open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kaukokirjoitin

**Kaukokirjoitin** eli **telex** eli **teleksi** on sähkömekaaninen laite, jota käytetään merkkimuotoisten viestien lähettämiseen paikasta toiseen yksinkertaista sähköistä viestikanavaa kuten lennätinlinjaa pitkin. Tyypillinen kaukokirjoitin on paperille tulostava kirjoituskonetta muistuttava laite. Useimmissa kaukokirjoittimissa on myös ollut mahdollisuus tallentaa vastaanotetut viestit reikänauhalle ja lähettää nauhalle tallennettuja viestejä automaattisesti eteenpäin. Telex oli laajasti eri teollisuudenalojen käytössä, ollen mm. ilmailun kaukoviestintäverkko n alkuperäinen siirtotie. Esimerkiksi yhä käytössä olevat METAR- (säähavainto) TAF-  (sääennuste) ja NOTAM- (ilmailutiedotus) sanomat on alkujaan suunniteltu nimenomaan telex-yhteyden välityksellä siirrettäviksi.

Kaukokirjoittimia alkoi ilmestyä lennätinlaitoksiin 1800-luvun loppupuolella, mutta nykyisin ne ovat suurelta osin poistuneet käytöstä kehittyneempien viestintämenetelmien tieltä. 

Kaukokirjoittimien varhaiseen kehitykseen vaikuttaneita keksijöitä olivat Royal E. House, David E. Hughes, Charles Krum ja Émile Baudot. Émile Baudot’lta ovat saaneet nimensä Baudot-koodi sekä signaalinmuutosnopeuden mittayksikkö baudi.

Telex-merkki on digitaalinen, viisibittinen merkki. Reikänauhalle muodostuu tulostettaessa viisi reikäsaraketta. Kirjaimet ja numerot ovat eri merkistöinä, joiden kesken merkistö vaihdetaan tietyllä merkillä.

Amerikkalainen vuonna 1906 perustettu Teletype Corporation oli yksi tunnetuimmista kaukokirjoitinvalmistajista. Teletypen kaukokirjoittimia käytettiin paljon tietotekniikassa päätteinä, mistä on periytynyt esimerkiksi Unix-maailmassa yleinen tapa kutsua mitä tahansa päätettä TTY:ksi (lyhenne Teletypestä).

**Telex**-verkko on kaukokirjoitinverkko, jossa laitteet ovat yhteydessä toisiinsa puhelinverkon kaltaisella reititysjärjestelmällä. Ensimmäinen telex-verkko otettiin käyttöön Saksassa 1930-luvulla. Suomessa palvelun huippuvuosi oli vuonna 1985, jolloin telex-liittymiä oli noin 8&nbsp;500. Posti- ja lennätinlaitoksen seuraaja Sonera lopetti telex-verkon Suomessa vuonna 2005.

## Katso myös
* Faksi

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*

## Aiheesta muualla
Magellan (luotain)

**Magellan** laukaistiin avaruussukkula Atlantiksesta IUS-rakettivaiheella () 4. toukokuuta 1989 lennolla STS-30, ja se oli ensimmäinen avaruussukkulan kuljettama, planeettoja tutkiva avaruusluotain. Luotain kiersi Aurinkoa lähes puolitoista vuotta ennen kuin saavutti Venuksen. 10. elokuuta 1990 Magellan asettui Venusta kiertävälle radalle.

## Avaruusalus
Magellan oli koottu suurelta osin muista luotaimista ylijääneistä osista. Magellanin runko, suuri antenni sekä rakettimoottori olivat peräisin Voyager-luotainprojektista. Pari tietokonetta ja voimansiirtojärjestelmä olivat peräisin Galileo-luotaimesta. Pienempi antenni taas oli jäänne Marsia tutkineesta Mariner 9 -luotaimesta. Lisäksi luotaimeen rakennettiin kaksi 2,5 x 2,5 metristä aurinkopaneelia sekä "synteesiapertuuritutka", jolla Venuksen pintaa kartoitettiin sen pilvien lävitse.

## Tieteellinen tehtävä
Magellan kartoitti Venusta kuudella havaintojaksolla syyskuusta 1990 toukokuuhun 1991, toukokuusta 1991 syyskuuhun 1992, syyskuusta 1992 toukokuuhun 1993, toukokuusta elokuuhun 1993 sekä elokuusta 1993 huhtikuuhun 1994. Nasa sai luvan jatkaa tehtävää syyskuuhun. Tutkijaryhmä kavensi omaa rahoitustaan niin, että luotainta seurattaisiin lokakuuhun asti. Magellanin rataa laskettiin hiljalleen alemmas, kunnes viimeisen radankorjauksen jälkeen korkeus oli enää 138 km. 12. lokakuuta aamuyön tunteina yhteys luotaimeen katkesi sen siirtyessä Venuksen varjopuolelle. Sen jälkeen ei Magellanista kuulunut mitään. Magellan kiersi Venusta napojen yli kulkevalla radalla. Alun perin sen rata oli huomattavan elliptinen; etäisyys planeetan pinnasta vaihteli 294:stä 8&nbsp;543 kilometriin. Luotaimen käydessä lähellä planeettaa sen tutka nappasi joukon hyvälaatuisia kuvia, jotka kattavat liki koko Venuksen pinnan. Magellanin kuvat ovat lisänneet tutkijoiden ymmärrystä Venuksen pinnanmuotojen synnystä.

Magellan pystyi kartoittamaan planeetan pinnasta 99 prosenttia. Kuvat ja kartoitus olivat paljon tarkempia kuin neuvostoliittolaisten Venera 15:n ja Venera 16:n suorittamat.

Magellan oli 1990-luvun ainoa varsinainen Venus-luotain. Se sai nimensä 1500-luvulla eläneen portugalilaisen tutkimusmatkailijan Fernão de Magalhãesin mukaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
* 
* 
*
Chad Smith

**Chad Gaylord Smith** (s. 25. lokakuuta 1961 Michiganissa) on yhdysvaltalaisen Red Hot Chili Peppers -yhtyeen rumpali. Hän liittyi yhtyeeseen 1988 Jack Ironsin lähdön jälkeen.

Vuonna 2008, Red Hot Chili Peppersin ollessa tauolla, Smith perusti yhdessä Van Halenin Sammy Hagarin (laulu) ja Michael Anthonyn (basso), sekä sooloartisti Joe Satrianin (kitara)  kanssa hard rock-superyhtye Chickenfootin.

Smith pääsi Guinnessin ennätysten kirjaan soitettuaan maailman suurinta rumpusettiä (308 osaa).

Lisäksi Smith oli Travis Barkerin ja Stewart Copelandin kanssa kehittämässä vuonna 2008 ilmestynyttä Guitar Hero - World Tourin rumpusettiä.

## Asema Red Hot Chili Peppersissä
Smith liittyi yhtyeeseen 1988 alkuperäisen rumpalin Jack Ironsin lähdettyä, ja on ollut tauotta mukana yhtyeessä siitä lähtien. Ironsin lähtö johtui Red Hot Chili Peppersin alkuperäiskitaristin Hillel Slovakin kuolemasta, josta Irons järkyttyi suuresti. Hän osallistuu kappaleiden tekoon. Smithin ollessa rumpalina yhtye on saavuttanut suurimman menestyksmoiensä, monia kymmeniä miljoonia kappaleita myyneet levyt *[[Californication]]* ja *[[By The Way]]*, sekä useat maailmankiertueet. Red Hot Chili Peppers oli tauolla vuosina 2007-2010, jonka aikana Smith perusti oman yhtyeen Chickenfootin.

## Muuta
Smith on muiden Red Hot Chili Peppersin jäsenten tapaan ollut huumeriippuvainen sekä alkoholisoitunut, mutta on nykyisin kuivilla. Hän on avautunut julkisuuteen alkoholismistaan, ja kuinka se on vaikuttanut hänen yksityiselämäänsä. 

