open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aleksi Alanen

**Aleksi Alanen** (s. 9. tammikuuta 1991 Lahti) on suomalainen koripalloilija, joka on edustanut Lahti Basketballia kaudesta 2015−2016 lähtien. Hän on pelannut urallaan 29 nuorten maaottelua.

## Ura
Alanen on Namika Lahden kasvatti ja hän debytoi seuran edustusjoukkueessa kaudella 2009–2010. Lisäksi hän pelasi I-divisioonaa seuran farmijoukkueessa. Kausi 2011–2012 oli Alasen läpimurtokausi ja hän teki Korisliigassa 7,6 pistettä ottelua kohden. Kesällä 2013 hän teki Namika Lahden kanssa jatkosopimuksen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Korisliigan pelaajaprofiili
This Kiss

**This Kiss** on kanadalais-artisti Carly Rae Jepsenin kappale hänen toiselta studioalbumilta ja ensimmäiseltä kansainväliseltä julkaisulta, Kissiltä. Kappaleen sanoittivat Jepsen, Matthew Koma, Kelly Covell ja RedFoo elektropopduo LMFAO:sta sähköpostitse, tekstiviestitse ja puheluilla. Kappale julkaistiin albumin kolmantena singlenä 10. syyskuuta 2012.

"This Kiss" sai pääosin positiivista palautetta kriitikoilta, jotka vertailivat sitä "Call Me Maybeen" ja "Good Timeen". Se kuitenkin epäonnistui edeltäneiden kappaleiden kaltaisen suosion saamisessa, yltäen kolmen parhaan joukkoon vain Belgian Flanderin Ultratip-listalla ja Etelä-Korean singlelistalla, samalla kun se ei päässyt kymmenen parhaan joukkoon esimerkiksi Kanadassa ja Isossa-Britanniassa. Yhdysvalloissa kappale pääsi 86. sijalle Billboard Hot 100 -listalla ja 37. sijalle Pop Songs-listalla. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin ensimmäisenä Fun Size-elokuvan ensi-illassa 26. lokakuuta 2012, ja siinä näytetään kun Jepsen flirttailee klubilla miehen kanssa. Edistääkseen kappaleen julkaisua singlenä, Jepsen esitteli "This Kissin" The Ellen DeGeneres Showssa, Late Show With David Lettermanissä, sekä American Music Awards 2012-tapahtumassa.

## Lähteet
Maurice Michael Otunga

**Maurice Michael Otunga** (31. tammikuuta 1923 Chebukwa – 6. syyskuuta 2003) oli kenialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista.  Otunga oli ensimmäinen papiksi, piispaksi, arkkipiispaksi ja kardinaaliksi päässyt kenialainen.

## Elämä
### Lapsuus ja nuoruus

Otungan isä oli perinteinen bukusujen heimopäällikkö, jolla oli kymmeniä vaimoja. Hänen äitinsä oli ennustaja. Otunga kääntyi katolilaiseksi ja sai kasteen vuonna 1935; myös hänen vanhempansa kastettiin 1960-luvulla.

Otunga kieltäytyi vuonna 1947 päällikön asemasta isänsä vetäydyttyä. Sen sijaan hän aloitti vuonna 1947 opintonsa Paavillisessa Urbaniana-yliopistossa. Hän sai teologian lisensiaatin syyskuussa 1951.

### Kirkollinen ura
Otungan vihki papiksi Kisumuun Pietro Fumasoni Biondi 3. lokakuuta 1950. Hänet nimitettiin Kisumun vihkipiispaksi sekä Tacapaen titulaaripiispaksi 17. marraskuuta 1956. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. helmikuuta 1957. Pääkonsekraattorina toimi James Robert Knox, jota avustivat Frederick Hall ja John Joseph McCarthy.

Otunga sai 21. toukokuuta 1960 nimityksen Kisiin piispaksi ja 20. tammikuuta 1964 lisäksi Kenian sotilaspiispaksi.

15. marraskuuta 1969 Otunga siirrettiin Kisiin piispan tehtävistä Nairobin koadjuuttoriarkkipiispaksi ja Polymartiumin titulaariarkkipiispaksi. 24. lokakuuta 1971 hänestä tuli Nairobin arkkipiispa. Hänet ylennettiin kardinaaliksi ja nimitettiin San Gregorio Barbarigo alle Tre Fontanen kardinaalipapiksi 5. maaliskuuta 1973. Hän jäi eläkkeelle Nairobin arkkipiispan tehtävistä 21. huhtikuuta 1997 ja Kenian sotilaspiispan tehtävistä 29. elokuuta 1997.

Otunga osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja kahteen konklaaviin (molemmat 1978). 

### Myöhemmät vaiheet
Eläkkeelle jäätyään Otunga asui vanhainkodissa. Hän kuoli Mater Misericordiae -sairaalan teho-osastolla Nairobissa sydänpysähdykseen oltuaan pitkään sairaana.

Helmikuussa 2005 ilmoitettiin, että Otungan beatifikaation suunnittelu oli aloitettu. Tämän yhteydessä hänet siirrettiin Saint Austin -hautausmaalta Resurrection Gardensiin. Uudelleenhautaus tapahtui salaisesti 24. elokuuta 2005; toimenpidettä olivat vastustaneet bukusuyhteisön edustajat, jotka uskoivat sen voivan johtaa kiroukseen.

## Lähteet
José Rojas Rojas

**José Rojas Rojas nuorempi** (s. 18. elokuuta 1956 Cebu City) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Caceresin (Nueva Caceresin) arkkihiippakuntaan Teopisto Valderrama Alberto 29. maaliskuuta 1981. Hänet nimitettiin Caceresin vihkipiispaksi sekä Idassan titulaaripiispaksi 25. heinäkuuta 2005, ja piispaksi vihkiminen seurasi 15. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Franco, jota avustivat Adolfo Tito Yllana ja Leonardo Zamora Legaspi. 

Rojas Rojas sai 19. toukokuuta 2008 nimityksen Libmananin prelaatiksi, jonka virkaan hänet asetettiin 2. heinäkuuta. Libmananista tuli hiippakunta 25. maaliskuuta 2009, jolloin Rojas Rojasista tuli sen ensimmäinen piispa.

## Lähteet
Kameruninbulbuli

**Kameruninbulbuli** (*Eurillas curvirostris*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Kameruninbulbulia tavataan Afrikassa Guineasta Kamerunin kautta Kenian länsiosiin ja Angolan pohjoisosiin ulottuvalla alueella. Lajin on kuvattu olevan runsaslukuinen osissa levinneisyysaluettaan, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Keltaviiksibulbuli

**Keltaviiksibulbuli** (*Eurillas latirostris*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Keltaviiksibulbulia tavataan Afrikassa Senegalista Nigerian ja Kamerunin kautta Keniaan, Tansaniaan ja Angolaan ulottuvalla alueella. Sen on kuvattu olevan usein yleisin bulbuli, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Ohutnokkabulbuli

**Ohutnokkabulbuli** (*Stelgidillas gracilirostris*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Ohutnokkabulbulia tavataan Afrikassa Senegalista Nigerian kautta Etelä-Sudaniin ja Keniaan sekä Angolan pohjoisosiin asti. Sen on kuvattu olevan yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Elfyn Evans

**Elfyn Rhys Evans** (s. 28. joulukuuta 1988 Dolgellau, Wales) on walesilainen toisen polven ralliautoilija.

## Ralliura
Vuonna 2006 Evans sijoittui toiseksi F1000 Rally Championship -sarjassa. Seuraavana vuonna hän sijoittui kolmanneksi Fiesta Sporting Trophy -sarjassa. Vuonna 2008 Evans voitti sekä Englannin että Irlannin Fiesta Sporting Trophy -sarjojen mestaruudet. Vuonna 2010 Evans voitti Fiesta SportTrophy UK ja Junior British Rally Championship -sarjojen mestaruudet.

