open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nokia 9500 Communicator

**Nokia 9500 Communicator** on Nokian neljäs Communicator -sarjan älypuhelin. Nokia 9500 Communicatoria edelsi Nokia 9210 Communicator/Nokia 9210i Communicator ja seurasi Nokia E90 Communicator. Versiosta julkaistiin myös ilman kameraa ja WLAN:ia tuotettu ja ulkonäöltäänkin selvästi eronnut versio Nokia 9300. Tämä ei kuitenkaan saanut lisänimeä Communicator.

Nokia 9500 Communicator on Symbian-pohjainen (versio 7.0) älypuhelin, jonka käyttöliittymänä toimii Series 80.

## Tekniset tiedot
### Perusominaisuudet
*Suoritin: Texas Instruments OMAP (150 MHz)
*Keskusmuisti: 64 Mt SDRAM
*Sisäinen muisti: 80 Mt
*Muistikorttituki: MMC (ostopaketissa 128 Mt, maksimikoko 1 Gt ilman päivitystä), voi vaihtaa lennossa
*Paino: 230 g
*Mitat: 148 × 57 × 24 mm

#### Ulkokansi
*Alusta: Riisuttu Series 40, jossa ei voi ajaa ohjelmia.
*Näyttö: TFT-nestekidenäyttö (65 536 väriä, resoluutio 128 × 128 pikseliä)
*Ohjaimet: Viisisuuntainen navigointinäppäin ja numeronäppäimistö, jossa kaksi puhelinnäppäintä ja kaksi toimintonäppäintä.

#### Sisäpuoli
*Alusta: Series 80
*Näyttö: TFT-nestekidenäyttö (65&nbsp;536 väriä, resoluutio 640 × 200 pikseliä)
*Ohjaimet: Yhdeksänsuuntainen navigointinäppäin ja täysmittainen QWERTY-näppäimistö kahdeksalla pikanäppäimellä.

### Kommunikaatio
*EGSM 900- ja GSM 1&nbsp;800/1&nbsp;900 (kolmitaajuuspuhelin)
*GPRS ja EGPRS (EDGE), (53,6 / 236,8 kbit/s)
*WLAN (IEEE 802.11b / 11 Mb/s)
*Bluetooth
*Infrapuna
*USB 2.0 (liitäntäkaapeli DKU-2) 
*Pop-Port™ -liitäntä

## Firmwaret
### Firmwarehistoria
*06.27(00), 24-07-2006 (2 Gt muistikorttituki lisätty)
*05.22(07), 03-11-2005
*05.22(01), 03-06-2005
*04.51(00), 04-12-2004
*04.44(01), 27-10-2004

## Muistikortit
MMC-muistikortit ovat yhteensopivia Nokia 9500 Communicatorin kanssa. Myyntipaketissa tulee Nokian oma, 128 Mt:n kortti. Puhelimen virallisten teknisten tietojen mukaan korttia voi vaihtaa lennosta.

:

## Ohjelmisto
Nokia 9500:n perusohjelmisto ei ole kovin laaja, mutta lisäohjelmilla puhelimen toiminnallisuus saadaan monikertaistettua. Alle on listattu joitakin lisäohjelmia.
*Symbian OggPlay – Monipuolinen mediasoitin, joka tukee myös .OGG-tiedostomuotoa
*PuTTY for SymbianOS – SSH-client, alkujaan 9210-ohjelma, nykyään löytyy suora S80-käännöskin
*Frodo – C64-emulaattori, alkujaan 9210-ohjelma, mutta toimii myös 9500/9300-puhelimilla
*Picodrive – Sega Megadrive/Genesis-emulaattori
*C2Doom  – Doom-peli, vaatii lisäpaketteja ja .WAD-tiedoston (paikat) toimiakseen. Tukee fullscreeniä ja moninpeliä Bluetoothin yli (4 plr, S60/S80)
*ScummVM – Emulaattori LucasArtsin seikkailupeleille, vaatii alkuperäiset pelit toimiakseen
*Adobe Reader for Symbian OS – Symbianin oma .PDF -lukija
*Nethack – Nethack-peli, joka toimii moitteettomasti 9500:ssa vaikka lataussivu ei sitä mainitsekaan

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Käyttöohjeet 
* Nokia 9500 Communicator - Tuki
* Tekniset tiedot vertailtavissa.
Pedro Diniz

**Pedro Paulo Diniz** (s. 22. toukokuuta 1970 São Paulo, São Paulo, Brasilia) on brasilialainen liikemies sekä entinen autourheilija ja Formula 1 -kuljettaja.

## Ura
### Pienet formulasarjat
Dinizin ura alkoi 1980–1990–lukujen vaihteessa eteläamerikkalaisissa formulasarjoissa, joissa hän ajoi ensin Brasilian Formula Fordia vuonna 1989 ja siirtyi heti seuraavana vuonna Sud-Am Formula 3:iin. Saavutuksiksi Sud-Am F3:ista ja Britannian Formula 3:ista kausilta 1991–1992 jäi muutama palkintosija.

### Formula 2 ja Formula 3000
Dinizin vaihtelevasta menestyksestä ja ajokokemuksen puutteen aiheuttamasta virheherkkyydestä huolimatta hän sai mahdollisuuden ajaa Britannian Formula 2 yhden kilpailun verran Donington Parkin radalla, jossa oli viimeinen tuloksen saanut kuljettaja. Formula 3000:issa Diniz ajoi kausina 1993–1994 Forti Corsella. Tallin autolla hän kykeni ajamaan tulokaskauden kilpailuissa parhaimmillaan seitsemänneksi Enna-Pergusan kilpailussa ja seuraavalla kaudella kerran pisteille sijoituttuaan neljänneksi Estorilin kilpailussa. 

### Formula 1
Dinizin F1-ura alkoi Forti-tallissa rikkaan isänsä ja Parmalatin rahallisella tuella, jonka ansiosta kilpaili koko F1-uransa ajan keskikastin talleissa. Auto ei ollut kilpailukykyinen ja Diniz ei saanut MM-pisteitä. Ensimmäiset MM-pisteet Diniz keräsi Espanjan GP:ssä 1996 ajamalla kuudenneksi. Toisinaan Diniz suoriutui ihan hyvin käytettäessä vertailukohtana muita kilpa-autoilijoita. Muun muassa kaudella  hän keräsi Arrows-tallissa saman verran pisteitä kuin tallitoverinsa Mika Salo. Myös kaudella  ajaessaan tuolloin Sauberilla, Diniz saavutti pistevoiton kokeneesta, sekä arvostetusta tallikaveristaan Jean Alesista, joka oli kyennyt Ferrarilla voittamaan F1-kilpailun vuonna 1995. Kaudella  Diniz jäi pisteittä ja kotikilpailu Brasiliassa jäi ajamatta Sauberin auton takasiipivian vuoksi. F1-uransa jälkeen Diniz oli yhteistyössä Alain Prostin kanssa Prost GP:n rahoituksen hoidossa, mutta yhteistyö päättyi Prostin ja Dinizin riitaan ja Prost-tallin kaatumiseen. Diniz osallistui kaikkiaan 99 Formula 1 -sarjan osakilpailuun, joissa hän keräsi 10 pistettä. Parhaimmillaan hän oli kahdesti viides.



## Formula 1 -tulokset

## Muuta
F1:sten jälkeen Diniz on keskittynyt liiketoimintoihin, joihin kuuluvat hänen perhetilansa luomutuotteet ja elintarvikekauppa sekä Brasilian Formula Renault -sarjojen tukeminen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kalevi Jäntin palkinto

**Kalevi Jäntin palkinto** on Kalevi Jäntin säätiön vuosittain nuorille kirjailijoille myöntämä kirjallisuuspalkinto. Vuonna 2023 se oli arvoltaan 20&nbsp;000 euroa.

Kalevi Jäntin rahaston perustivat vuonna 1942 WSOY:n pääjohtaja Jalmari Jäntti ja hänen vaimonsa Hildur Jäntti kunnioittaakseen 30 vuoden iässä sydäninfarktiin menehtyneen poikansa Kalevin muistoa. Säätiön tarkoituksena on suomalaisen kaunokirjallisuuden edistäminen. Säätiö jakaa vuosittain palkinnon yhdelle tai useammalle nuorelle kirjailijalle hänen julkaisemastaan suomenkielisestä teoksesta.

