open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Paha pajari

**Paha pajari** on kiteeläisen kansanperinteen hahmo, julma ja kansaa kiusannut pajariylimys, johon liittyy useita tarinoita.

Pahasta pajarista kertovien tarinoiden innoittajana on saattanut olla 1700-luvun alussa elänyt pahamaineinen veronvuokraaja Simon Affleck, joka tunnetaan Itä-Suomen kansantarinoissa myös muilla nimillä kuten Simo Hurtta ja Aplekki.

## Kuolema
Pajarin kerrotaan harjoittaneen omine lupineen ensiyön oikeutta. Lopulta erään rohkean sulhasen johdolla alueen väki lähetti valituksen Ruotsin kuninkaalle. Kuningas määräsi pajarin hankkimaan tarinan versioissa vaihtelevat suuret määrät hankalasti hankittavia aineita kuten jäniksen talia. Pajari hankki aineet erikoisen nopeasti, mistä kuningas päätteli syytösten olevan totta ja tuomitsi pajarin rahvaan vapaasti valitsemallaan tavalla tapettavaksi. Tuomio julistettiin kirkossa, jonne pajarikin oli tullut. Kuultuaan tuomionsa pajari lähti hevosineen pakoon.

Pitkän ajojahdin päätteeksi pajari yhytettiin järven ylityksen jälkeen kapealla niemellä, jonne pajari kivitettiin hevosineen. Nientä on siitä lähtien kutsuttu Pajarinniemeksi ja siellä olevaa kivirauniota Pajarin haudaksi. Pajarin hengen kerrotaan kummitelleen etenkin juhlaöinä ja surreen vääryydellä hankittujen rikkauksiensa menettämistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* KARJALAN KANKAHILTA I, 1884, K. J. Gummerus
* Pekka Timonen : Pahan pajarin palkka. Kansan suussa säilynyt muinaistieto 1600-luvulta, Hakkapeliitta, 29.11.1932, nro 48, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Koskisammakonsammal

**Koskisammakonsammal** (*Hygroamblystegium fluviatile*) on lehtisammallaji ritvasammalten heimossa (*Amblystegiaceae*). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuolisko ja Andit Etelä-Amerikassa. Suomessa laji ei ole kovin yleinen mutta esiintyy suurimmassa osassa eliömaakunnista. Koskisammakonsammal kasvaa matalassa virtaavassa vedessä koskien ja purojen kivillä tai puunjuurilla.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3.

### Viitteet
Lammassammal

**Lammassammal** (*Pseudoscleropodium purum*) on lehtisammallaji suikerosammalten heimossa (*Brachytheciaceae*). Sen levinneisyysaluetta ovat lauhkeat alueet sekä pohjoisella että eteläisellä pallonpuoliskolla. Pohjoismaissa lajia esiintyy hemiboreaalisella vyöhykkeellä.

Lammassammal kasvaa alustanmyötäisesti tai vähän kohenevasti. Versot ovat vaaleanvihreitä ja haarovat usein säännöllisesti sulkamaisesti tylppäpäisiksi haaroiksi. Lehdet kasvavat limittäin ja ovat soikeat, kuperat, ehytlaitaiset ja tylppäkärkiset. Itiöpesäkkeitä syntyy harvoin, itiöt ovat pieniä.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Jahns, Hans Martin 1982: Sanikkaiset Sammalet Jäkälät Pohjois-, Keski- ja Länsi-Euroopassa. Helsinki Otava.
### Viitteet
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2001

**Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2001** pelattiin Venäjällä, ja ottelupaikkakuntina olivat Moskova ja Podolsk. Tšekki voitti mestaruuden, ja hopeaa saavutti Suomi, pronssia Kanada. 

## Otteluareenat




## Alkusarja
### A-lohko

Ottelujen alkamisajat ovat paikallisia aikoja. 

### B-lohko

Ottelujen alkamisajat ovat paikallisia aikoja. 

## Putoamissarja

## Pudotuspelit

### Puolivälierät

### Välierät

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

## Pistepörssi

O = Pelatut ottelut; M = Maalit; S = Syötöt; P = Pisteet; +/− = Plus/Minus; JM = Jäähyt minutteina

## Palkinnot
### Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat
***Paras maalivahti:**  Tomáš Duba
***Paras puolustaja:**  Rostislav Klesla
***Paras hyökkääjä**  Pavel Brendl

### Turnauksen tähdistökentällinen
***Maalivahti:**  Ari Ahonen
***Puolustajat:**  Rostislav Klesla,  Tuukka Mäntylä
***Hyökkääjät:**  Jason Spezza,  Pavel Brendl,  Jani Rita

## Lopputulokset

 **Pääsarjataso**

 **1. divisioona**

 **2. divisioona**

 **3. divisioona**

 **3. divisioonan karsinnat**

## Katso myös
* Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut vuonna 2001
* Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut vuonna 2001

## Lähteet
* Kisat IIHF:n sivuilla  
* TSN: 2001 - Moscow, Russia  
* Passionhockey - Championnat du monde des moins de 20 ans 2000/01 
* Hockeyarchives - Championnat du monde des moins de 20 ans 2000/01 

### Viitteet
Aster-luokka

**Aster-luokka** on Belgian laivaston kymmenen miinantorjunta-aluksen muodostama alusluokka.

## Alukset

## Lähteet

*

### Viitteet
Kosti Koskinen

**Kosti Verner Koskinen** (14. lokakuuta 1905 Rauma – 22. kesäkuuta 1983 Rauma) oli suomalainen taidemaalari joka kuvasi teoksissaan erityisesti Rauman vanhaakaupunkia. Koskisen tuotannossa johon kuului maisemia, muotokuvia ja asetelmia, oli vaikutteita impressionismista, ekspressionismista ja kubismista. Hän oli tunnettu myös rohkeana värien käyttäjänä.

Koskisen vanhemmat olivat räätäli Verner Koskinen ja Anna Charlotta o.s. Wahnlund. Koskinen kävi kuusi luokkaa Rauman yhteislyseota minkä jälkeen Koskisen perhe muutti Helsinkiin. Helsingissä Koskinen opiskeli vuoden verran Yhteiskunnallisen korkeakoulun sanomalehtimieslinjalla 1923-1924 mutta sitten hän siirtyi opiskelemaan Sibelius-akatemiaan 1924–1926 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskouluun 1924–1927. Koskisen töitä oli ensimmäisen kerran esillä vuonna 1926 pidetyssä Nuorten näyttelyssä.

Koskinen joutui keskeyttämään opintonsa perheen isän sairastuttua ja perheen muutettua takaisin Raumalle. Raumalla Koskinen jatkoi maalaamista, toimi ravintolamuusikkona ja elokuvateattereissa mykkäelokuvien säestäjänä sekä kirjoitti lehtiin kulttuuriarvosteluja. Koskinen maalasi Raumalla erityisesti maisemamaalauksia ja hän lähti usein maalausretkille varhain aamulla saadakseen maalata rauhassa. Koskinen piti oman näyttelynsä Raumalla 1932 ja hän osallistui myös vuoden 1931 Suomen Taiteilijain vuosinäyttelyyn ja 1945 Finlandia-näyttelyyn.Hän opiskeli Sam Vannin ja Yrjö Verhon johdolla ja oli kiinnostunut erityisesti impressionismista ja jälki-impressionismista.

Koskinen toimi Rauman kansalaisopiston piirustuksen ja maalauksen opettajana sekä oli mukana perustamassa 1945 Rauman Taiteilijaseuraa. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen 1975.

## Maalauksia
* *Raumanjoen varrelta*, 1930
* *Omakuva*, 1946
* *Raitiovaunussa*, 1953
* *Pohjankatu*, 1957
* *Raumalaisaihe*, 1958 
* *Näyteikkunassa*, 1961
* *Pohjankatua*, 1961
* *Rauman kaupunginkirjaston seinämaalaus*, 1963
* *Pohjankatua*, 1968
* *Katse*, kollaasi, 1970
* *Kummitustalo*, kollaasi, 1970

## Kirjallista tuotantoa
* *Ihmeellinen kuherruskuukausi* : novellikokoelma. WSOY 1930

## Lähteet
* 
* Kosti Koskinen – Väri elää varjossa 2.9.-23.10.2005-näyttelyn esite. Rauman taidemuseo 2005
Alvin E. Roth

**Alvin Eliot "Al" Roth** (s. 18. joulukuuta 1951) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Roth palkittiin vuonna 2012 Nobelin taloustieteen palkinnolla yhdessä Lloyd Shapleyn kanssa.

Roth jätti koulunsa kesken mutta alkoi opiskella Columbian yliopistossa ensin viikonloppukursseilla, myöhemmin kokoaikaisena opiskelijana. Hän jatkoi opintojaan Stanfordin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi operaatioanalyysistä vuonna 1974. Hän on Harvardin yliopiston professori mutta toimii Stanfordissa vierailevana tutkijana.

Roth on luonut peliteorian sovelluksia arkipäivän maailmaan. Hän on soveltanut optimaalisen parinmuodostuksen teorioita New Yorkin koulujen oppilasvalintoihin, lääkärien sijoittumiseen harjoittelupaikkoihin ja munuaisten luovuttajien ja tarvitsijoiden parittamiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Jussi Jauhiainen (kirjailija)

**Akseli Johannes (Jussi) Jauhianen** (30. syyskuuta 1923 Viipuri – 27. joulukuuta 1991) oli suomalainen kirjailija.

Jauhiainen osallistui kirjallaan *Valentinalla on lintuja edessään* Otavan 1976 järjestämään jännitysromaanikilpailuun ja sijoittui kilpailun kärkipaikoille.

Jauhiainen oli ammatiltaan rakennusmestari. Hän toimi Kainuun Kirjailijat yhdistyksen sihteerinä 1976–1982.

## Teoksia
* *Valentinalla on lintuja edessään* : rikosromaani. Otava 1976

## Lähteet
* 

### Viitteet
Pirttipelimannit

**Pirttipelimannit** on vuonna 2009 perustettu, pääosin Kouvolasta kotoisin oleva vanhan tanssimusiikin yhtye. Yhtyeen jäsenet ovat pääosin eläkkeellä olevia harrastajapelimanneja, mutta yhtyeen rumpali Raimo Kaalinpää on soittanut 1960-luvulla Kaarlo Vihisen yhtyeessä. Ryhmän mottona on "kirkas- ja sileäotsaisuus eikä ryppyotsaisuutta". Ryhmä on julkaissut yhdessä Hanuritiikereiden kanssa CD-levyn, jolla on 22 kappaletta vanhaa tanssimusiikkia.

## Diskografia

* *Hanuritiikerit ja Pirttipelimannit soittavat vanhaa tanssimusiikkia* (2012)

## Aiheesta muualla
* Pirttipelimannit täytti Kääpälän koulun Kouvolan Sanomat 2013
Martti Uusikylä

**Martti Uusikylä** (8. maaliskuuta 1928 Vaasa – 28. toukokuuta 1993) oli suomalainen toimittaja ja pakinoitsija.

Uusikylä oli toimittajana Savonlinnassa ilmestyvässä Itä-Savo-lehdessä. Hän kirjoitti myös pakinoita nimimerkillä *Masa*.

## Teoksia
* *Savonlinnan moottorikerho 30 vuotta : 1932-1962*. Savonlinnan moottorikerho, Savonlinna 1962
* *Uskomaton tapahtuma ja muita sanomalehtipakinoita*, kirj. nimimerkki Masa. Itä-Savo, Savonlinna 1969

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kalervo Lindström

**Sulo Kalervo Lindström** (s. 17. joulukuuta 1933 Kymi) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.

Päästyään ylioppilaaksi Lindström opiskeli sanomalehtialaa Yhteiskunnallisessa korekeakoulussa Helsingissä. Hän on työskennellyt artikkelitoimittajana, toimitussihteerinä, toimituspäällikkönä ja päätoimittajana.

Lindströmin kirjoittamia jännityskertomuksia on julkaistu ''Seurassa'' ja ''Koti-Postissa''. Hän on kirjoittanut pakinoita ''Etelä-Suomi''-, ''Kotkan Sanomat'' ja ''Kymen Sanomat'' -lehtiin.

## Teoksia
* *Tuntomerkit* : jännitysromaani. WSOY 1985
* *Onnen loikka : satuja ja tarinoita Kymenlaaksosta ja Etelä-karjalasta* : tekijät Kalervo Lindström ja Kaisu Lahikainen. Kirjailijayhdistys Paltta ry., Kouvola 2002

## Lähteet
* 
*
Annette Vilhelmsen

**Annette Lilja Vilhelmsen** (s. 24. lokakuuta 1959, Svendborg, Tanska) on tanskalainen poliitikko ja kansankäräjien jäsen, joka toimi Sosialistisen kansanpuolueen puheenjohtajana vuosina 2012–2014. Vilhelmsen on koulutukseltaan opettaja. Vilhelmsen valittiin ensimmäiselle kaudelleen vuoden 2011 kansankäräjävaaleissa. Puolueen jäsenäänestyksessä lokakuussa 2012 Vilhelmsen sai 66 prosenttia äänistä. Puoluejohdon suosikki terveysministeri Astrid Krag sai äänestyksessä 34 prosentin ääniosuuden.

Vilhelmsenin seuraajaksi Sosialistisen kansanpuolueen johtoon valittiin entinen liikenneministeri Pia Olsen Dyhr helmikuussa 2014.

## Lähteet
Odgers Berndtson

**Odgers Berndtson** on ylemmän johdon suorahakuun ja johtamisen konsultointiin keskittynyt yritys. Vuonna 2019 konsernin liikevaihto oli yli $286.6 miljoonaa. Odgers Berndtsonilla on 64 toimistoa 32 maassa. Konsernilla on noin 300 partneria maailmanlaajuisesti. Toimistoja on Euroopassa, Lähi-idässä, Pohjois-Amerikassa, Latinalaisessa Amerikassa, Afrikassa sekä Aasian ja Tyynenmeren alueella.

Odgers Berndtson on toiminut Suomessa vuodesta 1990. Odgers Berndtonin kumppaniyrityksiä ovat Pointer Search Finland, joka on perustettu 2018, ja Nordic Interim Finland, joka on perustettu 2013. Pointer Search Finland tarjoaa suorahaku- ja muita rekrytointipalveluita johtotason tehtäviin sekä muihin keskeisiin rooleihin keskisuurissa, ja pienemmissä kasvu- ja start up -yrityksissä. Nordic Interim Finland tarjoaa vuokrajohtajia, jotka auttavat yrityksiä muutoksen, kriisin, täyskäännöksen, liiketoiminnan kasvun tai kansainvälistymisen kanssa.

Vuoden 2023 alussa entinen kokoomuspoliitikko Piia-Noora Kauppi siirtyi Finanssiala ry:n toimitusjohtajan tehtävästä Odgers Berndtsonin osakkaaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*http://www.odgersberndtson.com/en-fi Odgers Berndtson Finland 
*https://www.nordicinterim.fi/ Nordic Interim Finland
*https://www.pointersearch.fi/en/pointer/ Pointer Search Finland
Matti Huumo

**Matti Valio Huumo** (s. 7. syyskuuta 1933 Nurmo) on suomalainen kirjailija.

Huumon esikoisromaani *Vainotulet* käsittelee hänen omakohtaisiin kokemuksiinsa perustuen maaltapakoa ja maaseudun autioitumista.

