open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dilophosaurus

**Dilophosaurus** oli teropodien alalahkoon kuulunut dinosaurus, joka eli Pohjois-Amerikan lounaisosissa varhaisjurakaudella 193 miljoonaa vuotta sitten. Suku sisältää lajin *Dilophosaurus wetherilli*.

*Dilophosauruksen* ja sen lähimpien sukulaisten taksonomia on yhä kiistanalainen. Se saattoi muodostaa monofyleettisen kladin *Dilophosauridae*, mutta se saattoi lähisukulaistensa kanssa olla myös *Averostran* sisartaksoni.

*Dilophosaurus* oli yksi aikansa suurimmista teropodeista. Se oli pään kohdalta 2 metriä korkea, lantion kohdalta 1,8 metriä, ja pituudeltaan häntä mukaan lukien 7 metriä. Sen painoksi arvioidaan 400 kilogrammaa.



*Dilophosauruksella* oli epätavallinen pari luisia harjoja kallonsa päällä. Niiden arvellaan olleen pelkkiä koristeita. Harjojen tarkkaa kokoa ei tiedetä, koska fossiiliaineisto on siltä osin puutteellinen. Ne ovat ilmeisesti olleet melko hauraita.

Yläleuassa oli tunnusomainen lovi, mutta sen ei nykyisin enää uskota vähentäneen purentavoimaa merkittävästi, kuten aiemmin uskottiin.

Dinosauruselokuvassa *[[Jurassic Park]]* *Dilophosaurus* on kuvattu myrkkyä sylkevänä ja suurella kauluksella varustettuna. Nämä piirteet ovat täysin kuvitteellisia.

Enimmäkseen kokonainen holotyyppi löydettiin Arizonasta vuonna 1942. Samalla löytyi kaksi osittaista luurankoa. Ensin ne luokiteltiin *[[Megalosaurus]]*-lajiksi. Kun täydellisempi kallo löydettiin vuonna 1964, fossiilit luokiteltiin *Dilophosaurus*-sukuun vuonna 1970. Nimi tulee kreikan sanoista *di* ’kaksi’, *lophos* ’harja’ ja *sauros* ’lisko’. Tieteellisen nimen jälkimmäinen osa *wetherilli* tulee tutkimusmatkailija John Weterillin mukaan, jonka veljenpoika Miltonilta paleontologit saivat tiedon alkuperäisten näytteiden olinpaikasta. 

## Lähteet
Nagano

**Nagano** () on Naganon prefektuurin pääkaupunki Japanissa. Se sijaitsee Honshūn saaren keskiosassa prefektuurinsa pohjoisreunalla. Kaupungissa on 384&nbsp;835 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 834,85 neliökilometriä. Nagano on perustettu 1. huhtikuuta 1897. Se on valittu yhdeksi Japanin ydinkaupungeista.

Nagano sijaitsee sisämaassa vuoristoalueella, jossa on paljon kuumia lähteitä ja talviurheilupaikkoja. Se on japanilaisten suosima lomakohde varsinkin talvisin. Naganossa pidettiin vuoden 1998 talviolympialaiset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eric Namesnik

**Eric John Namesnik** (7. elokuuta 1970 – 11. tammikuuta 2006) oli yhdysvaltalainen uimari ja olympiamitalisti. Namesnik saavutti 400 metrin sekauinnissa olympiahopeaa Barcelonassa 1992 ja Atlantassa 1996. Hän ui samalla matkalla MM-pronssia vuoden 1994 MM-kisoissa sekä vuoden 1991 MM-kisoissa hopeaa 200 ja 400 metrin sekauinneissa.

Namesnik ui urallaan neljä Yhdysvaltojen ennätystä ja oli ensimmäinen amerikkalainen joka ui 400 metrin sekauinnissa alle 4.15.

Namesnik menetti autonsa hallinnan liukkaalla tiellä 7. tammikuuta 2006 kotiseudullaan Michiganissa. Hän menehtyi saamiinsa vammoihin neljä päivää myöhemmin. Namesnikin perheeseen kuuluivat vaimo, entinen uimari Kirsten Silvester ja kaksi lasta.

## Lähteet
Neristan

**Neristan** (eli *Alakaupunki*) on Kokkolan Vanhankaupungin nimi. Neristan on yksi Suomen laajimmista historiallisista puukaupunkikokonaisuuksista. Neristanin 12 korttelia kattava yhtenäinen asemakaava on peräisin 1660-luvulta. Suurin osa Neristanin rakennuksista on 1810–1880-luvuilta, vaikkakin vanhimmat rakennuksista ovat jopa 1600-luvulta. Museovirasto on määritellyt Kokkolan ruutukaava-alueen puutalokorttelit yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Neristan on kyseisen alueen parhaiten säilynyt osa katuverkoltaan ja mittakaavaltaan.

Neristanin alue rajautuu pohjoisessa Antti Chydeniuksen katuun, etelässä Torikatuun, lännessä Kustaa Aadolfin katuun ja idässä Rantakatuun.

Neristanilla on oma ruotsin kielen murteensa, josta on tehty jopa pro gradu -tutkielma.

Neristanissa toimii myös oma 1940-luvun lopulla perustettu kaupunginosayhdistys, Vi Neristassbor -yhdistys.

## Historia

Kokkolan kaupunki oli 1900-luvun alkuun asti jakautuneena Oppistaniin, yläkaupunkiin, ja Neristaniin, alakaupunkiin. Oppistan, nykyinen keskusta, oli rikkaiden kauppiaiden ja vanhojen laivanvarustajasukujen sekä liike-elämän aluetta. Oppistanin pohjoispuolella puolestaan sijaitsi laaja alakaupunki, Neristan, jota asuttivat eri alojen käsityöläiset ja merimiehet. Oppistanin ja Neristanin raja kulki jokseenkin Pormestarinkatua pitkin. Nykyään suurin osa Oppistanin hienoista kivitaloista on purettu liikerakennusten vallattua keskustan, mutta Neristan on säilynyt melko yhtenäisenä kokonaisuutena kapeine katuineen, "juorupeileineen" ja lauta-aitojen rajaamine pihoineen.

## Kuvaus

Neristanin alueen tonteille on tyypillistä aidatut pihat ja portit. Talojen sisäänkäynnit ovat tyypillisesti pihan puolella. Päärakennus sijaitsee tontin kadunpuoleisella laidalla katulinjassa, tontinmittaiset ulkorakennukset puolestaan pihan perällä.

## Lähteet

* Kokkolan kaupungin Neristan-sivusto
* Keskipohjalaisia museoita ja kulttuuriympäristöjä 

### Viitteet
Euroopan valuuttayksikkö

**Euroopan valuuttayksikkö** eli **ecu** (*European Currency Unit*, ECU) (valuuttatunnus ₠, ISO-koodi XEU) oli Euroopan yhteisöjen käyttämä laskennallinen valuutta ennen euroa. Se perustettiin 13. maaliskuuta 1979. Euro korvasi sen 1. tammikuuta 1999 suhteessa 1:1.

Vaikka rahan nimi *ecu* on rahan virallisesta nimestä muodostettu akronyymi, oli *[[écu]]* myös vanha ranskalainen kolikko. Tästä syystä rahayksikön nimi vaihdettiin euroksi, sillä kansainvälisellä valuutalla ei haluttu olevan mihinkään yhteen yksittäiseen jäsenmaahan tai sen historiaan tai kieleen viittaavia juuria.

Ecu oli puhdas tilivaluutta, eikä siitä ollut Euroopan keskuspankin liikkeelle laskemia seteleitä ja kolikoita. Sen tarkoitus oli kuitenkin kehitttyä yhteisön maiden yhteisvaluutaksi. Ecusta tuli ajan kuluessa erityisen tärkeä kansainvälisillä obligaatiomarkkinoilla, joilla siitä Yhdysvaltain dollarin jälkeen toiseksi käytetyin valuutta 1990-luvun alussa. Lisäksi ecu oli käytössä muun muassa Euroopan yhteisön talousarviossa ja EY:n rahoittamien kansainvälisten projektien kustannuslaskelmissa (esim. Euroopan avaruusjärjestö).

Jotkut yksittäiset maat kuitenkin julkaisivat erikois- tai juhlarahoja, joissa oli sekä kansallisen valuutan tunnukset että ecu-merkintä. Näissä ecu-merkinnän voidaan katsoa olevan pelkkä koriste. Lisäksi monet yksityiset ja valtiolliset rahapajat valmistivat pelkällä ecu-merkinnällä varustettuja mitaleita, joilla ei ollut laillisen maksuvälineen asemaa missään maassa.

## Kansallisten valuuttojen painoarvot ecussa

Lähde:

## Lähteet
Tietotekniikan tutkimuslaitos

**Tietotekniikan tutkimuslaitos HIIT** () on Aalto-yliopiston ja Helsingin yliopiston yhteinen tutkimuslaitos. 

HIITin tutkimus jakaantuu viiteen tutkimusohjelmaan, jotka suuntautuvat algoritmiseen data-analyysiin, laskennalliseen päättelyyn, hajautettuihin ja mobiileihin pilvijärjestelmiin, tulevaisuuden Internetiin ja verkostoyhteiskuntaan.

Tutkimuslaitoksella on tiloja Espoossa Otaniemessä sekä Helsingissä Kumpulassa. HIITiä johti 2010–2015 professori Samuel Kaski, jota seurasi vuonna 2015 professori Petri Myllymäki.

## Katso myös
* Arto Karila, johtava tutkija HIITissä
* Jukka Kemppinen, vanhempi tutkija HIITissä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* HIITin kotisivu
* HIITin johtosääntö
Donna Summer

**Donna Summer** (oik. **LaDonna Adrian Gaines**, 31. joulukuuta 1948 Boston, Massachusetts − 17. toukokuuta 2012 Naples, Florida) oli yhdysvaltalainen poplaulaja, joka tunnettiin parhaiten 1970-luvulla julkaistuista diskohiteistään.

## Ura
Vuonna 1974 Summer lyöttäytyi yhteen tuottajien Giorgio Moroder ja Pete Bellotte kanssa tuottaakseen ensimmäisen soololevynsä. Summerin vuonna 1977 ilmestyneessä kappaleessa ”I Feel Love” olivat ensimmäiset täysin syntetisaattoreilla luodut taustat, ja kappale olikin omiaan vaikuttamaan elektronisen musiikin kehitykseen. Samana vuonna julkaistu ”Love to Love You Babe” on myös yksi Summerin tunnetuimmista kappaleista.

Summer oli harvinaisuus 1970-luvun diskopiireissä, sillä hänen uransa alkoi ennen diskobuumin alkua ja jatkui myös sen jälkeen. Uran suurin menestys oli tupla-albumi *Bad Girls* vuodelta 1979, jonka myötä myös suurempi yleisö tavoitti hänet. Summerin muita hittejä olivat muun muassa Barbra Streisandin kanssa tehty duetto ”No More Tears (Enough Is Enough)”, ”Last Dance”, ”Bad Girls”, ”Hot Stuff” ja ”On the Radio”. Summer voitti urallaan kaikkiaan viisi Grammy-palkintoa.

Summerin viimeisin hitti ”This Time I Know It’s for Real” ilmestyi 1989 Stock Aitken Watermanin tuottamalla ja kirjoittamalla albumilla *Another Place And Time*.

## Yksityiselämä
Summer kuoli 63-vuotiaana 17. toukokuuta 2012 keuhkosyöpään.

## Diskografia

### Albumit

* *Lady of the Night* (1974)
* *Love to Love You Baby* (1975)
* *Love Trilogy* (1976)
* *Four Seasons of Love* (1976)
* *I Remember Yesterday* (1977)
* *Once Upon a Time* (1977)
* *Live and More* (1978)
* *Bad Girls* (1979)
* *The Wanderer* (1980)
* *Donna Summer* (1982)
* *She Works Hard for the Money* (1983)
* *Cats Without Claws* (1984)
* *All Systems Go* (1987)
* *Another Place and Time* (1989)
* *Mistaken Identity* (1991)
* *Christmas Spirit* (1994)
* *Endless Summer* (1994)
* *I'm a Rainbow* (1996)
* *Crayons* (2008)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
* http://www.donnasummer.it/
* Donna Summerin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Sekstantti

**Sekstantti** on vesi- tai ilma-aluksen astronomisessa navigoinnissa käytettävä optinen laite, jota käytetään määritettäessä aluksen paikka suhteessa taivaankappaleeseen: planeettoihin, tähtiin, aurinkoon tai kuuhun.

Sekstantti on laite, jolla voidaan hyvin tarkasti mitata kulmia. Tähtitieteelliseen paikanmääritykseen sisältyy yleensä taivaankappaleen korkeuden mittaaminen. Korkeudella ymmärretään havaintopaikasta horisonttiin ja taivaankappaleeseen piirrettyjen puolisuorien välistä kulmaa. Vertaamalla korkeusmittausta merenkulun taulukoista ilmenevään taivaankappaleen todelliseen korkeuteen saadaan selville suora, jonka kohdalla alus sijaitsee. Kahden tai useamman tällaisen suoran määrittämisellä voidaan määrittää aluksen sijainti.

Suurin kulma, joka sekstantilla voidaan mitata, on 120 astetta. Taivaankappaleen korkeusmittauksiin riittää varhaisemman kulmamittauslaitteen oktantin suurin mittauskulma 90 astetta. Kuun ja tähtien välisen kulman mittaamiseen perustuvan paikannusmenetelmän käyttöön tarvitaan kuitenkin sekstantin ulottuvuuksia.

Sekstantin rungossa on liikkuva peili (alidadi), joka on kiinnitetty kulma-asteikkoon, sekä kiinteä puoliläpäisevä peili, joka heijastaa kohteen suoraan riippumatta asetetusta kulmasta. Mittaus tapahtuu siten, että haluttu taivaankappale tähdätään okulaariin näkyviin. Tämän jälkeen säätämällä liikkuvaa peiliä kappale "pudotetaan" horisontin (merenpinnan) tasolle. Tämän jälkeen voidaan kulma-asteikolta sekstantin sivulta lukea kulma horisontin ja taivaankappaleen välillä. Kulma voidaan hienosäätää noonioasteikon kautta. 

Merenkulun taulukot perustuvat päiväntasaajan määrittämän tason ja maan keskipisteestä taivaankappaleen kautta vedetyn puolisuoran väliseen kulmaan, joka on eri kulma kuin sekstantilla mitattava korkeuskulma. Tämän takia sekstantin näyttämää joudutaan usealla tavalla korjaamaan ennen kuin se on hyödyllinen. Hyvälaatuisella sekstantilla päästään käytännössä noin 0,1 kulmaminuutin mittaustarkkuuteen. Mittaustarkkuus on kuitenkin eri asia kuin paikannustarkkuus eikä paikannuksen virhe ole suorassa suhteessa mittausvirheeseen. Harjaantunut navigoija kykenee sekstanttipohjaisilla menetelmillä pääsemään muutaman meripeninkulman paikannustarkkuuteen.

## Katso myös
* Teodoliitti

## Lähteet
*
Vapaakenttä

**Vapaakenttä** () on eräs pasianssin muodoista. Sitä pelataan täydellä korttipakalla, jossa ei ole jokereita.

## Säännöt

* Kortit jaetaan kahdeksaan pystyriviin, kuvapuoli näkyvissä. Neljässä rivissä on seitsemän korttia, lopuissa kuusi. Vain rivin päällimmäinen kortti on pelattavissa.
* Pystyrivien lisäksi vasemmassa yläkulmassa on neljä *vapaakenttää*, joita voi käyttää apuna korttien siirtelyssä. Kortit tulee siirtää pois pelistä järjestyksessä oikealla ylhäällä oleviin paikkoihin (kotipinoihin) maittain.
* Yksittäisen kortin voi siirtää:
** pystyrivistä toiseen, jolloin kortti sijoitetaan joko tyhjään paikkaan tai toisen kortin päälle, kun edellinen kortti on yhtä suurempi ja eri väriä (esimerkiksi punainen kolmonen menee mustan nelosen päälle). Ässät ovat arvoltaan ykkösiä.
** pystyrivistä vapaakenttään, jolloin paljastuneen kortin voi siirtää tyhjään alueeseen.
** vapaakentästä pystyriviin, samoilla säännöillä kuin pystyrivistä toiseen.
** pystyrivistä maan kotipinoon numerojärjestyksessä ässästä kuninkaaseen. Kotipinot eivät riipu toisistaan.
** vapaakentästä kotipinoon, samoilla säännöillä kuin pystyrivistä maan kotipinoon.

## Vaikeus

Miinaharavan tavoin Vapaakentän yleinen versio 4*n kortilla on todistettavasti vaikea (NP-täydellinen) ongelma. Tämä tulos todistettiin vuonna 2000 ja julkistettiin 2001. Se tarkoittaa, että satunnaisen yleisen Vapaakenttä-pelin nopeasti ratkaiseva algoritmi olisi merkittävä tieteellinen läpimurto. Sen laatija voittaisi miljoonan dollarin palkinnon ratkaistuaan yhden Clay Mathematics Instituten Millennium-ongelmista. Useimpien tutkijoiden mielestä tällaista ohjelmaa ei voi kirjoittaa.

## The Internet FreeCell Project

Kun Microsoftin Vapaakentästä tuli suosittu 1990-luvulla, ei tiedetty, olivatko ohjelman kaikki 32&nbsp;000 peliä ratkaistavissa. Dave Ring päätti ratkaista ongelman aloittamalla *The Internet FreeCell Projectin* ja käyttää ratkaisijoina vapaaehtoisia. Ring antoi kullekin osallistujalle sata perättäistä pelinippua ja keräsi pelit, joita osallistuja ei saanut ratkaistuksi. Ne puolestaan jaettiin toisille pelaajille. Projektissa käytettiin siis ongelmanratkaisuun rinnakkaisprosessointia, ja pelaajat olivat suorittimia. Projekti päättyi lokakuussa 1995, ja ainoastaan yksi peleistä (no 11982) jäi ratkaisematta. Kyseinen peli ei ole ratkennut yhdelläkään tunnetulla ratkaisuohjelmalla, ja sitä pidetään ratkaisemattomana.
Armin Meiwes

**Armin Meiwes** (s. 1. joulukuuta 1961 Essen, Länsi-Saksa) on saksalainen kannibaali. Hän sai alun perin kahdeksan ja puolen vuoden vankeusrangaistuksen taposta oikeudenkäynnissä, jonka aikana julki tulleet kannibalismin yksityiskohdat järkyttivät saksalaisia.

Meiwes työskenteli Saksan liittotasavallan armeijassa 12 vuotta ja päätti sotilasuransa ilman ongelmia ylivääpelinä (saks. *Oberfeldwebel*). Tämän jälkeen Meiwes työskenteli pankissa.

Vuonna 1999 Meiwes alkoi etsiä internetistä ihmisiä, jotka olisivat vapaaehtoisia tulemaan tapetuiksi. Meiwesin kiinnostus ihmisen syömistä kohtaan alkoi jo lapsena Hannu ja Kerttu -sadun noidasta.

Helmikuussa 2001 Meiwesin netti-ilmoitukseen vastattiin, kun silloin 43-vuotias Bernd Jürgen Armando Brandes, Siemens AG:llä Berliinissä johtotehtävissä työskentelevä diplomi-insinööri otti Meiwesiin yhteyttä. Meiwes ja Brandes tapasivat 14. maaliskuuta 2001. Meiwesin tavoitteena oli aluksi pitää Brandes hengissä. Hän leikkasi Brandesin peniksen irti ja jätti tämän vuotamaan kylpyammeeseen. Hän yritti tarjota lihaa myös uhrilleen. Lopulta Meiwes kuitenkin tappoi uhrinsa. Meiwes säilytti uhrinsa lihaa pakastimessa ja söi sitä jopa useita kuukausia, kunnes hän loi uuden netti-ilmoituksen uuden uhrin toivossa. Ilmoituksen avulla tekijän jäljille päästiin ja Meiwes saatiin kiinni.

Meiwes tunnusti surmanneensa Brandesin. Alkuun Meiwes tuomittiin taposta, sillä Brandes oli selvästi ilmaissut halunsa tulla syödyksi. Tuomiosta valitettiin ja 9. toukokuuta 2006 Meiwes kuitenkin todettiin syylliseksi murhaan ja tuomittiin elinkautiseen vankeuteen.

## Tapaus populaarikulttuurissa

* Saksalainen industrial metal -yhtye **[[Rammstein]]** on tehnyt laulun "Mein Teil" (suom. *minun osani*, slangiksi *minun elimeni*) kyseisen kannibalismitapauksen pohjalta.
* Thrash/death metal -yhtye **[[Macabre]]** on kirjoittanut tapauksesta kappaleen "The Wüstenfeld Man Eater".
* Ruotsalainen death metal -yhtye **[[Bloodbath]]** on julkaissut aiheesta kappaleen "Eaten".
* Suomalainen **[[Stam1na]]** Yhtye teki kappaaleen "Tabu" tapahtuman pohjalta.
* Amerikkalainen horrorcore-artisti **[[Necro]]**  viittaa tapaukseen kappaleessaan "Human Consumption" (albumilta "The Pre-Fix For Death"), jossa hän riimittelee: "*it's legal in Germany, believe me, cannibals are celebrities*".
* Australialainen industrial metal -yhtye **[[SKYND]]** on tehnyt kappaleen "Armin Meiwes", joka kertoo kyseisestä tapauksesta. 
* Suomalaisen rikossarjan *[[Kylmäverisesti sinun]]* 3. tuotantokauden jaksossa oli otettu vaikutteita Meiwesista. Myös saksalainen kannibaali Meiwes mainitaan jaksossa. Tosin hänen nimensä on jaksossa muutettu Mannfred Milhausiksi.
* Tapauksesta on tehty elokuvat "Grimm Love" ja "Cannibal".

## Lähteet
Mose Se Sengo

**Mose Se Sengo "Fan Fan"** (16. lokakuuta 1945 Kinshasa, Zaire – 3. toukokuuta 2019) oli kinshasankongolainen kitaristi ja laulaja.
## Elämäkerta

Mose Fan Fan aloitti uransa 1960-luvulla Kinshasassa. Vuonna 1975 hän perusti Youlou Mabalian kanssa yhtyeen Somo Somo. Ennen sitä hän oli soittanut kitaraa yhtyeissä Orchestre Revolution ja O.K. Jazz. Vuonna 1983 Mose Fan Fan muutti Isoon-Britanniaan ja vuonna 1993 Belgiaan. Belgiassa hän perusti yhtyeen Bana O.K.

Mose Fan Fan julkaisi myös useita sooloalbumeita.

## Lähteet
Eddie Vedder

**Eddie Vedder** (alun perin **Edward Louis Seversen III**, s. 23. joulukuuta 1964) on yhdysvaltalainen laulaja ja sanoittaja. Hän on tullut tunnetuksi etenkin Pearl Jam -yhtyeen solistina. Vedder tunnetaan myös soolourastaan. Vuonna 2007 hän julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa soundtrackinä elokuvaan *[[Erämaan armoille (elokuva)|Erämaan armoille]]* (2007). Myöhemmin hänen kappaleitaan on kuultu muun muassa elokuvassa *[[Eat Pray Love – omaa tietä etsimässä]]* (2010). Keväällä 2011 Vedder julkaisi singlen ”Longing To Belong”, joka on myös 31. toukokuuta 2011 ilmestyneellä toisella albumilla nimeltä *[[Ukulele Songs]]*.

## Diskografia
### Albumit
* *[[Erämaan armoille (elokuva)|Erämaan armoille]]* -elokuvan soundtrack (2007)
* *[[Ukulele Songs]]* (2011)
* *Flag Day (Original Soundtrack)* (2021)
* *Earthling* (2022)

### Singlet
* ”You’ve Got to Hide Your Love Away” (2001)
* ”Hard Sun” (2007)
* ”Better Days” (2010)
* ”Longing to Belong” (2011)
* ”Can't Keep” (2011)
* ”Without You” (2011)
* ”Cartography” (2020)
* ”Matter of Time"/"Say Hi” (2020)
* ”Long Way” (2021)
* ”The Haves” (2021)
* ”Brother the Cloud” (2022)

### Musiikkivideot
* ”Hard Sun” (2007)
* ”Guaranteed” (2008)
* ”No More” (2008)
* ”Better Days” (2010)
* ”You're True” (2011)
* ”Longing to Belong” (2011)
* ”Can't Keep” (2011)
* ”Sleeping by Myself” (2012)
* ”Matter of Time” (2020)
* ”Say Hi” (2020)
* ”Long Way” (2021)
* ”The Haves” (2021)
* ”Brother the Cloud” (2022)

## Aiheesta muualla

* Eddie Vedder Allmusic-sivustolla 
* Eddie Vedder last.fm-sivustolla
Hatutu

**Hatutu** eli **Hatuta'a** on saari Ranskan Polynesiassa. Se sijaitsee kolmen kilometrin päässä Eiaon saaresta, Marquesassaarilla. Saaren korkein kohta on 428 metriä merenpinnan yläpuolella. Hatutu on asumaton. Siellä pesii tuhansia lintuja.

## Lähteet
Vesipyssy

**Vesipyssy** on veden ruiskuttamiseen suunniteltu lelu. Yksinkertainen pyssy sisältää vesisäiliön ja suuttimen, josta vesi ruiskuaa liipaisinta painamalla. Yksinkertaisimmissa vesipyssyissä liipaisin tai kahva on yhdistetty pumppusylinteriin, joka puristaa vesisuihkun ulos suuttimen kautta. Suuremmissa vesipyssyissä liipaisimella ohjataan venttiiliä, joka päästää paineistettua vettä ulos suuttimesta. Vesipyssyillä leikitään yleensä vesisotaa, jossa tavoitteena on vastustajan kasteleminen.

Alkujaan vesipyssyt olivat pieniä käsiaseita, joiden haittana on kertaliipaisulla ruiskuavan veden pieni määrä. Lisätehon saamiseksi aseisiin on sittemmin kehitetty erilaisia mutkikkaampia koneistoja. Vesipyssyn modernimmat muunnelmat kuten *SuperSoaker* saattavat hyödyntää veden ruiskuttamisessa paineilmaa, hydraulista painetta tai paristoilla toimivaa sähköistä pumppua. Tällöin myös vesisäiliö voi olla suurempi, ja aseen täyttöväli harvenee.

Yhdysvalloissa ja Kanadassa vesipyssyt on lain mukaan valmistettava läpinäkyvästä muovista. Tällä pyritään ehkäisemään vesipyssyjen sekaantuminen oikeisiin tuliaseisiin. On tapauksia, joissa oikeaksi aseeksi luultu vesipyssy on johtanut verenvuodatukseen. Ruotsissa nousi 1990-luvun lopussa keskustelua myös siitä, että vesipyssy voi olla käyttäjälleen vaarallinen, jos sillä ampuu voimalinjoihin. Keskustelussa esitettiin jopa vesipyssyjen kieltämistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Super Soaker Central 
*Aale van der Veenin digitaalinen vesiasemuseo  
*Howstuffworks – kattava selonteko vesipyssyn toiminnasta 
*SuperSoakerin virallinen Internet-sivusto
Jean-François Millet

**Jean-François Millet** (4. lokakuuta 1814 Gruchy – 20. tammikuuta 1875 Barbizon) oli merkittävä ranskalainen realismia edustava taidemaalari. Hänet tunnetaan erityisesti talonpoikaisaiheisista maalauksistaan. Hänen kuuluisimpia teoksiaan ovat barbizonilaisuuden perikuvana pidetty *[[Tähkänpoimijat]]* sekä *Iltakellot*.

Millet syntyi Gruchyn kylässä Gréville-Haguessa, Normandiassa. Hän työskenteli ensin maatilalla, mutta opiskeli taidetta Cherbourgissa ja muutti Pariisiin vuonna 1837. Kun Pariisin salonki hylkäsi hänen työnsä, Millet palasi Cherbourgiin 1840 ja alkoi maalata muotokuvia.

Hän vetäytyi Barbizoniin vuonna 1849 maalaamaan usein runollisia talonpoikaisaiheita. *Tähkänpoimijat* aiheutti skandaalin vuonna 1857 Pariisin salongissa realistisella kuvauksellaan talonpoikien työn kovuudesta. Aihevalintojensa takia Milletin väitettiin olevan sosialisti.

Milletin tuotanto on vaikuttanut myöhempiin taiteilijoihin kuten Vincent van Goghiin, Claude Monet’hen ja Camille Pissarroon. Millet kuoli 1875 Barbizonissa.

## Tärkeimpiä töitä

Jean-François Millet, The Winnower (London).jpg|*Viljanpuhdistaja*, 1848
Jean-Franҫois Millet - Going to Work - Google Art Project.jpg|*Matkalla työhön*, 1850−1851
Jean-François Millet (II) 002.jpg|*Tähkänpoimijat*, 1857
JEAN-FRANÇOIS MILLET - El Ángelus (Museo de Orsay, 1857-1859. Óleo sobre lienzo, 55.5 x 66 cm).jpg|*Iltakellot*, 1857−1859
Death-and-the-woodcutter-jean-francois-millet3.jpg|*Halonhakkaajan kuolema*, 1859
Jean-François Millet (II) - Spring - WGA15693.jpg|*Kevät*, 1868−1873


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Jean-François Millet *Artcyclopedia*
Hells Bells

**Hells Bells** on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n tunnetuimpia kappaleita. Se aloittaa vuonna 1980 julkaistun legendaarisen *[[Back in Black]]* -albumin ja se on ollut näihin päiviin saakka yhtyeen tärkeimpiä kappaleita myös live-esiintymisissä. Kappaleen ovat tehneet yhtyeen kitaristit Angus Young, Malcolm Young ja laulaja Brian Johnson. 

Kappale on julkaistu myös yhtyeen soundtrack-albumilla *[[Who Made Who]]* vuonna 1986 ja livenä vuonna 1992 albumilla *[[Live (AC/DC)|Live]]*. 

Kappale alkaa 13 kirkonkellon kumahduksella. Live-esiintymisiä varten yhtyeelle on valmistettu jättimäinen pronssinen kello, jossa lukee yhtyeen nimi. Se onkin tärkeä osa yhtyeen lavashow'ta. Mukaan tulee Angus ja Malcolm Youngin kitara, Cliff Williamsin basso ja Phil Ruddin rummutus. Kappaleessa on myös Angus Youngin yksi tunnetuimpia kitarasooloja. Kappaleen on sanoittanut Brian Johnson.

”Hells Bells” on ensimmäinen kappale, joka julkaistiin AC/DC:n entisen laulajan Bon Scottin kuoltua vuonna 1980. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo. Vuosina 1980–1983 jokainen yhtyeen konsertti alkoi tällä kappaleella, jonka alussa laulaja Brian Johnson soitti isoa kelloa. (1981–1983 välisenä aikana kappale ”For Those About to Rock (We Salute You)” lopetti jokaisen konsertin).

## Muuta
Kappale toimi entisen nyrkkeilijän Amin Asikaisen sisääntulobiisinä ennen otteluita.

## Kokoonpano
* Brian Johnson – laulu 
* Angus Young – kitara 
* Malcolm Young – rytmikitara 
* Cliff Williams – basso 
* Phil Rudd – rummut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*AC/DC - Hells Bells Youtubessa.
*Kappaleen sanat
*Kitarariffi sivulla Guitaretab.com
*Kitarariffi sivulla Mxtabs.net
*Bassokuvio sivulla Mxtabs.net
*Rumpukomppi sivulla Mxtabs.net
Kamaka

**Kamaka** on saari Gambiersaarilla Ranskan Polynesiassa. Sen pinta-ala on puoli neliökilometriä. Saarella on 1 vakituinen asukas (2017).

## Lähteet
Kuurojen Liitto

**Kuurojen Liitto** on viittomakielisten etujärjestö. Liitto on 36 jäsenyhdistyksen valtakunnallinen kattojärjestö, jonka tehtävä on taata kuurojen ihmisoikeuksien ja yhdenvertaisten mahdollisuuksien toteutuminen.

Kuurot perustivat tämän oman järjestönsä vuonna 1905. Liiton toimitilat sijaitsevat Valkeassa talossa Helsingissä.

Kuurojen Liitto myöntää vuosittain Vuoden viittomakieliteko -tunnustuspalkinnon viittomakielisten kielellisten oikeuksien ajamisesta Suomessa ja viittomakielten aseman edistämisestä. Tunnustuspalkinto jaetaan vuosittain helmikuussa viittomakielen päivänä.

Järjestön toiminnan painopisteitä ovat muun muassa asiantuntijuus ja vaikuttamistyö, viittomakielisten tiedonsaannin parantaminen, viittomakielen sanakirjatyö ja kielineuvonta, vertaistuki (kulttuuritapahtumat, leirit ja kurssit)  ja viittomakielinen palveluohjaus.

Kuurojen Liitto on Sosten jäsenjärjestö.

Liitto julkaisee ''Kuurojen lehteä''.

## Talous
### Rahoitus

## Katso myös
* Suomalainen viittomakieli
* Suomenruotsalainen viittomakieli

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kuurojen Liiton verkkosivut
Matti Niemi

**Matti Niemi** -nimisiä suomalaisia henkilöitä ovat muun muassa:

* Matti Niemi (s. 1935), diplomi-insinööri, yritysjohtaja ja teollisuusneuvos
* Matti Niemi (s. 1937), olympiapronssia voittanut soutaja
* Matti Niemi (s. 1955), yritysjohtaja ja osuustoimintavaikuttaja, kauppaneuvos
* Matti Niemi (s. 1958), yksityisoikeuden professori
* Matti Niemi (s. 1976), suomalainen aitajuoksija
* Matti Niemi, Reserviläisliiton puheenjohtaja.

Näyttelijä Masa Niemen oikea nimi oli hänen lempinimestään huolimatta Martti Niemi.
Isometrinen projektio

**Isometrinen projektio** on yksi ortografisen tai tarkemmin aksonometrisen projektion alalaji. Se on eräs menetelmä, jossa kolmiulotteinen kappale voidaan esittää kaksiulotteisena niin, että kappaleesta nähdään kolme sivua. Projektion x-, y-, ja z-akseleiden väliset kulmat ovat 120&deg;. Isometristä projektiota käytetään lähinnä teknisessä piirustuksessa ja joissakin peleissä.

Termi isometrinen tulee kreikan sanoista "sama mitta", joka tarkoittaa sitä että kaikkien akseleiden suuntaiset viivat ovat samassa skaalassa. 

Isometristä projektiota voidaan havainnollistaa kuution muotoisen kappaleen avulla. Isometrisessä projektiossa kuutiota katsotaan jommankumman yläkulman suunnasta kohti vastapäistä alakulmaa. x-akseli on viistosti alhaalla oikealla, y-akseli viistosti alhaalla vasemmalla ja z-akseli on suoraan ylöspäin. Syvyyttä vastaa kuvassa kappaleen korkeus. Akseleiden suuntaiset viivat ovat 120&deg; kulmassa toisiinsa nähden.

Kappaleella, jonka pinnat ovat toistensa kanssa kohtisuorat tai rinnakkaiset, isometrinen projektio saadaan, kun kappaletta käännetään ensin +/- 45&deg; pystysuoran akselin ympäri, jonka jälkeen kappaletta käännetään vaakasuoran akselinsa ympäri noin +/- 35,264&deg; (eli \arcsin ( \tan (30^\circ ) )) alkuasennon ollessa kohtisuoraan edestä katsottuna.

## Aiheesta muualla

* Limerickin yliopiston esitys isometrisestä projektiosta (Internet Archive, arkistoitu 15.12.2016)
* Hertfordshiren yliopiston esitys ja käsikirja isometrisestä piirtämisestä (Internet Archive, arkistoitu 10.2.2019)
Puma

**Puma SE**, alkujaan **Gebrüder Dassler Schuhfabrik**, on saksalainen vaatteiden ja kenkien valmistaja, joka valmistaa lähinnä urheiluvarusteita.

Puman perusti Herzogenaurachissa vuonna 1924 Rudolf Dassler, Adidaksen perustajan Adolf ”Adi” Dasslerin veli. Alun perin Rudolf toimi yhdessä veljensä Adi Dasslerin kanssa, mutta riitannuttuaan he perustivat kumpikin oman, kilpailevan yhtiön. Alun perin Puma oli nimeltään Gebrüder Dassler Schuhfabrik, mutta 1948 se otti käyttöön nimen Puma.

Puman tärkein sopimusvalmistaja on Yue Yuen. Play Fair -kampanjan mukaan Puman liikevoitto ennen veroja vuonna 2007 oli noin puoli miljardia dollaria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Puman kotisivut
Lomonosovin piiri

**Lomonosovin** eli **Kaarostan** eli **Rampovan piiri** () on paikallinen itsehallintoalue Leningradin alueella Pietarin lounaispuolella. Piiri on perustettu vuonna 1927 ja sen pinta-ala on 1 919,1 neliökilometriä. Asukkaita on (2006) 64 700. Hallinnollinen keskus on Lomonosovin kaupunki, joka kuuluu Pietarin alueeseen.

Piiriin kuuluvat Haisevaisin ja Lepäsin  taajamat sekä 13 maalaiskuntaa: Annamoisio, Kaprio, Korpunoi, Kosteritsa, Kuippina, Laakala, Lopuhkina, Orsitsa, Penikkala, Ropsunhovi, Teppola, Vennäin Vuissakka ja Villasi.

Seutu on vanhaa inkerikkojen ja inkerinsuomalaisten asuinseutua. Suomalaiset kuuluivat ennen Hietamäen, Kaprion, Ropsun, Serepetan, Tuutarin ja Tyrön seurakuntiin. Toisen maailmansodan aikana suuri osa Lomonosovin piiristä ei kuulunut saksalaisten miehittämään alueeseen, vaan oli jäänyt erilliseen saartorenkaaseen. Saksalaisten miehitysalueelle jääneet suomalaiset siirrettiin Suomeen, saarroksiin jääneet evakuoitiin Leningradin kautta Siperiaan. Sodan jälkeen vain harvat suomalaiset pääsivat palaamaan koteihinsa. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan Lomonosovin piirin asukkaista oli 1,0 % suomalaisia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lomonosovin piiri sivusto 
* Lomonosovin piiri Leningradin alueen sivustolla 
* Lomonosovin piiri Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa
Hannu Virta

**Hannu Markus Virta** (s. 22. maaliskuuta 1963 Turku) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, maailmanmestari ja olympiamitalisti. Pelaajauransa jälkeen Virta on toiminut valmentajana.

## Ura
### Pelaajana
Pelaajana Hannu Virta muistetaan etenkin Turun Palloseurasta, jonka riveissä hän voitti neljä Suomen mestaruutta, kolme hopeaa ja yhden pronssin. Hän oli myös TPS:n pitkäaikainen kapteeni 1980- ja 90-luvuilla. Seura on jäädyttänyt Virran pelinumeron 23.

Virta oli mukana voittamassa MM-kultaa vuonna 1995, olympiapronssia Lillehammerissa 1994 ja MM-hopeaa 1994. 

NHL:ään Virran varasi Buffalo Sabres toisella kierroksella numerolla 38 vuoden  varaustilaisuudessa. Virta pelasi Sabresissa viisi kautta tehden pisteet 25+101=126 245 ottelussa.

### Valmentajana
Peliuransa jälkeen Virta toimi ensin apuvalmentajana TPS:ssa vuosina 1998–2003. Espoo Bluesissa Virta toimi ensin Ted Satorin apuvalmentajana korvaten hänet 22. lokakuuta 2003 alkaen. Seuraavan kauden Virta aloitti päävalmentajana mutta joutui itse väistymään 16. lokakuuta 2004 Pekka Rautakallion tieltä. Kaudet 2005–2007 Virta toimi jälleen TPS:n apuvalmentajana ja sen ohessa Suomen maajoukkueen apuvalmentajana vuoden 2006 olympiaturnauksessa sekä kevään 2006 MM-turnauksessa. 2007–2008 kauden alusta Virta toimi TPS:n päävalmentajana, mutta sai potkut pian toisen kauden alettua. Kai Suikkanen korvasi hänet 27. lokakuuta 2008 alkaen. Vielä saman kauden aikana Virta kutsuttiin Sveitsin NLA-liigan HC Luganon päävalmentajaksi pois potkitun John Sletvollin tilalle.

Kaudella 2008–2009 Virta toimi Suomen U18 maajoukkueen joukkueenjohtajana.

Keväällä 2010 Virta siirtyi Jokereiden valmennustiimiin jossa tehtävässä toimi sekä Liigassa että KHL:ssa kevääseen 2017 asti. Kaudella 2017–2018 Virta toimi Ufassa Erkka Westerlundin apuvalmentajana.

## Seurat

* 1980–1981 TPS Turku
* 1981–1986 Buffalo Sabres (NHL)
* 1986–1994 TPS
* 1994–1996 Grasshopper Club Zürich (Sveitsi, Nationalliga B)
* 1996–1997 TPS
* 1997–1998 ZSC Lions (Sveitsi, Nationalliga A)
* 1998–2003 TPS (apuvalmentaja)
* 2003–lokakuu 2004 Blues (aluksi apuvalmentaja, päävalmentaja lokakuusta 2003 lokakuuhun 2004)
* 2005–lokakuu 2008 TPS   (aluksi apuvalmentaja, päävalmentaja kaudesta 2007–2008 lokakuuhun 2008)
* 2009 HC Lugano
* 2010–2017 Jokerit (apuvalmentaja)
* 2013–2014 Suomen Jääkiekkomaajoukkue (apuvalmentaja)

## Saavutuksia
* Maailmanmestaruus 1995 (lisäksi hopea)
* Olympiapronssi 1994
* 4 Suomen mestaruutta, 3 hopeaa ja pronssi
* SM-liigan All Stars puolustaja 1987, 1989, 1990, 1991, 1992
* Lynces academicin jääkiekkoilijapatsas 1989, 1991
* SM-liigan paras puolustaja 1987, 1989, 1990, 1991
* Suomen Jääkiekkoleijona #133
* TPS on jäädyttänyt Virran numeron 23
* 2 Euroopan mestaruutta 

## Tilastot

## Lähteet
* 
* 
* 
* Hannu Virta nhlfinns.com:ssa
*Virran tiedot Jääkiekkomuseon sivuilla

### Viitteet
Johann Pachelbel

**Johann Pachelbel** (elokuussa 1653 Nürnberg – 3. maaliskuuta 1706 Nürnberg) oli saksalainen barokkisäveltäjä ja urkuri. Niin kutsuttuun eteläsaksalaiseen koulukuntaan kuulunut Pachelbel oli urkumusiikin etevimpiä kehittäjiä ennen Johann Sebastian Bachia.

## Elämä
Pachelbel syntyi Nürnbergissä. Hänet kastettiin 1. syyskuuta 1653, mutta hänen syntymäpäivästään ei ole varmuutta. Pachelbel opiskeli musiikkia muun muassa Heinrich Schwemmerin ja Georg Caspar Weckerin johdolla. 15-vuotiaana Pachelbel alkoi opiskella yliopistossa Altdorfissa. Hän muutti vuonna 1673 Wieniin ja vuonna 1677 Eisenachiin, jossa hän toimi urkurina. Pachelbel meni 25. lokakuuta 1681 naimisiin Barbara Gablerin kanssa, joka kuitenkin kuoli sairauteen syyskuussa 1683. Elokuussa 1684 Pachelbel meni uusiin naimisiin Judith Drommerin kanssa, jonka kanssa hän sai seitsemän lasta. 

## Tuotanto

### Kaanon D-duurissa

Vaikka Pachelbel sävelsikin huomattavan paljon urkumusiikkia, hänen tunnetuimmaksi teokseksensa on noussut hänen ainoa säveltämänsä kaanon, ”Kaanon ja Gigue D-duurissa”, (saksaksi: Kanon und Gigue für 3 Violinen mit Generalbaß) (PWC 37, T. 337, PC 358). Teos on inspiroinut valtavaa määrää etenkin 1970-luvulta lähtien sävellettyä populaarimusiikkia. Sävellyksen pääteema on esimerkiksi Beethovenin ”Für Elisen” ja Bachin ”Toccatan ja Fuugan, d-molli” tavoin laajalti tunnettu. Lisäksi sävellyksen vallitseva kahdeksan soinnun kierto sellaisenaankin esiintyy nykypopulaarimusiikissa säännöllisesti. 

Kreikkalainen yhtye Aphrodite’s Child (laulusolistinaan Demis Roussos) levytti 1968 Pachelbelin kaanonin nimellä ”Rain And Tears”. Suomeksi sen levytti vuonna 1968 Markku Suominen nimellä ”Jäljet jää kyynelten” (san. Juha Vainio) ja vuonna 1975 Lea Laven (san. Chrisse Johansson) nimellä ”Rakkaus kaunistaa”. Kaanon on keskeisessä osassa Robert Redfordin ensimmäisessä ohjaustyössä, perhedraamassa *[[Tavallisia ihmisiä]]* (1980).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*Vapaasti käytettävissä olevia Pachelbelin partituureja Mutopia Project
Pyhä Pius I

**Pyhä Pius I** oli kymmenes paavi. Hän toimi paavina noin vuosina 142–155 suunnilleen 14 vuoden ajan. Syntyjään Pius oli aquileialainen. Hän kuoli arviolta vuonna 154 Roomassa, ja hänen seuraajakseen valittiin Pyhä Anicetus. Piuksen muistopäivä on 11. heinäkuuta.

## Lähteet
*

### Viitteet
Malo (yhtye)

**Malo** oli yhdysvaltalainen rock-yhtye. Sen musiikissa oli vaikutteita muun muassa Santanasta. Malon keulahahmo Jorge Santana on Carlos Santanan veli. 

Malo perustettiin vuonna 1971 San Franciscossa. Yhtye julkaisi vuonna 1972 Top 20 -menestyskappaleen *Suavecito*. Malo kuitenkin hajosi vuonna 1974. 
## Diskografia
### Albumit
* Malo - 1972
* Dos - 1972
* Evolution - 1973
* Ascención - 1974
* Malo - 1981
* Coast To Coast - 1986
* Señorita - 1995 
* Rock The Rockies - 1998

### Singlet
* "Suavecito" - 1972
* "Café" - 1972
* "Latin Bugaloo" - 1972
* "I'm For Real" - 1972 
* "I Don't Know" - 1973
* "Love Will Survive" - 1974
* "Lady I Love" - 1981
Mika Strömberg

**Mika Juhani Strömberg** (s. 28. helmikuuta 1970 Helsinki) on entinen suomalainen
jääkiekkoilija, maailmanmestari, olympiamitalisti ja Suomen mestari. Hän oli 1990-luvulla SM-liigan parhaita puolustajia ja edusti Suomea kuusissa peräkkäisissä arvokisoissa vuosina 1994–1997. 
## Ura
### Pelaajaura
Strömberg pelasi 1990-luvulla kasvattajaseurassaan Jokereissa suuressa roolissa. Fyysisestäkin pelistä tunnettu "Ströba" oli vuosikymmenen SM-liigan parhaita hyökkääviä puolustajia. Kaudella 1996–1997 hän keräsi 47 ottelussa peräti 42 tehopistettä, jonka lisäksi hänet valittiin vuotta aikaisemmin SM-liigan parhaaksi puolustajaksi. Hän myös voitti Jokereiden mukana vuosina 1992–1997 neljä Suomen mestaruutta sekä kaksi Euroopan Cupia. SM-liigamenestyksestä ja arvokisavalinnoista huolimatta hän ei lopulta koskaan lähtenyt pelaamaan Pohjois-Amerikkaan.

Jokerit ei tarjonnut Strömbergille jatkoa kevään 1999 jälkeen, ja näin puolustaja suuntasi Sveitsiin. Hän palasi alppimaasta Jokereihin kaudeksi 2002–2003, jonka jälkeen hän pelasi kolme kautta Djurgårdens IF:ssä Ruotsin Elitserienissä ja kauden 2006–2007 HPK:ssa.

Kauden 2007–2008 alussa Strömberg siirtyi KalPaan ja 10. joulukuuta jälleen Jokereihin. Strömberg ei kuitenkaan saanut kasvattaseuraltaan haluamassaan ajassa jatkosopimustarjousta, joten hän päätti heti kauden päätyttyä palata takaisin KalPaan. Hän pelasi KalPassa pelaajauransa kaksi viimeistä kautta ja oli voittamassa kaudella 2008–2009 SM-pronssia.

Strömberg kuului aikoinaan myös maajoukkueen luottopuolustajiin. Arvokisoissa hän edusti Suomea MM-kisoissa vuosina 1994–1997, Lillehammerin olympialaisissa vuonna 1994 ja maailmancupissa vuonna 1996.

Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Strömbergin vuonna 2011 Jääkiekkoleijonaksi numero 209. 

### Valmentajaksi
Lopetettuaan pelaajauransa Strömberg jatkoi KalPassa Pekka Virran kakkosvalmentajana. Virta siirtyi TPS:n päävalmentajaksi kaudeksi 2011–2012, ja Strömberg jatkoi Virran valmennustiimissä ja siirtyi samalla TPS:ään. Virta ja Strömberg jatkoivat TPS:ssä lokakuuhun 2012, jolloin heidät vapautettiin tehtävistään joukkueen oltua kaudella 2012–2013 13 ottelun jälkeen sarjataulukon viimeisellä sijalla. 

## Uratilastot

## Lähteet
* 
* www.jatkoaika.com, pelaajakortti Strömbergistä

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Strömberg eurohockey.netin tietokannassa
* www.jatkoaika.com, pelaajakortti Strömbergistä
* Ylen Elävä arkisto: Mika Strömberg – pehmoisä ja kiekkokovis
*Strömbergin tiedot Jääkiekkomuseon sivuilla.
Esa Keskinen

**Esa Juhani Keskinen** (s. 3. helmikuuta 1965 Ylöjärvi, Suomi) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä sekä maailmanmestari, olympiamitalisti ja jääkiekkovalmentaja. Keskinen oli pelaajana mukana voittamassa MM-kultaa 1995 ja MM-hopeaa 1994 sekä olympiahopeaa Calgaryssa 1988 ja olympiapronssia Lillehammerissa 1994. Keskinen on valittu Suomen Jääkiekkoleijonaksi numero 140.

## Ura
Nuorten maajoukkueessa Esa Keskinen muodosti Suomen pelätyn ykkösketjun Esa Tikkasen ja Mikko Mäkelän kanssa.

Keskinen oli SM-liigan paras pistemies kausilla 1987–1988, 1992–1993 ja 1993–1994 sekä Ruotsin Elitserienissä 1995–1996. SM-liigassa Keskinen voitti kaksi Suomen mestaruutta ja kaksi hopeaa. Hänet valittiin SM-liigan All Stars -hyökkääjäksi vuosina 1993 ja 1994 sekä Herrasmiespelaajaksi vuosina 1984 ja 1993. SM-liigan parhaaksi pelaajaksi Keskinen valittiin vuonna 1994. Elitserienissä Keskinen teki kaudella 1995–1996 yhden kauden syöttöennätyksen ja voitti Kultaisen kypärän.

Calgary Flames varasi Keskisen NHL:ään viidennellä kierroksella numerolla 101, mutta Keskinen ei koskaan pelannut NHL:ssä.

## Tilastot

## Muuta
2000-luvun alussa Esa Keskinen voitti pitkällisen oikeustaistelun vakuutusyhtiö Pohjolan kanssa pelaajaurallaan saamansa vamman ja sen korvaamisen johdosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Esa Keskinen QuantHockey-sivustolla (suomeksi)
* 
*Keskisen tiedot Jääkiekkomuseon sivulla
Alkyyliketeenidimeeri

**Alkyyliketeenidimeeri** (**AKD**) on rasvahaposta syntetisoitu yhdiste. Se on valkoinen, kiinteä vahamainen aine. Sitä käytetään paperiteollisuudessa paperin hydrofoboimisessa. AKD antaa paperille ominaisen liukkauden ja kiiltävyyden. Papereita, jotka on liimattu AKD:llä, ei saisi käyttää kuumissa olosuhteissa, kuten esimerkiksi kopiokoneissa, sillä se höyrystyy myrkyllisiksi kaasuiksi.

Myrkyllisten kaasujen muodostuminen tai muodostumattomuus riippuu pitkälti AKD-vahan valmistusmenetelmästä. Kopiopaperin valmistuksessa käytetään yleisesti AKD:ta.

## Lähteet
Tapetti

**Tapetti** on ohutta materiaalia, useimmiten paperia, vinyyliä tai lasikuitua, jota liimataan liisterillä seiniin koristeeksi. Useimpiin tapetteihin on painettu koristeellisia kuvioita, mutta on myös yksivärisiä tapetteja sekä sellaisia, jotka on tarkoitus maalata halutun väriseksi.

## Historia
Ensimmäiset tiedot tapeteista on noin vuodelta 200 eaa. jolloin kiinalaiset, jotka olivat keksineet paperinvalmistuksen, laittoivat riisipaperia seinilleen. Modernin tapetinpainamisen telan avulla painettavine jatkuvine kuvioineen keksi ranskalainen Jean Papillon  vuonna 1675.

## Tapetointi

Tapetti tulisi kiinnittää seinälle keskeltä sivuille suuntautuvin vedoin, mikä vähentää kuprujen syntymistä.

Tapettien kiinnitys tulisi aloittaa valonlähteestä kuten ikkunasta poispäin, koska uusin kiinnitetty tapetti on aina edellisen tapetin reunan kohdalta hieman koholla. Mikäli tehtäisiin päinvastoin valonlähteestä tuleva valo aiheuttaisi näkyviä varjoja tapettien reunakohtiin.

## Suomen tapettivalmistajia
Suomen tapettitehtaista olivat vuonna 2018 toiminnassa vielä Sandudd Oy ja Pihlgren & Ritola, molemmat Akaan Toijalassa.

*Johan Backmanin tapettipaja, Kokkola, 1740-luku
*Petter Solitanderin tapetti- ja tekstiilipaino, Porvoo, 1740-luku
*Sundmanin tapettitehdas, Helsinki 1848–1880
**vuodesta 1865 Jurjeffin tapettitehdas
*Rieksin tapettitehdas, Helsinki, 1858–1885, Pietari 1885–1917
*Tilgmannin tapettitehdas, Helsinki, 1800-luvun loppu
*Sandudd 1885–
**Sandudd Tapetfabriks Ab, Helsinki, 1885–1975
**Wihuri Oy Sandudd, Vantaa, 1975–1987
**Sandudd Tapetti Oy, Toijala, 1987–1991
**Sandudd Oy, Toijala, 1992–
*G. Wilhelm Nyholmin tapettitehdas, Viipuri 1874–1906
*Frenckellin tapettitehdas, Tampere, 1853–
*Tampereen tapettitehdas Oy, per. Rudolf Winter, 1892–1917
*Winter Osakeyhtiö, Tampere, Pohjois-Pirkkala, 1892-1980
*Ålands Tapetfabrik, Maarianhamina 1894–?
*Toijalan tapettitehdas, Toijala 1903–
*Lohjan tapettitehdas, Lohja
*Pihlgren ja Ritola, Toijala, 1930–
*Helpiön tapettitehdas, Toijala 1904–1980
*Uusi Tapettitehdas, Toijala, 1927, v. 1951–1990 Tapetti Oy

## Tapettipaperin valmistajia
Viimeinen suomalainen tapetin pohjapaperin valmistaja oli Metsä Groupiin kuuluva Metsä Board Kyro Hämeenkyrön Kyröskoskella, joka pysäytti tapettipaperia tuottaneen koneensa vuonna 2017.

Tapettipaperia ovat Suomessa valmistaneet myös:
*Valkeakosken paperitehdas
*Mäntän paperitehdas
*Järvenojan paperitehdas (1762–1854)
*Tervakosken paperitehdas (1818–)
*Frenckellin paperitehdas, Tampere
*Juvankosken paperitehdas, Uskela (1820–1870-luku)
*Terttilän paperitehdas, Somero (1849–1902).

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Heikkinen, Maire. *Suomalainen tapettikirja*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Museovirasto, 2009.  (Museovirasto),  (SKS).
*Satopää, Rauno. Winterin historiikki 1971.
*Penttilä, Leila. Winter 90 värikästä vuotta, 1982.

## Aiheesta muualla
Marko Palo

**Marko Mikael Palo** (s. 26. syyskuuta 1967 Jyväskylän mlk) on suomalainen jääkiekkoilija, maailmanmestari ja olympiamitalisti. Koko uransa ajan Palo tunnettiin lempinimellä *Kyy*. Kutsumanimi juonsi Palon juniorivuosinaan pitämistä sahalaitaisista sukista.

Laitahyökkääjänä pelannut Palo oli mukana voittamassa MM-kultaa 1995, MM-hopeaa 1994 ja olympiapronssia Lillehammerissa 1994. Marko Palo voitti Elitserienin mestaruuden vuonna 1995. SM-liigasta tuli yksi hopea ja neljä pronssia. Hän on Sami Kapasen ja Mika Niemisen ohella vuoden 1995 maailmanmestareista ainoa, joka ei voittanut urallaan Suomen mestaruutta. SM-liigassa hän pelasi 562 runkosarjaottelua tehoilla 111+172=283 (maalit+syötöt=pisteet) ja pudotuspeleissä 47 ottelua tehoilla 16+15=31. Elitserienissä hän pelasi 77 runkosarjaottelua tehoilla 25+22=47 ja pudotuspeleissä 18 ottelua tehoilla 7+7=14.

Palo on valittu jääkiekkoleijonaksi #165. HPK on jäädyttänyt Palon pelinumeron 13 Rinkelinmäen jäähallin kattoon.

## Tilastot

## Lähteet
*

## Aiheesta muualla
*Marko Palo Suomen Jääkiekkomuseon sivuilla
Klarinettikonsertto (Mozart)

Wolfgang Amadeus Mozartin **[[klarinettikonsertto]]** A-duuri KV 622 sävellettiin vuonna 1791. Konsertto on omistettu klarinetisti Anton Stadlerille. Konsertossa on kolme osaa:

# Allegro
# Adagio
# Rondo – Allegro

Mozart sävelsi teoksen alun perin basettiklarinetille. Anton Stadler kantaesitti konserton Prahassa 16. lokakuuta 1791. Teos oli Mozartin viimeisiä: hän kuoli saman vuoden joulukuussa.
Ravi

**Ravi** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* ravi, yksi hevosen askellajeista
* ravit, raviurheilu
* ravi, oja, tienpenkka
* Ravi, Indukseen virtaava joki Intian ja Pakistanin alueella
* Ravi (s. 1976), norjalainen rap-artisti
* Arvi Ravi, Vihtori Hartikaisen (1902–1940) kirjailijanimi 
* Pekka Ravi (s. 1949), suomalainen kansanedustaja
* Sanna Ravi (s. 1945), suomalainen kirjailija.
* Ravi Shankar (1920–2012), intialainen muusikko
Ska punk

**Ska punk** on punk-musiikkityylin alalaji. Se on sekoitus jamaikalaisia ska-rytmejä ja punk rockia. Ska punkin tunnistaa muusta punkista lähinnä ska- ja reggaemusiikissakin käytetystä kitaran takapotkusta ja soittimien laajasta kirjosta. Kappaleet ovat usein iloisia, ja niissä on nopea tempo. Ska punkissa normaalien rumpujen, kitaran, basson ja laulun vierellä kuullaan mm. monia puhallinsoittimia, joista tutuimpana trumpetti, saksofoni ja pasuuna. Käytössä on myös erilaisia kansallissoittimia guirosta mandoliiniin.

Suosittuja ska punk -yhtyeitä ovat muun muassa Rancid (varsinkin alkuaikoinaan), Mad Caddies, Buck-O-Nine, Catch 22, Leningrad, Spitfire, Streetlight Manifesto, Less Than Jake, Reel Big Fish, Goldfinger, Operation Ivy, Ska-P, The Hornettes ja Leftöver Crack.

Suomalaisista ska punk -yhtyeistä mainittakoon Evilsons, The Valkyrians, Voimaryhmä, Tirehtöörit  ja Goon.
Laukka

**Laukka** tarkoittaa seuraavia:

* laukka, nelijalkaisten eläinten liikkumistapa
* Laukka, kylä Muhoksella
* Laukka, kylä Perniössä
* laukat (*Allium*), myös sipulit, kasvisuku.

## Henkilöt
Laukka on seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Anni Laukka (s. 1981), kuvanveistäjä, varjoveistosten tekijä, taidegraafikko ja valokuvaaja
* Asko Laukka (1908–1976), kirjailija
* Esa Laukka (s. 1933), muusikko
* Heidi Laukka (s. 1982), kuvataiteilija
* Inga-Liisa Laukka (1918–2008), näyttelijä
* Jan Laukka (s. 1946), kenraalimajuri
* Joona Laukka (s. 1972), maantiepyöräilijä
* Marja-Liisa Laukka (1954–2016), keihäänheittäjä
* Minna Laukka (s. 1987), pikajuoksija
* Petri Laukka (s. 1964), toimittaja ja tietokirjailija
* Pippa Laukka (s. 1970), urheilulääkäri, kirjailija ja kolumnisti
* Raimo Laukka (s. 1954), oopperalaulaja
* Riku Laukka (s. 1986), salibandyn pelaaja
* Uuno Laukka (1914–1978), valokuvaaja.
Pyhä Hyginus

**Pyhä Hyginus** (myös **Higinio**, **Hygin** tai **Igino**; kuollut noin 142) oli varhaiskristillinen kirkonjohtaja ja perinteen mukaan 9. paavi eli Rooman piispa. 

Varhaisten lähteiden mukaan hän oli kreikkalaista syntyperää ja mahdollisesti kotoisin Ateenasta.

Hyginuksen pontifikaatti ajoitetaan tavallisesti vuosille noin 138–142, ja hän seurasi virassa pyhää Telesforusta sekä edelsi Pius I:tä. Varhaisen paavihistorian kronologia on kuitenkin osin epävarmaa, eikä Hyginuksen elämästä ole säilynyt yksityiskohtaisia aikalaislähteitä.

## Toiminta ja opillinen tausta

Myöhempien kirkollisten lähteiden mukaan Hyginus oli mahdollisesti koulutukseltaan filosofi. Hänen aikanaan Roomassa vaikutti useita varhaiskristillisiä opillisia suuntauksia, ja perinteen mukaan Hyginus osallistui kirkon pyrkimyksiin torjua erityisesti Valentinoksen ja Cerdon opetuksia, joita myöhemmät kirkolliset kirjoittajat pitivät gnostilaisina harhaoppeina.

Useissa lähteissä Hyginuksen kerrotaan tehneen varhaisia kirkollisia järjestelyjä, kuten papiston rakenteen selkiyttämistä ja kastekäytäntöihin liittyviä ohjeita. Näiden toimien historiallista varmuutta pidetään kuitenkin rajallisena, sillä ne perustuvat pääosin myöhempään traditioon.

## Kuolema, marttyyriperinne ja muistaminen

Myöhäisempi kristillinen perinne on pitänyt Hyginusta marttyyrina ja liittänyt hänen kuolemansa keisari Antoninus Piuksen hallituskauteen. Varhaiset historialliset lähteet eivät kuitenkaan anna varmaa näyttöä siitä, että Hyginus olisi kuollut marttyyrikuoleman, ja moderni tutkimus pitää marttyyriutta epävarmana tai legendaarisena piirteenä.

Perinteen mukaan Hyginus haudattiin Vatikaanin kukkulalle lähelle pyhän Pietarin oletettua hautaa. Hänen muistopäivänsä on 11. tammikuuta. Hyginus poistettiin yleisestä roomalaiskatolisesta kalenterista vuoden 1969 kalenteriuudistuksessa, jossa monien varhaisten ja historiallisesti huonosti dokumentoitujen pyhimysten muistopäivät jätettiin paikallisten kalentereiden varaan.

Hyginusta muistetaan edelleen ortodoksisen kirkon kalenterissa.

## Lähteet