Smith oli mukana yhdessä yhtyeensä muiden jäsenten, laulaja Anthony Kiediksen, basisti Flean ja kitaristi Josh Klinghofferin sekä entisen rumpalin Jack Ironsin kanssa mukana julkistamistilaisuudessa, jossa Red Hot Chili Peppers liitettiin Rock´n Roll Hall Of Fameen vuonna 2012. Smith valittiin musiikkilehti Rolling Stonen "kaikkien aikojen parhaat rumpalit" - listan sijalle 87.

Smithillä on kuusi lasta eri avioliitoista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*allchadsmith.com 
*http://www.chad-smith.net/
Bangladeshin sykloni 1991

**Bangladeshin sykloni 1991** oli nimeämätön trooppinen hirmumyrsky, joka iski Chittagongin alueelle Bangladeshiin 29. huhtikuuta 1991. Sen yhtämittaiset tuulet puhalsivat n. 70 m/s (257 km/h) ja ilmanpaine myrskyn keskuksessa oli matalimmillaan 938 mb.

Ainakin 138 000 ihmistä sai surmansa myrskyn takia. Useimmat kuolemat aiheutuivat hukkumisista, ja suurin osa kuolleista oli lapsia ja vanhuksia. Myrskyn aineelliset vahingot olivat 1,5 miljardia dollaria.

Vastauksena pääministeri Khaleda Zian avunpyyntöön käynnistettiin kansainvälinen sotilasoperaatio Sea Angel (*"Merienkeli"*) 30. huhtikuuta. Ensimmäisiä auttajia oli yhdysvaltalainen laivasto-osasto, joka oli palaamassa Persianlahden sodasta. Operaatioon osallistuivat myös Yhdistynyt kuningaskunta, Kiina, Intia, Pakistan ja Japani. Operaatio päättyi 15. kesäkuuta 1991 ja sen on arvioitu pelastaneen noin 30 000 ihmisen hengen.

## Katso myös
* Bholan sykloni 1970

## Lähteet
Catherine Deneuve

**Catherine Deneuve** (oik. **Catherine Dorléac**; s. 22. lokakuuta 1943 Pariisi, Ranska) on ranskalainen näyttelijä.

## Ura
Maurice Teynacin ja Renée Deneuven tytär Catherine Deneuve suoritti elokuvadebyyttinsä elokuvassa *Les Collegiennes* vuonna 1956, jolloin hän oli vain teini-ikäinen. Hänen vuotta vanhempi sisarensa Françoise Dorléac oli suosittu näyttelijä ennen traagista kuolemaansa autokolarissa vuonna 1967. Deneuven läpimurto tuli elokuvamusikaalista *[[Cherbourgin sateenvarjot]]* (1964), josta on tullut eräs eurooppalaisen elokuvan suurimmista klassikoista. Sitten valmistuivat englantilais-ranskalaisena yhteistyönä Roman Polańskin ohjaama *[[Inho (elokuva)|Inho]]* (1965) ja Luis Buñuelin surrealistinen mestariteos  *[[Päiväperho]]* (*Belle de Jour*, 1967).

Deneuve voitti parhaan naispääosan Césarin vuonna 1981 osastaan elokuvassa *[[Viimeinen metro]]* (*Le Dernier métro*). Toinen parhaan naispääosan César tuli vuonna 1992 roolista elokuvasta *[[Indokiina (elokuva)|Indokiina]]*; samasta elokuvasta tuli myös parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuus. Tämän lisäksi hän on ollut Mariannen rintakuvan mallina vuonna 1985.

## Yksityiselämä
Deneuven äiti on näyttelijätär Renée Simonot, jonka tyttönimen Deneuve otti taiteilijanimekseen. Deneuve on UNESCOn hyvän tahdon lähettiläs ja hänellä on kaksi lasta: Christian Vadim (s. 1963) suhteesta ohjaaja Roger Vadimiin ja Chiara Mastroianni (s. 1972) nelivuotisesta suhteesta näyttelijä Marcello Mastroianniin. Deneuve on ollut naimisissa kerran, vuosina 1965–1972, brittiläisen valokuvaajan David Baileyn kanssa.

6. marraskuuta 2019 Deneuve joutui sairaalaan kriittisessä tilassa. Hän kuitenkin toipui sairaudesta. 

## Valikoitu filmografia

## César-palkinnot

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Avoin yhtiö

**Avoin yhtiö** (aik. myös *kauppayhtiö*) on yhtiömuoto, jossa kaikki yhtiömiehet vastaavat henkilökohtaisesti yhtiön veloista ja muista velvoitteista sekä omasta että muiden yhtiömiesten puolesta. 

## Avoin yhtiö Suomessa
Suomessa avoimella yhtiöllä on oltava vähintään kaksi omistajaa. Heitä kutsutaan *yhtiömiehiksi*. Yhtiömiehet vastaavat yhtiön sitoumuksista koko omaisuudellaan yhteisvastuullisesti. Jokainen yhtiömies voi päättää itsenäisesti yhtiötä koskevista asioista.

Avoin yhtiö on itsenäinen oikeushenkilö. Se perustetaan rekisteröimällä kahden tai useamman yhtiömiehen tekemällä yhtiösopimuksella. Yhtiömiehinä voi olla joko luonnollisia henkilöitä tai yhteisöjä, kuten muita yrityksiä.

Avoimen yhtiön hyviä puolia esimerkiksi osakeyhtiöihin verrattuna on verrattain suuri sopimusvapaus yhtiötä muodostettaessa. Lainsäädäntö antaa melkoisen paljon vapautta sopia yhtiön sisäisestä hallinnosta ja valtasuhteista, ainoastaan harvat lakipykälät ovat pakottavia. Vastaavasti avoimen yhtiön huonoja puolia on juuri yhtiömiesten rajaton ja henkilökohtainen vastuu yhtiön veloista, samalla kun jokaisella yhtiömiehellä on valta hoitaa yhtiön välttämättömiä tai hyödyllisiä asioita ilman erityistä lupaa toisilta yhtiömiehiltä. Tämän vuoksi avoimet yhtiöt vaativat yhtiömiehiltä paljon keskinäistä luottamusta.

Avoimet yhtiöt ovat Suomessa verraten harvinaisia. Avoimia yhtiöitä oli 2.1.2024 kaupparekisterissä 7&nbsp;444, mikä muodosti 1&nbsp;% kaikista yhtiöistä. Lukumäärä on ollut laskusuunnassa: kymmenen vuotta aiemmin se oli 12&nbsp;437, 2&nbsp;% kaikista yhtiöistä (31.12.2013).

### Avoimen yhtiön nimi ja lyhenne
Suomessa avoimen yhtiön toiminimessä tulee olla sanat "avoin yhtiö" tai "öppet bolag". Vaihtoehtoisesti nimestä on muutoin käytävä ilmi, että yhtiömiehiä on vähintään kaksi (esimerkiksi "Virtanen & Lahtinen" tai "Virtanen & kumppanit").

Avoimesta yhtiöstä käytetään yleiskielessä joskus lyhennettä *ay*. Kaupparekisteri ei kuitenkaan hyväksy tätä lyhennettä osaksi yhtiön toiminimeä, koska se ei ole toiminimilain mukainen eikä yksiselitteinen (lyhenne voi tarkoittaa avoimen yhtiön lisäksi muun muassa ammattiyhdistystä). Rajoitus koskee myös ruotsinkielistä lyhennettä *öb*.

Yhtiölle voidaan haluttaessa rekisteröidä rinnakkaistoiminimi muillakin kielillä kuin suomeksi tai ruotsiksi. Kaupparekisteri antaa avoimelle yhtiölle seuraavat käännökset:
* englanniksi *Partnership*
* saksaksi * offene Handelsgesellschaft*

### Verotus
Avoin yhtiö voi tehdä toimintavarauksen.

### Avoin yhtiö verrattuna kommandiittiyhtiöön
Mikäli yhtiön kaikki yhtiömiehet eivät ole vastuullisia, vaan mukaan tulee myös pelkässä rahoittajan asemassa olevia äänettömiä yhtiömiehiä, yhtiöstä tulee kommandiittiyhtiö.

