open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Palokatko

**Palokatko** on tiiviste ja paloeriste, joka asennetaan rakennuksen palo-osastojen välisiin aukkoihin tai talotekniikan asentamisen vuoksi rakennukseen tehtyihin aukkoihin. Palokatkolla pyritään estämään tulen ja savukaasujen leviäminen rakennuksessa erilaisten aukkojen kautta palon sattuessa. Palokatkon rakenne määritellään tyyppihyväksynnässä tai testiraportissa kunkin rakennusmateriaalin osalta erikseen. Palokatkomateriaaleja on useita. Vanhoissa palokatkomateriaaleissa on usein asbestia.

## Aiheesta muualla
* Suomen palokatkoyhdistyksen sivut
Petrovski (stadion)

**Petrovski-stadion** () on vuonna 1924 rakennettu jalkapallo- ja yleisurheilustadion Pietarissa. Stadionkompleksi sijaitsee Pienen Nevan ja Ždanovka-joen ympäröimällä Patsassaarella. Petrogradin puolella olevaan Koivusaareen stadion yhdistyy Ždanovin sillalla. Urheilukompleksiin kuuluu useampia rakennuksia ja muun muassa toinen pienempi jalkapallo- ja yleisurheilustadion. Suuren stadionin katsojakapasiteetti on 20&nbsp;985 ja pienemmän stadionin 2835. Lähin metroasema on Sportivnaja 150 metrin päässä suuremmalta stadionilta.

Pietarin jalkapallojoukkueista Zenit pelasi stadionilla vuosina 1994–2017, johon joukkue muutti vanhalta Kirovin stadionilta. Stadion oli Zenitille alun perinkin vain väliaikainen ratkaisu. Pieneksi ja vanhaksi jääneen Petrovskin korvasi kaupungin ykkösareenaksi Ristisaarelle Kirovin stadionin paikalle rakennettu Gazprom Arena, joka valmistui vuonna 2017, jolloin Zenit muutti sinne. Petrovski jäi Zenitin varastadioniksi. Pietaria ympäröivän Leningradin alueen Tusinan kaupungista Venäjän Valioliigaan kaudeksi 2017–2018 noussut FK Tosno pelasi ainoan valioliigakautensa Petrovskilla. Kaudesta 2021–2022 alkaen stadionilla on pelannut Leningradin aluetta edustava FK Leningradets, joka pelaa Venäjän kakkosliigassa.

Pienellä stadionilla pelaavat niin ikään kakkosliigassa pelaava Pietarin Dynamon jalkapallojoukkue sekä aika ajoin Zenitin reservijoukkue.

## Historia
Ensimmäisen paikalla olleen V. I. Leninin mukaan nimetyn stadionin suunnitteli tšekkiläinen arkkitehti Aloise Wejwoda ja se rakennettiin vuosina 1924–1925 10 000 katsojaa vetäväksi. Vuonna 1933 stadionia korjattiin, jolloin betoniset penkit purettiin ja tilalle laitettiin puupenkit. Kapasiteetti kasvoi 10&nbsp;000:sta 25&nbsp;000:een.

Toisen maailmansodan aikaan stadion vaurioitui pahoin; osa stadionin puupenkeistä paloi ja osan veivät piiritetyn kaupungin asukkaat vuonna 1942 paukkupakkasten aikaan polttopuiksi. Betoniset osat stadionista kuitenkin säilyivät. Vasta vuosina 1957–1961 stadionia ryhdyttiin korjaamaan, arkkitehteinä Nikolai Baranov, Oleg Gurjev ja Avigder Fromzel. Suunnitelmissa oli kattaa koko stadion teräsbetonisella 26&nbsp;000 neliömetrin katteella, mutta tuohon aikaan kyseinen uniikki ratkaisu ei ollut teknisesti mahdollista. Remontin jälkeen kapasiteetiksi tuli 33&nbsp;000 katsomopaikkaa. Juoksuradoille saatiin uusi synteettinen novotan-pinnoite, joka oli tuohon aikaan Neuvostoliiton nopeimpia ja V. I. Leninin stadionista tuli maan parhaimpia yleisurheilustadioneita. Seuraava saneeraus tuli vuoroon ennen vuoden 1980 kesäolympialaisia (arkkitehteinä Stanislav Odnovalov ja Nina Balaž ja insinöörinä M.E. Hristiansen). Leningradissa ottelut kuitenkin pelattiin Kirovin stadionilla, jolle mahtui peräti 100&nbsp;000 katsojaa.

Vuonna 1992 Leninin stadionin nimi vaihdettiin Petrovskiksi. Vuonna 1994 stadionilla järjestettiin Hyvän tahdon kisat, jota varten stadionia ehostettiin asentamalla muoviset penkit ja nurmen alle lämmitys.

## Lähteet
Sarah Ferguson

**Sarah Margaret** **Ferguson** (s. 15. lokakuuta 1959 Lontoo) on Andrew Mountbatten-Windsorin, entisen Yorkin herttuan prinssi Andrew'n, entinen puoliso. Pariskunta avioitui vuonna 1986 ja erosi 1996. Heillä on kaksi lasta: prinsessat Beatrice ja Eugenie. Ferguson tunnettiin Yorkin herttuattarena vuosina 1986–2025. Hän menetti myös Yorkin kunniakansalaisuuden keväällä 2026 yhteyksistään edesmenneeseen seksuaalirikolliseen Jeffrey Epsteiniin.

Avioliittonsa jälkeen Ferguson on muun muassa kirjoittanut lastenkirjasarjaa *Budgie the Little Helicopter*, josta tehtiin myös piirrossarja. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Soini (nimi)

**Soini** on suomalainen miehen etunimi.

Soini on muunnos ruotsalaisesta nimestä *Sven*, joka merkitsee 'poikaa', 'nuorukaista'. Nimi on tunnettu jo keskiajalla. Saman nimen mukaelma on myös Veini.

Nimi esiintyi Kansanvalistusseuran kalenterissa 1882 ja suomalaiseen almanakkaan se pääsi 1908 päivälle 27. maaliskuuta. Vuodesta 1950 Soinin nimipäivä on ollut nykyisellä päivällään, 21. elokuuta.

Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Soini-nimen on saanut 1&nbsp;408 miestä sekä noin 140 naista

## Tunnettuja Soineja

*Soini Andersin (1906–1985), nyrkkeilijä
*Soini Kalervo Friman (s. 1947), liikemies, kunnallispoliitikko ja urheiluvaikuttaja
*Soini Hellstén, linja-autoliikennöitsijä
*Soini Mikkonen (1911–1944), Mannerheim-ristin ritari
*Soini Nevanlinna (1882−1951), oikeusneuvos
*Soini Nikkinen (1923–2012), keihäänheittäjä 
*Soini Palasto (1912–2002), suurlähettiläs

## Kuvitteellisia Soineja

* Soini, yksi Kalevanpojista suomalaisessa mytologiassa

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
ETPub

***ETPub*** on *[[Wolfenstein: Enemy Territory]]n* modifikaatio, jonka tarkoituksena oli laajentaa shrubet-nimisen modin ominaisuuksia. *ETPubissa* säilytettiin joitain shrubetin ominaisuuksia, kuten ”kuollutta esittäminen” ja ”ruumiiden raahauksen”, mutta toi mukanaan myös uusia ominaisuuksia ja tietysti bugikorjauksia. Nykyään *ETPub* ei ole niin suosittu kuin aikaisempia vuosina, johon on syynä esimerkiksi *[[Jaymod]]in* kaksoishypyn ja nopeampi päivitys.

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut 
* ETPubin FAQ
Olof Nyman

**Olof Johannes Nyman** (s. 14. huhtikuuta 1940 Purmo) on suomalainen entinen keskimatkojen juoksija.

Nyman voitti 1&nbsp;500 metrin juoksun Suomen mestaruuden Porissa vuonna 1967 ajalla 3.46,0. Samoissa kisoissa hän oli pronssilla 800 metrillä. Vuonna 1968 hän voitti Suomen mestaruuden 800 metrillä (toinen oli Juha Väätäinen) ja hopean 1&nbsp;500 metrillä, jolla matkalla hänen taakseen jäi muun muassa saman vuoden olympiaedustaja Pekka Vasala.

Seuratasolla Nyman edusti IF Standard Purmoa. 

## Lähteet
Hotel Sacher

**Hotel Sacher** on vuonna 1876 perustettu viiden tähden hotelli Wienissä Itävallassa. Sen vieressä sijaitsee Wienin valtionooppera. Sacher-hotelli on kuuluisa Sacher-kakustaan, jonka reseptin Franz Sacher kehitti vuonna 1832. Hotellissa on taidemuseo, jonka kokoelmat ovat 1800-luvulta.

Hotellin perustajan Eduard Sacherin kuoleman jälkeen tämän leskestä, Anna Sacherista, tuli hotellin omistaja. Anna Sacherin aikana hotellista tuli kuuluisa ja yksi maailman arvostetuimmista hotelleista, jossa sen ajan aristokraatit ja diplomaatit vierailivat. Nykyään hotellin omistaa Gürtlerin perheen yritys Eduard Sacher GmbH & Co OHG. Yritys omistaa myös Österreichischer Hof -hotellin Salzburgissa.

## Aiheesta muualla

* Hotel Sacher. Aristokraattien hotelli ja hotellien aristokraatti, Seura, 14.07.1937, nro 28, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* "Sacher", Wienin keisarihotelli, Aamulehti, 09.07.1939, nro 180, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Relaatiotietokanta

**Relaatiotietokanta** on predikaattilogiikkaan pohjautuvaan relaatiomalliin pohjautuva tietokanta. Relaatiomalli määrittelee tietokantatyypin peruskäsitteet, kuten taulut. Relaatiotietokannoissa taulujen välille luodaan yhteyksiä. Tietokantoja voidaan muokata relaatioalgebran kuvaamilla operaatioilla. Taulujen tiedot yhdistetään toisiinsa toisen taulun avaimella. Yksikäsitteisenä avaimena käytetään yleisesti tietueen tunnistetta eli ID:tä. Toisessa taulussa yhteyden luovaa saraketta kutsutaan *[[viiteavain|viiteavaimeksi]]* tai *vierasavaimeksi* ().

Taulujen välisiä suhteita kuvataan usein *Äiti-lapsi* -termillä. Termin mukaisesti äidillä voi olla useita lapsia, mutta lapsella ei useita äitejä (suhde 1:n). Esimerkiksi viestillä voi olla vain yksi kirjoittaja (käyttäjä), mutta käyttäjällä useita kirjoituksia. Tällaisessa tapauksessa kirjoittaja/käyttäjä on tietokannallisesti viestin äiti ja kirjoitukset ovat kirjoittajan lapsia.

Yhdistettyjen taulujen tietojen käsittelyä hallitaan **viite-eheyksillä**. Viite-eheydet määrittävät mitä yhdistetyille tiedoille tapahtuu jos taulujen tiedot vaihtuvat tai ne poistetaan. Viite-eheyksillä voidaan siis määrittää esimerkiksi poistuvatko lapsitiedot jos äititieto poistetaan (*Poistuvatko viestit jos niiden kirjoittaja poistetaan tietokannasta.*).

Esimerkki yksinkertaisesta taulukkorakenteisesta tietokannasta.

## Lähteet
*
Gellért (hotelli)

**Gellért** on hotelli ja terveyskylpylä Budapestissa, Unkarissa. Se sijaitsee Tonavan oikeanpuoleisella rannalla, Gellértinvuoren juurella ja Szabadság-sillan vieressä XI osa-alueella. 

Hotellin päärakennus on jugendia, ja se valmistui vuonna 1918, jolloin Budapestille luotiin mainetta kylpyläkaupunkina. Sen ovat suunnitelleet arkkitehdit Ármin Hegedűs, Artúr Sebestyén ja Izidor Stark. Hotellin takana on kylpylän ulkoilmaosa, jota on laajennettu myöhemmin.

## Lähteet
*
Niko Ikävalko

**Niko Ikävalko** (s. 24. huhtikuuta 1988 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa MyPaa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Ikävalko pelasi jalkapalloa KTP:n juniorijoukkueissa, mutta harrasti vuoteen 2005 asti myös koripalloa. Liigadebyyttinsä hän teki KooTeePeessä kaudella 2005. KooTeePeen pudottua Veikkausliigasta Ikävalko siirtyi kaudeksi 2009 Hakaan. Hän jätti Hakan kesken kauden 2010 ja siirtyi takaisin KooTeePeehen. Kauden 2011 lopun Ikävalko pelasi IFK Mariehamnin joukkueessa.

Ennen kauden 2012 alkua Ikävalko solmi kauden loppuun asti kestävän sopimuksen kakkosessa pelaavan KTP:n kanssa. Ikävalko pelasi hyvän kauden, 23 ottelussa 13 maalia. Marraskuussa 2012 Ikävalko teki KTP:n kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Ikävalkon isä Mika Ikävalko pelasi myös aikoinaan jalkapalloa Suomen korkeimmalla sarjatasolla. Hänen veljensä Sami Ikävalko pelaa koripalloa Miesten 1 Divisioonassa Lahti Basketballin joukkueessa.

## Lähteet
Alfons

**Alfons** on miehen etunimi.

Alfons on yhdistelmä muinaissaksalaisista sanoista *adal* (’aatelinen’, ’jalosukuinen’) ja *funs* (’innokas’, ’kiihkeä’).

Nimi on nykyisin ruotsinkielisessä almanakassa; Suomen almanakassa se oli kirjoitusasussa Alfonso vuosina 1908–1928. Alfonsin latinalainen muoto *Alfonsus* esiintyy muutamissa 1740-luvun almanakoissa.

Suomessa nimi Alfons on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 1900-luvun alusta elokuuhun 2025 mennessä 2&nbsp;325 henkilölle.

## Tunnettuja Alfonseja
*Alfons Almi (1904–1991), suomalainen tenori ja oopperanjohtaja
*Alfons Andström (1901–1975), suomenruotsalainen helluntailainen evankelista ja pastori
*Alfons Arlander (1890–1918), suomalainen gruppenführer
*Alfons Bērziņš (1916–1987), latvialainen pikaluistelija
*Alfons De Winter (1908–1997), belgialainen jalkapalloilija
*Alfons Demming (1928–2012), saksalainen katolinen piispa
*Alfons Dorfner (1911–1982), itävaltalainen meloja ja olympiavoittaja
*Alfons Eder (1927–2019), itävaltalainen graafikko
*Alfons Gorbach (1898–1972), Itävallan liittokansleri 1961–1964
*Alfons Groenendijk (s. 1964), alankomaalainen jalkapalloilija ja valmentaja
*Alfons Jerôme von Haartman (1836–1890), suomalainen insinööri, virka- ja valtiopäivämies
*Alfons Hellström (1877–1965), suomalainen insinööri ja keksijä
*Alfons Håkans (1909–1980), suomalainen liikemies, samannimisen meripalveluyrityksen perustaja
*Alfons Lönnroth (1856–1930), suomalainen sotarovasti ja kirkkoherra
*Alfons Mucha (1860–1939), tšekkiläinen taidemaalari
*Alfons Nossol (s. 1932), puolalainen katolinen arkkipiispa
*Alfons Nylund (1904–1959), suomalainen jalkapalloilija
*Alfons Peeters (1943–2015), belgialainen jalkapalloilija
*Alfons Röblom (s. 1983), ahvenanmaalainen näyttelijä ja poliitikko
*Alfons Maria Stickler (1910–2007), itävaltalainen kardinaali
*Alfons Takolander (1875–1935), suomalainen koulumies ja historioitsija
*Alfons Willberg (1897–1963), suomalainen diplomi-insinööri, teollisuusneuvos ja Suomen Standardisoimisliiton pitkäaikainen johtaja

## Kuvitteellisia Alfonseja
* Alfons Jokinen (), Gunilla Bergströmin lastenkirjasarjan päähenkilö, joka tunnetaan paremmin nimellä *Mikko Mallikas*.

## Nimen muita merkityksiä
* Alfons Education, suomalainen digitaalinen oppimisympäristö ja oppimisalusta.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Iceland Express

**Iceland Express** (ICAO: **FHE**) oli islantilainen halpalentoyhtiö, jonka kotikenttänä toimi Keflavikin lentoasema lähellä Reykjavíkia.

## Historia

Yhtiö perustettiin vuonna 2002, ja se aloitti lennot 27. helmikuuta 2003. Sen lentoja operoi aluksi Astraeus ja myöhemmin JetX Airlines ja Hello. Astraeus jatkoi lentojen operoimista vuodesta 2008 vuoteen 2011, jolloin se lopetti toimintansa. Sen jälkeen lentoja operoi Holidays Czech Airlines.

WOW air osti Iceland Expressin 24. lokakuuta 2012.

## Reittikohteet

Iceland Express lensi säännöllisesti Reykjavikista seuraaviin kohteisiin:

*Aalborg [kesäisin]
*Alicante
*Barcelona [kesäisin]
*Basel [kesäisin]
*Berliini
*Billund [kesäisin]
*Birmingham [kesäisin]
*Bologna [kesäisin]
*Frankfurt-Hahn [kesäisin]
*Friedrichshafen
*Geneve [kesäisin]
*Göteborg [kesäisin]
*Krakova [kesäisin]
*Kööpenhamina
*Luxemburg [kesäisin]
*Lontoo-Stansted
*Lontoo-Gatwick
*Milano-Orio al Serio [kesäisin]
*Newark [kesäisin]
*Oslo [kesäisin]
*Pariisi [kesäisin]
*Rotterdam [kesäisin]
*Varsova

Lisäksi yhtiö lensi Akureyristä Lontoon Gatwickiin ja Kööpenhaminaan.

## Laivasto
Iceland Express käytti toimintansa aikana seuraavia konetyyppejä:

* Airbus A320-200
* Boeing 737-300
* Boeing 737-700
* Boeing 757-200
* McDonnell Douglas MD-82
* McDonnell Douglas MD-90-30

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Iceland Express
Astoria

**Astoria** (, *gostinitsa "Astorija"*) on viiden tähden hotelli Pietarissa Venäjällä. Rakennuksen suunnitteli Fredrik Lidvall, ja se edustaa jugendtyyliä. Samalla tontilla sijaitsee vanhempi hotelli Angleterre, johon on Astorian kerroksista kulkuyhteys.

Astoria sijaitsee Suurella merikadulla (, *Bol’šaja morskaja ulitsa*) Iisakin aukiolla. Aivan hotellin vieressä kohoaa Iisakin kirkko ja Nikolai I:n ratsastajapatsas. Aukiolla sijaitsee myös Marian palatsi, jossa toimii Pietarin kaupunginneuvosto.

Astoria-hotellissa on 223 huonetta ja 29 sviittiä, ja se kuuluu Rocco Forte Collection -ketjuun.

## Historia

Astoria oli avautuessaan vuonna 1912 maan kallein hotelli. Venäjälle hyökännyt Adolf Hitler suunnitteli pitävänsä Leningradin valloitusjuhlat Astoria-hotellissa 1940-luvun alussa . Runoilija Sergei Jesenin löytyi kuolleena, väitetysti itsemurhan tehneenä, hotelli Angleterren huoneesta nro 5 28. joulukuuta 1925. 

Angleterre ja Astoria uudistettiin perusteellisesti vuosina 1990–2002. Angleterre-hotellin alkuperäiset osat purettiin ja julkisivu rakennettiin uudelleen ulkoisesti samannäköiseksi. Tämän jälkeen Angleterre liitettiin Astoria-hotellin kompleksiin sisarhotellina. Historiallinen Angleterre purettiin siitäkin huolimatta, että peruskorjausta vastustamaan perustettiin kansanliike "Pelastus". 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Hotelli Astorian viralliset sivut
Nord (Burkina Faso)

**Nord** on hallintoalue Burkina Fason pohjoisosassa. Sen pääkaupunki on Ouahigouya. Alueella on vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan 1&nbsp;185&nbsp;796 asukasta. Pinta-ala on 16&nbsp;414 neliökilometriä.

## Maantiede, ilmasto ja luonto
Vuonna 2001 perustettu alue käsittää 5,9 % Burkina Fason pinta-alasta. Se rajoittuu idässä Sahelin ja Centre-Nordin, etelässä Plateau-Centralin ja Centre-Ouestin ja lännessä Boucle du Mouhounin alueisiin sekä pohjoisessa Maliin.

Maisemaa leimaavat tasangot ja keskimäärin 300–400 metriä korkeat ylängöt ja kukkulat. Korkein kohta on Komkoulibo 630 metriä merenpinnasta. Tärkein vesistö on Nakambén eli Valkoisen-Voltan yläjuoksu.

Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Vuotuinen sademäärä on 600–750 millimetriä. Vuodenaikoja on kaksi. Sadeaika kestää kesäkuusta syyskuuhun. Kasvillisuus koostuu heinäkasveista ja pensaista.

## Hallinnollinen jako ja asutus
Alueeseen kuuluu neljä provinssia, 31 departementtia, neljä kaupunkikuntaa, 27 maalaiskuntaa ja 816 kylää. Provinssit ovat Loroum, Passoré, Yatenga ja Zondoma. Kaupunkeja ovat niiden keskukset Gourcy, Ouahigouya, Titao ja Yako. Perinteistä valtaa edustavat mosi- ja fulbepäälliköt.

Alueella asuu 8,5 % Burkina Fason väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 11,8 %, mikä on huomattavasti alle maan keskitason (23 %).

Puhutuimmat kielet ovat moore (90,3 %) ja fulani (5,8 %). Kaupungiessa puhutaan jonkin verran ranskaa ja djulaa tai bambaraa. Muslimeja on 79,9, animisteja 10,1, katolisia 7,6 ja protestantteja 2,0 prosenttia.

## Talous
Väestöstä 90 prosenttia harjoittaa maanviljelyä ja karjanhoitoa. Muita elinkeinoja ovat kaupankäynti ja käsityöammatit.
Alueella harjoitetaan myös kaivostoimintaa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Tekken 5

**Tekken 5** on Namcon kehittämä ja julkaisema ''Tekken''-pelisarjaan kuuluva tappelupeli. Peli julkaistiin kolikkopelinä vuonna 2004 ja seuraavana vuonna PlayStation 2:lle. Peli on sarjan kuudes osa ja samalla viimeinen PlayStation 2:lle julkaistu osa.

*Tekken 5*:stä julkaistiin myös uusittu *[[Tekken 5: Dark Resurrection]]* -versio PlayStation Portablelle ja ladattavana PlayStation Networkin kautta PlayStation 3:lle. *Dark Resurrectionin* erot *Tekken 5*:een ovat kolme uutta hahmoa (Dragunov, Armor King ja Lili), asujen eri värit sekä uudet asusteet käytettäväksi Character Customize -tilassa.

*Tekken 5* tuo mukanaan kolme uutta hahmoa: Agentti Raven, Jinin serkku Asuka Kazama ja kiinalainen kenpo-mestari Feng Wei. Kaikkiaan pelissä on 32 pelattavaa hahmoa, muun muassa kaikissa *Tekken*-peleissä mukana olleet Nina Williams ja Paul Phoenix. Mukana on myös uusi minipeli, *Devil Within*, joka on yhdistelmä mätkintää ja tasohyppelyä. *Devil Withinin* päähenkilönä on Jin Kazama, joka on tuttu aiemmista *Tekken*-osista.

Koska *Tekken*-sarja täytti pelin ilmestyessä kymmenen vuotta, Namco juhlisti tätä lisäämällä *Tekken 5*:een mahdollisuuden pelata ensimmäisen, toisen ja kolmannen ''Tekkenin'' arcade-versioita.

## Juoni
*Tekken 5* alkaa muutama minuutti edeltäjänsä jälkeen, kun Kazuya- ja Heihachi Mishima heräävät Jack-4ten piirittäminä. Hetken he taistelevat kuin isä ja poika, mutta pian sen jälkeen Kazuya jättää isänsä kuolemaan ja lentää pois. Kaksi kuukautta myöhemmin Kazuya osallistui viidenteen turnaukseen ja sai kuulla/puristettua Ravenilta tietoa, joka liittyi Heihachin kidnapanneen ja vanginneen isänsä Jinpachi Mishiman Hon-Marun kellariin. Myöhemmin Jin Kazama jäi Devil Jin -persoonansa valtaan ja päihitti Jinpachin, mutta taistelu maksoi vanhan miehen hengen. Tämän jälkeen Jinistä tuli Mishima Zaibatsun perijä.

## Hahmot

### Palaavat hahmot

* Paul Phoenix
* Marshall Law
* Lei Wulong
* King 
* Nina Williams
* Yoshimitsu
* Jin Kazama
* Hwoarang
* Ling Xiaoyu
* Julia Chang
* Steve Fox
* Craig Marduk

* Christie Monteiro ( + Eddy Gordo )
* Lee Chaolan
* Bryan Fury
* Kazuya Mishima
* Anna Williams (lukittu)
* Baek Doo San (lukittu)
* Mokujin (lukittu)
* Kuma (lukittu)
* Panda (Kuman toinen puku) (lukittu)
* Bruce Irvin (lukittu)
* Ganryu (lukittu)
* Wang Jinrei (lukittu)
* Heihachi Mishima (lukittu)

### Uudet hahmot
* Asuka Kazama
* Feng Wei
* Raven
* Jack-5 (Korvaa Gun Jackin)
* Roger Jr. (lukittu) (Korvaa Rogerin)
* Devil Jin (lukittu)
* Jinpachi Mishima (Viimeinen pomovastus. Hahmolla ei voi pelata ilman huijauskoodilaitetta, mutta pelaaminen onnistuu PlayStation 3 -versiossa *Tekken 5: Dark Resurrection*)

## Aiheesta muualla
*
Waldorf-Astoria Hotel

**Waldorf-Astoria-hotelli** on 191 metriä korkea hotelli Manhattanilla New Yorkissa. Alkuperäinen hotelli sijaitsi Empire State Buildingin kohdalla Fifth Avenuella. Nykyinen sijaitsee osoitteessa Park Avenue 301. Uusi hotelli on ollut käytössä vuodesta 1932. Uudessa hotellissa on kolme amerikkalaista ja klassista eurooppalaista ravintolaa.

Hotelli oli alkuun kaksi erillistä hotellia. Astor-sukuun kuulunut William Waldorf Astor avasi 13-kerroksisen Waldorf-hotellin vuonna 1893. Toisen hotellin avasi Williamin serkku John Jacob Astor IV, ja se oli nimeltään Astoria. Astoria avattiin neljä vuotta myöhemmin kuin Waldorf.

Nykyään hotellit ovat yhtä kokonaisuutta, ja niiden yhteinen nimi on Waldorf-Astoria. Waldorf-hotelli on kuuluisa waldorfinsalaatista, jonka hotellin keittiömestari Oscar Tschirky suunnitteli vuonna 1896. Hotellin nimi Waldorf tulee Walldorfin kaupungista, joka sijaitsee Baden-Württembergissä Saksassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset sivut
Ouahigouya

**Ouahigouya** on kaupunkikunta sekä Nordin alueen ja Yatengan provinssin hallinnollinen keskus Burkina Fasossa. Se sijaitsee 181 kilometriä Ouagadougousta luoteeseen. Kunnassa on 199&nbsp;400 ja kaupunkialueella 124&nbsp;600 asukasta (vuonna 2019, väestönlaskenta).

## Maantiede
Ouahigouyan kunnan pinta-ala on 491 ja kaupunkialueen 102 neliökilometriä. Kaupunkikunta rajoittuu pohjoisessa Koumbrin ja Bargan, idässä Namissiguiman ja Oulan, etelässä Zogorén, Gourcyn ja Leban sekä lännessä Tangayen ja Thioun kuntiin. Maisemaa leimaa kumpuileva tasanko. Seutu kuuluu Nakambén eli Valkoisen-Voltan valuma-alueeseen. Pysyviä vesistöjä ei ole. Luonnonvarainen kasvillisuus on pensasaroa ja metsäsavannia.

Seudun ilmasto on sahelilais-sudanilainen. Vuotuinen sademäärä on 500–800 millimetriä. Sadekausi kestää kesäkuusta lokakuuhun, kuiva ja viileä kausi marraskuusta tammikuuhun sekä kuiva ja kuuma kausi helmikuusta toukokuuhun. Jälkimmäistä leimaa harmattan-tuuli. Keskilämpötilat vaihtelevat 25,7 ja 42,8 asteen välillä.

Kuntaan kuuluu 15 kaupunginosaa ja 37 kylää.

## Historia
Ouahigouya oli ennen siirtomaa-aikaa Yatengan mosivaltion pääkaupunki. Siitä tuli hallintopiirin keskus vuonna 1904 ja se sai täyden kunnallishallinnon vuonna 1958 ja uudelleen vuonna 1995. Vuodesta 1960 lähtien se oli departementin ja vuodesta 1973 prefektuurin keskus. Yatengan provinssi on perustettu vuonna 1984 ja Nordin alue vuonna 2001.

## Liikenne, talous ja palvelut
Ouahigouyan kautta kulkee Ouagadougoun ja Malin rajan välinen maantie RN2, josta haarautuvat Bobo-Dioulassoon johtava RN10 ja Kayaan johtava RN15. Kaupungissa on kaksi liikenneasemaa.

Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely, puutarhan- ja karjanhoito sekä kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, fonio, riisi, maapähkinä,  seesami, puuvilla, lehmänpapu ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siat ja siipikarja sekä vähemmässä määrin aasit, hevoset ja kamelit. Ouahigouyassa on yksi maan suurimmista torialueista. Muita elinkeinoja ovat käsityöammatit, palvelut ja hallinto. Teollisuutta ei ole juuri lainkaan.

Kaupungissa toimii julkisia ja yksityisiä lyseoita ja ammattikouluja, kaksi yksityistä ammattikorkeakoulua sekä tekninen yliopisto. Terveyspalveluihin kuuluvat kaksi aluesairaalaa, terveyskeskukset ja yksityisvastaanotot. Kulttuurilaitoksia ovat nuoriso- ja kulttuuritalo, naisten talot, elokuvateatterit, teatterisalit ja kirjasto.

## Matkailu ja nähtävyydet
Paikallinen nähtävyys on *Yatenga naban* palatsi, jossa perinteinen hallitsija ottaa yhä vastaan kävijöitä. Ouahigouya sijaitsee Dogonimaahan johtavan matkailureitin varrella, mutta se ole varsinainen turistikohde. Kaupungissa on eri tasoisia majoituspalveluja.

## Lähteet
KVCD

**KVCD** () on digitaalisen videon koodaukseen tarkoitettujen MPEG-1 ja MPEG-2 -standardien epästandardi muunnos. Se on käytössä DVD-laitteissa, mutta tätä koodausjärjestelmää ei ole kaikissa laitteissa.

## Aiheesta muualla
* KVCD.net 
* Virallinen KVCD määritelmä 
* Keskustelua KVCD koodausasetuksista
Markku Aalto

**Markku Kalervo Aalto** (s. 25. maaliskuuta 1949 Helsinki) on suomalainen arkkitehti ja entinen yleisurheilija. Seuratasolla Aalto edusti Helsingin Kisa-Veikkoja.

Aalto voitti 800 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1969 ajalla 1.50,6. Lisäksi hän oli hopealla vuosina 1970, 1971, 1973 ja 1974. Hallissa hän voitti SM-kultaa 600 metrillä 1967 ja 1968 sekä 1&nbsp;500 metrillä 1974 sekä hopeaa 400 metrillä 1969 ja pronssia 800 metrillä samana vuonna. Aalto oli mukana myös Helsingin EM-kisoissa 1971, jossa hän selvisi 800 metrillä välieriin. Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 1974 hän jäi 800 metrillä alkueriin.

Aalto oli myös mukana voittamassa 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestin Suomen-mestaruutta 1967, 1968, 1970 ja 1971, hopeaa 1969 ja pronssia vuonna 1978 sekä 4&nbsp;×&nbsp;800 metrin viestin Suomen-mestaruutta 1969 ja hopeaa 1970 ja 1971.

Heinäkuussa 1971 Aalto juoksi 800 metrin Suomen ennätyksen 1.47,2, jonka Pekka Vasala rikkoi seuraavana kesänä.

Aallolla on oma arkkitehtitoimisto Helsingissä. Se suunnitteli muun muassa Helsingin olympiastadionin peruskorjauksen ennen Helsingin EM-kisoja 1994.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Arkkitehtitoimisto Markku Aalto Oy
Islamilainen tasavalta

**Islamilainen tasavalta** on joidenkin islamilaisia lakeja käyttävien valtioiden nimitys. Näiden maiden sekulaarisuusaste vaihtelee suuresti, ja esimerkiksi puolisekulaarin Pakistanin kohdalla nimitys on pelkästään maan kulttuuri-identiteetin symboli.

Monille muslimijohtajille islamilaisen tasavallan käsite on tietynlainen teokraattinen valtio, jossa ei ole monien Lähi-idän maiden tavoin monarkiaa, ja jonka lainsäädäntö perustuu ainakin osittain šariaan. Se on usein nähty kompromissina islamilaisen  kalifaatin ja sekulaarin tasavaltalaisuuden ja nationalismin välillä. Esimerkki tällaisesta valtiosta on Iran.

## Luettelo islamilaisista tasavalloista

## Lähteet
Myö

**Sitoutumaton Kansalaisliike MYÖ ry** on sitoutumaton vuonna 1995 perustettu kansalaisjärjestö, joka vaikuttaa Lappeenrannan kunnallispolitiikassa. Myö on Suomen Sitoutumattomat -järjestön jäsen.

Järjestön perusperiaatteisiin kuuluu, että jokainen yhdistyksen jäsen noudattaa politiikassa omia eettisiä periaatteitaan. Myö ei tee poliittisia ryhmäpäätöksiä eivätkä jäsentä sido yhdistyksen kokouksessa tehdyt päätökset.

Myö-liikkeen edustajista Erkki Pulli oli Lappeenrannan kaupunginvaltuuston puheenjohtajana 2001-2004 ja Suomen Sitoutumattomat ry:n varapuheenjohtajana. Antti O. Arponen oli Suomen Sitoutumattomat ry:n varapuheenjohtajana 2008–2009 ja puheenjohtajana 2010. Tunnettuihin myöläisiin kuuluvat myös rovasti Matti J. Kuronen ja kuuluisa jääkiekkoilija Lalli Partinen.

## Kunnallisvaalit

## Lähteet
Lyyli

**Lyyli** on suomalainen naisen etunimi. Se on kansanomainen muunnos nimestä Lyydia, joka merkitsee ’lyydialaista’. Nimen pitempi kirjoitusasu *Lyylikki* esiintyy Kalevalassa ja Kantelettaressa.

Nimi mainitaan Kansanvalistusseuran kalenterissa 1883, ja Suomen almanakassa se on ollut vuodesta 1908 lähtien. Lyyli-nimi oli suosituimmillaan 1890-luvulta 1920-luvulle, jonka jälkeen sitä on annettu harvakseltaan. 

Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Lyyli-nimen on 1900-luvun alusta toukokuuhun 2025 mennessä saanut 11&nbsp;309 henkilöä.

## Tunnettuja Lyylejä
*Lyyli Aalto (1916–1990), sosionomi, SDP:n kansanedustaja ja kunnallisneuvos
*Lyyli Erjakka (1881–1957), näyttelijä
*Lyyli Eronen, *Lyyli Takki* (1892–1957), toimittaja ja kirjailija
*Lyyli Grönlund (1905–1978), neuvostoliitonsuomalainen toimittaja, kirjailija ja suomentaja 
*Lyyli Hagan (1889–1980), sairaanhoitaja, sota-aikana ”sairaanhoitajien kenraali”
*Lyyli Hamara (1882–1948), lastenkirjailija
*Lyyli Heinonen (1889–1950), kommunisti, vasemmistolaisen naisliikkeen vaikuttaja ja toimittaja
*Lyyli Jouskari‎‎ (1893–1988), Brasilian presidentinpalatsissa työskennellyt kätilö ja kirjailija
*Lyyli Karppinen (1892–1972), kudonta-alan yrittäjä ja yritysjohtaja
*Lyyli Kaurila (1896–1987), taidemaalari
*Lyyli Koskinen (1919–1969), SKDL:n kansanedustaja, vaikuttanut myös SKP:ssä
*Lyyli Latukka (1886–1938), kommunistipoliitikko
*Lyyli Helena Lukander (1899–1959), ensimmäinen Suomessa tuomarina toiminut nainen
*Lyyli Luotonen, *Vappu Väre* (1901–1964), kirjailija
*Lyyli Ollila (1888–1958), taidemaalari
*Lyyli Rapola (1904–1979), paikannimistön tutkija
*Lyyli Reijonen (1874–1938), kääntäjä
*Lyyli Ronkonen (1927–2008), inkerinsuomalainen dosentti ja kirjailija
*Lyyli Saavalainen (1913–2001), runoilija
*Lyyli Swan (1872–1974), mielisairaanhoitaja, Lapinlahden sairaalan ylihoitaja 1925–1937
*Lyyli Toivola, *Rakel Kansanen* (1888–1948), kirjallisuuden suomentaja
*Lyyli Vihervaara (1888–1958), kirjailija ja kirjallisuuden suomentaja
*Lyyli Visanti (1893–1971), taidemaalari
*Lyyli Voutilainen (1891–1968), kirjailija
*Lyyli Wartiovaara-Kallioniemi (1887–1970), säveltäjä

## Nimi muissa yhteyksissä
*2204 Lyyli, asteroidi

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
César Ritz

**César Ritz** (23. helmikuuta 1850, Niederwald, Valais, Sveitsi – 24. lokakuuta 1918 Küssnacht, Schwyzin kantoni, Sveitsi) oli Ritz-Carlton-hotelliketjun perustaja. Ensimmäinen Ritz-hotelli oli Hôtel Ritz Paris Pariisissa. Ritziä pidetään kosmopoliittisten luksushotellien luojana.

## Ura
Ritz työskenteli Pariisissa vuoden 1867 maailmannäyttelyn aikaan baarimikkona. Myöhemmin hän opiskeli kaupungissa alaa lisää. Vuoden 1873 maailmannäyttelyssä Wienissä Ritz pääsi tarjoilemaan kuninkaallisille. Sittemmin hän toimi hotellinjohtajana Sveitsissä Rigillä ja Luzernissa. Vuonna 1880 työskenteli Monacossa, jossa hän tutustui kuuluun kokkiin Auguste Escoffieriin. 

Vuonna 1887 Ritz hankki ensimmäisen hotellinsa *Hotel De la Conversationin* Baden-Badenissa. Seuraavina vuosina hän perusti nopeaan tahtiin useita hotelliyrityksiä. Pariisin Hôtel Ritz Paris on perustettu vuonna 1898 ja Lontoon Carlton-hotelli vuonna 1899.

Ritzin aktiivinen ura päättyi vakavaan masennukseen vuonna 1902.

## Lähteet
*

## Aiheesta muualla
Yukata

**Yukata** () on japanilainen puuvillakankainen, kimonon muotoinen ”kylpytakki”. Perinteisesti yukata on ollut indigonsinisen ja valkoisen kirjava, mutta nykyaikana on saatavissa synteettisillä väreillä painettuja yukatoita kaikissa väreissä. Hyvälaatuinen yukata käy asuksi perinteisiin kesätapahtumiin ja esimerkiksi kylpylöihin. Kotona yukataa pidetään kylpytakkina tai oloasuna ohuen vyön kanssa.

## Kankaita ja tyylejä
Yukata valmistetaan tavallisesti puuvillasta, toisin kuin silkistä tai synteettisistä kuiduista tehdyt kimonot.

Perinteiset yukatat tehtiin indigolla värjätystä puuvillasta,  mutta nykyään on tarjolla useita kemiallisia värejä ja tyylejä. Kirkkaampia värejä ja huomiota herättävämpiä kuvioita pidetään yleisesti nuorille henkilöille sopivina. Lapsella voi olla monivärinen kuvio, nuorella naisella kukkakuvio, kun taas vanhempi nainen käyttää perinteistä tummansinistä väriä, jossa on geometrisiä kuvioita. Miesten yukatoissa on yleensä hillityt kuviot ja värit. Nykyisin hotelleissa ja kylpylöissä käyttöön annettava yukata on perinteen mukaan yleensä sinivalkoinen.

## Pukeutuminen

Yukata on hyvin arkinen ja epämuodollinen puku, jota käytetään enimmäkseen kodeissa, kylpylöissä ja hotelleissa oloasuna ja kesäisin festivaaleilla. Erittäin monet japanilaiset hotellit ja perinteiset ryokan-majatalot tarjoavat asiakkaittensa käyttöön laina-yukatoja.

Yksityisissä tiloissa sekä miehet että naiset voivat käyttää yukatan kanssa kapeaa vyötä eli obia. Julkisesti esiinnyttäessä kapeaa vyötä pidetään kuitenkin sopimattomana. Jalkineina voidaan käyttää arkisia zōreja tai puisia getoja.

Yukatan epämuodollisuuden vuoksi se voidaan yhdistää hyvinkin modernisti erilaisiin obeihin ja koristeisiin. 
Miehet käyttävät yleensä kakuobia, naiset joko helppokäyttöistä, valmiiksi sidottua tsukeobia, pehmeää heko-obia tai puolileveää hanhabaa.

## Katso myös

* Kimono

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ritz Hotel London

**Ritz Hotel London** on 133-huoneinen loistohotelli Lontoossa, Piccadillyn varrella. Sen avasi kuuluisa sveitsiläinen hotellinomistaja César Ritz 24. toukokuuta 1906. Ritz omisti myös Hôtel Ritz Parisin Pariisissa.

Hotellirakennus on toteutettu klassismin, joka perustuu Ludvig XVI:n tyyliin, näköiseksi. Hotellin suunnittelivat arkkitehdit Charles Mewès (joka oli suunnitellut Pariisin Ritzin) ja Arthur Davis. Insinöörinä toimi ruotsalainen Sven Bylander. Hotelli oli ensimmäinen Englantiin rakennettu hotelli, jossa kussakin huoneessa oli oma kylpyhuone ja WC.

David ja Frederick Barclay ostivat hotellin 80 miljoonalla punnalla vuonna 1995.

Britannian entinen pääministeri Margaret Thatcher kuoli aivohalvaukseen hotellin sviitissä 8. huhtikuuta 2013.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Hotellin verkkosivusto
Kosode

**Kosode** () on japanilainen kimonon tapainen vaate. Sana kosode on nykyaikaisen kimonon edeltäjän nimitys ja tarkoittaa "pienihihaista" vaatetta. Kosodelle tyypillistä ovatkin juuri pienet hihat. Joskus museoiden historiallisista kimonoista käytetään kimonon sijaan nimitystä kosode. Alun perin se oli alemman luokan päällysvaate ja ylemmän luokan alusvaate. 1500-luvun alussa siitä tuli yleisesti käytetty päällysvaate, joka myöhemmin kehittyi nykyään tunnetuksi kimonoksi.

Kosoden ja kimonon erottelu on vaikeaa termien käytön vuoksi: historiallisina aikoina kosodeksi kutsuttiin vaatekappaletta, joka vastaa nykyaikana kimonoksi kutsuttua vaatetta; kimonoksi kutsuttiin mitä tahansa vaatekappaletta. Nykykimonokin on kosode, vaikka termiä käytetään harvemmin.

## Ulkonäkö

Vaate ommellaan samoin kuin kimono, mutta 1500–1600-luvun kankaat olivat yleensä hieman nykyisiä kimonokankaita leveämpiä (40 cm leveitä, eivät nykyiseen tapaan 35–37cm leveitä), joka vaikuttaa vaatteen mittasuhteisiin. Kosode-kimonossa on kaksi migoro-vartalokappaletta, jotka yhdistetään selästä. Kaksi lyhyempää palaa ommellaan kiinni suorakulmaisiksi hihoiksi. Kaksi lisäpalaa ommellaan vaatteen etupuolelle lisäämään tilavuutta, ja lopuksi lisätään kaulus.

## Tyyppejä
Kosodet ja kimonot erotellaan niiden materiaalin, kuviointityylin tai mallin ja käyttötarkoituksen mukaan. 

### Materiaaleja ja koristelutekniikoita
* Varhaisimpien, aatelisnaisten muodikkaiden kosodeasujen materiaali oli *karaori*-brokadi. Nykyään karaori-kosode on eräs nō-teatterin naishahmojen peruspuku.
* *Surihaku* eli lehtimetallikoristelu oli muodikas, brokadia matkiva koristelukeino 1500-luvulla. Nykyaikana se on nō-teatterin naishahmojen aluskimono. Kukallinen surihaku merkitsee kaunista naista ja "suomukuviollinen" haamua tai demonia.
* *Nuihaku* yhdisti kankaalle liimatun lehtimetallin kirjailuun. Nykyään Nō-teatterin naishahmojen peruspukuja.

### Kuviointityylejä
* *Katamigawari* – Kosode, jonka eri puolikkaat oli tehty erilaisista kankaista, kuin "mi-parti" asut keskiajalla Euroopassa.
* *Katasuso* – Kosoden kuvio, jossa vaatteessa on kolme kuvioaluetta, hartiat ja hihat, keskiosa ja helma. Tämä kuviointimalli oli hyvin suosittu varhaisimmissa kosodeissa.

### Muoteja
Keichō-kaudella 1596–1615 muodikkain oli kosode, joka oli jaettu tilkkutyötä muistuttaviin, solmuvärjäyksellä toteutettuihin alueisiin, jotka viimeisteltiin pienillä kuvioaiheilla, käsin maalaten ja lehtimetallilla.

Edo-kaudella kosoden koristelut tulivat hovin ja samuraiden käyttöön usein japanilaisten ja kiinalaisten runojen teemoista.

Kanbun-kaudella 1661–73 kosodeissa oli muotia kookas, koko  vaatteen etu- tai takapinnan kattava koristelu (maalaus). Taakse yleensä tehtiin dramaattinen kaari olkapäiltä oikealle puolelle. 

## Muuta
* *[[Kimono]]*,  *furisode*, *hitoe*, *katabira*, *koshimaki* ja *[[uchikake]]* ovat kosoden eri muotoja ja  nimityksiä.

## Lähteet

* http://www.aisf.or.jp/~jaanus/deta/k/kosode.htm
The Dorchester

**The Dorchester** on ylellinen hotelli Lontoon keskustassa Park Lane -kadulla, lähellä Hyde Parkia.

Liikemiehet sir Malcolm McAlpine ja sir Frances Towle ostivat vuonna 1929 vanhan 1800-luvulla rakennetun Dorchester-rakennuksen ja rakennuttivat sen paikalle hienostuneen ja kalliin hotellin, jonka suunnitteli Owen Williams. The Dorchester avattiin 18. huhtikuuta 1931.

Toisen maailmansodan aikana hotelli toimi liittoutuneiden päämajana. Kenraali Dwight D. Eisenhower asui hotellin ensimmäisessä kerroksessa. Hänen huoneensa on nykyään Eisenhower-sviitti. Winston Churchill rakennutti hotellihuoneensa parvekkeen läpi muurin, sillä hän halusi yksityisyyttä. Monet kulttuurihenkilöt tapasivat aterioida Dorchesterissä, esimerkiksi Cyril Connolly, T. S. Eliot, Harold Nicolson ja Edith Sitwell.

Vuonna 1988 hotelli suljettiin kahdeksi vuodeksi ja siellä tehtiin perusteellinen kunnostus. Hotelli avattiin uudelleen 1990. Monet kuuluisuudet ovat asuneet Dorchesterissä. Heihin kuuluvat esimerkiksi Julie Andrews, Kim Basinger, Warren Beatty, Yul Brynner, Richard Burton, Elizabeth Taylor, Tom Cruise, Judy Garland, Charlton Heston, Nicole Kidman, Arnold Schwarzenegger, Peter Sellers, Michael Jackson, The Beatles, Cecil Beaton, Noël Coward, Marlene Dietrich, Duke Ellington ja W. Somerset Maugham.

Myös Thaimaan entinen pääministeri Thaksin Shinawatra asui hotellissa sen jälkeen, kun hänet oli syrjäytetty virastaan syyskuussa 2006.

The Dorchesterissa toimii viisi ravintolaa, joista Alain Ducasse on yksi Britannian neljästä kolmen Michelin-tähden ravintolasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Hotellin virallinen sivusto
Ariadne

**Ariadne** () oli kreikkalaisen mytologian mukaan Kreetan prinsessa, kuningas Minoksen ja kuningatar Pasifaeen tytär. Ariadnella oli pikkusisko Faidra, joka oli isän suosikki. Kun Minotauros syntyi, kuningas antoi tämän Ariadnen vastuulle. Myöhemmin kuninkaan arkkitehti Daidalos rakensi labyrintin, jonne Minotauros pantiin.

Sankari nimeltään Theseus saapui Kreetalle suorittaakseen tehtävän; hänen piti mennä labyrinttiin ja surmata Minotauros. Ariadne, joka oli ihastunut häneen, sanoi: "Autan sinut labyrintistä, jos menet kanssani naimisiin". Theseus suostui. Niin Ariadne antoi Theseukselle lankakerän, jota tämä keri koko matkan Minotauroksen luo. Kun Minotauros oli surmattu, löysi Theseus langan avulla tiensä takaisin. Hän meni Ariadnen kanssa naimisiin, mutta kotimatkalla häntä alkoi kaduttaa ja hän jätti Ariadnen yksin vieraalle saarelle.

Toisen version mukaan Ariadne eksyi sumussa eräälle saarelle ja Theseus joutui palaamaan kotiinsa ilman Ariadnea. Hän oli luvannut lähtiessään isälleen laivassaan olevan valkoiset purjeet, mikäli hän selviäisi hengissä retkeltään. Suruissaan Ariadnen menetyksestä Theseus unohti vaihtaa mustat surupurjeet valkoisiin voitonpurjeisiin, ja hänen isänsä Aigeus syöksyi epätoivoissaan aaltoihin luullen poikansa kuolleen labyrintissä Minotaurosta vastaan taistellessaan. Ariadne, joka harhaili yksin sumussa saarella, kohtasi viinin jumala Dionysoksen, joka vei prinsessan kanssaan taivaisiin tehden tästä vaimonsa.

## Aiheesta muualla
Saima

**Saima** on suomalainen naisen etunimi.

Saima on alkavan suomalaisuuskauden nimiä ja se on syntynyt mahdollisesti J. V. Snellmanin perustaman *Saima*-lehden mukaan, jonka nimi viittaa Saimaaseen.

Etunimenä Saima tuli käyttöön 1850-luvulla ja se esiintyi Kansanvalistusseuran kalenterissa vuosina 1882–1883. Suomen almanakkaan se pääsi 1908 ja nimi oli suosittu 1880–1910-luvuilla. Saima on kulkeutunut Viroon 1920-luvulla, jossa se tuli yleiseen käyttöön.

Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston mukaan Saima-nimen on saanut 13&nbsp;164 naista ja alle viisi miestä.

## Tunnettuja Saimoja
*Saima Grönstrand (1863–1931), kirjailija ja suomentaja
*Saima Haapanen, ent. *Hyökki* (s. 1981), laulaja, säveltäjä ja sovittaja
*Saima Harmaja (1913–1937), kirjailija ja runoilija
*Saima Korhonen (1893–1983), näyttelijä ja teatteriohjaaja
*Saima Pohjonen, *S. S. Taula* (1903–1968), kirjailija ja kääntäjä
*Saima Tawast-Rancken (1900–1983), lääkäri, fysioterapian kehittäjä ja professori
*Saima Tigerstedt-Ylinen (1878–1978), taidemaalari

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Kanadan kansallispuistot

**Kanadan kansallispuistoihin** kuuluu yli 40 suojeltua aluetta Kanadassa. Kansallispuistojen tarkoituksena on muodostaa suojeltujen alueiden yhteinen järjestelmä, joka edustaa kaikkia Kanadan erilaisia luonnonalueita. Järjestelmää ohjaava ryhmä, Parks Canada, on kehittänyt suunnitelman, joka rajaa 39 erilaista järjestelmään kuuluvaa aluetta, jotka edustavat kanadalaista maisemaa. Vuonna 2005 Parks Canada ilmoitti, että järjestelmä on 60&nbsp;% valmis. Puistojen tärkein tavoite on suojella puistojen ekologista koskemattomuutta, mutta sallia ihmisten tutkia, oppia ja nauttia Kanadan luonnontiloista. Ensimmäinen Kanadan kansallispuisto oli Banff, joka perustettiin vuonna 1885 nimellä *Rocky Mountainin kansallispuisto*. Suurin puisto on Wood Buffalo, jonka pinta-ala on noin 45&nbsp;000&nbsp;km². Muita kansallispuistoja Kanadassa ovat Kluanen kansallispuisto, Miguashan kansallispuisto, Gros Mornen kansallispuisto ja Georgian Bay Islandsin kansallispuisto.

## Luettelo kansallispuistoista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Van der Graaf Generator

**Van der Graaf Generator** on englantilainen vuonna 1967 perustettu progressiivisen rockin yhtye, joka tuli tunnetuksi 1970-luvun alussa. Se oli levy-yhtiö Charisma Recordsin ensimmäinen kiinnitys. Yhtye saavutti 1970-luvulla huomattavaa menestystä Italiassa. Yhtyeen arvostetuimpia levyjä ovat muun muassa *Pawn Hearts* (1971),  *Godbluff* (1975) ja *Still Life* (1976).

Van der Graaf Generatorin tunnusmerkkinä olivat Peter Hammillin omaperäinen ja energinen ääni sekä David Jacksonin sähköisesti käsitellyt saksofonit, joiden mukana soivat yleensä Hugh Bantonin nopeasointuiset kosketinosuudet (kuten Hammond-urut ja/tai klavinetti). Van der Graaf Generatorin albumit olivat tunnelmaltaan tummempia kuin muiden samanaikaisten proge-pioneerien tuotokset ja kitarasoolotkin olivat enemmänkin poikkeus kuin sääntö. Musiikissa on paljon yhteisiä piirteitä King Crimsonin kanssa, jonka kitaristi Robert Fripp vieraili kahdella Van der Graaf Generatorin albumilla.

Hammill oli yhtyeen pääasiallinen kappaleiden säveltäjä ja sanoittaja, joten raja hänen soolouransa ja yhtyeen välillä olikin usein häilyvä.

Yhtye nimettiin kuuluisan hankaussähköä tuottavan Van de Graaffin generaattorin mukaan. Nimeä ehdotti alkuaikojen jäsen Chris Judge Smith, ja nimien pieni eroavuus oli vahinko.

## Kookoonpano
### Nykyiset jäsenet

* Peter Hammill – laulu, kitara ja piano/kosketinsoittimet (1967–1978, 2005–)
* Hugh Banton – urut, bassokitara ja bassopedaalit (1968–1976, 2005–)
* Guy Evans – rummut (1968–1978, 2005–)

### Entiset jäsenet

* Chris Judge Smith – rummut, puhaltimet ja laulu (1967–1968)
* Nick Pearne – urut (1967)
* Keith Ellis – bassokitara (1968)
* David Jackson – saksofonit ja huilu (1970–1977, 1978, 2005–2006)
* Nic Potter – bassokitara (1970, 1977–1978)
* Graham Smith – viulu (1977–1978)
* Charles Dickie – sello (1978)

## Tuotantoa

Van der Graaf Generator -yhtyeen laajempi diskografia löytyy englanninkielisestä Wikipediasta

**[[The Aerosol Grey Machine]]* (1969)
**[[The Least We Can Do Is Wave to Each Other]]* (1970)
**[[H to He, Who Am the Only One]]* (1970)
**[[Pawn Hearts]]* (1971)
**[[Godbluff]]* (1975)
**[[Still Life (Van der Graaf Generatorin albumi)|Still Life]]* (1976)
**[[World Record]]* (1976)
**[[The Quiet Zone / The Pleasure Dome]]* (1977)
**[[Time Vaults]]* (1982)
**[[Present]]* (2005)
**[[Trisector]]* (2008)
**[[A Grounding in Numbers]]* (2011)
**[[ALT]]* (2012)
**[[Do Not Disturb (albumi)|Do Not Disturb]]* (2016)

## Aiheesta muualla

* Van Der Graafin virallinen kotisivu
Maunu Paljassääri

**Maunu III Paljassääri** (Magnus III Olavsson Berrføtt); (1073–1103) oli Norjan kuningas vuosina 1093–1103. Hän oli aluksi serkkunsa Haakon Maununpojan vastahallitsija, mutta Haakonin kuoltua vuonna 1094 hänestä tuli yksin koko Norjan kuningas. 

Hän oli Olav Kyrren ja tämän nimeltä tuntemattoman jalkavaimon avioton poika.

Maunun lisänimen oletetaan saaneen alkunsa hänen tavastaan pukeutua sääret paljaaksi jättävään irlantilaistyyppiseen kilttiin.

Vuonna 1095 Maunu Paljassäärestä tuli myös Mansaaren kuningas. Lisäksi Maunu liitti vuonna 1098 Orkneysaaret, Hebridit ja Shetlandinsaaret Norjaan. Maunu Paljassääri kaatui vuonna 1103 ollessaan sotaretkellä Irlannissa. Maunun sotaretkellä oli kauaskantoiset seuraukset, sillä tulevina vuosina Norjaan ilmestyivät sekä Harald Gille että Sigurd Slembe, jotka kumpikin väittivät olevansa Maunun aviottomia poikia ja oikeutettuja Norjan kruunuun.

Maunua seurasivat valtaistuimella hänen ja puoliso Margareta Fredkullan kolme poikaa: Olavi Maununpoika, Östen Maununpoika ja Sigurd I Jerusaleminkävijä. Hänen tyttärensä Ragnhild (1073–1103) avioitui Tanskan kuningas Eerik I Ejegodin aviottoman pojan Harald Kesjan kanssa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
FC Levadia II Tallinn

**FC Levadia II Tallinn** on tallinnalaisen jalkapalloseuran FC Levadia Tallinnan maardulainen kakkosjoukkue. Se pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Esiliigassa. 

## Historia
Joukkue perustettiin vuonna 2000 kun Levadia-niminen metalliyhtiö, joka jo aikaisemmin omisti silloin nimellä FC Levadia Maardu -tunnetun seuran, osti toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneen FC Maardun, entisen *KSK Vigri Tartun* -nimisen seuran. Seuraavaksi kaudeksi joukkue nousi korkeimmalle sarjatasolle Meistriliigaan ja sen uudeksi nimeksi tuli *FC Levadia Tallinn*. Kaudella 2002 joukkue voitti Viron cupin. Kaudeksi 2004 joukkue myi sarjapaikkansa Merkuur Tartulle ja osti Sõrve JK:n paikan Esiliigasta. Se muutti nimensä nykyiseen muotoonsa, ja *FC Levadia Tallinn* -nimeä ryhtyi käyttämään silloinen *Levadia Maardu*. Samalla molemmat Levadia-joukkueet siirtyivät yhteisen seuran alaisuuteen.

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu
Tuovila

**Tuovila** () on kaksikielinen kylä Mustasaaren kunnassa Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee Laihianjoen pohjoisrannalla ja joen vieressä kulkee kylän läpäisevä Tuovilantie.

Enemmistö Tuovilan asukkaista on suomenkielisiä. Kylässä on suomenkielinen koulu, jossa on luokat 1&ndash;6. Tuovilan koulussa on noin 110 oppilasta.

Tuovilassa on Suomen toiseksi vanhin kivinen museosilta, Tuovilan silta. Se valmistui vuonna 1781.

Kylä kuuluu postinumeroalueeseen 65520 Helsingby.

## Kuvia Tuovilasta

Tiedosto:Tuovila Mustasaari 2015.JPG|Tuovilan kylämaisemaa


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tuovilan koulu 
*Mustasaaren kunta
*Tuovilan kyläyhdistys
Antti Loikkanen

**Antti Olavi Loikkanen** (s. 15. huhtikuuta 1955 Enonkoski) on suomalainen keski- ja kestävyysmatkojen juoksija. Loikkanen oli 1970-luvun lopulla ja 1980-alkupuoliskolla Suomen menestyneimpiä 800 ja 1&nbsp;500 metrin juoksijoita. Suurimmat arvokisasaavutuksensa hän juoksi hallikisoissa.

Seuratasolla hän edusti Enonkosken Pyrintöä, Vuoksenniskan Vesaa ja Savonlinnan Viestiä.

Loikkanen voitti Suomen mestaruuden 800 metrillä vuonna 1979 ja 1&nbsp;500 metrillä vuonna 1980 . Hallissa hän voitti 1978 1&nbsp;500 metriä, 1981 800 metriä ja 1985 jälleen 1&nbsp;500 metriä. Ulkoratojen arvokisoissa hänen paras sijoituksensa oli Prahan EM-kisoissa 1978 1&nbsp;500 metrillä juostu viides tila. Sisäratojen EM-kilpailuissa Milanossa 1978 hän voitti kultaa Suomen ennätysajalla 3.38,16. Samalla matkalla hän oli pronssilla 1982 ja 1983, sekä neljäs 1979 ja 1984 ja vielä kuudes 1985. Loikkanen osallistui myös Montrealin 1976, Moskovan 1980 ja Los Angelesin 1984 olympialaisiin sekä Helsingin MM-kisoihin 1983.

1&nbsp;500 metrillä Loikkanen juoksi 16. kesäkuuta 1980 Imatralla ajan 3.36,3, jolla sivusi Pekka Vasalan Suomen ennätysaikaa 3.36,3 (sähköaika 3.36,33) Münchenin olympialaisista 1972. 800 metrillä Loikkasen ennätys oli 1.47,1, jonka hän juoksi 12. kesäkuuta 1979 Imatralla.  3&nbsp;000 metrillä Loikkanen juoksi Tampereella 21. kesäkuuta 1982 ajan 7.46,87, joka on kaikkien aikojen viidenneksi nopein suomalaisaika matkalla .

Urheilu-uransa jälkeen Loikkanen toimi palomiehenä ja urheiluhierojana. 

## Lähteet