## Teoksia
* *Vainotulet* : romaani. Otava 1974
* *Jäätikari*. M. Huumo, Espoo 1977
* *Univarsa* ; piirrokset: Anja Huumo. M. Huumo, Espoo 1982
* *Liekkien äänet*. Matti Huumo, Espoo 2010

## Lähteet
* 
* Kirjasampo.fi : Vainotulet-romaanin kuvaus
Jouhisompasammal

**Jouhisompasammal** (*Splachnum sphaericum*) on lehtisammallaji sompasammalten heimossa (*Splachnaceae*). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuolisko. Suomen alueella laji on elinvoimainen ja esiintyy koko maan alueella, pohjoisessa yleisenä.

Jouhisompasammal on lyhytikäinen löyhinä kellanvihreinä kasvustoina kasvava laji. Lehdet ovat soikeat, kapeatyviset ja teräväkärkiset. Itiöpesäkkeitä kasvaa yleisesti. Niiden perä on punakeltainen, ohut ja huomattavan pitkä, jopa 12 senttimetriä. Itiöpesäke on pieni ja sylinterimäinen. Pesäkeperä muodostaa sen alla noin kaksi kertaa pesäkettä leveämmän munamaisen tai päärynämäisen laajentuman.

Jouhisompasammal elää erityyppisissä metsissä ja tuntureilla kosteilla paikoilla kasvualustanaan hirven ja poron lanta, oksennuspallot ja raadot.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Jahns, Hans Martin 1982: Sanikkaiset Sammalet Jäkälät Pohjois-, Keski- ja Länsi-Euroopassa (Farne, Moose, Flechten Mittel-, Nord- und Westeropas). Helsinki Otava.
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kuvalinkit:
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Jouhisompasammal (''Splachnum sphaericum'')
PZL.23 Karaś

**PZL.23 Karaś** (suom. *[[ruutana]]*) on puolalainen kevyt toisen maailmansodan aikainen pommikone, jota käytettiin myös tiedusteluun ja Puolan armeijan yhteyskoneena. Konetyyppi oli yksimoottorinen alataso, joka kehiteltiin 6-paikkaisesta P.13 -matkustajakoneesta.

Ensimmäinen, noin 40 lentokoneen A-sarja valmistui Bristol IIM2 -moottorilla, jonka teho oli 590 hevosvoimaa.

Koneen aseistuksena oli kolme 7,7 millimetrin konekivääriä, joista yksi ampui kiinteästi eteen, toinen vapaasti liikuteltavana taakse ylös ja kolmas sijaitsi ala-ampumossa, rungon alapuolisessa gondolissa. Pienestä 680 hevosvoiman (507 kW) moottoritehostaan huolimatta tyyppi kykeni kuljettamaan enimmillään 700 kg suuruisen pommikuorman. Niin kutsutun operatiiviseen käyttöön osoitetun B-sarjan PZL.23 käytti Bristol Pegasus VIII -tähtimoottoria voimanlähteenään.

PZL.23 oli hidas ja kömpelö, sen moottori alimitoitettu ja puolustusaseistus heikohkoa. Siten se oli helppo saalis saksalaisten aseille salamasodan aikana. Laskeutumistelineet olivat kiinteätä muotosuojallista mallia. Suurin nopeus oli 300 km/h ja lentomatka 1&nbsp;400 kilometriä. Lakikorkeus oli 7&nbsp;300 metriä. Konetyyppiä valmistettiin arviolta 250 kappaletta.

Humblen mukaan tyyppi oli Puolan pääasiallinen pommikonetyyppi, sekä kärsi kovimpia menetyksiä taistelutoimissa. Osa tämän tyypin koneista internoitiin Romaniaan Puolan puolustuksen romahtaessa syksyllä 1939.

## Lähteet
* Chant, Chris: *II maailmansodan lentokoneet*, suom. Petri Kortesuo. Hämeenlinna Karisto, 2008, 
* 

### Viitteet
Punasompasammal

**Punasompasammal** (*Splachnum rubrum*) on lehtisammallaji sompasammalten heimossa (*Splachnaceae*). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuoliskon havumetsävyöhyke. Suomen alueella lajia esiintyy melko harvinaisena koko maassa Ahvenanmaata ja Enontekiötä lukuun ottamatta.

Ulkonäöltään punasompasammal muistuttaa keltasompasammalta (*Splachnum luteum*). Lajin pitkäperäisten itiöpesäkkeiden pesäkeosan sompamaiset kaulalaajentumat ovat tummanpunaisia. Punasompasammal on lyhytikäinen ja tuottaa yleisesti itiöpesäkkeitä. Se kasvaa tuoreissa metsissä ja soilla esimerkiksi hirven ja lehmän lannalla.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kuvalinkit:
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Punasompasammal (''Splachnum rubrum'')
Keltasompasammal

**Keltasompasammal** (*Splachnum luteum*) on lehtisammallaji sompasammalten heimossa (*Splachnaceae*). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuolisko, erityisesti havumetsäalue. Suomessa keltasompasammalta esiintyy koko maan alueella paitsi lounaassa, pohjoisosassa se on yleinen.

Keltasompasammal on lyhytikäinen ja kasvaa pieneksi, yhdestä kahteen senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat leveät, niissä on lyhyt ja terävä kärki sekä selvä keskisuoni. Lajin itiöpesäke on huomattavan suuri ja pitkäperäinen, jopa 15 senttimetriä pitkä. Pesäke on pysty, pitkänomainen ja haiseva. Sen alla on leveä ja vaaleankeltainen kaulaosan laajentuma, joka toimii laskeutumisalustana lajin itiöitä levittäville kärpäsille.

Keltasompasammal kasvaa lehmän, poron ja hirven lannalla metsissä soisilla paikoilla.

## Lähteet
* Rikkinen, Jouko 2008: Jäkälät & sammalet Suomen luonnossa. Kustannusosakeyhtiö Otava, Helsinki.
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kuvalinkit:
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Keltasompasammal (''Splachnum luteum'')
Päärynäsammal

**Päärynäsammal** (*Leptobryum pyriforme*) on lehtisammallaji nuijasammalten heimossa (*Meesiaceae*). Sen levinneisyysaluetta on koko maailma, laji on kosmopoliitti. Suomen alueella päärynäsammal on elinvoimainen ja sitä esiintyy Ahvenanmaalta pohjoisimpaan Lappiin.

Päärynäsammal on kulttuurielinympäristöjä suosiva yksikotinen pioneerilaji. Itiöpesäkkeitä ja itujyväsiä esiintyy yleisesti. Laji kasvaa luonnonympäristöissä muun muassa kosteilla varjoisilla kalkkikallioilla ja tulvien alle jäävillä lahopuilla. Kulttuuriympäristöissä paljaalla runsasravinteisella maalla, rapautuvalla betonilla, kasvihuoneissa ja kukkaruukuissa.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kuvalinkit:
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Päärynäsammal (''Leptobryum pyriforme'')
Lännenriippusammal

**Lännenriippusammal** (*Neckera pumila*) on lehtisammallaji riippusammalten heimossa (*Neckeraceae*). Sen levinneisyysaluetta on Eurooppa Välimereltä pohjoiseen Skandinaviaan ja Pohjois-Afrikka.

Suomen alueella lännenriippusammal on harvinainen ja äärimmäisen uhanalainen (CR). Sillä on kaksi tunnettua esiintymää Vammalassa ja Pälkäneellä, jotka molemmat ovat löytyneet 2000-luvulla.

Lännenriippusammal on väriltään vihreä ja hieman kiiltoinen. Se muistuttaa haapariippusammalta (*Neckera pennata*), mutta on pienempi. Lajin lehtien kärjet ovat suipompia ja verson latvassa voivat olla pitkäsuippuisia. Lännenriippusammal on kaksikotinen (haapariippusammal yksikotinen) ja tuottaa harvoin tai äärimmäisen harvoin itiöpesäkkeitä. Se lisääntyy ja leviää useimmin suvuttomasti ituversoista.

## Lähteet
* Parnela, A. 2009: *Neckera pumila* - äärimmäisen uhanalainen. Ympäristöopas Suomen uhanalaiset sammalet. Toim. Laaka-Lindberg, Sanna, Anttila, Susanna & Syrjänen, Kimmo. Suomen ympäristökeskus (SYKE).
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3
### Viitteet
Isoriippusammal

**Isoriippusammal** (*Exsertotheca crispa*) on lehtisammallaji riippusammalten heimossa (Neckeraceae). Sitä esiintyy Euroopassa ja Kaukasuksella, Pohjoismaissa keskiosan korkeudelle asti.

Isoriippusammal kasvaa epifyyttinä varjoisilla kalkkikallioilla ja vanhojen puiden rungoilla. Sen kasvutapa on riippuva tai koheneva. Lajin versot ovat viidestä 20:een senttimetriä pitkiä, litteitä, vaaleanvihreitä ja epäsäännöllisesti sulkahaaraisia. Lehdet ovat kielimäisiä, selvästi poikittaisaaltoisia, ehytlaitaisia ja pyöreäkärkisiä. Laji on kaksikotinen. Itiöpesäkkeitä kasvaa harvoin.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Jahns, Hans Martin 1982: Sanikkaiset Sammalet Jäkälät Pohjois-, Keski- ja Länsi-Euroopassa (Farne, Moose, Flechten Mittel-, Nord- und Westeropas). Helsinki Otava.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Isoriippusammal (''Exsertotheca crispa'')
Paris (Texas)

**Paris** on kaupunki Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuoden 2010 väestönlaskennassa väestöä oli 25 171 henkilöä, joista miehiä 11 741 ja naisia 13 430 henkilöä.

## Liikenne
Kaupunki sijaitsee valtateiden 82 ja 271 risteyskohdassa. Kaupungissa on Cox Fieldin lentokenttä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pahtaomenasammal

**Pahtaomenasammal** (*Bartramia halleriana*) on lehtisammallaji omenasammalten heimossa (*Bartramiaceae*). Sitä esiintyy Maan pohjoisen ja eteläisen puoliskon viileillä vyöhykkeillä ja vuoristoissa. Pahtaomenasammal muodostaa tiheitä kasvustoja jotka ovat enintään 15 senttimetriä korkeita. Lehdet ovat jouhimaisen kapeat ja usein samaan suuntaan taipuvat. Itiöpesäke on pallomainen.

Suomen alueella pahtaomenasammal on elinvoimainen ja melko harvinainen. Sitä esiintyy lähes koko maassa, lukuun ottamatta Ahvenanmaata ja Keski-Pohjanmaata. Laji kasvaa karujen metsäkallioiden seinämillä ja erilaisilla jyrkänteillä kalkkipitoisia kivilajeja karttaen. 

## Lähteet
* 
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Kairasammal

**Kairasammal** (*Meesia triquetra*) on lehtisammallaji nuijasammalten heimossa (*Meesiaceae*). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuolisko sekä Uusi-Guinea ja Australia.
Kairasammalen lehdet ovat alaspäin taipuvia, reunoilta kauttaaltaan terävähampaisia ja sijaitsevat kolmena rivinä. Itiöpesäkkeitä kasvaa harvoin, itiöt ovat isoja.

Suomen alueella kairasammalta esiintyy Ahvenanmaalta pohjoisimpaan Lappiin, pohjoisessa melko yleisesti. Laji elää eutrofisilla kasvupaikoilla letoilla, lettorämeillä ja muun tyyppisillä soilla.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Syrjänen, K. 2009: *Meesia longiseta* – erittäin uhanalainen. Ympäristöopas Suomen uhanalaiset sammalet. Toim. Laaka-Lindberg, Sanna, Anttila, Susanna & Syrjänen, Kimmo. Suomen ympäristökeskus (SYKE).
### Viitteet
Eduard Päll

**Eduard Päll** (15. syyskuuta 1903 Koosa, Tartumaa – 13. kesäkuuta 1989 Tallinna) oli virolainen kirjailija ja tiedemies. Hän käytti kirjailijana myös nimeä Hugo Angervaks.

## Koulutus ja työ Neuvostoliitossa
Nuorena miehenä 1918 Eduard Päll liittyi puna-armeijaan. Pian sen jälkeen vuonna 1920 hän liittyi Neuvosto-Venäjän kommunistipuolueen jäseneksi.
Päll kävi puna-armeijan jälkeen vielä liikealan koulutusta juuri itsenäistyneessä Virossa vuoteen 1921, mutta palasi sitten Neuvostoliittoon. Vuosina 1922-1924 Päll kävi Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopiston Pedagoogisen instituutin Petrogradissa. Sen jälkeen vuosina 1924-1926 toimi Omskin oblastissa. Omskin jälkeen Päll opiskeli edelleen vuoteen 1929 asti Herzenille nimetyssä Leningradin Pedagoogisessa yliopistossa. 1930-luvulla hän jatkoi opintoja ollen jatko-opiskelijana (aspirantti) ja edelleen Leningradin opetuslaitosten johtotehtävissä. Tutkimuskohteena Eduard Pällillä oli viron kielen rakenteen tutkimus. 

## Paluu Neuvosto-Viroon
Eduard Päll toimi vuoden 1940-1941 neuvostolaistamisjakson aikana Neuvosto-Virossa ilmestyneen aikakauslehti *"Kommunistin"* päätoimittajan sijaisena. Neuvostovallan päättyessä kesällä 1941 hän siirtyi Neuvostoliittoon ja toimi vuodesta 1943 Viron kommunistinen puolueen keskuskomitean sihteerinä. Tässä roolissa hän siirtyi takaisin vallattuun Viroon ja valittiin vuonna 1946 Johannes Varesin seuraajaksi Neuvosto-Viron korkeimman neuvoston presidiumin puheenjohtajana eli Neuvosto-Viron presidenttinä. 

Hänet erotettiin kuitenkin jo vajaa neljä vuotta myöhemmin Neuvosto-Viron presidentin tehtävästä maaliskuun 1950 Viron kommunistipuolueen 9. pleenumin päätöksillä samassa yhteydessä puoluejohtaja Nikolai Karotammin kanssa. Erottamiset liittyivät porvarillis-nationalismin jäänteiden kitkemiseen, jossa edellä mainitut kommunistijohtajat eivät olleet Stalinin johtaman Neuvostoliiton mielestä toimineet riittävän ripeästi. Pällin kohdalla kyseessä oli hänen julkisesti puolustamansa 1900-luvun alun nuorvirolainen kirjallisuusliike, jota pidettiin porvarillis-nationalistisena syntinä. 

## Neuvosto-Viron kirjallisuuden tutkimuksen johtajana
Erottamisen jälkeen Eduard Päll toimi vuosina 1950-1955 Tallinnan Pedagogisen Instituutin viron kielen ja kirjallisuuden laitoksella johtajana, 1955-1968 Neuvosto-Viron tiedeakatemian Kielen ja kirjallisuuden instituutin johtajana sekä 1968-1973 Neuvosto-Viron tiedeakatemian yhteiskuntatieteellisen osaston akateemisena sihteerinä.