Vuonna 2011 Evans sijoittui toiseksi British Rally Championship-sarjassa. Seuraavana vuonna hän voitti WRC Academy -sarjan mestaruuden.

### Tehdaskuljettajana MM-tasolla
Evans otti uransa ensimmäiset MM-pisteet kaudella 2013 Sardinian rallista, jossa hän sijoittui Fordin tehdastallin Ford Fiesta RS WRC -autolla kuudenneksi.

Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa Evans saavutti kolmannella sijalla keskeytysten sävyttämässä vuoden 2015 Argentiinan rallissa. Seuraava palkintosija tuli Korsikassa 2015, jossa sijoitus oli 2. Kolmas palkintosija tuli hienon taistelun jälkeen Argentiinan MM-rallista 2017, jossa oli lähellä myös uran ensimmäinen voitto, sijoitus toinen. Hän sijoittui toiseksi myös Suomen rallissa ennen kuin otti uransa ensimmäisen voiton Walesin rallissa 2017.

Vuonna 2019 Evans loukkasi selkänsä ja joutui vetäytymään kilpailusta. Hän joutui olemaan poissa Suomen, Saksan ja Turkin ralleista. Loukkaantuminen tapahtui MM-sarjan ulkopuolisessa kilpailussa Virossa heinäkuussa. Evans palasi auton rattiin kymmenen viikon jälkeen syyskuussa Walesin ralliin.

Evans siirtyi kaudeksi 2020 Toyota Gazoo Racingille. Hän otti uransa toisen voiton kauden toisessa kilpailussa Ruotsissa, ja hänestä tuli ensimmäinen Ruotsin rallin voittanut brittikuljettaja. Syyskuussa 2020 Evans voitti Turkin MM-rallin. Evans johti sarjaa ennen Monzan rallia, mutta menetti johtopaikan tieltä suistumiseen sekä kuljettajien mestaruuden Sébastien Ogierille.

Kaudella 2023 Evans voitti Kroatian rallissa ja Suomen rallissa.

Kaudella 2024 Evans sijoittui kuljettajien MM-sarjassa toiseksi Thierry Neuvillen jälkeen. Evans voitti kaudella Japanin rallin.

## Rallin MM-sarjan tulokset
()

## Muuta
Evans on kotoisin Walesin kymrinkielisimmästä kreivikunnasta Gwyneddistä, ja hän puhuu itsekin kymriä äidinkielenään. Evansin isä on walesilainen entinen ralliautoilija ja Britannian mestari Gwyndaf Evans. Uransa jälkeen hän on johtanut Evansin suvun omistamaa Ford-autokauppaa kotikaupungissaan Dolgellaussa. Yritys myös tukee Elfynin ralliuraa, ja oli osatekijänä hänen sopimuksessaan Fordin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Evansin omat kotisivut
Eino Rantanen

**Eino Rantanen** (15. joulukuuta 1904 Juupajoki – 7. elokuuta 1961 Tammela) oli suomalainen jalkapalloilija ja urheiluvaikuttaja. Rantanen voitti Tampereen Palloveikoissa neljä Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruutta ja edusti TUL:n jalkapallojoukkuetta 40 kansainvälisessä ottelussa. Hän  osallistui myös kolmasti työläisolympialaisiin. Myöhemmin Rantanen toimi muun muassa Eerikkilän urheiluopiston johtajana.

## Elämä ja ura
### Pelaajana
Juupajoen Korkeakoskella syntynyt Rantanen työskenteli pitkään kenkäteollisuudessa Tampereella. 1920-luvun alussa käynnistyneellä peliurallaan hän edusti  pelanneita Tampereen Kisatovereita, Tampereen Palloveikkoja ja Helsingin Kullervoa. TPV:ssä Rantanen voitti neljä TUL:n mestaruutta vuosina 1932, 1934, 1938 ja 1940.

Vuosina 1925–1938 Rantanen pelasi Työväen Urheiluliiton jalkapallojoukkueessa 40 kansainvälistä ottelua. Hän oli ensimmäisen kerran mukana, kun TUL kohtasi Helsingissä pelatussa ottelussa Neuvostoliiton. Rantanen osallistui TUL:n joukkueessa myös työläisolympialaisiin vuosina 1925, 1931 ja 1937. Hän on tiettävästi ainoa kaikissa kolmissa työläisolympialaisten kesäkisoissa mukana ollut urheilija.  

### Urheiluvaikuttajana
1930-luvulla Rantanen toimi TUL:n Tampereen piirin puheenjohtajana ja oli Tampereen kaupungin urheilulautakunnan jäsen. Hän oli myös aktiivisesti mukana sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön toiminnassa. 1930-luvun lopussa TUL:n liittovaltuuston pohtiessa SVUL:n kanssa tehtävää yhteistyötä Rantanen kuului sitä vastustaneeseen oppositioon. Liittokokouksissa hän puhui puhtaan työläisurheilun puolesta ja pelkäsi porvarien kanssa tehtävän yhteistyön heikentävän TUL:n aatteellista pohjaa. Rantanen vastusti myös talvisodan jälkeen hyväksyttyä uutta periaateohjelmaa, joka lievensi liiton kantoja.

Vuodesta 1942 lähtien Rantanen työskenteli Helsingissä TUL:n jaostosihteerinä ja 1947 hänet nimitettiin jaostopäälliköksi. Heinäkuussa 1954 Rantanen aloitti Suomen Palloliiton perustaman Eerikkilän urheiluopiston ensimmäisenä johtajana. Hän hoiti tehtävää elokuussa 1961 tapahtuneeseen äkilliseen kuoleemansa saakka. TUL:n ansiomerkkien lisäksi Rantaselle myönnettiin muun muassa SPL:n kultainen ansiomerkki sekä Suomen urheilun kultainen ansioristi.

## Lähteet
Japanin Grand Prix 2013

**Japanin Grand Prix 2013** (virallisesti **2013 Formula 1 Japanese Grand Prix**) oli Formula 1 -kauden 2013 15. osakilpailu, joka ajettiin 13. lokakuuta Suzukan moottoriradalla Japanissa. Kilpailun voitti Sebastian Vettel.

## Viikonlopun aikataulu ja sää

## Vapaat harjoitukset
Caterhamin kolmoskuljettaja Heikki Kovalainen ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Charles Picin tilalla.

## Tulokset
### Aika-ajo

* Adrian Sutilin sijoitusta pudotettiin viidellä lähtöruudulla vaihdelaatikon vaihtamisen takia.
* Charles Picin ja Jules Bianchin sijoitusta pudotettiin kymmenellä lähtöruudulla varoitustilin täyttymisen takia.

### Kilpailu

### Johtokierrokset

## Muuta
* Ennen kilpailua järjestettiin minuutin hiljainen hetki menehtyneen María de Villotan muistoksi.
* Esteban Gutiérrezin uran paras sijoitus sekä uran ainoat MM-pisteet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Victor Gnanapragasam

**Victor Gnanapragasam** (21. marraskuuta 1940 Jaffna – 12. joulukuuta 2020) oli Pakistanissa toiminut srilankalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi Tahrattoman Marian oblaatteihin 31. toukokuuta 1963 ja sai pappisvihkimyksensä 21. joulukuuta 1966. Hänet nimitettiin Quettan prefektiksi 9. marraskuuta 2001 ja apostoliseksi vikaariksi 29. huhtikuuta 2010. Saadessaan nimityksen vikaariksi Gnanapragasam sai samalla nimityksen Thimidan titulaaripiispaksi. Hänet konsekroi 16. heinäkuuta Adolfo Tito Yllana, jota avustivat Evarist Pinto ja Max John Rodrigues.

## Lähteet
Hapoel

**Hapoel** ( ’työläinen’) on Israelissa toimiva urheilujärjestö. Se perustettiin työläisurheilujärjestöksi vuonna 1926 osana Israelin ammattiliittojen keskusjärjestöä Histadrutia. Ensimmäinen Hapoel-seura oli aloittanut toimintansa kaksi vuotta aikaisemmin Haifan kaupungissa paikallisten työläisten jalkapalloseurana.

Palestiinan brittiläisen mandaatin aikana Hapoel toimi erillään toisesta urheilujärjestöstä Maccabista molempien järjestäessä omaa kilpailutoimintaansa. Israelin valtion perustamisen jälkeen vuonna 1951 ne avasivat kilpailunsa myös toisen järjestön urheilijoille.

Hapoel oli jäsenenä ennen toista maailmansotaa toimineessa Sosialistisessa urheiluinternationaalissa ja teki sen kautta yhteistyötä muiden työläisurheilujärjestöjen kanssa. Hapoelin urheilijat osallistuivat muun muassa vuoden 1937 työläisolympialaisiin. Nykyään Hapoel on Kansainvälisen työläisurheiluliiton (CSIT) jäsen.  

## Tunnettuja Hapoel-seuroja
*Hapoel Haifa FC
*Hapoel Jerusalem FC
*Hapoel Jerusalem BC 
*Hapoel Petah Tikva
*Hapoel Tel Aviv FC

## Lähteet
*Hapoel Sports Foundationin kotisivut
Evarist Pinto

**Evarist Pinto** (s. 31. joulukuuta 1933 Goa) on pakistanilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Karachin arkkihiippakuntaan 6. tammikuuta 1968 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Castra Severianan titulaaripiispaksi 17. helmikuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Simeon Anthony Pereira, jota avustivat Max John Rodrigues ja Andrew Francis. 

Pinto sai 20. marraskuuta 2002 nimityksen Karachin apostoliseksi hallitsijaksi ja 5. tammikuuta 2004 sen arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 25. tammikuuta 2012.

## Lähteet
Tiheikköbulbuli

**Tiheikköbulbuli** (*Eurillas ansorgei*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Tiheikköbulbulia tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Sen on kuvattu olevan harvinainen tai paikallisesti melko yleinen. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Adolfo Tito Yllana

**Adolfo Tito Yllana** (s. 6. helmikuuta 1948 Naga City) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti. Hänet vihki papiksi Caceresin (Nueva Caceres) arkkihiippakuntaan Teopisto Valderrama Alberto 19. maaliskuuta 1972. Hänet nimitettiin Montecorvinon titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Papua-Uuteen-Guineaan 13. joulukuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 2002. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Leonardo Sandri ja Robert Sarah.

Yllana sai 5. helmikuuta 2002 lisäksi nimityksen nuntiukseksi Salomonsaarille. 31. maaliskuuta 2006 hänet siirrettiin nuntiukseksi Pakistaniin ja 20. marraskuuta 2010 Kongon demokraattiseen tasavaltaan.

## Lähteet
Armando Trindade

**Armando Trindade** (25. lokakuuta 1927 Karachi – 31. heinäkuuta 2000) oli pakistanilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 6. toukokuuta 1950 ja nimitettiin Lahoren hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tubusuptun titulaaripiispaksi 5. heinäkuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Nicholas Hettinga, jota avustivat Felicissimus Alphonse Raeymaeckers ja Marcel Roger Buyse.

Trindade sai 10. heinäkuuta 1975 nimityksen Lahoren piispaksi. Lahore korotettiin 23. huhtikuuta 1994 arkkihiippakunnaksi, jolloin Trindade sai nimityksen sen arkkipiispaksi. Hän kuoli 72-vuotiaana virassa.

## Lähteet
Aníta Hinriksdóttir

**Aníta Hinriksdóttir** (s. 13. tammikuuta 1996) on islantilainen keskimatkojen juoksija.

Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Barcelonassa 2012 hän sijoittui 800 metrillä neljänneksi. Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 hän selviytyi välieriin 800 metrillä. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Donetskissa 2013 hän voitti kultaa 800 metrillä ajalla 2.01,13. Anítan kultamitali oli Islannin ensimmäinen mitali alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa ja Islannin ensimmäinen kultamitali maailmanlaajuisissa yleisurheilun arvokilpailuissa. Viikko Donetskin MM-kilpailuiden jälkeen hän voitti kultaa 800 metrillä alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Rietissä. Hänestä tuli ensimmäinen islantilainen voittaja tämän ikäluokan EM-kilpailuissa. 

Sopotin sisäratojen MM-kilpailuissa 2014 Anítan juoksi 800 metrin alkuerissä ajan 2.01,03, joka olisi sivunnut nuorten sisäratojen maailmanennätystä, mutta hänet hylättiin lopulta ratarikon vuoksi. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Eugenessa 2014 Aníta keskeytti 800 metrin loppukilpailussa. Zürich EM-kilpailuissa 2014 hän selviytyi 800 metrillä välieriin. Prahan EM-hallikilpailuissa 2015 hän sijoittui 800 metrillä viidenneksi. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Eskilstunassa 2015 hän sijoittui 800 metrillä kolmanneksi. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui alkuerissä.

Aníta sijoittui 2016 viidenneksi Portlandin MM-hallikilpailujen 800 metrillä ajalla 2.02,58. Amsterdamin EM-kilpailuissa hän oli samalla matkalla kahdeksas. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui alkuerissä, vaikka juoksi uuden Islannin ennätyksen 2.00,14. Belgradin sisäratojen EM-kilpailuissa 2017 hän sai 800 metrillä pronssia ajalla 2.01,25. Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 hän saavutti 800 metrillä hopeaa ajalla 2.05,02. Lontoon MM-kilpailuissa hän karsiutui saman matkan alkuerissä. Sisäratojen MM-kilpailuissa Birminghamissa 2018 hän karsiutui 1&nbsp;500&nbsp;metrin alkuerissä. Saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa hänet hylättiin 800 metrin välieräjuoksussa.

Anítalla on useita Islannin nuorten ja aikuisten ennätyksiä eri juoksumatkoilla. Aikuisten ennätykset hänellä on ulkoradoilla 800,  1&nbsp;000 ja 1&nbsp;500&nbsp;metrin juoksuissa, maililla ja 2&nbsp;000 metrin estejuoksussa sekä sisäradoilla 600, 800 ja 1&nbsp;500 metrillä. 800 metrillä hän on kolmesti parantanut sisäratojen alle 20-vuotiaiden Euroopan-ennätystä; tammikuussa 2014 aikaan 2.01,81, helmikuussa 2015 aikaan 2.01,77 ja maaliskuussa 2015 aikaan 2.01,56.

Anítan täti Martha Ernstsdóttir on myös kilpaillut kestävyysjuoksussa.

## Henkilökohtaiset ennätykset
:Lähde: Tilastopaja
;Ulkoradat
* 400 metriä: 54,29 (2013)
* 800 metriä: 2.00,05 (2017)
* 1 000 metriä: 2.36,63 (2015)
* 1 500 metriä: 4.06,43 (2017)
* Maili: 4.29,20 (2018)
* 2 000 metrin estejuoksu: 6.34,80 (2012)
;Sisäradat
* 400 metriä: 54,21 (2016)
* 600 metriä: 1.27,65 (2014)
* 800 metriä: 2.01,18 (2017)
* 1 500 metriä: 4.09,54 (2018)

## Lähteet
Joseph Coutts

**Joseph Coutts** (s. 21. heinäkuuta 1945 Amritsar) on pakistanilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Hänet vihittiin papiksi Lahoren hiippakuntaan 9. tammikuuta 1971 ja nimitettiin Hyderabadin koadjuuttoripiispaksi 5. toukokuuta 1988. Piispaksi vihkimnen seurasi 16. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bonaventure Patrick Paul, jota avustivat Armando Trindade ja Emanuele Gerada. 

Couttsista tuli 1. syyskuuta 1990 Hyderabad in Pakistanin piispa. 27. kesäkuuta 1998 hän sai nimityksen Faisalabadin piispaksi ja 25. tammikuuta 2012 Karachin arkkipiispaksi. Hänet ylennettiin kardinaaliksi vuonna 2018.

## Lähteet
Lump-of-labour-virhekäsitys

**Lump-of-labour-virhekäsitys** on näkemys, jonka mukaan työpaikkojen määrä olisi vakio. Useimmat taloustieteilijät pitävät näkemystä harhaluulona.  

Työn tuottavuus on Suomessa 30-kertaistunut 150 vuodessa, mutta työllisyys on silti pysynyt melkein paikallaan 70 prosentissa. Professori Matti Pohjolan mukaan markkinat luovat uusia työpaikkoja poistuvien tilalle.

## Työvoiman kasvu lisää työllisyyttä
Marimonin ja Zilibottin tutkimuksen mukaan työajan rajoittaminen hieman lyhyemmäksi kuin se olisi vapailla markkinoilla voi lisätä hieman työllisyyttä mutta suurempi rajoittaminen vähentää työllisyyttä. Tämä pienikin lisäys vaatisi, että pääoma ei voisi sopeutua työvoiman määrän muuttumiseen, ja silloinkin hintana voi olla tuotannon huomattava väheneminen sekä julkisen talouden tasapainon heikkeneminen (sitäkin enemmän, jos rajoituksiin yhdistetään tukia). Lisäksi tutkimus oletti muun muassa palkkojen sopeutuvan täysin kitkattomasti alentuneeseen työaikaan (laskevan nopeasti). 

Kruegerin ja Pischken empiirisestä tutkimuksesta tekemän yhteenvedon mukaan työvoiman tarjonnan lisäys ei vaikuta työttömyysasteeseen, vaan työllisyys kasvaa samassa suhteessa kuin (työikäinen) väestökin. Tämä viittaa siihen, että työvoiman tarjonta luo työvoiman kysyntää. 

Suomen Pankin tutkijoiden raportin mukaan työvoiman lisääntyessä kansantalous houkuttelee enemmän investointeja ja näin työllisyys lisääntyy mutta työttömyys ei. Tämä näkyy siinäkin, että tyypillisesti isommassa taloudessa, kuten Ruotsissa, työttömyys tai palkkataso ei ole huonompi kuin Suomessa, vaikka työvoimaa on enemmän.

Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen VATT:n ylijohtajan Juhana Vartiaisen mukaan työttömyysaste ei juuri muutu, vaikka työvoima kasvaisi. Työttömyysastetta ei siis voi laskea työvoimaa vähentämällä sen enempää kuin rikkaruohoja saisi pois peltoalaa vähentämällä. Hänestä ajatus, että työpaikkojen määrä olisi vakio, on virheellinen. Vuosittain syntyy ja tuhoutuu satojatuhansia työpaikkoja. Työllisyys määräytyy suunnilleen työvoiman määrän perusteella. Suomessa on arviolta seitsemän prosentin rakenteellinen työttömyys, joka johtuu kannustinongelmista, ihmisten asumisesta paikoissa, joissa heitä on vaikea työllistää, osaamisen puutteista ja muusta.

## Katso myös
*Rikotun ikkunan virhepäätelmä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Työvoiman tarjonta, Roope Uusitalo, Akateeminen talousblogi, 18.12.2012.
* Paul Krugman essay on the Lump of Labour Fallacy
* The Economist Glossary: Lump of Labour fallacy
*Zero sum fallacy in stock trading
Kansainvälinen työläisurheiluliitto

**Kansainvälinen työväen ja amatööriurheilun urheiluliitto** (, lyh. **CSIT**) on vuonna 1946 Brysselissä, Belgiassa perustettu urheiluliittojen keskusliitto, jonka päämaja on Wienissä, Itävallassa. Se perustettiin jatkamaan toiseen maailmansotaan loppuneen Sosialistisen työläisurheiluinternationaalin toimintaa. 

Nykyään CSIT:llä on 38 jäsenjärjestöä 30 eri maassa. Niihin kuuluu yhteensä yli 20 000 urheiluseuraa, joissa on noin 15 miljoonaa henkilöjäsentä. Suomesta CSIT:n jäsenenä on Suomen Työväen Urheiluliitto.

Liitto on vuodesta 2008 lähtien järjestänyt *CSIT:n maailmankisoja*, jotka ovat keränneet tuhansia osanottajia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Confédération Sportive Internationale Travailliste et Amateur
Mies ja nainen (albumi)

**Mies ja nainen** on Herra Ylppö & Ihmiset -yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 18. tammikuuta 2012. Se debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
;Yhtye
* Herra Ylppö – laulu
* Hamid Moeini – kitara
* Jami Westergård – basso, trumpetti
* Joona Kukkola – piano, kosketinsoittimet
* Jukka Kröger – rummut

;Vierailevat muusikot
* Janne Halmkrona – kitara kappaleessa "Se seurustelee"
* Janne Joutsenniemi – basso kappaleissa "Matador" ja "Rautavaara rules"
* Timo Rasio – kitara kappaleissa "Matador" ja "Rautavaara rules"
* Rauli Eskolin – kitara, kosketinsoittimet, taustalaulu

## Arvostelut
* Dome.fi: 
* Nuorgam: 38/100
* Nyt.fi: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Mies ja nainen'' discogs.com -sivustolla
* ''Mies ja nainen'' levykauppax.fi -sivustolla
Peter Harrold

**Peter Jacob Harrold** (s. 8. elokuuta 1983 Kirtland Hills, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue St. Louis Bluesin organisaatiossa.

## Ura
Harrold pelasi ensimmäisen ottelunsa NHL:ssä Los Angeles Kingsin paidassa kaudella 2006–2007. Harrold edusti Yhdysvaltoja jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa 2009.

12. elokuuta 2011 Harrold teki yhden vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen New Jersey Devilsin kanssa.

## Yksityiselämä
Harroldin vaimo Casey on entisen NFL-pelaaja Dwight Clarkin tytär.

## Tilastot

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Matias Ojala (koripalloilija)

**Matias Ojala** (s. 20. heinäkuuta 1989 Espoo) on suomalainen ammattilaisuran päättänyt koripalloilija.

## Ura

Ojala on Järvenpään Koripalloseuran kasvatti ja voitti seuran paidassa A-junioreiden SM-kultaa kaudella 2007–2008. Seuraavaksi kaudeksi Ojala siirtyi pääsarjatasolle Porvoon Tarmoon, jonka lisäksi hän pelasi samanaikaisesti I-divisioonaa Järvenpään Koripalloseurassa.

Kaudella 2009–2010 hän edusti neljän ottelun ajan Team Uusimaata, mutta pelasi valtaosan kaudesta kuitenkin Joensuun Katajan joukkueessa. Ojala pelasi Katajassa myös kauden 2010–2011 ja siirtyi seuraavaksi kaudeksi Lappeenrannan NMKY:n joukkueeseen. Vuonna 2012 hän siirtyi Kauhajoen Karhuun.

Kauden 2014–2015 päätteeksi Namika Lahti haettiin konkurssiin, ja Ojala joutui etsimään uuden seuran. Elokuussa 2015 hänen uutisoitiin siirtyvän ruotsalaiseen Uumaja BSKT:hen. Ojala myönsi neuvottelut Uumajan ja muutaman muun seuran kanssa mutta kertoi olevansa toistaiseksi vapaa pelaaja. 16. elokuuta 2015 Bisons Loimaa julkaisi tehneensä sopimuksen Ojalan kanssa kaudelle 2015–2016.

Kesäkuussa 2016 Ojala siirtyi Salon Vilppaaseen.

Toukokuussa 2018 Ojala palasi Joensuun Katajaan kaksivuotisella sopimuksella muun muassa kansainvälisten otteluiden pelaamismahdollisuuden vuoksi.

### Maajoukkue

Ojala pelasi urallaan 31 nuorten maaottelua ja miesten haastajamaajoukkueen otteluita. Miesten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran Latviaa vastaan 31. elokuuta 2018.

## Pelityyli ja ominaisuudet

Ojala pelaa joko pienenä tai isona laitahyökkääjänä ja on hyvä vapaa- ja kolmen pisteen heittojen heittäjä. Hän on henkisesti vahva joukkuepelaaja, joka pystyy puolustamaan useampaa pelipaikkaa ja itseään jopa 10 senttimetriä pidempiä pelaajia.

## Tilastot
### Runkosarja (kansalliset pääsarjat)

### Pudotuspelit (kansalliset pääsarjat)

* *O = ottelut, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo*

## Lähteet
* Matias Ojala Suomen Koripalloliitto
* Maajoukkuetilastot Suomen Koripalloliitto

### Viitteet
Harjukarikelude

**Harjukarikelude** (*Drymus pilicornis*) on varjoluteiden heimoon kuuluva pienehkö ludelaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE).

## Koko ja ulkonäkö
Harjukarikelude on 2,3&ndash;3,8&nbsp;mm:n pituinen, jalkoja ja tuntosarvia myöten kauttaaltaan tummanruskea ludelaji. Pää ei ole kiiltävä. Etuselän poikki kulkee uurre, jonka etupuolelta selkä on täynnä pieniä pisteitä kun uurteen takapuolella pisteet ovat huomattavasti suurempia. Keskeisenä lajituntomerkkinä raajojen säärissä on pitkiä, pystyssä sojottavia karvoja.

## Levinneisyys
Lajin levinneisyys ulottuu Etelä- ja Keski-Euroopasta Pohjois-Kiinaan ja Venäjän kaukoitään. Suomessa harjukarikeluteella on ollut esiintymä Lohjalla, mutta luteita ei ole tavattu vuoden 1930 jälkeen.

## Elinympäristö ja elintavat
Harjukarikelude on paahdeympäristöjen asukki. Ulkomailla se esiintyy pääasiassa alvareilla ja kuivilla, kallioisilla kedoilla, joiden maaperä on kalkkivaikutteista ja joilla kasvaa kangasajuruohoa (*Thymus serpyllum*).

Vuoden 2000 uhanalaisluokituksessa laji katsottiin erittäin uhanalaiseksi, mutta vuoden 2010 luokituksessa luokitus on alueellisesti hävinnyt. Uhanalaisuuden perusteena lajille on avoimien alueiden umpeenkasvu sekä kuloalueiden väheneminen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen ludeatlas
* Suomen ludeatlas: levinneisyyskartta
* Luomus: Drymus pilicornis. arkistoitu  4.3.2016
Ruhtinatarkirvari

**Ruhtinatarkirvari** (*Sphiximorpha subsessilis*) on kukkakärpästen heimoon kuuluva kärpäslaji. Lähisukulaistensa tapaan se on koko esiintymisalueellaan harvinainen. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE).

## Koko ja ulkonäkö
Ruhtinatarkirvari on 10&ndash;15&nbsp;mm koollaan melko kookas ja erehdyttävästi eräitä yksineläviä ampiaislajeja muistuttava kukkakärpänen. Kärpäsen ruumis on musta ja lähes karvaton, joskin naaraan takaruumiin 3. vatsapuolen jaokkeessa on pitkiä, vaaleita karvoja. Tuntosarvet ovat selvästi päätä pitemmät, niiden tyvellä oleva nystyrä on pituuttaan leveämpi ja selvästi ensimmäistä jaoketta lyhyempi. Tuntosarveen liittyvä uloke, arista, sijaitsee aivan sarven kärjessä. Takaruumis on muodoltaan nuijamainen ja sen poikki kulkee kolme kapeaa, keltaista poikkijuovaa. Keskiruumiin sivuilla on keltaisia laikkuja ja keskiruumiin takaosan mustassa scutellumissa on keltainen poikkijuova. Siipien etureuna on selvästi tummentunut.

Kärpäsissä melko samannäköisiä lajeja ovat kukkakärpäsiin kuuluvat kuningatarkirvari (*Ceriana conopsoides*), kuningaskirvari (*Doros profuges*) sekä joissakin määrin myös naamiokärpäsiin kuuluvat *[[Physocephala]]* -suvun lajit.

## Levinneisyys ja lentoaika
Lajista on havaintoja pääasiassa osasta Etelä- ja Keski-Eurooppaa sekä Balkanin alueelta. Pohjoisempana se tunnetaan vain Venäjältä, Suomesta ja Ruotsista. Laji on kaikkialla harvinainen. Ruotsissa laji on tavattu yhden kerran vuonna 1963 eikä Suomestakaan ole tavattu kuin vain muutamia yksilöitä.

## Elinympäristö ja elintavat
Ruhtinatarkirvari elää vanhoissa lehtimetsissä, joissa on runsaasti lahopuuta. Kärpäset viihtyvät enimmäkseen korkealla oksistoissa, mutta laskeutuvat ajoittain kukille ruokailemaan. Lentoaika sijoittuu touko-kesäkuuhun, joskin ruotsalainen yksilö on tavattu syyskuussa.

Lajin toukkaa tai sen elintapoja ei tunneta. Sen otaksutaan elävän kosteissa, vanhojen lehtipuiden kaarnan alaisissa koloissa. Naaraan on myös nähty munivan useiden tuntien ajan hevoskastanjan kuorelle, mahlaa valuvan vahingoittuneen kohdan ympäristöön.

Suomessa laji on luokiteltu hävinneeksi, Ruotsin kansallisessa uhanalaisluokituksessa se on erittäin uhanalainen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Luomus, The Fly Fauna of Finland: Sphiximorpha subsessilis
Katvelude

**Katvelude** (*Heterogaster urticae*) on varjoluteiden heimoon lukeutuva ludelaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE).

## Koko ja ulkonäkö
Suhteellisen kookas lude, jonka ruumiin pituus vaihtelee 5,8&ndash;7,3&nbsp;mm välillä. Ruumis on väritykseltään enimmäkseen tumman ruskea ja kauttaaltaan pienten pisteiden kuvioima. Pää on etuselkää kapeampi ja keskiselän pikkukilpi on tummanruskea ja pitempi kuin raja, jolla peitinsiipien kitinisoituneet osat (clavukset) koskettavat toisiaan. Päässä ja etuselässä on pitkiä karvoja. Takaruumiin reunus (connexivum) on kaksivärinen tummien ja vaaleiden alueiden vuorotellessa. Raajojen reidet ovat tummanruskeat, mutta sääret ovat keltaiset ja niissä on kolme tummaa poikkijuovaa.

## Levinneisyys
Katveluteen levinneisyys ulottuu Euroopasta Keski-Aasiaan. Suomessa siitä on runsaasti vanhoja havaintoja, pääasiassa Ahvenanmaalta ja Lounais-Suomesta, mutta viimeisin havainto on Korppoosta, Jurmon saarelta vuodelta 1953.

## Elinympäristö ja elintavat
Katveluteen ravintokasveja ovat nokkonen ja rautanokkonen. Ulkomaisten havaintojen mukaan laji viihtyy maatalousympäristöissä sekä tunkioilla ja komposteissa. Laji talvehtii aikuisena ja talvehtineet yksilöt parittelevat keväällä.

Vuoden 2000 kansallisessa uhanalaisarvioinnissa katvelude luokiteltiin vaarantuneeksi, mutta vuoden 2010 luokituksen mukaan se on hävinnyt Suomesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Luomus: Heterogaster urticae 
*ITIS: Heterogaster urticae
Karvaraitalude

**Karvaraitalude** (*Pilophorus confusus*) on kuneluteiden suureen heimoon kuuluva, ulkonäöltään hivenen muurahaismainen ludelaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE).

## Koko ja ulkonäkö
Karvaraitaluteen ruumiin pituus on noin 3,4&ndash;4,5&nbsp;mm ja olemus muistuttaa lähilajien tapaan hieman muurahaista. Pää, etuselkä sekä selän keskiosan pikkukilpi ovat mustat, tuntosarvet ja raajat punaruskeat. Pään takareuna on terävä. Peitinsiivet ovat kellanruskeat ja niiden poikki kulkee kaksi suomumaisten karvojen muodostamaa hopeanvalkoista poikkiviirua. Peitinsiivet ovat tiheästi pitkien ja pystyjen karvojen peittämät.

## Levinneisyys
Lajia tavataan laajalti Euroopassa ja Aasiassa. Suomessa sen levinneisyys on ollut itä- ja eteläpainotteinen, mutta havaintoja on laajalta alueelta Viimeisimmät havainnot karvaraitaluteista on tehty Kirkkonummella vuonna 1972 sekä Vantaalla vuonna 1973.

## Elinympäristö ja elintavat
Karvaraitaluteen elinympäristöä ovat lehtipuita kasvavat puoliavoimet paikat, Keski-Euroopassa erityisesti rannat ja kosteikot. Tyypillisesti lajia löytyy pajuilta, lepiltä sekä haavoilta. Luteet käyttävät ravinnokseen sekä kasvinesteitä että saalistavat kirvoja. Yksilöitä on tavattu heinä-elokuussa.

Vielä vuoden 2000 uhanalaisluokituksessa laji luokiteltiin silmälläpidettäväksi, mutta vuoden 2010 uhanalaisuusluokka on alueellisesti hävinnyt. Uhanalaisuusarvion perusteena on toiminut metsien puulajisuhteiden muutokset ja luokituksen muuttumisperusteena vuosien 2000 ja 2010 arviointien erilaiset kriteerit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Karvaraitalude (''Pilophorus confusus'')
*Luomus: Pilophorus confusus 
*ITIS: Pilophorus confusus 
*Iowa State University, Bug Guide: Species Pilophorus confusus
Matias Ojala

**Matias Ojala** tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
* Matias Ojala, suomalainen jalkapalloilija
* Matias Ojala, suomalainen koripalloilija
Kanikuly

**"Kanikuly"** on venäläinen musiikkikappale.

Sana Каникулы on venäjää ja tarkoittaa (koulujen) kesälomaa. Englanninkielisessä versiossa How Do You Do? lauletaan loman vietosta matkustaen. Kappaleesta on sittemmin tehty lukuisia eri esittäjien versioita.

## Versiot

Alkuperäisen version kappaleesta teki Bum!-niminen venäläinen yhtye (nimi englanniksi Boom). Katyaa oli yhtyeen laulaja ja hänen lisäkseen yhtyeessä oli kaksi miestä (dj:nä), mutta myöhemmin heidät vaihdettiin kahteen naisvokalistiin. Tätä ennen kuitenkin saksalainen popnelikko beFour teki kappaleesta ensimmäisen englanninkielisen version. Katya, Helena ja Maria muodostavat yhdessä yhtyeen Boom. Heidän esittämänsä version myötä kappale sai paljon huomiota tanssimusiikkirintamalla ja siitä tehtiin useita remix-versioita. Pirteän poptrio Djulin versiossa sanoitukset sijoittuvat nuorten vapaa-ajan viettoon ja tytöt (Romy Krommert, Yael van Rosmalen ja Kirsten van der Wilt) laulavat väliosat hollanniksi. Za-No-Zan versiossa mennään takaisin lähemmäs alkuperäistä ideaa, musiikkivideolla esityspaikkana on koulu ja lapset tanssivat taustalla. Code Red on venäläinen tanssimusiikkiyhtye, jonka laulajana toimii Maria Baimler. Aiemmin yhtyeeseen kuului myös Marc Staudinger.

## Versio historiaa
* BUM! - Kanikuly (2006) (Venäjä)
* Code Red - Kanikuly (2007) (Venäjä)
* beFour - How Do You Do (2007) (Saksa)
* Boom - How Do You Do (2008) (Venäjä)
* Djuli - How Do You Do (2009) (Alankomaat)
* Za-No-Za - Kanikuly (2011) (Puola)

## Lähteet
Camilla Wirén

**Camilla Anna Maria Wirén** (s. 15. syyskuuta 1978 Närpiö) on suomalainen pikajuoksija. Hän edusti urallaan vuoteen 2002 saakka IF Kraftia ja sen jälkeen IK Falkenia. Hänen valmentajanaan toimi Mikael Bäck. Kalevan kisoista Wirén saavutti vuonna 2002 hopeaa sekä 100 metrin juoksussa että 200 metrin juoksussa. Ulkoradoilta hän sai lisäksi kolme pronssia 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Sisäratojen SM-kilpailuista Wirén saavutti pronssia 200 metrin juoksussa 2002 sekä hopeaa 4 × 300 metrin viestijuoksussa 1998. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2005 jälkeen.

## Lähteet
*
Tea Finni

**Tea Elina Finni** (o.s. **Hytönen**, s. 15. heinäkuuta 1980 Vaasa) oli suomalainen pikajuoksija. Hän edusti Joensuun Katajaa ja hänen valmentajanaan toimi Ari Nummela.

Kalevan kisoista Finni voitti 400 metrin aitajuoksussa kolme hopeaa vuosina 2000, 2002 ja 2005 sekä kaksi pronssia vuosina 2003 ja 2004. Sisäratojen SM-kilpailuista hän saavutti hopeaa 200 metrin juoksusta vuonna 1999 sekä hopeaa 300 metrin aitajuoksusta vuonna 2002. Virallisissa kilpailuissa Finni ei ole esiintynyt vuoden 2005 jälkeen.

Ennätyksikseen Finni juoksi 60 metrillä (hallissa) ajan 7,65 (2002), 100 metrillä ajan 12,08 (2004), 200 metrillä ajan 24,76 (2004), 400 metrillä ajan 56,67 (2004), 300 metrin aidoissa (hallissa) ajan 41,91 (2005) sekä 400 metrin aidoissa ajan 58,52 (2004).

## Lähteet
*
Mathias Björkqvist

**Mathias Alexander Björkqvist** (s. 21. helmikuuta 1980 Kokkola) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edusti Kyrkslätt Idrottsföreningiä ja hänen valmentajanaan toimi vuoteen 2003 asti Kristian Fagerström ja sen jälkeen Tom Andtbacka. Kalevan kisoista Björkqvist saavutti 800 metrin juoksusta hopeaa ja kaksi pronssia. Lisäksi hän saavutti sisäratojen SM-kilpailuista hopeaa 800 metrin juoksussa. Virallisissa kilpailuissa Björkqvist ei ole esiintynyt vuoden 2007 jälkeen.

## Lähteet
*
Pikkubulbuli

**Pikkubulbuli** (*Eurillas virens*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Pikkubulbulia tavataan laajalla alueella Afrikassa. Sen levinneisyysalue ulottuu Senegalista Nigerian kautta Keniaan. Etelässä sitä tavataan Mosambikin, Sambiaan ja Angolaan asti. Pikkubulbulin on kuvattu olevan hyvin yleinen. Esimerkiksi pelkästään Liberiassa arvioidaan elävän 4 miljoonaa yksilöä. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Freestylehiihto nuorten talviolympialaisissa 2012

**Freestylehiihdossa** kilpailtiin Innsbruckin 2012 nuorten talviolympialaisissa 17. tammikuuta – 22. tammikuuta Innsbruckissa. Tapahtumia oli yhteensä neljä, jotka olivat poikien skicross, poikien lumikouru, tyttöjen skicross ja tyttöjen lumikouru. 

## Mitalistit
### Poikien lumikouru

### Poikien skicross

### Tyttöjen lumikouru

### Tyttöjen skicross

## Lähteet

* FIS − Tyttöjen Halfpipe tulokset 
* FIS − Poikien Halfpipe tulokset 
* FIS − Tyttöjen Skicross tulokset 
* FIS − Poikien Skicross tulokset
Raitaposkibulbuli

**Raitaposkibulbuli** (*Arizelocichla milanjensis*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Raitaposkibulbulia tavataan Keniassa, Malawissa, Mosambikissa, Tansaniassa ja Zimbabwessa. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen, ja sen kannankehitys on laskeva. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

## Lähteet
Tulvaniittyhelosurri

**Tulvaniittyhelosurri** (*Helophilus bottnicus*) on erittäin harvinainen kukkakärpäslaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE).

## Koko ja ulkonäkö
Tulvaniityhelosurri on 10&ndash;12&nbsp;mm pituudellaan keskikokoinen, joskin suvulleen tyypillisesti rotevahko kukkakärpänen. Ruumiin yleisväri on musta. Keskiruumiin selkäpuolen ja scutellumin karvoitus on yksivärisen kellertävää. Takaruumiin toisen jaokkeen sivuilla on kellertävät täplät, minkä lisäksi koiraalla takaruumiin jaokkeiden 2&ndash;4 ja naaraalla jaokkeiden 2&ndash;5 poikki kulkee kapeat, keskeltä katkeavat harmaat poikkijuovat.

Hieman samannäköinen laji on kulohelosurri (*Helophilus groenlandicus*).

## Levinneisyys
Koko maailmassa laji tunnetaan ainoastaan Ruotsista, Suomesta sekä Venäjällä Siperiasta. Ainoa Suomesta löydetty yksilö on tavattu Suomussalmen Ruhtinansalmesta 1930-luvulla.

## Elinympäristö ja elintavat
Tulvaniittyhelosurrin elintavoista tiedetään hyvin vähän. Ruotsissa ainoat havainnot lajista on tehty kesäkuussa vuonna 1843 ja niiden mukaan kärpäset hakeutuivat punaherukoiden ja tunturipajujen kukille. Kärpäsiä on tavattu jokien rantaniityiltä ja on oletettu, että toukat ovat riippuvaisia tulvaniityistä. Mikäli näin on, vesistöjen sääntely vaarantaa lajin säilymisen.

Kansallisissa uhanalaisarvioinneissa tulvaniittyhelosurri on määritelty alueellisesti hävinneeksi sekä Suomesta että Ruotsista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Luomus, The Fly Fauna of Finland: Helophilus bottnicus 
*Suomen kukkakärpästen suomenkieliset nimet
*ITIS: Helophilus bottnicus
Saksan Formula 3

**Saksan Formula 3** oli kansainvälinen moottoriurheilusarja, jossa kaikki kilpailut ajettiin pääasiassa Saksassa. Joitakin kilpailuja ajettiin muun muassa Itävallassa, ja Alankomaissa. Moni Saksan F3 mestareista ovat ajaneet Formula 1:ssä, joista tunnetuimpia kuljettajia ovat Karl Wendlinger, Michael Schumacher, Pedro Lamy, Jos Verstappen, Norberto Fontana, Jarno Trulli, Nick Heidfeld, Christijan Albers ja Giorgio Pantano. Muita tunnettuja Saksan F3:ssa ajaneita kuljettajia ovat muun muassa Mika Häkkinen, Heinz-Harald Frentzen, Tom Kristensen, Sakon Yamamoto, Alexander Wurz, Ralf Schumacher, Bernd Schneider ja Gary Paffett.

Sarjan ensimmäinen kausi alkoi jo vuonna 1950, jonka sarjan ensimmäisen mestaruuden voitti Toni Kreuzer. Sarjassa ajettiin Dallaran valmistamilla autoilla. Autot käyttivät Mercedes-Benzin, Volkswagenin ja Mugen-Hondan moottoreita. Autoissa käytettiin Cooper Tiren renkaita. Pisteitä jaettiin ensimmäisessä ja kolmannessa kilpailussa kymmennelle parhaalle järjestyksessä 25, 15, 12, 10, 8, 6, 4, 2, 1. Toisessa kilpailussa jaetaan myös kymmenelle parhaalle järjestyksessä 10, 8, 6, 5, 4, 3, 2, 1. Kilpailun nopeimmasta kierroksesta saa 2 pistettä. Paalupaikasta saa 3 pistettä.

Vuosi 2014 jäi sarjan viimeiseksi vuodeksi.

## Kausittain
Infestissumam

**Infestissumam** () on ruotsalaisen metalliyhtye Ghostin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 10. huhtikuuta 2013. Albumin tuottajana toimi Nick Raskulinecz ja se äänitettiin Nashvillessä, Tennesseessä. Loma Vista Recordings julkaisi sen Pohjois-Amerikassa 16. huhtikuuta yhteistyössä Republic Recordsin kanssa, joka on osa Universal Music Groupia Albumin teema jatkuu siitä mihin edellisen albumin (*[[Opus Eponymous]]*) teema loppui eli Antikristuksen syntymästä.

Albumi on myynyt Ruotsissa kultaa.

## Kappaleet

## Arvostelut
* AllMusic: 
* The Guardian: 
* Imperiumi.net: 8/10
* Kaaoszine: 9/10
* Metacritic: 67/100
* Metalliluola: 9/10
* Pitchfork: 5.8/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Viirusiplari

**Viirusiplari** (*Eumerus ruficornis*) on pieni kukkakärpäslaji. Se on Euroopassa laajalti taantunut ja Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE).

## Koko ja ulkonäkö
*[[Eumerus]]*-suvun lajit ovat yleensä varsin vaikeita erottaa toisistaan. Viirusiplari on suvulle tyypilliseen tapaan pieni, vain noin 6&ndash;7&nbsp;mm:n pituinen tumma, hieman pitkänomainen kärpänen, jolla on pitkäkarvainen naama sekä selvästi paksuuntunut takimmaisen raajaparin sääri. Keskiruumiin selkäpuolella erottuu heikosti harmaita pitkittäisviiruja ja takaruumin toisen ja kolmannen jaokkeen sivuilla on harmaat, kaarevat täplät. Lajityypillisinä tuntomerkkeinä tuntosarvien reunat ovat tummanpunaiset, koiraan takaruumiin neljännen jaokkeen takareunassa on keltainen poikkijuova ja naaraan päälaella etummaisen ja takimmaisen pistesilmän välimatka on pitempi kuin matka takimmaisesta pistesilmästä verkkosilmien takareunoja yhdistävälle linjalle.

## Levinneisyys
Viirusiplarin keskeistä elinaluetta ovat Pohjois-Afrikka sekä Euroopan eteläosat. Aikaisemmin se on esiintynyt laajasti Länsi- ja Pohjois-Euroopassa aina Etelä-Ruotsiin saakka, mutta vaikuttaa sieltä nykyisin enimmäkseen hävinneen. Suomesta laji on tavattu vain yhden kerran Turusta vuonna 1849.

## Elinympäristö ja elintavat
Viirusiplari elää kosteilla niityillä purojen, jokien ja järvien rantamilla. Aikuiset kärpäset viihtyvät puolivarjoisissa ympäristöissä kasvillisuuden ja pensaiden siimeksessä ja käyvät ainakin leinikkien kukilla. Ne ovat lennossa kesäkuusta elokuulle. Toukkaa tai sen elintapoja ei tunneta.

Laji on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi sekä Suomesta että Ruotsista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Luomus: Eumerus ruficornis 
*Suomen kukkakärpästen suomenkieliset nimet
Neuvostoliiton alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

**Neuvostoliiton alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue** edusti Neuvostoliittoa jääkiekon alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Joukkue jäi vain kerran ilman Euroopan-mestaruusmitalia ja tämä tapahtui vuonna 1986. 

## Sijoitukset
### Euroopan-mestaruuskisoissa
* 1977 – pronssia
* 1978 – hopeaa
* 1979 – pronssia
* 1980 – **kultaa**
* **[[Jääkiekon alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1981|1981]]** – **kultaa**
* 1982 – pronssia
* 1983 – **kultaa**
* 1984 – **kultaa**
* 1985 – hopeaa
* 1986 – 4. 
* 1987 – pronssia
* 1988 – pronssia
* **[[Jääkiekon alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1989|1989]]** – **kultaa**
* 1990 – hopeaa
* 1991 – hopeaa

## Katso myös
* Neuvostoliiton alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

## Lähteet
* Suomen jääkiekkomuseo: U18 EM-kisat 1977-1998 ja U18 MM-kisat 1999-2012 

### Viitteet
Norjan 1. divisioona (amerikkalainen jalkapallo)

**Norjan 1. divisioona** () on amerikkalaisen jalkapallon korkein sarjataso Norjassa.

## Joukkueet 2025
*Eidsvoll 1814s
*Kristiansand Gladiators
*Lillestrøm Starfighters
*Vålerenga Trolls

## Mestarit

*1986: Vålerenga Trolls
*1987: Vålerenga Trolls
*1988: Vålerenga Trolls
*1989: Vålerenga Trolls
*1990: Oslo Vikings
*1991: Oslo Vikings
*1992: Oslo Vikings
*1993: Vålerenga Trolls
*1994: Vålerenga Trolls
*1995: Vålerenga Trolls
*1996: Vålerenga Trolls
*1997: Vålerenga Trolls
*1998: Oslo Vikings
*1999: Oslo Vikings

*2000: Oslo Vikings
*2001: Eidsvoll 1814s
*2002: Oslo Vikings
*2003: Vålerenga Trolls
*2004: Eidsvoll 1814s
*2005: Eidsvoll 1814s
*2006: Eidsvoll 1814s
*2007: Eidsvoll 1814s
*2008: Eidsvoll 1814s
*2009: Eidsvoll 1814s
*2010: Eidsvoll 1814s
*2011: Oslo Vikings
*2012: Oslo Vikings
*2013: Eidsvoll 1814s

*2014: Kristiansand Gladiators
*2015: Lura Bulls
*2016: Oslo Vikings
*2017: Oslo Vikings
*2018: Oslo Vikings
*2019: Oslo Vikings
*2021: Oslo Vikings
*2022: Eidsvoll 1814s
*2023: Oslo Vikings
*2024: Eidsvoll 1814s
*2025: Vålerenga Trolls

## Lähteet
*Historiske resultater
Rubinho

**Rubinho** (oik. **Rubens Fernando Moedim**; s. 4. elokuuta 1982) on brasilialainen jalkapallomaalivahti, joka pelaa tällä hetkellä kotimaassaan Avaíssa. Hän on pelannut yli kymmenen vuotta Italiassa.

## Maajoukkueura
Rubinho valittiin vuoden 2001 nuorten MM-kilpailuihin (FIFA World Youth Championship) Brasilian maalivahdiksi. 

## Muuta
Myös Rubinhon isoveli, Zé Elias, oli tunnettu jalkapalloilija. Hän pelasi melkein 15 vuoden ajan ammattilaisena 16 eri seurassa vuosina 1993–2009.

## Saavutukset
* Serie A:n mestaruus: 2012
Martina Strutz

**Martina Strutz** (s. 4. marraskuuta 1981 Schwerin) on saksalainen seiväshyppääjä.

## Ura
Strutz saavutti hopeaa Daegun MM-kisoissa 2011 silloisella Saksan ennätyksellä 480 cm. Helsingin EM-kisoissa 2012 hän voitti hopeaa tuloksella 460 cm. Lontoon olympiakisoissa 2012 Strutz sijoittui viidenneksi.

## Henkilökohtaiset ennätykset
:Lähde: IAAF
* Seiväshyppy: 
** Ulkoradat 480 (2011)
** Sisäradat 455 (2011)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo Suomen jätinkirkoista

Tämä on **luettelo Suomen jätinkirkoista**, joka perustuu jätinkirkkojen varsin epämääräiseen määritelmään. Niiden rakentamisen tarkoituksesta ei ole vielä päästy yksimielisyyteen. Siksi voi olla, ettei kaikkia jätinkirkkoja ole tunnistettu tai luokiteltu oikein, ja ne puuttuvat siksi alla olevasta luettelosta. Osa jätinkirkoiksi tulkituista rakennelmista on luokiteltu jätinkirkoiksi pienin varauksin, mutta sisältyvät silti tähän luetteloon.

Jätinkirkot ovat joissakin tapauksissa olleet kivikautisen kylän keskuksia ja niiden ympärillä on löydetty monipuolisia rakenteita.

Taulukoissa on ilmoitettu kohteen karttanimi tai todennäköinen kutsumanimi. Jätinkirkon ajoitus saattaa puuttua tutkimuksien keskeneräisyyden vuoksi. Kuntaan on lisätty sulkuihin myös entisen kunnan nimi. Osa kohteista sisältää useita jätinkirkkoja ja ne kuvaillaan samassa artikkelissa. Kohteet on lueteltu maakunnittain: ensimmäisenä on Pohjois-Karjalan ainoa kohde ja sen jälkeen etelästä pohjoiseen Pohjanmaan maakuntien ja Lapin jätinkirkot.

### Pohjois-Karjala

### Etelä-Pohjanmaa

### Pohjanmaa

### Keski-Pohjanmaa

### Pohjois-Pohjanmaa

### Lappi

## Lähteet
Seuraavissa lähteissä on luetteloita jätinkirkoista, jotka on lueteltu tässä artikkelissa.

## Aiheesta muualla
*  
* Okkonen, Jari: Jätinkirkot – Pohjanmaan arvoitukselliset muinaisjäännökset , Arkeologia NYT! 2-3/2008, s.5–7
* Korteniemi, Markku: Jätinlinnojen funktiosta, Muinaistutkija 1998.