open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kita-Akita

**Kita-Akita** (, ’Pohjois-Akita’) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Akitan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Yoneshirojoen ja sen sivujoen Anin varrella. Kaupunkiin kuuluu alueita Takanosun allaslaaksosta ja Dewavuorilta, joista huomattavimpana kohoaa Moriyoshivuori. Kita-Akitassa on 31&nbsp;023 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 1&nbsp;152,76 neliökilometriä.

Kita-Akita on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Aikawan, Anin, Moriyoshin ja Takanosun maaseutukaupungit. Kaupungin keskusta sijaitsee Takanosussa. Se kehittyi Edo-kaudella 1600-luvun alkupuolelta lähtien riisin ja puutavaran kauppasatamana Yoneshirojoen varrella. Meiji-restauraation jälkeen siitä tehtiin piirikunnan hallintokeskus. Kita-Akita on luonteeltaan maaseutumaista aluetta, ja tärkeitä elinkeinoja ovat metsätalous, lihan ja maidon tuotanto sekä riisin ja vihannesten viljely. Anissa harjoitettiin kaivostoimintaa 1970-luvulle saakka. 

Kita-Akitan nähtävyyksiä ovat Moriyoshivuorta ympäröivät kauniit luonnonalueet, kuten sugimetsät, Taiheijärvi ja Komatan rotko. Etenkin Anin ja Moriyoshin alueet tunnetaan runsaslumisuudestaan. Kaupungissa sijaitseva Isedōtain arkeologinen kohde on peräisin jōmon-kaudelta. Kita-Akitaa palvelevat JR Higashi-Nihonin Ōu-päälinja ja Akita nairiku jūkan -rautatien Akita nairiku -linja. Lisäksi kaupungissa toimii Ōdaten–Noshiron lentoasema.

## Kuvia

Tiedosto:Bar area in Motomachi, Kitaakita City.jpg|Motomachin katukuvaa
Tiedosto:Shoyo Ohashi Kanisawaohashi 2018.jpg|Shōyōn silta
Tiedosto:Tsuzureko big drum 3.jpg|Tsuzurekon rumpufestivaali
Tiedosto:Snow Monster of Mount Moriyoshi 01.jpg|Tykkylunta Moriyoshivuorella
Tiedosto:Peach cave cascade (桃洞滝-To-Do no Taki) - panoramio - Ocavis Leechroot.jpg|Tōdōn vesiputous


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Student of the Year

**Student of the Year** on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen draamakomediaelokuva, jonka ohjasi Karan Johar. Pääosia näyttelivät Sidharth Malhotra, Varun Dhawan ja Alia Bhatt ensimmäisessä elokuvassaan.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Vastaanotto
Box Office India julisti elokuvan ”semihitiksi”.

## Jatko-osa
Elokuvan jatko-osa *[[Student of the Year 2]]* sai ensi-iltansa 10. toukokuuta 2019. Pääosia näyttelivät Tiger Shroff, Tara Sutaria ja Ananya Panday.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Tallinnan kaupunginvaltuusto

**Tallinnan kaupunginvaltuusto** on Tallinnan kaupungin ylin päättävä elin, jonka jäsenet valitaan neljän vuoden toimikaudeksi kuntavaaleissa. Se tekee päätöksiä Tallinnan budjetista, paikallisesta veroasteesta, kehityssuunnitelmista, valitsee valtuuston puheenjohtajan, varapuheenjohtajat ja pormestarin. Tallinnan kaupunginhallitus koostuu pormestarista ja kuudesta apulaispormestarista.

Vuoden 2017 kuntavaalien jälkeen keskustapuolue voitti 40 paikan enemmistön 79-jäseniseen kaupunginvaltuustoon. Reformipuolue jäi toiseksi 18 paikalla, sosiaalidemokraatit sai 9, konservatiivinen kansanpuolue 6 ja Isänmaan ja Res Publican liitto 5 valtuutettua. Edgar Savisaar valittiin valtuustoon ilman puoluetta vaaliliiton jäsenenä.

## Lähteet
Koen Spitaels

**Koen Spitaels** (s. 1965 Antwerpen) on belgialainen karateka. Hän voitti Hollannin keskisarjan mestaruuden 1998.

## Alkuvuodet
Spitaels aloitti Kyokushinin 15-vuotiaana löydettyään kavereiden kanssa puhelinluettelosta mainoksen vahvimmasta karatesta. Hän osallistui ensi kerran 17-vuotiaana ohjaajansa kehotuksesta turnaukseen, jonka hän myös voitti. Hän harjoitteli ohjaajansa karatesalissa kymmenen vuotta, kunnes päätti perustaa oman Kyokushin salin Niji Yama Dojon.

## Kilpaura
Spitaels saavutti menestystä kansainvälisesti 1990-luvulla saavutettuaan ensin hopeaa Britannian Openissa 1990. Seuraavana vuonna Spitaels eteni maailmanmestaruuskisoissa 32 parhaan joukkoon, mutta hän putosi viimeisen päivän pudotuskierroksella jatkosta hävittyään mestaruuden voittaneelle Kenji Midorille. Spitaels saavutti vielä kahdesti pronssia Britannian Openissa 1996 ja 1999. Midori pyysi häntä osallistumaan 1997 Fukuoka Kyokushin turnaukseen, jossa Spitaels sijoittui seitsemänneksi. Spitaels voitti sittemmin 1998 IFK-liitossa Hollannin Openin keskisarjan mestaruuden.

## Kilpauran jälkeen
Spitaels palasi WKO-liittoon vietettyään seitsemän vuotta IFK-liitossa. Hän on keskittynyt sittemmin karaten opettamiseen ja Diamond Cup turnauksen järjestämiseen.

## Lähteet
Ylijoki (Nurmo)

**Ylijoki** on Seinäjoen 59. kaupunginosa. Ylijoki kuuluu Kuoraksen suuralueeseen. Vuoden 2022 lopussa Ylijoella asui 181 asukasta. Kylän läpi virtaa Nurmonjoki, joka alkaa Ahvenjoen ja Lehmijoen risteyksessä kylän eteläpäässä. Nurmonjoen molemmin puolin sijaitsevaa kylää yhdistää kolme tietä ja siltaa. 

Ylijoen maisema on kumpuileva. Peltoaukeamien keskellä kohoaa metsäsaarekkeita. Kylällä on useita lypsykarjatiloja, emolehmätila sekä muuta yritystoimintaa. Suuri osa kyläläistä käy töissä kylän ulkopuolella.

## Palvelut
Ylijoella käy kerran viikossa kirjasto- ja myymäläauto. Kylässä on toiminut laillistettu hieroja, huonekaluverhoomo, koneurakointia ja lomamökkien vuokrausta.

Ylijoki-seura on vuokrannut kylältä rivitalohuoneiston kokoontumis- ja kerhotilaksi. Tilassa ovat toimineet seurakunnan tyttö- ja poikakerhot, eläkeläispiiri ja diakonia-lähetyspiiri. Tilassa on pidetty myyjäisiä, kirkon tilaisuuksia ja kansalaisopiston kursseja. Tilassa ovat kokoontuneet myös maa- ja kotitalousnaiset, maamiesseura ja Ylijoki-seura.

Ylijoen koulun mäellä sijaitsee valaistu pururata, jossa on talvella hiihtolatu. Paikalla on myös leikkikenttä ja urheilukenttä, jossa sijaitsee talvisi jääkiekkokaukalo. Kentän reunalla sijaitsee kyläseuran pukukoppi. Ylijoki-seura omistaa yhdessä Kouran metsästysseuran kanssa kodan. Ylijoen ja Kouran rajalla sijaitsee metsästysmaja ja ampumarata.

## Nähtävyydet
Ylijoen nähtävyyksiä ovat Paston vanha mylly, sekä kylän koulukiinteistön vanhin rakennus; alun perin Nurmon pappilarakennus vuodelta 1766. Pappila siirrettiin Ylijoelle kansakouluksi vuonna 1898.

### Tapahtumat
Ylijoki-seura on järjestänyt vuosittain hiihto-, kesäurheilu- ja onkikisat. Pääsiäisenä kylällä on järjestetty myös pääsiäiskokko. Pääsiäisen ja joulun aikana kylällä järjestetään myös seurakunnan tilaisuuksia.

## Lähteet
Kryptojuutalaiset

**Kryptojuutalaiset** ovat pakkokäännytettyjä juutalaisia tai heidän jälkeläisiään, jotka ovat jatkaneet juutalaisuuden harjoittamista salassa vaikka julkisesti esiintyivätkin uuden uskontonsa harjoittajina.

Kryptojuutalaisia ryhmiä on historian aikana syntynyt monessa maassa keskiajalta viime vuosisadoille asti. Esimerkkejä tähän johtaneista pakkokäännytyksistä on Espanjassa 600-luvulla, Pohjois-Afrikassa ja Espanjassa 1100-luvulla, Etelä-Italiassa keskiajan lopulla, Espanjassa vuosina 1391 ja 1492, Portugalissa vuonna 1497 ja Persiassa 1800-luvulla. Myös Turkissa ja Thessalonikissa elänet dönmet olivat kryptojuutalaisia.

Kryptojuutalaisista puhuttaessa tarkoitetaan usein erityisesti Iberian niemimaan (Espanjan ja Portugalin) pakkokäännytettyjä sefardijuutalaisia, joita kutsuttiin espanjankielisellä nimityksellä *marranos* (”siat”). Espanjan takaisinvaltauksen loppuvaiheissa vuodesta 1391 alkaen kristityt alkoivat väkivaltaisesti painostaa juutalaisia kääntymään kristityiksi. Osa kääntyikin ja hylkäsi juutalaisuuden, mutta osa kääntyi vain nimellisesti ja jatkoi juutalaisuuden harjoittamista salassa. He saattoivat esimerkiksi juutalaisten tapaan sytytellä kotonaan lamppuja perjantai-iltaisin, vältellä tiettyjä ruokia, tai pidättäytyä työstä lauantaina. Ulkoisesti näitä ryhmiä oli vaikea erottaa toisistaan. Oikeidenkin käännynnäisten kohtaamat rajoitukset antoivat ryhmille kuitenkin yhteisen etnisen identiteetin.

Pelko siitä, että käännynnäiset palaisivat juutalaiseen uskoon sai espanjalaiset perustamaan inkvisition vuonna 1483. Vuonna 1492 kaikki uskoaan vielä harjoittavat juutalaiset karkotettiin Espanjasta, koska heidän pelättiin houkuttelevan käännynnäiset takaisin juutalaisuuteen. Portugalissa sen sijaan kaikki juutalaiset pakkokäännytettiin. Osa käännytetyistä espanjanjuutalaisista suvuista palasi juutalaisuuteen seuraavina vuosisatoina siirryttyään ulkomaille, kuten Osmanien valtakuntaan, Amsterdamiin tai Etelä-Ranskaan.

## Lähteet
Momo Hirai

**Momo Hirai** (, , s. 9. marraskuuta 1996 Kioto, Japani) on japanilainen laulaja ja tanssija. Hän tunnettu lyhyesti nimellä **Momo** ja kuuluu k-pop-tyttöbändiin Twice. Hän on tunnettu tanssitaidoistaan. Hän on yksi yhtyeen kolmesta japanilaisesta jäsenestä.

## Elämä ja ura
### Nuoruus ja uran alku
Momo Hirai syntyi Kyōtanabessa, Kioton prefektuurissa, Japanissa. Hän aloitti tanssimisen kolmevuotiaana isosiskonsa kanssa. Nuorena hän tanssi Step Out Dance Studiolla, ja JYP Entertainmentin kykyjenetsijät näkivät videon, jossa Hirai ja hänen siskonsa Hana tanssivat. Hirai ja hänen siskonsa saivat kutsun 2011 JYP Japan koe-esiintymiseen ja Hirai valittiin koulutukseen. Hän muutti Etelä-Koreaan ja aloitti kouluttautumisen 13. huhtikuuta 2012 Twicen toisen jäsenen Sana Minatozakin kanssa. Vuonna 2015 Hiraista tuli kilpailija JYP Entertainmentin omassa tosi-tv ohjelmassa nimeltä *[[Sixteen (televisio-ohjelma)|Sixteen]]*. Ohjelmassa 16 tyttöä kilpaili debytoimisesta Twicessä. Hirai kuitenkin eliminoitiin kuudennessa jaksossa, mutta lisättiin Twicen jäseneksi viimeisessä jaksossa hänen tanssitaitojensa takia.

### Debyytti ja ura
Hirai debytoi Twicen kanssa 20. lokakuuta 2015 minialbumilla *The Story Begins*.
Vuonna 2016 Momo osallistui *[[Hit the Stage]]* -ohjelman tanssikilpailuun.

### MiSaMo
MiSaMo (lyhenne nimistä Mina, Sana ja Momo) on Twicen alaryhmä, joka koostuu sen on kolmesta jäsenestä: Mina Myoi, Sana Minatozaki ja Momo Hirai. Ryhmä julkaisi singlen "Bouquet" tammikuussa 2023, musiikkivideon "Mashmallow" kesäkuussa ja julkaisi EP-levyn *Masterpiece* saman vuoden heinäkuussa. MiSaMon toinen albumi *Haute Couture* julkaistaan marraskuussa 2024.

## Yksityiselämä
JYP Entertainment ilmoitti 2. tammikuuta 2020, että Hirai seurustelee Super Juniorin Kim Hee-chulin kanssa. Heinäkuussa 2021 JYP ilmoitti, että pari oli päättänyt erota kiireisten aikataulujensa takia.

## Diskografia

Lauluntekijänä:

### MiSaMo
* 
* 

### Ääniraidat
* "Bouquet" draamasarjassa *Liaison -Children's Heart Clinic-*

## Filmografia

* *Sixteen* (2015)
* *Hit The Stage* (2016)
* *Saturday Night Live* (2016)
* *Real Class - Elementary Kid Teachers* (2017)
* *Dogs Are Incredible* (2020)
* *Hometown Report* (2020)
* *Idol On Quiz* (2020)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* MyDramalist-sivustolla
HMS Bittern

**HMS Bittern** on ollut seitsemän Britannian kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä. Alukset olivat:
*HMS Bittern (1796), 18-tykkinen sluuppi
*HMS Bittern (1840), 12-tykkinen priki
**HMS Bitternin* (1861) piti olla puurunkoinen potkurisluuppi. Valmistus  keskeytetty vuonna 1864
*HMS Bittern (1869), puinen potkurilla varustettu tykkivene
*HMS Bittern (1897), Avon-luokan hävittäjä
**HMS Bitternin* piti olla Bittern-luokan sluuppi. Nimetty uudelleen *HMS Enchantressiksi* ennen vesillelaskua
*HMS Bittern (L07) Bittern-luokan sluuppi
Luettelo Akavan entisistä jäsenliitoista

Tämä on **luettelo [[Akava|Akavan]] entisistä jäsenliitoista**. 

Akavaan on kuulunut aiemmin lukuisia liittoja, jotka on sittemmin lakkautettu tai yhdistetty osaksi suurempia kokonaisuuksia. Monet akavalaisista liitoista ovat lisäksi vaihtaneet nimeään. Osaan näistä kuului vain muutama kymmenen työntekijää.

* Agronomien yhdistys (1950-70) (1975-82) 
* Agronomivirkamiehet ja toimihenkilöt (1971–1974)
* Alemman oikeustutkinnon suorittaneiden yhdistys (1954-59)
* Geofyysikkojen Liitto (1955–1993)→YKL
* Geologiliitto (1954–1993)→YKL
* Hallinto-opin kandidaatit (1973-86) 
* Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesyhdistys (1950–75)
* Julkisen hallinnon ekonomit (1968–76)
* Kadettikunta (1952–1958)→Upseeriliitto
* Kansakouluntarkastajien Yhdistys (1964–69)
* Kansalais- ja Työväenopistojen Rehtorit (1957–1960, 1967–85?)
* Kauppaoppilaitosten Opettajain Yhdistys (1964–?)→OAJ
* Kirjastovirkailijayhdistys, Suomen kirjastonhoitajat (1954-66)
* Kirjastonhoitajien Keskusliitto (1967–91)
* Korkeakouluinsinöörien ja Arkkitehtien Keskusliitto KAL (1976–1993)→Tekniikan akateemiset TEK
* Korkeakoulujen Professoriliitto (1973)→Professoriliitto
* Kotitalouden Kandidaatit (1954–77)
* Koulujen Musiikinopettajat (1962–70)
* Kuvaamataidonopettajain liitto (1956–?)
* Käsityönopettajien Liitto (1963–?)
* Luonnontieteiden Akateemisten Liitto LAL (1950-2016) yhdistyi Loimuun
* Metsänhoitajaliitto (1950-2016) yhdistyi Loimuun
* Museoalan ammattiyhdistys (1961-1975)
* Museoalan ammattiliitto (1976)
* Oppikoulunopettajien Keskusjärjestö (1967–72)
* Oulun yliopiston opettaja- ja virkamiesyhdistys (1969–71)
* Sibelius-Akatemian Opettajat ja Virkailijat (1968–?)
* Sosiaalihuollon Aluehallinnon Viran- ja toimenhaltijain Yhdistys (1965–71)
* Suomen Kanttori-urkuriliitto (1973–2004)→AKI
* Suomen Kemistiliitto (1950–2000)→Luonnontieteiden Akateemisten Liitto
* Suomen kirkon pappisliitto (1950–2004)→AKI
* Suomen Kirkon Sisarliitto (1973–90)
* Suomen Matemaatikko- ja Fyysikkoliitto (1962–1983)→TEK
* Teknilisten Oppilaitosten Opettajiain yhdistys (1961-88)→OAJ
* Tieteenharjoittajain liitto (1962-70)
* Suomen Naisteologiyhdistys (1967–69)
* Suomen Voimistelunopettajaliitto (1958–)→OAJ
* Tampereen yliopiston opettaja- ja virkamiesyhdistys (1965–71)
* Tampereen yliopiston henkilökuntayhdistys (1972-79?)
* Teknillisen korkeakoulun opettaja- ja virkamiesyhdistys (1950–)
* Terveystieteiden akateemiset johtajat ja asiantuntijat (2001; vaihtoi nimensä 2016)
* TV-Ohjaajat ja Toimittajat (1967–71)
* Valtion alueellisen sivistyshallinnon virkamiehet →AEK
* Valtionoppikoulujen Opettajaliitto (1950–?)→OAJ
* Varanotaarit (1953–?)
* Vesi- ja Kalatalousmiehet (1962–1980)
* Vesi- ja Kalatalousalan ammattijärjestö (1981–?)
* Yhteiskunnallisen korkeakoulun opettaja- ja virkamiesyhdistys (1962-65)
* Yksityisoppikoulunopettajain Yhdistys (1950–?)→OAJ
* Yleisarkistojen Virkamiesyhdistys (1956–?)
* Yliopistojen ja korkeakoulujen lehtorien liitto (1970–?)→OAJ
* Ympäristöalojen ammattijärjestö (?–1993)→YKL
* Ympäristöasiantuntijoiden Keskusliitto (19xx–2016) yhdistyi Loimuun

## Lähteet
Tucumáninsirkku

**Tucumáninsirkku** (*Compsospiza baeri*) on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Etelä-Amerikasta.

## Koko ja ulkonäkö
Tucumáninsirkku voi kasvaa 17&ndash;18&nbsp;cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Tucumáninsirkun otsa, naama ja kurkku ovat väriltään oranssinruskeat ja muutoin pää on harmaa. Linnun ruumis on harmaa ja vatsa on hieman selkää ja siipiä vaaleampi. Lajin alaperä on oranssinruskea.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Tucumáninsirkkua tavataan Bolivian eteläisimmästä osasta ja Argentiinasta. Lajin elinympäristöä ovat tiheää pensaikkoa kasvavat alueet tyypillisesti virtaavan veden läheisyydessä. Useimmiten tucumansirkku liikkuu pareittain tyypillisimmin 2&nbsp;000&ndash;3&nbsp;500 metrin korkeudessa. Lintu syö siemeniä. Tucumáninsirkku pesii tammi-helmikuussa. Tucumáninsirkkukannan kooksi arvioidaan 2&nbsp;500&ndash;10&nbsp;000 täysikasvuista yksilöä. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen karjan laidunnuksen ja maanviljelyksen vuoksi.

## Lähteet
Ignacy Krzyżanowski

**Ignacy Krzyżanowski** (24. joulukuuta 1826 Opatów – 10. helmikuuta 1905 Varsova) oli puolalainen pianisti ja säveltäjä.

Krzyżanowski opiskeli pianonsoittoa ja harmoniaa alun perin kotimaassaan. Hän jatkoi opintojaan Pariisin konservatoriossa ja sai oppitunteja myös Frédéric Chopinilta. Chopinin suosituksesta Krzyżanowski lähti vuonna 1848 konserttimatkalle Lontooseen, jossa sai huomattavaa menestystä osakseen. Hän joutui kuitenkin lopulta luopumaan kiertueista silmäsairauden takia. Vuodesta 1850 Krzyżanowski asui Varsovassa, jossa hänestä tuli yksi arvostetuimmista pianonsoiton opettajista. Hänen oppilaidensa joukossa oli Jan Kleczyński. 

Krzyżanowski sävelsi laulujen ja kolmen jousisoittimille laaditun nuoruudenteoksen ohella yksinomaan pianomusiikkia, jota julkaistiin enimmäkseen Varsovassa, Saksassa, Italiassa ja Venäjällä. Krzyżanowskin sävellystyylissä oli esillä Chopinin vaikutus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Johannes Agricola

**Johannes** (Johann) **Agricola**, (Schnitter/Schneider), (20. huhtikuuta 1494 Eisleben, Saksa – 22. syyskuuta 1566 Berliini, Saksa) oli saksalainen luterilainen teologi, pappi ja reformaattori.

Agricola oli kotoisin Eislebenistä, missä hänen isänsä oli räätäli. Hän pääsi opiskelemaan Wittenbergin yliopistoon, jossa hän pääsi tutustumaan Martin Lutheriin ja Agricolasta tulikin Lutherin työtoveri. Hänestä tuli 1525 Eislebenin koulun rehtori ja Nikolain kirkon saarnaaja. Hän palasi kuitenkin 1536 Witterbergiin jossa hän toimi yliopistossa opettajana. Hän joutui erimielisyyksiin Martin Lutherin ja Fhilipp Melanchtonin kanssa, sillä hän kannatti ja kehitti ns. antinomista näkemystä. Kuitenkin hän joutui luopumaan käsityksestään, joskin vastahakoisesti. Brandenburgin herttua Joakim II nimitti hänet 1540 hovisaarnaajaksi ja Berliinin superintendentiksi. Hän tuki protestantismin leviämistä Brandnburgissa ja hän vaikutti myös kirjailijana. Hän on julkaissut kokoelman saksalaisia sananlaskuja.

Berliinin aikanaan hän vastusti Lutheria ja muita uudistajia, ja myöhemmin hän oli yksi keskeinen henkilö ns. Augsburgin interimin valmistelussa ja toteuttamisessa, mikä oli pääasiassa kompromissi katolisuuden ja uskonpuhdistuksen välillä ja torjui reformaation pääperiaatteet. Hän kuoli syyskuussa 1566.

Häntä pidetään myös virren ”Ich ruf zu dir, Herr Jesu Christ” kirjoittajana, joskin asiasta ei ole varmuutta. Virttä on Johann Sebastian Bach käyttänyt kantaateissaan BWV 177 ja BWV 185.  Virsi on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi *346* "Mä huudan, Kristus, sinua" (Suom. Hemminki Maskulainen virsikirjaan 1605. Uud. Julius Krohn 1880, Virsikirjakomitea 1984) ja Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 564 "Nyt huudan, Kristus, sinua" (Uud. Pekka Kivekäs 1998, 2000). Virren teksti ja sävelmä ovat tulleet Ruotsiin ja sitä kautta Suomeen mahdollisesti  tanskankielisen käännöksen kautta. Virren sävelmä on saksalainen, julkaistu Wittenbergissä 1526/1533. 

Johannes Agricola ei ollut sukua Mikael Agricolalle.

## Lähteet
Tovenruusu

**Tovenruusu** (*Rosa* ’Tove Jansson’) on *Rosa* Spinosissima-ryhmään eli tarhapimpinellaruusuihin kuuluva ruusulajike, jolla on karmiininpunaiset, samettimaiset kukat. Ruusu on kirjailija ja kuvataiteilija Tove Janssonin (1914–2001) nimikkoruusu. Ruusu tunnetaan kansainvälisesti nimellä Moomin rose.

## Alkuperä
Vuonna 1990 alkoi Helsingin yliopistossa ruusujen jalostusprojekti. Tarkoituksena oli luoda Suomen olosuhteisiin sopivia, kestäviä, terveitä ja pitkään kukkivia ruusuja. Projektissa toimivat suomalaiset ruusujenjalostajat Peter Joy, Pirkko Kahila ja Matti Kangaspunta. ’Tove Jansson’ -ruusu syntyi kehitystyön tuloksena tässä projektissa.

Tovenruusu on tarhapimpinellaruusuihin eli *Rosa* Spinosissima-hybrideihin kuuluvien suviruusun (*Rosa* ’Poppius’) ja kirsikkaruusun (*Rosa* ’Red Nelly’) risteytys. Suviruusu (*Rosa* ’Poppius’) on yleinen lähinnä Suomessa ja Ruotsissa. ’Red Nelly’ on yleinen ruusu Euroopassa ja Amerikassa.

Peter Joy risteytti ’Tove Jansson’ -ruusun vuonna 1990. Siementainta kasvatettiin Helsingin yliopiston Viikin opetus- ja tutkimustilan kokoelmassa. Ruusu kukki ensimmäisen kerran kesällä 1993. Ruusun työnimenä oli aluksi ”Miriam Makeba”, sittemmin ”Mirjami”. Lopullinen lajikenimi ’Tove Jansson’ oli Matti Kangaspunnan ehdotus, jolle kirjailijan oikeudenomistajat antoivat ystävällisen suostumuksensa.

## Kuvaus
Tovenruusu kasvaa noin 1,5 metriä korkeaksi, tiheäksi, pystyksi pensaaksi. Keskiversot ovat tukevasti pystyssä ja uloimmat varret kaartuvat kauniisti sivullepäin. Versot ovat pimpinellaruusujen tapaan pieni- ja tiheäpiikkiset. Lehdet ovat pienikokoiset, keskivihreät, sahalaitaiset, pimpinellaruusuille ominaiset. Kukinta alkaa Etelä-Suomessa kesäkuun puolenvälin paikkeilla ja kestää pari viikkoa. Kukat ovat yksinkertaiset, halkaisijaltaan 5–6 cm ja sijaitsevat yksittäin. Terälehdet, joita on tavallisesti 7–9, ovat samettisen tumman karmiininpunaiset, alta jonkin verran vaaleammat. Heteet ovat keltaiset. Vasta-auenneen kukan tuoksu on keskivoimakas, miellyttävä, pimpinellaruusumainen tuoksu. Syksyllä muodostuu pyöreitä punamustia kiulukoita. Ruusu kasvattaa juurivesoja runsaasti. Ruusu on hyvin talvenkestävä. Se menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–V.

## Lähteet
Jules Vallès

**Louis Joseph Jules Vallès** (10. kesäkuuta 1832 Le Puy-en-Velay, Ranska – 14. helmikuuta 1885 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija ja vallankumouksellinen. Hän avusti useita pariisilaisia lehtiä, muun muassa *[[Le Figaro]]a*, *[[L’Époque]]a*, *[[L’Événement]]ia*, *[[La Liberté]]tä*. Hän toimi virkamiehenä Seinen prefektuurissa ja julkaisi muutamia lehtiä, jotka toivat hänelle syytteitä, ja hän joutui kaksintaisteluihin. Pariisin piirityksen aikana 1870 hän oli läsnä kaikkialla, kun vallankumous eteni, ja Pariisin kommuunin käynnistäjien joukossa hän oli merkittävällä paikalla kiihotuslehdellään *[[Cri du peuple]]*, mutta kun hallituksen joukot hyökkäsivät toukokuussa 1871, hän pakeni valepuvussa Lontooseen, josta hän kirjoitti nimettömänä artikkeleita ranskalaisiin lehtiin. Armahduksen ansiosta hän pääsi 1880 palaamaan Pariisiin ja herätti 1883 *Cri du peuplen* henkiin.

Vallès oli vahva ja omaperäinen kirjoittaja mutta kyyninen, katkera ja taipuvainen paradokseihin ja tehontavoitteluun. Hän kirjoitti kuvauksen *Les réfractaires* (1866) Pariisin "alamaailmasta" sekä omaelämäkerralliset romaanit *L’enfant* (1879), *Le bachelier* (1881) ja *L’insurgé* (1886), jotka ilmestyivät yhteisnimellä *Jacques Vingtras*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Puuvillatehtaankatu

**Puuvillatehtaankatu** on Tampereen keskustassa kulkeva itä-länsisuuntainen katu, jonka pituus on nykyään noin 400 metriä. Sen itäpää sijaitsee Finlaysonin kirkon edustalla Kuninkaankadun risteyksessä. Lännessä katu ulottuu Amurin kaupunginosaan, Mustanlahdenkadulle asti. Muita Puuvillatehtaankadun poikkikatuja ovat Näsilinnankatu ja Hämeenpuisto.

Kadun nykyinen nimi *Puuvillatehtaankatu* on ollut kaupungin asemakaavassa vuodesta 1897 lähtien. Aikaisemmin siitä on käytetty nimiä *Pohjoinen poikkikatu*, *Polttimonkatu*, *Manufaktuurinkatu* ja *Pumpulitehtaankatu*. Puuvillatehtaankatu oli aikoinaan työntekijöiden käyttämä pääreitti Finlaysonin tehdasalueelle. 

## Väinö Linnan entinen kotikatu
Kirjailija Väinö Linna on asunut Puuvillatehtaankadulla kolmessa eri osoitteessa. Muutettuaan Tampereelle Urjalasta vuonna 1938 Linna majoittui aluksi tätinsä luokse, Puuvillatehtaankatu&nbsp;25:een. Myöhemmin hän muutti vaimonsa Kertun kanssa tiilitaloon, joka sijaitsi Hämeenpuiston kulmatontilla Puuvillatehtaankatu&nbsp;11:ssä. Kumpikin näistä rakennuksista on purettu.

Vuosina 1953–1956 Linna asui perheineen Finlaysonin tarjoamassa työsuhdeasunnossa, osoitteessa Puuvillatehtaankatu&nbsp;15&nbsp;B. Siellä hän kirjoitti menestysteoksen *[[Tuntematon sotilas]]*. Talo on edelleen olemassa, ja sen ulkoseinään on kiinnitetty kuvanveistäjä Mauno Kiviojan suunnittelema pronssinen *Väinö Linna -reliefi* (2004).

## Rakennuksia
Puuvillatehtaankadulla sijaitsee useita merkittäviä, tunnettujen suunnittelijoiden piirtämiä rakennuksia. 

***Puuvillatehtaankatu&nbsp;2**: F. L. Caloniuksen suunnittelema Finlaysonin kirkko (1879) 
***Puuvillatehtaankatu&nbsp;3**: E. J. Wennerqvistin suunnittelema Tampereen ensimmäinen postitalo (1867) 
***Puuvillatehtaankatu 4**: E. J. Wennerqvistin suunnittelema asuinrakennus (n. 1837), siirretty tehdasalueelta 1877 
***Puuvillatehtaankatu&nbsp;5**: E. J. Wennerqvistin suunnittelema Barkerintalo (1837) ja Georg Schreckin suunnittelema Pikkutalo (1889) 
***Puuvillatehtaankatu&nbsp;8**: Fredrik Thesleffin suunnittelema Pikkupalatsi (1898) 
***Puuvillatehtaankatu&nbsp;10**: Veikko Kallion suunnittelema Länsipuiston talo (1928) 
***Puuvillatehtaankatu&nbsp;15**: Erik Bryggmanin suunnittelema kerrostalo (1952), Amurinlinnan osa; Väinö Linnan entinen kotitalo 

## Kuvia

Tiedosto:FI-Tampere-2019-08-17T153923.JPG|Finlaysonin kirkko.
Tiedosto:Puuvillatehtaankatu 4 Heli Haavisto (16370638450).jpg|Puuvillatehtaankatu&nbsp;4:n piharakennus.
Tiedosto:Tampere - Hämeenpuisto 7.jpg|Pikkupalatsi.
Tiedosto:Tampere - Hämeenpuisto 8.jpg|Länsipuiston talo.


## Lähteet
Jymyjäärä

**Jymyjäärä** (*Spondylis buprestoides*) on kookas, kiiltävän musta sarvijäärien heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Aikuisena isohkon ja rotevan jymyjäärän pituus on noin 16-21 millimetriä. Jymyjäärän etuselkä on pyöreähkö, pää leveä ja leuat järeät, tuntosarvet lyhyehköt. Jymyjäärä pystyy puremaan leuoillaan halutessaan ihon läpi. Isäntäpuunaan jymyjäärä käyttää pelkästään mäntyä. Aikuisia jymyjääriä esiintyy etupäässä kuivilla, aurinkoisilla mäntykankailla, metsänreunoissa, hakkuuaukeilla ja myös metsäpaloalueilla. Lajille kelpaa pystyyn kuolleet puut kuin myös hakkuukannot. Jymyjäärä voi iskeytyä melko tuoreisiin männynkantoihin yhdessä ruskojäärän (*Arhopalus rusticus*) ja mustajäärän (*Asemum striatum*) kanssa. Aikuiset jymyjäärät ovat liikkeellä heinä-elokuussa. Lajia esiintyy Euroopassa ja Siperiassa aina Japaniin saakka ja Suomessa melko yleisesti etelärannikolta Pohjois-Karjalaan saakka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Jymyjäärä (''Spondylis buprestoides'')
*iNaturalist: Jymyjäärä (''Spondylis buprestoides'')
*Raimo Peltonen, Hyönteiskuvasto: Jymyjäärä (''Spondylis buprestoides'')
*ITIS: Spondylis buprestoides 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Spondylis buprestoides 
* National Center for Biotechnology Information (NCBI): Spondylis buprestoides 
*Pherobase: Semiochemicals of Spondylis buprestoides
William Pope Duval

**William Pope Duval** (4. syyskuuta 1784 Richmond, Virginia, Yhdysvallat – 19. maaliskuuta 1854 Washington, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja Floridan territorion kolmas kuvernööri. Hän oli Floridan territorion kuvernöörinä vuosina 1822–1834. Kaksitoista vuotta kestäneessä kuvernöörin virassaan hän ehti jakaa Floridan neljään alueeseen ja teki Tallahasseesta Floridan pääkaupungin. 

Presidentti James Monroe nimitti Duvalin Floridan territorion kuvernööriksi 17. huhtikuuta 1822, mutta virkaan hän astui vasta muutama kuukausi nimityksen jälkeen, 20. kesäkuuta 1822.

Duval syntyi 4. syyskuuta vuonna 1784 Richmondissa, Yhdysvalloissa. 14-vuotiaana hän lähti Kentuckyyn ja meni Bardstowniin opiskelemaan lakia. Vuonna 1822 hän muutti Floridaan, jossa hänet sitten samana vuonna nimitettiin alueen territorion kuvernööriksi. Duval muutti Texasiin vuonna 1848.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tage Fahlborg

**Tage Ragnar Valdemar Fahlborg** (24. huhtikuuta 1912 Tukholma – 8. tammikuuta 2005 Tukholma) oli ruotsalainen ratameloja ja olympiamitalisti. Hän edusti Ruotsia Berliinin kesäolympialaisissa 1936 saavuttaen pronssia 10&nbsp;000 metrin kajakkikaksikossa parinaan Helge Larsson.

## Lähteet
Helge Larsson

**Helge Teodor Larsson** (25. lokakuuta 1916 Tukholma – 19. marraskuuta 1971 Tukholma) oli ruotsalainen ratameloja ja olympiamitalisti. Hän edusti Ruotsia Berliinin kesäolympialaisissa 1936 saavuttaen pronssia 10&nbsp;000 metrin kajakkikaksikossa parinaan Tage Fahlborg.

## Lähteet
Andrew Jackson (näyttelijä)

**Andrew Jackson** (s. 11. syyskuuta 1963 Newmarket, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa *[[Merlinin oppipoika]]*, *[[All My Children]]*, *[[Family Passions]]* ja *[[Tuuli selässäni]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Piotrkówin piirikunta

**Piotrkówin piirikunta** () on yksi Łódźin voivodikunnan piirikunnista. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 91&nbsp;353. Piirikunta on jaettu 11 maalaiskuntaan, jotka ovat Aleksandrów, Czarnocin, Gorzkowice, Grabica, Łęki Szlacheckie, Moszczenica, Ręczno, Rozprza, Sulejów, Wola Krzysztoporska sekä Wolbórz ja niissä on kylien lisäksi kaksi kaupunkia; Sulejów ja Wolbórz. Hallintokeskus Piotrków Trybunalski muodostaa oman kaupunkipiirikuntansa.

Piotrkówin piirikunnan pinta-alasta 24,5 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Piotrkówin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 4,8 prosenttia.

Vuoden 2019 lopussa Piotrkówin piirikunnassa oli 91&nbsp;353 asukasta, joista 50,7 prosenttia naispuolisia ja 49,3 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 91&nbsp;417 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 89&nbsp;564 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaat muodostivat vuoden 2019 lopussa 19,4 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60 prosenttia ja eläkeikäiset 20,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,9 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 907 lasta.

## Lähteet
Per Adam Wallmark

**Per Adam Wallmark** (1778–1858) oli ruotsalainen kirjailija. Hän oli vuodesta 1803 Kuninkaallisen kirjaston amanuenssi, vuosina 1811–1843 kuninkaallisen kirjaston kirjastonhoitaja ja sai 1805 tehtäväkseen valvoa valtakunnan kirjakauppaa ja kirjapainoja. Hän sai 1819 kanslianeuvoksen arvon.

Wallmark osallistui aikakauden kirjalliseen elämään. Hän sai kaksi kertaa, vuosina 1804 ja 1809, runoteoksistaan Ruotsin akatemian palkinnon, toisella kertaa runosta "Sång till finska arméns ära" Suuren palkinnon, ja julkaisi useita kirjallisia ja poliittisia lehtiä, esimerkiksi *Allmänna Joumalen* 1813–1835. Hän oli akateemisen suunnan esitaistelijana ja oli siksi sen vastustajien, fosforistien, hyökkäysten kohteena, esimerkiksi kirjallisessa satiirissa *[[Markalls sömnlösa nätter]]* (1820–1821), jonka päähenkilö hän on.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Erik Adlerz

**Erik William Adlerz** (23. heinäkuuta 1892 Tukholma – 8. syyskuuta 1975 Göteborg) oli ruotsalainen uimahyppääjä ja olympiavoittaja.

Adlerz saavutti kaksi olympiakultaa Tukholman kesäolympialaisissa 1912, joissa hän voitti 10 metrin kerroshypyt jättäen toiseksi saksalaisen Albert Zürnerin ja suorat kerroshypyt jättäen toiseksi maanmiehensä Hjalmar Johanssonin. Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920 Adlerz sai hopeaa 10 metrin kerroshypyissä, kun kultaa voitti yhdysvaltalainen Clarence Pinkston. Adlerz edusti Ruotsia myös Lontoon kesäolympialaisissa 1908 ja Pariisin kesäolympialaisissa 1924.

Adlerzin kaksi kultamitalia katosivat mystisesti Tukholman kesäolympialaisten 1912 mitalinjakotilaisuudessa. Hän sai uudet kultamitalit 75-vuotispäivänään vuonna 1967. Adlerzin sisar Märta oli myös olympiatason uimahyppääjä.

## Lähteet
Nils Bolander

**Nils Fredrik Bolander** (18. heinäkuuta 1902 Västerås, Ruotsi – 7. joulukuuta 1959 Lund) oli ruotsalainen luterilainen pappi, Lundin hiippakunnan piispa sekä runoilija ja kirjailija.

Nils Bolander oli kotoisin Västeråsista, jossa hänen isänsä oli tuomiokirkkourkuri. Isä kuoli kuitenkin kun Nils oli vain yhden vuoden ikäinen, mutta omien sanojensa mukaan hän peri "rytmien lahjan ja voimakkaasti virtaavan pelimannin veren”.

Bolander opiskeli teologiaa Uppsalan yliopistossa ja opiskeluaikanaan hän sai vaikutteita arkkipiispa Nathan Söderblomilta ja norjalaiselta teologian professorilta Ole Hallesbyltä. Hänet vihittiin papiksi Västeråsin hiippakunnassa. Hän jatkoi opiskelua ja valmistui teologian lisensiaatiksi 1929. Nils Bolander oli myös virsitutkija, hymnologi. Teoksessaan *Samfund och sångbok* (Yhteisö ja laulukirja) hän tarkastelee Ruotsissa esiintyneitä hengellisiä liikkeitä ja yhteisöjä sekä niiden laulukirjoja. 

Hän toimi pappina lähinnä Taalainmaalla kunnes hänet valittiin Tukholman Engelbrektin seurakunnan komministeriksi 1940 ja kirkkoherraksi 1947. Seurakuntatyönsä ohella hän julkaisi useita runo- ja saarnakokoelmia ja esiintyi usein radioapuhujana. Hän oli myös pidetty saarnaajana. Hänet valittiin 1950 Lundin tuomiorovastiksi, vaikka hän ei ollut koskaan käynyt Lundissa. Valintaan vaikutti hänen radio-ohjelmansa joita voitiin kuunnella koko maassa. 1958 hänet valittiin Lundin hiippakunnan piispaksi. Tätä virkaa hän ehti hoitaa vain lyhyen aikaa, hän kuoli joulukuussa 1959.

Bolanderin paimenkirjeen (*Herdabrev till Lunds stift*) aiheena oli pappina oleminen (*Att få vara präst*), ja oman leimansa sille antoivat lukuisat runot. Kirjasta otettiin neljä painosta ja se on ilmestynyt myös tanskaksi.

Bolander on kirjoittanut runojen ohella myös virsiä. Yksi Bolanderin virsi on vuoden 1986 Ruotsin kirkon virsikirjassa, virsi 562 "Herra antoi, ottikin" (Herren gav, och Herren tog) vuodelta 1933. Sen on suomentanut Per Boreman 1946 ja Pekka Kivekäs uudelleen 1998. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on myös yksi hänen kirjoittamansa virsi, virsi 519 "On työni, Herra, lahjaasi".

## Lähteet
JR 10

**JR 10** tarkoittaa seuraavia:

* Jalkaväkirykmentti 10 (talvisota)
* Jalkaväkirykmentti 10 (jatkosota)
Kuninkaallinen kirjasto

**Kuninkaallinen kirjasto** on useissa maissa kansalliskirjaston nimi:

* Alankomaiden kansalliskirjasto eli Alankomaiden kuninkaallinen kirjasto, hollanniksi Koninklijke Bibliotheek
* Belgian kuninkaallinen kirjasto
* Ruotsin kansalliskirjasto eli  Ruotsin kuninkaallinen kirjasto, ruotsiksi Kungliga biblioteket 
* Tanskan kuninkaallinen kirjasto
Kyhmyotsat

**Kyhmyotsat** (*Steatocranus*) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu yhdeksän lajia, joita tavataan Afrikasta:

* *[[Steatocranus bleheri]]* Meyer, 1993
* *[[Steatocranus casuarius]]* Poll, 1939 – kyhmyotsa (kyhmykirjoahven)
* *[[Steatocranus gibbiceps]]* Boulenger, 1899 – tylppäkyhmyotsa
* *[[Steatocranus glaber]]* Roberts & Stewart, 1976 – kuparikyhmyotsa
* *[[Steatocranus irvinei]]* (Trewavas, 1943) – tummakyhmyotsa

* *[[Steatocranus mpozoensis]]* Roberts & Stewart, 1976
* *[[Steatocranus rouxi]]* (Pellegrin, 1928) – hoikkakyhmyotsa
* *[[Steatocranus tinanti]]* (Poll, 1939) – soukkakyhmyotsa
* *[[Steatocranus ubanguiensis]]* Roberts & Stewart, 1976 – rusokyhmyotsa

## Lähteet
* Lajien suomenkieliset nimet: 
### Viitteet
Rummukainen

**Rummukainen** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Anja Rummukainen (1939–2003), suomalainen pesäpalloilija
* Kari Rummukainen (s. 1962), suomalainen teoreettinen fyysikko
* Kauko Rummukainen (1921–2008), suomalainen sotilas
* Mark Rummukainen (s. 1982), australialainen jääkiekkoilija
* Markku Rummukainen (s. 1966), suomalainen meteorologia ja ilmastotieteen professori
* Netta Rummukainen (s. 1996), suomalainen pesäpalloilija
* Senja Rummukainen (s. 1994), suomalainen sellisti.
Heroku

**Heroku** on yhdysvaltalainen vuonna 2007 perustettu pilvipalvelualusta, joka tukee useita ohjelmointikieliä. Herokun alkuaikoina palvelu tuki ainoastaan Ruby-ohjelmointikieltä. Nykyään Heroku tukee myös Node.js-, PHP-, Python-, Java-, Go-, Scala- ja Clojure-kieliä.

Salesforce.com-ohjelmistoyritys osti Herokun 212 miljoonalla dollarilla vuonna 2010. Herokun perustivat Adam Wiggins, James Lindenbaum ja Orion Henry.

Heroku on tehnyt yhteistyötä Facebookin kanssa. Yrityksen pääkonttori sijaitsee San Franciscossa.

Elokuussa 2022 Heroku ilmoitti lopettavansa maksuttomien palveluiden tarjoamisen. Yritys ilmoitti syyksi ilmaispalveluiden väärinkäytön.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Herokun kotisivut
Pettinen

**Pettinen** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* August Pettinen (1857–1914), lähetystyöntekijä
* Irja Paukkonen (o.s. *Pettinen*, s. 1949), juoksija
* Mikko Pettinen (s. 1974), trumpetisti ja jazzmuusikko
* Tomi Pettinen (s. 1977), jääkiekkoilija.
Poddębicen piirikunta

**Poddębicen piirikunta** () on yksi Łódźin voivodikunnan piirikunnista. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 41&nbsp;108. Piirikunta on jaettu kuuteen maalaiskuntaan, jotka ovat Dalików, Pęczniew, Poddębice, Uniejów, Wartkowice sekä Zadzim ja niissä on kylien lisäksi kaksi kaupunkia; hallintokeskus Poddębice ja Uniejów.

Poddębicen piirikunnan pinta-alasta 15,7 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Poddębicen piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 6,2 prosenttia.

Vuoden 2019 lopussa Poddębicen piirikunnassa oli 41&nbsp;108 asukasta, joista 50,6 prosenttia naispuolisia ja 49,4 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 42&nbsp;154 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 34&nbsp;329 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaat muodostivat vuoden 2019 lopussa 17,1 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60 prosenttia ja eläkeikäiset 22,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,6 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 434 lasta.

## Lähteet
Gerd Gigerenzer

**Gerd Gigerenzer** (3. syyskuuta 1947 Wallersdorf, Saksa) on saksalainen psykologi, joka on tutkinut rajoitettua rationaalisuutta ja heuristiikkaa. Gigerenzer on Max Planck -instituutin sopeutumiskäyttäytymisen ja kognition keskuksen emeritusjohtaja.

Gigerenzer valmistui tohtoriksi Münchenin yliopistosta vuonna 1977. Hänestä tuli yliopistossa psykologian professori samana vuonna. Gigerenzer on ollut professori myös Chicagon yliopistossa.

Gigerenzer on Yhdysvaltain taide- ja tiedeakatemian, American Philosophical Societyn ja Saksan tiedeakatemian jäsen. Hän voitti AAAS-palkinnon parhaasta käyttäytymistieteiden artikkelista. Hän sai vuonna 2007 kunniatohtorin arvon Baselin yliopistosta. 

## Lähteet
Allaria

**Allaria** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Kreetan saarella Kreikassa. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Réthymnon kunnan Chamalévrin kylää. Erityisesti minolaisen ajan arkeologisena kohteena se tunnetaan kylän mukaan nimellä *Chamalévri*.

## Maantiede

Allarian poliksen kaupunkikeskus sijaitsi noin 12 kilometriä itään nykyisestä Réthymnon kaupungista lähellä nykyistä Chamalévrin kylää. Kaupunki oli rakennettu kukkulalle kahden virran välille, hieman sisämaahan Kreetan pohjoisrannikosta. Joskus kaupungin paikaksi on ehdotettu myös Stavroménosta, mutta nykyisin sitä arvellaan ennemmin Pantomatrionin kaupungin paikaksi. Allarian kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä.

## Historia

Allaria on ollut asuttu viimeistään keskisellä minolaisella kaudella eli Kreetan pronssikaudella. Se säilyi asuttuna edelleen läpi myöhemmän pronssikauden sekä geometrisen ja arkaaisen kauden. Suurimmillaan kaupunki oli hellenistisellä ja roomalaisella kaudella.

Kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Tulkinta perustuu ennen kaikkea siihen, että kaupunki löi omaa aiginalaisen tyylin mukaista rahaa noin vuosina 330–270 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Allariōtas* (), *Allariōtēs* () ja *Allariatēs* ().

## Rakennukset ja löydökset

Suurin osa Allarian säilyneistä jäänteistä on peräisin hellenistiseltä ja roomalaiselta kaudelta. Kaupungin kukkulalla on joitakin jäänteitä roomalaisen kauden taloista. Kukkulan itä- , länsi- ja lounaispuolella on roomalaisen kauden hautoja, joista osa on kallioon kaiverrettuja hautakammioita. Kakavéllan kukkulalta noin 400 metriä kaupungin paikasta lounaaseen on löydetty pyhäkkö, joka on ollut olemassa jo myöhäisellä minolaisella kaudella ja joka on säilynyt kulttipaikkana myös arkaaiselle ja klassiselle kaudelle saakka.

Kaupungin lyömissä rahoissa on toisella puolella kuvattuna Athenen pää ja toisella puolella seisova Herakles. Rahoissa on teksti . Chamalévristä tehtyjä esinelöytöjä on Iraklionin arkeologisessa museossa ja Réthymnon arkeologisessa museossa.

## Lähteet
Apollonia (Kreetan etelärannikko)

**Apollonia** () oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Sellián kylän paikalle lähelle saaren etelärannikkoa.

Apollonian kaupunki on ollut olemassa hellenistisellä ja roomalaisella kaudella. Muutoin sen historiasta ei tiedetä mitään. Antiikin lähteistä sen mainitsee lähinnä *[[Stadiasmus Maris Magni]]*, joka kuvaa sen sijainneen 30 stadioninmitan päässä Lamonista ja 100 stadioninmitan päässä Foiniksista. Filosofi Diogenes Apollonialainen oli kotoisin jostakin Kreetan Apolloniasta, mahdollisesti juuri etelärannikon kaupungista. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Apollōniatēs* (), myöhemmin latinaksi *Apolloniates* tai *Apolloniensis*.

Kreetan etelärannikon Apolloniaa ei tule sekoittaa saaren pohjoisrannikolla sijainneisiin Apelloniaan (myös Apollonia) tai Apolloniaan.

## Lähteet
Apollonia (Kreetan pohjoisrannikko)

**Apollonia** () oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Gázin kaupungin paikalle noin kahdeksan kilometriä länteen nykyisestä Iraklionista.

Apollonian kaupunki on ollut olemassa hellenistiseltä kaudelta varhaiselle bysanttilaiselle kaudelle. Muutoin sen historiasta ei tiedetä paljoakaan. Stefanos Byzantionlainen mainitsee Apollonian sijainneen lähellä Knossosta. Diodoros Sisilialainen mainitsee Apollonian olleen liitossa Kydonian kanssa mutta tulleen petetyksi poikkeuksellisella tavalla: kydonialaiset valtasivat kaupungin rauhan aikana ystävää teeskennellen, surmasivat kaupungin miespuolisen väestön ja jakoivat naiset keskenään. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Apollōniatēs* (), myöhemmin latinaksi *Apolloniates* ja *Apolloniensis*.

Kaupunkia ei tule sekoittaa myös Kreetan pohjoisrannikolla mutta lännempänä sijainneeseen Apelloniaan (myös Apollonia) tai saaren etelärannikon Apolloniaan.

## Lähteet
Nikaho

**Nikaho** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Akitan prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren rannikolla prefektuurin lounaiskulmassa. Sisämaassa kaupungin alue nousee 2&nbsp;236 metriä korkean Chōkaivuoren rinteelle ja rajautuu etelässä Yamagatan prefektuuriin. Nikahossa on 23&nbsp;941 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 241,13 neliökilometriä.

Nikahon kaupunki perustettiin vuonna 2005, kun aiempi Nikahon maaseutukaupunki (仁賀保町, *Nikaho-chō*) sekä Kisakatan ja Konouran maaseutukaupungit liitettiin yhteen. Hirasawan alue nykyisen kaupungin pohjoisosassa kehittyi historiallisesti kalastussatamana ja linnanaluskaupunkina Nikaho-klaanin hallinnassa. Vuonna 1940 sinne perustettiin TDK:n tehdas, jonka myötä elektroniikkateollisuudesta tuli tärkeä elinkeino. Alueella tuotettiin aiemmin myös maaöljyä. Kisakatan seutu tunnettiin puolestaan historiallisesti maisemiltaan kauniista Kisakatan laguunista, jossa sanottiin olevan 99 saarta (*kujūkushima*). Se kuitenkin nousi vuoden 1804 maanjäristyksessä 2,4 metriä ja kuivui. Nykyisin alueella viljellään riisiä. Sen lisäksi kaupungissa tuotetaan myös soijapapuja ja vihanneksia. 

Nikahon rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Kanman-jin buddhalainen temppeli, jossa myös Matsuo Bashō vieraili matkallaan pohjoiseen. Tutkimusmatkailija Nobu Shirase oli kotoisin Konourasta, ja hänen muistokseen paikkakunnalle onkin rakennettu Shirasen Etelänavan-retkikunnan museo. Luonnonnähtävyyksiä ovat Kisakatan entisen laguunin lisäksi Konourassa sijaitseva Seishin puisto, joka tunnetaan kirsikankukistaan, ja Naso no shiratakin vesiputous. Chōkaivuoren alue kuuluu Chōkain puolikansallispuistoon. Nikahoa palvelee JR Higashi-Nihonin Uetsu-päälinja.

## Kuvia

Tiedosto:Shirase Antaractic Expedition Memorial Museum 20190420a.jpg|Shirasen Etelänavan-retkikunnan museo
Tiedosto:Main Hall, Kanman-ji.jpg|Kanman-jin temppeli
Tiedosto:Kisakata.jpg|Kisakatan alueen maaseutua
Tiedosto:Kisakata Station 20180526.jpg|Kisakatan rautatieasema
Tiedosto:Port of Kisakata Aerial photograph.1976.jpg|Kisakata vuoden 1976 ilmakuvassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Pikku Jääkarhu

**Pikku Jääkarhu** (, ) on Warner Brosin ja Rothkirch Cartoon Filmin tuottama saksalais-yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka perustuu alankomaalaisen kirjailijan Hans de Beerin kirjoittamaan ''Pikku jääkarhu'' -lastenkirjasarjaan. Elokuvan pohjalta on tehty myös useita jatko-osia sekä piirrossarja. 

## Juoni
Elokuva kertoo pienestä jääkarhunpoikasesta Lassesta, jolle pohjoisen pallonpuoliskon suuri ja luminen ympäristö tuntuu pelottavan isolta, kunnes hän löytää ystävän Roope-nimisen hylkeen. Lassen ja Roopen ystävyys saa ennen pitkää myös muutkin jääkarhut ja hylkeet toimimaan keskenään entistä paremmin. Yhteistyötä tarvitaankin, sillä valtava metallihirviö uhkaa syödä kaikki jäätikön kalat.

## Jatko-osat
* Pikku Jääkarhu - Lasse ja pikku tiikeri (2002)
* Pikku Jääkarhu - Lentämisen riemu (2003)
* Pikku Jääkarhu - Rekikoira Nanuk (2003)
* Pikku Jääkarhu - Vieras etelänavalta (2004)
* Pikku Jääkarhu - Salaperäinen saari (2005)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Astale

**Astale** () oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi saaren pohjoisrannikolla nykyisen Mylopótamoksen kunnan Balín kylän paikalla.

Astale toimi sisämaassa sijainneen Aksoksen kaupungin satamana. Muutoin sen historiasta ei tiedetä paljoakaan. Antiikin lähteistä kaupungin mainitsee vain *[[Stadiasmus Maris Magni]]*.

## Lähteet
Aulon (Kreeta)

**Aulon** (, myös ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Kreetan saarella Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Górtynan kunnan Ágioi Dékan kylän paikalle.

## Maantiede

Aulonin kaupunki sijaitsi Kreetan eteläosissa, ja se sijoitetaan yleensä Ágioi Dékan kylän paikalle. Näin se olisi sijainnut vain noin kaksi kilometriä itään Gortynin kaupungista. Aulonin kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli oletettavasti suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.

## Historia

Aulonin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Koska se sijaitsi hyvin lähellä Gortyniä, se oli mitä todennäköisimmin sen alaisuudessa puoli-itsenäisenä. Sitä on ehdotettu myös Gortynin esikaupungiksi tai perioikikaupungiksi. Piirtokirjoitusten perusteella kaupungilla vaikuttaa kuitenkin olleen jonkinlainen oma kansankokous ja omia lakeja.

## Lähteet
Dragmos

**Dragmos** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Siteían kunnan alueella, mutta sen kaupunkikeskuksen tarkkaa sijaintipaikkaa ei tiedetä.

## Maantiede

Dragmoksen polis käsitti alueen Kreetan koillisosassa. Sen kaupunkikeskuksen tarkkaa paikkaa ei kuitenkaan tunneta. Se sijoitetaan usein nykyiseen Koutsoulópetresiin eli Kastríin lähellä Agía Fotián ja Roússa Ekklisían kyliä. Toisen ehdotuksen mukaan se olisi kuitenkin sijainnut Áno Zákroksessa. Kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Sen itäpuolella sijaitsi Itanoksen poliksen alue. Rajana toimi Sedamnos-joki, joka on mahdollisesti sama kuin nykyinen Chochlakiés-joki.

## Historia

Dragmoksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tutkimuslähteistä Dragmoksen mainitsee poliksena vain Stefanos Byzantionlainen keskiajalla. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Dragmios* ().

## Rakennukset ja löydökset

Koutsoulópetresistä kaupungin ehdotetulta paikalta on löydetty jäänteitä torneilla varustetuista kaupunginmuureista ja taloista sekä vesisäiliöitä ja hautoja. Löytöihin lukeutuu myös keramiikan osia geometriselta hellenistiselle kaudelle.

## Lähteet