open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Viktor Ullmann

**Viktor Ullmann** (1. tammikuuta 1898 Teschen – noin 18. lokakuuta 1944 Auschwitz) oli saksalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hänelle opetti vuosina 1918–1921 sävellystä Arnold Schönberg. Lisäksi hän sai pianonsoiton opetusta Eduard Steuermannilta. Hän muutti vuonna 1919 Prahaan, jossa työskenteli Alexander von Zemlinskyn johtamassa Neues deutsches Theaterissa.

Ullmann toimi Aussigin oopperan johdossa kaudella 1927–1928. Sen jälkeen hän työskenteli vuosina 1929–1931 Schauspielhausissa Zürichissä. Hän myös piti puolisonsa kanssa antroposofista kirjakauppaa Stuttgartissa.

Ullmann pakeni puolisonsa ja poikansa kanssa natsismia Prahaan, jossa hän sai Alois Hábalta opetusta mikrointervallimusiikissa. 8. syyskuuta 1942 Ullmann päätyi Theresienstadtiin, jossa hän jatkoi toimimista musiikin parissa. 16. lokakuuta 1944 hän kuitenkin joutui Auschwitziin, jossa hän kuolikin todennäköisesti kaasukammiossa.

Ullmannin tuotantoon kuuluu muun muassa kaksi sinfoniaa, pianokonsertto (op. 25) ja oopperoita. Oopperoiden joukossa on Theresienstadtissa Petr Kienin librettoon sävelletty yksinäytöksinen *[[Der Kaiser von Atlantis]]*, joka kantaesitettiin Amsterdamissa 16. joulukuuta 1975. Pianosonaatteja Ullmann sävelsi seitsemän.

## Lähteet
Đỗ Mười

**Đỗ Mười** (2. helmikuuta 1917 – 1. lokakuuta 2018) oli vietnamilainen poliitikko. Hän toimi maansa kommunistisen puolueen pääsihteerinä vuosina 1991–1997 ja maan pääministerinä 1988–1991.

Đỗ Mười liittyi silloiseen  Indokiinan kommunistipuolueeseen vuonna 1939. Ranskalaiset vangitsivat hänet 1941. Hän kuitenkin onnistui karkaamaan vuonna 1945 ja toimi sodan aikana poliittisena komissaarina. Hän nousi tasaisesti puoluehierarkiassa ja pääsi keskuskomitean täysjäseneksi vuonna 1960. Keskushallinnon vuosinaan Đỗ Mười sai maineen perinteisten arvojen kannattajana, joka vastusti liberaaleja talousuudistuksia ja kommunistisen puolueen yksinvallan murentamista. 

## Lähteet
Elämän maku (Dannyn albumi)

**Elämän maku** on Dannyn studioalbumi vuodelta 1976.

## Kappaleet
**A-puoli**
# Pelkkää tulta (I'm on Fire) 2:55
# Brasilian karnevaalit (Brasilia Carnaval) 3:08
# Isä (Papa) 3:34
# Baby 2:58
# Elämän maku (¿Que He De Hacer Para Olvidarte?) 4:02
# Hymyillen (se jokin tee) (Sunshine Day) 3:14
**B-puoli**
#Judy Judy (Judy Et Cie) 2:48
# Vielä vaan (That's The Way (I Like It)) 3:10
# Pojalleni (My Boy) 3:18
# Reggae, soul ja rock'n'roll (Reggae, Soul And Rock'n'Roll) 3:15
# Uudestaan (Tornerò) 3:35
# Sä mulle olet vain (Letting Go) 3:44

## Lähteet
Miten ois?

**Miten ois?** on suomalaisen iskelmälaulaja Aaronin ainoaksi jäänyt studioalbumi vuodelta 1975.

Muutamalla raidalla Aaronin mukana duetoi Chrisse Johansson, joka tuotti albumin ja on tehnyt myös valtaosan sen suomenkielisistä sanoituksista.

*Helsingin Sanomien* musiikki- ja elokuvakriitikko Helena Ylänen piti Aaronin taiteilijanimeä aivan kamalana, mutta albumi oli hänestä miellyttävää viihdemusiikkia, jota Aaron laulaa ”sivistyneen sopuisalla” äänellä viileän tyylikkäästi.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Kallela (Kalanti)

**Kallela** on Uudessakaupungissa sijaitseva kylä, joka on osa entistä Kalannin kuntaa. Se sijaitsee paikallistien 12497 varrella noin viisi kilometriä Kalannin kirkonkylän itäpuolella. Kallelan naapurikyliä ovat Hallu ja Varhela. 

Kallelan kylää on asuttu jo rautakaudelta lähtien. Sen asutus on syntynyt viimeistään 400-luvulla Sirppujoen muinaislahden alueelle. Kylässä on useita kiinteitä muinaisjäännöksiä. Kallelan kylänraitti muodostuu 1800-luvulla rakennetuista talonpoikaistaloista. Se on yksi Museoviraston inventoimista valtakunnallisesti merkittävistä kulttuuriympäristöistä.

Kallelassa toimii yksi Suomen suurimmista hevossiittoloista.

## Lähteet
Nguyễn Văn Linh

**Nguyễn Văn Linh** (1. heinäkuuta 1915 – 27. huhtikuuta 1998) oli vietnamilainen poliitikko, joka johti kommunistien joukkoja Vietnamin sodan aikana ja maansa kommunistista puoluetta vuosina 1986–1991.

Nguyen Van Linh liittyi nuorena ranskalaisten siirtomaavaltaa vastustaneeseen nuorison vastarintaliikkeeseen. Vietnamin itsenäistyttyä vuonna 1945 hän sai kommunistipuolueessa merkittäviä tehtäviä ja nousi sen keskuskomiteaan vuonna 1960. Hän oli yksi Yhdysvaltojen tukemaa Etelä-Vietnamia vastaan tammikuussa 1968 tehdyn Tet-hyökkäyksen keskeisiä suunnittelijoita. Hyökkäys oli Vietnamin sodan merkittävä käännekohta.

Hänet syrjäytettiin 1982 puoluejohdosta, koska hän vastusti Etelä-Vietnamin liian nopeaa sosialisointia. Ollessaan puoluejohtajana vuodesta 1986 alkaen hän pyrki edistämään liberaalia *[[doi moi]]* -talousuudistusta, joka muistutti Neuvostoliiton *[[Perestroika|perestroikaa]]*.

## Lähteet
Discopress

**Discopress** on Pentti Teräväisen omistama yritys, joka maksua vastaan huolehtii äänitteiden promojakelusta tiskijukille ja radiotoimittajlle. Lisäksi artisti tai artistin levy-yhtiö voi ostaa haastattelun ja soittokertoja kappaleilleen Discopressin tuottamissa radio-ohjelmissa. Discopress julkaisee Hitit-lehteä, joka sisältää yhtiön asiakkaiden kuulumisia, ranking-listoja ja muuta musiikkiasiaa. Lisäksi yhtiö tuottaa positiivissävytteisiä levyarvioita. Discopress myös itse ylläpitää Tampereen seudulla kuuluvaa paikallisradio Radio Musaa.

Yhtiön omistaja Pentti Teräväinen vetää myös useita paikallisradioiden musiikkiohjelmia kuten: 

* Listasuosikit (vuodesta 1995)
* Radio Top 20
* Takahuoneessa 
* Fanitapaaminen

Discopress ylläpitää artistiasiakkaistaan myös kuukausittaisia ranking-listoja jotka tunnetaan nimillä: 

* Suomen Diskolista TOP40
* Tätä Suomi tanssii TOP30 
* Rockhits TOP30
* Radio TOP20 

Vuonna 2009 Ylöjärven yrittäjät valitsivat Discopressin vuoden yrittäjäksi. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Discopressin verkkosivut 
*Pentti Teräväisen haastattelu YleX-kanavalla
Gil’eadin taistelu

**Gil'eadin taistelu** käytiin Christopher Paolinin Perillinen-kirjasarjan kolmannen kirjan Brisingrin lopussa Galbatorixin valtakunnan kaupungissa nimeltä Gil'ead, joka sijaitsi pohjoisessa lähellä haltioiden kotimaata Du Weldenvardenia.

## Juoni

Vardenien, surdalaisten, kääpiöiden ja urgaleiden hyökätessä liitossa etelästä kohti Valtakunnan pääkaupunkia Uru'baenia päätti haltioiden kuningatar Izlanzadí tehdä saman pohjoisesta ja valloitti ensitöikseen Ceunonin kaupungin, jonka asukkaat olivat käyneet hakkaamassa Du Weldevardenin puita. Seuraavaksi käänsivät haltiat armeijansa kohti Valtakunnan suurimpiin kuuluvaa kaupunkia Gil'eadia.

Juuri ennen kaupunkiin hyökkäystä haltioihin liittyivät yllättäen vuosikaudet Ellesmérassa piileskelleet lohikäärmeratsastaja Oromis ja tämän lohikäärme Glaedr. Haltiat hyökkäsivät kaupunkiin ja valloittivat sen nopeasti. Taistelun aikana Oromis ja Glaedr kohtasivat Murtaghin ja Thornin; kaksintaistelu jatkui tasaisena, kunnes Galbatorix puuttui siihen ja tarjosi Oromikselle tilaisuutta astua hänen riveihinsä, mutta Oromis kieltäytyi, ja Murtagh tappoi hänet.
Länsi-Uudenmaan Urheilijat

**Länsi-Uudenmaan Urheilijat** (**LUU**) on nuorisotoimintaan (5–19-vuotiaat) keskittyvä yleisurheilun erikoisseura. LUU on ollut SLU:n sinettiseura vuodesta 2002, ja se nousi superluokan seuraksi SUL:n seuraluokittelussa kerättyään vuoden 2009 Kalevan malja -kisassa 14. sijaan oikeuttavan ja seurahistoriansa parhaan pistesaaliin 103,5.

## Historia

1900-luvun alkuvuosikymmeninä paikallisesta urheiluherruudesta kamppailivat Lohjan Louhi ja Lohjan Urheilijat. Helsingin olympialaisissa vuonna 1952 Lohjalta oli mukana kaksi yleisurheilijaa: Kauko Lusenius 3&nbsp;000 metrin esteissä ja Runar Holmberg 400 metrillä. 1990-luvun alussa Antti Wathén (ennätys 1500 metrillä 3.47) oli ajamassa koko läntisen Uudenmaan yleisurheilua yhden seuran alaisuuteen, mutta vain (vuosituhannen vaihteessa yhteisöjäsenyydestä luopunut) Virkkalan Kiri lähti mukaan. Lohjalle syntyi kuitenkin lasten ja nuorten liikuttamiseen erikoistunut seura (LUU), joka on koko toimintansa ajan järjestänyt yhtä Suomen suurimmista nuorison yleisurheilutapahtumista nimeltään Lohja Junior Games (LJG). Lisäksi LUU on järjestänyt 1990-luvulla vuosittain yhden nuorten eliittikisasarjan kilpailuista, vuonna 1996 moniotteluiden SM-kilpailut yhdessä Vihdin Viestin kanssa ja 2000-luvun alussa maratonin SM-kilpailut.

## Lähteet
*Luu.sporttisaitti.com
*Sporttisaitti, Luu
Islannin presidentti

**Islannin presidentti** () on Islannin valtionpäämies. Nykyisenä presidenttinä toimii Halla Tómasdóttir. Hän on toiminut virassa elokuusta 2024 lähtien. Ensimmäisenä presidenttinä toimi Sveinn Björnsson, joka oli aikaisemmin toiminut Tanskan kuninkaan sijaishallitsijana Natsi-Saksan miehitettyä Tanskan. Tasavallan perustamisen jälkeen Sveinn valittiin presidentiksi vuonna 1944, ja hän pysyi virassa aina kuolemaansa saakka.

Toisin kuin useimmissa muissa maissa, Islannissa presidentin toimikausia ei ole rajattu.

Vuonna 2016 presidentin palkka oli 13,2 miljoonaa kruunua vuodessa. Perustuslain mukaan presidentin on asuttava Reykjavikissa tai sen läheisyydessä. Presidentin virka-asunto, Bessastaðir, sijaitsee Álftanesissa, noin 13 kilometriä pääkaupungista. 

## Valinta ja valtaoikeudet
Presidentti valitaan aina neljäksi vuodeksi kerrallaan suoralla kansanäänestyksellä. Valituksi tulevan henkilön tulee täyttää seuraavat maan perustuslain määräämät ehdot:

* oltava vaalikelpoinen parlamenttivaaleissa
* vähintään 35-vuotias
* kerättävä vähintään 1&nbsp;500 kannattajakorttia

Presidentillä ei ole paljon valtaa, mutta hänellä on veto-oikeus parlamentin lakialoitteisiin ja oikeus järjestää kansanäänestys.

## Luettelo Islannin presidenteistä

## Lähteet
Cascade (albumi)

**Cascade** on Cascaden studioalbumi vuodelta 1976.

## Kappaleet
;A-puoli
#
#
#
#
#
#

;B-puoli
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Ami Aspelund – laulu
* Marjo-Riitta Kervinen – laulu
* Pekka Leminen – kitara
* Aimo Jaara – basso, laulu
* Heikki Lyttinen – rummut
* Kari Kuusamo – kosketinsoitin

## Aiheesta muualla
* Cascade discogs.com -sivustolla
* Ylen Elävä arkisto: Cascade: Korvissa soi (live 1976)
Anttila (Kouvola)

**Anttila** on kylä Kouvolan Valkealassa, Vekaranjärven kaupunginosassa. Kylä sijaitsee entisen Valkealan kunnan pohjoisosassa, toisen Salpauselän Selänpäänkankaan eteläpuolella. Anttilan naapurikyliä ovat Hevosoja, Kääpälä, Pihlajasaari, Selänpää, Multamäki, Toikkala, Vekaranjärvi ja Vuohijärvi. 

Anttilan kylässä oli vuonna 2015 asukkaita 325. Kylässä oli 1990-luvulle saakka postikonttori, pankki, kaksi kauppaa ja koulu. Viimeisenä näistä viidestä, juuri 90 vuotta täyttänyt kyläkoulu lopetti toimintansa vuoden 2003 elokuussa. Nykyisin yksityisomistukseen siirtyneen koulun sivurakennuksessa toimii kesäkahvila Pehtoori, joka on palvelupiste myös Repoveden kansallispuistoon matkaaville. Kesäkahvilan lisäksi paikallisia asukkaita ja matkailijoita kylässä palvelevat Aholan Vierastalo, parturikampaamo, ravitalli ja ratsastuskoulu. 1970-luvulla kylän maamiesseura rakensi talkoilla kyläläisten yhteiskäyttöön suuren Jukola nimisen rantamajan saunoineen Vuohijärven rantaan Muukonlahteen. Anttilan kylän yrityksistä tunnetuin on Siekkelin Puutyö Ky. Vekaranjärven varuskunta on kaupunginosan merkittävä työllistäjä.

## Historia
Anttilan alkuperäinen nimi oli Metsännenä (*Medhsennenä*). Varhaisin mainita Metsännenästä on vuodelta 1543, jolloin kylässä oli kolme taloa. Vuonna 1551 taloluku oli noussut huomattavasti, talojen määrä oli 12. Laajetessaan kylä jakautui Ala-, Kesk- ja Yläkylään sekä Mietunahoon. Kylännimi Anttila ilmestyy asiakirjoihin 1560-luvulla. Kylässä on ollut ilmeisesti Anttila-niminen talo, joka on saanut nimensä talon ensimmäisestä isännästä Antista. Vanhempia kylän kantataloja oli kymmenen ja vielä pian 1500-luvulla isäntiä oli jo lähes kaksikymmentä. Alakylässä oli 1700-luvun lopulla 12 taloa, Keskkylässä nykyisten Seppälän ja Heikkilän tienoilla oli 7 taloa ja Yläkylässä nykyisen Jaakkolan läheisyydessä oli 4 taloa. Mietunahossa oli 7 taloa.

## Nähtävyyksiä
Anttilan Yläkylässä on luonnonmuistomerkki Nekkakivi, Jaakkolanmäellä sijaitseva 4,9 m korkea ja 8 m leveä sfinksiä muistuttava siirtolohkare. 

Torasjoen Ulpaskoskessa on Anttilan mylly ja saha. Myllyn rakennutti Haminasta Anttilaan muuttanut mamselli Sofia Bruun 1850-luvulla. Mamsellin tilaa kutsuttiin Anttilan hoviksi. Koskessa oli alkuaan lankkupato ja kivipato on rakennettu vuonna 1921. Ensimmäinen saha rakennettiin paikalle 1800-luvun lopulla ja nykyinen saha rakennettiin 1920-luvun puolivälissä.

Kylän alueelle suunnitellaan 227 hehtaarin kokoista luonnonsuojelualuetta, koska toisen Salpausselän Lautakorven lähteiköllä kasvaa uhanalaiseksi luokiteltua harsosammalta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Anttilan kylän kotisivut. Web Archive 2013.
Esperanza Aguirre

**Esperanza Aguirre Gil de Biedma** (s. 3. tammikuuta 1952 Madrid, Espanja) on espanjalainen Kansanpuolueen poliitikko. Hän toimi Madridin itsehallintoalueen hallituksen puheenjohtajana vuosina 2003–2012. Aikaisemmin Aguirre on ollut Espanjan opetusministeri ja Espanjan senaatin puheenjohtaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Esperanza Aguirren esittely Madridin itsehallintoalueen sivustolla
Kenian anglikaanikirkko

**Kenian anglikaanikirkko** on anglikaanisen yhteisön ja Kirkkojen maailmanneuvoston jäsenkirkko, johon kuuluu 29 hiippakuntaa. Kirkkokunnassa on noin viisi miljoonaa jäsentä. Sen nykyinen arkkipiispa on Benjamin M. Nzimbi.

Kirkko ylläpitää useita koulutus- ja muita laitoksia, kuten kielikoulua ulkomaalaisille ja paikallisille työntekijöille, yhteisökeskusta orvoille ja köyhille lapsille, useita teologisia korkeakouluja ja maakunnallista teologian jatkokoulutusohjelmaa.

## Historia
Kirkko perustettiin vuonna 1884 alun perin Itäisen päiväntasaajan Afrikan hiippakunnaksi, jonka toimialue käsitti Ugandan, Kenian ja Tansanian. Lähetystyö levisi Keski- ja Länsi-Keniaan vuodesta 1900 lähtien. Työ hyötyi suuresti Itä-Afrikan herätyksistä 1900-luvun alkupuoliskolla, jolloin tapahtui massakääntymyksiä. Vuonna 1927 Keniasta tuli oma hiippakuntansa. Ensimmäiset kenialaiset piispat vihittiin virkaansa vuonna 1955, ja vuonna 1960 perustettiin Itä-Afrikan provinssi, joka kattoi Kenian ja Tansanian. Kymmenen vuotta myöhemmin näistä kahdesta maasta tuli erilliset provinssit. Samana vuonna 1970 nimitettiin Kenian ensimmäinen afrikkalainen arkkipiispa. Vuonna 1998 provinssin nimi muutettiin Kenian anglikaaniseksi kirkoksi. Ensimmäinen piispa oli James Hannington.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kirkon virallinen sivusto
Mark Tuitert

**Mark Tuitert** (s. 4. huhtikuuta 1980 Holten, Overijssel, Alankomaat) on alankomaalainen pikaluistelija.

Tuitert saavutti Torinon olympialaisissa 2006 pronssia joukkuetakaa-ajossa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän voitti kultaa 1&nbsp;500 metrillä ajalla 1.45,57 ja pronssia joukkuetakaa-ajossa. 1&nbsp;000&nbsp;metrillä Tuitert oli viides. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui 1&nbsp;500&nbsp;metrillä viidenneksi ja 1&nbsp;000&nbsp;metrillä kymmenenneksi.

Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Tuitert on saanut Soulissa 2004 hopeaa 1&nbsp;500&nbsp;metrillä ja Inzellissä 2005 kultaa joukkuetakaa-ajossa ja hopeaa 1&nbsp;500&nbsp;metrillä. Yleisluistelun MM-kilpailuissa hän on sijoittunut neljänneksi 2003 ja viidenneksi 2004. EM-kilpailuissa hän on saanut Heerenveenissä pronssia 2003 ja kultaa 2004. Junioreiden yleisluistelun MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa 1998 ja kultaa 1999.

Hän on voittanut 1&nbsp;500&nbsp;metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2003–2004 ja 2004–2005 sekä sijoittunut kolmanneksi kaudella 2007–2008. 1&nbsp;000&nbsp;metrin maailmancupissa hän oli toinen kaudella 2009–2010.

## Ennätykset

   
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
HMS Vanity (D28)

**HMS Vanity** (viirinumerot D28, kesäkuusta 1918 G18, syyskuusta 1918 G19, L38 ja I28) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amiraliteetin V-luokan hävittäjä ensimmäisen maailmansodan lopulla ja toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin kesäkuussa 1918 vuosien 1916-1917 laivasto-ohjelman 9. tilauksessa William Beardmore and Companyltä Glasgowista, missä köli laskettiin 28. heinäkuuta 1917. Alus laskettiin vesille 3. toukokuuta 1918 ja otettiin palvelukseen 21. kesäkuuta.

## Palvelus
Alus palveli laivastossa 1930-luvulle, jolloin se sijoitettiin reserviin. Elokuussa 1939 alus siirrettiin Rosythissa ylläpidettävään reserviin, jolloin se osallistui laivastokatselmukseen reservilaivaston mukana. Se pysyi palveluksessa liitettynä Rosythiin sijoitettuun 15. hävittäjälaivueeseen. Se määrättiin muutettavaksi ilmatorjuntakykyiseksi saattajaksi (WAIR), minkä vuoksi se siirrettiin lokakuussa muutostöitä varten telakalle.

Heinäkuussa 1940 aluksella aloitettiin muutostöiden jälkeiset koeajot ja se aloitti valmistautumisen saattuetehtäviin. Se siirrettiin elokuussa Pohjanmeren saattueiden suojaksi, kunnes alus siirrettiin tammikuussa 1942 Scapa Flowhun Kotilaivastoon.

Tammikuussa alus suojasi Ruotsista terästuotteita kuljettaneita saarronmurtajia Pohjanmeren ylitse (operaatio Performance), minkä jälkeen se palasi helmikuussa Pohjanmeren saattueiden suojaksi. Alus suojasi Pohjanmeren saattueita, kunnes se siirrettiin helmikuussa 1945 Kanaaliin.

Euroopan sotatoimien päätyttyä alus poistettiin palveluksesta ja  siirrettiin reserviin. Alus sijoitettiin 1946 poistolistalle ja myytiin seuraavana vuonna romutettavaksi Grangemouthiin.

## Lähteet
*
*
*
*
*

### Viitteet
Fabrice Do Marcolino

**Fabrice Do Marcolino** (s. 14. maaliskuuta 1983 Libreville) on gabonilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Ranskassa koko uransa ja edustaa Stade Lavallois'ta, joka pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Do Marcolino siirtyi sinne SCO Angersista, jossa hän oli pelannut kolme vuotta. Hän on pelannut Gabonin maajoukkueessa 54 ottelua ja edustanut joukkuetta mm. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2010.
Gar Samuelson

**Gar Samuelson** (oik. **Gary C. Samuelson**, 12. kesäkuuta 1958 – 22. heinäkuuta 1999) oli yhdysvaltalainen muusikko, joka oli Megadeth-yhtyeen rumpalina vuosina 1984–1987.

## Elämäkerta
Samuelsonin elämästä ennen Megadethia on vain vähän tietoa. Ennen Megadethiin liittymistään Samuelson soitti fuusiojazz-yhtyeessä The New Yorkers. Yhtyeessä soitti myös Chris Poland, joka liittyi Megadethiin kitaristiksi samaan aikaan Samuelsonin liityttyä yhtyeeseen myös. Kaksikko oli soittanut yhdessä jo vuosia.

Samuelsonin ensimmäinen levytys Megadethin kanssa oli yhtyeen debyyttialbumi *[[Killing Is My Business... And Business is Good!]]*, joka julkaistiin 1985. Albumi herätti pientä kiinnostusta metallipiireissä, mutta Samuelson nousi kuuluisuuteen vasta seuraavalla Megadeth-albumilla *[[Peace Sells... But Who's Buying?]]* (1986). Tämä albumi jäi kuitenkin Samuelsonin viimeiseksi Megadethissa, sillä hän joutui jättämään yhtyeen *Tour Sells... But Who's Buyin?* -kiertueen jälkeen 1987. 

Samuelson vietti hiljaiseloa musiikkibisneksestä vuoteen 1993, jolloin liittyi Fatal Opera -yhtyeeseen. Fatal Opera julkaisi kaksi albumia: *Fatal Opera* (1995) ja *Elevent Hour* (1997). Yhtye lopetti Samuelsonin kuoltua

## Kuolema
Samuelson kuoli maksan vajaatoimintaan vuonna 1999. Megadethin keulahahmo Dave Mustaine omisti *Peace Sells* -kappaleen Samuelsonin muistolle konsertissa 1999.

## Lähteet
Bắc Trung Bộ

**Bắc Trung Bộ** (Pohjoinen keskialue tai Pohjoinen keskirannikko) on yksi Vietnamin kahdeksasta epävirallisesta suuralueesta. Alue muodostuu kuudesta maakunnasta (*tinh*): Thanh Hóa, Nghệ An, Hà Tĩnh, Quảng Bình, Quảng Trị ja maakuntien kaupungit (*thành phố*) : Huế. Huhtikuussa 2009 alueella oli noin kymmenen miljoonaa asukasta.  

Ennen vuotta 1975 Etelä- ja Pohjois-Vietnamin välinen raja kulki Bắc Trung Bộn halki.

Bắc Trung Bộssa on kaksi Unescon maailmanperintökohdetta: entisen kuninkaallisen pääkaupungin Huến monumentit ja Phong Nha-Kẻ Bàngin kansallispuisto. Alueella on myös neljä muuta kansallispuistoa: Bến Enin kansallispuisto, Pù Mátin kansallispuisto, Vũ Quangin kansallispuisto ja Bạch Mãn kansallispuisto. Niissä elää harvinaisia eläimiä, kuten aasiannorsuja, apinoita ja saoloja. Osa alueen metsät on kärsinyt pahoin Vietnamin sodan aikana käytetyistä myrkyistä.

## Lähteet
Galapagoksenpartamato

**Galapagoksenpartamato** (*Riftia pachyptila*) on yli kaksi metriä pitkäksi kasvava putkimatolaji, joka esiintyy Tyynessä valtameressä, mustien savuttajien läheisyydessä. Galapagoksenpartamato sietää ympäristössään korkeaa lämpötilaa ja korkeita rikkipitoisuuksia. Se on esimerkki ekstremofiilisestä eliölajista. Laji kuvattiin tieteelle vuonna 1981.

Suurin osa madosta on pysyvästi eläimen ympärilleen erittämän putken sisällä. Ainoa putken ulkopuolelle tuleva osa on punainen kidus, jonka väri aiheutuu pitkälle erikoistuneesta hemoglobiinista, joka kykenee sitomaan sekä happea että rikkiä. Häirittynä galapagoksenpartamato vetää kiduksen suojaan putken sisään. Kiduksen avulla mato kerää ympäröivästä merivedestä happea, hiilidioksidia sekä rikkivetyä. Galapagoksenpartamadon aineenvaihdunta on sikäli erikoinen, ettei sillä ole lainkaan suuta tai suolistoa vaan kaikki madon tarvitsema ravinto syntyy sen sisällä, trofosomiksi kutsutussa kudoksessa elävien rikkibakteerien tuottamana. Näiden bakteerien energianlähteenä toimii rikkivedyn hapettaminen ja hiilen lähteenä madon keräämä hiilidioksidi. Erikoinen strategia on tehokas ja galapagoksenpartamato onkin nopeimmin kasvava meressä elävä selkärangaton ja se kasvaa jopa 3 millimetriä vuorokaudessa. Galapagoksenpartamadon tiedetään saavuttaneen 1,5 metrin pituuden alle kahdessa vuodessa.

Galapagoksenpartamadon saalistajiin kuuluvat savuttajan ympäristössä elävät ravut. Yksittäinen musta savuttaja ei ole välttämättä kovin pitkäikäinen ja lähteen sammuttua myös kaikki sen ympärillä elävät putkimadot menehtyvät. Laji kuitenkin lisääntyy tehokkaasti. Hedelmöitys on ulkoinen: koiras ja naarasmadot laskevat sukusolunsa meriveteen, missä munasolut hedelmöityvät. Hedelmöityneestä munasolusta syntyvät toukat kiinnittyvät kiviin hydrotermisen lähteen läheisyydessä, mahdollisesti jopa satojen kilometrien päässä paikasta, jolla niiden vanhemmat elävät.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Nailpin

**Nailpin** on vuonna 2001 perustettu belgialainen rockyhtye. Se on julkaissut kolme albumia *12 To Go*, *White Lies and Butterflies* ja *III*. Tunnetuimpia kappaleita ovat "The Ending", "This Coma" ja "They Don't Know". Yhtye on ollut lämmittelijänä Avril Lavignen ja Bon Jovin keikoilla.

## Jäsenet
*Sean, rummut ja laulu
*Shaun, kitara ja taustalaulu
*Todts, basso ja taustalaulu
*Dave, kitara
*Corné, rummut (vain keikoilla)

### Entiset jäsenet
*Niko, laulu (2/2006 asti)

## Aiheesta muualla
*Official Website 
*MySpace
*PureVolume
An Giang

**An Giang** on Vietnamin maakunta Mekongjoen suiston alueella maan eteläosassa. Se sijaitsee Kambodžan vastaisella rajalla. Sen hallinnollinen keskus on Rạch Giá. Maakunnan pinta-ala on 9&nbsp;888,91 neliökilometriä, ja siellä on noin 4&nbsp;952&nbsp;238 asukasta (vuonna 2025).

An Giang jakautuu 85 kuntaan, 14 suuralueeseen ja 3 erityisalueeseen. Maakunta suureni huomattavasti vuoden 2025 hallinnollisessa uudistuksessa, kun siihen liitettiin Kiên Giangin maakunta.  

## Maantiede
An Giang on melko tasaista aluetta, vaikkakin maakunnan luoteisosissa lähellä Kambodžan rajaa on myös Cam-vuoristo, johon kuuluu seitsemän vuorta. Koska sen alueella virtaa monia jokia, maaperä on hedelmällistä ja maakunta tuottaakin paljon riisiä. An Giangin suurimmat kaupungit olivat ennen vuotta 2025 sen pääkaupunki Long Xuyên sekä Châu Đốc. Sen lämpötila on vuoden ympäri yleensä noin 26–28 astetta. Säätilassa on kaksi kautta, kuiva kausi joulukuusta huhtikuuhun ja monsuunikausi toukokuusta marraskuuhun. Alueella on usein tulvia elokuusta marraskuuhun. 

Ennen vuotta 2025 maakunta jaettiin yhdeksään piirikuntaan, jotka ovat An Phú, Tân Châu, Phú Tân, Châu Phú, Thoại Sơn, Chợ Mới, Tịnh Biên, Châu Thành ja Tri Tôn. 

## Historia
An Giangia asuttivat ensin vietnamilaiset siirtolaiset, jotka muuttivat pohjoisesta etsiessään uutta asuinpaikkaa. Uskotaan, että se oli Óc Eo-kulttuurin tärkeä keskus sen hyvän sijainnin ansiosta. An Giang tunnetaan sen silkkituotannosta. Siitä tuli maakunta vuonna 1832. An Giangissa asuu useita etnisiä vähemmistöjä, joista suurin on krom-khmerit. Maakunnan alueella tapahtui Ba Chúcin verilöyly huhtikuussa 1978. Tuolloin punaiset khmerit aloittivat hyökkäyksensä Vietnamin rajalle ja tappoivat yli 3&nbsp;000 ihmistä.


Tiedosto:Núi ở An Giang.jpg|An Giangin seitsemää vuorta
Tiedosto:Nhà mồ Ba Chúc.jpg|Ba Chúcin verilöylyn hauta
Tiedosto:Hòn Phụ Tử.jpg|Hòn Phụ Tử -saari
Tiedosto:Phu quoc plage sao.jpg|Ranta Phú Quốcin saarella


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vorkuta (joki)

**Vorkuta** (, ) on Petšoran vesistöön kuuluvan Usan sivujoki Nenetsian autonomisessa piirikunnassa ja Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 182 kilometriä, valuma-alueen laajuus 4&nbsp;550 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama joen keskijuoksulla 43,4 kuutiometriä sekunnissa.

Vorkuta saa alkunsa Uralin pohjoisrinteellä sijaitsevasta Vorkuta-Hasyrei-Ty -järvestä. Sen valuma-alueella on 2&nbsp;000 järveä ja paljon soita. Joen varrella sijaitsee Vorkutan kaupunki.

Joen nimi perustuu nenetsin sanoihin *vark* ’karhu’ ja *jaha* ’joki’ (”Karhujoki”).

## Lähteet
Vym

**Vym** (, ) on Vienanjoen vesistöön kuuluvan Vytšegdan sivujoki Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 499 kilometriä, valuma-alueen laajuus 25&nbsp;600 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama Vesljanan kylän luona 196 kuutiometriä sekunnissa.

Vym saa alkunsa Timanin selänteeltä, virtaa kohti etelää ja laskee Vytšegdaan Ust-Vymin kylän luona. Tärkeimmät sivujoet ovat Vorykva, Jelva, Požeg, Tšub, Koin ja Vesljana. Joki on liikennöintikelpoinen Vesljanan suuhun saakka. Sen varrella sijaitsee Jemvan kaupunki.

## Lähteet
Jarenga

**Jarenga** (, ) on Vienanjoen vesistöön kuuluvan Vytšegdan sivujoki Komin tasavallassa ja Arkangelin alueella Venäjällä. Sen pituus on 281 kilometriä, valuma-alueen laajuus 5&nbsp;140 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 23 kilometrin päässä joen suusta 48,8 kuutiometriä sekunnissa.

Joen suussa sijaitsee Jarenskin piirikeskus.

## Lähteet
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa

**Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt** (RKY) oli Museoviraston toteuttama inventointi, joka valtioneuvoston päätöksen 22. joulukuuta 2009 mukaisesti toimii maankäyttö- ja rakennuslaissa määriteltyjen valtakunnallisten alueidenkäyttötavoitteiden tarkoittamana inventointina rakennetun kulttuuriympäristön osalta  vuoden 2010 alusta alkaen.

Luettelo ja kuvaukset vuoden 2009 inventoinnin kohteista on julkaistu Museoviraston ylläpitämänä verkkopalveluna vuonna 2009. Luetteloon valittuja, rakentamisen kehitystä eri aikakausina kuvaavia kohteita on yli 1200. Tavoitteena on, että alueita kaavoitettaessa niiden rakenne ja kylä- tai kaupunkikuva turvataan ja alueilla olevia rakennuksia ja ympäristöjä säilytetään.

Rakennettuja kulttuuriympäristöjä esitellään myös Museoviraston ja Suomalaisen kirjallisuuden seuran toukokuussa 2010 julkaisemassa kirjassa *Linnoista lähiöihin. Rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa*. Kirjassa esitellään yli 120 kulttuuriympäristöä, jotka on valittu inventointiin sisältyvistä kohteista. Lisäksi kirjassa on luettelo kaikista inventointiin sisältyvistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.

## Inventoinnin tarkoitus
Inventointi pyrkii ilmentämään Suomen rakennetun ympäristön monipuolisuutta ja nostamaan esiin kohteita, jotka mahdollisimman hyvin ja monipuolisesti kuvaavat Suomen historiaa ja kehitystä. Kohteet ovat yleensä yksittäisiä rakennuksia laajempia ja saattavat ulottua yli kuntarajojen. Edustettuina ovat niin maanviljelysympäristöt ja talonpoikaisrakentaminen kuin teollisuushistoria ja jo historiaan jääneet elinkeinot. Mukana on myös valtion laitoksia ja liikenteen ympäristöjä, kirkkoja, kartanoita, linnoja, vanhoja puutalokaupunkeja ja kaupunkien uusia osia sekä toisen maailmansodan jälkeisen jälleenrakennuksen tuottamia ympäristöjä.

Uusi inventointi korvasi aiemman, vuonna 1993 julkaistun inventoinnin, ”Valtakunnallisesti merkittävät kulttuurihistorialliset ympäristöt”, joka on ilmestynyt sekä painettuna julkaisuna että verkkopalveluna.

## Kritiikki
Valtioneuvoston inventointia koskeneesta päätöksestä tehtiin valitus, jonka korkein hallinto-oikeus hylkäsi 30. kesäkuuta 2010, ja päätös on näin lainvoimainen. Puutteena inventoinnissa ympäristöministeriön ja maa- ja metsätalousministeriön lausuntojen ja päätöksestä tehdyn valituksen mukaan oli, että sen valmistelussa ei ollut kuultu rakennusten tai kiinteistön omistajia. Korkeimman hallinto-oikeuden 30. kesäkuuta 2010 antaman päätöksen mukaan valitus tuli kuitenkin jättää tutkimatta.

## Katso myös
* Valtakunnallisesti arvokkaat maisema-alueet Suomessa
* Suomen kansallismaisemat
* Valtakunnalliset alueidenkäyttötavoitteet
* Jokaisen oma ympäristö -kulttuuriympäristökampanja 2010

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Museovirasto 
*

## Aiheesta muualla
* 
* Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt – Rakennusperintö.fi
Casamance

**Casamance** () on maantieteellinen alue sekä entinen maakunta Etelä-Senegalissa Gambian ja Guinea-Bissaun välissä. Nimensä alue on saanut siellä virtaavan Casamancejoen mukaan. Casamance jakautuu hallinnollisesti Ziguinchorin, Sédhioun ja Kédougoun alueisiin. Alueen suurin kaupunki on Ziguinchor. Casamancen pinta-ala on 30&nbsp;000 km².

Casamance eroaa muusta Senegalista maantieteellisesti, etnisesti ja kulttuurillisesti. Vuonna 1982 alkoivat avoimet väkivaltaisuudet Casamancen itsenäisyyttä ajavien ryhmien ja hallituksen välillä, jotka ovat jatkuneet näihin päiviin saakka. Senegal uusi aluejakoaan vuonna 1984 sitten, että virallisesti Casamance jaettiin uusiksi Ziguinchorin ja Koldan alueiksi.

## Maantiede

Casamance on Senegalin sateisimpia ja metsäisimpiä alueita. Casamancejoen tulvatasangoilla viljellään valtaosa Senegalin riisistä. Alueen rannikolta on löydetty viime aikoina öljyesiintymiä. Rannikolla ja jokien uomissa kasvaa mangroverämeikköjä.

## Väestö
Valtaosa Casamancen väestösta on dioloja ja heihin sulautuneita floup-, diamate-, mandjak- ja balanteheimoja. Senegalin pohjoisosista on muuttanut alueelle paljon wolofeja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Usa (Petšoran sivujoki)

**Usa** (komiksi ja venäjäksi Уса́) on Petšoran sivujoki Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 565 kilometriä, valuma-alueen laajuus 93&nbsp;600 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama 1310 kuutiometriä sekunnissa.

Joki syntyy Uralilta alkunsa saavien Bolšaja ja Malaja Usan yhtyessä Vorkutan kaupungin itäpuolella. Se virtaa soistuneella alangolla kohti lounasta. Usa on liikennöintikelpoinen 325 kilometrin matkalla. Sen varrella sijaitsee Usinskin kaupunki ja Parman kaupunkimainen taajama. Joella on sivujoki Adzva.

## Lähteet
Vaška

**Vaška** (, ) on Mezenin sivujoki Komin tasavallassa ja Arkangelin alueella Venäjällä. Sen pituus on 605 kilometriä, valuma-alueen laajuus 21&nbsp;000 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama Reštšelskajan kylän luona 184 kuutiometriä sekunnissa.

Vaška saa alkunsa Mezenin ja Vienanjoen vedenjakajalta, virtaa kohti pohjoista ja laskee Mezeniin Lešukonskojen piirikeskuksen luona. Joen varrella sijaitsee Blagojevon taajama.

## Lähteet
Pyöreän pöydän ritarit (albumi)

**Pyöreän pöydän ritarit** on suomalaisen hip hop -kokoonpano Royal Familyn ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 24. maaliskuuta 2004. Albumilta julkaistiin singlet "Kaikki yhden puolest" ja "Mä voisin", joista jälkimmäinen sai paljon radiosoittoa.

*Pyöreän pöydän ritarit* myi lähes kultalevyyn oikeuttavan määrän.

## Kappaleet
#  (Skandaali)
#  (Skandaali, Pikku G, YOR123, Helpus & Mängimies)
#  (Pikku G & YOR123)
#  (Skandaali)
#  (Skandaali & Mängimies)
#  (Pikku G)
#  (Pikku G & MC Pöly)
#  (Shabazz the Disciple, Freestyle, YOR123, Skandaali, Jaise & Kasanova)
#  (Skandaali & Janina Frostell)
#  (Ezkimo)
#  (Mariska & Sophie)
#  (Mängimies & Liisa Leppänen)
#  (Helpus)
#  (Helpus & Klassikko)
#  (Sophie)
# 

## Biitit
* Juhozz: 1, 10
* MGI: 2, 14, 16
* Pauli Rantasalmi: 3, 4, 6, 7
* Jonny Bro: 8
* Jukka Immonen: 9
* Jayem: 11
* Pekko H: 12
* Janne Riionheimo: 13
* Roitsu: 15

## Singlet
* "Kaikki yhden puolest" (julkaistu 9. maaliskuuta 2004)
* "Mä voisin" (julkaistu 2004)

## Lähteet
Mekongjoen suisto

**Mekongjoen suisto** () on yksi Vietnamin kahdeksasta epävirallisesta suuralueesta. Alue muodostuu 13 maakunnasta (*tỉnh*). Huhtikuussa 2009 alueella oli noin 17 miljoonaa asukasta.  
 
Alue käsittää Mekongin suiston. Alueella on seitsemän kansallispuistoa, joista kuusi on perustettu 2000-luvulla. Vanhin Tràm Chimin kansallispuisto on perustettu harvinaisten lintujen, ennen kaikkea saruskurjen suojelemiseksi. 

Mekongin suistoalue on vanhastaan toinen Vietnamin kahdesta vilja-aitasta (Punaisenjoen suiston ohella). Riisin lisäksi siellä kasvatetaan monia trooppisia hedelmiä. Se on ollut perinteistä khmerien asuinaluetta. Nykyisin etniset vietnamilaiset ovat enemmistönä, mutta alueella elää myös kiinalaisia, khmerejä ja chameja. Kanavat ja joet muodostavat tärkeän kulkuväylän, ja kanavien risteyskohdissa pidetään kelluvia kauppatoreja, joilla paikalliset myyvät hedelmiä, vihanneksia ja kalaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Royal Radio

**Royal Radio** on suomalaisen hip hop -kokoonpano Royal Familyn toinen ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi, joka julkaistiin 1. kesäkuuta 2005.

## Kappaleet
# 
#  (YOR123, 2 Språk)
#  (YOR123, Apollo)
#  (Pikku G)
#  (Skandaali, Iki-W)
# 
#  (Koo-S)
#  (Klassikko)
#  (Cheek, Skandaali, Spesialisti)
#  (Freestyle)
#  (YOR123, Apollo, Ideaali, Karimbo)
#  (Skandaali, YOR123, Mopreme Shakur)
#  (YOR123, Skandaali)
# 
#  (2 Språk)

## Lähteet
Sonmiani

**Sonmiani** on Pakistanin avaruusjärjestön SUPARCOn rakettien laukaisukeskus.

Se sijaitsee 45 km luoteeseen Karachista. Keskus perustettiin vuonna 1962 paljolti NASAn tuella, joten sen perustaminen liittynee Intiaan ja sen yhteistyöhön avaruustekniikan alalla Neuvostoliiton kanssa. NASAn on väitetty käyttäneen keskusta merkittävästi 1960-luvulla. Keskusta on myös nimitetty Etelä-Aasian ensimmäiseksi avaruustutkimuskeskuksena ja laukaisukeskuksena - todellisuudessa molemmista kunnia menee Japaniin ja Intiaan. Sieltä ei ole laukaistu satelliitteja. Nimitys on silti toisinaan "Sonmiani Satellite Launch Center"..
SUPARCO (Space and Upper Atmosphere Research Commission) on laukaissut keskuksesta luotainraketteja ja Pakistanin asevoimat ohjuksiaan.

1980-luvulla - Intian jo aiemmin osoitettua kykynsä avaruustoiminnassa - Pakistan kohensi keskustaan Englannin siirtäessä teknologiaa Pakistaniin. 2000-luvulla keskus sai mm. supertietokoneensa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* SUPARCO official website
* Astronautix.com page on Sonmiani
* GlobalSecurity.com page on Sonmiani
* Nuclear Threat Initiative's page on Sonmiani
Klootti

**Klootti** tai **kluutti** () on kirjan kansissa tai kirjakoteloissa käytetty, kovaksi viimeistelty kaksiniitinen päällystekangas. Klootti kyllästetään tai vuorataan paperilla, jolla estetään liiman imeytyminen kansimateriaalin läpi.

## Lähteet
Komsomolski

**Komsomolski** () on kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Vorkutan kaupunkipiirikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee 20 kilometriä Vorkutasta länteen. Asukkaita on 2&nbsp;900 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on syntynyt hiilikaivoksen yhteyteen. Vuonna 1949 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. 1950-luvun alussa rakennettiin tiilitehdas ja konepaja. Vuonna 1970 Komsomolskin väkiluku oli 17&nbsp;100 henkeä, mutta 1990-luvun jälkeen se on vähentynyt nopeasti. Vorkutan kaupunginhallinto suunnittelee taajaman lakkauttamista.

## Lähteet
Mulda

**Mulda** (komiksi ja venäjäksi Му́льда) on autioituva kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Vorkutan kaupunkipiirikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee 48 kilometriä Vorkutasta länteen. Asukkaita on 85 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on syntynyt 1940-luvulla rakennetun rautatieaseman yhteyteen. Vuonna 1954 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Sen väkiluku oli 1&nbsp;700 vuonna 1970 ja 1&nbsp;100 vuonna 1999.

## Lähteet
Kaksi maailmaa

**Kaksi maailmaa** on seuraavien teosten nimi:

* Kaksi maailmaa, Calf-yhtyeen albumi
* Kaksi maailmaa, Heikki Helan albumi sekä kappale tällä albumilla
* Kaksi maailmaa, Kari Tapion albumi sekä kappale tällä albumilla.
Saarenmaa (muinaismaakunta)

**Saarenmaan muinaismaakunta** oli maakunta nykyisessä Virossa. Se käsitti Saarenmaan, Hiidenmaan ja Muhun saaret Viron länsirannikolta, sen keskuksena oli Valjalan linna. Saarenmaan asukkaat mainitaan useissa saagoissa, kuten esimerkiksi Heimskringlanissa. Siinä heistä käytetään nimitystä *Víkingr frá Esthland* eli virolaiset viikingit. Tämä viitannee heidän tapaansa tehdä ryöstöretkiä laivoillaan viikinkiajan jälkeen. Saarenmaa oli tiettävästi vahvin Viron muinaismaakunnista. Se oli viimeinen kukistunut itsenäinen Viron maakunta Baltian ristiretkien jälkeen, Kalparitaristo kukisti sen vuonna 1227.

## Hallinto
Saarenmaa oli jakautunut neljään kihlakuntaan, jotka käsittivät yhteensä 3&nbsp;000 koukkua eli täysivahvuista verotilaa. Asutusta oli pääasiallisesti Saarenmaan ja Muhun saarilla, Hiidenmaa oli lähes asumatonta nautinta-aluetta. Saarenmaa oli läheisessä yhteistyössä kuurien kanssa, joita silloin hallitsi liiviläinen yläluokka. Saarenmaalla oli ilmeisesti myös paljon vaikutusvaltaa Läänemaalla. Saarenmaan vanhimpina eli paikallisina päälliköinä on mainittu muun muassa *Ylle*, *Culle*, *Env*, *Muntelene*, *Tappete*, *Yalde*, *Melete* ja *Cake*.

## Historia
Saxo Grammaticus kirjoitti saarenmaalaisten osallistuneen Bråvallan taisteluun, joka käytiin 700-luvun puolivälissä. Poltetun Njálin saaga taas mainitsee islantilaisten ja saarenmaalaisten taistelleen Saarenmaan edustalla vuonna 972. 1100-luvulla saarenmaalaiset ryöstelivät Ruotsin ja Tanskan rannikkoa ilmeisesti viikingeiltä oppimallaan taktiikalla. Erään teorian mukaan he olivat vastuussa Sigtunan tuhosta vuonna 1187, mutta asiasta ei ole varmuutta. Saarenmaalaiset tekivät vuonna 1203 ryöstöretken Tanskaan 16 laivan ja 480 miehen voimin. Vuonna 1206 alkoivat Saarenmaan kahnaukset Saksalaisen ritarikunnan ja Tanskan kuningas Valdemar II Sejrin kanssa. Henrik Lättiläinen mainitsee Metsepoleen vuonna 1218 hyökänneillä Saarenmaalaisilla olleen 300 laivaa. Saksalaiset ja tanskalaiset valtasivat lopulta Viron mannermaan. Saarenmaalaisten vuonna 1222 aloittama virolaisten suuri kapina epäonnistui ja kukistettiin vuonna 1224. Saarenmaa valloitettiin kolme vuotta myöhemmin vuonna 1227. Saksalainen ristirekiläisjoukko piiritti Valjalan linnan, valloitti sen ja kastoi saarenmaalaiset kristinuskoon. Sen jälkeen Saarenmaa jaettiin Kalparitariston ja Saarenmaan-Läänemaan hiippakunnan hallitsemiin alueisiin.

## Lähteet
*Seppo Zetterberg: *Viron Historia*. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. 
*Aivar Kriiska ja Andres Tsauri: *Viron esihistoria.* Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura, 2007.
Tây Nguyên

**Tây Nguyên** (Läntinen ylänkö tai Keskinen ylänköalue) on yksi Vietnamin kahdeksasta epävirallisesta suuralueesta. Alue muodostuu  viidestä maakunnasta (*tinh*):  Đắk Lắk , Đắk Nông, Gia Lai, Kon Tum, ja Lâm Đồng. Huhtikuussa 2009 alueella oli 5,1 miljoonaa asukasta.

Tây Nguyên on vuoristoista aluetta, ja siellä elää monia eri etnisiä ryhmiä.

Alueella elää monia harvinaisia eläimiä: bantengi, gauri, tiikeri, aasiannorsu ja puhveli.   
Niitä suojaamaan on perustettu viisi kansallispuistoa: Chư Mom Rayn kansallispuisto, Kon Ka Kinhin kansallispuisto, Yok Đônin kansallispuisto, Chư Yang Sinin kansallispuisto ja Bidoup Núi Bàn kansallispuisto.

Lâm Đồngin pääkaupunki Đà Lạt on myös vietnamilaisten kotimaanmatkailijoiden suosiossa kesällä, koska ylängöllä on selvästi viileämpää kun rannikon helle käy sietämättömäksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Promyšlennyi

**Promyšlennyi** () on autioituva kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Vorkutan kaupunkipiirikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Vorkuta-joen sivujoen Izjurvožin varrella 26 kilometriä Vorkutan kaupungista luoteeseen. Asukkaita on 446 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on syntynyt 1940–1950-lukujen vaihteessa voimalaitoksen ja hiilikaivoksen yhteyteen. Vuonna 1956 se sai kaupunkimaisen taajaman aseman. Promyšlennyin väkiluku 13&nbsp;800 vuonna 1970 ja 5&nbsp;700 vuonna 1999. Taajama päätetettiin lakkauttaa Tsentralnaja-kaivoksessa vuonna 1998 tapahtuneen räjähdysonnettomuuden jälkeen.

## Lähteet
Severnyi

**Severnyi** (, ) on kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Vorkutan kaupunkipiirikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Vorkutajoen varrella 18 kilometriä Vorkutan kaupungista pohjoiseen. Asukkaita on 14&nbsp;000 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on syntynyt 1940-luvun alussa hiilikaivoksen yhteyteen. Vuonna 1954 se sai kaupunkimaisen taajaman aseman. Vuonna 1989 Severnyin väkiluku oli 20&nbsp;400 henkeä.

## Lähteet
Verhnjaja Inta

**Verhnjaja Inta** (, ) on kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Intan kaupunkipiirikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee 12 kilometriä Intasta kaakkoon Kotlasin ja Vorkutan välisen rautatien varrella. Asukkaita on 2&nbsp;100 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1941 perustetun rautatieaseman lähellä sijainneesta vankileiristä. Vuonna 1952 se sai kaupunkimaisen taajaman aseman. Vuonna 1989 asukkaita oli 4&nbsp;500 henkeä.

Verhnjaja Intassa on Tšaika-järjestelmän radionavigaatioasema, jonka 460 metrin korkuinen antennitorni on Euroopan toiseksi korkein rakennelma.

## Lähteet
Hehkusiipiaratti

**Hehkusiipiaratti** (*Pyrrhura devillei*) eli aiemmalta nimeltään **bolivianaratti** on Etelä-Brasiliassa ja Pohjois-Paraguayssa elävä papukaija. Lajin holotyypin kuvailivat François Victor Masséna ja Charles de Souancé Paraguaysta 1854. Laji on nimetty Emile Devillen kunniaksi.

## Ulkonäkö
Hehkusiipiaratti on noin 26 senttimetriä pitkä nokasta pitkän pyrstön kärkeen ja painaa noin 70 grammaa. 

Kuten muillakin suomuarateilla, hehkusiipiaratin väritys on suomukuvioiden kirjavoima, eikä selkeitä värirajoja kuvioille välttämättä ole. 

Suurimmaksi osaksi hehkusiipiaratti on vihreä. Sillä on harmaanruskean kirjavoima lakki, likaisenvihreä poski, harmaahko suomukuviotu rinta. Alavatsassa sillä on punertava laikku. Pyrstö on ulkopinnalta vihertävän keltainen ja sisäpinnalta tummanpunainen tai ruskehtava. Siipisulat ovat ulkopinnoilta selkeästi siniset ja sisäpinnoiltaan harmaat. Siipien pienet peitinhöyhenet ja siipitaive ovat kirkkaan punaiset. Hehkusiipiaratilla on tumma nokka, harmaat jalat, valkoinen silmää ympäröivä ihoalue ja tummat silmät. 

Koiras ja naaras saman näköiset. 

Hehkusiipiaratti lasketiin joskus araukaria-aratin alalajiksi. Nykyisellään hehkusiipiaratilla ei ole alalajeja. Helpoiten sen erottaa araukaria-aratista punaisista siipitaipeista, jotka puuttuvat araukaria-aratilta kokonaan, mutta eroja on muitakin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Hehkusiipiaratti (''Pyrrhura devillei'')
*iNaturalist: ''Pyrrhura devillei''
*ITIS: Pyrrhura devillei 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pyrrhura devillei
Kožym

**Kožym** (, venäjäksi myös Кожим, *Kožim*) on lähes kokonaan autioitunut kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Intan kaupunkipiirikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Usan sivujokeen Kosjuun laskevan Kožimjoen varrella 54 kilometriä Intasta lounaaseen. Taajaman ohi kulkee Kotlasin ja Vorkutan välinen rautatie. Asukkaita on 5 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta syntyi 1930–1940-lukujen vaihteessa rakennetun rautatieaseman yhteyteen. 1950-luvun lopulle saakka siellä oli vankityövoimalla toiminut hiilikaivos. Vuonna 1954 muodostettiin Kožimin kaupunkimainen taajama. Vuonna 1989 asukkaita oli yli 700 henkeä. Kaivostoiminta loppui 1990-luvun alussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kožymin taajamalle omistettu sivusto
Ecuadorinaratti

**Ecuadorinaratti** (*Pyrrhura orcesi*) on uhanalainen Lounais-Ecuadorissa elävä papukaija. Sen holotyypin kuvailivat Robert Ridgely ja Mark B. Robbins El Oron provinssista Ecuadorista 1988. Sitä uhkaa elinympäristön häviäminen.

Ecuadorinaratti on enimmäkseen vihreä. Koiraalla on otsassa punaista ja molemmilla sukupuolilla on punaista myös vatsassa. Siivissä on sinistä väriä. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja se syö hedelmiä. 

## Lähteet
*Ridgely, Robert S. ja Robbins, Mark B. 1988: PYRRHURA ORCESI, A NEW PARAKEET FROM SOUTHWESTERN ECUADOR, WITH SYSTEMATIC NOTES ON THE P. MELANURA COMPLEX (''THE WILSON BULLETIN 100.)  

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Ecuadorinaratti (''Pyrrhura orcesi'')
*iNaturalist: Ecuadorinaratti (''Pyrrhura orcesi'')
*UniProt: Taxonomy - Pyrrhura orcesi 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pyrrhura orcesi
Hymyilevä mies

**Hymyilevä mies** on ruotsalaisen Henning Mankellin kirjoittama rikosromaani, joka on neljäs Wallander-sarjan kirja. Tässä kirjassa mukaan tulee uusi henkilö, rikospoliisi Ann-Britt Höglund, joka on hiljattain valmistunut poliisikoulusta ja on ensimmäinen naispuolinen rikospoliisi Wallanderin työpaikalla.

Kirja on tehty kahdesti televisiolle: ruotsinkielisessä minisarjaversiossa *[[Hymyilevä mies (minisarja|Hymyilevä mies]]* (2003) Wallanderia näyttelee Rolf Lassgård ja BBC:n *[[Wallander (televisiosarja)|Wallander]]*-televisiosarjan jaksossa (2010) Kenneth Branagh.

## Juoni
Asianajaja Gustaf Torstensson löydetään kuolleena maantieltä. Wallander on kirjassa *[[Valkoinen naarasleijona]]* sattuneen järkyttävän tapauksen vuoksi sairauslomalla. Hän on päättänyt, ettei palaa enää poliisiksi. Torstenssonin poika Sten yrittää houkutella Wallanderia takaisin työhön tutkimaan isänsä kuolemaa, jossa on hänen mielestään jotain hämärää.

Wallander ei kuitenkaan innostu, mutta kun Sten murhataan, hän peruu irtisanoutumisensa ja ryhtyy tutkimaan juttua, joka johtaa talousrikollisen imperiumin äärelle. Imperiumi on ollut Gustaf Torstenssonin asianajotoimiston asiakas ennen tämän kuolemaa. Imperiumia johtaa "hymyilevä mies", mies joka toteuttaa tavoitteensa keinoja kaihtamatta. Liikemiehen toimiin kuuluu muun muassa laiton elinkauppa kehitysmaista.
Vin Santo

**Vinsanto** tai **vin santo toscano** eli *pyhäviini* on italialainen jälkiruokaviini. Sitä tuotetaan Toscanassa ja Umbriassa käyttämällä pääsääntöisesti Trebbiano-, Sangiovese ja Malvasia-rypälelajeja. 

Laatuluokiteltuja ja nimisuojattuja Vin Santo -viinejä ovat *Vin Santo del Chianti DOC*, *Vin Santo di Carmignano DOC*, *Vin Santo del Chianti Classico DOC* ja *Vin Santo di Montepulciano DOC*. Viinit ovat puna- tai valkoviinejä. Ne valmistetaan kuivaamalla rypäleitä ja kypsyttämällä viiniä vähintään kolme vuotta.

Vin Santo -viini tarjoillaan usein Cantuccini-mantelikeksien kanssa, joita kastetaan viiniin.

## Vin Santo -viinit
Laatuluokan Vin Santo del Chianti DOC -viini on yleisin Vin Santo -viini. Sitä tuotetaan vuosittain noin 170&nbsp;000 litraa 115 hehtaarin alueella (vuonna 2014). Punainen viini valmistetaan Sangiovese-rypäleestä ja valkoinen Malvasia Bianca Lunga- ja Trebbiano Toscano -rypäleestä.

Vin Santo di Carmignano DOC -viini voi olla punaviiniä, joka on valmistettu pääosin Sangiovese-rypäleestä, tai valkoviiniä, joka on valmistettu joko Malvasia Bianca Lunga- tai Trebbiano Toscano -rypäleestä.

Vin Santo del Chianti Classico DOC -viiniä on sekä punaisena että valkoisena. Viinejä valmistetaan suhteellisen vähän: vuonna 2014 tuotantoalue oli 57 hehtaaria ja -määrä 71&nbsp;000 litraa.

Vin Santo di Montepulciano DOC -viini on harvinainen viini: sitä tuotetaan vain neljän hehtaarin alueella vuosittain noin 12&nbsp;000 litraa (vuonna 2014). Punainen viini valmistetaan pääosin Sangiovese-rypäleestä, jota paikallisesti kutsutaan *Prugnolo Gentileksi*, ja valkoinen Grechetto-rypäleestä, jota kutsutaan *Pulcinculoksi*. Viinityypistä riippuen Vin Santo di Montepulciano DOC -viinien kypsytysajat ovat 3–6 vuotta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla