open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Daniel H. Shubin

**Daniel H. Shubin** on yhdysvaltalainen raamatuntutkija, opettaja, kirjailija ja kääntäjä.

Shubin on kirjoittanut useita uskontoa ja filosofiaa sekä erityisesti Venäjän kristinuskon ja ortodoksisen kirkon historiaa käsitteleviä teoksia. Hän on myös kääntänyt useita samoja aiheita käsitteleviä kirjoja venäjästä englanniksi. Shubin on asunut pitkään etelä-Kaliforniassa. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.

## Teoksia
* *Kingdoms and Covenants* Xlibris Corp, 2000
* *Monastery Prisons* Xlibris Corp, 2001
* *The History of Russian Christianity*
:* *Volume I: From the Earliest Years Through Tsar Ivan IV* Algora Publishing, 2004
:* *Volume II: The Patriarchal Age, Peter, the Synodal System* Algora Publishing, 2004
:* *Volume III: The Synodal Era And the Sectarians 1725 to 1894* Algora Publishing, 2005
:* *Volume IV: The Orthodox Church 1894 to 1990 Tsar Nicholas II to Gorbachev's Edict on the Freedom of Conscience* Algora Publishing, 2006
* *The Conscientious Objector and the United States Armed Forces* Peace Church Challenge, 2008
* *Tsars and Imposters: Russia's Time of Troubles* Algora Publishing, 2009
* *Attributes of Heaven and Earth:An interpretive theology of the realms of spirit and matter, Deity, creation, humanity, the earth, their past and future, based on Sacred Scripture by Daniel H. Shubin * Xlibris Corp, 2011
* *Heavenly Relationships* lulu.com, 2011
* *The Gospel of the Prince of Peace, A Treatise on Christian Pacifism* Peace Church Challenge, 2014
*Omakustanteet:
* *Skovoroda: The World Tried to Catch Me but Could Not* Daniel H. Shubin, 2012
* *Leo Tolstoy and the Kingdom of God Within You* Daniel H. Shubin, 2013
* *Helena Roerich: Living Ethics and the Teaching for a New Epoch* Daniel H. Shubin, 2013
* *Russia's Wisdom* Daniel H. Shubin, 2014
* *Aleksandr Dobrolubov, Russia's Mystic Pilgrim* Daniel H. Shubin, 2014
* *Daniel and Alla Andreev'' Daniel H. Shubin, 2015

## Lähteet
Kun hymy hyytyy

**Kun hymy hyytyy** (*The Entertainer*) on Tony Richardsonin ohjaama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1960. Se perustuu John Osbornen näytelmään *The Entertainer* (1957), josta elokuvakäsikirjoituksen laativat Osborne ja Nigel Kneale. Pääosaa, vanhenevaa music hall -&#8288;viihdyttäjää jonka ura ja yksityiselämä ovat kariutumassa, esittää Laurence Olivier.

Osbornen näytelmään perustui myös Richardsonin edellinen elokuva, *[[Nuori viha (elokuva)|Nuori viha]]* (1959).

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Kun hymy hyytyy* -elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Michael Khodarkovsky

**Michael Khodarkovsky** on yhdysvaltalainen historioitsija ja professori, joka opettaa historiaa Loyolan yliopistossa Chicagossa. Khodarkovsky on erikoistunut Venäjän historiaan, josta hän on kirjoittanut useita teoksia sekä artikkeleita. 

Khodarkovsky syntyi ja kasvoi Neuvostoliiton ajan Ukrainassa. Hän opiskeli historiaa Kalmukian valtionyliopistossa Elistassa, jossa myös suoritti Bachelor of Artsia vastaavan tutkinnon. Hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa väitteli tohtoriksi Chicagon yliopistosta 1987. Hän on kirjoittanut artikkeleita Venäjän historiasta ja nykytilasta muun muassa lehtiin The New York Times, The Wall Street Journal and Chicago Tribune.

## Teoksia
* *Of Religion and Empire - Missions, Conversion, and Tolerance in Tsarist Russia* Cornell University Press, 2001.
* *Russia's Steppe Frontier: The Making of a Colonial Empire, 1500-1800* Indiana University Press, 2002.
* *Where Two Worlds Met - The Russian State and the Kalmyk Nomads, 1600–1771* Cornell University Press, 2006.
* *Bitter Choices - Loyalty and Betrayal in the Russian Conquest of the North Caucasus* Cornell University Press, 2011. Teos on käännetty venäjäksi 2016.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Michael Khodarkovsky Discusses His Scholarship - Khodarkovsky kertoo tutkijantyöstään Youtube-videossa.
Toimi Laaksonen

**Toimi Aarne Johannes Laaksonen** (5. marraskuuta 1899 Tampere – 20. kesäkuuta 1973) oli suomalainen taidemaalari.

Toimi Laaksonen opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1921–1924. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1930-1932, 1936 ja 1938 sekä Suomen Taideakatemian näyttelyyn 1930-luvulla. Ulkomailla hänen teoksiaan oli esillä Trondheimissa, Norrköpingissä ja Odensessa 1955 sekä Tampereen taiteilijoiden näyttelyssä Kiovassa 1961. Laaksonen maalasi erityisesti Tampereen kaupunkinäkymiä.

## Teoksia
* *Äänislinna* : öljymaalaus. 1943
* *Tampere-aihe* : öljymaalaus. 1946
* *Laukontori* : öljymaalaus. 1953
* *Työ ja vapaa-aika*, Pyynikin uimahalli, Tampere 1965

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Toimi Laaksonen
Totti Sora

**Torsten ”Totti” Harald Sora** (ent. **Strömberg**; 4. syyskuuta 1903 Turku – 23. marraskuuta 1955) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi Turun kaupunginarkkitehtina. Hänen tunnetuin suunnittelutyönsä on Turun Martinkirkko, jonka hän suunnitteli yhdessä arkkitehti Gunnar Wahlroosin kanssa. Sora opiskeli myös kuvanveistoa ja maalausta ja hän oli Pro Arte -taiteilijaryhmän jäsen.

Sora kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1922 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1930. Hän laati diplomityönsä vuonna 1931 Ruissaloon suunnitellusta maalentokentästä, joka olisi liitetty saarella jo vuodesta 1927 toimineeseen Ruissalon lentosatamaan. Tämä hanke ei kuitenkaan toteutunut maaperäongelmien takia, vaan Turun lentokenttä rakennettiin lopulta Artukaisiin 1935 ja Ruissalon lentosataman toiminta päättyi 1936.

Sora toimi Turun apulaiskaupunginarkkitehtina vuosina 1934–1939 ja kaupunginarkkitehtina vuodesta 1939. Hän otti taidemaalarina osaa näyttelyihin vuodesta 1923 lähtien.

## Rakennuksia
* Asunto-Oy Maaria, Turku. 1928
* Martinkirkko, Turku. 1933 (arkkitehti Gunnar Wahlroosin kanssa)
* Turun linja-autoasema. 1938 (arkkitehti Harald Smedbergin kanssa) 
* Pansion koulu, Turku. 1948–1950 
* Korsetti- ja paitatehdas Oy Neulomo Ab:n tehdasrakennus, Tervahovinkatu, Turku. 1950 (arkkitehti Dimitri Panzopouloksen kanssa)
* Triumphin liivitehdas, Tervahovinkatu, Turku. 1952-1953 (arkkitehti Dimitri Panzopouloksen kanssa) 

## Lähteet
Aino Muukka

**Aino Irene Muukka (Vihervä-Muukka)** (20. kesäkuuta 1899 Soini – 14. marraskuuta 1992) oli suomalainen opettaja ja taidemaalari.

