open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
The Odorants

**The Odorants** on vuonna 1995 perustettu suomalainen punk rock -yhtye. Yhtye on julkaissut kaksi täysmittaista studioalbumia, neljä virtuaalista EP-levyä, sekä kolme singleä ja yhden demolevytyksen. Jäsenten oikeat nimet eivät ole vuotaneet julkisuuteen. Yhtye teki vuosina 2000−2003 yhteistyötä Extreme Duudsonit -temppuryhmän kanssa tehdessään musiikkia heidän Maailmankiertue-sarjalleen.

## Historia
### Perustaminen ja ensimmäinen demo (1995-1997)
Yhtye aloitti toimintansa nimellä Butt First vuonna 1995. Yhtyeen ensimmäinen demo julkaistiin United Recordsin kautta.

### EP-levyt ja studioalbumi (1998-2003)
Vuonna 1998 yhtye julkaisi EP-levyn Tales From The Underground. Vuonna 1999 ilmestyi toinen EP-levy nimeltä 2. Yhtye perusti oman levy-yhtiön Mörkö Recordsin, jonka kautta se julkaisi EP-levyn Sing When You Are Copulating (2001). Lopulta *Sing When You Are Copulating* kuitenkin päätyi Sony BMG -levy-yhtiön käsiin, jonka kanssa yhtye solmi levytyssopimuksen. Vuonna 2002 yhtye pääsi tekemään ensimmäistä studioalbumiaan, Beat The Odorantsia, joka julkaistiin vuonna 2003.

### Singlet ja Counting Wolves (2003-2007)
2003 yhtye julkaisi singlet *This Night* ja *Late Night Call* BMG:n kautta, jonka jälkeen purki levytyssopimuksen väliaikaisesti levy-yhtiön kanssa. 2004 yhtye alkoi kirjoittaa materiaalia uudelle albumilleen, ja materiaalin kirjoittaminen kesti vuoden 2005 loppuun. 2006 yhtye pääsi studioon tekemään toista albumiaan, Counting Wolvesia. Yhtye oli solminut levytyssopimuksen Moby Disc levy-yhtiön kanssa. Yhtye oli kierrellyt ympäri Suomea. Counting Wolves albumista tuli paljon taitavampi eepos kuin ensimmäisestä studioalbumista. 

### Yhtyeen lopettaminen (2009)
Yhtye lopetti vuonna 2009. Se palasi vuonna 2013 yhden keikan ajaksi.

## Kokoonpano
*Anssi - rytmikitara, laulu
*Rami - soolokitara, taustalaulu
*Murkku - basso, taustalaulu
*Jaska - rummut, taustalaulu

## Diskografia
*Butt First (1996, demo)
*Tales From The Underground (1998, EP)
*2 (1999, EP)
*Sing When You Are Copulating (2001, EP)
*Beat The Odorants (2003)
*This Night (2003, single)
*Later Night Call (2003, single)
*Counting Wolves (2007)
**[[When Tigers Used To Smoke]] ([[2021]])*
*Love Songs Never Die *([[2024]])*

## Lähteet
Super Tele

**Super Tele** on Mondo Toysin valmistama lapsille suunnattu jalkapalloa muistuttava pallo. Täyteen puhallettuna pallo on halkaisijaltaan 23&nbsp;cm. Suomessa pallo saavutti yleisyytensä vuoksi ikonisen aseman lasten pihapeleissä. Suomessa järjestetäänkin epävirallisia turnauksia, joissa käytetään Super Teleä pelivälineenä. Nykyisin muutkin valmistajat valmistavat hyvin vastaavia palloja jopa lähes vastaavalla nimellä. 

## Historia
Se syntyi Italiassa kesäkuussa vuonna 1972 yrittäjän ajatuksesta tehdä taloudellinen ja kestävä pallo.

Super Teleä myytiin samana vuonna lelukaupoissa, mistä tulikin saman tien menestys, mikä johtui pääosin edullisesta hinnasta, joka teki jalkapallon pelaamisen mahdolliseksi kaikille halukkaille.

Super Teleä valmistettiin aluksi valkoisena, jossa oli mustia viisikulmioita, kuten Adidaksen Telstar-palloissa, joita käytettiin vuoden 1970 maailmanmestaruuskisoissa. Mustien kuusikulmioiden lisäksi pallossa oli teksti ”Made in Italy”. 
Myöhemmin palloja alettiin valmistaa myös sini- ja punamustina muistutuksena Italian tärkeimpien jalkapalloseurojen: Juventuksen, Interin ja AC Milanin väreistä.

Kustannusten pienentämiseksi Super Telet pakattiin vain muoviseen verkkoon.

## Ominaisuudet
Super Telen ominaisuuksiin kuului se, että pallolla oli tapana leijailla ja liikkua tuulen mukana. Oikein kovien potkujen seurauksena pallo saattoi jopa haljeta kahtia tehden pallon molemmista osista käyttökelvottomia.

Super Telen hinnan laskemiseksi siitä tehtiin erittäin kevyt. Pallon lentorataa oli vaikea määrittää, koska tuuli ja pallon keveydestä johtuva aerodynaamisuus sallivat pallon liikkua vapaasti. Toisaalta pallon keventäminen teki pallosta sopivan leikkimielisiin jalkapallo-otteluihin, koska se vähensi loukkaantumisriskiä.

Pallon huono puoli oli se, että materiaalin keveys teki siitä erittäin helposti puhkeavan, mikä yhdessä heppoisen venttiilin kanssa vähensi pallon ikää huomattavasti.

## Lähteet
Heinz Berggruen

**Heinz Berggruen** (5. tammikuuta 1914 Berliini – 23. helmikuuta 2007 Pariisi) oli saksalainen taidekauppias ja keräilijä, joka perusti Berggruenin museon Berliiniin.

Berggruen muutti natsien hallitsemasta Saksasta Yhdysvaltoihin vuonna 1936. Hän opiskeli Berkeleyn yliopistossa ja vuonna 1939 hänestä tuli San Franciscon modernin taiteen museon apulaisjohtaja. Valmistellessaan Diego Riveran näyttelyä museoon hän tutustui Frida Kahloon, jonka kanssa hänellä oli lyhyt romanssi.

Sodan jälkeen Berggruen tutustui Pablo Picassoon Pariisissa. Picasso piti Berggruenista, josta tuli hänen taidevälittäjänsä. Oltuaan 60 vuoden ajan maanpaossa Berggruen palasi Saksaan ja perusti Berliiniin taidemuseon, joka sijaitsee vastapäätä Charlottenburgin linnaa. Hän myi kallisarvoisen taidekokoelmansa nimelliseen hintaan Preussin kulttuuriperintöä vaalivalle säätiölle. Tästä hyvästä Berggruen palkittiin Berliinin kunniakansalaisuudella ja Saksan liittovaltion ansioristillä. Myös Charlottenburgissa sijaitseva aiemmin kenraali Erich Hoepnerin mukaan nimetty lukio nimettiin uudelleen Heinz Berggruenin kunniaksi.

## Lähteet
Paakarin painajainen

***Wallace ja Gromit: Paakarin painajainen*** () on neljäs Wallace ja Gromit -lyhytelokuva (2008).

## Juoni
Elokuvassa Wallace ja Gromit ovat perustaneet leipomon ja toimittavat tuotteitaan ovelta ovelle. Eräänä päivänä Wallace pelastaa entisen leipämainostyttö Piirukka Hiivanaisen ja tämän aran koiran Foffelin, jotka olivat vähällä joutua polkupyöräonnettomuuteen. Piirukkaan ihastunut Wallace alkaa tapailla tätä, mutta Gromitille alkaa selvitä ikäviä asioita tämän taustasta.
Selkäydinkanava

**Selkäydinkanava** eli selkärangankanava  (*canalis vertebralis*) kulkee päällekkäisten nikamien muodostamien nikamakaarten (*vertebral arch*) väliin jäävien nikama-aukkojen (*foramen vertebrale*) sisällä.  

Selkäydinkanava alkaa kallonpohjan niska-aukosta (*foramen magnum*) ja päättyy ristiluun alueelle lantiossa. 

Selkäydinkanavassa on ydinjatkoksesta alkava selkäydin, joka ulottuu kallonpohjasta suurin piirtein ensimmäisen lannenikaman alueelle. Siitä alaspäin selkäydinkanavassa on selkäydinhermoja lantion alueelle ristiluunkanavaan saakka. Selkäydinkanavassa selkäydintä ja selkäydinhermoja ympäröi nestevaippa, joka on aivoselkäydinnestettä. Aivoselkäydinnestettä rajoittaa muun muassa kovakalvo (*dura mater*), jonka ulkopuolelle jäävät selkärangan luiset osat ja pehmytosat.

Selkänikamien välissä sijaitsevin välilevyjen madaltuminen voi aiheuttaa selkäydinkanavaa suojaavien flavum-nivelsiteiden löystymistä. Tämä saattaa johtaa nivelsiteiden paksuuntumiseen ja elastisuuden vähenemiseen, jolloin nivelside saattaa pullistua selkäydinkanavaan (spinaalistenoosi).

## Viitteet
Friedrich Karl Klausing

**Friedrich Karl Klausing** (24. toukokuuta 1920 München – 8. elokuuta 1944 Plötzenseen vankila, Berliini) oli saksalainen upseeri ja natsihallinnon vastaisen heinäkuun 20. päivän salaliiton jäsen toisen maailmansodan aikana.

Palveltuaan Hitler-Jugendissa ja valtakunnan työpalvelussa Klausing liittyi Saksan armeijaan 1938. Hän osallistui Puolan offensiiviin syksyllä 1939 ja Ranskan valtaukseen kevät-kesällä 1940 yleten upseeriksi. Hänet palkittiin myös 1. luokan rautaristillä. Hänet siirrettiin itärintamalle, jossa hän haavoittui vaikeasti Stalingradin taistelussa. Toivuttuaan hän jäi Saksaan esikuntaupseeriksi.

Menetettyään uskonsa Adolf Hitleriin ja natsihallintoon Klausing osallistui Kreisaun piirinä tunnettuun upseerien ja virkamiesten vastarintaliikkeeseen, johon hänet värväsi Fritz-Dietlof von der Schulenburg. Heinäkuussa 1944 Klausing oli eversti Claus von Stauffenbergin mukana esiintyen tämän adjutanttina, kun tämä etsi sopivaa tilaisuutta Hitlerin henkeä vastaan kohdistuneelle attentaattiyritykselleen. Epäonnistuneiden tilaisuuksien jälkeen Stauffenberg räjäytti pommin 20. heinäkuuta 1944 Hitlerin Itä-Preussin päämajassa. Hitler säilyi hengissä ja salaliitto kukistettiin. Klausing tuomittiin natsien kansantuomioistuimessa ja hirtettiin metallivaijeriin 8. elokuuta 1944 yhdessä monien muiden salaliittolaisten kanssa. Teloitukset filmattiin Hitlerin katseltavaksi.

## Lähteet
* 
### Viitteet
Sankkerit

**Sankkerit** on ryhmä seksitauteihin kuuluvia tartuntatauteja. Ryhmään sisältyy kaksi tautia:
* pehmeä sankkeri (tieteelliseltä nimeltään Ulcus molle)
* lokeronivusajos (vanhentuneelta nimeltään neekerisankkeri, tieteelliseltä nimeltään Lymphogranuloma venereum)

## Lähteet
*Terveyskirjaston artikkeli
Kaularanka

**Kaularanka** on selkärangan ylin osa, joka ylhäällä kannattelee luista kalloa ja alaosastaan jatkuu rintarankana. 

Kaularanka muodostuu seitsemästä nikamasta ja kuudesta välilevystä, jotka liittyvät toisiinsa nivelsiteiden ja nivelpintojen välityksellä.

Kaularangan  vasemmalla ja oikealla reunalla kulkee nikamavaltimot osittain luisten nikamavaltimokanavien sisällä.

Kaularangan tukevuus syntyy nikamista, välilevyistä ja kaarinivelistä. Lihaksisto koordinoi nikamien liikettä ja asentoa ja näin vaikuttaa tukevuuteen. 

Kaularangan keskellä on selkäydinkanava, jossa sijaitsee selkäydin.

## Aiheesta muualla

*HUS: Kaularanka
Seppo Saario

**Seppo Ilmari Saario** (s. 10. toukokuuta 1938 Helsinki)  on suomalainen ammattisijoittaja, kirjailija ja entinen yritysjohtaja. 

## Henkilöhistoria
Saario syntyi toimitusjohtaja Sulo Ilmari Saarion ja pankkivirkailija Helmi Kaarina Jokisen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1993 on Kristina Elin Maj-Lise Wiren. Saario valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 1961 ja suoritti MBA-tutkinnon Columbian yliopistossa vuonna 1966. Saario on työskennellyt seuraavissa yrityksissä:
*Huhtamäki, 1962&ndash;1974
*Kansallis-Osake-Pankki,
*Weilin+Göösin toimitusjohtaja, 
*Amer-yhtymä Oyj:n varatoimitusjohtaja,
*Kouri Capital Oy:n toimitusjohtaja, 1987&ndash;1990.

Saario on saavuttanut Suomessa pörssigurun maineen muun muassa suosittujen sijoittamiskirjojen ja Pörssisäätiön verkkosivuilla pitämänsä *Saarion pörssiliigan* kautta. Suomen Ekonomiliitto SEFE on palkinnut vuodesta 2006 lähtien *Seppo Saario –kilpailussa* erityisen ansiokkaan Suomessa kolmen edellisen vuoden aikana julkaistun rahoitusmarkkinoita käsittelevän väitöskirjan tekijän 20 000 euron palkinnolla.

## Teoksia
*
*
*
* 
*
*
*
*
*

## Lähteet
Huittisten Lihapojat

**Huittisten Lihapojat** oli suomalainen vuosina 1948–2001 toiminnassa ollut lihanjalostusyhtiö. Se perustettiin Laviassa vuonna 1948.

Yhtiön toimitilat sijaitsivat Huittisissa ja Raumalla. Huittisten Lihapojat oli aikoinaan Huittisten kaupungin yksi suurimpia työnantajia, joka työllisti 180 työntekijää.

## Tuotteet

Huittisten Lihapoikien valmistamia tuotteita olivat erilaiset lihanjalostus- ja einestuotteet, kuten muun muassa makkarat, kinkut ja hampurilaiset. Tuotemerkkejä olivat muun muassa Ocel, Balanssi, Gourmét, Prima ja Jyrki.

Yhtiö toi markkinoille vuoden 1999 alussa ensimmäisenä maailmassa makkaran, joka auttaa alentamaan veren kolesterolia. Makkaran raaka-aineisiin sekoitettiin rypsiöljyä, mikä paransi sen rasvakoostumusta.

Vastaavanlaisia tuotteita alettiin kehittelemään, mutta tuotteen vähäisen kysynnän takia, yhtiö joutui supistamaan tuotevalikoimaa.

Lihajaloste Korpela valmistaa nykyään joitakin Huittisten Lihapoikien aikaisia tuotteita, kuten "Kartanon napakat" -nakkeja.

## Konkurssi
Yhtiö hakeutui huhtikuussa 2001 konkurssiin taloudellisten ongelmien takia, johon liittyi muun muassa pahentunut velkaantuminen. Selvitystilaan sen ajoi lopulta alkuvuodesta 2001 tapahtunut raaka-ainekustannusten reipas nousu, jota ei saatu siirrettyä tuotteiden hintoihin.

Yhtiölle etsittiin mahdollista jatkajaa, mutta sitä ei löytynyt. Loppujen lopuksi yhtiöllä oli velkaa 70 miljoonaa markkaa. 10. toukokuuta 2001 olivat työntekijät töissä viimeistä kertaa.

## Yhteistyö
Huittisten Lihapojat on tehnyt yhteistyötä muun muassa Tampereen Ilveksen kanssa. Yhtiö haki näkyvyyttä muun muassa joukkueen pelikypäristä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kauppalehti: Huittisten Lihapojat Oy konkurssipesä
Catherine Disher

**Catherine Wilder Disher** (s. 22. kesäkuuta 1960 Montréal, Québec) on kanadalainen Gemini-palkittu näyttelijä, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta *[[Forever Knight]]* esitettyään tohtori Natalie Lambertia. Samaan aikaan hän oli myös Jean Greyn äänenä piirrossarjassa *[[X-Men (vuoden 1992 animaatiosarja)|X-Men]]*. Vuoden 1999 videopelissä *[[Resident Evil 3: Nemesis]]* Disher ääninäyttelee päähenkilö Jill Valentinea. 

Vuosien 2008–2010 aikana Disher näytteli Maggie Nortonia televisiosarjassa *[[Raja – the Border]]*. Vuoden 2008 jälkeen hän on näytellyt Martha Tinsdalea seitsemässä *[[The Good Witch]]* -elokuvassa ja niiden jälkeen tuotetussa *[[Good Witch]]* -televisiosarjassa.

## Aiheesta muualla
* 
* Catherine Disher TV.comissa
Reinhard Gehlen

**Reinhard Gehlen** (3. huhtikuuta 1902 – 8. kesäkuuta 1979) oli saksalainen kenraalimajuri toisen maailmansodan aikana. 

## Nuoruus
Hän syntyi roomalaiskatoliseen perheeseen kirjakaupanpitäjän pojaksi. Hän liittyi Weimarin tasavallan asevoimiin Reichswehriin 1920 ja natsi-Saksan armeijan esikuntakouluun 1935. Gehlen palveli yleisesikunnassa 1935–1936. Vuonna 1939 hänet ylennettiin majuriksi. Toisessa maailmansodassa hänestä tuli ensin marsalkka Walther von Brauchitschin adjutantti. Seuraavaksi Gehlen siirrettiin Franz Halderin esikuntaupseeriksi. Heinäkuussa 1941 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi.

## Tiedustelu-upseerina
Hänet nimitettiin Saksan maavoimien esikunnan 12 osaston päälliköksi, huhtikuussa 1942. Osaston nimi oli *[[Fremde Heere Ost]]* suomeksi *Itäiset vieraat armeijat*.
  
Joulukuussa 1944 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja hän sai tehtäväkseen puna-armeijan taistelutaktiikoita koskevien tiedustelutietojen kokoamisen. Tämä teki hänestä hyvin arvokkaan vangin länsiliittoutuneille sodan jälkeen. Sodan lopussa kuvatut mikrofilmit haudattiin Alpeille ja Gehlen itse antautui vuonna 1945 länsiliittoutuneille Baijerissa.

Gehlen luovutti Yhdysvalloille laajat arkistot, jotka Fremde Heere Ost oli koonnut Neuvostoliitosta ja Itä-Euroopasta.

## Sodan jälkeen
Gehlen vapautui sotavangin asemasta vuonna 1946. Hän toimi sodan jälkeen yhteistyössä CIA:n kanssa ja saksalaisen niin sanotun Gehlen-organisaation ("Gehlorg") johtajana, joka suoritti vakoiluoperaatioita Neuvostoliiton miehitysalueilla.

Gehlenistä tuli vuonna 1956 perustetun Länsi-Saksan tiedustelupalvelun Bundesnachrichtendienstin (BND) päällikkö, missä tehtävässä hän palveli vuoteen 1968 asti.

Gehlen esiintyi julkisesti liennytyksen ja ETYK-kokouksen vastustajana. Suomen politiikkaa hän arvosteli avoimesti ja varoitti maailmaa suomettumisesta.

## Lähteet
*
*Rislakki, Jukka: Erittäin salainen. Vakoilu Suomessa. LOVE KIRJAT, 1982. 

### Viitteet
Ernst Busch

**Ernst Busch** (6. heinäkuuta 1885 – 17. heinäkuuta 1945) oli saksalainen sotamarsalkka toisen maailmansodan aikana. 

## Nuoruus
Ernst Busch oli syntynyt Essen-Steelessä Saksassa. Hän liittyi Preussin armeijaan vuonna 1904 ja otti osaa ensimmäiseen maailmansotaan länsirintamalla. Hän jäi armeijaan sodan jälkeen ja vuonna 1930 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi ja hän sai komentoonsa 9. jalkaväkirykmentin.

## Toinen maailmansota
Busch palveli Wilhelm Listin alaisena Puolan offensiivissa 1939 ja seuraavana vuonna länsirintamalla hän johti 16. armeijaa. Hän ansaitsi palveluksestaan rautaristin ritariristin tammenlehvillä ja miekoilla. Hän otti seuraavaksi osaa operaatio Barbarossaan. 8. syyskuuta 1941 hänen 16. armeijansa valtasi Demjanskin ja otti osaa Leningradin piiritykseen. Venäläisten vastahyökkäyksistä huolimatta hänen miehensä pitivät rintamalinjan Staraja Russassa. Tämän uroteon johdosta hänet nimitettiin sotamarsalkaksi. Hän komensi Saksan keskustan armeijaryhmää 1943 ja 1944. Vuoden 1944 katastrofaalisen tappion jälkeen Adolf Hitler erotti hänet ja nimitti tilalle marsalkka Walther Modelin. Hänet kutsuttiin uudestaan palvelukseen vuonna 1945. 

## Viimeiset vaiheet
Busch sai komentoonsa armeijaryhmän ja taisteli länsirintamalla Kurt Studentin laskuvarjojoukkojen kanssa brittikenraali Bernard Montgomeryn joukkoja vastaan. Hän yritti pysäyttää tämän etenemisen Saksaan. Busch antautui briteille 3. toukokuuta 1945. Hän kuoli englantilaisten sotavankeudessa heinäkuussa 1945.

## Aiheesta muualla
Canal Street (Manchester)

**Canal Street** sijaitsee Manchesterissä, Englannissa, Rochdalen kanavan varrella Sackville Parkia vastapäätä (53°28′40″N 2°14′08.25″W). Canal Street on kaupungin gay-elämän keskus, ja sen varrella on lukuisia yökerhoja, kahviloita, ravintoloita ja kauppoja.

Manchester ja Canal Streetin alue on suosittu gayturistien matkakohde etenkin vuotuisten pride-festivaalien aikana, ja se sai julkisuutta alkuperäisessä brittiläisessä televisiosarjassa *[[Älä kerro äidille]]*.

## Aiheesta muualla
*Turistiopas Manchesterin gay villageen
* Gay village uutisia BBC
*Canal Street panoraama BBC 
*Manchester Lesbian and Gay Foundation
*Manchester City Guide: Manchester Gay Scene 
*Manchester Pride Festival
*Gay Manchester 
*RED & WILD Manchesters Annual World AIDS Festival 
*WHLN Manchester: Relaunch of the Paradise Factory (aik. Industry) 

## Lähteet
Alison Sealy-Smith

**Alison Sealy-Smith** (s. 1959, Barbados) on kanadalainen näyttelijä. Hän on näytellyt televisiosarjassa *[[Street Legal (televisiosarja)|Street Legal]]*.

## Ura
Sealy opiskeli psykologiaa Kanadassa New Brunswickissa Mount Allisonin yliopistossa. Valmistuttuaan hän siirtyi työskentelemään teatterin pariin. Hän sai Dora Mavor Moore -palkinnon vuonna 1997 roolisuorituksesta näytelmässä Djanet Sears. Sitä ennen hän näytteli 1987–1994 *Street Legal* -televisiosarjassa. Hän korvasi X-Menissa 1992 Iona Morrisin, joka toimi sarjan ensimmäisissä jaksoissa Stormin äänenä. Sittemmin hän on näytellyt myös elokuvissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Alison Sealy-Smith TV.comissa
The Great Lost Kinks Album

**The Great Lost Kinks Album** on The Kinksin vuonna 1973 julkaistu kokoelma-albumi. Materiaali koostuu ennenjulkaisemattomista kappaleista sekä muista harvinaisuuksista vuosilta 1966–1970.

## Kappaleet
*Kaikki kappaleet kirjoittanut Ray Davies, ellei toisin mainita.
**A-puoli**
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
**B-puoli**
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#

## Lähteet
Koskuen koulu

**Koskuen koulu** on peruskoulu Kurikan kunnassa, entisen Jalasjärven kunnan alueella Koskuen kylässä, Koskutjärven rannalla. Vuonna 2010 koulussa on 51 oppilasta ja kolme opettajaa sekä luokat 1.–6. Koulunjohtajana toimii Jaana Korkiamäki.

## Historia

Vuonna 1886 Jalasjärven kuntakokouksessa päätettiin perustaa Koskuen koulu, vaikka Jalasjärven pohjoisosassa sijaitsevan Luopajärven kylän asukkaat vastustivatkin sitä, sillä he totesivat koskuelaiset liian sivistymättömiksi, ettei koulu saisi kylästä oppilaita kuitenkaan. Koulunkäynti alkoi syksyllä 1887 Ala-Seilon päärakennuksessa. Rakennuksessa oli myös opettajan asunto. Kouluun kirjoittautui yhteensä 38 oppilasta ensimmäisenä syksynä. Jo ennen kevättä osa ilmoittautuneista lopetti opintonsa. Koskuen koulun ensimmäinen opettaja oli nimeltään Henrik Iivar Westerlund. 

Ensimmäisen talven aikana Koskutjärven rantaan, Iisakki Majan maista erotetulle alueelle alettiin tuoda rakennustarpeita omaa koulurakennusta varten. Rakennus valmistui vuonna 1888 ja lokakuussa se vihittiin käyttöön. Uusi koulurakennus oli kuitenkin talvella kylmä eikä täyttänyt opettaja Westerlundin toiveita. Koulun tontille valmistuivat lisäksi sauna ja ulkorakennus. Seuraavan kesän tultua koulun seiniä tilkittiin, huoneita paperoitiin sekä lattiat otettiin ylös.  

Koskuen koulussa oli aluksi oppilaita lapsista jo aikuisiksi katsottaviin nuoriin. Tästä seurasi opettajalle harmia, koska nämä nuoret eivät enää käyneetkään koulussa eikä heitä voinut liiemmin kovistellakaan. Vuonna 1890 Koskuen koulusta sai päästötodistuksen vain kaksi oppilasta.  Opettaja Westerlund perusti kylään helmikuussa 1891 laulu- ja keskustelukerhon. Samoihin aikoihin keskusteltiin lisäksi olisiko mahdollista saada kylään oma lainakirjasto. Kirjasto kylään myös saatiin. Koskuen koulu ei toiminut syyslukukaudella 1892 lainkaan. Vuonna 1917 oppilaita koulussa oli 57 ja koulutarkastaja kehottikin koulua hankkimaan toisenkin opettajan koululle. Vuonna 1936 koulu sai kolmannenkin opettajan, kun alakoulu siirtyi toimimaan Alatalon tupaan. Tammikuussa 1959 Koskuen koululle vihittiin uusi koulurakennus. Tosin koulua oli pidetty rakennuksessa jo koko syyslukukauden.

Koskuen kansakoulusta tuli Koskuen ala-aste, kun siirryttiin peruskouluun. Vuonna 1976 kouluun siirtyivät lakkautetun Seilon koulun oppilaat ja vuonna 2000 puolestaan lakkautetun Ylivallin koulun oppilaat siirtyivät Koskuen kouluun. 

## Lähteet

*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Jalasjärven kunta: Koskuen koulu
Pikkupussikaniini

**Pikkupussikaniini** (*Macrotis leucura*) on Australiassa elänyt, mutta todennäköisesti jo sukupuuttoon kuollut nisäkäs. Se eli mantereen sisäosien aavikoilla, mutta hävisi 1900-luvun puolivälissä. Laji löydettiin vasta vuonna 1887.

## Koko ja ulkonäkö
Pikkupussikaniini oli lähisukulaistaan isopussikaniinia pienempi ja sen turkki oli värittömämmän kellanruskea. Lajin ruumiinpituus oli 20–27 senttimetriä ja painoa oli 300–450 grammaa. Hännän pituus oli noin 15 senttiä. Vatsapuoli oli selkäpuolta vaaleampi ja häntä valkoinen, joka vastasi 70 prosenttia ruumiinpituudesta. Muutoin se muistutti suuresti sukulaislajiaan.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Pikkupussikaniinia on tavattu vain Australian keskiosien aavikoilla. Sitä on löydetty Etelä-Australiasta ja Pohjoisterritorion alueilla Gibsonin- ja Ison Hiekka-Aavikon alueelta. 
Sen elinympäristöä olivat hiekkaiset ja saviset aavikot, Triodia-suvun ”spinifex”-ruohomättäät, joissa saattoi olla myös harvakseltaan puita ja pensaita.

## Elintavat
Pikkupussikaniinin elintavoista on vain vähän tietoa. Ne muistuttivat erittäin paljon isopussikaniinia. Se oli yöaktiivinen ja vietti päivät kolossaan. Se eli yksin tai pareittain. Mahanäytteiden perusteella se söi enimmäkseen eläinravintoa. Ravinto koostui termiiteistä, muurahaisista, juurista ja koisokasvien siemenistä. Poikasia syntyi kerralla yleensä kaksi.

## Häviäminen
Pikkupussikaniini harvinaistui nopeasti 1900-luvulla. Se johtunee turkismetsästyksestä ja vierasperäisten nisäkäspetojen, kuten kettujen ja kissojen saalistuksesta, sekä Australiaan tuotujen kaniinien aiheuttamasta kilpailusta ja elinympäristön tuhoamisesta. Mahdollisesti myös tulenhallinta haittasi lajin menestystä.

Viimeinen varma havainto elävästä eläimestä on vuodelta 1931 läheltä Cooncherietä Etelä-Australian koillisosasta. Vuonna 1967 löydettiin kiilapyrstökotkan pesästä pikkupussikaniinin kallo, jonka ikää ei kuitenkaan tiedetä. Aboriginaalien mukaan laji eli vielä 1960-luvulla.

## Lähteet
Robert Bernardis

**Robert Bernardis** (7. elokuuta 1908 Innsbruck – 8. elokuuta 1944 Plötzenseen vankila, Berliini) oli itävaltalainen upseeri, joka osallistui toiseen maailmansotaan Saksan armeijassa. Hän oli mukana myös Adolf Hitleriä ja natsihallintoa vastaan suunnatussa heinäkuun 20. päivän salaliitossa.

Sotakorkeakoulun jälkeen luutnantti Bernardis aloitti sotilasuransa Linzissä. Hän hyväksyi uuden hallinnon varauksella, kun Itävalta liitettiin Saksaan 1938. Kuitenkin toisen maailmansodan alettua Bernardis muutti mielensä todistettuaan saksalaisten julmuuksia valloitetuilla alueilla. Bernardis siirrettiin yleisesikuntaan toukokuussa 1942. Hänestä tuli yksi vastarintaliikkeen jäsenistä. 

Eversti Claus von Stauffenberg yritti surmata Hitlerin räjäyttämällä pommin Hitlerin päämajassa Sudenpesässä 20. heinäkuuta 1944. Tietämättä Hitlerin jääneen eloon Bernardis antoi ensimmäiset käskynsä yrittääkseen saada vallankaappauksen liikkeelle. Salaliitto kuitenkin epäonnistui ja siihen osallistuneet pidätettiin. Bernardis tuomittiin nopeasti kuolemaan kansantuomioistuimessa. Hänet hirtettiin monien muiden tovereidensa lailla teräsvaijerilla Plötzenseen vankilassa elokuussa 1944. Teloitukset filmattiin Hitlerin käskystä hänen katseltavakseen. 

Myös Bernardisin perhe vietiin kostoksi keskitysleirille, josta he kuitenkin selvisivät hengissä.
Peter Yorck von Wartenburg

**Peter Graf Yorck von Wartenburg** (13. marraskuuta 1904 Klein-Öls, Elsass, Saksa – 8. elokuuta 1944 Plötzenseen vankila, Berliini) oli saksalainen virkamies, upseeri, armeijan tiedustelun Abwehrin virkailija ja natsihallintoa vastaan suunnatun heinäkuun 20. päivän salaliiton jäsen.

Yorck von Wartenburg valmistui lakitieteen opinnoista 1930. Hän työskenteli asianajajana ja Weimarin tasavallan aikaisen Saksan itäosia varten perustetun kehitysprojektin parissa. Vuonna 1934 hänestä tuli hallintovirkailija Breslauhin ja hinnoittelukomissaarin toimiston virkailija vuonna 1936.

Yorck von Wartenburg oli vakaumuksellinen demokraatti, joka kieltäytyi liittymästä natsipuolueeseen. Tästä syystä häntä ei enää ylennetty vuoden 1938 jälkeen. Yorck von Wartenburg liittyi vastarintaliikkeeseen, jonka jäseniä olivat hänen serkkunsa Berthold ja Claus von Stauffenberg. Yorck von Wartenburg oli Helmuth von Moltken ohella yksi Kreisaun piirinä tunnetun vastarintajärjestön perustajajäsenistä.

Hitlerin henkeä vastaan suunnattu salaliitto kuitenkin epäonnistui. Salaliittolaiset pidätettiin ja tuomittiin nopeasti kuolemaan natsien kansantuomioistuimessa Volksgerichtshofissa. Yorck von Wartenburg hirtettiin yhdessä monien muiden salaliittolaisten kanssa Berliinin Plötzenseen vankilassa elokuussa 1944. Teloitus filmattiin Hitlerin käskystä hänen katseltavakseen.

## Aiheesta muualla
Kaija Siikala

**Kaija Kyllikki Siikala-Heikkilä** (o.s. **Siikala**, 16. toukokuuta 1932 Kemi – 17. tammikuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Hänelle myönnettiin 1995 Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen kunniamerkki.

Teatterista innostuneen kemiläisen hammaslääkärin tyttärinä varttuneet Kaija ja yhdeksän vuotta nuorempi Ritva Siikala suuntautuivat molemmat teatterialalle. Kaija Siikala läheltä, kun isä oli mukana perustamassa Kemiin maan toista kunnallista teatteria vuonna 1947. Tyttö näytteli uudessa teatterissa jo kouluikäisenä. Hän tuli ylioppilaaksi 1952 ja lähti opiskelemaan Helsingin yliopistoon. Pian hän pääsi Suomen Teatterikouluun ja valmistui näyttelijäksi 1956. Ensimmäinen kiinnitys oli Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatteriin 1956–1959, ja uran alkuun osui myös naispääosa Tauno Palon vastanäyttelijänä Matti Kassilan elokuvassa *[[Kuriton sukupolvi (vuoden 1957 elokuva)|Kuriton sukupolvi]]* (1957).

Siikalan puolen vuoden stipendiaattiopinnot vuonna 1958 Lontoon Royal Academy of Dramatic Artissa olivat tuolloin suomalaisille harvinaisia. Lontoosta Siikala sai pohjan ohjaajan töihin.

Vuosina 1959–1961 Siikala oli tuoreen aviomiehensä, näyttelijä Mauri Heikkilän kanssa Imatran teatterissa. Ohjaaja-näyttelijän työtä hän jatkoi Oulun kaupunginteatterissa 1959–1965 sekä ohjaustöitä Turun kaupunginteatterissa 1965–1968. Taiteellisena johtajana hän toimi 1968–1971 ja ohjasi Turun vuosina näytelmiä myös Vartiovuoren kesäteatterissa. Hän teki myös lastenohjelmia Yle TV2 -kanavalle.

Freelance-vuosien jälkeen Siikala toimi Rovaniemen Teatterin johtajana 1975–1977, mutta Alvar Aallon piirtämä uusi Lappia-talo osoittautui teatterityön kannalta vaikeaksi. Kuopion kaupunginteatteria Siikala johti vuodet 1978–1985, kunnes palasi taas freelance-ohjaajaksi.

## Filmografia
* *[[Elokuu (vuoden 1956 elokuva)|Elokuu]]* (1956) – näyttelijä (nuoruudenrakastettu)
* *Uusi tie* (1957) – näyttelijä
* *[[Kuriton sukupolvi (vuoden 1957 elokuva)|Kuriton sukupolvi]]* (1957) – näyttelijä (Marja)
* *[[Patarouva (elokuva)|Patarouva]]* (1959) – näyttelijä (Anna Nuutila)
* *Parempia päiviä kohti* (1959) – näyttelijä
* *[[Vain neljä kertaa]]* (1968) – näyttelijä (Riitta, Lassen 1. vaimo, juristi)
* *Kuka lohduttaisi Nyytiä?* (1990) – ohjaus, käsikirjoitus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Kaija Siikalan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Exist†trace

**Exist Trace** (usein kirjoittettuna exist†trace) on japanilainen J-rock-yhtye. Kokoonpano perustuu kokonaan naisista, jotka ovat kotoisin Tokiosta, Japanista. He perustivat yhtyeen toukokuussa 2003. Tähän päivään mennessä yhtye on julkaissut 4 singleä, 4 EP:tä, yhden levyn ja yhden kokoelmalevyn. Exist Trace on myös vieraillut kahdella muulla albumilla ja yhdellä Live DVD:llä muutaman muun yhtyeen kanssa. Exist Trace julkaisi uuden levun 21. lokakuuta 2009, nimeltään Ambivalent Symphony. Vuonna 2008 yhtye kiersi Eurooppaa Black:list yhtyeen kanssa. He esiintyivät muun muassa Pariisissa, Berliinissä, Helsingissä ja Brysselissä.

## Jäsenet
*Laulu: ジョウ (Jyou)
*Kitara: 実子 (Miko)
*Kitara: 乙魅 (Omi)
*Basso: 猶人 (Naoto)
*Rummut: Mally

## Julkaisut
### Albumit
**[[Recreation Eve]]* (19. marraskuuta 2008)
**[[Twin Gate]]* (3. marraskuuta 2010)
**[[Virgin]]* (23. toukokuuta 2012)
**[[World Maker]]* (24. Syyskuuta 2014)

### EP:t
**[[Annunciation -The Heretic Elegy-]]* (13. joulukuuta 2006)
**[[Demented Show]]* (9. syyskuuta 2007)
**[[Vanguard -Of the Muses-]]* (22. huhtikuuta 2009)
**[[Ambivalent Symphony]]* (21. marraskuuta 2009)
**True* (15. kesäkuuta 2011)
**The Last Daybreak* (19. lokakuuta 2011)
**This is Now* (16. maaliskuuta 2016)
**ROYAL STRAIGHT MAGIC* (16. marraskuuta 2016)
* *The Only Garden* (29. heinäkuuta 2020)

### Singlet
**Ambivalence* (28. lokakuuta 2005)
**Funeral Bouquet* (2. helmikuuta 2006)
**Riot* (17. heinäkuuta 2006)
**Liquid* (18. heinäkuuta 2007)
**Knife* (2. kesäkuuta 2010)
**DIAMOND* (3. heinäkuuta 2013)
**Spiral Daisakusen* (14 toukokuuta 2014)
**Twin Wings* (19 huhtikuuta 2015)
**Shout Out* (19. heinäkuuta 2015)

### Demot
**Hai no Yuki (灰ノ雪)* (22. helmikuuta 2004)
**Kokumu (黒霧)* (1. heinäkuuta 2004)

### Kokoelmalevy
**Recreation Eve* (19. marraskuuta 2008)

### DVD
**Silent Hill 2061125 Pavilion which deer barks* (31. tammikuuta 2007)
**0704272930* (18. syyskuuta 2007)
**Visual-kei DVD Magazine vol.4 V-Rock Special* (31. maaliskuuta 2010)
**Just Like a Virgin One Man Show* (23. kesäkuuta 2012)

## Lähteet
Arckanum

**Arckanum** on ruotsalainen Johan "Shamaatae" Lahgerin vuonna 1993 perustama black metal -projekti, jonka sanoitukset kertovat satanismista ja magiasta.

## Jäsenet
* Shamaatae – kaikki instrumentit, laulu (1992–)

### Entiset jäsenet
* Loke Svarteld – kitara (1993)
* Sataros – laulu (1993)

## Diskografia
### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### EP:t
* 
* 
* 
* 
* 

### Split-albumit
* 
* 
* 

### Demot
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
*Yhtyeen kotisivu
Michael Edens

**Michael Edens** on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, joka on kirjoittanut jaksoja animaatioihin 1980-luvulta lähtien. Hän on muun muassa käsikirjoittanut jaksoja animaatioihin, kuten The Real Ghost Busters, Pilipalipilotit, Turtles – mutanttikilpikonnat, X-Men, Hämähäkkimies, Street Fighter, Sabrina, U.B.O.S. Loitsukirja, He-Man ja Trollz.

Myös hänen veljensä Mark Edward Edens on televisiokäsikirjoittaja.

## Lähteet
*
Mark Edward Edens

**Mark Edward Edens** on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, joka on kirjoittanut jaksoja animaatioihin ja näytelmäsarjoihin 1980-luvulta lähtien. Hän on muun muassa käsikirjoittanut jaksoja animaatioihin, kuten Challenge of the GoBots, The Real Ghost Busters, Tikun ja Takun pelastuspartio, Pilipalipilotit, Turtles – mutanttikilpikonnat, X-Men ja He-Man. Edens on käsikirjoittanut jaksoja näytelmäsarjoihin Yön kuumuudessa ja Viinitila Falcon Crest. 

Myös hänen veljensä Michael Edens on televisiokäsikirjoittaja. Kaksikko on käsikirjoittanut useita animaatioita yhdessä. He muun muassa kirjoittivat suurimman osan 1990-luvun X-Men-piirrossarjan jaksot.

## Lähteet
*
Saksan keisarikunnan 105. jalkaväkidivisioona

**105. jalkaväkidivisioona** () oli Saksan keisarillisen armeijan joukko-osasto ensimmäisen maailmansodan aikana. 

105. jalkaväkidivisioona perustettiin 5. toukokuuta 1915. Se oli osa uusien keväällä 1915 perustettujen jalkaväkidivisioonien aaltoa. Divisioona osallistui taisteluihin Balkanilla ja myöhemmin länsirintamalla. Se hajotettiin sodan jälkeen keväällä 1919.
Richard Mueller

**Richard Mueller** on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, joka on kirjoittanut jaksoja animaatioihin ja näytelmäsarjoihin 1980-luvulta lähtien. Hän on muun muassa käsikirjoittanut jaksoja animaatioihin, kuten Kummikarhut, Haamujengi, Tiny Toons, Batman, X-Men, Tosi viilee haamujengi ja Buzz Lightyear of Star Command.

## Lähteet
*
Traci Bingham

**Traci Bingham** (s. 13. tammikuuta 1968 Cambridge, Massachusetts, Yhdysvallat)  on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjassa *[[Baywatch]]*, jossa hän esitti Jordan Tatea.

Binghamilla on monikultturiset sukujuuret: hänen äitinsä on puoliksi afroamerikkalainen, puoliksi italialainen ja hänen isänsä on Pohjois-Amerikan intiaani.

Bingham on tunnettu eläinten oikeuksien puolustaja. Hän on kasvissyöjä ja PETAn jäsen.

## Filmografia
* Demon Knight (1995)
* Beach Movie (1998)
* Foolish (1999)
* The Private Public (2000)
* Longshot (2000)
* More Mercy (2003)
* Four Fingers of the Dragon (2003)
* Malibooty! (2003)
* Hanging in Hedo (2007)
* Black Widow (2008)

## Televisioesiintymiset
* Pulmuset (Married with Children) (1996)
* Baywatch (1996-1998)
* The Dream Team (1999)
* Strip Mall (2000)
* To Tell The Truth (2000-2001)
* BattleBots (juontaja, 2001)
* Celebrity Boot Camp (2002)
* The Surreal Life (2004)
* Celebrity Big Brother (2006)
* The Surreal Life: Fame Games (2007)
* The Tyra Banks Show (2007)
* 2 Minute Drill (2002?)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* [ Traci Bingham @ IMDb]
* Virallinen MySpace-sivu
Fenantroliini

**Fenantroliini** (C12H8N2) on heterosyklinen aromaattinen yhdiste. Aine muodostaa kompleksiyhdisteitä useiden metalli-ionien kanssa. Fenantroliini toimii sinkkiä sisältävien entsyymien inhibiittorina.

## Synteesi
Fenantroliinia voidaan valmistaa o-fenyleenidiamiinista, rikkihaposta ja glyserolista, jotka on liuotettu veden ja arseenihapon seokseen.

## Käyttö
Fenantroliinin käyttö perustuu sen kykyyn muodostaa komplekseja. Fenantroliini muodostaa raudan kanssa punaisen kompleksin, ferroiinin. Raudan pitoisuus voidaan määrittää joko ceriumin avulla tai spektrofotometrillä. Ainetta käytetään myös molekyyliyhdisteiden kuten C-vitamiinin pitoisuuksien määrittämiseen.

Fenantroliinin muilla johdannaisilla, kuten bis(1,10-fenantroliini)rauta(II)di-isotiosyanaattilla, voi olla käyttöä tietotekniikassa kiintolevyjen ominaisuuksien parantamisessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* DrugBank: 1,10-Phenanthroline 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 1,10-Phenanthroline
Roberto Dabbene

**Roberto Dabbene** (1864 Torino – 1938 La Plata) oli italialais-argentiinalainen lintutieteilijä.

Dabbene väitteli tohtoriksi Genovan yliopistossa 1884. Hän muutti Argentiinaan vuonna 1887 ja opetti kemiaa Córdoban kansallisessa yliopistossa. Vuonna 1890 hän muutti Buenos Airesiin työskentelemään kaupungin eläintarhaan.

Dabbene tutki Argentiinan linnustoa yli 40 vuotta ja kirjoitti aiheesta useita merkittäviä kirjoja. Hän osallistui pääkaupunkiseudun lintutieteellisen yhdistyksen (Asociación Ornitológica del Plata (AOP)) perustamiseen vuonna 1916. Dabbene nimesi muun muassa punankaivajan (*Geositta punensis*) ja sinikurkkuara (*Ara glaucogularis*).

## Teoksia
* *Contribución a la ornitología del Paraguay*, Anales del Museo Nacional de Buenos Aires 23: 283-390 (1912)
* *Notas sobre una colección de Avesde la Isla Martín García*, El Hornero 1 (1917). (1): 29-34; (2): 89-96; (3): 160-168; (4): 236-248.
* *Los pingüinos de las costas e islas de los mares argentinos*, El Hornero 2 (1): 1-9 (1920)
* *Tres aves nuevas para la avifauna uruguaya*, El Hornero 3 (4): 422 (1926)
* *The ornithological collection of the Museo Nacional, Buenos Aires its origin, development and present condition*, The Auk Vol. 43 N. 1: 37-46 (1926)
* *Las palomas y tórtolas de la Argentina*, Revista Diosa Cazadora, Suplemento (125) (1938)
* *Fauna Magallánica. Mamíferos y aves de la Tierra del Fuego e islas adyacentes*.

## Lähteet
Punankaivaja

**Punankaivaja** (*Geositta punensis*) on kaivajien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Punankaivaja on pieni, alapuolelta valkoinen ja päältä harmaanruskea lintu, jonka tumma nokka on hieman alaspäin kaartunut.

## Esiintyminen
Punankaivaja elää Etelä-Amerikan Andeilla 3,2–4,6 kilometrin korkeudella eteläisessä Perussa, läntisessä Boliviassa, Pohjois-Chilessä ja Luoteis-Argentiinassa. Sen elinympäristön laajuus on noin 380&nbsp;000 neliökilometriä.

## Elinympäristö
Punankaivajat asuvat vuoriston heinikkoisilla niityillä ja sorakentillä sekä soilla.

## Ravinto
Punankaivaja on pääasiassa hyönteissyöjä.

## Lähteet
* ArthurGrosset

### Viitteet
Paavo Suomalainen

**Paavo Suomalainen** (28. lokakuuta 1907 Helsinki – 16. lokakuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen eläintieteilijä ja professori.

Suomalainen väitteli tohtoriksi vuonna 1936. Hän oli Helsingin yliopiston eläintieteen professori vuodesta 1940 alkaen. Hän oli erikoistunut eläinten, etenkin siilin, lämmönsäätelyn tutkimukseen. Hänet tunnettiin hallintomiehenä ja yliopiston uudistajana.

Paavo Suomalainen oli yksi *Pohjolan linnut värikuvin* -teoksen (1963–1972) kirjoittajista. Hän toimi Suomen Biologian Seura Vanamo ry:n hallituksessa ja seuran kirjastonhoitajana vuosina 1937–1941, hallituksen jäsenenä 1941–1949 ja varapuheenjohtajana 1949–1952. Hän myös toimitti seuran lehteä *[[Luonnon Tutkija]]*.

Suomalainen toimi Tieteellisten seurain valtuuskunnan puheenjohtajana vuosina 1960–1962 ja Suomalaisen tiedeakatemian esimiehenä 1972–1973.

Paavo Suomalaisen veljiä olivat eläintieteilijä Esko Suomalainen ja biokemisti Heikki Suomalainen.
__NOTOC__
## Teoksia
* *Selkärankaisten rakenne*, yhdessä Gunnar Ekmanin kanssa (1933)
* *Yleisbiologia*, yhdessä Sven Segerstrålen kanssa (1948)

## Lähteet
* 
* Bo-Jungar Wikgren.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Jamie Gray

**Jamie Lynn Gray** (o.s. **Beyerle**, s. 1984 Lebanon, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen kivääriampuja ja olympiavoittaja.

Beyerle on saavuttanut tyttöjen sarjassa MM-kilpailuissa Lahdessa 2002 hopeaa 50 m pienoiskiväärin asentokilpailussa ja joukkuepronssia makuussa.
 
Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui neljänneksi 10 m ilmakiväärissä ja viidenneksi 50 m pienoiskiväärin asentokilpailussa. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui viidenneksi 10 m ilmakiväärissä ja voitti kultaa 50 m pienoiskiväärin asentokilpailussa.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Kodori

**Kodori** (, ) on Abhasian toiseksi pisin joki. Se syntyy Saken- ja Gvandra-jokien yhdistyessä ja sen pituus on 105 kilometriä, jos Saken luetaan mukaan. Joki saa alkunsa Kaukasus-vuorilta ja laskee Mustaanmereen. Joen lähde on 3,2 kilometrin korkeudessa ja sen valuma alue on Abhasian jokien suurin, 2&nbsp;051 neliökilometriä. Keskijuoksullaan Latan kylän kohdalla Kodori virtaa kalkkikivikallioiden välissä ja sen uoma kapenee niin, että rantakallioiden puiden latvat sotkeutuvat toisiinsa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tian Wenhua

**Tian Wenhua** (; s. 1942) on kiinalainen Sanlu-maitoyhtiön entinen toimitusjohtaja. Viranomaisten mukaan Sanlu-yhtiö oli pääsyyllinen Kiinaa syyskuussa 2008 kuohuttaneeseen niin sanottuun maitojauheskandaaliin. Maitoon oli sekoitettu tavallisesti muovin valmistukseen käytettävää melamiinia, jonka tarkoituksena oli ilmeisesti lisätä proteiinipitoisuutta. Tarkastuksissa myrkkykemikaalia löydettiin äidinmaitovastikkeen lisäksi myös muista maitotuotteista, kuten suklaasta ja jogurtista. Ainakin kuusi kiinalaista lasta kuoli ja lähes 300&nbsp;000 lasta sairastui. Sanlu ajautui sittemmin konkurssiin.

Oikeudenkäynti Tian Wenhuaa ja kolmea muuta yhtiön johtoon kuulunutta henkilöä vastaan alkoi uudenvuodenaattona Shijiazhuangin kaupungissa. Wenhua sai elinkautisen vankeustuomion 22. tammikuuta 2009.

## Lähteet
* Helsingin Sanomat 26.12.2008: Kiinalaista meijerijohtajaa uhkaa kuolemantuomio 
* YLE uutiset 26.12.2008: Kuolemantuomio uhkaa maitotehtaan johtajaa Kiinassa
* YLE uutiset 31.12.2008: Kiinan melamiiniskandaalin puinti alkoi oikeudessa
* YLE uutiset 22.1.2009: Melamiiniskandaalista kuolemantuomiot Kiinassa

### Viitteet
Anni Rapinoja

**Anni Rapinoja** (s. 28. maaliskuuta 1949 Hailuoto) on suomalainen kuvataiteilija, kuvanveistäjä ja ympäristötaiteilija. 

## Taiteellinen työskentely
Rapinoja käsittelee teoksissaan ympäristöasioita ja käyttää niissä luonnonmateriaaleja, kuten pajunkissoja, varpujen ja puiden lehtiä, suovillaa ja järviruokoa. Hän työstää teoksissaan pääosin kotipaikkansa Hailuodon saaren materiaaleja. Työskentelyperiodit ulkomailla ovat mahdollistaneet myös vieraampien materiaalien ja esittämistapojen kokeilemisen.

Esimerkiksi *Luonnon Garderobi – Wardrobe of Nature* -sarjan teokset kertovat luonnon ja ihmisen suhteesta. Rapinoja on tehnyt muun muassa pajunkissoilla päällystetyt naisten kävelykengät ja saapikkaat, joiden tukimateriaalina on ruispuurolla kovetettu silkkipaperiranka.

## Ura
Rapinoja opiskeli maantiedettä ja kasvitiedettä Oulun yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1974. Hän on osallistunut taidekursseille ja ollut 1995 Imatran taidekoulussa ympäristötaiteen jatkokoulutuksessa.

Rapinoja osallistui Nuorten näyttelyyn 1979. Hän on pitänyt vuodesta 1980 alkaen yksityisnäyttelyjä Suomessa ja myöhemmin myös ulkomailla ja on osallistunut runsaasti yhteisnäyttelyihin. Kesällä 2008 hänen installaatioitaan oli suomalaista taidetta esittelevässä näyttelyssä MoMAn osastona toimivassa P.S.1-nykytaidekeskuksessa. Hänen teoksiaan on Suomen ja Ruotsin valtioiden taidekokoelmissa, Wihurin ja Saastamoisen säätiön kokoelmissa, Oulun taidemuseossa ja lukuisien kuntien kokoelmissa. Taiteen keskustoimikunta myönsi hänelle viisivuotisen taiteilija-apurahan vuodesta 2009 alkaen. Vuonna 2014 Rapinojalle myönnettiin taiteilijaeläke.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* Sari Räsänen, Intra- ja interaktioita ei-inhimillisten kanssa : Metsäluonto materiaalisena toimijana Luonnollisesti Anni Rapinoja -näyttelyssä (Pro gradu, Turun yliopisto, 2022).

## Aiheesta muualla
*Anni Rapinojan kotisivu
*Anni Rapinosa Kuvataiteilijamatrikkelissa
Olga Dovgun

**Olga Dovgun** (s. 1970, Shymkent) on kazakstanilainen kivääriampuja ja maailmanmestari.

Dovgun on saavuttanut kaksi kultaa, joukkuehopean ja pronssin MM-kilpailluissa Lahdessa 2002 ja Zagrebissa 2006. Hän on myös edustanut maataan olympialaisissa Sydneyssä 2000, Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008.
## Lähteet
*
*
Skanssi (kauppakeskus)

**Skanssi** on kauppakeskus Turussa, Skanssin kaupunginosassa. Sen avajaisia vietettiin 17. huhtikuuta 2009. Kauppakeskuksen bruttopinta-ala on 130&nbsp;000 neliömetriä ja liiketiloille vuokrattava pinta-ala on 40&nbsp;000 kerrosneliömetriä. Skanssissa on pysäköntitilaa 2&nbsp;500 autolle. Kauppakeskuksen ”ankkuriyrityksiä” ovat K-Citymarket, H&M, Stadium, Intersport, Clas Ohlson sekä XXL Sports & Outdoor.

## Palkinnot
Vuonna 2019 Kauppakeskus Skanssi palkittiin vuoden Paras markkinointikampanja -palkinnolla Nordic Council of Shopping Centres (NCSC) Finland Awardseilla. Kauppakeskus Skanssi voitti parhaan markkinointikampanja -kategorian vuoden 2018 kesäkampanjallaan.

Turun kauppakamarin kauppavaliokunta myönsi vuonna 2019 Vuoden kaupanteko -palkinnon Kauppakeskus Skanssille. Palkinto myönnettiin vastuullisuuden huomioimisesta rakennusvaiheesta lähtien ja siitä systemaattisesti viestimisestä.

Alkuvuodesta 2019 Suomen kauppakeskusyhdistys palkitsi Kauppakeskus Skanssin Vuoden kaupanteko -palkinnolla. Palkinto myönnettiin Skanssille brändi-ilmeen uudistuksesta.

## Kulkuyhteydet
Kauppakeskus sijaitsee Itä-Turussa, valtatie 1:n varrella. Etäisyys Turun keskustaan on noin neljä kilometriä. Turun paikallisliikenteen bussit nro. 4, 10, 10A, 601 sekä asiointilinjat 42 ja 42A  kulkevat Skanssin vierestä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Skanssin kotisivut
David Carren

**David Carren** on yhdysvaltalainen Writers Guild of America -ehdokkuuden saanut käsikirjoittaja, joka on kirjoittanut jaksoja animaatioihin ja näytelmäsarjoihin 1970-luvulta lähtien. Hän on käsikirjoittanut jaksoja sarjoihin, kuten Buck Rogers in the 25th Century, Action Force, The Super Mario Bros. Super Show!, Turtles – mutanttikilpikonnat, Star Trek – uusi sukupolvi, Murhasta tuli totta, Walker, Texasista, Tähtiportti ja .

## Lähteet
*
Sylwia Bogacka

**Sylwia Katarzyna Bogacka** (s. 1981, Jelenia Góra) on puolalainen kivääriampuja.

Bogacka on saavuttanut MM-kilpailuissa Zagrabissa 2006 hopeaa 50 m pienoiskiväärin asentokilpailussa. Olympialaisissa hän on edustanut maataan Ateenassa 2004, Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012. Lontoossa Bogacka voitti karsintakilpailun ja johti loppukilpailua vielä kahdeksanteen laukaukseen saakka. Lopulta hän sijoittui hopealle.

## Lähteet
*
### Viitteet
Nokia 5800 XpressMusic

**Nokia 5800 XpressMusic** on Nokian valmistama kosketusnäytöllinen älypuhelin. 
Nokia 5800 XpressMusic (kehitysnimeltään "Tube") käyttää Symbian 9.4 -käyttöjärjestelmää ja sen päällä toimivaa S60 5th edition -ohjelmistoalustaa, joka on tarkoitettu kosketusnäytöllisille älypuhelimille. 5800 XpressMusic on Nokian ensimmäinen massamarkkinoille suunnattu kosketusnäytöllinen älypuhelin.

5800xp muistuttaa paljon Nokia 5230 -puhelinta – erona on se, että 5230 ei sisällä wifiä eikä kakkoskameraa.

## Ominaisuudet
Puhelimessa on automaattitarkennuksella varustettu kamera jonka tarkkuus on 3,2 megapikseliä (2 048 × 1 536 pikseliä). Kameralla voi kuvata VGA-laatuista (640 × 480) videokuvaa 30 kuvaa sekunnissa. Kamerassa on Carl Zeiss -optiikka ja LED-kaksoiskuvausvalo. Puhelimen toinen kamera on tarkoitettu videopuheluihin, mutta firmware-päivityksen (v20.0.0.12) jälkeen sillä voi kuvata myös pääkameran tapaan.

Näyttö on 3,2 tuuman kosketusnäyttö, jonka tarkkuus on 360 × 640 pikseliä. Se toistaa 16,7 miljoonaa väriä ja se on toteutettu TFT-tekniikalla. Näytön kuvasuhde on 16:9. Puhelinta voi ohjata mm. stylus-kynällä, plektralla tai sormenpäällä. Puhelimeen on integroitu kiihtyvyysanturi, joten näyttö kääntyy sen mukaan, onko laite vaaka- tai pystyasennosasa. 

Puhelimen ominaisuuksiin kuuluu myös RDS-radio, sähköposti, musiikkisoitin, sisäänrakennettu A-GPS, TV-ulostulo, microUSB-liitäntä ja 3,5 mm kuulokeliitäntä.

Puhelimen paino on 109 grammaa. Mitat ovat 111 × 51,7 × 15,5 mm.

Ilmoitettu puheaika on 5 tuntia ja valmiusaika 406 tuntia. Myyntipakkaukseen sisältyy 1&nbsp;320 mAh:n BL-5J akku (jännite 3,7 V).

Puhelimen uusin ohjelmistoversio on v 60.0.003.

## Tietoliikenneyhteydet
HSDPA Cat 6, enimmäislatausnopeus (3,6 Mbit/s). 3G-versiossa on sisäänrakennettu WLAN (IEEE 802.11 b/g).

## Syöttötavat
Käyttöliittymässä on kosketusnäytöllä ohjattava aakkosnumeraalinen- tai QWERTY-näppäimistö sekä käsialantunnistus.

## Multimediaominaisuudet
Puhelimessa on stereokaiuttimet surroundäänellä. Puhelin kykenee toistamaan VGA-laatuista (640x480 pikseliä) mp4-koodattua videokuvaa 30 kuvaa sekunnissa. Puhelin toistaa myös Adobe Flash -mediatiedostoja.

## Muisti
Puhelimessa on 81 Mt sisäistä muistia. Myyntipakkauksen mukana tulee 8 Gt:n MicroSDHC-muistikortti ja puhelin tukee 16 gigatavun MicroSDHC-muisteja.

## Lähteet
* Puhelinvertailu.com

## Aiheesta muualla

* Käyttöohjeet 
* Nokia 5800 Xpress Music – Tuki
Bežanitsyn piiri

**Bežanitsyn piiri** () on paikallinen itsehallintoalue Pihkovan alueella Venäjällä. Alueen kaakkoisosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 3&nbsp;535 neliökilometriä. Vuonna 2010 siellä asui 13&nbsp;264 henkeä.

Vuonna 1927 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Bežanitsyn (, 4&nbsp;333 as.) kaupunkimainen taajama. Lisäksi siihen kuuluu Krasnyi Lutšin (, 1&nbsp;020 as.) kaupunkimainen taajama ja 10 maalaiskuntaa:
* Aševo (ven. Ашево)
* Bežanitsyn maalaiskunta (ven. Бежаницкая волость)
* Dobryvitši (ven. Добрывичи)
* Dvortsy (ven. Дворцы)
* Kudever (ven. Кудеверь)
* Ljuštšik (ven. Лющик)
* Mahnovo (ven. Махново)
* Novo-Kuznetsovo (ven. Ново-Кузнецовская волость; keskuspaikka Ubliska, ven. Ублиска)
* Tsevlo (ven. Цевло)
* Tšihatšovo (ven. Чихачёво)

Piirin kautta kulkee Pihkovan ja Velikije Lukin välinen maantie sekä Dnon ja Novosokolnikin välinen rautatie.

Talous perustuu maidon ja lihan tuotantoon sekä pellavan, perunan ja rehun viljelyyn. Pellava jalostetaan paikallisessa laitoksessa. Huomattavin teollisuuslaitos on Krasnyi Lutšin lasitehdas.

Nähtävyyksiä ovat vuosina 1850–1900 rakennettu puinen Tihvinän Jumalanäidin ikonin kirkko Aksjonovon kylässä sekä Bežanitsyn kotiseutumuseo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Bežanitsyn piiri Pihkovan alueen sivustolla  
* Bežanitsyn taajamalle ja piirille omistettu sivusto