open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Columbia (avaruussukkula)

**Columbia** (Nasan avaruussukkuloiden (*orbital vehicle*) luokituksessa **OV-102**) oli Nasan sukkulalaivaston ensimmäinen avaruuskelpoinen avaruussukkula. Ennen *Columbiaa* oli valmistunut testisukkula *[[Enterprise (avaruussukkula)|Enterprise]]*, mutta se pystyi ainoastaan ilmakehässä tapahtuviin koelentoihin. Sukkulan rakennustyöt aloitettiin vuonna 1975. *Columbian* ensimmäinen lento (STS-1) tapahtui  1981 ja viimeinen (STS-107)  –  2003. Sukkula tuhoutui palatessaan Maan ilmakehään surmaten samalla sen koko seitsenhenkisen miehistön.

## Lennot
Avaruussukkula Columbia lensi , oli avaruudessa , kiersi kiertoradan  ja lensi kaikkiaan . Se ei kertaakaan vieraillut aikanaan toiminnassa olleilla avaruusasemilla eli Mirillä tai ISS:llä.

## Onnettomuus
Avaruussukkula Columbia tuhoutui  2003 . Sukkula hajosi ilmakehään palaamisen aikana Texasin yläpuolella lennolla STS-107. Onnettomuudessa sai surmansa sukkulan koko seitsemän hengen miehistö. Onnettomuuden jälkeen kaikki sukkulat olivat kaksi vuotta lentokiellossa.

Onnettomuuden syyksi todettiin, että polttoainetankin lämpöeristeestä irtosi vaahtomuovin palanen lähtönousun aikana ja se vaurioitti yhtä sukkulan lämpösuojan paneeleista siiven etureunassa. Hauraaseen keraamiseen materiaaliin jäi tällöin reikä, josta kuuma plasma pääsi aluksen rakenteeseen sen palatessa takaisin ilmakehään. Vaurioituminen havaittiin tutkimalla videokuvaa lähdöstä aluksen ollessa kiertoradalla.

Onnettomuuden jälkeen tehtiin arvioita mahdolliselle pelastussuunnitelmalle. Hiilidioksidin kertyminen alukseen asetti aikarajan, jonka puitteissa pelastamista olisi pitänyt yrittää. Kansainvälinen avaruusaseman (ISS) kiertoradalle siirtyminen telakoitumista varten olisi vaatinut moninkertaisesti enemmän energiaa kuin mitä Columbialla oli käytettävissä eikä siten ollut mahdollinen.

Toinen sukkula Atlantis oli valmisteltavana seuraavaa lentoa varten, mutta sen käyttöön saamiseen ajoissa olisi pitänyt normaalisti viikkojen pituiset valmistelut puristaa valmiiksi paljon lyhyemmässä ajassa. Valmistelussa olisi myös pitänyt onnistua kerralla ilman virheitä. Aluksen laukaisun olisi onnistuttava ilman samaa vaahtomuovin irtoamista ja osumista kriittiseen paikkaan. Kiertoradalla olisi tehtävä vaikea operaatio miehistön siirtämiseksi aluksesta toiseen. Avaruuspuvun käyttö ei onnistu ilman avustajaa, joka olisi myös hidasta ja vaikeaa. Columbia-alusta ei olisi voitu pelastaa, koska eräitä toimintoja ei voinut ohjata etänä.

### Lennon miehistö
* Rick D. Husband, komentaja
* William C. McCool, lentäjä
* Michael P. Anderson, hyötykuormasta vastaava tutkija
* David M. Brown, asiantuntija
* Kalpana Chawla, asiantuntija 
* Laurel Blair Salton Clark, asiantuntija 
* Ilan Ramon, hyötykuorma-asiantuntija, Israelin ensimmäinen astronautti

## Lennot

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Onnettomuuden tutkinnan dokumentit  
* Nasan Columbia sivusto  
* KSC:n Columbia-sivusto
Aallonpituus

**Aallonpituus** on paikan suhteen jaksollisen ilmiön kahden vierekkäisen samassa vaiheessa olevan pisteen välinen etäisyys. Esimerkiksi voidaan ottaa aallon kahden harjanhuipun välinen matka. 

Esimerkiksi trigonometristä sinifunktiota \sin(kx) vastaavan aallon aallonpituus \lambda=2 \pi /k, koska funktio toistuu samanlaisena 2 \pi/k välein, missä k on aallon aaltoluku.

Jos funktio g:\mathbb{R} \to \mathbb{R} on aallon amplitudifunktio (aaltomuoto), ja \lambda on aallonpituus, niin g(x+\lambda)=g(x) kaikille x \in \mathbb{R}.

## Aalto-opin perusyhtälö
Aalto-opin perusyhtälön mukaan jaksollisen, vakionopeudella etenevän aallon aallonpituus on

:\lambda\,=\frac{v}{f}\,,

missä v on aallon etenemisnopeus ja f on aallon taajuus.

Sähkömagneettisen säteilyn etenemisnopeus tyhjiössä on 299&nbsp;792&nbsp;458&nbsp;m/s (valonnopeus).

## De Broglien aallonpituus

Louis de Broglie ehdotti, että fotoni ei ole ainoa hiukkanen, jolla on sekä hiukkasluonne että aaltoluonne. Hän esitti että massallinen hiukkanen, jonka liikemäärä on p, käyttäytyy kuten aalto, jonka aallonpituus on
:\lambda\,=\frac{h}{p}\,,
missä h on Planckin vakio.

## Katso myös
* Aalto
* Aaltoloukku
* Dopplerin ilmiö
* Fourier-muunnos
* Siniaalto
* Sähkömagneettinen spektri
* Taajuus

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Karttunen, Hannu: Aallonpituus, taajuus .
Savanninorsu

**Savanninorsu** eli pensasnorsu (*Loxodonta africana*) on suurin nykyisin elävä maaeläin.

Savanninorsu on yksi kolmesta afrikannorsulajista. Muita lajeja ovat metsänorsu (*Loxodonta cyclotis*) ja sukupuuttoon kuollut *[[Loxodonta adaurora]]*. Metsänorsua ja savanninorsua pidettiin aikaisemmin yhtenä lajina, jota kutsuttiin nimellä afrikannorsu. DNA-testit kuitenkin osoittivat niiden olevan eri lajit.

Savanninorsu voi kasvaa 3,5 metriä korkeaksi ja seitsemän tonnia painavaksi. Syöksyhampaat voivat olla yli kolme metriä pitkät. Suurin tunnettu hammas painoi 117 kilogrammaa. Otsa on kupera, selkä hieman kovera ja kärsä poikkiharjainen. Korvat ovat jopa 1,5 metriä korkeat ja miltei yhtä leveät.

Savanninorsuja tavataan Afrikassa tropiikin pohjoisosista Malista lauhkean vyöhykkeen eteläosiin Etelä-Afrikkaan. Savanninorsuja tavattiin ennen maanviljelyajan alkua koko Afrikassa, mutta sen levinneisyysalue on nykyään erittäin sirpaloitunut.

Savanninorsuja elää vaihtelevissa elinymäristöissä, ja niitä tavataan vuoristometsissä, miombo- ja mopanemetsissä, tiheiköissä, savannilla, heinämailla ja aavikoilla. Puoliaavikoille sopeutuneita Luoteis-Namibian Damaramaan niin kutsuttuja aavikkonorsuja pidetään yleensä erikoistuneina savanninorsujen osapopulaatioina. Ne etsivät ravintonsa ja vetensä aavikon keitaista.

Savanninorsujen elämäntyyli vaihtelee huomattavasti elinympäristöjen vaatimusten mukaan, ja norsut voivat liikkua pitkiäkin matkoja kuivissa elinympäristöissä tai kausittaisen vaihtelun takia. Jos ruokaa ja vettä on saatavilla tarpeeksi, savanninorsut elävät varsin paikoillaan, mutta norsut voivat olla myös vaeltavia tai lähes koko ajan kierteleviä.