Vuonna 2023 säätiön palkintolautakuntaan kuuluivat kanslianeuvos Satu Jäntti-Alanko (puheenjohtaja), tohtori Anna Alanko, professori Jyrki Nummi, kustantaja Touko Siltala, runoilija, taiteilijaprofessori Saila Susiluoto ja maisteri Leena Alanko.

## Palkinnon saajat

Lähde (1942–2002)

## Lähteet
Eddie Guerrero

**Eduardo Gory ”Eddie” Guerrero Llanes** () oli meksikolais-yhdysvaltalainen showpainija, joka oli osa Guerreron painiperhettä. Hän paini Meksikossa ja Japanissa useissa isoissa painipromootioissa. Yhdysvalloissa hän paini ensin Extreme Championship Wrestlingissä (ECW), sitten World Championship Wrestlingissä (WCW) ja lopuksi World Wrestling Entertainmentissa (WWE). Guerrero voitti kaksikymmentäkolme mestaruutta uransa aikana, joihin kuuluu WWE:n isoin mestaruus WWE Championship. Guerrero nimettiin WWE:n Hall of Fameen vuonna 2006. Guerrero kuoli sydänkohtaukseen hotellihuoneessaan ja hänet löysi kuolleena hänen veljenpoikansa Chavo Guerrero.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*http://www.findagrave.com/cgi-bin/fg.cgi?page=gr&GRid=12341545
Arthémon Hatungimana

**Arthémon Hatungimana** (s. 21. tammikuuta 1974) on burundilainen keskimatkojen juoksija. Hänen paras saavutuksensa on hopeamitali 800 metrin juoksusta Göteborgin MM-kisoista 1995. 

## Lähteet
*

## Viitteet
Nixon Kiprotich

**Nixon Kiprotich** (s. 4. joulukuuta 1962 Baringo, Kenia) on kenialainen kalenjin-heimoon kuuluva entinen keskimatkojen juoksija.

Soulin olympialaisissa 1988 Nixon Kiprotich selviytyi 800 metrin juoksun loppukilpailuun, jossa lopulta sijoittui kahdeksanneksi. Vuonna 1989 hän voitti matkalla Afrikan mestaruuden ja seuraavana vuonna Kansainyhteisön kisoissa sijoittui toiseksi. Vuonna 1992 Kiprotich voitti lukuisia GP-kisojen juoksuja, mutta Barcelonan olympialaisissa jäi niukasti hopealle maanmiehensä William Tanuin voittaessa kultaa.  samana syksynä hän kuitenkin voitti Tanuin.

## Lähteet
Tromssantunturiunikko

**Tromssantunturiunikko** (*Papaver radicatum* subsp. *laestadianum*) on tunturiunikon alalaji, joka on saanut nimensä löytäjänsä Lars Levi Laestadiuksen mukaan. Hän nimesi kasvin löytöpaikan mukaan **peltsanunikoksi** (*pältsavallmo*), mutta myös nimeä **"Laestadiuksen unikko"** (*Papaver laestadianum*) on käytetty aiemmin. Nykyään sitä ei katsota enää omaksi lajikseen.

Tromssantunturiunikkoa esiintyy Norjassa ja Ruotsissa kalkkipitoisilla liuskesoraikoilla ja lapinvuokkokankailla. Se on matalakasvuinen monivuotinen kasvi, joka jää alle 20 senttimetriä korkeaksi.

## Lähteet
Mörkö

**Mörkö** on pelottava satuolento, joka esiintyy lapsille kerrottavissa tarinoissa. Usein sen ajatellaan asustavan esimerkiksi sängyn alla tai kaapissa. Monissa tarinoissa mörkö on outo karvainen olento/olio.

## Mörkö eri kulttuureissa
*Isossa-Britanniassa, Kanadassa ja etenkin Yhdysvalloissa möröt tunnetaan nimellä "boogeyman" (nimestä on eri kirjoitusasuja). Boogeyman kuvataan usein suurena ihmismäisenä, känsäisenä peikkona, jolla on pitkät kynnet ja isot silmät. Skotlannissa näitä petollisia peikkoja on kutsuttu myös nimillä "bogle", "bogey" ja "boggart". Myös boogeyman-nimitys on todennäköisesti peräisin Skotlannista. Jotkut vanhemmat käyttävät mörköä (boogeyman) kasvatuskeinona. He uhkaavat mörön vievän lapsen, jos tämä ei ole kiltti ja tottele vanhempiaan (vrt. suomalainen perinne). Bogeyman on saanut myös poliittisen sivumerkityksen: sitä käytetään vakoojista ja muista yhteiskunnan vihollisista.
*Venäjän Pakkasukon tarinaan kuuluu mörkö.
*Suomalaisessa kansanperinteessä möröstä on joitakin mainintoja nimeltä jo 1800-luvulta. Möröillä on toisinaan peloteltu tuhmia lapsia olemaan kunnolla ja kiltisti, eivätkä ne olleet mytologisia olentoja, joihin olisi uskottu. Lapsia on peloteltu myös kouolla, näkillä, peikolla, tontulla ja monella muulla, joista osa on ollut joskus myyttisiäkin olentoja. 

## Mörköjä kirjallisuudessa
*Muumi-tarinoissa Mörkö on hyytävä olento, joka jäädyttää kaiken mihin se koskee. Valo houkuttelee sitä suuresti. Mörkö ei ole pahaluonteinen, mutta se on yksinäinen pelottavuutensa ja tahattoman vaarallisuutensa vuoksi. Mörkö asuu Yksinäisillä vuorilla.
*Marjatta Pokela on säveltänyt ja sanoittanut *[[Mörköooppera]]*-nimisen suositun musiikkiteoksen, jossa esiintyy ystävällinen mörkö. Teoksesta tunnetaan varsinkin laulu "Mörkö se lähti piiriin".
*Hämähäkkimies-sarjassa esiintyy Mörkö-niminen superroisto.
* Harry Potter -tarinoissa mörkö on olio, joka muuttuu aina näkijänsä pahimman pelon hahmoon ja torjutaan "Naurretavus" -loitsulla. Kukaan ei tiedä miltä mörkö näyttää yksin ollessaan.

## Katso myös
* Boogeyman (elokuva)
Pauli Järvenpää

**Pauli Olavi Järvenpää** (1. tammikuuta 1948 Noormarkku – 31. lokakuuta 2025 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti, suurlähettiläs ja ulko- ja turvallisuuspolitiikan tutkija.  

## Ura
Järvenpää väitteli tohtoriksi Cornellin yliopistosta Yhdysvalloissa vuonna 1978. Tämän jälkeen hän toimi tutkijana kansainvälisen strategian tutkimuslaitoksessa Lontoossa ja Sotatieteen laitoksessa Suomessa. Järvenpää siirtyi erikoistutkijaksi puolustusministeriön palvelukseen vuonna 1983. Tämän jälkeen hän toimi Suomen ulkoministeriön erityisasiantuntijana Washingtonissa vuosina 1991-1994. Järvenpää palasi takaisin puolustusministeriöön, jossa hän toimi puolustuspoliittisen osaston puolustuspolitiikan johtajaksi. Hän siirtyi puolustusasianneuvokseksi Suomen NATO-edustustoon Brysseliin vuonna 1999. Järvenpää nimitettiin puolustusministeriön puolustuspoliittisen osaston päälliköksi vuonna 2001, jossa hän seurasi vara-amiraali Juhani Kaskealaa. Järvenpää toimi Suomen suurlähettiläänä Afganistanissa vuosina 2010-2013. Tämän jälkeen hän siirtyi vanhemmaksi tutkijaksi Viron kansainvälisen puolustus- ja turvallisuustutkin keskukseen (ICDS). 

## Kunnianosoitukset
Tasavallan presidentti Tarja Halonen ylensi Järvenpään reservin everstiluutnantiksi vuonna 2007. Presidentti Halonen myönsi Järvenpäälle Suomen Leijonan ritarikunnan I luokan komentajamerkin vuonna 2012. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.hs.fi/politiikka/artikkeli/Ylijohtaja+J%C3%A4rvenp%C3%A4%C3%A4+Nato-j%C3%A4senyys+suojelisi+Suomeasotilaalliselta+uhalta/HS20071001SI1YO042ck Järvenpää: Nato-jäsenyys suojelisi Suomea sotilaalliselta uhalta - Kylmän sodan haamut häädettävä Suomesta, Järvenpää vaatii
Lauri Vilkko

**Lauri Tapani Vilkko** (13. elokuuta 1925 Rautjärvi – 13. lokakuuta 2017 Tuusula) oli suomalainen nykyaikainen viisiottelija ja olympiamitalisti. 

Vilkko oli ammatiltaan upseeri ja jäi eläkkeelle everstinä Topografikunnan päällikön tehtävistä vuonna 1985. Hänelle myönnettiin Pro Urheilu -tunnustus vuonna 2012.

## Saavutuksia
* Olympiapronssia Helsingissä 1952 (nykyaikainen viisiottelu, joukkuekilpailu, henkilökohtaisessa kilpailussa 7.)
* Olympialaisissa Lontoossa 1948 neljäs henkilökohtaisessa kilpailussa (joukkuekilpailua ei ollut, jos siitä olisi kilpailtu Suomi olisi voittanut kultaa)
* henkilökohtaisessa kilpailussa MM-hopeaa 1949 ja 1951 sekä pronssia 1950, joukkuekilpailussa kolme hopeaa 1949–1951
* SM-kilpailuissa kultaa 1951 ja 1952, hopeaa 1949 ja neljäs tila 1950
* Puolustusvoimain mestaruuskilpailuissa kultaa 1948 ja pronssia 1947
* Vuoden viisiottelija Suomessa 1948–1951 ja 1953

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kouvolan lakritsi

**Kouvolan Lakritsi** on suomalainen makeisvalmistaja, jonka tehdas sijaitsee Kouvolan Tornionmäessä. Lakritsin lisäksi yritys valmistaa marmeladeja. Yrityksen hankki vuonna 2008 omistukseensa tukkukauppa Makeisneuvos Oy. Vuonna 2023 sen liikevaihto oli noin 7,8 miljoonaa euroa ja sillä oli 40 työntekijää. Kouvolan lakritsia viedään Skandinaviaan, erityisesti Tanskaan, jossa lakritsipiiput ovat suosittuja. 

Yrityksen historia alkaa vuodesta 1906, jolloin Papulan Vesitehdas Oy aloitti toimintansa Viipurin maalaiskunnan Papulassa. Sodan takia yhtiö joutui vuonna 1944 lähtemään evakkoon Lappeenrantaan. Pian yritys kuitenkin muutti Kouvolaan ja aloitti vuonna 1948 toimintansa Tornionmäellä uudessa tuotantorakennuksessa. Vesitehdas laajensi 1940-luvun lopulla toimintaansa käynnistämällä leipomon ja 1950-luvun alussa se avasi kahvilan. 

Makeis- ja Mehu Oy aloitti tuotantonsa Viipurissa vuonna 1942, mutta senkin kohtalona oli joutua muuttamaan sodan takia pois. Tehdas siirtyi vuonna 1944 Uuteenkaupunkiin. Sieltä makeistuotanto siirrettiin vuonna 1960 Kouvolaan, ja yhtiön lakritsista tuli Kouvolan Lakritsia. Papulan Vesitehdas lopetti vesien tuotannon 1970-luvun alussa. Tuotanto jatkui Makeis- ja Mehun nimellä, kunnes yhtiö joutui vuonna 1990 lopettamaan toimintansa. Lakritsin valmistusta jatkettiin Papulan Vesitehtaan nimissä aina vuoteen 1997, jolloin tämäkin yhtiö joutui lopettamaan toimintansa. Lakritsia tehdään vastedes Kouvolan Lakritsi Oy:n nimellä.  

Vuonna 2008 Kouvolan Lakritsi siirtyi lahtelaisen tukkukaupan Makeisneuvos Oy:n omistukseen.

Kouvolan Lakritsi Oy teki vuonna 2020 Guinnessin maailmanennätyksen maailman suurimmalla makeispussilla. Samanlaista ennätysyritystä ei ole vielä aiemmin kukaan yrittänyt. Mittausten keskiarvoksi saatiin 832,8 kiloa, joka on ennätyspussin virallinen paino. Tästä sisällön määrä on 829,1 kiloa. 

Kouvolan Lakritsi valittiin vuosina 2021 ja 2022 brittiläisen aikakauslehti *[[LUXLife]]n* järjestämissä Food & Drink Awardseissa maailman parhaaksi lakritsin valmistajaksi.

700&nbsp;000 kiloa lakritsia vuodessa valmistavan yrityksen toimitilat ovat jääneet pieneksi, ja se etsii laajennusmahdollisuutta voidakseen kasvattaa tuotantoaan. Kouvolan Lakritsi aikoo pitää lakritsituotantonsa Kouvolassa ja suunnittelee uutta tehdasta Salpausselänkadun ja Hallituskadun risteyksessä sijaitsevaan rakennukseen. Kaksikerroksisessa rakennuksessa on aikaisemmin toiminut kauppaoppilaitos.

## Tuotteita

* Lakritsipalat
* Salmiakki-lakritsipalat
* Melkein metrilaku
* Lakupiiput
* Lakritsijauhe
* Lakritsikastike
* Vanhan Viipurin Lakritsipalat
* Tervanmakuiset lakritsipalat
* Marmeladit
* Lakritsi joulukalenteri
* Laitilan Lakritsi Portteri (5,4 %)
* Arctic Blue Gin Laku likööri 
* Koria Palviliha Oy, Kouvolan lakritsi grillimakkara
* Forsman tea, lakutee

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kouvolan Lakritsi Oy:n kotisivut
* https://www.porssitieto.fi/osake/lisaa/papulanvesit.shtml
Kansainyhteisön kisat

**Kansainyhteisön kisat** () ovat neljän vuoden välein järjestettävät urheilun suurkilpailut Kansainyhteisön maiden parhaille urheilijoille. Ensimmäisen kerran kisat järjestettiin *[[Brittiläinen imperiumi|Brittiläisen imperiumin]] kisojen* nimellä vuonna 1930.

Kansainyhteisön kisojen ohjelmassa on monien olympialajien lisäksi joitakin erityisesti Kansainyhteisön maissa suosittuja lajeja, kuten rugby ja verkkopallo. Kansainyhteisön kisat ovat sen jäsenmaiden urheilijoille usein huomattavan merkittävä tapahtuma, eikä niiden arvostusta muissa maissa aina ymmärretä. Osallistujamäärältään kisat ovat maailman toiseksi suurin urheilutapahtuma kesäolympialaisten jälkeen.

Kansainyhteisön kisoissa Yhdistyneen kuningaskunnan maat Englanti, Skotlanti, Wales ja Pohjois-Irlanti kilpailevat omilla joukkueillaan. Lisäksi kruununmailla kuten Jerseyllä ja Mansaarella on omat joukkueensa. Vain kuusi maata on osallistunut kaikkiin kisoihin: Australia, Englanti, Kanada, Skotlanti, Uusi-Seelanti ja Wales.

## Kisat

## Aiheesta muualla

*Virallinen sivu
Olavi Rokka

**Olavi Antero "Olli" Rokka** (9. elokuuta 1925 Viipuri – 21. joulukuuta 2011 Hyvinkää) oli suomalainen varatuomari, nykyaikaisen viisiottelun olympiamitalisti ja miekkailija. Hän voitti pronssia nykyaikaisen viisiottelun joukkuekilpailussa Helsingin kesäolympialaisissa 1952.

## Elämä ja urheilu-ura

Viipurissa 9. elokuuta 1925 syntynyt Rokka sijoittui nykyaikaisessa viisiottelussa Helsingin kesäolympialaisissa 1952 yksilökilpailun 13:nneksi. Joukkuekilpailussa Rokka, Olavi Mannonen ja Lauri Vilkko voittivat olympiapronssia. Mitali oli Suomelle lajin ensimmäinen olympiatasolla. Vuonna 1954 Rokka sijoittui MM-kilpailuissa yksilökilpailun 14:nneksi. Joukkuekilpailussa Suomi oli neljäs. Suomen-mestaruuskilpailuissa Rokka saavutti kolme pronssimitalia vuosina 1952, 1953 ja 1957.

Miekkailussa Rokka edusti Suomea vuoden 1957 MM-kilpailuissa. Hän saavutti kalvalla SM-hopeaa vuosina 1952 ja 1955.

Ennen eläkkeelle jäämistään Rokka toimi vuosina 1970–1990 Tuusulan kihlakunnan (nykyään Hyvinkään maistraatti) henkikirjoittajana. Hän asui Hyvinkäällä ja oli naimisissa Maire Wirén-Rokan kanssa. Rokka oli aktiivinen veteraani-, rotary- ja muussa yhdistystoiminnassa. Hän menehtyi 86-vuotiaana Hyvinkäällä 21. joulukuuta 2011.

## Saavutukset
### Nykyaikainen viisiottelu

* Olympiapronssia joukkuekilpailussa Helsingissä 1952, henkilökohtaisen kilpailun 13:s
* MM-kisoissa joukkuekilpailussa neljäs Budapestissa 1954, henkilökohtaisen kilpailun 14:s
* SM-pronssia 1952, 1953 ja 1957 (lisäksi viides 1951, kuudes 1954, kahdeksas 1955 ja neljäs 1956)

### Miekkailu

* MM-kisoissa 1957 kolmastoista (kalpa)
* PM-kisoissa 1955 viides (kalpa)
* SM-hopeaa 1952 ja 1955 (kalpa)

## Lähteet
* Olavi Rokka Biography and Olympic Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Kirjarovio

**Kirjarovio** on seremoniallinen tapahtuma, jossa hävitetään julkisesti polttamalla kirjoja tai muuta painettua materiaalia. Rovion polttamista perustellaan yleensä moraalisin, poliittisin tai uskonnollisin syin. 

Kirjarovioita esiintyy usein poliittisten vallanvaihtojen yhteydessä. Toiminnan tarkoituksena voi olla uusien vallanpitäjien pyrkimys päästä eroon omalta kannaltaan haitallisista aatteista tai pyrkimys niin sanottuun historian uudelleenkirjoittamiseen. 

Saksalainen kirjailija Heinrich Heine kirjoitti vuonna 1821: ”Missä poltetaan kirjoja, poltetaan lopulta myös ihmisiä” (näytelmästä *Almansor*). Pahaenteinen lausahdus mainitaan yleensä viitattaessa natsien Berliinin Opernplatzilla (nyk. Bebelplatz) toukokuussa 1933 toteuttamiin kirjarovioihin.

Suomen historiassa kirjarovioita on järjestetty ainakin vuonna 1829, jolloin Jaakko Juteinin kirja *Anteckningar af Tankar uti Varianta Ämnen* poltettiin Viipurissa kirjaroviolla. Kyseistä kirjaa pidettiin vääräoppisena, ja takavarikoimisen jälkeen se poltettiin oikeuden päätöksellä.

1950-luvulla Agnar Myklen romaani *[[Laulu punaisesta rubiinista]]* aiheutti Suomessa oikeudenkäynnin, jonka seurauksena ”epäsiveellisen” kirjan 5&nbsp;000 kappaleen suomenkielinen painos poltettiin vuonna 1959 Naantalin höyryvoimalaitoksessa. Kustantaja oli kuitenkin kätkenyt kirjasta 800 kappaleen erän, jonka Sotainvalidien Veljesliitto viranomaisten tietämättä myi postimyyntinä toimintansa rahoittamiseksi.

Iranin uskonnollinen johtaja ajatollah Khomeini langetti intialais-brittiläiselle kirjailijalle Salman Rushdielle helmikuussa 1989 fatwan, jolla hän käytännössä tuomitsi Rushdien kuolemaan. Khomeini katsoi Rushdien loukanneen islamia romaanillaan *[[Saatanalliset säkeet]]*. Tämän seurauksena muslimit polttivat Rushdien kirjoja julkisesti eri puolilla maailmaa.

## Katso myös
* Ikonoklasmi

## Lähteet
* Anders Rydell, *[[Kirjavarkaat]]*, suom. Pekka Marjamäki, Gummerus 2017 

### Viitteet
Elohopeamillimetri

**Elohopeamillimetri** eli **millimetri elohopeapatsasta** (tunnus **mmHg**) on vanha paineen yksikkö. Se vastaa yhden millimetrin korkuisen elohopeapatsaan painetta maan pinnalla. SI-yksikköinä yksi elohopeamillimetri vastaa noin 133,322 (tarkemmin: \tfrac{101325}{760}) pascalia.

Elohopeamillimetriä käytetään nykyäänkin verenpaineen ja muiden kehon nesteiden mittauksissa, mikä on Suomessa asetuksellakin nimenomaisesti hyväksytty. Ennen sitä käytettiin yleisesti myös ilmanpaineen yksikkönä. Meteorologiassa se on kuitenkin korvattu SI-järjestelmän mukaisesti hehtopascalilla (hPa) eli millibaarilla (mbar). Normaali ilmanpaine maan pinnalla on noin 760&nbsp;mmHg eli 1&nbsp;013&nbsp;hPa.

Elohopeamillimetri on lähes sama kuin torri, mutta niillä on toisistaan poikkeavat määritelmät. Elohopeamillimetrin määritys perustuu maailman säätieteilijöiden järjestön määritelmään, joka kuuluu: "paine joka aiheutuu täsmälleen yhden millimetrin korkuisen nestepilarin alapäässä nesteen tiheyden ollessa täsmälleen 13,595&nbsp;1&nbsp;g/cm³ paikassa, jossa painovoiman aiheuttama kiihtyvyys on täsmälleen 980,665&nbsp;cm/s²"

## Lähteet
Djabir Saïd-Guerni

**Aissa Djabir Saïd-Guerni** (; s. 29. maaliskuuta 1977 Alger, Algeria) on algerialainen keskimatkojen juoksija. Hän on maailman- ja Afrikan mestari, erityisesti keskittynyt 800 metrille. 

Djabir Saïd-Guerni voitti 800 metrin MM-pronssia 1999 Sevillasta sekä olympiapronssia Sydneyn kisoista vuodelta 2000. Vuonna 2001 hänelle tehtiin akillesjänneleikkaus, mutta jo seuraavana vuonna hän voitti Afrikan mestaruuden. 

Saïd-Guernin saavutti 2003 Pariisin kisoissa uransa saavutuksen, 800 metrin maailmanmestaruuden. Mestaruusjuoksussa ratkaisut jäivät loppusuoran kirikamppailuun, ja lopulta algerialainen voitti kultaa vain sekunnin sadasosien erolla Venäjän Juri Borzakovskiin ja Brasilian Osmar Barbosa Dos Santosiin. Kilpailut käytiin Saïd-Guernin kotimaisemissa, sillä Saint-Denisin esikaupungissa sijaitsevalle Stade de Francelle on hänen kotoaan vain kolmen kilometrin matka.

2004 Ateenan olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi ja 2005 Helsingin MM-kisoissa viidenneksi. Toukokuussa 2007 Said-Guerni ilmoitti lopettavansa uransa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Veikko Karvonen

**Veikko Leo Karvonen** (5. tammikuuta 1926 Sakkola – 1. elokuuta 2007 Turku) oli suomalainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti. Hän on Suomen kaikkien aikojen menestyneimpiä maratoonareita ja yksi maailman parhaista maratonjuoksijoista 1950-luvulla. Karvonen juoksi urallaan kaikkiaan 35 maratonia, joista voitti 15.

Opetusministeriö myönsi Karvoselle Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon vuonna 2002.

## Saavutuksia

* olympiapronssia Melbourne 1956 (maraton)
* viides tila Helsingin olympialaisissa 1952 (aika 2.26.41,8)
* EM-kultaa Bern 1954 (aika 2.24.51)
* EM-hopeaa Bryssel 1950 (aika 2.32.45,0)
* kuudes EM-kisoissa Tukholmassa 1958 (aika 2.22.45)
* Bostonin maratonin voitto 19. huhtikuuta 1954 (aika 2.20.39, toinen vuosina 1953 ja 1957)
* Fukuokan maratonin voitto 11. joulukuuta 1955 (aika 2.23.16)
* Pohjoismaiden mestari 1951, 1953 ja 1955
* 3. lokakuuta 1954 Turun Riennon syysmaratonilla aika 2.26.41

## Tunnustuksia
* Suomen Vuoden urheilija 1951
* Pro Urheilu 2002

## Lähteet
* 
* Veikko Karvonen Biography and Olympic Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Kuolinuutinen  hs.fi

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Timaios

**Timaios** ( tai , ) voi viitata seuraaviin:

* Timaios Krotonlainen, pythagoralainen filosofi
* Timaios Kyzikoslainen (300-luku eaa.), platonilainen filosofi, Platonin oppilas
* Timaios Lokroilainen (400-luku eaa.), pythagoralainen filosofi
* Timaios Matemaatikko, matemaatikko
* Timaios Paroslainen, pythagoralainen filosofi
* Timaios Sofisti (200-luku?), sofisti
* Timaios Tauromenionlainen (n. 352/350–256 eaa.), historioitsija

* *[[Timaios (dialogi)|Timaios]]*, Platonin dialogi, joka on saanut nimensä Timaios Lokroilaisesta
Upinniemi

**Upinniemi** voi tarkoittaa

* Upinniemen varuskuntaa Kirkkonummella
* Upinniemi, kylä Kirkkonummella
* Upinniemi, niemi Kirkkonummella
* Upinniemi, niemi Oulujärven Jormuanlahdessa Kajaanissa
André Bucher

**André Bucher** (s. 19. lokakuuta 1976 Neudorf, Sveitsi) on entinen sveitsiläinen 800 metrin juoksija, maailmanmestari ja kaksinkertainen EM-hopeamitalisti.

1998 EM-kisoissa Budapestissa Bucher sijoittui 800 metrillä hopealle ajalla 1.45,05. 2000 Sydneyn olympialaisissa hän oli viides. Seuraavana vuonna hän sijoittui Lissabonin MM-hallikisoissa kolmanneksi ja Edmontonin MM-kisoissa voitti kultamitalin ajalla 1.43,70. Hän oli jakamassa Kultaisen liigan rahapottia voitettuaan liigan kaikki 800 metrin kilpailut. Kauden 2001 aikana hän voitti 14 juoksemastaan 800 metrin kilpailusta 12. Vuonna 2002 hän voitti Wienin EM-hallikisoissa hopeaa ja Münchenin EM-kisoissa myös hopeaa. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän ei selviytynyt finaaliin kuten ei ollut selviytynyt Ateenassa 1997 eikä Sevillassa 1999.

Bucher on 185 senttimetriä pitkä ja painoi kilpaurallaan 75 kilogrammaa. Bucher ilmoitti toukokuussa 2007 lopettavansa uransa. Hän oli uransa viimeiset vuodet kärsinyt kantapäävammasta.

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 400 m: 46,32 (2000)
* 600 m: 1.14,72 (1999)
* 800 m: 1.42,55 (2001)
* 1000 m: 2.15,63 (2001)
* 1500 m: 3.38,44 (1996)

; Sisäradat
* 800 m: 1.44,93 (2002)

## Lähteet
* 
*
Harmaarousku

**Harmaarousku** (*Lactarius vietus*) on Suomessa hyvin yleisenä tavattava koivua suosiva rouskulaji. Sen lakki on 3–8 senttimetriä leveä ja harmaanruskea. Jalka on 3–8 senttimetriä pitkä ja hieman lakkia vaaleampi. Malto on haurasta ja kellanvalkoista. Maitiaisneste on valkoista ja kuivuessa harmaantuvaa. Sienen maku on polttava. Se on kiehauttamisen jälkeen käyttökelpoinen ruokasieni. Harmaarouskua tavataan kangasmetsissä, korvissa ja tunturikoivikoissa koivun seurassa. Kasvuaika on elokuusta syyskuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi. Maailmanlaajuisesti sitä esiintyy yleisesti Euroopassa, Länsi-Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa.

Harmaarouskun kanssa samannäköisiä lajeja ovat esimerkiksi haaparousku, suklaarousku, korpirousku, kangaspalsamirousku ja viitapalsamirousku.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Luontoportti: Harmaarousku (''Lactarius vietus'')
*Laji.fi: harmaarousku (''Lactarius vietus'')
Moses Mosop

**Moses Cheruiyot Mosop** (s. 7. heinäkuuta 1985 Marakwet, Kenia) on kenialainen kalenjin-heimoon kuuluva kestävyysjuoksija.

Mosopin saavutti pronssia 10&nbsp;000 metriltä Helsingin MM-kisoista 2005, joissa hän juoksi ennätyksensä 27.08,96. Mosop aloitti kansainvälisen kilpauransa vuonna 2002, jolloin hän oli maastojuoksun MM-kisoissa nuorten sarjan kymmenes. Seuraavana vuonna hän oli nuorten maastojuoksun MM-kisoissa seitsemäs ja  5&nbsp;000 metrin juoksussa yhdeksäs. Ateenan olympialaisissa 2004 Mosop juoksi 10&nbsp;000 metrin loppukilpailussa seitsemänneksi. Vuonna 2005 hän saavutti MM-pronssin lisäksi maastojuoksun MM-kisoissa kahdeksannentoista tilan pitkällä matkalla. Vuoden 2007 maastojuoksun MM-kisoissa Mombasassa hän sijoittui toiseksi henkilökohtaisessa kilpailussa ja joukkuekilpailussa voitti kultaa. Ammanissa 2009 hän oli henkilökohtaisella matkalla 11:s ja joukkuekilpailussa voitti kultaa.

Mosop juoksi ensimmäisen maratoninsa Bostonissa 18. huhtikuuta 2011. Hän sijoittui voimakkaassa myötätuulessa juostussa kisassa toiseksi ajalla 2.03.06, neljä sekuntia Geoffrey Mutaille hävinneenä. Mutain ja Mosopin ajat alittivat Haile Gebrselassien maailmanennätyksen 2.03.59, mutta Bostonin maratonin alamäkivoittoinen reitti ei ole maailmanennätyskelpoinen. 3. kesäkuuta 2011 Mosop juoksi Eugenessa maailmanennätykset 25&nbsp;000 metrin (1.12.25,4) ja 30&nbsp;000 metrin (1.26.47,4) ratajuoksuissa. Molemmat maailmanennätykset olivat japanilaisen Toshihiko Sekon nimissä vuodelta 1981. Lokakuussa 2011 hän voitti Chicagon maratonin reittiennätysajalla 2.05.37. Huhtikuussa 2012 hän sijoittui Rotterdamin maratonilla kolmanneksi ajalla 2.05.03.

## Henkilökohtaiset ennätykset

*3 000 m: 7.36,88, Lausanne, 11. heinäkuuta 2006
*5 000 m: 12.54,46, Pariisi, 8. heinäkuuta 2006
*10 000 m: 26.49,55, Hengelo 26. toukokuuta 2007
*10 km katujuoksu: 28.04, Nijmegen, 21. marraskuuta 2004
*15 km katujuoksu: 42.25, Nijmegen, 21. marraskuuta 2004
*Puolimaraton: 59.20, Milano, 21. maaliskuuta 2010
*25 000 m: 1.12.25,4, Eugene, 3. kesäkuuta 2011
*30 000 m: 1.26.47,4, Eugene, 3. kesäkuuta 2011
*Maraton: 2.03.06, Boston, 18. huhtikuuta 2011

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Rautatiekalusto

**Rautatiekalustolla** tarkoitetaan kaikkia vetureita, junanvaunuja ja muuta rautatiekiskoilla liikkuvaa kalustoa, ei kuitenkaan esimerkiksi resiinaa, raitiovaunua tai metrojunia.

Rautatiekalusto jaotellaan käyttötarkoituksensa mukaan seuraavasti:
* **Vetokalusto**
**Junien vetoon tarkoitetut veturit
**Vaihtotöihin tarkoitetut veturit
**Pienveturit
* **Kiinteät junayksiköt**
**Pendolino
**Pendolino Plus
**Sm1-, Sm2-, Sm4- ja Sm5-lähiliikennejunat
* **Ratatyökoneet**
**Ratakuorma-autot työjunien vetoon
**Työkoneet
**Erityyppiset erikoistyökoneet
* **Vaunukalusto**
** Henkilövaunut
** Tavaravaunut
***Yleistavaravaunut
***Yhden tavaran kuljetukseen tarkoitetut vaunut
** Erikoiskuljetusvaunut
** Ratatyössä tarvittava vaunukalusto
* **Museokalusto**
** Veturit
** Vaunut
** Junayksiköt

## Katso myös
*Kalustosarjatunnus

## Aiheesta muualla
Isovoirousku

**Isovoirousku** (*Lactarius scrobiculatus*) on rouskuihin kuuluva syötävä sieni. 

## Koko ja ulkonäkö

Isovoirouskun vanhemmiten jopa 20 senttiä leveä lakki on aluksi kupera, myöhemmin matalasti suppilomainen. Lakin pohjaväri on keltainen ja siinä erottuu myös usein tummempia renkaita. Lakin nukkaiset reunat kiertyvät vanhemmiten alaspäin. Kuivana lakin pinta voi olla kiiltävä, mutta kostuessaan se muuttuu limaiseksi ja tahmeaksi. Sienen jalka ja heltat ovat väriltään kellertävät. Lyhyen ja tukevan jalan pinnalla on kuoppamaisia laikkuja. Malto on raakana polttavan kirpeää. Maitiaisneste on aluksi väriltään valkoista, mutta joutuessaan ilman kanssa tekemisiin se muuttuu rikinkeltaiseksi.

### Samankaltaiset lajit

Isovoirouskun kaltaisia voirouskuja ovat myös korpivoirousku (*L. tuomikoskii*), vihervoirousku (*L. olivinus*) ja villavoirousku (*L. leonis*), jotka kelpaavat myös samoin syötäväksi.

## Kasvuaika ja -paikka

Suomessa koivurouskua tavataan harvinaisena elokuusta lokakuuhun, Etelä-Suomesta Lappiin. Se kasvaa kosteissa kuusimetsissä ja puronvarsinotkoissa kalkkialustalla.

## Käyttö ravinnoksi

Isovoirousku on ryöpättävä ennen käyttöä. Se voidaan käyttää esimerkiksi paistettuna tai suolasienenä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tuomainen, Raija: Luontonetti: Isovoirousku (''Lactarius scrobiculatus'') (Arkistoitu versio sivustosta)
Félix Sánchez

**Félix Sánchez** (s. 30. elokuuta 1977 New York) on yhdysvaltalaissyntyinen, mutta Dominikaanista tasavaltaa edustava 400 metrin aitajuoksija, kaksinkertainen olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari.

Sánchez oli voittamaton 400 metrin aidoissa vuosina 2001–2004. Hänen 43 kilpailua kestänyt voittoputkensa sisälsi muun muassa kaksi MM-finaalia sekä olympiafinaalin. Vuonna 2002 hän voitti Kultaisessa liigassa lajinsa kaikki kilpailut ja pääsi näin osalliseksi kultapottiin. Voittoputkensa ajan Sánchez käytti ranteessaan Sydneyn olympiakisoista ostamaansa välkkyvää muistoesinettä muistuttamassa häntä olympiakisojen epäonnistumisesta. Voitettuaan olympiakultaa Ateenassa, Sánchez lahjoitti muistoesineen hyväntekeväisyyshuutokauppaan. Ensimmäisessä kilpailussaan ilman rannekorua Sánchez loukkasi jalkansa ja joutui keskeyttämään, mikä tiesi myös voittoputken katkeamista.  

Vuonna 2005 Sánchez kärsi vammoista eikä enää ollut entisaikojensa vireessä. Hän kuitenkin eteni Helsingin MM-kisoissa loppukilpailuun saakka, mutta joutui jättämään kilvan kesken juoksun. Osakan MM-kisoissa 2007 Sánchez juoksi hopealle. Berliinin MM-kisoissa 2009 hän oli kahdeksas ja Daegussa 2011 neljäs. Hän sai hopeaa Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa 2009 ja 2011. Pan-Amerikan kisoissa 2011 hän sai pronssia. Vuonna 2012 Sánchez juoksi yllätysvoittoon Lontoon olympialaisissa saavuttaen toisen olympiakultansa. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli viides. 

## Henkilökohtaiset ennätykset
### Ulkoradat
* 100 metrin juoksu: 10,45 (2005)
* 200 metrin juoksu: 20,87 (2001)
* 400 metrin juoksu: 44,90 (2001)
* 800 metrin juoksu: 1.48,99 (2012)
* 400 metrin aitajuoksu: 47,25 (2003)

### Sisäradat
* 400 metrin juoksu: 46,68 (2001)
* 400 metrin aitajuoksu: 48,78 (2012)

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Tammenherkkutatti

**Tammenherkkutatti** (*Boletus reticulatus*) on erinomainen ruoka- ja kauppasieni. Sen lakki on väriltään kellanruskea tai harmaanruskea, ja malto on valkoista ja kovaa. Sientä tavataan pääasiassa tammi- ja pyökkimetsissä syksyllä. Suomessa sitä tavataan lounaisrannikolla nimensä mukaisesti tammen seuralaisena.
Monissa kielissä sen nimi on kesäherkkutatti, mikä viittaa hiukan "tavallista" herkkutattia aikaisempaan satokauteen.

Sieni on melko harvinainen. Suomen ympäristökeskuksen mukaan tammenherkkutatti on "yleisehkö etelärannikolla", tosin populaatio saattaa koostua kahdesta eri lajista. 

## Lähteet
Eerik Haakoninpoika

**Eerik Haakoninpoika** eli **Eerik Jaarli** oli Haakon Jaarlin poika. Hän hallitsi osaa Norjasta veljensä Sven Haakoninpojan kanssa vuosina 1000–1015. Eerik oli Tanskan kuninkaan Sven Haaraparran vasalli, ja hän lähti Svenin mukaan sotaretkelle Englantiin vuonna 1012. Eerikin palatessa takaisin Norjaan 1015 oli Pyhä Olavi kuitenkin jo noussut kuninkaaksi.

Eerik tuki Knuut Suurta kun tämä valloitti takaisin isänsä Sven Haaraparran valtakuntaa Englannissa. Knut jakoi alueet neljään jaarlikuntaan, ja Eerikistä tuli Northumbrian jaarli vuonna 1016 tai 1017.

## Lähteet
Kangastatti

**Kangastatti** (*Suillus variegatus*) on hyvä ruoka- ja kauppasieni. 

## Koko ja ulkonäkö
Kangastatin lakki on 5–15 cm leveä ja väriltään kellanruskea. Se on myös usein pienten ruskeiden täplien peittämä. Kostealla säällä lakin pinta on tahmea. Sienen malto on vaaleankeltaisia tai ruskeankeltaisia sekä pehmeää. Pillitys puolestaan on väriltään vihertävänkeltainen, vanhemmalla sienellä ruskeaan vivahtava. Sekä malto että pillikerros sinistyvät paineltaessa. Pillien suut ovat pienet toisin kuin nummitatilla (*Suillus bovinus*).

Kangastatin jalka tanakka ja sileäpintainen. Väriltään se on suunnilleen lakin kaltainen. Halkaistaessa senkin väri muuttuu tyvestä sinertäväksi. Sienen maku on mieto, aavistuksen verran hapahko. Kangastatin tuoksu on hapan.

### Samankaltaiset lajit
Kangastatin näköinen sienilaji on erityisesti edellä mainittu nummitatti. Ruskotatti (*Boletus badius*) ja samettitatti (*Boletus subtomentosus*) voivat myös joskus muistuttaa erehdyttävästi kangastattia.

## Kasvuaika ja -paikka
Kangastatin esiintymisaika ulottuu elokuusta lokakuuhun. Se kasvaa männyn seuralaisena hiekkaperäisellä maalla ja jopa kallioilla. Sitä voi tavata myös kosteissa kangasmetsissä. Se on Suomessa yleinen koko maassa kuivinakin kesinä. Pohjoisen mäntykankailla kangastatti voi hyvinä sienivuosina olla erittäin runsas. Tällöin se on myös porojen tärkeää ravintoa.

## Käyttö ravinnoksi
Kangastatti on hyvä ruokasieni. Sitä voidaan säilöä kuivattuna, kunhan se kuivatetaan riittävän ohuina siivuina. Kangastattia voidaan käyttää ruoaksi yksinään tai muiden sienilajien kanssa.

Kangastatti kerää maasta rautaa niin paljon, että jotkut tutkijat eivät suosittele sitä syötäväksi enempää kuin 600 grammaa viikossa. Lisäksi sillä näyttää olevan taipumus kerätä cesiumia, mikä on huomattava radioaktiivisen säteilyn lähde.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Kangastatti (''Suillus variegatus'')
* Luontoportti: Kangastatti (''Suillus variegatus'')
* Ruokavirasto: Kangastatti (''Suillus variegatus'')
* Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Kangastatti (''Suillus variegatus'')
* Arktiset Aromit: Kangastatti (''Suillus variegatus'')
* Martat.fi: Kangastatti (''Suillus variegatus'')
Tetricus I

**Gaius Pius Esuvius Tetricus**, usein **Tetricus I**,  oli lyhytikäisen Gallian keisarikunnan viimeinen keisari vuosina 271–274. Hänet nimitettiin Victorinuksen seuraajaksi pian tämän kuoleman jälkeen.

## Elämä
### Keisarina

Tetricuksen taustasta ennen keisariutta ei tiedetä juuri mitään. Hän oli ainakin senaattori ja edellisen Gallian keisarin Victorinuksen kuollessa Gallia Aquitanian maaherra (*praeses provinciae Aquitaniae*) keväällä 271. Victorinuksen äiti Victoria ilmeisesti lahjoi armeijan huutamaan Tetricuksen keisariksi. Tetricus otti keisarinviran Burdigalassa ja hänet tunnustettiin Galliassa, kahdessa Germanian provinsseissa ja Britanniassa, muttei Hispaniassa vaikka epäluotettava *[[Historia Augusta]]* niin väittääkin. Hispania ei ollut hyväksynyt myöskään edellistä hallitsijaa Victorinusta, joten kyseinen alue oli nyt käytännössä menetetty takaisin Roomalle.

Tetricus matkasi Augusta Treverorumiin ja taisteli matkalla Reinin ylittäneitä germaaneja vastaan. Vuoden 271 lopulla hän teki Augusta Treverorumista pääkaupunkinsa. Seuraavana vuonna germaanit hyökkäsivät uudestaan mutta Tetricuksen joukot löivät ne takaisin. Tammikuun ensimmäisenä päivänä vuonna 273 hän otti vastaan toisen konsulinvirkansa ja myöhemmin samana vuonna, luultavasti myöhään keväällä tai aikaisin kesällä, hän nimitti poikansa Tetricus II:n caesariksi. Samana vuonna hän valtasi takaisin Gallia Aquitanian eteläosan ja Gallia Narbonensiksen länsiosan, jotka oli menetetty Claudius Gothicuksen joukoille vuonna 269. Rooman keisari Aurelianus oli tällä välin sotaretkellä Syyriassa, joten hän ei voinut estää Tetricusta.

### Sota Aurelianusta vastaan
Tammikuun alussa 274 Tetricus oli yhdessä poikansa kanssa konsulina. Aurelianus oli tällä välin palannut idän sotaretkeltä ja valmisteli nyt hyökkäystä Galliaan. Tetricus armeijoineen joutui pian marssimaan etelään Aurelianuksen joukkoja vastaan. Ratkaiseva taistelu käytiin helmi-maaliskuussa 274 katalaunien kentällä (*apud Catalaunos*) lähellä nykyistä Châlons-sur-Marnen kaupunkia.

*Historia Augustan*, ja 300-luvulla eläneiden historioitsijoiden Eutropiuksen ja Aurelius Victorin mukaan Tetricus loikkasi poikansa kanssa Aurelianuksen puolelle. Syy tähän oli eräs Faustinus, joka oli joko ryhtymässä tai oli jo ryhtynyt vallankaappaukseen Augusta Treverorumissa. Nykyhistorioitsijoiden mukaan tämä on kuitenkin vain Aurelianuksen propagandaa ja mahdollisesti Tetricus taisteli loppuun asti ja alistui vasta vangiksi jouduttuaan. Tetricuksen joukot jatkoivat kuitenkin taistelua ja tappiot olivat kovat molemmilla puolilla mutta lopulta Aurelianuksen armeijan kokemus ja koko oli liikaa.

### Myöhempi elämä
Taistelun jälkeen Aurelianus vietti loisteliaan triumfin Roomassa. Siinä esiteltiin Tetricuksia ja Palmyrasta vangittua kuningatar Zenobiaa. Triumfin jälkeen Tetricukset armahdettiin ja Eutropiuksen mukaan Tetricus jopa nimitettiin Lucanian maaherraksi (*corrector Lucaniae*). Hän eli vanhaksi ja seurasi poikansa Tetricus II:n poliittista uraa. Tämä pääsi jopa senaatin jäseneksi. Tetricuksen kuolinvuosi on tuntematon.

## Lähteet
* 
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Tetricus II

**Gaius Pius Esuvius Tetricus**, usein **Tetricus II**, oli Gallian keisarikunnan viimeisen keisarin Tetricus I:n poika. Hänen syntymä- ja kuolinvuotensa sekä elämänsä vaiheet ennen vuotta 273 ja vuoden 274 jälkeen ovat tuntemattomia tai epäselviä. Tetricus I nimitti hänet caesariksi keväällä tai kesällä 273, mutta on esitetty että nimitys olisi tapahtunut vuonna 271 tai 272. Tetricus II sai myös arvonimen *princeps iuventutis* ('nuorison johtaja'). Tammikuun ensimmäisenä päivänä vuonna 274 molemmat Tetricukset olivat konsuleina. Kesällä 274 heidät kuitenkin kukisti Rooman keisari Aurelianus. Aurelianus esitteli Tetricuksia triumfissaan mutta antoi armahtaa heidät. Tetricus I nimitettiin jopa Lucanian maaherraksi (*corrector Lucaniae*) ja Tetricus II pääsi Rooman senaattiin.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Dorcus Inzikuru

**Dorcus Inzikuru** (s. 2. helmikuuta 1982 Verra Ezuku) on ugandalainen kestävyysjuoksija. Hän on kautta aikain ensimmäinen naisten estejuoksun maailmanmestari.

Inzikuru sijoittui 5&nbsp;000 metrillä kuudenneksi Johannesburgin Afrikan kisoissa 1999. Vuonna 2000 hän sijoittui maastojuoksun MM-kilpailuissa alle 20-vuotiaiden sarjassa kymmenenneksi ja voitti 5&nbsp;000 metrillä nuorten maailmanmestaruuden ajalla 16.21,32. Vuonna 2002 hän sijoittui samalla matkalla Kansainyhteisön kisoissa neljänneksi ja Afrikan mestaruuskisoissa hopealle ajalla 15.54,22. Seuraavana vuonna hän saavutti Abujan Afrikan kisoissa 5&nbsp;000&nbsp;metrillä hopeaa ajalla 16.42,9.

Helsingin MM-kisoissa 2005 Inzikuru voitti ensimmäistä kertaa arvokisojen ohjelmassa olleen naisten estejuoksukilpailun ajalla 9.18,24. Samalla hän toi maalleen Ugandalle ensimmäisen yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuiden kultamitalin ja yleisurheilun arvokisojen kultamitalin sitten John Akii-Buan olympiakullan 1972. Samana syksynä hän voitti estejuoksun vielä . Vuonna 2006 hän voitti Kansainyhteisön kisojen mestaruuden estejuoksussa ajalla 9.19,51.

Inzikurun etunimi kirjoitetaan usein muotoon *Docus*, koska se on virheellisesti painettu passiin kyseisessä muodossa. Hän on 156 senttimetriä pitkä ja painaa 51 kilogrammaa. Inzikuru synnytti alkuvuodesta 2008 lapsen.

## Henkilökohtaiset ennätykset
*800 m: 2.03,00, Lugano, 12. heinäkuuta 2003
*maili: 4.36,05, Heusden-Zolder, 2. elokuuta 2003
*3 000 m: 8.46,29, Saint-Denis, 4. heinäkuuta 2003
*5 000 m: 15.05,30, Heusden-Zolder 31. heinäkuuta 2004
*2 000 m estejuoksu: 6.04,46, Milano, 1. kesäkuuta 2005
*3 000 m estejuoksu: 9.15,04, Ateena, 14. kesäkuuta 2005

## Lähteet
*

### Viitteet
Aidatrumpetti

**Aidatrumpetti** on nykyaikainen nimitys erityiselle trumpettityypille, joka kehitettiin Giuseppe Verdin säveltämää, muinaiseen Egyptiin sijoittuvaa Aida-oopperaa varten. Soittimen oikea nimi on **tromba egiziana** eli egyptiläinen trumpetti. Aidatrumpetit ovat merkittävässä roolissa Aidan toisen näytöksen marssikohtauksessa (*Gloria all'Egitto*) sekä aivan saman näytöksen lopussa. Oopperassa aidatrumpetteja tarvitaan kuusi kappaletta: kolme as-vireistä ja kolme h-vireistä. Aidatrumpetissa on vain yksi, kokosävelaskelen viritystä laskeva venttiili, ja sen putken pituus ja ääniala ovat lähellä nykyaikaisen b-trumpetin äänialaa, johon verrattuna as-vireinen aidatrumpetti soi kokosävelaskelta alempaa ja h-vireinen puoli sävelaskelta ylempää. Ulkomitoiltaan soitin on tavallista trumpettia paljon pidempi, sillä putki on täysin suora, venttiiliputkea lukuun ottamatta.

Alun perin Verdillä oli ajatuksena käyttää puolet pidempiä, venttiilittömiä luonnontrumpetteja, mutta tästä ajatuksesta luovuttiin näyttämön tilanpuutteen ja pitkän luonnontorven epävarman soitettavuuden vuoksi. Puolta lyhyemmällä putkella voidaan käyttää oktaavia alempana, mutta harvemmassa olevia yläsävelsarjan säveliä, jolloin venttiilin avulla saadaan yläsävelsarjasta tällöin puuttuvat sävelet. Aidan *tromba egiziana* -osuudet ovat kuitenkin siten sävelletyt, että ne voitaisiin luonnontrumpetillakin soittaa.

## Aiheesta muualla
*Aidatrumpetteja
Riikka Moilanen

**Riikka Leena Moilanen** (ent. *Moilanen-Savolainen*, o.s. *Moilanen*, s. 18. kesäkuuta 1970 Oulu) on suomalainen poliitikko. Vuodesta 2024 lähtien Moilanen on toiminut Janakkalan kunnanjohtajana.

## Poliittinen ura
Riikka Moilanen oli Suomen Keskustan kansanedustajana Oulun vaalipiiristä vuosina 2003–2007 ja Oulun kaupunginvaltuutettuna vuosina 1996–2021. Hän on toiminut myös yrittäjänä. Moilanen on toiminut Oulun kaupunginhallituksen sekä Pohjois-Pohjanmaan Sairaanhoitopiirin hallituksen puheenjohtajana. Hän ilmoitti huhtikuussa 2014 tavoittelevansa keskustan kansanedustajuutta vuoden 2015 eduskuntavaaleissa, mutta ei tullut valituksi.

Moilanen toimi kansanedustajakaudellaan vuosina 2003–2007 sosiaali- ja terveysvaliokunnan sekä työelämä- ja tasa-arvovaliokunnan jäsenenä. Lisäksi hän oli varajäsen tulevaisuusvaliokunnassa ja Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnassa. Moilanen kuului myös Yleisradion hallintoneuvostoon vuosina 2003–2007.

## Työelämä
Moilanen toimi sosiaali- ja terveyspalvelujen tuottaja Pihlajalinna Oulu Oy:n toimitusjohtajana 7. elokuuta 2017 − 11. syyskuuta 2018. 

Moilanen valittiin Oulaisten kaupunginjohtajaksi vuonna 2021. Vuonna 2024 hänet valittiin Janakkalan kunnanjohtajaksi.

## Yksityiselämä
Moilasella on yksi lapsi. Avioliitto päättyi eroon vuonna 2008.

## Ihmisroska-kohu
Riikka Moilanen kysyi Oulun kaupunginvaltuuston istunnossa 10. syyskuuta 2018: *”Mitä Oulun kaupunki aikoo tehdä sille ihmisroskalle, jota siellä on yllättävän paljon. Tarkoitan niitä vähäosaisia ihmisiä, jotka käyttävät ammattimaisesti alkoholia, huumeita, päihteitä ja ovat ottaneet [[Isokatu (Oulu)|Isokadun]] nyt kodikseen.”* Pihlajalinna Oulu erotti hänet seuraavana päivänä vedoten Moilasen lausunnon sopimattomuuteen.

Asista teki esitutkintapyynnön Oulussa teltassa asunut Markku Korhonen, mutta asiaa ei käsitelty pidemmälle. Sanomalehti Kaleva oli julkaissut Markku Korhoseen liittyvän kuvituskuvan Riikka Moilaisen lausumasta kertovassa artikkelissa. Näin ollen Korhonen katsoi tulleensa leimatuksi *ihmisroskaksi* Oulussa. Hän katsoi myös, että nimitystä käytetään Oulussa edelleen. Kun esitutkintapyyntö ei menestynyt, hän teki kanstelun eduskunnan oikeusasiamiehelle Oulun kaupunginvaltuuston valtuutettu Riikka Moilaisen lausumasta. 

Eduskunnan oikeusasiamiehen apulainen, apulaisoikeusasiamies Maija Sakslin mainisti Helsingin Sanomien haastettalussa asiasta seuraavaa: ”Mielestäni kysymys ei ollut vain yksittäisestä leimaavasta sanavalinnasta, vaan myös siitä, että se esitettiin käsiteltäessä kävelykatupintojen puhdistamista ja roskaisuutta. Puheenvuoro oli kokonaisuudessaan tässä asiayhteydessä esitettynä epäasiallinen, epäkunnioittava ja loukkaava.”

## Lähteet
Äikätatti

**Äikätatti** (*Chalciporus piperatus*, myös *Suillus piperatus*) on Boletaceae-heimoon kuuluva ruoaksi kelpaamaton sieni.

## Koko ja ulkonäkö
Äikätatin puolipallomainen lakki on väriltään ruskeankeltainen ja 3–6 cm leveä. Sen pinta on märkänä tahmea. Pillikerros on väriltään punertavan ruskea ja pillit ovat suhteellisen suuria ja kulmikkaita. Saman värinen jalka on ohut ja se suippenee juurestaan. Jalan tyveltä lähtee usein kirkkaan keltaisia rihmastoja.
 
### Samankaltaiset lajit
Äikätatin saattaa sekoittaa nummitattiin, (*Suillus bovinus*). Nummitatti on kuitenkin suurempi, eikä sen maku ole polttavan karvas.

## Kasvuaika ja -paikka
Sitä tavataan yleisenä lehti- ja havumetsissä keskikesästä syksyyn.

## Käyttö ravinnoksi
Äikätatti on myrkytön, mutta sen maku on niin karvas, ettei sitä juuri käytetä ravinnoksi. Mausteena sitä voidaan kuitenkin käyttää pippurin tavoin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Äikätatti – Chalciporus piperatus
* Luontoportti: Äikätatti ''Chalciporus piperatus''
* Chalciporus piperatus, äikätatti @ Natural Fungi in Finland Kuvia.
* Hattis harrastaa (blogi): Äikätatti, (''Chalciporus piperatus'') värjäyksessä
* UniProt: Taxonomy - ''Chalciporus piperatus'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Chalciporus piperatus'' 
* Mycota of Alaska: ''Chalciporus piperatus'' 
* MushroomExpert: ''Chalciporus piperatus''
Sven Haakoninpoika

**Sven Haakoninpoika** oli Haakon Jaarlin poika. Hän hallitsi osaa Norjasta veljensä Eerik Haakoninpojan kanssa vuosina 1000–1015. Hän hävisi Nesjarin taistelun Venäjällä
Pyhälle Olaville vuonna 1016, pakeni, eikä häntä sen jälkeen nähty.

Haakon jaarlilla oli lukuisia lapsia. Sven oli yksi kolmesta, jotka syntyivät avioliitosta Tora Skagesdatterin kanssa, ja hän peri jaarlin arvonimen. Hän jäi kuitenkin jostain syystä avioliiton ulkopuolella syntyneen vanhemman veljensä Eerikin varjoon.

## Lähteet