open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ntare V

**Ntare V** (alkup. **Charles Ndizeye**, (2. joulukuuta 1947 – 29. huhtikuuta 1972) oli afrikkalaisen Burundin valtion viimeinen kuningas eli *Mwemi*. Hän hallitsi Burundia 3. syyskuuta 1966 – 28. marraskuuta 1966. Hän oli syrjäyttänyt isänsä kuningas Mwambutsa IV:n samana vuonna. Ntare V puolestaan syrjäytettiin kenraali Michel Micomberon johtamassa sotilasvallankaappauksessa, jonka jälkeen Burundi julistettiin tasavallaksi.

## Elämänvaiheita
Ntare V:n äiti oli kuningatar Baramparaye (1929–2007). Hänen velipuolensa oli prinssi Louis Ravasogre joka murhattiin hänen ollessaan pääministerinä vuonna 1961. Kuninkaalliseen perheeseen kuuluivat myös sisarpuolet Rosa Paula Iribagziba ja Regina Kanyange. Nuori prinssi sai koulutuksensa Sveitsissä missä kävi erittäin kallista Institut Le Roseyta, jonka tarkoituksena on vahvistaa opiskelijoiden akateemisia kykyjä, urheilullisia taitoja sekä taiteellisia lahjoja. Lyhyen hallituskautensa jälkeen Ntare V eli maanpaossa Länsi-Saksassa ja myöhemmin Ugandassa.

Hän palasi kotimaahansa vuonna 1972 ja sai surmansa tapahtumissa, joita ei ole vieläkään täysin selvitetty. Ntare V:n oli tarkoitus asettua asumaan entiseen kuninkaalliseen palatsiin Gitegaan. Hallitus määräsi entisen kuninkaan kotiarestiin tämän saavuttua maahan.

Pian Ntare V:n asetuttua entiseen palatsiinsa ja hallituksen määrättyä kotiarestin, Burundin radio väitti hänen muodostavan palkka-armeijaa ja pyrkivän uudelleen valtaan. Osa Burundin hallituksen ministereistä olisi tiedon saatuaan halunnut surmata entisen kuninkaan, kun taas osa olisi halunnut jatkaa kotiarestia. Tilanne jäi virallisesti epäselväksi.

Burundin radio väitti lähetyksessään, että entinen kuningas sai surmansa palatsissaan yrittäessä paeta kotiarestista. Kuninkaan kannattajat väittävät, että hänet haettiin palatsista, surmattiin ja ruumis heitettiin joukkohautaan. Maassa oli samaan aikaan käynnissä hutujen ja tutsien välinen sisällissota.

## Lähteet
Birdy (elokuva)

**Birdy** on Alan Parkerin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1984. Se perustuu William Whartonin samannimiseen menestysromaaniin (1979), jonka pohjalta käsikirjoituksen laativat Sandy Kroopf ja Jack Behr. Elokuvan musiikin on tehnyt Peter Gabriel.

## Juoni
Kaksi Philadelphiassa varttunutta työväenluokan nuorukaista (Matthew Modine ja Nicolas Cage) joutuvat Vietnamin sotaan, josta toinen palaa henkisesti ja toinen fyysisesti vammautuneena. Toisen nuorukaisen pakkomielteisenä harrastuksena on koko iän ollut ornitologia, ja sotakokemusten jälkeen hän luulee itsekin olevansa lintu. Elokuva valottaa kummankin nuorukaisen taustaa vuorottaisilla takaumilla.

## Vastaanotto ja jälkimaine
Elokuva sai Cannesin elokuvajuhlilla tuomariston Grand Prix’n. Yhdysvaltalainen National Board of Review of Motion Pictures nosti elokuvan vuoden 1984 kymmenen parhaan joukkoon.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Birdyn* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Pitkäjärven koulu

**Pitkäjärven koulu** on Kangasalla, Vatialan kylässä sijaitseva koulu. Koulussa opiskelee noin 500 oppilasta 7-9 luokilla. 

## Koulun tilat
Pitkäjärven koulu on rakennettu ajatellen eri käyttäjäryhmiä. Niin koululaiset, yhdistykset kuin urheilijat ja musiikin harrastajatkin on huomioitu monella tapaa. 

Koulussa on muun muassa iso liikuntasali, juoksusuora, kuntosali, 200-paikkainen auditorio, iso ruokala ja hyvin varustellut taideaineiden luokat, jotka ovat iltaisin harrastusryhmien käytössä.

## Liikunta ja urheilu
Koulussa järjestetään vuosittain kolme urheilupäivää. Ensimmäinen niistä on koulun oma yleisurheilukilpailu, jossa luokat kilpailevat toisiaan vastaan eri lajeissa. Toinen urheilupäivä on talviliikuntapäivä, jossa oppilaat saavat valita mieluisen talviliikuntalajin ja liikkua sen parissa koko päivän. Vaihtoehtoina ovat esimerkiksi hiihto, luistelu, jääkiekko, retkiluistelu, lumikenkäily, laskettelu ja avantouinti. Kolmas urheilupäivä on kävelypäivä joka on ohjelmassa aina kevään viimeisellä kouluviikolla. Oppilaat aloittavat koulupäivän kävelemällä noin 8 km kävelylenkin kisapirtin maastossa ja kerääntyvät sen jälkeen koulun kentälle seuraamaan opettajat vastaan 9. luokkalaiset -pesäpallopeliä.

Koulun oppilaat osallistuvat oman koulun urheilutapahtumien lisäksi joka vuosi myös Aamulehden viestikarnevaaleille ja moniin koululiikuntaliiton urheilukilpailuihin.

Koulussa järjestetään myös joka vuosi luokkien välinen salibandyturnaus. Turnauksen pelejä pelataan aina välitunneilla ja turnaus huipentuu ennen vappua pelattavaan finaalipeliin.

## Lähteet
* Pitkäjärven koulu / Luokat 7-9; Kangasala.fi
Y. P. I. Kaila

**Yrjö Paavo Ilmari (Y. P. I.) Kaila** (30. heinäkuuta 1912 Helsinki – 21. tammikuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen majuri, joka taisteli Francon joukoissa Espanjan sisällissodan aikana ja myöhemmin SS Wiking-divisioonassa Ukrainassa. Häntä on pidetty Väinö Linnan Tuntemattoman sotilaan Lammion esikuvana. Itse Kaila naureskeli väittämälle, että hän olisi ollut Lammion esikuva. Luonteeltaan hän oli joskus sotilaallisen ankara ja edellytti kurinalaisuutta, mutta ei ollut pikkumainen tai katala.

Kaila kirjoitti ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta vuonna 1931.

Kaila kävi Kadettikoulun 1933–1935. Hän palveli sitten upseerina Pohjois-Savon rykmentissä, PPP 2:ssa jaJP 2:ssa, Karjalan kaartin rykmentissä ja Kannaksen sotilaspiirin esikunnassa. Talvisodan aikana Kaila palveli JR 5:ssä ja jatkosodan aikana hän oli JP 3:ssa komppanianpäällikkönä sekä komppanianpäällikkönä ja pataljoonankomentajana Tuntemattoman sotilaan rykmentissä JR 8.

Kaila osallistui Espanjan sisällissotaan 1938–1939 falangistien puolella. Hän erosi puolustusvoimista ja matkusti salaa Espanjaan taistellen Espanjan muukalaislegioonan joukoissa. Kaila haavoittui syyskuussa 1938 lievästi reiteen. Jatkosodan aikana Kaila oli vuosina 1941–1942 SS Wiking divisioonan riveissä taistellen Ukrainassa. Hänelle myönnettiin rautaristi, koska oli ylittänyt yksin Dnepr-joen.

Kaila osallistui myös Mäntsälän kapinaan.

Sodan päätyttyä Kaila pidätettiin, koska hän oli osallistunut asekätkentäjuttuun ja istui kolme kuukautta Helsingin päävartion vankilassa tuomiota odottaen. Kaila kuitenkin vapautettiin ilman oikeudenkäyntiä, mutta joutui eroamaan palveluksesta.

Sotien jälkeen Kaila toimi Vaneriyhdistyksen konttoripäällikkönä ja sen jälkeen Suomen Lastulevy-yhdistyksessä asiamiehenä 1968–1971 ja osastopäällikkönä 1972–1977. 

Kailan monipuolisiin harrastuksiin kuului musiikki, veneet, sukututkimus, kielet ja paikallishistoria. Hän soitti harrastelijatasolla useita instrumentteja ja kannusti myös lapsiaan ja lapsenlapsiaan soittamaan. Hän toi sivutyönään maahan musiikki-instrumentteja ja osti ansaituilla rahoilla kesäpaikan Bromarvista. Sodan jälkeen hän omisti Fennia-nimisen jaalan. Kaila julkaisi Kankarin Kailat Sukuluetteloa neljän vuosikymmenen ajan ja valokuvasi laajasi sukuaan. Kaila oli aidosti kiinnostunut kielistä ja kulttuureista ja lupasi muun muassa maksaa kaikille perillisilleen 100 markkaa, kunhan he opettelivat kyrilliset aakkoset. Hänen omat lapsensa kävivät ruotsinkielistä koulua ja perheessä arvostettiin molempia kansalliskieliä. Vaikka Kaila ja useat hänen sukulaiset olivat itse nuoruudessaan aktiivisia suomalaisuusliikkeessä, ei tämä ilmennyt kaunana ruotsinkielisiä kohtaan. Kaila puhui itse äitinsä kanssa ruotsia. Kaila nauhoitti paikallisia murteita ja kertomuksia kesämökkipitäjässään Bromarvissa.

Kaila on haudattu Espoon tuomiokirkon hautausmaalle.

## Teoksia
* *Kankarin Kailat Sukuluettelo N.o 2*. Helsinki 1960
* *Kankarin Kailat Sukuluettelo N.o 3*. Helsinki 1970

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Niinistö, Jussi : *Suomalaisia soturikohtaloita*. Suomalaisuuden liitto, Helsinki 1998
Puerto de Luna (New Mexico)

**Puerto de Luna** (paikallisesti lyhennettynä usein PDL) on väestönlaskennallinen asuinpaikka (Census-designated place) New Mexicon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Puerto de Lunan väkiluku on 146 (heinäkuu 2016).

Puerto de Lunan nimi juontuu Luna-nimisestä perheestä, joka asettui asumaan *Puerto Creek*-joen suulle 1860-luvulla ja siirtyi myöhemmin kylän nykyiselle paikalle. (Stanley Grocchiolan teorian mukaan nimi *puerto* viittaa paikkaan, josta Lunan perheelle työskennelleet lammaspaimenet keräsivät polttopuita; *puerto* tarkoitti siirtomaa-ajan New Mexicossa polttopuiden aluetta.) 

1880-luvulla Puerto de Lunan väkiluku oli 1500, ja se oli Guadalupen piirikunnan pääkaupunki. Myöhemmin pääkaupunki siirrettiin Santa Rosaan. Santa Rosaan on matkaa noin 10 mailia (noin 16 kilometriä). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hugues de Chaunac

**Hugues de Chaunac** (s. 30. huhtikuuta 1946 Baden-Baden, Saksa) on saksassa syntynyt ranskalainen liikemies ja moottoriurheilu vaikuttaja. Hän perusti ranskalaisen autotehtaan Orecan vuonna 1973. Hän oli myös entisen Formula 1 -tallin AGS:n päällikkö. Hänen johdollaan Oreca on onnistunut voittamaan Daytonan 24 tunnin ajon vuonna 2000 ja Sebringin 12 tunnin ajon vuonna 2011. Nykyisin de Chaunac toimii FIA World Endurance Championship -sarjassa Toyotan urheilullisena neuvonantajana.
## Aiheesta muualla
* Twitter
Kaarlo O. Iivonen

**Karl Oskar Iivonen** (19. joulukuuta 1884 Viipurin maalaiskunta – 19. toukokuuta 1938 Rovaniemi) oli suomalainen toimittaja ja sosialidemokraatti, joka toimi muun muassa SDP:n agitaattorina Pohjois-Suomessa. Vuoden 1918 sisällissodan aikana hän oli mukana punakaartin pohjoisessa retkikunnassa ja liittyi myöhemmin Vienan Karjalassa muodostettuun Muurmannin legioonaan.

## Varhaiset vuodet ja sisällissodan aika
Viipurissa syntynyt Iivonen oli työskennellyt seitsemän vuoden ajan toimittajana Pohjois-Amerikassa, kunnes hän palasi Suomeen ja aloitti maaliskuussa 1917 sosialidemokraattien agitaattorina Oulun läänin pohjoisessa vaalipiirissä. Iivonen kiersi puhumassa erityisesti metsätyömiesten parissa, joiden keskuudessa aatteelle oli runsaasti kannatuspohjaa jo valmiina. Syksyllä 1917 hän oli organisoimassa Sallan Kuolajärven sosialidemokraattista kunnallisjärjestöä työväen järjestyskaartiksi oli myöhemmin marraskuussa perustamassa Kemijärven järjestyskaartia.

Vuoden 1918 sisällissodan aikana Iivonen toimi aluksi Tampereella vallankumousoikeuden tutkijakomission puheenjohtajana ja oli myöhemmin helmikuun lopussa muodostamassa punakaartin pohjoisesta retkikuntaa. Hän kuului sen päällystöön, mutta kieltäytyi asettumasta ehdolle johtotehtävistä järjestettyyn vaaliin. Myöhemmin joko Kansanvaltuuskunta tai punakaartin yleisesikunta kuitenkin nimesi Iivosen Muurmannin radan komissaariksi, mikä käytännössä tarkoitti pohjoisen rintaman päällikön tehtäviä.

## Muurmannin legioona
Sisällissodan päättymisen jälkeen kesällä 1918 Iivonen liittyi Vienan Karjalassa brittien alaisuudessa toimineeseen Muurmannin legioonaan. Huhtikuun alussa 1919 Iivonen oli yhdessä Verner Lehtimäen ja Iivo Ahavan kanssa suunnittelemassa kapinaa, jonka tarkoituksena oli marssia rintamalinjojen yli bolševikkien puolelle. Hankkeen paljastuttua miehet pidätettiin, mutta Iivonen ja Lehtimäki pääsivät neuvottelujen jälkeen siirtymään toiselle puolelle. Ahava sen sijaan surmattiin epäselvissä olosuhteissa. 

Myöhemmin 1920-luvulla Iivonen toimi Lapissa ammattiyhdistystoimitsijana. Iivonen asui Rovaniemellä ja piti siellä *K. O. Iivosen Ruokala ja Kahvila* nimistä ravitsemusliikettä. 1930-luvulla hän sai luvan harjoittaa ammattimaista liikennettä Lapissa henkilöautolla henkilöiden kuljetusta varten pitäen Rovaniemen kauppalaa liikenteen kotipaikkakuntana.

Iivosen vanhemmat olivat loinen Matti Matinpoika Iivonen ja Emilia Sofia Bergqvist. Iivonen kuulutettiin avioon vuonna 1913 Emma Elisabet Peltoniemen kanssa Viipurin maaseurakunnassa. 

## Lähteet
Haydar Reis Nigari

**Haydar Reis Nigari** (1494 Istanbul, Osmanien valtakunta – 1572 Osmanien valtakunta) oli turkkilainen miniatyyrimaalari, meriupseeri ja runoilija. 

Hänen isoisänsä Abdülkadir Efendi oli aikanaan kuuluisa shakinpelaaja, jonka Selim I kutsui vieraakseen Istanbuliin. Abdülkadir perheineen asettui asumaan Galataan, jossa myös Haydar syntyi 1494. Hän oli taiteen ja kulttuurin ympäröimä jo lapsena. Haydarin suku oli kulttuurisukua, jossa taiteita tuettiin ja lisäksi Galatassa asui lukemattomia kalligrafeja, miniatyristeja, muusikoita, runoilijoita, varjo- ja nukketeatterin tekijöitä ja kirjanoppineita. Haydar itsekin osoitti suurta kiinnostusta taiteisiin sekä lahjakkuutta piirtämisessä jo lapsesta lähtien. Hän sai kutsumanimen *Nigari*, joka tarkoittaa muotokuvantekijää. Nigari jäi hänelle taiteilijanimeksi. Nuorena aikuisena Haydar kiinnostui myös merestä ja laivoista, ja pestautui matruusiksi osmanilaivastoon. Laivastourallaan hän kohosi kapteeniksi, jonka osoittaa hänen nimeensä liitetty merikapteenin arvonimi *[[Reis]]*.

Haydar on yksi kuuluisimmista ja taitavimpina pidetyistä Osmanien valtakunnan ajan maalareista. Hän teki luonteikkaita ja värikkäitä muotokuvia muun muassa Suleiman Suuresta ja hänen pojastaan Selim II:sta sekä muista aikansa vaikutusvaltaisista henkilöistä kuten keisari Kaarle V:stä ja Hayreddin Barbarossasta. Työskentelynsä ansiosta Haydar onnistui elvyttämään edeltävän vuosisadan loppupuolella hiipuneen kiinnostuksen muotokuvamaalaamiseen Osmanien valtakunnassa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Iivonen

**Iivonen** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Antti Iivonen (1940–2025), fonetiikan professori
* Eetu Iivonen (s. 2006), jääkiekkoilija
* Elmeri Iivonen (s. 2004), pesäpalloilija
* Heimo Iivonen (1935–2024), kontra-amiraali
* Joona Iivonen (s. 2000), pesäpalloilija
* Jyrki Iivonen (s. 1950), kansainvälisen politiikan tutkija
* Kaarlo O. Iivonen (1884–1938), toimittaja, SDP:n puolue- ja ammattiyhdistystoimitsija
* Kaija-Riitta Iivonen (s. 1942), kuvanveistäjä ja keraamikko
* Petteri Iivonen (s. 1987), viulisti
* Pirjo Iivonen, tietokirjailija
* Sulo Iivonen (1895–1962), taidemaalari.
Karoliina Ukskoski

**Karoliina Ukskoski** (s. 27. elokuuta 1996 Perho) on suomalainen urheilija, jonka lajeina ovat suunnistus ja hiihto. Hän edustaa suunnistuksessa Lahden Suunnistajia. Kausilla 2017–2020 hän edusti  Tampereen Kooveeta ja häntä valmensi Reijo Ukskoski ja Mika Ström. Nykyisin Ukskoskea valmentaa Mårten Boström.

Ukskoski voitti suunnistuksen nuorten MM-pronssia Raulandissa 2015.

## Lähteet
Uuno F. Inkinen

**Uuno Ferdinand Inkinen** (21. kesäkuuta 1913 Jääski – 22. joulukuuta 2003) oli suomalainen maalari, somistaja ja mainostoimiston graafikko. Hän voitti 1940-luvun lopulla ehdotuksellaan Työväen taidekerhon järjestämän Suomen sisällissodan punavankien muistomerkkikilpailun. Inkisen ehdotuksen perusteella tehtiin 1949 paljastettu punagraniittinen Santahaminan punaisten teloitettujen ja vankileirillä kuolleiden hautamuistomerkki ja kesäkuussa 1951 paljastettu Tammisaaren punavankien muistomerkki. 

Inkinen palveli sotien aikana aseettomana lääkintämiehenä. Hänen jatkosodan aikana pitämänsä sotapäiväkirja on julkaistu kirjana. Inkisestä on tehty myös vuonna 2003 Anu Kuivalaisen ohjaama lyhyt henkilödokumentti *Taatan paha uni* jossa hän kertoo sotakokemuksistaan. 

## Kirjallista tuotantoa
* *Sotapäiväkirja 1941–1944*. Suomen rauhanpuolustajat – Like, Helsinki 2002 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Otteita Uuno F. Inkisen sotapäiväkirjasta, Agricolan uutis- ja keskustelufoorumit - Puheenvuoroja historiasta
Aleksandr Filjuškin

**Aleksandr Iljitš Filjuškin** (, s. 1970 Voronež, Neuvostoliitto) on venäläinen historioitsija. Hän on kirjoittanut viisi venäjäksi julkaistua teosta, joista kansainvälisesti tunnetuin on englanniksi käännetty Iivana IV Julman aikaa sotahistorialliselta kannalta käsittelevä *Ivan the Terrible: A Military History* (2008). Teoksen kirjoittamista ja sitä varten tehtyä tutkimustyötä varten Filjuškin sai tukea muun muassa Yhdysvalloista ja Puolasta. Hän on myös kirjoittanut useita historiallisia artikkeleita. 

Filjuškin opiskeli historiaa Voronežin valtionyliopistossa, josta hän valmistui 1992. Hän on toiminut apulaisprofessorina sekä slaavilaisten kansojen ja Balkanin historian laitoksen dekaanina Pietarin yliopistossa.

Filjuškin on naimisissa Svetlana Smirnovan kanssa.

## Teoksia
* 

## Lähteet
Kittilän kirkonkylä

**Kittilän kirkonkylä** on Kittilän kuntakeskus, jossa toimii kunnan ja valtion virastoja ja johon on keskittynyt kaupallisia ja kulttuuripalveluja. Kantatie 79 Rovaniemeltä Muonioon johtaa kirkonkylän läpi. Kyläraitilla on pituutta nelisen kilometriä. Ounasjoki kulkee lähimmillään parinsadan metrin päässä kantatiestä sen koillispuolella ja kevättulvat ovatkin aiheuttaneet vahinkoja ja tulvasuojauksen tarvetta kirkonkylällä.

Vuoden 2021 lopussa Kittilän kirkonkylän taajaman väkiluku oli 2&nbsp;192, ja sen pinta-ala oli 4,59 neliökilometriä.

Kirkonkylässä on valtion ja kunnan virastoja, terveyskeskus ja kirjasto.

## Nähtävyyksiä
Kirkonkylässä on Carl Ludvig Engelin suunnittelema vuonna 1831 valmistunut puukirkko. Kylällä on kittiläläisen taidemaalari Einari Junttilan entinen kotitalo, jossa toimii Junttilan töitä esittelevä museo. Myös toisen kylän taiteilijan, kuvataiteilija Kalervo Palsan asuinmökki ja ateljee on kunnostettu vierailukohteeksi.

## Lähteet
Millerin lieriöprojektio

**Millerin lieriöprojektio** on Osborn Maitland Millerin  (1897-1979) vuonna 1942 laatima karttaprojektio, joka on eräänlainen Mercatorin projektion muunnelma.  Sitä muodostettaessa kunkin paikan maantieteellinen leveys ensin skaalataan kertoimella 4/5, eli alueita ikään kuin siirretään päiväntasaajaa kohti, minkä jälkeen näin muunnettu maapallo ajatellaan kuvatuksi tasolle Mercatorin projektiolla. Jotta mittakaava päiväntasaajalla olisi kaikkiin suuntiin sama, lopuksi etäisyydet päiväntasaajalta kerrotaan tekijällä 5/4.  Näin ollen paikka, jonka maantieteellinen leveys on \varphi ja pituus \lambda, kuvautuu kartalla kohtaan, jonka karteesiset koordinaatit ovat:

:x = \lambda

:y = \frac{5}{4}\ln\left[\tan\left(\frac{\pi}{4} + \frac{2\varphi}{5}\right)\right] = \frac{5}{4}\sinh^{-1}\left(\tan\frac{4\varphi}{5}\right).

Kääntäen kartan piste (x, y) vastaa maanpinnan pistettä, jonka maantieteelliset koordinaatit ovat:

:\lambda = x

:\varphi = \frac{5}{2}\tan^{-1}\left(e^\frac{4 y}{5}\right) - \frac{5\pi}{8} = \frac{5}{4}\tan^{-1}\left(\sinh\frac{4 y}{5}\right)

Toisin kuin Mercatorin projektio, Millerin projektio ei ole oikeakulmainen. Mercatorin projektioon verrattuna sen etuna on kuitenkin, että siinä napaseudut eivät näytä läheskään samassa määrin liian suurilta, ja navatkin kuvautuvat äärelliselle etäisyydelle. Pituuspiirit näkyvät kartassa janoina, joiden pituus on 0,733 kertaa päiväntasaajan pituus. Projektiota on käytetty useissa amerikkalaisissa karttakirjoissa.

GIS-sovelluksissa projektio tunnetaan koodinimellä  "EPSG:54003 - World Miller Cylindrical".

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Bulle (Sveitsi)

**Bulle** on kaupunki Keski-Sveitsissä, Fribourgin kantonissa, Gruyèren alueella, parikymmentä kilometriä Fribourgin kaupungista etelään. Kaupungissa on runsaat 21&nbsp;000 asukasta. 

## Sijainti
Bulle sijaitsee Sarinejoen länsirannalla.

## Liikenne
Moottoritie A12 Veveystä Berniin kulkee Bullen kautta. Kaupunki on alueellisen rautatieyhtiön TPF:n solmupisteitä, sillä Bullesta on TPF:n rautatieyhteys neljään suuntaan Romontiin, Plaézieux’hön, Broc’hon ja Montbovoniin.

## Lähteet
*
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Bulle

**Bulle** tarkoittaa muun muassa seuraavaa:

* Bulle, kaupunki Sveitsissä
* Bulle, kunta Ranskassa
* Bulle, suomalainen rap-artisti.
Zolderin 24 tunnin ajo

**Zolderin 24 tunnin ajo** on Circuit Zolderin radalla Belgiassa ajettava urheilu- ja vakioautojen kestävyysajo. Ensimmäinen kestävyysajo siellä ajettiin vuonna 1983.
Kilpailusta tuli osa Belcar-sarjaa vuonna 1997.

## Voittajat

## Aiheesta muualla
* Kilpailun sivusto
Cathérine Boman-Kolomijzova

**Cathérine Boman-Kolomijzova** (14. marraskuuta 1872 Moskova – 25. joulukuuta 1961 Helsinki) oli venäläinen Suomeen muuttanut taidemaalari.

Cathérine Boman-Kolomijzova opiskeli Venäjällä V. Jerkovskyn ja B. Shernjakinin johdolla sekä Pariisissa Académie Colarossissa, André Lhoten oppilaana ja Académie Deléclusessa. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyyn vuonna 1926.

## Teoksia
* *Kevätmaisema* : vesivärityö.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Cathérine Boman-Kolomijzova
Montélimar

**Montélimar** on kunta Ranskassa Drômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se on Drômen hallinnollinen keskus ja se sijaitsee Rhônejoen rannalla.

## Nähtävyyksiä
Kaupungin nähtävyyksiä on alkuperältään 1000-luvulta peräisin oleva renessanssilinna *Château des Adhémar*. Nykyään linnassa on nykytaiteen näyttelykeskus.  Toinen historiallinen nähtävyys on 1400-luvulta oleva torni *Tour de Narbonne*.

## Ruokakulttuuri
Montélimar on tunnettu nougatistaan. Maaperätutkija Olivier de Serres istutti alueelle mantelipuita vuonna 1694. Tästä sai alkunsa nougatin suosio joka levisi läpi koko valtakunnan. Kaupungissa erikoistuttiin sen valmistukseen ja nykyään se on kaupungin symboli.


Tiedosto:Château_des_Adhémar_facade_ouest.JPG|Château des Adhémar
Tiedosto:Montélimar_-_Tour_de_Narbonne_1.JPG|Tour de Narbonne
Tiedosto:Nougat_de_Montélimar_-_20090704.jpg|Paikallista nougatia


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ester Hallio

**Ester Hallio** (aik. *Jäntti*, 18. lokakuuta 1895 Lapinlahti – 7. tammikuuta 1978) oli suomalainen taidemaalari.

Ester Hallio opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1913–1917. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1914, 1917, 1918 ja 1925.

Hallio oli opiskeluaikanaan syksyllä 1917 parapsykologisen rahasadeilmiön todistajana. Hänen Lönnrotin puistikko 5:ssä Glion talossa sijainneessa opiskelija-asunnossaan alkoi sataa kolikoita tuntemattomasta lähteestä huoneen lattialle. Hallio ja hänen opiskeljatoverinsa Inni Siegberg, Arttu Brummer ja Topi Vikstedt kuluttivat lopulta rahat (noin 20 markkaa) nuorten taiteilijoiden suosimassa Brondan kahvilassa kun kukaan ei tunnustanut niitä omikseen. Professori Arvi Grotenfelt tutki tapausta ja laati tapahtumista pöytäkirjan.

Ester Hallio oli naimisissa vuodesta 1919 toimitusjohtaja ja toimittaja Ferdinand Hallion kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Ester Hallio
Hauterives

**Hauterives** on kunta Ranskassa Drômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Galaurejoen rannalla, joka on Rhônejoen sivujoki.

## Nähtävyyksiä
Kunnan nähtävyys on Ihanteiden palatsi (*Palais idéal*). Naivistisen palatsin rakensi postimies Ferdinand Cheval vuosina 1879 – 1912. Cheval näki unessaan fantastinen palatsin, jollaisen hän sitten myös päätti rakentaa. Palatsin rakentamiseen hän käytti 33 vuotta. Vuonna 1969 Ranskan kulttuuriministeri André Malraux nosti palatsin Ranskan historiallisten monumenttien listalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eva Bremer-Myntti

**Ruth Eva Bremer-Myntti** (22. huhtikuuta 1894 Vaasa – 10. syyskuuta 1964) oli suomalainen taidemaalari.

Eva Bremer-Myntti opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1920 sekä Pariisissa Vapaassa akatemiassa. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1938 ja 1954. Lisäksi hänen teoksiaan oli näytteillä naistaiteilijoiden näyttelyssä Berliinissä 1943.

Eva Bremer-Myntti oli naimisissa vuodesta 1917 taidemaalari Eemu Myntin kanssa.

## Teoksia
* *Maisema* . öljymaalaus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Eva Bremer-Myntti
Joutsenkaula (tekniikka)

**Joutsenkaula** on metallista tehty putki- tai letkumainen puolijäykkä materiaali, jota voi taivuttaa kulloinkin tarvittavaan asentoon ja se pysyy siinä. Joutsenkaulaputkea käytetään helppoa suuntaamista vaativien kevyiden laitteiden kuten kohdevalaisimien ja mikrofonien varsina, jolloin myös virta- tai signaalijohto tai valokuitukaapeli voi kulkea joutsenkaulaputken sisällä.

Joutsenkaulaputken muodostavat kaksi sisäkkäin asetettua metallista kierrejousta, jotka on muotoiltu niin että niiden välinen kitka pitää putken siinä asennossa mihin se taivutetaan. Mitä suurempi kitka, sitä raskaampia laitteita joutsenkaula kykenee kannattelemaan asentoaan muuttamatta. Jokaisesta kohdastaan joutsenkaula taipuu vain hieman joka suuntaan, joten mitä pidempi joutsenkaula, sitä laajemman liikeradan ja säätövaran se tarjoaa.

Valaisinten ja mikrofonien varsien lisäksi joutsenkaulaa käytetään muiden kevyiden laitteiden, kuten GPS-navigointilaitteiden, tablettitietokoneiden ja matkapuhelimien kiinnitystelineissä, suurennuslasien ja mikrofonien puhkusuojien varsissa sekä pienten kameroiden jalustoissa mahdollistamaan laitteen nopea suuntaaminen ja pysyminen halutussa asennossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ray Donovan

**Ray Donovan** on yhdysvaltalainen rikossarja, jonka on luonut Ann Biderman. *Ray Donovan* alkoi Showtime-kanavalla vuonna 2013. Sarjaa on tehty seitsemän tuotantokautta. Sarjan pääosissa näyttelevät Liev Schreiber, Paula Malcomson, Eddie Marsan, Dash Mihok, Steven Bauer, Katherine Moennig, Pooch Hall, Kerris Dorsey, Devon Bagby ja Jon Voight.

Suomessa sarja on katsottavissa Elisa Viihde Viaplayssä ja Paramount+-suoratoistopalvelussa.

Sarjaan pohjautuva elokuva saa ensi-iltansa 15. tammikuuta 2022 Paramount+-suoratoistopalvelussa.

## Lähteet
Lens-Lestang

**Lens-Lestang** on kunta Ranskassa Drômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.

## Nähtävyyksiä
Kunnan nähtävyys on Saint-Jean-Baptisten kirkko. Se rakennettiin vuosina 1892 – 1907. Kirkon kellotorni, jonka päällä on risti, kohoaa 48 metrin korkeuteen. Kirkon kolmesta kellosta suurin painaa 1500 kg.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lugduniini

**Lugduniini** on *Staphylococcus lugdunensis* -bakteerista eristetty bakteereita tuhoava antibiootti, joka tehoaa useisiin patologisiin bakteereihin mukaan lukien MRSA:han. Lugduniinin löytöprosessi julkaistiin vuonna 2016 Nature-tiedelehdessä. Antibiootin eristysprosessi oli omalaatuinen, sillä sitä tuottava *S. lugdunensis* -kanta eristettiin ihmisen nenästä. Lugduniini on kemialliselta rakenteeltaan syklinen peptidi, joka sisältää myös tiatsolidiiniryhmän. *S. lugdunensis* ei tuota lugduniinia ribosomien välityksellä. Sen sijaan antibiootin biosynteesin osoitettiin tapahtuvan neljän peptidisyntaasin välityksellä, joita koodaa yksi 30-kiloemäsparin operoni.

Lugduniinin kemiallinen kaava on C40H62N8O6S, moolimassa 783,046&nbsp;g/mol ja CAS-numero 1989698-37-4.

## Kliininen merkitys

Systeemiset bakteeri-infektiot ovat hankalia hoidettavia, sillä monet niitä aiheuttavat endogeeniset bakteerit ovat vastustuskykyisiä nykyisin käytössä oleville antibiooteille. Lisäksi kyseenomaisten bakteerien antibioottiresistenssi-kannat yleistyvät jatkuvasti. WHO:n raportin mukaan nykyisen kehityksen jatkuessa useille antibiooteille vastustuskykyiset organismit (MDRO) ovat todennäköisempiä kuolemanaiheuttajia seuraavien vuosikymmenien päästä kuin esimerkiksi syöpä. Muun muassa MRSA ja vankomysiini-resistantti enterokokki kuuluvat MDRO-ryhmään, ja lugduniinin osoitettiin tuhoavan näitä bakteereja tehokkaasti koeputki-viljelmissä.

Lisäksi *[[Staphylococcus aureus]]* -bakteerin infektoimien rottien nenästä kyettiin eristämään huomattavasti vähemmän *S. aureus* -bakteereja, jos infektoituneiden rottien nenään istutettiin viiden päivän ajaksi myös villityypin *S. lugdunensis* -kanta. Vastaavaa infektion hoitoa ei tapahtunut, jos nenään istutettiin poistogeeninen *S. lugdunensis* -kanta, joka ei kykene tuottamaan lugduniinia. Epidemiologinen tutkimus löysi myös korrelaation *S. lugdunensis*- ja *S. aureus* -bakteerin väliltä; *S. lugdunensis* näyttää kilpailevan elintilasta ihmisen nenässä *S. aureus* -bakteerin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Lugdunin
Hilda Sjöblom

**Hilda Sofia Sjöblom** (31. elokuuta 1873 Helsinki – 26. maaliskuuta 1968) oli suomalainen taidemaalari.

Hilda Sjöblom opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1887, 1892–1897 ja 1898. Hän työskenteli sairaanhoitajana ja muutti ulkomaille 1940. Sjöblom suunnitteli myös jugendtyylisiä ryijyjä.

## Palkinnot
* II palkinto dukaattikilpailussa 1899

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Hilda Sjöblom
Hjördis Nyberg

**Hjördis Helena Nyberg** (18. syyskuuta 1885 Helsinki – 23. toukokuuta 1970) oli suomalainen taidemaalari.

## Henkilöhistoria
Hjördis Nybergin vanhemmat olivat Karl Arvid Nyberg (1849–1932) ja Josefina Charlotta Schostag. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1903–1905 ja 1907–1908, Taideteollisessa keskuskoulussa 1904, 1905, 1906 ja 1907, H. M. Krabbén johdolla Hollannissa 1908–1909 sekä Pariisissa Ch. Guérinin johdolla 1913–1914 ja 1920–1922. Nyberg osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1907, 1909, 1912, 1934, 1935 ja 1942.

## Teoksia
* Östersundomin kirkon alttaritaulu *Jeesus tyynnyttää myrskyn*. 1934 
* *Lapsia rannalla*: öljymaalaus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Hjördis Nyberg
Luettelo televisiosarjan Postimies Pate jaksoista

Tämä on **luettelo televisiosarjan [[Postimies Pate]] jaksoista**.

## Jaksoluettelo

### 1. tuotantokausi

## Erikoisjaksot 1991, 1994

### 2. tuotantokausi

## Erikoisjaksot 2003

### 3. tuotantokausi

## Erikoisjaksot 2004

### 4. tuotantokausi

## Erikoisjakso 2005:

### 5. tuotantokausi

### 6. tuotantokausi

### 7. tuotantokausi

### 8. tuotantokausi

## Elokuva
Kyllikki Snell

**Suomi Kyllikki Snell** (31. joulukuuta 1891 Ruovesi – 19. joulukuuta 1972) oli suomalainen taidemaalari.

Kyllikki Snellin vanhemmat olivat tilanomistaja Gabriel Snäll (1855–1930) ja Karoliina Kallentytär Savijärvi (1856–1934). Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1913–1916 ja Wili Jaeckelin johdolla Berliinissä 1923–1924. Snell osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1917 ja 1918. Snell toimi maanviljelijänä. Hän tuli 425 hehtaarin kokoisen Ruoveden Muroleen kylässä sijainneen Murolekosken tilan omistajaksi isänsä jälkeen vuonna 1930.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : S. K. Snell
Lahja Koivunen

**Lahja Koivunen** (18. marraskuuta 1898 Karinainen – 26. joulukuuta 1989 Kuusamo) oli suomalainen Kuusamossa asunut taidegraafikko ja taidemaalari.

Lahja Koivusen vanhemmat olivat maatalousneuvoja Kaarlo Koivunen ja Ida Alexandra Pennanen. Perhe muutti 1907 Kuusamoon kun Kaarlo Koivunen sai maatalousneuvojan työtä sieltä. Lahja Koivunen opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1919–1924 ja grafiikkaa Harry Henrikssonin johdolla Turussa 1936–1939 sekä suoritti grafiikan jatko-opintoja Aukusti Tuhkain johdolla Helsingissä 1952. Koivunen osallistui Turun Taideyhdistyksen yhteisnäyttelyihin 1923 ja 1936–1939 sekä useisiin Oulun läänissä pidettyihin taidenäyttelyihin. Hänellä oli Kuusamossa useita yksityisnäyttelyitä vuosina 1950–1980 ja Helsingin Strindbergissä 1956, 1957 ja 1971. Monien hänen töidensä aiheet löytyivät Kuusamon luonnosta. Koivunen ei pitänyt luetteloa teoksistaan, ja hänen tuotantonsa arvioidaan olevan yli 600 öljyvärimaalausta, toistasataa grafiikan levyä, noin 50 akvarellia ja kolme veistosta. Koivunen sai valtion taiteilijaeläkkeen 1975.

"Niin kuin vaaran rinteellä kasvava puu - Kuusamon taiteilija Lahja Koivusen elämä ja taide" -kirja julkistettiin taiteilijan syntymän 120-vuotissyntymäpäivänä 18. marraskuuta 2018. Kirjan on kirjoittanut Ulla Ingalsuo-Laaksonen ja sen on kustantanut Wazama Media Oy.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kesytön (elokuva)

**Kesytön** (*L’Enfant sauvage*) on François Truffaut’n ohjaama draamaelokuva vuodelta 1970. Se pohjautuu vuonna 1797 löydetyn Aveyronin Victorin tapaukseen, jossa metsästä löytyi noin 11-vuotias villilapsi. Käsikirjoituksen elokuvaan teki Truffaut yhdessä Jean Gruault’n kanssa, ja Truffaut näyttelee itse pääosaa, villipojan kasvattilapsekseen ja tutkimuskohteekseen ottavaa lääkäri Jean Itardia.

## Tuotanto
Truffaut neuvotteli elokuvan tuotannosta United Artists -yhtiön kanssa, joka ei innostunut aiheesta eikä ohjaajan elokuvalle kaavailemasta mustavalkoisuudesta. Sovittiin, että *Kesyttömän* tulevien tappioiden kattamiseksi tuotetaan ensin kaupallisempi elokuvaidea *[[Mississipin velho]]* (1969). Kävikin päinvastoin: *Kesytön* tuotti paremmin kuin lähes nelinkertaisella budjetilla tehty, Jean-Paul Belmondon ja Catherine Deneuven tähdittämä *Mississipin velho*.

Villipojan rooliin oli vaikea löytää sopivaa lasta. Truffaut halusi elokuvan kuvattavaksi aidoilla tapahtumapaikoilla Etelä-Ranskan Aveyronissa ja värväsi avustajansa etsimään villin oloista poikaa alueen kouluista. Lopulta löytyi mustalaispoika Jean-Pierre Cargol, joka osoittautui tunnetun flamencokitaristi Manitas de Platan sisarenpojaksi.

*Kesytön* oli Truffaut’n ensimmäinen yhteistyö elokuvaaja Néstor Almendrosin kanssa, joka toimi myöhemmin vielä kahdeksan Truffaut’n elokuvan pääkuvaajana.

## Vastaanotto ja jälkimaine
*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Kesyttömän* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Manitas de Plata

**Manitas de Plata** (oik. **Ricardo Baliardo**, 7. elokuuta 1921 Sète – 5. marraskuuta 2014 Montpellier) oli ranskalainen flamencokitaristi, joka nousi kansainväliseen suosioon 1960-luvulla. Hän levytti vuodesta 1963 lähtien noin 80 albumia, joita on myyty yhteensä noin 93 miljoonaa kappaletta. Hän esiintyi muun muassa 14 kertaa New Yorkin Carnegie Hallissa.

Ricardo Baliardo syntyi hevoskauppiaan poikana romanikaravaanissa Etelä-Ranskan Sètessä. Luku- ja kirjoitustaidoton poika ei käynyt koulua, vaan elätti perhettään turistialueiden katusoittajana kesäisin ja renkaanpaikkaajana talvisin. Näin hän omaksui espanjankielisen taiteilijanimensä Manitas de Plata, suomeksi ”pienet hopeiset kädet”. Hän tuli aluksi tunnetuksi soittamalla vuosittain mustalaisten kokoontumisessa Camarguessa, jossa hänen esityksiään myös äänitettiin 1955. Kuutta vuotta myöhemmin amerikkalainen Connoisseur-levymerkin tuottaja Alan Silver kuuli äänityksiä, matkusti Etelä-Ranskaan ja teki pelottavan näköisen ja sukulaismiestensä alati vartioiman kitaristin kanssa levytyssopimuksen. Tuloksena oli vuoden 1963 albumi *Gypsy Flamenco*, jolla lauloi Manitas de Platan serkku José Reyes.

Manitas de Plata nousi kansainväliseen suosioon 1960-luvulla ja esiintyi erityisesti Ranskan Rivieran matkailukohteissa kuten Saint-Tropez’ssa. Pablo Picasso kaiversi kuvia hänen kitaraansa; Salvador Dalí, Jean Cocteau ja Brigitte Bardot ylistivät häntä. Hän ei juuri puhunut ja jos puhui, hänen espanjansekaiset lyhyet tokaisunsa piti tekstittää Ranskan televisiossa. Hänen albumejaan myytiin noin 93 miljoonaa kappaletta, ja rahat hän sijoitti loistoautoihin (tarinan mukaan rahoja säilytettiin Rolls-Roycessa, koska taiteilija ei luottanut pankkeihin) ja jatkuvasti kasvavan jälkeläis- ja sukulaiskaartin elättämiseen. Lapsia hänellä on ehkä jopa 28. Monet hänen lapsistaan ja muista sukulaisistaan ovat myös flamencomuusikoita, kuten monet Gipsy Kings -yhtyeen jäsenistä.

Manitas de Plata kuoli hoitokodissa Montpellier’ssa 93-vuotiaana marraskuussa 2014.

## Lähteet
Kəpəz PFK

**Kəpəz Peşəkar Futbol Klubu** () on jalkapalloseura Gəncən kaupungista. Se pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Azerbaidžanin Valioliigassa. Maansa mestaruuden Kəpəz on voittanut vuosina 1995, 1998, 1999 ja 2010. Azerbaidžanin cupin seura on voittanut vuosina 1994, 1997, 1998 ja 2000.

Kəpəz on pelannut useana kautena UEFAn alaisissa kansainvälisissä turnauksissa. Ensiesiintyminen tapahtui kaudella 2004 UEFA Intertoto Cupissa. Mestarien liigassa seura on esiintynyt kahdesti: kausilla 2008-09 ja 2010-11, jolloin kummallakin kerralla seura on pudonnut toisella karsintakierroksella. Eurooppa-liigassa Kəpəz on päässyt parhaimmillaan kolmannelle karsintakierroksella kaudella 2015-16.

## Lähteet
Karolina Widerström

**Karolina Olivia Widerström** (10. joulukuuta 1856 Helsingborg &ndash; 4. maaliskuuta 1949) oli ruotsalainen tohtori, gynekologi ja feministi, joka oli osa liikettä, jonka tarkoituksena oli saada naisille äänioikeus. Lisäksi hän kuului Tukholman kaupunginvaltuustoon.

Widerström syntyi Helsingborgissa vuonna 1856. Hänen vanhempansa olivat Otto Fredrik Widerström ja Olivia Erika Dillén. Perhe muutti Tukholmaan vuonna 1873.

## Lähteet
*Lundberg, Anna (2008). *Läkarnas blanka vapen: svensk smittskyddslagstiftning i historiskt perspektiv. Läkarnas blanka vapen: svensk smittskyddslagstiftning i historiskt perspektiv*. s. 85. .
*Lindorm, Erik (1936). *Ny svensk historia: Oscar II och hans tid, 1872—1907*. s. 231. .
Xəzər-Lənkəran FK

**Xəzər Lənkəran Futbol Klubu** () oli jalkapalloseura Lənkəranin kaupungista. Maansa mestaruuden Xəzər voitti vuonna 2007. Azerbaidžanin cupin seura voitti vuosina 2007, 2008 ja 2011. Seura lakkautti toimintansa ammattilaistasolla vuonna 2016, mutta jatkoi toimintaansa nuorisojoukkueissa.

Xəzər pelasi useana kautena UEFAn alaisissa kansainvälisissä turnauksissa. Ensimmäisen kerran se oli mukana UEFA Cupissa kaudella 2005-06. Se pelasi kertaalleen Mestarien liigassa: tämä tapahtui kaudella 2007-08. Joukkue jäi tuolloin ensimmäiselle karsintakierrokselle hävittyään kroatialaiselle Dinamo Zagrebille yhteismaalein 4-2. UEFA Cupissa tai Eurooppa-liigassa seura ei päässyt toista karsintakierrosta pidemmälle.

## Lähteet
Cantus arcticus

***Cantus arcticus*** op. 61 on Einojuhani Rautavaaran vuonna 1972 säveltämä musiikkiteos, ”konsertto linnuille ja orkesterille”. Teoksessa orkesterille sävellettyyn musiikkiin yhdistyy äänitettyä lintujen laulua, jota on paikoin muokattu äänenkäsittelyllä. *Cantus Arcticus* on Rautavaaran ja yleensä suomalaisen taidemusiikin kansainvälisesti tunnetuimpia ja esitetyimpiä teoksia.

Teoksen tilasi Oulun yliopisto ensimmäisen tohtoripromootionsa ohjelmamusiikiksi. Kantaesitys oli promootion yhteydessä Oulussa 18. lokakuuta 1972. Oulun kaupunginorkesteria johti Stephen Portman. Rautavaara omisti teoksen Suomen silloiselle tasavallan presidentille Urho Kekkoselle.

Noin 18 minuuttia kestävässä konsertossa on kolme osaa, nimiltään 1. ”Suo”, 2. ”Melankolia” ja 3. ”Joutsenet muuttavat”. Konsertto on paikoin aleatorinen eli partituuri jättää kapellimestarille mahdollisuuden vapautua nuottimerkinnöistä ja päättää itse, mitä tai millä hetkellä orkesteri soittaa. Ensimmäinen osa alkaa esittämisohjeella: ”Ajattele syksyä ja Tšaikovskia”. Linnunlauluäänite tuodaan mukaan ensimmäisen osan alussa kuultavan puhallinosuuden ja huilusoolon jälkeen, minkä lisäksi myös puupuhaltimet matkivat lintujen laulua. Toinen osa alkaa äänitteellä ja partituurin mukaan orkesteri tulee mukaan siinä vaiheessa, kun äänite on soinut tarpeeksi pitkään, jotta yleisö tajuaa siinä kuultavien lintujen matkivan toistensa ääniä. Myös kolmas osa alkaa äänitteellä laulujoutsenparven äänistä. Tunnetuillakin kapellimestareilla on tiettävästi ollut vaikeuksia ajoittaa varsinkin kolmannen osan musiikki yhteen joutsenäänitteen kanssa.

Rautavaara kopioi osan lintujen laulusta Yleisradion äänitehostearkiston äänitteiltä, mutta osan hän kävi äänittämässä itse soilla Limingassa Oulun lähellä. Äänitystä on käsitelty elektronisesti varsin vähän, vain toisessa osassa kuultavaa tunturikiurun laulua on hidastettu ja kolmannessa osassa laulujoutsenten laulua on monistettu soittamalla samoja ääniä päällekkäin. Muita äänityksessä kuultavia lintuja ovat muun muassa kurjet.

## Lähteet
Coreboot

**Coreboot** on firmwareprojekti, joka kehittää vapaan ohjelmiston vaihtoehtoa BIOSille ja UEFIlle. 
Koska ohjelma on suurelta osin laitekohtainen (Coreboot ladataan ennen käyttöjärjestelmän ydintä) on siihen ohjelmoitava tuki erikseen eri laitteille.

Coreboot on aiemmin tunnettu nimellä **LinuxBIOS**. Projekti on laajentunut alkuperäisestä Linuxin käynnistävästä firmwaresta tukemaan myös esimerkiksi Plan 9 -käyttöjärjestelmää. Coreboot on saatavilla eri arkkitehtuureille kuten RISC-V-suorittimille.

Corebootin eduiksi lasketaan tehokkuus (karsimalla ylimääräiset ohjelmistot tietokone käynnistyy nopeammin) sekä turvallisuus (vähentämällä mahdollisia hyökkäyspintoja). Koska Coreboot on avointa lähdekoodia se voidaan auditoida ja sitä voidaan muokata.

Muun muassa System76 on julkaissut kannettavia tietokoneita, joissa on Coreboot.

## Historia
Coreboot-projekti sai alkunsa Yhdysvalloissa Los Alamos National Laboratoryssä vuonna 1999 kahden opiskelijan projektina. Sittemmin projektin parissa on työskennellyt suuri joukko ihmisiä.

## Rahoitus
Muun muassa Google, AMD, Acer ja Saksan valtio ovat tukeneet projektia.

## Katso myös
* Libreboot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Projektin kotisivu
* Versiohallinta
Olavi Ahlgren

**Olavi Aleksanteri Ahlgren** (26. tammikuuta 1897 Tampere – 17. lokakuuta 1966 Mynämäki) oli suomalainen Pro Arte -taiteilijaryhmään kuulunut taidemaalari.

Olavi Ahlgren opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1923–1925 ja teki opintomatkan Pariisiin. Hänen teoksiaan oli esillä ulkomailla Tukholmassa ja Oslossa 1929, Tukholmassa ja Göteborgissa 1940 sekä Tukholmassa 1946 ja 1949. Ahlgrenin maalauksia on Turun Taidemuseossa ja Porin Taide- ja Taideteollisuusyhdistyksen kokoelmissa.

## Teoksia
* *Satamasta* : öljymaalaus. 1930-luvun alku
* *Kesämaisema* : öljymaalaus. 1935
* *Kaupunkinäkymä* : öljymaalaus. 1960
* *Näkymä Helsingistä* : öljymaalaus. 1960
* *Satama* : öljymaalaus.
* *Aihe Turusta* : öljymaalaus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Olavi Ahlgren
Niilo Latva

**Niilo Vilhelm Latva** (8. joulukuuta 1898 Turku – 15. huhtikuuta 1949 Turku) oli suomalainen Pro Arte -ryhmään kuulunut taidemaalari.

Niilo Latva opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1919–1923 ja Taideteollisessa keskuskoulussa 1928. Hän osallistui taidenäyttelyihin vuodesta 1922 lähtien ja Suomen Taiteilijain näyttelyyn vuonna 1926. Latva opiskeli vuosien 1927 ja 1930 välisenä aikana Englannissa, Etelä-Amerikassa, Hollannissa ja Italiassa.

## Teoksia
* *Ahvenanmaalainen kalastaja* (öljymaalaus, 1936)
* *Asetelma* (öljymaalaus, 1942)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Niilo Latva
Amrubisiini

**Amrubisiini** (C25H25NO9) on antrasykliineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä keuhkosyövän hoitoon.

## Käyttö ja haittavaikutukset
Muiden antrasykliinien tavoin amrubisiinin teho syöpälääkkeenä perustuu toposiosmeraasi II-entsyymin estoon. Tällöin muun muassa syöpäsolujen DNA:n vaurioiden korjaaminen, RNA:n synteesi ja proteiinisynteesi estyvät. Lääke rekisteröitiin Japanissa keuhkosyövän hoitoon vuonna 2002 ja sitä tutkitaan Yhdysvalloissa hyväksyttäväksi harvinaislääkkeeksi keuhkosyövän hoitoon. Yhdisteen syöpäsoluja tuhoavat omianisuudet ovat voimakkaampia kuin useiden muiden antrasykliinien. Amrubisiinin lisäksi myös sen metaboliitti amrubisinoli (C25H27NO9) on lääkeaineena aktiivinen.

Amrubisiinin merkittävimpiä haittavaikutuksia ovat huonovointisuus sekä neutropenia ja trombosytopenia. Monille muille ryhmän lääkkeille tyypillistä sydäntoksisuutta yhdisteellä ei esiinny.

## Synteesi
Amrubisiini on ensimmäinen täysin synteettisesti valmistettu antrasykliini. Muita valmistetaan bioteknisesti tai puolisynteettisesti. Yhdisteelle on kehitetty asymmetrinen synteesi, jonka lähtöaine on tetraliinijohdannainen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Amrubicin 
*ChemBlink: Amrubicin
Muistiurheilu

**Muistiurheilu** on kilpailemista muistamisessa. Lajissa järjestetään vuosittain maailmanmestaruuskilpailut. Kilpailijat käyttävät erityisiä muistitekniikoita, joiden avulla he pystyvät muistamaan pitkiä listoja esimerkiksi numerosarjoja, pelikortteja tai sanoja.

## Kilpailut ja organisaatio
Muistiurheilun kehittivät englantilaiset Tony Buzan, joka tunnetaan miellekartan kehittäjänä, sekä Raymond Keene. Ensimmäiset maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1991. Maailman muistimestaruudesta kilpaillaan vuosittain. Vuoden 2015 maailmanmestaruuskilpailuissa oli noin 278 osanottajaa. Vuoden 2016 muistimaailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Singaporessa joulukuussa.

Muistiurheilua hallinnoi World Memory Sports Council. Sen puheenjohtaja on Raymond Keene.

## Lajit
Muistimaailmanmestaruuskilpailuissa on kymmenen lajia:

* nimet ja kasvot
* binaariluvut
* numeroita yhdessä tunnissa
* abstraktit kuvat
* numeroiden nopeuskilpailu
* päivämäärät
* kortteja tunnissa
* sanat
* puhutut numerot
* korttien nopeuskilpailu

## Tekniikat
Muistiurheilijat käyttävät muistitekniikoita, joista vanhimmat kehitettiin antiikin Kreikassa yli 2000 vuotta sitten. Tekniikat perustuvat siihen, että muistettavista asioista tehdään visuaalisia, helposti muistettavia kuvia, jotka järjestellään niin että ne on helppo palauttaa mieleen. Ilman näitä tekniikoita parhaatkin muistiurheilijat ovat muistikyvyiltään vain normaalin ihmisen tasoisia.

Yleinen kilpailijoiden käyttämä muistitekniikka on paikkamenetelmä. Muistettavat kohteet, kuten numerosarjat tai korttipakat, muutetaan ensin sanoiksi, joista tehdään mielessä visuaalisia kuvia. Nämä kuvat sijoitetaan johonkin ”muistipalatsiin”, josta ne voidaan palauttaa mieleen oikeassa järjestyksessä kävelemällä mielessä reittiä pitkin. Muistipalatsina voi toimia esimerkiksi oma koti tai jokin muu tuttu paikka tai reitti.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* World Memory Championships 
* World Memory Statistics
Mississipin velho

**Mississipin velho** (*La Sirène du Mississipi*) on François Truffaut’n käsikirjoittama ja ohjaama jännityselokuva vuodelta 1969. Sen pääosia esittävät Jean-Paul Belmondo ja Catherine Deneuve. Elokuva perustuu Cornell Woolrichin romaaniin, kuten perustuivat myös Truffaut’n vuoden 1968 elokuva *[[Morsian pukeutui mustaan]]* ja Truffaut’n suuresti ihaileman Hitchcockin *[[Takaikkuna]]* (1954). *Mississipin velhossa* Truffaut pyrkiikin hyvin hitchcockmaiseen ilmaisuun ja ottaa vaikutteita etenkin *[[Vertigo – punainen kyynel|Vertigosta]]*. Hän kuitenkin omisti elokuvan toiselle esikuvalleen, Jean Renoirile.

## Juoni

Ranskalle kuuluvalla Réunionin saarella tupakkaplantaasin omistajamiljonääri Louis (Belmondo) kutsuu luokseen kirjeenvaihtotoverinsa Julien, johon on rakastunut. Laivasta astuva nainen (Deneuve) onkin aivan eri henkilö kuin Julien lähettämässä kuvassa. Louis hyväksyy selityksen, että Julie on lähettänyt naapurinsa kuvan vakuuttuakseen Louis’n tunteiden aitoudesta. He menevät naimisiin, mutta pian Julie häipyy rahat mukanaan. Louis jäljittää hänet Ranskan Antibesiin, jossa nainen työskentelee tanssijana toisella nimellä. Louis matkustaa Antibesiin tappaakseen naisen, mutta heltyy sovintoon kuultuaan naisen selityksen, mutta siitä ongelmat vasta alkavatkin.

## Tuotanto
Tuotantoyhtiö United Artists vaati Truffaut’ta ohjaamaan tappiolliseksi arvioimansa *[[Kesytön (elokuva)|Kesyttömän]]* lisäksi myös kaupallisemman elokuvaidean *Mississipin velho*. Sen pääosiin palkattiin Belmondo ja Deneuve, ja kuvaukset tehtiin suurelta osin Réunionin saarella. Toisin kävi: *Kesytön* tuotti  paremmin kuin lähes nelinkertaisella budjetilla tehty *Mississipin velho*.

*Mississipin velho* kuvattiin lähes täysin käsikirjoituksen mukaisessa, kronologisessa järjestyksessä, koska Truffaut halusi pääparin suhteen kehittyvän elokuvassa mahdollisimman luonnollisesti.

Elokuvan puvustuksen suunnitteli Yves Saint-Laurent.

## Vastaanotto ja jälkimaine
Elokuva sai hyvin ristiriitaisia arvioita, ja sitä syytettiin sekavuudesta sekä rakenteensa että tyylilajiensa suhteen. Se ei menestynyt myöskään teattereissa, mutta jälkikäteen elokuvan arvostus on parantunut.

Vuonna 2001 sai ensi-iltansa uusintaversio samasta tarinasta nimellä *[[Original Sin – perisynti]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*