open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Juhani Heinonen

**Juhani Kaarlo Henrik Heinonen** (28. syyskuuta 1923 Sääminki – 18. marraskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja lentokoneensuunnittelija. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Porin suomalaisessa yhteislyseossa 1942 ja valmistui diplomi-insinööriksi teknillisen korkeakoulun koneenrakennusosaston lentokoneenrakennuksen opintosuunnalta 1948. Lisäksi Heinonen teki opintomatkoja Tšekkoslovakiaan 1947, Ruotsiin 1948, Englantiin 1953, Ranskaan 1953 ja Yhdysvaltoihin.

Työuransa aikana Heinonen toimi 1948 Suomen Ilmailuliiton lentokoneensuunnittelijana, 1948–1949 Tampereen teknillisen oppilaitoksen tuntiopettajana, 1949–1954 Valmet Oy:n lentokonetehtaan lentokonesuunnittelijana ja 1954–1986 Aero Oy:n, sittemmin Finnairin moottori-insinöörinä ja teknisen toimiston päällikkönä. Hänet tunnettiin pätevänä suihkumoottorien asiantuntijana.

Opiskeluaikanaan Heinonen osallistui aktiivisesti Polyteknikkojen ilmailukerhon toimintaan. Hän suunnitteli 1948 diplomityönään purjelentokoneiden hinaukseen sopivan kaksipaikkaisen urheilukoneen ja purjelentopiireissä suuren suosion saavuttaneen alkeisliitokone Harakka II:n. Heinonen harrasti myös lentämistä. Hän lensi kilpaa purjelentokoneilla sekä Suomessa että ulkomailla.

Vuonna 1954 lensi ensilentonsa Heinosen suunnittelema pieni urheilukone Keltiäinen, jota nykyisin säilytetään Suomen ilmailumuseossa Vantaalla. Vuonna 1957 Heinonen lensi Keltiäisellä välilaskuttoman lennon Madridista Turkuun. Lentomatka oli 2&nbsp;844 kilometriä ja lento kesti 17 tuntia. Kansainvälinen ilmailuliitto FAI hyväksyi lennon alle 500-kiloisten koneiden luokan maailmanennätykseksi. Saavutuksestaan Heinonen sai ensimmäisenä ja ainoana suomalaisena FAI:n Louis Blériot -mitalin. Heinonen harrasti myös purjehdusta ja hän purjehti maapallon ympäri kahteen kertaan.

## Lähteet
* Diplomi-insinöörit ja arkkitehdit 1965, Insinöörijärjestöjen Kustannus 1965
* Helsingin Sanomat 16.12.2007
Phil O’Donnell

**Phillip ”Phil” O’Donnell** (25. maaliskuuta 1972 – 29. joulukuuta 2007) oli skotlantilainen jalkapalloilija, joka edusti urallaan Motherwellia, Celticiä ja Sheffield Wednesdayta. O’Donnell kuoli pyörryttyään kentällä kesken ottelun joulukuussa 2007.

## Ura

Bellshillissä syntynyt O’Donnell aloitti pelaajauransa paikallisessa Motherwell FC:ssä, jonka edustusjoukkueen riveissä hän debytoi kaudella 1990–91. Kyseisen kauden päätteeksi O’Donnell juhli kanssapelaajiensa kanssa Skotlannin cupin voittoa, kun Dundee United kaatui finaalissa numeroin 4–3. 19-vuotias O’Donnell teki joukkueensa toisen maalin. Cupin voiton johdosta Motherwell selvisi Euroopan kentille. O’Donnellista tuli seuraavalla kaudella nuorin eurokentillä Motherwellin paidassa pelannut pelaaja. Britannian ammattilaisjalkapalloilijoiden liitto (PFA) valitsi O’Donnellin Skotlannin vuoden nuoreksi pelaajaksi vuosina 1992 ja 1994. Skotlannin maajoukkueessa keskikenttäpelaaja pelasi yhden ottelun, Sveitsiä vastaan. Syyskuussa 1994 Skotlannin jätteihin kuuluva Celtic osti O’Donnellin Motherwellin ennätysmyyntihinnalla 1,75 miljoonalla punnalla.

O’Donnell teki kaksi maali Celtic-debyytissään ja oli voittamassa Skotlannin Cupia vuonna 1995. Liigamestaruuden hän voitti Celticissa vuonna 1998, vaikka loukkaantumiset vähän vaivasivat. Vuonna 1999 O’Donnell siirtyi Sheffield Wednesdayhyn. Loukkaantumiset vaivasivat jälleen skottia ja ensimmäisellä Wednesday-kaudellaan hän pelasi vain yhden ottelun (Wednesday pelasi silloin Englannin valioliigassa). Neljän kauden aikana O’Donnell pelasi vain 20 ottelua englantilaisseurassa ja hän siirtyikin ilmaisella siirrolla tammikuussa 2004 takaisin Motherwelliin.

Motherwellissa pelasi myös O’Donnellin veljenpoika David Clarkson. O’Donnellia kutsuttiinkin joukkueen sisällä lempinimellä ”Uncle Phil”. O’Donnell toimi myös Motherwellin kapteenina.

## Saavutukset
* Skotlannin cup (2): 1991, 1995
* Skotlannin valioliiga (1): 1998

## Kuolema
O’Donnell pyörtyi 29. joulukuuta 2007 pelatun Motherwellin ja Dundee Unitedin välisen ottelun 78. minuutilla, kun hän oli juuri tulossa vaihtoon. Häntä hoidettiin viitisen minuuttia kentän laidalla, kunnes hänet kyyditettiin sairaalaan, missä hän myöhemmin menehtyi. O’Donnell oli kuollessaan 35-vuotias, naimisissa ja neljän lapsen isä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Profiili welltrustfc.netissa 
*Uran tilastot soccerbase.comissa
Tallijengi

**Tallijengi** (*The Saddle Club*) on australialainen televisiosarja, joka perustuu Bonnie Bryantin samannimisiin kirjoihin. Sen päähenkilöt ovat tytöt Stevie, Lisa ja Carole. Sarjaa on Suomessa esitetty Yle TV2 -kanavalla. Kuvatusta tallijengistä on julkaistu kymmenen elokuvaa molemmista tuotantokausista sekä DVD:lle että videolle. *Tallijengistä* on tehty myös kirjoja.
 
## Juoni

Ensimmäisessä jaksossa Lisa saapuu ensimmäistä kertaa Pine Hollow'n tallille, mutta hänen äitinsä melkein ajaa autolla Stevien ja Carolen päälle, jonka takia Stevie ja Carole suuttuvat Lisalle. Myöhemmin Lisa tapaa tallilla tytön nimeltä Veronica DiAngelo. Lisa ei tiedä, että Veronica on oikeasti ilkeä ja leuhka. Veronica inhoaa Stevietä ja Carolea. Myöhemmin Veronica laittaa hakulaitteen Stevien hevosen Comanchen satulahuopaan kiinni ja aikoo soittaa siihen kesken maastotunnin pelästyttääkseen Comanchen. Mutta Lisa kertoo siitä Carolelle ja he ehtivät juuri ja juuri apuun. Sitten Stevie ja Carole antavat Lisalle anteeksi ja he perustavat yhdessä Tallijengin. Myöhemmin he tutustuvat Phil-nimiseen poikaan josta Stevie ei yhtään pitänyt, mutta kasvettuaan he alkoivat seurustella. Tallijengi tuotantoa on 2t. Mutta dvd-levyjä on nyt 12.

## Rooleissa
### 1. Tuotantokausi

### 2. Tuotantokausi

### 3. Tuotantokausi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Tallijengin'' viralliset nettisivut
Kirkkojärvi (Espoo)

**Kirkkojärvi** on kuivatettu järvi Espoossa, Espoon keskuksen ja Kauniaisten Kasavuoren välissä Turunväylän vaiheilla.

Kirkkojärvi kuivatettiin silloista Tarvontietä rakennettaessa 1950-luvulla, mutta siitä tulee edelleen järven kaltainen vesiallas kevättulvien aikaan.

Espoonjoki saa alkunsa Kirkkojärvestä, jossa yhtyvät Pitkäjärvestä alkava Glimsinjoki ja Bodominjärvestä alkava Glomsinjoki.

Entisen Kirkkojärven alueelle Turunväylän eteläpuolelle on rakennettu Kirkkojärven kaupunginosa, joka kuuluu Espoon keskukseen, ja Turunväylän pohjoispuoli on soista pensaikkoa. Suoperäisen maa-alueen pohjoispuolella kulkee kävelytie Ikean läheltä, ja Turunväylän alitettuaan se yhtyy Kirkkojärven ja Tuomarilan Kulovalkean kaupunginosien katuverkkoon.

Valtatie 1 on Kirkkojärven kohdalla rakentamisen jälkeen painunut 1–2 metriä pehmeän savisen maaperän vuoksi, koska tietä ei aikanaan paalutettu. Vesi on noussut tielle vuosina 2011 ja 2017. Vuoden 2011 tulvimisen jälkeen tietä päätettiin nostaa ja painumisen estämiseksi tehdä betonipaalutus. Työ oli meneillään, kun lokakuussa 2017 vesi nousi tielle niin paljon, että toinen kaista kumpaankin suuntaan jouduttiin sulkemaan, ja liikenne puuroutui jatkuvasti. Veden nousua tielle estettiin hiekkasäkkivallein.

Järven palautusta tekojärveksi on esitetty.

## Lähteet
Alexi Lalas

**Panayotis Alexander (Alexi) Lalas** (s. 1. kesäkuuta 1970 Birmingham, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan puolustaja. Lalasista tuli tunnettu vuoden 1994 MM-kisojen aikana. Hän oli mukana myös Yhdysvaltojen kisajoukkueessa vuonna 1998. Kaikkiaan hän pelasi 96 maaottelua ja teki niissä yhdeksän maalia vuosina 1990–1998. Lalas oli ensimmäinen modernin ajan yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka pelasi Italian Serie A:ssa.

Pelaajauransa jälkeen Lalas teki uraa Los Angeles Galaxyn organisaatiossa johtotehtävissä. Elokuussa 2008 hän erosi seuran toimitusjohtajan paikalta Galaxyn majaillessa sijalla 11 MLS-liigassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lalas SoccerTimesin sivuilla 
* Lalas MySpacessa
* Lalas Uglyfootballersin sivuilla
Reagenssi

**Reagenssi** on aine tai seos, jonka läsnäolo reaktioseoksessa mahdollistaa kemiallisen reaktion tapahtumisen. Jos reagenssi on reaktion lähtöaine eli reagoiva yhdiste, voi siitä muodostua reaktion lopputuote. Reaktion liuotin ei ole reagenssi. Katalyysireaktion katalyytti osallistuu reaktion tapahtumiseen, mutta sen määrä ei muutu reaktion aikana, joten se ei ole reagenssi.
Vegard Opaas

**Vegard Opaas** (s. 11. marraskuuta 1962 Oslo, Norja) on norjalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1982–1990.

Opaas sijoittui Sarajevon olympialaisissa 1984 normaalimäessä kahdeksanneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 1987 hän sijoittui suurmäessä toiseksi Andreas Felderin jälkeen ja normaalimäessä kolmanneksi Jiří Parman ja Matti Nykäsen viedessä kirkkaammat mitalit. Joukkuekilpailussa hän kuului Norjan hopeajoukkueeseen yhdessä Ole Christian Eidhammerin, Hroar Stjernenin ja Ole Gunnar Fidjestølin kanssa; Suomi voitti kultaa.

Opaas voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1986–1987 ja sijoittui samalla kaudella toiseksi Keski-Euroopan mäkiviikolla. Hän voitti urallaan yhteensä seitsemän maailmancupin osakilpailua ja sijoittui 17 kertaa kolmen parhaan joukkoon. 

## Maailmancupin palkintosijat
*Normaalimäki
**Kausi 1983–1984: Thunder Bay kolmas
**Kausi 1984–1985: Štrbské Pleso kolmas
**Kausi 1985–1986: Thunder Bay toinen
**Kausi 1986–1987: Lake Placid voitto, Štrbské Pleso voitto, Oslo voitto
**Kausi 1987–1988: Lake Placid kolmas
**Kausi 1988–1989: Lake Placid voitto
*Suurmäki
**Kausi 1983–1984: Thunder Bay voitto, Planica toinen
**Kausi 1985–1986: Lake Placid voitto, Engelberg kolmas
**Kausi 1986–1987: Thunder Bay kolmas, Lake Placid kolmas, Oberstdorf voitto, Bischofshofen kolmas
**Kausi 1987–1988: Thunder Bay kolmas
*Kokonaiskilpailu
**Kausi 1983–1984: kymmenes
**Kausi 1985–1986: seitsemäs
**Kausi 1986–1987: voitto

## Lähteet
*Vegard Opaas FIS:n tietokannassa
Sabrina Bryan

**Sabrina Bryan** (s. **Reba Sabrina Hinojos** 16. syyskuuta 1984 Yorba Linda, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tanssija. Hän on tullut tutuksi Disney Channelin elokuvasta *[[The Cheetah Girls]]*.

## Historiaa

Sabrina syntyi Orangen piirikunnassa, Kaliforniassa. Hänellä on meksikolaista sukua isänsä puolelta. Hän kävi Chapmanin Universitya Orangessa, Kaliforniassa vuosina 2003–2007. 

## Tanssii tähtien kanssa

Bryan oli Tanssii tähtien kanssa ohjelmassa mukana viidentenä kautena.

## Filmografia
Linnunlaulun junaturma

**Linnunlaulun junaturma** tapahtui Helsingin ja Pasilan välillä 17. huhtikuuta 1970, kun Hr12-veturi 2214 ja Helsinki–Kirkkonummi-lähiliikennejuna H361 (Sm1 6007) törmäsivät yhteen. Lähiliikennejuna oli lähtenyt ilman konduktööriä punaisen lähtöopastimen ohi ja törmäsi Linnunlaulun kohdalla Helsinkiin pikajuna P95:n veturiksi tulossa olleen Hr12-veturin kanssa.

Törmäyksessä lähiliikennejunan etuosa murskaantui kolmen metrin pituudelta. Junan etuosan tupakkaosastossa ollut matkustaja kuoli, kuljettaja ehti paeta ohjaamosta matkustamon puolelle. Hr12-veturi sai vain pieniä vaurioita ja lähiliikennejunakin palasi liikenteeseen korjausten jälkeen.

## Lähteet
* Vaunut.org: Sami hurun suutelussa
Ole Christian Eidhammer

**Ole Christian Eidhammer** (s. 15. huhtikuuta 1965) on entinen norjalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1983–1990. 

Eidhammer saavutti hopeaa nuorten MM-kilpailujen normaalimäessä Kuopiossa maaliskuussa 1983. Oberstdorfin MM-kisoissa 1987 hän kuului Norjan hopeajoukkueeseen yhdessä Hroar Stjernenin, Ole Gunnar Fidjestølin ja Vegard Opaasin kanssa; Suomi voitti kultaa. Calgaryn olympialaisissa 1988 Norja oli Suomen ja Jugoslavian jälkeen pronssilla. Joukkueessa hyppäsivät Eidhammerin lisäksi Jon Inge Kjørum, Fidjestøl ja Erik Johnsen.

Maailmancupissa Eidhammer sijoittui kolmanneksi suurmäen kilpailuissa Oslossa maaliskuussa 1984 ja Bischofshofenissa tammikuussa 1988.

Eidhammer edusti seuratasolla Moldea.

## Lähteet
*Ole Christian Eidhammer FIS:n tietokannassa
Mikael Frisk

**Jarl Mikael Frisk** (s. 1961) on Fortumin henkilöstöjohtaja vuodesta 2001. Mikael Frisk on kauppatieteiden maisteri. Frisk oli noin 10 vuotta Nokia-konsernissa, mm. Nokia Mobile Phones-yksikössä, henkilöstöjohtotehtävissä. 

Hänen ansiotulonsa kunnallisverotuksessa 2006 olivat 4,7 miljoonaa euroa ja kunnallisvero n. 750&nbsp;000 euroa. Hän oli vuonna 2006 paras Kauniaisten kunnallisverojen maksaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Helsingin Sanomien hakukone tuloista ja varallisuudesta Mikael Frisk 2004–2006
Austin Roberts

**Austin Roberts** (3. tammikuuta 1883 Pretoria − 5. toukokuuta 1948 Transkei) oli eteläafrikkalainen eläintieteilijä.

Robertsin isä oli pappi. Hän kasvoi Potchefstroomissa Etelä-Afrikassa. Hänen eläintieteen oppi-isänsä oli Thomas Ayres (1828–1913), eräs Etelä-Afrikan ensimmäisistä lintuharrastajista. Roberts työskenteli Transvaalin museossa 1910–1946, vaikka hänellä ei ollut akateemista oppiarvoa. Hän tutki Etelä-Afrikan nisäkkäitä ja lintuja. Hän keräsi museon kokoelmiin noin 30&nbsp;000:n linnun ja 13&nbsp;000:n nisäkkään kokoelman. Hän kirjoitti useita artikkeleita tieteellisiin julkaisuihin. 1935 Pretorian yliopisto myönsi hänelle kunniatohtorin arvonimen. Roberts kuoli auto-onnettomuudessa Transkein alueella.

Roberts nimesi linnuista muun muassa viirusiipifrankoliinin (*Francolinus sephaena*) entisen suvun *Dendroperdix* ja harmaaperäpääskyn suvun *Pseudhirundo* 1922.

Tshwanessa sijaitsee 1958 perustettu Robertsille omistettu lintujen suojelualue Austin Roberts Bird Sanctuary.

## Teokset
* *Museums, higher vertebrate zoology and their relationship to human affairs*. Pretoria 1935.
* *Our South African birds (Ons Suid-Afrikaanse voëls)*, Cape Times, Kapkaupunki 1941.
* *The birds of South Africa*, Witherbys, Lontoo 1940–51 (julkaistu postuumisti). 7. painos 2005
* *The mammals of South Africa*, Johannesburg 1951–1954 (julkaistu postuumisti).

## Lähteet
Carola Teir-Lehtinen

**Carola Margareta Teir-Lehtinen** (o.s. **Teir**; s. 24. heinäkuuta 1952 Kokkola) on suomalainen yritysjohtaja, joka toimi vuosina 2007–2010 Fortumin kestävästä kehityksestä vastaavana johtajana. Hän on toiminut aiemmin myös Nesteen viestintäjohtajana ja ympäristöjohtajana. Jäätyään eläkkeelle Teir hoitaa edelleen luottamustehtäviä muun muassa säätiöiden hallitusten jäsenenä.

Teir-Lehtisen isä oli ministerinä neljässä eri hallituksessa toiminut RKP-poliitikko Grels Teir. Teir-Lehtinen asuu Helsingissä. Hänen ansiotulonsa kunnallisverotuksessa 2006 (2005) olivat 3,6 (1,5) miljoonaa euroa ja kunnallisvero n. 630 000 euroa. Hän oli vuonna 2006 silloisen kotikuntansa Espoon neljänneksi paras kunnallisverojen maksaja Tapio Kuulan, Jorma Ollilan ja Hannu Penttilän jälkeen.

Teir on yksi ruotsinkielisen naisverkoston Diamantenin perustajista.

## Ura
*Neste, ympäristöjohtaja 1992−1998
*Neste, viestintäjohtaja 2000−2007
*Fortum, kestävän kehityksen seurannasta vastaava johtaja 2007–2010

## Koulutus
*Filosofian maisteri (kemia), Åbo Akademi 1978

## Lähteet
Hannu Penttilä (yritysjohtaja)

**Hannu Erkki Olavi Penttilä** (s. 29. huhtikuuta 1953 Pori) on suomalainen yritysjohtaja. Hän oli Stockmannin toimitusjohtaja elokuun 2014 lopulle. Hän on syntyjään Porista ja koulutukseltaan juristi. Penttilä tuli Stockmannin palvelukseen työvoimaministeriöstä vuonna 1978, siirtyi Tapiolan tavaratalon päälliköksi 1985, Helsingin tavaratalon johtajaksi 1986 ja tavarataloryhmän johtajaksi 2001. Hänestä tuli yhtiön varatoimitusjohtaja vuonna 1994, kunnes aloitti toimitusjohtajana 1.3.2001. 

Penttilällä on lukuisia luottamustoimia:
* Keskinäinen Vakuutusyhtiö Kalevan hallintoneuvoston jäsen vuodesta 1995
* Nokian Renkaat Oyj Abp:n hallituksen jäsen vuodesta 1999
* Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varman hallintoneuvoston jäsen vuodesta 2001
* Luottokunnan hallintoneuvoston jäsen vuodesta 2001 sekä varapuheenjohtaja vuodesta 2007
* keskuskauppakamarin hallituksen jäsen vuodesta 2002 sekä puheenjohtaja vuodesta 2007
* Suomen Messusäätiön hallituksen jäsen vuodesta 2003
* East Office of Finnish Industriesin hallituksen jäsen vuodesta 2008
* Helsingin yliopiston alumniyhdistyksen valtuuskunnan jäsen vuodesta 2012.

Penttilän suosikkiharrastus on jääkiekko, ja hän on myös HC Ässät Pori Oy:n hallituksen jäsen vuodesta 2009. SM-liigan yhtiökokous valitsi Penttilän SM-liigan uudeksi puheenjohtajaksi 22.2.2012.

Hannu Penttilä valittiin Suomen suurten pörssiyhtiöiden toimitusjohtajista parhaaksi sijoittajaviestijäksi vuonna 2009. Penttilä palkittiin ruotsalaisen analyysiyhtiön Regin tekemässä IR Nordic Markets -vertailututkimuksessa. Hopean vei Konecranesin toimitusjohtaja Pekka Lundmark ja pronssin Wärtsilän Ole Johansson. Regin mukaan ratkaisevia kriteereitä parhaita toimitusjohtajia valittaessa olivat heidän julkinen esiintymisensä ja luotettavuutensa.  

Penttilän ansiotulot kunnallisverotuksessa 2006 olivat 3,7 miljoonaa euroa ja kunnallisvero noin 650&nbsp;000 euroa. Hän oli vuonna 2006 kolmanneksi suurin Espoon kunnallisverojen maksaja Fortumin Tapio Kuulan sekä Nokian ja Shellin Jorma Ollilan jälkeen.

Hannu Penttilä on jäätyään eläkkeelle Stockmannin toimitusjohtajan tehtävästä vähitellen luopunut edellä mainituista luottamustehtävistä ja toisaalta saanut uusia luottamustehtäviä. Jääkiekon SM-liigan puheenjohtajuuden hän jätti vuoden 2013 lopulla, Porin Ässien hallituksen syksyllä 2015 ja Nokian Renkaat Oyj:n hallituksen keväällä 2016.
Hänet valittiin L-Fashion Group Oy:n (Luhta) hallitukseen keväällä 2015, Lasten Päivän Säätiön hallituksen puheenjohtajaksi vuoden 2017 alusta ja Emil Cedercreutzin säätiön hallituksen puheenjohtajaksi maaliskuussa 2017.
Hän on hallitusammattilaisten (DIF)jäsen.

## Aiheesta muualla
* ''Helsingin Sanomien'' hakukone tuloista ja varallisuudesta – Hannu Penttilä 1999–2006

## Lähteet
Mauri Kuosmanen

**Mauri Seppo Juhani Kuosmanen** (22. joulukuuta 1945 Kotka – 11. maaliskuuta 2008 Tampere) oli suomalainen näyttelijä. Mittavan teatteriuran ohella hänellä oli useita roolisuorituksia elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten komediasarjassa *[[Reinikainen]]* ja sarjassa *[[Heikki ja Kaija]]*.

## Elämä ja ura
Kuosmanen opiskeli Tampereen yliopiston näyttelijäkurssilla ja valmistui 1960-luvun lopulla. Hän oli kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatteriin vuodesta 1969 vuoteen 2007, jolloin jäi eläkkeelle. Kaikkiaan hänelle kertyi yli sata roolisuoritusta TTT:ssa. Hänelle itselleen läheisiä olivat osat Teuvo Pakkalan näytelmässä *[[Tukkijoella (näytelmä)|Tukkijoella]]* (1970), Franz Kafkan näytelmässä *[[Mies joka katosi|Amerikka]]* (1972) sekä William Shakespearen *[[Myrsky (näytelmä)|Myrskyssä]]* (1974). Kuosmanen toimi myös ohjaajana sekä teatterissa että oopperassa. Hänen ohjaustöihinsä lukeutuu muun muassa *Rakastettu Johansson* (2001). Hän työskenteli niin ikään näytelmäkirjailijana. Kuosmasen käsialaa on muun muassa näytelmä *Kuka rapsuttaisi nenääni* (2003).

Kuosmanen teki useita televisio- sekä elokuvarooleja. Hänet muistetaan esimerkiksi rooleistaan poliisi Ekinä komediasarjassa *[[Reinikainen]]*, isän veljenä sarjassa *[[Mummo (televisiosarja)|Mummo]]* sekä isännöitsijä Hölttänä sarjassa *[[Paavo ja Raili]]*. Lisäksi hän näytteli Pekka Puupäätä Visa Mäkisen elokuvassa *[[Pekka & Pätkä ja tuplajättipotti]]* ja perheen naapuria televisiosarjassa *[[Kyllä isä osaa]]*.

Kuosmanen kuoli 62-vuotiaana. Hänet on haudattu Kalevankankaan hautausmaan uurna-alueelle. Näyttelijäntyönsä ohella Mauri Kuosmasella oli luottamustehtäviä TTT:n hallituksessa sekä sen näyttelijäyhdistyksen hallituksessa. Lisäksi hän toimi näyttelijäntyön opettajana ja rehtorina Eino Salmelaisen näyttelijäkoulussa.

## Filmografia

### Televisiosarjat
*Heikki ja Kaija
*Reinikainen (1982–1983)
*Kuka uskoo haikaraa (1984)
*Jäähyväiset lasihevoselle (1985)
*Sisko ja sen veli (1986)
*Mummo (1987–1989)
*Uskomattomia tarinoita (1991)
*Pakanamaan kartta (1991)
*Mustajärven oudot linnut (1991)
*Kyllä isä osaa (1994)
*Lihaksia ja luoteja (1996)
*Korvatunturin tallin joulu (1999)
*Trasselirakastaja (1999)
*Rölli (1997–2001) - Metsänhenki
*Paavo ja Raili (2004)

### Elokuvat
*Requiem fasismin uhreille (1978) (Lyhytelokuva, lausuja)
*Rakkaani, Tammerkoski (1979) 	(Dokumentti, selostaja)
*Juhannustanssit (1983) 
*Reinikainen - jäitä hattuun, Reinikainen! (1985)
*Pekka & Pätkä ja tuplajättipotti (1985)
*Mustajärven oudot linnut (1991)
*Pekko ja unissakävelijä (1997)
*Jäänmurtaja (1997)

## Lähteet
*Helsingin Sanomat 15. maaliskuuta 2008: *Suuri tamperelainen muistetaan Reinikaisesta*, Tuomas Peltomäki. Artikkelin verkkoversio

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Melancholy Beast

__NOTOC__
**Melancholy Beast** on Pyramaze-nimisen power metal -yhtyeen debyyttialbumi vuodelta 2004.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Lance King − laulu
* Michael Kammeyer − kitara
* Niels Kvist − basso
* Morten Gade Sørensen − rummut
* Jonah Weingarten − kosketinsoittimet

## Arvostelut
* Imperiumi: 8½/10
* The Metal Crypt: 4.35/5

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Espanjan Grand Prix 1975

**[[Espanjan Grand Prix]] [[1975]]** oli Formula-1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 27. huhtikuuta Montjuïcin radalla. Kilpailun voitti Saksan Jochen Mass. Kilpailu muistetaan yhtenä kiistellyimmistä ja traagisimmista kilpailuviikonlopuista urheilun historiassa, kun turva-aitojen pystytyksessä esiintyi puutteita, kisajärjestäjät uhkasivat oikeustoimilla ja kilpailussa sattui vakavia kolareita.

## Yhteenveto

Ensimmäisen mutkan massakolarin jälkeen James Hunt johti kilpailua, Andretti oli toinen, John Watson oli kolmas, Rolf Stommelen neljäs, Lella Lombardi viides ja Carlos Pace kuudes.

Kierroksella neljä Jody Scheckterin moottori rikkoutui, ja radalle valunut öljy aiheutti Alan Jonesin ja Mark Donohuen kolarin. Kolme kierrosta myöhemmin James Hunt liukastui öljyyn ja liukui ulos radalta. Kilpailun johdossa oli nyt Andretti, toisena Watson, ja kolmantena Stommelen. Watsonin auto kärsi värinästä, ja hän joutui keskeyttämään. Andrettin oikeanpuoleinen jousitus hajosi, ja hän ajoi ulos kilpailun johdosta. Stommelen johti kilpailua perässään Carlos Pace, Ronnie Peterson, Jochen Mass ja Jacky Ickx.

Kierroksella 26 Rolf Stommelen menetti autonsa hallinnan takasiiven hajottua ja hän ajoi reunakaiteeseen, josta hän kimposi takaisin radalle, osui toisella puolella olevaan reunakaiteeseen ja lensi sen yli katsomoon. Stommelenilta murtui jalka, ranne ja kaksi kylkiluuta. Surmansa sai viisi katsojaa.

Kilpailu jatkui vielä neljä kierrosta, minkä jälkeen voittajaksi julistettiin Jochen Mass. Kilpailu keskeytettiin noin puolessa välissä, minkä takia pisteet puolitettiin. Kuudenneksi yltänyt Lella Lombardi on ainoa naiskuljettaja, joka on toistaiseksi saanut pisteitä Formula 1 -kilpailussa. Hän sai puoli pistettä.

## Tulokset

## Muuta
* Jean-Pierre Jarier sai rangaistuksen ohitettuaan keltaisten lippujen aikana.
* Jochen Massin F1-uran ainoa voitto

## Lähteet
John Zorn

**John Zorn** (s. 2. syyskuuta 1953 Queens, New York) on yhdysvaltalainen avantgarde-säveltäjä, -sovittaja, -tuottaja, saksofonisti ja multi-instrumentalisti.

Zornin tuotanto on mittava. Hän on toiminut esiintyjänä, tuottajana tai säveltäjänä sadoilla albumeilla. Hänen tuotantonsa sisältää monia eri genrejä, mutta tunnetuin Zorn on kokeellisesta yhtyeestään Naked City sekä Masada-projektista, jonka kautta hän tutkii omia juutalaisia juuriaan.

Zorn on saanut musiikkiinsa paljon ideoita animaatioelokuvien säveltäjältä Carl Stallingilta, joka otti ”hyperaktiiviseen” tyyliinsä vaikutteita monelta eri suunnalta. Harri Uusitorppa luonnehtii Zornia maksimalistiksi, jonka palapelimäiset sävellykset perustuvat ristiriitaisten soundien, rytmien ja tyylien törmäyttämiseen. Jukka Haurun mielestä Zornin musiikille on tyypillistä emootioiden törmäyttely ja salamannopeat kontrastit. 

Fair on työskennellyt muun muassa Tom Coranin, Jad Fairin, Fred Frithin, Mike Pattonin, Marc Ribotin ja Hans Reichelin kanssa. 2000-luvun keskivaiheilla Zorn johti suomalaismuusikoista muodostettua yhtyettä peliteoreettisen, improvisaatioon perustuvan teoksensa *Cobra* (1984) esityksessä Helsingin Umo Jazz Housessa. Yhtyeessä soittivat kitaristit Raoul Björkenheim ja Marzi Nyman, jousisoittajat Max Savikangas ja Juho Laitinen, kosketinsoittajat Timo Hietala, Seppo Kantonen ja Samuli Mikkonen, basistit Ulf Krokfors ja Pekka Törmänen sekä lyömäsoittajat Mika Kallio, Tuomo Lassila ja Janne Tuomi.

Zornilla on oma levy-yhtiö Tzadik, joka julkaisee Zornin omaa sekä hänen suojattiensa musiikkia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tzadik.com
*The Stone website
Hroar Stjernen

**Hroar Stjernen** (s. 11. helmikuuta 1961) on entinen norjalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1984–1989.

Stjernen kuului Norjan joukkueeseen, joka saavutti Suomen jälkeen  hopeaa joukkuemäessä Oberstdorfin MM-kilpailuissa 1987. Hänen lisäkseen joukkueessa hyppäsivät Ole Christian Eidhammer, Ole Gunnar Fidjestøl ja Vegard Opaas. Stjernen sijoittui samoissa kisoissa lisäksi neljänneksi normaalimäessä.

Stjernen voitti maailmancupin osakilpailun Bischofshofenissa tammikuussa 1985 ja oli seuraavalla kaudella toinen Innsbruckissa sekä neljäs mäkiviikon yhteispisteissä. Kaudella 1986–1987 hän sijoittui toiseksi niin Innsbruckissa kuin Oberwiesenthalin ja Oslon normaalimäen kilpailuissakin; maailmancupin loppupisteissä hän oli viides.

## Lähteet
*Hroar Stjernen FIS:n tietokannassa
From the Cradle to the Brave

**From the Cradle to the Brave** on norjalaisen power metal -yhtye Highland Gloryn debyyttialbumi. Albumi julkaistiin vuonna 2003.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Jan Thore Grefstad – laulu
* Jack R. Olsen – kitara
* Lars Andre Larsen – kitara ja kosketinsoitin
* Knut E. Tøftum – basso
* Morten Færøvig – rummut

### Tuotanto
* Marius Olaussen – tuottaja, pääsuunnittelija
* Borge Finstad – miksaaja, suunnittelija
* Andre Larsen - pääsuunnittelija
* Morten Andersen – masteroija
* Mark Wilkinson – kansitaide
* Jack Roger Olsen – kansikonsepti
* Håkon Grav – yhtyeen kuvat

## Arvostelut
* Imperiumi: 7/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Knock Me Down

**Knock Me Down** on rockyhtye Red Hot Chili Peppersin kappale yhtyeen vuoden 1989 albumilta Mother's Milk. "Knock Me Down" oli yhtyeen ensimmäinen single albumilta ja ensimmäinen kappale joka pääsi radiosoittoon. Kappaleelle tehtiin samana vuonna, kuin single oli julkaistu musiikkivideo, jonka ohjasi Drew Carolan. Kappale on laulaja Anthony Kiediksen ja uuden kitaristi John Fruscianten ensimmäinen yhdessä tekemä biisi. Tämä oli kaksikon yhteistyön ensimmäisiä hedelmiä. 

## Kappale
Kiedis kirjoitti laulun palattuaan huumevieroituksesta ja ollessaan kuivilla yhtyeen alkuperäisen ja edellisen kitaristin, Hillel Slovakin kuoltua. Kiedis kertoi Frusciantelle sen olevan aika monimutkainen, johon kitaristi vastasi että hänellä oli monimutkainen kappale ja melodia valmiiksi, johon hän aloitti sovittamaan sanoja.

Anthony Kiedis kertoi elämäkertakirjassaan Arpikudos (2006): "*Laulu kuvaili, millaista oli olla huumekierteessä, täynnä itseään ja varma omasta havoittumattomuudestaan ja kyvystään peitota luonnon ja elämän voimat. Samalla se oli kuitenkin Hillelille osoitettu rakkauslaulu*."

Albumin Mother's Milk vuoden 2003 uudelleenjulkaisulta löytyy kappaleen alkuperäinen pitkä versio, joka on minuutin pidempi.

## Julkaisu
Knock Me Down oli Red Hot Chili Peppersin ensimmäinen kappale, joka pääsi jollekin musiikkilistalle, ollen kuudes Alternative Songs-listalla (lista tunnettiin ennen nimellä (Billboard Modern Rock Tracks). 

## Lähteet
Englantilais-ranskalainen pienriistan ajokoira

**Englantilais-ranskalainen pienriistan ajokoira** () on ajaviin koiriin kuuluva koirarotu. Se tunnettiin aiemmin pelkkänä anglo-françaisena. 

## Ulkonäkö
Rakenne on tasapainoinen ja kiinteä. Silmät ovat suuret ja lempeät, väriltään ruskeat. Korvat ovat keskipitkät, hieman kiertyneet ja hieman silmälinjan alapuolelle kiinnittyneet. Häntä on keskipitkä ja melko ohut. Säkäkorkeus vaihtelee 48-56 cm välillä. Lyhyt, sileä ja tiheä karvapeite voi olla joko kolmi- tai kaksivärinen: valko-musta punaruskein merkein tai valko-oranssi. Ensiksi mainitulla tulee aina olla musta kirsu ja jälkimmäisellä tupakanruskea.

## Luonne ja käyttäytyminen
Rotu on osoittautunut metsästyksen lisäksi myös miellyttäväksi perhekoiraksi - vähän varautuneeksi, mutta muuten auliiksi ja tottelevaiseksi. On hyvin mahdollista, että tämän arvokkaan ja rauhallisen koiran suosio seurakoirana piankin kasvaa.

## Alkuperä
Tämä rotu on isojen englantilais-ranskalaisten ajokoirien pienennetty muunnos, joka kehitettiin 1970-luvulla kun ranskalaisia ajokoiria, etupäässä chien d’artois'ia ja beagle-harrieria, risteytettiin beaglen kanssa. Sitä on käytetty lähinnä kaniinin, fasaanin ja viiriäisen metsästykseen. Rodun kehityksen alkuvaiheessa esiintyi toisinaan karkeakarvaisia pentuja, mutta tätä turkinlaatua ei nykyisin tavata. Desmond Morris mainitsee kirjassaan myös valko-mustan värimuunnoksen, mutta sitä ei nykyinen rotumääritelmä tunne. FCI hyväksyi rodumääritelmän vuonna 1983.

## Lähteet
Jean-Hugues Anglade

**Jean-Hugues Anglade** (s. 29. heinäkuuta 1955 Thouars, Deux-Sèvres, Poitou-Charentes, Ranska) on ranskalainen näyttelijä. Hän on voittanut kuudesta César-ehdokkuudestaan yhden vuonna 1995. 

Anglade syntyi Thouarsissa ja opiskeli viiden vuoden ajan Conservatoire d'art dramatiquessa Pariisissa. Hänet mainitaan Vincent Delermin laulussa "Cosmopolitan". 1970- ja 80-luvulla hän näytteli teatterissa, esiintyen mm. Victor Hugon ja Pierre Corneille'n komedioissa.

Angladen elokuvien joukossa ovat *Betty Blue* (1986), *[[Tyttö nimeltä Nikita]]* (1990), *Kuningatar Margot* (1994), *[[Killing Zoe]]* (1994), *Les menteurs* (1995), *Nelly ja herra Arnaud* (1995). 

Vuonna 2008 hän näytteli yhtä kolmesta pääosasta suomalaissukuisen italialaisohjaajan Anneriitta Cicconen episodielokuvassa *Il Prossimo Tuo* (suom. nimi "Sinun kanssasi"). Muissa pääosissa olivat mm. Laura Malmivaara ja Sulevi Peltola.

Vuonna 2015 hän haavoittui junassa terrori-iskun yrityksessä.

## Valikoitu filmografia

## Aiheesta muualla
*
Forever Endeavour

**Forever Endeavour** on norjalaisen Highland Gloryn toinen studioalbumi.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Bonusraidat
# Wild Child (W.A.S.P. cover)
# Love Gun (KISS cover)
# The Trooper (Iron Maiden cover)

## Kokoonpano
* Jan Thore Grefstad – laulu
* Jack R. Olsen – kitara
* Lars Andre Larsen – kitara ja kosketinsoitin
* Knut E. Tøftum – basso
* Morten Færøvig – rummut

### Vieraileva muusikko
* Adriana – laulu

### Tuotanto
* Hugo Alvarstein – tuottaja, miksaaja, masteroija
* Klaus Heilman – miksaaja
* Morten Lund – masteroija

## Arvostelut
* Imperiumi: 9/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Alphonse Joseph Charles Dubois

**Alphonse Joseph Charles Dubois** (1839 Aachen – 1920 Coxyde-sur-Mer) oli belgialainen luonnontieteilijä ja lintutieteilijä.

Dubois oli lääketieteen tohtori. 1869 hänet nimitettiin selkärankaisten osaston intendentiksi Brysselin kuninkaalliseen luonnonhistorialliseen museoon (Muséum royal d’histoire naturelle de Bruxelles). 

Hänen isänsä oli Charles Frédéric Dubois (1804–1867), joka julkaisi teoksen *Les Oiseaux de l’Europe*.

Dubois julkaisi 1887–1894 teossarjan *La Faune illustrée des Vertébrés de la Belgique* ja 2-osaisen *Synopsis avium* (1899–1904).

Dubois nimesi linnuista kongonmetsäfrankoliinin (*Pternistis nahani*), nykyisin (*Francolinus nahani*).

## Lähteet
Irène Jacob

**Irène Jacob** (s. 15. heinäkuuta 1966) on ranskalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muiden muassa Krzysztof Kieślowskin elokuvissa *[[Veronikan kaksoiselämä]]* (1991) ja *[[Kolme väriä: Punainen|Kolme väriä: punainen]]* (1994). 

Jacob syntyi Suresnesissa ja muutti vuonna 1969 perheineen Geneveen Sveitsiin. Hän teki ensiesiintymisensä näyttämöllä vuonna 1977 ja sai ensimmäisen elokuvaroolinsa muutettuaan Pariisiin 1987. 

Jacobilla on ollut yksi Bafta- (1995) ja kaksi César-ehdokkuutta (1992, 1995). Hänelle myönnettiin parhaan naisnäyttelijän palkinto Cannesin elokuvajuhlilla 1991.

## Aiheesta muualla
*
Toivo Ilola

**Toivo Johannes ”Topi” Ilola** (19. kesäkuuta 1928 Vimpeli – 15. helmikuuta 2023 Espoo) oli suomalainen pesäpalloilija. Ilola pelasi ulkopelissa kolmosvaravahtina ja kopparina. Ilola valittiin Pesäpallon kunniagalleriaan vuonna 2012.

Ilola aloitti pesäpallouransa 17-vuotiaana vuonna 1945 ja lopetti aktiiviuransa vuonna 1962. Ilola edusti urallaan Vimpelin Vetoa, Pallo-Tovereita ja Puna-Mustia. Pallo-Toverien joukkueessa hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1951 ja Puna-Mustien pelaajana useita ikämiesten Suomen mestaruuksia. Ilola oli Pesäpalloliiton (PPL) joukkueen kolmosvaravahti Helsingin 1952 olympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa. Ilola pelasi Itä–Länsi-ottelussa kymmenen kertaa vuosina 1949–1958 ja Liitto–Lehdistö-ottelussa kolme kertaa. Lisäksi Ilola pelasi viisi PPL–TUL-ottelua. 

## Muuta
Aktiiviuransa jälkeen Ilola toimi muun muassa Pesäpalloliiton eri valiokunnissa, Puna-Mustien johtokunnassa ja PM-pesäpallotuki ry:n puheenjohtajana.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 1 SM-hopea: 1951
* 10 Itä-Länsi-ottelua: 1949-1958 
* 3 Liitto–Lehdistö-ottelua
* 5 PPL–TUL-ottelua

## Katso myös
* Luettelo vähintään 10 Itä–Länsi-ottelua pelanneista pesäpalloilijoista

## Lähteet
* 

### Viitteet
Leo Hannula

**Leo Hakon** ”**Pepe**” **Hannula** (5. elokuuta 1912 Elimäki – 14. maaliskuuta 1988 Lahti) oli suomalainen pesäpalloilija. Hannula edusti SM-sarjassa vuosina 1930–1961 yhteensä kahdeksaa eri seuraa. Hannula voitti urallaan 7 SM-kultaa, 7 SM-hopeaa sekä 2 SM-pronssia. Hannula toimi myös pesäpallotuomarina. Hannula valittiin vuonna 2012 pesäpallon kunniagalleriaan. Hannula pelasi ulkokentällä kakkosvahtina.

## Ura
Hannula voitti urallaan seitsemän pesäpallon Suomen mestaruutta, Kuusankosken Vedon joukkueessa vuosina 1935, 1937 ja 1940 sekä Lahden Mailaveikkojen joukkueessa vuosina 1949–1952. Hannula voitti SM-sarjan lyöjäkuninkuuden vuonna 1948. Hannula oli Pesäpalloliiton (PPL) joukkueen ykkösvahti Helsingin 1952 olympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa. 

Vuonna 1932 Hannula pelasi Tallinnassa Eesti−Suomi maaottelussa. Hannula oli mukana jo ensimmäisessä, vuonna 1932 pelatussa Itä–Länsi-ottelussa. Kaikkiaan hän pelasi 11 Itä–Länsi-ottelussa, viimeisen kerran vuonna 1953. Hannula pelasi urallaan kaksi Liitto-Lehdistö-ottelua ja kolme PPL-TUL-ottelua.

Hannula edusti vuosina 1931–1932 Kymintehtaan Urheiluseuraa, vuosina 1933–1934 Helsingin Pallonlyöjiä, vuosina 1935–1942 Kuusankosken Vetoa, vuosina 1943–1944 Kouvolan Pallonlyöjiä, vuonna 1945 Kuusankosken Vetoa, vuosina 1946–1954 Lahden Mailaveikkoja, vuonna 1955 Kouvolan Pallonlyöjiä, vuonna 1956 Lahden Mailaveikkoja, vuosina 1957–1959 Renkomäen Mailapoikia, sekä vuosina 1960–1961 Heinolan Mailapoikia. Näiden jälkeen Hannula pelasi vielä maakuntasarjassa Lammin Lujassa. 

## Muuta
Hannula oli ammatiltaan lentokonemekaanikko ja varastonhoitaja. Hannula harrasti tennistä.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 7 SM-kultaa: 1935, 1937, 1940, 1949, 1950, 1951, 1952
* 7 SM-hopeaa: 1934, 1936, 1938, 1943, 1948, 1953, 1955
* 2 SM-pronssia: 1933, 1939
* 11 Itä-Länsi-ottelua: 1932-1937, 1943, 1946, 1951-1953
* Pesäpallon lyöjäkuningas: 1948 
* 2 Liitto-Lehdistö-ottelua 
* 3 PPL-TUL-ottelua
Lähde: 

### Pesäpallotuomarina
* Miesten Itä-Länsi-tuomari: 1957

## Katso myös
* Luettelo vähintään 10 Itä–Länsi-ottelua pelanneista pesäpalloilijoista

## Lähteet
* 
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Leo Hannula Pesäpallon kunniagalleriassa (pdf)
Amparo Arozamena

**Amparo Arozamena** (24. elokuuta 1916 México – 30. huhtikuuta 2009) oli pitkän uran meksikolaisessa televisiossa ja elokuvissa luonut näyttelijä. Hän oli Meksikon elokuvataiteen ja -tieteen akatemian kunniajäsen. 

## Aiheesta muualla
*
María Rojo

**María de Lourdes Rojo e Incháustegui** (s. 15. elokuuta 1943 México) on meksikolainen näyttelijä ja Demokraattisen vallankumouksen puolueen poliitikko.

Rojo tuli alun alkaen tunnetuksi näyttelijänä elokuvista ja televisiosta; hän esiintyi jo 1950-luvulla. Hän voitti Hopeisen Ariel-palkinnon vuonna 1991 ja oli epäonnistuneesti ehdolla myös neljästi vuosina 1988, 1995 (kaksi ehdokkuutta) ja 1998. 

Rojo sai paikan Meksikon senaatista vuoden 2006 kongressinvaaleissa.

## Aiheesta muualla
*
Fight Like a Brave

**Fight Like a Brave** on rockyhtye Red Hot Chili Peppersin kappale, joka löytyy vuoden 1987 albumilta *[[The Uplift Mofo Party Plan]]*. Se oli albumin ensimmäinen single ja kappale, joka julkaistiin vuonna 1987, kappaleelle tehtiin myös musiikkivideo samana vuonna. Kappale oli Red Hot Chili Peppersin "suuri" hitti, mutta vaikka albumi myi kultaa Yhdysvalloissa, eivät kappale ja albumi saavuttaneet mega-suosiota. 

Kappale kuullaan Tony Hawk's Pro Skater 3 -pelissä ja se löytyy myös yhtyeen kokoelma-albumilta What Hits!?.

## Tausta
Yhtyeen basisti Flea oli potkaissut yhtyeen laulajan Anthony Kiediksen pois yhtyeestä, tämän huumeriippuvuuden takia. Tullakseen taas selväksi Kiedis palasi äitinsä luokse Michiganiin, mennäkseen huumevieroitukseen. Tultuaan selväksi hän soitti Flealle, että hän oli onnistunut selättämään riippuvuutensa. Hän pääsi takaisin yhtyeeseen ja heti paluumatkalla lentokoneessa hän alkoi kirjoittaa sanoituksia. Kappale kertoo hänen kuukauden kestäneestään vieroituksestaan, kokouksissa käymisistä ja riippuvuutensa päihittämisestä ja innosta uutta elämää kohti.

## Musiikkivideo
Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, samana vuonna kun se oli julkaistu singlenä. Video kerto samaa sanaa kuin kappaleen sanatkin. Pimeällä kujalla ja kokouksissa oloa sekä kannatuspuheen pitämistä. Videon ohjannut Dick Rude, joka ohjasi myös edellisen Red Hot Chili Peppersin musiikkivideon, kappaleen Catholic School Girls Rule vuonna 1986. Hän ohjannut myös kappaleen Universally Speaking musiikkivideon vuonna 2003, joka oli kolms Red Hot Chili Peppersille.

## Lähteet
Eric Stoltz

**Eric Cameron Stoltz** (s. 30 syyskuuta 1961 Whittier, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja. Stoltz on Actors Studion jäsen.

## Ura
Hän opiskeli Etelä-Kalifornian yliopistossa, mutta keskeytti opintonsa.  

Hänellä on ollut merkittäviä rooleja muiden muassa elokuvissa *[[Kärpänen II]]* (1989), *[[Unelmien tanssi]]* (1992), *[[Killing Zoe]]* (1994), *[[Pulp Fiction – tarinoita väkivallasta]]* (1994), *[[Onni puuttuu peliin]]* (1995) ja *[[Perhosvaikutus (elokuva)|Perhosvaikutus]]* (2004). Stoltz myös alun perin roolitettiin näyttelemään Marty McFlyta elokuvaan *[[Paluu tulevaisuuteen]]* (1985), mutta muutaman viikon kuvausten jälkeen hänet korvattiin Michael J. Foxilla.

## Palkintoehdokkuudet
Stoltz oli vuonna 1986 ehdolla Golden Globen saajaksi sivuosastaan elokuvassa *[[Naamio (elokuva)|Naamio]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pertti Jaakkola

**Pertti Juhani ”Pete” Jaakkola** (30. maaliskuuta 1929 Jyväskylä – 29. maaliskuuta 2010) oli suomalainen pesäpalloilija. Jaakkola pelasi ulkopelissa kakkosvaravahtina ja kolmosvaravahtina.

Jaakkola voitti pesäpallon Suomen mestaruuden Jyväskylän Kirin joukkueessa vuosina 1953, 1956, 1957 ja 1958. Jaakkola voitti lisäksi kolme SM-hopeaa sekä kaksi SM-pronssia. Vuonna 1957 hän voitti SM-sarjan lyöjäkuninkuuden ja Pesäpalloliitto valitsi hänet vuoden pesäpalloilijaksi. Jaakkola oli Pesäpalloliiton (PPL) joukkueen vaihtopelaaja Helsingin 1952 olympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa. 

Jaakkola valittiin viisi kertaa Itä–Länsi-otteluun, kaksi kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun ja kolme kertaa PPL–TUL-otteluun. Jaakkola toimi Jyväskylän Kirin puheenjohtajana vuosina 1965–1967 ja Jyväskylän Tennisseuran puheenjohtajana vuosina 1965–1975.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 4 SM-kultaa: 1953, 1956, 1957, 1958
* 3 SM-hopeaa: 1949, 1952, 1954
* 2 SM-pronssia: 1950, 1951
* 5 Itä-Länsi-ottelua: 1953, 1955-1958
* 2 Liitto–Lehdistö-ottelua
* 3 PPL–TUL-ottelua
* Vuoden pesäpalloilija 1957 
* Pesäpallon lyöjäkuningas: 1957 
* Pesäpallon etenijäkuningas: 1956, 1957

## Lähteet

* 

### Viitteet
Olga Zavjalova

**Olga Viktorovna Zavjalova** (s. 24. elokuuta 1972) on venäläinen maastohiihtäjä, joka voitti kaksi maailmanmestaruutta.

Zavjalova on kilpaili maailmancup-tasolla vuodesta 1993 alkaen vuoteen 2011 asti. 2003 Val di Fiemmen MM-kisoissa hän voitti kultamitalin 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja saavutti pronssia 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa, takaa-ajossa sekä viestissä. 2007 Sapporon MM-kisoissa hän voitti kultamitalin 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa ja hopeaa kymmenen kilometrin vapaan kilpailussa.

Maailmancupissa Zavjalova on saavuttanut yhden henkilökohtaisen osakilpailuvoiton, 12. helmikuuta 2005 Reit im Winklissä kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta. Henkilökohtaisia palkintokorokesijoituksia hänellä on kaikkiaan 14.

Zavjalova ei kilpaillut kaudella 2007–2008, koska odotti toista lastaan.

Zavjalova lopetti uransa maastohiihtäjänä vuonna 2011.

## Lähteet
*
Kari Rissanen

**Kari Rissanen** (s. 29. elokuuta 1966 Helsinki) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai keskuspuolustaja.

Rissanen on Espoon Palloseuran ja Helsingin Jalkapalloklubin kasvatti. Hän pelasi koko Suomen pääsarjauransa pääkaupunkiseudulla lukuun ottamatta yhtä Ilveksessä vietettyä kautta. Kovaotteisena keskikenttäpelaajana tunnetun Rissasen suurimmat saavutukset tulivat HJK:ssa, jossa hän oli seitsemän kauden aikana voittamassa neljää Suomen-mestaruutta ja yhtä SM-pronssia. Finnairin Palloilijoissa hän saavutti pronssia ja Jokereissa hopeaa. Pääsarjauransa Rissanen päätti kaudella 2003 Allianssin väreissä. Pääsarjaotteluita hän pelasi yhteensä 399.

Ulkomailla Rissanen edusti Singaporessa Geylang Internationalia, Skotlannissa Dunfermlinea sekä Tanskassa Ikastia sekä Ikastin ja Herning Fremadin fuusiona syntynyttä FC Midtjyllandia.

Rissanen on valittu HJK:n Hall of Fameen ja Veikkausliigan legendaksi.

## Lähteet
Ariègenajokoira

**Ariègenajokoira** () on ranskalainen koirarotu. Vaikka se on rotuna suhteellisen uusi, on se ulkonäöltään ja toiminnaltaan ikivanhan pienigascognenajokoiran kaltainen. Vuonna 2018 se oli Ranskassa 14. suosituin paikallinen rotu - listauksessa se on 15. suosituin, mutta tämä johtuu ainoastaan siitä, että virallinen listaus laskee myös madagaskarilaisen coton de tuléarin ranskalaiseksi roduksi.

## Ulkonäkö

Ariègenajokoira on keskikokoinen, kevytrakenteinen ja tyylikäs. Kallo on hieman kaareva ja otsapenger vähäinen. Silmät ovat ruskeat. Korvat ovat riippuvat, ohuet ja kiertyneet. Kuono on kallon kanssa samanpituinen ja joko suora tai hieman kyömy, kirsu suuri ja musta. Purenta on aina leikkaava. Kaula on pitkä, kevyt, hieman kaareutunut ja melko ohut. Rintakehä on pitkä ja keskileveä. Häntä on ohutkärkinen ja sapelinmuotoinen. Karvapeite on lyhyt ja tiheä. Pääväri on valkoinen, jossa on mustia läiskiä ja joskus myös mustaa pilkutusta. Silmien yläpuolella ja poskissa on tan-merkit. Urosten säkäkorkeus vaihtelee 52–58 cm ja narttujen 50–56 cm välillä.

## Luonne ja käyttäytyminen
Tämä tasainen, iloinen, rakastettava, helposti koulutettava, lasten kanssa hyvin toimeentuleva ja muihin koiriin ystävällisesti suhtautuva metsästyskoira on onnistuneesti vaihtanut roolia ajuekoirasta kodin lemmikiksi. Se on kuitenkin ensisijaisesti metsästyskoira, ja käyttää tilaisuuden tullen hienoa hajuaistiaan ja soinnikasta, kaunista haukkuaan jänisten ja muun pienriistan ajamiseen. Sen pääasiallinen riista on jänis, mutta se soveltuu myös villisian ja metsäkauriin metsästykseen sekä fasaanien ylösajamiseen. Se voi työskennellä sekä yksittäin että ajueessa.

## Alkuperä
Rodun syntypaikka on Lounais-Ranskan Ariège, joten se on tottunut elämään lämpimässä ilmastossa. Se on paikallisen jäniskoiran - joidenkin lähteiden mukaan chien d’artoisin, vaikkei se maantieteellisesti vaikutakaan kovin todennäköiseltä - ja joko isogascognenajokoiran ja/tai gascogne-saintongenajokoiran risteyttämisen tulos. Ariègenajokoira on hyväksytty Ranskassa vuonna 1912 ja FCI:ssä vuonna 1954, ja sitä tavataan harvoin Ranskan ulkopuolella.

## Lähteet
### Viitteet
Viljo Niemi

**Viljo ”Ville” Niemi** (9. lokakuuta 1928 Vimpeli – 9. marraskuuta 2016) oli suomalainen pesäpalloilija. Niemi pelasi ulkopelissa siepparina.

Vimpelin Vetoa edustanut Niemi voitti pesäpallon Suomen mestaruuden vuonna 1960. Niemi voitti urallaan lisäks kolme SM-hopeaa sekä neljä SM-pronssia. Pesäpalloliitto valitsi Niemen vuoden pesäpalloilijaksi vuonna 1954. Hän oli Pesäpalloliitton (PPL) joukkueen sieppari Helsingin 1952 olympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa. Niemi pelasi seitsemän kertaa Itä–Länsi-ottelussa ja yhden kerran Liitto–Lehdistö-ottelussa. Niemi toimi Vimpelin vedon pelinjohtajana vuosina 1966–1968, 1970–1971.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 1 SM-kulta: 1960
* 3 SM-hopeaa: 1959, 1961, 1962
* 4 SM-pronssia: 1952, 1958, 1963, 1964
* 7 Itä-Länsi-ottelua: 1950-1955, 1957
* 1 Liitto–Lehdistö-ottelu
* Vuoden pesäpalloilija 1954 
Lähde: 

## Lähteet

* 

### Viitteet
Eero Vilevaara

**Eero Kalevi Vilevaara** (14. elokuuta 1928 Kiikala – 14. marraskuuta 2004 Hyvinkää) oli suomalainen pesäpalloilija. Vilevaara pelasi ulkopelissa polttajana.

Vilevaara pelasi pesäpallon SM-sarjassa vuosina 1950–1959, 1961 ja 1963. Hän edusti urallaan Loimaan Palloilijoita, Pallo-Tovereita, Ypäjän Yllätystä, Vimpelin Vetoa ja Hyvinkään Tahkoa. Vedon joukkueessa Vilevaara saavutti SM-pronssia vuonna 1958 ja SM-hopeaa vuonna 1959. Vilevaara oli Pesäpalloliiton (PPL) joukkueen vaihtopelaaja Helsingin 1952 olympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa. Hän pelasi Itä–Länsi-ottelussa seitsemän kertaa.

Pesäpallouransa jälkeen Vilevaara menestyi keilaajana. Lisäksi Vilevaara pelasi curlingia, jossa hän voitti kerran Suomen mestaruuden ja toimi Suomen joukkueenjohtajana MM- ja EM-kisoissa. Vilevaara kilpaili myös golfissa ja toimi *Finnish Golf Finland* -lehden päätoimittajana. 

## Muuta
Vilevaara valmistui maisteriksi Turun yliopistosta vuonna 1954. Hän toimi muun muassa Vimpelin yhteiskoulun historian opettajana ja Hyvinkään Iltalukion rehtorina.  Vilevaara oli Hyvinkään kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1968–1972. Hänen veljensä Esko Vilevaara oli myös pesäpalloilija.

## Saavutukset
### Pesäpallo

#### Pelaajana
* 1 SM-hopea: 1959
* 1 SM-pronssi: 1958
* 7 Itä-Länsi-ottelua: 1949-1952, 1954, 1955, 1959 

### Curling
* 1 SM-kulta
* Suomen joukkueenjohtaja MM- ja EM-kisoissa

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Muistokirjoitus Loimaan Palloilijoiden historian yhteydessä
* Muistokirjoitus Suomen Curlingliiton sivulla