open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pikaia

**Pikaia gracilens** on sukupuuttoon kuollut suikulainen, joka eli keskikambrikaudella. Kaikki sen fossiilit on löydetty Burgess Shale -fossiiliesiintymästä. *Pikaia* on yksi ensimmäisistä selkäjänteisistä.

## Ulkonäkö ja koko

Fossiililöytöjen perusteella *Pikaia* oli litteä (sivuilta litistetty) ja alkeellinen selkäjänteinen eläin, joka kasvoi noin 3,5 senttimetriä pitkäksi. Se ui merenpohjan lähellä käärmeen tai ankeriaan tavoin heiluttaen vartaloaan ja suurta pyrstöeväänsä; myöhemmin kalat perivät samankaltaisen liikkumistavan. *Pikaialla* oli päässään kaksi lonkeroa ja pään molemmin puolin muutama lyhyt jaoke, jotka saattoivat liittyä kiduksiin. Ravinnokseen *Pikaia* luultavasti siivilöi merivedestä hiukkasia ja planktoneita. 

Vaikka *Pikaia* ei ensinäkemältä vaikuta ihmisen esimuodolta, sillä on useita selkäjänteisille ominaisia piirteitä: pitkä selkäjänne, selkää pitkin etenevä päähermorata ja lihaksia ruumiin molemmin puolin. Nämä ovat kaikki olennaisia myöhempien selkärankaisten evoluutiossa. Selkäjänne tarjosi kiinnittymispaikan lihaksille ja piti ruumiin muodon ehjänä. Samalla se oli kuitenkin riittävän taipuisa mahdollistaakseen *Pikaian* mutkittelevan uintitavan. Selkäjänteestä kehittyi myöhemmin kova selkäranka, joka suojasi hyvin selkäydintä.

Nykyisistä eläimistä *Pikaia* muistuttaa eniten suikulaisia. Geenitutkimus onkin osoittanut suikulaisten olevan selkärankaisten lähimpiä eläviä sukulaisia vaippaeläinten ohella.

## Fossiililöydöt

*Pikaian* löysi Charles Walcott vuonna 1911 tutkiessaan Burgess Shalen kambrikautisia fossiileja Kanadan Kalliovuoriin kuuluvalla Mount Pikalla. Koska fossiili oli selkeästi jaokkeinen, hän luokitteli sen virheellisesti monisukasmatoihin. Vuonna 1979 paleontologi Simon Conway Morris havaitsi fossiileissa merkkejä alkeellisesta selkäjänteestä ja uudelleenluokitteli sen selkäjänteisiin. Näin siitä tuli merkittävä löytö, sillä varhaisimpana tunnettuna selkäjänteisten edustajana se saattaisi olla kaikkien selkäjänteisten kantamuoto.

Kiinasta on löydetty *Pikaiaa* vanhempia ja alkeellisempia, selkäjänteisten kantamuotoina pidettyjä *[[Yunnanozoon|yunnazooiitteja]]*.

## Lähteet
* Palmer, D., (2000). The Atlas of the Prehistoric World. London: Marshall Publishing Ltd.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* http://park.org/Canada/Museum/burgessshale/chordate.html
* Smithsonian National Museum of Natural History
Musta Maija

**Musta Maija** -pelissä tavallisia pelikortteja jaetaan viisi kullekin pelaajalle yksi kerrallaan. Musta Maija on patarouva.

Kun kortit on jaettu, jakajan vasemmalla puolella oleva aloittaa pelin lyömällä seuraavalle yhdestä viiteen samaa maata olevia kortteja tämän eteen pelipöydällä. Tämän jälkeen jakaja nostaa seuraavan kortin pakasta valitakseen valtin. Jos kortti on pata, se laitetaan keskelle pakkaa, ja valitaan uusi kortti, joka asetetaan pöydälle arvopuoli ylöspäin poikittain pakan alimmaiseksi kortiksi. (Aloittajan kannattaa lyödä pataa, sillä pata ei voi olla valtti).

Tämän jälkeen peli etenee niin, että se, jolle kortit eteen lyötiin, joko nostaa ne (varsinkin jos ne olivat valtteja) tai yrittää kaataa ne isomman pistemäärän omaavalla samaa maata olevalla kortilla tai (isommalla) valttikortilla.

Jos pelaaja pystyy kaatamaan kaikki hänelle eteen lyödyt kortit, hän pääsee nostamaan pakasta kortteihinsa täydennystä niin, että hänellä on kortteja kädessään taas viisi. Sen jälkeen peli jatkuu niin, että hän lyö valitsemiaan kortteja taas seuraavalle. Jos hän ei pystynyt kaatamaan kaikkia, hän joutuu nostamaan kortit, ja seuraava pelaaja pääsee aloittamaan *puhtaalta pöydältä*.

Jos pelaajalla on pelkästään valtteja, hän voi ottaa pakasta kortin ja antaa sen. Eteen lyötyjen korttien on oltava samaa maata, ja niitä on oltava korkeintaan viisi. Muuten seuraava pelaaja voi valita eteen lyödyistä korteista haluamansa kortit ja vastata vain niihin.

Musta Maija on erikoiskortti. Sillä ei pysty kaatamaan muita kortteja, eikä sitä pysty kaatamaan.

Pakan loputtua pelaajille saa lyödä vain niin monta korttia kuin heillä on kädessään. 

Se, jolle pelin päättyessä jää Musta Maija, on hävinnyt.

## Erikoissääntöjä

Voidaan sopia, että kortteja seuraavalle pelaajalle eteen lyönyt voi lyödä lisää kortteja täydennettyään kädessään olevaa korttipakkaa, mikäli seuraava pelaaja ei ole estänyt sitä lyömällä kämmentä saamiensa korttien päälle. Kortteja saa tällöinkin lyödä eteen kuitenkin korkeintaan viiteen saakka.

Samalla voidaan sopia, että kortteja seuraavalle pelaajalle eteen lyönyt saa korjata lyöntiään nostamalla kortteja takaisin omaan käteensä (esimerkiksi tehtyään virhelyönnin useammalla maalla tai liian monella kortilla), mikäli seuraava pelaaja ei ole estänyt sitä lyömällä kämmentä saamiensa korttien päälle.

## Katso myös
*Pekka-pelikortit

## Aiheesta muualla

*Musta Maija -pelin verkkoversio (Ei toimi Chromessa, Edgessä)
Ristiseiska

**Ristiseiska** on korttipeli, jossa pelaajat pyrkivät pääsemään eroon käsikorteistaan asettamalla niitä vuorollaan pöydälle pinoihin arvojärjestyksessä seiskoista alas- ja ylöspäin. Ristiseiska kuuluu Suomen suosituimpiin korttipeleihin. Pelin muita nimityksiä ovat **seiska**, **kiusa**, **pihistys** ja **fan-tan**.

## Säännöt
Tavallinen korttipakka jaetaan viimeistä korttia myöten kaikille pelaajille yksi kerrallaan. Ristiseiska aloittaa pelin.

Kortteja ladotaan pöytään arvopuoli ylöspäin niin, että keskimmäiseksi tulevat seiskat, niiden alapuolelle sijoitetaan omaan pinoonsa saman maan kortit kuutosesta kakkoseen. Vastaavasti seiskan yläpuolelle tulevat kortit kahdeksasta kuninkaaseen. 

Pelaaja, joka pääsee ensimmäisenä päättämään kakkosella tai kuninkaalla, saa valita mihin päähän ässä laitetaan.

Kun jonkin maan seiska on laitettu pöytään, siihen voi ensin lisätä saman maan kuutosen ja sen jälkeen kahdeksikon. Vasta sitten voi kyseiseen maahan jatkaa muiden korttien laittoa. Näin voi esimerkiksi haitata muiden pelaajien peliä panttaamalla kuutosta tai kasia mahdollisimman pitkään.

Pelin voittaja on se, joka saa ensimmäiseksi kaikki korttinsa pois kädestään. 

## Sääntömuunnelmia

Muilta pelaajilta lasketaan käteen jäävien korttien pisteet, jolloin ässä on arvoltaan 1, sekä mahdollinen pantti. Pisteet kannattaa kirjoittaa ylös jos peliä jatketaan uusilla kierroksilla.

Jos pelaaja ei pysty laittamaan mitään korttia, hänen täytyy ottaa pantti. Pantin arvo on 25 pistettä. Hyvä pantti on esimerkiksi kynä, jolla pelipöytäkirjaa pidetään mahdollista pistelaskua varten. Jos joku toinen tarvitsee panttia, se vapautuu edelliseltä ja samalla pantin luovuttanut pelaaja vapautuu myös sakkopisteistä.

Jos peliä pelataan ilman pistelaskua, eikä pelaaja pysty laittamaan korttia pöydälle, a) hänen täytyy ottaa sattumanvaraisesti joku kortti edeltävältä pelaajalta, tai b) edeltävä pelaaja antaa kortin pelaajalle (yleensä iso- tai pieninumeroinen, tai jokin muu pöydälle sopimaton kortti) riippuen sääntötulkinnasta, jolloinka vuoro siirtyy seuraavalle pelaajalle. Edeltävällä pelaajalla on oltava kuinkin vähintään kaksi korttia.

Jos pelaaja laittaa pöydälle kuninkaan tai ässän, hänen täytyy kääntää täysinäinen sarja nurin päin, jonka jälkeen hän saa laittaa uuden kortin. Hän voi myös päättää olla jatkamatta.

Joidenkin muunnelmien mukaan kasin voi lyödä pöydälle seiskan jälkeen, vaikka kuutosta ei olisikaan lyöty.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ristiseiska Korttipelit.net-sivustolla.
Liopleurodon

**Liopleurodon** oli pliosauruksiin kuulunut merimatelija joka eli jurakaudella 165–150 miljoonaa vuotta sitten. Suurimmat yksilöt ovat kasvaneet noin seitsemän metrin mittaisiksi.

Liopleurodonin fossiileja on löydetty Englannista, Ranskasta, Saksasta ja Itä-Euroopasta.

Toisin kuin useimmilla joutsenliskoilla, liopleurodonin etuevät olivat pienemmät kuin takaevät. Se luultavasti ui liikuttamalla takaeviään ja käytti etueviään jarrutukseen, kääntymiseen ja pinnalle nousemiseen. Liopleurodon söi joutsenliskoja, kalaliskoja ja myös toisia pliosaureja.

## Lähteet
Manitoban lippu

**[[Manitoba]]n provinssin lippu** pohjautuu Brittiläisen imperiumin Red Ensign -kauppamerenkulkulippuun. Lipussa on punaisella pohjalla Manitoban vaakuna.

Lipun hyväksyi Manitoban lainsäädäntökokous 11. toukokuuta 1965 ja kuningatar Elisabet II virallisti lipun lokakuussa 1965. Lippu otettiin käyttöön 12. toukokuuta 1966. Päätös lipun käyttöönotosta tehtiin sen jälkeen, kun Kanadan hallitus oli päättänyt Vaahteranlehtilipun käyttöönotosta kansallislippuna. Myös Ontarion lippu otettiin käyttöön samasta syystä.

## Aiheesta muualla

* Provincial Flag Act of Manitoba , sisältää myös lipun virallisen kuvauksen.
* Government of Manitoba, Travel Manitoba: Official Emblems 
* The Flags of Canada - Manitoba 
* 2001 Flag Contest Winner , Winnipeg Free Pressin järjestämän kilpailun voittaja mahdolliseksi Manitoban lipun korvaaksi.
* Good Flag, Bad Flag , North American Vexillological Association käyttää Manitoban lippua esimerkkinä huonosta lippusuunnittelusta.
Viola (nimi)

**Viola** on naisen etunimi. Toukokuun 2025 loppuun mennessä Viola-nimen oli Suomessa saanut 12&nbsp;062 naista ja muutama mies.

## Nimen alkuperä

Viola tarkoittaa latinaksi orvokkia.

## Nimipäivä

Suomessa Violan nimipäivä on sekä suomen- että ruotsinkielisen kalenterin mukaan 3. kesäkuuta. Nimi oli tällä päivällä vuosina 1867–1928, joinakin vuosina myös kirjoitettuna Wiola tai Biola, ja palautettiin samalle päivälle vuonna 2000. Sama päivä on myös Orvokin nimipäivä.

## Tunnettuja Viola-nimisiä

* Viola Allen (1867–1948), yhdysvaltalainen mykkäelokuvien näyttelijä
* Viola Amherd (s. 1962), Sveitsin liittopresidentti
* Viola Bauer (s. 1976), saksalainen maastohiihtäjä
* Viola Calligaris (s. 1996), sveitsiläinen jalkapalloilija
* Viola Čapková (s. 1966), tšekkiläissyntyinen Turun yliopiston kotimaisen kirjallisuuden professori ja kirjallisuuden kääntäjä
* Viola von Cramon-Taubadel (s. 1970), saksalainen poliitikko ja europarlamentaarkko
* Viola Davis (s. 1965), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Viola Elo (s. 1948), suomalainen kirjailija
* Viola Fischerová (1935–2010), tšekkiläinen runoilija
* Viola Fletcher (s. 1914), yhdysvaltalainen kansalaisaktivisti ja puhuja
* Viola Gråsten (1910–1994), suomalainen tekstiilitaiteilija
* Viola Kowalschek, o.s. *Poley* (s. 1955), saksalainen soutaja
* Viola Kuistio (1898–1992), o.s. Kariniemi, suomalainen näyttelijä
* Viola Kuoksa (1904–1995), suomalainen opettaja, hammaslääkäri ja kirurgi
* Viola Käki, suomalainen lapsinäyttelijä
* Viola Landvoigt, o.s. *Goretzki* (s. 1956), saksalainen soutaja
* Viola Malmi (1932–2010), venäjänkarjalainen  balettimestari, kansantanssinopettaja ja perinteentutkija
* Viola Myers (1927–1993), kanadalainen pikajuoksija
* Viola Nikkanen, *Wiola Talvikki* (s. 1934), suomalaissyntyinen laulaja
* Viola Renvall (1905–1998), suomenruotsalainen runoilija
* Viola Turpeinen (1909–1958), amerikansuomalainen muusikko
* Viola Uotila (s. 1997), suomalainen muusikko
* Viola Westling (s. 1999), suomalainen pika-, keskimatkojen ja aitajuoksija.

## Viola salanimenä

* Viola Ahti, *[[Albert Järvinen]]* (1950–1991), suomalainen säveltäjä
* Viola, *Paulo Sérgio Rosa* (s. 1969), brasilialainen jalkapalloilija 

## Kuvitteellisia Viola-nimisiä

* Viola, päähenkilö William Shakespearen näytelmässä *[[Loppiaisaatto]]*
* Viola Angervuo, televisiosarjassa *[[Salatut elämät]]*
* Viola Turpeinen, hahmo suomalaisissa *[[Maalaiskomedia]]*-televisiosarjoissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
End of Innocence

**End of Innocence** on Nightwish-yhtyeen toinen DVD. Se julkaistiin Spinefarm Recordsin kautta vuonna 2003.

DVD:llä pääosassa on Timo Halon ohjaama dokumentti, jossa käydään läpi Nightwishin tarina yhdessä kosketinsoittaja Tuomas Holopaisen ja rumpali Jukka Nevalaisen sekä yhtyeen hyvän ystävän Tapio Wilskan kanssa. Miehet istuvat Holopaisen mökillä ja kertovat yhtyeen menneisyydestä, sen hetkisestä tilanteesta ja tulevaisuudesta. Dokumentti on höystetty huumoripitoisilla videopätkillä konserttipaikkojen takahuoneista, kiertuebussista ja äänitysstudiosta.

DVD:llä on myös kuvagalleria, kaksi musiikkivideota, Music Television Brasilin tekemä haastattelu sekä livemateriaalia Norjasta ja Saksan Summer Breeze -festivaalilta.

## Sisältö
*End of Innocence -dokumentti

*Musiikkivideot
***Over the Hills and Far Away*
***End of All Hope*

*Kuvagalleria

*MTV Brasilin haastattelu

*4th of July in Norway
#*Sleeping Sun*
#*Wild Child*
#*Beauty and the Beast*
#*She's My Sin*
#*Slaying the Dreamer*

*Summer Breeze Festival 2002
#*End of All Hope*
#*Dead to the World*
#*10th Man Down*
#*Slaying the Dreamer*
#*Over the Hills and Far Away*
#*Sleeping Sun*
Manitoban vaakuna

**[[Manitoba]]n [[vaakuna]]n** vahvisti Yhdistyneen kuningaskunnan kuningas Edvard VII vuonna 1905. Vaakunassa on vihreällä pohjalla biisoni, jonka yläpuolella on Englannin lippu.

Nykyisessä vaakunassa vuoden 1905 vaakunan yläpuolella on kultainen kypärä, puna-hopeat nauhat, kylmänkukkaa pitelevä majava ja ylimpänä kultainen kuningaskunnan kruunu. Vasemmalla vaakunaa kannattelee valkoinen yksisarvinen, oikealla valkoinen hevonen. Muina koristeina on muun muassa Redjoen kärryjen pyörä, alkuperäiskansojen helmi- ja luukoruja sekä vaahteranlehtiä. Vaakunan jalustassa on kuvattuna provinssin monipuolista maisemaa (vehnäpellot, metsät, preeriat ja vesi). Alinna jalustassa on provinssin latinankielinen motto *Gloriosus et Liber*, Kunniakas ja vapaa.

## Aiheesta muualla
* Manitoba’s provincial symbols  Government of Canada.
Edvard I

**Edvard I** on ollut ainakin seuraavien hallitsijoiden nimi:

* Edvard I (1239–1307), Englannin kuningas
* Edvard I (1391–1438), Portugalin kuningas
* Edvard I (1284–1329), Savoijin kreivi.
Oppimisteoria

**Oppimisteorialla** tarkoitetaan teoreettista mallia siitä, miten ihminen tai muu eliö oppii. Oppimisteorian ohella käytetään käsitettä oppimiskäsitys.

Käsitys oppimisesta on muuttunut aikakausien mukaan. Perusoppimisprosesseina voidaan nähdä:

*Oppiminen ymmärtämään, miten ympäristön tapahtumat liittyvät toisiinsa. *Kun pesäpallo osuu ikkunaan, ikkuna särkyy*.
*Oman toiminnan seurauksien oppiminen. *Kun lyömäni pesäpallo rikkoo naapurin ikkunan, seuraa erilaista epämukavaa*.
*Toisten toiminnan seuraamisella oppiminen. *Isosisko lyö palloa aina ikkunoista poispäin.*

## Kognitivismi ja behaviorismi
Keskeisimpiä oppimisteorioita ovat nykysuuntaus kognitivismi ja myöhemmin siitä "jalostettu" konstruktivismi. Näissä keskeistä on oppijan oma rooli oppimisessa ja tiedon ymmärtäminen sekä ajattelu. Nämä suuntaukset lähtivät kehittymään 1960-luvulta. 

Ennen 60-lukua vallassa ollut behaviorismi ja uus-behaviorismi perustivat oppimisnäkemyksensä siihen, että ihminen on ärsykkeisiin reagoiva mekaaninen kone, eikä tunteilla, motivaatiolla, mielentiloilla ym. ole mitään merkitystä oppimisen kannalta. Behaviorismissa keskeisiä oppimismalleja olivat välineellinen ehdollistuminen ja klassinen ehdollistuminen. 

## Gagnén oppimistyylit
1900-luvulla vaikuttanut Robert M. Gagné erotteli oppimisen eri tyylejä: 
*signaalioppimista tapahtuu esimerkiksi vauvan ymmärtäessä, että tuttipullosta saa maitoa
*yritys-erehdys -oppiminen
*ketjuoppiminen: lapsi oppii tavaroiden nimet, jolloin hän oppii pyytämään tavaroita nimeämällä ne
*kielellinen assosiaatio
*erottelu, ryhmittely
*käsitteellinen (abstrakti) oppiminen
*periaatteiden oppiminen (esimerkiksi fysiikassa)
*loogisen ongelmanratkaisun oppiminen

## Suomalaisia oppimisteoreetikkoja

Tämän hetken merkittäviä suomalaisia oppimisteoreetikkoja ovat muun muassa
* Yrjö Engeström
* Timo Järvilehto
* Kirsti Lonka
* Maijaliisa Rauste-von Wright
* Reijo Wilenius
* Johan von Wright
* Kai Hakkarainen

## Katso myös
*Kulttuurihistoriallinen psykologia
*Oppimistyyli

## Kirjallisuutta
* Rauste-von Wright, Maijaliisa & von Wright, Johan: Oppiminen ja koulutus. WSOY, 2000.
* Tynjälä, P. 1999. Oppiminen tiedon rakentamisena. Konstruktivistisen oppimiskäsityksen perusteita. Helsinki: Kirjayhtymä.
* 

## Aiheesta muualla
* Teorioita ja käsityksiä oppimisesta
Balzers

**Balzers** on Liechtensteinin ruhtinaskunnan eteläisin ja väkiluvultaan neljänneksi suurin kunta. Asukkaita on vuoden 2024 väestönlaskennan mukaan 4&nbsp;806. Pinta-alaltaan se on 19,6 km². Balzersin kuntaan kuuluvat Balzersin ja Mälsin kylät.

Balzersin alue on ollut asutettu ainakin 7 000 vuotta. Retoromaaninen nimi Balzers esiintyy kirjoitettuna ensimmäistä kertaa vuonna 842. Se on peräisin latinan sanasta *palazoles*, joka tarkoittaa kartanoa. 

Balzersissa sijaitseva Gutenbergin linna on rakennettu sydänkeskiajalla, todennäköisesti 1000-luvulla. Ensimmäinen kirjallinen maininta siitä on vuodelta 1263. Linna kuului Frauenbergin paroneille, kunnes se siirtyi vuonna 1314 Itävallan omistukseen yli viideksisadaksi vuodeksi.

Balzersiin perustettiin 1817 Lindaun–Milanon postireitin hevosasema, josta tuli 1839 Liechtensteinin ensimmäinen postitoimisto. Toisen maailmansodan jälkeen Balzers koki ratkaisevan rakenteellisen muodonmuutoksen teollisuuden, kaupan ja palveluiden kehittyessä merkittävästi. Nykyisin Balzersissa on uimahalli ja useita muitakin virkistys- ja urheilumahdollisuuksia.

Balzersissa sijaitsee 1946 perustetun Oerlikon Balrzersin pääkonttori. Yrityksen päätuotteita ovat pinnoitteet.

## Nähtävyyksiä
***Pietarinkappeli** Mälsissä, rakennettu 1500-luvulla, kunnostettu 1873 ja 1934.
***Gutenbergin linna**, rakennettu todennäköisesti 1000-luvulla, ensimmäinen kirjallinen maininta vuodelta 1263. Linna kuului aluksi Frauenbergin paroneille, kunnes 1314 se siirtyi Itävallan omistukseen yli viideksisadaksi vuodeksi. Balzersin kunta osti 1750 rapistumaan jätetyn linnoituksen vuonna 1824. Vuonna 1905 kuvanveistäjä Egon Rheinberger Vaduzista osti linnan omiin tarkoituksiinsa ja laajensi sen nykyiseen muotoonsa vuosina 1906–1910. Joitakin vuosia linnassa toimi ravintola. Nykyään linna kuuluu valtiolle, ja sitä on kunnostettu.
***Pyhän Nikolauksen seurakunnan kirkko**, rakennettu vuonna 1912, wieniläisen arkkitehdin Gustav von Neumannin suunnittelema. Varat rakentamiseen lahjoitti ruhtinas Johann II Hyvä juhlistaakseen 50-vuotishallitsijajuhlaansa.

## Politiikka
Kunnanjohtaja on ollut vuodesta 2016 lähtien Isänmaallista liittoa edustava Karl Malin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kunnan kotisivu, Balzers.li
Latimeria

**Latimeria** (*Latimeria chalumnae*) on läntisellä Intian valtamerellä esiintyvä harvinainen syvänmeren varsieväkala. Se on elänyt satoja miljoonia vuosia lähes muuttumattomana eli on niin sanottu elävä fossiili.

Tiedeyhteisössä latimerian uskottiin kuolleen sukupuuttoon miljoonia vuosia sitten, samoihin aikoihin dinosaurusten kanssa, kunnes vuonna 1938 eteläafrikkalaisen East Londonin museon kuraattori Marjorie Courtenay-Latimer sai tutkittavakseen Chalumnajoen suun tuntumasta pyydetyn erikoisen kalan. Se tunnistettiin varsieväkalaksi ja laji nimettiin löytäjänsä ja löytöpaikkansa mukaan. Sen jälkeen latimerioita on pyydetty useampia, mutta ne kuolevat pinnalle nostettaessa tai pian sen jälkeen, joten tiedot niiden elintavoista perustuvat pääosin sukellusveneestä filmattuihin kuviin. Latimeria voi kasvaa 1,8 metriä pitkäksi ja 80 kilogrammaa painavaksi. Niiden pääravintona ovat pikkukalat ja mustekalat, joita ne pyydystävät yöllä. Ne paikallistavat saaliinsa joidenkin haiden tapaan saaliin synnyttämän lähes olemattoman sähkömagneettisen kentän avulla. Naaras elää noin 11-vuotiaaksi. Se synnyttää eläviä poikasia.

Komorien saarilla latimeria tunnettiin nimellä *kombessa* jo kauan ennen kuin tutkijat kiinnostuivat siitä. Paikalliset pyydystivät latimeriaa silloin tällöin, koska sen suomut sopivat kumin karhennukseen. Sen rasvainen liha maistuu monen mielestä pahalta. Nykyisin latimeriaa pyydetään matkamuistoksi, mikä on tehnyt lajista uhanalaisen.

Vuonna 1997 Sulawesin saaren läheltä Indonesiasta löydettiin uusi varsieväkalapopulaatio, joka määritettiin uudeksi lajiksi *[[Latimeria menadoensis]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Luettelo Suomessa kasvavista myrkkysienistä

__NOTOC__ 

Tämä on **luettelo [[Suomi|Suomessa]] kasvavista [[sienimyrkky|myrkkysienistä]]** aakkosjärjestyksessä.

## H

* Harmaakirjoheltta (hyvin myrkyllinen)
* Harmaamustesieni (alkoholin kanssa syötynä lievästi myrkyllinen)
* Hurmeseitikki (lievästi myrkyllinen)

## I
* Isokaulussieni (lievästi myrkyllinen)
* Isorusokas (tappavan myrkyllinen)

## J
* Juurtomadonlakki (hyvin myrkyllinen)

## K
* Kangaskeltavalmuska (hyvin myrkyllinen)
* Kangaskärpässieni (lievästi myrkyllinen)
* Kartiovahakas (lievästi myrkyllinen)
* Kavalakärpässieni (tappavan myrkyllinen)
* Keltakärpässieni (lievästi myrkyllinen)
* Kevätrusokas (hyvin myrkyllinen)
* Kitkerälahokka (lievästi myrkyllinen)
* Korvasieni (tuoreena tappavan myrkyllinen, oikein esikäsiteltynä herkullinen ruokasieni)
* Kultasieni (lievästi myrkyllinen vanhana)

## L
* Laakamyrkkyseitikki (myrkyllisyyttä ei tarkasti tunneta)
* Lakritsirousku (lievästi myrkyllinen)
* Lantakaulussieni (lievästi myrkyllinen)

## M
* Myrkkymalikka (hyvin myrkyllinen)
* Myrkkynääpikkä (tappavan myrkyllinen)
* Myrkkyrisakas (tappavan myrkyllinen)

## N
* Nuijamalikka (alkoholin kanssa syötynä lievästi myrkyllinen)
* Nystymukulakuukunen (lievästi myrkyllinen)

## O
* Okrakääpä (lievästi myrkyllinen)

## P
* Palttuseitikki (lievästi myrkyllinen)
* Pantterikärpässieni (hyvin myrkyllinen)
* Piikkiukonsieni (lievästi myrkyllinen)
* Piruntatti (lievästi myrkyllinen)
* Pisamavalmuska (lievästi myrkyllinen)
* Pohjanpiispanhiippa (tuoreena lievästi myrkyllinen, pitää käsitellä korvasienen tavoin)
* Polkurisakas (lievästi myrkyllinen)
* Puistoukonsieni (lievästi myrkyllinen)
* Pulkkosieni (tappavan myrkyllinen)
* Punakärpässieni (hyvin myrkyllinen)
* Punalahokka (lievästi myrkyllinen)

## R
* Rikkivalmuska (lievästi myrkyllinen)
* Ruskokärpässieni (hyvin myrkyllinen)
* Ruskovalmuska (myrkyllisyyttä ei tarkasti tunneta)
* Rusotäplärisakas (lievästi myrkyllinen)
* Rustonupikka (lievästi myrkyllinen)

## S
* Sinipunahiippo (lievästi myrkyllinen)
* Suippumadonlakki (hyvin myrkyllinen)
* Suippumyrkkyseitikki (tappavan myrkyllinen)
* Suippurisakas (hyvin myrkyllinen)

## T
* Tauriontatti (lievästi myrkyllinen)
* Tiikerivalmuska (hyvin myrkyllinen)
* Torajyväsieni (hyvin myrkyllinen)

## V
* Valkokärpässieni (tappavan myrkyllinen)
* Valkomalikka (hyvin myrkyllinen)
* Valkorisakas (hyvin myrkyllinen)
* Vanu-ukonsieni (lievästi myrkyllinen)
* Verihelttaseitikki (lievästi myrkyllinen)
* Veriseitikki (lievästi myrkyllinen)
* Viherukonsieni (lievästi myrkyllinen)
* Villaukonsieni (lievästi myrkyllinen)

## Aiheesta muualla
*HUS:n myrkkysieniluettelo 
*Myrkylliset sienet Ruokavirasto
Heinz-Wolfgang Schnaufer

**Heinz-Wolfgang Schnaufer** (16. helmikuuta 1922 – 15. heinäkuuta 1950) oli toisen maailmansodan hävittäjälentäjä, joka saavutti yli 100 ilmavoittoa. Hän oli johtavia yöhävittäjälentäjiä. Englantilaiset käyttivät hänestä nimeä *St. Trondin yökummitus*.

Schnaufer palveli Luftwaffessa toisessa maailmansodan aikana vuosina 1941–1945. Yhteensä 121 ilmavoittoa saavuttanut Schnaufer teki kaikki pudotuksensa öiseen aikaan. Hän lensi raskaalla Messerschmitt Bf 110:llä.

Schnaufer aloitti sodan luutnanttina ja yleni sodan aikana majuriksi ja NJG (*Nachtjagdgeschwader*) 4:n komentajaksi. Hän sai rautaristin ritariristin tammenlehvien, miekkojen ja timanttien kera. 

Schnaufer kuoli auto-onnettomuudessa Ranskassa, lähellä Bordeaux’ta, heinäkuussa 1950.

## Lähteet
* 
*  
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* http://www.luftwaffe.cz/schnaufer.html
Tuohus

**Tuohus** (ven. свеча) on ohut, ortodoksinen kirkkokynttilä, joita muun muassa kirkossakävijät laittavat kirkossa olevien ikonien edessä oleville telineille palamaan.

Tuohus valmistetaan yleisimmin mehiläisvahasta. Pelkästä steariinista valmistettu tuohus ei ole ortodoksisen perinteen mukainen, sillä valmistusmateriaalissa on tärkeää sen puhtaus ja luonnonmukaisuus. 

Suomessa tuohukset valmistetaan Lintulan luostarissa. Valamon luostari valmistaa myös tuohuksia omaan käyttöönsä ja luostarikauppansa myyntiin. Lintulassa valmistettuja tuohuksia käytetään nykyään useissa luterilaisissa kirkoissakin.

## Aiheesta muualla
*Tuohus Ortodoksi.netissä
Vapaaherra

**Vapaaherra** (, ) on ylhäisaateliin kuuluva kreiviä alempi aatelisarvo. Vapaaherrat saivat läänityksinä maata. Ruotsissa kuningas Eerik XIV antoi kruunajaisissaan vuonna 1561 ensimmäiset vapaaherran arvot. 

Suomessa vapaaherran epävirallisena puhuttelunimenä on paroni. Suomen 63:sta vapaaherrallisesta suvusta on elossa 29.
 
Kuten muutkin aatelisarvot, myös vapaaherruus on suvussa periytyvää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Paroni

**Paroni** (myös **parooni**) on kreiviä alempi aatelisarvo. 

Ranskassa sitä alettiin 1100-luvulla käyttää kaikista merkittävää läänitystä hallussaan pitävistä aatelisista, 1200-luvun lopussa vain suoraan kuninkaalta läänityksensä saaneista. Täten se oli muita aatelisarvoja korkeampi. Kuitenkin 1300-luvulla paroni katsottiin kreiviä alemmaksi, vaikka monilla paroneilla oli laajemmat omistukset kuin kreiveillä. Ranskan kuningas Ludvig XIV alensi paronin arvoa edelleen jakamalla monia paronin arvoja ilman arvoon liittyvää maaomaisuutta. Myöhemmin Napoleon I jatkoi perinnettä.

Paronin arvo on ollut käytössä myös Englannissa, Skotlannissa, Irlannissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Italiassa, Navarrassa, Aragoniassa ja Venäjällä. Suomessa, Ruotsissa ja Saksassa paronia vastaava aatelisarvo on vapaaherra, joita usein puhutellaan paroneina. Baltian maissa ja Venäjällä paroni on vapaaherraa vastaava virallinen arvo.

## Suomessa
Suomen aateliin on introdusoitu 63 vapaaherrallista sukua, joista mieslinjaisena on säilynyt 25. Suomen alueella myönnettiin useita läänitysalueita vapaaherrakunniksi 1500- ja 1600-luvuilla. Vapaaherrakuntien läänitykset peruttiin vuoden 1680 reduktiossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aura

**Aura** voi tarkoittaa seuraavia:
__NOTOC__
## Yleisnimenä
* aura, maataloudessa peltojen kyntämiseen käytettävä työkalu tai muu samalla periaatteella toimiva työkalu. Merkitykseltään tähän liittyvät:
** kyntöaura, nykyaikainen kyntöön käytetty maataloustyökone
** lumiaura, lumen auraamiseen käytettävä väline
** karja-aura, höyryveturin eteen kiinnitettävä esteenraivaaja
** aurauskulma, ajoneuvon ohjaavien pyörien kulma suhteessa toisiinsa ajoneuvon kulkusuuntaan nähden
** aura, lintujen lentomuodostelma, esimerkiksi kurkiaura
* aura, sädekehä
* aura, sairauskohtauksen ennakkotunne esimerkiksi epilepsiassa.

## Paikannimenä
* Aura, kunta Varsinais-Suomessa
* Aurajoki, joki Varsinais-Suomessa
* Auran rautatieasema, entinen rautatieasema Auran kunnassa
* Aura an der Saale, kunta Saksassa
* Aura im Sinngrund, kunta Saksassa.

## Etunimenä
* Aura, naisen etunimi
* Betty Elfving, kirjailijanimi *Aura*, (1837–1923), kirjailija.

## Sukunimenä
* Börje Aura (1930–1991), toimittaja ja televisiojuontaja
* Erkki Aura (1941–2024), teatteriohjaaja ja näytelmäkirjailija
* Jalo Aura (1886–1947), poliitikko
* Lauri Aura (1929–1999), sähkötekniikan professori
* Matti Aura (1885–1975), sitoutumaton poliitikko
* Matti Aura (1943–2011), kokoomuslainen poliitikko
* Ossi Aura (s. 1958), korkeushyppääjä
* Seppo Aura, tekniikan tohtori ja ympäristöpsykologi
* Sirkka Aura (s. 1942), yritysjohtaja
* Teuvo Aura (1912–1999), poliitikko, pääministeri, Helsingin kaupunginjohtaja, talousmies ja juristi.

## Muita

* Aura, vähäisempi jumalatar kreikkalaisessa mytologiassa
* Aura, Valion valmistama sinihomejuusto
* Aura, Hartwallin olutmerkki
* Auran Sinappi
* ''Aura'', suomalainen vuosina 1817–1818 ilmestynyt aikakauslehti
* ''Aura'', suomalainen vuosina 1880–1896 ilmestynyt sanomalehti
* Aura, vakuutusyhtiö, joka vuonna 1982 yhdistyi vakuutusyhtiö Pohjan kanssa Tapiola-yhtiöksi
* Aura Light, ruotsalainen valaistusalan yritys
* ''M/S Aura'', yhteysalus
* Saattaja ''Aura II'', Suomen merivoimissa palvellut saattaja
* Aura-neito, Suomen varhainen henkilöitymä
* Aura-seura, Turussa 1815 perustettu kirjallis-filosofinen seura
* Aura-kalenteri, Aura-seuran julkaisema kirjallinen kalenteri
* ''Aura'', vuonna 1880 perustettu turkulainen sanomalehti
* Kuivasjärven Aura, oululainen urheiluseura
* Tammelan nuorisoseura Aura, tammelalainen nuorisoseura
* Aura, tanskalainen popmusiikkia soittava yhtye
* ''Aura'', CMX-yhtyeen albumi vuodelta 1994
* ”Aura”, Ajattaran kappale vuodelta 2011
* 1488 Aura, asteroidi
* EOS-Aura, NASA:n vuonna 2004 laukaisema satelliitti
* Hyundai Aura, automalli
* Lada Aura, automalli
* Saturn Aura, General Motorsin vuosina 2006–2009 valmistama automalli.
Tykky

**Tykky** eli **tykkylumi** on puihin ja rakenteisiin kertyvää kovaa lunta ja huurretta.

Tykkyä syntyy kahdella tavalla. Huurretykky syntyy pelkästä huurteesta, kun ilmassa olevia pieniä alijäähtyneitä nestepisaroita (sumusta tai pilvestä) tarttuu pakkasessa puunoksaan. Nuoskatykkyä syntyy, kun nuoskalunta kertyy puiden oksille ja jäätyy niihin kiinni. Nuoskatykyssä on vähintään puolet lunta.
 
Suomessa tykkyä kertyy eniten Pohjois-Suomen vaara-alueiden lakimetsissä. Yhdessä kuusessa voi olla tykkylunta jopa kolme tonnia.  Pohjoisimmilla alueilla tykkyä kertyy koko talven, kun etelämpänä lumi putoaa suojasääjaksojen aikana pois. Kun oksissa on iso tykkytaakka, myrskyt katkovat oksia ja puunlatvuksia, etenkin männyistä. Lapin kuuset ovat sopeutuneet tykkylumeen kasvattamalla lyhyet, vain vähän ulkonevat oksat, jolloin ne eivät katkea niin helposti.

## Katso myös

* Kainuun sähkökatkot

## Lähteet
Bakau

**Bakau** on kaupunki Gambiassa. Se sijaitsee valtion länsiosassa Atlantin valtameren rannikolla, lähellä pääkaupunki Banjulia. 

Hallinnollisesti Bakau koostuu kahdesta kaupungista, uudessa Bakaussa oli vuonna 2013 noin 25000 asukasta, mutta lisäksi 3500 asui Bakau Wasulun (vanha Bakau) puolella.

## Lähteet
Sublimoituminen

**Sublimoituminen** (lat. *sub* 'alla' + *limen* 'kynnys' > *sublimis* 'leijaileva') on fysiikassa olomuodonmuutos suoraan kiinteästä kaasuksi ilman nestemäistä välitilaa. Sitä tapahtuu, kun lämpötila ja kaasun osapaine ovat kolmoispisteen alapuolella. Sublimoitumisen vastakohta on härmistyminen, muutos kaasusta kiinteään. 

Tunnetuin ”normaaleissa” olosuhteissa sublimoituva aine on hiilidioksidi, joka sublimoituu suoraan ”kuivajäästä” höyryksi. 

Myös lumi sublimoituu usein aurinkoisina kevättalven päivinä, kun lämpötila on pakkasen puolella. Samaa tapahtuu pyykille, joka ripustetaan pakkasella ulos kuivumaan: vesi jäätyy, jää sublimoituu vesihöyryksi, ja jäisestä pyykistä tulee suoraan kuivaa.

Pikakahvin ja muutamien muiden elintarvikkeiden pakastekuivaus perustuu sublimoitumiseen.

Nykyisin myös esimerkiksi kangastulosteita tehdään sublimaatiotekniikalla. Tulostettu paperi prässätään (sublimoidaan) kankaaseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Traaginen sankari

**Traaginen sankari** on kirjallisuudessa tai näyttämötaiteessa tragedian eli murhenäytelmän päähenkilö tai   sankarihahmo, joka olisi muuten täydellinen, mutta hänellä on kohtalokas heikkous, joka johtaa lopulta sankarin tuhoon.

Traagisen sankarin käsite luotiin Antiikin Kreikan tragedioissa, ja Aristoteles määritteli sen Runousopissaan. Aristoteleen traagisella sankarilla oli neljä perusominaisuutta: hyvyys, ylivertaisuus, traaginen heikkous sekä tietoisuus omasta heikkoudestaan ja vääjäämättömästä tuhostaan. 
Antiikin tragedioissa mytologiset sankarit kävivät toivotonta taistelua hybristä eli ylimielisen itsevarmuuden aiheuttamaa vääjäämätöntä rangaistusta vastaan. Yleensä traagisen heikkouden tajuaminen johti katharsikseen.

Näyttämötaiteessa noudatettiin pitkään orjallisesti Aristoteleen perinteitä, mutta Shakespeare lopulta laajensi niin tragedian kuin traagisen sankarin käsitettä. Esimerkiksi Macbethiltä puuttuu kaksi klassisen traagisen sankarin ominaisuutta: hän ei ole hyvä eikä ylivertainen.

Renessanssin, valistuksen ja romantiikan jälkimainingeissa syntyi moderni käsitys traagisesta sankarista. Ajatuksena oli, että päähenkilön ei tarvitse olla ylevä ja merkittävä, vaan hän voi olla myös vähäpätöinen hahmo. Hän voi kuolla tajuamatta kohtaloaan ja kärsiä voimatta vaikuttaa itse tapahtumien kulkuun. Tarina voi päättyä ilman vapauttavaa lopetusta. Tällainen uusi traaginen sankari on itse asiassa antisankari.

Traagisuuteen liittyy usein ylevää suuruutta, joka kiehtoo ihmisiä. Traagisten hahmojen vetovoimaa on selitetty eri tavoin. Vahingoniloteorian mukaan ihminen tuntee mielihyvää kiihdyttävistä ja kärsimystä sisältävistä tapauksista, kunhan on itse niiltä suojassa. Oikeudenmukaisuus- tai syyllisyysteorian mukaan ihmiset etsivät traagisten sankarien elämästä syyllisyyttä tai rikosta, jonka vuoksi kärsimys on oikeutettu rangaistus. Esteettisen suhtautumisen teorian mukaan traagisten tunteiden arvostuksessa nähdään arvo sinänsä.

Jokainen aikakausi määrittelee traagisen sankarin uudelleen. Seuraavat piirteet ovat kuitenkin yleensä tyypillisiä tragedian päähenkilölle:

* Hänen täytyy kärsiä 
* Hän on alusta asti tuomittu 
* Hän on pohjimmiltaan jalo 
* Hänen tarinansa herättää pelkoa ja sääliä 
* Hänellä on vapaa tahto, vaikka hän onkin ennalta tuomittu

## Tunnettuja traagisia sankareita
* Oidipus (*Kuningas Oidipus*)
* Kullervo (*Kalevala*)
* Lancelot (*Tarinat pyöreän pöydän ritareista*)
* Túrin Turambar (*Silmarillion*)
* Anakin Skywalker (*Tähtien sota* -elokuvasarja)
* Max Payne (*[[Max Payne (pelisarja)|Max Payne]]* -pelisarja)

## Lähteet
*Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava 2000.  
*Hosiaisluoma, Yrjö: Kirjallisuuden sanakirja. WSOY. Helsinki 2003. .

## Viitteet
Kenoviiva

**Kenoviiva \** on typografinen välimerkki, jota käytetään lähinnä tietojenkäsittelyssä.  Kenoviiva on vinoviivan peilikuva.

Unix-järjestelmissä ja Unix-pohjaisissa ohjelmointikielissä, kuten C ja Perl, kenoviivaa käytetään ilmaisemaan sitä, että sitä seuraava merkki tulisi kohdella erityisesti. Kenoviivaan viitataan joskus koodinvaihtomerkkinä (*escape character*), vaikka tämä saatetaan helposti sekoittaa näppäimistön Esc-näppäimen tuottamaan merkkiin. 

DOS- ja Microsoft Windows -käyttöjärjestelmissä kenoviivaa käytetään tiedostopolun erottimena hakemistojen nimien välissä. Tämä eroaa Unix- ja useista muista hakemistojärjestelmistä, kuten internetin url-osoitteista, jotka käyttävät tähän tarkoitukseen vinoviivaa. Kenoviiva valittiin DOSin ja Windowsin erotinmerkiksi, koska aikaisessa versiossa, joka ei tukenut hakemistoja ja jossa ei siten ollut tarvetta erotinmerkkiin, vinoviivaa käytettiin esittelemään komentorivivaihtoehtoja (Unix-järjestelmissä vastaava toiminto on yhdysmerkillä ”-”).

## Lähteet
Badakhšanin maakunta

**Badakhšanin maakunta** on yksi Afganistanin maakunnista. Se kuuluu Badakhšanin alueeseen, joka jatkuu Tadžikistanin puolelle. Maakunnassa on arviolta 966&nbsp;800 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 44&nbsp;836 neliökilometriä.

Alueella asuu muun muassa tadžikkeja, uzbekkeja, kirgiisejä ja pataaneja. Valtauskonto on islam.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Culdotomia

**Culdotomia** ( tai *Pouch of Douglas*, ) on eläin- ja ihmislääketieteessä käytettävä termi. Se tarkoittaa naaraan peräsuolikohtusyvänteen aukaisua emättimen takapohjukan kautta. Englanninkielinen nimi, *Pouch of Douglas* on nimetty skotlantilaisen anatomisti James Douglasin (1675-1742) mukaan, jota pidetään culdotomian kehittäjänä.

## Aiheesta muualla
* http://www.medterms.com/script/main/art.asp?articlekey=8502 
* http://www.who.int/reproductive-health/impac/Procedures/Culdocentesis_P69_P70.html
Ruisreikäleipä

**Ruisreikäleipä** on ruisjauhoista leivottu reikäleipä. Reikä on leivässä sitä varten, että leipomispäivänä tehdään paljon leipiä, jotka pujotetaan rei'istään vartaaseen ja nostetaan leipäorrelle kuivumaan tuvan katonrajaan. Tämä liittyy rakentamiseen sikäli, että lännessä leivinuuni ja tuvan lämmitykseen käytetty uuni olivat erilliset.

Ruisleivän leipominen reikäleiväksi on länsisuomalainen tapa. Ensimmäinen tieto reikäleivästä on Ruotsista vuodelta 1499 ja Suomesta jo 1500-luvulla. Skandinaaviseen perinteeseen rinnastuvasta Länsi-Suomesta tuli kovan reikäleivän aluetta.

## Maantieteellinen alue
Kovan ruisleivän ja idän pehmeän leivän välinen raja kulki 1500-luvulta ensimmäiseen maailmansotaan asti Kymijoelta Kokkolaan. Kovaa leipää on syöty yleisesti Varsinais-Suomessa, Hämeessä ja Pohjanmaalla. Pehmeää leipää taas on syöty Karjalassa ja Savossa. Itä-Suomessa kovaa leipää on tehty hyvin vähän, lähinnä eväsleiväksi.

Idässä paistetaan paksuja (ruis)leipiä, jotka yleiskielellä ovat ruislimppuja. Perinteisesti Karjalassa ja Savossa on leiväksi sanottu vain rukiista leipää. Idässä, missä uuni lämpeni huoneen lämmityssyistä päivittäin, syötiin useammin vastapaistettua leipää ja tehtiin monenlaisia pitkään haudutettavia uuniruokia, kuten karjalanpaistia.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Silakkalaatikko

**Silakkalaatikko** on suomalainen perinneruokalaji. Se tehdään viipaloimalla perunaa, laittamalla sitä vuokaan kerroksittain suolasilakan kanssa ja kaatamalla päälle munamaitoa. Ruoka paistetaan uunissa.  Rannikolla on myös versioita, joissa käytetään tuoretta silakkaa. Periaatteessa Janssonin kiusaus on samankaltaista kuin silakkalaatikko, joskin siinä käytetään silakan sijasta kilohailia.

Silakkalaatikko on Uudenmaan maakunnan perinneruoka.

## Lähteet
Pumping house

**Pumping House** on elektronisen musiikin tyylisuuntaus. Pumping Housen tunnistaa sille ominaisesta "tyhjästä", "ontosta", "pumppaavasta", varsin toistuvasta bassoäänestä (niin sanottu "bamboo-basso") ja useimmiten iloisesta melodiasta ja nopeasta temposta. Lisäksi tyylissä käytetään hyvin usein niin sanottuja "mikkihiiri-huutoja".

## Tunnettuja artisteja
Tämän tyylin suosituimpien artistien joukkoon kuuluvat muun muassa:

* DJ matrasss
* Global Dj's
* Sonic Mine
* DJ Nemets
* Maxi Paul
* Drunkenmunky
* KlubbHeads
*XS Project

## Lähimmät vastaavat suuntaukset
*Hard house
*Happy hardcore
*Progressive house
*Rave
Miekantuppipäiväkäsky

**Miekantuppipäiväkäsky** oli Suomen puolustusvoimien ylipäällikön Carl Gustaf Emil Mannerheimin heinäkuun 11. päivänä 1941 antama päiväämätön julistus, jossa hän viittasi vuoden 1918 Miekkavalaan. Mannerheim muistutti miekantuppipäiväkäskyssä suomalaisia sotilaita siitä, että hän oli luvannut sisällissodan aikana Karjalan kansalle, ettei pistäisi miekkaansa tuppeen, ennen kuin Suomi ja Itä-Karjala olisivat vapaat. Miekantuppipäiväkäsky oli jaettu Suomen armeijan sotilaille jo 9. heinäkuuta. Sen tarkoitus oli innostaa hyökkäyssotaan lähteviä sotilaita taistelemaan. 

Miekantuppipäiväkäsky julkaistiin päivä sen jälkeen, kun Karjalan armeija oli aloittanut hyökkäyksen Neuvostoliittoa vastaan jatkosodassa. Päiväkäskystä oli luettavissa pyrkimys Suomen alueen laajentamiseen, niin sanottuun Suur-Suomi-aatteeseen. Julistus herätti huomiota sekä Suomessa että ulkomailla, ja Rangellin  hallitus katsoikin sen liian rohkeaksi pyrkien diplomaattisesti pehmentämään käskyn sävyä sanoutumatta siitä kuitenkaan irti. Kun liittoutuneet vaativat Suomen hallitukselta tarkempaa selvitystä, hallitus väitti Mannerheimin toimineen hallituksen tietämättä, mikä oli muunneltua totuutta. Päiväkäskyn sisältö oli kerrottu hallituksen sisäpiirille ennalta.

## Sisältö
Lainaus:Karjalan vapaus ja suuri Suomi väikkyy edessämme maailmanhistoriallisten tapahtumien valtavassa vyöryssä. Suokoon kansojen kohtaloja ohjaava Kaitselmus Suomen armeijan täyttää Karjalan heimolle antamani lupauksen.

## Seuraukset
Itä-Karjalaa koskeva päiväkäsky lisäsi keskustelua Suomen sodanpäämääristä, vaikka lehdistösensuuri esti päiväkäskyn arvostelemisen avoimesti Suomessa. Samalla suhtautuminen päiväkäskyyn toi esille selvän mielipide-eron sanomalehtien välillä. Sosiaalidemokraattisen lehdistön suhtautuminen Suomen laajentumispolitiikkaan oli kriittistä. Suomen  ''Sosialidemokraatti'' otti päiväkäskyn sisältöön nähden arvostelevan asenteen: ulkopoliittiset ratkaisut kuuluivat maan hallitukselle ja eduskunnalle, ja Itä-Karjalan väestön oli itse päätettävä kohtalostaan. Porvarillinen lehdistö puolestaan otti miekantuppipäiväkäskyn vastaan hyvin myönteisesti: innostuneita pääkirjoituksia sen johdosta julkaisivat ''Helsingin Sanomat'', ''Uusi Suomi'', *Karjala*, ''Ajan Suunta'' ja ''Ilkka''. Ruotsinkieliset lehdet eivät käsitelleet päiväkäskyä pääkirjoituksissaan. Päämajan tiedotusosaston päällikkö Kalle Lehmus suostutteli poliitikkoja ja päätoimittajia vaikenemaan päiväkäskyyn kohdistuneesta kriikistä. Mannerheim olisi halunnut sensuroida kritiikkikeskustelun kokonaan.

## Katso myös

* Kolmen kannaksen raja

## Lähteet
* 
* Miekantuppipäiväkäsky Mannerheim-sivulla

### Viitteet
Karjalanpaisti

**Karjalanpaisti** (karj. *päččiliha*) on karjalainen perinneruoka, alun perin nimeltään pelkästään **paisti** tai tarkemmin määriteltynä **ruukkupaisti**, **uunipaisti** tai **pätsiliha**. Karjala-etuliitteen ruoka sai levitessään koko Suomeen sotien jälkeen evakkojen mukana. 

Karjalanpaistiin kuuluu lihaa kuutioina ja juhlavaan versioon useita lihalajeja, kuten sian-, naudan- ja lampaanlihaa. Muina aineksina käytetään vettä, sipulia, suolaa, pippuria ja laakerinlehtiä. Perusohjeesta on lukuisia muunnelmia. Raaka-aineena saatettiin käyttää myös sisäelimiä, kuten maksaa ja munuaisia, tai juureksia, sipulia, perunaa tai porkkanaa. Myös ryynejä tai papuja, lähinnä härkäpapua, voitiin käyttää. Yleensä karjalanpaistin lisukkeena tarjotaan keitettyjä perunoita tai perunasosetta. Arkisempi karjalanpaisti syntyy käyttäen raaka-aineena pelkkää lihaa, vettä ja mausteita. Luut ja juurekset antavat ruoalle makua, joten niitä on syytä panna mukaan.

Oleellista valmistuksessa on matala lämpötila (alle 100 astetta) ja pitkä kypsymisaika, mieluummin yön yli, mutta joissakin ohjeissa neuvotaan mikrobien lisääntymisen estämiseksi korkeampia lämpötiloja.
 
Karjalanpaisti nousi suosioon 1950-luvulla, kun evakkoon ja asutustiloille hajautuneet karjalaiset alkoivat järjestää kylä- ja heimojuhliaan.

Vuonna 2007 *Iltalehden* lukijat äänestivät karjalanpaistin Suomen kansallisruoaksi. Suomalaisen ruokakulttuurin edistämissäätiön ELO:n, MTK:n ja maa- ja metsätalousministeriön järjestämässä äänestyksessä kansallisruoasta syksyllä 2016 karjalanpaisti tuli toiseksi ruisleivän jälkeen.

## Katso myös
*Luettelo suomalaisista perinneruokalajeista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Raholan ruokasanasto 
*Karjalanpaisti ja muita perinneruokia Karjalan liiton sivuilla
*Karjalanpaistin resepti Reseptitaivaassa
Tunnustuskirja

**Tunnustuskirja** tarkoittaa seuraavia:

* *[[Tunnustuskirjat]]*, kokoelma luterilaisen kirkon opin määritteleviä kirjoja
* *[[Tunnustuskirja (Antti Nylénin kirja)|Tunnustuskirja]]*, Antti Nylénin kirja vuodelta 2013

## Katso myös
* *[[Tunnustukset]]*, kirkkoisä Augustinuksen teos
* *[[Tunnustuksia]]*, Jean-Jacques Rousseaun teos
Kreivi

**Kreivi** (, , , ) on aatelisarvo. Kreivin arvo ja sitä korkeampi markiisin arvo ovat kehittyneet vanhan Rooman vallan ja keisari Kaarle Suuren ajan *comes*- ja *marchis*-arvoista. Kreivin arvo tuli perinnölliseksi 900-luvulla.

Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa kreivin arvoja jaettiin usein johonkin virkaan tai vastuuseen liittyen; esimerkiksi linnakreivi (*Burggraf*), rajakreivi (*Markgraf*), palatsikreivi (*Pfalzgraf*) tai varakreivi (*Vizegraf*). Rajakreivin arvosta kehittyi markiisin arvo. Saksassa kreivin arvo pysyi pitempään virka-arvona kuin Ranskassa, missä kreiveistä tuli omien pienien maidensa perinnöllisiä herroja. Fredrik Barbarossa antoi kreiveille oikeuden pitää rauhaa omilla maillaan, mikä oli ollut aikaisemmin vain ruhtinaiden oikeus. Läntisessä Saksassa etenkin 1100-luvulta lähtien ilmestyi lukuisa määrä kreivejä, jotka ottivat arvonimensä hallitsemansa linnan mukaan ilman virka-asemaa.

Ruotsissa Eerik XIV perusti kreivin ja vapaaherran arvot 1561. Venäjällä arvon otti käyttöön Pietari Suuri. Britanniassa kreiviä () vastaa tanskalaisperäinen jaarli (). Kreivi on nykyisin korkein Suomessa käytössä oleva aatelisarvo. Aiemmin Suomen Ritarihuoneella on ollut myös yksi ruhtinassuku, mutta se on ollut pitkään sammuneena.

## Suomessa
Suomen aateliin on introdusoitu 11 kreivillistä sukua, joista mieslinjaisena on säilynyt kolme. Suomen alueella myönnettiin useita läänitysalueita kreivikunniksi 1500- ja 1600-luvuilla. Kreivikuntien läänitykset peruttiin vuoden 1680 reduktiossa.

## Lähteet
* https://runeberg.org/pieni/2/0421.html Kreivi Viitattu 9.7.2020.

### Viitteet
Markiisi

**Markiisi** () on aatelisarvo, joka kehittyi rajakreivin () arvosta alkujaan Ranskassa, jossa markiisi-sanan vanhin muoto on latinaksi *marchis*. Karolingien rajakreivit olivat rajamaakunnan johtajia, joiden tehtävänä oli puolustaa maata hyökkäyksiä vastaan. Vaativan tehtävän vuoksi heille voitiin antaa läänityksenä useampi kreivikunta, joita kreiveillä ei tavallisesti saanut olla kuin yksi. Arvoltaan markiisi sijoittuu kreivin tai jaarlin yläpuolelle, mutta herttuan alapuolelle. 

Sen jälkeen, kun Ranskan suuri vallankumous oli lakkauttanut aatelisarvot, Napoleon I ei keisariksi nousunsa jälkeen perustanut markiisin arvoa uudelleen. Bourbon-restauraation jälkeen Ludvig XVIII perusti arvon uudelleen ja määritti sen kuuluvaksi herttuan ja kreivin arvojen väliin.

Arvonimi on ollut käytössä myös Italiassa ja alkuperäisessä merkityksessään Kastilian rajaseuduilla. Britannian aatelissa se on käytössä vieläkin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Drotsi

**Drotsi** (ruots. *drots* tai *riksdrotsen*) oli keskiajalta vuoteen 1809 käytössä ollut ruotsalainen arvonimi ja korkea virka, jonka haltija vastasi valtakunnan oikeusasioista.

## Drotsin arvo Ruotsissa
Ruotsissa drotsi oli, jaarlin aseman lakkaamisen jälkeen, kuninkaan jälkeen arvossa korkein, ’Hirdin’ eli kuninkaan neuvoston ja hovin esimies sekä sijaishallitsija 1200-luvulle, mutta 1300-luvulta lähtien pelkkä arvonimi. Vuodesta 1614 drotsiksi nimitettiin Svean hovioikeuden presidenttiä, ja vuodesta 1634 myös oikeuslaitoksen ylintä valvojaa. 

Magnus Gabriel de la Gardien kuoleman 1686 jälkeen drotsia ei nimitetty ennen Carl Axel Trolle Wachtmeisteria vuonna 1787. Wachtmeister oli paitsi drotsi myös kaikkien maan hovioikeuksien ylipresidentti (överpresident) ja siten koko oikeuslaitoksen päällikkö. Ruotsin vuoden 1809 vallankumouksen yhteydessä titteli drotsi lakkautettiin Ruotsissa ja oikeusministeristä tuli oikeuslaitoksen johtaja. Suomi joutui samana vuonna Venäjän tsaarin vallan alle Suomen sodan (1808–1809) seurauksena. Suomessa drotsin tilalle tuli prokuraattori, myöhemmin oikeuskansleri.

Suomessa tunnetuimpia drotseja olivat Pietari Brahe sekä Bo Joninpoika Grip. Bo Joninpojan läänityksenä oli koko Suomi ja kolmannes Ruotsia. Hänen perintöriitansa johti Albrekt Mecklenburgilaisen ja aatelin väliseen sotaan, jossa aateli turvautui Tanskan kuningatar Margaretaan, mikä taas johti Ruotsin valloitukseen ja Kalmarin unionin syntyyn. Bo Joninpojan aikana (1362) Suomi sai oikeuden lähettää edustajansa kuninkaanvaaliin ja tuli siten täysivaltaiseksi osaksi Ruotsia.

## Luettelo Ruotsin drotseista
Kansainvälisyys

**Kansainvälisyys** tarkoittaa kansojen tai valtioiden välistä asiaa. Taloudessa kansainvälisyys viittaa erityisesti muunmaalaisiin verrattuna kilpailukelpoiseen, maailman parhaisiin kuuluvaan. Internationalismilla tarkoitetaan kansainvälisyysaatetta.

## Katso myös
* Globalisaatio
* Maailmankansalaisuus
* Internationaali

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Polttaminen

**Polttaminen** on päihteiden käyttötapa, jossa palamisesta syntyvää savua hengitetään sisään, jotta päihteen vaikuttava aine imeytyisi polttajan verenkiertoon. Yleisin päihtymistarkoituksissa poltettu aine ovat kuivatut tupakkakasvin lehdet, joiden polttamista kutsutaan tupakoinniksi. Usein päihdyttävä aine kääritään ohuella paperilla sylinteriksi, jota kutsutaan savukkeeksi. Muita polttovälineitä ovat piippu ja vesipiippu.

Tupakan lisäksi kannabista käytetään yleisimmin polttamalla. Myös crackia ja eräitä muita kokaiinijohdannaisia poltetaan.
Oopiumisa jalostetaan monia päihdyttäviä alkaloideja, mutta myös oopiumia on poltettu. 1800-luvun Kiinassa oopiumin tarjoaminen poltettavaksi oli normaalia vieraanvaraisuutta.

Monissa suurissa maailmanuskonnoissa poltetaan suitsukkeita joko rukouksen symbolina tai uhrilahjana - savu nousee jumaluuden luokse. Amerikan alkuperäiskansat polttivat tupakkaa lahjana jumalille, ja ratkoivat erimielisyyksiä polttamalla yhdessä rauhanpiippua.

## Lähteet