open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Otavallanhovi

**Otavallanhovi**  oli kaupunginarkkitehti Bertel Strömmerin suunnittelema asuinkerrostalo, joka sijaitsi Tampereen keskustassa Otavalankadun ja Tuomiokirkonkadun kulmassa. Vuonna 1925 valmistunut rakennus oli Kyttälän viimeisiä 1900-luvun alkupuolelta peräisin olleita kivitaloja. Se purettiin vuonna 2018.  

## Arkkitehtuuri ja status
Otavallanhovi oli L-kirjaimen muotoinen kolmikerroksinen rakennus, jossa oli kolme porrashuonetta ja 21 asuntoa. Lisäksi kellarikerrokseen sijoittui yksi liikehuoneisto. Arkkitehtuuriltaan talo edusti 1920-luvun klassismia. Katujulkisivut olivat siniharmaata rapattua seinäpintaa, jossa oli lisäksi valkoisia koristeosia: Otavalankadun puolella viisi pilasteria ja Tuomiokirkonkadun puolella erkkeri. Ylhäällä oli räystäsfriisi, ja alhaalla rakennusta kiersi graniitilla verhottu sokkeli. Sisäpihan puolella julkisivut olivat harmaata tiiltä, jota ei ollut päällystetty rappauksella. Sisäpihalle johtanut porttikäytävä sijaitsi Tuomiokirkonkadulla.

Pirkanmaan maakuntamuseon mukaan klassismin muotokieli näkyi katujulkisivuissa ”erinomaisen hienosti”. Myös porrashuoneet olivat säilyttäneet alkuperäiset tyylipiirteensä. Rakennusta ei ollut suojeltu, mutta Tampereen kaupungin kaavoitusyksikkö oli määritellyt sen rakennustaiteellisesti ja kaupunkikuvallisesti merkittäväksi kohteeksi.

## Purkaminen
Otavallanhovin putkiremontin yhteydessä vuonna 2015 kävi ilmi, että taloa vaivasi laaja kosteus- ja homeongelma. Mikrobivaurioiden korjaaminen olisi edellyttänyt muun muassa, että kaikki huoneistot olisi purettu ja rakennettu uudelleen. Koska kyseessä oli pieni taloyhtiö, suuri remontti olisi tullut maksamaan yksittäiselle osakkeenomistajalle satojatuhansia euroja. Taloyhtiö päätti sen vuoksi hävittää koko rakennuksen. Tampereen kaupungin rakennusvalvonta myönsi sille purkuluvan, ja kaupunginvaltuusto muutti alueen asemakaavaa niin, että tontille oli mahdollista tehdä 5–6-kerroksinen uudisrakennus.

Pirkanmaan maakuntamuseo, joka toimi Museoviraston edustajana, ei kannattanut kyseistä kaavamuutosta. Se katsoi, että Otavallanhovin purkaminen ja uudisrakentaminen merkitsivät kulttuurihistoriallisten arvojen hävittämistä. Museon mielestä olisi ollut syytä tutkia perusteellisemmin vaihtoehto, jossa Otavallanhovi olisi säilytetty osittain. 

## Talon rock-historiaa
Otavallanhovi oli osa tamperelaisen rock-musiikin eli manserockin historiaa. Talossa asui 1970-luvun alussa muusikko Harri Rinne, ja hänen asunnossaan äänitettiin Juice Leskisen yhtyeen Coitus Intin ensimmäiset demonauhat vuosina 1972–1973.

## Lähteet
Syyrianpaimenkoira

**Syyrianpaimenkoira** on syyrialainen koirarotu, jota FCI ei ole tunnustanut.

## Ulkonäkö
Rotu on rakenteeltaan, kooltaan ja väreiltään suht koht vakiintunut. Se on keskikokoinen, vankka, voimakas ja olemukseltaan "takkuisen" näköinen. Pää on runkoon verrattuna sopusuhtainen, ja kuono erittäin tumma. Korvat ovat lyhyet, pienet ja pyöreähköt. Runko on suorakaiteenmuotoinen. Eturaajat ovat pitkät ja käpälät pitkähköt. Takaraajat ovat leveät, lihaksikkaat ja hyvin kulmautuneet. Häntä on hyvin tuuhea ja lyhyt. Pääväri on vaalea kerma, ja korvissa, sivuilla ja selässä sävy on tummempi. Urosten säkäkorkeus on noin 52 cm ja narttujen noin 48 cm. 

## Luonne ja käyttäytyminen
Syyrianpaimenkoira on voimakasluonteinen, valpas, kestävä ja taisteluvalmis, mutta myöskin älykäs ja oppivainen. Vieraisiin se suhtautuu epäluuloisesti ja aggressiivisesti. Lampaiden lisäksi se paimentaa vuohia, hevosia, aaseja, muuleja ja kameleita. Se on tottunut liikuskelemaan vapaasti paimentolaisleirin alueella, joten se ei sopeudu kerrostaloon eikä suljettuihin paikkoihin. Koulutus sujuu hitaasti ja vähitellen, koska kyseessä on "puolivilli" rotu.

## Alkuperä
Syyrianpaimenkoira polveutuu todennäköisesti eurooppalaisista paimenkoirista. Erään teorian mukaan se olisi brienpaimenkoiran sukulainen. Rotua on kasvatettu ennen kaikkea käyttöominaisuuksia ja luonnetta painottaen, minkä vuoksi ulkomuoto on erittäin heterogeeninen. Tästä huolimatta se on säilynyt maantieteellisen sijaintinsa vuoksi puhtaana ilman muiden rotujen vaikutteita, mikä on kuitenkin vaikuttanut populaatioon liiankin sisäsiittoisesti.

## Lähteet

## Katso myös
*Aidi
*Algerianpaimenkoira
*Beduiinienpaimenkoira
*Egyptinpaimenkoira
Silje Ekroll Jahren

**Silje Ekroll Jahren** (s. 1988) on norjalainen suunnistaja. Lausannen MM-kilpailuissa 2012 Ekroll Jahren oli mukana Norjan naisten pronssia saavuttaneessa viestijoukkueessa. Henkilökohtaisilla matkoilla Ekroll Jahrenin parhaat sijoitukset ovat sprintin kahdeksas sija Strömstadin MM-kilpailussa 2016 ja keskimatkan yhdeksäs sija Riian MM-kilpailuissa 2018. Juniorien MM-kilpailuista Ekroll Jahrenilla on yksi kulta ja yksi hopea.

## Lähteet
* http://runners.worldofo.com/siljeekrolljahren.html
GC-4

**GC-4** on Gran Canarian saarella, Espanjassa sijaitseva moottoritie, joka saa alkunsa GC-3:n risteyksestä Las Palmasissa sijaitsevasta La Montañetasta ja päättyy Santa Brígidassa sijaitsevaan Monte Lentiscaliin. Tiellä on pituutta vain noin 4 kilometriä, mutta sillä on jopa kolme tunnelia. Tie on valmistunut vuonna 2000.

## Reitti

* Las Palmas de Gran Canaria
** La Montañeta (GC-3, GC-800)
** Tafira Alta (GC-110, GC-801)
* Santa Brígida
** Monte Lentiscal (GC-15, GC-111, GC-802)

## Lähteet
Kirjallisuusvuosi 1828

**Kirjallisuusvuosi 1828** käsittelee vuoden 1828 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Elias Lönnrot alkoi kerätä kansanrunoja.
* Nürnbergin kaduilta pelastettu noin 16-vuotias löytölapsi Kaspar Hauser hämmästytti ihmisiä, koska häntä oli ilmeisesti pidetty pimeässä vankilassa koko lapsuutensa ajan. Hauserin tarina innoitti monia kirjoittajia ja taiteilijoita.
* Viikkolehti *[[The Spectator]]* alkoi ilmestyä Britanniassa. Se on vanhin yhtäjaksoisesti ilmestynyt englanninkielinen viikkolehti.

## Julkaisuja
* Fredrika Bremer &ndash; *Teckningar utur hvardagslifvet* (esikoisteos)
* Carl Axel Gottlund &ndash; *Otava eli suomalaisia huvituksia* (esseekokoelma, ensimmäinen osa)
* Henrik Hertz &ndash; *Flyttedagen* (tanskalainen näytelmä)
* Walter Scott &ndash; *The Fair Maid of Perth* (suom. *Perthin kaunotar*, 1932)
* Walter Scott &ndash; *The Life of Napoleon Buonaparte, Emperor of the French: With a Preliminary View of the French Revolution*
* Von Wrightin taiteilijaveljekset &ndash; *Svenska Foglar* (litografiakokoelma)

## Palkintoja

## Lähteet
Eino Otto Kotiranta

**Eino Otto Kotiranta** (25. toukokuuta 1885 Jyväskylä – 25. marraskuuta 1954 Tampere) oli suomalainen toimittaja ja sosiaalidemokraattinen poliitikko.

Kotiranta kävi viisi luokkaa Jyväskylän lyseota. Hän oli perustamassa jyväskyläläistä *[[Sorretun Voima]]a* vuonna 1906 ja toimi lehden avustajana. Kotiranta siirtyi vuonna 1908 lappeenrantalaisen *[[Kansan Ääni (1907)|Kansan Äänen]]* toimitussihteeriksi ja työskenteli sen päätoimittajana vuoden 1912 loppuun saakka. Saatuan syytteen majesteettirikoksesta Kotiranta siirtyi Yhdysvaltoihin, jossa hän kuului *[[Raivaaja (amerikansuomalainen lehti)|Raivaaja]]*-lehden toimitukseen.

Kotiranta palasi Suomeen vuonna 1920 liittyen turkulaisen *[[Turun Päivälehti|Sosialistin]]* toimitukseen. Hän oli lehden päätoimittajana ja toimitussihteerinä vuoteen 1924, jolloin hän siirtyi *[[Pohjolan Työmies|Pohjolan Työmiehen]]* päätoimittajaksi Ouluun. Vuosina 1926–1952 Kotiranta työskenteli tamperelaisen *[[Kansan Lehti|Kansan Lehden]]* toimituksessa.

Kotiranta liittyi sosiaalidemokraattiseen puolueeseen vuonna 1904. Hän oli Oulun kaupunginvaltuuston jäsen vuonna 1926 ja Pohjois-Pirkkalan kunnanvaltuuston puheenjohtaja vuosina 1931–1934. Kotiranta toimi SDP:n Hämeen läänin pohjoisen piirijärjestön puheenjohtajana ja oli kolmesti presidentin valitsijamiehenä. Hän kuului myös Suomen sosialidemokraattisen sanomalehtimiesliiton perustajajäseniin.

## Lähteet
Anastasija Rudnaja

**Anastasija Rudnaja** (o.s. **Tihonova**, s. 1990) on venäläinen suunnistaja. Strömstadin MM-kilpailuissa 2016 Rudnaja saavutti maailmanmestaruuden Venäjän naisten viestijoukkueessa. Tarton MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti hopeaa viestissä ja Riian MM-kilpailuissa 2018 pronssia viestissä. Lisäksi Rudnajalla on pronssia sekaviestissä Trentinon MM-kilpailuissa 2014. Henkilökohtaisilla matkoilla Rudnajan parhaat sijoitukset ovat sprintin viides sija Savoien MM-kilpailuissa 2011 ja pitkän matkan yhdeksäs sija Ostfoldin MM-kilpailuissa 2019. EM-kilpailuista Rudnajalla on pronssia viestistä Jesenikistä 2016. Pitkällä matkalla hän oli neljäs Palmelassa 2014. Juniorien MM-kilpailuista Rudnajalla on yksi pronssi. Kesällä 2018 Rudnaja oli mukana MS Parman Venlojen viestissä kolmanneksi sijoittuneessa joukkueessa.

## Lähteet
* http://runners.worldofo.com/anastasiarudnaya.html
* https://www.ts.fi/urheilu/3988354/MS+Parman+nelikko+tuuletti+Venlojen+viestin+kolmatta+sijaa+perinteita+unohtamatta 

### Viitteet
GC-10

**GC-10** Gran Canarian Teldessä, Espanjassa sijaitseva päätie, joka alkaa La Garitan kylästä ja kulkee GC-1:den alittaen Telden kuntakeskukseen. Tiellä on pituutta noin 5 kilometriä ja se on neliajoratainen GC-1:den risteyksestä Telden keskustaan.

## Reitti

* Telde
** La Garita
** Las Remudas (GC-1)
** Callejón del Castillo (GC-100)
** Telde (GC-102)
** San José de Las Longueras (GC-41)

## Lähteet
August Vilhelm Haapanen

**August Vilhelm Haapanen** (6. tammikuuta 1891 Tampere – 3. heinäkuuta 1946 Kotka) oli sosiaalidemokraattisen *[[Eteenpäin (Kotka)|Eteenpäin]]*-lehden päätoimittaja ja Kotkan huoltojohtaja.

Haapanen kävi kansakoulun ja työskenteli kirjaltajana. Ollessaan töissä tamperelaisen *[[Kansan Lehti|Kansan Lehden]]* kirjapainossa hän alkoi toimia lehden avustajana ja siirtyi sen uutistoimittajaksi vuonna 1919. Vuonna 1920 Haapanen siirtyi kotkalaisen *Eteenpäin*-lehden toimitussihteeriksi ja työskenteli sen päätoimittajana vuoteen 1928 saakka.

Haapanen työskenteli vuodesta 1929 lähtien aina kuolemaansa saakka Kotkan kaupungin huoltojohtajana. Hän jatkoi *Eteenpäin*-lehden pakinoitsijana nimimerkillä *Oskari* ja toimi lehden johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1932. Haapasella oli myös useita poliittisia, kunnallisia ja osuustoiminnallisia luottamustehtäviä.

## Lähteet
Oja-aura

**Oja-aura** on avo-ojien kaivamiseen ja erityisesti vanhojen ojien puhdistamiseen tarkoitettu työkoneena käytettävä aura. Oja-auroja on raskaita malleja metsäojitukseen ja valtaojien kaivuuseen. Maanviljelyssä käytetään kevyempiä tavalliseen maataloustraktoriin kiinnitettäviä sarjaoja-auroja. Sarkaoja-auroja on yksipuolisia ja kaksipuolisia. Yksipuolisella tarvitaan kaksi ajokertaa valmiin ojan aikaansaamiseksi, kaksipuolisella valmis oja syntyy yhdellä ajokerralla.

Ensimmäiset 4–6 hevosen vetämät puurunkoiset oja-aurat ilmestyivät pelloille helpottamaan lapiolla tapahtuvaa ojankaivuuta 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa. Oja-auran vetämiseen tarvittiin 8–10 hevosta, joilla syntyi työpäivän aikana hyvissä olosuhteissa kaksipuolisella auralla 10&nbsp;000–14&nbsp;000 metriä valmista ojaa. Koneellistumisen myötä aurojen voimanlähteeksi vaihtui traktori. Suomessa oli oja-auroja 8&nbsp;000 kappaletta vuonna 1941, jonka jälkeen niiden määrä kasvoi voimakkaasti 1960-luvulle tultaessa erityisesti Etelä-Suomessa. Traktoreiden tehon kasvaessa kehitettiin edelleen ojajyrsin.

## Lähteet
GC-20

**GC-20** on Gran Canarian saarella, Espanjassa sijaitseva päätie, joka saa alkunsa El Guinchosta, Arucasin kunnasta. El Guinchosta tie jatkuu Arucasin kuntakeskukseen ja sieltä edelleen La Calderaan. Tiellä on pituutta noin 8 kilometriä ja se on pääosin kaksiajoratainen muutamaa ohituskaistaosuutta lukuun ottamatta.

Osuudelle El Guincho-Arucas rakennetaan moottoritietä, joka liitetään osaksi GC-3:ta.

## Reitti

* Arucas
** El Guincho (GC-2)
** Cardones (GC-301)
** La Cruz (GC-3)
** Arucas (GC-300, GC-43)
* Firgas
** La Caldera

## Lähteet
Kivinilkkakalat

**Kivinilkkakalat** (Zoarcoidei) on ahvenkalojen (Perciformes) alalahko.

Kivinilkkakaloihin luetaan 14 heimoa ja 410 lajia. Suomen kaloista siihen kuuluvat kivinilkka, elaska ja teisti.

## Lähteet
Arno Hohenthal

**Arno Otto Hohenthal** (13. helmikuuta 1884 Maalahti – 4. heinäkuuta 1953) oli suomalainen yritysjohtaja ja kauppaneuvos (1944). Hohenthal perusti yhdessä Karl Stockmannin kanssa urheiluvälineitä valmistaneen *Urheilutarpeita oy - Sportartiklar Ab* -yrityksen vuonna 1916, jonka valmistaminen tuotteiden nimeksi tuli 1920-luvulla *[[Karhu (yritys)|Karhu]]*. Hohenthal toimi perustamansa yrityksen toimitusjohtajana.

Hohenthalin vanhemmat olivat rovasti Klas Emil Hohenthal ja Leonie Reichnitz.Hänen veljiään olivat everstiluutnantti Veli Hohenthal ja vuonna 1905 prokuraattori Eliel Soisalon-Soinisen murhannut Lennart Hohenthal. Hohenthal kävi keskikoulun synnyinseudullaan Vaasassa, mutta suoritti lukiovuodet Oulun lyseossa, josta valmistui ylioppilaaksi 1898. Sen jälkeen hän suoritti Raahen porvari- ja kauppakoulun vuonna 1904 ja Leipzigin kauppakorkeakoulun vuonna 1906.  

Englantiin suuntautuneen opintomatkan jälkeen hän toimi Julius Tallbergin liikkeen kirjeenvaihtajana ja kirjanpitäjänä 1908–1910 ja Suomen Husqvarna oy:n johtajana 1910–1916.  Keväällä 1916 Arno Hohenthal oli perustamssa urheilutarvikkeiden maahantuovaa liikettä *Urheilutarpeita oy - Sportartiklar Ab*, jonka toimitusjohtajana hän työskenteli aivan viimeisiin vuosiin asti. Yritys vaihtoi hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1966 nimekseen tuotemerkin mukaiseksi eli Karhu Oy. Hänen toimitusjohtaja-aikanaan yrityksen toimipaikat olivat Helsingissä ja Porvoon maalaiskunnan Kerkkoossa. Hän oli perustamassa asuinpaikkakunnalleen Kauniaisiin kylpylää Oy Bad Grankulla AB sekä samaan aikaan ensimmäistä laskettelurinnettä vuonna 1933.

Hän osallistui työurallaan järjestötoimintaa toimien Suomen Teollisuusliiton, Suomen Vientiyhdistyksen ja Kotimaisen Työn Liiton hallitus. Vuonna 1928 hän oli Suomen hallituksen valtuuttamana järjestelmässä Barcelonan maailmannäyttelyn Suomen paviljonkia syksyllä 1928.

Hohenthalin puoliso oli vuodesta 1913 Elin Bergroth. Heidän poikansa oli kauppaneuvos Rolf Hohenthal, joka jatkoi isänsä perustaman yrityksen toimintaa.

Hohenthali osallistui sisällissotaan Porin rykmentin kevyen konekiväärikomppanian komppanianpäällikkönä ja ylennettiin reserviluutnantiksi. Hänelle myönnettiin 2. luokan Vapaudenmitali ja Vapaussodan muistomitali sekä ranskalainen Officier d'Académie -kunniamerkki. 

## Lähteet
Heikki Laakso

**Heikki Laakso** (19. helmikuuta 1877 Hämeenlinnan maalaiskunta – 27. helmikuuta 1933 Jyväskylä) oli suomalainen toimittaja ja sosiaalidemokraatti.

Laakso syntyi torpparin perheeseen. Hän työskenteli nuorena maataloustöissä ja verkatehtaassa ja hankki tietoja itseopiskelulla. Laakso oli toimittajana *[[Hämeen Kansa|Hämeen Voimassa]]* vuosina 1907–1911, *[[Työn Voima|Sorretun Voimassa]]* vuonna 1912, *[[Viikko Pohjois-Karjala|Rajavahdissa]]* vuosina 1912–1913, *[[Saimaan Sanomat|Työssä]]* vuosina 1913–1914, *Hämeen Voiman* toimitussihteerinä ja päätoimittajana vuosina 1916–1918, *[[Kansan Lehti|Kansan Lehden]]* päätoimittajana vuosina 1919–1921, *[[Pienviljelijä (lehti)|Pienviljelijän]]* toimittajana vuosina 1921–1922, *[[Turun Päivälehti|Sosialistin]]* päätoimittajana vuosina 1922–1923, *[[Työn Voima]]n* toimitussihteerinä vuosina 1923–1925 sekä jälleen *Kansan Lehdessä* vuonna 1926 ja *Työn Voimassa* lyhyen aikaa vuonna 1929. 

Laakso osallistui aktiivisesti poliittiseen ja ammatilliseen yhdistystoimintaan, ja hänet valittiin muun muassa Tampereen ja Jyväskylän kaupunginvaltuustoihin. Hän kuului myös maataloustyöväen työoloja suunnittelemaan asetettuun valtionkomiteaan ja oli Suomen edustajana Geneven kansainvälisessä työkonferenssissa vuonna 1921.

## Lähteet
Parveilu

**Parveilu** on etenkin joidenkin hyönteisten kuten kulkusirkkojen, tarhamehiläisten, muurahaisten ja termiittien käyttäytymistä, jossa ne muodostavat suuria ja liikkuvia parvia.

Suurimpia parvia muodostavat kulkusirkat. Kulkusirkkojen parveilu alkaa, kun populaatio on kasvanut niin suureksi, että sille ei enää riitä ruokaa. Tällöin kulkusirkat kerääntyvät yhteen ja lähtevät parven muodossa etsimään ruokaa ja elintilaa. Suuret kulkusirkkaparvet ovat vitsauksia, jotka syövät suihinsa suuret määrät kasvillisuutta. Suurin mitattu parvi on *Schistocerca gregaria* -lajin vuonna 1954 Keniassa muodostama parvi, joka kattoi 200 neliökilometriä ja sisälsi noin 10 miljardia yksilöä. Kaikki Kenian 50 kulkusirkkaparvea sinä vuonna kattoivat yhteensä 1000 neliökilometriä ja 50 miljardia yksilöä.

Parveileminen on tarhamehiläisyhdyskuntien tapa lisääntyä luontaisesti. Mehiläiskuningatar lähtee pesästä kymmenien tuhansien työmehiläisten kanssa ja perustaa uuden yhdyskunnan jonnekin muualle. Mehiläiset torjuvat parveilun avulla myös ulkoisia uhkia kuten tauteja, loisia ja saalistajia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bassersdorf

**Bassersdorf** on kaupunki Pohjois-Sveitsissä Zürichin kantonissa. Siellä on vajaat 12&nbsp;000 asukasta.

## Sijainti
Bassersdorf sijaitsee Mittellandissa Klotenin itäpuolella kymmenkunta kilometriä Zürichistä koilliseen.

## Liikenne
Moottoritie A1/A4 kulkee kaupungin eteläpuolitse. SBB:n rautatiet Zürichistä Zürichin lentoaseman ja Klotenin kaupungin kautta kulkevat kaupungin rautatieaseman kautta.

Bassersdorf kuuluu Zürichin seudun lähiliikennealueeseen (S-Bahn Zürich): SBB:n S7- ja S24-junat pysähtyvät Bassersdorfissa.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Hatzor HaGlilit

**Hatzor HaGlilit** (hepr. חָצוֹר הַגְּלִילִית‎ kirjaimellisesti "Galilean Hatzor") on kaupunki Korazimin tasangolla Israelin Pohjoisella hallintoalueella, Rosh Pinnan ja Safedin kaupunkien lähistöllä. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 9&nbsp;165.

## Nimi
Hatzor HaGlilit (kirjaimellisesti "Galilean Hatzor") on saanut nimensä lähellä sijaitsevan Tel Hazorin eli muinaisen raamatullisen Hazorin kaupungin rauniokummun mukaan.

## Maantiede

Hatzor HaGlilit sijaitsee Israelin pohjoisosassa Ylä-Galileassa Rosh Pinnan koillispuolella.

## Historia
Nykyinen Hatzor HaGlilit sijaitsee historialliseen Hazorin kaupunkiin liitetyn rauniokummun eli Tel Hazorin eteläpuolella. Hatzor oli Raamatun mukaan kanaanilaisten ja myöhemmin israelilaisten Naftalin heimon kaupunki (Joos. 19:36) myöhäisellä pronssikaudella ja varhaisella rautakaudella. Assyrian kuningas Tiglatpileser III valloitti kaupungin vuonna 732 eaa. Asukkaat joutuivat pakkosiirtolaisuuteen ja kaupunki poltettiin maan tasalle.

Nykyisen kaupungin paikalle alettiin rakentaa asuntoja vuonna 1950 ja sen ensimmäiset asukkaat muuttivat paikalle vuonna 1953 Rosh Pinnan uusien siirtolaisten väliaikaiselta leiriltä. Ensimmäiset asukkaat olivat juutalaisia Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan maista. Taloudellinen tilanne oli etenkin alkuaikoina varsin huono ja monet paikalle tulleista siirtolaisista päätyivät muuttamaan muualle. Paikkakunta alkoi kuitenkin kasvaa talouden lopulta kohentuessa.

## Talous
Hatzor HaGlilitiä ympäröi tuottoisa maatalousalue, joka saa vetensä Hulanlaakson alueelta. Kaupungissa on myös teollisuutta. Paikalta on myös hyvät yhteydet Safediin ja Kirjat Shmonaan. Paikallisten keskimääräiset tulotasot ovat kuitenkin olleet Israelin keskimääräistä alhaisemmat.

## Väestö
Hatzor HaGlilitin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 9&nbsp;165. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 8&nbsp;550, vuonna 1969 5&nbsp;250 ja vuonna 1953 895.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dalton (Israel)

**Dalton** () on mošav Israelin Pohjoisella hallintoalueella. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 861.

## Maantiede

Dalton sijaitsee Israelin pohjoisosassa Ylä-Galileassa noin 7 kilometriä Safedin kaupungista pohjoiseen.

## Historia

Nykyisen Daltonin lähistöltä on löydetty esihistoriallisia dolmeeneja ja vanhan synagogan rauniot. Keskiajalla Daltonissa oli suurehko juutalainen yhteisö ja paikkakunta yhdistettiin rabbi Yose ha-Gelilin hautaan. Benjamin Tudelalainen mainitsi paikkakunnan juutalaisyhteisön omissa kirjoituksissan. Sittemmin paikalla sijaitsi islaminuskoisten arabien asuttama kylä nimeltä Dallata. Kylän asukkaat pakenivat kodeistaan Israelin itsenäisyyssodan aikana vuonna 1948. Vuonna 1950 paikalle muutti joukko juutalaisia siirtolaisia ja vuonna 1953 uusia siirtolaisia Libyasta. Paikalle perustettiin mošav ja sen asukkaat ovat sittemmin harjoitaneet etenkiin maanviljelyä. Paikka tunnetaan nykyisin esimerkiksi viinimyymälästään.

## Väestö
Daltonin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 861. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 688 ja vuonna 1968 610.

## Lähteet
Markus Rauramo

**Markus Heikki Erdem Rauramo** (s. 23. kesäkuuta 1968) on suomalainen yritysjohtaja, joka on toiminut Fortumin toimitusjohtajana vuodesta 2020. Koulutukseltaan hän on valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta.

## Ura

Rauramo toimi Stora Enson erilaisissa esihenkilö- ja johtotehtävissä vuosina 1993–2012, muun muassa Brysselissä. Vuonna 2004 hänet nimitettiin konsernin rahoitusjohtajaksi ja hänen toimipaikkansa oli neljän vuoden ajan Lontoo. Vuonna 2008 hän aloitti Stora Enson talousjohtajana, samalla hänestä tuli myös yhtiön johtoryhmän jäsen.

Fortumin talousjohtajaksi Rauramo siirtyi syyskuussa 2012. Vuonna 2013 hän toimi yhtiön väliaikaisena toimitusjohtajana. Vuonna 2014 hänestä tuli Heat, Electricity Sales and Solutions -divisioonan johtaja, vuonna 2016 City Solutions -divisioonan johtaja. Maaliskuussa 2017 Rauramo aloitti Fortumin talousjohtajana. Loppuvuonna Fortum hankki 47 prosenttia Uniperista. Yhtiön toimitusjohtajana toimi Pekka Lundmark, hallituksen puheenjohtajana Sari Baldauf ja varapuheenjohtajana Matti Lievonen. Ohjausministerinä toiminut Mika Lintilä ei halunnut puuttua kauppaan, vaan luotti yhtiön johdon arviointikykyyn. 

Rauramo aloitti Fortumin toimitusjohtajana heinäkuussa 2020. Loppuvuonna 2021 Fortum omisti Uniperista 78 prosenttia.

Rauramolle myönnettiin maaliskuussa 2022 yli 400 000 euron kannustinpalkkio edellisen vuoden suorituksista. Vuosi oli Fortumille kaikkien aikojen paras liiketuloksella mitattuna. Palkkio maksettiin huhtikuussa, jolloin Uniperin tulosohjeistus oli ennallaan. Myöhemmin samassa kuussa se kuitenkin antoi tulosvaroituksen. Syksyllä 2022 Fortum myi osuutensa Uniperista Saksan valtiolle. Uniperista laskettiin koituneen Fortumille vajaan kuuden miljardin euron tappio, eli se oli yksi Suomen historian tappiollisimmista sijoituksista.

Fortumin varsinaisessa yhtiökokouksessa huhtikuussa 2023 käsiteltiin edellisen vuoden palkitsemisraporttia. Neuvoa-antavassa äänestyksessä se hylättiin. Kokouksen jälkeen Fortumin uusi hallitus käsitteli syksyllä 2022 Suomen valtion kanssa tehtyyn siltarahoitusjärjestelyyn liittyvien palkitsemisrajoitusten toteuttamista ja päätti pienentää johdolle maksettavia bonuksia. Johtoryhmä taas luopui kahdesta bonusohjelman palkkiosta, jotka olisi maksettu keväällä 2024.

## Luottamustehtävät
Kesäkuusta 2025 lähtien Rauramo on toiminut Eurelectricin puheenjohtajana. Eurelectric on eurooppalainen sähköteollisuuden etujärjestö. Lisäksi hän on Sammon hallituksen jäsen. 

Aiemmin hän on toiminut Eurelectricin varapuheenjohtajana, Teollisuuden Voiman, Wärtsilän ja Ahlstromin hallituksissa sekä Uniperin hallintoneuvostossa.

## Yksityiselämä
Rauramo on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Markus Rauramo on vuorineuvos Jaakko Rauramon poika.

## Lähteet
Edvard Berendts

**Edvard (Eduard Nikolaevitch) Berendts** (; 21. joulukuuta 1860 Pietari, Venäjä – 5. elokuuta 1930 Tallinna, Viro) oli venäläinen professori ja lainoppinut, jonka tutkimukset koskivat muun muassa Ruotsin oikeusoloja. Sittemmin hän oli jäsenenä sensuurihallituksessa. Vjatšeslav von Plehwen johtaessa Suomen asioita Berendts nimitettiin virkamieheksi erinäisiä toimia varten ministerivaltiosihteerin-virastoon ja yliopiston kanslerinsihteeriksi, mutta olojen palautuessa hän sai näistä toimista laillisen eron. Puoluekannaltaan hän oli oktobristi. Berendts julkaisi myös venäjäksi esityksiä Suomen raha-asioista, yliopistosta ynnä muusta. Uransa viimeiset vuodet 1919–1930 Berendts oli Tarton yliopiston professori.

## Huomionosoitukset
* valtioneuvos 1895
* todellinen valtioneuvos 1904
* salaneuvos 1914

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Edvard Berendts, Biografiasampo
Jero Mäkeläinen

**Jero Mäkeläinen** on kouvolalainen tanssija ja drag-artisti. Hänet tunnetaan pop-laulaja Antti Tuiskun taustatanssijana.

Mäkeläinen on valmistunut tanssijaksi Turun konservatoriosta. Hän tanssii enkelinä Helsingin kaupunginteatterin Kinky Boots -musikaalissa, ja on mukana myös Tampereen Työväen Teatterin samassa musikaalissa, samassa roolissa. Hän on esiintynyt myös drag-tanssijana Marko Vainion Divet and the Dreamgirls -showssa. 

## Musikaalit
We Will Rock You -musikaali, Amfi-teatteri, Helsinki, 2020

Kinky Boots (enkeli), TTT, 2020

Kinky Boots (enkeli), Helsingin kaupunginteatteri, 2018

Poikamiesboksi, Kouvolan Teatteri, 2016

Nenä-ooppera, Suomen Kansallisooppera, 2015

Miten menestyä vaivatta liike-elämässä, Helsingin kaupunginteatteri, 2014


## Lähteet

## Aiheesta muualla
https://kouvolansanomat.fi/uutiset/kulttuuri-ja-viihde/fce53e0e-0918-4ec9-a46c-6e140eabc131

https://www.uusilahti.fi/jutut/kaupungin_kasvot/art2342605

https://www.hameensanomat.fi/kulttuuri/drag-artistin-show-lahtee-lentoon-jo-takahuoneessa-954719/

https://www.mtv.fi/sarja/huomenta-suomi-33001003008/drag-artisti-marko-vainio-muuntuu-moneksi-1116167 

https://www.youtube.com/watch?v=AMxZPOLT778 Antti Tuisku - Kumipuku

https://www.youtube.com/watch?v=AIOf8vGe5GA Jero Mäkeläinen muuntautuu naiseksi
Sysivälskäri

**Sysivälskäri** (*Acanthurus gahhm*) on välskärikalojen (Acanthuridae) heimoon kuuluva trooppisissa merivesissä elävä kalalaji. Sitä pidetään toisinaan meriakvaariossa.

Sysivälskäri voi maksimissaan kasvaa 40 senttimetrin mittaiseksi. Sen selkäevässä on yhdeksän piikkiä ja peräevässä kolme.

Sysivälskäriä tavataan kotoperäisenä Punaisellamerellä, Adeninlahdella ja Socotrassa. Tyynellämerellä havaitut sysivälskärit ovat ilmeisesti olleet todellisuudessa epolettivälskäreitä (*Acanthurus nigricauda*). Sysivälskäriä tavataan yleensä koralliriutoilla tai niihin liittyvillä elinympäristöillä 5–50 metrin syvyydessä. Sitä uhkaavat kaupunkien kasvu, uudisraivaus rannikkoalueilla, kalastuksen lisääntyminen, piikkikruunujen määrän räjähdysmäinen kasvu ja vesien saastuminen. Sysivälskäriä kalastetaan ravinnoksi, mutta tällä hetkellä sillä ei ole merkittävää vaikutusta lajin populaatioihin.

## Lähteet
Järvenpään uimahalli

**Järvenpään uimahalli** on Järvenpään Pajalassa sijaitseva uimahalli. Halli otettiin käyttöön vuonna 1972, ja sen peruskorjaus ja laajennus toteutettiin vuonna 2008. Uimahallissa on kuusiratainen 25 metriä pitkä pääallas sekä nuorisoallas, opetusallas, monitoimiallas, hieronta-allas, kylmävesiallas, tenava-allas ja vesiliukumäki. Hallin yhteydessä on myös kahvila, kuntosali, liikuntahalli ja solarium.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Järvenpään uimahalli
Madame X

**Madame X** on yhdysvaltalaislaulaja Madonnan neljästoista studioalbumi. Albumin julkaisi Interscope Records 14. kesäkuuta 2019.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Helsingin Sanomat: 
* Savon Sanomat: 2/5
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Institut du cerveau et de la moelle épinière

**Aivo-ja selkäytimen instituutti** () on voittoa tavoittelematon yksityisen ranskalaisen säätiön omistama instituutti, joka tutkii aivo- ja neurologisia ja psykiatrisia sairauksia (Alzheimerin, Parkinsonin, dystonia, epilepsia, multippeliskleroosi, aivohalvaus, syöpä, dementia, masennus, pakko-oireinen häiriö, autismi jne.) sekä selkäydinsairauksia (halvaantuminen, neliripalgia jne.).

Se perustettiin 24. syyskuuta 2010 Pitié-Salpêtrière -sairaalan oheen. Se kokoaa yhteen 600 tutkijaa, insinööriä ja teknikkoa.

## Perustajajäsenet
ICM kokoaa yhteen henkilöitä kaikilta elämänaloilta (lääketiede, urheilu, kauppa, elokuva jne.) Ja jotka ovat antaneet eri osaamisalueensa säätiön palvelukseen: Gérard Saillant (ICM: n presidentti), Yves Agid (tieteellinen johtaja), Olivier Lyon-Caen, Luc Besson, Louis Camilleri, Jean Glavany, Maurice Lévy, Jean-Pierre Martel, Max Mosley, Lindsay Owen-Jones, Michael Schumacher, Jean Todt, David de Rothschild tai Serge Weinberg.

ICM: n sponsorit ovat Jean Reno ja Michelle Yeoh.

## iPEPS-inkubaattori
ICM isännöi yrityshautomoa. Joulukuusta 2019 lähtien tähän hautomoon on sijoitettu yli 27 yritystä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ICM Institute
Keski-Espoon uimahalli

**Keski-Espoon uimahalli** on Espoon keskuksessa toimiva uimahalli. Halli toimii heinäkuussa 2003 valmistuneessa Kaivomestari-rakennuksessa, jossa toimivat myös Kuninkaantien lukio, kuntosali, liikuntahalli, fysioterapia, kahvila ja Espoon työväenopiston tiloja.

Uimahallissa on neliratainen, 25-metrinen pääallas sekä opetusallas, vastavirta-allas, terapia-allas, poreallas ja lasten kahluuallas. Hallissa on tavallisten saunojen lisäksi myös hybridisaunat, jotka toimivat vuoroin infrapunasaunoina sekä aromasaunoina.

## Aiheesta muualla
*Keski-Espoon uimahalli
*Kaivomestari
Lou Gehrigin muistopalkinto

**Lou Gehrigin muistopalkinto** () on MLB:n vuosittain jakama palkinto, joka myönnetään kauden aikana urheiluhenkisyyttä ja yhteisöllisyyttä sekä pelikentällä että sen ulkopuolella osoittavalle baseball pelaajalle. Palkinto on nimetty baseball pelaaja Lou Gehrigin mukaan.

## Palkitut

## Lähteet
Antti Syväjärvi

**Antti Samuli Syväjärvi** (s.  Pello) on suomalainen filosofian tohtori ja hallintotieteen tohtori, joka on toiminut Lapin yliopiston hallintotieteen professorina vuodesta 2005 ja Tampereen yliopiston dosenttina (henkilöstövoimavarojen johtaminen) vuodesta 2007. Hän on toiminut Lapin yliopiston yhteiskuntatieteiden tiedekunnan dekaanina 2015–2017 ja tutkimusvararehtorina 2018–2019. Syväjärvi on Lapin yliopiston rehtori vuosina 2020–2024. 

Syväjärvi tuli ylioppilaaksi Pellon lukiosta vuonna 1987. Hän vietti 1990-luvun Britanniassa ja suoritti 1994 yliopistotutkinnon Aston Universityssä Birminghamissa ja valmistui psykologia pääaineenaan filosofian tohtoriksi Cardiffin yliopistosta 1998. Hän sai tutkinnonrinnastuksella Helsingin yliopistosta filosofian tohtorin arvon 1999 ja lisäksi hän valmistui Lapin yliopistosta hallintotieteen tohtoriksi 2005.

Syväjärvellä on lähes 200 tieteellistä julkaisua ja hän on tehnyt myös julkishallinnon toiminnan arviointia sekä konsultointia. Ensisijaisina tutkimuksen kiinnostusaiheinaan Syväjärvi pitää julkishallinnon ja -organisaatioiden sähköistä hallintoa, tietohallintoa, henkilöstöhallintoa ja johtajuutta.

## Teoksia
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Saksan Jaanila

**Saksan Jaanila** (ven. Янино-1, *Janino-1*) on kaupunkityyppinen taajama ja Sannikon kaupunkikunnan hallinnollinen keskus Seuloskoin kunnallispiirissä Leningradin alueella Venäjällä. Vuoden 2019 alussa Saksan Jaanilan väkiluku oli 8 914, joista kaikki kaupunkilaisia. Alueen väestömäärä on kaksinkertaistunut vuodesta 2010.

Historiassa Saksan Jaanila on ollut nimensä mukaisesti saksalaisten asuinpaikka. Lähistöllä sijaitsevassa Jaanilan (ven. Янино-2, *Janino-2*) kylässä asui puolestaan inkerinsuomalaisia.

## Lähteet
Yamato-Kōriyama

**Yamato-Kōriyama** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Naran prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin ja Naran altaan pohjoisosassa. Kaupungin läpi pohjoisesta etelään virtaavat Tomio- ja Sahojoet, luoteisosat ovat kukkulaisia. Yamato-Kōriyamassa on 85&nbsp;871 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 42,69 neliökilometriä.

Kaupungin keskustan muodostava Kōriyama oli vanhastaan yksi Tōdai-jin temppelin läänitysalueista. Sinne rakennettiin linna 1500-luvun loppupuolella, ja Edo-kaudella se kehittyi linnanaluskaupunkina. Vuodesta 1724 lähtien se oli Yanagisawa-klaanin hallinnassa. Kōriyama on säilyttänyt linnakaupungin rakenteen nykyaikaan saakka. Kaupunkioikeudet silloiselle Kōriyaman maaseutukaupungille myönnettiin vuonna 1954. Samalla se muutti nimensä Yamato-Kōriyamaksi (Fukushiman prefektuurissa sijaitsee suurempi Kōriyama-niminen kaupunki). Perinteisiä elinkeinoja ovat esimerkiksi kultakalojen vesiviljely ja Akahada-keramiikan tuotanto. 1960-luvulta lähtien kaupungista on tullut liikenneyhteyksien parannuttua merkittävä logistiikan ja tukkukaupan keskus. Sinne on sijoittunut etenkin tekstiiliteollisuutta. Maaseutualueilla viljellään riisiä, vihanneksia ja hedelmiä.

Yamato-Kōriyaman nähtävyyksiä ovat muun muassa kaupungin koillisosan vuorenrinteillä sijaitsevat Yata-deran ja Matsuo-deran temppelit. Yatan alueella on myös Naran prefektuurin kansatieteellinen museo, jonka yhteydessä toimii perinteistä arkkitehtuuria esittelevä ulkomuseo. Kōriyaman linnan rakennukset ovat kivimuureja lukuun ottamatta rekonstruktioita 1980-luvun alusta. Jikō-inin temppeli tunnetaan puutarhastaan. Kaupungin alueella sijaitseva Hieda on vuorostaan merkillepantava vallihaudan ympäröimänä kyläasutuksena. Yamato-Kōriyamaa palvelevat JR Nishi-Nihonin Kansai-päälinja (Yamatoji-linja) sekä Kintetsu-rautateiden Kashihara-linja ja Tenri-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Yamatokoriyama City Hall 2010.jpg|Yamato-Kōriyaman kaupungintalo
Tiedosto:Koizumi-koshindo Konrinin Yamatokoriyama Nara pref Japan04n.jpg|Konrin-in
Tiedosto:Yatadera Hondo.jpg|Yata-deran päähalli
Tiedosto:150912 Iwamoto House Nara Prefectural Folk Museum Yamatokoriyama Nara pref Japan02s3.jpg|Talo Naran prefektuurin kansatieteellisessä museossa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
GNU-ohjelmointistandardi

**GNU-ohjelmointistandardi** on Richard Stallmanin ja GNU-projektin vapaaehtoisten määrittämä joukko ohjelmointikäytäntöjä ohjelmien kirjoittamiseen. Niiden tavoitteena on tehdä johdonmukaisesti käytettäviä ja asennettavia ohjelmia.

## Kritiikkiä
Linux-ytimen ohjelmointioppaassa GNU-ohjelmointistandardiin viitataan sanomalla "tulosta se, mutta ÄLÄ lue sitä: polta se symbolisena eleenä".

## Lähteet
Vijaya Raje Scindia

**Vijaya Raje Scindia** (alkuperäiseltä nimeltään **Lekha Divyeshwari Devi**; 12. lokakuuta 1919 – 25. tammikuuta 2001) oli intialainen poliitikko ja aatelinen. Hänen aviomiehensä oli Gwaliorin ruhtinaskunnan maharadža Jivajirao Scindia.

Vijaya Raje Scindia syntyi Sagarissa Madhya Pradeshin osavaltiossa nepalilaisen Rana-dynastian jäseneksi. Hän päätyi isovanhempiensa kasvattamaksi, koska hänen äitinsä kuoli synnytyksessä ja hänen isällään oli toinen perhe kasvatettavanaan. Hän osallistui Intian itsenäisyysliikkeen toimintaan ja avioitui vuonna 1941 Gwaliorin maharadžan kanssa, jolloin hän muutti nimensä Vijaya Rajeksi.

Vuonna 1957 Scindia sai ensimmäisen poliittisen voittonsa kongressipuolueen jäsenenä, kun hänet valittiin Lok Sabhaan. Hänet valittiin toiselle kaudelle 1962. Hän erosi puolueesta 1967 ja liittyi Bharatiya Jana Sanghin jäseneksi, jonka ehdokkaana hän sai samana vuonna paikan Madhya Pradeshin osavaltioparlamentissa. Hänet valittiin jatkokaudelle Madhya Pradeshin lainsäätäjäksi vuonna 1971. Vuosina 1978–1989 hän toimi Intian parlamentin ylähuoneessa, minkä jälkeen hän palasi Lok Sabhaan. Intian kansanpuolueen varapuheenjohtajana hän toimi vuosina 1980–1998, jonka osalta hänet muistetaan yhtenä puolueensa kovimpaa hindunationalistista linjaa ajaneista poliitikoista. Hän oli avainasemassa liikkeessä, joka tuhosi Baburin moskeijan tarkoituksena rakentaa sen tilalle hindulainen Raman temppeli.

Scindialla oli neljä tytärtä ja yksi poika. Hänen vanhin tyttärensä meni naimisiin Tripuran maharadžan kanssa mutta kuoli nuorena. Scindian kuoleman jälkeen seurasi useita vuosia kestänyt perimyskiista, koska hän oli määrännyt testamentissaan poikansa Madhavrao Scindian perinnöttömäksi ja kieltänyt tätä suorittamasta hänen hautajaisriittejään. Madhavraon välit äitiinsä katkesivat vuoden 1975 kansallisen hätätilan jälkeen, jolloin Scindia joutui vankilaan. Madhavrao liittyi kongressipuolueeseen, joka myös vaikutti välien heikkenemiseen. Scindian kolme muuta tytärtä ovat Usha Raje, Vasundhara Raje ja Yashodhara Raje. Scindian ja hänen poikansa suhteesta valmistettiin vuonna 2017 elämäkerrallinen elokuva Ek Thi Rani Aisi Bhi. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Vijaya Raje Scindian tiedot Intian parlamentin alahuoneen sivuilta
Esmail Ghaani

**Esmail Ghaani** (; s. 8. elokuuta 1957 Mašhad, Khorāsān-e Razavi) on Iranin vallankumouskaartin prikaatikenraali ja Quds-joukkojen komentaja. Iranin hengellinen johtaja Ali Khamenei nimitti hänet Yhdysvaltain suorittamissa ilmaiskuissa murhatun Qassem Suleimanin seuraajaksi 3. tammikuuta 2020.

Ghaani on käyttänyt muiden vaikutusvaltaisten iranilaisten tavoin kovaa retoriikkaa Yhdysvalloista, ja sen toiminnasta Lähi-idässä. Ghaani esimerkiksi kertoi vuonna 2017 Iranin tietävän täysin, kuinka taistella Yhdysvaltoja vastaan, ja maan olevan täysin valmis kostoiskuun, jos Yhdysvallat hyökkää. Lisäksi Ghaanin mukaan Yhdysvallat hyökkäsivät Irakiin ja Syyriaan siksi, että he saisivat hyökättyä helpommin Iraniin kahdesta eri vallatusta maasta.

## Lähteet
Kakarat

**Kakarat** on suomalainen draamasarja. Sitä esitettiin kolmen tuotantokauden ajan Yle TV2:lla 1. tammikuuta 2020 alkaen. Samana päivänä sen ensimmäinen kausi julkaistiin kokonaisuudessaan Yle Areenassa, toinen kausi 3. kesäkuuta 2022 ja kolmas kausi 24. lokakuuta 2023. Ensimmänen kausi koostuu 12 jaksosta, toinen ja kolmas kahdeksasta. Sarjan pääkäsikirjoittajana toimi Terhi Arola. Ensimmäisen kauden jaksojen ohjaajia olivat Juho Kuosmanen (jaksot 1–4) ja Markus Lehmusruusu (jaksot 5–12). Toisen kauden jaksot ohjasi Laura Joutsi.

Ensimmäisellä kaudella sarjan keskiössä on kaksi perhettä: duunarihenkiset Oksaset sekä varakkaammat Sundströmit. Perheiden nuoret aikuiset Asta ja Joona seurustelevat. Barcelonasta Suomeen palaavaa Joonaa odottaa lentokentällä poliisi, sillä hän on sekoittanut armeijan aloituspäivänsä. Pian sen jälkeen Asta puolestaan huomaa olevansa raskaana. Astan nuoremmalla veljellä Eerolla on teini-iän ongelmia ja Astan vanhemmat yrittävät saada vielä yhtä lasta. Joonan isällä on alkoholiongelma ja Joonan ydinfyysikkoäiti työskentelee burn outin partaalla. Kausi kuvattiin keväällä 2019.

Sarja sijoittuu Loviisaan.

## Rooleissa

## Jaksot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Kakarat'' Yle Areenassa
Exim

**Exim** on sähköpostin välitysohjelmisto (MTA), joka on tarkoitettu korvikkeeksi Sendmail-ohjelmistolle. 
Ohjelma on kehitetty Cambridgen yliopistossa.

Ohjelma on oletuksena asennettuna Debianin asennuksissa.

Ohjelma on saatavilla useille Unixin kaltaisille käyttöjärjestelmille.

## Katso myös
*Sendmail

## Kirjallisuutta
* 

## Lähteet
Carl von Bergen

**Karl (Carl) Fredrik Berndt von Bergen** (26. joulukuuta 1838 Göteborg, Ruotsi – 19. elokuuta 1897 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija ja luennoitsija. Hän kirjoitteli varsinkin uskonnollisista kysymyksistä, sittemmin myöskin spiritismistä ja teosofiasta. Luennoissaan hän esitteli silloisen modernin maailmankatsomuksen kehitystä. Hän kävi myös Suomessa 1884, jolloin hänen esiintymisensä synnytti jonkin verran kohua ja antoi aihetta eräille yliopiston opettajille arvostella hänen mielipiteitään.

Bergen valmistui 1857 ylioppilaaksi ja 1863 Uppsalan yliopistosta filosofian kandidaatiksi. Hän julkaisi käännöksinä Daniel Schenkelin ja Karl Theodor Keimin (1865−1867) kristologisia teoksia ja herätti lehdistössä uskonnollisten kysymysten vilkasta pohdiskelua. Opiskeltuaan Göttingenin ja Heidelbergin yliopistoissa hän osallistui 1867 saksalaisen uusrationalismin kannattajana keskusteluihin kirjoituksilla ja uskonnonhistoriallisilla luennoilla. Hän julkaisi 1868−1871 ja 1876−1877 vaikutusvaltaista aikakauskirjaa *Framtiden*. Klas Pontus Arnoldsonin ohella hän oli joulukuusta 1877 tammikuuhun 1878 toimittajana *[[Stockholms morgonblad]]issa* ja avusti sittemmin Arnoldsonia *[[Folkets bok]]in* toimittamisessa. Hän kirjoitti myös *[[Aftonbladet]]iin* ja *[[Stockholms Dagblad]]iin*. Hän aloitti luennoinnin 1866 Göteborgissa ja oli pitkään suosittu luennoitsija, erityisesti kuvatessaan maailmankatsomuksen kehitystä taistelussa sortoa ja dogmatismia vastaan. Hän luennoi ympäri Ruotsia sekä myös Suomessa ja joitakin kertoja Pohjois-Amerikassakin. Hänen suulliset esityksensä olivat huolellisesti laadittuja mutta jaksoittain niiden sanatulva oli liiallinen.

Elämänsä jälkipuolella Bergen taisteli hyötyajattelua ja agnostisismia vastaan. Taistellessaan materialistista maailmankatsomusta vastaan hän etääntyi aiemmasta asemastaan suvaitsevaisten johdossa. Hän kiinnostui spiritismistä ja teosofiasta ja pyrki tekemään laajemmalti tunnetuksi silloisen psyykkisen tutkimuksen tuloksia ja perusti siinä tarkoituksessa 1890 englantilaisten esikuvien mukaan Tukholmaan yhdistyksen Svenska samfundet för psykisk forskning.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maur

**Maur** on kaupunki Pohjois-Sveitsissä Zürichin kantonissa. Siellä on runsaat 10&nbsp;000 asukasta.

## Sijainti
Maur sijaitsee Greifenseen länsirannalla kymmenkunta kilometriä Zürichistä kaakkoon.

## Liikenne
Moottoriliikennetie A52 Zürichistä Hinwiliin kulkee kaupungin länsiosan poikki. Samaa reittiä kulkee kapearaiteinen Forchbahn Zürichistä Esslingeniin.

Maur kuuluu Zürichin seudun lähiliikennealueeseen (S-Bahn Zürich): Forchbahnin S18-junat pysähtyvät Maurin Scheurenissa.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Agderin lääni

**Agder** on Norjan fylke eli lääni, joka muodostettiin Itä-Agderin ja Länsi-Agderin fylkeistä 1. tammikuuta 2020.. Agderin pinta-ala on 16 434,12 km² ja asukasluku 303 754 (2018).

Agder on Norjan eteläisin lääni. Valtaosa alueen asukkaista asuu rannikolla. Vuoteen 1919 saakka entinen Itä-Agder tunnettiin Nedenesin lääninä (Nedenes amt).

## Agderin kunnat

Agderin lääniin kuuluu 25 kuntaa ja kaupunkia:

*Arendal
*Birkenes
*Bygland
*Bykle
*Evje og Hornnes
*Farsund
*Flekkefjord
*Froland
*Gjerstad
*Grimstad
*Hægebostad
*Iveland
*Kristiansand (Kristiansand, Songdalen, Søgne)
*Kvinesdal
*Lillesand
*Lindesnes (Lindesnes, Mandal, Marnardal)
*Lyngdal (Audnedal, Lyngdal)
*Risør
*Sirdal
*Tvedestrand
*Valle
*Vegårshei
*Vennesla
*Åmli
*Åseral

Arendalin, Farsundin, Flekkefjordin, Grimstadin, Kristiansandin, Lillesandin, Lyngdalin, Mandalin, Risørin og Tvedestrandin kunnilla on kaupunkistatus.

## Lähteet
Liberian evankelis-luterilainen kirkko

**Liberian evankelis-luterilainen kirkko** () on luterilainen kirkkokunta Liberiassa. Sillä on 91 seurakuntaa ja 7327 jäsentä. Se on Kansainvälisen luterilaisen neuvoston jäsen.

## Historia
Liberian evankelis-luterilaisen kirkon varsinainen alku juontaa juurensa yhdysvaltalaisen Missouri-synodin vuonna 1978 aloittamasta lähetystyöstä, vaikka myös vuonna 1969 aloitettu luterilaisten raamatunkääntäjien tekemä työ on myös vaikuttanut siihen. Liberiassa käydyt sisällissodat hajottivat maan luterilaiset eri tahoille ja johtivat neljän erillisen luterilaisen kirkon syntymiseen. Vuonna 2009 nämä ryhmät yhdistyivät muodostaen Liberian evankelis-luterilaisen kirkon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kirkon kotisivut
Vikenin lääni

**Vikenin lääni** () oli Norjan lääni vuosina 2020–2024. Se muodostui vuoden 2020 lääniuudistuksessa. Vikenin lääniin kuuluivat aiemmat Akershusin, Buskerundin ja Østfoldin läänit sekä Svelvikin, Jevnakerin ja Lunnerin kunnat. Vikenin hallinto sijaitsi Oslossa, joka kuitenkin on oma erillinen lääninsä. Nimi Viken on Oslonvuonon ympäristön viikinkiaikainen nimitys, jota myöhäiskeskiajalta alkaen on käytetty Bohuslänin pohjoisosan nimityksenä. Viken rajautui pohjoisessa Innlandetin lääniin, etelässä Vestfoldin ja Telemarkin lääniin sekä lännessä Vestlandin lääniin.

Suurkäräjien kesällä 2022 tekemän päätöksen mukaan Vikenin lääni lakkautettiin vuoden 2024 alussa ja kolme edeltävää lääniä palautettiin.

## Vikenin läänin kunnat
Vikeniin kuului 51 kuntaa:

*Aremark
*Asker
*Aurskog-Høland
*Bærum
*Drammen
*Eidsvoll
*Enebakk 
*Flesberg
*Flå 
*Fredrikstad
*Frogn
*Gjerdrum
*Gol
*Halden
*Hemsedal
*Hol
*Hole
*Hurdal
*Hvaler
*Indre Østfold
*Jevnaker
*Kongsberg
*Krødsherad
*Lier
*Lillestrøm
*Lunner
*Lørenskog
*Marker
*Modum
*Moss
*Nannestad
*Nes
*Nesbyen
*Nesodden
*Nittedal
*Nordre Follo
*Nore og Uvdal
*Rakkestad
*Ringerike
*Rollag
*Rælingen
*Råde
*Sarpsborg
*Sigdal
*Skiptvet
*Ullensaker
*Vestby
*Våler
*Ål
*Ås
*Øvre Eiker

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Andhran evankelisluterilainen kirkko

**Andhran evankelisluterilainen kirkko** on luterilainen kirkkokunta Intiassa. Sillä on noin 3 miljoonaa jäsentä. Se on Luterilaisen maailmanliiton jäsen.

## Lähteet
Villatapuli

**Villatapuli** tarkoittaa lampaan turkissa olevia villatupsuja. Ne voi avata joko karstaamalla tai käsin. Eri lammasroduilla ne ovat erikokoisia. Villatapuli koostuu villakarvoista, joista pääosan muodostavat aluskarva eli pohjavilla, välivilla ja peitinkarva.

Villan laatua arvioitaessa katsotaan tapulin rakennetta ja muotoa. Tärkeä on tapulin likaisuusaste sen kokoon nähden.

## Lähteet
* Jenni Sahramaa: Löydöstä muinaispuvuksi
* Perinteinen lampaankasvatus: Viron ja Suomen rannikolla ja saarilla. Lammasyhdistys.fi.

### Viitteet
Suomen arktinen seura

**Suomen arktisen seuran** (, ) on sen oman ilmoituksensa mukaan tarkoitus seurata arktisen alueen kehitystä ja vaikuttaa arktista aluetta koskevissa kysymyksissä Suomen edun mukaisesti. Tähän tarkoitukseen se pyrkii järjestämällä seminaareja, esitelmiä ja muita tilaisuuksia. Sen postiosoite on sama kuin Ulkopoliittisella instituutilla.

## Lähteet
Theodor Bergk

**Theodor Bergk** (1812−1881) oli saksalainen filologi, professori Marburgin, Freiburgin ja Hallen yliopistoissa 1842−1869. Hän julkaisi teoksen *Poëtæ lyrici græci*, (5. p. postuumisti 1900), jonka ohella hän toimitti muitakin kreikkalaisia tekstijulkaisuja sekä sepitti kreikkalaista kirjallisuutta käsittävän teoksen *Geschichte der griech. Litteratur* (4 osaa, 1872−1887).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ebikon

**Ebikon** on kaupunki Keski-Sveitsissä Luzernin kantonissa. Siellä on vajaat 14&nbsp;000 asukasta.

## Sijainti
Ebikon sijaitsee Luzernin koillispuolella, Reussjoen etelärannalla.

## Liikenne
Moottoritie A14 kulkee kaupungin poikki. SBB:n rautatie Luzernista Rotkreutziin ja Zugiin kulkee Ebikonin kautta..

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Heikki Maunonpoika Härmä

**Heikki Maunonpoika Härmä** oli Härmien alueen ensimmäinen uudisasukas, jonka perintöä ovat Alahärmän ja Ylihärmän paikannimet.

Heikki Maunonpoika muutti ensimmäisenä uudisraivaajana erämaahan nykyisen Alahärmän kirkon ja pappilan tienoille Lapualta, myöhemmän Härsilän alueelta, jossa asunut Jaakko Maunonpoika oli todennäköisesti hänen veljensä. Eero Kojonen päättelee Alahärmän historiassa, että Härmät ovat lähteneet uudisasukkaiksi Etelä-Pohjanmaalle mahdollisesti Maskun Härmälän rälssitilalta, jota viljeli eräs Juho Maunonpoika ainakin vuosina 1540-1556. Saman aikainen Maskun Seikelän isäntä Niilo Maunonpoika oli Härmälän perillisiä, ja siten mahdollisesti Juho Härmälän veli. Maskun Härmälä oli sittemmin mm. Eerik XIV:n ja Juhana III:n omistuksessa.

Uusi asuinpaikka erämaassa sijaitsi kruunulle kuuluvalla yhteismaalla, jossa ei vielä ollut asutusta. Heikki Härmä aloitti raivauksen 1537 ja sai tilalle 1543 kiinnekirjan kihlakunnantuomari Anders Wästgöteltä. Härmä oli isäntänä vuoteen 1553 asti veroluettelojen mukaan. Myöhemmät Mattilan ja Knuuttilan tilat ovat pääteltävissä Heikin poikien perustamiksi. Vuonna 1691 Erkki Olavinpoika Kunnari antoi laamanninkäräjillä selonteon polveutumisestaan Heikki Härmästä ja tässä selonteossa tulee esiin paikannimi Maskunmaanniemi Vuohisluoman pohjoispuolella. Vuohisluoma uuden alueen nimenä muuttui myöhemmin Naarasluomaksi ja Naarasluomasta Härmäksi, kun entisestä Härmän talosta tuli 1600-luvun lopulla pappila ja Alahärmän kirkko oli rakennettu sen maille.

## Lähteet
*Eero Kojonen: Alahärmän historia I (jääkaudelta vuoteen 1867), 1993, s. 52-63
*Einari Hirvelä: Kaappo ja Anna-Kaisa Nyholman sukujuuret ja jälkeläiset, moniste 1982, s. 3-6
*Härmän Piri : sukujuuria, tilan vaiheita & Juha Isakinpoika Pirin jälkeläiset, Pirin sukuseura ry, 2015
Risch

**Risch**, usein keskustaajaman mukaan **Risch Rotkreuz**, on kaupunki Keski-Sveitsissä Zugin kantonissa. Siellä on vajaat 11&nbsp;000 asukasta.

## Sijainti
Risch sijaitsee Zuginjärven länsirannalla, kymmenkunta kilometriä Zugista länteen.

## Liikenne
Risch on liikenneväylien risteyspaikka:
* Moottoritie A4 Zürichistä Gotthardille kulkee kaupungin poikki.
* Moottoritie A14 Rischistä Ebikoniin yhdistää A2- ja A4-tiet.
* Rotkreutzista on rautatieyhteys neljään suuntaan: pohjoiseen Bruggiin, etelään Gotthardille, länteen Luzerniin ja itään Zugiin.

## Talous
Risch on lääkeyritys Hoffmann-La Rochen tuotekehitysyhtiön Roche Diagnostics International AG:n keskuspaikka.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*