open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Intohimoa ja rikosta

**Intohimoa ja rikosta** (myös **Rikos ja rakkaus**; ) on vuonna 1928 ensi-iltansa saanut William Nighin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä rikosdraamaelokuva, jonka pääosissa ovat John Gilbert ja Joan Crawford. Muissa rooleissa ovat Vera Gordon ja Carmel Myers. *Intohimoa ja rikosta* sijoittuu alamaailmaan. Entinen gangsteri Benny Horowitz (Gilbert) kosii Berthaa (Myers), joka kuitenkin kieltäytyy uskossa, että Benny edelleen rakastaa entistä gangsteriheilaansa Friedaa (Crawford). *Intohimoa ja rikosta* on Gilbertin ja Crawfordin toinen ja viimeinen yhteistyö.

*Intohimoa ja rikosta* perustuu George Abbottin ja Dana Burnetin näytelmään *Four Walls*, joka sai ensi-iltansa John Golden Theaterissa New Yorkin Broadwaylla 19. syyskuuta vuonna 1927. Näytelmää esitettiin 144:n esityksen ajan. Näytelmän pohjalta Abbott ja Alice D. G. Miller laativat käsikirjoituksen. *Intohimoa ja rikosta* kuvattiin touko-kesäkuussa 1928 elokuvan tuotantoyhtiön ja jakelijan Metro-Goldwyn-Mayerin studioilla Kalifornian Culver Cityssä 255 000 dollarin budjetilla.

*Intohimoa ja rikosta* sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 11. elokuuta 1928. Elokuva menestyi Gilbert-elokuvaksi aika vaatimattomasti, mutta hyvin taloudellisesti. Yhdysvalloissa elokuva tuotti 605 000 dollaria ja yhteensä ulkomaiden tuotot mukaan lukien 803 000 dollaria. Suomessa elokuva sai ensi-illan 30. joulukuuta vuonna 1929. *Intohimoa ja rikosta* on nykyisin listattu kadonneeksi, mutta elokuvasta on säilynyt osa yksityisessä kokoelmassa.

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Huugo Raninen

**Huugo Valtter Raninen** (21. syyskuuta 1899 Savonlinna – 11. elokuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen juristi ja Kauppakorkeakoulun liiketaloustieteen professori vuosina 1939–1967.

Raninen osallistui Tampereen valtaukseen 1918. Hän kävi koulunsa Savonlinnassa ja opiskeli sitten vuodesta 1919 lähtien liiketaloutta Helsingin kauppakorkeakoulussa ja myöhemmin myös oikeustiedettä Helsingin yliopistossa. Jäätyään eläkkeelle Helsingin professuuristaan hän opetti 1967–1972 vielä Turun kauppakorkeakoulussa.

## Julkaisuja
**Fob-lauseke hankinta- ja kauppasopimuksissa*, 1934
**Vahvistuskirje sopimuksen tekemisessä*, 1937
**Valmiin puutavaran kauppa*, 2. p. 1951
**Osakeyhtiön yhtiökokous*, 1959
**Sihteerin asema ja tehtävät*, WSOY, 1967

## Lähteet
Coronel Oviedo

**Coronel Oviedo** on Caaguazún departementin pääkaupunki Paraguayssa. Kaupunki on perustettu vuonna 1758 ja se on kasvanut etenkin 1900-luvun puoliväliltä alkaen. Vuonna 2022 sen asukasluku oli 98&nbsp;323.

## Maantiede

Coronel Oviedo sijaitsee Paraguayn Caaguazún departementissa noin 132 kilometriä maan pääkaupunki Asunciónista itään. Seutu on osa Brasilian ylängön länsireunaa.

## Historia

Kuvernööri Jaime de San Just perusti Coronel Oviedon 7. lokakuuta 1758 ja se tunnettiin alkujaan nimellä Ajos. Sen tarkoituksena oli toimia puolustustukikohtana *[[bandeirantes]]*-joukkojen hyökkäyksiä vastaan. Jälkimmäiset olivat orjanmetsästäjiä Brasilian alueelta.

Kaupunki sai nykyisen nimensä Coronel Oviedo vuonna 1931. Nimi viittaa kolmoisliiton sodan sotasankari eversti Florentino Oviedoon. Kaupungin talous pyöri pitkään lähinnä tupakantuotannon ympärillä. Vuonna 1954 avattiin maantieyhteys pääkaupunki Asuncióniin, mikä johti ensimmäistä kertaa nopeaan väestönkasvuun. Tie eteni vuosina 1963–1966 edelleen Brasilian rajalle, mikä taas kiihdytti kaupungin kasvua entisestään.

## Talous ja liikenne
Coronel Oviedossa on monipuolinen talousrakenne, siellä jalostetaan ympäröivällä alueella tuotettavia appelsiineja, puutavaraa, sokeria ja tupakkaa.

Kaupunki on Asunciónista Ciudad del Esteen vievän valtatien varrella. Kaupungin strateginen sijainti maan maanteillä on vaikuttanut sen talouselämään olennaisesti.

## Väestö
Coronel Oviedon asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 98&nbsp;323. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 48&nbsp;733.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kun hakamies hummaa

**Kun hakamies hummaa** () on James Cruzen ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen mykkä draamakomediaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1929. *Kun hakamies hummaa* -elokuvan pääosissa ovat William Haines ja Joan Crawford. *Kun hakamies hummaa* kertoo miljonäärin pojasta (Haines), joka haluaa olla mestarinyrkkeilijä. Rakastuttuaan Susieen (Crawford) vie aikansa, ennen kuin Duke pääsee värväytymään collegeen. Elokuva on Hainesin ja Crawfordin kolmas yhteistyö. *Kun hakamies hummaa* perustuu Falkland L. Caryn tarinaan, jonka pohjalta Raymond L. Schrock ja Dale Van Every laativat käsikirjoituksen.

Metro-Goldwyn-Mayer oli toiminut elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana. *Kun hakamies hummaa* sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 16. maaliskuuta vuonna 1929. Suomessa elokuva julkaistiin 13. tammikuuta vuonna 1930. Ilmestyessään *Kun hakamies hummaa* oli valtava menestys. Elokuva teki suurta taloudellista voittoa; se tuotti 920 000 dollaria maailmanlaajuisesti vähän päälle 200 000 dollarin budjetista.

*Kun hakamies hummaa* on listattu kadonneeksi elokuvaksi, mutta sen ääniraitoja on säilytetty UCLA Film and TV Archivesissa.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Jääkiekon SM-liigakausi 2013–2014

**Jääkiekon SM-liigakausi 2013–2014** oli jääkiekon SM-liigan 39. kausi. Sarjan 14 joukkuetta olivat samat kuin kahdeksalla edelliskaudella. Puolustavana mestarina kauteen lähti Ässät. Runkosarja koostui edelliskausien tapaan 420 ottelusta, joita pelattiin 60 joukkuetta kohden. Runkosarja alkoi 12. syyskuuta 2013 ja päättyi 13. maaliskuuta 2014. Kausi oli Helsingin Jokereille toistaiseksi viimeinen SM-liigassa, sillä seura siirtyi KHL:ään kaudeksi 2014–2015. Jokerit palaa Liigaan kaudeksi 2026-2027, 13 kautta myöhemmin. 

Kaudella uusittiin monia ennätyksiä. Runkosarjassa Kärpät kokosi 131 pistettä, mikä oli Liigan ennätys kauteen 2018-2019 asti. Vanha vuonna 2011 JYPin saavuttama 129 pisteen ennätys rikkoutui kahdella pisteellä. Myös SaiPa teki oman ennätyksensä, kun se sai runkosarjassa 100 pistettä. Rauman Lukko voitti pronssia kaatamalla pronssiottelussa SaiPan lukemin 3-2. Mestariksi ylsi kuuden vuoden tauon jälkeen Oulun Kärpät, joka voitti loppuottelussa Tapparan otteluvoitoin 4-3. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun Suomen mestaruus ratkesi vasta seitsemännessä ottelussa. Kaikkien aikojen tasaisimman sarjan ratkaisi jatkoaikamaalilla Juhamatti Aaltonen.
 
## Joukkueet

## Runkosarja
### Sarjataulukko

### Pistepörssi top 10

### Pistepörssi (puolustajat)

### Maalivahtien torjuntapörssi
Torjuntapörssissä on huomioitu vähintään 20 ottelua pelanneet maalivahdit.

## Pudotuspelit

### Lomarengas-kierros

Villi kortti -kierroksen uudeksi nimeksi tuli Lomarengas-kierros, jolle pääsivät SM-liigan runkosarjan sijoille 7–10 sijoittuneet joukkueet. Nämä olivat Jokerit, Pelicans, HIFK, sekä HPK. Kierros pelattiin paras kolmesta systeemillä, eli kahdella voitolla sai paikan puolivälieriin.

#### Jokerit– HPK





#### Pelicans – HIFK

### Puolivälierät (paras seitsemästä)

### Välierät (paras seitsemästä)

### Pronssiottelu

### Loppuottelut (paras seitsemästä)

### Pistepörssi

### Maalivahtien torjuntapörssi

## Palkinnot

## Lopputulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* SM-liigan viralliset sivut
Kalervo Rankama

**Kaarlo Kalervo Rankama** (vuoteen 1934 **Rangell**; 22. helmikuuta 1913 Helsinki – 10. maaliskuuta 1995 Helsinki) suomalainen mineraalikemisti ja geologi, eräs kansainvälisesti tunnetuimpia suomalaisia geologeja. Hän oli Helsingin yliopiston mineraalikemian dosentti vuosina 1945–1950 ja ylimääräinen mineraalikemian professori vuosina 1950–1980. Hän teki muun muassa geokemiallisia tutkimuksia alkuaineiden isotooppien avulla.

Rankama kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Normaalilyseosta vuonna 1931, valmistui filosofian kandidaatiksi 1938 ja väitteli tohtoriksi 1944 aiheenaan tantaalin geokemia. Hän toimi Geologisen toimikunnan apulaisgeologina 1938–1945 ja pyrki kehittämään geokemiallisia malminetsintämenetelmiä. Rankama työskenteli Yhdysvalloissa vuosina 1946–1950, aluksi vuoden yksityisen yrityksen palveluksessa Saratoga Springsissä ja jälkimmäiset kolme vuotta Chicagon yliopiston geologian laitoksella, missä hän erikoistui isotooppigeologiaan. Hän tutki muun muassa hiilen isotooppikoostumusta ja osoitti J. J. Sederholmin Tampereen luota kiilleliuskeesta löytämien hiilipussien olevan eloperäistä alkuperää. Rankama myös perusti Chicagon yliopistoon spektrikemiallisen laboratorion. Rankama aloitti tutkimus- ja julkaisutoimintansa yhteistyössä kollegansa Thure Georg Sahaman kanssa. Vuonna 1950 Rankama täydensi ja käänsi englanniksi Sahaman kolme vuotta aiemmin kirjoittaman oppikirjan *Geokemia*. Siitä tuli alansa klassikko, josta otettiin vuosien ajan uusintapainoksia. Rankama julkaisi seuraavina vuosikymmeninä useita muitakin alan yleisteoksia, muun muassa ensimmäisen isotooppigeologian oppikirjan *Isotope Geology* (1954).

Rankama perehtyi myöhemmin erityisesti prekambrikauden kallioperän iänmukaiseen luokitteluun. Hän teki useita tutkimus- ja luentomatkoja Australiaan, Uuteen-Seelantiin ja Etelä-Afrikkaan. Hän myös kävi ensimmäisenä suomalaisena Etelänavalla vuonna 1971. Rankama oli vierailevana professorina useissa yliopistoissa eri mantereilla. Eräs Kivun alueilta Kongosta vuonna 1969 löydetty niobi-tantaalimineraali nimettiin hänen mukaansa rankamaiitiksi. 

Rankama oli vuodesta 1951 Suomalaisen Tiedeakatemian ja vuodesta 1960 Suomen Tiedeseuran jäsen. Keräämänsä näytekokoelman hän lahjoitti Helsingin yliopistolle vuonna 1980.

## Lähteet
Concepción (Paraguay)

**Concepción** on samannimisen departementin pääkaupunki Paraguayssa Paraguayjoen varrella. Se on perustettu 25. toukokuuta 1773 ja se oli aikanaan mateteollisuuden ja viennin keskus. 1900-luvun alkupuolella se oli maan toiseksi suurin kaupunki, mutta se jäi muusta maasta jälkeen Alfredo Stroessnerin diktatuurin kaudella. Vuonna 2022 kaupungin asukasluku oli 73&nbsp;360.

## Maantiede

Concepción sijaitsee Paraguayn Concepciónin departementissa maan kesiosan pohjoisosassa Paraguayjoen itärannalla noin 250 kilometriä maan pääkaupunki Asunciónista pohjoiseen.

## Historia

Kuvernööri Agustín Fernando de Pinedo perusti Concepciónin 25. toukokuuta 1773. Tarkoituksena oli estää portugalilaisten vaikutusvallan leviäminen alueelle, sekä hallita seudun intiaaneja.

Kaupunki alkoi kasvaa nopeasti vuosien 1880 ja 1915 välillä. Kasvuun vaikutti Paraguayn mate-teollisuus. Concepciónin kautta vietiin tavaraa ja työvoimaa mateepuualueille maan itäosaan ja sen jokisataman kautta matea tuotiin Brasilian Mato Grossostaa. Kaupunki tunnettiin paraguaylaisittain vauraana ja esimerkiksi paikalliset yläluokkaiset naiset tilasivat vaatteensa Ranskan Pariisista. Hallinnollisesti Concepciónista tuli oma kuntansa vuonna 1898. Talouskasvu hidastui vuoteen 1910 mennessä. Maantieyhteydet Guairán jokisatamaan tekivät mateen kuljetuksesta Paranáa pitkin halvempaa. Suunnitteilla oli vuonna 1909 kapearaiteinen rautatie metsäteollisuuden tarpeisiin ja rautatien oli tarkoitus yhdistää kaupunki Brasilian rautatieverkkoon Pedro Juan Caballerossa. Hanke kaatui Brasilian kehittäessä muita yhteyksiä Mato Grossoon, mutta vuonna 1919 Concepción oli ongelmista huolimatta Paraguayn toiseksi suurin kaupunki.

Paraguayn vuoden 1947 sisällissota alkoi Concepciónissa. Alfredo Stroessnerin diktatuuri kosti tämän kaupungille vetämällä siltä sijoituksia ja valtion tukia. Talous ja väestönkasvu jäivät tästä syystä muusta maasta jälkeen. Huomattava isku oli, kun Ferrocarril del Norte-rautiet lopettivat toimintansa vuonna 1960. Vuonna 1988 valmistui maantiesilta Paraguayjoen yli, mutta se jäi vähälle käytölle vuoden ympäri käytössä olleiden maanteiden puutteessa. 1990-luvulta lähtien kaupungista on tullut soijapapujen viennin keskus. Joitakin 1800-luvun historiallisia rakennuksia on entisöity.

## Väestö

Concepciónin asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 73&nbsp;360. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 43&nbsp;661.

Kaupunki on uskonnollinen keskus ja Chacon piispanistuin. Siellä sijaitsee salesiaaninen koulu ja kirkko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ziegfeld Theatre

**Ziegfeld Theatre** oli Broadway-teatteri New Yorkin Sixth Avenuella. Teatterin rakennutti Florenz Ziegfeld vuonna 1927. Rakentamisen rahoitti William Randolph Hearst ja rakennuksen suunnittelivat Joseph Urban ja Thomas A. Lamb.

Ziegfeld Theatressa saivat ensi-iltansa muun muassa Harry Tierneyn *Rio Rita* (1927), Jerome Kernin *[[Teatterilaiva (musikaali)|Show Boat]]* (1927) sekä vuoden 1931 *[[Ziegfeld Follies]]*. Teatteriesitykset jatkuivat vuoteen 1933, jolloin rakennus muutettiin elokuvateatteriksi.

Billy Rose entisöi rakennuksen vuonna 1944 ja palautti sen teatterinäyttämöksi. Televisioyhtiö NBC otti teatterin käyttöönsä vuonna 1955 ja se toimi TV-studiona vuoteen 1963 asti. Rakennus purettiin vuonna 1966.

## Lähteet
Ziegfeld Follies

**Ziegfeld Follies** oli sarja Florenz Ziegfeldin tuottamia jokavuotisia Broadway-revyyesityksiä, joita esitettiin 1907–1931. Ensimmäisen tuotannon nimi oli yksinkertaisesti *Follies of 1907*. Nimi *Ziegfeld Follies* otettiin käyttöön vuonna 1911. Näytelmien tunnuslauseena oli ”amerikkalaisten tyttöjen ylistäminen” ja ne tunnettiin ylellisestä lavastuksesta ja Ziegfeldin henkilökohtaisesti valitsemista kauniista tanssitytöistä. *Folliesin* esiintyjinä nähtiin tunnettuja New Yorkin viihdemaailman tähtiä, kuten Bert Williams, Eddie Cantor, Marilyn Miller, Olive Thomas, Fanny Brice ja W. C. Fields.

## Lähteet
Rakkauden unelma (vuoden 1928 elokuva)

**Rakkauden unelma** () on Fred Niblon ohjaama yhdysvaltalainen mykkä elämäkerrallinen draamaelokuva vuodelta 1928. *Rakkauden unelman* pääosissa ovat Joan Crawford ja Nils Asther. *Rakkauden unelma* kertoo menetetyn rakkauden ja koston tarinan, jossa Asther näyttelee prinssi Maurice de Saxea ja Crawford romaniesiintyjä Adrienne Lecouvreuria. Elokuva on Astherin ja Crawfordin toinen yhteinen elokuva kolmesta.

*Rakkauden unelma* perustuu Eugène Scriben ja Ernest Legouvén näytelmään *[[Adrienne Lecouvreur (näytelmä)|Adrienne Lecouvreur]]*, joka on vuodelta 1849. Näytelmän pohjalta Dorothy Farnum laati käsikirjoituksen elokuvaan. Tuotantoyhtiönä ja jakelijana oli Metro-Goldwyn-Mayer.

*Rakkauden unelma* sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 1. joulukuuta 1928. Elokuva oli taloudellinen menestys; se tuotti Yhdysvalloissa 339 000 dollaria, mutta maailmanlaajuisesti 571 000 dollaria 221 000 dollarin budjetista. Suomessa elokuva julkaistiin 15. joulukuuta vuonna 1929. *Rakkauden unelma* on listattu kadonneeksi elokuvaksi.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Frans Henrik Kockum

**Frans Henrik Kockum**  voi tarkoittaa:

*Frans Henrik Kockum vanhempi (1802-75)
*Frans Henrik Kockum nuorempi (1840-1910)
*Frans Henrik Kockum (1878–1941)
Mustalaismorsian

**Mustalaismorsian** (myös **Mustalaissydän**; ) on vuonna 1926 ensi-iltaan tullut Josef von Sternbergin ja Phil Rosenin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä romanttinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Conrad Nagel ja Renée Adorée. *Mustalaismorsian* kertoo ranskalaismiehestä Dominiquesta (Nagel) ja mustalaissisäköstä Sildasta (Adorée). Elokuva perustuu Alden Brooksin romaaniin *Escape*, jonka pohjalta von Sternberg ja Alice D. G. Miller laativat käsikirjoituksen.

*Mustalaismorsian* kuvattiin sen tuotantoyhtiön ja jakelijan Metro-Goldwyn-Mayerin studioilla Kalifornian Culver Cityssä työnimellä *Escape*. Sternberg työskenteli aiemmin *[[Paratiisilintu (vuoden 1925 elokuva)|Paratiisilinnun]]* parissa, mutta hylkäsi sen ja ohjasi *Mustalaismorsiamen*. MGM ei kuitenkaan pitänyt tuloksesta ja palkkasi vuonna 1926 Phil Rosenin ohjaamaan laajasti uusintaottoja.

*Mustalaismorsian* sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 28. maaliskuuta 1926. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 18. huhtikuuta 1927. *Mustalaismorsian* on ilmoitettu kadonneeksi elokuvaksi muun muassa Arne Andersin *Lost Film Filesissa*. SilentEra kuitenkin ilmoittaa elokuvan olevan säilynyt Warner Brothersin arkistossa ja Warnerin Turner Classic Moviesissa .

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Åke Slöör

**Karl Åke Slöör** (16. tammikuuta 1898 Helsinki – 13. helmikuuta 1974) oli Suomen Puolustusvoimien eversti ja tasavallan presidentin adjutantti. 

Slöör valmistui Kadettikoulun 2. kadettikurssilta 1921, kävi tykistön ampumakoulun 1922 sekä Sotakorkeakoulun 1932. Hän palveli mm. Helsingin suojeluskuntapiirissä komppanianpäällikkönä 1926-1927 sekä pataljoonankomentajana 1927-1930. Yleisesikuntaupseeriksi valmistuttuaan hän toimi sotilasasiamiehenä Varsovaan, Bukarestiin ja Prahaan 1933-1937. Tasavallan presidenttien Kyösti Kallion ja Risto Rytin nuorempana adjutanttina Slöör palveli 1937-1941. Päämajan ulkomaanosaston päällikkönä hän toimi 1941-1944, minkä jälkeen hän erosi vakinaisesta palveluksesta. Myöhemmin Slöör toimi vakuutusalalla. 

Ylennykset: reservivänrikki 1918, reserviluutnantti 1920, luutnantti 1921, kapteeni 1925, majuri 1933, everstiluutnantti 1940, eversti 1943.

## Lähteet
* https://runeberg.org/kuka/1954/0813.html
Tuomas Raatikainen

**Tuomas (Tommi) Volmar Raatikainen** (5. maaliskuuta 1895 Pöytyä – 20. toukokuuta 1978) oli Suomen Puolustusvoimien eversti ja tykistön asiantuntija. 

Raatikainen suoritti tykistöupseerin asetekniset opinnot Tanskassa 1920–1923. Hän palveli Rannikkotykistörykmentti 3:ssa 1918–1920. Opintojensa jälkeen hän toimi tykistön koeampumakenttien päällikkönä 1925–1927. Puolustusministeriön taisteluvälineosaston tykistötoimiston päällikkönä hän työskenteli 1928–1937. Samalla hän opetti Kadettikoulussa ja Sotakorkeakoulussa tykistön aseoppia ja konstruktio-oppia. Taisteluvälineosaston päällikkönä Raatikainen toimi pitkään, 1937–1946, siirtyen tämän jälkeen teollisuuden pariin. 

Ylennykset: reservivänrikki 1918, vänrikki 1920, luutnantti 1920, kapteeni 1924, majuri 1927, everstiluutnantti 1930, eversti 1938. 

## Lähteet

* https://runeberg.org/kuka/1954/0674.html
Niilo Idman

**Nils Rudolf (Niilo) Idman** (20. lokakuuta 1889 Tampere – 4. huhtikuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen pääkonsuli, kirjallisuudentutkija ja suomentaja.

Niilo Idmanin vanhemmat olivat Tampereen kaupunginlääkäri, lääkintöneuvos Gustaf Rudolf Idman (1857–1927) ja Olga Elisabeth Gustafsson (1861–1938). Hänen vanhempi veljensä oli suurlähettiläs ja 1920-luvulla ulkoministerinä toiminut Karl Gustaf Idman. 

Idman pääsi ylioppilaaksi 1907 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1911 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1923. Hän teki opintomatkoja Englantiin 1908–1909, 1912 sekä 1914. 

Idman oli ulkoministeriön palveluksessa vuodesta 1918 ja hän toimi lähetystösihteerinä Oslossa 1920–1922, Kööpenhaminassa 1920, Tukholmassa 1925–1926 ja Washingtonissa 1927–1933. Idmanista tuli ulkoministeriön jaostosihteeri 1933 ja hän toimi ministeriön talouspoliittisten asiain jaoston päällikkönä vuodesta 1933. Hän oli sitten  va. asiainhoitajana Riiassa 1934 ja Suomen pääkonsulina Pietarissa 1935–1938. Idman sai lähetystöneuvoksen arvon 1931.

Idman tunnetaan ennen kaikkea Edgar Allan Poen Korppi-runon suomentajana.

## Teoksia
* *[[Charles Maturin|Charles Robert Maturin]], his life and works* ; Helsingin yliopiston väitöskirja. Tekijä, Helsingfors 1923, julkaistu myös Englannissa Constable & Co ltd, London 1923

## Suomennoksia
* Daniele Varè : *Hymyilevä diplomaatti : muistelmia*. WSOY 1940 (alkuteos *Laughing Diplomat*)
* Ragnar Numelin : *Vihreä oksa : diplomatian alkuhistoriaa* ; käsikirjoituksesta suom. Niilo Idman.  Suomen kirja, Helsinki 1941
* Ragnar Numelin : *Ihmisen vaellusvietti*. Suomen kirja, Helsinki 1944
* Dorothy B. Hughes : *Malja kuolemalle* : salapoliisiromaani. Suomen kirja, Helsinki 1944 (alkuteos *The bamboo blonde*)
* Edgar Allan Poe : *Korppi*, teoksessa *Korppi ja kultakuoriainen sekä muita kertomuksia*. WSOY 1959, 2. painos 1972, 3. painos Forma, Helsinki 1990, WSOY 1992
* Edgar Allan Poe : *Novelleja* ; suom. Niilo Idman, Yrjö Kivimies ja Eero Ahmavaara. Kirjallisuutta kouluille. WSOY 1970, 2. painos 197, 3. painos 1976, 4. painos 1984

## Lähteet
* 
* Aikalaiskirja 1934 (Projekt Runeberg)
* Kuka kukin on 1954 (Projekt Runeberg)
* DuoDecim jäsen n:o 12 - Gustaf Rudolf Idman (1857-1927), Jaakko Ignatius, Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecim 2006;122(24):2947-53
Céline Dumerc

**Céline Dumerc** (s. 9. heinäkuuta 1982 Tarbes, Hautes-Pyrénées) on ranskalainen koripalloilija, joka edustaa nykyisin Bourges Basketia sekä Ranskan naisten koripallomaajoukkuetta.

## Saavutukset

### Henkilökohtaiset palkinnot
* FIBA Europe vuoden naiskoripalloilija: 2012
* Euroliigan tähdistökentällinen: 2009, 2011

### Joukkuesaavutukset
* Ranskan mestaruus: 2006, 2008, 2009, 2012, 2013
* Ranskan cupin voitto: 2005, 2006, 2008, 2009, 2014
* Venäjän liigan mestaruus: 2010, 2011
* Venäjän cupin voitto: 2010
* Euroliigan pronssia kaudella 2012–2013
* EM-kultaa: 2009
* EM-hopeaa: 2013
* EM-pronssia: 2011
* Olympialaisten hopeaa: 2012

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ragnar Ingelius

**Ragnar Mikael Ingelius** (18. helmikuuta 1894 Turku – 12. syyskuuta 1960 Helsinki) oli Suomen Puolustusvoimien eversti ja jatkosodan aikana Päämajan yhteysupseeri Tallinnaan. 

Ingelius kävi Viipurin upseerikokelaskurssin 1918-1919, Kadettikoulun 1924-1925 ja Sotakorkeakoulun 1928-1930 (yleisesikuntaupseeri 1933). Hän palveli Pohjois-Savon rykmentissä 1919-1927 sekä yleiesikunnan toimistoupseerina 1928-1939. Vuosina 1931-1939 hän oli sotilasasiamiehenä Viroon ja Latviaan sekä myös Liettuaan 1934-1939. Talvisodassa hän oli pataljoonankomentajana. Jatkosodassa hän palveli 18. divisioonan esikuntapäällikkönä 1941-1943. Päämajan edustajana Tallinnaan hän oli saksalaisten miehityksen aikana 1943-1944. Helsingin kaupungin komendanttina hän toimi 1944-1945. Toimistopäällikkönä pääesikunnassa Ingelius oli 1946-1949 ja osastopäällikkönä vuodesta 1949 alkaen. 

Ylennykset: vänrikki 1919, luutnantti 1921, kapteeni 1927, majuri 1934, everstiluutnantti 1941, eversti 1949. 

## Lähteet
* https://runeberg.org/kuka/1954/0263.html
### Viitteet
Joe Lund

**Veikko ”Joe” Lund** (15. syyskuuta 1927 Karijoki – 6. joulukuuta 1991 Midland, Ontario, Kanada) oli suomalais-kanadalainen jääkiekkoilija, jonka aktiiviura ulottui 1940-luvun loppupuolelta 1960-luvun alkuvuosiin. Pelipaikaltaan Lund oli puolustaja. Hän pelasi AHL:ssä 538 ottelua ja keräsi niissä kaikkiaan 357 tehopistettä, joista 125 oli maaleja ja 232 syöttöpisteitä. IHL-liigassa Lund pelasi 178 ottelua. Niissä hän teki yhteensä 107 pistettä, joista 25 oli maaleja ja 82 syöttöpisteitä.

Lund voitti Calder Cupin vuosina 1950 ja 1951. Ensimmäinen voitto tuli Lundin pelatessa Indianapolis Capitalsin joukkueessa ja toinen hänen edustaessaan Cleveland Baronsia. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
DNA-päivä

**DNA-päivää** vietetään 25. huhtikuuta. Tuona päivänä vuonna 1953 James Watson, Francis Crick, Maurice Wilkins, Rosalind Franklin ja kollegoineen julkaisivat Nature-lehdessä DNA:n rakenteen selittävän artikkelin. Edelleen samana päivänä vuonna 2003 Human Genome Projectin ilmoitettiin olevan lähes täydellinen.

Yhdysvalloissa DNA-päivää vietettiin ensimmäisen kerran 25. huhtikuuta vuonna 2003 senaatin ja edustajainhuoneen kuuluttamana. Kyseinen tapahtuma oli kertaluonteinen. Sen jälkeen Yhdysvaltain Kansallinen ihmisgenomitutkimusinstituutti (NHGRI) on kuitenkin juhlistanut DNA:ta vuosittain järjestämillään tapahtumilla. Myöhemmin useat tahot ovat julistaneet huhtikuun 25:nnen "Kansainväliseksi DNA-päiväksi" ja "Maailman DNA-päiväksi".
Chilensimppu

**Chilensimppu** (*Normanichthys crockeri*) on simppukaloihin kuuluva kalalaji, jota tavataan trooppiselta Tyyneltämereltä. Se on ainoa laji **chilensimppujen** (Normanichthyidae) heimossa.

Chilensimppu on pienikokoinen kala, joka kasvuu suurimmillaan noin 11 cm pitkäksi. Lajin levinneisyysalue ulottuu Perun Chimbotesta Chilen Mocha-saarelle. Ne elävät tyypillisesti lähellä rannikkoa alle 200 metrin syvyydessä. Chilensimput ovat suhteellisen yleisiä ja  liikkuvat parvissa. Niiden ravintoa ovat  vesikasvit, pienet kalat sekä pienet selkärangattomat eläimet, kuten planktoneläimet.

## Lähteet
Alburnus

**Alburnus** on särkien heimoon (Leuciscidae) kuuluva kalasuku, jonka levinneisyys on Euroopassa ja Länsi-Aasiassa. *Alburnus*-suvun kalat ovat salakoita.

## Lajit
Sukuun kuuluu 42 lajia.

* *[[Alburnus adanensis]]* Battalgazi, 1944
* *[[Alburnus akili]]* Battalgil, 1942
* *[[Alburnus albidus]]* Costa, 1838 – Italiansalakka
* *[[Alburnus alburnus]]* Linnaeus, 1758 – Salakka
* *[[Alburnus arborella]]* Bonaparte, 1841 – Padaniansalakka
* *[[Alburnus atropatenae]]* Berg, 1925
* *[[Alburnus attalus]]* Özuluğ? & Freyhof, 2007
* *[[Alburnus baliki]]* Bogutskaya, Küçük & Ünlü, 2000
* *[[Alburnus battalgilae]]* Özuluğ? & Freyhof, 2007
* *[[Alburnus belvica]]* Karaman, 1924 – Prespansalakka
* *[[Alburnus caeruleus]]* Heckel, 1843
* *[[Alburnus carinatus]]* Battalgil, 1941
* *[[Alburnus chalcoides]]* Güldenstädt, 1772 – Kaspiansalakka
* *[[Alburnus danubicus]]* Antipa, 1909
* *[[Alburnus demiri]]* Özuluğ & Freyhof, 2008
* *[[Alburnus derjugini]]* Berg, 1923
* *[[Alburnus doriae]]* De Filippi, 1865
* *[[Alburnus escherichii]]* Steindachner, 1897
* *[[Alburnus filippii]]* Kessler, 1877
* *[[Alburnus heckeli]]* Battalgil, 1943
* *[[Alburnus hohenackeri]]* Kessler, 1877 – Kumansalakka
* *[[Alburnus istanbulensis]]* Battalgil, 1941 – Marmaransalakka
* *[[Alburnus leobergi]]* Freyhof & Kottelat, 2007 – Asovansalakka
* *[[Alburnus macedonicus]]* Karaman, 1928 – Doiraninsalakka
* *[[Alburnus mandrensis]]* Drensky, 1943 – Mandransalakka
* *[[Alburnus mento]]* Heckel, 1837 – Alppisalakka
* *[[Alburnus mentoides]]* Kessler, 1859 – Kriminsalakka
* *[[Alburnus mossulensis]]* Heckel, 1843
* *[[Alburnus nasreddini]]* Battalgil, 1943
* *[[Alburnus neretvae]]* Buj, Šanda & Perea, 2010 – Neretvansalakka
* *[[Alburnus nicaeensis]]* Battalgil, 1941
* *[[Alburnus orontis]]* Sauvage, 1882
* *[[Alburnus qalilus]]* Krupp, 1992
* *[[Alburnus sarmaticus]]* Freyhof & Kottelat, 2007 – Sarmatiansalakka
* *[[Alburnus schischkovi]]* Drensky, 1943 – Velekansalakka
* *[[Alburnus scoranza]]* Heckel & Kner, 1858 – Skutarinsalakka
* *[[Alburnus sellal]]* Heckel, 1843
* *[[Alburnus tarichi]]* Güldenstädt, 1814
* *[[Alburnus thessalicus]]* Stephanidis, 1950 – Thessaliansalakka
* *[[Alburnus vistonicus]]* Freyhof & Kottelat, 2007 – Vistonisinsalakka
* *[[Alburnus volviticus]]* Freyhof & Kottelat, 2007 – Volvinsalakka
* *[[Alburnus zagrosensis]]* Coad, 2009

## Lähteet
Cleveland Barons (1937–1973)

**Cleveland Barons** oli vuosina 1937–1973 AHL-liigassa pelannut yhdysvaltalainen jääkiekkoseura. Baronsin kotikaupunki oli Ohion osavaltiossa sijaitseva Cleveland, ja sen kotiareenana toimi Cleveland Arena. Joukkue voitti AHL:n mestarille jaettavan Calder Cupin yhdeksän kertaa. Mestaruudet tulivat vuosina 1939, 1941, 1945, 1948, 1951, 1953, 1954, 1957 ja 1964.

Cleveland Baronsin perusti 1930-luvun laman aikana liikemies Al Sutphin, joka omisti joukkueen vuoteen 1949 saakka. Joukkueen kotiareenaksi 1937 valmistuneen Cleveland Arenan rakentamiseen käytettiin 1,5 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Tuohon aikaan Baronsin pelaajat saattoivat saada suurempia palkkioita kuin NHL-jääkiekkoilijat. Vuonna 1949 Sutphin myi joukkueen sekä sen kotiareenan minneapolisilaiselle liikemiesryhmälle. Kun World Hockey Association perustettiin 1972, Barons ei kyennyt kilpailemaan WHA-joukkueiden kanssa ja lopetti toimintansa 1973.

Joukkueessa pelasi muun muassa keskushyökkääjä Fred Glover, joka oli uransa päättäessään oli AHL:n kaikkien aikojen tilastoykkönen pelattujen otteluiden, tehtyjen maalien sekä syöttö- ja tehopisteiden määrässä. Toinen tunnettu Barons-pelaaja oli maalivahti Johnny Bower, josta käytettiin lempinimeä “Kiinan muuri” (). Bower teki merkittävän uran myös NHL:ssä ja valittiin Hockey Hall of Fameen.

## Lähteet
Rolf Palmén

**Karl Rolf Johan Palmén** (27. elokuuta 1897 Vaasa – 13. huhtikuuta 1976 Helsinki) oli suomenruotsalainen kirjailija ja kääntäjä.

Rolf Palménin vanhemmat olivat Helsingin tuomiokunnan tuomari, laamanni Eskil Heribert Palmén (1863–1941) ja Sally Maria Skog (1873–1938). Hänen veljensä oli akateemikko Erik Palmén.

Palmén väitteli filosofian tohtoriksi psykologian alalta vuonna 1923. Hän työskenteli sitten pankkitoimihenkilönä Helsingissä 1926–1933 ja tämän jälkeen lehdistöasiamiehenä, toimittajana, kirjailijana ja kääntäjänä. Viimeksi Palmén toimi valtioneuvoston palveluksessa kääntäjänä 1949–1964. Palmén toimitti tai avusti *[[Svensk Botten]], [[Mercator]], [[Aftonposten]], [[Landsbygdens folk]], [[Nyland]], [[Finsk Tidskrift]]* ja *[[Appell (lehti)|Appell]]*-lehtiä.

## Teoksia
* *Associationslagen inom den experimentella psykologien*, Helsingin yliopiston väitöskirja. 1923
* *Skräll* : romaani. Söderström, Helsingfors 1945
* *Strömlinje* : romaani. Söderström, Helsingfors 1946
* *Skymtar* : runoja. Söderström, Helsingfors 1947
* *Sting* : runoja. Nordiska antikvariska bokhandeln, Helsingfors 1948 	
* *Splitter* : runoja. Nordiska antikvariska bokhandeln, Helsingfors 1949 	
* *Svir* : romaani. Nordiska antikvariska bokhandeln, Helsingfors 1950 	
* *På kant med mycket* : muistelmia. Omakustanne, Helsingfors 1972 	
* *Anonym eskapad* : romaani. Omakustanne, Helsingfors 1974 	
* *Sista dusten * : runoja. Omakustanne, Helsingfors 1975 

## Käännöksiä
* Stendhal : *Om kärleken*. Söderström, Helsingfors 1947, uusi painos Pontes, Göteborg 1986 (alkuteos *De l'amour*)
* Sigmund Freud : *Vitsen och dess förhållande till det omedvetna*. Söderström, Helsingfors 1954 (alkuteos *Der Witz und seine Beziehung zum Unbewussten*)

## Lähteet
* 
* Svenskösterbottniska författare: Rolf Palmén (1897–1976)
* Martti Strangin GeneaNet-tietopankki : Karl Rolf Johan Palmén
Israel Reinius (nuorempi)

**Israel Reinius** (28. syyskuuta 1727 Laihia – 5. maaliskuuta 1797 Isokyrö) oli suomalainen pappi ja tutkimusmatkailija. Reinius kävi 1740-luvulla Kiinassa ja kirjoitti matkasta selostuksen.

Reiniuksen vanhemmat olivat Laihian kappalainen Israel Reinius ja Elisabet Collin. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua 1734–1741 ja pääsi ylioppilaaksi 1741. Reinius opiskeli aluksi Turun akatemiassa mutta vaihtoi sitten alaa ja opiskeli Tukholman merenkulkukoulussa 1744–1746 yhdessä veljensä Hermanin kanssa. Vuonna 1746 veljekset menivät kadetteina Ruotsin Itä-Intian kauppakomppanian palvelukseen.

Helmikuussa 1746 he lähtivät *Cronprinzen Adolph Friedrich*-laivalla Göteborgista kohti Kiinaa ja Israel Reinius piti matkan ajan yksityiskohtaista päiväkirjaa. Laiva saapui kesäkuun alussa 1747 Kantoniin jonka kautta kaikki Kiinan ulkomaankauppa käytiin. Paluumatkalle lähdettiin vasta tammikuun alussa 1748 joten Reinius saattoi tehdä useiden kuukausien ajan tarkkoja muistiinpanoja kiinalaisten elämästä, uskonnosta, kaupasta ja tavoista. *Cronprinzen Adolph Friedrich* saapui takaisin Göteborgiin kesäkuun lopulla 1748 ja veljekset pääsivät palaamaan kotiinsa Laihialle vasta syyskuussa 1748.

Palattuaan Suomeen Reinius aloitti opiskelun Turun akatemiassa ja hän väitteli maisteriksi 1749. Maisterinväitöstyö *Anmärkningar samlade under en resa till China* perustui Reiniuksen Kiinan-matkansa aikana pitämään päiväkirjaan ja se oli ensimmäinen Suomessa julkaistu Kiinaa käsittelevä opinnäytetyö. Reinius vihittiin papiksi 1752 ja hän toimi sitten ensin isänsä apulaisena Laihialla 1752–1769 ja viimeksi hän oli Isonkyrön kappalaisena vuodesta 1769.

Reinius oli naimisissa vuodesta 1757 Anna Maria Stenbäckin kanssa. Heidän vanhin poikansa Israel Reinius (1762–1845) toimi Isonkyrön kappalaisena isänsä jälkeen 1798–1845.

## Kirjallisuutta
* *Journal hållen på resan till Canton i China med höglofl. Ostindiska comp:ts skiepp Cronprintzen Adolph Friedrich som commenderades af capitain herr Matthias Estbergen till Giötheborg men der emottogs af capitain herr Petter Dens : innehållande de märckwärdigaste händelser, och observationer som under resan ifrån dess begynnelse åhr 1745 till dess slut åhr 1748 åro arriverade och uptecknade af Herman Johan Reinius och Israel Reinius* ; utgiven med företal, noter och register av Birgit Lunelund. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 273. Svenska litteratursällskapet i Finland, Helsingfors 1939, 2. painos 2008

## Lähteet
*  Luettu 25.4.2013.
* Klaus Karttunen : Suomalaisten löytöretket osa 5, Kadetti Reinius tarkkaili väitöskirjan Kiinasta, Tiede 8/2003
Tiimiyrittäjyys

**Tiimiyrittäjyys** on opetusneuvos Johannes Partasen keksimä nimitys ulkoisen yrittäjyyden lajille jossa yksilö työskentelee ja oppii yhdessä vertaistensa, eli toisten yrittäjien, kanssa. Tällaisia yksilöitä kutsutaan tiimiyrittäjiksi. 

Tiimiyrittäjyys – tai “tiimiyrittäminen” – on syntynyt ideana Jyväskylän ammattikorkeakoulun yritystoiminnan kehittämisen koulutusohjelma Tiimiakatemialla vuonna 1993. Partanen perusti ko. yksikön ja ohjelman. Sen kantavana ideana oli, että yrittäjyyttä ei tarvitse toteuttaa yksin, vaan sitä voidaan tehdä tiimissä. Samalla ohjelman opiskelija suoritti opintojaan oppimalla yhdessä muiden kanssa. 

Tiimiakatemian tiimiyrittäjyyttä toteutetaan yleensä korkeakouluopintojen yhteydessä, joskin sitä voidaan luonnollisestikin tehdä myös muissa yhteyksissä, esimerkiksi toisen asteen ammatillisessa koulutuksessa tai sisäisen yrittäjyyden muotona työelämässä. 

Partasen mukaan tiimiyrittäjyyden käyttö laskee korkeakouluopiskelijoiden yrittäjäksi ryhtymisen kynnystä ja nopeuttaa yksilöiden oppimista. Esimerkiksi vuonna 2010 Jyväskylän ammattikorkeakoulun Tiimiakatemian opiskelijoista 37 % ryhtyi yrittäjäksi heti valmistuttuaan opinnoistaan ja 47 % kahden vuoden sisällä valmistumisestaan .

Tiimiakatemian tiimiyrittäjyys on saanut vaikutteita muun muassa oppivien organisaatioiden käytänteistä, itsejohdetusta oppimisesta, amerikkalaisista johtamis- ja tiiminrakennusopeista sekä sosiokonstruktivismista . Yhtenäistä, tiukan dogmaattista määritelmää tiimiyrittäjyydelle ei Partasen mukaan kuitenkaan ole.
Tällä hetkellä (v. 2013) tiimiyrittäjyyden edistäjänä toimii jyväskyläläinen Partus Oy. Yritys käyttää TA Network Oy:n omistamia tiimiyrittäjä® ja teampreneur® -tavaramerkkejä.  

Tiimiyrittäjyyttä käytettiin ja toteutettiin vuoden 2013 talvella opetusympäristöissä muun muassa Jyväskylän ammattikorkeakoulussa (tradenomiopinnot), Tampereen ammattikorkeakoulussa (tradenomi- ja ylemmän ammattikorkeakoulun opinnot), Turun ammattikorkeakoulussa (estenomiopinnot), Debrecenin yliopistossa Unkarissa (maisterin opinnot), Mondragonin yliopistossa Espanjassa (bachelor- ja maisterin opinnot) sekä Team Academie Nedelandsissa Alankomaissa (bachelor opinnot). 

## Lähteet
Johnny-Kai Forssell

**Johnny-Kai Forssell** (s. 26. lokakuuta 1946 Vaasa) on suomalainen DJ, toimittaja ja päihdetyöntekijä. Vuonna 1962 levyjen soittamisen *DJ Johnny* -nimellä aloittanut Forssell on nimitetty myös suomalaiseen DJ Hall of Fameen.

Muun muassa Helsingissä lapsuudessaan asunut Forssell on vaikuttanut jo pitkään Porissa. Hänellä oli oma show Radio Porissa 21 vuoden ajan sen perustamisesta 1985 lähtien. Forssell toimitti 2010-luvun alussa viikoittaista musiikkiohjelmaa Yle Satakunnan Radiolle. Hän tekee myös levy- ja kirjallisuusarvosteluja *[[Satakunnan Kansa]]an* sekä toimittaa *[[Uusi Pori]]* -lehteä. Päihdetyöntekijänä Forssell on toiminut jo 1970-luvulta lähtien. Hän on työskennellyt muun muassa sosiaalineuvos Mauri Poikeljärven ylläpitämässä Syväpuro-yhteisössä Loviisassa.

Forssell avioitui laulaja Lea Lavenin kanssa vuonna 1985, mutta pariskunta erosi myöhemmin.

## Teokset
**Dingo : suosikki number 1*, 1985.
**Naurava lätynkääntäjä*, 1987.
**Naurava lätynkääntäjä iskee jälleen*, 1990.
**Minun Raumani*, 1992.
**Insinöörikaskut*, 1993.
**Uskalin hoitokoti 87-97 : elämän eväitä kymmenen vuotta*, 1997.
**Kun ratakisko taipuu... : insinöörikaskuja*, 1999.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Johnny-Kai Forssell Pori-tiedossa
FC Hämeenlinnan kausi 2013

Kausi 2013 on FC Hämeenlinnan 22. toimintavuosi. Seura lähtee kauteen uuden päävalmentajan alaisuudessa, kun Jussi Lempisen korvaa HJS Akatemian kanssa hyvää työtä tehnyt Tomi Uusitorppa. Hänen apuvalmentajinaan toimivat Jussi Pellikka sekä Jarkko Ollikainen. FC:n edellinen kausi päättyi putoamiseen Ykkösestä ja kaudella 2013 valkopaidat pelaavat Kakkosen länsilohkossa mm. paikallisvastustaja Härmän kanssa.

## Ottelut
### Harjoitusottelut
Alla lueteltujen täysimittaisten harjoitusotteluiden lisäksi FC Hämeenlinna pelasi Tampereella järjestetyssä **Futis Cup**issa jossa kohtalona oli jääminen sijoituspelien ulkopuolelle yhden voiton ja yhden tappion jälkeen.

 Voitto
 Tasapeli
 Tappio

### Suomen Cup

Suomen Cup kesti FC Hämeenlinnan osalta vain yhden ottelun verran. Heti kolmannella kierroksella kohdattiin vieraissa tamperelainen TPV joka oli vahvempi maalein 6-1.

**3.Kierros**

### Kakkonen

Kakkosen länsilohkon kausi 2013 alkaa FC Hämeenlinnan osalta kotiottelulla Musan Salamaa vastaan 27. huhtikuuta ja 27 kierroksen mittainen kausi saadaan pakettiin 5. lokakuuta kotiottelussa ÅIFK:ta vastaan.

## Kauden 2013 pelaajatilastot

Suluissa = Vaihdosta kentälle
*A* = Akatemiapelaaja
*Päivitetty 28.5.2013*

## Pelaajasiirrot
### Tulleet
*  Jere Saarinen (HJS Akatemia) 
*  Kaarle Keskitalo (HJS Akatemia) 
*  Miro Purosto (Hyvinkään Palloseura) 
*  Mikko Matinaro (Someron Voima) 
*  Aleksi Latvanen (Härmä) 
*  Omid Musawi (Hyvinkään Palloseura) 
*  Jaakko Puronaho (HJS Akatemia) 
*  Sakari Sulonen (HJS Akatemia) 
*  Jarkko Saarman (HJS Akatemia) 
*  Joni Lindroos (Härmä) 
*  Jukka Järvinen (Parolan Visa) 
*  Esa Mattila (Härmä) 
*  Berat Grabovci (FC Futura) 

### Lähteneet
*  Tatu Mäkelä (Härmä) 
*  Johannes Mononen (JIPPO) 
*  Jukka-Pekka Tuomenoja (Härmä) 
*  Ozeias Graciano (AC Kajaani) 
*  Mohamed Koroma (TPV) 
*  Aapo Lappalainen (Ilves) 
*  Joonas Meronen (FC Lahti) 
*  Loorents Hertsi (FC Lahti) 

### Ilman sopimusta kauden 2012 joukkueesta

*  Luis Vanderlei 

## Lähteet
Afrika (videopeli)

**Afrika** on Rhino Studiosin Playstation 3:lle kehittämä luontokuvaajan työtä simuloiva seikkailupeli. Siinä pelaaja saa tehtäviä, joissa kuvataan Afrikan eläimiä eri tilanteissa. 

Peli julkistettiin aluksi pelkästään Japanissa, myöhemmin myös Yhdysvalloissa mutta ei koskaan Euroopassa. Aasiassa siitä käytettiin rinnakkaisnimeä *Hakuna matata*.

## Lähteet
Suomen joukkue Kanada-cupissa 1991

**[[Suomen jääkiekkomaajoukkue]]** vuoden 1991 Kanada-cupissa, jossa Suomi putosi välierissä. 

## Kokoonpano
***Päävalmentaja:**  Pentti Matikainen

## Lähteet
* Hockey Hall Of Fame - Finland roster Canada Cup 1991 
* Eliteprospects.com - Finland 1991
Let It Roll

**Let It Roll** on Don Johnsonin studioalbumi vuodelta 1989. Kappale *A Better Place* on duetto meksikolaisen Yuri nimisen laulajan kanssa. Albumilla ei ole kiinteää kokoonpanoa, vaan useat eri muusikot soittavat tai laulavat taustalaulua. Muun muassa Steve Jones, Barbra Streisand, Bruce Kulick, sekä Joe Lynn Turner osallistuivat albumin nauhoituksiin.

## Kappaleet
# "Other People's Lives" &nbsp;(Säv ja san. Diane Warren)&nbsp; 5:25
# "Tell It Like It Is" &nbsp;(Säv ja san. Lee Diamond, ja George Davis)&nbsp; 4:30
# "Your Love Is Safe with Me" &nbsp;(Säv ja san. Scott Cutler, ja Dennis Morgan)&nbsp; 4:22
# "A Better Place" &nbsp;(Säv ja san. John Capek, Marc Jordan, ja Amy Sky)&nbsp; 5:25
# "When You Only Loved Me" &nbsp;(Säv ja san. Jeff Daniels, ja Harold Allen)&nbsp; 3:55
# "Angel City" &nbsp;(Säv ja san. Don Johnson, Keith Diamond, Michael DesBarres, ja Dave Resnik)&nbsp; 4:22
# "Lonely Too Long" &nbsp;(Säv ja san. Marty Robbins)&nbsp; 4:20
# "Let It Roll" &nbsp;(Säv ja san. Don Johnson, ja Keith Diamond)&nbsp; 4:21
# "What If It Takes All Night" &nbsp;(Säv ja san. Clyde Lieberman, Jeffrey Pescetto, ja Richard James Burgess)&nbsp; 4:06
# "Little One's Lullaby" &nbsp;(Säv ja san. Don Johnson, ja Keith Diamond)&nbsp; 3:24

## Äänityspaikat
* Right Track Studios, New York City, New York
* Soundtrack Studios, New York City
* Unique Recording Studios, New York City
* Skyline Studios, New York City
* Lion Share Studios, Los Angeles, Kalifornia
* Cherokee Studios, Los Angeles
* New River Studios, Fort Lauderdale, Florida
* Audio Vision Recording Studios, Miami, Florida
Pyhän Hengen kirkko (Tallinna)

**Pyhän Hengen kirkko** () on kirkko, joka sijaitsee Tallinnan vanhassakaupungissa. Kirkon omistaa Viron evankelis-luterilainen kirkko.

## Historia
Kirkon ensimmäiset osat on rakennettu 1200-luvulla. 1300-luvulla kirkkoon tehtiin laajennus. 1630-luvulla arkkitehti H. Graff suunnitteli tornin pohjoisen renessanssin tyyliin, jonka Bickel ja A. John uusivat vuonna 1688. Kirkossa toimi 1500-luvulla kaksi pappia, joilla oli suuri vaikutus viron kieleen ja kulttuuriin. Heistä  G. Müller kirjoitti saarnoja viroksi ja Balthasar Russow oli Liivinmaan maakunnan kronikan kirjoittaja

## Arkkitehtuuri
Kirkon länsiosassa on kahdeksankulmainen torni saksalaisen ritarikunnan tyyliin. Kirkon pohjoispuolella julkisivuun on kaiverrettu barokkityylinen kello, jonka teki vuonna 1684 K. Ackerman.

## Sisustus

Kirkon sisustukseen kuuluu:
* Keskiaikainen goottilainen veistetty alttari (1513)
* Renessanssityylinen piispanistuin (1597)
* Renessanssi- ja barokkityyliset kattokruunut.

## Aiheesta muualla

*
Trøllanes

**Trøllanes** on kylä Kalsoyn saaren pohjoisrannikolla Färsaarilla. Kylä kuuluu Klaksvíkin kuntaan, ja asukkaita siellä oli vuonna 2013 yhteensä 17. Kylän asukkaat saavat elantonsa muun muassa lampaiden- ja karjanhoidosta.

Kylä on saanut ”Trøllanes”-nimensä erään tarinan mukaan siitä, kun peikoilla oli tapana saapua sinne tanssimaan aina loppiaisyönä. Kylän asukkaat lähtivät aina tuolloin pakoon peikkoja Mikladalurin kylään. Matka tunturin yli Mikladaluriin oli vaarallinen ja raskas, minkä vuoksi kerran eräs vanha nainen ei jaksanut lähteä matkaan. Hän piiloutui pöydän alle, mutta peikkojen ilonpidon ollessa ylimmillään, huusi hän peloissaan Jeesusta apuun. Tämän kuultuaan peikot kauhistuivat ja pakenivat kylästä eivätkä milloinkaan enää palanneet. Vielä nykyisinkin Trøllanesissa on kiviä, joihin ei ole koskettu, sillä niitä pidetään maahisten asuinpaikkoina.

Trøllanesin kylään kulkee päivittäin muutamia linja-autoja Kalsoyn saaren eteläisimmästä kylästä Syðradalurista. Trøllanesissa ei ole majoituspalveluita tai kauppaa.

## Maantiede

Trøllanesin kylä on Kalsoyn saaren neljästä kylästä pohjoisin, ja se sijaitsee saaren pohjoisrannikolla Färsaarten pohjoiskolkassa. Trøllanes sijaitsee korkealla, ja kylän ranta on yksi Färsaarten pahimmista tyrskypaikoista. Trøllanes sijaitsee kahden kilometrin pituisen valaisemattoman tunnelin päässä etelämpänä sijaitsevasta Mikladalurin kylästä. Tunneli valmistui vuonna 1986, mihin asti Trøllanesiin ei johtanut tietä ja kylä oli hyvin eristäytynyt.

## Väestö

Oheisessa taulukossa esitetyt Trøllanesin väkiluvut pohjautuvat Färsaarten tilastokeskuksen () tietoihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Artturi Ranta

**Jaakko Artturi Ranta**, vuoteen 1906 *Blank* (26. helmikuuta 1897 Ylivieska – 16. toukokuuta 1975 Imatra) toimi hallinnon parissa, muun muassa osuuskauppa-alalla, ja oli Tampereen kaupungin sosiaalisektorin kaupunginjohtaja 1943–1948. Sitten hän oli Imatran kauppalanjohtaja 1948–1955 ja vuodet 1955–1964 Kymen läänin maaherra.

Ranta toimi nuoresta pitäen aktiivisesti työväenliikkeessä, ja hänet valittiin 1918  Ylivieskan kunnanvaltuustoon. Vuonna 1919 hän meni Oulun osuuskaupan palvelukseen sen sivumyymälään. Osuuskauppakoulun käytyään hän toimi eri osuusliikkeiden hallintotehtävissä vuoteen 1943, jolloin hänet valittiin Tampereelle apulaiskaupunginjohtajaksi.

## Lähteet

‎Luokka:Imatran kauppalan- ja kaupunginjohtajat
Tampere Rugby Club

**Tampere Rugby Club** (*TRC*) on tamperelainen vuonna 2001 perustettu rugbyseura. Seuran alaisuudessa toimii miesten joukkue, naisten joukkue sekä juniorijoukkue. Miesten ja naisten joukkueet pelaavat rugbyn SM-sarjassa. Tampere Rugby Club on vuodesta 2012 lähtien alkanut järjestämään koulujenvälistä lippurugby-turnausta, joihin on osallistunut monet Tampereen kouluista.

## Historia
Seuran perusti vuonna 2001 ranskalainen Christophe Croze Olivier Asselinin kanssa. Myöhemmin mukaan tuli John Cozens, joka toimi pitkään rahastonhoitajana sekä apuvalmentajana.
TRC:n puheenjohtajina ovat toimineet:

* Christophe Croze (2001)
* Mark Roper (2002–2006)
* Jussi Kivelä (2006–2010)
* Sonja Kivelä (2011)
* Louis Botha (2012–2013)
* Leena-Maija Vanha-aho (2014–2016)
* Hanna Visuri (2017)
* Jussi Okkonen (2018-2019)
* Erna Aalto (2020-)

## Miesten joukkue
TRC:n miehet pelaavat tällä hetkellä rugbyn 1-divisioonassa. TRC:n miehillä on Suomen mestaruudet vuosilta 2006, 2007 ja 2013. Hopealle he sijoittuivat vuosina 2005, 2008, 2009, 2010 ja 2011.

## Naisten joukkue
Tampere Rugby Clubin naisten joukkue perustettiin vuonna 2008. Joukkue kilpailee rugbyn naisten SM-sarjassa. Tampere Rugby Clubin naiset ovat voittaneet 5-rugbyn Suomen mestaruuden vuosina 2017, 2020 ja 2021. Tampere Rugby Clubin naisten joukkue on voittanut 7-rugbyn Suomen mestaruuden vuonna 2018. Naisten joukkue voitti myös 2017 järjestetyllä SM-viikolla 7-rugbysarjan.

## Junioritoiminta - Tampere RC Groove

Ensimmäistä virallista juniorijoukkuetta valmensi Lauri Ojanperä, toiminta jatkui noin 3 vuotta. Ojanperä on ammatiltaan opettaja ja ollessaan töissä Orivedellä ala-asteella, hän ryhtyi opettamaan rugbya. Hän onnistui järjestämään pari koulupeliäkin.
Orivedeltä on tullut mm. Jussi Viljanen, joka pelaa myös Suomen maajoukkueessa.
Vuoden 2011 loppupuolella kerättiin kasaan nykyinen Tampere RC Groove, eli Tampere Rugby Clubin alainen juniorijoukkue. Joukkueessa tällä hetkellä pelaa 15-19-vuotiaita, poikia suurimmaksi osaksi. Joukkuetta valmentaa Miika Valo.

## Maajoukkue
TRC:ltä on moni pelaaja edustanut Suomea kansainvälisissä peleissä.

## Katso myös
* Rugbyn SM-sarja
* Rugbyn 1-divisioona

## Aiheesta muualla
* Seuran viralliset sivut 
* Tampere Rugby Club Facebook
* Tampere Rugby Club naiset Facebook
* Tampere RC Groove Facebook
Juho Ranta

**Juho Ranta**, vuoteen 1882 **Mäkiranta** (4. maaliskuuta 1867 Ilmajoki – 11. lokakuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen kanttori, kuoronjohtaja, säveltäjä ja lehtimies. 

Juho Rannan vanhemmat olivat Antti Mäkiranta ja Margareeta Kokko ja puoliso vuodesta 1889 Sanni Elviira Ranta-Nikkola.  Lukkari-urkurikoulun Ranta kävi Helsingissä, valmistuen vuonna 1893. Hän työskenteli Oulun tuomiokirkon kanttorina 1904–1939 ja sävelsi muun muassa kuorolauluja. Peräseinäjoen kanttori-urkurina Ranta oli ollut 1893–1904. Oulussa ollessaan hän toimi myös Oulun reaalilyseon musiikinopettajana, *[[Louhi (lehti)|Louhen]]* ja *[[Liitto (lehti)|Liiton]]* toimitussihteerinä sekä  Oulun läänin elintarvetoiminnan sihteerinä ja johtajana. Director cantus -arvonimen hän sai 1909. Juho Rannan poika oli säveltäjä Sulho Ranta. Juho Ranta kuului suureen lähetystöön vuonna 1899 Peräseinäjoen edustajana.

## Lähteet
Land’s End

**Land’s End** ( tai *Pedn an Wlas*) on manner-Englannin läntisin kohta. Se on Cornwallin suosituimpia ulkoilmanähtävyyksiä ja siellä on lukuisia museoita ja matkamuistoliikkeitä.

Land’s Endin rantakalliot ovat valtakunnallisesti merkittäviä. Kalliot ja menneen kaivostoiminnan jäänteet muodostavat harvinaisille jäkälille sopivan elinympäristön. Niemimaalla kasvaa runsaasti kanervaa, kellokanervaa, 
harmaakellokanervaa (*Erica cinerea*) ja erästä piikkihernelajia (*Ulex gallii*). Harvinaisia alueelta löydettyjä kasveja ovat kaunosappi (*Centaurium scilloides*), kevätnurmikka (*Poa infirma*), kankeakarvamaite (*Lotus subbiflorus*) ja keltatahmayrtti (*Parentucellia viscosa*).

Land's End on toinen päätepiste kun kuvataan matkan maksimia Britanniassa.

## Lähteet
Vilho Rantasalo

**Aukusti Vilho Rantasalo**, sukunimi aik. *Durchman* (22. marraskuuta 1881 Kitee – 9. elokuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen lyseon lehtori ja kansanperinteen tutkija sekä julkaisija. 

Rantasalon vanhemmat olivat konemestari Wilhelm Durchman ja Beata Johanna Iso-Pahkala. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1900 Joensuun lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1904, maisteriksi 1907 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1920.

Rantasalo toimi opettajana eri oppikouluissa ja viimeksi Helsingin koelyseon eli Töölön yhteislyseon suomen kielen vanhempana lehtorina 1929–1947 sekä oli Helsingin yliopiston folkloristiikan dosenttina 1927–1947, alanaan 1927–1928 suomalainen ja vertaileva kansanrunoudentutkimus ja 1928–1947 suomalainen kansanuskomusten ja taikatapojen tutkimus.

## Lähteet