open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Törnqvist–Tarjanne

**Törnqvist–Tarjanne** on suomalainen sivistyssuku, yksi useista *Törnqvist*-nimisistä suomalaisista suvuista. 1900-luvun alussa suvun tunnetuin haara omaksui suomenkielisen nimen *Tarjanne*. Eräs toinen haara aateloitiin vuonna 1856, joskin se sammui pian.

Suvun vanhin tunnettu jäsen on 1600-luvun lopulla Sahalahdella veronkantokirjurina ja asiamiehenä toiminut talollinen Johan Törnqvist (n. 1659–1730). Suvun Turkuun asettuneeseen haaraan kuului jalokivisepän poika Pehr Törnqvist, joka kohosi 1800-luvun puolessavälissä oikeusosaston senaattoriksi ja salaneuvokseksi. Hänet aateloitiin vuonna 1856 ja hänen sukunsa esiteltiin seuraavana vuonna ritarihuoneelle numerolla 222. Törnqvist-aatelissuku kuitenkin sammui mieslinjalta jo 1872 hänen poikansa kuollessa ja kokonaan vuonna 1883. Törnqvist-suvun toiseen haaraan kuuluneen Virtain vt. kappalaisen Carl Gustaf Törnqvistin (1822–1910) pojat Onni ja Artturi Johannes Törnqvist ottivat vuonna 1906 suomenkielisen sukunimen *Tarjanne* syntymäpitäjänsä alueelle ulottuvan samannimisen järven mukaan.

Suvun mahdollinen yhteys eräisiin muihin Törnqvist-sukuihin on epäselvä.

## Jäseniä
*Pehr Törnqvist (1788–1870), oikeusosaston senaattori, aatelisen Törnqvist-suvun kantaisä
*August Törnqvist (1822–1872), pankinjohtaja, Pehr Törnqvistin poika
*Onni Tarjanne, vuoteen 1906 *Törnqvist* (1864–1946), arkkitehti, professori, pääjohtaja
*Artturi Johannes Tarjanne, vuoteen 1906 *Törnqvist* (1866–1946), kouluhallituksen osastopäällikkö, kansakoulun kehittäjä
*Toivo Tarjanne, vuoteen 1906 *Törnqvist* (1893–1988), oikeuskansleri, korkeimman oikeuden presidentti, Onni Tarjanteen poika
*Tapio Tarjanne, vuoteen 1906 *Törnqvist* (1901–1941), hallinto-oikeuden professori, A. J. Tarjanteen poika
*Päivö Tarjanne, vuoteen 1906 *Törnqvist* (1903–1989), diplomaatti, A. J. Tarjanteen poika
*Pekka Tarjanne (1937–2010), fysiikan professori, poliitikko, pääjohtaja, Päivö Tarjanteen poika

Lisäksi korkeimman hallinto-oikeuden presidentti Antti Suviranta (1923–2008) kuului sukuun äitinsä puolelta, sillä hän oli A. J. Tarjanteen tyttärenpoika.

## Lähteet
Andrew MacDonald

**Andrew MacDonald** (s. 7. syyskuuta 1986 Judique, Nova Scotia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja.

## Pelaajaura
MacDonald varattiin NHL:ään vuoden 2006 varaustilaisuudessa kuudennella kierroksella ja numerolla 160. Varaaja oli New York Islanders. Hän pelasi silloin juniorijääkiekkoa Moncton Wildcatsissa Quebec Major Junior Hockey Leaguessa, jossa hän pelasi Keith Yandlen puolustajaparina joukkueen voittaessa mestaruuden. Hän on pelannut myös Islandersin farmijoukkueessa Bridgeport Sound Tigersissä.

MacDonald pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 28. helmikuuta 2009, jolloin Islanders sai vastaansa Buffalo Sabresin, ja teki ensimmäisen NHL-maalinsa 17. joulukuuta 2009 ottelussa toista New Yorkin joukkuetta Rangersia vastaan. Kauden 2009–2010 aikana hän allekirjoitti Islandersin kanssa jatkosopimuksen, jonka kesto on neljä vuotta.

Sopimuksensa viimeisen kauden 2013–2014 aikana MacDonald kaupattiin Islandersista Philadelphia Flyersiin vastineeksi farmipelaaja Matt Mangenesta, toisen kierroksen varauksesta  ja kolmannen kierroksen varauksesa . Flyers julkaisi MacDonaldin kuuden vuoden ja 30 miljoonan dollarin jatkosopimuksen 15. huhtikuuta.

## Tilastot

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Beeta-arbutiini

**Beta-arbutiini** (C12H16O7) eli luonnon arbutiini eristetään yleensä sianpuolukan (*Arctostaphylos uva-ursi*) lehdistä. Arbutiinia löytyy myös monista muista kasveista. Luonnon arbutiiniin on sitoutunut flavonoideja sekä fenoleita. Orgaanisella eli luonnollisella arbutiinilla on todettu olevan ihoa vaalentavia sekä hoitavia ominaisuuksia. Arbutiinia valmistetaan myös synteettisenä eli keinotekoisena ja sitä kutsutaan alfa-arbutiiniksi (CAS-numero 84380-01-8).

Luonnon arbutiiniin liitettyjä ominaisuuksia ovat mm:

* Couperosan hoito (pintaverisuonien vahvistaminen)
* Ihon vaalennus (maksaläiskät, pisamat, café au lait)
* Antibakteerisuus (sisäiset tulehdukset)
* Antioksidatiivisuus (hapettumisen esto)

Luonnon arbutiini on todettu terapeuttisesti vahvemmaksi, kuin synteettinen alfa-arbutiini. Tämä johtuu kasvissa luonnon arbutiiniin luonnollisesti sitoutuneista polyfenoli, fenoliglygosidi ja flavonoidirakenteista. Erityisenä etuna näillä on ihon pintaverisuonten vahvistaminen. Arbutiini vaikuttaa antibioottisesti seuraaviin bakteereihin ja bakteerisukuihin, Citrobacter, Enterobacter, Escherichia coli, Klebsiella, Proteus, Pseudomonas ja Staphylococcus aureus.

## Luonnon arbutiinin käyttö

Luonnon arbutiinia käytetään kosmetiikassa sen pigmenttimuutoksia vaalentavien ominaisuuksien vuoksi. Ominaisuus on luonnon arbutiinilla, koska se estää tehokkaasti melaniinintuotantoa ja tyrosinaasin vaikutusta ihossa. Arbutiini tehoaa pigmenttimuutoksiin, joissa melanosyyttejä on normaali määrä ja melaniinin määrä lisääntynyt. Tällaisia pigmenttimuutoksia ovat maksaläiskät, pisamat ja café au lait eli maitokahviläiskät.

Tunnettuja vaikutuksia on myös anti-inflammatorinen ja kapilaariverisuonia vahvistava vaikutus (couperosan hoito). Flavonoidien, joihin myös luonnon arbutiini kuuluu, tiedetään suodattavan valoa, jolloin se antaa suojaa UV-säteilylle. 

## Lähteet
* 
* 
* Sankelo, Terhi & Siivari, Jari: Bioteollisuuteen soveltuvia Lapin erikoiskasveja: Hanke – Luonnosta teolliseen tuotantoon.  2001-2004.
* Matsuda, H., Nakamura, S., Shimoto, H., Tanaka T., Kubo, M./ Faculty of Pharmaceutical Sciences, Kinki University, Osaka, Japan
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Arbutin 
*PubChem: alpha-Arbutin 
*Human Metabolome Database (HMDB): Arbutin 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Arbutin 
*ChemBlink: Arbutin 
*ChemBlink: alpha-Arbutin 
*Food Component Database (FooDB): Arbutin 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Arbutin 
*Pherobase: Semiochemical - Arbutin 
*National Institute of Environmental Health Sciences (NIEHS): Chemical Information Review Document for Arbutin (CAS No. 497-76-7) and Extracts from Arctostaphylos uva-ursi Supporting Nomination for Toxicological Evaluation by the National Toxicology Program January 2006  (pdf)
Hauenleuka

**Hauenleuka** on liitin, joka voidaan yhdistää esimerkiksi piirilevylle juotettuun johtimen pätkään jännitteen syöttöä varten. 
Leuoissa on jatkuva puristus, koska rakenteessa on jousi. Kytkettäessä puristetaan sopivasta kohdasta ja leuat avautuvat.

Hauenleukoja on eri kokoisia ja eri käyttötarkoituksiin. On myös irrallisia hauenleukoja, jotka on tarkoitettu käyttäjän -juotettaviksi tai liitettäviksi banaanikoskettimella. Yleensä hauenleukoja käytetään tilapäisiin kytkentöihin tai testaukseen.

Akkukaapeleissa käytetyt hauenleuat ovat kookkaita ja niissä olevat kaapelit sietävät isompaakin virtaa palamatta.
Mynsterin kenttä

**Mynsterin kenttä** on Ulvilan ainoa täysimittainen jalkapallokenttä. Kenttä on ns. 3. sukupolven tekonurmi ja se on FC Ulvilan kotikenttä. Mynsterin kenttä sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä kaupungin keskustasta Mynsterin alueella Ulvilan kirkonseudulla.

Kentän yhteydessä on huoltorakennus pukuhuoneineen sekä kahvikioski.

## Lisää aiheesta
*Ulvilan kaupunki/Mynsterin kenttä
Millenia Tower

**Millenia Tower** on 223 metriä korkea pilvenpiirtäjä Millenia-alueella Singaporessa. Rakennus maksoi valmistuessaan 300 miljoonaa Singaporen dollaria (noin 180 miljoonaa euroa). Pilvenpiirtäjän rakentaminen aloitettiin vuonna 1992 ja se valmistui 1996. Rakennuksessa on 41 kerrosta ja kaksi kellarikerrosta. Millenia Tower on Singaporen 22:nneksi korkein rakennus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eläinten moraalinen arvo

__NOTOC__
**Eläinten moraalinen arvo** on Elisa Aaltolan kirja vuodelta 2004. Teoksen on julkaissut Vastapaino. 

## Katso myös
* Eläinten oikeudet
* Ympäristöfilosofia

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Vinnari, Markku: Yhteiskuntamme ja eläimet – johdatus elämän arvoon. *Animalia* 1/2005
* Perhoniemi,Tuukka: ”Onko simpanssia mukana?”, kysyi papukaija. *Niin & näin* 4/2005. 

## Aiheesta muualla
* Elisa Aaltola: Eläinten moraalinen arvo . Animalia.
* Johan Lahdenperä: Miksi oikeastaan syömme eläimiä? Helsingin sanomat 15.1.2005.
* Elisa Aaltola: Eläinten oikeuksista: perinteisten kantojen kritiikki . Tieteessä tapahtuu 3/2005. (PDF)
Suljetut ovet

**Suljetut ovet: Pohjoismaiden romanipolitiikka 1500-luvulta EU-aikaan** on Panu Pulman kirja romanien asemasta vuodelta 2006.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Hanna Snellman: Miksi ovet ei aukene meille? Helsingin sanomat 17.5.2006.
* Tuomas Martikainen: Pohjoismaista etnopolitiikka. Agricola 7.7.2006.
* Antti Häkkinen: ”Miksi ovet ei auenneet heille?” Työväentutkimus 2006.
* Elore
Länsiväyläjuoksu

**Länsiväyläjuoksu** on Espoossa käytävä tapahtuma, joka on järjestetty vuosittain vuodesta 1976 eteenpäin. Länsiväyläjuoksuun osallistuu useita yksityisiä urheiluseuroja. Se on vapaa tapahtuma aikuisille ja lapsille. Siinä on myös pieni osallistumismaksu.

Länsiväyläjuoksuun voi osallistua kolmella eri tavalla:
* pitkän matkan juoksu (Länsiväyläjuoksun päätapahtuma): 17,3&nbsp;km
* lyhyen matkan juoksu: 6&nbsp;km
* kävely: 6&nbsp;km

Kaikki vaihtoehdot alkavat ja päättyvät Espoon Otaniemessä. Sieltä kaikki reitit menevät Tapiolaan, josta lyhyen matkan juoksu ja kävely kääntyvät takaisin Otaniemeen. Pitkän matkan juoksu jatkuu Tapiolasta Mankkaalle, sitten Laaja­lahden ja Tarvon saaren kautta Helsingin puolelle Munkki­niemeen sekä sieltä edelleen Kuusi­saaren ja Lehti­saaren kautta jälleen Espoon puolelle Keila­niemeen ja lopulta takaisin Otaniemeen.

Juoksutapahtumiin osallistuville annetaan yksittäiset numerot ja RFID-tunnisteet. Kävelyyn osallistuvat eivät saa näistä kumpaakaan. Kaikki loppuun asti selviytyneet saavat kuitenkin muistomitalin palkkiona.

## Tulokset

## Lähteet
Ympäristöfilosofia: Kirjoituksia ympäristönsuojelun eettisistä perusteista

**Ympäristöfilosofia: Kirjoituksia ympäristönsuojelun eettisistä perusteista** on vuonna 1997 ilmestynyt artikkelikokoelma ympäristöfilosofiasta. Kirja oli ensimmäinen kattava suomenkielinen ympäristöfilosofian kokoomajulkaisu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tuukka Tomperi: Akateemista ympäristöfilosofiaa. Niin & näin 4/1997.
Wolfgang Köpcke

**Wolfgang Köpcke** (s. 27. helmikuuta 1948 Berliini) on saksalainen entinen nykyaikainen viisiottelija. Hän edusti seuratasolla Landesverband Berliniä.

Köpcke oli mukana vuoden 1973 MM-kilpailuissa, joissa Saksa voitti hopeaa joukkuekilpailusta. Hän osallistui olympialaisiin kerran, Montréalissa 1976. Köpcke oli tuolloin henkilökohtaisen kisan 41. ja kisasi myös joukkuekisassa, jossa Saksa oli yhdestoista.

## Lähteet
Törnqvist

**Törnqvist** tai **Törnquist** on ainakin seuraavien henkilöiden sukunimi:

*Törnqvist–Tarjanne, suomalainen suku
**Törnqvist, suomalainen sammunut aatelissuku, edellisen haara
*August Törnqvist (1822–1872), suomalainen pankinjohtaja
*Erik Törnqvist (1915–2001), suomalainen virkamies ja diplomaatti
*Henrik Törnqvist (s. 1996), ruotsalainen jääkiekkoilija
*Jesper Törnqvist (s. 1985), suomalainen jalkapalloilija
*Johan Törnqvist (1891–1950), suomalainen jääkärikapteeni
*Kerttu Törnqvist (o.s. *Ikonen*, 1942–2002), suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja kansanedustaja
*Leo Törnqvist (1911–1983), suomalainen tilastotieteilijä
*Linda Törnqvist (s. 1996), suomalainen salibandyn pelaaja
*Nils Törnqvist (1939–2018), suomalainen alkeishiukkasfyysikko
*Pehr Jonas Törnqvist (1788–1870), suomalainen oikeusosaston senaattori
*Pirkko Törnqvist-Paakkanen (s. 1956), suomalainen sopraanolaulaja
*Steffo Törnquist (s. 1956), ruotsalainen toimittaja ja juontaja

### Entisenä sukunimenä
*Yrjö Kaijärvi (alk. *Törnqvist*, 1896–1971), suomalainen runoilija, kirjailija ja kääntäjä
*Atte Tarjanne (alk. *Törnqvist*, 1862–1922), suomalainen opettaja ja poliitikko
*Jukka Tarjanne (alk. *Törnqvist*, 1866–1946), suomalainen kansakoulun kehittäjä
*Onni Tarjanne (alk. *Törnqvist*, 1864–1946), suomalainen arkkitehti.
Ympäristöfilosofian historia: Maaäitimyytistä Marxiin

**Ympäristöfilosofian historia: Maaäitimyytistä Marxiin** on Kari Väyrysen vuonna 2006 ilmestynyt kirja ympäristöajattelun historiasta. Teoksen julkaisi Eurooppalaisen filosofian seura.

## Aiheesta muualla
* Teoksen verkkoversio kustantajan sivuilla.
* Pekka Wahlstedt: Äiti Maa ja kuollut kone. Helsingin sanomat 13.3.2007.
O. V. Vappula

**Oskar Valfrid Vappula** (20. lokakuuta 1895 Jurva – 8. helmikuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja näytelmäkirjailija.

Vappula asui Kauhajoella 1919–1935.

## Teoksia
* *Meirän sikarotu : murrekertomus ja kaksi näyttämöpilaa*. Huviohjelmien avuksi 42. Karisto 1916, 2. painos 1921, 3. painos 1932 

## Lähteet
* 
* Kauhajokelaisia kirjallisuutta : Oskar Valfrid Vappula
Onni Kasslin

**Onni Olavi Kasslin** (27. helmikuuta 1927 Helsingin maalaiskunta &ndash; 9. elokuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen ratapyöräilijä.

Kasslin osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1948 ja 1952. Hän sijoittui Lontoon kisoissa 1948 kymmenenneksi tuhannen metrin aika-ajossa ja oli mukana joukkuetakaa-ajossa, jossa Suomi putosi ensimmäisellä kierroksella. Helsingin olympialaisissa 1952 hän kilpaili jälleen aika-ajossa, jossa hän oli neljästoista. Kasslin voitti urallaan yhteensä 22 Suomen-mestaruutta vuosina 1947&ndash;1957. Vuonna 1949 hän voitti 1 km:n eräajon Suomen-mestaruuden. MM-kisoihin hän osallistui seitsemän kertaa vuosina 1949–1957. Vuonna 1953 hän sijoittui eräajossa seitsemänneksi. Hän osallistui 1950 Kööpenhaminan PM-kisoihin.

Onnin vanhempi veli oli maantiepyöräilijänä sotien jälkeen menestynyt Veikko. Onni oli ratapyöräilijänä ja yrittäjänä tunnetun Mira Kasslinin isosetä.

## Lähteet
Mikaelin katedraali (Iževsk)

**Mikaelin katedraali** () on katedraali Iževskin kaupungissa Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Katedraali on nimetty arkkienkeli Mikaelin mukaan. Mikaelin katedraali on ortodoksinen kirkko. Katedraalin rakentaminen aloitettiin vuonna 1897 ja se saatiin valmiiksi vuonna 1915. Katedraali tuhottiin vuonna 1937, koska silloisessa Neuvostoliitossa yritettiin poistaa uskonto valtiosta kovin ottein. Vuonna 2004 katedraalia alettiin rakentaa uudestaan ja se saatiin alkuperäiseen kuntoon vuonna 2007. 67 metriä korkean katedraalin suunnitteli venäläinen arkkitehti Ivan Charushin.
Ester Viljanen-Lampi

**Ester Aleksandra Viljanen-Lampi** (18. kesäkuuta 1903 Forssa – 29. kesäkuuta 1967 Lohja) oli suomalainen näytelmäkirjailija.

## Teoksia
* *Kuikkalan koululla* : 3-näytöksinen kansannäytelmä. Näytelmäkirjasto n:o 44. Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1939 (2. palkinto Satakunnan kirjateollisuus Oy:n näytelmäkirjoituskilpailun 1. sarjassa (1- ja 3-näytöksiset näytelmät) vuonna 1939)
* *Kun miina räjähti* : 1-näytöksinen näytelmä. Propaganda-Aseveljet r.y:n näytelmäsarja n:o 7. Propaganda-Aseveljet, Helsinki 1942 
* *Ans olla, Anderssonska järjestää* : 1-näytöksinen hupailu. Propaganda-Aseveljet r.y:n näytelmäsarja n:o 13. Propaganda-Aseveljet, Helsinki 1944
* *Portti aukaistaan* : yksinäytöksinen näytelmä. Tammen näytelmiä 25. Tammi 1945

## Lähteet
*
Kellot ja peilit

**Kellot ja peilit** on laulaja Riki Sorsan viides studioalbumi, ja se julkaistiin vuonna 1984.

Albumi julkaistiin CBS-levymerkillä vinyylilevynä, C-kasettina sekä myös CD-levynä, joka oli tiettävästi ensimmäinen suomalainen CD-levynä julkaistu albumi.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut Esa Kaartamo, ellei toisin mainita. 

### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Riki Sorsa - laulu, stemmalaulu (1, 3-4, 7-10) ja kuoro (11)
* Olli Haavisto - steelkitara (9) ja haitari (11)
* Esa Kaartamo - kosketinsoittimet (1, 4), basso (1, 5, 7-10), kitarat (1-4, 7-10, soolo: 5, akustinen: 11), piano (2-3, 5, 7, 9-10), taustalaulu (2, 9-11), urut (3, 5-6) ja syntetisaattori (7, 10)
* J. Karjalainen - huuliharppu (9)
* Edu Kettunen - basso (2), tamburiini (2, 8, 10), taustalaulu (2, 11), lyömäsoittimet (claves, triangeli, tulitikku, tomit: 4, 9) ja rummut (5)
* Kim Lönnholm - taustalaulu (7)
* Miku Manninen - kitara (5-6)
* Kari Miettinen - rummut (1-4, 7-10), taustalaulu (2, 9, 11) ja virveli (11)
* Jim Pembroke - sähköpiano (5-6)
* Kari Reiman - mandoliini (11)
* Johan Stengård - saksofonit (3, 5, 7-8), huilu (4) ja klarinetti (11)
* Heikki Virtanen - basso (3)

## Tuotanto
* Esa Kaartamo - tuottaja, kannen ideointi
* Edu Kettunen - tuottaja
* Riki Sorsa - avustava tuottaja, kannen ideointi
* Hans Rautio - vastaava tuottaja
* Juha Heininen - äänitys (Millbrook Studio, Helsinki)
* CBS Hollanti - kaiverrus
* Henrik Schütt - kuvaus
* Tapsa Rantanen - kannen jälkivärjäys, art direction, design (Private Eye)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Kellot ja peilit'' discogs.com -sivustolla
Bruno Santana

**Bruno Felipe Claudino de Santana** (s. 27. helmikuuta 1982 Recife) on brasilialainen käsipalloilija. Hän pelaa sãopaulolaisessa EC Pinheirosissa.

Santana on osallistunut olympialaisiin Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008. Hän teki vuoden 2004 kisoissa, joissa Brasilia oli kymmenes, kuusi, ja vuoden 2008 turnauksessa, jossa joukkue sijoittui yhdenneksitoista, kahdeksan maalia. Santana oli maajoukkueen kokoonpanossa myös Pan-Amerikan kisoissa 2011, joissa Brasilia voitti hopeaa.

## Lähteet
Mikko Kuparinen (ohjaaja)

**Mikko Kuparinen** (s. 1979) on suomalainen elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut kansainvälisesti palkittuja lyhytelokuvia, tv-sarjoja, sekä mainoksia.

Kuparisen tunnetuimmat työt ovat tv-versio Kristian Smedsin kohutusta näytelmästä *[[Tuntematon sotilas]]*, sekä tv-elokuva *[[Mobile Horror]]*, joka pohjautui Juha Jokelan samannimiseen menestysnäytelmään. *Mobile Horror* oli vuonna 2011 Kultainen Venla -ehdokkaana sekä voitti vuoden parhaalle tv- tai radiofiktiolle myönnetyn Koura-palkinnon.

Kuparisen ohjaama Tuuve Aron novelliin pohjautuva lyhytelokuva *[[Sirocco (elokuva)|Sirocco]]* ilmestyi vuonna 2012. 

Kuparisen ensimmäinen pitkä elokuva *[[Rakkauden rasvaprosentti]]* perustuu Laura Immosen ja Hannamaija Matilan käsikirjoitukseen. Elokuva ilmestyi vuonna 2013.

Kuparinen sai vuonna 2015 Montrealin elokuvajuhlilla parhaan ohjaajan palkinnon elokuvasta *[[2 yötä aamuun]]*.

Pitkien elokuvien lisäksi Kuparinen ohjaa myös mainoselokuvia Lucy Loves Storiesille.

## Filmografia
### Elokuvat
* *[[Rakkauden rasvaprosentti]]* (2013)
* *[[2 yötä aamuun]]* (2015)

### Televisio
* *[[Tuntematon sotilas (televisionäytelmä)|Tuntematon sotilas]]* (2008)
* *[[Mobile Horror (televisioelokuva)|Mobile Horror]]* (2010)
* *[[Huone 301]]* (2019)
* *[[Kansan vihollinen]]* (2022)

### Lyhytelokuvat
* *Vuoteen oma* (2004)
* *Kotivideo* (2005)
* *Iltasatu* (2005)
* *Muuttopäivä* (2007)
* *Totuus vai tehtävä* (2008)
* Sirocco (2012)

## Lähteet
Hertta Jack-Leistén

**Hertta Maria Elina Jack-Leistén** (9. heinäkuuta 1882 Viitasaari – 5. toukokuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, lausunnanopettaja ja näytelmäkirjailija.

## Elämä ja ura
Jack-Leisténin vanhemmat olivat varatuomari Johan Rudolf Richard Jack ja Selma Lovisa Ståhlberg. Hän oli naimisissa 1916–1935 teatterinjohtaja ja näyttelijä Topo Leistelän (sukunimi aik. Leisten) kanssa. Liitto päättyi avioeroon.

Käytyään Kuopion Suomalaisen tyttökoulun ja kauppakoulun Jack-Leistén työskenteli Kuopion lääninhallituksessa. Näyttämöuransa hän aloitti Suomalaisessa Maaseututeatterissa 1910–1911. Vuosina 1911–1912 Jack-Leistén oli mukana Ida Aalbergin kiertueella, minkä jälkeen hänellä oli useita teatterikiinnityksiä: Suomalainen Maaseututeatteri 1913–1914, Komedia-Teatteri 1914–1916, Kansan Näyttämö 1916–1918, Ida Aalberg-Teatteri 1918–1919, Vapaa Näyttämö 1919–1920 ja Viipurin Näyttämö 1920–1925. Vuosina 1925–1926 Jack-Leistén otti osaa Markus Raution kiertueeseen, jonka jälkeen hänen uransa jatkui lähinnä teatterivierailuin.

Jack-Leisténin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Martta (näytelmässä *[[Nummisuutarit]]*), Louhi (*Lemmin poika*) ja Herrojen Eeva (*[[Kihlaus (näytelmä)|Kihlaus]]*). Näytelmässä *[[Lea (näytelmä)|Lea]]* hän tulkitsi nimiroolin. *[[Daniel Hjort (näytelmä)‎|Daniel Hjortissa]]* Jack-Leistén teki Katrin ja Ebba Stenbockin roolit.

Hertta Jack-Leistén näytteli sivuosia useissa suomalaisissa elokuvissa vuosina 1934–1948 (muun muassa *[[Minä ja ministeri]]*, *[[Tuomari Martta]]*, *[[Varastettu kuolema]]*, *[[Miehen tie (elokuva)|Miehen tie]]*, *[[Herra Lahtinen lähtee lipettiin]]*).

## Teoksia
* *Ilomäkeläisiä* : 3-näytöksinen näytelmä. 1934-1935
* *Uusi herra* : 3-näytöksinen huvinäytelmä. 1941
* *Hän oli kaupungista* : yksinäytöksinen huvinäytelmä. Opintotoiminnan keskusliitto, Helsinki 1949

## Lähteet
* Hertta Jack-Leistén SKS:n kirjailijamatrikkelissa (Arkistoitu versio)
* Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia (Arkistoitu versio)
* EloNet : Hertta Leisténin tiedot
*Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, Kustannusliike Opas, Viipuri 1930
*Teatterin maailma - Maamme teatterit ja niiden taiteilijat, toim. Veistäjä, Verneri, Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 1950
*Teatterin maailma - Suomen teatterilaitos ja teatteriväki, toim. Veistäjä, Verneri, Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 1965

### Viitteet
Love Generation

**Love Generation** voi tarkoittaa seuraavia:

* Love Generation, ruotsalainen yhtye
* "Love Generation", Bob Sinclarin kappale
Finkelsteinin testi

**Finkelsteinin testi** on testi, jota käytetään diagnosoimaan De Quervainin jännetuppitulehdus.

Testissä peukalo sijoitetaan suljettuun nyrkkiin ja rannetta taivutetaan sivusuunnassa alaspäin niin, että pikkurilli osoittaa alaspäin. Mikäli testi aiheuttaa potilaalle voimakasta kipua, on tulos todennäköisesti positiivinen.

Testin keksi yhdysvaltalainen Harry Finkelstein, joka kuvaili sen vuonna 1930.

## Lähteet
Melodifestivalen 2012

**[[Melodifestivalen]] 2012** oli Ruotsissa 4. helmikuuta – 10. maaliskuuta 2012 järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja Eurovision laulukilpailuun 2012. Voittajaksi selviytyi Loreen kappaleella ”Euphoria”, ja hän voitti toukokuussa myös Eurovision loppukilpailun Azerbaidžanissa.

## Semifinaalit
Kilpailussa järjestettiin neljä semifinaalia, joissa jokaisessa oli mukana kahdeksan kappaletta. Näistä kaksi pääsi suoraan finaaliin ja kaksi *Toinen mahdollisuus* -kilpailuun, jossa jaettiin vielä kaksi finaalipaikkaa.

### Semifinaali 1
Ensimmäinen semifinaali järjestettiin 4. helmikuuta VIDA Arenassa Växjössä.

Puhelinääniä annettiin 535&nbsp;711 kappaletta, ja ohjelmalla oli 3&nbsp;415&nbsp;000 katsojaa.

### Semifinaali 2
Toinen semifinaali järjestettiin 11. helmikuuta Scandinaviumissa Göteborgissa.

Puhelinääniä annettiin 516&nbsp;751 kappaletta, ja ohjelmalla oli 3&nbsp;365&nbsp;000 katsojaa.

### Semifinaali 3
Kolmas semifinaali järjestettiin 18. helmikuuta Tegera Arenassa Leksandissa.

Puhelinääniä annettiin 390&nbsp;097 kappaletta, ja ohjelmalla oli 3&nbsp;340&nbsp;000 katsojaa.

### Semifinaali 4
Neljäs semifinaali järjestettiin 25. helmikuuta Malmö Arenassa Malmössä.

Puhelinääniä annettiin 642&nbsp;413 kappaletta, ja ohjelmalla oli 3&nbsp;095&nbsp;000 katsojaa.

### Toinen mahdollisuus
Toinen mahdollisuus -kilpailu järjestettiin semifinaaleissa kolmansiksi ja neljänsiksi sijoittuneille kappaleille 3. maaliskuuta Rosvalla Nyköping Eventcenterissä Nyköpingissä.

Puhelinääniä annettiin 1&nbsp;115&nbsp;229 kappaletta, ja ohjelmalla oli 2&nbsp;950&nbsp;000 katsojaa.

## Finaali
Finaali järjestettiin 10. maaliskuuta Globenissa Tukholmassa. Tulos määräytyi puoliksi yhdentoista ulkomaisen raadin, puoliksi puhelinäänten perusteella.

### Tulostaulukko

Puhelinääniä annettiin 2&nbsp;053&nbsp;432 kappaletta, ja ohjelmalla oli 4&nbsp;081&nbsp;000 katsojaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* SVT:n Melodifestivalen -sivusto
Matti Kantola

**Jouko Matti Kantola** (21. maaliskuuta 1936 Kuopio – 11. helmikuuta 1968 Juva) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija.

Kantolan vanhemmat olivat Aleksander Kantola ja Elli Sofia Miettinen. Hän oli naimisissa vuodesta 1957 Alli Eine Mirjam Mäkisen kanssa.

Kantolan ainoaksi jääneen urheiluaiheisen romaanin *Jälkipeli* päähenkilönä oli jalkapalloilija avioliitto- ja alkoholiongelmineen. 

## Teoksia
* *Jälkipeli* : romaani. Weilin + Göös, Helsinki 1966

## Lähteet
*  (Käyttäjätunnuksella)
* 
* Kirjasampo.fi : Aarne Laurilan arvostelu Kantolan romaanista, Arvosteleva kirjaluettelo 7/1966
Lauri Puranen

**Lauri Tapio Puranen** (s. 22. maaliskuuta 1959 Hämeenlinna) on suomalainen kenraalimajuri evp., ilmavoimien entinen komentaja ja puolustusministeriön strategisten hankkeiden koordinaattori. Hän valmistelee Hornetien korvaamista HX-hävittäjähankkeen ohjelmajohtajana.

Puranen suoritti yleisesikuntaupseeritutkinnon vuonna 1995. Hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi 2008. Hän työskenteli heinäkuusta 2011 helmikuuhun 2012 Puolustusvoimien logistiikkapäällikkönä. Puranen ylennettiin kenraalimajuriksi 1. maaliskuuta 2012, kun hän aloitti tehtävänsä ilmavoimien komentajana 1. maaliskuuta 2012 – 31. maaliskuuta 2014.

## Ura
Puranen valmistui Kadettikoulusta 1983. Hän on palvellut muun muassa seuraavissa tehtävissä: 

* Lapin lennostossa ohjaajaupseerina ja lentueen päällikkönä 
* Satakunnan lennostossa operaatiopäällikkönä
* puolustusvoimien Pääesikunnan operatiivisen osaston vanhempana osastoesiupseerina 1997–2002
* maavoimien ilmailuosaston osastopäällikkönä 2002–2005
* Lapin lennoston komentajana 2005–2009
* Pääesikunnan johtamisjärjestelmäpäällikkönä 2008 
* esikuntapäällikkönä Ilmavoimien esikunnassa 2009–2011 
* Pääesikunnan logistiikkapäällikkönä 2011–2012
* Ilmavoimien komentajana 2012–2014

## Yksityiselämä
Puranen on naimisissa ja hänellä on kolme aikuista lasta. Hänen puolisonsa isä on urheilutoimittaja Anssi Kukkonen.

## Lähteet
Herttapiippuruoho

**Herttapiippuruoho** eli **piippuruoho** (*Aristolochia clematitis*) on piippukukkiin eli piippuköynnöksiin kuuluva monivuotinen ruoho, joka kasvaa alkuperäisenä Keski-Euroopassa. Se on keskiaikainen rohdoskasvi.
Saksassa 1950-luvulla myyntiin tullut Frauengold juoma sisälsi piippuruohouutetta ja se kiellettiin 1981.

## Ulkonäkö ja koko
Herttapiippuruohon maavarsi on suikertava ja puutunut. Sen pysty, polveilevasti mutkainen varsi kasvaa 30–110 senttimetriä korkeaksi. Pitkäruotiset, muodoltaan tylpän herttamaiset lehdet ovat kooltaan 5–10 cm. Herttapiippuruohon kukat kasvavat lehtihangoissa 2–8 kukan ryhminä. Kukkien vaaleankeltainen teriö on 2–3 cm pitkä, torvimainen ja käyrä. Hedelmä on monisiemeninen kota. Pohjoismaissa laji tekee siemeniä harvoin.

## Myrkyllisyys
Herttapiippuruoho sisältää aristolokkiahappoa, joka aiheuttaa virtsateiden syöpää.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: ''Aristolochia clematitis''
Isohierakka

**Isohierakka** (*Rumex hydrolapathum*) on monivuotinen hyvin kookkaaksi kasvava hierakoiden sukuun kuuluva tatarkasvi.

## Ulkonäkö
Isohierakka kasvaa 1–2,5 metriä korkeaksi. Sen tyvilehdet ovat pitkiä ja suikeita, pituudeltaan 30–100 senttimetriä. Laji voi risteytyä tylppöhierakan (*Rumex obtusifolius*) kanssa. Isohierakka muistuttaa Suomessa laajalti esiintyvää vesihierakkaa (*Rumex aquaticus*).

## Levinneisyys
Isohierakkaa esiintyy lähes koko Euroopassa, pois lukien Islanti ja Portugali. Euroopan lisäksi se esiintyy Turkissa ja Kaukasiassa.

### Isohierakka Suomessa
Isohierakka kasvaa Suomessa harvinaisena maan eteläisimmässä osassa, runsaimpana Satakunnassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Isohierakka (''Rumex hydrolapathum'')
* LuontoPortti: Isohierakka (''Rumex hydrolapathum'')
Tylppöhierakka

**Tylppöhierakka** eli **tylppälehtihierakka** (*Rumex obtusifolius*) on hierakoiden sukuun kuuluva monivuotinen, nimensä mukaan tylppälehtinen tatarkasvi.

## Ulkonäkö ja koko

Tylppöhierakka kasvaa 50–150 senttimetriä korkeaksi. Sen ruusukelehtien lapa on 8–25 cm pitkä, 4–12 cm leveä, melkein sileä, herttatyvinen ja tylppäkärkinen. Pohjoismaissa tavataan kolme eri tylppöhierakan alalajia, jotka eroavat toisistaan hedelmäverhiön muodon ja karvaisuuden mukaan.

## Lähteet
Pyörösiipi

**Pyörösiipi** (*Thumatha senex*) on vaatimattoman näköinen, kosteiden paikkojen yöperhonen.

## Koko ja ulkonäkö
Yleensä värikkäiden siilikkäiden joukossa pyörösiipi on hyvin vaatimaton ilmestys. Se on pieni perhonen, jonka etusiivet ovat pituuteensa nähden leveät ja hyvin pyöreäkärkiset. Koiraan siipien väri on kellanruskea, naaraan harmaanruskea. Sisempi ja ulompi poikkiviiru erottuvat huonosti, mutta niiden kohdalla siipisuonilla on tummat täplät. Etusiivessä on tumma, pyöreä keskitäplä, jonka kohdalla siiven poikki saattaa erottua harmahtava keskivarjo. Takasiivet ovat vaaleammat ja niissä on pienempi tumma keskitäplä. Molempien siipiparien reunaripset ovat siipisuonten kohdalta tummat, muuten vaaleat. Siipisuomut ovat harvassa, joten siivet ovat kauttaaltaan läpikuultavat. Lepäävä perhonen pitää siipiä kattolaskuisesti ruumiin sivuilla. Naaraan takaruumis levenee voimakkaasti kärkeä kohti. Siipiväli koiraalla 15&ndash;18&nbsp;mm ja naaraalla 15&ndash;22&nbsp;mm.

Hieman samannäköinen laji on kalvosiipi (*Nudaria mundana*).

## Levinneisyys ja lentoaika
Pyörösiipeä tavataan Britteinsaarilta Keski-Eurooppaan ja Balkanin kautta Turkkiin, Kaukasukselle ja Uralille. Laji puuttuu Iberian niemimaalta ja suuresta osasta Välimeren rannikkoa. Suomessa sitä tavataan Etelä-Lappiin saakka. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena heinäkuun alusta elokuun alkuun.

## Elinympäristö ja elintavat
Pyörösiipeä tavataan kosteilla niityillä, soilla ja kosteikoissa. Perhoset aloittavat lentonsa hämärän laskeuduttua ja jatkavat yön pimenemiseen. Lämpiminä öinä lento voi jatkua keskiyöhön. Naaraat lepäävät kasveilla ja houkuttelevat matalalla lenteleviä koiraita luokseen. Molemmat sukupuolet tulevat valolle, mutta sinne tulee naaraita jonkin verran vähemmän. Imukärsä on surkastunut, eikä perhonen nauti ravintoa.

Naaras munii varsin pienen määrän munia, jotka se asettelee pieniksi ryhmiksi alustalle käyttäen takaraajojaan apunaan. Kuhunkin munaan tarttuu suojaavia karvoja naaraan takaruumiin kärkiosan tupsusta. Munat kuoriutuvat elo-syyskuussa ja toukat siirtyvät lyhyen ruokailukauden jälkeen talvilevolle. Toukat ovat aktiivisia enimmäkseen öisin ja ovat täysikasvuisia touko-kesäkuun vaiheessa. Kotelo sijaitsee löyhässä kotelokopassa kiven alla tai oksan alapinnalla. Kotelovaihe kestää noin neljä viikkoa.

## Ravintokasvi
Toukkien ravintoa luonnossa ei tunneta tarkoin, mutta ilmeisesti ne elävät syöden jäkäliä ja sammalia, erityisesti huopanahkajäkälää (*Peltigera canina*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Perhoset: Pyörösiipi 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
* Bestimmungshilfe des Lepiforums
Fabian Rießle

**Fabian Rießle** (s. 18. joulukuuta 1990 Freiburg im Breisgau) on saksalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä. Hän edusti seuratasolla SZ Breitnauta.

Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Rießle sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 24:nneksi Sotšin olympialaisissa 2014 hän voitti suurmäen kilpailussa pronssia, joukkuekilpailussa hopeaa ja oli normaalimäen kilpailussa kahdeksas. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän voitti joukkuekilpailussa kultaa sekä sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa yhdeksänneksi ja suurmäen vastaavassa kilpailussa 12:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän voitti joukkuekultaa sekä oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa neljäs ja suurmäessä kuudes. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti kultaa joukkuekilpailussa, hopeaa suurmäen ja 10 kilometrin hiihdon kilpailussa  ja oli seitsemäs normaalimäen Gundersen-kilpailussa. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti kultaa parisprintissä ja hopeaa joukkuekilpailussa. Suurmäen Gundersen-kilpailussa hän sijoittui seitsemänneksi ja normaalimäen Gundersen-kilpailussa 17:nneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 Rießle saavutti hopeaa joukkuekilpailussa ja sijoittui Gundersen-kilpailuissa suurmäessä viidenneksi ja normaalimäessä kuudenneksi. Parisprintissä hän saavutti pronssia. 

Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa hän on voittanut kolme mitalia: vuonna 2009 pronssia sekä sprintistä että viestistä ja vuonna 2010 kultaa viestistä. 

Rießle osallistui maailmancupiin ensimmäistä kertaa kaudella 2008&ndash;2009. Hän on voittanut urallaan yhdeksän osakilpailua: Lillehammerin ensimmäisen kilpailun joulukuussa 2015, Chaux-Neuven toisen kilpailun tammikuussa 2016 ja 2017, Lahden jälkimmäisen kilpailun helmikuussa 2016 ja tammikuussa 2017, Ramsaun jälkimmäisen kilpailun joulukuussa 2017 sekä Trondheimin jälkimmäisen ja Klingenthalin molemmat kilpailut maaliskuussa 2018. Lisäksi hän on sijoittunut neljätoista kertaa toiseksi ja 30 kertaa kolmanneksi. Rießle on sijoittunut henkilökohtaisissa kilpailuissa urallaan kolmen parhaan joukkoon 53 kertaa, mikä on yhdenneksitoista eniten kaikkien aikojen tilastossa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas kausilla 2015–2016 ja 2017–2018, neljäs kaudella 2014–2015, 2016–2017 ja 2020–2021, viides kaudella 2019–2020 sekä kahdeksas kaudella 2018–2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kalvosiipi

**Kalvosiipi** (*Nudaria mundana*) on vaatimattoman näköinen, pieni siilikäslaji. Kalvosiipi on taantunut ja se luokitellaan Suomessa silmälläpidettäväksi.

## Koko ja ulkonäkö
Pieni, vaalea perhonen, jonka siipiväli on koiraalla 7&ndash;20&nbsp;mm ja naaraalla 18&ndash;23&nbsp;mm. Siivet ovat hyvin läpikuultavat, lähes läpinäkyvät ja hieman helmiäishohtoiset. Siipien väri vaihtelee harmahtavanvalkoisesta vaaleanharmaaseen ja etusiiven poikki kulkee kaksi sumeaa, harmaata poikkijuovaa. Juovien väliin jää sumea, tummanharmaa täplä. Takasiivet ovat vaaleanharmaat ja kuviottomat. Ruumis on vaaleanharmaa, naaraalla hieman koirasta rotevampi.

## Levinneisyys ja lentoaika
Kalvosiipi on eurooppalainen laji, jonka elinalue ulottuu Iberian niemimaalta, Britteinsaarilta ja Välimeren pohjoisrannikolta Keski-Euroopan kautta Etelä-Venäjälle ja Mustallemerelle. Suomessa sitä on tavattu harvakseltaan jopa Kemin korkeudelle saakka, mutta pääasiassa havainnot painottuvat etelään. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun lopusta heinäkuun lopulle.

## Elinympäristö ja elintavat
Perhonen on lämpimien ja aurinkoisten lehtimetsien sekä pensasmaiden laji. Elinympäristöä on erityisesti kulttuuriympäristöt, kuten vanhat puistot tai hautausmaat, joissa on kiviaitoja, kellareita tai muita kivipintoja, joilla kasvavaa jäkälää toukat syövät. Laji lentää muutamien metrien korkeudella maanpinnasta. Perhoset aloittavat lennon iltahämärässä ja jatkavat keskiyöhön. Molemmat sukupuolet tulevat valolle, mutta naaraita saapujista on vain pieni osa.

Naaras munii pienen määrän munia, jotka se laskee pieninä ryhminä kiville tai kuorenrakoihin. Munat kuoriutuvat noin 10 päivän kuluttua ja toukat kasvavat hitaasti, kunnes siirtyvät talvilevolle. Keväällä toukat syövät sekä päivällä että yöllä ja ovat täysikasvuisia touko-kesäkuun vaihteessa. Koteloituminen tapahtuu miltei läpinäkyvän kotelokopan sisään. Toukkanahan pitkät karvat sojottavat kotelokopan läpi. Kotelovaihe estää 2&ndash;3 viikkoa.

## Ravintokasvi
Toukka syö puiden oksilla kasvavia viherleviä sekä kivillä kasvavia jäkäliä, esimerkiksi karpeita (*Parmelia*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Perhoset: Kalvosiipi 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
* Bestimmungshilfe des Lepiforums
Sitruunasavikka

**Sitruunasavikka** (*Dysphania ambrosioides*) on tuoksusavikoiden sukuun kuuluva yksivuotinen, tuoksuva kasvilaji. Se kasvaa alkuperäisenä trooppisessa Amerikassa. Pohjoismaissa se on hyvin harvinainen, satunnainen tulokaskasvi.

## Ulkonäkö ja koko
Sitruunasavikka kasvaa 25–60 senttimetriä korkeaksi. Koko kasvi on tahmea ja nystyinen mutta ei jauhoinen. Lehdet ovat vihreät, soikean–suikean muotoiset ja laidaltaan ehyet tai isohampaiset. Sitruunasavikan kukat ovat hyvin pieniä ja vihertäviä muiden savikoiden tapaan ja ne sijaitsevat tiheästi varren kukintohaaroissa, jotka ovat lehtien mittaiset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas: Sitruunasavikka (''Dysphania ambrosioides'') Suomessa.
* ITIS: ''Dysphania ambrosioides'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Chenopodium ambrosioides'' 
* Flora of North America: ''Dysphania ambrosioides'' 
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: ''Chenopodium ambrosioides''  
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): ''Dysphania ambrosioides'' (Mexican tea)
Marcel Mathis

**Marcel Mathis** (s. 24. joulukuuta 1991) on itävaltalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla SV Hohenems-Vorarlbergiä.

Mathis kuului joukkuekilpailun maailmanmestaruuden voittaneeseen Itävallan joukkueeseen Schladmingissa 2013. Lisäksi hän oli kolmastoista suurpujottelussa.

Mathis teki debyyttinsä maailmancupissa kevättalvella 2010, ja sai ensimmäiset pisteensä kaudella 2011&ndash;2012, jolloin hän myös sai uransa ensimmäiset palkintopallisijoituksensa, kolmannet tilat Banskon ja Schladmingin suurpujotteluista. Hän on voittanut kaksi osakilpailua Euroopan cupissa, johon hän osallistui ensimmäistä kertaa vuonna 2009.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mathisin kotisivut
Formula Enterprise

**Formula Enterprise** (tunnetaan myös nimellä **Formula SCCA**) on yhdysvalloissa ajettava formulasarja. Sarja perustettiin vuonna 2008. Sarjassa ajetaan SCCA Enterprisesin tuottamilla autoilla ja mm Mazda MZR:n moottoreilla. Sarja on osa Sports Car Club of America-organisaatiota. Sarjan mestaruuden ovat voittaneet Mark Eaton, Sean Rayhall, Brandon Aleckson ja Scott Rettich.
Katja Požun

**Katja Požun** (s. 7. huhtikuuta 1993 Trbovlje) on slovenialainen mäkihyppääjä. Hänen seuransa on SK Zagorje-Ytong.

Požun on voittanut Continental Cupissa yhden osakilpailun ja sijoittunut kerran kolmanneksi. Hän on päässyt maailmancupissa palkintopallille kaksi kertaa, sijoituttuaan kolmanneksi Hinzenbachin osakilpailussa helmikuussa 2012 ja toiseksi Holmenkollenilla maaliskuussa 2014. Požun saavutti nuorten MM-kilpailuista pronssia henkilökohtaisesta kisasta vuonna 2008 ja joukkuemäestä vuoden 2012 kisoissa. Vuonna 2013 hän sai kultaa joukkuemäessä ja pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa. Predazzon Universiadeissa 2013 hän voitti henkilökohtaisen kilpailun ja sai pronssia sekajoukkuekilpailussa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli 11:s.

## Lähteet
Hanhentatar

**Hanhentatar** (*Persicaria maculosa*) on kosteikkotattarien eli ukontattarien sukuun kuuluva yksivuotinen kasvilaji.

## Ulkonäkö ja koko
Hanhentatar kasvaa 10–60 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa paljon ukontatarta. Kasvin lehdet ovat suikeat ja niiden keskellä on usein musta täplä. Hanhentattaren kukintona on tiheä tähkä. Kukkien kehä on yleensä punainen, harvoin valkoinen.

## Hanhentatar Suomessa
Suomessa hanhentatar on harvinainen tai melko harvinainen. Sitä on tavattu Oulun korkeudelle asti sekä vielä Inarin Lapista. Aivan Etelä-Suomessa laji on muinaistulokas, muuten uustulokas. Hanhentatar kasvaa esimerkiksi ojissa, lätäköissä ja rannoilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2022: Hanhentattaren levinneisyys Suomessa.
* LuontoPortti: Hanhentatar (''Persicaria maculosa'')
* ITIS: ''Persicaria maculosa'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Polygonum persicaria'' 
* Flora of China: ''Polygonum persicaria''
Seljat

**Seljat** (*Sambucus*) on suku tesmayrttikasvien heimossa. Sukuun kuuluu 22 lajia.

## Kuvaus
Seljat ovat kesävihantia, yksikotisia ja piikittömiä pensaita. Lehdet kasvavat vastakkain ja lehtilapa on parilehdykkäinen ja päätöparinen. Lehdykät ovat pitkäsuippuisia ja sahalaitaisia. Kukinto on huiskilo ja pienet kukat kaksineuvoisia. Teriö on valkoinen tai vihertävänvalkoinen, ratasmainen ja viisiliuskainen. Hedelmä on 3–5-siemeninen marja.

## Käyttö
Siemenet ovat myrkyllisiä. Jos kuitenkin siemenet poistetaan, mustaseljan marjoista voidaan tehdä mehua.

## Lajeja
* *Sambucus africana* – afrikanselja
* *Sambucus canadensis* – kanadanselja
* *Sambucus ebulus* – ruohoselja
* *Sambucus lanceolata* – madeiranselja
* *Sambucus latipinna* – koreanselja
* *Sambucus nigra* – mustaselja
** *Sambucus nigra* subsp. *cerulea* (syn. *S. cerulea*) – siniselja
* *Sambucus palmensis* – kanarianmustaselja
* *Sambucus racemosa* – terttuselja
** *Sambucus racemosa* subsp. *sieboldiana* (syn. *S. sieboldiana*) – japaninterttuselja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Seljat (''Sambucus'')
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Seljat (''Sambucus'')
* [ftp://ftp.funet.fi/index/Tree_of_life/plants/magnoliophyta/magnoliophytina/magnoliopsida/caprifoliaceae/sambucus/index.html Funet: Seljat (*Sambucus*)]
* Coloria.net: Värjäys, Seljat (''Sambucus'')
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Sambucus'' 
* Flora of China: ''Sambucus''
Nallikari Beach Soccer

**Nallikari Beach Soccer (NBS)** on beachfutis-turnaus, joka pelataan seuraavan kerran 29.-30.6.2018 Oulun Nallikarissa. Turnaus pelattiin ensimmäisen kerran kesällä 2010. Tapahtuma on tuonut järjestettäessään yhteen vuosittain noin 500 pelaajaa ja 2500 katsojaa Nallikarin hiekoille kasvaen tasaisesti vuosittain. Ottelut pelataan naisten, miesten (kilpa & harraste) ja firmasarjassa. Tapahtuma-alueelle on vapaa pääsy.

Turnausta järjestää 2018 vuonna Tervarit Juniorit ry. Ensimmäisten turnausten takana oli Kajaanin Intotalon yrittäjätiimi. Tämän jälkeen turnaus siirtyi oululaisen jalkapallojoukkue JS Herculesin alle.

## NBS-säännöt
- Kentällä maalivahti ja neljä kenttäpelaajaa, 1+4

-Joukkueessa max. 11 pelaajaa

-Kentän koko 30m x 20m (Nallikarin kiinteä kenttä hieman isompi)

-Peliaika 2 x 12min

-Varsinaisen peliajan jälkeen tasatilanteessa pudotuspelit siirtyvät suoraan rangaistuspotkukilpailuun

-Pelaaja saa edustaa vain yhtä joukkuetta turnauksessa

## Sarjat
-Miesten kilpasarja 

-Miesten harrastesarja

-Naisten sarja

-Firmasarja (naiset ja miehet)

## Nallikari Beach Soccer historiaa
-2010

-2011

-2012

-2014

-2015

-2016

Vuonna 2013 turnaus jouduttiin perumaan Nallikarin rannan kunnostustöiden vuoksi.

Vuonna 2017 turnaus jouduttiin perumaan järjestäjien aikataulujen vuoksi.   

## Aiheesta muualla
*http://www.beachsoccer.fi/
Peking-Daxingin kansainvälinen lentoasema

**Peking-Daxingin kansainvälinen lentoasema**  () on lentoasema Kiinan pääkaupungissa Pekingissä. Kaupungin kolmas lentoasema on rakennettu Daxingin alueelle noin 50 kilometrin päähän Tiananmenin aukiosta, kaupungin poliittisesta keskuksesta. Kentällä on alussa neljä kiitotietä.

Lentoasema avattiin 25. syyskuuta 2019. Sen rakennustyöt aloitettiin vuonna 2014, ja työt maksoivat yhteensä 11,5 miljardia dollaria. Parhaimmillaan asemaa oli rakentamassa yli 40&nbsp;000 työntekijää. Tavoitteena on, että asemaa käyttäisi vuonna 2025 noin 72 miljoonaa matkustajaa ja sen kautta kuljetettaisiin 2 miljoonaa tonnia rahtia.

Terminaalirakennuksen on suunnitellut arkkitehti Zaha Hadid. Rakennuksessa on nähtävissä monia Hadidille ominaisia piirteitä, kuten pyöreitä muotoja ja parabolisia kaaria. Kiinalaisessa mediassa rakennus ristittiin nopeasti ”meritähdeksi” sen viiden sakaran takia. Hadid itse kuvaili suunnitelmaansa kiinalaiseksi myyttiseksi linnuksi, fenghuangiksi.

## Katso myös
*Pekingin kansainvälinen lentoasema

## Lähteet
Ihmistieteet ja filosofia

**Ihmistieteet ja filosofia** on Panu Raatikaisen vuonna 2004 ilmestynyt kirja ihmistieteitten tieteenfilosofiasta. Teoksen on julkaissut Gaudeamus. 

## Katso myös
* Ihmistieteet tänään

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sami Pihlström: Ihmistieteitä ihmettelemässä . Tieteessä tapahtuu 4/2004. (PDF)
* Jussi Parikka: Ecce homo! Agricola 13.5.2004.
* Jyrki Alenius: Ihmisentutkijan aakkoset kuin oppikirjasta. Helsingin sanomat 1.8.2004.
* Erkki Hartikainen: Panu Raatikainen loogista empirismiä vastaan . Jumalaton 22.7.2006.
Ihmistieteet tänään

**Ihmistieteet tänään** on vuonna 2005 ilmestynyt kirja, jonka ovat toimittaneet Anneli Meurman-Solin ja Ilkka Pyysiäinen. Teoksen ovat julkaisseet Gaudeamus ja Helsingin yliopiston tutkijakollegium. 

## Sisällys
* Johdanto / Anneli Meurman-Solin & Ilkka Pyysiäinen
* Modernin tieteenkäsityksen varhaishistoria / Virpi Mäkinen
* Ihmistieteet : tiedettä vai tulkintaa? / Panu Raatikainen
* Miten sosiologinen tieto kohtaa evoluutioteorian? / Anna Rotkirch
* Tieteen evoluutio / Petri Ylikoski
* Toimijuuden käsitteen dilemmoja / Tuula Gordon
* Vastafaktuaalinen päättely ja uuden tiedon mahdollisuus / Raimo Väyrynen
* Kun tapasin noidan kapakassa : kuviteltuja keskusteluja kulttuurihistoriasta / Anu Korhonen
* Kevyttä huimausta? : Väri diskurssina, taidehistoria ideologiana / Harri Kalha
* Historiallisen tiedon kasvu ja edistys / Juha Sihvola
* Kristinusko keksii juutalaisuuden / Matti Myllykoski
* Lähdeaineistot ja antiikintutkimus / Mika Kajava
* Septuagintan kääntäjien jäljillä / Anneli Aejmelaeus
* Tiedon rakentuminen kielitieteessä / Anneli Meurman-Solin
* Tieteen uusi aluevaltaus : tajunnan tiede / Dan Lloyd
* Kognitiivisen uskontotieteen haaste / Ilkka Pyysiäinen
* Ihmisaivot tiedonkäsittelijänä : esimerkki tieteidenvälisyyden mahdollisuuksista / Teija Kujala.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jyrki Alenius: Neuroneita ja aristotelista tragediaa. Helsingin Sanomat 11.10.2005.
* Matti Kamppinen: Kultapossukerhon voimannäyte – vai epätasainen kooste ihmistieteistä?  Tieteessä Tapahtuu 8/2005. (PDF)
* Panu Raatikainen: Ihmistieteet – tiedettä vai tulkintaa?  *Ihmistieteet tänään* -kirjassa ilmestynyt artikkeli. (doc)
H. P. Maya

**Heinz Peter Maya** (21. elokuuta 1944 Villach, Kärnten – 22. helmikuuta 2012) oli itävaltalainen taiteilija.

Heinz Peter Maya opiskeli Graz Bundesgewerbeschulessa ja Rudolf Szyszkowitzin maalauksen mestariluokassa. Hän kävi opintomatkalla Roomassa ja  Münchenissä. Maya matkusteli lisäksi Euroopassa, Afrikassa (Sahara) ja Yhdysvalloissa.

Maya toimi vuosia Kärntenin taideyhdistyksessä. Vuodesta 1986 hän toimi 24 vuotta Ingeborg-Bachmann-Preisin näyttämösuunnittelijana.

Hänen teoksiaan on useissa museoissa ja taidekokoelmissa, esimerkiksi Albertina, Wolfgang-Gurlitt-Museumisa Linzissä, Kärntner Landesgaleriessa ja Museum Bochum.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Bachmannpreis: ''Seit 23 Jahren gestaltet der Kärntner Künstler H. P. Maya die Bühnenbilder''
Mustapoppeli

**Mustapoppeli** (*Populus nigra*) on isokokoinen, pitkäikäinen lehtipuu. Se voi elää 250- tai jopa 300-vuotiaaksi. Puu voi kasvaa 35 metriä korkeaksi, ja sen lehvästö voi olla 20 m leveä. Mustapoppelista on kolme alalajia, jotka eroavat toisistaan lähinnä karvaisuudeltaan.

## Lajikkeita
Mustapoppelin tunnettuja lajikkeita ovat:
* 'Charkowiensis' – harkovanpoppeli
* 'Italica' – italianpyramidipoppeli tai pyramidipoppeli
* 'Petrowskiana' – tsaarinpoppeli
* 'Plantierensis' – englanninpyramidipoppeli
* 'Rasumowskiana' – ruhtinaanpoppeli

## Tuholaiset
Mustapoppelin kasvinsyöjiä ovat ainakin seuraavat: puuntuhooja (*Cossus cossus*), raitakärsäkäs (*Cryptorhynchus lapathi*), *[[Paranthrene dollii]]*, pallokalvaja (*Plagiodera versicolora*) ja runkohaapsanen (*Saperda carcharias*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Mustapoppeli (''Populus nigra'')
* JSTOR Global Plants: ''Populus nigra'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Populus nigra'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Populus nigra'' 
* Flora of China: ''Populus nigra'' 
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: ''Populus nigra''
Meksikon avoin tennisturnaus

**Meksikon avoin tennisturnaus** () on vuosittain pelattava tenniksen ammattilaisturnaus, joka järjestetään Acapulcossa, Meksikossa. Turnaus kuuluu miesten ATP World Tour 500 -turnauksiin ja naisten WTA-kiertueen , ja se pelataan kovilla kentillä Fairmont Acapulco Princess -hotellin alueella. Turnaus pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1993 Méxicossa, jolloin järjestettiin ainoastaan miesten turnaus. México isännöi turnausta vuoteen 2000 asti, tosin vuonna 1999 turnausta ei järjestetty. Vuonna 2001 turnaus muutti nykyiseen isäntäkaupunkiinsa Acapulcoon, ja mukaan tuli naisten turnaus. Turnauksen menestyneimmät miespelaajat ovat Itävallan Thomas Muster ja Espanjan David Ferrer neljällä mestaruudellaan. Naispelaajista menestyneimmät ovat Italian Flavia Pennetta ja Sara Errani, Etelä-Afrikan Amanda Coetzer, Yhdysvaltain Venus Williams ja Ukrainan Lesja Tsurenko, joista kukin on voittanut kaksi mestaruutta. Pennetta on kuitenkin ollut myös viidesti finaalissa häviävänä osapuolena.

Turnauksen nykyinen nimi on **Abierto Mexicano Telcel**, nimikkosponsorinsa Telcelin mukaan. Turnauksen toinen pääsponsori on HSBC.

## Tulokset
### Miesten kaksinpeli

### Miesten nelinpeli

### Naisten kaksinpeli

### Naisten nelinpeli

## Lähteet
* Turnaus ATP World Tourin sivuilla 
* Turnaus WTA:n sivuilla 

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut