open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lützenin taistelu

**Lützenin taistelu** käytiin kolmikymmenvuotisessa sodassa juliaanisen kalenterin mukaan 6. marraskuuta 1632 (gregoriaanisen kalenterin mukaan 16.11.).  Se oli yksi sodan ratkaisutaisteluista. Taistelussa protestanttisen Ruotsin armeija liittolaisineen hyökkäsi katolisen Pyhän saksalaisroomalaisen keisarikunnan armeijan kimppuun. Lützenin taisteluun osallistui noin 700 suomalaista, jotka muodostivat noin 4 prosenttia Ruotsin armeijan vahvuudesta.
 
Taistelu oli äärimmäisen tasaväkinen. Taistelun loppuvaiheessa Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolf kaatui, mutta keisarillinen armeija perääntyi Wallensteinin johdolla Leipzigiin. Vaikka Ruotsi saavutti strategisen voiton, kuninkaan kaaduttua se perääntyi nopeasti useimmilta Saksasta valloittamiltaan alueilta.

## Lähteet
* 

## Viitteet

## Aiheesta muualla

* Lützen, Aamulehti, 06.11.1932, nro 302, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Lützen. Kustaa Adolfin muistoja, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 06.11.1932, nro 45, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Östersund

**Östersund** on Ruotsin Jämtlandin läänin ja Jämtlandin maakunnan ainoa kaupunki ja suurin taajama. Se sijaitsee Storsjön-järven rannalla. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 44 327 asukasta. Östersundin taajama kuuluu pääosin Östersundin kuntaan, mutta pieniltä osin myös Krokomin kuntaan.

Östersund toimi 1900-luvulla varuskuntakaupunkina, mutta varuskuntaa on lakkautettu 2005–2006. Frösön-saarella on eläinpuisto ja säveltäjä Wilhelm Peterson-Bergerin koti.

Kaupungin perusti vuonna 1786 Ruotsin kuningas Kustaa III. Kaupungissa asui pitkään vain muutama sata asukasta, kunnes 1880-luvulla sinne rakennettiin rautatie. Rautatien ja metsäteollisuuden ansiosta kaupunki kasvoi nopeasti.

Östersund on hakenut yhdessä Åren kanssa talviolympialaisia vuosiksi 1994, 1998 ja 2002, mutta hanke kariutui joka kerta. Vuoden 1994 kisat myönnettiin Norjan Lillehammerille, 1998 kisat Japanin Naganolle ja 2002 kisat Yhdysvaltain Salt Lake Citylle. Östersund järjesti vuoden 2008 ampumahiihdon MM-kilpailut.

Östersund on Kajaanin ystävyyskaupunki.

## Media
Sanomalehdet Östersunds-Posten  ja Länstidningen Östersund ilmestyvät paperisena kuudesti viikossa.

## Väestönkehitys

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin kotisivut
Fu-Tourist

**Fu-Tourist** (myös nimillä **Fun Tourist**/**Fun-Tourist**) oli turkulaisen Jori Sjöroosin vähemmän tunnettu tanssimusiikkiprojekti. 

Fu-Touristin tuotannossa yhdistyivät muun muassa kierrätetty 1980-luvun disko, elektro, house ja dance. Sjöroos teki musiikkinsa lähinnä itse, mutta esityksissä kokoonpano oli nelihenkinen: Jori Sjöroos, Jussi Lehtinen, Ville Särmä ja Tom Riski.

Fu-Touristilla oli levytyssopimus Sonyn Epic Recordsin kanssa. Fu-Tourist tuli suuren yleisön tietoon singlellään "King Kong of the Dance Floor" vuonna 1999, mutta oli jo tätä ennen julkaissut muitakin singlejä niin CD- kuin LP-levyinäkin. Debyyttialbumi *[[The Universe Is For Us]]* julkaistiin vuonna 2002.

## Aiheesta muualla
* Hilden, Markus: 2000-luvun kotimaiset pophelmet: Fu-Tourist – King Kong of the Dancefloor Nrgm.fi. 4.8.2012.
Kamtšatkan niemimaa

**Kamtšatkan niemimaa** () sijaitsee Venäjän itäosassa Ohotanmeren, Beringinmeren ja Tyynenmeren välissä. Niemimaan pituus on noin 1&nbsp;200 kilometriä, levein kohta 560 kilometriä ja pinta-ala noin 370&nbsp;000 neliökilometriä eli vähän enemmän kuin Suomen.

## Luonto
Kamtšatka on pinnanmuodoltaan varsin vaihteleva. Niemimaan keskiosissa kohoavat korkeat Sredinnyivuoret, rannikolla ja Kamtšatkajoen laaksossa maasto on paikoin alankoa. Vulkaaninen toiminta on vilkasta: alueella on 127 tulivuorta, joista 27 on toimivaa. Korkein huippu on tulivuori Kljutševskaja sopka (4&nbsp;750&nbsp;m). Niemimaalla on myös geysirejä. Niemimaan ilmasto vaihtelee eri alueilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pomeranssi

**Pomeranssi** eli **hapanappelsiini** (*Citrus aurantium*) on ruutakasveihin (Rutaceae) kuuluva sitruspuulaji. Sen hedelmää kutsutaan myös samalla nimellä.

Pomeranssipuun korkeus vaihtelee kolmesta kymmeneen metriin. Sen oksasto on tiiviimpi kuin appelsiinipuulla.

Pomeranssi on kotoisin Kaakkois-Aasiasta ja sitä on ollut varhain jo eräillä Tyynenmeren saarilla, kuten Guamilla, Fidžillä ja Samoasaarilla. Arabit ovat tuoneet sen Eurooppaan, erityisesti Espanjaan. Nykyään sen pääviljelysaluetta ovat Florida ja latinalainen Amerikka.

Pomeranssia käytetään yleisesti marmeladin makuaineena. Lisäksi jauhettua, kuivattua pomeranssinkuorta käytetään mausteena esimerkiksi piparkakuissa ja mämmissä sekä curação-liköörissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Pomeranssi eli hapanappelsiini (''Citrus aurantium'')
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: ''Citrus aurantium''  
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): ''Citrus aurantium'' (sour orange)
Bergamotti

**Bergamotti** (*Citrus bergamia*) on ruutakasveihin kuuluva sitruspuu, jota viljellään pääasiassa Italiassa ja Pohjois-Afrikassa.

Bergamotin hedelmä on pieni ja päärynänmuotoinen. Kasvia viljellään ennen kaikkea hedelmän kuoresta saatavan eteerisen öljyn vuoksi. Tämä hedelmän kuoresta puristettu bergamottiöljy on väriltään keltaista tai vihreää, kitkerän makuista ja sitrukselta tuoksuvaa. Öljyä käytetäänkin lähinnä parfyymeihin ja muun muassa kosmetiikan hajusteena. Se oli yksi 1700-luvulla kehitetyn alkuperäisen *Eau de Colognen* eli kölninveden ainesosista. Sitä käytetään aromaterapiassa masennuksen hoitoon ja öljyllä on myös ruuansulatusta edistäviä vaikutuksia. Muun muassa Earl Grey -teesekoitus sekä General-nuuska on maustettu bergamottiöljyllä, mutta öljyä ei yleisesti käytetä makuaineena.

## Lähteet
Itä-Hakkila

**Itä-Hakkila** () on kaupunginosa Vantaalla Hakunilan pohjoispuolella vanhan Lahdentien varrella. Itä-Hakkila sijaitsee Itä-Vantaalla, Lahdenväylän itäpuolella. Naapurikaupunginosia ovat Hakkila lännessä, Hakunila etelässä, Sotunki idässä ja  Kuninkaanmäki pohjoisessa. Noin 2&nbsp;700 asukkaan pientalovaltaisessa Itä-Hakkilassa ei ole yhtään kerrostaloa, mutta viime vuosina rivitaloja on valmistunut hieman enemmän. Alueella yli 80&nbsp;% taloista on omistusasuntoja. Vuoden 2020 lopussa muuta kuin suomea, ruotsia tai saamea äidinkielenään puhuvien osuus alueen väestöstä oli 7,6 prosenttia. 

Itä-Hakkilan rakentaminen aloitettiin Lahdentien valmistumisen aikoihin 1950-luvun alussa. Aluetta rakennettiin nopeasti parin vuosikymmenen ajan, ja 1980-luvulla rakentaminen vilkastui niin, että asuntokanta tuplaantui.

Kaupunginosan palveluihin lukeutuvat alakoulu, päiväkoti ja urheilukenttä sekä tanssilava Helsinki Pavi. Kaupunginosaan kuuluvat myös Pyhän Annan lastenkirkko, Saksalaisten sotilaiden hautausmaa, Opaskoirakoulu ja Vantaan vankila. Lähellä sijaitsee myös Honkanummen hautausmaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sukaattisitruuna

**Sukaattisitruuna** (*Citrus medica*) on ruutakasveihin (*Rutaceae*) kuuluva sitruspuu (*Citrus*). Se on peräisin Itä-Aasiasta, jossa se kasvaa sekä villinä että viljeltynä, mutta nykyään sitä viljellään eniten Välimeren maissa. Sukaattisitruunasta tunnetaan myös viljelymuunnos, jonka hedelmät ovat uurteisia tai sormimaisesti jakaantuneita. Sen hedelmää on kutsuttu "Buddhan kädeksi" tai "sormisukaattisitruunaksi".

Sukaattisitruunan on arveltu olevan pomelon ja mandariinin ohella yksi kolmesta kantalajista, joiden risteytymistä muut sitruspuut ovat saaneet alkunsa. Sukaattisitruuna on myös Euroopassa kauimmin tunnettu sitrushedelmä. Se tuli Kreikassa tunnetuksi Aleksanteri Suuren sotaretkien jälkeen noin 300 eaa., ja jo Theofrastos kuvasi sen tarkoin. Vanhalla ajalla sitä käytettiin etupäässä lääkekasvina, mutta sitä arvostettiin myös sen hienon aromin vuoksi. Nimi *Citrus*, jota nykyään käytetään koko suvusta, tarkoitti alkujaan nimenomaan sukaattisitruunaa.

Sukaattisitruunaa ei käytetä tuoreina hedelminä, mutta sen kuoresta saatavaa sukaattia käytetään varsinkin leivonnaisissa. Sen hedelmiä käytetään sokeroituina, kuivattuina ja kuutioituina muun muassa englantilaisen jouluhedelmäkakun mausteeksi. Sitä voidaan käyttää myös kalaruokien mausteena. Sokeroidut hedelmät valmistetaan sitruunankuorista.

Sukaattisitruunaa käytetään rituaalisesti juutalaisten sukkot-juhlassa. Tässä yhteydessä siitä käytetään nimeä etrog.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Suomen Lajitietokeskus: Sukaattisitruuna (''Citrus medica'')
*Kassu - Kasvien suomenkieliset nimet: Sukaattisitruuna (''Citrus medica'')
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Citrus medica'' 
*Flora of China: ''Citrus medica'' 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: ''Citrus medica'' 
*Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Citrus medica (citron) 
*Plant List: Citrus medica 
*Pherobase: Floral volatiles of Citrus medica
Rumeliini

**Rumeliini** (*Citrus* × *tangelo*), jota kutsutaan toisinaan myös nimillä *tangelo* ja *ugli*, on ruutakasveihin (*Rutaceae*) kuuluva sitruspuu (*Citrus*). Samalla nimellä kutsutaan myös sen hedelmää. Rumeliini on greipin (*Citrus* × *paradisi*) ja mandariinin (*Citrus reticulata*) risteymä ja kotoisin Jamaikalta, mistä se löydettiin vuonna 1924.

## Kuvaus

Rumeliinipuu kasvaa 5–7 metriä korkeaksi. Lehdet ovat muiden sitruspuiden tapaan nahkeat, kiiltävän kirkkaanvihreät. Hedelmät kasvavat 6–12 kappaleen ryppäinä ja pysyvät puussa viikkoja kypsymisen jälkeenkin.

Rumeliinin hedelmä on suuren greipin kokoinen, epämääräisen muotoinen, kuoreltaan vihreänkeltainen ja röpelömäinen. Hedelmäliha on mehukas ja maukas.

## Lähteet
Huone

**Huone** on rakennuksessa oleva tila, jota ympäröivät lattia, katto ja seinät. Huone on usein nelikulmainen. Huoneeseen johtaa ovi tai oviaukko, joskus näiden tilalla jokin muu kulkuväylä, kuten kattoluukku tai lattialuukku.

Omaksi yksikökseen rakennusteknisesti erotettu huone tai huoneryhmä muodostaa huoneiston.

Asuinhuoneet aputiloineen muodostavat asunnon eli asuinhuoneiston. Samassa rakennuksessa voi olla yksi tai (esimerkiksi kerrostaloissa) useampi asuinhuoneisto.

## Asuinhuonetyyppejä
*olohuone
*makuuhuone
*työhuone
*keittiö

## Muita asuinkäytössä olevia huoneita, aputiloja
*eteinen
*keittokomero
*kodinhoitohuone
*wc
*pesuhuone
*sauna
*vaatehuone
*takkahuone
*tuulikaappi
*kylpyhuone

## Asuinkäytön ulkopuolella olevia huoneita
*varasto
*autotalli
*pyöräsuoja
*liiteri

## Muita merkityksiä
*Joskus termillä ”huone” tarkoitetaan lähisukua laajempaa mutta klaania pienempää sukuryhmää, usein kuninkaallisten sukujen kohdalla.
*Astrologisen kartan huoneet

## Katso myös
* Sisustus

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Timanin selänne

**Timanin selänne** (myös *Timaninvuoret* tai *Timanvuoret*, ) on Petšoran ja Mezenin sekä Petšoran ja Vytšegdan välinen vedenjakajaylänkö Komin tasavallassa, Nenetsiassa ja Arkangelin alueella Pohjois-Venäjällä Koillis-Euroopassa.

Timanin selänne ulottuu Komin kaakkoisosasta Jäämeren rannikolle Tšošanlahden perukkaan. Timanin selänne on loivakaartoista harvoin kumpuilevaa, metsän ja soiden peittämää ylänköä. Selänne on noin 900 kilometriä pitkä ja sen leveys on noin 60–80 kilometriä. Selänteen korkein kohta on 471 metriä merenpinnan yläpuolella.

Timanin selänne on jäänne devoni- ja kivihiilikausilla poimuttuneen ja myöhemmin kvartäärisiin kulutusjätteisiin peittyneestä vuoristosta.

## Lähteet
Vuojola

**Vuojola**, **Vuojonmaa** ja **Vuojanmaa** ovat Gotlannin saaren vanhoja suomalaisia nimiä, jotka esiintyvät muun muassa kansanrunoissa. Vanhojen ruotsinkielisten asiakirjojen käännöksissä Gotlanti on käännetty suomeksi Vuojolaksi ja gotlantilaiset vuojolaisiksi. Virossa Gotlanti tunnetaan samankaltaisella nimellä Ojamaa. Gotlannista tuotua vuolukiveä on nimitetty *vuojonkiveksi*.

Vuojolasta puhutaan usein kalevalaisissa runoissa, mutta tällöin on monissa tapauksissa kyseenalaista, tarkoittaako Vuojola Gotlantia. Sanan vanha merkitys vaikuttaa pääosin unohtuneen kansanrunouden keruuseen mennessä. Vuojolaa käytetään runoissa melko vapaasti eri vieraiden paikkojen nimien, kuten Pohjolan, toisintonimenä. Vuojolaisella tarkoitettiin toisinaan lappalaista.

## Lähteet
*E. N. Setälä: *Sammon arvoitus* (1932)
**Suomen sanojen alkuperä*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura (2000)
Leijona (täsmennyssivu)

**[[Leijona]]** on eräs suuri kissaeläin. Sanalla voidaan viitata myös seuraaviin asioihin:

## Avaruudessa
* Leijona, Eläinradan viides tähdistö
* Leijona, Eläinradan mukaan nimetty länsimainen horoskooppimerkki

## Tavaramerkkinä
* Leijona Viina, Altian alkoholituotemerkki
* Leijona, kellomerkki
* Leijona, nykyisin Leijona Group Oy:n omistama työvaatemerkki
* Terva Leijona, Leafin pastillituotemerkki
* Leijona Catering, Suomen puolustusvoimien ravitsemuspalveluista vastaava valtionyhtiö
* *Leijonat-lehti*, Suomen jääkiekkoliiton lisenssin lunastaneille lähetettävä lehti

## Nimenä
* Henrik Leijona (1129–1195), Saksin ja Baijerin herttua
* Vilhelm Leijona (1143–1214), Skotlannin kuningas
* taiteilijanimenä:
** Leijona, suomalainen rap-artisti
* lempinimenä:
** leijona, Lionsklubin jäsenestä käytetty epävirallinen nimitys
** *Leijonat*, Suomen jääkiekkomaajoukkueen lempinimi

## Muita
* Leijona, heraldinen symboli
* Leijona, kortteli Helsingissä
* *[[Leijona (elokuva)|Leijona]]* (*The Lion*), Jack Cardiffin ohjaama elokuva vuodelta 1962

## Katso myös
*Suomen leijona
Surf

**Surf** tai **surf rock** on musiikkigenre, johon liittyy olennaisena osana 1950-luvun lopulla syntynyt kalifornialainen surffauskulttuuri. Surf-musiikki nousi suureen suosioon vuonna 1961, ja siitä muodostuikin eräs Yhdysvaltain suosituimmista tyylilajeista 1960-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Perinteiselle surf-musiikille on tyypillistä lyhyt kesto, iloinen melodia ja rock and roll -rytmi. Myös jousikaiun () sekä tremolo-efektien käyttö on osa äänimaailmaa.

Surf-musiikin lähtölaukauksina on pidetty Dick Dalen singleä ”Let’s Go Trippin”. Dale on ollut vaikutusvaltaisin surf-kitaristi, ja juuri häneen liitetään kitaran jousikaiku-soundi sekä surf-musiikissa usein kuullut torviriffit ja melodioiden itämaiset vivahteet. 1960-luvun tunnettuihin surf-yhtyeisiin kuuluivat myös The Ventures ja The Chantays. 1990-luvun keskivaiheilla surf-musiikki koki jonkinlaista uutta tulemista useiden uusien yhtyeiden muodossa.

Kuuluisimpia surf-kappaleita ovat muun muassa Dick Dalen esittämä ”Misirlou”, jota on käytetty esimerkiksi *[[Pulp Fiction – tarinoita väkivallasta|Pulp Fiction]]* -elokuvassa, sekä The Surfaris -yhtyeen kappale ”Wipeout”. The Chantaysin ”Pipeline” ja The Venturesin ”Walk, Don’t Run” kuuluvat niin ikään tunnetuimpiin surf-kappaleisiin. Samoin 1960-luvun *[[James Bond]]* -elokuvien ”James Bond Theme” -teeman alku muistuttaa surfia. Sen sijaan The Beach Boys -yhtyeen varhaisilla levyillä on hyvin vähän tekemistä varsinaisen surfin kanssa, vaikka yhtye usein liitetään surf-musiikkiin. The Beach Boys edusti ennemminkin surf pop -genreä.

Surf-musiikille sukua on Suomessa 1960-luvulla esitetty ”rautalankamusiikki”, mutta se otti runsaasti vaikutteita myös brittiläisestä instrumentaali-rockista ja suomalaisesta populaarimusiikista. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lokit

**Lokit** (Laridae) on rantalintujen lahkoon kuuluva heimo, johon kuuluu 15 sukua. Varsinaisten lokkien (alaheimo Larinae) täysikasvuisten yksilöiden höyhenpeitettä hallitsevat tyypillisesti musta ja valkoinen väri sekä harmaan eri sävyt. Nuoret ja talvipukuiset linnut ovat hyvin erivärisiä, usein ruskeankirjavia.

Saksinokat (suku *Rynchops*) luettiin aiemmin erilliseen saksinokkien heimoon Rynchopidae, mutta nykyisin nekin kuuluvat lokkeihin. Myös tiiroja on toisinaan pidetty omana heimonaan.

## Elintavat
Lokit pesivät rannikoilla, sisävesillä ja soilla, yleensä suurissa yhdyskunnissa. Pesän ne tekevät maahan ja munivat lähes aina kolme munaa. Pesä on yksinkertainen kasveista rakennettu syvennys matalan kasvillisuuden joukossa.

Varsinkin pesimäajan ulkopuolella lokit kerääntyvät usein monen lajin sekaparvina suojaisille vesistöille, järville, satamiin ja keinoaltaiden lähettyville yöpymään tai etsimään ravintoa. Väliä ruokailu- ja yöpymispaikoilla voi olla 40 kilometriä. Lokit lentävät ruokailu- ja yöpymispaikoille aamu- ja iltalennoilla korkealla jonoissa tai auramuodostelmassa.

Pienikokoiset lokkilajit pyydystävät ravintonsa yleensä veden pinnalta, mutta voivat kastautua veteen saadakseen kalan kiinni. Kesällä ne voivat kokoontua isoina parvina saalistamaan korkealta ilmasta surviaissääskiä ja lentomuurahaisia. Suurikokoisemmat lajit syövät haaskoja, kalaa, jätteitä, lintujen poikasia ja -munia ja joskus myös aikuisia vesilintuja. Sekä pienet että suuret lajit kerääntyvät usein pelloille ja niityille syömään kastematoja.

## Kuvagalleria

Tiedosto:PT05 ubt.jpeg|Harmaa- ja selkälokki.
Tiedosto:Laughlock.jpg|Naurulokki.
Tiedosto:Mewa siodlata 2.jpg|Merilokki.
Tiedosto:Sturmmöwe - Auenlandschaft Hohenrode HA 222 Landkreis Schaumburg.jpg|Kalalokki.
Tiedosto:Littlegull75.jpg|Pikkulokki.
Tiedosto:Inca tern arp.jpg|Inkatiira.
Tiedosto:Sterna sandvicensis Farnes.jpg|Riuttatiira.
Tiedosto:Rynchops niger foraging by B. Walker.jpg|Amerikansaksinokka.


## Katso myös
* Suomessa pesivät lokit parimäärineen ja uhanalaisuusluokkineen

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Martti Hario. Itämeren lokkilinnut - määritys ja esiintyminen. Lintutieto 1986.
* Bergman, Göran 1982: Population dynamics, colony formation and competition in Larus argentatus, fuscus and marinus in the archipelago of Finland. Ann. Zool. Fennici 19:143–164.
* 
* Götmark, F. 1984: Food and foraging in five European Larus gulls in the breeding season: a comparative review. Ornis Fennica 61:9&ndash;18.
* Hario, Martti 1992: Myyttinen *heuglini* &ndash; tietoja ja otaksumia. Lintumies 3.1992 s. 113&ndash;117. LYL.
* Juvaste, Risto 1992: Lokkilentoja ultralla. Lintumies 3.1992 s. 108&ndash;110. LYL.
* Kilpi, Mikael, Puntti, Harri & Toivonen, Timo 1980: Suomenlahden pohjoisrannikolla pesivien lokkilajien levinneisyydestä ja lukumääristä. Ornis Fennica 57:153&ndash;160.
* Kilpi, Mikael 1987: Lokkikannat Hangon Läntisellä selällä 1978&ndash;1986. Lintumies 1.1987 s. 13&ndash;18. LYL.
Tiirat

**Tiirat** (Sterninae) on rantalintujen ryhmä, johon kuuluvia lajeja elää kaikkialla maailmassa. Tiirat viettävät suuren osan elämästään merellä. Sukupuolet ovat ulkonäöltään samanlaiset.

Tiirat luokiteltiin aiemmin omaksi Sternidae-heimokseen, mutta nykyisin niiden katsotaan olevan osa lokkien heimoa Laridae.

Suomessa on tavattu yhdeksän tiiralajia:

* Hietatiira (*Gelochelidon nilotica*)
* Räyskä (*Hydroprogne caspia*)
* Riuttatiira (*Sterna sandvicensis*)
* Kalatiira (*Sterna hirundo*)
* Lapintiira (*Sterna paradisaea*)
* Pikkutiira (*Sternula albifrons*)
* Valkoposkitiira (*Chlidonias hybrida*)
* Mustatiira (*Chlidonias niger*)
* Valkosiipitiira (*Chlidonias leucopterus*)

## Katso myös
* Lokit
* Suomessa pesivät lokit ja tiirat parimäärineen ja uhanalaisuusluokkineen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Saurola, Pertti 1978: Rengaslöytöjä tiirojen ja kihujen muuttoreittien varrelta. Lintumies 2.1978 s. 44&ndash;50. LYL.
SOS

**SOS** on kansainvälinen morseaakkosilla annettava hätämerkki. Se koostuu kolmesta lyhyestä, kolmesta pitkästä ja kolmesta lyhyestä merkistä (**· · · – – – · · ·**) eli Morsen aakkosin annetuista kirjaimista **S**, **O** ja **S**.

SOS voidaan antaa sähköttämällä, äänimerkinantolaitteilla, valolla, signaalilipuilla tai lippuviittomilla, jopa paukuttamalla laivan runkoa tai muuta kiinteää esinettä. SOS on yleismaailmallisesti pätevä hätämerkki.

Yleisen uskomuksen mukaan lyhenne SOS tulee sanoista *save our souls* (”pelastakaa sielumme”), joskus myös *save our ship* (”pelastakaa laivamme”) tai *send our savior* (”lähettäkää pelastajamme”). Todellisuudessa kirjainyhdistelmä SOS valittiin, koska se on tarpeeksi yksinkertainen kenen tahansa muistaa, lähettää ja tunnistaa ja se on helposti erottuva koodi morseaakkosilla ilmaistuna. Jopa täysin kokematon henkilö osaa lähettää tai tunnistaa SOS-merkin. Toisen uskomuksen mukaan RMS ''Titanic'' olisi ollut ensimmäinen hädässä ollut laiva, joka olisi käyttänyt SOS-hätäkutsua. Todellisuudessa ensimmäinen SOS-hätäkutsu lähetettiin jo kolmea vuotta aiemmin.

Alun perin lennätinliikenteessä käytetty hätämerkki oli CQD (*CQ* tarkoittaa ”kutsu kaikille”), jota ehdotti Guglielmo Marconi ja joka hyväksyttiin vuonna 1904. Saksalaisesta SOS-merkistä tehtiin virallinen hätämerkki Berliinin konferenssissa vuonna 1906.
Tällöin se korvasi CQD-merkin. SOS hyväksyttiin virallisesti vuonna 1908.

## Katso myös
* Mayday

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jaavansarvikuono

**Jaavansarvikuono** (*Rhinoceros sondaicus*) on sarvikuonoihin kuuluva äärimmäisen uhanalainen nisäkäslaji, jota nykyisin tavataan tiettävästi vain Jaavan saarella Kaakkois-Aasiassa.

## Ulkonäkö

Jaavansarvikuonon nahka on harmaa ja useimpien sarvikuonojen tapaan karvaton. Sen pituus on 2–4 metriä, säkäkorkeus 1,5–1,7 metriä, ja sillä on kuonossaan yksi noin 25 sentin pituinen sarvi. Eläimen paino on 900–2&nbsp;300 kiloa, joten se on sumatransarvikuonon jälkeen pienin sarvikuonolaji. Jaavansarvikuonot elävät 30–45-vuotiaksi. Sarvikuonon iho on löysä samaan tapaan kuin intiansarvikuonolla, minkä takia sillä näyttää olevan ihopanssari.

## Elintavat

Jaavansarvikuonojen elintavoista tiedetään hyvin vähän, sillä harvalukuista lajia on erittäin vaikea tutkia luonnossa. Naaras synnyttää yhden poikasen kolmen tai neljän vuoden välein. Kantoaika on 16 kuukautta. Naaras saavuttaa sukukypsyyden 5- tai 6-vuotiaana, uros vasta kymmenen vuoden iässä.

## Levinneisyys ja kannan suuruus

Jaavansarvikuono on ilmeisesti maailman uhanalaisin suuri nisäkäs. Joidenkin tutkijoiden mielestä kanta on liian pieni voidakseen koskaan elpyä. Jaavansarvikuonoja esiintyy varmasti vain Ujung Kulonin kansallispuistossa Jaavan saarella Indonesiassa, missä sitä elää vielä 50–60 yksilöä. WWF:n mukaan viimeinen Cát Tiênin kansallispuistossa Vietnamissa elänyt sarvikuono kuoli salametsästäjän luoteihin huhtikuussa 2010. WWF syytti Vietnamin hallitusta huonosta suojelutyöstä. Samalla laji hävisi koko manner-Aasiasta.

Bengalissa eli aiemmin tiettävästi omaksi alalajikseen luokiteltu jaavansarvikuonokanta, joka on jo hävinnyt. Koko maailmassa jaavansarvikuonoja on nykyisin arviolta noin 60 yksilöä. Eläintarhoissa on aiemmin ollut tiettävästi 22 jaavansarvikuonoa, mutta tällä hetkellä niitä ei luultavasti ole vankeudessa yhtään. Jaavansarvikuono elää tiheissä, vaikeakulkuisissa sademetsissä ja siksi on teoriassa mahdollista, että manner-Aasian Indokiinassa ja Thaimaassa voisi olla jäljellä vielä joitakin yksilöitä.

## Lähteet
Kihut

**Kihut** (Stercorariidae) on rantalintujen lahkoon kuuluva heimo. Heimon kaikki lajit kuuluvat sukuun *Stercorarius*. Lajeja on luokittelusta riippuen 7–9, joista Suomessa on tavattu neljä. Kihut ovat keskikokoisia tai suuria lintuja, jotka viettävät suuren osan elämästään merellä.

## Lajit BirdLife Suomen mukaan
*Chilenkihu (*Stercorarius chilensis*)
*Etelämantereenkihu (*Stercorarius maccormicki*)
*Etelänkihu (*Stercorarius antarcticus*)
*Isokihu (*Stercorarius skua*)
*Leveäpyrstökihu (*Stercorarius pomarinus*)
*Merikihu (*Stercorarius parasiticus*)
*Tunturikihu (*Stercorarius longicaudus*)

## Taksonomia

Kihut ovat sukua lokeille, kahlaajille, ruokeille ja saksinokille. Kolmessa pienemmässä lajissa, jotka kaikki pesivät ainoastaan holarktiksella, pesivillä aikuisilla on kaksi keskipyrstösulkaa ilmeisesti pidentynyt ja ainakin joillakin aikuisilla on valkoista alapuolella ja vaaleankeltaista kaulassa. Näitä piirteitä ei ole suuremmilla lajeilla, jotka elävät eteläisellä pallonpuoliskolla, lukuun ottamatta isokihua. Niinpä kihut jaetaan usein kahteen sukuun, joista vain pienet ovat suvussa  *Stercorarius* ja suuremmat lajit on siirretty suvuksi *Catharacta*. Genetiikan ja väiveiden perusteella lajin sukulaisuus ilmenee parhaiten sijoittamalla kaikki yhteen sukuun, Leveäpyrstökihujen ja isokihujen mitokondrio-DNA (periytyy äidiltä) on itse asiassa läheisempää sukua toisilleen kuin merikihuille tai pitkäpyrstökihuille tai eteläisen pallonpuoliskon lajeille. Siten risteytymisen on täytynyt olla merkittävä tekijä pohjoisen pallonpuoliskon kihujen monimuotoisuuden evoluutiossa.

## Lähteet
* BirdLife Suomi: Maailman lintujen nimet (2006)
* Hario, Martti 1985: *Stercorarius*-kihujen lajin- ja iänmääritys. - Lintumies 1.1985 s. 2-22. LYL.
* Saurola, Pertti 1978: Rengaslöytöjä tiirojen ja kihujen muuttoreittien varrelta. - Lintumies 2.1978 s. 44-50. LYL.

### Viitteet
Sumatransarvikuono

**Sumatransarvikuono** (*Dicerorhinus sumatrensis*) on sarvikuonojen heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen nisäkäslaji.

## Ulkonäkö

Sumatransarvikuono on nykyisin elävistä sarvikuonolajeista pienikokoisin. Se painaa 600–800&nbsp;kilogrammaa ja on säkäkorkeudeltaan 0,9–1,5&nbsp;metriä. Se on myös ainoa aasialainen sarvikuono, jolla on yhden sarven sijasta kaksi sarvea. Sillä on myös enemmän karvoitusta kuin muilla sarvikuonoilla. Nuorella yksilöllä on tiheä ja punertavanruskea karvapeite, joka iän myötä harvenee ja tummuu. Laji on sarvikuonolajeista äänekkäin. Sen on todettu tuottavan ainakin mylvintää, piipitystä ja hyminää.

## Lisääntyminen

Sumatransarvikuono synnyttää yhden tai kaksi poikasta kolmen tai neljän vuoden välein, kantoajan kestettyä 17&nbsp;kuukautta. Sukukypsyyden tämä sarvikuonolaji saavuttaa vasta seitsemästä kahdeksaan vuoden iässä. Se voi elää yli 30-vuotiaaksi.

## Levinneisyys ja kannan koko

Sumatransarvikuonoja elää Sumatran, Borneon ja Malesian tiheissä metsissä pieninä hajanaisina populaatioina. Niistäkin Malaijan niemimaan populaatio on ehkä jo hävinnyt. Lajia on jäljellä arviolta enää noin sata yksilöä, niistä noin 50 on Borneon alalajia. Myanmarin pohjoisosissa elää mahdollisesti lisäksi tuntemattomia populaatioita. Koska populaatiot ovat pieniä ja hajallaan, niitä uhkaa salametsästyksen ja hakkuiden ohella myös sisäsiittoisuus.

## Lähteet
Tikru

**Tikru** tai **Tiikeri** () on kuvitteellinen hahmo A. A. Milnen kirjoittamissa Nalle Puh -satukirjoissa ja Disneyn Nalle Puh-tarinoissa. Hän asuu Puolen hehtaarin metsässä puumajassa.

Tikru on pehmolelutiikeri, joka voi pomppia hännässään olevalla vieterillä. Tikru on iloinen ja rakastaa pomppimista yli kaiken. Tikru on saanut inspiraation A. A. Milen pojan, Christopher Robin Milnen pehmolelusta. Esitellessään itsensä Tikru kertoo useimmiten tavan, jolla hänen nimensä kirjoitetaan.

Tikru tavataan ensimmäistä kertaa kirjassa *[[Nalle Puh rakentaa talon]]* (*The House at Pooh Corner*). 

Disney on käyttänyt hahmoa omissa Nalle Puh -piirroselokuvissaan ja niiden oheistuotteissa sekä tehnyt hänestä kokoillan piirroselokuvan *[[Tiikerin oma elokuva]]* (2000) ja lyhytelokuvan *[[Nalle Puh ja Tiikeri kans!]]* (1974).
Roy Buchanan

**Roy Buchanan** (23. syyskuuta 1939 Ozark, Arkansas, Yhdysvallat – 14. elokuuta 1988) oli yhdysvaltalainen kitaristi. Hän aloitti kitaransoiton yhdeksänvuotiaana saavuttaen vähitellen asiantuntijoiden keskuudessa maineen bluesin ”kitaristien kitaristina”. Buchanan kehitti persoonallisen, vahvasti Yhdysvaltain juurimusiikkityyleistä ammentavan soittotyylin. Erityisen merkillepantavaa on hänen kykynsä loihtia 1953-mallin Telecasteristaan mitä erilaisimpia ääniefektejä ilman minkään efektilaitteen apua.  

Buchanan kärsi alkoholi- ja huumeongelmista. Hän teki traagisesti itsemurhan pidätyssellissä vuonna 1988.
 
## Tärkeimpiä levytyksiä

* *Roy Buchanan*, 1972, Polydor
* *Second Album*, 1973, Polydor
* *Live Stock*, 1975, Polydor
* *When a Guitar Plays the Blues*, 1985, Alligator
* *[[Dancing on the Edge]]*, 1986, Alligator
* *[[Hot Wires]]*, 1987, Alligator

## Lähteet
Lennuk

**Lennuk** on virolaisessa Kalevipoeg-eepoksessa kuvattu lentävä laiva, jonka sankari Kalevipoeg rakentaa lentääkseen maailman loppuun. Nykyisessä viron kielessä lennuk tarkoittaa lentokonetta.
Taalainmaanhevonen

**Taalainmaanhevonen** () on puusta veistetty, useimmiten punaiseksi maalattu hevonen, jonka pintaan on maalattu koristekuvioita. Hevonen on alun perin lähtöisin Ruotsin Taalainmaalta, Moran kunnasta. Pienimmät hevoset ovat kooltaan muutaman senttimetrin. Maailman suurin taalainmaanhevonen on 13 metriä korkea ja se sijaitsee Avestassa Ruotsissa.

Puuhevosia on valmistettu Taalainmaalla 1700-luvulta alkaen. Aluksi ne olivat joko huonekaluteollisuuden sivutuotteita tai lasten leikkikaluja. Nykyinen muoto vakiintui 1800-luvun lopulla. New Yorkin maailmannäyttelyssä 1939 Ruotsia edusti taalainmaanhevonen, ja siitä lähtien sitä on käytetty usein Ruotsin symbolina. Taalainmaanhevonen on nykyään suosituimpia Ruotsista hankittavia matkamuistoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Dalahäst 
* Grannas, hevosten valmistaja
Hack

**Hack** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* *[[Hack (videopeli)|Hack]]*, vuoden 1985 roguelike-tietokonepeli, johon *[[NetHack]]* perustuu
* *[[Hack (televisiosarja)|Hack]]*, David Koeppin luoma yhdysvaltalainen televisiosarja vuosilta 2002–2004
* *[[Hack (albumi)|Hack]]*, Information Societyn albumi vuodelta 1990
* *[[Hack!]]*, Matt Flynnin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 2007
* .hack, japanilainen mediafranchise.
* Hack, ohjelmointikieli
*sukunimi:
**Margherita Hack (1922–2013), italialainen tähtitieteen professori ja tietokirjailija
Schwenckfeldiläisyys

**Schwenckfeldiläisyys** on kristinuskon suuntaus. Se on saanut nimensä saksalaisen Kaspar Schwenckfeldin mukaan (1489–1561). Liike hylkää lapsikasteen ja opettaa ihmisen voivan tulla synnittömäksi. Nykyään schwenckfeldiläisiä on noin 3&nbsp;000. He asuvat Yhdysvalloissa Pennsylvaniassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Schwenkfelder.org
Roswell

**Roswell** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* Roswell, kaupunki Georgian osavaltiossa, Yhdysvalloissa
* Roswell, kaupunki New Mexicon osavaltiossa, Yhdysvalloissa
* Roswell, kaupunki Ohion osavaltiossa, Yhdysvalloissa
* Roswell, kaupunki Etelä-Dakotan osavaltiossa, Yhdysvalloissa
* *[[Roswell (televisiosarja)|Roswell]]*, Roswellin tapauksesta innoituksensa saanut televisiosarja
* Roswell, levy-yhtiö Capitol Recordsin levymerkki
* Roswell, sukunimenä:
** Maggie Roswell (s. 1952), yhdysvaltalainen näyttelijä

## Katso myös
Roswelliin liittyy myös seuraava:
* Roswellin tapaus, New Mexicon Roswellissa vuonna 1947 tapahtunut ufoksi väitetyn esineen maahansyöksy.
Sakki

**Sakki** voi tarkoittaa seuraavia:

* sakki, puhekielessä: ihmisjoukko
* Suomen Ammattiin Opiskelevien Liitto – SAKKI ry, ammattiin opiskelevien opiskelijajärjestö
* šakki, strateginen lautapeli

## Sukunimi
* Mikko Sakki (1930–1998), suomalainen päätoimittaja
* Olli Sakki, (1925–2021), suomalainen juristi, KHO:n hallintoneuvos
* Sylvi Palo, o.s. Sakki (1911–1987), suomalainen näyttelijä
* Terho Sakki (1930–1997), suomalainen kuvanveistäjä
Šavrov Š-2

**Šavrov Sh-2 tai Sch-2** oli pieni neuvostoliittolainen amfibiolentokone.

## Tausta
Vadim Šavrov suunnitteli asunnossaan Leningradissa talvella 1928&ndash;29 pienen Sh-1-lentoveneen. Elokuussa hän esitteli konettaan Moskovassa ja onnistui saamaan tilauksen amfibiolentokoneesta, josta tuli Sh-2. Sh-2 oli puolitoistatasoinen - kellukkeet kiinnittyivät lyhyeen alasiipeen. Koneen venemäinen runko toimi pääkellukkeena. Koneessa oli yksi 100 hv:n moottori kiinnitettynä ylätasoon. Sh-2:n ensilento tapahtui 11. marraskuuta 1930. Kone oli sarjatuotannossa vuosina 1931&ndash;1933. Kaikkiaan valmistettiin 270 Sh-2-konetta. Tyypistä kehitettiin myöhemmin sairaankuljetusmuunnos Sh-2S ja Sh-2bis, joka oli katetulla ohjaamolla varustettu malli. 

## Käyttö Suomessa
Koneet hankittiin jatkosodan aikana pakottamalla vangittu venäläinen radiopartio ilmoittamaan harhauttava viesti suomalaisupseerien vangitsemisesta. Venäläiset lähettivät kaksi Sh-2:ta hakemaan suomalaisvankeja ja Äänislinnan lähistöllä suomalaiset saivat siepattua koneet 28. elokuuta 1942.

Syyskuussa koneet siirtyivät Suomen ilmavoimien rekisteriin tunnuksilla AV-186 (ent. CCCP-X-217) ja AV-187 (ent. CCCP-K-370). AV-186 rikkoutui laskussa 3. lokakuuta 1942. Toista konetta käytti everstiluutnantti J. Sovio virkamatkoihinsa 13. syyskuuta 1944 asti. Sen jälkeen sekin romutettiin.

## Tekniset tiedot
### Yleiset ominaisuudet
* Tyyppi: Puurakenteinen amfibiolentokone
* Miehistö: 2-3
* Kärkiväli: 13 m
* Pituus: 8,2 m
* Korkeus: 2,8 m
* Siipipinta-ala: 24,8 m²
* Tyhjäpaino: 680 kg 
* Lentopaino: 937 kg

### Suoritusarvot
* Huippunopeus: 140 km/h
* Matkanopeus: 100 km/h
* Lakikorkeus: 3 500 metriä
* Lentomatka: 400 km

## Lähteet
*  
*
Berijev MBR-2

**Berijev MBR-2** () oli neuvostoliittolainen lentovene.

## Tausta

Georgi Berijev alkoi vuonna 1931 suunnitella vesikonetta, josta tuli sarjatuotannossa tyyppi MBR-2. Ensilento tapahtui 3. toukokuuta 1932. Kone oli ylätasoinen yksimoottorinen (BMW VI -moottorista kehitetty M-17-rivimoottori, jonka teho 500 hv, vuodesta 1935 lähtien 830 hv:n M-34-moottori) lentovene. Koneessa oli ohjaajan lisäksi etu- ja taka-ampujat. Kaikkiaan konetta valmistettiin 1 365 kappaletta vuoden 1941 loppuun mennessä. 

## Käyttö Suomessa
24. kesäkuuta 1941 (ts. ennen sodan alkua) saatiin ensimmäinen MBR-2-sotasaaliskone. Se teki pakkolaskun Pellinkiin moottorivian vuoksi ja Moottoritorpedoveneosaston 1. puolilaivue (kapteeniluutnantti Holger Carring) eli moottoritorpedovene Isku sekä VMV 11 ja VMV 15, pakottivat miehistön eli ohjaajaupseerin ja kaksi ampuja-aliupseeria antautumaan. Nämä olivat konekiväärien takana valmiina mutta luovuttivat taistelutta kun alukset tulivat viereen, vaikka suomalaisilla oli vielä jopa suojapeitteet kansiaseiden päällä ja esillä vain kivääreitä ja pistooleita. Kone hinattiin pois ja pari venäläiskonetta seuraili toimitusta kauempaa; koneen mukana saatiin kolme vankia sekä runsaasti asiakirjoja.

Tässä kaapattu kone otti osaa yhteen operaatioon, mutta sen jälkeen todettiin, ettei sen moottoria enää saanut käyntiin, joten kone romutettiin. Kaikkiaan talveen 1942 mennessä saatiin viisi MBR-2:ta sotasaaliiksi. Suomen ilmavoimissa koneiden tunnukset olivat VV-181–VV-185. Koneilla lennettiin yhdestä kymmeneen tiedustelu- ja tyyppilentoa. Kaikki koneet oli poistettu käytöstä jo lokakuussa 1942. Sotasaaliskoneet olivat olleet hyvin huonossa kunnossa.

Valvontakomissio ei ollut vähääkään kiinnostunut edes ensimmäisestä koneesta, vaikka se oli joutunut suomalaisten haltuun jo ennen sotatoimien virallista alkua.

## Tekniset tiedot

## Lähteet
*Keskinen, Kalevi &Stenman, Kari & Niska, Klaus: Meritoimintakoneet. *Suomen ilmavoimien historia* 15. Apali Oy, Tampere. 1995. 

### Viitteet
Heinkel He 59

**Heinkel He 59B-2** oli saksalainen merilentokone.

## Tausta
Ernst Heinkel alkoi vuonna 1930 kehittää Saksan laivastolle meritoimintakonetta, joka Versailles’n rauhansopimuksen ehtojen vuoksi tehtiin näennäisesti siviilikoneena. Ensilento tapahtui syyskuussa 1931.

## Tekniikkaa
Kone oli kaksitasoinen ja -moottorinen (BMW VI-moottorit, jonka teho oli 660 hv) meritoimintakone. Koneessa oli ohjaajan lisäksi etu- ja taka-ampujat. Kaikkiaan konetta valmistettiin 140 kappaletta vuoden 1938 alkuun mennessä. 

### Tekniset tiedot
* Kärkiväli 23,7 metriä
* Pituus 17,4 metriä
* Korkeus 5,8 metriä
* Tyhjäpaino 5&nbsp;000, lentopaino 9&nbsp;100 kg

Suoritusarvot
* Huippunopeus 220 km/h merenpinnan tasolla
* Lakikorkeus 3&nbsp;500 metriä
* Lentomatka 950 km

Aseistus
* neljä 7,92 mm konekivääriä

## Käyttö Suomessa
Suomen ilmavoimat vuokrasi Saksasta neljä He 59B-2-konetta. Ne lennettiin Suomeen 11. elokuuta 1943. Kaksi maalattiin Suomen ilmavoimien väreihin ja sai tunnukset HL-59 ja HL-60. Koneet olivat Arado Flugzeugwerke A.G.:n valmistamia. Koneita käytettiin kaukopartioiden kuljettamisessa neljän kuukauden ajan, sitten ne palautettiin Saksaan.

## Lähteet
*Kalevi Keskinen, Kari Stenman, Klaus Niska: *Meritoimintakoneet - Suomen ilmavoimien historia 15*, Apali Oy, Tampere 1995, 
*Keskinen, Kalevi - Niska, Klaus - Stenman, Kari: *Suomen Ilmavoimien lentokoneet 1939-72*. Tietoteos Oy, Espoo/Forssa 1973 - 3. painos (1977) Forssan kirjapaino Oy. . Sidottu.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
http://www.luftarchiv.de/flugzeuge/heinkel/he59.htm
Junkers F 13

**Junkers F 13** oli maailman ensimmäinen kokometallinen matkustajalentokone. Alatasoisen ja yksimoottorisen Junkers F 13:n suunnitteli Hugo Junkersin omistaman Junkers-lentokonetehtaan diplomi-insinööri Otto Reuter vuonna 1919. Koneen ensilento tapahtui kesäkuussa 1919. Junkers F 13 oli hyvin suosittu matkustajakone. Vuoteen 1933 mennessä sitä rakennettiin 322 kappaletta kolmenatoista eri versiona.

## Käyttö Suomessa
### Aero Oy
Kun Aero Oy avasi ensimmäisen lentoreittinsä 20. maaliskuuta 1924 Helsingistä Tallinnaan, sen käyttämä kone oli Junkers F 13. Matkustajapaikkoja oli neljä. Vuosina 1924−1935 Aerolla oli kaikkiaan seitsemän Junkers F 13 -konetta. Niillä lennettiin Tallinnan lisäksi myös Tukholmaan. Julkisuutta Aero sai vuoden 1928 kesäkuussa, kun sen Junkers F 13 -kone, lentäjänään Gunnar Lihr, osallistui Huippuvuorilla italialaisen tutkimusmatkailijan Umberto Nobilen *Italia*-ilmalaivan etsintöihin. Lihr onnistui etsinnöissään löytäen ja pelastaen yhden miehistön jäsenistä.

### Ilmavoimat
Talvisodassa Lapissa toiminut ruotsalaisten vapaaehtoisten yksikkö Flygflottilj 19 siirsi yhden Junkers F 13kä -koneen Suomen siviili-ilma-alusrekisteriin 29. toukokuuta 1940. Siitä tuli ilmavoimien JU-120. Kone toimi sairaankuljetuskoneena, yhteyskoneena ja lopuksi Viestipataljoonan koulutuskoneena vuosina 1941–1947.

### Rajavartiolaitos
Merivartiolaitos hankki kaksi F 13 -konetta vuonna 1932, tunnuksin LK-2 ja LK-3 sekä vuonna 1934 vielä kolmannen jonka tunnus oli LK-4. Ilmavoimat käytti näitäkin koneita tiedusteluun Ahvenanmerellä talvisodan aikana.

## Tekniset tiedot (F 13kä)

## Lähteet
*

### Viitteet
Kaarle V (täsmennyssivu)

**Kaarle V** on usean hallitsijan nimi:

* Kaarle V, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari 1519–1556 (hallitsi myös Espanjaa nimellä Kaarle I)
* Kaarle V, Ranskan kuningas 1364–1380
* Kaarle V, Lothringenin herttua 1675–1690
* Kaarle V, Espanjan Kaarle II:n hallitsijanimi Napolin kuninkaana, hallitsi 1665–1700
* Don Carlos, Espanjan kruununtavoittelija nimellä Kaarle V vuodesta 1833
* Kaarle V, myyttinen Ruotsin kuningas Johannes Magnuksen teoksessa *[[Historia de omnibus Gothorum Sveonumque regibus]]*
Kaarle VI

**Kaarle VI** voi tarkoittaa seuraavia:

* Kaarle VI (1368–1422), Ranskan kuningas
* Kaarle VI (1685–1740), Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari (myös Napolin kuningas samalla hallitsijanimellä)
* Don Carlos (1818–1861), Espanjan kruununtavoittelija nimellä Kaarle VI
* *[[Kaarle VI (ooppera)|Kaarle VI]]*, Fromental Halévyn ooppera
* Kaarle VI, myyttinen Ruotsin kuningas Johannes Magnuksen teoksessa *[[Historia de omnibus Gothorum Sveonumque regibus]]*
Juhana II

**Juhana II** voi tarkoittaa ainakin seuraavia hallitsijoita:

* Juhana II (1319–1364), Ranskan kuningas
* Juhana II (1397–1479), Aragonian kuningas
* Juhana II (1405–1454), Kastilian kuningas
* Juhana II (1455–1495), Portugalin ja Algarven kuningas
* Juhana II, tanskalaisen Hannu I:n (1455–1513) nimi Ruotsin kuninkaana (1497-1501)
* Juhana II (1468–1505), Monacon herra
* Juhana II Kasimir (1609–1672), Puola-Liettuan kuningas
* Juhana II (1840–1929), Liechtensteinin ruhtinas.
Dornier Do 22Kl

**Dornier Do 22Kl** oli saksalainen ylätasoinen yksimoottorinen lentokone.

## Tausta
Claudius Dornier alkoi suunnitella Do 22 konetta vuonna 1934. Luftwaffe ei ostanut konetta, mutta sitä myytiin Kreikkaan, Latviaan ja Jugoslaviaan. Kirjain K koneen tunnuksessa merkitsi Saksassa, että kone oli vientiversio.

## Tekniikka
Kone oli ylätasoinen ja yksimoottorinen. Moottori oli Hispano Suiza 12 V -rivimoottori ja teholtaan 630 kW (860 hv).

Spesifikaatio
* Kärkiväli 16,2 metriä
* Pituus 13,1 metriä
* Korkeus 4,8 metriä
* Tyhjäpaino 3&nbsp;000 kg, lentopaino 4&nbsp;100 kg (vesikoneversio)

Suoritusarvot
* Huippunopeus 276 km/h merenpinnan tasolla
* Lakikorkeus 7&nbsp;000 metriä
* Lentomatka 1&nbsp;500 km

Aseistus
* rungossa 7,7 mm konekivääri ja ampujalla kaksi konekivääriä
* 200 kg pommikuorma

## Käyttö Suomessa
Kun Neuvostoliitto miehitti Latvian, sen tilaamat koneet jäivät Dornier-Werken GmbH:n tehtaalle Friedrichshafeniin. Suomen ilmavoimat osti syyskuussa 1941 Latvian tilaamat koneet Saksasta. Tunnukset olivat DR-195-DR-198. Koneita käytettiin sukellusveneiden etsimisessä. Kaksi upposi sodan aikana, kaksi romutettiin vasta vuonna 1952 vaikka käyttö päättyi 1944. 

## Lähteet
*Kalevi Keskinen, Kari Stenman, Klaus Niska, Meritoimintakoneet - Suomen ilmavoimien historia 15, Apali Oy, Tampere 1995, 

### Viitteet
Mauri Karvetti

**Mauri Perttuli Karvetti** (9. kesäkuuta 1927 Naantali – 17. marraskuuta 2013 Naantali) oli suomalainen elinkeinovaikuttaja ja vuorineuvos (1982). Hän toimi vuosina 1973–1985 Raision Tehtaiden pääjohtajana. Hänen isänsä oli maanviljelysneuvos Einari Karvetti (Karlström). 

Karvetti syntyi Karvetin tilalla Naantalissa. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1945 ja agronomiksi vuonna 1952 pääaineenaan kasvinviljelytiede. Hän siirtyi Raision Tehtaiden palvelukseen toukokuussa 1953 ja toimi siellä lähes yhdeksän vuoden ajan, viimeksi yhtiön hankintajohtajana, kunnes Lounais-Suomen Osuusteurastamo (nyk. LSO Osuuskunta) kutsui hänet toimitusjohtajakseen vuonna 1962. Karvetti oli uuden sukupolven yritysjohtaja, joka sovelsi uudenaikaisia yhdysvaltalaisia liikkeenjohdon menetelmiä ja ajatuksia, joissa korostuivat tehokkuus ja taloudellisuus voimakkaammin kuin aikaisemmin.

LSO:sta Karvetti siirtyi kesäkuussa 1973 uudestaan Raision Tehtaiden palvelukseen yhtymän pääjohtajaksi hänen edeltäjänsä vuorineuvos Veikko Vainion siirryttyä vastaavaan tehtävään Metsäliitossa. Tässä tehtävässä Karvetti oli vuoteen 1985.

Karvetin luottamustoimiin kuuluivat muun muassa Elintarviketeollisuuden liiton hallituksen jäsenyys vuosina 1974–1984, keskinäisen vakuutusyhtiön Eläke-Varman hallintoneuvoston jäsenyys vuosina 1977–1985 ja vakuutusyhtiö Kalevan hallintoneuvoston jäsenyys vuosina 1978–1985. Sotilasarvoltaan Karvetti oli reservin yliluutnantti.

Mauri Karvetin puoliso vuodesta 1953 oli maatalous- ja metsätieteiden tohtori Ritva-Liisa Karvetti (o.s. Aro, 1929–2016), joka toimi kliinisen ravitsemuksen dosenttina Turun yliopistossa vuosina 1985–1996. 

## Lähteet
Paasion I hallitus

**Paasion I hallitus** oli Suomen tasavallan 50. hallitus, joka toimi 666 päivän ajan 27. toukokuuta 1966 - 22. maaliskuuta 1968. Hallituksen muodostivat SDP, Keskustapuolue, SKDL ja TPSL.

## Yleistä
Koska hallitus oli 18 vuoteen ensimmäinen, jossa myös SKDL oli mukana, sitä kutsuttiin äärivasemmiston piirissä ”kansanrintamahallitukseksi”. SDP koki vähemmän leimaavaksi nimityksen ”laajapohjainen yhteistyöhallitus”. Hallituksella oli takanaan 152 kansanedustajan enemmistö, jollaiseen yksikään hallitus ei ollut yltänyt 20 vuoteen. Paasion hallitus oli kylmän sodan alkamisen jälkeen ensimmäinen länsimaissa toiminut hallitus, jossa oli mukana kommunisteja.

Paasion I hallitus oli Suomen viimeinen hallitus, jossa ei ollut ministerinä yhtään naista. Se oli myös viimeinen hallitus, joka on jättänyt paikkansa täytettäväksi tasavallan presidentin toimikauden alkamisen vuoksi (poikkeuksena pääministerin valinta presidentiksi), vaikka parlamentarismissa ei edellytetäkään nimittäjän antamaa luottamusta. Paasion ensimmäinen hallitus oli myös ensimmäinen, joka presidentille esittäytyessään käytti tavallista mustaa pukua aikaisemmin käytössä olleen saketin sijaan.

## Toiminta
Paasion I hallitus toteutti useita sosiaalisia ja taloudellisia uudistuksia. SDP ajoi eduskunnassa läpi puoluetuen, joka otettiin käyttöön vuoden 1967 alusta. Kustannuksista välittämättä eduskunnassa saatiin hyväksyttyä peruskoulu-uudistus. Vuonna 1967 säädettiin myös vähimmäistoimeentulon turvaamiseksi tarkoitettu perhe-eläkelaki. Alkoholilain uudistus, johon kuului keskioluen myynnin salliminen ruokakaupoissa,  alkoi Paasion hallituksen aikana. Uusi keskiolutlaki astui voimaan Koiviston I hallituksen aikana 1. tammikuuta 1969.

Hallitus joutui ongelmiin valtiontalouden osoittautuessa odotettua heikommaksi. Ulkomaankaupan vaihtotaseen ollessa alijäämäinen vienti väheni. Ratkaisuna huonoon taloudelliseen tilanteeseen Paasion hallitus joutui lokakuussa 1967 toteuttamaan vasemmiston ja valtiovarainministeri Mauno Koiviston vastustaman yli 30 % devalvaation.

Rafael Paasion eroon pääministerin paikalta johti hänen oman puolueensa SDP:n sisältä häneen kohdistunut kritiikki. SDP:n johto katsoi, ettei pääministeri, joka samalla oli puolueensa puheenjohtaja, ollut onnistunut parantamaan puolueensa ja NKP:n suhteita. Paasiota syytettiin myös siitä, ettei hän ollut kyennyt pitämään puoliaan presidentin valtapyyteitä vastaan.

Paasion hallituksessa tapahtui sen toiminta-aikana neljä ministerinvaihdosta. Toinen kulkulaitosministeri Niilo Ryhtä siirtyi Oulun läänin ja toinen sosiaaliministeri Esa Timonen Pohjois-Karjalan läänin maaherraksi syyskuussa 1967. Uusiksi ministereiksi nimitettiin Ryhdän tilalle kansanedustaja Matti Kekkonen ja Timosen tilalle kansanedustaja Toivo Saloranta. Sisäministeri Martti Viitanen siirtyi Vaasan läänin maaherraksi joulukuussa 1967, ja hänen tilalleen tuli kansanedustaja Antero Väyrynen. Valtiovarainministeri Mauno Koivisto siirtyi Suomen Pankin pääjohtajaksi vuoden 1968 alussa ja hänen tilalleen tuli kansanedustaja Eino Raunio.

## Kokoonpano

## Lähteet
Amerigo Vespucci

**Amerigo Vespucci** (9. maaliskuuta 1454 – 22. helmikuuta 1512) oli italialainen löytöretkeilijä, joka teki vuosina 1497–1504 useita purjehduksia Keski- ja Etelä-Amerikkaan. Hän oli ensimmäinen, joka kutsui Amerikkaa uudeksi mantereeksi, minkä seurauksena Amerikka nimettiin hänen mukaansa.

## Elämäkerta
Vespucci syntyi Firenzen seudulla sijaitsevassa kylässä. Osa lähteistä ilmoittaa syntymävuodeksi 1454, osa 1451. Vespucci opiskeli luonnontiedettä ja työskenteli Firenzeä johtaneen Medicin suvun omistamissa yrityksissä.

Medicit työllistivät Vespuccia yli 20 vuoden ajan. Vuonna 1492 hänet lähetettiin Sevillaan Espanjaan johtamaan Medicien kauppapankki- ja varustamotoimintaa.  Vespucci varusti Kristoffer Kolumbuksen toista ja kolmatta retkikuntaa vuosina 1493 ja 1498. Omien väitteidensä mukaan Vespucci oli myös mukana Kolumbuksen toisella matkalla tarkkailijana ja teki vuonna 1497 oman tutkimusmatkansa Cádizista Etelä-Meksikoon, Floridaan ja Pohjois-Carolinaan. Vuonna 1499 hän purjehti Brasilian rannikolle Cape São Roqueen hiukan päiväntasaajan eteläpuolelle ja tutki Etelä-Amerikan pohjoisrannikkoa ja Amazonin suuta.

Vuonna 1501 Vespucci johti Portugalin kuningas Emanuel I:n valtuuttamana retkikuntaa Itä-Brasiliaan. Cape São Roquesta Vespucci jatkoi rannikkoa pitkin etelään ja saapui vuoden 1502 ensimmäisenä päivänä Rio de Janeiroksi nimemäänsä luonnonsatamaan. Hän kertoi myös löytäneensä Río de la Plata -joen suun ja purjehtineensa Patagonian rannikkoa etelään aina 50. leveysasteelle saakka. Hän saattoi jopa nähdä Etelä-Georgian saaren eteläisen napapiirin tuntumassa.

Palattuaan Eurooppaan syyskuussa 1502 Vespucci muutti Espanjaan ja sai maan kansalaisuuden. Vuonna 1508 Espanjan kuningas Ferdinand II nimitti hänet johtavaksi *piloto mayoriksi*. Vespucci kuoli malariaan vuonna 1512.

Vespucci on jäänyt historiaan lähinnä siksi, että hän käytti Amerikasta ensimmäisenä nimitystä ”Uusi maailma” ja arveli uusien maiden muodostavan oman mantereensa. Saksalainen kartografi Martin Waldseemüller käytti Vespuccin matkakuvauksia teoksessaan *Cosmographia Introductio* (1507) ja nimesi uuden mantereen Vespuccin etunimen latinankielisen muodon mukaan Amerikaksi (*America*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Richard Cheese and Lounge Against the Machine

**Richard Cheese and Lounge Against the Machine** on laulaja Richard Cheesen johtama yhtye, joka esittää Vegas-tyylisiä hissimusiikki-versioita nykypäivän pophiteistä, muun muassa version Disturbedin ”Down with the Sickness” -kappaleesta, joka oli mukana elokuvassa *[[Kuolleiden aamunkoitto]]* (2004). Yhtye on toiminut vuodesta 2000.

Cheesen lisäksi yhtyeeseen kuuluvat:
*Gordon Brie – basso
*Buddy Gouda – rummut
*Bobby Ricotta – kosketinsoittimet

Kaikki jäsenet käyttävät salanimiä. *Cheese* on englannin juustoa tarkoittava sana, kun taas brie, gouda ja ricotta ovat juustolaatuja.

## Julkaisut

**Lounge Against the Machine* (2000)
**Tuxicity* (2002)
**I’d Like a Virgin* (2004)
**Aperitif for Destruction* (2005)
* *The Sunny Side of the Moon: The Best of Richard Cheese* (2006)

## Aiheesta muualla
*richardcheese.com
Tv

**Tv** tarkoittaa seuraavia:
* televisiovastaanotin, TV tai tv, radioaaltoja pitkin siirrettyä liikkuvaa kuvaa näyttävä laite
* 
* 
* 
* Talviaisten rautatieasema, liikennepaikkalyhenne Tv, rautatieliikennepaikka
* Toinen vaihtoehto, TV, suomalainen aikakauslehti
* .tv, Tuvalun Internet-maakoodi