open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anders Erik Wilhelm Enqvist

**Anders Erik Wilhelm Enqvist** (18. toukokuuta 1821 – 1891 Pietari) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa  palvellut kenraalimajuri.

Enqvistin vanhemmat olivat merikapteeni Johan Fredrik Enqvist ja Fredrique Charlotte Morberg ja puoliso vuodesta 1851 Flora Stumpf-Tomaschoff. Enqvist  tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1836 ja määrättiin valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen 9. tykistöprikaatiin vuonna 1846. Aliluutnantiksi hänet ylennettiin 1849 ja seuraavana vuonna hänet siirrettiin tykistöasevarikon palvelukseen Varsovaan. Enqvist ylennettiin luutnantiksi 1853 ja alikapteeniksi 1856. Väinänlinnan linnoitustykistössä hän palveli 1856–1860. Jälkimmäisenä vuonna hänet ylennettiin kapteeniksi ja siirrettiin  6. tykistöprikaatiin vuonna 1862. Seuraavana vuonna hänet asetettiin majurin arvoisena armeijan jalkaväkeen ja määrättiin palvelukseen Varsovan sotilaspiirin intendenttihallintoon. Everstiluutnantti hänestä tuli 1865 ja eversti 1868. Vuonna 1868 Enqvist myös nimitettiin kollegineuvoksena yli-intendenttihallintoon,  mutta armeijan jalkaväessä pysytettynä. Hänet komennettiin palvelukseen Turkestanin sotilaspiiriin 1884, mutta jo saman vuoden lopulla hän sai eron sotapalveluksesta kenraalimajurina.

## Lähteet
Gabriel Etholén

**Gabriel Etholén** (13. toukokuuta 1795 Helsinki – 17. syyskuuta 1866 Lammi) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa  palvellut kenraalimajuri.

Etholénin vanhemmat olivat kauppias, kunnallisraatimies Carl Gustaf Etholén ja Katarina Fredrika Neukirch ja puoliso vuodesta 1832 Rosina Amanda Roos. Etholén tuli sotapalvelukseen aliupseerina Liettuan jalkaväkirykmenttiin 1812. Vänrikiksi samana vuonna ylennettynä hänet siirrettiin Nevan, H.M. Napolin kuninkaan jalkaväkirykmenttiin, jossa hän osallistui sotaan Ranskaa vastaan 1812–1814. Etholén ylennettiin aliluutnantiksi 1817 ja luutnantiksi 1818, jolloin hänet siirrettiin H.M. Preussin kuninkaan krenatöörijääkärirykmenttiin. Maaliskuussa 1820 hänet määrättiin Pietarin jalkaväkirykmenttiin ja ylennettiin alikapteeniksi huhtikuussa. Kapteeniksi hänet ylennettiin 1824. Vuonna 1830 hän siirtyi majurina Lappeenrannan suomenmaalaiseen jalkaväkirykmenttiin ja sieltä seuraavana vuonna pataljoonankomentajaksi 45. jääkärirykmenttiin. Pietarin jalkaväkirykmenttiin hän palasi 1833 ja 9. suomenmaalaiseen linjapataljoonaan hänet siirrettiin 1835. Hänestä tuli 11. suomenmaalaisen linjapataljoonan komentaja 1837. Etholén ylennettiin everstiluutnantiksi 1842 ja everstiksi 1851. Vuonna 1855 hänestä tuli 19. suomenmaalaisen linjapataljoonan komentaja sekä lisäksi myös 20. suomenmaalaisen linjapataljoonan komentaja. Hän osallistui Krimin sodan aikana vuonna 1855 Viaporin puolustamiseen Ison Mustasaaren itälinnakkeen päällikkönä. Eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina elokuussa 1856. 

Etholén korotettiin aatelissäätyyn 1857 ja introdusoitiin seuraavana vuonna Suomen ritarihuoneeseen, jonne hänen sukunsa merkittiin aatelissukuna numero 226.

Gabriel Etholénin veljiä olivat valtioneuvos Mauritz Etholén, kauppaneuvos Justus Etholén ja tutkimusmatkailija Arvid Adolf Etholén.

## Lähteet
Tuukkalan puku

**Tuukkalan puku** on muinaispuku, joka on 1930-luvulla tehty rekonstruktio Mikkelin Tuukkalan kalmistosta löytyneestä puvusta. Tuukkalan puku perustuu todennäköisesti haudan numero 26 löytöihin. Puvun valmistamiseen saatiin aloite Elsa Heporaudalta ja ennallistuksen suunnitteli todennäköisesti Tyyni Vahter. Puku on ollut käytössä keskiajalla.
Tuukkalan puvusta on tehty uusi rekonstruktio, jota nimitetään Mikkelin puvuksi.

## Lähteet
The Belko Experiment

**The Belko Experiment** on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut trillerikauhuelokuva, jonka on ohjannut Greg McLean ja käsikirjoittanut James Gunn. Sen pääosissa on John Gallagher Jr., Tony Goldwyn, Adria Arjona, John C. McGinley ja Melonie Diaz.

*The Belko Experiment* sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 10. syyskuuta 2016.

## Asetelma
Kieroutuneessa sosiaalisessa kokeessa 80 amerikkalaisen työntekijän ryhmä lukitaan yllättäen toimistotaloonsa Bogotassa, Kolumbiassa. Yrityksen sisäisestä kaiutinjärjestelmästä kuuluva tuntematon ääni määrää heidät osallistumaan tappavaan peliin – joko tapat tai tulet tapetuksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Leokadija Kašperova

**Leokadija Aleksandrovna Kašperova** (; 1872–1940) oli venäläinen säveltäjä.

Kašperovan opettajia olivat Nikolai Solovjov (sävellys) ja Anton Rubinstein (piano). Hän valmistui Pietarin konservatoriosta vuonna 1895 ja johti tässä yhteydessä oman *Orvasi*-kantaattinsa (sanat: Dmitri Merežkovski) esityksen. Seuraavien kahden vuosikymmenen aikana lähes kaikki hänen suurista teoksistaan kantaesitettiin ja julkaistiin. Vaikka Kašperovalla oli porvarillinen tausta, hän meni vuonna 1916 naimisiin oppilaansa, bolševikki Sergei Andropovin kanssa. Andropov järjesti pariskunnan lähdön Pietarista Venäjän vallankumouksen jälkeen, ensin Kaukasukselle (1918) ja sitten Moskovaan. Neuvostoaikana Kašperova esiintyi hyvin harvoin eikä hänen musiikkiaan enää julkaistu eikä esitetty. Hänen myöhäisromanttiset teoksensa eivät sopineet yhteen Neuvostoliiton vaalimien esteettisten käsitysten kanssa. Hänen tuotantoonsa kuuluu esimerkiksi romanttisia lauluja, kamarimusiikkia ja sinfonisia teoksia. 

Kašperova sai aikanaan kansainvälistä suositoa muun muassa esiintymisellään Aeolian Hallissa vuonna 1907 sekä oman pianokonserttonsa esityksellä Berliinissä. Kahden vuoden ajan vuodesta 1899 Kašperova toimi Igor Stravinskyn pianonsoitonopettajana Pietarissa. Hän oli myös Aleksandr Glazunovin ja Mili Balakirevin suosima tulkitsija.

## Kuolemanjälkeinen maine
Kašperova oli pitkään unohdettu hahmo, mutta on saanut uutta huomiota 2000-luvulla. City, University of Londonin tohtori Graham Griffiths aloitti Kašperovan elämän tutkimisen, kun tämän nimi oli tullut vastaan Griffithsin tehdessä tutkimusta kirjaansa *Stravinsky's Piano: Genesis of a Musical Language* varten. Useilla matkoillaan Pietariin ja Moskovaan Griffiths muun muassa löysi vuonna 2014 Kašperovan sinfonian vuodelta 1905. Kansainvälisenä naistenpäivänä 2018 sinfonia esitettiin BBC Radio 3:n konsertissa. Esitys oli osa hanketta, johon BBC Radio 3 osallistui tarkoituksenaan nostaa esiin unohdettujen naissäveltäjien töitä. Muut esiin tuodut naissäveltäjät olivat Marianna Martines, Florence Price, Augusta Holmès ja Johanna Müller-Hermann.

Griffiths löysi tutkimustensa aikana myös lukuisia julkaisemattomia sävellyksiä, jotka ovat todennäköisesti salassa laadittuja töitä Kašperovan kahden viimeisen elinvuosikymmenen ajalta.

Vuonna 2018 Boosey & Hawkes ilmoitti kustantavansa Kašperovan sävellyksiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Paul von Etter (1790)

**Paul  von Etter** (24. tammikuuta 1790 Pietari – 27. maaliskuuta 1878 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa  palvellut kenraaliluutnantti.

Paul von Etterin vanhemmat olivat Wienissä syntynyt Sebastian Etter ja Hedvig von Manstein ja puoliso vuodesta 1827 Johanna Tesche. Heidän pojistaan Sebastian Albrekt von Etteristä,  Nikolai Paul Karl von Etteristä ja Paul von Etteristä tuli kenraaleita, samoin kuin ensin mainitun kahdesta pojasta. 

Von Etter tuli kanslistiksi Pietarin postiosastoon vuonna 1807. Seuraavana vuonna hänet siirrettiin Venäjän armeijan kenttäpostiosaston palvelukseen Suomeen. Kollegiregistraattorin arvon hän sai  1810 ja hänet nimitettiin kuvernementin sihteeriksi 1811. Tittelineuvoksen arvon von Etter sai  1812. Seuraavana vuonna hänet määrättiin apukapteeniksi 1. Suomen jääkärirykmenttiin, joskin hän palveli erikoistehtävissä Suomen kenraalikuvernöörin esikunnan sotilaskansliassa. Hänet siirrettiin alikapteenina Nisovan jalkaväkirykmenttiin 1813, mutta hän palveli kuitenkin tuolloin Suomen kenraalikuvernöörin adjutanttina. Von Etter ylennettiin kapteeniksi 1816, everstiluutnantiksi 1818 ja everstiksi 1822, jolloin hänestä tuli Lappeenrannan jalkaväkirykmentin pataljoonankomentaja.

Viipurin jalkaväkirykmenttiin von Etter siirrettiin toukokuussa 1824 ja nimitettiin rykmentin komentajaksi marraskuussa. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 1829 ja määrättiin 15. jalkaväkidivisioonan 1. prikaatin komentajaksi ja seuraavana vuonna 21. eli myöhemmän 19. jalkaväkidivisioonan 2. prikaatin komentajaksi. Hän toimi samalla Helsingin kaupungin komendanttina. Vuonna 1835 von Etter siirtyi uudelleen muodostetun 21. jalkaväkidivisioonan komentajaksi. Kenraaliluutnantiksi hänet ylennettiin 1840 ja eron sotapalveluksesta hän sai tammikuussa 1843.

Von Etter aateloitiin 1843 ja hänen sukunsa merkittiin samana vuonna Suomen ritarihuoneeseen aatelissukuna numero 210. 

## Lähteet
Bonnin sopimus

**Bonnin sopimus** on kansainvälinen yleissopimus muuttolintujen ja muiden muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemisesta. Sillä pyritään suojelemaan sellaisten luonnonvaraisten eläinten kantoja, jotka säännöllisesti kulkevat maasta toiseen. Sopimus allekirjoitettiin 23. kesäkuuta 1979, ja Suomi ratifioi sopimuksen vuonna 1988.

Sopimuksella valtiot sitoutuvat tiukkoihin suojelutoimiin sopimuksen liitteessä I mainittujen lajien suojelemiseksi. Lisäksi jäsenvaltiot tekevät alueittaisia alasopimuksia liitteessä II mainittujen lajien suojelemiseksi.

Vuoden 2020 alussa alasopimuksia on seitsemän. Suomi on ratifioinut niistä kolme: ASCOBANS, EUROBATS ja AEWA.
* Albatrossien ja ulappaliitäjien suojelusopimus ACAP
* Mustanmeren, Välimeren ja Atlantin valaiden suojelusopimus ACCOBAMS
* Afrikan ja Euraasian muuttavien vesilintujen suojelusopimus AEWA
* Itämeren, Koillis-Atlantin, Irlanninmeren ja Pohjanmeren pikkuvalaiden suojelusopimus ASCOBANS
* Euroopan lepakoiden suojelusopimus EUROBATS
* Gorillasopimus
* Vattimeren hylkeiden suojelusopimus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Convention on the Conservation of Migratory Species of Wild Animals 
* Appendix I & II of CMS (Liitteet I ja II arabiaksi, englanniksi, espanjaksi, kiinaksi, ranskaksi ja  venäjäksi. Lajit on mainittu niiden tieteellisillä nimillä.)
Yangmingshanin kansallispuisto

**Yangmingshanin kansallispuisto** () on Taiwanin eli Kiinan tasavallan Taiwanin saaren pohjoisosassa Taipein ja Uuden-Taipein kaupunkien alueella sijaitseva kansallispuisto. Kansallispuisto käsittää yli 11&nbsp;338 hehtaaria vuoristoisella vulkaanisella seudulla. Kansallispuistossa tavataan useita kasvi- ja eläinlajeja ja se on perustettu vuonna 1985.

## Maantiede

Yangmingshanin kansallispuisto käsittää vuoristoisen alueen Taiwaniin eli kiinan tasavaltaan kuuluvalla Taiwanin saarella. Puiston alue käsittää osia uuden-Taipein ja Taipein kaupunkien alueista. Kokoa alueella on yhteensä 11&nbsp;338 hehtaaria. Kokreus merenpinnasta puistossa vaihtelee 200 metristä 1120 metriin. Kansallispuisto on tunnettu etenkin vulkanismin muokkaamista pinnanmuodostelmistaan. Alue on osa Euraasian ja Filippiinien laattojen törmäyskohtaa ja seudulla on yli 20 tulivuorta. Vulkaanisen toiminnan tuloksena ovat syntyneet myös alueen fumarolit ja kuumat lähteet. Puiston korkein vuori on Qixing, joka on myös yksi alueen nuorimmista tulivuorista. Alueen tulivuorille tyypillinen piirre ovat niiden kraatterijärvet, kuten Zhuzihu.

### Sää
Puiston korkeuden takia kesät alueella ovat suhteellisen viileitä ja talvet kylmiä. Vuotuinen keskimääräinen sadanta alueella on noin 4&nbsp;000 mm. Kesäisin sateita tuovat lounaaseen puhaltavat monsuunituulet ja talvisin koilliseen puhaltavat tuulet. Sadepäiviä on vuosittain keskimäärin 190. Talvisin sateet saattavat tulla myös lumena.

### Luonto
Kansallispuiston alueella tavataan noin 123 eri lintulajia, joihin lukeutuvat esimerkiksi pikkubambupyy, japaninrilli, punanokkabulbuli, valkoperämanikki, ruusutimali, harmaapääsirkku, ojasuokana, taiwaninjokirastas ja taiwaninloistoharakka. Paikallisiin nisäkäslajeihin lukeutuvat esimerkiksi taiwaninmakaki, kiinanjäniksen alalaji (*L. s. formosus*), villisian alalaji (*C. u. swinboei*), naamaripalmunäätä, oliiviselkäorava ja *[[Mogera insularis]]*. Eri matelijalajeja alueella on 53 ja sammakkoeläimiä 22. Hyönteisiin lukeutuvat esimerkiksi alueen yli 180 tunnettua perhoslajia. Eri kasvilajeja alueelta tunnetaan 1&nbsp;359.

## Historia
Nykyisen kansallispuiston aluetta on asutettu esihistoriallisilta ajoilta lähtien. Ensimmäisten asukkaiden joukossa olivat Taiwanin alkuperäiskansat. Han-kiinalaisia siirtolaisia alkoi saapua alueelle 1600-luvun paikkeilta lähtien. Viljelyskelpoisen maan lisäksi alueella oli esimerkiksi siirtolaisia houkutelleita kivihiili- ja rikkiesiintymiä. Alueen rikkiä käytettiin etenkin ruudin valmistukseen. Alue sai nykyisen nimensä Yangmingshan  vasta vuonna 1950 ja sitä ennen se oli tunnettu nimellä Tsaoshan. Nykyinen kansallispuisto perustettiin 16. syyskuuta 1985.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
John C. McGinley

**John Christopher McGinley** (s. 3. elokuuta 1959 Greenwich Village, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

McGinley on näytellyt muun muassa elokuvissa *[[Platoon – nuoret sotilaat]]* (1986), *[[Wall Street – rahan ja vallan katu]]* (1987), *[[Talk Radio]]* (1988), *[[Myrskyn ratsastajat]]* (1991), *[[Vaarallisella alueella]]* (1994), *[[Seitsemän (elokuva)|Seitsemän]]* (1995), *[[The Rock – paluu helvettiin]]* (1996), *[[Konttorirotat]]* (1999), *[[Highway – vaarojen valtatie]]* (2002) ja *[[The Belko Experiment]]* (2016), sekä televisiosarjassa *[[Tuho-osasto]]* (2001–2010).

## Aiheesta muualla
*
Sebastian Albrekt von Etter

**Sebastian Albrekt von Etter** (20. huhtikuuta 1828 Viipuri – 10. helmikuuta 1883 Moskova) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa  palvellut kenraaliluutnantti.

Sebastian Albrekt von Etterin vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Paul von Etter ja Johanna Tesche ja puoliso vuodesta 1860 Emilia von Jacobson. Heidän pojistaan Paul von Etteristä ja Johan Emil von Etteristä tuli kenraaleita ja Nikolai von Etteristä diplomaatti.  

Von Etter tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1841 ja määrättiin sieltä valmistuttuaan vänrikkinä Henkivartioväen Semenovskojen rykmenttiin 1847. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1849, luutnantiksi 1851, alikapteeniksi 1854, kapteeniksi 1861 ja everstiksi 1863. Von Etter tuli keisarin sivusadjutantiksi vuonna 1865. Hänet määrättiin seuraavana vuonna Henkikaartin 3. suomalaisen tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi ja ylennettiin kenraalimajuriksi 1869. Henkivartioväen Semenovskojen rykmentin komentaja hänestä tuli vuonna 1874. Von Etter osallistui rykmentin mukana Turkin sotaan 1877–1878, jonka aikana hänet määrättiin Henkivartioväen 2. jalkaväkidivisioonan 2. prikaatin komentajaksi. Sodan jälkeen vuonna 1879 hänet merkittiin Henkivartioväen 3. Suomen tarkk’ampujapataljoonan ja Henkivartioväen Semenovskojen rykmentin upseeriluetteloihin, mutta siirrettiin jo seuraavana vuonna Henkivartioväen 2. jalkaväkidivisioonan 1. prikaatin komentajaksi ja edelleen seuraavana vuonna 1. krenatööridivisioonan komentajaksi. Kenraaliluutnantiksi von Etter ylennettiin 1881. Hän kuoli kesken sotapalveluksen, toimiessaan mainitun divisioonan komentajana.

Von Etter oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1872.

Von Etter osti vuonna 1876 Sipoossa sijainneen Söderkullan kartanon, mutta ei kuitenkaan muuttanut asumaan sinne. 

## Lähteet
Paul von Etter (1840)

**Paul von Etter** (30. toukokuuta 1840 Helsinki – 10. marraskuuta 1910 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa  palvellut ratsuväenkenraali.

Paul von Etterin vanhemmat olivat vuonna 1790 syntynyt kenraaliluutnantti Paul von Etter ja Johanna Tesche ja puoliso vuodesta 1900 kenraaliluutnantti Nikolai Zoege von Manteuffelin leski Alexandra Petrovna Diakova. Myös hänen veljistään  Sebastian Albrekt von Etteristä ja Nikolai Paul Karl von Etteristä tuli kenraaleita. Paul von Etter valmistui keisarin paašikoulusta Pietarissa, ylennettiin kornetiksi ja määrättiin Ratsastavaan henkivartioväkeen 1857. Luutnantiksi hänet ylennettiin 1860, aliratsumestariksi 1863, ratsumestariksi 1866 ja everstiksi 1869. Von Etter tuli vuonna 1873 6. Kljastitskojen, H.K.K. Hessenin Prinssi Ludwigin husaarirykmentin komentajaksi. Vuonna 1880 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja määrättiin 1. Kaukasian ratsuväkidivisioonan 1. prikaatin komentajaksi. Vuonna 1893 hänestä tuli 3. reservin ratsuväkiprikaatin komentaja ja seuraavana vuonna hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi. Saman vuoden lopulla hänet määrättiin Henkivartioväen ratsuväen reserviprikaatin komentajaksi. Vuonna 1902 von Etter siirtyi Pietarin sotilaspiirin Henkivartioväkeen ja kenttäjoukkoihin. Eron sotapalveluksesta hän sai ratsuväenkenraalina huhtikuussa 1906.  

## Lähteet
Jousilieskapuu

**Jousilieskapuu** eli **jousisoihtupuu** (*Handroanthus impetiginosus*, syn. *Tabebuia impetiginosa*) on bignoniakasvien (Bignoniaceae) heimoon ja lieskapuiden (*Handroanthus*) sukuun kuuluva puolittain ainavihanta kasvilaji.

Jousilieskapuu on Paraguayn kansallispuu.

## Tuntomerkit

Avoimilla alueilla jousilieskapuu on tavallisesti 8–12 metrin korkuinen, mutta on tiheissä metsissä korkeampi kuin 20–35 metriä. Rungon halkaisija voi olla 60–80 senttimetriä. Kukinnot ovat väriltään vaaleanpunaisia ja niiden "nielu" on valkoinen keltaisilla raidoilla. Jousilieskapuu kukkii suurissa kimpuissa keväällä juuri ennen uuden lehvistön puhkeamista. Nuoret yksilöt eivät välttämättä aina kuki.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Jousilieskapuuta tavataan Pohjois-Amerikassa Meksikon pohjois- ja eteläosissa. Etelä-Amerikassa se on levinnyt Costa Ricaan, El Salvadoriin, Guatemalaan, Hondurasiin, Nicaraguaan, Panamaan, Ranskan Guyanaan, Surinameen, Venezuelaan, Brasiliaan, Kolumbiaan, Peruun, Argentiinaan ja Paraguayhyn. Jousilieskapuu kasvaa tavallisesti trooppisissa elinympäristöissä suurissa korkeuksissa, mutta sopii myös hyvin subtropiikkiin. Se suosii hyvin kuivaa, hedelmällistä maaperää ja täyttä auringonpaistetta. Jousilieskapuu voi kestää jopa lähes 7 celsiusasteen pakkasta, mutta ei kuitenkaan pakkasia pidemmällä aikavälillä. Etenkin Brasiliassa lajin raskasta, kovaa puuainesta käytetään veistämiseen ja rakentamiseen niin paljon, että kasvin populaatiot ovat heikentyneet merkittävästi.

## Käyttö ja terveysvaikutukset
Etelä-Amerikan alkuperäiskansat ovat käyttäneet puuta jo pitkään lääkkeenä, ja se on nykyisin suosittu luontaistuote. Sen kuorissa on lapacholia, joka torjuu grampositiivisia ja gramnegatiivisilta bakteereja, joiden lisääntymisen valmiste estää tukahduttamalla käymisprosessin.

## Lähteet
Nikolai Paul Karl von Etter

**Nikolai Paul Karl von Etter** (31. maaliskuuta 1833 Helsinki – 27. joulukuuta 1891 Pietari) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa  palvellut kenraaliluutnantti.

Nikolai Paul Karl von Etterin vanhemmat olivat vuonna 1790 syntynyt kenraaliluutnantti Paul von Etter ja Johanna Tesche ja puolisot 1868–1871 Sofia Alexandrovna Spetšinskaja ja vuodesta 1876 Sofia Andrejevna Sassetski. Myös hänen veljistään  Sebastian Albrekt von Etteristä ja vuonna 1840 syntyneestä Paul von Etteristä tuli kenraaleita. 

Von Etter otettiin tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1846, mutta hän siirtyi 1848 keisarin paašikouluun Pietariin. Sieltä 1852 valmistuttuaan hänet ylennettiin kornetiksi ja määrättiin Ratsastavaan henkivartioväkeen. Luutnantiksi von Etter ylennettiin 1855, aliratsumestariksi 1859, ratsumestariksi 1860 ja everstiksi 1864. Hänet määrättiin 6. Klastitskojen, H.K.K. Hessenin Prinssi Ludwigin husaarirykmentin komentajaksi vuonna 1868, siirrettiin armeijan ratsuväen luetteloihin 1872 ja nimitettiin Henkivartioväen ulaanirykmentin komentajaksi 1874. Seuraavana vuonna hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja korotettiin 1876 keisarin seurueeseen mainitussa tehtävässä. Vuonna 1878 hänestä tuli 2. kaartin ratsuväkidivisioonan 3. prikaatin komentaja. Von Etter osallistui prikaateineen Turkin sotaan 1877–1878, minkä jälkeen hänet merkittiin Henkivartioväen ulaanirykmentin upseeriluetteloihin. Vuonna 1881 hänet määrättiin 7. ratsuväkidivisioonan komentajaksi,  vuonna 1884 hän sai siirron 10. ratsuväkidivisioonan komentajaksi. Von Etter ylennettiin kenraaliluutnantiksi 1885 ja määrättiin 1887 Henkivartioväen 1. ratsuväkidivisioonan komentajaksi. Hän kuoli tässä tehtävässä toimiessaan.  

## Lähteet
Culex laticinctus

**Culex laticinctus** on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Edwards vuonna 1913. Lajia tavataan laajalta alueelta Afrikasta ja Aasiasta. Sillä ei ole alalajeja.

## Lähteet
Emmanuel Bove

**Emmanuel Bove**, oik. *Bobvnikoff*, kirjailijanimi **Jean Vallois**, (20. huhtikuuta 1898 Pariisi, Ranska – 13. heinäkuuta 1945 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija. Vuosikymmeniksi kuolemansa jälkeen unohduksiin jäänyt Bove on nykyisin ranskalaisen kirjallisuuden 1900-luvun klassikoita.

Boven isä oli venäläinen, äiti luxemburgilainen. Bove käytti kirjailijanimeä Jean Vallois ennen ensimmäistä omalla nimellään julkaisemaansa romaania *Mes amis* (1924). Hän jatkoi kirjoittamista toiseen maailmansotaan saakka. Sodan aikana hän lähti maanpakoon Algeriaan ja kuoli sydänkohtaukseen pian Ranskaan paluunsa jälkeen.

*Mes amis* on Boven tunnetuin teos. Kertojaminä Victor Baton on vaatimaton mies, joka kaipaa rakkautta. Hän vaeltelee pitkin Pariisin katuja etsimässä rakkautta tai ystävyyttä.

## Suomennetut teokset
* *Lankeemus* (*Armand*, 1928), suomentanut Valfrid Hedman, Karisto 1929.
* *Hämäys* (*Le Piège*, 1945), suomentanut Kaila Holma, Faros, 2019 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Leben, emmanuelbove.de, viitattu 19.1.2020
Bob Peck

**Robert ”Bob” Peck** (23. elokuuta 1945 Leeds – 4. huhtikuuta 1999 Lontoo) oli brittiläinen teatteri- ja elokuvanäyttelijä, jonka tunnetuin rooli oli pääosa palkitussa BBC:n minisarjassa *[[Pimeyden ytimessä (televisiosarja)|Pimeyden ytimessä]]* vuodelta 1985.

Ennen elokuva- ja televisioroolejaan Peck oli kiinnitettynä Royal Shakespeare Companyyn. Hän oli kollegoidensa keskuudessa hyvin arvostettu. Muun muassa näyttelijä Ian McKellen on nimennyt Peckin tärkeimmäksi oppi-isäkseen.

Hän näytteli myös yhtä keskeistä osaa elokuvassa *[[Jurassic Park]]* (1993) sekä pääosaa suomalaisohjaaja Veikko Aaltosen englanninkielisessä elokuvassa *[[Veikko Aaltonen#Merisairas|Merisairas]]* (1995).

Peck kuoli 53-vuotiaana syöpään.

## Rooleja elokuvissa
* *[[Kuninkaan miekkamies]]* (1975)
* *[[Pimeyden ytimessä (televisiosarja)|Pimeyden ytimessä]]* (1985, tv-sarja)
* *[[Vapauden julmat kasvot]]* (1987)
* *[[Miekkatikkaat]]* (1989)
* *[[Kärpästen herra (vuoden 1990 elokuva)|Kärpästen herra]]* (1990)
* *[[Jurassic Park]]* (1993)
* *[[Merisairas]]* (1996)
* *[[Vuodet Picasson kanssa]]* (1996)
* *[[Lumen taju (elokuva)|Lumen taju]]* (1997)
* *[[Oopiumisota (elokuva)|Oopiumisota]]* (1997)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sakari Raappana

**Sakari Raappana** (s. 1966) on suomalainen taidemusiikin säveltäjä. Hänen musiikkinsa sisältää usein rytmisesti monimutkaisia kerroksia, mutta joissakin hänen sävellyksissään on myös romanttisia piirteitä. Raappana on Suomen Säveltäjät ry:n jäsen. Hänen musiikkiaan on esitetty esimerkiksi Uuden musiikin lokakuu -festivaalilla Oulussa.
__NOTOC__
## Teoksia

### Orkesterimusiikki
* Brutale (1993-1994) jousiorkesterille
* Kurze Wellen (1996–1998) kamariorkesterille
* Beata (2005) soolosopraanolle ja kamariorkesterille
* Anti-Loop (2009) kamariorkesterille
* Short Waves orkesterille
* Ragus (2013) konsertto oboelle ja kamariorkesterille
* Seven Steps for Orchestra (2014) orkesterille

### Kamarimusiikki
* Drei Mikroskopstücke (1990) huilulle ja pianolle
* Double Time (1991–1992/2006) pasuunalle ja harmonikalle
* R.A.P. (Ruma ankanpoikanen) (1991) lausujalle ja jousikvintetille
* Clarinet Quintet (2019) klarinetille ja jousikvartetille

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pohjoista Musiikkia
Gōtsu

**Gōtsu** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Shimanen prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren rannikolla Gōjoen suulla prefektuurin keskiosassa. Siellä on 23&nbsp;465 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 268,24 neliökilometriä. Gōtsu tunnetaan muun muassa japanilaisissa oppikirjoissa Honshūn kaupunkina, jonne on Tokiosta rautateitse kaikkein pisin matka.

Gōtsu kehittyi historiallisesti Gōjoen suun satamapaikkakuntana, mihin viittaa myös kaupungin nimen satamaa merkitsevä loppuosa *tsu*. Siellä sijaitsi myös yksi San’indō-tien postiasemista (*[[shukuba]]*). Edo-kaudella paikkakunta toimi *[[kitamaebune]]*-laivaliikenteen pysähtymispaikkana ja siellä on säilynyt monia aikakauden kauppiastaloja. Gōjokea pitkin ylävirtaan vietiin riisiä, suolaa ja mereneläviä, alavirtaan tuotiin raaka-aineita. Rautatien valmistumisen jälkeen satama menetti merkityksensä. Kaupunkioikeudet Gōtsu sai vuonna 1954 laajan kuntaliitoksen myötä. Vuonna 2004 siihen liitettiin Sakuraen maaseutukaupunki. Perinteinen elinkeino on punaisten Iwami-kattotiilten ja muiden keramiikkatuotteiden valmistus. Gōjoen suulle on sijoittunut paperi- ja viskoositeollisuutta, maaseutualueilla viljellään esimerkiksi riisiä, teetä, siitakesieniä ja isotakiaista.

Gōtsun nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi Arifuku-onsenin kuuma lähde ja luonnonkaunis Senjōn laakso. Sakuraessa säilynyt *[[kagura]]*-tanssiperinne *Ōmoto-kagura* on otettu Japanin aineettoman kansankulttuuriperinnön luetteloon. Gōtsua palvelee JR Nishi-Nihonin San’in-päälinja. Sinne johtanut Sankō-linja lakkautettiin vuonna 2018.

## Kuvia

Tiedosto:180503 Gotsu City Hall Gotsu Shimane pref Japan01bs.jpg|Gōtsun kaupungintalo
Tiedosto:Arifukuonsen01.jpg|Arifuku-onsenin rakennuksia
Tiedosto:180503 Go-no-kawa Gotsu Shimane pref Japan11s3.jpg|Gōjoen silta
Tiedosto:180503 Pallet Gotsu Gotsu Shimane pref Japan10n.jpg|Monitoimitalo Pallet Gōtsu


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Armenian kansalliskokous

**Armenian tasavallan kansalliskokous** (, myös  ’parlamentti’) on Armenian lainsäädännöllinen elin. Armenian perustuslain mukaan kansalliskokouksen tehtävä on valvoa hallituksen toimintaa ja hyväksyä maan budjetti. Vaalit pidetään viiden vuolen välein.

## Historia
Ensimmäinen itsenäisen Armenian tasavallan parlamentti perustettiin vuonna 1918. Neuvostoliitto valtasi Armenian kuitenkin kaksi vuotta myöhemmin. Nykymuodossaan kansalliskokous perustettiin vuonna 1995, kun Armenian perustuslaki astui voimaan. 

Viimeisimmät vaalit pidettiin 2021, joiden jälkeen parlamentti koostui kolmesta eri ryhmittymästä. Suurimmaksi puolueeksi selviytyi Nikol Pašinjanin johtama kansallinen sopimus. Parlamentin puhemieheksi valittiin 2. elokuuta 2021 pääministeripuoluetta edustava Alen Simonjan.

Parlamentin kokoontumispaikka sijaitsee Jerevanissa ja se valmistui vuonna 1950. Neuvostoaikana rakennus toimi Armenian kommunistipuolueen keskuskomitean kokoontumispaikkana.

## Edustajat ja toiminta
Parlamentissa tulee perustuslain mukaan olla vähintään 101 edustajaa. Lisäksi parlamentissa on neljä kiintiöpaikkaa maan vähemmistöille (yksi kullekin): jesidit, venäläiset, assyrialaiset ja kurdit. Edustajien tulee täyttää seuraavat ehdot:

* Armenian kansalaisuus
* väh. 25-vuotias
* on asunut vakituisesti Armeniassa väh. 4 vuotta ennen vaaleja
* osaa hyvin armenian kieltä 

Pysyviä valiokuntia on 11, joihin lukeutuvat mm. ulkopoliittinen ja Euroopan integraation komiteat toisistaan erillisinä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Guinea-Bissaun peso

**Guinea-Bissaun peso** () oli Guinea-Bissaun rahayksikkö vuosina 1976–1997. Yksi peso jakautui sataan centavoon.

Guinea-Bissaun itsenäistyttyä Portugalista maan hallitus kansallisti sirtomaapankki Banco Nacional Ultramarinon, joka oli laskenut liikkeelle entisen valuutan Guinean escudon. Vuonna 1975 perustettiin kansallispankki Banco Nacional da Guiné-Bissau, joka laski liikkeelle uuden valuutan Guinea-Bissaun peson vuonna 1976. Escudot vaihdettiin pesoihin saman vuoden maaliskuussa suhteessa yksi yhteen.

Ensimmäinen setelisarja on päivätty syyskuun 24. päivälle 1975, mikä viittaa suunnitelmaan ottaa pesot käyttöön jo aiemmin. Sarja käsittää 50, 100 ja 500 peson setelit, joissa on kuvattu maan itsenäisyystaistelun sankarit Pansau Na Isna, Domingos Ramos ja Amilcar Cabral. Vanhat kolikot jäivät edelleen käyttöön. Amilcar Cabralia esittävä 1&nbsp;000 peson seteli on päivätty vuodelle 1978.

Vuonna 1984 julkaistiin uudet 50, 100, 500 ja 5&nbsp;000 peson setelit. Ensimmäisten kahden setelin kuva-aiheet pysyivät ennallaan. Viidensadan peson setelissä on kuvattu maan ensimmäinen pääministeri Francisco Mendes ja 5&nbsp;000 peson setelissä Amilcar Cabral.

Guinea-Bissaun pankkijärjestelmä uudistettiin Kansainvälisen valuuttarahaston johdolla vuosina 1989–1990. Uusi keskuspankki Banco Central da Guiné-Bissau julkaisi vuonna 1990 50, 100, 500, 1&nbsp;000, 5&nbsp;000 ja 10&nbsp;000 peson setelisarjan. Kolmea pienintä seteliä koristavat edelleen Pansau Na Isnan, Domingos Ramosin ja Francisco Mendesin kuvat ja kolmea suurinta Amilcar Cabral.

Ensimmäinen 50 centavon sekä 1, 2 ½, 5 ja 20 peson kolikkosarja laskettiin liikkeelle vuonna 1977. Myöhemmät 1990-luvulla julkaistut 2&nbsp;000, 10&nbsp;000, 20&nbsp;000 ja 50&nbsp;000 peson kolikot ovat juhla- ja keräilyrahoja.

Peso oli yliarvostettu valuutta, mikä kävi ilmi maan talouden vapautuessa 1980-luvulla. Yhdysvaltain dollaria vastasi inflaation seurauksena 250 pesoa vuonna 1983, 650 pesoa vuonna 1987 ja yli 23&nbsp;000 pesoa 1990-luvun lopussa. Valuutan heikkouden takia suuri osa kaupankäynnistä perustui vaihtokauppaan tai naapurimaiden CFA-frangiin. Guinea-Bissau liittyi Länsi-Afrikan rahaliittoon ja sen keskupankista tuli osa Länsi-Afrikan valtioiden keskuspankkia vuonna 1997. Peso vaihdettiin CFA-frangiin kurssilla 65:1 touko-heinäkuussa 1997.

## Lähteet
Kentingin kansallispuisto

**Kentingin kansallispuisto** () on Taiwanin eli Kiinan tasavallan Taiwanin saaren eteläkärjessä sijaitseva kansallispuisto. Kansallispuisto käsittää yli 92&nbsp;000 hehtaaria ja siihen kuuluu maa- ja merialuetta. Puisto on perustettu vuonna 1982 ja se on suosittu matkailukohde.

## Maantiede

Kentingin kansallispuisto sijaitsee Taiwanin eli Kiinan tasavallan Pingtungin piirikunnassa Hengchunin niemimaalla Taiwanin saaren eteläosassa. Kansallispuiston kokonaispinta-ala on 32&nbsp;570 hehtaaria, josta maata on 17&nbsp;676 hehtaaria ja merialuetta 14&nbsp;891 hehtaaria. Rantaviivaa puistoon kuuluu noin 70 kilometriä. Hengchunin laakso jakaa puiston kahtia pohjois-eteläsuunnassa. Laaksossa sijaitsee myös Longluanin järvi. Baishanlahti tunnetaan noin 400 metriä pitkästä hiekkarannastaan. Eteläisen lahden hiekkarannan pituus on noin 600 metriä.

### Luonto
Kansallispuiston alueella tavataan 210 lintulajia. Suurin osa alueen lintulajeista on muuttolintuja. Paikallisia lajeja ovat esimerkiksi siperianlepinkäinen, sammakkohaukka, harmaanaamahaukka, sekä useat vesilintulajit. Alueen matelijoihin lukeutuvat 26 käärmelajia, 13 liskolajia ja 5 kilpikonnalajia. Käärmelajeja ovat esimerkiksi myrkylliset kiinankobra, *[[Zaocys dhumnades]]*, *[[Calliophis macclellandi]]* ja *[[Trimeresurus mucrosquamatus]]*. Sammakkolajeja on 16 ja niitä tavataan etenkin seudun metsissä. Eri hyönteislajeja on vähintään 500. Maanisäkkäitä on 15 ja niihin lukeutuvat kiinanmuntjakki, kiinanjänis, taiwaninmakaki ja naamaripalmunäätä.

Kansallispuiston merialueella on koralliriuttoja, joilla esiintyy satoja korallilajeja. Riutoilla esiintyy 1015 kalalajia, joiden lisäksi alueella esiintyy muita rannikon lajeja ja vaeltavia lajeja, joihin lukeutuvat esimerkiksi purjekala ja dolfiini. Muita merialueen eläinlajeja ovat esimerkiksi karettikilpikonna, juovalattapyrstö, ryhävalas, kaskelotti ja pullokuonodelfiini.

## Historia

Kentingin kansallispuisto on Taiwanin kansallispuistoista tiheimmin asuttu. Nykyisen kansallispuiston alue asutettiin jo 6&nbsp;000–5&nbsp;000 vuotta sitten. Alueelta tunnetaan 60 esihistoriallista arkeologista kohdetta. Eluanbiin majakka valmistui vuonna 1882. Kansallispuisto perustettiin syyskuussa 1982. Kansallispuisto on suosittu matkailijoiden keskuudessa ja esimerkiksi vuonna 2016 puisto oli Taiwanin kansallispuistoista vierailluin. Puistossa kävi tuolloin 5,84 miljoonaa matkailijaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hugo Alnefelt

**Hugo Alnefelt** (s. 4. kesäkuuta 2001 Danderyd, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa SM-liigajoukkue HIFK:ssa lainalla SHL-joukkue HV71:stä.

## Ura
### Seuraura
Alnefelt on SDE HF:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin IFK Täbyyn. Kaudeksi 2016–2017 Alnefelt siirtyi AIK:n junioreihin. Hän torjui samalla kaudella Stockholm Nordin joukkueen TV-Puckenin kultaan. Alnefeltillä oli turnauksen paras torjuntaprosentti (95,5) ja päästettyjen maalien keskiarvo (0,66). Hänet valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Kaudeksi 2017–2018 Alnefelt siirtyi HV71:n J18-junioreihin. Hän pelasi kauden aikana myös neljä ottelua seuran J20-junioreissa. Vain 16-vuotias Alnefelt puki myös yhteen SHL:n pudotuspeliotteluun, mutta hän jäi kuitenkin ilman peliaikaa. Kauden 2018–2019 Alnefelt pelasi suurimmaksi osaksi HV71:n J20-junioreissa, joita hän edusti myös Junior Club World Cupissa, joka päättyi hopeaan. Alnefelt puki kauden aikana myös yhteen SHL:n runkosarja- että pudotuspeliotteluun, mutta hän jäi kuitenkin ilman peliaikaa.

Tampa Bay Lightning varasi Alnefeltin kolmannella kierroksella 71. pelaajana . Kaudella 2019–2020 hän debytoi HV71:n SHL-joukkueen maalinsuulla. Alnefelt teki SHL-debyyttinsä runkosarjan neljännellä kierroksella 21. syyskuuta 2019 Leksandia vastaan. Hän torjui HV71:n 2–1-voittoon päättyneessä ottelussa varsinaisella peliajalla ja jatkoajalla 29 kertaa. Alnefelt torjui myös Leksandin kaikki kolme yritystä voittomaalikilpailussa. Neljä päivää myöhemmin hän teki HV71:n kanssa kaksivuotisen SHL-sopimuksen. Alnefelt pelasi tulokaskautensa aikana pääasiassa Jonas Gunnarssonin kakkosmaalivahtina kaikkiaan 18 runkosarjaottelua torjuen kymmenen voittoa.

Lokakuussa 2025 HV71 lainasi Alnefeltin loppukauden 2025–2026 kattavalla ja kuukauden koeajan sisältävällä sopimuksella SM-liigajoukkue HIFK:hon. Marraskuussa seura tiedotti hänen koeaikansa päättyneen ja hänen jatkavan joukkueessa kauden loppuun.

### Maajoukkueura

Alnefelt pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2020 ja 2021, joista ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Puolivälieräottelussa turnauksen isäntäjoukkue Tšekkiä vastaan hän torjui Ruotsille nollapelin lukemin 5–0 sekä välieräpaikan. Alnefelt torjui ottelussa 23 kertaa. Hänet valittiin joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. 

Alnefelt pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Valmennus valitsi Alnefeltin Ruotsin turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin sekä Yhdysvaltoja ja Venäjää vastaan pelattujen alkulohkon otteluiden että Tšekkiä vastaan pelatun puolivälieräottelun ja Venäjää vastaan pelatun finaaliottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Alnefelt pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018, jolloin hän voitti hopeaa. Alnefelt pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017. Yhteensä hän on pelannut 13 nuorten ja 21 poikien maaottelua.

## Tilastot

### Maajoukkuetilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Linus Nässén

**Linus Nässén** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

*Linus Nässén, ruotsalainen vuonna 1998 syntynyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja
*Linus Nässén, ruotsalainen vuonna 2000 syntynyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä
King of the Surf Guitar

**King of the Surf Guitar** on yhdysvaltalaisen surfmuusikon Dick Dalen toinen studioalbumi, joka julkaistiin kesäkuussa 1963. Yhdysvaltalaisyhtye The Blossoms esiintyy myös albumilla.

## Kappaleet
#King of the Surf Guitar (Alonzo Willis) – 2.06
#The Lonesome Road (Nathaniel Shilkret, Gene Austin) – 3.14
#Kansas City (Jerry Leiber, Mike Stoller) – 2.43
#Dick Dale Stomp (Dick Dale) – 2.12
#What’d I Say (Ray Charles) – 3.24
#Greenback Dollar (Hoyt Axton, Ken Ramsey) – 2.52
#Hava Nagila (Dick Dale) – 2.04
#You Are My Sunshine (Jimmie Davis, Charles Mitchell) – 1.58
#Mexico (Boudleaux Bryant) – 2.10
#Break Time (Dick Dale) – 2.45
#Riders in the Sky (Stan Jones) – 2.11
#If I Never Get to Heaven (Jenny Lou Carson, Roy Botkin) – 2.55

## Arvostelut
*AllMusic: 

## Lähteet
Bochs

**Bochs** on siirrettävä emulaattori ja debuggeri, joka emuloi IBM PC -yhteensopivaa x86-alustaa. Ohjelma emuloi x86-suorittimen lisäksi tavallisia IO-laitteita sekä BIOSia. Bochs soveltuu käyttöjärjestelmän kehitystyöhön, mutta sen käyttämä emulaatio tulee suorituskyvyn kustannuksella.

Ohjelman on luonut ja sen pääkehittäjä on ollut Kevin Lawton, joka perusti FreeMWare-projektin (myöhemmin nimellä Plex86). Lawton aloittin Bochsin vuonna 1994 ja Plex86:n myöhemmin 1990-luvulla. 

MandrakeSoft (nykyisin Mandriva) osti ohjelman vuonna 2000 ja julkaisi sen avoimena lähdekoodina. Ohjelma on saatavilla muun muassa BSD-johdannaisille, Linuxille ja Windowsille. Ohjelma on suunniteltu toimimaan useilla suorittimilla kuten PowerPC, DEC Alpha ja MIPS. Toisin kuin virtualisointiohjelmat Bochs emuloi x86-suoritinta kun taas virtualisointiohjelmat voivat käyttää suorittimen omia käskyjä suoraan.

## Emuloitu laitteisto

Bochs emuloi 1990-luvun puolivälin jälkeistä ISA- ja PCI-väyliin perustuvaa IBM PC -yhteensopivaa laitteistoa.
Uusin tuettu piirisarja on i440BX Pentium II:lle PIIX4-IDE-ohjaimella ja osittaisella AGP-tuella.
Emuloituja näytönohjaimia ovat Cirrus Logic
ISA-väyläinen CL-GD5430 ja PCI-väyläinen CL-GD5446., jotka julkaistiin 1995.
Lisäksi Bochsissa on tuki Voodoo Graphics 3D-kortille (Voodoo 1).

Äänitukena on Sound Blaster 16 (1992) ja ES1370.
Bochs emuloi PS/2-näppäimistöjä ja hiiriä sekä USB-väylää ja peliporttia.

## Katso myös
* Virtualisointi

## Lähteet
Ashley Westwood

**Ashley Roy Westwood** (s. 1. huhtikuuta 1990 Nantwich) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 174-senttimetrinen. Hän edustaa Major League Soccerissa pelaavaan Charlottea.

Westwood aloitti liigauransa ykkös- ja kakkosliigassa pelanneessa Crewe Alexandrassa vuosina 2008–2012. Kesällä 2012 hän siirtyi Aston Villaan, jonka riveissä hän pelasi Valioliigassa 124 ottelua ja teki viisi maalia. Kauden 2016–2017 hän aloitti vielä mestaruussarjaan pudonneessa Aston Villassa mutta siirtyi tammikuussa 2017 Valioliigassa pelanneeseen Burnleyyn. Ensimmäisen puolen kauden aikana hän pelasi uudessa seurassaan yhdeksän ja seuraavalla kaudella 19 valioliigaottelua mutta kaudella 2018–2019 hän pelasi Valioliigassa jo 34 ottelua ja teki niissä kaksi maalia, ensimmäisen Liverpoolia ja toisen Bournemouthia vastaan. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 35 liigaottelua ja teki maalin tammikuussa Leicester Cityä sekä helmikuussa Southamptonia vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi yhdeksää minuuttia vaille täyden peliajan kaikissa 38 valioliigaottelussa. Hän teki maalin lokakuussa Newcastlea, huhtikuussa Wolverhamptonia ja toukokuussa Fulhamia vastaan. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 27 valioliigaottelua ilman maaleja. Hän siirtyi Major League Soccerissa pelaavaan Charlotteen tammikuussa 2023.

## Lähteet
Dongshanin taistelu

**Dongshanin taistelu** oli yhteenotto Dongshanin saarelle Kiinan Fujianin rannikolla maihinnousseiden Kuomintangin ja Kiinan kommunistien välillä 16.–18. heinäkuuta 1953. Yhdysvaltain CIA:n tukeman maihinnousun tarkoituksena oli viedä Kiinan huomio Korean sodasta. Itse taistelu päättyi kuitenkin puolustajien voittoon vain kolme päivää kestäneiden taistelujen jälkeen.

## Tausta
Dongshan on Kiinan Fujianin maakunnan lounaisrannikon saari, jonka hallinnan kansallismielisten eli Kuomintangin joukot olivat menettäneet kommunisteille Kiinan sisällissodan aikana. Kiinan kansantasavalta oli liittynyt Korean sotaan lokakuussa 1950. Vuoden 1952 lopussa Koreassa oli jo 1,45 miljoonaa kiinalaissotilasta ja paine Yhdysvaltain johtamia Yk:n joukkoja vastaan oli kova. Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu eli CIA alkoi suunnitella Kiinan huomion vetämistä muualle. Osana laadittua suunnitelmaa CIA koulutti yli 10&nbsp;000 Kuomingtangin sotilasta, joita käytettiin Dongshanin saarella heinäkuussa 1953 aloitetussa maihinnousussa.

## Taistelu
Maihinnousut Dongshanissa alkoivat 16. heinäkuuta 1953. Hyökkääjillä oli selvä ylivoima ja ne saivat tulitukea laivastolta. Suurin osa saaresta vallattiin nopeasti jo saman päivän aikana. Kommunistien käsissä oli kuitenkin saaren korkein kohta, josta käsin puolustajien oli mahdollista tulittaa kranaatinheittimin maihinnousurantoja ja saaren satamaa. Seuraavana päivänä maihinnousualukset satamassa joutuivat puolustajien tulituksen kohteeksi. Kolme niistä upposi mukanaan huomattava määrä hyökkäävien joukkojen raskaampaa kalustoa. Hyökkääjiltä puuttui nyt konekiväärit ja tykit, minkä lisäksi sataman vahingoituttua täydennyksiä ei voitu tuoda.

Saaren korkeimman kohdan lisäksi kommunistien käsissä oli vielä Bachimen, jonka kautta puolustajien oli mahdollista tuoda omia täydennyksiään saarelle. Paikan valtaamiseksi kansallismieliset lähettivät 2&nbsp;000:n miehen vahvuisen laskuvarjojoukkojen osaston. Puolustajilla oli kuitenkin vahvat asemat ja kevyesti aseistautuneet laskuvarjojoukot torjuttiin 500 miehen kaatuessa. 18. heinäkuuta saarelle lähetetyt puolustajien vahvistukset olivat saavuttaneet määrällisen ylivoiman hyökkääjiin nähden. Lopulta hyökkääjät tekivät päätöksen maihinnousujoukkojen vetämisestä pois saarelta.

## Seuraukset
Kolme päivää kestäneiden taistelujen jälkeen kommunistit olivat jälleenvallanneet koko saaren alueen. Kansallismieliset menettivät 2&nbsp;700 sotilastaan kaatuneina, kun puolustajien tappiot olivat 1&nbsp;250. Korean sota päättyi tulitaukoon muutamaa päivää Dongshanin taistelujen jälkeen.

## Lähteet
Dragon Data

**Dragon Data** oli walesilainen yritys, joka valmisti mikrotietokoneita 1980-luvulla. Yrityksen perusti leluja valmistanut yritys Mettoy.

Espanjalainen EuroHard osti Dragon Datan vuonna 1984 ja päätyi itse pari vuotta myöhemmin konkurssiin.

Yritys valmisti Dragon 32 ja Dragon 64 -mikrotietokoneita, jotka muistuttivat TRS-80 Color Computer -tietokonetta.

GECin ohjauksessa yritys kehitti kaksi prototyyppiä ennen päätymistään EuroHardin omistukseen.

Yritys ehti valmistaa erän MSX-yhteensopivaa Dragon MSX-64 -tietokonetta, mutta ne eivät ehtineet myyntiin.

## Tuotteet
* Dragon 32 ja 64
* Dragon 200 (muunnos Dragon 64:stä)
* Dragon MSX-64 (ei ehtinyt myyntiin)

## Kirjallisuutta
* Smeed, D. & Sommerville, I. (1983). *Inside the Dragon*. Addison-Wesley 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.dragondata.co.uk
Talvikerrostuneisuus

Makea vesi on tiheimmillään noin 4°C lämpötilassa. Lauhkealla ilmastovyöhykkeellä, Suomessa, järvivedet jäähtyvät syksyllä ja järvi sekoittuu pystysuunnassa eli tapahtuu täyskierto. Jäähtyessään alle 4°C lämpötilaan, vesi on kevyempää, eikä enää painu pohjalle vaan pysyy pinnalla ja jäähtyy edelleen. Muodostuu **talvikerrostuneisuus**, jossa päällysvesi on kylmempää kuin alusvesi. Päällysveden jäähtymisen jatkuessa pintaveden lämpötila laskee jäätymispisteeseen ja pinnalle muodostuu jääpeite.

Toinen Suomen järvissä tapahtuva lämpötilakerrostuneisuuden muoto on kesäkerrostuneisuus.

## Lähteet
Lešnikovo

**Lešnikovo** (), aiemmin *Pandaklii*, on pieni Kaakkois-Bulgariassa sijaitseva kylä, joka kuuluu Harmanlin kaupunkiin ja samannimiseen kuntaan Haskovon alueella. Lešnikovosta on matkaa linnuntietä noin 30 kilometriä niin Kreikan kuin Turkin rajalle.

## Historia
Kylä on perustettu 3. maaliskuuta 1878 nimellä Pandaklii (). Kylän nimi muutettiin 21. joulukuuta 1906 annetulla asetuksella 462 Lešnikovoksi.

## Kylän rakenne

Lešnikovossa on alle sata taloa, joista monet ovat asumattomia. Kylässä on kaksi baaria ja kunnostettu kaksikerroksinen kylätalo, jossa hoidetaan kyläläisten asioita. Samassa rakennuksessa on tapahtumatila, kirjasto ja elokuvasali. Kylässä on toimiva kunnallinen vesijohtojärjestelmä ja vesi on juotavaa.

## Väestö
### Väestörakenne
Kylän asukasluku on romahtanut viime vuosina. Vuonna 2001 Lešnikovossa asui vielä 155 henkilöä, vuonna 2011 enää 110. Näistä oli neljä alle 15-vuotiaita, 43 työikäistä ja 63 yli 65-vuotiaita. Vuoden 2018 arvion mukaan kylässä on enää 84 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Henry Björklidin ylläpitämät sivut "Bulgaria - Mietintämyssy"
*Hannu Makaraisen esittelysivu "Leshnikovo - Kylä Bulgariassa "
Paul von Etter

**Paul von Etter** -nimisiä henkilöitä ovat olleet:

* Paul von Etter (1790–1878), suomalainen Venäjän armeijan kenraaliluutnantti
* Paul von Etter (1840–1910), suomalainen Venäjän armeijan ratsuväenkenraali
* Paul von Etter (1861–1938), suomalainen ministerivaltiosihteerin apulainen ja kenraalimajuri
Jaakko Suomalainen

**Jaakko Suomalainen** tarkoittaa seuraavia suomalaisia henkilöitä:

* Jaakko Finno, myös *Jaakko Suomalainen*, (noin 1540–1588), pappi, ensimmäisen suomenkielisen virsikirjan julkaisija sekä katekismuksen ja rukouskirjan laatija
* Jaakko Suomalainen (1885−1956), opettaja,  pankinjohtaja
* Jaakko Suomalainen (s. 1978), jääkiekkomaalivahti, muusikko.
Elisabeth Kuylenstierna-Wenster

**Maria Elisabeth Kuylenstierna-Wenster** (16. syyskuuta 1869 Sicklaö (Nacka), Ruotsi – 13. helmikuuta 1933 Malmö, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija ja kääntäjä. Hänen tuotantonsa on pääasiassa romanttisia kertomuksia. Hän osallistui kirjoitustyönsä kautta ajan keskusteluun naisen asemasta.

## Elämäkerta
Kuylenstiernan vanhemmat olivat maanviljelijä Claës Leopold Kuylenstierna ja tämän puoliso Sofia Maria Katarina Nyström. Hänellä oli kaksi vuotta vanhempi veli, joka opiskeli insinööriksi ja työskenteli toimistopäällikkönä patentti- ja rekisterivirastossa.

Kuylenstierna-Wenster oli hyvin likinäköinen, mutta se ei estänyt kirjoitustyötä. Hän sai todennäköisesti hyvän koulutuksen, ainakin hän osasi useita kieliä. 1890-luvulla hän opiskeli ulkomailla. Hän avioitui 1905 asianajaja Holger Wensterin kanssa. Heidän ainoa lapsensa oli tytär Inger. Perhe asui Malmössä ja oli ulkoisesti katsoen onnellinen. Toukokuussa 1922 Wenster kuitenkin katosi matkalla töihin. Katoamisesta kirjoitettiin Sydsvenska Dagbladetissa, ja poliisi tutki asiaa. Wenster löytyi muutaman viikon kuluttua kuolleena Tanskasta.

Kuylenstierna-Wenster jatkoi kirjoittamista, mutta toinen surullinen tapaus, tyttären sairastuminen tuberkuloosiin ja kuolema, kohtasi häntä 1932. Tytär oli opiskellut lääketiedettä ja oli melkein valmis lääkäri. Kuylenstierna-Wenster menetti tyttären kuoleman vuoksi elämänhalunsa ja kuoli 1933.

## Ura
Kuylenstierna-Wenster aloitti kirjoittajanuransa kirjoittamalla eri lehtiin novelleja ja pakinoita ja käänsi ulkomaisia jatkokertomuksia. Hän kirjoitti kaikkiaan noin 80 romaania, joiden päähenkilö oli yleensä nainen, joka ympäristön paineen vuoksi luopuu urasta, uhrautuu ja solmii avioliiton. Esikoisteos *Beroende* ilmestyi 1898. Myöhemmällä iällä hän kirjoitti hyvin nopeaan tahtiin tyttökirjoja.

## Suomennetut teokset
* *Gunvor: kertomus nuoren naisen elämästä*, suomentanut Taito Seila, Karisto 1911 
* *Suomalaisen rakkaus*, suomentanut Antti Rytkönen. Karisto 1917
* *Kun kissa on poissa...: lomatarina neljästä tytöstä ja moniaista muista*, suomentanut Valfrid Hedman, Karisto 1918 Saatavilla verkossa
* *Barbro Bertingin tyttövuodet* (*Barbro Bertings ungflicksår*) suomentanut Rob. A. Seppänen, Karisto 1919 Saatavilla verkossa
* *Elämän keväässä: tyttökirja Barbro Bertingistä ja hänen tovereistaan*, suomentanut Rob. A. Seppänen, Karisto 1920 Saatavilla verkossa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gunnar Wallin, Elisabeth Kuylenstierna-Wenster, Svenskt biografiskt lexikon 
* Gundel Söderholm, Elisabeth Kuylenstierna-Wenster, Svenskt översättarlexikon
Grosso

**Grosso** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
* Grosso (Piemonte), kunta Torinon metropolikaupungissa 
* Fabio Grosso (s. 1977), italialainen jalkapalloilija
* Julia Grosso (s. 2000), kanadalainen jalkapalloilija
Mikko Kolehmainen

**Mikko Kolehmainen** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Mikko Kolehmainen (1863−1927), teollisuusjohtaja, Riihimäen Lasin perustaja
* Mikko Kolehmainen (1906–1994), metsänhoitaja, yritysjohtaja ja metsäneuvos
* Mikko Kolehmainen (s. 1962), ympäristöinformatiikan ja -mallinnuksen professori
* Mikko Kolehmainen (s. 1964), kilpameloja ja olympiavoittaja
* Mikko Kolehmainen (s. 1979 tai 1980), vapaaottelija.