open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
John Griffin Carlisle

**John Griffin Carlisle** (5. syyskuuta 1834 Campbell, Kentucky – 31. heinäkuuta 1910 New York City) oli yhdysvaltalainen poliitikko demokraattisesta puolueesta. Hän toimi edustajainhuoneen jäsenenä 1877-90 (josta puhemiehenä vuosina 1883–1889), senaattorina 1890–1893 ja Yhdysvaltain valtiovarainministerinä 1893–1897.

Carlisle istui 1860-luvulla Kentuckyn osavaltion edustajainhuoneessa ja senaatissa. Vuosina 1871–1875 hän oli Kentuckyn varakuvernööri, jonka jälkeen hän oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen vuosina 1877–1889 Kentuckyn kuudennesta vaalipiiristä. Carlisle nousi senaattiin 1890 kesken kauden virassaan kuolleen James B. Beckin tilalle. Grover Cleveland nimitti Carlislen valtiovarainministerikseen vuonna 1892, jonka vuoksi hän erosi senaatista kesken virkakauden helmikuussa 1893. Carlisle toimi valtiovarainministerinä vuoteen 1897 saakka, jonka jälkeen hän vetäytyi päivänpolitiikasta.

Ministerikautensa jälkeen hän toimi lakimiehenä New Yorkissa kuolemaansa 1910 asti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Henkilöartikkeli John Carlislesta kongressin sivuilla
Janet Baker

**Janet Abbott Baker** (s. 21. elokuuta 1933) on brittiläinen mezzosopraano. Hänet tunnetaan varsinkin varhaisen oopperan ja Benjamin Brittenin tuotannon tulkinnoistaan.

Baker syntyi Hatfieldissä, Etelä-Yorkshiressä, ja teki ensiesiintymisensä vuonna 1956; jo samana vuonna hän esiintyi Glyndebournen festivaaleilla. Hänestä tuli seuraavien vuosikymmenten aikana kansainvälisesti tunnustetuimpia klassisia laulajia, ja hän jatkoi lavalla 1980-luvun alkuun saakka.

Bakerin muistelmateos *Full Circle* julkaistiin vuonna 1982. Hän toimi vuosina 1991–2004 Yorkin yliopiston kanslerina. Hän on ollut DBE (Dame of the British Empire) vuodesta 1976, ja hän on lisäksi ollut Companions of Honourin jäsenenä vuodesta 1993. Hänelle myönnettiin vuonna 1979 Léonie Sonningin musiikkipalkinto.

## Lähteet
Nodar Dumbadze

]**Nodar Dumbadze** (, 14. heinäkuuta 1928 &ndash; 4. syyskuuta 1984) oli yksi 1900-luvun loppupuolen suosituimmista georgialaisista kirjailijoista. 

Dumbadze syntyi Tbilisissä, ja valmistui Tbilisin valtionyliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1950. Samana vuonna hänen ensimmäiset runonsa ja humoristiset tarinansa julkaistiin Georgian lehdistössä. Hän toimitti satiirista *Niangi*-lehteä vuodesta 1967 vuoteen 1972, jolloin hänestä tuli Georgian kirjailijaliiton sihteeri ja Neuvostokirjailijoiden liiton puhemiehistön jäsen. Hän tuli tunnetuksi erityisesti romaaneistaan *Me, bebia, Ilik'o da Ilarioni* (, "Minä, isoäiti, Iliko ja Ilarioni") vuodelta 1960, *Me vkhedav mzes* (, "Voin nähdä auringon") vuodelta 1962, *Mziani ghame* (, "Aurinkoinen yö") vuodelta 1967, *Nu gešinia, deda!* (, "Älä pelkää, äiti!") vuodelta 1971, *Tetri bairaghebi* (, "Valkoiset liput") vuodelta 1973 ja *Maradisobis k'anoni* (, "Ikuisuuden laki") vuodelta 1978. Hänen teostensa huomattavia piirteitä ovat proosan yksinkertaisuus ja lyyrisyys, huumori sekä melankoliaan yhdistyvä optimismi.

Dumbadzelle myönnettiin Šota Rustavelin valtionpalkinto vuonna 1975 ja Leninin palkinto vuonna 1980. Suurin osa hänen tärkeimmistä töistään on dramatisoitu ja/tai elokuvattu. Hän kuoli Tbilisissä, ja hänet haudattiin perustamaansa "Mziuri"-lastenkaupunkiin.   

## Lähteet
*Mikaberidze, Alexander (ed., 2007), Dumbadze, Nodar.  *Dictionary of Georgian National Biography*. 
*Ревишвили, Натиа (Revishvili, Natia) ДУМБАДЗЕ, НОДАР ВЛАДИМИРОВИЧ (Dumbadze, Nodar Vladimirovich). *Entsiklopediya Krugosvet*.
Dominic Demeritte

**Dominic Demeritte** (s. 22. helmikuuta 1978, Nassau, Bahama) on bahamalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 200 metrin juoksu.

Demeritte karsiutui Sevillan MM-kisoissa 1999 200 metrin alkuerissä ajalla 21,41. Seuraavana vuonna hän karsiutui Sydneyn olympialaisissa alkuerissä. Vuonna 2001 hän karsiutui Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa alkuerissä ja Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa toisissa alkuerissä ajalla 20,86. Seuraavana vuonna hän sijoittui neljänneksi Kansainyhteisön kisoissa ajalla 20,21 ja viidenneksi yleisurheilun maailmancupissa. Vuonna 2003 Demeritte voitti MM-pronssia Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa, mutta karsiutui Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa välierissä. 

Demeritte voitti Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 MM-kultaa 200 metrillä. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Bahaman mestaruuden 200 sekä 100 metrin juoksussa, mutta karsiutui Ateenan olympialaisissa 200 metrin toisissa alkuerissä. Kauden lopussa hän oli  200 metrillä kuudes. Seuraavana vuonna hän karsiutui Helsingin MM-kisoissa toisissa alkuerissä ja Melbournen Kansainyhteisön kisoissa 2006 alkuerissä.

## Ennätykset
* 100 metrin juoksu: 10,26 (2003)
* 200 metrin juoksu: 20,21 (2002)
* 400 metrin juoksu: 47,28 (2002)

## Lähteet
*
Ilona Vusovitš

**Ilona Vusovitš** (s. 14. marraskuuta 1982) on valkovenäläinen 400 metrin juoksija.

Vusovitš oli Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 mukana Valko-Venäjän joukkueessa, joka voitti 4 x 400 metrin viestijuoksussa MM-hopeaa. Seuraavana vuonna hän sijoittui Madridin sisäratojen EM-kisoissa neljänneksi ajalla 52,06 ja Euroopan cupin ykkösliigassa toiseksi. Helsingin MM-kisoissa hän karsiutui välierissä ajalla 50,96. Vuonna 2006 hän voitti Valko-Venäjän sisäratojen mestaruuden 400 metrillä. Moskovan sisäratojen MM-kisoissa hän karsiutui 400 metrin välierissä, mutta oli samoissa kisoissa mukana voittamassa viestipronssia. Myöhemmin samana vuonna hän voitti ulkoradoilla Valko-Venäjän mestaruuden. Göteborgin EM-kisoissa hän juoksi 400 metrin henkilökohtaisessa kisassa viidenneksi ajalla 50,69, minkä lisäksi oli mukana 4&nbsp;x&nbsp;400 metrin viestijoukkueessa, joka voitti kisoissa EM-hopeaa.

Vusovitš voitti 2007 Valko-Venäjän sisäratojen mestaruuden 400 metrillä. Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa hän saavutti kultaa 4&nbsp;x&nbsp;400 metrin viestissä ja hopeaa 400 metrillä. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui Osakan MM-kisoissa seitsemänneksi ajalla 50,54 ja  kahdeksanneksi. Hän voitti Valko-Venäjän hallimestaruuden 400 metrillä 2008. Valencian MM-hallikisoissa 2008 hän voitti hopeaa 4×400 metrin viestissä.

Vusovitš voitti Valko-Venäjän-mestaruuden 800 metrin juoksussa 2011. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän sai pronssia 400 metrillä ajalla 51,94. Hän voitti kotimaansa ulkoratamestaruuden 400 metrillä 2014, 2015 ja 2016 sekä hallimestaruuden 2016. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän karsiutui 400 metrin alkuerissä. Hän kuului Valko-Venäjän joukkueeseen, joka saavutti IAAF World Relays -kilpailuissa 2017 hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;800&nbsp;metrin viestissä.

## Henkilökohtaiset ennätykset
;Ulkoradat
* 400 metrin juoksu: 50,31 (2007)
* 800 metrin juoksu: 1.59,38 (2011)

;Sisäradat
* 400 metrin juoksu: 51,00 (2007)
* 800 metrin juoksu: 2.02,94 (2007)

## Lähteet
Sylvelin Långholm

**Sylvelin Långholm** (vuodesta 1942 **Långholm-Bergman**; 26. kesäkuuta 1916 Helsinki – 13. elokuuta 1994 Dragsfjärd) oli suomalainen oopperalaulaja (sopraano).

Långholm opiskeli laulua Sibelius-Akatemiassa Lahja Lingon ja Tukholmassa Adelaide von Skilondzin johdolla vuosina 1935–1940. Hän piti ensikonserttinsa Helsingissä vuonna 1940 ja oli siitä lähtien kiinnitettynä Suomalaiseen Oopperaan vuoteen 1946, sen jälkeen Svenska Teaterniin ja uudelleen Suomalaiseen Oopperaan (Suomen Kansallisoopperaan) vuosina 1950–1961. Långholm esiintyi Suomen lisäksi muun muassa Ruotsissa, Norjassa, Saksassa, Sveitsissä ja Neuvostoliitossa.

Långholm oli säveltäjä Erik Bergmanin ensimmäinen puoliso vuosina 1942–1956.

Långholmille myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1957.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Cy Twombly

**Edwin Parker ”Cy” Twombly nuorempi** (25. huhtikuuta 1928 – 5. heinäkuuta 2011) oli yhdysvaltalainen abstrakti kuvataiteilija. 

Twombly syntyi Lexingtonissa, Virginiassa, ja opiskeli muun muassa Black Mountain Collegessa. Hänen ensimmäinen oma näyttelynsä järjestettiin vuonna 1951. Twombly muutti vuonna 1959 Roomaan ja oli edustettuna Venetsian biennaalissa ensimmäisen kerran vuonna 1964. 

Twombly oli Yhdysvaltain taiteiden ja kirjallisuuden akatemian jäsen vuodesta 1987. Hän asui vakituisesti Lexingtonissa ja Italiassa. Twombly kuoli Roomassa heinäkuussa 2011.

Cy Twomblyn pieniä akvarellitöitä oli esillä Ars 83 -näyttelyssä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Fernando Botero

**Fernando Botero** (19. huhtikuuta 1932, Medellín, Kolumbia – 15. syyskuuta 2023, Monte Carlo, Monaco) oli kolumbialainen taidemaalari ja kuvanveistäjä, jonka tuotanto edustaa niin kutsuttua neofiguratiivista taidetta. Hän nousi maineeseen vuonna 1958 voitettuaan Salón de Artistas Colombianos -tapahtuman ensimmäisen palkinnon.

Botero syntyi Medellínissä. Hän aloitti maalaamisen teini-iässä ja sai vaikutteita sekä Kolumbian alkuperäisväestön että espanjalaisten siirtomaaisäntien taiteesta sekä meksikolaisen Diego Riveran poliittisista seinämaalauksista. Hän opiskeli taidetta Madridissa ja vietti suuren osan 1950-luvusta Euroopassa tutkien Pariisin ja Firenzen taideaarteita.

Botero muutti 1960 New Yorkiin ja oli siihen mennessä kehittänyt oman helposti tunnistettavan tyylinsä: pyöreämuotoiset, pullistuneet henkilöhahmot. Abstrakti ekspressionismi ja minimalismi hallitsivat tuolloin taidekenttää, mutta Botero herätti huomiota omalla tyylillään, jota alettiin kutsua ”boterismiksi”. Hänen työnsä nostivat figuratiivisen taiteen kiinnostusta ja tekivät hänestä tunnetun.

Vuonna 1973 Botero palasi Pariisiin ja alkoi tehdä veistoksia, jotka muistuttavat tyyliltään hänen maalauksiaan. Veistokset ovat suurikokoisia, ja niitä on monilla julkisilla paikoilla.

2000-luvulla Botero muutti tyyliään rajusti ja maalasi ja piirsi sarjan teoksia kotimaataan repivästä huumesodasta. Alkuvuodesta 2004 hän lahjoitti 23 öljyvärimaalausta ja 27 piirrosta Kolumbian kansallismuseolle Bogotáan.

Boteron poliittisesti kantaaottavista teoksista kiistanalaisin oli vuosina 2004–2005 valmistunut noin 80 maalauksen ja 100 piirroksen sarja, joka kuvasi Yhdysvaltain joukkojen harjoittamaa vankien kidutusta Abu Ghraibin vankilassa Irakissa. Botero lahjoitti sarjan Kalifornian yliopiston Berkeleyn kirjastolle. Hän perusteli lahjoitusta sillä, ettei niin vakavaa aihetta voida myydä keräilijöille.

Boteron tuotanto käsittää kaikkiaan yli 2&nbsp;500 teosta. Hän on kansainvälisesti tunnetuimpia nykytaiteilijoita, ja hänen töitään on ollut näkyvästi esillä lukuisissa eri valtioissa ja maanosissa, Kolumbian lisäksi muun muassa Berliinissä, Jerevanissa, Tokiossa ja Ateenassa.

Suomessa Boteron yksityisnäyttely on järjestetty Helsingissä Ateneumin taidemuseossa 25. helmikuuta – 26. maaliskuuta 1972. Helsingin kaupungin taidemuseo järjesti 1994 Boteron yksityisnäyttelyn Meilahdessa. Boteron tauluja kävi puolitoista kuukautta kestäneen näyttelyn aikana katsomassa noin 60&nbsp;000 kävijää. Esimerkiksi 1991 järjestetyssä Henry Mooren näyttelyssä vieraili 18&nbsp;600 kävijää. Meilahden näyttelyistä Boteroa suositumpi oli vasta 1997 pidetty Frida Kahlon taiteen esittely, joka keräsi satatuhatta kävijää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Boteron teoksia. Athenaeum.
Louis le Brocquy

**Louis le Brocquy** (10. marraskuuta 1916 – 25. huhtikuuta 2012) oli irlantilainen taidemaalari. Brocquy loi pitkän ja monipuolisen uran, johon mahtui useita vaiheita. Hänen työnsä eri ajoilta saattavat näin ollen poiketa tyylillisesti huomattavastikin toisistaan. Kuuluisa on esimerkiksi hänen "päiden sarjansa". Taiteilija oli Kunnialegioonan *Chevalier* (1975–) ja Ordre des Arts et des Lettresin *Officier* (1996–).

Brocquy syntyi Dublinissa, ja hänen työtään oli vuonna 1956 edustettuna Venetsian biennaalilla. Samoin hän sai näkyvyyttä vuoden 1958 maailmannäyttelyssä Brysselissä, ja samoihin aikoihin hän meni naimisiin kuvataiteilijakollegansa Anne Maddenin kanssa. 

90-vuotispäiväänsä marraskuussa 2006 viettänyt Brocquy jatkoi uraansa aivan viimeisiin vuosiinsa saakka. Hänen töitään on ollut julkisesti näytillä useissa kansainvälisestikin merkittävissä museoissa, kuten – luonnollisesti – Irlannin kansallisgalleriassa. Brocquy kuoli kotonaan Dublinissa huhtikuussa 2012.

## Lähteet
Spark (Endstandin albumi)

__NOTOC__
**Spark** on Endstandin 26. syyskuuta 2007 julkaistu albumi. 

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Janne Tamminen – laulu
* Mika Kaukonen – kitara
* Joel Sipilä – basso
* Pekka Hänninen – rummut

### Tuotanto
* Anssi Kippo – äänitys, tuotanto (Astia-Studio)
* Antti Malinen – miksaus (Red five Studio)
* Henkka Niemistö – masterointi (Chartmakers)
* Ville Angervuori – kansitaide
* Tuukka Koski – valokuvat
* Tapio Vartiainen – tuotanto

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Imperiumi: 8+/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Spark discogs.com -sivustolla
Terjärv Ungdoms Sportklubb

**Terjärv Ungdoms Sportklubb** (**TUS**) on ruotsinkielinen urheiluseura Kruunupyyn Teerijärveltä. Seura on perustettu vuonna 1912. 

Parhaiten TUS tunnetaan jalkapallosta, jota sen miesten edustusjoukkue pelasi Kakkosessa kaudet 2002–2006 ja 2008. Kaudeksi 2009 joukkue putosi Kolmoseen. Jääkiekkoa seura pelaa suomen viidenneksi korkeimmalla tasolla III-divisioonassa. 

Seuran muita lajeja ovat salibandy, hiihto ja yleisurheilu.

## Aiheesta muualla
* Seuran sivusto
Aston Martin V12 Vanquish

**Aston Martin V12 Vanquish** on Ian Callumin muotoilema ja Aston Martinin tuottama V12-moottorilla varustettu urheiluauto. Vuodesta 2001 aina tuotannon lopettamiseen 2007 asti auto oli Aston Martinin tuotannon lippulaiva. Autossa on kuusiportainen sekventaalivaihteisto.

## Suorituskyky
### Vanquish
* Huippunopeus: n. 306 km/h
* Kiihtyvyys 0-100 km/h: 4,9 s

### Vanquish S
* Huippunopeus: > 321 km/h
* Kiihtyvyys 0-100 km/h: 4,8 s

## Aiheesta muualla
Aleksanteri Nevskin katedraali (Tbilisi)

**Tiflisin Aleksanteri Nevskin sotilaskatedraali** (, ) oli ortodoksinen katedraali Tbilisin eli silloisen Tiflisin keskustassa Georgiassa. Katedraali rakennettiin Venäjän keisarikunnan aikana 1870–1890-luvuilla. Neuvostoviranomaiset tuhosivat sen vuonna 1930.

Katedraali pystytettiin muistuttamaan Venäjän voitosta Pohjois-Kaukasuksen vuoristokansoista Kaukasuksen sodassa. Se nimettiin keskiaikaisen venäläisen pyhimyksen Aleksanteri Nevalaisen mukaan. Rakennus edusti uusbysanttilaista tyyliä, ja sen suunnitteli arkkitehti D. Grim. Sen rakentaminen aloitettiin 16. huhtikuuta 1871 Aleksanterin puutarhan yläosassa Gunibskin aukiolla (myöhemmin Sobornin aukio ja nykyään Rustavelis gamziri). Georgian eksarkki Vladimir otti katedraalin käyttöön 21. toukokuuta 1897.

Katedraalia hallinnoi Georgian eksarkaatti vuoteen 1917, jolloin se siirtyi äskettäin autokefaloidulle Georgian patriarkaatille. Helmikuussa 1921 sen pihasta tuli hautausmaa Georgian sotilaskoulun opiskelijoille, jotka olivat kaatuneet taistellessaan puna-armeijaa vastaan Neuvostoliiton hyökkäyksessä. Vuonna 1930 Neuvostohallitus purki katedraalin Gruusian SNT:n uuden hallitusrakennuksen tieltä; nykyään paikalla on Georgian parlamentti.

## Lähteet
* Kvirkvelia, Tengiz. ძველთბილისური დასახელებანი  (*The placenames of Old Tbilisi*), p. 28. Tbilisi: Sabchota Sakartvelo, 1985.
* [Тифлисский Александро-Невский военный собор](http://www.temples.ru/main.php?op=page&name=06102004092237(10of15)#tanvs399)  in: Tsitovich, G. A. Храмы армии и флота  (*The Army and Fleet Churches*), pp. 399–400. Pyatigorsk, 1913.
Alfred Hrdlicka

**Alfred Hrdlicka** (27. helmikuuta 1928 – 5. joulukuuta 2009) oli itävaltalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hän opiskeli Wienin taideakatemiassa ja oli edustettuna Venetsian biennaalissa vuonna 1964. Hänellä oli tšekkiläisiä sukujuuria. 

Hrdlicka oli niin ikään lahjakas shakinpelaaja. 

## Aiheesta muualla
* Alfred Hrdlickan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Kakkosen kausi 2007

Kakkonen on Suomen jalkapallon kolmanneksi korkein sarjataso. **Kaudella 2007** se pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Sarjasta putosi kolme lohkojen viimeistä suoraan Kolmoseen ja lohkovoittajat nousivat Ykköseen.

## Sarjataulukot

## Kakkosen karsinnat
Kakkosen karsintoihin pääsivät piirien parhaat joukkueet Kolmosesta. Nämä joukkueet oli jaettu kolmeen neljän joukkueen nousukarsintalohkoon, joiden kolme parasta nousi Kakkoseen kaudeksi 2008. Karsintasarjassa kaikki kohtasivat kerran toisensa.

### Vaasan, Tampereen, Keski-Pohjanmaan ja Satakunnan piirit

### Itä-Suomen, Kaakkois-Suomen, Keski-Suomen ja Pohjois-Suomen piirit

### Helsingin, Uudenmaan, Turun ja Ahvenanmaan piirit

## Parhaat maalintekijät
### Lohko A

### Lohko B

### Lohko C

## Lähteet

*
Amsterdam-Noord

**Amsterdam-Noord** () on Amsterdamin kaupunginosa. Amsterdam-Noordin alue kattaa IJ-joen pohjoispuolelle jäävän Amsterdamin. Alueella asuu hieman yli 88&nbsp;000 ihmistä ja sen pinta-ala on 63,76&nbsp;km².

## Aiheesta muualla

*Viralliset kotisivut
Mies ja elokuvakamera

**Mies ja elokuvakamera** (Человек с киноаппаратом, *Tšelovek s kinoapparatom*) on Dziga Vertovin ohjaama ja käsikirjoittama neuvostoliittolainen kokeellinen dokumenttielokuva, joka valmistui vuonna 1929. Vertovin veli Mihail Kaufman toimi kuvaajana. Dziga Vertov kuului todellisuuteen vannovien elokuvantekijöiden kinokkien ryhmään ja halusi näyttää elokuvissaan elämää sen todellisessa muodossa.

*Mies ja elokuvakamera* on paitsi kuvaus suurkaupungin elämästä, myös elokuva elokuvan teosta. Vertov esittelee dokumentissa useita elokuvan tehokeinoja, muun muassa nopeutuksia, rinnakkaisleikkauksia, trikkikohtauksia sekä päällekkäis- ja pysäytyskuvia. Toisinaan kamera kuvaa elokuvalaboratorion leikkauspöytää ja elokuvateatteria, kunnes kameramies jatkaa taas matkaansa.

Elokuvassa ei ole käsikirjoitusta eikä välitekstejä. Odessaa esitellessään elokuva vertautuu Walter Ruttmanin elokuvaan *Berliini: suurkaupungin sinfonia*. Koneromantiikan ajan hengessä Vertov ihailee lentokoneita, raitiovaunuja ja tehtaiden koneita. Nopeiden leikkausten esikuvana ovat Sergei Eisensteinin montaasiteoriat, kuvauksen taas Aleksandr Rodtšenkon konstruktivismi ja valokuvat.

Elokuvan alussa kameramies kuvaa suurta elokuvateatteria, jossa valmistellaan illan esitystä. Yleisö saapuu sisään projektorinhoitajan vielä viimeistellessä projektoria esityskuntoon. Lopulta valkokankaalle heijastuu kuva aamuisesta kaupungista, jonka kaduilla kävelee vain muutama ihminen. Vähitellen ihmiset heräilevät, pukevat vaatteet ylleen, ja suurkaupungin päivä alkaa. Kameramiestä tulee noutamaan autonkuljettaja ja kuvaajan urakka tallentaa päivä filmille alkaa.

Elokuvakamera kiertää ympäri kaupunkia kauneussalongeista tehtaisiin ja uimarannoilta kaivoksiin. Filmille tallentuvat myös häät, synnytys ja hautajaiset.

## Myöhempi arvostus
Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen sadan parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.

Elokuva arvioitiin Ukrainan elokuvahistorian kolmanneksi parhaaksi teokseksi Dovženko-keskuksen vuonna 2021 julkaisemalla Ukrainan elokuvahistorian sata parasta elokuvaa -listalla.

## Elokuva kokonaisuudessaan

## Lähteet
*Mykkäelokuvasivusto
### Viitteet

## Kirjallisuus
*Stranius, Pentti: ”Katsoin elokuvan: Dziga Vertovin Mies ja elokuvakamera”, *Filmihullu* 1/2010.
Sandra Magnus

**Sandra Hall Magnus** (s. 30. lokakuuta 1964) on yhdysvaltalainen insinööri ja astronautti. Hänet valittiin NASA:n astronautiksi huhtikuussa 1996. Hänen ensimmäinen lentonsa avaruuteen oli avaruussukkula ''Atlantiksen'' STS-112-lento lokakuussa 2002. Seuraavaksi hän lähti avaruuteen marraskuussa 2008 lennolla STS-126. Hän palasi Maahan lennolla STS-119 *[[Discovery (avaruussukkula)|Discovery]]* 28. maaliskuuta 2009 vietettyään 134 päivää kiertoradalla ISS-avaruusaseman Retkikunta 18:n miehistössä. Magnus osallistui 8. heinäkuussa 2011 laukaistulle viimeiselle avaruussukkulalennolle STS-135. 

Magnus on radioamatööri (kutsu KE5FYE).

Magnus syntyi ja kasvoi Bellevillen kaupungissa, Illinoisissa. Hän valmistui Missourin yliopistosta Rollasta ja Georgian teknologian instituutista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Sandra Magnusin elämäkerta NASAn sivuilla 
*Sandra Magnusin elämäkerta Spacefacts.de:n sivuilla 
*Magnus Twitterissä
*Lentoa STS-135 edeltävä haastattelu (03.06.2011) 
*Lentoa STS-126 edeltävä haastattelu (24.09.2008)
Ludwig-Maximilians-Universität München

**Ludwig-Maximilians-Universität München** on yliopisto, joka sijaitsee Münchenissä Saksassa. Lähes 49&nbsp;000 opiskelijallaan se on Saksan suurin yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1472, mutta se on ollut nykyisessä muodossa ja nimellään vuodesta 1826 lähtien. Yliopisto menestyi Saksan yliopistoista parhaiten kansainvälisessä yliopistojen välisessä Shanghai-vertailussa vuonna 2006.  Vuoden 2012 Shanghai-vertailussa Münchenin yliopisto sijoittui 60. sijalle maailmassa. Saksalaisista yliopistoista tätä korkeamman sijan sai vain Münchenin teknillinen yliopisto 53. sijallaan.

Yliopiston rehtorina on vuodesta 2002 toiminut kansantaloustieteilijä Bernd Huber.


Ludwig-Maximilians-Universität_München.jpg|Yliopiston päärakennus
Sigillum Universitatis Ludovico-Maximilianeae.svg|Yliopiston sinetti


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Yliopiston sivut
Polyidos

**Polyidos** () oli kreikkalaisessa mytologiassa korinttilainen tietäjä. Bellerofon kysyi häneltä neuvoa lähtiessään tappamaan Khimairaa, ja tämä neuvoi, kuinka hän löytäisi Pegasoksen.

Polyidos oli kuuluisan tietäjän Melampuksen sukukunnasta, Koiranoksen poika. Hänen kerrottiin rakentaneen puhdistaneen Megarassa Alkathooksen poikansa surmaamisesta, ja rakennuttaneen sinne pyhäkön Dionysokselle. Sen sisäänkäynnin luona olivat hänen tyttäriensä Manton ja Astykrateian haudat.

Minoksen ja Pasifaen pojan Glaukoksen hävittyä nämä kysyivät neuvoa kureeteilta. Nämä neuvoivat, että mies, joka löytäisi samankaltaisuuden Minokselle syntyneen väriä vaihtavan vasikan kanssa, löytäisi myös pojan.
Polyidos vertasi kolme kertaa päivässä väriään valkoisesta punaiseen ja siitä edelleen mustaksi vaihtavaa vasikkaa mulperipuun hedelmään tai karhunvatukkaan, ja Minos lähetti hänet etsimään lasta.

Etsiessään poikaa Polyidos näki pöllöin ajavan mehiläisiä ulos viinikellarista Minoksen palatsissa. Viinikellarissa oli tynnyrillinen hunajaa, ja Glaukos kuolleena sen sisällä. Minos vaati Polyidosta herättämään poikansa takaisin henkiin, ja vaikka Polyidos vastusteli, Minoksella oli hyvät perusteet pitäytyä vaatimuksessaan; oraakkeli oli kertonut näkijän palauttavan lapsen eloon. Niin Minos telkesi Polyidoksen pojan ruumiin kanssa samaan tilaan. Kun paikalle ilmestyi käärme, Polyidos tappoi sen kivellä. Pian kuitenkin sitä etsimään saapui toinen käärme, ja nähtyään kumppaninsa kuolleena, se lähti ja palasi mukanaan yrtti, jolla se herätti ensimmäisen käärmeen takaisin eloon. Seuraten tätä esimerkkiä, Polyidos käytti samaa yrttiä herättääkseen myös Glaukoksen kuolleista.

Minos kieltäytyi päästämästä Polyidosta lähtemään Kreetalta, ennen kuin hän olisi opettanut Glaukokselle selvinnäkemisen taidon. Polyidos teki näin, mutta viime hetkellä ennen lähtöään hän pyysi Glaukosta sylkäisemään suuhunsa. Tämän teki ja samalla unohti kaiken oppimansa.

## Lähteet
José Pablo Moncayo

**José Pablo Moncayo** (29. kesäkuuta 1912 – 16. kesäkuuta 1958) oli meksikolainen säveltäjä. 

Moncayo syntyi Guadalajarassa, Jaliscossa. Hän opiskeli Méxicon konservatoriossa ja sai vuonna 1942 opetusta Aaron Coplandilta. Sävellystyönsä ohessa hän toimi Kansallisen sinfoniaorkesterin lyömäsoittajana ja vuosina 1949–1954 kapellimestarina.

Moncayo kuului säveltäjänä Meksikon niin kutsuttuun "neljän ryhmään", jonka muut jäsenet olivat Blas Galindo, Salvador Contreras ja Daniel Ayala. Viimeinen säveltäjä tästä "neljän ryhmästä" kuoli 19. huhtikuuta 1993; Moncayo itse kuoli aikaisemmin kuin muut, 45-vuotiaana Méxicossa. 

Moncayon tunnetuin teos on yhä orkesterisävellys *Huapango* (1941). Muun tuotannon joukkoon lukeutuu ooppera *La mulata de Córdoba* (1948).

## Kirjallisuutta

*Torres-Chibrás, Armando. 2009. *José Pablo Moncayo: Mexico's Musical Crest*. Cologne: LAP Lambert Academic Publishing.
*Zepeda Moreno, José Kamuel. 2005. *Vida y obra de José Pablo Moncayo.*  Guadalajara, Jalisco, México: Gobierno de Jalisco, Secretaría de Cultura.
Eino Noponen

**Eino Kalervo Noponen** (3. toukokuuta 1893 Rantasalmi – 7. lokakuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja.

Eino Noposen ura alkoi Komedia-Teatterissa vuonna 1915 ja jatkui Turun Työväen Teatterissa, Tampereen Teatterissa, Viipurin Näyttämöllä, Kotkan Näyttämöllä ja Turun Suomalaisessa Teatterissa. Vuonna 1934 hänet nimitettiin Haminan Näyttämön johtajaksi, ja teatterinjohtajana hän vaikutti myöhemmin myös Haminan Työväen Näyttämöllä ja vuodet 1949–1953 Kajaanin Työväen Näyttämöllä.

Noponen esiintyi vuonna 1924 ensimmäisen kerran elokuvassa, avustajana filmissä *[[Kihlauskylpylä]]*, joka oli myös Uuno Laakson, Litja Ilmarin, Salli Karunan ja Hemmo Airamon ensimmäinen elokuva. Kuitenkaan muita elokuvarooleja ei vielä tullut.

Noponen siirtyi 1920-luvun lopulla Helsingin Työväen Teatterin vakituiseksi näyttelijäksi. Elokuvaroolit alkoivat yleistyä 1950-luvun tuntumassa. Elokuvassa *[[Niskavuoren Aarne]]* (1954) Noponen näytteli vanhan-Kallen roolin. Hän teki viimeisen elokuvaroolinsa 1961 ja kuoli kolme vuotta myöhemmin 71-vuotiaana..

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Daniellin pari

**Daniellin pari** on galvaaninen kenno, jonka elektrodeista toinen on sinkkiä ja toinen kuparia. Sinkkielektrodi on sinkkisulfaatin (ZnSO4) ja kuparielektrodi kuparisulfaatin (CuSO4) vesiliuoksessa. Vähemmän jalona sinkkielektrodi hapettuu eli luovuttaa elektroneja – se on siis negatiivinen elektrodi eli anodi. Vastaavasti kuparielektrodi pelkistyy eli on katodi. Daniellin pari voidaan kuvata kennokaaviolla:
: -  Zn(s) | ZnSO4(aq) || CuSO4(aq) | Cu(s)  +

## Kennossa tapahtuvat reaktiot

Katodireaktio:
: Cu2+(aq) + 2e- → Cu(s)

Anodireaktio:
: Zn(s) → Zn2+(aq) + 2e-

Kennoreaktio:
: Zn(s) + Cu2+(aq) → Zn2+(aq) + Cu(s)

Daniellin parin teoreettinen jännite on 1,1 V.

## Historia

John Frederic Daniell kehitti Daniellin parin 1820-luvulla. Se säilytti varauksen pidempään kuin Alessandro Voltan Voltan patsas. Daniellin parin alkuperäinen rakenne muodostui kahdesta sisäkkäisestä astiasta, joista sisempi oli puoliläpäisevä. Puoliläpäisevässä astiassa oli kuparitikku ja kuparisulfaattiliuosta. Ulompi astia ja oli sinkkiä ja se sisälsi puoliläpäisevän astian lisäksi sinkkisulfaattiliuosta.  1871 ranskalainen Callaud kehitti uuden rakenteen Daniellin parille. Se syrjäytti pian vanhan rakenteen. Callaudin kennossa sinkki- ja kuparisulfaatin vesiliuokset olivat yhdessä astiassa päällekkäin kahtena faasina. Sinkkisulfaattiliuos oli vähemmän tiheänä kuparisulfaattiliuoksen päällä. Elektrodit olivat upotettuina omiin sulfaatteihinsa – kuparielektrodi pohjalla. Daniellin parin faasit sekoittuivat herkästi esimerkiksi ravistuksesta – siksi sitä käytettiin lähinnä paikallaan olevissa laitteissa, kuten lennättimissä, puhelimissa ja ovikelloissa.

## Lähteet
* 
*
Elias James Corey

**Elias James Corey** (s. 12. heinäkuuta 1928) on yhdysvaltalainen tieteilijä, jolle myönnettiin vuonna 1990 Nobelin kemianpalkinto ansioista orgaanisen synteesin teorian ja metodologian kehittämisessä. Hänet on niin ikään palkittu Japani-palkinnolla vuonna 1989.

Corey syntyi Massachusettsissa libanonilaisille maahanmuuttajavanhemmille. Hänen alkuperäinen nimensä oli William; äiti antoi pojalle uuden nimen kunnioittaakseen isää, joka oli kuollut pojan ollessa vasta puolitoistavuotias. Hän valmistui Massachusetts Institute of Technologystä ja liittyi Illinoisin yliopiston Urbana-Champaignin kampuksen henkilökuntaan.

Vuonna 1957 Corey alkoi kehittää kemiallista synteesiä menetelmäksi, jota kutsuttiin myöhemmin retrosyteemiksi. Siihen asti synteesiä oli tehty aloittamalla tutuista yhdisteistä ja kokoamalla niitä monimutkaisemmiksi yhdisteiksi. Corey aloitti monimutkaisesta yhdisteestä jonka hän halusi syntetisoida ja tarkasteli teoreettisesti sen rakennusosia pilkkoen sen pienemmiksi palasiksi kunnes pääsi palasiin joita voitiin toteuttaa. Core ja hänen ryhmänsä valmistivat synteettisesti yli sataa luonnossa tavattua ainetta, kuten neidonhiuspuussa olevaa yhdistettä, jota on käytetty kiinalaisessa lääketieteessä.

Corey siirtyi vuonna 1959 Harvardin yliopistoon, jossa hän nykyisin on orgaanisen kemian emeritusprofessorina. Hänet valittiin Kansalliseen tiedeakatemiaan vuonna 1966; hänelle on lisäksi myönnetty Royal Societyn ulkomaalaisjäsenyys, Wolfin palkinto 1986, National Medal of Science 1988 ja Priestley-mitali 2004.

## Lähteet
Frasses

**Frasses** on ruotsalainen pikaruokalaketju. Ensimmäinen Frasses-ravintola avattiin Luulajaan vuonna 1975. Ketjun tuotteisiin kuuluvat muun muassa hampurilaiset, ranskalaiset perunat ja kananuggetit.

Ketjun ravintoloita löytyy Luulajan lisäksi muun muassa Pajalasta, Uumajasta ja Kiirunasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Frassesin kotisivut
To the 5 Boroughs

**To the 5 Boroughs** on Beastie Boysin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 14. kesäkuuta 2004 maailmanlaajuisesti ja vuorokauden päästä Yhdysvalloissa. Albumi debytoi sijalla #1 *[[Billboard 200]]* -albumilistalla ja sitä myytiin 360 000 kappaletta ensimmäisellä viikollaan.

## Kappaleet
# "Ch-Check It Out" – 3:12
# "Right Right Now Now" – 2:46
# "3 the Hard Way" – 2:48
# "It Takes Time to Build" – 3:11
# "Rhyme the Rhyme Well" – 2:47
# "Triple Trouble" – 2:43
# "Hey Fuck You" – 2:21
# "Oh Word?" – 2:59
# "That's It That's All" – 2:28
# "All Lifestyles" – 2:33
# "Shazam!" – 2:26
# "An Open Letter to NYC" – 4:18
# "Crawlspace" – 2:53
# "The Brouhaha" – 2:13
# "We Got The" – 2:27
# "Now Get Busy" [Japanin bonusraita] - 2:25
(Australian 2-CD-versio)
# An Open Letter to NYC
# Rizzle Rizzle Nizzle Nizzle (Remix kappaleelle "Right Right Now Now")
# MTL Reppin for the 514 (Remix kappaleelle "Right Right Now Now")
# Sabotage (live)
# Brr Stick Em

## Singlet
*"Ch-Check It Out", julkaistu toukokuussa 2004
*"Triple Trouble", julkaistu heinäkuussa 2004
*"Right Right Now Now"
*"An Open Letter to NYC"

## Listasijoitukset
**Albumi**

**Singlet**

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Soundi: 

## Lähteet
Al Cervi

**Alfred Nicholas ”Al” Cervi** (12. helmikuuta 1917 – 9. marraskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Hän pelasi National Basketball Leaguessa ja 1940-luvun lopulta lähtien NBA:ssa.

Cervi syntyi Buffalossa, New Yorkissa. Hän pelasi muun muassa Rochester Royals -joukkueessa ja toimi 1950-luvulla Syracuse Nationalsin (1949–1957) ja Philadelphia Warriorsin (1958–1959) päävalmentajana. 

Cervi sai vuonna 1985 paikan Basketball Hall of Famessa.
 
## Lähteet
Kozáni

**Kozáni** () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Κοζάνης, *Dímos Kozánis*), joka sijaitsee Kozánin alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Kaupunki on Länsi-Makedonian pääkaupunki sekä alueyksikkönsä hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 1&nbsp;072,3 neliökilometriä ja väkiluku 71&nbsp;388. Varsinaisen Kozánin kaupungin väkiluku on 41&nbsp;066 (vuonna 2011).

Nykyään Kozáni on paitsi Länsi-Makedonian hallinnollinen ja taloudellinen keskus myös merkittävä liikenteen solmukohta Keski-Makedonian, Thessalian ja Epeiroksen välillä. Kaupunki sijaitsee noin 710 metriä merenpinnan yläpuolella. Suurin paikallinen juhla on karnevaali talven lopussa. Seudulla kasvatettava sahrami on saanut EU:n maantieteellisen suojan. Kozánin lentoasema, joka on nimetty Filippos II:n mukaan, sijaitsee Petranássa noin neljä kilometriä kaupungista.

## Historia

Kozáni perustettiin todennäköisesti 1300-luvulla. Vuonna 1664 rakennettiin Pyhän Nikolaoksen (*Ágios Nikólaos*) kirkko. Vuonna 1668 perustettiin Kozánin kirjasto. Kirjasto on nykyään toiseksi suurin Kreikassa. Kreikkalainen armeija astui Kozániin 11. lokakuuta 1912 voitettuaan osmaniarmeijan.

Nykyinen Kozánin kunta muodostui, kun Kozáni, Aianí, Dimítrios Ypsilántis, Elimeía ja Ellíspontos yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Kozánin kunta muodostuu viidestä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Asukasmäärän kehitys

## Talous

Alue on kuuluisa sahramin tuotannosta (*Krokos Kozanis*). Alue on yksi Kreikan suurimmista sähkön tuottajista.

## Nähtävyydet

* Geórgios Lassániksen ja Grigóris Voúrkaksen kartanot
* Kozánin arkeologinen museo
* Kozánin kansatieteellinen museo
* Kozánin nykyhistorian museo
* Pyhän Nikolaoksen kirkko ja sen torni

## Ilmasto

## Tunnettuja asukkaita

* Ánna Diamantopoúlou, poliitikko, Prodin komission komissaari.
* Geórgios Ioánnis Karagiánnis (Georg Johannes Karajanis), kapellimestari Herbert von Karajanin isoisänisoisä.

## Ystävyyskaupungit

* Bristol, Connecticut, Yhdysvallat
* Iași, Romania

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Κοζάνης. Kozánin kunnan verkkosivut.
Cody Linley

**Cody Martin Linley** (s. 20. marraskuuta 1989 Lewisville, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan esimerkiksi elokuvasta *[[Huuhkajat (elokuva)|Huuhkajat]]* ja roolistaan Jake Ryanina Disney Channelin sarjassa *[[Hannah Montana]]*. Hän esiintyi sarjassa kymmenessä jaksossa vuosien 2006–2010 aikana.

Linley kasvoi Lewisvillessä, Texasissa. Hänen äitinsä on näyttelemisen opettaja Cathryn Sullivan.

## Ura
Linley aloitti näyttelijän uransa vuonna lapsena televisioelokuvassa *Still Holding On: The Legend of Cadillac Jack*. Sen jälkeen hän esiintyi pienissä rooleissa kolmessa vuonna 2000 julkaistussa elokuvassa: *[[Koirani Skip]]*, *[[Siellä missä sydän on]]* ja *[[Miss Kovis]]*. Vuonna 2003 hän sai merkittävän roolin independent-elokuvassa *[[When Zachary Beaver Came to Town]]* ja esiintyi myös elokuvassa *[[Villi tusina]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Duraatio

**Duraatiolla** tarkoitetaan yleensä Macaulayn duraatiota eli rahaston tai suoran korkosijoituksen (esim. obligaatio) kassavirroilla painotettua takaisinmaksuaikaa. Duraatio ilmoitetaan vuosissa. Jos duraatio on alle 1,00, kyseessä on rahamarkkinarahasto. Käytännössä lyhyen koron rahastojen duraatio on kuitenkin lähellä kolmea kuukautta. 

Mitä pidempi aika lainan eräpäivään on, sitä suurempi on rahaston korkoriski, mikäli lainan korko on sovittu kiinteäksi. Korkoriski tarkoittaa, että korkosijoitusten markkina-arvot vaihtelevat korkotason mukana. Markkinakoron noustessa rahaston sijoitusten arvo laskee ja vastaavasti nousee korkojen laskiessa. Rahamarkkinarahastoon korkotason muutos näkyy käytännössä paranevana tuottona korkojen noustessa, sillä lainat uusiutuvat nopeasti korkeammalla korkotasolla. 

Korkotason noustessa velkakirjojen arvo putoaa, koska uusista lainoista saa parempaa korkoa. Tällöin vanhoista pienemmän kuponkikoron lainoista ei enää olla valmiita maksamaan niin paljon, joten lainan markkinahinnan on pudottava, jotta siitä saataisiin sama tuotto kuin uusista lainoista. 

## Lähteet
*http://www.investori.com/cgi-bin/read.pl?a03/s031201.htm
Connie Marrero

**Conrado Eugenio ”Connie” Marrero Ramos** (25. huhtikuuta 1911 Sagua La Grande – 23. huhtikuuta 2014 Havanna) oli kuubalainen baseballpelaaja. Hän teki Major League Baseball -debyyttinsä verrattain myöhäisellä iällä, 21. huhtikuuta 1950. Hän pelasi vuoteen 1954 saakka Washington Senators -joukkueessa.

Marrero oli tunnettu pelaaja kotimaassaan jo ennen MLB-uraansa. Peliuralta vetäydyttyään hän jatkoi lajin parissa valmentajana. Hän pysyi arvostettuna hahmona Kuubassa, ja hänen muotokuvansa on nähtävillä Estadio Latinoamericanossa Havannassa.

Marrero oli eläessään viidenneksi iäkkäin entinen MLB-pelaaja ja toiseksi iäkkäin *All Star* -pelaaja vuonna 1910 syntyneen Lonny Freyn jälkeen. Hän kuoli Havannassa 23. huhtikuuta 2014, kaksi päivää ennen 103-vuotispäiväänsä.

## Lähteet
100%

**100%** on suomalaisen laulaja Tumppi Varosen kolmas sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005.

## Kappaleet
# Intro
# Soinnut
# Koko baletti
# Tavallinen
# Kadonnut
# Yöaikaan
# Tippaakaan
# Tahdon
# Paikka
# Lennän
# Sataman valot
# Kortit
# Aurinko ja kuu
# Meidän 2:n vaan
# Kehitys 70
# Outro

## Arvostelut
* Pop-lehti: 

## Lähteet
Lonny Frey

**Linus Reinhard ”Lonny” Frey** (23. elokuuta 1910 Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat – 13. syyskuuta 2009 Coeur d’Alene, Idaho, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän oli Major League Baseball -sarjassa kakkospesämiehenä 15 vuoden ajan: ensimmäisen ottelunsa hän pelasi 29. elokuuta 1933 ja viimeisen 28. syyskuuta 1948.

Frey edustamia MLB-seuroja olivat Brooklyn Dodgers (1933–1936), Chicago Cubs (1937, 1947), Cincinnati Reds (1938–1943, 1946), New York Yankees (1947–1948) ja New York Giants (1948).

99-vuotiaana kuollut Frey oli vanhin elossa ollut *All Star* -pelaaja ja toiseksi vanhin elossa ollut MLB-pelaaja Tony Malinoskyn jälkeen.

## Lähteet
Teukros

**Teukros** (, ) viittaan kreikkalaisessa mytologiassa kahteen hahmoon:
* Teukros, Telamonin ja Salamiin poika, Aiaan velipuoli, joka osallistui Troijan sotaan.
* Teukros, Troaksen ensimmäinen kuningas
Bobby Doerr

**Robert Pershing ”Bobby” Doerr** (7. huhtikuuta 1918 Los Angeles, Kalifornia – 13. marraskuuta 2017 Junction City, Oregon) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän oli kakkospesämies ja pelasi koko nelitoistavuotisen MLB-uransa Boston Red Soxille.

Doerr osallistui yhdeksään *All star* -otteluun ja tuli vuonna 1986 kelpuutetuksi Baseball Hall of Fameen. Hän asui 1930-luvun lopulta saakka Oregonissa.

Doerr jäi leskeksi vuonna 2003 – hänen vaimonsa Monica kuoli 65 avioliittovuoden jälkeen. Korkeasta iästään huolimatta entinen baseballtähti jatkoi elämäänsä itsenäisesti ja harrasti kalastusta. Hän esiintyi ajoittain julkisuudessa 2000-luvullakin.

Doerr oli Baseball Hall of Famen iäkkäimpiä elossa olleita jäseniä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bobby Doerr National Baseball Hall of Fame and Museumin verkkosivustolla
Monte Irvin

**Montford Merrill ”Monte” Irvin** (25. helmikuuta 1919 Haleburg, Alabama – 11. tammikuuta 2016 Houston, Texas) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän syntyi Alabamassa, mutta kasvoi Orangessa, New Jerseyssä.

Irvinin ensimmäinen MLB-ottelu tapahtui 8. heinäkuuta 1949 ja viimeinen 30. syyskuuta 1956; hän oli jo aiemmin tullut tunnetuksi Negro League -pelaajana. Hänen joukkueitaan olivat Newark Eagles, New York Giants ja Chicago Cubs.

Irvin kelpuutettiin Baseball Hall of Fameen vuonna 1973. 

## Lähteet
Roman Steinberg

**Roman Steinberg** (5. huhtikuuta 1900 Tallinna – 16. huhtikuuta 1928 Tallinna) oli virolainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.

Steinberg saavutti kreikkalais-roomalaisen painin keskisarjassa pronssia Pariisin 1924 olympialaisissa. Hänen edellään tulosluettelossa oli kaksi suomalaista, Edvard Westerlund ja Arthur Lindfors.

Steinberg voitti Viron mestaruuden vuosina 1921–1923. Stenbergiä valmensi hänen huippuvuosinaan Viron maajoukkueen suomalainen valmentaja Robert Oksa.

Steinberg kuoli tuberkuloosiin 28-vuotiaana huhtikuussa 1928.

## Lähteet
Lee MacPhail

**Leland Stanford ”Lee” MacPhail, Jr.** (25. lokakuuta 1917 – 8. marraskuuta 2012) oli yhdysvaltalainen baseballmanageri. 

MacPhail, joka syntyi Nashvillessä, Tennesseessä, toimi American Leaguen puheenjohtajana vuosina 1973–1984. Hän oli sitä aiemmin ollut vuosina 1958–1965 Baltimore Oriolesin ja vuosina 1966–1973 New York Yankeesin päämanagerina.

Vuonna 1998 MacPhail valittiin Baseball Hall of Fameen, johon hänen isänsä Larry MacPhail (k. 1975) oli kuulunut jo vuodesta 1978. Phil Rizzuton kuoltua 14. elokuuta 2007 MacPhailista tuli Hall of Famen iäkkäin elossa ollut jäsen. Myös hänen poikansa Andy on tullut tunnetuksi baseballin taustavoimana.

## Lähteet
Jaan Kikkas

**Jaan Kikkas** (5. kesäkuuta 1892 Valga – 9. maaliskuuta 1944 Tallinna) oli virolainen painonnostaja.

Kikkas saavutti olympiapronssia painonnoston keskisarjassa (alle 75-kiloiset) Pariisissa 1924 yhteistuloksella 450 kiloa. Hänen tuloksensa viidessä eri nostomuodossa olivat 70 kiloa yhden käden tempauksessa, 87,5 kiloa yhden käden työnnössä, 80 kiloa kahden käden punnerruksessa, 85 kiloa kahden käden tempauksessa ja maailmanennätys 127,5 kiloa kahden käden työnnössä. Hopeaa kilpailussa sai Kikkasin maanmies Alfred Neuland, ja kyseessä on edelleenkin ainoa kerta, jolloin kesäolympialaisten henkilökohtaisen lajin mitalikolmikossa on ollut kaksi virolaista.

Maailmanmestaruuskilpailuissa Tallinnassa 1922 Kikkas sijoittui neljänneksi. Viron mestaruuden hän voitti vuonna 1925.

## Lähteet

*
Julien Absalon

**Julien Absalon** (s. 16. elokuuta 1980 Remiremont) on ranskalainen maastopyöräilijä. Hän voitti olympiakultaa vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa ja vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä. Hän on voittanut maailmanmestaruuden 2004, 2005, 2006, 2007 ja 2014 sekä saanut MM-hopeaa 2009 ja MM-pronssia 2011.
EM-kilpailuissa hän on saanut kultaa 2006 ja 2014 sekä hopeaa 2003, 2005, 2007 ja 2011. Absalon kilpailee sveitsiläisessä BMC-maastopyöräilytallissa ja hän on voittanut maailmancupin kokonaiskilpailun vuosina 2003, 2006, 2007, 2008, 2009 ja 2014. Lisäksi hän on voittanut useita maailmancupin osakilpailuja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* BMC-joukkueen kotisivu
Uudenmaan liitto

**Uudenmaan liitto** () on maakunnan liitto, joka toimii Uudenmaan maakunnassa. Liittoon kuuluu 26 kuntaa, joiden alueella asuu noin 1,8 miljoonaa ihmistä. 

Ylintä päätösvaltaa liitossa käyttää 2–5 kertaa vuodessa kokoontuva maakuntavaltuusto, johon jäsenkunnat nimeävät noin 80 edustajaa asukasluvun mukaisessa suhteessa jäsenkuntien kunnanvaltuutetuista. Maakuntavaltuustoa useammin eli noin kerran kuukaudessa kokoontuu noin 15-henkinen maakuntahallitus. Maakuntahallitus ohjaa noin sata henkeä työllistävän Uudenmaan liiton työskentelyä. Maakuntavaltuuston puheenjohtajana on kaudella 2025–2029 on helsinkiläinen Pentti Arajärvi.  Maakuntaliiton operatiivisena johtajana toimii maakuntajohtaja Tuija Telén.

Maakuntaliiton historia juontaa juurensa vuoteen 1934, jolloin perustettiin Uudenmaan maakuntaliitto. Aluesuunnittelu käynnistyi seutukaavaliittojen perustamisen myötä. Nykyisen Uudenmaan maakunnan alueella toimineista seutukaavaliitoista aluesuunnittelun aloitti vuonna 1946 perustettu Helsingin ja sen ympäristön aluesuunnitelmaliitto.

## Uusimaa-päivä
Uudenmaan liitto lanseerasi vuonna 2024 Uusimaa-päivän, jonka ideana on juhlistaa Uuttamaata ja tuoda yhteen paikallisia uusmaalaisia toimijoita ja asukkaita. Päivää vietetään 21. toukokuuta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Uudenmaan liiton sivusto (uudenmaanliitto.fi)
* Uusimaa-ohjelman valmistelu on käynnissä (2022-2025)  (uudenmaanliitto.fi)
* Petteri Juuti (4.12.2014) Uudenmaan tuulipuistotoiveet kasautumassa Loviisan harteille (yle.fi)
* Jarmo Huhtanen (6.11.2018) Oletko ihmetellyt, miksi Suomen tuulivoimalat sijaitsevat lännessä? ”Sanon niille, että rakentakaa muualle Suomeen”, kommentoi insinööri Pääesikunnasta, Jarmo Huhtanen (6.11.2018) Miksi kaavaan merkitään tuulivoimaloita, vaikka Pääesikunnan tiedetään torppaavan ne? Suomenlahdelle ei ole tulossa tuulivoimaa, myöntää kaavoittaja  (hs.fi)
* Jarkko Hakala (13.2.2013) Uudenmaan liitto narahti nimityksestä (tilaajille) (hs.fi)
* Marja Salomaa (19.12.2019) Uudenmaan kunnat saamassa tahtonsa läpi sotessa: Maakuntaan viisi itsehallintoaluetta, Helsingistä tulossa oma alueensa (hs.fi)
Lakko (elokuva)

**Lakko** (Стачка, *Statška*) on Sergei Eisensteinin ohjaama neuvostoliittolainen mykkäelokuva, joka valmistui vuonna 1925.

Elokuvan valmisteluissa Eisenstein keräsi tarkkoja tietoja vuoden 1912 lakon tapahtumista ja perehtyi sekä sen taustoihin että seurauksiin. Lisäksi hän suunnitteli etukäteen kuvauksia, jotta kuvausten alkaessa kaikki olisi mahdollisimman valmista. Eisenstein hylkäsi tyypillisen, henkilöhahmoihin keskittyvän kerronnan ja kuvasi sen sijaan suuria massoja. Tämä toistui hänen seuraavassa elokuvassaan *[[Panssarilaiva Potemkin (elokuva)|Panssarilaiva Potemkinissa]]*.

Elokuvan arvioidaan kuuluvan eisensteinilaisen kerronnan merkittävimpiin. Elokuvassa ei ole yksittäisiä päähenkilöitä, vaan tarinaa kuljettaa ihmisjoukko. Vaikka *Lakko* kuuluu elokuvahistorian merkkiteoksiin, sitä vaivaa aatteelle tyypillinen jyrkkä vastakkainasettelu roistoihin ja uhreihin. Elokuva on esitetty Suomessa teatterissa 1971 ja televisiossa ensi kerran 1979. Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa laativat luettelon kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja *Lakko* pääsi mukaan kahdeksalla äänellä.

## Juoni
Juoneltaan yksinkertaisen elokuvan tapahtumat alkavat tehtaalta, jonka työntekijät eivät ole tyytyväisiä työskentelyolosuhteisiin. Tehtaan johto ei huomioi työntekijöiden vaatimuksia vaan pikemminkin vaati heiltä kovempaa työpanosta. Tehtaan ilmapiiri kiristyy entisestään, ja eräs työntekijä tekee itsemurhan jouduttuaan aiheettomasti syytetyksi varkaudesta. Muiden työntekijöiden mitta täyttyy, ja väkivaltaa käyttäen he marssivat ulos tehtaalta. Suuren kaupunkilaisjoukon tukemana työntekijät eivät suostu palaamaan takaisin ennen kuin tehtaan johto suostuu heidän vaatimuksiinsa.

## Näyttelijät

## Lähteet
*Mykkäelokuvasivusto

### Viitteet
Kuningas Ekan rautasänky

**Kuningas Ekan rautasänky** on Ankantekijät-sarjan seitsemäs teos. Tarinat ovat Tony Stroblin tekemiä. Kirja julkaistiin vuonna 2007.

## Tarinat
* **Kuningas Ekan rautasänky**
** *Og’s Iron Bed*
** käsikirjoitus Vic Lockman
** aiemmin julkaistu Aku Ankoissa 33–34/1968
* **Valaan vatsassa**
** *A Whale of an Adventure*
** aiemmin julkaistu lyhennettynä Aku Ankassa 49/1968
* **Laiva vailla miehistöä**
** *The Mysterious Crewless Ship*
** ei aiemmin julkaistu Suomessa
* **Touhon siivellä**
** *Donald’s Buzzin’ Cousin*
** aiemmin julkaistu lyhennettynä Aku Ankassa 44/1967
* **Visailevat visapäät**
** *Never Get your Ducks in a Row*
** ei aiemmin julkaistu Suomessa
* **Korakarumin ruhtinas**
** *King Scrooge the First*
** käsikirjoitus Carl Barks
** aiemmin julkaistu lyhennettynä Aku Ankoissa 28–30/1968
* **Jalanjäljet lumessa**
** *Mystery of the Barefoot Snowman*
** aiemmin julkaistu Aku Ankoissa 52/1961–2/1962
* **Tilikirjan tarina**
** *The Saga of the Debit and Credit Ledger*
** aiemmin julkaistu Aku Ankoissa 45/1967 ja 18/1986
* **Hengen ravintoa**
** *Food for Thought*
** käsikirjoitus Bob Gregory
** aiemmin julkaistu Aku Ankoissa 36–38/1961
* **Pitkästynyt pohatta**
** *Chairman of the Bored*
** käsikirjoitus Carl Fallberg
** aiemmin julkaistu lyhennettynä Aku Ankassa 41/1965
* **Jäätikön salaisuus**
** *The Secret of the Glacier*
** käsikirjoitus Carl Fallberg
** aiemmin julkaistu Aku Ankoissa 50–52/1961

## Lähteet
Moneybrother

**Moneybrother**, oikealta nimeltään **Anders Wendin**, on ruotsalainen muusikko. Wendin soitti aiemmin punk rock -yhtye Monsterissa, mutta sen hajottua hän ryhtyi sooloartistiksi nimellä Moneybrother.

Jari Haapalaisen tuottama EP *Thunder in My Heart* ilmestyi helmikuussa 2002 ja debyyttialbumi *Blood Panic* toukokuussa 2003. Albumi sai hyvin positiivisia arvosteluja, ja Wendin voitti Grammis-palkinnon parhaasta rock-albumista. Hänen toinen albuminsa *To Die Alone* julkaistiin vuonna 2005.

Joulukuussa 2006 Moneybrother julkaisi kolmannen pitkäsoittonsa *Pengabrorsan*. Nimi on ruotsia ja tarkoittaa *rahaveljeä*, kuten *moneybrother* englanniksi. Albumi sisälsi cover-versioita englanninkielisistä lauluista käännettynä ruotsiksi. Elokuussa 2007 julkaistiin hänen neljäs albuminsa *Mount Pleasure*.

Wendinin taustalla soittaa konserteissa ja levyillä The Panthers -niminen yhtye.

Moneybrotherin musiikkia voi kuvailla soul-painotteiseksi sekoitukseksi, joka sisältää vaikutteita rockista, punkista, reggaesta ja diskosta.

## Diskografia
### Albumit
* 
* 
* 
* 
* 

### EP
* 

### Singlet
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut  
*
Neustadt in Sachsen

**Neustadt in Sachsen** on kaupunki Saksin osavaltiossa, itäisessä Saksassa. Se kuuluu Dresdenin hallintopiiriin ja Sächsische Schweizin piirikuntaan. Kaupunki sijaitsee lähellä Tšekin rajaa, noin 35 kilometriä itään Dresdenin keskustasta ja 23 kilometriä lounaiseen Bautzenista. Heinäkuun alussa vuonna 2015 kaupungin asukasluku oli 12 976.&nbsp;Sen pinta-ala on 83,05 neliökilometriä ja asukastiheys 173 as./km². 

Neustadt in Sachsenin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa vuoden 1700 tienoilla rakennettu raatihuone. Keskustan korkein rakennus on evankelisen, vuonna 1884 uusgoottilaiseen tyyliin rakennetun Jaakobinkirkon (St. Jacobi-Kirche) torni. Varhaisin maininta kirkosta on peräisin jo 1300-luvulta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Neustadt in Sachsenin viralliset Internet-sivut