalainen yritysjohtaja. Hän oli koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Hän oli Finnairin markkinointijohtaja 1974–1985 ja Gunnar Korhosen jälkeen toimitusjohtaja 1985–1990.. Ojanen kuoli tapaturmaisesti kesäasunnollaan Sipoossa.

## Lähteet
Toivolanlammi

**Toivolanlammi**  on Pirkanmaalla Vesilahden Narvassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Toivolanlammi on osa Pyhäjärven lähialuetta.

## Maantietoa
Lammen pituus on 450 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 7,1 hehtaaria. Se on syntynyt viiden mäen keskelle noin 500 metriä Pyhäjärven rannasta. Lampi sijaitsee peltojen keskellä ja sen lähiympäristö on joutomaata. Siihen laskee joitakin ojia, joista kaksi on merkittäviä. Lammen eteläpuolen suolle laskee Huhkamonkolun kautta ja sen eräs haara on Mälittyjärven laskuoja ja toinen nimettömän lammen laskuoja. Toinen oja eli Viraanoja laskee idästä saostusaltaaseen ja se ulottuu Haapasenkulman taakse. Lammen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä eikä rantavyöhykkeellä sijaitse nykyään rakennuksia. Lammen ympäristön vesistöjärjesteyistä näkyy paljon merkkejä kuten lammikoita ja kaivettuja ojia. Lampi on matala ja se on kasvamassa umpeen. Avovettä esiintyy vain ajoittain.

## Historiaa
Vuonna 1959 julkaistussa peruskartassa lampi on piirretty kaksiosaiseksi niin, että luoteisosa rajautuu tuikasti Koivistalholta tulevaan tiehen. Vain Viraanoja on kaivettu umpeenkasvaneen lammen avoveteen asti. Etelästä laskeva oja päättyy suon laitaan. Vuosien 1980 ja 1991 kartoista huomaa, että kosteikon vesistöjärjestelyissä on monia vaiheita ja pohjoisrannalla oleva rakennus on ollut lyhytikäinen.

## Lähteet
Matti Myrsky

**Matti Juhani Myrsky** (18. toukokuuta 1953 Helsinki – 29. syyskuuta 2016 Joensuu) oli suomalainen oikeustieteilijä. Hän oli Itä-Suomen yliopistossa Joensuussa vero-oikeuden professori vuodesta 1998.

Urallaan hän työskenteli muun muassa korkeimmassa hallinto-oikeudessa, Suomen Akatemian tutkijana, Helsingin yliopistossa, Turun yliopistossa ja Vaasan yliopistossa.

Hän oli myös oikeustieteiden laitoksen johtajana vuosina 1998–2005 ja Joensuun yliopiston muutoksenhakulautakunnan puheenjohtajana vuodet 1998–2001.

## Lähteet
Vähäjärvi (Vesilahti)

**Vähäjärvi**  on Pirkanmaalla Vesilahden Suomelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Vähäjärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta.

## Maantietoa
Järven pituus on 1,7 kilometriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 32 hehtaaria. Se on syntynyt samaan kalliomurrokseen kuin siihen viereen työntyvä Pyhäjärven Alhonselän Suomelanlahtikin. Etelästä järveen rajautuu korkeat moreenimäet ja pohjoisesta peltomaat. Lahden rantaan on laskuojalla Lihmonojalla matkaa vain 350 metriä. Vähäjärveen laskee Rimminsuolle kaakosta Rimminoja, johon yhtyy pelto-ojia pieneltä valuma-alueelta. Pohjoisesta laskee lyhyt pelto-oja rantapelloilta. Järven rantaviivan pituus on 3,9 kilometriä. Rannat ovat soistuneet ja järvessä ei vesikasvillisuuden takia ole enää avovettä . Järven lähiympäristössä sijaitsee toistakymmentä maatilaa. Vapaa-ajan asuntoja vain kaksi pohjoisrannalla. Järven länsipään ohittaa seututie 301, joka johtaa Narvaan.

Järvi ja sen lähirannat on merkitty lintujen osalta luonnonsuojelualueeksi.

## Vedenlaatu
Järven ja Lihmonojan vedenlaatua on tutkittu vuosina 2000, 2005 ja 2009. Vesi on tummaa, kohtalaisen humuspitoista, sameaa ja erittäin ravinnepitoista. Järvestä purkautuvan veden fosforipitoisuus oli erässä talvinäytteessä 520 mikrogrammaa litrassa vettä (µg/l) ja typpipitoisuus 2&nbsp;620&nbsp;µg/l. Toisessa loppukesän vesinäytteessä fosforia oli 81&nbsp;µg/l ja typpipitoisuus 770&nbsp;µg/l. Jo alimmilla pitoisuuksilla järvi luokiteltaisiin erittäin reheväksi järveksi. Korkeammat arvot vastaavat yleisesti kunnalliselta vedenpuhdistamolta vesistöön johdetun veden pitoisuuksia. Vesi oli sekä talvi- että loppukesän mittauksissa lähes hapetonta. Vesikasvillisuus varjostaa vettä tehokkaasti eikä sen vuoksi leväkukintoja esiinny. Pinnasta liukenee veteen uutta happea ja katiskalla saa järvestä satunnaisesti kalaa, joka nousee sinne Pyhäjärvestä. Ravinnetilanne on seurausta hajakuormituksen pitkästä vaikutuksesta. Osa ravinteista kumpuavat sisäisenä kuormituksena sedimenteistä, koska hapettomissa olosuhteissa pohjaan kerrostuneet ravinteet liukenevat takaisin veteen. Järven virkistyskäyttöluokitus on kesäisin välttävä ja talvisin huono.

Järvi on käytännössä valuma-alueensa peltojen laskeutusallas. Se ei kuitenkaan vähennä Alhonselän kuormitusta, koska Vähäjärvi tuottaa veteen itse niin paljon ravinteita lisää. Järven kunnostus on taloudellisesti mahdotonta. Siihen voisi kuitenkin ruopata vesilinnuille avoveden alueita, jotta sen virkistysarvo lintujärvenä kohentuisi.

## Lähteet
Koomikkojen kuningas

**Koomikkojen kuningas** () on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen satiirinen musta komediaelokuva, jonka on ohjannut Martin Scorsese ja käsikirjoittanut Paul D. Zimmerman. Elokuvan pääosia esittävät Robert De Niro, Jerry Lewis ja Sandra Bernhard.

## Juoni
Elokuvassa epämiellyttävä nimikirjoitusten kerääjä, stand up -koomikoksi epätoivoisesti pyrkivä Rupert Pupkin (De Niro) kidnappaa ahdistuneen ja eristäytyneen televisioviihdyttäjän Jerry Langfordin (Lewis) uraansa edistääkseen. Avukseen hän saa pakkomielteisesti kohdettaan fanittavan naisen (Bernhard), ja lunnasvaatimuksena hän esittää mahdollisuuden saada esiintyä Langfordin showssa. Tämä toteutuukin, ja Pupkinista tulee kuuluisa.

## Rooleissa

## Vastaanotto
*Koomikkojen kuningas* ei aluksi menestynyt oudon aihevalinnan ja epämiellyttävän päähenkilönsä takia, mutta on sittemmin noussut arvossa. *[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Kati Sinisalo luonnehti elokuvaa tähtikultin, viihteen, idolien ja fanien julmaksi kuvaukseksi, mustaksi elokuvaksi tyhjästä elämästä ja sen tyhjistä täytteistä. Hän antoi elokuvalle täydet viisi tähteä, mikä vastaa sanallista arviota ”elämää suurempi elokuva”.

Elokuva ei saanut yhtään Oscar-ehdokkuutta, mutta Cannesissa Scorsese oli siitä ehdolla Kultaisen palmun saajaksi. Brittiläisessä Bafta-palkintogaalassa *Koomikkojen kuningas* sai viisi ehdokkuutta, joista käsikirjoittaja Paul D. Zimmerman voitti palkinnon käsikirjoituksestaan.

Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi *Koomikkojen kuninkaan* kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalla jaetulle sijalle 100.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*