open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Asuntopolitiikka (lehti)

**Asuntopolitiikka** oli suomalainen asuntopoliittinen mielipidelehti, jota Väestöliiton asuntoasiaintoimisto alkoi julkaista vuonna 1950. Kahdeksansivuista lehteä julkaistiin neljä kertaa vuodessa ja sitä jaettiin ilmaiseksi rakentamiseen kytköksissä oleville päätöksentekijöille ja arkkitehdeille. Lehden toimituksen mukaan *Asuntopolitiikan* oli tarkoitus tarjota päätöksentekijöille tietoa ”asuntokysymyksen alalla tapahtuvasta vilkaasta kehityksestä” niin maailmalta kuin kotimaasta. Lehden sivuilla esitettiin läpi 1950-luvun kärkkäitä vaatimuksia rakentamiseen, kaavoittamiseen ja asuntorahoittamiseen liittyvän lainsäädännön kehittämiseksi. *Asuntopolitiikka* ajoi nimenomaan kaupunkien asuntorakentamisen tehostamista sekä vuonna 1949 säädettyjen arava-lakien jatkamista.

Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli Yrjö Kouti (tuolloin Kankaanpää). Vuonna 1953 päätoimittajaksi tuli Heikki von Hertzen. Toimituskuntaan kuuluivat muun muassa Otto-Iivari Meurman, Alvar Aalto, Gunnar Modeen, Maiju Gebhard ja Esko Suhonen.

Heti lehden ensimmäisessä numerossa Helsingin kaupungille esitettiin 10-kohtainen esityslista, jossa muun muassa vaadittiin laadittavan sellainen asuntotuotanto-ohjelma, jonka puitteissa rakennettavista asuinalueista muodostuisi alusta alkaen ”elinkelpoisia asumalähiöitä”. Lehti piti huonona asuntopolitiikkana ja kaupunkirakentamisena muun muassa Helsingin ensimmäisiä arava-taloja Mannerheimintien ja Keskuspuiston välillä. Ankaraa kritiikkiä sai osakseen myös Sörnäisten ja Kallion saneeraussuunnitelmat.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Vanitas vanitatum

**Vanitas vanitatum** voi tarkoittaa seuraavia asioita

* Vanitas - asetelmamaalausten aihepiiri, joka muistuttaa kuolevaisuudesta
* Vanitas vanitatum et omnia vanitas - latinankielinen mietelause
Euraasian talousunioni

**Euraasian talousunioni** (, , , , ; lyh. **JeAES**) on viidestä Itsenäisten valtioiden yhteisön jäsenestä koostuva poliittinen ja taloudellinen toimielin. Unionin jäsenmaat ovat Armenia, Kazakstan, Kirgisia, Valko-Venäjä ja Venäjä. Talousunionin taustalla on 2001–2014 toiminut Euraasian talousyhteisö sekä Kazakstanin, Valko-Venäjän ja Venäjän muodostama tulliliitto (2010–2014).

Talousunioni on pinta-alaltaan viisinkertainen Euroopan unioniin verrattuna, mutta sen väkiluku on vain kolmannes ja talouselämän laajuus kuudennes EU:sta.

## Historia

Ajatuksen unionista esitti jo Kazakstanin silloinen presidentti Nursultan Nazarbajev vuonna 1994  Moskovan valtionyliopistolla pitämässään puheessa. Uudelleen tavoitteen unionin muodostamisesta toi esille Venäjän presidentti Vladimir Putin vaalikampanjassaan vuonna 2011. Venäjä, Valko-Venäjä ja Kazakstan, joiden välillä oli jo tulliliitto, ottivat viralliseksi tavoitteekseen unionin muodostamisen vuoteen 2015 mennessä. Samalla luotiin Euroopan komissiota vastaava Euraasian talouskomissio.

Toukokuun 2014 alussa kerrottiin, että kolme valtionpäämiestä ovat päässeet jo pitkälle unionin perustamissopimuksen luonnoksen käsittelyssä. Keskusteluissa sovittiin alustavasti myös Euraasian unionin yhteismarkkinoista öljyn, öljynjalostustuotteiden ja maakaasun osalta vuoteen 2025 mennessä. Valko-Venäjän johto on toivonut nopeampaa yhteismarkkinaa tältä osin. Euraasian talouskomission sijainniksi on alustavasti sovittu Moskova ja unionin vuonna 2025 perustettavaksi aiotun taloudellisen säätelyelimen paikaksi Almaty. Unionisopimuksen käsittelyä jatkettiin toukokuun 2014 lopulla Astanassa, jolloin Venäjän, Kazakstanin ja Valko-Venäjän valtionpäämiehet allekirjoittivat perustamista koskevan asiakirjan. Unioni aloitti toimintansa vuoden 2015 alusta.

Venäjän presidentti Vladimir Putin on ehdottanut maiden välille yhteisvaluuttaa.

Euraasian talousunionin osuus Venäjän ulkomaankaupasta on kymmenen prosenttia, mutta Venäjän tärkein kauppakumppani on Euroopan unioni noin 50 % osuudella.

## Jäsenmaat
* (2015)
*  (2015)
* (2015)
* (2015)
* (2015)

### Tarkkailijamaat
* ( 2020)
* (2017) 
*  (2017)
* (2024) 

### Tulevia jäsenmaita
*
*
*
*

## Vapaakauppa-aluesopimukset
*
*
*
*
*

## Vapaakauppa-aluesopimusneuvottelut käynnissä
*
* 
* 
*
*

## Rakennekehitys

## Katso myös
*Venäjän talous
*Valko-Venäjän talous

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Eurasian Economic Union
August Edwards

**August Edwards** (11. marraskuuta 1855 Hamina – 10. lokakuuta 1919 Ashtabula Harbor) oli amerikansuomalainen sanomalehtien toimittaja ja julkaisija. Häntä on pidetty yhtenä amerikansuomalaisen lehdistön tienraivaajista.

Edwards muutti vuonna 1883 Yhdysvaltoihin, jossa hän liittyi ashtabulalaisen *[[Yhdysvaltain Sanomat|Yhdysvaltain Sanomien]]* toimitukseen. Vähitellen hänestä tuli myös lehden omistaja ja julkaisija. Raittiusliikkeen johtajana toiminut Edwards julkaisi Ashtabulassa myös ensimmäistä amerikansuomalaista raittiuslehteä *Perheen Ystävää* vuosina 1886–1887. Vuonna 1893 hän muutti Minneapolisiin, jossa *Yhdysvaltain Sanomat* yhdistettiin Fred Karisen *[[Työmies (Ishpeming)|Työmiehen]]* kanssa *[[Amerikan Uutiset (1893–1914)|Amerikan Uutisiksi]]*. Vuonna 1897 Edwards palasi Ashtabulaan, jossa hän perusti *[[Amerikan Sanomat (Ashtabula)|Amerikan Sanomat]]* -nimisen viikkolehden. Aktiivisesta toimitustyöstä jo pari vuotta aiemmin vetäytynyt Edwards osti vuonna 1903 Calumetissa ilmestyneen *[[Suometar (Yhdysvallat)|Suomettaren]]*, jolloin lehti sai nimen *Amerikan Sanomat ja Suometar*. Se saavutti parhaimmillaan yli 11&nbsp;000 kappaleen levikin, mutta ei lopulta pystynyt kilpailemaan suurten kasvukeskusten poliittisten lehtien kanssa ja lakkasi vuonna 1913.

## Lähteet
Popestar

__NOTOC__
**Popestar** on ruotsalaisen metalliyhtye Ghostin EP-levy, joka julkaistiin 16. syyskuuta 2016. Se sisältää yhden uuden kappaleen ja neljä lainakappaletta, ja sen on tuottanut Tom Dalgety.

