open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lusitania

**Lusitania** () tai **Hispania Lusitana** () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Hispaniassa ja käsitti suunnilleen nykyisen Portugalin.

## Maantiede

Lusitanian provinssi käsitti Hispanian eli Iberian (Pyreneiden) niemimaan läntisimmän osan. Alun perin siihen kuului Douro-joen eteläpuolinen alue. Douron pohjoispuolta roomalaiset nimittivät Gallaeciaksi. Provinssin alue vastasi enimmäkseen nykyisen Portugalin aluetta. Jotkut osat siitä olivat nykyisen Espanjan puolella. Provinssin pohjois- ja itäpuolella sijaitsi Hispania Tarraconensiksen provinssi ja kaakkoispuolella Hispania Baetican provinssi. Provinssin hallinnollinen keskus oli Augusta Emerita, nykyinen Espanjan kaupunki Mérida.

### Kaupunkeja

Lusitanian roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:

* Aeminium
* Arandis
* Aritium Praetorium
* Augusta Emerita
* Augustobriga
* Balsa
* Caetobrix
* Capara
* Castra Caecilia
* Cecilionicum
* Conembrica
* Ebora
* Equabona
* Langobriga
* Medobriga
* Metellinum
* Mirobriga
* Myrtilis
* Norba Caesariana
* Ocelum
* Olisipo
* Ossonoba
* Pax Julia
* Praesidium
* Salacia
* Salmantica
* Scallabis
* Talabriga
* Tubucci

## Historia

Lusitanian alue oli aiemmin osa Hispania ulteriorin provinssia, joka jaettiin vuonna 27/25 eaa. kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Lusitania ja Hispania Baetica. Provinssi nimettiin luultavasti alueen alkuperäisten asukkaiden, lusitaanien mukaan. Heidän alkuperänsä on epäselvä, mutta he saattaisivat olla kelttien ja ibereiden jälkeläisiä.

Augustuksen ajan provinssien jaossa Baetica luettiin keisarin provinsseihin. Provinssi säilyi olemassa Rooman valtakunnan loppuun saakka, ja näin se oli olemassa esimerkiksi keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan.

Vuodesta 293 provinssi kuului Hispanian diokeesiin. 300-luvulla se tuli osaksi Gallian prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Olkiluoto

**Olkiluoto** on Eurajoen kunnassa Selkämeren rannikolla sijaitseva saari, joka tunnetaan Olkiluodon ydinvoimalaitoksista. Noin 10 neliökilometrin laajuinen Olkiluoto on noin 6 kilometriä pitkä ja 2,5 kilometriä leveä. Mantereesta sen erottaa kapea Karhukarinrauman salmi, johon laskee Lapinjoki. Saaren pohjoispuolella on Eurajoensalmi ja eteläpuolella Olkiluodonvesi-niminen merenselkä. Olkiluotoon kulkee valtatie 8:lta Lapijoelta lähtevä yhdystie 2176 eli Olkiluodontie.

Suuri osa Olkiluodosta on Teollisuuden Voiman omistamaa ydinvoimalaitosaluetta. Saaren länsiosassa sijaitsevalla 80 hehtaarin laajuisella alueella on ydinvoimalaitosten ja niihin välittömästi liittyvien toimintojen ohella myös väliaikaisille työntekijöille tarkoitettu majoituskylä, Olkiluodon Vierailukeskus sekä Posivan tutkimusluolasto Onkalo ja rakenteilla oleva käytetyn ydinpolttoaineen loppusijoituslaitos, jonka on määrä valmistua 2024–2025. Myös ydinvoimayhtiö Fennovoima on hankkinut maa-alueita Olkiluodosta, joka on toinen ehdokas yhtiön käytetyn polttoaineen loppusijoituspaikaksi. 

Saaren pohjoisosassa sijaitsevat TVO:n omistama Olkiluodon satama ja Aslemetals Oy:n telakka. Olkiluodon pysyvä asutus on sijoittunut saaren itäpäähän Ilavaisten kylään. Lisäksi Olkiluodossa on loma-asutusta. Vuosina 2004–2018 saaressa oli myös TVO:n omistama tuulivoimala, joka purettiin sen tultua käyttöikänsä loppuun.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Laajakaista

**Laajakaistaisella** tietoliikenneyhteydellä tarkoitetaan joko laajakaistaista modulointitekniikkaa tai laajakaistaista Internet-yhteyttä.

## Laajakaistainen modulointi

Laajakaistaisessa moduloinnissa viesti jakaantuu siirtotiessä laajalle taajuusalueelle. Laajakaistaisia modulointimenetelmiä ovat esimerkiksi CDMA (FHSS ja DSSS), OFDM sekä UWB.

## Laajakaistainen Internet-yhteys

Suomessa käytettävän määritelmän mukaan **laajakaistaiseksi** Internet-yhteydeksi sanotaan kotiin saatavissa olevaa Internet-yhteyttä, jonka nopeus on yli 256 kbit/s ja jossa on kiinteä kuukausiveloitus aikaveloituksen sijaan.

Kansallisen laajakaistatyöryhmän raportin mukaan laajakaistaisia tekniikoita ovat:
* DSL (Digital Subscriber Line)
* Kaapelimodeemi
* Ethernet
* Datasähkö
* Valokuitu
* WLAN (Wireless local area network)
* Satelliittilaajakaista
* Matkaviestinverkot
* Digitaaliset televisioverkot

Muita mahdollisuuksia ovat esimerkiksi langattomat tilaajajohtoratkaisut kuten WiMAX ja LMDS.

## Laajakaistainen modeemi

Laajakaistainen modeemi käyttää puhelinlinjasta taajuuksia, jotka ovat tavallisen puheen taajuusalueen ulkopuolella (puhekanava toimii alle 3&nbsp;300 Hz:n taajuusalueella ja esimerkiksi ADSL 138 kHz:stä ylöspäin.  

Laajakaistamodeemissa ei käytetä varsinaisesti laajakaistaisia modulointimenetelmiä vaan tyypillisesti PM-modulointimenetelmiä. Myös hitaammat modeemit (esimerkiksi 56 kbit/s) käyttävät samoja modulointimenetelmiä, mutta ne käyttävät ensisijaisesti puheen taajuuskaistaa.

## Aiheesta muualla
* Kansallisen laajakaistatyöryhmän sivut
* Opas taloyhtiön kiinteän Internet-yhteyden hankintaan , Tieke ry.
* Digitan langaton laajakaista @450
Nizza

**Nizza** ( ) on kaupunki Välimeren rannikolla Ranskan kaakkoisosassa. Se on Alpes-Maritimesin departementin pääkaupunki, ja sen väkiluku oli vuonna 2011 noin 348&nbsp;000 ja esikaupungit mukaan luettuina lähes miljoona.  

## Historia
### Antiikki

Nizza perustettiin joskus vuosien 260–154 eaa. välillä kreikkalaisena siirtokuntana nimellä Nikaia, mikä viittaa voittoon. Se perustettiin Massaliasta käsin. Myöhemmin kaupungista tuli roomalainen kaupunki. Roomalaiset tunsivat sen latinaksi nimellä *Nicaea*.

### Myöhempi historia

Keskiajalla asutus vetäytyi rannan linnavuorelle. Kaupunki joutui 1200-luvulla Provencen kreivien hallintaan. Vuodesta 1388 Nizza kuului Savoijiin, josta myöhemmin muodostettiin Sardinian kuningaskunta, ja Nizzasta tuli siihen kuuluneen Nizzan kreivikunnan pääkaupunki. Vuonna 1860 Nizza liitettiin Ranskaan. 

Ranskan kansallispäivän juhlassa, torstaina, 14. heinäkuuta 2016 Nizzassa tapahtui terrori-isku, kun kuorma-auton kuljettaja ajoi suurta väkijoukkoa päin samalla ampuen ihmisiä. Iskussa kuoli 86 ihmistä, joista suuri osa oli lapsiperheitä. Yli 300 ihmistä loukkaantui.

Nizza lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2021.

## Maantiede ja kaupungin rakenne

Nizza sijaitsee Välimeren rannikolla Ranskan Rivieralla 32 kilometriä Italian rajalta länteen. Kukkuloiden suojaamassa kaupungissa on miellyttävä ilmasto. 

Kaupungissa on säilynyt merkittävä keskiaikainen vanha kaupunki, jossa on hyväkuntoisia barokkirakennuksia.  Vanha kaupunki on linnakukkulaksi (Le Château) kutsutun graniittikukkulan länsipuolella. Itse linna on tuhoutunut 1700-luvun alussa.

Merenrantaa pitkin kulkee useiden kilometrien pituinen maineikas rantabulevardi Promenade des Anglais. Sen ajokaistoja erottavat kukkapenkit ja palmujen rivit.

## Talous

Nizza on Ranskan Rivieran tärkein matkailukohde. Vuonna 2011 Ranskan Rivieralla kävi 11 miljoonaa matkailijaa.

Nizzassa on huomattavaa hajuvesi-, kone- ja elektroniikkateollisuutta. 

## Liikenne

Nizzasta on yhteydet TGV-suurnopeusjunalla Pariisiin ja Ranskan pohjoisosiin. Kaupungin lentoasema kuuluu Ranskan vilkkaimpiin.

Kaupunkiin valmistui vuonna 2007 raitiotielinja. Linjastoa laajennetaan 2010-luvulla.

## Palvelut

Kaupungissa toimivia oppilaitoksia:
* Nizzan yliopisto
* EDHEC Business School
* Epitech
* ISEFAC Bachelor

## Urheilu

Jalkapallojoukkue OGC Nice pelaa Ranskan pääsarjassa. Nizza on tunnettu myös kuuluisan pyöräilykilpailun Pariisi–Nizza-ajon maalipaikkana. 

## Ilmasto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Porttipahdan tekojärvi

**Porttipahdan tekojärvi**, myös lyhyesti **Porttipahta**, on Kitisen latvoilla Sodankylässä sijaitseva tekojärvi. Järven pinnan säännöstelyväli on yhdeksän metriä, mikä vastaa pinta-alan vaihtelua välillä 34–214&nbsp;km². Tekojärven täyttö alkoi vuonna 1967 ja se valmistui vuonna 1970. Porttipahdan tekojärven ja sen itäpuolella sijaitsevan Lokan tekojärven yhdistävät Tankajoki sekä vuonna 1981 valmistunut Vuotson kanava, jonka kautta on sittemmin juoksutettu myös Lokan säännöstelyvesiä Kitiseen. Porttipahdan säännöstelypato sijaitsee järven eteläpäässä. Sen pudotuskorkeus on 30 m ja sen yhteydessä on 35 MW:n vesivoimalaitos.

## Rantojen puhdistus
Lokan ja Porttipahdan tekojärvien alle on jäänyt kantoja ja muuta puumateriaalia, jota on etenkin 2000-luvulla alettu korjata pois. Pääsääntöisesti ranta-alueilta on kerätty pois puumateriaalia matalan vedenpinnan aikana. Syntyneet puu- ja kantokasat on poltettu paikan päällä, sillä puita ei ole voinut hyödyntää energiataloudessa muun muassa niiden sisältämän hiekan takia.

## Katso myös
* Luettelo Suomen sadasta suurimmasta järvestä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tutkimus: Vesivoiman rakentaminen vahingoitti saamelaisia, Yle 7.12.2010
* Tekojärvet hukuttivat kylät ja puut, kun vesivoima tuli Lappiin (maksumuuri), Helsingin Sanomat 31.7.2016

Dokumentteja ja ohjelmia
* Muisti: Hukutethin kyliäkin, Yle
* Tekoaltaat mullistivat sompiolaisten elämän, Hukutettu maa -dokumentti, Yle
Zeami Motokiyo

**Zeami Motokiyo** (,  n. 1363 – n. 1443), jota kutsuttiin myös nimellä **Kanze Motokiyo**, oli japanilainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija. Näytelmien ja tärkeimmän teoreettisen kirjansa *Fūshikaden* lisäksi Zeami kirjoitti käytännöllisiä ohjeita näyttelijöille ja perusti nō-teatterin yhdessä isänsä Kan’amin kanssa.

Zeamin näyttelijäisä koulutti poikansa. Kun Kan’amin teatteri esitti näytelmän Japanin shōgun Ashikaga Yoshimitsulle, pojan isä pyysi, että Zeami pääsisi hoviin opiskelemaan taiteita. Shōgun suostui tähän ja otti pojan rakastajakseen, niin kuin tapa oli vuonna 1374.

Opiskeltuaan ja tultuaan teatteriin töihin isänsä paikalle hän jatkoi esittämistä ja kehitti oman tyylinsä, joka nykyään tunnetaan nimellä *nō*. Tyyli on sekoitus pantomiimia ja vokaalista akrobatiaa, ja se on kiehtonut japanilaisia satoja vuosia.

Melkein 50 näytelmää on kirjoitettu Zeamille. Näiden mukana ovat mestariteokset Izutsu ja Takasago. Takasagossa esiintyvää lausetta ”tuhannen syksyn nautinnot” käytetään sumokilpailuiden viimeisen päivän nimenä.
Sima Qian

**Sima Qian** (, n. 150 eaa.–86 eaa.) oli Han-dynastian aikainen hovihistorioitsija ja astrologi. Sima Qiania pidetään Kiinan historiankirjoituksen isänä. Hänen nimiinsä laitettu koko kiinalaisen maailman historiaa käsittelevä teos *[[Shiji]]* (史記, "Muistiinmerkintöjä historiasta") on ollut erittäin vaikutusvaltainen kiinalaisessa historiankirjoituksessa.

## Elämäkerta
Sima Qianin isä Sima Tan (司馬談) palveli Han-dynastian keisari Wudin hovissa kirjastonhoitajana, ja Sima Qian luki jo lapsuudessaan laajalti. Hän sai myös muodollisen koulutuksen kungfutselaisten oppineiden johdolla. Sima Qian aloitti noin 20-vuotiaana laajan matkustelun muun muassa aikaisempien hallitsijoiden hautapaikoille ja muihin historiallisesti merkittäviin kohteisiin. Palattuaan pääkaupunkiin Sima Qian nimitettiin hovivirkaan, ja isänsä toivomuksesta hän aloitti laajan historiateoksen kirjoittamisen.

Myöhemmin Sima Qian joutui keisarin epäsuosioon puolustettuaan sotaretkellään epäonnistunutta kenraalia Li Lingiä. Sima Qian tuomittiin kuolemaan, mutta tuomio vaihdettiin kastrointiin ja vankeusrangaistukseen. Sima Qian vietti vankilassa kolme vuotta, mutta sieltä vapauduttuaan jatkoi teoksensa kirjoittamista.

## Merkitys historioitsijana
Sima Qianin teos (史記) on ollut mallina myöhemmälle kiinalaiselle historiankirjoitukselle. Koko kiinalaisen maailman historiaa käsittelevä teos valmistui noin 100-luvulla eaa. Teos käsittää noin 2500 vuotta kiinalaista historiaa alkaen myyttisestä keltaisesta keisarista Sima Qianin omaan elinaikaan. Teos oli aiempia kiinalaisia historioita laajempi sekä käsitellyn aikakauden että aiheiden osalta. Shiji sisältää annaalien lisäksi artikkeleita muun muassa uskonnosta ja hovimusiikista sekä merkittävien henkilöiden elämäkertoja.

Aikaisemmat historiankirjat olivat olleet virallisia, miltei luettelomaisia dynastisia historioita. Sima Qian pyrki mahdollisuuksien mukaan varmistamaan tietojensa todenperäisyyden ja esitti teoksessa myös omia teorioitaan ja johtopäätöksiään tyytymättä pelkästään kirjaamaan keräämäänsä tietoa. Teosta pidetään myös kaunokirjallisesti merkittävänä, erityisesti elämäkerroissa on elävää, tarkkanäköistä kuvausta. Tyylillisesti Shiji on vaihtelevaa ja sujuvaa kieltä, kaukana aiempien historiankirjojen jäykästä ja muodollisesta tekstistä.

## Lähteet
Akbar

**Jalaluddin Muhammad Akbár** eli **Akbar Suuri** (15. lokakuuta 1542 Umarkot – 27. lokakuuta 1605 Agra) oli kolmas Intian suurmogulihallitsija. Hän hallitsi vuosina 1556–1605. 

## Elämäkerta

Akbarin isä Humayun oli vallasta syöstynä maanpaossa kaksitoista vuotta, mutta nousi valtaan pari kuukautta ennen kuolemaansa. Kolmetoistavuotiaan Akbarin saadessa valtakunnan perinnöksi se käsitti vain pienen osan aikaisemmasta mahtavasta mogulivaltiosta. Akbar otti tavoitteekseen valloittaa vanhat alueet takaisin, ja saikin valtaansa muun muassa Kabulin, Bengalin ja Kashmirin. Hän asetti jokaiselle valtaamalleen alueelleen itselleen uskollisen kuvernöörin.

Akbar ei halunnut pitää hoviaan liian lähellä Delhin juonittelijoita, vaan siirsi pääkaupungin ensin Agran lähistölle. Myöhemmin hän siirsi hoviaan kaupungista toiseen pysyäkseen paremmin perillä laajan valtakuntansa asioista. Akbar pyrki edistämään kauppaa ja järkeistämään veronkantoa.

Akbarin aikana mogulivaltiossa oli sekä hinduja että muslimeita: hindut lukumääräisenä enemmistönä, mutta muslimit hallitsevana luokkana. Hän pyrki edistämään uskonnollista suvaitsevuutta ja loi jopa sekauskonnon, Din-i Ilahin, joka yhdisteli molempia oppeja sekä zarathustralaisuutta ja kristinuskoa. Uskonnosta muotoutui vain eräänlainen Akbarin henkilökultti, ja se katosi hänen kuoltuaan. Islaminuskoinen Akbar otti vaimoikseen myös useita hinduprinsessoita, mutta tähän oli ilmeisesti lähinnä poliittiset syyt.

Akbarilla on loistelias mausoleumi Sikandrassa lähellä Agraa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Murasaki Shikibu

**Murasaki Shikibu** (; noin 978 Kioto – noin 1014 Kioto) oli japanilainen kirjailija ja runoilija, joka palveli hovinaisena Heian-aikakauden keisarillisessa Japanissa. Hänen tunnetuin kirjansa on 54-osainen *[[Genjin tarina]]*, joka on kirjoitettu japanin kielellä noin vuosien 1000 ja 1008 välissä. 

Murasaki Shikibun oikeaa nimeä ei tunneta. Nimen Murasaki hän sai luultavasti romaaninsa sankarittarelta. Shikibu viittaa puolestaan hänen isänsä asemaan seremoniaministeriössä (*[[shikibu-shō]]*). Murasaki kuului aatelisen ja vaikutusvaltaisen Fujiwara-klaanin haaraan. Hän sai hyvän koulutuksen ja oppi myös kiinaa, mikä on yleensä mahdollista vain miehille. Murasaki meni naimisiin kaukaisen sukulaisensa Fujiwara Nobutakan kanssa. He saivat tyttären, mutta Murasaki jäi leskeksi vain kahden vuoden avioliiton jälkeen.

Jäätyään leskeksi vuonna 1001 Murasaki ryhtyi kirjoittamaan *Genjin tarinaa*, jota pidetään maailmankirjallisuuden ensimmäisenä romaanina. Tarina kuvaa prinssi Hikaru Genjin elämän syntymästä kuolemaan. Jotkut kriitikot uskovat, että *Genjin tarina* kirjoitettiin vuosien 1001 ja 1005 välisenä aikana, mutta todennäköisesti pitkä ja monimutkainen romaani kirjoitettiin paljon pidemmän ajan kuluessa. Murasaki kutsuttiin vuonna 1005 palvelemaan hoviin, ja siellä hän pystyi todennäköisesti jatkamaan kirjoitustyötä. *Genjin tarina* on oikeastaan ainoa lähde Murasakin elämästä, ja siinä on myös otteita Fujiwara no Shōshin hovista.

Tarina toi Murasakille mainetta, ja kun hän meni keisarinna Shoshin (Akikon) hovin palvelukseen, hän ryhtyi kirjoittamaan päiväkirjaa *Murasaki Shikibu Nikki*. Lisäksi hän kirjoitti runoja, joita on julkaistu suomeksi antologioissa *Kirsikankukkia* (WSOY, 1951) ja *Kuuntelen, vieras* (Otava, 1960). Genjin tarinasta on Marutei Tsurunen suomentanut neljä osaa, runot on suomentanut Kai Nieminen, joka sai työstään Kääntäjien valtionpalkinnon 1991. Nieminen suomentaa teoksen uudestaan.

Tyylitelty kuva Murasaki Shikibusta on ollut 2&nbsp;000 jenin setelin kääntöpuolella vuodesta 2000 lähtien.

## Suomennetut teokset
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Classic (Mac OS X)

**Classic** on ohjelmistorajapinta, joka mahdollisti vanhojen Mac OS -ohjelmien käyttämisen PowerPC-pohjaisessa Mac OS X:ssä. Classic poistui Mac OS X v10.5 Leopardissa, eikä se toiminut koskaan Intel-pohjaisissa Macintosh-koneissa.

## Yleisesti
Classic on ohjelmallinen ympäristötulkki, jonka juuret ovat Applen OS X:n kehitysversion (koodinimi Rhapsody) Blue Box -ohjelmatulkissa. Sen tarkoituksena on muuntaa ohjelman käyttämät vanhan järjestelmän API-kutsut uudemman järjestelmän mukaisiksi.

Mac OS X Tiger oli viimeinen käyttöjärjestelmän versio, joka tuki Classic-emulaattoria.

## Ohjelmointiympäristö
**Classic** tarkoittaa myös ohjelmointiympäristöä. Se on yksi Mac OS X:n viidestä ympäristöstä; muut ovat Carbon, Cocoa, POSIX, ja Java.

## Katso myös
*Wine
Jaakko Linjama

**Jaakko Armas Linjama** (vuoteen 1935 **Lindeman**; 16. toukokuuta 1909 Äänekoski – 2. toukokuuta 1983 Jyväskylä) oli suomalainen säveltäjä. Hänen tunnetuin teoksensa lienee Olympiahymni, jonka hän sävelsi Helsingin olympialaisten hymnikilpailuun 1952. Jaakko Linjama teki myös merkittävän työn vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen käytössä olevan *[[Siionin laulut]]* -kokoelman laulujen sovittajana.

## Perhe
Linjama avioitui 23. heinäkuuta 1933 Toini Esteri Linjaman (o.s. Kuisma) kanssa. He saivat 12 lasta, kahdeksan poikaa ja neljä tytärtä. Linjamasta on ilmestynyt kaksi elämäkertaa. Ensimmäisen kirjoitti hänen vanhin poikansa, itsekin säveltäjä Jouko Linjama (1934-2022) ja toisen hänen vanhin tyttärensä Pirkko Randell (s. 1935). Myös pojanpoika Jyrki Linjama (s. 1962) on säveltäjä.

## Musiikkiura
### Urkurina
Linjama valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1933 ja toimi tehtävässä Muuramessa vuosina 1934–1953 ja Jyväskylässä 1953–1969. Sivutoimisesti hän oli Muuramen seurakunnan kanttorina vuosina 1954–1970 ja Jämsän Kristillisen kansanopiston musiikinopettajana 1963–1966.

### Säveltäjänä
Sävellystä Jaakko Linjama opiskeli yksityisesti Aarre Merikannon ja soitinnusta Leo Funtekin johdolla vuosien 1946–1951 välisenä aikana. Linjama sävelsi runsaat 120 teosta ja oli mukana toimittamassa *Siionin laulut* -kokoelmaa 1970-luvulla.

### Hymnikilpailu
Linjama osallistui hymnikilpailuun nimimerkillä ”Es-F-G”. Jouko Tolosen johtama palkintolautakunta arvioi sitä sanoilla: ”Aika jalopiirteinen.” Kun lautakunta avasi oikean nimen sisältävän nimimerkkikuoren, he luulivat, että tämä musiikkipiireissä melko tuntematon muuramelainen kansakoulunopettaja Jaakko Linjama olisikin ollut iskelmiä tehnyt Jaakko Pulli. Kilpailussa hävinneiden nimimerkkikuoria ei avattu eikä nimiä julkistettu, mikä aiheutti pienen skandaalin myöhemmin. Lautakunta tunnisti eräitä tunnettuja säveltäjiä heidän tyylistään, muun muassa Uuno Klamin ja Aarre Merikannon, joka voitti olympiafanfaarikilpailun. Suomalaisista säveltäjistä vain Jean Sibelius onnitteli Linjamaa.
Sitkeästi elävistä huhuista poiketen muuramelaiset eivät lahjoittaneet säveltäjälle tonttia Muuramen Nuottiniemestä, vaan Jaakko Linjama maksoi tontista ”voikilon hinnan” neliöltä. Muuramelaiset eivät myöskään rakentaneet mökkiä – olivat kylläkin muutamana päivänä talkoissa.

## Lähteet
* Linjama, Jouko: *Kun isä olympiahymnin sävelsi*. Gummerus 2002.
*Randell, Pirkko: *Jaakko Linjama - säveltäjänä suurperheessä.* Mediapinta 2009.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Olympiafanfaari ja -hymni Yle Teemassa
* Jaakko Linjama  Muuramen seurakunnan sivuilla
* Jaakko Linjama Suomalaisen musiikin tiedotuskeskuksessa
Olympiahymni

**Olympiahymni** on nykyaikaisten olympialaisten tunnussävel. Nykyisin käytössä oleva alkuperäinen Ateenan olympialaisiin 1896 tehty hymni on kreikkalaisten Spyrídon Samáraksen säveltämä ja Kostís Palamáksen sanoittama. Vuonna 1958 Samáraksen hymni valittiin olympialaisten viralliseksi sävelmäksi.

Pariisista 1900 Melbourneen 1956 kisajärjestäjät käyttivät omia hymnejään, mm. Berliinissä 1936 oli Richard Straussin säveltämä hymni *Olympia*, Lontoossa 1948 hymninä oli Rudyard Kiplingin runoon tehty sävellys *Non Nobis, Domine* ja Helsingin 1952 kisoihin hymniksi valittiin Jaakko Linjaman säveltämä ja Toivo Lyyn sanoittama *Olympiahymni* (*Soihtua monta on syttynyt ihmisten teillä*).

Kansainvälinen olympiakomitea suosittelee, että hymni esitetään englanniksi tai kreikaksi. Jos se esitetään jollain paikallisella kielellä, sanat tulisi kääntää kreikankielisestä versiosta.

## Kirjallisuutta

* 

## Lähteet
Blanquismi

**Blanquismi** oli ranskalaisen sosialistin Louis-Auguste Blanquin vallankumouksellinen oppi. Se tähtäsi taantumuksellisten ja porvarillisten hallintojen kumoamiseen vallankumouksellisen, aatteelle omistautuneen eliitin suorittaman vallankaappauksen kautta, joka sitten valtiovaltaa käyttämällä muuttaisi yhteiskunnan tasa-arvoiseksi. Tämän opin katsotaan siirtyneen Karl Marxin oppirakennelmaan nimellä proletariaatin diktatuuri.

Blanquin kannattajia sanottiin blanquisteiksi. He siirtyivät 1901 kannattamaan Ranskan sosialistipuoluetta.

## Lähteet
Voshod 1

**Voshod 1** () oli ensimmäinen avaruuslento, joka vei avaruuteen useamman kuin yhden henkilön ja ensimmäinen ilman avaruuspukuja tehty lento (12. lokakuuta 1964). Lennolla mukana olleet kosmonautit olivat Boris Jegorov, Vladimir Komarov ja Konstantin Feoktistov. 

Yhdysvaltojen NASAn Gemini-ohjelma pyrki samaan tavoitteeseen kuin tämä Neuvostoliiton tekemä lento, mutta toteutui vasta maaliskuussa 1965. Molempien maiden alusten miehittämättömiä koelentoja oli tehty vuoden 1964 alussa. Usean hengen miehistön avulla pystyttiin toteuttamaan vaativampia kokeita kuten kahden aluksen muodostelmalento, telakointikokeita, avaruuskävelyitä, joita myöhemmillä Voshod- ja Gemini-aluksilla tehtiin. 

Neuvostoliiton avaruusohjelman pääsuunnittelija Sergei Koroljov pystyi toteuttamaan nopeasti useamman kosmonautin avaruuslentoja yksinkertaisesti lisäämällä istuimia alukseen. Kolme kosmonauttia sopi alukseen vain ilman painepukuja, joka lisäsi kuoleman riskiä, jos alukseen tulee vuoto. 

Lennolla oli mukana pala kommunardilippua Pariisin kommuunin ajoilta 1871. 

## Lähteet
*Gatland, Kenneth:* Avaruuslennot*. Otava, Helsinki, 1968. Suom. Ahlbäck, Sakari. Alkuteos *The Pocket Encyclopedia of Spaceflight In Colour.*,Blandford Press, London England, 1967. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*The flight of Voskhod-1, what a surprise!
Kommunardi

**Kommunardi** () tarkoittaa Ranskassa vuonna 1871 toimineen lyhytikäisen Pariisin kommuunin kannattajaa.

The Communards on 1980-luvulla vaikuttanut brittipop-yhtye.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Louis-Auguste Blanqui

**August** tai **Louis-Auguste Blanqui** (8. helmikuuta 1805 Puget-Théniers, Alpes-Maritimes – 1. tammikuuta 1881 Pariisi) oli ranskalainen poliittinen aktivisti ja kommunisti, joka tuomittiin vankeusrangaistuksiin lukuisia kertoja, yhteensä yli 30 vuodeksi.

Blanqui oli vankkumaton väkivaltaisen vallankumouksen kannattaja ja osallistui aktiivisesti Ranskan vuoden 1830 heinäkuun vallankumoukseen sekä vuoden 1848 helmikuun vallankumoukseen. Hänen mukaansa on nimetty blanquismi, oppi jonka mukaan vallankumous on toteutettava väkivaltaisella kaappauksella. Siten Blanqui kehitti opin proletariaatin diktatuurista, jota Karl Marx käytti marxilaisuuden opin osana. Hänen kannattajiaan sanottiin blanquisteiksi, ja heistä tuli vuonna 1901 Ranskan sosialistipuolueen kannattajia.

Pariisin kommuunissa Blanqui ei kyennyt toimimaan aktiivisesti, koska oli vankilassa. Silti hänet valittiin kommuunin presidentiksi. Myöhemmin hänet kuitenkin tuomittiin kapinaan osallistumisesta karkotukseen, joka muutettiin vankeusrangaistukseksi hänen heikon terveydentilansa takia. Hän vapautui vankeudesta vasta 1879, jolloin hän jatkoi edelleen agitaatiotyötään.

Blanqui sai kohtauksen puhujalavalla ja kuoli 1. tammikuuta 1881. Hänet on haudattu Père-Lachaisen hautausmaalle.

Blanquin kirjoituksia julkaistiin 1885 nimellä *Critique sociale*.

## Yksityiselämä
Louis-Auguste Blanquin veli oli kansantaloustieteilijä Adolphe Blanqui.

## Suomennetut teokset
* *Tähtien kautta ikuisuuteen* (*L'eternité par les astres*); suomentanut Jan Blomstedt; jälkipuheet: Jan Blomstedt ja Rauno Lauhakangas, Helsinki: ntamo 2014 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Blanqui ja''Tähtien kautta ikuisuuteen'' kirjasarjan Prose esittelyssä, Prose.fi
Terry Goodkind

**Terry Goodkind** (1948 Omaha, Nebraska – 17. syyskuuta 2020) oli yhdysvaltalainen fantasiakirjailija. Goodkindin ensimmäinen kirja *Wizard’s First Rule* ilmestyi 1994 ja aloitti 21-osaisen *The Sword of Truth* -sarjan. Kirjasarjasta on tehty myös *[[Totuuden miekka]]* -niminen televisiosarja. Samaan maailmaan liittynyttä *The Children of D’Hara* -sarjaa julkaistiin viisi osaa vuosina 2019–2020.

## Teoksia
### The Sword of Truth -sarja
* *Wizard’s First Rule* (1994)
* *Stone of Tears* (1995)
* *Blood of the Fold* (1996)
* *Temple of the Winds* (1997)
* *Soul of the Fire* (1999)
* *Faith of the Fallen* (2000)
* *The Pillars of Creation* (2001)
* *Naked Empire* (2003)
* *Chainfire* (2005)
* *Phantom* (2006)
* *Confessor* (2007)
* *The Omen Machine* (2011)
* *The First Confessor: The Legend of Magda Searus* (2012)
* *The Third Kingdom* (2013)
* *Severed Souls* (2014)
* *Warheart* (2015)

Kronologisessa järjestyksessä *The First Confessor* sijoittuu ensimmäiseksi ja *Debt of Bones* toiseksi ennen *Wizard's First Rule*-kirjasta alkanutta sarjaa.

### Muita The Sword of Truth -sarjaan liittyviä kirjoja
* *The Law of Nines* (2009)
* *Death's Mistress*  (*Sister of Darkness: The Nicci Chronicles, #1*)  (2017)
* *Shroud of Eternity (Sister of Darkness: The Nicci Chronicles #2)* (saatavilla 9.1.2018)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kotisivut
Versailles

**Versailles** (ääntämys: /vɛʁ.ˈsaj/) on kaupunki Pariisin metropolialueella noin 19 kilometriä pääkaupungista lounaaseen. Versailles kuuluu Île-de-Francen alueeseen, ja se on Yvelinesin departementin osa ja kuuluu samannimiseen arrondissementtiin.  

## Maantiede
Kaupungin vanhimmassa kaupunginosassa Satoryssä sijaitsee Saint-Louisin katedraali, kun taas pohjoisessa sijaitsevan uuden kaupunginosan Le Chesnayn keskus on Notre-Damen kirkko.

Versailles on yksi Pariisin seudun rikkaimmista asuinalueista.

## Historia
Versailles oli suhteellisen syrjäinen kylä, kunnes 6. toukokuuta 1682 kuningas Ludvig XIV siirsi hovinsa Versailles'n linnaan. Hän raivasi vanhan kylän puistojen ja puistoteeiden tieltä, ja perusti kaupungin uuteen paikkaan. Kuningas määräsi jopa talojen julkisivumateriaalit ja värityksen mahdollisimman edustavan lopputuloksen saamiseksi.

Kun hovi oli pysyvästi kaupungissa, sen väkiluku kasvoi ja oli 1600-luvun lopulla 30 000. Ludvig XIV:n kuoltua hovi siirtyi Pariisiin ja Versailles kuihtui, mutta Ludvig XV toi hovin uudelleen iso-isoisänsä linnaan. Ludvig XVI lähti Pariisiin vuonna 1789, ja Versaillesin pääkaupunkiasema oli lopullisesti ohi.

Kun Saksa miehitti Pariisin Saksan–Ranskan sodassa vuonna 1870, sen armeija piti Versaillesia päämajanaan. Preussin kuningas Vilhelm I julistettiin Saksan keisariksi Versaillesin palatsin peilisalissa 18. tammikuuta 1871. Rauhan tultua Ranskan parlamentti kokoontui Versaillesissa. Kolmannen ja neljännen valtakunnan aikana presidentin valitsijamiehet kokoontuivat siellä. Palatsissa solmittiin 1919 myös Versailles’n rauha, joka päätti ensimmäisen maailmansodan ja jossa solmittiin Kansainliiton perustamissopimus.

## Elinkeinoelämä ja liikenne
Versailles on tärkeä varuskuntakaupunki, jossa on sotasairaala sekä pioneeri- ja tykistökoulu. Kaupungissa itsessään on vähän teollisuutta, palvelu- ja hallintosektori hallitsevat taloutta. Kaupungin ympäristössä on  ase- ja elektroniikkateollisuutta.

Pariisin  esikaupunkialuetta palveleva kaupunkiraideyhteys RER kulkee Versaillesiin Pariisin keskustasta 20–30 minuutissa.

## Koulutus
* Versailles’n yliopisto

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Versailles.fr
We Are the World

**We Are the World** on single, joka nauhoitettiin ja julkaistiin Yhdysvalloissa vuonna 1985 Etiopian auttamiseksi nälänhädässä. Kappaleen ovat kirjoittaneet Michael Jackson ja Lionel Richie ja sen on tuottanut Quincy Jones. Kappaleen nauhoituksista julkaistiin dokumentti Netflixissä vuonna 2024.

## Esiintyjät
Seuraavilla artisteilla oli soolo-osuus singlellä (laulujärjestyksessä):

*Lionel Richie
*Stevie Wonder
*Paul Simon
*Kenny Rogers
*James Ingram
*Tina Turner
*Billy Joel
*Michael Jackson
*Diana Ross
*Dionne Warwick
*Willie Nelson
*Al Jarreau
*Bruce Springsteen
*Kenny Loggins
*Steve Perry
*Daryl Hall
*Huey Lewis
*Cyndi Lauper
*Kim Carnes
*Bob Dylan
*Ray Charles

Singlellä esiintyvät myös seuraavat laulajat

*Kevin Junior
*Dan Aykroyd
*Harry Belafonte
*Lindsey Buckingham
*Sheila E.
*Bob Geldof
*Jermaine Jackson
*Jackie Jackson
*LaToya Jackson
*Marlon Jackson
*Randy Jackson
*Tito Jackson
*Waylon Jennings 
*Bette Midler
*The News
*John Oates
*Jeffrey Osborne
*The Pointer Sisters
*Smokey Robinson

## We Are the World: 25 for Haiti

Vuonna 2010 kappale levytettiin uudelleen ja sen tuotto lahjoitettiin Haitin maanjäristyksen uhreille.

Myös Michael Jackson esiintyy uuden version musiikkivideolla, vaikkakin oli kuollut jo vuosi sitten ennen uutta versiota. Hänen siskonsa Janet Jackson laulaa Michaelin osuudet uudella versiolla. .

### Esiintyjät

*Akon
*India.Arie
*Patti Austin
*Tony Bennett
*Justin Bieber
*Bone Thugs-n-Harmony
*Ethan Bortnick
*Brandy
*Jeff Bridges
*Toni Braxton
*Zac Brown
*Kristian Bush
*Natalie Cole
*Harry Connick Jr.
*Kid Cudi
*Miley Cyrus
*Celine Dion
*Snoop Dogg
*Drake
*Earth Wind & Fire
*Faith Evans
*Melanie Fiona
*Jamie Foxx
*Sean Garrett
*Tyrese Gibson
*Josh Groban
*Anthony Hamilton
*Keri Hilson
*Julianne Hough
*Jennifer Hudson
*Enrique Iglesias
*LL Cool J
*Janet Jackson
*Randy Jackson
*Taj Jackson
*Taryll Jackson
*TJ Jackson
*Al Jardine
*Joe Jonas

*Kevin Jonas
*Nick Jonas
*Rashida Jones
*Gladys Knight
*Adam Levine
*Jimmy Jean-Louis
*Benji Madden
*Joel Madden
*Mary Mary
*Katharine McPhee
*Jason Mraz
*Mya
*Jennifer Nettles
*Orianthi
*Freda Payne
*Pink
*A. R. Rahman
*Nicole Richie
*Raphael Saadiq
*Carlos Santana
*Nicole Scherzinger
*Kenny Rogers
*Isaac Slade
*Trey Songz
*Musiq Soulchild
*Jordin Sparks
*Barbra Streisand
*T-Pain
*Robin Thicke
*Rob Thomas
*Usher
*Vince Vaughn
*Lil Wayne
*Kanye West
*Will.i.am
*Ann Wilson
*Brian Wilson
*Nancy Wilson
*BeBe Winans
*Wyclef Jean
*Michael Jackson (ääni)

## Katso myös
* Do They Know It's Christmas?
* Maksamme velkaa

## Lähteet
Shaka Zulu

**Shaka kaSenzangakhona** eli **Shaka Zulu** (n. 1787 Mthethwa – 22. syyskuuta 1828 KwaDukuza) oli zulukuningas, joka muutti zulut pienestä klaanista kansakunnaksi ja hallitsi suurta osaa eteläistä Afrikkaa Phongolo- ja Mzimkulujokien välissä. Hän saavutti menestystä taitavana sotataktikkona.

## Kuningas
1700-luvun lopulla pohjoisten ngunien keskuudessa syntyi poliittisia levottomuuksia liiallisen väestönkasvun ja kaupallisen kilpailun takia. Koska ngunien hallitsema rannikkoalue rajoittui Intian valtamereen, Lohikäärmevuoristoon ja eurooppalaisten hallitsemaan Kapmaahan, oli tarvittavan lisämaan hankkiminen mahdollista vain sisäisten sotien avulla. Ngunien väliset etniset yhteenotot johtivat uudenlaisen sotilaallisen ja hallinnollisen järjestelmän syntymiseen. ”Mustaksi Napoleoniksi” kutsutun Shaka Zulun johdolla syntyikin vahva zuluvaltio.

Shaka aloitti uudenlaisen Zulu-kuningaskunnan rakentamisen pääasiassa valloituksin. Shakaa pidetään yhtenä Afrikan merkittävimmistä armeijan ja sodankäynnin organisoijista. Hän korvasi aikaisemmin aseina käytetyt pitkät heittokeihäät lyhyillä iskukeihäillä, joita voitiin käyttää taistelussa toistuvasti. Zulusoturit ryhtyivät lähestymään vihollista myös mahdollisimman hiljaa ja näkymättömissä ja yllättivät sen äkillisellä rynnäköllä. Uuden sotataktiikan avulla Shaka löi vuonna 1817 alkaneessa Ndwandwen ja Zulumaan sodassa pian Zwiden joukot ja laajensi valloituksiaan myös pohjoiseen Transkeihin. Shakan valloituksia pakoon lähti suuri joukko väestöä, jonka sanotaan muodostaneen nk. ''Mfecane''-liikkeen (, tunnetaan myös sesothonkielisellä nimellä *Difaqane* ja *Lifaqane*). Tämän vaikutukset tuntuivat Keski- ja Itä-Afrikassa saakka.

Shakan isä Senzangakhona edelsi häntä zulujen päällikkönä. Vuonna 1828 Shakan velipuoli Dingane toteutti onnistuneen salajuonen Shakan salamurhaamiseksi ja nousi zulujen kuninkaaksi. Dinganen asema valtaistuimella ei kuitenkaan koko hänen valtakaudellaan ollut täysin vakaa.

## Katso myös
* Luettelo zulu-heimon kuninkaista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Shaka (artisti)

**Shaka Kampara** (s. 1981 Helsinki), taiteilijanimeltään **Shaka**, on suomalainen rap-artisti Helsingistä. Hän innostui hip hopista kuultuaan 1990-luvulla Public Enemyä. Shaka kuuluu rap-artisti Jontin kanssa Jontti & Shaka -nimiseen hip hop-duoon. Duo on julkaissut yhden EP:n, yhden studioalbumin ja yhden kokoelman. Shaka kuuluu myös Koivuniemen Herrat -yhtyeeseen. Koivuniemen Herrojen debyyttialbumi *[[Sokeat johdattaa]]* julkaistiin 28. huhtikuuta 2010 ja toinen albumi *[[Jotain uutta auringon alla]]* 14. syyskuuta 2012. Shakan vanhemmat asuivat hänen syntymänsä aikaan Espoon Tapiolassa. Perhe muutti Shakan ensimmäisen vuoden aikana Helsingin Ullanlinnaan.

Shaka on suorittanut siviilipalveluksen.

## Diskografia
### Jontti & Shaka
* *[[Vittuun koko sakki!]]* (EP) (2006)
* *[[Rata-äänite]]* (2007)
* *[[Rata jatkuu]]* (kokoelma) (2008)
* *[[Raittiusseura EP]]* (EP) (2018)

### Koivuniemen Herrat
* *[[Sokeat johdattaa]]* (2010)
* *[[Jotain uutta auringon alla]]* (2012)

### Vierailijana

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jontti & Shaka MySpace -sivustolla
* Koivuniemen Herrat MySpace -sivustolla
* Koivuniemen Herrat 3rd Rail Musicin sivustolla
AppleGarden

**AppleGarden** on **Timo Railon** 1991 perustama Mac-käyttäjille suunnattu BBS-palvelu, joka toimi alkuun tekstipohjaisena, käyttäen **Hermes** BBS-ohjelmistoa.  Vuonna 1992 AppleGardenista tuli Suomen Macintosh-käyttäjien yhdistyksen fiMUG:n virallinen BBS. Pian tämän jälkeen ohjelmistoksi vaihtui graafinen FirstClass-ohjelmisto. Tekstipohjaisen AppleGardenin käyttäjämäärä oli enimmillään runsaat kolmesataa käyttäjää ja FirstClassin käyttöönoton jälkeen palvelu kasvoi varsin nopeasti yli kolmeentuhanteen käyttäjään. 

Nykyään AppleGardenilla on noin kahdeksansataa käyttäjää, ja yhteyden voi ottaa modeemilla AppleGardenin kaksilinjaiseen soittosarjaan tai Internetin kautta. Enimmillään AppleGardenin soittosarjassa on ollut neljätoista linjaa ja rekisteröityneitä käyttäjiä yli kaksi tuhatta. Modeemisoittosarja lakkautettiin marraskuun 2005 lopussa, mutta purkki jatkaa toimintaa Internet-verkon kautta, johon se liitettiin kiinteällä yhteydellä 90-luvun jälkimmäisellä puoliskolla.

AppleGardenissa kirjoittajat esiintyvät omalla etunimellä ja sukunimellä. Keskusteluissa on noudatettu perinteisesti hyviä tapoja, muun muassa top-postaamisen käyttö on ollut harvinaista.

## Aiheesta muualla
* AppleGarden – Aarreaitta vanhojen Macien keräilijöille
FirstClass

**FirstClass** on graafisella käyttöliittymällä varustettu Soft Arcin kehittämä kaupallinen BBS-palvelinohjelmisto, jota kehittää nykyään Open Text Corporation. Centrinityn ja Open Text Corporationin myötä FirstClassiin on tullut mm. puheposti-, kalenteri- ja tekstinkäsittelyominaisuuksia.

## Katso myös
* AppleGarden
* BBS

## Aiheesta muualla
* http://www.firstclass.com/
FiMUG

**fiMUG ry**. on Suomen Mac-käyttäjien yhdistys. Yhdistys aloitti toimintansa vuonna 1990 HyperCard-käyttäjien yhdistyksenä **Hyper ry**:nä. Yhdistyksen nimen ja toiminnan laajentuessa Mac-käyttäjäyhdistykseksi vuonna 1993 myös jäsenlehden nimi muutettiin Hyper-Uutisista Kotaporaksi.

Yhdistys on ottanut kantaa muun muassa HST-korttien käyttöön ja tekijänoikeuslain muutoksiin. Tekijänoikeuslain muutokseen liittyvä lehdistötiedote ja eduskuntaan jaettu aineisto julkaistiin Suomen Unix-käyttäjäin yhdistyksen FUUG ry:n ja Linux-käyttäjien yhdistyksen FLUG ry:n kanssa. Yhdistys on osallistunut Kansallinen Tieto­turva­päivä -hankkeeseen vuodesta 2006 lähtien.

Jäsenilleen ja muille Mac-käyttäjille yhdistys järjestää tapaamisia ja kursseja.

AppleGardenin sähköiset keskustelu- ja tiedostoalueet ovat toimineet vuodesta 1993 lähtien. Vuonna 2004 perustettu Hopeinen Omena -keskustelufoorumi siirtyi fiMUG ry:lle toukokuussa 2008. Omenamehu.org:n kanssa yhdistys on tehnyt yhteistyötä sen perustamisesta 2005 lähtien.

Syksyllä 1999 otettiin käyttöön Virtuaalikorppu, joka tarjosi Internetin kautta toimivan levykkeen tavoin käytettävän verkkolevyn. Palvelu oli hyödyllinen erityisesti uusien iMac-tietokoneiden käyttäjille, koska uusissa koneissa ei ollut enää levykeasemia. Vuonna 2004 Virtuaalikorpun korvasi fiDisk, joka toimii Mac OS X Server -käyttöjärjestelmällä.

## Hopeinen Omena

fiMUG ry on omistanut vuodesta 2008 alkaen Hopeinen Omena -foorumin. Hopeinen Omena on suomalaisten Apple-käyttäjien keskustelufoorumi. Foorumi on perustettu helmikuussa 2004. Foorumille on rekisteröitynyt yli 60 000 käyttäjää, ja viestejä on kirjoitettu yli 1,5 miljoonaa huhtikuuhun 2013 mennessä.

## Katso myös

* AppleGarden
* http://hopeinenomena.net

## Aiheesta muualla
* Yhdistyksen kotisivut
* Hopeinen Omena
* Omenamehu.org
* Kansallinen Tietoturvapäivä, Tietoturvaopas
HyperCard

**HyperCard** on Macintoshille julkaistu kortteihin, hypertekstiin ja HyperTalk-kieleen perustuva hypermediasovellus ja sovelluskehitysympäristö. Se julkaistiin vuonna 1987 System Software 6:lle. HyperCard toimii Mac OS 9:ssä ja aikaisemmissa versioissa, mutta sen käyttö on mahdollista myös Mac OS X:ssä, Classicin avulla. 

Ohjelman on kehittänyt Bill Atkinson, joka on jälkikäteen harmitellut ettei keksinyt "pinojen" linkittämistä tietokoneverkkojen kautta.

Apple poisti ohjelman myynnistä maaliskuussa 2004.

## Toimintaperiaate

HyperCardin toiminta perustuu kortteihin, joiden välillä voidaan liikkua, sekä objekteihin. Objektit ovat painikkeita (*button, btn*) tai tekstikenttiä (*field, fld*). Painikkeille ja kentille määrätään HyperTalk-kielen avulla tapahtumia (esim. *on mouseUp*, joka suoritetaan klikattaessa), joita kutsuttaessa suoritetaan haluttu skripti. Tapahtumia kutsutaan automaattisesti, käyttäjän toimesta johtuen tai ohjelmakoodista käsin. Myös itse kortti, sekä koko pino (ohjelma) voi sisältää omia tapahtumia.

Lisäksi uusimmissa versioissa (2.0 ja uudemmat) painikkeille voidaan luoda ikoneita. Ikonit eivät ole objekteja.

Korteille voidaan määrittää myös pohja, joka voi sisältää samoja elementtejä, kuin kortitkin. Pohjan elementit sijoittuvat kortin elementtien alle. Kortit ja pohjat voivat sisältää myös grafiikkaa.

## HyperTalk

HyperTalkin toiminta perustuu objektien ja käyttäjän välillä lähetettäviin *viesteihin* (*message*) ja erilaisiin objekteihin, joita ovat painikkeet (*button, btn*), tekstikentät (*field, fld*), kortit (*card, cd*), pohjat (*background, bg*) ja pinot (*stack*). On myös muutamia objekteja, joilla ei ole omaa ohjelmakoodia, eivätkä ne voi lähettää tai vastaanottaa viestejä, mutta joita muut objektit voivat hallita; näitä ovat ainakin *the message box* (viestilaatikko) ja *menubar*. Viestit voivat olla automaattisesti lähetettäviä (esim. *idle*, jota kutsutaan jatkuvasti objektin ollessa aktiivinen) tai käyttäjän toiminnasta aiheutuva (esim. *mouseUp*, joka lähetetään objektille sitä klikattaessa). Viestejä voidaan lähettää myös ohjelmasta käsin.

HyperTalk on hyvin lähellä englannin kieltä. Se sisältää mm. prepositioita (esim. *into*, *to*, *from*, *of*), joiden käyttö on kuitenkin loppuen lopuksi hyvin loogista.

## Lähteet
*HyperCard Perusteet, Apple
*HyperCard Käsikirja, Apple
*HyperTalk Ohjelmoinnin perusteet, Apple

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*HyperCardin kotisivu Internet Archivessa
Lapio

**Lapio** on työkalu, jossa on varsi ja litteä, leveä pää. Lapiolla kaivetaan ja siirretään muun muassa maata, hiekkaa, roskia, hiiliä ja lunta.

Tavallisimpia lapion malleja ovat kärkilapio (tunnettu myös nimellä pistolapio), betonilapio eli tasakärkilapio, viljalapio ja lumilapio. 

Lapion materiaalit ja muotoilu suunnitellaan lapioitavan materiaalin omainaisuudet huomioon ottaen. Kärkilapiossa on terä teräksestä, varsi puuta tai teräsputkea ja ponsi teräksestä ja puusta. 

Kärkilapion terä on muodoltaan kuten V-kirjain tai vähän pyöristetympi versio siitä. 

Betonilapio eroaa kärkilapiosta suoralla terällään eli sillä voidaan lapioida tasaiselta lattialta tai asfaltilta vaikkapa hiekkaa. 

Viljalapio on muodoltaan kuten tasakärkilapio, mutta sen terä on suurempi, koska lapioitava aine on kevyempää ja viljalapion materiaalina ovat yleensä alumiini- tai muoviterä, puuvarsi ja muovinen ponsi. Viljalapion terän reunat ovat ylöspäin käännetyt, että viljaa pysyy enemmän lapiossa. 

Lumilapio on monesti vielä viljalapiotakin suurempi ja materiaalit ovat samoja, mutta terän reunoja ei yleensä ole paljonkaan käännetty. Lapion pituus on tyypillisesti 100&ndash;120&nbsp;cm.

Kenttälapio kuuluu sotilaan mieskohtaiseen varustukseen. Se on tavallista lapiota pienempi ja lyhyempi sekä useimmiten kokoontaitettava. Sen reunat on teroitettu juurien ja oksien katkomista varten. Lähitaistelussa se on myös tehokas astalo. 

Puutarhalapio eli istutuslapio voi olla pieni muovinen tai metallinen terällä ja kädensijalla varustettu 20–30&nbsp;cm:n pituinen yhden käden työkalu keveisiin ja pieniin puutarhan töihin. Kaivamiseen voidaan käyttää myös pistolapiota.

Rikkalapio on siivouksessa käytettävä apuväline, johon roskat siirretään harjalla. Joissakin rikkalapioissa harja voidaan käytön jälkeen ripustaa lapion kahvaan. 

Hiekkalapio on hiekkalaatikolla leluna käytettävä, yleensä muovinen lapio.

Tiedosto:Kenttälapio RUK-museo 2.JPG|Kenttälapio.
Tiedosto:Shovel black.jpg|Hiililapio, jossa Suomessa harvinainen ponneton varsi.
Tiedosto:Old tree spade.JPG|Puinen ojalapio, jossa metallinen kärki.


## Lähteet
Lumisokeus

**Lumisokeus** on tila, jossa heijastuva valo voi aiheuttaa silmän väliaikaisen näkökyvyttömyyden. Oireina voivat olla myös silmän punaisuus, vetisyys, turpoaminen ja roskan tunne silmässä. Lumisokeus johtuu voimakkaasta ultraviolettisäteilystä, joka vaurioittaa sarveiskalvoa ja aiheuttaa tulehduksen. Oireet ovat väliaikaisia, eikä lumisokeudesta jää pysyviä haittoja silmiin.

Lumisokeus voi ilmetä esimerkiksi hiihtoretkillä lumesta heijastuvan valon vuoksi tai merellä. Vaara on suurempi korkealla, missä UV-säteily on voimakkaampaa. Myös valokaarihitsauksessa syntyy paljon UVC- ja UVB-säteilyä, minkä takia sitä ei saa katsoa ilman suojausta.

Lumisokeus alkaa oireilla yleensä vasta 6–8 tunnin kuluttua altistumisesta, ja sen oireet häviävät itsestään 1–2 vuorokauden kuluttua, kun sarveiskalvon epiteelisolut ovat uusiutuneet. 

## Hoito
Lumisokeutta hoidetaan rasvaisilla antibioottivoiteilla tai -tipoilla sekä oleskelulla hämärässä huoneessa ja tarvittaessa silmien peittämisellä. Särkylääkitys auttaa lumisokeudesta aiheutuvaan kipuun.

## Aiheesta muualla
* Lumisokeus, Terveyskirjasto.fi
Adrianmeri

**Adrianmeri** on Välimeren lahti Italian ja Balkanin niemimaan välillä. Suurimmaksi osaksi meri sijaitsee Italian ja Kroatian välissä; molemmat rannikot ovat suosittuja matkailukohteita. Adrianmeren pituus on noin 800 kilometriä, leveys noin 120–180 kilometriä ja pinta-ala noin 130&nbsp;000 neliökilometriä. Meren syvin kohta on etelässä Brindisin ja Kotorin välillä, 1&nbsp;590 metriä. Pohjoisosastaan meri on matalampi, 200–250 metriä. Adrianmeren suolapitoisuus vaihtelee 3,0–3,8&nbsp;prosentin välillä. Antiikin roomalaiset kuljettivat merellä eläimiä, orjia ja esineitä Ostiaan. Adrianmeri on pohjoisosistaan vakavasti saastunut.

Meriveden lämpötila on kesällä 22–27 °C, talvella rannan lähellä se laskee seitsemään asteeseen.

Etelässä Otrantonsalmi yhdistää Adrianmeren Joonianmereen.

## Nimi ja etymologia
Adrianmeren nimi periytyy jo antiikista. Latinaksi se oli Mare Hadriaticum tai Mare Adriaticum. Meri on nimetty lähellä sen pohjukkaa sijaitsevan Adrian kaupungin mukaan ja nimeä käytettiin alun perin vain sen pohjoisosista. Kun Syrakusan tytärkaupungit saivat enemmän valtaa, myös Adrianmeri-nimen käyttö laajeni suuremmalle alueelle. Silloinkin Adrianmeri ulottui vain Kotoriin ja sen uloimpia osia kutsuttiin Ionianmereksi. Nimi liitettiin joskus Tarantonlahteen, Sisilianmereen, Korintinlahteen ja jopa Kreetan ja Maltan väliseen mereen.

## Saaret ja rannikot
Adrianmeren länsirannikko on yleisesti matalaa ja nousee koillisessa Po-joen soiksi ja laguuneiksi. Pon suisto on kerännyt niin paljon maa-ainesta, että merenranta on siirtynyt kauemmaksi siitä, mitä se oli antiikin aikoina.

Venetsia on rakennettu meren laguuniin, jossa on useita saaria. Muita Adrianmeren rannalla sijaitsevia Italian tärkeämpiä kaupunkeja ovat Trieste, Ravenna, Rimini, Ancona, Pescara, Bari ja Brindisi.

Itärannikko on paljas ja kivikkoinen ja sen lähettyvillä on useita saaria. Istrian niemimaalta alkava saarijono ulottuu etelässä jopa Dubrovnikiin asti. 

Adrianmerellä on yli tuhat saarta, joista 66 on asumattomia. Pitkänomaiset ja kapeat saaret nousevat merestä jokseenkin äkkijyrkästi muutaman kymmenen metrin korkeuteen. Suurimpien saarien joukkoon kuuluu muun muassa Brač (Vidova Gora, 778&nbsp;m) ja Pelješacin niemimaa (St. Ilija, 961&nbsp;m). 

Mantereelta kumpuilevat vuoret laskevat suoraan Adrianmeren pinnan alle etenkin Kotorinlahdella.

Alueen kiviaineksen väri on vaaleanharmahtava, mikä on terävästi kontrastissa tummaan kasvillisuuteen, jota löytyy muutamilta saarilta hyvinkin runsaasti. Montenegro (’musta vuori’) nimettiinkin rannikon mustien kuusipuiden mukaan, ja myös Korfun kreikkalainen nimi Korkyra Melaina tarkoittaa mustaa saarta.

Koillisen rannikon suurimpia kaupunkeja ovat Italian Trieste, Slovenian Izola, Koper, Piran ja Portorož, Bosnia ja Hertsegovinan Neum, Kroatian Umag, Poreč, Rovinj, Pula, Rijeka, Zadar, Šibenik, Trogir, Split, Makarska, Ploče ja Dubrovnik, Montenegron Herceg Novi, Bar, Budva ja Ulcinj sekä Albanian Durrës.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Satellite images and maps of Adriatic Sea from GeaBios GIS Public Service
* Weather forecast for eastern coast from GeaBios GIS Public Service
Muonionjoki

**Muonionjoki** () on Tornionjoen sivujoki, ja se muodostaa osan Ruotsin ja Suomen rajasta. Se sijaitsee Länsi-Lapissa ja sen pituus on 230 kilometriä. Putouskorkeutta on tällä matkalla 205 metriä.

Muonionjoki saa alkunsa Könkämäenon ja Lätäsenon yhtymäkohdassa Enontekiön ja Kiirunan rajalla Markkinan kylän lähellä. Se virtaa enimmäkseen etelään, kunnes yhtyy Tornionjokeen Lappean kylän pohjoispuolella Kolarin ja Pajalan rajalla. Muonionjokeen laskevat muiden muassa Suomen puolelta Jieta-, Tarvanto-, Palo- ja Äkäsjoki sekä Ruotsin puolelta Merasjoki ja Parkajoki.

Kolarin ja Muonion kirkonkylät ja samalla keskustaajamat sijaitsevat Muonionjoen rannalla.

## Muonionjoen varrella olevat paikkakunnat
* Karesuando, Kiirunan kunta
* Karesuvanto, Enontekiön kunta
* Kuttainen, Kiirunan kunta
* Saivomuotka, Kiirunan kunta
* Yli-Muonio, Muonion kunta
* Muonio, Muonion kunta
*Kätkesuando, Pajala kunta
* Muonionalusta, Pajalan kunta
* Kihlanki, Pajalan kunta
* Aareavaara, Pajalan kunta
* Kolari, Pajalan kunta

## Lähteet