open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Howie Epstein

**Howie Norman Epstein** (21. heinäkuuta 1955 Milwaukee – 23. helmikuuta 2003 Santa Fe) oli yhdysvaltalainen basisti. 

Epstein kasvoi musikaalisessa perheessä. Hänen isänsä oli rock- ja soul-musiikkiin erikoistunut tuottaja. Epstein liittyi Tom Petty & the Heartbreakers -yhtyeeseen Ron Blairin erottua siitä vuonna 1981. Jo sitä ennen hän oli soittanut lukuisissa paikallista suosiota saaneissa milwaukeelaisyhtyeissä. Ensimmäisen julkisen esiintymisensä Epstein teki vuonna 1982 *[[Long After Dark]]* -kiertueella. Vuonna 2002 Epsteinin korvasi Ron Blair, jonka hän itse oli alun perin korvannut. Epstein kuoli huumausaineiden yliannostukseen helmikuussa 2003. 

Tom Petty & the Heartbreakersissa tekemänsä työn lisäksi Epstein esiintyi esimerkiksi Eric Andersenin, Bob Dylanin, Carlene Carterin, Johnny Cashin, John Hiatt, Stevie Nicksin, Roy Orbisonin, Carl Perkinsin, John Prinen, Linda Ronstadtin, Del Shannonin, The Textonesin, Village Peoplen ja Warren Zevonin levyillä.
Thích Nhất Hạnh

**Thích Nhất Hạnh** (IPA: ; ; 11. lokakuuta 1926 – 22. tammikuuta 2022 Huế, Vietnam) oli vietnamilainen buddhalainen munkki, rauhanaktivisti ja kirjailija.

Nhất Hạnh syntyi Keski-Vietnamissa 1926. Hänen alkuperäinen nimensä oli Nguyễn Đình Lang ja myöhemmin Nguyễn Xuân Bảo. Hän meni Từ Hiếu -temppelin luostariin 16-vuotiaana ja saatuaan perusteellisen koulutuksen zen- ja mahajana-buddhalaisuudessa Nhất Hạnh sai täyden munkkivihkimyksen 1949. Hän oli arvostettu zenmestari, joka yhdisti perinteisiin zenin menetelmiin elementtejä theravada-buddhalaisuudesta ja länsimaisesta psykologiasta.

Nhất Hạnh muutti poliittisena pakolaisena Ranskaan, jonne hän perusti vuonna 1982 muutamien muiden kanssa Luumukylä -nimisen meditointikeskuksen. Hän oli yksi ensimmäisiä, jotka toivat buddhalaista ajattelua yleiseen tietouteen länsimaissa. Hän myös puhui useasti tietoisuustaitojen puolesta.

Nhất Hạnh palasi maanpaosta Vietnamiin vuonna 2005, mutta hänen kannattajansa syyttivät poliisia ja viranomaisia vainoamisesta. Nhất Hạnh oli alkujaan joutunut muuttamaan pysyvästi Eurooppaan, sillä Etelä-Vietnam oli kieltänyt häntä tulemasta takaisin maahan, koska tämä vastusti Vietnamin sotaa.

Martin Luther King, Jr. ehdotti Nhất Hạnhia Nobelin rauhanpalkinnon saajaksi vuonna 1967.

## Teokset

* *Anger: Buddhist wisdom for cooling the flames*  (nid.)
* *Breathe! You are alive: Sutra on the Full Awareness of Being* 
* *Creating true peace: bending conflict in yourself, your family, your community and the world* 
* *The heart of understanding: commentaries on the Prajnaparamita Heart Sutra* 
* *Interbeing: commentaries on the Tiep Hien precepts* 
* *Our appointment with life: the Buddha's teaching on living in the present / translation and commentary on the Sutra on Knowing the Better Way to Live Alone* 
* *Zen keys: a guide to Zen practice* 
* *Old Path White Clouds: Walking in the footsteps of the Buddha* 

### Suomennetut teokset
* *Maistele ja nauti - tasapainoiseksi tietoisen syömisen avulla* (yhdessä Lilian Cheungin kanssa), Basam Books, 2012 
* *Opas kävelymeditaatioon*, Basam Books, 2012 
* *Viha - Viisautta sen hallitsemiseen*, Basam Books, 2011 
* *Ei kuolemaa, ei pelkoa: lohduttavaa elämänviisautta*, suom. Elina Bhutia, Basam Books, 2003 
* *Takaisinpaluun polku: matka jatkuu*, suom. Mikko Mäkitalo, Palladium kirjat, 2003 
* *Tämä hetki ihmeellinen hetki: läsnäolon säkeitä päivittäiseen elämään* (suom. Mikko Mäkisalo) Biokustannus, 2002 
* *Rauha on jokainen askel: mielellisyyden polku arjessamme* Tammi, 2001 
* *Elävä Buddha, elävä Kristus*, suom. Tuula Saarikoski, WSOY, 1997 
* *Puhtaan maan polulla* suom. Juha Pitkänen, Tae Hye (Mikael Niinimäki) ja Heng Gu (Sini Vilhunen), Basam Books, 1996 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Buddhalaiset mestarit ja heidän järjestönsä  
* Luumukylä - Thich Nhat Hanhin pääluostari Ranskassa, 85 km Bordeaux'n itäpuolella  
* Thich Nhat Hanhin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Maksim Sušinski

**Maksim Jurjevitš Sušinski** (, s. 1. heinäkuuta 1974 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.

Sušinski aloitti pääsarjauransa Neuvostoliiton mestaruussarjassa ja pelasi sitä seuranneissa Venäjän pääsarjoissa ja KHL:ssä 21 kauden ajan. Suurimman osan urastaan hän edusti kasvattajaseuraansa SKA Pietaria ja Avangard Omskia, jossa voitti kolmesti RSL:n pistepörssin. Venäjän maajoukkueessa Sušinski pelasi kahdeksissa aikuisten arvokisoissa.

## Ennätykset
* Venäjän mestaruussarjan All-Stars-joukkueessa 2000
* Tehotilaston paras Venäjän mestaruussarjassa 2000
* Eninten maalisyöttöjä Venäjän mestaruussarjassa 2000
* Eninten tehopisteitä Venäjän mestaruussarjan pudotuspeleissä 2002
* Eninten syöttöpisteitä Venäjän mestaruussarjan pudotuspeleissä 2002, 2004
* Eninten tehopisteitä IIHF Euroopan Mestareiden cupissa

## Tilastot

## Lähteet

* 
* 
*
Scott Thurston

**Scott Thurston** (s. 10. tammikuuta 1952 Medford, Oregon) on yhdysvaltalainen kitaristi, kosketinsoittaja ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan parhaiten Tom Petty & the Heartbreakers -yhtyeen kosketinsoittajana ja yhteistyöstään Iggy Popin kanssa. 

## Ura
Thurston varttui Medfordissa Oregonissa ja aloitti uransa sessiomuusikkona. Hän on soittanut muiden muassa Jackson Brownen, The Cultin, Melissa Etheridgen, Glenn Freyn, Jumpin, Nils Lofgrenin, The Motelsin, New Orderin sekä Bonnie Raittin levyillä. Hän soitti myös Ike & Tina Turnerin kiertueella kosketinsoittajana 

### Iggy Popin yhtyeessä
Scott Thurston on tehnyt paljon yhteistyötä Iggy Popin kanssa. Hän soitti esimerkiksi pianoa Iggy & the Stoogesin livealbumilla ''Metallic K.O.'' (1976) ja koskettimia Iggy Popin ja James Williamsonin yhteisellä studioalbumilla *[[Kill City (albumi)|Kill City]]* (1977). Thurston soitti myös Iggy Popin ''New Values'' -albumilla (1979) suurimman osan kitaroista sekä sävelsi osan levyn kappaleista. Hän oli myös mukana Iggy & The Stoogesin viimeisellä studioalbumilla ''Ready to Die'' (2013).   

### Tom Petty & the Heartbreakers
Muusikkoutensa ja säveltäjätaitojensa ansiosta hänen lahjakkuutensa kiinnitti Tom Pettyn, huomion. Vuonna 1989 Thurston liittyi kosketinsoittajaksi Tom Petty & the Heartbreakers -yhtyeeseen, jossa hän toimi aina Tom Pettyn kuolemaan saakka. Hän osallistui bändin toimintaan rytmikitaran, koskettimien, huuliharpun ja taustalaulujen parissa. Tom Pettyn ihailu Scottin musiikillisuutta kohtaan vahvisti hänen korvaamattoman roolinsa bändissä, ja hänelle annettiin hellittävä lempinimi "Duckhead!" Hän sai yhdessä muiden Tom Pettyn yhtyeen jäsenien kanssa Grammy palkinnon yhtyeen albumista *Hypnotic Eye.*   

## Lähteet
AB-ajokortti

**AB-ajokortti** voi tarkoittaa

* AB-ajokortti, ajokortti, jolla saa ajaa sekä moottoripyörää (A) että henkilöautoa (B).
* AB-ajokortti, työelämälähtöinen tietokoneen ajokortti
Stan Lynch

**Stan Lynch** (s. 21. toukokuuta 1955 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän oli Tom Petty & the Heartbreakersin alkuperäinen rumpali ja toimii nykyään laulunkirjoittajana ja tuottajana.

Lynch syntyi Cincinnatissa, mutta muutti 1960-luvulla Gainesvilleen Floridaan. Lapsena hän soitti trumpettia, viulua ja pianoa, mutta aloitti myöhemmin rumpujensoiton opiskelun. Vuonna 1976 hänestä tuli Tom Petty & the Heartbreakersin rumpali. 1990-luvun alussa hänet korvasi Steve Ferrone. Lynch tosin esiintyi Tom Petty & the Heartbreakersin kanssa uudelleen vuonna 2002.

Lynch on esiintynyt muiden muassa The Amazing Deloresin, Big Skyn, The Blastersin, Jackson Brownen, T-Bone Burnettin, The Byrdsin, Belinda Carlislen, Bob Dylanin, The Eaglesin, Elliot Eastonin, The Eurythmicsin, Aretha Franklinin, Don Henleyn, Jackopiercen, Freddy Johnstonin, Wornell Jonesin, Jim Lauderdalen, Lonesome Romeosin, Eric Martinin, The Mavericksin, John Mellancampin, Roger McGuinnin, Kevin Montgomeryn, Scotty Mooren, Mr. Realityn, Stevie Nicksin, William Nowikin, The Nudesin, Rank & Filen, Rebel Trainin, Timothy B. Schmitin, Del Shannonin, Todd Sharpin, Henry Lee Summerin, Toton, The Tremblersin ja Warren Zevonin levytyksillä. Hän on myös kirjoittanut kappaleita monille albumeille.
Puolan marsalkka

**Puolan marsalkka** () on Puolan korkein sotilasarvo. Se on myönnetty kuudelle sotilaalle. Sotilasarvo on vastannut muiden maiden sotamarsalkkaa tai Naton OF-10:tä. Nimityksen myöntää Puolan presidentti.

Yhtään Puolan marsalkkaa ei ole elossa, ja nyttemmin on käyttöön otettu neljän tähden kenraalin arvo, joka on ilmeisesti alempi kuin marsalkan arvo. Symbolisena merkkinä marsalkalle ojennetaan bulava; Puolan marsalkan arvomerkissä on kaksi bulavaa.

* Józef Piłsudski (1867–1935), myönnetty 1920
* Ferdinand Foch (1851–1929), myönnetty 1923, myös Ranskan marsalkka 1918 ja brittiarmeijan sotamarsalkka 1919
* Edward Rydz-Śmigły (1881–1941), myönnetty 1936
* Michał Rola-Żymierski (1890–1989), myönnetty 1945
* Konstanty Rokossowski (1896-1968), myönnetty 1949, myös Neuvostoliiton marsalkka 1945
* Marian Spychalski (1906–1980), myönnetty 1963

## Lähteet
Margaret George

**Margaret George** (s. 1943, Nashville) on yhdysvaltalainen kirjailija.

Hän on matkustellut runsaasti koko ikänsä lapsuudestaan lähtien, jolloin isän työ vei perhettä ympäri maapalloa. Siitä alkaen kun hän pienenä tutustui Egyptin ja Lähi-idän historiallisiin maisemiin, hänen kiinnostuksensa niiden menneisyyttä ja siellä eläneitä ihmisiä kohtaan on vain kasvanut. Hänen tunnetuin teoksensa on yli tuhatsivuinen historiallinen suurromaani *[[Minä, Kleopatra]]*, joka kertoo Egyptin kuningattaresta Kleopatra VII Filopatorista.

Jokaista kirjaansa varten George perehtyy syvällisesti siihen aikakauteen, miljööseen ja niiden ihmisten elämään, josta kirjoittaa. Niiden seitsemän vuoden aikana, jotka *Minä, Kleopatra* -romaanin valmistuminen vei, hän muun muassa matkusti neljä kertaa ympäriinsä Egyptissä ja koko siinä Välimeren maailmassa, johon romaanin tapahtumat sijoittuvat, sekä tutustui tarkasti antiikin historiallisiin ja kaunokirjallisiin dokumentteihin. Ennen Kleopatra-kirjaansa hän on julkaissut jo kaksi historiallista romaania, toisen Henrik VIII:sta ja toisen Maria Stuartista.

Nykyään George asuu Madisonin kaupungissa Wisconsinissa.
Koti-Kajaani

**Koti-Kajaani** on Kajaanissa ja sen lähikunnissa ilmestyvä kaupunkilehti. Lehti ilmestyy joka toinen viikko keskiviikkoisin. Lehti jaetaan lähes kaikkiin talouksiin Kajaanissa, Sotkamossa, Paltamossa ja Ristijärvellä. Lehti jaetaan myös Kuhmon, Suomussalmen, Hyrynsalmen ja Puolangan taajamissa.

Lehden päätoimittaja on Anne Moilanen

## Historia
*Koti-Kajaanin* perusti kajaanilainen Alpo Korhonen helmikuussa 1971. Aluksi lehti ilmestyi *Ilmoituslehti Kajaani* -nimellä, ja seuraavasta vuodesta nimellä *Koski-Kajaani*. *Koti-Kajaaniksi* lehden nimi muutettiin 1975.

Alpo Korhosen kuoltua vuonna 1980 lehden kustantamista jatkoi hänen tyttärensä perheineen vuoteen 2001. Tuolloin ''Kainuun Sanomat'' osti perheyrityksen. Yrityskaupalla *Koti-Kajaanista* tuli *Kainuun Sanomien* tytäryhtiö ja osa Alma Media -konsernia. Vuonna 2015 kajaanilainen SLP Kustannus Oy osti Alma Media Kustannus Oy:n omistaman Kainuun lehtiliiketoiminnan, jolloin myös *Koti-Kajaani* siirtyi sen omistukseen. SLP Kustannus Oy on Suomalainen Lehtipaino Oy:n tytäryhtiö.

Kaupunkilehtien liiton jäseneksi *Koti-Kajaani* liittyi 1975. Kaupunkilehtien liiton toiminta loppui 31. joulukuuta 2009, kun valtaosa sen jäsenistä *Koti-Kajaani* mukaan lukien liittyi Sanomalehtien Liittoon.

*Koti-Kajaani* on sitoutunut noudattamaan Julkisen sanan neuvoston toimintaperiaatteita.

## Muuta
*Koti-Kajaani* kustantaa toimintansa ilmoitusmyynnistä saaduilla tuloilla.

*Koti-Kajaanissa* julkaistaan myös paikalliseksi legendaksi noussutta Kuuloluuria, johon lukijat voivat soittaa ja antaa kiitosta tai kritiikkiä heitä koskettavista asioista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Koti-Kajaanin verkkosivut
A-ajokortti

**A-ajokortti** voi tarkoittaa seuraavia:

* A-ajokortti, moottoripyörän ajamiseen vaadittava ajokortti.
* A-ajokortti, tietokoneen ajokortti hyötykäyttäjälle
Kupreanof

**Kupreanof** on kaupunki Alaskassa. Se on saanut nimensä Venäjän Amerikan kuvernöörin kapteeni Kuprejanovin mukaan. Kaupunki sijaitsee Kupreanofinsaaren koillisrannalla vastapäätä Petersburgia ja Mitkofinsaarta.

Kupreanofin asukasluku oli vuoden  väestönlaskennassa 23. Kaupungin asukkaat ovat pääosin eurooppalaisten siirtolaisten jälkeläisiä ("valkoisia", *whites* oli vuoden 2000 väestönlaskennassa asukkaista 21). Alaskan alkuperäiskansoihin kuuluvia asukkaita ei ole. Kaikki talot on rakennettu vesirajaan, teitä kaupungissa ei ole. Asukkaat kulkevat kevyillä veneillä Petersburgiin kouluun ja kauppoihin.

## Historiaa

Ensimmäiset asukkaat tulivat alueelle 1800–1900-lukujen vaihteessa. Paikka tunnettiin silloin nimellä West Petersburg. Knudsenin veljekset aloittivat ensimmäisenä kylän yritystoiminnan perustamalla sahan vuonna 1911. Yukon Fur Farm aloitti kettukasvatuksen 1920-luvun alussa, mutta vaihtoi pian minkkeihin. Siitä tuli Alaskan ensimmäinen minkkitarha. 1920-luvulla Kupreanofissa asui yli sata asukasta.

Vaikka Knudsenin saha ja Yukon Fur Farm jatkoivat 1960-luvulle asti, paikkakunnan elinmahdollisuudet heikkenivät. Asukasluku oli vuonna 1950 60 ja vuonna 1960 enää 26. Sen jälkeen asukasluku on pysynyt suunnilleen samana. 

West Petersburg (erottuakseen Petersburgista) muutti nimensä Kupreanofiksi sijaintisaarensa mukaisesti vuonna 1975, kun siitä tuli toisen luokan kaupunki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.epodunk.com/cgi-bin/genInfo.php?locIndex=27972 
* Kupreanof Google Mapsissa
Lisäkilpirauhanen

**Lisäkilpirauhasia** () on neljä kappaletta ja ne sijaitsevat kilpirauhasen takapinnalla. Lisäkilpirauhaset ovat muodostuneet sikiökaudella nielun epiteelistä. Lisäkilpirauhaset kuuluvat elimistön umpieritysjärjestelmään eli ne ovat endokriinisia rauhasia ja ne erittävät verenkiertoon parathormonia eli lisäkilpirauhashormonia. Parathormonit lisäävät kalsium-ionien pitoisuutta veressä. Parathormonit lisäävät kalsium-ionien takaisinimeytymistä munuaisten tubuluksista sekä lisäävät ja aktivoivat osteoklasteja, jotka ovat luuta hajottavia soluja. Lisäkilpirauhasen liikatoiminta voi aiheuttaa osteoklastien liian aktivoitumisen seurauksen luukatoa eli osteoporoosia. Lisäkilpirauhasen vajaatoiminta puolestaan lisää osteopetroosin eli luiden liikakasvun vaaraa.

Tyypillisiä lisäkilpirauhasen vajaatoiminnan oireita ovat lihaskrampit, varpaiden ja sormien pistely sekä suun seudun puutuminen.

Lisäkilpirauhasen liikatoimintaa eli Hyperparatyreoosia esiintyy noin 0,1-0,4 prosentilla aikuisväestöstä. Sairaus on yleisempää 50 ikävuoden jälkeen ja naisilla kuin miehillä. Mahdolliset oireet ovat usein heikkoja ja yli puolet tapauksista on oireettomia. Mahdollisia oireita ovat ruoansulatus- ja suolisto-ongelmat, tihentynyt virtsaamistarve, jano, munuaiskivien aiheuttamat vatsa-/kylkikivut, masennus, uupumus, ahdistuneisuus, ärtyneisyys, keskittymisvaikeudet ja psykoosi. Lisäkilpirauhashormonin liiallinen erittyminen vähentää luustosta kalsiumia, mikä voi johtaa osteoporoosista johtuviin luunmurtumiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lisäkilpirauhasen liikatoiminta - terveyskirjasto.
*Solunetti: Lisäkilpirauhanen
*Suomen Kilpirauhasliitto ry: Lisäkilpirauhaset
Kaksi kertaa enemmän

**Kaksi kertaa enemmän** on vuonna 2003 ilmestynyt Gimmelin kakkosalbumi. Se on myynyt platinaa. Albumilta on julkaistu singlet "Sydän pliis särkekää" ja "Harmaata lunta". Jälkimmäisestä tehtiin myös video.

Albumilla on Gimmelin jäsenten, Jenni Vartiaisen, Susanna Korvalan ja Ushma Karnanin soolokappaleet. Jennin on "Mustavalkoisuutta", Susannan "Salaa" ja Ushman "Soittolista".

Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen albumilistan kakkoseksi, joka oli sen korkein listasijoitus. Levy pysyi kakkosena kolme viikkoa ja kaikkiaan 11 viikkoa listalla.

Levyä on myyty Suomessa yhteensä 50 428 kappaletta ja se on saanut platinaa.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Jenni Vartiainen – laulu
* Susanna Korvala – laulu
* Ushma Karnani – laulu

### Muut muusikot
* Risto Asikainen – kitara, kosketinsoittimet, ohjelmointi
* Rauli Eskolin – kitara, kosketinsoittimet, ohjelmointi
* Mauro Gargano – rummut
* Macke Granberg – kitara, ohjelmointi
* Stiina Jean – taustalaulu
* Janne Lehto – kitara, basso
* Sami Lehto – rummut, kosketinsoittimet, ohjelmointi
* Christa Renwall – taustalaulu
* Tommi Saarikivi – basso
* Kirka Sainio – basso
* Patric Sarin – taustakuoro, ohjelmointi
* Timo Tolkki – kitara

### Tuotanto
* Risto Asikainen – tuottaja, miksaaja
* Rauli "Illusion Rake" Eskolin – miksaaja, lisätuotanto (kappaleet 1 & 3)
* Mikko Karmila – miksaaja
* Sami Lehto – miksaaja
* Patric Sarin – miksaaja
* Macke Granberg – miksaaja
* Pauli Saastamoinen – masteroija
* Numi Nummelin – valokuvat
* Minttu Vesala – styling
* Janne Uotila – kannet
* Kari Hynninen – vastaava tuottaja

## Lähteet
The Stone Poneys

**The Stone Poneys** oli yhdysvaltalainen folkrock-yhtye. Se toimi vuosina 1965–1968, ja ehti sinä aikana julkaista kolme albumia, jotka tuotti Nick Venet. Useimmat laulut olivat yhtyeen kitaristien, Bob Kimmelin ja Ken Edwardsin säveltämiä. 

The Stone Poneys perustettiin Los Angelesissa. Se julkaisi ensimmäisen albuminsa, *The Stone Poneysin* tammikuussa 1967. Yhtyeen menestynein kappale oli vuonna 1967 julkaistu ”Different Drum”, joka oli top 100 -listalla kolmetoista viikkoa. Yhtyeen laulaja Linda Ronstadt aloitti pian soolouran, eikä yhtye vuoden 1968 jälkeen enää levyttänyt. 

## Jäsenet
* Linda Ronstadt – laulu
* Bob Kimmel – kitara
* Ken Edwards – kitara

## Diskografia
* *The Stone Poneys* (1967)
* *Evergreen Vol. 2* (1967)
* *Linda Ronstadt Stone Poneys and Friends Vol. III* (1968)

## Aiheesta muualla
* The Stone Poneys
Parnasso

**Parnasso** on suomalainen kirjallisuuslehti. Se perustettiin vuonna 1951 yhdistämällä lehdet *[[Näköala]]* ja *[[Ajan kirja]]*. *Parnasso* toimi ensin Suomen Kulttuurirahaston suojissa, mutta siirtyi 1960-luvun lopulla Yhtyneitten Kuvalehtien (nykyinen Otavamedia) kustannettavaksi.

## Historia

*Parnasso* perustettiin liennyttämään kirjallisuuden säilyttäjien ja uudistajien välisiä ristiriitoja, ja ensimmäinen päätoimittaja Kaarlo Marjanen oli kompromissi näiden kahden leirin väliltä. Ajatus uudesta lehdestä oli lähtöisin V. A. Koskenniemeltä. Koskenniemi ei pitänyt *Näköalan* ja *Ajan kirjan* linjasta ja oli tuohtunut muun muassa Eino S. Revon hänen kriitikontoimeensa kohdistamaan arvosteluun. Lehdet yhdistämisellä Koskenniemi pyrki vakiinnuttamaan edustamansa vanhan linjan. Pian lehti kuitenkin muuttui nuoren polven modernistien foorumiksi, jolla käytiin merkittäviä keskusteluja uudesta kirjallisuudesta ja sen teoriasta sekä kritiikistä.

*Parnasson* suuruuden aikana voi pitää 1950- ja 1960-lukuja. Erityisesti kultakautena pidetään Kai Laitisen seitsemän vuoden mittaista kautta vuodesta 1958, jolloin lehti laajeni käsittämään teatterin, elokuvan ja television. Mutta myös Tuomas Anhavan pitkä kausi oli merkittävä, kuitenkin toisella tavalla, sillä *Parnasson* vaateliaimmat periaatteet vakiintuivat silloin. Lehti oli hänen kaudellaan lakkautusuhan alla, ja siihen hän reagoi kääntämällä Ezra Poundin runoja ja muotoilemalla suomennokseen viitteellisen vastineen. Jarkko Laineen kausi venyi joidenkin mielestä liian pitkäksi, ja lehteen alkoi kohdistua yhä enemmän arvostelua. 

1990-luvulla *Parnasso* muutettiin neljästi vuodessa ilmestyväksi aikakauskirjaksi. Vuonna 2003 lehti uudistettiin ulkoasultaan aikakauslehtimäisemmäksi, ja se ilmestyy seitsemän kertaa vuodessa. Syksyllä 2014 *Parnasso* liitettiin *Suomen Kuvalehti* -lehtiperheeseen, jolloin sen päätoimittajaksi tuli *[[Suomen Kuvalehti|Suomen Kuvalehden]]* päätoimittaja ja vastaavaksi tuottajaksi Karo Hämäläinen.

## Parnasson päätoimittajat
* Kaarlo Marjanen 1951–1954
* Lauri Viljanen 1954–1956
* Aatos Ojala 1957
* Kai Laitinen 1958–1965
* Tuomas Anhava 1966–1979
* Juhani Salokannel 1980–1986
* Jarkko Laine 1987–2002
* Juhana Rossi 2003–2005
* Jarmo Papinniemi 2005–2012
* Tarja Hurme (ma.) 2012–2014
* Ville Pernaa 2014–2019
* Jarmo Raivio (vt.) 2020
* Matti Kalliokoski 2020–

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Suurpää, Matti: *[[Parnasso 1951–2011|Parnasso 1951–2011. Kirjallisuuslehden kuusi vuosikymmentä]]*. Helsingissä: Otava, 2011.
Anssi Juutilainen

**Veli Anssi Juutilainen** (s. 1. lokakuuta 1956 Kangaslampi) on suomalainen entinen hiihtosuunnistaja.

Valmistuttuaan liikunnanopettajaksi Juutilainen toimi vuosina 1981–1984 Espanjan hiihtomaajoukkueen valmentajana, kunnes aloitti hiihtosuunnistusuransa. Hiihtosuunnistuksessa hän voitti viisi  maailmanmestaruutta ja yhteensä 11 MM-mitalia vuosina 1984–1992. Normaalimatkan maailmanmestaruuden hän voitti 1984 ja 1988, pikamatkan 1990 ja viestin 1988 ja 1992.

Juutilainen voitti neljä Pohjoismaiden mestaruutta ja viisi Suomen mestaruutta uransa aikana. Myös hänen entinen vaimonsa Virpi Juutilainen on hiihtosuunnistuksen maailmanmestari.

## Lähteet
* *Kilpakenttien sankarit 2*, Tammi 1993, s. 40–41

## Aiheesta muualla
* Juutilaisen esittely innotiimi.fi:ssä
Luettelo tunnetuista homo- ja biseksuaaleista

**Luettelo tunnetuista homo- ja biseksuaaleista** koostuu kuuluisista henkilöistä, jotka ovat julkisuudessa itse viitanneet seksuaaliseen suuntautumiseensa, ja historiallisista henkilöistä, joiden suuntautumisen käsittely on perusteltua.

Huomautus-sarakkeeseen on merkitty, jos henkilö on kertonut tai hänen on kerrottu olevan nimenomaan homo- tai biseksuaali. Muissa tapauksessa henkilö on kertonut tai hänen on kerrottu olevan tai olleen parisuhteessa samaa sukupuolta olevan kanssa tai hän on ilmaissut seksuaalisen tai romanttisen kiinnostuksensa samaa sukupuolta oleviin.

Suomalaiset henkilöt ovat omassa luettelossaan.

## Luettelo

__NOTOC__
### A

### B

### C
}
|-
| Tim Cook
| s. 1960
| Yhdysvallat
| liikemies ja toimitusjohtaja
| homoseksuaali
| 
|-
| Anderson Cooper
| s. 1967
| Yhdysvallat
| toimittaja ja televisiojuontaja
|
| 
|-
| Lindsay Cooper
| 1951–2013
| Iso-Britannia
| säveltäjä ja muusikko
| homoseksuaali
| 
|-
| Aaron Copland
| 1900–1990
| Yhdysvallat
| säveltäjä
|
| 
|-
| John Corigliano
| s. 1938
| Yhdysvallat
| säveltäjä
|
| 
|-
| Patricia Cornwell
| s. 1956
| Yhdysvallat
| kirjailija
|
| 
|-
| Douglas Coupland
| s. 1961
| Kanada
| kirjailija
|
| 
|-
| Gottfried von Cramm
| 1907–1976
| Saksa
| tennispelaaja
| biseksuaali
| 
|-
| David Crane
| s. 1957
| Yhdysvallat
| tv-käsikirjoittaja
|
| 
|-
| Joan Crawford
| 1905–1977
| Yhdysvallat
| näyttelijä
| biseksuaali
| 
|-
| Rosario Crocetta
| s. 1951
| Italia
| poliitikko, Sisilian presidentti
|
| 
|-
| Aleister Crowley
| 1875–1947
| Iso-Britannia
| kirjailija, okkultisti ja mystikko
| biseksuaali
| 
|-
| Orlando Cruz
| s. 1981
| Puerto Rico
| nyrkkeilijä
|
| 
|-
| Hugues Cuénod
| 1902–2010
| Sveitsi
| oopperalaulaja
|
| 
|-
| Andrew Cunanan
| 1969–1997
| Yhdysvallat
| murhaaja
|
| 
|-
| Merce Cunningham
| 1919–2009
| Yhdysvallat
| koreografi ja tanssija
|
| 
|-
| Michael Cunningham
| s. 1952
| Yhdysvallat
| kirjailija
|
| 
|-
| John Curry
| 1949–1994
| Iso-Britannia
| taitoluistelija
|
| 
|}

### D

### E

### F

### G

### H

### I

### J

### K

### L

### M

### N

### O

### P

### Q

### R

### S

### T

### U

### V

### W

### Y

### Z

### Å

## Katso myös
* Luettelo tunnetuista suomalaisista homo- ja biseksuaaleista

## Lähteet
Muhammad Ali (täsmennyssivu)

**Muhammad Ali**, **Mehmet Ali** tai **Ali Muhammed** on osa useiden henkilöiden nimeä, kuten:

* Muhammad Ali, Egyptin kuvernööri 1805–1849 
* Mehmet Ali Talat, kyproksenturkkilainen poliitikko 
* Mehmet Ali Ağca, paavi Johannes Paavali II:n salamurhan yrittäjä
* Muhammad Ali, ent. Cassius Clay, yhdysvaltalainen raskaansarjan ammattilaisnyrkkeilijä 1960–1970-luvuilla
* Mohammad Ali Shah, Iranin šaahi
* Ali Mahdi Mohamed, Somalian entinen presidentti
* Ali Muhammad Ghedi, somalialainen poliitikko
* Muhammad Ali Jinnah, Pakistanin perustaja

## Muuta
*Muhammad Alin dynastia, Egyptin entinen hallitsijasuku
Kuulkaas enot!

**Kuulkaas enot!** on PMMP:n debyyttialbumi, joka julkaistiin syyskuussa 2003. Se on myynyt platinaa, lähes 45&nbsp;000 kappaletta.

Ennen itse albumia julkaistu single, "Rusketusraidat", oli kesän 2003 suurin hittikappale pysyen Suomen virallisen singlelistan kärjessä 11 viikkoa. Kappaleesta tehtiin musiikkivideo, joka sisältyi albumille. Muut singlet olivat "Niina", joka julkaistiin ainoastaan promona ja "Joutsenet", josta on myös video, sekä neljäntenä julkaistu "Kesä -95". Albumin paras sijoitus albumilistalla oli #6, ja se pysyi listalla seitsemän viikkoa.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Singlet
* *Rusketusraidat*
* *Niina* promo Singlellä mukana kappale *Isin pikku tyttö*.
* *Joutsenet*
* *Kesä -95* promo Julkaistiin ilman kuvakansia.

## Lähteet
Virpi Juutilainen

**Virpi Kaarina Juutilainen** (o.s. **Peltonen**, s. 11. kesäkuuta 1961) on suomalainen entinen hiihtosuunnistaja.

Juutilainen voitti urallaan neljä hiihtosuunnistuksen maailmanmestaruutta: 1988 viestissä ja normaalimatkalla, 1990 viestissä sekä 1994 normaalimatkalla. Lisäksi hän voitti viisi MM-hopeaa ja kolme MM-pronssia. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Juutilainen voitti urallaan neljä kultaa ja SM-tasolla seitsemän mestaruutta. Hän voitti Euroopan cupin 1987 ja maailmancupin vuonna 1989.

## Lähteet
* *Kilpakenttien sankarit 2*, Tammi 1992, s. 40–41
* http://www.kolumbus.fi/ansn/woc/indexwocski.html
Tabulatuuri

**Tabulatuuri** (usein myös muodossa **tablatuuri**, **tabit** tai **täbit**) on erityisesti kielisoittimelle tarkoitettu soitto-ohje, joka on verrattavissa pianon nuotteihin.

Tabulatuureissa käytetään yleensä kirjain- ja numerosymboleita merkitsemään soitossa käytettävien sormien asettelua. Tabulatuureja käytetään soitto-ohjeina muun muassa kitaralle, bassolle, rummuille, huuliharpulle ja ukulelelle.

Tabulatuuri on hyvin yksinkertainen soitto-ohje, eikä näin ollen sisällä tietoa mm. rytmistä. Tätä varten on kehitetty tietokoneohjelmia, kuten Guitar Pro,  Tuxguitar, Power Tab Editor ja TablEdit Tablature Editor, jotka mahdollistavat tabulatuurien rytmityksen. ASCII-merkistöllä tehtyä tabulatuuria kutsutaan ASCII-tabulatuureiksi.

Tabulatuureja on käytetty ainakin 1300-luvulta asti.

## Aiheesta muualla

* Ultimate Guitar - Kitara- ja bassotabulatuureja 
* Tabinetti - Suomalaisia kitaratabulatuureja
Antiprotoni

**Antiprotoni** () on protonin antihiukkanen eli se on antimateriaa. 

## Ominaisuudet

Se koostuu kahdesta anti-u-kvarkista ja yhdestä anti-d-kvarkista. Antiprotonilla on sama massa ja sama spin-luku kuin protonilla, mutta vastakkainen sähkövaraus. Antiprotoni on stabiili, mutta sen törmätessä protoniin tapahtuu annihilaatio.

## Löytäminen ja tutkimus

Antiprotonin löysivät kalifornialaisen Berkeleyn yliopiston tutkijat Emilio Gino Segrè ja Owen Chamberlain 1955 Bevatron-kiihdyttimellä. Löydöstään he saivat Nobelin fysiikanpalkinnon 1959. Reaktio, jossa antiprotoni ensimmäistä kertaa havaittiin, on muotoa 
:p + p = p + p + p + \overline{p},
missä siis \scriptstyle p on protoni ja \scriptstyle \overline{p} on antiprotoni.

Keinotekoisesti antiprotoneita tuotetaan Fermilabin Tevatronissa, jossa niitä törmäytetään protoneihin jopa 1,96&nbsp;TeV:n törmäysenergialla.

## Katso myös
* Antimateria
* Protoni

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kari Enqvist - Antimaterian syvin olemus
Rahje

**Rahje** on hevosilla käytettävien valjaiden osa. Rahje on nahkahihna, jonka avulla länget ja aisat (myös luokki, jos sitä käytetään) yhdistetään toisiinsa. 

Puhekielessä käytetään usein ilmaisua *rahkeet eivät riitä*, mutta sen merkitys on irtautunut täysin alkuperäisestä ja sillä tarkoitetaan voiman, keinon tai vastaavan riittämistä. Vanhastaan ongelmana olivat liian lyhyet rahkeet tai rahkeen katkeaminen. 

## Aiheesta muualla
* Suomen työhevosseura
Lancaster (suku)

**Lancaster** oli eräs Englannin hallitsijasuvuista. Se oli toinen osapuoli ruusujen sodassa, vuosina 1455&ndash;1485 käydyssä epäsäännöllisessä sisällissodassa, joka riehui Englannissa ja Walesissa. Suvun nimenä oli Lancaster, koska sen jäsenet olivat sukua Juhana Gentille, ensimmäiselle Lancasterin herttualle. Heidän symbolinsa oli punainen ruusu.

Lancasterien vastapuoli oli York-suku. Keskinäinen kamppailu on jatkunut nykypäivänä Lancashiren ja Yorkshiren kreivikuntien leikkimielisen kilvoittelun merkeissä.

Maineikas Englannin Tudor-hallitsijasuku periytyi Lancastereista Margaret Beaufortin, Juhana Gentin lapsenlapsenlapsen, kautta. Margaret nai Edmund Tudorin ja heidän poikansa Henrik VII hallitsi ensimmäisenä Tudor-suvun kuninkaana yhdistäen lopulta kamppailevat suvut avioliittonsa kautta.

Nimitys *Lancaster-suku* on myöhempien aikojen perua; teknisesti kyseessä oli vain yksi Plantagenet-suvun haara, ja lancasterilaiset kutsuivat itseään Plantagenet'eiksi.

## Lancaster-suvun kuninkaat
* Henrik IV (hallitsi 1399&ndash;1413)
* Henrik V (1413&ndash;1422)
* Henrik VI (1422&ndash;1461) ja (1470&ndash;1471)
York (suku)

**York** oli Ruusujen sodassa (1455&ndash;1485) Lancasterien ohella toinen Englannin valtaistuinta tavoitellut suku. Se oli Lancasterien tavoin Plantagenet-suvun haara. Yorkin suku muodostui Edvard III:n pojan, Yorkin herttuan Edmund Langleyn jälkeläisistä.

Yorkilaiset saavuttivat ruusujen sodassa aluksi voittoja ja kolme yorkilaista nousi kuninkaaksi. Yorkilaiset kuitenkin hävisivät sodan viimeisen vaiheen 1480-luvulla. Rikhard III:lla oli useita vihollisia, etupäässä Lancastereiden kannattajia, jotka tukivat Henry Tudoria, sillä alun perin walesilainen Tudor-suku oli läheistä sukua Lancastereille kuningas Henrik VI:n sisaren Margaretin ja Edmund Tudorin kautta.  

Tudor-vallankaappaus epäonnistui syksyllä 1483, mutta vuonna 1485 Rikhard ja Henrik kohtasivat Bosworthin taistelussa, jossa monet Rikhardin kannattajista vaihtoivat puolta ja Rikhard sai surmansa. Rikhard III oli viimeinen Plantagenet-suvun kuningas ja viimeinen Englannin taistelussa kuollut kuningas. 

Henry Tudor avioitui Edvard IV:n vanhimman tyttären, prinsessa Elisabet Yorkin kanssa ja yhdisti näin kaksi kilpailevaa sukua keskenään. Kuninkaana hänet tunnetaan Henrik VII:nä, vuoteen 1603 asti hallinneen Tudor-suvun hallitsijadynastian perustajana.

Yksi Yorkin suvun tunnuksista oli valkoinen ruusu, jota Yorkshiren kreivikunta yhä käyttää.

## York-suvun monarkit

* Edvard IV (1461–1483)
* Edvard V (1483)
* Rikhard III (1483–1485)
Kääpiöluppakani

**Kääpiöluppakani** eli **kääpiöluppa**  on pienin Suomessa tavattava luppakorvainen lemmikkikanirotu. Se kuuluu kääpiökanirotuihin. Rodun kehittäjä on Adrian De Cock, ja rotu hyväksyttiin  sen kotimaassa Hollannissa 1964. Pohjoismaisessa standardissa se tunnistettiin vuonna 1972.

Kaikki standardin värit ja kuviot ovat hyväksyttyjä kääpiöluppalla. Lupilla esiintyy myös erilaisia turkkimuunnoksia, kuten fuchs (nykyään oma rotunsa Kasmirluppa), rex, satiini ja angora. Kääpiöluppien ihannepaino on 1,4–1,9 kilogrammaa ja niiden ruumis on melko lyhyt ja pää pyöreä. Kääpiöluppa on yleiseltä luonteeltaan melko rento ja hyvin helppohoitoinen.

Kääpiöluppa on ollut yleisin kanihypyssä käytetty rotu, ja ne sijoittuvat tilastojen mukaan siinä hyvin. Tämä saattaa johtua niiden rohkeudesta, rennosta luonteesta sekä uteliaisuudesta. Nykyään on ristiriitaisia mielipiteitä lyhytrunkoisen kanin käytöstä esteillä ja estekaniristeytyksiä kasvatetaan radoille.

Kääpiöluppa on yleinen rotu Suomessa ja kasvattajia löytyy lähes joka puolelta maata. Tällä hetkellä virallisia, Suomen Kaniyhdistys ry:n hyväksymiä kääpiölupan kasvattajia on noin 40. 
Kääpiölupat elävät seurallisuutensa vuoksi mielellään laumassa.

Kääpiöluppa elää keskimäärin 5–7-vuotiaaksi, mutta vanhempi-ikäisiä yksilöitä löytyy. Hyvin hoidettuna kääpiöluppa voi elää jopa 10-vuotiaaksi.

## Aiheesta muualla

* Kääpiöluppa petsiessä 
* Kaniininkasvattajat
* Kaniyhdistyksen sivusto
Kombissiri

**Kombissiri** on kaupunki Centre-Sudin hallintoalueella Burkina Fasossa. Se on saman nimisen departementin ja Bazègan provinssin pääkaupunki. Kombissirissa oli vuoden 2006 väestönlaskennassa 66 342 asukasta.
## Lähteet
Jorge Palma

**Jorge Manuel d'Abreu Palma** (s. 4. kesäkuuta 1950, Lissabon) on portugalilainen rock-laulaja ja laulunkirjoittaja. 

Palma aloitti pianonsoiton 6-vuotiaana. Vuonna 1963 hän osallistui Mallorcalla pidettyyn musiikkikilpailuun ja sijoittui toiseksi. Vuonna 1964 Palma alkoi kiinnostua rock-musiikista ja opetteli soittamaan kitaraa. Vuonna 1969 hän liittyi hard rock -yhtye Sindikatoon. Hän alkoi kirjoittaa omia lauluja kaksi vuotta myöhemmin. 

Soolouransa Palma aloitti julkaisemalla singlen *The Nine Billion Names of God*. Ensimmäisen LP:nsä, *Com Uma Viagem na Palma da Mãon* hän julkaisi vuonna 1975. Vuonna 1996 Palma liittyi Rio Grande -yhtyeeseen. Hän soitti myös vuoden 1998 maailmannäyttelyssä Lissabonissa. 

## Diskografia
### Studioalbumit
* *Com Uma Viagem Na Palma da Mão* (1975)
* *Té Já* (1977)
* *Qualquer Coisa Pá Música* (1979)
* *Acto Contínuo* (1982)
* *Asas e Penas* (1984) 
* *Lado Errado da Noite* (1985)
* *Quarto Minguante* (1986)
* *Bairro do Amor* (1989)
* *Jorge Palma* (2001)
* *Norte* (2004)

### Kokoelmat
* *Só* (1991)
* *Palma's Gang – Ao Vivo no Johnny Guitar* (1993)
* *Deixa-me Rir* (1996)
* *Jorge Palma: O Melhor dos Melhores* (1998)
* *Dá-me Lume: O Melhor de Jorge Palma* (2000)
* *Clássicos da Renascença: Jorge Palma* (2000)
* *No Tempo dos Assassinos* (2002)
* *Estrela do Mar* (2004)
* *A Arte e a Música de Jorge Palma* (2004)

### Singlet
* *The Nine Billion Names of God* (1971)
* *A Última Canção* (1973)
* *Pecado Capital* (1975)
* *Viagem* (1976)

### Albumit muiden artistien kanssa
* *O Melhor de dois: Sérgio Godinho + Jorge Palma* (2001; Sérgio Godinhon kanssa)
Jesse McCartney

**Jesse Abraham Arthur McCartney** (s. 9. huhtikuuta 1987 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä. Hän on ollut mukana monissa televisiosarjoissa kuten *[[Kova laki]]*, *[[Summerland]]*, *[[Zackin ja Codyn viiden tähden elämää]]*, *[[Hannah Montana]]* ja *[[All My Children]]*.

## Ura
 
Vuonna 1999 McCartneyn näytellessä *All My Children* -sarjassa Edel Entertainment ryhtyi kokoamaan uutta poikabändiä. ’N Sync oli osoittanut huimalla suosiollaan, että poikabändeille oli selvä tilaus Yhdysvalloissa, ja näille markkinoille oli saatava yrittäjiä. McCartney, joka oli aiemmin laulanut Sugar Beats -nimisessä lastenyhtyeessä, päätti kokeilla onneaan ja hänet valittiin 5&nbsp;000 hakijan joukosta viisihenkiseen poikabändiin. Yhtye sai nimekseen Dream Street, ja se julkaisi esikoislevynsä kesällä 2001. Yhtye nousi Yhdysvalloissa heti listoille ja myi kultaa. Suosiostaan huolimatta yhtye lopetti samana vuonna riitauduttuaan tuottajien kanssa.

Dream Streetin hajottua McCartney lähti tekemään omaa sooloprojektiaan. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa *[[Beautiful Soul]]* julkaistiin vuonna 2004. Albumi on myynyt tähän päivään mennessä tuplaplatinaa. Syyskuussa 2006 McCartneylta julkaistiin toinen albumi, *[[Right Where You Want Me]]*. Sitä ennen McCartney teki ensimmäisen varsinaisen elokuvaroolinsa independent-elokuvassa *[[Keith (elokuva)|Keith]]*, joka sai kuitenkin ensi-iltansa vasta vuonna 2008.

Syksyllä 2007 McCartney kirjoitti yhteistyössä OneRepublic-yhtyeen Ryan Tedderin kanssa Leona Lewisin esikoisalbumille *[[Spirit (Leona Lewisin albumi)|Spiritille]]* hittikappaleen ”Bleeding Love”.

## Filmografia

## Albumit
* *[[Beautiful Soul]]* (2004)
* *[[Right Where You Want Me]]* (2006)
* *[[Departure]]* (2008)
* ** (2009)
* *[[Have It All (albumi)|Have It All]]* (2011)
* *[[In Technicolor]]* (2014)
* *[[New Stage]]* (2021)

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
*
Poitou-Charentes

**Poitou-Charentes** on yksi Ranskan entisestä 26:sta hallintoalueesta läntisessä Keski-Ranskassa. Poitou-Charentesin muodostaneet neljä departementtia (Charente, Charente-Maritime, Deux-Sèvres ja Vienne) ovat nykyisin osa laajempaa Uuden-Akvitanian hallintoaluetta.

## Katso myös
*Konjakki
Kotivalo

**Kotivalo** on suomalainen etunimi. Se oli suomalaisessa almanakassa vuosina 1929–1949. Nimipäivä oli 14. toukokuuta. Inkerinmaan kalenterissa nimi oli mainittu jo vuonna 1914. 

Nimeä on käytetty sekä miehen että naisen nimenä, mutta yleisempi se on miehillä. Suomessa nimi annettiin vuosina 1900–1959 kaikkiaan 234 henkilölle, joista miespuolisia oli 163 ja naispuolisia 71. Vuoden 1960 jälkeen syntyneitä Kotivalo-nimisiä on vain muutama.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Glen Metropolit

**Glen Metropolit** (s. 25. kesäkuuta 1974 Toronto, Ontario) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan useassa eri NHL-seurassa, sekä uransa loppupuolella Euroopassa. Hän saavutti urallaan muun muassa Sveitsin ja Saksan mestaruudet, sekä SM-liigan hopeaa.

## Ura
Metropolitilla riitti aikoinaan menestystä Pohjois-Amerikassa NHL:ää pienemmissä liigoissa. 29-vuotiaana hän oli myös päässyt pelaamaan 103 NHL-ottelussa, kuitenkaan saavuttamatta vakiopaikkaa liigan joukkueesta. Niinpä hyökkääjä päätti lähteä Eurooppaan hakemaan uutta nostetta uralleen.

Uudeksi seuraksi löytyi Helsingin Jokerit, jonka riveissä Metropolit pelasi kaudet 2003–2004 ja 2004–2005 ollen yksi liigan valovoimaisimpia pelaajia. Mies pelasi Jokereissa keskushyökkääjänä pääasiasiassa Marko Jantusen, Tomek Valtosen ja Toni Dahlmanin kanssa. Hänen ketjukaverinsa eivät olleet pisteiden valossa liigan terävintä huippua. Siitä huolimatta Metropolit keräsi pisteitä jokerikausillaan keskimäärin 0,92 pistettä ottelua kohden sijoittuen ensimmäisellä SM-liigakaudellaan pistepörssissä viidenneksi ja toisella kahdeksanneksi. Hänen Suomen-visiittinsä päättyi keväällä 2005 hopeaan Jokereiden hävittyä Oulun Kärpille.

Metropolit siirtyi seuraavaksi kaudeksi Sveitsiin Luganon riveihin. Hän pelasi paljon samassa ketjussa Ville Peltosen ja Jukka Hentusen kanssa, ja mies voitti liigan pistepörssin sekä Luganon mukana Sveitsin mestaruuden. Metropolit valittiin kauden päätteeksi Latvian MM-kisoihin.

Mies palasi Pohjois-Amerikkaan kevään 2006 jälkeen tehden sopimuksen Atlanta Thrashersin kanssa. Hän sai pelata kyseisen kauden alusta lähtien NHL:ssä ilman farmikomennuksia, ja vuosien 2006-2010 välissä Metropolit edusti neljää eri seuraa. Kuitenkaan kovinkaan suurta roolia hän ei liigasta onnistunut koskaan vakiinnuttamaan.

36-vuotias hyökkääjä jätti kevään 2010 jälkeen NHL-kaukalot taakseen, ja suuntasi takaisin Sveitsiin, jossa hän pelasi eri seuroissa 2010-2015. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi Saksan DEL -sarjan Adler Mannheimissa ja sieltä hän lähti uransa viimeiseksi kaudeksi Bolzanoon.

## Tilastot

## Lähteet
* Jatkoaika.com, pelaajakortti Metropolitista 
* 
* 
*
Lada Nadežda

**Lada Nadežda** (VAZ 2120) on AvtoVAZin valmistama tila-auto. Sitä valmistettiin vuosina 1998–2007. Nadežda perustuu Lada Nivan tekniikkaan ja on Nivan tapaan nelivetoinen. Autossa on seitsemän istuinpaikkaa. Moottoriksi sai joko Nivan 1,7i-moottorin tai uudemman 1,8-litraisen Lada-moottorin.

Nadeždassa on liukuovet molemmilla puolilla ja siihen saa myös kattoikkunan lisävarusteena. Autosta valmistettiin myös pakettiautoversiota. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anu Sinisalo

**Anu Sinisalo** (s. 3. maaliskuuta 1966 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt draama­sarjoissa, elo­kuvissa ja teatterissa niin suomeksi kuin ruotsiksi.

## Ura

Sinisalo valmistui Teatteri­korkea­koulusta teatteri­taiteen maisteriksi vuonna 1996. Syksyllä 2014 Sinisalo sijoittui toiseksi *[[Tanssii tähtien kanssa]]* -ohjelman yhdeksännellä tuotantokaudella.

## Yksityiselämä

Sinisalo asui avo­liitossa näyttelijä Antti Reinin kanssa vuosina 2012–2018. Hänen sisarensa Emilia Sinisalo on myös näyttelijä.

## Palkinnot

Vuonna 2010 Sinisalo voitti parhaan nais­näyttelijän Venla-palkinnon roolistaan *[[Helppo elämä]]* -sarjassa. Vuonna 2015 hän sai parhaan naispääosan Jussin roolistaan elo­kuvassa *[[Ei kiitos]]* (2014). Vuonna 2017 hän sai parhaan nais­näyttelijän Venla-palkinnon draama­sarjasta *[[Sorjonen]]*.

## Filmografia

## Lähteet
Nikke (kirjasarja)

**Nikke** () on suosittu ranskalainen lastenkirjasarja, joka kertoo Niken ja hänen koulutovereidensa vauhdikkaasta elämästä 1950-luvulla. Vuosina 1956–1964 ilmestyneet kirjat on kirjoittanut sarjakuvakäsikirjoittajana tunnettu René Goscinny ja kuvittanut Jean-Jacques Sempé.

Kirjat koostuvat useista muutamien sivujen pituisista irrallisista tarinoista, jotka eivät yleensä muodosta yhtenäistä tapahtumaketjua. Sen sijaan tarinoiden teema saattaa läpi kirjan pysyä samana, esimerkiksi kirjassa *Nikke kesälomalla*.

## Nikke-kirjat

## Aiheesta muualla
* Viralliset Nikke-sivut   
* Pikku Nikke hurmaa uusillakin toilailuillaan . Hämeen Sanomat 22.12.2005.
Velkavipu

**Velkavipu** tarkoittaa vieraan pääoman eli velan käyttöä yrityksen tai sijoituksen rahoittamiseen. Velkavivulla yritetään nostaa oman pääoman tuottoa.

Velkavivun hyödyntämisen idea on, että velkaraha käytetään niin tuottavasti, että se tuottaa enemmän kuin velan kustannukset ovat. Silloin velan ottaminen on taloudellisesti kannattavaa. Jos tuottoa ei saadakaan tarpeeksi, vipu toimii väärin päin. Silloin velan käyttö heikentää tuottoa.

Velkavipuun liittyy *rahoitusriski*. Mitä enemmän velkavipua otetaan, sitä huonommaksi vakavaraisuus käy. Kun velkavipu on suuri, yritys on alttiimpi epäsuotuisille tapahtumille. Mitä korkeammalle tuottotavoite asetetaan ja mitä suurempi velkavipu otetaan, sitä suuremmaksi rahoitusriski kasvaa. Rahoitusriskin hallitseminen merkitsee, ettei tuottotavoite ohita tärkeysjärjestyksessä järkevää riskinhallintaa.

## Esimerkki
Kun esimerkiksi pääomasijoitusyhtiö tekee yritykseen 100&nbsp;000 euron sijoituksen, josta lainarahaa on 50&nbsp;000 (50&nbsp;%), on oma pääoma 50&nbsp;000 euroa (50&nbsp;%). Jos irtautumisvaiheessa sijoituksen arvo on noussut vaikkapa 200&nbsp;000 euroon, tuotto yhteensä on 100&nbsp;000 euroa (+100&nbsp;%). Oman pääoman (50&nbsp;000 euroa) tuotto on sama 100&nbsp;000 euroa, +200&nbsp;% miinus korot 50&nbsp;000 euron velalle sijoitusaikana. Velkavivun käyttö nosti siten oman pääoman tuottoa huomattavasti verrattuna siihen, että olisi sijoitettu 100&nbsp;000 euroa omaa rahaa. Selvyyden vuoksi esimerkin prosenttiluvuissa ei ole huomioitu lainatun rahan koron vaikutusta tuottoon.

Velkavipu kasvattaa myös riskiä. Voimme heti edellisestä esimerkistä huomata, että sijoitusajan piteneminen kasvattaa lainatulle rahalle maksettavien korkojen määrää ja siten pienentää tuottoa. Samoin käy jos lainan korko nousee. Jos sijoituksen arvo ei nousekaan alkuperäisestä 100&nbsp;000 eurosta, muodostuu sijoittajan tuotto tappioksi, sillä hänen täytyy kuitenkin maksaa korot ottamalleen lainalle.

## Katso myös
* Nettovelkaantumisaste
* Pääomarakenne
* Vakavaraisuus

## Lähteet
Mykolajiv

**Mykolajiv** eli **Nikolajev** (, ) on satamakaupunki Etelä-Ukrainassa ja Mykolajivin alueen hallinnollinen pääkaupunki. Kaupungissa on vuoden 2013 arvion mukaan 496&nbsp;000 asukasta. Kaupunki sijaitsee Etelä-Bugjoen estuaarin rannalla paikassa, jossa sivujoki Inhul yhtyy siihen. Mykolajivista on linnuntietä 55 kilometriä Mustallemerelle ja 400 kilometriä Kiovaan.

## Historia

Mykolajivin alueella on ollut asutusta jo kivi- ja pronssikausilla. Paikka oli kuitenkin pitkään asumaton, kunnes alueelle rakennettiin Venäjän–Turkin sodan (1787–1792) aikana ensin linnoitus ja sitten telakka. Telakan oli tarkoitus palvella Venäjän laivaston korjaustelakkana. 

Linnoituksen ja telakan ympärille kohosi asutusta, joka nimettiin Mykolajivin kaupungiksi. Kaupunki oli vuoteen 1862 ainoastaan sotilassatama ja -telakka ja Krimin sodan ja 1800-luvun viimeisten vuosikymmenien aikana Venäjän keisarikunnan Mustanmeren laivaston kotisatama. 1800-luvun lopussa kaupungista tuli keisarikunnan kolmanneksi tärkein telakkakaupunki ja tärkeä teollisuuden ja raideliikenteen keskus.

Ukrainan itsenäisyyssodan (1917–1921) aikana kaupunkia hallitsivat vuoroin toisiaan vastaavan taistelevat joukot ja merkittävä osa sen infrastruktuurista ja teollisuudesta tuhoutui. Monien muiden ukrainalaisten kaupunkien tavoin Mykolajiv kärsi merkittäviä vahinkoja toisen maailmansodan aikana. Kaupunki ja teollisuusalueet rakennettiin kuitenkin uudestaan, ja kaupungin väestö kasvoi nopeasti. Ukrainan itsenäistymisen jälkeen vuonna 1991 Mykolajiv on kuulunut Ukrainaan. 

## Talous
Neuvostoliiton aikana Mykolajivissa sijaitsivat maan tärkeimmät sotilastelakat. Kaupungissa on rakennettu esimerkiksi elokuvan Panssarilaiva Potemkin tunnetuksi tekemä taistelulaiva Knjaz Potjomkin-Tavritšeski, sekä lentotukialukset Kiova ja Admiral Kuznetsov. Salaisten laivanrakennusprojektien vuoksi Mykolajiv oli suljettu kaupunki ja avattiin ulkomaalaisille vasta vuonna 1991. 

Mykolajiv on edelleen tärkeä laivanrakennusteollisuuden keskittymä. Kaupungissa on kolme merkittävää telakkaa: Mustanmeren telakka eli *Mykolajivin eteläinen*, *Okean* ja *Kommunardien mukaan nimetty telakka 61*. Muita merkittäviä teollisuudenaloja kaupungissa ovat koneenrakennus-, voimalaitos-, metalli- ja kosmetiikkateollisuus. Mykolajivin telakoilla rakennetaan noin puolet Ukrainassa rakennetuista laivoista ja kaupungin tuotantolaitoksissa 90 prosenttia Ukrainassa valmistetuista kaasuturbiineista. 

## Väestö

## Kuvia

Tiedosto:Вид сверху на Николаев.jpg|Mykolajiv ilmakuvassa.
Tiedosto:Панорама Миколаєва.jpg|Neuvostoaikaisia kerrostaloja Mykolajevissa.
Tiedosto:Shipbuilding Factory name of 61 Communard.jpg|Kommunardien mukaan nimetty telakka 61.
Tiedosto:OF17 DSC 3514.jpg|Inguljoen silta


## Lähteet

### Aiheesta muualta

* Matkaopas Mykolajiviin Wikivoyagessa
Sulevi

**Sulevi** on suomalainen miehen etunimi. 

Sulevi on suomalaistettu muoto virolaisesta *Sulev*-nimestä, joka esiintyy kansanrunoudessa *Kalev(ipoeg)*-nimen toisintomuotona. Nimi tuli Virossa tunnetuksi ensin *[[Kalevipoeg]]*-eepoksen *Sulevipoeg*-henkilön nimenä. Sanaa *sulev* ei löydy nykyviron sanakirjoista, mutta Wiedemannin sanakirjan mukaan se esiintyy sanonnassa *ole õige suleviks* ’ole niin hyvä’. Nimikirjoissa viron *Sulevin* selitetään merkitsevän ’luontevaa’ tai ’hyvää’. Etunimenä suomalaistettu muoto Sulevi tuli Suomessa käyttöön 1900-luvun alussa, ja nimipäiväkalenterissa se on ollut vuodesta 1929 alkaen päivällä 5. kesäkuuta.

Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Sulevi-nimi 2428 miehelle ja noin 170 naiselle.

## Tunnettuja Suleveja
* Sulevi Lyly (s. 1933), diplomi-insinööri, tekniikantutkija ja professori
* Sulevi Manninen (1909–1936), runoilija ja kääntäjä
* Sulevi Peltola (1946–2025), näyttelijä
* Sulevi Riukulehto, maaseutututkija

## Sulevi nimimerkkinä tai muuna kuin ensimmäisenä etunimenä
* Ohto Manninen (koko nimi *Ohto Heikki Sulevi Manninen*), historiantutkija
* Sulevi Manner, kirjailijanimi, jonka taakse kätkeytyvät Juha Numminen ja Eero J. Tikka
* Sulevi, Kari Kuuvan salanimi

## Kuvitteellisia Suleveja
* Sulevi Plankton, animaatiosarjassa *[[Paavo Pesusieni]]*

## Lähteet