open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sinipunahiippo

**Sinipunahiippo** (*Mycena pura*) on hiippojen sukuun kuuluva myrkyllinen sienilaji. Se tuoksuu retikalta tai maakellarilta.

## Ulkonäkö
Sinipunahiippo on kauttaaltaan väriltään violetin tai punaisen sävyinen. Tasatyviset heltat ovat harvassa. Tasapaksu jalka on ohut ja hauras.

## Elinympäristö
Sinipunahiippoa esiintyy metsäympäristössä. Se kasvaa lehtikarikkeessa.

## Galleria

Mycena pura 11.jpg
Mycena pura 3.jpg
Mycena pura 33.jpg
Mycena pura JPG2.jpg
Mycena pura2 - lindsey.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tuomainen, Raija: Luontonetti: Sinipunahiippo (''Mycena pura'') (Arkistoitu versio sivustosta)
* MushroomExpert: Mycena pura 
* UniProt, Taxonomy: Mycena pura
Suomen laki (kirja)

**Suomen Laki** on nykyisin kolmena niteenä ilmestyvä Talentum Oyj:n julkaisema lakikokoelma. Aiemmin julkaisuoikeus oli Suomen Lakimiesliitto ry:llä, joka julkaisi teosta yhteistyössä oikeusministeriön kanssa. Teosta on julkaistu vuodesta 1955 alkaen.

Suomen Lakimiesliitto teki vuonna 1954 Valtioneuvoston kanssa sopimuksen suomenkielisen lakikirjan toimittamisesta, myynnistä ja jakelusta. Toimitusneuvoston ensimmäinen puheenjohtaja oli kansainvälisen oikeuden professori Kaarlo Kaira. Kun kirjan ensimmäinen laitos ilmestyi syksyllä 1955, sen ensimmäinen numeroitu kappale luovutettiin tasavallan presidentti J. K. Paasikivelle. Kirjaa julkaisi myöhemmin pitkään Lakimiesliiton perustama Kauppakaari-yhtiö, jonka Talentum osti 2000-luvun vaihteessa. Teoksessa on alusta alkaen käytetty lähes samana pysynyttä kansikuvaa, jossa on Suomen vaakunaleijona vihreällä pohjalla. Kannen alkuperäistä suunnittelijaa ei tiedetä.

1990-luvun puolessa välissä *Suomen Laki* -teoksesta ryhdyttiin valmistelemaan painetun rinnalle sähköisiä versioita. *Suomen Laki* -teosta vastaavaa CD-romia on julkaistu vuodesta 1995. Vuodesta 1996 *Suomen Laki* -teosta on ylläpidetty myös online-verkkopalveluna.

*Suomen Laki* -teoksessa on alusta alkaen lait luokiteltu oikeudenaloittain, ja kirjan toimitus muokkaa säädökset voimassa olevaan muotoon niihin aika ajoin tehtävien muutosten mukaisesti. Toimitustyön yhteydessä säädöksiin lisätään myös viittauksia muihin säädöksiin ja lakia koskevaan hallituksen esitykseen sekä kyseistä säädöstä koskeviin oikeustapauksiin.

## Lähteet
Erik Wallensköld

**Erik Wallensköld**, aik. **Wallenius**, (4. toukokuuta 1779 Tohmajärvi – 18. lokakuuta 1846 Turku) oli suomalainen senaattori, tuomari ja maaherra, joka toimi muun muassa Turun hovioikeuden presidenttinä.

Turun akatemiassa opiskellut Wallensköld valmistui tuomariksi vuonna 1799. Sen jälkeen hän toimi Turun ja Vaasan hovioikeuksissa sekä Suomen senaatin talousosaston päällikkönä vuosina 1816–1820. Vuosina 1820–1822 Wallensköld oli johtajana Suomen vaihto-, laina- ja talletuskonttorissa eli Suomen Pankissa. Hän oli Turun ja Porin läänin virkaatekevä maaherra 1822–1826 sekä maaherra 1826–1828. Wallensköld toimi myös lyhytaikaisesti Kymenkartanon läänin maaherrana vuonna 1828. Turun hovioikeuden presidenttinä hän oli vuosina 1832–1840.

Valtioneuvoksen arvonimen Wallensköld sai 1823 ja hänet aateloitiin 20.11.1832. Wallensköldin isä oli talousmies Gabriel Wallenius, poika senaattori Adolf Waldemar Wallensköld ja pojanpoika professori Axel Wallensköld.

## Katso myös
*Wallenius (suku)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Erik Wallensköld SKS:n Kansallisbiografiassa
Minkäpä tyttö sille voi

**Minkäpä tyttö sille voi** (*The Girl Can’t Help It*) on Frank Tashlinin ohjaama elokuva vuodelta 1956. 

Elokuva kertoo, kuinka gangsteripomon (Edmond O’Brien) laulutaidottomasta tyttöystävästä Jerri Jordanista (Jayne Mansfield) yritetään tehdä huippuesiintyjä. Manageriksi palkataan Tom Miller (Tom Ewell), joka edellisessä tehtävässään on retkahtanut ryyppäämään. Elokuvassa on tallennettuna paljon varhaista rock and roll -kulttuuria.

Ulkomuotonsa ohella Mansfield tunnetaan komediennen kyvyistään, ja juuri tässä ja toisessa Tashlinin-ohjauksessa *[[Houkuttelevat huulet]]* (*Will Success Spoil Rock Hunter*) hän tarjoaa kyvyistään näyttöä.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Hallituksen esitys

**Hallituksen esitys** (lyhenne HE) on Suomen Perustuslain 70 §:n mukaan kansanedustajan aloitteen rinnalla toinen tapa, jolla lain säätäminen voi tulla eduskunnassa vireille. Käytännössä valtaosa laeista hyväksytään hallituksen esityksen pohjalta. Hallituksen esitykset valmistellaan Valtioneuvoston ministeriöissä. Esityksen antamisesta Valtioneuvosto päättää yleisistunnossaan.

Hallituksen esitys on vakiomuotoinen rakenteellinen asiakirja, jossa on lyhyt selostus esityksen pääasiallisesta sisällöstä, yleisperustelut, yksityiskohtaiset perustelut, lakiehdotukset ja, jos kyse on aiemman lain muutoksesta, myös rinnakkaistekstit.

Hallituksen esitysten sisältöä pidetään heikosti velvoittavana oikeuslähteenä, joka sisältää lainsäätäjän tarkoituksen silloin kun eduskunta on hyväksynyt lakiesityksen hallituksen esittämässä muodossa.

Oikeuspoliittisen tutkimuslaitoksen kesällä 2011 julkaiseman selvityksen mukaan eduskunnan valiokunnat hyväksyvät vähän yli puolet hallituksen lakiesityksistä sellaisenaan ja ilman muutoksia. Vajaaseen puoleen esityksistä valiokunnat esittävät jonkinlaisia muutoksia. Lakiehdotusten sisältöä koskevat muutokset lähinnä täsmentävät ja täydentävät hallituksen esityksiä, mutta eivät muuta merkittävästi niiden asiasisältöä. Huomattava osa muutoksista koskee lakiehdotusten kieltä ja teknisiä seikkoja.

## Lähteet
Saarijärven pyhittäjä Arseni Konevitsalaisen tšasouna

**Saarijärven pyhittäjä Arseni Konevitsalaisen tšasouna** eli Saarijärven tšasouna oli pyhitetty Konevitsan luostarin perustajan Arseni Konevitsalaisen muistolle. Se oli valmistunut vuonna 1989. Tšasouna oli pieni pyöröhirsinen pitkäkirkkotyyppinen rukoushuone. Lyhytnurkille salvottu länsitorni kohoaa sipulikupoliksi. Tsasouna kuuluu Jyväskylän ortodoksiseen seurakuntaan. Rukoushuoneen ikonit oli maalannut Jyrki Pouta.
 
Elokuussa 2025 tšasouna joutui tuhopolton kohteeksi. Tšasounan katto paloi ja seinärakenteet vaurioituivat osittain. Poliisi selvittää tapahtumien kulkua.

Tšasouna sijaitsee osoitteessa Matosalmentie 1, Saarijärvi.

Seurakunta päätti rakentaa uuden tsasounan tuhoutuneen tilalle.

## Lähteet
Sköllerstan kirkko

**Sköllerstan kirkko** () on Ruotsissa Hallsbergin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se on rakennettu  1200-luvun jälkipuolella ja 1300-luvun alussa goottilaiseen tyyliin. Sitä kutsutaan joskus Närken tuomiokirkoksi suuren kokonsa takia. Se on rakennettu jo alun perin nykyiseen kokoonsa. Paikalla oli todennäköisesti aiemmin pienempi kivikirkko ja mahdollisesti myös puukirkko.

Kirkon seinät on muurattu kalkkikivestä ja holvit on tehty tiilistä. Kirkko koostuu kolmesta laivasta, joista keskilaiva on sivulaivoja korkeampi. Koillisosassa on sakaristo, joka on kirkon vanhimpia osia. Ikkunoita suurennettiin 1700- ja 1800-luvuilla, mutta eteläseinässä on jäljellä yksi keskiaikainen ikkuna. Kuorin ikkuna on rekonstruoitu  1860-luvulla ja siinä on neljä 1300-luvulta peräisin olevaa lasimaalausta, kun kirkon muut lasimaalaukset ovat 1950-luvulta.

Saarnastuoli on yksi Närken vanhimmista ja sen lahjoitti silloinen kirkkoherra vuonna 1592. Sitä on modernisoitu useita kertoja ja palautettu alkuperäiseen asuunsa vuonna 1956. Nykyiset penkit ovat vuoden 1956 remontissa tehtyjä ja ne ovat replika 1700-luvun penkeistä.

Kirkon lähellä on vuodelta 1845 peräisin oleva pitäjäntupa, joka toimii nykyisin seurakuntatalona ja paanupeitteinen kellotapuli vuodelta 1667.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Bebyggelseregistret
Glanshammarin kirkko

**Glanshammarin kirkko** () on Ruotsissa Örebron kunnan taajamassa Glanshammarissa sijaitseva kirkkorakennus. Se on yksi läänin kulttuurihistoriallisesti arvokkaimpia kirkkoja ja on epätavallisen suuri.

Paikalla oli 1000-luvulla luultavasti pienempi puukirkko. 1100-luvulla tai 1200-luvun alussa tähän rakennettiin pieni kivikirkko, jota on laajennettu vaiheittain ja keskiajan lopussa yksinkertainen kirkkorakennus oli muutettu kaksilaivaiseksi kirkoksi, jossa oli koristeelliset tähtiholvit.

Kirkkosalissa on hyvin säilyneet seinä- ja kattomaalaukset vuodelta 1589, jolta ajalta löytyy todella vähän säilyneitä maalauksia Ruotsissa. Eteläseinällä on joitakin säilyneitä jäännöksia alkuperäisen kirkon keskiaikaisia maalauksia, jotka esittävät Aatamia peltotyöläisenä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Emilian kieli

**Emilian kieli** (omakielinen nimi: *emigliân*) on Emilian historiallisella alueella Italiassa puhuttava kieli. Nykyisin kielen puhuja-alue käsittää Emilia-Romagnan hallintoalueen länsiosan. Emilian kieltä pidetään usein virheellisesti italian murteena, mutta todellisuudessa se kuuluu galloitaalisten kielten ryhmään. Italia puolestaan kuuluu italodalmatialaisiin kieliin. Emilian kielellä ei ole yhtä standardisoitua muotoa.

Emilian katsotaan olevan uhanalainen kieli ja se jakautuu kuuteen päämurteeseen. Sen lähin sukukieli on romagnol. Toisinaan nämä kaksi lasketaan myös saman kielen eri muodoiksi. 

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.

## Katso myös
* länsiromaaniset kielet

## Lähteet
Akademik Šokalski

**Akademik Šokalski** () on Venäjän federaation Akademik Šuleikin -luokan jäävahvistettu merentutkimusalus, jonka Oy Laivateollisuus Ab on rakentanut Neuvostoliitolle Turun Pansiossa vuonna 1982. Alus on viime ajat liikennöinyt Australian Antartic Expedition -yrityksen retkillä. Se on saanut nimensä venäläisen merentutkijan, kartografin Juli Šokalskin mukaan.

Aluksella on kaksi matkustajakantta, joissa on ruokailutilat, baari, kirjasto ja sauna sekä majoitustilat 54 matkustajalle.

## Palvelus
Alus juuttui kesken Etelämantereelle tekemänsä matkan jäihin ja sen tilanne sai paljon julkisuutta, kun usea jäänmurtaja epäonnistui sen irrottamisessa ja lopulta laivalla olleet tuotiin Australiaan helikopterilla. Alusta sanottiin tutkimusalukseksi, mutta Ranskan napaseutututkimuksen johtaja Yves Frenot arvosteli tutkimushanketta, jolla oli tarkoitus kulkea sama matka, jonka australialainen tutkimusmatkailija Douglas Mawson teki vuosina 1911–1914. Fenotin mukaan kyseessä on todellisuudessa huvimatka, joka on tieteen kannalta täysin merkityksetön. Laiva lähti matkalle 8. joulukuuta Uuden-Seelannin Bluffin satamasta. Helikopterin lähitienoille tuonut kiinalainen jäänmurtaja jäi itsekin kiinni jäihin.

## Lähteet
Anna Favella

**Anna Favella** (s. 21. syyskuuta 1983 Rooma) on italialainen näyttelijä.

## Filmografia

## Aiheesta muualla
*
Jääkiekon maailmancupin 2004 kokoonpanot

**Jääkiekon maailmancupin 2004** kokoonpanot joukkueittain.

## Pohjois-Amerikan lohko
### 
***Päävalmentaja:**  Pat Quinn

### 
 

### 
***Päävalmentaja:**  Zinetula Biljaletdinov
 

### 
***Päävalmentaja:**  Ron Wilson
 

## Euroopan lohko
### 
***Päävalmentaja:**  Hardy Nilsson
 

### 
***Päävalmentaja:**  Vladimír Růžička
 

### 
***Päävalmentaja:**  Raimo Summanen
  

### 
***Päävalmentaja:**  Franz Reindl
 

## Lähteet
Romagnolin kieli

**Romagnolin kieli** on galloitaalinen kieli, jota puhutaan Pohjois-Italiassa Romagnan alueella, joka kuuluu Emilia-Romagnaan, sekä San Marinossa ja Marchen alueen pohjoisosissa. Sen läheisiä sukulaiskieliä ovat liguuria ja venetsia. Vuonna 2003 kielellä oli arviolta noin 2 miljoonaa puhujaa.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.

## Katso myös
* länsiromaaniset kielet

## Lähteet
Vasil Levski

**Vasil Levski** (oik. **Vasil Ivanov Kuntšev**; 18. heinäkuuta (J: 6. heinäkuuta) 1837 Karlovo, Rumelia – 18. helmikuuta (J: 6. helmikuuta) 1873 lähellä Sofiaa, Bulgaria) oli bulgarialainen vallankumousjohtaja ja itsenäisyystaistelija. Häntä pidetään nykyään Bulgariassa kansallissankarina.

Kuntšev toimi alkuaan vuosina 1858–1864 munkkina, mutta omistautui vuodesta 1866 kamppailulle Bulgarian vapauttamiseksi Ottomaanien vallasta. Rohkeutensa vuoksi hän sai kutsumanimen *Levski*, ’leijonamainen’. Munkkitaustansa vuoksi hänet tunnettiin myös lempinimellä *Djakon* (”diakoni”). Levski oli vuosina 1862 ja 1868 perustamassa kahta Belgradissa toiminutta bulgarialaisten vapaaehtoisten muodostamaa legioonaa, jotka hän myöhemmin yhdisti. Koska Serbian hallitus ei kuitenkaan antanut niille hänen toivomaansa tukea, hän päätti palata Bulgariaan nostattaakseen siellä kansannousun turkkilaisia vastaan. Tämä merkitsi Bulgarian kansallisen liikkeen siirtymistä uuteen vaiheeseen, jossa vallankumouksellinen toiminta tuotiin ulkomailta Bulgarian sisälle.

Levski osallistui myös bulgarialaisten emigranttien vuonna 1869 Bukarestissa järjestämään kongressiin, jossa hän yhdessä Ljuben Karavelovin kanssa perusti Bulgarian vallankumouksellisen keskuskomitean. Keskuskomitea loi Bulgariaan ulottuneen asiamiesverkoston. Kansannousua valmistellessaan Levski kiersi salaa Bulgariassa levittämässä agitaatiokirjoituksia. Ollessaan vuonna 1872 salaisella komennuksella Bulgariassa hän joutui turkkilaisten vangitsemaksi sen jälkeen, kun eräs hänen postivaunuryöstön suorittanut toverinsa oli ilmiantanut hänet. Levski tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin. Yritettyään itsemurhaa sofialaisessa vankilassa hänet teloitettiin valmiiksi puolikuolleena. Hirttopaikalle pystytettiin vuonna 1895 Levskin muistomerkki.

Nykyään Bulgariassa on paljon Levskin muistomerkkejä ja hänen mukaansa nimettyjä asioita. Vuonna 2007 järjestetyssä ”Suuret bulgarialaiset” -yleisöäänestyksessä hänet valittiin kaikkien aikojen suurimmaksi bulgarialaiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Guldsmedshyttanin kirkko

**Guldsmedshyttanin kirkko** () on Ruotsissa Lindesbergin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se on rakennettu uusgoottilaiseen tyyliin vuosina 1893–1895 arkkitehti Ludvig Petersonin piirustusten mukaan. Kirkko rakennettiin, koska väkimäärä oli lisääntynyt ja Lindesbergin kirkkoon oli pitkä matka. Se on muurattu punaisista tiilistä ja on malliltaan kolmilaivainen, jossa keskilaiva on korkeampi kuin sivulaivat. Vuosien 1993–1994 remontissa palautettiin muun muassa aikaisemmin päällemaalattuina olleita koristemaalauksia ja rautaiset kattokruunut, jolloin kirkko sai takaisin suurimmaksi osaksi alkuperäisen ulkonäkönsä.

## Lähteet
Saarijärven kirkko

**Saarijärven kirkko** on rakennettu intendentinkonttorissa Carl Ludvig Engelin kaudella laadittujen piirustusten mukaan, ja sen varsinaisena suunnittelijana pidetään A. F. Granstedtia. Rakennustyötä johti Jaakko Heikinpoika Kuorikoski vuonna 1849. 

Puinen kirkkorakennus on tasavartinen sisäviisteinen ristikirkko. Ristivarret ovat satulakattoiset. Kirkon kahdeksankulmaisessa keskiössä on kattolyhtyyn päättyvä suuri, halkaisijaltaan 18-metrinen kupoli. Lyhdyn laessa oleva Kristuksen ylösnousemuksen symboli, kullattu aurinko, on lattiapinnasta mitattuna 29,10 metrin korkeudessa. Empiren klassinen muotokieli hallitsee julkisivuja. Kuoripäätyä lukuun ottamatta kirkkosalia kiertää yhtenäinen lehteri. Auringonvalo siivilöityy kattolyhdyn ikkunoista kirkon sisätilaan. Ensimmäiset, 27-äänikertaiset urut hankittiin vuonna 1901 Kangasalan urkutehtaalta. Vuosisadan alussa kirkkoon asennettiin myös lämmityslaitteet. 

Kirkon alttaritaulu vihittiin käyttöön vuonna 1911. Taidemaalari Aleksandra Såltinin teos esittää kirkastusvuoritapahtumaa. Saarnatuolin koristeena olleet saarijärveläisen taiteilija Hannes Autereen puuveistokset *Enkeli* ja *Madonna* ovat edelleen kirkossa. Kirkossa olevat Johan N. Backmannin Ristiinnaulittua ja Ehtoollista esittävät alttaritaulut ovat edellisestä kirkosta, jonne ne hankittiin vuonna 1756.

Kirkon ensimmäinen peruskorjaus tehtiin arkkitehti Kauno S. Kallion suunnitelmien mukaan. Tuolloin kirkkoon asennettiin sähkövalot ja kupolin valoaukko peitettiin. Toisen peruskorjauksen 1961 suunnitteli arkkitehti Veikko Leisten. Kolmas laaja kunnostus valmistui vuonna 1998 seinäjokelaisen arkkitehti Aulis Jääskeläisen toteuttamana. Tällöin avattiin umpeenlaudoitettu kupoli, ja uusi saarnastuoli tehtiin kirkon ensimmäisen saarnastuolin pohjalta.

Saarijärven ensimmäinen kirkkorakennus oli noin vuodelta 1593. Toinen kirkko vuodelta 1628 oli pitkäkirkko. Kolmas kirkko rakennettiin vuonna 1694. 
Saarijärven seurakunta perustettiin vuonna 1628, kun se *Palavasalmi*-nimisenä kappeliseurakuntana erotettiin Rautalammin emäseurakunnasta. Seurakunta itsenäistyi vuonna 1639 ja sai 1690 nimen Saarijärvi. Vuonna 2007 Saarijärveen liitettiin vapaaehtoisella seurakuntaliitoksella Kannonkosken, Kivijärven ja Pylkönmäen seurakunnat. Niistä tuli Saarijärven seurakuntaan kuuluvia kappeliseurakuntia. Nykyisin Saarijärven seurakunta on noin 11&nbsp;500 jäsenen yhteisö.

Kirkon sankarihautausmaan sankaripatsas on kuvanveistäjä Hannes Autereen pronssiveistos *Kotiseudun henki* vuodelta 1953.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Transaminaasit

**Transaminaasit** eli **aminotransferaasit** ovat transferaaseihin kuuluvia entsyymejä, jotka katalysoivat transaminaatioreaktioita eli aminoryhmän siirtämistä aminohapoilta α-ketohapoille. Tuotteina tässä reaktiossa muodostuu uusi aminohappo ketohaposta ja uusi ketohappo aminohaposta. Transaminaasientsyymit ovat tärkeässä roolissa aminohappojen synteesissä ja aminohappojen hajotusreaktioissa. Usein aminoryhmän vastaanottajana on alfaketoglutaarihappo, josta muodostuu glutamiinihappoa. Transaminaasien EC-numerot ovat EC 2.6.1.1&ndash;EC 2.6.1.102.

## Toimintamekanismi

Kaikkien transaminaasien katalysoimien reaktioiden mekanismi on hyvin samankaltainen ja kaikki entsyymit vaativat prosteettiseksi ryhmäkseen pyridoksaalifosfaatin. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa aminohappo reagoi aminoryhmällään pyridoksaalifosfaatin kanssa muodostaen aldimiinin. Aldimiini luovuttaa protonin muodostaen kinonoidivälituotteen ja tämä välituote vastaanottaa protonin muodostaen ketimiinin. Ketimiini hydrolysoituu, jolloin vapautuu ketohappo ja aminoryhmä jää pyridoksaalifosfaatille, josta muodostuu pyridoksamiinifosfaattia. Tämän jälkeen toinen ketohappo reagoi pyridoksamiinifosfaatin kanssa muodostaen aminohapon. Tämän reaktion mekanismi on käänteinen edellä mainitulle reaktiolle, jossa aminohaposta muodostuu ketohappo.

## Lähteet
Italia in Miniatura

**Italia in Miniatura** on Italiassa Riminin kunnan alueella sijaitseva teemapuisto, jossa esitellään Italian nähtävyyksiä pienoiskoossa. 

Puisto on perustettu vuonna 1970, ja siellä käy vuosittain yli 500&nbsp;000 vierailijaa. Alue on 85&nbsp;000 neliömetrin kokoinen. Pienoismalleja alueella on nähtävillä 273 kappaletta. Suurin osa pienoismalleista on tehty mittakaavojen 1:25 ja 1:50 välillä. Tämän lisäksi aluetta kiertää 730 metriä pitkä monorail-rata. 

## Aiheesta muualla
*www.italiainminiatura.com

## Lähteet
Petko Karavelov

**Petko Karavelov** (5. huhtikuuta (J: 24. maaliskuuta) 1843 Koprivštitsa – 7. helmikuuta 1903 Sofia) oli bulgarialainen poliitikko, joka toimi Bulgarian pääministerinä neljästi vuosina 1880–1881, 1884–1886, 1886 ja 1901–1902.

Petko Karavelov oli Bulgarian kansalliseen heräämiseen vaikuttaneen kirjailija Ljuben Karavelovin nuorempi veli. Hän opiskeli Venäjällä ja oli Turkin sodan aikana Bulgarian venäläisen miehityshallinnon palveluksessa. Karavelov toimi Tărnovossa 1879 kokoontuneen perustuslakia säätävän kokouksen varapuheenjohtajana ja tuli pian tunnetuksi Bulgarian liberaalin puolueen johtavana poliitikkona. Hän oli 1880 valtiovarainministerinä Dragan Tsankovin hallituksessa ja kohosi saman vuoden lopussa itse pääministeriksi. Ruhtinas Aleksanteri I syrjäytti seuraavana vuonna perustuslain, jolloin Karavelov pakeni Itä-Rumeliaan ja toimi siellä opettajana sekä Filippopolin pormestarina. Perustuslaillisen hallinnon palauttamisen jälkeen hän saattoi 1883 palata Bulgariaan.

Vuonna 1884 Karavelov valittiin kansalliskokouksen puhemieheksi ja Tsankovin hallituksen kaaduttua saman vuoden heinäkuussa hän tuli toisen kerran pääministeriksi. Hänen toiselle pääministerikaudelleen osuivat Itä-Rumelian vallankumouksellinen yhdistäminen Bulgariaan vuonna 1885 ja siitä seurannut Serbian–Bulgarian sota. Toinen kausi päättyi ruhtinas Aleksanteria vastaan elokuussa 1886 suoritettuun vallankaappaukseen. Aleksanterin palatessa lyhyeksi ajaksi takaisin valtaan myös Karavelov palasi tosin hetkellisesti kolmannen kerran pääministeriksi.

Kun Aleksanteri I luopui syyskuussa 1886 lopullisesti kruunusta, Karavelovista tuli Stefan Stambolovin ja Sava Mutkurovin ohella kolmas jäsen hallitusvaltaa käyttäneeseen valtionhoitajakuntaan. Karavelov joutui kuitenkin eroamaan siitä jo marraskuussa, koska hänen suhtautumisensa Venäjään oli epäselvä, ja valtaan tullut Stambolov kohteli häntä tämän jälkeen ankarasti. Vuoden 1887 keväällä tapahtuneen epäonnistuneen kansannousun jälkeen Karavelov vangittiin joksikin aikaa ja vuonna 1891 hänet tuomittiin viideksi vuodeksi vankeuteen syytettynä osallisuudesta ministeri Beltševin murhaan. Stambolovin eron jälkeen hänet kuitenkin vapautettiin joulukuussa 1894. Hän toimi vielä kerran pääministerinä maaliskuusta 1901 tammikuuhun 1902.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Helmituliperä

**Helmituliperä** (*Emblema pictum*) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Helmituliperää tavataan Australiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Konstantin Stoilov

**Konstantin Stoilov** (5. lokakuuta (J: 23. syyskuuta) 1853 Filippopol – 5. huhtikuuta (J: 23. maaliskuuta) 1901 Sofia) oli bulgarialainen poliitikko, joka toimi Bulgarian pääministerinä vuosina 1887 ja 1894–1899.

Stoilov kävi koulunsa Konstantinopolin amerikkalaisessa koulussa Robert Collegessa ja väitteli myöhemmin oikeustieteen tohtoriksi Heidelbergin yliopistossa Saksassa. Bulgarian itsenäistyttyä hän oli vuonna 1879 jäsenenä Tărnovossa kokoontuneessa komissiossa, joka laati luonnoksen maan uudeksi perustuslaiksi, sekä valtuuskunnassa, joka tarjosi Bulgarian kruunua Battenbergin prinssi Aleksanterille. Stoilovista tuli sen jälkeen ruhtinas Aleksanterin kansliapäällikkö, ja hän oli yksi tämän tärkeimpiä neuvonantajia aina vuoteen 1881, jolloin ruhtinas peruutti perustuslain. Konservatiivinen Stoilov vaikutti siihen, että Aleksanterin ja liberaalien hallitseman kansalliskokouksen välille syntyi kitkaa. Vuosien 1881–1883 poikkeushallinnon aikana Stoilov oli ajoittain ministerinä ja perustuslain palauttamisen jälkeen 1883–1884 oikeusministerinä.

Ruhtinas Aleksanterin luovuttua kruunusta Stoilov oli ensin syyskuusta 1886 heinäkuuhun 1887 oikeusministerinä Vasil Radoslavovin hallituksessa ja sen jälkeen parin kuukauden ajan itse pääministerinä. Hän erosi, kun uusi ruhtinas Ferdinand I oli valittu, ja teki näin tietä Stefan Stamboloville. Stoilov jatkoi vielä joulukuuhun 1888 Stambolovin hallituksen oikeusministerinä, mutta jättäytyi sitten oppositioon Stambolovia vastaan. Stoilov palasi pääministeriksi Stambolovin kukistuttua toukokuussa 1894 ja jatkoi tehtävässä tammikuuhun 1899. Hänen pääministerikaudellaan Bulgariaa modernisoitiin, suhteita Länsi-Eurooppaan tiivistettiin ja välit Venäjään normalisoitiin helmikuussa 1896. Stoilov myös perusti konservatiivisen Kansanpuolueen ja toimi sen johtajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bangorin tuomiokirkko

**Bangorin tuomiokirkko** () on Bangorissa Walesissa sijaitseva katedraali, jonka paikalla on ollut kirkko jo 500-luvulta.

Noin vuonna 530 aatelissyntyinen Deiniol alkoi rakentaa kirkkoa paikalle. Viikingit ryöstivät ja polttivat katedraalin vuonna 1073, kuningas Juhana Maattoman armeija tuhosi sen 1211, keskustorni paloi vuonna 1309 ja osia katedraalista tuhoutui walesilaiskapinan aikana 1402.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Säynätsalon kirkko

**Säynätsalon kirkko** on Jyväskylässä Säynätsalon kaupunginosassa oleva päätytornillinen pitkäkirkko, jonka suunnittelijoina olivat arkkitehdit Armas Lindgren ja Bertel Liljeqvist. Säynätsalon tehtaiden johtaja, kauppaneuvos Hanna Parviainen rahoitti kirkon rakentamisen. Kirkko on valmistunut vuonna 1927. Vaaleaksi rapatun tiilikirkon päätytorni on barokkityylinen. Kulmikas kuoriosa on kirkkosalia kapeampi ja matalampi. Kirkkosaliin liittyvä seurakuntasali erottuu matalana siipirakennuksena. Kirkon kellotornissa on kolme kelloa. Kirkko vihittiin 6. tammikuuta 1927 ja siinä on 350 istumapaikkaa.

Kuoriosan kirkkosalista erottavassa triumfikaaressa on kuvanveistäjä Gunnar Finnen tekemä krusifiksi. Hän on myös tehnyt kastemaljan ja vastannut urkulehteriä kannattavien pylväiden veistokoristelusta. Kaksiosaisen alttaritaulun on maalannut taidemaalari Hanna Rönnberg. Tunnelmallisen kirkkosalin arkkitehtuuriin olennaisesti liittyvästä muusta taiteellisesta koristelusta ovat vastanneet taidemaalari Paavo Leinonen ja koristetaiteilija Antti Salmenlinna. Barokkikruunut ja muut valaisimet on valmistanut Taito Oy. 

Kirkossa on sopusuhtaisesti yhdistelty useita kertaustyylejä. Kirkkosalin kasettikatto on tehty Säynätsalon tehtaalla valmistetusta vanerista. Kokonaisuuteen sulautuva arkkitehti Aulis Blomstedtin suunnittelema sankarihauta-alue vihittiin 1948. Alueelle on pystytetty Wäinö Aaltosen veistämä pronssinen sankaripatsas *Mies mieheltä*. Sankarihautojen hautamerkit ovat Päijänteen rantakiviä.

Säynätsalon kirkko on kulttuurihistoriallisesti arvokas ja se on suojeltu kirkkolain nojalla. Kirkko suljettiin sisäilmaongelmien ja remontin vuoksi syksyllä 2022. Korjauksen myötä kirkkosali entisöitiin aiempaan vaaleaan sävyyn, maalauksia puhdistuskonservoitiin ja kirkon urut uusittiin. Peruskorjatun kirkon avajaisia vietettiin Mikkelinpäivänä 2024 Lapuan hiippakunnan piispa Matti Salomäen läsnäollessa. Urkurakentamo Veikko Virtanen Oy:n rakentamat uudet urut asennetaan parin vuoden sisällä kirkon muun remontin valmistumisesta.

Sodan aikana kirkon tornissa toimi Säynätsalon lottien ilmavalvontapiste. Lähestyvistä pommikoneista ilmoitettiin kirkon kelloja soittamalla.

## Kuvia

Tiedosto:ChurchOfSaynatsalo3.jpg|Kirkon pitkä osa erottuu puiden välistä. Tornin huipulla on kukko.
Tiedosto:Mies mieheltä by Wäinö Aaltonen 1948 Säynätsalo a.JPG|Säynätsalon kirkon sankaripatsas ja -haudat kesällä 2025.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia kirkosta . Jyväskylän seurakunta.
Dragan Tsankov

**Dragan Tsankov** (9. marraskuuta 1828 Svištov – 11. maaliskuuta 1911 Sofia) oli bulgarialainen poliitikko, joka toimi vasta itsenäistyneen Bulgarian pääministerinä vuosina 1880 ja 1883–1884.

Tsankov perusti Konstantinopolissa vuonna 1860 *Bălgarija*-nimisen lehden, jossa hän käsitteli kirkollisia asioita. Hän työskenteli Ottomaanien valtakunnan palveluksessa, muun muassa bulgarialaisia kirjapainoja valvoneena sensorina. Venäjän–Turkin sodan (1876–1877) aikana hänestä tehtiin ensin Svištovin ja sitten Tirnovon siviilikuvernööri. Vuonna 1879 Tsankov muodosti Bulgarian liberaalin puolueen yhdessä Petko Karavelovin kanssa. Tsankov nimitettiin ensin itsenäisen Bulgarian ensimmäiseksi lähettilääksi Konstantinopoliin, mutta hänet kutsuttiin vuonna 1880 Bulgarian pää- ja ulkoministeriksi. Hän kuitenkin ajautui kiistoihin ruhtinas Aleksanteri I:n kanssa, ja joutui eroamaan sekä olemaan jonkin aikaa arestissa Vratsassa. Vuonna 1883 Tsankovin johtamat liberaalit pääsivät ruhtinasta lähellä olleiden konservatiivien kanssa yhteisymmärrykseen kaksi vuotta aiemmin kumotun perustuslain palauttamisesta voimaan, jolloin Tsankov saattoi palata pääministeriksi. Hän joutui kuitenkin jo seuraavana vuonna jättämään paikkansa Karaveloville.

Ruhtinas Aleksanterin syrjäyttämisen jälkeen Tsankov asettui Pietariin ja auttoi perustamaan Bulgariaan uuden venäläismielisen puolueen, jota kuitenkin johtivat toiset miehet. Tsankov palasi Bulgariaan pääministeri Stefan Stambolovin syrjäyttämisen jälkeen vuonna 1894. Hän toimi myöhemmin vielä kansalliskokouksen jäsenenä. 

## Lähteet
Ingolfiellidea

**Ingolfiellidea** on kuoriäyriäsiin kuuluva äyräisryhmä, joka yleensä on luettu yhdeksi katkojen lahkon alalahkoista, mutta joka hiljattain siirrettiin omaan lahkoonsa **Ingolfiellida**. Siihen kuuluvia lajeja tunnetaan vain nelisenkymmentä. Niiden kokonaislevinneisyys on kuitenkin jakautunut laajalle alueelle ja ne esiintyvät kovin monipuolisissa elinympäristöissä.

Ingolfiellida-katkat elävät usein maanalaisissa habitaateissa ja niiden ruumis on matomainen. Ne ovat useimmiten vain muutaman millimetrin mittaisia.

## Levinneisyys ja elinympäristöt
Ingolfiellida-lahkoon kuuluvia lajeja elää paitsi makeissa vesissä myös merissä ja murtovesialueilla. Niitä on löydetty vuoristojoista, maanalaisista vesistä, vuorovesialueilta ja syvänmeren pohjamudista. Afrikassa elää kaksi sisävesisukua maanalaisissa ympäristöissä, *Proleleupia* ja *Rapaleleupia*. Makean veden lajeja on löydetty myös Etelä-Amerikasta ja Euroopasta. Murtovesien lajeja on löydetty Karibialta, Alaskasta ja Japanista. Vaikka kokonailevinneisyys on laaja, yksittäisten lajien tunnetut esiintymisalueet ovat useimmiten hyvin suppeita.

## Heimot
Ingolfiellidea on jaettu kahteen heimoon, Ingolfiellidae ja Metaingolfiellidae. Jälkimmäiseen luetaan vain yksi laji, Italiasta yhdestä kaivosta kuvattu *Metaingolfiella mirabilis*.

## Lähteet
Karstulan kirkko

**Karstulan kirkko** on puurakenteinen keskeiskirkko Karstulassa Keski-Suomessa. Hirrestä rakennettu kirkko koostuu kuutiomaisesta keskitilasta, johon liittyy joka sivulla eteishuonemaiset ristivarret. Kirkon keskellä on nelikulmainen, ikkunallinen kupoli. Kirkko edustaa tyyliltään myöhäisempireä. Kirkko valmistui vuonna 1853, ja sen rakensi Jaakko Heikinpoika Kuorikoski arkkitehti A. F. Granstedtin laatimien piirustusten pohjalta.
  
Kirkon vieressä oleva kellotapuli vuodelta 1815 on Simon Juvelinin rakentama. Nykyiseen asuunsa se on korjattu vuonna 1861 Lauri Heikki Kuorikosken johdolla. Ulkomaalaus tehtiin vuonna 2003. Kellotapulin kirkonkellot ovat vuosilta 1812 ja 1818.

Kirkkoa kunnostettiin vuonna 1904 arkkitehti Josef Stenbäckin tekemien piirustusten mukaan ja 1950-luvulla arkkitehti Kauno S. Kallion johtamana. Kirkko saneerattiin vuonna 2003 jolloin sinne hankittiin myös Allenin urkutehtaan digitaaliset urut.

Kirkon alttaritaulu on Pekka Halosen maalaama *Kristus puhuu kansalle Genesaretin järvellä*. Kirkossa on myös Urho Lehtisen maalauksia.  Kirkon pääeteisessä on vanhasta kirkosta peräisin oleva Hyvä Paimen -puuveistos sekä perinnettä noudattaen seurakunnan diakoniatyölle rahaa keräävä vaivaisukko-puuveistos.

Kirkon pihalla on vuonna 1975 pystytetty nykyisen kirkon paikalla sijainneen Karstulan ensimmäisen kirkon muistokivi.
Kirkon sankarihautausmaan muistomerkki on paljastettu 11.8.1957 ja se on kuvanveistäjä Matti Aaltosen teos.

## Lähteet
Birds of Tokyo

**Birds of Tokyo** on australialainen rockyhtye, joka perustettiin Perthissä, Länsi-Australiassa vuonna 2004. Yhtye on julkaissut neljä studioalbumia, jotka kaikki ovat sijoittuneet Australian albumilistalle. Viimeiset kolme albumia ovat olleet listan kolmen kärjessä. Viimeisin albumi *March Fires* sijoittui listaykköseksi Australiassa.

## Jäsenet
;Nykyiset
* Ian ”whitegoods” Berney – basso (2011–)
* Ian Kenny – laulu (2004–)
* Glenn Sarangapany – koskettimet (2007–)
* Adam Spark – kitara (2004–)
* Adam Weston – rummut (2004–)

;Entiset
* Anthony Jackson – basso (2004–2011)

## Diskografia

### Studioalbumit
* *[[Day One]]* (2007)
* *[[Universes]]* (2008)
* *[[Birds of Tokyo (albumi)|Birds of Tokyo]]* (2010)
* *[[March Fires]]* (2013)
* *[[Brace]]* (2016)
* *[[Human Design]]* (2020)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen viralliset sivut
Jämsän kirkko

**Jämsän kirkko** on Jämsässä sijaitseva kivikirkko, joka on valmistunut vuonna 1929. Aikakautensa klassismia edustavan ristikirkon on suunnitellut arkkitehti Kauno S. Kallio. Kirkko ja sen pohjoispuolella olevalla uusklassillisella kellotapulilla on näyttävä sijainti korkean Kalliomäen kupeessa. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Kauno S. Kallio. Kirkko rakennettiin vuonna 1925 tulipalossa tuhoutuneen Jämsän vanhan kirkon paikalle.

## Arkkitehtuuri ja sisustus
Kirkon sisätilaa hallitsee suuri kupoli ja sen ikkunallinen lanteriini. Ristivarret ovat lyhyet, jotta näkyvyys alttarille olisi hyvä. Saarnastuoli, alttari- ja kuorikaide sekä taiteilija Urho Lehtisen ikkunanpielimaalaukset ovat tyypillisiä 1920-luvun klassismin elementtejä. Istumapaikkoja on 800 hengelle.

Kuoriseinällä on edellisen kirkon palosta pelastettu taidemaalari Berndt Godenhjelmin tekemä kaksiosainen alttaritaulu vuodelta 1848 ja sen molemmin puolin kuvanveistäjä Eljas Ilkan tekemät evankelistojen tunnuskuvien reliefit.  Kirkon ikkunoissa oleva koristeornamentti, tähkän ja ohdakkeen vaihtelu, kuvaa taistelevaa seurakuntaa ja ikkunan yläosa iankaikkista elämää. Kastekappelin kalkkikivimaalaukset kuvaavat Jeesuksen elämään liittyviä tapahtumia, saarnatuolin maalaukset ilmestyskirjan tapahtumia ja urkulehterin maalaukset raamatunhistoriallisia aiheita. Kastekappelin viereisellä seinällä on 13-haarainen kynttilänjalka vuodelta 1790. Kynttilänjalassa on kirjoitus ”Annettu Jämsän miehildä heidän tultua sodasta v. 1790”.

## Kellotapuli
Kirkon vieressä sijaitseva kellotapuli saatiin pelastettua Jämsän vanhan kirkon palosta. Sen on rakentanut Jaakko Heikinpoika Kuorikoski 1857 intendentinkonttorissa 1838 laadittujen piirustusten mukaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Jämsän kirkko, Suomen Kuvalehti, 18.02.1922, nro 7, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Jämsän kirkko palanut. Miltei koko kallisarvoinen, osaksi historiallinen kalusto joutunut tulen saaliiksi, Iltalehti, 25.05.1925, nro 117, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Jämsän kirkon palo, Suomen Kuvalehti, 06.06.1925, nro 23, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Helsinge

**Helsinge** on pohjoismaisissa kielissä esiintyvä erisnimi. Se voi esiintyä muun muassa seuraavissa yhteyksissä:

* *Helsinge*, Helsingin maalaiskunnan ja sitä edeltäneen Helsingin pitäjän nimi ruotsiksi. Tähän liittyvät:
** Helsingin pitäjän kirkonkylä (), kaupunginosa Vantaalla
** Helsingin pitäjänkirkko (), Vantaan Pyhän Laurin kirkon toinen nimitys
** Helsingin kihlakunta (), entinen Suomen kihlakunta, johon kuuluneiden kuntien joukossa oli muiden muassa Helsingin maalaiskunta
** Helsinginkatu (), katu Helsingissä
* Helsinge, entinen kunta ja sen keskuspaikka Tanskassa, nykyään osa Gribskovin kuntaa

## Katso myös
* Hälsingland
* Helsingborg
* Helsingør
Finders Keepers (Miriam Bryantin kappale)

**Finders Keepers** on kappale Miriam Bryantin debyyttialbumilta *[[Raised in Rain]]*. Se julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä maaliskuussa 2012.
Haukivuoren kirkko

**Haukivuoren kirkko** on Mikkelin Haukivuorella sijaitseva tiilikirkko. Se on arkkitehti Veikko Larkaksen suunnittelema ja valmistui vuonna 1951. Rakennus on saanut vaikutteita funktionalismista ja keskiajan kirkoista. Kirkon alttaritaulu on Veikko Vionojan maalaama ja se esittää ylösnoussutta Kristusta Pátmoksen saarella apostoli Johannesta lohduttamassa.

## Historia
Haukivuorelle rakennettiin ensimmäinen rukoushuone vuonna 1740. Jaakko Jaakonpoika Leppänen rakensi puisen ristikirkon nykyisen kirkon paikalle vuosina 1794–98. Erillinen kellotapuli rakennettiin vuosina 1838–39 kirkon viereen. Puukirkko tuhoutui tulipalossa vuonna 1949 ja nykyinen tiilikirkko rakennettiin sen tilalle.

Kirkon sankarihautausmaan muistomerkin on tehnyt kuvanveistäjä Oskari Jauhiainen vuonna 1959.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Andrei Ljaptšev

**Andrei Ljaptšev** (12. joulukuuta (J: 30. marraskuuta) 1866 Resen, Makedonia – 6. marraskuuta 1933 Sofia) oli bulgarialainen poliitikko, joka toimi Bulgarian pääministerinä vuosina 1926–1931.

Ljaptšev kävi koulua Monastirissa, Salonikissa ja Filippopolissa, ja suoritti sen jälkeen yliopisto-opintoja Zürichissä, Berliinissä ja Pariisissa. Opiskeluaikanaan hän oli mukana liikkeessä, joka ajoi vuonna 1885 toteutunutta Itä-Rumelian yhdistämistä Bulgariaan. Hän tuki myös slaavimakedonialaisten kumousliikehdintää. Myöhemmin hän työskenteli toimittajana demokraattisen puolueen *Priaporets*-lehdessä ja toimi pitkään osuustoimintaliikkeen kansallisen keskusneuvoston puheenjohtajana. Vuonna 1908 Ljaptšev valittiin Bulgarian parlamenttiin ja seuraavan kolmen vuoden aikana hän toimi maatalous- ja kauppaministerinä sekä valtiovarainministerinä peräkkäisissä hallituksissa. Ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheessa hän oli jälleen valtiovarainministerinä ja sodan jälkeen jonkin aikaa sotaministerinä. Ministerin ominaisuudessa hän allekirjoitti sekä vuoden 1908 sopimuksen Bulgarian täydellisestä itsenäisyydestä että myös syyskuun 1918 raskaan aselevon.

Ljaptšev vangittiin pääministeri Aleksandăr Stambolijskin diktatorisen hallinnon aikana vuonna 1922, ja hänet vapautettiin Stambolijskin syrjäyttämisen myötä kesäkuussa 1923. Ljaptševista tuli pääministeri Aleksandăr Tsankovin ympärille muodostuneen Demokraattinen yhteistyö -nimisen poliittisen koalition johtaja, ja Tsankovin erottua tammikuussa 1926 Ljaptšev seurasi häntä pääministerinä. Ljaptševin hallitus, jolla oli jatkuvasti tukenaan parlamentin konservatiivinen enemmistö, ei ollut oppositiota kohtaan yhtä ankara kuin edeltäjänsä. Tämä mahdollisti toisaalta kommunisteille laillisen toiminnan jatkamisen uuden peiteorganisaation suojassa, toisaalta myös kiihkokansallismielinen VMRO-järjestö sai lisää toimintavapauksia ja saattoi jatkaa terrori- ja salamurhatoimintaansa. Järjestö käytännössä hallitsi joitain osia maasta ja jatkoi myös hyökkäyksiään rajan yli Jugoslavian puolelle. Tämän seurauksena Bulgarian suhteet Jugoslaviaan ja Kreikkaan kiristyivät. Yleisesti Ljaptševin pääministerikausi oli kuitenkin Bulgariassa sisäisesti vakaampaa aikaa kuin 1920-luvun alkupuoli ja poliittinen elämä kutakuinkin normalisoitui. Vuosikymmenen lopulla myös maan talous kasvoi ja tuotantoluvut ylittivät viimein maailmansotaa edeltäneen tason. Ljaptšev ei kuitenkaan saanut Britanniaa tai Ranskaa suostumaan Bulgarialle määrättyjen sotakorvausten ehtojen helpottamiseen.

Ljaptševin aikana Bulgaria alkoi osallistua innokkaasti Kansainliiton toimintaan murtaakseen sodanjälkeisen eristyneisyytensä kansainvälisessä politiikassa. Vuonna 1926 Kansainliitto pakotti kreikkalaiset joukot perääntymään Bulgarian maaperältä. Vuosina 1927–1928 Bulgaria sai myös Kansainliitolta merkittävän lainan, mutta Ljaptševin pääministerikauden loppuvuosia leimasi suuri taloudellinen lama. Hallituskoalitio hävisi lopulta vuoden 1931 vaalit ja Ljaptšev joutui väistymään pääministerin paikalta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mongo

**Mongo** voi tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:

*Mongo, kaupunki Tšadissa
*mongot, Kongon demokraattisessa tasavallassa asuva kansa
*mongo, mongojen puhuma kieli
*mongo eli möngö, Mongolian rahayksikön tugrikin sadasosa
*Mongo Aaltonen, suomalainen lyomäsoittaja
*Thomas Mongo, kamerunilainen piispa.
* MongoDB, dokumenttiorientoitunut tietokantaohjelmisto
Push Play

**Push Play** on Miriam Bryantin kappale, joka julkaistiin 14. tammikuuta 2013 toisena singlenä hänen debyyttialbumiltaan *[[Raised in Rain]]*.
Zveno

**Zveno** (, ’lenkki’) oli pienen eliitin muodostama bulgarialainen  äärioikeistolainen poliittinen järjestö, joka muodosti toukokuusta 1934 tammikuuhun 1935 vallassa olleen diktatorisen hallinnon johdon.

Zveno perustettiin vuonna 1930 ja sen johtaja oli eversti Kimon Georgiev. Pääosa ryhmän jäsenistä oli siviilejä, jotka olivat tyytymättömiä hallituksen heikkouteen ja halusivat radikaalia muutosta poliittiseen järjestelmään. Zvenon kanssa yhteistyössä ollut eversti Damjan Veltšev teki 19. toukokuuta 1934 vallankaappauksen, jonka seurauksena Georgiev kohosi Bulgarian pääministeriksi. Hänen hallituksensa hajotti parlamentin, lakkautti puolueet, kielsi ammattiliitot ja asetti tiukan lehdistösensuurin. Tavoitteena oli kansallinen uudistuminen autoritaarisen, ei-puolueisiin perustuvan hallinnon avulla. Sitä varten luotiin uusi kansalliskokous, johon valittiin puolueisiin kuulumattomia edustajia hallituksen hyväksymiltä ehdokaslistoilta. Zvenon tavoitteissa oli joitain yhtäläisyyksiä italialaisen fasismin kanssa. Georgievin hallitus myös lakkautti VMRO-järjestön ja pyrki luomaan ystävällisemmät suhteet Jugoslaviaan sekä solmi diplomaattisuhteet Neuvostoliittoon. Lisäksi hallitus toteutti joitain sosiaalisia uudistuksia.

Zvenon valta päättyi kun kuningas Boris III syrjäytti lojaalien upseerien tuella Georgievin hallituksen 22. tammikuuta 1935. Boris nujersi pian myös muut vallasta kilpailleet ryhmät ja loi vuoden 1935 loppuun mennessä eräänlaisen sotilasjohdon tukeen perustuneen kuninkaallisen diktatuurin. Zvenoa ei kuitenkaan lakkautettu. Toisen maailmansodan aikana järjestö liittyi yhteistyötä Saksan kanssa vastustaneeseen isänmaalliseen rintamaan, joka kohosi valtaan sodan jälkeen ja Georgiev toimi uudelleen pääministerinä 1944–1946. Kommunistien otettua vallan Zvenon toiminta itsenäisenä organisaationa lopetettiin 1949.

## Lähteet
Last Soul on Earth

**Last Soul on Earth**  on Miriam Bryantin debyyttialbumin *[[Raised in Rain]]* kolmas single, joka julkaistiin 8. heinäkuuta 2013.
Guido Morselli

**Guido Morselli** (1912 Bologna, Italia – 1973 Varese, Italia) oli italialainen kirjailija, jonka tuotanto julkaistiin postuumisti. Hänen ennenaikaista kuolemaansa uskotaan jouduttaneen sen, että kustantajat hylkäsivät toistuvasti hänen teoksensa,. Hän ampui itsensä saatuaan kustantajalta torjuvan vastauksen. Tuotantoa alettiin julkaista postuumisti ystävävien ansiosta, ja teoksia pidetään Italian toisen maailmansodan jälkeisessä kirjallisuudessa omaperäisinä ja mielenkiintoisina.

Morselli käsittelee romaaneissaan myötäeläen historiallisia tapahtumia ja ennakoi poliittisia ja yhteiskunnallisia kehityssuuntia. Teoksista on suomennettu *Kadotus*.

## Teokset
**Roma senza papa: Cronache romane di fine secolo ventesimo*, Milano, 1974;
**Contro-passato prossimo: Un'ipotesi retrospettiva*, 1975
**Divertimento 1889*, 1975
**Il comunista*,  Milano, 1976;
**Dissipatio H. G.*, Milano, 1977;
**Un dramma borghese*, Milano, 1978;
**Incontro col comunista*, Milano, 1980.
**Uomini e amori*, Milano, 1998.

;Suomennettu teos
**Kadotus* (*Dissipatio H. G.*); suomentanut Paula Kaurismäki. Andalusialainen koira, 1992 

## Lähteet
Operaatio Nordlicht (1942)

**Operaatio Nordlicht** (suom. *revontulet*) oli toisessa maailmansodassa Adolf Hitlerin ja Saksan sodanjohdon suunnitelma Leningradin valtaamiseksi yli vuoden piirityksen jälkeen.

Sevastopolin kukistuttua heinäkuussa 1942 Saksan 11. armeija vapautui muihin tehtäviin ja sai tehtäväkseen vallata kaupungin Saksan pohjoisen armeijaryhmän tukemana.

Samanaikaisesti saksalaiset valmistautuivat Stalingradin taisteluun Kaukasuksella. Hyökkäyksen tarkoituksena oli aiheuttaa sekavuutta puna-armeijalle kahdella hyökkäyksellä pohjoisessa ja etelässä. Suunnitelma oli tarkoitus käynnistää 23. elokuuta 1942 valtavalla tykistö- ja lentopommituksilla kaupunkiin, mutta puna-armeijan aloitettua Vahriselän offensiivin 19. elokuuta 1942, Saksan 11. armeija määrättiin puolustukseen. Saksalaiset onnistuivat torjumaan puna-armeijan hyökkäyksen 10. lokakuuta 1942 mennessä, mutta hyökkäyksen seurauksena suunnitelma Leningradin valtaamiseksi peruttiin. Saksalaiset eivät tämän jälkeen enää kyenneet aloittamaan hyökkäystä kaupunkiin.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Montolan kaivos

**Montolan kaivos** oli kalkkikivilouhos Virtasalmella. Se oli toiminnassa vuosina 1909–1976.

Kaivostoiminnan päätyttyä kaivos täyttyi pohjavedellä ja sukelluksen harrastajat ovat käyttäneet sitä harjoittelupaikkana. Kaivoksen pohjavettä on käytetty myös juomavetenä, minkä takia sukellus kiellettiin vuonna 2004 terveydensuojelulain nojalla. Kiellosta huolimatta kaivoksessa sukeltaminen jatkui.

Sukelluskiellon purkua alettiin harkitsemaan vuonna 2010. Kielto purettiin vuonna 2016, koska talousveden ottaminen Montolasta rajoittui vain poikkeustilanteisiin. Montolaan on rakennettu kulutushuippujen aikana käytettävä alavesisäiliö, jossa käytetään Pieksämäen muista vedenottamoista saatavaa vettä.

Kaivoksella on tapahtunut kolme sukellukseen liittynyttä hukkumistapausta vuosina 2008, 2013 ja 2021.

## Katso myös
*Montolan kalkkirata

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yle Uutisluokka Triplet: Kirkasvetinen kaivos vetää sukeltajia kuolonuhreista huolimatta
Koskenpään kirkko

**Koskenpään kirkko** on Jämsän Koskenpään kylässä sijaitseva, rakennusmestari Erkki Alleniuksen suunnittelema puinen pitkäkirkko. Kirkon rakennustyöt Hietamäellä valmistuivat pääosin vuonna 1902, erillinen puinen kellotapuli valmistui 1904 ja koko sisustus vasta 1911.

Arkkitehtuurin tutkijat ovat arvioineet suunnittelija Alleniuksen luoneen vanhoista aineksista aivan ainutkertaisen kokonaisuuden. Kirkko on uusgoottilaista tyyliä edustava torniton pitkäkirkko, jossa on sivuille symmetrisesti sijoitetut pienet sakarat. Kirkkoon sopii 300 henkeä. Kirkon aikaansaamista oli puuhattu vuodesta 1887 alkaen. Paikaksi oli ehdolla kaksi eri tonttia, ja asia ratkesi vasta, kun tontti saatiin lahjoituksena. Rakentaminen oli kaikkiaankin mahdollista huomattavien lahjoitusten, monien rahankeräysten ja lainojen avulla.

Alttaritaulun aiheena on "Jeesus siunaa lapsia" ja se on taiteilija Aukust Koiviston vuonna 1915 maalaama. Vuonna 1962 saatiin Kangasalan urkutehtaan valmistamat 12-äänikertaiset sähköpneumaattiset urut. Vuonna 1968 sisämaalaus toteutettiin taiteilija Yki Nummen suunnitelman mukaisesti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Koskenpään kirkko
Lyijynokka

**Lyijynokka** (*Pyrenestes ostrinus*) eli aiemmalta nimeltään **loistomurskaajapeippo** on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Lyijynokkaa tavataan Norsunluurannikolta Itä-Afrikan länsiosiin ja Eteläisen Afrikan pohjoisosiin ulottuvalla alueella. Sitä on kuvattu paikallisesti yleiseksi. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Lyijynokan elinympäristöä ovat metsien reunamaat. Koiras ja naaras eroavat toisistaan ulkonäöltään.

## Lähteet
Hoki Klupi Hyvinkää

**Hoki Klupi Hyvinkää (H.K.H)** on hyvinkääläinen jääkiekkoseura. Se perustettiin vuonna 2010. H.K.H on voittanut kolmesti II-divisioonan. Viimeksi vuonna 2019 etelän lohkon. Seura pelasi viimeisen kautensa 2021–2022.

## Kaudet
H.K.H. pelasi ensimmäisen kautensa (2010-2011) III-divisioonassa, jonka jälkeen se on pelannut II-divisioonassa. 

## Pelaajia
H.K.H;n tähtipelaajina pidetään Jesse Pehua (33) ja Samu Wilkmania (33).

**Jesse Pehulla** on kokemusta useasta eri liigasta mm; Allsvenskanissa 34 peliä, SM Liigassa 19 peliä ja Mestiksessä 83 peliä.

**Samu Wilkmanilla** on SM Liiga kokemusta 64 peliä ja mestis kokemusta 180 peliä.

## Lähteet
* Eliteprospect HKH

### Viitteet
Punalyijynokka

**Punalyijynokka** (*Pyrenestes sanguineus*) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu. Sitä pidetään joskus samana lajina lyijynokan ja pikkulyijynokan kanssa.

Punalyijynokkaa tavataan Länsi-Afrikassa. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Lajin elinympäristöä ovat suot metsät ja kosteat pensaikot.

## Lähteet
Pikkulyijynokka

**Pikkulyijynokka** (*Pyrenestes minor*) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu. Sitä pidetään joskus samana lajina lyijynokan ja punalyijynokanin kanssa.

Pikkulyijynokkaa tavataan Malawissa, Mosambikissa, Tansaniassa ja Zimbabwessa. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Lyijynokat

**Lyijynokat** (*Pyrenestes*) on loistopeippojen heimoon kuuluva suku. Birdlife Suomen luokittelussa sukuun kuuluu 3 lajia.

## Lajit
*Lyijynokka *Pyrenestes ostrinus*
*Pikkulyijynokka *Pyrenestes minor*
*Punalyijynokka *Pyrenestes sanguineus*

## Lähteet
George Westinghouse

**George Westinghouse, Jr** (6. lokakuuta 1846 – 12. maaliskuuta 1914) oli yhdysvaltalainen insinööri ja yrittäjä, joka keksi junissa käytetyn paineilmajarrun ja oli sähköteollisuuden edelläkävijä. Westinghouse oli Thomas Alva Edisonin pääkilpailija Yhdysvaltojen sähköistämisessä. Westinghouse Electric Corporationin  vaihtovirtajärjestelmä voitti Edisonin ja General Electricin edustaman tasavirtajärjestelmän.

Vuonna 1911 George Westinghouselle myönnettiin IEEE:n Edison-mitali.

## Lähteet

## Aiheesta muualla