open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Algot Strömsholm

**Algot Strömsholm** (3. heinäkuuta 1905 Vaasa – 24. marraskuuta 1988 Vaasa) oli suomenruotsalainen sosiaalityöntekijä ja kirjailija.

Strömsholm toimi raittiusliikkeessä ja teki myös työtä kuuromykkien hyväksi. Eläkkeellä ollessaan hän oli järjestämässä keräyksiä kehitysmaiden nälkäänäkevien hyväksi.

Strömsholm oli Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen lähes 25 vuotta ruotsalaisen kansanpuolueen edustajana.

Algot Strömsholmin poika teologian tohtori Gustav Strömsholm oli Pohjanmaan ruotsinkielisen radion Radio Österbottenin toimituspäällikkö. 

## Teoksia
* *Algot berättar*. Församlingsförbundet, Helsingfors 1972
* *Algot berättar mera*. Församlingsförbundet, Helsingfors 1973
* *För tredje gången*. Församlingsförbundet, Helsingfors 1975
* *Livstråden*. Söderström, Helsingfors 1979
* *Närbilder*. Söderström, Helsingfors 1980

## Toimitteita
* *Aftonstjärnan: Jubileumsnummer 1921–1941*. Redaktionskommitté Gösta Hellman, Bernt Rönnqvist och Algot Strömsholm. Brändö kristliga ungdomskrets, Brändö 1941.
* *Tacksamma människor: Drag ur de dövstummablindas liv*. Samlade av A. Håkans. Utgiven av Algot Strömsholm. Författaren, Vasa 1941
* *Kiitollisia ihmisiä: Piirteitä kuuromykkä-sokeitten elämästä*. Koonnut A. Håkans. Toimittanut Algot Strömsholm. Tekijä, Vaasa 1941.

## Lähteet
* Algot Strömsholm. Kirjasampo.
*
Apteekkineuvos

**Apteekkineuvos** on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 3. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .

Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1938 apteekkari Richard Björksténille. Vuosien 1918–2013 aikana apteekkineuvoksen arvonimi on myönnetty 38 henkilölle.&thinsp; 

Apteekkineuvoksen arvonimen saaneet ovat miltei poikkeuksetta olleet ammatiltaan apteekkareita.

## Arvonimen saajat

## Lähteet
Kaupunkineuvos

**Kaupunkineuvos** () on Suomen tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 4. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .

Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1939 Eetu Kekomäelle, joka oli ammatiltaan nuorempi lehtori. 

Vuosien 1918–2013 aikana kaupunkineuvoksen arvonimi on myönnetty 119 henkilölle.

## Arvonimen saajat

## Lähteet
Maaneuvos (arvonimi)

**Maaneuvoksen nimi ja arvo** () on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 5. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko . 

Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1966. Vuosien 1918–2013 aikana maaneuvoksen arvonimi on myönnetty neljälle henkilölle.&thinsp;

## Katso myös
* Maaneuvos, Ahvenanmaan maakuntahallituksen johtaja.

## Lähteet
Pau Claris

**Pau Claris i Casademunt** (1. tammikuuta 1586–27. helmikuuta 1641) oli katalonialainen juristi, pappi ja poliitikko. Hän johti Katalonian aluehallintoa vuosina 1638–1641.

Pau Clarisista tuli vuonna 1612 Urgelin kaniikki. Hän lähti politiikkaan pappien oikeuksien puolustajana. Hän muutti Barcelonaan ja vuonna 1632 hänestä tuli tuomioistuimen virkamies. Vuonna 1638 hänet valittiin Barcelonan aluehallinnon johtajaksi. Kasvava espanjalaisten painostus Kataloniassa sai hänet etsimään apua Ranskasta.

”Katalonian tasavalta” julistettiin 16. tammikuuta 1641 itsenäiseksi mutta Ranskan suojelemaksi. Itsenäisen tasavallan ajatus tukahtui alkuunsa, kun Clarisin piti hakea turvaa Barcelonan kreiviltä ja Ranskan Ludvig XIII:ltä uhkaavaa Barcelonan piiritystä vastaan. Ranskalais-katalonialaiset joukot löivät Espanjan armeijan Montjuicin taistelussa 26. tammikuuta 1641. Claris kuoli äkillisesti noin kuukautta myöhemmin.

## Lähteet
Ragna Ljungdell

**Ragna Elisabeth Ljungdell-Erlandsson** (4. toukokuuta 1905 Helsinki – 2. marraskuuta 1975 Lund, Ruotsi) oli Ruotsissa vaikuttanut suomalainen kääntäjä, lausuja ja kirjallisuudentutkija.

Ragna Ljungdellin vanhemmat olivat Ruben ja Elin Ljungdell. Hän meni 1943 naimisiin ruotsalaisen eversti Per Adolf Erlandssonin kanssa mutta liitto päättyi avioeroon.

Ljungdell oli Ruotsin tunnetuimpia lausuntataiteilijoita ja teki tunnetuksi suomenruotsalaisten runoilijoiden tekstejä Ruotsissa. Hän tutustui nuoruudessaan Karjalankannaksen ruotsinkielisessä runoilijayhdyskunnassa muun muassa Elmer Diktoniukseen, Ralf Parlandiin, Tito Collianderiin ja Gunnar Björlingiin.

Ljungdell julkaisi tutkimuksia runoudesta ja käänsi ruotsin kielelle Helvi Hämäläisen ja Elvi Sinervon teoksia.

## Teoksia
Nimellä *Ragna Ljungdell*:
* *[[Vilhelm Grønbech]] : diktare och profet*. Povl Branner, København 1937
* *Det oförstörbara : studier, skisser, profiler*. Ljus, Stockholm 1945
* *Flyttfåglar vänder åter över haven*. 1947
* *Modern finsk lyrik : ett urval i svensk tolkning jämte inledning*. Bonnier, Stockholm 1947

## Käännöksiä
* Helvi Hämäläinen : *Vattnet i rännstenen* : roman ; översättning av Ragna Ljungdell. P. A. Norstedt & Söners förlag, Stockholm 1939 (alkuteos *Katuojan vettä*)
* Helvi Hämäläinen : *Byn brinner* : roman ; översättning av Ragna Ljungdell. P. A. Norstedt & Söners förlag, Stockholm 1940 (alkuteos *Kylä palaa*)
* Helvi Hämäläinen : *Förpliktelse* : roman ; översättning av Ragna Ljungdell-Erlandsson. Söderström, Helsingfors - Norstedt, Stockholm 1944 (alkuteos *Velvoitus*)
* Eero Kiviranta : *Krigskamrater* ; översättning av Ragna Ljungdell-Erlandsson. Söderström, Helsingfors - Norstedt, Stockholm 1944 (alkuteos *Sotatoverit*)
* Elvi Sinervo : *Smeden i Palava by* ; övers. från finskan av Ragna Ljungdell-Erlandsson. Ljus, Stockholm 1945 (alkuteos *Palavankylän seppä*)
* Frank Swinnerton : *En kvinna i solsken* ; övers. från engelskan av Ragna Ljungdell-Erlandsson. Ljus, Stockholm 1946 (alkuteos *A woman in sunshine*)

## Lähteet
*  (Archive.org)
* Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 13.11.1975, HS Aikakone.
* Kirjasampo.fi : Ragna Ljungdell-Erlandsson
* Svenskt författarlexikon 2. 1941-1950 

### Viitteet
Rakennusneuvos

**Rakennusneuvos** on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 5. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .

Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1943 rakennusmestari Kaarlo Angervuorelle. Vuosien 1918–2013 aikana rakennusneuvoksen arvonimi on myönnetty 181 henkilölle.&thinsp;

## Lähteet
Insinöörineuvos

**Insinöörineuvos** on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 3. ryhmään. 

Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko  vuoden 2026 alusta alkaen. Vuosina 2002–2025 veron määrä oli .

Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1992.&thinsp;

## Lähteet
Karel Kramář

**Karel Kramář** (27. joulukuuta 1860 Vysoké nad Jizerou – 26. toukokuuta 1937 Praha) oli tšekkiläinen poliitikko ja Tšekkoslovakian ensimmäinen pääministeri vuosina 1918–1919.

Kramář väitteli lakitieteen tohtoriksi Prahan yliopistosta vuonna 1884. Hän kuului yhdessä Tomáš Masarykin ja Josef Kaizlin kanssa niin sanottujen Tšekin realistien ryhmään, jotka liittyivät vuonna 1890 nuortšekkiläiseen puolueeseen. Kramář valittiin 1891 sekä Böömin maapäiville että Itävallan valtakunnanneuvostoon. Hän vastusti Itävalta-Unkarin liittoa Saksan kanssa ja toivoi läheisempiä suhteita Venäjään. Ensimmäisen maailmansodan aikana Itävallan viranomaiset pidättivät Kramářin toukokuussa 1915 ja häntä syytettiin maanpetoksesta, koska hänen katsottiin yllyttäneen tšekkiläisiä sotilaita karkaamaan Itävalta-Unkarin armeijasta. Hänen oikeudenkäyntinsä herätti laajaa huomiota ja voimisti tšekkien kansallismielisyyttä. Hänet tuomittiin heinäkuussa 1916 kuolemaan, mutta joulukuussa uudeksi keisariksi tullut Kaarle I lievensi armahduksella tuomion 15 vuoden pakkotyöksi. Heinäkuussa 1917 Kaarle armahti hänet kokonaan osana yleistä poliittista amnestiaa. Vapauduttuaan Kramář jatkoi kamppailuaan Tšekin itsenäisyyden puolesta.

Kramář oli yksi keskeisimmistä johtajista syyskuussa 1918 Prahaan perustetussa Tšekkoslovakian kansallisessa neuvostossa. Kun itsenäinen Tšekkoslovakian valtio julistettiin Itävalta-Unkarin hajoamisen yhteydessä perustetuksi, Kramářista tuli 16. marraskuuta 1918 sen ensimmäinen pääministeri. Hän jatkoi tehtävässä seuraavan vuoden heinäkuuhun saakka. Kramář myös edusti Tšekkoslovakiaa Pariisin rauhankonferenssissa vuonna 1919. Myöhemmin hän oli yksi kansallisdemokraattien johtajista parlamentissa.

## Lähteet
Rauha Maria Lindström

**Rauha Maria Lindström** (1. heinäkuuta 1905 Helsinki – 11. huhtikuuta 1992) oli suomalainen kääntäjä.

## Suomennoksia
* G. Halfdan Liander : *Kreivi de Saint Germain : kahdeksannentoista vuosisadan suuri arvoitus*. Elonpyörä, Helsinki 1959 (alkuteos *Greve de Saint Germain. Det adertonde århundradets stora gåta*)
* Ovid Demaris : *Kiristäjien verkossa*. Puumakirjat 18. Viihdekirjat, Helsinki 1962 (alkuteos *The extortioners*)
* William Hopson : *Pitkä ratsastus*. Montana-kirjat 20. Viihdekirjat, Helsinki 1962 (alkuteos *Long ride to Abilene*)
* Marshall Grover : *Texasin veri ei vapise*. Bill ja Ben 3. Viihdekirjat, Helsinki 1962 (alkuteos *Texans die hard*)
* Carol Gaye : *Sinun tähtesi*. Amor-kirjat 4. Viihdekirjat, Helsinki 1963 (alkuteos *Love on account*)
* Jan Tempest : *Hän uhmasi rakkautta*. Amor-kirjat 1. Viihdekirjat, Helsinki 1963 (alkuteos *Utility husband*)
* Marshall Grover : *Kuolemanansa*. Bill ja Ben 12. Viihdekirjat, Helsinki 1963 (alkuteos *Rawhide river ambush*)
* Maysie Greig : *Rakkauden lumoissa*. Amor-kirjat 3. Viihdekirjat, Helsinki 1963 (alkuteos *Cloak and love*)
* Carol Gaye : *'Taivas on meidän*. Amor-kirjat 2. Viihdekirjat, Helsinki 1963 (alkuteos *The heavens are ours*)
* François Didelot : *Seitsemäs valamies*. Karisto 1966 (alkuteos *Le septième juré*)
* Sergeanne Golon : *Kreivitär Angelika* : historiallinen romaani. Tammi 1967, 8. painos 1977 (alkuteos *Angélique et le nouveau monde*)
* Marielle Sohier :*Pikku Tiikerin seikkailut : [[K. N. Daly]]n kertomuksen mukaan* ; kuv. J. P. Miller ; suom. Rauha Maria Lindström ; runot suom. Tuukka Kangasluoma. Weilin + Göös, Helsinki 1968 (alkuteos *Nouvelles aventures de Petit Tigre*)
* K. Jackson : *Merirosvojen lahti* ; suom. Rauha Maria Lindström ; kuv. G. Tenggren ; säkeet riimitellyt Eila Kivikk'aho. Weilin + Göös, Helsinki 1968 (alkuteos *La belle aventure*)
* Anthony Buckeridge : *Kiitos Jenningsin*. Jennings-sarja 6. Tammi 1968 (alkuteos *Thanks to Jennings*)
* Anthony Buckeridge : *Ystävämme Jennings*. Jennings-sarja 7. Tammi 1968 (alkuteos *Our friend Jennings*)
* Anthony Buckeridge : *Jenningsin päiväkirja*. Jennings-sarja 8. Tammi 1969 (alkuteos *Jennings' diary*)
* Erik Wichmann : *Sisilia*. Tammi 1970
* Anthony Buckeridge : *Jennings luonnontieteilijänä*. Jennings-sarja 9. Tammi 1969 (alkuteos *Take Jennings, for instance*)
* Anthony Buckeridge : *Jenningsin hyvät päätökset*. Jennings-sarja 10. Tammi 1970 (alkuteos *The trouble with Jennings*)
* Sydney Omar : *Viikoittainen horoskooppi vuodeksi 1972. Rapu : 21. kesäkuuta - 22. heinäkuuta*. Tammi 1971
* Ingrid Nyborg-Fjellander : *Elä mietiskellen* ; ruots. alkuteoksesta suom. Rauha Maria Lindström ja A. Kuivalainen. Elonpyörä, Helsinki 1971
* *Isoäidin satuja* ; suom. Rauha Maria Lindström. Tammi 1972, 2. lyh. painos 1978 (alkuteos *My own fairytale book*)

## Lähteet
* 
* Kirjasampo.fi : Rauha Maria Lindström

### Viitteet
Lehdistöneuvos

**Lehdistöneuvos** on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 6. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko . Lehdistöneuvos on ollut Suomessa myös ulkoasianhallinnon virkanimike.

Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1990.&thinsp;

## Lähteet
Hampus Holmgren

**Hampus Holmgren** (s. 14. marraskuuta 1995 Vaasa) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Allsvenskanissa pelaavaa Åtvidabergs FF:iä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.

Holmgrenin kasvattajaseura on Vasa IFK. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa 15-vuotiaana kesällä 2011. Kaudella 2012 Holmgren vakiinnutti paikkansa avauskokoonpanossa.

Vuoden 2013 alussa Holmgren siirtyi nelivuotisella sopimuksella Ruotsin pääsarjan Åtvidabergs FF:n riveihin.  Hän ei päässyt vielä kaudella 2013 pelaavaan kokoonpanoon, vaan oli kolmessa ottelussa joukkueensa vaihtomiehenä käymättä kentällä. Hän pelasi kaudella 2013 pääasiassa nuorisojoukkueissa, mutta harjoitteli koko ajan edustuksen kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Hampus Holmgren soccerway.com-sivustolla
Lumikuningatar (elokuva)

**Lumikuningatar** on vuonna 1986 valmistunut suomalainen lapsille suunnattu fantasiaelokuva. Sen on ohjannut, käsikirjoittanut sekä tuottanut Päivi Hartzell. Elokuva perustuu H. C. Andersenin satuun *[[Lumikuningatar (Andersen)|Lumikuningatar]]* vuodelta 1845.

*Lumikuningatar* saavutti Jussi-palkinnot parhaasta musiikista ja parhaasta visuaalisesta suunnittelusta. Elokuva sai valtion elokuvatuotannon laatutuki -palkinnon ja se valittiin Suomen Oscar-ehdokkaaksi. *Lumikuningatar* toi elokuvateattereihin katsojia 96 936.

## Juoni
Elokuva kertoo Kertun matkasta Kain luo lumoavan Lumikuningattaren valtakuntaan. Hallitakseen koko maailmaa Lumikuningatar hamuaa viimeistä Vihreää Kiveä kruunuunsa, mutta hän voi saavuttaa herruuden vasta Kain avustuksella. Huolestunut Kerttu lähtee pitkälle ja vaarojen täyteiselle matkalle ystävänsä luo.

## Näyttelijät

## Tuotanto
*Lumikuningatar* oli tekoaikanaan poikkeuksellisen suuri elokuvatuotanto, kokonaiskustannuksiltaan yli 6 miljoonaa markkaa. Suomen elokuvasäätiö osallistui elokuvan rahoitukseen 2&nbsp;885&nbsp;000 markalla.

## Musiikki
*Lumikuningattaren* musiikin on säveltänyt Jukka Linkola, joka sai parhaan musiikin Jussi-palkinnon. Vuonna 1987 musiikista julkaistiin soundtrack-albumi *Music from the Film The Snow Queen*. Elokuvassa rosvoveljeä esittänyt laulaja Ismo Alanko esitti ja levytti kappaleen ”Rosvojen juhlat”.

Jarmo Saaren albumilla *Filmtet – A Tribute to Finnish Cinema* on elokuvan musiikkiteemoista koostettu kappale ”Lumikuningatar”.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Rantanen, Tytti: ”Päivi Hartzellin Lumikuningattaren lämpö ja jäisyys”. *Filmihullu* 3/2020.
Dumbarton Oaksin konferenssi

**Dumbarton Oaksin konferenssi** oli Dumbarton Oaksin kartanossa Washingtonin Georgetownissa 21. elokuuta – 7. lokakuuta 1944 järjestetty kansainvälinen konferenssi, jossa Yhdysvaltain, Ison-Britannian, Neuvostoliiton ja Kiinan edustajat muotoilivat ehdotuksen uuden kansainvälisen järjestön, Yhdistyneiden kansakuntien (YK) perustamiseksi.

Uuden kansainvälisen maailmanjärjestön perustamisen tarve oli aiemmin ilmaistu vuonna 1943 Moskovan julistuksessa. Dumbarton Oaksin konferenssi oli ensimmäinen merkittävä askel tavoitteen toteuttamiseksi. Kokouksessa laadittiin niin sanotut ”ehdotukset uuden yleisen kansainvälisen järjestön perustamiseksi”. Jotkin keskeiset kysymykset jäivät vielä avoimiksi, kuten uudelle järjestölle suunnitellun turvallisuusneuvoston äänestyssäännöt sekä Neuvostoliittoon kuuluneiden neuvostotasavaltojen mahdollisuus päästä jäsenvaltioiksi. Näitä kysymyksiä käsiteltiin suurvaltojen kesken helmikuun 1945 Jaltan konferenssissa ja lopulliset päätökset tehtiin sen jälkeen San Franciscon konferenssissa, joka päättyi YK:n perustamiseen. Jaltan konferenssi täydensi Dumbarton Oaksin esitystä ehdottamalla, että Kansainliiton mandaattialuejärjestelmä korvattaisiin uudella huoltohallintoaluejärjestelmällä.

## Lähteet
Jordan Hendry

**Jordan Hendry** (s. 23. helmikuuta 1984 Nokomis, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SHL-joukkue AIK IF:ssä. Hän on aiemmin pelannut NHL:ssä yhteensä 131 runkosarja- ja 15 playoff-ottelua tehopistein 4+9=13 sekä keräten 42 jäähyminuuttia. Hendryn vahvuuksiin kuuluu oman pään pelaaminen, rauhallisuus ja fyysinen peli. Hän ei kuitenkaan erotu erityisesti millään osa-alueella, eikä Hendrylla ole suuria vahvuuksia varsinkaan hyökkäyspäässä.

## Ura
### Seuraura
Hendry vietti kauden 2001–2002 SJHL-joukkue Battleford North Starsissa, jonka jälkeen hän kävi vuodet 2002–2006 University of Alaska Fairbanksia. Hendry toimi kahdella jälkimmäisellä yliopistokaudellaan joukkueensa varakapteenina. Kaudella 2004–2005 hän pelasi polvivamman takia vain kolme ottelua. Viimeisen yliopistokautensa 2005–2006 päätteeksi  Hendry siirtyi loppukevääksi AHL-joukkue Norfolk Admiralsiin maaliskuussa 2006.

Heinäkuussa 2006 Hendry teki kaksivuotisen tulokassopimuksen NHL-joukkue Chicago Blackhawksin kanssa. Hän pelasi kauden 2006–2007 kokonaan farmijoukkue Admiralsissa, jonka sisäisen tehotilaston Hendry voitti lukemalla +20. Kaudella 2007–2008 Hendry debytoi Blackhawksin NHL-joukkueessa, jossa hän pelasi 40 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4. Reilut puolet kaudestaan Hendry pelasi Blackhawksin uudessa farmijoukkue Rockford IceHogsissa. Kesäkuussa 2008 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Blackhawksin kanssa. Kaudella 2008–2009 Hendry pelasi yhdeksän NHL-ottelua. Kaudella 2009–2010 hän pelasi kaikki ottelunsa Blackhawksissa tehden 43 runkosarja- ja 15-playoff-ottelussa tehot 2+6=8. Hendry voitti kauden päätteeksi Stanley Cupin. Kausi 2010–2011 hänellä päättyi polvivamman vuoksi 37 ottelun jälkeen helmikuussa 2011.

Elokuussa 2011 Hendry solmi try-out -sopimuksen Minnesota Wildin kanssa. Hänet siirrettiin harjoitusleirin päätteeksi AHL-joukkue Houston Aerosin vahvuuteen, mutta kymmenen siellä pelaamansa ottelun jälkeen Hendry siirtyi Sveitsin National League A:ssa pelaavan HC Luganon riveihin marraskuussa 2011. Kaudeksi 2012–2013 hän palasi Pohjois-Amerikkaan ja teki vuoden mittaisen sopimuksen Anaheim Ducksin kanssa heinäkuussa 2012. Kausi eteni Hendrylle tutussa farmijoukkue Norfolk Admiralsissa ja hän pelasi kauden aikana kaksi NHL-ottelua.

Kaudeksi 2013–2014 Hendry siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan Straubing Tigersiin. Kauden lopulla, helmikuussa 2014 hän siirtyi Ruotsin SHL:ssä pelaavaan AIK IF:ään.

### Maajoukkueura
Hendry edusti Kanadaa Spengler Cupissa vuonna 2011.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
San Franciscon konferenssi

**San Franciscon konferenssi** oli Yhdysvaltain San Franciscossa 25. huhtikuuta – 26. kesäkuuta 1945 järjestetty kansainvälinen konferenssi, jossa perustettiin Yhdistyneet kansakunnat. Konferenssin merkittävimmät osallistujat olivat neljän suurvallan ulkoministerit: Yhdysvaltain Edward Stettinius, Ison-Britannian Anthony Eden, Neuvostoliiton Vjatšeslav Molotov sekä Kiinan T. V. Soong. Kokouksen pääsihteerinä toimi Yhdysvaltain Alger Hiss.

Ajatus uudesta kansainvälisestä järjestöstä oli esitetty vuonna 1944 Dumbarton Oaksin konferenssissa ja vahvistettu helmikuussa 1945 Jaltan konferenssissa. San Franciscon konferenssissa oli edustettuna 46 valtiota. Niistä 26 oli allekirjoittanut vuoden 1942 Yhdistyneiden kansakuntien julistuksen. Edustettuina olleiden valtioiden lisäksi konferenssissa esitettiin YK:n perustajajäseniksi viittä muuta valtiota. Niistä neljä hyväksyttiin, mukaan lukien Ukrainan ja Valko-Venäjän neuvostotasavallat, vaikka ne eivät länsimaiden mielestä olleet itsenäisiä valtioita. Neuvostoliiton asettamaa Puolan hallitusta ei vielä tässä vaiheessa hyväksytty, koska siltä puuttui kansainvälinen tunnustus. Myöhemmin Puola kuitenkin laskettiin yhdeksi YK:n 51:stä perustajavaltiosta.

San Franciscon konferenssin merkittävin tehtävä oli Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan laatiminen. Kiistan aiheeksi muodostui neljälle (sittemmin viidelle) suurvallalle annettava poikkeusasema turvallisuusneuvoston pysyvinä jäseninä ja siihen liittyvä veto-oikeus kaikkiin merkittäviin päätöksiin. Varsinkin konferenssiin osallistuneet pienemmät valtiot olisivat halunneet lisätä yleiskokouksen valtaoikeuksia, mutta pääasiassa suurvallat saivat tahtonsa läpi. Konferenssi päättyi 26. kesäkuuta siihen, että 50 valtion edustajat allekirjoittivat YK:n peruskirjan.

## Osallistujavaltiot
* 
* 
* 
* 
*  
*  Kanada
*  
* 
* 
* 
* 
*  (pakolaishallitus)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  Iran
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
** 
** 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Päivi Ikola

**Päivi Ikola** (o.s. **Lähteenmäki**, s. 23. huhtikuuta 1965 Ikaalinen) on suomalainen pesäpalloilija. Hän edusti koko uransa ajan Ikaalisten Tarmoa ja voitti joukkueen riveissä neljä mestaruutta, yhden hopean ja kaksi pronssia.

Hän profiloitui uransa aikana eritoten etenijäksi, josta osoituksena 530 tuotua juoksua. Määrä riittää edelleen kaikkien aikojen tilastossa neljänteen sijaan. Kausilla 1990 ja 1991 Ikola voitti kauden etenijätilaston 88 ja 72 tuodulla juoksulla. Kausilla 1987, 1988, 1990 ja 1991 hän voitti myös kärkilyöntitilastot.

Ikola valittiin Vuoden pesäpalloilijaksi kahdesti, vuosina 1985 ja 1991. Naisten pesispörssissä Ikola on 2080 pörssipisteellään viides (7.1.2017).

## Saavutukset
* 12 Itä-Länsi-ottelua: 1983-1994
* Vuoden pesäpalloilija (2): 1985, 1991 
* Superpesiksen etenijäkuningatar (2): 1990, 1991
* Superpesiksen kärkilyöntikuningatar (4): 1987, 1988, 1990, 1991 

## Katso myös
* Luettelo vähintään 10 Itä–Länsi-ottelua pelanneista pesäpalloilijoista

## Lähteet
Seija Haarala

**Seija Marjatta Haarala-Rytöhonka** (s. 27. lokakuuta 1938 Oulu) on suomalainen näyttelijä.

Seija Haarala valmistui Teatterikoulusta 1960 ja näytteli uransa alussa Kotkan, Hämeenlinnan ja Jyväskylän kaupunginteattereissa ja vuodesta 1965 Kuopiossa.

Haarala on näytellyt elokuvissa *[[Skandaali tyttökoulussa]]* (1960), *Kumarrusmatka* (tv-elokuva 1965), *Ruusubaletti* (tv-elokuva 1968) ja *Hulluna rakkaudesta* (lyhytelokuva 2002).

Haarala avioitui 1963 kapellimestari Tapio Rytöhongan kanssa. Sarjakuvapiirtäjä Tapani Rytöhonka oli heidän poikansa.

## Lähteet
Eero Kinnunen

**Eero Kinnunen** (8. tammikuuta 1932 Jyväskylä – 5. marraskuuta 2005 Las Palmas, Espanja) oli suomalainen mainostoimistojohtaja ja mainonnan suunnittelija, joka työskenteli koko uransa ajan mainostoimisto SEKissä. 

Valmistuttuaan ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta Kinnunen sai paikan mainostoimisto SEKistä aluksi mainostoimittajana eli copywriterina ja yleni sitten suunnittelupäälliköksi, luovan osaston johtajaksi ja johtoryhmän jäseneksi. SEKin toimitusjohtajana Kinnunen toimi vuodesta 1970 ja sitten hallituksen puheenjohtajana 1985–1991, kunnes jäi eläkkeelle.

Kinnusen ja Kari Mannerlan johdolla SEK organisoitiin 1970-luvun alussa uudelleen noin kymmenen työntekijän suunnitteluryhmiin omine yhteyshenkilöineen, tekstisuunnittelijoineen, visuaalisine suunnittelijoineen ja viimeistelijöineen. Kinnunen otti tässä oppia erityisesti amerikkalaisten Bill Bernbachin ja Rosser Reevesin sekä ruotsalaisen Leon Nordinin metodeista, kuten myös kehittäessään SEKille omaa sisäistä koulutusohjelmaa.

Finnairin uutta New Yorkin reittiä mainostava ”Omena” voitti ensimmäisenä suomalaisena mainoselokuvana Kultaisen leijonan Cannesin mainosfestivaaleilla 1969. Sen Kinnunen suunnitteli yhdessä mainoselokuvaohjaaja Hans Haatajan kanssa. Heidän yhteistyötään oli myös Seija Tynin esittämän Supertyttö-hahmon varaan rakentuva Shell-huoltamoiden kampanja ”Mieheni on Supermies” 1960-luvun puolessavälissä.

Kinnunen oli jäsenenä Myynti- ja mainosyhdistyksen ja Mainostoimistojen liiton johtokunnissa sekä MTV:n hallintoneuvostossa. Hän toimi Mainostaja-lehden päätoimittaja 1966–1971 ja Vuoden huiput -mainoskilpailun ensimmäisenä ylituomarina 1981. Kinnunen sai Mainonnan monitaho -palkinnon 1982 ja Mainostoimistojen liiton kunniajäsenyyden 1990.

## Teoksia
**Valkoinen valkoisemmaksi : kirjoituksia mainonnan kirjavasta maailmasta*. Weilin + Göös 1990.
**Ratsumiehet*, omakustanne 1999.
**Meren suola*, omakustanne 2001.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Finnairin ''Omena''-mainoselokuva vuodelta 1969
Korvuanjärvi

**Korvuanjärvi**on keskikokoinen järvi Iijoen päävesistössä. Se sijaitsee Kainuun ja Pohjois-Pohjanmaan maakunnissa, Taivalkosken ja Suomussalmen kuntien rajalla. Sen rannalla on Korvuan kylä.

## Lähteet
Sleep (albumi)

__NOTOC__
**Sleep** on Masterstroken toinen studioalbumi, joka julkaistiin 28. marraskuuta 2007.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Japanin painoksen bonuskappaleet
#
#
* Making of Sleep (video)

## Kokoonpano
* Niko Rauhala – laulu, kitara
* Markus Kekoni – kitara
* Marko Kolehmainen – bassokitara
* Janne Juutinen – rummut
* Jussi Kulomaa – kosketinsoitin

+

* Heidi Bergbacka – taustalaulu

## Arvosteluja
* Desibeli.net: 
* Imperiumi.net: 
* Kaaoszine: *neutraali*
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Vuorilammen kalliomaalaus

**Vuorilammen kalliomaalaus** sijaitsee siirtolohkareen ja kallion välisessä puoliluolassa kaukana Saimaan vesistöistä Puumalassa Etelä-Savossa. Kalliomaalaus löytyi vuonna 2007, mutta sen ajoitus on vielä auki.

## Kallio ja sen sijainti
Siirtolohkare on jääkauden jälkeen jäänyt kallion sivustalle nojaamaan niin, että sen alle on jäänyt tilava luolamainen rako. Alue on erityinen, sillä ympäristössä on useita siirtolohkareita. Paikka sijaitsee Puumalan ja Ruokolahden rajalla noin kilometrin päässä lähimmästä Saimaan rannasta ja 230 metriä läheisestä Vuorilammesta. Luolan sisälle on tehty nuotiopaikka.

## Maalaus
Kohteessa on useita punavärillä tehtyjä kuvioita. Luolan sisäpuolella noin 1,3 metriä maanpinnasta on pystyseinässä hyvin heikosti erottuva kuvio ihmishahmosta. Digitaalivalokuvia käsittelemällä on kuvan yksityiskohtia saatu vahvistettua. Kuvio esittää 32 senttimetriä pitkää ja 14 leveää ihmishahmoa. Vartalo erottuu viivana, jonka yläpäässä on leveämpi pää. Oikea jalka on lievässä haara-asennossa ja polvesta taittuneena. Vasemman jalan hahmoa ei pysty täysin erottamaan, mutta se vaikuttaa symmetrisesti maalatulta. Vain oikea käsi erottuu, kun se ojentuu sivulle alaviistoon. Kainalosta työntyy vinot lyhyet viivat oikealle ja vasemmalle, joita on tulkittu rinnoiksi muiden esikuvien mukaisesti. Siksi on ehdotettu, että kuvio esittää naista. Jotkut havainnoitsijat ovat nähneet naisen vasemmassa kädessä seipään, keihään tai jousen.

Muut kuviot vaikuttavat olevan nykyaikaisia. Ne eivät ole yhtä haalistuneita, kuin naiskuvio, ja ne esittänevät kirjaimia ("MM"tai "MN" ja "VR" tai "YR"). Sivulla on myös rengaskuvio. Maalausta ei voi ajoittaa Saimaan vedenpinnan korkeusvaihteluiden avulla.

## Lähteet
*
* Luukkonen, Ismo: Vuorilampi
* 
### Viitteet
Bill Bernbach

**William (Bill) Bernbach** (13. elokuuta 1911 – 2. lokakuuta 1982) oli yhdysvaltalainen mainostoimistojohtaja ja yksi kolmesta kansainväliseksi ketjuksi kasvaneen Doyle Dane Bernbach (DDB) -mainostoimiston perustajista 1949. Hän toimi luovana johtajana monissa toimiston uraauurtavissa kampanjoissa, kuten Volkswagen-autojen älykkään pelkistetyssä mainonnassa ja Avis-autovuokraamoketjun kampanjassa ”We’re #2, We Try Harder.” Hän uudisti mainostoimistojen organisaatiota tuomalla aiemmin omilla osastoillaan toimineet tekstintekijät ja visuaaliset suunnittelijat yhteen työpareiksi. Tämä työtapa on käytössä valtaosassa maailman mainostoimistoja edelleenkin.

## Elämä ja ura

Bill Bernbach syntyi New Yorkin Bronxissa ja suoritti bachelor-tutkinnon New Yorkin yliopistossa pääaineinaan englannin kieli, liiketalous ja pianonsoitto.

Pula-ajan New Yorkissa Bernbach pääsi perhesuhteidensa avulla Schenley-tislaamon sisälähetiksi. Hän pyrki etenemään yrityksessä kirjoittamalla tislaamon viskistä mainostekstin, joka myös julkaistiin ja Bernbach ylennettiin yrityksen mainososastolle. Vuonna 1939 hän siirtyi New Yorkin maailmannäyttelyn johtajan haamukirjoittajaksi ja sitten William Weintraubin mainostoimistoon, kunnes joutui kahdeksi vuodeksi asepalvelukseen. Toisen maailmansodan jälkeen hän sai paikan Grey-mainostoimistosta, jossa aloitti copywriterina mutta yleni pian luovaksi johtajaksi.

Vuonna 1949 Bernbach päätti kollegojensa Ned Doylen ja Mac Danen kanssa perustaa oman mainostoimiston. Bernbach jätti yrityksen johtamisen Danen harteille ja keskittyi alusta asti itse luovaan suunnitteluun ja sen johtamiseen. Vuoteen 1986 mennessä, neljä vuotta Bernbachin kuoleman jälkeen, Doyle Dane Bernbach oli kasvanut kansainväliseksi 54 toimiston DDB-ketjuksi, jolla oli 3&nbsp;400 työntekijää 19 maassa. Samana vuonna DDB fuusioitui Needham Harper- ja BBDO-toimistoketjujen kanssa ja muodosti silloin maailman suurimman mainostoimistoryhmän Omnicom Groupin.

Kuvitteelliseen newyorkilaiseen mainostoimistoon sijoittuvassa televisiosarjassa *[[Mad Men]]*, etenkin sen toisen tuotantokauden jaksoissa, viitataan usein Bill Bernbachiin ja hänen toimistonsa tekemiin kampanjoihin, jotka 1960-luvun alussa mullistivat rohkeudellaan ja pelkistetyllä tyylikkyydellään koko mainosalaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bernbachin elämäkerta  (englanniksi)
* DDB Worldwide -toimistoketjun sivusto

## Kirjallisuutta
*
* Mary Wells Lawrence: *A Big Life In Advertising*, New York: Touchstone, 2003
* Doris Willens: *Nobody's Perfect: Bill Bernbach and the Golden Age of Advertising*, New York: CreateSpace, 2009
Ilana Kratysh

**Ilana Kratysh** (s. 6. heinäkuuta 1990) on israelilainen naispainija.

Kratysh syntyi vain tunti sen jälkeen, kun hänen vanhempansa olivat muuttaneet Venäjältä Israeliin. Hänen isänsä oli toiminut judovalmentajana Venäjällä ja Ilana alkoikin viisivuotiaana harrastaa judoa. Kaksivuotisen armeijapalveluksen aikana tulleen pahan loukkaantumisen seurauksena hän vaihtoi lajin painiin.

Kratysh osallistui aikuisten arvokilpailuihin ensimmäisen kerran Tampereella 2008 sijoittuen 59&nbsp;kg:n painoluokassa kymmenenneksi. Hän sijoittui nuorten EM-kilpailuissa viidenneksi 59&nbsp;kg:n sarjassa 2008 ja 63-kiloisissa 2010. Hän saavutti EM-hopeaa 67&nbsp;kg:n painoluokassa Tbilisissä 2013 hävittyään loppuottelussa ukrainalaiselle Alina Stadnik-Makhinyalle. Hän sijoittui EM-kilpailuissa toiseksi myös Vantaalla 2014. Hän hävisi 69-kiloisten loppuottelussa venäläiselle Natalija Vorobjevalle. Bakun Euroopan kisoissa 2015 hän sai samassa painoluokassa hopeaa hävittyään loppuottelussa Stadnik-Makhinyalle. Riian EM-kilpailuissa 2016 hän oli jälleen toinen 69&nbsp;kg:n sarjassa. Kultaa voitti tällä kertaa valkovenäläinen Marija Mamašuk.

Aikuisten MM-kilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan kymmenes 67-kiloisissa 2012.

## Lähteet
Jesper Brechtel

**Jesper Brechtel** (s. 21. tammikuuta 1994 Speyer, Saksa) on saksalais-suomalainen jalkapalloilija. Hän on kuulunut myös Suomen alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueeseen. Brechtel siirtyi Turun Palloseuraan kaudeksi 2014 saksalaisesta Karlsruher SC:stä, jonka kasvatti hän on. Saksassa Brechtel on pelannut myös 1. FC Kaiserslauternin nuorisojoukkueissa.

## Lähteet
* http://www.palloliitto.fi/maajoukkueet/pikkuhuuhkajat/pelaajat/jesper-brechtel 
* http://www.transfermarkt.co.uk/en/jesper-brechtel/besondere-spiele/spieler_135065.html
* http://fc.tps.fi/brechtel_jesper.2987.html
Yamaguchi

**Yamaguchi** voi tarkoittaa seuraavia:

## Paikkoja

* Yamaguchi, Yamaguchin prefektuurin pääkaupunki Japanissa
* Yamaguchin prefektuuri, Honshun saaren läntisin prefektuuri Japanissa
* 15841 Yamaguchi, asteroidi

## Henkilöitä

* Akane Yamaguchi (s. 1997), japanilainen sulkapalloilija
* Hotaru Yamaguchi (s. 1990), japanilainen jalkapalloilija
* Kappei Yamaguchi (s. 1965), japanilainen ääninäyttelijä
* Kei Yamaguchi (s. 1983), japanilainen jalkapalloilija
* Kristi Yamaguchi (s. 1971), yhdysvaltalainen taitoluistelija, yksinluistelun maailmanmestari ja olympiavoittaja
* Liesl Yamaguchi (s. 1984), yhdysvaltalainen kirjallisuustieteilijä ja kääntäjä
* Louis Yamaguchi (s. 1998), japanilainen jalkapallomaalivahti
* Mami Yamaguchi (s. 1986), japanilainen jalkapalloilija
* Motohiro Yamaguchi (s. 1969), japanilainen jalkapalloilija
* Otoya Yamaguchi (1943–1960), japanilainen nationalisti ja poliittinen murhaaja
* Satoshi Yamaguchi (s. 1959), japanilainen jalkapalloilija
* Satoshi Yamaguchi (s. 1978), japanilainen jalkapalloilija
* Sayuri Yamaguchi (s. 1966), japanilainen jalkapalloilija
* Shirley Yamaguchi, oik. *Yoshiko Ōtaka* (1920–2014), japanilainen laulaja, näyttelijä ja poliitikko
* Tamon Yamaguchi (1892–1942), japanilainen kapteeni 
* Toshihiro Yamaguchi (s. 1971), japanilainen jalkapalloilija
* Tsutomu Yamaguchi (1916–2010), japanilainen insinööri ja hibakusha
* Yoshitada Yamaguchi (s. 1944), japanilainen jalkapalloilija
Asfalttisoturit

**Asfalttisoturit** on suomalaisen punk metal -yhtye Natsipaskan kolmas ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2000 levymerkillä DHE Castle.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Patrik Mennander – laulu
* Anssi Auvinen – kitara
* Mika Kamppi – bassokitara
* Sami Karppinen – rummut

## Aiheesta muualla
* Asfalttisoturit discogs.com -sivustolla
Joonas Juutilainen

**Joonas Juutilainen** (s. 1976 Helsinki) on suomalainen Taideteollisesta korkeakoulusta valmistunut graafinen suunnittelija, joka toimi medialaboratorion tutkijana 2007–2008. Tämän jälkeen Juutilainen on työskennellyt Tiedekeskus Heurekan graafisena pääsuunnittelijana vuodesta 2008, ja suunnitellut Heurekan tunnuksen 2010 ja tunnuksenomaisen opastakin 2012. Juutilainen on valokuvaaja Leena Neuvosen ja juoksija Pekka Juutilaisen poika ja komentajakapteeni Martti Juutilaisen pojanpoika.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://reseda.taik.fi/Taik/jsp/taik/Researcher.jsp?id=199466 
* http://www.heureka.fi/fi/henkilokunta
Vilhelm (Albanian ruhtinas)

**Vilhelm** (*Wilhelm Friedrich Heinrich zu Wied*; 26. maaliskuuta 1876 Neuwied – 18. huhtikuuta 1945 Predeal, Romania) oli saksalainen Wiedin ruhtinassukuun kuulunut prinssi, joka toimi vuonna 1914 puolen vuoden ajan Albanian ruhtinaana, kunnes vallankumous syrjäytti hänet.

## Elämäkerta
Prinssi Vilhelm oli Wiedin ruhtinas Vilhelmin kolmas poika. Hän oli myös Saksan keisari Vilhelm II:n serkku. Vilhelm hakeutui vuonna 1896 Saksan armeijaan ja palveli ratsuväessä. Hän yleni 1907 luutnantiksi ja 1911 kapteeniksi. Hänen puolisonsa oli prinsessa Sophie von Schönburg-Waldenburg.

Albania oli julistautunut itsenäiseksi osmanien vallasta marraskuussa 1912. Heinäkuussa 1913 kansainvälinen Lontoon konferenssi päätti, että maan hallitsijaksi pitäisi tulla jonkin eurooppalaisen ruhtinassuvun jäsen. Valinta osui Wiedin prinssi Vilhelmiin, jonka sekä Itävalta-Unkari että Italia olivat valmiit hyväksymään kompromissiehdokkaana, vaikka hänellä ei ollut kokemusta politiikasta eikä hän tuntenut Albaniaa lainkaan. Epäröinnin jälkeen hän hyväksyi itselleen tarjotun Albanian kruunun 6. helmikuuta 1914 ja saapui Albaniaan nousemalla maihin Durrësissa 7. maaliskuuta. Hän kohtasi kuitenkin maassa albanialaisten vastarinnan. Vilhelmin kosketus kansaan jäi hyvin heikoksi, sillä hän ei opetellut albanian kieltä eikä matkustellut maassa tai osallistunut hallituksen istuntoihin. Lisäongelmia hänelle toivat Albanian sisäinen valtataistelu, kansannousu maan keskiosissa, rajariita Kreikan kanssa ja suurvaltojen asettaman valvontakomission jatkuva sekaantuminen hallitusasioihin. Vilhelm nimitti aluksi johtavaksi ministerikseen Essad pašša Toptanin, mutta tämä joutui jo toukokuussa pakenemaan Italiaan.

Ensimmäisen maailmansodan puhjettua levottomuudet Albaniassa yltyivät sekasorroksi. Lisäksi suurvallat vetivät pois sotajoukkonsa ja katkaisivat taloudellisen tukensa, ja järjestystä ylläpitäneet hollantilaiset santarmit poistuivat maasta. Tässä tilanteessa Vilhelm pakeni 3. syyskuuta 1914 Durrësista italialaisella sotalaivalla. Virallisesti hän ei luopunut Albanian kruunusta vaan ilmoitti ainoastaan tilapäisesti joutuvansa poistumaan maasta.

Maailmansodan aikana Vilhelm palveli Saksan armeijassa käyttäen salanimeä kreivi Kruja. Hänen toiveensa paluusta Albanian hallitsijaksi osoittautuivat turhiksi. Sodan jälkeen hän asui ensin Tirolissa ja sitten Münchenissä vuoteen 1925, jolloin hän muutti perheineen Romaniaan. Kuoltuaan siellä vuonna 1945 hänet haudattiin Bukarestin luterilaiseen kirkkoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Robert Elsie: Wilhelm zu Wied: Memorandum on Albania   Texts and Documents of Albanian History
BodyPump

**BodyPump** on Les Millsin kehittämä  liikuntakonsepti, joka keskittyy painojen nostoon ryhmäliikuntana musiikin rytmin mukaisesti. Ensimmäiset BodyPump-tunnit pidettiin Uudessa-Seelannissa vuonna 1991. Lajin kehitti Les Millsin poika Philip Mills, ja sitä markkinoi hänen isänsä mukaan nimetty yritys. Lajin kehittämisen tarkoituksena oli saada miehiäkin ohjatun ryhmäliikunnan pariin. Nykyisin BodyPump-tunteja on 70 maassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.ryhmaliikunta.fi/lesmills-bodypump/
Hävityksen huoneet

__NOTOC__
**Hävityksen huoneet** on suomalaisen metalliyhtye Nicolen viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä Biotech Records.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 12, ja pysyi listalla yhteensä 3 viikkoa, ollen siten Nicolen menestynein albumi.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Ville Sahakangas – rummut
* Ilkka Laitala – laulu, kitara
* Olli Ketola – kitara
* Jonne Soidinaho – bassokitara

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Imperiumi.net: 6+
* Kaaoszine: 
* Rumba: 
* Soundi: 
* V2.fi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Broken (albumi)

**Broken** on suomalaisen metalliyhtye Masterstroken neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä Dynamic Arts Records.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Janne Juutinen – rummut
* Niko Rauhala – laulu, kitara
* Markus Kekoni – kitara
* Jussi Kulomaa – kosketinsoitin
* Marko Kolehmainen – bassokitara

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 
* Kaaoszine: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kobayashi

**Kobayashi** (, ’pieni metsä’) voi tarkoittaa:

## Paikat
* Kobayashi, Japanin Miyazakin prefektuurin kaupunki

## Henkilöt
Kobayashi on muun muassa seuraavien japanilaisten henkilöiden sukunimi:

* Daigo Kobayashi (s. 1983), jalkapalloilija
* George Kobayashi (s. 1947), jalkapalloilija
* Hiromi Kobayashi (s. 1984), taitouimari
* Junshirō Kobayashi (s. 1991), mäkihyppääjä ja yhdistetyn hiihtäjä
* Kai Kobayashi (s. 1993), kilpakävelijä
* Kamui Kobayashi (s. 1986), autourheilija
* Kenya Kobayashi (s. 1983), telinevoimistelija
* Makoto Kobayashi (s. 1944), fyysikko, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja
* Masaki Kobayashi (1916–1996), elokuvaohjaaja
* Norihito Kobayashi (s. 1982), yhdistetyn hiihtäjä
* Rikako Kobayashi (s. 1997), jalkapalloilija
* Ryōyū Kobayashi (s. 1996), mäkihyppääjä
* Sadayoshi Kobayashi (1905–1997), maahockeypelaaja
* Satomi Kobayashi (s. 1965), näyttelijä
* Tadao Kobayashi (s. 1930), jalkapalloilija
* Takiji Kobayashi (1903–1933), kirjailija
* Teruhiko Kobayashi (1920&ndash;1957), hävittäjä-ässä
* Yasuo Kobayashi (s. 1936), aikido-senei
* Yayoi Kobayashi (s. 1981), jalkapalloilija
* Yu Kobayashi (s. 1987), jalkapalloilija
* Yuki Kobayashi (s. 1987), maastohiihtäjä
* Yūki Kobayashi (s. 1988), jalkapalloilija
* Yūki Kobayashi (s. 1992), jalkapalloilija
* Yūki Kobayashi (s. 2000), jalkapalloilija
* Yūzō Kobayashi (s. 1985), jalkapalloilija.

## Kuvitteelliset
* Amiko Kobayashi, Marvel Comicsin sarjakuvissa
* Kobayashi, sivuhahmo elokuvassa *[[Epäillyt]]*
* *[[Kobayashi Maru]]*, avaruusalus *Star Trek* -elokuvissa ja -kirjoissa

## Muita merkityksiä
* 3500 Kobayashi, päävyöhykkeen asteroidi.
S/2010 J 2

**S/2010 J 2** on Jupiterin Ananke-ryhmän kuu. Sen löysi Christian Veillet vuonna 2010.

S/2010 J 2 on halkaisijaltaan noin kilometrin ja se kiertää Jupiteria noin 20 307 150 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 588,1 vuorokautta. Radan inklinaatio on 150.4° ja eksentrisyys 0,307. 

## Lähteet
Lyijykloridi

**Lyijykloridi** eli **lyijydikloridi** (PbCl2) on lyijy- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa väriaineena ja lasinvalmistuksessa. Luonnossa lyijykloridia esiintyy kotunniittimineraalissa.

## Ominaisuudet
Lyijykloridi on huoneenlämpötilassa valkoisia rombisia kiteitä. Sen kiderakenteessa jokainen lyijyionin ympärillä on 9 kloridi-ionia ja jokaisen kloridin-ionin ympärillä on 4 tai 5 lyijyionia. Lyijykloridi liukenee vain hyvin vähän veteen, mutta liukenee paremmin vetykloridi- ja ammoniakkiliuoksiin, mikä johtuu kompleksi-ionien muodostumisesta. Esimerkiksi kloridi-ionien kanssa yhdiste muodostaa trikloroplumbaatti- ([PbCl3]-] ja tetrakloroplumbaatti-ioneja ([PbCl2]2-). Kloorin kanssa yhdiste reagoi muodostaen lyijy(IV)kloridia.

## Valmistus ja käyttö
Yhdistettä muodostuu lyijyn ja kloorin välisessä reaktiossa, mutta pääasiassa sitä valmistetaan muilla tavoin. Lyijykloridia valmistetaan neutraloimalla vetykloridia lyijymonoksidilla tai lyijykarbonaatilla. Toinen tapa on lyijyasetaatin ja vetykloridin välinen reaktio. Yhdiste liukenee veteen vain vähän, joten se kiteytyy liuoksesta ja voidaan suodattaa.
:2 HCl + PbO → PbCl2 + H2O

Lyijykloridia käytetään yhdessä lyijyhydroksidin kanssa valkoisena väriaineena. Muita käyttökohteita ovat muiden lyijy-yhdisteiden, erityisesti organolyijy-yhdisteiden, valmistus, kokatalyyttinä akryylinitriilin ja alkeenien polymeroinnissa, eräiden lasilaatujen valmistuksessa, palonestoaineena polymeereissä, katodina lyijykloridi-magnesiumakuissa, analyyttisessä kemiassa alkaloidien toteamiseen ja teräksessä korroosiota estävänä aineena. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Lead(2+) dichloride 
*Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Lead chloride 
*ChemBlink: Lead dichloride 
*Webmineral: Cotunnite Mineral Data
Survival (kappale)

"**Survival**" on englantilaisen alternative rock-yhtye Musen kappale. Kappale on ensimmäisenä julkaistu single yhtyeen kuudennelta studioalbumilta *[[The 2nd Law]]*.  27. kesäkuuta 2012 ilmoitettiin, että "Survival" on Lontoon 2012 Olympialaisten virallinen kappale. Kappale sai ensi-iltansa BBC Radio 1 -kanavalla.

## Kappaleet

## Lähteet
Minor League Baseball -kausi 1914

**National Association of Professional Baseball Leagues** (vuodesta 1999 alkaen **Minor League -baseball**) -yhdistykseen kuului **kaudella 1914** neljäkymmentäviisi erillistä liigaa, jotka organisaatio luokitteli AA:sta D:hen.

## AA-luokan liigat
* American Association - voittaja Milwaukee Brewers
* International League - voittaja Providence Grays
* Pacific Coast League - voittaja Portland Beavers

## A-luokan liigamestarit
* Southern Association - voittaja Birmingham Barons
* Western League - voittaja Sioux City Indians

## Lähteet
* Baseball reference - 1914 Minor League Baseball
### Viitteet
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1900 – miesten 100 m

**Miesten [[100 metrin juoksu]] [[Kesäolympialaiset 1900|kesäolympialaisissa 1900]]** käytiin 14. heinäkuuta. Kyseessä oli toinen kerta kun kilpailtiin miesten 100 metrin juoksun olympiamitaleista. Olympiakultaa voitti Yhdysvaltain Frank Jarvis.

## Tulokset
### Ensimmäinen kierros
#### 1. erä

#### 2. erä

#### 3. erä

#### 4. erä

#### 5. erä

#### 6. erä

### Välierät
#### Välierä 1

#### Välierä 2

#### Välierä 3

### Finaali

## Lähteet
Marras (albumi)

**Marras** on suomalaisen dark metal -yhtye October Fallsin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Corvus Records.

Albumin kaikki kappaleet ovat instrumentaaleja. 

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Mikko Lehto – kaikki instrumentit, äänittäjä, miksaaja, masteroija, grafiikka

## Arvostelut
* Imperiumi: 8½/10
* Sputnik Music: 

## Aiheesta muualla
* 
* Marras discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Café de Flore

**Café de Flore** on pariisilainen kahvila lähellä Latinalaiskorttelia Saint-Germain-des-Prés’n alueella, Saint-Benoît-kadun ja Boulevard Saint-Germainin risteyksessä. Se tunnetaan monien merkittävien kulttuurihenkilöiden suosimana kohtaamispaikkana.

## Historia

Kahvilan synty ajoittuu todennäköisesti Ranskan kolmannen tasavallan (1870–1940) alun jälkeisiin vuosiin, ehkä vuoteen 1887. Nimensä kahvila on saanut antiikin jumalattaren mukaan, jonka kuvapatsas sijaitsee bulevardin toisella puolen. 1800-luvun lopulla kirjailija Charles Maurras asettui kahvilan toiseen kerrokseen kirjoittamaan teoksensa *Au signe de Flore*. Siellä perustettiin myös aikakauslehti ”Revue d’Action française” vuonna 1899.

Noin vuonna 1913 kahvilan naapurustossa asuva runoilija Guillaume Apollinaire muutti yhdessä ystävänsä André Salmon kanssa kahvilan alakerran toimitustilaksi. Myöhemmin siellä perustettiin lehti Les Soirée de Paris. Vuonna 1917 kahvilan terassilla kävivät André Breton ja Luis Aragon keskusteluja. Tällöin myös syntyi termi surrealismi.

## 1930-luku
1930-luvun aikana Café de Flore oli kokonaisen kirjailijajoukon kantapaikka. Siellä kokoontui Pariisin kirjallinen piiri, johon kuuluivat muun muassa Georges Bataille, Robert Desnos, Léon-Paul Fargue, Raymond Queneau, Michel Leiris. Myös Derain, Giacomettin veljekset, Zadkine ja Picasso viettivät siellä aikaansa.

Elokuvaohjaaja Marcel Carné tutustui siellä näyttelijä Serge Reggianiin. Ohjaaja Jean-Louis Barrault toi sinne koko kuvausryhmänsä esitysten jälkeen juhlimaan.

## Paul Boybal
Kahvilan osti vuonna 1939 Paul Boubal, ja sen jälkeen sinne kerääntyi pariisilaista älymystöä. Alkoi kahvilan kulta-aika. Erityisesti parivaljakko Jean-Paul Sartre ja Simone de Beauvoir tekivät siitä tunnetun kantapaikkansa.

## Nykyisyys
Vuonna 1984 Miroslav Siljegovic osti kahvilan ja myös lähellä sijaitsevan Closerie des Lilasin.

Café de Flore on mainittu monissa runoissa ja laulunsanoissa. Vuodesta 1994 lähtien on vuosittain jaettu Frédéric Beigbederin perustama Prix de Flore -palkinto nuorelle ansioituneelle, tuomariston arvostamalle näyttelijälle.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Christophe Durand-Boubal, Café de Flore : Mémoire d'un siècle, Paris, Indigo & Côté femmes, coll. Prémices,‎ 1993, 174 s. 
* Christophe Boubal, Café de Flore : L'esprit d'un siècle, Fernand Lanore, coll. Littératures,‎ 2004, 204 s. 

## Aiheesta muualta

* Café de Floren verkkosivut
The Streams of the End

__NOTOC__
**The Streams of the End** on suomalaisen metalliyhtye October Fallsin EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Debemur Morti Productions.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Mikko Lehto.

#
#
#
#

## Kokoonpano
* Mikko Lehto – kaikki instrumentit, äänittäjä, miksaaja, layout

+

* Ville Metsola – bassokitara
* M. Auerkallio – rummut
* Henri Sorvali – masteroija
* H. Harmaja – grafiikka

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Imperiumi.net: 
* Maelstromzine: 4.4/10
* Metal Crypt: 
* The Metal Observer: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* The Streams of the End discogs.com -sivustolla
Vadelmavene

”**Vadelmavene**” on Kasmirin ensimmäinen soolosingle, jonka Universal Music julkaisi 4. huhtikuuta 2014. Kappale on ensimmäinen singlejulkaisu artistin syksyllä 2014 ilmestyneeltä *[[AMK Dropout]]* -nimiseltä esikoisalbumilta. ”Vadelmavene” valittiin The Voicen äänestyksessä vuoden 2014 kesähitiksi. Vuoden 2015 Emma-gaalassa single palkittiin "vuoden biisinä".

Kappale on mukana elokuussa 2014 ensi-iltansa saavassa *[[Kesäkaverit]]*-elokuvassa. Elokuvasta on otteita kappaleen 30. huhtikuuta 2014 julkaistulla Inari Niemen ohjaamalla musiikkivideolla. 

”Vadelmavene” myi kultaa kesäkuussa 2014, ja platinaa heinäkuun lopulla samana vuonna.

## Kappaleet
#

## Listasijoitukset

## Lähteet
Dneprin taistelu

**Dneprin taistelu** (tunnetaan myös nimellä **Alempi Dneprin offensiivi**) oli toisessa maailmansodassa Neuvostoliiton ja Saksan joukkojen välinen taistelu Dneprin alueen hallinnasta Ukrainassa. Taistelu, jossa Neuvostoliiton Keskustan, Voronežin, Aro , Luoteen ja Etelän rintamien sotilaat kohtasivat saksalaiset, käytiin laajalla 1&nbsp;400 kilometrin pituisella rintamalla yli neljän miljoonan sotilaan voimin. Taistelu käytiin 24. elokuuta – 23. joulukuuta 1943 puna-armeijan ylittäessä Dneprin kukistaen saksalaiset joen itäpuolella ja valtasivat neljän kuukauden aikana suuren osan läntistä Ukrainaa Kiova mukaan lukien luoden useita sillanpäitä. Myöhemmin puna-armeija aloitti Dneprin–Karpaattien offensiivin, jossa puna-armeija valtasi koko Länsi-Ukrainan alueen edeten syvälle Romaniaan.