EP eräänlainen jatkumo vuoden 2015 *[[Meliora]]* -albumille, eikä Papa Emeritus ole tästä syystä vaihtunut edellisten levyjen tapaan. Popestarin julkaisun tiimoilta yhtye tekee marraskuun puoleen väliin ulottuvan Yhdysvaltain syyskiertueen.

Popestarilta julkaistiin ennakkoon 12. syyskuuta kappale ”Square Hammer”, joka oli ensisoitossa SiriusXM –radiokanavalla. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin EP:n julkaisupäivänä. Video on tribuutti 1920-luvun kauhuelokuville, ja se sisältää samoja elementtejä ”From the Pinnacle to the Pit” -kappaleen, yhtyeen aikaisemman musiikkivideon kanssa. "Square Hammer" julkaistiin neljä päivää myöhemmin myös 7” vinyylisinglenä.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 12.

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Papa Emeritus III – laulu
*  – kitara 
*  – kitara
*  – basso
*  – rummut
*  – kosketinsoitin

### Vierailevat muusikot
* Fia Kempe – taustalaulu (kappaleet ”Missonary Man” ja ”Bible”)
* Brian Reed – huuliharppu (kappale ”Missonary Man”)

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Distorted Sound Mag: 7/10
* Imperiumi.net: 8.5/10
* Kaaoszine: 10/10
* Mesta.net: 
* V2.fi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Sinne missä aamu sarastaa

__NOTOC__
**Sinne missä aamu sarastaa** on metalliyhtye Mokoman 16. tammikuuta 2015 julkaistu single. Kappale on yhtyeen helmikuussa 2015 julkaistulta albumilta *[[Elävien kirjoihin (albumi)|Elävien kirjoihin]]*. Se nousi radiosoittolistan 88. sijalle huhtikuussa, ja ylsi parhaimmillaan sijalle 46 heinäkuussa. Radio Rockin ”Rautaa vai roskaa” -äänestyksessä 85 prosenttia äänestäjistä antoi sille positiivisen arvion.

Yhtyeen laulaja Marko Annala kommentoi Soundin haastattelussa kappaleen syntyä seuraavasti:

Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi Vesa Vainio ja kuvasi Tuomas Järvelä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ”Sinne missä aamu sarastaa” -musiikkivideo YouTube-sivustolla 
* 
*
Ilomäki

**Ilomäki** on suomalainen sukunimi. Ilomäki on ollut suojattu sukunimi, jolloin suvun ulkopuolinen ei ole voinut ottaa samaa nimeä. Ilomäki on aikanaan suojattu Suomalaisuuden Liitossa.

Ilomäki sukunimenä on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Alli Lahtinen (o.s. *Ilomäki*, 1926–1976), sosiaalidemokraattinen poliitikko, sosiaali- ja terveysministeri
* Anna Ilomäki (s. 1970), pika-aitajuoksija
* Arttu Ilomäki (s. 1991), jääkiekkoilija
* Eero Ilomäki (s. 1962), pesäpalloilija
* Frans Ilomäki (1891–1958), jääkärieversti
* Jouni Ilomäki (s. 1962), painija ja valmentaja
* Tapio Ilomäki (1904–1955), elokuvamusiikin säveltäjä
* Toivo Ilomäki (1917–1965), Mannerheim-ristin ritari
* Valtteri Ilomäki (s. 1997), jääkiekkoilija.

## Lähteet
Reijo Alatörmänen

**Reijo Kalevi Alatörmänen** (27. marraskuuta 1938 Kittilä – 14. tammikuuta 2022 Keminmaa) oli suomalainen toimittaja. Hän toimi *[[Pohjolan Sanomat]]* -lehden toimittajana, toimitussihteerinä, toimituksen päällikkönä ja päätoimittajana. 

Alatörmäsen vanhemmat olivat maanviljelijä Esko Abiel Alatörmänen ja opettaja Eeva Luomala. Hänen puolisonsa vuodesta 1963 oli Suoma Irene Salmela. Alatörmänen tuli ylioppilaaksi 1960 ja harjoitti sanomalehtiopintoja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa 1965. Toimittuaan opettajana Rovaniemen maalaiskunnassa 1961–1962 ja Pellossa 1962–1963 hän tuli *Pohjolan Sanomien* toimittajaksi 1965. Lehden toimitussihteerinä Alatörmänen työskenteli 1967–1973 ja toimituksen päällikkönä 1973–1980, päätoimittaja hän oli 1980–1996.

## Lähteet
Victor Burman

**Victor Mauritz Burman** (1865 – 8. tammikuuta 1941 Hancock) oli amerikansuomalainen sanomalehtien toimittaja ja kustantaja.

Raahelaiseen merimiessukuun syntynyt Burman valmistui ylioppilaaksi Oulun suomalaisesta lyseosta vuonna 1887, opiskeli lakitiedettä Helsingin yliopistossa ja työskenteli kanslistina Oulun lääninhallituksessa Vuonna 1890 Burman muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli aluksi kaivoksissa, maatiloilla, rautateillä ja konttilaivoissa. Vuonna 1892 Burman osti Alex Leinoselta Michiganin Calumetissa ilmestyneen *[[Amerikan Suomalainen Lehti (1879–1894)|Amerikan Suomalaisen Lehden]]* ja siirsi sen Hancockiin. Vuonna 1894 Burman muutti Chicagoon, jossa lehti teki pian konkurssin. Sen jälkeen hän osti Hancockista Emil Hendricksonin toimittaman *Kuparisaaren Sanomat* ja vaihtoi sen nimeksi *[[Amerikan Suomalainen (Hancock)|Amerikan Suomalainen]]*. Burman ajoi lehdessään innokkaasti Suomi-opiston perustamista ja työskenteli myös yhtenä sen ensimmäisistä opettajista. Vuonna 1899 hän myi *Amerikan Suomalaisen* Calumetissa perustetulle yhtiölle, joka alkoi julkaista sitä nimellä *[[Suometar (Yhdysvallat)|Suometar]]*. Myöhemmin Burman työskenteli vuonna 1915 perustetun *[[Valvoja (Yhdysvallat)|Valvojan]]* ja vuonna 1930 perustetun *[[Opas|Oppaan]]* ensimmäisenä toimittajana.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Billie Burke

**Mary William Ethelbert Appleton ”Billie” Burke** (7. elokuuta 1884 Washington, Yhdysvallat – 14. toukokuuta 1970 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt Glindan roolin elokuvamusikaalissa *[[Ihmemaa Oz (vuoden 1939 elokuva)|Ihmemaa Oz]]* (1939). Hän oli Oscar-ehdokkaana parhaasta naissivuosasta vuonna 1938 roolistaan elokuvassa *[[Ilo irti elämästä]]*.

## Aiheesta muualla

*
Nikkeliasetyyliasetonaatti

**Nikkeliasetyyliasetonaatti** ((C5H7O2)2Ni) on kompleksiyhdiste, jossa keskusionina on nikkeli-ioni ja ligandeina asetyyliasetonimolekyylit. Yhdistettä käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä ja orgaanisten nikkeliyhdisteiden valmistamiseen.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa nikkeliasetyyliasetonaatti on vihreää kiteistä ainetta. Vedettömänä kiinteissä olomuodossa se esiintyy rakenteeltaan trimeerinä. Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedellinen dihydraatti ((C5H7O2)2Ni·2H2O). Nikkeliasetyyliasetonaattidihydraatista kidevesi poistuu kuumennettaessa sitä alennetussa paineessa 50 °C:n lämpötilaan. Nikkeliasetyyliasetonaatti liukenee veteen, aromaattisiin hiilivetyihin, kloorattuihin hiilivetyihin ja etanoliin. Dietyylieetteriin se ei sen sijaan liukene.

## Valmistus ja käyttö
Nikkeliasetyyliasetonaattia voidaan valmistaa nikkelikloridin tai muun vesiliukoisen suolan vesiliuoksesta heikon emäksen läsnä ollessa, nikkelioksidista tai nikkelihydroksidista sekä asetyyliasetonista.