## Lähteet
* Wilhelmsson & Jääskinen: *Avoimet yhtiöt ja kommandiittiyhtiöt*, Kauppakaari 2001
### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Laki avoimesta yhtiöstä ja kommandiittiyhtiöstä (389/1988), Finlex
Kvartsi-iskos

**Kvartsi-iskos** arkeologian tuntema kivikautisten kvartsiesineiden valmistuksesta syntynyt kvartsin palanen tai sirpale. Kvartsi-iskoksia irtoaa kvartsista, kun sitä muotoillaan esineeksi iskemällä toisella kivellä.

Suomessa, jossa hapan maaperä on tuhonnut lähes kaikki elolliset jäänteet kivikaudelta, kvartsi-iskokset ovat kivikautisen asutuksen tärkeitä tunnusmerkkejä. Useat asuinpaikat on löydetty kvartsi-iskosten perusteella.
Hurrikaani Mitch

**Hurrikaani Mitch** oli voimakkaimpia trooppisia hirmumyrskyjä, joita on koskaan havaittu. Sen voimakkaimmat tuulet puhalsivat 80&nbsp;m/s (290&nbsp;km/h). Mitch raivosi Keski-Amerikassa 22. lokakuuta – 5. marraskuuta&nbsp;1998. Yli 11&nbsp;000 ihmistä kuoli myrskyssä, ja yli 9&nbsp;000 laskettiin kadonneeksi. Mitch oli eniten ihmisiä surmannut hurrikaani yli 200 vuoteen.

Kuolemat aiheutuivat pääosin tulvista, kun hitaasti liikkunut hurrikaani ja sittemmin trooppinen myrsky tuotti lähes 90 cm sadetta. Sademäärään vaikutti myös korkea vuoristo, joka voimisti sadetta entisestään. Kymmenet tuhannet kodit vahingoittuivat tai tuhoutuivat.

## Myrskyn historia
Hurrikaani Mitch alkoi afrikkalaisesta trooppisesta aallosta, joka tuli Atlantin ylle 10. lokakuuta. Aallon liikuttua läpi Atlantin Karibianmerelle se alkoi voimistua Karibianmeren itäosassa. Siitä tuli trooppinen matalapaine 22. lokakuuta ja trooppinen myrsky Mitch myöhemmin päivällä sen liikkuessa hitaasti länteen.

Edelleen hitaasti liikkuva Mitch saavutti hurrikaanin voiman 24. lokakuuta, ja voimistuttuaan nopeasti se saavutti 26. lokakuuta 5. luokan voiman ja ilmanpaine sen keskustassa laski samalla 905 mb:iin, joka oli aikanaan matalin paine lokakuussa Atlantilla kehittyneistä hirmumyrskyistä. Mitch aiheutti 26. ja 27. lokakuuta runsaita sateita erityisesti Hondurasissa ja Guatemalassa. Myrskyn lähestyessä rannikkoa se heikkeni mutta sateiden määrä kasvoi, mikä aiheutti äkkitulvia ja maanvyöryjä.

Mitch iski Hondurasin rannikolle varhain 29. lokakuuta 130 kilometriä itään La Ceiban kaupungista. Sen jälkeen se eteni hitaasti Keski-Amerikan valtioiden ylitse. Se aiheutti sisämaassa valtavia sateita, ja suurimmillaan tunnissa saattoi sataa 100 millimetriä vettä. Myrskyn aiheuttama sademäärä sisämaassa oli noin 1&nbsp;250 millimetriä.

Hirmumyrsky heikkeni aamulla 30. lokakuuta myrskyksi ja 31. lokakuuta matalapaineeksi lähellä Guatemalan rajaa. Sen jäänteet liikkuviat Meksikon rannikolta Campechenlahteen ja saavutti taas myrskyn voiman, mutta saavuttuaan 4. marraskuuta Jukatanin niemimaalle se heikkeni taas nopeasti matalapaineeksi. Meksikonlahden yllä Mitch voimistui jälleen uudestaan trooppiseksi myrskyksi. Kun se iski 5. marraskuuta Floridan Naplesiin, sen tuulet puhalsivat yli 100 km/h. Vielä saman päivän aikana myrskystä tuli ekstratroopinen. Sen jälkeen se siirtyi Atlantille ja hajosi lopullisesti 9. marraskuuta Britannian pohjoispuolella.

## Tuhot
Hurrikaani Mitch oli eniten ihmisiä surmannut hurrikaani vuoden 1780 suuren hurrikaanin jälkeen. Se tappoi yli 11&nbsp;000 ihmistä, jätti miljoonia kodittomaksi ja aiheutti noin kuuden miljardin Yhdysvaltain dollarin vahingot. Eniten kuolonuhreja oli Hondurasissa ja Nicaraguassa, mutta myös Guatemalassa, El Salvadorissa, Meksikossa ja Costa Ricassa oli kuolemia. Hondurasissa 50 jokea tulvi ja 70 % maatalouden sadosta tuhoutui.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhdysvaltojen kansallisen hurrikaanikeskuksen raportti
Marcello Mastroianni

**Marcello Vincenzo Domenico Mastroianni** (28. syyskuuta 1924 Fontana Liri, Italia – 19. joulukuuta 1996 Pariisi, Ranska) oli italialainen näyttelijä.

## Lapsuus ja nuoruus
Mastroianni syntyi Apenniineilla pienessä Fontana Lirin kylässä. Mastroianni kasvoi kuitenkin Torinossa ja Roomassa. Toisessa maailmansodassa hän joutui natsien vangiksi mutta pääsi pakenemaan ja piiloutui Venetsiaan.

## Ura
Hän aloitti näyttelijän työnsä 1940-luvun puolivälissä ja rupesi opiskelemaan näyttelemistä. Hänen ensimmäinen kunnon roolinsa oli elokuvassa oli *[[Kurjat (1948 elokuva)|Kurjat]]* (*I miserabili*, 1948, joka perustuu Victor Hugon teokseen *[[Kurjat]]*).

Pian hänestä tuli kansainvälinen romanttinen tähti, osan elokuvasta *Suuri keikka Madonna-kadulla* (*I Soliti ignoti*, 1958) ja etenkin Federico Fellinin elokuvan *[[Ihana elämä]]* (*La dolce vita*, 1960) takia, jossa hänen vastanäyttelijänä oli Anita Ekberg. Hänen seuraava ikimuistettava roolinsa oli turhautuneen elokuvaohjaajan rooli Fellinin elokuvassa *[[8½]]*.

Vuoden 1963 *[[Avioero italialaiseen tapaan]]* oli kaupallinen menestys ja toi Mastroiannille useita palkintoja. Muutamassa vuodessa Mastroiannista tuli yksi Euroopan suosituimmista näyttelijöistä, joka työskenteli huippuohjaajien kanssa ja sai suuria palkkioita. Hänen vastanäyttelijöinään nähtiin Brigitte Bardot ja Sophia Loren sekä tosielämän rakastajatar Catherine Deneuve.

## Yksityiselämä
Mastroianni oli naimisissa italialaisen näyttelijän Flora Carabellan (1926-1999) kanssa, joka näytteli monissa elokuvissa mm. *Culastrisce nobile veneziano* ja *La fine del mondo nel nostro solito letto in una notte piena di pioggia*, he olivat naimisissa vuodesta 1948 Mastroiannin kuolemaan asti; heillä oli yksi lapsi, Barbara. Lisäksi hänellä oli yksi tytär, Chiara Mastroianni, pitkäaikaisen rakastajattaren, ranskalaisen näyttelijän Catherine Deneuven kanssa. Sisarpuolista tuli läheiset ystävät; molemmat olivat hänen kuolinvuoteensa ääressä, kun hän kuoli haimasyöpään 72-vuotiaana.

## Valikoitu filmografia
* *Kurjat*, 1948
* Valkeat yöt*,* 1957
* *Suuri keikka Madonna-kadulla*, 1958
* *[[Ihana elämä]]*, 1960
* *[[Yö (Antonionin elokuva)|Yö]]*, 1961
* *[[Eilen, tänään, huomenna]]*, 1963
* *[[8½]]*, 1963
* *[[Kohtaaminen Roomassa]]*, 1977
* *[[Naisten kaupunki]]*, 1980
* *[[Hyvää yötä, majesteetti]]*, 1982
* *[[Storia di Piera]]*, 1983
* *[[Mustat silmät (vuoden 1987 elokuva)|Mustat silmät]]*, 1987
* *[[1, 2, 3, aurinko]]*, 1993

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Marcello Mastroiannin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
* Marcello Mastroianni NNDB:ssä
Liv Ullmann

**Liv Johanne Ullmann** (s. 16. joulukuuta 1938 Tokio, Japani) on norjalainen näyttelijä, kirjailija ja elokuvaohjaaja. 

Liv Ullmann syntyi Tokiossa, jossa hänen insinööri-isänsä työskenteli tuolloin. Perhe muutti Kanadaan toisen maailmansodan puhjettua ja palasi Norjaan, kun Ullmann oli kuusivuotias. Hän kasvoi Trondheimissa, Norjassa. Hän on asunut myös New Yorkissa monta vuotta.

Ullmann opiskeli näyttelijäksi Lontoossa Webber Douglas Academyssa. Ennen elokuvauraansa hän esiintyi näyttämöllä Stavangerissa ja Oslossa.

Ullmann nousi kansainväliseen kuuluisuuteen Ingmar Bergmanin elokuvissa, mutta hän on esiintynyt myös muissa ruotsalaisissa ja ulkomaisissa elokuvissa, kuten Jan Troellin ohjauksessa elokuvissa *[[Maastamuuttajat (elokuva)|Maastamuuttajat]]* ja *[[Raivaajat (elokuva)|Raivaajat]]*.

Ullmann näytteli yhdeksässä Ingmar Bergmanin ohjaamassa elokuvassa. Ullmannilla on Bergmanin kanssa yhteinen tytär, kirjailija Linn Ullmann. Heidän suhteestaan on tehty dokumenttielokuva *[[Liv ja Ingmar]]*.

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Valikoitu filmografia
### Näyttelijänä
* *[[Naisen naamio – Persona]]* (1966)
* *Häpeä* (1968)
* *[[An-Magritt]]* (1969)
* *[[Maastamuuttajat (elokuva)|Maastamuuttajat]]* (Utvandrarna, 1971)
* *Raivaajat* (Nybyggarna, 1972)
* *[[Kuiskauksia ja huutoja]]* (1972)
* *[[Kohtauksia eräästä avioliitosta]]* (1973)
* *[[Yksi silta liikaa]]* (1977)
* *[[Syyssonaatti]]* (1978)
* *Mindwalk* (1990)

### Ohjaajana
* Sofie (1992)
* Kristin Lavransdatter (perustuu norjalaisen Nobel-kirjailijan Sigrid Undsetin romaaniin) (1995)
* Private Confessions (1998)
* Uskoton (2000)
* Miss Julie (2014)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Kerberos (täsmennyssivu)

**Kerberos** voi viitata seuraaviin asioihin:
*Kerberos, mytologinen hirviö
*Kerberos, Pluton kuu
*Kerberos, todennusprotokolla
*Kerberos, 2000–2014 ilmestynyt suomalainen kulttuurilehti
*Kerberos, 1917–1921 ilmestynyt suomalainen pilalehti
*Kerberos, Discophonin levymerkki
*Kerberos, pilapiirtäjä Kalevi Laalon piirtäjänimimerkki
*Operaatio Kerberos, Saksan laivaston sotatoimi toisessa maailmansodassa.

### Cerberus
* Cerberus, asteroidi
* *[[Cerberus (suku)|Cerberus]]*, käärmesuku
Styks

**Styks** (, 'Viha'; ) on kreikkalaisessa mytologiassa manalan pääjoki, joka kiersi sen ympäri yhdeksän kertaa. Maan päällä se kytkettiin samannimiseen Styks-jokeen (nyk. Mavronéri) Arkadiassa.

Styks-virran lautturi oli nimeltään Kharon, joka maksua vastaan kuljetti vainajan Haadeeseen. Jos vainajalla ei ollut rahaa lautturille, hän ei päässyt joen yli vaan hänen sielunsa jäi ikuisiksi ajoiksi vaeltelemaan. Antiikin Kreikassa oli sen takia tapana panna vainajan suuhun kolikko. Se oli tarkoitettu maksuksi Kharonille.

Tarinan mukaan Akhilleus kastettiin Styksiin lapsena, jolloin hän sai vahingoittumattoman ihon, kaikkialta paitsi kantapäästä.
__NOTOC__
## Jumalatar

Styks oli myös Okeanoksen ja Tethyksen vanhin tytär, okeanidi. Hän sai Pallaksen kanssa lapset Nike, Kratos, Zelos ja Bia. Hänen mainitaan saapuneen ensimmäisenä lastensa kanssa Zeuksen avuksi titanomakhian alettua. Tästä kiitokseksi jumalat alkoivat vannoa valansa hänen nimeensä, ja hänen lapsensa saivat asua Zeuksen luona.

## Katso myös
* Akheron
* Flegethon
* Lethe
* Sanzu
* Tuonelan virta

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pluto (jumala)

**Pluto** on roomalaisessa mytologiassa manalan ja sen rikkauksien jumala. Häntä vastaa kreikkalaisessa mytologiassa Haades. Pluto ryösti Cereksen tyttären Proserpinan vaimokseen ja manalan kuningattareksi.

Roomalaisen perimätiedon mukaan manalan portti oli Rooman Avernuksella, paikalla johon Santa Maria del Inferno -kirkko on rakennettu.

Vaikka Plutoa verrataan manalan jumalana usein Saatanaan, roomalaiset eivät nähneet häntä pahana hahmona. Jumalaa pidettiin kullan, hopean ja muiden maanalaisten rikkauksien antajana. Kääpiöplaneetta Pluto on nimetty hänen mukaansa.

## Lähteet
* Jordan, Michael: Encyclopedia of Gods. Kyle Cathie Limited, 1992. .
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Skepticism

**Skepticism** on suomalainen erittäin hidasta funeral doomia, yhtä doom metallin alagenreistä soittava yhtye. Yhtye on perustettu 1991.

## Kokoonpano
* Matti Tilaeus – laulu
* Jani Kekarainen – kitara
* Eero Pöyry – koskettimet
* Lasse Pelkonen – rummut

## Diskografia
### Albumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### EP:t
*  
* 
*  

### Demot
*  

### Singlet
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Skepticism yhtyeen viralliset kotisivut
*
Kirkonlattia

**Kirkonlattia** on kansanomainen nimitys laakeille ja laaja-alaisille kivilatomuksille, jotka ovat ihmisen tekemiä ja lähinnä pronssikaudelle ajoittuvia. Kirkonlattialatomukset ovat ilmeisesti kiviröykkiöhautoihin eli hiidenkiukaisiin verrattavia hautarakennelmia, mutta muodoltaan poikkeuksellisia. Kuuluisimpia on Satakunnassa Sammallahdenmäellä *Kirkonlaattiaksi* kutsuttu iso neliskulmainen latomus, joka on ajoitettu  pronssikaudelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Hiidenkivi

**Hiidenkivi** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* siirtolohkare
* Hiidenkivi, lehti
* Hiidenkivi, Lumijoen keskustaajamassa sijaitsevan vuonna 2005 valmistuneen kirjastorakennuksen nimi. 
* Hiidenkiven peruskoulu, peruskoulu Helsingin Tapanilassa
* Menhir, katso myös Obelix
Plastiikkakirurgia

**Plastiikkakirurgia** on kirurgian osa-alue, jossa korjataan kehon kudospuutteita. 

Plastiikkakirurgia voidaan jakaa korjaavaan eli rekonstruktiiviseen kirurgiaan, palovammakirurgiaan ja esteettiseen kirurgiaan. Rajat eivät ole jyrkkiä.

Vaikka esteettinen kirurgia saa paljon julkisuutta, Suomessa tehdään lähinnä korjaavaa kirurgiaa erilaisten kasvainten, vammojen tai synnynnäisten kehityshäiriöiden hoitamiseksi.

Termi tulee kreikan kielen sanasta *plastikos,* suomeksi "muokata" tai "muotoilla".

Suomessa esteettiseen plastiikkakirurgiaan erikoistuminen ei ole mahdollista.

## Potilasturvallisuus esteettisessä kirurgiassa Suomessa

Ennen potilasvahinkolain muutosta vuonna 1999 esteettinen kirurgia ei ollut Suomessa lain piirissä, mutta nykyisin sitä pidetään terveyden- ja sairaanhoitoon kuuluvana. Potilasvakuutuskeskus myöntää kuitenkin korvausta vain silloin, kun leikkaus on tehty väärällä menetelmällä ja Suomessa. Jos asiakas on tyytymätön esimerkiksi leikatun nenän ulkonäköön, hän joutuu turvautumaan kuluttaja-asiamieheen. Esteettisen kirurgian toimenpiteisiin liittyy merkittäviä riskejä. Esimerkiksi joka kolmas rintaimplanttileikkauksessa käynyt on kokenut ongelmia, ja joka viides leikkaus joudutaan uusimaan. Myös kosmeettisen kirurgian markkinointi on ajoittain ollut asiatonta, ja sitä on esimerkiksi kohdistettu alaikäisiin. Kuluttaja-asiamies on tällöin joutunut puuttumaan markkinointiin.

## Plastiikkakirurgisia toimenpiteitä
* synnynnäisten epämuodostumien korjaus
* kasvaimien ja arpien poisto
* palovammojen korjaus
* rasvaimu
* vatsan muotoilu
* takapuolen muotoilu
* ihon kuorinta ja hionta
* rintojen suurennus tai pienennys
* silmäluomien leikkaus (blefaroplastia)
* nenän, korvien, leuan tai poskien muotoilu
* kasvojenkohotus
* sukupuolenkorjausleikkaus
* kollageeni-injektio
* hiustensiirtoleikkaus
* peniksen pidennys- ja paksunnusleikkaus
* emättimen pienennys

## Katso myös
* Proteesi
* Kehonmuokkaus
* Dysmorfinen ruumiinkuvan häiriö (BDD)

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
*
PuTTY

**PuTTY** on telnet- ja ssh-asiakasohjelma ja pääte-emulaattori. Sitä käytetään etenkin Windows-käyttöjärjestelmissä SSH-palvelimen käyttämiseen.  Useimmista Windows-ohjelmista poiketen se tarvitsee toimiakseen pelkän exe-tiedoston, jota ei tarvitse erikseen asentaa (siirrettävä ohjelma), joten se on helposti haettavissa pikaista tarvetta varten sellaisille koneille, joissa sitä ei ennestään ole.

PuTTY osaa käyttää julkisen avaimen autentikaatiota SSH-palvelinten kanssa Pageant-apuohjelman avulla. Pageant-ohjelmaan lisätään palvelimen avain, jonka jälkeen PuTTY voi ottaa palvelimeen yhteyden ilman uutta salasanakyselyä.

PuTTY on vapaa avoimen lähdekoodin ohjelmisto, ja se on nykyisin saatavilla myös Linuxille ja Unixeille, sekä epävirallisena käännöksenä myös Symbian OS:lle ja Windows Mobilelle.
Puttystä on myös Nutty-niminen versio, joka osaa avata nettiosoitteet tuplaklikkaamalla niitä hiirellä, sekä Putty Tray -niminen versio, jossa on uusia ominaisuuksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut
Thetis

**Thetis** () on kreikkalaisessa mytologiassa merenneito, nymfi, yksi viidestäkymmenestä nereidistä ja Nereuksen ja Doriksen tytär. Antiikin runoilijat käyttivät hänestä myös nimitystä *hopeajalkainen*. 

Thetistä kosivat sekä Zeus että Poseidon. Kun he saivat kuulla ennustuksen, jonka mukaan Thetiin pojasta tulisi isäänsä mahtavampi, he päättivät varmuuden vuoksi naittaa Thetiin Peleukselle. Thetis vastusti aluksi avioliittoa. Saatuaan hyviä neuvoja kentauri Kheironilta Peleus sitoi Thetiin kiinni tämän nukkuessa ja esti näin tätä muuttamasta muotoaan ja karkaamasta. Thetis suostui menemään naimisiin Peleuksen kanssa ja he saivat lopulta pojan, Akhilleuksen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nymfi

**Nymfit** (, yks. ) ovat kreikkalaisen mytologian luonnonhengettäriä, vuorten, vesistöjen, metsien ja puiden naispuolisia jumaluuksia. 

## Ominaispiirteet

Nymfit ovat yleensä sidoksissa johonkin tiettyyn paikkaan tai maanmuotoon. He liikkuivat usein jumalien ja jumalattarien seurassa. Satyyrit pitivät nymfeistä ja halusivat usein tyydyttää halunsa näiden kanssa.

Koska nymfejä kutsuttiin asuttamansa luonnonosan tai maantieteellisen sijainnin mukaan, oli heitä lukematon määrä kaikkialla. Nymfejä oli maalla (dryadit), meressä (nereidit) ja makeissa vesissä (najadit), puissa (hamadryadit) ja Haadeksessa (Eurydike). Lisäksi nymfeiksi laskettiin klassiset muusat (*Korykian nymfit*). 

Vaikka nymfit eivät olleet kuolemattomia, he olivat silti pitkäikäisiä. Nymfejä pidettiin ihmiselle hyödyllisinä, mutta he eivät aina olleet hyväntahtoisia. Tunnetussa tarinassa Hylas oli hakemassa vettä lammesta, kun yksi tai useampi nymfi ihastui hänen ulkonäköönsä ja sieppasi hänet luokseen lähteeseen. Myös Skylla oli alun perin nymfi, ja Kirke muutti hänet kuusipäiseksi hirviöksi. Tavallinen kuolevainen, joka kohtasi nymfin kasvoista kasvoihin, joutui tämän pauloihin.

Puunymfien, nimeltään dryadit tai hamadryadit, uskottiin menehtyvän niiden puiden mukana, jotka olivat olleet heidän asuinpaikkansa ja joiden kanssa he olivat syntyneet. Sen vuoksi puun tuhoaminen oli jumalaton teko, ja joissakin törkeissä tapauksissa siitä rangaistiin ankarasti, kuten esimerkiksi Erysikhthonin tapauksessa.

## Kultin levinneisyys

Nymfien kultti alkoi levittäytymisensä koko kreikkalaiseen maailmaan Homeroksen ajoista alkaen, ja lopulta heistä tuli osa roomalaista jumaltarustoa. Nymfejä palvottiin usein luolissa, kuten Nymfoleptoksen luolassa, jonne Arkhedemos perusti pyhätön vuoren nymfille. Taiteessa nymfejä saatettiin kuvata tanssivina tyttöinä Hermeen ja Panin seurassa.

## Katso myös

* Kalypso
* Plejadit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vectrex

**Vectrex** on 8-bittinen kotikäyttöön tarkoitettu pelikonsoli, joka tuli markkinoille vuonna 1982. Laitteen kehittäjä on John Ross.

Vectrex on tiettävästi ainoa kotikäyttöön tarkoitettu viihde-elektroniikan laite, joka käyttää televisiotyylisen rasteripiirtonäytön sijaan sisäänrakennettua vektorigrafiikkaan perustuvaa näyttöä, joka piirtää pikseligrafiikan sijaan suoraan pisteestä toiseen johtavia viivoja. Vectrexille olikin saatavilla käännöksiä muun muassa Atarin suosituista vektoripohjaisista peleistä kuten Asteroidsista. 3D-grafiikkaa ei Vectrexillä teknisistä edellytyksistä huolimatta kuitenkaan juuri näkynyt.

Vectrexille ilmestyy edelleen harrastajavoimin pelejä 2–5 pelin vuositahtia. Monet uusista peleistä lyövät alkuperäiset laudalta laadullisesti ja teknisesti. 3D-pelejä Vectrexillä pystyi pelaamaan erityisten 3D-lasien avulla. Lisäksi konsolille on valokynä ja sittemmin harrastelijoiden rakentamia lisälaitteita (muun muassa halvempi versio 3D-laseista ja pelien kehitykseen tarkoitettuja laitteita).

Laitteen myynti päättyi vuonna 1984.

## Historia
Vectrex on lähtöisin laitteistoa suunnittelleesta Smith Engineeringistä, joka suunnitteli laitteesta pientä yhden tuuman näytöllä olevaa versiota ennen sen muuttumista lopulliseksi yhdeksän tuuman näytölliseen versioon. Sopimus laitteen julkaisijaksi suunnitellun Kenner Toysin kanssa epäonnistui, jolloin General Consumer Electronics (GCE) julkaisi sen vuonna 1982. Laite esiteltiin Consumer Electronics Show (CES) -messuilla ja ennakkokiinnostuksen myötä Milton Bradley hankki GCE:n vuonna 1983.

## Pelit

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*http://www.vectrex.com
Satyyri

**Satyyrit** () ovat kreikkalaisessa mytologiassa miespuolisia luonnonhenkiä, jotka vaeltavat metsissä ja vuoristossa. Heidät kuvattiin puolittain eläimiksi, joilla on pukin sarvet sekä vuohen jalat ja häntä. Siten niillä on paimenjumala Panin piirteitä.

Sanan *satyros* alkuperäksi arvellaan sanaa *tityros*, joka tarkoittaa oinasta. Vanhempia satyyrejä kutsuttiin yleensä sileeneiksi, kun taas nuoremmat tunnettiin nimellä *satyriskoi*. Satyyrien suvun kantaisänä pidetään Silenosta, ja heidän sanotaan olevan Hermeen poikia. 

Satyyrit ovat toisaalta ihmisen vihollisia, toisaalta halukkaita etsimään seksuaalisia nautintoja nymfien ja najadien kanssa. Yliaktiivisesta sukupuolivietistä on käytetty nimeä *satyriasis*.

Homeros ei mainitse satyyreita lainkaan, mutta Hesiodos viittaa heihin monikossa ja kuvaa heitä kelvottomiksi ja hyödyttömiksi.

## Satyyrit taiteessa

Alun perin satyyrit kuvailtiin antiikin kreikkalaisessa taiteessa ja kirjallisuudessa karkeamuotoisiksi ihmishahmoiksi, joskin heillä oli pienet sarvet ja pukin tai hevosen häntä. Satyyrit esitettiin usein päihtymyksen jumala Dionysoksen seuralaisiksi, jotka kantoivat viinimaljoja ja thyrsos-sauvoja. Kreikkalaisissa Dionysioksen juhlissa esitettiin karkeita ilveilyjä eli satyyrinäytelmiä.  Viimeistään Rooman valtakunnan aikana satyyreihin sekoittui vaikutteita fauneista, jolloin satyyreille ilmestyivät myös pukinjalat ja päähän ajoittain jopa täysikokoiset oinaansarvet. Samalla satyyrien muodot kuitenkin pyöristyivät ja inhimillistyivät.

Antiikin satyyrikertomuksiin sisältyvät usein lemmenseikkailut tai niiden yritykset nymfien kanssa villeine tansseineen ja takaa-ajoineen. Taiteessa satyyrit esitetään usein korostetusti irstailijoina ja seksuaalisesti kiihottuneina, mutta kun barokki ja klassismi ottivat satyyrit uudelleen aiheena mukaan taiteeseen, tällaiset piirteet olivat jo tyystin hävinneet.

## Lähteet
Jeanne Moreau

**Jeanne Moreau** (23. tammikuuta 1928 Pariisi, Ranska – 31. heinäkuuta 2017 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja laulaja. Hän näytteli yli 50-vuotisen uransa aikana yli 120 elokuvassa.

Moreau opiskeli konservatoriossa Pariisissa. Vuonna 1947 hän teki teatteridebyyttinsä Avignonin teatterifestivaaleilla. 20-vuotiaana hän oli jo Ranskan suosituimpia teatterinäyttelijöitä Comédie-Françaisessa. Suuri kiitos kuuluu Louis Mallelle hänen antamastaan kannustuksesta, kun he tekivät yhdessä elokuvan *[[Hissillä mestauslavalle]]* vuonna 1958.

## Valikoitu filmografia

* *[[Hissillä mestauslavalle]]* (*Ascenseur pour l’échafaud*, 1958)
* *[[Yö kuuluu rakkaudelle]]* (*Les amants*, 1958)
* *[[Vaarallisia suhteita (vuoden 1959 elokuva)|Vaarallisia suhteita]]* (*Les liaisons dangereuses*, 1959)
* *[[Yö (Antonionin elokuva)|Yö]]* (*La notte*, 1961)
* *[[Jules ja Jim]]* (*Jules et Jim*, 1962)
* *[[Virvatuli (elokuva)|Virvatuli]]* (*Le feu follet*, 1963)
* *[[Enkelten lahti]]* (*La Baie des anges*, 1963)
* *[[Juna (elokuva)|Juna]]* (*The Train*, 1964)
* *[[Keltainen Rolls-Royce]]* (*The Yellow Rolls-Royce*, 1964)
* *[[Kamarineidon päiväkirja]]* (*Le journal d’une femme de chambre*, 1964)
* *[[Viva Maria!]]* (1965)
* *[[Morsian pukeutui mustaan]]* (*La mariée était en noir*, 1968)
* *[[Riipukset]]* (*Les valseuses*, 1974)
* *[[Viimeinen valtias]]* (*The Last Tycoon*, 1976)
* *[[Querelle (elokuva)|Querelle]]* (1982)
* *[[Tyttö nimeltä Nikita]]* (*Nikita*, 1990)
* *La vieille qui marchait dans la mer* (1991)
* *A Foreign Field* (1993)
* *[[Rakastaa, ei rakasta (vuoden 1996 elokuva)|Rakastaa, ei rakasta]]* (*I Love You, I Love You Not*, 1996)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Jeanne Moreaun muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''
Torsten Stålhandske

**Torsten Stålhandske** (1. syyskuuta 1593 Porvoon pitäjä – 21. huhtikuuta 1644 Haderslev) oli Ruotsin armeijassa palvellut suomalainen ratsuväen kenraali ja kolmikymmenvuotisen sodan aikana hakkapeliittojen päällikkö.

Torsten Stålhandsken isä oli Torsten Svensson (Stålhandske) Länsi-Götanmaalta Ruotsista ja äiti Carin Lydikintytär (Jägerhorn) Uudeltamaalta. Stålhandske oli vuonna 1643 hoidettavana Stettinissä haavojensa vuoksi, ja tänä aikana hän avioitui 9. huhtikuuta Arvid Henrikinpoika Hornin tyttären Kristiinan kanssa. Stålhandske kuitenkin kuoli jo seuraavana vuonna Tanskan sotaretkellä sairauteen. Hänen hautamuistomerkkinsä on Turun tuomiokirkossa. 

## Sotilasura
Stålhandske aloitti sotilasuransa eversti Patrick Ruthwenin asepoikana ja oli tämän mukana rekrytointiretkellä Skotlannissa. Hän matkusti henkivartiokaartin vänrikkinä Kustaa II Adolfin mukana Preussiin 1622. Vuonna 1626 hänet ylennettiin majuriksi Arvid Göransson Hornin jalkaväkirykmenttiin, mutta hän siirtyi jo seuraavana vuonna Åke Tottin ratsuväkirykmenttiin. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi vuonna 1629 johtamaan suomalaisia hakkapeliittoja. 

Ruotsin liittyessä kolmikymmenvuotiseen sotaan 1630 Stålhandske oli mukana Pommerissa ja seuraavana vuonna Breitenfeldin taistelussa. Vuonna 1632 hänet ylennettiin everstiksi, ja ratsumiehineen hän oli ratkaisevassa roolissa Lützenin taistelussa, jossa Kustaa II Adolf sai surmansa.

Kesäkuussa 1634 Stålhandske haavoittui Hamelin taistelussa. Vuonna 1635 hän liittyi kenraalimajurina Johan Banérin johtamaan armeijaan. Hän valtasi 35 lippua Wittstockin taistelussa ja ajoi vihollisen pakoon. Huhtikuussa 1642 hän haavoittui vakavasti Breitenfeldin toisessa taistelussa. Toukokuussa hänet nimitettiin ratsuväen kenraaliksi. Hän kokosi pitkillä sotaretkillään huomattavan omaisuuden. Hänen vaimonsa Kristiina lahjoitti Aarhusin piispalta sotasaaliiksi otetun kirjaston Turun akatemialle.

## Huomautuksia

## Lähteet
*Sauri, Seppo: *Suomalaisten suuret taistelut.* Helsinki: Otava, 2002. .
*
*C. Von Warnstedt: Elisabeth Lichtones släktanteckningar. Genos 63(1992), s. 64-72, 97-98 

### Viitteet
Risto Nieminen (kulttuurivaikuttaja)

**Risto Juhani Nieminen** (s. 25. toukokuuta 1956 Kisko) on Lissabonissa toimivan Gulbenkian-säätiön musiikkiosaston johtaja huhtikuusta 2009. Hänen toimenkuvaansa kuuluu Gulbenkianin sinfoniaorkesterin ja kuoron sekä konserttisalin toiminnan organisointi.

Vuosina 1997–2009 Nieminen toimi Helsingin juhlaviikkojen taiteellisena johtajana. Vuodet 1991–1996 hän oli Pariisin Pompidou-taidekeskuksen IRCAM-musiikkikeskuksen taiteellinen johtaja.

Vuosina 1989–1991 Nieminen palveli Radion sinfoniaorkesterin intendenttinä. Sitä ennen hän työskenteli Yleisradion musiikkiosaston toimittajana ja uuden musiikin tuottajana vuodesta 1981. Nieminen valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1985 pääaineenaan musiikkitiede. Nieminen on toimittanut yhdessä Pekka Hakon kanssa kirjat  ja *Ammatti: säveltäjä 2006*.

Nieminen herätti vuonna 2009 vilkasta kulttuuripoliittista keskustelua Suomen Kuvalehden haastattelussa esittämillään näkemyksillä suomalaisesta kulttuuripolitiikasta. Hän arvosteli muun muassa sijoittamista seiniin sisällön sijasta ja pääkaupungin muiden kulttuurilaitosten yhteistyöhaluttomuutta juhlaviikkojen kanssa. Haastattelua kommentoitiin muun muassa Helsingin Sanomien pääkirjoituksessa myönteisenä keskustelunherättäjänä, mutta esimerkiksi Asko Sarkola ei allekirjoittanut kritiikkiä.

## Lähteet
Hauhon musiikkijuhlat

**Hauhon musiikkijuhlat** on järjestetty vuosittain vuodesta 2002 kesällä Hauholla, joka vuodesta 2009 on kuulunut Hämeenlinnaan. Juhlien painotus on jousimusiikissa. Esityspaikkoina palvelevat Hauhon seurakunnan keskiaikaa edustava harmaakivikirkko, Hahkialan kartano ja Hauhon pappila, viime vuosina myös Hattulan kirkko sekä Hämeenlinnan kirkko ja vanha palokunnantalo. Festivaalin suunnittelusta ja taiteellisesta johdosta on alusta asti vastannut alttoviulisti Olli Kilpiö sellisti Mikko Ivarsin kanssa.

## Aiheesta muualla

* Hauhon musiikkijuhlat -tapahtuman kotisivut
Pioneer 11

**Pioneer 11** on Pioneer 10:n sisaralus sekä ensimmäinen avaruusalus, joka ohitti Saturnuksen. Se laukaistiin 6. huhtikuuta 1973 Cape Canaveralin avaruuskeskuksesta. Siinä on sisaraluksen tapaan laatta, joka kertoo ihmiskunnasta niille älyllisille tahoille, joita se kohtaa ulkoavaruudessa.

## Lennon vaiheet
Pioneer 11 lensi vahingoittumana asteroidivyöhykkeen läpi maaliskuun puolessa välissä 1974. Luotain ohitti Jupiterin 3. joulukuuta 1974 ja Saturnuksen 1. syyskuuta 1979. Neptunuksen kiertoradan se ohitti 23. helmikuuta 1990. Viimeinen yhteys siihen saatiin 24. marraskuussa 1995, jolloin sen kaksi mittauslaitetta vielä toimi.

## Katso myös
Heliosfääri

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jättiläisen tie

**Jättiläisen tie** on 500-luvun lopulla rakennettu kivirakennelma Vähässäkyrössä. Myös joitakin muita tiemäisiä rakennelmia ja jatulintarhoja on kutsuttu nimellä jättiläisen tie tai **jätinpolku**.

Vähänkyrön Jättiläisen tie on 49-metrinen kivipaasista ladottu kivitie, jossa on ollut myös hirsirakenteita. On oletettu, että tie on tehty sillaksi paikalla sijainneen kosteikon yli aikana, kun merenpinta oli nykyistä korkeammalla (ks. maankohoaminen).

Vähänkyrön kivirakennelman tekijäksi kertoo kansanperinne jättiläisen. Jättiläisten, jatulien, hiisien ja muiden aikaisemmin Pohjolaa asuttaneiksi oletettujen taruolentojen on kerrottu tehneen teitä ja siltoja ja liikutelleen suuria kivenjärkäleitä.

## Lähteet
Jack Adams Award

**Jack Adams Award** on vuosittain jaettava NHL-palkinto. Sen saa aina kauden päätteeksi se NHL-valmentaja, jolla katsotaan olleen suurin vaikutus joukkueensa menestykseen. Voittaja valitaan National Hockey League Broadcasters' Associationin (NHL:n selostajien liitto) äänestyksessä runkosarjan päätyttyä. Palkinto on nimetty Jack Adamsin, Detroit Red Wingsin entisen valmentajan ja toimitusjohtajan, mukaan. Se jaettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1974.

## Eniten voittoja

*  Pat Burns 3
*  Jacques Demers 2
*  Scotty Bowman 2
*  Jacques Lemaire 2
*  Pat Quinn 2
*  John Tortorella 2
* Barry Trotz 2

## Palkinnon voittajat

*1974 –  Fred Shero, Philadelphia Flyers
*1975 –  Bob Pulford, Los Angeles Kings
*1976 –  Don Cherry, Boston Bruins
*1977 –  Scotty Bowman, Montréal Canadiens
*1978 –  Bobby Kromm, Detroit Red Wings
*1979 –  Al Arbour, New York Islanders
*1980 –  Pat Quinn, Philadelphia Flyers
*1981 –  Gordon "Red" Berenson, St. Louis Blues
*1982 –  Tom Watt, Winnipeg Jets
*1983 –  Orval Tessier, Chicago Blackhawks
*1984 –  Bryan Murray, Washington Capitals
*1985 –  Mike Keenan, Philadelphia Flyers
*1986 –  Glen Sather, Edmonton Oilers
*1987 –  Jacques Demers, Detroit Red Wings
*1988 –  Jacques Demers, Detroit Red Wings
*1989 –  Pat Burns, Montréal Canadiens
*1990 –  Bob Murdoch, Winnipeg Jets
*1991 –  Brian Sutter, St. Louis Blues
*1992 –  Pat Quinn, Vancouver Canucks
*1993 –  Pat Burns, Toronto Maple Leafs
*1994 –  Jacques Lemaire, New Jersey Devils
*1995 –  Marc Crawford, Québec Nordiques
*1996 –  Scotty Bowman, Detroit Red Wings
*1997 –  Ted Nolan, Buffalo Sabres
*1998 –  Pat Burns, Boston Bruins
*1999 –  Jacques Martin, Ottawa Senators
*2000 –  Joel Quenneville, St. Louis Blues
*2001 –  Bill Barber, Philadelphia Flyers
*2002 –  Bob Francis, Phoenix Coyotes
*2003 –  Jacques Lemaire, Minnesota Wild
*2004 –  John Tortorella, Tampa Bay Lightning
* – ei voittajaa työsulun johdosta
*2006 –  Lindy Ruff, Buffalo Sabres
*2007 –  Alain Vigneault, Vancouver Canucks
*2008 –  Bruce Boudreau, Washington Capitals
*2009 –  Claude Julien, Boston Bruins
*2010 –  Dave Tippett, Phoenix Coyotes
*2011 –  Dan Bylsma, Pittsburgh Penguins
*2012 –  Ken Hitchcock, St. Louis Blues
*2013 –  Paul MacLean, Ottawa Senators
*2014 –  Patrick Roy, Colorado Avalanche
*2015 –  Bob Hartley, Calgary Flames
*2016 –  Barry Trotz, Washington Capitals
*2017 –  John Tortorella, Columbus Blue Jackets
*2018 –  Gerard Gallant, Vegas Golden Knights
*2019 –  Barry Trotz, New York Islanders
*2020 –  Bruce Cassidy, Boston Bruins
*2021 –  Rod Brind’Amour, Carolina Hurricanes
*2022 –  Darryl Sutter, Calgary Flames
*2023 –  Jim Montgomery, Boston Bruins
*2024 –  Rick Tocchet, Vancouver Canucks
*2025 –  Spencer Carbery, Washington Capitals

**Voittajat maittain: (1974-2025)**

## Lähteet
Ismo Alanko Säätiö

**Ismo Alanko Säätiö** oli suomalainen rock-yhtye, joka perustettiin vuonna 1997. Yhtyeen päähahmo on laulaja-kitaristi Ismo Alanko. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 2006.

## Historiaa

Säätiö perustettiin vuonna 1997 *[[Pulu (albumi)|Pulu]]*-albumin levytysten yhteydessä. Silloin kokoonpanoon kuului  Kimmo Pohjonen (haitari, koskettimet), Teho Majamäki (marimba, vibrafoni, urut, lyömäsoittimet) ja Jussi Kinnunen (basso), Ismo Alanko (laulu, kitara) ja Marko Timonen (rummut). Levyn promokiertueelle joukkoon liittyi vielä Samuli Laiho (kitara, kosketinsoittimet). Tämä kokoonpano levytti ''Sisäinen solarium'' -albumin vuonna 2000. He olivat myös mukana Labra-esityksessä vuonna 2000. Albumilla ja Labrassa lauloivat myös Ona Kamu, Anna-Mari Kähärä, Säde Rissanen, Mia Simanainen ja Riikka Väyrynen. 

*Sisäisen solariumin* jälkeen mukaan liittyi Ville Kangas (viulu) ja Jarno Karjalainen (basso), Jussi Kinnusen ja Teho Majamäen lähtiessä yhtyeestä. Kokoonpano nauhoitti singlen ”Nokian takana”, minkä jälkeen myös Kimmo Pohjonen jätti yhtyeen. 

Vuoden 2002 albumi *[[Hallanvaara]]* levytettiin laajennetulla kokoonpanolla, jossa oli Säätiön jäsenten lisäksi runsas joukko muita muusikoita ja sovittajia. Levyn jälkeisille keikoille yhtyeeseen liittyi kitaristi Timo Kämäräinen.

Kesän 2003 jälkeen Samuli Laiho päätti vetäytyä yhtyeestä oman musiikin tekoon. Myös Ville Kangas jätti yhtyeen. ''Minä ja pojat'' -levyn sessiosta mukaan liittyi Riku Mattila (kitara), joka oli soittanut jo Hallanvaaralla.

## Humppasäätiö

Ismo Alanko Säätiö jäi tauolle vuonna 2006. Yhtye on kuitenkin soittanut nimellä Humppasäätiö yhden konsertin kesällä 2008 kokoonpanolla Alanko-Karjalainen-Kämäräinen-Laiho-Mattila-Timonen. Kesällä 2009 Humppasäätiö soitti konsertin kokoonpanolla Alanko-Kinnunen-Kari ”Kämy” Kämäräinen-Kämäräinen-Laiho-Majamäki. Humppasäätiö soitti vanhoja suomalaisia iskelmäkappaleita.

## Kokoonpano
* Ismo Alanko (laulu, kitara)
* Jarno ”Jape” Karjalainen (basso)
* Timo Kämäräinen (kitara)
* Riku Mattila (kitara)
* Marko Timonen (rummut)
* Jussi Kinnunen (basso)
* Samuli Laiho (kitara, kosketinsoittimet)
* Teho Majamäki (marimba, vibrafoni, urut, lyömäsoittimet)
* Kimmo Pohjonen (kosketinsoittimet, haitari, huuliharppu)
* Ville Kangas (viulu)

## Diskografia
**Studioalbumit**
* 
* 
* 
* 
* 

**Livealbumit**
* 
* 

**Singlet**
*

**Videot**
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ismo Alangon virallinen sivusto
*
Jan Palach

**Jan Palach** (11. elokuuta 1948 – 19. tammikuuta 1969) oli tšekkiläinen opiskelija ja toisinajattelija, joka teki Prahassa polttoitsemurhan protestiksi Neuvostoliiton suorittamalle Tšekkoslovakian miehitykselle.

Vuonna 1968 tšekkoslovakialaiset halusivat kehittää sosialismin aatteita inhimillisempään ja demokraattisempaan suuntaan. Tämä niin kutsuttu Prahan kevät tukahdutettiin kuitenkin päättäväisesti. Neuvostoliitto ei katsonut liberaaleja uudistuksia suopeasti, ja 20. elokuuta prahalaiset joutuivat todistamaan Varsovan liiton joukkojen maahantunkeutumista.

Muutamaa kuukautta myöhemmin, 16. tammikuuta 1969, Kaarlen yliopiston historian opiskelija Jan Palach sytytti itsensä tuleen Venceslauksen aukiolla. Palach vietiin sairaalaan, jossa todettiin, että 85 prosenttia hänen ihostaan oli vaikeiden palovammojen peitossa. Hän kuoli vammoihinsa kolme päivää myöhemmin.

Palach halusi teollaan ilmaista vastalauseensa miehitykselle ja koko vallitsevalle poliittiselle tilanteelle. Palachin hautajaisista tuli suuri miehityksen vastainen mielenosoitus. Niihin osallistui yli 10&nbsp;000 ihmistä. Samettivallankumouksen ja sosialismin sortumisen jälkeen Vàclavin aukiolle asetettiin muistomerkki Palachin kunniaksi. Hänen mukaansa on nimetty muun muassa Prahassa Rudolfinum-rakennuksen edessä oleva Jan Palachin aukio ja asteroidi.

Palachin esimerkki on innoittanut myös muita tšekkinuoria valitsemaan vastaavan kuoleman, vaikka hän jäähyväiskirjeessään nimenomaan kielsi muita noudattamasta esimerkkiä. Hiukan hänen jälkeensä itsensä polttivat myös kaksi muuta opiskelijaa, Jan Zajíc ja Evžen Ploček. Polttoitsemurhilla ei ollut pysyvää vaikutusta Tšekkoslovakian poliittiseen tilanteeseen. Vielä vuonna 2003, olojen jo vapauduttua, kuusi nuorta tšekkiä sytytti itsensä tuleen. Heidän tekojensa syyt jäivät epäselviksi, vaikkakin heidän tiedetään pitäneen Jan Palachia esikuvanaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jan Palachin muistosivut