open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Staatsratsgebäude

**Staatsratsgebäude** on Berliinin historiallisessa keskustassa Spreeinselin saarella, Schlossplatz-aukion etelälaidalla sijaitseva entinen Itä-Saksan valtioneuvoston rakennus.

Valtioneuvosto perustettiin Itä-Saksan ”kollektiiviseksi valtionpäämieheksi” maan ensimmäisen presidentin Wilhelm Pieckin kuoltua vuonna 1960. Roland Kornin ja Hans Erich Bogatzkyn suunnittelema valtioneuvoston talo valmistui vuosina 1962–1964. Se oli ensimmäinen Berliinin keskustaan rakennettu uusi hallintorakennus toisen maailmansodan jälkeen. Rakennus täyttää siipineen ja puutarhoineen kokonaisen korttelin. Sen tieltä purettiin Cöllnin vanhaankaupunkiin kuuluneita asuinkortteleita ja koko Brüderstrassen pohjoispää. Vaikka rakennus on moderni, sen tilojen jaottelu noudattelee historiallisen Berliinin kaupunkilinnan Lustgartenin puoleista osaa. Porraskäytävän ikkunoita koristavat Walter Womackan lasimaalaukset Saksan työväenliikkeen historiasta. Talo sisältää muitakin taideteoksia.

Rakennuksen julkisivuun on sisällytetty ainoa alkuperäisestä kaupunkilinnasta säilynyt osa, niin sanottu Liebknecht-portaali, eli portaali, jonka parvekkeella seisten Karl Liebknecht julisti vallankumouksen aikana 9. marraskuuta 1918 sosialistisen tasavallan perustetuksi. Portaali oli otettu talteen, kun muu linna purettiin vuonna 1950, ja se pystytettiin uudelleen osaksi valtioneuvoston taloa. Sen tarkoitus oli kytkeä symbolisesti DDR:n valtiolliset instituutiot osaksi vanhempaa vallankumouksen traditiota.

Saksan liittokanslerinvirasto toimi Staatsratsgebäudessa kaksi vuotta 1999–2001 ennen nykyisen rakennuksensa valmistumista. Vuodesta 2006 rakennusta on käyttänyt European School of Management and Technology.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Artur Avila

**Artur Avila Cordeiro de Melo** (s. 29. kesäkuuta 1979 Rio de Janeiro) on brasilialais-ranskalainen matemaatikko. Hän on ollut Zürichin yliopiston matematiikan professorina vuodesta 2018.

Avila oli yksi neljästä tutkijasta, jotka palkittiin Fieldsin mitalilla vuonna 2014. Hän väitteli tohtoriksi dynaamisista järjestelmistä 21-vuotiaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivu, CV 
* A Brazilian Wunderkind Who Calms Chaos
NonStop Games

**Nonstop Games** on Singaporessa toimiva suomalaislähtöinen pelitalo. Yhtiön perustivat vuonna 2011 Teemu Ikonen, Henrik Karlström, Juha Paananen ja Henric Suuronen. Candy Crush Saga -pelistä tunnettu pelitalo King kertoi elokuussa 2014 ostaneensa Nonstop Gamesin 75 miljoonalla eurolla.

## Lähteet
Charlie siirtolaisena

**Charlie siirtolaisena** (*The Immigrant*) on Charles Chaplinin ohjaama mykkäelokuva vuodelta 1917. Tarinassa Chaplinin esittämä kulkuri saapuu Yhdysvaltoihin. Häntä syytetään Atlantin ylityksen aikana tehdystä varkaudesta. Hän ystävystyy matkalla nuoren naisen kanssa. Elokuvan on ohjannut Chaplin, ja pääosissa näyttelevät hänen lisäkseen Edna Purviance ja Eric Campbell.

Elokuva on talletettu Yhdysvaltojen Kongressin kirjaston National Film Registryyn.

## Ääniversio
Van Beuren Studiosin Amedee Van Beuren osti 1932 Chaplinin Mutual-komediat 10&nbsp;000 dollaria kappale, lisäsi niihin Gene Rodemichin ja Winston Sharplesin säveltämän musiikin ja äänitehosteita ja antoi ne esitykseen RKO Radio Picturesin kautta. Chaplinilla ei ollut minkäänlaisia mahdollisuuksia estää esitystä.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Elokuva on katsottavissa ja ladattavissa Internet Archivessa
*The Immigrant sivulla Charlie Chaplin Reviews
Park Inn Berlin

**Park Inn Berlin** (virallisesti **Park Inn by Radisson Berlin Alexanderplatz**) on Berliinin Alexanderplatzilla sijaitseva hotellirakennus. Se on 37-kerroksisena kaupungin korkein kerrostalo ja Saksan korkein hotelli. Rakennuksen korkeus on 125 metriä, antenni mukaan luettuna 150 metriä. Hotellin kattoterassi toimii näköalatasanteena.

Hotelli rakennettiin vuosina 1967–1970. Sen suunnitteli arkkitehtiryhmä Roland Korn, Heinz Scharlipp ja Hans Erich Bogatzky. Hotelli kuului alun perin Itä-Saksan valtio-omisteiseen Interhotel-ketjuun ja oli nimeltään Stadthotel Berlin. Nykyisen nimensä Park Inn sai vuonna 2003, jolloin siitä tuli osa Radisson-hotelliketjua. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Hotellin kotisivut  
*Structurae: Park Inn Berlin Alexanderplatz
Päättymätön tarina (elokuva)

**Päättymätön tarina** (, ) on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut Wolfgang Petersenin ohjaama fantasiaelokuva.

## Juoni
Elokuva kertoo kymmenvuotiaasta Bastianista, jolla on vaikeuksia sekä koulussa että kotona. Eräänä päivänä Bastian varastaa antikvariaatista vanhan kirjan nimeltä *[[Tarina vailla loppua]]* ja piiloutuu koulun ullakolle lukemaan kirjaa.

Kirja kuvaa satuolentojen kansoittamaa Fantaasia-nimistä maailmaa ja nuoren Atrejun suurta etsintäretkeä, kun hän pyrkii pelastamaan maailmansa sitä uhkaavalta pahalta voimalta. Atreju muun muassa tapaa valtakunnan hallitsijan Ikuisen Lapsuuden Valtiattaren ja saa häneltä medaljongin nimeltä Auryn, jonka on tarkoitus suojella ja opastaa häntä. 

Bastian lukee Atrejun seikkailuija, ja vähitellen hänestä tulee osa kirjan tapahtumia. Lopulta Bastianista tulee sankari, sillä hän pelastaa koko Fantaasian tuholta.

## Näyttelijät

## Tuotanto
### Kuvaukset
Elokuva kattaa vain sen perustana olevan kirjan ensimmäisen osan. Suurin osa elokuvasta kuvattu Saksassa, mutta Bastianin kohtaukset on kuvattu Vancouverissa Kanadassa.

### Musiikki
Elokuvan musiikin on säveltänyt saksalainen jazz-muusikko Klaus Doldinger, joka tunnetaan esimerkiksi nykyisestä yhtyeestään Passport. Elokuvan Pohjois-Amerikan julkaisun teemamusiikkikappaleen *The NeverEnding Story* on säveltänyt Giorgio Moroder, sanoittanut Keith Forsey, ja sen esittää Limahl (Kajagoogoo-yhtyeen solisti) ja Beth Anderson. Kappaleesta ovat tehneet cover-version ainakin yhtyeet The Birthday Massacre, Dragonland, New Found Glory ja Scooter.

## Vastaanotto
Elokuva on saanut Rotten Tomatoes-verkkosivustolla arvosanan 81 prosenttia, joka perustuu 36 arvioon ja Metacritic-verkkosivustolla arvosanan 46, joka perustuu 10 arvioon. *[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Asko Alanen pitää elokuvan lavastusta ja hahmoja kauniisti ideoituina ja antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

## Lähteet
Kaiser-Wilhelm-Nationaldenkmal

**Kaiser-Wilhelm-Nationaldenkmal** (*Keisari Vilhelmin kansallismuistomerkki*) oli Berliinin keskustassa Schlossplatzin reunalla Berliinin kaupunkilinnaa vastapäätä sijainnut Saksan keisari Vilhelm I:n muistomerkki.

Valtava muistomerkki rakennettiin vuosina 1895–1897. Sen tieltä purettiin nimellä *Schlossfreiheit* tunnettu historiallinen talorivi. Muistomerkki käsitti kaikkiaan 76 metriä pitkän ja 38 metriä leveän alueen. Siihen kuului keisari Vilhelmiä esittänyt ratsastajapatsas, jonka taustalla kiersi puolikaaren muotoinen pylväikkö. Kokonaisuuden suunnittelivat kuvanveistäjä Reinhold Begas sekä arkkitehdit Gustav Halmhuber ja Ernst von Ihne. Rakennelma vaurioitui pahoin toisessa maailmansodassa ja se purettiin kokonaan yhdessä linnan kanssa vuonna 1950. Muistomerkin sokkeli on edelleen olemassa jokirannassa ja siitä pystyy hahmottamaan rakennelman alkuperäisen muodon ja mittasuhteet. Lisäksi kaksi ratsastajapatsaan jalustaa koristaneista leijonapatsaista on nykyään Itä-Berliinin eläintarhassa.

Saksan liittopäivät päätti vuonna 2007, että keisari Vilhelmin muistomerkin paikalle pystytetään Saksan jälleenyhdistymiselle omistettu ”Vapauden ja yhtenäisyyden muistomerkki” (*Freiheits- und Einheitsdenkmal*). Sen rakentaminen alkoi vuonna 2020.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Die Denkmäler im Umfeld des Berliner Schlosses: 05 Die Nationaldenkmal (Internet Archive)
Luettelo pikkuplaneetoista: 401001–402000

Tämä on **luettelo** Aurinkokunnan numeroiduista **[[pikkuplaneetta|pikkuplaneetoista]]** numerojärjestyksessä alkaen
401001:stä ja päättyen 402000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.

## 401001-401100

## 401101-401200

## 401201-401300

## 401301-401400

## 401401-401500

## 401501-401600

## 401601-401700

## 401701-401800

## 401801-401900

## 401901-402000

## Lähteet
*Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*JPL Small-Body Database Browser 
*Lists and Plots: Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*
Luettelo pikkuplaneetoista: 402001–403000

Tämä on **luettelo** Aurinkokunnan numeroiduista **[[pikkuplaneetta|pikkuplaneetoista]]** numerojärjestyksessä alkaen
402001:stä ja päättyen 403000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.

## 402001-402100

## 402101-402200

## 402201-402300

## 402301-402400

## 402401-402500

## 402501-402600

## 402601-402700

## 402701-402800

## 402801-402900

## 402901-403000

## Lähteet
*Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*JPL Small-Body Database Browser 
*Lists and Plots: Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*
Kassler (yritys)

**Oy Kassler Ab** oli Hangossa aloittanut ja talvisodan jälkeen 1940 Tammisaareen siirtynyt makkaratehdas. Alkuperäiseltä nimeltään F:ma Axel Liljefors korvfabrik. Muutettiin osakeyhtiöksi 1950 ja otti tällöin nimen Oy Kassler Ab. Pääomistajina varakonsuli Eric Liljefors ja talousneuvos Trygwe Nyman.

Yhtiö myytiin Lounais-Suomen Osuusteurastamolle (LSO) vuonna 1974. LSO:n tytäryhtiönä vuoteen 1992, jolloin siitä muodostettiin LSO Food Oy:n Tammisaaren tuotantolaitos, ja Kasslerin nimi jäi pelkästään tuotemerkiksi. Tammisaaren tehtaan toiminta loppui 1999.

Yhtiön palveluksessa oli 66 henkeä v. 1976 ja 86 henkeä v. 1988.

## Lähteet
* Puro, Laura ja Åberg, Veijo: *Lihatalonpojat ja heidän yhtiönsä. LSO, HKScan ja liha-alan muutos*. Porvoo 2012. , Liitteet, sivu 267.
1. hokejová liga SR

**TIPOS Slovenská hokejová liga** on Slovakian jääkiekon toiseksi korkein sarjataso. Kaudella 2023/24 sarjassa pelaa 13 joukkuetta, ja sen voittaja etenee Slovakian korkeimmalle sarjatasolle Extraligaan.

## Sponsori
Sarja on nimetty sen pääsponsorin, TIPOS-vedonlyöntitoimiston, mukaan. Sponsorikausi alkoi syksyllä 2021 ja sen on tarkoitus jatkua seuraavat viisi vuotta. 

## Joukkueet kaudella 2025-2026

## Voittajat

* 2022-23: HC 19 Humenné
* 2021-22: Vlci Žilina
* 2020-21: HK Spišská Nová Ves
* 2019-20:
* 2018-19: HK Dukla Michalovce
* 2017-18: HK Dukla Michalovce
* 2016-17: HC 07 Detva
* 2015-16: HC Nové Zámky
* 2014–15: HC 07 Detva
* 2013–14: HC 46 Bardejov
* 2012–13: HC 46 Bardejov
* 2011–12: HC 46 Bardejov
* 2010–11: ŠHK 37 Piešťany
* 2009–10: ŠHK 37 Piešťany

* 2008–09: HK Spišská Nová Ves
* 2007–08: HC 05 Banská Bystrica
* 2006–07: SkiPark Kežmarok 
* 2005–06: HC 05 Banská Bystrica
* 2004–05: MHC Martin
* 2003–04: HK Dubnica
* 2002–03: Mestský hokejový club Nitra
* 2001–02: HK VTJ Spišská Nová Ves
* 2000–01: MšHK SKP Žilina

* 1999–00: MHC Martin
* 1998–99: HK Spartak ZTS Dubnica
* 1997–98: HC 05 Banská Bystrica
* 1996–97: HKm Zvolen
* 1995–96: HK Spišská Nová Ves
* 1994–95: HC 05 Banská Bystrica
* 1993–94: HK Spartak Dubnica nad Váhom 

*Lähde:*
## Lähteet
Stadion der Weltjugend

**Stadion der Weltjugend** (”Maailmannuorison stadion”) oli Itä-Berliinissä Mitten kaupunginosassa Chausseenstrassen varrella vuosina 1950–1992 käytössä ollut urheilustadion. Se sijaitsi vain muutaman sadan metrin päässä Berliinin muurista.

Stadionin suunnittelivat Selman Selmanagić ja Reinhard Ligner. Se rakennettiin vain puolessa vuodessa ja avattiin 20. toukokuuta 1950 nimellä *Walter-Ulbricht-Stadion* silloisen Itä-Saksan johtajan Walter Ulbrichtin mukaan. Paikalla aiemmin sijainneet, toisessa maailmansodassa tuhoutuneet kasarmit olivat olleet kaartinfusilieerirykmentin ja sittemmin poliisin käytössä.

Stadionilla järjestettiin vuosien 1951 ja 1973 kansainvälisten nuorisofestivaalien päätapahtuma, ja jälkimmäisen tapahtuman yhteydessä se sai myös nimen *Stadion der Weltjugend*. Laajennusten jälkeen stadionin pinta-ala oli 131&nbsp;000 m² ja sinne mahtui noin 50&nbsp;000 katsojaa. Se oli Itä-Berliinin suurin urheilupaikka. Siellä järjestettiin myös vuosittain FDGB-Pokal-jalkapalloturnauksen loppuottelu.

Stadion der Weltjugend purettiin vuosina 1992–1994, sillä sen paikalle suunniteltiin uutta urheilustadionia siltä varalta, että Berliinille myönnettäisiin vuoden 2000 kesäolympialaiset. Hanke ei kuitenkaan toteutunut. Stadionin paikalla oli sen jälkeen väliaikaisia urheilupaikkoja. Paikalle rakennettiin vuosina 2006–2017 Saksan tiedustelupalvelu Bundesnachrichtendienstin rakennuskompleksi, joka otettiin käyttöön vuonna 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Etelä-Andamaanit

**Etelä-Andamaanit** (, ) on yksi Intian Andamaanien ja Nikobaarien territorion kolmesta piirikunnasta. Se pitää sisällään Andamaanien saariston eteläisen osan. Piirikunnan pääkaupunki on Port Blair.

Vuoden 2011 väestönlaskennassa Etelä-Andamaaneilla oli 238&nbsp;142 asukasta, mikä on noin 60 prosenttia Andamaanien ja Nikobaarien territorion kokonaisväestöstä.

## Lähteet
Pohjois- ja Keski-Andamaanit

**Pohjois- ja Keski-Andamaanit** (, ) on pohjoisin Intian Andamaanien ja Nikobaarien territorion kolmesta piirikunnasta. Se sisältää Andamaanien saariston pohjoisosan. Piirikunnan pääkaupunki on Mayabunder.

Vuoden 2011 väestönlaskennassa Pohjois- ja Keski-Andamaaneilla oli 105&nbsp;597 asukasta.

## Lähteet
Nikobaarien piirikunta

**Nikobaarien piirikunta** (, ) on eteläisin Intian Andamaanien ja Nikobaarien territorion kolmesta piirikunnasta. Se pitää sisällään Nikobaarien saariston. Piirikunnan pääkaupunki on Car Nicobar.

Vuoden 2011 väestönlaskennassa Nikobaarien piirikunnassa oli 36&nbsp;842 asukasta.

## Lähteet
Isokeijukorento

**Isokeijukorento** (*Lestes dryas*) on keijukorentojen heimoon kuuluva pienikokoinen sudenkorento, jota tavataan Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa.

## Ulkonäkö ja koko

Isokeijukorennon koiras on väritykseltään enimmäkseen tummanvihreä ja sinihärmäinen. Laji on hyvin samannäköinen kuin sirokeijukorento ja muistuttaa myös isotytönkorentoa ja kääpiötytönkorentoa. Isokeijukorennolla on kärjistä toisiaan päin taipuvat alemmat perälisäkkeet ja takaruumiin toisen jaokkeen selkäpuolella kahden kolmasosan pituudelta sinihärmäisyyttä. Sirokeijukorentokoiraalla taas on suorat perälisäkkeet ja kokonaan sinihärmäinen toisen jaokkeen selkäpuoli. Isokeijukorentonaaraan munanasetin on tukeva ja ulottuu takaruumiin kärjen yli. Naaralta myös puuttuu keskiruumiin sivulta vaalea olkasauma ja vihreä piste, jotka sirokeijukorentonaaraalla on.

Isokeijukorennon takaruumiin pituus on 24–32&nbsp;mm ja takasiiven 19–25&nbsp;mm.

## Levinneisyys ja elinympäristö

Isokeijukorentoa esiintyy laajalti holarktisella alueella Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa lähinnä 40° ja 60° leveyspiirien välillä. Suomessa laji on harvinainen, mutta sitä esiintyy paikallisesti runsaana. Yleisimmillään laji on rannikon läheisyydessä Etelä- ja Lounais-Suomessa. Länsi-Euroopassa laji on yleisimmillään vuoristoisilla alueilla ja elää hajanaisesti alangoilla. Se elää myös Pohjois-Afrikassa reliktinä jääkauden ajalta.

Isokeijukorennon elinalueeseen kuuluvat saviallikot, umpeenkasvaneet lammet, sorakuoppien lampareet ja muut usein kesän aikana kuivuvat pienvedet.

## Lisääntyminen

Isokeijukorennon munat talvehtivat kasvillisuuden seassa ja kuoriutuvat keväällä. Toukkavaihe on hyvin lyhyt, 6–10 viikkoa. Suomessa lajin lentoaika on kesäkuun puolivälistä elokuun lopulle. Päälentoaika on heinäkuussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Isokeijukorento Korentowikissä
Mensa (elintarviketehdas)

**Mensa** oli suomalainen, Hämeenlinnassa toiminut elintarviketehdas, joka oli 1960–1984 osa Huhtamäki-yhtymää ja vuodesta 1984 Saarioisten omistuksessa. Mensa-tuotemerkillä valmistettiin makkaroita sekä muita lihajalosteita, einesruokia ja säilykkeitä. Huhtamäki-yhtymän osana Mensan nimen alla harjoitettu pelti- ja kartonkipakkaustoiminta oli alkusysäyksenä Huhtamäen pakkausbisnekselle, joka on nykyisin yrityksen ainoa toimiala.

## Historiaa
Mensan juuret juontavat 1920-luvulle, jolloin perustettiin Oy Sotilassäilyke Ab turvaamaan vasta itsenäistyneen Suomen puolustusvoimien muonitusta. Pian Mensaksi nimetyn yrityksen käynnistämiseen otettiin apuun dresdeniläisen Dr. L. Naumann Ag:n kauppaneuvos Albert Naumann, joka ryhtyi myös Mensan ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi. Naumannin yritys oli huolehtinut Saksan armeijan lihasäilyketoimituksista ensimmäisessä maailmansodassa, mutta nyt Saksan talous oli sodan jäljiltä lamassa ja Naumann löysi uuden leipäpuun Suomesta.

Saksalainen suomalaisyrityksen johdossa herätti kuitenkin suurta vastustusta, ja Naumann palasi kotimaahansa 1930. Säilykkeitä yritettiin 1930-luvun alussa tehdä tunnetuksi myös tavallisille suomalaiskuluttajille, mutta pula-aika ei suosinut näitä pyrkimyksiä. Niinpä Mensa luopui 1933 kokonaan kuluttajatuotteista ja palasi niihin vasta sotien jälkeen, jolloin se otti säilykkeiden lisäksi tuotevalikoimaansa makkarat. Mensa oli myös edelläkävijä lihaliemikuutioiden valmistajana Pohjoismaissa. Mensan tunnetuimpia tuotteita olivat puristettaviin tuubeihin eli pursoihin pakatut liha- ja kalapasteijat. 

Mensan omistus siirtyi 1930 Naumannilta Arno Jaatiselle ja hänen kuolemansa jälkeen 1950-luvulla kunnallisneuvos Erik Grenmanille.

Huhtamäki-yhtymän omistukseen Mensa siirtyi vuonna 1960. Huhtamäki oli neuvotellut Mensan ostosta jo 1940-luvulla, mutta tuloksetta. Huhtamäen alaisuudessa Mensan ja Jalostajan keskinäistä tuotevalikoimaa järkeistettiin niin, että Mensa keskittyi makkaroihin ja eineksiin, Jalostaja säilykkeisiin ja pakasteisiin. 

1970-luvun alussa Mensaan tuli töihin tanskalainen makkaramestari Pedersen, jonka mukaan nimettiin uusi maksamakkara. Lopulta koko Mensan tehdas tunnettiin nimellä Huhtamäki Oy Mestari Pedersen, kun Huhtamäki 1982 lopetti Hämeenlinnassa einesvalmistuksen ja keskitti tehtaan tuotannon korkeatasoiseen lihajalostevalikoimaan.

Saarioinen osti tehtaan vuonna 1984. 1990-luvun loppupuolella Saarioinen siirsi lihajalostetuotannon Hämeenlinnasta Valkeakoskelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Mensan pasteijaputkiloiden mainos 1970-luvun alusta Mainosmuseo-sivustolla
*Pörssitieto: Mensa Oy.
Pyridiini-N-oksidi

**Pyridiini-N-oksidi** (C5H5NO) on heterosyklisiin amiinioksideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisissa synteeseissä.

## Ominaisuudet
Pyridiini-N-oksidi on huoneenlämpötilassa väritöntä ja hygroskooppista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja poolisiin orgaanisiin liuottimiin. Pyridiini-N-oksidilla on useita resonanssimuotoja ja amiinioksidiryhmällä on sekä elektroneja puoleensavetävä että elektroneja luovuttava ominaisuus. Tämän vuoksi pyridiini-N-oksidi reagoi pyridiinistä poiketen sekä elektrofiilien ja nukleofiilien kanssa elektrofiilisella tai nukleofiilisella aromaattisella substituutiolla. Pyridiini-N-oksidi voidaan esimerkiksi nitrata tai halogenoida, jotka reaktiot eivät tapahdu pyridiinille. Reaktio tapahtuu joko 2-, 4- tai 6-asemaan pyridiinirenkaan typpiatomiin nähden. Pyridiini-N-oksidi on helposti pelkistettävíssä pyridiiniksi.

## Valmistus ja käyttö
Pyridiini-N-oksidia valmistetaan hapettamalla pyridiiniä. Hapettimina voidaan käyttää perkarboksyylihappoja, vetyperoksidin vesiliuoksella happamissa olosuhteissa tai molybdeenitrioksidin avulla. Muodostuva tuote voidaan puhdistaa tislaamalla.

Pyridiini-N-oksidia voidaan käyttää orgaanisissa synteeseissä. Siitä valmistetaan muun muassa 2-pyridonia ja muita johdannaisia, joita käytetään muun muassa lääkeaineiden valmistuksessa. Sen käyttöä kuitenkin haittaa se, että reaktioissa muodostuu usein eri isomeerien seos. Orgaanisen kemian reagenssina sitä voidaan käyttää hapettamaan alkyylihalidit aldehydeiksi, eräiden karboksyylihappojen dekarboksyloinnissa ja karboksamidien dehydrogenoinnissa. Yhdiste toimii myös ligandina useissa kompleksiyhdisteissä.

## Lähteet
Luettelo pikkuplaneetoista: 403001–404000

Tämä on **luettelo** Aurinkokunnan numeroiduista **[[pikkuplaneetta|pikkuplaneetoista]]** numerojärjestyksessä alkaen
403001:stä ja päättyen 404000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.

## 403001-403100

## 403101-403200

## 403201-403300

## 403301-403400

## 403401-403500

## 403501-403600

## 403601-403700

## 403701-403800

## 403801-403900

## 403901-404000

## Lähteet
*Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*JPL Small-Body Database Browser 
*Lists and Plots: Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*
Sven-Olof Walldoff

**Sven-Olof Walldoff** (2. toukokuuta 1929 – 7. kesäkuuta 2011) oli ruotsalainen tuottaja, säveltäjä ja kapellimestari. Hän toimi vuoden 1974 Eurovision laulukilpailun voittokappaleen "Waterloo" kapellimestarina Napoleoniksi pukeutuneena.

## Lähteet
Steal the Light

**Steal the Light** on suomalaisen melodisen death metalin yhtye Omnium Gatherumin EP-levy. Se julkaistiin lokakuussa 2002 levymerkillä Rage of Achilles.

EP sisältää uudelleen nauhoitettuja kappaleita yhtyeen vuoden 2001 demoäänitteeltä "Wastrel". Nuclear Blast julkaisi albumista uusintapainoksen vuonna 2004.

## Kappaleet
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Markus Vanhala – kitara
* Mikko Pennanen – kosketinsoitin
* Antti Filppu – laulu
* Janne Markkanen – bassokitara
* Harri Pikka – kitara
* Jarmo Pikka – rummut

### Muut tekijät
* Nino Laurenne – äänittäjä, miksaaja
* Göran Finnberg – masteroija
* Olli Lappalainen – grafiikka, design, valokuvat
* Suvi Heinonen – yhtyekuva

## Arviot
* Metal.de: 
* Imperiumi: 7+/10

## Aiheesta muualla
* 
* Steal the Light discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Juan Iturbe

**Juan Manuel Iturbe Arévalos** (s. 4. kesäkuuta 1993 Buenos Aires, Argentiina) on paraguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Italian Serie A:n AS Romaa.

Iturbe on edustanut aikuistasolla paraguaylaista Cerro Porteñoa (2008–2010), portugalilaista FC Portoa (2010–2013), argentiinalaista River Platea (lainalla 2013) ja italialaista Hellas Veronaa (2013–2014). 

Heinäkuussa 2014 hän siirtyi Romaan viisivuotisella sopimuksella ja 22 miljoonan euron siirtosummalla, joka saattaa hänen suorituksistaan riippuen kasvaa vielä 2,5 miljoonalla eurolla. Tammikuussa 2016 hän siirtyi lainalle AFC Bournemouthiin.

Iturbe on asunut suurimman osan elämästään Paraguayssa ja aloitti maajoukkuepelit Paraguayn juniorimaajoukkueissa. Vuonna 2009 hän teki ensiesiintymisensä maan A-maajoukkueessa vain 16-vuotiaana Chileä vastaan pelatussa ystävyysottelussa. Iturbe ajautui kuitenkin riitoihin maajoukkuejohdon kanssa ja siirtyi edustamaan Argentiinaa, jonka alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta hän edusti vuosina 2010–2013.

## Lähteet
Palaeotherium

**''Palaeotherium** * oli [[kavioeläimet|kavioeläinten]] lahkoon kuuluva suku, joka eli [[Eoseenikausi|eoseenikaudelta]] [[Oligoseenikausi|oligoseenikauden]] alkuun. Siihen kuuluvia lajeja olivat *P. curtum, P. duvalii, P. magnum, P. medium, P. mimus, P. muehlbergi ja P. parvulum''. Suvun lajit olivat vaihtelevan kokoisia, mutta yleisesti ne olivat noin 1,2 metriä pitkiä. Palaeotheriumin jäänteitä on löydetty Keski- ja Etelä-Euroopasta. Se oli sopeutunut elämään metsässä. Ne pystyivät myös ylittämään pieniä soita. Ne ovat saattaneet olla laumaeläimiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://dinosaurs.about.com/od/mesozoicmammals/p/palaeotherium.htm  
* http://www.theodora.com/encyclopedia/p/palaeotherium.html
Kosta Manev

**Kosta Manev** (s. 7. huhtikuuta 1993 Radoviš, Pohjois-Makedonia) on suomalais-pohjoismakedonialainen jalkapalloilija, joka edustaa Pohjois-Makedoniassa pelaavaa FK Vardaria. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja, mutta pystyy myös pelaamaan keskuspuolustajana sekä puolustavana keskikenttäpelaajana.

Manev muutti Suomeen vuonna 2009 Pohjois-Makedoniasta eli tuolloisesta Makedonian tasavallasta. Hän oli pelannut synnyinmaassaan enimmäkseen katujalkapalloa, mutta ehti edustaa vuoden verran paikallista jalkapalloseuraa FK Sertaa. Suomessa Manevin ensimmäinen seura oli FC Viikingit. Vuoden 2010 alussa hän siirtyi Viikinkien junioreista Helsingin Jalkapalloklubin organisaatioon. Manev nousi kauden 2011 aikana HJK:n reservijoukkue Klubi 04:n riveihin, tehden debyyttinsä miesten tasolla Kakkosessa. Seuraavana vuonna hän nousi vakiokokoonpanoon ja oli aloituksessa jokaisessa pelaamassaan 24 ottelussa.

Kaudeksi 2013 Manev siirtyi yksivuotisella sopimuksella Ykkösessä pelanneeseen PK-35 Vantaaseen. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 20 ottelussa, mutta seuraavalla kaudella kilpailu pelipaikoista puolustuksessa oli kovempaa PK-35:n hankittua Veikkausliigasta Niko Kukan sekä Patrick O'Shaughnessyn ja tämän seurauksena Manev siirtyi kesken kauden putoamiskamppailussa olleeseen Viikinkeihin. Hän ehti pelata uudessa seurassaan vain kolmen ottelun verran ennen siirtymistään Veikkausliigan FC Honkaan. Pääsarjadebyyttinsä Manev teki 10. elokuuta pelatussa vierasottelussa IFK Mariehamnia vastaan. Manev siirtyi kaudeksi 2015 Ykkösessä pelanneeseen PK-35 Vantaaseen, jossa oli nostamassa seuraa Veikkausliigaan. Hän pelasi PK-35 Vantaa Veikkausliigaseurassa kaudella 2016, mutta siirtyi syyskaudella FC Interiin, jossa hän oli pelastamasa Interin sarjapaikkaa veikkausliigaan. Inter-uraa jatkui vielä kauden 2017, jonka jälkeen Veikkausliigaseura kaudella 2018 oli PS Kemi. PS Kemistä Manev siirtyi loppukaudesta 2018 edelleen toisen kotimaansa Pohjois-Makedonian pääsarjaseuraan FK Vardar. 

Kauden 2018 loppuun mennessä Manev on pelannut Veikkausliigassa FC Hongan, PK-35 Vantaan, FC Interin ja PS Kemin riveissä kaikkiaan 65 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.

## Lähteet
Filmfare Awards East 2013

**Filmfare Awards East 2013** oli 29. maaliskuuta 2014 Kalkutassa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2013 parhaat itä-intialaiset elokuvat. Se oli ensimmäinen Filmfare Awards East -tilaisuus. Palkinnot jaettiin kieliryhmittäin erikseen bengalin-, assamin- ja orijankielisille elokuville ja niiden tekijöille.

## Voittajat

### Bengali
* Paras elokuva: *[[Chander Pahar]]*
* Paras ohjaaja: Shiboprasad Mukhopadhyay ja Nandita Roy – *[[Alik Sukh]]*
* Paras miesnäyttelijä: Ritwick Chakraborty – *[[Shabdo]]*
* Paras naisnäyttelijä: Konkona Sen Sharma – *[[Goynaar Baksho]]*
* Paras miessivuosa: Indraneil Sengupta – *[[Mishwar Rawhoshyo]]*
* Paras naissivuosa: Moushumi Chatterjee – *[[Goynaar Baksho]]*
* Paras tulokas: Sohini Sarkar – *[[Rupkatha Noy]]* ja *[[Phoring]]*
* Paras ohjaajatulokas: Indranil Roychowdhury – *[[Phoring]]*
* Paras musiikki: Jeet Ganguli – *[[Boss (vuoden 2013 elokuva)|Boss]]*
* Paras sanoittaja: Anindya Chattopadhyay – *[[Alik Sukh]]* (”Raat jaaye”)
* Paras mieslaulaja: Arijit Singh – *[[Boss (vuoden 2013 elokuva)|Boss]]* (”Mon maajhi re”)
* Paras naislaulaja: Anwesha Dutta Gupta – *[[Rupkatha Noy]]* (”Sara Din Aar Sara Raat”)

### Tekniset palkinnot
* Paras taustamusiikki: Neel Adhikari – *[[Tasher Desh]]* ja Prabuddha Banerjee – *[[Phoring]]*
* Paras koreografia: Baba Yadav – *[[Boss (vuoden 2013 elokuva)|Boss]]* (”Jhinkunakur Nakkunakur”)
* Paras kuvaus: Soumik Haldar – *[[Meghe Daka Tara]]* ja Indraneil Mukherjee – *[[Phoring]]*
* Paras lavastus: Tanmoy Chakroborty – *[[Goynaar Baksho]]*
* Paras äänisuunnittelu: Anirban Sengupta ja Dipankar Chaki – *[[Shabdo]]*

### Kriitikkopalkinnot
* Paras elokuva: *[[Shabdo]]* ja *[[Rupkatha Noy]]*
* Paras miesnäyttelijä: Soumitra Chatterjee – *[[Rupkatha Noy]]*
* Paras naisnäyttelijä: Rituparna Sengupta – *[[Alik Sukh]]*

### Erikoispalkinnot
* Erikoispalkinto: Prosenjit Chatterjee
* Elämäntyöpalkinto: Suchitra Sen ja Madhabi Mukherjee

## Assam
* Paras elokuva: *[[Mu Eka Tumara]]*
* Paras ohjaaja: Susant Mani – *[[Mu Eka Tumara]]*
* Paras miesnäyttelijä: Sabyasachi Mishra – *[[Mu Eka Tumara]]*
* Paras naisnäyttelijä: Archita Sahu – *[[Mu Eka Tumara]]*

## Orija
* Paras elokuva: *[[Dwaar]]*
* Paras ohjaaja: Pulak Gogoi – *[[Momtaaj]]*
* Paras miesnäyttelijä: Zerifa Wahid – *[[Dwaar]]*
* Paras naisnäyttelijä: Kopil Bora – *[[Dwaar]]*

## Lähteet
Lääketukku

**Lääketukku Oy – Medicinparti Ab** oli suomalainen lääkkeiden ja muiden apteekkitavaroiden tukkukauppa, joka toimi vuosina 1949–1989 ja kuului vuoteen 1988 asti Huhtamäki-yhtymään. Nykyisin Lääketukku on Tamro Oyj:n aputoiminimi.

## Historiaa
Tammikuussa 1949 Huhtamäki-yhtymän johto teki päätöksen apteekkialan tukkukaupan perustamisesta Helsinkiin. Lääketukun tarkoituksena oli yhtiöjärjestyksen mukaan valmistaa ja tuoda maahan, myydä ja välittää lääkeaineita, apteekkitavaroita, kemikalioita sekä muita näihin läheisesti liittyviä tavaroita. Sen kilpailijoita olivat tuolloin Tampereen Rohdos Oy sekä keskenään yhteistyössä toimivat Aurum Oy ja Pharmakon Oy. Eräät isot lääkevalmistajat myivät tuotteitaan myös suoraan apteekeille huomattavin määräalennuksin. Huhtamäki näki tilaisuutensa ennen kaikkea siinä, että sairaalat saivat vuoden 1949 lakimuutoksessa oikeuden ostaa tarvikkeensa suoraan tukkukaupasta ohi apteekkien.

Lääketukku pääsikin nopeasti tärkeään asemaan sairaalamyynnissä. 
Vuonna 1953 otettiin ohjelmaan myös kemikaalien myynti ja omien kosmetiikkatuotteiden valmistus nimellä Fincos, josta tuli pian itsenäinen yhtiönsä Huhtamäki-yhtymän sisällä.

Helsingin ohella Lääketukku perusti sivuliikkeen Turkuun 1960 ja Tampereelle 1961. 1970-luvulle tultaessa lääketehtaat alkoivat yhä enemmän myydä tuotteitaan suoraan sairaaloille ja laitoksille, ja Lääketukun kasvu alkoi hiipua. Se perusti kuitenkin 1970-luvun alkupuolella uusia sivuliikkeitä Ouluun, Kuopioon, Vaasaan ja Jyväskylään ja oli vuoteen 1979 mennessä noussut Suomen johtavaksi lääkkeiden tukkukaupaksi. Lääkkeiden ja lääkevalmisteiden lisäksi valmikoimaan kuului röntgenfilmejä, sairaalatarvikkeita, tutkimuskemikaaleja, laboratoriotarvikkeita ja kosmetiikkaa.

Kilpaillakseen tehokkaammin Lääketukkua vastaan Tampereen Rohdos Oy, Aurum Oy ja Pharmakon Oy yhdistyivät Tamroksi vuonna 1970. Vuonna 1988 Lääketukku Oy myytiin Tamrolle osana Huhtamäki-yhtymän toimialarationalisointia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vesikansa, Jyrki: *Leipurinpojan perintö. Huhtamäki Oy 1920–1995.* Otava, 1995. .
*Lääketukku Oy Pörssitiedossa
Kalle Renfors

**Kaarle ”Kalle” Edvard Renfors** (2. helmikuuta 1901 Tampere – 26. elokuuta 1968 Tampere) oli suomalainen kansanedustaja. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli tehdastyöläinen ja puuseppä. Renfors oli huutolainen, joka myöhemmin työskenteli muun muassa Tampellan pellavatehtaalla. Kansakoulun lisäksi hän opiskeli sotavuosien jälkeen Sirola-opistossa.

Renfors oli mukana maanalaisessa SKP:ssa 1920-luvulta lähtien ja joutui toimintansa vuoksi myös vankilaan 1930-luvulla. Kansanedustajaksi hänet valittiin SKDL:n edustajana Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuoden 1948 eduskuntavaaleissa ja uudelleen vuoden 1951 vaaleissa. Vuoden 1950 presidentinvaalissa Renfors oli Mauno Pekkalan valitsijamiehenä. Kansanedustajakautensa jälkeen Renfors työskenteli Tampereella Osuusliike Voiman vahtimestarina aina kuolemaansa saakka. 

Renfors kuului 1920-luvulla Tampereen kaupunginvaltuustoon sekä Messukylän kunnanvaltuustoon, jonka puheenjohtajana hän toimi. Renfors tunnettiin erityisesti hyvänä puhujana, jonka vuoksi hän usein puhui koko vasemmistoryhmänsä puolesta. Maaliskuussa 1930 Renfors valittiin Suomen Kehruu- ja Kutomatyöntekijäin Liiton palkalliseksi luottamusmieheksi liiton perustavassa kokouksessa. Vuonna 1930 Renforsin toimiessa Tampereen kaupunginvaltuutettuna, äärioikeistolainen Lapuan liike yritti muiluttaa hänet, mutta yritys epäonnistui. 

## Katso myös
*Luettelo poliittisista syistä Suomessa vangituista kansanedustajista

## Lähteet
* 

### Viitteet
Borja Vivas

**Borja Vivas Jiménez** (s. 26. toukokuuta 1984 Malaga) on espanjalainen kuulantyöntäjä. Hän edustaa seuratasolla Atlético Malagaa.

Vivas voitti hopeaa Zürichin EM-kisoissa 2014 tuloksella 20,86. Hän oli EM-kilpailuissa seitsemäs Helsingissä 2012, yhdestoista Barcelonassa 2010 ja neljäs sisäratojen EM-kilpailuissa Prahassa 2015. Vuonna 2013 hän voitti kultaa Välimeren kisoissa. Vivasin ennätys on Alcobendasissa vuonna 2014 työnnetty 21,07.

Vivas on 204 senttimetriä pitkä ja painaa 140 kiloa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Vivas European-Athletics.orgissa
* Borja Vivasin virallinen verkkosivu
Unbroken

**Unbroken** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* HMS Unbroken, Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimien U-luokan sukellusvene
* **, Laura Hillenbrandin kirja vuodelta 2010
* *[[Murtumaton]]* (*Unbroken*), Hillenbrandin kirjaan perustuva elokuva vuodelta 2014

## Musiikissa
* Unbroken, yhdysvaltalainen hardcore punk -yhtye
* *[[Unbroken (A Perfect Murderin albumi)|Unbroken]]*, A Perfect Murderin albumi vuodelta 2004
* *[[Unbroken (Demi Lovaton albumi)|Unbroken]]*, Demi Lovaton albumi vuodelta 2011
** ”Unbroken”, Demi Lovaton kappale
* *[[Unbroken (Katharine McPheen albumi)|Unbroken]]*, Katharine McPheen albumi vuodelta 2010
* *[[Unbroken (Fionan albumi)|Unbroken]]*, Fionan albumi vuodelta 2011
* ”Unbroken”, Tim McGraw’n kappale
* ”Unbroken”, María Ólafsdóttirin kappale, jolla hän edusti Islantia Eurovision laulukilpailussa 2015
* ”Unbroken”, Stan Walkerin kappale
* ”Unbroken”, Black Veil Bridesin kappale soundtrack-albumilta *[[The Avengers (soundtrack)|The Avengers]]*
* ”Unbroken”, Killswitch Engagen kappale albumilta *[[As Daylight Dies]]*.
Matka Postimerkkien maahan

**Matka Postimerkkien maahan** on Vesa Sisätön kirjoittama postimerkkeilyaiheinen nuorten fantasiaromaani. Teos ilmestyi vuonna 2010 Tammen Musta kaista -sarjassa.

## Aiheesta muualla
* Pia Ronkainen: Fiimeisellä filatelistilla on itseironiaa. Helsingin sanomat 3.12.2010.
* Päivi Heikkilä-Halttunen: Omintakeinen fantasiaromaani postimerkkeilystä. Lastenkirjahylly 27.10.2010.
* Iivari Koutonen: Matka Postimerkkien maahan. Risingshadow.net 14.8.2011.
Puruvesi Pop

**Puruvesi Pop -festivaali** on vuodesta 2007 järjestetty kevyen musiikin tapahtuma Kerimäellä. Festivaalin järjestää Kerimäen iloinen kulttuuri ry (Keiku ry). Puruvesi-Pop on musiikkipainotteinen tapahtuma, joka on suunnattu kaiken ikäisille henkilöille. Puruvesi Pop -festivaalin kävijämäärä on kasvanut vuosittain, vuonna 2013 kävijämäärä oli 3&nbsp;500 ja vuonna 2014 se oli 5&nbsp;000 henkeä. 

## Esiintyjät
### 2016
*Perjantai 12.8. Chisu, Elastinen, Jätkäjätkät, Raappana, Welmu, Erakossa, Backtage Pass- voittaja.
*Lauantai 13.8. Kaija Koo, Kotiteollisuus, J. Karjalainen. Disco, Old Spice, Anna Puu, Backtage Pass- voittaja.

### 2015
* Perjantai 31.7. Daze (DK), Atomirotta, Sanni, New Deadline, Jouni Aslak, Gasellit, Jukka Poika 
* Lauantai 1.8.  Eppu Normaali, Mokoma, Anssi Kela, Romuttamo, Even Steven, Routaraja, Vihreä Aurinko, Ever Circling Wolves, Poor Fellas, Lightbulb.

### 2014
* Perjantai 1.8. Haloo Helsinki!, Radio Moscow (USA), Popeda, Relentless, Nerve End, The Rhythm & Business Band, Four-Bar System.
* Lauantai 2.8. Jenni Vartiainen, Karri Koira & Ruudolf, Virve Rosti & Toyboys, Solonen & Kosola, Dave Lindholm B. Inventive, Jukka Ässä, Poutatorvi, Virranjakaja, Semi Bros.

### 2013
*Perjantai 2.8. Captain Jack (GER), Paprika Korps (POL), JVG, Stepa & Are, Breathe the End, Preerian lapset, Death Generation, Kassu Koponen & Kumarrat,
*Lauantai 3.8. Ismo Alanko, Disco, Lipsaset, Nevesis (EST), The Vultones, Hassu Organismi, Ihmeneloset. 

### 2012
*Perjantai 3.8. Enemigo, Santa Cruz, Grandeville, Stepa & Are, 7 Stout Clan, Nimetön.
*Lauantai 4.8.  Plug, Rockefeller, Speedo, Routaraja, Paula Koivuniemi.

## Järjestäminen lopetetaan
Kesien 2016 ja 2018 sääriskien toteutumisen johdosta tapahtuman toteuttamisen taloudelliset edellytykset murenivat ja tapahtuman järjestäminen keskeytettiin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* www.puruvesipop.com 
* www.keiku.fi
Aleksandr Litovtšenko

**Aleksandr Dmitrijevitš Litovtšenko** (; 26. maaliskuuta (J: 14. maaliskuuta) 1835 Krementšuk, Pultavan kuvernementti – 28. kesäkuuta (J: 16. kesäkuuta) 1890 Pietari) oli ukrainalaissyntyinen venäläinen taidemaalari, joka erikoistui kuvaamaan 1500- ja 1600-luvun Moskovan ruhtinaskuntaa.

Litovtšenko opiskeli Keisarillisessa taideakatemiassa. Hän sai pienemmän kultamitalin teoksestaan *Kharon kuljettaa kuolleiden sielut Styks-virran yli*, vaikka joutuikin kurssitovereidensa kritisoimaksi melko jäykistä asetelmistaan. Yhdessä monien muiden kurssitovereidensa kanssa hän haastoi Akatemiassa vallinneen akatemismin hengen. Hän keskeytti opintonsa vuonna 1863, ryhtyi riippumattomaksi taiteilijaksi ja liittyi Vaeltajiin vuonna 1876.

Vuonna 1868 Litovtšenko tunnustettiin akateemikoksi kuvastaan tsaari Aleksein hovissa palvelevasta haukkametsästäjästä (yksi versio samasta aiheesta). Hänen suurimmista maalauksistaan *Iivana Julma esittelee aarteitaan Englannin suurlähettiläälle Jerome Horseylle* (1875) hankittiin tsaarin aloitteesta Venäläiseen museoon, ja teos *Tsaari Aleksei ja patriarkka Nikon kunnioittavat patriarkka Filippin jäänteitä* (1886) hankittiin Pavel Tretjakovin aloitteesta nimeään kantavaan taidekokoelmaan Moskovaan (kuten myös useat muotokuvat).

Litovtšenko muistetaan myös useiden Moskovan Kristus Vapahtajan katedraalin seinämaalausten sekä Sevastopolin Krimin sodan muistomerkin ikonien tekijänä.

## Teoskuvia

Tiedosto:Ледоход в Петербурге. (Ледоход на Неве).jpg|*Nevan sulaminen*
Tiedosto:Lytovchenko Olexandr Calvucci.jpeg|*Suurlähettiläs Horatio Calvucci luonnostelee tsaari Aleksein suosikkihaukkaa* (1889)
Tiedosto:PhilipandNikon.jpg|*Tsaari Aleksei ja [[patriarkka Nikon]] kunnioittavat patriarkka Filippin jäänteitä* (1886)
Tiedosto:Lytovchenko Olexandr Kharon.jpg|*Kharon kuljettaa kuolleiden sielut Styks-virran yli* (1861)
Tiedosto:Alexander Litovchenko - Ivan the Terrible Showing Treasures to the English Ambassador Jerome Horsey.jpg|*Iivana Julma esittelee aarteitaan Englannin suurlähettiläälle Jerome Horseylle* (1875)
Kreikan provinssit

**Kreikan provinssit** (; yksikössä επαρχία, *eparchía*) olivat hallinnollisia alueita, jotka jakoivat jotkut Kreikan prefektuureista pienempiin hallinnollisiin osiin. Hallinnollisten alueiden hierarkiassa provinssit sijoittuivat näin prefektuurien ja kuntien väliin. Kaikissa prefektuureissa ei ollut provinsseja.

Provinssit lakkasivat toimimasta varsinaisina hallinnollisina alueina vuonna 1887, mutta eräät valtion tehtävät säilyivät edelleen niiden vastuulla. Provinssit lakkautettiin kokonaan vuonna 2006 osana Kapodistrias-suunnitelmana tunnettua aluehallintouudistusta ja korvattiin laajennetuilla kunnilla.

Osa vuoden 2011 Kallikrates-suunnitelman myötä luoduista alueyksiköistä varsinkin saaristossa vastaa alueeltaan ja nimeltään jotakin aiempaa provinssia; näin erityisesti tapauksissa, joissa lakkautettu prefektuuri pilkottiin useammaksi alueyksiköksi.

## Luettelo provinsseista

Seuraavassa esitetään Kreikan provinssit sellaisina kuin ne olivat vuonna 1991:

## Lähteet
Attikan prefektuuri

**Attikan prefektuuri** () oli yksi Kreikan prefektuureista. Se sijaitsi Attikan alueella ja sen pääkaupunki oli Ateena. Prefektuuri kattoi koko Attikan alueen. Sen pinta-ala oli 3&nbsp;808 neliökilometriä ja asukasluku 3&nbsp;761&nbsp;810 (vuonna 2001).

Prefektuuri perustettiin vuonna 1899 jakamalla aiempi Attikan ja Boiotian prefektuuri osiin. Prefektuuri koostui neljästä aliprefektuurista (νομαρχία, *nomarchía*), Ateenan, Itä-Attikan, Länsi-Attikan ja Pireuksen prefektuureista. Prefektuuri oli ainoa Kreikan prefektuuri, joka oli jaettu kyseisellä tavalla aliprefektuureihin ja monessa yhteydessä aliprefektuureja käsiteltiin kuin ne olisivat olleet itsenäisiä prefektuureja. Aliprefektuureista Ateenan ja Pireuksen prefektuurit muodostivat yhdessä Ateenan-Pireuksen yliprefektuurin (υπερνομαρχία, *ypernomarchía*). 

Prefektuuri lakkautettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja jaettiin kahdeksaksi alueyksiköksi, Keski-Ateenan, Länsi-Ateenan, Pohjois-Ateenan, Etelä-Ateenan, Itä-Attikan, Länsi-Attikan, Pireuksen sekä Saarten alueyksiköiksi.
Ateenan prefektuuri

**Ateenan prefektuuri** () oli yksi Kreikan prefektuureista. Se sijaitsi Attikan alueella ja sen pääkaupunki oli Ateena. Prefektuuriin kuului koko Ateenan metropolialue. Prefektuurin pinta-ala oli 361 neliökilometriä ja asukasluku 2&nbsp;664&nbsp;776 (vuonna 2001).

Ateenan prefektuuri oli osa laajempaa Attikan prefektuuria. Attikan prefektuurin neljästä aliprefektuurista Ateenan ja Pireuksen prefektuurit muodostivat yhdessä Ateenan-Pireuksen yliprefektuurin (υπερνομαρχία, *ipernomarhía*). Prefektuuri lakkautettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja jaettiin neljäksi alueyksiköksi, Keski-Ateenan, Länsi-Ateenan, Pohjois-Ateenan ja Etelä-Ateenan alueyksiköiksi.
Dodekanesian prefektuuri

**Dodekanesian prefektuuri** () oli yksi Kreikan prefektuureista. Se sijaitsi Etelä-Egean saarten alueella ja sen pääkaupunki oli Ródos. Prefektuurin alue käsitti Dodekanesian saariryhmän. Sen pinta-ala oli 2&nbsp;714 neliökilometriä ja asukasluku 190&nbsp;071 (vuonna 2001).

Prefektuuri jakautui neljään provinssiin, jotka olivat Kálymnoksen, Kárpathoksen, Kosin ja Ródoksen provinssit. Prefektuuri lakkautettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja jaettiin neljäksi alueyksiköksi, Kálymnoksen, Kárpathoksen (nykyisin Kárpathos-Kásos), Kosin ja Ródoksen alueyksiköiksi.
Saint-Denis (täsmennyssivu)

**Saint-Denis** on usean ranskankielisen paikkakunnan nimi. Ne ovat saaneet nimensä Dionysiukselta, joka on ranskaksi Denis.

*Saint-Denis, kunta Seine-Saint-Denis’n departementissa Pariisin pohjoispuolella
*Saint-Denis, arrondissementti Ranskassa
*Saint-Denis, kunta Auden departementissa Ranskassa
*Saint-Denis, kunta Gardin departementissa Ranskassa
*Saint-Denis-de-Gastines, kunta Mayennen departementissa Ranskassa
*Saint-Denis, kunta Réunionilla
*Saint-Denis, kunta Italiassa
*Saint-Denis’n basilika, kuuluisa kirkko Pariisin Saint-Denis’ssä
*Saint-Denis, sukunimenä:
**Benoît Saint-Denis (s. 1995), ranskalainen vapaaottelija.
Kykladien prefektuuri

**Kykladien prefektuuri** () oli yksi Kreikan prefektuureista. Se sijaitsi Etelä-Egean saarten alueella ja sen pääkaupunki oli Ermoúpoli. Prefektuurin alue käsitti Kykladien saariryhmän. Sen pinta-ala oli 2&nbsp;571 neliökilometriä ja asukasluku 112&nbsp;615 (vuonna 2001).

Prefektuuri jakautui kahdeksaan provinssiin, jotka olivat Ándroksen, Kéan, Míloksen, Náxoksen, Pároksen, Sýroksen, Thíran ja Tínoksen provinssit. Prefektuuri lakkautettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja jaettiin yhdeksäksi alueyksiköksi, Ándroksen, Kéa-Kýthnoksen, Míloksen, Mýkonoksen, Náxoksen, Pároksen, Sýroksen, Thíran ja Tínoksen alueyksiköiksi.
Sirokeijukorento

**Sirokeijukorento** (*Lestes sponsa*) on keijukorentoihin kuuluva kirkasvärinen sudenkorento, joka on hyvin yleinen varsinkin loppukesästä. Lajin lentoaika on kesä-heinäkuun vaihteesta syyskuun loppupuolelle päälentoajan ajoittuessa heinäkuun puolivälistä elokuun puoliväliin.

## Ulkonäkö ja koko

Takaruumiin yläpinta on enimmäkseen tummanvihreä. Koiraan keskiruumiin sivut ja takaruumiin kärki ovat paljolti sinihärmäiset, naaraan ruskeankeltaiset.

Sirokeijukorento näyttää hyvin paljon isokeijukorennolta. Se muistuttaa myös isotytönkorentoa ja kääpiötytönkorentoa. Sirokeijukorentokoiras eroaa isokeijukorentokoiraasta alempien perälisäkkeiden ja takaruumiin toisen jaokkeen selkäpuolen sinihärmäisyyden perusteella. Sirokeijukorennolla on suorat alemmat perälisäkkeet, eikä toisiaan kohti kärjestä kaartuvat, kuten isokeijukorennolla. Sirokeijukorentokoiraan 2. jaokkeen selkäpuoli on kokonaan sinihärmäinen. Nuorilta yksilöiltä sininen väri tosin puuttuu, ja kehittyvillä yksilöillä sitä on vain osassa jaoketta.

Naaraalla on keskiruumiin sivulla vaalea hartiasaumajuova ja yksittäinen vihreä piste. Munanasetin on lyhyempi kuin isokeijukorennolla eikä jatku takaruumiin kärjen ohi. Naaraat voivat olla satunnaisesti väritykseltään koiraan kaltaisia.

Sirokeijukorennolla on muiden keijukorentojen lailla tapana pitää paikoillaan ollessaan siipiä auki levitettyinä, eikä hentosudenkorennoille tyypillisesti yhteen taitettuina.

Sirokeijukorennon takaruumiin pituus on 25–32&nbsp;mm ja takasiiven pituus 19–24&nbsp;mm.

## Levinneisyys ja elinympäristö

Lajia esiintyy enimmäkseen yleisenä Länsi-Euroopasta Japaniin ulottuvalla alueella, jolla se kuuluu monin paikoin yleisimpiin sudenkorentolajeihin. Suomessa se on yleisimpiä loppukesällä tavattavia korentolajeja.

Sirokeijukorento elää erittäin monenlaisten vesialueiden äärellä. Yksilömäärä on suurin pienillä lammilla ja järvenlahdilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sirokeijukorento Korentowikissä
Englantilainen rantakatu

**Englantilainen rantakatu** () on katu Pietarissa. Sen varrella on keisarin ajan palatseja. Katu on Keski-Pietarissa, ja se kulkee pitkin Suuren Nevan rantaa. Se on ollut aikojen kuluessa hyvin muodikas katu. Pietarin senaatinaukiolta se jatkuu nimellä Amiraliteetin rantakatu.

Katu on saanut nimensä siitä, että sen varrella on sijainnut Britannian suurlähetystö ja Englantilainen kirkko, jonka on suunnitellut Giacomo Quarenghi. Kirkon rakennuksessa on nykyisin matkailutoimisto.
Atarin videopelihautajaiset

**Atarin videopelihautajaiset** oli videopeliyhtiö Atarin 26. syyskuuta 1983 toteuttama massiivinen myymättömien pelimoduulien ja -konsoleiden hautaaminen kaatopaikalle New Mexicossa. Yhtiö kuljetti kaatopaikalle 14 rekkakuormaa, yli 700&nbsp;000 kappaletta Atari 2600 -konsolin pelimoduuleita ja useita konsoleita. Pelivälineet haudattiin yöllä ja niiden päälle valettiin betonia, jotta sivulliset eivät pääsisi niihin käsiksi. Tapahtuma johtui tarpeesta päästä eroon tuhansista myymättömistä peleistä ja konsoleista, jotka olivat kasaantuneet varastoihin videopelibisnekseen iskeneen laman myötä. Hautauman uskottiin sisältävän lähinnä kaupallisesti epäonnistuneen *[[E. T. the Extra-Terrestrial (Atari 2600)|E.T. the Extra-Terrestrial]]* -videopelin ja *[[Pacman]]in* Atari 2600 -version moduuleita, mutta todellisuudessa kaatopaikalle haudattiin useita erilaisia pelejä kuten miljoonia myyneitä *[[Yars’ Revenge]]* ja  *[[Raiders of the Lost Ark (Atari)|Raiders of the Lost Ark]]*.

Fuel Industries ja Microsoft aloittivat New Mexicon hallituksen kanssa kaivaukset hautauman löytämiseksi osana aiheesta tehtävää dokumenttia ja 26. huhtikuuta 2014 hautauma löydettiin Alamogordosta. Hautaumasta paljastui tuhansia pelimoduuleita ja murskaantunutta tietokonelaitteistoa. Zak Penn ohjasi aiheesta ** -nimisen dokumenttielokuvan vuonna 2014 ja sen tuotti Xbox Entertainment Studios.
Kaivauksen tehneiden mukaan he kiinnittivät huomion tavallisiin ja halvalla saataviin asioihin yksilöllisten tai harvinaisten asioiden sijaan. Kaivaus oli menetelmä osoittaa, että videopelit saavat erilaisia kulttuurillisia merkityksiä erilaisissa konteksteissa.

## Lähteet
Kreikan NUTS-aluejako

**Kreikan NUTS-aluejako** (NUTS:EL) jakaa Kreikan aluehallinnon yksiköt kolmeen tasoon Euroopan unionin yhteisen tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistön (NUTS) käytäntöjen mukaisesti.

Aluejakoa on muutettu viime vuosina usein. Aiemmin Kreikan NUTS-koodi oli NUTS:GR ja ylimmän tason eli NUTS 1 -alueet 
koodeiltaan GR1–GR4. Vuodesta 2011 Kreikan NUTS-koodi on ollut NUTS:EL. Tämän jälkeen NUTS 1 -alueet olivat vuoteen 2013 saakka koodeiltaan EL1–EL4, vuodesta 2013 lähtien EL3–EL6.

## Tasot

NUTS-aluejaon kolme tasoa ovat Kreikassa:

* NUTS 1: 4 maantieteellistä aluetta (γεωγραφική ομάδα / *geografikí omáda*)
* NUTS 2: 13 aluetta (περιφέρειες / *periféreies*)
* NUTS 3: 52 aluetta, joista suurin osa vastaa suoraan jotakin Kreikan 74:stä alueyksiköstä ja osa muodostuu useammasta alueyksiköstä. Vuoteen 2011 saakka NUTS 3 -alueina toimivat Kreikan 51 prefektuuria.

## Luettelo NUTS-alueista

Vuodesta 2013 lähtien NUTS-alueet ovat:

## Lähteet
Dimitri Vegas & Like Mike

**Dimitri Vegas & Like Mike** on kreikkalais-belgialainen DJ-duo, jonka muodostavat veljekset Dimitri Thivaios ja Michael Thivaios. Duo oli vuonna 2017 sijalla 2 *DJ Magazine*n Top 100 DJ:tä listalla. Duo on tehnyt Tomorrowland -festivaalin tunnusbiisin vuosina 2010-2014. Vuonna 2011 he tekivät sen yhteistyössä Afrojackin ja Nervon kanssa

## Diskografia

### Singlet

## Esiintymiset Suomessa
* 16. elokuuta 2013 – Weekend Festival, Helsinki, Kyläsaari
* 15. elokuuta 2014 – Weekend Festival, Helsinki
* 5. elokuuta 2016 - Weekend Festival, Helsinki                
*6. heinäkuuta 2019 - Ruisrock Festival, Turku

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu
That’s That

**That's That** on Snoop Doggin toinen single hänen Tha Blue Carpet Treatment -albumiltaan. Britanniassa kappale oli kuitenkin vasta albumin ensimmäinen single. Kappale sai huomattavaa menestystä vain Yhdysvalloissa, jossa se saavutti Billboard Hot 100 -listan 20. sijan. Kappale sisältää samanlaisuuksia melodiasta, joka soi vuonna 1988 julkaistussa elokuvassa *[[Coming to America]]* kylpyhuonekohtauksessa, kun Eddie Murphy joutuu pestyksi naispalvelijoiden ansiosta.

## Listasijoitukset

## Lähteet