open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailut 1930

**Vuoden 1930 jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailujen** loppuottelussa kohtasivat Djurgårdens IF ja SK Tirfing. Ruotsin parhaat seurat eivät osallistuneet mestaruuskilpailuun, vaan ne pelasivat keskenään ns. kuuden joukkueen sarjassa. Kausi oli viimeinen, jolloin Ruotsin-mestaruus ratkaistiin cup-kilpailussa.

## Puolivälierät

## Välierät
16. ja 23. helmikuuta

## Loppuottelu
2. maaliskuuta 1930 Tukholmassa. 

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet
* Svenska Dagbladets Årsbok
* Bandytipset Svenska mästerskapet 1930

### Viitteet
EDA

**EDA** voi viitata seuraaviin:

* Euroopan puolustusvirasto (*European Defence Agency*), Euroopan unionin erillisvirasto
* Yhdistynyt demokraattinen vasemmisto (*Eniaía Dimokratikí Aristerá*), kreikkalainen puolue vuosina 1951–1989
House at the End of the Street

**House at the End of the Street** on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Mark Tonderain ohjaama kauhuelokuva. Sen pääosassa on Jennifer Lawrence. Elokuva kertoo teini-ikäisestä Elissasta (Lawrence) ja hänen äidistään (Elisabeth Shue), jotka ovat juuri muuttaneet uuteen unelmataloon. Idylliin tulee säröjä, kun he kuulevat naapuritalossa tapahtuneesta verilöylystä.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Alfred Philippson

**Alfred Philippson** (1864–1953) oli saksalainen maantieteilijä. Hän oli professorina Bonnin yliopistossa 1911–1929. Hänen pääasiallisia tutkimuskohteitaan olivat geomorfologia ja Välimeren maat. Philippson joutui juutalaisen syntyperänsä vuoksi vaikeuksiin ja lopulta perheineen Theresienstadtin keskitysleirille, josta he kuitenkin selviytyivät ja palasivat vapautumisen jälkeen Bonniin.

Philippsonin isä oli rabbi ja kustantaja Ludwig Philippson ja hänen veljensä historioitsija Martin Philippson.

## Julkaisuja
* *Europa*, 1894, 3. p. 1928
* *Das Mittelmeergebiet*, 1904, 4. p. 1922
* *Grundzüge der allgemeinen Geographie*, 1921–1924, 2. p. 1929–1931
* *Wie ich zum Geografen wurde* (Keskitysleirillä kirjoitettu kuvaus elämänvaiheista)

## Lähteet
FC Kaarina

**FC Kaarina** on vuonna 2010 perustettu junioritoimintaan erikoistunut jalkapalloseura. 

Sen muodostivat neljä Kaarinan kaupungissa toimivaa jalkapalloseuraa; Kaarinan Pojat, Littoisten Työväen Urheilijat, Piikkiön Palloseura sekä Kaarinan Nappulat. Kaikki jatkavat edelleen myös itsenäisinä, mutta seuroilla on vuodesta 2012 lähtien valtakunnallisissa sarjoissa FC Kaarinan nimellä esiintyneet yhteiset A- ja B-juniorijoukkueet.

Kaudella 2013 FC Kaarinan A-juniorit pelaavat A-poikien SM-sarjassa ja B-juniorit toiseksi korkeimmalla sarjatasolla B-poikien Ykkösessä. Vuonna 2012 FC Kaarina saavutti hopeaa B-poikien SM-sarjassa.

## Lähteet
*FC Kaarinan kotisivut
Orléans (suku)

**Orléans** oli Ranskassa nimi, jota käytettiin Valois- ja Bourbon-hallitsijasukujen nuoremmista haaroista, useasta eri suvusta 1300-luvulta alkaen. Nimi tuli Orléansin herttuan arvosta, joka kuului kyseisten sukujen päämiehille. Usein nimellä viitataan viimeiseen Orléans-sukuun, joka polveutuu Ludvig XIV:n nuoremmasta veljestä Filip I:stä.

Ensimmäinen Orléansin herttua Filip (1336–1375) kuoli ilman perillisiä. Hänen jälkeensä arvon sai Ludvig I (1372–1407), jonka jälkeläisille se perityi aina vuoteen 1545 saakka. Seuraavaksi arvo annettiin Gaston Orléansille (1608–1660), jolta se siirtyi Filip I:lle (1640–1701).

Orléans-suku oli Ranskan hallitsijasukuna niin sanotun heinäkuun monarkian aikana vuosina 1830–1848, jolloin kuninkaana toimi Filip I:n jälkeläinen Ludvig Filip. Vuoden 1848 jälkeen Orléans-suvun oikeutta kruunuun puolustaneita rojalisteja kutsuttiin orleanisteiksi. Bourbon-suvun päähaara sammui vuonna 1883, minkä jälkeen Orléans-suvun päämies peri myös Bourbonien oikeuden Ranskan kruunun.

## Suvun jäseniä

* Filip I (1640–1701), Orléansin herttua, Ranskan kuningas Ludvig XIII:n poika, Ludvig XIV:n veli, josta suku polveutuu
** Filip II d’Orléans (1674–1723), Orléansin herttua, Filip I:n poika, Ranskan sijaishallitsija 1715–1723
*** Louis IV d’Orléans (1703–1752), Orléansin herttua, Filip II:n poika
**** Louis-Philippe I d'Orléans (1725–1785), Orléansin herttua, Louis IV:n poika
***** Louis Philippe Joseph, Philippe Égalité (1747–1793), Orléansin herttua, ranskalainen poliitikko, Louis-Philippe I:n poika
****** Ludvig Filip I (, 1773–1850), Ranskan kuningas 1830–1848, Philippe Égalitén poika
*******Ferdinand Filip (, 1810–1842), Orléansin herttua, Ranskan kruununprinssi, Ludvig Filip I:n poika
******** Philippe d’Orléans (1838–1894), Pariisin kreivi, Ranskan kruununtavoittelija, Ferdinand Filipin poika
********* Louis Philippe Robert d’Orléans (1869–1926), Orléansin herttua, Ranskan kruununtavoittelija, Philippe d’Orléansin poika
******** Robert d’Orléans (1840–1910), Chartresin herttua, Ferdinand Filipin poika
********* Jean d’Orléans (1874–1940), Robert d’Orléansin poika, Ranskan kruununtavoittelija
********** Henri d’Orléans (1908–1999), ”Pariisin kreivi”, Jean d’Orléansin poika, Ranskan kruununtavoittelija
*******François d’Orléans (1818–1900), Ludvig Filip I:n poika, amiraali
*******Henri d’Orléans (1822–1897), Ludvig Filip I:n poika, kenraali, poliitikko, historioitsija
*******Antoine d’Orléans (1824–1890), Ludvig Filip I:n poika, Espanjassa vaikuttanut poliitikko

*Bertrand de Orléans e Bragança (s. 1941), Brasilian kruununtavoittelija

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ranskastako kuningaskunta!, Kuva, 21.12.1938, nro 26, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Vasco da Gama (kaupunki)

**Vasco da Gama** (konkaniksi वास्को) on Goan osavaltion suurin kaupunki Intian länsirannikolla. Se sijaitsee Etelä-Goan piirikunnassa Mormugaon niemimaan kärjessä, Zuarijoen suulla. Nimensä kaupunki on saanut vuonna 1917 portugalilaisen löytöretkeilijä Vasco da Gaman mukaan. Kaupungin väkiluku on noin 100 000.

Kaupunki jakautuu kahteen vyöhykkeeseen: keskustavyöhykkeeseen ja etelävyöhykkeeseen, joka tunnetaan myös nimellä ”Baina”. Keskustavyöhykkeellä on paljon kaupallista ja teollista toimintaa. Hotellit ja ravintolat sijaitsevat lähellä keskustaa.

## Ilmasto
Vasco da Gaman ilmasto on trooppinen, mutta sitä hillitsevät hieman mereltä ja joilta puhaltavat tuulet.

## Liikenne

Dabolimin lentokenttä sijaitsee Dabolimin kylässä, lähellä Vasco da Gaman kaupunkia.

Maata pitkin Vasco da Gamaan pääsee valtatieltä 17A tai junalla.

Vesireittejä suosivia matkustajia palvelee Mormugaon satama, joka on myös alueen suurin työnantaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vasco da Gaman kotisivut


Tiedosto:Vasco 1.jpg|Linja-autoasema.
Tiedosto:Vasco-harbour.jpg|Satama.
Tiedosto:Vasco's Fish and Produce Market 3.jpg|Kaupankäyntiä.
Yrjö Tuompo

**Yrjö Rafael Tuompo** (1. syyskuuta 1897 Pornainen – 27. maaliskuuta 1964 Kuopio) oli Suomen Puolustusvoimien eversti ja sodanaikainen rykmentin komentaja.

Tuompo työskenteli aluksi rautatievirkamiehenä, mutta värväytyi vuoden 1918 sisällissodan aikana valkoiseen armeijaan ja kävi Vöyrin sotakoulun. Hän osallistui sisällissotaan komppanianpäällikkönä ja sai ylennyksen vänrikiksi. Tuompo valmistui neljänneltä kuuntelu-upseerikurssilta Kadettikoulusta 1922. Jatkokoulutuksena hän kävi kapteenikurssin. Uransa alussa hän palveli komppanianpäällikkönä 1918–1921 sekä kadettikoulun jälkeen aliupseerikoulun johtajana 1922–1923 sekä kanta-aliupseerikoulun johtajana 1924–1926. Tämän jälkeen hän toimi yleisesikunnassa toimistoupseerina ja toimistoesiupseerina 1927–1938, ja sen jälkeen puolustusministeriössä. Talvisodan aikana 1939–1940 hän oli pataljoonankomentajana Karjalankannaksella. Välirauhan aikana hän johti Kanta-Hämeen suojeluskuntapiiriä, joka jatkosodan sytyttyä perusti JR 44:n. Tuompo toimi sen komentajana kahteen otteeseen: 18.6.1941–4.10.1941 sekä 16.1.1942–14.4.1943. Uransa päätteeksi hän toimi Kanta-Hämeen sotilaspiirin komentajana 1944–1946, minkä jälkeen hän erosi aktiivipalveluksesta. Sen jälkeen hän oli Vanajan Autotehdas Oy:n huoltopäällikkönä ja Kanta-Hämeen sotainvalidipiirin puheenjohtajana.

Ylennykset: luutnantti 1920, kapteeni 1922, majuri 1930, everstiluutnantti 1940, eversti 1942.

Hänen vanhempi veljensä Wiljo Einar Tuompo (1893–1957) oli jääkärikenraali ja pankinjohtaja sekä nuorempi veljensä Eino Tuompo (1902–1979) oli eversti ilmatorjunnan aselajissa.

## Lähteet
* https://runeberg.org/kuka/1954/0908.html
* 
* Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 5.4.1964, HS Aikakone.
Veli Toukomies

**Veli Vesa Toukomies** (s. 28. syyskuuta 1944) on suomalainen tietokirjailija ja lautapelien suunnittelija. Koulutukseltaan hän on filosofian ja teologian maisteri. 1970–1980-luvun pappisuran jälkeen Toukomies luopui uskosta ja ryhtyi skeptikoksi. Hän on toiminut Skepsis ry:n eri tehtävissä, muun muassa puheenjohtajana 1994.

## Nuoruus
Toukomies tuli uskoon 16-vuotiaana viidennen herätysliikkeen vaikutuksesta. Hän alkoi opiskella teologiaa, hänet vihittiin papiksi vuonna 1967, ja hän astui 24-vuotiaana apupapin virkaan Lahdessa. Hän toimi muun muassa Artjärven kirkkoherrana 1978–1981.

## Teoksia
**Pro nobis – in nobis. Baptisti Thomas Wilcoxin teologiset peruskatsomukset uusimpien tekstilöytöjen	valossa.* Helsingin yliopisto (pastoraalityö) 1971
**Helvetin ja rakkauden Jumala*. Suomen evankelisluterilainen ylioppilas- ja teinilähetys 1969
**Opettajan koulutusopas: lapsievankelioimisen käsikirja*. Lapsievankelioimisyhdistys 1969 (J. Irwin Overholtzerin kanssa)
**Kirkkoa kaapataan*. 1981. 
**Suomen kansan tuhmat jutut: suomalainen Decamerone*. 1984
**Seksi ja alkoholi Raamatussa* (toim.). LA-tuote 1981
**Rubikin kuution uusi maailma*. Tampere: Pop-kirjat 1982.  
**Aikuisten leikit*. Tampere: Pop-kirjat 1982
**Seurapelit ja -leikit*. Helsinki: Otava 1986. 
**Pelien maailma*. Helsinki: Otava 1988. 
**Uskomatonta! Seksi ja sota Raamatussa ja Koraanissa*. Helsinki: Dialogia 2003. 

## Pelejä
**Riskiaika*. Helsinki: Taloudellinen tiedotustoimisto TAT ry. (nimellä Peli Toukomies)

## Lähteet
Slavonski Brod

**Slavonski Brod** on Brod-Posavinan piirikunnan pääkaupunki Kroatiassa. Vuonna 2011 siellä oli 53 531 asukasta.

Slavonski Brod on perustettu Sava-joen varrelle vanhan Marsonianin roomalaiskaupungin paikalle. Itävaltalaiset rakennuttivat linnoituksen Slavonski Brodiin 1700-luvulla suojelemaan valtakuntaa turkkilaisilta. Linnoituksen pohjakaava on tähden muotoinen. Se vaurioitui pahoin toisessa maailmansodassa ja Jugoslavian hajoamissodissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Krapina

**Krapina** on Krapina-Zagorjen piirikunnan pääkaupunki Kroatiassa.  Vuonna 2011 siellä oli 4471 asukasta.

Kaupungissa on nykyaikainen neanderthalinihmisistä kertova museo. Sieltä lähtee polku Hušnjakovon kukkulalle, josta on löydetty jäänteitä neanderthalin ihmisistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bjelovar

**Bjelovar** on Bjelovar-Bilogoran piirikunnan pääkaupunki Kroatiassa.  Vuonna 2011 siellä oli 27&nbsp;024 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tapio Peitsara

**Tapio Nyyrikki Peitsara** (vuoteen 1935 **Blässar**; 24. elokuuta 1902 Viipurin maalaiskunta – 13. toukokuuta 1989 Kuopio) oli Suomen Puolustusvoimien eversti. 

Peitsara liittyi vuonna 1917 Helsingin suojeluskuntaan ja osallistui 15-vuotiaana polkupyörälähettinä Helsingin valtaukseen sisällissodassa vuonna 1918. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1922 ja kävi Kadettikoulun 1925 sekä Sotakorkeakoulun 1937 (ye-upseeri 1938). Hän toimi Hämeen ratsurykmentissä nuorempana upseerina 1925–1928 ja johti ratsuväen aliupseerikoulua 1929. Ratsuväkiprikaatin adjutanttina hän oli 1930 ja Kadettikoulun adjutanttina 1931–1935. Yleisesikunnan operatiivisella osastolla Peitsara työskenteli toimistoupseerina  ja toimistoesiupseerina 1937–1939. Talvisodan aikana hän toimi Päämajan maavoimatoimiston päällikkönä ja välirauhan aikana maavoimatoimiston toimistoesiupseerina sekä jälleen päällikkönä 1942–1943. Jääkäripataljoona 6:tta Peitsara johti vuonna 1943. JR 49:n komentajana hän oli elo–marraskuussa 1944. Sodan jälkeen hän komensi Jääkäripataljoona 4:ää 1945–1948. Kymen sotilaslääniin esikuntapäällikkönä hän toimi vuonna 1949. Jääkäripataljoona 1:tä Peitsara komensi 1950–1951. JR 2:n (myöhemmin Pohjois-Savon prikaati) komentajana Peitsara toimi 1952–1959. Hän oli vuonna 1959 vähän aikaa Savo-Karjalan sotilasläänin komentajana, mistä tehtävästä jäi eläkkeelle.

Peitsara julkaisi vuonna 1941 selvityksen *Suomen ja Venäjän talvisota 1939–40: yleistajuinen katsaus*, joka käännettiin kuudelle kielelle. Sen on sanottu herättäneen suurta kiinnostusta varsinkin Saksassa.

Peitsara oli vuosina 1954–1960 kaksi kautta Kuopion kaupunginvaltuutettuna ja toimi kaupunginhallituksen jäsenenä. Eläkevuosinaan hän oli 13 vuotta Kuopion raastuvanoikeuden ja maistraatin kunnallisneuvosmiehenä. Hän oli aktiivinen Upseeriliiton ja Kadettikunnan toiminnassa.

Ylennykset: kornetti 1925, luutnantti 1927, kapteeni 1931, ratsumestari 1935, majuri 1939, everstiluutnantti 1942, eversti 1952.

Tapio Peitsaran vanhemmat olivat rautatievirkamies Tuure Peitsara, ent. *Blässar* ja Alva Maria Makkonen. Tapio Peitsaran poika oli eversti Perttu Peitsara (1930-2022).

## Lähteet
* https://runeberg.org/kuka/1954/0627.html
* Eversti Tapio Peitsara 60-vuotias (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 24.8.1962, HS Aikakone.
* Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 21.5.1989, HS Aikakone.

## Viitteet
Richard Bonynge

**Richard Bonynge** (s. 29. syyskuuta 1930 Sydney) on australialainen kapellimestari. Hän opiskeli aluksi pianonsoittoa ja esitti 14-vuotiaana Griegin pianokonserton a-mollissa. Hän sai opetusta muun muassa Herbert Fryeriltä Lontoon Royal College of Musicissa.

Bonynge alkoi säestää sopraano Joan Sutherlandia, ja vuonna 1954 hän meni tämän kanssa naimisiin. Tämä suhde sai Bonyngen tutkimaan bel canto -ohjelmistoa. Hän debytoi kapellimestarina vuonna 1962 Santa Cecilian orkesterin kanssa Roomassa. Vuonna 1963 hän johti Gounod'n *[[Faust (Gounod'n ooppera)|Faustin]]* esityksen Vancouverissa ja Bellinin *[[Unissakävelijä]]n* esityksen San Franciscossa. Hän teki Covent Garden -debyyttinsä vuonna 1964 johtamalla Bellinin *[[Puritaanit (ooppera)|Puritaanien]]* esityksen. Vuonna 1965 Bonynge palasi Sutherlandin kanssa Australiaan, jossa hänestä tuli Sutherland-Williamson International Grand Opera Companyn musiikillinen johtaja.

Vuonna 1966 Bonynge debytoi Metropolitan-oopperassa johtamalla Donizettin *[[Lucia di Lammermoor]]in* esityksen, jossa Sutherland esitti nimiroolin. Vuosina 1974–1978 Bonynge toimi Vancouverin oopperan taiteellisena johtajana ja vuosina 1975–1986 Australian oopperan musiikillisena johtajana. Hänestä tuli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja vuonna 1977.

Bonynge on tutkinut Bellinin teosten lisäksi ajan ranskalaista oopperaa ja säveltänyt kadensseja, joita ovat käyttäneet monet laulajat, kuten Sutherland.

## Lähteet
Annie (vuoden 1982 elokuva)

**Annie** on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut John Hustonin ohjaama yhdysvaltalainen elokuvamusikaali.

## Juoni
Lastenkodissa asuvan Annien elämä muuttuu, kun hän pääsee asumaan miljonääri herra Warbucksin luokse. Henkilökunta on ystävällinen, ja Annie viihtyy. Lisäksi Warbucks alkaa pitää Anniesta koko ajan enemmän. Lastenkodin johtaja alkaa juonia rahan huiputusta vankilasta vapautuneen veljensä kanssa. He onnistuvat 50&nbsp;000 dollarin huijauksessa esiintymällä Annien vanhempina. Kun huijaus paljastuu, syntyy suuri kahakka. Lopulta lastenkodin johtaja ja tämän veli pidätetään huijauksesta, ja Warbucks adoptoi Annien.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Harri Närhi kirjoitti mestariohjaaja Hustonin *Annien* tarjoavan paljon suurieleisiä musiikkinumeroita ja sujuvan tarinan, mutta vain vähän lämpöä. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Jääpallon Ruotsin 1.divisioonan kausi 1931

**Jääpallon Ruotsin Division I:n kausi 1931** pelattiin kahdessa kahdeksan joukkueen lohkossa, joiden voittajat pelasivat loppuottelun vuoden 1931 Ruotsin jääpallomestaruudesta. Tämä oli ensimmäinen kausi, jolloin Ruotsin-mestaruudesta pelattiin sarjamuotoisesti.

Lohkovoittajiksi selviytyivät IF Göta ja AIK. Loppuottelu pelattiin Tukholmassa 1. maaliskuuta. 

## Division I

### Pohjoinen

### Etelä

### Loppuottelut
1.3. Tukholma 

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet
* Bandytipset kalenderbiteri

### Viitteet
Pieno

**Pieno** (ital. < ) musiikkitermi, joka tarkoittaa 'täysi', esimerkiksi *organo pieno* = 'täysin uruin'. 

## Katso myös
*Opera Pieno
*Piano
Zimbabwelainen viittomakieli

**Zimbabwelainen viittomakieli** on joukko kieliä, jotka ovat kehittyneet itsenäisesti ja erillään toisistaan oppilaiden keskuudessa kuurojen kouluissa Zimbabwessa 1940-luvulta alkaen. Ne ovat mahdollisesti sukua Saksasta, Irlannista, Australiasta, Englannista ja Etelä-Afrikasta tulleille viittomakielille. Zimbabwelaisia viittomakieliä on vain vähän tutkittu, joten tarkasta määrästä tai keskenään ymmärrettävyydestä ei ole paljon tietoa. Jokaisessa kuurojen koulussa käytetään eri viittomakieltä, jotka poikkeavat myös niistä viittomakielistä, joita koulujen ulkopuolella olevat aikuiset käyttävät.

Esimerkiksi Zimbabwen pääkaupungissa Hararessa "kenkää" merkitsevä viittoma tarkoittaa Bulawayossa "sikaa". Lisäksi Bulawayossa sanotaan "hyvä" näyttämällä kaksi peukaloa, kun taas Hararessa laitetaan neljä sormea peukalon päälle.

Vuonna 2011 julkaistiin ensimmäinen zimbabwelaisen viittomakielen sanakirja, jonka toivottiin yhdistävän Zimbabwen lukuisia eri viittomakieliä ja sen kautta takaavan kuuroille zimbabwelaisille oikeutensa mm. koulutukseen, oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja sananvapauteen. Sen toivottiin myös poistavan tulkkien tarpeen. Sanakirja on King George VI School and Centre -nimisen kuurojen koulun oppilaiden kokoama, minkä takia se ei ole kokenut samaa kohtaloa kuin edelliset sanakirjat, jotka olivat kuulevien ihmisten tekemiä ja joutuivat kuurojen yhteisön hylkäämiksi.

Sanakirjassa pyrittiin kulttuurin kannalta merkityksellisyyteen. Esim. laajassa käytössä oleva "tyttö"-viittoma, joka tehdään esittämällä vetävänsä sormilla pitkien hiusten läpi, korvattiin viittomalla, joka tehdään laittamalla kädet rintojen päälle. Näin koska useimmat zimbabwelaiset naiset pitävät hiuksensa lyhyinä.

Hallituksen virallisten lukujen mukaan kuuroja on maassa yhteensä noin 20 000, mutta sanakirjan teossa mukana olleet uskovat määrän olevan paljon suurempi.

Kielen sormiaakkoset, jolla siis tavataan yksittäisiä sanoja englanniksi, ovat mahdollisesti sukua Etelä-Afrikassa käytössä oleville sormiaakkosille.

## Lähteet
Puhoksen rautatieasema

**Puhoksen rautatieasema** () on rautatieliikennepaikka Karjalan radalla Kiteellä Puhoksen kylässä.

Puhos toimii junien kohtauspaikkana ja ratapihan pohjoispäästä johtaa raide Mustanselän rantaan, jossa sijaitsee Puhoksen Satama Oy.

Puhoksessa ei ole ollut henkilöliikennettä. 2000-luvun alussa on ollut suunnitteilla, että Kiteen matkustajaliikenne siirtyisi Puhokseen, koska se sijaitsee paremmassa paikassa kuin Tolosenmäessä sijaitseva Kiteen rautatieasema.

## Historia
Puhokseen suunniteltiin asemaa jo 1920-luvulla. Aluksi oli suunnitelmissa, että rata rakennettaisiin Lahdesta Mikkelin ja tämän kautta Matkaselkään, mutta alkupää rakennettiin vain Heinolaan asti.

Puhokseen rakennettiin rautatie, kun Karjalan radan Parikkalan ja Onkamon välinen osuus rakennettiin. Puhos avattiin liikenteelle 1. joulukuuta 1965 ja tavaraliikenne Parikkalan ja Puhoksen välillä alkoi seuraavana vuonna. Asemarakennus rakennettiin Siporex-harkoista ja se valmistui 1976.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vaunut.org: Puhoksen asemarakennus
Devjatiny

**Devjatiny** () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Vologdan alueen Vytegran piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Volgan–Itämeren vesitien Novinkin tekojärven rannalla 23 kilometriä Vytegrasta kaakkoon.
Kylässä on 1&nbsp;200 ja kunnassa 4&nbsp;900 asukasta (vuonna 2008).

## Maantiede ja asutus
Devjatinyn kunnan pinta-ala on 990,5 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Vytegran piirin Andoman ja Janiševon, idässä Keman ja Annenskin, etelässä Almozeron ja lännessä Anhimovon kuntiin. Pinta-alasta 91 % on metsää.

Seutu kuuluu Vožen ja Kubenan alankoon. Sen maisemaa leimaavat matalat kukkulat ja niiden välissä sijaitsevat suot ja järvet. Jokia ovat Vytegra, Ileksa, Belyi ja Marinka. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, kalkkikivi ja dolomiitti. Kunnan alueella sijaitsee neljä luonnonmuistomerkkiä: Devjatinyn kanavan kalkkikiviseinämät, Belyi-puron lähteet sekä kaksi luonnonmukaisesti uudelleen kasvanutta metsäaluetta.

Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 12 asutuskeskusta: Aleksejevskoje, Andrejevskaja, Belyi Rutšei, Brodovskaja, Depo, Jalosar, Kury, Markovo, Novinki, Savino, Severnyi ja Veliki Dvor. Niistä suurin on 2&nbsp;800 asukkaan Depo. Kahdessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.

## Historia
Vytegra- ja Kovžajokien välisellä vetotaipaleella sijainnut Devjatinyn kylä mainitaan ensimmäisen kerran 1400-luvulla. 1800-luvun alussa joet yhdistettiin Marian kanavajärjestelmäksi. Vuonna 1964 uudistettu kanava tunnetaan nykyään Volgan–Itämeren vesitienä.

## Liikenne, talous ja palvelut
Devjatinyn kautta kulkee Vologdan ja Karhumäen välinen päällystetty maantie. Depon taajamassa maantiehen yhtyy Betonkan ja Belyi Rutšein välinen soratie. Kunnasta on linja-autoyhteydet Vytegraan, Tšerepovetsiin, Vologdaan ja Petroskoihin. Seudulla on myös Belyi Rutšein kapearaiteinen rautatie, jota käytetään etupäässä puutavaran kuljetukseen, mutta jonkin verran myös henkilöliikenteessä. Rautatiellä on nykyään vain yksi toimiva linja Deposta Janiševoon.

Kunnan talous perustuu metsäteollisuuteen ja vesiliikenteeseen. Depon taajamassa toimii puunhankintaa ja sahatavaran tuotantoa harjoittava metsäteollisuusyritys Belyi Rutšei, joka työllistää yli tuhat henkeä. Lisäksi on kaksi pientä sahalaitosta. Devjatinyssa ja Markovossa on Volgan–Itämeren vesitien sulut ja Devjatinyssa vesitien ylläpitolaitos. Depossa on Belyi Rutšein metsäteollisuusyrityksen voimalaitos, kaksi kalanjalostuslaitosta ja leipomoa sekä olutpanimo. Maataloutta edustaa yksi yksityisviljelijä sekä asukkaiden palstaviljelmät.

Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, peruskoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, posti, pankki ja joukko kauppoja. Depossa on keskikoulu, urheilukoulu, paikallissairaala, vanhainkoti ja muita palveluja.

## Nähtävyydet
1800-luvun lopussa rakennettu Marian kanavajärjestelmän osuus Devjatinyn lähellä on valtakunnallinen kulttuuriperintökohde. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Lonskaja-kadun rakennukset ja Olenjevin talo Devjatinyn kylässä. Kemskoje-järven rannalla on arkeologisia löytöpaikkoja.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Devjatinyn kunnan sivusto 
* Devjatinyn kunta Vytegran piirin sivustolla
Kaarlo Raunio

**Kaarlo Raunio** (28. joulukuuta 1891 Leppävirta – 3. maaliskuuta 1963 Kuopio) oli Suomen Puolustusvoimien eversti ja sodanaikainen rykmentin komentaja. 

Aiemmin opettajaksi valmistunut Raunio kävi Kadettikoulun 1926-1927 ja suojeluskuntien komentajakurssin 1929. Hän toimi vuonna 1918 Viipurin rykmentissä komppanianpäällikkönä 1918, Rannikkotykistörykmentti 3:n talouspäällikkönä 1918-1919. Sittemmin hän toimi Sortavalan suojeluskuntapiirin piiripäällikkönä 1919-1940. 

Talvisodan aikana Raunio komensi JR 69:ää Kollaan rintamalla. Välirauhan aikana 1941 hän toimi Iisalmen suojeluskuntapiirin piiripäällikkönä. Jatkosodan alkaessa hän komensi Ylä-savolaisista koottua JR 52:a syyskuuhun 1941 asti. Sortavalan suojeluskuntapiirin komentajana hän toimi vuonna 1943. 

Ylennykset: reservivänrikki 1918, reserviluutnantti 1918, reservikapteeni 1923, kapteeni 1927, majuri 1928, everstiluutnantti 1931, eversti 1941. 

## Lähteet
* https://runeberg.org/kuka/1954/0689.html
### Viitteet
Lippusimput

**Lippusimput** (Hemitripterinae) on partasimppuihin kuuluva alaheimo. Heimon lajeja tavataan Atlantin ja Tyynenmeren pohjoisosista. Aiemmin alheimo on luokiteltu omaksi heimokseen Hemitripteridae.

## Lajit ja anatomia
Lippusimppujen alaheimoon kuuluu 3 sukua ja 8 lajia. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat pitkänomaisia ja pienin laji *Nautichthys robustus* kasvaa korkeintaan noin 8 cm pitkäksi, kun suurin laji kitalippusimppu (*Hemitripterus bolini*) voi saavuttaa 73 cm:n pituuden. Tyypillisiä piirteitä ovat piikikkäät suomut, suuri pää, hyvin kookkaat rintaevät ja 2 selkäevää, joistaetumainen on korkea erityisesti rengaslippusimpulla (*Nautichthys oculofasciatus*). Alaheimon kaloilla ei ole uimarakkoa. Väritykseltään lippusimppulajit ovat vaihtelevia ja kykenevät muuttamaan väritystään pohjan mukaan. Usein ruumiissa on täpliä tai renkaita.

## Levinneisyys ja elintavat
Lippusimpuista amerikanlippusimppu (*H. americanus*) elää Pohjois-Atlantilla, muut heimon kalat elävät pohjoisella Tyynelläemrellä. Ne elävät tyypillisesti matalahkoissa vesissä ja syvimmillään niitä on tavattu 420 metrin syvyydestä. Lippusimppujen ravintoa ovat suurimmaksi osaksi pienet selkärangattomat eläimet.

## Lähteet
Emerik Grönroos

**Emerik Grönroos** (s. 6. heinäkuuta 1994 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ykkösen FC KTP:tä, jossa hän on lainalla Veikkausliigan Helsingin Jalkapalloklubista.

Grönroos aloitti jalkapalloilun neljävuotiaana Käpylän Pallossa. Hän pelasi juniorina myös Jokereissa, Allianssissa, Pallokerho-35:ssä ja 13-vuotiaasta alkaen Helsingin Jalkapalloklubissa. Kausina 2011–2012 Grönroos pelasi Kakkosta HJK:n reservijoukkueessa Klubi 04:ssä. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki kauden 2012 Liigacupissa.

Kauden 2013 Grönroos pelasi lainalla Myllykosken Pallossa. Hän debytoi Veikkausliigassa 14. huhtikuuta 2013 kauden avauskierroksen ottelussa Kuopion Palloseuraa vastaan.

HJK lainasi Grönroosin FC KTP:hen kuukauden mittaisella sopimuksella heinäkuussa 2014.

Grönroos on pelannut myös Suomen nuorisomaajoukkueissa, ja hän kuuluu alle 21-vuotiaiden maajoukkueryhmään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Emerik Grönroos Veikkausliigan sivustolla
* Emerik Grönroos Helsingin Jalkapalloklubin sivustolla
Tieto- ja tukipiste Tiltti

**Tiltti** on Suomen ensimmäinen pelihaittoihin keskittyvä tieto- ja tukipiste, joka toimii avoimena matalan kynnyksen ohjaus- ja neuvontapalveluna peliongelmissa. Toiminta on tarkoitettu ongelmallisesti pelaaville, heidän läheisilleen sekä pelihaittoja työssään kohtaaville ammattilaisille. 

Tiltin tukimuotoihin kuuluvat tiedon jakaminen, ammattilaisen antama keskusteluapu ja vertaistuki. Tiltin pyrkimyksenä on tukea pelaajia pelaamisen hallinnassa ja peliongelman selvittelyssä sekä auttaa peliriippuvuuden seurauksena syntyneissä vaikeissa elämäntilanteissa. Asiakasta ohjataan hänelle sopivien tuki- ja hoitopalveluiden valinnassa. Matalan kynnyksen periaatteisiin kuuluvat Tiltissä nimettömyys, sitoutumattomuus, maksuttomuus sekä asuinpaikasta riippumaton osallistuminen ilman ajanvarausta. 

Tiltti toimii Sininauhaliiton hallinnoimana, ja se alkoi RAY:n rahoittamana hankkeena vuosina 2010-2014. Nykyään sitä rahoittaa Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus (STEA). Tila sijaitsee peliongelmiin erikoistuneen palvelu-, osaamis- ja kehittämiskeskus Peliklinikan yhteydessä Helsingin Hakaniemessä.

Vuosittain Tiltissä käy noin 190 uutta asiakasta.

Tiltti on saanut nimensä pokerin pelaajien parissa syntyneestä käsitteestä. Sillä tarkoitetaan henkistä tilaa, johon joutuessaan pelaaja menettää pelinsä hallinnan järjeltä tunteille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tiltin kotisivut 
*Tiltti Sininauhaliiton sivuilla
Kaisankoti

**Hyvinvointikartano Kaisankoti** Pohjois-Espoon Pakankylän tilan päärakennuksessa on työikäisten kuntoutuspalveluja sekä työhyvinvointi-, hemmottelu-, kokous-, ravintola-, juhla- ja majoituspalveluja tarjoava hotelli. Toiminnasta vastaa Kaisa Kallion kansalaislahjasäätiö. Hyvinvointikartano Kaisankodin johtajana toimi Niina Pyy. 

Kiinteistöjen omistajanvaihdos vuonna 2018 muutti liiketoimintaa kun Backby-Kalliomaa osti paikan. Vuonna 2019 Heli Vehmas aloitti Kaisa Kallion kansalaislahjasäätiön toimitusjohtajana. Kartanon nimi vaihtui Backbyn kartanoksi ja säätiön nimi Kaisankodiksi (kuntoutus- ja työelämäpalvelut). Se jatkoi toimintaansa Backbyn kartanossa vuokralaisena. Ravintola-, hotelli- ja kokouspalvelut siirtyivät Backby kartanopalveluille ja Kaisankoti keskittyi työikäisten kuntoutus- ja työelämäpalveluihin. 

## Historia
Hyvinvointikartano Kaisankodin toiminnasta vastaava Kaisa Kallion kansalaislahjasäätiö sai alkunsa vuonna 1938, kun presidentinrouva Kaisa Kallio (1878-1954) halusi käyttää 60-vuotislahjaksi saamansa kansalaislahjan perustamalla lepokodin työn ja elämän uuvuttamille naisille. Tavoitteena oli ja on hoitaa ihmisiä kokonaisvaltaisesti, huomioiden sekä fyysisen että henkisen hyvinvoinnin.

Aluksi Kaisankoti toimi 1950–1958 Kauniaisissa, minkä jälkeen se on toiminut Backbyn kartanon tiloissa Espoon Pakankylässä. Paikan nimi muuttui omistajanvaihdoksen 2018 myötä Backbyn Kartanoksi vuonna 2019.

## Kuntoutus
Kaisankoti on erikoistunut terveysriskejä ennalta ehkäisevään kuntoutukseen ja työkyvyn ylläpidon edistämiseen. Kuntoutuksen painopistealueita ovat muun muassa työikäisten varhaiskuntoutus, pääasiallisesti ammatillisesti syvennetyt kurssit (ASLAK), tuki- ja liikuntaelinoireisten kurssit sekä lievät mielenterveys- ja jaksamisongelmat.

## Kokous, ravintola, majoitus, muut palvelut
Kaisankodissa on majoitushuoneiden lisäksi kokoustiloja sekä ravintola- ja juhlatiloja. Lisäksi tiloissa on kauneushoitola, saunaosasto uima- ja poreammeineen ja kuntosali.

## Lähteet
* Kartanokylpylä Kaisankodin kotisivu
*Backbyn Kartanon kotisivu 

### Viitteet
Joseph Calleja

**Joseph Calleja** (s. 1978) on maltalainen tenori. Hän aloitti laulamisen 16-vuotiaana ja teki ammattimaisen debyyttinsä Maltalla vuonna 1997 Macduffin roolissa *[[Macbeth (ooppera)|Macbethissa]]*. Hän on saanut palkintoja kilpailuissa, kuten Plácido Domingon Operaliassa vuonna 1999.

Calleja esiintyi Pohjois-Amerikassa ensimmäistä kertaa Rinuccion roolissa Spoleton festivaalilla. Metropolitan-oopperan-debyyttinsä hän teki vuonna 2006 *[[Rigoletto]]n* esityksessä. Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa Covent Gardenissa, Wienin valtionoopperassa ja Berliinin Deutsche Operissa. Calleja on myös kysytty konserttilaulaja. Hän on kiertänyt resitalistina ja esiintynyt myös Anna Netrebkon kanssa.

## Levytykset
* *Tenor Arias* (2004)
* *The Golden Voice* (2006)
* *The Maltese Tenor* (2011)
* *Be My Love: A Tribute to Mario Lanza* (2012)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Laura Järvinen

**Laura Annikki Järvinen** (31. toukokuuta 1907 Tampere – 11. huhtikuuta 1979) oli suomalainen Nurmijärvellä asunut opettaja, kuvittaja ja uskonnollinen kirjailija.

Piirustuksenopettajaksi valmistunut Järvinen teki kuvitustöitä useille lehti- ja kirjakustantamoille. Hän suunnitteli myös postikortteja.

## Teoksia
* *Metsolassa* : kuvakirja. Kirjavälitys, Helsinki 1929
* *Laula lapsi* ; koonnut ja kuvittanut Laura Järvinen. WSOY 1941, 9. painos 1949, 14. painos 1965, 16. painos 1970, 21. painos 1993
* *Kultakaupunkiin*. WSOY 1942, 2. painos 1955, 5. painos 1979
* *Kukkalapsia*. WSOY 1944, 3. painos 1949, 4. painos 1955
* *Laula vielä* ; koonnut ja kuvittanut Laura Järvinen. WSOY 1945, 5. painos 1949, 9. painos 1966, 11. painos 1971, 13. painos 1993
* *Kuuliaisuuden tie* : romaani ; kirjoittanut ja kuvittanut Laura Järvinen. Kirjapaja, Helsinki 1946
* *Metsäruusu* ; kertonut ja kuvittanut Laura Järvinen. Kuvataide, Helsinki 1946
* *Laula yhä vaan*. WSOY 1948, 4. painos 1952, 6. painos 1960, 8. painos 1970, 12. painos 1993
* *Tiedän paikan armahan* ; kuv. Laura Järvinen. Suomen pyhäkouluyhdistys, Helsinki 1949
* *Kerro kuvin / Säg det med bilder* ; taiteilija Laura Järvinen ; toim. Toivo Vauramo, Arne Rosenqvist. Suomen ev.-lut. pyhäkouluyhdistys, Helsinki 1950, 2. painos 1955
* *Pikku Liina : kuvakertomus : [[Lina Sandell]]in ihmeelliset lapsuuden tapahtumat* ; maalannut ja kertonut Laura Järvinen. Kuva ja sana, Helsinki 1953
* *Liinan laulu*. Kuva ja sana, Helsinki 1953
* *Pyhäkoululauluja* ; kuv. Laura Järvinen. Suomen pyhäkouluyhdistys, Helsinki 1953, 3. painos 1954, 7. painos 1957
* *Rukoile lapsi : lasten rukouskirja 1* ; kuv. Laura Järvinen. Suomen pyhäkouluyhdistys, Helsinki 1956
* *Säilytä kruunus : [[Zachris Topelius|Zachris Topeliuksen]] runoja* ; koonnut ja kuv. Laura Järvinen. WSOY 1957, 2. painos 1966
* *Lapsen rukous*. 2. painos Suomen kirkon sisälähetysseura, Pieksämäki 1962, 11. painos 1991

## Lähteet
* 
* Nurmijärvi Taiteen museo : Laura Järvinen
Nassau Veterans Memorial Coliseum

**Nassau Veterans Memorial Coliseum**, tunnettu myös nimillä **Nassau Coliseum** ja **The Coliseum**, on monikäyttöinen urheiluareena Uniondalessa, New Yorkissa. Areena sijaitsee 31 kilometriä itään New Yorkista, Long Islandin saarella. Areenaa käytti viimeksi vakituisena kotiareenanaan NHL-seura New York Islanders vuonna 2015.

Ensimmäinen ottelu areenalla oli koripallojoukkue New York Netsin ottelu ABA-liigassa Pittsburgh Condorsia vastaan 11. helmikuuta 1972. Areenalla ovat esiintyneet muun muassa Pink Floyd sekä The Rolling Stones.

## Kuvia

Tiedosto:Nassau Coliseum Empty.jpg|Sisäkuva hallista
Tiedosto:Charles Lindberg Boulevard towards the Nassau Veterans Memorial Coliseum, Uniondale, New York - 20070427.jpg|Näkymä Charles Lindberg Bulevardilta kohti Nassau Coliseumia
Tiedosto:NYI Retired numbers 1.jpg|N.Y. Islandersin jäädytetyt pelipaidat hallin katossa


## Lähteet
* Nassau Veterans Memorial Coliseum – Venue Facts  Nassau Veterans Memorial Coliseum, luettu 15.4.2013. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Niilo J. Avellan

**Niilo Johannes Avellan** (18. maaliskuuta 1868 Ahlainen – 12. helmikuuta 1938 Lahti) oli suomalainen opettaja ja paikallishistorian tutkija.

Avellanin vanhemmat olivat kunnallisneuvos Edvin Avellan ja Katarina Ulrika Hahnsson. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan normaalilyseosta 1887 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1894. Avellan toimi aluksi Viipurin Reaalilyseon suomenkielen, historian ja maantiedon opettajana 1895–1897 ja sitten Lahden yhteiskoulun historian ja suomen kielen opettajana 1897-1938 ja hän oli myös koulun johtajana vuoteen 1915 saakka. Avellan oli Lahden kaupunginvaltuuston jäsen 1906–1907 ja 1913–1921.

Avellan oli mukana Nuorsuomalaisen puolueen ja myöhemmin Kansallisen Edistyspuolueen toiminnassa Lahdessa. Hän oli Lahden kaupunginkirjaston johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1915 ja Lahden museon johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1924. Avellan omisti Kellahden säterirustitilan Ahlaisissa.

Niilo J. Avellan oli naimisissa vuodesta 1894 Sylvia Renqvistin (1870–1920) kanssa. Heillä oli kaksi lasta Olavi (s. 1896) ja Irja (vuodesta 1924 Leistén, s. 1902). Avellanit tutustuivat 1906 kirjailija Joel Lehtoseen. Lehtosen ja Sylvia Avellanin välille syntyi suhde ja he olivat kirjeenvaihdossa Sylvia Avellanin kuolemaan saakka. Sylvia Avellan säilytti Lehtosen kirjeet ja Niilo Avellan luovutti ne myöhemmin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkistoon. Kirjeet julkaistiin Pekka Tarkan toimittamana (*Putkinotkon herra*, Otava 1969).

## Teoksia
* *Tietoja muutamista entisen Ulvilan pitäjän maatiloista*, teoksessa *[https://www.satakuntalainenosakunta.fi/satakuntasarja/pdf/Satakuntasarja_I.pdf Satakunta. Kotiseutututkimuksia 1]*. Satakuntalainen osakunta, Helsinki 1907
* *Entisen Ulvilan pitäjän maatilat II*, teoksessa *[https://www.satakuntalainenosakunta.fi/satakuntasarja/pdf/Satakuntasarja_III.pdf Satakunta. Kotiseutututkimuksia 3]*. Satakuntalainen osakunta, Vammala 1914
* *Entisen Ulvilan pitäjän maatilat III*, teoksessa *[https://www.satakuntalainenosakunta.fi/satakuntasarja/pdf/Satakuntasarja_V.pdf Satakunta. Kotiseutututkimuksia 5]*. Satakuntalainen osakunta, Porvoo 1925

## Lähteet
* 
* Kuka, Mitä, Lahti : Avellan, Niilo Johannes (1868-1938) 
* LehtoNet : Sylvi Avellan
Jere Pyhäranta

**Jere Pyhäranta** (s. 6. heinäkuuta 1992 Espoo) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa JJK Jyväskylää. 

Pyhäranta aloitti jalkapalloilun viisivuotiaana Hongassa. Kausina 2009–2010 hän pelasi Kakkosta seuran reservijoukkueessa Pallohongassa. Kaudeksi 2011 Pyhäranta siirtyi Tampere Unitediin, jonka riveissä hän ehti pelata Liigacupia ennen seuran sulkemista kilpailutoiminnasta talousepäselvyyksien vuoksi.

Pyhäranta loukkaantui vakavasti TamU:n viimeisissä harjoituksissa, mistä toivuttuaan hän teki kaudeksi 2012 sopimuksen Ykkösen Viikinkien kanssa. Hän pelasi Ykkösessä 17 ottelua, joista yhdeksässä hän ei päästänyt maaliakaan. Kaudeksi 2013 Pyhäranta siirtyi Myllykosken Palloon. Hän debytoi Veikkausliigassa 14. huhtikuuta 2013 kauden avauskierroksen ottelussa Kuopion Palloseuraa vastaan.

Pyhäranta on pelannut myös Suomen nuorisomaajoukkueissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jere Pyhäranta Veikkausliigan sivustolla
* Jere Pyhäranta Myllykosken Pallon sivustolla
Aarne Kiira

**Aarne Ilmari Kiira** (aik. Kock) (20. maaliskuuta 1894 Sulkava – 24. kesäkuuta 1972 Kuopio) oli Suomen Puolustusvoimien eversti ja sodanaikainen rykmentin komentaja.

Kiira osallistui Suomen sisällissotaan Karjalassa 1918, kävi Kadettikoulun 1920–1921, Sotakorkeakoulun komentajakurssin 1930 sekä yleisen osaston 1932–1933. Hänet nimitettiin yleisesikuntaupseeriksi 1935. Kiira palveli Viipurin rykmentissä komppanianpäällikkönä ja pataljoonankomentajana 1918–1926. Tampereen rykmentissä hän oli pataljoonankomentajana 1926–1927. Reserviupseerikoulussa komppanianpäällikkönä hän oli 1927–1928 sekä virkaatekevänä johtajana 1931–1932. Kannaksen sotilaspiirin päällikkönä hän toimi 1933. Viipurin Taistelukoulun johtajana hän oli 1936–1939. 

Talvisodassa Kiira johti JR 5:ä 1939–1940. Välirauhan aikana hän komensi 4. prikaatia 1940–1941. Jatkosodan aikana hän oli JR 53:n komentajana 2.9.1941–18.3.1943. Myöhemmin hän toimi Jalkaväkikoulutuskeskus 22:n päällikkönä, Kotijoukkojen esikunnan koulutuksen tarkastajana ja koulutusosaston päällikkönä vuosina 1943–1944. Sodan jälkeen hän johti jalkaväen aliupseerikoulua 1945. Kuopion sotilaspiirin komentajana hän toimi vuonna 1948. Savo-Karjalan sotilasläänin komentajaksi hänet nimitettiin 1952. 

Kiira toimi myös Haminan ja Viipurin kaupunginvaltuustoissa sekä useissa muissa luottamustehtävissä. 

Ylennykset: reservivänrikki 1918, reserviluutnantti 1918, luutnantti 1920, kapteeni 1921, majuri 1926, everstiluutnantti 1933, eversti 1940. 

## Lähteet
* Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954

### Viitteet
Durbe

**Durbe** on Latviassa sijaitseva kaupunki. Se on asukasluvultaan pienin kaupunki Latviassa. Se sijaitsee Riika-Liepāja-moottoritien varrella, lähellä Durbe-järveä. Maasto on vuoristoista, ja siellä on rannikkoilmasto, koska se sijaitsee lähellä Itämerta. Vuoden keskilämpötila siellä on noin 6 °C.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Durben kotisivut
Martti Vihma

**Martti Vilho Vihma** (vuoteen 1933 asti Wichmann) (12. helmikuuta 1898 Turku – 8. syyskuuta 1963) oli Suomen Puolustusvoimien eversti ja sodan aikainen rykmentin komentaja.

Vihma osallistui Suomen sisällissotaan komppanianpäällikkönä Pohjois-Hämeen rykmentissä 1918 ja kävi upseerikurssin Haminassa 1918. Hän kävi sotakorkeakoulua vastaavan yleisesikuntaupseerikoulutuksen Saksassa 1923–1925 ja sai ye-upseerin arvon 1930. Vihma toimi nuorempana upseerina Suomen valkoisessa kaartissa 1918–1919 ja Seinäjoen suojeluskunnan paikallispäällikkönä 1919. Vuosina 1919–1925 hän oli suojeluskuntien yliesikunnassa sotilasosaston apulaisena, koulutustoiminnan vanhempana apulaisena ja päällikkönä sekä koulutusosastolla. Yleisesikunnan koulutustoimistossa hän toimi esipuseerina 1925–1926. Pohjois-Uudenmaan suojeluskunnan piirin piiripäällikkönä hän palveli 1926–1930. Suojeluskuntien yliesikunnan koulutusosaston päällikkönä hän oli 1930. Suojeluskuntien päällystökoulua hän johti 1931–1940.

Talvisodan alkaessa Vihma toimi Kankaanpään koulutuskeskuksen komentajana ja myöhemmin hän toimi ulkomaalaisten vapaaehtoisten vastaanottokeskuksen päällikkönä, kenraali Linderin yhteysupseerina sekä Kotijoukkojen esikunnassa esikuntapäällikön apulaisena ja esikuntapäällikkönä. Välirauhan aikana Vihma toimi suojeluskuntien yliesikunnan komento- ja koulutusosaston päällikkönä 1940–1941. Jatkosodan alkaessa hänet nimitettiin 17.6.1941 JR 56:n komentajaksi 2.12.1941 asti. Sitten hän siirtyi kotijoukkojen esikunnan koulutusoaston päälliköksi 1944-1945. Väliaikaisesti hän toimi myös II armeijakunnan esikuntapäällikkönä. Sodan jälkeen Vihma toimi Tuusulan sotilaspiirin komentajana 1945–1946, minkä jälkeen hän erosi aktiivipalveluksesta.

Martti Vihman poika oli työnantajajohtaja ja runoilija Jyrki Vihma.

Ylennykset: reservivänrikki 18.4.1918, vänrikki 1918, luutnantti 1921, kapteeni 1925, majuri 1928, everstiluutnantti 1931, eversti 1940.

## Lähteet
* https://runeberg.org/kuka/1954/0969.html
* http://www.jr56jajr60.fi/Vihma.htm
Rakkauden ratapiha

"**Rakkauden ratapiha**" on rap-yhtye Yön Poltteen 19. huhtikuuta 2013 julkaistu single. Kappale sijoittui 20. sijalle Latauslistalla.

## Kappaleet
# Rakkauden ratapiha

## Lähteet
Konkurrenssi

**Konkurrenssi** tarkoittaa geometriassa suorien leikkautumista, jossa suorilla, puolisuorilla tai janoilla on kaikille yhteinen leikkauspiste tai kohtaamispiste. Tasogeometriassa kaksi suoraa ovat aina konkurrentteja, elleivät ne ole yhdensuuntaiset. Avaruusgeometriassa kaksi suoraa leikkaavat toisensa vain, mikäli ne ovat sekä koplanaariset että erisuuntaiset.

## Analyyttinen geometria

Kolme suoraa ovat konkurrentit, jos yhtälön kertoimien determinantti on nolla. Kolmiulotteisessa avaruudessa yhtälöihin ja determinanttiin lisätään z-koordinaattia vastaavat kertoimet, jolloin 
:\begin{cases} A_1x+B_1y+C_1z=0 \\ A_2x+B_2y+C_2z=0 \\ A_3x+B_3y+C_3z=0 \\ \end{cases} \Rightarrow \begin{vmatrix} A_1 & B_1 & C_1 \\ A_2 & B_2 & C_2 \\ A_3 & B_3 & C_3 \\ \end{vmatrix} =0. 

## Esimerkkejä konkurrenssista

* Kolmion keskijanat leikkaavat kolmion keskipisteessä eli painopisteessä.
* Kolmion korkeusjanat leikkaavat kolmion ortokeskuksessa.
* Kolmion kulmanpuolittajat kohtaavat leikkauspiseessä, joka on samalla kolmion sisään piirretyn ympyrän keskipiste.
* Kolmion keskinormaalit leikkaavat kolmion ympäri piirretyn ympyrän keskipisteessä.
* Ympyrän kaikki säteet leikkaavat sen keskipisteessä.

## Lähteet
Katti (elokuva)

**Katti** (*The Cat in the Hat*) on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Bo Welchin ohjaama yhdysvaltalainen fantasiakomediaelokuva, joka perustuu Dr. Seussin lastenkirjaan *The Cat in the Hat* vuodelta 1957. Nimiosaa esittää Mike Myers.

## Juoni
Nahistelevat sisarukset on komennettu olemaan kotona kunnolla ja sotkematta. Heidän luokseen ilmestyy ilkikurinen kissa, joka panee huushollin sekaisin ja vie lapset hurjaan seikkailuun. 

## Arvioita
*Turun Sanomien* Päivi Valotien mielestä *Katti* on räikeissä fantasiakulisseissa toteutettu mekkaloiva lastenelokuva, joka alkaa pian toistaa itseään. ”Jatkuva vauhti ilman suvantokohtia käy rasittavaksi, kun ideat ovat kovin köykäisiä ja hahmot karrikoitu pahasti yli.” Lopussa elokuva äityi hänestä kovin opettavaiseksi. Kummastusta Valotiessä herättivät myös lastenelokuvaan ympätyt kaksimieliset aikuisvitsit.

## Lähteet
Särjet

**Särjet** (Leuciscidae) on karppikalojen lahkoon (Cypriniformes) ja särkikalojen alalahkoon (Cyprinoidei) kuuluva kalaheimo.

Suomen särkikalalajeista suurin osa kuuluu tähän kalaheimoon: allikkosalakka, lahna, miekkasärki, mutu, pasuri, salakka, seipi, sorva, sulkava, särki, säyne, toutain, turpa ja vimpa.

Aiemmassa kalakirjallisuudessa särkien heimon käsite on ollut nykyistä laajempi. Tuo laajempi särkien heimo (Cyprinidae) käsitti suuren osan nykyisestä särkikalojen alalahkosta (Cyprinoidei), joka sitten on jaettu useampiin heimoihin. Cyprinidae-heimonimi viittaa nykyluokituksessa karppien heimoon.

## Alaheimot ja suvut
Särkien heimoon luetaan 6 alaheimoa, 94 sukua ja 667 lajia.

* Alaheimo Leuciscinae
** *[[Abramis]]*
** *[[Acanthobrama]]*
** *[[Achondrostoma]]* – Iberiansärjet
** *[[Alburnoides]]* – Punasalakat
** *[[Alburnus]]*
** *[[Anaecypris]]*
** *[[Aspiolucius]]*
** *[[Ballerus]]*
** *[[Blicca]]*
** *[[Capoetobrama]]*
** *[[Chondrostoma]]* – Nokkasärjet
** *[[Delminichthys]]*
** *[[Iberochondrostoma]]*
** *[[Iberocypris]]*
** *[[Ladigesocypris]]*
** *[[Leucalburnus]]*
** *[[Leucaspius]]*
** *[[Leuciscus]]*
** *[[Leucos]]*
** *[[Mirogrex]]*
** *[[Notemigonus]]*
** *[[Pachychilon]]*
** *[[Parachondrostoma]]*
** *[[Pelasgus]]* – Kreikanmudut
** *[[Pelecus]]*
** *[[Petroleuciscus]]*
** *[[Phoxinellus]]* – Mudut
** *[[Protochondrostoma]]*
** *[[Pseudochondrostoma]]*
** *[[Pseudophoxinus]]*
** *[[Rutilus]]* – Särjet
** *[[Sarmarutilus]]*
** *[[Scardinius]]* – Sorvat
** *[[Squalius]]* – Turvat
** *[[Telestes]]* – Juovamudut
** *[[Tropidophoxinellus]]*
** *[[Vimba]]*

* Alaheimo Laviniinae
** *[[Acrocheilus]]*
** *[[Chrosomus]]*
** *[[Eremichthys]]*
**†*[[Evarra]]*
** *[[Gila (suku)|Gila]]*
** *[[Hesperoleucus]]*
** *[[Lavinia]]*
** *[[Moapa]]*
** *[[Mylopharodon]]*
** *[[Orthodon]]*
** *[[Ptychocheilus]]*
** *[[Relictus]]*
** *[[Siphateles]]*

* Alaheimo Pogonichthyinae
** *[[Agosia]]*
** *[[Algansea]]*
***[[Aztecula]]*
** *[[Campostoma]]*
** *[[Clinostomus]]*
** *[[Codoma]]*
** *[[Cyprinella]]*
** *[[Dionda]]*
** *[[Ericymba]]*
** *[[Erimystax]]*
** *[[Exoglossum]]*
** *[[Hybognathus]]*
** *[[Hybopsis]]*
** *[[Iotichthys]]*
** *[[Luxilus]]*
** *[[Lythrurus]]*
** *[[Macrhybopsis]]*
** *[[Mylocheilus]]*
** *[[Nocomis]]*
** *[[Notropis]]*
** *[[Opsopoeodus]]*
** *[[Oregonichthys]]*
** *[[Pararhinichthys]]*
** *[[Phenacobius]]*
** *[[Pimephales]]*
** *[[Platygobio]]*
** *[[Pogonichthys]]*
** *[[Pteronotropis]]*
** *[[Rhinichthys]]*
** *[[Richardsonius]]*
**†*[[Stypodon]]*
** *[[Tampichthys]]*
** *[[Yuriria]]*

* Alaheimo Plagopterinae*'
** *Couesius*
** *Hemitremia*
** *Lepidomeda*
** *Margariscus*
** *Meda*
** *Plagopterus*
** *Semotilus*
* Alaheimo [[Pseudaspininae]]
** *Oreoleuciscus*
** *Pseudaspius*
** *Rhynchocypris*
* Alaheimo [[Phoxininae]]
** *Phoxinus'' – Mudut

## Lähteet
Prässihevonen

**Prässihevonen** on vaatturien käyttämä apuväline. Prässihevosen avulla annetaan vaatteelle oikea muoto sitä prässätessä.

Perinteisesti prässihevonen on valmistettu itse puusta ja päällystetty kankaalla. Nykyisin niitä voi myös ostaa tarviketoimittajilta ja ne valmistetaan osittain tai kokonaan metalista. Ne päällystetään edelleen tekstiilimateriaalilla, mutta kankaat ovat muuttuneet.
Family Radio

**Family Radio** on radioasema, joka lähettää keskipitkillä ja lyhyillä radioaallolla kristillisiä radio-ohjelmia. Englanninkieliset lähetykset lähetetään Kanadan Montrealista 6 115 kHz, espanjankieliset Buenos Airesista 5 945 kHz, 11 825 kHz, 13 695 kHz ja Meksikosta 6 875 kHz ja 15 540 kHz, kiinankieliset 6 240 kHz ja 9 280 kHz, portugalinkieliset Brasiliasta 11 565 kHz ja 17 575 kHz, tagaloginkieliset 1 494 kHz ja 11 520 kHz, venäjänkieliset Moskovasta 1 503 kHz ja vietnaminkieliset 7 540 kHz.

## Lähteet
Aikakone (vuoden 2002 elokuva)

**Aikakone** (*The Time Machine*) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Simon Wellsin ohjaama yhdysvaltalainen tieteiselokuva, joka perustuu löyhästi H. G. Wellsin romaaniin *[[Aikakone (romaani)|Aikakone]]* vuodelta 1895 ja vuonna 1960 sen pohjalta tehtyyn samannimiseen elokuvaan.

## Lähteet
Sörnäisten järvi

**Sörnäisten järvi** () on kuivatettu järvi Helsingissä. Se sijaitsi nykyisessä Vallilassa, entisen Pasilan konepajan alueesta hieman kaakkoon Harjun ja Vallilan nykyisten kaupunginosien välisellä tasangolla. Järven kohdalla sijaitsevat tänä päivänä Dallapénpuisto, Satamaradankatu ja Teollisuuskatu.

Sörnäistenjärvestä vesi virtasi *Sörnäsbäcken*-nimistä laskujokea pitkin Suvilahteen (*Södervik*). Joen varrelle perustettiin useita tehtaita ja verstaita asumuksineen. Järveä alettiin kuivattaa 1820-luvulla laidunmaaksi, ja 1850-luvulla sen alue oli niittyä ja peltoa. Järvi näkyy hyvin esimerkiksi P. Klerckin kartassa vuodelta 1776. Järven eteläisimmän lahdelman yli oli rakennettu niin sanottu Sörnäisten kivisilta, jota pitkin kulki ennen Itäinen Viertotie (nyk. Hämeentie).

## Lähteet
Meksikonharakka

**Meksikonharakka** (*Cyanocorax beecheii*) on varisten heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Meksikonharakkaa tavataan kotoperäisenä Meksikon länsiosissa. Lajin populaatioksi arvoidaan 20&nbsp;000–50&nbsp;000 yksilöä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet