open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mórian akvedukti

**Mytilenen akvedukti**, nykyisin yleensä **Mórian akvedukti**, oli antiikin aikainen akvedukti Lesboksen saarella Kreikassa. Se johti vettä vuorilta Mytilenen kaupunkiin. Akvedukti on saanut nykyisen nimensä Mórian kylästä, jonka lähellä ovat sen parhaiten säilyneet jäänteet.

Akvedukti rakennettiin roomalaisella kaudella 200- ja 300-lukujen taitteessa. Akveduktin pituus oli noin 26 kilometriä, ja se koostui sekä tunneliosuuksista että paikallisesta harmaasta marmorista tehdyistä kaarisiltaosuuksista. Akvedukti sai alkunsa Megáli Límni -nimellä nykyaikana tunnetulta, myöhemmin kuivatulta järveltä Lesboksen Ólympos-vuoren pohjoispuolelta, nykyisen Agiásoksen läheltä. Matkan varrella se sai vettä muista lähteistä. Akvedukti kulki nykyisen Mytilínin paikalla sijainneeseen Mytileneen reittiä Aneraída – Paspalá – Lámpou Mýloi – Lársos – Kamaroúdia –Mória – Koutzoúk-Loútza. Vesijohdon arvioidaan kyenneen kyljettamaan Mytileneen päivittäin noin  kuutiometriä vettä. Vettä käytettiin muun muassa kaupungin lähteissä ja kylpylöissä.

Akveduktin parhaiten säilyneet osat sijaitsevat noin 600 metriä etelälounaaseen Mórian kylästä ja noin seitsemän kilometriä luoteeseen Mytilínistä. Paikalla akveduktista on jäljellä noin 170 metrin osuus ja 17 kaarta. Akveduktia on säilynyt jonkin verran myös Lámpou Mýloin kylän lähellä noin 15 kilometriä Mytilínistä länteen, sekä muutamissa muissa paikoissa.

Akveduktin raunioita on kunnostettu vuodesta 1995 lähtien.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Andros (antiikin kaupunki)

**Andros** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Androksen saarella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Palaiópolin kylän alueella saaren länsirannikolla.

## Historia

Kreikkalaisessa mytologiassa Andros sai nimensä joko näkijä Androksesta, Eurymakhoksen tai Anioksen pojasta, tai Rhadamanthyksen sotapäälliköstä Andreuksesta, jolle kuningas antoi saaren. Geometrisella kaudella saarelta tunnetaan asuinpaikka Zagorássa.

Androksen kaupunki oli alun perin joonialaisten siirtokunta. 700-luvulla eaa. se oli riippuvainen Eretriasta. Kaupunki kukoisti poliksena erityisesti 600- ja 500-luvuilla eaa., ja se perusti omia siirtokuntia, kuten Akanthoksen ja Stageiran Khalkidikellä noin vuonna 654 eaa.

Persialaissodissa androslaiset joutuivat antautumaan persialaisille vuonna 490 eaa. ja antamaan laivastonsa Kserkseen käyttöön vuonna 480 eaa. Themistokles yritti vallata kaupungin, mutta tämä epäonnistui. Sodan jälkeen kaupunki liittyi Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Vuosina 450–440 eaa. kaupunki oli Ateenan alainen klerukhia. Vuosina 378–377 eaa. kaupunki kuului toiseen Ateenan liittoon.

300-luvun eaa. loppupuolella Andros tuli Makedonian vallan alle. Vuonna 200 eaa. sen valtasivat Pergamonin ja Rooman joukot, ja se ryöstettiin. Roomalaiset antoivat saaren Attalokselle.

Antiikin aikana koko Androksen saari oli pyhitetty Dionysokselle, ja se tunnettiin muun muassa viinistään.

Kaupungin alueella on suoritettu arkeologisia kaivauksia vuodesta 1956.

## Rakennukset ja löydökset

Androksen kaupunki sijaitsi Androksen saaren länsirannikon keskivaiheilla. Kaupungissa oli akropolis eli yläkaupunki, jonka muureja ja yhden portin jäänteet ovat säilyneet. Kaupungissa tiedetään olleen Dionysokselle, Apollonille, Hestialle ja Athenelle omistetut temppelit sekä Zeuksen lähde. Kaupungissa tiedetään olleen myös teatteri.

Kaupungin agoralta on löydetty 200- tai 100-luvulla eaa. rakennetun stoan eli pylväshallin rauniot. Suuri osa agorasta on nykyisin meren peittämänä. Kaupungin satamana toimi Gaurion (myös Gaureleon) nykyisen Gávrion kylän paikalla, noin 12 kilometriä pohjoisempana, mutta myös kaupungin kohdalla olevan sataman rakennelmista on säilynyt joitakin mereen uponneita jäänteitä. Ágios Pétroksen kylässä on hellenistisellä kaudella rakennetun tornin jäänteet. Marmoria louhittiin saaren pohjoisosasta.

Kaupungin alueelta tehdyt esinelöydöt ovat Palaiópolin arkeologisessa museossa ja Ándroksen arkeologisessa museossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pyrrha (kaupunki)

**Pyrrha** (; myös *Pyrra*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Lesboksen saarella Kreikassa. Se sijaitsi saaren keskiosissa kaupungin mukaan ”Pyrrhan Euripoksena” tunnetun Kallonínlahden itärannalla, lähellä nykyistä Achladerín kylää.

Pyrrha oli lesboslaisen pentapoliin jäsen eli yksi saaren viidestä merkittävimmästä kaupungista (muut olivat Mytilene, Methymna, Eresos ja Antissa). Peloponnesolaissodan aikaan vuonna 428 eaa. Pyrrha liittyi Mytilenen kapinaan Ateenan valtaa vastaan, mutta Ateena valtasi sen Pakheen johdolla. Pyrrha ei ollut olemassa enää Strabonin aikaan ajanlaskun alun tienoilla. Plinius vanhemman mukaan kaupunki olisi uponnut mereen maanjäristyksen seurauksena.

Pyrrhan akropoliilla eli linnavuorella on joitakin muurien sekä muiden rakennusten jäänteitä. Noin viisi kilometriä kaupungista pohjoiseen sijaitsi lesboslaisen pentapoliin yhteinen Zeuksen ja Heran pyhäkköalue, joka tunnetaan nykyisin Mésan pyhäkköalueena. Kaupungista oli kotoisin muun muassa filosofi Menedemos (n. 350 eaa.).

## Lähteet
Hornio

**Hornio** on kylä Sastamalan kaupungin Karkussa, Pirkanmaalla. Hornio on syntynyt Karkun kylien takamaille Hornionjärven läheisyyteen, eikä Hornio sen vuoksi ole Karkun maarekisterikylä.

Horniossa on aikoinaan ollut oma kansakoulu, joka nykyisin on Karkun metsästysseuran omistuksessa. Hornion ympäristössä sijaitsee useampi pieni järvi, näistä suurin on Hornionjärvi. Hornion eteläpuolella sijaitsee Ritajärven luonnonsuojelualue.

## Lähteet
Roger Hodgson

**Charles Roger Pomfret Hodgson** (s. 21. maaliskuuta 1950 Portsmouth, Hampshire, Iso-Britannia) on englantilainen laulaja-lauluntekijä, joka tunnetaan parhaiten  pop rock -yhtye Supertrampin solistina ja perustajajäsenenä.

Hodgson tunnetaan erityisesti yhdessä Supertrampin kanssa tekemistään hiteistä, kuten *[[Dreamer (Supertrampin kappale)|Dreamer]]*, *[[Breakfast in America (kappale)|Breakfast in America]]*, *[[Give a Little Bit]]* ja *[[The Logical Song]]*. 

## Ura
### Supertramp (1969–1983)
Vuonna 1969 Hodgson perusti Daddy-nimisen yhtyeen yhdessä Rick Daviesin kanssa. Seuraavana vuonna yhtyeen nimi vakiintui Supertrampiksi. Hodgson ja Davies kirjoittivat suurimman osan kappaleista erikseen, mutta levyillä tekijöiksi mainittiin aina kumpikin. Yhtye sai levytyssopimuksen A&M Recordsilta vuonna 1970 ja julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa *[[Supertramp (albumi)|Supertramp]]*. . Vuonna 1974 Supertramp julkaisi kolmannen studioalbuminsa, *[[Crime of the Century]]n*. Albumi menestyi kohtalaisesti Isossa-Britaniassa, mutta jäi sijalle 38. Yhdysvalloissa Albumilla julkaistu kappale "Dreamer" nousi Hodgsonin ensimmäiseksi hitiksi. Vuonna 1979 julkaistiin yhtyeen tunnetuin albumi, *[[Breakfast in America]]*. Albumi nousi ensimmäiselle sijalle Yhdysvalloissa Billboard 200 -listalla, ja se on myynyt yli 20 miljoonaa kappaletta. Albumilta hiteiksi nousivat Hodgsonin säveltämät singlet *[[Breakfast in America (kappale)|Breakfast in America]]*, *The Logical Song* ja *Take the Long Way Home*.

Vuonna 1983 Hodgson erosi Supertrampista viettääkseen enemmän aikaa perheensä ja lastensa kanssa. Vuonna 1982 julkaistu *[[...Famous Last Words...]]* jäi Hodgsonin viimeiseksi studioalbumiksi yhdessä Supertrampin kanssa.

### Sooloura (1986–)
Hodgson julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa *In the Eye of the Stormin* vuonna 1984. Levy myi yli kaksi miljoonaa kappaletta. Seuraavan albumin *Hai Hain* Hodgson julkaisi vuonna 1987. Samoihin aikoihin Hodgson mursi onnettomuudessa kummatkin ranteensa, mikä esti häntä soittamasta hetkeen. Hodgson julkaisi viimeisimmän studioalbuminsa, *Open the Doorin* vuonna 2000. Hodgson palasi takaisin kiertueelle vuonna 2001 Ringo Starr & His All-Starrs -yhtyeen riveissä.

## Diskografia
### Supertramp
* *[[Supertramp (albumi)|Supertramp]]* (1970)
* *[[Indelibly Stamped]]* (1971)
* *[[Crime of the Century]]* (1974)
* *[[Crisis? What Crisis?]]* (1975)
* *[[Even in the Quietest Moments...]]* (1977)
* *[[Breakfast in America]]* (1979)
* *[[...Famous Last Words...]]* (1982)
### Sooloalbumit
* *[[In the Eye of the Storm]]* (1984)
* *[[Hai Hai]]* (1987)
* *[[Open the Door]]* (2000)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Facebook-sivut
M242 Bushmaster

**M242 Bushmaster** on  yhdysvaltalainen 25 &times; 137 mm -kaliiperinen chain gun -tyyppinen konetykki, eli lataus- ja laukaisukoneistoa käyttää erillinen sähkömoottori. Tykki on käytössä Yhdysvaltain maavoimien M2 ja M3 Bradley -rynnäkköpanssarivaunuissa ja laivaston LAV-ajoneuvoissa sekä useissa laivaston aluksissa.

Aseen kehitti Hughes Ordnance, jonka osti McDonnell Douglas jonka osti myöhemmin Boeing.

Aseen jatkokehitelmiä ovat 30 &times; 173 mm kaliiperin Bushmaster II, 35 mm Bushmaster III ja 40 mm Bushmaster IV.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Royal Small Arms Factory

**Royal Small Arms Factory** (**RSAF Enfield**) oli Britannian kruunun asetehdas joka sijaitsi Lontoon Enfieldissa Enfield Lockissa. Tehdas perustettiin 1816 ja lakkautettiin 1988.

Tehdas perustettiin brittien petyttyä olemassa olleiden aseiden laatuun ja hintaan Napoleonin sodissa. Tätä ennen aseita oli rakennettu lähinnä Birminghamissa Gun Quarterissa. Sijaintipaikaksi valittiin saari suomaastossa Leajoen varrella. Tarkoituksena oli käyttää vesivoimaa koneiden pyörittämiseen ja jokia kuljetusreittinä.

Tehdas kasvoi Krimin sodan myötä. Vuonna 1856 perustettiin konepaja, jossa käytettiin höyrykoneiden pyörittämiä amerikkalaisvalmisteisia koneita. Työntekijöitä oli noin tuhat. 1860-luvulla valmistettiin 1744 kivääriä viikossa.

Vuonna 1889 aloitettiin uuden James Paris Leen suunnitteleman kiväärin tuotanto. Kuuluisa Lee-Enfield suunniteltiin 1895.

Tehdas yksityistettiin 1987 osana kuninkaallisista asetehtaista yhtiöitettyä Royal Ordnance -yritysrypästä ja lakkautettiin 1988.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
FGM-148 Javelin

**FGM-148 Javelin** on yhdysvaltalainen kolmannen sukupolven ”ammu ja unohda” -tyyppinen panssarintorjuntaohjus, joka voidaan laukaista kannettavasta ampumalaitteesta. Laukaisulaite on kaksiosainen. Laitteen kertakäyttöinen laukaisuputki sisältää ohjuksen, ja uudelleenkäytettävä komentoyksikkö (Command Launch Unit, CLU) sisältää elektroniikan ja infrapunatähtäimen. Yksikön paino on 28&nbsp;kg. Kantomatka on &ndash; metriä.

Yhdysvalloista ja muista länsimaista lähetettiin lukuisasti Javelin -ohjuksia osana aseapua Ukrainan tueksi Venäjän 24. helmikuuta 2022 aloittaman hyökkäyksen jälkeen. 

## Historia
Yhdysvaltain asevoimat toi esille vuoden 1978 raportissaan havaitsemiaan puutteita M47 Dragon -ohjuksessa. Myös M72 LAW -singolle oltiin kehittämässä korvaajaa, mutta General Dynamicsin FGR-17 Viper -kehityshanke peruutettiin 1983.

Joulukuussa 1983 Yhdysvaltain armeija julkaisi vaatimuslistan jalkaväen AAWS-M-panssarintorjuntaohjukselle (*Advanced Anti-Tank Weapon System – Medium*) ja elokuussa 1986 järjesti tarjouskilpailun kolmen kilpailijan välillä. Kehitysprojektin saivat hoitaakseen Texas Instruments ja Martin Marietta (nykyisin Raytheon ja Lockheed Martin).

Ohjus laukaistiin ensimmäinen kerran onnistuneesti huhtikuussa 1991. Maaliskuussa 1993 tapahtui ensimmäinen laukaisu siirrettävästä ampumalaitteesta. Javelinien tuotanto käynnistyi kesäkuussa 1994. Panssarintorjuntaohjus otettiin käyttöön Yhdysvaltain armeijassa 1996.

## Käyttäjämaat
* (Yhdysvaltain asevoimat)
* (Georgian asevoimat)
* (Indonesian asevoimat)
* (Irlannin asevoimat)
* (Itävallan asevoimat)
* (Jordanian asevoimat)
* (Taiwan)
* (Korean tasavallan asevoimat)
* (Liettuan puolustusvoimat)
* (Norjan puolustusvoimat)
* (Omanin asevoimat)
* (Qatarin asevoimat)
* (Ranskan asevoimat)
* Tšekin asevoimat
*
*
*
*
*
*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo Vihdin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

**Luettelo Vihdin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä** sisältää Vihdin kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.

## Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

## Lähteet
Royal Arsenal

**Royal Arsenal** oli Britannian kruunun asetehdas, varastoalue, koealue ja tutkimuslaitos Thamesin etelärannalla Lontoon Woolwichissa Greenwichissä. Alue oli käytössä 1600-luvulta lähtien. Asetehdas suljettiin 1967 ja puolustusministeriö luopui alueesta 1994.

Woolwich Warrenia käytettiin koealueena ensi kerran 1651.
Kuninkaallinen vaunutehdas perustettiin Woolwichiin 1664.
Vuonna 1695 perustettiin Royal Laboratory, joka valmisti räjähteitä, sytyttimiä ja ammuksia.
Vuonna 1716 perustettiin kuninkaallinen pronssivalimo
ja alueelle koottiin tykistörykmentti ja rakennettiin parakit.
Nimen Royal Arsenal alue sai 1805 Yrjö III:n aikana.

Kuninkaallinen sotilasakatemia siirrettiin Woolwich Commoniin 1808, jossa se sijaitsi vuoteen 1939.
Kun Woolwichin telakka suljettiin 1869 alue luovutettiin sotaministeriölle liitettäväksi Royal Arsenaliin.
Alueen käyttö tykistön ampuma-alueena jatkui vuoteen 1860.

Royal Arsenaliin perustettiin kemiallinen tutkimusosasto vuonna 1907. Tämä sai seuraavana vuonna nimen Research Department. Vuonna 1912 tästä muodostettiin High Explosive Research Department. Osasto kehitti myöhemmin Britannian ydinaseen.

Royal Arsenalin huippukausi oli ensimmäisen maailmansodan aikana, jolloin alue käsitti 1&thinsp;285 eekkeriä ja siellä oli työssä 80&thinsp;000 ihmistä.

Vuonna 1936 hallitus päätti siirtää arsenaalin Chorley'en  Lancashiressa, Bridgendiin Walesissa ja Bishoptoniin. Tutkimusosasto siirrettiin 1942 Fort Halsteadiin.

Kuninkaallinen tykistörykmentti siirtyi pois 1998.

Alueella oli oma kapearaiteinen rautatie. Osaan varastorakennuksia ei ollut lainkaan tieyhteyttä edes 1960-luvulla. Kahden neliömailin alueella oli 147 mailia rautatietä ja sillä oli käytössä 1000 vaunua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Richard Villems

**Richard Villems** (s. ) on virolainen Tarton yliopiston  evoluutiobiologian emeritusprofessori ja  akateemikko. Hän on toiminut myös Viron biokeskuksen johtajana (1986–2014) ja Viron tiedeakatemian pääjohtajana (2004–2014). Professori Villems kutsuttiin vuonna 2000 Suomen ulkomaiseksi tieteen akateemikoksi.

Hän kävi lukion (Koidula Gymnasium) Pärnussa, ja suoritti yliopisto-opintonsa Tarton yliopistossa, josta valmistui tohtoriksi (ja lääkäriksi) lääketieteellisestä biokemiasta (1972 Cand.Sc.). Tämän jälkeen hän jatkoi Moskovan valtionyliopistossa ja sai molekyylibiologian alalta ylemmän tieteen tohtoripätevyyden (1984 D.Sc.). Hänen vironkielinen väitöskirjansa (1984) käsitteli ribosomien alirakenteita ja työn otsikkona oli *Ribosoomi subribosoomsed kompleksid* (Subribosomal complexes of ribosome)''. 

Hän toimi Viron biokeskuksen johtajana (1986–2014). Tämän ohella hän oli Tarton yliopiston molekyyligenetiikan professori (1987–1991), molekyylibiologian professori (1991–1996), ja evoluutiobiologian professori (1996–2004), Viron tiedeakatemian apulaispääjohtaja ja Tähtitieteen ja fysiikan toimialan johtajana (1994–1999), osa-aikainen ylimääräinen professori (12/2004–12/2007) sekä Viron tiedeakatemian pääjohtaja (2004–2014). Hän on jatkanut osa-aikaisena professorina myös tämän jälkeen.

Professori Villems on julkaissut työtovereineen runsaasti alkuperäisartikkeleita tiedemaailman huippulehdissä (esim. Nature, Science, Plos One). Hän on ohjannut yhteensä 18 vuosina 1975–2015 valmistunutta väitöskirjatyötä. Tieteellinen tutkimus- ja ohjaustyö on jatkunut vuoden 2015 jälkeenkin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Richard Villems Google Scholarissa  (scholar.google.com)
* Richard Villems – rahvaste päritolust.mov (video)  (youtube.com)
* Mari Järve: Population genetics research in Estonia (video, käytännössä Richard Villemsin johtaman tutkimusryhmän työn esittelyä)  (youtube.com)
* Kotisivu Tarton yliopiston evoluutiobiologian laitoksella   (ut.ee)
Jonne Jantunen

**Jonne-Markus Jantunen** (s. 9. elokuuta 1996 Lahti) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Jantunen laukoo oikealta. Hän pelasi ammattilaisurallaan kahtena kautena Pelicansissa yhteensä 24 ottelua. Pääosan urastaan hän pelasi Mestiksessä.

## Ura
Jantunen aloitti jääkiekkoilun maalivahtina Jokereissa, mutta on varsinaisesti Pelicansin kasvatti. Kaudella 2011–2012 hän oli C-nuorten II-divisioonan karsinnoissa Pelicans Akatemian paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Jasse Mertarannan kanssa tehoilla 1+9=10. Kaudella 2012–2013 Jantunen oli B2-nuorten SM-karsinnoissa Pelicansin paras maalintekijä Samuel Fagerlundin kanssa seitsemällä osumallaan. B2-nuorten SM-sarjan runkosarjassa hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Niki Huovisen ja Eetu Rissasen kanssa tehoilla 10+19=29. Kaudella 2016–2017 Jantunen oli Pelicansin A-nuorten kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 13+18=31.

Kaudella 2017–2018 Jantunen nousi Pelicansin SM-liigarinkiin ja hän pelasi joukkueessa harjoitusotteluita. Jantunen teki liigadebyyttinsä 20. lokakuuta 2017 KooKoota vastaan. Hänestä tuli Pelicansin ja sitä edeltäneen Lahden Reippaan seurahistorian ensimmäinen toisen polven pääsarjakiekkoilija, kun Jantusen isä Marko loi Lahdessa pääsarjauraa Hockey-Reippaassa vuosina 1990–1992 ja Pelicanissa vuosina 2006–2010. Jonne Jantunen merkittiin Pelicansin nelosketjun oikeaan laitaan Antti Tyrväisen ja Arttu Heikkisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.53 minuuttia. Jantunen keräsi myös heti kaksi syöttöpistettä oltuaan kakkossyöttäjänä kahteen ylivoimamaaliin. Jarkko Hämäläinen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Liigauransa avausmaalin Jantunen teki seitsemännessä ottelussaan 14. marraskuuta 2017 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Kaikkiaan hän teki SM-liigassa kauden aikana 21 runkosarjaottelussa tehot 1+5=6. Jantunen pelasi miesten pelejä myös kahden ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa.

Huhtikuussa 2018 Jantunen teki Pelicansin kanssa 1+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Elokuussa seura lainasi hänet Peliittojen Mestis-joukkueeseen. Jantunen pelasi siellä alkukaudella 20 runkosarja- ja seitsemän Suomen Cupin ottelua. Hän pelasi kauden aikana kolme SM-liigaottelua. Jantusen kausi päättyi kuitenkin loukkaantumiseen joulukuussa 2018.

Jantunen siirtyi kaudeksi 2019–2020 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue TUTO Hockeyn riveihin. Toukokuussa 2020 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2020–2021 Jantunen jakoi tehoilla 7+7=14 TUTOn sisäisen pistepörssin neljännen sijan Mikko Laineen ja Mikke Levon kanssa.

## Muuta
Jantusen isä Marko teki pitkän pelaajauran SM-liigassa ja Ruotsin Elitserienissä. Hän pelasi myös kolme NHL-ottelua Calgary Flamesissa kaudella 1996–1997 sekä kuului Suomen vuoden 1997 MM-joukkueeseen. Jonne Jantusella on myös pikkuveli Jesse.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Nuoria ihmisiä (vuoden 1969 elokuva)

**Nuoria ihmisiä** (*Căldura*) on Șerban Creangăn ohjaama romanialainen komediaelokuva vuodelta 1969. Sen pääosia näyttelevät Emilia Dobrin, Vladimir Gaitan ja Nikolaus Wolcz. Tämä Creangăn esikoisohjaus on esitetty Suomen televisiossa kesäkuussa 1971.

## Juoni

Elokuva seuraa kolmen nuoren aikuisen, lukionsa päättäneen Sergiun ja Smachen ja heidän ikätoverinsa Lauran ihmissuhteita ja tulevaisuuden suunnittelua. Sergiu ja Laura seurustelevat, mutta Sergiu lähtee vuosiksi armeijaan. Vuosien päästä kolmikko tapaa uudestaan. Laura on valmistunut pianonopettajaksi ja juuri eronnut miehestään.

## Lähteet
Aleksi Ek

**Aleksi Ek** (s. 21. lokakuuta 1998 Heinola) on suomalainen jääkiekkopuolustaja.

## Ura
Ek on Heinolan Kiekon kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Pelicansiin, jonka B2-nuorten varakapteenina Ek toimi kaudella 2014–2015. Hän voitti kauden päätteeksi B2-nuorten SM-pronssia. Kaudeksi 2015–2016 Ek siirtyi Vierumäki Unitedin U20 Mestisjoukkueeseen, mutta hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun Päijät-Häme Unitedin B2-nuorissa. Kaudella 2016–2017 Ek pelasi Vierumäen lisäksi myös seitsemän ottelua lainalla sarjatasoa ylempänä Pelicansin A-nuorten SM-liigajoukkueessa.

Kaudeksi 2017–2018 Ek siirtyi Pelicansin A-nuoriin, joiden kapteenistoon hän nousi. Ek nousi jo harjoituskaudella seuran SM-liigarinkiin ja pelasi joukkueessa harjoitusotteluita. Hän teki liigadebyyttinsä 20. lokakuuta 2017 KooKoota vastaan. Ek merkittiin Pelicansin seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa lopulta 4.41 minuuttia. Ek keräsi ottelussa teholukeman –1. Hän pelasi kauden aikana SM-liigassa kaikkiaan kymmenen runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Ek pelasi valtaosan kaudestaan myös lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa tehden 18 runkosarjaottelussa kolme syöttöpistettä.

Tammikuussa 2018 Ek teki Pelicansin kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Kaudella 2018–2019 hän kärsi loukkaantumisista. Ek pelasi alkukaudella kolme SM-liigaottelua sekä yhdeksän ottelua Pelicansin A-nuorissa ja viisi ottelua Peliittojen Mestis-joukkueessa, kunnes SM-liigan siirtotakarajalla, helmikuussa 2019 hänen vahvistettiin pelaavan loppukausi lainalla Peliitoissa. Kauden 2019–2020 Ek pelasi suurimmaksi osaksi Pelicansin A-nuorissa. SM-liigassa hän pelasi 15 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Ek pelasi noista kymmenen ottelua loppukaudella, kun joukkueen puolustuksen oli jättänyt useampi pelaaja. Hän pelasi myös yhden Mestarien liigan ottelun tehden yhden syöttöpisteen. Ek pelasi myös viisi runkosarja- ja Suomen Cupin ottelua lainalla Peliitoissa. Hän oli Suomen Cupissa joukkueen paras maalintekijä neljällä osumallaan.

Kaudeksi 2020–2021 Ek siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhoon. Helmikuussa 2021 hän siirtyi loppukauden sopimuksella KeuPa HT:hen, kun SaPKo keskeytti Mestis-kautensa koronavirusrajoitusten vuoksi. Kaudeksi 2021–2022 Ek palasi vuoden mittaisella sopimuksella Heinolan Peliittoihin. Hänet nimettiin joukkueen kapteeniksi.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Stromeferryn rautatieasema

**Stromeferryn rautatieasema** on rautatieasema Skotlannissa Stromeferryn kylässä Ylämaan hallintoalueella. Se sijaitsee Kyle of Lochalshin radan varrella.

Asema avattiin 19. elokuuta 1870. Kaudella 2017–2018 sitä käytti 1&nbsp;378 matkustajaa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
USS John F. Kennedy (CVN-79)

**USS John F. Kennedy (CVN-79)** on rakenteilla oleva, Yhdysvaltain laivaston Gerald R. Ford -luokan lentotukialus, joka on nimetty Yhdysvaltain 35. presidentin John F. Kennedyn mukaan.

## Valmistus

Alus tilattiin 15. tammikuuta 2009 Newport Newsistä Virginiasta Huntington Ingalls Industriesilta, missä köli laskettiin 22. elokuuta 2015. Alus laskettiin vesille 7. joulukuuta 2019 ja otetaan palvelukseen 2025.

## Lähteet

*

### Viitteet
Ryūnosuke Akutagawa -palkinto

**Ryūnosuke Akutagawa -palkinto** () on Japanin arvostetuin kirjallisuuspalkinto, jonka Kan Kikuchi perusti vuonna 1935 elinikäisen ystävänsä Ryūnosuke Akutagawan kunniaksi.

Palkinto jaetaan yleensä kahdesti vuodessa, ja sitä sponsoroi *Japanilaisen kirjallisuuden edistämisseura* ().

Palkintoon viitataan Naoki-palkinnon kanssa saman kolikon kääntöpuoliksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Palkinnon virallinen sivu
Naoki Sanjūgo -palkinto

**Naoki Sanjūgo -palkinto** on japanilainen kirjallisuuspalkinto, jonka Kan Kikuchi perusti vuonna 1935 Naoki Sanjūgon muistoksi. Kikuchi oli tuolloin Bungeishunjū-lehden toimittaja.

Palkinto jaetaan kahdesti vuodessa ja sitä sponsoroi *Japanilaisen kirjallisuuden edistämisseura* ().

Palkintoon viitataan Akutagawa-palkinnon kanssa saman kolikon kääntöpuoliksi.

## Lähteet
Luettelo kirjallisuuspalkinnoista

Tämä on **luettelo kirjallisuuspalkinnoista** joille on wikipediassa artikkeli.

## Maan tai alueen mukaan

### Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot

### Kansainväliset palkinnot
* 
* Nobelin kirjallisuuspalkinto

### Euroopan unioni
* Euroopan unionin kirjallisuuspalkinto
* Itävallan valtionpalkinto eurooppalaiselle kirjallisuudelle

### Pohjoismaat
* Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinto
* Pohjoismaiden neuvoston lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinto

### Australia
* Ditmar-palkinto

### Espanja
* Premio Nadal

### Irlanti
* 
*
*
*
*

### Italia
* Strega-palkinto

### Japani
* Hayakawa-palkinto
* Naoki Sanjūgo -palkinto
* Ryūnosuke Akutagawa -palkinto
* Seiun-palkinto

### Kiina
* Xingyun-palkinto

### Ranska
* Goncourt-palkinto
* Grand Prix de poésie de l'Académie française
* Renaudot-palkinto

### Ruotsi
* Astrid Lindgren -palkinto
* August-palkinto
* Svenska Dagbladetin kirjallisuuspalkinto

### Saksa
* Frankfurtin kaupungin Goethe-palkinto
* Georg Büchner -palkinto

### Yhdysvallat
* Newbery-mitali
* Pulitzerin kirjallisuuspalkinto

## Kielen mukaan
### Englannin kieli
* Booker-palkinto
* Kansainvälinen Booker-palkinto
* Bram Stoker Award
* Guardianin esikoiskirjapalkinto

### Espanjan kieli
* Miguel de Cervantes -palkinto

### Fäärin kieli
* Färsaarten kirjallisuuspalkinto

### Iirin kieli
*
*
*

### Portugalin kieli
* Camões-palkinto

### Saksan kieli
* Georg Büchner -palkinto
* Kurd Laßwitz -palkinto

## Lajityypin mukaan
### Fantasiakirjallisuus
* Damon Knight Memorial Grand Master Award
* Kuvastaja
* Tähtifantasia-palkinto
* World Fantasy Award

### Kauhu- ja jännitys
* Bram Stoker Award
* Shirley Jackson -palkinto

### Tieteiskirjallisuus
* Arthur C. Clarke -palkinto
* Atorox-palkinto
* British Science Fiction Award
* Damon Knight Memorial Grand Master Award
* Hayakawa-palkinto
* Hugo-palkinto
* John W. Campbellin muistopalkinto
* Kurd Laßwitz -palkinto
* Locus-palkinto
* Nebula-palkinto
* Philip K. Dick -palkinto
* Prix Aurora -palkinto
* Prometheus-palkinto
* Robert A. Heinlein -palkinto
* Sidewise-palkinto
* Theodore Sturgeon -palkinto
* Tähtivaeltaja-palkinto
* Xingyun-palkinto
Levi Henriksen

**Levi Henriksen** (s. 15. toukokuuta 1964 Kongsvinger, Norja) on norjalainen kirjailija ja muusikko.

Kun Henriksenin ensimmäinen novellikokoelma *Feber* ilmestyi 2002, yleisö lumoutui heti hänen ainutlaatuisesta ja karismaattisesta äänestään. Seuraava teos oli 2003 ilmestynyt *Ned, Ned, Ned*, sekin novellikokoelma. Läpimurtoteos oli 2004 ilmestynyt romaani *Lunta sataa lumen päälle joka on jo satanut*. Siitä tuli myyntimenestys, ja se sai samana vuonna Norjan kirjakauppiaiden palkinnon.

Henriksenin tavaramerkki on kyky yhdistää vahva, toisinaan aggressiivinen, maskuliininen ääni herkkyyteen. Teosten tapahtumaympäristö on yleensä kova, tunteeton maalaisympäristö, joka on urbaanin nykyelämän laitamilla, missä vanhat ja uudet arvot törmäävät ja missä miehet kamppailevat maskuliinisuuteensa kohdistuvien urbaanien vaatimusten kanssa.

Ennen täysitoimiseksi kirjailijaksi ryhtymistään Henriksen työskenteli pitkään toimittajana paikallislehdessä Kongsvingerissä, pienessä kaupungissa joka muistuttaa hänen teoksissaan esiintyvää ympäristöä. Hänellä on oma yhtye Levi Henriksen & Babylon Badlands, jossa hän soittaa kitaraa ja laulaa ja jolle hän säveltää ja kirjoittaa sanoituksia.

Bent Hamer on ohjannut elokuvan *[[Jouluksi kotiin]]* (2010), joka perustuu Henriksenin teokseen *Bare mjuke pakker under treet*.

Henriksenin teoksista on käännöksiä yli kymmenelle kielelle.

## Suomennetut teokset
* *Lunta sataa lumen päälle joka on jo satanut* (*Snø vil falle over snø som har fal*). suomentanut Tarja Teva. Helsinki: Johnny Kniga, 2008 

## Diskografia
;Albumit
**[[Utvalgte noveller]]* (2005), Liza Marklundin & Lars Saabye Christensenin kanssa
**[[Herfra til Rockaway Beach]]* (2005), Thomas Mårudin kanssa
**[[Bang Bang rett ned]]* (2007), Thomas Mårudin kanssa
**[[Det er her vi kommer fra]]* (2010), Thomas Mårud & Bra landsens folkin kanssa
**[[Langt sakte tog]]* (2012), Thomas Mårud & Bra landsens folkin kanssa
**[[Det beste bandet i himmelen]]* (2016), Babylon Badlandsin kanssa

## Palkinnot ja tunnustukset
* Bokhandlerprisen 2004, teoksesta *Snø vil falle over snø som har falt*
* Kongsvinger kommunes kulturpris 2004
* Ordknappen 2006 teoksesta *Den aller siste mohikaner*, Litt å lese-serien – Gyldendal Norsk Forlag
* Hedmark fylkeskommunes kulturpris 2007

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Levi Henriksen Norjan kirjailijaliiton sivulla
*Levi Henriksen musiikkisivustolla Gstreng
Esu Niemelä

**Esu Evert Niemelä** (16. kesäkuuta 1921 Sääminki – 30. marraskuuta 1999 Savonlinna) oli suomalainen maanviljelijä, joka toimi Maalaisliiton, sittemmin Keskustapuolueen kansanedustajana vuosina 1958–1972 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Hän istui myös muun muassa Yleisradion, Imatran Voiman ja Metsäliiton hallintoneuvostoissa. Hän toimi vuodesta 1954 syntymäkuntansa Säämingin kunnanvaltuustossa, kymmenen vuotta sen puheenjohtajana, ja kuntaliitoksen jälkeen Savonlinnan kaupunginvaltuustossa ja lopulta kahdeksan vuotta kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Esu Niemelä sai kunnallisneuvoksen arvonimen vuonna 1972. Niemelä oli sotilasarvoltaan korpraali. Niemelä kävi kansakoulun lisäksi kansanopiston vuonna 1938 ja maamieskoulun vuonna 1939.

Esu Niemelän isä oli tilanomistaja, agronomi ja talousneuvos Esaias Evert Niemelä ja äiti Hilja Maria Pulliainen (e. Finér). Niemelän puoliso vuodesta 1945 oli Kirsti Maria Kosonen.

## Lähteet
Pontuksen koulu

**Pontuksen koulu** on peruskoulu, joka sijaitsee Lappeenrannassa Mälkiän kaupunginosassa, noin kahdeksan kilometriä keskustasta. Koulu on otettu käyttöön syksyllä 2017. Kanavansuun, Mustolan, Muukonniemen ja Partalan koulujen toiminta siirtyi tuollon Pontuksen kouluun. Samoissa tiloissa toimivat myös päiväkoti sekä Lappeenrannan kaupunginkirjaston Pontuksen toimipiste.

## Lähteet
Bram Stoker Award

**Bram Stoker Award** on Horror Writers Associationin (HWA) myöntämä Bram Stokerin mukaan nimetty kirjallisuuspalkinto, joka myönnetään englanninkieliselle kauhukirjallisuudelle.

Palkinto on myönnetty ensi kerran vuonna 1988 (vuoden 1987 teokselle). Kilpailullisuuden välttämiseksi palkinto myönnetään "laadukkaalle saavutukselle" eikä "vuoden parhaalle". 

## Palkintosarjat
Vuodesta 2011 eteenpäin sarjat ovat:
* romaani (ks. Parhaan romaanin Bram Stoker -palkinto)
* ensiromaani
* lyhyt fiktio
* pitkä fiktio
* nuorille aikuisille
* fiktiokokoelma
* runokokoelma
* antologia
* näytelmäkirjoitus
* sarjakuvateos
* ei-fiktiivinen teos

## Lähteet
* Horror Writers Association

### Viitteet
Vastanaineet

**Vastanaineet** on Turmion Kätilöiden kappale ja single, joka julkaistiin 15. toukokuuta 2015.

Single julkaistiin digitaalisen formaatin ohella myös rajoitettuna 200 kappaleen CD-singlenä, jota myytiin paidan kanssa. Julkaisun johdosta yhtye vuokrasi Kuopiosta M/S Ukko -sisävesialuksen ja järjesti kolmena päivänä sinkkuristeilyn.

## Lähteet
Piritta Maavuori

**Piritta Maavuori** (s. 1968) on helsinkiläinen tuottaja, valmentaja ja kustannustoimittaja, joka työskenteli vuonna 2015 perustamassaan yrityksessä. Maavuori tekee yhteistyötä yksityisasiakkaiden, kustantajien, valmennusyritysten ja oppilaitosten kanssa.

Maavuori on työskennellyt WSOY:llä digitaalisten ja fyysisten äänikirjojen tuottajana (2011–2014), ulkomaanviennin projektipäällikkönä ja ulkomaanvientipäällikkönä (2007–2010) sekä kotimaisen kaunokirjallisuuden kustannustoimittajana (2003–2007). Kustannustoimittajana Maavuori on työskennellyt monien kymmenien kirjailijoiden ja suomentajien kirjahankkeissa: Risto Ahti, Nina Banerjee, Anja Erämaja, Paavo Haavikko, Vilja-Tuulia Huotarinen, Maritta Lintunen, Mirkka Rekola, Tuula-Liina Varis ja Johanna Venho. 

Maavuori on tehnyt yli 200 toimitettua radio-ohjelmaa kirjallisuudesta ja kulttuurista Yle Radio 1 -kanavalle (1993–2001) ja hänellä on ollut keskeinen rooli Yleisradion jakaman Tanssiva karhu -runopalkinnon julkaisu-, ohjelma- ja raatityössä. Helsingin Sanomiin Maavuori on kirjoittanut kirjallisuuskritiikkiä ja näkökulmajuttuja (2001–2003). Kirja-alalla Maavuori on edelleen kysytty haastattelija ja juontaja.

Maavuori on toiminut myös aikuiskoulutustehtävissä useissa oppilaitoksissa. Hän on opettanut etenkin luovaa kirjoittamista sekä kehittänyt ja tuottanut Laajasalon Opistossa (2015–2016) vuoden mittaisen kirjoittamisen koulutuksen. Kouluttajana hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa seuraavien kirjailijoiden kanssa: Jaakko Heinimäki, Laura Paloheimo ja Miina Supinen. 

Maavuori on pätevöitynyt valmentajaksi Valmentamosta (2014) ja valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta (2000) pääaineenaan englannin kieli ja kirjallisuus. 

Toimitettuja teoksia
* Kirjoittajat 2015–2016: 16 kirjoittamisen opiskelijan novelleja ja runoja (Laajasalon opisto 2016). Kansisuunnittelu: Elina Warsta.
* 2000-luvun Decamerone: 32 naisen kirjoittamia ja kuvittamia kertomuksia (WSOY 2007). Yhdessä Päivi Kaatajan kanssa. Kansisuunnittelu Elina Warsta.
* Kuuna päivänä: Runoutta Englannista, Skotlannista, Walesista ja Pohjois-Irlannista: johdanto 16 kirjailijan tuotantoon, suomentajina 8 kotimaista kirjailijaa ja kääntäjää (WSOY 2003). Kansisuunnittelu Martti Ruokonen.

Toimitettuja julkaisuja
* Children’s Books from Finland (WSOY 2008). Kansisuunnittelu Mika Tuominen ja Elina Warsta.
* Fiction from Finland: Juha Vuorinen (WSOY 2008). Kansisuunnittelu Mika Tuominen.
* Fiction Writers from Finland (WSOY 2007). Kansisuunnittelu Mika Tuominen ja Elina Warsta.

## Aiheesta muualla
* https://pirittamaavuori.weebly.com
Margaret Starbird

**Margaret Starbird** (s. 18. kesäkuuta 1942) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut seitsemän teosta, jotka pohjautuvat väitteelle, että Jeesus oli naimisissa Maria Magdalenan kanssa.

## Teosten teemat

Ensimmäisessä kirjassaan *The Woman with the Alabaster Jar* Starbird kehittelee ideaa, että Maria Magdalena olikin oikeasti Jeesuksen puoliso ja että Musta Saara olisi heidän lapsensa. Hän väittää lisäksi, että Saaran nimi tarkoittaa hepreaksi prinsessaa, millä tarkoitettaisiin, että hän on juutalaisten kuninkaan verta, "sang réal". Asia on hänen mukaansa salatietoa, mutta siitä olisi löydettävissä merkkejä muun muassa taiteesta. Starbirdin tuotanto luetaan näennäishistorian alaan ja tulkintojen katsotaan perustuvan lähinnä väärinkäsityksiin. Hänen ja muiden vastaavia ajatuksia esittäneiden kirjailijoiden teokset ovat olleet innoittamassa Dan Brownin kirjaa *[[Da Vinci -koodi]]*.

## Teokset
* *The Woman with the Alabaster Jar: Mary Magdalen and the Holy Grail* (Bear & Co, 1993). 
* *The Goddess in the Gospels: Reclaiming the Sacred Feminine* (Bear & Co, 1998). 
* *The Tarot Trumps and the Holy Grail: Great Secrets of the Middle Ages* (Bear & Co, 2000). 
* *Magdalene’s Lost Legacy: Symbolic Numbers and the Sacred Union in Christianity* (Bear & Co, 2003). 
* *The Feminine Face of Christianity* (Godsfield Press Ltd., UK, 2003). 
* *Mary Magdalene, Bride in Exile* (Bear & Co, 2005). 

## Lähteet
Venäläiset tulevat, venäläiset tulevat

**Venäläiset tulevat, venäläiset tulevat** () on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1966. Elokuvan ohjaaja oli Norman Jewison ja pääosissa olivat mm. Jonathan Winters, Alan Arkin, Carl Reiner ja Eva Marie Saint.

Elokuva pohjautuu Nathaniel Benchleyn kirjaan *The Off-Islanders*.

## Juoni

Neuvostoliittolainen sukellusvene ajaa karille Massachusettsin osavaltion rannikolla. Saadakseen aluksensa irti sukellusveneen miehistö joutuu rantautumaan ja etsimään apua, mutta huhut Neuvostoliiton maihinnoususta Yhdysvaltain maaperälle alkavat pian levitä.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pelastustehtävä Usvasaari

**Pelastustehtävä Usvasaari** () on brittiläinen animaatioelokuva vuodelta 2010. Se perustuu televisiosarjaan *[[Tuomas Veturi]]*. Elokuva oli neljäs sarjasta tehty suoraan videolle julkaistu erikois-DVD. Elokuvan tietokoneanimaation on tehnyt Nitrogen Studios.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kimmo Kahma

**Kimmo Kaarlo Kahma** (s. ) on suomalainen merentutkija ja Ilmatieteen laitoksen fysikaalisen meritieteen tutkimusprofessori (emeritus). Hänet tunnetaan erityisesti aallokkoon liittyvistä tutkimuksistaan.

Hänen isänsä oli professori Aarno Kahma. Kimmo Kahma kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin yhtenäiskoulusta vuonna 1967. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1973, lisensiaatiksi 1979 ja filosofian tohtoriksi 1981 (geofysiikka). Hänen englanninkielisen väitöskirjansa (1981) käsitteli pyyhkäisymatkan vaikutusta tuulen synnyttämän aallokon kasvuun. Työn otsikkona oli *On the growth of wind waves in fetchlimited conditions*. Helsingin yliopiston geofysiikan dosentti on ollut vuodesta 1982.

Kahma työskenteli Merentutkimuslaitoksella tutkijana vuosina 1972–1991. Tästä ajanjaksosta hän oli Kanadassa (NSERC, post-doct fellow) vuosina 1983–1986 ja Suomen Akatemian vanhempi tutkija 1986–1989. Vuosina 1992-2005 tohtori Kahma toimi Merentuutkimuslaitoksen erikoistutkijana. Vuodesta 2005 lähtien hän on toiminut fysikaalinen oseanografian tutkimusprofessorina ensin Merentutkimuslaitoksella ja organisaatioliitoksen jälkeen Ilmatieteen laitoksella eläkkeelle jäämiseensä saakka.  

Kahma on työtoveriensa kanssa julkaissut kymmeniä tutkimuksia fysikaalisen oseanografian alalta. Hän osallistui esimerkiksi aallokkomittauksia selvittäneen COST-714 -tutkimushankkeen loppuraportin (*Measuring and Analysing the Directional Spectra of Ocean Waves*, 2005) kirjoittamiseen. Tohtori Kahma on myös tuonut meritieteellistä asiantuntemusta selvitettäessä suomalaisia koskettaneita, mereen liittyviä suuronnettomuuksia. Hän toimi pysyvänä meritieteellisenä asiantuntijana presidentti Martti Ahtisaaren johdolla 2005 laaditussa Kaakkois-Aasian tsunamin (26.12.2004) jälkeisessä onnettomuusselvityksessä.

Kahmalle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki.  Vuonna 2017 hän sai Geofysiikan seuran Palmén-mitalin ansiokkaasta työstään meritieteen alalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Publications: Kimmo K. Kahma. Finnish Meteorological Institute, Helsinki. Marine Research Programme  (researchgate.net)
*Itämerellä sivuttiin viime yönä aaltoennätystä (12.1.2017) (suomenluonto.fi)
*Tutkimus: Säärintamat voivat aiheuttaa äkillisiä vedenkorkeusvaihteluita Suomen rannikolla (6.5.2014) (ilmatieteenlaitos.fi)
*Perämeren kohtalo ratkeaa Etelämantereella (28.5.2010, päivitetty 10.4.2012) (yle.fi)
*Suomenlahden vesi korkealla (3.2.2008, päivitetty 31.10.2008) (yle.fi)
Herra Päätarkastaja

**Herra Päätarkastaja** (, oikealta nimeltään ”Sir Topham Hatt”) on pastori Wilbert Awdryn ja hänen poikansa luomassa *[[The Railway Series]]* -kirjasarjassa esiintyvä kuvitteellinen hahmo. Hän myös esiintyy myös *[[Tuomas Veturi]]* -televisiosarjassa. Hän on North Western Rautatien johtaja, ja hänellä on vaimo nimeltään Lady Hattunen.
Transvaalin siirtomaa

**Transvaalin siirtomaalla** (, hollanniksi ja afrikaansiksi *Transvaalkolonie*) tarkoitettiin Transvaalin aluetta Britannian vallan ja sotilasmiehityksen alaisena toisen buurisodan päättymisestä vuonna 1902, kun Transvaal purettiin, Etelä-Afrikan unionin perustamiseen vuonna 1910. Transvaalin siirtomaan rajat eivät olleet identtiset päihitetyn Etelä-Afrikan tasavallan eli Transvaalin kanssa, joka oli ollut olemassa vuodesta 1856 vuoteen 1902, vaan oli suurempi. Vuonna 1910 koko alueesta tuli Etelä-Afrikan unionin Transvaalin provinssi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lemieux

**Lemieux** on ranskalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Alain Lemieux (s. 1961), kanadalainen jääkiekkoilija
* Bob Lemieux (s. 1944), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
* Brendan Lemieux (s. 1996), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
* Claude Lemieux (s. 1965), kanadalainen jääkiekkoilija
* Jacques Lemieux (s. 1943), kanadalainen jääkiekkoilija
* Jean Lemieux (s. 1952), kanadalainen jääkiekkoilija
* Jocelyn Lemieux (s. 1967), kanadalainen jääkiekkoilija
* Julie Lemieux (s. 1962), kanadalainen ääninäyttelijä
* Marie-Nicole Lemieux (s. 1975), kanadalainen oopperalaulaja
* Mario Lemieux (s. 1965), kanadalainen jääkiekkoilija
* Real Lemieux (s. 1945), kanadalainen jääkiekkoilija
* Richard Lemieux (s. 1951), kanadalainen jääkiekkoilija
BRA Braathens Regional Airlines

**BRA Braathens Regional Airlines** (yleensä vain lyhyesti **BRA**) on vuonna 2016 perustettu virtuaalilentoyhtiö ja yksi Ruotsin suurimmista kotimaanlentoja lentävistä lentoyhtiöistä. Todellisuudessa yhtiön kaikkia lentoja operoivat sen sisaryhtiöt Braathens Regional Airways ja Braathens Regional Aviation. Yhtiön pääkonttori on Tukholmassa.

Vuoden 2025 alusta lähtien BRA operoi ainoastaan wet lease -sopimuslentoja SAS:lle. Yhtiö lentää pääasiassa SAS:n Pohjoismaiden sisäisiä lentoja. Aikaisemmin yhtiö lensi tilauslentoja sekä lentoja muille lentoyhtiöille.

Aikaisemmin BRA operoi pääasiassa Bromman lentoasemalta Tukholmasta. Vuoden 2025 alusta yhtiö kuitenkin keskitti kaiken lentotoimintansa Tukholmassa Arlandan lentoasemalle. Syyskuun lopussa 2025  Braathens jätti  jättänyt konkurssihakemuksen

## Historia
BRA perustettiin vuonna 2016. Uuden virtuaalilentoyhtiön tarkoituksena oli yhdistää aikaisemmin erillisillä nimillä toiminteet *Malmö Aviation* ja *Sverigeflyg*, ja luoda näin yhtenäinen tuotemerkki Ruotsin kotimaan lentomarkkinoille. BRA:lla ei ole omaa lentolupaa eikä omia lentokoneita, vaan sen reittejä operoivat sen tytäryhtiöt Braathens Regional Airways ja Braathens Regional Aviation.

Vuonna 2018 BRA liikennöi esimerkiksi Finnairin lennot Helsingin ja Uumajan lentoasemien sekä tammikuusta 2018 alkaen osan Finnairin lennoista Helsingin ja Bromman lentoasemien välillä.

Syyskuussa 2025 Braathens hakeutui konkurssiin.

## Kohteet
BRA-nimen alla markkinoidaan lentoja seuraaviin kohteisiin (helmikuu 2017):
; Suomi
* Helsinki - Helsinki-vantaan lentoasema (Finnairin lento, jota operoi Nordic Regional Airlines)
; Ruotsi
* Göteborg - Landvetterin lentoasema
* Halmstad - Halmstadin lentoasema
* Kalmar - Kalmarin lentoasema
* Malmö - Malmön lentoasema
* Mora - Moran lentoasema *kausittain*
* Norrköping - Norrköpingin lentoasema *kausittain*
* Ronneby - Ronnebyn lentoasema
* Tukholma - Bromman lentoasema **- solmukohta**
* Sundsvall - Sundsvall-Timrån lentoasema
* Trollhättan - Trollhättan-Vänersborgin lentoasema
* Uumaja - Uumajan lentoasema
* Visby - Visbyn lentoasema
* Växjö - Växjön lentoasema
* Ängelholm - Ängelholm-Helsingborgin lentoasema
* Östersund - Åre Östersundin lentoasema

## Laivasto
Marraskuussa 2017 BRA:n laivasto koostui seuraavista konetyypeistä:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset verkkosivut
Rakkaudella, Vincent

**Rakkaudella, Vincent** (*Loving Vincent*) on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut elämäkerrallinen animaatioelokuva taiteilija Vincent van Goghista. Se kertoo van Goghin elämästä ja mysteeriksi jääneestä kuolemasta.

## Elokuvan tekeminen
Elokuva on elokuvahistorian ensimmäinen täysin käsinmaalattu pitkä elokuva. Se kertoo van Goghin elämästä ja mysteeriksi jääneestä kuolemasta. *Loving Vincentissä* nähdään kaikkiaan 66&nbsp;960 käsin maalattua öljyväriteosta. Maalausurakkaa varten elokuvaan etsittiin kuvataiteilijoita kaikkialta maailmasta mittavilla koemaalauksilla. 150 mukaan valitun piti osata maalata van Goghin tekniikkaa jäljitellen ja heidät opetettiin filmin animaattoreiksi.

Elokuvan ovat ohjanneet Hugh Welchman ja Dorota Kobiela. *Loving Vincentin* käsikirjoitus perustuu van Goghin kymmeniin maalauksiin ja yli 800 kirjeeseen. Kobiela teki ensin seitsemän minuutin mittaisen lyhytelokuvan maalaamalla ruutuja itse, yksi kerrallaan. Kobielan tavattua nykyisen aviomiehensä Welchmanin syntyi pariskunnalle vielä suurisuuntaisempi idea pitkän, maalauksista animoidun elokuvan tekemisestä.

## Ääninäyttelijät

Lähde: 

## Arvosteluja

## Lähteet
Ruth Wegelius

**Ruth Alice Margaretha Wegelius** (21. tammikuuta 1915 Helsinki – 8. kesäkuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja lasten leukemian hoidon uranuurtaja. 

Wegeliuksen  vanhemmat olivat insinööri Thor Freywind Wegelius ja Agda Alice Allenius. Wegelius tuli ylioppilaaksi 1932 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1943. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1948 ja sai lastentautien erikoislääkärin pätevyyden 1951. Sota-aikana Wegelius palveli kenttä- ja sotasairaalassa, sotien jälkeen hän työskenteli Arvo Ylpön johtamassa Lastenklinikassa. 

Wegelius perehtyi lastenhematologiaan Yhdysvalloissa 1948 ja hoiti lasten veritauteja Lastenklinikalla apulaislääkärinä ja -opettajana. Marian sairaalassa hän työskenteli 1953–1956 ja sitten Auroran sairaalassa apulaisylilääkärinä. Vuonna 1967 hänestä tuli Auroran sairaalan lastenosaston ylilääkäri, mistä tehtävästä hän jäi eläkkeelle 1978. Ensimmäinen Wegeliuksen hoitama  pysyvästi parantunut leukemiapotilas, 12-vuotias tyttö, diagnosoitiin vuonna 1959.  Wegelius oli lasten leukemiaryhmän eli myöhemmän Lastenhematologian ja onkologian yhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja ja sittemmin  yhdistyksen kunniajäsen ja -puheenjohtaja. 

Lastentautiopin dosentti Helsingin yliopistossa Wegeliuksesta tuli 1956, professorin arvonimi hänelle myönnettiin 1975.

## Lähteet
Tero Suominen (kirjailija)

**Tero Suominen** on Kaarinassa asuva kirjailija. Suomisen esikoiskirja *Diileri – Tie helvettiin* julkaistiin syksyllä 2017, ja se kertoo voimailun ja dopingaineiden maailmasta sekä muista päihteistä.

Suominen on harrastanut nuorena painia SM-tasolla edustaen Turun Voimamiehiä ja Turun Tovereita. Painiuran jälkeen hän kilpaili voimanostossa voittaen mm. penkkipunnerruksen Pohjoismaiden mestaruuden. Hän on nostanut sarjaan 100 kg 237,5 kg. Hän on toiminut myös vapaaottelun parissa valmentajana. Nykyään hän työskentelee sosiaalialan ohjaajana. 

Suomisen toinen kirja Diileri Helvetin portilla ilmestyi syksyllä 2018.

Diileri 3 Koston enkeli ilmestyi elokuussa 2020 ja se päättää kolmiosaisen trilogian, jossa Sami niminen voimailija seikkailee Turun voimailuskenessä. 

Syksyllä 2025 Suomiselta ilmestyy neljäs kirja. Matka Thaimaan mafiaan- Tapsa Örlingin elämänkerrallinen kertomus. 

## Aiheesta muualla
* Diileri – Tie helvettiin Kustantaja Revontuli. Adlibris.
* Diileri – Tie helvettiin (Kovakantinen kirja)  Prisma
* Turun Voimamiehet
Frances Xavier Cabrini

**Frances Xavier Cabrini** (15. heinäkuuta 1850 Italia – 22. joulukuuta 1917 Yhdysvallat), tunnettu myös nimellä **Äiti Cabrini**, oli amerikanitalialainen katolinen nunna ja ensimmäinen kanonisoitu yhdysvaltalainen. Vuonna 1880 hän perusti Missionary Sisters of the Sacred Heart of Jesus -instituutin, joka ansioitui amerikanitalialaisten maahanmuuttajien auttamisessa. Cabrinin muistopäivää vietetään 13. marraskuuta.

## Lähteet
Doug Messier

**Doug Messier** (s. 5. syyskuuta 1936 Wainwright, Alberta, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija ja valmentaja. Hänen poikansa Mark ja Paul ovat myös entisiä ammattilaisjääkiekkoilijoita.

## Pelaajaura
Messier aloitti pelaajauransa Edmontonissa Oil Kings -joukkueessa Western Canada Junior Hockey Leaguessa vuonna 1954. Vuosina 1956—1961 Messier pelasi amatöörikiekkoa Central Alberta Hockey Leaguessa ensin Edmonton Oil Kingsien ja myöhemmin Lacombe Rocketsien riveissä. Vuodesta 1960 alkaen Messier siirtyi pelaamaan ammattilaisena Western Hockey Leaguen Seattle Totemsin riveihin. Seattlessa pelejä kertyi tilille vain viisi kappaletta. Täysipainoisesti ammattilaisura alkoi sykysyllä 1961 Edmonton Flyersin riveissä. Siellä Messier pelasi kaksi täyttä kautta ennen siirtymistään AHL:n Pittsburgh Hornetsin riveihin. AHL:ssa Messier pääsi pelaamaan kahdeksan ottelua ilman tehopisteitä. Tilille kertyi myös 16 ottelua Indianapolis Capitolsin ja Cincinnati Wingsien riveissä CPHL:ssa ennen paluuta länsirannikolle. Messier pelasi kauden loppuun Portland Buckaroosin riveissä. Myös viisi seuraavaa kautta kuluivat Portlandissa. Kauden 1969—1970 Messier toimi Alberta Senior Hockey Leaguen Edmonton Monarchsien pelaaja-valmentajana ja lopetti sitten peliuransa. Seuraavalla kaudella Messier toimi joukkueen täysiaikaisena päävalmentajana.

## Valmennusura
Kausi ASHL amatööriliigassa toimi Messierille eräänlaisena valmennuskurssina ja vuodesta 1973 alkaen Messier toimi päävalmentajana Alberta Junior Hockey Leaguessa Edmonton Metsin, Spruce Grove Metsin ja St. Albert Saintsin joukkueissa. Kaikkiaan Messier valmensi AJHL:ssa kuusi kautta joskaan ei aivan yhtäjaksoisesti.

Kauden 1982—1983 alusta Messier ryhtyi valmentamaan AHL-seura Moncton Alpinesin joukkuetta. Kaksivuotisen valmennusjakson aikana Alpines kuitenkin jäi molempina vuosina pudotuspelien ulkopuolelle.

Messierin poika Mark Messier toimi Kanadan MM-kisajoukkueen General Managerina vuoden 2010 kisoissa ja valitsi isänsä yhdeksi kolmesta apulais-GM:sta.
Kaudella 2012—2013 Doug Messier toimi New York junior Rangersin PW AA Elite -joukkueen (13-vuotiaat) päävalmentajana. Seuraava ja uran viimeinen valmennuspesti oli kaudella 2015—2016 New York Americans organisaation 13-vuotiaiden joukkueen päävalmentajana.