open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Peninsaari

**Peninsaari** (, "Vähäinen", vuoteen 1950 ) on yksi Suomenlahden ulkosaarista Leningradin alueen länsiosassa Venäjällä. Hallinnollisesti se on osa Jaaman kuntapiirin Laukaansuun maalaiskuntaa. Nimen pohjalla on mahdollisesti ikivanha suomen (ja viron) koiraa merkitsevä sana 'peni' (vrt. myös matkaa ilmaiseva peninkulma ja koiranpentua kuvaava penikka).

## Historia
Peninsaari oli osa Lavansaaren kuntaa, joka kuului Suomeen. Saaren itärannalla, Pataniemen lähellä, oli kalastajien asumuksia. Talvisodan alussa 1939 puna-armeija miehitti saaren ja Suomi joutui luovuttamaan sen Neuvostoliitolle sodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940.

### Penin kaupunki

1930-luvulla Penin kaupungiksi kutsuttu kalastajien asumusryhmä koostui kymmenistä pienistä siirrettävistä taloista, joita talvella siirrettiin hevosilla saaren lähistöllä meren jäällä sen mukaan miten jään alla hailiparvet liikkuivat. Ikkunalla ja kaminalla varustetut talot olivat noin kuuden neliömetrin suuruisia ja niihin saattoi majoittua neljäkin kalastajaa. Kalastajat tulivat parinkymmenen kilometrin päästä Lavansaarelta ja he saattoivat asua viikkokausia Penin kaupungissä. Työssä olivat vaaroina railot ja mahdollisuus joutua irronneen jäälautan mukana ajelehtimaan merellä. Ostajat ("raasselit") tulivat mantereelta hevoskaravaaneilla ostamaan kalasaaliit suoraan avannoilta. Lähin hailien myyntikeskus mantereella oli Koivistolla.

## Lähteet
Mirin linna

**Mirin linna** () on linna Valko-Venäjällä lähellä Mirin pikkukaupunkimaista taajamaa Karelitšyn piirissä Hrodnan voblastissa. Se valittiin vuonna 2000 UNESCOn maailmanperintöluetteloon.

## Linnan historiaa

Linnan rakentaminen alkoi 1400-luvulla goottilaiseen tyyliin.  Herttua Illinitš () sai rakennustyöt valmiiksi 1500-luvun alkupuolella. Noin vuonna 1568 linna siirtyi Radvilan (Radziwiłł) herttuasuvun haltuun. Rakennus viimeisteltiin renessanssiajan arkkitehtuurityylillä. Muurin itä- ja pohjoisseinää vastaan rakennettiin kolmikerroksinen palatsi.

Linna entisöitiin 1800-luvun lopussa sen oltua melkein vuosisadan hylättynä ja kärsittyä vakavia vahinkoja Napoleonin aikana. Linnan uudelleenrakentamisessa käytettiin arkkitehti Teodor Burszen suunnitelmia. Rakennus sai tuolloin myös vaikutteita barokkiarkkitehtuurista, ja ympäröivä seutu muutettiin puistoksi.

1900-luvulla linna pääsi jälleen rapistumaan.

## Nykypäivää

Mirin linnaa korjattiin ja restauroitiin perusteellisesti joulukuuta 2010 edeltäneen 27 vuoden aikana. Kunnostusten aikana osa linnasta oli suljettuna. Linnasta on tullut 2000-luvulla suosittu kansallinen ja kansainvälinen matkailunähtävyys. Korjaustöistä huolimatta linnaan tutustui vuonna 2010 jo yli 185&nbsp;000 turistia.

Hallinnollisesti Mirin linna muodostaa osan Valko-Venäjän suurinta museota, Valko-Venäjän kansallista taidemuseota. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*The Mir Castle 
*Mirin linna UNESCOn sivuilla
Wittenbergplatzin metroasema

**Wittenbergplatzin metroasema** on Berliinin metron asema, jolla linjat U1, U2 ja U3 risteävät. Asema sijaitsee Wittenbergplatzilla Berliinin läntisessä keskustassa, tavaratalo KaDeWen vieressä.

Asema avattiin alun perin 11. maaliskuuta 1902, mutta pian sitä päätettiin laajentaa. Alfred Grenanderin suunnittelema laajennettu asema valmistui vuonna 1913. Toisen maailmansodan vaurioiden korjausten yhteydessä asemaa muutettiin jonkin verran, mutta se palautettiin suurin piirtein vuoden 1913 asuunsa vuosina 1982–1983.

Asemalla on hissit, jotka mahdollistavat liikuntarajoitteisten pääsyn metroon. MetroBus-linjat M19, M29 ja M46 pysähtyvät aseman lähistöllä.

## Lähteet
Kompakysymys

**Kompakysymys** tai vain **kompa** on kysymys, joka on tarkoituksella tehty niin, että kuulija ymmärtää sen väärin tai kuulija kokee kysymyksen hankalaksi vastata (muuten kuin tietosisällöltään), ikään kuin kompastuu kysymykseen. Kompakysymykset saattavat olla sanaleikkejä tai muotoiltu vaihtoehdoiltaan vaikeaksi vastata "oikein". 

Yleisimpiä kompakysymyksiä:
*Vanha mies istui kannon päällä, miten vanha mies oli? – Hän oli istuen.
*Kuinka monta kertaa voi oikein iso ja nälkäinen mies haukata kokonaisesta kilon painavasta limpusta? – Yhden kerran.
*Millaiseksi tulee italialainen sotamies pudotessaan Punaiseen mereen? – Märäksi.	 
*Mikä lintu voi lentää korkeammalle kuin maailman korkein vuori? – Vuoret eivät lennä.
*Kumpi ja Kampi tappelivat, Kumpi voitti. - Onneksi olkoon hienosta voitosta, Kumpi.
*Mies käveli suolla. Hän kuuli suorastaan kaunista linnunlaulua. Mikä lintu oli kyseessä? - Suorastas.
Sampo-konekivääri

**Sampo-konekivääri** L-41 on Aimo Lahden suunnittelema ilmajäähdytteinen, vyösyöttöinen ja kaasumäntätoiminen kevyt konekivääri. Ase perustui Lahden vuonna 1934 kehittämään Sampo-pikakivääriin, sekä tähystäjä- ja ohjaajakonekivääreihin.
                                                                                                               
## Kehitys ja rakenne
Talvi- ja jatkosodan aikaiset kokemukset osoittivat Suomen puolustusvoimille, että raskas Maxim-tyyppinen konekivääri oli osittain vanhentunut ja liian kömpelö moniin uudenaikaisen sodan vaatimuksiin. Lisäksi venäläistä perua oleva laippakantainen 7,62×53R -kaliiperinen patruuna oli hankala vyösyöttöisessä konekiväärissä. Uutta konekivääriä kehiteltäessä käytettiin metallivyötä, mutta syöttömekanismi oli edelleen Maxim-tyyppinen. Patruuna piti ensin vetää vyöstä taaksepäin, nostaa ylös piippulinjalle ja syöttää patruunapesään. Rakenne toi mukanaan monimutkaisen ja suhteellisen painavan syöttökoneiston – piirteet, jotka olivat tuttuja jo Maxim-konekivääristä. 

Kaasumännän etupäässä oli erillinen säädin tulinopeuden säätämistä varten. Tähtäimet perustuivat sotilaskivääriin m/39. Takatähtäin oli lukkorungon päällä ja etutähtäin kaasusylinterin yläpuolella. Sarjatuotantoaseissa oli lyhyempi piippu, osa muodoista oli yksinkertaistetumpia sekä lukkorungossa oli kiilaura erillisen tähtäimen asennusta varten.

## Kokeilut aseella
Aseen prototyypit valmistuivat syksyllä 1941 Valtion Kivääritehtaalta. Koeammuntojen jälkeen tilattiin ensimmäinen 50 aseen sarja. Aseita valmistui 26 kappaletta, jotka koeammuttiin heinäkuussa 1942. Huonon materiaalin (pehmeät sulkupinnat) vuoksi aseet palautettiin korjattavaksi. 16. syyskuuta 1942 aseille suoritettiin vastaanottotarkastus ja ne jaettiin rintamakäyttöön. Aseita valmistui lisäksi vielä yhdeksän kappaletta, jotka toimitettiin myös rintamalle. Aseet palvelivat sodan loppuun saakka rintamalla. Aseita valmistettiin yhteensä vain 35 kappaletta.

Aseissa ilmeni vuoden 1943 alkuun mennessä seuraavia vikoja:
* Toimintahäiriöitä huonolaatuisilla patruunoilla.
* Rikkoutuneita lukkoja ja palautusjousia.
* Piipun kuumenemista ja sen aiheuttamia haittavaikutuksia aseen käsittelyssä.
* Jalusta oli liian kevyt ja hankala asentaa paikalleen.

Halvemmin kustannuksin levyprässäyksellä valmistettavan saksalaisen MG-42 tultua testeihin L-41 jatkokehittelystä luovuttiin.

## Lähteet

* Puolustusvoimat, Sotamuseo, Helsinki
* Palokangas, Markku: Kehitys pikakivääristä kevyeen konekivääriin
* Palokangas, Markku: Vapaussodan konetuliaseet
* Palokangas, Markku: Sotilaskäsiaseet Suomessa 1918-1988 osa II ja III
* 
* Erjola, Risto: Asetuotanto Suomessa toisen maailman sodan aikana
* Harvila, Lauri: Suomen armeijan käyttämät aseet
* Timo Hyytinen: *Arma Fennica 2 Sotilasaseet*, Jyväskylä: Arma Fennica, 1987 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Weapons Finnish Army almost had in World War 2
Vladimir Puriškevitš

**Vladimir Mitrofanovitš Puriškevitš** (, 12. elokuuta 1870 Kišinjov &ndash; helmikuu 1920 Novorossijsk, Venäjä) oli venäläinen poliitikko ja Venäjän toisen, kolmannen ja neljännen valtakunnanduuman jäsen Bessarabian kuvernementista ennen vallankumousta. Hän oli köyhää aatelista syntyperää. Puriškevitš oli äärioikeistoa edustava monarkisti.

Vuoden 1905 vallankumouksen jälkeen hän perusti mustasotnialaisen Venäjän kansan liiton, joka ajoi Venäjän yhtenäisyyttä ja jakamattomuutta ja itsevaltiuden säilyttämistä. Vuonna 1908 se erosi Arkkienkeli Mikaelin liitoksi. Puriškevitš tuli tunnetuksi duumassa radikaalin monarkistisen oikeiston edustajan tunteisiin vetoavista puheistaan ja antisemitismistään. Poliittista linjaansa hän luonnehti ”Minua oikeammalla on vain seinä!”.

Kun duuma kesäkuussa 1910 hyväksyi yleisvaltakunnallisen lainsäädännön ulottamisen Suomeen, Puriškevitš iloitsi latinankielisellä lausahduksella ”Finis Finlandiae!” ().

Ensimmäisen maailmansodan aikana Puriškevitš erosi duumasta ja hoiti sairaalajunaa rintamalla.

Puriškevitš osallistui Grigori Rasputinin murhaan ruhtinas Feliks Jusupovin ja Dmitri Pavlovitš Romanovin kanssa viimeisenä yrityksenä pelastaa tsaarinvalta. Helmikuun vallankumouksen jälkeen hän ajoi neuvostojen hajottamista ja lokakuun vallankumouksen jälkeen perusti Komitean isänmaan pelastamiseksi. Bolševikkien Tšeka kuulusteli häntä ja löysi hänen kirjeenvaihtonsa kenraali Aleksei Kaledinin kanssa, mutta vapautti hänet. Vapauttamisensa jälkeen Puriškevitš liittyi välittömästi Anton Denikinin joukkoihin Etelä-Venäjällä, jossa hän toimitti monarkistista *Blagovest*-lehteä. Puriškevitšin ilmoitettiin kuolleen lavantautiin Novorossijskissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Hronos.km.ru: Puriškevitš
Olusoji Fasuba

**Olusoji Adetokunbo Fasuba** (s. 9. heinäkuuta 1984) on nigerialainen pikajuoksija. 

Fasuba kuului Nigerian pronssia saavuttaneeseen pikaviestijoukkueeseen 2004 Ateenan kesäolympialaisissa. Samana vuonna hän voitti Brazzavillessä Afrikan mestaruuden sadalla metrillä ajalla 10,21. 2005 Helsingin MM-kisoissa hän putosi sadalla metrillä välierissä ja 200 metrillä puolivälierissä. 2006 MM-hallikisoissa Moskovassa hän oli 60 metrillä viides ajalla 6,58 ja samana vuonna Kansainyhteisön kisoissa Melbournessa saavutti satasella hopeaa ajalla 10,11.

12. toukokuuta 2006 Fasuba juoksi Dohassa toiseksi Justin Gatlinin voittaessa maailmanennätystä sivunneella ajalla 9,77. Fasuban aika 9,85 oli uusi Afrikan ennätys. Ennen tätä samana päivänä Fasuba oli alkuerissä juossut 9,93. Hänen ennätyksensä ennen näitä kahta juoksua oli 10,09. Dohan juoksujen jälkeen paras aika johon Fasuba pystyi kaudella 2006 oli myös 10,09. 200 metrillä hän on juossut parhaimmillaan ajan 20,52, Brysselissä 3. syyskuuta 2004. 

Osakan MM-kisoissa 2007 hän juoksi 100 metrillä neljänneksi ajalla 10,07. Maaliskuussa 2008 Fasuba voitti Valenciassa sisäratojen MM-kilpailuissa 60 metrin maailmanmestaruuden kauden kärkiajalla 6,51. Pekingin olympialaisissa 2008 ja Berliinin MM-kisoissa 2009 hän karsiutui puolivälierissä.

Fasuban isä on nigerialainen ja hänen äitinsä on jamaikalainen Evelyn Quarrie, joka on jamaikalaisen pikajuoksijan Don Quarrien serkku. Fasuba on 165 senttimetriä pitkä ja painaa 70 kilogrammaa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Uusi-Laatokka

**Uusi-Laatokka** (myös *Uusi Laatokankaupunki*; ) on kaupunki Venäjällä, Leningradin alueella, Laatokan etelärannikolla, Olhavanjoen suulla. Kaupungissa oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 8&nbsp;839 asukasta.  Paikkakunta on tunnettu 1400-luvulta, ja Pietari Suuri antoi sille kaupunginoikeudet vuonna 1704 ja siirrätti sinne Vanhan-Laatokan asukkaat. 

Kaupungin pääkatu on *Pr. Karla Marksa*, jonka varrella sijaitsеvat muun muassa Pietari Suuren ja S. M. Kirovin muistomerkit, kaupunkipiirin hallintorakennus ja kaupungintalo, ortodoksikirkko (Климентовская церковь) ja jonka pohjoispäässä on vanha luostari (Николо-Медведский мужской монастирь).

## Liikenneyhteyksiä
Maantieyhteyksistä tärkein on etelään Olhavanjoen länsipuolitse vievä kantatie A115. Se tuo jo 3 kilometrin päässä yhteyden Pietari–Petroskoi–Murmansk-valtatiehen M18 (*Kuola*, osa :ta), Olhavaan (23 km), Kirišiin ja lopulta Pietari–Moskova-valtatielle (M10, *Rossija*, osa :ta) Tšudovon luoteispuolella. 

Uudessa Laatokankaupungissa on satama, josta on Laatokan tai Laatokan Uuden kanavan ja Nevan kautta yhteys Itämerelle. Historiallisesti kaupungille on ollut merkittävä myös Olhavanjoen kautta ja kanavareitistöä pitkin Msta-joelle sekä edelleen Volgalle vievä vesireitti. 

Myös eräs viikinkien idäntien pääreiteistä kulki Laatokan ja Olhavanjoen kautta.

## Katso myös

* Laatokanlinna
* Uuden-Laatokan kihlakunta

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Новая Ладога - kaupunkiin keskittyvä sivusto  (newladoga.ru)
*Новая Ладога. Собор Николая Чудотворца быв. Николо-Медведского монастыря - venäjänkielisen kirkkoihin keskittyneen sivuston sivu kaupungin luostarista  (sobory.ru)
Nollendorfplatzin metroasema

**Nollendorfplatzin metroasema** on Berliinin metron ainoa asema, jolla pysähtyy jopa neljä linjaa. Se on linjan U4 pääteasema. Lisäksi asemalta kulkevat linjat U1, U2 ja U3. Asemalla on hissit. Lasikupoli rakennettiin uudelleen vuonna 2002 vanhan, ennen sotaa valmistetun näköiseksi. Pikabussilinja M19 pysähtyy asemalla.

Asema avattiin vuonna 1902 ja se sijaitsee Nollendorfplatzin aukiolla Schönebergin pohjoisosassa.

## Lähteet
Teiresias

**Teiresias** (, ) on Kreikan jumaltarustossa thebalainen sokea ennustaja, joka polveutui lohikäärmeen hampaista syntyneistä Theban perustajista. 

Tarinan mukaan Teiresias on muuttunut naiseksi lyötyään yhdynnässä olevia käärmeitä sauvalla, ja lyötyään toisen kerran takaisin mieheksi. Hän on puoleksi mies ja puoleksi nainen. Hera on hävittänyt Teiresiaan näkökyvyn suuttuessaan tälle. 

Teiresias esiintyy useissa vanhoissa, erityisesti antiikin ajan, näytelmissä ja teksteissä, kuten esimerkiksi Sofokleen *[[Kuningas Oidipus|Kuningas Oidipuksessa]]*.

## Lähteet
Altamira

**Altamira** on kalliomaalauksistaan tunnettu luola Espanjan Kantabriassa Santillana del Marin kunnassa 30 kilometriä länteen Santanderista. Sen maalaukset löydettiin vuonna 1879. Altamira on ollut Unescon maailmanperintöluettelon kohde vuodesta 1985. Vuonna 2008 kohteen määrittelyä laajennettiin koskemaan myös muita alueen luolia, joissa on jäänteitä esihistoriallisesta asutuksesta.

Luola on 270 metriä pitkä ja sen leveys vaihtelee kahdesta kuuteen metriin. Luolasto on syntynyt karstimaan liikkeistä. Luolan suuaukko sulkeutui kivivyöryssä 13&nbsp;000 vuotta sitten ja avautui uudelleen 1879 läheisellä louhoksella tehtyjen räjäytysten takia. Arkeologiset tutkimukset ovat paljastaneet että luolassa on asunut ihmisiä kahteen otteeseen Solutrén kulttuurin aikana (noin 18&nbsp;500 vuotta sitten) ja Madeleinen kulttuurin aikana (16&nbsp;500&nbsp;–&nbsp;14&nbsp;000 vuotta sitten). Näiden asutuskausien välissä luola on ollut eläinten lymypaikkana. 

Luola suljettiin matkailijoilta vuonna 1977, kun huomattiin hengitysilmasta tiivistyneen kosteuden vahingoittavan maalauksia. Luolista on tehty maanpinnalle jäljennös, jossa pääsee vierailemaan.


Altamira_paintings_01.jpg|Villisian karju
Altamira_paintings_02.jpg|Villihevonen
Altamira_paintings_03.jpg|Biisoni
Altamira_paintings_04.jpg|Biisoni


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Altamira-museo
Permanentti

**Permanentti** on kemiallinen tapa kihartaa hiukset. Siinä hiusten sisältämien keratiiniketjujen väliset rikkisidokset ensin hajotetaan, jolloin ketjut pääsevät liukumaan toistensa lomassa. Kun hiukset on muotoiltu halutulla tavalla kiharalle, rikkisidokset palautetaan, jolloin keratiiniketjuissa olevat rikkiatomit tarttuvat toisiinsa ja siten hius jää pysyvästi siihen muotoon, jolla se kiinnittymisen vaiheessa on, yleensä kiharaan.

Permanentti tarkoittaa pysyvää, ts. pysyvää kiharaa. Muita ilmaisuita permanentille ovat "Mini Vogue", pehmennys, rakennemuokkaus, suoristuspermanentti ja volyymipermanentti tai tyvikohotus. Kullakin nimityksellä viitataan saman kemiallisen käsittelyn erilaisiin hiusten kihartumisen asteisiin. Permanentti sanana kalskahtaa vanhanaikaiselta, ja siksi mainoksissa lanseerataan uusia ilmaisuja.

Permanentin varsinainen käyttötarkoitus on olla kampauksen pohja. Hiuksen rakenne tehdään muokkautuvaksi niin, että kampauksen keinoin saadaan näyttävä ja ilmava lopputulos. Liian hyväkuntoinen hius ei kampaudu ja pysy muodossaan niin hyvin kuin rakennekäsitelty, esimerkiksi permanentattu. 

## Aiheesta muualla
Canal du Centren nostolaitteet

**Canal du Centren nostolaitteet** ovat neljä hydraulista laivoen nostolaitetta Belgiassa lähellä La Louvièren kaupunkia. Nostolaitteet ovat seitsemän kilometrin matkalla Canal du Centre -kanavassa, joka yhdistää Maas- ja Schelde-joet. 

Vedenkorkeus nousee kanavassa 66,2 metriä. Niinpä kanavan läpi kulkeva laivaliikenne tuli mahdolliseksi vasta kun nostolaitteet rakennettiin. Ensimmäinen niistä on nimeltään Houdeng-Goegnies ja se otettiin käyttöön vuonna 1888. Kolme muuta nostinta valmistuivat vuonna 1917. Kauppaliikenne kulkee nykyään valtavan Strépy-Thieun nostolaitteen kautta. Tämä nostaa laivat yhdellä kertaa 73 metriä korkeammalle ja oli valmistuessaan maailman suurin lajissaan.

UNESCO listasi nostolaitteet vuonna 1998 maailmanperintöluetteloonsa. Niistä kahdeksasta laitteesta, jotka rakennettiin 1800-luvun alussa ja 1900-luvun alussa. Vain nämä neljä ovat alkuperäisessä muodossaan enää käyttökelpoisia.

Tammikuussa 2002 sattuneen onnettomuuden takia ensimmäisen nostolaite jouduttiin poistamaan käytöstä. Vuodesta 2002 muiden vanhojen nostolaitteiden käyttöä rajattiin vain virkistyskäyttöön.

Vuonna 2005 alkaneissa kunnostustöissä laitteita entistettiin. Viimeisenä niistä saatiin kuntoon Houdengin nosturi vuonna 2011. 

## Neljä nostolaitetta ja niiden nostokorkeudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Le Canal du Centre  
*Canal du Centren nostolaitteet UNESCOn sivuilla
Hämeenlinnan Pallokerhon SM-liigakausi 2005–2006

Hämeenlinnan Pallokerho saavutti seurahistoriansa ensimmäisen SM-kullan 22.4.2006 kaudella 2005–2006. 
Tässä HPK:n mestarijoukkue:

## Valmentajat
* Jukka Jalonen, päävalmentaja
* Timo Lehkonen, apuvalmentaja
* Jari Kaarela, maalivahtivalmentaja

## Pelaajat
Eero Ojanen

**Eero Ojanen** (s. 1954) on suomalainen Hattulassa asuva filosofi ja tietokirjailija. Hän on koulutukseltaan filosofian tohtori. Ojanen on kirjoittanut yli 60 kirjaa, ollut mukana tekemässä kymmeniä muita teoksia ja kirjoittanut runsaasti lehtitekstejä, käännöksiä sekä radioteatterille tehtyjä kuunnelmasarjoja. Hän on työskennellyt vapaana kirjoittajana sekä Kriittisen korkeakoulun toiminnanjohtajana sekä opettanut filosofiaa ja kirjoittamista muun muassa Oriveden opistossa.

## Elämä
Ojasen kirjallinen tuotanto käsittää tietokirjoja ja kaunokirjallisia teoksia, suomennoksia sekä radioteatterille kirjoitettuja tekstejä ja kertomuksia. Hän on toiminut filosofian ja kirjoittamisen opettajana muun muassa Oriveden Opistossa ja Kriittisessä korkeakoulussa, jälkimmäisessä myös johtokunnan puheenjohtajana sekä toiminnanjohtajana.

Filosofisissa teoksissaan Ojanen kirjoittaa ihmisyyden peruskysymyksistä. Hänen ajattelunsa lähtee humanismin pohjalta ja tukeutuu usein myös uskonnollisiin lähtökohtiin. Tärkeitä käsitteitä ovat hyvyys, totuus ja kauneus, joita Ojanen nimittää "koviksi tosiasioiksi". Ne ovat myös Ojasen ylitajunnaksi kutsuman todellisuuden sfäärin olennainen sisältö. Hyvyys, totuus ja kauneus eivät ole pelkkiä tosiseikkoja tai pelkkiä arvoja vaan ne ovat näitä kahta yhdistävää todellisuutta. Tätä omaa filosofista ajatusmalliaan hän on esitellyt ja kehitellyt monissa kirjoissa vuonna 1998 ilmestyneestä *Hyvyyden filosofia* -teoksesta alkaen.

Ojanen on kirjoittanut runsaasti teoksia myös sivistyksen käsitteestä, vapaan sivistystyön historiasta, kulttuurihistoriasta, kansanperinteestä, mytologiasta, paikallishistoriasta sekä  yhteiskunnallisista teemoista. Vuonna 2025 ilmestyneessä teoksessa Valistuksesta vastuun aikakauteen - maailmanhistorian nykyinen vaihe hän luo synteesiä nykyisestä aikakaudesta ja muutoksen keskellä olemisesta.

Vuonna 2002 Ojaselle myönnettiin Hämeen liiton jakama kulttuuritunnustuspalkinto. Vuonna 2009 hänet palkittiin Suomen tietokirjailijat ry:n Tietokirjailijapalkinnolla. 

## Teoksia
* 
* 
* 
* 
* 
* 
**Tyrvännön historia*, 2002.
* 
* 
* 
* 
* 
*  
*   
*     
* 
*   
*     
*   
* *Jaakko Juteini: Suomen ensimmäisen kirjailijan tarina*. Into 2020  
* Kalevalan taruolennot, Minerva 2020
* Metsän filosofia, Kirjapaja 2023
* Sivistysvaltio Suomi jatkuvien kriisien aikakaudella. Kriittinen korkeakoulu 2023
* Eero Ojanen & Timo Jantunen: Zachris Topelius: Suomalaisten satusetä. Avain Kustannus 2023
* Eero Ojanen & Timo Jantunen: Neron tie. J.A. Hollon elämä. Avain Kustannus 2024
* Valistuksesta vastuun aikakauteen: Maailmahistorian nykyinen vaihe. Avain Kustannus 2025

### Kirjapajan sarja
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Humanismin illat: Eero Ojanen: Mitä on sivistys?. Luento, Kantti.net (MP3)
* Eero Ojasen artikkeli teoksesta *Hyvyyden filosofia* http://www.teosofia.net/filosofia/ojanen_hyvyys.htm
Kurfürstenstraßen metroasema

**Kurfürstenstraßen metroasema** sijaitsee Berliinin metron linjoilla U1 ja U3. Se sijaitsee Kurfürstenstraßella, jonka mukaan se on nimetty. Se avattiin liikenteelle 26. lokakuuta 1926. Linjat U1 ja U3 nousevat aseman itäpuolella tunnelista maan päälle, jossa ne kulkevat siltarakenteella pääteasemalle saakka.

MetroBus-linjat M48 ja M85 pysähtyvät aseman läheisyydessä.

## Lähteet
Toveri (nuorisolehti)

**Toveri** (1971–1981) oli taistolaisen nuorisoliikkeen lehti. Toveria julkaisivat Suomen demokraattisen nuorisoliiton (SDNL) järjestöt, jotka kannattivat Suomen kommunistisen puolueen (SKP) oppositiota. Lehden kustantaja oli *Nuorisojulkaisujen tuki* -yhdistys.

1970-luvun loppupuolella Toverin levikki oli noin 25 000–30 000.

## Päätoimittajat
*Pekka Tapola

## Lähteet
Gleisdreieckin metroasema

**Gleisdreieck** on Berliinin metron asema, jolla linjat U1, U2 ja U3 risteävät. Aseman nimi tarkoittaa kolmioraidetta, jollainen paikalla oli vuoteen 1912 asti.

Alkuperäinen Gleisdreieckin asema avattiin liikenteelle vuonna 1902. Asemalla kohtasivat tuolloisen Berliinin metron kolme haaraa. 26. syyskuuta 1908 kaksi metrojunaa törmäsi raideristeyksessä, kun toinen kuljettajista ei havainnut seis-opastetta. Junista toinen putosi sillalta. Onnettomuus vaati 18 kuolonuhria ja 21 vakavasti loukkaantunutta. Tämän jälkeen asema rakennettiin kaksikerroksiseksi niin, että nykyinen linja U2 kulkee alatasolla ja linjat U1 ja U3 ylemmällä tasolla. Uudelleenrakennettu asema avattiin 3. marraskuuta 1912. Gleisdreieck toimi M-Bahnin pääteasemana vuosina 1989–1991.

Aseman lähellä sijaitsee Berliinin tekniikan museo.

## Lähteet
Möckernbrücken metroasema

**Möckernbrücke** on asema Berliinin metroverkossa. Linjat U1, U3 ja U7 risteävät asemalla. U1 ja U3, jotka jakavat samat raiteet, pysähtyvät silta-asemalla maan päällä ja U7 aseman vieritse kulkevan Landwehrkanalin toisella puolella maan alla. Asema ei ole esteetön. Asema sijaitsee läntisessä Kreuzbergissä.

## Lähteet
Dora Carofiglio

**Dora Carofiglio** on italialainen italodiskolaulaja, joka oli kuuluisimmillaan 1980-luvulla.

Carofiglio levytti useita hittikappaleita kuten "Movin' On" ja "The Only One" enimmäkseen Novecento-yhtyeensä laulajana. Novecenton lisäksi hän toimi solistina mm. nimillä Nico Band, The Voyagers, Susanne Meals, Funky Family, Angie ja Reflectors julkaistuissa singleissä sekä oli taustalaulajana tunnetun italoartistin Valerie Doren lauluissa.

## Aiheesta muualla
* http://eurodancehits.com/italodanceartists/valeriedore2.html 
* http://www.discogs.com/artist/Dora+Carofiglio
Kukkakaali

**Kukkakaali** (*Brassica oleracea* var. *botrytis*) on kaalin muunnos. Kukkakaalilla on ylöspäin varsilehtien suojaama kupu, joka on muodostunut nuorista, kutistuneista ja epämuodostuneista kukinnoista. Se muistuttaa rakenteeltaan, vaikka ei väriltään, parsakaalia. Kukkakaalista löytyy myös eksoottisen näköisiä muunnelmia, kuten Romanesco, jonka kukinnot ovat täysin symmetrisiä ja muodostavat fraktaalikierteitä.

Kukkakaalia syödään useimmiten keitettynä tai höyrytettynä, joskus gratiinissa, mutta se sopii myös raakana dipattavaksi. Raa'assa kukkakaalissa on paljon C-vitamiinia (61 mg/100g), mutta se aiheuttaa helposti ilmavaivoja. Kukkakaali on tärkeä kesäkeiton ainesosa.

Kukkakaalin viljely on vaikeampaa kuin muiden kaalilajikkeiden. Suomen ilmastossa taimia pitää esikasvattaa sisällä. Siihen tulee helposti tuhohyönteisiä. Liian lämpimässä ilmastossa kukkakaali ei tuota kukintoja.

Kukkakaalia on viljelty parin tuhannen vuoden ajan Egyptissä, Syyriassa ja Turkissa.

Kukkakaali valittiin vuonna 2001 vuoden vihannekseksi.

## Ravintosisältö per 100 g
* Energiaa 104,6 kJ/25 kcal
* Proteiinia 1,98 g
* Hiilihydraattia 5,3 g
** josta sokereita 2,734 g
* Rasvaa 0,1 g
** josta tyydyttynyttä 0,032 g
** kertatyydyttymättömät rasvat 0,014 g
** monityydyttymättömät rasvat 0,099 g
* Ravintokuitua 2,5 g
* Natriumia 30 mg
* Kaliumia 303 mg

## Katso myös
*Kukkakaalikeitto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Brassica oleracea var. botrytis
Prinzenstraßen metroasema

**Prinzenstraße** on Berliinin metron asema, joka sijaitsee Kreuzbergissä. Asemalla pysähtyvät linjojen U1 ja U3 junat. Se avattiin liikenteelle 18. helmikuuta 1902. Asemalla on hissi länteen päin käytettävälle laiturille.

Aseman vieressä on pieni Böcklerpark-niminen puisto, jossa järjestetään usein musiikkitapahtumia. Puistossa on myös suosittu uima-allasalue.

## Lähteet
Kottbusser Torin metroasema

**Kottbusser Tor** on metroasema Berliinissä Kreuzbergin alueella. Linjat U1, U3 ja U8 kohtaavat asemalla. Asema sijaitsee samaa nimeä kantavalla aukiolla, jota kutsutaan puhekielessä myös nimellä *Kotti*. Alueen maine on huono johtuen muuhun Kreuzbergiin verrattuna suuresta määrästä rikoksia.

Alkuperäinen Kottbusser Torin asema avattiin 18. helmikuuta 1902. Sitä siirrettiin hieman lännemmäs nykyiselle paikalleen vuonna 1929, jotta vaihtaminen linjalle U8 olisi helpompaa.

## Lähteet
Serbian vaakuna

**Serbian vaakuna** on Serbian kansallistunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 17. elokuuta 2004. Se on yksinkertaistettu versio aiemmasta Obrenovićin suvun vaakunasta, ja siinä on Bysantin valtakunnan Palaiologos-suvun kaksipäinen kotka. Vaikka Serbia onkin tasavalta, uuteen vaakunaan kuuluu kuningaskunnan kruunu. 

Entinen sosialistisen tasavallan vaakuna oli samaa tyyliä kuin muutkin sosialistimaiden vaakunat: viljantähkät symboloivat maanviljelyä ja ratas teollistumista, päällä oleva tähti puolestaan kommunismin valtaa maan yli. Vanha vaakunakilpi jäi edelleen paikalleen. Risti poistettiin niiden välistä kommunismin ateistisen ideologian vuoksi.


Image:Coat of arms of serbia 1941 1944 vectorised.svg|1941-1944
Kuva:Coat of arms of Serbia (1947–2004).svg|Serbian sosialistisen tasavallan vaakuna
Görlitzer Bahnhofin metroasema

**Görlitzer Bahnhof** on asema Berliinin metron linjoilla U1 ja U3. Metroasema on saanut nimensä samalla paikalla ennen maailmansotia sijainneesta rautatieasemasta, joka puolestaan oli nimetty Saksin osavaltiossa sijaitsevan Görlitzin kaupungin mukaan. Ensimmäinen juna rautatieasemalta kulki 13. kesäkuuta 1866; metrojunat aloittivat liikennöinnin 12. helmikuuta 1902. Metron asemarakennus on säilynyt pitkälti alkuperäisessä asussaan. Asemalla pysähtyy myös MetroBus-linja M29. Asema sijaitsee Kreuzbergissä alueella, jolla on rajuja vappumellakoita.

## Lähteet
Schlesisches Torin metroasema

**Schlesisches Tor** on Berliinin metron asema linjoilla U1 ja U3. Asema sijaitsee itäisessä Kreuzbergissa Spreen länsirannalla. Se avattiin liikenteelle 18. helmikuuta 1902.

## Lähteet
Torkkelinmäki

**Torkkelinmäki** () on osa-alue Helsingin Kalliossa. Sen virallisina rajoina ovat idässä Hämeentie, pohjoisessa Helsinginkatu, lännessä Kaarlenkatu ja etelässä Viides linja. Kuten muuallakin Kalliossa, alueen asunnot ovat pieniä, pääosaksi yksiöitä tai kaksioita.

Törkkelinmäen alueella asui vuonna 2024 noin 6&nbsp;900 ihmistä, ja työpaikkoja se tarjosi vuonna 2022 noin 1&nbsp;300 hengelle. Asukastiheys – lähes 30&nbsp;000 henkeä neliökilometrillä – on Suomen suurin ja samaa luokkaa Manhattanin kanssa. Alueen reunoilla, Hämeentien, Helsinginkadun ja Kaarlenkadun varsilla onkin varsin korkeita ja tiheään rakennettuja kerrostaloja. Näiden tiiviiseen kantakaupunkiin kuuluvien kortteleiden palvelutarjonta kahviloineen ja ravintoloineen on monipuolista.

Torkkelinmäen puolella sijaitsevat muun muassa Karhupuisto ja Kallion kirjasto sekä opinahjoista esimerkiksi Kallion lukio ja Helsingin kuvataidelukio.

## Historia
Torkkelinmäki on nimetty Ruotsin sijaishallitsijan, marski Torgils (Torkkeli) Knuutinpojan mukaan. Nimi liittyy alueen historiallisten merkkimiesten mukaan nimettyjen katujen ja paikkojen ryhmään. Torkkelinmäki muodostettiin Kallion kaupunginosan osa-alueeksi vuonna 1959.

## Torkkelinmäen keskiosa
 
Mäen päällä Torkkelinpuistikon ympärillä oleva Torkkelinmäen keskiosa eroaa ympäröivistä kaupunginosista täysin. Se rakennettiin vuosina 1926–1928 uusklassisen tyyliin puutarhakaupunkimaiseksi alueeksi, jossa kadut ovat kapeita ja kaarevia, eivätkä rakennukset muodosta umpikortteleita vaan sijaitsevat yleensä tontin keskellä. Usein, joskaan ei kaupungin virallisessa aluejaossa, Torkkelinmäellä tarkoitetaankin vain tätä Franzéninkadun, Torkkelinkadun ja Agricolankujan väliin jäävää arvostettua puutarhakaupunkialuetta, jota on kutsuttu myös Kallion Kaivopuistoksi ja Kallion Eiraksi. Museovirasto on määritellyt tämän Torkkelinmäen asuinalueen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.

## Liikenne
Torkkelinmäen liikenneyhteydet ovat useimpina kellonaikoina erinomaiset. Alueen pikkukatuja pitkin ei kulje mikään joukkoliikennelinja, mutta Sörnäisten metroasema sijaitsee alueen koillisnurkassa ja Hakaniemen metroasema vastakkaisessa suunnassa. Hämeentietä pitkin kulkevat useimmat bussit keskustasta Helsingin ja pääkaupunkiseudun pohjois- ja koillisosiin. Myös useimmat raitiolinjat sivuavat Torkkelinmäkeä. Alueen kaikissa neljässä nurkassa on kaupunkipyöräasemat.

## Kuvia

Tiedosto:Pengerkatu2.jpg|Pengerkatu
Torkkelinkuja A - Marit Henriksson.jpg|Torkkelinkuja
Tiedosto:Kotiharjun sauna kyltti 2008.jpg|Kotiharjun saunan mainoskyltti nähtynä Pengerpuistosta päin
Tiedosto:Avikaisen leipomo - Marit Henriksson.jpg|Avikaisen leipomo


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Karhupuiston Mesikämmen muurahaispesällä -patsas 
*Kallion kirjasto 
*Valokuvia Torkkelinmäestä ja lähialueilta
Star Wreck IV: The Kilpailu

**Star Wreck IV: The Kilpailu** on vuonna 1996 valmistunut Star Wreck -sarjan neljäs osa. Se oli ensimmäinen sarjan elokuva, joka editoitiin Windows-pohjaisessa editointiohjelmassa.

Ylennyksen saanut amiraali Pirk uuden miehistönsä kanssa saa tehtävän zarquoneilta. Pirkin laivasto edustaa ihmiskuntaa kilpailussa, jossa pitää osoittaa pystyvänsä olemaan zarquonien arvoinen. Voittaja saa palkinnoksi voittamatonta teknologiaa. Kilpailuun on ottanut osaa muitakin; väkivaltakeinoja käyttäviä plingoneita, matalaa profiilia pitäviä turengeita sekä vapaakauppias ja palkkamurhaaja Hans Duo laivastoineen.

## Rooliluettelo

* Samuli Torssonen: Amiraali Pirk
* Rudi Airisto: Dwarf (Wuh) / Zarquoni
* Petri Lehtinen: Info
* Anneli Torssonen: Mr. Blondi
* Antti Satama: Hans Duo

## Aiheesta muualla
*
Hallesches Torin metroasema

**Hallesches Tor** on Berliinin metron asema Kreuzbergissä, Friedrichstraßen eteläpäässä. Linjat U1, U3 ja U6 risteävät Hallesches Torilla. U1 ja U3 pysähtyvät silta-asemalla Landwehrkanalin partaalla, kun taas U6:n laiturit sijaitsevat maan alla. Asema avattiin 18. helmikuuta 1902.

Asema sijaitsee Berliinin juutalaisen museon läheisyydessä. MetroBus-linja M41 pysähtyy asemalla.

## Lähteet
Siltasaari

**Siltasaari** () on Kallion kaupunginosaan kuuluva osa-alue Helsingin kantakaupungissa. Se sijaitsee Pitkänsillan pohjoispuolella, ja käytännössä osa-alue kattaa Hakaniementorin lähiseudut. Alueesta puhutaan usein Hakaniemenä, mutta Hakaniemi ei ole virallinen osa-alue. 

Lännessä ja etelässä Siltasaaren osa-alue rajoittuu mereen (Eläintarhanlahti-Kaisaniemenlahti-Siltavuorensalmi). Pohjoisrajan muodostavat Porthaninrinne, Toinen linja, Hämeentie ja Näkinkuja. Idässä raja kulkee Sörnäisten rantatiellä, jonka toisella puolen sijaitsee Merihaka. Naapurikaupunginosia ovat Pitkänsillan lounaispuolella Kluuvi ja Siltavuorensalmen eteläpuolella Kruununhaka. Siltasaaren pohjoispuolella on toinen Kallion kaupunginosan osa-alue, Linjat. Koillis- ja itäpuolella sijaitsee Vilhonvuori, johon myös Merihaka kuuluu. 

Siltasaaressa oli vuonna 2024 asukkaita vajaat 2&nbsp;400, ja työpaikkoja oli vuonna 2022 lähes 5&nbsp;300.

## Historia

Alun perin Siltasaari oli saari, jonka kautta kulki Helsingistä pohjoiseen johtanut vanha tie. Se sijaitsi kahden sillan välissä, joista Pitkäsilta johti kaupunkiin ja Pikkusilta pohjoispuoliselle manterelle, Hämeentielle. 1890-luvulla kuitenkin saaren pohjoispuolinen salmi täytettiin, ja paikalla on nyt Hakaniemen tori. Nykyiseen Siltasaaren osa-alueeseen kuuluu kuitenkin entisen saaren lisäksi myös sen pohjoispuolista mannerta, muun muassa alkuperäinen Hakaniemi.

Kadunnimi Säästöpankinranta viittaa alueella 1800-luvun alkupuolella sijainneeseen Sparbanken-nimellä tunnettuun ravintolaan. Nimi syntyi alkujaan kyseisessä ravintolassa ahkerasti aikaansa viettäneiden ja rahojaan kuluttaneiden ylioppilaiden keskuudessa. Säästöpankinranta on ollut virallinen kadunnimi vuodesta 1893 lähtien; kadun suomenkielinen nimi oli vuoteen 1928 saakka Säästöpankinrantakatu.

## Rakennuksia

Siltasaaressa sijaitsevat muun muassa:

* 1890-luvulla perustettu Hakaniementori ja vuonna 1914 valmistunut Hakaniemen kauppahalli 
* Helsingin työväentalo (1908), nykyisin Helsingin työväenyhdistyksen ylläpitämä kokoushotelli Paasitorni 
* Arenan talo (1929)
* John Stenbergin ranta 2 (1938), Wärtsilän pääkonttori vuoteen 2018 asti
* Metallitalo (1965), jossa toimii SAK:n johto; myös useiden suurimpien SAK:laisten ammattiliittojen päätoimistot ovat Siltasaaressa
* Ympyrätalo (1968)
* Saariniemenkatu 6 (1979), SDP:n entinen puoluetoimisto, paikalla oli aiemmin Mika Waltarin kotitalo
* Hakaniemen metroasema (1982)
* Hotelli Hilton Strand (entinen Strand Intercontinental, John Stenbergin ranta 4, 1988) 
* Hakaniemen Sokos, entinen Maxi ja sitä aiemmin Elannon tavaratalo
* Moskovan kaupungin Helsingille vuonna 1990 lahjoittama *[[Maailman rauha (patsas)|Maailman rauha]]* -veistos (Hakaniemenranta)

;Aiemmin sijainneita
* aiemmin Siltasaaressa sijaitsivat myös Suomen Työväen Säästöpankin pääkonttori ja Suomen Sosialidemokraatti/Demokraatti -lehden toimitus, joka siirtyi sieltä pois vuonna 1976

## Katso myös
* Siltasaarelaiset

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*

## Aiheesta muualla

* Siltasaari Google Maps -satelliitissa
Turvakielto

**Turvakielto** on väestötietojärjestelmästä ja Digi- ja väestötietoviraston varmennepalveluista annetun lain (661/2009) 4 luvun 36 §:n mukainen tietojenluovutuskielto, joka koskee henkilön asuinpaikkaa, kotikuntaa ja osoitteita. Henkilön muita tietoja turvakielto sen sijaan ei koske.  

Turvakieltoa voi hakea kirjallisesti Digi- ja väestötietovirastolta, jos henkilö voi olettaa perustellusti oman tai perheensä turvallisuuden olevan vaarassa. Turvakielto on ensimmäisellä kerralla voimassa enintään viisi vuotta ja sitä voidaan sen jälkeen jatkaa kaksi vuotta kerrallaan. Eniten turvakieltoa ovat hakeneet poliisit ja parisuhteesta eronneet naiset. Huhtikuussa 2008 turvakiellon piirissä oli noin 7&nbsp;200 henkilöä.

Turvakieltoa ei saa automaattisesti, kuten esimerkiksi osoitepalvelukiellon, vaan turvakielto myönnetään vain, kun hakijalla on esittää perustellut syyt pelätä oman tai perheensä turvallisuuden olevan hakijan ammatin tai esimerkiksi hakijaan aikaisemmin kohdistuneen rikoksen vuoksi vakavassa vaarassa.

Tietojenluovutuskiellon saa ulotettua myös Traficomin tietoihin, jolloin ajoneuvon omistajan/haltijan nimi/osoitetietoja ei luovuteta.

Tieto turvakiellosta annetaan myös niille viranomaisille, jotka virkatehtävää hoitaakseen saavat turvakiellon suojaamia tietoja. Heillä on virkatehtävää hoitaessaan erityinen velvollisuus huolehtia, etteivät turvakiellon suojaamat tiedot pääse ulkopuolisten käsiin. Monet viranomaiset, kuten Kela ja Verohallinto, ovat keskittäneet turvakieltoasiakkaiden palvelun valittuihin puhelinkeskuksiin. 

Turvakiellon voi saattaa koko perhettä koskevaksi, tosin se täytyy turvakieltohakemuksessa erikseen pyytää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Turvakielto DVV:n sivuilla
* Rikosuhripäivystyksen tietosivu yhteystietojen luovutuskielloista
Pinocchio

**Pinocchio** (suom. *Pinokkio*) on vuoden 1883 italialaisen saturomaanin *[[Pinokkion seikkailut]]* nimihahmo. Nimi voi viitata myös esimerkiksi seuraaviin teoksiin:

* *[[Pinocchio (vuoden 1911 elokuva)|Pinocchio]]*, vuoden 1911 elokuva
* *[[Pinocchio (vuoden 1940 elokuva)|Pinocchio]]*, vuoden 1940 elokuva
* *[[Pinocchio (vuoden 2002 elokuva)|Pinocchio]]*, vuoden 2002 elokuva
* *[[Pinocchio (vuoden 2019 elokuva)|Pinocchio]]*, vuoden 2019 elokuva
* *[[Pinocchio (vuoden 2022 elokuva)|Pinocchio]]*, vuoden 2022 elokuva
Kvanttiväridynamiikka

**Kvanttiväridynamiikka** eli **kvanttikromodynamiikka** eli QCD on kvarkkien ja gluonien välistä vuorovaikutusta eli vahvaa vuorovaikutusta kuvaava fysiikan teoria. QCD on oleellinen osa hiukkasfysiikan standardimallia. Kvarkit ja gluonit ovat hadronien, kuten neutronien ja protonien rakenneosasia. QCD:ssä vahvaa vuorovaikutusta, eli värivoimaa kantavat gluonit sitovat kvarkit hadroneiksi. Gluoneilla on kahdeksan väristä ja jostakin antiväristä koostuvaa väriyhdistelmää, kun taas kvarkeilla on kolmea eri väriä (ja antikvarkeilla kolmea eri antiväriä).

QCD:lle ominaista on asymptoottinen vapaus, mikä tarkoittaa sitä, että kvarkkien lähestyessä hadronissa toisiaan niiden välinen vuorovaikutus pienenee kohti nollaa. Vastaavasti hadronissa olevien kvarkkien irrottaminen toisistaan vaatii lähes äärettömän suuren voiman. Teorian asymptoottisesta vapaudesta keksi David Politzer, Frank Wilczek ja David Gross vuonna 1973.

QCD on jossain määrin analoginen kvanttisähködynamiikalle eli QED:lle, jossa välittäjähiukkasena toimii massaton sähkömagneettista voimaa kuljettava fotoni vastikkeena QCD:n värivoimaa kuljettavalle gluonille. Oleellisin ero QCD:n ja QED:n välillä lienee se, että gluonit voivat vuorovaikuttaa keskenään värivarauksensa takia, mutta fotoneilla ei ole sähkövarausta, joten ne eivät vuorovaikuta keskenään.

Kvarkkeja on kuutta eri tyyppiä eli *makua*: u (*up*, ylös), d (*down*, alas), s (*strange*, outo), c (*charm*, lumo), t (*top*, huippu), b (*bottom*, pohja). Alkeisvarausyksiköissä mitattuna u-, c- ja t-kvarkkien varaukset ovat +2/3 ja d-, s- ja b-kvarkkien –1/3, jolloin niiden yhdistelmistä saadaan nukleonien ja muiden hadronien varaukset ja koostumus. Hadronit ovat ns. värineutraaleja, eli niiden värivaraus on aina nolla. Joten hadronin sisällä olevilla kvarkeilla on joko kaikki kolme väriä (punainen, sininen ja vihreä), kaikki kolme antiväriä (antipunainen, antisininen ja antivihreä) tai väri ja sitä vastaava antiväri (esim. sininen ja antisininen).

## Katso myös
* Hiukkasfysiikan standardimalli
* Kvanttisähködynamiikka
* Värivaraus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vitali Višnevski

**Vitali Viktorovitš Višnevski** (, s. 18. maaliskuuta 1980 Harkova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi urallaan kahdeksan kautta NHL-liigassa ja kymmenen kautta Venäjän pääsarjassa. Višnevski voitti Venäjän maajoukkueessa maailmanmestaruuden vuonna 2009.

## Ura
Višnevski pelasi kauden 1998–1999 Venäjän superliigan Torpedo Jaroslavlissa. Mighty Ducks of Anaheim varasi hänet NHL:ään vuoden 1998 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella numerolla viisi. NHL-tulokaskautensa 1990–2000 Višnevski pelasi puoliksi Anaheimissa ja AHL-farmiseura Cincinnati Mighty Ducksissa. NHL-uransa parhaat tehot hän kirjasi kaudella 2003–2004 tehtyään 73 ottelussa kuusi maalia ja 10 syöttöä. NHL-kauden 2004–2005 peruunnuttua työsulun vuoksi Višnevski pelasi Venäjän superliigan Himik Voskresenskissa.

Kesällä 2006 Višnevski siirtyi Atlanta Thrashersiin vaihdossa Karl Stewartiin ja toisen kierroksen varausoikeuteen vuoden 2007 varaustilaisuudessa. Thrashersissa Višnevski ehti pelata runsaat puoli kautta, kunnes helmikuussa 2007 Nashville Predators hankki hänet vahvistamaan puolustustaan vaihdossa keskushyökkääjä Eric Belangeriin . Kauden jälkeen Višnevski vaihtoi jälleen joukkuetta. Hän teki sopimuksen vapaana agenttina New Jersey Devilsin kanssa kesällä 2007..

Vaikka Višnevski on syntynyt nykyisen Ukrainan alueella, hän on kansalaisuudeltaan venäläinen, ja pelasi Venäjän joukkueessa vuoden 2006 talviolympialaisissa Torinossa. Hän on voittanut jääkiekon maailmanmestaruuden Venäjän joukkueessa vuonna 2009.

## Tilastot

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Vitali Višnevski New Jersey Devilsin sivustolla
*
Teoreettinen fysiikka

**Teoreettinen fysiikka** on fysiikan osa-alue, jossa tutkimus ei välittömästi perustu kokeelliseen tutkimukseen vaan tutkittavaa kohdetta kuvaavien matemaattisten mallien tarkasteluun. Teoreettisen fysiikan pyrkimyksenä on selvittää mekanismit luonnossa kokeellisesti havaittavien prosessien taustalla. Matematiikka on teoreettisen fysiikan keskeisin työväline ja monilla osa-alueilla fysiikan ja matematiikan välistä rajaa onkin vaikeaa – ellei mahdotonta – määritellä.

Teoreettinen fysiikka elää kuitenkin jatkuvassa vuorovaikutuksessa kokeellisen tutkimuksen kanssa, sillä kun ilmiötä selittävä malli on luotu, sen pohjalta tehtyjä ennusteita tulee pystyä varmentamaan myös kokeellisesti, jotta mallia voitaisiin pitää merkityksellisenä kuvauksena luonnosta. Teoreettinen malli ilman kokeellista varmennusta ei ole sinänsä vielä pätevä. Teoreettisen fysiikan ehkä käytännöllisimpänä piirteenä voidaan kuitenkin pitää sen kykyä tuottaa tietoa sellaisista luonnon ilmiöistä, joiden tuottaminen laboratoriossa tai havaitseminen paikan päällä on käytännössä mahdotonta. Nykyään teoreettista fysiikan tutkimusta tehdään hyvin pitkälti tietokoneilla, jolloin puhutaan myös laskennallisesta fysiikasta.

## Suomessa
Teoreettista fysiikkaa opetetaan Suomessa ainakin Turun, Helsingin, Oulun ja Jyväskylän yliopistoissa. Koulutus sisältää fysiikan lisäksi huomattavan runsaasti puhtaan matematiikan opiskelua.

## Tunnettuja teoreettisia fyysikoita
* Paul Dirac
* Albert Einstein
* Enrico Fermi
* Richard Feynman
* Galileo Galilei
* Stephen Hawking
* Werner Heisenberg
* Isaac Newton
* Erwin Schrödinger

### Suomalaisia
* Alpo Kallio
* Kari Enqvist

## Aiheesta muualla
Pinokkio

**Pinokkio**, suomennettu myös nimillä **Pinokkion seikkailut** () ja **Pitkänenän seikkailut**, on italialaisen Carlo Collodin kirjoittama saturomaani. Tarina ilmestyi vuonna 1881 sarjamuotoisena lastenlehdessä *Giornale dei bambini*, ja kirjamuotoisena se julkaistiin vuonna 1883.

Tarina kertoo pienestä puunukesta, joka haluaa olla oikea poika. Köyhä Geppetto veistää Pinokkion saadakseen elantonsa nukentekijänä. Koska puu oli lumottu, nukke muuttuu eläväksi ja alkaa tuottaa Geppettolle kaikenlaista harmia. Pinokkio karkaa ja joutuu erilaisiin vaikeuksiin vastaantulijoiden kanssa. Pinokkion valehdellessa hänen nenänsä kasvaa pituutta.

Kirjailijan tarkoitus oli varoittaa lukijoita huonon käyttäytymisen vaaroista. Tarinan opetus on, että tottelemattomuus ja valehtelu eivät kannata, mutta omista vanhemmista huolehtiminen palkitaan. Alkuperäinen tarina on synkempi kuin monet myöhemmät sovitukset. Alun perin tarinan oli tarkoitus loppua onnettomasti, mutta lukijoiden vaatimuksesta Collodi jatkoi sitä eteenpäin.

Kirja kuuluu nykyään lastenkirjallisuuden klassikoihin. Tämä maailmanhistorian eräs eniten painetuista tarinoista on käännetty yli 200 kielelle.

## Sovitukset
Kirjan pohjalta on tehty useita sovituksia, kuten:

* *[[Pinocchio (vuoden 1940 elokuva)|Pinocchio]]*, Disneyn animaatioelokuva vuodelta 1940
* *[[Pinokkio (vuoden 1976 piirrossarja)|Pinokkio]]*, Nippon Animationin animesarja vuodelta 1976
* *[[Pinokkion seikkailut (vuoden 1996 elokuva)|Pinokkion seikkailut]]*, vuoden 1996 elokuva
* *[[Mikin klubi]]*, animaatiosarja vuosilta 2001–2004
* *[[Mikki Hiiren taikajoulu – Lumisia tarinoita]]*, vuoden 2002 elokuva
* *[[Pinocchio (vuoden 2002 elokuva)|Pinocchio]]*, italialainen elokuva vuodelta 2002
* *Pinokkio*, yhdysvaltalainen animaatioelokuva vuodelta 2003
* *Pinokkio*, italialais-brittiläinen minisarja vuodelta 2008
* *[[Pinocchio (vuoden 2019 elokuva)|Pinocchio]]*, italialainen elokuva vuodelta 2019
* *Pinocchio: A True Story* – venäläinen animaatioelokuva vuodelta 2021
* ''Pinocchio'' – Robert Zemeckisin ohjaama ja Disney-yhtiön tuottama elokuva vuodelta 2022
* ''Guillermo del Toron Pinokkio'' – Netflix-yhtiön stop motion -animoitu elokuva vuodelta 2022

Lisäksi Ruotsiin on tehty pronssinen Pinokkiota esittävä patsas.

## Katso myös
* Buratinon seikkailut

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Pinokkio kuvitettuna iltasatuna Iltasatu-verkkopalvelussa
*Pinokkion seikkailut Gutenberg-projektissa
Arthur Dent

**Arthur Dent** voi tarkoittaa seuraavia:

* Arthur Dent, 1600-luvun alkuvuosina vaikuttanut puritaaniteologi
* Arthur Dent, päähenkilö Douglas Adamsin teoksessa *[[Linnunradan käsikirja liftareille]]*.
Talvipuutarha

**Helsingin Talvipuutarha** on yleisölle avoin kasvihuone Helsingissä Eläintarhan alueella Töölönlahden pohjoispuolella osoitteessa Hammarskjöldintie 1 A. Talvipuutarhassa on nähtävillä laaja kirjo kasveja, joista merkittävä osa tropiikista.

Talvipuutarhan takana on yleisöltä suljettu **Helsingin kaupunginpuutarha**, jossa kasvatetaan muun muassa kukkia kaupungin puistoihin. Mäen korkeimmalla kohdalla on kaupunginpuutarhurin virka-asunto.

Talvipuutarhan rakennus rakennettiin alun perin kenraalimajuri Jakob Julius af Lindforsille, joka lahjoitti sen Suomen puutarhayhdistykselle. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Gustaf Nyström. Talvipuutarha avattiin yleisölle 1893. Lahjoittajan toivomuksen mukaisesti pääsy kokoelmiin on alusta lähtien ollut maksuton. Helsingin kaupunki osti vuonna 1907 talvipuutarhan sekä muut puutarhayhdistyksen rakennukset, joiden alueelle kaupunginpuutarha luotiin.

Lasinen rakennus on kolmiosainen, palmuhuone, kaktushuone ja länsisiipi. Talvipuutarhassa oli ennen vuonna 2012 valmistunutta remonttia kaikkiaan noin kaksisataa vierasperäistä kasvia, kattoon asti ulottuvia palmuja ja satavuotiaita kamelioita. Toinen kamelioista kuoli. Päädyssä on seinämaalaus, jonka on 1893 tehnyt Salomo Wuorio.

Talvipuutarhan kasvihuoneissa on lapsille suunnattuja erityisnäyttelyitä: joulu- ja pääsiäissisustukset. Aikaisemmin pääsiäissisustukseen kuuluivat pienet tiput, mutta keväällä 2006 niitä ei tuotu esille lintuinfluenssapelon takia. Isossa kasvihuoneessa on myös allas, jossa ui koikarppeja. 

Talvipuutarhan edessä, kohti Töölönlahden rantaa pitkin kulkevaa Helsinginkatua, on pengerretty ruusutarha. Paikka on lämmin ja aurinkoinen. Niinpä se on ensimmäisiä paikkoja, joissa sipulikukat nousevat keväällä.

## Peruskorjaus
Talvipuutarha oli suljettuna remontin takia keväästä 2010 syksyyn 2011. Remonttiin jouduttiin, kun vuonna 2007 tehty kuntotarkastus paljasti, että teräsrunko on huonokuntoinen. Remontissa kaikki lasit irrotettiin, murskattiin ja vietiin kaatopaikalle, sillä kitin vuoksi niitä ei voinut kierrättää. Murskaa tuli 40 tonnia. Teräsosat hiekkapuhallettiin ja maalattiin. Säilyneet kasvit istutettiin kesän 2011 aikana uudelleen, jopa kuolleen kamelian runko säilytettiin köynnöstukena. Suuria rahapuita ja monia korkeita kasveja ei voitu säilyttää.

Puutarhaan on tuotu uusia kasveja Helsingin ja Tarton yliopistojen kasvitieteellisistä puutarhoista. Huonekuuset kaadettiin, koska niitä ei voitu siirtää. Niiden hävittämisen ansiosta suihkulähdeallas näkyy paremmin, samoin Wuorion tekemä seinämaalaus.

## Katso myös
* Kaisaniemen kasvitieteellinen puutarha 
* Kumpulan kasvitieteellinen puutarha
* Gardenia-Helsinki (Viikki)

## Lähteet
* 5 vihreää helmeä Helsingissä, Toivekoti & puutarha s. 92, Nro 4, 2010

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Helsingin kaupungin rakennusvirasto, Talvipuutarha
* Virtuaalinen kaupunkikierros – Helsingin talvipuutarha