open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tykhikos

**Tykhikos** (, , vuoden 1992 raamatunsuomennoksessa *Tykikos*, vuoden 1938 raamatunsuomennoksessa *Tykikus*) oli apostolisen ajan vähäaasialainen kristitty, joka yhdessä Trofimoksen kanssa seurasi apostoli Paavalia tämän matkalla Makedoniasta Jerusalemiin. Hänen kerrotaan myös seurannen Paavalia Roomaan, josta apostoli lähetti hänet Efesokseen, toden­näköisesti järjestämään sikäläisen seurakunnan toiminnan ja rohkaisemaan sitä. Uudessa testamentissa hänet mainitaan viisi kertaa, Apostolien teoissa, Efesolaiskirjeessä, Kolossalaiskirjeessä, Kirjeessä Titukselle ja Toisessa kirjeessä Timoteukselle.

## Maininnat Raamatussa

Apostolien tekojen mukaan Tykhikos oli kotoisin Aasian maakunnasta. Hän oli yksi henkilöistä, jotka Paavali ja Luukas tapasivat Troaksessa ollessaan paluu­matkalla Kreikasta Makedonian kautta Jerusalemiin.

Efesolaiskirjeessä Tykhikos mainitaan kirjoittajan "rakkaana veljenä ja Herran uskollisena palvelijana." Kolossalaiskirjeessä häntä sanotaan "rakkaaksi veljeksi, uskolliseksi palvelijaksi Herran työssä.". Molempien kirjeiden mukaan Paavali aikoi lähettää Tykhikoksen näiden kirjeiden vastaan­ottajien luo rohkaisemaan heitä ja antamaan lisää tietoja.

Kirjeessä Titukselle ja toisessa kirjeessä Timoteukselle mainitaan, että Tykhikos oli jälleen Paavalin seurassa sen jälkeen, kun hän oli vedonnut keisariin ja päässyt jälleen vapauteen. Katkelma kirjeessä Titukselle viittaa aikaan niiden kahden kerran välillä, jolloin Paavali oli roomalaisten vankina ja jolloin hän jälleen jatkoi lähetys­matkojaan. Titus oli tuolloin Kreetalla järjestämässä sikäläisen seurakunnan toimintaa. Kirjeessään Paavali ilmoitti aikovansa lähettää hänen luokseen joko Artemaan tai Tykhikoksen, joiden oli määrä johtaa seurakunnan toimintaa saarella niin, että Titus voisi palata Nikopoliihin.

Toinen kirje Timoteukselle on kirjoitettu vain vähän ennen Paavalin teloitusta. Sen mukaan Paavali jatkoi edelleen ahkerasti evankeliumin julistusta, ja vaikka hän olisikin mielellään tavanut ystäviään, hän asetti Kristuksen asiant etusijalle ja lähetti ystävänsä jatkamaan työtä. Tykhikoksen hän oli kirjeen mukaan lähettänyt Efesokseen. Koska Timoteus johti samaan aikaan Efesoksen seurakuntaa, Tykhikoksen saapuminen hänen tilalleen olisi vapauttanut hänet, niin että hän olisi voinut tavata Paavalin Roomassa.

## Muita perimätietoja

Tykhikoksen myöhemmistä vaiheista on olemassa osittain risti­riitaisia perimä­tietoja. Catholic Encyclopedian 
mukaan hän on toiminut piispana mahdollisesti joko Kolofonissa, Khalkedonissa tai Kyproksen Neapoliissa (nyk. Limassol). Hippolytus Roomalaisen mukaan Tykhikos oli yksi seitsemästä­kymmenestä opetus­lapsesta.

## Muistopäivä

Tykhikoksen muistopäivä on 29. huhtikuuta.

## Lähteet
Lukkionjärvi

**Lukkionjärvi** eli **Lukkianjärvi**  on Varsinais-Suomessa Uudenkaupungin Kahloisilla oleva laskettu järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistön Lukkionjoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Soikion muotoisen entisen järven pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja sen halkaisija on 120 metriä. Järven paikalla oleva kosteikko ja suo ovat yhteensä 750 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Siihen laskee kaksi ojaa ja kuivatetulta Kotojärveltä  tuleva pääuoma juoksee Lukkionjärven läpi. Järven ja sen ympäröimän suon rannat ovat rakentamattomia. Lasketun järven pohjamudat ovat joko metsää tai peltomaata.

## Historia
Vuoden 1855-1856 Kalmbergin kartastossa on "Lukiojärvi" oli yhtä pitkä kuin viereinen myöhemmin kokonaan kuivatettu "Muddaistenjärvi" eli Kotojärvi. Järveä on kuivatettu hiljalleen pelloksi 1800-luvuta saakka. Vuonna 1910 talollinen Frederik Vähäanttila anoi lupaa saada laskea Lukkiojärveä ja siihen annettiin lupa kaksi vuotta myöhemmin. Toinen tieto kertoo, että järveä laskettiin vuosina 1910 ja 1949. Työt olisvat olleet molemmilla kerroilla yhtäaikaisia Kotojärven kuivattamisen kanssa.

## Lähteet
Electrosonic

**Electrosonic** on suomalaisomisteinen mutta nykyisin vain Suomen ulkopuolella toimiva yritys, joka suunnittelee, toteuttaa ja ylläpitää vaativia video- ja äänijärjestelmiä yritys-, opetus-, valvonta- ja tapahtumakäyttöön. Maailmanlaajuisesti Electrosonic Group työllistää yli 400 henkilöä toimipaikoissaan Yhdysvalloissa, Britanniassa, Ruotsissa, Kiinassa ja Arabiemiraateissa. Electrosonicin hallituksen puheenjohtaja on suomalainen Philip Aminoff ja sen emoyhtiö on Helectron Oy Ab.

Electrosonicin audiovisuaalisia esitysjärjestelmiä kuten videoseiniä on käytössä museoissa, planetaarioissa, teemapuistoissa, kokoushuoneissa, valvomoissa, tv-studioissa ja -tarkkaamoissa, hotelleissa ja kasinoissa, yleisötapahtumissa kuten maailmannäyttelyissä sekä digitaalisina opasteina.

## Historiaa
Electrosonicin perustivat Lontoossa 1964 Denis Naisbitt, Michael Ray ja Robert Simpson. Yritys oli ensimmäisiä multivisiotekniikan kuten diaprojektorien häivelaitteiden ja nauhamuistin avulla tapahtuvan diaesitysten ohjelmoinnin kehittäjiä. Electrosonicin kansainvälinen toiminta sai alkunsa Expo ’67 -maailmannäyttelystä Montrealissa vuonna 1967. Vuoden 1992 Sevillan maailmannäyttelyyn Electrosonic rakensi maailman siihen asti suurimman videoseinän, joka koostui 850 monitorista.

Vuonna 1986 suomalainen Helvar osti aluksi vähemmistöosuuden Electrosonicista. Philip Aminoff toimi yhtiön toimitusjohtajana 1993–1998 ja on vuodesta 2002 alkaen ollut sen hallituksen puheenjohtaja. 1990-luvun puolivälissä Helvar ja Electrosonic julkaisivat yhteistä tuoteluetteloa nimellä *Helvar Electrosonic Group*, vaikka valaistus- ja esitystekniikkaliiketoiminnot toimivat täysin erillisinä. Vuonna 2010 Electrosonic luopui laitteistomyynnistä ja keskittyi av-järjestelmien suunnittelu- ja palvelutoimintaan.

Electrosonic on laajentunut ostamalla yrityksiä Los Angelesista, Lontoosta ja New Yorkista. Yritys etsii uutta kasvua etenkin Lähi-idän ja Kaukoidän markkinoilta.

Suomessa toimiva Electrosonic Lightinen Oy Ab kuului vuoteen 2010 asti Electrosonic-ryhmään, mutta on nyt turkulaisen Audico Systemsin omistuksessa. Ranskassa ja Etelä-Afrikassa toimivat Electrosonic-nimiset yritykset eivät kuulu Electrosonic Groupiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Electrosonicin 50-vuotishistoriikki verkossa 

### Kirjallisuutta
*Simpson, Robert: *Electrosonic – 50 Years on the Audio-Visual Frontline.*
Salminen (täsmennyssivu)

**Salminen** tarkoittaa seuraavia:

*Salminen, sukunimi
* J. N. Salminen Oy, tamperelainen nahkatehdas
* Radio Salminen, Iisalmessa toiminut paikallisradioasema
* Salminen, kylä Kuusamossa
* Salminen, kylä Nilsiässä
* Salminen, kylä Suonenjoella
* Salminen, kylä Vieremällä
* Salminen, rautatieseisake Jokioisissa
* Salminen, rautatieliikennepaikka Suonenjoella
* Salminen, järvi Itä-Karttulassa Karttulan kunnassa
* Salminen, järvi Airakselassa Karttulan kunnassa
* Salminen, järvi Kuhmossa
* Salminen, järvi Lapinlahdella
* Salminen, järvi Muhoksella
* Salminen, lampi Pihtiputaalla lähellä Rikkakylää
* Salminen, järvi Posiolla
* Salminen, järvi Sonkajärvellä
* Salminen, järvi Sotkamossa
* Salminen, järvi Taivalkoskella
* Iso-Salminen, järvi Saarijärvellä ja Äänekoskella
* Pieni-Salminen, järvi Konginkankaalla
* Iso-ja Pieni-Salminen, järvi Pielaveden ja Kuopion rajalla lähellä Varpasmaaata
* Ukon Salminen, eteläisempi kahdesta samannimisestä järvestä Kuopion Airakselassa
* Ukon Salminen, pohjoisempi kahdesta samannimisestä järvestä Kuopion Airakselassa.
Umpurinjärvi

**Umpurinjärvi** on Varsinais-Suomessa Uudessakaupungissa Kylähiidellä	oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistöön.

## Maantiede
Soikean muotoisen järven pinta-ala on 5,2 hehtaaria ja sen halkaisija on 150 metriä. Järveä ympäröi avosuo, jonka halkaisija yhdessä järven kanssa on 400 metriä. Suon reunaa kiertää suo-oja, joka laskee 3,6 kilometriä pitkänä Umpurinojana ja joka yhtyy Sirppujokeen Sorinniitulla. Suon ylittää korkeajännitelinja.

## Historia
Vuonna 1837 talollinen Johan Abraham Uskartano ja kumppanit anoivat lupaa laskea "Umberjärven" vedenpintaa. Laskulupa saatiin seuraavana vuonna. Kun järven nykypintaa vertaa peruskarttoihin, ei vuoden 1968 jälkeen ole tapahtunut muuta kuin että suota kiertävä oja kaivettiin järven ympärille vuosien 1968 ja 1984 välissä.

## Lähteet
Carpi FC 1909

**Carpi Football Club 1909** on italialainen jalkapalloseura Carpin kaupungista. Seura pelaa kaudella 2021–2022 Italian neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Serie D:ssä. Seura pelaa kotiottelunsa 4&nbsp;144-paikkaisella Stadio Sandro Cabassilla. Carpin puheenjohtaja on Claudio Caliumi ja päävalmentaja Fabrizio Castori. Kenties tunnetuin seuraa edustaneista pelaajista on maailmanmestari Marco Materazzi.

## Historiaa
### AC Carpi
Carpi Football Club perustettiin vuonna 1909 nimellä AC Carpi. Seura tunnettiin tuolla nimellä vuoteen 2000 asti, jolloin seura meni konkurssiin sen pudottua Serie D:hen.

### Carpi FC 1909
Seura nimettiin vuonna 2000 uudestaan Carpi Football Club 1909:ksi. Vuonna 2009 se pääsi takaisin Italian liigakartalle pelaamalla Italian neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla. Kaudella 2010–2011 se voitti Lega Pro Seconda Divisionen eli maan neljänneksi korkeimman sarjatason. Kaudeksi 2012–2013 Carpi nousi historiansa ensimmäistä kertaa toiseksi korkeimmalle sarjatasolle eli Serie B:hen. Huhtikuussa 2015 joukkue varmisti nousunsa kaudeksi 2015–2016, ensimmäistä kertaa historiassaan, Italian korkeimmalle sarjatasolle Serie A:han.

## Lähteet
Iisakin Jussin tupa

**Iisakin Jussin tupa** on Kauhavan Kosolanmäellä sijaitseva talonpoikaismuseo. Museoalueella on vuonna 1850 rakennettu kaksikerroksinen hirsinen etelä-pohjalaistyylinen päärakennus sekä ulkorakennuksina talli, kärrylato, lutti (luhti), kaksi vilja-aittaa, syytinkitupa, navetta, sauna, viljankuivaaja ja paja. 

Lähistöllä sijaitsee myös 1850-luvulta peräisin olevan Kosolanmäen lainamakasiini, joka toimii nykyisin näyttelytilana. Molempia ylläpitää Kauhava-Seura. 

## Lähteet
Serge Atakayi

**Serge Atakayi-Mantata** (s. 30. tammikuuta 1999 Kinshasa, Kongon demokraattinen tasavalta) on kinshasankongolaissyntyinen suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.

Atakayi tuli Suomeen vuonna 2010 pelaamaan Helsinki Cupia kinshasankongolaisen joukkueensa kanssa. Hän jäi turnauksen jälkeen Suomeen ja asui Oravaisissa vuoteen 2013 asti pelaten paikallisessa Oravais IF:ssä. Vuonna 2013 Atakayi muutti Pietarsaareen ja siirtyi pelaamaan FF Jaron junioreihin. Kaudella 2014 Atakayi oli kahdesti Jaron edustusjoukkueen vaihtopenkillä ja yhtä monta kertaa seuran farmijoukkueen, Kakkosessa pelaavan Jakobstads BK:n vaihtopenkillä. Talvella 2015 Atakayi pelasi neljä ottelua Jaron paidassa Liigacupissa. Debyytti Veikkausliigassa tapahtui huhtikuussa 2015 Tampereen Ilvestä vastaan Atakayin tullessa vaihdosta kentälle Jonas Emetin tilalle. Avausmaalinsa Veikkausliigassa Atakayi teki toukokuussa 2015 HIFK Fotbollin verkkoon. Näin ollen hänestä tuli historian nuorin Veikkausliigan maalintekijä 16 vuoden ja 107 päivän iässä. Atakayi jatkoi uraansa Jarossa joukkueen pudottua Ykköseen. Atakayi kävi kesällä 2016 skotlantilaisen Glasgow Rangersin testissä ja onnistuikin saamaan sopimuksen.

Atakayi on käynyt neljästi englantilaisseura Fulhamin testileirillä.

Atakayi debytoi Suomen alle 15-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen paidassa elokuussa 2014 Ruotsia vastaan. Hänellä ei vielä tuolloin ollut Suomen kansalaisuutta, mutta hän sai peliluvan, sillä kyseessä oli vain ystävyysottelu. Atakayilla on mahdollisuus edustaa A-maajoukkuetasolla joko Suomea tai synnyinmaataan Kongon demokraattista tasavaltaa. Hän sai Suomen kansalaisuuden vuonna 2016.

## Lähteet
Niccolò de’ Niccoli

**Niccolò de’ Niccoli** (1364 Firenze – 22. tammikuuta 1437 Firenze) oli italialainen renessanssin humanisti ja antiikin käsikirjoitusten keräilijä. Tekstejä jäljentäessään hän on kehittänyt useita aakkoslajeja, esimerkiksi kursiivin. 

Niccoli käytti 1300-luvun lopulta alkaen runsaasti varoja hankkiakseen antiikin käsikirjoituksia. Keräilijäkumppanina hänellä oli Poggio Bracciolini, joka teetti teksteistä jäljennöksiä Cosimo de’ Medicin kirjureiden käyttämällä kirjoitustyylillä, minuskelilla. Niccoli keksi, että tekstien jäljentäminen olisi nopeampaa, jos kirjoitusta yksinkertaistettaisiin. Näin syntyi kursiivi. Sen avulla voitiin myös *kursivoida* haluttuja tekstin kohtia.

Tekstit tulivat tunnetuiksi, kun Cosimo avasi Firenzeen Euroopan ensimmäisen julkisen kirjaston vuonna 1437. Samana vuonna kuolleen Niccolin kokoelma asetettiin sinne kaikkien luettavaksi. Kirjapainotaidon kehittyessä siirryttiin 1400-luvulla irtokirjasimiin, joihin otettiin mallia renessanssihumanistien käsin kirjoittamista teksteistä. Näin Niccolin aakkoslajit levisivät yleiseen käyttöön.
 
## Lähteet
Soyosanin asema

**Soyosanin asema** (, hanja 逍遙山驛, ) on metroasema Dongducheonissa, Etelä-Koreassa. Se on nimetty läheisen Soyosan-vuoren mukaan, jonka juurella sijaitsee Yhdysvaltain maavoimien Camp Casey-sotilastukikohta. Matka Soyosanista Soulin asemalle kestää noin 78 minuuttia. Aseman kautta kulkee Gyeongwon-linja ja Soulin metron linja 1.

## Historia
Asema avattiin liikenteelle 11. tammikuuta 1976 ja asemarakennus saatiin valmiiksi 21. syyskuuta 1982. 24 vuotta myöhemmin 7. toukokuuta 2006 asemarakennus suljettiin ja tilapäinen rakennus pystytettiin sen tilalle. Samalla Soulin metron linjaa 1 laajennettiin pohjoiseen Dongducheonin kaupungin läpi ja Soyosanista tuli sen pohjoinen pääteasema uuden asemarakennuksen valmistuttua 15. joulukuuta 2006.

## Laiturit

## Matkustajamääriä

## Uloskäynti

## Valokuvia

Korail Gyeongwon Line Soyosan Station Platform1.jpg|Soyosanin asema
Korail Gyeongwon Line Soyosan Station Platform2.jpg|Näkymä Dongducheonin suuntaan
SoyosanStnPlatform2Sign.JPG|Aseman kyltti


## Aiheesta muualla
Totojärvi

**Totojärvi** on Varsinais-Suomessa Laitilan Torrella oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistöön.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 0,75 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Siihen laskee yksi metsä ja pelto-oja. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 2,1 kilometriä pitkä laskuoja Sirppujokeen. Järvellä on 460 metriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin kallio- ja moreenipohjaista metsämaastoa, joka on rannassa soistunutta. Länsipuolella on järveä isompi pelto. Rannoille on rakennettu yksi loma-asunto.

## Lähteet
Hallun allas

**Hallun allas** oli Sakari Hinnerin esittämän päättelyn mukaan muinainen järviallas Varsinais-Suomessa Laitilassa. Muinainen järvi kuului nykyisen Sirppujoen vesistön keskiosan alueeseen ja oli eräs Sirppujoen uoman järvistä.

## Nimityksiä
Hallun allas on myöhäinen nimitys luonnonhistoriallisten ja historiallisten vaiheiden kuvailemiseen. Hallun kylä sijaitsee juuri Hallun altaan kohdalla, mikä on ollut luonteva nimeämisperuste. Muinaisen Valkojärven ja Hallun altaan välistä jokiosuutta on kutsuttu Pihmonjoeksi.

## Historiallinen maantieto
Roomalaisella rautakaudella nykyisen kuivatetun  Valkojärven paikalla oleva laaja peltoaukea oli merenlahti, jonne johti kaksi salmea. Eteläinen salmi maatui viimeiseksi, jolloin merenlahti muuttui järveksi, kun merenpinta laski niin sanotun "Nanson kynnyksen"  alapuolelle. Yläpuolelle jäänyt järvi madaltui sitä mukaa, kun virtaus kulutti Nansion kynnystä. Yläpuolelle syntyneitä suuria järviä olivat Valkojärvi, Peräjärvi, Hankeranjärvi ja Ruotjärvi. Kynnyksen alapuolelle jäi merenlahti, joka maankohoamisesta johtuen madaltui ja kuroutui järveksi. Tämä lyhytikäinen järvi madaltui nopeasti suoksi, jonka jäänteeksi muodostui Hallun allas. Pieni jäänne Hallun altaasta näkyi vielä vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa, jossa sen yläpää sijaitsi Kylähiisin koillispuolella, nykyisen Uudenkaupungin ja Laitilan välisen rajan ja kantatien 43 välissä, ja alapää sijaitsi Hallussa Kekkomäen kohdilla . Allas oli jokea huomattavasti leveämpi vesiallas, joka seurasi joen uoman kulkua.

Vuonna 1928 käsiteltiin Hallun ja Kylähiiden kylien vesijättömaiden jakoa.

## Lähteet
Asesepän paja

**Asesepän paja** on Ilomantsin Naarvan kylässä sijaitseva museo. Museo sijaitsee vuonna 1790 valmistuneessa pajarakennuksessa jonka rakensi Kainuusta Naarvaan muuttanut seppä Moilanen.

Viimeinen pajaa käyttänyt Moilasen suvun seppä oli Juho Moilanen (1876–1971) joka oli sekä aseseppä että tavallinen kyläseppä. Moilanen teki sepän töitä 1950-luvulle saakka. Tämän jälkeen Ilomantsi-seura ry teki pajasta museon joka on nykyisin avoinna sopimuksen mukaan.

## Lähteet
Ahnusjärvi

**Ahnusjärvi** on Varsinais-Suomessa Laitilan Mudaisilla	oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistöön, joka kuuluu Sirppujoen vesistön Lukkionjoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 4,6 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Siihen laskee kaksi ojaa. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 2,3 kilometriä pitkä laskuoja Lukkionojaan. Järvellä on 1,2 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin kaliio- tai moreenipohjaista metsämaastoa. Rannoille on rakennettu 11 loma-asuntoa, joille johtaa tiet Uudestakaupungista.

Ahnusjärven pituussuunnassa itäänpäin on kaivettu sarja lampia, joita ei näkynyt vielä vuoden 1968 peruskartassa , mutta ensimmäinen lampi näkyi vuoden 1984 kartoissa. Tämän jälkeen lampia on kertynyt yhteensä neljä.

## Luonnontila
Järven happamuustaso vaihtelee välillä pH 5,3 ja 6,6 keskiarvon ollessa pH 5,75.
## Lähteet
Kepler-442b

**Kepler-442b** (*KOI-4742.01*) on hieman Maata isompi eksoplaneetta, joka kiertää noin 1100 valovuoden päässä olevaa
K-tyypin oranssia keskustähteään nimeltä Kepler-442. NASA julkisti tiedon planeetan löydöstä 6. tammikuuta 2015. Planeetan säde on 1,3 Maan sädettä. Maahan verrattuna sen massa on yli kaksinkertainen. Planeetan massa 1-8.2 maan massaa, keskim 2.3 maan massaa.  Päivät planeetalla voivat kestää viikkoja tai kuukausia. Sen vuosi kestää 113 päivää. Kepler-442b saa tähdeltään valoa noin 75 prosenttia siitä määrästä, mitä maa saa auringolta. Tätä planeettaa pidetään yhtenä eniten Maata muistuttavista, vuoteen 2015 mennessä löydetyistä. Sen Earth Similarity Index on 0.83, PHI 0.90 ja SEPHI 0.94.   Keskusähden arvioitu metallipitoisuus −0.37 ± 0.10 ja ikä 2.2-11 miljardia vuotta 

## Lähteet
Saturnuksen renkaat (romaani)

**Saturnuksen renkaat** (*Die Ringe des Saturn. Eine englische Wallfahrt*, 1995), on W. G. Sebaldin kolmas romaani. Se julkaistiin suomeksi Tammen Keltaisessa kirjastossa Oili Suomisen kääntämänä vuonna 2010. 

*Saturnuksen renkaiden* kehyksenä on Sebald-nimisen kertojan pitkä kävelyretki, pyhiinvaellus, Suffolkin rannikolla. Vaelluksensa aikana kertoja käy läpi  kohtaamistaan paikoista tai ihmisistä mieleen nousevia ajatuksia. Pohdinnat koskevat muun muassa Euroopan ja maailman historiaa, taidetta, kertojan aiempia matkoja sekä usein jo edesmenneitä henkilöitä.

## Lähteet
* Saturnuksen renkaat,  kustantajan esittely, Kirja.fi

## Aiheesta muualla
* Tuula-Liina Varis: Kirjat jotka lukevat meitä, Kansanuutiset.fi
* Arto Virtanen: Saturnuksen renkaat. Kiiltomato.net.
Sosiaalinen vaikuttavuusjohdannainen

**Sosiaalinen vaikuttavuusjohdannainen** (eng. *Social Impact Bond* tai *Pay For Success Bond* tai * Social Benefit Bond*) on tulosperustainen rahoitussopimus jossa julkinen sektori sitoutuu maksamaan mitattavasta sosiaalisesta vaikutuksesta josta aiheutuu sille säästöjä.

## Toimintaperiaate
Sosiaalisen vaikuttavuusjohdannaisiin sijoitetusta pääomasta maksetaan tuottoa vain, jos tietty mitattava vaikutus saadaan aikaiseksi. Mikäli minimitavoitteeksi asetettua vaikutusta ei saavuteta, sijoittajat menettävät pääoman julkiselle sektorille. Pääoma toimii sijoittajien maksamana panttina, jolloin julkinen sektori ei kanna riskiä epäonnistumisesta. Pääomasta maksettava tuotto taas on verrattavissa osinkoon, joka maksetaan sijoittajille julkiselle sektorille aiheutuneista säästöistä.

## Käyttö ja levinneisyys
Ensimmäiset sosiaaliset vaikuttavuusjohdannaiset laskettiin liikkelle Isossa-Britanniassa vuonna 2010, ja ne sidottiin 3000:n Peterborougn vankilasta vapautuneen todennäköisyyteen joutua takaisin vankilaan vuoteen 2016 mennessä. Johdannaisia laskettiin liikkeelle 5 miljoonan punnan arvosta ja niistä maksettavien tuottojen enimmäismääräksi säädettiin 3 miljoonaa puntaa. Pääoman takaisinmaksun ja tuottojen maksamisen ehdoksi asetettiin vähintään 7.5% uusimisriskin laskua verrokkiryhmään nähden.
Sosiaalisia vaikuttavuusjohdannaisia on käytetty myös esimerkiksi huostaanottojen ehkäisemisen kaltaisessa lastensuojelutyössä sekä pitkäaikaisasunnottomuuden vähentämisessä. Ison-Britannian lisäksi sosiaalisia vaikuttavuusjohdannaisia on käytetty Australiassa sekä useassa Yhdysvaltain osavaltiossa.
Ensimmäiset satunnaistettuun vertailukokeeseen sidotut sosiaaliset vaikuttavuusjohdannaiset laskettiin liikkeelle New Yorkissa vuonna 2014. Ne olivat Peterboroughn hankkeen tavoin sidottu vankilasta vapautuneiden todennäköisyyteen joutua takaisin vankilaan, mutta koe- ja verrokkiryhmä muodostettiin ensimmäistä kertaa arpomalla.

## Lähteet
Taistelijan talo

**Taistelijan talo** on Ilomantsin Hattuvaaran kylässä sijaitseva museo, jossa esitellään talvi- ja jatkosodan, evakkoajan sekä sodanjälkeisen jälleenrakennuskauden tapahtumia ja esineistöä.

## Historia
Taistelijan talo on rakennettu vuonna 1988. Talossa on näyttelytilojen lisäksi ravintola ja sekä kokous- ja majoitustiloja. Talon piha-alueella on esillä talvi- ja jatkosodan ajan raskasta aseistusta. Taistelijan talolla on Suomen toiseksi merkittävin tykistömuseo; taloon valmistui uusi tykkikatos vuonna 2012. Vuonna 2011 talossa avattiin Lauri Törnin elämänvaiheita käsitellyt näyttely.

Taistelijan taloa kuusi vuotta isännöinyt Kauko Puruskainen irtisanoi vuokrasopimuksensa toiminnan kannattamattomuuden takia lokakuussa 2014. Kesäkuussa 2018 Jouni ja Lassi Puruskainen aloittivat toiminnan Taistelijan talolla. 

## Lähteet
Lim Su-Jeong

**Lim Su-Jeong** (tai **Im Su-Jeong**) (, s. 20. elokuuta 1986) on eteläkorealainen taekwondon olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Lim voitti Pekingissä 2008 olympiakultaa 57&nbsp;kg:n painoluokassa kukistettuaan loppuottelussa turkkilaisen Azize Tanrıkulun pistein 1–0. Hän voitti maailmanmestaruuden 62&nbsp;kg:n sarjassa Kööpenhaminassa 2009 kaadettuaan finaalissa kiinalaisen Zhang Huan pistein 10–8. Hän sai MM-pronssia 57-kiloisissa Gyeongjussa 2011.

Lim voitti Busanin Aasian kisoissa 2002 kultaa 51&nbsp;kg:n sarjassa. Hän voitti junioreiden Aasian-mestaruuden 49-kiloisissa 2001 ja 55-kiloisissa 2003 . Hän voitti 59&nbsp;kg:n sarjassa opiskelijoiden maailmanmestaruuden 2006 ja universiadikultaa 2007.

## Lähteet
François Cluzet

**François Cluzet** (s. 21. syyskuuta 1955 Pariisi, Ranska) on ranskalainen näyttelijä. 

Cluzet voitti vuonna 2007 parhaan miespääosan César-palkinnon roolistaan elokuvassa *[[Ei sanaakaan]]*. Hän on näytellyt myös ranskalaisessa elokuvassa *[[Koskemattomat]]*.

Cluzet’lla on neljä lasta, joista yksi tapaturmaisesti kuolleen näyttelijän Marie Trintignantin kanssa.

## Aiheesta muualla

* 
*
GP2 San Marinon Grand Prix 2005

**GP2 San Marinon Grand Prix 2005** oli GP2-kauden 2005 ensimmäinen osakilpailu, joka ajettiin 23.–24. huhtikuuta Autodromo Enzo e Dino Ferrarin moottoriradalla Imolassa Italiassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten San Marinon GP:n ohessa. Osakilpailu nimettiin San Marinon GP:ksi, koska kaudella ajettiin myöhemmin Italian GP.

Lauantain pitkän kilpailun ja sarjan ensimmäiseen osakilpailuvoittoon ajoi Ardenin Heikki Kovalainen paalupaikan ottaneen tallikaveri Nicolas Lapierren jättäessä ajamatta auton teknisten ongelmien vuoksi. Sprinttikisan voitti Super Novan Adam Carroll. Kovalainen oli kolmas.

## Tulokset
### Aika-ajot

### Lauantain kilpailu

### Sunnuntain kilpailu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* GPUpdate.net
* Teamdan.com
Mikkelin NMKY

**Mikkelin NMKY** (lyh. **MiNMKY**) on mikkeliläinen koripalloseura. Sen miesten edustusjoukkue pelaa kaakkoisen alueen II-divisioonassa. Junioritoimintaa MiNMKY harjoittaa sekä poikien että tyttöjen sarjoissa.

Mikkelin Nuorten Miesten Kristillinen yhdistys r.y. perustettiin 19. syyskuuta 1973. Mikkelin koripallossa NMKY:n edeltäjä oli Porrassalmen Urheilijoiden Luolamiehet, jonka koripallotoiminta siirtyi osaksi NMKY:tä ja lopulta sulautui siihen. Junioritoimintaa MiNMKY alkoi varsinaisesti järjestää 1980-luvun lopussa. Tyttö- ja naisjoukkueiden perustamiset seurasivat seuraavalla vuosikymmenellä. Seuran miesten edustusjoukkue karsi 1990-luvun alussa paikasta I-divisioonaan. 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen puolivälissä seuralla oli noin 130 lisenssipelaajaa. Yhteisöllisyyttä MiNMKY harjoittaa järjestämällä vuosittain tapaninpäivänä Kinkkuturnaus-turnauksen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seuran kotisivut
Mikael Kokko

**Mikael Kokko** (s. 1971) on suomalainen näyttelijä. Hänet kiinnitettiin Savonlinnan teatteriin vuonna 2005. Hän on esiintynyt myös Varkauden Teatterin, Ahaa Teatterin, Q-teatterin sekä Rauman Kaupunginteatterin lavoilla. Kokko asuu Savonlinnassa.

Kokko esiintyi MTV3-kanavan draamasarjassa *[[Salatut elämät]]* kolmessa jaksossa Timi Koiviston roolissa vuonna 1999. Toukokuusta 2015 alkaen hänet nähtiin samassa sarjassa Heikki Pohjosen roolissa. Kyseinen Kokon roolihahmo murhattiin sarjan kevään 2015 päätösjaksossa.

Kesällä 2013 Kokko esitti eri puolilla Suomea *Valo loistaa pimeässä* -monologinäytelmää, joka kertoi erilaisten ihmisten ja Jeesuksen kohtaamisista.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

### Dubbaukset
 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mikael Kokon profiili Näyttelijäliiton sivuilla 
* Mikael Kokko Ilona-tietokannassa
* Mikael Kokon ensihaastattelu roolistaan ''Salatuissa elämissä''
Mrs. Dalloway

**Mrs. Dalloway** (*Mrs Dalloway*) on englantilaisen kirjailijan Virginia Woolfin neljäs romaani, joka julkaistiin vuonna 1925. Se on yhdenpäivänromaani, joka kertoo Clarissa Dalloway -nimisen seurapiirirouvan päivästä, kun hän valmistelee illaksi järjestämiään juhlia. Teoksen kerronta perustuu tajunnanvirtaan, joka on luonteenomaista Woolfille ja laajemminkin modernismille.

*Mrs. Dallowayssa* keskeistä on liike, sekä ajassa että paikassa. Mrs. Dalloway kiertelee Lontoon katuja ja muistelee mennyttä, erityisesti nuoruudenrakkauttaan Peter Walshia ja ystäväänsä Sally Setonia. Tunnin välein kajahtavat Big Benin lyönnit muistuttavat jokaista romaanin henkilöä vääjäämättä ajan kulusta. Kerronta siirtyy henkilön tajunnasta toiseen, ja tajunnasta tulee ikään kuin paikka, johon mennään ja jossa koetaan mitä henkilö ajattelee ja kuinka hän havainnoi ympäristöään. Romaanin aikana liikutaan myös menneisyydessä muistojen kautta. Silloin tällöin, usein Clarissan ajatuksissa, ilmenee käsitys tajunnasta kaikessa ajassa ja jokaisessa paikassa läsnä olevana: ”- - olihan hän – siitä hän oli aivan varma – osa puista siellä kotona, talosta joka oli hajoamaisillaan ja ruma, osa ihmisistä, joita ei ollut koskaan kohdannut, - - se levisi yhä laajemmalle; hänen elämänsä; hän itse.” 

Vaikka kerronta siirtyy tajunnasta toiseen, romaanissa on muutama keskeisempi henkilö, joihin palataan useamman kerran. Clarissa Dallowayn rinnalla toisena päähenkilönä on ensimmäisen maailmansodan veteraani Septimus Warren Smith, joka kamppailee mielenterveytensä kanssa. Clarissa ja Septimus eivät tunne toisiaan, mutta heidän tarinansa kulkevat rinnakkain, ja henkilöhahmoina he peilaavat toisiaan.

## Katso myös
* *[[Tunnit]]*
* *[[Mrs. Dalloway (elokuva)]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Goldman, Jane: The Cambridge Introduction to Virginia Woolf. New York: Cambridge University Press, 2006.
Nikita Nesterov

**Nikita Nesterov** (s. 28. maaliskuuta 1993 Tšeljabinsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue TsSKA Moskovassa.

## Ura
### Seuraura
Nesterov on Traktor Tšeljabinskin kasvatti. Hän pelasi neljänä kautena myös juniorisarja MHL:ssä Belyje Medvedissä. Hänet valittiin kaudella 2011–2012 MHL:n tähdistöpeliin ja kuukauden puolustajaksi kahdesti (syyskuu 2011 ja tammikuu 2012). Nesterov teki KHL-debyyttinsä samalla kaudella. NHL-joukkue Tampa Bay Lightning varasi hänet viidennellä kierroksella 148. pelaajana .

Huhtikuussa 2013 Nesterov teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Lightningin kanssa. Hän pelasi ensimmäisen kauden Pohjois-Amerikassa AHL:ssä farmijoukkue Syracuse Crunchissa. Nesterov aloitti myös kauden 2014–2015 AHL:ssä, ja valittiin AHL:n tähdistöotteluun. Hän sai kutsun Lightningin NHL-joukkueeseen joulukuussa 2014. Nesterov teki NHL-debyyttinsä 31. joulukuuta 2014 Buffalo Sabresia vastaan pelaten yli 15 minuuttia ja saaden tehotilastoon merkinnän +1.

Lokakuussa 2020 Nesterov teki Calgary Flamesin kanssa yksivuotisen ja 700 000 dollarin arvoisen sopimuksen.

### Maajoukkueura

Nesterov oli voittamassa olympiakultaa venäläisten olympiaurheilijoiden joukkueessa Pyeongchangissa 2018 ja olympiahopeaa Venäjän olympiakomitean joukkueessa Pekingissä 2022. MM-kilpailuista hänellä on pronssia vuodelta 2019. Nesterov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2013. Ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan ja jälkimmäinen pronssiin. Vuoden 2013 kilpailuissa varakapteenina toiminut Nesterov valittiin myös Venäjän top-3-pelaajaksi. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa vuosina 2010 ja 2011 ja voitti jälkimmäisestä pronssia. Nesterov pelasi myös World Junior A Challengessa vuonna 2010.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Kevyttä kevättä

**Kevyttä kevättä** (myös **Yön pimeä puoli -single**) on toukokuussa 1998 ilmestynyt Yön EP-levy. Se sisältää viisi kappaletta aikaisemmin huhtikuussa julkaistulta kokoelma-albumilta *[[Yön pimeä puoli]]*, jonka materiaali koostuu singlejen B-puolista ja muista harvinaisuuksista. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
*YÖ: Kevyttä kevättä Finnmusic.
*YÖN PIMEÄ PUOLI - SINGLE Likaiset Legendat.
Audrey Fleurot

**Audrey Fleurot** (s. 6. heinäkuuta 1977 Mantes-la-Jolie) on ranskalainen näyttelijä. 

Vuonna 2002 näyttelijänuransa aloittanut Fleurot on näytellyt muun muassa televisiosarjassa *[[Spiral]]* sekä menestyselokuvassa *[[Koskemattomat]]* siivooja-neuvonantaja Morgane Alvaron roolissa rikossarjassa *[[Mahdoton tapaus]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Löysin paljon oikeaa

**Löysin paljon oikeaa** on syyskuussa 1998 ilmestynyt Yön CD-single, jonka nimikappale on seuraavana talvena julkaistulta albumilta *[[13. Yö]]*. Singlen toinen kappale *Hän kevättänsä elää uudelleen* on myöhemmin julkaistu vuoden 2006 kokoelmalla *[[Yön valoisa puoli]]*.

## Muusikot
*Olli Lindholm – laulu
*Markku Petander – kitara
*Jani Viitanen – kitara
*Jesu Hämäläinen – basso
*Frogley – rummut
*Jukka Lewis – taustalaulu

## Kappaleet
# 
# 

## Lähteet
* YÖ: Löysin paljon oikeaa Finnmusic.
* LÖYSIN PALJON OIKEAA Likaiset Legendat.
GP2 Espanjan Grand Prix 2005

**GP2 Espanjan Grand Prix 2005** oli GP2-kauden 2005 toinen osakilpailu, joka ajettiin 7.–8. toukokuuta 2005 Circuit de Catalunyan moottoriradalla Barcelonassa Espanjassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Espanjan GP:n ohessa. 

Pitkän kilpailun (lauantain kilpailu, Feature Race) osakilpailuvoittoon ajoi Coloni Motorsportin Gianmaria Bruni paalupaikan ottaneen iSport Internationalin Scott Speedin ollessa toinen ja Heikki Kovalainen kolmas. Sprinttikisan voitti DAMSin José María López. Speed oli myös sprinttikisassa palkintopallilla. Heikki Kovalaisen kilpailu päättyi alkuvaiheessa keskeytykseen.

## Tulokset
### Aika-ajo

### Pitkä kilpailu

### Sprinttikisa

## Aiheesta muualla
* GPUpdate.net, viitattu 30.4.2015.

## Lähteet
Gorkha (kaupunki)

**Gorkha** () on kaupunki Nepalin Gandakin vyöhykkeen Gorkhan piirikunnassa. Vuonna 2011 Gorkhan kaupungin väkiluku oli 32&nbsp;473, pinta-ala 60,3 km2 ja väestötiheys 539 as./km2.

Kaupungin nimi oli vuodesta 1996 vuoteen 2009 saakka *Prithvinarayan* tai *Prithbhinarayan*, Gorkhan kaupungissa syntyneen ja Nepalin valtion perustaneen kuningas Prithvi Narayan Shahin (1722/3–1775) mukaan.

Piirikunta on maaston korkeuseroiltaan erittäin monimuotoinen ja kulkuyhteyksiltään haastava; läheskään kaikkiin kyliin ei ole tietä tai edes hyvää kärrypolkua. Piirikunnassa sijaitsee esimerkiksi maailman kahdeksanneksi korkein vuori (Manaslu, 8163 m) ja maailmanperintölistalle 1996 hyväksytty Gorkhan keskiaikainen linnoitus, joka toimi aiemmin myös kuninkaanlinnana. Nähtävyyksiin kuuluu myös Durga-jumalattarelle omistettu Manakamanan temppeli, jonne on gondolihissiyhteys.
 
Huhtikuun 25. päivänä 2015 kello 06:11:26 UTC (11:56:26 paikallista aikaa) tapahtui Gorkhan piirikunnan pohjoisosissa 7,8 momenttimagnitudin maanjäristys. Järistyskeskus sijaitsi lähellä maanpintaa, vain 15 kilometrin syvyydellä. Maanjäristys oli Nepalin voimakkain yli 80 vuoteen. Voimakkaan maanjäristyksen seurauksena Gorkha kuului Nepalin eniten tuhoa kärsineisiin piirikuntiin. Tuhojen selvittely kuitenkin kesti päiväkausia, koska kaikkiin kyliin ei päästy maanteitse, ja Nepalin valtiolla oli käytössään vain muutamia helikoptereita. Intian pelastusviranomaiset auttoivat piirikunnan pelastustöissä ja toivat avuksi omia helikoptereitaan. Silti vielä viidessä päivässä ei piirikunnan tuhoutuneiden rakennusten tai kuolonuhrien määrästä ollut tarkkaa kuvaa. 


Kings Palace Gorkha Nepal.jpg|Keskiaikaista Kuninkaan palatsia Gorkhassa (maailmanperintökohde 1996).
Mankamana (10).JPG|Manakamana-pyhäkkö Gorkan piirikunnassa.
N epal (72).JPG|Gondolihissi Manakamanan luota.
Sunrise, Manaslu (2).jpg|Manaslu, maailman 8. korkein vuori, sijaitsee Gorkhan kaupungin läheisyydessä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Gorkha. PHASE Nepal activities in Gorkha:  (phasenepal.org)
Christopher Markus ja Stephen McFeely

**Christopher Markus** ja **Stephen McFeely** ovat kaksi yhdysvaltalaista tuottaja-käsikirjoittajaa, jotka työskentelevät yhdessä. Heidät tunnetaan *[[Narnian tarinat#Narnia-filmatisoinnit|Narnian tarinat]]* -elokuvasarjan käsikirjoittajina sekä työskentelystään Marvel Cinematic Universen parissa. He aloittivat uransa vuonna 2004 elokuvalla *[[The Life and Death of Peter Sellers]]*, josta he voittivat Primetime Emmy -palkinnon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Ansaan vielä sut saan

**Ansaan vielä sut saan** on marraskuussa 1997 ilmestynyt Yön CD-single, jonka kappaleet ovat aikaisemmin samana vuonna julkaistulta albumilta *[[Pirstaleet]]*. Juice Leskisen sanoittama *Hetki kahden* on jatko-osa vuoden 1994 *[[Hyviä vuosia]]* -albumin hitille *Ihmisen poika*. Siitä ei tullut yhtä suosittua, mutta kappale on kuitenkin mukana 2001 julkaistulla kokoelmalla *[[Legenda (albumi)|Legenda]]*.

## Muusikot
*Olli Lindholm – laulu
*Markku Petander – kitara
*Jani Viitanen – kitara
*Jesu Hämäläinen – basso
*Frogley – rummut

## Kappaleet
# 
# 

## Lähteet
*YÖ: Ansaan sut vielä saan Finnmusic.
*ANSAAN VIELÄ SUT SAAN Likaiset Legendat.

### Viitteet
Vuokko Niskanen

**Vuokko Inkeri Niskanen** (ent. *Österlund*, o.s. *Tuunainen*, 23. heinäkuuta 1933 Sortavalan maalaiskunta – 9. tammikuuta 2018 Savonlinna) oli suomalainen kirjailija, opettaja sekä radio- ja televisiotoimittaja. Hän kirjoitti noin 30 kirjaa, joista useimmat on suunnattu lukemaan opetteleville lapsille.

Varsinaisen työuransa Vuokko Niskanen teki opettajana. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän kasvatusopillisesta korkeakoulusta 1958. Pisimpään hän opetti Jyväskylän normaalikoulussa 1963–1980. Vuosina 1970–1972 hän toimi uuden peruskoulujärjestelmän alkuopetuksen lääninkouluttajana ja erikoistui tuolloin myös sukupuolikasvatukseen. Vuosina 1980–1983 Niskanen työskenteli Ruotsissa ruotsinsuomalaisten kotikielen opettajana.

Niskanen toimi opettajantehtäviensä ohella vuosina 1964–1980 Yleisradion avustajana Keski-Suomen alueradiossa sekä 1970-luvun puolivälissä juontajana television ajankohtaismakasiinissa *[[Tasavallassa tapahtuu]]*. 1970-luvun alussa hän erikoistui radio- ja tv-jutuissaan seuraamaan meneillään ollutta peruskoulu-uudistusta, jossa Keski-Suomi oli kokeilualuetta. 1970-luvulla Niskanen kirjoitti myös kolumneja Apu- ja Eeva-lehtiin.

Vuokko Niskanen oli 1974–1978 naimisissa elokuvaohjaaja Mikko Niskasen kanssa ja kirjoitti avioliitostaan päiväkirjamerkintöjensä pohjalta vuonna 2001 kirjan *Mieheni Mikko ja minä*.

Niskaselle myönnettiin valtion nuorisokirjallisuuspalkinto vuonna 1986.

## Teoksia
### Kaunokirjallisuus
**Onnellinen loppu*. Romaani, Gummerus 1981.
**Mieheni Mikko ja minä*. Muistelmateos, Tammi 2001.

### Tietokirjoja
*Österlund, Vuokko: *Iloisesti uimaan* (1966)
*Österlund, Vuokko: *Ihminen ja ihmisiä* (1974). .
*Österlund, Vuokko: *Lapseni menee kouluun* (1971). .

### Lastenkirjoja
**Arvo ja Inkeri* (kuv. Sanna Hietala). Gummerus 1978.
**Hiekkalan lapset* (kuv. Sanna Hietala). Gummerus 1978.
**Hiekkalan lapset matkustavat* (kuv. Sanna Hietala). Gummerus 1978.
**Terveisiä koulusta* (kuv. Matti Salmi). WSOY 1978.
**Hyvästi Hiekkala* (kuv. Sanna Hietala). Gummerus 1979.
**Olavi oppii lukemaan* (kuv. Sanna Hietala). Gummerus 1979.
**Älä pelkää, Inkeri* (kuv. Sanna Hietala). Gummerus 1983.
**Hiekkalan lapset evakossa* (kuv. Sanna Hietala). Gummerus 1984.
**Hiekkalan lasten ilonpäivät* (kuv. Sanna Hietala). Gummerus 1985.
**Pik-ku jut-tu* (kuv. Tiina Eräpuu). Gummerus 1987.
**Toi-nen pik-ku jut-tu* (kuv. Tiina Eräpuu). Gummerus 1988.
**Voi kauhistus, Jaakko!* (kuv. Kikka Nyrén). Gummerus 1989.
**Toimelan vintiöt ja opettaja Oiva*. Gummerus Carlsen 1990.
**Hyvä, Jaakko!* (kuv. Kikka Nyrén). Gummerus Junior 1991.
**Lauri oppi lukemaan!* (kuv. Kikka Nyrén). Lasten oma kirjakerho 1993.
**Miten minusta tuli minä?* Notte 1995.
**Satu ihmislapsesta* (kuv. Marjaliisa Pitkäranta). Karisto 1997.
**Hiekkalan lapset*. Ajatus 1999 (kokoelma)
**Hiekkalan lapset uuteen kotiin*. Ajatus 1999 (kokoelma)

## Lähteet
Alarik Repo

**Alarik Repo** (s. 29. toukokuuta 1951 Kajaani) on suomalainen muusikko ja kulttuurivirkamies. Hän on johtanut vuodesta 2007 alkaen mukaansa nimettyä Alarik Repo  Hän suoritti soitonopettajan tutkinnon vuonna 1977 (kontrabasso, Turun konservatorio). Vuonna 2000 hän valmistui filosofian maisteriksi. Hän oli Turun kaupunginorkesterin kontrabassonsoittaja vuosina 1975&ndash;1979, apulaisintendentti vuosina 1979&ndash;1981, intendentti ja Turun musiikkijuhlien hallinnollinen ja taiteellinen johtaja vuosina 1981&ndash;1989, Suomen sinfoniaorkesterit ry:n toiminnanjohtaja vuosina 1989&ndash;1993 ja hallituksen jäsen vuosina 1982&ndash;1989 ja Turun musiikkijuhlasäätiön toiminnanjohtaja vuosina 1993&ndash;2007. Vuosina 1997&ndash;2006 hän oli Madetoja-säätiön toiminnanjohtaja. 

## Lähteet
Vieraalla maalla: Neljä kertomusta

**Vieraalla maalla: Neljä kertomusta** () on saksalaisen kirjailijan W. G. Sebaldin toinen romaani. Se julkaistiin saksaksi vuonna 1992 ja suomeksi Tammen Keltaisessa kirjastossa Oili Suomisen kääntämänä 2004.

*Vieraalla maalla* koostuu neljästä erillisestä jaksosta, joissa kertoja selvittelee neljän häneen jollain tavalla liittyvän ihmisen elämäntarinoita. Kertomusten kohteena olevia henkilöitä yhdistää tietty ulkopuolisuus; he ovat joutuneet jättämään kotimaansa ja rakentamaan elämänsä parhaansa mukaan ”vieraalla maalla”. Sebaldin keskeiset aiheet, toisen maailmansodan trauman käsittely, muisti, melankolia ja matkustaminen  ovat näkyvissä myös *Vieraalla maalla* -romaanissa, jonka henkilöt yhtä lukuun ottamatta ovat Euroopan juutalaisia, ja joiden jalanjäljissä kertoja matkustaa.

Romaanin rakentumisessa keskeistä ovat kertojan tavat hankkia tietoja kiinnostuksensa kohteista ja keinot, joita hän käyttää yrittäessään rekonstruoida usein jo kuolleen henkilön elämäntarinaa. Vaikka kertoja on aina itse läsnä, hän on oikeastaan olemassa vain toisten muistelua varten ja hänen omasta elämästään saamme tietää vain, että hän matkustaa ja muistelee yrittäessään koota toisten tarinat kokonaisiksi. Tekstissä toistuu usein tämänkaltainen rakenne: ”– – kahtena peräkkäisenä iltana, niin oli Adelwarth-eno kertonut, sanoi Fini-täti – –.” Kertoja siis raportoi, mitä joku toinen on sanonut jonkun kolmannen kertoneen. Tarinan tasot kerrostuvat ja tarinat kulkevat yhä uusien ihmisten läpi, jolloin päädytään yhä kauemmas alkuperäisestä, muistin ja satunnaisten jäljelle jääneiden dokumenttien varaan.

Teoksessa on valokuvakuvitus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.kiiltomato.net/w-g-sebald-vieraalla-maalla-die-ausgewanderten/
Balin lippu

**Balin lippu** on Indonesian Balin provinssin lippu. Lipussa on Balin vaakuna keltaoranssilla pohjalla. Lippu muodostuu saman kaavan mukaan kuin muidenkin Indonesian provinssien liput, joissa on yleensä useimmiten alueen vaakuna kuvattuna vaihtelevan värisillä pohjilla. Lippua käytetään ainoastaan virallisten rakennusten edustalla ja joissakin provinssin tapahtumissa. Lippu ei ole siviililippukäytössä, vaikka sen käyttöä ei ole kielletty lailla tavallisilta kansalaisilta. 

## Lähteet
Ahti Rihto

**Ahti Rihto** (s. 17. kesäkuuta 1943, Korpilahti) on suomalainen varatuomari. Hän oli Maanmittaushallituksen esittelijä vuosina 1966&ndash;1968, työvoimaministeriön nuorisohallituksen sihteeri vuosina 1968&ndash;1972, vanhempi hallintosihteeri vuosina 1972&ndash;1975, oikeusministeriön lainsäädäntöneuvos vuosina 1975&ndash;1979, lainsäädäntöjohtaja vuosina 1979&ndash;1983, Korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräinen hallintoneuvos vuosina 1983&ndash;1988 ja hallintoneuvos vuosina 1988&ndash;2010.

## Lähteet
Jung Jae-Eun

**Jung Jae-Eun** (, s. 11. tammikuuta 1980) on eteläkorealainen taekwondon olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari.

Jung voitti Sydneyn olympialaisissa 2000 kultaa naisten alle&nbsp;57&nbsp;kg:n painoluokassa kukistettuaan loppuottelussa vietnamilaisen Trần Hiếu Ngânn pistein 2–0. Hän voitti maailmanmestaruuden 55&nbsp;kg:n sarjassa 1997 kaadettuaan finaalissa ranskalaisen Carine Zelmanovitchin ja 2001 kukistettuaan loppuottelussa Espanjan Gemma Magrían. Vuonna 1999 hän sai 55-kiloisissa MM-hopeaa hävittyään 0–0 päättyneessä loppuottelussa kiinalaiselle Wang Sulle.

Jung voitti Aasian-mestaruuden alle 55-kiloisissa 2002.

## Lähteet
Lars Rosenblad

**Lars Rosenblad** (s. 5. huhtikuuta 1965 Parainen) on Mantra Communicationsin konsultti. Hänestä tuli valtiotieteiden kandidaatti vuonna 1993 ja valtiotieteiden maisteri vuonna 1994. Hän oli Yleisradio Oyj:n toimittaja vuosina 1988&ndash;1994, Svenska social- och kommunalhögskolanin journalistiikan opettaja ja tutkija vuosina 1994&ndash;1998, Nya Ålandin päätoimittaja vuosina 1998&ndash;2002, toimitusjohtaja ja kustantaja vuosina 2001&ndash;2002, Vasabladetin varapäätoimittaja vuosina 2003&ndash;2006, vastaava päätoimittaja vuosina 2009&ndash;2010 ja HSS Median liiketoiminnan kehitys- ja uusmediapäällikkö vuosina 2007&ndash;2009.

## Lähteet
Balin vaakuna

**Balin vaakuna** on Indonesian Balin provinssin tunnus. Vaakunassa on sinisellä täytevärillä oleva viisikulmio, jonka sisässä on kuvattuna temppeli, jonka yläpuolella on tähti joka symboloi korkeinta jumaluutta. Temppelissä on kuvattuna *barong*, balilainen perinteinen naamio. Barong on balilaisissa kansantaruissa hyvä henki, joka suojelee kylää. Temppelin alapuolella on ketju joka kuvaa yhtenäisyyttä. Ketjun alapuolella on lootuksenkukka, jota kehystää Balin kulttuuria kuvaava kuvio *kipas*. Riisi ja puuvilla temppelin kummallakin sivulla kuvastavat vaurautta. Temppelin alapuolella oleva teksti *Bali Dwipa Jaya* tarkoittaa kunniakasta Balin saarta. Vaakuna on kuvattuna myös Balin lipussa.

## Lähteet
You’ve Stolen My Heart: Songs from R.D. Burman’s Bollywood with Asha Bhosle

**You've Stolen My Heart: Songs From R.D. Burman's Bollywood with Asha Bhosle** on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin  albumi, joka julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Nonesuch Records. Levyllä kuullaan intialaisen R.D. Burman teoksia. Levy oli ehdolla Grammy Awards for Best Contemporary World Music Album.

## Kappaleet
Kaikki sävellykset R.D. Burman.
#  
# 
#  
# 
#  
# 
#  
# 
#  
# 
#  
# 

## Kokoonpano
* Jennifer Culp – sello, sähköbasso (6,10,12) 
* David Harrington – viulu, tamburiini (2), symbaali (6), mouth percussion (2), bow percussion (2), autoharp (2,6,7,8), Korg MS-20 (2), beatbox (2,6), hammered violin (4), tulitikku (4), kehärumpu (5), harmoni (5), gongi (6), triangeli (7), piano (9,11), trumpettiviulu (9), lasi (11)
* John Sherba – viulu, bow percussion (2), hammered violin (4), trumpettiviulu(4,6,11,12)  
* Hank Dutt – alttoviulu, Farfisa urut (1,2,7,12), sähköpiano (2,4,7,8,9), syntetisaattori (2,4,5,7,9,12), haitari (3,11), theremin (6), ururt (6,8)
* Asha Bhosle – laulu (1,2,4,6,7,9,11,12)
* Zakir Hussain – rummut (1,4,11), tamburiini (1,4,11), madal (1,3,8,11), tabla (2,4,5,7,8,10), tabla tarang (2,6), batajon (3,9), djembe (6,8,9,12), bassorumpu (6), shaker (10,11), tama (12)
* Wu Man – pipa (1-4,6-9,11,12), liuqin (2-4,11,12), sähkösitar (2,7), gongi (6)
* Gustavo Santaolalla – laulu (9)
* Scott Fraser – sähkösitar (2), kitara (11)
* Judith Sherman – zill (1)
* James Quinn – hengitys (1)
* Anand Bhostle – beatbox (6)
* Enrique Gonzalez Müeller – beatbox (6), hengitys (9) 

## Arviot
* Allmusic: 

## Aiheesta muualla
* ''You've Stolen My Heart: Songs From R.D. Burman's Bollywood with Asha Bhosle'' discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Natriumsyanoboorihydridi

**Natriumsyanoboorihydridi** (NaBH3CN) on natrium- ja syanoboorihydridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä mietona ja selektiivisenä pelkistimenä.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa natriumsyanoboorihydridi on valkoista hyvin hygroskooppista kiteistä aineista. Monista muista boorihydrideistä poiketen yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen, eikä hydrolysoidu pH:n ollessa yli 3. Se liukenee hyvin myös polaarisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja tetrahydrofuraaniin. Poolittomiin orgaanisiin liuottimiin kuten hiilivetyihin se ei liukene. Syanoryhmän elektroneja puoleensavetävä vaikutus tekee natriumsyanoboorihydridistä natriumboorihydridiä heikomman pelkistimen. Esimerkiksi aldehydit ja ketonit se pelkistää alkoholeiksi vain happamissa olosuhteissa. Sen sijaan imiinit se pelkistää amiineiksi neutraaleissa olosuhteissa. Näiden lisäksi se pelkistää myös polarisoituneita alkeeneja, epoksideja, oksiimeja sekä alkyylihalogenidit hiilivedyiksi.

## Valmistus ja käyttö
Natriumsyanoboorihydridiä valmistetaan tyypillisesti joko vetysyanidin ja natriumboorihydridin tai natriumsyanidin ja boraaniin tetrahydrofuraanikompleksin välisellä reaktiolla. Liuottimena reaktioissa käytetään tetrahydrofuraania. Yhdistettä muodostuu myös elohopeasyanidin ja natriumboorihydridin välisellä reaktiolla.
:NaBH4 + HCN → NaBH3CN + H2
:BH3·THF + NaCN → NaBH3CN + THF

Natriumsyanoboorihydridia käytetään runsaastipelkistimenä pelkistävissä aminoinneissa, koska se pelkistää reaktio-olosuhteissa iminium-yhdisteet amiineiksi huomattavasti nopeammin kuin karbonyyliyhdisteitä alkoholeiksi. Sitä käytetään mietona pelkistimenä myös useissa muissa reaktioissa. Yhdistettä voidaan myös käyttää eräiden metallien, kuten koboltin, nikkelin, kromin, kuparin ja hopean saostamiseen vesiliuoksista. Yhdistettä käytetään myös biokemiallisissa tutkimuksissa pelkistämään karbonyyliyhdisteiden ja aminoryhmien välille muodostuvia imiinejä.

## Lähteet