Kultainennoutaja

**Kultainennoutaja** () on suosittu, keskisuuri skotlantilainen koirarotu. Vuonna 2025 se oli Suomen toiseksi eniten rekisteröity koirarotu ja ja vuosina 2020–2025 Suomessa rekisteröitiin yli 1000 rodun edustajaa vuosittain.

## Ulkonäkö
Kultainennoutaja on yksi kuudesta noutajarodusta. Kultaisianoutajia on yleisesti olemassa *kahta päälinjaa*: näyttelylinjaista ja metsästyslinjaista. Suomessa koirat ovat useimmiten näyttelytyyppisiä. Metsästyslinjaiset koirat ovat useimmiten hoikempia, lyhyempikarvaisia, väriltään tummempia ja paremmat riistataipumukset omaavampia. Näyttelylinjaisilla on useimmiten enemmän karvaa, ne ovat raskasrakenteisimpia sekä lyhytraajaisempia. Rotumääritelmän mukainen ihanne olisi koira, joka on sekä käyttökoira että ulkonäöltään näyttävä, eli niin sanottu dual purpose.

Kultainennoutaja on keskikokoinen koira, jonka säkäkorkeus uroksilla 56–61&nbsp;cm  ja nartuilla 51–56&nbsp;cm. Se on sopusuhtainen, tasapainoinen, voimakas ja varmaliikkeinen koira. Se on luonteeltaan hyväntahtoinen ja ystävällinen. Karvapeite on sileä tai laineikas ja runsashapsuinen, väreinä mikä tahansa kullan- tai kermanvärinen vivahde (ei kuitenkaan punainen eikä mahonginvärinen). Turkkia olisi hyvä harjata päivittäin karvanlähdön aikaan, jolloin karvaa irtoaa todella paljon.

Kuva:Golden retriever after fetching.JPG|Kultainen, käyttölinjainen
Kuva:Golden Retriever dark stacked.jpg|Kultainen, näyttelylinjainen
Kuva:Golden Retriever Dukedestiny01.jpg|Kerma, näyttelylinjainen
Kuva:WizzdomOfSoulcharisma.jpg|Amerikkalainen tyyppi
Kuva:Canadian Golden Retriever.jpeg|Kanadalainen tyyppi


## Luonne ja käyttäytyminen

Kultainennoutaja on luonteeltaan hyvin iloinen, avoin ja ystävällinen. Se on kovin ihmisrakas koirarotu, mistä syystä se sopii täydellisesti perhekoiraksi. Kultainennoutaja on useimmiten erittäin sosiaalinen ja tulee hyvin toimeen toisten koirien kanssa. Se on hyvin oppivainen ja helposti koulutettavissa monenlaisiin harrastusmuotoihin. 

Kultainennoutaja on myös työkoira ja sitä käytetään laajalti muun muassa opaskoirana sekä tullin huumekoirana. Se on myös monipuolinen metsästyskoira muiden noutajarotujen tavoin. Lisäksi kultainennoutaja on palveluskoirarotu ja soveltuu myös palveluskoiralajeihin.

## Alkuperä

Tarkimmat tiedot rodun kehittämisestä löytyvät Inverness-Shirestä lordi Tweedmouthin omistaman Guisachanin kartanon riistanvartijoiden kokoelmista vuosilta 1835–1890. Sen historiallisesti merkittävin jalostaja oli ensimmäinen lordi Tweedmouth, Dudley Marjoribanks. Hän kehitti rodun Skotlannin ylämailla viktoriaanisella aikakaudella. Vuosien 1840–1890 aikana hän piti erittäin tarkkaa kirjaa sen jalostuksesta, joka tapahtui hänen Guisachanin kartanossaan. Vuonna 1868 hän astutti Belle-nimisen tweedinvesispanielin "keltaisella noutajalla" Nousilla, joka oli syntynyt ainoana keltaisena yksilönä sileäkarvaisennoutajan pentueeseen. Tästä yhdistelmästä syntyneistä keltaisista pennuista parhaaksi arvioitu, Cowslip-narttu, astutettiin puolestaan ensin punaisella irlanninsetterillä ja sen jälkeen tweedinvesispanielilla. Molempien näin syntyneiden pentueiden jälkeläiset risteytettiin edelleen sileäkarvaisten noutajien kanssa. Pentueisiin syntyi monen erivärisiä yksilöitä vaaleasta kermasta syvään mustaan, mutta lopulta vain kultaiset valittiin jatkojalostukseen.

Kultainennoutaja otti ensimmäistä kertaa osaa koiranäyttelyyn Britanniassa vuonna 1908. Samoihin aikoihin ensimmäiset yksilöt saapuivat Kanadaan ja Yhdysvaltoihin.

## Terveys
Rodun keskimääräinen elinikä on noin 11 vuotta, kun tarkastellaan vuosina 2010–2025 kuolleita rodun edustajia. Tyypillisimmät kuolinsyyt ovat vanhuus, syöpäsairaudet sekä luuston ja nivelten sairaudet. Rodun tyypillisimmät terveysongelmat ovat lonkkaniveldysplasia, kyynärniveldysplasia, muutamat silmäsairaudet, atopia, allergiat ja kilpirauhasen vajaatoiminta.

Tuki- ja liikuntaelimistön ongelmista lonkkaniveldysplasia on merkittävin. Noin 65 %:lla rodun edustajista on terveet lonkat (Suomen Kennelliiton arvosteluasteikon arvosanat A ja B), kun taas kohtalaista ja vaikeaa lonkkaniveldysplasiaa (arvosanat D ja E) esiintyy 8 %:lla rodun edustajista. Kyynärnivelen kasvuhäiriön esiintyvyys on 19 %. 

Erilaisista silmäsairauksista rodulla esiintyy lähinnä kaihia ja verkkokalvon kehityshäiriöitä RD. Kultaisennoutajan PEVISA-ohjelmassa on pakollinen lonkkakuvauslausunto, kyynärkuvauslausunto sekä silmätarkastuslausunto. Silmätarkastuslausunto ei saa olla astutushetkellä 24 kuukautta vanhempi.

Atopia on geneettisestä taipumuksesta aiheutuva tulehduksellinen ja kutiseva allerginen ihosairaus, joka on elinikäinen vaiva. Rodulla esiintyy atopiaa enemmän kuin koirilla keskimäärin. Lisäksi rodun edustajilla on perinnöllistä alttiutta sairastua kilpirauhasen vajaatoimintaan.

Kultaiset noutajat ovat yhtä sisäsiittoisia koirarotuja kuin muutkin. Geenitutkimuksessa vähiten sisäsiittoisen koirarodun sisäsiittoisuusluku oli hieman alle 10 %. Täysin eri sukulinjoista peräisin olevien serkusten jälkeläisen sisäsiittoisuusluku on 6,25 % ja täyssisarusten jälkeläisellä luku on vastaavasti 25 %, mikä on melkein sama, mitä keskimääräisellä koirarodulla on havaittu geenitutkimuksissa. Kultaisennoutajan jälkeläisen luku on geenitutkimuksissa ollut noin 27 %. Yleisellä tasolla sisäsiittoisuus lisää sairastavuutta ja heikentää rodun elinvoimaa.

## Katso myös

* Labradorinnoutaja
* Sileäkarvainennoutaja
* Novascotiannoutaja
* Kiharakarvainennoutaja

## Lähteet

* KoiraNet-jalostustietojärjestelmä
* Kultainennoutaja - Kultainen Rengas ry

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
* Golden Ring: Kultaistennoutajien rotujärjestö
* Suomen Noutajakoirajärjestö ry