open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rantakotilo

**Rantakotilo** eli **litorinakotilo** (*Littorina littorea*) on rantakotiloiden heimoon (Littorinidae) kuuluva pieni kotilo, joka elää Pohjois-Atlantin rantavyöhykkeessä.

## Ulkonäkö
Rantakotilolla on luja kuori, joka on enintään 3,2&nbsp;cm korkea ja 2,5&nbsp;cm leveä. Kuoressa on viisi tai kuusi pulleaa kierrettä, joiden välissä on vain ohut sauma. Kierteiden muodostama spiraali on ulkoneva ja teräväkärkinen varsinkin nuorilla kotiloilla. Ylimmät kierteet ovat joskus täysin litteät tai jopa koverat, ja alin kierre voi olla peräti 85&nbsp;% koko kotilon korkeudesta. Kuori näyttää sileälle vanhoilla kotiloilla, mutta siinä on lukemattomia kasvurenkaita ja hentoja, spiraalin suuntaisia harjanteita.

Kuori on tavallisesti musta tai harmaanruskea, mutta joskus myös punainen, oranssi tai valkoinen. Väri on tummempi kierteiden välissä ja vaaleampi spiraalin kärjessä. Kuoren suuaukko on korvanmuotoinen ja kotilo voi halutessaan peittää sen kalkkikannella. Suuaukon tumma ulkoreuna saa alkunsa viimeisestä kierteestä ja paksu sisäreuna valkoisen keskuspylvään eli *columellan* tyvestä. Tuntosarvet ovat litteät ja leveät, ja niissä on mustia juovia.

## Levinneisyys
Rantakotilon alkuperäinen levinneisyysalue on Euroopassa ja ulottuu Pohjois-Espanjaan etelässä ja Vienanmerelle pohjoisessa. Sitä tavataan yleisesti Britteinsaarten, Alankomaiden ja Helgolandin rannikolla. Sen sijaan Englannin kanaalin ja Scillynsaarilla se on harvinainen.

Laji on levinnyt Euroopasta ihmisen mukana Pohjois-Amerikan itärannikolle jo ennen 1800-luvun puoltaväliä. Nykyisin sitä tavataan paikoin myös Pohjois-Amerikan Tyynenmeren rannikolla.

### Litorinameri
Suolapitoisuus rajoittaa rantakotilon levinneisyyttä, eikä se tämän takia menesty nykyisessä Itämeressä. Itämeren varhaisvaiheista Litorinameren aikaan (noin 7000–4000 vuotta sitten) suolapitoisuus oli nykyistä korkeampi, ja tuon ajan kerrostumissa ranta- l. litorinakotilon kuoret ovat yleisiä Itämeren sisäosissakin. Näistä kuorista merivaihe on saanut nimensä.

## Elintavat
Rantakotilot sietävät hyvin murtovettä ja viihtyvät kaikenlaisilla rannoilla suojattomia kalliorantoja lukuun ottamatta. Ne elävät yleensä vuorovesivyöhykkeessä, mutta levinneisyysalueen pohjoisosissa myös sen alapuolella 60&nbsp;metrin syvyyteen saakka. Suojaisissa oloissa ne saattavat lähteä vaeltamaan liejuisille rannoille ravinnon perässä.

## Kalastus ja käyttö
Rantakotiloita kerätään ihmisravinnoksi keskimäärin 2&nbsp;000–3&nbsp;000 tonnia vuodessa pääasiassa Irlannissa.

Underneath sea snail.jpg|Elävä rantakotilo, jalka näkyvissä.
Littorina littorea fg01.jpg|Yhdyskunta Syltillä.
Cooked Sea snails.jpeg|Keitettyjä rantakotiloita.


## Lähteet
Hyödyllinen idiootti

**Hyödyllinen idiootti** on poliittisessa kielenkäytössä käytetty halventava käsite hyväuskoisena tai naiivina pidetystä henkilöstä, joka tiedostamattaan edistää propagandaa, jonka tarkoitusperiä hän ei täysin itsekään ymmärrä. Hyödyllinen idiootti uskoo toimivansa moraalisesti oikein, vaikka tosiasiassa hänet on vain saatu houkuteltua kehumaan ja ylläpitämään huonon hallinnon korruptoituneita valtarakenteita.

Käsitteen on väitetty alun perin olleen Neuvostoliiton johtajan Vladimir Leninin käyttämä nimitys Neuvostoliitolle myötämielisistä ei-kommunisteista. Ei ole kuitenkaan näyttöä siitä, että sanonta olisi alun perin Leninin, eikä siitä ole mainintaa Leninin teoksissa.

## Lähteet
Mahasaivartajat

**Mahasaivartajat** (*Gasterophilus*) ovat kiiliäisten heimoon (*Oestridae*) kuuluva hyönteissuku, jonka toukka elää loisena muun muassa hevosen, aasin, muulin, seepran ja elefantin ruoansulatuskanavassa. Mahasaivartajan toukkaa kutsutaan käpymadoksi.

## Elämänkierto
Mahasaivartajan elämänkierto munasta aikuiseksi mahasaivartajaksi kestää noin vuoden. Isäntäeläin saa käpymatotartunnan, kun aikuinen mahasaivartaja munii munansa isäntäeläimen karvapeitteeseen. Muutamassa päivässä munista kuoriutuu toukkia, jotka aiheuttavat eläimelle kutinaa, ja kutinan seurauksena eläin nuolee karvapeitettä saaden toukkia suuhunsa. Munimiskohta karvapeitteessä vaihtelee mahasaivartajalajista riippuen. 

Suussa mahasaivartajan toukat tunkeutuvat suun limakalvoon ja kulkeutuvat kohti mahalaukkua. Käpymadot talvehtivat eläimen ruoansulatuskanavassa limakalvoon kiinnittyneinä käyttäen ravintonaan rikkomastaan limakalvosta tihkuvaa kudosnestettä. 10–12 kuukauden jälkeen toukat irrottautuvat limakalvosta ja kulkeutuvat ulosteiden mukana ulos isäntäeläimen elimistöstä. Ympäristöön päästyään toukat koteloituvat 3–5 viikoksi, jonka jälkeen koteloista kuoriutuu aikuisia mahasaivartajia ja elämänkierto voi alkaa uudelleen.

## Anatomia
Aikuisella mahasaivartajalla ei ole suuosia, koska se ei syö lainkaan ja elää vain muutaman päivän tarkoituksenaan tuottaa munia. Naaraan erottaa uroksesta siitä, että naaraan takaruumiis kaartuu kohti keskiruumista.

Käpymadot ovat kellertäviä, 11 jaokkeesta muodostuneita toukkia, joiden etupäässä sijaitsevat niiden suuosat ja tarttumiseen tarkoitetut koukut. Jokaisessa jaokkeessa on kitiinipiikkirivi, ja eri mahasaivartajalajeja voidaan tunnistaa toukkien kitiinipiikkirivien rakenteen perusteella.

## Sukuun kuuluvia lajeja
* ''Gasterophilus haemorrhoidalis''
* ''Gasterophilus inermis''
* Hevosensuolisaivartaja (*Gasterophilus intestinalis*)
* ''Gasterophilus nasalis''
* ''Gasterophilus nigricornis''
* ''Gasterophilus pecorum''

## Lähteet
* Elinympäristönä hevonen - hevosen loiset ja loissairaudet: Seppo Saari & Sven Nikander, Helsinki 2009, Pfizer Oy Animal Health, 
* Veterinary Parasitology: M. A. Taylor ym., Blackwell Publishing, 2007, 

## Aiheesta muualla
*ITIS: Gasterophilus 
*UniProt, taxonomy: Gasterophilus (horse bot flies)
Pyhän Davidin päivä

**Pyhän Davidin päivä** (, ) on vuosittain 1. maaliskuuta vietetty Walesin suojeluspyhimyksen Pyhän Davidin muistopäivä. Päivä on Pyhän Davidin oletettu kuolinpäivä vuonna 589. Sitä on vietetty 1100-luvulta ja se julistettiin kansallispäiväksi Walesissa 1700-luvulla. Pyhän Davidin kanonisoi paavi Calixtus II vuonna 1120. Pyhän Davidin kuolinpaikka Mynyw () tunnetaan nykyään nimellä St David’s. Keskiajalla se oli suosittu pyhiinvaelluskohde.

## Perinteet
Muistopäivän perinteisiin kuuluu kansallislaulujen laulaminen, perinteisen walesilaisen kakun syöminen ja naisilla kansallispuvun käyttö. Purjojen tai narsissien käyttäminen koristeena rintapielessä on tavallista. Purjon alkuperästä Walesin tunnuksena on monta tarinaa. Tavallisimman version mukaan Pyhä David kehotti walesilaisia sotilaita laittamaan kypäräänsä tunnukseksi purjon, jotta omat erottuisivat paremmin vihollisista sakseja vastaan käydyssä taistelussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sivan piiri

**Sivan piiri** () on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 2&nbsp;517 neliökilometriä. Asukkaita on 16&nbsp;800 henkeä (vuonna 2009).

Sivan piirin sijaitsee Permin aluepiirin länsiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Kudymkarin, idässä Karagain ja etelässä Vereštšaginon piireihin sekä lännessä Udmurtiaan ja Kirovin alueeseen. Pinta-alasta  yli puolet on metsää. Hyötykaivannaisiin kuuluu turve. Huomattavin joki on Obva.

Piiriin kuuluu neljä maalaiskuntaa: Bub, Jekaterininskoje, Severnyi Kommunar ja Siva. Hallinnollinen keskus on Sivan kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 149.

Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 96,1 % venäläisiä ja 1 % komipermjakkeja. Kaupunkiväestöä ei ole.

Piirin kautta kulkee Permin ja Afanasjevon välinen maantie. Pääelinkeino on karjanhoitoon erikoistunut maatalous. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa. Severnyi Kommunarissa on kartonkitehdas.

Piirissä toimii ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, kolme musiikkikoulua, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy *Na rodnoi zemle* (”Kotiseudulla”).

Seudulla on arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat Kizvan ja Jekaterininskojen ortodoksiset kirkot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sivan piirin sivusto
Vĩnh Phúc

**Vĩnh Phúc** on Vietnamin entinen maakunta. Se sijaitsi maan pohjoisosassa Punaisenjoen suiston alueella. Sen pääkaupunki oli Vĩnh Yên. Maakunnan pinta-ala oli 1&nbsp;373,2 neliökilometriä, ja vuonna 2009 siellä oli noin miljoona asukasta.

Vuoden 2025 hallinnollisessa uudistuksessa Vĩnh Phúc liitettiin Phú Thọn maakuntaan.

Maakunnan pääkaupunki Vĩnh Yên on 63 kilometriä maan pääkaupungista Hanoista, ja sinne on juna- ja bussiyhteydet. Maakunnan luonnonnähtävyyksiä ovat Ao Cham -lampi, Dai Lai -järvi ja Tam Đảon virkistysalue.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Puolustusvoimien ruokahuollon palvelukeskus

**Puolustusvoimien ruokahuollon palvelukeskus** (lyhenne PURU) oli pääesikunnan alainen sotilaslaitos, joka tuotti valtakunnallisesti ateriapalvelut Suomen puolustusvoimille. Sen vuosittainen budjetti oli noin 59 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä keskuksen esikunta ja varuskuntaruokalat (entiset muonituskeskukset, *muke*) mukaan lukien yhteensä noin 550 henkeä.

Palvelukeskus toimi Tammisaaressa, Jämsässä, Helsingissä, Kajaanissa, Kauhavalla, Keuruulla, Kontiolahdella (Kontiorannassa), Siilinjärvellä, Lahdessa, Lappeenrannassa, Kankaanpäässä, Hattulassa, Riihimäellä, Rovaniemellä, Sodankylässä, Säkylässä, Tampere, Jyväskylässä, Turussa, Kirkkonummella ja Kouvolassa (Valkealassa).

Laitoksen esikunta sijaitsi Kuopiossa Bioteknia-rakennuksessa. Palvelukeskuksen johtajana perustamisesta asti toimi elintarviketieteiden maisteri Ritva Paavonsalo.

Laitos toimi 1.1.2006 ja 31.12.2011 välisen ajan.

## Muunto osakeyhtiöksi
Puolustusvoimien ravitsemuspalvelut päätettiin valtiovallan taholta yhtiöittää ja eduskunta päätti osakeyhtiön perustamisesta joulukuussa 2011. Uusi yhtiö aloitti toimintansa vuoden 2012 alussa nimellä Leijona Catering Oy ja sen toimitusjohtajaksi nimettiin Paavonsalo.

## Katso myös
*Valtion ravitsemiskeskus

## Aiheesta muualla
* Puolustusvoimien ruokahuollon palvelukeskus Mil.fi-verkkosivustolla 

* Leijona Catering

* http://www.valtioneuvosto.fi/ajankohtaista/tiedotteet/tiedote/fi.jsp?oid=348159
Hà Tĩnh (maakunta)

**Hà Tĩnh** on Vietnamin maakunta Bắc Trung Bộn alueella maan pohjoisosassa. Sen hallinnollinen keskus on Thành Sen. Maakunnan pinta-ala on 5&nbsp;994,45 neliökilometriä, ja siellä on 1&nbsp;622&nbsp;901 asukasta (vuonna 2025). Hà Tĩnhin maakunta jakautuu 60 kuntaan ja 9 suuralueeseen.

Maakunnassa on rautamalmia. Sitä halkovat monet joet, ja rannikolla on suurempia ja pienempiä saaria ja jokisuiden murtovesialueita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nghệ An

**Nghệ An** on Vietnamin maakunta Bắc Trung Bộn alueella maan pohjoisosassa. Sen hallinnollinen keskus on Trường Vinh. Maakunnan pinta-ala on 16&nbsp;486,5 neliökilometriä, ja siellä on 3&nbsp;831&nbsp;694 asukasta (vuonna 2025). Nghệ Anin maakunta jakautuu 119 kuntaan ja 11 suuralueeseen.

Vietnamin kansallissankari Ho Tši Minh ja runoilija Nguyễn Du olivat kotoisin Nghệ Anin maakunnasta.
  
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tšošanlahti

**Tšošanlahti** (, myös Че́шcкая губа́, *Tšešskaja guba*) on Barentsinmeren itäosassa Kaninin niemimaan ja mantereen välissä sijaitseva lahti. Sen pituus on 110 kilometriä, leveys lahden suussa 55 kilometriä ja suurin leveys 130 kilometriä. Rannat ovat enimmäkseen alavia, mutta koillisessa jyrkkiä. Lahti jäätyy marraskuussa ja vapautuu jäistä kesäkuun lopussa. Siihen laskevia jokia ovat Vižas, Oma, Pjoša sekä Tšoša (Tšeša), josta lahti on saanut nimensä.

## Lähteet
Luettelo suomalaisista jääkiekon olympiamitalisteista

Tämä on **suomalaisten [[jääkiekko]]ilijoiden mitalitilasto [[Olympialaiset|olympialaisista]]**. Jääkiekkoilijoiden järjestys on ensin kultamitalien määrän mukaan, sitten hopea- ja lopuksi pronssimitalien määrän mukaan.

## Miehet
### Voitetut mitalit
Miesten maajoukkue on voittanut yhteensä kahdeksan mitalia jääkiekosta olympialaisista.

### Mitalistit

## Naiset

### Voitetut mitalit

Naisten maajoukkue on voittanut yhteensä neljä mitalia jääkiekosta olympialaisista.

### Mitalistit

## Olympialaisten kokoonpanoja
### Miehet
*Miesten joukkue olympialaisissa 1998
*Miesten joukkue olympialaisissa 2002
*Miesten joukkue olympialaisissa 2006
*Miesten joukkue olympialaisissa 2010
*Miesten joukkue olympialaisissa 2014
*Miesten joukkue olympialaisissa 2018
### Naiset
*Naisten joukkue olympialaisissa 1998
*Naisten joukkue olympialaisissa 2002
*Naisten joukkue olympialaisissa 2006
*Naisten joukkue olympialaisissa 2010
*Naisten joukkue olympialaisissa 2014

## Katso myös
* Luettelo jääkiekon olympiamitalisteista
* Suomen jääkiekkomaajoukkue talviolympialaisissa
* Talviolympialaisten jääkiekkoturnauksien kokoonpanot
* Jääkiekon olympiaturnauksien tähdistökentällinen
## Lähteet
Nytvan piiri

**Nytvan piiri** () on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1923 perustetun piirin pinta-ala on 1&nbsp;656 neliökilometriä. Asukkaita on 45&nbsp;300 henkeä (vuonna 2009).

Nytvan piiri sijaitsee Permin aluepiirin keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Karagain ja Iljinskin, idässä Krasnokamskin ja Permin, etelässä Ohanskin sekä lännessä Otšorin ja Vereštšaginon piireihin. Hyötykaivannaisia ovat savi, turve, hiekka ja sora. Seudun läpi virtaa Kama-joki.

Piiriin kuuluu Nytvan kaupunki, Novoiljinskin ja Uralskin kaupunkimaiset taajamat (kaupunkikunnat) sekä viisi maalaiskuntaa: Grigorjevskoje, Postanogi, Šerja, Tšaikovskaja ja Tšekmeni (keskuspaikka Nižnjaja Garevaja). Hallinnollinen keskus on Nytva. Asutuskeskuksia on yhteensä 118.

Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 91,7 % venäläisiä, 1,9 % komipermjakkeja ja 1,9 % tataareja. Kaupunkiväestön osuus on 71,5 %.

Piirin kautta kulkevat Permin ja Bolšaja Sosnovan sekä Permin ja Ohanskin väliset asfaltoidut maantiet. Nytvaan on Tšaikovskajan asemalta haarautuvat sivurata. Suurimmat teollisuusyritykset ovat Permin vaneritehdas ja Nytvan metallitehdas. Maatalous on erikoistunut maidon, lihan ja kananmunien tuotantoon sekä viljan ja perunan viljelyyn. Lisäksi on elintarviketeollisuutta.

Piirissä toimii kolme ammattikoulua, kaksi lasten taide- ja musiikkikoulua, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos, kotiseutumuseo ja paikallis-TV. Paikallislehtenä ilmestyy *Novyi den* (”Uusi päivä”).

Seudulla on useita  arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat Nytvan ja maalaiskylien ortodoksiset kirkot sekä Nytvan vanhat rakennukset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Nytvan piirin sivusto
Imre Kémeri Nagy

**Imre Kémeri Nagy** (27. maaliskuuta 1903 Bürgezd, Itävalta-Unkari – 13. huhtikuuta 1942 Varsova, Puolan kenraalikuvernementti) oli unkarilainen lehtimies ja sotilas.

Nagyin kotikylä Transilvaniassa oli liitetty Trianonin rauhan seurauksena Romaniaan. Hän muutti vuonna 1922 Unkarin puolelle ja värväytyi armeijaan Székely-divisioonaan, mutta hänet kotiutettiin jo vuoden kuluttua. Nagy luki Budapestissä oikeustiedettä ja humanistisia tieteitä. Hän toimi jalkaväen päämestarina (*főlövészmester*) Turul Werbőczy -aseveliyhdistyksessä (*Turul Werbőczy Bajtársi Egyesület*). Vuosina 1926–1928 Nagy toimi Budapestin yliopiston yhteyshenkilönä oikeistolaisen, puolisotilaallisen Unkarin kansallisen puolustusjärjestön (*Magyar Országos Véderő Egyesület*; *MOVE*) ja Turul-liiton (*Turul Szövetség*) suuntiin. Hän värväytyi jälleen armeijaan vuosiksi 1928–1929. Vuonna 1932 Nagy valmistui yliopistolta opettajaksi; hän teki tätä työtä satunnaisesti.

Kesällä 1937 Nagy liittyi Unkarin kansallissosialistiseen puolueeseen, ja hänestä tuli sen nuorisojärjestön johtaja. Nuorisojärjestö oli vuodesta 1936 järjestänyt säännöllisesti provokaatioita ja hyökännyt sosiaalidemokraattisia järjestöjä vastaan. Nagy kirjoitti useita artikkeleita äärioikeistolaisiin lehtiin, ja tästä syystä hänet tuomittiin useasti lyhytaikaisiin vankeusrangaistuksiin. Nagy osallistui Debrecenissä vuoden 1937 marraskuussa pidettyyn kokoukseen, jossa valtionhoitaja Miklós Horthy julistettiin Unkarin kuninkaaksi. Tämän johdosta Nagy istui jälleen lyhyen vankeustuomion. Vuosina 1938–1939 Nagy oli eskadroonanjohtajana maineikkaassa Ryysyläiskaartissa (*Rongyos Gárda*), joka osallistui Tšekkoslovakiaan kuluneen Karpatorutenian miehitykseen. Vuoden 1940 alussa Nagy johti unkarilaisten vapaaehtoisten joukkoa, joka oli koottu taistelemaan Suomen puolella talvisodassa osasto Sisussa. Vapaaehtoiset eivät ehtineet taisteluihin, mutta avustivat uuden rajalinjan vartioinnissa. Heidät kotiutettiin seuraavana keväänä. Syyskuussa 1940 Nagy osallistui Pohjois-Transilvanian miehitykseen.

Nagy haavoittui neuvostopartisaanien iskussa Varsovassa vuonna 1942 ja kuoli saamiinsa vammoihin sotilassairaalassa.

## Lähteet
David (walesilainen piispa)

**David** (, ) oli 500-luvulla elänyt walesilainen piispa, joka tunnetaan nykyisin Walesin suojeluspyhimyksenä. Hänen arvellaan syntyneen 462–512 ja kuolleen 1. maaliskuuta 589 Mynywissä (), joka tunnetaan nykyään nimellä St David’s. Legendan mukaan Pyhä David syntyi kallionjyrkänteen päällä kymmenen minuutin kävelymatkan päässä Mynywistä paikalla, jossa nykyään sijaitsee Nonin kappeli. Myöhemmin Pyhä David perusti Mynywiin luostarin, jossa hän myös kuoli vanhuuteen.

Pyhän Davidin kerrotaan olleen kasvissyöjä, joka söi ainoastaan leipää, yrttejä ja vihanneksia ja joi pelkkää vettä. Tämän vuoksi Pyhä David tunnettiin Walesissa myös nimellä Vedenjuoja ().

Pyhän Davidin kanonisoi paavi Calixtus II vuonna 1120. St David’sin kaupungista tuli keskiajalla suosittu pyhiinvaelluskohde.

Pyhän Davidin päivää vietetään 1. maaliskuuta. Muistopäivää on vietetty 1100-luvulta lähtien ja se julistettiin Walesissa kansallispäiväksi 1700-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Victor Obinna

**Victor Nsofor Obinna** (s. 25. maaliskuuta 1987 Jos, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä Englannin Valioliigassa pelaavaa West Hamia ja on pelipaikaltaan laitalinkki tai hyökkääjä.

## Seurajoukkueura
Obinna siirtyi vuonna 2005 italialaiseen Chievoon kolmivuotisella sopimuksella. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 26 ottelua, joissa syntyi kuusi maalia mukaan lukien debyyttiottelussaan tehty 1–0-voittomaali Parmaa vastaan. Kauden 2006–2007 ensimmäiset kuukaudet Obinna oli hylytettynä, koska hän oli tehnyt sopimuksen sekä Chievon että Internazionalen kanssa. Chievo tippui kauden päätteeksi maan pääsarjasta, joka herätti kysymyksiä Obinnan tulevaisuudesta. Joukkue päätti kuitenkin pitää hänet kokoonpanossaan seuraavalla kaudella.

4. lokakuuta 2007 Obinna joutui auto-onnettomuuteen matkalla harjoituksista kotiin. Hänen onnekseen, hän selvisi kolarista säikähdyksellä ja mustelmilla. Kolari tapahtui noin 100 metrin päässä paikasta, jossa Chievo-pelaaja Jason Mayélé kuoli onnettomuudessa vuonna 2002.

Elokuussa 2008 Obinna siirtyi Internazionaleen nelivuotisella sopimuksella. Ensimmäisen maalinsa hän teki 19. lokakuuta 2008 ottelussa Romaa vastaan.

26. elokuuta 2009 Obinna lainattiin kauden 2009–2010 kestävällä sopimuksella espanjalaiseen Málagaan. Hän teki ensimmäisen maalinsa andalusialaisseurassa 4. lokakuuta 2009 ottelussa Xereziä vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Obinnan esittely footballdatabase-sivustolla
Quảng Trị

**Quảng Trị** on Vietnamin maakunta Bắc Trung Bộn alueella maan keskiosassa. Sen hallinnollinen keskus on Đồng Hới. Maakunnan pinta-ala on 12&nbsp;700,0 neliökilometriä, ja siellä on noin 1&nbsp;870&nbsp;845 asukasta (vuonna 2025).

Quảng Trị jakautuu 69 kuntaan, 8 suuralueeseen ja 1 erityisalueeseen. Maakunta suureni huomattavasti vuoden 2025 hallinnollisessa uudistuksessa, kun siihen liitettiin Quảng Bìnhin maakunta. 

Maakunnassa käytiin kiivaita taisteluita Vietnamin sodan aikana, ja siellä on sotaan liittyviä muistomerkkejä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sunny Afternoon

**Sunny Afternoon** on brittiläisen The Kinks -yhtyeen kappale ja single vuodelta 1966. Se oli suuri hitti ympäri maailmaa saman vuoden kesällä sekä yhtyeen kolmas ja viimeinen ykköshitti Britanniassa. Kappale sisältyy myös myöhemmin syksyllä julkaistulle studioalbumille *[[Face to Face]]*.

## Laulun taustaa ja aihe
Britannian pääministeri Harold Wilson ilmoitti keväällä 1966 maan talouden hiipuneen niin pahasti, että hallituksen oli tehtävä veronkorotuksia. Yhtyeen laulaja-kitaristi-laulunkirjoittaja Ray Davies sai tästä idean kirjoittaa yläluokkaa satirisoivan laulun. Kappaleen melankolisen sävelen Davies sävelsi uudella, vastahankitulla pianollaan.

Kappaleen alkuperäinen nimi oli ”The Tax Man's Taken All My Dough”, sen ensimmäisen rivin mukaan. Tämä edusti yhtyeen ja Daviesin uudempaa suuntausta, Kinksin edellinen single "Dedicated Follower of Fashion" oli niin ikään ollut sävyltään satiirinen.

Laulun sanoitukset voi ymmärtää vain viattomana kesäpäivän viettona, mutta rivien välistä on luettavissa ironiaa ja piikittelyä verotusjärjestelmää, luokkayhteiskuntaa ja kapitalismia kohtaan.

## Äänitys

”Sunny Afternoonin” äänityksissä yhtyettä avusti muun muassa useilla The Rolling Stonesin levyillä mukana ollut kosketinsoittaja Nicky Hopkins. Ray Davies kärsi pahasta heinänuhasta, eikä pystynyt laulamaan kuin yhden oton. Näin ollen myös basisti Pete Quaifen pienet virheet kappaleen lopussa piti jättää paikalleen, koska alkeellisesta äänitystekniikasta johtuen niitä ei pystytty korjaamaan.

Päivää aikaisemmin nauhoitettu b-puoli ”I'm Not Like Everybody Else” on myös Ray Daviesin käsialaa, mutta sen laulaa tavallisuudesta poiketen hänen veljensä, yhtyeen soolokitaristi Dave Davies.

## Julkaisu ja menestys
Single julkaistiin 3. kesäkuuta 1966. Sen ensimmäinen listaviikko Britanniassa oli 11. kesäkuuta ja 9. heinäkuuta se nousi listaykköseksi kahden viikon ajaksi. Kappale oli listaykkönen myös ainakin Norjassa (neljä viikkoa), Kanadassa (yksi viikko), Irlannissa ja Alankomaissa. Suomessa ”Sunny Afternoon” oli korkeimmillaan singletilaston sijalla 4 ja Yhdysvalloissa sijalla 14.

Kappaleesta tehtiin pian sen julkaisun jälkeen jopa kaksi suomenkielistä käännösversiota. Johnnyn esittämä ”Iltapäivää” nousi Suomen singlelistalla sijalle 7. Kappaleen alkuperäistä aihetta mukailleet sanoitukset kirjoitti Pertti Reponen. Toinen versio oli Robinin ”Iltapäivän aurinko”, jonka niin ikään alkuperäiselle tarinalle uskolliset sanoitukset syntyivät Tuula Valkaman kynästä.

”Sunny Afternoon” on yhä yhtyeen tunnetuimpia kappaleita. Pitchfork Media listasi sen sijalle 200 listallaan *Top 200 Greatest Songs of the 1960s*. Acclaimed Musicin *The All Time Top 3000 Songs* -listalla ”Sunny Afternoon” sijoittui sijalle 1932.

## Kappaleet
**A-puoli**
#
#*Äänitetty Pye-studioilla 13. toukokuuta 1966.
**B-puoli**
#
#*Äänitetty samassa studiossa 12. toukokuuta 1966.

## Singlepainokset

## Lähteet
*
*
*Singlepainokset: kindakinks.net: Kinks Discography

### Viitteet
Alvi (täsmennyssivu)

**Alvi** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

## Sukunimi
* Aarne Antero Alfving, myöhemmin **Alvi** (1896–1952), suomalainen jääkäriluutnantti
* Arif Alvi (s. 1949), pakistanilainen poliitikko, presidentti
* Moniza Alvi (s. 1954), brittiläinen runoilija

## Etunimi
* Alvi, suomalainen miehen etunimi
Asutusyhteismetsä

**Asutusyhteismetsä** on asutustoimintaan liittyvä, usean asutustilan yhteiseen hallintaan luovutettu yhteismetsä. Jonkin verran niitä muodostettiin 1900-luvun alkupuoliskolla, mutta runsaammin niitä luotiin vuoden 1945 maanhankintalain perusteella. Maanhankintalain mukaan asutustila sai osuuden asutusyhteismetsästä, jos metsämaan luovuttaminen omana metsänä ei ollut mahdollista tai tarkoituksenmukaista. Asutusyhteismetsiä perustettiin erityisesti seuduille, joissa asutustoimintaa käytettävää viljelysmaata oli saatavilla, mutta metsämaata oli tähän tarkoitukseen niukasti. Asutusyhteismetsien hallinnon järjestämisestä säädettiin laissa yhteismetsistä (184/1925), joka sisälsi säännöksiä myös asutusyhteismetsistä. Vuonna 1958 niitä varten säädettiin oma laki eli laki asutusyhteismetsistä (356/1958), joka kumottiin maatilalailla (188/1977).

## Lähteet
Tarja Smura

**Tarja Smura** (s. 19. kesäkuuta 1970 Nurmes) on vuoden 1993 Miss Suomi. Hän sijoittui Miss Universum -kilpailuissa kymmenen parhaan joukkoon. Smura herätti huomiota lehdistössä seurusteltuaan lyhyen aikaa elokuvaohjaaja Renny Harlinin kanssa.

Smura oli vuoden 1995 eduskuntavaaleissa Naisten puolueen ehdokkaana. Pian vaalien jälkeen hän vetäytyi julkisuudesta. Vuoden 2008 kuntavaaleissa hänet valittiin poliittisesti sitoumattoman Meidän Lohja -kansalaisliikkeen edustajana Lohjan kaupunginvaltuustoon. Tarja Smura oli Suomen Keskustan kansanedustajaehdokkaana eduskuntavaaleissa 2019 Pirkanmaan vaalipiirissä.

Hän oli 1996–2012 naimisissa virolaisen Raul Gescheimerin kanssa ja heillä on kolme yhteistä lasta. Vuonna 2013 Smura avioitui tamperelaisen Markus Haapasalon kanssa. He hakivat avioeroa maaliskuussa 2018, mutta palasivat yhteen.

Tarja Smura työskentelee hoiva-alalla hoiva-avustajan työtehtävissä. Vuonna 2024 hän kertoi työskennelleensä nykyisen työnantajan parissa kaksi vuotta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tarja Smuran kotisivut  
*Miss Suomi 1993 Tarja Smura Ylen Elävässä arkistossa
Franken

**Franken** on historiallinen alue Etelä-Saksassa, joka käsitti Reinin, Mainin ja Neckarin ympäristön. Se on saanut nimensä frankkien mukaan. Franken oli yksi viidestä suuresta heimoherttuakunnasta, joihin Saksa jakautui 800-luvun lopussa Frankkien valtakuntaa hallinneen karolingien suvun sammuessa. Muut herttuakunnat olivat Saksi, Lothringen, Schwaben ja Baijeri. Franken jakautuu nykyisin Reinin Frankeniin ja Itä-Frankeniin.

## Historia
Frankit pakkoasuttivat Frankenin alueen 500-luvun alussa, ja 700-luvulla merovingien hallitsijasuku vaati sen kruununmaaksi. Sittemmin karolingit syrjäyttivät merovingit. Frankkien valtakunta jaettiin Verdunin sopimuksella vuonna 843, ja Frankenista tuli frankkien itäisen eli saksalaisen kuningaskunnan ydin. Kun karolingien suku sammui, tuli Frankenin herttua Konrad I:stä ensimmäinen Saksan kuningas. Konradin kuoltua Saksan kruunu siirtyi vuonna 919 saksien hallitsijasuvulle. Franken pysyi kruununmaana, jolla ei ollut omaa vahvaa herttuasukua. Se tuki kaikkia Saksan kuninkaita ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisareita. Franken alkoi 1100-luvulta lähtien tarkoittaa pelkästään Itä-Frankenia.

Napoleon jakoi Frankenin Baijerin ja Württembergin kuningaskuntiin sekä Badenin suurherttuakuntaan. Baijerin kuningas Ludvig I palautti Frankenin nimen käyttöön luomalla Oberfrankenin, Mittelfrankenin ja Unterfrankenin provinssit, jotka ovat nykyisin osa luoteis-Baijeria.

## Franken nykypäivänä

Nykyisin suurin osa Frankenista kuuluu Baijeriin, ja jakaantuu kolmeen alueeseen: Oberfranken, Mittelfranken ja Unterfranken. Historialliseen Frankeniin kuuluivat myös nykyisen Thüringenin eteläosa sekä Heilbronn-Frankenin alue Baden-Württembergin osavaltiossa.

Frankenin suurin kaupunki on Nürnberg. Franken tunnetaan viininviljelystä ja lukuisista panimoistaan.

## Lähteet
* Rantala, Risto (toim.): Perustieto. Akateemisen tietosanakirja. Otava 1993. 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Osan piiri

**Osan piiri** () on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 2&nbsp;057 neliökilometriä. Asukkaita on 32&nbsp;000 henkeä (vuonna 2009).

Osan piiri sijaitsee Permin aluepiirin eteläosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Ohanskin ja Permin, idässä Kungurin, etelässä Bardan sekä lännessä Jelovon ja Tšastyjen piireihin. Pinta-alasta 50,2 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat öljy, kaasu, hiekka, sora, turve ja kalkkikivi. Kaman muodostama Votkinskin tekojärvi jakaa piirin kahteen osaan.

Piiriin kuuluu Osan kaupunki sekä 9 maalaiskuntaa: Gory, Gremjatša, Komarovo, Krylovo, Kuznetšiha, Novozalesnovo, Pakli (keskuspaikka Permjakovo), Pal ja Verhnjaja Davydovka. Hallinnollinen keskus on Osa. Asutuskeskuksia on yhteensä 78.

Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 90,1 % venäläisiä sekä 6 % baškiireja ja tataareja. Kaupunkiväestön osuus on 70,1 %.

Piirin kautta kulkevat Permin ja Tšaikovskin sekä Permin ja Ufan väliset asfaltoidut maantiet. Seudulla on polttoaine-, koneenrakennus- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan ja perunan viljelyyn. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa.

Piirissä toimii maatalousteknikumi, Permin pedagogisen ja Iževskin teknisen yliopiston filiaalit, opettaja- ja ammattiopisto, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos, kotiseutumuseo sekä paikallinen radio- ja TV-asema. Paikallislehtinä ilmestyvät *Osinskoje Prikamje* (”Osan Kama”) ja *Osinski krai* (”Osan seutu”).

Nähtävyyksiin kuuluvat Osan kaupungin historialliset rakennukset.

## Lähteet
Ruumiinsieppaajat

**Ruumiinsieppaajat** (*The Body Snatchers*, Suomen televisiossa myös nimellä *Pahan vallassa*) on Val Lewtonin tuottama ja Robert Wisen ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1945. Se perustuu Robert Louis Stevensonin novelliin "Ruumiinryöstäjä" (1884). Sen pääosissa ovat Boris Karloff ja Bela Lugosi. Sitä pidetään yhtenä sekä Karloffin että Lugosin parhaimmista elokuvista. 

Stevensonin novelli perustuu Edinburghissa 1827-1828 tapahtuneeseen West Portin murhasarjaan, jossa William Hare ja William Burke myivät Robert Knoxille 17 ruumista lääketieteellisiä kokeiluja varten.

## Juoni

Vuoden 1831 Edinburghissa lääkäri palkkaa kaksi miestä hankkimaan hänelle tuoreita ruumiita hautausmaalta lääketieteellisiä kokeita varten. Kun vastakuolleet loppuvat hautausmaalta, he ryhtyvät murhaamaan ihmisiä.

## Rooleissa

## Tuotanto
RKO oli solminut Boris Karloffin kanssa sopimuksen kahdesta elokuvasta 1944. Karloff oli kyllästynyt Universalin tuottamiin kauhuelokuviin ja toivoi saavansa parempi osia RKO:lla. Val Lewton sai tehtäväksi tuottaa elokuvat. Ensimmäinen Lewtonin tekemä käsikirjoitusehdotus oli *[[Tuhoon tuomittu saari]]* (1945), jonka tuotanto jouduttiin keskeyttämään Karloffin sairauden takia. Sen sijaan Lewton ehdotti studiolle Robert Louis Stevensonin novelliin ”The Body Snatcher” perustuvaa elokuvaa. Lewtonilla aiheen valinnalle: novelli olisi ilmainen, koska sen tekijänoikeus oli rauennut, kuvauksissa voitaisiin käyttää olemassa olevia kulisseja ja eräästä hahmosta saataisiin laajentamalla sopiva rooli Lugosille. 

Lewton ja Philip MacDonald kirjoittivat ensimmäisen käsikirjoituksen, jota RKO:n johto ei kuitenkaan hyväksynyt – haudanryöstö ja ruumiiden leikkely olivat arkaluontoisia aiheita. Lewton kirjoitti käsikirjoituksen nopeasti uudelleen karsi arveluttavat kohtaukset siitä. MacDonaldin vaatimuksesta Lewton sai myös nimensä alkuteksteihin (nimellä Carlos Keith).

Karloff oli erityisen kiinnostunut roolistaan, sillä se tarjosi hänelle mahdollisuuden osoittaa, että hän osasi myös näytellä – eikä pelkästään esittää hirviöitä.

Elokuva budjetti – lukuun ottamatta Karloffin palkaa – oli 125 000 dollaria.  

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Sam Inkinen näkee elokuvassa vanhaa kunnon romanttista elokuvaa ja loistavan lopun. Hän antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Alpi (nimi)

**Alpi** on suomalainen miehen etunimi. Nimestä on käytössä myös muunnos *Alvi*, jota on käytetty naistenkin etunimenä. Alpin ja Alvin nimipäivä on 1. maaliskuuta, joka on myös Alpon nimipäivä. Helmikuuhun 2025 mennessä nimi Alpi oli annettu Suomessa 465 miehelle ja muutamalle naiselle. Nimi Alvi oli annettu noin 700 miehelle ja noin sadalle naiselle.

Nimet Alpi ja Alvi perustuvat roomalaiseen nimeen *Albinus*, joka tulee latinan sanasta *albus*, 'valkoinen', 'kirkas'. Samaa alkuperää on myös nimi Alpo. Suomen kielessä alpi merkitsee myös kasvisukua alvet (*Lysimachia*).

## Tunnettuja Alpeja ja Alveja

* Alpi Pasma (1890–1924), jääkäriluutnantti
* Alpi Rytkönen (1884–1959), pankinjohtaja, virkamies ja varatuomari
* Alpi Vaalaja (s. 1991), valosuunnittelija
* Karhu-Alpi, *Ikä-Alpi*, oik. *Albert Ikäheimo* (1904–1989), pienviljelijä ja karhunkaataja

## Lähteet
Ohanskin piiri

**Ohanskin piiri** () on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1923 perustetun piirin pinta-ala on 1&nbsp;516 neliökilometriä. Asukkaita on 17&nbsp;100 henkeä (vuonna 2009).

Ohanskin piiri sijaitsee Permin aluepiirin keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Otšorin ja Nytvan, idässä Permin, etelässä Osan ja Tšastyjen sekä lännessä Bolšaja Sosnovan piireihin. Kaman muodostama Votkinskin tekojärvi jakaa piirin kahteen osaan. Hyötykaivannaisia ovat hiekka, sora ja tiilisavi. 

Piiriin kuuluu Ohanskin kaupunki ja 7 maalaiskuntaa: Andrejevka, Beljajevka, Dubrovo, Kazanka, Ostrožka, Tabory ja Tulumbaiha. Hallinnollinen keskus on Ohansk. Asutuskeskuksia on yhteensä 61. 

Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 94,3 % venäläisiä, 1,5 % komipermjakkeja ja 1,1 % tataareja. Kaupunkiväestön osuus on 44,5 %.

Pääelinkeinot ovat maatalous ja puunhankinta. Ohanskissa on ompelimo ja elintarviketeollisuutta.

Piirissä toimii lasten luomistyön keskus ja taidekoulu, Bolšaja Sosnovan ja Tšaikovskin ammattikoulujen filiaalit, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos, kotiseutumuseo ja paikallinen TV-asema. Paikallislehtenä ilmestyy *Ohanskaja storona* (”Ohanskin puoli”). 

Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat Ohanskin historialliset rakennukset. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
USS Lexington (CV-16)

**USS Lexington** (runkonumerot CV/CVA/CVS/CVT/AVT-16) oli Yhdysvaltain laivaston Essex-luokan lentotukialus, joka rakennettiin toisen maailmansodan aikana. Se on viides alus, joka on nimetty Yhdysvaltain vapaussodan Lexingtonin taistelun mukaan. Nimeksi aiottiin ensin antaa *USS Cabot*, mutta rakennusvaiheessa päädyttiin nimeämään se Korallimeren taistelussa uponneen ''USS Lexingtonin'' mukaan.

*Lexington* poistettiin palveluksesta vuonna 1991 sen jälkeen, kun se oli ollut palveluksessa pitempään kuin yksikään toinen Essex-luokan tukialus, ja se lahjoitettiin museolaivaksi Corpus Christiin Teksasiin. Vuonna 2003 siitä tehtiin historiallinen maamerkki.

## Valmistus

Alus tilattiin Bethlehem Steel Companyltä Quincystä Massachusettsista, missä köli laskettiin 15. heinäkuuta 1941 nimellä *USS Cabot*. Alus nimettiin *USS Lexingtoniksi* 16. heinäkuuta 1942. Alus laskettiin vesille 23. syyskuuta kumminaan Theodore D. Robinsonin puoliso ja otettiin palvelukseen 17. helmikuuta 1943 ensimmäisenä päällikkönään Felix B. Stump.

## Palvelus
*Lexington* saapui Pearl Harboriin Panaman kanavan kautta 9. elokuuta 1943. Alus siirtyi Kwajaleinin atollille 4. joulukuuta, jossa se upotti rahtilaiva SS ''Kembumarun'', vahingoitti kahta risteilijää ja pudotti 30 vihollislentokonetta. Illalla 19.20 alkoi ilmahyökkäys sen ollessa matkalla Kwajaleinille. Kello 23.22 japanilaisten tiputtamat soihdut valaisivat aluksen, ja 10 minuuttia myöhemmin siihen osui torpedo. Se saapui Pearl Harboriin tärkeimpiä korjaustöitä varten 9. joulukuuta ja Bremertoniin 22. joulukuuta perusteellisempaan korjaukseen, joka valmistui 20. helmikuuta 1944.

Yllätyshyökkäys Saipanille 11. kesäkuuta tuhosi saaren lentokoneet. 16. kesäkuuta *Lexington* taisteli Guamilla tukikohtaansa pitäneitä japanilaisia torpedokoneita vastaan. Vaikka se selvisi vahingoittumatta, Japanin propaganda julisti sen kolmatta kertaa upotetuksi. Sillä oli tärkeä rooli Task Force 58:n voittaessa Filippiinienmeren taistelun.

Leytenlahden taistelussa sen koneet upottivat taistelulaiva *[[Musashi]]n*. Aluksen lentokoneet upottivat 25. lokakuuta lentotukialus *[[Zuikaku]]n* ja yhdessä *USS Essexin* kanssa *[[Chitose]]n*. Myöhemmin samana päivänä sen lentokoneet osallistuivat *[[Zuihō]]n* upottamiseen. Saavuttuaan korjattavaksi Ulithille 9. marraskuuta saatiin tieto, että japanilaiset olivat taas väittäneet sitä tuhotuksi.

Sodan päätyttyä *Lexington* suoritti partiolentoja Japanin ilmatilassa ja tiputti tarvikkeita Honshūn sotavankileireille. Se lähti Tokionlahdelta kohti San Franciscoa 3. joulukuuta kuljettaen mukanaan kotiin palaavia veteraaneja ja saapui perille 16. joulukuuta.

Alus poistettiin palveluksesta 8. marraskuuta 1991, ja se lahjoitettiin 15. kesäkuuta 1992 museoksi Corpus Christiin Texasiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*USS Lexington Museum
*Historical Naval Ships Association: USS Lexington
Kaman tekojärvi

**Kaman tekojärvi** (; myös *Permin tekojärvi*, Пермское водохранилище, *Permskoje vodohranilištše*) on Kama-joen muodostama tekoallas Permin aluepiirissä Venäjällä. Sen pinta-ala on 1&nbsp;915 neliökilometriä, tilavuus 12,2 kuutiokilometriä, pituus 272 kilometriä, suurin leveys 30 kilometriä, keskisyvyys 6,3 metriä ja suurin syvyys 30 metriä. Vedenpinnan korkeus vaihtelee 7 metriä. Tekojärveen laskevat tärkeimmät joet – Tšusovaja, Sylva, Obva, Inva, Kosva, Jaiva, Kondas ja Tšermoz – muodostavat 50–140 kilometriä pitkiä ja 10–15 kilometriä leveitä lahtia.

Tekojärven muodostaa Permin lähelle vuonna 1954 rakennettu Kaman vesivoimalaitoksen pato. Allas täytettiin kevääseen 1956 mennessä. Tekoallasta käytetään laivaliikenteen väylänä sekä kalastukseen. Sen rannalla sijaitsevat Permin, Dobrjankan, Tšormozin, Bereznikin, Usoljen ja Solikamskin kaupungit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pavol Hurajt

**Pavol Hurajt** (s. 4. helmikuuta 1978 Poprad) on slovakialainen ampumahiihtäjä ja olympiamitalisti. 

Hurajt on osallistunut urallaan kaksiin olympialaisiin, vuosina 2006 ja 2010. Hurajt voitti pronssia yhteislähdöstä Vancouverin kisoissa 2010 ja oli lisäksi viides normaalimatkalla, seitsemäs pikakilpailussa ja kuudestoista takaa-ajossa. MM-kilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan neljästoista Östersundin 2008 pikakilpailussa.

Hurajt on voittanut rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa kultaa yhteislähtökilpailussa 2004 sekä saanut pronssia viestissä 2003 ja 2004 sekä sekaviestissä 2009. Ampumahiihdon EM-kilpailuissa hän on saanut normaalimatkalla hopeaa 2005.

Hurajt on sijoittunut maailmancupin osakilpailussa kolme kertaa kolmanneksi: Brezno-Osrblien takaa-ajokilpailussa ja Fort Kentin pikakilpailussa kaudella 2003–2004 sekä Vancouverin olympiakilpailussa helmikuussa 2010.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hurajtin kotisivut
Hämähäkkirapu

**Hämähäkkirapu** (*Maja squinado*) on kookas taskurapu, joka elää Atlantin valtameren itärannikolla.

## Ulkonäkö
Täysikasvuisen hämähäkkiravun ruumis on enintään 20&nbsp;cm pitkä, väriltään punainen, punaruskea tai kellertävä ja yleensä levien peitossa. Pyöreähköä, voimakkaasti kuperaa selkäkilpeä eli carapaxia reunustavat suuret piikit. Sakset ovat suurin piirtein samankokoiset, ja päässä on tanakka, lyhyt otsapiikki, joka haarautuu kahteen osaan. Keskiruumiin viisi raajaparia ovat vankat ja piikikkäät, ja myös takaruumiissa on paljon pieniä, teräviä piikkejä.

## Levinneisyys
Hämähäkkirapuja esiintyy Atlantin valtameren itärannikolla ja Välimerellä. Levinneisyysalue ulottuu etelässä Namibiaan ja pohjoisessa Skotlannin länsirannikolle.

## Elintavat
Hämähäkkiravut elävät suojattomilla merenrannoilla hiekansekaisessa tai kallioisessa merenpohjassa. Lisäksi niitä tavataan syvissä vuorovesilammikoissa ja matalissa rantavesissä 50 metrin syvyyteen saakka.

## Kalastus ja käyttö
Hämähäkkirapuja kalastetaan ihmisravinnoksi keskimäärin 5&nbsp;000–7&nbsp;000 tonnia vuodessa pääasiassa Ranskassa.

## Lähteet
Anna Bogali-Titovets

**Anna Ivanovna Bogali-Titovets** (; s. 12. kesäkuuta 1979 Vologda) on venäläinen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja. Hän on voittanut urallaan kaksi olympiakultaa vuosina 2006 ja 2010. Niistä kumpikin on viestistä. Bogali-Titovets on voittanut urallaan seitsemän MM-mitalia, joista kolme on ollut kultaisia. Maailmancupissa hän on voittanut kolme osakilpailua ja on sijoittunut kolmen parhaan joukkoon 14 kertaa. 

## Lähteet
*
Kalle Nyström

**Karl Viktor (Kalle) Nyström** (28. tammikuuta 1865 Helsinki – 17. joulukuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen konttoripäällikkö, toimittaja, lauluntekijä, varieteetaiteilija ja nukketeatterin johtaja. Nyströmin 1909 perustama *Marionett-nukketeatteri* oli ensimmäinen suomalainen ammattimainen nukketeatteri.

Nyström kävi Helsingin ruotsalaista reaalilyseota ja lähti sitten kirjakauppa-alalle toimien myöhemmin itsenäisenä kirjakauppiaana Helsingissä ja Turussa. Vuosina 1893–1896 Nyström oli näyttelijänä Ruotsalaisessa teatterissa ja vuodesta 1905 alkaen aina kuolemaansa saakka hän oli Salomo Wuorion tapettiliikkeen konttoripäällikkönä.

Nyström kirjoitti suuren määrän revyitä, joita esitettiin ruotsinkielisillä näyttämöillä Turussa ja Helsingissä. Hän avusti ruotsinkielisiä pilalehtiä ja kirjoitti myös päivälehtiin. Nyström osallistui lisäksi aktiivisesti Suomen ruotsalaisen sanomalehtimiesjärjestön toimintaan.

Nyström toimi 1900-luvun alussa varietee-yrittäjänä helsinkiläisessä Apollo-teatterissa. Hän perusti 1909 Apollo-teatterin yhteyteen ruotsinkielisen *Marionett teatern* -nimisen nukketeatterin nähtyään Münchenissä Papa Schmidtin nukketeatterin esityksen. Teatterin esitykset oli tarkoitettu pääosin aikuiskatsojille ja niissä käsiteltiin satiirisesti ajankohtaisia tapahtumia sekä suomalaisia taiteilijoita. Teatteri esitti myös katkelmia Shakespearen näytelmistä, Kalevala-aiheisia kohtauksia sekä lapsikatsojille Topeliuksen kertomuksista muokattuja näytelmiä. Teatteri teki myös kiertueita Helsingin ulkopuolelle. 

Marionett-teatterin toiminta päättyi Kalle Nyströmin kuoltua.

## Teoksia
* *Sjung med i refrängen* : kupletter och visor ; med förord av Jumbo.   Förlag Fama, Helsingfors 1932

## Lähteet
* 
* 

## Viitteet
Japaninpikkutikka

**Japaninpikkutikka** (*Dendrocopos kizuki*) on itäaasialainen tikka. Sen elinympäristö käsittää Japanin Riukiusaaria myöten, Korean, Kiinan koillisosan sekä Venäjän Kaukoidän ja Kaakkois-Siperian. Lajista tunnetaan neljä alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Coenraad Jacob Temminck Kiushulta 1836.

## Lähteet
Joel McCrea

**Joel Albert McCrea** (5. marraskuuta 1905 South Pasadena, Kalifornia &ndash; 20. lokakuuta 1990 Woodland Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

McCrea näytteli muun muassa elokuvissa *[[Varjojen kadut]]* (1937), *[[Ulkomaankirjeenvaihtaja (elokuva)|Ulkomaankirjeenvaihtaja]]* (1940), *[[Nauru kahleitten takana]]* (1941) ja *[[High Sierra]]* (1941). Vuoden 1946 jälkeen hän näytteli valkokankaalla ainoastaan lännenelokuvissa, kuten *[[Lännen villikissa]]* (1947) ja *[[Viheltävät luodit]]* (1962). Radiossa McCrea oli pääosassa 1950&ndash;1952 esitetyssä *[[Tales of the Texas Rangers]]* -kuunnelmasarjassa.

McCrea avioitui vuonna 1933 näyttelijä Frances Deen kanssa. Avioliitosta syntyi kolme poikaa. McCrea on saanut kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle.

## Lähteet
Indokiinantikka

**Indokiinantikka** (*Dendrocopos atratus*) on kaakkoisaasialainen tikka. Sen elinympäristö ulottuu Intian koillisnurkasta Myanmariin, Kiinan lounaisosiin sekä Indokiinaan. Lajin holotyypin kuvaili Edward Blyth Burman Tenasserimistä 1849.

## Lähteet
Obva

**Obva** () on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Permin aluepiirissä Venäjällä. Sen pituus on 247 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 6&nbsp;720 neliökilometriä.

Joki saa alkunsa Ylä-Kaman ylängöltä läheltä Kirovin alueen rajaa, virtaa kohti itää ja laskee Kaman tekojärven Obvanlahteen. Suurimmat sivujoet ovat Jazva, Nerdva, Siva, Bub ja Lysva.

## Lähteet
Himalajankäpytikka

**Himalajankäpytikka** (*Dendrocopos himalayensis*) on aasialainen tikka. Sen elinympäristö ulottuu Koillis-Afganistanista Pohjois-Pakistaniin, Intian Himachal Pradeshiin ja Länsi-Nepaliin. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, ja sen holotyypin kuvailivat William Jardine ja Prideaux John Selby Mussooriesta Pohjois-Intiasta 1835.

## Lähteet
Yliopistojen Aasia-verkosto

**Yliopistojen Aasia-verkosto** on suomalaisten yliopistojen välinen opetus- ja tutkimusverkosto. Verkoston tehtävänä on edistää Itä- ja Kaakkois-Aasian opetusta, tutkimusta ja henkilövaihtoa suomalaisissa tiede- ja taidekorkeakouluissa. Verkosto on perustettu vuonna 1996. Sitä koordinoi Turun yliopiston yhteiskuntatieteelliseen tiedekuntaan kuuluva Itä-Aasian tutkimus- ja koulutuskeskus. Vuonna 2024 uutisoitiin, että verkosto oli tarjonnut verkko-opetusta jo 25 vuoden ajan eli vuodesta 1999 lähtien.

Yliopistoverkoston jäseniä ovat Jyväskylän yliopisto, Tampereen yliopisto ja Turun yliopisto. 

Verkosto järjestää vuosittain *Aasian ohjelma* -nimisen, verkko-opiskeluna suoritettavan opintokokonaisuuden. Opintokokonaisuus koostuu kulttuurihistorian sekä yhteiskunta-, liiketalous- ja viestintätieteiden opinnoista. Tutkimusta verkosto tukee muun muassa kehittämällä Aasia-aiheisia tietokantoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yliopistojen Aasia-verkoston kotisivu  (asianet.fi)
* Turun yliopiston Itä-Aasian tutkimus- ja koulutuskeskus (CEAS) (utu.fi)
Helmiselkätikka

**Helmiselkätikka** (*Dendrocopos mahrattensis*) on eteläaasialainen tikkalaji. Sen esiintymisalue käsittää Pakistanin itäosan, Intian, Sri Lankan, Myanmarin, itäisen Kambodžan ja Laosin eteläosan. Thaimaasta laji on hävinnyt. Siitä tunnetaan kaksi alalajia, ja sen holotyypin kuvaili John Latham Mahrattasta Lounais-Intiasta vuonna 1801.

## Lähteet
Filippiinienpikkutikka

**Filippiinienpikkutikka** (*Dendrocopos maculatus*) on Filippiineillä kotoperäisenä esiintyvä tikkalaji. Siitä tunnetaan neljä eri saariryhmissä elävää alalajia. Sen holotyypin kuvaili Giovanni Antonio Scopoli Filippiinien Antiguan Panaylta vuonna 1786.

## Lähteet
Ultratop 50 Singles (Flanderi)

**Ultratop 50 Singles** on lista parhaiten myyvistä singleistä Flanderissa, Belgiassa. Sitä on pidetty 31. maaliskuuta 1995 alkaen. Ultratop 50 -listan vastine Valloniassa on Ultratop 50 Singles.

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
Tony Turunen

**Tony Turunen** (s. 9. elokuuta 1982 Kitee) on Celestyn laulaja vuodesta 2010. Hän on Tarja Turusen pikkuveli.

Tony osallistui vuonna 2009 Suomen euroviisukarsintaan yhdessä Passionworksin kanssa. Superfinaalissa kappale sijoittui kolmanneksi.

## Lähteet
* http://www.karjalainen.fi/Karjalainen/Viihde/tarjan_takaa_tulee_tony_4949626.html
* http://www.celesty.net/news.php 
* http://www.celesty.net/band.html
Ultratop 50 Singles (Vallonia)

**Ultratop 50 Singles** on lista parhaiten myyvistä singleistä Valloniassa, Belgiassa. Sen Flanderin vastine on Ultratop 50. Kuten Britannian singlelista, Ultratop luo listan myyntilukujen perusteella.

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
Henriette Richter-Röhl

**Henriette Richter-Röhl** (s. 9. tammikuuta 1982 Berliini, Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan hyvin saksalaisesta telenovelasta *[[Lemmen viemää]]*, jossa hän on näytellyt Laura Mahleria. Hän on näytellyt myös tv-sarjoissa *[[Marienhof]]*, *[[Vanha kettu|Kettu]]*, *[[Rosemund Pichler]]* ja *[[SOKO Kitzbühel]]*. Richter-Röhl on näytellyt myös elokuvassa *[[Mein Leben - Marcel Reich- Ranicki]]* (2009).

## Yksityiselämä
Henriette Richter-Röhl on naimisissa Walter Unterwegerin kanssa, ja heillä on yksi tytär. He asuvat Berliinissä. Hänen serkkujaan ovat näyttelijät Anna Frenzel-Röhl ja Katja Frenzel-Röhl, hänen tätinsä on näyttelijä Bärbel Röhl.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Hopeajodaatti

**Hopeajodaatti** (AgIO3) on hopeakationien ja jodaattianionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Hopeajodaattia käytetään analyyttisenä reagenssina ja lääketieteessä.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa hopeajodaatti on valkoista kiinteää ainetta, joka sulaa yli 200&nbsp;°C:n lämpötilassa. Se liukenee hyvin niukasti veteen, mutta on runsasliukoisempi ammoniakkiin.

## Valmistus
Hopeajodaattia voidaan valmistaa saostamisreaktiolla. Hopeanitraatti- ja kaliumjodaattiliuokset reagoivat, jolloin muodostuu niukkaliukoista hopeajodaattia ja sivutuotteena liuokseen jäävää kaliumnitraattia.

## Käyttö
Hopeajodaattia voidaan käyttää reagenssina määritettäessä esimerkiksi veren kloridi-ionipitoisuutta. Veren natriumkloridi reagoi hopeajodaatin kanssa muodostaen hyvin niukkaliukoista hopeakloridia. Tämän jälkeen seos suodatetaan ja natriumjodaattipitoinen suodos titrataan tiosulfaatti-ioneilla ja kloridi-ionipitoisuus voidaan laskea tiosulfaatti-ionien kulutuksesta.

Hopeajodaattia voidaan myös käyttää lääketieteessä ja orgaanisessa synteesissä hapettimena.

## Lähteet