## Runoilija ja kirjailija
Kirjailijana Päll julkaisi jo Leningradin aikana ensimmäiset teoksensa - ensimmäisenä tarinakokoelma "Kuudes nauha" (1931) ja kokoelmateos "Valitut viestit" (1933) Siim Sepikin nimellä. Lisäksi hän laati oppikirjoja Neuvostoliiton vironkielisille kouluille. Neuvosto-Virossa maailmansodan jälkeen Päll julkaisi salanimellä Hugo Angervaks runokokoelmia kaikkiaan kolme kappaletta sekä kirjoja aina 1950-luvun lopulta 1980-luvun lopulle. 

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Eesti Entsüklopeedia: Päll Eduard 
* knowbysight.info: Пялль Эдуард Николаевич (Päll Eduard) 
* Estonica: Encyclopedia about Estonia.
Anomeerinen efekti

**Anomeerinen efekti** tai **anomeerinen vaikutus** on eräs stereoelektronisen efektin tyyppi, joka vaikuttaa heterosyklisten yhdisteiden konformaatioon. Anomeerisessa efektissä heterosyklisen yhdisteen heteroatomin vieressä oleva elektroneja puoleensa vetävä substituentti on stabiilimmassa asemassa aksiaalisessa konformaatiossa kuin ekvatoriaalisessa konformaatiossa, vaikka ekvatoriaalinen asema olisi steerisesti suotuisampi. Ensimmäisen kerran anomeerinen efekti havaittiin glukopyranosideilla, mutta se esiintyy myös tetrahydropyraanin johdannaisilla ja myös, jos heteroatomi on typpi tai rikki.

## Perusta
Anomeerista efektiä selitetään usein hyperkonjugaatiolla. Renkaan heteroatomilla on vapaa elektronipari, jonka se voi luovuttaa puoleensa vetävälle ryhmälle. Tällöin muodostuu konjugoitu systeemi, joka on hyvin stabiili. Elektronin siirto onnistuu ainoastaan, jos vapaa elektronipari on antiperiplanaarisessa asemassa elektroneja puoleensa vetävän ryhmän ja hiiliatomin hajottavan σ*-molekyyliorbitaalin kanssa. Tämä toteutuu, kun elektroneja puoleensa vetävä ryhmä on aksiaalisessa asemassa ja heteroatomin vapaa elektronipari on aksiaalisessa asemassa. Tämä lyhentää ja vahventaa renkaan heteroatomin ja hiilen välistä sidosta ja pidentää ja heikentää hiilen ja elektroneja puoleensa vetävän substituentin välistä sidosta. Anomeerinen efekti vaikuttaa muun muassa sokerimolekyylien konformaatioon ja α-anomeeri, jossa substituentti on aksiaalisessa asemassa, on usein suositumpi kuin β-anomeeri.

## Katso myös
* anomeeri

## Lähteet
Bud Blake

**Julian ”Bud” Blake** (13. helmikuuta 1918 Nutley, New Jersey – 26. joulukuuta 2005 Portland, Maine) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka muistetaan parhaiten vuosina 1965–2004 piirtämästään strippisarjakuvasta *[[Tiikeri (sarjakuva)|Tiikeri]]* (*Tiger*).

Blake työskenteli isänsä tavoin art directorina newyorkilaisessa mainostoimistossa, mutta ryhtyi 1950-luvun alussa piirtämään yksiruutuista *Ever Happen To You?* -sarjakuvaa, joka pääsi King Features Syndicate -sarjakuvasyndikaatin levitykseen. Se ilmestyi 12 vuotta, minkä jälkeen Blake aloitti *Tiikerin* piirtämisen vuonna 1965. *Tiikerin* päähenkilöt olivat kaikki lapsia ja sen huumori viatonta, vaatimatonta ja arkisiin tilanteisiin perustuvaa. Varsinkin Blaken piirrostyötä on arvostettu. Sarja palkittiin Yhdysvalloissa vuoden parhaana huumorisarjakuvana vuosina 1970, 1978 ja 2000. *Tiikerin* suosio oli suurimmillaan 1970-luvulla, jolloin se ilmestyi noin 400 lehdessä eri puolilla maailmaa. Myöhempinä vuosina Blaken viiva alkoi ikääntymisen vuoksi muuttua haparoivaksi, mutta hän ei palkannut avustajia. Hän lopetti viimein sarjan piirtämisen keväällä 2004, mutta se jatkoi edelleen ilmestymistään uusintoina. Blaken kuollessa seuraavana vuonna sitä julkaisi yhä noin sata lehteä. Suomessa *Tiikeriä* julkaisi muun muassa *[[Helsingin Sanomat]]* koko sarjan ilmestymisen ajan.

## Lähteet
Eric Lichtenstein

**Eric Lichtenstein** (s. 6. lokakuuta 1994 Buenos Aires) on argentiinalainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa vuonna 2003. Vuonna 2011 Lichtenstein kilpaili Formula Pilota China -sarjassa. Vuonna 2012 hän kilpaili Britannian Formula Ford -sarjassa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Vuonna 2013 Lichtenstein kilpaili GP3-sarjassa Carlin-tallissa. Hän ajoi kymmenen kilpailua saavuttamatta pisteitä. Hänet korvattiin loppukaudesta Alexander Simsillä.

## GP3 -tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Eric Lichtenstein Driverdatabase-sivustolla
Pohjansompasammal

**Pohjansompasammal** (*Splachnum melanocaulon*) on lehtisammallaji sompasammalten heimossa (*Splachnaceae*). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuoliskon havumetsävyöhyke. Suomessa pohjansompasammalta esiintyy harvinaisena maan pohjoisosissa. Suomen alueella laji on äärimmäisen uhanalainen (CR).

Pohjansompasammal on lyhytikäinen, ruusukelehtinen ja kasvaa yhdestä kolmeen senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat isoja, leveän soikeita, kapeakärkisiä ja jyrkästi suippenevia. Itiöpesäkkeen perä on mustanpunainen ja yhdestä kolmeen senttimetriä pitkä. Pesäkkeen tyvellä on sompamainen, pulleahko, lähes valkoinen laajentuma. Lehtituntomerkeillä laji on hyvin samannäköinen kuin keltasompasammal (*Splachnum luteum*), jonka itiöpesäkkeet ovat erivärisiä ja selvästi pitkäperäisempiä.

Pohjansompasammal kasvaa metsäisillä soilla hirven, poron ja muiden eläinten lannalla ja myös kangasmetsissä koivun mahlaa vuotavilla kannoilla. Itiöt ovat hyönteislevitteisiä ja leviävät erityisesti raatokärpästen mukana.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Ulvinen, T. 2009: *Splachnum melanocaulon* – vaarantunut. Ympäristöopas Suomen uhanalaiset sammalet. Toim. Laaka-Lindberg, Sanna, Anttila, Susanna & Syrjänen, Kimmo. Suomen ympäristökeskus (SYKE).
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3

### Viitteet
Preeriakana

**Preeriakana** (*Tympanuchus cupido*) on preeriakanojen sukuun kuuluva kanalintulaji.

## Tuntomerkit
Preeriakana on tukeva ja kauttaaltaan ruskean juovikas lintu. Molemmilla sukupuolilla on pitkät niskasulat. Soitimella koiraan keltaiset ilmapussit niskan sivuilla ja silmien yläpuolella täyttyvät.

## Levinneisyys
Preeriakanoja elää Pohjois-Amerikassa Yhdysvalloissa. Aiemmin se on pesinyt myös Kanadassa, mutta on hävinnyt sieltä ja monilta muilta alueilta Yhdysvalloista. Lajin kannan arvellaan olevan noin 360 000 sukukypsää yksilöä.

## Lähteet
Samin Gómez

**Samin Gómez Briceno** (s. 4. helmikuuta 1992 Maracay, Venezuela) on venezuelalainen autourheilija.

## Ura
Hän aloitti uransa karting-sarjoissa vuonna 2006. Hän on urallaan kilpaillut muun muassa Formula Renault Challenge- ja Formula Pilota China -sarjoissa.

Vuonna 2012 Gómez kilpaili Formula Abarth -sarjassa. Vuonna 2013 Gómez kilpaili GP3-sarjassa Jenzer-tallissa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2014 Gómez ajoi kaksi kilpailua Auto GP World Series -sarjassa saavuttaen kaksi pistettä. Vuonna 2015 Gómez teki paluun GP3-sarjaan ajaen Campos Racing -tallissa.

## GP3-tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Samin Gomez Briceno Driver Database -sivustolla.
Tiikeri (sarjakuva)

**Tiikeri** () on yhdysvaltalaisen Bud Blaken vuosina 1965–2004 piirtämä strippisarjakuva. Sarjan kaikki henkilöhahmot ovat lapsia, ja sen huumori on arkista ja viatonta. Sarjaa levitti King Features Syndicate -sarjakuvasyndikaatti, ja se ilmestyi parhaimmillaan 1970-luvulla noin 400:ssä lehdessä eri puolilla maailmaa. Blaken eläköidyttyä sarja jatkui uusintoina ja hänen kuollessaan joulukuussa 2005 se ilmestyi yhä noin sadassa lehdessä. Suomessa sitä julkaisi muun muassa *[[Helsingin Sanomat]]* vuodesta 1965 alkaen. *Tiikerissä* on arvostettu varsinkin sen taitavaa piirrostyötä. Sarja palkittiin Yhdysvalloissa vuoden parhaana huumorisarjakuvana kolmesti, vuosina 1970, 1978 ja 2000.

Sarjan päähenkilö on Tiikeri-niminen lippalakkipäinen poika ja muut hahmot ovat hänen kavereitaan.

## Lähteet
VMU

**VMU** tai **Visual Memory Unit** on muistikortti Sega Dreamcastille.

VMU:lla on eri nimi eri alueilla:
* Japani = Visual Memory System (VMS)
* Pohjois-Amerikka = Visual Memory Unit (VMU)
* Eurooppa = Visual Memory (VM)

Sega suunnitteli aiemmin laitteen nimeksi VMS kaikilla alueilla, mutta kyseinen markkinointinimi oli jo käytössä Digital Equipment Corporationin VMS-käyttöjärjestelmässä.

Laitteessa on myös pieni näyttö ja D-pad -ohjain. Konsoliin kytkettynä se voi toimia pienenä lisänäyttönä ja irrotettuna se voi toimia käsikonsolina.
Laitetta kritisoitiin sen korkean hinnan vuoksi: hinnasta huolimatta sille voi tallettaa 1 megabitin (128 kilotavun) verran tietoa.

## Lähteet
Lehtosuikerosammal

**Lehtosuikerosammal** (*Brachythecium rutabulum*) on lehtisammallaji suikerosammalten heimossa (*Brachytheciaceae*). Sitä esiintyy lähes koko maailmassa lauhkeilla ja viileillä alueilla.

Lehtosuikerosammal kasvaa viidestä viiteentoista senttimetriä pitkäksi ja haaroo usein tiheän pensasmaisesti. Kasvutapa on alustanmyötäinen, sivuhaarat kohenevat. Sammal on vaalean vihreän värinen ja voimakaskiiltoinen. Lehdet ovat leveän soikeita, kuperia, kapeakärkisiä ja hyvin hienohampaisia. Lehden keskisuoni ulottuu puoleen väliin lehteä. Ne ovat kuivana poimuisia. Itiöpesäkkeen perä on karhea, pesäke on vaakasuora, harjuinen ja ruskea.

Lehtosuikerosammal on ravinteisuusvaatimukseltaan mesotrofi. Se kasvaa lehdoissa, lehtomaisissa metsissä, lehtokorvissa jne. kostealla maalla, lehtipuun tyvillä ja kivellä.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Jahns, Hans Martin 1982: Sanikkaiset Sammalet Jäkälät Pohjois-, Keski- ja Länsi-Euroopassa. Helsinki Otava.
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kuvalinkit:
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Lehtosuikerosammal (''Brachythecium rutabulum'')
Jääpallon Suomensarja 1945

**Jääpallon Suomensarja 1945** oli ensimmäinen kausi, kun toiseksi korkeinta sarjatasoa pelattiin Suomensarja-nimellä. Sarjassa pelasi kymmenen joukkuetta jotka oli jaettu kolmeen lohkoon. Palloliitto ja Työväen Urheiluliitto tekivät sodan jälkeisenä kautena yhteistyötä, ja mestaruussarjassa pelasi neljä TUL:n seuraa. Aluksi Suomensarjaankin oli tarkoitus osallistua myös viisi seuraa TUL:n puolelta, jolloin joukkuemäärä olisi noussut viiteentoista. TUL:n seurat eivät kuitenkaan osallistuneet Suomensarjaan jolloin sarja pelattiin kymmenen joukkueen kesken. Yhteensä neljä seuraa nousi seuraavan kauden mestaruussarjaan. Mestaruussarjapaikan onnistuivat lunastamaan Porin Kärpät, Rauman Pallo-Iirot, Helsingin Palloseura ja Kuopion Pallo-Toverit. Alemmalle sarjatasolle maakuntasarjaan ei pudonnut mikään joukkue.

## Suomensarja
### Etelälohko

### Itälohko

### Länsilohko

HPS, KPT, Kärpät ja P-Iirot nousivat mestaruussarjaan. MP karsi mestaruussarjapaikasta lohkossaan viimeiseksi jääneen LUM:n kanssa joulukuussa 1945. LUM voitti ottelun 14–0 ja säilytti sarjapaikkansa.

## Lähteet
Laura Pyrrö

**Laura Liisa Pyrrö** (s. 21. heinäkuuta 1978 Luumäki) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.

## Henkilöhistoria
Pyrrö syntyi erikoislääkäri Ilkka Pyrrön ja musiikin ja filosofian maisteri Katriina Pyrrön perheeseen. Hän suoritti yhdysvaltalaisen ylioppilastutkinnon 1996 ja tuli ylioppilaaksi Suomessa 1998. Pyrrö valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian oopperakoulutuksesta vuonna 2007, suorittaen kaikki laulututkintonsa erinomaisin arvosanoin. Hänen opettajinaan ovat toimineet mm. Liisa Linko-Malmio, Ritva Auvinen, Elizabeth Norberg-Schulz ja Marjut Hannula; mestarikursseista mainittakoon Gundula Janowitz, Helena Döse ja Udo Reinemann. Kaudella 2006-2007 Pyrrö osallistui kansainväliselle liedin mestariluokalle Conservatorium van Amsterdamissa Hollannissa. Pyrrö kuuluu vuonna 2011 perustetun Ooppera Artico ry:n perustajajäseniin ja toimii yhdistyksen puheenjohtajana.

## Ura
Pyrrö on esiintynyt mm. Suomen Kansallisoopperassa, Savonlinnan oopperajuhlilla ja Opera Cava -festivaaleilla sekä ulkomailla Dalhallan oopperafestivaaleilla Ruotsissa ja Brasovin oopperassa Romaniassa. Hänen roolejaan ovat olleet mm. Mozartin *[[Taikahuilu]]n* Pamina, Bizet’n *[[Carmen]]in* Micaela, Straussin *[[Lepakko (operetti)|Lepakon]]* Rosalinde, Janácekin *Ovelan ketun* Kettu ja Poulencin monologiooppera *[[La Voix humaine]]*. Jukka Linkolan *Hallin Janne* -oopperan kantaesityksessä Pyrrö lauloi naispääroolin Santran.

Pyrrön repertuaariin kuuluu oopperan lisäksi liediä, operettia, kirkkomusiikkia, modernia ja barokin ajan musiikkia sekä klassista musikaalia. Pyrrö on myös esiintynyt musiikkiteatterirooleissa mm. Helsingin Kaupunginteatterissa ja Teatteri Imatrassa. Esitetyistä kirkollisista teoksista mainittakoon Bachin kantaatti *Jauchzet Gott in allen Landen* ja *Johannespassio*, Rossinin ja Pergolesin *Stabat Materit* sekä Mozartin c-mollimessu ja motetti *Exsultate, jubilate*.

Pyrrö on esiintynyt useimpien Suomen kaupunginorkestereiden solistina ja kotimaan lisäksi konsertoinut mm. Ruotsissa, Virossa, Venäjällä, Hollannissa, Unkarissa, Islannissa ja Yhdysvalloissa. Syksyllä 2010 Nova Records julkaisi Pyrrön levyn Oskar Merikannon yksinlauluista. Pyrrö osallistui 2014 musiikkikilpailuun *[[Tähdet, tähdet (televisiosarja)| Tähdet, tähdet]]*, jossa hän esitti eri musiikkigenrejä aina Rap-musiikista oopperaan ja heavyrokkiin.

Vuonna 2002 Pyrrö voitti ensimmäisen palkinnon Timo Mustakallio -laulukilpailussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laura Pyrrön kotisivut
Alex Kunnari

**Alex Kunnari** (s. 1974) on suomalainen elektronisen musiikin artisti ja DJ. Klubien ja yökerhojen lisäksi hänen kappaleensa ovat menestyneet myös radioiden soittolistoilla. Hän on esiintynyt Suomen lisäksi myös muissa maissa. Kunnari on myös tuomittu talous- ja seksuaalirikollinen.

## Elämä ja ura
Kunnari on palkittu useita kertoja: muun muassa Discopress on valinnut hänet vuoden DJ:ksi vuonna 2009 ja YleX vuoden kotimaiseksi DJ-artistiksi vuonna 2012. *[[City (lehti)|City]]*-lehti valitsi 2000-luvulla hänet parhaaksi DJ-artistiksi, ja ”City of Sin” -musiikkivideo on ollut ehdolla Emma-gaalassa vuonna 2014. Kunnari on myös yksi tunnetun konemusiikkitapahtuma Summer Sound Festivalin järjestäjistä.

### Rikokset
Vuonna 2015 Kunnari sai käräjäoikeudessa vuoden ja kolme kuukautta ehdollisen vankeustuomion raiskauksesta.

Kunnari tuomittiin vuonna 2019 Helsingin käräjäoikeudessa törkeästä kirjanpitorikoksesta ja törkeästä veropetoksesta. Tuomio oli vuosi ja kaksi kuukautta ehdollista vankeutta, Lisäksi hän joutui maksamaan Verohallinnolle välttämiensä verojen määrän, noin 50&nbsp;000 euroa korkoineen. Kunnari sai potkut radioasema Kissiltä joulukuussa 2018, kun hänen rikollisen taustansa tuli julki.

## Diskografia
### Singlet
* 2007: ”Lifter”
* 2008: ”Unstable”
* 2008: ”Breathe in” (feat. Mia Permanto)
* 2009: ”Eternity”
* 2009: ”Last Sunrise”
* 2011: ”New Life”
* 2011: ”Helsinki”
* 2011: ”Lost”
* 2011: ”You and Me” (feat. Emma Lock)
* 2011: ”Music”
* 2011: ”Taste the Sun” (feat. Ben Andreas)
* 2012: ”Colors”
* 2012: ”Sweet Melody” (feat. Jon Hall)
* 2013: ”Bounce”
* 2014: ”Fly Away” (feat. Jimmy W & Jacob Luttrell)
* 2015: ”Ibiza2Vegas”
* 2015: ”Runaway Train”
* 2016: ”Lifter 2016”
* 2016: ”In The Deep” (feat. Tiff Lacey)
* 2017: ”1990”
* 2017: ”Come Alive”
* 2017: ”The Island”
* 2017: ”Escape”
* 2017: ”Wake Me Up” (feat. Tim Hilberts)
* 2017: ”Code Black”
* 2017: ”Stays the Same” (feat. Jennifer Rene)
* 2017: ”Las Salinas”
* 2017: ”Formentera”
* 2018: ”Sundown”
* 2018: ”This Fire” (feat. Mike Schmid)
* 2019: ”Gotta Get Away” (feat. Eric Lumiere)

#### Alex Kunnari & [[Heikki L]]
* 2010: ”Rising”
* 2010: ”Brand New Day” (feat. Max’C)
* 2013: ”City of Sin” (Feat. Joel Madden)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Alex Kunnarin kotisivut
PW/S Vispilä

**PW/S Vispilä** on JT-Linen risteilyalus, joka tuli tunnetuksi liikennöidessään reittiliikennettä kesäisin Helsingin Kauppatorilta Korkeasaareen. 

Laivan on rakentanut Virroilla Virto-hitsaus ky vuonna 1993, Helsingin Vesibussit oy:n tilauksesta. Alus on alumiinirunkoinen nykyajan siipiratasalus. Alukseen mahtuu enintään 250 matkustajaa ja risteilykäytössä suosituksena 90 matkustajaa. 

Vispilä siirtyi vuonna 2022 JT-Linen omistukseen ja palasi liikennöimään Kauppatorilta Korkeasaaren eläintarhaan saman vuoden toukokuussa, usean vuoden tauon jälkeen.   Kun reittiliikenne Kauppatorin ja Korkeasaaren välillä lakkautettiin syyskuussa 2025, se sai kunnian liikennöidä myös reitin viimeiset vuorot. 

## Kuvia

Tiedosto:PWS Vispilä.jpg|PW/S Vispilä matkalla kohti Kauppatorin laituria.
Tiedosto:Vispilä, Helsinki 20230805.jpg|Vispilä Kauppatorin edustalla.
Tiedosto:11-07-31-helsinki-by-RalfR-096.jpg|Kuva Vispilän perästä, jossa näkyy selkeästi laivan siipiratas.
Tiedosto:Helsinki 2009 PD 0337.JPG|Vispilä Kauppatorin laiturissa.


## Lähteet
Society Hill (Philadelphia)

**Society Hill** on Philadelphian kaupunginosa lähellä kaupungin keskustaa. Society Hillin alueella on Yhdysvaltain parhaiten säilynyt 1700-luvun ja 1800-luvun alun arkkitehtuurin keskittymä.

Society Hill käsittää käytännössä William Pennin alkuperäisen kaupungin kaakkoisosan. Se sai nimensä Free Society of Tradersilta, joka oli siirtokunnan kehityksen huolehtimiseen vuonna 1682 perustettu yritys. Penn myönsi yritykselle noin 40,5 hehtaaria maita, johon kuului kukkula, jota alettiin kutsua nimellä Society’s Hill. Aluetta alettiin kutsua samalla nimellä, vaikka yritys lopetti toimintansa 1723.

Society Hill oli 1800-luvun puoliväliin asti melko vakaa yhteisö, jossa yhteiskunnallisesti ja taloudellisesti eriasemaiset henkilöt asuivat lähekkäin. Philadelphian joukkoliikenne kehittyi 1800-luvulla, ja koko kaupungissa alkoi muuttoliikenne vuosisadan loppupuolella, kun hyvätuloiset alkoivat muuttaa uusille asuinalueille. Society Hilliin saapui 1890- ja 1900-luvuilla uusia asukkaita Itä-Euroopasta, Venäjältä ja Italiasta. Monet uudet asukkaat muokkasivat talojen pohjakerroksista kauppoja, mutta alueelta ei kuitenkaan laajamittaisesti purettu vanhoja rakennuksia uusien tieltä.

