open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hajota ja hallitse 1993–2001

__NOTOC__
**Hajota ja hallitse 1993–2001** on YUP-yhtyeen lokakuussa 2001 julkaistu kokoelma-albumi. Kokoelmalla olevat kappaleet ovat covereita tai uudelleen sovitettuja ja äänitettyjä versioita YUP:n vanhemmista kappaleista. Lisäksi albumilla on muilla levyillä julkaistuja kappaleita, kuten Nylon Beat-yhtyeen kanssa levytetyt kappaleet: *Rakastuin sinuun liian helposti* ja Tuomarin todistajat-tribuuttialbumilla ollut *Huda huda!*. Albumilla on lisäksi piiloraitana cover-versio ABBAn kappaleesta *Eagle*.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Jussi Hyyrynen – kitara
* Janne Mannonen – rummut, taustalaulu
* Jarkko Martikainen – laulu, kitara
* Petri Tiainen – kosketinsoittimet, taustalaulu
* Valtteri Tynkkynen – bassokitara, taustalaulu

### Vierailevat muusikot
* Jonna Kosonen (Nylon Beat) – laulu kappaleissa *Huda huda!* ja *Rakastuin sinuun liian helposti*
* Erin Koivisto (Nylon Beat) – laulu kappaleissa *Huda huda!* ja *Rakastuin sinuun liian helposti*
* Tommi Kärkkäinen – kosketinsoittimet kappaleissa *Huonot uutiset* ja *Keittoruoka*
* Jarmo Hovi – perkussiot kappaleissa *Lihavia luurankoja*, *Tohtori Tulp esittelee alkuihmisen* ja *Kuka pelkää raakaa lihaa?*
* Antti Heerman – viulu kappaleessa *Kuka pelkää raakaa lihaa?*
* Torsti Spoof – taustalaulu kappaleessa *Kuka pelkää raakaa lihaa?*
* Matti Nurro – ohjelmointi kappaleessa *Tämän kylän likat*

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Soundi: 

## Lähteet
* Albumi yhtyeen kotivuilla

### Viitteet
Seinäjoen voimalaitos

**Seinäjoen voimalaitos** on Vaskiluodon Voiman yhteistuotantovoimalaitos Seinäjoella Kyrkösjärven rannalla. Laitoksen pääpolttoaineet ovat turve ja puuaines.
 Voimalaitos valmistui vuonna 1990. Se pystyy tuottamaan sähköä 125 MW:n teholla ja kaukolämpöä 100 MW teholla.

## Lähteet
Vanajan voimalaitos

**Vanajan voimalaitos** on Loimuan yhteistuotantovoimalaitos Hämeenlinnassa. Vanajan kaupunginosassa sijaitsevan voimalaitoksen polttoaineina ovat  biopolttoaineet, maakaasu, turve ja moottoripolttoöljy. Sen sähköntuotannon kapasiteetti on 61 MW ja kaukolämmöntuotannon 105 MW.

## Historia
Vanajan höyryvoimalaitoksen rakentamisen aloitti vuonna 1937 Imatran Voima, ja sen ensimmäinen vaihe kytkettiin verkkoon vuonna 1939. Se oli tuolloin ensimmäinen höyryvoimalaitos joka oli kaupallisessa käytössä, ja toimi vara- ja huippuvoimalana ja sitä käytettiin myös jännitteensäätöön. Välille Vanaja-Valkeakoski-Tampere rakennettiin voimalinja jotta laitos pysyisi toimittamaan sähköä myös Tampereelle. Vuonna 1983 laitoksella otettiin käyttöön kaukolämminvaihdin, että se pysyisi tuottamaan Hämeenlinnaan kaukolämpöä, ja se on tuottanut sen jälkeen suurimman osan Hämeenlinnan lämmöstä.

## Lähteet
Anat

**Anat** on länsiseemiläinen jumalatar. Hänet tunnetaan etenkin ugaritilaisista teksteistä vuosilta 1500–1200 eaa. ja muinaisesta Egyptistä, ja hänet mainitaan vielä 400-luvulla eaa. Egyptin Elefantinen juutalaisyhteisössä kirjoitetuissa teksteissä ja epäsuorasti myös Vanhassa testamentissa. Anat kuvattiin yleensä nuoreksi ja väkivaltaiseksi soturijumalattareksi.

Anat on samankaltainen kuin sumerilainen Inanna ja mesopotamialainen Ištar, ja häntä on verrattu lisäksi kreikkalaisiin sekä intialaisiin jumalattariin kuten Durgaan ja Kaliin. On myös mahdollista että Anat on sama jumala kuin Astarte. Anatista on säilynyt hyvin vähän esineistöä, ja sekin on samankaltaista esimerkiksi Astartea kuvaavien esineiden kanssa.

Anatia palvottiin sodan jumalattarena Lähi-idässä ja 1400-luvulta eaa. alkaen myös Egyptissä, missä hänet yhdistettiin hevosiin ja sotavaunuihin ja missä hän toimi faaraon suojelijana varusteinaan miekka ja kilpi. Ugaritissa Anatin tehtävät olivat maskuliinisia, kuten sodankäynti, metsästys ja politiikka. Hän oli myös eläinten suojelija, "eläinten valtiatar". Anat on väkivaltainen ja uhitteleva, ja hänen kerrotaan tappaneen ainakin sankari Aqhatin ja kuolemanjumala Motin. Toisaalta hän suri kuollutta Baal-jumalaa ja näki vaivaa haudatakseen tämän. Anat kuvataan Ugaritin ja Egyptin teksteissä myös Taivaan valtiattarena.

Anat kuvattiin ainakin pääjumala Ēlin tyttäreksi, Baalin sisareksi ja Dagonin tyttäreksi. Jotkut tutkijat tulkitsevat Anatin olevan Baalin puoliso, sillä Anatin ja Baalin suhde on hyvin läheinen ja erityinen. Anatin ei kuitenkaan koskaan mainittu olevan seksuaalisessa kanssakäymisessä. Elefantinessa Anatia, tai kahta erillistä jumalatarta, palvottiin nimillä Anat-Jahu ("Jahven Anat") ja Anat-Betel ("Betelin Anat"), mikä saattaa viitata siihen, että hänet nähtiin Jahven ja Betelin puolisona.

Vanhassa testamentissa Anat esiintyy ainoastaan muutamassa paikannimessä ja henkilönnimessä.

## Lähteet
* 
### Viitteet
Lowell Bailey

**Lowell Bailey** (s. 15. heinäkuuta 1981) on yhdysvaltalainen ampumahiihtäjä ja lajinsa maailmanmestari. Hän kilpaili maailmancupissa vuosina 2002–2018. Bailey voitti normaalimatkan maailmanmestaruuden Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017.

## Arvokilpailut
Bailey on osallistunut Torinon 2006, Vancouverin 2010, Sotšin 2014 ja Pyeongchangin 2018 talviolympialaisiin sekä yksitoista kertaa ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin. Sotšin olympialaisissa hän oli normaalimatkalla kahdeksas ja Pyeongchangissa miesten viestissä kuudes. MM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi viestissä Hanty-Mansijskissa 2011, 13:nneksi takaa-ajokilpailussa ja yhteislähdössä Nové Městossa 2013 sekä yhteislähdössä Kontiolahdella 2015. Oslossa 2016 hän sijoittui yhteislähtökilpailussa kymmenenneksi ja normaalimatkalla 15:nneksi. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän voitti nolla-ammunnalla normaalimatkan maailmanmestaruuden 3,3 sekunnin erolla Ondřej Moraveciin. Lisäksi hän oli pikakilpailussa neljäs sekä takaa-ajossa ja yhteislähdössä kuudes.

Bailey saavutti Euroopan-mestaruuskilpailuissa pronssia pariviestissä 2018.

## Maailmancup
Bailey on sijoittunut ampumahiidon maailmancupin yhteistuloksissa parhaimmillaan kahdeksanneksi kaudella 2016–2017. Normaalimatkan cupissa hän oli samalla kaudella kolmas. Hän saavutti ensimmäisen palkintosijansa ampumahiihdon maailmancupissa oltuaan kolmas Kontiolahden pikakilpailussa kaudella 2013–2014. Tätä ennen hänen paras sijoituksensa maailmancupin osakilpailuissa oli viides sija, jonka hän saavutti kaudella 2011–2012 kahdesti. Hochfilzenin maailmanmestaruus oli samalla hänen ensimmäinen maailmancupvoittonsa. Myöhemmin samalla kaudella hän oli toinen Pyeongchangin pikakilpailussa.

Bailey lopetti uransa ampumahiihtäjänä keväällä 2018.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lowell Baileyn verkkosivut
Lielahden voimalaitos

**Lielahden voimalaitos** on Tampereen Sähkölaitoksen yhteistuotantovoimalaitos Tampereen Lielahdessa. Voimalaitoksen pääpolttoaine on maakaasu ja varapolttoaine kevyt polttoöljy. Laitos on otettu tuotantokäyttöön vuonna 1988. Sen sähköteho on 147 MW ja lämpöteho 160 MW. Alkuvuonna 2023 laitoksella otettiin käyttöön sähköllä toimiva lämpökattila, jonka lämpöteho on 45 MW. Sähkökattilaa käytetään kaukolämmön tuotantoon ympäri vuoden hetkinä, jolloin tuulivoimalla tuotettua sähköä on paljon saatavilla.

## Lähteet
Joensuun voimalaitos

**Joensuun voimalaitos** on Savon Voiman yhteistuotantovoimalaitos Joensuussa. Laitoksen pääpolttoaineet ovat puu ja turve. Lisäksi voimalaitos polttaa biokaasua. Se käynnisti tuotantonsa vuonna 1986. Voimalaitoksen sähköteho on 50 MW ja kaukolämpöteho 110 MW. Voimalaitoksen piippu on 100 metriä korkea. Savon Voima osti voimalaitoksen ja Joensuun kaupungin kaukolämpöverkon Fortumilta 1. tammikuuta 2020.

Voimalaitoksen kupeessa on vuonna 2009 käyttöön otettu biolämpölaitos, jonka teho on 30 MW. Savon Voiman Joensuun sähkön ja lämmön yhteistuotantolaitokseen integroitu bioöljylaitos, jota kuitenkaan ei enää ole käytetty vuoden 2019 jälkeen.  Bioöljyn raaka-aineena käytettiin metsähaketta ja muuta puubiomassaa. Bioöljylaitos perustuu nopeapyrolyysitekniikkaan, ja se oli valmistuttuaan maailmassa teollisessa mittakaavassa lajissaan ensimmäinen.

## Lähteet
M/S Sinu-I-Wasa Tolu

**M/S Sinu-I-Wasa Tolu** () on vuonna 1964 Ruotsissa nimellä *Dana Scarlett* valmistunut autolautta. Se rakennettiin Ab Öresundsvarvetin telakalla Landskronassa. Alus aloitti liikennöinnin Skandinavisk Linjetrafikin omistuksessa helmikuussa 1964 Ruotsin Landskronan ja Tanskan Kööpenhaminan välillä. Alus liikennöi ajoittain myös välillä Helsingborg – Helsingør. Alus on ollut myös Ruotsin merivoimien käytössä reservialuksena miinanlaskijana nimellä Marö-83. Vuosien 1975–1984 välillä alus liikennöi säännöllisesti Helsingborgin ja Helsingørin välillä. Siirryttyään L-T linjenin omistukseen se siirtyi takaisin Landskronan reitille ja edelleen Scarlett Linen omistukseen. Scarlett Line -varustamon mentyä 1993 konkurssiin, alus myytiin Argentiinaan 1994. Vuonna 1996 alus ostettiin Fidži-saarille. Vuonna 2007 se alkoi palaa Levukan satamassa. Sen jälkeen se on muutettu rahtia kuljettavaksi ro-ro -alukseksi.

## Käyttöhistoria
*Linjebuss International, Landskrona, Ruotsi (1964–1981)
*Scandinavia Ferry Lines AB, Helsingborg, Ruotsi (1981–1984)
*L-T linjen, Landskrona (1984–1985)
*Scarlett Line, Landskrona (1985–1993)
*Ro-Ro Shipping Ltd, Fidži (1996)
*Venu Shipping, Fidži (1996–)

## Nimihistoria
*Dana Scarlett (1964–1994)
*Dana Star (1994–1996)
*Adi Savusavu (1996–2006)
*Sinu-I-Wasa Tolu (2006–)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fakta om fartyg – M/S Dana Scarlett
Mihail Šatrov

**Mihail Filippovitš Šatrov** (, oikea sukunimi *Maršak*, Марша́к; 3. huhtikuuta 1932 Moskova – 23. toukokuuta 2010 Moskova) oli venäläinen ja neuvostoliittolainen näytelmäkirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja, koulutukseltaan vuori-insinööri. Hän kuului *[[Luottamus (elokuva)|Luottamuksen]]* käsikirjoittajaryhmään.

Mihail Šatrov syntyi insinöörin perheeseen. Hänen isänsä, puoluejohtaja Aleksei Rykovin lanko, menehtyi 1930-luvun lopulla Stalinin vainoissa ja äiti vangittiin vuonna 1949. Šatrov valmistui Moskovan vuori-instituutista vuonna 1956 ja liittyi NKP:hen vuonna 1961.

Šatrov tunnetaan parhaiten vallankumoushistoriallisista ja Lenin-aiheisista näytelmistään kuten *Šestoje ijulja* (”Heinäkuun kuudes”, 1964), *Sinije koni na krasnoi trave* (”Sinisiä hevosia punaisella nurmella”, 1979), *Tak pobedim!* (”Näin me voitamme”, 1982, Neuvostoliiton valtionpalkinto 1983) ja *Eteenpäin… eteenpäin… eteenpäin!* (*Dalše… dalše… dalše!*, 1988). Hän on laatinut käskirjoituksen suomalais-neuvostoliittolaiseen elokuvaan *[[Luottamus (elokuva)|Luottamus]]* (1976). Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Šatrov keskittyi Moskovaan vuonna 2003 avatun kulttuurikeskus Krasnyje Holmyn rakentamiseen.

## Suomennettu teos
* *Eteenpäin… eteenpäin… eteenpäin!: kaksinäytöksinen näytelmä*. Suom. Tuomo-Pekka Kalliomäki. Helsinki: SN-kirjat, 1988.

## Lähteet
Onneli ja Anneli (elokuva)

**Onneli ja Anneli** on 17. tammikuuta 2014 ensi-iltansa saanut Saara Cantellin ohjaama elokuva, joka perustuu Marjatta Kurenniemen kirjaan *[[Onnelin ja Annelin talo]]* (1966). Elokuva kuvattiin Loviisassa kesällä 2013.

## Juoni
Ekaluokkalaiset Onneli (Aava Merikanto) ja Anneli (Lilja Lehto) löytävät kadulta kirjekuoren, joka on täynnä rahaa. Rahoilla he ostavat salaperäiseltä rouva Ruusupuulta (Eija Ahvo) talon, joka on kuin kahdelle pikkutytölle tehty. Talossaan he viettävät yhdessä unelmiensa kesää, ja tutustuvat samalla uusiin ystäviin, kuten uusiin naapureihinsa Tingelstiinaan (Elina Knihtilä) ja Tangelstiinaan (Kiti Kokkonen).

## Näyttelijät

Lähde

## Vastaanotto
Marraskuussa 2014 lasten raati palkitsi *Onnelin ja Annelin* parhaana pitkänä elokuvana Chicagon kansainvälisillä lastenelokuvafestivaaleilla. Pukusuunnittelija Auli Turtiainen sai elokuvasta parhaan pukusuunnittelun Jussin vuonna 2014.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Onneli ja Anneli -elokuvien verkkosivut
Elokuvavuosi 2015

**Elokuvavuosi 2015** käsittelee vuoden 2015 aikana ensi-iltansa saaneita elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.

## Eniten tuottaneet elokuvat

## Katsotuimmat elokuvat viikoittain

## Elokuvapalkinnot

## Ensi-iltoja
### Tammi–maaliskuu

### Huhti–kesäkuu

### Heinä–syyskuu

### Loka–joulukuu

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Nanook, pakkasen poika

**Nanook, pakkasen poika** () on Robert J. Flahertyn ohjaama yhdysvaltalainen dokumenttielokuva vuodelta 1922. Elokuva kuvaa jo katoamassa ollutta eskimojen perinteistä elämäntapaa. Sitä pidetään kaikkien aikojen ensimmäisenä dokumenttielokuvana ja tyylisuunnan klassikkona.

Nanook, pakkasen poika oli ensimmäinen dokumenttielokuva, joka luopui valloituselokuvan sankariperinteestä. Siinä tekijä ei ollut sankari vaan kamera käännettiin kohti kuvattavia. Toisaalta tekijän rooli nimenomaan elokuvantekijänä kasvoi.

Flaherty oli kuvannut materiaalia eskimoista jo aiemmin, mutta filmi tuhoutui. Hän palasi eskimoiden pariin ja kuvasi uutta materiaalia. Elokuva filmattiin yhdellä kameralla hyvin vaikeissa olosuhteissa, ja jotkin kohtauksista ovat lavastettuja vaikkakin todenmukaisia.

Elokuva esittelee eskimoperheen elämäntavan eri puolia, kuten hylkeenmetsästystä ja iglunrakennusta. Elokuvan päähenkilö on ”Nanook” (oikealta nimeltään Allakariallak).

Elokuvaa ei voi pitää perinteisessä mielessä kokonaan dokumenttielokuvana. Nanookin kahta vaimoa ja lapsia esittävät henkilöt ovat rooleihin valittuja eivätkä todellisuudessa olleet hänen perhettään.  Kuvausten aikaan eskimot olivat jo siirtyneet metsästämään etupäässä kivääreillä, mutta käyttivät Flahertyn vaatimuksesta elokuvassa perinteisiä harppuunoitaan. Pääosaa esittänyt Allakariallak kuoli kaksi vuotta elokuvan valmistumisen jälkeen. Flaherty väitti hänen kuolleen nälkään, mutta todellisuudessa hän kuoli todennäköisimmin tuberkuloosiin.

Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja *Nanook* oli mukana  heistä kolmentoista listalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Eino Prykä

**Eino Prykä** (1919–1953) oli yksi vankikapinan johtajista Neuvostoliitossa Vorkutan työleirillä vuonna 1953. 

Prykä syntyi Isossakyrössä 1919. Hän oli vanhempineen kahdesti siirtolaisena Yhdysvalloissa, ennen kuin perhe muutti 1930-luvun alussa rakentamaan Neuvosto-Karjalaa. Prykä valmistui Petroskoissa näyttelijäksi. Suomalaisväestöön kohdistuneissa Stalinin vainoissa Prykä vangittiin 1930-luvun loppupuolella. Vapauduttuaan hän toimi talvisodan aikana Kuusisen kansanarmeijan rintamateatterissa. Ennen jatkosotaa Prykä lähetettiin vakoilutehtäviin (desantiksi) Suomeen, jossa joutui vangiksi. Suomen kansalaisuudesta huolimatta hänet palautettiin Neuvostoliittoon syksyllä 1944.

Neuvostoliiton puolella Prykä joutui työleirille. Lyhyen vapausajan jälkeen vuonna 1951 hänet vangittiin uudelleen ja tuomittiin vihollisen auttamisesta 25 vuodeksi pakkotyöhön ja viideksi vuodeksi karkotukseen. Syksyllä 1951 hän saapui Vorkutan pakkotyöleirille, jossa vangit louhivat hiiltä ankarissa oloissa. Vankeja oli lähes 100&nbsp;000, joista monet olivat Ukrainan, Liettuan, Latvian ja Viron "nationalisteja".

Heinä-elokuussa 1953 leirillä syntyi vankien lakko. Sen aloittivat Kazakstanista siirretyt vangit. Vankilan johto yritti aluksi ratkaista tilanteen neuvottelemalla ja lupaamalla pieniä parannuksia vankien oloihin. Vangit vaativat tuomioidensa uudelleenkäsittelyä ja vankeustuomioiden kumoamista. Tätä eivät paikalliset virkamiehet voineet luvata. Useimmilla leiriosastoilla työt saatiin käyntiin lupailemalla, uhkailemalla ja väkivallalla.

Leiri numero 10 eli 29. kaivoksen leiri ei antanut periksi, vaikka Moskovasta kävi korkea-arvoinen valtuuskunta asiaa sovittelemassa. lakkojohtajana oli puolalainen Edward Buc. Prykä oli luultavasti leirin ainoa suomalainen. Paikalliset vartijat korvattiin ulkopuolelta tulleilla, ja lakkolaiset piiritettiin 1. elokuuta 1953. Leirin johtaja Andrei Derevjanko vaati lakkolaisia antautumaan ja uhkasi voimakeinoilla. Vangit eivät suostuneet. Piirittäjät aloittivat ampumisen, jossa parissa minuutissa kuoli kymmeniä vankeja ja toistasataa haavoittui. Virallinen raportti ilmoitti 53 kuolleen, mutta uusi tutkimus arvioi kuolleiden määräksi 64, joista ainakin kuusi oli ulkomaalaisia, joukossa myös Eino Prykä. (Baltteja ja ukrainalaisia ei laskettu ulkomaalaisiksi.)

Pyrkä haavoittui tulituksessa kuolettavasti. Hän kuoli haavoihinsa leirisairaalassa kaksi kuukautta myöhemmin ja hänet on haudattu alueelle nimettömään hautaan.
## Lähteet
Georgi Markov (kirjailija)

**Georgi Mokejevitš Markov** (, 19. huhtikuuta 1911 Tomskin läänin Novo-Kuskovon kylä – 26. syyskuuta 1991 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija ja yhteiskunnallinen vaikuttaja.

Georgi Markov syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän työskenteli vuodesta 1924 lähtien Komsomolissa, opiskeli Tomskin yliopistossa ja muutti 1930-luvun puolivälissä Irkutskiin, jossa hänestä tuli kirjailija. Markov oli sotakirjeenvaihtajana toisessa maailmansodassa ja liittyi kommunistipuolueeseen vuonna 1946. Hän toimi Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksen ja sihteeristön jäsenenä, ensimmäisenä sihteerinä vuodesta 1971 ja kirjailijaliiton hallituksen puheenjohtajana vuosina 1977–1989. Markov kuului NKP:n keskustarkastuskomissioon vuosina 1966–1971, puolueen keskuskomiteaan vuosina 1971–1990 ja Neuvostoliiton korkeimpaan neuvostoon vuosina 1966–1989. Vuonna 1979 hänet nimitettiin kirjallisuuden, taiteen ja arkkitehtuurin Lenin-palkintojen myöntämisestä päättäneen komitean puheenjohtajaksi.

Markovin Siperiaan sijoittuva historiallinen romaani *Strogovy* (”Strogovit”, 1939–1946) sai Stalin-palkinnon vuonna 1952. Siperiasta kertovat myös hänen sosialistista realismia edustavat eeppiset romaaninsa *Sol zemli* (”Maan suola”, 1954–1960), *Sibir* (”Siperia”, 1969–1973, Leninin palkinto 1976) ja *Grjaduštšemu veku* (”Tulevalle vuosisadalle”, 1981–1986). Kirjailija sai kahdesti sosialistisen työn sankarin arvonimen (1974, 1984).

## Lähteet
Slow Down

**Slow Down** on yhdysvaltalaisen poplaulajan Selena Gomezin kappale hänen soolouransa ensimmäiseltä, vuonna 2013 julkaistulta albumilta *[[Stars Dance]]*. Se julkaistiin albumin toisena singlenä. Gomez lisäsi kappaleen YouTube-videopalveluun kesäkuussa 2013. Single sijoittui parhaimmillaan sijalle 27 Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla.

Kappaleeseen tehty musiikkivideo on kuvattu Pariisissa, Ranskassa.

## Lähteet
Vladimir Bogomolov

**Vladimir Osipovitš Bogomolov** (, 3. heinäkuuta 1926 Moskovan alueen Kirillovon kylä – 30. joulukuuta 2003 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Vladimir Bogomolov syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän osallistui toiseen maailmansotaan, palveli armeijassa vuoteen 1952 saakka ja valmistui journalistiksi vuonna 1958. Samana vuonna ilmestynyt pienoisromaani *Ivan* teki Bogomolovin tunnetuksi todenmukaisena sodankuvaajana. Myöhemmin Andrei Tarkovski ohjasi sen pohjalta elokuvan *[[Ei paluuta]]* (1962). Kirjailijan pääteos on Neuvostoliiton vastavakoilusta kertova romaani *Elokuu 1944* (*V avguste sorok tšetvjortogo*, myös *Moment istiny*, 1974), joka piirtää kaunistelemattoman kuvan Stalinista, mutta vääristelee Puolan vastarintaliikkeen historiaa.

## Suomennettu teos
* *Elokuu 1944*. Suom. Marja Koskinen. Jyväskylä: Gummerus, 1978 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vladimir Bogomolovin teoksia Lib.ru-sivustolla
Vladimir Tendrjakov

**Vladimir Fjodorovitš Tendrjakov** (, 5. joulukuuta 1923 nykyisen Vologdan alueen Verhovažjen piirin Makarovskajan kylä, Neuvostoliitto – 3. elokuuta 1984 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Vladimir Tendrjakov syntyi virkailijaperheeseen. Hän haavoittui toisessa maailmansodassa, työskenteli opettajana ja Komsomolin piirisihteerinä. Vuonna 1945 Tendrjakov muutti Moskovaan, jossa hän opiskeli Neuvostoliiton elokuvakoulussa ja myöhemmin Gorkin kirjailijainstituutissa, josta hän valmistui vuonna 1951. Tendrjakov liittyi NKP:hen vuonna 1948.

Tendrjakov oli Stalinin kuolemaa seuranneen suojasään näkyvimpiä kirjailijoita. Hänen kertomuksensa, pienoisromaaninsa ja romaaninsa kuvaavat etupäässä maaseudun ongelmia ja yksilön moraalisia valintoja. Niistä tunnetuimpia ovat *Vävy* (*Ne ko dvoru*, 1954), *Kelirikko* (*Uhaby*, 1956), *Podjonka – vek korotki* (”Surviaisella on lyhyt elämä”, 1965), *Tri meška sornoi pšenitsy* (”Kolme säkillistä juolavehnää”, 1973) ja *Rasplata* (”Tilinteko”, 1979). Kirjailijan neuvostoyhteiskunnan traagisia vaiheita kuvaavat kertomukset ja antiutopia *Tietokone-evankeliumi* (*Pokušenije na miraži*) ilmestyivät vasta perestroikan aikana.

## Suomennettuja teoksia
* *Vävy*. Suom. Juhani Konkka. Helsinki: Kirjayhtymä, 1960.
* *Tuomio. Kelirikko*. Suom. Juhani Konkka. Helsinki: Kansankulttuuri, 1963.
* *Nefertitin hymy*. Suom. Ulla-Liisa Heino. Helsinki: Kansankulttuuri, 1965.
* *Tietokone-evankeliumi*. Suom. Ulla-Liisa Heino. Helsinki: SN-kirjat, 1988.
;Novelli
* Kolmonen, seitsikko, ässä. Suom. Esa Adrian. Teoksessa: *Kananjumala*. Helsinki: Tammi, 1963

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vladimir Tendrjakovin teoksia Lib.ru-sivustolla
Dmitri Gusarov

**Dmitri Jakovlevitš Gusarov** (, 4. lokakuuta 1924 nykyisen Pihkovan alueen Velikije Lukin piirin Tulubjevon kylä – 6. elokuuta 1995 Petroskoi) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Dmitri Gusarov syntyi kyläsepän perheeseen. Toisen maailmansodan aikana hän osallistui partisaanitoimintaan Neuvosto-Karjalassa. Gusarov valmistui Leningradin yliopiston filologisesta tiedekunnasta vuonna 1951 ja työskenteli sen jälkeen Petroskoissa *Na rubeže* (myöhemmin *[[Sever]]*) -kirjallisuuslehden toimittajana. Vuosina 1954–1990 hän oli lehden päätoimittaja.

Gusarovin varhaisia teoksia olivat partisaaneista kertova pienoisromaani *Pletšom k pletšu* (”Rinta rinnan”, 1949) ja kaksiosainen romaani *Bojevoi prizyv* (”Taistelukutsu”, 1953–1957). Vuonna 1963 hän julkaisi moraalikysymyksiä pohtivan romaanin *Tsena tšeloveku* (”Ihmisen hinta”) ja vuonna 1968 vallankumoussankari Pjotr Anohinista kertovan kirjan *Tri povesti iz žizni Petra Anohina* (”Kolme kertomusta Pjotr Anohinin elämästä”). Kirjailijan pääteos on majuri Ivan Grigorjevin partisaaniryhmän taisteluista suomalaisia vastaan kertova dokumenttiromaani *Korpi ei tunne armoa* (*Za tšertoi miloserdija*, 1977), josta hän sai Karjalan ASNT:n valtionpalkinnon. Vuonna 1988 ilmestyi kertomuskokoelma *Partisaanimusiikkia* (*Partizanskaja muzyka*, 1988).

Kirjailija on palkittu muun muassa Leninin kunniamerkillä. Vuonna 1965 hän sai Karjalan ASNT:n ja vuonna 1980 Venäjän SFNT:n ansioituneen kulttuurityöntekijän arvonimet. Vuonna 1994 hänet nimettiin Karjalan tasavallan kansankirjailijaksi.

## Suomennettuja teoksia
* *Korpi ei tunne armoa*. Suom. Ulla-Liisa Heino. Espoo: Weilin + Göös, 1980 (toinen korjattu painos, 1982).
* *Partisaanimusiikkia*. Suom. Ulla-Liisa Heino. Espoo: Weilin + Göös, 1985.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Entsiklopedija ”Karelija”: Dmitri Gusarov  
* Dmitri Gusaroville omistettu sivusto
Finianin sateenkaari

**Finianin sateenkaari** () on Francis Ford Coppolan ohjaama elokuvamusikaali vuodelta 1968. Se perustuu E. Y. Harburgin ja Fred Saidyn käsikirjoittamaan vuoden 1947 teatterimusikaaliin *[[Finian’s Rainbow]]*. Pääosia esittävät Fred Astaire, Petula Clark, Tommy Steele, Don Francks ja Keenan Wynn.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Topi Salmi

**Topi Salmi** (s. 15. helmikuuta 1972 Vantaa) on suomalainen sanoittaja ja Vexi Salmen poika.

Hänen sanoituksiaan ovat esittäneet ja levyttäneet Heikki Koskelo, Eino Grön, Johnny & the Dodgers, Pekka Mikkola, Karim Z. Yskowicz, Bablo, Jani Jalkanen ja Hänen orkesterinsa, Jorma Uotinen, Sani, Markojuhani Rautavaara, Joel Hallikainen, Suora lähetys, Pekka Tiilikainen ja monet muut. Salmen sanoittamia laulutekstejä on levytetty vuoden 2022 kevääseen mennessä 15 vuoden aikana noin 200.

Säveltäjistä hänen yhteistyökumppaneinaan ovat toimineet muun muassa Pertti Jalonen, Janne Saksa, Risto Asikainen, Costello Hautamäki ja Esa Nieminen. Einojuhani Rautavaara on tehnyt jousisovitukset kahteen Salmen sanoitukseen, ”Unten mailla” ja ”Viimeisen virran soutaja”.

Salmi on sanoittanut myös salanimillä Eemeli Köngäs ja Geijo Geihäs. Salanimillä sanoitetuista teoksista lienee tunnetuin kaksi miljoonaa katselukertaa YouTubessa kerännyt ”Tulin minä kaapista ulos”.

Salmi on osakkaana vuonna 2010 perustetussa Turenki Records Oy levy-yhtiössä ja toimii sen hallituksen jäsenenä. Hän osakkaan myös toisessa levy-yhtiössä Emsalö Musicissa, joka on perustettu vuonna 2020. Hän on myös Suomen Musiikintekijät -etujärjestön ja Georg Malmstén -säätiön hallitusten jäsen. Salmi on naimisissa. 

Salmelta ilmestyi lokakuussa 2023 Tammen kustantama *Isäni Vexi* -niminen muistelmateos hänen isästään Vexi Salmesta. EAN: 9789520447786

Lokakuussa 2025 ilmestyy Docendon kustantamana Salmen yhdessä Teijo Erkinharjun kanssa jälkimmäisestä kirjoitettu kirja *Twist Twist*. EAN: 9789528502739

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Topisalmi.fi
* Turenki Records
Miguel Díaz-Canel

**Miguel Díaz-Canel Bermúdez** (s. 20. huhtikuuta 1960 Placetas, Villa Clara, Kuuba) on kuubalainen poliitikko, Kuuban kommunistisen puolueen pääsihteeri ja maan presidentti. Hänet valittiin Kuuban presidentiksi vuonna 2018 ja jatkokaudelle huhtikuussa 2023. Vuosina 2009–2012 Díaz-Canel toimi Kuuban opetusministerinä ja helmikuussa 2013 hänet valittiin Kuuban ensimmäiseksi varapresidentiksi.

Díaz-Canel valmistui 1982 sähköinsinööriksi ja heti opintojen päätyttyä liittyi armeijaan suorittamaan asevelvollisuutta. Hän oli armeijassa vuoteen 1985 asti. Armeijan aikana hän aloitti myös opettajan opinnot Marta Abreu -yliopistossa Las Villasissa. Vuodesta 1987 hän johti Kuuban kommunistista nuorisoliittoa pääsihteerinä.

Vuonna 1993 Díaz-Canel sai työpaikan kommunistisessa puolueessa ja vuotta myöhemmin hänet valittiin kommunistisen puolueen Villa Claran alueen pääsihteeriksi. Vuonna 2003 hänet äänestettiin huomattavasti suuremman Holguínin provinssin pääsihteeriksi. Hän saavutti tehtävässään vankan suosion alueen asukkaiden keskuudessa. Vuodesta 2003 Díaz-Canel on ollut Kuuban kommunistisen puolueen politbyroon jäsen.

Díaz-Canel valittiin vuonna 2009 korkeakouluministeriksi ja 2012 hän nousi ministerineuvostoon. Varapresidentiksi hänet valittiin vuonna 2013. Díaz-Canel oli vielä tuolloin melko tuntematon, mutta sen jälkeen hänestä tuli presidentin ja puolueen pääsihteerin Raúl Castron oikea käsi. Díaz-Canelia koulutettiin viiden vuoden ajan Kuuban johtoon, ja vuonna 2018 Castro siirtyi sivuun presidentin paikalta ja Díaz-Canelista tuli hänen seuraajansa. Díaz-Canel astui virkaan 19. huhtikuuta 2018.

Díaz-Canel nimettiin huhtikuussa 2021 Kuuban uudeksi johtajaksi eli kommunistisen puolueen pääsihteeriksi Raúl Castron seuraajana. Castro ilmoitti 16. huhtikuuta jäävänsä eläkkeelle, ja muutama päivä myöhemmin Díaz-Canelin valinta uudeksi pääsihteeriksi varmistettiin.

## Kunnianosoituksia

*  Palestiinan ritarikunta ketjulla (Palestiina, 2018)
*  Vapauttajan ritarikunta ketjulla (Venezuela, 2018)
*  Ho Tši Minhin ritarikunnan ritari (Vietnam, 2018)
*  Agostinho Neton ritarikunnan ritari (Angola, 2019)
*  Asteekkikotkan ritarikunta ketjulla (Meksiko, 2023)
*  Henrik Purjehtijan ritarikunta ketjulla (Portugali, 2023)
*  Muinaisen ikilehden ritarikunta ketjulla (Namibia, 2023)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo Aku Ankan taskukirjoista (401–425)

Tämä on **luettelo [[Aku Ankan taskukirja|Aku Ankan taskukirjojen]] numeroista 401–425**.

## 2013

|}

## 2014

|}

## 2015

|}

## Lähteet
* 
*
Jeffrey King

**Jeffrey King** on fiktiivinen hahmo yhdysvaltalainen saippuasarjassa One Life to Live. Häntä esittää  Corbin Bleu .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jeffrey King - Soaps.Sheknows 
* Jeffrey King - IMDB
Jani Aaltonen

**Jani Aaltonen** (s. 22. tammikuuta 1990) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on puolustava keskikenttäpelaaja ja hän pelaa Åbo IFK:n riveissä vuodesta 2011. Aiemmin urallaan (2008-2011) Aaltonen on edustanut myös Turun Palloseuraa. Veikkausliiga-debyyttinsä hän pääsi pelaamaan TPS:n riveissä 26. lokakuuta 2008 ottelussa Vaasan Palloseuraa vastaan.

## Lähteet

Aaltosen pelaajakortti transfermarktin sivuilla
Juho Alasuutari

**Juho Veikko Alasuutari** (s. 6. marraskuuta 1990 Ylivieska) on suomalainen jalkapalloilija ja futsalpelaaja, joka edustaa jalkapallossa Kakkosessa pelaavaa GBK:ta ja futsalissa liigajoukkue Sievi FS:ää. Jalkapallossa hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja ja futsalissa pohjapelaaja.

#### Futsal
Futsalin puolella Alasuutari edustaa futsal-liigassa pelaavaa Sievi FS:ia , jota hän on edustanut koko futsal-uransa ajan. Alasuutari on myös toiminut joukkueen kapteenina jo useamman kauden. Alasuutari on ollut keskeisessä roolissa Sievin kolmessa perättäisessä liiga-mestaruudessa (2015, 2016 ja 2017). Futsal-liigassa pelatessaan Alasuutari on kerännyt yhteensä 62 maalia ja 52 syöttöä (kauden 2018-2019 päättyessä). Ennen kauden 2019-2020 alkua Sievi FS ja Alasuutari solmivat uuden kolmivuotisen sopimuksen, joka pitää pelaajan Sievissä ainakin keväälle 2023.

#### Jalkapallo
Jalkapallon osalta Alasuutari on FC YPAn kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä Kakkosessa 15-vuotiaana kaudella 2006. Varsinaisen läpimurtonsa edustusjoukkueessa Alasuutari teki vuonna 2008, jolloin hän esiintyi jokaisessa sarjaottelussa. Saman vuoden joulukuussa hän solmi Vaasan Palloseuran kanssa yksivuotisen sopimuksen kahdella optiovuodella. Veikkausliiga-debyyttinsä Alasuutari teki 7. toukokuuta pelatussa vierasottelussa FC Lahtea vastaan. Peliaika liigassa rajoittui loukkaantumisten vuoksi kuitenkin vain muutamaan vaihdosta kentälle tulemiseen.  Kaudeksi 2010 Alasuutari palasi kotikaupunkiinsa FC YPA:n riveihin hakemaan uutta nostetta uralleen loukkaantumiskierteen jälkeen. Hän on ollut ajoittain myös joukkueen kapteenina. 

## Lähteet
Janne Hannula

**Janne Hannula** (s. 3. tammikuuta 1982 Lahti) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli oikea laitapuolustaja.

Hannula on lahtelaisen FC Kuusysin kasvatti. Hän teki Veikkausliiga-debyyttinsä kaudella 2001 FC Lahden riveissä 29. huhtikuuta pelatussa vierasottelussa Helsingin Jalkapalloklubia vastaan. Kausina 2003 ja 2004 Hannula pelasi vuokralla Tampereen Peli-Pojat-70:ssä. Kolmanneksi kaudekseen hän siirtyi pysyvästi joukkueeseen.

Loppuvuodesta 2005 hän teki sopimuksen Jyväskylän Jalkapalloklubin kanssa. Ensimmäisellä kaudellaan Hannula pelasi jokaisessa ottelussa JJK:n onnistuessa nousemaan Ykköseen. Kaudella 2008 hän oli myös tärkeässä roolissa joukkueen saavuttaessa kahden toisella korkeimmalla sarjatasolla vietetyn kauden jälkeen nousun Veikkausliigaan. Hannula pelasi JJK:n ensimmäisenä pääsarjavuonna yhteensä 18 ottelussa, mutta lopetti uransa kauden päätteeksi. Urallaan hän pelasi 24 Veikkausliiga-ottelussa.

## Lähteet
Rikard Lindroos

**Rikard Lindroos** (s. 12. heinäkuuta 1985 Vaasa) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja, joka pelasi lähinnä keskikentän keskustassa, mutta tarvittaessa myös laidalla. 

Lindroos on aiemmin edustanut kasvattajaseuraansa Vasa IFK:ta sekä Vaasan Palloseuraa ja norjalaisseura Elverum Fotballia. Veikkausliiga-debyyttinsä hän pääsi pelaamaan VPS:n riveissä 25. kesäkuuta 2009 ottelussa JJK Jyväskylää vastaan.

## Lähteet
Lindroosin pelaajakortti Transfermarktin sivuilla.
Please Don’t Tease

**Please Don’t Tease** on Bruce Welchin ja Peter Chesterin tekemä popmusiikkikappale.

Se oli brittilistan ykkössijalla ainakin 5. ja 11. elokuuta 1960 esittäjänään Cliff Richard (ja The Shadows).

Levy-yhtiö oli Columbia Records ja singlen kaupallinen tunnus DB 4479. Toisena kappaleena oli ”Where Is My Heart”.

Suomessa kappaleen on levyttänyt englanninkielisenä ainakin Johnny and the New Dodgers nimikkoalbumilleen vuonna 1980.

Lisäksi Moog Konttinen on levyttänyt kappaleen suomenkielisellä nimellä ”Miesten mies” vuoden 2000 cover-albumilleen *[[Rock'n'roll vuonna 0]]*.

## Lähteet
Finian’s Rainbow

***Finian’s Rainbow*** (vap. suom. *Finianin sateenkaari*) on satiirinen Broadway-musikaali vuodelta 1947. Näytelmän käsikirjoittivat E. Y. Harburg ja Fred Saidy. Musiikin sävelsi Burton Lane ja sanoitti Harburg.

Musikaalin ensi-ilta oli 10. tammikuuta 1947 New Yorkin 46th Street Theatressa. Viimeinen esitys oli 2. lokakuuta 1948, ja yhteensä musikaalia esitettiin tänä aikana 725 kertaa. Näytelmä on otettu Broadwaylla uudelleen ohjelmistoon kolmasti: toukokuussa 1955, kesällä 1960 ja talvella 2009–2010.

*Finian’s Rainbow* palkittiin parhaan koreografian ja parhaan musikaalinäyttelijän (David Wayne) Tonylla. Vuonna 1948 se sai lisäksi parhaan kapellimestarin Tony-palkinnon.

Musikaalista tehtiin vuonna 1968 elokuvaversio *[[Finianin sateenkaari]]*.

## Pääroolit
Suluissa on esitetty Broadway-ensi-illan näyttelijä.
* Susan Mahoney (Anita Alvarez)
* Finian McLonergan (Albert Sharpe)
* Woody Mahoney (Donald Richards)
* Sharon McLonergan (Ella Logan)
* Menninkäinen Og (David Wayne)
* Senaattori Billboard Rawkins (Robert Pitkin)

## Lähteet
Dax Shepard

**Dax Randall Shepard** (s. 2. tammikuuta 1975 Milford, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja ohjaaja. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjoista *[[Samaa sukua]]* ja *[[Punk'd]]*.

Shepard on naimisissa näyttelijä Kristen Bellin kanssa, ja heillä on vuonna 2013 ja 2014 syntyneet tyttäret.

## Filmografia

## Aiheesta muualla
* 
*
Ville Mäkilä

**Ville Mäkilä** (s. 4. kesäkuuta 1990 Turku) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja.

Aiemmin urallaan Mäkilä on pelannut Kakkosta FC Sinimustissa ja ÅIFK:ssa sekä Kolmosta Maskun Palloseurassa. Veikkausliigadebyyttinsä hän teki FC Interin joukkueessa 10. elokuuta 2008 ottelussa Valkeakosken Hakaa vastaan. Kyseinen ottelu on jäänyt hänen ainoaksi Veikkausliigassa.

## Lähteet
Henna Haverinen

**Henna Haverinen** (s. 9. kesäkuuta 1982) on suomalainen näyttelijä, joka työskenteli Kuopion kaupunginteatterissa. Haverinen on valmistunut teatteritaiteiden maisteriksi Pietarin valtiollisesta teatteritaiteen akatemiasta. Kuopiossa Haverinen esitti pääosaa näytelmässä *Piina*.

Venäjällä asuessaan Haverinen työskenteli näyttelijänä Petroskoin kansallisessa teatterissa. Haverinen on näytellyt Venäjän televisiossa *Kun lumi sulaa* -nimisessä televisiosarjassa, jossa hän esitti suomalaista Olgaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuopion kaupunginteatteri
* Oletko näytellyt eläimen kanssa - Savon Sanomat
* Suomen ulkoasiainministeriö - Suomalais-venäläistä teatteriyhteistyötä Pietarissa

### Teatteriarvosteluja
* Savon sanomat - Naisten maailma järkkyy 
* Demari - Muka-maailmaan voi hukkua
Erkki Heikkilä (taiteilija)

**Erkki Antero Heikkilä** (5. toukokuuta 1933 Jyväskylän maalaiskunta – 3. toukokuuta 1996) oli suomalainen taidemaalari.

## Taiteellinen ura
Heikkilä syntyi Jyväskylän Taulumäellä sepän perheen 11. lapseksi. Kotona suhtauduttiin koulutukseen, lukemiseen, kulttuuriin ja kaikenlaiseen itsensä kehittämiseen hyvin kannustavasti. Ensimmäinen taiteellinen esikuva Heikkilälle oli Taulumäellä hänen naapurissaan asunut Yrjö Saarinen. Heikkilä hakeutui kansalaisopistoon Helmer Selinin kuvataiteen kurssille ja vuodesta 1948 lähtien Putkilahden kuvataideleireille. Hän opiskeli vuosina 1954–1958 Suomen Taideakatemian koulussa, missä hän myös opetti 1965–1968.

Varhaistuotannossaan Heikkiä maalasi lähinnä suurehkoja tummia maisemia, joiden värisointu on syvä ja surumielinen. Oma linja alkoi löytyä 1950 luvun lopulla. Teosten lähtökohtana oli luonnonelämykseen perustuva sommitelma, joka loi elämystä vastaavan vaikutelman. Teokset olivat ilmavia ja kevyitä ja hieman kubistisvaikutteisia.

1960-luvun alussa Heikkilän työskentelyssä tapahtui merkittävä muutos. Hän hylkäsi taiteen dekoratiivisuuden. Sen sijaan hän alkoi kuvata abstraktismin keinoin uutta mystistä luontosuhdettaan, jonka hän oli löytänyt kallioista, harjuluonnosta, ympäröivissä ihmisissä ja historiassa. Näissä tekniikaltaan informalistisissa maalauksissa hän käsitteli vaikutelmaa maisemasta ja kuvasi samalla ihmisen sisäistä maisemaa. Heikkilä luopui informalismista kuitenkin melko pian ja siirtyi takaisin pehmeän figuratiiviseen taiteeseen, jota hän kutsui realistislyyriseksi.

## Teokset
Heikkilän tuotannossa on lukuisasti erilaisia julkisia teoksia kuten lasimaalaus Helsingin Tammisalon kirkossa, seinämaalaukset Helsingin päärautatieaseman yläravintolassa, Keski-Suomen Osuuspankissa sekä Jyväskylän kaupungin kouluissa ja päiväkodeissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ehtiihän sinne Pariisiin myöhemminkin
Sébastien Pichot

**Sébastien Pichot** (s. 26. joulukuuta 1981 Bourg-Saint-Maurice) on ranskalainen alppihiihtäjä.

Alppihiihdon maailmancupissa Pichot kilpaili ensimmäisen kerran Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2003. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran joulukuussa 2007 Alta Badian suurpujottelussa sijoittuen 27:nneksi. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on 13:s sija, jonka hän on saavuttanut kolmesti: Val d'Isèren superalppiyhdistetyssä joulukuussa 2009, Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2011 sekä Kitzbühelin superalppiyhdistetyssä tammikuussa 2012.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sébastien Pichotin kotisivut
Pentti Heikkilä

**Pentti Reino Heikkilä** (16. heinäkuuta 1915 Vihti – 7. helmikuuta 1997 Helsinki) oli vuorineuvos, joka toimi Amer-Tupakan toimitusjohtajana 1955–1972, Sitä ennen hän oli Lemminkäisen palveluksessa, vuodesta 1945 toimitusjohtajana.

Nuoruudessaan 1930-luvun puolivälissä Pentti Heikkilä oli Suomen kärkipään pikajuoksijoita. Hänen huippuvuotensa oli vuosi 1936, jolloin hän sijoittui Kalevan kisojen 100:lla ja 200:lla metrillä neljänneksi. Hän juoksi samana vuonna omat ennätyksensä 100 metrillä 10,8 ja 200 metrillä 22,5. Hän osallistui myös olympiakarsintoihin valittaessa Suomen pikaviestijoukkueen neljättä viestinviejää Berliinin olympialaisiin. Valituksi tuli Toivo Ahjopalo Heikkilän hävitessä karsintakisan.

## Lähteet
Taisto Heikkilä

**Leo Taisto Antero Heikkilä** (30. kesäkuuta 1930 – 19. maaliskuuta 2010) oli Kuopion teknillinen apulaiskaupunginjohtaja 1975–1979 ja työministeriön kansliapäällikkö 1980–1988. Hän on koulutukseltaan diplomi-insinööri. Hän sai kanslianeuvoksen arvon 1988.

## Lähteet
Eino Heikkinen

**Eino Matti Heikkinen** (26. maaliskuuta 1939 Ristijärvi – 23. joulukuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen lääkäri. Hän oli Tampereen yliopiston gerontologian professori 1976–1979 ja Jyväskylän yliopiston liikuntatieteen professori vuodesta 1980 vuoteen 2004. Hän tutki sidekudoskemiaa ja liikuntafysiologiaa ja julkaisi yli 300 tieteellistä kirjoitusta. Hän sai elämäntyöstään Valtion tiedonjulkistamispalkinnon vuonna 2004.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Eino Heikkisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Cordilleran hallinnollinen alue

**Cordilleran hallinnollinen alue** on yksi Filippiinien hallinnollisista alueista. Alue sijaitsee Luzonin saaren keskiosissa. Cordillera on Filippiinien ainoa hallinnollinen alue, jolla ei ole rantaviivaa. Se muodostuu Abran, Apayaon, Benguetin, Ifugaon, Kalingan ja Mountain Provincen provinsseista sekä Baguion kaupungista. Cordilleran asukasluku on 1&nbsp;616&nbsp;867 ja kokonaispinta-ala 19&nbsp;294 neliökilometriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Porrashissi

**Porrashissi** on portaisiin asennettava laite, jonka avulla liikuntavammaiset voivat nousta ja laskeutua portaita pitkin. Varsinainen porrashissi on lava, johon voidaan ajaa pyörätuolilla, mutta niin sanottu porrasnostin on liikkuva istuin.

Porrashissi liikkuu johdeputken tai -kiskon varassa, ja kisko voidaan asentaa esimerkiksi portaikon seinään tai kaiteisiin. Porrashissi voidaan asentaa portaisiin, joissa portaan leveys on vähintään 1&nbsp;000–1&nbsp;300 millimetriä. Portaikon mahdollisen välitasanteen pitää olla myös yhtä leveä, jotta taso mahtuu kääntymään. Paikassa, jossa porrashissiin mennään, pitää olla vapaa tila, jotta pyörätuolia käyttävä henkilö pystyy kääntymään vapaasti. Porrashissin taso on usein kääntyvä, ja se voidaan kääntää käytön jälkeen seinää vasten. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lac-Méganticin öljyjunaturma

**Lac-Méganticin öljyjunaturma** tapahtui Kanadan Quebecissä 6. heinäkuuta 2013. Onnettomuus johtui siitä, että öljyjuna lähti kiihtyvällä vauhdilla vyörymään kiskoja pitkin ilman kuljettajaa, kunnes se kovan vauhdin takia putosi raiteilta ja aiheutti Lac-Méganticissa valtavan tulipalon. Onnettomuus vaati 42 ihmisen hengen, ja viisi ihmistä katosi.

Kuljettaja oli pysäköinyt 74-vaunuisen junan 12 kilometrin päähän Lac-Meganticista. Hän odotti, että seuraavaksi työvuorossa oleva ottaisi hänen paikkansa junan kuljettajana muutaman tunnin kuluttua. Hän oli pikkukaupungin hotellissa samaan aikaan, kun juna lähti itsekseen liikkeelle. Kuljettaja oli lukinnut jarrut ja varmistanut, että vaunut olivat kiinni toisissaan. Tästä huolimatta juna lähti liikkeelle. Veturi irtosi vaunuista kaupungin ulkopuolella, mutta lukuisat öljylastissa olleet vaunut jatkoivat kohti kaupungin keskustaa ja syöksyivät siellä ulos radalta ja syttyivät palamaan. Todennäköinen syy junan lähtemiselle liikkeelle oli se että veturin paineilmakompressorin vaurioituminen sai junan ilmajarrut irtautumaan paineilman loppuessa ja käsijarrut eivät riittäneet pitämään junaa paikoillaan alamäessä.

## Lähteet
Väinö Heikkinen (professori)

**Väinö Juhani Heikkinen** (12. kesäkuuta 1924 Hyrynsalmi – 30. syyskuuta 1997 Tampere) oli suomalainen kasvatustieteilijä. Heikkinen oli Helsingin yliopiston kasvatus- ja opetusopin apulaisprofessori 1960–1965 sekä Tampereen yliopiston kasvatustieteen professori 1965–1991 ja yliopiston vararehtori 1969–1971. Hän tutki oppimista ja opettamisen asenteita.

## Lähteet
Zamboangan niemimaa

**Zamboangan niemimaa** () on yksi Filippiinien hallinnollisista alueista. Se sijaitsee Mindanaon saaren länsiosassa ja läheisessä saaristossa. Vuoden 2024 väestönlaskennassa Zamboangan niemimaan provinssin väkiluvuksi saatiin 5&nbsp;089&nbsp;934. Provinssin maapinta-ala on 18&nbsp;291,44 neliökilometriä (sisältäen Sulun provinssin).

Hallintoalue muodostuu neljästä provinssista: Sulun (1&nbsp;146&nbsp;097 as., 2024), Zamboanga del Norten (1&nbsp;067&nbsp;067 as.), Zamboanga del Surin (1&nbsp;045&nbsp;126 as.) ja Zamboanga Sibugayn provinsseista (661&nbsp;498 as.) ja kahdesta suurkaupungista: Zamboangan satamakaupungista (1&nbsp;018&nbsp;849 as.) ja Isabela (151&nbsp;297 as.). Aluehallinnon kolmannella tasolla maakunta jakautuu viiteen kaupunkiin ja 86 kuntaan. Hallintokeskuksena toimii Pagadian.

Sulun provinssi oli vuosina 1989-2019 osa silloista Mindanaon autonomista muslimialuetta (ARMM). Hylättyään liittymisen ARMM:n seuraajaksi perustettuun Bangsamoroon (BARMM), Sulusta tuli jälleen osa Zamboangan niemimaata, vaikka virallinen päätös tehtiinkin vasta Filippiinien korkeimman oikeuden käsittelyn (9/2024) jälkeen.

Zamboangan niemimaan alueellinen inhimillisen kehityksen indeksi (HDI) on Filippiinien alhaisimpia. Vuonna 2022 HDI oli 0,674 (keskitasoa), ja siihen liittyi ARMM:n alueelta (HDI 0,629) Sulun provinssi.


Ph zamboanga peninsula.png|Zamboangan niemimaan alueen hallinnollinen jako. Basilanin saaresta vain Isabelan kaupunki kuuluu alueeseen.
Pagadian City Hall 2024.jpg|Aluekeskus Pagadian kaupungintalo.
Pagadian City Public Market 2.JPG|Pagadianin toria.
Dipolog Boulevard Extension Project (2019-010).jpg|Zamboanga del Norten maakuntakeskuksen Dipologin rantapulevardia. 
Jolo town proper, Serantes (Jolo, Sulu; 10-10-2023).jpg|Jolo kunnan keskustaa. Jolo on Sulun provinssin hallinnollinen keskus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Piritta Sorsa

**Piritta Kristiina Sorsa** (s. 6. elokuuta 1955) on suomalainen taloustieteilijä, joka työskenteli 1980-luvun puolivälistä alkaen Maailmanpankissa ja Kansainvälisessä valuuttarahastossa Washington DC:ssä, Yhdysvalloissa. Vuodesta 2008 hän on toiminut OECD:n maatutkimusten yksikönjohtajana Pariisissa.

Sorsa opiskeli kauppatieteiden maisteriksi Turun kauppakorkeakoulussa ja sen jälkeen taloustieteen tohtoriksi Geneven yliopistossa. Hänen erikoisalansa on kehittyvien markkinoiden makrotaloustiede.

Sorsa työskenteli Maailmanpankissa vuosina 1985–1988 ja 1990–1994 sekä OECD:ssä vuosina 1988–1990 ja uudelleen vuodesta 2008 lähtien.
Kansainvälisessä valuuttarahastossa Sorsa toimi vuosina 1994–2008 muun muassa IMF:n maaedustajana Bulgariassa 2001–2003.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Piritta Sorsan julkaisuja
Mimaropa

**Mimaropa** on Filippiinien läntisin hallintoalue. Alueen tunnus on IV-B ja se koostuu useista saarista, joista suurimmat ovat Palawan ja Mindoro. Mimaropan nimi on akronyymi alueen provinssien nimistä Occidental '''Mi'''ndoro, Oriental '''Mi'''ndoro, '''Ma'''rinduque, '''Ro'''mblon ja '''Pa'''lawan. Mimaropan asukasluku on 2&nbsp;963&nbsp;360 ja alueen kokonaispinta-ala on 29&nbsp;621 neliökilometriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sindicato Andaluz de Trabajadores

**Sindicato Andaluz de Trabajadores** (**SAT**, *Andalusian työläisten liitto*) on vuonna 2007 perustettu espanjalainen ammattiliitto, joka toimii Andalusian itsehallintoalueella. Jäseniä sillä on noin 20 000.

SAT on äärivasemmistolainen ja antikapitalistinen järjestö, joka kannattaa myös Andalusian kansallisuusaatetta. Se on tullut tunnetuksi "Robin Hood" -tyylisistä tempauksistaan, jossa liiton aktivistit ovat vieneet muun muassa elintarvikkeita monikansallisten päivittäistavarakauppaketjujen myymälöistä ja jakaneet niitä vähävaraisille. Esimerkiksi elokuussa 2013 liiton aktivistit tunkeutuivat Sevillassa ranskalaisen Carrefour-ketjun myymälään ja varastivat koulutarvikkeita, jotka on myöhemmin tarkoitus jakaa köyhille lapsille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*SAT:n viralliset kotisivut  (espanjaksi)
Kelvin Lewis

**Kelvin Michaúd Lewis** (s. 12. huhtikuuta 1988 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takamies. Hän edusti kaudella 2013–2014 Suomen Korisliigassa pelannutta Tampereen Pyrintöä.

## Pelaajaura
Lewis syntyi Houstonissa koripallovalmentajana toimineen Kevin Lewisin ja Veronica Lewisin perheeseen 12. huhtikuuta 1988 Texasin Dallasissa. Hän pelasi yliopistokoripalloa yhden kauden Auburnin ja kolme kautta Houstonin yliopiston joukkueessa vuosina 2006–2010.

Lewis teki pelaajasopimuksen Kreikkaan syksyllä 2010, mutta aloitti ammattilaisuransa NBA Development Leaguessa, jossa edusti vuosina 2010–2012 Texas Legendsia ja Rio Grande Valley Vipersia. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi Eurooppaan, ruotsalaiseen Solna Vikingsiin. Hän oli kyseisellä kaudella Vikingsin paras pistemies 16,2 pisteen keskiarvolla ja onnistui kolmen pisteen heitoissaan 44-prosenttisesti.

Elokuussa 2013 Lewis teki vuoden pelaajasopimuksen suomalaisen Tampereen Pyrinnön kanssa. Pyrintö pelasi ensimmäisenä suomalaisjoukkueena Baltian liigaa, jossa se sijoittui neljänneksi. Korisliigassa Pyrintö voitti runkosarjan uudella voittoennätyksellä ja voitti kauden päätteeksi historian kolmannen mestaruutensa. Keväällä Lewis ei pelannut kahdessa ottelussa nilkkavamman vuoksi.

Seuraavaksi kaudeksi Lewis siirtyi Romaniaan, BC Timișoaraan. Hän voitti joukkueessa Romanian cupin. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi Kreikan pääsarjassa pelanneeseen Kolossos Rodou BC:hen.

## Saavutukset
* Suomen mestaruus 2014
* Baltian liigan neljäs sija 2014
* Romanian cup kaudella 2014–2015

## Pelityyli

## Lähteet
* Profiili eurobasket.com 
* Profiili NBA Development League: Kelvin Lewis Playerfile – nba.com  
* Profiili  uhcougars.com  
* Kelvin Lewis Stats College Basketball at Sports-Reference.com 
* Kelvin Lewis D-League Stats Basketball-Reference.com 

### Viitteet
Lew Pollack

**Lew Pollack** (16. kesäkuuta 1895 New York – 18. tammikuuta 1946 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen populaarimusiikin säveltäjä ja sanoittaja. Hän aloitti uransa laulajana ja pianistina vaudevillessa ja julkaisi urallaan useita menestyneitä sävellyksiä, mukaan lukien ”Charmaine”, ”Diane”, ”That’s a Plenty” ja ”Silver Shadows and Golden Dreams”. Hänet valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1970.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Carl-Axel Heiknert

**Carl-Axel Erik Heiknert** (10. syyskuuta 1924 Värnamo, Ruotsi – 12. lokakuuta 1981 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen teatteriohjaaja, näyttelijä ja teatterinjohtaja, joka toimi pitkiä jaksoja Suomessa. Hän työskenteli Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa 1962–1965 ja 1968–1973. Hän vieraili ohjaajana suomenkielisillä näyttämöillä. Hän teki televisiolle ohjauksia ja näytteli joissakin elokuvissa.

Heiknert oli naimisissa kaksi kertaa, ensin näyttelijä Lili Landren kanssa ja vuodesta 1966 näyttelijä Christina Indrenius-Zalewskin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*