open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Opintotukiasiain keskuslautakunta

**Opintotukiasiain keskuslautakunta** (, **CSN**) on ruotsalainen, koulutusministeriön alainen viranomainen. Sen päätoimipiste sijaitsee Sundsvallissa, mutta sillä on toimintaa myös 11 muulla paikkakunnalla ympäri Ruotsia, kuten asiakaspalvelukeskus Kiirunassa. Se palvelee muun muassa ruotsiksi ja suomeksi.

## Vastuualueet
Opintotukiasiain keskuslautakunnalla on kolme pääasiallista tehtävää: vastiikkettoman opintorahan ja -tuen myöntäminen, opintolainan takaisinmaksut ja koti-irtaimistolainojen myöntäminen ja takaisinmaksut. Se tarkistaa, onko opintotuen hakijalla oikeus sen nostamiseen. Se myös tilittää opintorahan ja -lainan tuensaajalle ja vastaa opintolainojen takaisimaksusta.

### Myönnettävät etuudet
* Opintoraha: 16–20-vuotiaille lukio-opiskelijoille 
* Opintotuki: toisen asteen, korkeakoulu- ja aikuisopisto-opiskelijoille
* Esteettömyyslisä: vammaishenkilöille tarkoitettu tuki liikkumiskustannusten kattamiseksi julkisiin lukioihin

Opintotukiasiain keskuslautakunta myöntää myös niin sanotun irtaimistolainan ulkomaan kansalaisille, lähinnä pakolaisille ja maahanmuuttajille. Se on tarkoitettu keittiövarusteiden ja muiden välttämättömien huonekalujen hankkimiseen.

Opintotukiasiain keskuslautakunta vastaa myös opintoasioihin liittyvästä virallisesta tilastoinnista.

## Toiminta lukuina
Luvut ovat vuodelta 2014.
* Opintorahaa saa 406 000, opintotukea 482 000 ja esteettömyyslisää 400 opiskelijaa. Viittomatulkkitukea maksetaan 160 vanhemmalle, oppisopimuskorvausta 7 000 opiskelijalle ja irtaimistolainaa 11 500 henkilölle.
* Erilaisia tukia maksetaan 16,4 miljardia kruunua, opintolainaa 15 miljardia kruunua ja irtaimistolainaa 171 miljoonaa kruunua.
* Lainatun pääoman arvo kasvoi 202,3 miljardiin kruunuun. 
* Opintolainaa maksetaan takaisin 13,3 miljardia kruunua. 
* Irtaimistolainaa maksetaan takaisin 132,1 miljoonaa kruunua. 
* Keskuslautakunta vastaa 1,3 miljoonaan puheluun, ja odotusaika on keskimäärin 3 minuuttia ja 50 sekuntia.
* Viraston toiminnasta aiheutuneet suorat kulut lasketaan 805,2 miljoonassa kruunussa.

## Lähteet
* Opintotukiasian lautakunnan suomenkielinen verkkosivusto
West Side Boys

**West Side Boys**, joka tunnettiin myös nimeltä **West Side Niggaz** tai **West Side Junglers**, oli aseistautunut ryhmä Sierra Leonessa. 

Ryhmä ei ollut osa Sierra Leonen suurinta kapinallisjärjestöä Revolutionary United Front (RUF), mutta se oli jonkun aikaa liitossa Armed Forces Revolutionary Council -ryhmän kanssa. Osa West Side Boysin jäsenistä siirtyi siihen RUF:ista, osa Sierra Leonen armeijasta. Jotkut värvättiin suoraan. Monet olivat Pademban vankilan entisiä vankeja.

Ryhmä sai vaikutteita yhdysvaltalaisesta rap- ja gangsta rap -musiikista, eritoten Tupac Shakurista, ja musiikissa kuvatusta *gangsta*-kulttuurista. Koska termiä ”West Side Niggaz” ei oltaisi voitu näyttää jatkuvasti ryhmittymästä kertovassa mediassa, muutettiin nimi harmittomaksi muotoon ”West Side Boys”. Ennen tuhoutumistaan ryhmässä arvioitiin olevan noin 600 jäsentä. 

Suuri osa West Side Boysin jäsenistä oli lapsisotilaita, jotka oli kaapattu vanhemmiltaan sen jälkeen kun ”värvääjät” olivat tappaneet heidät. Osa näistä lapsista pakotettiin osallistumaan vanhempiensa kiduttamiseen kuoliaaksi raaistaakseen ja epäinhimillistäkseen heidät. West Side Boysin jäsenet olivat poyon (kotitekoisen palmuviinin), kannabiksen ja veritimantein ostetun heroiinin suurkuluttajia. Veritimanteilla ostettiin myös suuri osa heidän aseistaan, joiden mukaan kuului muun muassa FN FAL -kiväärejä, AK-47-kiväärejä, RPG-7-kevytsinkoja kuin myös L16 81 mm -mörssärejä sekä ZPU-2-ilmatorjunta-aseita. Suuri osa ryhmän ajoneuvoista varastettiin Yhdistyneiden kansakuntien ruokasaattueista.

West Side Boys kaappasi ja piti rauhanturvaajia Yhdistyneiden kansakuntien operaatiosta Sierra Leonessa panttivankeina ja sieppasi brittisotilaita Royal Irish Regiment -rykmentistä elokuussa 2000.
Yhdistyneen kuningaskunnan erikoisjoukot vapauttivat panttivangit Operaatio Barrasissa. West Side Boys kärsi operaatiossa mittavat tappiot, eikä se ryhmänä enää noussut entiseen vahvuuteensa. Myöhemmin myös ryhmän viimeiset jäsenet antautuivat.

## Lähteet
Albert Capellani

**Albert Capellani** (23. marraskuuta 1874 Pariisi – 1931 Pariisi) oli ranskalainen elokuvaohjaaja.

Capellani opiskeli Pariisin konservatoriossa ja aloitti teatteriuransa André Antoinen Théâtre-Libressä. Ferdinand Zecca palkkasi hänet vuonna 1905 elokuvayhtiö Pathén ohjaajaksi. Capellani teki varsinkin melodraamoja, mutta myös satunäytelmiä, historiallisia ja raamattuelokuvia sekä komedioita. Vuonna 1908 hänet siirrettiin Pathén uuden taide-elokuvien tuotantoyhtiön SCAGL:n taiteelliseksi johtajaksi. Capellanin omat ohjaustyöt olivat kunnianhimoisia kirjallisuussovituksia kuten *Le Courrier de Lyon* (1911), *Notre-dame de Paris* (1911), *Les Mystères de Paris* (1913) ja *Germinal* (1913). Niistä kuuluisin on Victor Hugon romaaniin perustuva *Kurjat* (*Les Misérables*, 1912), jota yhä pidetään elokuvataiteen merkkiteoksena.

Vuonna 1914 Capellani siirtyi Yhdysvaltoihin, jossa hän ohjasi elokuvia useille eri tuotantoyhtiölle. Hän palasi sairautensa vuoksi Ranskaan vuonna 1923. Näyttelijä Paul Capellani oli Albert Capellanin veli.

## Elokuvia
* *[[Arlesitar]]*, 1908
* *[[Viimeinen ritari]]*, 1914

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elonet: Albert Capellani
* Internet Movie Database: Albert Capellani
Kuningas jolla ei ollut sydäntä

**Kuningas jolla ei ollut sydäntä** on Päivi Hartzellin ja Liisa Helmisen ohjaama suomalainen lastenelokuva vuodelta 1982. Se perustuu Mika Waltarin tarinaan, josta ohjaajat työstivät käsikirjoituksen yhdessä kirjailija Daniel Katzin kanssa.