Nikkeliasetyyliasetonaattia käytetään katalyyttinä useissa orgaanisen kemian reaktioissa. Esimerkiksi alkeenien oligomeroinneissa, syklo-oktatetraeenin valmistuksessa, hapetuksissa ja pelkistyksissä, hydrosilylaatioissa, konjugaattiadditioissa, additioissa kaksois- tai kolmoissidoksiin, ristikytkentäreaktioissa ja toisiintumisissa. Nikkeliasetyyliasetonaatista voidaan valmistaa myös organonikkeliyhdisteitä kuten bis(syklo-oktadieeni)nikkeli(0):llaa, nikkeloseenia ja syklododekatrieeninikkeliä.

## Lähteet
Lennart Häggroth

**Hans Lennart Häggroth** (2. maaliskuuta 1940 Ylitornio – 28. elokuuta 2016 Skellefteå) oli ruotsalainen jääkiekkomaalivahti, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.

Häggroth saavutti Ruotsin miesten maajoukkueessa olympiahopeaa (samalla MM-hopeaa) Innsbruckissa 1964, maailmanmestaruuden Yhdysvalloissa 1962 ja vielä yhden MM-hopean. Olympia- ja MM-turnauksilla oli myös EM-arvo. Häggroth valittiin vuoden 1962 MM-turnauksen parhaaksi maalivahdiksi.

Lempinimellä ”Klimpen” tunnettu Häggroth oli urheilu-urallaan alkoholin ongelmakäyttäjä ja kirjoitti aiheesta myös kirjan. Häggroth kuoli 76-vuotiaana Skellefteåssa 28. elokuuta 2016.

## Lähteet
* Profiili Ruotsin olympiakomitea 
* Lennart Häggroth Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference 

### Viitteet
Leif Andersson (painija)

**Leif Valter Andersson** (s. 13. lokakuuta 1949 Arboga) on ruotsalainen kilpauransa päättänyt kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja Euroopan mestari.

Pääasiassa 82 kilogramman painoluokassa kilpaillut Andersson voitti painijanurallaan Euroopan mestaruuden Helsingissä 1973 ja EM-hopeaa Prievidzassa 1980. Hän sijoittui neljänneksi Montréalin kesäolympialaisissa 1976, Moskovan kesäolympialaisissa 1980 ja kolmissa EM-kilpailuissa.

Anderssonin veli Roland Andersson oli myös painin olympiaedustaja ja EM-mitalisti.

## Lähteet
* Andersson, Leif (SWE) International Wrestling Database 
* Leif Andersson Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Profiili Ruotsin olympiakomitea 

### Viitteet
Sauli Rantamäki

**Sauli Rantamäki** (1. toukokuuta 1936 Lappajärvi – 11. toukokuuta 2007 Savonlinna) oli suomalainen animaattori ja kuvittaja.

Rantamäki opiskeli Kajaanin seminaarissa ja pääsi 1956 Ateneumin taidekoulun karsintakurssille. Hän kuvitti 1950-luvun lopulla kirjankansia WSOY:lle ja novelleja Yhtyneille Kuvalehdille. Vuonna 1960 Bob Balser palkkasi hänet pääsykokeen pohjalta Fennada-Filmin uudelle animaatiostudiolle, joka tuotti mainosanimaatioita. Balserin lähdettyä Suomesta Rantamäki sai johtaa FA-animaatiota vuosina 1961–1964, minkä jälkeen hän perusti Martti Utriaisen kanssa lyhytikäisen oman studion Stemma Filmin. Heidän tekemänsä lyhyt kokeellinen animaatio *[[Kivimies]]* (1964) sai Valtion elokuvapalkinnon 1965 ja Parhaan lyhytelokuvan Jussin 1966. Rantamäki teki edelleen freelancerina töitä myös Fennadalle. Hän toteutti elokuvan *[[Vodkaa, komisario Palmu]]* (1969) animaatiota ja live-kuvaa yhdistelleet alkutekstit, joita on pidetty yhtenä suomalaisen elokuvan parhaista alkutekstijaksoista. Hänet palkittiin niistä Jussi-kunniakirjalla. Lisäksi elokuvassa *[[Kaasua, komisario Palmu]]* (1961) taiteilija Kurt Kuurnan maalaukset ovat todellisuudessa Rantamäen tekemiä.

Rantamäki työskenteli 1960- ja 1970-luvulla Balserin Barcelonaan perustamassa tuotantoyhtiössä Pegbar Productionsissa ja osallistui *[[The Jackson 5 (animaatiosarja)|The Jackson 5]]* -piirrossarjan animointiin. Hän oli pääanimaattorina sarjan yhdessä jaksossa, ”Ray and Charles: Superstars”. Myöhemmin Rantamäki palasi Suomeen ja teki mainoksia sekä dokumentteja Filmi-Jatalle ja Sektor-Filmille. Vuosina 1980–1994 hänellä oli vaimonsa ja kälynsä kanssa oma tuotantoyhtiö Ukontyttäret ja sen kanssa rinnakkaisyhtiö Ukonfilmi, joka tuotti joitain mainoksia. Rantamäki myös suunnitteli vuosina 1986–1989 varhaisen kuvakäsikirjoituksen ja hahmoja tuottaja Michael Franckin puuhaamaan animaatioelokuvaan *Sindbad*, joka ei lopulta koskaan valmistunut. Rantamäki jätti animaatiot 1990-luvun puolivälissä, mutta jatkoi levynkansien kuvittajana ja logojen suunnittelijana viimeisiin vuosiinsa asti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Roland Andersson (painija)

**John Roland Andersson** (s. 9. syyskuuta 1944 Arboga) on ruotsalainen kilpauransa päättänyt kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja vapaapainija.

90 ja 100 kilogramman painoluokissa kilpaillut Andersson voitti painijanurallaan vuonna 1969 EM-pronssia kummankin painityylin EM-turnauksessa. Hän osallistui myös Münchenin kesäolympialaisiin 1972.

Anderssonin veli Leif Andersson oli myös painin olympiaedustaja ja EM-mitalisti.

## Lähteet
* Andersson, Roland (SWE) International Wrestling Database 
* Roland Andersson Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Profiili Ruotsin olympiakomitea 

### Viitteet
Valeri Abramov

**Valeri Aleksandrovitš Abrаmov** (, 22. elokuuta 1956 Jertsevo, Arkangelin alue, Venäjän SFNT – 14. syyskuuta 2016 Moskova) oli Neuvostoliittoa edustanut kestävyysjuoksija.

5&nbsp;000 metrillä ennätyksekseen 13.11,99 vuonna 1981 juossut Abramov kilpaili samalla matkalla muun muassa Moskovan kesäolympialaisissa 1980 ja Helsingin MM-kilpailuissa 1983. Hän saavutti 3&nbsp;000 metrillä kolme mitalia sisäratojen EM-kilpailuissa: hopeaa Budapestissä 1983 ja pronssia Grenoblessa 1981 sekä Milanossa 1982.

Abramov kuoli 60-vuotiaana syyskuussa 2016.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Pinkertonin etsivätoimisto (televisiosarja)

**Pinkertonin etsivätoimisto** (*The Pinkertons*) on kanadalainen 1860-luvulle sijoittuva rikosdraamasarja, jonka rikostarinat perustuvat todellisiin juttuihin, joita oikea Pinkertonin etsivätoimisto ratkoi alkuaikoinaan.

Kanadassa sarjan televisiointi toteutettiin syndikointi-menetelmällä, eli ohjelman esitysoikeudet on myyty useammalle kuin yhdelle asiakkaalle. Kanadassa sarjaa on esittänyt muun muassa CHCH-kanava vuoden 2014 syksystä alkaen. Suomessa Yle TV1 aloitti sarjan esittämisen 16. syyskuuta 2016.

## Juoni
*Pinkertonin etsivätoimisto* kertoo maailman ensimmäisestä yksityisestä etsivätoimistosta, joka syntyi Yhdysvaltojen sisällissodan jälkimainingeissa. Etsivätoimiston perustaja on Amerikkaan suunnannut skotti Allan Pinkerton (Angus Macfadyen), jonka alaisia ovat hänen poikansa William Pinkerton (Jacob Blair), sekä leskeksi jäänyt rouva Kate Warne (Martha MacIsaac).

## Rooleissa

## Katso myös
*Pinkertonin etsivätoimisto
*Allan Pinkerton

## Aiheesta muualla
* 
* ''Pinkertonin etsivätoimisto'' Ylen sivuilla
Mahsun Kırmızıgül

**Mahsun Kırmızıgül**, tunnetaan myös nimellä **Mahsun**, (s. 1. tammikuuta 1968 Bingol) on turkkilainen laulaja.
Juwan Staten

**Juwan Staten** (s. 21. toukokuuta 1992 Dayton, Ohio) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä.

Staten pelasi yliopistokoripalloa menestyksekkäästi Daytonin ja Länsi-Virginian joukkueissa. Statenia ei varattu NBA:han  ja hän siirtyi pelaamaan NBA:n kesäliigaa Sacramento Kingsissä pelaten kuitenkin vain yhdessä ottelussa ennen loukkaantumistaan. Syyskuussa hän teki pelaajasopimuksen NBA-joukkue Golden State Warriorsin kanssa mutta pelasi joukkueessa vain yhden harjoitusottelun ennen kuin Warriors luopui hänestä lokakuussa. Marraskuussa hän siirtyi Golden State Warriorsin D-liigan farmijoukkue Santa Cruz Warriorsiin. Vuoden 2015 lopussa Staten siirtyi kaupan myötä D-liigassa Delaware 87ersiin, joka luopui hänestä helmikuussa. Maaliskuun lopussa 87ers lisäsi Statenin jälleen joukkueeseensa, mutta huhtikuussa tämä siirtyi Eurooppaan, Belgian pääsarjajoukkue Belfius Mons-Hainaut'hin. Syyskuussa 2016 Staten siirtyi Suomeen, pääsarjajoukkue Salon Vilppaaseen.

## Lähteet
* Juwan Staten – Suomen Koripalloliitto
* Profiili West Virginia Mountaineers 
* Juwan Staten Stats College Basketball at Sports-Reference.com 
* Profiili D-liiga 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Juwan Staten basketball profile eurobasket.com
Ville Leskinen

**Ville Leskinen** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

*Ville Leskinen, suomalainen vuonna 1995 syntynyt jääkiekkoilija
*Ville-Valtteri Leskinen (mediassa useimmiten **Ville Leskinen**), suomalainen vuonna 1994 syntynyt jääkiekkoilija
Kayla Day

**Kayla Day** (s. 28. syyskuuta 1999 Santa Barbara) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 122 kesäkuussa 2017. Hän nousi junioreiden maailmanlistan ykkössijalle syyskuussa 2016 voitettuaan Yhdysvaltain avointen tyttöjen kaksinpeliturnauksen. Day eteni Yhdysvaltain avointen naisten kaksinpelissä toiselle kierrokselle. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Iiro Panula

**Iiro Panula** (s. 19. toukokuuta 1990) on suomalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa Tuukka Temosen roolissa elokuvassa *[[Teit meistä kauniin (elokuva)|Teit meistä kauniin]]* (2016). Panulalla on myös ollut roolit elokuvissa *[[Tummien perhosten koti (elokuva)|Tummien perhosten koti]]*, *[[Skavabölen pojat (elokuva)|Skavabölen pojat]]* ja *[[Korso (elokuva)|Korso]]*. 

## Elokuvat
* *[[Tummien perhosten koti (elokuva)|Tummien perhosten koti]]* (2008) – Sulkava
* *[[Skavabölen pojat (elokuva)|Skavabölen pojat]]* (2009) – Evert
* *[[Korso (elokuva)|Korso]]* (2014) – Hartikainen
* *[[Teit meistä kauniin (elokuva)|Teit meistä kauniin]]* (2016) – Tuukka Temonen
* *[[Veljeni vartija (elokuva)|Veljeni vartija]]* (2018) – RZY
*''Valmentaja'' (2018) - Jan Wellman

## Televisiosarjat
* *[[Heroes of the Baltic Sea]]* (2016) – hylkyrosvo 
* *[[Sorjonen]]* (2019) - Eetu
* *[[Transport (televisiosarja)|Transport]]* (2022) – Jarkko
* *[[Karkurit (televisiosarja)|Karkurit]]* (2024) – vanginvartija

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Keni Karalahti

**Keni Karalahti** (s. 24. huhtikuuta 1992 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Karalahti on omiensa sanojensa mukaan pelityyliltään puolustava puolustaja. Hän laukoo oikealta.

## Ura
Karalahti on Helsingin Jääkiekkoklubin kasvatti. Hän toimi kaudella 2007–2008 seuran C-nuorten kapteenina. Kaudella 2009–2010 Karalahti toimi HJK:n A-nuorten varakapteenina ja hän voitti tehoilla 23+23=46 koko A-nuorten III-divisioonan puolustajien pistepörssin. Kaudeksi 2010–2011 Karalahti siirtyi kolme sarjatasoa ylemmäs A-nuorten SM-liigaan Kiekko-Vantaan joukkueeseen. Kaudeksi 2011–2012 joukkue kuitenkin putosi A-nuorten Mestikseen.

Juniorivuosiensa jälkeen Karalahti siirtyi kaudeksi 2012–2013 kasvattajaseuraansa HJK:hon pelaamaan III-divisioonaa. Hän oli seitsemällä osumallaan joukkueen paras maalintekijä. Kaudella 2013–2014 Karalahti pelasi samaa sarjaa HC Vissyn joukkueessa, jonka paras maalintekijä hän myös oli 23 osumallaan. III-divisioonavuosinaan Karalahti työskenteli myös Helsingin jääkenttäsäätiössä. Elokuussa 2015 hän siirtyi try-outille kolme sarjatasoa ylemmäs Mestis-joukkue KeuPa HT:hen. Karalahti sai syyskuussa sopimuksen kaudeksi 2015–2016, joka toi hänelle 36 runkosarja- ja 11 playoff-ottelussa tehot 1+6=7.

Karalahti siirtyi kaudeksi 2016–2017 häntä KeuPassa valmentaneen Ville Niemisen vanavedessä vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigan nousijajoukkue Mikkelin Jukureihin. Hän teki liigadebyyttinsä kauden avauskierroksella 16. syyskuuta 2016 Vaasan Sportia vastaan. Karalahti merkittiin Jukureiden kolmospuolustajapariin Ville Hyvärisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 15.26 minuuttia. Liigauransa avausmaalin Karalahti teki 3. joulukuuta 2016 vieraissa JYPiä vastaan. Samana päivänä hän oli tehnyt vuoden mittaisen jatkosopimuksen Jukureiden kanssa. Karalahti teki tulokaskautensa aikana kaikkiaan 44 runkosarjaottelussa tehot 2+2=4. Hänen kautensa päättyi kuitenkin leikkaushoitoa vaatineeseen olkapäävammaan helmikuussa 2017.

Kaudella 2017–2018 Karalahti voitti Jukureiden sisäisen tehotilaston lukemalla +5. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Pelicansiin. Joukkuetta siirtyi myös valmentamaan Karalahdelle KeuPasta ja Jukureista tuttu Ville Nieminen. Hänen roolinsa Pelicansissa jäi lopulta pieneksi ja Karalahti pelasi siellä alkukaudella vain kaksi runkosarjaottelua. Hän pelasi lopulta suurimman osan alkukaudestaan lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa, jossa Karalahti sai tililleen kahdeksan runkosarja- ja kaksi Suomen Cupin ottelua. Marraskuussa 2018 hänen sopimuksensa Pelicansin kanssa purettiin. Karalahden ilmoitettiin jo samana päivänä siirtyvän loppukauden sopimuksella Slovakian Extraligan HK Popradiin.

Karalahti palasi kaudeksi 2019–2020 Suomeen ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Kiekko-Vantaan Mestis-joukkueeseen. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi.

## Muuta
Karalahden isovelipuoli on NHL- ja maajoukkuepuolustajana tunnettu Jere Karalahti, joka on myöhemmin toiminut hänen henkilökohtaisena valmentajanaan.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Socotá

**Socotá** on Kolumbian kunta, joka sijaitsee Boyacán departementissa. Se sijaitsee Andien itäpuolella. Tunjaan on matkaa 134 kilometriä. Lähellä sijaitsevia kuntia ovat Jericó, Sativanorte, Pisba, Mongua, Chita, Támara, Sativasur, Tasco, Socha ja Gameza. Socotá perustettiin 19.1.1602. Socotán nimi viittaa muiscojen kieleen ja se tarkoittaa ”auringon ja kyntämisen maata”. Socotásta tuli kunta vuonna 1822. Vuonna 2009 muisteltiin venezuelalaisen vapaustaistelijan Simón Bolívarin käyntiä Socotássa. Socotán asukasluku on 10&nbsp;039 asukasta. Enemmistö asukkaista on alle 40-vuotiaita. Enemmistö asukkaista on miehiä.

## Talous

Kaivosteollisuus on yksi Socotán pääelinkeinoista. Alueella on paljon hiiliteollisuutta. Muita elinkeinoja ovat esimerkiksi maatalous. Socotássa viljellään muun muassa vehnää, ohraa, perunaa, hernepapuja ja erilaisia vihanneksia. Myös karjaa kasvatetaan.  

## Ilmasto

Socotá kuuluu lämpimään ja lauhkeaan vyöhykkeeseen. Keskilämpötila on 16,4 astetta. Vuosittainen sademäärä on keskimäärin 1&nbsp;116 millimetriä. 

## Nähtävyydet

Pisban kansallispuisto sijaitsee Socotássa. Socotán keskustassa sijaitsee Jorge Eliécer Gaitánin puisto.

## Lähteet
Vien sut täältä kotiin

**Vien sut täältä kotiin** on suomalaisen muusikko ja lauluntekijä Lauri Tähkän kolmas sooloalbumi, joka julkaistiin 16. syyskuuta 2016. Albumin on tuottanut Jukka Immonen ja se sisältää yhdeksän kappaletta. Kymmenes kappale nimeltään *Oma elämä* julkaistiin vain musiikkipalvelu Spotifyssa. Albumi on lyriikoiltaan henkilökohtainen, ja sen teemana on rakkaus. Albumi nousi myös julkaisuviikon jälkeisellä viikolla 38/2016 Suomen virallisen albumilistan ykköseksi.

Albumilta julkaistiin 22. huhtikuuta 2016 ensimmäinen single *Morsian*. Kappale oli julkaisupäivänään myös ensiesityksessä, kun Tähkä esiintyi The Voice of Finlandissa. Toinen single *Minun Suomeni* julkaistiin 2. syyskuuta 2016. Albumilta julkaistiin kolmas single *Sinä olet minun* 18. marraskuuta 2016.

Tähkä järjesti ennen albumin julkaisua ennakkokuuntelutilaisuuksia kolmessa Suomen kaupungissa. Osallistujat tilaisuuksiin arvottiin ja niihin pääsi hakemaan Radio Novan sivuilla olleen kilpailun kautta. Jokaiseen tilaisuuteen arvottiin noin 30–40 henkilöä. Tilaisuuksissa Tähkä kuuntelutti levyään ja kertoi kappaleiden sävellys- ja sanoitustyöstä. 

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
PS Aaron Manby

**PS Aaron Manby** oli ensimmäinen rautarunkoinen merellä purjehtinyt höyrylaiva. Vuonna 1822 alus seilasi Lontoosta Pariisiin. Rautaisen höyrylaivan rakentamisen idean oli ajanut läpi nuori ja kunnianhimoinen meriupseeri Charles Napier ja alus valmistettiin Aaron Mandyn omistamassa Horseley Ironworks-ruukissa, Tiptonissa, Staffordshire-kreivikunnassa. Alus sai nimensä valmistajansa mukaan.

Alus koottiin Aaron Mandyn ruukissa ja purettiin Napierin tarkastuksen jälkeen ja kuljetettiin sitten osissa Rotherhitheen Thamesin rannalle, jossa se koottiin uudelleen sekä varustettiin heiluvasylinterisellä höyrykoneelle, jossa oli kaksi sylinteriä. Manby oli saanut vuonna 1821 patentin 4558 ("Oscilating engine") heiluvasylinteriselle höyrykoneelle laivakäyttöön. Höyrykone valmistettiin John Pennin (senior) ruukissa, joka sijaitsi kokoonpanopaikan lähellä. Aluksen pituus oli 32 metriä, leveys 5,2 metriä ja paino 120 tonnia. Siipirattaan halkaisija oli 3,2 metriä, mutta leveys vain 76 senttiä, jotta alus pystyi liikennöimään Seinen kapeikoissa. Alus ei ollut ensimmäinen rautarunkoinen laiva, proomu Comet oli tehty pari vuotta aikaisemmin, mutta silti tuohon aikaan suhtauduttiin epäilevästi rautaisten alusten pysymiseen pinnalla. PS Aaron Mandy pysyi pinnalla myös höyrykoneen kanssa ja saavutti 9 solmun nopeuden.

Matkalla Lontoosta Pariisiin vuonna 1822 aluksen kapteenina oli Charles Napier ja konemestarina Aaron Mandyn poika Charles Mandy. Aluksen keskinopeus oli 8 solmua. Aluksella tehtiin muutama edestakainen Lontoo-Pariisimatka, mutta sitten se myytiin Ranskaan. Siellä se liikennöi vuoteen 1830 ja sen jälkeen se siirtyi Loire-joelle, jossa se oli käytössä 25 vuotta kunnes romutettiin vuonna 1855.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Grace's Guide to British Industrial History
M/T Wiikinki

**M/T Wiikinki** oli suomalainen tankkilaiva, joka oli valmistuttuaan vuonna 1952 Suomen suurin alus. Se oli vuosina 1953–1969 asti Antti Wihurin varustamon Suomen Tankkilaiva Oy:n omistuksessa, kunnes se myytiin panamalaiselle Compania de Navegacion San Agustin SA:lle ja sai lyhyemmän nimen *Wikinki*. Keväällä 1972 alus vaurioitui juututtuaan jäihin Kanadan St. Lawrencen lahdella matkalla Antwerpenistä Quebeciin. Se todettiin korjauskelvottomaksi ja myytiin Espanjaan romutettavaksi.

## Lähteet
Maria, Maria

**Maria, Maria** on vuonna 2007 Yle TV2-kanavalla esitetty viihteellinen keskusteluohjelma, jota juonsi Maria Veitola.

## Jaksot
### Ensimmäinen tuotantokausi

### Toinen tuotantokausi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Maria, Maria
Sorrenton niemimaa

**Sorrenton niemimaa** on Tyrrhenanmereen työntyvä niemimaa Etelä-Italiassa Campanian alueella.

## Maantiede
Sorrenton niemimaan pohjoispuolella on Napolinlahti ja Sorrenton rannikko sekä eteläpuolella Salernonlahti ja Amalfin rannikko. Niemimaa jakautuu samalla kahteen eri maakuntaan. Pohjoinen puoli kuuluu Napolin metropolikaupunkiin ja eteläpuoli Salernon maakuntaan. Niemimaan selkärankana on Monti Lattarin vuoristo. Niemimaan jatkeena merellä oleva Caprin saari on aikoinaan ollut yhteydessä mantereeseen. Niemimaan maasto on vaihtelevaa, jossa vuorottelevat erikorkuiset huiput ja syvät laaksot. Sorrenton niemimaalla on yli 500 kilometriä merkittyjä vaelluspolkuja.

## Maatalous
Sorrenton niemimaalla viljellään runsaasti sitruunapuita. Lisäksi siellä viljellään myös muita sitruspuita sekä oliivipuita ja viiniköynnöksiä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
M/S Atalaya

**M/S Atalaya** oli suomalainen rahtilaiva, joka kuului Oy Suomen Etelä-Amerikan Linjan omistukseen vuosina 1954–1971. Se myytiin Kreikkaan ja purjehti nimellä *M/S Apollonia* vuoteen 1980 asti, jolloin se myytiin romutettavaksi Taiwaniin.

*Atalaya* oli yksi *[[M/S Atlanta]]n* (1952) neljästä sisarlaivasta, jotka tilattiin Suomen Etelä-Amerikan linjalle hollantilaiselta telakalta vuosina 1954–1957. Kolme muuta olivat *Arica, Aymara ja Asynja*. Vuosina 1957–1961 rakennettiin vielä Turussa niiden pohjalta kehitetyt laivat *Andra, Actinia, Araguaya* ja *Aconcagua*, joiden valmistuttua Suomen Etelä-Amerikan linjalla toimi kymmenen uuden aluksen laivasto.

*Atalaya* vei Etelä-Amerikkaan etenkin metsäteollisuuden tuotteita ja toi Suomeen muun muassa raakakahvia, eläinten vuotia ja eläinrehua. Sen miehistö tuli 1950-luvun puolivälissä tunnetuksi suurista alkoholin ja savukkeiden salakuljetusyrityksistä.

*Atalaya* myytiin pois vuonna 1971, samoin kuin *Arica*. Myös muut AL:n vanhemmat alukset *Aymara, Asynja* ja *Angra* saivat uudet omistajat seuraavana vuonna.

## Lähteet
Janka

**Janka** on nimi, joka tulee unkarilaisen, yläsorbilaisen, puolalaisen tai tšekkiläisen etunimen ”Johanna/Johannes” muodosta ja liittyy lyhenteeseen Jan.

## Tunnettuja Janka-nimisiä
* Janka Bryl (1917–2006), valkovenäläinen kirjailija
* Janka Djagileva (1966–1991), venäläinen punk-muusikko ja runoilija
* Janka Kollmann (k. 1942), Suomesta Saksaan luovutettu itävaltalaissyntyinen juutalaispakolainen
* Janka Kupala (oik. *Ivan Lutsevitš*, 1882–1942), valkovenäläinen runoilija, näytelmäkirjailija, lehtimies, kääntäjä ja yhteiskuntavaikuttaja
DNA-polymeraasi

Molekyylibiologiassa **DNA-polymeraasit** () ovat entsyymeitä, jotka syntetisoivat DNA-molekyylejä DNA:n rakennusosista, deoksiribonukleotideistä. Nämä entsyymit ovat keskeisiä DNA:n replikaatiolle ja toimivat tavallisesti pareina kahden identtisen DNA-juosteen tuottamiseksi yksittäisestä alkuperäisestä DNA-molekyylistä. Prosessin aikana DNA-polymeraasi "lukee" olemassa olevia DNA-juosteita tuottaakseen kaksi uutta DNA-juostetta, jotka ovat samankaltaisia kuin alkuperäiset juosteet.

Nämä entsyymit katalysoivat seuraavaa kemiallista reaktiota:

: deoksinukleosidi trifosfaatti + DNAn  ⇌ difosfaatti + DNAn+1

Katalyysi liittää DNA-juosteen 3'-päähän yhden nukleotidin kerralla.

DNA-polymeraaseja tarvitaan joka kerta kun tapahtuu solunjakautuminen. Tällöin DNA-polymeraasit auttavat solun DNA:n kahdentamisessa niin, että kumpaankin tytärsoluun tulee kopio alkuperäisestä DNA-molekyylistä. Tällä tavoin geneettinen informaatio välittyy sukupolvelta toiselle.

Ennen kuin kahdentuminen voi tapahtua, helikaasi-niminen entsyymi käärii DNA-molekyylin auki sen tiiviisti pakatusta muodosta. Tämä avaa kaksoiskierteisen DNA:n, paljastaen kaksi erillistä DNA-juostetta, joita DNA-polymeraasit voivat sitten käyttää  malleina replikaatiossa.

## Katso myös
* 
* 
* Käänteiskopioijaentsyymi
* Polymeraasiketjureaktio
* Rekombinaatio
* Replikaatio
* RNA-polymeraasi

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Solunetti: DNA:n replikaatio
Väinö Kopponen

**Väinö Rudolf Kopponen** (4. joulukuuta 1905 Viipuri – 10. marraskuuta 1986) oli suomalainen kihlakunnantuomari ja suomentaja.

Kopposen vanhemmat olivat vahtimestari Iisakki Kopponen ja Ida Maria Kärkkäinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1923 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1929. 

Kopponen toimi Viipurin hovioikeudessa kanslistina 1935–1937 ja kirjaajana 1937–1944 sekä Itä-Suomen hovioikeudessa notaarina 1944–1947, viskaalina 1947–1948 ja asessorina 1948–1951. Hän oli Jämsän tuomiokunnan tuomarina vuodesta 1951 alkaen.

Kopponen kuului armenialais-kreikkalaisen mystikon ja filosofin G. I. Gurdjieffin opetuksiin perustuneen Neljäs tie-järjestelmän kannattajiin ja opetuksen seuraajiin. Hän suomensi useita Gurdjieffin oppilaan englantilaisen matemaatikon ja kirjailijan John Godolphin Bennettin (1897–1974) teoksia ja osallistui myös Bennettin Englannissa pitämään seminaariin. Kopponen johti Bennettin ja Gurdjieffin opetuksia tutkineita ryhmiä Helsingissä, Turussa ja Jämsässä. Väinö Kopponen oli Karatas-Seuran primus motor ja yksi sen perustajajäsenistä..

## Teoksia
* *[[Aleksandra Ionowa]]; Ionowan taiteen symboliikasta* teoksessa *Ionowa-kokoelma: Lahden kaupunginmuseo*; luettelon toim. Ulla Korhonen; julk. Ionowa-seura; valokuvat Pirjo Kaarkoski. Lahden kaupunki, Lahti 1979
* *Aleksandra Ionowa: Toisenlaisen todellisuuden kuvaaja. Esitelmä Aleksandra Ionowan näyttelyssä [[Jyväskylän kesä|Jyväskylän Kesä]]ssä 30.6.1980. Karatas-Seura, Turku 1980

== Suomennoksia ==
* Gurdjieff, hyvin suuri arvoitus: kolme [[J. G. Bennett]]in luentoa, pidetty Denison Housessa kesällä 1963. (Alkuteos *Gurdjieff, a very great enigma*) Karatas-kirjat, Lahti 1972. Uusi tarkistettu painos Karatas-Seura, Turku 2009. 
* J. G. Bennett: *Ihminen kriisitilassa*; 3. painoksesta suom. Väinö Kopponen. Karatas-Seura, Lahti 1972 (alkuteos *The crisis in human affairs*) Uusi, tarkistettu painos, Karatas-Seura, Turku 2016 
* J. G. Bennett, [[Marian Kaminski]]: *Uudistuva maailmankuva: Dramaattisen Universumin johtoajatukset*; suomennos alkuosa Väinö Kopponen, sanasto [[Timo Kyllönen]]. Karatas-Seura, Turku 2015 (alkuteos *A short guide and glossary to the dramatic universe'') 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Neljäs Tie Suomessa Viitattu 4.3.2021
* Karatas-Seura
Presidentin dementia

**Presidentin dementia: Suomessa valta kuuluu kansalle. Kauhean hauska kansallisnäytelmä** on Jouko Turkan kirjoittama näytelmä. Se sai kantaesityksensä Turkan ohjaamana Suomen Kansallisteatterin Suurella näyttämöllä 9. helmikuuta 1994. Näytelmä käsittelee Urho Kekkosta ja aiheutti kiivasta keskustelua jo ennen ensi-iltaa ja myös sen jälkeen.  Kekkosta näytelmässä esitti Heikki Nousiainen. Näytelmässä esiintyivät myös Pekka Autiovuori, Elli Carstén, Olli Ikonen, Jaana Jonkari, Keijo Komppa, Marita Nordberg ja Tapani Perttu.

## Lähteet
Vuohijärven kirkko

**Vuohijärven kirkko** on entinen kirkkorakennus Vuohijärven kylässä Valkealassa Kouvolassa. Vuohijärven kasvettua teollisuuden ansiosta syntyi tarve kirkkorakennukselle 1960-luvun taitteessa. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Väinö Vuorinen, ja se valmistui vuonna 1966. Tiiliseen rakennukseen tehtiin kirkkotilojen lisäksi muun muassa paikallisen Säästöpankin konttori ja diakonissan asunto. Kirkon kellotapulissa on luovutettuun Karjalaan jääneen Säkkijärven kirkon kello. Alttaritaulun on maalannut taiteilija Tapani Lemminkäinen, ja se kuvaa Vuohijärven teollisuustaajaman elämää 1970-luvun alussa. Alttaritaulu on nykyään Valkealan seurakuntakeskuksen yläsalissa. 

Vuohijärven seurakuntaelämän hiipuminen 2000-luvun alussa ja seurakunnan heikentynyt taloustilanne antoivat aiheen pohtia kirkon tulevaisuutta. Tilannetta ei helpottanut myöskään se, että erityisesti kirkon siipiosa kärsi vakavista kosteusvaurioista. Seurakunta asetti kirkon myyntiin, ja sen osti Taidekeskus Salmela 40 000 euron hintaan. Hintaa alensi kirkon huonokuntoisuus Kirkon jäähyväisjumalanpalvelus järjestettiin helatorstaina 2014. Rakennuksen uudet omistajat avasivat kirkon uudestaan näyttely- ja konserttikäyttöön remontin jälkeen kesäkuussa 2015. Ostotarjoukseen kuului myös mahdollisuus siihen, että seurakunta voi vuokrata rakennusta tarvittaessa omaan käyttöönsä.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
* Kulttuurikeskuksen internet-sivut
Teemu Turunen

**Teemu Turunen** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

*Teemu Turunen, suomalainen diplomaatti
*Teemu Turunen, suomalainen jalkapalloilija
*Teemu Turunen, suomalainen jääkiekkoilija
*Teemu Turunen, suomalainen koripallovalmentaja
New York Mills

**New York Mills** on kaupunki Minnesotan osavaltion Otter Tailin piirikunnassa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Minnesotan järvialueella. Kaupungissa on 1&nbsp;199 asukasta (vuonna 2010).

Kaupunki on saanut alkunsa vuonna 1884 rautatien varteen perustetuista sahalaitoksista. Sen ensimmäisistä asukkaista monet olivat suomalaisia. New York Mills oli yksi suomenkielisen julkaisutoiminnan keskuksista, jossa ilmestyivät muun muassa sanomalehdet *[[Uusi Kotimaa]]* ja *Minnesotan Uutiset* (myöhemmin *[[Amerikan Uutiset]]*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* New York Millsin kaupungin sivusto
Matti Autio (kenraali)

**Matti Jaakko Autio** (10. joulukuuta 1934 Kuolajärvi – 6. toukokuuta 2017 Turku) oli suomalainen kenraaliluutnantti, joka toimi pitkään Suomen rajavartiolaitoksen päällikkönä. 

Aution vanhemmat olivat majuri Viljo Jaakko Autio ja Vilma Lempi Laitila. Hänen puolisonsa on Lilli Mirjam Pirilä. Autio tuli ylioppilaaksi 1954 ja valmistui Kadettikoulusta 1957 ja Sotakorkeakoulusta 1969. Hän toimi ensin nuorempana upseerina Lapin rajavartiostossa  1957–1958, Rajakoulun opetusupseerina 1958–1959, Kaakkois-Suomen rajavartioston vartioupseerina 1959–1962, sitten Lapin rajavartiostossa komppanian- ja toimistopäällikkönä 1962–1971. Rajavartiolaitoksen esikunnan toimistoesiupseeri hän oli 1971–1975. Kaakkois-Suomen rajavartioston apulaiskomentajana Autio toimi 1975–1978 ja komentajana 1978–1982. Rajavartiolaitoksen esikunnassa rajaosaston päällikkö 1983–1989. Suomen Rajavartiolaitoksen päällikkö Autio oli 1. helmikuuta 1989 – 31. joulukuuta 1997. Autio ylennettiin vänrikiksi 1955, luutnantiksi 1958, yliluutnantiksi 1961, kapteeniksi 1964, majuriksi 1969, everstiluutnantiksi 1975, everstiksi 1979, kenraalimajuriksi 1988 ja kenraaliluutnantiksi 1989.

Autio toimi sekä Suomen Hiihtoliiton että Kansainvälisen Hiihtoliiton hallituksen jäsenenä, ensin mainitun hallituksen puheenjohtaja hän oli 1986–1989.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Matti Aution muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
*
Carl Stalling

**Carl W. Stalling** (10. marraskuuta 1891 Lexington, Missouri – 29. marraskuuta 1972) oli yhdysvaltalainen animaatiomusiikin säveltäjä ja sovittaja. Hän työskenteli pitkään Warner Bros. -tuotantoyhtiölle ja hänet muistetaan varsinkin suosittujen *[[Merrie Melodies]]* - ja *[[Looney Tunes]]* -sarjojen musiikeista.

Stallingin vanhemmat olivat saksalaistaustaisia siirtolaisia. Stalling aloitti uransa elokuvateatterin urkurina mykkäelokuvien aikana ja sai jo tuolloin tilaisuuden improvisoida musiikkia elokuviin. Työskennellessään Kansas Cityssä elokuvateatterin orkesterinjohtajana hän tutustui nuoreen Walt Disneyyn, joka palkkasi hänet vuonna 1928 ryhtyessään tuottamaan äänellä varustettuja animaatioita. Stalling sävelsi musiikin noin viiteentoista Disney-yhtiön varhaiseen lyhytanimaatioon, mukaan lukien *[[Silly Symphonies]]* -sarjan ensimmäiseen osaan *[[The Skeleton Dance]]en* (1929). Stalling myös ääninäytteli Mikki Hiirtä yhdessä varhaisessa animaatiossa. Stalling lähti Disneyltä vuonna 1930 ja työskenteli seuraavan kuuden vuoden aikana eri animaatiostudioilla, pisimpään Disneyltä samaan aikaan lähteneen Ub Iwerksin palkkalistoilla.

Vuonna 1936 Stalling palkattiin Warner Bros.:ille, jossa hän toimi studion animaatio-osaston musiikillisena johtajana vuoteen 1958. Hän sävelsi tänä aikana musiikin noin 600 lyhyeen piirrosanimaatioon, joiden ohjaajina toimivat muun muassa Robert McKimson, Bob Clampett, Chuck Jones ja Tex Avery. Stalling työskenteli nopeassa tahdissa ja sävelsi yhden lyhytelokuvan viikossa. Äänityksissä hänellä oli käytössään Milt Franklynin johtama Warner Bros.:in 50 soittajan orkesteri. Stallingin aikana Warnerin animaatiosarjat saivat kuuluisat tunnusmusiikkinsa: *Merrie Melodies* -sarjan tunnuksena toimi instrumentaalinen versio laulusta ”Merrily We Roll Along” ja *Looney Tunes* -sarjan tunnuksena vastaavasti ”The Merry-Go-Round Broke Down”. Stalling kehitti myös tuotantoyhtiön alkutunnuksen yhteydessä käytetyn musiikillisen ääniefektin, sähkökitaran kielellä luodun ponnahtavan äänen.

Stallingin animaatiosävellyksille oli ominaista musiikin kytkeytyminen tiukasti valkokankaalla tapahtuneeseen toimintaan, mikä merkitsi poikkeamista perinteisistä säveltämisen periaatteista kuten teemojen kehittelystä. Stallingin onkin sanottu luoneen animaatiomusiikin sävellystyylin, jossa musiikki on alistettu kuvalle, ja jota on kutsuttu pilkallisesti ”mikkihiireilyksi” (*[[Mickey mousing]]*). Toisaalta jotkut ovat ylistäneet Stallingia postmodernismin edelläkävijäksi elokuvamusiikissa hänen yhdistellessään eri tyylilajeista poimittuja elementtejä perinteiset musiikkiteosten muodot rikkoen. Hänellä oli tapana lainata musiikissaan runsaasti valmiiksi tunnettuja melodioita ja hän yhdisteli rohkeasti klassista musiikkia, jazzia, kansanlauluja ja aikansa pop-musiikkia. Erityisen mielellään hän lainasi Raymond Scottin säveltämää kokeilevaa viihdemusiikkia, johon Warner Bros. oli hankkinut oikeudet. Stalling käytti myös vitsikkäitä musiikillisia lainauksia, esimerkiksi instrumentaalisia melodianpätkiä lauluista, joiden sanat sopivat kunkin kohtauksen sisältöön.

## Lähteet
Okazakin fragmentit

**Okazakin fragmentit** ovat lyhyitä, hiljattain syntetisoituja DNA-fragmentteja, jotka muodostuvat jäljessä seuraavalle mallijuosteelle DNA:n replikaation aikana. Ne ovat komplementaarisia mallijuosteelle ja muodostavat yhdessä lyhyitä DNA-kaksoisjuostepätkiä. Okazakin fragmentit ovat 1000–2000 nukleotidin pituisia esitumallisissa (esim. kolibakteerissa) ja noin 100–200 nukleotidin pituisia aitotumaisissa. Niitä erottavat RNA-alukkeet ja ne ovat erillään toisistaan kunnes RNA-alukkeet on poistettu, jonka jälkeen ligaasi liittää kaksi fragmenttia yhtenäiseksi komplementaariseksi DNA-juosteeksi.

Johtavalla mallijuosteella DNA:n replikaatio etenee jatkuvasti DNA-molekyyliä pitkin sitä mukaa kun kaksijuosteinen DNA avautuu, mutta seuraavalla mallijuosteella uusi DNA syntetisoidaan pätkissä, jotka DNA-ligaasi-niminen entsyymi myöhemmin yhdistää. Tämä johtuu siitä, että uutta DNA:ta syntetisoivat entsyymit (DNA-polymeraasit) voivat ainoastaan edetä yhteen suuntaan DNA-molekyylillä. Johtavalla mallijuosteella tämä on keskeytymätöntä, mutta seuraavalla mallijuosteella se on katkonaista.

DNA syntetisoidaan 5'–3'-suuntaan, joten replikaatio on keskeytymätöntä kun kopioidaan 3'–5'-juostetta. Fosfodiesterisidoksia muodostuu 3' ja 5' välille ja nukleotideja voidaan lisätä jatkuvasti johtavalle juosteelle DNA-polymeraasin avulla. Jotta voitaisiin syntetisoida seuraava juoste, synteesi etenee pienissä pätkissä. Näitä uusia DNA-pätkiä kutsutaan Okazakin fragmenteiksi ja kukin tarvitsee oman RNA-alukkeen.

Sarja 1960-luvulla tehtyjä kokeita johti Okazakin fragmenttien löytymiseen. Reiji Okazaki, Tsuneko Okazaki, Kiwako Sakabe ja heidän kollegansa tekivät kokeet samalla kun he tutkivat kolibakteerin (*Escherichia coli*) DNA:n replikaatiota. Vuonna 1966 Kiwako Sakabe ja Reiji Okazaki olivat ensimmäiset, jotka osoittivat, että DNA:n replikaatio oli katkonainen prosessi, jossa oli mukana fragmentteja. Tieteilijät ja heidän kollegansa jatkoivat fragmenttien tutkimista kun he tutkivat bakteriofagien DNA:n replikaatiota kolibakteereissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Solunetti: Okazakin fragmentit
Leidit laukkamatkalla

**Leidit laukkamatkalla** on vuonna 2013 TV5-kanavalla esitetty 6-osainen viihdeohjelma, jossa Tiina Lymi ja Mari Perankoski tutustuvat Englantilaiseen laukkakulttuuriin.

## Jaksot

## Lähteet
Dan Middleton

**Daniel Middleton** (s. 8. marraskuuta 1991) on brittiläinen, myös nimellä **TheDiamondMinecart** (tai lyhyemmin **DanTDM**) tunnettu tubettaja, joka tekee pelivideoita keskittyen pääasiassa Minecraftiin. Hänen YouTube-kanavalla oli huhtikuussa 2019 noin 21,5 miljoonaa tilaajaa ja hänen videonsa olivat saaneet yli 14 miljardia näyttökertaa. Hänen kanavansa on yksi YouTuben suosituimmista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*YouTube-kanava
Bahman Golbarnezhad

**Bahman Golbarnezhad** (persiaksi: &lrm;; 12. kesäkuuta 1968 Abadan – 17. syyskuuta 2016) oli iranilainen vammaisurheilija, joka edusti maataan pyöräilyssä C4-luokassa Lontoon paralympialaisissa 2012 ja Rio de Janeiron paralympialaisissa 2016. Hän oli Iranin–Irakin sodan veteraani. 

Golbarnezhad kuoli Rion paralympialaisissa 17. syyskuuta 2016 käydyssä maantieajon kilpailussa sattuneessa onnettomuudessa.

## Lähteet
Savína Giannátou

**Savína Giannátou** (joskus *Yannátou*/*Yiannátou*, , s. 16. maaliskuuta 1959 Ateena, Kreikka) on kreikkalainen laulaja.

Giannátou opiskeli laulua Ateenan konservatoriossa sekä Lontoossa Guildhall School of Music and Drama -oppilaitoksessa. Hänen ohjelmistonsa koostuu pääosin välimerellisestä musiikista. Hän ottaa vaikutteita musiikkiinsa eri Välimeren maiden muiikista.

Hän on 1990-luvulta lähtien esiintynyt satunnaisesti naistriona yhdessä kreikkalaiskollegoidensa Élli Paspalán ja María Farantoúrin kanssa.

## Diskografia
### Primavera en Salonicon kanssa

* *Ánoixi sti Saloníki: Sefaradítika laïká tragoúdia * (*Άνοιξη στη Σαλονίκη: Σεφαραδίτικα λαϊκά τραγούδια / Spring in Salonika: Sephardic folk songs*), 1995
* *Panagiés tou kósmou* (*Παναγιές του κόσμου / Virgin Maries of the World*), 1999
* *Terra Nostra*, 2001
* *Songs of Thessaloniki*, ECM Records, 2015

### Níkos Kypourgósin kanssa

* *Traditional Lullabies*, 1998

### Omat albumit

* *Mediterranea*, 1998
* *Páo na po sto sýnnefo* (*Πάω να πω στο σύννεφο / Savina Yannatou Sings Manos Hadjidakis*), 2002

### Sofía Giannátoun kanssa

* *Rosas das Rosas*, 2000

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut