open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Perttu Laakso

**Perttu Vihtori Laakso** (12. toukokuuta 1916 Tampere – 14. lokakuuta 1970) oli suomalainen kemisti.

Laakson vanhemmat olivat rautatiekirjuri Vihtori Laakso ja Martta Johanna Rasula. Hän pääsi ylioppilaaksi 1933 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1937 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1942. Hän teki opintomatkoja Keski-Eurooppaan 1948 ja Oxfordiin 1947–1949.

Laakso toimi Helsingin yliopiston kemian laitoksen assistenttina 1937–1947 ja orgaanisen kemian dosenttina 1947–1953. Hän oli Tukholmassa Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien (IVA) kemistinä 1946-1947 ja *Ab Varjag*in neuvottelevana kemistinä 1947–1948. Laakso suoritti tutkimuksia eri teollisuuslaitoksille 1944–1947.

Laakso oli jatkosodan aikana Päämajan valvontaosaston laboratorion johtajana ja hän perehtyi tällöin muun muassa infrapunavalokuvaukseen. 

Laakso oli naimisissa vuodesta 1948 keramiikkataiteilija Toini Viola Hartikaisen kanssa. 

## Teoksia
Nimellä *Perttu V. Laakso*:
* *Umlagerung sowie photochemische und thermische Zersetzung bei einigen Xanthogensäureestern*, väitöskirja. Helsinki 1941
* *Retene investigations 1, Catalytic dehydrogenation of retene* ; kirj. Yrjö Talvitie ja Perttu V. Laakso. Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series A 2, Chemica 20. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1946
* *Retene investigations 2, Catalytic dehydrogenation of dehydroretene*. Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series A 2, Chemica 21. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1946
* *Retene investigations 3, Catalytic hydrogenation of retene*.  Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series A 2, Chemica 28. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1949
* *Retene investigations 4, Catalytic hydrogenation of some derivatives of retene*.   Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series A 2, Chemica 29. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1949
* *Retene investigations 5, Preparation of retene from tar by means of dehydrogenation*. Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series A 2, Chemica 30. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1949
* *Retene investigations 6, The comparative dehydrogenation of some hydroretenes*.  Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series A 2, Chemica 32. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1949
* Kemiaa käsittelevä osuus *Tietojen kirja : yleistietoteos jatko-opintoja varten* teossarjan 5. ja 6. osassa. WSOY 1949

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Filosofian tohtori Perttu Vihtori Laakso Helsingin yliopiston kemian laitoksella, Helsingin yliopistomuseo (Finna).
Iris DeMent

**Iris DeMent** (s. 5. tammikuuta 1961 Paragould, Arkansas) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hänen musiikkinsa on tyyliltään countrya, folkia ja rockia.

## Elämäkerta
DeMent syntyi 5. tammikuuta 1961 Arkansasissa 14-lapsiseen perheeseen. Perhe muutti Kaliforniaan kolmen vuoden kuluttua. DeMent lauloi nuorena gospel-musiikkia ja teini-ikäisenä myös countrya, folkia ja R&B:tä. High schoolin jälkeen DeMent lähti collegeen Kansas Cityyn.

DeMent alkoi kirjoittaa lauluja 25-vuotiaana ja muutti Nashvilleen 1988. Häneltä julkaistiin 1990-luvulla kolme albumia: *Infamous Angel* (1992), *My Life* (1994) sekä *The Way I Should* (1996), joka oli ensimmäistä kahta introspektiivista albumia rokahtavampi ja kantaa ottavampi.

DeMent sai Grammy-ehdokkuuden neljästä duetostaan Prinen kanssa vuonna 1999. Hänen neljäs albuminsa *Lifeline* (2005) oli kokoelma gospellauluja. *Sing the Delta* (2012) sisälsi hänen omia laulujaan. *The Trackless Woods* (2015) oli DeMentin Anna Ahmatovan runoihin tekemiä sävellyksiä.

## Diskografia
* *Infamous Angel* (1992)
* *My Life* (1994)
* *The Way I Should* (1996)
* *Lifeline* (2005)
* *Sing the Delta* (2012)
* *The Trackless Woods* (2015)

## Lähteet
Ingrid Carlqvist

**Ingrid Carlqvist** (s. 9. marraskuuta 1960) on ruotsalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on tullut tunnetuksi islamia kritisoivista puheenvuoroistaan ja perustanut aiheen tiimoilta *Dispatch International* -nimisen verkkolehden. Ennen freelanceriksi ryhtymistä hän työskenteli muun muassa *[[Kvällsposten]]issa*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* ''Dispatch International'' -verkkolehden sivut
Nuorisydän

**Nuorisydän** on suomalaisen Younghearted-yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 29. huhtikuuta 2016. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan 15:nneksi. Albumi oli viikolla 18/2016 YleX-radiokanavan viikon albumina. Yhtye on saanut albumista kultalevyn, sen kuunteluiden ylitettyä 10 miljoonan suoratoistokuuntelun rajan.

Albumin kappaleiden teemoja ovat parisuhteen eri vaiheet nuoren ihmisen näkökulmasta: rakkaus, ihastuminen, rakastuminen, oman tilan kaipuu, lemmenkipeys, suru, ahdistus, ikävä ja intohimo.

Albumin ensimmäinen single ”Hyvä näin” julkaistiin 22. toukokuuta 2015. Toisen singlen, ”Hetkeksi”, yhtye julkaisi 5. elokuuta 2015. Kappale nousi seuraavan syksyn aikana suosioon nousten muun muassa kolmeksi viikoksi Suomen singlelistalle. Single sai vielä loppuvuodesta kultalevyn, kun sitä oli striimattu yli kaksi miljoonaa kertaa.

## Kappaleet

## Arvostelut
* Aamuset: *myönteinen* 

## Lähteet
Have a Hangover with...

**Have a Hangover with...** on punkyhtyeiden Anal Thunder ja No Redeeming Social Valuen split-albumi, joka julkaistiin helmikuussa 2002 levymerkillä Kidney Records.

Lammaszinen Jaakko Teittisen mukaan yhtyeellä on ensimmäistä kertaa vakavaa sanottavaa, ja kappaleet ovat siihenastisista julkaisuista parhaita.

## Kappaleet
;A-puoli: Anal Thunder
#Fight The Evil	
#Take Me Back (Mom)	

;B-puoli: No Redeeming Social Value
#Pregnant Teenage Girls On Crack	
#Old- E Fever

## Arvostelut
* Lammaszine: *positiivinen*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Discogs
* Rateyourmusic
Tämänkin laulun jälkeen

**Tämänkin laulun jälkeen ** on rockyhtye St. Petersaaren toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1982 levymerkillä Kompass Records.

## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Ari–Matti Lepistö – basso
* Jan Stenhäll – rummut, lyömäsoittimet
* Timo Hautamäki – sähkökitara
* Markus Fagerudd – kosketinsoittimet, taustalaulu
* Heimo Riihimäki – mandoliini, huilu, klarinetti, tinapilli, taustalaulu, quena
* Kari Ilmonen – laulu, akustinen kitara, huuliharppu, lyömäsoittimet, taustalaulu

## Aiheesta muualla
* discogs.com -sivustolla
* Albumi Fono.fi:in tietokannassa
Frank Aaltonen

**Frank Adolf Aaltonen** (23. syyskuuta 1884 Hämeenlinna – 24. helmikuuta 1958 New York) oli amerikansuomalainen ammattiyhdistys- ja osuustoimintamies.

## Elämä
Hämeenlinnassa syntynyt Aaltonen kävi kansakoulun ja liittyi työväenliikkeeseen vuonna 1901 Lahdessa. Tammikuussa 1905 Aaltonen saapui siirtolaisena Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli aluksi kaivoksilla ja opiskeli myöhemmin neljän lukukauden ajan Valparaison yliopistossa Indianassa. Yhdysvaltain kansallisuuden Aaltonen sai vuonna 1911. Hän oli mukana Amerikan sosialistisen puolueen ja sen suomenkielisen osaston Amerikan Suomalaisen Sosialistijärjestön toiminnassa. Vuodet 1908–1914 Aaltonen toimi Western Federation of Miners -ammattiliiton organisaattorina Michiganin Negauneessa. Kahden ensimmäisen vuoden aikana Aaltonen ja muut amerikansuomalaiset organisaattorit, kuten John Kolu ja John Välimäki, saivat perustettua Copper Countryn alueelle viisi ammattiosastoa, joihin liittyi yli 7 000 kaivosmiestä. Paikallisosastojen perustamisen lisäksi Aaltonen ajoi erityisesti parannuksia kaivosmiesten työtapaturmien korvauskäytäntöön.

Vuosina 1912–1913 Negauneen kaivosmiesten keskuudessa käytiin Aaltosen ja radikaaleihin anarkosyndikalisteihin lukeutuneen William Riston kannattajien välinen valtataistelu, jota ratkottiin oikeudessa saakka. Lopulta erimielisyydet johtivat Sosialistisen puolueen ja WFM-ammattiliiton vaikutusvallan hiipumiseen amerikansuomalaisten keskuudessa koko Copper Countryn alueella. Aaltonen oli myös yksi vuosien 1913–1914 Kuparisaaren kaivoslakon johtohahmoista. Lakon aikana hän joutui edelleen riitoihin anarkosyndikalistisen IWW-ammattiliiton kannattajien kanssa. Montanan Buttessa tilanne kärjistyi väkivaltaiseksi, kun IWW:n aktiivi Erik Lantala ryntäsi puukon kanssa paikallisen tuomarin toimistoon vaatien Aaltosen karkottamista kaupungista.

Kaivosmiesten ammattiliiton jätettyään Aaltonen työskenteli aluksi maanviljelijänä, kunnes lähti mukaan osuustoimintaliikkeeseen. Presidentti Franklin D. Rooseveltin virkakaudella (1933–1945) Aaltonen oli neljän vuoden ajan Rooseveltin hallituksen osuustoiminnallisen liikkeenhoidon asiantuntijana. Viimeiset vuotensa hän asui New Yorkin Brooklynissa, jossa Aaltonen piti lähinnä Suomeen suuntautunutta ulkomaankauppaa hoitanutta välitysliikettä. Lisäksi hän jatkoi edelleen osuustoimintaliikkeen neuvojana.

Vuodesta 1949 Aaltonen kanavoi Suomen Sosialidemokraattiselle Puolueelle ja sitä lähellä olleille järjestöille kommunisminvastaiseen työhön suunnattua salaista amerikkalaista rahoitusta. Ilmeisesti CIA:lta tai joltain muulta Yhdysvaltain valtion virastolta peräisin olleet rahat talletettiin Aaltosen ja Oskari Tokoin nimissä olleelle tilille, minkä jälkeen Aaltonen osti rahoilla kulutushyödykkeitä, jotka toimitettiin suomalaisille sosiaalidemokraattisille järjestöille myytäviksi, koska niin sanotuilla hyväntekeväisyyskaupoilla pystyi kiertämään säännöstelyä, tulleja ja veroja. Toiminta jatkui ainakin vuoteen 1953.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Frank Aaltosen artikkeli ”Highlights in the History of the United Co-operative Society in Maynard”  Suomen Sukututkimusseura.
Chasmaporthetes

**Chasmaporthetes** on sukupuuttoon kuollut hyeenoiden heimoon kuulunut suku.

## Lajit ja alalajit
Vuonna 1988 julkaistussa artikkelissa Björn Kurtén ja Lars Werdelin luettelivat sukuun viisi lajia, joista kaksi jakaantui kahteen alalajiin.

* *Chasmaporthetes borissiaki* (Khomenko)
* *Chasmaporthetes lunensis* (Del Campana)
** *Chasmaporthetes lunensis lunensis*, Euroopassa
** *Chasmaporthetes lunensis honanensis*, Kiinassa
* *Chasmaporthetes nitidula* (Ewer)
* *Chasmaporthetes ossifragus* Hay
**  *Chasmaporthetes ossifragus ossifragus* Yhdysvaltojan länsiosassa
**  *Chasmaporthetes ossifragus nn*, toinen alalaji Floridassa
* *Chasmaporthetes exitelus* Kiinassa

*Chasmaporthetes ossifragus* eli Pohjois-Amerikassa 4,9 miljoonaa – 780 000 vuotta sitten plioseenikaudelta varhaiselle pleistoseenille. Fossiilisia jäänteitä on löydetty Floridasta, Arizonasta, Pohjois-Texasista, Meksikosta ja New Mexicosta. *C. ossifragus* on ainoa tunnettu hyeena joka on levinnyt Pohjois-Amerikkaan.

Chasmaporthetes ossifragus -lajin hyeenoilla oli pitkät ja vahvat jalat ja niiden uskotaan olleen aktiivisia saalistajia. Ne ovat voineet saalistaa ryhmissä. Vaikka metsästyshyeenalla oli vahva purenta ja se pystyi murskaamaan luita, ei se silti syönyt luita nykyisen täplähyeenan (Crocuta crocuta) tavoin. Se eli ”luunmurskaajakoirien” (kuten *Borophagus diversidens*), jättigepardien ja sapelihammaskissojen (Dinobastis, Megantereon) kanssa. Sen ruokavalioon kuuluivat hevoset, kamelieläimet, pekarit, hirvieläimet, murmelit ja muut pienet eläimet.

*Chasmaporthetes lunensis* muistutti *C. ossifragusta*. Se eli Euroopassa, Afrikassa ja Aasiassa samaan aikaan kuin *C. ossifragus*. Ne voivat olla sama laji, mikä tarkoittaisi että se olisi yksi laajimmalle levinneistä petoeläimistä.

*Chasmaporthetes borissiaki* oli suvun vanhin laji.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Prehistoric Hyena’s Teeth Show Bone-Crushing Carnivore Roamed the Arctic Smithsonian Magazine
Carrosse d'or

**Carosse d'or** (”Kultainen vaunu”) on Ranskan elokuvaohjaajien liiton elokuvaohjaajalle merkittävästä urasta myöntämä palkinto. Palkinto annetaan Cannesin elokuvajuhlien yhteydessä.

## Palkitut
* 2002 : Jacques Rozier
* 2003 : Clint Eastwood
* 2004 : Nanni Moretti
* 2005 : Ousmane Sembene
* 2006 : David Cronenberg
* 2007 : Alain Cavalier
* 2008 : Jim Jarmusch
* 2009 : Naomi Kawase
* 2010 : Agnès Varda 
* 2011 : Jafar Panahi
* 2012 : Nuri Bilge Ceylan
* 2013 : Jane Campion
* 2014 : Alain Resnais (postuumisti)
* 2015 : Jia Zhangke
* 2016 : Aki Kaurismäki
* 2017 : Werner Herzog
* 2018 : Martin Scorsese
* 2019 : John Carpenter
* 2020
* 2021 : Frederick Wiseman
* 2022: Kelly Reichardt
* 2023: Souleymane Cissé 
* 2024
* 2025

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Site officiel de la Quinzaine des Réalisateurs 
* Site officiel du Festival de Cannes 
* Le Festival de Cannes par année sur l'Internet Movie Database 
* Le Festival de Cannes par année sur Allociné
Afraid of Heights

**Afraid of Heights** on kanadalaisen Billy Talent -yhtyeen viides studioalbumi, joka julkaistiin 29. heinäkuuta 2016. Albumin nimikkokappale ”Afraid of Heights” julkaistiin singlenä 12. toukokuuta 2016.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 26.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#  (Japanin bonuskappale)

### Deluxe Edition
#  (Demo)
#  (Demo)
#  (Demo)
#  (Demo)
#  (Demo)
#  (Demo)
#  (Demo)
#  (Demo)

## Kokoonpano
* Ben Kowalewicz – laulu
* Ian D’Sa – kitara, laulu
* Jon Gallant – basso, taustalaulu

### Vierailevat muusikot
* Jordan Hastings – rummut, lyömäsoittimet

## Arvostelut
* Metacritic: 72/100
* Allmusic: 
* The A.V. Club: B–
* Consequence of Sound: C+

## Lähteet
Iisak Niniveläinen

**Iisak Niniveläinen** ( *Mor Ishok dNinwe*;  *Ishak an-Naynuwī*; ; *Isaak Syros*, tunnetaan myös nimellä **Iisak Syyrialainen**, noin 613 – noin 700) oli Niniven piispa ja munkki. Hänen kirjoituksensa ovat vaikuttaneet merkittävästi kristilliseen askeettiseen kirjallisuuteen.

## Elämä

Iisakin elämän alkuvaiheista ei tiedetä paljoa, kuin ainoastaan se, että hän syntyjään qatarilainen ja että hänellä oli kristitty veli. Qatarin alueella oli ollut piispanistuin ja kristittyjä viimeistään 400-luvulta asti. Iisak vihkiytyi nuorella iällä munkiksi ja hän opetti alueen kristillisissä kouluissa. Iisak oli laajasti sivistynyt klassisissa tieteissä kuin kristillisissä kirjoituksissa. Itäsyyrialaisen kirkon katolikos Mar Giwargis I vieraili alueella vuonna 676 ja nähtyään Iisakin lahjat hän otti tämän mukaansa vihkiäkseen hänet Niniven (nykyinen Mosul) piispaksi. Ninivessä Iisak kohtasi kateutta toisilta munkeilta ja papiston jäseniltä. On mahdollista, että Iisakin voimakas Jumalan armon korostaminen sai osan papistosta ja munkeista epäilemään Iisakin oikeauskoisuutta. Iisak ei myöskään vastustanut aktiivisesti monofysitismiä, vaikka sitä häneltä odotettiin. Hän ilmeisesti halusi välttää kristittyjen keskinäisten kiistojen lietsomista. Tämän vaikenemisen seurauksena Iisakia itseään alettiin epäillä harhaoppisuudesta. Iisak halusi myös soveltaa evankeliumin ihanteita piispan rutiinitehtäviin, kuten riitojen sovitteluun. Kaksi keskenään riitelevää kristittyä, joista toinen oli velkaa toiselle, saapui Iisakin luo saadakseen piispalta ratkaisu kiistaansa. Iisakin ehdotettua velkojen anteeksiantamista evankeliumin hengessä velkoja oli suuttuneena vaatinut jättämään evankeliumin opetukset sikseen. Tämän tapauksen jälkeen, oltuaan vain viisi kuukautta Niniven piispana, Iisak jätti katolikokselle eropyynnön ja siirtyi Basran alueelle Matut-nimiselle vuorelle kilvoittelemaan erakkona useiden vuosien ajaksi. Vuoristossa hän söi vain kolme leipää viikossa raakojen kasvisten kera. Tänä aikana Iisak sokeutui osittain. Myöhemmin hän siirtyi Persiaan Šapurin luostariin ja sokeuduttuaan lopullisesti hän joutui sanelemaan kirjoituksensa. Iisak saavutti korkean iän, ja kuolemansa jälkeen hänet haudattiin Šapurin luostariin 700-luvun alussa.

## Kirjallisuutta
* 

## Lähteet
Leonardo Vinci

**Leonardo Vinci** (1690 Strangoli – 27. toukokuuta 1730 Napoli) oli italialainen barokkiajan säveltäjä, joka tunnetaan parhaiten oopperoistaan. Hän oli napolilaisen oopperan johtavia säveltäjiä ja Alessandro Scarlattin kilpailija. Scarlattin kuoleman jälkeen hän toimi Napolin kuninkaallisen kapellin varakapellimestarina ja Poveri di Gesù Cristo -konservatorion kapellimestarina.

## Elämä ja ura
Vinci opiskeli musiikkia Napolissa Gaetano Grecon johdolla Poveri di Gesù Cristo -konservatoriossa. Aluksi hän tuli tunnetuksi Napolin murretta käyttäneistä opera buffa -teoksistaan vuoden 1719 paikkeilla, mutta hän sävelsi myös monia vakavia oopperoita erityisesti Pietro Metastasion librettoihin. Vinci kuoli noin 40-vuotiaana toukokuussa 1730, tarinoiden mukaan rakastajattarensa mustasukkaisen aviomiehen myrkyttämänä.

Vincin oopperaa *Li zite ’ngalera* (1722) pidetään yleisesti parhaana hänen opera buffa -teoksistaan. Vakavista oopperoista taas *Didone Abbandonata* (”Hyljätty Dido”, Rooma, 1726) ja *Artaserse* (” Artakserkses”, Rooma, 1730) mainitaan merkittävimpinä. Aaria ”Vo solcando” *Artasersestä* on hyvä esimerkki hänen tyylistään.

Oopperoiden lisäksi Vinci kirjoitti muutamia kantaatteja, sonaatteja ja serenatoja sekä kaksi oratoriota, *Oratorio di Maria dolorata* (n. 1723) ja *Oratorio per la Santissima Vergine del Rosario* (n. 1730). Hänen sonaattiaan D-duuri huilulle ja basso continuolle esitetään yhä. Hän sävelsi myös kaksi nokkahuilusonaattia sekä nokkahuilukonserton.

Vuonna 2015 Decca julkaisi kapellimestari Riccardo Minasin johtaman levytyksen hänen kolminäytöksisestä oopperastaan *Catone in Utica* (Rooma, 1728).

## Oopperat
* *Le doje lettere* (1719)
* *Lo cecato fauzo* (1719)
* *Lo scagno* (1720)
* *Lo scassone* (1720)
* *Lo Barone di Trocchia* (1721)
* *Don Ciccio* (1721)
* *Li zite 'ngalera* (1722)
* *La festa di Bacco* (1722)
* *Publio Cornelio Scipione* (1722)
* *Lo castiello sacchiato* (1722)
* *Lo labberinto* (1723)
* *Semiramide* (1723)
* *Partenope* (1723)
* *Silla dittatore* (1723)
* *Farnace* (1724)
* *La mogliera fedele* (1724)
* *Turno Aricino* (1724)
* *Ifigenia in Tauride* (1725)
* *La Rosmira fedele* (1725)
* *Il trionfo di Camilla* (1725)
* *Elpidia* (1725)
* *L'Astianatte* (1725)
* *Didone abbandonata* (1726)
* *Siroe, Re di Persia* (1726)
* *L'asteria* (1726)
* *Ernelinda* (1726)
* *Gismondo, Re di Polonia* (1727)
* *La caduta dei Decemviri* (1727)
* *Catone in Utica* (1728)
* *Flavio Anicio Olibrio* (1728**Alessandro nell'Indie* (1729)
* *Farnace* (1729)
* *La Contesa dei Numi* (1729)
* *Massimiano* (1729)
* *Artaserse* (1730)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Steelfest Open Air

**Steelfest Open Air** tai **Steelfest** on Hyvinkään Villatehtaalla pidettävä kaksipäiväinen extreme metaliin, erityisesti death metaliin ja black metaliin keskittyvä festivaali. Tapahtuman osallistujamäärä on rajattu 1 500 festivaalivieraaseen päivässä.

## Historia
Steelfest oli alun perin seitsemän henkilön järjestämä yksityistapahtuma. Tapahtumaa järjestettiin neljänä vuonna, kunnes viidentenä vuonna tapahtuma muuttui varsinaiseksi festivaaliksi ja avautui myös ulkopuoliselle yleisölle vuonna 2012.

### 2012
Festivaali järjestettiin 18.–19. toukokuuta. Esiintyjinä olivat  muun muassa Azaghal, Impaled Nazarene ja Deathchain. Osallistujamäärä oli noin 2 500.

### 2013
Festivaali järjestettiin 24.–25. toukokuuta. Esiintymislavoja oli kaksi, joista toinen sijoitettuna sisätiloihin. Samalla festivaali muuttui vain täysi-ikäisille sallituksi tapahtumaksi. Esiintyjinä oli yhteensä 31 yhtyettä, muun muassa Belphegor, Horna, Necromancer ja Mayhem. Osallistujamäärä oli noin 3 000.

### 2014
Festivaali järjestettiin 16.–17. toukokuuta. Tapahtuma oli loppuunmyyty. Esiintyjinä olivat muun muassa Mustan Kuun Lapset ja Vader.

### 2015
Festivaali järjestettiin 15.–16. toukokuuta. Tapahtuma oli lähes loppuunmyyty muutama viikko ennen tapahtumaa. Esiintyjiä oli yhteensä 24.

### 2016
Festivaali järjestettiin 20.–21. toukokuuta. Esiintyjiä oli 26. Hieman teemasta poiketen festivaaleilla esiintyi myös Bat & Ryyd. Muita esiintyjiä olivat muun muassa Mörbid Vomit ja Saturnian Mist. Festivaali päättyi Gorgorothin esiintymiseen.

### 2017
Festivaali pidettiin 19.-20. toukokuuta. Tapahtuman avasi Azazel. Esiintyminen sai runsaasti huomiota mediassa muusikoiden päihtymystilan vuoksi. Esiintyjiä oli 25, joihin lukeutuivat mm. Sargeist, Marduk, Peste Noire sekä Mgła. Carpathian Forest päätti tapahtuman.

## Aiheesta muualla
* Villatehdas

## Lähteet
Leebin kovuuskoe

**Leebin kovuuskoe** on laajasti käytössä metallisten materiaalien kovuusmittauksissa. Vuonna 2015 siitä on ensimmäistä kertaa julkaistu kansainvälinen standardi. Standardissa (SFS-EN ISO 16859) kuvataan sekä menetelmä sekä Leebin kovuusmittareiden varmentaminen ja kalibrointi. 

Leebin kovuuskoetta voidaan käyttää sekä laboratorioissa että kenttäolosuhteissa kovuuden mittaukseen esimerkiksi massiivisista kappaleista, joita ei ole mahdollista mitata perinteisellä pöytämallisella kovuusmittarilla. Menetelmää voidaan käyttää myös kappaleilla, joista ei haluta tai voida irrottaa erillisiä koepaloja. Leebin kovuusmittauksessa materiaalin pintaan törmäytetään kuula, jonka nopeus mitataan ennen osumaa ja pinnasta kimpoamisen jälkeen. Koekappaleen kokeessa absorboima energia edustaa koekappaleen dynaamista Leebin kovuutta. 

## Lähteet
*
Rupert Evans

**Rupert Evans** (s. 9. maaliskuuta 1976), on englantilainen näyttelijä, joka on esiintynyt televisiossa, elokuvissa ja teatterissa. Hän on Royal Shakespeare Companyn jäsen.

Evans kasvoi maatilalla Staffordshiressa lähellä Stoke-on-Trentin kaupunkia. Hän valmistui Webber Douglas Academy of Dramatic Art -teatterikoulusta vuonna 2001.

## Valikoitu filmografia
### Elokuva

### Televisio

### Teatteri
* *Romeo and Juliet* (2006), Royal Shakespeare Company 
* *Kiss of the Spider Woman* (2007) Donmar Warehouse 
* *Life Is a Dream* (2009), Donmar Warehouse
* *Fear* (2013), Bush Theatre

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Mestis-kausi 2016–2017

**Kausi 2016–2017** oli jääkiekon Mestiksen 17. kausi. Edelliskauden mestari Jukurit siirtyi SM-liigaan, joten kyseessä oli ensimmäinen kerta kauden 2005–2006 jälkeen, kun hallitseva mestari ei pelaa Mestiksessä.

Suomi-sarjasta nousi mestaruuden voittanut IPK. Lisäksi konkurssiin päätyneen liigajoukkueen Espoo Bluesin tilalle perustettu Espoo United sai paikan Mestikseen, joten kausi pelattiin poikkeuksellisesti 13 joukkueella.

## Joukkueet

## Runkosarja
Runkosarjassa pelattiin 13 joukkueen nelinkertainen sarja. Lisäksi pelattiin viidessä otteluparissa revanssiviikonloppu ja yksi kolmen joukkueen yksinkertainen välisarja. Kokonaisottelumääräksi tuli 50 ottelua.

Revanssiviikonloppu 18.-19.11.
*Hokki - IPK
*Jokipojat - SaPKo
*JYP-Akatemia - KeuPa HT
*LeKi - Peliitat
*RoKi - Hermes

Välisarja 16.-19.11.
*TUTO Hockey - Espoo United - K-Vantaa

### Sarjataulukko

### Pistepörssi

### Maalivahtien torjuntapörssi
Vähintään 1/3 otteluista

## Pudotuspelit
Mestiksen puolivälieriin pääsi 8 joukkuetta. Puolivälierät pelattiin otteluparein 1.-8., 2.-7., 3.-6. ja 4.-5.. Ottelut aloitettiin runkosarjassa paremmin sijoittuneen kotikentällä ja jatkoon pääsyyn tarvittiin neljä voittoa (pelattiin paras seitsemästä -järjestelmällä). Voittajat jatkoivat välieriin. Välierät aloitettiin runkosarjassa paremmin sijoittuneen kotikentällä. Jatkoon päässeistä runkosarjassa parhaiten sijoittunut kohtasi runkosarjassa heikoimmin sijoittuneen ja toiseksi paras kohtasi toiseksi heikoimman.

Neljä voittoa (pelattiin paras seitsemästä -järjestelmällä) välierissä saavuttaneet joukkueet selvisivät loppuotteluihin. Välierien hävinneet joukkueet pelasivat runkosarjassa paremmin sijoittuneen kotikentällä yhden ottelun, jonka voittaja voitti pronssia. Mestiksen loppuottelut aloitettiin runkosarjassa paremmin sijoittuneen kotikentällä. Mestiksen mestaruuteen vaadittiin neljä voittoa (pelattiin paras seitsemästä -järjestelmällä).

### Puolivälierät

### Välierät

### Loppuottelut

### Pronssiottelu

### Pistepörssi

### Maalivahtien torjuntapörssi
Vähintään 1/3 otteluista

## Karsinnat
Sijoille 11.-13. sijoittuneet pelasivat Suomi-sarjan kahta parasta joukkuetta vastaan viiden joukkueen kaksinkertaisen sarjan, jonka kaksi parasta pelaavat Mestiksessä kaudella 2017–2018.

Hokki ajautui kauden jälkeen konkurssiin, jolloin Ketterä sai vapautuneen sarjapaikan.

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet
Poriginal galleria

**Poriginal galleria** on osana Porin taidemuseota toimiva galleria, joka on perustettu vuonna 1984. Sen toiminta-ajatuksena on esitellä kotimaista ja satakuntalaista kuvataidetta.

Poriginal galleria on toiminut Porin taidemuseon tiloissa vuodesta 2025 alkaen.

Galleria toimi 1984-2024 uusrenessanssityylissä kaksikerroksisessa rakennuksessa. Tilan kokonaispinta-ala oli 235 m², mikä mahdollisti kahden näyttelyn pitämisen yhtä aikaa. Rakennus oli rakennettu F.J. Lindströmin vuoden 1885 piirustusten mukaisesti.
Poriginal galleriassa oli vuoteen 2016 mennessä järjestetty yli 600 näyttelyä. Vuosittain galleriassa järjestetään noin 25 näyttelyä. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta

*

## Aiheesta muualla
* Poriginal gallerian verkkosivut
John Välimäki

**John Välimäki** (s. 1884 Lapua) oli amerikansuomalainen ammattiyhdistysmies ja toimittaja.

## Elämä
Välimäki syntyi Lapualla aviottomana lapsena ja saapui Yhdysvaltoihin 17-vuotiaana vuonna 1901. Hän teki aluksi sekalaisia töitä eri paikkakunnilla, kunnes päätyi kaivosmieheksi Minnesotan Hibbingiin. Amerikan sosialistiseen puolueeseen Välimäki liittyi 1906. Vuonna 1907 hän aloitti Western Federation of Miners -ammattiliiton organisoijana Minnesotan Mesabi Rangen rautakaivoksilla, kunnes lähti johtamansa kaivoslakon jälkeen seudulta vielä samana vuonna. Välimäki ja muut lakkoilleet sosialistit joutuivat työnantajien mustalle listalle ja menettivät työpaikkansa. 

Vuodesta 1908 lähtien Välimäki työskenteli Michiganin Hancockissa ilmestyneen *[[Työmies (Yhdysvallat)|Työmiehen]]* toimittajana. Lehden päätoimittajaksi hänet nimitettiin vuotta myöhemmin. Copper Countryn kuparikaivosalueella Välimäki ja muut WFM:n organisaattorit, kuten Frank Aaltonen ja John Kolu, onnistuivat parissa vuodessa perustamaan viisi ammattiosastoa, joihin liittyi yli 7 000 kaivosmiestä. Vuonna 1912 Välimäki valittiin Työmiestä julkaisseen Työmies Publishing Companyn johtoon ja 1913–1914 hän oli yksi Kuparisaaren kaivoslakon johtajista. Myöhemmin Välimäki toimi sanomalehtimiehenä eri puolilla Pohjois-Amerikkaa, työskennellen *[[Raivaaja (amerikansuomalainen lehti)|Raivaajan]]* ja *[[Työkansa]]n* toimittajana sekä *[[Toveri (yhdysvaltalainen lehti)|Toverin]]* päätoimittajana.

## Lähteet
South Park Tampere

**South Park Tampere** oli Tampereella järjestettävä metallimusiikkiin keskittynyt festivaali. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2014 sen jälkeen, kun edellinen Tampereella järjestetty festivaali, Sauna Open Air, oli mennyt konkurssiin. South Park järjestettiin Tampereen Eteläpuistossa.

Festivaalin ensimmäisenä vuotena sen pääesiintyjinä toimivat Europe, W.A.S.P. sekä Skid Row.

Vuonna 2015 South Parkin pääesiintyjinä toimivat Def Leppard sekä Extreme. Festivaalilla vieraili kahden päivän aikana reilut 11 000 ihmistä.

Vuonna 2016 South Parkin tippunut kävijämäärä oli noin 9 000 katsojaa. Pääesiintyjinä toimivat Slayer sekä Bullet For My Valentine.

Joulukuussa 2016 South Park ilmoitti pitävänsä 2017 välivuoden.

Vuonna 2018 South Park teki paluun vuoden tauon jälkeen. Pääesiintyjinä toimivat Helloween ja Ghost. Tapahtuma teki yleisöennätyksensä, kun paikalla oli noin 13 000 katsojaa.

## Esiintyjät
### 2014
Festivaali järjestettiin 6.–7.6.2014.

Perjantai 6. kesäkuuta:
* Death Hawks
* Dimebag Beyond Forever
* Doom Unit
* Dreamtale
* Santa Cruz
*  Skid Row
* Sonata Arctica
*  Sparzanza

Lauantai 7. kesäkuuta:
* Battle Beast
* Brother Firetribe
* Egokills
*  Europe
*  H.E.A.T
* Lost Society
* Poisonblack
* Reckless Love
*  Shining
*  W.A.S.P.

### 2015
Festivaali järjestettiin 5.–6.6.2015.

Perjantai 5. kesäkuuta:
*  Accept
* All Rise
*  Extreme
* Kodittomat
*  Masterplan
* Speedy ja Saku
* Stargazery
* Stratovarius
* Teräsbetoni

Lauantai 6. kesäkuuta:
* Amorphis
*  Def Leppard
*  Eclipse
* Free Spirit
*  Helloween
* Loudguns
* Ranger
* Reckless Love
* Santa Cruz
* Viikate

### 2016
Festivaali järjestettiin 10.–11.6.2016.

Perjantai 10. kesäkuuta:
* Amorphis
* Battle Beast
* Ember Falls
* Lost Society
* Santa Cruz
*  Slayer
* Stam1na
* Temple Balls
*  Triptykon

Lauantai 11. kesäkuuta:
* Blind Channel
*  Bullet For My Valentine
* Diablo
* Egokills
* I/O
* Mokoma (korvasi peruuntuneen L.A. Gunsin)
*  Powerwolf
* Reckless Love
* Shiraz Lane
*  Soilwork
* Thunderstone

### 2018

Festivaali järjestettiin 8.-9.6.2018.

Perjantai 8. kesäkuuta:
* Brother Firetribe
*  Diablo Blvd
*  Ghost
* Michael Monroe
* One Desire
* Sonata Arctica
* Stam1na
*  Thor

Lauantai 9. kesäkuuta:
*  Accept
* Amorphis
* Beast In Black
*  Helloween
* Lost Society
* Mokoma
*  Mustasch
* Night Nurse
* S-Tool

## Lähteet
* South Park Tampere -kotisivut 

### Viitteet
John Lauttamus

**John Lauttamus** (2. helmikuuta 1869 Kauhava – 2. marraskuuta 1945) oli amerikansuomalainen kirjailija, joka varsinaiselta ammatiltaan oli seppä. Hän saapui Yhdysvaltoihin vuonna 1892, vaikuttaen aluksi Michiganin Calumetissa ja vuodesta 1906 lähtien Minnesotan Cloquetissa. Lauttamus toimi aktiivisesti paikallisissa raittiusjärjestöissä ja kuului myös suomalaissiirtolaisten Knights of Kaleva -järjestöön. Hän julkaisi kaksi teosta, joista Suomessa ilmestynyt *Amerikan tuulahduksia* sisältää kertomuksia amerikansuomalaisten elämästä Pohjois-Amerikassa.

## Teokset
**Amerikan tuulahduksia*, Kirjavälitys, Helsinki, 1922.
**Valkoisen tytön ritari*, Finnish Daily Publishing Company, Duluth, Minnesota, 1926.

## Lähteet
Valio-myrsky

**Valio-myrsky** oli Atlantilta tullut syvenevä ja nopeasti liikkunut matalapaine, joka ylitti Suomen Pohjanmaalta alkaen perjantaina 2. lokakuuta 2015. Pahiten syysmyrsky runteli Pohjanmaata sekä Itä-Suomea aina Karjalaa, Savoa ja Kainuuta myöten. Valio-myrskyn tuulennopeuden arvioitiin nousevan jopa vaarallisiin lukemiin, voimakkaimmillaan 20–25 metriin sekunnissa.

Valio siirtyi Pohjanmaalta perjantain ja lauantain välisen yön aikana itää kohti kaataen puita ja aiheuttaen laajoja sähkökatkoksia kunnittain. Voimakas tuuli irrotti myös kattoja Ylivieskassa ja aiheutti kovaa aallokkoa Pohjois-Pohjanmaan rannikolla. Myös puhelin- ja nettiyhteyksissä oli häiriöitä myrskyalueilla. Katkenneet puut aiheuttivat tuhoja muun muassa Karstulan hautausmaalla.

Valion vaikutusalue ulottui lopulta koko Keski-Suomen ja idän alueelle; voimakkaimmaksi tuulennopeudeksi mitattiin 31 metriä sekunnissa. Lauantaihin 3. lokakuuta mennessä myrsky oli pääasiassa jo hellittänyt, mutta lähes 100&nbsp;000 taloutta oli edelleen ilman sähköjä. Sähköviat saatiin korjattua suhteellisen nopeasti.

## Lähteet
Runaljod – Gap Var Ginnunga

**Runaljod – Gap Var Ginnunga** on norjalaisen folkyhtye Wardrunan ensimmäinen studioalbumi.

## Kappaleet
#  (instrumentaali)
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Gaahl – laulu
* Lindy Fay Hella – laulu
* Hallvard Kleiveland – hardangerviulu (kappaleet 7,10)
* Kvitrafn – kaikki soittimet, laulu, sanoitus

## Arvostelut
* Metal-observer.com: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Sami Kurttila

**Sami Kurttila** (s. 5. kesäkuuta 1974) on suomalainen lentopallovalmentaja. Hän on voittanut kolme Suomen mestaruutta, joista ensimmäisen oululaisessa Sun Volleyssa vuonna 2010. Vuosina 2017 ja 2018 Kurttila valmensi Vammalan Lentopallon lentopalloliigan mestariksi. VaLePa pelasi Kurttilan alaisuudessa ensimmäisenä suomalaisjoukkueena kaudella 2017–2018 lentopallon miesten Mestareiden liigan lohkovaiheessa.

Keväällä 2019 Suomen Lentopalloliitto nimesi Kurttilan miesten lentopallomaajoukkueen apuvalmentajaksi samoihin aikoihin, kun Joel Banks valittiin A-maajoukkueen päävalmentajaksi. Kurttila toimi Banksin aisaparina aina vuoden 2023 alkuun saakka.

## Valmennusura
Lentopalloilijana liigatasolla saakka pelannut Sami Kurttila aloitti valmennusuransa Kari Raatikaisen apuvalmentajana kaudella 2005–2006 lentopallon 1-sarjassa Kempeleen Lentopallossa. KempeLe voitti 1-sarjan suvereenisti häviämättä otteluakaan ja nousi karsinnoista lentopalloliigaan. Raatikainen valmensi Kempelettä ensimmäiset liigakaudet ilman suurempaa menestystä, kunnes Kurttila otti Raatikaisen tehtävät päävalmentajana vastaan kaudella 2008–2009. Seuraavalla kaudella Kempeleen Lentopallo vaihtoi kotipaikkansa Ouluun ja muutti nimensä Sun Volleyksi. 

Sun Volley voitti Kurttilan alaisuudessa monien yllätykseksi kaudella 2009–2010 Suomen mestaruuden ja Suomen Cupin. Sun Volleyn tarina päättyi lähes päivälleen kaksi vuotta lentopallomestaruudesta keväällä 2012, kun taloudelliset vaikeudet pakottivat seuran luopumaan liigapaikastaan. Kurttilan valmennusuralle se tarkoitti huipputasolla hetkittäistä pysäkkiä, ja hän valmensi seuraavat vuodet paikallisessa urheiluakatemiassa Oulussa sekä hetken aikaa Ettaa naisten lentopallon 1-sarjassa.

Vuonna 2016 Kurttila teki paluun huippulentopalloon solmimalla 2-vuotisen sopimuksen VaLePaan. Kurttilan valmentama VaLePa lähes dominoi seuraavat vuodet kotimaista lentopalloliigaa, kun se Suomen mestariksi kaudella 2016–2017 ja toisti mestaruuden seuraavalla kaudella. Lisäksi VaLePa kruunattiin kertaalleen Suomen Cupin mestariksi. Euroopan kentillä VaLePa pelasi ensimmäisenä suomalaisjoukkueena miesten Mestareiden liigan lohkovaiheessa.

Kurttila kieltäytyi VaLePan jatkosopimuksesta vuonna 2018 ja palasi takaisin perheensä luokse Ouluun ja virkavapaalta Oulun urheiluakatemian valmentajaksi. Oulussa hän auttoi välillisesti lentopalloliigassa finaaleihin saakka edennyttä Ettaa valmentamalla Ettan nuorimpia pelaajia urheiluakatemiassa.

Keväällä 2019 Kurttila valittiin Suomen miesten lentopallomaajoukkueen apuvalmentajaksi. Lentopallomaajoukkueen valmennustiimi uudistui samaan aikaan merkittävästi, kun päävalmentajaksi valittiin brittiläinen Joel Banks. Perinteisten valmennustehtävien lisäksi Kurttila vastasi maajoukkueessa lähemmästä yhteydenpidosta Suomessa pelaavien pelaajien kanssa sarjakausien aikana.

## Lähteet
Fenyylialaniiniammoniakkilyaasi

**Fenyylialaniiniammoniakkilyaasi** on entsyymi, joka katalysoi kanelihapon muodostumista fenyylialaniinista. Lisäksi reaktiossa vapautuu ammoniakkia. Fenyylialaniiniammoniakkilyaasia esiintyy kasveissa, sienissä ja eräissä bakteereissa. Se on tärkeä entsyymi niin kutsutussa fenyylipropanoidireitissä, jonka avulla kasvit muodostavat fenolisia (esim. flavonoidit ja ligniini) ja kumariinirakenteisia yhdisteitä. Fenyylialaniiniammoniakkilyaasin EC-numero on EC 4.3.1.24.

## Rakenne ja toimintamekanismi

Fenyyliammoniakkialaniinilyaasi on yleensä rakenteeltaan neljästä alayksiköstä koostuva tetrameeri. Yleensä alayksiköt ovat samanlaisia molekyylimassaltaan 83 kDa olevia yksiköitä. Poikkeuksen muodostaa esimerkiksi vehnä, jolla on kaksi kooltaan 75 kDa ja kaksi 85 kDa olevaa alayksikköä. Entsyymi katalysoi kanelihapon reversiibeliä muodostumista fenyylialaniinista ja eräät ruohovartiset kasvit muodostavat myös p-kumaarihappoa tyrosiinista. Fenyylialaniiniammoniakkilyaasitetrameerissa on kaksi aktiivista kohtaa.  Aktiivisessa kohdassa on muiden samaan ryhmään kuuluvien entsyymien atvoin poikkeuksellinen aminohappo dehydroalaniini. Se ei kuitenkaan ole liittynyt polypeptidiketjuun peptidisidoksella vaan imiininä eli Schiffin emäksenä. Entsyymi vaatii toimiakseen myös koentsyymikseen 3,5-dihydro-5-metyylidieeni-4H-imidatsol-4-onia.  Fenyylialaniiniammoniakkilyaasin aktiivisuus on erityisen korkea kukinnan ja hedelmien kypsymisen aikana sekä ympäristötekijöiden kuten voimakkaan UV-säteilyn tai taudinaiheuttajien vuoksi.

Fenyylialaniiniammoniakkilyaasin mekanismi ei ole täysin tiedossa, mutta se todennäköisesti muistuttaa histidiiniammoniakkilyaasin mekanismia. Fenyylialaniinin aminoryhmä reagoi dehydroalaniinin kaksoissidoksen kanssa ja entsyymi katalysoi tämän jälkeen eliminaatioreaktiota, jossa muodostuu kanelihappoa ja ammoniakkia. Kanelihappo on entsyymin inhibiittori eli entsyymi on niin sanotusti feedback-inhiboitu.

Fenyylialaniiniammoniakkilyaasia voidaan käyttää valmistettaessa bioteknisesti fenyylialaniinia kanelihaposta. Entsyymin on rottakokeissa todettu olevan aktiivinen eräitä kasvaintyyppejä vastaan.

## Lähteet
Jäteasema

**Jäteasemat** tai **siirtokuormausasemat** ovat miehitettyjä jätteiden vastaanotto- ja käsittelypaikkoja tai rakennuksia. Jäteasemat ovat korvanneet entiset lakkautetut kunnalliset kaatopaikat. Jäteasemia ylläpitävät useiden kuntien yhteisesti ja kaupunkien omistamat jäteyhtiöt. 

Ne ovat usein välivarastointipaikkoja jätteen käsittelyssä. Niissä kerätään useista lähteistä jätettä suurempiin yksiköihin, josta ne kuljetetaan edelleen tai jätetään paikalle, kuten maanjättöpaikoilla. Jätteet lajitellaan avonaisiin kontteihin, joihin mahtuu noin 76 kuutiometrin edestä tiivistämätöntä jätettä. Myös puristavia jätekontteja on käytössä, mutta niissä pitää olla erillinen luovutusmekanismi. Avonaisessa konttijärjestelmässä rekat tyhjentävät suoraan jätteensä kuljetuskonttiin. Puristavien jätekonttien kohdalla ne tyhjennetään jätekuiluun, josta laite nostaa tai työntää ne kuljetuskonttiin.

Jäteasemat tavanomaisesti ottavat vastaan metalliromua, hyötyjätteitä, rakennusjätteitä, suurikokoisia jätekappaleita ja vaarallista jätettä. Suuret jäteasemat voivat ottaa enemmän kuin 500 tonnia jätettä päivää kohti. Jäteasemilta jätteet lähtevät poltettaviksi, kaatopaikalle, ongelmajätelaitokselle ja kierrätettäväksi. Jäteasemat sijaitsevat joskus likellä jätelaitoksia.

Jätteiden tuominen jäteasemalle on maksullista. Hinta voi perustua kuutiomäärään, painoon, kappalemäärään tai ylimalkaiseen arvioon jätteen määrästä ja laadusta. Laitteet joista on maksettu kierrätysmaksu hankintavaiheessa voi jättää ilmaiseksi asemalle, niitä ovat muun muassa televisiot, tietokoneet, autonrenkaat, jääkaapit ja pakastimet. Sohvasta voi joutua maksamaan 34 euroa kappale hintana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Loggerttipurje

**Loggerttipurje** on haruksilla usein aluksen runkoon tukematon neliskulmainen purje, joka kehitettiin raakapurjeen pohjalta. Loggerttipurjeen yläliesma on kiinni puomissa, jota ohjataan maston juurelta tulevan nostinköyden avulla. Sitä käytetään lähinnä perinneveneissä ja purjejollissa. Se eroaa kahvelipurjeesta siten, että se ulottuu maston etupuolelle, jonne kahvelipurje puolestaan ei ulotu.

Nykyään suosittuun bermudatakilaan verrattuna loggerttitakiloidut veneet eivät pysty luovimaan yhtä jyrkästi tuuleen, mutta niiden vahvuuksia ovat muun muassa purjeiden nopea nostettavuus ja laskettavuus, köysistön yksinkertaisuus ja matalampi masto.

## Purjetyypit
Loggerttipurjeesta on kolme eri muunnelmaa, jotka on kuvattu ohessa.

### Tasapainotettu loggerttipurje
Eri loggerttipurjetyypeistä tämä on purjehdusominaisuuksiltaan kaikkein helpoin ja muistuttaa suurelti bermudatakilan isopurjeen ominaisuuksia. Purjeen ylä- ja alareunoissa on puomit, joiden välissä neliskulmainen purje on. Alaliesman puomissa on kiinni jalusköysi, jolla purjetta hallitaan. Tasapainotettu loggerttipurje soveltuu erityisesti purjehtimiseen kapeilla vesillä, kuten saaristossa, järvillä ja joilla, koska se mahdollistaa vendan tekemisen yksinkertaisesti ja nopeasti verrattuna muuntyyppisiin logerttipurjeisiin. Nykyään tasapainotetun loggerttipurjeen voi löytää esimerkiksi SCAMP-veneestä tai François Vivierin suunnittelemista ranskalaisia perinneveneitä mukailevista moderneista purjejollista.

### Seisova loggerttipurje
Kun tasapainotetusta loggerttipurjeesta () jätetään pois alapuomi ja jalusköysi kiinnitetään purjeen jaluskulmaan ja halssikulma veneen keulan tuntumaan, saadaan seisova loggerttipurje. Sen hallitseminen vaatii taitoa ja fyysistä voimaa. Jiippiä tai vendaa tehdessä jalusköysi irrotetaan sivukannella olevasta helasta ja siirretään vastakkaisen sivukannen helaan. Myötätuuleen purjehdittaessa purjeen alaliesmassa yleensä käytetään irrotettavaa puomia tai airoa, jotta purjeen muoto säilyisi. Seisovan loggerttipurjeen suurin etu on sen yksinkertaisuus, mikä nopeuttaa takilan pystyttämistä ja laskemista. Tämä on toivottu ominaisuus, jos venettä halutaan alkaa soutamaan tuulessa, jolloin ilmanvastus tulee saada mahdollisimman pieneksi. François Vivierin tekemien kokeiden mukaan tuulenvastuksen vaikutus mastoon on suunnilleen yhtäsuuri kuin sen vaikutus runkoon. Koska seisovassa loggerttipurjeessa ei ole alaliesmaassa puomia, ei vendaa tai jiippiä tehdessä ole vaaraa sen osumisesta miehistön jäseniin. Monet François Vivierin veneet ovat tehneet seisovan loggerttipurjeen uudelleen tunnetuksi ympäri maailmaa. Hänen luomuksistaan bretagnelaisia kalastajaveneitä mukaileva Ilur on tällä hetkellä suosituin.

### Pudotettava loggerttipurje
Pudotettava loggerttipurje muistuttaa läheisesti seisovaa loggerttipurjetta, mutta purjeen etuliesma työntyy edemmäksi mastoa. Vendaa tai jiippiä tehtäessä purje täytyy pudottaa, puomi tulee siirtää maston vastakkaiselle puolelle ja purje nostaa uudelleen. Tämän takia tämä purjetyyppi soveltuu parhaiten vesialueelle, jolla halssit ovat pitkiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Information (albumi)

**Information** on Jukka Haurun esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1972 levymerkillä Finnlevy (SFLP 9531).

## Kappaleet
### A-puoli
Kaikki kappaleet kirjoittanut Jukka Hauru.
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Matti Jakola – laulu (kappale: A3)
* Sakari Kukko – sopraanosaksofoni (kappale: A1)
* Markku Marstela – sopraanosaksofoni (kappale: A4)
* Raimo Wallen – tenorisaksofoni (kappaleet: A1, A2, A4, B1–B5)
* Juhani Poutanen – viulu (kappaleet: A2, A5–B5)
* Jukka Hauru – kitara
* Olli Ahvenlahti – piano (kappale: A5)
* Heikki Virtanen – basso (kappaleet: A1, B1–B5)
* Tapani Tamminen – basso (kappale: B5); kontrabasso (kappaleet: A3, A5)
* Tapani Ikonen – rummut (kappale: A1)
* Reino Laine – rummut (kappaleet: A2–B5)

## Aiheesta muualla
* ''Information'' (1972) albumi verkkosivustolla Discogs.com
Cloud Nine

**Cloud Nine** on norjalaisen DJ Kygon debyyttialbumi, joka julkaistiin 13. toukokuuta 2016.

Albumilta on julkaistu neljä singleä: "Firestone", "Stole the Show", "Nothing Left" ja "Stay". Kaikki singlet ovat sijoittuneet Norjan singlelistalla ensimmäiseksi viimeistä lukuun ottamatta, joka oli toinen.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 5.

## Kappaleet

## Arvostelut
* Metacritic: 57/100
* Allmusic: 
* Rolling Stone: 

## Lähteet
Jiippi

**Jiippi** eli myötäkäännös tarkoittaa purjealuksen kääntämistä toiselle halssille myötätuulen kautta siten, että puomi heilahtaa veneen toiselle puolelle. Kovassa tuulessa heilahtaminen voi olla hyvin raju, minkä takia kapteeni voi katsoa turvallisemmaksi tehdä ämmänkäännöksen, jossa käännös tehdään vastatuulen kautta. Jiippiä tehtäessä miehistön tulee varoa puomin osumista päähän.

## Lähteet
Hear Them Calling

**Hear Them Calling** (isl. *Raddirnar*, suom. *Kuulen niiden kutsuvan*) on islantilaisen laulajan Greta Salómen kappale, jolla hän edusti maataan .

Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sai 51 pistettä, jäi sijalle 14 eikä päässyt finaaliin.

## Lähteet
Taidevintti

**Taidevintti** oli vuosina 1965-1977 Porissa toiminut kunnallinen taidegalleria. Se toimi tulli- ja pakkahuoneen, nykyisen Porin taidemuseon yläkerrassa. Tuolloin Taidevintin osoite oli Itäinen Raatihuoneenkatu 1. Satamalautakunta oli luovuttanut tilan Porin kaupungin kulttuurilautakunnan käyttöön. Taidevintistä kehkeytyi vapaan kulttuuritoiminnan kokoontumispaikka ja taidenäyttelytila. Sen toiminnasta vastasi isäntänä Sulo A. Savo. Hän kertoo vuoden 1965 toimintakertomuksessa, että *"Kuluvan vuoden alussa ovensa avannut Taidevintti sai aikaan huomattavan vilkkaan näyttelykauden keväällä. Porin eloisa vilkkaus oli jotain uutta ja harvinaista, ja tulee epäilemättä vaikuttamaan elvyttävästi koko laajassa kulttuurikentässä."* 

## Näyttelytoiminta
Näyttelytilat olivat sekä aloittelevien että ammattitaiteilijoiden käytettävissä. Suuri osa Porin kaupungin taidekokoelman teoksista hankittiin Taidevintin näyttelyistä. Ensimmäisenä toimintavuonna julkisia näyttelyitä pitivät taiteilijat Aarne Elonmaa, Immo Tuominen, Sulo Salmi, Oiva Virta, Veikko Pietilä, Pauli Vuorisalo, Atte Vuoristo, Ensio Lamberg, Anja Karkku-Hohti sekä Porin Työväen Kuvataiteen Ystävät ja Manuscript -63. Vuonna 1967 toimintaan saatiin kansainvälistä sävyä, kun näyttelyitä pitivät myös Goethe-Institut ja DDR-Kulturzentrum, joista jälkimmäinen esitteli DDR:n koululaitosta. Vuonna 1969 Taidevintin toimintaperiaatteita tarkistettiin Kulttuurilautakunnan toimesta: Taidevintin isännälle (valvojalle) annettiin oikeus olla hyväksymättä kaikkia näyttelyaikaa hakeneita, *"jos voidaan ajatella sen jäävän tasollisesti liian alas. Tällöin on asia kuitenkin alistettava lautakunnan lopullisesti päätettäväksi, ja lautakuntakin kuulee, mikäli se on mahdollista, tällaisissa kysymyksissä Porin kaupungin kuvataidelautakuntaa*". Kuitenkin Taidevintin toimintaperiaatteisiin kuului, että kukin taiteilija tai taiteen harrastaja vastasi omalla kritiikillään näyttelystään.

## Yhdistystoiminta
Heti ensimmäisenä toimintavuonna Taidevinttiä käytti kokoontumistilana kymmenen yhdistystä: Porin taiteilijaseura, Satakunnan  kuvataiteilijat, Porin työväen Kuvataiteen Ystävät, Porin Saskiat, Manuscript -63, Porin Teatterikerho, Porin Teiniteatteri, Porin Seudun Työväen Sivistysjärjestö, Porin Jazz-kerho, Porin Sadankomitea. Vuonna 1967 mukana olivat myös Jazz Pori-66, Porin piirustuskoulu, Porin Shakinystävät, TSL:n Porin seudun opintojärjestö. Porin Satuteatteri ja Porin Kesäteatteri olivat mukana käyttäjäkunnassa vuonna 1969.

## Lähteet
Saksa Brothers

**Saksa Brothers** on viiden veljeksen Miehikkälässä 1969 perustama laulu ja soitinyhtye. Yhtye voitti suomenmestaruuden Nuorison Taidetapahtumassa Jyväskylässä tanssiyhtyeiden sarjassa 1972. Saksa Brothers on tehnyt kolme LP levyä, jotka kaikki pohjautuivat pääosin veljesten omiin sävellyksiin ja sanoituksiin.
 
Ensimmäinen ”Rankka päivä” MMLP-9  julkaistiin Jukka Kuoppamäen Satsanga levy-yhtiön tuottamana vuonna 1974. Tuolta levyltä nousi radiosoittojen suosikeiksi veljesten omat kappaleet Koulupoika ja Rankka päivä, sekä Seppo Paakkunaisen sävellys ja Jussi Saksan sanoitus Rakkauden laulu sekä Jukka Kuoppamäen Rakkautta ensi kertaa.

Seuraavan pitkäsoittolevyn SBLP001 veljekset tuottivat itse ja sen nimeksi tuli yksinkertaisesti ”Saksa Brothers”. Levy äänitettiin samaisessa Microvox studiossa Lahdessa 27-29. heinäkuuta 1976. Levyn kaikki kappaleet olivat Jussin sävellyksiä sekä sanoituksia ja Harrin sovittamia. Levyn ehkä soitetuin kappale radiossa oli englanninkielinen Is It Love. 

Yhtyeen kolmas SBC-015-LP-levy ”Myötätuuleen” äänitettiin vasta kahdeksaa vuotta myöhemmin veljesten omassa SBC-Farm studiossa vuonna 1984. Tuolta levyltä suosituimmiksi nousivat kappaleet Kaikki uudelleen, Vihreä maa ja Myötätuuleen, kaikki veljesten omia kappaleita.

Yhtye keikkaili aktiivisesti ympäri Suomea aina vuoteen 1985 asti. Aktiiviuran aikana yhtye toimi myös taustabändinä useille suomalaisille huippuartisteille, kuten esimerkiksi Tapani Kansa, Lea Laven, Paula Koivuniemi, Katri Helena, Berit, Jukka Kuoppamäki, Eini, Meiju Suvas, Reijo Taipale, Matti Esko ym. 

Veljekset harrastavat edelleen musiikkia, mutta esiintyvät harvemmin ja pienemmissä kokoonpanoissa.

## Yhtyeen jäsenet
* Harri Pekka Ilari Saksa (s. 22 heinäkuuta 1953), trumpetti, kosketinsoittimet ja laulu.
* Jussi Kalervo Saksa (s. 25. kesäkuuta 1955), saksofoni ja laulu.
* Sakari Voitto Valentin Saksa (s. 18. helmikuuta 1957), basso ja laulu.
* Arto Olavi Saksa (s. 10. helmikuuta 1959), rummut ja laulu.
* Reijo Kullervo Saksa (s. 24. elokuuta 1960), kitara ja laulu.

## Lähteet
http://www.musiikkiympyra.fi/saksa-brothers-levy-40-vuotta/ 
http://www.rocket-records.com/satsanga 
https://www.discogs.com/artist/1176701-Saksa-Brothers

## Aiheesta muualla
* https://www.facebook.com/Saksa-Brothers-336011579750628/