open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tommy Mörth

**Tommy Mörth** (s. 16. heinäkuuta 1959 Tukholma) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Sarajevon olympialaisissa 1984, missä hän saavutti pronssia, sekä vuosien 1982 ja 1983 MM-kilpailuissa. Hän voitti alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 1977.

Mörth edusti kotimaassaan Djurgårdens IF:ää kausina 1976–1988 ja voitti Ruotsin-mestaruuden vuonna 1983. Uransa loppupuolella hän edusti vielä alemmilla sarjatasoilla Malmo IF:ää kausina 1988–1990 ja Järfälla HC:ta kausina 1990–1992.

## Lähteet
Alos

**Alos** on ainakin seuraavien paikkojen nimi:

* Alos, Ranskan kunta
* Alos, Ranskan kunta
* Halos eli Alos, muinainen Kreikan kaupunki
Allendalen piirikunta

**Allendalen piirikunta** () on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 8&nbsp;688 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Allendalen kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1919.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Martina Haag

**Martina Haag** (o.s. **Uusma**; s. 9. kesäkuuta 1964 Lidingö) on ruotsalainen kirjailija, näyttelijä ja kolumnisti.

Koulunkäynti ei Martinaa nuorena kiinnostanut, mutta lukiossa oli oppiaineena pedagoginen draama, joka sai hänet kiinnostumaan teatterista. Hänestä tulikin näyttelijä, joka esiintyi näytelmissä, elokuvissa ja tv-sarjoissa. Töitä näyttelijänä ei kuitenkaan ollut jatkuvasti, vaan hän joutui ajoittain olemaan työttömänä. Lisäksi häntä harmitti laiminlyöty koulunkäynti. Haag aloittikin vähän yli kolmekymmentävuotiaana monta vuotta kestäneet opinnot Komvuxissa parantaakseen yleissivistystään.

Täytettyään 39 vuotta Haag aloitti kirjoittamisen. Tämä muutti kaiken. Työpaikoista kamppailevasta näyttelijästä tuli menestyvä kirjailija. Useista hänen kirjoistaan on myös tehty elokuvia, joissa hän on itse esittänyt pääosaa. Haag pitää ruoanlaitosta ja hän on tehnyt useita ruokakirjoja. Harrastuksenaan hän on juossut useita maratoneja. Haag esiintyi vuonna 2018 Ruotsin ''Tanssii tähtien kanssa'' -ohjelmassa, jonka nimi Ruotsissa on *Let's dance*.

Martina Haag oli naimisissa tv-persoona Erik Haagin kanssa ja heillä on neljä lasta. Liitto päättyi 18 vuoden jälkeen vuonna 2014. Perheen hajoamisesta ja avioerosta hän kirjoitti fiktiivisen kirjan *Olin niin varma meistä*. Kirja palkittiin vuoden kirjana, ja sitä myytiin pelkästään Ruotsissa yli 300 000 kappaletta.

Haagin sisko on lääkäri, kuvittaja ja kirjailija Bea Uusma.

## Teoksia
* *Meidän kotona*, (*Hemma hos Martina*, 2004)
* *Ihana ja todella rakastettu (ja töissä menee myös superhyvin)*, (*Underbar och älskad av alla (och på jobbet går det också jättebra)*, 2005)
* *Radan väärällä puolella*, (*I en annan del av Bromma*, 2009)
* *Olin niin varma meistä*, (*Det är något som inte stämmer*, 2015)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Prömpeli

**Prömpeli** () on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Opoljan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee kuusi kilometriä Opoljasta etelään. Kylässä on 60 asukasta (vuonna 2017).

Kylä mainitaan 1770-luvun kartassa. Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 siellä asui 59 venäläistä ja 54 savakkoa. Venäläiset kuuluivat Opoljan ortodoksiseen ja savakot Novasolkan luterilaiseen seurakuntaan. Kylän talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajien maaorjia.

1800-luvun lopussa Prömpeli kuului kyläkuntana Jastrebinon volostiin. Vuonna 1899 siellä oli 91 asukasta, joista 71 oli venäläisiä, 18 suomalaisia ja kaksi ”sekoittuneita”. Luterilaisia oli 15 henkeä.

Venäjän vallankumouksen jälkeen Prömpeli kuului Pustoperän kyläneuvoston. Se liitettiin Hovinkylän kyläneuvostoon vuonna 1950 ja Opoljan kyläneuvostoon vuonna 1954. Prömpelissä oli 100 asukasta vuonna 1928 ja 83 vuonna 1958.

Kylän lähellä on sijainnut Veimarin öljyliuskekaivos, jota hyödynnettiin vuoteen 1931 saakka.

## Lähteet
Julia Korpinen

**Julia Margareeta Korpinen** (s. 21. kesäkuuta 2002) on suomalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Korpinen on esiintynyt *[[Konflikti (televisiosarja)|Konflikti]]*-televisiosarjasta Annika Bergin roolista. Korpinen näytteli myös *[[Salatut elämät|Salattujen elämien]]* Anna Ihalaisena. vuosina 2019–2021. Hän näytteli myös *Salattujen elämien* *[[Kämppä tyhjänä]]* -spin-off-sarjassa vuonna 2019. Vuonna 2022 hän osallistui Selviytyjät Suomi -tositelevisiosarjan 7. tuotantokaudelle ja sijoittui ohjelmassa kolmanneksi.

Korpinen syntyi ja kasvoi Helsingissä. Hän on käynyt yläasteen Ressun peruskoulussa kansainvälisessä IB-ohjelmassa ja lukion Lauttasaaren yhteiskoulussa, josta Korpinen kirjoitti ylioppilaaksi keväällä 2020.  Korpinen on valmistunut kauppatieteiden kandidaatiksi Vaasan Yliopistosta vuonna 2025. Julia Korpinen aloitti elokuvatuottajan maisteriopinnot Columbia Universityssa New Yorkissa syksyllä 2025. 

## Filmografiaa
* *[[Salatut elämät]]* – Anna Ihalainen, 2019–2021
* *[[Kämppä tyhjänä]]* – Anna Ihalainen, 2019
* *[[Harvoin tarjolla]]* – Jamissa, 2008
* *Ceissi* – Girlie, 2020
* Selviytyjät Suomi – Oma itsensä, 2022
* *[[Konflikti (televisiosarja)|Konflikti]]* – Annika Berg, 2024

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Julia Korpinen Instagramissa
Rafael Pettersson

**Rafael Pettersson** (s. 22. joulukuuta 1976 Varsova) on puolalaissyntyinen ruotsalainen ohjaaja ja näyttelijä. Petterson opiskeli Malmön teatterikorkeakoulussa vuosina 2000–2004. Hänet tunnetaan muun muassa IT-rikostutkija John Lundqvistin roolistaan ruotsalais-tanskalaisessa televisiosarjassa ''Silta''.

## Lähteet
Risteysruudukko

**Risteysruudukko** tai **risteysruudutus** on tieliikenteenohjauksen toimenpide, jonka tarkoituksena on estää risteyksen tukkeutuminen ja ehkäistä siitä johtuvia ruuhkia. Risteysruudukko merkitään tyypillisesti keltaisella ristikkokuviolla, joka on maalattu useilla diagonaalisesti kohtaavilla viivoilla (tai vain kahdella suuren ruksin muodostavalla viivalla). Ajoneuvot eivät saa ajaa merkitylle alueelle, ellei risteyksen jälkeen ole tarpeeksi tilaa risteyksestä poistumiselle. Ainoa poikkeus on tilanne, jossa vasemmalle kääntyvä ajoneuvo väistää kohtaavaa liikennettä. 

Risteysruudukoita voidaan maalata myös muille ajoradan alueille, jotka on pidettävä vapaana paikallaan seisovasta liikenteestä. Tällaisia ovat esimerkiksi hälytysajoneuvoreittien kriittisimmät kohdat, tasoristeykset ja tonttiliittymät. 

Ensimmäiset risteysruudukot otettiin käyttöön Britanniassa vuonna 1967 onnistuneen kokeilun jälkeen Lontoossa. Risteysruudukoita käytetään monissa Euroopan maissa, kuten Suomessa, Ruotsissa, Kyproksella, Irlannissa, Maltassa, Portugalissa ja Serbiassa sekä esimerkiksi osissa Yhdysvaltoja, Hongkongissa, Filippiineillä ja Brasiliassa. 

Suomessa risteysruudukkoja kokeiltiin ensimmäistä kertaa vuosina 2004–2010 kuudessa risteyksessä Helsingissä, mutta myöhemmin kokeiluristeysten määrää lisättiin ja ruudukot maalattiin yhteensä 15 risteykseen. Koska vuoden 1981 tieliikennelaissa ei ollut risteysruudukon määritelmää, haki kaupunki poikkeusluvan ruudukkojen maalaamiseen Liikenne- ja viestintäministeriöstä. Kokeilun tulokset olivat positiivisia, ja risteysalueelle pysähtyminen väheni. Vuosina 2015–2018 risteysruudukoita kokeiltiin kolmessa risteyksessä myös Tampereella. Yhden risteysruudukon kustannus oli vuonn 2016 noin 1&nbsp;500 euroa. Vuonna 2020 voimaan astuneessa tieliikennelaissa mahdollistetaan keltaisten risteysruudukkojen käyttö. Kesällä 2021 risteysruudukot otettiin käyttöön Turussa Aninkaistenkadulla Yliopistonkadun ja Maariankadun risteyksissä.

## Liikennesäännöstö

Monissa Euroopan unionin maissa (Irlantia lukuun ottamatta) sekä esimerkiksi Australiassa ja Venäjällä liikennesääntöjen mukaan risteykseen pysähtyminen on aina kiellettyä, oli se merkitty risteysruudukolla tai ei. EU:ssa tämä koskee sivutien kanssa liikennevalo-ohjatusti risteävän päätien liikennevalojen odotusaluetta. Sääntöä noudatetaan yleisesti hyvin, tosin Saksassa harvemmin, mutta risteysruudukkoja käytetään siitä huolimatta erityisen ruuhkaherkissä risteyksissä muistuttamaan kuljettajia säännöstä ja esimerkiksi tasoristeyksissä, joissa risteykseen jumiin jääminen voi aiheuttaa onnettomuuden. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Video-opas risteysruudukolla varustetussa risteyksessä ajamiseen
Juhkomo

**Juhkomo** (, toisinaan myös Юхново, *Juhnovo*) on entinen kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Opoljan kunnassa. Se sijaitsi Kaskolovkajoen varrella viisi kilometriä Opoljasta lounaaseen.

Jamskovitsan kyläkuntaan kuulunut Juhkomon uudisasutus mainitaan 1800-luvun lopussa. Vuonna 1899 siellä oli 11 asukasta, jotka kaikki olivat luterilaisia suomalaisia. He kuuluivat Novasolkan seurakuntaan.

Opoljan kyläneuvostoon kuulunut kylä mainitaan vielä vuoden 1966 kyläluettelossa. Myöhemmissä hakuteoksissa sitä ei enää esiinny.

## Lähteet
Utetskoje (järvi Pihkovan alueella)

**Utetskoje** tai lyhyemmin **Utets** () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pihkovan piirissä. Venäjän kielessä sana *Утечь* tarkoittaa vuotaa tai valua pois.

## Maantietoa
Järvi on 700 metriä pitkä, 450 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 24 hehtaaria. Järvi on pyöreä ja saareton. Sen keskisyvyys on 3,2 metriä, ja sen syvänteessä on 7,5 metriä vettä. Järvi sijaitsee laajan suoalueen keskellä, ja vain järven kaakkoispäässä kasvaa metsää. Järvi on autio, mutta sen eteläpuolella kulkee tie, joka johtaa itäpuolella sijaitsevaan kuihtuneeseen Jevsejevon () kylään ja seuraavaan vireään Zabrodjen () kylään.

## Luontoarvoja
Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, ruutana, sorva, kiiski, lahna ja mutakala. Järvellä on mutapohja, ja sen matalat rannat ovat hiekkapohjaiset, jossa niiden pohjalle on paikoitellen laskeutunut mutaa. Soisilla rannoilla kasvaa turvetta hetteiköksi, joka toisinaan irtoaa turvelautoiksi. Rannalle pääseminen on hetteikön vuoksi vaikeaa.

## Vesistösuhteita
Utetskoje sijaitsee Tolban sivujoen Drozduhan () valuma-alueella. Tolba laskee Peipsijärveen, jonka Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Järveen laskee puro, joka saapuu sinne idästä. Ilmakuvista näyttää siltä, että se alkaa Mališevskojesta (), johon laskee vielä muutamia latvaojia. Järven valuma-alueen koko on tämän vuoksi 12,4 neliökilometriä. Karttojen mukaan järvi vaikuttaisi sijaitsevan Tolban sivujokien Šumilkan () ja Drozdihan vedenjakajalla ja samalla laajalla suoalueella. On siis todennäköistä, että järvellä on kaksi laskuojaa. Järven pohjoispäästä alkaa oja, joka yhtyy Tolbaan 1,6 kilometrin päässä luoteessa. Toinen oja alkaa järven eteläpäästä ja se yhtyy Drozduhan sivu-uomaan 1,4 kilometriä etelässä. Näin ollen järvi on bifurkaatiojärvi.

## Huomautuksia

## Lähteet
Zabrodskoje (järvi Pihkovan alueella)

**Zabrodskoje** tai **Homutovskoje** () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pihkovan piirissä.

## Maantietoa
Järvi on 1,9 kilometriä pitkä, alle 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 12,8 hehtaaria. Sen keskisyvyys on 2 metriä ja sen syvänteessä on 5,3 metriä vettä. Järvi on saareton. Järvi on ollut peltomaiden ja kosteikkojen ympäröimä, mutta nykyään osa peltomaista on vajaassa viljelyssä ja loput ovat pusikoitumassa. Eteläpuolisella peltoaukealla sijaitsee enää muutaman talon kylä Zabrodje () ja saman tien varrella idässä virkeämpi kylä Gverzdon (). Täällä tie yhtyy Serjodkan () kirkonkylälle johtavaan tiehen.

## Luontoarvoja
Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, ruutana, sorva ja kiiski, sekä jokirapua, jota tavataan niukasti. Järvi on mutapohjainen, mutta rantavedessä voi olla muta-, savi- tai hiekkapohja. Rannat ovat soistuneilla rannoilla loivat, mutta toisaalla esiintyy jyrkkiäkin rantoja.

## Vesistösuhteita
Zabrodskoje sijaitsee Tolban sivujoen Šumilkan () valuma-alueella ja järven laskuoja yhtyy Šumilkaan aivan sen alajuoksulla. Tolba laskee Peipsijärveen, jonka Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Järvi sijaitsee Tolban sivujokien Šumilkan ja Drozdihan () vedenjakajavyöhykkeellä, mikä selittää sen pienen valuma-alueen pinta-alan 0,28 neliökilometriä. Ilmakuvissa siihen tulee pieniä ojia lähialueelta ja sen pohjoispäässtä alkaa laskuoja, joka virtaa pohjoiseen päin. Se yhtyy Šumilkaan tämän alajuoksulla.

## Huomautuksia

## Lähteet
Juho Määttälä

**Juho Määttälä** on suomalainen  uransa lopettanut pesäpalloilija. Määttälä pelasi Superpesistä kaudet 2008-2016. Hänen joukkueensa olivat Vimpelin Veto, Joensuun Maila ja Jyväskylän Kiri. Määttälä kuului Lehdistön joukkueeseen Liitto-Lehdistö-ottelussa vuonna 2011. Hän pelasi sisäpelissä vaihtajana.

Määttälä pelasi urallaan 182 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi kymmenen kunnaria ja 22 tavallista juoksua, toi 158 juoksua ja keräsi 761 kärkilyöntiä. Määttälä pelasi urallaan 15 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän löi yhden tavallisen juoksua, toi 12 juoksua ja keräsi 57 kärkilyöntiä. Määttälä pelasi urallaan seitsemän Superpesiksen alempaa pudotuspeliottelua. Näissä hän löi yhden tavallisen juoksun, toi kolme juoksua ja keräsi 21 kärkilyöntiä. Määttälä pelasi urallaan kolme Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja yhden tavallisen juoksun, toi neljä juoksua ja keräsi 17 kärkilyöntiä.

## Lähteet
Kim Un-Su

**Kim Un-Su** (; s. 1972 Busan, Etelä-Korea) on eteläkorealainen kirjailija.  Hänen teostensa henkilöt ovat usein vieraantuneita, yksinäisiä miehiä ja naisia. Kim Un-Sulla on yliopistotutkinto korealaisesta kirjallisuudesta. Hänen ensimmäinen novellinsa ilmestyi vuonna 2002.

Kim Un-Sunin teoksista on suomennettu teos "Tappajat", vuonna 2019. Koreassa se ilmestyi vuonna 2010. Se kertoo Soulissa asuvasta palkkamurhaajasta, joka erehtyy poikkeamaan saamistaan määräyksistä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://mummomatkalla.blogspot.com/2019/10/un-su-kim-tappajatthe-plotters-ex-libris.html
Kristel

**Kristel** on naisen etunimi, joka pohjautuu nimeen Kristiina. Kristelin nimipäivää vietetään Suomessa ja Virossa 24. heinäkuuta. Suomessa nimi sisältyy vain suomenruotsalaiseen nimipäiväkalenteriin.  

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Kristel on vuoteen 2025 mennessä ollut Suomessa etunimenä noin 500 naisella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Kristel (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Berkeleyn piirikunta (Etelä-Carolina)

**Berkeleyn piirikunta** () on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 227&nbsp;907 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Moncks Cornerin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1882.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bheki Mseleku

**Bheki Mseleku** (3. maaliskuuta 1955 Durban – 9. syyskuuta 2008 Lontoo) oli eteläafrikkalainen jazzmuusikko. Hän toimi pianistina, saksofonistina, kitaristina ja laulajana. Hän oli itseoppinut.

Mseleku aloitti pianonsoiton varhain perhepianolla. Vuonna 1975 hän aloitti rhythm & blues -urkujen soiton Johannesburgissa ja liittyi sitten multi-instrumentalisti Philip Tabanen Malombo-yhtyeeseen. Mseleku asui Tukholmassa vuosina 1980–1983 ja muun muassa soitti satunnaisesti Don Cherryn kanssa. Hän myös vieraili Englannissa ennen asettumistaan Lontooseen 1980-luvun puolessavälissä. Ura alkoi edetä Lontoossa, jossa Mseleku pääsi yhteistyöhön muiden muassa Chris McGregorin, Louis Moholon, Courtney Pinen, Steve Argüellesin ja Marvin Smithin kanssa. Mseleku päätti kuitenkin vetäytyä parin vuoden tauolle, jolloin opetti satunnaisesti ja keskittyi mietiskelyyn buddhalaisessa temppelissä. 

Vuonna 1992 Mseleku teki sopimuksen World Circuit -yhtiön kanssa *Celebration*-debyyttialbuminsa julkaisua varten. Hän levytti myös livenä vuoden 1992 esiintymisen Bathin kansainvälisellä musiikkifestivaalilla ja teki tästä *Meditations*-levyn. Vuonna 1993 Mseleku siirtyi Verve-yhtiön leipiin. Ilmestyi *Timelessness*-albumi, jossa mukana esiintymässä ovat Abbey Lincoln, Joe Henderson, Pharoah Sanders ja Elvin Jones. Mseleku teki yhteistyössä Charlie Hadenin ja Billy Higginsin kanssa trioalbumin *Star Seeding* (1995) sekä Jonesin ja Ravi Coltranen kanssa albumin *Beauty of Sunrise* (1995).

Mseleku oli jälleen Lontoossa vuonna 2006, mutta hänen vaikea diabeteksensa haittasi uraa ja alkoi pahentua keväällä 2008. Mseleku oli aikeissa palata Etelä-Afrikkaan konsertoimaan, mutta kuoli diabeettisiin komplikaatioihin Lontoossa syyskuussa 2008. Mselekun omaisten joukossa olivat muiden muassa seitsemän lasta.

Mseleku vaali hengellisiä uskomuksia, joiden mukaan hän oli jo aiemmin elänyt muusikkona ja saisi myös kuolemansa jälkeen elää uudenlaisessa musiikillisessa maailmassa.

## Lähteet
Aleksander Matrosoff

**Aleksander Ivanovitš Matrosoff** (6. syyskuuta 1858 – 23. maaliskuuta 1946) oli suomenvenäläinen Helsingissä vaikuttanut kauppaneuvos ja kauppias.

Matrosoffin vanhemmat olivat puutarhamestari Ivan Timofejevitš Matrosoff (1825–1888) ja Eudokia Matrosoff. Matrosoffin isä saapui perheineen Helsinkiin Jaroslavista Venäjältä 1860-luvun puolivälissä ja hän harjoitti sitten Helsingissä tarhaviljelyä. Aleksander Matrosoff meni aluksi sotilasuralle ja hän palveli Venäjän armeijassa aliupseerina. Vapauduttuaan armeijasta hän haki lupaa aloittaa kauppatoiminta Helsingissä. Hänelle myönnettiin kauppa-oikeus 1888 ja hän sai Suomen kansalaisuuden 1898.

Vuonna 1898 Aleksander Matrosoff ja hänen veljensä Nikolai Matrosoff perustivat toiminimen *Bröder Matrosoff*. He ostivat kauppias J. Koroleffin vuonna 1843 perustaman siirtomaatavara- ja viljakauppayrityksen ja jatkoivat sen toimintaa uudella nimellä. Nikolai Matrosoff vastasi yhtiön rahoituksesta ja Aleksander Matrosoff hoiti itse liikettä. Veljesten yhteistyö jatkui vuoteen 1914 saakka jolloin Nikolai Matrosoff vetäytyi pois yhtiöstä. Aleksander Matrosoff jatkoi yhtiön toimintaa vuoteen 1917 saakka. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1915.

Aleksander ja Nikolai Matrosoff olivat mukana perustamassa vuonna 1918 Helsingin Venäläistä Kauppiasyhdistystä. Aleksander Matrosoff toimi yhdistyksen puheenjohtajana 1930–1934. Hän oli myös Pyhän Kolminaisuuden kirkon isännöitsijänä 1907–1922 ja Helsingin ortodoksisen seurakunnan hoitokuntakuratorion rahastonhoitajana.

## Lähteet
Haag (täsmennyssivu)

**Haag** voi tarkoittaa seuraavia:

## Paikannimenä
* Haag, alankomaalainen kaupunki

## Sukunimenä
* Anna Haag (s. 1986), ruotsalainen maastohiihtäjä
* Babette Haag (s. 1967), saksalainen lyömäsoittaja
* Hilary Haag (s. 1972), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä
* Martina Haag (s. 1964), ruotsalainen kirjailija, näyttelijä ja kolumnisti
* Theodor Haag (1901–1956), saksalainen maahockeypelaaja
Nikolai Matrosoff

**Nikolai Ivanovitš Matrosoff** (1854 Jaroslavin kuvernementti, Venäjä – 4. marraskuuta 1938 Helsinki) oli suomenvenäläinen Helsingissä vaikuttanut kauppaneuvos ja kauppias.

Matrosoffin vanhemmat olivat puutarhamestari Ivan Timofejevitš Matrosoff (1825–1888) ja Eudokia Matrosoff. Matrosoffin isä saapui perheineen Helsinkiin Jaroslavista Venäjältä 1860-luvun puolivälissä ja hän harjoitti sitten Helsingissä tarhaviljelyä. Nikolai Matrosoff aloitti uransa 1880-luvulla jauho- ja siirtomaatavarakauppiaana. Hän toi 1880- ja 1890-luvuilla höyrylaivoilla Pietarista Helsinkiin suuria määriä vehnä- ja ruisjauhoja ja hän toi myös muita kulutustavaroita ja elintarvikkeita. Vuonna 1890 Fiskars Ab:n toimitusjohtaja Albert von Julin nosti oikeusjutun Matrosoffia sekä kahta muuta kauppiasta vastaan plagioitujen tuotteiden myymisestä. Kauppiaat olivat myyneet saksalais- ja venäläisvalmisteisia veitsiä *Finskars*-tuotemerkillä joka muistutti erehdyttävästi Fiskarsin tuotemerkkiä. Oikeus tuomitsi Matrosoffin ja muut kauppiaat maksamaan sakkoja ja Fiskarsin oikeudenkäyntikulut.

Vuonna 1898 Nikolai Matrosoff ja hänen veljensä Aleksander Matrosoff perustivat toiminimen *Bröder Matrosoff*. He ostivat kauppias J. Koroleffin vuonna 1843 perustaman siirtomaatavara- ja viljakauppayrityksen ja jatkoivat sen toimintaa uudella nimellä. Nikolai Matrosoff vastasi yhtiön rahoituksesta ja Aleksander Matrosoff hoiti itse liikettä. Veljesten yhteistyö jatkui vuoteen 1914 saakka jolloin Nikolai Matrosoff vetäytyi pois yhtiöstä. Aleksander Matrosoff jatkoi yhtiön toimintaa vuoteen 1917 saakka. Nikolai Matrosoff sai kauppaneuvoksen arvon 1911.

Aleksander ja Nikolai Matrosoff olivat mukana perustamassa vuonna 1918 Helsingin Venäläistä Kauppiasyhdistystä. Nikolai Matrosoff toimi yhdistyksen puheenjohtajana lyhyen aikaa 1938. Hän oli myös Uspenskin katedraalin isännöitsijänä 1907–1929. Veljekset Nikolai, Aleksander ja Nestor Matrosoff lahjoittivat vuonna 1916 pääoman Helsingin ortodoksisen seurakunnan stipendirahastolle, kun oli kulunut 50 vuotta Matrosoffin perheen tulosta Helsinkiin. 

Nikolai Matrosoff pystytti Espoon Nuottaniemestä vuonna 1899 ostamalleen maa-alueelle mansardikattoisen huvilan, jonka hän oli tuonut 1914–1915 tienoilla Karjalan kannakselta Viipurin-Terijoen tienoilta. Hän myi tontin huviloineen vuonna 1926 insinööri Georg Masalinille. Matrosoffin huvila siirtyi 1990 Espoon kaupungin omistukseen ja peruskorjauksen jälkeen se vuokrattiin Espoon Pursiseuralle. Huvilassa on toiminut 2000-luvun alusta kesä- ja tilausravintola Villa Pentry.

## Lähteet
Thomas Åhlén

**Thomas Åhlén** (s. 8. maaliskuuta 1959 Gävle) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta vuonna 1984 Sarajevon olympialaisissa, joissa hän saavutti pronssia, ja Kanada-cupissa, jossa hän saavutti hopeaa. Hän voitti alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 1977.

Åhlén siirtyi vuonna 1977 Hofors IK:sta Ruotsin pääsarjaan, jossa hän edusti Leksands IF:ää kausina 1977–1979, Skellefteå AIK:ta kausina 1979–1985 ja solnalaista AIK:ta kausina 1985–1990. Kaudella 1984–1985 hän oli liigan jäähytilaston ykkönen. NHL-seura Los Angeles Kings varasi Åhlénin vuoden 1983  kymmenennellä kierroksella 187. varausvuorolla mutta Åhlén ei koskaan pelannut NHL:ssä.

Thomas Åhlénin isä Valter Åhlén on jääkiekon maailmanmestari vuodelta 1957.

## Lähteet
Klas Lindström

**Klas Artur Lindström** (27. lokakuuta 1920 Tukholma – 2. kesäkuuta 2009 Härryda) oli ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Sankt Moritzin talviolympialaisten 1948 jääkiekkoturnauksessa.

## Lähteet
Göte Wälitalo

**Göte Wälitalo** (s. 18. heinäkuuta 1956 Kiiruna) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän saavutti Sarajevon olympialaisissa 1984 olympiapronssia mutta menetti ennen mitalisarjaa ykkösmaalivahdin paikan Rolf Ridderwallille tehtyään pahan virheen tasapeliin päättyneessä ottelussa Länsi-Saksaa vastaan ja päästettyään nopeasti kolme maalia ottelussa Neuvostoliittoa vastaan. Hän edusti Ruotsia myös kahdessa Kanada-cupissa ja kaksissa MM-kilpailuissa ja saavutti hopeaa vuoden 1984 Kanada-cupissa.

Wälitalo edusti kotimaassaan Kiruna AIF:ää kausina 1973–1980 ja IF Björklöveniä kausina 1980–1988. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuonna 1987.

Göte Wälitalon poika Daniel Wälitalo on pelannut maalivahtina Ruotsin toisella sarjatasolla sekä Norjan ja Valko-Venäjän pääsarjoissa.

## Lähteet
Idänpernaruoho

**Idänpernaruoho** (*Sisymbrium orientale*) on ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimoon, pernaruohojen (*Sisymbrium*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yksivuotinen ruohovartinen kasvi, jonka tunnusomaisia piirteitä ovat suuret ja kalvaankeltaiset kukat, pitkät ja kapeat lidut, pehmeä ja harmahtava karvoitus sekä ehyet ylälehdet. Idänpernaruoho muistuttaa unkarinpernaruohoa (*Sisymbrium altissimum*), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan varren karvoituksen sekä varren ylälehtien, verholehtien ja litujen ulkonäön perusteella.

Idänpernaruoho voi kasvaa noin 60 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on yleensä runsaasti haaroittunut ja harvakarvainen. Varren karvat ovat pehmeitä ja varsi on karvoituksen myötä hieman harmahtava. Lehdet ovat lyhytruotisia. Alimmat lehdet ovat muodoltaan pariliuskaisia ja lehtien päättöliuska on melko suuri. Ylimmät lehdet ovat suikeita ja ehyitä. Idänpernaruohon kukat ovat melkein senttimetrin levyisiä. Kukkien terälehdet ovat kalvaankeltaisia ja verholehdet ovat karvaisia sekä teräväkärkisiä. Idänpernaruoho kukkii kesä–heinäkuussa. Hedelminä olevien litujen asento vaihtelee sivulle siirottavasta ylöspäin, lähes varrenmyötäisesti suuntautuneisiin. Lidut voivat olla lähes kymmenen senttimetriä pitkiä ja niissä on noin yhden senttimetrin pituinen hedelmäperä. Paksuudeltaan lidut ovat suunnilleen samanpaksuisia kuin niiden hedelmäperätkin.

Idänpernaruoho on kotoisin itäisestä Etelä-Euroopasta, mutta sitä on tavattu myös Ruotsissa ja Suomessa. Täällä idänpernaruoho kasvaa kuivilla paikoilla satamissa ja ratapihoilla. Suomessa idänpernaruohoa on tavattu silloin tällöin eri puolilta maata.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Idänpernaruoho (''Sisymbrium orientale'')
* JSTOR Global Plants: ''Sisymbrium orientale'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Sisymbrium orientale'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Sisymbrium orientale'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Sisymbrium orientale'' 
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): ''Sisymbrium orientale'' 
* Flora of China: ''Sisymbrium orientale''
Liperin Mylly

**Liperin Mylly** oli vuonna 1906 toimintansa aloittanut mylly Pohjois-Karjalassa Liperin kirkonkylässä, Kirkkolahden rannalla. Sen omisti Osuuskunta ItäMaito vuoteen 2019, jolloin sen omistajiksi tulivat Anne Vänskä ja Kari Huikuri. Myllyn tuhouduttua aluetta kehitetään muuhun käyttöön.

Mylly valmisti luomutuotteita 1990-luvulta lähtien. Niihin kuuluivat luomujauhot, -suurimot ja -rehut.

## Tulipalot
Mylly on palanut kolme kertaa. Vuonna 1927 tuli tuhosi suuren osan myllyä. Kun rauha palasi sotien päätyttyä, myllyn toiminta kehittyi hyvin vuoteen 1961, jolloin syttynyt tulipalo tuhosi myllyn täydellisesti. Toiminta kuitenkin jatkui nopeasti, kun tilat saatiin rakennetuksi. Kolmas tulipalo tuhosi myllyn 5. kesäkuuta 2020, eikä sen toiminta jatku enää.

## Nykytilanne
Nimen Liperin Mylly käyttö jatkuu myllytoiminnan päätyttyä. Liperin keskustassa Kirkkolahden alueella olevan 2,3 hehtaarin suuruisen alueen kehittämistä suunnitellaan osakeyhtiömuodossa, ja kaavamuutos on vireillä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Liperin Myllyn sivusto
* Liperin mylly uuden vaiheen edessä. Liperi.fi
* Anne Vänskä tarttui kahdesti palaneen myllyn ohjaksiin, Yle.fi, uutiset, 25.10.2020
Norlanninruotsi

**Norlanninruotsi** (ruotsiksi *norrländska mål*) on yksi ruotsin kielen kuudesta murrealueesta. Norlanninruotsia puhutaan Norlannin pääalueella Ruotsissa poislukien Gästriklandin maakunta ja eteläinen Hälsingland, joissa puhutaan sveanmaanruotsin murteita. Jotkin Norjan rajan vastaiset murteet ovat hyvin lähellä Norjassa puhuttavia norjan kielen murteita.

Lähes jokaisella pienellä paikkakunnalla on perinteisesti ollut oma erottuva murre, mutta isommilla paikkakunnilla on luonnollisesti ollut suurempi kielellinen vaikutus. Vaikka muuttamisen ja liikkumisen seurauksena murteet ovat sekoittuneet, on murteissa säilynyt niille ominaisia piirteitä. Osa murteista on jo hävinnyt, kun taas osaa niistä opetetaan sukupolvelta toiselle ja tutkitaan ja dokumentoidaan tarkasti.

## Luokittelu

norlanninruotsi (norrländska mål)
:* kalixinruotsi (kalixmål)
::* alakainuunruotsi 
::* ylikainuunruotsi 
:* luulajanruotsi (lulemål)
::* alaluulajanruotsi 
::* yläluulajanruotsi 
::* råneånruotsi 
:* piitimenruotsi (piteåmål)
:* nybyggarinruotsi (nybyggarmål)
::* kiirunanruotsi
:* pohjoislänsipohjanruotsi (nordvästerbottniska mål)
::* skelleftenruotsi (skelleftemål)
:* etelälänsipohjanruotsi (sydvästerbottniska mål)
:* länsipohjan ja ångermanlandin välimurteet
:* ångermanlandinruotsi (ångermanländska mål)
::* vilhelminanruotsi
:* medelbadinruotsi (medelpadsmål)
:* jämtlandinruotsi (jämtmål, jämtska) (piirteitä norjasta)
:* hogdalinruotsi (hogdalsmål)
:* hälsinglandinruotsi (hälsingemål)
::* hasselinruotsi
::* forsanruotsi

## Aiheesta muualla
* Institutet för språk och folkminnen: Dialekter
* Institutet för språk och folkminnen: Lyssna på dialekter

## Lähteet
# Institutet för språk och folkminnen: Dialekter. (viitattu 6.6.2020) (ruotsiksi)
# Institutet för språk och folkminnen: Dialekter i skolan . (viitattu 6.6.2020) (ruotsiksi)
# Institutet för språk och folkminnen: Fakta om dialekter . (viitattu 6.6.2020) (ruotsiksi)

### Viitteet
Christel

**Christel** on naisen etunimi. Se on Kristiina-nimen saksalaisperäinen muunnos.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Christel on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa etunimenä noin 870–880 naisella. Suomenruotsalaiseen nimipäiväkalenteriin on otettu Christelin sijaan nimiasu Kristel.    

## Tunnettuja Christelejä
* Christel Alsos (s. 1984), norjalainen muusikko
* Christel Goltz (1912–2008), saksalainen oopperalaulaja
* Christel Holch (1886–1969), tanskalainen näyttelijä
* Christel Lee (s. 1990), yhdysvaltalainen viulisti
* Christel Liljeström (s. 1960), suomalainen poliitikko
* Christel Pascal (s. 1973), ranskalainen alppihiihtäjä
* Christel Raunio (s. 1969), suomalainen poliitikko
* Christel Roosberg, *Chisu* (s. 1982), suomalainen muusikko
* Christel Rönns (s. 1960), suomalainen kirjailija ja kuvittaja
* Christel Sundqvist (s. 1970), suomalainen kirjailija

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Christel (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Suomen Kuljetustyöntekijäin Liitto

**Suomen Kuljetustyöntekijäin Liitto** (SKL) oli vuosina 1912–1921 toiminut ammattiliitto. SKL kuului Suomen Ammattijärjestöön. Liitto julkaisi lehteä *[[Kuljetustyöläinen]]*.

Liitto perustettiin syksyllä 1912, kun Suomen Satama- ja Vesiliikennetyöntekijäin Liitto lopetti toimintansa. SVTL:n yhdistysten lisäksi mukaan tuli ajurien, varastotyöntekijöiden, merimiesten ja lämmittäjien osastoja. Vuonna 1913 liittoon liittyi liiketyöläisten osastoja ja myöhemmin myös rautatieläisiä. Autonkuljettajien ensimmäinen osasto muodostettiin 1914.

Vuonna 1917 liitto kasvoi nopeasti. Uusina ryhminä SKL:ään liittyivät vakuutusasiamiehet sekä puhelinlaitosten ja palokuntien työntekijät. Jäsenryntäys johti kuitenkin myös hajoamiseen. Liiketyöntekijät irtautuivat toukokuussa perustaen Liiketyöväen Liiton. Ajurit erosivat ja perustivat Suomen Ajurien Liiton heinäkuussa. Merimiesten erottua muodostettiin Suomen Merimiesten ja Lämmittäjäin Unioni 1920.

Sisällissodan jälkeen ammatillinen järjestäytyminen oli yleisesti ottaen lamassa, mutta satamatyöläiset muodostivat poikkeuksen. Järjestäytymisaste nousi sotaa edeltävälle tasolle jo 1919. SKL toteutti laajoja satamalakkoja, jotka olivat välitön syy muun muassa lakonmurtajajärjestö Vientirauhan perustamiseen. Lakot ja niissä kärsityt tappiot syvensivät työväenliikkeen suuntausten välisiä riitoja.

Liittoa johtivat Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen järjestäytyneet kommunistit ja vasemmistososialistit. Vuonna 1921 SKL erosi Kansainvälisestä kuljetustyöväen liitosta (ITF) pyrkiessään seuraamaan Profinternin linjauksia. Eron toteutuessa Profintern oli tosin jo muuttanut käsityksiään.

Vuonna 1921 SKL, Suomen Sahateollisuustyöväen Liitto ja Suomen Tehdas- ja Sekatyöväen Liitto yhdistyivät muodostaen Suomen Saha-, Kuljetus- ja Sekatyöväen Liiton. Alojen keskittämisestä yhteen liittoon oli keskusteltu jo pidemmän aikaa. Kyseisissä liitoissa oli runsaasti kausityöläisiä, jotka vaihtoivat alaa muutaman kuukauden välein joutuen samalla vaihtamaan liittoa. Aloista riippumatta vastassa olivat usein samat monialayhtiöt.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Kuljetustyöläinen''-lehdet 1913–1917 (Kansalliskirjasto)
Porvoon keskustan rautatieasema

**Porvoon keskustan rautatieasema** (, , ratakm 62+934) oli pieni rautatieasema Porvoossa. Se sijaitsi Porvoonjoen länsirannalla vanhaakaupunkia vastapäätä kohdassa, jossa Mannerheiminkadun silta ylittää joen.

Asema avattiin liikenteelle 28. toukokuuta 1961. Se sijaitsi alun perin hieman etelämpänä, ratakilometrillä 62+978. Joen rannassa sijainneella asemalaiturilla oli asemarakennus, jossa oli lipunmyyntitoimisto ja pieni odotussali. Aseman eteläpuolella rata jatkui joen vartta pitkin Porvoon konepajalle, joka nykyisin tunnetaan Taidetehtaana.

Jo muutaman vuoden kuluttua aseman rakentamista luonnehdittiin ”suureksi ja kalliiksi erehdykseksi” sen jäätyä vähäiselle liikenteelle. Tästä huolimatta asema pysyi käytössä, kunnes koko Porvoon radan henkilöliikenne lakkautettiin 31. toukokuuta 1981. Asema palasi liikennekäyttöön osana Porvoon museorautatietä 29. toukokuuta 1994.

Museorautatieyhdistys siirsi asemaa etelään Länsirannan puistoon joen ylittävän kävelysillan viereen. Asemalaituriksi siirrettiin kuormauslaituri läheiseltä Hankkijan varastolta, jonne johti sivuraide. Asema jouduttiin kuitenkin siirtämään takaisin alkuperäiselle paikalleen, kun raideyhteys Mannerheiminkadun sillalta etelään katkaistiin syksyllä 2000 Länsirannan puutaloalueen rakentamisen vuoksi. Asema siirrettiin viimeiselle paikalleen joitakin kymmeniä metrejä alkuperäisen paikan pohjoispuolelle 8. tammikuuta 2005.

Rata Porvoon asemalta Porvoon keskustan asemalle purettiin joulukuussa 2006 pysäköintialueen laajennuksen ja kävelybulevardin tieltä. Virallisesti Porvoon keskustan asema lakkautettiin 3. kesäkuuta 2007.

## Lähteet
William Löfqvist

**William Löfqvist** (12. huhtikuuta 1947 Gävle – 23. lokakuuta 2016 Gävle) oli ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Lake Placidin olympialaisissa 1980 ja kolmissa MM-kilpailuissa, ja niissä hän saavutti yhden olympiapronssin, yhden MM-hopean ja kaksi MM-pronssia.

"Wille" Löfqvist siirtyi vuonna 1968 Strömsbro IF:stä pääsarjajoukkue Brynäs IF:ään, jota hän edusti pelaajauransa loppuun, kauteen 1982–1983 saakka. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1970, 1971, 1972, 1976, 1977 ja 1980. Hänet palkittiin Ruotsin parhaana pelaajana Guldpuckenilla vuonna 1972.

## Lähteet
Eteläiset ruotsin murteet

**Eteläiset ruotsin murteet** (ruotsiksi *sydsvenska mål*) on yksi ruotsin kielen kuudesta murrealueesta. Eteläisiä ruotsin murteita puhutaan Skånen ja Blekingen maakunnissa sekä eteläisessä Hallandissa ja eteläisessä Smålandissa Götanmaan pääalueella Etelä-Ruotsissa. Murteet ovat lähellä tanskan kieltä.

## Luokittelu
eteläiset ruotsin murteet (sydsvenska mål) 
:* blekingenruotsi
:* hallandinruotsi (piirteitä götanmaanruotsista)
:* listerlandetinruotsi
:* skånenruotsi (ruotsiksi *skånska*)

## Katso myös
* Ruotsin kieli
* Tanskan kieli
* Ruotsin murteet
* Skånenruotsi

## Aiheesta muualla
* Institutet för språk och folkminnen: Dialekter
* Institutet för språk och folkminnen: Lyssna på dialekter

## Lähteet
# Institutet för språk och folkminnen: Dialekter. (viitattu 7.6.2020) (ruotsiksi)
# Institutet för språk och folkminnen: Dialekter i skolan . (viitattu 7.6.2020) (ruotsiksi)
# Institutet för språk och folkminnen: Fakta om dialekter . (viitattu 7.6.2020) (ruotsiksi)

### Viitteet
Anders Bergman

**Anders Bergman** (6. elokuuta 1963 Bollnäs – 25. syyskuuta 2024) oli ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän kuului Ruotsin maajoukkueeseen Calgaryn olympialaisissa 1988, Wienin MM-kilpailuissa 1987 ja Kanada-cupissa 1987 mutta ei saanut missään niistä peliaikaa vaan jäi kolmannen maalivahdin rooliin.

Bergman edusti kotimaansa pääsarjassa MoDo AIK:ta kausina 1982–1988 ja Färjestad BK:ta kausina 1988–1994. Hän saavutti Elitserienissä hopeaa vuosina 1990 ja 1991.

## Lähteet
Cherokeen piirikunta (Etelä-Carolina)

**Cherokeen piirikunta** () on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 57&nbsp;300 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Gaffneyn kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1897.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bengt Lundholm

**Bengt Lundholm** (s. 4. elokuuta 1955 Falun) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Lake Placidin olympialaisissa 1980, missä hän saavutti pronssia mutta jäi ratkaisupeleissä vaihtopelaajaksi, Kanada-cupissa 1981 ja neljissä MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden MM-hopean ja kaksi MM-pronssia. Sekä vuoden 1977 että vuoden 1978 MM-turnauksessa hän teki viisi maalia.

Lundholm siirtyi Falu IF:stä vuonna 1973 pääsarjajoukkue Leksands IF:ään, jota hän edusti neljä kautta ja jossa hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuonna 1975. Kausina 1977–1981 ja 1985–1987 hän pelasi AIK:ssa. WHA-seura Winnipeg Jets varasi Lundholmin vuoden 1975 varaustilaisuuden 13. kierroksella 166. varausvuorolla. Lundholm siirtyi Winnipegiin vuonna 1981 joukkueen pelatessa NHL:ssä. Viiden kauden aikana Lundholm pelasi NHL:ssä 275 runkosarjaottelua, joissa hän teki 48 maalia ja antoi 95 maalisyöttöä, sekä 14 pudotuspeliä, joissa hän teki kolme maalia ja sai neljä syöttöpistettä.