Aino Muukka opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1919–1923 ja 1923–1924 sekä Pariisissa Académie André Lhotessa 1931. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1919, 1920, 1921, 1922 ja 1923 sekä Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton näyttelyyn 1952. Ulkomailla Muukan teoksia oli esillä naistaiteilijoiden näyttelyissä Berliinissä ja Wienissä 1942. Muukka toimi opettajana oppikoulussa 1931–1954. Muukka maalasi muun muassa akvarelleja.

Aino Muukka oli naimisissa taidemaalari Yrjö Muukan kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Aino Muukka
Hanna Suomalainen

**Hanna Suomalainen** (6. huhtikuuta 1874 Kuopio – 4. huhtikuuta 1948) oli suomalainen taidemaalari.

Hanna Suomalainen opiskeli Helsingin yliopiston piirustussalissa 1910–1911, Pariisissa Ernest Bonnencontren (1862–1930) johdolla 1897 ja Académie de la Grande Chaumièressa 1906 sekä Tukholmassa Richard Berghin johdolla 1900.. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1899 ja 1932. Suomalainen toimi piirustuksenopettajana Kuopiossa. Hän maalasi Kuopion katunäkymiä ja teki muotokuvia opettajakollegoistaan, muun muassa kieltenopettaja Elisabeth Stenius-Aarneenkalliosta ja lehtori Mikael Runebergistä.

## Teoksia
* *Tyttö kansallispuvussa* : öljymaalaus.

## Kirjallisuutta
* Inkeri Halttunen : *Kuopiolainen taidemaalari Hanna Suomalainen*. Taidehistorian pro gradu -tutkielma, Taiteiden ja kulttuurin tutkimuksen laitos, Jyväskylän yliopisto 1985 (Julkaisu verkossa)
* *Hanna Suomalainen 1874-1948 : Kuopion taidemuseossa 14.8.-20.9.1987* ; julkaisun toim. ja taitto Aija Jaatinen, Irene Moilanen, Marketta Tuomainen ; artikkeli Inkeri Halttunen ; käännös Nils-G. Hublin ; valokuvat Kari Jämsén, Viktor Barsokevitsch. Kuopion taidemuseon julkaisuja 8. Kuopio 1987

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Hanna Suomalainen
Noora Ruskola

**Noora Ruskola** (s. 21. joulukuuta 1994) on suomalainen kilpapurjehtija. Hän kilpailee Formula Kite -luokassa, joka on yksinpurjehdittava leijalautaluokka. Hän aloitti harjoittelun luokassa vuonna 2022 ja tähtää vuoden 2024 Pariisin olympialaisiin, joissa luokka on uutena mukana. 

Ruskola purjehti MM-kultaa juniorien Zoom 8 -luokassa vuonna 2010. Vuosina 2011–2016 hän purjehti Camilla Cedercreutzin kanssa aluksi 29er- ja myöhemmin 49er FX -luokassa. Vuonna 2013 he saavuttivat alle 23-vuotiaiden MM-kultaa. Rion 2016 kesäolympialaisissa Ruskola ja Cedercreutz sijoittuivat 17:nneksi.

Vuodesta 2017 lähtien Ruskola purjehti Mikaela Wulffin kanssa 49er- ja 470-luokassa.  Yhteistyö päättyi vuonna 2021 Wulffin päätettyä purjehdusuransa.

## Lähteet
Camilla Cedercreutz

**Camilla Cedercreutz** (s. 31. tammikuuta 1993) on suomalainen kilpapurjehtija. 

Vuosina 2011–2016 Cedercreutz purjehti Noora Ruskolan kanssa aluksi 29er- ja myöhemmin 49er FX -luokassa. Vuonna 2013 he saavuttivat alle 23-vuotiaiden MM-kultaa. 

Rion 2016 kesäolympialaisissa Cedercreutz ja Ruskola sijoittuivat 17:nneksi.

## Lähteet
Beaurepaire (Isère)

**Beaurepaire** [boʁɘpɛʁ] on kunta itäisessä Ranskassa Isèren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. 

## Kulttuuri
Kunnassa järjestetään lokakuisin kansainvälinen elokuvafestivaali *Rencontres internationales du cinéma de Beaurepaire*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ville Hänninen (lavastaja)

**Ville (Wilhelm) Hänninen** (9. helmikuuta 1894 Virtasalmi – 24. helmikuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen lavastaja ja taidemaalari.

Ville Hänninen opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1913–1916 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1917 ja 1921–1922. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1926, 1941 ja 1942.

Hänninen toimi lavastajana viipurilaisissa teattereissa vuodesta 1923 lähtien. Vuonna 1941 hän meni Suomi-Filmi Oy:n palvelukseen lavastajaksi. Hänninen toimi vuosina 1942–1956 lavastajana yhteensä 22 pitkässä näytelmäelokuvassa ja lisäksi lavastajan apulaisena neljässä elokuvassa. Hännisen lavastustöitä olivat muun muassa elokuvat Varaventtiili (1942), Yli rajan (1942), Loviisa - Niskavuoren nuori emäntä (1946), Maaret - tunturien tyttö (1947), Pimeänpirtin hävitys (1947), Ihmiset suviyössä (1948) ja Härmästä poikia kymmenen (1950). Viimeksi hän oli lavastajana elokuvassa Muuan sulhasmies (1956).

## Teoksia
* *Aihe Tallinnasta* : vesivärityö. 1932

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Ville Hänninen
* Kuvataiteilijamatrikkeli : Ville Hänninen
Hilja Tolvanen

**Hilja Katariina Tolvanen** (12. huhtikuuta 1879 Muhos – 11. marraskuuta 1959) oli suomalainen opettaja ja taidemaalari.

Hilja Tolvanen opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1901, Helsingin yliopiston piirustussalissa sekä Pariisissa eri taideakatemioissa vuosina 1907–1908, 1910–1911, 1913–1914 ja 1925–1928. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1909, 1911–1913, 1915–1919, 1922, 1926, 1928 ja 1930. Tolvanen toimi kuvaamataidon opettajana ja yliopettajana oppikoulussa 1926–1946.

## Kirjallista tuotantoa
* *Piirustuskurssi* ; kirjoittanut Hilja Tolvanen. Kansanvalistusseuran kirjeopisto, Helsinki 1939
* *Piirustus*. Kansanvalistusseuran kirjeopisto, Helsinki 1953

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Hilja Tolvanen
Septème

**Septème** on kunta itäisessä Ranskassa Isèren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Vuonna 2017 siellä asui 2&nbsp;063 asukasta.

## Nähtävyyksiä
Yksi kunnan nähtävyyksistä on keskiaikainen linna *Château de Septème*. Linnaa on rakennettu 1300-luvulta 1500-luvulle. Se kuuluu Ranskan historiallisiin monumentteihin. Linna ei ole yleisölle avoinna.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maiju Ollilainen

**Maiju Ollilainen** (13. marraskuuta 1899 Tohmajärvi – 19. tammikuuta 1987) oli suomalainen taidemaalari.

Maiju Ollilaisen vanhemmat olivat rata- ja rakennusmestari Antti Edvard Ollilainen (1870–1923) ja Johanna Tietäväinen. Ollilainen valmistui 1920-luvulla farmaseutiksi. Taideopinnot hän aloitti 1940-luvulla. Hän opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1944–1945, Helsingin yliopiston piirustussalissa 1945–1948, Vapaassa Taidekoulussa 1945–1946. Liefwendahlin maalauskoulussa Ruotsissa 1946 ja  Académie André Lhotessa Pariisissa 1951. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1946, 1948 ja 1949. 

Kirjailija Algot Untola (e. *Tietäväinen*, kirjailijanimenä mm. Maiju Lassila) oli Maiju Ollilaisen eno. Suvun perimätiedon mukaan Untola otti kirjailijanimimerkkiinsä etunimen sisarentyttärensä mukaan. 1930-luvulta alkaen Maiju Ollilainen osallistui eri tavoin Maiju Lassilan kirjallisen perinnön vaalimiseen.

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Maiju Ollilainen
Reniumdioksidi

**Reniumdioksidi** eli **renium(IV)oksidi** (ReO2) on renium- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä katalyyttinä.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa reniumdioksidi on sinisenmustaa tai sinisenhohtoista mustanruskeaa kiteistä ainetta ja sen kiderakenne on vääristynyt rutiilirakenne. Yhdiste on veteen liukenematonta. Yhdiste on polymorfista ja sillä on kaksi kidemuotoa α-muoto ja β-muoto. Kuumennettaessa noin 900 °C:n lämpötilaan reniumdioksidi disproportioituu reniumheptoksidiksi ja metalliseksi reniumiksi. Alkalimetallihydroksidien kanssa yhdiste reagoi muodostaen renaatteja (M2ReO3). 

## Valmistus ja käyttö
Reniumdioksidia valmistetaan kuumentamalla reniumia ja reniumheptoksidia 600 °C:n lämpötilaan. Muita tapoja ovat heksaklororenaattien ([ReCl6]2-) hydrolyysi ja ammoniumperrenaatin pelkistys sinkin avulla. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä pelkistettäessä orgaanisia yhdisteitä vedyttämällä. Muun muassa karboksyylihapot pelkistyvät näin.

## Lähteet
K-Plussa

**K-Plussa** on Keskon ylläpitämä, Suomessa toimiva kanta-asiakasohjelma, joka käynnistyi marraskuussa 1997. Plussa-jäsenet saavat K-ryhmän kaupoista ja Plussa-kumppaneilta etuja, tarjouksia ja Plussa-pisteitä. Plussa-pisteistä muodostuu kuukausittain Plussa-rahaa, jota voi käyttää kauppojen maksupäätteillä. Suomalaisista kotitalouksista noin 90 prosenttia on liittynyt K-Plussaan.

## Historiaa

Plussa-ohjelma käynnistyi 1. marraskuuta 1997, ja se saavutti nopeasti kaksi ja puoli miljoonaa kanta-asiakasta. Vuosien varrella K-Plussan yhteistyökumppaneiksi on liittynyt useita Keskon ulkopuolisia yrityksiä, kuten Neste vuonna 1998 ja Helsingin Energia vuonna 2001. K-Plussa aloitti yhteistyön Suomen suurimman hotelli- ja ravintolayritys Restel Oy:n kanssa vuonna 2010, jolloin kanta-asiakasohjelman piiriin tuli noin 200 ravintolaa ja lähes 50 hotellia ympäri Suomen. Restelin ja K-Plussan yhteistyö kuitenkin loppui syksyllä 2019.

K-Plussaa uudistettiin lokakuun alusta 2016. Uudistukseen kuuluu muun muassa kuluttajan mahdollisuus saada suosikkituotteitaan henkilökohtaisesti alennettuun hintaan. Uudistuksessa muutettiin myös K-Plussan logo, joka liittyy koko Keskon yritysilmeen uudistamiseen.

Samoihin aikoihin kun K-Plussa täytti 20 vuotta vuonna 2017, alkoi korkeakouluopiskelijolle tarkoitettu ilmainen Opiskelijan K-Plussa -ohjelma, joka tarjoaa viiden prosentin ostohyvityksen edeltävän kuukauden ruokaostoksista. Edun saaminen edellyttää vähintään 75 euron arvoisia ruokaostoksia K-kaupoista menneen kuukauden ajalta.

## Plussa-verkosto
Plussa-pisteitä ja etuja voi kerryttää muun muassa seuraavissa liikkeissä:

### K-ryhmän kaupat ja nettikaupat
*K-Citymarket
*K-Supermarket
*K-Market
*K-Rauta
*Hanakat
*Intersport
*Budget Sport
*K-Auto
*K-Lataus

### Plussa-kumppanit
*Neste
*Finnkino
*Tallink Silja
*Naantalin Kylpylä
*Ruissalon Kylpylä

## Aiempia Plussa-kumppaneita
*Rimi (1997–2003, ketju lakkautettu)
*K-lähikauppa (1997–2003, ketju lakkautettu)
*K-extra (1997–2015, ketju lakkautettu)
*K-pikkolo (2000–2006, ketju lakkautettu)
*Carrols (1997–2002, ketju lakkautettu)
*Aleksi 13 (1997–2001)
*Vaatehuone (1997–2001, ketju lakkautettu)
*Andiamo (1997–2012, ketju lakkautettu)
*K-Kenkä (1997–2012, ketju lakkautettu)
*Musta Pörssi (1997–2015, ketju lakkautettu)
*Anttila (1997–2016, ketju lakkautettu)
*Kodin1 (1997–2016)
*Rautia (1997–2017, ketju lakkautettu)
*Tähti Optikko (1998–2008, ketju lakkautettu)
*Scandic (1998–)
*Helsingin Energia / Helen (2001–2015)
*Asko (2005–2020)
*Sotka (2005–2020)
*Fennia (2005–)
*Pohjola Vakuutus (2007–2012)
*Teboil (2008–2013)
*Instrumentarium (2009–2015)
*Restelin hotellit (2010–2019)
*Restelin ravintolat (2010–2019)
*If (2014–2017)
*Hehku (2018–2019, ketju lakkautettu)

## Lähteet

## Katso myös

* S-etukortti
* Pins

## Aiheesta muualla

*
Viidakkokirja (täsmennyssivu)

**Viidakkokirja** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

**[[Viidakkokirja]]*, Rudyard Kiplingin vuonna 1894 ilmestynyt tarinakokoelma
**[[Viidakkokirja (vuoden 1967 elokuva)|Viidakkokirja]]*, vuonna 1967 valmistunut Disney-yhtiön tuottama piirroselokuva
**[[Viidakkokirja (vuoden 2016 elokuva)|Viidakkokirja]]*, vuonna 2016 valmistunut Disney-yhtiön tuottama elokuva
**[[Viidakon poika]]* (myös *Viidakkokirja*), vuonna 1942 valmistunut elokuva
**[[Junglebook-Shounen Mowgli]]* (myös *Viidakkokirja*), vuonna 1989 valmistunut japanilainen animaatiosarja
**[[Viidakkokirja 2]]*, vuonna 2003 valmistunut Disney-yhtiön tuottama piirroselokuva
**[[Rudyard Kiplingin Viidakkokirja]]*, vuonna 1994 valmistunut elokuva
**[[Mikä mikä viidakkokirja]]*, vuosina 1989–1994 tehty suomalainen television tietovisailuohjelma
Uladzimir Karytska

**Uladzimir Mih’ailavitš Karytska** (, ; s. 6. heinäkuuta 1979 Molodetšno, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Maladzetšna, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Valko-Venäjän jalkapalloliigassa pelaavaa Dinamo Minsk ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Uladzimir Karytska National Football Teams -sivustolla 
*
Risto Virtanen (autourheilija)

**Risto Virtanen** (s. 28. syyskuuta 1975) on suomalainen autourheilija. Virtanen aloitti uransa kartingissa, jossa hän kilpaili vuodet 1987–1994. Vuonna 1995 hän kilpaili Formula Ford -sarjassa. Virtanen kilpaili vuodet 1996–1999 Britannian ja Japanin Formula 3 -sarjassa ja 1997 Formula Nipponissa. Vuonna 2002 hän kilpaili FIA GT Championship -sarjassa. 

Hän on tullut tunnetuksi myös MTV3:n *[[Teknavi]]*-ohjelmasta. Virtanen toimii myös kommentaattorina Eurosportilla selostaen FIA World Endurance Championship -sarjan kilpailuja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Twitter
Takuma Asano

**Takuma Asano** (s. 10. marraskuuta 1994 Komono) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän on pelannut Japanin maajoukkueessa vuodesta 2015 ja Euroopan sarjoissa vuodesta 2016.

Asano siirtyi vuonna 2016 englantilaisseura Arsenaliin. Hän ei kuitenkaan pelannut minuuttiakaan Arsenalissa vaan vietti kolme vuotta lainalla Saksassa, ensin kaksi kautta VfB Stuttgartissa ja sitten kauden 2018–2019 Hannover 96:ssa. Kesällä 2019 hän siirtyi serbialaisseura FK Partizaniin, jossa hän pelasi kaksi kautta. Heinäkuusta 2021 alkaen hän on edustanut saksalaisseura VfL Bochumia.

Asano on pelannut ennen kauden 2022–2023 alkua Bundesliigassa 55 ottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia, ja 2. Bundesliigassa 26 ottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia. Serbian Superliigassa hän on pelannut 56 ottelua ja tehnyt niissä 22 maalia. Kaudella 2020–2021 hän oli 18 maalillaan Serbian Superliigan maalintekijätilastossa jaetulla kolmannella sijalla.

Asano edusti Japania Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Hän pelasi Japanin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran elokuussa 2015. Hän on pelannut lokakuun 2022 loppuun mennessä 36 A-maaottelua, joissa hän on ollut avauskokoonpanossa 12 kertaa. Näissä otteluissa hän on tehnyt seitsemän maalia: kesäkuussa 2016 ystävyysottelussa Bulgariaa, syyskuussa 2016 MM-karsintaottelussa Thaimaata, elokuussa 2017 MM-karsintaottelussa Australiaa, lokakuussa 2019 MM-karsintaottelussa Tadžikistania, maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Mongoliaa, kesäkuussa 2021 MM-karsintaottelussa Kirgisiaa ja kesäkuussa 2022 ystävyysottelussa Paraguayta vastaan.

## Lähteet
Negan

**Negan** on kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy Robert Kirkmanin luomassa The Walking Dead -sarjakuvassa ja -televisiosarjassa. Negan teki ensiesiintymisen sarjakuvassa numerossa 100 ja TV-sarjassa kuudennen kauden viimeisessä jaksossa "Last Day on Earth". Hahmon ovat luoneet Robert Kirkman ja Charlie Adlard.

Negan on saavuttanut suuren suosion niin kriitikoiden kuin fanien keskuudessa, ja hänet tunnetaan erityisesti värikkäästä kielenkäytöstään sekä mustasta huumorintajustaan.

## Sarjakuva
Neganin taustaa ennen epidemiaa paljastetaan sarjakuvaspesiaalissa *Here's Negan*. Negan on ammatiltaan liikunnanopettaja, mutta myi samalla käytettyjä autoja. Neganilla oli vaimo nimeltään Lucille, joka kuoli epidemian alkuvaiheessa syöpään. Negan matkaa eri ihmisten parissa, kuitenkin heihin kyllästyen, koska he ovat heikkoja. Pian Negan löytää Dwightin, miehen joka ohjaa hänet leiriinsä. Negan ottaa pian leirin ihmiset haltuunsa, ja yhdessä he etenevät pitkälle uudessa maailmassa. Dwight kuitenkaan ei perusta Neganista. Pian ryhmä tapaa toisen, samankokoisen ryhmän, jonka johtaja kertoo Neganille, että tämä voi hyväksikäyttää erästä naista ryhmästään. Negan pillastuu ja tappaa miehen pesäpallomailallaan. Negan käärii pesäpallomailan piikkilankaan ja julistaa ryhmänsä olevan "Pelastajat".

Negan esiintyi Rickin ryhmälle ensimmäistä kertaa sarjakuvassa numero 100. Negan ei pidä siitä, että hänen miehiään tapettiin ja alkaa kertoa Rickille, kuinka uudessa maassa pitää toimia. Puheen aikana Negan kertoo, että alexandrialaisten täytyy luovuttaa osa tavaroistansa heille. Negan ei kuitenkaan päästä ryhmäläisiä helpolla, vaan päättää tappaa rangaistukseksi Glennin ja Abrahamin pesäpallomailallaan Lucillella.  

Rick päätyy sotaan Neganin kanssa ja lopulta saa miehen vangittua. Kahden vuoden kuluttua kahden johtajan välit alkavat pikkuhiljaa lämmetä, ja Negan päätyy jopa pyytämään anteeksi sekä Rickiltä että Maggieltä tekojaan, eritoten Glennin surmaa. Negan karkotetaan Alexandriasta.
Saint-Quentin-Fallavier

**Saint-Quentin-Fallavier** on kunta itäisessä Ranskassa Isèren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.

## Nähtävyyksiä
Kunnan nähtävyyksiä on 1200-luvulta peräisin oleva puolustuslinna *Château de Fallavier*. Linnassa kuvattiin ranskalainen keskiaikaan sijoittuva fantasiasarja *Kaamelott*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Palomies Sami

**Palomies Sami** (, ) on brittiläinen lapsille suunnattu televisiosarja. Sarja sijoittuu pieneen Ponttipantin kaupunkiin, jossa palomies Sami tovereineen auttaa pulaan joutuneita kaupunkilaisia. Paloaseman toimintaa johtaa vaativa palomestari Pasi Teräste. Miehistön muodostavat palomies Sami, palomies Elvis, palomies Penni, palomies Arto ja palomies Elli. Kalustona paloasemalla on sammutusauto Jupiter, kärkiauto Venus, mönkijä Merkurius  ja satamassa pelastusvene Neptunus. Lisäksi rautatieasemalla on kiskoilla liikkuva vanha sammutusveturi Liisa. Ponttipantissa on myös pelastushelikopteri, jota kuljettaa Tomi Tomera. Vuonna 2014 ilmestyneen elokuvan Myrskyn sankarit myötä palokunta sai uuden paloaseman, jonka lisäksi mukaan tulee kaksi uutta palomiestä ja lisää ajoneuvoja.

Sarjaa on tehty 15 tuotantokautta.

## Lähteet
Lyyli Kaurila

**Lyyli Kaurila**, o.s. *Moisio* (6. maaliskuuta 1896 Helsinki – 1. helmikuuta 1987) oli suomalainen Oulussa asunut opettaja ja taidemaalari.

Lyyli Kaurilan vanhemmat olivat teknikko Heikki Moisio ja Liina Stade. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1915–1919, Taideteollisen keskuskoulun kuvaamotaidonopettajalinjalla 1919 ja Pariisissa Académie Colarossissa 1924. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1910- ja 1920-luvulla sekä Suomen Taideyhdistyksen näyttelyyn 1919. Kaurila toimi kuvaamataidon opettajana oppikoulussa 1921–1960.

Lyyli Kaurila oli naimisissa vuodesta 1925 metsäneuvos Arvid Aksel Kaurilan (1893–1959) kanssa.

## Palkinnot
* III palkinto dukaattikilpailussa 1918

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Lyyli Kaurila
Aljaksandr H’atskevitš

**Aljaksandr Mikalajevitš H’atskevitš** (, ; s. 19. lokakuuta 1973 Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Valko-Venäjä) on valkovenäläinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän edustaassa pelaavaa Valko-Venäjän jalkapallomaajoukkue ja on pelipaikaltaan entinen keskikenttäpelaaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Aljaksandr H’atskevitš National Football Teams -sivustolla 
* Aljaksandr H’atskevitš Transfermarkt-sivustolla
Dagneux

**Dagneux** on kunta itäisessä Ranskassa Ainin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.  Se sijaitsee noin 25 kilometriä Lyonista koilliseen.
 
## Historia
Toisessa maailmansodassa saksalaismiehityksen aikana saksalaissotilaat pidättivät tuhansia vastarintataistelijoita ja juutalaisia Rhône-Alpesin alueelta, joita he pitivät vangittuna Montlucin vankilassa Lyonissa. Keväällä 1944 alkoivat pidätettyjen mielivaltaiset teloitukset. Vankeja teloitettiin 33 paikassa Lyonin ympäristössä. 12. kesäkuuta 1944 Dagneux'ssa surmattiin 21 vankia. Surmapaikalla on tapahtuman muistomerkki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Leo Rajama

**Leo Kanutus Rajama** (sukunimi vuoteen 1927 *Granqvist*, 10. heinäkuuta 1899 Viipuri – 12. toukokuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija.

Leo Rajaman vanhemmat olivat Viipurin poliisilaitoksen vahtimestari Emil Granqvist ja Anna Granskog. Hän opiskeli Viipurin taiteenystävien piirustuskoulussa 1915–1922 ja teki opintomatkan Pariisiin 1935. Hän osallistui muun muassa Helsingin Taidehallin avajaisnäyttelyyn 1928, Viipurin Taidehallin avajaisnäyttelyyn 1930, Suomen Taideakatemian näyttelyihin 1938 ja 1953 sekä Suomen Taideyhdistyksen 100-vuotisnäyttelyyn 1946. Rajama kuului Viipurin Taiteilijaseuran perustajajäseniin ja hänestä tuli seuran kunniajäsen 1979.

Leo Rajaman tytär on kuvataiteilija Marjatta Sarasalo ja tyttärenpoika ympäristötaiteilija Sami Sarasalo.

## Teoksia
* *Viipurin torilla* : vesiväri- ja guassiteos. 1937–1963
* *Kaupunkinäkymä* : vesivärityö. 1948

## Palkinnot
* I palkinto Viipurin Taiteilijaseuran maalauskilpailussa 1970

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Leo Rajama
FC Dila Gori

**Football Club Dila Gori** on jalkapalloseura Gorin kaupungista. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Erovnuli Ligassa. Maansa mestaruuden seura on voittanut vuonna 2015. Georgian cupin Dila Gori on voittanut vuonna 2012.

Dila Gori on pelannut useana kautena UEFAn alaisissa kansainvälisissä turnauksissa. Ensimmäisen kerran se oli mukana UEFA Intertoto Cupissa vuonna 2004, jolloin se hävisi bulgarialaiselle Marek Dupnitsalle ensimmäisellä kierroksella 2-0. Kaudella 2012-13 Gori pääsi Eurooppa-liigaan, jolloin eteni aina play-off-kierrokselle, jolloin se hävisi portugalilaiselle Marítimolle 3-0. Seuraavalla kaudella seura eteni jälleen Eurooppa-liigan play-off-kierrokselle, jolloin itävaltalainen Rapid Wien oli parempi 4-0. Kaudella 2015-16 Dila Gori pääsi pelaamaan Mestarien liigaa, mutta se hävisi heti toisella karsintakierroksella serbialaiselle FK Partizanille 3-0.

## Lähteet
Hautecourt-Romanèche

**Hautecourt-Romanèche** on kunta itäisessä Ranskassa Ainin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.  Se sijaitsee Ainjoen varrella, joka on Rhônen sivujoki.

## Nähtävyyksiä
Kunnan näkymää hallitsevat 1000-luvulta peräisin olevan puolustuslinnan *Donjon de Buenc*in rauniot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Margit Aarnio-Aaltonen

**Margit Regina Aarnio-Aaltonen** (9. kesäkuuta 1900 Helsinki – 23. lokakuuta 1980) oli suomalainen taidemaalari.

Margit Aarnio-Aaltosen vanhemmat olivat junailija Gustaf Adolf Aarnio ja Maria Augustina Aarnio. Hän opiskeli Anna Sahlstenin johdolla 1911–1916, Taideteollisen keskuskoulun iltakursseilla 1915–1916 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1916–1919. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyyn vuonna 1919 ja ulkomailla hänen töitään oli näytteillä Tukholmassa ja Oslossa 1929. Aarnio-Aaltonen maalasi pääasiassa muotokuvia.

Margit Aarnio-Aaltonen oli naimisissa vuodesta 1921 kuvanveistäjä Aarre Aaltosen kanssa.

## Teoksia
* *[[K.F. Kaarlonen|K.F. Kaarlosen]] muotokuva* : öljyvärimaalaus. 1932
* *Kukkia maljakossa* : öljyvärimaalaus. 1934
* *Kalla* : öljyvärimaalaus. 1952

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Margit Aarnio-Aaltonen
Aune Paulin

**Aune Orvokki Paulin** (1. kesäkuuta 1925 Helsinki – 27. heinäkuuta 2007) oli suomalainen naivistinen taidemaalari ja kuvataiteilija, joka toimi pitkään myös animaattorina.

Paulin opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1944–1948 ja debytoi taiteilijana Helsingissä 1972. Hänen töitään oli esillä useissa suomalaisissa ja ulkomaisissa näyttelyissä. Paulin työskenteli mallisuunnittelijana Rörstrand AB:n posliinitehtaalla Ruotsissa 1950-luvulta ja teki sieltä Suomeen palattuaan animaatioelokuvia koko 1960-luvun. Kokopäiväiseksi taidemaalariksi hän ryhtyi 1970-luvun alussa. Paulinin kuvataideteoksia on julkaistu postikortteina ja muina painotuotteina ja kirjojen kuvituksena. Hän on myös suunnitellut muun muassa tapetteja.

Paulinille myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuodesta 1985 alkaen.

## Lähteet
Hauteville-Lompnes

**Hauteville-Lompnes** on kunta itäisessä Ranskassa Ainin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.

## Nähtävyyksiä
1100-luvulla rakennettu linna *Château d'Angeville* oli alkujaan d'Angevillen perheen omistuksessa. Linna rakennettiin uudelleen vuonna 1640. Myöhemmin linna myytiin hotelliksi. Vuonna 1917 Ranskan Punainen risti osti linnan ja muutti sen parantolaksi. Vuodesta 1970 linnassa on toiminut kuntoutuskeskus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Venäjän jalkapalloliigan kausi 2016–2017

**Venäjän jalkapalloliigan kausi 2016–2017** on Venäjän jalkapalloilun korkeimman sarjan 25. kausi ja Venäjän jalkapalloliigan 14. kausi. Kausi alkoi 30. heinäkuuta 2016.

## Sarjataulukko

## Lähteet
Villars-les-Dombes

**Villars-les-Dombes** on kunta itäisessä Ranskassa Ainin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.  Se sijaitsee noin 40 kilometriä Lyonista koilliseen Dombesin alueella.
 
## Nähtävyyksiä
Kunnan suurin matkailukohde on lintupuisto Parc des Oiseaux. Puistossa on 3000 lintua kolmestasadasta eri lajista ja viideltä eri mantereelta. Toinen nähtävyys on 1100-luvulta peräisin oleva kirkko *Église de la Nativité-de-la-Sainte-Vierge*.


Tiedosto:Vanneau_soldat_(9547182331).jpg|Naamiohyyppä - Parc des Oiseaux
Tiedosto:Église_de_la_Nativité-de-la-Sainte-Vierge_de_Villars-les-Dombes_-_juin_2013_-_2.JPG|Église de la Nativité-de-la-Sainte-Vierge


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Parc des Oiseaux
Lyyli Ollila

**Lyyli Anni Inkeri Ollila**, o.s. *Toikka* (20. joulukuuta 1888 Hietamäki, Inkeri – 14. tammikuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.

Lyyli Ollilan vanhemmat olivat Annamoision koulun opettaja Pietari Toikka ja Maria Jamalainen. Perhe asui 1892–1904 Siperiassa jossa Pietari Toikka oli Verhie Sujetukin suomalaissiirtokunnan katekeettana. Lyyli Ollila opiskeli Académie Ransonissa Pariisissa 1920–1922. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1913, 1915, 1916, 1917, 1918, 1928, 1930, 1931, 1932, 1943 ja 1946. Ulkomailla hänen töitään oli näytteillä Kööpenhaminassa 1919. Ollila toimi opettajana ABC-piirustuskoulussa 1938–1940.

Lyyli Ollila oli naimisissa vuodesta 1912 taidemaalari Yrjö Ollilan kanssa. Molemmat olivat vuonna 1912 perustetun Septem-ryhmän jäseniä. He asuivat Pariisissa 1920–1927.

## Teoksia
* *Latomaisema* : öljyvärimaalaus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Lyyli Ollila
Aaro Rauhala

**Aaro Pentti Ilari Rauhala** (25. syyskuuta 1949 Forssa – 26. heinäkuuta 2003 Forssa) oli suomalainen naivistinen taidemaalari.

Rauhala työskenteli useissa eri ammateissa, ennen kuin saattoi ryhtyä vapaaksi taiteilijaksi 1990-luvun alussa. Taideopintoja hän suoritti 1980-luvulla kansalaisopistossa, osallistumalla muutaman vuoden ajan lähinnä piirtämisen iltakursseille. Tukea hän sai myös taiteilija Olavi Vaarulalta. Rauhalan teokset ovat usein aiheiltaan, hahmoiltaan ja tunnelmaltaan absurdeja. Esimerkiksi ihmisillä voi olla kolme tai neljä sormea, sillä ”ei ihminenkään koskaan täydellinen ole”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Isotalo, Merja, Nieminen, Päivi ja Rauhala, Aaro, 1990. Näyttelyluettelo. Forssa: A. Rauhala. 8 s.
*Tammi, Jari. Kuningas ja narri. Vuonna 1991 julkaistu kirja, joka on Aaro Rauhalan kuvittama. (https://www.finna.fi/Record/vaarakirjastot.71330)
Andrei Lopatov

**Andrei Vjatšeslаvovitš Lopаtov** (, 12. maaliskuuta 1957 Inta, Komin ASNT, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 16. helmikuuta 2022) oli Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija.

Miesten maajoukkuetasolla Lopatov edusti Neuvostoliittoa, jonka pelaajana hän voitti olympiapronssia Moskovassa 1980, maailmanmestaruuden Kolumbiassa 1982, kaksi MM-hopeaa, kolme Euroopan mestaruutta ja yhden EM-pronssin.

## Lähteet
* Andrey Lopatov Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive
Valeri Miloserdov

**Valeri Vladimirovitš Miloserdov** (, 11. syyskuuta 1951 Elektrostal, Venäjän SFNT – 26. tammikuuta 2015 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija.

Miesten maajoukkuetasolla Miloserdov edusti Neuvostoliittoa, jonka pelaajana hän voitti olympiapronssia Montréalissa 1976 ja Moskovassa 1980, maailmanmestaruuden Puerto Ricossa 1974 sekä kolme EM-mitalia. Miloserdovin poika Aleksandr Miloserdov edusti Venäjää vuoden 2001 EM-kilpailuissa.

Miloserdov kuoli Moskovassa 63-vuotiaana 26. tammikuuta 2015.

## Lähteet
* Valery Miloserdov Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive
Lyyli Visanti

**Lyyli Johanna Visanti** (o.s. **Myntti**; 9. toukokuuta 1893 Vaasa – 15. syyskuuta 1971) oli suomalainen taidemaalari.

Lyyli Visannin vanhemmat olivat tehtailija Juho Myntti ja Maria Nissilä. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1938 ja 1947 sekä Suomen Taideakatemian 3-vuotisnäyttelyyn 1956.  Ulkomailla hänen töitään oli näytteillä naistaiteilijoiden näyttelyissä Berliinissä 1943 ja Tukholmassa 1948.

Lyyli Visanti oli naimisissa vuodesta 1918 arkkitehti, kuvataiteilija Matti Visannin kanssa. Lyyli Visannin veli oli taidemaalari Eemu Myntti.

## Teoksia
* *Saviruukku*, öljymaalaus. 1937
* *Afrikan satoa*, öljymaalaus. 1938
* *Kukka-aihe*, pastelli.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia: Lyyli Visanti.
Virpi Vanas

**Virpi Lilja Vanas** (s. 17. tammikuuta 1935 Seinäjoki) on suomalainen naivistinen taidemaalari.

Vanaksen puoliso on opettaja Jaakko Vanas. Kuvittaja, kuvataiteilija ja kirjailija Anu Vanas on yksi heidän kolmesta lapsestaan. Vanas opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1954–1956 ja debytoi Helsingissä vuonna 1960. Vanas on toiminut myös kuvaamataidon opettajana Joensuussa. Alkujaan Vanas maalasi abstrakteja geometrisia sommitelmia, mutta päätyi 1970-luvun alussa romanttisiin ja värikkäisiin naivistisiin teoksiin. Vanaksen töissä on surrealismia ja symbolismia. Hän on maalannut myös useita omakuvia, "ehkä enemmän kuin kukaan muu nykyajan suomalaisista taiteilijoista", mutta toisaalta myös esimerkiksi omia versioitaan Henri Rousseaun tunnetuista teoksista. Vanaksen töitä on ollut esillä useissa näyttelyissä Suomessa ja ulkomailla ja niitä on hankittu taidemuseoiden, Suomen valtion, kaupunkien, seurakuntien, yritysten ja säätiöiden kokoelmiin. Vanas sai Keski-Suomen läänin taidepalkinnon vuonna 1988. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Majaniemi, Anne-Margit 1994. *Virpi Vanaksen tuotanto 1960–1993*. Pro gradu -tutkielma. Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, Humanistinen tiedekunta, Taiteiden ja kulttuurin tutkimuksen laitos. 68 s.
Bergenin raitiotieliikenne

**Bergenin raitioliikenne** on yksi Bergenin julkisen liikenteen muodoista.

## Historia
Vuonna 1894 tehtiin päätös rakentaa raitiotie Bergeniin ja rakentaminen aloitettiin vuotta myöhemmin. Liikennöinti aloitettiin vuonna 1897. Bussiliikenteen nousu ajoi raitiotien 1960-luvulla tilanteeseen, jossa sen liikennöinti päätettiin lakkauttaa. Kaupungissa aloitettiin vuonna 1994 kuitenkin museoraitiotien toiminta.

Bergenin ilmansaasteiden sekä liikenneruuhkien myötä keskustelu raitiotiestä käynnistyi uudestaan 2000-luvun alussa. Liikennöinti aloitettiin uudestaan vuonna 2010 ja verkoston toinen osuus otettiin käyttöön vuonna 2013. Raitiotie rahoitettiin suurilta osin kaupungin tietulleilla. Verkoston uusin laajennus ulottuu Bergenin lentoasemalle asti ja on määrä avata vuonna 2016. Lisäksi suunnitteilla on laajentaa verkostoa kaupungin pohjoisosiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Viralliset kotisivut
Haut-Valromey

**Haut-Valromey** on kunta itäisessä Ranskassa Ainin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.

## Historia
Haut-Valromey kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2016 kun neljä kuntaa Hotonnes, Le Grand-Abergement, Le Petit-Abergement ja Songieu yhdistyivät.

## Urheilu
Kunnan alueelle sijaitsee hiihtokeskus *Les Plans d'Hotonnes*, missä on mahdollista harrastaa alppi- ja maastohiihtoa. Lisäksi hiihtokeskuksessa on ampumahiihtostadion, jossa moni Ranskan ampumahiihtäjistä on harjoitellut.


Tiedosto:Church,_Le_Grand-Abergement-2.jpg|Le Grand-Abergement
Tiedosto:Le_Petit_Abergement.JPG|Le Petit-Abergement


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lochieu

**Lochieu** on kunta itäisessä Ranskassa Ainin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.

## Nähtävyydet
Kunnan alueelle sijaitsee museo *Musée départemental du Bugey-Valromey*. Museo sijaitsee vanhassa 1500-luvulta peräisin olevassa talossa, ja siellä esitellään alueen kulttuuriperintöä sekä vanhaa puusepäntaitoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Carl Danielson

**Carl Johan Danielson** (19. kesäkuuta 1866 Vaasa – 3. heinäkuuta 1945) oli suomalainen opettaja ja taidemaalari.

Carl Danielson opiskeli Hjalmar Munsterhjelmin johdolla ja teki taiteilijadebyyttinsä 1898. Hän toimi piirustuksenopettajana ja voimistelun lehtorina oppikoulussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Carl Danielson
Dihydralatsiini

**Dihydralatsiini** (*Nepresol*, *Pressalin*, *Nonpressin*) on verenpainelääke, jota on käytetty myös raskausmyrkytyksien hoidossa. Dihydralatsiinin vaikutusmekanismi sekä lääkkeen aiheuttamat haittavaikutukset ovat täysin täsmäävät hydralatsiiniin nähden.

Dihydralatsiinin hoitovaikutus pohjautuu sydänlihaksen stimulointiin sekä sen jälkeen ilmenevään perifeerisen eli ääreisverenkierron niin kutsutun suonivastuksen laskemiseen. Tämä aiheuttaa verenpaineen alenemisen. Dihydralatsiinin antamiksi eduiksi katsottiin edullinen eli ei-vähentävä vaikutus aivoverenkiertoon sekä munuaisverenkiertoon.

Merkittävimpiä eroja hydralatsiiniin nähden on ollut se, että tätä lääkettä saatettiin antaa suun kautta otettavan tabletin ohella myös lääkeruiskeina. Ainetta annosteltiin intravenoosisti eli suonensisäisesti. Intramuskulaarinen eli lihaksen sisäinen annostelu oli sekin mahdollista. Lisäksi dihydralatsiinia on yhdistelty muihin lääkeaineisiin, niin kutsuttuina yhdistelmälääkkeinä. Tippainfuusiossa dihydralatsiinia on saatettu sekoittaa muihin lääkeainevalmisteisiin. Tällaisesta käytöstä on ollut yleensä varsin tarkat ohjeet, kuten esimerkiksi sopivien liuotinaineiden käytöstä lääketiputuksissa. Näistä yhdistelmälääkityksistä on yleensä käytetty joitain seuraavista: nesteenpoistolääkkeet, beetasalpaajat sekä barbituraatit.

## Lähteet
* 1976 Lääkevalmisteet - Pharmaca Fennica, *PF-76*. Lääketeollisuusyhdistys ry. sekä Lääketuojat ry. Helsinki, 1976. Painopaikka Länsi-Suomi Oy, Rauma. s. 21-23, 278.
* Tuomi, Eero & Olli, Marcus & Alfering, Sirkku: *Lääkkeet ja niiden käyttö*, SHKS-Wsoy, 1977. . s.58

### Viitteet
Kaarlo Tetri

**Kaarlo Tetri** (29. maaliskuuta 1914 Yläsommee, Viipurin maalaiskunta – 27. lokakuuta 2001 Kauniainen) oli suomalainen juristi ja virkamies, joka toimi Valtiollisen poliisin (Valpo) päällikkönä kahden kuukauden ajan maalis–toukokuussa 1946.

Tetri kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta kaksoislyseosta 1933 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1941 sekä kauppatieteiden kandidaatin tutkinnon 1945. Hän sai varatuomarin arvon 1944. Hän osallistui talvisotaan sissipataljoona 2:n riveissä ja oli sotilasarvoltaan vänrikki. Tetri työskenteli vuodesta 1934 Valtion rautateillä, muun muassa VR:n liikevirkamiesyhdistyksen sihteerinä ja johtokunnan jäsenenä. Vuosina 1943–1944 hän oli Rautatievirkamiesliiton sihteerinä ja 1943–1945 *Rautatieliikenne*-lehden päätoimittajana. Sodan jälkeen hän oli 1944–1945 sisäministeriön siirtoväenosaston omaisuudenhoitotoimiston johtajana ja 1945–1946 kauppa- ja teollisuusministeriön kotimaankauppatoimiston päällikkönä.

Tetri nimitettiin 21. maaliskuuta 1946 Valtiollisen poliisin päälliköksi. Edellinen vakinainen viranhoitaja Otto Brusiin oli eronnut edellisen vuoden joulukuussa lyhyeksi jääneen kauden jälkeen ja virkaa oli sen jälkeen hoitanut apulaispäällikkö Jorma Kymentaka. Valpo oli tuolloin siirtynyt kommunistien haltuun, mutta Tetri ei kuulunut heihin. Vappuna 1946 Helsingissä tapahtuneiden vähäisten poliittisten levottomuuksien jälkipuinnin yhteydessä Tetri kuitenkin ehdotti Valpon toimivaltuuksien huomattavaa laajentamista muun muassa virkanimitysten kontrollointiin, sensuurin tiukentamista sekä Valpon arvostelun ja välirauhansopimuksen vastaisten tekojen kriminalisointia. Suomen hallitus ei halunnut toteuttaa ehdotuksia, joten Tetri erosi jo 29. toukokuuta ja jäi siten virastonsa lyhytaikaisimmaksi johtajaksi.

Valpon johdosta erottuaan Tetri toimi valtion eri liikelaitosten lakimiehenä. Vuosina 1952–1958 hän oli Suomen Wienin-pääkonsulinviraston sihteerinä ja suoritti 1955 Wienin yliopistossa kansainvälisten suhteiden diplomitutkinnon. Palattuaan Suomeen hän oli 1958–1962 valtiovarainministeriön esittelijänä, 1962–1968 sisäministeriön nuorempana hallitussihteerinä, 1968–1970 YK:n yleiskokouksen Suomen valtuuskunnan jäsenenä ja viimeksi 1971–1977 sisäministeriön hallitusneuvoksena. Tetri kuului vuosikymmenten ajan presidentti Urho Kekkosen luotettuun lähipiiriin.

## Teoksia
**Viipurista maailmalle: muistelmia elämästä ja työstä valtionjohdon tuntumassa*. Karisto, Hämeenlinna 1995. 

## Lähteet
Ihor Pintšuk

**Ihor Borysovytš Pintšuk** (, , s. 11. lokakuuta 1967 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, joka edusti maajoukkuetasolla Neuvostoliittoa.

Miesten maajoukkuetasolla Pintšuk edusti Neuvostoliittoa, jonka pelaajana hän saavutti MM-hopeaa Argentiinassa 1990.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive
Djak

**Djak** () oli lähinnä 1500–1700-luvuilla tsaarien Venäjän aikainen korkea hovivirkamies, oikeastaan kirjuri. Djakien ja muodollisesti heitä alempiarvoisten okolnikkojen vaikutusvalta saattoi olla ajoittain hyvinkin suuri. Djakit eivät yleensä tullut pajari- eikä aatelissuvuista. He saattoivat kyllä olla maanomistajia, mutta ei välttämättä. Käytännössä djakit johtivat valtion virastoja eli *prikaz*eja, joilla oli omat kirjurinsa. 

On arveltu, että djakeista ja okolnikoista olisi kehittynyt länsimaistyyppinen hoviaatelisto, ellei Pietari Suuri olisi sitonut aatelisarvoja maanomistukseen.

Kuuluisimpia djakeja olivat Iivana Julman aikaiset Ivan Viskovati sekä veljekset Andrei ja Vasili Štšelkalov.

Djak-nimitystä on käytetty myös joistakin ortodoksisen kirkon palvelijoista.
 
## Lähteet
Oleg Meleštšenko

**Oleg Vladimirovitš Meleštšenko** (, s. 14. heinäkuuta 1967 Ekibastuz, Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Miesten maajoukkuetasolla Meleštšenko edusti Neuvostoliittoa Argentiinan MM-kilpailuissa 1990, missä maa ylsi hopealle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive 
* Profiili FIBA Archive
BK Astana

**BK Astana** (, ) on kazakstanilainen koripalloseura Astanan kaupungista.

Seura on pelannut itäeurooppalaisessa VTB United-liigassa ja on menestynyt kotimaansa kilpailuissa. Kaudella 2015–2016 se osallistui FIBA Europe Cupiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Joukkue eurobasket.com-sivustolla 
* Seuran verkkosivut
Fiat Marea

**Fiat Marea** on Fiatin vuosina 1996–2002 valmistama keskiluokan automalli, joka oli saatavana sedan- ja farmarikorisena. Eri nimestään huolimatta Marea kuului samaan mallisarjaan kuin vuotta aiemmin esitellyt hatchback-mallit Bravo ja Brava. Fiat Marea korvasi markkinoille tullessaan Fiat Tempran, ja valmistuksen päätyttyä Bravo, Brava ja Marean farmarimalli korvattiin uudella Fiat Stilolla. Sedan-version seuraajaksi tuli vuonna 2007 Fiat Linea. Edeltäneen Tempran tavoin Marean farmarimallista tehty pakettiautoversio oli nimeltään **Fiat Marengo**.

Marean bensiinimoottorivalikoiman muodostivat 1,2&nbsp;16V (85&nbsp;hv), 1,4&nbsp;FIRE&nbsp;12V (79&nbsp;hv), 1,6&nbsp;16V (98/102&nbsp;hv), 1,8&nbsp;16V (112&nbsp;hv) ja viisisylinterinen 2,0&nbsp;20V (153/180&nbsp;hv). 180-hevosvoimainen moottori oli turboahdettu ja peräisin Fiat Coupésta. Brasiliassa 2,0&nbsp;20V korvattiin vuonna 2000 2,4&nbsp;20V -moottorilla (160&nbsp;hv), jota ei ollut tarjolla muilla markkinoilla. Dieselmoottorit olivat 1,9&nbsp;8V (75/100&nbsp;hv) ja yhteispaineruiskutteinen 1,9&nbsp;JTD (105/110&nbsp;hv). Kevääseen 1999 asti saatavana oli myös 2,4&nbsp;10V (125&nbsp;hv) ja keväästä 1999 vuoden 2000 loppuun 2,4&nbsp;JTD (130&nbsp;hv). 
 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fiat Duna

**Fiat Duna** on Fiatin vuosina 1985–2000 pääasiassa Etelä-Amerikan markkinoille valmistama henkilöautomalli, joka perustuu Fiat Unoon. Alkuperäinen korimalli oli kaksiovinen sedan, vuonna 1987 esiteltiin kolmiovinen farmarimalli **Fiat Elba **(myös nimellä Duna Weekend) sekä neliovinen sedan, ja vuonna 1989 farmarin viisiovinen versio. Kolmiovisesta farmarimallista oli myös saatavana **Fiat Penny** -niminen pakettiautoversio, jonka mallinimi oli Britanniassa **Citivan**. Brasiliassa Dunan nimenä oli **Fiat Prêmio**, ja Italiassa mallia myytiin vuosina 1991–1997 nimellä **Innocenti Elba**.

Moottorivalikoimassa olivat 1,1-, 1,3-, 1,5- ja 1,6-litraiset bensiinimoottorit sekä 1,7 litran diesel. Duna sai Unon tavoin kasvojenkohotuksen vuonna 1990. 


Tiedosto:Fiat Duna Weekend 70 (front quarter).jpg|Fiat Duna Weekend
Tiedosto:Fiat Citivan in 1993.jpg|Fiat Citivan
Tiedosto:Fiat Duna S 1.7 Diesel 1992 (10895770556).jpg|Facelift-mallin Fiat Duna.
Tiedosto:Fiat elba.jpg|Facelift-mallin Fiat Elba.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maksim Bardatšou

**Maksim Aljaksandravitš Bardatšou** (, ; s. 18. kesäkuuta 1986 Grodno, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Venäjän jalkapalloliigassa pelaavaa Tom Tomskia ja on pelipaikaltaan puolustaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Maksim Bardatšou National Football Teams -sivustolla 
*
Caterham CT05

**Caterham CT05** oli malesialaisen Formula 1 -talli Caterham F1 Teamin käyttämä auto kaudella 2014. Auto julkistettiin Jerezin radalla 28. tammikuuta 2014. Autolla kilpailivat ruotsalainen Marcus Ericsson, japanilainen Kamui Kobayashi, saksalainen André Lotterer ja brittiläinen Will Stevens. Testikuljettajina toimi Alexander Rossi, Roberto Merhi ja Robin Frijns. 

Talli ajautui kauden aikana talousvaikeuksiin, minkä vaikutuksesta se ei voinut osallistua Yhdysvaltain ja Brasilian osakilpailuihin. Kauden päätösosakilpailuun Abu Dhabiin talli pääsi varainkeruun avulla. Kauden parhaaksi tulokseksi jäi Ericssonin Monacon osakilpailussa ajama 11:nes tila. Talli oli valmistajien lopputuloksissa pisteittä viimeinen ja hävisi Sauberille.

## Tulokset

* ‡ — Abu Dhabin GP:ssä jaettiin tuplapisteet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla