open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Muinaisjäännöksiä Suomen suvun asumusaloilta

**Muinaisjäännöksiä Suomen suvun asumusaloilta** on Suomen ensimmäisen valtionarkeologin J. R. Aspelinin kirjoittama viisiosainen kuvateossarja, jossa on kuvattu suomalaisia muinaismuistoja ja historiallisia esineitä piirroskuvin. Kirjat julkaistiin vuosina 1877–1884 G. W. Edlundin kustantamana. Kirjan 2&nbsp;187 arkeologisen löydön piirtokuvaa muodostavat yhä nykyäänkin laajimman kokonaisuuden alallaan.

Kirjasarja jakautuu viiteen teokseen seuraavasti:
**I Kiviaika ja pronssiaika.*
**II Rauta-aika, permalaisia muinaiskaluja.*
**III Rauta-aika, mordvalaisia, merjalaisia ja vepsäläisiä muinaiskaluja.*
**IV Rauta-aika, suomenmaan muinaiskaluja.*
**V Rauta-aika, itämeren maakuntien muinaiskaluja.*

Kirjoista on otettu uusintapainokset vuosina 1992 (Art House) ja 2014 (Salakirjat). 

## Lähteet
Jeremias Kaari

**Jeremias Kaari** (s. 7. kesäkuuta 1993) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Kakkosessa pelaavaa Åbo IFK:ta.

Kaari on Turun Palloseuran kasvatti, joka pelasi seuran junioreissa kauteen 2012 asti. Hän nousi ÅIFK:n edustusjoukkueeseen kaudella 2011, jonka aikana hän pelasi kolme Kakkosen ottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi neljä ottelua. Kaudella 2013 Kaari pelasi ÅIFK:ssa 16 ottelua ja teki myös ensiesiintymisensä Veikkausliigassa edustaen TPS:aa yhdessä sarjaottelussa (FC Honka–TPS 11. elokuuta). Kaudella 2014 Kaari pelasi seitsemän sarjaottelua ÅIFK:ssa.

## Lähteet
Lapakaktukset

**Lapakaktukset** (*Lepismium*) on 15-lajinen, päällyskasveja sisältävä, eteläamerikkalainen kaktuskasvisuku. Tieteellinen nimi juontuu kreikankielen sanasta lepis 'suomu', mikä viittaa pieniin areolien tukisuomuihin.

## Tuntomerkit
Kasvit ovat epifyyttejä tai litofyyttejä (kalliokivillä kasvavia), pensasmaisia, suikertavia tai riippuvia kaktuksia, joiden uudet haarat kasvavat varren keskiosasta (mesotoninen haarautuminen). Varret ovat tavallisesti nivelikkäät, liereät, uurteiset sekä siipipalteiset, kulmikkaat tai litteät, piikikkäät tai piikittömät. Lehdet ovat surkastuneet suomuiksi. Kukat sijaitsevat varren sivulla ja ovat pieniä, ratasmaisia, kellomaisia tai hieman putkimaisia. Kukkapohjuksessa on usein nystyjä ja tavallisesti piikkejä. Hedelmä on marjamainen, kirkkaanvärinen tai läpikuultava, toisinaan piikkinen, ja sisältää ruskeita tai mustia siemeniä, jotka ovat pitkänomaisia tai soikeita.

## Levinneisyys
Suku kasvaa enimmäkseen Itä-Boliviassa, mutta kokonaisalue ulottuu Brasilian ja Argentiinan puolelle.

## Lajit
Lapakaktukset kuuluvat selvästi tribukseen Rhipsalideae, mutta sen rajoista on tutkijoilla erimielisyyttä. Erimaalaisista tutkijoista koostuva kaktussystematiikan ryhmä (International Cactaceae Systematics Group) on esittänyt seuraavan 15 lajin kuuluvan tähän sukuun:
* *Lepismium aculeatum*
* *Lepismium bolivianum*
* *Lepismium brevispinum*
* *Lepismium crenatum*
* *Lepismium cruciforme*
* *Lepismium houlletianum* – lumilapakaktus eli lumikorallikaktus
* *Lepismium ianthothele* (syn. *Pfeiffera mataralensis*) – liskokaktus
* *Lepismium incachacanum*
* *Lepismium lorentzianum*
* *Lepismium lumbricoides*
* *Lepismium micranthum*
* *Lepismium miyagawae*
* *Lepismium monacanthum*
* *Lepismium paranganiense*
* *Lepismium warmingianum*

## Lähteet
* Anderson E. F.: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. 2001. 

### Viitteet
Ryynikeltajäkälä

**Ryynikeltajäkälä** (*Xanthoria sorediata*) on keltajäkälien sukuun kuuluva laji. Se muodostaa ruusukkeita, jotka voivat olla yhteenkasvaneita. Liuskat ovat muodoltaan litteitä tai kuperia sekä mutkittelevia. Sekovarressa on tappimaisia tai pallomaisia ulokkeita. Ryynikeltajäkälää tavataan Euraasian mantereella ja Pohjois-Amerikassa. Sitä esiintyy kalkkikivikallioilla ja pahtamuodostelmilla. Lajin leväosakkaana on
viherlevä (*[[Trebouxia]]*). Ryynikeltajäkälä muistuttaa loistokeltajäkälää, jolla kuitenkaan ei ole soredioita eli jäkälämuruja eikä isidoita.

Ryynikeltajäkälän jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy  pääaineena fyskionia (C16H12O5), emodiinia (C15H10O5), fallakinaalia (C16H10O6), parietiinihappoa (C16H10O7) ja teloskistiinia (C16H12O6).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Ryynikeltajäkälä (''Rusavskia sorediata'')
* Lajisto - Lajitietokeskuksen lajiluettelo: Ryynikeltajäkälä (''Rusavskia sorediata'')
* UniProt: Taxonomy - ''Rusavskia sorediata'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Rusavskia sorediata'' 
* Italic 7.0, The Information System on Italian Lichens: ''Rusavskia sorediata''
2S7 Pion

**2S7 Pion** (, ”pioni”) on alkujaan Neuvostoliitossa suunniteltu ja valmistettu telakanuuna. Vuonna 1976 käyttöön tullut ja GRAU-koodin saanut raskas tykistöase tunnetaan myös nimillä **Malka** sekä **M-1975**. Neuvostoliiton hajottua näitä telatykistöaseita päätyi Venäjän ohella esimerkiksi Georgiaan, Valko-Venäjälle ja Ukrainaan. Asetyyppi oli tuotannossa vuosina 1975–1990 ja on käytössä yhä muun muassa Ukrainan sodassa.

Pääaseen kaliiperi on 203&nbsp;mm. Aseelle kehitettiin myös M-1975-nimellä oleva sisarase **[[2S4 Tyulpan|2S4 Tjulpan]]** ("tulppaani") -niminen telavetoinen kranaatinheitin, joka ampuu 240&nbsp;mm epäsuoraa tulta.

2A44-tyypin kanuunaa käyttävä 2S7 Pion yltää 37 kilometrin enimmäiskantamaan. Poikkeuksellisesti muista vastaavista saman tyypin aseista 2S7 Pion ei käyttänyt hidasteena suujarrua. Normaali miehistömäärä on seitsemän henkeä. Vaunun 12-sylinterinen dieselmoottori on takana ja miehistön tilat edessä.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*2S7 Pion 203-mm Self-Propelled Gun | Military-Today.com 
*203-mm Self-propelled Artillery Gun 2S7 "Pion" - Enemyforces.net 
*2S7 Pion (M1975) - 203mm Self-Propelled Howitzer - History, Specs and Pictures - Military Tanks, Vehicles and Artillery -Militaryfactory.com
*Army Guide - 2S7 Pion, Self-propelled gun - Army-guide.com
*Self-propelled gun 2S7 PION ( M-1975 ) | ExArmyVehicles.com
*Valka.cz: 2S7 Pion (tšekiksi)
*Samohybné dělo 2S7 PION | ArmyTechnika.cz (tšekiksi)
*2S7 Pion - Weaponsystems.net
*Your First Choice for Russian Trucks and Military Vehicles - UK Russian - RussianMilitary.co.uk
Torre de’ Roveri

**Torre de’ Roveri** on kunta Pohjois-Italiassa Bergamon maakunnassa Lombardian alueella. Kunnan nähtävyys on 1900-luvun alusta peräisin oleva goottilainen San Gerolamon kirkko. 

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Mausollos

**Mausollos** ( tai , ; k. 353 eaa. tai 352 eaa.) oli Vähässä-Aasiassa sijainnutta Kaariaa vuosina 377–353 eaa. hallinnut Persian alainen satraappi, jolla oli käytännössä itsenäisen hallitsijan asema. Hän rakennutti itselleen valtavan hautamuistomerkin, Halikarnassoksen mausoleumin, jota pidettiin antiikin aikana yhtenä maailman seitsemästä ihmeestä. Hänen nimestään tulee suurta ja näyttävää hautarakennelmaa tarkoittava sana mausoleumi. Mausollos kuului Kaariaa hallinneeseen Hekatomnidien hallitsijasukuun, joka sai alkunsa hänen isästään Hekatomnoksesta.

Mausollos siirsi pääkaupunkinsa Mylasasta Halikarnassokseen, jonka ympärille hän rakennutti muurit. Hän siirrätti Halikarnassokseen myös asukkaita ja rakennutti sinne loisteliaita rakennuksia. Pääkaupungin siirto sisämaasta rannikolle merkitsi myös askelta kohti valtakunnan laajentamista. Mausollos asettui vuonna 362 eaa. tukemaan Vähä-Aasian satraappien kapinaa Persian hallitsijaa Artakserkses II:a vastaan, mutta irtautui kapinasta ennen sen kukistumista. Tämän jälkeen Mausollos sai lähes itsenäisen hallitsijan aseman ja ryhtyi laajentamaan valtakuntaansa. Hän valloitti osan Lyydiasta ja useita Joonian kreikkalaisista kaupungeista. Hän asettui tukemaan Rhodoksen, Khioksen ja Kosin muodostamaa Ateenan vastaista liittoa vuosien 357–355 eaa. liittolaissodassa, ja sodan päätyttyä liiton voittoon myös nämä saaret päätyivät hänen valtapiiriinsä. Lisäksi hän valloitti osia Lyykiasta.

Mausollos nai sisarensa Artemisian. Jossain elämänsä vaiheessa hän ryhtyi rakennuttamaan itselleen ja vaimolleen mahtavaa hautamuistomerkkiä eli *Mausoleionia* pääkaupunkiinsa Halikarnassokseen. Artemisia jatkoi rakennustöiden johtamista Mausolloksen kuoltua ja kutsui aikansa nimekkäimmät taiteilijat mukaan hankkeeseen. Arkkitehteina toimivat Pytheos ja Satyros, kuvanveistäjinä Bryaksis, Leokhares, Skopas ja Timotheos. Rakennus valmistui Artemisian elinaikana. Se pysyi pystyssä yli 1&nbsp;500 vuotta, mutta tuhoutui ilmeisesti 1300-luvun lopulla maanjäristyksessä ja on nykyään raunioina.

Artemisia seurasi Mausollosta Kaarian hallitsijana nimellä Artemisia II, mutta pysyi vallassa vain kaksi vuotta. Myöhemmin Kaarian hallitsijoina toimivat vielä peräjälkeen Mausolloksen nuoremmat veljet Idrieus ja Piksodaros sekä heidän siskonsa, Idrieuksen leski Ada, kunnes Aleksanteri Suuri valloitti koko valtakunnan vuosina 334–332 eaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Amýntaio

**Amýntaio** (; ) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Αμυνταίου, *Dímos Amyntaíou*), joka sijaitsee Flórinan alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 599,6 neliökilometriä ja väkiluku 16&nbsp;973. Varsinaisen Amýntaion kaupungin väkiluku on 3&nbsp;671 (vuonna 2011).

Nykyinen Amýntaion kunta muodostui, kun Amýntaio, Aetós, Filótas, Léchovo, Nymfaío ja Varikó yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Amýntaion kunta muodostuu kuudesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Αμυνταίου. Amýntaion kunnan verkkosivut.
Eordaía

**Eordaía** ( eli Δήμος Εορδαίας, *Dímos Eordaías*) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Kozánin alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 707,9 neliökilometriä ja väkiluku 45&nbsp;592 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Ptolemaḯda.

Eordaían kunta on ottanut nimensä samalla seudulla sijainneelta antiikin aikaiselta Eordaian alueelta, joka oli yksi Makedonian valtakunnan osista. Eordaían kunta syntyi, kun Agía Paraskeví, Mouríki, Ptolemaḯda, Vérmio ja Vlásti yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Eordaían kunta muodostuu viidestä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Εορδαίας . Eordaían kunnan verkkosivut.
Eordaia

**Eordaia** (, myös *Eordia*, , ) oli antiikin aikainen alue ja myöhempi Makedonian valtakunnan osa Ylä-Makedoniassa pohjoisessa Kreikassa.

## Maantiede

Eordaia käsitti alueen Pindos-vuoriston ja Bermion (nyk. Vérmio) -vuoren välisellä alueella  jälkimmäisen länsipuolella. Sen itäpuolella sijaitsi Bottiaia, eteläpuolella Elimeia, lounaispuolella Orestis, luoteispuolella Lynkestis ja pohjoispuolella Almopia.

Eordaian kaupunkeja olivat Fyska (Fyskos) alueen pohjoisosissa, Begorra keskiosissa ja Galadrai eteläosissa.

## Historia

Eordaiaa asutti alun perin eordaialaisten heimo, joista käytettiin etnonyymejä *Eordos* () ja *Eordaios* (), latinaksi *Eordaeus* ja *Eordensis*. Makedoniaa johtaneet Argeadit ajoivat pääosan näistä pois alueelta vallattuaan sen Makedonialle. Alue säilytti silti aikaisemman nimensä.

Kreikan nykyinen, samalla seudulla sijaitseva Eordaían kunta on ottanut nimensä alueesta.

## Lähteet
Undiscovered

**Undiscovered** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* *[[Undiscovered (elokuva)|Undiscovered]]*, Meiert Avisin ohjaama elokuva vuodelta 2005
* *[[Undiscovered (Brooke Hoganin albumi)|Undiscovered]]*, Brooke Hoganin albumi vuodelta 2006
* *[[Undiscovered (James Morrisonin albumi)|Undiscovered]]*, James Morrisonin albumi vuodelta 2006.
Grevená

**Grevená** () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Γρεβενών, *Dímos Grevenón*), joka sijaitsee Grevenán alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Kaupunki on alueyksikkönsä hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 1&nbsp;859,9 neliökilometriä ja väkiluku 25&nbsp;905. Varsinaisen Grevenán kaupungin väkiluku on 13&nbsp;137 (vuonna 2011).

Nykyinen Grevenán kunta muodostui, kun Grevená, Ágios Kosmás, Avdélla, Dotsikó, Filippaíoi, Górgiani, Irakleótes, Mesoloúri, Perivóli, Samarína, Smíxi, Theódoros Ziákas ja Véntzio yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Grevenán kunta muodostuu 13 kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Γρεβενών. Grevenán kunnan verkkosivut.
Nestório

**Nestório** (; ) on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Νεστορίου, *Dímos Nestoríou*), joka sijaitsee Kastorián alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 618,5 neliökilometriä ja väkiluku 2&nbsp;646. Varsinaisen Nestórion kylän väkiluku on 865 (vuonna 2011).

Nestório sijaitsee luoteisessa Kreikassa Albanian rajan pinnassa. Nykyinen Nestórion kunta muodostui, kun Nestório, Akrítes, Arrénes ja Grámos yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Nestórion kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Νεστορίου. Nestórion kunnan verkkosivut.
Préspes

**Préspes** ( eli Δήμος Πρεσπών, *Dímos Prespón*) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Flórinan alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 504,2 neliökilometriä ja väkiluku 1&nbsp;560 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Laimós.

Préspeen kunta sijaitsee Kreikan pohjoisosassa ja sillä on yhteistä rajaa sekä Albanian että Pohjois-Makedonian kanssa. Kunta on saanut nimensä Préspajärvistä (*Límnes Préspes*) eli Megáli Préspa ja Mikrí Préspa -järvistä, joiden Kreikan puoleiset osat sijaitsevat kunnan alueella. Nykyinen Préspeen kunta muodostui, kun Préspes ja Krystallopigí yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Préspeen kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Πρεσπών. Préspeen kunnan verkkosivut.
Sérvia-Velventós

**Sérvia-Velventós** ( eli Δήμος Σερβίων-Βελβεντού, *Dímos Servíon-Velventoú*) oli Kreikan kunta, joka sijaitsi Kozánin alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala oli 732,2 neliökilometriä ja väkiluku 14&nbsp;830 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus oli Sérvia.

Sérvia-Velventóksen kunta syntyi, kun Kamvoúnia, Livaderó, Sérvia ja Velventós yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunta lakkautettiin ja jaettiin vuonna 2019 Kleisthenes I -suunnitelman mukaisesti kahdeksi kunnaksi, jotka ovat Sérvia ja Velventós. Uusi Sérvian kunta käsittää vanhan Sérvian sekä Kamvoúnian ja Livaderón. Uusi Velventóksen kunta vastaa vanhaa Velventósta.

## Kunnan osat

Sérvia-Velventóksen kunta muodostui neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastasivat Kallikrates-uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset olivat:

## Lähteet
Saint Bernard

**Saint Bernard** voi tarkoittaa:

*Saint Bernard, kunta Filippiineillä
*Saint-Bernard, kunta Ranskan Ainissa
*Saint-Bernard, kunta Ranskan Côte-d'Orissa
*Saint-Bernard, kunta Ranskan Haut-Rhinissä
*Saint-Bernard, kunta Ranskan Isèressä
*Saint-Bernard, kunta Kanadan Quebecissä
*Saint Bernard, kunta Yhdysvaltojen Nebraskassa
*St. Bernard, kylä Yhdysvaltojen Ohiossa
*St. Bernardin piirikunta, Yhdysvaltojen Louisianassa

Myös:
*Pieni ja Iso Sankt Bernhard (), solat Alpeilla
Jaalankajoki

**Jaalankajoki** on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva Nuorittajoen sivuhaara Pohjois-Pohjanmaalla Pudasjärvellä. Joen alkupiste on Jongunjärven länsipuolen Karkusuon - Savisuon - Lamminsuon alueella, joskin siihen laskee Jaalanganoja itäkaakosta Joutensuon alueelta. Jaalankajoki virtaa pääasiassa etelän suuntaisesti, mutta kääntyy Pikku Palovaaran ja Sosinojan suun jälkeen länteen ja lopulta luoteeseen. Jaalangan kylän kohdalla joki alittaa Ruottisenharjulle menevän tien ja Pikku Palovaaran länsilaidalla Hetekankaalle menevän metsäautotien. Jokivarsi on pääosin alavaa ojitettua maata ja asumatonta, alavirran Jokelanahon muutamaa erämaataloa lukuun ottamatta. Joessa on tavanomaisten haukien ja ahventen ohella säyneitä. Matalahkon joen vesi on tummaa ja rannat ovat vesakoituneet.
M7 Priest

**M7 Priest** (suom. ”pappi”) on yhdysvaltalainen 105 millimetrin panssarihaupitsi. Se otettiin käyttöön vuonna 1942. Tulikasteensa vaunutyyppi sai El Alameinin taistelussa. Apuaseena toimi 12,7 millimetrin Browning M2 -konekivääri. Voimanlähteenä toimi yhdeksänsylinterinen 375 hevosvoiman (280 kW) Continental-tähtimoottori.

Yhdysvaltain ohella asetyyppiä käyttivät Belgia, Filippiinit, Israel, Pakistan, Taiwan ja Yhdistynyt kuningaskunta. Britit pitivät vaunutyyppiä liikkumiskelpoisena ja luotettavana tykistöaseena. He tilasivat sitä paljon vuokraus- ja lainauslain nojalla. Myöhemmin M7 Priestit palvelivat miehistönkuljetusvaunuina (APC). Kutsumanimen lähtökohta viittasi saarnastuolia muistuttavaan konekiväärin ampuma-asemaan ja sijaintiin vaunussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Militaryfactory.com
*Army.mil – virallinen Yhdysvaltain armeijan kotisivusto
*ww2db.com
*http://www.strijdbewijs.nl/tanks/priest.htm Strijdbewijs.nl
Vaskikorento

**Vaskikorento** (*Cordulia aenea*) on kiiltokorentoihin kuuluva tummanvihreä sudenkorento.

## Ulkonäkö ja koko

Vaskikorennon ulkonäkö on kiiltokorentoihin kuuluvan *[[Somatochlora]]*-suvun lajien kaltainen. Toisin kuin useilla kiiltokorennoilla, vaskikorennon kasvojen sivuilla ei ole keltaisia täpliä. Vaskikorennon pääväri on tummanvihreä, ja ruumis on melko kiilloton. Takaruumiissa ei ole täpläkiiltokorennolle ja naaraspuoliselle hoikkakiiltokorennolle tyypillisiä keltaisia laikkuja.

Vaskikorennon takaruumis on 33–38&nbsp;mm pitkä ja takasiipi 31–35&nbsp;mm pitkä.

Koiraalla on muodoltaan huomattavan nuijamainen takaruumis, jonka levein kohta on 7. ja 8. jaokkeessa lähellä takaruumiin kärkeä. Koiraalla on myös selvästi kahtia jakautunut alempi perälisäke. Naraalla puolestaan on lyhyt ja tylppä sukuaukon suojus, mikä erottaa sen välkekorennon naaraasta, jonka sukuaukon suojus on pitkä ja terävä. Vaskikorento eroaa lähisukulajeistaan myös siipisuonituksen perusteella, sillä vaskikorennon takasiivessä on tyven ja siipikolmion välissä vain yksi poikkisuoni. Useimmilla Suomessa elävillä kiiltokorennoilla on samassa kohdassa kaksi poikkisuonta.

## Elintavat

Vaskikorennon aikuisten yksilöiden lentoaika on Suomessa toukokuun jälkipuoliskolta elokuun puoleenväliin. Päälentoaika ajoittuu kesäkuun puolivälistä heinäkuun puoliväliin. Lentoaika on poikkeuksellisen varhainen muihin kiiltokorentoihin nähden.

## Levinneisyys ja elinympäristö

Vaskikorentoa tavataan yleisenä pohjoisen Euraasian alueella ja paikoittain etelämpänä vuoristojärvillä. Levinneisyysalue ulottuu Keski- ja Pohjois-Euroopasta Japaniin.

Suomessa laji on yleinen ja varsin runsas. Sitä esiintyy lähes koko maassa aivan pohjoisimpia osia lukuun ottamatta.

Vaskikorento elää monenlaisissa seisovissa vesissä. Tavallisimpia elinympäristöjä ovat lammet ja runsaskasvustoisiset järvet sekä merenlahdet, jokisuvannot ja suot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vaskikorento Korentowikissä
Luettelo 1930-luvun suomalaisista elokuvista

Luettelo **[[Suomi|Suomessa]]** tuotetuista elokuvista julkaisuvuoden mukaan. Aakkosellisesta luettelosta elokuvista katso **[[:Luokka:Suomalaiset elokuvat]]**.

## 1930

## 1931

## 1932

## 1933

## 1934

## 1935

## 1936

## 1937

## 1938

## 1939

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elonet: Suomalainen elokuvatuotanto 1930–1939
* Huomioita suomalaisesta elokuvasta, Helsingin Sanomat, 29.07.1939, nro 200, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tappajien verkossa

**Tappajien verkossa** (tai **Presidentin kidnappaus**; ) on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut George Mendelukin ohjaama kanadalais-yhdysvaltalainen poliittinen jännityselokuva, jonka pääosissa ovat William Shatner, Hal Holbrook, Van Johnson ja Ava Gardner.

*Tappajien verkossa* perustuu Charles Templetonin samannimiseen romaaniin (1975), jonka pohjalta Templeton ja Richard Murphy laativat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajina olivat ohjaaja Mendeluk ja John Ryan. Vaikka romaani sijoittuu New Yorkiin, elokuvan tapahtumapaikaksi vaihdettiin Templetonin kotikaupunki Toronto. *Tappajien verkossa* kuvattiin Kalifornian Los Angelesissa Yhdysvalloissa ja Ontarion Torontossa Kanadassa loppuvuodesta 1979. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Presidential Films ja Sefel Films.

*Tappajien verkossa* sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 15. elokuuta 1980. Kanadan ensi-ilta oli 19. syyskuuta 1980, ja Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 28. toukokuuta 1982. Elokuvan levittäjinä olivat Crown International Pictures Yhdysvalloissa ja Saguenay Films Kanadassa. Elokuva sai kaksi Genie-ehdokkuutta vuonna 1981. *Tappajien verkossa* julkaistiin Yhdysvalloissa VHS:nä vuonna 1984 ja DVD:nä 2000.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* ''Tappajien verkossa'' TCM Movie Databasessa
Litja Ilmari

**Litja Maria Ilmari** (ent. Waaramo, 29. elokuuta 1890 Teisko – 21. heinäkuuta 1966) oli suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli useilla puhenäyttämöillä vuosina 1910–1944 ja teki sivurooleja lukuisissa draama- ja komediaelokuvissa mykkäfilmin aikakaudelta aina vuoteen 1960.

## Elämä ja ura
Litja Ilmari syntyi työnjohtaja Andreas Grönlundin ja Amanda Högforsin perheeseen. Hän suoritti kauppaopiston Tampereella vuonna 1907 ja Suomen Kansallisteatterin oppilaskoulun 1908–1909. Ilmari aloitti uransa näyttelijänä Tampereen Teatterissa 1910–1915. Sen jälkeen hänellä oli useita lyhyitä kiinnityksiä: Komediateatteri 1915–1916, Turun Työväen Teatteri 1916–1917 ja Tampereen Teatteri 1917–1918. Vuosina 1919–1934 Ilmari oli kiinnitettynä Turun Teatteriin, jota seurasi hänen kolmas työrupeamansa Tampereen Teatterissa 1934–1937. Ilmarin ammattilaisuran viimeinen kiinnitys oli Suomen Kansallisteatteriin vuosina 1937–1944.

Litja Ilmarin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Pirkko näytelmässä *[[Anna Liisa]]*, Maiju näytelmässä *[[Papin perhe]]* ja *Rouva Suorasuun* nimiosa. Suomalaisessa klassikkonäytelmässä *[[Pohjalaisia (näytelmä)|Pohjalaisia]]* Ilmari tulkitsi Liisan ja Kaisan roolit; Teuvo Pakkalan suositussa näytelmässä *[[Tukkijoella (näytelmä)|Tukkijoella]]* hän näytteli Maijan ja Pölhö-Kustaan osat.

Litja Ilmari teki useita elokuvarooleja vuosina 1924–1960. Suurin osa niistä oli sivuosia ja kreditoimattomia avustajantehtäviä. Ilmari debytoi valkokankailla Amalia Drittelin roolissa mykässä komediaelokuvassa *Kihlauskylpylä* (1924); elokuva on tuhoutunut uimarantajaksoa lukuun ottamatta. Puolisonsa Wilho Ilmarin ja Axel Slanguksen ohjaamassa, jälkipolville säilyneessä mykkäfilmissä *Tukkijoella* (1928) hän tulkitsi Pahna-Maijan osan. Niin ikään Wilho Ilmarin ohjaamassa elokuvassa *Rakkaus on nopeampi Piiroisen pässiäkin* (1950) hänellä oli Piiroisen emännän rooli. Edvin Laineen *Niskavuoren Aarnessa* (1954) Litja Ilmari teki pienen sivuosan Nikkilän emäntänä.

Litja Ilmari avioitui teatterinjohtaja Wilho Ilmarin kanssa 1914; liitto päättyi eroon. Pariskunnan tytär, Maija-Liisa Ilmari (s. 1927) on työskennellyt vanhempiensa tavoin näyttämötaiteilijana.

## Filmografia
### Mykkäelokuvat
*Kihlauskylpylä (1924)
*Tukkijoella (1928)
### Äänielokuvat
*Kuriton sukupolvi (1937)
*Synnin puumerkki (1942)
*Hopeakihlajaiset (1942)
*Suviyön salaisuus (1945)
*Kyläraittien kuningas (1945)
*Kirkastuva sävel (1946)
*Prinsessa Ruusunen (1949)
*Rakkaus on nopeampi Piiroisen pässiäkin (1950)
*Niskavuoren Aarne (1954)
*Pekka ja Pätkä puistotäteinä (1955)
*Kahden ladun poikki (1958)

## Lähteet
*Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, Kustannusliike Opas, Viipuri 1930
*Teatterin maailma - Maamme teatterit ja niiden taiteilijat, toim. Veistäjä, Verneri, Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 1950
*Elonet

### Viitteet
István Vad

**István Vad** (s. 30. toukokuuta 1979 Budapest, Unkari) on unkarilainen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut kansainvälisenä tuomarina vuodesta 2007 alkaen.

## Aiheesta muualla
* István Vadin esittely World Referee -sivustolla
Maine Celtics

**Maine Celtics** on portlandilainen koripalloseura, joka pelaa NBA:n kehityssarjassa. Se toimii NBA-seura Boston Celticsin farmijoukkueena.

Vuosina 2009–2021 seura tunnettiin nimellä **Maine Red Claws**.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
Torkkeli Knuutinpojan tori

**Torkkeli Knuutinpojan tori** (myös **Vanhan raatihuoneen tori**) on Viipurissa sijaitseva aukio, joka sai nykyisin tunnetun suomenkielisen nimensä Viipurin linnan perustajan Torkkeli Knuutinpojan mukaan vuonna 1929. Se sijaitsee vanhan kaupunkikeskustan länsilaidalla Turun sillan ja Viipurin linnan tuntumassa. 

## Historia
Tori syntyi 1500-luvun lopulla, kun linnansaarelle johtavan sillan tuntumassa sijainneen aukion laidalle rakennettiin puurakenteinen kaksikerroksinen raatihuone. Nykyisen muotonsa se sai 1640-luvulla Tukholman kaupunginarkkitehdin Anders Torstenssonin suunnitellessa Pietari Brahen käskystä kaupungin ensimmäisen asemakaavan. Uusi kivirakenteinen raatihuone paikalle rakennettiin vuoden 1652 kaupunkipalon jälkeen. Nykyään se tunnetaan Viipurin vanhana raatihuoneena. Uuden raatihuoneen valmistumisen myötä 1700-luvun lopulla alettiin myös toria kutsumaan Vanhaksi raatihuoneen toriksi. Vuodesta 1895 lähtien vanhan raatihuoneen tiloissa toimi Viipurin historiallinen museo. Aukiolle pystytettiin vuonna 1908 Ville Vallgrenin veistämä Torkkeli Knuutinpojan patsas. Torin etelälaidalla sijaitsee vuonna 1776 valmistunut Viipurin päävartion rakennus.

## Torin ympäristön rakennuksia

File:Vyborg 06-2012 various listed 09.jpg|Viipurin vanha raatihuone
File:Выборг. Здание гарнизонной гауптвахты..JPG|Päävartio


## Lähteet
*Torkkeli Knuutinpojan tori VirtuaaliViipuri 1939

## Aiheesta muualla
Giurgiulești

**Giurgiulești** (, ) on noin 3&nbsp;000 asukkaan kylä Moldovan Cahulin piirissä, aivan maan eteläisimmässä nurkassa, Tonavan pohjoisrannalla, sen sivujoen Prutin liittymäkohdassa. Prutin ja Tonavan vastarannalla alkaa Romania. Kylän itäpuolella alkaa puolestaan Ukrainan Odessan alue. 

Giurgiuleștin kylän väkiluku on noin 3&nbsp;000 henkeä.

## Vapaasatama ja liikenteen solmupiste
Giurgiulești on tärkeä logistinen solmupiste ja rajanylityspaikka. Siellä on Moldovan suurin jokisatama, jonne vuonna 2006 valmistui öljyterminaali ja 2009 matkustajaterminaali. Satamaan johtaa 7 metrin syvyinen, meriliikenteen aluksille soveltuva väylä Mustanmeren ääreltä (133,8&nbsp;km). Satamalla on vapaasataman asema ja se toimii erityistalousalueena (vapaatalousalue) vuoteen 2030 saakka.

Paikkakunnan kautta kulkee valtatie M3 pohjoiseen kohti pääkaupunki Chișinăuta (218&nbsp;km:n matka) ja ukrainalainen valtatie M15 (osa eurooppatietä ) itään ja siihen liittyvä rajanylityspaikka Ukrainan Reniin. Giurgiuleștissa on kansainvälinen rajanylityspaikka Romaniaan, lähin kaupunki Galaţi sijaitsee noin 10 kilometriä länteen. Giurgiulești on myös Moldovan rautateiden asemapaikkakunta, jonne johtaa rautatieyhteys pohjoisesta Basarabeascasta kahta kautta. Itäisempi raideyhteys kulkee reittiä Basarabeasca–Gagauzian Comrat–Prut (risteysasema, liityntä Romanian rataverkkoon)–Cahul–Giurgiulești. Suoremmin pohjoisesta saapuva reitti tekee aluksi mutkan Ukrainan Renin kautta. Yksi ratayhteys vie Giurgiuleștistä Prutin yli Romanian puolelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Giurgiulești, Located at river Danube   (danubeports.info)
*Giurgiulesti Free Economic Zone   (gfez.md)
*Giurgiulești vapaasataman aluesuunnitelma   (gfez.md)
Torkkeli Knuutinpojan patsas

**Torkkeli Knuutinpojan patsas** on Viipurissa Torkkeli Knuutinpojan torilla eli Vanhalla raatihuoneen torilla sijaitseva veistos, joka esittää Viipurin linnan perustajaa Torkkeli Knuutinpoikaa. Kuvanveistäjä Ville Vallgrenin teos paljastettiin ensimmäisen kerran 4. lokakuuta 1908. Toisen maailmansodan jälkeen pahoin vaurioitunut patsas siirrettiin jalustoineen pois paikaltaan, mutta paljastettiin jälleen restauroituna 2. heinäkuuta 1993 Viipurin perustamisen 700-vuotisjuhlien yhteydessä.

## Historia

Ruotsalaisen valtaneuvoksen ja sotamarsalkan Torkkeli Knuutinpojan patsas pystytettiin Viipurin ruotsinkielisten aloitteesta. Veistosta alettiin puuhaamaan jo 1870-luvulla ja hankkeen varsinaisena alullepanijana oli arkkitehti Johan Jacob Ahrenberg, joka tuolloin laati Viipurin linnan restaurointisuunnitelmia. Kuvanveistäjä Ville Vallgrenilta vuonna 1884 tilattu patsas valmistui kolme vuotta myöhemmin, mutta sen pystyttäminen kuitenkin kiellettiin poliittisista syistä, koska veistos oli kunnianosoitus ruotsalaiselle sotasankarille. 

Teos oli tärkeä Vallgrenille, se oli 32-vuotiaan taiteilijan toistaiseksi merkittävin työ, johon hän oli panostanut suuresti. Vallgren oli muun muassa tuhonnut patsaan ensimmäisen kipsisen version, koska ei ollut tyytyväinen siihen. Veistoksen esikuvana oli vuonna 1854 Tukholmaan Birger Jaarlin torille pystytetty Birger Jaarlin patsas, jota Vallgrenin työ korkeine jalustoineen suuresti muistuttaa. Veistos saatiin lopulta paikalleen 21 vuotta valmistumisensa jälkeen, vaikka silloinkin Viipurin suomenmieliset piirit paheksuivat hanketta. Patsaan jalustan suunnitteli Viipurin läänin rakennuskonttorissa työskennellyt arkkitehti Karl Hård af Segerstad. 

Arvostelusta huolimatta veistoksesta tuli Suomen itsenäistymisen jälkeen nopeasti kaupungin symboli, jonka edustalla järjestettiin esimerkiksi jatkosodan aikana 31. elokuuta 1941 Viipurin takaisinvaltauksen paraatikatselmus. Patsas vaurioitui myöhemmin sodan aikana pahasti ja neuvostoliittolaiset siirsivät sen paikaltaan vuonna 1948. Veistosta säilytettiin Salakkalahdessa vuoteen 1975 asti, jolloin eräs Viipurin museon työntekijä löysi patsaan ja siirrätti sen varastoitavaksi Viipurin linnaan. Veistoksen restaurointi aloitettiin vuonna 1991 ja uudelleen paikalleen se sijoitettiin heinäkuussa 1993.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Papula

**Papula** () oli yksi Viipurin vanhoista suomalaisista kaupunginosista. Alue tunnetaan myös nykyään samalla nimellä. Keskustan pohjoispuolella sijaitsevaa Papulaa rajaa lännessä Suomenvedenpohja ja pohjoisessa Papulanlahti. Suomen rajalle Svetogorskiin johtava maantie A124 kulkee kaupunginosan lävitse. Papula oli alun perin Viipurin maalaiskuntaan kuulunutta esikaupunkialuetta, joka liitettiin Viipurin kaupunkiin vuonna 1928.

## Historia
Papulassa toimi tiilitehtaita jo 1400-luvulla, mutta alueen asuttaminen alkoi varsinaisesta vasta 1700-luvun lopussa. Keskiajalla mainitaan ensimmäisen kerran myös Papulan kartano eri Marienhoff. Vuonna 1853 saksalainen Carl Gottlieb Behm perusti kartanoon poikien sisäoppilaitoksen, joka toimi vuoteen 1881 saakka. Papulan kartanon mukaan on saanut nimensä sisäoppilaitoksessa matematiikanopettajana toimineen Ferdinand Zeidlerin jalostama papulanruusu eli *Rosa Papula*. Asemakaavan kaupunginosa sai vuonna 1861 ja sisäoppilaitoksen lakkauttamisen jälkeen Papulaan ryhdyttiin rakentamaan kasarmialuetta. 

Viipurin pataljoonan kasarmirakennukset valmistuivat Papulaan vuosina 1881–1884 ja 1890-luvulla aluetta laajennettiin vielä muun muassa henkilökunnan asuinrakennuksilla. Huhtikuusta 1919 lähtien Papulan kasarmeilla toimi Karjalan kaartin rykmentti aina talvisodan syttymiseen saakka. Papulassa sijaitsivat myös vuonna 1884 valmistunut Viipurin lääninvankila, joka tunnetaan muun muassa sisällissodan loppuvaiheessa tapahtuneesta joukkomurhasta sekä Viipurin kauppaoppilaitos. Kasarmin ja vankilan ohella kaupunginosassa toimi runsaasti teollisuutta, muun muassa Kouvolan lakritsin juuret ovat Papulassa. 1930-luvun puolivälissä valmistui Papulanlahden ylittävä uusi betonirakenteinen silta Imatran, Antrean ja Heinjoen suunnan liikennettä varten. Vuodesta 1912 lähtien Papulassa sijaitsi Viipurin raitiovaunuliikenteen 1. linjan lähtöpysäkki.

Vuoden 1930 väestönlaskennassa Papulassa oli 3 847 asukasta, joista 3 470 oli suomenkielisiä, 242 ruotsinkielisiä ja 135 muunkielisiä.

## Nykypäivä
2000-luvulla Papulaan on rakennettu muun muassa uusi 300 asunnon asuinalue, jonka urakoi suomalaisen SRV:n venäläinen tytäryhtiö. 

## Lähteet
*Papulan kaupunginosa VirtuaaliViipuri 1939

### Viitteet
Szymon Marciniak

**Szymon Marciniak** (s. 7. tammikuuta 1981 Płock, Puola) on puolalainen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut kansainvälisenä tuomarina vuodesta 2011 alkaen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Szymon Marciniakin esittely World Referee -sivustolla
FS Mégère (1853)

**Mégère** oli Ranskan laivaston vuonna 1853 vesille laskettu metallikaarinen ja puuverhoiltu Lucifer-luokan aviso.

## Valmistus

Alus tilattiin 19. helmikuuta 1851 Rochefortin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 7. huhtikuuta 1852. Alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta 1853 ja otettiin palvelukseen 1. huhtikuuta 1854. Alus valmistui vielä huhtikuussa.

## Palvelus
Alus muutettiin maaliskuussa 1871 Toulonissa 420 tonnin purjein kulkevaksi kuljetusalukseksi. Alus poistettiin alusluettelosta 28. syyskuuta 1875, minkä jälkeen se oli koulutusproomuna Marseillessa. Alus romutettiin vuonna 1901.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
FS Lucifer (1853)

**Lucifer** oli Ranskan laivaston vuonna 1853 vesille laskettu puurunkoinen Lucifer-luokan aviso.

## Valmistus

Alus tilattiin 19. helmikuuta 1851 Rochefortin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 12. helmikuuta 1851. Alus laskettiin vesille 24. toukokuuta 1853 ja otettiin palvelukseen 24. helmikuuta 1854. Alus valmistui maaliskuussa.

## Palvelus
Alus oli 20.-29. toukokuuta 1854 Ranskan laivasto-osastossa Kielissä ja vuoden 1855 Itämeren laivueessa. Alus lähti 22. toukokuuta 1855 toiselle matkalleen Kertsiin Krimin niemimaalle.

Alus poistettiin alusluettelosta 29. lokakuuta 1874 ja sijoitettiin 21. lokakuuta 1875 hiiliproomuksi Cherbourgiin. Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1887.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
FS Aigle (1853)

**Aigle** oli Ranskan laivaston vuonna 1853 vesille laskettu aviso.

## Valmistus
Alus tilattiin 31. joulukuuta 1851 Cherbourgin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 16. syyskuuta 1852. Alus laskettiin vesille 17. syyskuuta 1853 ja otettiin palvelukseen 13. huhtikuuta 1854. Alus valmistui saman vuoden huhtikuussa.

## Palvelus
Alus osallistui Oolannin sodassa Ranskan laivaston sekä ensimmäiseen että toiseen purjehduskesään. Ensimmäisenä kesänä alus osallistui Bomarsundin taisteluun 15. elokuuta 1854 ja toisena kesänä se oli aseistettuna joukkojenkuljetusaluksena osallistuen 9.–11. elokuuta 1855 Suomenlinnan piiritykseen.

Alus lähti 1. syyskuuta 1857 Toulonista Senegaliin.

Alus nimettiin 8. maaliskuuta 1858 *Épervieriksi*, jotta nimi *Aigle* vapautuisi uudelle valmisteilla olevalle keisarilliselle jahdille. Alus tuhoutui Gabonissa Comojoella reilua kuukautta myöhemmin 30. huhtikuuta ja poistettiin virallisesti alusluettelosta 8. toukokuuta.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Minä ja Mozart

**Minä ja Mozart** on Antti Vihisen laatima teos säveltäjä Wolfgang Amadeus Mozartista. Se ilmestyi 2014 Inton kustantamana. 

Kirjoittaja sanoo, ettei kirja ole varsinainen elämäkerta, joskin takakannessa sitä sanotaan elämäkerraksi ja hän käy läpi elämänvaiheetkin. Kirjoittajan mukaan sen aihe on Amadeus-myytti ja sen vaikutus länsimaiseen musiikkikulttuuriin. Kirjan ensimmäinen motto on aiemman Mozart-elämäkerturin Wolfgang Hildesheimerin lause: "Die Wahrheit lässt sich nicht zeigen, sondern nur erfinden", suomeksi: ”Totuutta ei voi löytää, sen voi vain keksiä”, ehkä myös ”sepittä”.

Kirja jakautuu neljään osaan. Ensimmäinen osa ”Wolfgang” kertoo nuoruuden elämänvaiheet 1756–1773, toinen osa ”Amadé” vuodet 1773–1779, kolmas osa ”Mozart” käsittelee aikuisvuosia 1779–1791, neljännessä osassa ”Amadeus” Vihisen kohteena on ikoni Mozart. Lisäksi mukana on musiikkitermejä selittävä sanasto.

Vihinen vertaa haastattelussa Mozartia nykyajan rockmuusikoihin: ”Mozart muistutti Keith Richardsia tai Kurt Cobainia ilman heroiinia. Hän ansaitsi paljon ja vietti tuhlailevaa elämää”, ja Mozartin perhe loi ”formaatin nykymaailman rock-kiertueille markkinointipanostuksineen kaikkineen”.

## Arviot
Ylen sivuille kirjoittamassaan haastattelussa Suvi Turunen ja Päivi Kuisma luonnehtivat kirjaa rock-asenteella kirjoitetuksi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*''Minä ja Mozart'' kustantajan sivulla.
Hushyar Aftab

**Hushyar Aftab** (s. 1. heinäkuuta 1993 Kermānšāh, Iran) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kolmosessa pelaavaa Fc Inter/2. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

Aftab on pelannut Kakkosta Turun Tovereissa kaudella 2011 sekä ÅIFK:ssa kausina 2013 ja 2014. Kaudella 2014 hän teki ensiesiintymisensä Veikkausliigassa edustettuaan Turun Palloseuraa 27. heinäkuuta FC Honkaa vastaan pelatussa vierasottelussa.

## Lähteet
FS Monge (1859)

**Monge** oli vuonna 1859 palvelukseen otettu Ranskan laivaston aviso, joka luokiteltiin myöhemmin 3. luokan risteilijäksi.

## Valmistus
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 10. heinäkuuta 1857. Se laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1859 ja otettiin palvelukseen kuukautta myöhemmin 16. huhtikuuta.

## Palvelus
Lokakuun lopulla 1868 alus lähti potkurifregatti *[[Junon (1861)|Junonin]]* kanssa Saigonista Hongkongin kautta Japaniin. Se haaksirikkoutui 4. marraskuuta Japaninmerellä jouduttuaan taifuuniin. Uppoamispaikka on todennäköisesti jossain Annamin rannikolla.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Christophe de Margerie

**Christophe de Margerie** (6. elokuuta 1951 – 20. lokakuuta 2014) oli ranskalaisen Total-öljy-yhtiön toimitusjohtaja. Hän kuoli lentoturmassa Moskovassa yksityiskoneen kolaroitua lumenpoistokoneen kanssa nousukiidon aikana Vnukovon lentoasemalla. Turmakoneen oli tarkoitus lentää Moskovasta Pariisiin. Kone sai lähtöluvan liian aikaisin, kun lumenpoistokone oli vielä kentällä. Lumenpoistokoneen kuljettaja oli humalassa. Myös lentokoneen kolmihenkinen miehistö kuoli.

Hänen mukaansa on nimetty jäätä murtava LNG-laivaluokka.

## Lähteet
S. F. Newcombe

**Stewart Francis Newcombe** (1878–1956)  oli brittiläinen maavoimien upseeri. Hän palveli toisessa buurisodassa, ja ensimmäisen maailmansodan aikana Ranskassa ja Gallipolissa.

1913–1914 hän työskenteli Siinain niemimaan strategisessa kartoituksessa ja tapasi T. E. Lawrencen, jonka kanssa tämä teki yhteistyötä ensimmäisen maailmansodan aikana käydyssä arabikapinassa. Newcombe, Lawrence ja Sir Leonard Woolley kartoittivat Siinaita Gazan ja Aqaban väliseltä alueelta. Matka esitettiin tieteellisenä tutkimusretkenä, mutta sen sotilaallinen merkitys oli huomattava. Newcombe jäi sodan aikana ottomaanien vangiksi, mutta onnistui pakenemaan näiltä ja piileskelemään Istanbulissa. Sodan jälkeen hän antoi nimensä Paulet-Newcombe-sopimukselle.

## Lähteet
FS Forbin (1859)

**Forbin** oli Ranskan laivaston 1859 palvelukseen otettu aviso.

## Valmistus
Alus tilattiin 24. lokakuuta 1855 Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 27. elokuuta 1857. Alus  laskettiin vesille 4. toukokuuta 1859 ja otettiin palvelukseen 10. heinäkuuta.

## Palvelus
Alus vaurioitui kolaroituaan yöllä 4.-5. toukokuuta 1880, jonka seurauksena se poistettiin palveluksesta Toulonissa. Alus poistettiin laivastoluettelosta 28. heinäkuuta 1884. Aseista riisuttuna alus oli 1885 lämmittäjien koululaivana Lorientissa. Se nimettiin 1885 *Fournaiseksi*. Alus sijoitettiin 1896 Lorientissa myyntilistalle.

## Lähteet
*

### Viitteet
Everytime We Touch (Cascadan kappale)

**Everytime We Touch** on saksalaisen eurodance-kolmikko Cascadan kappale. Sen sanoittivat Maggie Reilly, S. Mackillop ja P. Risavy. Sen julkaisi Robbins Entertainment ensimmäisenä Yhdysvalloissa 16. elokuuta 2005. Myöhemmin Yhdysvaltain suuren menestyksen jälkeen se julkaistiin kansainvälisesti yhteistyössä muiden levy-yhtiöiden, kuten Zooland Recordsin, All Around the Worldin ja Universal Music Groupin kanssa. Kappale sisältää saman kertosäkeen kuin mitä Maggie Reillyn samannimisessä kappaleessa.

Kappale sai musiikkikriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton, joista pääosa kehui sen Europop-soundia sekä yllättyi sen menestyksestä kaupallisesti Yhdysvalloissa. ”Everytime We Touch” on saanut listamenestystä monissa maissa, pysyen listoilla yli 25 viikkoa lukuisissa valtioissa. Kappale pääsi listan kärkeen Irlannissa ja Ruotsissa, päästen viiden parhaimman joukkoon Itävallassa, Ranskassa, Saksassa sekä Isossa-Britanniassa. Se saavutti kaupallisen menestyksen Yhdysvalloissa yli miljoonan kopion myynnillä. Kappaleeseen liittyvällä musiikkivideolla päälaulaja Natalie Horler on kirjastossa yrittämässä kommunikoida ihastuksensa kanssa.

## Lähteet
What Do You Want from Me?

**What Do You Want from Me?** on Cascadan vuonna 2007 nauhoitettu kappale. Se julkaistiin Saksassa 7. maaliskuuta 2008 ja Isossa-Britanniassa 24. maaliskuuta 2008.

## Lähteet
Pyromania (kappale)

**Pyromania** on saksalaisen eurodance-kolmikko Cascadan kappale, joka julkaistiin heidän neljännen, Original Me-studioalbumin ensimmäisenä singlenä. Kappaleen sanoittivat Yann Peifer, Allan Eshuijs sekä Manuel Reuter ja sen tuottivat Reuter sekä Peifer. Kappale koki ensiesityksen 12. helmikuuta 2010 ja sen julkaisi Zooland Records 19. maaliskuuta 2010. Electropop-singleksi sävellettynä "Pyromania" sisältää Natalie Horlerin laulamassa koko kappaleen samalla kun vieraileva mieslaulaja puhuu ajoittain "pyro-pyro" hokelmaa. Sanoituksellisesti kappale on sanaleikki. Se kertoo rakkaudesta ja pakkomielteestä tulelle.

"Pyromania" sai pääosin ristiriitaisen vastaanoton musiikkikriitikoilta. Jotkut yllättyivät sen mukaansatempaavasta luonteesta ja hokelmasta, kun taas toiset tunsivat kappaleen alkuperättömäksi. "Pyromania" muodostui Cascadalle listamenestykseksi; päästen neljänkymmenen parhaan joukkoon Itävallassa, Tšekissä, Ranskassa, Saksassa, Alankomaissa ja Skotlannissa. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo koki ensiesityksensä 17. helmikuuta 2010 brittiläisellä Clubland TV-televisioasemalla. Se sisältää Natalie Horlerin lukuisissa kohtauksissa laulamassa sekä tanssimassa taustatanssijoiden kanssa futurististen avaruuspallojen sekä tuliräjähdysten edessä. Cascada esitti "Pyromanian" livenä saksalaisessa televisio-ohjelmassa *[[The Dome]]* sekä vuoden 2010 Pepsi B96 Summerbashissä.

## Lähteet
Nyrstar

**Nyrstar** on belgialainen yritys, joka tuottaa ja jalostaa metalleja. Erityisesti Nyrstar tuottaa ja jalostaa sinkkiä ja lyijyä. Nyrstarin tuotteita ovat: sinkki, lyijy, kupari, jalo- ja erikoismetallit sekä rikkihappo. Nyrstar on maailman toiseksi suurin sinkin jalostaja.

Nyrstar syntyi vuonna 2007 yhdistämällä australialaisen kaivosyritys Zinifexin sinkkitoiminnot belgialaisen materiaaliteknologiayritys Umicoren kanssa. Nyrstarilla on yli 7000 työntekijää. Nyrstar on solminut tuotevirtasopimuksen Talvivaaran kaivoksen tuottamasta sinkistä vuonna 2010.

Vuonna 2019 Nyrstarin enemmistöomistus oli siirtymässä Trafiguralle.

## Kaivokset
Nyrstar on sidoksissa kaivoksiin:
*Campo Morado, Meksiko
*Contonga and Pucarrajo, Peru
*Coricancha, Peru
*El Mochito, Honduras
*El Toqui, Chile
*Langlois, Kanada
*Myra Falls, Kanada
*Talvivaara, Suomi (tuotevirtasopimus)
*Tennessee Mines, USA

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Nyrstarin viralliset kotisivut
Meskaliinikaktukset

**Meskaliinikaktukset** ja **myrkkykaktukset** (*Lophophora*) on meskaliini-nimisestä alkaloidista ja sen huumaavasta vaikutuksesta tunnettu kaktuskasvisuku. Tieteellinen nimi on annettu ulkonäön perusteella kreikankielisistä sanoista lofos 'harja, töyhtö' ja foreus 'kantaja', mikä viittaa kasvin kyhmyissä oleviin karvatupsuihin.

## Tuntomerkit
Meskaliinikaktukset ovat matalia, pallomaisia ja usein tiiviinä ryhminä kasvavia kaktuksia. Niiden juuret ovat pitkiä ja sukkulan muotoisia. Varsi on tavallisesti litteän pallomainen, sini- tai kellanvihreä, satunnaisesti punertava, vain 2–7 cm korkea ja 4–12 cm leveä. Varren kyhmyt (podariot) ovat matalia ja pyöreitä tai kyttyrämäisiä, usein pystyriveiksi järjestäytyneitä. Areolit sijaitsevat yleensä riveissä kyhmyjen päissä, ja niissä on pehmeiden, keltaisten tai valkeahkojen karvojen muodostamat tupsut; piikit puuttuvat. Kukat sijaitsevat kasvin keskustassa ja kukkivat päivisin. Muodoltaan ne ovat suppilomaisia, väriltään valkoisia, vaaleanpunertavia, kellertäviä tai satunnaisesti punaisia. Kukan läpimitta vaihtelee 1–2,2 cm. Pohjus on suomuton ja karvaton. Hedelmän muoto vaihtelee nuijamaisesta pitkänomaiseen ja se on aluksi mehevä ja vaaleahkon punainen, myöhemmin ruskehtavan valkoinen ja kuiva, paljaspintainen, avautumaton ja enintään kahden sentin pituinen. Siemenet ovat mustia, päärynän muotoisia ja kyhmyisiä.

## Levinneisyys
Meskaliinikaktusten levinneisyys ulottuu Chihuahuan aavikon kalkkikivialueille Teksasiin ja Meksikon pohjois- ja keskiosiin. Niitä tavataan 1800 metrin korkeuteen saakka.

## Lajit
Meskaliinikaktusten suvussa on kaksi lajia:
* *Lophophora diffusa*
* meskaliinikaktus eli rusomeskaliinikaktus eli myrkkykaktus (*Lophophora williamsii*)

## Lähteet
* Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. – Timber Press. Portland, Oregon. .
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: meskaliinikaktukset ja myrkkykaktukset (''Lophophora'')

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Meskaliinikaktukset – ''Lophophora''
FS Jacques Cartier (L9033)

**Jacques Cartier** (runkonumero L9033) oli Ranskan laivaston 1983 palvelukseen otettu Champlain-luokan maihinnousualus ().

## Valmistus

Alus tilattiin Grand-Quevillystä Ateliers Français de l’Ouestilta, missä köli laskettiin 9. lokakuuta 1981. Se laskettiin vesille 28. huhtikuuta 1982 ja otettiin palvelukseen 28. syyskuuta 1983.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 9. heinäkuuta 2013.

## Lähteet

*

### Viitteet
San Francisco (kappale)

**San Francisco** on saksalaisen eurodancekolmikko Cascadan kappale heidän neljänneltä, Original Me -studioalbumiltaan. Kappale julkaistiin kansainvälisesti albumin ensimmäisenä virallisena singlenä 20. kesäkuuta 2011. Kappaleen sanoittivat Yann Peifer, Manuel Reuter sekä Tony Cornelissen. Kappaleen tuottivat Reuter ja Peifer. Musikaalisesti "San Francisco" on ylätempoinen popkappale, joka sisältää electropop ja dancepoptyylisiä vaikutteita 1970-luvun musiikista.

"San Francisco" sai kritiikkiä samanlaisuuksista Katy Perryn hitti California Gurlsin kanssa. Kappale pääsi viidenkymmenen parhaan joukkoon Itävallassa, Saksassa ja Alankomaissa. Britannian singlelistalla se saavutti 64.sijan. 

## Lähteet