open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rie Mastenbroek

**Hendrika Wilhelmina ”Rie” Mastenbroek** (26. helmikuuta 1919 Rotterdam &ndash; 6. marraskuuta 2003 Rotterdam) oli alankomaalainen uimari ja kolminkertainen olympiavoittaja.

Rotterdamilainen Rie Mastenbroek alkoi harjoitella uintia ”Ma” Braunin valmennuksessa. Braun oli valmentanut oman tyttärensä vuoden 1928 olympiakultaan. Vuonna 1934 Mastenbroek voitti EM-kisoissa kolme kultaa (100 metrin selkäuinti, 400 metrin vapaauinti ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviesti) ja hopean (100 metrin vapaauinti).

Vuoden 1936 Berliinin olympialaisissa Mastenbroek voitti 17-vuotiaana kultaa 100 metrin vapaauinnissa, 400 metrin vapaauinnissa ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä. 100 metrin selkäuinnissa hän voitti hopeaa, maannaisensa Nida Senffin jälkeen (Senff ei osunut käännöksessä päätyseinään, ja joutui palaamaan takaisin, mutta voitti silti). Mastenbroekista tuli ensimmäinen samoissa olympialaisissa neljä mitalia voittanut nainen.

Seuraavina vuosina Mastenbroek alkoi toimia uimavalmentajana, ja menetti amatööristatuksensa. Urallaan hän teki kahdeksan maailmanennätystä (viisi selkä- ja kolme vapaauinnissa). Hänet valittiin uinnin Hall of Fameen vuonna 1968.

## Aiheesta muualla
* 
* http://www.sport.nl/nocnsf/publicaties/220128/2017807/20182544/2018532/ 
* http://members.chello.nl/w.mastop/zwemmen/wie%20is%20wie/mastenbroek.html
Stewart Sukuma

**Stewart Sukuma** (oikealta nimeltään **Luís Pereira**; s. 25. maaliskuuta 1963 Cuamba) on mosambikilainen muusikko. Hän muutti vuonna 1996 Mosambikista Johannesburgiin, jossa valmistui hänen sooloalbuminsa *Afrikiti*. Sukuma on esiintynyt muun muassa Orchestra Marrabenta Star de Moçambiquen kanssa.

## Aiheesta muualla
*Stewart Sukuma  
*Sukumasta
Raaja

**Raaja** on selkärankaisten ja niveljalkaisten eläinten parillinen nivelikäs jäsen, jota käytetään tarttumiseen ja liikkumiseen. Myös kädellisten yläraajat, linnun tai lepakon siivet ja valaan evä ovat raajoja. Raajoihin kuuluvat takaraajat ja yläraajat. 

Useimmat eläimet käyttävät raajojaan liikkumiseen, kuten kävelyyn, juoksuun ja kiipeilyyn. Jotkin eläimet käyttävät eturaajojaan (ihmiset yläraajojaan) esineiden kantamiseen ja käsittelyyn. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aataminhuippu

**Aataminhuippu** (, ) on 2&nbsp;243 metriä korkea vuori Sri Lankan keskiosassa 20 kilometriä Ratnapuran kaupungista koilliseen. Vuori on ympäristönsä ainoa kokoluokassaan, minkä vuoksi vuori luo selkeän kolmionmuotoisen varjon ympäröivälle tasangolle. Vuorelle kiivenneet pyrkivät näkemään tämän varjon ja sen nopean pienenemisen, kun aurinko nousee aamulla.

Sinhalankielinen nimi Sri Pada liittyy vuoreen ja tarkoittaa pyhän henkilön jalkaa. Nimi tulee vuoren huipulla olevan temppelin sisällä olevasta jalanjäljen muotoisesta kuviosta, jonka sanotaan kuuluvan Buddhalle. Tamilinkieliset nimet *Shivanolipatha Malai* ja *Shiva padam* tarkoittavat samaa, mutta jalanjäljen väitetään kuuluvan Shivalle.  Intian muslimit ja kristityt puolestaan uskovat jäljen olevan Aatamin jalanjälki, josta vuoren englanninkielinen nimikin juontuu (Adam’s Peak). Vuori onkin Sri Lankassa pyhä sekä buddhalaisille, hinduille, muslimeille että kristityille. Se on pyhiinvaelluspaikka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Oulu 1

**Oulu 1** on Hailuodon pohjoispuolella Oulun edustalla Suomen aluevesillä sijaitseva Oulun sataman johtavan väylän uloin majakka. Se sijaitsee entisen Haukiputaan kunnan alueella. Majakka on rakennettu ja asennettu paikalleen vuonna 1964.

Rakenteeltaan majakka on ns. pohjamajakka eli kasuunimajakka. Merenpohjaan upotettava kasuuniosa sekä majakkatorni rakennettiin Oulun öljysatamassa. Majakan merenpohjaa vasten lasketun betonisen kasuuniosan halkaisija on 22 metriä. Majakka hinattiin Oulusta sijoituspaikalleen, ja hinauksen aikana torniosa oli sijoitettu kasuunin sisäpuolelle. Sijoituspaikalla torni nostettiin ylös, kasuuniosa upotettiin paikalleen ja täytettiin hiekalla ja betonilla.

Pyöreä 24 metriä korkea majakkatorni on väriltään musta, ja sen välitasanteen yläpuolella kiertää valkoinen vyö. Majakan lyhtylaitteen korkeus merenpinnasta on 22 metriä.

Kasuunimajakan rakennesuunnittelija oli diplomininsinööri Ilmari Kortesluoma (1916–1976). Insinööritoimistona oli Kortesluoma & Co (perustettu vuonna 1963). Yritys jatkoi myöhemmin nimellä Suunnittelukortes Oy kunnes se fuusioitiin WSP-konserniin nimellä WSP Finland.

## Lähteet
II armeijakunta

**II armeijakunta** voi tarkoittaa useaa erimaalaista sotatoimiyhtymää eri aikoina.

Suomalaisia:
* talvisodan II armeijakunta.
* Välirauhan II armeijakunta, josta muodostettiin jatkosodan IV armeijakunta.
* jatkosodan II armeijakunta.

Saksalaisia:
* toisen maailmansodan aikaisia:
**II armeijakunta.
**II SS-panssariarmeijakunta.

Yhdysvaltalaisia:
* toisen maailmansodan aikaisia:
** II armeijakunta.

Brittiläisiä:
* toisen maailmansodan aikaisia:
** II armeijakunta.

Kanadalaisia:
* toisen maailmansodan aikaisia:
** II armeijakunta.
Kari Hirvonen

**Kari Hirvonen** (s. 10. marraskuuta 1982 Ähtäri) on suomalainen laulaja ja vuoden 2003 Tangokuningas. Hän on ammattikoulutukseltaan rakentaja.  

Hirvonen voitti kuninkuuden 20-vuotiaana ylivoimaisesti ja oli miesten sarjassa ainoa, joka sai täydet kymmenen pistettä. Hirvonen oli kihloissa saman vuoden tangokuningatar Saija Tuupasen kanssa, mutta liitto päättyi eroon vuonna 2006.  

Hirvonen on keikkaillut vuodesta 2019 asti aktiivisesti Onnentähti-orkesterin kanssa, sitä ennen hän on tehnyt keikkoja muiden kokoonpanojen kanssa. Vuoden 2018 alusta asti Hirvonen on toiminut yrittäjänä. Musakunkku Ky:n toimitusjohtajana.

Hirvonen julkaisi toisen albumin Jokaiselle on luotu yksi vaan vuonna 2020.

Hirvosella on kolme lasta.

## Diskografia

### Albumit

**[[Kari Hirvonen (albumi)|Kari Hirvonen]]* (2004)
**Jokaisella on luotu yksi vaan* (2020)
*"Onneni edestä" (2023)

### Singlet

*"Hiljainen maa" (17.12.2015) (säv. san. ja sov. Hannu Karjalainen)
*"Kaunis ja kavala (27.03.2017)(säv. ja san. Pekka Rokala, sov. Mika Peltonen, Taisto Viikeri, Ilkka Soini, Jukka Lamminen ja Timo Hiljanen)
*"Kaipaus on" (03.11.2017) (säv. ja san. Pekka Rokala, sov. Mika Peltonen)
*En eiliseen päivään (2018) Säv. Kari Hirvonen san. Pekka Rokala sov. Jarkko Järvenpää ja Markus Hirvonen
*Loisteessa punaisen kuun (2019) Säv. Kari ja Markus Hirvonen san. Seppo Laine

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kari Hirvosen kotisivut.
*Hirvonen Spotifyssä.
Francisco de Lacerda

**Francisco de Lacerda** (1869–1934) oli portugalilainen säveltäjä. Hän oli kotoisin São Jorgen saarelta, Azoreilta. Hän aloitti musiikinopintonsa Portossa vuonna 1888 ja jatkoi niitä myöhemmin Lissabonissa. Lacerda kuoli Lissabonissa vuonna 1934. Säveltäjän tuotantoon kuuluu niin sinfonista kuin pienimuotoisempaakin musiikkia.
Wienin valtionooppera

**Wienin valtionooppera** () on Euroopan tunnetuimpia oopperataloja. Nimensä mukaisesti se sijaitsee Wienissä Itävallassa. Se vihittiin käyttöön 25. toukokuuta 1869 Mozartin oopperalla *[[Don Giovanni]]*. Valtionoopperan nimi oli vuoteen 1918 asti *Wienin hoviooppera (Hofoper)*. Se on myös vuosittaisten Wienin oopperatanssiaisten pitopaikka.

Oopperan orkesterin soittajat muodostavat myös Wienin filharmonikot, ja orkesteri soittaa myös Salzburgin musiikkijuhlien oopperaorkesterina. Oopperan taiteellisena johtajana toimi 2002–2010 Seiji Ozawa, mutta hän joutui jättämään johtamisen vuoden 2010 alusta sairastuttuaan kurkkusyöpään. Syksyllä 2010 uutena taiteellisena johtajana aloitti Franz Welser-Möst työparinaan uusi pääjohtaja Dominique Meyer. Aikaisempia kapellimestareita ovat olleet muiden muassa Hans Richter, Felix Weingartner, Richard Strauss, Clemens Krauss, Wilhelm Furtwängler, Bruno Walter, Karl Böhm, Herbert von Karajan, Lorin Maazel, Claudio Abbado ja Riccardo Muti.

Rakennus tuhoutui vuonna 1945 pommituksissa mutta rakennettiin uudestaan ja otettiin käyttöön 1955.

Oopperan yhteydessä toimii Wienin valtionoopperan baletti ja Wienin valtionoopperan balettikoulu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Wienin valtionoopperan viralliset kotisivut
M/S Calypso

**M/S Calypso** oli ranskalaisen merentutkijan Jacques-Yves Cousteaun tutkimusalus. Alus toimi liikkuvana laboratoriona Cousteaun tutkimusmatkoilla.

## Historia
Puurunkoinen *Calypso* rakennettiin alun perin Britannian kuninkaallisen laivaston miinanraivaajaksi. Aluksen rakensi Ballard Marine Railway Company Seattlessa Yhdysvalloissa. Alus oli BYMS (British Yard Minesweeper) Mark 1 -luokan moottoroitu miinanraivaaja. Aluksen köli laskettiin 12. elokuuta 1941 tunnuksella BYMS-26, ja vesillelasku tapahtui 21. maaliskuuta 1942. Kuninkaalliselle laivastolle alus luovutettiin helmikuussa 1943 nimellä **HMS J-826**, ja alus siirrettiin välittömästi Välimerelle aktiivipalvelukseen. Vuonna 1944 aluksen viirinumeroksi muutettiin BYMS-2026, ja se siirrettiin Maltalle, jossa se oli ankkurissa vuoteen 1947, jolloin se poistettiin laivaston kalustorekisteristä.

Toisen maailmansodan jälkeen alus palveli lauttana Maltan ja Gozon saaren välillä, jolloin se sai nimekseen *Calypso*, nymfi Kalypson mukaan. Myytin mukaan nymfin kotisaari oli samainen Gozon saari.

Irlantilainen miljonääri Thomas Loel Guinness osti aluksen 1950 ja vuokrasi sen Cousteaulle nimellisestä yhden frangin vuosivuokrasta. Cousteau tutkimusryhmineen korjasi ja varusti aluksen tutkimus- ja tukialukseksi sukellus-, kuvaus- ja merentutkimustehtäviä varten.

*Calypson* varustus oli nykyaikainen. Varustukseen kuuluivat muun muassa yhden ja kahden hengen minisukellusveneet, sukelluslautaset sekä sukellusskootterit. Aluksen keulaan, kolme metriä vesirajan alle, rakennettiin myös tarkkailukammio. Alukselle sijoitettiin myös helikopteritasanne sekä tutkimuslaitteisto.

Vuonna 1996 *Calypso* oli ankkuroituna Singaporen satamassa, kun proomu törmäsi sen kylkeen ja upotti aluksen. Alus nostettiin 1998 ja hinattiin Ranskan La Rochelleen, jossa se oli tarkoitus kunnostaa näyttelyesineeksi. Alus kuitenkin jäi La Rochellen satamaan ruostumaan kuudeksi vuodeksi, kunnes Carnival Cruise Lines osti aluksen nimelliseen yhden euron hintaan. Carnival Cruise Lines ilmoitti kunnostavansa aluksen 1,3 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla ja asettavansa sen museolaivaksi Bahamalle.

Nykyisin aluksen omistaa The Cousteau Society, ja se ruostuu Pirioun telakalla Ranskassa, jossa alus piti kunnostaa entiseen loistoonsa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Cousteau Society: Calypso  
* NavSource.org: BYMS-26  
* Rakennustietoja
II SS-panssariarmeijakunta

**II SS-panssariarmeijakunta** (II SS-PSAK) () oli Saksan Waffen-SS:n panssariyhtymä, joka muodostettiin kesäkuussa 1942 nimellä *SS-Panzer-Generalkommando* ja siirrettiin Ranskaan.

## Palvelus
Tammikuussa 1943 se siirrettiin itärintaman eteläosaan ja sai nimen *SS-Panzer-Korps* (ilman järjestysnumeroa). Armeijakunta osallistui kolmanteen Harkovan taisteluun talvella 1943. Kesäkuussa 1943 armeijakunta nimettiin II SS -panssariarmeijakunnaksi. Nimenmuutos johtui siitä, että oli annettu käsky uuden, SS-divisioona Leibstandarte Adolf Hitlerin ympärille muodostettavan SS-panssariarmeijakunnan perustamisesta, joka sai järjestysnumeron I. Heinäkuussa 1943 II SS -panssariarmeijakunta osallistui Kurskin taisteluun. Benito Mussolinin kukistumisen jälkeen yksikkö komennettiin Italiaan, vaikka vain Leibstandarte Adolf Hitler -divisioona siirrettiin. Joulukuussa 1943 yksikkö siirrettiin Ranskaan, ja se palasi huhtikuussa 1944 itärintamalle, josta se jälleen palautettiin länsirintamalle Normandiaan. Sodan loppuajan se taisteli Ardenneilla ja päätyi lopulta Itävaltaan.

## Komentajat
Armeijakunnan komentajina olivat:
* SS-Oberstgruppenführer Paul Hausser (1. tammikuuta 1942 – 29. kesäkuuta 1944) 
* SS-Obergruppenführer Wilhelm Bittrich (29. kesäkuuta 1944 – 8. toukokuuta 1945)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Armando José Fernandes

**Armando José Fernandes** (26. heinäkuuta 1906 Lissabon – 1983 Lissabon) oli portugalilainen säveltäjä ja pianisti. Hän opiskeli vuodesta 1927 lähtien musiikkia Lissabonin kansallisessa konservatoriossa. Vuosina 1953–1976 Fernandes opetti sävellystä samassa konservatoriossa. Fernandesin tuotantoon kuuluu muun muassa paljon musiikkia pianolle.
Akritarkit

**Akritarkit** ovat pienten orgaanisten rakenteiden fossiileja. Yleisesti mikä tahansa pieni, happoon liukenematon (ts. ei karbonaatti  eikä silikaatti) orgaaninen rakenne, jota ei voida muuten luokitella, on akritarkki. Useimmat akritarkit ovat varmasti jäänteitä vedessä eläneistä yksisoluisista eliöistä.

Akritarkkeja löytyy sedimenttikivistä, jotka ajoittuvat prekambrista nykyaikaan. Prekambriselta ajalta eri lajeja on pystytty erottamaan vain muutamia. Fossiilien koko vaihtelee 0,01–0,1 millimetriin.

## Lähteet

*http://www.fmnh.helsinki.fi/verkkonayttelyt/elamanhistoria/akritarkit.htm#otsikko  *Akritarkki* Luonnontieteellinen keskusmuseo

*http://www.biocrawler.com/encyclopedia/Acritarch   *Acritarch* www.biocrawler.com
Unsuk Chin

**Unsuk Chin** (; s. 14. heinäkuuta 1961 Soul) on korealainen säveltäjä. Hän opiskeli sävellystä vuosina 1985–1988 Saksassa György Ligetin johdolla ja asuu siellä nykyään. Hän on säveltänyt myös muun muassa sellokonserton sekä oopperan *Alice in Wonderland* (Lewis Carrollin kirjan *[[Liisan seikkailut ihmemaassa]]* pohjalta).

Unsuk Chin sai vuonna 2004 viulukonsertostaan Grawemeyer-palkinnon. Vuonna 2017 hän sai 150 000 euron arvoisen Wihurin Sibelius-palkinnon.

Unsuk Chinin puoliso on pianisti Maris Gothóni.

## Lähteet
Saksan II armeijakunta

**II armeijakunta**  oli Saksan mavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa. 

## Perustaminen
Wehrkreis II perusti alue-esikunnan 1. lokakuuta 1934 Stettinissä sijainneen Reichswehrin 2. jalkaväkidivisioonan esikunnan yhteyteen. Esikunta nimettiin 1935 II armeijakunnan esikunnaksi ().

## Historia
*Puolassa (syyskuusta 1939 - toukokuuhun 1940),
*Ranskassa (toukokuusta 1940 - kesäkuuhun 1941),
*itärintaman pohjoisella sektorilla (kesäkuusta 1941 - lokakuuhun 1944) ja Kuurinmaan motissa (toukokuuhun 1945).

## Komentajat
Armeijakunnan komentajina toimivat:
* kenraalieversti Adolf Strauss  1. syyskuuta 1939 - 30. huhtikuuta 1940 
* kenraali Carl-Heinrich von Stülpnagel 30. huhtikuuta - 21. kesäkuuta 1940 
* kenraali Walter Graf von Brockdorff-Ahlefeldt 21. kesäkuuta 1940 - kesäkuu 1942 
* kenraali Otto von Knobelsdorff kesäkuu - 1. heinäkuuta 1942 
* kenraali Walter Graf von Brockdorff-Ahlefeldt 1. heinäkuuta 1942 - 19. tammikuuta 1943 
* kenraali Paul Laux 19. tammikuuta - 1. heinäkuuta 1944 
* kenraali Wilhelm Hasse 15. heinäkuuta 1944 - 1. tammikuuta 1945 
* kenraali Johannes Mayer 1. tammikuuta - 1. huhtikuuta 1945 
* kenraaliluutnantti Alfred Gause 1. huhtikuuta - 8. toukokuuta 1945 

## Lähteet
Mikko Alkio

**Mikko Tuukka Samuli Alkio** (s. 3. maaliskuuta 1972 Hattula) on suomalainen asianajaja, joka toimii osakkaana kansainvälisessä Geradin Partners asianajotoimistossa. Alkio on Suomen johtavia valtiontuki- ja kilpailuoikeusjuristeja, ja on kirjoittanut useita kirjoja näiltä aloilta. Alkio on ollut osakkaana myös helsinkiläisessä Avance Asianajotoimistossa sekä pohjoismaisessa Roschierissa.

Alkio on lisäksi viinialan yrittäjä, ja hän omistaa Clos Alkio -viinitilan Espanjan Prioratissa.

Alkio on myös ollut keskustalainen vaikuttaja. Hän toimi 16. tammikuuta 2008 alkaen elinkeinoministeri Mauri Pekkarisen poliittisena valtiosihteerinä työ- ja elinkeinoministeriössä. Keskustan jouduttua oppositioon vuoden 2011 eduskuntavaalien jälkeen Alkio on työskennellyt asianajotoimistossa mutta on tehnyt edelleen selvityksiä työ- ja elinkeinoministeriölle. Alkio ilmoitti eronneensa keskustasta puolueen käännettyä selkänsä Juha Sipilälle.

Aiemmin Alkio on toiminut muun muassa Microsoftin tietoyhteiskuntasuhdejohtajana, Matti Vanhasen talouspoliittisena neuvonantajana ja komissaari Olli Rehnin kabinetin jäsenenä Euroopan komissiossa. Hän toimi Keskustanuorten puheenjohtajana vuosina 1995&ndash;1997. Koulutukseltaan Alkio on oikeustieteiden kandidaatti.

Samasta sukunimestä ja samasta puoluetaustasta huolimatta Mikko Alkio ei ole Maalaisliiton perustajan ja ideologin Santeri Alkion jälkeläinen.

## Puoluesihteeriehdokkuus
Alkio ilmoitti 25. helmikuuta 2006 pyrkivänsä keskustan puoluesihteeriksi. Hänen tavoitteenaan oli luoda vahva side kentän ja puoluesihteerin välille. Alkio tuli toiseksi puoluesihteerivaalissa 10. kesäkuuta 2006. Puoluesihteeriksi valittiin Jarmo Korhonen. Suomen Keskustan eduskuntaryhmän jäsenistä Kyösti Karjula ja Aila Paloniemi kuuluivat Alkion puoluesihteeriyttä tukeneen kampanjaryhmän johtonelikkoon. Muita johtonelikon jäseniä olivat Pekka Myllymäki ja entinen Euroopan parlamentin jäsen sekä kansanedustaja Mirja Ryynänen. Muita kampanjaryhmässä olleita kansanedustajia olivat Antti Kaikkonen ja Maija-Liisa Lindqvist.

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Lähteet
Sohn Kee-chung

**Sohn Kee-chung** (, 29. elokuuta 1912 Sinŭiju &ndash; 15. marraskuuta 2002 Soul) oli eteläkorealainen kestävyysjuoksija ja olympiavoittaja. Sohnista tuli ensimmäinen korealainen olympiamitalisti, kun hän vuoden 1936 Berliinin olympialaisissa voitti maratonkultaa osana Japanin joukkuetta. 

Sohn Kee-chung syntyi nykyisen Pohjois-Korean alueella olevassa Sinŭijun kaupungissa. Vuosina 1933–1935 hän osallistui 13 maratonille, joista hän voitti kymmenen. 3. marraskuuta 1935 hän juoksi maailman kaikkien aikojen parhaan ajan: 2 tuntia, 26 minuuttia ja 42 sekuntia. Se säilyi parhaana aikana aina vuoteen 1947.

Japani miehitti Koreaa Berliinin kisojen aikaan ja Sohn Kee-chung pakotettiin osallistumaan osana Japanin joukkuetta ja käyttämään japanilaistettua nimeä **Son Kitei**. Hän voitti maratonin ajalla 2 tuntia, 29 minuuttia ja 19,2 sekuntia. Sohn käytti erikoisia juoksutossuja, joissa oli oma lokero isovarvasta varten. Eräs korealaisista lehdistä, Dong-a Ilbo, poisti tarkoituksella Japanin lipun kuvasta, jossa Sohn Kee-chung vastaanotti mitaliaan. Tämä raivostutti japanilaiset: kahdeksan toimittajaa vangittiin ja lehden toiminta loppui yhdeksäksi kuukaudeksi.

Olympiamaraton jäi Sohn Kee-Chungin uran viimeiseksi. Myöhemmin hänestä tuli arvostettu maratonvalmentaja. Hän valmensi muun muassa Barcelonan vuoden 1992 olympiavoittajaa Hwang Young-chota.

Kotikisoissa Soulissa 1988 Sohn Kee-chung sai kunnian tuoda olympiatuli avajaisissa stadionille. Sohn kuoli 90-vuotiaana keuhkokuumeeseen. 

## Lähteet
*Sohn olympic.org:ssa

### Viitteet
Vexations

**Vexations** on säveltäjä Erik Satien oletettavasti vuonna 1893 säveltämä pianoteos. Se koostuu lyhyestä katkelmasta, joka on tarkoitettu soitettavaksi 840 kertaa peräkkäin. 

*Vexations* koostuu kahdeksantoista nuotin muodostamasta melodiasta, joka toistetaan muunneltuna neljästi (A A1 A A2, missä A on teema, A1 ja A2 muunnelmia, joissa vasemman käden soittamaan teemaan yhtyy oikean käden riitasointuinen, tritonuksista koostuva säestys). Käsikirjoitukseen on merkitty: *Pour se jouer 840 fois de suite ce motif, il sera bon de se préparer au préalable, et dans le plus grand silence, par des immobilités sérieuses.* (”Soittaaksesi teeman itseksesi 840 kertaa peräjälkeen on hyödyllistä valmistautua etukäteen, täydellisessä hiljaisuudessa, vakavassa liikkumattomuudessa.”)

Vaikka ohje ei sinänsä vaadi kappaleen soittamista satoja kertoja peräkkäin, on huomautus myöhemmin tulkittu kirjaimellisesti. *Vexations*-esitykset, joita on järjestetty lukuisia, kestävät yleensä neljästätoista yli kahteenkymmeneen tuntiin, ja niissä on useita pianisteja, jotka vuorottelevat rasitusvammojen estämiseksi. Ensimmäisen kerran teos esitettiin kokonaisuudessaan (vaaditut 840 kertaa) 9. syyskuuta 1963 kokonaisen pianistijoukon voimin. Esitys kesti iltakuudesta seuraavaan päivään ja päättyi kello 12:40. Esittäjäryhmään kuuluivat John Cage, David Tudor, Christian Wolff, Philip Corner, Viola Farber, Robert Wood, MacRae Cook, John Cale, David Del Tredici, James Tenney, Howard Klein ja Joshua Rifkin sekä kaksi varamiestä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Stephen Whittington: Vexations  
*Stephen Whittington: Serious Immobilities: On the centenary of Erik Satie's Vexations  
*Robert Orledge: Understanding Satie's 'Vexations'  
*Vexations recording homepage 
*Gavin Bryars: Vexations and its Performers  
* Web vex  kuuntele haluamasi pituinen *Vexations* (16 - 9999 kertaa)
Gustave Charpentier

**Gustave Charpentier** [gystav šarpãtje] (25. kesäkuuta 1860 Dieuze – 18. helmikuuta 1956 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä. Charpentier on tunnetuin oopperasta *Louise* (1900), jota on esitetty yli tuhat kertaa.

Charpentier syntyi Dieuzessä ja aloitti musiikinopintonsa Lillessä. Vuonna 1881 hän pääsi Pariisin konservatorioon, jossa hän opiskeli sävellystä Jules Massenet'n johdolla. Vuonna 1887 Charpentier voitti Prix de Romen kantaatillaan *Didon*. Charpentier ei säveltänyt enää paljonkaan vuoden 1913 jälkeen. Hän kuoli Pariisissa vuonna 1956. Charpentier'n tuotantoon kuuluu muun muassa oopperoita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Maurice Duruflé

**Maurice Duruflé** (11. tammikuuta 1902 Louviers – 16. kesäkuuta 1986 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä ja urkuri.

Duruflé syntyi Louviers'ssa vuonna 1902 ja siirtyi Pariisiin 17-vuotiaana. 18-vuotiaana hän pääsi Pariisin konservatorioon, jossa hän opiskeli sävellystä Charles-Marie Widorin ja Paul Dukas'n johdolla sekä urkujensoittoa Eugène Gigout'n johdolla. Hän toimi Saint-Étienne-du-Mont-kirkon urkurina Pariisissa vuodesta 1930. Vuonna 1939 Duruflé soitti urkuja Francis Poulencin urkukonserton ensiesityksessä Pariisissa. Duruflé lopetti esiintymisen vuonna 1975, jolloin hän loukkaantui auto-onnettomuudessa. Hän kuoli Pariisissa vuonna 1986.

Duruflén sävellyksistä neljätoista on julkaistu. Niitä ei kaiken kaikkiaan ole kahtakymmentä enempää, sillä Duruflé oli äärimmäisen itsekriittinen ja halusi päästää käsistään vain teoksia, joihin saattoi olla täysin tyytyväinen. Tosin hän saattoi myös muuttaa mieltään ja palata vanhoihin teoksiin myöhemmin korjatakseen niitä: ainakin hänen tiedetään kirjoittaneen urkusarjansa viimeisen osan, Toccatan, uudelleen. Sen korjaus osui juuri samaan aikaan, jolloin Duruflé levytti teoksiaan yhdessä urkurivaimonsa Marie-Madeleine Duruflé-Chevalier'n kanssa, mistä syystä sarjasta on taltioitu hänen omana esityksenään vain kaksi ensimmäistä osaa. 

Duruflén sävellyksistä esitetyin lienee Requiem (op. 9) vuodelta 1947. Erittäin arvostettuja ovat myös hänen urkuteoksensa, mm. Suite sekä Prélude et fugue sur le nom d'Alain (Preludi ja fuuga nimestä Alain), jonka Duruflé sävelsi 2. maailmansodassa menehtyneen ystävänsä, urkuri ja säveltäjä Jehan Alainin muistoksi.

## Lähteet
Daniel Catán

**Daniel Catán** (1949 México, Meksiko – 10. huhtikuuta 2011 Austin, Texas, Yhdysvallat) oli meksikolainen säveltäjä. Hän opiskeli Englannissa musiikkia ja filosofiaa. Catán palasi Meksikoon vuonna 1977. Säveltäjän tuotantoon kuuluu muun muassa oopperoita, joista uusin on *Salsipuedes* vuodelta 2004.

## Lähteet
KwK 42

Saksalainen **7,5 cm Kampfwagenkanone 42 (L/70)** oli toisen maailmansodan aikainen 75 mm panssarivaunukanuuna. Aseesta käytetään usein nimitystä **7,5 cm KwK 42**. Tykin oli kehittänyt Rheinmetall-Borsig AG ja sitä valmistettiin Rheinmetallin Unterlüßin tehtailla Saksassa. KwK 42:ta käytettiin myös panssarintorjuntavaunujen panssarintorjuntatykkinä Jagdpanzer IV/70 (A):ssa ja IV/70 (V):ssä, mutta tällöin sitä kutsuttiin **Pak 42:ksi**.

Tykin tärkein ominaisuus oli suuri lähtönopeus, jonka pitkä putki ja hylsy mahdollistivat. Suuri lähtönopeus johti hyvin laakaan lentorataan, joka helpotti merkittävästi tähtäämistä ja takasi mahtavan panssarinläpäisyn. Tullessaan palveluskäyttöön vuoden 1943 kesällä, Kwk 42 oli tehokkaampi kuin yksikään liittoutuneiden panssarintorjunta- tai panssarivaunukanuuna. KwK 42 ja aikansa parasta sotilasoptista osaamista edustaneet Pantherin Leitz TZF 12 -sarjan tähtäyskaukoputket olivat tehokas yhdistelmä. 

Tykissä oli puoliautomaattinen lukko ja siinä käytettiin kolmea erilaista ampumatarviketta: panssarikranaattia, alikaliiperiammusta ja sirpalekranaattia.

## Tekniset tiedot
*Tyyppi: panssarivaunukanuuna (KwK 42), panssarintorjuntakanuuna (Pak 42)
*Kaliiperi: 75 mm
*Putken pituus: 70 kaliiperia / 5250 mm
*Lukko: puoliautomaattinen kiilalukko, pystysuunnassa liikkuva sulkukappale
*Paino lukon ja suujarrun kanssa: 1&nbsp;000 kg
*Rekyylin pituus: 400 mm (normaali), 430 mm (maksimi)
*Tähtäimet: TZF 12 tai 12a (Panther), Sfl.ZF 1a (Jagdpanzer IV/70 (A) ja (V))

## Ampumatarvikkeet

***[[Panzergranate 39|Panzergranatpatrone 39/42]]** (Pzgr. Patr. 39/42)
**Tyyppi: patrunoitu panssarikranaattilaukaus valojuovalla
**Ammus: Panzergranate 39/42 (Pzgr. 39/42)
**Ammuksen paino: 6,8 kg
**Räjähdysainelataus: 18 g heksogeenia
**Patruunalaukauksen paino: 14,3 kg
**Patruunalaukauksen pituus: 893,2 mm 
**Hylsyn pituus: 640 mm
**Lähtönopeus: 925 m/s
**Läpäisyarvot, Pzgr. 39/42, panssariteräslevy, iskukulmat 90 ja 60°
***0 m:    167/133 mm
***450 m:  149/121 mm
***900 m:  133/110 mm
***1&nbsp;350 m: 118/99 mm
***1&nbsp;850 m: 104/89 mm
***2&nbsp;300m : 91/79 mm

***Panzergranatpatrone 40 (Hk)** (Pzgr. Patr. 40/42)
**Tyyppi: patrunoitu alikaliiperiammuslaukaus, kiinteä kuori
**Ammus: Panzergranate 40 (Hk) (Pzgr. 40 [Hk])
**Ammuksen paino: 4,75 kg
**Räjähdysainelataus: 0
**Patruunalaukauksen paino: 11,55 kg
**Patruunalaukauksen pituus: 875,2 mm
**Hylsyn pituus: 640 mm
**Lähtönopeus: 1&nbsp;120 m/s
**Läpäisyarvot, Pzgr. 40/42, panssariteräslevy, iskukulmat 90 ja 60°
***0 m:    230/197 mm
***450 m:  198/154 mm
***900 m:  170/123 mm
***1&nbsp;350 m: 145/99 mm
***1&nbsp;850 m: 122/80 mm
***2&nbsp;300 m: 103/65 mm

***Sprenggranatpatrone 42** (Sprgr. 42)
**Tyyppi: patrunoitu sirpalekranaattilaukaus
**Ammuksen paino: 5,74 kg
**Patruunalaukauksen paino: 11,14 kg
**Patruunalaukauksen pituus: 929,2 mm
**Hylsyn pituus: 640 mm
**Lähtönopeus: 700 m/s

Kyseiset läpäisytiedot on esitetty alun perin Ranskan puolustusministeriön julkaisussa *"Le Panther" Ministere de la Guerre, Section Technique de l'Armee, Groupement Auto-Chars, 1947*.
## Aiheesta muualla
Eduard Künneke

**Eduard Künneke** (27. tammikuuta 1885 Emmerich – 27. lokakuuta 1953 Berliini) oli saksalainen säveltäjä, jonka tuotanto koostuu suurimmilta osin oopperoista ja opereteista. Hän opiskeli Berliinissä Max Bruchin johdolla. Künneken tytär oli näyttelijä ja laulaja Evelyn Künneke.

Künneken sävellyksistä meillä nykyisin tunnetuin lienee George de Godzinskyn tangoksi sovittama ja Olavi Virran levyttämä (sekä salanimellä sanoittama) ”Victoria Regia”, joka on alun perin neliosaisen *Kukkaisihme*- eli *Das Blumenwunder* -orkesterisarjan 2. osa.

## Teoksia
*Oopperoita
**"Robins Ende", 1909
**"Coeur As" 1913
**"Nadja", 1931
**"Walther von der Vogelweide", 1945

*Operetteja
**"Wenn Liebe erwacht", 1920
**"Der Vetter aus Dingsda", 1921
**"Die Ehe im Kreise", 1921
**"Verliebte Leute", 1922
**"Lady Hamilton", 1926
**"Der Tenor der Herzogin", 1930
**"Glückliche Reise", 1932
**"Die lockende Flamme", 1933
**"Die große Sünderin", 1935
**"Zauberin Lola", 1937
**"Hochzeit in Samarkand", 1938
**"Hochzeit mit Erika", 1949
Stefano Landi

**Stefano Landi** (kastettu 26. helmikuuta 1587, Rooma – 28. lokakuuta 1639, Rooma) oli italialainen säveltäjä, laulaja, urkuri ja musiikinopettaja. Hän eli lähes koko elämänsä Roomassa.

Landi syntyi Roomassa ja opiskeli mahdollisesti Asprilio Pacellin johdolla. Vuonna 1618 hän julkaisi kirjan viisiäänisiä madrigaaleja Venetsiassa. Hän kuoli Roomassa vuonna 1639.

Landi sävelsi muun muassa madrigaaleja, messuja, aarioita sekä oopperan *[[Sant'Alessio]]* (Rooma 18.2.1632).
Makrofilia

**Makrofilia** tarkoittaa hyvin voimakasta, joskus seksuaalista, kiinnostusta isokokoisiin, pitkiin ihmisiin. Useimmiten makrofiilit joutuvat tyytymään omaan mielikuvitukseensa tai pornografiseen materiaaliin, koska tarpeeksi pitkiä ihmisiä on vaikea löytää tai heitä ei ole olemassa. Makrofiilit voivat unelmoida jopa jättiläisistä.

Makrofilia ei ole täysin mikrofilian vastakohta, mutta niitä voidaan kutsua silti vastakohdiksi.
Dionisio Aguado

**Dionisio Aguado** (8. huhtikuuta 1784 &ndash; 29. joulukuuta 1849) oli espanjalainen säveltäjä ja kitaristi. Hän sävelsi musiikkia mm. soolokitaralle.

Aguado syntyi Madridissa ja opiskeli Miguel Garcian johdolla. Vuonna 1825 hän siirtyi Pariisiin, jossa hän ystävystyi Fernando Sorin kanssa. Aguado palasi kotimaahansa vuonna 1838 ja kuoli Madridissa vuonna 1849.

## Aiheesta muualla
*Vapaasti käytettävissä olevia Tšaikovskin partituureja Mutopia Project
Koliva

**Koliva** (kreikaksi κόλλυβα, venäjäksi коливо) on muisteluvehnä, joka siunataan ortodoksisissa kirkoissa yleisinä vainajien muistelupäivinä tai joskus myös vainajien muistoksi toimitettavan palveluksen, panihidan jälkeen.

Palveluksen jälkeen kolivaa voidaan jakaa palvelukseen osallistuneille tai muistovehnä tai siitä tehtyä kakkua syödään kotona muistoaterialla omia vainajia muistellen.

## Katso myös

* Panihida

## Aiheesta muualla

* Koliva eli muisteluvehnä / Ortodoksi.net
Vreni Schneider

**Vreni Schneider** (s. 26. marraskuuta 1964 Elm, Sveitsi) on entinen sveitsiläinen alppihiihtäjä ja kolminkertainen olympiavoittaja.

Schneider on yksi kaikkien aikojen menestyneimpiä naisalpinisteja. Hän oli ensimmäinen naisalppihiihtäjä, joka voitti kolme olympiakultaa ja viisi olympiamitalia. Schneider nousi tähän saavutukseen voittaessaan  Lillehammerissa 1994 kultaa pujottelussa, hopeaa alppiyhdistetyssä ja pronssia suurpujottelussa. Vuonna 1988 Calgaryssä Schneider oli jo ehtinyt voittaa kultaa pujottelussa ja suurpujottelussa.

Maailmanmestaruuskisoista Schneiderilla on kuusi mitalia: kolme kultaista, kaksi hopeista ja yksi pronssinen. Maailmancupin kokonaiskilpailun Schneider voitti kolmesti. Lisäksi hän oli ykkönen pujottelucupissa kuusi ja suurpujottelucupissa viisi kertaa. Kaudella 1988–1989 Schneider voitti ennätykselliset 14 osakilpailua. Yhteensä hänellä on 55 maailmancupin osakilpailuvoittoa, joista 34 pujottelusta.

Yhdentoista menestyksekkään kauden jälkeen huhtikuussa 1995 Schneider päätti kilpauransa. Nykyään hän vetää hiihto- ja lumilautailukoulua kotikylässään Elmissä. Lisäksi hän omistaa urheiluliikkeen Glarusissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Taistelevien jumalattomien liitto

**Jumalattomien liitto** () eli **Jumalattomien yhdistys** (, myöhemmin **Taistelevien jumalattomien liitto**) oli Neuvostoliitossa vuosina 1925–1947 toiminut uskonnonvastainen järjestö.

Järjestön johtoon nousi Jemeljan Jaroslavski. Vuodesta 1926 vuoteen 1932 järjestön jäsenmäärä kasvoi 87&nbsp;000:sta 5,6 miljoonaan jäseneen. Järjestö toimi pitkälti Neuvostoliiton kommunistisen puolueen ohjauksessa, ja puolueen omaa propagandaa sisällytettiin myös järjestön lehtiin.

Vuoden 1937 väestönlaskennan tuloksien perusteella 57&nbsp;prosenttia neuvostoliittolaisista edelleen luokitteli itsensä uskovaisiksi. Tuloksen johdosta Stalin toimeenpani Jumalattomien liitossa käyntiin laajat puhdistukset liian hitaan uskonnon hävittämisen vuoksi.

Neuvostoliiton ja Saksan 31.8.1939 solmiman Molotov-Ribbentrop-sopimuksen jälkeen Jaroslavski julisti, että vuodella 1940 tulee olemaan suuri merkitys koko maailmalle, että jumalattomuusliike tulee pian näyttelemään pääosaa  Euroopan poliittisessa ja henkisessä elämässä ja että Saksan ja Neuvostoliiton yhteistyöllä on suuri merkitys taistelussa kristinuskoa vastaan Euroopassa.  

Toisen maailmansodan aikana erityisesti ortodoksinen kirkko otettiin mukaan Saksan vastaiseen sotaponnistukseen. Neuvostohallinto näki kirkon tuen hyödyllisyyden sotaponnisteluissa, ja ortodoksinen kirkko julkisesti toivoikin Jumalan tuovan Neuvostoliitolle voiton sodassa. Vuonna 1943 toimintansa lopettaneen järjestön työn jatkajaksi perustettiin 1947 Poliittisen ja tieteellisen tiedon levittämisyhdistys eli Znanie (, ).

## Katso myös
* Islam Neuvostoliitossa
*Uskonto Neuvostoliitossa

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* Froese, Paul: The Plot to Kill God: Findings from the Soviet Experiment with Secularization. University of California Press, Los Angeles, 2008.
Hannu Salakka

**Hannu Salakka** (6. tammikuuta 1955 Sääminki – 9. elokuuta 2003 Kangasniemi) oli suomalainen kirjailija. Hän tuli tunnetuksi ennen kaikkea runoilijana. Salakka tuli suomalaiseen kirjallisuuteen 1974 runokokoelmalla *Muuttolintumaisemaa*. Kuollessaan hän asui Kangasniemellä ja oli vapaa kirjailija.

## Teoksia
### Runoteoksia

*Muuttolintumaisemaa (1974)
*Puu katsoo kauas yli metsän (1976)
*Kesä kesältä syvemmin (1977)
*Myötäisien tuulien risteyksessä (1978)
*Kasvot elämän varrelta (1979)
*Vihreän veden pohjalla (1981)
*Ennen kaipasin tähän (1983)
*Myös todellisuus on uskonto (1986)
*Niin joudun kauas tulevaisuuteen (1989)
*Kuin unessa viipyen. Runot 1974–1989 (1990)
*Yöllä näin kaiken vapaan maan (1990)
*Vuoden viimeisenä ja ensimmäisenä yönä (1996)
*Tauko ennen laulua (2000)

### Novellikokoelmia
*Metso (1980)
*Nuoruus (1984)
*Liitupuut (1985)

### Romaaneja
*Kesästä kaduille, kaduilta syksyyn (1988)
*Koneella kirjoitetut kirjeet (1992)
*Ensirakkauden jälkeen (1993)
*Päivien laskut (1995)
*Valveunivaeltaja (pienoisromaani, 1999)

## Palkinnot
*Kirjallisuuden valtionpalkinto 1982

## Lähteet
* Hannu Salakan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
*MTV3: Hannu Salakka on kuollut
Felix Draeseke

**Felix August Bernhard Draeseke** (7. lokakuuta 1835 – 26. helmikuuta 1913) oli saksalainen säveltäjä.

Draeseke syntyi Coburgissa ja aloitti säveltämisen 8-vuotiaana. Vuosina 1862-1876 hän asui Sveitsissä. Vuonna 1876 hän asettui Dresdeniin. Vuonna 1894 Draeseke meni naimisiin Frida Neuhausin kanssa. Draeseke kuoli aivohalvaukseen vuonna 1913. Hän sävelsi uransa aikana muun muassa sinfonioita, konserttoja, oopperoita, kamarimusiikkia ja pianokappaleita. 

## Sävellyksiä
* *Symphonia Tragica*

## Lähteet
Lúcia Moniz

**Ana Lúcia Moniz** (s. 9. marraskuuta 1976 Lissabon, Portugali) on portugalilainen laulaja ja näyttelijä. 

Moniz opiskeli vuosina 1990–1991 Santa Cecilian musiikkiakatemiassa. Vuonna 1996 hän osallistui Eurovision laulukilpailuun kappaleellaan ”O meu coração não tem cor”, joka sijoittui kuudenneksi. Vuonna 1999 ilmestyi Monizin ensimmäinen albumi *Magnólia*, joka sisälsi englannin- ja portugalinkielisiä popkappaleita. Vuonna 2003 Moniz esiintyi elokuvassa *[[Rakkautta vain (elokuva)|Rakkautta vain]]*. 

## Diskografia
**Magnólia* (1999)
**67* (2002)
**Leva-me p’ra casa* (2005)

## Aiheesta muualla
*
Tamara Tihonova

**Tamara Tihonova** (, s. 13. kesäkuuta 1964) on venäläinen hiihtäjä ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän edusti urallaan Neuvostoliittoa, mutta lukeutuu taustaltaan suomalais-ugrilaiseen vähemmistöön udmurtteihin.

Tihonova osallistui vain kertaalleen olympialaisiin Calgaryssä 1988. Hän kuitenkin voitti kisoista kaksi kultaa ja yhden hopean. Avausmatkallaan viidellä kilometrillä Tihonova hävisi voittajalle Marjo Matikaiselle vain 1,3 sekuntia. Kultaan Tihonova hiihti 20 kilometrillä ja viestissä osana Neuvostoliiton joukkuetta.

Maailmanmestaruuskilpailuista Tihonova voitti viisi mitalia, joista kultaisia olivat Seefeldin 1985 kisojen ja Val di Fiemmen 1991 kisojen viestimitalit.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Aataminsilta

**Aataminsilta** (, , ), (myös **Ram Sethu**) on kalkkikivestä muodostunut särkkäjono Sri Lankalle kuuluvan Mannarin saaren ja Intialle kuuluvan Rameswaramin saaren välillä. Britit nimesivät tämän hinduille pyhän paikan Adam’s Bridgeksi eli Aatamin sillaksi aikana, jolloin he pitivät Intiaa siirtomaanaan.

Matalikko on noin 30 kilometriä pitkä ja osin vedenpinnan yläpuolella. Syvimmilläänkin se on vain noin metrin syvä. Sen väitetään olleen kulkukelpoinen jalan vielä 1400-luvulla, kunnes vuoden 1480 pyörremyrsky katkaisi yhteyden. Merenkulun helpottamiseksi matalikkoa yritettiin syventää ruoppaamalla jo 1838, mutta väyliä ei saatu säilymään. Uusien 2000-luvun merenkulkuväylähankkeiden vastatoimena tälle hinduille pyhälle alueelle on käynnistetty myös suojeluhanke.

Yhdysvalloissa matalikosta käytetään poliittisesti korrektimpaa nimitystä ”Raman silta”. Hindulaisen *[[Ramayana]]*-teoksen mukaan Raman alaiset rakensivat sillan hänen käskystään. Hän käytti siltaa hakeakseen vaimonsa Sitan Sri Lankasta, jonne Ravana oli hänet kaapannut.


AdamsBridge02-NASA.jpg|NASAn satelliittikuva Sri Lankasta ja osasta Intian rannikkoa. Aataminsilta erottuu kuvassa vaaleana nauhana Mannarinlahden ja Palkinsalmen välissä.
Adams Bridge aerial.jpg|Ilmakuva alueesta. Aataminsilta näkyy saarijonona kuvan keskiosassa.


## Lähteet
Ruusukvittenit

**Ruusukvittenit** (*Chaenomeles*) on Itä-Aasiasta kotoisin oleva ruusukasvisuku, jossa on matalina pensaina kasvavia kasveja. Viisiterälehtiset kukat ovat halkaisijaltaan noin 3–4,5&nbsp;cm.

Ruusukvittenipensaat tuottavat ulkomuodoltaan omenaa muistuttavia happamia hedelmiä, jotka sisältävät paljon orgaanisia happoja, kuten C-vitamiinia. Ruusukvitteneiden hedelmät sopivat hyytelöiden ja hillojen valmistamiseen hyvin, sillä niissä on voimakas aromi ja ne sisältävät pektiiniä. Hedelmistä voidaan tehdä myös esimerkiksi marmeladia ja mehua. Hedelmät kypsyvät myöhään syksyllä. Ruusukvitteniä voidaan käyttää myös koristekasvina ja kasvattaa bonsaina.

Ruusukvittenit eivät tuota hedelmää, jos kukkia ei ole pölyttänyt siitepöly toisesta yksilöstä.

## Lajit
Ruusukvitteneihin kuuluu kolme lajia:

* *[[Chaenomeles cathayensis]]*
* *[[japaninruusukvitteni|Chaenomeles japonica]]* – japaninruusukvitteni
* *[[kiinanruusukvitteni|Chaenomeles speciosa]]* – kiinanruusukvitteni

Nimettyjä lajien välisiä risteymiä on neljä:

* *Chaenomeles* × *superba* (*C. speciosa* × *C. japonica*) – tarharuusukvitteni
* *Chaenomeles* × *vilmoriana* (*C. speciosa* × *C. cathayensis*)
* *Chaenomeles* × *clarkiana* (*C. japonica* × *C. cathayensis*)
* *Chaenomeles* × *californica* (*C.* × *superba* × *C. cathayensis*)

## Katso myös
* Kvitteni

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Chaenomeles''
* Suomen Lajitietokeskus: Ruusukvittenit – ''Chaenomeles''
Ford Ranchero

**Ford Ranchero** on Ford Motor Company -yhtiön vuosina 1957–1979 valmistama automalli, jota valmistettiin 23 vuoden aikana kaikkiaan yli 500&nbsp;000 kappaletta. Se oli ensimmäinen täyskokoinen (full-size) avolava-auto.

## 1957–1959

Täysikokoiseen (full-size) Ford Fairlane -korimalliin perustuva konsepti. Autoja valmistettiin kahtena mallina; Standard ja Custom. Custom-mallissa oli melkein kaikki Fairlanen lisävarusteet. Moottorivaihtoehtoina oli kaikki Fairlanen moottorit, aina 352 cid (5,8 l) saakka. 

## 1960–1966

Pienempään Ford Falcon -malliin perustuva. Moottorivaihtoehtoina alkaen 144 cid (2,4 l) suorasta kuutoskoneesta 289 cid (4,7 l) V8:iin. 

## 1966–1967

Korimalli palasi Ford Fairlane -malliin perustuvaksi. Moottorivaihtoehdot 200 cid (3,3 l) suora kuutonen – 390 cid (6,4 l) V8 "isolohko". 

## 1968–1976

Korimalli muuttui sporttisempaan Ford Torino -malliin perustuvaksi. Mallivaihtoehtoina Standard, 500 ja GT, Moottorivaihtoehtoina kuutoskoneista aina 335 hevosvoimaiseen 428 cid (7,0 l) Cobra Jetiin asti. 

## 1977–1979

Torino-mallisarjan valmistuksen loputtua vuonna 1976, korimalli vaihtui Ford LTDII -malliin perustuvaan. Mallivaihtoehtoina samat Standard, 500 ja GT vuodesta 1968. Moottoreina käytettiin samoja kuin Thunderbird/LTDII:ssa. 

## Aiheesta muualla
Anamneesi

**Anamneesi** (kreikan kielen sanasta , *anamnēsis*) on termi, jota käytetään lääketieteessä, filosofiassa, psykoanalyysissä ja teologiassa. Anamneesi muodostuu sanoista *ana* ("ylös", "esiin") ja *mimneskein* ("palauttaa mieleen"). Sanan merkitys on siis muistaminen, tapahtuneen muisteleminen tai mieleen palauttaminen.

## Filosofiassa

Filosofiassa *anamnesis* viittaa Platonin käsitykseen, jonka mukaan tiedostaminen on sielun jo tuntemien ideoiden mieleen palauttamista. 

## Lääketieteessä

Lääketieteessä anamneesi tarkoittaa esitietoja, joita potilas antaa esimerkiksi sairauden kulusta. Anamneesi on tärkeä diagnoosia tehtäessä. Anamneesi syntyy, kun esimerkiksi sairas ihminen kertoo ja antaa vastauksia parantajan tai lääkärin kysymykseen.

## Teologiassa

Kristillisessä teologiassa anamneesin käsite tarkoittaa pelastustapahtuman nykyistymistä jumalanpalveluksessa. Katolisessa opissa anamneesi on myös muuttumista seuraava osa messussa. Ortodoksisessa jumalanpalveluksessa anamneesi on anaforan kolmas osa. 

## Lähteet
Uskonnonvastaisuus

**Uskonnonvastaisuus** tarkoittaa kaikenlaisen uskonnon ja siihen kuuluvien uskomusten ja instituutioiden vastustamista. Se voi olla yksilön henkilökohtainen kanta tai jonkin liikkeen tai poliittisen ryhmän kanta.

Uskonnonvastaisuuteen sisältyy yleensä antiklerikalismia, jossa vastustetaan järjestäytyneen uskonnon valtaa yhteiskunnassa. Ateismista uskonnonvastaisuuden erottaa se, että vaikka ateisti ei uskokaan jumaliin, hän saattaa silti suhtautua uskontoihin myötämielisesti.

## Historia
Historiassa merkittävimpiä uskonnonvastaisia liikkeitä ovat olleet esimerkiksi Ranskan vallankumous sekä useat kommunistiset valtiot. Neuvostoliiton valtio takavarikoi ja tuhosi uskonnollisia rakennuksia ja tukahdutti uskonnollisuutta eri tavoin. Vuonna 1958 NKP:n keskuskomitea käynnisti Neuvostoliitossa uskontojen vastaisen kampanjan. Albaniassa kaikki uskonto kiellettiin 1940-luvulla ja Kambodžassa 1970-luvulla. Kiinan kommunistinen puolue kieltää jäseniltään uskonnonharjoittamisen virassa ollessaan. Kiinan kulttuurivallankumoukseen 1960-luvulla kuului uskonnollisia vainoja, sillä uskonto nähtiin maolaisuuden vastaisena.

## Uskonnonvastaisuuden luonne

Filosofi Julian Bagginin mukaan ateistit ovat uskontojen vastustajia välttämättä vain yhdessä asiassa: he ajattelevat, että uskonnot ovat epätosia. Jonkin asian vastustaja ei ole välttämättä pelkästään siksi, että on eri mieltä. Ateistin uskonnonvastaisuus on olennaisesti uskonnon pitämistä epätotena. Toisaalta fundamentalistinen uskonto saattaa herättää vastustusta sekä ateisteissa että uskovaisissa.

Aktiivisesti uskontovihamielistä ateismia on saatettu kutsua taistelevaksi ateismiksi. Taisteleva ateismi on enemmän kuin jyrkkä erimielisyys uskonnon kanssa, siinä on pyritty kaikkien uskonnon muotojen hävittämiseen yhteiskunnasta. Poliittisessa valtioateismissa uskonto on pyritty hävittämään tarvittaessa voimakeinoin ja siihen yhdistyy valtion totalitarismi.

## Katso myös

* Antiteismi
* Ateismin kritiikki
* Jumalanpilkka
* Sekularismi
* Uskonnonvapaus
* Uskontokritiikki

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kaasukuolio

**Kaasukuolio** () on soluväleihin kaasuja tuottava, nopeasti leviävä ja hengenvaarallinen kudostulehdus, jonka aiheuttaa esimerkiksi *[[Clostridium perfringens]]* -bakteeri. Kaasukuolion voivat aiheuttaa myös muut ''Clostridium''-lajin bakteerit.

## Hoito
Kaasukuolion nopeasta leviämisestä ja korkeasta kuolleisuudesta (20–38&nbsp;%) johtuen hoito on aina kiireellinen. Hoitoina ovat kirurginen leikkaus, antibioottihoito ja ylipainehappihoito. Antibioottihoitona käytetään G-penisilliiniä yhdessä klindamysiinin kanssa. Kaasukuoliopotilas lähetetään aina ylipainehappihoitoon.

## Katso myös
* Kuolio
* Nekroosi
*Nekrotisoiva faskiitti

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kaasukuolio synnytyksen komplikaationa Duodecimlehti 2/1993

* Kaasukuolio Tohtori.fi
Sara Tavares

**Sara Tavares** (1. helmikuuta 1978 Lissabon, Portugali – 19. marraskuuta 2023 Lissabon) oli portugalilainen laulaja, lauluntekijä ja kitaristi. Hänellä oli kapverdeläisiä sukujuuria. Vuonna 1994 Tavares osallistui Eurovision laulukilpailuun kappaleella ”Chamar A Música”, joka sijoittui kahdeksanneksi. Tavaresin musiikissa on vaikutteita muun muassa gospelista ja maailmanmusiikista.

Tavaresilla diagnosoitiin aivokasvain vuonna 2009. Hän kuoli kasvaimeen 19. marraskuuta 2023.

## Albumit
**Sara Tavares & Shout* (1996)
**Mi Ma Bô* (1999)
**Balancé* (2006)
* *Xinti (*2009*)*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Vaivaisenluu

**Vaivaisenluu** (*hallux valgus*) on jalan isovarpaan tyviluun ja jalkapöydänluun välisen nivelen virheasento. Kun isovarvas kääntyy pienempiä varpaita kohti, tyvinivelen sisäreuna muodostaa kiinteän, punoittavan, usein kivuliaan kyhmyn. Isovarvas voi lopulta työntyä seuraavan varpaan päälle tai alle, ja  seuraavat varpaat muuttuvat melko usein vasaravarpaiksi. Vaivaisenluu voi tulla myös pikkuvarpaaseen, jolloin pikkuvarvas kääntyy sisäänpäin. Pikkuvarpaan vaivaisenluuta kutsutaan räätälin patiksi.

Vaivaisenluu on naisilla lähes kymmenen kertaa yleisempi kuin miehillä. Myös perintötekijöillä on epäilty olevan merkitystä vaivaisenluun syntyyn.

## Katso myös
* Liikavarvas

## Aiheesta muualla

* Vaivaisenluu,*Terveyskirjasto: Lääkärikirja Duodecim*, Kustannus Oy Duodecim 2009
Kellosaari

**Kellosaari** oli Helsingin edustalla sijainnut saari. Kellosaari yhdistettiin 1910-luvulla täyttömaalla osaksi nykyistä Ruoholahtea. Mantereeseen yhdistettiin myös Jätkäsaari, Hietasaari, Saukko ja Salmisaari. Nykyään saaren paikalla on Kellosaaren puisto.

## Saaren nimi
Saaren suomenkielinen nimi oli ennen vuosina 1923–1927 toteutettua kaupungin nimistön tarkistusta *Sellari*, joka vastasi saaren ruotsinkielistä nimeä *Skällaren*. Uudeksi nimeksi tuli Kellosaari vuonna 1928.

## Kellosaaren varavoimalaitos

Kellosaari on antanut nimensä paikalla nykyään sijaitsevalle Helenin varavoimalaitokselle. Voimalaitosta käyttää Fingrid. Kellosaaren voimalaitos valmistui vuonna 1974, ja siinä on kaksi polttoöljykäyttöistä, Kraftwerk Unionin valmistamaa kaasuturbiiniyksikköä sähköntuotantoon, yhteisteholtaan 120 megawattia.

Kellosaaren voimalaitoksen käyttö on erittäin epätaloudellista verrattuna Helenin muihin yksiköihin, joten sitä käytetään ainoastaan poikkeustilanteissa, kuten laajamittaisissa sähköntuotannon häiriötilanteissa. Ruoholahden 1990-luvulla rakennetut kerrostalot ulottuvat aivan voimalan viereen. Alun perin varavoimalaitos oli tarkoitus siirtää pois asuinrakentamisen tieltä, mutta taloudellisesta syistä se jätettiin paikoilleen.

## Kellosaaren lentosatama

Kellosaaressa toimi 1930-luvulla lentosatama, josta muun muassa Aero OY:n lentokoneet liikennöivät. Se ei kuitenkaan saavuttanut merkittävää asemaa, vaan Katajanokan lentosatama säilyi kaupungin päälentosatamana, kunnes Malmin lentoasema avattiin. Lentosataman käyttöön rakennettu lentokonehalli, joka sijaitsi varavoimalaitoksen itäpuolella, säilyi ilmakuvien perusteella aina 1990-luvulle saakka. Lentokonehallin pituus oli 30 metriä ja leveys 40 metriä. Halli valmistui syksyllä 1928 ja myöhemmin rakennettiin vielä paviljonki ja laituri. 

## Lähteet
Suomi–Mongolia-seura

**Suomi–Mongolia-seura** on suomalainen ystävyysseura, jonka tarkoituksena on edistää Suomen ja Mongolian välisiä suhteita. Yhdistyksellä on noin 200 jäsentä. Seuran puheenjohtaja on Ronny Rönnqvist.
 
Seuran perustava kokous pidettiin 30. syyskuuta 1969 ja se merkittiin yhdistysrekisteriin tammikuussa 1970. Perustajina olivat Seppo Kivinen, Lauri Rossi, Jeja-Pekka Roos, Pentti Aalto, Osmo Jussila ja Matti Klinge. Vuonna 1998 seura järjesti vaatekeräyksen Mongolian katulapsille ja muuten heikossa asemassa oleville.

Seuran jäsenlehti ilmestyy kahdesti vuodessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Suomi–Mongolia-seura 
*Seuran Facebook-sivu
Calypso

**Calypso** tai **Kalypso** voi tarkoittaa seuraavia:

* Kalypso, nymfi kreikkalaisessa mytologiassa
* calypso, karibialainen kansanmusiikkityyli
* *[[Calypso (albumi)|Calypso]]*, Harry Belafonten albumi
* "Calypso", John Denverin kappale
* Calypso, yksi Saturnuksen kuista
* 53 Kalypso, asteroidi
* M/S ''Calypso'', merentutkija Jacques-Yves Cousteaun tutkimusalus
* M/S ''Kalypso'', Viking Linen käytössä ollut alus
* Calypso (Q48), Ranskan laivaston 1909–1914 käytössä ollut sukellusvene
* Calypso (Q126), Ranskan laivaston 1929–1942 käytössä ollut sukellusvene
* Calypso, vedenalainen kameramalli
* Calypso, paikkakunta Pohjois-Carolinassa Yhdysvalloissa
* CALIPSO, NASA:n suunnittelema ympäristöntutkimussatelliitti
* Calypso, Marvel Universen sarjakuvahahmo
* neidonkengät (*Calypso*), kämmekkäkasvisuku (laji neidonkenkä *C. bulbosa*)
* Calypso, huvipuistolaite Tykkimäellä Kouvolassa
* Kalypso / Tia Dalma, *Pirates of the Caribbean* -elokuvien hahmo
* Kalypso Media, saksalainen videopelien julkaisija
* Kalypson syvänne

;Britannian kuninkaallinen laivasto
*HMS Calypso (1783), Echo-luokan 16-tykkinen sluuppi
*HMS Calypso (1805),Cruizer-luokan 18-tykkinen prikisluuppi
* HMS Calypso (1826), Cherokee-luokan 10-tykkinen prikisluuppi
*HMS Calypso (1829), Cherokee-luokan 10-tykkinen prikisluuppi
*HMS Calypso (1845), 20-tykkinen kuudennen luokan alus
*HMS Calypso (1870), satama-alus
*HMS Calypso (1883), Calypso-luokan korvetti
*HMS Calypso (D61), Caledon-luokan risteilijä