Vaikka Society Hillillä pyrittiin kohentamaan rappeutuvia taloja, alueen kunto heikkeni selvästi 1900-luvun alussa. Se oli 1950-luvulle mennessä slummiutunut pahoin, ja siellä asui lähinnä maahanmuuttajia ja vähemmistöjä. Toisen maailmansodan jälkeen Philadelphiassa tarvittiin lisää asuinrakennuksia, ja kaupungin päättäjät ottivat Society Hillin kohteekseen. He totesivat alueen potentiaalin koko kaupungin uudistajana. Society Hillillä aloitettiin 1958 liittovaltion rahoituksella laajamittaiset uudistustyöt. Se oli ensimmäisiä Yhdysvalloissa toteutettuja asuinalueiden uudistuksia, joka keskittyi vanhojen rakennusten restaurointiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Society Hill Civic
Leena (elokuva)

**Leena** on Sakari Jurkan ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1954. Tarinassa konsulin poika (Matti Oravisto) pelastaa Leenan (Heidi Krohn) myymälävarkaussyytteeltä. Heidän kihlauksensa julkistetaan iltapäivälehdessä, ja siitä lähtee liikkeelle väärinkäsitysten ketju. Elokuvaa on luonnehdittu komedialliseksi romanssiksi.

## Juoni

*Päivän Sanomien* toimittaja Lauri Huurros pelastaa myymälävarkaissa olevan köyhän ja orvon Leena Jonssonin kiinnijoutumiselta: Lauri kertoo Leenan olevan hänen naisystävänsä, ranskalainen Mademoiselle du Pont. Hätävalhe johtaa kihlausuutisen julkaisemiseen. Kihlausjuhlaan saapuu Tiirikka-Eemeli ryöstämään varakkaan juhlaväen omaisuutta, mutta neuvokas Leena tekee voron aikeet tyhjiksi, ja Eemeli pidätetään. Laurin ja Leenan suhteen syvetessä sen tielle kasaantuu alati uusia uhkia. Lauri salaa Leenan todellisen minän kotiväeltään, mutta myöhemmin ilmenee, että tytön syntyperää ei tiedä Lauri eikä Leena itsekään.

Valheiden paino luhistaa Leenan, ja hän pakenee Laurin luota. Sekä alamaailma että lehdistö ovat hänen kimpussaan, ja hän koettaa päästä pois Suomesta, mutta passitta se ei onnistu. Hän saa siivoojan paikan Kansallismuseosta ja pääsee professorien Möller ja Örn suosioon. Lauri etsii Leenaa epätoivoisesti ja poikkeaa myös museossa, mutta ei kuitenkaan tunnista siivoojaksi naamioitunutta morsiantaan. Sattumusten kautta paljastuu, että Leenan äiti ei olekaan hänet kasvattanut suomalainen rappioalkoholisti, vaan korkeatasoinen ranskalainen tanssijatar. Hänen isäkseen osoittautuu professori Möller.

Laurin isoäiti on aavistellut Leenan olevan jotain muuta kuin orpo suomalaistyttö ja saa vahvistuksen arveluilleen, kun Möller ja Leena saapuvat Huurrosten residenssiin selvittämään asiat. Murheen murtama Lauri tekee samaan aikaan lähtöä hermolomalle Pariisiin. Lentokoneessa hän kokee mieluisan yllätyksen, kun hänen vierelleen istuu Leena.

## Näyttelijät

## Tuotanto ja julkaisu

Elokuva syntyi, kun tuottaja Veikko Itkonen näki teatterikoululaisen Heidi Krohnin, jolle Roy teki pikavauhtia käsikirjoituksen. Parikymppiselle Heidi Krohnille nimirooli Leenana oli ensimmäinen elokuvaosa. Sen jälkeen hän oli pääroolissa muun muassa teoksissa *[[Tähtisilmä]]* ja *[[Silja – nuorena nukkunut]]*. Elokuvamenestyksensä takia Krohn keskeytti Teatterikoulun, mikä osoittautui virheeksi hänen myöhemmän näyttelijänuransa kannalta.

Televisiossa *Leena* esitettiin ensi kerran elokuussa 1963. 

## Arviot

Kriitikot suhtautuivat melko nuivasti *Leenan* käsikirjoitukseen. Henkilöasetelmia pidettiin luutuneina, Jurkan henkilöohjaus sen sijaan sai kiitosta. *[[Elokuva-Aitta|Elokuva-Aitan]]* Valma Kivitie mainitsi Krohnin puhetyylin, ilmeet ja liikkumisen luonnollisen sujuviksi. Teatterien primadonna Mia Backman sai myönteiset arviot suorituksestaan konsulinnana. Myös Paavo Jänneksen ja Arvo Lehesmaan roolitöitä pidettiin onnistuneina.

*Tv-maailma*-lehden vuoden 2014 arviossa esitetään, että ”komedia hukkuu omaan päättömyyteensä” ja saa puolitoista tähteä.

## Lähteet
Rabii al-Lafi

**Rabii al-Lafi** (s. 24. heinäkuuta 1991) on libyalainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava al-Lafi edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Club Africainia. Hän kuului Libyan maajoukkueessa vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskilpailussa.

## Seurajoukkueura
Al-Lafi aloitti uransa Al-Ahlissa vuonna 2007. Hän pelasi seurassa neljän kauden verran, kunnes kesällä 2011 siirtyi Tunisiaan, Club Africainiin.

## Lähteet
* National Football Teams
Mestari (vuoden 1992 elokuva)

**Mestari** on Anssi Mänttärin ohjaama elokuva vuodelta 1992. Se on Mänttärin 15. pitkä elokuva ja siihenastisista kallein. Se kertoo Matti Nykästä muistuttavan huippu-urheilijan ympärillä pyörivästä ilmiöstä.

Käsikirjoitus on toimittaja Antti Arven ideoima, ja sen pohjalta Mänttäri muokkasi lopullisen käsikirjoituksen. Alkuun mäkihyppääjä oli elokuvassa keskeinen, mutta Arven ehdotuksesta keskeiseksi nousi toimittaja.

## Arviot
Aikalaisvastaanotto oli ristiriitaista. Toisaalta elokuvaa luonnehdittiin roskafilmiksi, joka rahastaa yleisöä härskisti samoilla menetelmillä, joita siinä arvostellaan. Toisaalta epäkunnioittavaa huumoria pidetään tarpeellisena.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Operaatio Freshman

**Operaatio Freshman** (keltanokka) oli liittoutuneiden operaatio natsi-Saksan ydinohjelman estämiseksi.

Operaatio Freshman käynnistyi 19. marraskuuta 1942. Tarkoituksena oli pudottaa purjelentokoneista 15 miestä operaatio Grousen miesten seuraksi. Huonossa säässä koneet syöksyivät maahan ja Gestapo (natsien poliisi) nappasi henkiin jääneet. Grousen miehillä oli parempi tuuri – he selvisivät talvesta luolan suojissa jäkälää syöden.
HMS Diomede (F16)

**HMS Diomede** (viirinumero F16) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leander-luokan fregatti.

## Valmistus

Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta Scotstounista, missä köli laskettiin 30. tammikuuta 1968. Se laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1969 ja valmistui 2. huhtikuuta 1971.

## Palvelus
Alus myytiin 1988 Pakistanille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä *Shamsheer*.

## Lähteet

*
*

### Viitteet