open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Émile Combes

**Justin Louis Émile Combes** (6. syyskuuta 1835 Roquecourbe – 25. toukokuuta 1921 Pons) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1902–1905. Hänen hallituksensa merkittävin aikaansaannos oli kirkon ja valtion erottaminen vuonna 1905.

Combes opiskeli nuorena pappisseminaarissa ja julkaisi vuonna 1860 väitöskirjansa *La Psychologie de saint Thomas d’Acquin* (*Tuomas Akvinolaisen psykologia*). Hän kuitenkin hylkäsi kirkon ennen pappisvihkimystään ja siirtyi opiskelemaan lääketiedettä. Hänet valittiin vuonna 1875 Ponsin kaupungin pormestariksi. Combes valittiin senaattiin vuonna 1885 Charente-Inférieuren departementista ja liittyi kirkonvastaisuudestaan tunnettuun radikaalipuolueeseen. Hän toimi opetusministerinä Léon Bourgeoisin hallituksessa 1895–1896 ja tuki myöhemmin pääministeri Waldeck-Rousseaun hallitusta.

Vuonna 1902 Combesista tuli Waldeck-Rousseaun seuraaja pääministerinä. Dreyfus-jutun vaikutukset politiikassa kannustivat uutta hallitusta sekulaariin politiikkaan. Se sääti lait, joilla lähes kaikki uskonnolliset sääntökunnat lakkautettiin Ranskassa ja katolisen kirkon julkiset tehtävät varsinkin kansanopetuksessa poistettiin. Seurauksena oli Ranskan ja Vatikaanin välisten diplomaattisuhteiden katkeaminen. Combes kirjoitti hallituksensa linjauksia puolustaneet teokset *Une Campagne laïque* (1904) ja *Une Deuxième Campagne laïque* (1905). Hänen politiikkansa huipentui joulukuussa 1905 hyväksyttyyn lakiin kirkon ja valtion erottamisesta, joskin siinä vaiheessa hän ei enää ollut itse pääministerinä.

Combesin hallitus kaatui *affaire des fiches de délation* (”ilmiantolappujen tapaus”) -nimellä tunnettuun skandaaliin, kun paljastui että kirkonvastaisena tunnettu sotaministeri, kenraali Louis André oli hankkinut vapaamuurariryhmiltä ilmiantoja taantumuksellisiksi ja katolisiksi epäillyistä armeijan upseereista. Combes kuitenkin pysyi arvostettuna tasavaltalaisten keskuudessa ja lokakuussa 1915 hänet kutsuttiin korkeasta iästään huolimatta salkuttomaksi ministeriksi Aristide Briandin hallitukseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Back from the Grave

**Back from the Grave** on suomalaisen thrash metal -yhtyeen Faff-Beyn esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1988 levymerkillä Bad Vugum.

Albumin musiikki oli ilmestyessään ristiriitaista, sillä se oli liian raskasta hc-punkkareille ja liian rosoista perinteisille metallimusiikin kuuntelijoille. Back from the Grave on yhtyeen tuotannon raskain studioalbumi.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Maike – laulu, kitara
* Jörge – kitara
* The Sandman – bassokitara
* Jarodias – rummut

## Aiheesta muualla
* 
* 

## Lähteet
René Viviani

**René Viviani** (8. marraskuuta 1863 Sidi Bel Abbès, Ranskan Algeria – 7. syyskuuta 1925 Le Plessis-Robinson, Ranska) oli ranskalainen vasemmistopoliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä ensimmäisen maailmansodan alussa vuosina 1914–1915.

## Elämäkerta

Vivianin suku oli alkujaan Italiasta ja asettunut asumaan Ranskalle kuuluneeseen Algeriaan. Viviani kouluttautui lakimieheksi ja toimi asianajajana ensin Algerissa ja sitten Pariisissa. Hän erikoistui puolustamaan työläisten, sosialistien sekä ammattiyhdistysväen oikeuksia ja sai mainetta lahjakkaana puhujana. Viviani oli edustajainkamarin jäsenenä vuosina 1893–1902 Pariisista valittuna. Hän auttoi Jean Jaurès’ta ja Aristide Briandia Ranskan sosialistisen puolueen perustamisessa. Vuonna 1904 perustettiin sosialistinen sanomalehti *[[L’Humanité]]* ja seuraavana vuonna puolue nimellä Työväeninternationaalin ranskalainen osasto (SFIO). Sekä Viviani että Briand kuitenkin jättivät puolueen lokakuussa 1906 ryhtyäkseen ministereiksi Georges Clemenceaun hallitukseen. Viviani esiintyi tämän jälkeen ”riippumattomana sosialistina”. Hän oli Ranskan ensimmäinen työministeri, mutta Clemenceaun hallitus ei saanut työolojen alalla merkittäviä parannuksia aikaan. Hän jatkoi työministerinä vielä Briandin johtamassa hallituksessa marraskuuhun 1910 saakka ja sai aikaiseksi edellisen vuosikymmenen sosiaalilainsäädännön kodifioimisen.

Joulukuusta 1913 kesäkuuhun 1914 Viviani toimi opetusministerinä. Presidentti Raymond Poincaré pyysi häntä kokoamaan hallituksen aivan maailmansodan kynnyksellä, ja Vivianista tuli 16. kesäkuuta 1914 pää- ja ulkoministeri. Saksan julistettua sodan Ranskalle 3. elokuuta hän kuitenkin luopui ulkoministerin tehtävistä ja muodosti kuun lopussa Poincarén toiveiden mukaisesti kansallisen yhtenäisyyden hallituksen, johon tuli edustajia kaikista puolueista. Sota-asiat Viviani jätti pääasiassa ylipäällikkö Joseph Joffren päätösvaltaan. Viviania kritisoitiin Ranskan joukkojen kasvavasta asepulasta, ja hän jätti pääministerin tehtävät lokakuussa 1915 Bulgarian liityttyä sotaan keskusvaltojen puolelle. Hän jatkoi kuitenkin oikeusministerinä maaliskuuhun 1917 saakka.

Viviani edusti Ranskaa Kansainliiton kokouksissa Genevessä vuosina 1920 ja 1921 sekä Washingtonin konferenssissa. Vuodesta 1922 hän toimi senaatin jäsenenä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*René Viviani  Assemblée Nationale
Kauko Aromaa

**Kauko Reijo Tapio Aromaa** (9. lokakuuta 1943 Helsinki – 18. tammikuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen kriminologi. 

Aromaa on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri 1969 ja lisensiaatti 1982. Hän toimi Euroopan kriminaalipolitiikan instituutin (HEUNI) ja Oikeuspoliittisen tutkimuslaitoksen johtajana. Aromaa jäi eläkkeelle vuonna 2011.

Kauko Aromaan vanhemmat olivat teollisuusneuvos Asser Aromaa ja Kaino Edit Ruoho.

## Lähteet
Veikko Paatero

**Kaarlo Veikko Paatero** (22. elokuuta 1903 Helsinki – 27. elokuuta 1986) oli suomalainen matemaatikko. Hän väitteli filosofian tohtoriksi ja oli Helsingin yliopiston apulaisprofessori 1938. Hän toimi matematiikanopettajana myös kouluissa, Suomalaisen Normaalilyseon matematiikan, fysiikan ja kemian tuntiopettajana 1927−1932; vanhempana lehtorina 1932−1938. Hänen väitöskirjansa aihe oli *Über die konforme Abbildung von Gebieten deren Ränder von beschränkter Drehung sind*. Hän julkaisi tutkimuksia funktioteorian alalta.

## Lähteet
Brågarpin kirkko

**Brågarpin kirkko** () on Ruotsissa Staffanstorpin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Vanhan puisen sauvakirkon korvasi nykyinen kivikirkko 1100-luvun puolivälissä. Kirkon kastemalja on peräisin samalta ajalta. Nykyinen alttari on tehty 1950-luvun restauroinnin yhteydessä. Vanhaa vuodelta 1618 peräisin ollutta alttaria ei saatu palautettua hyvään kuntoon, niin se siirrettiin seurakuntataloon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tšekin Davis Cup -joukkue

**Tšekin Davis Cup -joukkue** edustaa Tšekkiä tenniksen Davis Cupissa. Tšekki osallistui ensimmäisen kerran Davis Cupiin vuonna 1921, silloin Tšekkoslovakiana. Vuodesta 1993 lähtien Tšekki on pelannut itsenäisenä maana.

Maa on osallistunut Davis Cupiin 80 vuonna. Sinä aikana se on pelannut 200 maaottelua, voittanut 123 ja hävinnyt 76. Maa on voittanut Davis Cupin kolme kertaa, vuosina 1980 (Tšekkoslovakiana), 2012 ja 2013.

## Lähteet
Doesn’t Feel Like Laughing...

**Doesn’t Feel Like Laughing...** on suomalaisen thrash metal -yhtyeen Faff-Beyn toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1990 levymerkillä Bad Vugum.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Maike – laulu
* Jörge – kitara
* Kessler – bassokitara
* Jarodias – rummut

+

* Tumppi Niemelä – tuottaja, äänittäjä, miksaaja

## Aiheesta muualla
* 
* 

## Lähteet
Alfred zu Windischgrätz

**Alfred Candidus Ferdinand, Windischgrätzin ruhtinas** (myös muodossa **Windisch-Graetz**, ääntämys [vindišgre:ts]; 11. toukokuuta 1787 Bryssel, Itävallan Alankomaat – 21. maaliskuuta 1862 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen sotamarsalkka, joka kukisti vallankumouksen Habsburgien valtakunnassa vuoden 1848 aikana.

## Elämänvaiheet
Alfred zu Windischgrätz kuului Steiermarkista lähtöisin olevaan Windisch-Graetzin merkittävään aatelissukuun, joka oli korotettu vuonna 1558 kreivilliseen ja 1804 ruhtinaalliseen arvoon.

Windischgrätz aloitti sotilasuransa Itävallan keisarillisessa armeijassa vuonna 1804 ja palveli rykmentin komentajana Napoleonia vastaan käydyissä sodissa. Hän sai 1826 ylennyksen kenraalimajuriksi. Vuonna 1833 hänet ylennettiin sotamarsalkkaluutnantiksi ja nimitettiin divisioonankomentajaksi. Vuodesta 1840 hän toimi Böömin sotilaskomentajana. Windischgrätz tunnettiin jyrkkänä ja pelättynä taantumuksellisena. Kun vallankumous puhkesi maaliskuussa 1848, hänelle myönnettiin Wienissä rajoittamattomat sotilaalliset ja siviilivaltaoikeudet tilanteen hallitsemiseksi. Kesäkuussa hän kukisti kovaotteisesti kansannousun Prahassa. Hänen vaimonsa sai surmansa Prahan tapahtumien yhteydessä. Lokakuussa Windischgrätz ylennettiin sotamarsalkaksi ja hänelle myönnettiin täydet valtuudet kukistaa kumous Wienissä sekä salainen oikeus ottaa tarvittaessa komentoonsa kaikki keisarilliset joukot muualla paitsi Italiassa. 30. lokakuuta hän otti yhteen unkarilaisten joukkojen kanssa Schwechatin taistelussa.

Windischgrätz neuvoi keisari Ferdinand I:tä luopumaan kruunusta nuoren Frans Joosefin hyväksi joulukuussa 1848 ja puolusti keisarin perinteisten valtaoikeuksien säilyttämistä. Hänen mukaansa keisari oli joko hallitsija Jumalan armosta tai sitten ”kanuunoiden armosta”. Seuraavaksi Windischgrätz osallistui Unkarin kapinan kukistamiseen. Hänen joukkonsa miehittivät Budapestin tammikuussa 1849 ja ajoivat kapinalliset Tiszan toiselle puolelle, mutta sen jälkeen sotamenestys lakkasi. Hänellä oli myös yhteistyövaikeuksia pääministeriksi kohonneen lankonsa Felix Schwarzenbergin kanssa. Gödöllön taistelussa 6. huhtikuuta 1849 kärsityn tappion seurauksena Windischgrätz vapautettiin palveluksesta. Hän vetäytyi sen jälkeen viettämään eläkepäiviään Böömiin. Italian sodan yhteydessä vuonna 1859 hänet lähetettiin vielä diplomaattisiin tehtäviin Berliiniin ja nimitettiin Mainzin liittolinnoituksen komentajaksi.

Windischgrätz julkaisi vuonna 1851 Unkarin kapinasta kertoneen teoksen *Der winterfeldzug 1848-49 in Ungarn*.

Windischgrätzin samanniminen poika toimi vuosina 1893–1895 Itävallan pääministerinä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Open Ice Winter Classic Tampere

**Open Ice Winter Classic** oli 14. joulukuuta 2013 järjestetty ulkoilmaottelu Tampereen SM-liiga-seurojen, Tapparan ja Ilveksen, välillä. Se kuului SM-liigan sarjaohjelmaan kaudella , joten siitä jaettiin tavalliseen tapaan sarjapisteitä. Ottelu pelattiin Ratinan stadionilla.

SM-liiga tiedotti ottelun järjestämisestä 9. huhtikuuta 2013. Edellisen kerran Tappara ja Ilves olivat kohdanneet ulkoilmaottelussa kaudella 1963–1964. Ottelussa tehtiin Tampereen paikallispelien yleisöennätys: 15062 henkeä. Stadionille olisi mahtunut vielä noin tuhat henkeä lisää, sillä yleisöä odotettiin jopa yli 16000 henkeä. Tapahtuman erityistä luonnetta juhlistakseen joukkueet pelasivat erikseen tapahtumaa varten suunnitelluissa peliasuissa, jotka olivat menneiden vuosikymmenien tyyliin puhtaat mainoksista. Kotijoukkue Tapparan pelasi sinisessä asussa ja Ilveksen peliasun pääväri oli valkoinen.

Vähälumisesta joulukuusta huolimatta ulkoilmaottelu pelattiin sopivassa pakkaskelissä, mutta tapahtuma ei sujunut täysin ongelmitta. Jää murtui Ilveksen vaihtoaition edessä toisessa erässä ja peli keskeytyi lähes tunniksi. Iso osa katsojista poistui ylimääräisen katkon aikana, kun oli epäselvää, missä vaiheessa peli pääsee jatkumaan. Jääongelmien lisäksi järjestäjät saivat kritiikkiä pitkistä jonoista vessoihin ja juomapisteille.

## Lähteet
Yrjö Paatero

**Yrjö Veli Paatero** (20. maaliskuuta 1901 Helsinki – 13. helmikuuta 1963 Turku) oli suomalainen hammaslääkäri ja professori. Hän oli vuodesta 1955 dosentti Helsingin yliopistossa ja 1961–1963 hammasröntgenologian professori Turun yliopistossa. Professorin arvonimen hän sai 1959.

Paatero tunnetaan erityisesti ortopantomografin kehittäjänä. Ortopantomografi on laite, jolla otetaan panoraamaröntgenkuva ihmisen leuoista ja hampaista. Paatero kehitti laitteen osittain Suomessa ja osittain Yhdysvalloissa vuosina 1949–1961. Laitteen ensimmäinen versio, parablografi, valmistui 1949, minkä jälkeen Paatero jatkoi tuotekehitystä Seattlen yliopistossa. Laitteen valmistusta varten perustettiin 1964 Palomex Oy, joka oli pitkään Instrumentariumin omistama ja toimii nykyisin Tuusulassa nimellä Palodex.

Ennen hammaslääkärin uraansa Paatero opiskeli metalli- ja kauppa-aloja ja oli töissä muun muassa postinjakajana. Hänen koulumenestyksensä ei ollut mainittavaa ja hän joutuikin keskeyttämään koulunkäyntinsä useaan otteeseen. Paatero suoritti ylioppilastutkinnon töiden ohessa hyvin arvosanoin 1933, valmistui medikofiiliksi 1935 ja odontologian kandidaatiksi 1936. Väitöskirjansa Paatero sai valmiiksi jo 1939. Talvisodan puhjettua Paatero määrättiin kesken opintojensa Veripalveluun, jonka valvonnasta hän myöhemmin vastasi. Hän kuitenkin opiskeli samanaikaisesti ja väitteli hammaslääketieteen lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1941. Vuonna 1945 Paatero aloitti Helsingin yliopiston hammaslääketieteen laitoksen kirurgian osaston apulaisopettajana vastaten laitoksen röntgentutkimuksesta ja -diagnostiikasta. Hänet sai professorin arvonimen 1959 ja aloitti 1961 Turun yliopiston hammaslääketieteellisen röntgenologian professorina.

## Lähteet
Lauri Paavolainen

**Lauri Paavolainen** (17. helmikuuta 1899 Kivennapa – 12. marraskuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri, yritysjohtaja ja järjestöjohtaja. Hän oli Oy Strömberg Ab:n apulaistoimitusjohtaja 1937–1956 ja toimitusjohtaja 1956–1958. Vuosina 1950–1953 hän oli Suomen Metalliteollisuusyhdistyksen puheenjohtaja ja 1953–1958 Suomen Teollisuusliiton hallituksen puheenjohtaja. Paavolainen oli myös Teknillisen korkeakoulun sähkötekniikan assistentti vuosina 1927–1936, Suomalaisten Teknikkojen Seuran puheenjohtaja 1936–1940, Suomen sähköinsinöörien liiton varapuheenjohtaja 1942–1951 ja Suomen Reserviupseeriliiton valtuuskunnan puheenjohtaja vuodesta 1946.

Lauri Paavolaisen isä oli nuorsuomalaisen puolueen kansanedustaja Pekka Paavolainen. Kirjailija Olavi Paavolainen oli hänen veljensä.

## Lähteet
Galaksimuuri

**Galaksimuurit** (tunnetaan myös nimillä **galaksisäikeet**, **superjoukkoryhmät** ja **hyperjoukot**) ovat maailmankaikkeuden suurimpia tunnettuja rakenteita. Galaksimuurien koko on usein noin 50–80 megaparsekia, ja ne muodostavat melko selkeät rajat maailmankaikkeuden suurten, tyhjien alueiden ympärille. Galaksimuurit koostuvat superjoukoista, eli pienemmässä mittakaavassa suurista määristä yksittäisiä galakseja.

Linnunrata kuuluu galaksimuuriin nimeltä Kalojen–Valaskalan superjoukkoryhmä.

## Lähimpien galaksimuurien kartta

## Katso myös
*Galaksijoukko
Julija Putintseva

**Julija Putintseva** (s. 7. tammikuuta 1995 Moskova, Venäjä) on kazakstanilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut WTA:n maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 27 helmikuussa 2017. Hän on voittanut urallaan kuusi ITF-turnausta kaksinpelissä.

Putintseva vaihtoi kansalaisuuttaan toukokuussa 2012 Venäjästä Kazakstaniin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*
Elina Svitolina

**Elina Myh’ailivna Svitolina** (, s. 12. syyskuuta 1994 Odessa) on ukrainalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut WTA:n maailmanlistalla kaksinpelissä kolmannelle sijalle syyskuussa 2017 ja nelinpelissä sijalle 108 toukokuussa 2015. Hän on voittanut urallaan 13 WTA-turnausta kaksinpelissä ja kaksi nelinpelissä. Grand Slam -turnauksissa Svitolinan paras saavutus on puolivälieriin pääsy Ranskan avoimissa 2015 ja 2017 sekä Australian avoimissa 2018 ja 2019. Svitolina oli junioreissa maailmanlistan ykkösenä kesäkuussa 2010.

## Tennisura
Svitolina voitti vuonna 2010 Ranskan avointen tyttöjen kaksinpelin. Marraskuussa 2012 hän voitti 18-vuotiaana Punen 125&nbsp;000 Yhdysvaltain dollarin WTA-turnauksen. Turnausvoiton myötä hän nousi maailmanlistalla sijalta 156 sijalle 114. Ensimmäisen WTA-tason turnauksensa Svitolina voitti heinäkuussa 2013 päihitettyään Bakun turnauksen loppuottelussa Shahar Pe'erin. Vuonna 2014 hän voitti Bakun turnauksen loppuottelussa Bojana Jovanovskin. Kolmannen WTA-turnausvoittonsa Svitolina saavutti huhti-toukokuussa 2015 Marrakechissa, jossa hän voitti loppuottelussa Tímea Babosin. Ranskan avoimissa hän eteni puolivälieriin.

Helmikuussa 2016 Svitolina ilmoitti entisen maailmanlistan ykkösen, Justine Heninin, liittyneen hänen valmennustiimiinsä. Neljännen turnausvoittonsa Svitolina saavutti Kuala Lumpurissa maaliskuussa 2016. Siellä hän voitti loppuottelussa Eugenie Bouchardin. Turnausvoiton myötä Svitolina nousi maailmanlistan sijalle 14. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Svitolina yllätti kolmannella kierroksella puolustavan olympiavoittajan ja maailmanlistan ykkösen, Serena Williamsin, suoraan kahdessa erässä, ja eteni puolivälieriin. Aiemmissa neljässä heidän kohtaamisessaan Svitolina oli voittanut vain yhden erän. Puolivälierissä hän hävisi Petra Kvitováa vastaan.

Tammi-helmikuussa 2017 Svitolina voitti Taipein ja Dubain turnaukset ja nousi maailmanlistalla kymmenen parhaan joukkoon. Huhti-toukokuussa hän voitti Istanbulin turnauksen sekä Rooman turnauksen. Ranskan avoimissa hän eteni puolivälieriin, missä hävisi Simona Halepille. Wimbledonissa hän hävisi neljännellä kierroksella. Elokuussa Svitolina voitti Toronton turnauksen. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi neljännellä kierroksella, mutta nousi turnauksen jälkeen julkaistulla maailmanlistalla kolmanneksi. Tammikuussa 2018 Svitolina voitti kauden avanneen Brisbanen turnauksen. Australian avoimissa hän eteni puolivälieriin, missä hävisi maailmanlistan sijalla 37 olleelle Elise Mertensille. Helmikuussa hän voitti Dubain turnauksen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*
Harmaakuukkeli

**Harmaakuukkeli** (*Perisoreus canadensis*) on varisten heimoon kuuluva varpuslintu.

## Tuntomerkit
Harmaakuukkeli on 29&nbsp;cm pitkä, se painaa keskimäärin 70 grammaa ja sen siipiväli on 45&nbsp;cm. Harmaakuukkeli on vaaleanharmaa, pitkäpyrstöinen ja lyhytnokkainen lintu. Ulkonäössä on suurta vaihtelua populaatioiden välillä. Kaikien populaatioiden aikuisilla yksilöillä on kuitenkin mustat silmät, nokka ja jalat sekä valkoinen korvalaikku ja kurkku.

## Levinneisyys
Harmaakuukkelia tavataan Kanadassa ja Yhdysvalloissa.

## Elinympäristö
Harmaakuukkelit elävät tavallisimmin kuusi- ja pihtametsissä. Ne ovat syrjäisten metsien lintuja, eivätkä elä vakituisen ihmisasutuksen läheisyydessä.

## Ravinto
Harmaakuukkeli on kaikkiruokainen ja käyttää ravinnokseen esimerkiksi niveljalkaisia, marjoja, raatoja, linnunmunia ja -poikasia sekä sieniä.

## Lähteet
Anders Pacchalenius

**Anders Mikkelinpoika Pacchalenius** (k. 1679) oli suomalainen virkamies. Hän oli ensin lainlukijana Ylä-Satakunnassa, sitten Pohjois-Suomen alilaamannina. Hän tarkasti yhdessä muiden kanssa 1648 Abraham Kollaniuksen lainsuomennoksen. Aikoinaan on esitetty, että hän olisi laatinut yhdessä Etelä-Suomen alilaamannin Henrik Jaakonpojan kanssa täysin uuden lainsuomennoksen vuonna 1653, mutta sitä ei ole löytynyt. Pacchalenius julkaisi suomennoksen Viipurin piispan Henrik Castreniuksen kirjasta *Cantio cycnea, se on meidän Herran Jesuxen Christuxen vijmeisest puhest, ristin päälle rippuessa*.

## Kirjallisuutta
*Kustavi Grotenfelt, *Kaksi satakuntalaista kirjailijaa 1600-luvulta: Antti Pacchalenius ja Mattias Bosk*, 1925 (6 s.), Eripainos Satakunta-albumista

## Lähteet
Oscar Pahlman

**Oscar Adam Pahlman** (1839–1935) oli suomalainen kirkkomuusikko. Hän oli urkuri Vaasassa 1866–1876, Turussa vuodesta 1876. Hän perusti C. G. Waseniuksen kanssa 1878 Turun lukkari- ja urkurikoulun ja toimi sen johtajana ja opettajana vuoteen 1928.

Pahlman opiskeli Suomen valtion stipendiaattina Saksan Dresdenissä 1862–1864 Gustav Merkelin johdolla. Lisäoppia hän haki Leipzigista ja Berliinistä. Hän oli urkurin toimessa Vaasassa ja siirtyi Turun tuomiokirkon urkuriksi 1876.

Kirkollinen laulumusiikki oli tärkeällä sijalla Pahlmanin sävellystuotannossa. Lisäksi hän loi useita romantiikkaa edustavia urkuteoksia, jotka oli tarkoitettu lähinnä liturgiseen käyttöön. Häneltä on julkaistu sävellyskokoelma *Orgel-Musik* (1891), joka sisältää valikoiman saksalaisia, jumalanpalveluskäyttöön luotuja urkusävellyksiä 1800-luvulta.

Pahlmanin veli oli säveltäjä Emil Pahlman.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Liminganjärvi

**Liminganjärvi** on kuivatettu järvi Limingan kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi sijaitsee Tikkaperän kylän ja Pohjanmaan radan itäpuolella. Limingan kirkonkylältä matkaa on noin 10 kilometriä.

Järvi on Liminganlahteen ja Temmesjokeen laskevan Liminganjoen alkulähde. Järvi kuivatettiin kokonaan 1950-luvun alussa kaivamalla uoma niiden maanpinnan tason alapuolelle ja kokoamalla ruoppausmassat uoman reunoille nykyisinkin olemassa oleviksi penkereiksi. Jo 1800-luvulla järven pintaa laskettiin perkauksilla, kuitenkin varsin tehottomasti. Ennen ruoppauksia järven alueella oli noin 25 hehtaarin kokoinen keskuslampi ja sen ympärillä kosteikko/saraikkoalue, joka muuttui järveksi kevättulvien ja syyssateiden aikana. Samaan aikaan ruopattiin myös kahdeksan kilometriä ylävirtaan sijaitseva Heinijärven kylässä sijaitseva Heinijärvi. Järviä yhdisti Ylioja, joka uoman vähäisen kaltevuuden takia levitti tulvat ympäröiville suoalueille.

Ennen kuivausta Liminganjärvi oli varsin kalainen järvi. Järvessä oli haukia, ahvenia, madetta ja särkiä.

Viime vuosina on ollut suunnitelmissa vesittää Liminganjärvi uudestaan.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Emil Pahlman

**Knut Emil Pahlman** (1837–1890) oli suomalainen säveltäjä ja viulisti. Hän sovitti suomalaisia kansansävelmiä.

Hänen veljensä oli kirkkomuusikko Oscar Pahlman.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Katja Tervo

**Katja Tervo** (s. 2. joulukuuta 1978) on suomalainen näyttelijä, joka on valmistunut Pietarin valtiollisesta teatteritaiteen akatemiasta. Ennen näyttelijäksi valmistumistaan hän opiskeli sirkusalaa ja nukketeatteria. Tervo on työskennellyt uransa aikana näyttelijänä eri puolilla Suomea muun muassa Kuopion kaupunginteatterissa, Lahden kaupunginteatterissa, Mikkelin teatterissa ja Tampereen teatterissa. 

Teatterityön lisäksi Tervo on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa *[[Salatut elämät]]* ja *[[Moska (televisiosarja)|Moska]]* sekä tehnyt ääninäyttelijän töitä Ylen Radioteatterissa ja äänikirjojen lukijana.

## Elokuvat ja tv-sarjat

## Valikoituja teatteritöitä

* 2010, Lentävät morsiamet, Marc Camoletti, Tampereen teatteri
* 2009, Lakanasiivet, Sirpa Kähkönen, Kuopion kaupunginteatteri
* 2008, Elokuu, F. E. Sillanpää, Kuopion kaupunginteatteri

## Aiheesta muualla
* Tampereen teatteri
Just Give Me a Reason

”**Just Give Me a Reason**” on yhdysvaltalaisen laulajan Pinkin kappale, jolla on mukana myös Fun-yhtyeen laulaja Nate Ruess. Single julkaistiin helmikuussa 2013. Single nousi USA:n Billboard Hot 100 -listan ykköseksi ja oli listojen kärjessä myös yli 20 muussa maassa.

## Lähteet
Birthday (Faff-Beyn albumi)

**Birthday** on suomalaisen thrash metal -yhtyeen Faff-Beyn kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1991 levymerkillä Poko Records.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

;Bonuskappale
#

## Aiheesta muualla
* 
*
KLT

**KLT** voi tarkoittaa seuraavia:
* kirjanpidon ja laskennan tutkinto (KLT-kirjanpitäjä)
* lopetettu Kalannin seisake, Klt
* Kalmar Läns Tidning, ruotsalainen paikallislehti

## Lähteet
Heinijärvi

**Heinijärvi** voi tarkoittaa seuraavia:
## Järviä
* Heinijärvi, järvi Hyrynsalmella
* Heinijärvi, järvi Hämeenkyrössä
* Heinijärvi, *Läntinen Heinijärvi*, järvi Nokialla
* Itäinen Heinijärvi, järvi Nokialla
* Heinijärvi, järvi Oulussa Ylikiimingin suuralueella
* Heinijärvi, järvi Puolangalla
* Heinijärvi, järvi Sastamalan Karkussa
* Heinijärvi, järvi Sastamalan Suodenniemellä
* Heinijärvi, järvi Suomussalmella
* Heinijärvi, järvi Tammelassa
* Heinijärvi, järvi Virroilla
* Heinijärvi, kuivatettu järvi Limingassa

## Asuttuja paikkoja
* Heinijärvi, kylä Hämeenkyrössä
* Heinijärvi, kylä Limingassa
* Heinijärvi, kylä Sastamalassa.

## Katso myös
* Heinjärvi, järvi Somerolla Lohjan rajalla
* Heinäjärvi, usean järven nimi Suomessa
Paavo Pajula

**Paavo Päiviö Pajula** (13. syyskuuta 1878 Lohtaja – 23. huhtikuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen juristi. Hän toimi lähettiläänä Kööpenhaminassa ja sai Helsingin yliopiston lakitieteen kunniatohtorin arvon 1955.

Pajulan vanhemmat olivat pastori Lauri Vihtori Pajula (ent. Widbom) ja Fanny Johanna Maria Haake. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1900. Pajula suoritti yleisen oikeustutkinnon 1905, valmistui molempien oikeuksien lisensiaatiksi 1905 ja sai varatuomarin arvon 1907.

Pajula toimi aluksi asianajajana 1906–1907 ja 1917–1919 sekä välillä Sortavalan pormestarina 1907–1917. Hän oli Suomen ulkoministeriön palveluksessa vuodesta 1919 alkaen. Pajula oli 1920–1921 suomalais-venäläisen selvityskomissionin sihteerinä, Tarton rauhanvaltuuskunnan sihteerinä vuonna 1920 sekä suomalais-venäläisen sekakomitean suomalaisen valtuuskunnan sihteerinä 1921–1923. Tämän jälkeen Pajula toimi Pietarin pääkonsulaatin viraston sihteerinä 1923–1927 ja ulkoasiainministeriön jaostosihteerinä 1928. Vuonna 1931 hänestä tuli ulkoministeriön kauppapoliittisten asiain jaoston päällikkö ja 1933 apulaisosastopäällikkö. Vuonna 1937 hänet nimitettiin tasavallan presidentin kanslian kansliapäälliköksi. Lisäksi Pajula toimi Suomen ja Neuvostoliiton välisen rajakomitean suomalaisen valtuuskunnan puheenjohtajana vuodesta 1932 alkaen ja Suomen valkoisen ruusun ritarikunnan hallituksen sihteerinä vuodesta 1933. Pajula toimi viimeksi lähettiläänä Kööpenhaminassa 1939–1945. Hän sai lakitieteen kunniatohtorin arvon 1955. Hän osallistui myös heimosotiin kuuluneeseen Aunuksen retkeen vuonna 1919 ja toimi Aunuksen väliaikaisen hoitokunnan jäsenenä.

Pajula oli naimisissa vuodesta 1909 Aleksandra Naemi Nathalia Bergin kanssa.

## Julkaisuja
**Venäjän kauppa ja kauppapolitiikka neuvostovallan aikana*, WSOY, 1925
**Sortavalan Berg-suku*, Tekijä, Helsinki 1947
**Ensimmäinen lainsuomennos. Lisiä suomalaisen lakikielen varhaishistoriaan*, Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1955
**Suomalaisen lakikielen historia pääpiirteittäin*, WSOY, 1960

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Uusi Kööpenhaminan-lähettiläämme Helsingin kodissaan, Kuva, 01.03.1939, nro 5, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Fear in Concrete

__NOTOC__
**Fear in Concrete** on suomalaisen grindcore-yhtyeen Feastemin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Scrotum Jus Records.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano

### Yhtye
* Kari Kallioinen – laulu
* Olli Nokkala – kitara
* Antti Saarilampi – bassokitara
* Patrik Fält – rummut

### Tuotanto
* Panu Posti – äänittäjä, miksaaja
* Antero Kurikka – valokuvat
* Kari Kallioinen – kansikuva
* Antti Saarilampi – design

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
World Delirium

**World Delirium** on Feastemin toinen studioalbumi, joka julkaistiin tammikuussa 2011.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
;Yhtye
* Pete – laulu
* Olli – kitara
* Antti – bassokitara
* Pate – rummut

;Tuotanto
* Tanja Lappalainen – valokuvat
* Panu Posti – äänittäjä, miksaaja, masteroija
* Asko Tuomaala – kansikuva

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 
* Lammaszine: *suopea*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Sara Soulié

**Sara Soulié** on suomalaistanskalainen näyttelijä ja tanssija. Hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2014 Teatterikorkeakoulusta. 

Soulié syntyi Århusissa Tanskassa ranskalais-tanskalaiselle isälle ja suomalaiselle äidille. Perhe muutti Vaasaan, kun Soulié oli viisivuotias ja hänet laitettiin ruotsinkieliseen kouluun. Lukion Soulié kävi englanniksi. Hänen ranskan kielitaitonsa parani Ranskan Montpellierissä vaihto-oppilasvuonna.

Ennen teatterikorkeakoulua hän opiskeli nykytanssia Itävallassa Salzburg Experimental Academy of Dancessa ja Ranskassa Conservatoire de Région de Montpellier’ssa.

Sara Soulié on sekä Suomen että Tanskan kansalainen.

## Filmografia

;Ääninäyttelijänä

## Teatteri ja tanssi

## Palkinnot

* 2012 Best Actress Award, Shqip International Short Film Festival (*Djurens dag*)
* 2012 Best New Actress, Baltic Herring Short Film Competition (*Djurens dag*)

## Lähteet
Shift (albumi)

**Shift** on ruotsalaisen grindcore-yhtyeen Nasumin vuonna 2004 julkaistu neljäs studioalbumi. Albumi jäi yhtyeen viimeiseksi yhtyeen keulahahmon, Mieszko Talarczykin kuoltua vuoden 2004 tsunamissa.

Kappaleesta "Wrath" kuvattiin musiikkivideo.

## Vastaanotto
Yhtyeen julkaistua edellisen albuminsa, *[[Helvete]]n* edeltävänä vuonna, se jatkoi tuottoisaa linjaansa yhtyeen jäsenten toimiessa samanaikaisesti goregrind-yhtye Regurgitaten albumin *[[Deviant]]* parissa. Nimestään huolimatta Shift on musiikillisesti Helveteen nähden samankaltainen, mikä aiheutti jopa pettymystä kuuntelijoissa.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#51136

### Japanin bonuskappaleet
#
#

## Kokoonpano
* Mieszko A. Talarczyk – laulu, kitara, äänittäjä, miksaaja
* Urban Skytt – kitara
* Jon Lindqvist – bassokitara
* Anders Jakobson – rummut

### Muut tekijät
* Peter In De Betou – masteroija
* Robert Samsonowitz – grafiikka & design
* Robert Johansson – valokuvat

### Vierailevat muusikot
* Rogga Johansson – murinalaulu
* Petter Samuel Freed – kitara (kappaleet 2 & 22)

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Imperiumi: 9/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Shift discogs.com -sivustolla
Halinga

**Halinga** (vuoteen 1939 **Hallinga**) on entinen kunta Virossa Pärnumaan pohjoisosassa. Kunnan läpi kulkee Via Baltica -maantie. Halingan etäisyys Tallinnaan oli 100 kilometriä ja Pärnuun 30 kilometriä.

Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Halingan, Tootsin ja Vändran kunnat sekä Vändran kauppala yhdistettiin Põhja-Pärnumaan kunnaksi.

Naapurikuntia olivat pohjoisessa Vigala ja Märjamaa, idässä Vändra, etelässä Are, Sauga, Audru ja Lavassaare ja lännessä Koonga. Kunnan keskellä sijaitsi entisen Pärnu-Jaakobin kihlakunnan keskukseksi muodostunut Pärnu-Jaagupin kauppala (*alev*).

Kunnan pinta-ala oli 365 km2, josta viljelysmaata on 27&nbsp;% ja metsää 44&nbsp;%. Asutustiheys oli 9 ihmistä/ km2. Asukkaita kunnassa oli 3&nbsp;066 (4. tammikuuta 2013)

Kunnassa oli 43 kylää ja keskustaajama. Halingan ystävyyskunta Suomessa oli Alajärven kaupunki.

Halingan kunta oli uuden itsenäisen Viron ensimmäinen yhdistynyt kunta: 23. lokakuuta 1996 yhdistyivät Pärnu-Jaagupin kunta ja sitä ympäröinyt Halinga.

## Väestö
Vuonna 2011 Halingan kunnassa (Pärnu-Jaagupin kauppala mukaan lukien) oli 2 935 asukasta, joista 2 862 (97,5 %) oli virolaisia, 48 (1,6 %) venäläisiä ja 24 (0,8 %) muita kansallisuuksia.

## Lähteet
Dr. Living Dead!

**Dr.Living Dead** on vuonna 2007 Tukholmassa perustettu Thrash/crossover-yhtye. Dr. Living Dead ottaa vaikutteita Varhaiselta Slayeriltä, Suicidal Tendenciesiltä sekä Anthraxilta.

## Jäsenet
* Dr. Mania - laulu
* Dr. Toxic - kitara, laulu
* Dr. Rad - basso, laulu
* Dr. Slam - rummut

## Diskografia
* Thrash After Death (2007, Demo)
* Thrashing the Law (2008, Demo)
* Dr. Living Dead! (2011)
* Radioactive Intervention (2012)
* Crush the Sublime Gods (2015)
* Cosmic Conqueror (2017)
Alshain (romaani)

**Alshain** on J. Pekka Mäkelän vuonna 2006 ilmestynyt toinen tieteisromaani. 

## Aiheesta muualla
* Tiina Raevaara: Elää yksinäisenä avaruudessa. Kiiltomato.net 2.10.2006.
* Toni Jerrman: Inhimillinen romaani avaruuden ääriltä. Helsingin Sanomat 29.10.2006.
* Markku Soikkeli: Merimaailma suomalaiseen tapaan. Turun sanomat 13.12.2006.
Nedut

**Nedut** on J. Pekka Mäkelän vuonna 2007 ilmestynyt kolmas tieteisromaani. 

## Aiheesta muualla
* Merja Leppälahti: Musiikkia ja muukalaisia. Kiiltomato.net 25.9.2007.
* Elina Lappalainen: Nedut. Keskisuomalainen 7.10.2007.
* Jussi Ahlroth: Kasarirokista sfäärien musiikkiin. Helsingin Sanomat 27.10.2007.
* Juri Nummelin: Shamanistinen matka ihmiseen. Turun sanomat 5.1.2008.
* Markku Soikkeli: Euroopan omistajat palaavat planeetalle. Satakunnan kansa 2007.
EINECS-numero

**EINECS-numero** (*European Inventory of Existing Commercial Chemical Substances*) on Euroopassa kaupallisessa käytössä olevan kemiallisen aineen virallinen numero. EINECS-numero on seitsenmerkkinen XXX-XXX-X-tyyppinen numero, joka alkaa numerosta 200-001-8.

## Katso myös
*CAS-numero

## Aiheesta muualla
Reachneuvonta: tiettyjen vaarallisten aineiden yhdenmukaistettu luokitus ja merkinnät
Seleenitrioksidi

**Seleenitrioksidi** (SeO3) on yksi seleenin oksideista. 

## Ominaisuudet
Seleenitrioksidi on huoneenlämpötilassa valkoista kiinteää ainetta. Se imee vettä eli on hygroskooppista. Kiinteänä se esiintyy tetrameerina, jonka kaava on Se4O12 ja rakenne muodostuu 8 atomia sisältävistä renkaista. Kaasu­maisessa olomuodossa se esiintyy monomeerina. Yhdiste on seleenihapon anhydridi, joten se liukenee veteen ja muodostuvat liuokset ovat happamia. Veden lisäksi useat orgaaniset liuottimet ja nestemäinen rikkidioksidi liuottavat seleenitrioksidia. Seleenitrioksidi sublimoituu helposti ja kuumennettaessa yli 180&nbsp;°C se hajoaa seleenipentoksidin kautta seleenidioksidiksi ja hapeksi. Aine on vahva hapetin. Seleenitrioksidi on Lewis-happo ja muodostaa additiotuotteita muun muassa pyridiinin, dioksaanin ja dietyylieetterin kanssa.

## Valmistus
Seleenitrioksidia voidaan valmistaa seleenistä ja hapesta korkeataajuuksisen hehkupurkauslaitteiston avulla. Useimmiten käytettyjä ovat kuitenkin veden poistaminen seleenihaposta fosforipentoksidin avulla tai vielä helpommin tapahtuva kaliumselenaatin ja rikkitrioksidin välinen reaktio, jossa muodostuva seleenitrioksidi erotetaan sublimoimalla.
:3 Se + 3 O2 → 3 SeO3
:3 H2SeO4 + P2O5 → 3 SeO3 + 2 H3PO4
:K2SeO4 + SO3 → SeO3 + K2SO4

## Lähteet
Rouva Kaarina Raittilan muotokuva

**Rouva Kaarina Raittilan muotokuva** on taiteilija Tapani Raittilan öljyvärimaalaus paperille vuodelta 1959. Kooltaan se on 38×28,5 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.

Tapani Raittilaa pidetään herkkävaistoisena ja oivaltavana ihmiskuvaajana. Raittila ihaili eurooppalaisen taiteen nimiä varhaisrenessanssista lähtien. Hänen katsotaan saaneen näiden töistä vaikutteita varsinkin muotokuviensa keskittyneeseen jännitteeseen, sekä profiilimuotokuvien suosimiseen töissään. Rouva Kaarina Raittilan muotokuva -maalauksessa oli mallina Raittilan vaimo, fil.kand. Kaarina Raittila. Tapani Raittila teki hänestä useammankin työn, joista kaksi muutakin kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmaan: lyijykynätyö *Kaarina istumassa* (1952) sekä hiili- ja lyijykynätyö *Kaarina* (1953).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: http://kokoelmat.fng.fi/app?action=page&lang=fi&si=http%3A%2F%2Fwww.muusa.net%2FTeos_21CB7EB6-63D5-4282-856E-9457892B648A
Burlövin vanha kirkko

**Burlövin vanha kirkko** () on Ruotsissa Burlövin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Kirkon vanhimmat osat ovat peräisin 1100-luvulta. Arkkitehtuuriltaan rakennus edustaa romaanista tyyliä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mahlanlaskijat

**Mahlanlaskijat** on taiteilija Juho Rissasen öljyvärityö kankaalle vuodelta 1916. Kooltaan se on 100×83,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.

Juho Rissanen on kuuluisa tyylitellyistä kansankuvauksistaan. 1910-luvulla hänen aiheensa olivat täsmällisemmin sanottuna työ ja työläiset, joita kuvaavat työt kasvoivat lopulta suuriksi fresko- ja lasimaalaustöiksikin. *Mahlanlaskija*-öljyvärityössä on kaksi miestä alkukesällä laskemassa mahlaa koivun rungosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuva osoitteessa: Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Mahlanlaskijat.
Naisen muotokuva (Elviira Ruokokoski)

**Naisen muotokuva (Elviira Ruokokoski)** on taiteilija Jalmari Ruokokosken viivasyövytystyö vuodelta 1913. Tämä kuva on kooltaan 24,7×16,4 cm (lehti 36,5×26,5 cm) ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.

Jalmari Ruokokoski oli suomalaisen ekspressionismin keskeisiä edustajia, ja varsinkin hänen muotokuvataiteensa on erityisen arvostettua. Vuonna 1910 Ruokokoski vihittiin avioliittoon italialaissyntyisen Elvira Bonon kanssa. Avioliitto jäi lyhyeksi, mutta tämä viivasyövytystyö on noilta ajoilta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Naisen muotokuva (Elviira Ruokokoski). http://kokoelmat.fng.fi/app?action=page&lang=fi&si=http%3A%2F%2Fwww.muusa.net%2FTeos_21CB7EB6-63D5-4282-856E-9457892B648A
Koski Kajaanissa

**Koski Kajaanissa** on taiteilija Tyko Sallisen öljyvärityö kankaalle vuodelta 1919. Kooltaan se on 39×45 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.

Tyko Sallinen kuvasi 1910-luvun puolivälin jälkeen ihmisiä ja maisemaa `kuin kirveellä veistäen´. Niiden rakenne ja värimaailma ovat kuitenkin harmonisia, ja mukana on lämpöä ja myötäelämistä. Koski-maalauksen hän maalasi Kajaanissa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Koski Kajaanissa'' Kansallisgallerian sivuilla
HMS Minotaur (1863)

**HMS Minotaur** oli Britannian kuninkaallisen laivaston 1860-luvulla valmistettu Minotaur-luokan panssarifregatti. Se oli pisin koskaan valmistunut yhdellä potkurilla varustettu sotalaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin 2. syyskuuta 1961 Thames Ironworksiltä Blackwallista nimellä *HMS Elephant* ja sen köli laskettiin 12. syyskuuta 1861 telakkanumerolla 81E. Alus laskettiin vesille 12. joulukuuta 1863 nimellä *HMS Minotaur* ja se valmistui 19. joulukuuta 1868. Aluksen valmistuminen vesillelaskun jälkeen vei lähes neljä vuotta, koska sitä käytettiin erilaisten takiloiden ja tykkien testaamiseen.

## Palvelus
Alus otettiin palvelukseen 8. huhtikuuta 1867 ensimmäisenä päällikkönään James Graham Goodenough ja se liitettiin Kanaalin laivastoon. Aluksenpäällikkyyden vastaanotti 6. syyskuuta 1871 Robert Gibson, jolloin alus oli kontra-amiraali Geoffrey Thomas Pipps Hornbyn lippulaivana Kanaalin laivastossa. Aluksen päällikkyyden vastaanotti 6. elokuuta 1875 lordi Walter Talbot Kerr, kun se oli kontra-amiraali Frederick Beauchamp Paget Seymoyrin lippulaivana. Alus poistettiin palveluksesta 9. elokuuta 1877.

Alus palasi palvelukseen 10. marraskuuta 1877 Kanaalin laivastoon päällikkönään Harry Holdsworth Rawson. Aluksen päällikkyyden vastaanotti 10. maaliskuuta 1884 Richard Frederick Britten. Alus poistettiin 23. marraskuuta 1887 palveluksesta ja se siirrettiin Portsmouthissa reserviin. Se sijoitettiin tammikuussa 1893 Boscaweniin Portlandiin majoitusalukseksi ja edelleen koululaivaksi vuonna 1895, ja se nimettiin maaliskuussa 1904 *HMS Boscaweniksi*. Alus nimettiin uudelleen 21. kesäkuuta 1906 *HMS Gangesiksi* ja edelleen 25. huhtikuuta 1908 *HMS Ganges II*:ksi. Alus myytiin romutettavaksi 30. tammikuuta 1922 ja se romutettiin Swanseassa.

## Lähteet

*
*
*
*

### Viitteet
HMS Agincourt (1865)

**HMS Agincourt** oli Britannian kuninkaallisen laivaston 1860-luvulla valmistettu Minotaur-luokan panssarifregatti. Täystakiloitu ja valurautapanssaroitu alus valmistui 1867 ja se romutettiin 1960.

## Valmistus

Alus tilattiin Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä nimellä *HMS Captain*. Alus kuitenkin nimettiin jo ennen vesillelaskua *HMS Agincourtiksi*. Köli laskettiin 30. lokakuuta 1861 ja alus laskettiin vesille 27. maaliskuuta 1865. Alus valmistui 1. kesäkuuta 1867 ja se otettiin palvelukseen kesäkuussa 1868.

## Palvelus
Palvelukseenoton jälkeen alus hinasi 23. kesäkuuta 1869 Noresta *[[HMS Northumberland (1866)|HMS Northumberlandin]]* kanssa kelluvan telakan Madeiralle, josta *[[HMS Warrior (1860)|HMS Warrior]]* ja *[[HMS Black Prince (1861)|HMS Black Prince]]* hinaisivat telakan edelleen Bermudalle. Aluksen tykkikannelle lastattiin 500 tonnia säkitettyä hiiltä normaalien hiilivarastojen lisäksi. Hinaus Madeiralle vei yksitoista päivää ja tehtävän suoritettuaan alus sijoitettiin Kanaalin laivaston varakomentajan lippulaivaksi, kunnes se siirrettiin telakalle vuonna 1873.

Alus ajoi karille 1871 Pearl Rockissa lähellä Gibraltaria johtaessaan länteen purjehtineen osaston rannan puoleista jonoa. Se ajoi karille navigointiupseerin jätettyä laskuveden huomiotta. Seuraavana jonossa ollut *Warrior* lähes törmäsi alukseen, mutta sen onnistui viime hetkellä väistää. Karilla ollutta alusta kevennettiin poistamalla aluksen tykit ja heittämällä mereen suuri osa hiilestä. Neljä päivää myöhemmin *[[HMS Hercules (1868)|HMS Hercules]]* hinasi aluksen irti karilta. Seuraavana yönä noussut myrsky olisi upottanut karilla olleen aluksen. Aluksen päällikkö ja ensimmäinen upseeri menettivät virkansa ja alus siirrettiin Devonportin telakalle korjattavaksi.

Laivaston lippulaivan *[[HMS Minotaur (1863)|HMS Minotaurin]]* siirtyessä telakalle vuonna 1873 *Agincourtista* tuli Kanaalin laivaston lippulaiva amiraali Hornbyn siirrettyä lippunsa alukselle. *Minotaurin* palatessa telakalta vuonna 1875 lippulaivaksi, jolloin *Agincourt* palasi varakomentajan lippulaivaksi.

## Lähteet

*
*
*

### Viitteet
Perfect Strangers (kappale)

**Perfect Strangers** on hard rock/heavy metal yhtye Deep Purplen kappale vuodelta 1984. Se julkaistiin albumilla *[[Perfect Strangers]]* sekä singlenä vuonna 1985.

## Kokoonpano
* Ritchie Blackmore – kitara
* Ian Gillan – laulu
* Roger Glover – basso
* Jon Lord – urut
* Ian Paice – rummut

## Aiheesta muualla
* Deep Purple - Perfect Strangers YouTubessa
Eino Kauria

**Eino Elias Kauria**, sukunimi vuoteen 1930 *Fagerlund* (17. huhtikuuta 1903 Velkua – 9. helmikuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen koristetaiteilija.

Kaurian vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Anshelm Fagerlund ja Ida Johanna Jansson. Hän kävi taideteollisen keskuskoulun 1924–1927 ja teki opintomatkat Keski-Euroopan maihin 1933 sekä Yhdysvaltoihin 1951. 

Kauria erikoistui koristemaalaukseen ja puuintarsiaan. Hän teki useita seinä- ja lasimaalauksia sekä intarsiatöitä.

## Tuotantoa
* Kivelän sairaalan päärakennuksen sisäänkäynnin mosaiikkitaideteos,  Helsinki
* Paimion parantolan värityssuunnitelma
* Tampereen Viinikan kirkon kattomaalaukset  (Eino Rappin kanssa)
* Lasipalatsi : Bio Rexin elokuvateatterin värisuunnittelu ja esiripun suunnittelu, HOK:n ravintolan värisuunnittelu, linoleumleikkaukset ja portaikon seinämaalaukset
* Malmin lentoasemarakennuksen sisätilojen värisuunnittelu
* Osuusliike Voiman ravintolan puuintarsiateos, Tampere 1938, pinta-ala 34 neliömetriä
* Messuhallin ravintolan lasimaalaus (1946–1947)
* Kauppakorkeakoulun päärakennuksen A-portaan seinämaalaus
* Lahden Kärpäsen kansakoulun päätyreliefi (1950)
* Helsingin yliopiston silmätautien klinikan Pyhää Luciaa esittävä lasimaalaus (1951–1952)
* Kino Tapiolan värisuunnittelu (1955)

### Kuvia teoksista

Tiedosto:Eino Kauria mosaiikkitaideteos vasen.JPG|Mosaiikkiteos Kivelän sairaalan pääsisäänkäynnin vieressä, vasemmalla.
Tiedosto:Eino Kauria mosaiikkitaideteos oikea.JPG|Kivelän sairaalan pääsisäänkäynnin vieressä oleva mosaiikkiteos, oikealla.
Tiedosto:Kärpäsen koulun reliefi.jpg|*Kärpäsen koulun mosaiikkireliefi*, 1950, Lahti.


## Palkinnot
* Grand prix Pariisin maailmannäyttelyssä 1937 (Eduskunnan vieraskirjan kansion suunnittelusta)

## Lähteet
* Kuka kukin on 1954. Projekt Runeberg.
* Viinikan kirkko. Tampereen seurakunnat.
* Lasipalatsin suunnittelijat ja tärkeimmät toteuttajat. Lasipalatsi.fi
* Suomi suurena eduskunnan vieraskirjassa. Helsingin Sanomat 17.9.1999.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Maailman suurin puu-upotustaulu Tampereella. 23 puulajia 34 neliömetrin seinäpinnalla! Taiteilija Eino Kaurian jättiläismäinen intarsia, Seura, 26.10.1938, nro 43, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
The Jasser Arafats

**The Jasser Arafats** on suomalainen death/thrash metal -yhtye. Se perustettiin Tampereella vuonna 2007.

## Jäsenet
* Jari Kurki – laulu
* Jesse Liukkonen – kitara
* Max Pekkonen – kitara
* Mörglur – bassokitara
* Juuso Vuorensola – rummut

## Diskografia
* 
* 
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
* 
*
Luettelo diplomaattisiin edustustoihin paenneista henkilöistä

Tämä on **luettelo henkilöistä, jotka ovat paenneet diplomaattisiin edustoihin** turvapaikan saamiseksi. Luettelo on kronologinen.

## Luettelo

## Lähteet
Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1946

**Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1946** käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Oslossa 1946.

## Mitalistit

## Joukkue
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
*
Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1934

**Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1934** käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Torinossa 1934.

## Joukkueen valitseminen
Suomen ensimmäiseen EM-joukkueeseen valittiin alun perin 23 urheilijaa, mutta heistä kuitenkin pikajuoksija Unto Salminen, pituushyppääjä Martti Tolamo ja moukarinheittäjä Gustaf Koutonen jäivät pois työesteiden vuoksi. Salmisen ja Tolamon puuttumisen myötä Suomi ei saanut kokoon viestijoukkueita, joilla olisi ollut tiedossa varmat pistesijat. Koutosen tilalle moukarinheittoon valittiin Sulo Pärni. Seiväshyppyyn ei aluksi aiottu lähettää edustajaa ollenkaan, mutta julkisen painostuksen jälkeen mukaan ilmoitettiin John Lindroth. Näin Suomen kisajoukkueen vahvuudeksi tuli 20 urheilijaa. Joukkueen johtajana toimi Suomen Urheiluliiton puheenjohtaja Urho Kekkonen.

## Menestys
Suomi menestyi Torinossa erinomaisesti saavuttaen 13 mitalia, joista viisi oli kultaa, neljä hopeaa ja neljä pronssia. Kaikkiaan 17 suomalaista pääsi pistesijoille, joiksi laskettiin kuuden parhaan joukkoon sijoittuminen. Piste- ja mitalitaulukossa Suomi sijoittui Saksan jälkeen toiseksi. Suomen kuudes kultamitali oli myös lähellä, sillä kuulamies Risto Kuntsi jäi hopealle samalla tuloksella voittajan kanssa.

### Mitalistit

## Urheilijat lajeittain

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1938

**Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1938** käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Pariisissa ja Wienissä 1938. Miehet kilpailivat Pariisissa ja naiset Wienissä.

## Ennakko-odotukset
Suomen urheiluliitto valitsi miesten EM-joukkueen Helsingissä järjestettyjen Kalevan kisojen jälkeen. Joukkueeseen nimettiin 21 urheilijaa, mutta määrä kasvoi myöhemmin vielä yhdellä, kun seiväshyppääjä Aulis Reinikka ylsi Suomen ennätykseen 406, joka toi hänelle EM-kisaedustuksen.

Tilastojen valossa suomalaisilla oli Pariisissa hyvät mahdollisuudet menestykseen. Suurimpia suosikkeja voittajiksi olivat keihäänheittäjät Yrjö Nikkanen ja Matti Järvinen sekä kestävyysjuoksijat Ilmari Salminen ja Alf Lindblad. Lisäksi Kauko Pekuri oli Euroopan tilastokärki 5&nbsp;000 metrillä, Onni Rajasaari kolmiloikassa ja Kalevi Kotkas korkeushypyssä.

Koska naisilla ei vuonna 1938 ollut omaa komiteaa Kansainvälisessä yleisurheiluliitossa, heille järjestettiin omat erilliset EM-kisat Wienissä. Kisajärjestäjät maksoivat kustakin maasta yhden urheilijan kaikki kustannukset. Suomesta kisamatkalle pääsi Irja Lipasti, joka osallistui kuulantyöntöön ja keihäänheittoon.

## Menestys
Suomalaisten menestys vuonna 1938 oli lähes samanlainen kuin ensimmäisissä EM-kisoissa. Viisi kultaa, kolme hopeaa ja kolme pronssia toivat jälleen mitalitaulukon toisen sijan. Pistesijoja (sijat 4-6) suomalaiset saavuttivat yhdeksän. Kaksoisvoittoon suomalaiset ylsivät keihäänheitossa ja kolmiloikassa. 10&nbsp;000 metrillä suomalaiset eivät päässeet edes yrittämään kaksoisvoittoa, kun Lauri Lehtinen joutui jättämään juoksun väliin nivelreuman aiheuttaman jalkavaivan vuoksi. Voittoon juoksi helposti Ilmari Salminen. Estejuoksussakin suomalaisilta toivottiin jopa kaksoisvoittoa, mutta ruokamyrkytyksen heikentämä Alf Lindblad hyytyi kolmanneksi ja Kaarlo Tuominen jäi neljänneksi. Maratonilla kultaa saavutti 39-vuotias Väinö Muinonen, joka oli kisojen vanhin urheilija.

### Mitalistit

## Urheilijat lajeittain
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet