Luettelo tutkimusmatkoista Etelämantereelle

**Luettelo [[Tutkimusmatkat Etelämantereelle|tutkimusmatkoista Etelämantereelle]]** on kronologinen luettelo tutkimusmatkoista, joihin Etelämanner liittyy. Ihminen saavutti etelänavan ensimmäisen kerran vuonna 1911, mutta Etelämantereen olemassaoloa on epäilty jo Ptolemaioksen ajoista ensimmäiseltä vuosisadalta.

## Teoriat ennen tutkimusmatkoja

* 600–300 eaa. – Kreikkalaiset filosofit esittivät teorioita maapallon pyöreydestä ja napa-alueista.
* 150 jaa. – Ptolemaios julkaisi *[[Geografia (Ptolemaios)|Geografian]]*, jossa mainitaan myös Terra Australis.

## Ennen 1800-lukua

* 600-luku – Ui-te-Rangiora väitti nähneensä eteläiset jäätiköt.
* 1200-luku – Polynesialaiset asuttivat Aucklandinsaaret (50°&nbsp;S) 1100–1300-lukujen välillä.
* 1501–1502 – Gonçalo Coelho ja Amerigo Vespucci purjehtivat mahdollisesti leveysasteelle (52° S).
* 1522 – Fernão de Magalhães löysi Magalhãesinsalmen (54° S).
* 1578 – Francis Drake löysi Drakensalmen.
* 1599 – Dirck Gerritsz. Pomp purjehti mahdollisesti leveysasteelle (64 °S).
* 1603 – Gabriel de Castilla purjehti mahdollisesti leveysasteelle (64 °S).
* 1615 – Jacob le Maire ja Willem Schouten ylittivät leveysasteen (56 °S) purjehtiessaan Kap Hornin ympäri.
* 1619 – Diego Ramírezin saaret () löydettiin García de Nodalin löytöretken aikana.
* 1675 – Maata löydettiin ensimmäisen kerran antarktisen konvergenssin eteläpuolelta, kun Anthony de la Roché löysi Etelä-Georgian saaren (54°15′00″S 36°45′00″W).
* 1698–1699 – Edmond Halley purjehti leveysasteelle (52 °S).
* 1720 – Kapteeni George Shelvocke purjehti leveysasteelle (61°30′S).
* 1739 – Jean-Baptiste Bouvet de Lozier löysi Bouvet’nsaaren ().
* 1771 – James Cookin maailmanympärysmatka *[[HMS Endeavour]]illa* päättyi. Matkan aikana hän miehistöineen muun muassa kiersi Kap Hornin.
* 1771–1772 – Yves Joseph de Kerguelen de Trémarecin johtama Ranskan ensimmäinen Etelämantereen retkikunta löysi Kerguelen-saaret ().
* 1772–1775 – James Cook ylitti *[[HMS Resolution (1771)|HMS Resolutionilla]]* eteläisen napapiirin tammikuussa ja joulukuussa 1773. Hän saavutti 30. tammikuuta 1774 leveysasteen (71°10′S), joka on vain 120 kilometrin päässä Etelämantereesta.

## 1800-luku

* 1780–1839 – Amerikkalaiset ja brittiläiset valaan- ja hylkeenpyytäjät tekivät sattumanvaraisia löytöjä.
* 1819 – William Smith löysi ensimmäisenä maata leveyspiiriä 60° S etelämmästä löytäessään Eteläiset Shetlandsaaret ().
* 1819 – *[[San Telmo (1788)|San Telmo]]* ajoi karille Livingstoninsaaren Drakensalmella.
* 1820 – Venäjän keisarikunnan laivaston amiraalit Fabian Gottlieb von Bellingshausen ja Mikhail Lazarev löysivät Prinsessa Märthan rannikolta jäähyllyn, joka myöhemmin nimettiin Fimbulin jäähyllyksi (). He löysivät virallisesti ensimmäisinä Etelämantereen.
* 1820 – Edward Bransfield ja hänen luotsinsa William Smith näkivät 30. tammikuuta 1820 Trinityn niemimaan ().
* 1820 – Nathaniel Palmer näki Etelämantereen 17. marraskuuta
* 1821 – Brittiläinen hylkeenpyytäjä George Powell ja yhdysvaltalainen hylkeenpyytäjä Nathaniel Palmer löysivät Eteläiset Orkneysaaret.
* 1821 – Kapteeni John Davis astui ehkä ensimmäisenä Etelämantereelle 7. helmikuuta ().
* 1823–1824 – James Weddell löysi Weddellinmeren purjehtiessaan 20. helmikuuta 1823 pisteeseen ().
* 1830–1833 – Englantilaisen hylkeenpyytäjän John Biscoen johtama Tula-retkikunta astui Antwerpeninsaarelle, nimesi Grahaminmaan, löysi Biscoensaaret ja Adelaidensaaren () ja näki Enderbynmaan ().
* 1837–1840 – Jules Dumont d’Urvillen johtama Ranskan toinen Etelämantereen retkikunta löysi Adélienmaan ja astui Pointe-Géologien saaristoon kuuluvan Rocher du Débarquementin luodolle () ottamaan mineraali- ja eläinnäytteitä.
* 1838–1839 – John Balleny löysi Ballenynsaaret ().
* 1838–1842 – Charles Wilkesin johtama Wilkesin retkikunta saavutti Antarktiksen niemimaan () ja löysi Shackletonin jäähyllyn.
* 1839–1843 – James Clark Rossin johtama Rossin retkikunta löysi Rossin jäähyllyn, Rossinmeren, Erebusvuoren, Terrorvuoren ja Victorianmaan ja saavutti leveysasteen 78°&nbsp;10′&nbsp;S 23. tammikuuta 1842.
* 1851–1853 – Mercator Cooper rantautui Oatesinrannikolle.
* 1872–1876 – Kapteeni George S. Naresin *HMS Challengeristä* tuli ensimmäinen eteläisen napapiirin ylittänyt höyrylaiva.
* 1892–1893 – Carl Anton Larsen johti Norjan ensimmäistä löytöretkeä Etelämantereelle ja löysi Larsenin jäähyllyn.
* 1892–1893 – Dundeen retkikunta löysi Dundeen saaren ()
* 1893–1894 – Carl Anton Larsen johti Norjan toista löytöretkeä Etelämantereelle.
* 1893–1895 – Henryk Bull, Carstens Borchgrevink ja Alexander von Tunzelmann astuivat Etelämantereen Kap Adaren niemimaalle.
* 1897–1899 – Adrien de Gerlachen johtama Belgican retkikunta talvehti ensimmäisinä Etelämantereella.
* 1898–1900 – Carstens Borchgrevinkin johtama Southern Cross -retkikunta purjehti Kap Adarelle, talvehti Etelämantereella ja saavutti 16. helmikuuta 1900 leveysasteen 78°50′&nbsp;S.

## 1900-luku

* 1901–1904 – Robert Falcon Scottin johtama Discoveryn etelänaparetkikunta saavutti leveyden (82°17′S) 30. joulukuuta 1903.
* 1901–1903 – Erich von Drygalski johti Gaussin etelänaparetkikuntaa
* 1901–1903 – Otto Nordenskjöld ja kapteeni Carl Anton Larsen johtivat Ruotsin Etelämannerretkikuntaa.
* 1902–1904 – William Speirs Bruce johti Skotlannin kansallista etelänaparetkikuntaa
* 1903–1905 – Jean-Baptiste Charcot johti Ranskan kolmatta etelänaparetkikuntaa.
* 1907–1909 – 9. tammikuuta 1909 Ernest Shackleton saavutti tuohon asti eteläisimmän leveyden (88°&nbsp;23&nbsp;′S) etelänaparetkikuntaansa johtaessaan. 16. tammikuuta 1909 professori Edgeworth David saavutti magneettisen etelänavan ().
* 1908–1910 – Jean-Baptiste Charcot johti Ranskan neljättä etelänaparetkikuntaa.
* 1910–1912 – Nobu Shirase johti Shirasen etelänaparetkikuntaa.
* 1910–1912 – **[[Roald Amundsenin etelänaparetkikunta]]** saavutti etelänavan (90°&nbsp;S) 14. joulukuuta 1911.
* 1910–1913 – Scottin etelänaparetkikunta saavutti 17. tammikuuta 1912 etelänavan (90°&nbsp;S).
* 1911–1913 – Wilhelm Filchner johti Saksan toista etelänaparetkikuntaa.
* 1911–1914 – Douglas Mawson johti Mawsonin etelänaparetkeä.
* 1914–1916 – Ernest Shackleton johti Etelämantereen ylitysretkeä.
* 1914–1917 – Aeneas Mackintosh johti Mackintoshin retkikuntaa.
* 1920–1922 – John Lachlan Cope johti Brittiläistä Grahaminmaan retkikuntaa.
* 1921–1922 – Ernest Shackleton johti Shackleton-Rowettin etelänaparetkikuntaa. Tutkimusmatka oli etelänaparetkien sankariajan viimeinen.
* 1928–1930 – Richard E. Byrd johti ensimmäistä Antarktiksen retkikuntaansa.
* 1929–1931 – Douglas Mawson johti BANZARE-etelänaparetkikuntaa.
* 1931 – H. Halvorsen löysi Prinsessa Astridin rannikon.
* 1931 – Hjalmar Riiser-Larsen lensi Etelämantereen yli ja löysi Prinssi Olavin rannikon.
* 1933–1935 – Richard E. Byrd johti toista tutkimusmatkaansa Etelämantereelle.
* 1933–1939 – Lincoln Ellsworth johti neljä lentokoneella tehtyä tutkimusmatkaa Etelämantereelle.
* 1934–1937 – John Riddoch Rymill johti Brittiläistä Grahaminmaan retkikuntaa.
* 1936 – Lars Christensen pudotti Norjan lipun Prinssi Haraldin rannikolle.
* 1938 – Kapteeni Alfred Ritscher johti Saksan kolmatta etelänaparetkikuntaa.
* 1939–1941 – Richard E. Byrd johti kolmatta etelänaparetkikuntaansa.
* 1943–1945 – Luutnantti James Marr johti Operaatio Tabarinia.
* 1946–1947 – Richard E. Byrd johti operaatio Highjumpia.
* 1947 – Chilen ensimmäinen tutkimusretki Etelämantereelle.
* 1947–1948 – Gerald Ketchum johti operaatio Windmilliä.
* 1947–1948 – Finn Ronne johti Ronnen etelänaparetkikuntaa.
* 1949–1950 – Michael Barre vieraili Adélienmaalla *Commandat Charcot'lla*.
* 1949–1952 – John Giaever johti Norjalais-brittiläis-ruotsalaista etelänaparetkikuntaa.
* 1954 – Mawsonin tutkimusasema perustettiin.
* 1955–1956 – Richard E. Byrd johti operaatio Deep Freezeä.
* 1955–1957 – P. G. Mott kartoitti Etelämantereen lentokoneella.
* 1955–1957 – Mihail Somov johti Neuvostoliiton ensimmäistä etelänaparetkikuntaa.
* 1956 – Amundsen–Scottin tutkimusasema perustettiin.
* 1956–1958 – Vivian Fuchs johti Hillaryn ja Fuchsin retkikuntaa.
* 1956–1958 – Aleksei Trešnikov johti Neuvostoliiton toista etelänaparetkikuntaa.
* 1957–1958 – Kansainvälinen geofysiikan vuosi
* 1957–1958 – Uusiseelantilaisen retkikunnan New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition ensimmäinen tutkimusmatka.
* 1957 – Scottin tutkimusasema perustettiin.
* 1957–1958 – Luncken etelänaparetkikunta
* 1957–1959 – Jegveni Tolstikov johti Neuvostoliiton kolmatta etelänaparetkikuntaa.
* 1958–1959 – Uusiseelantilaisen retkikunnan New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition toinen tutkimusmatka.
* 1958–1960 – Aleksandr Dralkin johti Neuvostoliiton neljättä etelänaparetkikuntaa.
* 1959–1961 – Jevgeni Korotkevitš johti Neuvostoliiton viidettä etelänaparetkikuntaa.
* 1960 – Etelä-Afrikan kansallinen etelänaparetkikunta
* 1960–1962 – V. Driatski johti Neuvostoliiton kuudetta etelänaparetkikuntaa.
* 1961–1963 – Aleksandr Dralkin johti Neuvostoliiton seitsemättä etelänaparetkikuntaa.
* 1962–1964 – Mihail Somov johti Neuvostoliiton kahdeksatta etelänaparetkikuntaa.
* 1963–1965 – Mihail Somov ja Pavel Senko johtivat Neuvostoliiton yhdeksättä etelänaparetkikuntaa.
* 1964–1965 – Ensimmäinen osa kolmiosaisesta tutkimusretkestä Kuningatar Maudin maalle South Pole—Queen Maud Land Traverse I.
* 1964–1966 – M. Ostrekin ja I. Petrov johtivat Neuvostoliiton 10. etelänaparetkikuntaa.
* 1965–1966 – Toinen osa kolmiosaisesta tutkimusretkestä Kuningatar Maudin maalle South Pole—Queen Maud Land Traverse II.
* 1965–1967 – D. Maksutov ja Leonid Dubrovin johtivat Neuvostoliiton 11. etelänaparetkikuntaa.
* 1965–1965 – Eversti D. Jorge Lealin johti Operación 90:a, Argentiinan ensimmäistä tutkimusmatkaa Etelämantereella.
* 1966–1968 – Pavel Senko ja Vladislav Gerbovitš johtivat Neuvostoliiton 12. etelänaparetkikuntaa.
* 1966–1967 – John E.S. Lawrence johti uusiseelantilaista tutkimusryhmää New Zealand Antarctic Research Programme Mariner Glacier Northern Party Expedition.
* 1967–1968 – Kolmas osa tutkimusretkestä Kuningatar Maudin maalle South Pole—Queen Maud Land Traverse III.
* 1967–1969 – Aleksei Trešnikov johti Neuvostoliiton 13. etelänaparetkikuntaa
* 1968–1970 – D. Maksutov ja Ernst Krenkel johtivat Neuvostoliiton 14. etelänaparetkikuntaa.
* 1969–1970 – Uusiseelantilaisen retkikunnan New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition kolmas tutkimusmatka.
* 1969–1971 – Pavel Senko ja Vladislav Gerbovitš johtivat Neuvostoliiton 15. etelänaparetkikuntaa.
* 1970–1972 – I. Petrov ja Juri Tarbejev johtivat Neuvostoliiton 16. etelänaparetkikuntaa.
* 1971–1973 – Jevgeni Korotkevitš ja V. Averjanov johtivat Neuvostoliiton 17. etelänaparetkikuntaa.
* 1972–1974 – Pavel Senko johti Neuvostoliiton 18. etelänaparetkikuntaa.
* 1973–1975 – D. Maksutov ja V. Ignatov johtivat Neuvostoliiton 19. etelänaparetkikuntaa.
* 1974–1976 – V. Serdjukov ja N. Kornilov johtivat Neuvostoliiton 20. etelänaparetkikuntaa.
* 1975–1977 – O. Sedov ja G. Bardin johtivat Neuvostoliiton 21. etelänaparetkikuntaa.
* 1976–1978 – N. Tjabin ja Leonid Dubrovin johtivat Neuvostoliiton 22. etelänaparetkikuntaa.
* 1977–1979 – V. Serdjukov ja O. Sedov johtivat Neuvostoliiton 23. etelänaparetkikuntaa.
* 1978–1980 – A. Artemjev ja O. Sedov johtivat Neuvostoliiton 24. etelänaparetkikuntaa.
* 1979 – Air New Zealandin lento 901 syöksyi maahan Etelämantereella.
* 1979–1980 – N. Kornilov ja N. Tjabin johtivat Neuvostoliiton 25. etelänaparetkikuntaa.
* 1980–1981 – Ranulph Fiennes johti Transglobe-tutkimusmatkaa.
* 1980–1982 – V. Serdjukov ja V. Šamontjev johtivat Neuvostoliiton 26. etelänaparetkikuntaa.
* 1981–1983 – D. Maksutov ja R. Galkin johtivat Neuvostoliiton 27. etelänaparetkikuntaa.
* 1981-1982 – Sayed Zahoor Qasim johti Intian ensimmäistä etelänaparetkikuntaa.
* 1982 – Falklandin sota
* 1982–1983 – Brasilian ensimmäinen etelänaparetkikunta.
* 1982–1983 – V.K. Raina johti Intian toista etelänaparetkikuntaa.
* 1982–1984 – N. Kornilov ja A. Artemjev johtivat Neuvostoliiton 28. etelänaparetkikuntaa.
* 1983–1985 – N. Tjabin ja L. Bulatov johtivat Neuvostoliiton 29. etelänaparetkikuntaa.
* 1983–1985 – Intian kolmas etelänaparetkikunta
* 1984–1987 – Robert Swan johti In the Footsteps of Scott -retkikuntaa ().
* 1984–1985 – Everstiluutnantti Omar Porciúncula johti Uruguayn ensimmäistä etelänaparetkikuntaa.
* 1984–1986 – D. Maksutov ja R. Galkin johtivat Neuvostoliiton 30. etelänaparetkikuntaa.
* 1985–1987 – N. Tjabin ja V. Dubovtsev johtivat Neuvostoliiton 31. etelänaparetkikuntaa.
* 1986–1988 – V. Klokov ja V. Vovk johtivat Neuvostoliiton 32. etelänaparetkikuntaa.
* 1987 – Jäälautta B-9 irtosi ja vei mukanaan Little America -tutkimusasemat.
* 1987–1989 – N. Kornilov ja J. Habarov johtivat Neuvostoliiton 33. etelänaparetkikuntaa.
* 1987–1988 – Bulgarian ensimmäinen etelänaparetkikunta. Kliment Ohridilaisen tutkimusasema perustettiin.
* 1988–1990 – S. Prjamikov ja L. Bulatov johtivat Neuvostoliiton 34. etelänaparetkikuntaa.
* 1989–1990 – Reinhold Messner ja Arved Fuchs ylittivät Etelämantereen jalan.
* 1989–1990 – Yhdysvaltalainen Will Steger ja ranskalainen Jean-Louis Étienne ylittivät Etelämantereen ja luoksepääsemättömyyden navan ilman koneellisia apuvälineitä.
* 1989–1991 – V. Piguzov johti Neuvostoliiton 35. etelänaparetkikuntaa.
* 1990 – Pohjois-Korean ensimmäinen etelänaparetkikunta
* 1990–1991 – Pohjois-Korean toinen etelänaparetkikunta
* 1991–1992 – Lev Savatjugin johti Neuvostoliiton 36. etelänaparetkikuntaa.
* 1992–1993 – Ann Bancroftista, Sunniva Sorbysta, Anne DalVerasta ja Sue Gillerista tuli ensimmäinen etelänavalle hiihtänyt naisryhmä.
* 1992–1993 – Ranulph Fiennes ja Mike Stroud ylittivät Etelämantereen maailman ensimmäisinä ilman ulkopuolista apua hiihtäen.
* 1992–1993 – Erling Kagge hiihti maailman ensimmäisenä yksin etelänavalle.
* 1992–1993 – Kenji Yoshikawa johti tutkimusmatkan ”Antarctic Environmental Research Expedition”.
* 1994 – Norjalainen Liv Arnesen hiihti maailman ensimmäisenä naisena yksin etelänavalle.
* 1994 – Norjalainen Cato Zahl Pedersen hiihti etelänavalle Lars Ebbesenin ja Odd Harald Haugen kanssa ensimmäisenä vaikeasti fyysisesti vammautuneena ihmisenä.
* 1995 – Marek Kamiński käveli yksin Berknerinsaarelta etelänavalle. Samalla hänestä tuli maailman ensimmäinen sekä etelä- että pohjoisnavalle yksin kävellyt ihminen.
* 1995–1996 – Bernard Voyer ja Thierry Pétry hiihtivät etelänavalle ilman ulkopuolista apua.
* 1996 – Vostok-järvi löydettiin.

## 2000-luku

* 2000–2001 – Norjalainen Liv Arnesen ja yhdysvaltalainen Ann Barncroft ylittivät ensimmäisinä naisina Etelämantereen hiihtäen.
* 2001–2002 – Uusiseelantilaiset Graham Charles, Marcus Waters ja Mark Jones tekivät ensimmäisen ja pisimmän kajakkiretken Etelämantereella meloessaan Hope Baylta Adelaidensaarelle 35 päivässä.
* 2004 – Skotlannin ensimmäinen etelänaparetkikunta. Retkikunta lähetettiin Etelämantereelle skotlantilaisen löytöretkeilijä William Speirs Brucen johtaman tutkimusmatkan satavuotisjuhlavuoden kunniaksi.
* 2004 – Nelihenkinen puolalaisryhmä, johon kuului muun muassa tupla-amputoitu Jan Mela, patikoi etelänavalle. Ryhmän johtajana oli Marek Kamiński.
* 2004–2005 – Chilen etelänaparetkikunta
* 2004–2005 – Bulgarialaisella Tangra 2004/05 -tutkimusretkellä perustettiin Academia-leiri.
* 2005 – Kuusihenkinen ryhmä ajoi Patriot-kukkuloilta Etelämantereen rannikolla etelänavalle 69 tunnissa kuusipyöräisellä ajoneuvolla.
* 2005–2006 – Ramon Larramendin johtama Spanish Trans-Antarctic Expedition matkusti luoksepääsemättömyyden navalle retkileijojen ja kelkkojen avulla.
* 2006 – Hannah McKeand teki uuden ennätyksen vaeltaessaan rannikolta etelänavalle 39 päivässä, 9 tunnissa ja 33 minuutissa.
* 2006–2007 – Jenny ja Ray Jardine tekivät 57 päivän suksivaelluksen etelänavalle.
* 2007–2008 – Norjalais-amerikkalainen tieteellinen tutkimusmatka Itä-Etelämantereelle.
* 2007–2008 – Britannian armeijan etelänaparetkikunta
* 2008 – Clare O'Learysta tuli ensimmäinen etelänavan saavuttanut irlantilainen nainen.
*2008 – Todd Carmichael teki uuden ennätyksen vaeltaessaan yksin etelänavalle 39 päivässä, 7 tunnissa ja 49 minuutissa.
* 2008 – Venezuelan ensimmäinen tieteellinen tutkimusmatka Etelämantereelle.
* 2009 – Azerbaidžanin tieteellinen tutkimusmatka.
* 2009 – Tuohon asti suurin ja kansainvälisin vain naisista koostuva retkikunta Kaspersky Commonwealth Antarctic Expedition hiihti etelänavalle.
* 2009 – Venezuelan toinen tieteellinen tutkimusmatka Etelämantereelle.
* 2009−2010 – Cecilie Skog ja Ryan Waters ylittivät Etelämantereen ensimmäisinä hiihtäen ilman ulkopuolista apua.
* 2010 – Kymmenhenkinen ryhmä ylitti Etelämantereen ensimmäistä kertaa kahdesti samalla retkellä biopolttoainekäyttöisellä ajoneuvolla.
* 2010 – Venezuelan kolmas tieteellinen tutkimusmatka Etelämantereelle.
* 2011 – Venezuelan neljäs tieteellinen tutkimusmatka Etelämantereelle.
* 2011−2012 – Sebastian Copeland ja Eric McNair Landry ylittivät Etelämantereen itä–länsisuunnassa suksien ja retkileijojen avulla.
* 2011−2012 – Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimien tutkimusmatka Etelämantereelle.
* 2011-2012 – Ramón Hernando de Larramendi teki Etelämantereelle tutkimusmatkan suunnittelemansa WindSledin avulla. WindSled on suunniteltu esimerkiksi tavaroiden kuljettamiseen arktisilla alueilla.
* 2012 – Felicity Aston ylitti Etelämantereen ensimmäisenä naisena yksin. Matka kesti hiihtäen 59 päivää.
* 2012 – Venezuelan viides tieteellinen tutkimusmatka Etelämantereelle.
* 2012 – Grant Korgan työnsi itsensä etelänavalle ensimmäisenä selkäydinvammautuneena ihmisenä.
* 2012−2013 – Kuusihenkinen briteistä ja australialaisista koostuva ryhmä matkusti Ernest Shackletonin laivan kopiolla Elefanttisaarelta Etelä-Georgiaan Shackletonin tutkimusretken satavuotisjuhlavuoden kunniaksi.
* 2013 – Venezuelan kuudes tutkimusretki Etelämantereelle.
* 2013–2014 – Ben Saunders ja Tarka L'Herpiniere tekivät pisimmän kävellen tehdyn tutkimusmatkan Etelämantereelle toistaessaan Scottin etelänaparetkikunnan vuonna 1912 kulkeman matkan. Matka kesti 105 päivää ja kävelymatka oli 2900 kilometriä.
* 2013 – Parker Liautaud ja Douglas Stoup yrittivät joulukuussa 2013 rikkoa rannikolta etelänavalle hiihtäen tehdyn nopeusennätyksen.
* 2013 – Antony Jinman käveli etelänavalle ja kuvasi koko matkansa dronella. Matkan aikana hän oli päivittäin yhteydessä brittiläisten koululaisten kanssa.
* 2013 – Maria Leijerstam pyöräili maailman ensimmäisenä Etelämantereen rannikolta etelänavalle.
* 2013−2014 – 16-vuotias Lewis Clarkesta tuli nuorin Etelämantereen rannikolta etelänavalle vaeltanut.
* 2013–2014 – Christine ja Marty Faganista tuli nopeiten etelänavalle hiihtänyt aviopari. Matka kesti 48 päivää.
* 2013−2014 – Daniel Burton pyöräili Etelämantereen rannikolta etelänavalle.
* 2013−2014 – Australialaisprofessori Chris Turney johti tutkimusretkeä, jonka tavoitteena oli nostaa esille ilmaston lämpenemisen aiheuttama merijään väheneminen.
* 2013 – Scott Bradyn johtama retkikunta ylitti Etelämantereen kahdesti itä–länsisuunnassa nelipyöräisillä ajoneuvoilla. Retki alkoi Novolazarevskajasta ja päättyi Rossin jäähyllylle, josta ryhmä palasi takaisin Novolazarevskajaan.
* 2015−2016 – Henry Worsley menehtyi yrittäessään ylittää Etelämantereen maailman ensimmäisenä ilman apuvoimia.
* 2016−2017 – Spear17, kuusihenkinen miesjoukko Brittiläisen armeijan vapaaehtoisesta reservistä ylitti Etelämantereen. Retkeä johti kapteeni Lou Rudd ja sen tavoitteena oli kunnioittaa Henry Worsleyn muistoa ja tuoda huomiota reserville.
* 2016−2017 – Mike Horn ylitti ensimmäisenä Etelämantereen pohjois–eteläsuunnassa yksin. Hän kulki Prinsessa Astridin rannikolta etelänavan kautta Dumont D'Urvillen tutkimusasemalle retkileijojen ja suksien avulla. Etelänavalle hän saapui 7. helmikuuta 2017.
* 2017–2018 – Norjalainen Astrid Forhold hiihti maailman ensimmäisenä naisena yksin Valaslahdesta etelänavalle Roald Amundsenin jalanjäljissä.
* 2018 – Yhdysvaltalainen Colin O'Brady ylitti Etelämantereen yksin ja ilman apukeinoja. Hän saapui verkkosivujensa mukaan Rossin jäähyllylle 26. joulukuuta.

## Lähteet