Prolatiivi

**Prolatiivi** on sijamuoto tai johdostyyppi, joka ilmaisee väylää tai reittiä, mahdollisesti myös välinettä, keinoa tai tapaa. Eri kielissä esiintyvistä samantyyppisistä, reittiä ilmaisevista ns. väyläsijoista voidaan toisissa kielioppitraditioissa käyttää myös nimityksiä *[[translatiivi]], perlatiivi, sekutiivi* tai *[[prosekutiivi]].*

## Prolatiivi uralilaisissa kielissä
Uralilaisissa kielissä prolatiivi edustaa Inga Suoniemi-Taipaleen mukaan paikallissijajärjestelmän laajentumaa kolmisuuntaisesta (olo-, tulo- ja erosijat) nelisuuntaiseksi. Prolatiiveja esiintyy tyypillisesti niissä uralilaisissa kielissä, joissa paikallissijajärjestelmä on muutenkin laaja.

### Suomi
Suomen kieliopeissa prolatiivia ei yleensä kuvata sijamuotona vaan prolatiivimuodot esitetään adverbeina, jotka on muodostettu johtimella *-(i)tse<small><sup>x</sup></small>.* Johdin liittyy yleensä *i*-tunnukselliseen monikkovartaloon, mutta *i*-vartaloilla myös yksikkövartalo on mahdollinen *(faksitse ~ fakseitse).* Johtimen lopussa on ns. rajakahdennus eli sitä seuraava konsonantti kahdennetaan: [*meritsem matkustaminen*]. Prolatiivimuodoilla ilmaistaan reittiä tai väylää, jota pitkin toiminta tapahtuu (*maitse, meritse, radioitse*). Usein tähän sisältyy myös välineen merkitys: *puhelimitse (= puhelimella), sopimusteitse (= sopimuksen avulla).*

*-itse*-prolatiivit ovat tietyissä semanttisissa rajoissa produktiivinen tyyppi, eli uusiakin prolatiivimuotoja voidaan muodostaa (*sähköpostitse, internetitse, kännyköitse, videoitse*). Ne tosin saavat herkästi vanhahtavan tai leikillisen sävyn (*bussi kulkee *'Tampereitse***). Sanakirjoista löytyy noin 60–70 prolatiivimuotoa, osa näistä kiteytyneitä, adverbikannasta muodostettuja adverbeja tai [[Adpositio|adpositioita]] (''ylitse, ohitse).''

Toisin kuin varsinaiset sijamuodot, prolatiivimuodot eivät väitetysti yleensä saa prolatiivisijaista [[Adjektiiviattribuutti|adjektiiviattribuuttia]] (”myrskyisitse meritse”), mutta genetiiviattribuutteja tavataan satunnaisesti (''filosofian historiaa Esa Saarisen '''silmälaseitse***). Itse asiassa tekstiaineistoista kyllä löytyy – toki usein tyyliltään vanhahtavia tai leikillisiä – rakenteita, joissa prolatiivimuodolla on prolatiivimuotoinen attribuutti *(molemmitse päitse)* tai se toimii relatiivilauseen edussanana *(*'tekstiviestitse** joihin turhan harva vastaa).'' [[Jussi Ylikoski (kielentutkija)|Jussi Ylikosken]] mukaan prolatiivia voi pitää ns. kääpiösijana eli johdostyyppinä, jolla on sijamaisia ominaisuuksia.

=== Muut itämerensuomalaiset kielet ===
Suomen prolatiivimuodoilla on vastineita [[Liivin kieli|liiviä]] lukuun ottamatta kaikissa [[Itämerensuomalaiset kielet|itämerensuomalaisissa kielissä]]. Joissakin kieliopeissa, ainakin [[Livvinkarjala|livvinkarjalan]], prolatiivi voidaan jopa esittää yhtenä sijamuotona. Livvinkarjalan prolatiivi ilmaisee väylän tai reitin ohella (''Islandieh piäzöy vaigu **meriči*** ’Islantiin pääsee vain meritse’) myös ruumiinosan (huonoa) kuntoa: ***käziči** ruadazin, ga **sivuloiči*' en voi* ’käsien puolesta tekisin työtä, mutta kyljet ovat heikot’.

Viron kieliopeissa *-tsi*-päätteiset ”prolatiivimuodot” kuvataan adverbien johdostyyppinä. Nämä adverbit ilmaisevat reittiä tai väylää (*meritsi* ’meritse’, *jäitsi* ’jäitse’), välinettä *(telefonitsi* ’puhelimitse’, *tema sõnutsi* ’hänen sanoillaan’, *käsitsi* ’käsin’), toimintatapaa (*omavolitsi* ’omavaltaisesti’) tai asentoa (*selitsi* ’seläkkäin, selätysten’, *silmitsi* ’silmätysten’).

### Mordvalaiskielet
Mordvalaiskielissä *-va-* tai *-ga/-ka*-päätteinen prolatiivi voi ilmaista väylää tai reittiä (mokšan *ńeji valmava* ’näkee ikkunasta’, *jakaj kijakska* ’kävelee pitkin lattiaa’) mutta myös vähemmän tarkkarajaista paikallisuutta (ersän *eŕit' vel'eva* ’he elävät kylissä, kylittäin) tai ajankohtaa (ersän *t'e porava* ’tähän aikaan’).

### Permiläiset kielet
Permiläisissä kielissä on ilmeisesti historialliseen erosijaan (separatiiviin) palautuva prolatiivisija, jonka pääte on komissa *-öd,* udmurtissa *-(j)eti.* Komissa on sen lisäksi vielä transitiiviksi nimitetty *ti*-päätteinen väyläsija, luultavasti alkuaan saman sijan variantti. Molemmissa kielissä prolatiivit ilmaisevat väylää (komissa erityisesti pitkänomaista): komin *vetlödlö beregöd* ’kuljeksii pitkin rantaa’, udmurtin *so vetliz kyrti* ’hän kulki pitkin aroa’. Lisäksi prolatiivi voi ilmaista kulkuaukon (komin *öd'źösöd pyris* ’tuli ovesta sisään’) tai kosketuskohdan (komin *kutö kiödys* ’tarttuu häntä kädestä’).

### Samojedikielet
Jo kantasamojediin voidaan rekonstruoida postpositiosta syntynyt prolatiivisuffiksi **-məna,* joka ilmeisesti sisältää vanhan lokatiivinpäätteen **-na.* Prolatiivi esiintyy kaikissa dokumentoiduissa samojedikielissä, joskin kamassissa vain yksittäisissä adverbeissa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Suoniemi-Taipale, Inga 1994: Itämerensuomalaisten kielten prolatiivi. Helsinki: SKS.