open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ib Hausmann

**Ib Hausmann** on saksalainen klarinetisti ja säveltäjä.

Hausmann opiskeli Berliinissä Ewald Kochin ja Banffissa Menahem Presslerin johdolla. Hän sai 20-vuotiaana kiinnityksen Leipzigin radiosinfoniaorkesterin sooloklarinetistiksi ja kaksi vuotta myöhemmin Staatskapelle Berliniin samaan asemaan. Marraskuussa 2000 Hausmann teki solistisen debyyttinsä Musikvereinissa Wienissä Minnesotan orkesterin kanssa. 

Hausmannin yhteistyökumppaneita kamarimusiikissa ovat olleet Nina Tichman, Julia Fischer, Lars Vogt, Anne Sofie von Otter, Christian Gerhaher, Alexander Lonquich, Aleksandar Madžar, Frank Gutschmidt, Peter Bruns, Michael Wollny, Frank-Immo Zichner, Trio di Parma ja eri jousikvartetit. Hausmann on soittanut myös Ensemble Modernin, Ensemble Musikfabrikin ja ensemble recherchen kanssa. Hän on lisäksi toteuttanut projekteja näyttelijöiden kuten Klaus Maria Brandauerin ja Burghart Klaußnerin kanssa. Hausmann on levyttänyt useille levymerkeille sellaisten säveltäjien kuin Max Regerin, Gerhard Frommelin, Sergei Prokofjevin, Morton Feldmanin, Robert Schumannin, Alban Bergin ja Johannes Brahmsin teoksia. Levytyksellään Berthold Goldschmidtin teoksista Hausmann sai Preis der deutschen Schallplattenkritikin. Hänen Deutsche Grammophonille julkaisemansa *Musik aus Theresienstadt* -levy oli Grammy-ehdolla vuonna 2008.

Ensimmäisenä sävellyksenään Hausmann julkaisi vuonna 1996 sooloklarinettikappaleen *Ohnung*. Hän on säveltänyt myös esimerkiksi musiikkia Selma Lagerlöfin tarinaan *Spelmannen* vuonna 2010.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut 
* AllMusic: Ib Hausmann
Albrektsböle

**Albrektsböle** on maarekisterikylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiön pohjoisosassa meren rannalla.

Albrektsbölen naapurikylät ovat Mattböle ja Lappdal. Merenlahti Hönsvik avautuu Halslahdenseläksi kylän alueella ja sen edustalla sijaitsee Långholmen. Kyläalue on lähinnä mäkistä metsämaata ja sen rannat ovat kallioiset ja jyrkät. Kylän eteläosassa on pieni laakso, joka on peltoa. Kylässä sijaitsee ainoastaan Albrektsbölen maatila ja Salon seurakunnan leirikeskus.	

Albrektsböle on keskiaikainen uudisasutuskylä, joka on jäänyt yksinäistilaksi. Vanhojen karttojen perusteella Albrektsbölen tila on sijainnut paikallaan ainakin 1700-luvulta saakka. Tilan ainoa torppa itsenäistyi vuonna 1920, mutta on sittemmin jäänyt asumattomaksi ja liitetty takaisin tilaan.

## Lähteet
Emma-gaala 2021

**Vuoden 2021 Emma-gaala** järjestettiin Helsingin Messukeskuksessa 14. toukokuuta 2021. Gaalassa jaettiin Emma-palkinnot vuoden 2020 menestyneimmille artisteille ja musiikkialan ammattilaisille. Ehdokkaat julkistettiin 21. tammikuuta 2021. Eniten ehdokkuuksia sai Behm, joka oli ehdolla kuudessa kategoriassa. Antti Tuisku, Arttu Wiskari sekä Maustetytöt olivat ehdolla viidessä eri kategoriassa.

Koronaviruspandemian vuoksi 35 vuotta täyttänyt gaala järjestettiin ilman yleisöä. Eniten palkintoja voitti Behm, seitsemän palkintoa, mikä oli Jenni Vartiaisen vuoden 2011 tuloksen kanssa Emma-gaalan ennätys yhden illan aikana. Hänet palkittiin jokaisessa kategoriassa, jossa hän oli ehdolla, minkä lisäksi yleisö äänesti Behmin vuoden kotimaiseksi artistiksi ja hänen albuminsa palkittiin vuoden myydyimpänä kotimaisena albumina.

Palkintoja jaettiin kaikkiaan 21 ehdokassarjassa, joista vuoden kotimainen artisti/yhtye valittiin yleisöäänestyksellä. Kategoriat olivat pääosin ennallaan, uusina mukana olivat Vuoden striimatuin ulkomainen biisi sekä Vuoden artisti, joka korvasi aiemmin olleet Vuoden naisartisti ja Vuoden miesartisti -kategoriat.

## Voittajat ja ehdokkaat

### Yleisöäänestys

### Muut palkinnot
* Vuoden myydyin kotimainen albumi: Behm – *[[Draaman kaari viehättää]]*
* Vuoden striimatuin kotimainen biisi: William feat. Clever – ''Penelope''
* Vuoden striimatuin ulkomainen biisi: The Weeknd – ''Blinding Lights''
* Erikois-Emma: Risto Ryti
* Kultainen-Emma: Riku Mattila

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Itäiset linnunpääkielet

**Itäiset linnunpääkielet** (eng. *East Bird's Head Languages*) on papuakieliin laskettava kieliperhe, joka sijoittuu Uuden-Guinean saarella, Doberain niemimaalla. Niemimaata kutsutaan yleisesti "linnunpääksi". Kieliperhe on osa William Foleyn vuonna 2003 tekemää jaottelua, ja siihen kuuluvilla kielillä on yhteensä noin 17 000 puhujaa.

Kieliperheeseen kuuluu kolme kieltä: 

* Meyah
* Moskona
* Sougb

## Lähteet
Finnpartnership

**Finnpartnership** on vuonna 2006 käynnistynyt Suomen ulkoministeriön liikekumppanuusohjelma. Ohjelmaa hallinnoi valtion kehitysrahoituslaitos Finnfund. Ohjelman kautta pyritään tuottamaan pitkäaikaista ja kehitysvaikutuksia luovaa liiketoimintaa suomalaisten ja kehitysmaissa toimivien yritysten ja organisaatioiden välille.

Finnpartnership tarjoaa tukea liikekumppanuuteen sekä apua liikekumppanuuksien tunnistamiseen. Lisäksi ohjelman kautta tuotetaan neuvontapalveluita.

## Katso myös
* Finnfund

## Lähteet
Läntiset linnunpääkielet

**Läntiset linnunpääkielet** (eng. *West Bird's Head Languages*) on papuakieliin kuuluva kieliperhe, joka kuuluu William Foleyn vuonna 2003 tekemään jaotteluun. Kieliperhe sijoittuu Uuden-Guinean saarelle Doberain niemimaalle. Alue tunnetaan yleisesti nimellä "Linnunpää". Kieliperheeseen kuuluvilla kielillä on noin 45 000 puhujaa.

Kieliperheeseen kuuluu viisi kieltä:

* Moi
* Seget
* Kalabra
* Moraid
* Tehit

## Lähteet
Asko Välimaa

**Asko Välimaa** (s. 14. helmikuuta 1963 Orimattila) on suomalainen juristi, joka on toiminut Helsingin hovioikeuden presidenttinä marraskuusta 2020 alkaen. Tätä ennen hän työskenteli oikeusneuvoksena eli korkeimman oikeuden jäsenenä huhtikuusta 2018 lähtien. Lisäksi hän toimi Tuomioistuinviraston johtokunnan puheenjohtajana vuoden 2020 loppuun asti.

Oikeustieteen kandidaatiksi Välimaa valmistui vuonna 1987 ja lisensiaatiksi vuonna 1994. Varatuomarin arvon hän sai vuonna 1988.

Ennen korkeimpaan oikeuteen siirtymistä hän toimi oikeusministeriön kansliapäällikkönä vuosina 2016–2018. Tätä ennen hän työskenteli lähes 20 vuotta oikeusministeriössä eri tehtävissä lainsäädäntöjohtajana, osastopäällikkönä sekä lainsäädäntöneuvoksena. Hän on osallistunut lainvalmisteluun myös Euroopan unionissa ja muissa kansainvälisissä toimielimissä.

Välimaa on toiminut myös useita vuosia tutkimus- ja opetustehtävissä Helsingin yliopistossa sekä rikos- ja prosessioikeuden että yksityisoikeuden laitoksella. Hän on erikoistunut prosessioikeuteen. Lisäksi hän on toiminut lyhyen aikaa alioikeustuomarina, sivutoimisena esittelijänä korkeimmassa oikeudessa sekä lakimiehenä asianajotoimistossa.

## Lähteet
Merenkurkun neuvosto

**Merenkurkun neuvosto** () on vuonna 1972 perustettu kolmen Suomen maakunnan sekä Ruotsin Västerbottenin ja Örnsköldsvikin kunnan muodostama raja-alueellinen yhteistyöfoorumi. Merenkurkun neuvosto on Pohjoismaiden ministerineuvoston virallinen raja-aluetoimija. Marraskuussa 2020 Merenkurkun neuvostosta muodostettiin eurooppalainen alueellisen yhteistyön yhtymä. Neuvoston tavoitteena on kehtitää Merenkurkun alueen raja-alueyhteistyötä ja edistää alueen kilpailukykyä.

Merenkurkun neuvosto muodostettiin vuonna 1972 Vaasassa pidetyssä ensimmäisessä Merenkurkun konferenssissa. Ensimmäisten toimintavuosien aikana luotiin organisaatio ja vakiinnutettiin yhteistyö kuntien, viranomaisten ja organisaatioiden välillä. Vuonna 1979 Merenkurkun neuvostosta tuli osa virallista pohjoismaista yhteistyötä. Vuonna 2008 Merenkurkun neuvosto rekisteröitiin aattelliseksi yhdistykseksi.

## Organisaatio
Merenkurkun neuvoston hallitus valmistelee kokoukset ja toimii operatiivisena johtoelimenä. Hallitus käsittelee mm. hankesuunnitelmat ja hakemukset sekä asettaa eri hankkeiden johto- ja ohjausryhmät. Hallitukseen kuuluu kuusi jäsentä kummastakin maasta. Merenkurkun neuvoston puheenjohtajana toimii kansanedustaja Joakim Strand ja varapuheenjohtajana Lennart Holmlund Uumajasta.

### Jäsenet
* Pohjanmaan liitto
* Etelä-Pohjanmaan liitto
* Keski-Pohjanmaan liitto
* Vaasan kaupunki
* Seinäjoen kaupunki
* Kokkolan kaupunki
* Pietarsaaren kaupunki
* Västerbottenin läänin seutuliitto
* Örnsköldsvikin kunta
* Uumajan kunta

## Lähteet
Josef Maria Horváth

**Josef Maria Horváth** (20. joulukuuta 1931 Pécs – 21. lokakuuta 2019 Salzburg) oli unkarilaissyntyinen, 1950-luvulta Itävallassa asunut säveltäjä ja pianisti.

Horváth opiskeli urkujensoittoa Pécsissä ja sai vuonna 1956 pianodiplominsa Budapestissa. Itävaltaan muuttamisensa jälkeen hän opiskeli Mozarteumissa Cesar Bresgenin ja Kurt Leimerin johdolla. 1960-luvulle saakka Horváth esiintyi konserttipianistina, mutta myöhemmällä urallaan hän keskittyi säveltämiseen. Vuonna 1979 hänestä tuli musiikin teorian ja uuden musiikin professori Mozarteumissa. Horváth sävelsi tilaustöitä muiden muassa Itävallan radiolle, Salzburger Festspielelle ja Ensemble XX. Jahrhundertille.

Horváthin sävellystuotantoon kuuluu orkesterimusiikkia (kuten *Passacaglia*, *Symphonie Entropia*), kamarimusiikkiteoksia (kuten *Redundanz 1–3*) sekä vokaalimusiikkia, kuten messu, requiem ja yksinlauluja.

## Lähteet
Dom na naberežnoi

**Dom na naberežnoi** eli **talo rantakadulla** (Дом на набережной, myös **Dom pravitelstva**, Дом правительства, ”hallituksen talo”) on Moskovan keskustassa sijaitseva asuinkerrostalo, joka tunnettiin Neuvostoliiton aikana tärkeiden puoluejohtajien asuinpaikkana. Se sijaitsee Moskvajoen etelärannalla vinottain Kremliä vastapäätä osoitteessa Ulitsa Serafimovitša 2. Talo on 11-kerroksinen ja käsittää kokonaisen korttelin. Nimi viittaa talon edessä kulkevaan Bersenevskaja-rantakatuun.

Talo on rakennettu vuosina 1928–1931 ja sen on suunnitellut arkkitehti Boris Iofan. Se edustaa konstruktivistista arkkitehtuuria. Asuntoja on 505. Talo rakennettiin Neuvostoliiton johdon päätöksestä, koska vuonna 1918 pääkaupungiksi tulleessa Moskovassa ei ollut tarpeeksi keskushallinnon korkeille virkailijoille sopivia asuntoja ja myös kaupungin hotelleista alkoi loppua tila. Se oli aikaansa nähden ylellisesti varusteltu talo, jossa oli oma elokuvateatteri, terveysasema, kirjasto, pankki ja tilausravintola. Siellä saivat asua NKP:n ansioituneet puoluevirkailijat, puna-armeijan kenraalit, Kominternin työntekijät ja tärkeät kulttuurihenkilöt. Myös arkkitehti Iofan itse asui talossa. Vuonna 1932 asukkaita oli 2&nbsp;745.

Talossa ovat asuneet muun muassa neuvostojohtajat Nikita Hruštšov, Nikolai Buharin, Aleksei Rykov, Karl Radek, Aleksei Kosygin ja Jelena Stasova, marsalkat Mihail Tuhatševski, Georgi Žukov, Ivan Konev, Rodion Malinovski ja Ivan Bagramjan, amiraali Nikolai Kuznetsov, kirjailijat Anatoli Rybakov, Aleksandr Serafimovitš, Boris Lavrenjov ja Julian Semjonov, mallityöläinen Aleksei Stahanov, insinöörit Artjom Mikojan ja Valentin Gluško sekä diktaattori Josif Stalinin lapset Svetlana Allilujeva ja Vasili Stalin. Stalinin vainojen aikana 1930-luvun lopulla asukkaista lähes 800 vangittiin ja yli 300 teloitettiin. Yksi teloitetuista oli Valentin Trifonov, jonka poika, talossa lapsuutensa viettänyt kirjailija Juri Trifonov, kuvasi sen elämää tuona aikana romaanissaan *[[Talo rantakadulla (romaani)|Talo rantakadulla]]* (1976). Myös itse talo on siitä alkaen tunnettu samalla nimellä. Suomalaisista talossa ovat asuneet ainakin Otto Wille Kuusinen, hänen toinen vaimonsa Aino Kuusinen sekä Arvo ”Poika” Tuominen, joka on myös kuvannut elämää talossa muistelmakirjassaan *[[Kremlin kellot]]* (1956).

Dom na naberežnoin asunnot muutettiin Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen omistusasunnoiksi ja se on nykyään keskeisen sijaintinsa vuoksi haluttu osoite. Juri Trifonovin leski Olga Trifonova perusti taloon vuonna 1989 pienen museon, joka esittelee sen tunnettuja asukkaita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rogue Squadron (elokuva)

**Rogue Squadron** (tunnettu myös nimellä **Star Wars: Rogue Squadron**) on tekeillä oleva Patty Jenkinsin ohjaama *[[Tähtien sota]]* -universumiin sijoittuva eeppinen avaruusoopperaelokuva. Elokuva kertoo uuden sukupolven tähtihävittäjälentäjistä, jotka liittyvät Konnalentueeseen.

## Tuotanto

10. joulukuuta 2020 Disneyn Investor Day -tapahtumassa Patty Jenkinsin paljastettiin ohjaavan *Rogue Squadron* -nimisen spin-off-elokuvan, joka kertoo Konnalentueesta, ennen Kapinaliittoon ja myöhemmin Uuteen tasavaltaan kuuluneen hävittäjälentueesta. Elokuvan alkuperäiseksi ensi-iltapäivämääräksi ilmoitettiin 25. joulukuuta 2023.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Doberain niemimaa

**Doberain niemimaa** on Uuden-Guinean saareen kuuluva niemimaa, joka kuuluu hallinnollisesti Indonesian Länsi-Papuaan. Niemimaa tunnetaan yleisesti myös nimellä "Linnunpää" johtuen sen hollanninkielisestä nimestä *Vogelkop*. Niemimaalla asuu noin 760 000 ihmistä. Suurin osa asukkaista asuu rannoilla tai niemimaan lähesyydessä sijaitsevilla saarilla ja saa elantonsa kasvattamalla mm. riisiä, maissia ja maapähkinöitä.

Doberain korkein kohta on Gunung Arfak (2958 m). Sen ympärillä on 36 000 hehtaarin laajuinen luonnonsuojelualue.

Niemimaalla tavataan jopa 300 erilaista eläinlajia, joista 20 löytyy ainoastaan Doberailta. Paikallista ympäristöä vaivaavat etenkin metsän hakkaaminen laidunmaiksi ja laittomat hakkuut..

## Lähteet
Laguna de Baý

**Laguna de Baý** on Filippiinien suurin järvi. Se sijaitsee Luzonin saarella aivan Manilan metropolialueen itäpuolella. Sen eteläpuolella on Lagunan provinssissa sijaitseva Baýn kaupunki, johon järven nimi viittaa. Järven korkeus merenpinnasta on vain noin 20 metriä, ja sen laskujoki Etelä-Kiinan mereen on 25 kilometrin mittainen Pasig. Järven suurin syvyys on vain noin 20 metriä, monin paikoin se on paljon matalampi. Sen pinta-ala on yli 900 neliökilometriä. Järvi on vanhan tulivuoren kaldera. 

Lagunan läheltä Lumbang-joen suulta löytyi vuonna 1989 kirjoitusta sisältävä kuparilaatta, jonka katsotaan olevan 800–900-luvulta peräisin, ja sen katsotaan todistavan, että Luzonin yhteydet Jaavan Medangin kuningaskuntaan olivat jo silloin olemassa.	
 
## Taloudellinen merkitys
Järvellä on paikallisesti suuri merkitys vesivarastona ja kalastukselle ja oletettavasti myös suurkaupungin synnylle. Kuivina aikoina merivettä Manilanlahdelta saattaa virrata järveen asti. Toisaalta se on altis saastumiselle, mitä vastaan on pyritty taistelemaan muun muassa Maailmanpankin avulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Moin kieli

**Moi**, tai **mooi**, on läntisiin linnunpääkieliin kuuluva uhanalainen kieli, jota puhutaan Länsi-Papuan provinssissa, Indonesialla. Kielellä on noin 6700 puhujaa. Moilla ei ole kirjakieltä.

Sen lähin sukulaiskieli on seget. Moi jaetaan kahteen päämurteeseen..

## Fonologia

### Vokaalit

Lähde:

### Konsonantit

Lähde:

## Lähteet
Tuhkaan piirretty maa

**Tuhkaan piirretty maa** on Petra Rautiaisen esikoisteos joka oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi vuonna 2020, myöhemmin samana vuonna hän voitti teoksellaan Savonia-kirjallisuuspalkinnon. Kirjan oikeudet myytiin, jo ennen sen ilmestymistä 12. elokuuta 2020, Hollantiin, Italiaan, Saksaan, Britanniaan ja Australiaan.

Kirjan tapahtumat alkavat kun Olavi Heiskanen, toinen päähenkilöistä, saapuu saksalaisten Inarissa pitämälle vankileirille töihin vuonna 1944. Leirillä vankeja jaetaan rodun mukaan. Rauhan tultua toimittaja Inkeri Lindqvist saapuu vuonna 1947 tekemään juttusarjaa sodan jälkeisen Lapin jälleenrakennuksesta. Samalla hän yrittää saada selville, mitä on tapahtunut hänen sodan aikana kadonneelle miehellensä.

*Tuhkaan piirretty maa* -kirjan tapahtumat sijoittuvat Suomen Lappiin sodan ajalle ja käsittelevät Suomen historiaa, muun muassa saksalaisten vankileirejä, suomalaisten natsisympatioita ja Lapin jälleenrakentamista sodan jälkeen. Kirja perustuu löyhästi Rautiaisen isoisän elämään. Hän ei kuitenkaan tiennyt isoisänsä sodanaikaisesta ja sen jälkeisestä elämästä paljonkaan, vain sen että hän oli paennut sodan jälkeen poliiseja ja muuttanut Ruotsiin. Suurin osa kirjasta onkin fiktiota. Rautiainen oli kirjoittanut isoisälleen kirjeen ja puhunut puhelimessa, mutta isoisä kuoli ennen kun he ehtivät tavata.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Karl Viktor de la Chapelle

**Karl (Carl) Viktor (Victor) de la Chapelle** (2. lokakuuta 1821 Helsinki – 14. joulukuuta 1893 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra, juristi ja moninkertainen valtiopäivämies. 

De la Chapellen  vanhemmat olivat senaattori, vapaaherra Albrecht Fredrik Richard de la Chapelle ja Anna Charlotta Sacklén ja puoliso vuodesta 1851 Julia Josefina Elisabet Lepsen (k. 1905). Vapaaherra hänestä tuli isänsä kanssa 1856. De la Chapelle tuli ylioppilaaksi 1837  ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1844 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1848. Varatuomarin arvon hän sai 1850 ja valtioneuvoksen arvon 1887. De la Chapellesta tuli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari 1849 ja senaatin talousosaston ylimääräinen kamarikirjuri 1849, valtiovaraintoimituskunnan kamarikirjuri 1851, oikeusosaston kopisti 1853, kanslisti 1855, kirjaaja 1860, yleisen kanslian protokollasihteeri ja oikeusosaston protokollasihteeri 1862. Esittelijäsihteerinä hän toimi 1868–1893.  Hän omisti Saaren kartanon Tammelassa vuodesta 1872. De la Chapelle oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885,  1888 ja 1891.

Karl Viktor de la Chapellen veljiä olivat senaattori Frans Richard de la Chapelle ja juristi, valtiopäivämies Claes Leonard de la Chapelle.

## Lähteet
Elias Malakias Rosengren

**Elias Malakias Rosengren** (1. huhtikuuta 1818 Hämeenkyrö – 28. joulukuuta 1897 Ilmajoki) oli suomalainen pappi ja moninkertainen valtiopäivämies. Hän kuului evankeliseen herätysliikkeeseen ja oli aikanaan yksi liikkeen kantavimpia nimiä.

Rosengren tuli ylioppilaaksi 1837, ja hänet vihittiin papiksi 1842. Varapastorin arvon hän sai 1855 ja rovastin arvon 1865.

## Ura
Rosengren toimi pappina Hattulassa, Perniössä, Viljakkalassa ja Suoniemellä. Pyhämaan kappalainen hänestä tuli 1846 ja hän astui virkaan 1848, ja Kaarinan 1855 ja astui virkaan 1857. Maskun kirkkoherraksi hän tuli 1858, Euran 1874 ja Ilmajoen 1883.

### Pappina
Toimiessaan Perniössä apupappina Rosengren päätyi jo körtti-herätyksensä alkuvaiheessa Fredrik Gabriel Hedbergin vaikutuksen alaiseksi. Rosengren vakuuttui Hedbergin saarnojen pohjalta, että tärkeintä kristitylle oli vakaumus Jumalan armosta ja syntien anteeksisaamisesta. Hän kuli yhdessä Hedbergin kanssa levittäen uutta julistusta ensin pappien piireihin ja sittemmin kansalle. Lopullisen kypsymisen hän koki ensimmäisten valtiopäivien aikaan 1863–1864.

Rosengren valitiin 1883 Ilmajoen kirkkoherraksi. Häntä on kuvattu todelliseksi hengen mieheksi ja julistajaksi. Rosengrenin kautta evankelinen herätys levisi Ilmajoen seurakunnassa. Rosengreniä tultiin kuulemaan kauempaakin, entisistä Ilmajoen kappeliseurakunnista, joihin herätys levisi.

Elämänsä loppuvaiheessa Rosengren sairasti eikä jaksanut juuri hoitaa saarnavirkaansa. Hän piti viimeisen saarnansa Ilmajoen kirkossa evankeliumijuhlilla vuonna 1897. Rosengren tunsi myötätuntoa yhteiskunnan vähäväkisiä kohtaan. Hän vaikutti varhaisella asteella köyhäinkodin aikaansaamiseen.

### Valtiopäivämies
Rosengren oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863, 1867, 1872, 1877, 1882, 1885 ja 1888.

## Yksityiselämä
Rosengrenin vanhemmat olivat rusthollari Johan Eliasson ja Helena Mattsdotter ja puoliso vuodesta 1846 Marie Louise Fredrika Karolina Björkbom (k. 1903). Rosengren on itse kirjoittanut kirkonarkiston kirjaan elämäkertansa.

## Julkaisuja
* *Satser, som med tillåtelse af hans högvördighet herr erke-biskopens i Finland och högvördiga domkapitlets i Åbo för rättighet att undergå pastoral-examen*, 1855

## Lähteet
Anna Howard Shaw

**Anna Howard Shaw** (1847 Newcastle upon Tyne, Englanti – 1919 Moylan, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen naisasianajaja.

Britanniassa syntyneen Shaw'n sivistynyt mutta taloudelliseen ahdinkoon joutunut perhe muutti 1851 Yhdysvaltoihin. Metodistikirkkoon kuulunut Shaw oli ensimmäisiä naispappeja Yhdysvalloissa. suoritti myös lääkärintutkinnon Bostonissa 1885, mutta antautui kuitenkin ennen pitkää yksinomaan naisasian, varsinkin äänioikeusliikkeen palvelukseen Susan B. Anthonyn työtoverina ja myöhemmin seuraajana Yhdysvaltojen äänioikeusliiton puheenjohtajana. Samalla hän oli Kansainvälisen naisliiton äänioikeuskomitean johdossa. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua presidentti Woodrow Wilson nimitti hänet Yhdysvaltain naisten yleisen puolustusliiton puheenjohtajaksi. Omaelämäkerta *The story of a pioneer* ilmestyi 1915.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Otto Mauritz Nordström

**Otto Mauritz Nordström** (8. heinäkuuta 1819 Pyhtää – 15. tammikuuta 1897 Säkkijärvi) oli suomalainen pappi, opettaja ja valtiopäivämies. 

## Henkilöhistoria
Nordströmin vanhemmat olivat kirkkoherra Samuel Nordström ja Helena Sofia Giösling ja puoliso vuodesta 1848 Eufrosyne Sofia Ottelin (k. 1887). Nordström tuli ylioppilaaksi 1836, valmistui filosofian maisteriksi 1849 ja lisensiaatiksi 1849 ja  väitteli filosofian tohtoriksi 1850. Papiksi hänet vihittiin 1854, rovastin arvon hän sai 1879. Nordström oli Porvoon lukion saksan kielen opettaja vuodesta 1848, lukion apulainen vuodesta 1850, filosofian lehtori vuodesta 1852 ja historian lehtori vuodesta 1857. Säkkijärven kirkkoherra hänestä tuli 1869, astuen virkaan 1872. Nordström oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä  1877 ja 1882.   

Taideteollisuuskeskuskoulun johtaja, intendentti ja professori Ernst Nordström oli Otto Mauritz Nordströmin poika.

## Julkaisuja
* *Lärobok i nyare tidens historia: Häft 1, 1492–1789*, 1858, toimittanut ja täydentänyt Otto Mauritz Nordström
* *Åminnelsetal öfver framlidne Biskopen öfver Borgå Stift D:rn och Ordens Ledamoten [[Carl Gustaf Ottelin]] hållet vid Prestmötet i Borgå den 18 September 1866 af Otto Mauritz Nordström*, 1866

## Lähteet
Proton Savvy

**Proton Savvy** on Protonin vuosina 2005–2011 valmistama pieni henkilöautomalli, joka korvasi Proton Tiaran. Euroopan maista Savvya tuotiin ainoastaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Mallin seuraajaksi tuli Proton Iriz.

Savvy esiteltiin vuonna 2005 korvaamaan Citroën AX -malliin perustunut Proton Tiara, jonka valmistus oli päättynyt vuonna 2000. Savvy sen sijaan oli Protonin kokonaan itse suunnittelema, mutta siinä käytettiin Renault’lta peräisin olevaa 1,2-litraista (74&nbsp;hv) bensiinimoottoria. Voimansiirtona on viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai Magneti Marellin valmistama *Quickshift*-robottivaihteisto, jota käytettiin myös Renault Twingossa.

Vuonna 2007 malli sai muun muassa uuden etusäleikön. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tomas Erik Robert Adolf Adlercreutz

**Tomas Erik Robert Adolf Adlercreutz** (6. elokuuta 1819 Siuntio – 5. kesäkuuta 1887 Siuntio) oli suomalainen juristi, tilanomistaja ja valtiopäivämies. 

Adlercreutzin  vanhemmat olivat laamanni Karl Henrik Adlercreutz ja Hedvig Bergman ja puolisot vuodesta 1847 Amalia Matilda Printz (k. 1859) ja vuodesta 1861 Selma Elvira Antoinetta Printz (k. 1861). Adlercreutz tuli ylioppilaaksi 1836  ja suoritti tuomarintutkinnon 1842. Hän oli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari 1844 ja tilanomistaja Siuntion Sjundbyssä. Adlercreutz oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1872 ja 1882.

Tilanomistaja, valtiopäivämies Henrik Thomas Adlercreutz oli Tomas Erik Robert Adolf Adlercreutzin poika.

## Lähteet
Alvin ja pikkuoravat (täsmennyssivu)

**Alvin ja pikkuoravat** () voi tarkoittaa seuraavia:

* Alvin ja pikkuoravat, vuosina 1983–1991 tuotettu yhdysvaltalainen animaatiosarja
* Alvin ja pikkuoravat, vuodesta 2015 lähtien tuotettu televisiosarja
* Alvin ja pikkuoravat, elokuvasarja, johon kuuluvat seuraavat elokuvat:
** Alvin ja pikkuoravat (2007)
** Alvin ja pikkuoravat 2 (2009)
** Alvin ja pikkuoravat 3 (2011)
** Alvin ja pikkuoravat: Reissussa (2015)
Jakob Wegelius (kirjailija)

**Jakob Wegelius** (s. 27. maaliskuuta 1966 Göteborg) on ruotsalainen lasten- ja nuortenkirjailija ja kuvittaja.

Wegelius julkaisi esikoisteoksensa *Spionerna i Oreborg* vuonna 1994 opiskellessaan Tukholmassa Konstfack-korkeakoulussa. Vuonna 1999 hän sai Expressen-lehden Heffaklump-palkinnon teoksestaan *Esperanza*, joka oli ehdolla myös lasten- ja nuortenkirjallisuuden August-palkinnon ja Deutscher Jugendliteraturpreis -palkinnon saajaksi.

Vuonna 2008 Wegelius sai Maria Gripe -palkinnon. Hän sai lasten- ja nuortenkirjallisuuden August-palkinnon teoksistaan *Legenden om Sally Jones* (2009) ja *[[Merten gorilla]]* (2014), josta hän sai myös Pohjoismaiden neuvoston lasten- ja nuortenkirjapalkinnon 2015 sekä parhaan lastenkirjan Deutscher Jugendliteraturpreis -palkinnon vuonna 2017. Vuonna 2020 Wegeliukselle myönnettiin Astrid Lindgren -palkinto.

Wegeliuksen teoksia on käännetty yli 20 kielelle.

## Suomennetut teokset
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jakob Wegeliuksen verkkosivut
Clarissa Pinkola Estés

**Clarissa Pinkola Estés** (s. 27. tammikuuta 1945) on yhdysvaltalainen kirjailija ja jungilainen psykoanalyytikko. Hänen kirjoittamansa kirja *Naiset, jotka kulkevat susien kanssa* oli 144 viikkoa New York Timesin myydyimpien kirjojen listalla, mikä teki hänestä ensimmäisen listalle päässeen latinalaisamerikkalaisen naiskirjailijan.

## Elämä ja ura
Estés syntyi Yhdysvalloissa meksikolaisille vanhemmille. Hän aloitti uransa 1960-luvulla traumanjälkeisen toipumisen asiantuntijana Edward Hines Jr.:n veteraanisairaalassa Hinesissa, Illinoisissa, jossa hän työskenteli neliraajahalvautuneiden sotaveteraanien kanssa. Hän työskenteli myös muissa laitoksissa vakavasti loukkaantuneiden lasten sekä traumaperäisestä stressihäiriöstä kärsivien veteraanien ja heidän perheidensä kanssa. 1970-luvun alusta alkaen hän opetti kirjoittamista vangeille Men's Penitentiaryssä Coloradossa, Liittovaltion naistenvankilassa Dublinissa, Kaliforniassa ja muissa vankiloissa.

Hän valmistui etno-kliinisen psykologian tohtoriksi vuonna 1981 Union Institute & Universitystä ja jungilaiseksi psykoanalyytikoksi Zürichissä vuonna 1984. Hänen ensimmäinen kirjansa *Naiset, jotka kulkevat susien kanssa: Villinaisen arkkityyppi myyteissä ja kertomuksissa* julkaistiin vuonna 1992. Se oli The New York Times Best Seller -listalla 144 viikkoa, ja se nousi muidenkin julkaisujen myydyimpien kirjojen listoille kuten USA Today, Publishers Weekly ja Library Journal.

Estés on kirjoittanut esikoisteoksensa jälkeen muitakin naisten ja miesten sielunelämää käsitteleviä kirjoja, ja niitä on käännetty yhteensä 37 kielelle. Hän on toiminut luottamustehtävissä useissa järjestöissä ja hallintoelimissä sekä saanut elämäntyöstään useita palkintoja. Hän on myös uutisia ja politiikkaa käsittelevän TheModeratevoice.com -blogin päätoimittaja.

## Teokset
*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*TheModeratevoice.com -blogi
Karl Leonard Schulman

**Karl Leonard Schulman** (6. elokuuta 1818 Hauho – 25. maaliskuuta 1880 Hämeenlinna) oli suomalainen upseeri ja  valtiopäivämies.

Schulmanin vanhemmat olivat tilanomistaja, majuri Otto Vilhelm Schulman ja Lovisa Vilhelmina Gardiemeister ja puoliso vuodesta 1855 Lovisa Heliodora Forssman (k. 1914). Schulman tuli ylioppilaaksi 1836. Hän oli aliupseeri Suomen kaartissa 1843, vänrikki venäläisessä 2. tarkk’ampujapataljoonassa 1844 ja siellä aliluutnantti 1845 ja luutnantti 1848. Siirron takaisin Suomen kaartiin aliluutnanttina hän sai 1851, yleni luutnantiksi samana vuonna ja erosi 1852. Alikapteeniksi 6. Hämeenlinnan ruotujakoiseen tarkk’ampujapataljoonaan Schulman tuli 1854, yleni kapteeniksi 1855 ja erosi majurina 1868. Hän omisti Hauhon Lautsian tilan vuoteen 1871. Schulman oli valtiopäiväedustaja aatelissäädyssä 1863–1864.

Arkkitehti Allan Schulman, yliopettaja Otto Karl Hjalmar Schulman ja reviisori Karl Max  Werner Schulman olivat Karl Leonard Schulmanin poikia.

## Lähteet
Joonas Lepistö (jalkapalloilija)

**Joonas Lepistö** (s. 22. kesäkuuta 1998, Seinäjoki) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelasi viimeksi hyökkääjänä Veikkausliigan SJK:ssa.

Lepistö on juniorivuosien jälkeen pelannut ensin pääosin SJK Akatemia-joukkueessa, joka pelasi Kolmosta, Kakkosta ja viime vaiheessa kaudella 2020 Ykköstä. Kaudella 2019 hän pelasi pääosin SJK Akatemian joukkueessa Kakkosta ja valittiin kauden jälkeen Kakkosen lohko C:n parhaaksi pelaajaksi. Samalla hän lohkon paras maalintekijä. Ensimmäisen kerran hänet nähtiin SJK:n edustusjoukkueessa 17-vuotiaana, talven 2016 Liigacupissa. Veikkausliigadebyytti syntyi kaudella 2019 Rovaniemen Palloseuraa (RoPS) vastaan pelatussa vierasottelussa. Kaudella 2020 Lepistö teki sopimuksen SJK:n Veikkausliigajoukkueen kanssa ja pelasi 14 ottelua, joissa teki neljä maalia. 

## Lähteet
Tilde (nimi)

**Tilde** on naisen etunimi. Se on Tildan rinnakkaismuoto ja Matilda-nimen lyhentymä. Suomessa, ruotsissa ja englannissa sana *tilde* tarkoittaa aaltoviivaa.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Tilde on vuoteen 2026 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 310 naisella. Heistä kaikki ovat syntyneet 1970-luvun jälkeen.

Ruotsissa Tilde-nimisiä oli vuonna 2022 kaikkiaan 7327. Vuodesta 1999 lähtien Tilde on ollut jatkuvasti sadan yleisimmän tyttölapsille annetun nimen joukossa.

## Nimipäivä
Vuodesta 2010 alkaen Tildellä on ollut nimipäivä suomenruotsalaisessa almanakassa 14.&nbsp;maaliskuuta. Se on Tilden nimipäivä myös Virossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Tilde (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Yrittäjä (elokuva)

**Yrittäjä** on Virpi Suutarin ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 2018. Elokuva kertoo yrittäjyydestä ja yrittäjistä. Sen päähenkilöitä ovat Laineen yrittäjäperhe, joka toimii Honkajoella lihakauppiaina ja tivolinomistajina sekä yrittäjäkaksikko Maija Itkonen ja Reetta Andolin, jotka kehittävät pääkaupunkiseudulla Nyhtökauraa.

Elokuva osallistui lukuisille kansainvälisille elokuvafestivaaleille.

## Palkinnot
* Elokuva voitti vuonna 2018 Tampereen elokuvajuhlilla yli 30-minuuttisten elokuvien erikoispalkinnon, Kirkon mediasäätiön palkinnon ja festivaalin yleisöpalkinnon.
* Elokuva voitti vuonna 2019 parhaan dokumenttielokuvan Jussin, jonka lisäksi Sanna Salmenkallio voitti Jussin parhaasta musiikista.

## Lähteet
Psychiatry: An Industry of Death -museo

**Psychiatry: An Industry of Death** () on psykiatrian epäkohtiin keskittyvä näyttely ja museo, joka sijaitsee Hollywoodissa, Los Angelesissa, Kaliforniassa.

Museo on omistautunut arvostelemaan asiaa, jota kuvataan ”teollisuudeksi, jota ohjaa ainoastaan taloudellinen voitto”. Siitä on myös tehty samanniminen ja -aiheinen filmi.

## Lähteet
*

*"Museum Targets Psychiatry As An "Industry Of Death"", CCHR press release, December 21, 2005

*
Highwayman

**Highwayman** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Jimmy Webbin säveltämä ja sanoittama kappale, joka julkaistiin ensimmäisen kerran Webbin albumilla *[[El Mirage (albumi|El Mirage]]* vuonna 1977.

Suomeksi kappale on levytetty nimellä ”Mä elän vieläkin”. Kappale julkaistiin vuonna 2000 Pate Mustajärven sooloalbumilla *[[Ukkometso]]*, ja Mustajärven itsensä lisäksi siinä laulavat Harri Marstio, Jorma Kääriäinen ja Topi Sorsakoski. Pate Mustajärvi suunnitteli Topi Sorsakosken paikalle alunperin Kari Tapiota, mutta hän kieltäytyi.

## Sävellys
Webbin mukaan kappale syntyi Lontoossa, kun hän oli viimeistelemässä *El Mirage* -albumiaan tuottaja George Martinin kanssa. Hän oli ollut illalla ystävänsä Harry Nilssonin kanssa juomassa alkoholia, ja Nilssonin lähdettyä Webb oli nähnyt hyvin todentuntuisen unen, jossa hän oli ollut maantierosvo. Webb kuvaili untaan seuraavasti:

Webbin mukaan uni oli kuin kokemus edellisestä elämästä. Webb kuitenkin tunsi, ettei maantierosvo kuollutkaan, vaan syntyi uudelleen ensin merimiehenä, sitten padonrakentajana. Lopulta laulun sanat siirtyvät kauas ihmiskunnan tulevaisuuteen, jossa entinen maantierosvo kuljettaa avaruusalusta.

## The Highwaymenin versio

Johnny Cashin, Waylon Jenningsin, Willie Nelsonin ja Kris Kristoffersonin muodostama country-yhtye The Highwaymen soitti kappaleen esikoisalbumillaan *[[Highwayman (albumi)|Highwayman]]*, joka julkaistiin vuonna 1985. The Highwaymenin versio oli kaupallinen menestys, joka nousi country-listojen kärkeen ja auttoi myös Jimmy Webbin uran uuteen nousuun.

Kappaleen kirjoittajana Jimmy Webb palkittiin The Highwaymenin versiosta vuonna 1985 parhaan country-kappaleen Grammy-palkinnolla.

## Lähteet
Contran pato

**Contran pato**, myös **Verzascan pato**, on Sveitsissä sijaitseva pato. Contra on Sveitsin neljänneksi suurin pato. Se sijaitsee Valle Verzascan yhteydessä. Padolla kuvattiin kohtaus *[[007 ja kultainen silmä]]* -elokuvaan. Pato valmistui vuonna 1965. Sen korkeus on 220 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
The Detail

**The Detail** on suomalaisen Rival Gamesin kehittämä seikkailupeli. Sen ensimmäinen osa *Where the Dead Lie* julkaistiin vuonna 2014, toinen osa *From the Ashes* vuonna 2015 ja kolmas osa *Devil in the Detail* vuonna 2016. Tietokonealustoilla Rival Games toimi itse julkaisijana, iOS:llä alkuperäinen julkaisija oli MacPlay. Pelisarjan oli alun perin tarkoitus koostua viidestä episodista, mutta Rival Games ajautui vaikeuksiin kehitystyön aikana ja pelisarja typistettiin kolmiosaiseksi.

Peli on visuaalisuuteen panostava sarjakuvatyylinen seikkailupeli, jonka pääpaino on dialogissa. Peliä on kuvattu visual novel -tyyliseksi ja verrattu The Walking Dead -videopeliin. Kriitikot kuvasivat peliä potentiaaliseksi ja grafiikaltaan näyttäväksi, mutta kritisoivat myöhempien episodien tarinaa sekä pelaajan tekemien valintojen merkityksettömyyttä.

## Lähteet
Frans Arvid Snellman

**Frans Arvid Snellman** (31. elokuuta 1818 Turku – 17. maaliskuuta 1873 Helsinki) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. 

Snellmanin vanhemmat olivat kirkkoherra, professori Henrik Snellman ja Anna Katarina Gottschick ja puoliso vuodesta 1850 Anna Lovisa Adelie af Klercker (k. 1904). Snellman tuli ylioppilaaksi 1835 ja vihittiin papiksi 1843, varapastorin arvon hän sai 1852. Snellman toimi ensin apulaispappina Helsingissä, Helsingin 2. kappalainen hänestä tuli 1856 ja Helsingin ruotsalais-suomalaisen seurakunnan kirkkoherra 1868. Hän oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863, 1867 ja 1872.   

## Lähteet
FIMCAP

**Fédération Internationale des Mouvements Catholiques d'Action Paroissale** (FIMCAP) on katolisten nuorisojärjestöjen kansainvälinen kattojärjestö. Fimcap kokoaa yhteen 35 jäsenyhdistystä 33 maassa Euroopassa, Afrikassa, Aasiassa ja Etelä-Amerikassa maailmanlaajuisesti. Se perustettiin vuonna 1962, ja maallikkojen paavillinen neuvosto tunnustaa sen kansainvälisenä katolisena järjestönä.

## Tarina
Ranskalaiset, belgialaiset ja hollantilaiset katoliset nuorisojärjestöt työskentelivät vuonna 1959 ensimmäistä kertaa Luzernissa kansainvälisen liiton hankkeessa. Ensimmäinen edustajakokous pidettiin Saksassa vuonna 1960 Münchenissä järjestetyn maailman eukaristisen kongressin yhteydessä. FIMCAPin perusti lokakuussa 1961 yksitoista yhdistystä, ja virallisesti se perustettiin pääsiäisenä 1962. Sen jälkeen, kun Foncap on tunnustanut maallisten paavillisen neuvoston vuonna 1976, se on "kansainvälinen katolinen järjestö" ja siten neuvoston konferenssin jäsen.

## Toimintaa
FIMCAP järjestää kolmen vuoden välein kansainvälisen nuorisoleirin "World Camp". Euroopan tasolla järjestetään vaihtotapahtumia jäsenjärjestöjen yksittäisten ryhmien ("Roundabouts"), eurooppalaisten ryhmäjohtajien koulutuskurssien (EuroCourse) ja kymmenen kuukauden kansainvälisen nuorisojohtajakoulutuksen Euroclass välillä.

Yksittäisten yhdistysten välillä on kumppanuuksia. "FIMCAP Day" pidetään kaikissa jäsenyhdistyksissä 20. marraskuuta.

## Lähteet
Międzyrzeczin piirikunta

**Międzyrzeczin piirikunta** () on Puolan piirikunta Lubuszin voivodikunnassa. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 57&nbsp;565. Se jakautuu kuuteen maalaiskuntaan, jotka ovat Bledzew, Międzyrzecz, Przytoczna, Pszczew, Skwierzyna sekä Trzciel. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Międzyrzeczin kaupunki.

Międzyrzeczin piirikunnan pinta-alasta 52,6 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Międzyrzeczin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 9,4 prosenttia. Luku on huomattavan suuri koko Puolan työttömyysasteeseen verrattuna.

Vuoden 2019 lopussa Międzyrzeczin piirikunnassa oli 57&nbsp;565 asukasta, joista 50,6 prosenttia naispuolisia ja 49,4 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 57&nbsp;062 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 44&nbsp;778 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 17,6 prosenttia, työikäisten 60,8 prosenttia ja eläkeikäisten 21,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,9 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 501 lasta.

## Lähteet
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1872

**Yhdysvaltain presidentinvaalit 1872** järjestettiin 5. marraskuuta 1872. Vaalit voitti republikaani Ulysses S. Grant haastajanaan liberaalirepublikaani Horace Greeley. Grant voitti Greeleyn saamalla 284 valitsijamiesääntä, kun taas Greeley olisi saanut 66 valitsijamiesääntä. Greeley kuitenkin kuoli pian vaalien jälkeen, jolloin hänen saamansa äänet jaettiin muiden ehdokkaiden kesken.

## Tausta
Grantin ensimmäisen presidenttikaudella oli tullut ilmeiseksi, että hänen poliittiset liittolaisensa olivat nimittäneet ystäviä ja yhteistyökumppaneita virkoihin. Grantin ja hänen liittolaistensa politiikka kasvatti kaunaa niiden republikaanien keskuudessa, jotka oli jätetty pois virka-asemista. Nämä republikaanit muodostivat Yhdysvaltain liberaalirepublikaaninen puolueen, jotka uskoivat Grantin olevan korruptoitunut.

## Ehdokkaat
Liberaalirepublikaanien varhainen suosikki oli diplomaatti Charles Francis Adams, joka oli entisen presidentin John Quincy Adamsin poika. Hän kuitenkin osoittautui epäsuosituksi. *[[New York Tribune]]* -lehden päätoimittaja Horace Greeley valittiin presidenttiehdokkaaksi ja Benjamin Gratz Brown varapresidenttiehdokkaaksi. Greeleyn suosio johtui osin hänen sanomalehtensä näkyvyydestä ja hänen poliittisista kannoistaan, jotka olivat konservatiiviisempia kuin useampien liberaalirepublikaanien.

Demokraatit pelkäsivät liberaalirepublikaanien heikentävän heidän kannatustaan, joten he pidättäytyivät nimeämästä omaa ehdokasta ja kannattivat sen sijaan Greeleytä ja Brownia.

Grant haki odotusten mukaisesti jatkokautta, mutta otti varapresidenttiehdokkaakseen Henry Wilsonin.

## Vaalikampanja
Republikaanit hyökkäsivät kampanjoinnissaan Greeleyn tukemaa utopistista sosialismia ja Sylvester Grahamin ruokavaliosuosituksia vastaan. Myös Thomas Nastin Greeleyn vastaiset sarjakuvat *[[Harper's Weekly]]* -lehdessä herättivät laajaa huomiota. Greeleytä kritisoitiin niin armottomasti, että hän sanoi tuskin tietävänsä, oliko hän ehdolla presidentiksi vai vankilaan. 

Grant ei osallistunut itse aktiiviseen kampanjointiin. Greeley kampanjoi julkishallinnon uudistuksen puolesta ja kannatti jälleenrakentamisen lopettamista.

## Tulokset
Greeley sai noin 44&nbsp;prosenttia kansanäänistä ja Grant noin 56&nbsp;prosenttia. Greeley kuoli ennen kuin valitsijamiesäänet laskettiin, joten hänen saamansa valitsijamiesäänet jaettiin muiden ehdokkaiden kesken.

## Huomioita

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Geoelections - Kartta vuoden 1872 presidentinvaalien annetuista äänistä
Enrofloksasiini

**Enrofloksasiini** (C19H22N3O3F) on fluorokinoloneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään eläinlääketieteessä antibioottina.

## Ominaisuudet ja käyttö
Huoneenlämpötilassa enrofloksasiini on kellertävää kiteistä ainetta, joka liukenee vähäisessä määrin veteen. Yhdisteen antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää bakteerien DNA-gyraasienstyymiä. Tällöin DNA:n ja RNA:n synteesi estyy, eivätkä bakteerit kykene jakaantumaan. Enrofloksasiini on laajakirjoinen antibiootti. Enrofloksasiini metaboloituu eläimissä siprofloksasiiniksi. Lääkeainetta käytetään muun muassa koirien, kissojen, hevosten ja siipikarjan antibioottina.

## Haittavaikutukset
Tyypillisin enrofloksasiinin aiheuttama haittavaikutus on oksentaminen. Se voi myös aiheuttaa eläimillä verkkokalvon irtaumaa ja siten sokeutumista.

## Lähteet
Jeffrey Webb

**Jeffrey Webb** (s. 27. lokakuuta 1998 Kuala Lumpur) on malesialainen alppihiihtäjä.

Webb osallistui vuoden 2018 olympialaisiin. Hän sijoittui suurpujottelussa 68:nneksi ja keskeytti pujottelussa ensimmäisessä laskussa. Myös vuoden 2022 olympialaisissa hän keskeytti pujottelukilpailussa ensimmäisen kierroksen laskussaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Dactylanthias

**Dactylanthias** on heloahventen (Anthiadidae) heimoon kuuluva kalasuku. Sen tyyppilaji on *[[Dactylanthias aplodactylus]]*. *Dactylanthias*-lajeja tavataan Indonesian alueelta. Sukuun luetaan seuraavat kaksi lajia:
* *[[Dactylanthias aplodactylus]]* (Bleeker, 1858)
* *[[Dactylanthias baccheti]]* Randall, 2007

## Lähteet
* Taksonomian lähde alaheimon sukuun asti: 
### Viitteet
Selenanthias

**Selenanthias** on heloahventen (Anthiadidae) heimoon kuuluva kalasuku. Sen tyyppilaji on *[[Selenanthias analis]]*. *Selenanthias*-lajeja tavataan Tyynenmeren länsiosista 100–220 metrin syvyisistä vesistä. Sukuun luetaan seuraavat kolme lajia:
* *[[Selenanthias analis]]* Tanaka, 1918
* *[[Selenanthias barroi]]* (Fourmanoir, 1982)
* *[[Selenanthias myersi]]* Randall, 1995

Lisäksi suvussa on yksi toistaiseksi vielä kuvailematon laji (*Selenanthias* sp. Fourmanoir, 1973). Suvun tieteellinen nimi *Selenanthias* tulee kreikan kielen sanoista ’selene’ (”kuu”) ja ’anthis’ (”kultaotsasargi *Sparus aurata*”).

## Lähteet
* Taksonomian lähde alaheimon sukuun asti: 
### Viitteet
Paimpol

**Paimpol** (bretoniksi Pempoull) on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Englannin kanaalin rannikolla.
Paimpol on vanha satamakaupunki. Nykyään se on tärkeä huvivenesatama, sekä kalastus- ja osterinviljelysatama. Sataman läheisyydessä on kauppoja, ravintoloita ja kahviloita.

Kalastuksen kukoistusaika satamalla oli 1800-luvun lopulla, jolloin kaupungin kalastajat lähtivät helmikuussa Islannin vesille puoli vuotta kestäneelle pyyntimatkalle. Suurimmillaan laivaston lukumäärä oli 80 venettä vuonna 1895. Veneet rakennettiin Paimpolin telakoilla, ja ne olivat yleisemmin tasapohjaisia Doris veneitä. Pyyntimatkat Islantiin alkoivat hiipua vuonna 1914, ja viimeinen tehtiin vuonna 1935.

## Nähtävyyksiä
Kaupungin historiallinen keskusta on *Place du Martray* –aukion ympärillä. Keskustan vanhimmat rakennukset ovat 1500-luvulta. Kaupungin kirkko on rakennettu vuonna 1914. Kaupungin vanha 1300-luvulta peräisin ollut kirkko purettiin ensimmäisen maailmansodan aikana vuosina 1914-1918. Kirkosta kuitenkin säästettiin 1500-luvulta peräisin oleva kellotorni, joka tunnetaan nimellä vanha torni, *Vieille tour*. Vanhaa tornia vastapäätä on vuonna 1928 valmistunut muistomerkki. Se on tehty lauluntekijä Théodore Botrelinin (1868-1925) muistoksi, joka kirjoitti vuonna 1895 kuuluisan laulun “La Paimpolaise”. 

Keskustan ulkopuolella on 1200-luvulla perustettu premonstratenssiluostari Abbaye de Beauport. Luostari suljettiin Ranskan vallankumouksen aikana. Tämän jälkeen sitä käytettiin asuntoina, kouluna ja siiderin valmistuspaikkana. Luostari luokiteltiin historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1862. Vuonna 1992 luostarin tiloineen otti haltuunsa Conservatoire du littoral, joka on Ranskan rannikoiden suojeluvirasto. Nykyään luostarissa järjestetään erilaisia kulttuuritapahtumia, kuten näyttelyitä ja esityksiä.

Paimpolin ja Pontrieux'n kuntien välillä kulkee kesäaikaan museorautatie La Vapeur du Trieux.


Tiedosto:Paimpol_port_vers_1895.jpg|Satama vuonna 1895
Tiedosto:2018_Paimpol.jpg|Place du Martray
Tiedosto:Vieille_tour_Paimpol_2.jpg|Vieille tour
Tiedosto:FR-22162_abbayebeauport01.jpg|Abbaye de Beauport


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sunagawa

**Sunagawa** () on Japanin kaupunki Hokkaidōn saarella Hokkaidōn prefektuurissa. Se sijaitsee Sorachin yleiskehitystoimiston alueella Hokkaidōn keskiosassa. Kaupunki on rakentunut Ishikari- ja Sorachijokien varrelle. Idässä sen alue kohoaa Yūbarivuorille. Sunagawassa on 16&nbsp;531 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 78,68 neliökilometriä.

Sunagawan nimi (’hiekkajoki’) on käännös ainunkielisestä nimestä, jolla on samankaltainen merkitys. Sunagawa kehittyi kauppa- ja teollisuuskaupungiksi läheisten Utashinain ja Kami-Sunagawan hiilikenttien yhteyteen. Sinne rakennettiin esimerkiksi puu- ja kemianteollisuutta sekä lämpövoimala. Kaupunkioikeudet Sunagawa sai vuonna 1958. 1960-luvulta lähtien hiilikaivostoiminta ajettiin kuitenkin vähitellen alas, ja myös Sunagawan asukasluku kääntyi laskuun. Hyvien liikenneyhteyksiensä ansiosta kaupunki on kuitenkin onnistunut houkuttelemaan alueelleen muun muassa kone- ja betoniteollisuutta. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla tuotetaan riisiä, palkokasveja, sipuleita ja maitoa.

Sunagawaa palvelee JR Hokkaidōn Hakodate-päälinja.

## Kuvia

Tiedosto:Sunagawa City Hall.jpg|Sunagawan kaupungintalo
Tiedosto:Sunagawa Service Area - for Asahikawa.jpg|Sunagawan levähdyspaikka
Tiedosto:Hokkaido Sunagawa High School.jpg|Sunagawan lukio
Tiedosto:JR Hakodate-Main-Line Sunagawa Station buildings.jpg|Sunagawan rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Karl Jakob Helander

**Karl Jakob Helander** (1. huhtikuuta 1816 Saloinen – 27. helmikuuta 1879 Turku) oli suomalainen pappi, opettaja ja valtiopäivämies. 

## Henkilöhistoria
Helanderin vanhemmat olivat kirkkoherra Anders Helander ja Anna Magdalena Kihlgren ja puolisot vuodesta 1842 Karolina Sofia Eufemia Grönholm (k. 1870) ja vuodesta 1872 Tekla Sofia von Essen (k. 1912). Helander tuli ylioppilaaksi 1835, valmistui filosofian kandidaatiksi 1840 ja vihittiin papiksi 1845. Rovastin arvon Helander sai 1854. Hän toimi Turun lukiossa opettajana 1841–1849 ja vararehtorina 1950. Taivassalon kirkkoherraksi Helnader tuli 1850. Vehmaan vt. lääninrovasti hän oli vuodesta 1867 ja vakinainen vuodesta 1870, vt. tuomiorovastina Helander toimi 1872 ja 1877. Hän oli Turun tuomiokapitulin jäsen 1845–1851 ja 1870–1879.  Helander oli pappissäädyssä  valtiopäiväedustaja 1863. 

Rovasti, rehtori ja valtiopäivämies Viktor Laurentius Helander oli Karl Jakob Helanderin veli. 

## Julkaisuja
* *Hebreiska nominernas declinationslära*, 1847

## Lähteet
Evciler

**Evciler** on piirikunta Afyonkarahisarin maakunnassa Turkissa. Vuoden 2019 väestönlaskennan mukaan Evcilerin väkiluku oli 3&nbsp;444.

## Lähteet
Sigfrid Siwertz

**Per Sigfrid Siwertz** (24. tammikuuta 1882 Tukholma, Ruotsi – 26. marraskuuta 1970 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. 

Siwertz suoritti  1904 filosofian kandidaatin tutkinnon  Uppsalassa ja toimi siitä lähtien kirjailijana. Hän aloitti lyyrikkona runokokoelmalla *Gatans drömmar* (1905) ja *Den unga lönnen* (1906). Pian hän kuitenkin siirtyi proosaan, josta tuli hänen päälajinsa. *Mälarpirater* (1911), yhdistelmä reipasta poikakirjaa, vakavaa kehityshistoriaa ja ulkoilmakuvausta, vahvisti Siwertzin asemaa Ruotsin kirjallisuudessa. Laaja novelli *En flanör* (1914) on laajin hänen tukholmalaiskuvauksistaan, osoittaa siirtymistä tarkkailevasta tunnelmamaalauksesta syvällisempään kerrontaan. Romaani *Eldens återsken* (1916) heijastelee ensimmäisen maailmansodan vaikutusta. Siwertz kokeili myös näytelmämuotoa, mutta näytelmät eivät saaneet pysyvää paikkaa teattereiden ohjelmistossa.

*Mälarpirater* on muokattu elokuvaksi useita kertoja: *Mälarin sissit* (*Mälarpirater*, ohjaus Gustaf Molander, 1923), *Mälarpirater* (ohjaus Per G. Holmgren, 1959) *Järvirosvot* (*Mälarpirater*, ohjaus Allan Edwall, 1987). Lisäksi hänen tekstiensä pohjalta on vuosien verrella tehty useita muitakin elokuvia.

## Suomennetut teokset
* *Suuri tavaratalo: romaani* (*Det stora varuhuset*),  suom. Alvar Rinne, Helsinki: Otava 1933. Sarja: Kymmenen hyvää, 10.
* *Selambin perhe: romaani* (*Selambs*), suomentanut Aukusti Simojoki, Helsinki: Otava 1936.
* *Määlarin risteilijät* (*Mälarpirater*); suomentanut Simo Pakarinen, Helsinki: Otava 1940. Sarja: Seikkailujen maailma, 15.
* *Kuusi vapaalippua* (*Sex fribiljetter*), suomentanut Maijaliisa Auterinen. Helsinki: Otava 1946.
* *Ystävieni tunnustuksia* (*Förtroenden*); suomentanut Maijaliisa Auterinen, Helsinki: Otava 1947

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Marila

**Marila** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Heikki Marila (s. 1966), kuvataiteilija
* Mika Marila (s. 1973), alppihiihtäjä
* Raita Karpo (o.s. *Marila*, s. 1941), laulaja
* Sakari Marila (s. 1945), taidemaalari ja professori.