open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ludvig (Ranskan kruununprinssi, 1661–1711)

**Ludvig** (); (1. marraskuuta 1661, Fontainebleau – 14. huhtikuuta 1711, Meudon, Ranskan kuningaskunta) oli Ranskan kuninkaan Ludvig XIV:n ja Espanjan kruununprinsessa, Ranskan kuningatar Maria Teresian vanhin poika ja Ranskan kruununperillinen eli dauphin. Hänet tunnetaan nimellä *Grand Dauphin*, poikansa Louis´n eli *Petit Dauphinin* synnyttyä ja puhuteltaessa hän oli *Monseigneur*. Tässä tapauksessa ”grand” merkitsee kookasta, ei henkisesti suurta toisin kuin nimitys ''Grand Condé''. 

Isä alkoi perehdyttää Ludvigia valtion asioihin 1680-luvulta alkaen. Hän sai osallistua talous- ja hallintoneuvostojen kokouksiin, tehdä rajattuja päätöksiä itsenäisesti ja johtaa omia joukkoja sotatoimissa.

Ludvig meni naimisiin vuonna 1680 Baijerin prinsessa Marie-Annen Viktorian (1660–1690) kanssa, ja he saivat kolme lasta. Marie-Anne kuoli vuonna 1690, ja sen jälkeen Ludvig meni salaa morganaattiseen avioliittoon hovinainen Marie Émilie Thérèse de Joly de Choinin (1670– 1732) kanssa. Uutta puolisoa ei kuitenkaan koskaan kutsuttu dauphineksi, eikä pari myöskään saanut lapsia. Ludvig kuoli isorokkoon vuonna 1711.

## Lapset

*Ludvig (*Louis*), Burgundin herttua, *dauphin* eli kruununprinssi (1682–1712). Nai pikkuserkkunsa Savoijin prinsessa Marie Adélaïden (1685–1712). Heille syntyi kolme poikaa, joista aikuiseksi eli Ludvig XV. 
*Filip (*Philippe*), Anjoun herttua, myöhemmin Espanjan kuningas Filip V (1683–1746). Nai ensin kaksinkertaisen pikkuserkkunsa Savoijin prinsessa Maria Luisa Gabriellan (1688–1714) ja heille syntyi neljä poikaa, joista kahdesta Ludvig I:stä ja Ferdinand VI:sta tuli Espanjan kuningas. Nai toisen kerran Parman prinsessa Elisabet Farnesen (1692–1766) ja heille syntyi seitsemän lasta, joista Kaarle III:sta tuli Espanjan kuningas ja María Ana Viktoriasta tuli Portugalin Joosef I:n kuningatar.
*Kaarle (*Charles*), Berryn, Alençonin ja Angoulêmen herttua, Ponthieu'n kreivi (1686–1714). Nai serkkunsa Marie Louise Élisabeth d'Orléansin (1695–1719) ja heille syntyi kolme lasta, jotka kaikki kuolivat alle kuukauden ikäisinä.
*Louise Émilie de Vautedard (1694–1719), avioton tytär suhteesta Marie Anne Caumont de La Force'n kanssa
*Anne Louise de Bonbour (1695–1716), avioton tytär suhteesta näyttelijätär Françoise "Fanchon" Pitel de Longchamp'n (1662 –1721) kanssa
*Charlotte de Fleury (1697–1750), avioton tytär suhteesta näyttelijätär Françoise "Fanchon" Pitel de Longchamp'n (1662 –1721) kanssa

## Lähteet
* Nancy Mitford: *Aurinkokuningas*, Weilin+Göös, 1966
### Viitteet
Anna Tatangelo

**Anna Tatangelo** [tat'andʒɛlɔ] (s. 9. tammikuuta 1987 Sora, Frosinonen maakunta, Italia) on italialainen pop-laulaja.
Vuonna 2002, Tatangelon ollessa 15-vuotias, hänestä tuli nuorin San Remon musiikkifestivaalit voittanut henkilö (festivaalien nuorten kategoria). 
Tatangelon ensimmäinen albumi "Attimo x attimo" julkaistiin syyskuussa 2003.
Varsinainen menestys alkoi vuonna 2005, kun toinen albumi "Ragazza di periferia" julkaistiin. Anna Tatangelo asuu laulaja Gigi D'Alession kanssa Roomassa.

## Diskografia

### Albumit

* "Attimo x attimo" (2003)
* "Ragazza di periferia" (2005)		
* "Mai dire mai" (2007)	
* "Nel mondo delle donne" (2008)
* "Progetto B" (2011)
* "Libera" (2015)
* "La fortuna sia con me" (2019)

### Singlet

* "Dov'è il corraggio" (2001) 
* "Doppiamente fragili" (2002)
* "Un nuovo bacio" (2002)
* "Volere volare" (2003)
* "Corri" (2003)
* "L'amore più grande che c'è" (2004)
* "Ragazza di periferia" (2005)
* "Quando due si lasciano" (2005)
* "Qualcosa di te" (2005)
* "Essere una donna" (2006)
* "Colpo di fulmine" (2006)
* "Averti qui" (2007)
* "Lo so che finirà" (2007)
* "Il mio amico" (2008)
* "Mai dire mai" (2008)
* "Profumo di mamma" (2008)
* "Rose spezzate" (2009)
* "Bastardo" (2012)
* "L'aria che respiro" (2012)
* "Sensi" (2012)
* "Occhio per occhio" (2013)
* "Senza dire che" (2014)
* "Muchacha" (2014)
* "Libera" (2015)
* "Inafferrabile" (2015)
* "Gocce di cristallo" (2015)
* "Natale italiano" (2017)
* "Chiedere scusa" (2018)
* "Ragazza di periferia 2.0" (2018)
* "Le nostre anime di notte" (2019)
* "Perdona" (2019)
* "Tutto ciò che serve" (2019)
* “La fortuna sia con me” (2020)
* “Guapo” (2020)
* "Fra me e te" (2020)

## Aiheesta muualla

*Virallinen kotisivu
*Virallinen fanisivu
Kari Laitinen (poliitikko)

**Kari Laitinen** (6. helmikuuta 1950 Janakkala – 31. tammikuuta 2002 Hämeenlinna) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Suomen Sosialidemokraattinen Puolue.

Laitinen työskenteli suurimman osan työurastaan Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen palveluksessa. Vuonna 1980 hän toimi Hämeenlinnan sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön sihteerinä, vuosina 1981–1987 koko puolueen kunnallissihteerinä ja vuosina 1987–1996 sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän sihteerinä. 1996 hänet valittiin SDP:n puoluesihteeriksi. Hän voitti puoluekokouksen äänestyksessä vastaehdokkaansa selvin lukemin: Laitinen sai annetuista äänistä 213, Ilkka-Christian Björklund 79 ja Tuula Haatainen 56. Puoluekokouksessa 1999 hänet valittiin yksimielisesti toiselle kaudelle.

Laitinen kuoli tammikuussa 2002, 51-vuotiaana. Vain kaksi viikkoa ennen kuolemaansa hän oli ilmoittanut, vedoten terveyssyihin, ettei pyrkisi uudelle jatkokaudelle puoluesihteerinä. Hän sairasti paksusuolen syöpää. 

Laitinen syntyi työläisperheeseen. Hänen isänsä Kaarlo oli ammatiltaan tiilenpolttaja. Laitinen oli koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden kandidaatti.

## Lähteet
Paul Frommelt

**Paul Frommelt** (s. 9. elokuuta 1957 Schaan, Liechtenstein) on liechtensteinilainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Frommelt oli erikoistunut pujotteluun.

Frommelt sai Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 1978 pronssia pujottelussa. Crans-Montanan MM-kilpailuissa 1987 hän oli yhdeksäs. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän sai pujottelussa pronssia. Vailin MM-kilpailuissa 1989 hän sijoittui samassa lajissa seitsemänneksi.

Frommelt voitti maailmancupissa neljä pujottelukilpailua ja sijoittui kolmen parhaan joukkoon yhteensä 25 kertaa. Pujottelucupin kokonaispisteissä hän oli toinen kausilla 1984–1985 ja 1985–1986 sekä kolmas kaudella 1976–1977.

Myös hänen veljensä Willi Frommelt on entinen alppihiihtäjä.

## Maailmancupin palkintosijat
*Kausi 1976–1977: Laax toinen, Wengen toinen, St. Anton kolmas
*Kausi 1978–1979: Kranjska Gora toinen, Crans-Montana voitto, Furano kolmas
*Kausi 1979–1980: Madonna di Campiglio kolmas, Wengen kolmas
*Kausi 1980–1981: Madonna di Campiglio toinen, Garmisch-Partenkirchen kolmas, Oberstaufen voitto
*Kausi 1981–1982: Wengen kolmas
*Kausi 1983–1984: Kranjska Gora kolmas
*Kausi 1984–1985: La Mongie kolmas, Wengen kolmas, Kranjska Gora kolmas, Park City kolmas, Heavenly Valley toinen
*Kausi 1985–1986: Madonna di Campiglio kolmas, Kitzbühel voitto, Åre toinen, Geilo toinen, Bromont toinen
*Kausi 1987–1988: Oppdal kolmas, Saalbach-Hinterglemm voitto
 
## Lähteet
Ursula Konzett

**Ursula Konzett** (s. 15. marraskuuta 1959 Grabs, Sankt Gallen, Sveitsi) on entinen liechtensteinilainen alppihiihtäjä, olympia- ja MM-mitalisti.

Konzett sijoittui Innsbruckin olympialaisissa 1976 pujottelussa 11:nneksi. Olympialaisten yhteydessä käydyssä alppiyhdistetyn MM-kilpailussa hän oli viides. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 1978 hän sijoittui suurpujottelussa seitsemänneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 1982 hän sai samassa lajissa pronssia kukistettuaan neljänneksi sijoittuneen maannaisensa Petra Wenzelin kahdella sadasosasekunnilla. Konzett sai pronssia Sarajevon olympialaisten 1984 pujottelussa. Bormion MM-kilpailuissa 1985 hän oli alppiyhdistetyssä yhdeksäs.

Konzett sijoittui maailmancupin osakilpailuissa kolmen parhaan joukkoon yhteensä seitsemän kertaa. Kaudella 1976–1977 hän oli kolmas Sierra Nevadan suurpujottelussa. Kaudella 1981–1982 hän voitti pujottelukilpailut Lenggriesissä ja Waterville Valleyssä, oli toinen Bad Gasteinissa sekä kolmas Piancavallossa, St. Gervais'ssa ja Berchtesgadenissa. Pujottelucupissa hän sijoittui tuolla kaudella toiseksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa kuudenneksi.

## Lähteet
Täpläpalmutasku

**Täpläpalmutasku** (*Cichladusa guttata*) on itäisessä Afrikassa tavattava sieppoihin kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Kooltaan täpläpalmutasku on noin 16&nbsp;cm. Lajin selkä ja siivet ovat väritykseltään vaalean ruosteen ruskeat. Yläperä ja pyrstö ovat väriltään punaruskeat. Mustassa päässä on silmien yläpuolella kapeat valkoiset raidat. Rinta ja vatsa ovat ruskehtavan valkoiset ja mustapilkulliset. Koiras- ja naarastäpläpalmutaskut muistuttavat ulkonäöltään toisiaan. Nuoret linnut ovat hieman vaaleampia.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Täpläpalmutaskua tavataan Itä-Afrikassa Tansaniassa, Keniassa, Ugandassa, Sudanissa, Etiopiassa ja Somaliassa. Täpläpalmutaskun elinympäristöä ovat tiheiköt kuivilla pensaikkomailla. Lajia tavataan usein joenuomien läheisyydestä. Hieman harvinaisempana täpläpalmutaskua tavataan myös rannikon pensaikoista.

## Elintavat
Täpläpalmutasku on melko arka lintu ja viettää piileskelevää elämää. Lintu laulaa aamunkoitteessa ja illalla, joskus myös yöllä. Laulu on sointuvaa ja täpläpalmutasku matkii myös muiden lintujen laulua.

## Lähteet
Markku Pohjola (poliitikko)

**Markku Juhani Pohjola** (s. 24. huhtikuuta 1941 Helsinki) on suomalainen juristi ja poliitikko. Hänen puolueensa on Suomen Sosialidemokraattinen Puolue.

Pohjola on toiminut kahden kauden ajan, vuosina 1987–1991 ja 1995–1999, kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Hän oli varsinaisena jäsenenä lakivaliokunnassa ja perustuslakivaliokunnassa. Hän on toiminut poliittisella urallaan myös Vihdin kunnallispolitiikassa, kunnanvaltuuston jäsenenä vuosina 1976–2000 ja 2009–2012 sekä kunnanvaltuuston puheenjohtajana vuosina 1993–1996, ja presidentin valitsijamiehenä vuonna 1988.    

Pohjola valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1967 ja sai varatuomarin arvonimen vuonna 1970. Hän on työskennellyt Työehtoliiton lainopillisena sihteerinä 1969–1972, korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräisenä esittelijänä 1972–1973, Helsingin hovioikeuden asiantuntijajäsenenä vuokra-asioissa 1974–2001, Helsingin raastuvanoikeuden vs. nuorempana oikeusneuvosmiehenä 1971–1976, Helsingin raastuvanoikeuden oikeusneuvosmiehenä 1976–1993 ja Helsingin käräjäoikeuden käräjätuomarina 1993–2008. Vuonna 2005 Pohjola sai laamannin arvonimen.

Pohjola on toiminut myös muun muassa Suomen kunnallisliiton liittovaltuuston puheenjohtajana 1989–1992, Suomen kuntaliiton liittovaltuuston ensimmäisenä varapuheenjohtajana 1993–1996 ja Tradekan hallintoneuvoston puheenjohtajana 1995–2010. Hän on myös urheiluvaikuttaja. Hän on toiminut muun muassa Nummelan Kisaajien puheenjohtajana 1976–2000, Urheiluopistosäätiön hallituksen puheenjohtajana 1987–2013, Suomen Työväen Urheiluliiton liittovaltuuston varapuheenjohtajana 1987–1990 ja Urheilun oikeusturvalautakunnan jäsenenä 1992–1993.

Tammikuussa 2013 Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Pohjolan sekä seitsemän muuta Urheiluopistosäätiön hallituksen entistä jäsentä sakkorangaistuksiin luottamusaseman väärinkäytöstä. Urheiluopistosäätiö oli jakanut vaalirahoitusta ehdokkaille vastoin omia sääntöjään. Pohjola valitti tuomiostaan Helsingin hovioikeuteen, joka piti käräjäoikeuden päätöksen voimassa.

Pohjola on naimisissa. Hän avioitui Heljä Simojoen kanssa vuonna 1968. 

## Lähteet
Kari Laitinen

**Kari Laitinen** voi tarkoittaa seuraavia:

* Kari Laitinen (1950–2002), suomalainen poliitikko
* Kari Laitinen (s. 1964), suomalainen jääkiekkoilija
Queens’ College

**Queens’ College** on yksi englantilaisen Cambridgen yliopiston 31 collegesta. Sen perusti vuonna 1448 Margareeta Anjoulainen, kuningas Henrik VI:n puoliso; Henrik VI oli vuonna 1441 perustanut läheisen King’s Collegen. Vuonna 1465 Queens’ Collegen perusti uudelleen Elisabet Woodville, joka oli kuningas Edvard IV:n puoliso. College tunnettiin alun perin *Queen's Collegena* (jossa sana kuningatar esiintyy yksiköllisenä). 1820-luvulta alkaen sana kuningatar collegen nimessä alettiin kirjoittaa monikollisena (Queens’) huomioiden se historiallinen tosiseikka, että perustajina oli kaksi kuningatarta. Nykyään collegen nimi on virallisesti **The Queen’s College of St Margaret and St Bernard, commonly called Queens’ College, in the University of Cambridge**; tämä sisältää sekä vanhan yksiköllisen että uuden monikollisen kirjoitustavan.

Cam-joki jakaa collegen kahteen osaan. Puoliskot yhdistää toisiinsa puinen silta, Mathematical Bridge.

Erasmus Rotterdamilainen on todennäköisesti asunut Queens’ Collegessa Cambridgen aikoinaan, mutta tästä ei ole kirjallista näyttöä. Muita kuuluisia alumneja ovat muun muassa kapellimestari Richard Hickox, sotahistorioitsija Richard Overy, filosofi Max Black, eläintieteilijä-mineralogi John George Children ja tieteiskirjailija Richard Morgan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sonic and the Black Knight

**Sonic and the Black Knight** kuuluu Sonic the Hedgehog -pelisarjaan ja on Sonic Storybookin toinen osa. Peli sijoittuu Kuningas Arhturin maailmaan ja on jatkoa aikaisemmalle *[[Sonic and the Secret Rings]]* -pelille.

## Musiikki
Pelin musiikkia on julkaistu erikseen albumilla *Tales of Knighthood: Sonic and the Black Knight Original Soundtrax* (). Albumi on julkaistu ainoastaan Japanissa 2009. Siihen kuuluu 2 CD-levyä.

## Lähteet
Silvia Rupil

**Silvia Rupil** (s. 15. toukokuuta 1985) on entinen italialainen hiihtäjä. Hän edusti seuratasolla Fiamme Gialle -hiihtoseuraa.

Rupil on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2006 lähtien. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on kuudes sija helmikuussa 2010 Canmoressa käydystä 10&nbsp;kilometrin vapaan hiihtotavan kisasta. Ennen tätä kisaa Rupil oli päässyt vain kerran maailmancupin pisteille. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli 10&nbsp;kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa neljästoista, 15&nbsp;kilometrin yhdistelmäkilpailussa kuudestoista ja Italian viestijoukkueessa neljäs. Myös Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli mukana neljänneksi sijoittuneessa Italian viestijoukkueessa. Silvia Rupil lopetti uransa keväällä 2013.

## Lähteet
*
Juliane Döll

**Juliane Döll** (s. 8. heinäkuuta 1986 Schmalkalden) on saksalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Döll harrasti ennen ampumahiihto-uraansa yleisurheilua. Ammatiltaan hän on poliisi.

Ampumahiihdon nuorten MM-kisoissa vuonna 2007 Döll voitti kultaa viestissä ja pronssia takaa-ajossa. Hänen paras sijoitus ampumahiihdon maailmancupissa on 12:s sija Östersundin normaalikisasta kaudelta 2009-2010. Ampumahiihdon EM-kisoissa Döll voitti hopeaa vuonna 2008 viestissä, kultaa vuonna 2009 normaalikisassa ja pronssia viestissä.

## Lähteet
*

## Aiheesta muualla
*Döllin kotisivut
Terry Virts

**Terry W. Virts, Jr.** (s. 1. joulukuuta 1967 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat) on Yhdysvaltain ilmavoimien eversti ja NASAn astronautti. Hän osallistui sukkulalennolle STS-130 pilottina.

## Koulutus ja ura ilmavoimissa

Virts syntyi vuonna 1967 Baltimoressa, mutta pitää Columbiaa Marylandissa kotikaupunkinaan. Hän valmistui Oakland Mills High Schoolista Columbiassa, Marylandissa vuonna 1985. Virts suoritti B.Sc. tutkinnon matematiikassa Yhdysvaltain ilmavoimien akatemiassa vuonna 1989 ja aeronautiikan maisterintutkinnon Embry-Riddle Aeronautical Universityssä 1997. Ilmavoimien akatemiassa ollessaan Virts osallistui vuonna 1988 Ranskan ilmavoimien vaihto-ohjelmaan École de l'Airissa.

Ilmavoimien akatemian jälkeen Virts liittyi ilmavoimiin vänrikkinä vuonna 1989. Hän toimi F-16 -lentäjänä yksikkönsä mukana Yhdysvaltojen lisäksi myös Etelä-Koreassa ja Saksassa. 
Hänet valittiin Edwardsin lentotukikohdassa Kaliforniassa toimivaan ilmavoimien koelentokouluun vuonna 1997. Valmistumisen jälkeen hän toimi F-16:n koelentäjänä.
Virts on lentänyt yli 3000 tuntia yli 40 lentokoneella.

## Ura NASAssa

Virts valittiin NASAn astronauttikoulutukseen heinäkuussa 2000. Hän aloitti koulutuksen elokuussa 2000. 18 kuukautta kestäneen koulutuksen jälkeen hänet nimitettiin NASAn teknisiin tukitehtäviin. Hän on toiminut lennonvalvonnan ja kansainvälisen avaruusaseman (ISS) yhteyshenkilönä (CAPCOM). Hän osallistui pilottina sukkulalennolle STS-130 helmikuussa 2010.

Virts on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

## Aiheesta muualla

* Elämäkerta NASAn sivulla 
* Elämäkerta Spacefacts.de:n sivulla 
*Sukkulalentoa STS-130 edeltävä haastattelu  (27.1.2010)
Kirjepommi

**Kirjepommi** on räjähde, joka on rakennettu postipaketin sisälle ja suunniteltu räjähtäväksi, kun postipaketti avataan. Vanhimmat merkit kirjepommeista ovat vuodelta 1764. Nykyisin kirjepommeja käytetään mm. terrori-iskuissa.

## Tunnettuja tapauksia
Yksi tunnetuimmista kirjepommittajista oli yhdysvaltalainen Theodore Kaczynski eli *Unabomber*, joka tappoi yhteensä kolme ihmistä sekä haavoitti useita kirje- ja pakettipommeillaan 1970–1990-luvuilla. Yhdysvaltain liittovaltion poliisi FBI pidätti Kaczynskin huhtikuussa 1996. Hän kertoi tekojensa olleen vastalause yhdysvaltalaista korkean teknologian yhteiskuntaa vastaan.

Tunnettu eurooppalainen kirjepommien lähettäjä oli itävaltalainen Franz Fuchs, jonka lähettämät pommit surmasivat neljä ja haavoittivat yhteensä 15 ihmistä vuosina 1993–1996. Iskujen kohteina olivat olleet Itävallassa oleskelleet maahanmuuttajat ja heihin myönteisesti suhtautuneet Itävallan kansalaiset. Fuchs tuomittiin elinkautiseen vankeuteen vuonna 1999, ja hän teki myöhemmin vankilassa itsemurhan.

Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) toimistossa Pariisissa räjähti maaliskuussa 2017 kirjepommi. Yhden henkilön kerrottiin loukkaantuneen. Samaan aikaan Saksan valtiovarainministeriöstä löydettiin ministeri Wolfgang Schäublelle osoitettu pakettipommi, joka onnistuttiin tekemään vaarattomaksi ennen kuin se ehti räjähtää. Saksan pommin lähettäjäksi ilmoittautui kreikkalainen ”Palavan solun salaliitto” -niminen militanttiryhmittymä, joka vastusti Kreikalle määrättyjä talouden säästötoimia. Täyttä varmuutta ei saatu siitä, olivatko IMF:n toimiston ja Saksan valtiovarainministeriön kirjepommit yhteydessä toisiinsa.

### Suomessa
Postipakettina lähetetty pommi surmasi miehen ja aiheutti vakavia vammoja viidelle muulle ihmiselle Parikkalassa heinäkuussa 1979. Loukkaantuneista kolme oli lapsia. Pommin lähettänyt savonlinnalainen mies tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Oikeus katsoi teon murhaksi ja yleisvaaralliseksi rikokseksi.

Yleisradion pääjohtajalle Sakari Kiurulle osoitettu kirjepommi räjähti hänen sihteerinsä käsissä Yleisradion toimitalossa Helsingissä kesäkuussa 1986. Sihteeri loukkaantui räjähdyksessä, mutta hänelle ei jäänyt pysyviä vammoja. Pommin lähettäjää ei koskaan saatu selville.

## Katso myös
*Pernaruttokirjeet

## Lähteet
Robert Behnken

**Robert Louis "Bob" Behnken** (s. 28. heinäkuuta 1970 Creve Coeur, Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen insinööri, Yhdysvaltain ilmavoimien everstiluutnantti ja NASAn astronautti. Behnkenillä on koneenrakennuksen tohtorintutkinto. Hän osallistui tehtäväspesialistina avaruussukkulalennolle STS-123 *[[Endeavour]]* maaliskuussa 2008. Behnken osallistui sukkulalennolle STS-130 tehtäväspesialistina. Behnken lensi vuonna 2020 yhdessä Doug Hurleyn kanssa Crew Dragon -aluksen miehitetyn ensilennon.

Behnken on naimisissa yhdysvaltalaisen astronautin Katherine Megan McArthurin kanssa. 

## Koulutus ja ura ilmavoimissa

Behnken suoritti koneenrakennuksen tohtorintutkinnon California Institute of Technologyssa vuonna 1997. Hän on erikoistunut epälineaarisiin ohjausjärjestelmiin. Behnken toimi ilmavoimien opiskelijana  Washington University in St. Louisissa. Valmistuttuaan hän siirtyi aktiivipalvelukseen ilmavoimien Eglinin tukikohtaan Floridassa. Hän toimi teknisenä johtajana ja kehitysinsinöörinä uusien ammusten parissa. Behnken suoritti ilmavoimien koelentokoulun (USAF TPS) koelentoinsinöörin kurssin Edwardsin lentotukikohdassa Kaliforniassa. Valmistumisen jälkeen hän osallistui F-22 Raptorin testiohjelmaan ja toimi erikoisprojektien testijohtajana. Hän on lentänyt yli 780 tuntia 25 erilaisella lentokoneella. 

## Ura NASAssa
Behnken valittiin NASAn astronauttikoulutukseen heinäkuussa 2000 ja aloitti koulutuksen elokuussa 2000. 18 kuukautta kestäneen koulutuksen jälkeen hänet nimitettiin Kennedy Space Centeriin sukkulan nousun ja laskun teknisiin tukitehtäviin. Hän osallistui tehtäväspesialistina sukkulalennolle STS-123  *[[Endeavour]]* 11. maaliskuuta – 27. maaliskuuta 2008. Hän vietti 378 tuntia avaruudessa, joista 19 tuntia avaruuskävelyllä. Behnken osallistui helmikuussa 2010 tehtäväspesialistina sukkulalennolle STS-130. 

Behnkenin nimitys Crew Dragon Demo-2 -lennon miehistöön julkaistiin 3. elokuuta 2018. Kyseessä on Crew Dragon -aluksen ensimmäinen miehitetty lento. Lento ISS:lle kesti 30. toukokuuta 2020 2. elokuuta saakka. Lennolla sertifioitiin Crew Dragon käytettäväksi operationaalisissa lennoissa. Toinen miehistön jäsen oli Doug Hurley.

## Lentohistoria

|}

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Elämäkerta NASAn sivulla 
* Elämäkerta Spacefacts.de:n sivulla 
* Sukkulalentoa STS-130 edeltävä haastattelu  (27.1.2010) 
*  Sukkulalentoa STS-123 edeltävä haastattelu  (29.2.2008)
Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut 1929

**Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut vuonna 1929** pidettiin Budapestissa, Unkarissa. Joidenkin lähteiden mukaan myös Suomi oli ilmoittautunut kilpailuun, mutta perui osanottonsa. Puola valittiin kisojen Fair Play -joukkueeksi.

## Karsintakierros

### Karsintaryhmä 1

### Karsintaryhmä 2

### Karsintaryhmä 3

### Toiseksi sijoittuneiden karsinta

## Mitaliottelut

## Lopulliset sijoitukset

## Mestarijoukkue

## Lähteet
* Euro Championship 1929
* http://hokej.snt.cz/old/1929.html
Petteri Iivonen

**Petteri Iivonen** (14. elokuuta 1987 Helsinki) on suomalainen viulisti. Hän on kansallisen Kuopion viulukilpailun voittaja vuodelta 2005 ja sijoittui toiseksi 10. Sibelius-viulukilpailussa vuonna 2010. Iivonen on opiskellut Sibelius-Akatemiassa, University of Southern Californiassa ja Tel Avivin yliopistossa opettajinaan Tuomas Haapanen ja Hagai Shaham.

Iivosen ensimmäinen kaupallisen levyn *Art of the Violin* julkaisi vuonna 2009 Linn Records maailmanlaajuisesti. Helmikuussa 2010 hän debytoi Israelissa Mann Auditoriossa Zubin Mehtan johdolla soittaen Tšaikovskin viulukonserton.

Iivosen soitin on Carlo Bergonzi (Villa Gyllenberg) vuodelta 1732. Soittimen aikaisempiin omistajiin kuuluu muun muassa Isaac Stern.

Vuonna 2017 Iivosesta tuli  Suomen kansallisoopperan konserttimestari. Vuonna 2019 hän siirtyi Pariisin oopperan konserttimestariksi.

## Lähteet
Franzénin talo

**Franzénin talo** on Oulun keskustassa Franzénin puiston eteläreunalla, Kajaaninkadun ja Kirkkokadun kulmassa, sijaitseva empiretyylinen liike- ja asuinrakennus.

Talon rakennutti kauppaneuvos Johan Franzén vuonna 1829 seitsemän vuotta aiemmin Oulun palossa tuhoutuneen rakennuksen kellarimuurien päälle. Paikalla on sijainnut Oulun triviaalikoulu 1600-luvulla. Talon suunnittelijaa ei tiedetä varmasti, mutta sen otaksutaan olleen Carl Ludvig Engel.

1800-luvun lopulla Oulun kaupunki suunnitteli hankkivansa omistukseensa Franzénin talon sekä sen viereiset tontit, ja laajentavansa talon raatihuoneeksi ja kaupungintaloksi. Kaupunginvaltuusto hyväksyi arkkitehti Theodor Deckerin tekemän rakennussuunnitelman kokouksessaan 21. maaliskuuta 1877. Suunnitellun rakennuksen tontit omisti konsuli Ferdinand Siemssen, jolta kaupunki yritti oikeusteitsekin lunastaa tontteja. Oikeusjuttu kesti vuosia, mutta lopulta kaupunki hävisi jutun. Kun Siemssen olisi viimein ollut valmis myymään tontit vuonna 1883, valtuusto ei hyväksynytkään tarjousta.

Franzénin talon seinään on kiinnitetty Sara Wacklinin muistolaatta vuonna 1971. Wacklinin perustama tyttökoulu toimi talossa vuosina 1830–1834. Wacklinin muistolaatan vieressä on runoilija Samuel Gustaf Berghin muistolaatta. Berghin kotitalo sijaitsi tontilla ennen nykyisen talon rakentamista.

Franzénin talo suojeltiin vuonna 1984. Talo peruskorjattiin 1986. Peruskorjauksen jälkeen talossa on toiminut useita eri ravintoloita. Nykyisin talon alakerrassa sijaitsee turkkilainen ravintola  *Hagia Sofia*.

## Kuvia Pokkisen kaupunginosasta

Kuva:Oulua kirkosta kuvattuna 1947.jpg|Franzénin talo (etualalla) vuonna 1947.
Kuva:Kajaaninkatu 1950-luku.jpg|Ylioppilaat marssivat Franzénin talon (taka-alalla) ohitse Kajaaninkatua pitkin vuonna 1956.
Kuva:Kirkkokatu_Oulu_2006_06_12.JPG|Rakennuksen pääty Kirkkokadun puolella.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dawn Upshaw

**Dawn Upshaw** (s. 17. heinäkuuta 1960 Nashville, Tennessee) on yhdysvaltalainen sopraano. Hän varttui Illinoisin Park Forestissa ja opiskeli Illinoisin Wesleyan-yliopistossa, josta hän valmistu bachelor of artsiksi vuonna 1982. Hän sai myös laulunopetusta Ellen Faullilta New Yorkin Manhattan School of Musicissa ja valmistui maisteriksi vuonna 1984. Lisäksi hän kävi Jan DeGaetanin kursseilla. Hän saavutti voittoja Young Concert Artists Auditionsissa (1984) ja Walter M. Naumburg -kilpailussa (1985). Hän on myös saanut levytyksillään muun muassa Grammy-palkintoja.

Upshaw'n oopperaohjelmistoon on kuulunut esimerkiksi Wolfgang Amadeus Mozartin rooleja ja *[[Pelléas et Mélisande]]*. Orkesterimusiikin alalla hän on esiintynyt muun muassa Henryk Góreckin *[[Surullisten laulujen sinfonia]]ssa*. Hänelle ovat säveltäneet musiikkia eri säveltäjät, kuten John Harbison. Hänellä on kunniatohtorin arvo Illinoisin Wesleyan-yliopistosta. Marraskuussa 2006 Upshaw'n uutisoitiin sairastuneen hyväennusteiseen rintasyöpään.

## Lähteet
Jimmy Samuelsson

**Jimmy Samuelsson** (s. 7. marraskuuta 1976) on ruotsalainen painija. Hän sijoittui vuonna 2004 Ateenan kesäolympialaisissa neljänneksi.
Eduardo Salvio

**Eduardo Antonio Salvio** (s. 13. heinäkuuta 1990 Avellaneda, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa kotimaassaan Boca Juniorsia. Hän on pelannut myös Espanjassa Atlético Madridin ja Portugalissa Benfican joukkueissa. Hän voi pelata joko keskikentän oikeana laitalinkkinä tai kärkenä.

Pelattuaan jonkin aikaa kasvattajaseuransa Lanúsin reservijoukkueessa Salvio nostettiin edustusmiehistöön kesällä 2008. Hän teki liigadebyyttinsä saman vuoden elokuussa vaihtomiehenä Boca Juniorsia vastaan pelatussa ottelussa ja vain viikkoja myöhemmin Salvio oli mukana joukkueensa aloituskokoonpanossa. Vuoden 2009 clausura-sarjassa Salvio oli jo yksi Lanúsin avainpelaajista ja hän viimeisteli kaikkiaan yhdeksän maalia. Nuoren argentiinalaisen nopea läpimurto herätti myös huomion muualla ja hänen nimensä yhdistettiin siirtohuhuissa moniin Englannin, Italian ja Espanjan suurseuroihin. 

Tammikuussa 2010 Salvio solmi viisivuotisen sopimuksen espanjalaisen Atlético Madridin kanssa. Hän teki ensiesiintymisensä uudessa seurassaan saman vuoden helmikuussa Galatasarayta vastaan pelatussa Eurooppa-liigan ottelussa. Parin ensimmäisen Espanjan kuukauden ajan Salvio sai peliaikaa varsin niukasti tullen mukaan peliin vaihtomiehenä otteluiden loppuminuuteilla. Hän pelasi ensimmäisen kokonaisen liigaottelunsa huhtikuussa Tenerifeä vastaan ja teki siinä La Liga -uransa kaksi ensimmäistä maalia. Toukokuussa 2010 Salvio voitti Eurooppa-liigan Atléticon riveissä ja pelasi kaikkiaan  kahdeksassa ottelussa. 

Elokuussa 2010 Atlético lainasi Salvion yhden kauden ajaksi portugalilaiseen Benficaan. Lainakauden aikana Benfica voitti maan liigacupin sekä ylsi Eurooppa-liigassa välierävaiheeseen saakka. Pelit Portugalissa päättyivät kuitenkin ennen aikojaan, kun Salvion jalkapöytä murtui huhtikuussa PSV Eindhovenia vastaan pelatussa Eurooppa-liigan puolivälieräottelussa. Salvio pelasi kauden 2011–2012 Atléticossa ja voitti Eurooppa-liigan toistamiseen. Elokuussa 2012 hän siirtyi pysyvästi nykyiseen seuraansa. Lehtitietojen mukaan Benfica maksoi Salviosta 11 miljoonaa euroa, mikä teki hänestä seurahistorian toiseksi kalleimman pelaajahankinnan. 

Salvio on pelannut maansa A-maajoukkueessa 13 maaottelua. Hän teki ensiesiintymisensä toukokuussa 2009 pelatussa ystävyysottelussa Panamaa vastaan. Argentiinalainen pelaajalegenda ja maan entinen päävalmentaja Diego Maradona luonnehti aikanaan Salviota yhdeksi "Argentiinan suurista toivoista". MM-kilpailuissa 2018 Salvio pelasi kaksi ottelua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Maalikooste YouTube-sivustolla
Laura Chinchilla

**Laura Chinchilla Miranda** (s. 28. maaliskuuta 1959) on costaricalainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä vuosina 2010–2014. Hän oli Costa Rican ensimmäinen naispuolinen presidentti.

Chinchilla on opiskellut valtiotieteitä Costa Rican yliopistossa ja jesuiittojen ylläpitämässä Georgetownin yliopistossa Yhdysvalloissa.

Chinchilla on toiminut maansa oikeusministerinä ja varapresidenttinä. Vuoden 2010 presidentinvaalissa hän oli *[[Partido Liberación Nacional]]* -vasemmistopuolueen ehdokkaana. Myös väistyvä presidentti Óscar Arias edusti PLN:ää. Ariasin kaudella maalla meni taloudellisesti hyvin, ja Chinchillan suurin vaalivaltti oli lupaus Ariasin linjan jatkamisesta. Hän lupasi myös taistella huumerikollisuutta vastaan. Chinchilla sai vaaleissa noin 47&nbsp;prosenttia äänistä, mikä riitti valintaan suoraan ensimmäisellä kierroksella. Hän sai eniten ääniä jokaisessa seitsemässä provinssissa.

Chinchilla on naimisissa ja hänellä on yksi, vuonna 1996 syntynyt poika. Hän vastustaa homoavioliittoja ja aborttia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Costa Rica's new president: After Arias - Tax increases, trade deals and antidisestablishmentarianism The Economist 6.5.2010.
Groznyin enkelit

**Groznyin enkelit** on norjalaisen Åsne Seierstadin kirjoittama dokumentaarinen teos sotien jälkeisestä Tšetšeniasta. Seierstad matkusti ensimmäisen kerran Tšetšeniaan vuonna 1994, hieman sen jälkeen, kun venäläiset joukot olivat hyökänneet sinne. Hän toimi norjalaisen Arbeiderbladet-lehden kirjeenvaihtajana seuraten Tšetšenian kriisiä kahden vuoden ajan paikan päällä. Vuonna 2006, sotien päätyttyä, hän palasi takaisin Tšetšeniaan ja matkusti alueen eri puolilla. *Groznyin enkelit* perustuu enimmäkseen näiden matkojen aikana tehtyihin muistiinpanoihin. 

Teoksessaan Seierstad kertoo aluksi kokemuksistaan Tšetšeniassa sodan aikana ja valottaa myös historiallisia taustatekijöitä, jotka johtivat sodan syttymiseen. Ensimmäisellä Tšetšenian-matkallaan Seierstad tapasi sekä venäläisiä sotilaita että tšetšeenisissejä. Hän tapasi myös muiden muassa tšetšeenikapinallisten johtajan Salman Radujevin.

Teoksen pääpaino on kuitenkin Seierstadin toisen matkan kokemuksissa. Vuonna 2006 hän joutui kulkemaan rajan yli salaa ja käyttämään valepukua matkansa ajan. Venäjän viranomaiset valvoivat tiukasti maasta lähteviä tietoja, joten Seierstad piti kahden vuoden aikana keräämänsä materiaalin salassa ennen paluutaan kotimaahansa vuonna 2007. Heti Groznyiin palattuaan Seierstad majoittui Hadižat Gatajevan ja Malik Gatajevin taloon, jossa pariskunta piti orpokotia. Kirjassaan Seierstad kertoo erityisesti lapsista, jotka ovat sodassa menettäneet sukulaisensa, kotinsa ja kaiken muunkin. Monet lapset elävät kadulla, kärsivät kylmää ja nälkää sekä haistelevat liimaa tai käyttävät muita huumaavia aineita. Tällaisia lapsia Gatajevit ottivat hoiviinsa. Osa lapsista tuotiin heille, ja osan he poimivat itse mukaansa kaduilta ja toreilta, joissa lapset olivat kerjäämässä tai varastelemassa.

Seierstad haluaa kirjallaan muistuttaa, että vaikka sota on päättynyt, Tšetšenian tragedia jatkuu edelleen.
Matti Makkonen (poliitikko)

**Matti Makkonen** (11. toukokuuta 1879 Hankasalmi – 30. joulukuuta 1935 Hankasalmi) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Maalaisliitto.

Makkonen valittiin eduskuntaan kaksissa vaaleissa, 1922 ja 1924, Kuopion läänin läntisestä vaalipiiristä. Hän toimi kansanedustajana viiden vuoden ajan, syyskuusta 1922 syyskuuhun 1927, ja oli jäsenenä eduskunnan suuressa valiokunnassa ja työväenasiainvaliokunnassa. Makkonen toimi poliittisella urallaan myös Hankasalmen kunnallispolitiikassa, kunnanvaltuuston jäsenenä ja kunnallislautakunnan puheenjohtajana. 

Makkonen toimi vuodesta 1905 maanviljelijänä Hankasalmella. Hän työskenteli myös asutuspiirimiehenä vuosina 1908–1915 ja yli kahdenkymmenen vuoden ajan Suomi-yhtiön asiamiehenä.

Makkonen oli naimisissa. Hänen puolisonsa oli Olga Maria Turunen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1905. Makkosen vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Makkonen ja Loviisa Ylönen.  

## Lähteet
Christina Chanée

**Christina Chanée** (syntymänimeltään **Christina Birch Wongskul**, s. 6. tammikuuta 1979) on tanskalais-thaimaalainen poplaulaja. Hän edusti Tanskaa Eurovision laulukilpailussa 2010 laulaja Tomas N'evergreenin kanssa kappaleella *[[In a Moment Like This]]*.

## Aiheesta muualla
*
Carolina Ferni

**Carolina Ferni** (20. elokuuta 1846 Como – 4. kesäkuuta 1926 Milano) oli italialainen sopraano ja viulisti. Hän aloitti uransa viulistina Pariisissa ja Brysselissä. Hän opiskeli laulamista Giuditta Pastan johdolla ja teki lavadebyyttinsä Torinossa 1862 Leonoran roolissa Gaetano Donizettin oopperassa *[[La favorite]]*.

Ferni esiintyi Milanon La Scalassa muun muassa Norman, Sélikan ja Saffòn rooleissa. Mercurin oopperassa *Il Violino del Diavolo* hän esiintyi sekä laulajana että viulistina. 

Ferni meni naimisiin baritoni Leone Giraldonin kanssa. Myös parin pojasta, Eugenio Giraldonista, tuli oopperalaulaja, baritoni, joka loi Scarpian roolin Giacomo Puccinin *[[Tosca]]ssa* vuonna 1900.

Ferni vetäytyi lavalta vuonna 1883 ja avasi laulukoulun. Hänen johdollaan opiskeli muiden muassa sopraano Eugenia Burzio. Ferni kuoli vuonna 1926 kaksi vuotta poikansa jälkeen.
HMS Velox (1902)

**HMS Velox** oli Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjä, jonka valmistuksen aloitti Parsons Marine Steam Turbine Company nimellä *HMS Python* omana tuotantonaan kokeillessaan turbiinimoottoria. Aluksen rungon valmisti Hawthorn Leslie and Company. Laivasto lunasti aluksen 1901 osana vuosien 1901-1902 laivasto-ohjelmaa. Alus luokiteltiin 1913 uudelleen C-luokan hävittäjäksi.

## Suunnittelu ja valmistus

Aluksen voimanlähteenä oli kaksi Parsonsin korkeapaineturbiinia ja kaksi Parsonsin matalapaineturbiinia kytkettyinä neljään hieman muunneltuun Yarrowin kattilaan (250 psi). Se saavutti kuitenkin ainoastaan 1175 merimailin toimintasäteen 13 solmun nopeudella, mikä oli jäi pahoin 30-solmun aluksille määritetystä minimistä 1&nbsp;400 merimailista. Alus luokiteltiin uudelleen lokakuussa 1913 C-luokkaan.

## Palvelus
Alus upposi osuttuaan miinaan 25. lokakuuta Nabin edustalla.

## Lähteet

*
*

### Viitteet
Leo Tynkkynen

**Leo Olavi Tynkkynen** (6. marraskuuta 1934 Lauritsala – 11. syyskuuta 1971 Lappeenranta) oli suomalainen pikaluistelija.

Tynkkynen edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Cortina d'Ampezzossa 1956 hän sijoittui 5&nbsp;000 metrillä 25:nneksi ja 1&nbsp;500 metrillä 26:nneksi. Squaw Valleyssa 1960 hän oli 500 metrillä 19:s, 5&nbsp;000 metrillä 21:s ja 10&nbsp;000 metrillä 24:s.

Tynkkynen edusti seuratasolla Lauritsalan Terästä ja Imatran Luistelijoita. Hän voitti Suomen-mestaruuden 500 metrillä ja SM-pronssia yhteispisteissä vuonna 1960. Hän voitti TUL:n mestaruuden 3&nbsp;000 metrillä vuonna 1958.

Leo Tynkkynen hukkui heikkoihin jäihin syksyllä 1971.

## Lähteet

*
Leipsoí

**Leipsoí** (; transl. myös *Lipsí*) on Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään. Saaren pinta-ala on 15,842 neliökilometriä ja asukasluku 790 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Leipsoí kuuluu Leipsoín kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Leipsoín kylä.

## Maantiede

Leipsoí sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren itäosassa. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Arkoí pohjoispuolella, Léros eteläpuolella ja Pátmos länsipuolella. Agathonísi sijaitsee kauempana koillisessa ja Farmakonísi idässä.

Saaren rantaviivan pituus on 39 kilometriä. Sen korkein kohta on Skáfi (277 metriä). Saari kuuluu Natura 2000 -verkoston piiriin.

Saarelle pääsee lautalla Ateenan kupeessa sijaitsevasta Pireuksesta, josta matka-aika on 12 tuntia. Lisäksi lautat, katamaraanit ja kantosiipialukset liikennöivät Leipsoíltä lähisaarille. Lähin kansainvälinen lentokenttä on Kosilla, jonne on katamaraanilla noin kolmen tunnin matka.

### Hallinto ja kylät

Leipsoí kuuluu hallinnollisesti Leipsoín kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria. Saaren ainoa väestörekisteröinnissä tilastoitu asutus on sen pääkylä ja satama Leipsoín kylä (790 asukasta), joka sijaitsee luonnonsatamalahdessa saaren etelärannikolla.

## Historia

Saaren ensimmäiset asukkaat olivat kaarialaiset, jotka saapuivat Leipsoílle noin vuonna 1200 eaa. Doorilaiset asuttivat Leipsoín kaarialaisten jälkeen. Leipsoín kylän ja akropoliin välillä sijaitsee hautausmaa, jota käytettiin klassisella ja roomalaisella ajalla.

Saaren väkiluku laski bysanttilaisella kaudella, jolloin merirosvot tekivät saaresta piilopaikkansa. Vuonna 1088 perustettu Pátmoksen Johannes Teologin luostari käytti Leipsoíä noin kuuden vuosisadan ajan viljelys- ja laidunmaanaan.

Johanniittain ritarikunta valloitti Leipsoín vuonna 1308 ja vuonna 1522 saari joutui osaksi Osmanien valtakuntaa. Joidenkin lähteiden mukaan kreetalaisia pakeni Leipsoílle, kun osmanit olivat saaneet koko Kreetan hallintaansa vuonna 1669.

Italia valloitti Leipsoín ja muun Dodekanesian Kastelórizoa lukuun ottamatta vuonna 1912. Saksalaiset miehittivät saaren vuonna 1943 ja vuonna 1945 Britannia otti Leipsoín hallintaansa. Osaksi Kreikkaa saari liitettiin vuonna 1948.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lipsi-island.com
Kauko Salomaa

**Kauko Johannes Salomaa** (28. helmikuuta 1928 Viipurin maalaiskunta – 29. heinäkuuta 2016 Vantaa) oli suomalainen pikaluistelija.

Salomaa edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Oslossa 1952 hän sijoittui 1&nbsp;500 metrillä seitsemänneksi, 10&nbsp;000 metrillä 12:nneksi, 5&nbsp;000 metrillä 13:nneksi ja 500 metrillä 24:nneksi. Cortina d'Ampezzossa 1956 hän oli 10&nbsp;000 metrillä 17:s ja 5&nbsp;000 metrillä 21:s. Hänet valittiin jo Sankt Moritzin 1948 olympialaisiin, mutta hän joutui sairastumisen vuoksi jäämään niistä pois. Salomaa osallistui neljä kertaa MM-kilpailuihin vuosina 1949–1955 ja kuudesti EM-kilpailuihin vuosina 1950–1956. Vuonna 1955 hän voitti yhteispisteissä Pohjoismaiden mestaruuden.

Salomaa voitti Oulun olympiakatsastuksissa 13. tammikuuta 1952 1&nbsp;500 metrin kilpailun ajalla 2.25,3, 3&nbsp;000 metrin ajalla 5.04,3 sekä 5&nbsp;000 metrin kilpailun uudella Suomen-ennätyksellä. Toisissa olympiakatsastuksissa Kuusankoskella 26.–27. tammikuuta hän voitti 5&nbsp;000 metriä ajalla 8.38,4 ja 3&nbsp;000 metriä ajalla 5.07,1.

Salomaa edusti seuratasolla Helsingin Luistinkiitäjiä (HLK), Tikkurilan Jääveikkoja, Viipurin Luistinseuraa ja Helsingfors Skridskoklubbia (HSK). Hän voitti Suomen mestaruuden yhteispisteissä vuosina 1950, 1953 ja 1955 sekä kymmenen matkamestaruutta vuosina 1950–1957. Suomen-ennätystä hän paransi 5&nbsp;000 metrillä Oulussa 13. tammikuuta 1952 (8.30,9) sekä 1&nbsp;500 metrillä vuonna 1955 (2.20,3).

Kauko Salomaa saavutti SM-pronssia pyöräilyssä. Hänen veljensä Martti Salomaa oli pikaluistelun Suomen-mestari ja EM-kisaedustaja.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 500 metriä 43,5
* 1&nbsp;500 metriä 2.15,2
* 3&nbsp;000 metriä 4.51,4
* 5&nbsp;000 metriä 8.14,2
* 10&nbsp;000 metriä 17.17,0

## Lähteet
* 

### Viitteet
Yrjö Uimonen

**Yrjö Kalevi Uimonen** (20. helmikuuta 1932 Jaakkima – 11. kesäkuuta 1997 Rovaniemi) oli suomalainen pikaluistelija.

Uimonen sijoittui Cortina d'Ampezzon 1956 talviolympialaisten 500 metrin luistelussa 13:nneksi ajalla 42,5. Hän edusti Suomea myös EM-kilpailuissa vuonna 1955. Hän edusti seuratasolla Kuopion Luistinseuraa, Pieksämäen Palloseuraa, Pieksämäen Veikkoja ja Lapin Lukkoa. Hän saavutti SM-hopea- ja -pronssimitaleja eri matkoilla vuosina 1953–1961. Ammatiltaan hän oli veturinlämmittäjä.

## Lähteet

*
Matti Hamberg

**Matti Johan Hamberg** (26. huhtikuuta 1932 Helsinki – 15. syyskuuta 2025 Vantaa) oli suomalainen pikaluistelija.

Hamberg sijoittui Cortina d'Ampezzon 1956 talviolympialaisten luistelukilpailuissa yhdeksänneksi 500 metrillä (42,2), 18:nneksi 1&nbsp;500 metrillä (2.14,8) ja 32:nneksi 5&nbsp;000 metrillä (8.28,1). Hän edusti Suomea myös EM-kilpailuissa vuonna 1957.

Hamberg edusti seuratasolla Helsingin Luistinkiitäjiä, Helsingin Työväen Luistelijoita, Tikkurilan Jääveikkoja, IFK Helsingforsia ja Helsingin Palolaitoksen Urheiluseuraa. Hän voitti Suomen mestaruuden 500 metrillä vuonna 1956. Hänen luistelu-uransa päättyi jalkavammaan vuonna 1958.

Ammatiltaan Hamberg oli palomies.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Matti Tuomi

**Matti Mies Tuomi** (18. elokuuta 1925 Hämeenlinna – 30. kesäkuuta 2013 Hämeenlinna) oli suomalainen pikaluistelija, pyöräilijä ja purjelentäjä.

Tuomi sijoittui Oslon 1952 talviolympialaisten pikaluistelukilpailuissa 12:nneksi 5&nbsp;000 metrillä ja 23:nneksi 10&nbsp;000 metrillä. MM-kilpailuissa hän sijoittui yhteispisteissä 11:nneksi vuonna 1947.

Tuomi edusti seuratasolla Hämeenlinnan Tarmoa ja purjelentäjänä Hämeenlinnan Ilmailukerhoa. Hän voitti pyöräilyssä Suomen mestaruuden 4&nbsp;000 metrin takaa-ajossa vuosina 1947 ja 1948 sekä 1&nbsp;000 metrin aika-ajossa vuonna 1948. Pikaluistelussa hän saavutti SM-hopeaa 5&nbsp;000 metrillä ja SM-pronssia yhteispisteissä vuonna 1952. Purjelennossa hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1969 sekä suoritti Kulta-C:n kahdella timantilla.

Tuomi oli Hämeenlinnan Ilmailukerhon puheenjohtaja vuosina 1962–1970. Ammatiltaan hän oli peruskoulunopettaja.

Matti Tuomen äiti oli hämeenlinnalainen urheiluvaikuttaja Hanna Tuomi ja isä yleisurheilun SM-mitalisti Kaarle Tuomi.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Rudebox

**Rudebox** on Robbie Williamsin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 23. lokakuuta 2006. Albumi tehtiin yhteistyössä William Orbitin, Mark Ronsonin, Soul Mekanikin ja Pet Shop Boysin kanssa. Lily Allen toimii taustalaulajana kappaleissa "Bongo Bong/Je Ne T'aime Plus" ja "Keep On".

Williams esittää albumilla viisi cover-versiota muiden lauluista: The Human Leaguen "Louisen" vuodelta 1984, Stephen Duffyn suurimman hitin "Kiss Me", Lewis Taylorin kappaleen "Lovelight", My Robot Friendin "We're the Pet Shop Boys" sekä Manu Chaon "Bongo Bong/Je Ne T'aime Plus".

Albumi sai sekalaisia arvosteluja kriitikoilta, mutta nousi listan kärkeen Isossa-Britanniassa, Australiassa, Sveitsissä, Saksassa, Meksikossa, Argentiinassa, Espanjassa, Italiassa ja Suomessa.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
# 
#
#
# 
# 
# 
#
#
#
#

## Arvostelut
* AllMusic: 
* The Guardian: 
* The Observer: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Robbie Williamsin virallinen sivusto
Keijo Lehdikkö

**Keijo Kalervo Lehdikkö** (14. maaliskuuta 1920 Helsinki – 20. helmikuuta 1958 Tampere) oli suomalainen pikaluistelija.

Lehdikkö sijoittui Sankt Moritzin 1948 talviolympialaisten pikaluistelukilpailuissa 13:nneksi 500 metrin matkalla ajalla 44,7. MM-kilpailuihin hän osallistui vuonna 1939 ja EM-kilpailuihin vuonna 1947.

Lehdikkö edusti seuratasolla Helsingin Luistinkiitäjiä ja Tampereen Pyrintöä. Hän voitti Suomen mestaruuden 500 metrillä vuosina 1947, 1948 ja 1949. Pikamatkan ennätyksensä 44,7&nbsp;s hän luisteli vuonna 1948.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut 1926

**Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut vuonna 1926** pidettiin Davosissa, Sveitsissä 11.–19. tammikuuta. 

## Alkulohkot
### Karsintaryhmä 1

### Karsintaryhmä 2

### Karsintaryhmä 3

## Jatkokarsinnat
### Toiseksi sijoittuneiden karsinta
Iso-Britannia jatkoi neljäntenä joukkueena mitalisarjaan. Ranska sijoittui viidenneksi. Belgia otteluun kuudennesta sijasta.

### Kolmanneksi sijoittuneiden karsinta
Puola otteluun kuudennesta sijasta. Italia sijoittui kahdeksanneksi ja Espanja yhdeksänneksi

## Sijoitusottelut
### Ottelu 6. sijasta

### Mitalisarja

**Uusintaottelut**

## Lopulliset sijoitukset

## Mestarijoukkue

## Lähteet

* http://hokej.snt.cz/old/1926.html 
* http://www.passionhockey.com/hockeyarchives/Euro1926.htm 

### Viitteet
Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut 1927

**Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut vuonna 1927** pelattiin Wienissä 24.–29. tammikuuta. Isäntäjoukkue Itävalta voitti mestaruuden. Kisojen ensikertalainen Unkari liittyi Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi kisojen avauspäivänä. Ensimmäisen kerran nimettiin Fair Play -joukkue ja sen arvon sai Belgia.

## Mestarijoukkue

## Lähteet

* http://hokej.snt.cz/old/1927.html 
* http://www.passionhockey.com/hockeyarchives/Euro1927.htm
Róbert Antal

**Róbert Antal** (21. heinäkuuta 1921 Budapest, Unkari – 1. helmikuuta 1995 Toronto, Ontario, Kanada) oli vesipalloilija. Hän kuului Unkarin kultaa voittaneeseen joukkueeseen vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä.

## Lähteet
Marja Auroma

**Marja Anneli Auroma** (o.s. **Korhonen**, s. 29. heinäkuuta 1949 Anttola) on entinen suomalainen hiihtäjä, joka kilpaili myös kestävyysjuoksussa.

Auroma sijoittui Lake Placidin 1980 talviolympialaisissa 4&nbsp;×&nbsp;5 kilometrin viestissä viidenneksi ja 5 kilometrin henkilökohtaisella matkalla 25:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 1978 hän oli viidellä kilometrillä 19:s.

Auroma edusti seuratasolla Vantaan Hiihtoseuraa, Helsingin Poliisi-Voimailijoita ja Puotinkylän Valttia. Hän saavutti SM-pronssia 5 kilometrillä vuonna 1977, 10 kilometrillä vuonna 1981 sekä 20 kilometrillä vuosina 1977 ja 1984. Hän sijoittui Salpausselän 10 kilometrillä neljänneksi ja Holmenkollenin 5 kilometrillä viidenneksi vuonna 1980. Hän voitti Finlandia-hiihdon vuosina 1986, 1988 ja 1990.

Kestävyysjuoksussa Auroma voitti Suomen mestaruuden maastojuoksun joukkuekilpailussa vuonna 1984 sekä Helsinki City Marathonin vuonna 1986 ajalla 2.53.17.

Auroma on pituudeltaan 156-senttinen, ja hänestä käytettiin lempinimeä "Piskuinen sisupussi". Häntä valmensi hänen puolisonsa Sven Auroma.

## Lähteet
* 
*
Miklós Martin

**Miklós ”Nick” Martin** (29. kesäkuuta 1931 Budapest – 26. maaliskuuta 2019 Kalifornia, Yhdysvallat) oli unkarilainen vesipalloilija.

Martin kuului Unkarin kultaa voittaneisiin joukkueisiin Helsingin kesäolympialaisissa 1952 ja Torinon EM-kilpailuissa 1954. Melbournen kesäolympialaisissa 1956 hän matkusti paikalle mutta ei kuulunut joukkueeseen jalkavamman vuoksi. Pian tämän jälkeen hän loikkasi Yhdysvaltoihin.  

Myöhemmällä iällään Martin opetti ranskaa Pasadena City Collegessa. Hän kuoli 87-vuotiaana 26. maaliskuuta 2019.
 
## Lähteet
Ulla Maaskola

**Ulla Marianne Maaskola** (o.s. **Korpela**, s. 5. huhtikuuta 1959 Sippola) on suomalainen maastohiihtäjä.

Maaskola sijoittui Lake Placidin 1980 talviolympialaisissa 10 kilometrin kilpailussa 32:nneksi. Samana vuonna hän saavutti SM-pronssia 5 kilometrillä. Hän edusti seuratasolla Inkeroisten Terhoa ja Miehikkälän Vilkasta.

## Lähteet
*
True Beauty

**True Beauty** on televisio-ohjelma, jossa kilpailee kymmenen ihmistä maan kauneimman ihmisen tittelistä. Ohjelmassa punnitaan sisäistä ja ulkoista kauneutta. Tuomareina ohjelmassa toimivat Nolé Marin, ex-supermalli Cheryl Tiegs sekä Vanessa Minnillo, joka myös juontaa sarjaa. Kisan voittaja saa 100&nbsp;000 dollaria ja pääsee People-lehden 100 kauneimman ihmisen listalle.

## Aiheesta muualla
*
Studia junior

**Studia junior** on Kingfisher Publications Plc 2000:n ja Weilin+Göös Oy:n
julkaisema tiedonhakuun perustuva 10-osainen tietokirjasarja. Se on suunnattu peruskoululaisille ja vanhemmillekin. Kirjasarjassa on käytetty "katso myös" -viittausjärjestelmää ja runsasta kuvitusta.

## Kirjasarjan osat

*1.osa A-Eli Aakkoset-Elintarvikket
*2.osa Eli-Ho Elinympäristöt-Horoskooppi
*3.osa Hu-Kal Hullu vuosi-Kalevala
*4.osa Kal-Kre Kalmarin unioni-Kreikka
*5.osa Kri-Maa Krimin sot-Maailmankaikkeus
*6.osa Maa-Nyr Maailman seitsemän ihmettä-Nyrkkeily
*7.osa Näl-Rit Nälänhädät-Ritarilaitos
*8.osa Ro-Sy Robotti-Syöpä
*9.osa Sä-Uus Sähkö-Uusi-Seelanti
*10.osa Vaa-Öi Vaatteet-Öljy

## Lähteet

*http://www.kirjapalvelu.fi/kirjat/studiajunior.php
*