Elokuva oli ensimmäinen suomalainen satuelokuva yli 30 vuoteen, vuonna 1949 valmistuneen *[[Prinsessa Ruusunen (vuoden 1949 elokuva)|Prinsessa Ruususen]]* jälkeen. Se oli myös ensimmäinen teatterilevitykseen päässyt lastenelokuva Suomessa yhdeksään vuoteen; edellinen oli vuoden 1973 *[[Herra Huu – jestapa jepulis, penikat sipuliks]]*.

## Juoni
*Kuningas jolla ei ollut sydäntä* kertoo onnellisesta kuninkaasta, joka saa tyttären, mutta tämän synnyttänyt kuningatar kuolee pian onnettomuudessa. Kuningas suree rakkaan kuningattarensa kuolemaa niin, että haluaa poistattaa sydämen rinnastaan. Sen jälkeen hän kehittää valtakunnastaan järkeen perustuvan tehoyhteiskunnan, jossa tunteille ei ole sijaa. Prinsessa ja hovinarri saavat kuninkaan lopulta ymmärtämään, että on väärässä.

## Rooleissa

## Vastaanotto ja jälkimaine

*Kuningas jolla ei ollut sydäntä* sai parhaan lastenelokuvan Jussin, joka on tämän lisäksi jaettu vain vuonna 1974 elokuvalle *Herra Huu – jestapa jepulis, penikat sipuliks*. Elokuva sai Suomen teattereissa yli 100&nbsp;000 katsojaa, vaikka samoihin aikoihin niissä esitettiin Spielbergin *[[E.T.|E.T.:tä]]* (1982).

*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Asko Alanen piti elokuvaa hieman ponnettomana pukuteatterina, vaikka sanoikin Mika Waltarin tarinan sisältävän hienoja sävyjä ja hauskoja hahmoja. Hän antoi elokuvan VHS-tallenteelle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

Vuonna 2018 Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Juha Rosenqvist kirjoitti, ettei isoin resurssein tehty ja dvd:llä julkaistu elokuva ole kestänyt aikaa vaan näyttää ilmaisultaan vanhentuneelta: ”Nykylasten silmissä elokuva osoittautui varsin oudoksi ja etäännyttäväksi. Päiväkoti-ikäiselle tarina oli selkeästi liian vaikea ja turhan synkkä, kouluikäiselle taas kerronta ja ylöspano eivät vastaa nykykäsitystä sujuvasta elokuvakerronnasta. Kouluikäisen tekemä vertailu *Pikku kakkosessa* esitettävään *[[Tuttiritari]]in* tai kesäteattereissa näkemiinsä lastennäytelmiin, on helppo aikuisenkin allekirjoittaa. *Kuningas jolla ei ollut sydäntä* muistuttaa nykymittapuulla enemmän filmattua teatteria kuin elokuvaa.” *Elokuvauutisten* Niko Jutilan samana vuonna julkaistun arvion mukaan elokuva taas ”on monella tavalla helposti lähestetyttävä ja intiimi, viaton ja todellakin sadunomainen teos. Tällainen intiimiys on vuosikymmenten varrella vähentynyt kaikissa elokuvissa sitä mukaa, kun on menty kohti kliinistä ja mielikuvituksetonta teknillistaiteellista toteutusta.”

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
*Elokuvan esittely KAVIn sivustolla
Sébastien Corchia

**Sébastien Corchia** (s. 1. marraskuuta 1990 Noisy-le-Sec, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.

## Seurajoukkueura
29. tammikuuta 2014 Corchian oli määrä siirtyä 4½-vuotisella sopimuksella ranskalaisseura Lilleen. Kuitenkin siirrossa ilmenneiden ongelmien vuoksi, jotka liittyivät Lilleen heikkoon taloudelliseen tilanteeseen, se kariutui ja Corchia jäi Sochauxiin.

27. kesäkuuta 2014 siirto lopulta tapahtui ja Corchia solmi nelivuotisen sopimuksen Lillen kanssa.

13. heinäkuuta 2017 Corchia teki nelivuotisen sopimuksen Sevillan kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sébastien Corchian tilastot Soccerway-sivustolla
Maastohiihto talviolympialaisissa 1968

**[[Maastohiihto|Maastohiihdossa]]** oli vuoden 1968 talviolympialaisissa ohjelmassa seitsemän kilpailutapahtumaa, joista neljä miesten ja kolme naisten tapahtumaa. Menestynein maastohiihtomaa oli Norja.

## Mitalit

## Lähteet
Mäkihyppy talviolympialaisissa 1968

**Vuoden 1968** talviolympialaisten kilpailuohjelmassa oli kaksi mäkihyppykilpailua, joista toinen normaalimäessä ja toinen suurmäessä. Kilpailupaikkoina oli Autrans, joka sijaitsi 13 km kisojen pääpaikasta Grenoblesta länteen. Normaalimäen K-piste oli 70 metriä ja suurmäen 90 metriä.

Tšekkoslovakia ja Neuvostoliitto saavuttivat olympialaisten mäkihypyissä ensimmäiset olympiavoittonsa, kun Vladimir Belousov saavutti suurmäen ja Jirí Raška normaalimäen olympiakultaa.

## Lähteet
Barrow-upon-Soarin rautatieasema

**Barrow-upon-Soarin rautatieasema** on rautatieasema Barrow-upon-Soarin kylässä Leicestershiressä. Se sijaitsee Midlandin pääradan varrella.

Barrow’n ensimmäinen asema avattiin 5. toukokuuta 1840. Se sijaitsi 380 metriä nykyisestä asemasta pohjoiseen, ja sen nimi oli aluksi vain **Barrow**. Se nimettiin uudelleen kahdesti. 1. toukokuuta 1871 se sai nimekseen **Barrow-on-Soar** ja 1. heinäkuuta 1899 **Barrow-on-Soar and Quorn**. Sitä ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa, ja asema suljettiinkin 4. maaliskuuta 1968. Sen tilalle rakennettiin lopulta kuitenkin uusi asema, joka aukesi 28. toukokuuta 1994.

Asemaa käytti 80&nbsp;612 matkustajaa kaudella 2017–2018.’

## Lähteet
* 

### Viitteet
Herra Huu – jestapa jepulis, penikat sipuliks

**Herra Huu – jestapa jepulis, penikat sipuliks** on Jaakko Talaskiven ohjaama suomalainen lastenelokuva vuodelta 1973. Talaskivi  on myös tuottanut ja leikannut elokuvan sekä käsikirjoittanut sen yhdessä M. A. Nummisen ja Antero Helasvuon kanssa. Elokuvan nimiosaa esittää M. A. Numminen.

## Juoni
Herra Huu luulee olevansa hirveän pelottava kummitus, mutta ei onnistu säikyttämään lapsia.

## Tuotanto

Elokuvan lähtökohtana on Hannu Mäkelän lastenkirjan päähahmo Herra Huu, mutta tarina ei perustu Mäkelän tekstiin lainkaan.

Elokuva on värielokuva. Se oli yli kymmenen vuoden tauon jälkeen ensimmäinen suomalainen pitkä lastenelokuva. Elokuva oli ohjaaja Talaskiven ensimmäinen kokoillan ohjaustyö. Sille myönnettiin 85&nbsp;000 markkaa elokuvatuotannon laatutukea 29. huhtikuuta 1974.

*Herra Huu* kuvattiin pääosin Kemijärvellä, ja siinä esiintyi paljon paikkakunnan lapsia. Mukana oli myös pääkaupunkiseudulta tulleen elokuvatyöryhmän jäsenten omia lapsia. Elokuvan kolmiminuuttisen animaatiojakson ”Apina ja gorilla” toteuttivat Taideteollisen oppilaitoksen opiskelijat Antti Peränteen johdolla. Animaatiotyöryhmä sai  2&nbsp;500 markan elokuvataiteilijoiden henkilökohtaisen valtionpalkinnon 28. toukokuuta 1974.

## Rooleissa

## Vastaanotto
Elokuva sai teatterikierroksellaan vain 9&nbsp;514 katsojaa. Ensi-ilta-arvioissa kriitikot pitivät lapsikatsojille suunnattua *Herra Huuta* tervetulleena harvinaisuutena ja kehuivat sen runsasta musiikkiantia ja hyvää kuvausta. Elokuvaa kuitenkin moitittiin juonettomaksi ja sinne tänne säntäileväksi. *Herra Huun* yhteiskunnallisten teemojen koettiin olevan vain aikuiskatsojien ymmärrettävissä.

*Herra Huu* oli ensimmäinen kahdesta Parhaan lastenelokuvan Jussin saaneesta elokuvasta. Toinen on vuoden 1982 elokuva *[[Kuningas jolla ei ollut sydäntä]]*.

Love Records julkaisi elokuvan musiikista soundtrack-albumin nimellä *Jestapa jepulis, Herra Huun ihmeelliset seikkailut*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Helsingin pitäjä (vuosikirja)

**Helsingin pitäjä** () on Vantaan kaupungin ja sitä edeltäneiden Helsingin maalaiskunnan ja Helsingin pitäjän paikallishistoriaa käsitteleviä artikkeleita sisältävä vuosikirja. Pääosa tietokirjasarjan artikkeleista on suomeksi, mutta jotkin yksittäiset artikkelit on kirjoitettu ruotsiksi. Vuosikirja on julkaistu vuosittain vuodesta 1963 lähtien. Julkaisijana oli aluksi Helsingin pitäjän kotiseutu- ja museoyhdistys, myöhemmin Vantaa-Seura.

## Uusimmat Helsingin pitäjä -vuosikirjat

## Tulevat vuosikirjat

## Rakkaudesta pitäjään -juhlakirja

*Rakkaudesta pitäjään* on Vantaa-Seuran 50-vuotisen toiminnan kunniaksi toimitettu kirja. Teos ei ole Vantaa-Seuran historiikki, vaikka teos esittelee yhdistyksen toiminnan tärkeimmät vaiheet ja saavutukset. 

Kirja on artikkelikokoelma, joka kertoo yhdistyksen perustamisen taustoista, *Helsingin pitäjä* -julkaisun historiasta, Kirkonkylän myllystä ja myllyllä järjestettävien yhteislauluiltojen alkuvaiheista sekä Helsingin pitäjän kirkonkylän kulttuurikävelystä. Kirjassa on myös useita Vantaa-Seurassa vaikuttaneiden henkilöiden haastatteluja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vantaaseura.fi
Gabriel (Ruotsin prinssi)

**Prinssi Gabriel, Taalainmaan herttua** (koko nimi **Gabriel Carl Walther**; s. 31. elokuuta 2017 Danderydin kunta, Ruotsi) on Ruotsin prinssi Carl Philipin ja prinsessa Sofian toinen lapsi ja prinssi Alexanderin nuorempi veli. Hänet kastettiin 1. joulukuuta 2017 Drottningholmin linnan kirkossa.

Prinssi Gabriel on kuudentena Ruotsin kruununperimysjärjestyksessä kruununprinsessa Victorian, prinsessa Estellen, prinssi Oscarin, prinssi Carl Philipin ja prinssi Alexanderin jälkeen.

Kuningas Kaarle XVI Kustaa päätti syksyllä 2019 että prinssi Gabrielilla ja hänen veljellään prinssi Alexanderilla ei ole enää kuninkaalliseen perheeseen kuuluvia oikeuksia, eivätkä he tulevaisuudessa osallistu hovin edustustehtäviin. Heille jo aiemmin myönnetyt herttuoiden tittelit kuitenkin säilyvät.

## Lähteet
Alexander Melville Bell

**Alexander Melville Bell** (1819–1905) oli skotlantilainen foneetikko. Bell loi kielen oikean ääntämisen oppimiseksi "geneettisen" äännemerkkisysteemin, joka ohjeistaa puhe-elinten asentoja. Hän esitteli tällaisen aakkoston muun muassa teoksessaan *Visible Speech* vuonna 1867. Foneettisin perustein hän laati lisäksi pikakirjoitusjärjestelmän *Stenography* vuonna 1852. Bell oli ääntämisen opettajana eri yliopistoissa. Hänen keksimänsä fonautografi on ollut tuntuvaksi hyödyksi kuurojen opetuksessa.

## Lähteet
Hans Burgkmair

**Hans Burgkmair** (1473–1531) oli saksalainen taidemaalari ja graafikko. Hän oli yksi Saksan renessanssin johtavista taiteilijoista. Grafiikassa hänelle oli tyypillistä selkeä sommittelu ja ilmeikäs kerronta. Ne toivat uutta eloa kuvataiteeseen. Puupiirroksissa hän oli yksi varhaisista maalauksellisten valotussävyjen käyttäjistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
Karl Julius Beloch

**Karl Julius Beloch** (1854–1929) oli saksalainen historiantutkija. Hän oli professori Roomassa vuodesta 1879. Beloch oli yksi 1800-luvun jälkipuolen järkiperäisen historiankirjoittamisen merkittävistä nimistä. Hänen kirjansa Rooman ja Kreikan historiasta ovat kuuluneet antiikin historian perusteoksiin.

## Lähteet
Tinia

**Tinia** (myös **Tin** tai **Tina**) on etruskien taivaan, salamoiden ja myrskyn jumala. Tinia oli etruskien pääjumala. Hänet kuvataan joskus parrakkaana, joskus parrattomana, mutta aina ympärillään rykelmä salamoita. Muita häneen liitettyjä tunnusmerkkejä ovat keihäs tai valtikka. Roomalaiset samaistivat Tinin Juppiteriin.

Tinia muodosti yhdessä puolisonsa Unin ja Menervan kanssa etruskien jumalten ylimmän kolmikon.

## Lähteet
* Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. 
### Viitteet
Barton-on-Humberin rautatieasema

**Barton-on-Humberin rautatieasema** on rautatieasema Barton-upon-Humberin kaupungissa North Lincolnshiressä. Se sijaitsee Barton Linen varrella.

Asema avattiin 1. maaliskuuta 1849 nimellä **Barton**. Sitä käytti 39&nbsp;488 matkustajaa kaudella 2017–2018.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Nils Johan Berlin

**Nils Johan Berlin** (18. helmikuuta 1812 Härnösand, Ruotsi – 27. joulukuuta 1891 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kemisti ja farmakologi. Hänelle tarjottiin vuonna 1842 Helsingin yliopiston kemian professorin virkaa, jota hän ei ottanut vastaan. Sittemmin hän oli professori Lundin yliopistossa 1845–1864 ja sen jälkeen terveyskollegion johtaja 1864–1883. Hänen teoksistaan on suomennettu *Lukukirja luonnontieteestä* ja *Oppikirja luonnontietehesen*.

Mineraali berliniitti (AlPO4) on nimetty hänen mukaansa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Sophus Bugge

**Elseus Sophus Bugge** (5. tammikuuta 1833 Laurvig – 8. heinäkuuta 1907 Tynset) oli norjalainen kielen- ja kansanrunoudentutkija. Hän työskenteli professorina Kuninkaallisessa Frederikin yliopistossa (nyk. Oslon yliopisto). Bugge kuului merkittävimpiin skandinaavisen filologian, muinaiskirjallisuuden ja mytologian tutkijoihin. Hän edisti myös muiden kielten, kuten etruskin ja lyykian tutkimusta. Hän myös vaikutti syvällisesti suomalaiseen kansanrunouden tutkimukseen etenkin Kaarle Krohnin välityksellä. Bugge julkaisi perustavanlaatuisia tekstikriittisiä teoksia. Hän oli merkittävä riimukirjoituksien selvittäjä.

