open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jack Tramiel

**Jack Tramiel** (alkuperäinen puolalainen nimi **Jacek Trzmiel**, 13. joulukuuta 1928 Łódź, Puola – 8. huhtikuuta 2012 Monte Sereno, Kalifornia, Yhdysvallat) oli puolanjuutalaissyntyinen yhdysvaltalainen liikemies. Hänet tunnetaan Commodore 64 -kotitietokoneen isänä. 

Tramiel syntyi Puolassa vuonna 1928 juutalaiseen perheeseen. Toisen maailmansodan aikana koko hänen perheensä joutui natsien keskitysleireille, ensin Auschwitziin ja myöhemmin Ahlemin työleirille. Tramiel selvisi holokaustista hengissä ja muutti sodan jälkeen Yhdysvaltoihin vuonna 1947. Myöhempinä vuosinaan hän oli mukana perustamassa United States Holocaust Memorial Museumia. Yhdysvalloissa Tramiel toimi aluksi taksinkuljettajana ja kirjoituskoneiden korjaajana, mutta siirtyi sittemmin taskulaskimiin. Muutettuaan Kalifornian Piilaaksoon hän alkoi keskittyä tietokoneisiin ja tietokonepeleihin.

Tramielin Commodore-yhtiön ensimmäiset markkinoille tuomat kotitietokoneet olivat Commodore PET ja VIC-20, mutta hänen varsinainen hittituotteensa oli vuonna 1982 markkinoille tullut Commodore 64, josta muodostui kaikkien aikojen myydyin kotitietokone. Vuonna 1984 Tramiel lähti Commodorelta, perusti uuden yhtiön ja osti peliyhtiö Atarin.

Tramielin vaikutus tietokonealaan oli valtaisa; häntä on myöhemmin verrattu mm. Steve Jobsiin. Tramiel kuoli 83-vuotiaana huhtikuussa 2012. Tramielin liiketoiminnan sanotaan tuoneen tietokoneet entistä laajemman yleisön saataville.

## Lähteet
* Turun Sanomat
* Helsingin Sanomat

### Viitteet
UC AlbinoLeffe

**Unione Calcio AlbinoLeffe** on italialainen jalkapalloseura Leffen ja Albinon kaupungeista Bergamon maakunnasta. Seuran edustusjoukkue pelaa kaudella 2024–2025 maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Serie C:ssä.

AlbinoLeffen kotistadion on Bergamossa sijaitseva 26&nbsp;638 -paikkainen Atleti Azzurri d'Italia, jonka se jakaa Bergamon suurimman seuran Atalantan kanssa. Joukkue pelaa kotiottelunsa vaaleansinisissä paidoissa ja tummansinisissä shortseissa. Vierasasu on punakeltainen.

## Historia

Seura sai alkunsa vuonna 1998, kun kahden vierekkäin sijaitsevan kaupungin Serie C2 -seurat Albinese Calcio ja SC Leffe yhdistyivät. Heti ensimmäisellä kaudellaan AlbinoLeffe nousi kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Serie C1:een. Siellä joukkue majaili vuoteen 2003 asti, jolloin nousu toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Serie B:hen toteutui. Joukkue varmisti nousunsa päihittämällä Pisan nousukarsintafinaalissa.

Kaudella 2007–2008 AlbinoLeffe oli lähellä nousta Italian pääsarjaan Serie A:han. Joukkue hävisi kuitenkin nousukarsintafinaalissa Leccelle yhteismaalein 2–1.

Seura on koko olemassaolonsa aikana kärsinyt heikoista yleisömääristä. Ennätys on kaudelta 2006–2007, jolloin AlbinoLeffen kotiotteluita seurasi keskimäärin 2&nbsp;400 katsojaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Seuran sivusto
Kalle Rissanen

**Kaarlo Lauri (Kalle) Rissanen** (21. heinäkuuta 1885 Tampere – 19. maaliskuuta 1958 New York, Yhdysvallat) oli suomalainen työväenliikkeen kirjailija, joka muutti siirtolaisena Yhdysvaltoihin. August Strindbergiltä vaikutteita saanut Kalle Rissanen kirjoitti Suomessa asuessaan runoja ja kertomuksia sanomalehtiin ja muihin julkaisuihin. Yhdysvalloissa hän julkaisi muun muassa kertomuskokoelman *Tyhjät myllyt* ja romaanin *Valkeat kädet*.

## Teoksia
* *Kaunis myllytyttö : poutapäiväin tarina, saksankielisestä alkutekstistä mukaili suomeksi Kalle Rissanen*, Työväen näytelmäkirjasto n:o 21.  Kansan lehti, Tampere 1912
* *Tyhjät myllyt : satiireja ja novelleja*.  Työkansan kustannusyhtiö, Port Arthur, Ontario, Kanada 1913 (Teos online-muodossa Internet Archivessa)
* *Bileamin aasi : pääsiäiskomedia : mukaelma 1:ssä näytöksessä*, Työväen näytelmäkirjasto n:o 32.   Tampereen työväen sanomalehti Oy 1914
* *Valkeat kädet : jutelmia ja satiireja miehelle tämän päivän naisesta*.    Amerikan suom. sos. kustannusliikkeet, Superior, Wisconsin 1915
* *Amerikan suomalaisia*.    Amerikan suom. sos. kustannusliikkeet, Superior, Wisconsin 1924 (Teos online-muodossa Internet Archivessa)
* *Puuveitsellä kultaa vuolemassa*.    Työväen kirjallisuuden edistämisyhdistys, Helsinki 1924
* *Ihminen ei elä ainoastaan leivästä : osuustoiminta työväenliikkeestä*.   Co-operative Central Exchance, Superior, Wisconsin 1925
* *Juustoparooni*.    Amerikan suom. sos. kustannusliikkeet, Superior, Wisconsin 1927 (Teos online-muodossa Internet Archivessa)
* *Nauru hyvälle, nauru pahalle : tamperelaisia pienoiskuvia vuosisadan taitteen ajoilta*.     Tampere-seura 1956

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Rissasen elämäkerta Kansallisbiografiassa
TuS Koblenz

**TuS Koblenz** on vuonna 1934 perustettu saksalainen jalkapalloseura Koblenzista Rheinland-Pfalzista. Seura pelaa kotiottelunsa 15&nbsp;000 katsojaa vetävällä Stadion Oberwerthillä. Seura pelaa kaudella 2021–2022 viidennellä sarjatasolla, Oberliga Rheinland-Pfalz/Saarissa, jonne se putosi Regionalliga Südwestistä keväällä 2018. Kausilla  2006–2010 Koblenz pelasi Saksan 2. Bundesliigassa.  Suomalainen hyökkääjä Njazi Kuqi pelasi seuran riveissä kausilla 2008–2010.

## Meriitit

* Regionalliga Südwest/Süd
**Hopeaa: 1968, 1969, 2006
* Oberliga Südwestin mestaruus: 2004
* Rheinlandpokal: 2005

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Asiaintila

**Asiaintilat** ovat eräs ontologinen kategoria. Muodollisesti esitettynä asiaintila *S* on entiteetti, joka vastaa jotain kokonaista väitelausetta *p* ja on olemassa, jos ja vain jos *p* on tosi. Tosiasia on asiaintila, joka vallitsee.

Ontologiaan käsite asiaintila on tullut 1800-luvun lopulla. Asiaintiloilla on selitetty universaalien ongelmaan liittyvässä realismissa sitä, kuinka Bertrand Russellin olettamat universaalit eli yleiskäsitteet instantioituvat partikulaareissa eli yksilöolioissa.

Asiaintiloja ovat käsitelleet muun muassa Gustav Bergmann, D. M. Armstrong, Herbert Hochberg, J. P. Moreland, J. Padilla Gálvez ja Reinhardt Grossmann. Varsinkin Bergmann ja Armstrong ovat systematisoneet Russellin aiemmin esittämiä ideoita.

## Katso myös

* Mahdolliset maailmat
* Tosiasia eli fakta

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Keinänen, Markku, Hakkarainen, Jani & Keskinen, Antti. Why Realists Need Tropes, *Metaphysica* 17 (1):69-85, 2016.
*
Syy-seuraus-analyysi

**Syy-seuraus-analyysi** on menetelmä, jossa käydään läpi riippuvuuksia, jotka vaikuttavat tarkasteltavan aiheen eri tekijöiden välillä. Usein tarkoituksena on vian tai ongelman selvittäminen tai ennakoiva suunnittelu aikomuksena eliminoida vikaantumisen mahdollisuuksia. Sitä voidaan tehdä joko eteenpäin: syistä seurauksiin tai taaksepäin seurauksista syihin päin.

Ohjelmistotestauksessa yleisesti käytetty esitystapa on syy-/seurauskaavio. Se on suunnattu graafi, joka kytkee ohjelman tai ohjelman osan tulotiedot saatuihin lähtötietoihin. Eräs sen muoto on kalanruotokaavio.

## Katso myös

* Kausaliteetti
* Oire
Ernst Odert Reuter

**Ernst Odert Reuter** (8. lokakuuta 1815 Oravainen – 11. toukokuuta 1890 Tammisaari) oli suomalainen pappi ja kirjailija.

Reuterin vanhemmat olivat kirjanpitäjä Johan Fredrik Reuter ja Gustava Elisabet von Essen. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1832. Reuter, joka liittyi jo opiskeluaikanaan herännäisiin, vihittiin papiksi 1840, joskaan hän ei suorittanut pastoraalitutkintoa vakaumuksellisista syistä. Hän toimi pappina Nauvossa, Brändössä, Sottungassa, Västanfjärdissä, Karjaalla, Inkoossa ja Espoossa. Reuter oli Tammisaaren kappalaisena 1859–1890, varapastorin arvon hän sai 1860.

Reuter oli naimisissa vuodesta 1843 Aura Augusta Avellanin (k. 1882) kanssa. Heidän poikansa oli insinööri ja kirjailija Jonatan Reuter.

## Kirjallinen toiminta
Reuter julkaisi muun muassa joukon uskonnollisia pienoisromaaneja, minkä lisäksi hän toimitti *Barnavännen* eli *Lasten Ystävä* -nimistä kristillistä lastenlehteä 1862-1863. Hänen teoksiaan, joista jotkut käännettiin myös suomeksi, ovat:
* *Flickan på Inderskär : skildring*. Frenckell, Helsingfors 1848
* *Twenne skildringar om de ”wäckta”*. Frenckell, Helsingfors 1848
* *Tvillingsbarnen* 1848
* *Kaksoset : kuwaus*. Lilja, Turku 1850
* *Interinsaaren tyttö : jutelma*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1855
* *Karl Hvis eller den lille gatpojken* 1856
* *Försök till biblisk historia : med stycken ur Abc-boken och psalmwerser, till allmänhetens tjenst utarbetad af F. W. F & E. O. R*. Ekenäs 1862 (yhdessä Fredrik Wilhelm Fredrikssonin kanssa)
* *Den lilla nyårsgåfvan* 1864
* *O land, hör Herrens ord* 1864
* *Biblisk historia för den första underwisningen i hemmet och folkskolan*, af F. W. Fredriksson och E. O. Reuter. G. W. Edlund, Helsingfors 1874

## Lähteet
* Suomen kirjailijat-tietokanta 
* 
*  Sivu 624.

## Aiheesta muualla
* Reuterin elämäkerta Kansallisbiografiassa
Great Andamanese

**Great Andamanese** (kirjaimellisesti "suurandamaanit", hindiksi अण्डमानी) on englanninkielinen yhteisnimitys toisiinsa liittyville alkuperäisheimoille tai ryhmille, jotka elivät Great Andamanin saaristossa eli Andamaanien suurimmilla saarilla. Heimoja yhdisti samankaltainen heimokulttuuri ja toisilleen sukua olevat kielet. Kielitieteilijät jakavat Great Andamanesen kieliryhmän kymmeneen kieleen tai murteeseen: aka-bea, akar-bale, aka-kede, aka-kol, a-pucikwar, oko-juwoi, aka-cari, aka-kora, aka-jeru, aka-bo.

Brittien saapuessa Andamaaneille heimolaisia oli yli 5&nbsp;000. Nykyään Great Andamanese -ryhmään kuuluu Survival Internationalin mukaan 53 ihmistä. VOGA:n raportissa (päivätty 13.1.2006) luetellaan 50 ihmistä ja neljä ulkopuolelta yhteisöön muuttanutta. Jäljelle jääneet heimolaiset asuvat nykyisin pienellä Strait Islandilla. Heimolaisista enää muutama osaa puhua Great Andamanese -heimon omaa kieltä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Vanishing Voices of the Great Andamanese (VOGA) , professori Anvita Abbin (Jawaharlal Nehrun yliopisto, New Delhi) johtaman projektin aineisto
Prussian Blue

**Prussian Blue** oli yhdysvaltalainen valkoista nationalismia kannattanut folkduo, jonka vuonna 1992 syntyneet kaksossiskokset Lynx Vaughan Gaede ja Lamb Lennon Gaede perustivat alkuvuodesta 2003 Bakersfieldissä, Kaliforniassa.

Prussian Blue julkaisi debyyttialbuminsa *Fragment of the Future* (Resistance Records) vuoden 2004 loppupuolella, minkä jälkeen duolta ilmestyi vielä albumi *The Path We Chose* vuonna 2005 ja kokoelma-albumi *For the Fatherland* vuonna 2006.

Yhtyeellä oli vahvat siteet National Vanguard -organisaatioon. The Daily Telegraphin mukaan yhtye teki konserteissaan myös natsitervehdyksiä. Vuonna 2011 julkaistussa haastattelussa siskokset ilmoittivat olevansa nykyään melko liberaaleja ja kannattavansa monikulttuurisuutta.

Nimi Prussian Blue tarkoittaa preussinsinistä, joka on holokaustin uhrien murhaamiseen käytetyn Zyklon B -myrkkykaasun runsaan käytön kaasukammion seiniin jättämä väri. Holokaustin kiistävät tai sitä vähättelevät sanovat, että väriä (tai edes sen jäämiä) olisi pitänyt löytyä suihkuhuoneiden seiniltä.

## Diskografia

### Albumit
**[[Fragment of the Future]]* (2004)
**[[The Path We Chose]]* (2005)
**[[For the Fatherland]]* (kokoelma, 2006)

### Singlet
*"Your Daddy"
*"Keepers of the Light"
*"Stand Up"

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Prussian Blue. 
* Prussian Bluen blogi . 
* Nazi Pop Twins. James Quinnin dokumenttielokuva. 
* Mof Gimmers: TV Review – Nazi Pop Twins. TV Scoop 20.7.2007.
Fast Material

**Fast Material** on suomalaisen Cause For Effect -yhtyeen ensimmäinen täyspitkä levy. Päinvastoin kuin myöhemmissä levytyksissä, yhtye käytti tällä julkaisulla vielä kitaraa.

Levy on äänitetty syyskuussa 1998 tamperelaisessa Fantom Studiossa. Basisti/laulaja Tuomo soitti sekä basso- että kitaraosuudet. Levyllä on yhteensä 32 kappaletta ja sen kokonaiskesto on hieman yli puoli tuntia. Kappaleet on tehty vuosien 1997 ja 1998 aikana.

Levyn julkaisi lopulta syksyllä 2000 saksalainen Ecocentric Records kahden muun pienlevy-yhtiön joutuessa perääntymään projektista taloudellisten vaikeuksien takia. Levyn ilmestyttyä oli yhtye jo muuttunut basso/rummut duoksi ja käynyt äänittämässä ensimmäisen äänitteensä duona. PQ-2 miniCD:n marraskuussa 1999.

Vain harvoja levyllä olevia kappaleita on soitettu myöhemmin keikoilla. Äänityksen ja julkaisun välisenä aikana yhtye teki muodonmuutoksen ja sen takia itse levy on jäänyt hieman välityön asemaan. Suomalaisen Dies Irae Recordsin julkaistessa kesäkuussa 2006 diskografia CD:n "2001–2004", mukaan otettiin vain basso/rummut aikakauden äänitteet. 

## Kappaleet
# Tree
# Absolution
# Shok
# Traumatic Session
# No Explanation
# Holy Reactor
# Seek The Totality
# Control Mechanism No.1
# Progress?
# Clean Air
# Brutal And Sick
# Dead Children
# Free Opinion?
# Activist
# Enormous Potential For Disaster
# 02.02.1943
# An Insult To Human Intelligence
# M.Ö.R.
# Index
# Strong Vision
# Forest
# Systems
# Pulsation
# Congic - Sys
# How To Act
# Collaborator
# Nuclear Waste
# Not Gloomy
# Trees And Nature
# Product Of Society
# O.R.C.
# Jazzcore Fusion

## Kokoonpano
* Tuomo – basso, kitara, laulu
* Ari – rummut
Antti Papinaho

**Antti Papinaho** () oli suomalainen koripallovalmentaja. Korisliigassa Papinaho toimi Pussihukkien sekä Joensuun Katajan päävalmentajana. Hän valmistui vuonna 2005 Jyväskylän yliopistosta liikuntatieteiden maisteriksi pääaineenaan valmennus ja testausoppi.

## Koripalloura
Papinaho pelasi nuoruusvuosinaan koripalloa kasvattajaseurassaan Orimattilan Jymyssä. Jymyssä Papinaho aloitti myös valmentajauransa 1990-luvun lopussa. Jymystä hän siirtyi Hongikon Nuorisoseuran Urheilijoihin valmentamaan tyttöjen juniorijoukkuetta, jossa hän toimi siihen asti kunnes pääsi kaudeksi 2002–03 BC Jyväskylän SM-Koris-joukkueeseen apuvalmentajaksi. Kaudet 2003–04 ja 2004–05 hän toimi Rekolan Urheilijoiden I-divisioonassa pelaavan edustusjoukkueen päävalmentajana sekä samalla Pussihukkien SM-Koris-joukkueen apuvalmentajana. 15-vuotiaiden maajoukkueryhmässä Papinaho toimi apuvalmentajana vuonna 2004.

Papinaho nimitettiin kaudeksi 2005–06 Pussihukkien päävalmentajaksi. Pussihukat selviytyi Papinahon debyyttikaudella pudotuspeleihin ollen lopulta sarjan kahdeksas. Papinahon sopimus Pussihukissa käsitti myös kauden 2006–07. Joukkueen huonon menestyksen takia kokenut Kari Liimo kuitenkin korvasi hänet tammikuussa 2007.

Papinaho siirtyi kaudeksi 2007–08 Korisliigassa pelaavan Joensuun Katajan päävalmentajaksi. Kuitenkin myös tämä pesti loppui kesken kauden, sillä kauden puolivälin tienoilla Ray Ailus vaihdettiin sarjan häntäpäähän jumiuttuneen joukkueen päävalmentajaksi. Papinaho jatkoi kuitenkin töitä Katajan organisaatiossa muissa työtehtävissä. Huhtikuussa 2008 hänet nimitettiin Katajan toiminnanjohtajaksi sekä valmennuspäälliköksi. Tässä työtehtävässä hän toimi myös kauden 2008–09, kunnes kuoli marraskuussa 2008 suistumalla autollaan järveen väistäessään poroa.

## Lähteet
Driver: Parallel Lines

**Driver Parallel Lines** (lyhyesti **DPL**) on Reflections Interactiven (nykyisen Ubisoft Reflectionsin) kehittämä sekä Ubisoftin ja Atarin vuonna 2006 julkaisema kolmannen persoonan ammunta- ja ajopeli.

## Pelaaminen
Pelaaja voi liikkua vapaasti avoimessa maailmassa, varastella autoja tai jopa ammuskella ympäriinsä. Uutena ominaisuutena pelaaja voi tuunata autojansa muun muassa maalaamalla, parantamalla moottoreita ja muuttamalla ulkoasua.

## Juoni

Peli sijoittuu New Yorkiin, jossa liikutaan TK (The Kid) -nimisellä miehellä. Pelin alku sijoittuu vuoteen 1978, kunnes TK joutuu vankilaan. Hän pääsee vankilasta vasta vuonna 2006, jolloin hän jatkaa tehtäviään.

## Aiheesta muualla
* Driver Parallel Linesin kotisivut 
*
Handley Page Type O

**Handley Page Type O** on ensimmäisen maailmansodan aikaan Isossa-Britanniassa käytetty kaksimoottorinen pommikone, joista on tehty kaksi versiota: **Handley Page O/100** (100 tarkoittaa koneen siipiväliä jalkoina) (H.P.11) ja **Handley Page O/400** (H.P.12). Konetyyppi suunniteltin kuljettamaan länsirintaman lentokentiltä, kuten eteläisestä Englannista pommikuorma Berliiniin. Ensilento koitti 18. joulukuuta 1915. Aktiivi sotilaspalveluskäyttö aloitettiin marraskuussa 1916.

Valmistuessaan Handley Page Type O oli suurin Englannissa valmistettu lentokone. Konetyyppi oli omana käyttöaikakautenaan myös kaikkein raskaimpia luokassaan, ja sitä voitiin luonnehtia strategisena kantamansa (1&nbsp;120&nbsp;km) puolesta. Kone saattoi kuljettaa enintään 908&nbsp;kg pommeja. Tavanomainen pommiaseistus saattoi olla joko 16&nbsp;× 51&nbsp;kg tai 8&nbsp;× 113&nbsp;kg, sekä myöhemmin 1&nbsp;× 750&nbsp;kg pommeja. Siinä oli neljän hengen miehistö, sekä puolustusaseistuksena enintään 5&nbsp;× 7,7&nbsp;mm *Lewis*-konekiväärejä kolmessa liikuteltavassa erillisampumossa. Huippunopeus oli 157&nbsp;km/h. Koneessa käytettiin erilaisia ja eritehoisia moottorityyppejä, jotka vaikuttivat suoritusarvoihin. Ainakin Sunbeamin *Cossack*- tai *Maori*-, Fiatin *A-12*- ja Rolls-Roycen *Eagle*-sarjan moottoreita käytettiin. Toisin kuten jotkin muut vastaavat konetyypit, Handey Pagen Series O -koneet eivät saaneet juurikaan käyttöä siviili-ilmailun puolella (matkustajakoneiksi muunnettuina) sodan jälkeen.

Konetyypin seuraaja on V/1500.

## Lähteet
*Munson, Kenneth: *Ensimmäisen maailmansodan pommittajat, sekä partio- ja tiedustelukoneet*. Otava, Helsinki, 1969. Alkuteos englanniksi: *The Pocket Ensyklopedia of World Aircraft in Colour - Bombers, Patrol and Reconnaisance*. Suom. Eero Mänttäri. s. 72–73 & 160–162.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Haakon III Sverrenpoika

**Haakon III Sverrenpoika** (*Håkon Sverresson)*; (1182 – 1. tammikuuta 1204) oli Norjan kuningas 9. maaliskuuta 1202 – 1. tammikuuta 1204.

## Suku
Hän oli Sverre Sigurdinpojan avioton poika. Haakonin äidistä ei ole varmuutta, mutta hän saattoi olla Astrid Roesdotter, Färsaarten piispa Roen tytär.

Haakonin isän Sverre Sigurdinpojan ollessa kuninkaana maallisen ja hengellisen vallan välille oli syttynyt sota piispojen nimitysoikeudesta, ja useat merkittävät kirkonmiehet olivat paenneet Tanskaan. 

Isänsä kuninkuuden aikana Haakon Sverrenpoika osallistui joukkojen komentajana piispojen puoluetta bagleja vastaan käydyssä taistelussa Oslossa vuonna 1197. Hän kunnostautui myös muissa taisteluissa. Sverre Sigurdinpojan kuoltua maaliskuussa 1202, birkebeinien puolue valitsi Haakonin kuninkaaksi, ja myöhemmin hänet julistettiin virallisesti koko Norjan kuninkaaksi Øyratingetissä.

## Kuningas
Haakonin lyhyen kuninkuuden merkittävin saavutus oli maanpaossa olleiden piispojen kutsuminen takaisin Norjaan kesällä 1202 sekä rauhan solmiminen kuninkaan ja kirkon välillä.

Kuolinvuoteellaan kuningas Sverre oli kirjoittanut kirjeen pojalleen, jossa hän antoi neuvoja kuninkaana toimimiseen. Kirjeessä Sverre todennäköisesti neuvoi etsimään sovintoa kirkon kanssa. Maanpakoon lähteneet piispat, Oslon piispa Nikolas Arnesson ja arkkipiispa Eirik Ivarsson, kutsuttiin takaisin Norjaan kesällä 1202. Haakon ilmoitti piispoille osoittamassaan kirjeessä, että hän halusi lopettaa riidan kirkon kanssa ja päättää kiistan vuoksi maassa vallinneen laittoman tilan. Haakon antoi kirjeessään kirkolle luvan kanonisen oikeuden noudattamiseen, mutta sillä ehdolla, että tämä tapahtuisi vahingoittamatta valtakuntaa, sen lakeja ja kuningasta. Arkkipiispa Eirik Ivarsson vapautti tämän jälkeen Norjan kirkonkirouksesta. Paavi Innocentius III nuhteli Ivarssonia tästä myöhemmin paimenkirjeessään, koska katsoi, että vapautus pannasta oli tapahtunut ilman apostolista valtaa. Paavi ilmaisi kuitenkin muutoin iloitsevansa saavutetusta sovusta.

Historioitsijat katsovat, että Haakon Sverrenpojan sovintoesitys oli luonteeltaan hyvin yleisluontoinen rauhansopimus, joka antoi paljon tulkinnanvaraa erilaisissa kiistatilanteissa. Haakon sai rauhan solmimisen jälkeen laajan tuen kuninkaana koko Norjassa, myös baglien hallitsemassa Austlandissa. Baglien puolue hajotettiin toistaiseksi ja maassa vallitsi vihdoin rauha.

Haakonin äitipuolen Margaret Eriksdotterin huhuttiin myrkyttäneen hänet.

## Lähteet
Both Ends of the Path

**Both Ends of the Path** on thrash metal -yhtye Airdashin vuonna 1991 julkaistu kolmas ja viimeinen studioalbumi. Warner Music Finland julkaisi albumin uudelleen vuonna 2008.

Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 27, ja pysyi listalla yhteensä 4 viikkoa.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

**Vuoden 2008 uusintapainoksen bonuskappaleet**
#
#
#

## Kokoonpano
* Roope Sirén – kitara, taustalaulu
* Kirka Sainio – basso, taustalaulu
* Juha Laine – laulu
* Tommy Dolivo - kitara, taustalaulu
* Ykä – rummut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Discogs
*
Mapudungunin kieli

**Mapudungun** on araukaanilaisiin kieliin kuuluva kieli, jota puhutaan Chilessä ja Argentiinassa elävien mapuchejen keskuudessa. Kielen katsotaan olevan uhanalainen ja se jaetaan kolmeen päämurteeseen.

## Puhujamäärät ja elvytystyö
Vuonna 2010 kielellä arvioitiin olevan noin 500 000 puhujaa.

Mapudungunia puhuvat myös muutamat muutkin kansat kuin mapuchet johtuen mapuchejen muutosta heidän alueilleen ja heidän kielensä sulautumisesta mapudunguniin.  

Vuonna 2006 Microsoft teki Windowsin version, jonka kieleksi saattoi asettaa mapudungunin. Mapuchejen johtajat haastoivat Microsoftin oikeuteen, koska pitivät kieltään tekijänoikeuslakien alaisena.

Chilen paavillis-katolinen yliopisto on järjestänyt mapudungunin kielen viikkoa huhtikuussa. Teemaviikon tavoitteena on tehdä kieltä paremmin näkyväksi ja kannustaa ihmisiä puhumaan kieltä.

## Kirjakieli
Mapudungunin kielen standardisoinnin aloitti jesuiitta Luis de Valdivia julkaisemalla kielioppikirjan 1606. Toinen merkittävä kielen kehittäjä oli niin ikään jesuiitta Andrés Febrés, joka julkaisi kieliopin lisäksi sanakirjan. Kirjat oli tarkoitettu mapuchejen parissa käännytystyötä tekeville jesuiitoille. Etelä-Chilen kouluissa on mahdollista opiskella mapudungunia.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Uusi testamentti on käännetty kokonaisuudessaan mapudunguniksi vuonna 2011.

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

## Kielinäyte

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Mapudunguninkielinen Wikipedia hautomossa
Yön ensimmäinen keikka

**Yön ensimmäinen keikka** on joulukuussa 2008 ilmestynyt Yön livealbumi, joka sisältää yhtyeen ensiesiintymisen vuodelta 1981. Levy julkaistiin vain vinyylialbumina ja siitä otettiin rajoitettu 500 kappaleen painos.

## Taustaa
Albumin materiaali äänitettiin yhtyeen ensimmäisellä keikalla Malminpään keskikoulun eli entisen Porin tyttölyseon juhlasalissa 19. syyskuuta 1981. Kyseessä oli Porin Elävän Musiikin yhdistyksen PELMU:n järjestämä tilaisuus, jossa Yön lisäksi oli myös useita muita esiintyjiä. Niistä tunnetuin oli Sandaaleja Liukuhihnalla, jonka jäseniä myöhemmin vaikutti yhtyeissä Hexenhaus ja Psyyke.

Illan ensimmäisenä yhtyeenä soittaneen Yön osuuden nauhoitti PELMU:n silloisiin aktiiveihin lukeutunut Timo Järvenpää, jota myös kuullaan levyllä kuuluttajana. Myöhemmin hän tuli tunnetuksi yhtyeen pitkäaikaisena managerina. Äänitys tehtiin suoraan mikseriin kytketyllä kasettinauhurilla, eikä sitä alun perin tarkoitettu julkaistavaksi. Levy sai alkunsa keväällä 2008, kun Jussi Hakulinen ja Yön pitkäaikainen rumpali Veikko Lehtiranta löysivät C-kasetin ja päättivät julkaista sen materiaalin. Albumi sisältää koko keikan sellaisenaan, lukuun ottamatta kappaleiden välillä olleita taukoja, jotka on leikattu pois. Äänenlaatu on heikkotasoinen, eikä myöskään yhtyeen soittotaito ole vielä kovinkaan hyvä. Esimerkiksi Poko Rekordsin toimitusjohtaja Epe Helenius on kertonut halunneensa painattaa levyn kanteen tekstin "Ei kuunneltavaksi" ja Timo Järvenpään mukaan albumi ei ole tarkoitettu ainakaan yhtyeen nykyisen tuotannon faneille.

Levyn kappaleista Yö otti myöhempään ohjelmistoonsa ainoastaan version Tapio Rautavaaran tunnetuksi tekemästä laulusta *[[Päivänsäde ja menninkäinen]]*, joka löytyy muun muassa yhtyeen kaksi vuotta myöhemmin julkaistulta esikoisalbumilta *[[Varietee (albumi)|Varietee]]*. Yhtye olisi halunnut kappaleesta *Raaputtamalla rakkautta* ensimmäisen singlensä Pokolla, mutta lopulta ensimmäiseksi singleksi valittiin Varieteeltakin löytyvä Likaiset Legendat I. Yön jäsenten lisäksi kappaleiden tekijöiden joukkoon on merkitty myöhemmin Dingossa soittanut Jarkko Eve sekä Appendix- ja Wolfmen-yhtyeissä vaikuttava Miksa Huhdanpää.

## Kappaleet
;A-puoli
#
#
#
#
#
#
#
#
;B-puoli
#
#
#
#
#
#

## Muusikot
* Olli Lindholm – laulu
* Jani Viitanen – kitara, laulu (A1)
* Juha Rauäng – basso
* Tapio Wallin – rummut
* Jussi Hakulinen – kosketinsoittimet, laulu (A2)

## Lähteet
* YÖN ENSIMMÄINEN KEIKKA Finnmusic.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* ''Yön ensimmäinen keikka'' discogs.com -sivustolla
Stávros Tziortzís

**Stávros Tziortzís** (, s. 15. syyskuuta 1948 Kypros) on kreikkalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli 400 metrin aitajuoksu.

Tziortzís sijoittui Münchenin 1972 olympialaisten 400 metrin aitajuoksussa seitsemänneksi ajalla 49,66&nbsp;s. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän sijoittui neljänneksi ajalla 49,71&nbsp;s.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Kookoslurikki

**Kookoslurikki** (*Vini stepheni*) on uhanalainen kaijalaji. Sen aiempi lajinimi on **idänlurikki**.

## Koko ja ulkonäkö
Kookoslurikin pituus on noin 19 cm ja paino 42–55 g. Sen höyhenpuku on selkäpuolelta vihreä ja mahapuolelta kirkkaan punainen. Rinnan poikki kulkee vaihtelevan paksuinen vihreä vyö. Nokka on oranssi, iiris keltainen ja koivet oranssit. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuoren linnun nokka on ruskehtava, iiris tummanruskea ja koivet oranssinruskeat sekä alapuoli vihreä.

## Esiintyminen
Kookoslurikki elää vain asumattomalla Hendersonin saarella Pitcairnin saaristossa Tyynenmeren keskellä. Lajin elinympäristön laajuus on 37,3 neliökilometriä ja sen populaation koko oli vuonna 1992 noin 1&nbsp;200 paria. Parvet ovat liikkuvaisia ja vaeltelevat kukkivia puita etsien paikasta toiseen. Lajin kanta on vaarantunut polynesianrottien (*Rattus exulans*) takia. Kookoslurikkia pidetään harvoin vankeudessa lemmikkilintuna.

## Elinympäristö
Kookoslurikit asuvat metsissä, mielellään metsänreunoissa, sekä kookospalmumetsiköissä. Ne esiintyvät yleensä pienissä parvissa tai pareittain.

## Lisääntyminen
Pesintä tunnetaan puutteellisesti.

## Ravinto
Kookoslurikit syövät siitepölyä, mettä, kukkia, pehmeitä hedelmiä ja hyönteisiä sekä muita pieniä niveljalkaisia.

## Lähteet
* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. 
* Parrot Trust

### Viitteet
Kamarineuvos

**Kamarineuvos** () on Suomessa käytössä oleva arvonimi. Ruotsissa kamarineuvoksiksi kutsuttiin aiemmin kamarikollegion jäseniä.

## Kamarineuvos Ruotsissa
Kustaa Vaasa perusti 1539 kuninkaallisen kamarin, jonka palveluksessa olevia johtavia virkamiehiä kutsuttiin kamarineuvoksiksi. He vastasivat toimistaan aluksi suoraan kuninkaalle ja myöhemmin valtiovarainhoitajalle, joka toimi kamarin päällikkönä. Vuoden 1634 hallitusmuoto teki kamarista kollegion, jota nimitettiin kamarikollegioksi. Sen palveluksessa oli neljä kamarineuvosta, joista kaksi oli valtaneuvoksia. Näitä kahta nimitettiin valtakunnankamarineuvoksiksi (), mutta nämä virat lakkautettiin 1720. Kamarineuvosten virat lakkautettiin 1972, jolloin kollegion esimiehiä alettiin kutsua viraston johtajiksi (*verkschef*).

## Kamarineuvoksen arvonimi Suomessa
Kamarineuvos on suomalainen arvonimi, jonka myöntää tasavallan presidentti. Se kuuluu 8. ryhmään arvonimistä suoritettavien maksujen luettelossa. Arvonimestä maksettava vero on joko .

Arvonimi on myönnetty itsenäisyyden aikana Suomen tasavallassa 105 henkilölle vuosien 1919–2013 aikana.

Ensimmäisen kamarineuvoksen arvon itsenäisessä Suomessa sai Viipurin läänin lääninrahastonhoitaja Gustaf Timgren vuonna 1919. Televisiotoimittaja Niilo Tarvajärvi sai kamarineuvoksen arvon vuonna 1989 ja kirjailija Reino Palmroth vuonna 1982.

## Lähteet
Slovenian demokraattinen puolue

**Slovenian demokraattinen puolue** (, **SDS**) on slovenialainen oikeistolainen konservatiivipuolue. Vuoteen 2003 sen nimi oli *Socialdemokratska stranka Slovenije*.

## Historia
Puolueen edeltäjä oli Slovenian sosiaali-demokraattinen liitto, joka syntyi antikommunistisesta ammattiyhdistysliikkeestä 1980-luvun lopulla. Sen johtaja France Tomšič oli järjestänyt joulukuussa 1987 ensimmäiset lakot Sloveniassa seuraten Puolan Solidaarisuus-liikkeen esimerkkiä. Hän jätti puolueen pian sen perustamisen jälkeen loppuvuodesta 1989 Jože Pučnikille, joka oli maasta Länsi-Saksaan 1960-luvulla karkotettu toisinajattelija. Pučnikin johdolla puolueesta tuli Saksan, Itävallan ja Pohjoismaiden hyvinvointimallia kannattava sosiaalidemokraattinen puolue.

Toinen SDS:n edeltäjäpuolueista on Slovenian demokraattinen unioni. Molemmat puolueet osallistuivat DEMOS-liikkeeseen, joka löi Slovenian kommunistisen puolueen ensimmäisissä vapaissa vaaleissa huhtikuussa 1990. DEMOS hajosi 1992 ja Slovanian demokraattinen unioni samana vuonna, jolloin osa siitä liittyi Pučnikin joukkoihin. Tästä huolimatta SDS kärsi selvän tappion vuoden 1992 vaaleissa päästen hädin tuskin parlamenttiin, mutta pääsi silti Janez Drnovšekin hallitukseen.

Toukokuussa 1993 kolmannessa puoluekongressissa Pučnik kannatti seuraajakseen Slovenian itsenäisyyssodan aikaista puolustusministeriä Janez Janšaa. Pučnik jäi kunniapuheenjohtajaksi kuolemaansa 2003 saakka. Janša jäi ainoaksi SDS:n ministeriksi hallitukseen maaliskuuhun 1994 asti, jolloin pääministeri erotti hänet syyttäen häntä puuttumisesta armeijan avulla oikeuden kulkuun.

SDS jäi oppositioon seuraavaksi kymmeneksi vuodeksi, lukuun ottamatta lyhtyaikaista Andrej Bajukin hallitusta. Tänä aikana se siirtyi selvästi oikealle ja otti taloudellisesti liberaalimman ja sosiaalisesti konservatiivisemman poliittisen linjan. Vuonna 2000 se anoi konservatiivipuolueiden Euroopan kansanpuolueen jäsenyyttä ja vaihtoi nimensä 2003 "Slovenian Sosiaalidemokraattisesta puolueesta" "Slovenian demokraattiseksi puolueeksi", mutta sama lyhenne SDS säilyi. Uudessa ohjelmassa se määriteltiin keskustalaiseksi puolueeksi.

Vuoden 2004 vaaleissa puolue nousi suurimmaksi saaden 29 % äänistä. Se muodosti hallituksen kristillisdemokraattisen Nova Slovenijan, Kansanpuolueen ja Demokraattisen eläkeläisten puolueen kanssa. Vuoden 2008 vaaleissa puolue menetti yhden paikan ja jäi toiseksi sosiaalidemokraateille.

Vuoden 2018 parlamenttivaaleissa puolue sai 25&nbsp;% äänistä ja nousi parlamentin suurimmaksi puolueeksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Slovenian demokraattinen puolue
Abstrakti kone

**Abstrakti kone**, myös **abstrakti tietokone**, on teoreettinen malli tietokoneesta, sen laitteistosta tai ohjelmistosta, jota sovelletaan automaattien teoriassa. Laskentaprosessin abstrahointia käytetään sekä tietojenkäsittelytieteessä että tietokoneiden suunnitteluprosesseissa. Se edellyttää usein diskreettiä ajan käsittelyä eli simulointia.

Laskennan teoriassa abstrakteja koneita käytetään usein ajatuksellisina kokeina arvioimaan laskettavuutta tai analysoimaan algortimien kompleksisuutta (Kompleksisuusteoria).
Tyypillinen abstrakti kone sisältää määritelmän tulotiedoille ja lähtötiedoille sekä joukon sallittavia operaatioita, joita käyttäen tulotiedot muuttuvat lähtötiedoiksi. Tunnetuin esimerkki siitä on Turingin kone.

Monimutkaisemmista lähtökohdista käsin on mahdollista luoda abstrakteja koneita, joilla on täydellinen käskysarja, joukko rekistereitä sekä muisti. Eräs suosittu abstrakti kone, joka muistuttaa moderneja tietokoneita on abstrakti RAM kone, joka tarjoaa suoran pääsyn indeksoituihin muistipaikkoihin. Myös sellaisia abstrakteja koneita, joilla on valmiuksia käyttää välimuisteja (cache) sekä ulkoisia muisteja, käytetään enenevissä määrin.

Abstrakti kone voi myös viitata mikroprosessoriin, jota ollaan suunnittelemassa tai jota muuten ei vielä ole laitteistona tarjolla. Abstraktia konetta, joka toteutetaan ohjelmistosimulaationa, tai jossa käytetään tulkkia, kutsutaan myös virtuaalikoneeksi.

Abstraktin koneen käytön ansiosta on mahdollista laskea tarkkaan kunkin operaation vaatimat resurssit (aika, muisti jne) tarvitsematta konstruoida vastaavaa järjestelmää sitä tekemään.

## Erilaisia sekventiaalisia abstrakteja koneita
Useat abstraktit koneet muistuttavat periaatteeltaan Turingin konetta, ja ovat sen erikoistapauksia tai muunnoksia. Ne voidaan luokitella käsiteltävän kielen ja Chomskyn hierarkian mukaan.

## Katso myös
* Automaattiteoria
* Äärellinen automaatti

## Kirjallisuutta
# Brookshear, J. G. (1989). Theory of computation: formal languages, automata, and complexity. Addison-Wesley.
# Dams, D., and Namjoshi, K. S. (2005). Automata as Abstractions
# Hopcroft, J. E., and Ullman., J. D. (1979). Introduction to Automata Theory, Languages and Computation. Addison Wesley, Reading, Massachusetts.
Daniel Sangouma

**Daniel Sangouma** (s. 7. helmikuuta 1965 Saint-Denis, Réunion) on entinen ranskalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti. Hänen päämatkansa oli 100 metrin juoksu.

Sangouma saavutti olympiapronssia 4 × 100 metrin viestijuoksussa Soulin 1988 olympialaisissa. Hän juoksi toisen osuuden Ranskan joukkueessa, jonka loppuaika oli 38,40&nbsp;s. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän saavutti 100 metrillä hopeaa juostuaan 2,2 m/s:n myötätuulessa ajan 10,04&nbsp;s. Viestissä hän juoksi toisen osuuden ja teki Max Morinièren, Jean-Charles Trouabalin ja Bruno Marie-Rosen kanssa maailmanennätyksen 37,79&nbsp;s. Seuraavana vuonna Tokion MM-kilpailuissa hän juoksi jälleen viestissä toisen osuuden; Ranskan joukkue päätyi aikaan 37,87&nbsp;s mutta jäi maailmanennätystä parantaneen Yhdysvaltain joukkueen takana hopealle. Hopeamitalin puolustaminen ei onnistunut Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 Ranskan viestijoukkueen tultua hylätyksi välierissä. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 Sangouma oli vielä mukana, kun Ranska voitti pikaviestissä kultaa ajalla 38,57&nbsp;s.

Kesäkuussa 1990 Sangouma juoksi 100 metrillä Ranskan ennätyksen 10,02&nbsp;s. Ennätyksen rikkoi vasta vuonna 2005 Ronald Pognon. Sisäratojen EM-kilpailuissa Sangouma saavutti 200 metrin juoksussa hopeaa Genovassa 1992 ajalla 20,64&nbsp;s sekä kultaa Pariisissa 1994 ajalla 20,68&nbsp;s.

Sangouma voitti Ranskan mestaruuden 100 metrillä vuosina 1990 ja 1991. Näiden ulkoratamestaruuksien lisäksi hän voitti sisäratojen Ranskan mestaruuden 60 metrillä vuonna 1992 sekä 200 metrillä vuosina 1988, 1992 ja 1994.

## Lähteet

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla

*
Ernest Wanko

**Ernest Wanko Fotseu** (4. huhtikuuta 1934 Nkongsamba, Kamerun – 17. maaliskuuta 2015) oli ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli pituushyppy.

Wanko saavutti pituushypyssä pronssia Bernin EM-kilpailuissa 1954. Hänen tuloksensa oli 741&nbsp;cm. Kilpailun voittaneelle unkarilaiselle Ödön Földessylle hän hävisi kymmenen senttimetriä. Hän osallistui Bernissä myös 4 × 100 metrin viestijuoksuun, jossa Ranskan joukkue karsiutui alkuerissä. Vuonna 1954 hän voitti ainoan Ranskan mestaruutensa pituushypyssä.

Wanko toimi Kamerunin olympiakomitean puheenjohtajana vuosina 1963–1972.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 200 metrin juoksu: 21,9 s (1953)
* Pituushyppy: 741 cm (1954)

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
SDS

**SDS** tarkoittaa seuraavia:

*Săjuz na demokratitšnite sili  (Съюз на демократичните сили), bulgarialainen puolue
*Slovenska demokratska stranka, slovenialainen puolue
*Srpska demokratska stranka, bosniahertsegovinalainen serbipuolue
*Sprska demokratska stranka, kroatialainen serbijärjestö, joka päämiehenään Radovan Karadžić johti Krajinan serbitasavaltaa
*Srpska demokratska stranka (Српска демократска странка), entinen serbialainen puolue
*Sozialistischer Deutscher Studentenbund, saksalainen opiskelijajärjestö
*Students for a Democratic Society, yhdysvaltalainen opiskelijajärjestö
*Scientific Data Systems (SDS), entinen yhdysvaltalainen tietokonevalmistaja
*Natriumlauryylisulfaatti, pinta-aktiivinen yhdiste eli tensidi
Alfred John North

**Alfred John North** (11. kesäkuuta 1855 Melbourne – 6. toukokuuta 1917 Sydney) oli australialainen lintutieteilijä.

North opiskeli Melbourne Grammar Schoolissa. Hän pääsi töihin Australian museoon Sydneyssä vuonna 1886 ja sai pysyvän viran viisi vuotta myöhemmin. North järjesti ensin museon munakokoelmia ja laati sitten kokoelmaluettelon (1889). Vuosina 1891-1917 hän toimi lintutieteen assitenttina. North kirjoitti teokset *List of the Insectivorous Birds of New South Wales* (1897) ja *Descriptive Catalogue of the Nests and Eggs of Birds Found Breeding in Australia and Tasmania* (1889). Hän oli American Ornithologists' Unionin kirjeenvaihtojäsen vuodesta 1902 alkaen British Ornithologists' Unionin jäsen (*colonial member*) vuodesta 1903.

North kuvaili joitakin uusia lintulajeja Victorian Naturalist-lehdessä, joka oli Field Naturalists Club of Victoria-seuran lehti, ja jonka perustajia hän oli. North kuvaili ainakin nokihuitin (*Porzana atra*), pictairninhedelmäkyyhkyn (*Ptilinopus insularis*) ja kookoslurikin (*Vini stepheni*).

## Lähteet
* Bright Sparcs
119 Tauri

**119 Tauri** on M-spektriluokan punainen ylijättiläistähti, joka sijaitsee Härän tähdistössä noin 1920 valovuoden päässä Maasta. Se on yksi suurimmista tunnetuista tähdistä. Sen läpimitta on 510 kertaa niin suuri kuin Auringon.

## Aiheesta muualla
* 119 Tauri SkyLive
Bruno Marie-Rose

**Bruno Marie-Rose** (s. 20. toukokuuta 1965 Bordeaux) on entinen ranskalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti. Hänen päämatkansa oli 100 metrin juoksu.

Marie-Rose kilpaili olympialaisissa ensimmäisen kerran Los Angelesissa 1984. Hän juoksi neljännen osuuden Ranskan kuudenneksi sijoittuneessa pikaviestijoukkueessa (loppuaika 39,10&nbsp;s).  Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 hän saavutti pronssia 100 metrin juoksussa ajalla 10,21&nbsp;s ja juoksi ankkuriosuuden pikaviestissä, jossa Ranska sijoittui neljänneksi ajalla 38,86&nbsp;s. Vuonna 1987 Marie-Rose saavutti sisäratojen EM-kilpailuissa Liévinissä 200 metrin juoksussa kultaa maailmanennätysajalla 20,36&nbsp;s ja sisäratojen MM-kilpailuissa Indianapolisissa samalla matkalla hopeaa ajalla 20,89&nbsp;s. Liévinin aika säilyi maailmanennätyksenä vuoteen 1995 saakka ja on vielä vuonna 2008 voimassa oleva Ranskan ennätys. Soulin 1988 olympialaisissa Marie-Rose saavutti pikaviestin ensimmäisen osuuden juoksijana olympiapronssia Ranskan joukkueen loppuajan ollessa 38,40&nbsp;s.

Splitin EM-kilpailuissa 1990 Marie-Rose sijoittui 100 metrillä neljänneksi saatuaan 2,2 m/s:n myötätuulessa loppuajan 10,10&nbsp;s. Viestissä hän juoksi ankkuriosuuden ja teki Max Morinièren, Daniel Sangouman ja Jean-Charles Trouabalin kanssa maailmanennätyksen 37,79&nbsp;s. Seuraavana vuonna Tokion MM-kilpailuissa Marie-Rosen ankkuroima viestijoukkue juoksi ajan 37,87&nbsp;s mutta jäi maailmanennätystä aikaan 37,50&nbsp;s parantaneen Yhdysvaltain joukkueen takana hopealle.

Marie-Rose juoksi 200 metrin lisäksi sisäratojen Ranskan ennätyksen 60 metrillä vuonna 1987; aika oli 6,56&nbsp;s. Ranskan mestaruuden hän voitti 100 metrillä vuosina 1984 ja 1989 sekä 200 metrillä vuosina 1986 ja 1987. Näiden ulkoratamestaruuksien lisäksi hän voitti sisäratojen Ranskan mestaruuden 60 metrillä vuosina 1987, 1989 ja 1990 sekä 200 metrillä vuosina 1986 ja 1987.

## Lähteet

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla

*
Yölintu laskeutuu

**Yölintu laskeutuu** on Yölinnun vuonna 1993 ilmestynyt debyyttialbumi, jonka yhtye julkaisi omakustanteena. Albumi koostuu cover-kappaleista.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
*Simo Silmu - laulu, harmonikka, basso
*Saku Mansikkamäki - rummut, taustalaulu
*Markus Kuusijoensuu - kitara, basso, taustalaulu
*Matti Silmu - kitara, taustalaulu

## Lähteet
Hercules (televisiosarja)

**Hercules** (*Hercules: The Legendary Journeys*) on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota kuvattiin Uudessa-Seelannissa. Sarjaa tuotettiin vuosina 1995–1999 ja Suomessa sitä esitettiin vuosina 1997–2001. Sarjan tarinat pohjautuvat kreikkalaisen mytologian tarinoihin Herkuleksesta. Sarjassa Herculesta esitti Kevin Sorbo ja hänen apuriaan Iolausta Michael Hurst. Sarjan ensimmäisellä kaudella esitelty Xena sai oman spin-off-sarjansa *[[Xena]]*, joka lopulta nousi emosarjaansa suositummaksi. Sarjasta tehtiin myös toinen Spin-off-sarja, **Young Hercules**, joka kertoo Herculeksen nuoruudesta. Tätä sarjaa ei ole esitetty Suomessa.

Sarjasta valmistettiin viisi televisioelokuvaa, jotka tehtiin ja esitettiin ennen ensimmäistä tuotantokautta.

## Yleistä
Sarjan tapahtumat sijoittuvat Antiikin Kreikkaan, ja muutamissa jaksoissa näkyy myös itämaisia, egyptiläisiä ja keskiaikaisia vaikutteita. Muutamat jaksot sijoittuvat Kreikan sijasta Sumeriaan, Norjaan, Éireen, Ranskaan ja nykyaikaan. Sarjan päätähti on puolijumala Hercules, joka kiertelee ympäri maata taistelemassa vääryyttä vastaan. Hänen pääsääntöinen matkakumppaninsa ja taistelutoverinsa ovat lapsuudenystävä Iolaus, toisinaan seuraan liittyvä kauppias Salmoneus, joka pyrkii yhtenään ansaitsemaan nopeasti denaareita, sekä Autolycus, joka tunnetaan *varkaiden kuninkaana*.

Jaksojen tyypillinen juoni on, että Hercules apureineen (tai yksinään) pelastaa kylän ja sen asukkaat hirviöiltä, rosvojoukoilta tai jumalten päähänpistoilta. Alussa Herculeksen päävastustaja on hänen äitipuolensa, jumalten kuningatar Hera, joka lähettää kätyreitään tuhoamaan poikapuolensa, koska Hercules on muistutus hänen miehensä, Zeuksen, syrjähypystä. Myöhemmin päävastustajaksi nousee Herculeksen velipuoli, sodanjumala Ares ja viidennellä kaudella Dahak.

## Televisioelokuvat
**Hercules and the Amazon Women* (*Hercules ja amatsonit*)
**Hercules and the Lost Kingdom* (*Kadotettu kuningaskunta*)
**Hercules and the Circle of Fire* (*Tulen piiri*)
**Hercules in the Underworld* (*Hercules Manalassa*)
**Hercules in the Maze of the Minotaur* (*Minotauruksen sokkelo*)

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
*Sarja tv.comin sivuilla
Kaikki kohdallaan

**Kaikki kohdallaan** on Yölinnun vuonna 1997 julkaistu kolmas studioalbumi. Albumi oli yhtyeen lopullinen läpimurto, tosin kaupallinen läpimurto tapahtui jo ensimmäisellä albumilla. Albumi on yksi Yölinnun myydyimpiä albumeita ja sen nimikkokappaleesta, *Kaikki kohdallaan* muodostui Yölinnun uran suurimpia hittejä.

## Kappaleet
# (Story of a Broken Heart)
#
#
# (Lonely One)
#
#
#
# (Jak to dziewczyna)
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Simo Silmu - laulu, haitari, basso
* Matti Silmu - kitarat
* Markus Kuusijoensuu - soolokitara, basso
* Saku Mansikkamäki - rummut

## Aiheesta muualla
* Kaikki kohdallaan discogs.com -sivustolla
Muertos Vivos

**Muertos Vivos** on kanadalaisen alternative rock-yhtye Gobin viides studioalbumi. Se julkaistiin 23. lokakuuta 2007 Kanadassa, 27. marraskuuta Yhdysvalloissa ja 5. joulukuuta Japanissa. Se on myös ainut Gobin albumi, jossa bassoa soittaa Tyson Maiko, sillä hän lähti bändistä syksyllä 2008 toiseen bändiprojektiinsa vedoten.

Levyn nimi on espanjaa ja tarkoittaa suomeksi käännettynä elävää kuollutta. Ensimmäinen single albumilta, "We're All Dying", sai ensimmäisen radiosoittonsa 18. kesäkuuta 2007, kun bändin kitaristi ja taustalaulaja Theo Goutzinakis vieraili haastateltavana kanadalaisella radiokanavalla "The Fox Vancouver, 99.3". Toinen single, "Underground" sai ensimmäisen radiosoittonsa samaisella kanavalla.

Albumi on äänialaltaan paljon kokeellisempi ja raskaampi kuin muut yhtyeen tuotokset.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Singlet
* "We're All Dying"
* "Underground"
* "Banshee Song"

## Kokoonpano
* Tom Thacker – laulu, kitara, tuotto, suunnittelu, miksaus
* Theo Goutzinakis – kitara, laulu, tuotto, suunnittelija, miksaus
* Gabe Mantle – rummut
* Tyson Maiko – basso

### Vierailevat muusikot
* Paul Silveira – taustalaulu, suunnittelija, miksaaja
* Rob Stefanson – taustalaulu, suunnittelija
* Mabel Ko – taustalaulu
* Allison Richards – naisen ääni "Still Feel Nothing"-kappaleessa
* Bill Goutzinakis – taustalaulu

### Tuotanto
* Misha Rajaratnam – editoija
* Dave Ogilve – miksaaja
* Ted Jensen – masteroija

## Arvostelut
* EuroPunk: 
* Sputnikmusic: 

## Lähteet
Cyclura lewisi

***Cyclura lewisi*** on siniharmaa leguaanilaji. Se elää endeemisenä ainoastaan Grand Caymanin saarella. Se on Caymansaarten kansalliseläin, ja yksi vanhimmaksi elävistä liskoista (mahdollisesti lähes 70 vuotta).

## Ulkonäkö ja koko
Cyclura lewisin koko pituus voi olla puolitoista metriä mutta siitä on suurin osa lihaksikasta häntää; vartalon mitta on 50–75&nbsp;cm. Painoa voi kertyä 14 kiloa. Eläin on muun aikaa vuodesta siniharmaa, mutta paritteluajan lähestyessä tai ärsytettynä se muuttuu hätkähdyttävän taivaansiniseksi. Koiraat ovat suurempia kuin naaraat.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Cyclura lewisi elää vain Grand Caymanin saarella. Aiemmin sitä oli eri puolilla saarta, mutta nykyisin luonnossa elää yksilöitä vain High Rock-Battle Hillin alueella Queen's Highwayn itä- ja eteläpuolella. Ne elävät tyypillisesti kuivissa, ainavihannissa tiheiköissä ja pensaikkoalueella.

Laji on äärimmäisen uhanalainen; vuonna 2002 siitä arveltiin olevan jäljellä luonnossa 10–25 yksilöä. Vähenemiseen ovat vaikuttaneet saarille villiintyneet koirat, kissat ja rotat sekä autoliikenne. Myös maankäytön muutokset ovat tehneet elinympäristöistä vähemmän suotuisia. Tarhattuina elää noin sata yksilöä, mutta luontoon istutus on vaikeaa sopivien elinympäristöjen puutteen takia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Cyclura lewisi
Silmitön raivo

**Silmitön raivo** tai DVD-julkaisussa **Sokea raivo** (*Blind Fury*) on Rutger Hauerin toimintaelokuva vuodelta 1989. Se on hänen ensimmäinen huumorinmakuinen roolinsa. 

## Juoni

Nick Parker selviytyy Vietnamin sodasta hengissä mutta menettää näkönsä. Sodan loputtua paikalliset opettavat hänet taistelemaan käyttäen aseenaan kävelykepin sisään kätkettyä miekkaa ja kaikkia herkistyneitä aistejaan. Vuosien kuluttua hän palaa Yhdysvaltoihin tarkoituksenaan etsiä sotakaverinsa Frank Devereaux. Selviää, että mafia on kaapannut hänet. Nick lähtee pelastusretkelle mukanaan Billy, Frankin poika.

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 *Silmitön raivo* saa neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Tositarkoituksella (albumi)

**Tositarkoituksella** on Yölinnun vuonna  1998 julkaistu neljäs albumi. Albumilla yhtye nousi suuren yleisön tietoisuuteen ja se myi kultaa kaksi viikkoa ilmestymisensä jälkeen. Levy sijoittui korkeimmillaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 4. Albumista julkaistiin huhtikuussa 1999 platinapainos, joka sisältää alkuperäiselle albumille sisältymättömän bonuskappaleen "Yölintu". Kappaleista *Tositarkoituksella*, *Mahdunko maailmaas* ja *TV:n kokoinen haitari* nousi ajan mittaan yhtyeen konserttien vakiokappaleita ja hittejä.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Simo Silmu – laulu, haitari, basso, urut, taustalaulu
* Matti Silmu – kitarat
* Markus Kuusijoensuu – kitarat, basso
* Saku Mansikkamäki – rummut
* Joni Urholin – lyömäsoittimet

### Vierailevat muusikot
* Esa Nieminen – piano, taustalaulu
* Kari Chydenius – miksaus, ohjelmointi

## Lähteet