open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Esteri (nimi)

**Esteri** on suomalainen naisen etunimi, muunnelma persialaisperäisestä nimestä Ester, joka tarkoittaa tähteä.

Suomessa nimi Esteri on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 22&nbsp;831 naiselle ja alle viidelle miehelle. Esterin nimipäivä on 16. toukokuuta. Almanakassa Esteri on ollut vuosina 1929–1949 ja uudestaan vuodesta 1984 lähtien.

## Tunnettuja Esteri-nimisiä

*Esteri Häikiö (1900–1974), SKDL:n kansanedustaja
*Esteri Kallio, o.s. *Kissala* (1932–2020), kuulantyöntäjä
*Esteri Karilas (1890–1972), kirjailija
*Esteri Mäki (1906–1963), baptistievankelista
*Esteri Paalanen (1886–1976), kirjailija ja suomentaja
*Esteri Perkko (1891–1967), yritysjohtaja
*Esteri Tomula (1920–1998), keramiikkataiteilija
*Esteri Vapaa-Jää (1925–2011), käsityönopettaja, rehtori ja Helsingin yliopiston kunniatohtori
*Esteri Vuorinen (1896–1991), lastenkirjailija

## Kuvitteellisia Esterejä

* Esteri, irtisanottu pankkivirkaiija, toinen päähenkilöistä sarjakuvassa *[[Viljo ja Esteri]]*

## Lähteet
831 Naval Air Squadron

**831 Naval Air Squadron** (**831 NAS**) oli Britannian kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue.

## Palvelus
Laivue perustettiin 1. huhtikuuta 1941 RNAS Crailissa kalustonaan 12 Fairey Albacorea. Laivue siirrettiin elokuussa RNAS Machrihanishiin ennen lokakuista siirtoa ''HMS Indomitablelle'', jonka mukana laivue siirtyi Jamaikalle.

Laivue oli koulutettavana Norfolkissa Virginiassa, kunnes se palasi tukialukselle purjehtien Kapkaupunkiin, jonne se saapui joulukuun lopulla 1941. Vuoden 1942 alussa tukialuksen mukana laivue purjehti ensin Port Sudaniin ja sitten tukialus kuljetti 50 Kuninkaallisten ilmavoimien Hawker Hurricanea Jaavalle, jolloin laivueen tehtävänä oli sukellusveneiden torjunta. Laivue palveli tukialuksella ja maissa Ratmalanassa ja China Bayssä Ceylonilla ennen kolmiviikkoista palvelustaan helmi-maaliskuussa Khormaksarissa RAF:n tukikohdassa Adenissa rannikkopuolustuksen tukena.

Laivue palasi kesäkuun alussa tukialukselle ja se otti osaa Madagaskarin valtaukseen. Laivue suoritti syöksypommituksia sekä sukellusveneiden torjuntaa. ''HMS Indomitable'' siirtyi  Kapkaupungin kautta Gibraltarille . Tukialus laivueineen otti elokuussa osaa operaatio Pedestaliin, minkä aikana se vaurioitui pahoin. Tukialus siirsi laivueensa Englantiin ennen siirtymistään Yhdysvaltoihin telakalle. Laivue supistettiin yhdeksään koneeseen ja siihen liitettiin muutama Fairey Barracuda I.

Laivueen vietettyä aikaansa RNAS Crailissa, Lee-on-Solentissa, Hatstonissa sekä Machrihanishissa se palasi maaliskuussa 1943 *Indomitablelle*. Laivue palasi kuitenkin toukokuussa RNAS Lee-on-Solentiin uudelleen kalustettavaksi. Laivueen uusiksi koneiksi toimitettiin Fairey Barracuda II:t. Laivue liitettiin marraskuussa 52. laivaston torpedopommittajalennostoon. Laivueen suoritettua helmikuussa 1944 tukialukselle laskeutumiskoulutuksen ''HMS Victoriousilla'' se siirrettiin maaliskuussa ''HMS Furiousille'', jonka mukana laivue osallistui hyökkäykseen Saksan laivaston taistelulaiva ''Tirpitziä'' vastaan.

Laivue osallistui myös toukokuussa vastaavaan yritykseen *Victoriousilla*, mutta huono sää esti sen. Laivue suoritti sen tilalla hyökkäyksen rannikkoliikennettä vastaan.

Laivue palasi Kauko-Itään tukialuksen mukana ja siihen liitettiin 9. heinäkuuta 829 laivue, jolloin laivueen vahvuus nousi 21 koneeseen. Samalla lakkautettiin torpedopommittajalennosto. Laajennettu laivue hyökkäsi maakohteita ja öljyvarastoja vastaan Sabangin satama-alueella Sumatralla sekä läheiselle lentokentälle. Tämä ja muut vastaavat operaatiot osoittivat Barracudan suorituskyvyn rajat, jolloin tehtiin päätös koneiden korvaamisesta tehokkaammilla Grumman Avengereilla. Laivue hylkäsi koneensa ja palasi Englantiin saattuetukialuksilla *HMS Battler* ja *HMS Thane*. Laivue lakkautettiin 6. joulukuuta 1944 RNAS Lee-on-Solentissa.

## Lähteet
*
*
*
*
*
*

### Viitteet
Taikatossut

**Taikatossut** (*Like Mike*) on vuonna 2002 ilmestynyt yhdysvaltalainen elokuva, jonka on ohjannut John Schultz ja jonka pääosassa näyttelevät Lil' Bow Wow, Morris Chestnut, Jonathan Lipnicki ja Brenda Song. Elokuvassa cameo-esiintyy useita NBA-tähtiä.

## Juoni

Orpopoika Calvin toteuttaa taikatossujen avulla haaveensa ammattiurheilijan urasta ja pääsee suoraan ’all-stars’ -koripallojoukkueeseen. Hän pääsee koripallo- joukkueeseen tavatessaan New York Knicksin managerin, joka antoi ilmaisliput lapsille. Se oli Allstars-ottelu, jossa valittiin satunnaisesti katsoja kentälle.
Calvin pääsee kentälle ja kikkaa New York Knicksin pelaajan, joten hän yllättäen saa sopimuksen joukkueeseen. He voittavat kaikki ottelut. Hänen toinen unelmansa on saada oikea perhe. Sitä varten hänen on ystäviensä avulla peitottava ensin orpokodin ilkeä johtaja Bittleman, joka yrittää tuhota Calvinin uran ja haaveet omasta perheestä.

He ovat oikeita mestareita keskenään.
Kaikki lapset siirtyivät orpokodista asumaan koripalloilijan luo luksushuvilaan.

## Rooleissa

### Mukana olleet NBA-pelaajat

## Soundtrack

Soundtrack sisältää hip hop- ja R&B-musiikkia ja So So Def Recordings julkaisi sen 2. heinäkuuta 2002. Se saavutti sijan 18 yhdysvaltain Billboard 200 -listalla ja sijan 10 Top R&B/Hip-Hop Albums -listalla.

## Lähteet
Black (albumi)

**Black** on suomalaisen rock-yhtye Bluesoundsin debyyttialbumi. Johanna-levymerkki julkaisi sen keväällä 1980. *Blackia* pidetään suomalaisen englanninkielisen rockin klassikoihin kuuluvana, ja se on ehkä Bluesoundsin tunnetuin levy sen lyhyeksi jääneellä uralla. 

*Black* julkaistiin CD-muodossa Johanna-levymerkillä vuonna 1989. CD:llä on neljä vuosina 1979&ndash;1980 äänitettyä bonuskappaletta. Kappaleet oli julkaistu vuonna 1980 kahtena singlenä.

Love Kustannus julkaisi *Blackista* vuonna 2000 remasteroidun CD-version. Se sisältää studioraitojen lisäksi 8 livekappaletta, jotka äänitettiin Tukholmassa 15. syyskuuta 1981.

*Black* julkaistiin vuonna 1981 vinyylinä myös Saksassa (X Records/Teldec, kataloginumero 6.24952).

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Vuoden 1989 CD-version bonuskappaleet
# 
# 
# 
# 
  
### Vuoden 2000 remasteroidun version bonuskappaleet
Kappaleet on nauhoitettu Tukholmassa 15. syyskuuta 1981.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano levyllä
* Dave Lindholm - kitara, laulu
* Ari Vaahtera - basso
* Zape Leppänen - rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu

## Lähteet
* Albumi Finnmusic.netin tietokannassa
* Albumi Fono.fi:n tietokannassa

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* https://web.archive.org/web/20000605062225/http://www.sjoki.uta.fi/~latvis/yhtyeet/DaveLindholm/black.html
Aganippe

**Aganippe** () oli kreikkalaisessa mytologiassa usean eri naishahmon nimi.

* Aganippe, Boiotiassa Helikon-vuoren juurella sijainneen saman nimisen lähteen nymfi. Lähteen kerrottiin olevan pyhitetty muusille ja syntyneen Pegasoksen kavioniskusta. Se toimi inspiraation lähteenä kelle tahansa, joka siitä joi. Aganippe isäksi mainitaan jokijumala Permessos tai Termessos.

* Aganippe, Akrisioksen puoliso ja joidenkin lähteiden mukaan Danaen äiti, joskin useimmiten äidiksi nimetään Eurydike.

## Lähteet
Vittorio Storaro

**Vittorio Storaro** (s. 24. kesäkuuta 1940 Rooma) on italialainen elokuvaaja. Hän on voittanut kolme parhaan kuvaajan Oscar-palkintoa elokuvista *[[Ilmestyskirja. Nyt]]* (1980), *[[Punaiset (elokuva)|Punaiset]]* (1982) ja *[[Viimeinen keisari]]* (1988). Lisäksi hän oli ehdolla vuonna 1991 elokuvasta *[[Dick Tracy (elokuva)|Dick Tracy]]*. Ohjaajista hän on työskennellyt muun muassa Francis Ford Coppolan, Bernardo Bertoluccin, Warren Beattyn  ja Carlos Sauran kanssa.

Storaro aloitti valokuvauksen opiskelut isänsä innoittamana 11-vuotiaana ja elokuvauksen opiskelut 16-vuotiaana. 1960-luvulla hän työskenteli kameramiehenä ja teki lyhytelokuvia. Hän teki debyyttinsä pitkän elokuvan pääkuvaajana vuonna 1969 Franco Rossin elokuvassa *[[Giovinezza, giovinezza]]*. Kansainvälisen läpimurtonsa hän teki vuonna 1970 kuvattuaan Bernardo Bertoluccin elokuvat *[[Fasisti (elokuva)|Fasisti]]* ja *[[Hämähäkin juoni]]*.

## Osittainen filmografia

**[[Paratiisilinnun arvoitus]]* (1970)
**[[Fasisti (elokuva)|Fasisti]]* (1970)
**[[Hämähäkin juoni]]* (1970)
**[[Viimeinen tango Pariisissa]]* (1972)
**[[1900 (elokuva)|1900]]* (1976)
**[[Agatha (elokuva)|Agatha]]* (1979)
**[[Ilmestyskirja. Nyt]]* (1979)
**[[Bertoluccin kuu]]* (1979)
**[[Punaiset (elokuva)|Punaiset]]* (1981)
**[[Suoraan sydämestä]]* (1982)
**[[Ladyhawke – legenda haukasta]]* (1985)
**[[Ishtar (elokuva)|Ishtar]]* (1987)
**[[Viimeinen keisari]]* (1987)
**[[Tucker – mies ja unelma]]* (1988)
**[[New York Stories]]* (osio "Life without Zoe") (1989)
**[[Dick Tracy (elokuva)|Dick Tracy]]* (1990)
**[[Suojaava taivas]]* (1990)
**[[Pikku Buddha]]* (1993)
**[[Koko kansan Bulworth]]* (1998)
**[[Tango (elokuva)|Tango]]* (1998)
**[[Ihmeentekijä]]* (2000)
**[[Dyyni (minisarja)|Dyyni]]* (minisarja) (2000)
***' (2004)
***' (2005)
**[[Café Society]]* (2016)
**[[A Rainy Day in New York]]* (2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vittorio Storaron viralliset kotisivut  
* 
*
Type 90

**Type 90** ( taikka 90式戦車, *Kyū-maru-shiki-sensha*) on  Japanin maaitsepuolustusvoimien taistelupanssarivaunu, joka on Mitsubishi Heavy Industriesin valmistama. Vuodesta 1990 alkaen ne  ovat korvanneet aiemmat Type 61 ja osan Type 74 panssarivaunuista. Suunnitelmissa on myös korvata loput Type 74 ja nykyiset Type 90 vaunut uudella Type 10 -vaunulla. Type 90 vaunuja valmistettiin noin 330–340 kappaletta vuodesta 1989.

Yhden vaunun hinnaksi on arvioitu noin 7,4 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria vuoden 2008 kurssin mukaan.

## Aseistus
Vaunun pääase on Japan Steel Worksn lisenssillä valmistama 120 mm sileäputkinen Rheinmetall L44 panssarivaunukanuuna, joka on vastaava kuin saksalaisessa Leopard 2:ssa ja yhdysvaltalaisessa M1 Abramsissa. Ennen L44:n valintaa vaunun pääaseeksi, Japanissa oli testattu onnistuneesti omaa japanilaista 120 mm kanuunatyyppiä, mutta lopulta L44 edullisuus kallisti valinnan sen puolelle. Kanuuna on varustettu latausautomaatilla, jolloin vaunumiehistöön ei kuulu lataajaa. Tämä mahdollistaa vaunussa käytetyn pienemmän tornin. Apuaseena on Sumitomo Heavy Industriesin lisenssillä valmistama 12,7 mm Browning -konekivääri. Lisäksi vaunussa on tykin putken suuntainen 7,62 mm konekivääri.

## Moottori ja voimansiirto
Moottorina on Mitsubishin valmistama kaksitahtinen 10-sylinterinen 10ZG32WT -dieselmoottori. Sen tuottama 1&nbsp;120 kW:n teho johdetaan teloille Mitsubishi MT1500 -automaattivaihteiston välityksellä, jossa on neljä vaihdetta eteen ja kaksi taakse. Täydellä 1&nbsp;100 litran polttoainetäytöllä vaunun toimintasäde on 350 km.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Trewhitt, Philip: *Panssarivaunut ja panssaroidut ajoneuvot*, Karisto Oy, Hämeenlinna, 2009, suom. Petri Kortesuo  (s. 93)
Mika Peltonen (muusikko)

**Peltone eli Mika Peltonen** on aktiivisesti keikkaileva euralainen trubaduuri, muusikko ja lauluntekijä.

Sooloura alkoi Puistokemistin joulu -kappaleen julkaisemisen myötä. Ensimmäinen sooloalbumi, julkaistiin vuonna 2001. 2003 julkaistiin Piilomies-albumi, jonka muusikot koostuivat pääosin porilaisen Sauna pesää! -yhtyeen jäsenistä. 
"Tähän asti tiesin"-albumi (2011) oli askel hieman vakavampien laulujen suuntaan.  Sitä seurannut "Lupa kimaltaa" (2015) saavutti jonkin 
verran radiosoittoa mm. kappaleilla "Ootsä se vai et?","Lupa kimaltaa" ja "Rautavaarat". Levyn tuotti Janne Louhivuori, osa levyn teksteistä syntyi co-writena Heikki Salon kanssa, joka on toiminut Peltosen tekstituottajana.

Vuonna 2019 Mika julkaisi uuden albumin "Hyvin hukatut vuodet" ja samalla taiteilijanimeksi muuttui **Peltone** silloisen samannimisen orkesterin mukaan. Levyn kappaleista "Mut muotoiltiin niin" keräsi eniten radiosoittoja.

"Ilmaa siipien alle" -niminen pitkäsoitto julkaistiin 2022. Kahdesta aikaisemmasta levystä poiketen levyn tuotti Tomi Aholainen. "Vielä ois saumaa", toimi levyn avausraitana. 

Trubaduurikeikkojen ohessa Mikalla on myös kaksi muuta aktiivista projekita: Peltone & Kuka maksaa viulut? joka esittää Taija Nummijärven jousikvartetille kirjoittamia sovituksia Mikan lauluista, sekä nelimiehinen Peltone Reissue -bändi joka on keikkaillut vuodesta 2022 lähtien.

Mika julkaisee musiikkinsa omalla Äänimaailma Records -merkillä. 
Lauluja työstetään mm. hänen Äänimaailma 71 -studiollaan  

## Saavutukset
* Juomalaulun SM -voittaja vuonna 2005
* Sarjakuva-aiheisten laulujen voitto Kemin sarjakuvapäivillä 2006
* Trubaduurien SM -kisa, hopeaa 2010

## Omat levytykset
* Puistokemistin joulu -single (1999)
* **Rock´L`Ola** (2001)
* **Piilomies** (2003)
* Tervetuloa pöytäämme -single (2003)
* Huonoa valoa -single (2006)
* Nettikokoelma **1999-2009** (2009)
* Musapaviljonki -single (2009)
* Kevyesti keskellä päivää -single (2011) 
* **Tähän asti tiesin** (2011)
* Voisin kuvitella -single (2013)
* Rautavaarat -single (2014)
* **Lupa kimaltaa** (2015)
* Ootsä se vai et? -single (2015)
* Irtolainen -single (2015)
* Tuulet Muuttaa Suuntaa -single (2016)
* Mut muotoiltiin niin -single (2018)
* Tyhjä päivä -single (2018)
* **Hyvin hukatut vuodet** (2019)
* Viima iskee -single (2021)
* **Ilmaa siipien alle** (2022)
* Paratiisi -single (2024)
* Viimeiset intiaani -single (2025)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mika Peltonen
* MySpace
* Mika Peltonen: Rautavaarat
* Spotify
* Mika Peltosen haastattelu Musiikintekijä-lehdessä
Haumont-près-Samogneux

**Haumont-près-Samogneux** on kunta Meusen departementissa Lorrainen hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Verdunin arrondissementtiin ja Charny-sur-Meusen kantoniin. Kunnassa ei ollut yhtään asukasta vuoden 2006 väestönlaskennassa. Haumont-près-Samogneux’n pinta-ala on 10,81 neliökilometriä.

Kunnasta on matkaa Samogneux’hön 2,2 kilometriä, Regnéville-sur-Meuseen 3 km, Brabant-sur-Meuseen 3 km, Beaumont-en-Verdunois’han 4,2 km, Champneuvilleen 4,5 km, Forges-sur-Meuseen 4,7 km ja Louvemont-Côte-du-Poivreen 5 km.

Kunta tuhoutui 21. helmikuuta–19. joulukuuta 1916 käydyssä ensimmäiseen maailmansotaan kuuluvassa Verdunin taistelussa, eikä sitä koskaan jälleenrakennettu. Samassa taistelussa tuhoutuivat myös läheiset Beaumont-en-Verdunois’n, Bezonvaux’n, Cumières-le-Mort-Hommen, Fleury-devant-Douaumontin, Louvemont-Côte-du-Poivren, Douaumontin, Ornes’n ja Vaux-devant-Damloupin kunnat, joista ainoastaan kolme jälkimmäisinä mainittua ovat nykyisin asutettuja.

## Väkiluvun kehitys

Haumont-près-Samogneuxin väkiluvun kehitys vuodesta 1803 vuoteen 1913 sekä vuodesta 1990 vuoteen 2006:	 	 			 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kunta INSEEssä 
* Les villages détruits
Aino Seppo

**Aino Seppo** (s. 26. toukokuuta 1958 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hänet on kiinnitetty Helsingin kaupunginteatteriin. Teatteri­töiden lisäksi hänet tunnetaan erityisesti useista televisio- ja elo­kuva­rooleista.

## Yksityiselämä

Seppo on naimisissa näyttelijä Esko Salmisen kanssa vuodesta 1998. Heidän tyttärensä Sonja Salminen on myös näyttelijä. Aiemmasta pari­suhteestaan näyttelijä Turo Pajalan kanssa Sepolla on tytär.

## Filmografia

* *[[Babels hus]]* – Pirjo Lehtonen (1981)
* *[[Kuningas jolla ei ollut sydäntä]]* – prinsessa (1982)
* *[[Arvottomat]]* – Tiina (1982)
* *[[Rikos ja rangaistus (vuoden 1983 elokuva)|Rikos ja rangaistus]]* – Eeva Laakso (1983)
* *[[Profitörerna]]* (1983)
* *[[Opération O.P.E.N]]* – Cécile (1984)
* *[[Sista leken]]* – Agnetan äiti (1984)
* *[[En ros av kött]]* (1985)
* *[[Pimeys odottaa]]* – Marja (1985)
* *[[Näkemiin, hyvästi]]* – Tuula Häkkinen (1986)
* *[[Lumikit]]* – hoitaja (1986)
* *[[Tabu (televisiosarja)|Tabu]]* (1987)
* *[[Macbet]]* – vaimo (1987)
* *[[Onnea matkaan]]* – Hellevi (1988)
* *[[Pyörteissä]]* – vaimo (1990)
* *[[Blondi tuli taloon]]* – Jaana Kuusipuu (1994)
* *[[Esa ja Vesa – auringonlaskun ratsastajat]]* – Sanna Rajala (1994)
* *[[Tyttöjä ja jäätelöä]]* – Patun äiti (1995)
* *[[Samppanjaa ja vaahtokarkkeja]]* – Tuula Rickman (1995)
* *[[Ihmeidentekijät]]* – Meri Kallio (1996–1998)
* *[[Blondi tuli taloon|Blondi tuli taloon – Sattui kerran kesällä]]* – Jaana Kuusi­puu (1997)
* *[[Pitkä kuuma kesä]]* – Patun äiti (1999)
* *[[Parhaat vuodet]]* – Meri Kallio (2000)
* *[[Kivi ja Kilpi]]* – Raakel (2001)
* *[[Kymmenen riivinrautaa (elokuva)|Kymmenen riivin­rautaa]]* – Kirsti Korkka­lainen (2002)
* *[[Mies vailla menneisyyttä]]* – ex-vaimo (2002)
* *[[Nollatoleranssi (televisiosarja)|Nolla­toleranssi]]* – Leena Korhonen-Iso­talo (2004)
* *[[Kaverille ei jätetä]]* – Haverin vaimo (2004)
* *[[Akkaa päälle]]* – Heimon vaimo (2006)
* *[[Rakkauden nälkä]]* – Elisa Harjun­pää (2007)
* *[[Lacrimosa (televisioelokuva)|Lacrimosa]]* – Helena Luoto (2008)
* *[[Haarautuvan rakkauden talo]]* – Petra (2009)
* *[[Moska (televisiosarja)|Moska]]* – Lilli Puhakka (2011)
* *[[Maailma on valmis]]* – päivä­kodin johtaja (2012)
* *[[Mieletön elokuu]]* – Ståhlin sihteeri (2013)
* *[[Aikuisten poika]]* – rehtori (2014)
* *[[Syke (televisiosarja)|Syke]]* – Ritva (2017)
* *[[Karkurit (televisiosarja)|Karkurit]]* – Anne (2021)

## Lähteet
Ritva Sievänen-Allen

**Ritva Sievänen-Allen** (29. heinäkuuta 1930 Mikkeli – 30. maaliskuuta 2009 Espoo) oli suomalainen kirjastonjohtaja ja professori. Hän oli Terveystieteiden keskuskirjaston kirjastonjohtaja 1967–1993 ja Tampereen yliopiston kirjastotieteen ja informatiikan vt. professori 1973–1977.

Sievänen-Allen suoritti filosofian maisterin tutkinnon Helsingin yliopistossa 1955, kirjastonhoitajaksi hän valmistui Yhteiskunnallisesta korkeakoulusta 1958, ja sen jälkeen hän opiskeli Yhdysvalloissa jossa hän suoritti Kalifornian yliopistossa Berkeleyssa master of library science -tutkinnon 1962. Hän väitteli Jyväskylän yliopistosta taidehistorian alan tutkimuksella 1989.

Sievänen-Allen oli Suomen tieteellisen kirjastoseuran puheenjohtaja ja toimi myös alan kansainvälisissä järjestöissä. Terveystieteiden keskuskirjasto luotiin paljolti hänen johdollaan ja hänen kehittämiensä suuntaviivojen perusteella. Jäätyään eläkkeelle hän kirjoitti useita kirjoja niiden lisäksi, joita hän oli aiemmin kirjoittanut ammatillisista aiheista.

## Teokset
*Mikkelin tyttökoulu kirjallisuudessa, Mikkelin kaupunginkirjasto – maakuntakirjasto, 2004.
*Sydäntalven kevät, WSOY, 2000. (pohjana kirjeenvaihto kriitikko ja toimittaja Martti Terhon kanssa)
*Suomalaisia vaikuttajanaisia : kohti vuotta 2000 / [toimittaneet] R S.-A. & Karmela Bélinki. WSOY, 1998
*Pitkä matka Siperiaan / Hilma Kilkkinen ; toimittanut ja kehyskertomuksen laatinut R S.-A., Otava, 1997.
*Tyttö venheessä : Elsa Enäjärvi-Haavion elämä 1901–1951, WSOY, 1993.
*Kirjastotilan kehitys ja siihen vaikuttaneet tekijät Turun akatemiassa ja Keisarillisessa Aleksanterin yliopistossa ennen vuotta 1882, Lääketieteellinen keskuskirjasto, 1990
*Avoin pohjakaava ja sen käyttöönotto Suomen kirjastoarkkitehtuurissa ennen vuotta 1940 : kuvaus kirjastorakentamisen kehityksestä, esimerkkeinä Tampereen ja Viipurin kaupunginkirjastot sekä Åbo akademin kirjasto, Jyväskylän yliopisto, 1989. (väitöskirja)
*Lukija tieteellisessä kirjastossa : teemahaastattelu lääkäreiden informaationhankinnasta ja -käytöstä  Lääketieteellinen keskuskirjasto, 1987.
*Johdatus kirjastotieteeseen ja informatiikkaan, Otava, 1978
*Lääketieteellisen keskuskirjaston ensimmäinen vuosikymmen / R S.-A. & Irja-Liisa Öberg. Lääketieteellinen keskuskirjasto, 1976.
*Arkkitehti Selim A. Lindqvist, Helsingin yliopiston taidehistorian laitoksen julkaisuja, ISSN 0357-4164; 3 [1973]

## Lähteet
Paimenlauluja

__NOTOC__
**Paimenlauluja** () on Vergiliuksen vuosien 42–39 eaa. aikana kirjoittama ensimmäinen pääteos, joka koostui kymmenestä paimenlaulusta. Näitä yksittäisiä runoja kutsutaan nimellä eclogae (, 'valikoima'), ja kokoelma tunnetaankin myös nimellä *Eclogae*. Teos on saanut suuresti vaikutteita Theokritoksen paimenidylleistä, joskin siihen antaa leimallisen piirteen ajankohdan mullistukset Rooman valtakunnassa.

Teoksen tunnetuimmaksi runoksi nousi Asinius Polliolle omistettu neljäs laulu, joka esittää profeetallisen ennustuksen maailman pelastavan lapsen syntymästä ja kulta-ajan paluusta. Kristityt käsittävät tämän myöhemmin viittaavan Kristukseen, minkä vuoksi Vergiliusta pidettiin luonnostaan kristittynä sieluna, *anima naturaliter christiana*. Tämä nosti Vergiliuksen keskiajalla arvostetuksi kirjailijaksi ja oli syynä siihen, miksi Dante Alighieri valitsi hänet teokseensa Jumalainen näytelmä oppaaksi.

## Lähteet

* 
* 

## Kirjallisuutta
### Suomennokset

* 
* 

## Aiheesta muualla

* Virgilion: Bucolica – The Project Gutenberg EBook
Marjastajat (suku)

**Marjastajat** (*Melanocharis*) on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Marjastajien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan viisi lajia.

## Marjastajiin kuuluvia lajeja
* Mustamarjastaja (*Melanocharis nigra*)
* Papuanmarjastaja (*Melanocharis arfakiana*)
* Rinnemarjastaja (*Melanocharis longicauda*)
* Viirumarjastaja (*Melanocharis striativentris*)
* Vuorimarjastaja (*Melanocharis versteri*)

## Aiheesta muualla
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) 
*ITIS: Melanocharis
Virolahden sakaristo

**Virolahden sakaristo** on keskiaikainen kivisakaristo, joka sijaitsee Virolahdella, nykyisen Virolahden kirkon itäpuolella. Sakaristo rakennettiin arviolta noin vuosien 1500 ja 1530 välillä silloisen puukirkon viereen. Tarkoituksena oli rakentaa myöhemmin kokonainen kivikirkko, mutta muun muassa taloudellisista syistä tämä ei toteutunut. Sakariston rakennusaika on päätelty keskiajan loppuun viittaavista piirteistä, joita ovat esimerkiksi eteläisen seinän oven epäsymmetrinen sijainti ja holvauksen yksityiskohdat. Pohjoispäädyssä on suuri ristikomero, jonka muoto muistuttaa Inkoon kirkon länsipäätyä. Itäpäädyllä on ikkuna, jota on uudella ajalla hieman pienennetty alkuperäisestä.

Sakariston yhteydessä ollut puinen kirkkorakennus purettiin 1600-luvulla, ja sen tilalle rakennettiin uusi. Uudempi puukirkko purettiin vuonna 1847 huutokaupan jälkeen, vaikka nykyinen ristikirkko oli rakennettu sen länsipuolelle jo vuonna 1766. Sittemmin sakaristoa on käytetty esimerkiksi varastona ja hartaustilana. 

## Katso myös
*Luettelo Suomen keskiaikaisista kivikirkoista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
De ondergang van Nederland

**De ondergang van Nederland: Land der naïeve dwazen** (”Alankomaiden alasajo: Hyväuskoisten hölmöjen maa”) on Alankomaissa vuonna 1990 ilmestynyt kirja. Kirjan tekijä Mohammed Rasoel on salanimi. Rasoel tarkoittaa arabiaksi sanantuojaa. Alankomaiden Anne Frank -säätiö nosti kirjasta oikeusjutun. Poliisi tuli tulokseen, että kirjan takana oli Alankomaissa asuva, pakistanilaista syntyperää oleva Zoka Fatah (s. 1951). Vuonna 1992 hänet tuomittiin 2000 Alankomaiden guldenin sakkoihin. Oikeusistuin katsoi tulleen todistetuksi, että hänen kirjansa oli rasistinen ja kirjoitettu pelkästään vihan lietsomisen tarkoituksessa. Teos vedettiin pois kirjakaupoista.

## Lähteet
Ellie Greenwich

**Eleanor Louise Greenwich** (taiteilijanimeltään **Ellie Greenwich**, 23. lokakuuta 1940 Brooklyn, New York, Yhdysvallat – 26. elokuuta 2009 New York, Yhdysvallat&nbsp;) oli yhdysvaltalainen pop-laulaja, lauluntekijä ja musiikkituottaja, joka oli aktiivinen 1960- ja 1970-luvuilla. Hän oli mukana tekemässä muun muassa kappaleita "Be My Baby", "Da Doo Ron Ron",  "Leader of the Pack", "Do Wah Diddy Diddy", "And Then He Kissed Me" ja "River Deep, Mountain High". Greenwichiltä ilmestyi kaksi sooloalbumia, *Composes, Produces, and Sings* (1968) ja *Let It Be Written, Let It Be Sung...* (1973), jotka on myöhemmin julkaistu yhdellä CD:llä.

Ellie Greenwich menehtyi keuhkokuumeeseen. Hän totesi eläessään: "Sanoisin, että olet onnistunut, kun nimesi ja laulusi löytyvät sanaristikoista, *[[Trivial Pursuit|Trivial Pursuitin]]* kaltaisista peleistä ja *[[Jeopardy]]*-tv-visailusta."

## Lähteet
Emil Virtanen (kirjailija)

**Emil Virtanen** (; 1. lokakuuta 1900 Viipurin läänin Kaukola – 27. marraskuuta 1937 Petroskoin lähellä) oli neuvostoliitonsuomalainen kirjailija ja lehtimies.

Emil Virtanen osallistui Suomen sisällissotaan ja työskenteli sen jälkeen mm. ''Savon Kansan'' ja *[[Kansan Työ]]n* toimittajana. Vuosina 1920–1923 hän kuului Suomen sosialistiseen työväenpuolueeseen ja vuosina 1921–1930 SKP:hen. Neuvostoliittoon Virtanen siirtyi vuonna 1930. Hän työskenteli *[[Punainen Karjala]]* -lehden toimittajana. Lokakuusta 1932 tammikuuhun 1936 Virtanen oli NKP(b):n ja vuodesta 1934 Neuvostoliiton kirjailijaliiton ehdokasjäsen.

Virtasen runoja julkaistiin kirjallisuuslehdissä *[[Punakantele]]* ja *[[Rintama (lehti)|Rintama]]* sekä Neuvostoliiton suomenkielisissä sanomalehdissä. Vuonna 1933 ilmestyi runokokoelma *Minkä tähden taistelemme* ja vuonna 1935 runoelma *Auringon hymy*. Hän käänsi suomeksi Aleksandr Puškinin sekä neuvostokirjailijoiden teoksia.

Syksyllä 1937 Emil Virtanen työskenteli Karellesin kuormaajana. Hänet pidätettiin 25. lokakuuta, tuomittiin kuolemaan vakoilijana ja ammuttiin. Virtanen todettiin syyttömäksi vuonna 1957.

## Teoksia
* *Minkä tähden taistelemme: Runokokoelma*. Petroskoi: Kirja, 1933.
* *Auringon hymy: Elämäntaparunoelma*. Petroskoi: Kirja, 1935.
* *Runoja*. Teoksessa *Rakettu on raudalla, tulesta on tuotu: Neuvosto-Karjalan suomenkielistä runoutta vuosilta 1917–1940*. Petroskoi: Karjala, 1976, s. 299–309.

## Lähteet

* 
* 
*
Emil Virtanen

**Emil Virtanen** -nimisiä henkilöitä on useita:

* Emil Virtanen, ent. Wagnström (1889–1948), suomalainen jääkäri ja punakaartin komppanianpäällikkö
* Emil Virtanen (1900–1937), neuvostoliitonsuomalainen kirjailija ja lehtimies
Pikkumesikot

**Pikkumesikot** (*Oedistoma*) on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Pikkumesikoiden sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia. Toisissa lähteissä on esitetty edellisestä poikkeavia suvun lajimääriä.

## Pikkumesikoihin kuuluvia lajeja
* Harmaarintamesikko (*Oedistoma iliolophus*, aiemmin *O. iliolophum*)
* Pikkumesikko (*Oedistoma pygmaeum*)

## Lähteet
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) 
*ITIS: Oedistoma 

### Viitteet
Korisliiga-kausi 2009–2010

**Korisliiga-kausi 2009–2010** oli 70. kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Korisliiga-kauteen sarjanousijoina lähtivät Kauhajoen Karhu sekä Salon Vilpas ja hallitsevana mestarina Namika Lahti.

Kauden päätteeksi Tampereen Pyrintö voitti historiansa ensimmäisen Suomen mestaruuden. Finaalisarjan hävinnyt Torpan Pojat voitti hopeaa ja Kouvot pronssia. Runkosarjan voitti Tampereen Pyrintö. Runkosarjan viimeiseksi jäänyt Forssan Koripojat putosi kahden Korisliiga-kauden jälkeen takaisin koripallon I-divisioonaan. Espoon Honkaa edustanut Tuukka Kotti valittiin vuoden pelaajaksi.

## Televisiointi
Vuonna 2006 Suomen Koripalloliitto teki kolmen vuoden mittaisen TV-sopimuksen Urheilukanavan sekä Yleisradion kanssa. Kauteen lähdettäessä sopimus tuli siis vanhaksi. Kesän 2009 aikana Korisliigan televisioinnissa tapahtui mittava käänne, sillä Urheilukanava siirtyi Sanoma Entertainmentin omistukseen. Tämän johdosta Korisliigan pelejä oli tarkoitus nähdä Urheilukanavalla vasta keväällä 2010.

Lokakuussa 2009 Koripalloliitto teki uuden URHOtv:n kanssa viisivuotisen TV-sopimuksen. Otteluiden lähettämisen on määrä alkaa marraskuussa 1–2 ottelun viikkotahdilla. Tästä määrä kasvaa portaittain sopimuskauden aikana.

## Korisliigan joukkueet kaudella 2009–10
Joensuun Kataja menetti kaikki siihen asti keräämänsä pisteet 6. marraskuuta, jolloin ilmoitettiin, että joukkueessa pelannut Janne Kinnunen ei ollut edustuskelpoinen. Kinnusen pelaajalisenssi lunastettiin vasta 26. lokakuuta, jolloin Kataja oli ehtinyt jo pelata seitsemän ottelua. Kinnunen oli ehtinyt edustaa seuraa jo kuudessa ottelussa.

## Runkosarja
### Sarjataulukko

*#*=Sijoitus runkosarjassa, O=Pelatut ottelut, V=Voitot, H=Häviöt, P/O=Tehdyt pisteet ottelua kohti, P/O-=Päästetyt pisteet ottelua kohti, P=Pisteet

### Pelaajien tilastot
#### Pisteet

#### Levypallot

#### Koriin johtaneet syötöt

#### Tehoindeksi

#### Muiden kategorioiden tilastoykköset

## Pudotuspelit
Pudotuspelit pelattiin pronssiottelua lukuun ottamatta paras viidestä -järjestelmällä eli kolme voittoa riitti ottelusarjan voittoon. Pronssimitalit jaettiin yhden ottelun tuloksen perusteella. Pudotuspelit alkoivat 7. huhtikuuta 2010 ja päättyivät 8. toukokuuta 2010.

### Ottelukaavio

### Loppuottelut

## Kuukauden pelaajat

## Merkittäviä tasalukujen ylityksiä

## Päävalmentajat

## Suomen Koripalloliiton kauden parhaat

## Katso myös
*Korisliiga-kauden 2009–2010 kokoonpanot
*Kauhajoen Karhu kaudella 2009–2010
*Korihaiden kausi 2009–2010

## Lähteet
Kalle Vento

**Kalle Vento** (, salanimi *Kalle Karjalainen*; 9. tammikuuta 1897 Someron Pitkäjärven kylä – 28. joulukuuta 1937 Sandarmoh Karhumäen lähellä) oli neuvostoliitonsuomalainen lehtimies ja kirjailija.

Neuvostoliittoon siirryttyään Kalle Vento kirjoitti artikkeleja, kertomuksia ja arvosteluja Leningradin ja Petroskoin suomenkielisiin lehtiin. Joulukuussa 1930 hänet valittiin Leningradin proletaarikirjailijoiden yhdistyksen suomalaisen jaoston hallituksen jäseneksi. Vuonna 1933 Vento opiskeli Leningradin punaprofessuurin instituutissa. Elokuusta 1934 lähtien hän työskenteli Petroskoissa Punainen Karjala -lehden vastaavana sihteerinä ja vuosina 1935–1936 myös kirjallisuuslehti Rintaman päätoimittajana.

Vuonna 1937 Vento erotettiin Punaisen Karjalan päätoimittajan tehtävästä, minkä jälkeen hän työskenteli sekatyömiehenä. Hänet pidätettiin 26. lokakuuta 1937, tuomittiin kuolemaan vakoilijana ja ammuttiin. Vento todettiin syyttömäksi vuonna 1956.  

## Lähteet
* 
* 
*
Aleksandr Linevski

**Aleksandr Mihailovitš Linevski** (; 3. toukokuuta 1902 Pietari – 20. helmikuuta 1985 Petroskoi) oli venäläinen kirjailija ja tiedemies.

Aleksandr Linevski syntyi rautatieläisen perheeseen. Valmistuttuaan oikeustieteellisestä oppilaitoksesta hän työskenteli vuosina 1918–1923 arvioijana Veliki Ustjugin metsätaloudessa. Palattuaan Pietariin hän alkoi opiskella maantieteellisessä instituutissa, joka sittemmin muuttui Leningradin yliopiston maantieteelliseksi tiedekunnaksi. Kesällä 1926 Linevski johti Sorokan läheltä löydettyjä kalliopiirroksia tutkinutta retkikuntaa.

Valmistuttuaan yliopistosta vuonna 1929 Linevski muutti Petroskoihin, jossa hän työskenteli paikallisessa tutkimusinstituutissa ja julkaisi useita Neuvosto-Karjalan arkeologiaa, historiaa, kansatiedettä ja suullista kansanperinnettä käsitteleviä tutkimuksia. Vuonna 1944 hänelle myönnettiin historian kandidaatin oppiarvo. Linevski johti myös Karjalan proletaarikirjailijoiden venäjänkielistä jaostoa ja oli mukana perustamassa Karjalan kirjailijaliittoa. Vuonna 1938 hänet hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi.

Linevskin ensimmäiset tutkimusmatkoiltaan kirjoittamat kuvaukset ilmestyivät vuosina 1925–1926. Myöhemmin *[[Vokrug sveta]]* (”Maailman ympäri”), *Vsemirnyi sledopyt* (”Maailmankävijä”) ja *Mir prikljutšeni* (”Seikkailujen maailma”) -lehdissä julkaistiin hänen kertomuksensa *Sovetskaja mašina vremeni* (”Neuvostoaikakone”) ja pienoisromaani *Kivikirjan sivuja* (Listy kamennoi knigi). Jälkimmäinen ilmestyi laajennettuna kirjana vuonna 1939. Siinä kirjailija kuvaa esihistoriallisten ihmisten elämää tutkimiensa kivipiirrosten pohjalta. Yli kolmenkymmenen vuoden ajan Linevski laati historiallista romaania *Belomorje* (”Vienanmeren rannikolla”), joka valmistui vuonna 1968. 

Tieteellisestä ja kaunokirjallisesta toiminnastaan Linevskille on myönnetty Karjalan tasavallan valtionpalkinto (1969), Työn punaisen lipun ja Kansojen ystävyyden kunniamerkit.

## Suomennettuja teoksia
* *Kivikirjan sivuja* (Listy kamennoi knigi). Suom. O. Kukkonen. Petroskoi: Karjala, 1978. (Ensimmäinen painos 1957.)

## Lähteet
*
Chris Craft

**Christopher Adrian Craft** (17. marraskuuta 1939 – 20. helmikuuta 2021) oli brittiläinen F1-kuljettaja. Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kaudella 1971. Kanadan osakilpailussa hän karsiutui ja Yhdysvalloissa keskeytti. Craft osallistui myös kahteen MM-sarjan ulkopuoliseen kilpailuun.

Craft osallistui myös muihinkin kilpa-autoilusarjoihin vakioautoluokissa sekä Formula 3 ja Formula 5000 -sarjoissa. Hän oli kolmas vuoden 1976 Le Mansin 24 tunnin ajossa.

Kilpauransa jälkeen Craft aloitti Gordon Murrayn kanssa Light Car Companyn ja auttoi Light Car Company Rocketin suunnittelussa.

## Formula 1 -tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
http://www.statsf1.com/en/chris-craft/engagementhc.aspx
Medestäjämesikot

**Medestäjämesikot** (*Toxorhamphus*) on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Medestäjämesikoiden sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia. Toisissa lähteissä on esitetty edellisestä poikkeavia suvun lajimääriä.

## Medestäjämesikoihin kuuluvia lajeja
* Keltarintamesikko (*Toxorhamphus novaeguineae*)
* Tuhkapäämesikko (*Toxorhamphus poliopterus*)

## Aiheesta muualla
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) 
*ITIS: Toxorhamphus
Yrjö Savolainen

**Yrjö Savolainen** (; 17. joulukuuta 1899 Järvisaaren Mujan kylä – 15. marraskuuta 1937 Leningrad) oli inkerinsuomalainen kirjailija.

Savolainen syntyi inkeriläisen talonpojan perheeseen. Vuonna 1921 hän valmistui Hatsinan opettajaopistosta ja työskenteli sen jälkeen kotiseudullaan opettajana. Vuodesta 1925 lähtien hän toimi Leningradin valistusosaston ohjaajana ja vuodesta 1930 lähtien Vapaus-lehden toimittajana.

Savolaisen ensimmäiset runot ilmestyivät Vapaudessa vuonna 1924. Hän kuului Soihdun toimituskuntaan ja julkaisi teoksiaan muun muassa Punakantele ja Rintama-lehdissä. Vuonna 1930 hänet valittiin Leningradin proletaarikirjailijoiden yhdistyksen suomalaisen jaoston johtokunnan jäseneksi.

1930-luvun alussa ilmestyivät erillisinä kirjoina maatalouden kollektivisointia ja sosialismin rakentamista kuvaavat kertomus- ja kuvauskokoelmat *Mustat voimat* (1931), *Savea ja hietaa* (1931) ja *Rajat tasoittuvat* (1933). Vuonna 1935 julkaistiin ensimmäinen osa inkeriläiskylän kehitystä kuvaavasta historiallisesta romaanista *Aikojen hyrskyissä*. Savolainen toimi myös venäläisen kaunokirjallisuuden suomentajana.

Savolainen pidätettiin 10. elokuuta 1937, tuomittiin kuolemaan syytettynä vakoilusta ja vastavallankumouksellisesta toiminnasta ja ammuttiin. Hänen maineensa palautettiin vuonna 1956.

## Teoksia
* *Mustat voimat*. Leningrad–Petroskoi: Kirja, 1931.
* *Savea ja hietaa*. Leningrad: Kirja, 1931.
* *Rajat tasoittuvat*. Leningrad: Kirja, 1933.
* *Aikojen hyrskyissä: Romaani. Kirja 1*. Leningrad: Kirja, 1935.
* *Runoja*. Teoksessa *Rakettu on raudalla, tulesta on tuotu: Neuvosto-Karjalan suomenkielistä runoutta vuosilta 1917–1940.* Petroskoi: Karjala, 1976, s. 165–169.

## Lähteet
* 
* 
*
Jim Crawford

**James "Jim" Alan Crawford** (13. helmikuuta 1948 Dunfermline Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 6. elokuuta 2002 Tierra Verde Florida, Yhdysvallat) oli brittiläinen moottoriurheilija. 

Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kaudella 1975. Hän oli 13:s Italian GP:ssä. Crawford oli vuoden 1982 Britannian F1-mestaruuden voittaja.

Crawford muutti Yhdysvaltoihin 1980-luvulla, ja aloitti kilpailemisen Champ Car -sarjassa. Hän joutui pahaan onnettomuuteen vuoden 1987 Indianapolis 500 kilpailun aika-ajoissa. Hänen jalkansa ja nilkkansa vammautuivat pahoin. Crawford palasi vuoden kuluttua samaan sarjaan ollen 6. vuoden 1988 kilpailussa, johdettuaan kilpailua 8 kierroksen ajan.

Crawford muutti perheineen Floridaan St Petersburgiin, missä työskenteli kalastusaluksen kapteenina. Hän kuoli maksavikaan vuonna 2002.

## F1-tulokset

## Lähteet
Veikko Ervasti

**Veikko Ervasti** (, salanimi *Valter Vuoksi*; 18. huhtikuuta 1914 Kuusamo – 4. maaliskuuta 1947 Petroskoi) oli neuvostoliitonsuomalainen kirjailija.

Ervasti syntyi metsurin perheeseen. Koulunkäynti jäi lyhyeksi, koska kotitalo myytiin velkojen takia ja Ervasti joutui yksitoistavuotiaana metsätöihin. Vuonna 1931 hän muutti Neuvostoliittoon. Vuodesta 1932 Ervasti opiskeli Petroskoin kasvatustieteellisessä instituutissa, josta valmistuttuaan hän toimi opettajana Vienan Karjalassa. Vuonna 1940 hän palasi Petroskoihin, jossa työskenteli Punalipun toimitussihteerinä. Jatkosodan aikana hänet evakuoitiin Permin alueelle, josta hän siirtyi Totuuden toimittajaksi Belomorskiin.

Tekijän ensimmäiset runot ilmestyivät vuonna 1935 nimellä Valter Vuoksi Rintama ja Kipinä -lehdissä sekä Kevätvyöry-almanakassa. Vuodesta 1940 lähtien hän kirjoitti runoja, kertomuksia ja kuvauksia sekä kokeili voimiaan myös näytelmäkirjailijana. Erillisinä kirjoina julkaistiin runokokoelmat *Laulu onnesta* (1948) ja *Säteitä* (1964). Ervasti toimi myös klassisen venäläisen kirjallisuuden sekä neuvostorunouden suomentajana. Vuonna 1944 hänet hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi.

## Teoksia
* *Laulu onnesta: Runoja*. Petroskoi: KSSNT:n valtion kustannusliike, 1948.
* *Säteitä: Runoja*. Petroskoi: Karjala, 1964.
* *Runoja*. Teoksessa *Rakettu on raudalla, tulesta on tuotu: Neuvosto-Karjalan suomenkielistä runoutta vuosilta 1917–1940.* Petroskoi: Karjala, 1976, s. 357–361.
* *Runoja*. Teoksessa *Minun maani: Neuvosto-Karjalan suomenkielistä runoutta vuosilta 1941–1979*. Petroskoi: Karjala, 1980, s. 33–41.
* Runoja teoksessa *Laulu lokakuulle*, Karjala-kustantamo, Petroskoi 1987. 207 s.

## Lähteet
* 
*
Eklogi

**Eklogi** (, 'valikoima'; ) viittaa runokokoelmiin, jotka koostuvat valikoiduista runoista. Nimitystä käytti ensimmäisenä Marcus Terentius Varro, mutta se vakiintui myöhemmin erityisesti Vergiliuksen paimenrunokokoelman *[[Bucolica]]n* toiseksi nimeksi.

Runomuoto oli suosittu 1400-1500-luvulla etenkin Espanjassa ja Englannissa.

## Lähteet
Tatu Väätäinen

**Tatu Väätäinen** (; 28. helmikuuta 1898 Juankoski – 11. lokakuuta 1938 Petroskoin lähellä) oli suomalainen kommunisti ja neuvostoliitonsuomalainen kirjailija.

Väätäinen liittyi vallankumousliikkeeseen vuonna 1917. Hän kirjoitti 1920-luvulla runoja muun muassa *[[Nuori työläinen]]* ja *[[Liekki (poliittinen lehti)|Liekki]]* -lehtiin. Vuosina 1925, 1926 ja 1929 hän oli pidätettynä osallisuudesta Sosialistisen nuorisoliiton toimintaan. Väätäinen kuului 1920-luvun lopussa myös Suomen kommunistisen nuorisoliiton keskuskomiteaan.

Väätäinen saapui Neuvostoliittoon vuonna 1934 Ruotsin konsulaatin myöntämällä viisumilla. Hän työskenteli Petroskoissa *[[Punainen Karjala]]* -lehden toimituksessa ja Kustannusliike Kirjassa. Väätäisen runoja julkaistiin Neuvostoliiton suomenkielisissä sanoma- ja aikakauslehdissä. Vuonna 1937 hän käänsi suomeksi Aleksandr Puškinin teoksia.

Vuoden 1937 lopussa Väätäinen teki virheen runon "Suuri Stalinilainen laki" kääntämisessä, minkä takia koko "Punainen Karjala" -lehden numero 254 painos tuhottiin ja painettiin uudelleen. Väätäinen pidätettiin 2. kesäkuuta 1938, tuomittiin kuolemaan syytettynä vastavallankumouksellisesta nationalistisesta toiminnasta ja ammuttiin. Hänet rehabilitoitiin vuonna 1955.

## Teoksia
* *Runoja*. Teoksessa *Rakettu on raudalla, tulesta on tuotu: Neuvosto-Karjalan suomenkielistä runoutta vuosilta 1917–1940*. Petroskoi: Karjala, 1976, s. 327–331.
* *Kovassa kivessä leipä: Runo*. Teoksessa *Rohkeesti, hehkuvin rinnoin: Suomen luokkasodan veteraanit muistelevat*. Petroskoi: Karjala, 1978, s. 258–259.
* *Seppä; Vainon aikana: Runoja*. Teoksessa *Käy eespäin: Valikoima suomalaista työväenrunoutta*. Helsinki: Tammi, 1978, s. 188–190.

## Lähteet

* 
* 
* 

### Viitteet
Valter Vuoksi

**Valter Vuoksi** voi viitata seuraaviin henkilöihin:

* Valter Henrik Rafael Vuoksi (17.10.1889 – 8.7.1932), suomalainen jääkäri
* Veikko Ervastin käyttämä tekijänimi
Padasjoen kirkko

**Padasjoen kirkko** on W. G. Palmqvistin suunnittelema klassismia edustava päätytornillinen pitkäkirkko, joka rakennettiin.

## Historiaa
Padasjoen Jokioisten kylään rakennettiin ensimmäinen puukirkko jo 1400-luvun jälkipuoliskolla. Vuosien 1520 ja 1560 välissä rakennettiin myös kivisakaristo, joka oli ensimmäinen osa kivikirkkohanketta. Keskiaikainen kivikirkkohanke ei toteutunut lukuun ottamatta sakaristoa. Vuosina 1668–1670 paikalle rakennettiin puinen ristikirkko, minkä vuoksi kivisakaristo purettiin. Osa sakariston perustuksia säilyi osana puukirkon kivijalkaa. Sen jäänteet löytyivät kaivauksissa vuonna 1925, mutta niiden suhde nykyiseen kirkkorakennukseen on epäselvä. Padasjoki on vanha Birgitta-seurakunta.

Padasjoen 1600-luvulta peräisin ollut puukirkko paloi maan tasalle 6. huhtikuuta 1924. Kirkon irtaimisto kelloja ja urkuja lukuun ottamatta saatiin pelastettua. Osa kirkon alla sijainneiden hautaholvien 1700-luvulta peräisin olleista arkuista ruumiineen tuhoutui myös tulipalossa.

## Kirkkorakennus
Tiilestä rapatussa kirkossa on sisäkatteena betoniholvi, ulkokatteena on aumakatot, paitsi kuorissa satulakatto ja tornissa lyhtykatto. Tornin kellot ovat vuodelta 1927. Runkohuoneesta ulkonevat lähes sen korkuiset poikkisakarat, kuoren jatkeena on matala sakasti. Kirkossa on istumapaikkoja 600 hengelle, 14 + 2 -äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1947. Alttaritaulu *Ylösnousemus* on Alexandra Frosterus-Såltinin vuonna 1901 maalaama.

## Kuvia

Tiedosto:Padasjoki church 2.JPG|Torni ja portaali.
Tiedosto:Padasjoki church 4.JPG|Portaali.
Tiedosto:Padasjoki church 5.JPG|Hautausmaa.
Tiedosto:Padasjoki old church 3.jpg|Vanha kirkko, vuosi tuntematon.
Tiedosto:Padasjoki old church 2.jpg|Vanha kirkko, vuosi tuntematon. 
Tiedosto:Padasjoen kirkko vuonna 1895.jpg|Piirustus Padasjoen vanhasta kirkosta, päivätty 1.11.1896
Tiedosto:Saint Birgitta, Padasjoki church, possibly German, mid-15th century - National Museum of Finland - DSC04237.JPG|Pyhän Birgitta-veistos Kansallismuseossa Helsingissä.

Tiedosto:Padasjoki old church.jpg|Vanha kirkko, vuosi tuntematon.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kirkko Hollolan seurakunnan www-sivuilla
Paavo Lukin

**Paavo Lukin**, oikealta nimeltään **Pavel Osipovitš Lukin** (; 23. syyskuuta 1922 nykyisen Prääsän piirin Kala-Jaakoin kylä – 25. huhtikuuta 1988) oli karjalainen kirjailija.

Paavo Lukin opiskeli Vieljärven keskikoulussa ja Petroskoin opettajainstituutissa, josta hän valmistui vuonna 1941. Hän osallistui toiseen maailmansotaan ja työskenteli sen jälkeen opettajana ja rehtorina Prääsän, Aunuksen ja Mujejärven piirin kouluissa. Vuonna 1961 hän valmistui etäopiskelijana Karjalan pedagogisesta instituutista.

Lukinin ensimmäiset teokset ilmestyivät 1930-luvun lopussa karjalankielisessä Karelija-aikakauslehdessä. Vuonna 1971 Punalipussa julkaistiin hänen ensimmäiset suomenkieliset kertomuksensa. Lastenkirja *APR* ilmestyi erillisenä kirjana vuonna 1975. Myöhemmin Lukin kirjoitti lastenrunoja ja kertomuksia aunuksen murteella. Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi hänet hyväksyttiin vuonna 1982.

## Teoksia
* *APR: Novelli koulupojasta Voitto Rantalasta ja hänen ystävistään*. Petroskoi: Karjala, 1975. Toinen painos, 1983.
* *Tuhkimus: Sanelemista karjalan livvin kielel*. Petroskoi: Karjala, 1981.
* *Mindäh kägöi kukkuu: Suarnua lapsih näh*. Petroskoi: Karjala, 1990.
* *Iče minä: Karjalaizii runoloi lapsih näh*. Petroskoi: Karjala, 1996.

## Lähteet
*
Louvemont-Côte-du-Poivre

**Louvemont-Côte-du-Poivre** on kunta Meusen departementissa Lorrainen hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Verdunin arrondissementtiin ja Charny-sur-Meusen kantoniin. Kunnassa ei ollut yhtään asukasta vuoden 2007 väestönlaskennassa. Louvemont-Côte-du-Poivren pinta-ala on 8,25 neliökilometriä.

Kunnasta on matkaa Beaumont-en-Verdunois’han 2,7 kilometriä, Vacherauvilleen 2,9 km, Douaumontiin 3,2 km, Bras-sur-Meuseen 3,4 km, Charny-sur-Meuseen 4,1 km, Samogneux’hön 4,6 km ja Fleury-devant-Douaumontiin 4,9 km.

Kunta tuhoutui 21. helmikuuta–19. joulukuuta 1916 käydyssä ensimmäiseen maailmansotaan kuuluvassa Verdunin taistelussa, eikä sitä koskaan jälleenrakennettu. Samassa taistelussa tuhoutuivat myös läheiset Beaumont-en-Verdunois’n, Bezonvaux’n, Cumières-le-Mort-Hommen, Fleury-devant-Douaumontin, Haumont-près-Samogneux’n, Douaumontin, Ornes’n ja Vaux-devant-Damloupin kunnat, joista ainoastaan kolme jälkimmäisinä mainittua ovat nykyisin asutettuja.

## Väkiluvun kehitys

Louvemont-Côte-du-Poivren väkiluvun kehitys vuodesta 1848 vuoteen 1914 sekä vuodesta 1990 vuoteen 2007:	 	 			 	

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kunta INSEEssä 
* Les villages détruits
Kommunisti (neuvostoliittolainen lehti)

**Kommunisti** oli Neuvostoliitossa vuosina 1925–1937 julkaistu suomenkielinen kommunistinen teoreettinen aikakauslehti. Se oli NKP(b):n Leningradin ja Karjalan aluekomiteoiden äänenkannattaja. Julkaisijana toimi Kustannusliike Kirja ja vuodesta 1936 NKP(b):n Karjalan aluekomitean kustannusliike.

Lehti ilmestyi kerran kuukaudessa 48-sivuisena aluksi Leningradissa ja vuodesta 1936 Petroskoissa. Sen vastaavia toimittaja olivat Juho Kustaa Lehtinen ja Paavo Hyppönen. Toimituskollegioon kuuluvat eri aikoina Yrjö Sirola, Lauri Letonmäki, Kustaa Mikko Evä, Ville Ojanen, Juho Komu, Kustaa Rovio, Jukka Lehtosaari, Väinö Lattunen, Yrjö Karppanen, Jukka Lemetti, Pentti Notko, E. Mäkinen, J. Puro ja I. Antipina.

Kommunisti oli suunnattu Leningradin alueen ja Neuvosto-Karjalan suomenkielisille puolueaktiiveille sekä Neuvostoliitossa asuville SKP:n jäsenille. 1&nbsp;500 kappaleen painoksesta osa levisi Suomeen sekä Yhdysvaltojen ja Kanadan suomalaissiirtolaisten keskuuteen. Lehden tehtävänä oli Neuvostoliiton sosialistisen rakennustyön sekä kansainvälisen työväenliikkeen kokemusten tarkastelu ja analyysi. Siinä julkaistiin NKP(b):n puoluekonferenssien ja keskuskomitean täysistuntojen päätöksiä, puoluejohtajien puheita ja kirjoituksia sekä Kominternin ja SKP:n aineistoja.

Lehti lakkautettiin 1930-luvun lopun suomalaisvainojen seurauksena. Viimeinen numero ilmestyi huhtikuussa 1937.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Kommunisti'' digitoituna kansalliskirjastossa
Kommunisti (lehti)

**Kommunisti**-nimisiä lehtiä on ollut useita:

* *[[Kommunisti (neuvostoliittolainen lehti)|Kommunisti]]*, Neuvostoliitossa vuosina 1925–1937 julkaistu NKP(b):n Leningradin ja Karjalan aluekomiteoiden äänenkannattaja
* *[[Kommunisti (suomalainen lehti)|Kommunisti]]*, SKP:n vuosina 1944–1990 ilmestynyt äänenkannattaja.
Yleisurheilun GP-kausi 2009

**Yleisurheilun GP-kausi 2009** tarkoittaa kilpailukauden 2009 aikana järjestettyjä IAAF:n hyväksymiä Grand Prix -tason yleisurheilukilpailuja. Kilpailuja on jaoteltu sarjoihin, joita ovat , Kultainen liiga (6 osakilpailua), Super Grand Prix (5 osakilpailua) ja Grand Prix (14 osakilpailua). Kilpailut muodostavat n.

## IAAF:n yleisurheilufinaali

## Kultainen liiga

## Super Grand Prix

### Qatar Athletic Super Grand Prix
Qatar Athletic Super Grand Prix 2009 järjestettiin 8. toukokuuta.

**Miehet**

**Naiset**

### Athletissima
Athletissima 2009 järjestettiin 7. heinäkuuta.

**Miehet**

**Naiset**

### Aviva London Grand Prix
Aviva London Grand Prix 2009 järjestettiin 24. ja 25. heinäkuuta.

**Miehet**

**Naiset**

### Herculis
Herculis 2009 järjestettiin 28. heinäkuuta.

**Miehet**

**Naiset**

### DN Galan
DN Galan 2009 järjestettiin 31. heinäkuuta.

**Miehet**

**Naiset**

## Grand Prix

### Meeting Grand Prix IAAF de Dakar
Meeting Grand Prix IAAF de Dakar 2009 järjestettiin 18. huhtikuuta.

**Miehet**

**Naiset**

### Osaka GP
Osaka GP 2009 järjestettiin 9. toukokuuta.

**Miehet**

**Naiset**

### Grande Premio Brasil Caixa de Atletismo
Grande Premio Brasil Caixa de Atletismo 2009 järjestettiin 24. toukokuuta.

**Miehet**

**Naiset**

### Reebok Grand Prix
Reebok Grand Prix 2009 järjestettiin 30. toukokuuta.

**Miehet**

**Naiset**

### Fanny Blankers-Koen Games
Fanny Blankers-Koen Games 2009 järjestettiin 1. kesäkuuta.

**Miehet**

**Naiset**

### Prefontaine Classic
Prefontaine Classic 2009 järjestettiin 7. kesäkuuta.

**Miehet**

**Naiset**

### Ostrava Golden Spike
Ostrava Golden Spike 2009 järjestettiin 17. kesäkuuta.

**Miehet**

**Naiset**

### Meeting de Atletismo Madrid
Meeting de Atletismo Madrid 2009 järjestettiin 4. heinäkuuta.

**Miehet**

**Naiset**

### Athens Grand Prix
Athens Grand Prix 2009 järjestettiin 13. heinäkuuta.

**Miehet**

**Naiset**

### Aviva British Grand Prix
Aviva British Grand Prix 2009 järjestettiin 31. elokuuta.

**Miehet**

**Naiset**

### Zagreb
Zagreb 2009 järjestettiin 31. elokuuta.

**Miehet**

**Naiset**

## Lähteet
* http://www.iaaf.org/GP09/results/index.html

### Viitteet