open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gideon Klein

**Gideon Klein** (6. joulukuuta 1919 Přerov – 27. tammikuuta 1945) oli tšekkiläinen säveltäjä ja pianisti.

Klein aloitti pianonsoiton opiskelun 6-vuotiaana paikallisen konservatorion johtajan johdolla. 11-vuotiaana hän alkoi matkustaa kuukausittain Prahaan suorittaakseen opintoja Vilém Kurzin vaimon johdolla. Vuonna 1931 hän muutti Prahaan asumaan siskonsa Eliška Kleinován kanssa. Syksyllä 1938 Klein pääsi Kurzin mestarikouluun Prahan konservatorioon, josta valmistui vuodessa. Hän opiskeli myös filosofiaa ja musiikkitiedettä Kaarlen yliopistossa. Opinnot Kaarlen yliopistossa keskeytyivät kun natsien maaliskuussa 1939 tekemän miehityksen jälkeen korkeakoulutusta tarjonneet instituutiot suljettiin. Tässä vaiheessa Klein aloitti laajan esiintymisen. Vuonna 1940 hänelle tarjottiin stipendiä Lontoon Royal Academy of Musicissa opiskelua varten, mutta natsien rotu- ja maastamuuttolait estivät hänen lähtönsä. Juutalaismuusikoilta – kuten Kleinilta – estettiin myös julkinen esiintyminen, mutta Klein kiersi kieltoa jonkin aikaa valenimellä, kunnes tästäkin tuli liian vaarallista.

Klein siirrettiin Theresienstadtiin 1. joulukuuta 1941. Hän jatkoi siellä musiikillista toimintaansa: hän soitti kamarimusiikkia Prahasta tuotujen kollegoiden kanssa, avusti esitysten järjestämisessä sekä säesti niissä ja työskenteli myös laulajien säestäjänä. Kleinin soolo-ohjelmisto Theresienstadtissa koostui pitkälti samoista teoksista, joilla hän oli saanut arvostusta Prahassa. Teosten säveltäjiä olivat Wolfgang Amadeus Mozart, Ludwig van Beethoven, Robert Schumann, Johannes Brahms, Josef Suk, Leoš Janáček, Arnold Schönberg, Aleksandr Skrjabin ja Johann Sebastian Bach (Ferruccio Busonin transkriptioina). Kleinin sävellystuotannossa Theresienstadt-ajoilta on kamarimusiikkia jousille, kuoroteoksia, madrigaaleja (sanat: Friedrich Hölderlin, François Villon), sonaatti pianolle, teatterimusiikkia sekä laulusarja altolle ja pianolle.

1. lokakuuta 1944 yhdeksän päivää viimeiseksi sävellyksekseen jääneen jousitrionsa valmistumisen jälkeen Klein siirrettiin Auschwitziin, josta hän joutui pakkotyöhön. Ei ole tiedossa, surmasivatko natsit lopulta Kleinin vai kuoliko hän pakotetulla marssilla niiden juutalaisten kanssa, jotka otettiin pakenevien SS-joukkojen mukaan.

Aikoinaan vallinneen käsityksen mukaan Klein aloitti vakavan säveltämisen vasta Theresienstadtiin joutumisensa jälkeen. Kesäkuussa 1990 kuitenkin löydettiin Kleinin aiemmat käsikirjoitukset, joiden joukossa oli yksinlauluja, puhallinoktetto, teoksia jousikvartetille ja useita jousiduoja, joista yksi oli mikrotonaalinen. Klein oli osallistunut neljännessävelin musiikkia tehneen Alois Hában luennoille Prahan konservatoriossa, mutta oli enimmäkseen itseoppinut säveltäjä. Tekniseen puoleen perehtymistä edisti hänen ahkera omatoiminen partituurien tutkimuksensa. Kleinin tyyliin vaikuttivat sekä tšekkiläiset perinteet että Wienin toisen koulukunnan vaikutteet.

## Lähteet
Daniel Grando

**Daniel Grando** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

* Daniel Grando (s. 1985), brasilialainen jalkapalloilija
* Daniel Grando (s. 1948), ranskalainen jääkiekkoilija
FIFA 21

**FIFA 21** on EA Vancouverin kehittämä ja EA Sportsin julkaisema urheilupeli, ja on *[[FIFA (pelisarja)|FIFA]]*-pelisarjan 28. osa. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille, Nintendo Switchille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle 9. lokakuuta 2020 ja 4. joulukuuta PlayStation 5:lle Xbox Series X ja Series S:lle. Pelin kansikuvassa on Kylian Mbappé.

Peli saa parannuksia uratilaan yhteisön vuosien kriitikin jälkeen, kuten enemmän hallintaa oman joukkueen pelisuorituksiin ja kehittymiseen. Myös kuntoiluvälineet poistetaan "Ultimate Team" -pelimuodosta. Pelaajat menettävät silti kuntoaan ja kestävyyttään ottelun aikana, mutta aloittavan seuraavan pelinsä täydellä kunnolla. 

Peli sisältää yli 30 virallista liigaa, yli 700 joukkuetta ja yli 17&nbsp;000 pelaajaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset verkkosivut
Łomżan piirikunta

**Łomżan piirikunta** () on yksi Podlasian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 50&nbsp;943. Siihen kuuluvat yhdeksän kuntaa ovat Jedwabne, Łomża, Miastkowo, Nowogród, Piątnica, Przytuły, Śniadowo, Wizna ja Zbójna. 

Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 49,4 prosenttia oli naispuolisia ja 50,6 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 18,4 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 62,9 prosenttia ja eläkeläiset 18,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,6 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 460 lasta. Łomżan piirikunnan väkiluvun ennustetaan pienenevän 48&nbsp;021 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.

## Lähteet
Park City (Utah)

**Park City** on kaupunki Summitin piirikunnassa, Utahin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 8&nbsp;396. Kaupunki perustettiin 1869 ja se kuuluu Salt Lake Cityn metropolialueeseen.

## Väestö
Kaupungin asukkaista 78,3 prosenttia on valkoisia, 16,55 prosenttia latinalaisamerikkalaisia, 2,3 prosenttia aasialaisia ja 1,56 prosenttia afroamerikkalaisia. 88,6 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 40,4 vuotta.

## Kuvia kaupungista

Tiedosto:Main Street, Park City Utah, United States - panoramio (11).jpg|Park Cityn keskustaa.
Tiedosto:Eagle Race Arena at Park City Resort.jpg|Park City Mountain Resort -laskettelukeskus.
Tiedosto:Park City High School exterior.jpg|Park City High School


## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin kotisivut
Józef Śmidowicz

**Józef Śmidowicz** (2. syyskuuta 1888 Żytomierz – 10. kesäkuuta 1962 Varsova) oli puolalainen pianisti.  

Śmidowicz piti ensimmäisen julkisen esiintymisensä 10-vuotiaana paikallisen orkesterin kanssa Kislovodskissa. Vuonna 1905 hän muutti Varsovaan, jossa aloitti opiskelun Aleksander Michałowskin johdolla. Ensimmäisen esiintymisensä Varsovassa Śmidowicz piti 19. huhtikuuta 1909 tulkitsemalla Franz Lisztin ensimmäisen pianokonserton Varsovan filharmonisen orkesterin kanssa. Vuodesta 1918 Śmidowicz opetti pianonsoittoa Varsovan konservatoriossa.

Śmidowicz oli tuomariston jäsenenä kansainvälisessä Chopin-pianokilpailussa vuosina 1927, 1932, 1937 ja 1955.

## Lähteet
Julistaminen ovelta ovelle

**Julistaminen ovelta ovelle** on joidenkin kirkkojen ja uskonnollisten yhdyskuntien tapa julistaa uskontojaan. Näkyvimmin näin toimivat maailmanlaajuisesti Jehovan todistajat ja mormonit.

## Muut uskonnot

### Katolinen kirkko
Tammikuussa 1994 paavi Johannes Paavali II sanoi, että ”ei ole aika hävetä evankeliumia, vaan on aika julistaa sitä katoilta”.

Katolilaisten ei jehovan todistajien ja mormonien tavoin oleteta tekevän ovelta ovelle julistamista, vaan katolilaiset voivat halutessaan tehdä tätä. Katolisella kirkolla ei myöskään ole standartoitua käsikirjoitusta, jonka ovia kolkuttelevan katolilaisen oletetaan harjoittelevan etukäteen. 2010-luvulla ovelta ovelle julistamisen katsottiin olevan nousussa oleva trendi katolilaisten keskuudessa.

### Luterilainen kirkko
Ovelta ovelle kiertämisellä voi olla myös muita käyttötarkoituksia kuin pelkkä julistaminen. Swazimaassa luterilaiset ovat kiertäneet ovelta ovelle auttamassa AIDS-potilaita, jotka kohtaavat syrjintää sairautensa takia. Suomen evankelis-luterilainen kirkko toteuttaa vuosittain Yhteisvastuukeräyksen, joka on kirkon järjestämä, mutta kerääjät eivät niinkään levitä uskontoa. Myös Tanskan evankelis-luterilainen kirkko järjestää vastaavanlaisen hätäapukeräyksen ().

### Presbyteerisyys
Presbyteerien keskuudessa papisto ei juurikaan puhu julistamisesta ja sen harjoittaminen ovelta ovelle on ani harvinaista.

## Laillisuus ja rajoitusyritykset

### Yhdysvalloissa
Yhdysvaltain korkein oikeus antoi 1930–1940 useita päätöksiä, joiden nojalla esim. kirjallisuuden jakaminen ovelta ovelle ilman asukkaiden ennakkoon antamaan lupaa ei voida kieltää tai että Jehovan todistajien ei tarvinnut hakea lupaa kaupungin hallitukselta ennen ovelta ovelle julistamisen aloittamista. Vuonna 1944 korkein oikeus linjasi, että lasten osallistuessa julistamiseen tulee noudattaa lakeja, joilla rajoitettaisiin lasten työntekoa huolimatta siitä, että kyseessä on uskonnollinen toiminta. Oikeus vahvisti vapauden ovelta-ovelle saarnaamiseen.

Koronaviruspandemian aikana Yhdysvalloissa rajoitettiin ovelta ovelle julistamisen lisäksi muutakin uskonnollista toimintaa, ja pyrittiin siirtämään toimintoja internettiin. Jehovan todistajat alkoivat julistamaan ovelta ovelle uudelleen syyskuussa 2022 yli 2,5 vuoden tauon jälkeen, jonka aikana Jehovan todistajat julistivat kirjeitse tai puhelimitse.

### Suomessa
Suomessa ovelta ovelle tapahtuvan toiminnan kieltäminen kuntien järjestyssäännöissä kyseenalaista.

Koronaviruspandemian aikana myös Suomessa julistustyöhön kohdistui rajoituksia. Esim. mormonit alkoivat tekemään vapaaehtoistyötä (kuten lumitöitä ja nurmikon leikkuuta), jonka yhteydessä saatettiin tehdä jonkin verran lähetystötä.

## Lähteet

## Katso myös
*Lähetystyö (mormonismi)
Naruskajärvi

**Naruskajärvi** on järvi Lapissa, Sallan pohjoisosassa, 35 kilometrin päässä Naruskan kylästä. Etäisyys Sallan kirkonkylälle on noin 80 kilometriä. Järven vesi on kirkasta ja siinä elää siikaa, harjusta ja taimenta.

## Lähteet
Sokółkan piirikunta

**Sokółkan piirikunta** () on yksi Podlasian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 66&nbsp;686. Siihen kuuluvat yhdeksän kuntaa ovat Dąbrowa Białostocka, Janów, Korycin, Krynki, Kuźnica, Nowy Dwór, Sidra, Sokółka, Suchowola ja Szudziałowo. 

Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 50,5 prosenttia oli naispuolisia ja 49,5 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,8 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,4 prosenttia ja eläkeikäiset 22,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,2 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 494 lasta. Sokółkan piirikunnan väkiluvun ennustetaan pienenevän 48&nbsp;387 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.

## Lähteet
George Peele

**George Peele** (noin 1558 – ennen 1598) oli englantilainen näytelmäkirjailija, William Shakespearen edeltäjä. Hän palveli yliopistorunoilijana ja  oli myös näyttelijä. Hän sai avioituessaan varallisuutta, mutta joutui myöhemmin elantonsa vuoksi tarttumaan juonitteluun, ja samalla hänestä tuli hyvin kekseliäs. Näytelmissään hän ilmentää nokkelaa, rehevää ja aistillista mielikuvitusta. Huvinäytelmä *The arraygnement of Paris* (1584) sisältää runsaasti kuningatar Elisabet I:n imartelua. Merkittäviä ovat myös *The famous chronicle of king Edward I* (painettu 1593), *The battell of Alcazar* (1594), *The love of King David and fair Bethsabe* (painettu 1599) ja *The old wives’ tale* (1595).

Peelen runon "Laulu" on suomentanut Pertti Nieminen, joka on julkaissut sen runokokoelmassaan *Kuu kultainen terälehti* (Otava, 2008, )

Peelen näytelmän *[[The Old Wives' Tale]]n* pohjalta on Peter Aston säveltänyt lastenoopperan *Sacrapant the Sorcerer* (1969).

## Lähteet
Luigi Serafini

**Luigi Serafini** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Luigi Serafini, italialainen koripalloilija
* Luigi Serafini, italialainen taiteilija
* Luigi Serafini, italialainen kardinaali
Luigi Serafini (koripalloilija)

**Luigi ”Gigi” Serafini** (17. kesäkuuta 1951 Casinalbo, Formigine – 23. elokuuta 2020 Bologna) oli italialainen koripalloilija. Serafini voitti Virtus Bolognassa Italian mestaruuden vuonna 1976 ja Italian cup-mestaruuden vuonna 1974. Italian maajoukkueessa hän voitti EM-pronssia Länsi-Saksassa 1971 ja edusti maata tämän lisäksi kaksissa kesäolympialaisissa ja kolmissa EM-kilpailuissa.

## Elämä ja urheilu-ura

Serafini voitti Italian miesten maajoukkueessa EM-pronssia Länsi-Saksassa 1971 ja sijoittui kesäolympialaisissa neljänneksi Münchenissä 1972 ja viidenneksi Montréalissa 1976. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös vuosien 1973, 1977 ja 1979 EM-kilpailuissa. Yhteensä Serafini pelasi vuosina 1971–1979 112 miesten maaottelua ja teki niissä 524 pistettä. Italian alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa hän saavutti ikäluokan EM-pronssia vuonna 1970. Seurajoukkuetasolla Serafini edusti kotimaansa joukkueita, pisimpään vuosina 1968–1977 Virtus Bolognaa. Hän voitti Bolognassa Italian mestaruuden vuonna 1976 ja Italian cup-mestaruuden vuonna 1974. Serafini kuoli noin vuoden pituisen sairastelun jälkeen Bolognassa 69-vuotiaana 23. elokuuta 2020.

## Lähteet
* Profiili Italian koripalloliitto 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Michel Caux

**Michel Caux** (s. 30. elokuuta 1946 Chamonix) on ranskalainen jääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä. Hän edusti Ranskan pääsarjan Chamois de Chamonix’ta yhdeksän kauden ajan vuosina 1963–1979. Caux kuului myös Ranskan joukkueeseen Grenoblen talviolympialaisissa 1968.

## Lähteet
Białystokin piirikunta

**Białystokin piirikunta** () on yksi Podlasian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 149&nbsp;611. Siihen kuuluvat 15 kuntaa ovat Choroszcz, Czarna Białostocka, Dobrzyniewo Duże, Gródek, Juchnowiec Kościelny, Łapy, Michałowo, Poświętne, Supraśl, Suraż, Turośń Kościelna, Tykocin, Wasilków, Zabłudów ja Zawady. 

Białystokin piirikunnan pinta-alasta yli puolet on viljelykäytössä ja noin 39 prosenttia on metsän tai metsämaan peitossa.

Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 50,7 prosenttia oli naispuolisia ja 49,3 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 18,3 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,7 prosenttia ja eläkeikäiset 20 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,4 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 1&nbsp;411 lasta. Białystokin piirikunnan väkiluvun ennustetaan kasvavan 157&nbsp;183 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.

## Lähteet
Orvo Raippamaa

**Orvo Raippamaa** (22. elokuuta 1907 Viipuri – 20. syyskuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja parapsykologian ja rajatiedon tuntija.

Orvo Raippamaa oli Suomen Parapsykologisen Tutkimusseuran jäsenenä vuodesta 1949 alkaen ja hän toimi seuran sihteerinä 15 vuoden ajan. Hän piti parapsykologiasta, rajatiedosta ja henkisestä kehityksestä luentoja ja laati aiheista myös lehtikirjoituksia. Luento- ja lehtitekstit julkaistiin myöhemmin kirjana. Vuonna 1965 Raippamaa oli mukana perustamassa Suomen parapsykologian instituuttia yhdessä Jarl Fahlerin, Astrid Fahlerin ja Gustaf Gabriel Enebäckin kanssa.

Jaana-lehden haastattelussa vuonna 1971 (Jaana 1/1971) Raippamaa kertoi äitinsä olleen selvänäkijä. Raippamaa joutui 15-vuotiaana junaonnettomuuteen, jossa hänen toinen jalkansa meni polven alapuolelta poikki. Hän kertoi nähneensä tapauksen edeltä käsin enneunena ja myös hänen äitinsä oli nähnyt tämän unen. Raippamaa kertoi nähneensä myös muita enneunia muun muassa talvisodan syttymisestä ja tulevasta vaimostaan.
__NOTOC__
## Maalauksia
* *Iltarusko*: öljymaalaus. 1948 
* *Suurkirkko Helsinki*: öljymaalaus. 1951
* *Paris-52*: öljymaalaus.

## Kirjallisuutta
* *Tiettömällä tiellä: matkaseuraa totuuden etsijälle*; kokoelma Orvo Raippamaan säilyneistä teksteistä, toimittaneet Timo Kyllönen ja Markku Siivola. Toimittajat, Helsinki 2013 
* Jouko Aho: *Parapsykologit: ulkopuolisen näkemys poikkeavan tieteen suomalaiseen historiaan*. Historiallisia tutkimuksia 176. Suomen historiallinen seura, Helsinki 1993 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Orvo Raippamaa -- rajatietopiirien viisain ihminen, psykiatrian erikoislääkäri ja uniryhmätyönohjaaja Markku Siivolan luento Rajatiedon keskuksessa Helsingissä 21.1.2014 (Youtube)
* Orvo Raippamaan maalauksia
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia: Orvo Raippamaa
Ágnes Bánfai

**Ágnes Bánfai** (8. kesäkuuta 1947 Budapest – 20. elokuuta 2020 Kismaros) oli unkarilainen telinevoimistelija.

Bánfai voitti joukkuekilpailussa MM-pronssia Varnassa 1974. Hän kilpaili Méxicon kesäolympialaisissa 1968 sijoittuen joukkuekilpailussa viidenneksi, puomilla kymmenenneksi ja ottelussa 14:nneksi. Montréalin kesäolympialaisiin 1972 Bánfai ei pystynyt osallistumaan loukkaannuttuaan ennen kisoja. Bánfai osallistui myös kaksiin muihin MM-kilpailuihin ja EM-kilpailuihin, joissa sijoittui parhaimmillaan vuonna 1967 eritasonojapuilla kuudenneksi. Unkarin mestaruuksia Bánfai voitti kymmenen kappaletta, joukossa neljä peräkkäistä mestaruutta ottelusta. Hänen aviomiehensä Tibor Pézsa oli miekkailun olympiavoittaja. Bánfai kuoli 73-vuotiaana 20. elokuuta 2020.

## Lähteet
* Profiili Unkarin olympiakomitea 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Elektrokemiallinen (yritys)

**Elektrokemiallinen Oy - Elektrokemiska Ab**, nimi vuoteen 1938 *Finska Elektrokemiska Ab - Suomalainen Elektrokemiallinen Oy* oli Tainionkoskella ja Imatralla toiminut suomalainen kemian teollisuuden yritys.

Ruotsalaisyhtiö Elektrokemiska Ab perusti vuonna 1897 Tainionkoskelle suomalaisen tytäryhtiön Finska Elektrokemiska Ab:n, jossa valmistettiin kaliumkloraattia ruotsalaisen patentin pohjalta. Ruotsalainen menetelmä osoittautui kuitenkin kalliiksi ja kannattamattomaksi, ja sen vuoksi tehtaan teknillisenä johtajana toiminut Wäinö Tammenoksa ryhtyi kehittämään uusia elektrolyyttisiä valmistusmenetelmiä.

Tehtaan tuottamaa hiilihapotettua kaliumkloraattia käytettiin rikin syttymistä edistävänä ainesosana tulitikkujen päässä, ja lisäksi sitä käytettiin räjähdysaineissa (kloraattibriketit ja -rakeet), ilotulitteissa sekä lääketieteen puolella kurlausvedessä suu- ja kurkkutaudeissa ja sisäisesti tabletteina kurkkumädässä. Tehdas käytti raaka-aineena Strassfurter-Abraum-suolaa, jota käsiteltiin sitten elektrolyyttisesti.

Vuonna 1899 valmistunut tehdas toimi Ab Tornatorin Tainionkosken tehtaiden yhteydessä, ja Tornator toimitti tehtaalle elektrolyysissä tarvitun sähkön. Tehtaan yhteydessä toimi 1900-luvun alussa kemiallinen laboratorio, jossa tehtaan kemiallisena neuvonantajana toiminut Gustaf Komppa teki kamferin totaalisynteesiin liittyvät käytännölliset laboratoriokokeensa. Vuonna 1928 yhtiö rakennutti uuden tehtaan Imatran aseman läheisyyteen, uusi tehdas sai sähkön vuonna 1929 valmistuneelta Imatran voimalaitokselta.

Yhtiön osake-enemmistö siirtyi vuonna 1919 helsinkiläiselle konsortiolle, joka myi osakkeet vuoden 1920 alussa ruotsalaisen Ivar Kreugerin tulitikkutrustille. Trusti keskeytti tehtaan tuotannon taktisista syistä joksikin aikaa ja määräsi sitten tehtaan vuosituotannoksi miljoona kiloa kaliumkloraattia. Jatkossa yhtiön omisti Svenska Tändsticks AB (myöhemmin Swedish Match AB). 

Elektrokemiallinen Oy lopetti liiketoimintansa vuonna 1958 ja vuokrasi Imatran tehtaat sisaryhtiölleen Oy Savolle, jonka Svenska Tändsticks AB oli hankkinut omistukseensa vuonna 1927 Oy Birger Hallmanilta. Oy Savo valmisti tulitikkuja vuoteen 1937 saakka, jolloin yhtiön Kuopion tehdas muutettiin vaneritehtaaksi. Oy Savon elektrokemiallinen tehdas jatkoi Imatralla räjähdysaineena käytetyn Imatrex-kaliumkloraatin valmistusta aina 1960-luvun alkuun saakka. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finska elektrokemiska aktiebolaget digitoituja pienpainatteita Kansalliskirjastossa
* Suomalainen Elektrokemiallinen Osakeyhtiö digitoituja pienpainatteita Kansalliskirjastossa
Łomża

**Łomża** on kaupunki Puolassa. Łomżan kaupungin arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 62&nbsp;945. Asukkaista 52,4 prosenttia oli naispuolisia ja 47,6 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat väkiluvusta 17,8 prosenttia, työikäiset 60,9 prosenttia ja eläkeikäiset 21,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,9 vuotta. Vuonna 2019 kaupungissa syntyi 641 lasta. Łomżan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 46&nbsp;082 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.

Łomża oli vuosina 1975–1998 Łomżan voivodikunnan hallinnollinen keskus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Autot 3 (videopeli)

**Autot 3** on Avalanche Softwaren kehittämä ja Warner Bros. Interactive Entertainmentin julkaisema videopeli. Peli on hyvin samanlainen kuin Autot 2 -videopeli. Peliä ei ole saatavilla suomen kielellä.

## Pelaaminen
Peli alkaa tutoriaalilla, joka opastaa miten ajetaan autoa. Tutoriaalin jälkeen saat päättää itse mitä tilaa haluat pelata. Samalla kun pelaat sinun täytyy suorittaa taitoja, jotta pääset peliä eteenpäin.

## Aiheesta muualla
* Viralliset verkkosivut
Carmine Tucci

**Carmen Robert "Carmine" Tucci** (27. joulukuuta 1933 Bolzano – 25. helmikuuta 1990) oli italialainen jääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä ja puolustajana.

Tucci edusti Italian pääsarjan HC Bolzanoa vuosina 1952–1954 ja 1962–1966 sekä SG Cortinaa vuosina 1954–1962. Hän saavutti urallaan neljä Italian mestaruutta SG Cortinan joukkueessa vuosina 1957, 1959, 1961 ja 1962. Kaudella 1962–1963 hän teki 21 maalia Bolzanon paidassa. Tucci toimi myös Bolzanon päävalmentajana kaudella 1964–1965.

Tucci kuului Italian joukkueeseen Cortina d’Ampezzon talviolympialaisissa 1956, joissa hän pelasi kuusi ottelua tehopistein 2+1=3 keräten kuusi rangaistusminuuttia. Kaksi maaliaan hän teki Saksaa ja Sveitsiä vastaan. Tucci toimi myös Italian kapteenina Tšekkoslovakian MM-kilpailuissa 1959, joissa hän teki kolme maalia pelaamassaan kymmenessä ottelussa.

## Lähteet
Mikaelsson

**Mikaelsson** on ollut muuan muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
* Fredrik Mikaelsson Lebell (1752–1819), suomalainen kirkkoherra
* John Mikaelsson (1913–1987), ruotsalainen kilpakävelijä
* Jonas Mikaelsson Behm (1580–1640), Gävlen pormestari 
* Pär Mikaelsson (s. 1970), ruotsalainen jääkiekkoilija
* Sven Mikaelsson (s. 1943), ruotsalainen alppihiihtäjä
Josefsson

**Josefsson**, **Josefson** tai **Josephson**  on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Brian Josephson (s. 1940), brittiläinen fyysikko, Josephsonin ilmiön keksijä, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja
* Carl Josefsson (1895–1974), ruotsalainen jääkiekkoilija
* Daniel Josefsson (s. 1981), ruotsalainen jääkiekkoilija
* Enar Josefsson (1916–1989), ruotsalainen hiihtäjä
* Erik Josefsson (s. 1987), ruotsalainen jääkiekkoilija
* Erland Josephson (1923–2012), ruotsalainen näyttelijä, ohjaaja, kirjailija ja teatterinjohtaja
* Ernst Josephson (1851–1906), ruotsalainen taidemaalari
* Hans Josefsson (s. 1945), ruotsalainen oopperalaulaja ja näyttelijä
* Jacob Josefson (s. 1991), ruotsalainen jääkiekkoilija
* Jacob Axel Josephson (1818–1880), ruotsalainen säveltäjä, urkuri, kapellimestari ja kuoronjohtaja
* Janne Josefsson (s. 1957), ruotsalainen toimittaja
* Ola Josefsson (s. 1967), ruotsalainen jääkiekkoilija
* Ragnar Josephson (1891–1966), ruotsalainen taidehistorioitsija ja kirjailija
Thomas Percy

**Thomas Percy** (1729–1811) oli englantilainen piispa ja kansanlaulujen kerääjä. Hän oli kirkkoherrana Easton Mauditissa (Northamptonshire), hovisaarnaaja ja vuodesta 1782  piispa Dromoressa Irlannissa. Percy tunnetaan kirjallisuushistoriassa ennen kaikkea kokoelmastaan englantilaisia kansanlauluja *Reliques of Ancient English Poetry, consisting of old heroic ballads, songs, and other pieces of our earlier poets* (1765).

Kokoelmalla on ollut suuri vaikutus paitsi englantilaiseen (Walter Scott, Alfred Tennyson), myös saksalaiseen ja pohjoismaiseen kirjallisuuteen, ja se oli ranskalaista klassisismia vastustavan romanttisen saksalaisen opposition lähtökohtana. Vasta 1868 julkaisivat John W. Hales ja Frederick James Furnivall foliokäsikirjoituksen, joka oli Percyn julkaisun pohjana.

Percyn muita kirjoituksia ovat *Five pieces of runic poetry, translated from the islandic* (1763) ja *Essay on the origin of the english stage, particularly on the historical plays of Shakspeare* (1793). Percy käänsi englanniksi 1770 P. H. Malletin Pohjoismaiden historian.

Vuonna 1840 perustettiin kansanlaulujen julkaisemista varten Percy Society, joka lakkautettiin 1852, kun se oli julkaissut 96 nidettä.

## Suomennettu tuotanto
* Chevyn metsästys (The Ancient Ballad of Chevy Chase), suom. Otto Manninen, Valvoja 1897:8 s. 342–351 Verkossa
* Chevyn metsästys (The Ancient Ballad of Chevy Chase), suom. Yrjö Jylhä, teoksessa: *[[Englantilaisen kirjallisuuden kultainen kirja]]* (WSOY 1933).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Claire Lamont, Shakespeare's Henry IV and 'the old song of Percy and Douglas' s. 56
Temmes-kaivuri

**Temmes-kaivuri** oli suomalainen mekaaninen kaivuri, jota valmisti Raahe Oy noin vuosina 1955–1965 kaikkiaan 1&nbsp;043 kappaletta. Kaivuria käytettiin maataloustraktoreiden lisälaitteena ja se kytkettiin traktorin voimanulosottoon joko suoraan tai oman puomilla hinattavan yksiakselisen perävaununsa kautta. Kaivurin kauhan tilavuus oli 120 litraa, ja traktorilta vaadittiin vähintään 15 hevosvoiman teho. Kaivurista tehtiin ajan myötä parannetut mallit Temmes Kymppi ja Temmes 65.

Temmeksestä kotoisin ollut Hannes Pehkonen ja Limingasta kotoisin ollut Eeli Lempinen rakensivat 1950-luvun alussa kahden vuoden aikana Temmeksellä Pehkosen maatilan Vikiön pirtissä kaivurin prototyypin puusta ja vanhoista auton osista. Kaivuri sai nimensä prototyypin rakennuspaikan mukaan. Kaivurin jatkosuunnittelu, valmistus ja sarjatuotanto tapahtui sitten Raahessa Raahe Oy:n tuotantolaitoksilla. Kaivurin valmistus jatkui 1960-luvun puoliväliin saakka, jolloin hydrauliset kaivinkoneet syrjäyttivät sen. Raahe Oy valmisti myös järeämpää *Roima*-merkkistä mekaanista kaivinkonetta, jonka valmistus päättyi samoihin aikoihin. Temmes-kaivuri palkittiin kultaisella mitalilla vuonna 1955 Suomen teollisuusnäyttelyssä.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Auno Aunola : *Temmes-kaivuri: keksintö ja sen tekijät*. Raahen PR-Palvelut Oy, Raahe 2019 

## Aiheesta muualla
* Temmes-kaivuri, Fordson Major-traktoriin sovitettuna, Vakolan koetusselostus 219, Luken sivut
* Zetor 25A ja Temmes (Youtube)
* Fordson Super Major & Temmes Kymppi (Youtube)
Ælla (Northumbrian kuningas)

**Ælla**, myös **Aelle** tai **Aella**, (k. 21. tai 23. maaliskuuta 867 York) oli Northumbrian kuningas 862–867. Ælla nousi valtaistuimelle veljensä Osberhtin syrjäyttämisen jälkeen, vaikka ei ollutkaan kuninkaallista syntyperää. Saxo Grammaticuksen kirjoittaman Gesta Danorum -historiateoksen mukaan Ælla oli vastuussa viikinkipäällikkö Ragnar Lodbrokin murhasta. Ragnar surmattiin heittämällä hänet myrkkykäärmeitä täynnä olevaan käärmekuoppaan. Anglosaksien kronikan mukaan Ragnarin pojat valloittivat kostoksi Englannin vuonna 865, edeten viikinkiarmeijan, niin sanotun Suuren pakana-armeijan, etujoukoissa. Vuonna 867 tanskalaiset viikingit valloittivat Yorkin. Sen jälkeen Ælla ja syrjäytetty Osberht yhdistivät voimansa ja hyökkäsivät kaupunkiin 21. tai 23. maaliskuuta. Sekä Ælla että Osberht surmattiin taistelussa, ja Northumbria pysyi skandinaavien käsissä 900-luvun puoliväliin saakka.

## Lähteet
Kuva-Posti

**Kuva-Posti** oli suomalainen vuosina 1954–1964 ilmestynyt aikakauslehti, jota kustansi Yhtyneet Kuvalehdet Oy:n tytäryhtiö Valiolehdet Oy. 

## Lähteet
Längelmäen sankarimuistomerkki

**Längelmäen sankarimuistomerkki** on vuosien 1939–44 sodissa kaatuneiden sankarivainajien muistomerkki Längelmäen vanhalla hautausmaalla Längelmäen kirkon luona Längelmäellä Orivedellä Pirkanmaalla. Nykyinen muistomerkki on paikalla toinen. 

Ensimmäinen sankarivainajien muistomerkki paljastettiin 25.6.1950. Sen oli suunnitellut arkkitehti Einari Teräsvirta. Muistomerkki oli muodoltaan liuskakivinen paasi. Tämä muistomerkki purettiin nykyisen muistomerkin tieltä vuonna 1967.

Uusi muistomerkki paljastettiin 6.12.1967. Sen suunnitteli myös Teräsvirta.

Vuonna 2017 osana Suomi 100 -juhlallisuuksia muistomerkkiin liitettiin muistolaatta Tolvajärven taistelussa 1939 kaatuneille. Aloitteentekijänä uuden muistomerkin hankkimiselle olivat Längelmäen sotaveteraanit. Muistokiven hankkivat sotaveteraanien jälkeläiset. Paljastusjuhla oli itsenäisyyspäivänä 6.12.2017.  Juuri Längelmäkeä sota koetteli raskaasti: sankarivainajia oli 197, ja suuri osa näistä Tolvajärven taistelussa.

## Katso myös
* Luettelo Oriveden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

## Lähteet
Florian Iberer

**Florian Iberer** (s. 7. joulukuuta 1982 Graz) on itävaltalainen jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajana. Hän laukoi vasemmalta.

## Ura
### Seuraura

Iberer pelasi kaudella 1999–2000 Graz 99ersissa, joka voitti Nationalligan mestaruuden. Seuraavalla kaudella hän debytoi Itävallan pääsarjassa, kun Graz 99ers nousi ylemmälle sarjatasolle. Debyyttikaudellaan Iberer teki yhden syöttöpisteen ja keräsi kahdeksan rangaistusminuuttia pelaamassaan 39 ottelussa. Iberer edusti Graz 99ersia seuraavat neljä kautta, kunnes hän siirtyi IHL-seura Elmira Jackalsin riveihin kaudella 2005–2006. Samalla kaudella hän pelasi myös Quad City Mallardsissa. Kahtena seuraavana kautena Iberer edusti Alaska Acesia ja Kalamazoo Wingsiä. Kaudella 2007–2008 Iberer teki 30 tehopistettä, joka oli hänen paras pistelukemansa IHL:ssä.

Kolmen Pohjois-Amerikassa pelaamansa kauden jälkeen Iberer palasi Itävaltaan, tällä kertaa EHC Linzin joukkueeseen. Kaudella 2008–2009 hän pelasi runkosarjassa 52 ottelua ja pudotuspeleissä 10 ottelua. Seuraavaksi kaudeksi Iberer palasi Graz 99ersiin, jossa hän pelasi seuraavat kaksi kautta. Kaudella 2011–2012 hän siirtyi Saksan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Dresdner Eislöwenin joukkueeseen. Siellä hän teki pelaamassaan 47 ottelussa tehopisteet 15+16=31. Seuraavan kauden Iberer aloitti Ruotsin HockeyAllsvenskanin IF Troja-Ljungbyn joukkueessa, mutta siirtyi kesken kauden takaisin Itävaltaan. Hän voitti kauden päätyttyä Itävallan mestaruuden Klagenfurter AC:n riveissä.

Kaudella 2014–2015 Iberer siirtyi Vienna Capitalsiin, jota hän edusti seuraavat kaksi kautta tehden kummallakin kaudella 28 tehopistettä. Iberer palasi jälleen Graz 99ersiin kaudella 2017–2018, mutta siirtyi kesken kauden Tšekin Extraligan HC Litvínovin joukkueeseen. Iberer pelasi kaudella 2018–2019 neljä ottelua Erste Liga-seura UTE:n riveissä, kunnes hän lopetti uransa.

### Maajoukkueura
Iberer edusti Itävaltaa kaksissa maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2013 ja 2015. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa hän teki kaksi maalia pelaamassaan seitsemässä ottelussa. Tšekin MM-kilpailuissa 2015 Iberer pelasi kuusi ottelua teholukemalla −8 ilman tehopisteitä tai rangaistusminuutteja.

Iberer kuului Itävallan joukkueeseen Sotšin talviolympialaisissa 2014, joissa hän pelasi neljä ottelua teholukemalla −2 ilman tehopisteitä tai rangaistusminuutteja.

## Muuta
Ibererin veljet Matthias ja Martin ovat myös jääkiekkoilijoita. Matthias pelasi Itävallan pääsarjassa 14 kautta sekä Itävallan maajoukkueessa MM-kilpailuissa 2013 ja talviolympialaisissa 2014. Martin on pelannut kaksi kautta EBEL-liigassa.

## Lähteet
Mustapyrstömuura

**Mustapyrstömuura** (*Myrmoborus melanurus*) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.

Mustapyrstömuuraa tavataan Perussa ja Brasiliassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 307&nbsp;000 km2. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, ja sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen.

## Lähteet
Ronson

**Ronson** on ollut muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
* Jon Ronson (s. 1967), walesilainen toimittaja, dokumentaristi ja kirjailija
* Len Ronson (1936–2014), kanadalainen jääkiekkoilija
* Mark Ronson (s. 1975), englantilainen DJ ja musiikkituottaja
* Mick Ronson (1946–1993), englantilainen muusikko
* Peter Ronson (1934–2007), islantilaissyntyinen aitajuoksija ja näyttelijä
* Samantha Ronson (s. 1977), brittiläinen DJ ja laulaja-lauluntekijä
José María de Pereda

**José María de Pereda y Sánchez Porrúa** (1833 Polanco, Santander, Espanja – 1906) oli espanjalainen romaanikirjailija. Hän asui koko elämänsä vanhalla sukutilalla Polancossa. Sieltä käsin hän teki matkoja Santanderin vuoristoympäristöön La Montanaan, jonka luontoa ja ihmisiä hän tutki. Hänen teoksensa edustavat perinteistä, kansallista realismia, jonka hienoimpiin edustajiin hän Espanjassa kuuluu. Poliittisilta näkemyksiltään Pereda läheni karlismia, mutta hän ei kuitenkaan koskaan osallistunut politiikkaan aktiivisesti. Uskonnollisesti hän edusti vanhakatolisuutta.

Peredan esikoisteos *Escenas montañesas* ilmestyi 1864. Se on kokoelma kansanelämän kuvauksia, ja sille jatkoa on *Tipos y paisajes* (1871). 1864–1871 ilmestyi muutamia *Ensayos dramáticos*, runomuotoisia tapainkuvauksia, ja *Esbozos y rasguños*, kriittisiä kirjoituksia. Niitä seurasi *Bocetos al temple* (1876) ja *Tipos transhumantes* (1877). *El buey suelton* (1878) myötä Pereda  siirtyi novellista romaanimuotoon. *Don Gonzalo González de la Gonzalera* (1879) käsittelee politiikkaa, *De tal palo tal astilla* (1880) uskonnollista konfliktia. *El sabor de la tierruca* (1882) on hieno kotiseuturuno.

Uutta vaihetta Peredan kirjailijantyössä edustaa *Pedro Sanchez* (1884), sillä sen ympäristö on Madrid, ja hän kuvaa siinä vuoden 1854 Espanjaa, kahakoiden, Baldomero Esparteron Espanjaa. *Sotileza* (1885) kuvaa merimiehiä ja kalastajia, ja sekä lukijakunta että kriitikot ottivat sen myönteisesti vastaan, *La Montalvez* (1888) ruoskii Madridin seurapiirielämää. Hän palaa kotiseudulleen teoksissa *La puchera* (1889) ja *Los hombres de pró*. Teos *Nubes de estío* (1891) on yhteiskunnallis-uskonnollinen satiiri, *Al primer vuelo* (1891) taas on idylli. Peredan viimeinen suuri romaani oli *Peñas arriba* (1895), jossa hän kuvaa vahingollisen kaupunkielämän ja yksitoikkoisen mutta tervehenkisen maalaiselämän vastakkaisuutta.

Pereda on pohjoisespanjalaisten häilyvien tunteiden tulkki, ja he näkevät hänessä oman runoilijansa. Hänen romaanejaan leimaa rauhallinen ja viehättävä tunnelma. Pereda valittiin 1897 Espanjan akatemiaan. Hänen puheensa aiheena oli "La novela regional".

## Suomennettu teos
**Merestä elämä* (*Sotileza*), suom. Margareta Lees, Hämeenlinna: Karisto 1979  Sarja: Kotien suurromaanit

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* José María de Pereda, Real Academia Española
Tuhkarintamuura

**Tuhkarintamuura** (*Myrmoborus lugubris*) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.

Tuhkarintamuuraa tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1&nbsp;660&nbsp;000 km2. Laji on kuvattu melko yleiseksi, mutta sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen.

## Lähteet
U. A. Saarinen

**Urho Aarre Hugo Saarinen** (16. toukokuuta 1927 Helsinki – 25. maaliskuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen lehti- ja mainosvalokuvaaja.

## Ura
Saarinen aloitti ammattimaisena valokuvaajana 1943. Hän oli kamera-assistenttina ja B-kuvaajana puolustusvoimain tiedotusjoukoissa 1943–1944. Sodan jälkeen hän oli valokuva-apulaisena ja laboratorioharjoittelijana Valokuvaamo Pauli Huovilassa Helsingissä 1945 ja kemigrafiharjoittelijana Sanoma Oy:ssä 1946. Saarinen oli studio- ja ulkokuvaajana Valokuvaliike Correxissa ja teollisuuskuvaajana Studio Koistisen palveluksessa 1947–1948. Hän toimi sitten freelancekuvaajana vuodesta 1948 alkaen ja omisti kuvaamot Kuvapalvelu U. A. Saarinen, Haavisto & Saarinen, U. A. Saarisen Kameravintti, Studio Colorrex ja U. A. Saarisen Lentävät Kamerat. Saarinen kuvasi muun muassa seuraaville lehdille: New York Times, Helsingin Sanomat, Suomen Kuvalehti, Apu, Seura, Kotiliesi, Koti-Posti ja Viikkosanomat. Hän oli Keystone Press-kuvatoimiston reportaasikuvaajana Münchenissä ja Länsi-Berliinissä 1953. 

Saarinen oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1989–1991 ja hän toimi Puotila-Seuran ja Itä-Helsingin kaupunkiyhdistyksen puheenjohtajana. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen 1988.

Museoviraston omistamassa U. A. Saarisen kokoelmassa on yli 300&nbsp;000 valokuvaa vuosilta 1947−1991. 

## Palkinnot
* Suomen Kuvalehden reportaasi- ja kansikuvakilpailun 1., 2. ja 3. palkinto 1952
* Suomen Kuvalehden kilpailun 1., 2. ja 3. palkinto 1953 ja 1954
* Kansainvälinen lehdistön valokuvauspalkinto 1956
* Helsinki-kuvateos valokuvauskilpailun 3. palkinto 1957

## Julkaisuja
* *Fashions and textiles from Finland 1963*; päätoimittaja Seppo Hammarberg; toimitussihteeri U. A. Saarinen. Hammarberg & Co, Helsinki 1963
* *Rakentajan muotokuva*; toim. Jorma Aaltonen. Helsingin asuntokeskuskunta Haka, Helsinki 1963
* *Suomalainen loma*; toim. Urpo Iivarinen; valokuvaaja U. A. Saarinen. Lomaliitto, Helsinki 1963

## Kirjallisuutta
* Arja ja Seppo Saarinen: *Kuin filminauhaa - Urho Aarre Hugo Saarinen 1927-1991, Helsinki: valokuvaaja*.  Arja ja Seppo Saarinen, virrat 2009 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Museoviraston Kuvakokoelmat : U. A. Saarisen valokuvia 1950-luvulta
Linnainmaa (täsmennyssivu)

**Linnainmaa** voi tarkoittaa seuraavia:

## Paikannimenä
* Linnainmaa, Tampereen kaupunginosa

## Sukunimenä
* Juho Linnainmaa (ent. *Galenius*, 1883–1922), toimittaja
* Kimi Linnainmaa (s. 1994), amerikkalaisen ja kanadalaisen jalkapallon pelaaja
* Matti Linnainmaa (s. 1940), kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos, Olli F. Linnainmaan poika
* Mirja Ojanen (o.s. *Linnainmaa*, s. 1967), hiihtosuunnistaja, Risto Linnainmaan sisar
* Olli F. Linnainmaa (1907–1991), kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
* Risto Linnainmaa (s. 1964), hiihtosuunnistaja
* Seppo Linnainmaa (s. 1945), matemaatikko ja tietojenkäsittelytieteilijä
* Tuula Linnainmaa (s. 1942), poliitikko
Ken Wellman

**Kenneth Austin ”Ken” Wellman** (2. kesäkuuta 1930 Melbourne, Victoria – 21. maaliskuuta 2013 Melbourne, Victoria) oli australialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän kuului Australian joukkueeseen Squaw Valleyn talviolympialaisissa 1960. Wellman pelasi myös vuoden 1962 MM-kilpailujen B-sarjassa, jossa hän toimi Australian kapteenina.

## Lähteet
Piotr Anderszewski

**Piotr Anderszewski** (s. 4. huhtikuuta 1969 Varsova) on puolalainen pianisti.

Anderszewski aloitti pianonsoiton 6-vuotiaana. Sittemmin hän opiskeli Lyonissa, Strasbourgissa, Chopin-musiikkiyliopistossa ja Etelä-Kalifornian yliopistossa. Italiassa hän osallistui Fou Ts'ongin, Murray Perahian ja Leon Fleisherin pitämille mestarikursseille. Anderszewski osallistui Leedsin kansainväliseen pianokilpailuun vuonna 1990 eikä tullut palkituksi, mutta sai huomiota Ludwig van Beethovenin *[[Diabelli-muunnelmat|Diabelli-muunnelmien]]* tulkinnallaan. Kilpailun jälkeen pianisti teki debyyttinsä Wigmore Hallissa. Vuodesta 1990 saakka hän on asunut ulkomailla, pääasiassa Pariisissa.

Anderszewski on kiertänyt kansainvälisesti Viktoria Mullovan kanssa. Hänen muita yhteistyökumppaneitaan kamarimusiikissa ovat olleet Andrzej Bauer ja sisko, viulisti Dorota Anderszewska. Ensilevytyksensä Anderszewski teki Mullovan kanssa Claude Debussyn, Leoš Janáčekin ja Sergei Prokofjevin sonaattien tulkinnoilla. Ensimmäisellä sooloalbumillaan Anderszewski soitti Johann Sebastian Bachin, Ludwig van Beethovenin ja Anton Webernin teoksia. Lisäksi hän on levyttänyt Robert Schumannin, Wolfgang Amadeus Mozartin, Frédéric Chopinin, Karol Szymanowskin ja Dmitri Šostakovitšin teoksia. Monilla levytyksillään Anderszewski on saanut palkintoja, kuten Echo Klassik -palkintoja ja BBC Music Magazinen palkintoja. Vuosina 2001 ja 2005 hän oli ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi.

Orkestereita, joiden kanssa Anderszewski on soittanut, ovat olleet muiden muassa Berliinin filharmonikot, Lontoon sinfoniaorkesteri, Royal Philharmonic Orchestra, Philadelphian orkesteri ja Concertgebouw-orkesteri. Vuonna 2015 hänelle myönnettiin Polonia Restituta -ritarikunnan risti.

Anderszewski on esiintynyt eräissä dokumenteissa, kuten Bruno Monsaingeonin taiteilijakuvassa *Piotr Anderszewski – Unquiet Traveller*. Vuonna 2016 Anderszewski itse teki Varsovaa kuvaavan elokuvan *Je m'appelle Varsovie*.

## Lähteet
Tulimaankoira

**Tulimaankoira** (*perro fueguino*) on andienketun kesy, sukupuuttoon kuollut muoto. Sitä kutsutaan myös ”yaghaninkoiraksi” (*perro yagán*) yaghan-intiaanien mukaan.

## Ulkonäkö
Tulimaankoiraa on kuvailtu vain kahdessa 1800-luvun piirroksessa. Ensimmäinen juontaa juurensa vuoteen 1832 ja kuvaa yksilöä, jolla oli kettumainen pää ja runko, mutta pidemmät raajat. Toinen on vuodelta 1883, ja siinä esiintyy mustavalkoinen, pienipäinen, suippokuonoinen, vahvakaulainen ja tuuheahäntäinen pikkukoira.  Myöhempiä piirroksia ja kuvia on useita.  

Vuonna 1883 Kap Hornilla vierailleen Kapteeni Martialin mukaan rodun karvapeite oli pitkä ja punaruskea. Lisäksi romanialainen tutkimusmatkailija Julius Popper kuvaili sen pystykorvaisena ja kettumaisena, lisäten että se saattoi toisinaan olla kokonaan valkoinen. 

## Luonne ja käyttäytyminen
Julius Popperin mukaan yksikään hänen näkemänsä tulimaankoira ei osoittanut koskaan aggressiivista käytöstä, eikä edes puolustanut isäntäänsä vaaran uhatessa.

## Alkuperä

Rodun arvellaan polveutuneen suoraan paikallisten metsästäjä-keräilijöiden kesyttämistä ketuista. Näin ollen kyseessä ei ollutkaan koirarotu, vaan kesytetty kettulaji, jota luultiin koiraksi. Tulimaan intiaanit, erityisesti selknamit, ja yaganit, käyttivät sitä apunaan metsästyksessä. Metsästyksen lisäksi sitä saatettiin pitää myös seurakoirana ja lämmittäjänä kylminä öinä.

Lontoon eläintarhan mukaan tulimaankoiria oli siellä näytteillä vuonna 1830, nimellä *Terra de Fuego Dog*.

## Lähteet
### Viitteet
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2020 – naisten nelinpeli

Elise Mertens ja Aryna Sabalenka olivat puolustavat mestarit, mutta he hävisivät puolivälierissä turnauksen voittaneille Laura Siegemundille ja Vera Zvonarjovalle.

## Sijoitetut pelaajat


# Tímea Babos /  Kristina Mladenovic  *(2. kierros, vetäytyi)*
# Elise Mertens /  Aryna Sabalenka *(puolivälierät)*
# Nicole Melichar /  Xu Yifan *(loppuottelu)*
# Květa Peschke /  Demi Schuurs *(puolivälierät)*
# Bethanie Mattek-Sands /  Zhang Shuai *(1. kierros)*
# Shūko Aoyama /  Ena Shibahara *(2. kierros)*
# Viktoryja Azarenka /  Sofia Kenin *(2. kierros)*
# Anna-Lena Friedsam /  Kateřina Siniaková *(2. kierros)*


## Kaavio

### Loppukierrokset

### Kaavion yläosa

### Kaavion alaosa

## Lähteet
* Main Draw
Wellman

**Wellman** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Brian Wellman (s. 1967), bermudalainen kolmiloikkaaja
* Casey Wellman (s. 1987), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
* Ken Wellman (1930–2013), australialainen jääkiekkoilija
* William A. Wellman (1896–1975), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja.
Peter Parrott

**Peter Gordon Parrott** (s. 27. toukokuuta 1936) on australialainen jääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä. Hän kuului Australian joukkueeseen Squaw Valleyn talviolympialaisissa 1960. Parrott edusti Australiaa myös vuoden 1962 MM-kilpailujen B-sarjassa.

## Lähteet
Bolesław Kon

**Bolesław Kon** (9. joulukuuta 1906 Varsova – 10. kesäkuuta 1936 Varsova) oli puolalainen pianisti. Hän sai kolmannen palkinnon kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa Varsovassa vuonna 1932.

Kon syntyi juutalaisperheeseen ja aloitti musiikkiopintonsa ensimmäisen maailmansodan aikana Moskovan konservatoriossa Konstantin Igumnovin johdolla. Palattuaan Puolaan hän suoritti Varsovassa opintoja Bolesław Domaniewskin, Aleksander Michałowskin ja Zbigniew Drzewieckin johdolla. Diplominsa hän sai vuonna 1928. Kon sai julkista huomiota jo opiskeluaikanaan virtuoosisuudellaan, joka toi hänelle esimerkiksi Juliusz Wertheimilta ihailevan arvion. 

Diplominsa Varsovassa saatuaan Kon muutti Krakovaan, jossa aloitti pianonsoiton opettamisen konservatoriossa. Hän toimi myös konservatorion johdossa vuosina 1929–1931. Kon esiintyi opetustyönsä ohella Krakovassa, Varsovassa ja muualla Puolassa orkesterin solistina sekä resitalistina. Kolmanteen sijaan johtanut osallistuminen Chopin-pianokilpailuun lähti liikkeelle Zbigniew Drzewieckin esittämästä ehdotuksesta. Konin ura oli nousujohteista kilpailun jälkeen. 20. tammikuuta 1933 hän esitti Varsovan filharmonisen orkesterin kanssa Sergei Rahmaninovin toisen pianokonserton. 

Touko- ja kesäkuussa 1933 Kon oli Wienissä, jossa sai kansainvälisessä pianokilpailussa kansainväliseltä tuomaristolta ensipalkinnon. Hänen taakseen jäivät kilpailussa muiden muassa Tzína Bacháouer, Dinu Lipatti, György Sándor ja Maria Fotino. Menestys Wienissä toi Konille lukuisia esiintymiskutsuja Ranskaan, Alankomaihin, Italiaan, Romaniaan, Itävaltaan ja Unkariin. Kon koki vahvan uskoontulokokemuksen, mutta kärsi syvistä masennusjaksoista ja teki kesäkuussa 1936 itsemurhan.

## Lähteet
Lyyrameriahven

**Lyyrameriahven** (*Variola louti*) on meriahventen (Epinephelidaee) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji. Se on sukunsa *[[Variola (suku)|Variola]]* tyyppilaji.

Lyyrameriahvenen pituus on tavanomaisesti 75 senttimetrin luokkaa ja voi maksimissaan olla noin 83 senttimetriä. Se voi painaa jopa 12 kilogrammaa. Pää, ruumis sekä selkä-, pyrstö- ja peräevä ovat kellertävän ruskeita ja niissä on pyöreitä tai pitkänomaisia vaaleanpunaisia, sinisiä tai laventelinvärisiä pilkkuja. Pyrstöevä on puolikuun muotoinen. Lajilla on kylkiviivallaan 66–77 suomua. Ne ovat pään alueella on pyörösuomuja ja ruumiin alueella kampasuomuja. Selkäevässä lyyrameriahvenella on yhdeksän piikkiruotoa ja 14–17 pehmeää ruotoa, peräevässä kolme piikkiruotoa ja kahdeksan pehmeää ruotoa.

Lyyrameriahvenen levinneisyys ulottuu Punaiseltamereltä Tyynenmeren länsi- ja keskiosiin. Se elää yleensä yli 15 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Lyyrameriahvenen ravintoa ovat pääasiassa kalat ja äyriäiset. Se saavuttaa sukukypsyyden keskimäärin 47,6 senttimetrin mittaisena.

## Lähteet
* Taksonomian lähde alaheimon sukuun asti: 
* Taksonomian lähde suvusta alaspäin: 

### Viitteet
Fujimino

**Fujimino** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Musashinon ylängöllä. Kaupungin koillisrajalla virtaa Shingashijoki. Fujiminossa on 114&nbsp;569 asukasta (elokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 14,64 neliökilometriä.

Fujimino on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Kami-Fukuokan kaupunki ja Ōin maaseutukaupunki. Edo-kaudella Ōi kehittyi yhtenä Kawagoeen johtaneen tiereitin postiasemista (*[[shukuba]]*). Fujiminon alue sijaitsee myös historiallisen Shingashijoen vesireitin varrella. Reitti menetti merkityksensä 1900-luvun alussa rautatien valmistumisen myötä. Toisen maailmansodan aikaan Fujiminoon rakennettiin keisarillisen Japanin armeijan arsenaali, jonka tilalle sijoittui sodan jälkeen muun muassa paino- ja elektroniikkateollisuutta. 1960-luvulta lähtien Fujimino on kasvanut voimakkaasti yhtenä Tokion lukuisista esikaupungeista.

Fujiminoa palvelee Tōbu-rautateiden Tōjō-päälinja. Sille ajetaan junia myös Tōkyō metron Fukutoshin-linjalta ja Yūrakuchō-linjalta.

## Kuvia

Tiedosto:Fujimino City Office 202006.jpg|Fujiminon kaupungintalo
Tiedosto:Kamifukuoka Station 20160204.JPG|Kami-Fukuokan rautatieasemalla


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Pueblonkoira

**Pueblonkoira** (*Long-haired Pueblo Dog*) on sukupuuttoon kuollut yhdysvaltalainen koirarotu, jolla ei koskaan ollut FCI:n tunnustusta.

## Ulkonäkö
Pueblonkoira oli nykyisen collien kokoinen. Sen karvapeite oli pitkä (pisimmillään 10 cm pitkää), tuuhea ja villainen ja väriltään vaaleankeltainen, joskin päässä ja selässä oli ruskeampi sävy.

## Alkuperä
Rotu oli New Mexicon ja Arizonan pueblo-intiaanien kehittämä, he käyttivät sen karvaa langankutomiseen. Sen uskotaan olleen amerikanintiaanikoiran pitkäkarvainen versio, jolle kehitettiin jalostuksella jatkuvasti aiempaa pidempää karvapeitettä. Se oli suosionsa huipulla 1200-luvulla, jolloin myös sen kasvattaneet heimot elivät kulta-aikaansa. 1500-luvun pitkäkestoinen kuivuus vaikutti kuitenkin suuresti paikallisten elintasoon ja vuoteen 1540 mennessä pueblonkoira oli harvinaistunut huomattavasti. Lisäksi vuonna 1599 eurooppalaiset uudisasukkaat toivat mukanaan lampaita ja vuohia, jotka korvasivat paikallisen koiran langantuottajina, mikä tiesi rodun loppua. 

## Lähteet
### Viitteet
Anu Talus

**Anu Piritta Talus** (s. 27. helmikuuta 1975 Töysä) on suomalainen oikeustieteilijä ja Suomen tietosuojavaltuutettu marraskuusta 2020 alkaen.

Talus opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa ja väitteli siellä tohtoriksi vuonna 2019 tutkielmalla *From Simply Sharing the Cage to Living Together*. Hän työskenteli oikeusministeriön demokratia- ja julkisoikeusosastossa vuodesta 2017 lähtien ja apulaistietosuojavaltuutettuna vuosina 2019–2020. 

Talus nimitettiin tietosuojavaltuutetun virkaan marraskuusta 2020 alkaen viran edellisen haltijan Reijo Aarnion jäätyä eläkkeelle, ja uudeksi viisivuotiskaudeksi vuonna 2025. Talus toimii myös Euroopan tietosuojaneuvoston puheenjohtajana.

## Lähteet