## Lähteet
Lennart Norberg

**Lennart Norberg** (s. 21. tammikuuta 1949 Härnösand) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Lake Placidin olympialaisissa 1980 ja kolmissa MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden olympiapronssin, yhden MM-hopean ja yhden MM-pronssin.

Norberg edusti kotimaassaan Timrå IK:ta kausina 1967–1979 ja IF Björklöveniä kausina 1979–1982.

## Lähteet
Kirjallisuusvuosi 1800

**Kirjallisuusvuosi 1800** käsittelee vuoden 1800 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Irlantilaisen Maria Edgeworthin romaani *Castle Rackrent* ilmestyi anonyyminä. Teosta pidetään liioittelevan kerronnan edelläkävijänä.
* Yhdysvaltain Kongressin kirjasto perustettiin Washingtonissa.
* Ludwig van Beethovenin ensimmäinen sinfonia ensiesitettiin Wienissä.
* Vuonna 1799 syntynyt Ruotsin tuleva kuningas sai nimen Oskar I. Sen seurauksena etunimi Oskar alkoi nopeasti yleistyä Pohjoismaissa. Nimen valitsi hänen kumminsa Napoleon *[[Ossianin laulut|Ossianin lauluissa]]* mainitun Oscurin mukaan.

## Julkaisuja
* Robert Bloomfield &ndash; *The Farmer's Boy* (kuvittajana Thomas Bewick)
* Maria Edgeworth &ndash; *Castle Rackrent : an Hibernian Tale*
* Mihail Heraskov &ndash; Царь, или Освобождённый Новгород (*Tsaari tai vapautettu Novgorod*)
* Markiisi de Sade &ndash; *Les crimes de l'amour : Nouvelles héroïques et tragiques*
* Friedrich Schiller &ndash; Maria Stuart
* Ulrika Widström &ndash; *Dalkarlarne : saga*

## Palkintoja

## Lähteet
Leif Holmgren

**Leif Holmgren** (s. 25. toukokuuta 1953 Kiiruna) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Lake Placidin olympialaisissa 1980, missä hän saavutti pronssia ja pelasi joukkueensa ykkösketjussa Mats Näslundin ja Mats Åhlbergin kanssa, ja kolmissa MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden MM-pronssin.

Holmgren siirtyi 18-vuotiaana solnalaisseura AIK:hon ja sitä hän edusti vuoteen 1986 saakka lukuun ottamatta kautta 1984–1985, jolloin hän pelasi Vallentuna BK:ssa. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1982 ja 1984.

Holmgren toimi AIK:n päävalmentajana kausina 1991–1993. AIK on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa 18.

## Lähteet
Pretty Yende

**Pretty Yende** (s. 6. maaliskuuta 1985 Piet Retief) on eteläafrikkalainen sopraano.

Yende aloitti lapsena laulamisen kirkossa, mutta tutustui oopperaan vasta kuultuaan 16-vuotiaana televisiossa pätkän Léo Delibesin *[[Lakmé]]*-oopperan kukkaisduetosta. Hän päätti tutustua aiheeseen ja innoittui vaihtamaan kirjanpitokoulutuksen stipendin mahdollistamiin opintoihin Etelä-Afrikan musiikkikorkeakoulussa. Yenden opettajana siellä toimi Virginia Davids.

Yende teki ammattimaisen oopperadebyyttinsä Latvian kansallisteatterissa Micaëlan roolissa *[[Carmen]]issa* (Georges Bizet). Vuonna 2011 hän valmistui La Scalan nuorten artistien akatemiasta. La Scala -debyyttinsä hän oli tehnyt vuonna 2010 Berenicen roolissa Gioacchino Rossinin teoksen *[[L'occasione fa il ladro]]* esityksessä. Vuonna 2010 Yende sai ensimmäisenä artistina Belvedere-kilpailun historiassa pääpalkinnot joka kategoriassa. Hän sai myös ensipalkinnon Operalia-kilpailussa vuonna 2011. Yende on esiintynyt myös konserttilaulajana; Carnegie Hall -resitaalidebyyttinsä hän piti pianisti Kamal Khanin kanssa. Yenden ensimmäisenä omana albumina ilmestyi vuonna 2016 Sony Classical -levymerkillä *A Journey*, jota seurasi vuonna 2017 *Dreams*.

Metropolitan-oopperassa Yende teki ensiesiintymisensä vuonna 2013 Adèlen roolissa Rossinin *[[Le comte Ory]]ssa*. Royal Opera House -debyytin hän teki vuonna 2017 Adinan roolissa Gaetano Donizettin *[[Lemmenjuoma]]ssa*. Vuonna 2023 Yende esiintyi Charlesin ja Camillan kruunajaisissa, jossa hän lauloi Sarah Classin kappaleen *Sacred Fire*.

Yende on etnisyydeltään zulu ja asuu Milanossa. Hänen zulunimensä on **Nonhlanhla**.

## Kunnianosoituksia

*  Ikhamangan ritarikunta (Etelä-Afrikka, 2013)
*  Italian tähden ritarikunta (Italia, 2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Sture Andersson

**Sture Andersson** (s. 18. marraskuuta 1949 Själevad) on ruotsalainen, puolustajana pelannut jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Lake Placidin olympialaisissa 1980, missä hän saavutti pronssia ja pelasi Thomas Erikssonin puolustajaparina, ja MM-kilpailuissa 1979, missä hän myös saavutti pronssia.

Andersson edusti MoDo AIK:ta kausina 1970–1984 ja voitti Ruotsin-mestaruuden vuonna 1979. Hän toimi MoDo:n naisten joukkueen päävalmentajana kausina 2003–2009 ja on valmentanut seuran muitakin joukkueita 1980-luvulta saakka.

## Lähteet
Per Lundqvist

**Per Lundqvist** (s. 24. tammikuuta 1951 Själevad, Örnsköldsvik) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelasi laitahyökkääjänä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Lake Placidin olympialaisissa 1980 ja MM-kilpailuissa 1979, ja molemmissa hän saavutti pronssia. Lake Placidin olympiaturnauksessa hän teki neljä maalia ja sai kolme syöttöpistettä, millä hän oli joukkueensa kolmanneksi paras pistemies. Moskovan MM-turnauksessa hän teki kolme maalia.

Lundqvist edusti kotimaassaan MoDo AIK:ta kausina 1968–1983 ja voitti Ruotsin-mestaruuden vuonna 1979. Hän oli Elitserienin paras maalintekijä kaudella 1978–1979 ja pistepörssin ykkönen kaudella 1981–1982.

## Lähteet
Solkanjoki

**Solkanjoki** () on Laukaanjoen oikeanpuoleinen sivujoki Leningradin alueen Jaaman piirissä Venäjällä. Sen pituus on 37 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 235 neliökilometriä.

Joki saa alkunsa Kuurlan (ven. *Gurlevo*) kylän itäpuolelta ja laskee Laukaanjokeen Suuren-Lutskan kylän luona. Sen uoman leveys on alajuoksulla 4–10 metriä ja keskisyvyys 0,5 metriä. Jokilaakson leveys on keski- ja alajuoksulla 50–200 metriä. Viimeiset neljä kilometriä Solkanjoki virtaa kapeassa rotkossa. Vesimäärä on suurimmillaan keväällä ja syksyllä. Sivujokia ovat Valja ja Kihtolanjoki (*Kihtolka*).

Solkanjoki laski aikaisemmin Laukaanjokeen alempana Salansuun kylää vastapäätä. Vanhan uoman kautta laskevan Tarainjoen (*Tararaika*) alajuoksusta käytetään edelleen myös nimitystä Solka.

## Lähteet
Magnus Svensson

**Magnus Svensson** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

* Magnus Svensson (1821–1901), ruotsalainen poliitikko
* Magnus Svensson (s. 1963), ruotsalainen jääkiekkoilija
* Magnus Svensson (s. 1969), ruotsalainen jalkapalloilija
* Magnus Svensson (s. 1983), ruotsalainen salibandyn pelaaja
* Magnus Pääjärvi-Svensson, (s. 1991), ruotsalainen jääkiekkoilija
Impivaaran jäähalli

**Impivaaran jäähalli** on vuonna 1982 valmistunut kahden kaukalon jäähalli Turussa, Kaerlan kaupunginosassa Impivaaran liikuntakeskuksessa. Jäähallia käyttivät viimeisinä vuosina Kiekko-67, TPS:n juniorit, taitoluistelijat ja koulu- ja päiväkotiryhmät.

Impivaaran jäähallissa todettiin sisäilmaongelma, ja sen piti alkuperäisen suunnitelman mennä kiinni jo syksyllä 2025. Korvaavien urheilutilojen löytäminen oli ongelmallista, joten hallin toimintaa jatkettiin maaliskuun loppuun 2026. Halli toimi tosin lopussa supistetulla käyttöasteella. Halli suljettiin lopulta 31.3.2026.

## Katso myös
*Impivaaran liikuntakeskus
*Gatorade Center
*Kupittaan jäähalli
*Varissuon jäähalli

## Lähteet
Leif Rohlin

**Leif Rohlin** (s. 26. helmikuuta 1968 Västerås) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Lillehammerin olympialaisissa 1994, missä hän voitti kultaa, maailmancupissa 1996 ja kaksissa MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden MM-hopean ja yhden MM-pronssin.

Rohlin edusti kotimaassaan Västerås IK:ta kausina 1986–1995 sekä ulkomailta palattuaan Djurgårdens IF:ää kaudella 2001–2002 ja Södertälje SK:ta kaudella 2002–2003. NHL-seura Vancouver Canucks varasi Rohlinin vuoden 1988  toisella kierroksella 33. varausvuorolla, ja Rohlin pelasi Vancouverissa kausina 1995–1997 yhteensä 96 runkosarjaottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia ja sai 24 syöttöpistettä, ja viisi pudotuspeliä ilman tehopisteitä. Kaudet 1997–2001 hän edusti sveitsiläisseura HC Ambrì-Piottaa.

Kaudet 2007–2010 Rohlin oli Västerås IK:n general manager.

## Lähteet
Mesocco

**Mesocco** (*[[Italian kieli|italia]]a*, , ) on kunta Kaakkois-Sveitsissä Graubündenin kantonissa. Siellä on runsaat 1&nbsp;300 vakinaista asukasta.

## Sijainti
Mesocco sijaitsee Ticinojoen sivujoen Moesan laakson, Valle Mesolcinan, pohjoispäässä. Kunta rajoittuu etelässä Rossan ja Soazzan kuntiin, idässä Italian Sondrion maakuntaan, pohjoisessa Rheinwaldin kuntaan ja lännessä Serravalleen. Valle Mesolcinan länsipuolen vuoret ovat Adulan Alppeja, itäpuolen vuoret Tambovuoria. Kunnan korkein vuori on Italian rajalla kohoava Pizzo Tambo, jonka huippu on 3&nbsp;279 metrin korkeudessa.

## Historiaa
Mesocco oli tunnettu paikannimi jo ainakin Reetian yhteydessä 800-luvulla.

San Bernardinon sola (, 2&nbsp;067 m mpy.) on ikiaikainen kulkureitti Alppien yli. Solan eteläpuolella 1&nbsp;600 metrin korkeudessa on San Bernardinon kylä, jonka alueella on todennäköisesti jo esiroomalaisella ajalla ollut asutusta.

## Liikenne
San Bernardinon tunneli Rheinwaldin kunnan Hinterrheinin kylästä Mesoccon San Bernardinon kylään on osa Mesoccon kautta kulkevaa moottoritietä A13 (Eurooppatie E43) Sankt Gallenin kantonin St. Margrethenista Ticinon Bellinzonaan. Tie on Mesoccon alueella 2- tai 3-kaistainen.

Bellinzona–Mesocco-radalla oli junaliikennettä vuosina 1907–2016. Vuosina 1942–2003 liikennettä hoiti koko osuudella Rhätische Bahn, myöhemmin matkailuyhtiö lyhennetyllä osuudella.

Churin ja Bellinzonan välillä kulkevat postiautot pysähtyvät Mesoccossa ja San Bernardinon kylässä tunneittain. Lisäksi Mesoccon ja Bellinzonan välillä on tiheä paikallisbussiliikenne..

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Mörruminjoki

**Mörruminjoki** () on Ruotsissa Blekingen läänissä virtaava 51 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Mörruminjoen vesistössä sen 181 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 3&nbsp;369 neliökilometriä ja se laskee Itämeren pääaltaaseen Mörrumissa Karlshamnin kunnassa.

Joki on erittäin tunnettu urheilukalastusjoki, johon nousevat niin lohi kuin meritaimenkin. Kalastusvälinevalmistaja Abu Garcia käyttää Mörrumia tuotenimissään. Joen varrella on myös Svängsta, Ruotsin tunnetuimpiin kellonvalmistajiin kuuluvan Haldan synnyinpaikka

## Vesivoimaa
Mörruminjoen pääuomassa on 17 vesivoimalaitosta: Marieberg, Hemsjö Nedre, Hemsjö övre, Fridafors Nedre, Fridafors Övre, Granö, Huseby, OHS, Gransholm, Bergqvara, Åby, Lidekvarn, Barsbro, Solängen, Böksholm, Kullafors ja Lindshammar. Voimaloiden yhteisteho on 22,8 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 95,9 gigawattituntia.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Yamagata (Gifu)

**Yamagata** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Gifun prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin lounaisosassa Gifun kaupungin pohjoispuolella. Kaupungin läpi virtaavat Nagarajoen sivujoet, joiden varsille asutus on keskittynyt. Pohjoisessa kaupungin alue nousee Hinagavuorelle yli 1&nbsp;000 metrin korkeudelle merenpinnasta. Yamagatassa on 26&nbsp;722 asukasta (toukokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 221,98 neliökilometriä.

Yamagatan kaupunki perustettiin vuonna 2003 liittämällä yhteen Miyaman ja Takatomin maaseutukaupungit sekä Ijiran kyläkunta. Kaupungin keskusta sijaitsee Takatomissa, joka kehittyi Edo-kaudella paikallisena hallintokeskuksena (*[[jin’ya]]*). Merkittäviä elinkeinoja ovat puusepänteollisuus, riisin, vihannesten, hedelmien ja kastanjoiden viljely sekä sikojen ja kanojen kasvatus. Yamagata on kasvanut myös yhtenä Gifun esikaupungeista.

Yamagatan nähtävyyksiin kuuluu Hakusan-jinjan šintolainen pyhäkkö, jonka rukoushalli on valittu yhdeksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Eräs luonnonnähtävyys on Ijiran tekojärvi.

## Kuvia

Tiedosto:Ijira lake01,Gifu.jpeg|Ijirajärvi
Tiedosto:Yamagata City General Gymnasium 1.JPG|Kaupungin urheiluhalli
Tiedosto:Kanzaki river, Yamagata (Gifu), 2014.jpg|Kanzakijoki
Tiedosto:Gifu Prefectural Road Route 200 and Route 418.jpg|Valtatie 418 Taniaissa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut