open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Topografikunta

**Topografikunta** (lyhenne TOPK) on entinen itsenäinen joukko-osasto ja sotilaslaitos, nykyisin Puolustusvoimien tiedustelulaitoksen (PVTIEDL) erillisyksikkö. Topografikunnasta tuli osa Puolustusvoimien tiedustelukeskusta 1.1.2007. Sen toiminnot taas siirrettiin Puolustusvoimien tiedustelulaitokseen osana puolustusvoimauudistusta 30.4.2014.

## Historia
Alun perin valkoisen armeijan karttahuoltoa varten perustettiin Vaasaan Päämajan Yleisesikunnan topografinen toimisto 15.2.1918. Myöhemmin siitä tehtiin Sotilaskarttalaitos ja Topografikunnan nimi vakiintui käyttöön 1.1.1925. Itse organisaatio ja sen johtosuhteet ovat kuitenkin muuttuneet useita kertoja itsenäisyyden aikana.  

Ennen talvisotaa sotilaskarttojen tuotannon painopiste oli Karjalan Kannaksella ja Etelä-Suomessa. Yhteistoiminta Maanmittaushallituksen (nyk. Maanmittauslaitos) kanssa oli tiivistä. Talvisodan aikana Topografikunnan alaisuudessa oli Topografikomppania ja jatkosodan aikana Topografipataljoona, jonka tehtävänä oli sotatoimialueen karttojen tuotanto. Sotien jälkeen Topografikunnan tehtäväksi tuli Lapin topografisten karttojen tuotanto Maanmittaushallituksen vastatessa muun Suomen peruskartoituksesta. Lapin kartoituksesta luovuttiin 2002 ja samassa yhteydessä Topografikunnan karttapaino lakkautettiin 31.12.2002. Topografikunta on hoitanut myös Suomen Open Skies -toimintaan (Avoin taivas -sopimus) liittyviä tehtäviä. 

Nykyisin Topografikunnan tehtävä on tukea paikkatieto- ja karttapalveluilla puolustusvoimien päätehtäviä, joita ovat ennen kaikkea Suomen sotilaallinen puolustaminen ja muiden viranomaisten tukeminen.  

Topografikunnan vuosipäivää vietetään 24. maaliskuuta samana päivänä vuonna 1812 perustetun Haapaniemen kenttämittauskoulun kunniaksi. Topografikunnan perinnemarssi on Armas Järnefeltin säveltämä ”Topografimarssi”. Laitoksen perinteitä vaalii ja vanhojen topografikuntalaisten yhteydenpitoa hoitaa Mittamies- ja topografikilta.

## Päälliköt
* eversti (1927) Claës Stenius 1918–1928
* eversti (1934) Jussi Laiti 1928–1946
* eversti (1949) Ahti Paulaharju 1946–1952
* eversti (1952) Aarne Pietarinen 1952–1954 ja 1956–1959
* eversti (1954) Arvo Wiitanen 1954–1956
* eversti (1960) Lennart Kaje 1959–1969
* eversti (1968) Risto Erjola 1969–1973
* eversti (1972) Ossi Hankala 1973–1974
* eversti (1974) Lauri Vilkko 1974–1985
* eversti (1981) Matti Koskimaa 1985–1990
* insinöörieversti (1990) Heikki Fredriksson 1990–2002
* eversti (1998) Alpo Juntunen 2003–2006
* insinöörieversti (2009) Henry Kvarnström 1.1.2007–30.11.2010
* everstiluutnantti Janne Sarpoma 1.6.2011–31.1.2015
* everstiluutnantti Harri Uusitalo 1.4.2015–14.2.2017
* insinöörieverstiluutnantti Matti Rantanen 15.2.2017 – 31.7.2021
* insinöörikomentaja Petteri Sipilä 1.8.2021 -

## Lähteet
* Jyri Paulaharju: Sotilaat kartoittavat. Topografikunta 1987
* Erkki-Sakari Harju: Suomen sotilaskartoitus 400 vuotta. AtlasArt 2016 

## Aiheesta muualla
* Puolustusvoimat: Puolustusvoimien Tiedustelulaitos (PVTIEDL)
Dmitri Tsvetkov

**Dmitri Tsvetkov** tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
*Dmitri Tsvetkov, suunnistaja
*Dmitri Tsvetkov, vatjalainen opettaja
Dmitri Tsvetkov (vatjalainen)

**Dmitri Tsvetkov** () (30. elokuuta 1890 – 26. elokuuta 1930) oli vatjalainen opettaja ja kielitieteilijä. 

Tsvetkov syntyi Joenperässä. Hänen isänsä oli Pavel Grigorjevitš ja äitinsä Agafja Illarionovna. Tsvetkov opiskeli lukiossa Pietarissa vuosina 1914–1916 ja työskenteli sen jälkeen jonkin aikaa venäjän kielen opettajana Väikylässä. Tämän jälkeen hän opiskeli Tarton yliopistossa ja oli näin yksi harvoista vatjalaisista, jotka hankkivat korkeamman koulutuksen. Tämän jälkeen hän palasi Joenperään ja työskenteli siellä opettajana ja sen ohella vatjan kielen parissa. Hän kehitteli vatjalle kirjakieltä sekä kyrilliset aakkoset, käänsi vatjaksi Anton Tšehovin lastenkirjan *Vankan* ja koosti kotikylänsä vatjan kielen murteen sanaston. Tämän lisäksi hän keräsi etnografista aineistoa vatjalaisten tavoista ja perinteistä.

## Lähteet
AGS-17

**AGS-17** *Plamja* (, ’liekki, lieska’) on neuvostoliittolais-venäläinen 30 mm kranaattikonekivääri. AGS on lyhennys sanoista *avtomatitšeski granatomjot stankovyi* () eli ”automaattinen kranaatinheitin, jalustalla”.

## Historia

AGS-17:n kehitystyö aloitettiin Tulassa Neuvostoliitossa vuonna 1967. Suunnittelutyön aloittamiseen vaikuttivat ilmeisesti Neuvostoliiton ja Kiinan väliset rajaselkkaukset sekä vietnamilaisten kommunistijoukkojen kokemukset yhdysvaltalaisia Mk 19 -kranaattikonekiväärein varustettuja joukkoja vastaan käydyistä taisteluista Vietnamin sodassa. Kranaattikonekiväärin ajateltiin olevan erittäin tehokas ase massamaista jalkaväkitaktiikkaa käyttäviä kiinalaisjoukkoja vastaan. Ensimmäiset 30 mm kranaattikonekiväärit saatiin koekäyttöön vuonna 1969, ja massatuotanto voitiin aloittaa Molotin tehtailla 1971.

## Rakenne ja ominaisuudet

Kranaattikonekiväärin pääosat ovat: varsinainen ase AG-17, kolmijalka SAG-17 ja suuntain PAG-17. Aseella voidaan ampua sekä sarja- että kertatulta. AGS-17:n toimintaperiaate on suljetulta lukolta ampuva massasulku, eli lukko pysyy laukaisutapahtuman ajan kiinni ainoastaan oman inertiansa avulla. Ase on vyösyöttöinen. Aseeseen kiinnitettävään vyölippaaseen mahtuu 30 patruunan vyö, mutta ensimmäinen vyölenkki on jätettävä aseen lataamisen mahdollistamiseksi tyhjäksi, joten ammustäyttö on 29 patruunaa. Aseella voidaan ampua suorasuuntaustulta 700 metriin asti ja epäsuoraa tulta 1&nbsp;700 metriin.

## Versioita

***AG-17A**: Helikopterikäyttöön tarkoitettu versio, jossa sähkömekaaninen laukaisukoneisto ja paksu putken alumiinivaippa. Käytetty aiemmin Mi-8-helikopterien oviaseena ja sittemmin Mi-24:ssä GUV-8700-asekasetin kranaattikonekivääriversiossa (9A669).