Teoksellaan *Norræn fonrkvædi* (1867) hän edisti Edda-runouden tutkimusta.

## Lähteet
Trifluraliini

**Trifluraliini** (C13H16N3O4F3) on nitrattuihin aromaattisiin yhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää maataloudessa rikkaruohomyrkkynä.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa trifluraliini on keltaista tai oranssia kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta. Se liukenee kohtalaisesti muun muassa heksaaniin ja hyvin moniin poolisiin tai aromaattisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi metanoliin, asetoniin ja tolueeniin. Trifluraliinin herbisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se sitoutuu tubuliiniproteiiniin. Tällöin mikrotubuluksien muodostuminen estyy ja näin ollen solunjakautuminen ei pääse tapahtumaan. Trifluraliini ärsyttää silmiä ja saattaa olla karsinogeenista.

## Valmistus ja käyttö
Trifluraliinin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa p-klooribentsotrifluoridi nitrataan 4-kloori-3,5-dinitrotrifluorimetyylibentseeniksi. Seuraavassa vaiheessa tämä yhdiste reagoi dipropyyliamiinin kanssa ja tuotteena muodostuu trifluraliinia.
:

Trifluraliini on hyvin yleisesti käytetty rikkaruohomyrkky. Sitä käytetään muun muassa kaali-, papu- porkkana-, puuvilla,- sokerijuurikas- ja öljykasviviljelmillä sekä koristekasviviljelmillä. Euroopan unionin alueella trifluraliinia sisältävien valmisteiden myynti on ollut kiellettyä 20.3.2008 alkaen.

## Lähteet
Voltumna

**Voltumna** on etruskien jumala, joka oli alun perin alamaailman jumala, mutta joka kohotettiin myöhemmin ylimmäksi jumalaksi (*deus Etruriae princeps*). Etruskeille Voltumna oli ennen kaikkea etruskien liiton suojelija. Hän saattoi myös olla taivaan jumalan Tinian yksi ilmentymä. Roomalaiset omaksuivat Voltumnan jumaltensa joukkoon nimellä Vertumnus.

## Lähteet
Olaf Bull

**Olaf Bull** (1883–1933) oli norjalainen runoilija. Hän oli 1900-luvun alun Norjan huomattavimpia lyyrikoita. Bull kirjoitti varsinkin luonnontunnelmasta. Hänen isänsä oli kirjailija Jacob Bull. Bullin varhaisessa runoudessa korostuu hurmioitunut elämäntunto, myöhemmissä tuskainen mietiskely. Hän käsitteli hiotuissa runoissaan unelmien ja todellisuuden välillä vallitsevaa, tuskaa tuottavaa ristiriitaa.

## Suomennettuja runoja
Antologiassa *[[Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa]]*, toim. Aale Tynni, Helsinki: WSOY 1957, 1974 , WSOY 2004  Aale Tynnin suomentamat tunot kokoelmasta *Nye digte*, 1913.
* Elviira (Elvira)
* Nuoruus (Ungdom)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Blood Drive

**Blood Drive** (aikaisemmin nimellä **Midnight Grindhouse Presents Blood Drive**) on yhdysvaltalainen scifisarja. Sitä esitettiin kesällä 2017 Syfyn kanavalla yhden kauden verran.

Sarjan luonut James Roland kertoi syyskuussa 2017 että sarja jää yhden kauden mittaiseksi.

Sarjan tapahtumat sijoittuvat dystooppiseen tulevaisuuteen vuonna 1999, jolloin Amerikka on jakautunut kahtia energiakriisin johdosta.

## Näyttelijät

## Tuotanto
Heinäkuussa 2015 Syfy teki nk. *direct-to-series* tilauksen haluten suoraan 13. jaksoa. Sarjan kuvauspaikkana toimi Kapkaupunki Etelä-Afrikassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Blood Drive SyFyn sivustolla  
*
Toriparlamentti

**Toriparlamentti** on kuvanveistäjä Pertti Mäkisen vuonna 2008 valmistunut julkinen veistos, joka sijaitsee Porin kauppatorilla. Teoksen lahjoittivat kaupungille Pori-Seura ja Pro Pori -säätiö, ja se paljastettiin Porin päivänä 27. syyskuuta 2008. Pori-Seura oli kaavaillut Porin torille Porin piru -aiheista veistosta jo 1970-luvulla. 

Toriparlamentti rahoitettiin Porin päivän julisteiden ja ohrankryynivellin myynnistä saaduilla tuloilla. Toriparlamentti oli yksi Porin kaupungin 450-vuotisjuhlan merkkitapahtumista. Valmistuttuaan veistos herätti runsaasti keskustelua, ja Internetin keskustelupalstoilla käytiin kiivasta väittelyä patsaan aiheesta ja toteutustavasta. Keskustelijat mm. tunnistivat yhden Toriparlamentin hahmoista Bingolappu-Simoksi, joka tunnettiin Porissa siitä, että hän pyysi ihmisiltä rahaa ja heitti vastineeksi voltteja. 

## Lähteet
Ágios Geórgios (Siteía)

**Ágios Geórgios** ( eli Μινωική έπαυλη Αγίου Γεωργίου, *Minoikí épavli Agíou Georgíou*) on minolaisaikaisen huvilan arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Siteían kunnassa lähellä Siteían Ágios Geórgioksen kylää, josta kohde on saanut nimensä. Paikan minolaisaikaista nimeä ei tunneta.

Huvila on rakennettu pengerretysti neljään tasoon kukkulalle, joka tunnetaan nykyisin nimellä Profítis Ilías. Ylätasanteet ovat säilyneet hieman alatasanteita paremmin. Huvilassa on ollut kymmeniä huoneita, ja tasanteiden välillä on ollut portaat. Huoneisin lukeutuu asuin-, työpaja- ja säilytystiloja. Rakennuksen kokonaispinta-ala on noin 700 neliömetriä. Esinelöytöihin kuuluu paitsi keramiikkaa myös muun muassa viininpuristuslaitteistoa, myllynkiviä ja savenvalajan pyörä. Rakennuksen lähellä on todennäköisesti ollut pieni asutus. Huvilan oletetaan tuhoutuneen LM IA tai LM IB -kaudella eli noin 1700–1450 eaa. Varhaiskristillisellä ajalla paikkaa on käytetty hautausmaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Chalasménos

**Chalasménos** (; myös *Halasménos*) on minolaisaikaisen asutuksen arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ierápetran kunnassa lähellä Monastirákin kylää ja Chan rotkon suuta. Paikan nimi on nykyaikainen, eikä asutuksen muinaista nimeä tunneta.

Chalasménoksen paikka on ollut asuttuna myöhäisellä minolaisella kaudella IIIC (LM IIIC) noin 1200–1100/1070 eaa. Historialtaan se on monista muista poikkeava siinä, ettei paikalla ollut asutusta tätä ennen eikä enää tämän jälkeen pronssikauden päätyttyä. Asutus, joka on suhteellisen suurikokoinen, on rakennettu kallioiselle kukkulalle. Pohjakaavassa on merkkejä suunnitelmallisuudesta. Rakennuksia on tunnistettu yhteensä 27, niiden joukossa kolme megaron-tyyppistä taloa sekä muun muassa pyhäkkö. Rakennuksissa ja paikalta tehdyissä esinelöydöissä on paljon vaikutteita mykeneläisestä kulttuurista, jonka valtaan Kreeta tuolloin kuului.

Asutusta on ehdotettu minolaisten jälkeläisten ja mykeneläisten yhteiseksi turvapaikaksi mykeneläisen hallinnon ja kulttuurin romahtamisen jälkeen. Suhteellisen lähellä, muutaman kilometrin päässä, sijaitsee toinen vastaavantyyppinen asutus, Kavoúsi Vrontás.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Osakas

**Osakas** tarkoittaa osakeyhtiön osakkeenomistajaa. Osakas omistaa yhtiöstä yhden tai useamman osakkeen. Yhtiön osakkaat käyvät ilmi yhtiön pitämästä osakasluettelosta tai arvo-osuusjärjestelmästä. Osakasluettelo on julkinen.

Yhtiöjärjestys vaikuttaa siihen, millaisia oikeuksia ja velvollisuuksia osakkaalla yhtiössä on. Myös osakkeiden määrällä on merkitystä.

Osakas saa käyttää osakkaalle osakeyhtiölain mukaan kuuluvia oikeuksia sitten, kun hänet on merkitty osakasluetteloon. Tällaisia oikeuksia ovat mm. puhe- ja äänivalta yhtiökokouksessa, oikeus saada osinkoa, käyttää vähemmistöomistajan oikeuksia, käyttää yhtiöjärjestyksessä sallittua lunastusoikeutta, merkitä uusia osakkeita osakeannissa ja saada jako-osuus yhtiön purkautuessa. Osakasluettelomerkintä ei kuitenkaan ole välttämätön niiden varallisuuspitoisten oikeuksien käyttämiseksi, joita käytetään esittämällä osakekirja, lippu (kuten osinkokuponki) tai yhtiön antama muu todistus.

Yrityksen osakkuuteen liittyy usein kirjallisesti tehty osakassopimus osakkaiden välillä.

## Katso myös
* Osakassopimus

## Lähteet
* *Taloustaidon taloussanasto*, Taloustieto r.y. 1987. Hakusanat osakas ja osakasluettelo.

### Viitteet
Angolan kansantasavalta

**Angolan kansantasavalta** () käsittää aikakauden Angolan historiassa, jolloin maa oli sosialistisena valtiona vuodesta 1975 (jolloin Angola itsenäistyi Portugalista) vuoteen 1992, jolloin siitä tuli nykyinen Angolan tasavalta. Angolan kansantasavallalla oli hyvät suhteet Neuvostoliittoon, Kuubaan sekä Mosambikin kansantasavaltaan. Angolaa hallitsi MPLA-puolue, joka muutti maan marxisti-leninistikseksi yksipuoluejärjestelmälliseksi valtioksi. Sekä Kuuba että Neuvostoliitto tukivat puoluetta. 

MPLA:ta vastustava puolue UNITA aloitti MPLA:n vastaisen sisällissodan, saaden tukea Etelä-Afrikalta sekä Yhdysvalloilta. 

Vuonna 1991 MPLA ja UNITA sopivat rauhansopimuksen, joka mahdollistaisi eri puolueiden vaalien järjestämisen Angolassa. Angolan kansantasavalta purettiin vuonna 1992, jolloin maasta tuli nykyinen Angolan tasavalta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dispilión puutaulu

**Dispilión puutaulu** on neoliittiselta kaudelta peräisin oleva puutaulu, joka on ajoitettu radiohiiliajoituksella noin vuoteen 5260 ± 40 eaa. Se löydettiin Dispilión saman aikakauden asutuksen arkeologisissa kaivauksissa pohjoisessa Kreikassa heinäkuussa 1993.

Puutaulun koko on noin 23 x 19,2 x 2 senttimetriä. Se on setripuuta ja siinä on jälkiä polttamisesta. Taulu on säilynyt anaerobisten olosuhteiden ansiosta, sillä se oli uponneena mutaan ja veteen. Tauluun on kaiverrettu merkkejä, jotka muistuttavat kirjoitusta. Merkkejä on kymmenessä pystyrivissä, ja ne muistuttavat ulkoasultaan jossain määrin Vinčan kulttuurin tauluissa esiintyvää kirjoitusta sekä lineaari-A-kirjoitusta.

Löydöstä ilmoitettiin helmikuussa 2004. Taulusta ja kirjoituksesta ei ole vielä julkaistu vertaisarvioitua tutkimusta, mutta löydön on arvioitu voivan muuttaa käsitystä kirjoitustaidon synnystä ja kehityksestä. Itse tekstiä ei todennäköisesti saada koskaan selvitettyä.

## Lähteet
Kavoúsi Kástro

**Kavoúsi Kástro** () on minolaisaikaisen asutuksen arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ierápetran kunnassa noin 1,4 kilometriä kaakkoon nykyisestä Kavoúsin kylästä, josta se on saanut nimensä.

Kavoúsi Kástron paikka on ollut asuttu erityisesti myöhäisellä minolaisella kaudella IIIC (LM IIIC) noin 1200–1100 eaa. Paikalla on ollut jonkin verran asutusta vielä geometrisella kaudella. Asutus sijaitsee huipulla korkealla vuorenrinteessä, noin 713 metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna. Alempana saman vuoren rinteessä sijaitsee toinen saman ajan arkeologinen kohde, Kavoúsi Vrontás.

Paikalla suoritti ensimmäisiä arkeologisia tutkimuksia Harriet Boyd vuonna 1900. Laajamittaiset arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1987. Niitä on suorittanut American School of Classical Studies at Athens eli Yhdysvaltain arkeologinen koulu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Klimatariá

**Klimatariá** () on minolaisaikaisen huvilan arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Siteían kunnassa, noin kaksi kilometriä etelään Siteían kaupungista, Ierápetraan johtavan tien varressa.

Huvila rakennettiin uudella palatsikaudella keskiminolaisella kaudella IIIB (MM IIIB) eli noin 1750–1700 eaa. ja se tuhoutui myöhäisminolaisella kaudella LM IA eli noin 1700–1600 eaa. Osa huvilan raunioista on tuhoutunut nykyisen tien rakentamisen yhteydessä. Rakennuksessa on useita huoneita ja portaita. Esinelöytöihin lukeutuu muun muassa pithoksia.

## Lähteet
Makrygialós (huvila)

**Makrygialós** () on minolaisaikaisen huvilan arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ierápetran kunnassa länteen Makrý Gialóksen eli Makrygialóksen kylästä, josta kohde on saanut nimensä. Paikan minolaisaikaista nimeä ei tunneta.

Huvila on ajoitettu myöhäisminolaiselle kaudelle LM IB noin ajalle 1480–1425 eaa. Se on toiminut alueen maanviljelyksen keskuksena. Rakennus tuhoutui tulipalossa. Huvila löydettiin vuonna 1971 ja paikan arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1973–1977.

Huvila on säilynyt huonosti, koska se on vaurioitunut aikojen saatossa alueen maanviljelyksen seurauksena. Rakennus muistuttaa monin tavoin minolaisia palatseja. Siinä on keskuspiha, jonka koko on noin 6 x 12,5 metriä. Palatsien tavoin siihen on kuulunut myös erillinen länsipiha. Rakennuksessa oli useita huoneita, mukaan lukien varastotiloja ja pyhäkkötila. Esinelöytöihin lukeutuu paitsi keramiikkaa myös muun muassa figuriineja ja sinettikiviä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dahomeyn tasavalta

**Dahomeyn tasavalta** () perustettiin 11. joulukuuta 1958 itsehallinnollisena siirtomaana osana Ranskan yhteisöä. Ennen itsehallinnon saamista valtio oli ollut Ranskan Dahomey, joka oli ollut osana Ranskan unionia. 1. elokuuta 1960 Ranskan Dahomeylle myönnettiin täydellinen itsenäisyys Ranskasta.

Näin itsenäistyivät uudelleen maan entinen osa Dahomeyn kuningaskunta, sekä sen ympäröivät seudut, aikaisemmat protektoraatit Porto-Novo ja Grand-Popo. Ne tulivat nyt yhtenäisvaltioksi ja tasavallaksi, jotka olivat olleet Ranskan miehittämiä 66 vuoden ajan.

Dahomeyn armeija kumosi maansa perustuslain 22. joulukuuta 1965 ja otti vallan itselleen.

Vuonna 1975 valtion nimi muutettiin Beninin tasavallaksi, sillä sanaa ”Benin” pidettiin poliittisesti neutraalina kaikille maan etnisille ryhmille, kun taas sana ”Dahomey” johtaa juurensa fonien hallitsemasta Dahomeyn kuningaskunnasta. 

## Lähteet
Dispilió

**Dispilió** () on neoliittisen kauden aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Länsi-Makedoniassa pohjoisessa Kreikassa. Se sijaitsee Kastorián kunnassa lähellä nykyistä Dispilión kylää (976 asukasta vuonna 2011), josta kohde on saanut nimensä. Asutuksen muinaista nimeä ei tunneta.

Dispilión asutuspaikka sijaitsee nimellä Nisí (”Saari”) tunnetussa paikassa Orestiáda- eli Kastoriá-järven etelärannalla. Paikka on ollut asuttu varhaiselta neoliittiselta kaudelta noin 6000 eaa. myöhäiselle helladiselle kaudelle (pronssikaudelle) noin 1200 eaa. saakka. Keskisellä ja myöhäisellä neoliittisella kaudella noin 5470–4850 eaa. paikalla on ollut suhteellisen suurikokoinen asutus, ja se on yksi merkittävimpiä tunnettuja aikakauden kohteita. Asutuksen rakennukset oli tehty puusta ja kaislasta. Elinkeinoina ovat olleet maanviljely, karjankasvatus, metsästys ja kalastus. Esinelöytöihin lukeutuu muun muassa useaa eri tyyppiä olevaa keramiikkaa sekä nuolenkärkiä ja luusta tehtyjä koukkuja. Merkittävimpiin löytöihin kuuluu mahdollisesti varhaista kirjoitusta sisältävä niin kutsuttu Dispilión puutaulu, joka on ajoitettu noin vuoteen 5260 eaa.

Asutus löydettiin vuonna 1932 järven pinnan laskettua, kun puisia rakenteita tuli näkyviin. Alueen arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1992. Järvenrantakaivaukset ovat vaatineet erityisiä menetelmiä. Paikalle on nykyisin rakennettu rekonstruktio osasta kylää.


Dispilio.jpg|Asutuksen rekonstruktio.
Macedonian Museums-16-Proistoriko Dispiliou-74.jpg
Dispilio3.jpg
Macedonian Museums-16-Proistoriko Dispiliou-78.jpg
Macedonian Museums-16-Proistoriko Dispiliou-77.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Monastiráki (Réthymno)

**Monastiráki** () on minolaisaikaisen palatsin ja asutuksen arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Sen sijaitsee Amárin kunnassa lähellä Monastirákin kylää, josta se on saanut nimensä. Paikan minolaisaikaista nimeä ei tunneta.

## Historia

Monastirákin paikka on asutettu varhaisminolaisella kaudella (EM). Sen palatsi ja muut suuremmat rauniot on ajoitettu keskiminolaiselle kaudelle (MM) eli niin kutsutulle vanhalle palatsikaudelle noin ajalle 2100–1700 eaa. Se tuhoutui maajäristyksessä ja tulipalossa MM IB -kauden lopulla noin vuonna 1700 eaa. muiden minolaisten keskusten tavoin, minkä jälkeen paikka hylättiin. Myöhäisminolaisella kaudella LM IIIC eli noin 1200–1100 eaa. paikalla oli jonkinlaista pienimuotoista asutusta.

Saksalaiset suorittivat paikalla tutkimuksia toisen maailmansodan aikaan vuonna 1942. Paikan järjestelmälliset arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1980.

## Löydökset

Monastirákin arkeologinen kohde sijaitsee kukkulalla Amárin laakson laidalla. Paikka on Kreetan pohjoisrannikolta Messarán tasangolle johtavan luonnollisen kulkureitin varrella. Koko asutuksen pinta-ala on arviolta noin 300 aaria, ja vain pieni osa siitä on kaivettu.

Paikalta on löydetty palatsi tai palatsinkaltainen rakennus, jossa on ollut ainakin kaksi kerrosta. Siihen on kuulunut asuintiloja, varastotiloja ja työpajoja. Lisäksi asutukseen on kuulunut lukuisia muita taloja. Esinelöytöihin lukeutuu keramiikkaa ja sinettejä, jotka kertovat maataloustuotannosta ja kaupankäynnistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nírou Cháni

**Nírou Cháni** (; myös *Nírou Háni/Kháni*) tai vain *Nírou* (Νίρου) on minolaisaikaisen huvilan arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren pohjoisrannikolla Kokkíni Chánin kylässä Chersónisoksen kunnassa noin 15 kilometriä itään Iraklionista.

Huvila rakennettiin uudella palatsikaudella noin 1500-luvulla eaa. ja se tuhoutui LM IB -kaudella 1400-luvulla eaa., jonka jälkeen paikka hylättiin. Paikan arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1918–1919 ja tulokset julkaistiin vuonna 1922.

Huvila oli pienen minolaisen palatsin kaltainen rakennus. Se oli kaksikerroksinen ja sen alimmassa kerroksessa oli 40 huonetta. Rakennuksen pinta-ala on noin  neliömetriä. Kokonaisuudesta on tunnistettu erillisiä huoneita varastoille, työpajoille ja pyhäkkökäyttöön. Lattiat oli koristeltu mosaiikin kaltaisella kiveyksellä. Rakennuskokonaisuuteen kuului kaksi palatsipihojen kaltaista pihaa, toinen rakennuksen pohjois- ja toinen itäpuolella. Rakennuksen lähellä on ollut satama.

Esinelöytöihin lukeutuu muun muassa neljä suurikokoista pronssista labrys-kaksoiskirvestä sekä suuri määrä terrakotasta tehtyjä kolmijalkaisia alttaripöytiä. Rakennuksen oletetaan olleen paikallisen minolaisen asutuksen keskus ja lukuisista rituaaliesineistä päätellen mahdollisesti jonkinlaisen ylipapin käytössä. Paikalta tehdyt esinelöydöt ovat nykyisin Iraklionin arkeologisessa museossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Petrás

**Petrás** () on minolaisaikaisen palatsin ja asutuksen arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Siteían kunnassa noin 1,5 kaakkoon Siteían kaupungista lähellä nykyistä Petráksen kylää, josta se on saanut nimensä. Asutuksen minolaisaikaista nimeä ei tunneta.

## Historia

Asutus on ollut olemassa viimeistään varhaisminolaisella EM IIB -kaudella eli noin 2400–2200 eaa. Seuraavina vuosisatoina asutus kasvoi, ja ensimmäinen palatsi paikalle rakennettiin MM IIA -kaudella eli noin 1900–1800 eaa. Se tuhoutui 1600-luvun alkupuolella eaa.

Paikalle rakennettiin uusi palatsi myöhäisminolaisella LM IA -kaudella eli noin 1700–1600 eaa. Se tuhoutui 1500-luvun eaa. puolessa välissä ja rakennettiin uudelleen. Sitä laajennettiin LM IB -kaudella eli noin 1600–1450 eaa. Kyseisen kauden aikana se myös tuhoutui todennäköisesti maanjäristyksessä ja sitä seuranneessa tulipalossa. Vielä noin 1400–1300 eaa. alueella on ollut pienimuotoisempaa asutusta. Bysanttilaisella keskiajalla paikkaa käytettiin hautausmaana.

Alueen arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1985 Metaxía Tsipopoúloun johdolla. Paikkaa oli osattu epäillä merkittävän asutuksen paikaksi, koska sen läheltä oli aiemmin löydetty kaksi vuorenhuippupyhäkköä.

## Löydökset

Asutuksen keskus on palatsi, jonka koko on noin 2&nbsp;800 neliömetriä. Siinä on minolaisille palatseille tyypillinen keskuspiha, joka oli rakennettu muiden palatsien tavoin pohjois-eteläsuunnassa. Sen koko oli noin 17,6 × 7,6 metriä ja siinä on ollut ainakin kaksi kerrosta. Rakennuksessa oli suuria portaikkoja ja viemäröinti, ja se oli koristeltu seinämaalauksilla. Palatsissa oli suuret varastotilat, joista on löydetty muun muassa 44 pithosta, sekä käsityöläisten tiloja. Palatsissa on ollut myös jonkinlainen kulttitila.

Palatsin arkistosta on löydetty sekä lineaari-A-kirjoituksella että kreetalaisilla hieroglyfeilla kirjoitettuja tekstejä savitauluilla ja sinettileimasimissa. Osa tauluista on jäänyt keskeneräiseksi maanjäristyksen tuhotessa paikan, ja niistä on voitu päätellä, että palatsissa oli tuolloin työssään ainakin kaksi eri kirjuria. Löytöjen perusteella palatsin yhteydessä on muun muassa tuotettu viiniä, värjätty villaa sekä valmistettu keramiikkaa.

Palatsin lisäksi alueelta on löydetty asuintaloja sekä kyklooppimuuri, jossa on kolme kulmikasta tornia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Petras Excavations
Pitsídia

**Pitsídia** () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Faistóksen kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Tympákin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Faistóksen kunnan Tympákin kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 666 (vuonna 2011).

Pitsídia sijaitsee Kreetan eteläosassa lähellä Messaránlahden rannikkoa, noin 65 kilometriä lounaaseen Iraklionista. Kylä on alueen vanhimpia ja se on ollut olemassa jo bysanttilaisella ajalla. Kylän nimen sanotaan tulevan Pisidian alueesta Vähässä-Aasiassa.

Pitsídia muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Πιτσιδίων, *Topikí Koinótita Pitsidíon*), johon kuuluvat varsinaisen Pitsídian kylän lisäksi rannastaan tunnettu Mátalan kylä sekä Néo Kalamákin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 760. Pitsídian lähellä rannikolla sijaitsee Kommóksen arkeologinen alue.

## Minolainen huvila

Pitsídia on myös minolaisaikaisen huvilan arkeologinen kohde, joka sijaitsee kylän lähellä ja on saanut siitä nimensä. Huvila rakennettiin uudella palatsikaudella eli kausilla MM IIIB–LM IB noin ajalla 1750–1450 eaa. Rakennuksen koko on noin 20,75 x 13 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Prassás

**Prassás** () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Iraklionin kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Prassás on osa Kallithéan kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 412 (vuonna 2011).

Prassás sijaitsee noin yhdeksän kilometriä Iraklionista kaakkoon. Se on rakennettu noin 110 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän aiempi nimimuoto oli Pras(s)á. Aiemmin kylä kuului Néa Alikarnassóksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Iraklionin kunnan Néa Alikarnassóksen kunnallisyksikköön.

## Minolainen asutus

Prassás on myös minolaisaikaisen asutuksen arkeologinen kohde, joka sijaitsee kylän lähellä ja on saanut siitä nimensä. Kohteeseen kuuluu kaksi taloa, jotka tunnetaan tutkimuksessa kirjaimilla A ja B. Ne on ajoitettu kahteen vaiheeseen, protopalatsikaudelle MM I–II ja uudelle palatsikaudelle MM III – LM 1A. Alueella on ollut mahdollisesti useampiakin rakennuksia. Paikan arkeologiset kaivaukset alkoivat vuosina 1939–1940 Nikólaos Platónin johdolla. Niitä jatkettiin sotien jälkeen vuonna 1951.

## Lähteet
Zákroksen rotko

**Zákroksen rotko** () eli **”Kuolleiden rotko”** (Φαράγγι Νεκρών, *Farángi Nekrón*) on rotko ja minolaisaikainen arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren itäpäässä Siteían kunnan alueella.

Zákroksen rotkon pituus on noin 2,5 kilometriä ja korkeusero sen päiden välillä noin 100 metriä. Rotko alkaa Áno Zákroksen kylältä ja päättyy Káto Zákrokseen lähelle Káto Zákroksen minolaisen palatsin arkeologista kohdetta. Rotkoa kutsutaan ”Kuolleiden rotkoksi”, koska se oli minolaisella kaudella eli Kreetan pronssikaudella hautapaikkana. Minolaiset hautasivat vainajia rotkossa oleviin luoliin.

Rotkossa kulkee polku, ja se on suhteellisen helppokulkuinen erityisesti kuivaan kesäaikaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Zou

**Zou** (, myös *Zhou*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Siteían kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 32 (vuonna 2011).

Zou sijaitsee Kreetan itäosassa noin seitsemän kilometriä etelään Siteían kaupungista. Se on osa Stavroménoksen kyläyhdyskuntaa. Kylän nimi tulee mahdollisesti turkin kielen ”vettä” tarkoittavasta sanasta, ja alueen lukuisista virroista johdetaankin vettä Siteíaan. Venetsialaisella ajalla kylästä käytettiin nimimuotoja *Sis(s)u* ja *Xisu*. Tuolloin kylässä oli asukkaita kymmenen kertaa enemmän kuin nykyään, yli 300.

## Minolainen huvila

Zou on myös minolaisaikaisen ”huvilan” arkeologinen kohde, joka sijaitsee kylän lähellä Siteíaan johtavan tien varressa ja on saanut nimensä kylästä. Huvila rakennettiin keskiminolaisella kaudella MM IIIB eli uudella palatsikaudella eli noin 1750–1700 eaa. ja se oli käytössä myöhäisminolaiselle kaudelle LM IA eli noin 1700–1600 eaa. saakka. Näin se edustaa eräänlaista välivaihetta keskiminolaisen ja myöhäisminolaisen rakentamisen välillä. Siihen on kuulunut ainakin 20 huonetta, jotka on rakennettu viidelle pengertasolle.

Paikan arkeologiset kaivaukset suoritti Nikólaos Platón vuosina 1955–1956. Osa rakennuksesta on tuhoutunut nykyisen tien rakentamisen yhteydessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kärcher

**Alfred Kärcher GmbH & Co. KG**, yleisesti tunnettu nimellä **Kärcher**, on saksalainen, maailmanlaajuisesti toimiva vuonna 1935 perustettu perheyritys, joka tunnetaan siivous- ja puhdistuslaitteistaan, kuten painepesureista, höyrypuhdistimista ja pölynimureista. 

## Historia
Kärcherin perusti keksijä Alfred Kärcher (1901–1959) vuonna 1935 Stuttgart-Bad Cannstattiin. Vuonna 1939 yrityksen pääkonttori muutti nykyiseen sijaintiinsa Winnendeniin. Ensimmäinen Kärcherin painepesuri luotiin vuonna 1950. Alfred Kärcherin kuoltua vuonna 1959 Irene Kärcher jatkoi yritystä aina kuolemansa asti vuoteen 1989.

Vuonna 1974 yrityksen väri vaihdettiin sinisestä keltaiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kärcherin kotisivut
Trude Hesterberg

**Trude Hesterberg** (2. toukokuuta 1892 Berliini – 31. elokuuta 1967 München) oli saksalainen kabareetaiteilija sekä teatteri- ja elokuvanäyttelijätär. 

Hesterbergin ura alkoi mykkäelokuvan aikana 1912, jolloin hän näytteli lyhytelokuvassa *[[Im goldenen Käfig]]*. Äänielokuvan tultua hän onnistui pysymään elokuvanäyttelijänä ja oli mukana useissa elokuvatuotannoissa, joskaan hän ei saanut enää päärooleja. Hänen viimeinen elokuvaroolinsa oli vuonna 1965 valmistuneessa TV-elokuvassa *[[Tu das nicht, Angelika]]*. Uransa aikana hän näytteli yli 60 elokuvassa. 

Vuonna 1921 hän perusti *Wilde Bühne*n ("Hurja joukko"), joka oli yksi ensimmäisistä kirjallis-poliittisista kabareeteattereista Saksassa.
Viimeinen laiva

**Viimeinen laiva** (*The Last Ship*) on Stingin säveltämä ja sanoittama musikaali, joka sai kantaesityksensä kesällä 2014 Chicagon Bank of America -teatterissa Yhdysvalloissa. Musikaali perustuu Stingin omiin lapsuudenkokemuksiin Koillis-Englannin North Tynesiden telakkakaupungissa, ja sen libreton ovat kirjoittaneet John Logan ja Brian Yorkey.

Chicagon kantaesityksen jälkeen musikaalia on esitetty Yhdysvalloissa Neil Simon -teatterissa New Yorkin Broadwayllä sekä Salt Lake Cityssä. Euroopassa *Viimeisen laivan* tuo kantaesitykseen Turun kaupunginteatteri 15. syyskuuta 2017 Mikko Koivusalon suomentamana, Mikko Koukin ohjaamana ja Jouni Prittisen koreografioimana. Kapellimestarina toimii Jussi Vahvaselkä, ja päärooleja näyttelevät Olli Rahkonen, Taneli Mäkelä, Jussu Pöyhönen, Anna Victoria Eriksson ja Mikael Saari.

## Juoni
Musikaalin päähenkilö on nuori Gideon Fletcher, joka lähtee telakkakaupungista ja jättää samalla elämänsä rakkauden paremman tulevaisuuden toivossa. Hän palaa 14 vuotta myöhemmin, jolloin kaupungin telakka käy kuolinkamppailuaan. Nuoruudenrakastettukin on löytänyt uuden elämänkumppanin, mutta Gideon saa tietää olevansa teinipojan isä.

## Musiikkialbumi
Vuonna 2014 Sting julkaisi studioalbumin *The Last Ship*, joka sisältää valtaosan musikaalissa kuultavista lauluista.

## Lähteet
Fis-molliasteikko

**Fis-molliasteikko**, lyhyemmin "**fis-molli**" on fisistä alkava molliasteikko, jossa on sävelet *fis, gis, a, h, cis, d* ja *e* tai *eis* sekä *fis*. Fis-mollin rinnakkaissävellaji on A-duuri ja muunnossävellaji on Fis-duuri.

Fis-mollin etumerkinnässä on A-duurin tavoin kolme ylennystä: fis, cis ja gis. Nämä sävelet muodostavat jäljelle jäävien juurisävelten (d, a, e ja h) kanssa luonnollisen fis-mollin. Kuitenkin e-sävel usein niin ikään ylennetään, jolloin saadaan eis-sävel harmonisen mollin mukaiseksi johtosäveleksi. Eisiä ei koskaan merkitä neljänneksi ylennykseksi, vaikka kyseessä olisi fis-molli, vaan se kirjoitetaan aina tilapäisillä etumerkeillä.

Fis-mollin peruskolmisointu, eli toonikasointu on **fis-mollisointu**, jossa on sävelet fis, a ja cis. Fis-mollin subdominanttisointu on h-mollisointu ja dominanttisointu on Cis-duurisointu, jossa on johtosävel eis.

Fis-mollia käytetään toisinaan kuvaamaan Ges-duurin muunnosmollia, kuten esimerkiksi Alkanin opuksen 35 teoksen 10 lopussa. Kyseisen teoksen sävellaji on Ges-duuri. Tämä johtuu siitä, että fis-molli, jonka etumerkintänä on kolme ylennystä, on lähes aina käytännöllisempi kuin Ges-duurin enharmonisesti oikea muunnosmolli, ges-molli. Ges-mollissa olisi "yhdeksän alennusta" eli käytännössä kaikki sävelet alennettu ja lisäksi kaksi ensimmäistä alennusta toisen kerran alennettu, jolloin etumerkinnässä olisivat sävelet *as, des, ges, ces, fes, bes, eses*, joista kaksi viimeksi mainittua ovat kaksoisalennettuja säveliä. Enharmonisessa variantissa, fis-mollissa etumerkinnässä ovat vain *fis, cis, gis*, kun taas loput sävelet (d, a, e, h) ovat juurisäveliä.

## Fis-mollin säveliä käyttäviä sointuja eri  sointuasteilla

;nelisoinnut

## Fis-mollin etumerkintä eri nuottiavaimilla
### Neljällä yleisimmällä avaimella
{ \new Staff \with{ \magnifyStaff #3/2 } > }

Neljällä yleisimmällä nuottiavaimella (diskantti-, altto-, tenori- ja bassoavain) on vakiintuneet standardit, miten niille kirjoitetaan etumerkit. Fis-mollin etumerkit kirjoitetaan niille ylläolevin tavoin.

## Tunnettuja taidemusiikin sävellyksiä fis-mollissa
* Johann Sebastian Bach : Das wohltemperierte Klavier, Preludi ja fuuga nro. 14, fis-molli, molemmista kirjoista
* Wolfgang Amadeus Mozart : 23:nnen pianokonserton, A-duuri, toinen osa on fis-mollissa

## Lähteet
Miemala

**Miemala** on Hämeenlinnan 21. kaupunginosa. Se sijaitsee kaupungin eteläosassa noin neljän kilometrin päässä keskustasta. Miemalassa on jonkin verran pientaloalueita, mutta pääosin alue on maatalousvaltaista. Kaupunginosassa sijaitsee Miemalan koulu ja sen läpi kulkee osaltaan Hattelmalanharju. Miemala rajoittuu idässä Vanajaveteen, lännessä valtatiehen 3 ja etelässä Janakkalan kunnanrajaan. Kaupunginosassa olevalla Vanajaveden Miemalanselällä sijaitsee Miemalansaari, joka on Hämeenlinnan kantakaupungin suurin saari.

## Lähteet
Humavoid

**Humavoid** on suomalainen progressiivinen metalliyhtye Espoosta. Kotisivuillaan yhtye kuvailee musiikkiaan yhdisteeksi äärimetallia, modernia pianismia ja jazz-fuusiota, jossa raskas polyrytminen groove kohtaa rikkaan harmonian. Yhtyeen ovat perustaneet vuonna 2013 laulaja-kitaristi Niko Kalliojärvi (ent. Amoral, Tracedawn) ja laulaja-pianisti Suvimarja Halmetoja (Älä jäädy, Improryhmä Kolina). Inferno-lehti valitsi yhtyeen kuukauden demobändiksi joulukuussa 2016. ja Imperiumi antoi yhtyeen Glass EP:lle arvosanan 9–/10.

Nauhoittaessaan uutta levyään vuonna 2018, Humavoidin rumpaliksi liittyi Diablo -yhtyeessä soittava Heikki Malmberg.

## Diskografia
* 
* 
* 
* 

## Jäsenet
* Suvimarja Halmetoja – keytar, laulu
* Niko Kalliojärvi – kitara, laulu
* Mikki rousi on entinen jäsen 
* Heikki Malmberg – rummut

## Lähteet