Savanninorsun uhanalaisuus arvioitiin ensimmäisen kerran vuoden 2021 Punaisessa kirjassa, missä se merkittiin erittäin uhanalaiseksi. Sen osapopulaatiot ovat hiipumassa kaikkialla sen levinneisyysalueella, ja vuosien 2006–2016 aikana arviolta kannan koko laski arviolta 30 prosenttia. Väheneminen ei kuitenkaan ole tasaista, sillä jotkin osapopulaatiot ovat vakaita ja jotkin jopa kasvusuunnassa. Suurin syy kannan pienemiselle on salametsästys norsunluun takia.

## Lähteet

* 

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Afrikannorsu (''Loxodonta africana'')
*ITIS: Loxodonta africana 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Loxodonta africana, African bush elephant 
*Pherobase: Semiochemicals of Loxodonta africana, the African elephant
Ketut

**Ketut** (*Vulpes*) ovat koiraeläimiin kuuluva suku, johon kuuluu 12 lajia.  Ketut ovat hieman keskikokoista koiraa pienempiä. Ne ovat nykyisin maailman levinneimpiä maalla eläviä eläimiä: niiden levinneisyysalue käsittää lähes koko maailman Etelämannerta lukuun ottamatta. Levinnein ja yleisin kettulaji on ylivoimaisesti 47-alalajinen punakettu, joka on ollut aikaisemmin arvokas turkiseläin.

## Ulkonäkö ja koko

Ketut ovat yleensä pienempiä kuin muut koiraeläimet, kuten sudet, koirat ja sakaalit. Esimerkiksi suurin laji eli punakettu painaa keskimäärin 4,1–8,7&nbsp;kg ja pienin laji eli aavikkokettu vain 0,7–1,6&nbsp;kg. Suomessa ketun keskipaino on hieman yli viisi kiloa. Ketuille tyypillisiä piirteitä ovat kolmiomaiset kasvot, suipot teräväkärkiset korvat ja tuuhea häntä. Kettu on varvasastuja eli sen kävellessä vain varpaat osuvat maahan. Koiran sukuisista poiketen, ketuilla on osittain sisäänvedettävät kynnet. Ketun kuonosta lähtevät n.100-110mm pitkät mustat viikset, pään muu karvoitus on huomattavasti lyhyempää. Muut kettujen ominaisuudet vaihtelevat suuresti elinympäristön mukaan.

### Turkki
Kettulajien turkin pituus, väri ja tiheys eroavat toisistaan. Kettujen alaturkin värisävy vaihtelee helmenvalkoisesta mustavalkoiseen ja täplikkääseen. Aavikkoketuilla (ja muilla aavikolla elämään sopeutuneilla kettulajeilla kuten Vulpes macrotiksella) on suuret korvat ja lyhyt turkki, jotta keho pysyisi viileänä. Toisaalta naalilla on pienet korvat ja paksu, eristävä turkki, jotta keho pysyisi lämpimänä. Punaketuilla on sen sijaan tyypillisesti punaruskea turkki ja valkopäinen häntä. Kettujen turkin koostumus vaihtelee vuodenajan mukaan. Kylminä kuukausina ketuilla on tuuheampi turkki kuin lämpiminä kuukausina. Päästäkseen eroon talviturkista, ketulla on karvanlähtöaika kerran vuodessa huhtikuun tienoilla. Karvanlähtö alkaa jaloista ylöspäin. Turkin väri voi muuttua kettuyksilön ikääntyessä.

## Levinneisyys
### Punaketut
Punakettuja esiintyy luontaisesti Euroopassa, Aasian pohjoisosissa, Pohjois-Amerikassa ja Saharan pohjoispuolisessa Afrikassa. 1800-luvulla kettu levitettiin ketunmetsästyksen takia myös Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. Näillä uusilla elinalueilla se on muiden tuontieläinten tavoin aiheuttanut merkittäviä ongelmia alkuperäiselle luonnolle, mistä johtuen kettua pidetään yhtenä maailman sadasta haitallisimmasta vieraslajista.

### Aavikkoketut
Aavikkokettu on levinnyt laajalle alueelle Pohjois-Afrikan ja Siinain niemimaan pohjoisosien hiekka-aavikoilla ja puoliaavikoilla. Sitä tavataan ympäri Saharaa ja Sahelin alueella 14. leveysasteelle saakka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Ketut (''Vulpes'')
*ITIS: Vulpes 
*Encyclopedia of Life (EOL): Vulpes 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Vulpes, foxes 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Vulpes 
*Pherobase: Semiochemicals of Genus Vulpes
Arktinen Banaani

**Arktinen Banaani** on suomalainen kustantamo, joka aloitti toimintansa sarjakuvakustantamona vuonna 1995. 2010-luvulta lähtien kustantamo on laajentanut tarjontaansa myös kauno- ja tietokirjallisuuteen. Kustantamo julkaisee sekä aikuisille, nuorille, että lapsille sopivaa kirjallisuutta, vaikka aikuisille suunnattuja julkaisuja on tavannut olla suhteessa enemmän. 

Harto Pasonen perusti Arktisen Banaanin sarjakuvien välitysmyyntiä harjoittavan Valiosarjat Oy:n aputoiminimeksi. Valiosarjat haettiin konkurssiin vuonna 2021. Nykyään Arktinen Banaani on Pasosen Goodseller Finland Oy:n aputoiminimi. Vuonna 2021 Kuvittajat ry ja Sarjakuvantekijät ry nostivat esiin kustantamon ongelmalliset toimintatavat ja kehottivat välttämään yhteistyötä kustantamon kanssa kunnes ongelmat on ratkaistu. Kyse oli esimerkiksi viivästyneistä palkkioiden maksuista ja sopimusehdoista.

Perustamisen jälkeisinä vuosina yhtiön toimintaa viitoittivat ''B. Virtanen''- sekä ''Viivi ja Wagner'' -sarjakuvat, joiden ensimmäiset sarjakuva-albumit julkaistiin 1990-luvun lopulla. Näiden sarjakuvien suosio vakiinnutti Arktisen Banaanin keskittymisen kustannustoimintaan. Varhaisessa vaiheessa yhtiö alkoi julkaista myös suomennettuja versioita ulkomaisista sarjakuvista, joihin lukeutuivat *[[Baby Blues (sarjakuva)|Baby Blues]]* ja *[[Jere (sarjakuva)|Jere]]*. Vuonna 2008 kustantamo julkaisi ensimmäisen *[[Fingerpori]]*-albumin. Sarja osoittautui myyntimenestykseksi suomalaisilla markkinoilla, ja vuoden 2015 loppuun mennessä *[[Fingerpori]]-*sarjan julkaisuja oli myyty yhteensä 450&nbsp;000 kappaletta.

Kustantamon nimen keksi sarjakuvapiirtäjä Timo Mäkelä. Alun perin nimeä suunniteltiin *[[Alpha (sarjakuvalehti)|Alpha]]*-sarjakuvalehdelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Arktinen Banaani
Happi-isotooppivaihe

**Happi-isotooppivaiheella** tarkoitetaan merenpohjan kerrostumista määriteltyä ajanjaksoa. Viime jääkauden laajin vaihe oli happi-isotooppivaihe MIS2. Hapen raskaan isotoopin määrä merenpohjan kerrostumissa antaa viitteitä lämpötilasta.

## Happi ja lämpötila
Vesimolekyylissä 2 atomia vetyä ja 1 happea (H2O). Hapella on useita isotooppeja joista keveintä vakaata isotooppia O-16 on suurin osa hapesta. Kosmisen säteilyn seurauksena syntyy raskasta happea O-18, joka on kevyttä harvinaisempaa. Kevythappinen vesi haihtuu raskashappista herkemmin. Jääkaudella merissä on paljon raskashappista, O-18:aa sisältävää vettä, ja ilmakehään haihtuva vesi on kevythappista, runsaasti O-16:ta sisältävää. Koska jääkaudella lämpötilaerot napojen ja päiväntasaajan välillä ovat normaalia suuremmat, Grönlannin ja Etelämantereen jäähän kulkeutuu kylminä kausina normaalia enemmän raskasta happea O-18. Lämpimällä kaudella jäässä ja merissä on vähän raskasta happea O-18.

Eräissä valtameren pohjanäytteissä yhden happi-isotoopin määrän yksikön, delta-O18-promillen kasvu tietää lämpötilan pienemistä 4,2 asteella. Kalkkikuoristen merenpohjan eliöiden delta-O18:n muutos 1% merkitsee myös merenpinnan korkeuden muutosta noin 100 metriä.

## Happi-isotooppivaihe
Happi-isotooppivaiheet numeroidaan nuorimmasta vanhempaan. Useimmiten ne merkitään tähän tapaan: **OIS 2** vastaa viime jääkauden kylmintä vaihetta noin 17000 vuotta sitten. OIS on sama kuin Oxygen Isotope Stage, happi-isotooppivaihe. Tämä voidaan myös merkitä *O-2* tai **MIS 2** **M**arine **I**sotope **S**tage 2, merenpohjan (kerrostumien) isotooppivaihe 2 tai MOIS 2. Viime jääkautta edelsi Eem-interglasiaali **OIS 5e** noin 130&nbsp;000 – 117&nbsp;000 vuotta sitten.

Viimeisen 2,5 miljoonan vuoden ajalta tunnetaan 103 
happi-isotooppivaihetta.

## Happi-isotooppivaiheen lyhenteet
***OIS**: OIS3, OIS 3
***MIS**: MIS3, MIS 3
***MOIS**: MOIS3, MOIS 3
***MOI**: MOI3, MOI 3
(*MC: esimerkiksi MC4)

## Merkittäviä kylmiä happi-isotooppivaiheita
* MIS 2-4 Veiksel-jääkausi
* MIS 5-6
* MIS 8
* MIS 10
* MIS 12
* MIS 14 
* MIS 16 noin 625000
* MIS 78 2,0 - 1,95 miljoonaa
* MIS 104 2,6-2,165 
*MIS G6 2,705-2,73 (ns 2,74 miljoonan vuoden kylmeneminen jääkausitilaan)
*MIS G10 2,82-2,80
*MIS G20 3,00-3,14 DO-tapahtumat ilmestyvät näkyviin

## Katso myös
* Jääkausiajat
* Paleoklimatologia
* Jääkairausnäyte

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* 
*
Liparisaaret

**Liparisaaret** () eli **Eoliset saaret** (*Isole Eolie*), antiikin **Aioliset saaret** (, ), ovat Italialle kuuluva tuliperäinen saariryhmä Tyrrhenanmeressä Sisilian pohjoispuolella. Liparisaariin kuuluu seitsemän isohkoa saarta: hallinnollinen keskussaari Lipari; Vulcano ja Stromboli, joilla molemmilla sijaitsee toimiva tulivuori; sekä Salina, Panarea, Filicudi ja Alicudi. Saariryhmään kuuluu myös useita pieniä saaria. Saarten yhteispinta-ala on 117 km².

Suurin osa Liparisaarista on lähinnä pelkkiä merestä kohoavia tulivuoria. Ne ovat osa Etnan ja Vesuviuksen välistä tuliperäistä ketjua. Saarten suurin asutus on Liparin kaupunki.

## Historia

Liparisaaret ovat olleet asuttuja viimeistään neoliittisella kaudella noin 5000 eaa. Saarten nimitys Aioliset saaret () tai Aioloksen saaret () pohjautuu Aiolokseen, kreikkalaisen mytologian tuulten jumalaan, jonka katsottiin asuneen saarilla. Antiikin aikana saarten alkuperäisiä, kreikkalaisten tuloa edeltäneitä asukkaita pidettiin tämän jälkeläisinä.

Kreikkalaiset asuttivat saaret arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa. perustamalla sinne Liparan siirtokunnan. Sen kaupunkikeskus oli samannimisellä *Liparan* saarella eli nykyisellä Liparin saarella. Kaupunki kukoisti merenkulun kannalta edullisen sijannin, tuliperäisyyden vuoksi hedelmällisen maaperän sekä alunakaivosten ansiosta. Vulcanon saari tunnettiin antiikin aikana nimellä *Hiera* eli *Thermessa*, Salina nimellä *Didyme*, Panarea nimellä *Euonymos* ja Stromboli nimellä *Strongyle*. Lipari on aina ollut merkittävin saarista, mistä on peräisin saariryhmän toinen nimitys Liparisaaret.

Vuodesta 1970 lähtien turismi on kasvanut saarilla. Matkailijoita houkuttelevat toimivat tulivuoret, tuliperäiset mutakylvyt ja maisemat. Saaret ovat Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2000.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kyreneläiset

**Kyreneläinen koulukunta** (, ”kyreneläiset”) oli antiikin kreikkalainen hellenistisen filosofian koulukunta, joka perustettiin 300-luvulla eaa. Sen perusti Aristippos, Sokrateen oppilas, joka oli kotoisin Kyrenestä. Koulukunta kannatti hedonismia.

## Filosofia

Kyreneläiset olivat sitä mieltä, että tunteita on kaksi: nautinto ja tuska. Nämä vastaavat fyysisinä tuntemuksina pehmeää ja rosoista liikettä. Heidän mielestään nautinto, ja nimenomaan nautinto välittömänä ruumiillisena tyydytyksenä, oli kaikkein suurin hyvä, onnellisuus ja ylin päämäärä. Kaikki nautinnot olivat yhtä suuria, mikään ei ollut toista suurempi.

Diogenes Laertioksen mukaan kyreneläiset jakaantuivat myöhemmin Hegesiaan, Annikeriksen ja Theodoroksen seuraajiin, joiden käsitykset poikkesivat toisistaan joissakin asioissa. Hegesiaan seuraajat korostivat henkilökohtaista hyötyä ja nautintoa, ja katsoivat muun muassa, että viisas tekee kaiken itsensä vuoksi, koska ei pidä ketään muuta yhtä arvokkaana. Annikeriksen seuraajat hyväksyivät ystävyyden ja muun muassa uhrautumisen isänmaan puolesta, vaikka se kaventaisikin henkilökohtaista nautintoa. Theodoros hylkäsi kaikki jumalia koskevat uskomukset.

Kyreneläisyys todennäköisesti vaikutti epikurolaisen koulukunnan oppeihin. Heidän ajatuksensa kuitenkin eroavat epikurolaisten ajatuksista, ja vaikutus voidaankin nähdä enimmäkseen negatiivisena eli syntyneen sitä kautta, että koulukunnat toimivat toistensa kiistakumppaneina. Kyreneläiset kielsivät kaiken arvon "henkisiltä nautinnoilta", jotka he yhdistivät toivoon, muistiin, ja yrityksiin kivun lopettamiseksi yleensä. Epikurolaiset puolestaan hyväksyivät päämääräksi sellaisen nautinnon, joka liittyy tuskien poistamiseen, mutta heidän mielestään se oli eri asia kuin onnellisuus. Kyreneläiset puolestaan perustivat näkemyksensä sille huomiolle, että nautinnon ja kivun tuntemukset, jotka ovat luonteeltaan pelkästään fyysisiä liikkeitä, ovat tunnettuja ainoastaan kullekin ihmiselle itselleen.

Nautinnon korostamisesta huolimatta kyreneläiset eivät kuitenkaan suosineet hillittömyyttä, vaan puhuivat itsekurin ja harkinnan puolesta.

## Filosofit

* Aristippos (n. 435-366 eaa.)
* Arete (Aristippoksen tytär, 300-luku eaa.)
* Aristippos Äidinopettama (Areten poika, 300-luku eaa.)
* Aithiops Ptolemaïslainen (300-luku eaa.)
* Antipatros Kyreneläinen (300-luku eaa.)
* Theodoros Jumalaton (n. 335 - 260 eaa.)
* Epitimides Kyreneläinen (300-luku eaa.)
* Paraibates (300-luku eaa.)
* Hegesias *Peisithanatos* ("Kuolemankannattaja", n. 320 - 280 eaa.)
* Annikeris (300-luku eaa.)
* Euhemeros (330-260 eaa.)

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* 

## Aiheesta muualla

* 
*
Lampisiippa

**Lampisiippa** (*Myotis dasycneme*) on Suomessa harvinainen lepakko. Se on tavattu talvehtimassa Suomessa ensimmäisen kerran vasta vuonna 2002 ja viihtyy todennäköisesti vain etelärannikolla. Laatokalla ja Virossa se on suhteellisen yleinen.

## Ulkonäkö ja koko
Lampisiippa on 51–73&nbsp;mm pitkä, painaa 13–25&nbsp;g ja sen siipiväli on 200–300&nbsp;mm. Yleisväri on ruskea, vatsapuoli vaalea. Lampisiippa on rotevampi kuin muuten samannäköinen vesisiippa.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Lampisiippaa tavataan Luoteis-Euroopasta Jenisei-joelle Venäjälle ja etelässä Serbiaan ja Kazakstaniin ulottuvalta alueelta. Joitakin havaintoja on tehty myös Kiinasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Myotis dasycneme
Alien

**Alien** voi tarkoittaa seuraavia:

* *[[Alien (tuotesarja)|Alien]]*-tuotesarja
* Alien, tieteiskauhuelokuvien sarja, johon kuuluvat elokuvat:
** *[[Alien – kahdeksas matkustaja]]*
** *[[Aliens – paluu]]*
** *[[Alien 3]]*
** *[[Alien – ylösnousemus]]*
** lisäksi: *[[Alien vs. Predator (elokuva)|Alien vs. Predator]]* ja *[[Aliens vs. Predator 2]]* sekä **
* alien, *Alien*-elokuvissa esiintyvä avaruusolento
* Alien, ruotsalainen hard rock -yhtye
** *[[Alien (Alienin albumi)|Alien]]*, Alienin albumi vuodelta 1988
* *[[Alien (Kyyrian albumi)|Alien]]*, Kyyrian albumi vuodelta 1997
* *[[Alien (Strapping Young Ladin albumi)|Alien]]*, Strapping Young Ladin albumi vuodelta 2005.

## Katso myös
* Avaruusolento
* Alien Breed
Musée royal de l’Armée

**Musée royal de l'Armée et d'Histoire militaire** () on Brysselissa sijaitseva Belgian sotamuseo, joka säilyi vuonna 1881 rakennetussa juhlapalatsin siivessä läpi maailmansotien ilman suuria vaurioita. Museossa on aseita esillä useiden vuosisatojen ajalta, museon pihalla on myös panssarivaunuja ja muutama pieni laiva. Ensimmäistä maailmansotaa esittelevässä Venäjä-osastossa on Mannerheim-vitriini. Suurin osasto on ilmailumuseo.

## Ilmailumuseo
Ilmailuosaston lentokonekokoelma oli pieni (15 konetta esillä, 30 varastossa) 1960-luvun lopulle asti. Tuolloin eversti Mike Terlingen ja vääpeli Jean Booten tapasivat sairaalassa, kumpikin toipui lentokoneen maahansyöksyn aiheuttamista vammoista. He keskustelivat tuolloin ilmailumuseosta. Tuosta ajasta eteenpäin Belgian ilmavoimat ovat tukeneet museon toimintaa. Esillä on likimain sata pääosin sotilaslentokonetta. Vuonna 2010 ilmailumuseossa on käynnissa laaja remontti.

Nykyisin esillä on noin 100 konetta avarassa hallissa, muun muassa
* Aero L-29 Delfin
* Avro 652 Anson
* AVRO Canada CF100
* Bristol Blenheim
* Bucker Bestmann
* C-119 Flying Boxcar
* Caudron G.3
* Dassault Mirage 5
* De Havilland Mosquito Mk. 30
* De Havilland Tiger Moth
* De Havilland Vampire
* De Havilland Canada DHC CF100
* Dornier Do 27
* F-84 Thunderstreak
* F-86
* Fairey Battle
* Fiat G91Y
* Fieseler Fi 156 Storch
* Fouga Magister
* General Dynamics F-16 Fighting Falcon
* Gloster Meteor Mk. VIII
* Gloster Meteor MF II
* Hawker Hunter
* Hawker Hurricane
* Harvard
* Douglas A-26 Invader 
* Jakovlev Jak-11
* Lockheed T-33 Shooting Star
* Lockheed F-16A
* Lockheed F 104 G Starfighter
* McDonnell Phantom RF-4E
* MiG-23
* MiG-21
* MiG-15
* Morne Saulnier M.S. 230
* Ouragan
* Pembroke P-38
* Republic Thunderflash
* Republic F-84 Thunderjet
* Saab J35 Draken
* Stampe & Renard SR-7B (belgialainen lentokonetehdas, jonka koneita on esimerkiksi Tintti-sarjakuvissa)
* Stampe & Renard SV 40
* Supermarine Spitfire Mk. IX
* Supermarine Spitfire Mk. XIV
* Wesswx?

## Lähteet
*Bob Ogden, European Aviation Museums and Collections, FlyPast Reference Library, 1985, 

## Aiheesta muualla
* Museon sivusto
Vaivaislepakko

**Vaivaislepakko** (*Pipistrellus pipistrellus*) on siippojen heimoon kuuluva lepakkolaji.

Aikaisemmin *Pipistrellus pipistrellus* tunnettiin nimellä kääpiölepakko. Laji kuitenkin jaettiin kahdeksi eri lajiksi, jolloin *Pipistrellus pygmaeus* piti nimen kääpiölepakko ja *Pipistrellus pipistrellus* sai uuden nimen, vaivaislepakko. Nämä kaksi lajia eroavat toisistaan vain ultraäänen perusteella. Vaivaislepakon kaikuluotaimena käyttämän äänen suurin amplitudi on taajuudella 45&nbsp;kHz, kun taas kääpiölepakolla se on yleensä välillä 50– 60&nbsp;kHz.

## Ulkonäkö ja koko
Vaivaislepakko painaa vain 3–8 grammaa, sen kehon pituus on 33–45&nbsp;mm ja siipiväli 180–240&nbsp;mm.

## Levinneisyys
Vaivaislepakkoa tavataan vyöhykkeellä, joka ulottuu Britteinsaarilta kaakkoon halki Euroopan kohti Aasiaa, myös Pohjois-Afrikassa ja Kiinassa.

Suomessa vaivaislepakko on harvinainen, ja siitä on tehty vain muutama havainto Etelä-Suomen rannikolta. Ensimmäinen havainto on vuodelta 2001. Laji esiintyy lähes koko Euroopassa Viroon ja Skandinavian eteläosiin saakka. Vaivaislepakko on muuttava laji, joka talvehtii Keski-Euroopassa.

## Lähteet
Wadowice

**Wadowice** () on kaupunki Vähä-Puolan voivodikunnassa Etelä-Puolassa noin 50 kilometriä Krakovasta lounaaseen. Vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 18&nbsp;692 asukasta. Wadowice on edesmenneen paavi Johannes Paavali II:n synnyinkaupunki. Kaupungin talous nojaa turismiin, koneteollisuuteen ja ruoanvalmistukseen. Se on ollut olemassa ainakin 1300-luvulta lähtien. Kaupunginoikeudet Wadowice sai vuonna 1430.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin verkkosivusto
Josef Mysliveček

**Josef Mysliveček** (9. maaliskuuta 1737 Praha – 4. helmikuuta 1781 Rooma) oli tšekkiläinen säveltäjä. Hän opiskeli aluksi filosofiaa, mutta ryhtyi kuitenkin mylläriksi. 1760-luvulla Mysliveček lähti Venetsiaan opiskelemaan musiikkia. Hän päätti pian jäädä pysyvästi asumaan Italiaan.

Myslivečekin ensimmäinen ooppera sai ensiesityksensä Bergamossa vuoden 1766 tienoilla. Myöhemmin useita säveltäjän oopperoita esitettiin myös Italian ulkopuolella. Hänen viimeiset oopperansa eivät kuitenkaan olleet kovin menestyksekkäitä.

Kaikkiaan 28 oopperan lisäksi hänen sävellystuotantoonsa kuuluu kahdeksan oratoriota, useita kantaatteja, yli 50 sinfoniaa, 29 alkusoittoa, 16 konserttoa ja 134 kamarimusiikkiteosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

## Kirjallisuutta

*
Itä-Euroopan aika

**Itä-Euroopan aika** (), UTC+2 on aikavyöhyke, johon maantieteellisesti sisältyvät alueet itäisten pituuspiirien 22 astetta 30 minuuttia ja 37 astetta 30 minuuttia välillä.

Suomi liittyi Itä-Euroopan aikaa noudattaviin maihin 1. toukokuuta 1921. Tätä ennen ei ollut virallista yhteisaikaa, vaikkakin rautateillä noudatettu Helsingin paikallisaika oli laajentunut yleisempään käyttöön. Helsingin keskiaika oli noin 1 tunti 40 minuuttia edellä Greenwichin keskiaurinkoajasta. Suomessa muutos tapahtui niin että 1. toukokuuta 1921 vastaisena yönä kellot siirrettiin kello 24 eteenpäin 20 minuuttia 10,9 sekuntia, jolloin ne olivat tasan kaksi tuntia edellä Greenwichin ajasta.

Jotkut valtiot käyttävät yhteyksiensä vuoksi toista aikavyöhykettä kuin mihin ne maantieteellisesti auringon kierron ja pituuspiirien perusteella kuuluvat. Merkittäviä siirtymiä ovat olleet:
*Neuvostoliiton Itä-Euroopan aikaa noudattanut länsiosa, mm. Moskova, Leningrad, Ukraina ja Valko-Venäjä, siirtyi erilliseen Moskovan aikaan 21. kesäkuuta 1930, jolloin Neuvostoliiton kaikkien aikavyöhykkeiden kelloja siirrettiin tunnilla eteenpäin.
*Baltian maiden siirtäminen Moskovan aikaan Neuvostoliiton suorittamien miehitysten vuoksi 1940 ja 1944
*Baltian maiden siirtäminen Keski-Euroopan aikaan Saksan tekemän miehityksen 1941–1944 takia
*Baltian maiden siirtyminen takaisin Itä-Euroopan aikaan 1989–1991 neuvostomiehityksen murenemisen jälkeen.
*Moldovan, Ukrainan ja Valko-Venäjän, kuin myös Venäjän Kaliningradin alueen siirtyminen Moskovan ajasta Itä-Euroopan aikaan 1990–1991. Kaliningradin alue kuitenkin siirtyi noudattamaan ympärivuotisesti UTC+3:a Venäjän luopuessa normaali- ja kesäaikojen vaihtelusta 2011. Tätä aikaa siirtyivät noudattamaan myös Ukraina ja Valko-Venäjä, kunnes Ukraina muutti päätöstään syksyllä 2011 palaten noudattamaan normaali- ja kesäaikojen vaihtelua.Venäjällä palattiin pysyvään talviaikaan 2014, jolloin Moskovan aikavyöhykeeksi palautettiin UTC+3 ja Kaliningradin ajaksi tuli Itä-Euroopan aika ympärivuotisesti.

Kesäisin on käytössä *[[Itä-Euroopan kesäaika]]* (EEST) eli Itä-Euroopan aika lisättynä yhdellä tunnilla, UTC+3.

Nimitystä Itä-Euroopan aika käytetään vain Euroopassa.

## UTC+2:ta käyttävät valtiot

* Botswana
* Bulgaria
* Burundi
* Etelä-Afrikka
* Egypti
* Israel ja palestiinalaisalueet
* Jordania
* Kongon demokraattinen tasavalta, itäpuoli
* Kreikka
* Kypros
* Latvia
* Lesotho
* Libanon
* Libya
* Liettua
* Malawi
* Moldova
* Mosambik
* Romania
* Ruanda
* Sambia
* Suomi
* Swazimaa
* Syyria
* Ukraina
* Venäjä, Kaliningradin alue
* Viro
* Zimbabwe

## Katso myös
* Suomen aika

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Timeanddate: Eastern European Time – EET Time Zone (Standard Time)
Bruun kieli

**Bruu** on bru-kansan käyttämä kaakkoisaasialainen kieli. Kieli kuuluu austroaasialaisten kielten katukielten ryhmään. Kieltä puhuu Thaimaassa noin 20 000 ihmistä, Laosissa noin 50 000 ihmistä ja Vietnamissa noin 55 000 ihmistä. Bruu ei ole minkään maan virallinen kieli. 

## Lähteet
NexGen

**NexGen** oli yhtiö, joka suunnitteli x86-arkkitehtuuriin perustuvia suorittimia.

Kuten kilpailijansa Cyrix, NexGen ainoastaan suunnitteli tuotteensa ja antoi muiden yritysten valmistaa ne. NexGenin suorittimet valmisti IBM. Vuonna 1994 NexGen esitteli Nx586-suorittimen, joka kilpaili Intel Pentiumin kanssa, mutta ei toiminut samoilla emolevyillä kuin Pentium vaan vaati omat emolevynsä. NexGen tarjosi sekä VLB- että PCI-pohjaisia emolevyjä Nx586:lle.

Kuten Cyrixin ja AMD:n Pentium-luokan suorittimet, myös Nx586 oli kellojaksoa kohti nopeampi kuin Pentium, joten NexGen nimesi 75 megahertsin mallin Nx586-P80:ksi ja 84 megahertsin mallin Nx586-P90:ksi. Kuitenkin myöhemmin, kun Intel julkaisi uuden Triton-piirisarjan Pentiumille, Nx586 ei enää pärjännyt suorituskyvyssä Pentiumia vastaan. Nx586:ssa ei ollut matematiikkasuoritinta, joten NexGen tarjosi tähän Nx587-suoritinta.

Kun AMD:n K5-suoritin epäonnistui markkinoilla, AMD osti NexGenin vuonna 1996, jotta saisi sen suunnitteluryhmän sekä seuraavan sukupolven suoritinsuunnitelman, jonka AMD myöhemmin julkaisi AMD K6:na.

## Aiheesta muualla

* AMD: Nx586-suoritin
Hollywood Walk of Fame

**Hollywood Walk of Fame** on osa Hollywood Boulevardin ja Vine Streetin jalkakäytäviä Hollywoodissa, Los Angelesissa. Näiden katujen jalkakäytävällä on yli 2&nbsp;500 viisisakaraista tähteä, joista jokainen on omistettu jollekin julkisuuden henkilölle hänen työstään viihdeteollisuuden hyväksi. Palkitut saavat nimensä tähteen saavutuksista elokuva-, teatteri-, radio-, televisio- tai musiikkialalla. Joillain palkituilla on monia tähtiä saavutuksista useilla mainituista aloista. Ainoa jokaisella viidellä alalla palkittu on Gene Autry.

## Historia

Walk of Fame rakennettiin vuonna 1958, ja 1978 Los Angelesin kaupunki nimitti sen kulttuuri- ja historiakohteeksi. Ensimmäinen tähti nimettiin Joanne Woodwardin kunniaksi 9. helmikuuta 1960. Alkuperäisellä Walk of Famella oli 2&nbsp;500 tyhjää tähteä, joista 1&nbsp;558 oli nimetty ensimmäisen kuudentoista kuukauden aikana. Siitä lähtien tähtiä on myönnetty hitaammin, noin kaksi kuukaudessa. 1994 yli 2&nbsp;000 alkuperäistä tähteä oli nimetty, ja tähtiä lisättiin edelleen. Uusista nimistä päättää Hollywoodin kauppakamari. Apollo 11:n astronauteille on myönnetty tähtien sijaan täysikuuta muistuttavia muistolaattoja. Tähtien sijainnit eivät välttämättä ole lopullisia, vaan niitä on toisinaan jouduttu siirtämään esimerkiksi rakennustöiden takia. 

Tähtiä on myönnetty myös kolmelle koiralle, Lassielle sekä mykkäelokuva-aikakauden Strongheartille ja Rin Tin Tinille.

## Katso myös
* Luettelo Hollywood Walk of Famen tähdistä
* Hollywood-kyltti
* Grauman’s Chinese Theatre

## Aiheesta muualla

*Virallinen verkkosivu
*Hollywood Walk of Fame sivustolla Seeing-Stars.com
*Hollywood Boulevard's Price of Fame, Fox Newsin artikkeli vuodelta 2003
M/S Celestyal Crystal

**M/S Celestyal Crystal** (ent. M/S *Sally Albatross*, M/S *Leeward*, M/S *Superstar Taurus*, M/S *Silja Opera*, M/S *Opera*, M/S *Cristal* ja M/S *Louis Cristal*) oli risteilyalus, joka teki muun muassa Silja Linen omistuksessa ollessaan risteilyjä Helsingistä Pietariin, Riikaan, Tallinnaan ja Visbyhyn sekä Tukholmasta Tallinnaan. Toukokuussa 2025 alus siirtyi Intian Alangiin romutettavaksi.  

## Historia
M/S *Celestyal Crystal* on entinen M/S *Sally Albatross*, joka rakennettiin vuonna 1992 samannimisen risteilyaluksen rungon päälle Finnyardsin Rauman telakalla. 

### Viking Saga 1980
Alkuperäinen alus, M/S ''Viking Saga'', rakennettiin vuonna 1980.

### Sally Albatross (I) 1986
*Viking Saga* muutettiin *Sally Albatross* -risteilyalukseksi vuonna 1986. Laiva paloi vesirajan yläpuolisilta osin korjauskelvottomaksi vuonna 1990 ollessaan korjattavana Finnbodan telakalla Nackassa.

### Sally Albatross (II) 1992
Laivan omisti Rederi AB Sally. Se siirtyi Silja Linen taustayhtiöille samana vuonna 1992.

*Sally Albatross* risteili Helsingistä käsin 4. maaliskuuta 1994 asti. Tuolloin laiva ajoi Porkkalan edustalla pahasti karille, koska komentosillan henkilökunta ei hallinnut laivan navigointijärjestelmää. Se vajosi osittain matalikolle. Alus saatiin pelastetuksi, ja sitä korjattiin ensin Helsingin Vuosaaren telakalla ja lokakuusta 1994 alkaen La Speziassa Italiassa.

### Leeward / SuperStar Taurus 1995
Alus vuokrattiin Norwegian Cruise Linelle, jonka liikenteessä alus oli 20. lokakuuta 1995 alkaen vuosituhannen vaihteeseen saakka. Laivan nimenä oli *Leeward*.

Laiva aikarahdattiin Star Cruises -varustamolle. *Superstar Taurus* -nimisenä alus risteili Japanin ja Korean välillä maaliskuusta 2000 joulukuuhun 2001 saakka.

### Laivan vaiheita 2000-luvulla

Uutta rahtaajaa ei löytynyt, joten vuonna 2002 alus palasi Itämerelle ja aloitti risteilytoiminnan *Silja Opera* -nimisenä kesäkuussa 2002. Risteilyjä oli Helsingistä Tallinnaan, Pietariin, Riikaan ja Visbyhyn.

Alus rekisteröitiin Sea Containers Opera Ltd. -yhtiölle 19. heinäkuuta 2006. Laivan nimeksi tuli *Opera* ja kotisatamaksi Nassau. Sea Containers myi *Operan* toukokuussa 2007 kyproslaiselle Louis Cruise Linesille. Heinäkuussa alus sai silloisen *Cristal-*nimensä. Se korvasi M/S ''Sea Diamond'' -aluksen, joka upposi 6. huhtikuuta 2007 Välimerellä.

Joulukuussa 2013 laiva aloitti *Louis Cristal* -nimisenä yhteistyössä kanadalaisen matkatoimiston kanssa ensimmäisenä viikon risteilyt Kuuban ympäri.

Alkuvuodesta 2015 laivan nimeksi muutettiin *Celestyal Crystal*. Kesäkuussa 2015 alus törmäsi toisen aluksen kanssa Turkin rannikolla.

Toukokuussa 2025 alus siirettiin Alangiin, jossa alus tullaan mahdollisesti romuttamaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sagasta sävellettiin Opera, Turun Sanomat
* M/S Sally Albatrossin pohjakosketus Porkkalan edustalla 4.3.1994, Onnettomuustutkintakeskus
* m/s Sally Albatross , valkeatlaivat.net
* Viking Saga – Sally Albatross – Silja Opera, postikortteja
* M/S Viking Saga ja , faktaomfartyg.se
*Sally Albatrossin karille ajo Ylen Elävässä arkistossa
Harmageddonin taistelu

**Harmageddonin taistelu** on Ilmestyskirjan mukaan aikojen lopulla käytävä viimeinen suuri taistelu, johon Gog ja Magog sekä muut Jumalan viholliset kerääntyvät Pedon kanssa. Nimi esiintyy Ilmestyskirjan jakeessa 16:16, ja se liittyy suoranaisesti ”Jumalan, Kaikkivaltiaan, suuren päivän sotaan”. Sanaa käytetään erityisesti siitä tilasta eli tilanteesta, johon ”koko asutun maan kuninkaat” kootaan Jumalaa ja hänen Jeesuksen Kristuksen hallinnassa olevaa valtakuntaansa vastaan. 

Paikasta käytetään eri käännöksissä muotoa *Harmageddon* (KR-92, UTN) tai *Armageddon* (Ilm. 16:14, 16, KR-1776, AT, KJ, JB, RS, TEV). Ilmestyskirjan kertomuksen mukaan maan kuninkaiden yhtyneet joukot kootaan ”paikkaan [eräs kreikk. sanan *to′pos* muoto], joka hepreaksi on nimeltään "Har-Magedon"" (Ilm. 16:16). Raamatussa sana to′pos voi tarkoittaa kirjaimellista paikkaa (Matt. 14:13, 15, 35), jonkun mahdollisuutta eli ”tilaisuutta” (Apt. 25:16) tai kuvaannollista valta-aluetta, tilaa eli tilannetta (Ilm. 12:6, 14). Tekstiyhteyden mukaan ”paikka”, johon maan yhtyneet sotavoimat marssivat, viittaa viimeksi mainittuun merkitykseen. Hepreasta juontuva nimi Har-Magedon merkitsee yksinkertaisesti ’Megiddon vuorta’.

Nähtävästi kirjaimellista ”Megiddon vuori” -nimistä paikkaa ei ole ollut Luvatussa maassa eikä sen ulkopuolella, ei ennen näyn muistiin kirjoittaneen apostoli Johanneksen päiviä eikä hänen päivinään. Har-Magedon-nimen merkitys juontuu näin ollen ilmeisesti muinaiseen Megiddon kaupunkiin liittyneistä tapahtumista. Se sijaitsi kauppareittien risteyksessä, joten sen tärkeyden takia siitä on mainintoja Egyptin kirjoituksissa sekä Raamatussa. Se sijaitsee nykyisessä Israelissa Afulan kunnassa (38&nbsp;900 asukasta) ja sinne voi ajaa valtatie 66:ta pitkin.

## Megiddon muinaiset taistelut

Muinainen Megiddo sijaitsi pronssikaudella Egyptin ja syyrialais-babylonialaien vaikutusalueen rajalla, joten sen hallinnasta käytiin useita ankaria taisteluja. Egyptiläiset Thutmosis III:n joukot voittivat siellä syyrialais-palestiinalaisen liittokunnan vuonna 1478 eaa., ja Juudan kuningas Joosia pyrki siellä pysäyttämään faarao Nekhon joukot 600-luvulla eaa. Joosia kuitenkin hävisi taistelun. Tapahtuman katsotaan vaikuttaneen syvästi Raamatun kirjoittajiin ja nostaneen linnoituksen paikaksi, jossa tulee tapahtumaan maailmanhistorian loppuselvittely.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Limetti

**Limetti** (*Citrus aurantiifolia*) on ruutakasveihin (Rutaceae) kuuluva sitruspuu (*Citrus*), joka on kotoisin Kaakkois-Aasiasta. Limetti on sukaattisitruunan ja *Citrus micranthan* luonnollinen risteymä. Limettiä kasvatetaan trooppisilla alueilla kaikkialla maailmassa. Sen hedelmää kutsutaan samalla nimellä, tosin usein hedelmästä käytetään suomen kielessä sen vieraskielistä nimeä *lime*. Limetin hedelmä on vihreä ja sitruunaa pienempi, ja se on mehukas ja hapan. Sen hedelmäliha on vaalean keltaisenvihreää.

Limettipuu on pensasmainen ja kasvaa noin viiden metrin korkuiseksi. Siitä on olemassa myös pienoislajikkeita, joita on mahdollista kasvattaa sisällä tai kasvihuoneessa. Puun soikeat lehdet muistuttavat appelsiinin lehtiä. Kukat ovat halkaisijaltaan noin 2,5 senttiä ja väriltään kellertävän valkoisia, ja niiden ulkoreunoissa on hiukan vaaleaa violettia.

## Käyttö
Limetin hedelmien mehua käytetään usein juomissa, kuten alkoholipitoisissa drinkeissä (esimerkiksi margarita, mojito, caipirinha ja cuba libre) sekä virvoitusjuomien ja mehujen ainesosana. Limetti on perusraaka-aine meksikolaisessa ja thaimaalaisessa keittiössä.

Ruoanlaitossa limetistä käytetään useimmiten sen mehua tai raastettua kuorta.

Limettiä voidaan käyttää myös ruokien tai juomien koristeluun viipaleina tai lohkoina.

Limettimehu sisältää runsaasti C-vitamiinia, minkä vuoksi sitä on käytetty keripukin torjunnassa. Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat otti käyttöön päivittäisen limettimehuannoksen keripukin torjuntaan laivoillaan 1700-luvulla. Brittimerimiehet saivat tästä lempinimen *limey*, joka yleistyi tarkoittamaan brittejä yleisesti.

## Limettiöljy

Limettiöljy () on limetin ja muidenkin sitrushedelmien, kuten sitruunan, kuorista puristettu tai tislattu eteerinen öljy. Se sisältää sitraalia, linalolia ja linalyyliasetaattia. Limettiöljyä käytetään juomien ja hajuvesien valmistuksessa sekä siivoustuotteissa ja aromaterapiassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Citrus X aurantiifolia 
*United States Department of Agriculture (USDA): Citrus ×aurantiifolia 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Citrus aurantiifolia  
*Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Citrus aurantiifolia (lime) 
*Gernot Katzer's Spice Pages: Lime (''Citrus aurantifolia'')
Morane-Saulnier MS 50C

**Morane-Saulnier M.S.50C** oli ranskalainen, Morane -veljesten ja Raymond Saulnierin 1920-luvulla kehittämä koulukone, jonka ensilento tapahtui vuonna 1924. Yksitasoinen, puurakenteinen ja kankaalla verhoiltu kaksipaikkainen kone suunniteltiin koulutuskoneeksi ja matkailukoneeksi. Kone oli yksi viimeisistä, joissa oli pyörivä tähtimoottori, 130-hevosvoimainen Clerget 9B.

## Käyttö Suomessa
Suomen Ilmavoimat hankki 1925 kuusi Moranen lentokonetta, jotka olivat koulutuskäytössä vuoteen 1932 asti. Keski-Suomen ilmailumuseossa on entisöitynä esillä konetyypin ainoa säilynyt yksilö.

## Tekniset tiedot
### Yleiset ominaisuudet
* Kärkiväli: 11,7 m
* Pituus: 7,6 m
* Korkeus: 3,1
* Siipipinta-ala: 24 m²
* Lentopaino: 860 kg

### Suoritusarvot
* Lakikorkeus: 5&nbsp;500 m
* Suurin nopeus: 170 km/h
* Nousuaika: 3&nbsp;000 metriin 25 minuuttia
* Toiminta-aika: 2,5 tuntia

## Lähteet
*
Holstein-interglasiaali

**Holstein-interglasiaali** (Englannin **Hoxnian**, Amerikan **Yarmouth**) oli lämmin jakso  Elster- ja Saale-jääkausien välissä noin 400&nbsp;000–300&nbsp;000 vuotta sitten. Kausi oli osa "suurta interglasiaalia", johon liittyi keskikokoisia jäätiköitymisiä ja lämpimiä kausia. Monet ovat sitä mieltä, että varsinainen Holstein olisi ollut sama kuin Englannin Purfleet-interstadiaali MIS9 300&nbsp;000–288&nbsp;000 vuotta sitten, mutta jotkut väittävät Holsteinin olleen MIS 11 Hoxnian 430&nbsp;000–380&nbsp;000 vuotta sitten. Holstein-lämpökautta vastasi Italian Tyrrhenian I-rantaviiva. Keskieurooppalaista Holstein-interglasiaalia on katsottu vastaavan myös nimitykset Mindel-Riss Alpeilla, Likhvino Venäjällä, Tobol Länsi-Siperiassa sekä Yarmouth Pohjois-Amerikassa. 

Holstein-interglasiaalista tehdyissä tutkimuksissa nähdään interglasiaalijaksolle tyypillinen arolajiston levittäytyminen ennen koivun ja muiden puiden saapumista. Suomessa kasvoi Holstein-interglasiaalin aikana monia nykyisin täällä tuntemattomia kasvilajeja, muun muassa serbiankuusta (*[[Picea omorika]]*).

Holstein-kauden ihminen oli neandertalinihmisen edeltäjä tai varhaisnykyihminen, joka tuotti Clacton- tai Acheul-tyypin esineitä. Holstein-kauden ihmistä sanotaan Swanscomben ihmiseksi ja Steinheimin ihmiseksi. Molemmissa oli sekä Neandertalin että nykyihmisen piirteitä. 

## Katso myös
*Pleistoseeni
*Elster-jääkausi
*Saale-jääkausi
*MIS 11

## Lähteet
Lime

**Lime** voi tarkoittaa seuraavia:

* lime, limetti (*Citrus aurantiifolia*), sitrushedelmä
* Lime, yhdysvaltalainen polkupyöriä ja sähköpotkulautoja valmistava yritys
* Lime, taajama Syddjursin kunnassa Tanskassa
* Harry Lime, hahmo brittiläisessä elokuvassa *Kolmas mies*.
AMD K6

**AMD K6** on AMD:n valmistama Intel Pentium -tason suoritin. Se on AMD K5:n seuraaja. K6 perustuu NexGenin suunnittelemaan Nx686-suorittimeen. K6:tta valmistettiin kahdella eri ytimellä. Sen kellotaajuus on 166, 200, 233, 266 tai 300 megahertsiä. Sen seuraajia ovat AMD K6-2 ja AMD K6-III.

## Tekniset tiedot

AMD K6 sisältää 8,8 miljoonaa transistoria. Siinä on 64 kilotavua L1-välimuistia, 32 kilotavua datalle ja 32 kilotavua käskyille. Se tukee MMX-käskyjä, käyttää 66 megahertsin väylää ja liitetään Socket 7 -suoritinkantaan. Suorittimen liukuhihnan pituus on 5-6 vaihetta riippuen suoritettavasta käskystä, ja se pystyy suorittamaan kahta eri käskyä rinnakkain.

Liukulukuyksikkö ei ollut liukuhihnoitettu, joten liukulukulaskennan suorituskyvyssä K6 hävisi Intel Pentiumille ja Intel Pentium Prolle. Liukulukusuorituskyky oli kuitenkin selvästi parempi kuin Cyrixin suorittimissa.

K6 pilkkoi suurimman osan suoritettavista CISC-käskyistä RISC-tyylisiksi mikro-operaatioiksi, joita prosessoriydin sisäisesti suoritti. Monimutkaisemmat käskyt suoritettiin silti edelleen mikrokoodilla, kuten kaikissa myöhäisemmissäkin x86-suorittimissa.

K6 osasi dynaamisesti uudelleenjärjestellä suoritettavan ohjelmakoodin käskyjä paremman suorituskyvyn saamiseksi, toisin kuin Intel Pentium, joka suoritti käskyt aina samassa järjestyksessä kuin miten ne koodissa esiintyivät. K6:ssa oli myös aikaansa nähden melko kehittynyt haarautumisenennustin.

Eri ydinten erot:

### K6 (Model 6)

* 0,35 mikrometrin prosessi
* Julkaistiin 2. huhtikuuta 1997
* Käyttöjännite 2,9 volttia (166, 200) tai 3,2/3,3 volttia (233)
* Kellotaajuus 166, 200 tai 233 megahertsiä

### K6 "Little Foot" (Model 7)

* 0,25 mikrometrin prosessi
* Julkaistiin 6. tammikuuta 1998
* Käyttöjännite 2,2 volttia
* Kellotaajuus 200, 233, 266 tai 300 megahertsiä

## Aiheesta muualla

* Suorittimen esittely AMD:n sivulla
Cisalppinen tasavalta

**Cisalppinen tasavalta** () oli Napoleonin vuonna 1797 Pohjois-Italiaan perustama vasallivaltio, johon yhdistettiin Cispadaaninen tasavalta ja Transpadaaninen tasavalta. Sen pääkaupunki oli Milano. Siihen kuului koko Lombardia, Romagna, osia Venetsiasta, Modenasta ja Kirkkovaltiosta. Se muutettiin 1802 Italian tasavallaksi Napoleon presidenttinä ja 1805 Italian kuningaskunnaksi Napoleon kuninkaana. Valtio hajotettiin Wienin kongressissa 1815.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tiira (lentokone)

**Tiira** on  suomalainen kotitekoinen lentokone.

Yksipaikkaisen Tiira-lentokoneen suunnitteli ja rakensi sanginjokelainen Raimo Päätalo (s. 1947). Se valmistui vuonna 1973 ja Päätalo käytti sitä vuoteen 1977 asti lentäen noin 70 tuntia. Kone on suunniteltu ilman mitään muuta koulutusta kuin lennokkien rakentamisesta saatu. Ohjaamiseenkaan ei ollut saatu mitään koulutusta. Raaka-aineet olivat maatalon tavaroista löydettyjä, muun muassa siipisaloissa käytettiin huonekaluputkea ja koneen verhoiluun kasvihuonemuovikalvoa. Voimalaite oli Volkswagenin 50-hevosvoimainen moottori. Lentämisharrastus olisi voinut jatkua pidempään, mutta vuonna 1977 Tiira havaittiin Oulun lennonjohdon tutkassa. Nykyisin kone on Keski-Suomen ilmailumuseossa. 

Päätalo rakensi toisen Tiira 2 -koneen vuonna 1983 ja sillä lentäminen toi neljän kuukauden ehdollisen vankeustuomion. Myöhemmin Päätalo on rakentanut myös kolmannen Tiira 3 -lentokoneen.

Vuonna 2010 ”oululaismies” tuomittiin päiväsakkoihin syyskuussa 2009 tapahtuneesta luvattomasta lennosta: ”kahdesta ilmailurikkomuksesta ja kulkuneuvon kuljettamisesta oikeudetta.”
Syyttäjä vaati Tiira 3 -lentokonetta valtion haltuun rikoksentekovälineen, mutta vaatimus ei mennyt läpi oikeudessa. Mies kuitenkin lupasi olla lentämättä enää.

30. elokuuta 2014 lennonjohto havaitsi omatekoisen pienkoneen tutkassa noin 60 kilometrin etäisyydellä Oulun lentokentästä ja ilmoitti poliisille asiasta. Lentäjää epäillään ilmailurikkomuksesta ja kulkuneuvon kuljettamisesta oikeudetta. Poliisilla on ollut tietoa miehen aiemmasta vastaavanlaisesta toiminnasta.Mies lenteli luvatta oma­te­koi­sel­la il­ma-aluk­sel­la ”pikku lenkin”*Kaleva*

## Tekniset tiedot
* Kärkiväli 8,04 m
* Pituus 5,4 m
* Korkeus 1,4 m
* Siipipinta-ala 9,6 m²
* Lentopaino: 340 kg
* Huippunopeus 130 km/h
* Lakikorkeus 2&nbsp;500 m
* Voimalaite: Volkswagen 1&nbsp;600 cm³ 4-sylinterinen ilmajäähdytteinen bokserimoottori, teho 50 hv.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Lentäjä non grata, YLE Areena
* Apu-lehden artikkeli Raimo Päätalosta. Web Archive 2008.
* Kalevan artikkeli 18.5.2010
Vande Mataram

**Vandē Mātaram** on Intian kansallinen laulu, jonka aseman virallisena kansallislauluna otti Jana Gana Mana. Vandē Mātaram on Bankim Chandra Chatterjeen säveltämä vuonna 1876 ja se ilmestyi ensi kertaa hänen kirjassaan *Anandamatha* vuonna 1882. Brittihallinnon aikana "Vandē Mātaram" oli itsenäisyysmielenosoittajien suosima slogan.

वन्दे मातरम् 
सुजलां सुफलां मलयजशीतलाम्
सस्यश्यामलां मातरम्॥

शुभ्रज्योत्स्ना पुलकितयामिनीम्
पुल्लकुसुमित द्रुमदलशोभिनीम्
सुहासिनीं सुमधुर भाषिणीम्
सुखदां वरदां मातरम्॥

कोटि कोटि कन्ठ कलकलनिनाद कराले
कोटि कोटि भुजैर्धृतखरकरवाले
के बोले मा तुमी अबले
बहुबलधारिणीं नमामि तारिणीम्
रिपुदलवारिणीं मातरम्॥