***AG-17M**: Laivoilla ja BMD-3-rynnäkköpanssarivaunuissa käytetty malli, joka eroaa AG-17:stä ainoastaan paremmin kuumenemista kestävän putkensa osalta.

## Teknisiä tietoja (AGS-17)
*Kaliiperi: 30 mm
*Paino:
**Varsinainen: 18 kg
**Kolmijalka: 12 kg
**Tähtäin: 1 kg
**Täysi vyölipas (29 patruunaa): 14,5 kg
**Yhteensä: 45,5 kg
*Lähtönopeus: 185 m/s
*Tulinopeus: 350–400 ls/min
*Tähtäyslaite: PAG-17
**Tyyppi: suuntain
**Suurennos: 2,7×
**Tähtäysala: 12°

## Ampumatarvikkeet

*VOG-17M
*Tyyppi: patrunoitu esisirpaloitu sirpalekranaattilaukaus
*Patruunatunnus: 30×29B (vyökantainen)
*Paino: 
**Patruuna: 350 g
**Kranaatti: 275 g
**Räjähdysainelataus: 36 g heksogeenia (А-IX-1)
**Ajopanos: 2,7 g
*Sytytin: VMG-M
**Tyyppi: itsetuhoiskusytytin

Lisäksi on olemassa uudempia, paranneltuja VOG-30-laukauksia. VOG-17M ja VOG-30:tä vanhempia VOG-17-patruunoita on myös olemassa. Ne eroavat VOG-17M:stä siten, että niissä käytetään VMG-iskusytytintä, jossa ei ole itsetuhomekanismia.

## Järjestelmän venäläisiä taisteluvälineindeksinumeroita

***AGS-17** (*АГС-17*): **6G10** *(6Г10)*
***AG-17** (*АГ-17*): **6G11** *(6Г11)*
***PAG-17** (*ПАГ-17*): **1OP78** *(1ОП78)*
***SAG-17** (*САГ-17*): **6T8** *(6Т8)*
***VOG-17** (*ВОГ-17*): **7P9** *(7П9)*
***VOG-17M** (*ВОГ-17M*): **7P9M** *(7П9М)*
***VOG-30** (*ВОГ-30*): **7P36** *(7П36)*
***Vyölipas**: **6L11** *(6Л11)*
***Patruunavyö (30 patr.)**: **6L12** *(6Л12)*
***Vyöntäytin**: **6Ju13** *(6Ю13)*
Runoilijan talossa

**Runoilijan talossa** on suomalaisen kirjailijan Helena Sinervon vuonna 2004 julkaistu elämäkertaromaani. Kirja kertoo runoilija Eeva-Liisa Mannerin elämästä. 

Kirja oli ilmestyessään arvostelumenestys ja Sinervolle myönnettiin teoksesta Finlandia-palkinto vuonna 2004. 
 
## Lähteet
RTÉ 2fm

**RTÉ 2fm** on irlantilaisen Raidió Teilifís Éireannin valtakunnallinen radiokanava, joka lähettää pääasiassa musiikkia. Se aloitti lähetyksensä 31. toukokuuta 1979. Kanava tunnetaan muun muassa siitä, että se on kolmenkymmenen vuoden ajan esittänyt ensimmäisenä U2-yhtyeen uudet singlet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* RTÉ Radio 2 fm:n kotisivut
Tenderly

”**Tenderly**” on yhdysvaltalainen popkappale vuodelta 1946. Sen sävelsi pianisti Walter Gross ja sanoitti Jack Lawrence. Ensimmäisen äänitteen nauhoitti Sarah Vaughan aviomiehensä ja managerinsa George Treadwellin ja tämän orkesterin kanssa vuonna 1947. Trumpetisti ja orkesterinjohtaja Randy Brooksin versiota vuodelta 1947 myytiin yli miljoona kappaletta. Samoin Rosemary Clooneyn äänite vuodelta 1952 on ylittänyt miljoonan myydyn kappaleen rajan.

Kanadalainen pianisti Oscar Peterson nauhoitti ensimmäisen jazzsovituksen kappaleesta vuonna 1950. Sittemmin kappale on muodostunut standardiksi, ja sen ovat levyttäneet muun muassa Bill Coleman, Don Byas, Johnny Hodges, Lester Young ja Bill Evans.

## Lähteet
What’s New?

”**What’s New?**” on Bob Haggartin säveltämä ja Johnny Burken sanoittama musiikkikappale. Haggart, joka soitti kontrabassoa Bob Crosbyn orkesterissa, sävelsi kappaleen instrumentaalina vuonna 1938 erityisesti yhtyeen trumpetisti Billy Butterfieldiä ajatellen, ja yhtye nauhoittikin kappaleen heti nimellä ”I’m Free”. Seuraavana vuonna Johnny Burke pyydettiin kirjoittamaan sävellykseen sanat, ja kappale sai nykyisen nimensä. Orkesterinjohtaja Crosby ehdotti Burkelle, että sanoissa käytettäisiin runollisen kielen sijasta tavallisempaa, keskustelevaa kieltä: ”Mitä uutta? Miten menee? Jotain sellaista.” Burke kirjoitti sanat keskusteluksi sattumalta kadulla kohtaavien entisten rakastavaisten välillä, ottaen kuitenkin mukaan vain toisen osapuolen repliikit.

Australialainen laulaja Catherine O’Brien kirjoitti lauluun uudet sanat vuoden 1996 albumilleen *LA or Busk*. O’Brienin version nimi oli alkuperäisen sävellyksen tavoin ”I’m Free”.

## Lähteet
Ystävän muotokuva

**Ystävän muotokuva** on suomalaisen kirjailija Pentti Holapan vuonna 1998 julkaistu romaani. Kirja kertoo usean vuosikymmenen ajan kestävästä kahden miehen intohimoisesta suhteesta. 

Kirja oli ilmestyessään arvostelumenestys ja Holapalle myönnettiin teoksesta Finlandia-palkinto vuonna 1998. Suomen lisäksi Ystävän muotokuva on käännetty myös saksaksi ja ranskaksi.
 
## Lähteet
Sentica Partners

**Sentica Partners** on suomalainen pääomasijoitusyhtiö, joka keskittyy pieniin ja keskisuuriin kotimaisiin yrityksiin (liikevaihto tyypillisesti 10–100 miljoonaa euroa). Sentica tekee enemmistösijoituksia. Yritys hallinnoi yli 300 miljoonan euron pääomia. Sijoittajina ovat pääasiassa suomalaiset institutionaaliset sijoittajat sekä eurooppalaiset rahastojen rahastot.

Sentica Partnersilla on toimistot Helsingissä ja Kuopiossa.  Yrityksen omistavat sen viisi partneria.

## Historia
Sentica on rakentunut 1980-luvulla perustettujen ensimmäisten alueellisten kehitysrahastojen, Pikespo Investin (Pirkanmaan alueen kehitysrahasto, perustettu 1984) ja Savon Teknian (Pohjois-Savon alueen kehitysrahasto, p. 1988) ympärille.

Vuosina 1996–97 perustettiin Sentio Invest –hallinnointiyhtiö, jonne siirrettiin Pikespo Investin työntekijät. Vuonna 1998 Sentio ja Savon Teknia siirtyivät Suomen itsenäisyyden juhlarahasto Sitran omistukseen. 2000-luvun alussa nämä yksityistettiin ja 2004 ne yhdistyivät Sentica Partnersiksi. Seuraavana vuonna Sentica päätti keskittyä kasvurahoitukseen ja omistusjärjestelyihin, jolloin myös kerättiin yrityksen ensimmäinen buyout-rahasto. Vuonna 2007 perustettiin terveysteknologiatiimi ja kerättiin terveysteknologiarahasto.

Vuonna 2009 Sentica luopui alueellisten rahastojen hallinnoinnista. Tämä liiketoiminta myytiin avainhenkilöiden perustamalle Canelco Capitalille. Sentican buyout- ja terveysteknologiatiimit yhdistettiin samalla ja yritys rajasi toimintansa keskisuuriin ja pieniin buyout-sijoituksiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sentica Partners
Oyo Nyimba

**Oyo Nyimba Kabamba Iguru Rukidi IV** (s. 16. huhtikuuta 1992) on Ugandassa sijaitsevan Tooron kuningaskunnan kuningas. Hän on Länsi-Ugandassa kolmella alueella asuvien miljoonien ihmisten kulttuurillinen johtaja, joka ei ota osaa politiikkaan. Nyimba peri kruunun jo 1995 isänsä kuoltua, mutta saattoi ottaa kruunun vastaan vasta tultuaan täysi-ikäiseksi. Nyimba astui virkaansa 18. huhtikuuta 2010, jolloin hänestä tuli myös maailman nuorin kuningas.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*CNN: African teen king lives dual life
RTÉ lyric fm

**RTÉ lyric fm**  on irlantilaisen Raidió Teilifís Éireannin valtakunnallinen radiokanava, joka lähettää pääasiassa klassista musiikkia. Kanava aloitti toimintansa 1. toukokuuta 1999. Kanavalla on myös samanniminen levymerkki, joka on ainoa klassisen musiikin levymerkki Irlannissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* RTÉ lyric fm:n kotisivut
Eemeli Pehkonen

**Eemeli Pehkonen** () oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli Saksassa ensimmäisen maailmansodan aikana sotilaskoulutuksen saanut jääkäri, joka sai opin yhdessä veljiensä Niilon,  Matin ja Jalmarin kanssa. Pehkonen sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Riianlahdella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana. Vielä jatkosodassa hän osallistui taisteluihin rintamajoukoissa. 

## Perhe ja koulutus
Pehkoson vanhemmat olivat työmies Matti Pehkonen ja Greta Augusta Myllylä. Hän oli yksi neljästä jääkäriksi lähteneestä Pehkosten veljeksestä, joka oli yhtä suuri veljeskaarti jääkäreitä kuin Sihvoilla. Hän kävi ilta- ja käsityökoulun. 

## Jääkärikausi

Pehkonen työskenteli työmiehenä Kalajoella ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 16. kesäkuuta 1916, josta hänet siirrettiin 4. lokakuuta 1916 pataljoonan pioneerikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella.
 
## Suomen sisällissota
Pehkonen astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 12. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, jossa hän haavoittui 28. maaliskuuta 1918 ja joutui hoidettavaksi Jyväskylän sotilassairaalaan.  

## Sisällissodan jälkeinen aika
Pehkonen määrättiin sisällissodan jälkeen 4. syyskuuta 1918 alkaen vääpeliksi Porin jalkaväkirykmentti 2:n 7. komppaniaan. Hän erosi armeijasta 11. helmikuuta 1919. Hän liittyi vuonna 1920 Suojeluskuntajärjestöön ja hänet sijoitettiin komppanianpäälliköksi Kalajoen suojeluskuntaan, jossa hän toimi vuoteen 1923 saakka.  

Siviilityönään hän hoiti rakennusmestarin tehtäviä Keski-Pohjanmaalla vuosina 1919–1926, jonka jälkeen liittyi Rajavartiostoon, jossa hän palveli majoitusmestarina Lapin Rajavartiostossa vuoteen 1928 saakka.Myöhemmin hän työskenteli apulaistyönjohtajana maataloushallituksen jokiperkaustyömailla.

## Talvi- ja jatkosota
Pehkonen osallistui talvisotaan kotirintamatehtävissä Kalajoen suojeluskunnassa ja Jatkosodan puhjettua hänet määrättiin asealiupseeriksi Jalkaväkirykmentti 29:n 3. Konekiväärikomppaniaan (3.KKK/JR 29), jossa hän palveli vuoteen 1942 saakka, jolloin hänet vapautettiin aseellisesta palveluksesta. Hän osallistui jatkosodassa taisteluihin muun muassa Terussa, Kinnasvaaralla, Vilgassa ja Homorovitsissa. Hänet on haudattu Kalajoelle.

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. 
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 . 
* *Sotavuodet Kalajoki*, Kalajoen veteraanijärjestöt 1991.

### Viitteet
Diego Castro

**Diego Castro Jiménez** (s. 2. heinäkuuta 1982 Pontevedra, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitalinkki.

## Ura
Castro aloitti uransa paikallisseura Pontevedrasta, joka pelasi Segunda División B:ssä. Vuonna 2003 hän siirtyi Málagaan, mutta pelasi pääosin seuraavat kolme kautta seuran reservijoukkueessa. Joulukuussa 2005 hän pelasi kaksi satunnaista ottelua Osasunaa ja Real Madridia vastaan.

Málagan pudottua maan pääsarjasta Primera Divisiónista hän siirtyi Sporting Gijóniin, jossa hän nousi joukkueen avauskokoonpanoon jo alkuaikoinaan. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan joukkueessa 38 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia.

## Aiheesta muualla
* Tilastot BDFutbol-sivustolla
Speechless (Michael Jacksonin kappale)

**Speechless** on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin promootiosingle vuoden 2001 albumilta Invincible. Kappale julkaistiin promootiotarkoitukseen singlenä kappaleen ”You Rock My World” remix-version kanssa kesäkuussa 2001. Jackson kirjoitti ja tuotti kappaleen itse. Hän on kertonut kirjoittaneensa kappaleen Saksassa lasten kanssa käydyn vesi-ilmapallosodan jälkeen 45 minuutissa. Kappale on Jacksonin mukaan yksi hänen suosikkikappaleistaan albumilta.

## Kappaleet
* **Albumiraita**
# ”Speechless” – 3:18

* **Promootiosingle**
# ”Speechless” – 3:18
# ”You Rock My World” (remix-versio, mukana Jay Z) – 3:28

## Lähteet
Tunisian alle 20-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue

**Tunisian alle 20-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue** on Tunisian jalkapalloliiton hallinnoima joukkue, joka edustaa Tunisiaa kansainvälisissä jalkapallon alle 20-vuotiaiden maajoukkuekilpailuissa. Tunisia selvisi ensimmäisen kerran alle 20-vuotiaiden MM-kisoihin vuonna 1977. Tunisian paras saavutus on vuoden 2012 alle 20-vuotiaiden Arabian mestaruus.

## Arvokisat
### Maailmanmestaruuskilpailut
*1977 - Ensimmäinen kierros
*1979–1983 - *Ei selviytynyt karsinnoista*
*1985 - Ensimmäinen kierros
*1987–1989 - *Ei selviytynyt karsinnoista*
*1991–2019 - *Ei osallistunut*
*2021 - *Peruutettu johtuen [[Koronaviruspandemia 2019–]]*
*2023 - *Ensimmäinen kierros*

### Afrikan mestaruuskilpailut

### Arabian mestaruuskilpailut
*2011 - *Ei osallistunut*
*2012 - **Mestaruus**
*2020 - *Toinen*
*2021 - *Neljäs*
*2022 - *Viides*

## Aiheesta muualla
* Tunisian alle 20-vuotiaiden maajoukkue Goalzz sivustolla 

## Lähteet
Mirage (Klaus Schulzen albumi)

**Mirage** on Klaus Schulzen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1977. Sisällöltään se on hidastempoista, ambient-vaikutteista elektronista musiikkia, jonka tunnelma on monin paikoin selvästi melankolinen. Albumin alkuperäisestä julkaisusta vastasivat saksalainen Brain ja brittiläinen Island Records. 

Albumi on omistettu Hans Dieter Schulzelle, muusikon veljelle, joka kuoli sairauteen levyn teon aikoihin. Albumista 2000-luvulla tehdyn uudelleenjulkaisun kansilehtisessä Klaus Schulze sanoo, että veljen kohtalo luultavasti heijastuu *Miragen* musiikissa. Toisaalta albumin oli ilmeisesti muutenkin tarkoitus olla omalla tavallaan vakava ja "kylmä", koska se on Schulzen mukaan konseptialbumi, jonka perusideana oli luoda eräänlainen "elektroninen talvimaisema". Samaisessa kansilehtisessä hän kertoo myöhemmin huomanneensa, että *Miragen* heijastamia teemoja ovat "myös jääkausi, talvi, stagnaatio ja kuolema".

Revisited Records -levymerkki julkaisi *Miragen* uudelleen vuonna 2005. Tuolloin mukaan lisättiin bonusraidaksi Schulzen vuonna 1976 tekemä soundtrack-kappale. Lisäksi albumin ensimmäisestä kappaleesta "Velvet Voyage" on uudelleenjulkaisulla hieman alkuperäisestä poikkeava versio. 

Alkuperäisen albumin kesto on noin 58 minuuttia, uudelleenjulkaisun 77:10.

## Kappaleet

# 
# 
#  &nbsp;(uudelleenjulkaisun bonusraita)

## Kokoonpano

* Klaus Schulze &ndash; kaikki instrumentit (myös alkuperäisen albumin tuottaja)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mirage Klaus Schulzen sivuilla 
*
Erkki Partanen (jääkäri)

**Erkki Arvo Ilmari Partanen** () oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Hän sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana.

## Perhe ja koulutus
Partasen vanhemmat olivat maanviljelijä Henrik Partanen ja Edla Amanda Karjelin. Hän kävi seitsemän luokkaa Sortavalan reaalilyseota. 
 
## Jääkärikausi

Partanen työskenteli maanviljelysharjoittelijana kotitilallaan Helylässä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 28. joulukuuta 1915, josta hänet komennettiin keväällä vuonna 1916 värväystehtäviin Suomeen. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella. Suomesta palattuaan Partanen suoritti vuonna 1917 Polangenissa järjestetyn erikoiskurssin (pommarikurssi).

## Suomen sisällissota
Hän astui Suomen armeijan palvelukseen vänrikiksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 21. huhtikuuta 1918 alkaen adjutantiksi rykmentin 5. jääkäripataljoonaan. Partanen osallistui sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurissa, jossa hän kaatui suorittaessaan yöllä 27. – 28. huhtikuuta 1918 Kelkkalan pohjoispuolella olevien vihollisvarustusten tiedustelua. Hänen ruumistaan ei koskaan löydetty ja hänet siunattiin kentälle jääneenä.  

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, *Suomen jääkärien elämäkerrasto*, WSOY Porvoo 1938. 
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, *Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975*, Vaasa 1975 . 

### Viitteet
Mario Bermejo

**Mario Bermejo Castanedo** (s. 7. lokakuuta 1978 Santander, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edusti vuonna 2014 päättyneellä pelaajaurallaan useita seuroja, viimeksi Espanjan Primera Divisiónin Celta Vigoa. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.

## Ura
Pelaajauransa alkuvaiheilla Bermejo pelasi kaksi ottelua maan pääsarjassa Primera Divisiónissa, toisen kotikaupunkinsa Racing Santanderissa ja toisen Athletic Bilbaossa. Hän pelasi neljässä eri joukkueessa lainalla Cultural Leonesassa, Eibarissa, Gimnásticassa ja L'Hospitaletissa ennen kuin siirtyi vuonna 2002 Recreativo Huelvaan.

Recreativo tippui maan pääsarjasta kauden 2002–2003 jälkeen ja Bermejolla oli läpi kauden maalinteko-ongelmia. Kaudeksi 2004–2005 hän siirtyi Segunda Divisiónissa pelanneeseen Racing Ferroliin, jossa hän oli joukkueensa paras maalintekijä 25 osumallaan. Hän teki ottelussa Almeríaa vastaan neljä maalia, kun Racing Ferrol otti selvänumeroisen 6–1-voiton andalusialaisista.

Seuraavat kaksi kautta 2005–2006 ja 2006–2007 Bermejo pelasi Segunda Divisiónissa pelanneissa Albacetessä ja Almeríassa. Jälkimmäisessä hän oli mukana, kun joukkue nousi ensi kertaa historiassaan maan pääsarjaan. Hän teki kauden aikana viisi maalia.

Poli Ejidossa pelaamansa lainakauden 2007–2008 päätteeksi Bermejo vapautettiin sopimuksestaan, jonka jälkeen hän liittyi Xereziin kaudeksi 2008–2009. Ensimmäinen kausi sujui joukkueessa hyvissä merkeissä ja hän päätti kauden joukkueen kolmanneksi parhaana maalintekijänä 12 osumallaan. Xerez nousi kauden jälkeen myös ensimmäistä kertaa maan pääsarjaan. Bermejo teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Xerezin visiitti pääsarjassa kesti vain kauden verran, kun se putosi kaudeksi 2010–2011 jälleen Segunda Divisióniin. Bermejo teki 12 maalia kaudella 2009–2010 ja kahdeksan maalia kaudella 2010–2011. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Celta Vigoon, jossa teki ensimmäisenä kautenaan kahdeksan maalia. Kauden päätteeksi Celta Vigo nousi maan pääsarjaan.

## Lähteet
* Tilastot BDFutbol-sivustolla
Egyptiläinen silta

**Egyptiläinen silta** () on Fontankan ylittävä silta Pietarin keskustassa Venäjällä. Sen kautta kulkee Lomonosovin prospekti.

Paikalle vuosina 1825–1826 rakennetun yksijänteisen ketjujen kannattaman riippusillan suunnittelivat Vasili Hristianovitš ja Vasili Tretter. ”Egyptiläiseen tyyliin” koristeltua siltaa reunusti neljä valurautaista sfinksiä. Silta romahti tammikuussa 1905 sotilasosaston ollessa ylittämässä sitä.

Nykyinen, alkuperäisten sfinksien koristama terässilta on rakennettu vuosina 1954–1956. Sen pituus on 46,8 metriä ja leveys 27 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Egyptiläinen silta Pietari-tietosanakirjassa
Bill Richmond

**Bill Richmond** (5. elokuuta 1763 Cuckhold, Staten Island, New York – 29. joulukuuta 1829 Lontoo) oli yhdysvaltalainen entinen orja ja eräs menestyneimmistä nyrkkeilijöistä ajalta, jolloin ottelut käytiin paljain nyrkein.

Richmond pääsi nuorella iällä jaarli Percyn, joka toimi kenraalina Yhdysvaltain itsenäisyyssodassa, suojelukseen. Percy järjesti hänelle New Yorkissa useita otteluita brittisotilaista vastaan. Vuonna 1777 Percy vei 14-vuotiaan Richmondin Englantiin, missä hänen uransa nousi kukoistukseen. Merkittävimmät voittonsa hän saavutti George Moorea, Paddy Greeniä ja Frank Mayersia vastaan.

Richmond jatkoi uraansa myös 1800-luvun puolella. Vuonna 1803 hän kärsi kolmannen erän tyrmäystappion George Maddoxille. 8. lokakuuta 1805 hän otteli maailmanmestaruudesta brittiläistä Tom Cribbiä vastaan. Nimellä *Black Terror* tunnettu Richmond oli jo 42 vuoden ikäinen ja kymmenen kiloa kevyempi kuin 18 vuotta nuorempi vastustajansa. Ottelu kesti kaikkiaan 90 minuuttia ja päättyi Cribbin voittoon, joka seuraavassa ottelussaan kukisti haastaja Jem Belcherin 35 minuutissa.

Oteltuaan vielä harvakseltaan, Richmond lopetti uransa 55-vuotiaana vuonna 1818 päästyään rikkaisiin naimisiin. Viimeisessä ottelussaan hän voitti Jack Carterin tyrmäyksellä kolmannessa erässä.

Sittemmin Richmond ystävystyi Thomas Molineaux'n, joka niin ikään oli entinen orja Yhdysvalloista, kanssa. Richmond toimi Molineaux'n valmentajana tämän ottelussa Cribbiä vastaan. Myöhemmin hän perusti oman nyrkkeilysalin Lontooseen, missä vietti loppuelämänsä. Richmond kuoli 66-vuotiaana joulukuussa 1829.

## Lähteet
* International Boxing Hall of Fame: Bill Richmond
* http://www.spartacus-educational.com/SLArichmond.htm
Kovža

**Kovža** () on Volgan vesistöön kuuluva joki Vologdan alueen luoteisosassa Venäjällä. Sen pituus on 86 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 5&nbsp;000 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Kovžskojejärvestä ja laskee Valkeajärveen. Sen kautta kulkee Volgan–Itämeren vesitie. Kovžan varrella sijaitsee Annenski Mostin kuntakeskus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kovža Venäjän vesistörekisterissä
Vytegra (joki)

**Vytegra** () on Nevan vesistöön kuuluva joki Vologdan alueen luoteisosassa Venäjällä. Se saa alkunsa Matkozero-järvestä ja laskee Ääniseen. Joen pituus on 64 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 1&nbsp;670 neliökilometriä.

Vytegran kautta kulkee Volgan–Itämeren vesitie. Sen varrella sijaitsee Vytegran kaupunki.

## Lähteet
Savisirkkunen

**Savisirkkunen** (*Haplospiza rustica*) on Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava tangaroihin kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Kooltaan savisirkkunen on noin 13&nbsp;cm. Koiras on väritykseltään harmaa. Selkä on hieman vatsaa tummempi. Siivet ovat mustat ja harmaareunaiset. Naarassavisirkkunen on selästään oliivinruskea. Rinnassa on ruskehtavia raitoja. Nokka on kartionmuotoinen ja teräväkärkinen. Valkokylkipuhkoja (*Diglossa albilatera*) ja andiensirkku (*Phrygilus unicolor*) muistuttavat ulkonäöltään savisirkkusta. Valkokylkipuhkoja eroaa valkoisten siivenalusten ja andiensirkku on kookkaampi ja vaaleampi.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Keski-Amerikassa savisirkkusta tavataan Meksikosta Panamaan ulottuvalla alueella. Etelä-Amerikassa linnun elinalueet sijaitsevat laikuttaisesti Venezuelasta Boliviaan. Lajin elinympäristöä ovat kosteiden metsien pohjakerrokset ja metsien reunamaat ja pensaikkoiset aukeat. Savisirkkusen elinympäristöt sijaitsevat yleensä 1&nbsp;500&ndash;2&nbsp;500 metrin korkeudella merenpinnasta. 

Savisirkkuset liikkuvat yleensä pareittain tai pieninä ryhminä ja voi olla muiden lintulajien mukana sekaparvissa. Ravintonsa laji etsii maasta tai puiden lehvästön alaosista.

## Lähteet
Mary Hannikainen

**Mary Helena (Helene) Hannikainen** (o.s. *Spennert*, 12. tammikuuta 1901 Helsinki – 7. helmikuuta 1974 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen laulaja ja näyttelijä, joka esiintyi operettirooleissa ja subrettiosissa. Hänen äänialansa oli sopraano. Hän opiskeli laulua Suomessa opettajinaan Alma Fohström, Maikki Järnefelt, Heikki Klemetti ja Hanna Granfelt. Ulkomailta hän haki oppia Berliinistä 1921–1924, Pariisista 1924–1926, Budapestista ja Tukholmasta. Berliinissä häntä opettivat Julie Trebicz ja rouva Demerow, Pariisissa Delaqarriere ja W. Bernardi sekä Tukholmassa Britta von Vegesack ja Aslaug Due-Møller.

Laulu-uransa aikana Hannikainen oli kiinnitettynä Berliinissä Deutsches Theateriin 1921–1923 ja Grosses Schauspielhausiin, Helsingissä Ruotsalaiseen teatteriin 1924–1928, Kansallisteatteriin 1928–1932 ja 1934–1941 ja Suomalaiseen oopperaan 1932–1934 sekä Tukholmassa Oscarsteaterniin 1952–1953. Tukholmassa hän esiintyi usein muutenkin vuosina 1932–1957 ja vieraili primadonnaosissa Göteborgissa, Malmössä ja Tallinnassa. Konserttien solistina hän esiintyi 1940-luvulla Helsingissä, Tukholmassa, Oslossa, Berliinissä, Pariisissa, Zürichissä ja Lontoossa. Hannikainen lauloi pääroolin Franz Lehárin *[[Iloinen leski|Iloisessa leskessä]]* yli 400 kertaa ja Ralph Benatzkyn *Valkoisessa hevosessa* noin 300 kertaa. Muita operettien päärooleja hän esitti Emmerich Kálmánin *[[Sirkusprinsessa]]ssa,* Kálmánin *[[Mustalaisruhtinatar|Mustalaisruhtinattaressa]]* ja Paul Abrahamin *[[Havaijin kukka|Havaijin kukassa]]*. Hänen oopperaosiaan olivat muun muassa Giuseppe Verdin *[[La Traviata]]n* Violetta, Charles Gounod'n ''Faustin'' Margareta, Johann Christoph Pepuschin *[[Kerjäläisooppera]]n* Polly ja Leevi Madetojan ''Pohjalaisten'' Liisa.

Mary Hannikainen oli naimisissa vuodesta 1927 viulisti Arvo Hannikaisen kanssa tämän kuolemaan, vuoteen 1942 asti, ja vuodesta 1952 johtaja Axel Wilhelm Kallenbergin kanssa. Hannikainen asui Tukholmassa vuodesta 1952 lähtien.

## Lähteet
Egon Petri

**Egon Petri** (23. maaliskuuta 1881 Hannover, Saksa – 27. toukokuuta 1962 Berkeley, Yhdysvallat) oli alankomaalaista syntyperää oleva saksalainen pianisti ja opettaja, joka oli elämänsä loppuvuosikymmenet Yhdysvaltain kansalainen. Hän aloitti viuluopinnot viisivuotiaana. Häntä opetti aluksi oma isä, joka silloin oli Leipzigin Gewandhaus-orkesterin konserttimestari. Perhe muutti 1889 Berliiniin, jossa Petri opiskeli pianonsoittoa opettajanaan Teresa Carreno. Sen ohella hän harjoitteli urkujen ja käyrätorven soittoa sekä teini-iässä säveltämistä ja musiikinteoriaa Hermann Kretschmarin ja Felix Draeseken johdolla. Pianosta tuli Petrin pääinstrumentti Weimarissa Ferruccio Busonin mestariluokalla vuodesta 1901 lähtien. Busonin vaikutus Petrin pianonsoittoon oli merkittävä ja Petri korjaili Busonin oopperoiden ja pianokappaleiden käsikirjoituksia. He toimittivat yhdessä myös Johann Sebastian Bachin kosketinsoitinteoksia.

Petrin ensiesiintyminen Alankomaissa oli 1902, mutta pianistinuraa hän ei siellä kyennyt luomaan. Vuonna 1905 hänestä tuli Royal Manchester College of Musicin professori vuoteen 1911 saakka, jolloin hän palasi Berliiniin Busonin apulaiseksi. Vuodet 1921–1925 hän opetti Berliinin musiikkikorkeakoulussa ja hän konsertoi ahkerasti tehden muun muassa 1923 Venäjän-kiertueen. Vuonna 1925 Petri muutti Puolan Zakopaneen, josta teki konserttimatkoja toiseen maailmansotaan saakka. Ensikonsertti Yhdysvalloissa oli 1932 ja tähän maahan hän lopulta asettuikin. Opetustyötä hän jatkoi 1940–1946 toimien Cornellin yliopiston vierailevana professorina. Sairastuttuaan hän muutti länsirannikolle Kaliforniaan, jossa opetti Mills Collegessa 1947–1957 ja San Franciscon konservatoriossa. Egon Petri esiintyi useita kertoja myös Suomessa.

## Oppilaita
* Franz Josef Hirt
* Grant Johannesen
* Gunnar Johansen
* Ernst Lévy
* John Ogdon
* Carl Szreter
* Vittya Vronsky
* Earl Wild
* Jan Hoffman

## Lähteet
Volgan–Itämeren vesitie

**Volgan–Itämeren vesitie** () on Volgan ja Itämeren yhdistävä vesireitti ja kanavajärjestelmä Venäjällä. Se johtaa Volgalta Rybinskin tekojärven, Šeksnajoen, Valkeajärven, Kovža- ja Vytegrajokien kautta Äänisjärvelle sekä Syvärijoen, Laatokan ja Nevajoen kautta Suomenlahdelle. Reitin pituus on noin 1&nbsp;100 kilometriä. Ääniseltä on yhteys Vienanmeren–Itämeren kanavan kautta Vienanmerelle.

Aikaisemmin *Marian kanavajärjestelmänä* () tunnettu keinotekoinen vesireitti valmistui vuonna 1810. Vuonna 1828 avattu Vienanjoen kanava yhdisti sen Suhona- ja Vienanjokien kautta Vienanmereen. Valkeajärven, Äänisen ja Laatokan eteläpuolitse kaivettiin tasapohjaisten alusten liikennöintiä helpottaneet kanavat, kuten Laatokan kanava.

Aikansa teknisenä saavutuksena huomattava ja taloudellisesti merkittävä Marian kanavajärjestelmä osoittautui vanhentuneeksi 1900-luvun alussa, joten sitä alettiin suunnitella korvattavaksi uudella. Järjestelmän rakennustyöt kestivät 1960-1964 ja sen nimenä oli *[[Vladimir Lenin|V. I. Lenin]]in Volgan–Itämeren vesitie* aina Neuvostoliiton loppuun saakka.

Volgan–Itämeren vesitie käsittää viisi sulkujärjestelmää, joista neljä sijaitsee vedenjakajan pohjoispuolella ja yksi Šeksnalla. Sitä pitkin voivat kulkea 5&nbsp;000 tonnin alukset. Vesireittiä käytetään tavaraliikenteessä sekä Pietarista Volgalle suuntautuvassa risteilymatkailussa. Matka Tšerepovetsista Pietariin kestää 2,5–3 vuorokautta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* GBU ”Volgo-Balt”
Ako

**Ako** (latinaksi *Acco*) oli liiviläinen päällikkö joka taisteli Baltian ristiretkien aikana Saksalaista ritarikuntaa vastaan. Hän hallitsi alueita Livones Veinalensesin muinaismaakunnasta.

Saksalaisten saavuttua Liivinmaalle Ako kuului niihin liiviläisten johtajiin jotka kääntyivät vuonna 1203 Polotskin ruhtinaskunnan puoleen avun saamiseksi saksalaisten karkottamiseksi. Apua odotettiin myös liettualaisilta, jotka olivat olleet jo pitkään sodassa saksalaisia vastaan. Liiviläiset saivat suostumuksen avunpyyntöönsä Polotskin ruhtinas Vladimirilta. Vuonna 1206 pakanalliset liiviläiset päättivät hyökätä Riian lähistöllä olleeseen Holmen linnaan. Linna vallattiin, mutta Riikaan kohdistettu seuraava hyökkäys epäonnistui. Liiviläisten kristinuskoon kääntynyt Toreidassa hallinnut Kauppo ryhtyi sotimaan pakanallisia heimotovereitaan vastaan. Kristityt liiviläiset ja saksalaiset tekivät 150 miehen voimin hyökkäyksen Holmen linnalle ja kukistivat sen surmaten myös Akon.

## Lähteet
* Vilho Niitemaa ja Kalervo Hovi, *Baltian historia*, Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1959, 
* Henrik, Lättiläinen: *Henrikin Liivinmaan kronikka. (Heinrici chronicon Livoniae.)* Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2003. .
Pohjois-Kyproksen presidentinvaali 2010

**Pohjois-Kyproksen presidentinvaali 2010** järjestettiin 18. huhtikuuta 2010. Derviş Eroğlu sai jo ensimmäisellä kierroksella yli 50 prosenttia äänistä, ja hänet valittiin Pohjois-Kyproksen presidentiksi. Toiseksi eniten ääniä annettiin istuneelle presidentille Mehmet Ali Talatille.

Vaalissa oli yhteensä seitsemän ehdokasta. Kansallisen yhtenäisyyspuolueen Derviş Eroğlu sai lopulta 50,38 prosenttia kaikista äänistä, kun toiseksi eniten ääniä kerännyt Mehmet Ali Talat jäi 42,85 prosenttiin.

Oikeistolainen Eroğlu on kannattanut Pohjois-Kyproksen itsenäisyyttä, kun entinen presidentti Talat oli aloittamassa saaren yhdistämisneuvotteluita edellisenä vuonna. Vaalituloksen jälkeen epäiltiin, että Eroğlu asettaa yhdistymiselle ankarammat ehdot. Hän ehti kuitenkin voittonsa jälkeen sanoa, että hän jatkaa yhdistymisneuvotteluita. Turkin pääministeri Recep Tayyip Erdoğan ilmoitti tuloksen ratkaisun jälkeen, että hän haluaa saaren tärkeiden yhdistämisneuvottelujen tulevan päätökseen vuoden 2010 loppuun mennessä. Kyproksen tilanne on yksi este Turkin mahdollisella EU-jäsenyydellä. Kyproksen tasavalta on EU:n jäsen, mutta Turkki ei ole tunnustanut valtiota.

## Tulokset

## Lähteet
Gösta Sundman

**Gustaf Röttger (Gösta) Sundman** (sukunimi alk. *Boldt*; 9. syyskuuta 1854 Helsinki – 10. toukokuuta 1914 Helsinki) oli suomalainen konsuli, kirjailija ja taiteilija, joka piirsi ja julkaisi useita luonnontieteellisiä kuvateoksia.

Sundmanin vanhemmat olivat kauppakoulunjohtaja Röttger Johan Simon Boldt ja Aurora Gustava Zetterman. Helsinkiläinen kauppaneuvos ja laivanvarustaja Carl Wilhelm Ignatius Sundman otti hänet ottopojakseen. Gösta Sundman kävi kuusi luokkaa lyseota vuoteen 1873 saakka. Hän perusti Helsinkiin oman litograafisen laitoksen. Myöhemmin Sundman peri ottoisältään Etelärannassa sijainneen Sundmanin talon, jonka myynnistä saaduilla rahoilla hän kustansi kirjojensa julkaisua. Sundman toimi Italian konsulina 1891–1914.

Sundman julkaisi 1883–1893 kahtenatoista vihkona ilmestyneen *Finlands fiskar* -kuvateoksen, johon tekstit kirjoittivat professori O. M. Reuter ja Luonnontieteellisen museon amanuenssi A. J. Mela. Hän julkaisi myös Suomen lintujen munia esitelleen *Finska fågelägg : Suomen lintuin munia* kuvateoksen 1880-luvulla.

Sundmanin keräämät kulttuurihistorialliset kokoelmat muodostivat pohjan Helsingin kaupunginmuseon kokoelmille.

Gösta Sundman oli naimisissa vuodesta 1899 Agnes Aina Hornborgin kanssa.

## Teoksia
* *Finska fågelägg : Suomen lintuin munia*, tecknade af / kuvannut Gösta Sundman ; med text af / tekstillä varustanut J. A. Palmén.   Helsingfors 1881–1883
* *Finlands fiskar målade efter naturen : The fishes of Finland, drawn and coloured from life*, Häft. 1-12 ; text af O. M. Reuter och A. J. Mela.   Edlund, Helsingfors 1883–1893 (ilmestyi suomeksi nimellä *Suomen kalat : kuvatut luonnosta*, Edlund, Helsinki 1893)
* *Finnische Vogeleier : Eggs of Finnish birds*, abgebildet von / drawn and coloured by Gösta Sundman ; mit text von / with text by J. A. Palmén.    Helsingfors 1886
* *Finlands rof-fåglar*.   Edlund, Helsingfors 1894
* *Flydda dagar* : teckningar.    Söderström, Helsingfors 1894
* *Karin Eksten med flere konturteckningar*.     Söderström, Helsingfors 1896
* *Onkel Carls testamente* : berättelse.   Helsingfors 1903
* *Uncle Charles' Will : tale : an extract from Charles Eliassons' Memoirs*.    Helsingfors 1903

## Lähteet
* 
* Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961
* Kertomuksia Helsingin kortteleista osa 62: Valas : Sundmanin suku on asunut Helsingissä yli 250 vuotta, Helsingin Sanomat 19.4.2006 

## Aiheesta muualla
* Doria : Kansalliskirjasto : Pelasta kirja : Sundmanin kuvateos ''Finlands fiskar målade efter naturen = The fishes of Finland, drawn and coloured from life''.
* Doria : Kansalliskirjasto : Pelasta kirja : Sundmanin kuvateos ''Finska fågelägg : Eggs of Finnish birds''.
Silvia Ziche

**Silvia Ziche** (s. 5. heinäkuuta 1967 Thiene) on italialainen sarjakuvapiirtäjä ja -käsikirjoittaja.

Ziche on yksi harvoista Aku Ankka -sarjakuvia piirtävistä naisista. Hän pitää tärkeänä opettajanaan Carl Barksia mutta arvostaa myös Giorgio Cavazzanoa, Romano Scarpaa ja Giovan Battista Carpia. Ziche on sanonut, että hänellä menee noin 30-sivuisen tarinan tekemiseen alusta loppuun noin kuukausi ja noin 200-sivuisen tarinan kanssa jopa kahdeksan kuukautta.

Ziche on työskennellyt ennen Disney-uraansa myös muille lehdille, kuten *Linus*, *Comix*, *Smemoranda* ja *Cuore*. 1990-luvun alussa Ziche pääsi Carpin johtamaan Disneyn omaan Accademia Disney -piirtäjäkouluun. Ensimmäinen julkaistu tarina oli Carlo Panaron käsikirjoittama tarina ”Pallohullu”. Nykyään Ziche myös käsikirjoittaa tarinansa itse, koska Cavazzano oli tähän häntä kehottanut.

## Aiheesta muualla
* Silvia Zichen kotisivut

## Lähteet
Derviş Eroğlu

**Derviş Eroğlu** (s. 1938 Famagusta, Kypros) on kyproslainen poliitikko, joka valittiin huhtikuussa 2010 turkkilaisen Pohjois-Kyproksen presidentiksi. Hän on aiemmin toiminut myös Pohjois-Kyproksen pääministerinä.

Eroğlu syntyi Famagustassa vuonna 1938. Hän opiskeli Istanbulin yliopistossa lääketiedettä 1960-luvulla. Eroğlu palasi valmistumisensa jälkeen Kyprokselle 1963 ja teki lääkärin töitä viiden vuoden ajan, kunnes muutti Ankaraan erikoistuakseen urologiaan.

Eroğlu aloitti poliittisen uransa, kun saari jakautui kahteen osaan vuonna 1974. Kaksi vuotta myöhemmin hänet valittiin Pohjois-Kyproksen parlamenttiin Kansallisen yhtenäisyyspuolueen listoilta. Eroğlusta tuli puolueen johtaja 1983. Samana vuonna Rauf Denktaş julisti Pohjois-Kyproksen turkkilainen tasavallan itsenäiseksi. Tämän jälkeen Eroğlu on toiminut maan pääministerinä muutamia kertoja.

Vuonna 2010 Eroğlu valittiin Pohjois-Kyproksen uudeksi presidentiksi, kun hän sai yli puolet äänistä presidentinvaalin ensimmäisellä kierroksella. Eroğlu voitti istuvan presidentin Mehmet Ali Talatin prosentein 50,3–42,8. Eroğlu on tunnettu viileästä suhtautumisestaan Kyproksen yhdistymiseen. Hän kuitenkin lupasi vaalivoittonsa jälkeen jatkavan Ali Talatin aloittamia yhdistymisneuvotteluja.

Vuoden 2015 presidentinvaaleissa Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan presidentiksi valittiin Mustafa Akinci, joka voitti vaalien toisella kierroksella selvästi istuvan presidentin Eroglun.

## Lähteet
Emmy Streng

**Emmy Sofia Streng** (16. heinäkuuta 1862 Turku – 1. marraskuuta 1913 Vaasa) oli ruotsiksi kirjoittanut suomalainen runoilija.

Strengin vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Anders Otto Wilhelm Streng ja  Ida Mathilda Charlotta Wilhelmina Tavaststjerna. 

## Teoksia
* *Orgeltoner* : dikter.   Författare, Åbo 1910

## Lähteet
* 
* Anneli Kotisaari : Margaretha Petterintytär Arctophilaciuksen jälkeläisten sukuselvitys, taulu 227 

### Viitteet
Corrado Mastantuono

**Corrado Mastantuono** (s. 20. joulukuuta 1962 Rooma) on italialainen sarjakuvapiirtäjä.

Mastantuono opiskeli piirrosanimaattoriksi ja työskenteli animaatio-alalla vuoteen 1989 asti, kunnes aloitti työskentelyn italialaisen *L’Eternauta* -lehden parissa. Myöhemmin hän aloitti yhteistyön Walt Disney Productionin Italian konttorissa. Ensimmäinen ''Topolino''-lehdessä julkaistu tarina oli Aku Ankka -tarina "Zio Paperone e l'unica giovialità". Lisäksi Mastantuono on luonut oman hahmon Palle Pulpun vuonna 1997 tarinassa *Osaamiskone*.

Mastantuono on tehnyt yhteistyötä Sergio Bonelli Editoren kanssa, joka on Italian sarjakuvien pääjulkaisija, jonka julkaisuista hän laati *Nick Raideria* ja *Magico Ventoa* (suom. *Ukkostuuli*). Molemmat sarjat ovat jo päättyneet Italiassa. Vuonna 2004 Mastantuono julkaisi fantasian *[[Elias le maudit]]* Les Humanoïdes Associésille. Lisäksi hän on piirtänyt useita tarinoita ''Tex Willer'' -maailmaan.

Suomessa Mastantuonon Aku Ankka -tarinoita julkaistaan muun muassa ''Aku Ankan taskukirjassa'' ja Mastantuonon piirtämiä kansia on sama julkaisu myös sisältänyt. Hän on myös voittanut monia palkintoja töistään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Corrado Mastantuono INDUCKSissa
* Corrado Mastantuonon kotisivut
Pesäpallon Ykkössarja 1985

Pesäpallon Ykkössarjan kausi oli viides ykkössarjakausi pesäpallossa. Voittajaksi selvisi Siilinjärven Ponnistus. Ensimmäistä kertaa kaikki joukkueet pelasivat yhdessä lohkossa aiemman kahden sijaan.

## Ykkössarja

Siilinjärvi, Riihimäki ja Hamina nousivat SM-sarjaan. Suomensarjaan putosivat Puna-Mustat, Ulvila ja Ikaalinen. Tilalle nousivat Suomensarjan lohkovoittajat: Järvenpään Palo, Oulun Lippo ja Koskenkorvan Urheilijat.

## Lähteet

* http://mrasilainen.com/sarjat/ottelut/M_1-sarja_1981-2008.xls
Z-Ro

**Z-Ro** (oikealta nimeltään **Joseph Wayne McVey**, s. 19. tammikuuta 1977) on yhdysvaltalainen rap-artisti ja tuottaja. Z-Ron levyjä on myyty Yhdysvalloissa noin miljoona. New York Times on nimennyt Z-Ron yhdeksi Yhdysvaltojen aliarvostetuimmaksi rap-artiksi. Vuoden 2006 kesäkuussa Z-Ro joutui vankilaan huumeiden hallussapidon vuoksi, mutta vapautui jo saman vuoden syyskuussa. Nuorempana Z-Ro kuului Hoover Crip -jengiin. Houstonilainen rap-artisti Trae on Z-Ron serkku.

Z-Ro on yksi Screwed Up Clickin ja Guerilla Maabin alkuperäisistä jäsenistä. Screwed Up Click -ryhmän jäsenet olivat kotoisin Etelä-Houstonista. Z-Rolla ja Traella on myös A.B.N. (*Assholes by Nature*) -niminen hip hop -yhtye.

## Diskografia

### Studioalbumit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Eero Ojanen (säveltäjä)

**Eero Kaarle Ojanen** (s. 3. tammikuuta 1943 Helsinki) on suomalainen säveltäjä, kapellimestari ja jazzpianisti.

Ojanen opiskeli 1960-luvulla Pentti Koskimiehen johdolla. Hän toimi jo tuolloin muun muassa Pekka Pöyryn yhtyeissä sekä Otto Donner Treatment -kokoonpanossa. Hän sai vuonna 1969 Suomen jazzliiton Yrjö-palkinnon.

Ojanen on kirjoittanut myös teatterimusiikkia ja baletteja (mm. *Seitsemän veljestä*) sekä vasemmistolaisia poliittisia lauluja. Hän oli Kom-teatterin kapellimestari vuosina 1973–1982. Vuonna 1974 Ojanen sävelsi Pori Jazzin tilauksesta kiitetyn kantaatin *Väinämöisen soitto*. 1980-luvulla hän laajensi sävellystyötään baletin ja television suuntaan, mutta on sittemmin ryhtynyt jälleen esiintymään enemmän jazzpianistina. Ojanen on perustanut Teppo Hauta-ahon ja Seppo Paakkunaisen kanssa yhtyeen Trio Nueva Finlandia. Vuonna 2003 hän sai Jussi-palkinnon musiikistaan elokuvaan *[[Haaveiden kehä]]*.

## Lähteet
Danzig II: Lucifuge

**Danzig II: Lucifuge** on Danzigin toinen studioalbumi ja se julkaistiin vuonna 1990. Levyn kaikki kappaleet ovat yhtyeen johtohahmon/laulajan Glenn Danzigin käsialaa. Albumin tuotti Rick Rubin ja se julkaistiin Def American -levy-yhtiön nimissä. Kappaleista "Her Black Wings", "Killer Wolf", "I'm the One" ja "Devil's Plaything" julkaistiin musiikkivideot.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Glenn Danzig.
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Jäsenet
* Glenn Danzig – laulu
* Eerie Von – bassokitara
* John Christ – kitara
* Chuck Biscuits – rummut

## Aiheesta muualla
* 
*
Nawroz

**Nawroz** (myös **newroz** ja **nowruz**; , , *”uusi päivä”*, kirjaimellisesti *”uusi valo”*) on kurdilainen, iranilainen ja afganistanilainen uudenvuodenjuhla. Nawrozia kutsutaan myös persialaiseksi uudeksi vuodeksi. Juhlaa vietetään kevätpäiväntasauksen mukaan 19.–21. maaliskuuta. Unesco lisäsi nawrozin aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon vuonna 2009.

Nowruz on Iranin ja Afganistanin aurinkovuoden ensimmäinen päivä, joka on yhtä suuri kuin 1. huhtikuuta, Iranin ja Afganistanin uuden vuoden alun juhla ja yksi vanhimmista muinaisesta Iranista ja Afganistanista jäljellä olevista juhlista.  Nowruzin alkuperä on muinaisessa Iranissa ja Afganistanissa, ja sitä juhlitaan laajoilla alueilla Aasiassa ja muualla maailmassa.  Nowruzin juhla-aika on kevätpäiväntasaus ja kevätkauden alussa. Nowruz on persialainen uudenvuodenjuhla. Kurdit ovat viettäneet nawroz-juhlaa jo yli 2&nbsp;700 vuotta, ja se on ainoa juhla, joka yhdistää kaikkia kansoja. Kurdit ovat ainoita kansoja, jotka pitävät nawrozia omana uutena vuotenaan virallisesti. zarathustralaisuuden ajoilta noin 3&nbsp;000 vuotta sitten.

YK:n yleiskokous julisti vuonna 2010 maaliskuun 21. päivän kansainväliseksi nawroz-päiväksi. Se on yksi YK:n virallisista vuosittaisista teemapäivistä.

## Juhlapöytä

Haft-seen tai myös haft sīn ('seitsemän s:ää') on perinteinen nawroz-juhlan juhlaruokapöytä, jossa on seitsemän symbolista ainesta, joiden farsinkieliset nimet alkavat s-kirjaimella.

*Haft-seen*-juhlapöydän pääainekset ovat:
#*[[Itu|sabzeh]]* – vehnän, ohran, vihreän pavun tai linssin ituja lautasella – symboloi uudestisyntymää
#*[[Sämänu|samanu]]* – vehnänjyvistä mämmin tapaan imellyttämällä valmistettu ruoka – symboloi hedelmällisyyttä ja vaurautta
#*[[Idänhopeapensas|senjed]]* – kuivatut villioliivin hedelmät – symboloi rakkautta
#*[[valkosipuli|seer]]* - valkosipuli – symboloi terveyttä ja lääkitystä
#*[[omena|seeb]]* - omena – symboloi kauneutta
#*[[Sumakit|somāq]]* - sumakin marjat – symboloi auringonnousun väriä
#*[[Etikka|serkeh]]* - etikka – symboloi pitkää ikää ja kärsivällisyyttä

Lisäksi haft-seen-pöydässä voi olla muutakin, esimerkiksi peili, koristemaalattuja kananmunia, lamppu tai kynttilöitä, leipää, vesikulho, kolikoita, sypressin tai männyn oksia, kultakalamalja, persialainen runokirja tai uskontokirja. 

Nawroz-perinteeseen kuuluu että *haft-seen*-pöytä valmistellaan kevätpäiväntasauksen alla ja perhe asettuu pöydän ääreen odottamaan täsmällistä kevätpäiväntasauksen aikaa, jolloin nawroz-juhlan viettoon myös kuuluvat uudenvuodenlahjat annetaan. 

## Kuvia haft-seen-juhlapöydistä

Tiedosto:Haft Seen 1392.jpg|Haft-seen-pöytä
Tiedosto:Persian New Year Table - Haft Sin -in Holland - Nowruz - Photo by Pejman Akbarzadeh PDN.JPG|Haft-seen-pöytä
Tiedosto:7SEEN 89.jpg|Haft-seen-pöytä
Tiedosto:HaftSin-Iran.jpg|Haft-seen-pöytä
Tiedosto:Noruz1387.jpg|Haft-seen-pöytä
Tiedosto:Haft Seen 1394 01.jpg|Haft-seen-pöytä


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Nowruz - ''Encyclopaedia Iranica''
Funcom

**Funcom Productions A/S** on norjalainen videopelejä tuottava yhtiö, joka tunnetaan parhaiten MMORPG-peleistään sekä suuren suosion saaneesta seikkailupelistä *[[The Longest Journey]]*. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Norjassa, minkä lisäksi konttoreita on Yhdysvalloissa, Kiinassa, Sveitsissä ja Kanadassa.

Funcom on ollut Tencentin omistuksessa heinäkuusta 2020 asti.

## Pelit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Profiili MobyGamesissä 
* Funcomin viralliset verkkosivut