open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ilpo Pehkonen

**Ilpo Pehkonen** (s. 6. tammikuuta 1989 Helsinki) on suomalainen, uransa päättänyt koripalloilija.

## Ura

Pehkosen kasvattajaseura on Torpan Pojat, mutta hän siirtyi kaudeksi 2005–2006 Rekolan Urheilijoihin, joka pelasi I-divisioonassa. Hän debytoi Korisliigassa kaudella 2006–2007 Torpan Poikien paidassa, mutta pelasi samanaikaisesti myös I-divisioonassa Rekolan Urheilijoissa.

Pehkonen edusti Torpan Poikia vuoteen 2009 asti, jolloin hän siirtyi Joensuun Katajaan. Hän saavutti seuran paidassa SM-hopeaa kausina 2010–2011 sekä 2011–2012. Lisäksi Pehkonen voitti Suomen cupin vuosina 2011 sekä 2012. Vuonna 2012 hän siirtyi Bisons Loimaahan, jossa hän voitti muun muassa SM-kultaa kaudella 2012–2013.

Kauden 2015–2016 Pehkonen pelasi II-divisioonassa. Kesäkuussa 2016 hän palasi ToPoon, jossa hän pelasi 2018 kauden loppuun asti. Kaudet 2019 & 2020 Pehkonen pelasi Australian toiseksi korkeimmalla tasolla samalla kun hän opiskeli maisterin tutkintoa University of Technology Sydneyn yliopistossa. Pehkonen palasi kasvattajaseuraansa ToPoon 2020 kesken kauden.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ilpo Pehkonen  Suomen Koripalloliitto
Haudutuspata

**Haudutuspata** eli **ruokahaudutin** on kodinkone, jota käytetään ruoan hitaaseen kypsentämiseen. Haudutuspata on omalla sähkövastuksella lämpiävä teräskattila, jossa on keraaminen kulho ruoka-aineksia varten. Padan kansi on lasia. 

Ruoan hauduttaminen tapahtuu miedossa lämmössä, eikä pata kehitä höyryä. Kypsennysaika voi olla useita tunteja. Yleensä haudutuspadassa on säätömahdollisuus kolmeen eri lämpötilaan. Kannen avaamista kesken hauduttamisen ei suositella. Haudutuspata pitää ruoka-aineet kypsennyslämpötilassa sähköisen lämmityselementin avulla, mikä erottaa sen toimintaperiaatteeltaan samankaltaisesta haudutuslaatikosta.

Yhdysvalloissa haudutuspata on ollut käytössä 1970-luvulta lähtien (, tunnetaan yleisesti myös nimellä Crock-Pot, joka on kuitenkin tuotemerkki). Haudutuspatoina toimivat myös laitteet, jotka toimivat monitoimikeittiminä ja jotkut kattilat, jotka toimivat myös painekattiloina.

## Lähteet
Perintöoikeuden menettäminen

**Perintöoikeuden menettäminen** tarkoittaa perillisaseman tai testamentin antaman oikeusaseman syrjäyttämistä perillisen rikollisen menettelyn tai moitittavan käyttäytymisen vuoksi. Näin tapahtuu silloin, kun perillinen aiheuttaa tahallisesti perittävän kuoleman, tai tahallaan hävittää tai salaa perittävän testamentin. Kuoleman aiheuttamiseen perustuvasta perintöoikeuden menettämisestä säädetään perintökaaressa. Jos tuomioistuin ei pidä tekoa tahallisena tai pitää tekijää syyntakeettomana, perillisen oikeutta perintöön ei rajoiteta. Kuoleman aiheuttamiseen osallistunut rinnastetaan teon tekijään.

Jos perillinen on tahallaan hävittänyt tai salannut testamentin, voi tuomioistuin määrätä hänet menettämään oikeutensa perintöön joko kokonaan tai osaksi. Osallisuus tällaiseen tekoon voi myös olla perusteena menettämisseuraamukseen. Lisäksi on huomattava, että asiaa koskevan kanteen nostamiselle ei ole laissa säädetty määräaikaa. Jos testamentti myöhemmin löydetään, toimitettu perinnönjako menettää merkityksensä. Uudessa perinnönjaossa noudatetaan tuomioistuimen ratkaisua ja testamentin määräyksiä.

Perintökaaressa moitittavalta teolta edellytetään tahallisuutta, mutta tuomioistuimella on laaja harkintavalta perintöoikeuden menettämisen suhteen siinäkin tapauksessa, että se pitää tekoa tahallisena. Se voi esimerkiksi rajoittaa menettämisseuraamuksen koskemaan vain osaa perinnöstä. Perintöoikeuden menettäminen koskee aina vain moitittavan teon tekijää. Hänen perintöosuutensa menee suoraan lain nojalla hänen perillisilleen. Näin ollen jos esimerkiksi poika surmaa isänsä, saavat pojan lapset tämän osuuden surmatun isän jäämistöstä.

## Lähteet
S/S Santtu

**S/S Santtu** on vuonna 1894 Helsingin laivatelakalla rakennettu höyryalus. Nykyään Satakunnan Museon kokoelmiin kuuluva hinaaja on sijoitettuna Porin Reposaaren Varvinrantaan. 

S/S *Bomba* -nimellä valmistunut alus toimi aluksi Venäjän rannikkotykistön kuljetusaluksena Suomenlahden merilinnoituksilla. Suomen itsenäistymisen jälkeen vuonna 1918 *Bomba* takavarikoitiin, ja se siirtyi Suomen merivoimien omistukseen. Alus nimettiin uudelleen S/S *Santahaminaksi,* ja se toimi kuljetusaluksena Helsingin ja läheisyydessä sijainneiden laivastoasemien välillä.

*Santahamina* siirtyi merivoimilta vuoden 1924 jälkeen Saimaalla toimineelle Mikkelin Puutavaraosakeyhtiölle. Vuonna 1938 aluksen hankki omistukseensa porilainen Werner Hacklin Oy, ja sen nimi muutettiin S/S *Santuksi*. Laiva remontoitiin samalla perusteellisesti, muun muassa sen kansirakennelmat, konehuone ja hytit uusittiin. Sotavuosina *Santtua* käytettiin vartiotehtävissä, ja vuosina 1945–1948 se toimi miinanraivauksessa. Vuonna 1948 höyrykoneen tilalle asennettiin dieselmoottori. Santtu toimi satamahinaajana Reposaaressa ja Mäntyluodossa 1970-luvulle saakka.

Vuonna 1971 *Santun* osti Hangon Hinaus Oy, jonka omistaja Heimo Saarinen lahjoitti aluksen vuonna 1982 Porin kaupungille museolaivaksi.

## Lähteet
*Museohinaaja Santtu Porin kaupunki, Satakunnan Museo. (arkistoitu versio)
Matti Koskela (kuvataiteilija)

**Matti Juhani Koskela** (15. marraskuuta 1933 Kajaani – 3. heinäkuuta 2020) oli suomalainen, professori, taidegraafikko ja kuvanveistäjä. 

Hänestä tuli 1960-luvulla kineetikko, joka tehosti veistoksiaan valolla. Graafikkona hän jatkoi kineettisten piirteiden käyttöä. 

Koskela oli Lahden Taiteilijaseuran ja Suomen Taidegraafikoiden liiton puheenjohtaja. Hän oli perustamassa Lahden taideinstituuttia ja tuki myös Lahden taidemuseon perustamista.

Koskela sai professorin arvonimen vuonna 1992.

## Teoksia
**Valomaisena*, 1972 Oulu 
**Kainuu*, 1976 Kajaani
**Läpi päivän*, 1989 Lahti 
**Paragrafi*, 2002 Lahti

## Kuvia julkisista teoksista

Tiedosto:UKK reliefi Kirkkokatu Kajaani.JPG|*Urho Kekkosen asuinpaikan muistolaatta*, 1975, Kajaani.
Tiedosto:Matti Koskela Markku ja Pirkko Viitasalo Konstruktio 2000 1982.jpg|Konstruktio 2000, 1982, yhdessä Pirkko ja Markku Viitasalon kanssa, Helsinki.
Tiedosto:Matti Koskela Lehtitoteemi - kahdeksan taittoa 1998.jpg|*Lehtitoteemi – kahdeksan taittoa*, 1998, Kajaani.
Tiedosto:Matti Koskela Paragrafi 2002.JPG|*Paragrafi*, 2002, Lahti
Tiedosto:Heikki Savolaisen muistomerkki by Matti Koskela 1.JPG|*Heikki Savolaisen muistomerkki*, 2007, Kajaani.
Tiedosto:Connections I.jpg|*Connections I*, 2012, Lahti.
Tiedosto:Connections II.jpg|*Connections II*, 2012, Lahti.


## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Koskela, Matti & Valkonen, Anne ym.: *4xKoskela*. Kimmo Koskela, 2008. .

## Aiheesta muualla
*Haastattelussa Matti Koskela osa 1, Kirjastokaista 2013
*Haastattelussa Matti Koskela osa 2, Kirjastokaista 2013
Ghostlines

__NOTOC__
**Ghostlines** on suomalaisen rockyhtye The Chantin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Shadow World Records.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Jussi Hämäläinen, ellei toisin mainittu.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Ilpo Paasela – laulu
* Jussi Hämäläinen – kitara, laulu
* Kimmo Tukiainen – kitara
* Markus Forsström – bassokitara
* Roope Sivén – rummut, lyömäsoittimet
* Mari Jämbäck – kosketinsoitin, piano
* Veikko Sutinen – trumpetti (kappale 9)

### Tuotanto
* Jukka Varmo – äänittäjä
* Mikko Herranen – miksaaja
* Svante Forsbäck – masteroija

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Ghostlines'' discogs.com -sivustolla
Hello (Martin Solveigin kappale)

**Hello** on ranskalaisen elektronisen musiikin DJ:n ja tuottajan Martin Solveigin kappale hänen viidenneltä, Smash-studioalbumilta. Se sisältää myös kanadalaisen Dragonette-electropopyhtyeen jäsenen, Martina Sorbaran esittämiä vokaaleja. Kappaleen julkaisi Mercury Records albumin toisena singlenä 6. syyskuuta 2010.

Se on Solveigin tähän mennessä parhaiten menestynyt single, sijoittuen listan kärkeen Itävallassa, Belgian Flanderissa, Tšekissä, sekä Alankomaissa. Kymmenen parhaan joukkoon se pääsi kymmenessä eri valtiossa. Se saavutti myös ensimmäisen sijan Hot Dance Club Songs-listalla Yhdysvalloissa helmikuussa 2011. Kappale sijoittui Billboard Hot 100 -listalla huhtikuussa 2011 46. sijalle; Muodostuen Solveigin ja Dragonetten ensimmäiseksi kyseisen listan saavuttaneeksi kappaleeksi. Kappale on palkittu Recording Industry Association of American (RIAA) kultalevyllä 500 000 kappaleen myynnistä. Kappale on esitetty esimerkiksi ohjelmissa *[[90210]]*, *[[The Vampire Diaries]]*, *[[Skins – liekeissä]]* ja *[[Gossip Girl]]*. Sitä on käytetty myös CMT:llä esitettävän televisiosarja *Cheer!:n* introkappaleena. Kappale on myös mukana *Dance Central 3* -pelissä.

## Lähteet
Alppihiihto talviolympialaisissa 2014 – naisten suurpujottelu

**Naisten suurpujottelu talviolympialaisissa 2014** käytiin 18. helmikuuta Roza Hutorin laskettelukeskuksessa. Kilpailun voitti Slovenian Tina Maze ennen Itävallan Anna Fenningeria ja Saksan Viktoria Rebensburgia. Mazelle kyseessä oli kisojen toinen olympiakulta (ensimmäinen oli tosin jaettu) ja Fenningerille toinen olympiamitali.

Kilpailun toinen kierros viivästyi lumi- ja vesisateen vuoksi.

## Ennakkoarviot

Yhdysvaltalainen televisioverkko NBC nimesi kilpailun ennakkosuosiksi Ruotsin 30-vuotiaan Jessica Lindell-Vikarbyn. Suurimmiksi haastajaksi nimettiin Tina Maze, Maria Pietilä-Holmner sekä Anna Fenninger. Kilpailun yllättäjäksi arvioitiin Kathrin Zettel ja parhaaksi amerikkalaiseksi Mikaela Shiffrin.

## Sääolosuhteet

Kilpailun avauskierros alkoi paikallista aikaa kello 9.30 aamulla. Avauskierroksella lähtöpaikalla oli 0,2°C lämmintä ja tuuli oli 3 m/s kaakkoon. Maalialueella lämpötila oli 2,1°C ja tuuli oli tyyntynyt kokonaan. Lumen lämpötila oli -1,0°C. Sekä lähtö- että maalialueella satoi lunta.

Kilpailun toinen kierros alkoi paikallista aikaa kello yksi päivällä. Toisella kierroksella lähtöpaikalla oli -0,3°C lämmintä ja tuuli oli 1 m/s kaakkoon. Maalialueella lämpötila oli 2,5°C ja tuuli oli tyyntynyt kokonaan. Lumen lämpötila oli -1,0°C. Sekä lähtö- että maalialueella satoi vettä.

## Tulokset

## Lähteet
Major League Baseball -kausi 1923

**Major League Baseball -kauden 1923** päätteeksi pelatussa World Series -ottelusarjassa kohtasivat kolmannen kerran peräkkäin New Yorkin paikalliskilpailijat toisensa. Sarja pelattiin *paras seitsemästä* -järjestelmällä. Yankees voitti Giants'in 4–2 saavuttaen ensimmäisen World Seriesin -voittonsa. Newyorkilaisten keskinäiset World Series kamppailut saivat nimen *Subway Series* New Yorkin metron mukaan.

Yankee Stadiumin avausottelu pelattiin 18. huhtikuuta 74&nbsp;217 katsojan läsnä ollessa. Babe Ruth löi avajaislahjaksi kolmen juoksun homerin Yankeesin voittaessa Red Soxin 4-1. 7. huhtikuuta pelattiin tähän mennessä National Leaguen pisin avausottelu Brooklyn Robinsin ja Philadelphia Philliesin välillä. Neljäntoista pelatun vuoroparin jälkeen ottelu päättyi 5–5 tasapeliin.

Presidentti Warren G. Hardingin kuolemaa seuranneena päivänä 3. elokuuta peruttiin kaikki ottelut. Myös viikkoa myöhemmin, presidentin hautajaispäiväksi merkityt ottelut peruutettiin.

## Runkosarjan sarjataulukot

 

## Aiheesta muualla

* Baseball almanakka - American League 1923 
* Baseball almanakka - National League 1923 
* Baseball almanakka - World Series 1923 
* A History of the Subway Series
Martinau

**Martinau** on alkujaan ranskalainen sukunimi, ja sen nimisiä ovat muun muassa:

* Karl Mauritz Martinau (1797–1863), suomalainen kenraaliluutnantti
* Maria Martinau (1847–1914), suomalainen taidemaalari, Karl Mauritz Martinaun tytär
* Nathalie Martinau (1845–1936), suomalainen taidemaalari, Karl Mauritz Martinaun tytär
Dameserien

**Dameserien** on Norjan naisten jääpallon pääsarja. Sen järjestää Norjan jääpalloliitto. Dameserienissä kilpaillaan sekä sarjamestaruudesta että Norjan mestaruudesta: runkosarjan voittaja saa sarjamestarin tittelin, ja runkosarjaa seuraavien pudotuspelien voittaja on naisten jääpallon Norjan mestari. Naisten jääpallon Norjan mestaruus ratkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 2004. Dameserien käynnistyi kuitenkin jo vuonna 1981, mutta vuoteen 2003 asti naiset kilpailivat jääpallon sijasta kaukalojääpallossa.

Kaudella 2013–2014 Dameserienissä pelaa kuusi joukkuetta. Hallitseva mestari on yhteisjoukkue Nordre Sande Idrettslag/Drammen Bandy.

## Historia

Norjassa naiset pelasivat jääpalloa Idrettsforeningen Readyssa ja Stabæk Idrettsforeningissa jo 1930-luvulla. Naisten pääsarjatoiminta käynnistyi kuitenkin vasta vuonna 1981, jolloin ratkaistiin epävirallinen Norjan mestaruus kaukalojääpallossa. Ensimmäisen naisten epävirallisen mestaruuden voitti Vålerengens Idrettsforening. Naisten jääpalloilu sai Norjan jääpallolitossa virallisen aseman 1984, ja ensimmäisen virallisen naisten kaukalojääpallon mestaruuden voitti niin ikään Vålerengens Idretssforening.

1990-luvun puolivälissä monet naisten joukkueet lopettivat jääpalloilun ja siirtyivät pelaamaan jääkiekkoa Norjan jääkiekkoliiton tekemän tarjouksen seurauksena, jonka taustalla olivat karsinnat vuoden 1998 Naganon talviolympialaisiin, joissa naisten jääkiekko oli olympialaisten ohjelmassa ensimmäistä kertaa. 2004 naisten pääsarjan lajiksi vaihdettiin jääpallo.

## Joukkueet kaudella 2013–2014

*Bergen Bandyklubb
*Høvik Idrettsforening/Haslum Idrettslag
*Nordre Sande Idrettslag/Drammen Bandy
*Solberg Sportsklubb
*Idrettsforeningen Ready
*Stabæk Idrettsforening/Alliensidrettslaget Skeid/Mjøndalen Idrettsforening

## Sarjamestarit

## Naisten Norjan mestarit ja loppuottelut

## Katso myös
*Eliteserien

## Lähteet
*Ny jente- og damebandykomite opprettet 
*Stabæk vant dameserien 2013/14
Dodekeeni

**Dodekeeni** eli **1-dodekeeni** (C12H24) on pitkäketjuinen alkeeneihin kuuluva hiilivety. Yhdistettä käytetään pinta-aktiivisten aineiden ja eräiden muiden kemikaalien tuotannossa.

## Ominaisuudet
Dodekeeni on huoneenlämpötilassa väritön makeantuoksuinen neste. Yhdiste on muiden hiilivetyjen tavoin veteen liukenematonta, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja tetrakloorimetaaniin. 1-dodekeenin leimahduspiste on 77&nbsp;°C (c.c.) ja itsesyttymislämpötila 225&nbsp;°C.

## Valmistus ja käyttö
Dodekeenia valmistetaan petrokemianteollisuuden tuotteista kuten propeenin tri- tai tetrameereista. Dodekeenista valmistetaan bentseenistä alkyloimalla pinta-aktiivisia aineita, kuten dodekyylibentseenisulfonaattia. Näitä pinta-aktiivisia aineita käytetään muun muassa puhdistusaineissa, shampoissa ja kosmetiikassa niiden hyvän vesiliukoisuuden vuoksi. Yhdistettä voidaan käyttää myös muovinpehmentimien valmistamiseen käytettävien pitkäketjuisten alkoholien valmistukseen, 1-bromidodekaanin ja eräiden muiden hajusteissa, hartseissa ja lääkkeissä käytettävien hienokemikaalien valmistukseen.

Yhdistettä esiintyy semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

## Isomeerejä
*2-dodekeeni, CAS-numero 1652-96-6
*3-dodekeeni, CAS-numero 7239-23-8
*4-dodekeeni, CAS-numero 2030-84-4
*5-dodekeeni, CAS-numero 7206-28-2
*6-dodekeeni, CAS-numero 7206-17-9

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Dodekeenin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 28.1.2015.
*Pherobase: Semiochemical - delta1-12Hy
Pohjavirta

**Päiväkirja** on Antti Vuorenmaan toinen soololevy. Se ilmestyi vuonna 2014. Kappaleesta "Rikas, rakas, köyhä, varas" julkaistiin myös Helsingin Kumpulassa kuvattu video.

## Kappaleet
Kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Antti Vuorenmaa. 

#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Antti Vuorenmaa – laulu, kitarat, pedal steel, mandoliini
* Topi Karvonen – basso
* Janne Mathlin – rummut

;Vierailijat
* Susanna Eronen – taustalaulu kappaleessa "Suuri sade"

## Lähteet
Major League Baseball -kausi 1886

**Major League Baseball -kausi 1886** käsitti kaksi erillistä liigaa. Vuodesta 1876 toiminut National League ja 1882 aloittanut American Association. Kauden päätteeksi NL:n ja AA:n mestarit kohtasivat kuuden ottelun sarjassa, jossa St. Louis Browns voitti Chicago White Stockingsin 4–2. Tämä jäi ainoaksi kerraksi, kun AA:n mestari pystyi voittoon kyseisessä sarjassa.

Ainoan kautensa NL:ssa pelasi Kansas City Cowboys. Sen paikan seuraavalla kaudella otti AA:sta siirtynyt Pittsburgh Alleghenys. Pittsburghin paikan AA:ssa otti vastaavasti Cleveland Blues. St. Louis Maroons vaihtoi seuraavaksi kaudeksi paikkakuntaa ja esiintyi kaudella 1887 nimellä Indianapolis Hoosiers, jolla nimellä AA:ssa kaudella 1884 oli pelannut aivan eri joukkue.

## Major League

## Postseason

## Aiheesta muualla

* Baseball almanakka - National League 1886
* Baseball almanakka - American Association 1886
* The Sports Almanac - Major League Baseball Playoffs 1884-1890
Leijonat 2013

**Leijonat 2013** on vuoden 2013 Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen virallinen kokoelma-albumi, joka julkaistiin 26. huhtikuuta 2013. Albumi on jatkoa edellisvuonna julkaistulle *[[Leijonat 2012]]* -kokoelmalle.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#
Aake

**Aake** on suomalainen miehen etunimi. Nimi on todennäköisesti syntynyt lyhentymänä kreikkalais-latinalaisesta nimestä nimestä Akatius tai Achatius, joka merkitsee syytöntä. Tanskassa nimi esiintyy muodossa *Aage*. Samaa alkuperää ovat myös ruotsalaiset nimet Åke ja Ove.

Suomalaisessa almanakassa Aaken nimipäivä oli 8. toukokuuta vuosina 1908–1928. Samalla päivällä oli aikaisemmin ollut nimi Achatius, ja nykyisinkin sama päivä on ruotsinkielisen kalenterin mukaan Åken nimipäivä. Sen sijaan suomenkielinen nimi Aake esiintyy nykyisin vain ortodoksisessa kalenterissa, jossa se on käsitetty lyhentymäksi nimestä Akakios.

Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Aake-nimisiä miespuolisia henkilöitä on Suomessa ollut huhtikuuhun 2025 mennessä 1003.

## Tunnettuja Aakeja

* Aake Hildén, oik. *Aarne Hildén* (1940–2024), sanoittaja, laulaja ja musiikkituottaja
* Aake Jermo (1920–1980), toimittaja ja kirjailija
* Aake Kalliala (s. 1950), näyttelijä
* Aake Mäkelä (1931–2019), pikajuoksija ja kelloseppä
* Aake Otsala (s. 1976), suomalainen muusikko, musiikkituottaja, äänittäjä ja miksaaja
* Aake Pesonen (1914–1987), sota- ja tietokirjailija

## Lähteet
Music Finland

**Music Finland ry** on yhdistys, jonka tehtävänä on edistää suomalaisen musiikin elinvoimaisuutta ja kansainvälistymistä.

Music Finland sai alkunsa lokakuussa 2011 kun Suomalaisen musiikin tiedotuskeskus Fimic ja Music Export Finland päätettiin yhdistää yhdeksi organisaatioksi. Muutos toteutettiin vuoden 2012 aikana ja uusi järjestö aloitti toimintansa virallisesti 31. joulukuuta 2012.

Yhdistyksen jäsenjärjestöjä ovat Suomen Musiikintekijät, Suomen Muusikkojen Liitto, Suomen musiikkikustantajat, Gramex, IndieCo, Suomen Säveltäjät ry, Teosto ry sekä Musiikkituottajat – IFPI Finland ry.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Music Finland kotisivut
Staphylococcus saprophyticus

**Staphylococcus saprophyticus** on stafylokokkien sukuun kuuluva grampositiivinen bakteeri. Se on virulenssiltaan matala ja aiheuttaa virtsatieinfektioita 16-35 vuotta vanhoille naisille ja yli 60-vuotiaille miehille.

## Aiheesta muualla
*Staphylococcus saprophyticus 
*UniProt, Taxonomy: Staphylococcus saprophyticus
Norman Denzin

**Norman Kent Denzin** (24. maaliskuuta 1941 – 6. elokuuta 2023) oli Illinoisin yliopisto Urbana-Champaignin sosiologian professori, joka kehitti symbolisen interaktionismin teoriaa ja tutkimusta. Hän toimi myös elokuvatutkimuksen professorina ja tiedostusopin tutkimusprofessorina.

Denzinin tutkimusalueita ja kiinnostuksen kohteita olivat muun muassa sosiaalinen vuorovaikutus, kriittinen pedagogiikka, kulttuurintutkimus, elokuvatutkimus, etnografia ja sosiaalipsykologia. Denzin toimitti useita laadullisen tutkimuksen käsikirjoja yhdessä Yvonna Lincolnin kanssa. Hän toimi *Cultural Studies ↔ Critical Methodologies*- ja *International Review of Qualitative Research* -lehtien päätoimittajana.

Denzinille myönnettiin Charles Horton Cooley -palkinto vuonna 1988 teoksesta *The Alcoholic Self* ja George Herbert Mead -palkinto vuonna 1997. Hän oli myös Lifetime Achievement in Qualitative Inquiry -palkinnon saaja vuodelta 2009.

## Teokset
*Childhood Socialization: Studies in the Development of Language, Social Behavior and Identity (1978)
*The Recovering Alcoholic (1987)
*Images of Postmodern Society: Social Theory and Contemporary Cinema (1991)
*Symbolic Interactionism and Cultural Studies: The Politics of Interpretation (1992)
*Interpretive Ethnography: Ethnographic Practices for the 21st Century (1996)
*Interpretive Interactionism (2001)
*Reading Race: Hollywood and the Cinema of Racial Violence (2002)
*Performance Ethnography: Critical Pedagogy and the Politics of Culture (2003)
*9/11 In American Culture (2003)
*Hollywood Shot by Shot: Alcoholism in American Cinema (2004)
*On Understanding Emotion (2007)
*Flags in the Window: Dispatches from the American War Zone (2007)
*Searching for Yellowstone: Race, Gender, Family and Memory in the Postmodern West (2008)
*The Qualitative Manifesto: A Call to Arms (2010)
*Custer on Canvas: Representing Indians, Memory, and Violence in the New West (2011)
*Blue Ribbon Papers: Interactionism: the Emerging Landscape (2011)
*Indians on Display: Global Commodification of Native America in Performance, Art, and Museums (2013)
*Interpretive Autoethnography (2013)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*"Tutkimus on maailman tekemistä näkyväksi" – Denzinin haastatteluote http://cooperwhite.com/denzin.html 
*Norman Denzinin haastattelu laadullisen tutkimuksen metodologiasta ja kirjasta The Qualitative Manifesto. A Call to Arms. http://thecriticallede.com/episode-7/
Lajos Tisza

**Lajos Tisza de Szeged** (12. syyskuuta 1832 Geszt – 26. tammikuuta 1898 Budapest) oli unkarilainen kreivi ja poliitikko.

Lajos Tisza oli Unkarin pääministerinä toimineen Kálmán Tiszan nuorempi veli. Hän oli vuodesta 1861 Unkarin parlamentin jäsen, 1871–1873 viestintäministeri ja 1892–1894 Unkarin ministeriedustaja Itävalta-Unkarin hovissa. Hän johti 1879–1883 kuninkaallisena komissaarina tulvassa tuhoutuneen Szegedin kaupungin jälleenrakennusta, mistä hyvästä hänet korotettiin 1883 kreiviksi nimellä *de Szeged*. Vuonna 1904 Szegedin kaupunki pystytti hänelle muistomerkin.

## Lähteet
Albert Apponyi

**Albert Apponyi** (29. toukokuuta 1846 Wien, Itävalta – 7. helmikuuta 1933 Geneve, Sveitsi) oli unkarilainen kreivi ja kansallismielinen poliitikko.

Albert Apponyi kuului vanhaan, jo 1300-luvulta tunnettuun unkarilaiseen Apponyin sukuun, joka oli vuonna 1739 saanut kreivin arvon. Hänen isänsä oli mainittava konservatiivipoliitikko György Apponyi. Albert Apponyi valittiin 1872 Unkarin parlamenttiin, jonka jäsenenä hän oli lähes katkeamatta vuoteen 1918. Viimeistään 1880-luvulta alkaen hän oli johtava henkilö Unkarin kansallismielisessä oppositiossa, joka ei hyväksynyt Itävallan kanssa tehtyä vuoden 1867 kompromissia. Vuonna 1899 Apponyin johtama oppositio liittoutui Kálmán Széllin hallituksen kanssa, ja 1901 Apponyi valittiin parlamentin alahuoneen puhemieheksi. Hän jätti paikkansa marraskuussa 1903, koska ei hyväksynyt pääministeriksi tulleen István Tiszan ajamaa Unkarin asevoimien uudistusta. Huhtikuusta 1906 tammikuuhun 1910 Apponyi toimi opetusministerinä Sándor Wekerlen koalitiohallituksessa. Hän toteutti unkarilaistamispolitiikkaa vahvistamalla unkarin kielen asemaa kouluopetuksessa myös niillä alueilla, joiden väestö kuului muihin kansallisuuksiin. Tämän hallituksen kaaduttua hän palasi oppositioon ja kohosi Ferenc Kossuthin kuoltua vuonna 1914 niin sanotun itsenäisyyspuolueen johtajaksi.

Ensimmäisen maailmansodan aikana Apponyi tuki pääministeriksi palanneen Tiszan sotapolitiikkaa, mutta suhtautui tätä myönteisemmin poliittisiin reformeihin. Toukokuusta 1917 lokakuuhun 1918 hän toimi opetusministerinä Móric Esterházyn ja Wekerlen hallituksissa. Sodan jälkeen Apponyi valittiin vuonna 1919 uudelleen parlamenttiin sitoutumattomana edustajana ja 1920 Unkarin hallitus nimitti hänet johtamaan Unkarin valtuuskuntaa Trianonin rauhanneuvotteluissa Pariisissa. Hän yritti turhaan saada sodan voittajavaltioita suostumaan ankarien rauhanehtojen lieventämiseen ja jätti neuvottelijan tehtävänsä ennen sopimuksen allekirjoittamista. Myöhemmin Apponyi toimi vielä useasti Unkarin edustajana Kansainliitossa. Kuollessaan vuonna 1933 hän oli Unkarin edustajana kansainvälisessä aseidenriisuntakonferenssissa Genevessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Elvis istuu oikealla

**Elvis istuu oikealla** on suomalaisen laulaja Olavi Uusivirran viides studioalbumi, joka julkaistiin 14. maaliskuuta 2012. Levyn julkaisi Johanna Kustannus.

## Taustaa ja julkaisu
Albumin kaikki kappaleet ovat Uusivirran sanoittamia ja säveltämiä, paitsi levyn seitsemäs kappale, "Vien sut täältä pois", jonka on säveltänyt Pauli Saarikivi. Uusivirta on luonnehtinut albumia "luomulevyksi"; siinä on käytetty enemmän akustisia soittimia kuin edeltävillä levyillä, ja sanoituksista on tehty puhekielisempiä ja yksinkertaisempia. Uusivirta soittaa itse pianoa levyn nimikkokappaleella "Elvis istuu oikealla".

Albumi julkaistiin digitaalisena ja fyysisenä painoksena 14. maaliskuuta 2012. Levyn julkaisua edelsi single "Nuoruus", joka julkaistiin tammikuussa 2012. Toisena singlenä julkaistiin saman vuoden huhtikuussa kappale "Oodi ilolle".

## Vastaanotto
Levy nousi ilmestyessään Suomen virallisen albumilistan seitsemänneksi. Albumi pysyi listalla yhteensä kahdeksan viikkoa ennen lopullista putoamistaan.

*Elvis istuu oikealla* sai kriitikoilta positiivisen vastaanoton, ja monet pitivät sitä Uusivirran uran parhaana albumina. Albumin luonnehdittiin olevan "vaivaton" ja "tasaisen vahva esitys". Nuorgamin kriitikko oli hieman varauksellisempi, mutta sanoi, että "albumin sisältämässä musiikissa ei ole mitään vikaa". 

* Dome.fi: 
* Nyt.fi: 
* Rumba: 
* Soundi: 

## Kappaleet

## Singlet
*"Nuoruus" (1/2012)
*"Oodi ilolle" (4/2012)

## Lähteet
Haminan rautatieasema

**Hamina** (ruots. *Fredrikshamn*, lyh. Hma, ratakm 243,6) on lakkautettu rautatieasema Kymenlaaksossa Haminan kaupungissa. Asemarakennus toimii nykyään linja-autoasemana.

Rautatieliikennepaikka sijaitsi Haminan vanhalla radalla, joka erkaantui Inkeroisten asemalta ja kyseisen radan rakensi Järnvägsaktiebolaget Fredrikshamn -niminen rautatieyhiö.

Nykyinen JuHa-rata erkanee Juurikorven rautatieasemalta Haminan uuteen liikennepaikkaan eli syväsatamaan.

Asemarakennus poikkesi muista siihen aikaan rakennetuista asemista ja siihen kuului myös puinen veturitalli. Ensimmäinen juna kulki 4. heinäkuuta 1899 ja 10. lokakuuta 1899 alkoi säännöllinen liikenne. Matkustajaliikenne lopetettiin tällä asemalla 26. toukokuuta 1968 ja se lakkautettiin lopullisesti 1. helmikuuta 1984 jolloin koko rataosuudesta loppui liikenne.

## Lähteet
Esterházy

**Esterházy de Gálantha** on vanha unkarilainen aatelissuku, johon on kuulunut useita Unkarin historian merkkihenkilöitä.

Vanhimmat tunnetut merkinnät suvusta ovat vuodelta 1238, joskin suvussa kulkeneen epäluotettavan perimätiedon mukaan se periytyisi hunnipäällikkö Attilasta. Suku sai 1421 haltuunsa Galantan linnan nykyisessä Slovakiassa. Suvun ensimmäinen mainittava edustaja, Ferenc Zerházy sai 1500-luvun lopussa Galantan paronin arvon, ja otti samalla käyttöön nimen *Esterházy*. Hänen pojistaan suku jakautui edelleen Fraknón, Csesznekin ja Zólyomin sukuhaaroihin. Osa suvusta korotettiin 1600-luvulla kreivin arvoon ja eräs osa Franknón haarasta sai 1687 valtakunnanruhtinaan arvon. 1700-luvulle tultaessa Esterházyt olivat Unkarin suurimpia maanomistajia. Suvun omaisuus oli jopa suurempi kuin Habsburgien, joiden valtaa Esterházyt tukivat. Vuonna 1809 Napoleon tarjosi Nikolaus II Esterházylle Unkarin kuninkaan kruunua, mutta tämä kieltäytyi ja pysyi lojaalina Habsburgeille. Esterházyn suvun jäsenten vaikutus näkyi Unkarin julkisessa elämässä 1900-luvulle asti.

## Tunnettuja jäseniä
* Nikolaus (Miklós) Esterházy (1583–1645), Unkarin käskynhaltija
* Paul (Pál) Esterházy (1635–1713), edellisen poika, Unkarin käskynhaltija, sotamarsalkka, sai 1687 valtakunnanruhtinaan arvon
* Paul Anton (Pál Antal) Esterházy (1711–1762), edellisen pojanpoika, sotamarsalkka
* Nikolaus Joosef (Miklós József) Esterházy (1714–1790), edellisen veli, sotamarsalkka ja taiteiden suosija, Joseph Haydnin mesenaatti, rakennutti Esterházan palatsin
* Nikolaus (Miklós) Esterházy (1765–1833), edellisen pojanpoika, sotapäällikkö Napoleonin sodissa, keräsi suuren taidekokoelman
* Paul Anton (Pál Antal) Esterházy (1786–1866), edellisen poika, diplomaatti
* Ferdinand Walsin Esterhazy (1847–1923), Dreyfusin tapaukseen liittynyt ranskalainen sotilas, kuului suvun aviottomaan sivuhaaraan
* Móric Esterházy (1881–1960), Unkarin pääministeri kesällä 1917
* János Esterházy (1901–1957), slovakialainen poliitikko
* Péter Esterházy (1950–2016), kirjailija, Móric Esterházyn pojanpoika

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Robert von Kraemer

**Carl Robert von Kraemer** (8. kesäkuuta 1868 Helsinki – 26. toukokuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen everstiluutnantti. Hänen isänsä oli kenraalimajuri Vilhelm Theodor von Kraemer, joka toimi muun muassa Turun ja Porin läänin kuvernöörinä. 

Von Kraemer opiskeli marsalkka Mannerheimin kurssitoverina Haminan kadettikoulussa vuodesta 1882 lähtien. Valmistuttuaan sieltä aliluutnantiksi hän palveli vuodesta 1889 1. Uudenmaan tarkk’ampujapataljoonassa, kunnes siirtyi vuonna 1902 lakkautuspalkalle. Hän erosi sotapalveluksesta kapteenina vuonna 1904. Hän asettui vuokraamaansa Keihäslahden sotilasvirkataloon Kuruun ja toimi paikkakunnalla myöhemmin metsäkasöörinä. Kurun sotilasvirkatalo on vänrikki Stoolin esikuvana pidetyn vänrikki Carl Gustaf Polvianderin entinen asunto, jonka von Kraemer vuonna 1906 siirsi yhdessä isänsä kanssa Turun linnan ulkomuseoon sen kansallishistoriallisen arvon takia. Nykyään talo on näytteillä Kurun ulkomuseossa ja tunnetaan Vänrikki Stoolin tupana.

Von Kraemer oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1894, 1897 ja 1900. 

## Sisällissota
Vuonna 1917 von Kraemer valittiin Kurun suojeluskunnan johtajaksi. Sisällissodan sytyttyä tammikuussa 1918 hän liittyi valkoisten armeijaan ja ylennettiin majuriksi. Punaiset yrittivät sodan alussa pidättää von Kraemerin, mutta hän pääsi pakenemaan. Sen sijaan vangeiksi jäi von Kraemerin perhe, joka kuljetettiin Tampereelle. Sisällissodan aikana hän toimi aluksi Uudenkaarlepyyn ja myöhemmin toukokuun alusta lähtien Riihimäen vankileirin johtajana. 

Robert von Kraemeria pidettiin julmimpana ja raaimpana kaikista sisällissodan aikaisista vankileirien johtajista. Uudenkaarlepyyn vankileirissä kuoli helmi–toukokuun 1918 aikana toista sataa Venäjän armeijan sotilasta joko teloitettuna tai muulla tapaa ammuttuna. Kaupunkilaisten mielestä vankien kohtelu oli huonoa ja he pitivät sitä von Kraemerin syynä, häntä luonnehdittiin myös "sotahulluksi". Von Kraemerin ohjeena sanottiin pienimmissäkin välikohtauksissa olleen vangin ampumisen. Myös vankien piekseminen oli yleistä. Huhtikuun alussa von Kraemer anoi lomaa voidakseen tavata Tampereella punaisten vankeudesta vapautuneen perheensä. Väärinkäsityksen vuoksi valkoisten päämaja vapautti hänet 3. toukokuuta Uudenkaarlepyyn vankileirin päällikön tehtävistä, sillä senaatin ilmoituksen mukaan hänet oli nimitetty Tampereen poliisimestariksi, vaikka todellisuudessa kyseiseen virkaan oli nimitetty eräs toinen von Kraemer. Ennen sekaannuksen selvittämistä vankileirin johtajan paikka ehdittiin täyttää toisella henkilöllä. Heti toukokuun alussa von Kraemer kuitenkin aloitti uudessa tehtävässä Riihimäen vankileirin johtajana. Siellä hänen kerrottiin muun muassa kulkeneen käsiaseen kanssa ja ajoittain ampuneen vankeja kohti summittaisesti. Von Kraemer ei myöhemmin itse maininnut ansioluettelossaan lainkaan toimintaansa Uudenkaarlepyyn ja Riihimäen leireillä.

Sodan jälkeen hän jatkoi vielä armeijan palveluksessa muun muassa Suomenlinnassa toimineessa Helsingin vartiopataljoonassa sekä Helsingin komendanttina vuosina 1922–1928, jonka jälkeen von Kraemer siirtyi eläkkeelle.

## Lähteet
Timorinlaulumesikko

**Timorinlaulumesikko** (*Meliphaga reticulata*) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. 

## Levinneisyys
Timorinlaulumesikkoa tavataan Indonesiassa ja Itä-Timorissa. Lajin on kuvattu olevan yleinen Timorin saarella, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Vuorilaulumesikko

**Vuorilaulumesikko** (*Caligavis subfrenata*) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. 

## Levinneisyys
Vuorilaulumesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on kuvattu olevan pääasiassa yleinen yli 2&nbsp;000 metrin korkeudella merenpinnasta, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Kevyt osasto 19 (jatkosota)

**Kevyt osasto 19** (Kev. Os. 19) oli Suomen maavoimien Perniössä 1941 perustettu jatkosodan joukko-osasto, joka kuului aluksi Hangon-lohkolle sijoitettuun 17. divisioonaan. Osaston päällikkönä oli kapteeni U. Leskinen ja sen vahvistuksena oli 39. tykistökomppania. Osasto taisteli saaristolohkolla Hilo, Brolo, Snalo ja Ilo, jolloin sitä johti 4. rannikkoprikaatin komentaja everstiluutnantti R. Wiberg.

## Keskittäminen

Kevyt osasto 19 aloitti Karjalankannaksella mm. Varloista ja oli 17. elokuuta 1941 alkaen saumaosastona jalkaväkirykmentti 22:n vasemmalla puolella. Puskuselkä – Hirsijärvi - Syvärin aseman valtaus – Syvärin rautatiesillanpään torjuntataistelu – Syvärin kaupungin valtaus – Šelmenitšan ja Ihatsjärven taistelut sekä Bulajeva – Pertjärvi. Šelmenitšassa osasto sai 18. heinäkuuta 1942 muistomerkin. Samana päivänä yksikkö lakkautettiin ja osa ryhmistä liitettiin jalkaväkirykmenttiin 22.

## Itä-Karjalan valtaus

Itä-Karjalan valtauksen aikana 17. divisioonan joukoista muodostettu osasto Marttinen saavutti 8. syyskuuta 1941 Syvärin aseman, jossa kevyt osasto 19 katkaisi Muurmannin radan. Lähes samaan aikaan kolme ja kuusi kilometriä Murmanskiin päin kaksi muuta pioneeriryhmää katkaisi radan, jolloin pohjoisesta päin tulossa ollut panssarijuna ei päässyt lähestymään. Venäjän joukot yrittivät yöllä 8.–9. syyskuuta tuhota yllätyshyökkäyksellä kevyen osaston 19 puolustaman Syvärin rautatiesillan, joka kuitenkin pysyi suomalaishallinnassa.
## Lähteet

* 
* 

## Aiheesta muualla
* Sotapäiväkirja  Digitaaliarkistossa
Miklós Kállay

**Miklós Kállay** (23. tammikuuta 1887 Nyíregyháza, Unkari – 14. tammikuuta 1967 New York, Yhdysvallat) oli unkarilainen poliitikko, joka toimi Unkarin pääministerinä toisen maailmansodan aikana 1942–1944.

## Elämäkerta

Kállay oli lähtöisin vanhasta ja vaikutusvaltaisesta säätyläissuvusta. Hän toimi 1921–1929 kotimaakuntansa maaherrana (*[[ispaani|ispán]]*) ja 1929–1931 kauppaministeriön apulaisalivaltiosihteerinä. Vuosina 1932–1935 Kállay toimi maatalousministerinä, mutta hän erosi, koska ei hyväksynyt pääministeri Gyula Gömbösin äärioikeistolaista politiikkaa. 

Sen jälkeen hän oli syrjässä politiikasta, kunnes valtionhoitaja Miklós Horthy kutsui hänet pääministeriksi 9. maaliskuuta 1942. Edellinen pääministeri László Bárdossy oli vienyt Unkarin läheiseen yhteistyöhön Saksan kanssa, ja Horthy toivoi nyt Kállayn irrottavan Unkarin tästä ongelmallisesta riippuvuudesta. Kállayn hallitus suojeli Unkarin juutalaisia, jatkoi sotaa itärintamalla Neuvostoliittoa vastaan ja yritti tehdä rauhanaloitteita länsiliittoutuneiden suuntaan. Saksan johto ei ollut tähän tyytyväinen ja lopulta Saksa miehitti Unkarin maaliskuussa 1944. Kállay joutui eroamaan pääministerin paikalta 19. maaliskuuta ja yritti piiloutua saksalaisilta. Hänet kuitenkin saatiin kiinni, vangittiin ja vietiin Dachaun keskitysleiriin, sekä myöhemmin Mauthauseniin. Aivan sodan lopussa SS-joukot siirsivät hänet Tiroliin yhdessä eräiden muiden tärkeiden vankien kanssa.

Kállay vapautui toisen maailmansodan päätyttyä. Vuonna 1946 hän lähti vapaaehtoiseen maanpakoon ja asui vuodesta 1951 Yhdysvalloissa. Hän julkaisi vuonna 1954 muistelmansa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Klovnimesikko

**Klovnimesikko** (*Bolemoreus frenatus*) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. 

## Levinneisyys
Klovnimesikkoa tavataan Australian koillisosissa. Lajin on kuvattu olevan yleinen ainakin osissa levinneisyysaluettaan ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Haim

**Haim** on yhdysvaltalainen yhtye, jonka muodostaa kolme siskosta, Este, Danielle ja Alana Haim. Yhtyeen tyyliä on kuvailtu ”folkin, 90-luvun ja R&B:n sekoitukseksi”. Vuonna 2013 Haim voitti BBC:n ”Sound of 2013” -äänestyksen. Yhtyeen 30. syyskuuta 2013 julkaistu debyyttialbumi, *[[Days Are Gone]]*, menestyi listoilla kohtalaisen hyvin. Se sijoittui viiden parhaan albumin joukkoon viidessä eri maassa, mukaan lukien ensimmäiselle sijalle Britanniassa.

## Taustaa
Siskokset kasvoivat San Fernando Valleyssa soittaen vanhempiensa kanssa covereita 1970-luvun klassikoista paikallisille ihmisille. Myöhemmin Danielle ja Este kuuluivat Valli Girls -nimiseen tyttöbändiin, joka haki vaikutteita muun muassa Blondielta ja Gwen Stefanilta. Vartuttuaan vanhemmiksi sisarukset kiinnostuivat popin ja R&B:n sekoittamisesta. Vuonna 2006 he päättivät perustaa oman yhtyeen. Viisi ensimmäistä vuotta Haim soitti kotikaupungissaan satunnaisesti, koska kaikki kolme jäsentä kävivät koulua. Kesäkuussa 2012 yhtye solmi levytyssopimuksen Polydorin kanssa.

Kaikki kolme siskosta soittavat useampaa kuin yhtä instrumenttia: Este soittaa sekä kitaraa että bassoa, Danielle soittaa kitaraa ja rumpuja ja Alana soittaa kitaraa, koskettimia ja lyömäsoittimia. Albumilla ja keikoilla Este soittaa bassoa, Danielle kitaraa ja Alana koskettimia ja lyömäsoittimia.

## Diskografia
### Albumit

### Singlet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
This Is the World We Know

**This Is the World We Know** on suomalaisen alternative rock -yhtye The Chantin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Full Metal Records.

Albumin on tuottanut Moonsorrowin laulaja Ville Sorvali.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Ilpo Paasela – laulu
* Jussi Hämäläinen – kitara
* Kimmo Tukiainen – kitara
* Markus Forsström – bassokitara
* Roope Sivén – rummut
* Mari Jämbäck – kosketinsoitin

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Imperiumi.net: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''This Is the World We Know'' discogs.com -sivustolla
Gyula Károlyi

**Gyula Károlyi de Nagykároly** (7. toukokuuta 1871 Baktalórántháza – 23. huhtikuuta 1947 Budapest) oli unkarilainen kreivi ja poliitikko, joka toimi Unkarin pääministerinä 1931–1932.

## Elämäkerta

Gyula Károlyi kuului vanhaan aatelissukuun. Hän oli Unkarin pääministerinä toimineen Mihály Károlyin serkku. Károlyi opiskeli lakimieheksi ja hänet valittiin 1905 Unkarin parlamentin ylähuoneen jäseneksi. Hän toimi Aradin piirikunnan maaherrana (*[[ispaani|ispán]]*) 1906–1910 ja vetäytyi sen jälkeen politiikasta. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän palveli armeijassa. Kun Unkariin maailmansodan jälkeen keväällä 1919 syntyi Béla Kunin johtama Unkarin neuvostotasavalta, Károlyi perusti toukokuussa kilpailevan vastavallankumouksen hallituksen kotikaupungissaan Aradissa. Kun kyseinen kaupunki joutui romanialaisten joukkojen miehittämäksi, Károlyin hallitus siirtyi Szegediin, jossa se toimi heinäkuuhun saakka. Neuvostotasavallan kukistamisen jälkeen Károlyi vetäytyi jälleen pitkäksi aikaa politiikasta. Vuonna 1927 hän kuitenkin palasi ylähuoneeseen ja toimi 1930–1931 István Bethlenin hallituksen ulkoministerinä.

Bethlenin erottua Károlyi toimi pääministerinä elokuusta 1931 lokakuuhun 1932. Hän pyrki jatkamaan edeltäjänsä maltillista konservatiivista politiikkaa, mutta suuri lama teki sen vaikeaksi. Pelätessään poliittisia levottomuuksia Károlyi joutui turvautumaan poikkeustoimenpiteisiin, mikä vähensi hänen suosiotaan. Károlyi joutui lopulta jättämään paikkansa, ja hänen seuraajakseen tuli jyrkän oikeistolainen Gyula Gömbös. Myöhemmin hän toimi vielä Miklós Horthyn hallinnon neuvonantajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kerttu Juva

**Kerttu Juva** (o.s. **Laurén**; 3. maaliskuuta 1924 Tampere – 28. helmikuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija sekä suomentaja. Juva valmistui filosofian maisteriksi Turun yliopistosta 1947. Hän työskenteli muun muassa toimittajana *Merikarhut–Sjöbjörnen*-lehdessä. Kerttu Juva sai  palkinnon vuoden 1958 parhaasta tyttökirjasta. Kirjan nimi oli *Vuorilinnan Lotta* ja vuonna jaetun Topelius-palkinnon yhteydessä tunnustuspalkinnon kirjasta *Pesulan Marita*.

Kerttu Juvan vanhemmat olivat kauppaneuvos August Laurén ja talousopettaja Eeva Lydia Laurén. Juvan puoliso oli mainostoimistojohtaja Klaus Juva, ja heillä oli neljä lasta.
	
## Palkinnot ja tunnustukset
* *Vuorilinnan Lotta*: paras tyttökirja 1958
* *Pesulan Marita*: vuoden 1959 kirjoista jaetun Topelius-palkinnon yhteydessä myönnettävä tunnustuspalkinto

## Teokset
* *Leppiluodon leiriläiset*. Nuorten toivekirjasto 3. WSOY 1951, 2. painos 1953
* *Niin tehtiin tupa* ; kuv. Rolf Sandqvist. Lasten oma kirjasto 9. WSOY 1953
* *Kurki-vartio kunnostautuu*. Nuorten toivekirjasto 72. WSOY 1955, 2. painos 1959
* *Seikkaileva leikkimökki* ; kuv. Irma Salmi. Lasten toivekirjasto 17. WSOY 1956, 2. painos 1960, 3. painos 1967, 4. painos 1973
* *Kun mansikkahillo loppui* ; kuv. Maija-Liisa Matarainen. Otava 1957
* *Vuorilinnan Lotta : kertomus vuodelta 1848* ; kuv. Maija Karma. Lasten toivekirjasto 20. WSOY 1958, 2. painos 1961, 3. painos 1968, 4. painos 1975
* *Pesulan Marita*. Vihreä kirjasto 20. WSOY 1959, 2. painos 1960
* *Kotimme on Romulus*. Nuorten toivekirjasto 149. WSOY 1963
* *Kesäsaari : Kertomus vuodelta 1890* ; kuvitus Maija Karma. Lasten toivekirjasto 43. WSOY 1968, 2. painos 1976

## Suomennokset
* Edith Unnerstad : *Isoäidin kaupunkimatka : romaani vuosisadan vaihteen Helsingistä*. Aura, Turku 1948 (alkuteos *Gården vid Rödbergsgatan*)
* Edith Unnerstad : *Menomukkelit ystävällisessä metsässä* ; kuvittanut Ami Hauhio. Aura, Turku 1948 (alkuteos *Tummelunsarna i vänliga skogen*)
* Bjørn Rongen : *Tunturiluolan vankina*. Lasten toivekirjasto 9. WSOY 1955

## Lähteet
* 
* Kirjasampo.fi : Kerttu Juva

### Viitteet
Maskun ja Mynämäen kihlakuntien tuomiokunta

**Maskun ja Mynämäen kihlakuntien tuomiokunta** oli Turun hovioikeuspiiriin kuulunut kihlakunnantuomarin virka-alue. Maskun ja Mynämäen kihlakunnat oli yhdistetty yhdeksi tuomiokunnaksi jo ennen vuotta 1680 ja 1680–1693 niihin oli liitettynä myös Vehmaan kihlakunta. Maskun ja Mynämäen kihlakuntien tuomiokunta jaettiin kahdeksi eri tuomiokunnaksi kirjelmällä 30. joulukuuta 1793. Näin muodostettiin Maskun kihlakunnan tuomiokunta ja Mynämäen kihlakunnan tuomiokunta.

Vuoden 1680 tuomiokirjan mukaan tuomiokuntaan kuuluivat:
* Korppoo
* Lemu
* Maaria
* Masku
* Merimasku
* Mynämäki
* Nousiainen
* Prunkkala
* Pöytyä
* Raisio
* Rusko
* Rymättylä
* Yläne.

Kuninkaallisessa kirjeessä 16 elokuuta 1693 määrättiin otettavaksi käyttöön seuraava jako:
* Maskun kihlakunta
** Lieto ja Prunkkalan kappeli
** Maaria ja Paattisten kappeli
** Marttila ja Kosken kappeli, Karinaisten kappeli ja Euran kappeli
** Masku
** Naantali ja Raision kappeli
** Nousiainen
** Pöytyä
** Rusko ja Vahdon kappeli
** Yläne ja Oripään kappeli
* Mynämäen kihlakunta
** Korppoo ja Houtskari sekä Seilin hospitaali
** Lemu ja Askaisten kappeli
** Mynämäki ja Mietoisten kappeli sekä Hietamäki ja Korpi
** Nauvo
** Rymättylä ja Merimaskun kappeli.

Isonvihan (1713–1721) aikana pidettiin viimeiset käräjät ennen keskeytystä kesällä 1713 ja käräjien pito aloitettiin uudelleen vuoden 1721 lopulla. Pikkuvihan (1742–1743) aikana pidettiin kaikki käräjät.

Vuonna 1776 tehtiin järjestely, jonka mukaisesti tuomiokuntaan kuuluivat seuraavat käräjäkunnat:
# Mynämäen pitäjä sekä Mietoisten kappeli ja Hietamäen kappeli, Lemun pitäjä ja Askaisten kappeli
# Nousiaisten pitäjä, Maskun pitäjä sekä Ruskon ja Vahdon kappelit
# Maarian pitäjä Paattisten kappelin kera, Raision pitäjä
# Pöytyän pitäjä ja Yläneen kappeli
# Rymättylän pitäjä ja Merimaskun kappeli
# Korppoon pitäjä ja Houtskarin kappeli
# Nauvon pitäjä ja Nötön kappeli
# Liedon pitäjä ja Prunkkalan kappeli
# Marttilan eli Nybyn pitäjä sekä Euran kappeli, Karinaisten kappeli ja Kosken kappeli.

## Lähteet
* Håkon Holmberg et al.: *Suomen tuomiokunnat ja kihlakunnantuomarit,* Suomen kihlakunnantuomarien yhdistys 1959.

### Viitteet
Venäjän jääpallon naisten mestaruussarja

**Venäjän jääpallon naisten mestaruussarja** (ven.  Чемпионат России среди женских команд, *Tšempionаt Rossii sredi ženskih komаnd*) on naisten jääpallon pääsarja Venäjällä. Sitä hallinnoi Venäjän jääpalloliitto. Sarjan voittaja on naisten jääpallon Venäjän mestari. Venäjän naisten jääpallomestaruus ratkaistiin ensimmäisen kerran 1993, jota aiemmin oli kilpailtu Neuvostoliiton mestaruudesta.

Kaudella 2013–2014 sarjassa pelaa neljä joukkuetta. Hallitseva mestari on DJuSŠ Rekord.

## Joukkueet kaudella 2013–2014

*DJuSŠ Rekord
*Sbornаja MosO
*Sbornаja RB
*SKA-Sverdlovsk

## Jääpallon naisten Venäjän mestarit

## Katso myös
*Venäjän jääpallon superliiga

## Lähteet
*Naisten mestaruussarja 2013–2014
Provo opas

**Provo opas – ärsyttämisen jalo taito** on Tero Kartastenpään ja Jani Timosen kirjoittama tietokirja, joka kertoo provokaatiosta. WSOY julkaisi kirjan 18. helmikuuta 2014.

Provo opas kertoo, kuinka opetella provosoimista ja provosoitumista. Kirjoittajien mukaan sivistynyt ärsyttäminen on aina vienyt yhteiskuntaa eteenpäin. Kirjassa muun muassa poliitikko Timo Soini, johtaja Matti Apunen, ohjaaja-kirjailija-kansanedustaja Jörn Donner ja Pää Kii -yhtyeen punkmuusikko Teemu Bergman kertovat tavastaan provosoida. Provo opas käsittelee provokaation historiaa, psykologiaa, biologiaa ja maantiedettä ja eri muotoja, kuten kuvaa, ääntä ja kehoa. Kirjassa valitaan sata Suomen kaikkien aikojen parasta provokaattoria. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Provo opas WSOY:n sivuilla  WSOY 
* Ylen Pressiklubin insertti provokaatiosta  Provo opas Ylen Pressiklubissa
Mäkihyppy talviolympialaisissa 2014 – miesten normaalimäki

**Miesten normaalimäki talviolympialaisissa 2014** käytiin 8. – 9. helmikuuta RusSki Gorkin mäkihyppykeskuksessa. Kilpailun voitti Puolan Kamil Stoch ennen Slovenian Peter Prevcia ja Norjan Anders Bardalia.

## Ennakkoarviot

The Boston Globe arvioi artikkelissaan yleisesti mäkihyppyä ja listasi ennakkoon vahvimmiksi Puolan ja Norjan hyppääjät. Itävallalle Boston Globe ennusti joukkuekilpailun voittoa. Yhdysvaltalainen Bleacher Report ennusti olympiavoittajaksi Gregor Schlierenzauerin. Perusteluina oli Schlierenzauerin olympiapronssi vuodelta 2010 sekä maailmancupin osakilpailuvoitto kaudella 2012–2013 RusSki Gorgissa. Ennakkoasetelmissa korkealle nostettiin myös Kamil Stoch, Simon Ammann, Peter Prevc ja Noriaki Kasai.

## Sääolosuhteet

Kilpailun karsintakierros käytiin 8. helmikuuta ja se alkoi kello 20.30 paikallista aikaa. Karsintakierroksella ilman lämpötila oli 5,6°C, lumen lämpötila -6,0°C ja tuuli oli 0,9 m/s länteen. Taivas oli pilvetön.

Itse kilpailu käytiin 9. helmikuuta ja avauskierros alkoi kello 21.30 ja toinen kierros kello 22.47 paikallista aikaa. Kilpailussa ilman lämpötila oli 6,6°C, lumen lämpötila -3,0°C ja tuuli oli 1 m/s kaakkoon. Kilpailu käytiin pilvisessä säässä.

## Karsinta

Karsinnasta paikkansa loppukilpailuun oli varmistanut jo kymmenen hyppääjää. Näiden lisäksi karsinnasta kilpailuun pääsi 40 hyppääjää 51:stä karsijasta.

## Kilpailu

Kilpailu jakautui kahteen kierrokseen. Ensimmäisellä kierroksella hyppäsi 50 hyppääjää, joista 30 pääsi toiselle kierrokselle. Slovenian Robert Kranjec ei osallistunut kisaan loukattuaan polvensa harjoituksissa ja Italian Davide Bresadola hylättiin vääränlaisen hyppypuvun vuoksi.

## Lähteet