open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Henry Eyring

**Henry Eyring** (20. helmikuuta 1901 Colonia Juárez, Meksiko – 26. joulukuuta 1981 Salt Lake City, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen teoreettinen kemisti, joka tunnetaan parhaiten reaktiokinetiikkaan keskeisesti kuuluvan siirtymätilateorian keksijänä ja kehittäjänä.

## Opiskelu ja ura yliopistossa

Eyring suoritti kandidaatin opinnot kaivostoiminnan alalla vuonna 1923 saamansa apurahan mahdollistamana ja maisterin opinnot metallurgian alalla vuonna 1924. 1925 hän siirtyi Kalifornian yliopistoon (Berkeley, USA), missä opiskeli fysikaalista kemiaa ja suoritti tohtorin tutkinnon (Ph.D.) vuonna 1927 aiheena ”A Comparison of the Ionization by, and Stopping Power for, Alpha Particles of Elements and Compounds”. Tämän jälkeen hän luennoi Wisconsinin yliopistossa ennen kuin siirtyi vuodeksi työskentelemään Michael Polanyin kanssa Kaiser Wilhelm -instituuttiin Berliiniin. Vuonna 1931 hän siirtyi Hugh Stott Taylorin kutsumana Princetonin yliopistoon, ja oli siellä vuoteen 1946 asti. Tämän jälkeen hän siirtyi Utahin yliopistoon, koska hänelle tarjottiin dekaanin tointa yliopistossa. Yliopiston kemian rakennus on nimetty Eyringin kunniaksi. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1931.

## Tutkijana

Eyringin ura tutkijana kattoi laajan alueen tieteessä. Suurin kiinnostus oli kemiallisessa kinetiikassa, ja tämän lisäksi kiinteiden ja nesteiden rakenteissa sekä fysikaalisissa prosesseissa. Vaikka Eyring teki vain vähän kokeellista tutkimusta, hänen teoreettinen tutkimuksensa oli aina kiinteästi kytköksissä kokeellisiin mittaustuloksiin.

Eyringin merkittävimmät osuudet kemiallisen kinetiikan kehittämisessä olivat H + H_2-reaktion semiempiirisen potentiaalienergiapinnan laskeminen ja ennen kaikkea siirtymätilateorian keksijänä. Myöhemmin Eyring kehitti teoriaa lisää ja sovelsi sitä muun muassa fysikaalisiin prosesseihin ja biologisiin järjestelmiin. Eyring julkaisi yli 600 tieteellistä artikkelia ja kymmenen tieteellistä oppikirjaa. Hänet huomioitiin muun muassa kemian Wolfin palkinnolla vuonna 1980 ja Priestley-mitalilla vuonna 1975, mutta ei yllättäen Nobel-palkinnolla, vaikka monet tutkijat ovat myöhemmin saaneet siirtymätilateoriaan nojautuvista tutkimuksistaan Nobel-palkinnon (vuodet 1956, 1986 ja 1999). 

## Lähteet
Agustín Moreto

**Agustín Moreto y Cavana**, myös: **Cabaña**, (1618 Madrid, Espanja – 1669) oli espanjalainen näytelmäkirjailija. Hän syntyi puoliksi italialaiseen sukuun. Hän astui myöhemmin monen muun espanjalaisen runoilijan tavoin hengelliseen säätyyn. Hänen runoilleen on ominaista, että niistä puuttuu satunnaisvaikuttavaisuus ja että niiden jännittävyys luonnollisesti johtuu itse luonteista. Hänen monista näytelmistään ovat parhaita mestarillinen, hieno komedia *El desdén con el desdén*, jota Molière ja Carlo Gozzi jäljittelivät, ja murhenäytelmä *El valiente justiciero*. Moreto y Cavana määräsi testamentissaan, että hänen ruumiinsa oli haudattava "hirtettyjen niitylle", toisin sanoen teloitettujen hautausmaahan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kefpiromi

**Kefpiromi** (C22H22S2N6O5) on kefalosporiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä antibioottina.

## Ominaisuudet ja käyttö
Kefpiromi luokitellaan vaihtelevasti joko niin sanottuihin kolmannen tai neljännen sukupolven kefalosporiineihin. Sen antibioottiset ominaisuudet perustuvat bakteerien soluseinän synteesin estoon. Lääkeaine on laajakirjoinen ja tehoaa useisiin grampositiivisiin bakteereihin esimerkiksi streptokokkeihin ja gramnegatiivisista bakteereista erityisesti enterobakteereihin ja *[[Pseudomonas aeruginosa]]*an. Kefpiromi on suhteellisen stabiili beetalaktamaasien katalysoimaa hydrolyysiä vastaan. Aine annostellaan ruiskeena lihakseen tai suoneen. Sitä käytetään vakavien bakteeri-infektioiden kuten verenmyrkytyksen, keuhkokuumeen ja vaikeasti hoidettavien virtsatulehdusten hoidossa.

## Haittavaikutukset
Kefpiromi on useimmiten hyvin siedetty. Se voi aiheuttaa haittavaikutuksinaan ripulia, huonovointisuutta ja ihottumaa.  

## Lähteet
Die Antwoordin diskografia

**[[Die Antwoord]]** (afrikaansia, ) on vuonna 2008 perustettu rap-rave-ryhmä Kapkaupungista, Etelä-Afrikasta. Yhtyeeseen kuuluvat solistit **Ninja** (oik. Watkin Tudor Jones, s. 26 syyskuuta 1974) ja **Yo-Landi Vi$$er** (oik. Anri du Toit, s. 1 joulukuuta 1984) sekä tuottaja **god** (aiemmin DJ Hi-Tek).

## Albumit
* 
* 
* 
* 
* 

## EP:t
* 
* 

## Mixtapet
* 

## Singlet
* ”Wat Pomp" (2009)
* ”Beat Boy" (2009)
* ”Enter the Ninja" (2010)
* ”Fish Paste" (2010)
* ”Evil Boy" (2010)
* ”Rich Bitch" (2011)
* ”Fok Julle Naaiers" (2011)
* ”I Fink U Freeky" (2012)
* ”Baby's on Fire" (2012)
* ”Fatty Boom Boom" (2012)
* ”XP€N$IV $H1T" (2012)
* ”Cookie Thumper!" (2013)
* ”Pitbull Terrier" (2014)
* ”Ugly Boy" (2014)
* ”Dazed and Confused” (feat. God) (2016)
* ”Bum Bum” (feat. God) (2016)
* ”Gucci Coochie” (feat. Dita Von Teese, The Black Goat + God) (2016)
* ”Banana Brain” (2016)
* ”We Have Candy” (2016)
* ”Fat Faded Fuck Face” (2016)
* ”Love Drug” (2017)
* ”2•GOLDEN DAWN•7” (2018)
* ”DntTakeMe4aPoes” (2019)
* ”Baita Jou Sabela” (2019)

## Musiikkivideot
Sydney Morgan

**Sydney Morgan**, Lady, (n. 1778 – 1859) oli irlantilainen kirjailija. Morgan aloitti kirjailijauransa *[[Nuoren Wertherin kärsimykset|Wertheriä]]* jäljittelevällä romaanilla *St.-Clair* (1804). Merkittävämpiä ovat hänen irlantilaisaiheiset romaaninsa *Wild Irish Girl* (1806) ja *O’Donnel* (1814) sekä matkakuvauksensa, kuten *France* (1817) ja *Italy* (1821). Morganin muistelmat, omaelämäkerran ja kirjeenvaihdon julkaisi W. H. Dixon (1862).

Morganin synnyinvuotta eikä -paikkaa tunneta varmuudella. Hän väitti itse syntyneensä joulupäivänä, mutta ikänsä suhteen hän oli aina salaperäinen. Hänen isänsä, näyttelijä Robert Owensonin näyttelijäseurueissa tyttären uskottiin syntyneen Irlanninmerellä matkalla Dubliniin. Morgan itse väitti elämänsä myöhäisvaiheessa synnyinvuodeksi 1785, mutta todellisuudessa hän syntyi vuoden 1778 paikkeilla.

Morganin isä oli irlantilainen näyttelijä Robert Owenson.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
BMW Z4 (E85)

**BMW E85** on BMW Z4:n ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2002–2008. Se korvasi edeltäneen BMW Z3 -mallin ja seuraajaksi tuli E89.

## BMW Z4 (E85) 2002–2008

BMW E85 esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syyskuussa 2002. Ainoa korimalli oli aluksi kangaskattoinen avomalli. Kovakattoinen coupé (E86) esiteltiin konseptina Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2005, mutta se tuli markkinoille vasta seuraavana keväänä osana kasvojenkohotuksessa uudistettua mallistoa.

Vuoden 2004 Euro NCAP -kolaritestistä E85 sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.

Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2006 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Z4. Suurimmat muutokset kohdistuivat keulaan, jossa etupuskuri oli muotoiltu uudelleen. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Joonas Eirola

**Joonas Eirola** (s. 21. marraskuuta 1986) on suomalainen pesäpalloilija.

Eirola edustaa Superpesiksessä pelaavaa Manse PP:tä jonka kanssa hänellä on sopimus kauden 2020 loppuun saakka. Eirola on edustanut Superpesiksessä myös kasvattajaseuraansa Pattijoen Urheilijoita ja JymyJusseja. Pattijoen Urheilijoissa pelatessaan Eirola saavutti yhden SM-kullan vuonna 2008, yhden SM-hopean vuonna 2006 ja kaksi SM-pronssia vuosina 2011 ja 2012. Eirola pelaa ulkopelissä etukentällä. Eirola on 7. elokuuta 2020 mennessä pelannut 185 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt kuusi kunnaria ja 39 tavallista juoksua, tuonut 59 juoksua ja kerännyt 503 kärkilyöntiä. Eirola on pelannut Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt kolme kunnaria ja 14 tavallista juoksua, tuonut 23 juoksua ja kerännyt 164 kärkilyöntiä. Eirola on pelannut urallaan kuusi Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on tuonut kolme juoksua ja kerännyt 20 kärkilyöntiä.

## Lähteet
Rufus Saikku

**Erlanti Rufus Saikku** (18. huhtikuuta 1866 Huittinen – 24. toukokuuta 1935 Kangasala) oli suomalainen päätoimittaja,  kansanopiston johtaja ja kouluneuvos.

Rufus Saikun vanhemmat olivat talollinen Erlanti Saikku ja Eeva Fredrika Naatula. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun yksityislyseosta vuonna 1887, opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi historiallis-kielitieteellisestä osastosta vuonna 1890.

Saikku työskenteli *[[Uusi Aura|Auran]]* päätoimittajana vuosina 1894–1895, Turun klassillisen lyseon opettajana vuosina 1897–1899, oli perustamassa *[[Uusi Aura|Uutta Auraa]]* ja toimi sen päätoimittajana vuosina 1897–1898.

Saikku siirtyi vuonna 1899 Päivölän kansanopiston johtajaksi. Hän perusti sen rinnalle kasvitarha- ja talouskoulun vuonna 1907 ja maamieskoulun vuonna 1908.

Saikku erosi kansanopiston johtajan toimesta vuonna 1915 ja siirtyi Tampereen piirin kansakoulutarkastajaksi, jota virkaa hän oli hoitanut jo vuodesta 1912. Hänet nimitettiin kouluhallituksen kansanopistojen ja vapaan kansansivistystyön tarkastajaksi vuonna 1924 ja kouluneuvokseksi vuonna 1931.

Saikku hoiti useita luottamustehtäviä. Hän oli neljä kertaa kirkolliskokouksen jäsenenä, toimi Hämeen läänin pohjoisen vaalipiirin keskuslautakunnan puheenjohtajana vuosina 1911–1925, Hämeenlinnan raittiuspiirin toimikunnan puheenjohtajana, Pohjois-Hämeen nuorisoseuraliiton toimikunnan jäsenenä, maamiesseuran sihteerinä ja puheenjohtajana ja hoiti useita kunnallisia luottamustehtäviä Kangasalla. Sisällissodan aikana Saikku oli Kangasalan suojeluskunnan esikuntapäällikkönä. Hänet valittiin Suomen Nuorison Liiton kunniajäseneksi vuonna 1931.

Rufus Saikun puoliso oli Hanna Saikku. Metsäneuvos Tapio Saikku, diplomaatti Olavi Saikku ja kansanedustaja Tuomas Saikku olivat heidän poikiaan.

## Lähteet
Brusiitti

**Brusiitti** on magnesiumhydroksidin mineraalimuoto. Sen kemiallinen kaava on Mg(OH)2. Se on periklaasin muuntumistulos marmorissa, esiintyy osana metamorfista kalkkikiveä sekä kloriittiliuskeissa. Sitä löytyy usein serpentiinin, kalsiitin, aragoniitin, dolomiitin, magnesiitin, artiniitin, talkin ja krysotiilin yhteydessä.

## Nimi
Brusiitti kuvattiin tieteelle ensi kertaa vuonna 1824, ja se on nimetty löytäjänsä, amerikkalaisen mineralogin Archibald Brucen (1777–1818) mukaan. Kuituista brusiittia kutsutaan nimellä **nemaliitti**.

## Käyttö
Brusiittia käytetään magnesiumin ja magnesiumoksidin lähteenä. Sitä käytetään myös jonkin verran palonsuoja-aineena, koska kuumetessaan se vapauttaa vettä samaan tapaan kuin alumiinihydroksidi. 

## Haitat betonille
Betonissa ja sementissä voi muodostua brusiittia Mg2+-ionien vaikutuksesta. Laajentuessaan brusiitti voi aiheuttaa rasituksia kuivuneessa sementissä tai hidastaa betonin kovettumista. Samasta syystä dolomiittia ei pitäisi käyttää betonin kiviaineksena.

## Kuvia

Brucite-169935.jpg|Brusiittikiteitä Sverdlovskin alueelta Uralilta (koko: 10,5 × 7,8 × 7,4 cm)
Brucite-215491.jpg|Levymäistä, sinertävää brusiittia kaivoksesta Etelä-Afrikan Pohjois-Kapista
Brucite-back01b.jpg|Paksulevyistä, lähes läpinäkyvää brusiittia Woodsin kromikaivoksesta Pennsylvaniasta (koko: 19,5 × 14,5 × 3,2 cm)
Brucite - Killa Saifullah, Pakistan.jpg|Keltainen brusiitti
Mg(OH)2Xray.jpg|Magnesiumhydroksidin kiderakenne


## Lähteet
Gehnäll Persson

**Gehnäll Persson** (21. elokuuta 1910 Steneby – 16. heinäkuuta 1976 Köping) oli ruotsalainen kouluratsastuksen olympiavoittaja.

Persson voitti kouluratsastuksessa joukkuekilpailun olympiakultaa Helsingissä 1952 ja Tukholmassa 1956. Yksilökilpailussa hän sijoittui Tukholmassa neljänneksi ja Helsingissä yhdeksänneksi. Persson kilpaili myös Lontoon kesäolympialaissa 1948, missä hänen suorituksensa hylättiin, koska hän ei ollut tuolloisten vaatimusten mukaisesti upseeri.

## Lähteet
* Profiili Ruotsin olympiakomitea 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Pelabuhanratu

**Pelabuhanratu**, myös **Pelabuhan Ratu**, on rannikkokaupunki ja piiri Indonesiassa Jaavan saaren etelärannikolla Länsi-Jaavan provinssissa. Vuoden 2010 väestönlaskennassa piirin asukasluku oli noin 96&nbsp;700 ja kaupungin noin 32&nbsp;300. Kaupunki tunnetaan laajoista rannoistaan ja meriruoastaan.

Vuosien 1980–2016 tilastojen mukaan Pelabuhanratussa on trooppinen ilmasto, lämpötilat ovat ympäri vuoden tasaisia ja pääasiassa välillä 22&nbsp;°C–32&nbsp;°C. Sademäärät vaihtelevat paljon vuodenajan mukaan, joulu-maaliskuussa keskimääräinen kuukausittainen sadanta on yli 200 millimetriä ja kesä-syyskuussa alle 100 millimetriä kuukaudessa.

Pelabuhanbarussa vietetään vuosittain 6. huhtikuuta juhlapäivää, jossa myyttiselle Nyai Roro Kidulille heitetään uhrilahjoja mereen. Näin paikalliset rukoilevat tältä suojelua ja parempaa kala-antia. Kaupungissa sijaitsevan Samudra Beach Hotelin huone numero 308 on lisäksi pysyvästi varattu Nyai Roro Kidulille, ja myös sinne jätetään uhrilahjoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sukabumi

**Sukabumi** on kaupunki Indonesiassa Jaavan saarella Länsi-Jaavan provinssissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Jakartasta etelään. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 318&nbsp;000. Suurin osa kaupungin väestöstä on sundalaisia, mutta siellä on myös merkittävä kiinalaisvähemmistö.

Vuosien 1980–2016 tilastojen mukaan Sukabumissa on trooppinen ilmasto, lämpötilat ovat ympäri vuoden tasaisia ja pääasiassa välillä 18&nbsp;°C–29&nbsp;°C. Sademäärät vaihtelevat paljon vuodenajan mukaan, marras-maaliskuussa keskimääräinen kuukausittainen sadanta on yli 200 millimetriä ja kesä-syyskuussa alle 100 millimetriä kuukaudessa.

Sukabumista on rautatie- ja maantieyhteydet Jakartaan, Bogoriin ja Bandungiin. Kaupunkia ympäröivillä kukkuloilla on kumiviljemiä, ja kaupungin teollisuus tuottaa laitteita, tekstiilejä ja prosessoitua ruokaa. Lisäksi sieltä viedään riisiä, maissia, maniokkia ja kopraa. Sukabumissa käy paljon turisteja niin Indonesiasta kuin ulkomailta.

## Lähteet
Etelä-Tangerang

**Etelä-Tangerang** on kaupunki Indonesiassa Jaavan saarella Bantenin provinssissa. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 1&nbsp;290&nbsp;000.

Vuosien 1980–2016 tilastojen mukaan Etelä-Tangerangissa on trooppinen ilmasto, lämpötilat ovat ympäri vuoden tasaisia ja pääasiassa välillä 23&nbsp;°C–33&nbsp;°C. Sademäärät vaihtelevat paljon vuodenajan mukaan, joulu-helmikuussa keskimääräinen kuukausittainen sadanta on yli 200 millimetriä ja kesä-lokakuussa alle 100 millimetriä kuukaudessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tanjungbalai

**Tanjungbalai** on kaupunki Indonesiassa Sumatran saarella Pohjois-Sumatran provinssissa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 167&nbsp;000.

Vuosien 1980–2016 tilastojen mukaan Tanjungbalaissa on trooppinen ilmasto, lämpötilat ovat ympäri vuoden tasaisia ja pääasiassa välillä 24&nbsp;°C–32&nbsp;°C. Sademäärät vaihtelevat jonkin verran vuodenajan mukaan, loka-marraskuun keskimääräinen sadanta on lähes 300 millimetriä, kun taas helmi- ja kesäkuussa se on vähän yli 100 millimetriä.

## Lähteet
Tarakan (kaupunki)

**Tarakan** on kaupunki Indonesiassa Pohjois-Kalimantanin provinssissa Tarakanin saarella. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli noin 235&nbsp;000.

Vuosien 1980–2016 tilastojen mukaan Tarakanissa on trooppinen ilmasto, lämpötilat ovat ympäri vuoden tasaisia ja pääasiassa välillä 24&nbsp;°C–31&nbsp;°C. Sademäärät eivät vaihtele suuresti vuodenajan mukaan, keskimääräiset kuukausittaiset sadannat vaihtelevat noin välillä 150–200 millimetriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
HMS Laburnum (1915)

**HMS Laburnum** (viirinumerot M47, T21 ja T49) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1915 vesillelaskettu Acacia-luokan sluuppi, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin tammikuussa 1915 Charles Connell and Companyltä Scotstounista. Alus laskettiin vesille 10. kesäkuuta ja otettiin palvelukseen vuoden lopulla.

## Palvelus
Alus oli vuodesta 1935 alkaen alkeiskoulutusaluksena Singaporessa, missä se tuhoutui helmikuussa 1942 kaupungin kukistuessa.

## Lähteet
*

### Viitteet
HMS Bluebell (1915)

**HMS Bluebell** (viirinumerot M29, T03 ja T12) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1915 vesillelaskettu Acacia-luokan sluuppi, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin tammikuussa 1915 Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista. Alus laskettiin vesille 24. heinäkuuta ja otettiin palvelukseen vuoden lopulla.

## Palvelus
Alus myytiin 26. toukokuuta 1930 Cashmorelle romutettavaksi.

## Lähteet
*

### Viitteet
Viljo Kosonen

**Viljo Kosonen** (7. elokuuta 1911 Viipuri – 2. joulukuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja toiminnanjohtaja.

Kosonen syntyi muurarin perheeseen. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin yhteiskoulusta vuonna 1930, opiskeli Työväen Akatemiassa vuosina 1932–1933 ja työskenteli sen jälkeen toimittajana *[[Viikko Pohjois-Karjala|Kansan Voimassa]]* ja *[[Eteenpäin (Kotka)|Eteenpäin]]*-lehdessä sekä päätoimittajana *[[Pohjanmaan Kansa]]ssa*, *[[Saimaan Sanomat|Kansan Työssä]]* ja *Kansan Voimassa*.

Kosonen valittiin Työväen Sivistysliiton järjestösihteeriksi vuonna 1944. Hänestä tuli Työväenopistojen Liiton sihteeri ja toiminnanjohtaja vuonna 1946. Kosonen toimitti Työväenopistojen Liiton opistolehteä ja oli vuodesta 1961 lähtien sen päätoimittaja. Hän työskenteli myös Työväen Akatemian opettajana. Työnsä ohessa Kosonen suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1957 ja sai samana vuonna maisterin arvon.

Kosonen liittyi Suomen Sosialidemokraattiseen Puolueeseen vuonna 1934. Hän kuului puolueen kasvatustoimikuntaan, Helsingin kunnallistoimikuntaan ja Helsingin Sosialidemokraattisen Työväenyhdistyksen johtokuntaan. Kosonen oli myös Suomen YK-liiton hallituksen ja Unescon neuvottelukunnan jäsen.

## Teoksia
* *Zachris Castrén: kansansivistäjä ajatustensa valossa*. T. I. Wuorenrinne ja Viljo Kosonen. Helsinki: Otava, 1950.
* *Liikunnan henkisistä ja kehollisista virikkeistä*. Helsinki: Työväen Urheiluliitto, 1953.
* *Intian ihmeitä oppimassa: matkani Intiassa, Burmassa ja Thaimaassa*. Helsinki: Otava, 1961.

## Lähteet
Lina Morgenstern

**Lina Morgenstern** (1830–1909) oli saksalaisen naisliikkeen tienraivaajia. Hän perusti useita yleishyödyllisiä yhdistyksiä ja laitoksia. Berliinin kansankeittiöyhdistyksen 1866, lastensuojelusyhdistyksen 1868 ja akatemian naisten tieteellistä kasvatusta varten 1869. Hän julkaisi aikakauslehtiä ja muun muassa teokset *Die Frauen des 19. Jahrhunderts* (1888–1891) ja *Der häusliche Beruf* (1890).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eino Puustinen

**Eino Puustinen** (s. 2. joulukuuta 1996 Siilinjärvi) on suomalainen pesäpalloilija. Puustinen edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Siilinjärven Pesistä jonka kanssa hänellä on sopimus kauden  2020 loppuun asti. Hän pelaa sisäpelissä vaihtajana ja ulkokentällä polttolinjassa Puustinen on pelannut urallaan 7. elokuuta 2020  mennessä 43 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt viisi tavallista juoksua, tuonut 11 juoksua ja kerännyt 100 kärkilyöntiä. Puustinen on pelannut urallaan neljä Superpesiksen alempaa pudotuspeliottelua. Näissä hän on tuonut yhden juoksun ja kerännyt kymmenen kärkilyöntiä. Puustinen on pelannut urallaan 14 Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin ja kaksi tavallista juoksua, tuonut viisi juoksua ja kerännyt 55 kärkilyöntiä.

## Lähteet
Diamond Life

**Diamond Life** on Saden debyyttialbumi, joka julkaistiin 16. kesäkuuta 1984.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Sade Adu – laulu
* Stuart Matthewman – Saksofoni, kitara
* Andrew Hale – koskettimet
* Paul S. Denman – basso

### Vierailevat muusikot
* Dave Early – rummut, lyömäsoitin
* Martin Ditchman – lyömäsoitin
* Paul Cooke – rummut
* Terry Bailey – Trumpetti
* Gordon Matthewman – Trumpetti
Paavo Pelvo

**Paavo Viktor Pelvo** (s. 19. maaliskuuta 1947 Savonlinnassa) on suomalainen kuvataiteilija. Hän valmistui Suomen Taideakatemian koulusta vuonna 1973.

Pelvo valittiin 1973 Jyväskylän kesän kuvataidedebyytiksi, joka tunnetaan tänä päivänä Vuoden nuori taiteilija -palkintona. Hänelle on myönnetty Kuvataiteen valtionpalkinto kahdesti, vuonna 1976 ja 1981, Savonlinnan taidepalkinto 1983, Mikkelin läänin taidepalkinto 1984 ja Suomen Kulttuurirahaston Etelä-Savon rahaston taidepalkinto 2011. Pelvo toimi Mikkelin läänintaiteilijana vuosina 1978–1982. 

Pelvo maalaa öljyväreillä ja temperalla. Teokset edustavat tyyliteltyä realismia ja surrealismia. Pelvon teoksia on lukuisissa julkisissa kokoelmissa, mm. Suomen valtion kokoelmassa, Kansallisgallerian kokoelmassa ja Tampereen AS Holding Oy:n Modern Art Collection MAC suomalaisen nykytaiteen kokoelmassa.

## Lähteet
* Kuvataiteilijamatrikkeli

## Aiheesta muualla
* Taiteilijan kotisivut; www.paavopelvo.com
* Taiteilija Instagramissa; paavo.pelvo
* Taidekeskus Salmelan kesä 2018: Eveliina Mäenpää ja Paavo Pelvo. Youtube - Taidekeskus Salmela 14.6.2018
Suomen presidentin salonkivaunut

Suomen tasavallan presidenteillä on ollut käytössä kolme eri aikoina rakennettua salonkivaunua vuosina 1920–2013.

Ensimmäinen puurakenteinen salonkivaunu A 30 rakennettiin vuonna 1920 Pasilan konepajalla. Vaunu oli liikenteessä aina vuoteen 1970 saakka. Sinivärisen vaunun pituus on 21 metriä ja vaunussa on 6–8 hengen salonki, presidentin työhuone, presidenttiparin makuuosastot joiden välissä olivat pesutilat, adjutanttien huone ja keittiö. Vaunua käytti kahdeksan Suomen presidenteistä, muun muassa presidentti Urho Kekkonen matkusti sillä noottikriisin aikana 1961 Neuvostoliittoon Novosibirskin neuvotteluihin. Tämä vaunu on nykyisin Hyvinkäällä Suomen Rautatiemuseossa.

Toista teräsrakenteista presidenttivaunua tehtiin vuonna 1970 kaksi kappaletta, toinen presidentin ja toinen valtioneuvoston käyttöön. Näistä vaunuista toinen on nykyisin Haapamäellä museoveturiyhdistyksen hallussa ja toimii talkoolaisten majoitustilana.

Vuonna 1992 valmistui kaksi uutta presidenttivaunua presidentin ja valtioneuvoston kanslian käyttöön, toinen vaunu siirtyi myöhemmin VR:n vuokravaunuksi. Vaunuissa oli kokoustilat neljälletoista hengelle, neljä hyttiä sekä suihkutila. Vuonna 2005 presidentin vaunu siirtyi tilausliikenteeseen, jolloin sitä saattoivat muutkin tahot vuokrata käyttöönsä. Syksyllä 2013 VR ilmoitti romuttavansa presidentin ja valtioneuvoston salonkivaunut koska ne olivat kosteusvaurioiden vuoksi huonossa kunnossa ja vaunut olivat olleet vähäisessä käytössä, sillä presidentit matkustavat nykyisin muilla kulkuneuvoilla. Presidentit tekivät aikoinaan näillä vaunuilla maakuntamatkoja Suomeen sekä virkamatkoja Pietariin ja Moskovaan. 

## Lähteet
BMW Z4 (E89)

**BMW E89** on BMW Z4:n toisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2009–2016. Se korvasi edeltäneen E85-mallin ja seuraajaksi tuli G29.

## BMW Z4 (E89) 2009–2016

BMW E89 esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2009. Edeltäjästään poiketen se oli saatavana ainoastaan yhtenä korimallina, joka on varustettu avattavalla kovakatolla.

Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä E89 sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.

Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2013 esiteltiin pienen kasvojenkohotuksen kokenut malli. Näkyvin muutos oli uudet LED-ajovalot. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Raisa Omaheimo

**Raisa Omaheimo** (s. 1977) on suomalainen kirjailija, kolumnisti ja taiteilija. Hänet tunnetaan muun muassa Ylen kolumnistina. Omaheimolle myönnettiin vuoden 2016 Pro Feminismi -palkinto näytelmästään *Läski*, ja Mieletön teko 2020 -palkinto mielenterveysongelmien esille nostamisesta kolumneissa sekä teoksissaan.

## Ura
### Koulutus
Omaheimo valmistui teatteri-ilmaisun ohjaajaksi Helsingistä vuonna 2002, ja taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 2010. Sen jälkeen hän opiskeli ammatillisen opettajan pätevyyden Haaga-Heliassa 2015 sekä erityisopettajan pätevyyden Tampereen ammattikorkeakoulussa 2018. Hän on opiskellut Turun yliopistossa tulevaisuudentutkimuksen perusteet 2021–2022.

### Työ
Omaheimo työskenteli tuntiopettajana Metropolian ammattikorkeakoulussa 2002–2010 ja digitaalisen viestinnän lehtorina 2011–2018. Omaheimo työskenteli myös konseptisuunnittelijana, markkinointisuunnittelijana sekä palvelumuotoilupäällikkönä, ja hän on työskennellyt freelancer-käsikirjoittajana vuodesta 2002 saakka. Omaheimo oli myös Taiteen Sulattamon Kaunis mieli -hankkeessa käynnistämässä Suomen ensimmäistä kulttuurikokemusasiantuntijakoulutusta. Nykyisin hän työskentelee Opintokeskus Siviksen asiantuntijana.

Omaheimo on kirjoittanut romaanin *Sydän* (Kustantamo S&S, 2019) ja useita kiitettyjä näytelmiä. Hän on tehnyt Yle Puheelle *Epäonnistumisen CV* -radio-ohjelmaa sekä kirjoittanut kolumneja Ylen verkkosivuille, ja ollut yksi Googlen runousoppi -sivuston perustajista lokakuussa 2012, kuten myös tiloja, laitteita ja sovelluksia erilaisiin ympäristöihin kehittävän HSPACE-projektin alullelaittaja. Omaheimo esiintyy myös stand up -koomikkona.

Omaheimon käsikirjoittamiin näytelmiin kuuluvat kiitetyt ja keskustelua herättäneet teokset *Läski* (Teatteri Takomo, 2016), *Häiriö* (Teatteri Jurkka, 2018) sekä *Kapitalismi - tarinoita pääomasta* (Teatteri Jurkka, 2020), jonka hän käsikirjoitti yhdessä Elina Kilkun kanssa. 

### Organisaatiot
Omaheimo on ollut useiden järjestöjen ja yhdistysten hallitusjäsen, ja muun muassa Nälkäteatterin pitkäaikainen jäsen. Hän on KOE - Kokeellisen esitystaiteen ystävät ry:n perustaja, ja toimi Sexpon varapuheenjohtajana 2010–2012. Hän on Ylioppilasteatterin kunniajäsen.

## Julkaisut
* *Käyttöliittymä elämään - ikkunoita draaman ja teknologian kohtaamiseen*. Ammattikorkeakoulu Stadia, 2003
* *Uuskasvun anatomia. Opas parempaan tuottavuuteen*. yhdessä Riitta Grönroosin kanssa. TeliaSonera Finland Oyj, 2012
* *Tiloissa ja pilvessä - kokemuksia uusien oppimisympäristöjen kehittelystä*. Metropolia ammattikorkeakoulu, 2012
* *Opetuksesta näkyy läpi*, toim. Raisa Omaheimo. Metropolia Ammattikorkeakoulu, 2015
* *Sydän,* Kustantamo S&S, 2019
* *Ratkaisuja läskeille*, Kustantamo S&S, 2022

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Cyclocoridae

**Cyclocoridae** on uuskäärmeisiin (Caenophidia) kuuluva käärmeheimo, jota tavataan ainoastaan Filippiineillä. Siihen kuuluu kahdeksan lajia, joista ainakin yksi on uhanalainen.

## Koko
Cyclocoridae-lajien koko vaihtelee pienestä keskikokoiseen. Korkeintaan 17 senttimetriä pitkäksi kasvava *[[Levitonius mirus]]* on Elapoidea-yläheimon pienin tunnettu laji. Suurimmat Cyclocoridae-käärmeet ovat 60 senttimetrin pituisia.

## Elintavat

Cyclocoridae-heimon elintavoista on vain vähän tietoa, mutta luuston perusteella on todennäköistä, että kaikki lajit ovat kokonaan tai osittain kaivautuvia käärmeitä. Ne voivat elää esimerkiksi löysässä mullassa tai karikkeessa, ja ne eivät luultavasti ole hyviä kiipeilijöitä. Cyclocoridae jakautuu kallon muodon perusteella kahteen ryhmään, kapea- ja leveäpäisiin lajeihin, jotka myös kehityshistoriallisesti muodostavat kaksi kladia. Erot kallon muodossa johtuvat luultavasti sopeutumisesta erilaisiin ruokavalioihin. Kapeapäisillä lajeilla on pienempi kita, ja ne syövät ainakin kastematoja, kun taas leveäpäiset lajit voivat syödä myös kookkaampia selkärankaisia, kuten jalallisia liskoja.

## Luokittelu
Cyclocoridae-lajit luettiin aiemmin tarhakäärmeisiin (Colubridae) tai Lamprophiidae-heimoon. Fylogeneettisten tutkimusten mukaan ne ovat kuitenkin oma 35–25 miljoonaa vuotta vanha kehityslinjansa.

Heimoon kuuluu viisi sukua ja kahdeksan lajia:

* *[[Cyclocorus]]*
** *[[Cyclocorus lineatus]]*
** *[[Cyclocorus nuchalis]]*
* *[[Hologerrhum]]*
** *[[Hologerrhum dermali]]*
** *[[Hologerrhum philippinum]]*
* *[[Levitonius]]*
** *[[Levitonius mirus]]*
* *[[Myersophis]]*
** *[[Myersophis alpestris]]*
* *[[Oxyrhabdium]]*
** *[[Oxyrhabdium leporinum]]*
** *[[Oxyrhabdium modestum]]*

*Hologerrhum*- ja *Cyclocorus*-lajit ovat leveäpäisiä, kun taas kolmen muun suvun lajit ovat kapeapäisiä.

## Lähteet
Sakris Kupila

**Sakris Kupila** (s. 1996) on suomalainen ihmisoikeusaktivisti. Hän on toiminut Setan puheenjohtajana vuosina 2019-2024. Aiemmin hän on ollut Setan nuorisotoimikunnan puheenjohtaja.

Kupila on kampanjoinut vuodesta 2017 yhdessä Amnesty Internationalin kanssa Suomen translainsäädännön uudistamiseksi. Kampanja on osa Amnestyn kansainvälistä *Brave*- ja *Kirjeitä vapaudelle* -kampanjaa. Sadattuhannet ihmiset ympäri maailmaa ovat allekirjoittaneet vetoomuksen, lähettäneet kirjeen tai osallistuneet erilaisiin tempauksiin Kupilan puolesta.

Kupila on tasa-arvoasioiden neuvottelukunnan ja ihmisoikeusvaltuuskunnan jäsen.

Kupila toimii lääkärinä Vantaan ja Keravan hyvinvointialueella. Mediuutisten toimitus valitsi Kupilan sadan vuonna 2019 vaikuttaneen terveysalan henkilön listalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Henkilökuva Iltalehdessä
* Henkilökuva Helsingin Sanomissa
* Henkilökuva Lääkärilehdessä
Safiirikilliahven

**Safiirikilliahven** (*Cyprichromis pavo*) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makean veden kalalaji.

Safiirikilliahven voi kasvaa korkeintaan kymmenen senttimetrin mittaiseksi. Sillä on selkäevässään 15–16 piikkiruotoa sekä 14–15 pehmeää ruotoa ja peräevässä kolme piikkiruotoa ja 11–13 pehmeää ruotoa.

Safiirikilliahven elää endeemisenä eli kotoperäisenä Tanganjikajärvellä. Sitä tavataan Kongon demokraattisesta tasavallasta ja Sambiasta. Safiirikilliahven on pohjakala. Se elää parvina noin 20–50 metrin syvyydessä ja voi muodostaa sekaparvia lähisukulaistensa kanssa. Ravinnokseen laji käyttää äyriäisiä ja leviä. Safiirikilliahvenkoiraat valitsevat kiven kutualustaksi ja muodostavat reviirin sen ympärille. 

## Lähteet
Commercial Crew Program

**Commercial Crew Program** (**CCP**) on Nasan ohjelma, jossa tehdään miehitettyjä lentoja Maasta  matalalle Maan kiertoradalle ISS:lle ja takaisin. Palveluntoimittajia siinä ovat SpaceX ja Boeing.

Ohjelmassa käytettävät suorituskyvyt kehitettiin osin ja sertifioitiin Commercial Crew Development (CCDev) -ohjelmassa. Commercial Orbital Transportation Services (COTS) ja Commercial Resupply Services (CRS) ovat vastaavat ohjelmat miehittämättömille rahtilennoille.

## SpaceX
SpaceX suorittaa lentonsa Crew Dragonilla ja laukaisee sen Falcon 9:llä. Molemmat ovat SpaceX:n omia.

Viimeinen CCDev-lento, miehitetty lento ISS:lle, päättyi onnistuneesti 2. elokuuta 2020, joten SpaceX saattoi siirtyä CCP-ohjelman lentoihin, alkaen SpaceX Crew-1:stä.

## Boeing
Boeingin alus on sen uusi CST-100 Starliner. Rakettina on Boeingin ja Lockheed Martinin yhteisyritys United Launch Alliancen Atlas V. Elokuussa 2020 Starlinerin testaus CCDev-ohjelmassa on kesken.

## Lennot

## Aiheesta muualla

* Commercial Crew Program - NASA
Pastellisaha-ahven

**Pastellisaha-ahven** (*Serranus cabrilla*) on saha-ahventen heimoon (Serranidae) kuuluva itäisen Atlantin alueen kalalaji.

Pastellisaha-ahvenen pituus on tavallisesti 20–25 senttimetrin luokkaa ja korkeintaan noin 40 senttimetriä. Laji on väritykseltään keltaharmaa tai punainen. Ruumiin yläosassa on 7–9 pystysuuntaista ruskeaa juovaa ja pään sivuissa muutama oranssi pitkittäissuuntainen kuvio. Kylkiviivalla on 72–78 suomua. Selkäevässä on kymmenen piikkiruotoa ja 13–15 pehmeää ruotoa. Peräevässä on kolme piikkiruotoa ja 7–8 pehmeää ruotoa.

Pastellisaha-ahventa tavataan Atlantissa Englannin kanaalista eteläänpäin Etelä-Afrikan Hyväntoivonniemeen asti sekä Välimeressä ja Mustassameressä. Laji oleskelee 5–500 metrin syvyydessä. Sen elinympäristöistä yleisin on kiviriutat ja vähemmän yleinen on meriruoho. Kanariansaarilla sille on määritelty alamitta, 15 senttimetriä.

Pastellisaha-ahvenen ravintoa ovat kalat, äyriäiset ja pääjalkaiset. Se saavuttaa sukukypsyyden keskimäärin 17,5 senttimetrin mittaisena. Lisääntyminen tapahtuu Välimerellä huhti-heinäkuun ja Englannin kanaalissa heinä-elokuun välisenä aikana.

## Lähteet
Howard Shelley

**Howard Shelley** (s. 3. maaliskuuta 1950 Lontoo) OBE on brittiläinen pianisti ja kapellimestari.

Shelley esiintyi ensimmäisen kerran 10-vuotiaana BBC:n televisiossa. Hän valmistui Royal College of Musicista 21-vuotiaana. Vuonna 1972 hän teki debyyttinsä Proms-festivaalilla. Shelley keskittyi Sergei Rahmaninovin musiikkiin erityisesti 1980-luvulla. Hän aloitti vuonna 1982 säveltäjän soolopianotuotannon levyttämisen Hyperion-levymerkille, ja seuraavana vuonna hän esitti sen useiden päivien maratonissa Wigmore Hallissa. Vuosina 1989–1990 Shelley levytti Rahmaninovin pianokonsertot Chandokselle. Pianistina hän on levyttänyt Rahmaninovin lisäksi muiden muassa Muzio Clementin, Cramerin, Clara Schumannin, Friedrich Kalkbrennerin, Henri Herzin ja Ferdinand Hillerin teoksia.

Shelley on pianistina levyttänyt muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin teoksia, Muzio Clementin kaikki sonaatit, Sergei Rahmaninovin soolopianotuotannon sekä klassismin ja romantiikan kausien konserttoja.

Shelley on kapellimestarina johtanut sekä korokkeelta että koskettimien ääreltä. Hän oli London Mozart Playersin avustavat kapellimestari ja sitten päävierailija 1990-luvun alkupuolella. Hän teki vierailijana esiintymisiä myös esimerkiksi Philharmonia-orkesterin ja Lontoon sinfoniaorkesterin kanssa. Shelley on toiminut Uppsalan kamariorkesterin pääkapellimestarina ja muodostanut lisäksi läheiset suhteet Englannin kamariorkesteriin, Sinfonia Varsoviaan, Camerata Salzburgiin, Orchestra di Padova e del Venetoon, Västerås Sinfoniettaan, St. Gallenin sinfoniaorkesteriin sekä Tasmanian sinfoniaorkesteriin. Kapellimestarina hän on levyttänyt esimerkiksi Louis Spohrin sinfoniat ja Joseph Haydnin Lontoon-sinfoniat.

Shelley sai vuonna 1994 Royal College of Musicin kunniajäsenyyden ja vuonna 2009 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin arvon musiikillisista palveluksistaan. Hän meni naimisiin Hilary Macnamaran kanssa ja sai kaksi poikaa. Poika Alexander Shelley on kapellimestari, jonka johdolla hänen isänsäkin on esiintynyt.

## Lähteet
SpaceX Crew-2

**SpaceX Crew-2** oli SpaceX:n miehitetty avaruuslento ISS:lle. Laukaisu oli aikataulutettu vuoden 2021 toiselle neljännekselle. Lento kuuluu NASAn Commercial Crew Program -ohjelmaan. Aluksena oli Crew Dragon Endeavour ja kantorakettina Falcon 9 B5.

## Miehistö
*Shane Kimbrough, NASA, Komentaja, Retkikunta 65 ja 66
*Megan McArthur, NASA, Lentäjä, Retkikunta  65 ja 66
*Akihiko Hoshide, JAXA, Tehtäväspesialisti, Retkikunta  65 ja 66
*Thomas Pesquet, ESA, Tehtäväspesialisti, Retkikunta  65 ja 66

## Katso myös
* Luettelo Falcon 9:n laukaisuista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Edvard Leopold Blumenthal

**Edvard Leopold Blumenthal** (2. marraskuuta 1837 Johannes, Viipurin lääni – 22. lokakuuta 1915 Helsinki) oli suomalainen ylimetsänhoitaja ja Suomen suuriruhtinaskunnan ennakkosensuurista vastanneen painoasiain ylihallituksen puheenjohtaja.

Blumenthalin vanhemmat olivat Rokkalan peilitehtaan johtaja, kollegiasessori Benjamin Johan Blumenthal ja Sofia Johanna Hoyer. Edvard Blumenthal opiskeli Viipurin lukiossa ja Pietarin metsänhoito-opistossa. Vuonna 1859 hänet nimitettiin metsänhoitajaksi maanmittauksen ja metsänhoidon ylihallitukseen. Hän työskenteli aluemetsänhoitajana Muhosen hoitoalueella. Vuonna 1875 Blumenthal yleni Oulun tarkastuspiirin virkaa toimittavaksi ylimetsänhoitajaksi ja vuonna 1887 vakinaiseksi ylimetsänhoitajaksi. Metsänhoitajana Blumenthal harjoitti metsätieteellisiä tutkimuksia Pelsonsuolla ja Ylitorniolla. 

Vuonna 1888 Blumenthal nimitettiin painoasiain ylihallituksen puheenjohtajaksi. Hän erosi puheenjohtajan virasta vuonna 1895 mutta jatkoi ylihallituksen vakinaisena jäsenenä vuoteen 1905 saakka.

Blumenthal oli Oulussa asuessaan Oulun kaupunginvaltuuston ja Oulun säästöpankin johtokunnan jäsen.
 
## Lähteet
Satulakilliahven

**Satulakilliahven** (*Cyprichromis zonatus*) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makean veden kalalaji.

Satulakilliahvenkoiras voi kasvaa korkeintaan 8,6 senttimetrin mittaiseksi ja naaras 8,1 senttimetrin mittaiseksi. Sillä on selkäevässään 13–15 piikkiruotoa sekä 14–16 pehmeää ruotoa ja peräevässä kolme piikkiruotoa ja 11–13 pehmeää ruotoa.

Satulakilliahven elää endeemisenä eli kotoperäisenä Tanganjikajärvellä Sambiassa. Laji on pohjakala. Se elää parvissa noin 9–30 metrin syvyydessä, ja parvissa voi olla tuhansia yksilöitä, myös muiden lähisukulaislajien kaloja. Koiraat valtaavat suurehkon kiven kutualustaksi.

## Lähteet
Nicholas Robertson

**Nicholas ”Nick” Robertson** (s. 11. syyskuuta 2001 Pasadena, Kalifornia) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Robertson edustaa NHL-seura Toronto Maple Leafsia. Maple Leafs varasi Robertsonin vuoden 2019 varaustilaisuuden toisella kierroksella 53. pelaajana. Robertson on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä ja kätisyydeltään left. Robertson on pelannut NHL-urallaan 14. kesäkuuta 2023 mennessä neljä NHL-pudotuspeliottelua. Näissä hän on tehnyt yhden maalin.

## Lähteet
Sinfonia nro 104 (Haydn)

Joseph Haydnin **104. sinfonia** D-duurissa ("Lontoo", H. 1/104) on Lontoon King's Theatressa. 4. toukokuuta 1795 kantaesitetty neliosainen sinfonia. Samassa yhteydessä esitettiin 100. sinfonia eli "Sotilassinfonia". Haydn sävelsi kaikkiaan kaksitoista "Lontoon-sinfoniaa" Lontoota varten eikä säveltänyt uusia sinfonioita 104. sinfonian jälkeen. Näiden sinfonioiden esityksiä alettiin kuitenkin pian pitää myös Itävallassa ja eri puolilla muuta Eurooppaa.

Haydnin 104. sinfonian dramaattinen avaus johtaa energiseen allegroon, joka perustuu pääteeman laajamittaiseen kehittelyyn. Toinen osa (Andante) sisältää yksinkertaisen, kiireettömän teeman, joka syvenee melodisuuden ja harmonisuuden laajentuessa. Kolmannen osan menuetti on trio-osiossaan pehmeä ja hienorakenteinen. Finaalissa ("Spiritoso") tukeudutaan kroatialaiseen kansanlauluun (*Oj Jelena*), jonka Haydn todennäköisesti kuuli Eisenstadtissa. Kansanlauluteemaakin kehitellään kompleksisesti osan kuluessa.

## Osat
# Adagio – Allegro
# Andante
# Menuetto. Allegro & Trio
# Finale. Spiritoso

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* [IMSLP: nuotteja](https://imslp.org/wiki/Symphony_No.104_in_D_major%2C_Hob.I:104_(Haydn%2C_Joseph))
Tomasz Najduch

**Tomasz Najduch** (s. 1969 Oświęcim) on puolalainen karateka. Hän on viisinkertainen Kyokushinin Euroopan-mestari ja yhdeksänkertainen Puolan mestari. Najduch on EM-kilpailujen toiseksi menestyneinen superraskaansarjan ottelija kolmella mestaruudellaan. Kilpauransa jälkeen hän on työskennellyt Katowice Karate Sports Club -seuran johtajana ja valmentajana.

## Kilpaura
Najduch saavutti ensi kerran menestystä kotimaassaan Puolassa vuosina 1989 ja 1990. Hän hävisi ensin keskisarjan mestaruuden Zuziakille, mutta voitti pronssia seuraavana vuonna. Najduch saavutti Liettuan mestaruuden 1992.

1993 ja 1995 Najduch saavutti ensimmäiset Puolan mestaruutensa keskisarjassa voitettuaan loppuotteluissa ensiksi Dakowiczin ja seuraavana vuonna Dadzibugin, joka oli voittanut edellisvuonna Puolan mestaruuden.

1996 Najduch saavutti ensimmäisen Euroopan mestaruutensa Kreikassa voitettuaan raskaansarjan loppuottelussa Egil Arne Oklandin. Hän otteli koko turnauksen loukkaantuneena, kun nilkan nivelpussi repesi päivä ennen turnauksen alkua. Najduch voitti samana vuonna myös Puolan superraskaansarjan mestaruuden.

2000 Najduch saavutti Puolan ensimmäisen avoimensarjan mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Krzysztof Habraszkan. Hän saavutti uransa toisen ja samalla ensimmäisen Euroopan superraskaansarjan mestaruuden Portugalissa voitettuaan loppuottelussa Florian Ogunaden. Najduch oli mukana Lähi-idän mestaruuskilpailuissa Kuwaitissa, jossa hän saavutti hopeaa.

2001 Najduch uusi Puolan avoimensarjan mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Sylwester Sypieńin. Hän teki saman myös EM-kilpailuissa Unkarissa saavutettuaan uransa kolmannen Euroopan mestaruuden voitettuaan Alexei Drobyazkon.

2002 Najduch saavutti neljännen Euroopan mestaruuden ja kolmannen perättäisen superraskaansarjan mestaruuden voitettuaan loppuottelussa maanmiehensä Marek Kosowskin. Mestaruuden myötä hän oli voittanut yhdessä Piotr Sawickin kanssa eniten painoluokallisia Euroopan mestaruuksia (4). Lisäksi Najduch oli voittanut eniten Euroopan superraskaansarjan mestaruuksia. Sittemmin molemmat ennätykset rikottiin. Kesäkuussa hän sijoittui vielä seitsemänneksi All American Openissa.

2003 Najduch sijoittui neljänneksi All American Openissa hävittyään pronssiottelun Alexander Voynichille. Hän sijoittui vielä EM-kilpailujen avoimensarjassa seitsemänneksi.

## Potkunyrkkeily
Najduch oli mukana maaliskuussa 2006 Wrocławssa järjestetyssä kahdeksan ottelijan K–1 turnauksessa. Hän eteni aina välieriin saakka, jossa Najduch hävisi potkunyrkkeilyn MM-hopea saavuttaneelle Rafał Petertilille tuomariäänin.

## Lähteet
Vesiurheilukeskus

**Vesiurheilukeskus** on paikka, jossa voi harrastaa useita erilaisia vesiurheilulajeja. Tyypillisimpiä lajeja ovat mm. SUP-lautailu, wakeboarding ja cable wakeboarding, vesihiihto, kiteboarding, melonta, surffaus, uinti, avantouinti, sekä ja vesileikkipuisto. Yleensä vesiurheilukeskukset tarjoavat myös oheispalveluita, kuten saunomista, ravintolatoimintaa ja erilaisua tapahtumia. Tyypillisesti vesiurheilukeskukset sijaitsevat luonnonvesien äärellä, mutta ne voivat olla myös tekoaltaissa.

Vesiurheilukeskusten päämääränä on toimia matalan kynnyksen ajanviettopaikkoina keille tahansa lajeista kiinnostuneille joko harrastajina tai yleisönä.

## Vesiurheilukeskukset Suomessa
* Vesiurheilukeskus Laguuni, Espoo & Helsinki
* Ridenjoy Wakepark, Helsinki
* Wake Valley, Ylöjärvi
* Vesiurheilukeskus, Vuokatti
* Wake In Vuoksi, Imatra
* Wake 4 Break, Joensuu
* Ukkohalla Cable Park, Hyrynsalmi
* Oulu Wakepark, Oulu
* Gr8wake, Jyväskylä
* South Beach Wake, Hämeenlinna
* EPOP-Wake, Seinäjoki
* Tohloppi Wake, Tampere
* Watersportspark, Harjavalta
* Midnight Sun Wake, Rovaniemi
Samsung Galaxy A01

**Samsung Galaxy A01** on Samsungin tammikuussa 2020 julkaisema älypuhelin.

## Tekniset tiedot

### Muotoilu
#### Näyttö
Samsung Galaxy A01 -älypuhelimessa on 5,7-tuumainen teräväpiirtonäyttö 19:9 -kuvasuhteella.

#### Paino ja mitat
Laite painaa 151 grammaa ja sen mitat ovat 147,5 x 70,9 x 8,3 millimetriä.

### Fyysiset osat
#### Järjestelmäpiiri
Laitteesta löytyy Qualcommin Snapdragon 439 -järjestelmäpiiri, jossa grafiikkapiirinä toimii Adreno 505.

#### Muisti
Laitteessa on 2 gigatavua RAM-muistia ja 16 gigatavua sisäistä muistia. Lisäksi tallennustilaa voidaan laajentaa enintään 512 gigatavun microSD-kortilla.

#### Akku
Akun kapasiteetti on 3 000 milliampeerituntia tässä laitteessa.

#### Kamerat
Laitteessa on kaksi takakameraa. Pää-takakameran tarkkuus on 13 megapikseliä, toisen puolestaan 2 megapikseliä (syvyystietokamera). Etukameran tarkkuus on 5 megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (täysteräväpiirto) -resoluutiolla 30 fps.

### Ohjelmisto
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 10. Laite on päivitettävissä Android 11 -versioon. Molemmat versiot toimivat Samsungin One UI -käyttöliittymällä.

## Lähteet

* Phonearena: Samsung Galaxy A01
Oranssimustesieni

**Oranssimustesieni** (*Coprinopsis erythrocephala*) on mustesienilaji, jonka suojus on oranssinvärinen tai joskus jopa punainen.  Oranssimustesienen lakin läpimitta on puolesta yhteen senttimetriin. Heltat ovat taajassa ja sulavat mustaksi nesteeksi. Jalka on 35 ja 80 millimetrin välilä pituudeltaan, vain yhdestä neljään millimetrin paksuinen. Lajin itiöemiä tavataan oksilla ja lastuilla keväästä alkaen, mutta sitä pidetään harvinaisena. Suomesta esiintymä on löydetty Turun saaristosta. 

Oranssimustesienelle ilmeisen läheinen laji on *[[Coprinopsis ochraceolanata]]*, josta se on vaikea erottaa ja jonka arvellaan esiintyneen Suomessa satunnaisesti haavan ja omenan vanhoilla juurilla.

## Lähteet
Aarne Jung

**Aarne Vilho Jung** (13. marraskuuta 1912 Sippola - 27. joulukuuta 1965, Sippola) oli suomalainen kestävyysjuoksija, joka tunnettiin erityisesti maratonjuoksijana. Parhaat vuodet maratonjuoksijana olivat 1940-luvun lopulla. 

Jung oli aloittanut juoksijanuransa jo ennen sotia 1930-luvun lopulla. Hän saavutti vuoden 1938 Kalevan kisoissa maratonilla pronssia. Seuraavan vuoden Suomen mestaruuskisoissa hänen aikansa oli 12 minuuttia nopeampi, mutta sijoitus heikompi eli kuudes. Välirauhan mestaruuskisoissa sijoitus oli kuudes. Sotavuosina maratonia ei SM-kisoissa juostu.

Sotien jälkeen Jung jatkoi maratonjuoksu-uraansa. Tulokset olivat selkeästi tällöin parempia kuin enenn sotaa, vaikka ikää oli sodan jälkeisenä kesänä 33 vuotta. Hän oli vuoden 1945 SM-kisoissa 5., 1946 4., 1947 8., 1948 4. Lontoon 1948 olympiavuoden neljäs sija jätti hänet olympialaisten ulkopuolelle, sillä valituiksi tulivat kaksi ensimmäistä Mikko Hietanen ja Jussi Kurikkala sekä ratajuoksijana menestynyt Viljo Heino. Kesäkuussa 1949 tuli sitten mestaruus omalla ennätysajalla 2.35.44,1. Syyskuussa Ruotsi-Pohjola -maaottelussa tuli ainoa maaotteluedustus ja tuloksena neljäs sija. Seuraavana vuonna Jung sai vielä SM-pronssin maratonilta. Saman vuoden lokakuussa hän juoksi Turussa oman ennätyksensä 2.33.14 -ajalla. Hän osallistui vielä kahden seuraavan vuoden SM-maratonille sijoitusten ollessa vuonna 1951 9. ja olympiavuonna 1952 13.

Jung oli osallistunut myös maastojuoksun SM-kisoihin, joista parhaan sijoituksensa hän saavutti vuoden 1946 SM-kisoissa tulemalla sijalle 7. Jo ennen sotia vuoden 1938 SM-maastoissa hänen seuransa kouvolalaisen Hirvelän Hirvet-edustajana oli ollut viides joukkuekilpailussa. Vuosina 1946 ja 1948 hän voitti Suomen Urheilulehden maratonin eli käytännössä 25 000 metrin juoksun. Parhaan aikansa 10 000 metrillä hän juoksi vuonna 1946 eli 32.08,2.

Työssä hän oli auton apumies ja asuinpaikkana Utti.

## Lähteet
Pseudaspididae

**Pseudaspididae** on uuskäärmeisiin (Caenophidia) kuuluva käärmeheimo, jonka taksonomia on epäselvä. Heimoon kuuluu varmasti ainakin kaksi lajia, myyräkäärme (*Pseudaspis cana*) ja *[[Pythonodipsas carinata]]*, jotka molemmat elävät Saharan eteläpuolisessa Afrikassa ja ovat sukujensa ainoat lajit. Fylogeneettisten tutkimusten perusteella myös afrikkalainen *[[Buhoma]]* ja aasialainen *[[Psammodynastes]]* saattavat kuulua heimoon. Vuoden 2019 analyysin mukaan heimo sisältää suvun *Psammodynastes* muttei sukua *Buhoma*, jolloin lajeja on neljä.

## Suvut
* *[[Psammodynastes]]*
* *[[Pseudaspis]]*
* *[[Pythonodipsas]]*

## Lähteet
Michael Ojo (koripalloilija, 1993)

**Michael Olalekan Ojo** (5. tammikuuta 1993 Lagos – 7. elokuuta 2020 Belgrad, Serbia) oli nigerialainen koripalloilija. Hän voitti vuonna 2019 serbialaisessa KK Crvena zvezdassa Adrianmeren liigan ja Serbian mestaruudet.

## Elämä ja urheilu-ura

Jalkapalloa aikaisemmin pelannut Ojo osallistui vuonna 2010 Giants of Africa -leirille, jossa hän herätti NBA-seurajohtaja Masai Ujirin huomion. Ojo muutti Yhdysvaltoihin, opiskeli Tennessee Templen high schoolissa ja pelasi vuosina 2012–2017 Floridan osavaltionyliopiston joukkueessa pienessä roolissa. Kauden 2015–2016 hän oli pelaamatta loukkaantumisen vuoksi.

Yliopiston jälkeen Ojo siirtyi ammattilaiseksi Eurooppaan. Hän edusti serbialaista KK FMP:tä kauden 2017–2018, ja kaksi seuraavaa kautta hän pelasi niin ikään serbialaisessa KK Crvena zvezdassa pelaten myös kansainvälisiä seurajoukkuekilpailuja. Ojo voitti Crvena zvezdassa vuonna 2019 Adrianmeren liigan mestaruuden ja Serbian mestaruuden.

Vuonna 2017 Nike käytti 15&nbsp;000 dollaria koneeseen, jolla pystyttiin valmistamaan erityisesti Ojon jalkaan sopivia kenkiä. Ojo kuoli Belgradissa 27-vuotiaana 7. elokuuta 2020. Hän sai sydäninfarktin kesken harjoituksen ja kuoli sairaalassa samana päivänä.

## Lähteet
* Profiili Euroliiga 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Profiili RealGM 
* Michael Ojo Basketball Player Profile eurobasket.com
Samsung Galaxy A20

**Samsung Galaxy A20** on Samsungin 10. huhtikuuta 2019 julkaisema älypuhelin.

## Tekniset tiedot

### Muotoilu
#### Näyttö
Samsung Galaxy A20 -älypuhelimessa on 6,4 -tuumainen teräväpiirtonäyttö 19,5:9 -kuvasuhteella.

#### Paino ja mitat
Laite painaa 169 grammaa ja sen mitat ovat 158,4 × 74,7 × 7,8 millimetriä.

### Fyysiset osat
#### Järjestelmäpiiri
Laitteesta löytyy Samsungin Exynos 7 Octa 7884 -järjestelmäpiiri, jossa grafiikkapiirinä toimii Mali-G71 MP2.

#### Muisti
Laitteessa on 3 gigatavua RAM-muistia ja 32 gigatavua sisäistä muistia. Lisäksi tallennustilaa voidaan laajentaa enintään 512 gigatavun microSD-kortilla.

#### Akku
Akun kapasiteetti on 4 000 milliampeerituntia tässä laitteessa.

#### Kamerat
Laitteessa on kaksi takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 13 megapikseliä ja toisen kameran tarkkuus on 5 megapikseliä (ultralaajakulmakamera). Etukameran tarkkuus on 8 megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (täysteräväpiirto) -resoluutiolla 30 fps.

### Ohjelmisto
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 9.0 "Pie". Laite on pävitettävissä Android 11 -versioon. Molemmat versiot toimivat Samsungin One UI -käyttöliittymällä.

## Lähteet

* Phonearena: Samsung Galaxy A20