open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jesper Sellgren

**Jesper Sellgren** (s. 11. kesäkuuta 1998 Örnsköldsvik, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SHL-joukkue Frölunda HC:ssä lainalla NHL-seura Carolina Hurricanesista. 

## Ura
### Seuraura
Sellgren on Örnsköldsviks SK:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin MODO Hockeyn organisaatioon, jossa Sellgren voitti kauden 2013–2014 päätteeksi J18 Allsvenskanin mestaruuden. Toukokuussa 2016 hän teki kaksivuotisen ammattilaissopimuksen seuran miesten joukkueen kanssa, joka pelasi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa. Sellgrenin tulokaskausi 2016–2017 toi 50 runkosarjaottelussa tehot 5+5=10. Hän oli MODO:n eniten maaleja tehnyt puolustaja. Sellgren vahvisti myös seuran J20-junioreita, jossa hän voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin mestaruuden. Kaudella 2017–2018 Sellgren teki Allsvenskanin runkosarjassa 12 tehopistettä.

Carolina Hurricanes varasi Sellgrenin kuudennella kierroksella 166. pelaajana . Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SHL-joukkue Luleå HF:ään. Sellgren teki SHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 15. syyskuuta 2018 Brynäs IF:ää vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 21.30 minuuttia. Sellgren keräsi myös teholukeman +1. SHL-uransa avausmaalin hän teki 30. lokakuuta 2019 vieraissa Timrå IK:ta vastaan. Sellgren keräsi ottelussa myös yhden syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Einar Emanuelssonin tekemään maaliin. Kaikkiaan hänen tulokaskautensa toi 52 runkosarjaottelussa tehot 3+12=15 ja kymmenessä playoff-ottelussa tehot 3+3=6. Sellgren jakoi pudotuspeleissä Luulajan sisäisen tehotilaston voiton Erik Gustafssonin kanssa lukemalla +4. SHL-kauden päätyttyä, toukokuussa 2019 hän siirtyi loppukevääksi ammattilaistry-out -sopimuksella AHL-joukkue Charlotte Checkersiin, jossa Sellgren teki kymmenessä playoff-ottelussa tehot 3+1=4. Hän voitti kauden päätteeksi Calder Cupin.

Toukokuussa 2019 Sellgren teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Carolina Hurricanesin kanssa. Syksyn harjoitusleirin päätteeksi seura lähetti hänet kaudeksi 2019–2020 vielä lainalle Luulajan SHL-joukkueeseen. Sellgren teki runkosarjassa tehot 8+13=21. Heinäkuussa 2020 Hurricanes lainasi hänet kaudeksi 2020–2021 Frölunda HC:n SHL-joukkueeseen.

### Maajoukkueura

Sellgren pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti hopeaa. Sellgren pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016 voittaen hopeaa. Yhteensä hän on pelannut 21 nuorten ja 15 poikien maaottelua.

Ruotsin A-maajoukkueessa Sellgren on pelannut 15 ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Karjala-turnauksen 8. marraskuuta 2019 Prahan Tipsport Arenalla pelatussa avausottelussa Tšekkiä vastaan. Sellgren merkittiin Ruotsin kolmospuolustajapariin Linus Arnessonin viereen. Hän keräsi ottelussa yhden kahden minuutin jäähyn estämisestä.

## Pelityyli
Elite Prospects -sivuston mukaan Sellgren on kahden suunnan puolustaja, joka tykkää mennä ruuhkatilanteisiin sekä omaa hyvät kiekonhallinta- ja syöttötaidot. Hän myös lukee hyvin peliä.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Chris Janson

**Chris Janson** (s. 2. huhtikuuta 1986 Perryville, Missouri) on yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä.

Chris Janson syntyi Missourissa ja muutti lukion jälkeen Nashvilleen tekemään musiikkia. Hän oli yhtenä kirjoittajana menestyskappaleissa ”Truck Yeah” (Tim McGraw), ”That’s How I’ll Always Be” (Tim McGraw) ja ”I Love This Life” (LoCash). Hän on tehnyt lauluja myös muun muassa Duff McKaganin ja Izzy Stradlinin kanssa. 

Jansonin ensimmäinen single ”Til a Woman Comes Along” ilmestyi vuonna 2010. Vuonna 2013 hän julkaisi singlen ”Better I Don't” ja EP-levyn *Chris Janson*, joka menestyi hyvin Billboardin Top Country Albums -listalla. Vuonna 2015 ilmestyneen albumin nimikappale ”Buy Me a Boat” sijoittui Billboardin Hot Country Songs -listalla toiseksi. Syyskuussa 2017 ilmestyi Jansonin toinen studioalbumi *Everybody*. Hän oli yhtenä kirjoittajana albumin kaikissa kappaleissa, myös kappaleessa ”Fix a Drink”. 

Janson on ollut Grand Ole Opryn jäsen maaliskuusta 2018 alkaen. Hän on saanut mainetta lavaesiintymisistään. 

Janson osallistui heinäkuussa 2016 republikaanisen puolueen presidenttiehdokkaan Donald Trumpin nimityskokoukseen, jossa hän esitti kappaleensa ”Truck Yeah” muutetuin sanoin ”Trump Yeah”. 

Chris Janson on naimisissa ja hänellä on neljä lasta, joista kaksi on puolison aiemmasta avioliitosta.

## Diskografia
### Studioalbumit
* *Buy Me A Boat* (2015)
* *Everybody* (2017)

### EP-levyt
* *Chris Janson* (2013)
* *Take It to the Bank * (2014)
* *The Fix a Drink EP* (2017)

### Singlet
* ”Til a Woman Comes Along” (2010)
* ”Better I Don't” (2013)
* ”Buy Me a Boat” (2015)
* ”Fix a Drink” (2017)
* ”Drunk Girl” (2017)
* ”Good Vibes” (2019)

## Lähteet
* Rate Your Music
* Allmusic

### Viitteet
LM GTE

**LM GTE** (*Le Mans Grand Touring Endurance*) oli autokilpailuluokka, jota käytettiin FIA World Endurance Championship -sarjassa (FIA WEC). Luokan autot perustuivat tuotantomalleihin. Sarja oli aloitettu vuonna 2011 ja luokassa olivat mukana automerkit Aston Martin, BMW, Ferrari, Ford ja Porsche. Sarjan autojen oli perustuttava automalliin, joka on 2- tai 2+2-paikkainen ja 2-ovinen ja jonka pitää olla myynnissä. Sarjan kuljettajat ovat ammattilaisia ja tallit ovat tehdastalleja.

Kilpailijat jaettiin **LMGTE Pro** ja **LMGTE Am** -luokkiin, joista Pro on tarkoitettu ammattilaiskuljettajille ja Am amatöörikuljettajille.

Automobile Club de l’Ouestin (ACO) ilmoituksen mukaan suositut FIA GT3 -autot korvaavat GTE-luokan Le Mansin 24 tunnin ajoissa vuodesta 2024 edullisempana ja yksinkertaisempana vaihtoehtona. Tämän seurauksena myös FIA WEC, Le Mansin 24 tunnin ajot ja IMSA Sportscar Championship seuraavat lähemmin toisiaan. Myös European Le Mans Series siirtyi GT3-luokan autoihin sekä Pro-Am-luokitukseen.
GTE-luokka on peräisin GT2-luokasta, joka oli käytössä ennen WEC-sarjaa. ACO:lla oli kaksi luokkaa, joista GT1-luokassa ajoivat ammattilaiset ja GT2-luokassa amatöörit tai muut kuljettajat. Vuonna 2011 kasvavien kustannusten johdosta ACO hylkäsi GT1-luokan ja GT2-luokasta tuli GTE, joka jaettiin Pro- ja Am-luokkiin. GTE-luokka otettiin mukaan WEC-sarjaan sen ensimmäiselle kaudelle vuonna 2012.

## Lähteet
FIM Sidecar World Championship

**FIM Sidecar World Championship** on ratamoottoripyöräilyn sarja, jossa ajetaan sivuvaunullisilla moottoripyörillä. Luokassa kisataan kaksihenkisillä joukkueilla, joista toinen on moottoripyörän ajaja ja toinen sivuvaunun matkustaja eli "purkkiorja". Matkustajan tehtävänä on liikkua pyörän kyydissä ja täten mutkissa painopistettä siirtämällä auttaa pyörän kääntämisessä. Vaikka kuljettajan on oltava täysi-ikäinen, matkustajana voi olla 16 vuotta täyttänyt.

Suomalaisia lajin maailmanmestareita ovat Pekka Päivärinta ja Kirsi Kainulainen.

## Lähteet
Siviiliyhtiö

**Siviiliyhtiö** tarkoittaa Suomessa yhteisomistusta, jossa kaksi tai useampi omistavat yhdessä määräosuuden tietystä kiinteistöstä, esineestä tai arvopaperista. Siviiliyhtiöitä koskee "eräistä yhteisomistussuhteista annettu laki" (180/1958).

Siviiliyhtiö ei ole oikeuskelpoinen, eikä sen nimissä voida tehdä oikeustoimia. Siviiliyhtiö ei muodosta omistajistaan erillistä varallisuutta.

## Katso myös
* Verotusyhtymä

## Lähteet
Michel Polnareff

**Michel Polnareff** (s. 3. heinäkuuta 1944 Nérac, Lot-et-Garonne, Ranska) on ranskalainen laulaja-lauluntekijä. Hän tuli kuuluisaksi 1960-luvun alussa, kun hänen esikoissinglensä ”La Poupée Qui Fait Non” sijoittui Ranskan musiikkilistojen kärkeen, mutta varsinaista suosiota Polnareff sai 1970-luvun alusta eteenpäin, kun hän julkaisi albumin *Polnareff’s*. 

Polnareff syntyi taiteelliseen perheeseen ja varttui Pariisissa. Hänen äitinsä Simone Lane oli tanssija ja hänen isänsä Leib polnareff oli muusikko, joka esiintyi nimellä Léo Poll useille artisteille, muun muassa Édith Piafille. Polnareffin vanhemmat tutustuttivat poikansa musiikkiin, ja hän oppi pianonsoiton viisivuotiaana ja teki musiikkia 11-vuotiaana. 

## Diskografia

### Studioalbumit
**Michel Polnareff / Love Me Please Love Me* (1966)
**Volume 2 / Le Bal des Laze* (1967)
**Polnareff’s* (1971)
**Michel Polnareff* (1974)
**Fame à la mode* (1975)
**Coucou me revoilou* (1978)
**Bulles* (1981)
**Incognito* (1985)
**Kāma-Sūtra* (1990)
**Enfin!* (2018)

### Livealbumit
**Polnarévolution* (1972)
**Show télé 82/Public* (1982)
**Live at the Roxy* (1996)
**Ze re Tour 2007* (2007)
**À L’Olympia 2016* (2016)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Press Color

**Press Color** on ranskalaisen laulajan Lizzy Mercier Descloux’n esikoisalbumi. Albumi nauhoitettiin helmikuussa 1979 Blank Tapes Studiosissa New Yorkissa ja sen julkaisi ZE Records vuonna 1979. 

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säv. Lizzy Mercier Descloux ellei toisin mainita.

### A-puoli
# Jim on the Move (Lalo Schifrin) – 2.29
# Aya Mood 3.5 – 2.50
# Torso Corso – 1.48
# Wawa – 2.18

### B-puoli
# Fire (Arthur Brown) – 5.11
# Mission Impossible (Schifrin) – 2.35
# No Golden Throat – 2.38
# Tumor (Eddie Cooley, John Davenport) – 2.57

## Arvostelut
*AllMusic: 

## Lähteet
Star Wars Resistance

**Star Wars Resistance** on tieteisfiktiivinen animaatiosarja, joka sijoittuu George Lucasin luomaan *[[Tähtien sota]]* -universumiin. Sarjan ensimmäisen tuotantokauden tapahtumat alkavat kuusi kuukautta ennen *[[Star Wars: The Force Awakens|The Force Awakensin]]* (2015) tapahtumia ja risteävät niiden kanssa kauden viimeisissä jaksoissa. Toisen tuotantokauden ensimmäisten jaksojen tapahtumat risteävät *[[Star Wars: The Last Jedi|The Last Jedin]]* (2017) kanssa. Sarja alkoi Disney Channelilla 7. lokakuuta 2018 ja päättyi 26. tammikuuta 2020. Sarja julkaistiin Suomessa Disney+:aan tekstitettynä.

## Juoni

Vastarintaan västikään liittynyt Kazuda Xiono lähetetään soluttautumaan meriplaneetta Castilonilla sijaitsevalle tankkausasema *Colossukselle* ja sieltä käsin vakoilemaan onko Ensimmäisen ritarikunnalla siellä toimintaa.

## Äänirooleissa

## Jaksot
### Ensimmäinen tuotantokausi (2018–2019)

|}

### Toinen tuotantokausi (2019–2020)

|}

### Lyhytanimaatiot (2018)

|}

## Lähteet
### Huomioita

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* ''Star Wars Resistance'' starwars.comissa 
* 
* ''Star Wars Resistance'' Jedipediassa
* ''Star Wars Resistance'' Wookieepediassa
Flick of the Finger

**Flick of the Finger** on brittiläisen rockyhtye Beady Eyen kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen toiselta ja viimeiseksi jääneeltä albumilta *[[BE (Beady Eyen albumi)|BE]]* 15. huhtikuuta 2013. Kappale on yhtyeen jäsenten Liam Gallagherin, Gem Archerin ja Andy Bellin kirjoittama ja sille tehtiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo.

”Flick of the Finger” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 138.

Joulukuussa 2013 julkaistiin 1&nbsp;000 kappaleen rajoitettu 7 tuuman vinyyli, joka sisältää remixin kappaleesta ”Flick of the Finger”, sekä B-puolena remixin Gallagherin kirjoittamasta kappaleesta ”Soul Love”.

## Kappaleet
### Digitaalinen lataus ja suoratoisto

### 7 tuuman vinyyli (rajoitettu painos)

## Lähteet
Örjan Atterberg

**Örjan Atterberg **(31. elokuuta 1943 Tukholma – 19. toukokuuta 1963 Helsinki) oli ruotsalainen autourheilija. Hän kuoli 19-vuotiaana Formula Junior -luokan lähdössä 19. toukokuuta 1963 järjestetyssä Eläintarhanajossa Helsingissä. Kyseessä oli Suomen kilpa-autoiluhistorian siihen asti pahin onnettomuus, johon myös päättyi Eläintarhanajojen järjestämisen. Lupaa kilpailulle ei seuraavana vuonna edes haettu.

Atterbergin kuolemaan johtaneen tapahtumasarjan todellista kulkua ei ole saatu selvitetyksi. Suomalaisen Curt Lincolnin mukaan Atterberg koukkasi pian lähdön jälkeen syntyneessä ruuhkassa maanmiehensä Picko Trobergin vasemmalta puolen radan ulkopuolelta ja osui Lincolnin auton takapyörään. Tämän jälkeen Atterbergin auto kimposi ilmaan ja putosi radalle ylösalaisin, jolloin alle jäänyt Atterberg sai välittömästi surmansa. Kaikki tämä oli ohi 20 sekunnissa. Formula Junior -kilpa-autoissa ei vielä tuolloin ollut kuljettajan päätä korkeammalle ulottuvaa turvakaarta, joka olisi mahdollisesti voinut pelastaa Atterbergin hengen. Lincolnin auto pyörähti vaakatasossa ympäri ja osui radan reuna-aitaan, mutta Lincolnilta murtui vain pikkusormi. Kilpailun järjestelytoimikunnan puheenjohtajan Raul Falinin ja tuomaristoon kuuluneen tanskalaisen W. A. Hermannin mielestä Atterberg oli itse aiheuttanut onnettomuuden ajamalla sääntöjen vastaisesti radan ulkopuolelta.

Fred Geitelin, Jussi Juurikkalan ja Jyrki K. Talvitien kirjan *Kuolemankurvasta moukaripörssiin* mukaan Curt Lincoln ei saanut osumaa Atterbergilta, vaan joko Picko Trobergilta tai kolmannelta ruotsalaiselta Freddy Kottulinskyltä. Tämän näkemyksen mukaan Atterberg törmäsi ympäri pyörinyttä Lincolnia väistäneen Kottulinskyn auton takapyörään ja nousi siitä ilmaan. Tapauksen jälkeen Ruotsin autourheiluliitto peruutti Kottulinskyn kilpailulisenssin, koska se katsoi hänen aiheuttaneen Atterbergin kuoleman. Myöhemmin Kottulinsky kilpaili suomalaisella lisenssillä. Kottulinskyn sen enempää kuin kenenkään muunkaan syyllisyyttä tapahtuneeseen ei pystytty sitovasti osoittamaan. Suurempana syynä Atterbergin kuolemaan lienevät olleet kilpa-auton turvallisuuspuutteet ja se, että kilpailun lähdössä eturiviin oli asetettu kolme autoa.

## Lähteet
Kotaselkä (Mänttä-Vilppula)

**Kotaselkä**  on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön ja sen Keuruun reitin alajuoksulle.

## Maantietoa
Järven pinta-ala on 114 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä. Se on 3,1 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Järven ympäristössä korkeusvaihtelut ovat loivia ja suurin mäki kohoaa yli 10 metrin korkeuteen Kotaniemessä. Järven muoto on rikkonainen. Lampisenniemi on 650 metriä pitkä niemi, joka on jakamassa järvialtaan neljään osaan. Niemen pohjoispuolelle jää 600 metriä pitkä Lampisenlahti, jonka lahdensuu kapenee paikoin 40 metrin levyiseksi. Lampisenniemi aiheuttaa Pirttiniemen kanssa toisen kapeikon sen eteläpuolelle, joka erottaa järvestä suuruan sisältävän pienen järvenosan. Kapeikon itäpuolelle jää lahdelma, jossa sijaitsevat Pirttilahti ja Pajulahti. Suurimman järvenosan muodostaa järven itäosa, joka on 1,5 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Sen kaakkpoispäässä sijaitsee Taipaleenlahti. Pohjoisrannan Kotaniemi erottaa järven siihen laskevasta Kuoreveden vesireitistä.

Järvessä on kartan mukaan kolme saarta. Kotasaaret muodostavat saariparin järven itäpäässä. Ne ovat 100 metriä ja 70 metriä pitkät. Kolmas saari sijaitsee Lampisenlahdella ja se on 30 metriä pitkä. Saaret ovat autiot.

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 6,0 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0060 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 5,3 metriä ja suurin syvyys on 21,2 metriä. Syvin kohta sijaitsee Lampisenniemen edustalla sen itäpuolella. Syvin kohta kuuluu laajempaan yli 10 metriä syvään syvänteeseen, johon sisältyy kolme yli 15 metrin syvännettä.

Järven rantaviivan pituus on 11 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata lukuun ottamatta länsipäässä sijaitsevia Vilppulan taajama-alueita. Järven etelärannoilla ulottuvat peltomaat joisskin kohdin järven rantaan asti. Taajama-alueen ulkopuolella on haja-asutusta vain muutama kiinteistö tai maatila. Rantaan on rakennettu kymmenen vapaa-ajan asuntoa tai rantasaunaa. Niille tulee tiet Vilppulan taajamasta tai taajamasta lähteviltä kyläteiltä. Järven länsipäässä sijaitsee Mänttä-Vilppulan kaupungin vuokraama Koivuniemen retkeilymaja .

## Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Kuoreveden lähialueeseen (35.611) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 98,4 metriä mpy.

Järvi saa pääosan vedestään Kuoreveden lähialueelta (35.611), johon se itsekin kuuluu. Järven pohjoisrantaan laskee Keskikoski, joka tuo Kuoreveden vesiä Melasjärveltä Melaskosken ja Väliveden kautta. Kotaselän alueella on yksi yli hehtaarin kokoinen lampi Pukinlammi, jotka laskee suoraan järven Lampisenlahteen.

Järven lasku-uoma on Vilppulankoski, josta vesi virtaa Kirkkosalmen kautta Ruoveden Huutoselkään.

## Lähteet
Vicksburg

**Vicksburg** voi tarkoittaa seuraavia:

* Vicksburg, kaupunki Mississipin osavaltiossa Yhdysvalloissa
* Vicksburg, kaupunki Michiganin osavaltiossa Yhdysvalloissa
Närpiäiset

**Närpiäiset** on suomalainen lapsille suunnattu televisiosarja, jota näytetään Pikku Kakkosessa. Sarjaa voi katsoa myös Yle Areenasta. Sarjan päähenkilöt ovat närpiäisneidit Jassoo ja Joltakulta. Ensimmäinen jakso kuvattiin vuonna 2013. 

## Näyttelijät

## Hahmot

### Joltakulta ja Jassoo

Joltakulta ja Jassoo ovat sarjan päähenkilöt. Sarjan ensimmäisessä jaksossa *Keltainen viiva* he löytävät hylätyn sienitalon täsmälleen samanaikaisesti. Kumpikin väittää löytäneensä talon ensin. He ratkaisevat riidan panemalla talon puoliksi maalaamalla keskelle taloa keltaisen viivan. "Se joka ylittää viivan, se joutuu lähtemään", Joltakulta toteaa. Joltakulta ja Jassoo asuvat Summanmutikassa lähellä Onnimannia. 

Joltakulta esitetään yleisesti ottaen vakavaluonteisena hahmona, joka pitää oman puolensa talosta siistinä, toisin kuin Jassoo, joka elää sotkujen keskellä. Jassoolla on leikkisä luonne, ja hän heittäytyykin helposti mukaan kaikenlaisiin leikkeihin ja juhliin.

Joltakullalla on sinivihreä asu, jossa vaaleansiniset hihat ja housunlahkeet. Lisäksi hänen päässään on sinivihreitä rusetteja. Jassoon puku on kauttaaltaan vaaleanpunainen, paitaan on ommeltu kuvia ja paikkoja. Jassoon päässä on suuri vaaleanpunainen "tötterö".

### Hellanlettas

Hellanlettas on Jassoon ja Joltakullan hyvä ystävä ja naapuri. Hänen intohimonsa on hyvä ruoka, ja hän syö melkoisesti. Hän myös rakastaa kaikenlaisia tuoksuja. Hellanlettaksen luonne on lempeä ja rauhallinen. Hänen asunsa on pääasiassa keltainen, ja hänen päähineensä muistuttaa lähinnä kokinhattua.

### Leppäkeihäs
Leppäkeihäs on Summanmutikan posteljooni. Hän on yksi Joltakullan ja Jassoon parhaista ystävistä. Leppäkeihään asu on keltainen. Hän on hyvin kekseliäs. Leppäkeihäs esiintyi ensimmäisen kerran jaksossa *Kutsukirje*, jossa hän toi kutsun juhliin Joltakullalle ja Jassoolle.

### Noh-Noh
Noh-Noh esiintyy muutamassa jaksossa. Hän on Hellanlettaksen tavoin rauhallinen ja lempeä. Hänen asunsa on pääasiassa liila, sekä violetti. Hänet esitettiin ensimmäisen kerran *Torvia*-jaksossa, jossa Joltakulta opetteli soittamaan käyrätorvea hänen opeillaan. 

### Tutu ja Justjoo
Tutu ja Justjoo ovat Joltakullan ja Jassoon tädit. Heidät esitettiin ensimmäisen kerran jaksossa *Tädit*.

Tutu on luonteeltaan vakava eikä voi sietää sotkua. Hän siivoaa, kunnes on täysin siistiä. Tutu-tädin asu on tummansininen. Jaksossa Torvia Joltakullalla kerrottiin olevan toinenkin täti, Jep Jep, mutta häntä ei ole koskaan näytetty ohjelmassa.

Justjoo-täti on leikkimielinen ja hänen suosikkipuuhansa on ruoanlaitto. Justjoo ei koskaan siivoa. Hänen asunsa on tummanpunainen.

## Lähteet
Himmerodin David

**Autuas Himmerodin David**  (n. 1100 Firenze, Italia – 11. joulukuuta 1179 Himmerod, Rheinland-Pfalz) oli katolinen sisterssiläinen munkki, ihmeidentekijä, parantaja, eksorkisti ja profeetta. Mies oli pyhän Bernard Clairvauxilaisen alamainen ja lähetettiin 1131 Saksaan perustamaan Himmerodin luostari lähellä Trieriä. Hänet huomioitiin pian hänen hyveidensä ja ihmeidentekokykynsä johdosta ja hänen kuolemansa 11. joulukuuta 1179 jälkeen vuonna 1204 hänen jäänteensä siirrettiin marmorialttariin, joka oli omistettu hänen kunniakseen. Vuonna 1699 Himmerodin munkkien sallittiin viettää Davidin juhlaa ja vuonna 1734 julkaistiin hänen elämäkertansa ja saatiin paavi Klemens XII:ltä lupa asettaa miehen reliikit esiin kunnioittamista varteen. Hänen muistopäiväänsä vietetään joko 1. maaliskuuta, 16. huhtikuuta tai 11. joulukuuta. Muita David-nimisiä pyhiä tai autuaita ovat esimerkiksi autuas David Galvan Bermudez, autuas David Gonson ja pyhä Ruotsin David.

## Lähteet
Second Bite of the Apple

**Second Bite of the Apple** on brittiläisen rockyhtye Beady Eyen kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen toiselta ja viimeiseksi jääneeltä albumilta *[[BE (Beady Eyen albumi)|BE]]* 29. huhtikuuta 2013. Kappale on yhtyeen kitaristi Gem Archerin kirjoittama ja sille tehtiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo.

”Flick of the Finger” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 112. Singlen B-puolena julkaistiin basisti Andy Bellin kirjoittama ”Dreaming of Some Space”.

Beady Eye esitti ”Second Bite of the Applen” albumin promotoimiseksi brittiläisen The Voice UK -laulukilpailun semifinaalissa kesäkuussa 2013.

## Kappaleet
### Digitaalinen lataus, suoratoisto ja vinyyli

## Kokoonpano
* Liam Gallagher – laulu
* Gem Archer – soolokitara
* Andy Bell – rytmikitara
* Chris Sharrock – rummut, lyömäsoittimet
* Jeff Wootton – basso

## Lähteet
Franco Uncini

**Franco Uncini** (s. 9. maaliskuuta 1955) on italialainen ratamoottoripyöräilyn maailmanmestari. Hän voitti maailmanmestaruuden 500-kuutioisten MM-sarjassa vuonna 1982. Hän sijoittui MM-sarjassa 250-kuutioisissa toiseksi vuonna 1977 sekä 500-kuutioisissa neljänneksi vuonna 1980 ja viidenneksi vuonna 1979. Hän ajoi MM-sarjassa Yamahalla vuosina 1976–1978, Harley-Davidsonilla vuonna 1977 (vain 250-kuutioisissa) sekä Suzukilla vuosina 1979–1985. Hän voitti 250-kuutioisissa kaksi osakilpailua vuonna 1977 sekä 500-kuutioisissa viisi osakilpailua vuonna 1982. Hän ajoi pahan kolarin Alankomaiden GP:ssä 1983 mutta selvisi siitä ja jatkoi uraansa vielä kahden vuoden ajan.

## Lähteet
Marco Lucchinelli

**Marco Lucchinelli** (s. 26. kesäkuuta 1954) on italialainen ratamoottoripyöräilyn maailmanmestari. Hän voitti maailmanmestaruuden 500-kuutioisten MM-sarjassa vuonna 1981. Hän sijoittui MM-sarjassa 500-kuutioisissa kolmanneksi vuonna 1980 ja neljänneksi vuonna 1976. Hän ajoi MM-sarjassa Yamahalla, Suzukilla, Hondalla sekä viimeisinä vuosinaan Cagivalla. Maailmanmestaruuden hän voitti Suzukilla. Hän voitti 500-kuutioisissa yhden osakilpailun vuonna 1980 ja viisi osakilpailua vuonna 1981. Hän kilpaili MM-sarjassa vuosina 1975–1986 ja ajoi vuonna 1988 Superbikea saavuttaen ensimmäisenä ajajana osakilpailuvoiton sekä RR-ajon että Superbiken MM-sarjassa.

## Lähteet
Luettelo Portugalin laivaston sukellusveneistä

**Luettelo Portugalin laivaston sukellusveneistä** sisältää Portugalin laivaston sukellusveneet.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Albanialainen iso-polyfonia

**Albanialainen iso-polyfonia** eli moniääninen laulanta on perinteinen osa Albanian kansanmusiikkia ja sisällytetty Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Sana "iso" viittaa laulua säestävään hyminään, joka on peräisin bysanttilaisesta kirkkomusiikista. Myös kirkkomusiikissa itse laulua säesti hyminä.

Polyfoninen laulanta on osa Myzeqen, Toskërian, Çamërian ja Labërian alueen kulttuuria. Saman kaltaista polyfonista laulamista tunnetaan harrastettavan myös Pohjois-Albanian Peshkopin, Kosovon Kaçanikin, Pohjois-Makedonian  Pologin, Tetovon, Kičevon ja Gostivarin, ja Pohjois-Albanian ja Etelä-Montenegron Malësian alueilla.

Labëria on erityisen tunnettu moniäänisestä laulannasta, ja laulu voi olla kaksi-, kolme- tai jopa neliäänistä. Kaksiäänisiä kappaleita laulavat vain naiset, kun taas kolmiäänisiä voivat laulaa sekä miehet että naiset. Neliääninen laulu on Labërian erikoisuus. Tutkimukset ovat osoittaneet, että neliääninen laulu kehittyi kolmiäänisen jälkeen ja että se on polyfonisen laulannan kaikkein monimutkaisin muoto.

Lokakuusta 1968 lähtien Albaniassa on pidetty viiden vuoden välein lokakuussa Gjirokastërin kansallinen kansanperinnefestivaali, jossa on tavallisesti esitetty paljon polyfonisia lauluja.

## Lähteet
Aaron Russo

**Aaron Russo** (1943–2007) oli yhdysvaltalainen liikemies, elokuvatuottaja ja poliittinen aktivisti.

Hän on tuottanut mm. elokuvan ** v. 2006, joka arvostelee monia aiheita amerikkalaisessa yhteiskunnassa, kuten esim. globalisaatio, mikrosirutus, Yhdysvaltain keskuspankki (Federal Reserve), jne.
Luettelo Portugalin laivaston risteilijöistä

**Luettelo Portugalin laivaston risteilijöistä** sisältää Portugalin laivaston risteilijät.

## Lähteet
*

### Viitteet
The Beat Goes On (kappale)

**The Beat Goes On** on brittiläisen rockyhtye Beady Eyen kappale, joka julkaistiin viidentenä ja viimeisenä singlenä yhtyeen debyyttialbumilta *[[Different Gear, Still Speeding]]* 15. heinäkuuta 2011. Kappale on yhtyeen jäsenten Liam Gallagherin, Gem Archerin ja Andy Bellin kirjoittama.

”The Beat Goes On” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 64. Singlen B-puolena julkaistiin kappale ”In the Bubble with a Bullet”.

## Kappaleet
### Digitaalinen lataus ja suoratoisto

## Kokoonpano
* Liam Gallagher – laulu
* Gem Archer – soolokitara
* Andy Bell – rytmikitara, basso
* Chris Sharrock – rummut, lyömäsoittimet

## Lähteet
Tim Burchett

**Timothy Floyd ”Tim” Burchett** (s. 25. elokuuta 1964 Knoxville, Tennessee) on yhdysvaltalainen poliitikko republikaanisesta puolueesta. Hän on toiminut vuodesta 2019 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä, mitä ennen hän toimi vuosina 2010–2018 Knoxin piirikunnan pormestarina. Vuosina 1995–1998 hän toimi Tennesseen edustajainhuoneen ja vuosina 1999–2010 Tennesseen senaatin jäsenenä.

Burchett valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi Tennesseen toisesta vaalipiiristä marraskuun 2018 vaaleissa. Hänen vastaehdokkaansa oli demokraatti Renee Hoyos. Vaalipiiri on ollut republikaanien hallinnassa yhtämittaisesti yli sataviisikymmentä vuotta. Ennen Burchettia sitä edusti kolmenkymmenen vuoden ajan Jimmy Duncan. Burchettin seuraajaksi Knoxin piirikunnan pormestarina valittiin elokuussa 2018 showpainihahmo Kanena tunnetuksi tullut Glenn Jacobs.

Burchett opiskeli Tennesseen yliopistossa ja suoritti Bachelor of Science -tutkinnon, pääaineenaan kasvatustiede. Hän toimi ennen poliittista uraansa pienyrittäjänä.

Burchett on ollut naimisissa kahdesti, vuosina 2008–2012 Allison Beaverin ja vuodesta 2014 Kelly Kimballin kanssa. Burchett on Kimballin vuonna 2007 syntyneen tyttären ottoisä. 

## Lähteet
The Beat Goes On

**The Beat Goes On** voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* ”The Beat Goes On”, lauluduo Sonny and Cherin kappale vuodelta 1967
* *[[The Beat Goes On (albumi)|The Beat Goes On]]*, Vanilla Fudgen albumi vuodelta 1968.
* ”The Beat Goes On”, Beady Eyen kappale vuodelta 2011.
Beady Eyen diskografia

Tämä on brittiläisen rockyhtye **[[Beady Eye]]n** diskografia.

## Studioalbumit

Listasijoitusten lähde: 

## Singlet

## EP:t

## Musiikkivideot

## Lähteet
Dibutyyliamiini

**Dibutyyliamiini** (C8H19N) on alifaattisiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa korroosionestoaineena, katalyyttinä ja muiden orgaanisten yhdisteiden valmistamiseen.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa dibutyyliamiini on väritöntä nestettä. Sillä on amiineille tunnusomainen epämiellyttävä haju. Yhdiste liukenee hieman veteen ja paremmin muun muassa etanoliin. Se liukenee myös hieman dietyylieetteriin ja asetoniin. Dibutyyliamiini on emäksistä ja kykenee syövyttämään eräitä metalleja. Yhdiste ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä.

Dibutyyliamiinia valmistetaan ammoniakista, ja butanolista, 1-klooributaanista tai 1-bromibutaani. Tässä reaktiossa voi muodostua myös butyyliamiinia ja tributyyliamiinia. Toinen valmistustapa on butyronitriilin pelkistys vedyttämällä. Dibutyyliamiinia voidaan käyttää korroosionestoaineena ja katalyyttinä valmistettaessa eräitä polyeetteripolymeerejä. Yhdisteestä myös valmistetaan useita muita yhdisteitä esimerkiksi vulkanoinninkiihdyttimiä, väriaineita sekä hyönteismyrkkyjä ja muita maatalouskemikaaleja.

## Lähteet
Craig Muni

**Craig Douglas Muni** (s. 19. heinäkuuta 1962 Toronto, Ontario) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija, joka jäi eläkkeelle vuonna 1998. Muni pelasi NHL:ssä 819 ottelua, ja voitti kolme Stanley Cupia Edmonton Oilersissa. Muni pelasi NHL-urallaan myös Toronto Maple Leafsissa, Chicago Blackhawksissa, Buffalo Sabresissa, Winnipeg Jetsissä, Pittsburgh Penguinsissa ja Dallas Starsissa. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja.

## Ura

Muni pelasi ensimmäistä kertaa NHL:ssä kaudella 1981–1982, jolloin hänen tililleen kertyi kolme NHL-ottelua. Muni siirtyi Torontosta AHL:ään, ja teki siellä 20 pistettä. Lopulta Muni siirtyi AHL:n kautta Edmonton Oilersiin, jossa hän pelasi seitsemän kautta, ja voitti kolme Stanley Cupia. Muni siirtyi Chicagon kautta Buffaloon, jossa pelasi kolme kautta. Hän pelasi vielä Winnipegissä kaudella 1995–1996, ja siirtyi Pittsburghiin, jossa pelasi yhden kauden. Munin viimeinen seura oli Dallas Stars, jossa hän pelasi 40 ottelua tehoin 1+1=2. Muni sai NHL:ssä yhteensä 147 tehopistettä.

## Uran tilastot

## Lähteet
*
Mk-Sprint

**Mk-Sprint** eli moottorikelkka-sprint on moottorikelkkaenduron tyyppinen, mutta sitä luonteeltaan kevyempi kilpailulaji, jonka avulla voi tutustua moottorikelkkaurheiluun turvallisissa olosuhteissa. Kilpailu perehdyttää jokamieskelkkailijoita kilpailutoimintaan ja testaa ajokkien luotettavuutta sekä ajajien taitoja. Lajissa järjestetään suomenmestaruuskilpailuja. 

Mk-Sprintin reitin on oltava pääosin vähintään 3 metriä leveä ja kilpailumatkan pituus on 4-6 kilometriä. Reitti ajetaan kolme kertaa ja lähtöjen yhteisaika ratkaisee voittajan. Moottorikelkkojen on oltava tehdasvalmisteisia ja rekisteröityjä vakiomoottorikelkkoja.

## Lajin kilpailuluokat

* SM-Pro
* Semi-Pro
* Harraste
* SM-Sport 90
* Juniorit 1 ja 2
* Ladyt
* Legendat
* Historic

## Lähteet
Kalevi Vehkonen

**Taisto Kalevi Vehkonen** (26. syyskuuta 1946 Keuruu – 4. tammikuuta 2023 Vantaa) oli suomalainen motocrosskuljettaja, joka nousi lajissaan maailman huipulle 1960-luvun lopulla.

Vehkonen voitti 21-vuotiaana motocrossin Hyvinkään MM-osakilpailuissa 1968 molemmat 250-kuutioisten luokan erät. Vuonna 1970 hän oli tuomassa Suomelle joukkuekilpailun MM-pronssia yhdessä Reino Hahlin ja Heikki Mikkolan kanssa. Henkilökohtaiseen MM-sarjan erävoittoon Vehkonen ylsi seuraavan kerran Puolassa vuonna 1971. MM-sarjan loppupisteissä hän sijoittui neljänneksi vuonna 1972. Hän voitti 250-kuutioisten Suomen-mestaruuden vuosina 1968 ja 1974. Vehkonen lopetti aktiiviuransa syksyllä 1975.

Endurossa Vehkonen voitti Päijänteen ympäriajon vuonna 1968. Moottorikelkkailussa hän voitti epävirallisen maailmanmestaruuden vuonna 1969.

Kalevi Vehkosen poika Ismo Vehkonen ja veljenpoika Pekka Vehkonen ovat myös menestyneet motocrossissa, jälkimmäinen voittanut maailmanmestaruudenkin.

Vehkonen on haudattu Honkanummen hautausmaalle Vantaalle.

## Lähteet
Želkuar

**Želkuar** ( ja  eli Želkuar, Džilkuar ja Sintašta) on Venäjällä Tšeljabinskin alueella ja Kazakstanissa Qostanayn alueella Toboljokeen oikealta puolelta yhtyvä sivujoki, jonka valuma-alue sijaitsee eteläisen Uralvuoriston itäpuolella arolla. Tobol on eräs Irtyšjoen suurista sivujoista.

## Maantietoa
### Pääuoma
Joen nimi on ylä- ja keskijuoksulla Sintašta ja alajuoksulla Želkuar (tai myös Džilkuar). Joen lähteet sijaitsevat Venäjän puolella ja se virtaa alussa kaakkoon, mutta myöhemmin pääasiassa kohti itää. Näin se käyttäytyy 152 kilometriä, kunnes se yhtyy Glebovkan kylän () lähellä Toboljokeen 1&nbsp;418 kilometriä  ennen Irtyšjoen yhtymäkohtaa. Irtyšjoki on Pohjoiseen jäämereen laskevan Objoen suuri sivujoki.

Pääuoma alkaa matalan mäen etelärinteessä olevassa laaksossa, mistä vesi virtaa läheisen Rymnikskin () kylän läpi. Kylän yläpuolella joen latvahaarat yhtyvät muodostaen kylässä leveämmän uoman, jonka vesi kerätään tämän ja toisen Bredyn kylän () välille tekojärveen. Noin 30 kilometrin päässä pääuomaan yhtyy oikealta lounaasta päin virtaava Bersuat (), joka on Želkuarin suurin sivujoki. Kazakstanin valtionraja seuraa Bersuatia pääuomalle, missä raja kulkee pari kilometriä. Joki kaartaa sen jälkeen Kazakstanin puolella koillisesta kaakkoon pitkässä kaaressa ja päättyy Zabelovkan kylän () yläpuolella joen uomaan kerättyyn tekojärveen. Toboljoen yhtymäkohtaan on tästä enää 20 kilometriä matkaa.

### Sivujoet
Želkuar eli Sintašta ja sen sivujoet muodostavat yhdessä 5&nbsp;100 neliökilometrin suuruisen valuma-alueen , joka on 0,17% koko Objoen valuma-alueesta. Taulukossa on lueteltu suurimmat Želkuarin sivujoet (osa tiedoista puuttuvat):
})
! pituus(km)
! valuma-alue(km²)
! lähde
|-
| 18 || nimetön ||  || 20 ||  || 1
|-
| 40 || nimetön ||  || 11 ||  || 1
|-
| 49 || Bersuat || Берсуат (Бирсуат) || 100 || 2210 || 1
|-
| 103 || Korjažnyi Dol || Коряжный Дол (Каряжная) || 17 ||  || 1
|-
| 108 || Borovaja || Боровая || 10 ||  || 1
|-
| 129 || Karaganka || Караганка (Караган) || 15 ||  || 1
|-
| 135 || Tšulaksai || Чулаксай || 10 || || 1
|}
Lähteet: 1 = 

Tšulaksai, Karaganka, Borovaja ja Korjažnyi Dol ovat lyhyitä sivujokia, mutta myös niihin pyritään keräämään kevään sulamisvesiä tekoaltaisiin. Suuremmassa Bersuatin sivujoessa ja sen sivujoissa on kolme tekoallasta veden varastoimiseksi. Vettä käytetään talousvetenä ja viljelysten kasteluun .

## Vuodenaikojen vaikutukset
Joki sijaitsee Uralvuoren eteläosien itäpuolella arolla, jossa kasvaa puita pääasiassa vain painaumien ja syvempien jokilaaksojen suojissa. Ilmasto on Uralin itäpuolella mannermainen ja täällä sataa eniten kesäisin. Joet saavat suurimman osan vedestään keväällä, kun alueen lumet sulavat. Silloin joet tulvivat voimakkaasti, jolloin myös jäät lähtevät joesta. Syksyllä ei sateita tule kovinkaan paljon ja silloin joet kuivuvat pieniksi noroiksi. Alueen vesihuollon kannalta on tärkeää kerätä jokivettä talteen tekojärviin kuivan ajan varalle.

## Huomautukset

## Lähteet
Olle Lycksell

**Nils Olle Mattias Lycksell** (s. 24. elokuuta 1999 Oskarshamn, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SHL-joukkue Växjö Lakers HC:ta. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Lycksell osaa pelata myös keskellä.

## Ura
### Seuraura
Lycksell on IK Oskarshamnin kasvatti. Hän toimi kaudella 2013–2014 seuran U16-junioreiden varakapteenina. Lycksell siirtyi kaudeksi 2014–2015 Linköping HC:n U16-junioreihin, mutta hän palasi kaudeksi 2015–2016 kasvattajaseuraansa IK Oskarshamniin ja siirtyi seuran J18-junioreihin. Lycksell debytoi kauden aikana myös seuran miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa vain 16-vuotiaana. Kaudeksi 2016–2017 hän palasi jälleen Linköpingiin ja siirtyi seuran J18-junioreihin. Lycksell oli pudotuspeleissä joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 2+6=8 ja hän voitti Linköpingin sisäisen tehotilaston lukemalla +7. Lycksell voitti kauden päätteeksi J18 Allsvenskanin pronssia.

Philadelphia Flyers varasi Lycksellin kuudennella kierroksella 168. pelaajana . Kaudella 2017–2018 hän debytoi Linköpingin SHL-joukkueessa, jossa Lycksellin tulokaskausi toi 26 runkosarjaottelussa tehot 5+2=7. Hän sai tililleen ensimmäisen SHL-ottelunsa 2. marraskuuta 2017 Brynäs IF:ää vastaan, mutta Lycksell jäi ottelussa kuitenkin ilman jääaikaa. Hän sai ensimmäiset peliaikansa SHL:ssä seuraavassa ottelussa 5. marraskuuta 2017 Karlskrona HK:ta vastaan, jolloin Lycksell sai jääaikaa 8.47 minuuttia. SHL-uransa avausmaalin hän teki viidennessä ottelussaan 17. marraskuuta 2017 vieraissa HV71:tä vastaan. Lycksell pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kaksi Allsvenskan-ottelua lainalla kasvattajaseurassaan IK Oskarshamnissa joulukuussa 2017.

Tammikuussa 2018 Lycksell teki Linköpingin kanssa kaksivuotisen SHL-sopimuksen.

### Maajoukkueura
Lycksell on pelannut kymmenen nuorten maaottelua.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Ispoisten kartano

**Ispoisten kartano** on kartano Turun Katariinanlaaksossa. Sen nykyinen päärakennus on vuodelta 1784, mutta kartanon historia ulottuu ainakin 1400-luvulle. Rakennus toimi 1950-luvun lopulta vuoteen 2012 vanhainkotina, ja vuodesta 2015 siinä on toiminut yksityinen päiväkoti Vilske. Kartanon mukaan on saanut nimensä sen pohjoispuolella oleva Ispoisten kaupunginosa.

## Historiaa
1400-luvulta 1700-luvulle Ispoisten kartano oli rälssitila, jossa asuvat pitivät huolta tilanomistajan karjasta.

Vuosina 1658–1676 Ispoisten kartanoa hallitsi valtaneuvos ja amiraali Lorentz Creutz, joka omisti myös monia muita maatiloja. Vuonna 1723 omistus siirtyi Creutzin jälkeläisiltä Pohjois-Suomen laamanni Simon Lilliegrenille (1666–1736), jonka perukirjassa vuodelta 1736 mainitaan kuolinpaikkana ensi kertaa nimi Katariinanlaakso. Sen on arveltu tarkoittavan laamannin vaimoa Katarina von Bergiä, jonka kunniaksi kartanon lehtometsäalue olisi siis nimetty. Toisen teorian mukaan nimi tulee Katariina Jagellonicasta, ja Katarina-nimisiä naisia on ollut muidenkin Ispoisten omistajien perheissä

Vuonna 1742 kartanon isännäksi tuli Turun Akatemian kaunopuheisuuden professori Henrik Hassel, jonka puoliso oli myös nimeltään Katarina. Heidän omistusaikaansa kutsutaan kartanon ”akatemian kaudeksi” siellä vierailleiden professorien ja muiden akateemisten vieraiden perusteella.

Vuonna 1783 Ispoisten rälssisäteri tuli kamarineuvos Arndt Johan Winterin omistukseen, ja kartano sai nykyisen päärakennuksensa 500 metriä entistä pohjoisemmaksi.

Teollisuusmies Antti Ahlströmin pojan Erik Rafael Ahlströmin (1877–1918) omistuksessa 1910-luvulla tilalle perustettiin puutarha ja päärakennusta laajennettiin ja uudistettiin. Rakennukseen muun muassa muurattiin useita kaakeliuuneja ja asennettiin seinäpaneeleja. Ahlströmin jälkeen kartano oli eräiden muiden liikemiesten omistuksessa, kunnes vuonna 1951 sen omistajaksi tuli Turun kaupunki. Vuonna 1957 kaupunki kuitenkin teki vaihtokaupat Pelastusarmeijan säätiön kanssa: kaupunki sai Ruissalossa sijaitsevan huvilan ja säätiö Ispoisten kartanon, josta tehtiin vanhainkoti.

Vuoden 1988 asuntomessut pidettiin kartanon viereen rakennetulla Katariinanlaakson asuntoalueella. Tuolloin kartanon kylkeen rakennettiin uusi vanhainkoti ja kartanoakin kunnostettiin. Vuonna 2012 vanhainkotitoiminta rakennuksessa loppui, ja Pelastusarmeijan säätiö myi rakennuksen 2015 Nina ja Rami Arvosen perustamalle  kiinteistöyhtiö Ispoisten kartano Oy:lle. Taloa remontoitiin yksityisen päiväkoti Vilskeen käyttöön.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Rutland (kaupunki Vermontissa)

**Rutland** on kaupunki Yhdysvaltojen Vermontin osavaltiossa. Rutland on saman nimisen piirikunnan keskus ja sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 16&nbsp;495. Kaupunki tunnetaan etenkin marmorinlouhinnasta.

## Maantiede
Rutland sijaitsee Vermontin eteläosan keskiosassa. Matkaa Massachusettsin osavaltioon etelässä on noin 50 kilometriä ja New Yorkin osavaltioon lännessä noin 30 kilometriä. Kaupunki on rakennettu Otter Creek -joen laaksoon Green Mountains- ja Taconicvuorten välissä.

## Historia

Ennen eurooppalaisten siirtolaisten saapumista intiaanit käyttivät Otter Creek -joen laaksoa kalastukseen ja majavien pyydystämiseen. Ensimmäinen aluetta historiallisissa lähteissä kuvaillut oli turkiskauppias James Cross. Vuonna 1759 brittikenraali Jeffrey Amherst perusti paikalle vartioaseman osana Champlainjärven ja Connecticut-joen alueen yhdistänyttä sotilastietä, mutta siirtolaisasutusta ei paikalle syntynyt ennen ranskalais- ja intiaanisodan loppua. Ensimmäisen luvan alueelle siirtolaisena asettumiselle sai John Murray Massachusettsin Rutlandista, jonka mukaan nykyinen kaupunki sai myös nimensä. Murray ei kuitenkaan ollut ensimmäinen varsinainen siirtolainen. Ensimmäinen siirtolainen alueella oli vuonna 1770 paikalle asettunut John Mead, joka perusti perheineen sahan ja valssimyllyn. Vuonna 1775 perustettiin Fort Rutlandin linnoitus ja Yhdysvaltain vapaussodan aikana paikalla oli sotilaallista merkitystä. Vuosien 1784 ja 1804 välillä Rutland oli Vermontin pääkaupunki.

Rutlandin asukasluku vuonna 1800 oli 2&nbsp;124 ja vuoteen 1880 mennessä se kasvoi lukemaan 12&nbsp;149. Kasvu johtui paljolti rautatien saapumisen vuonna 1849 aiheuttamasta noususuhdanteesta marmorin louhinnassa. Alueella oli maailman rikkaimpiin lukeutuvat marmorivarannot. Vuonna 1880 Rutland oli osavaltion suurin kaupunki, mutta Vuonna 1886 Rutlandin marmoria tuottavat alueet erotettiin West Rutlandin ja Proctorin kaupungeiksi. Varsinainen Rutland löysi kuitenkin muita teollisuuden aloja. Kaupungin vanhaa keskustaa on uusittu 1960-luvulta alkaen.

## Talous
Historiallisesti tärkeällä marmorin louhinnalla on edelleen merkitystä alueen taloudelle. Muihin paikallisen teollisuuden aloihin lukeutuvat esimerkiksi vanerin valmistus ja lentokoneteollisuuden käyttämien osien valmistus. Taloudellista merkitystä on myös vähittäiskaupalla ja turismilla. Kaupungin lähistöllä on laskettelukohteita.

Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Rutlandissa aikavälillä 2012–2016 olivat 41&nbsp;502 USD ja henkilöä kohden 26&nbsp;455 USD. 16,2&nbsp;% väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.

## Väestö
Rutlandin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 16&nbsp;495 ja vuoden 2017 arvion mukaan 15&nbsp;440. Kaupungin asukkaista 95,8&nbsp;% oli taustaltaan valkoisia, 1,7&nbsp;% aasialaisia, 1,7&nbsp;% latinoja mistä tahansa rodusta ja 0,9&nbsp;% afroamerikkalaisia. 5,7&nbsp;% kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia ja 4&nbsp;% kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Lähteet
Flims

**Flims** on kunta Sveitsissä Graubündenin kantonissa. Siellä oli vuoden 2016 lopulla 2&nbsp;722 vakinaista asukasta. Flims kuuluu Imbodenin hallintoalueeseen.

## Sijainti
Flims sijaitsee Vorderrheinin laakson pohjoisrinteellä ja Glarusin Alppien etelärinteellä parikymmentä kilometriä Churistä länteen. Kunnan korkein vuori on Piz Segnas (3&nbsp;099 m mpy.).

## Liikenne
Vorderrheinin, Reussin ja Rhônen laaksoja pitkin kulkeva valtatie 19 () Churista Andermattin kautta Brigiin kulkee Flimsin kautta.

## Matkailu
Flimsissä sekä naapurikuntien Laaxin ja Faleran alueella toimii yksi Sveitsin isoimmista talviurheilukeskuksista, *LAAX*, jonka omistaa pörssinoteerattu *Weisse Arena Gruppe* -yhtiö. Alueella on muun muassa 224 kilometriä laskettelurinteitä ja neljä snow parkia.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Ricardo Pontvianne

**Ricardo Antonio ”Rico” Pontvianne Jiménez ** (20. lokakuuta 1943 Tampico – 13. elokuuta 2018) oli meksikolainen koripalloilija.

Pontvianne saavutti Meksikon miesten maajoukkueessa hopeaa vuoden 1967 Pan-Amerikan kisoista. Hän edusti Meksikoa myös Tokion 1964 ja Méxicon 1968 (Meksiko viides) kesäolympialaisissa sekä vuosien 1963, 1967 ja 1974 MM-kilpailuissa.

Pontvianne kuoli 74-vuotiaana 13. elokuuta 2018.

## Lähteet
* Rico Pontvianne Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive 
* Profiili FIBA Archive 
* Profiili FIBA Archive 
* Profiili FIBA Archive
Frico

**Frico** on Italian Friuli-Venezia Giulian alueelle tyypillinen juustosta valmistettava ruokalaji.

Frico valmistetaan tavallisesti montasio-juustosta pannulla paistamalla. Sen kaksi eri yleistä muotoa poikkeavat rakenteeltaan hauraasta rapeaan. Rapea frico valmistetaan sulattamalla paistinpannulla montasio-raastetta, joka muodostaa lopulta rapean pinnan vohvelimaiselle annokselle. Frico con patate muistuttaa puolestaan rakenteeltaan enneminkin munakasta, ja sen valmistukseen käytetään juuston ohella sipulia ja perunaa. Fricon valmistukseen käytetyn montasio-juuston kypsyys vaihtelee fricon tyylistä riippuen. Nuorempi juusto tuottaa kermaisemman rakenteen, kun taas maku terävöityy vanhemmassa juustossa. Nuorimpia fricon valmistuksessa käytettäviä juustoja kypsytetään 30–45 päivää, kun taas rapeaan fricoon käytettyjä montasio stag ionato -juustoja kypsytetään kahden vuoden ajan. Fricoa tarjoillaan nykyisin tavallisesti makupaloina tai muun ruuan koristeena.

Frico on levinnyt etenkin 1990-luvulta lähtien muun Italialaisen keittiön mukana Friuli-Venezia Giuliasta muualle Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan. Erityisen tunnetuksi on tullut sen vohvelimainen muoto. Fricon kotiseudun ulkopuolella on myös tapana käyttää muita juustoja, kuten asiagoa ja parmesaania.

## Lähteet
Disenchantment

**Disenchantment** on Matt Groeningin sekä Josh Weinsteinin luoma sitcom-fantasia-animaatiosarja. Sarja on Matt Groeningin ensimmäinen sarja Netflixille. Ensimmäiset jaksot julkaistiin 17. elokuuta 2018. Seuraavat kymmenen jaksoa ensimmäisestä tuotantokaudesta julkaistiin 20. syyskuuta 2019. Netfilx teki uuden 20 jakson tilauksen. Toinen tuotantokausi on ilmestyi vuonna 2019 Netflixiin. Uusi toinen tuotantokausi on ilmestymässä Netflixiin 2020 ja 2021 aikana. Kolmas, neljäs ja viides tulivat 2021 ja 2023. Tosin, Nämä kaikki ovat vaan osia. Sarjassa on kolme kautta, ja viisi osaa. 

Sarja kertoo juoposta prinsessasta Tiabeaniesta (Bean), haltia Elfosta sekä henkilökohtaisesta demonista nimeltä Luci. Ensimmäisen tuotantokauden ensimmäisen puolikkaan tapahtumat sijoittuvat Dreamlandin kuningaskuntaan. Toisella puoliskolla Tiabeanie laajentaa maailmaansa myös Dreamlandin ulkopuolelle. Toisen tuotantokauden ensimmäisen puolikkaan tapahtumat sijoittuvat Maruun ja Dreamlandiin. Kuningatar Dagmar herätettiin henkiin ensimmäisen tuotantokauden lopussa. Toisella puoliskolla Tiabeanie ja Luci pelastavat Elfon helvetistä.
Aino-Mari Mecklin

**Aino-Mari (Aino Mari) Mecklin**, o.s. **Tannermaa** (19. huhtikuuta 1891 Hausjärvi – 18. maaliskuuta 1969 Helsinki) oli Kalevala Korun ensimmäinen toimitusjohtaja.

Mecklinin vanhemmat olivat ratavartija Johan Fredrik Granstedt ja Wilhelmina Johansson ja puoliso vuodesta 1933 metsäneuvos Ahti Armas Mecklin (k. 1946). Aino-Mari Mecklin suoritti keskikoulun 1910 ja kauppakoulun 1912 ja teki 1920- ja 1940-luvulla opintomatkoja Pohjoismaihin ja Keski-Eurooppaan. Työskenneltyään ensin liikealalla ja sitten Metsänhoitoyhdistys Tapion palveluksessa 1918–1921 sekä metsähallituksen liikeosaston toimistonhoitajana, kassanhoitajana ja kirjanpitäjänä 1921–1933 hänestä tuli Kalevala Koru -yhtiön ensimmäinen toimitusjohtaja 1941.  Toimitusjohtajan tehtävää Mecklin hoiti vuoteen 1950 asti. Hän oli myös yhtiön hallituksen jäsen 1941–1950 ja valtuuskunnan jäsen 1941–1947. Mecklin, jolla oli useita luottamustehtäviä, oli toiminut kirjanpidon opettajana 1920-luvulla.

## Lähteet
NRP Graciosa (M417)

**NRP Graciosa** (runkonumero M417) oli Portugalin laivaston Corvo-luokan miinanraivaaja.

## Valmistus

Alus tilattiin Burger Boatsilta, missä köli laskettiin 1953 tunnuksella *AM-486*. Alus laskettiin vesille 19. marraskuuta 1954. Yhdysvaltain laivasto luokitteli aluksen uudestaan avomeriraivaajaksi tunnuksella *MSO-486* 7. helmikuuta 1955. Alus valmistui 1955 ja se luovutettiin Portugalille 23. marraskuuta.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1973

## Lähteet

*

### Viitteet
Hardayal Singh

**Hardayal Singh** (28. marraskuuta 1928 Lucknow, Brittiläinen Intia, Brittiläinen imperiumi – 17. elokuuta 2018 Dehradun) oli intialainen maahockeypelaaja, olympiavoittaja ja maahockeyvalmentaja.

Singh kuului Intian miesten maajoukkueeseen, joka voitti olympiakultaa Melbournessa 1956. Singh pelasi Melbournessa kahdessa ottelussa ja teki yhteensä kuusi maalia joista viisi 16–0-voitossa Yhdysvaltoja vastaan.

Singh palveli Intian armeijassa ja osallistui toiseen Intian–Pakistanin sotaan. Hän eläköityi armeijasta vuonna 1969 hoitaakseen aivokasvaimesta kärsinyttä vaimoaan, joka kuoli vielä samana vuonna. Vuosina 1983–1987 Singh toimi Intian maahockeymaajoukkueen päävalmentajana. 17. elokuuta 2018 Singhin uutisoitiin kuolleen 89-vuotiaana Dehradunissa.

## Lähteet
* Hardyal Singh Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Ġbejna

**Ġbejna** on maltalainen lampaanmaitojuusto.

Ensimmäiset historialliset lähteet mainitsevat juustonvalmistuksen maltalla 1400-luvulla ja alueen karu maasto suosii lampaiden paimennusta. Monet alueet eivät sovi muunlaiseen maatalouskäyttöön ja maidon jalostaminen juustoksi on kätevä tapa säilöä tuotettua maitoa. Ġbejnalla ei pitkään ollut suojattua alkuperäisnimitystä, mutta sen lisäämistä Euroopan unionin nimisuojajärjestelmään kampanjoitiin. Vuonna 2021 Malta Competition and Consumer Affairs Authority eli MCCAA hylkäsi hakmuksen viedä nimi alkuperäisnimitykseksi, koska se piti nimeä "Ġbejna" liian yleisesti juustoon viittaavana nimenä Maltalla. Tammikuussa 2025 hyväksyttiin kuitenkin alkuperäisnimitys muodossa *Ġbejna tan-nagħaġ*.

Ġbejna valmistetaan saostamalla lampaanmaito juoksutteella 35–37&nbsp;°C lämpötilassa, jolloin muodostuu juustomassaa. Ennen juoksutteiden käytön yleistymistä sen tilalla on sanottu käytetyn merivettä. Juustomassa eritellään koreihin ja sen pinnalle ripotellaan merisuolaa. Juustomuottiin asetettua juustomassaa käännellään pariin otteeseen samalla edelleen suolaa ripotellen. Valmista juustoa säilytetään kylmätiloissa ja se myydään tavallisesti vuorokauden sisällä sen valmistamisesta.

Valmis Ġbejna on väriltään valkoista ja sen makua on kuvailtu suolaiseksi. Juusto voidaan syödä tuoreena tai esimerkiksi katolla kuivattuna.

## Lähteet