open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Yle Uutiset Suora linja

**Yle Uutiset Suora linja** tai **Suora Linja** oli Yle TV2:n esittämä ajankohtaisohjelma, jossa aiheet kerättiin ajankohtaisista nettikeskusteluista sekä sosiaalisen median kuten Facebookin, Twitterin ja Skypen kautta.

Ohjelmaa esitettiin arki-iltaisin kello 19.20 ja sen kesto oli 10 minuuttia. Juontajina toimivat Niku Hooli, Riika Raitio ja Timo Keränen.

Suoralla Linjalla oli syyskuussa 2013 keskimäärin 231 000 katsojaa viikossa. Ohjelman on tarkoitus loppua Ylen ajankohtaisjournalismin uudistuksen myötä syksyllä 2014, mutta se jatkuu eri muodoissa verkossa ja muiden ajankohtaisojelmien osana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suoran linjan etusivut Ylen nettisivuilla		
* Yle Uutiset Suora linja Facebookissa	
* Yle Uutiset Suora linja Twitterissä
Matti Kuosku

**Matti Kullervo Kuosku** (4. maaliskuuta 1941 Pelkosenniemi, Suomi – 22. huhtikuuta 2012 Gävle) oli ruotsinsuomalainen maastohiihtäjä.

Pelkosenniemellä, Suomessa syntynyt Kuosku alkoi kärsiä 1960-luvun puolivälissä tupakoinnin aiheuttamista hengitysvaikeuksista. Hän lopetti tupakoinnin ja korvasi sen juoksulla. Hän myös kilpaili kestävyysjuoksussa ja muun muassa voitti vuonna 1969 5&nbsp;000 metrillä Lasse Virénin, joka voitti kolme vuotta myöhemmin samalla matkalla olympiakultaa.

Juoksusta Kuosku siirtyi maastohiihdon pariin, ja ruotsalaisten maajoukkuejohtajien myötävaikutuksesta hän sai Ruotsin kansalaisuuden. Ruotsia edustaen Kuosku osallistui Innsbruckin vuoden 1976 talviolympialaisiin, joissa hän kilpaili 50 kilometrillä sijoittuen 19:nneksi.

Vaasahiihdon Kuosku voitti vuosina 1974 ja 1976, Finlandia-hiihdon vuosina 1981–1982 ja Dolomitenlauf-hiihdon vuosina 1979 ja 1981. König-Ludwig-Lauf-hiihdon yhdeksi voittajaksi hänet julistettiin vuonna 1981 hänen oltuaan mukana viiden hiihtäjän kärkijoukossa jotka kuitenkin eksyivät reitiltä kilpailun aikana. Worldloppetin ylipitkien matkojen cupin hän voitti kausilla 1978–1979 ja 1979–1980 ja sijoittui kolmanneksi kaudella 1980–1981.

Kuosku menehtyi sairasteltuaan jonkin aikaa 71 vuoden iässä 22. huhtikuuta 2012.

## Lähteet
* Matti Kuosku Biography and Olympic Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Matti Kuosku Ruotsin olympiakomitea
Eckerön postilaituri

**Eckerön postilaituri** on Victor Westerholmin öljyvärimaalaus vuodelta 1885. Maalaus on mitoiltaan 99,5 × 145,5 senttimetriä ja se kuuluu Hämeenlinnan taidemuseon kokoelmiin.

Maalauksen näkymä on Eckerön posti- ja tullitalon edustalta. Joukko ihmisiä odottaa jo näkyvissä olevaa laivaa. 

Victor Westerholm maalasi useita maalauksia saman teeman ympäriltä. Vuoden 1883 teos *Eckerö postbrygga* julkaistiin postimerkkinä vuonna 2010. Maalauksessa kaiteella istuu nuori eckeröläinen mies päässään Westerholmin sininen tupsubaretti. Etualalla on ylioppilas Ernst Enqvist. Taustalla nähdään vielä harmaapartainen vanha mies.

## Lähteet
Carlos Knight

**Carlos Knight** (s. 1993) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa ääniroolista piirroselokuvassa *Fred*.

## Aiheesta muualla
*
Poljakov

**Poljakov** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Andrei Poljakov (s. 1968), ukrainalais-venäläinen runoilija
* Grigori Poljakov (1876–1939), venäläinen lintutieteilijä ja keräilijä
* Igor Poljakov (1912–2008), neuvostoliittolainen soutaja
* Jevgenija Poljakova (s. 1983), venäläinen pikajuoksija
* Sergei Poljakov (s. 1968), venäläinen pistooliampuja
* Valeri Poljakov (1942–2022), venäläinen kosmonautti
* Vladislav Poljakov (s. 1983), kazakstanilainen rintauimari.

**Poliakoff**-nimisiä henkilöitä:

* Stephen Poliakoff (s. 1952), englantilainen näytelmäkirjailija, käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja.
Maasalo

**Maasalo** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Anssi Maasalo, Egotrippi-yhtyeen basisti
* Antti Maasalo (s. 1940), kuvanveistäjä
* Armas Maasalo (1885–1960), säveltäjä ja urkuri
* Kai Maasalo (1922–2000), musiikkitieteilijä ja -toimittaja
* Paulus Maasalo (s. 1978), kirjailija
* Taneli Maasalo (s. 1988), jääkiekkoilija ja myyntipäällikkö.
Jalkapallokirja

**Jalkapallokirja** on vuodesta 1933 lähtien ilmestynyt Suomen Palloliiton julkaisema tilasto- ja vuosikirja. Kirjan painosmäärä on ollut 2&nbsp;500 kappaletta (2008) ja sen vastaavana toimittajana on toiminut 1998 lähtien Heidi Soininen. Monina vuosina apuna on ollut Jussi Eskola.

Vuosittain ilmestyvä noin 500-sivuinen Jalkapallokirja sisältää edellisen kauden tulokset ja tilastot Suomen kansallisista jalkapallosarjoista. Kansainvälisestä jalkapallosta mukana ovat kaikki arvoturnaukset sekä kansainväliset seurajoukkueiden turnaukset. Kirja ei sisällä ulkomaisia kansallisia sarjoja. Suomesta mukana ovat miesten, naisten ja junioreiden sarjat. Kirjassa on myös tulevan kauden sarjaohjelmat. Lisäksi kirja sisältää vanhoja tilastoja, muun muassa Suomen maaottelut sekä maajoukkuepelaajat eri ikäluokissa. Jalkapallokirjassa on myös päivästä päivään -tyyppinen katsaus edellisen vuoden tärkeimpiin jalkapallouutisiin Suomesta ja ulkomailta.

Ensimmäisen, vuonna 1933 ilmestyneen Jalkapallokirjan kokosi tunnettu urheilutoimittaja Hugo Valpas. Hän julkaisi Vaasassa ilmestynyttä kirjaa aina vuoteen 1945 saakka. Vuosina 1936–1939 kirja ilmestyi nimellä *Pallokirja*. Vuonna 1946 päätoimittajaksi tuli John Gustafsson ja kirjaa alkoi kustantamaan Suomen Palloliitto. Vuosina 1976–2000 Jalkapallokirjan päätoimittajana oli SPL:n tiedotuspäällikkönä pitkään työskennellyt Esko S. Lahtinen.

Jalkapallokirjan lisäksi Suomessa julkaistaan myös muiden palloilulajien vuosikirjoja. Jääpallokirjaa on julkaistu vuodesta 1947 lähtien ja Jääkiekkokirjaa vuodesta 1961. Pentti Salmen toimittama Koripallokirja ilmestyi vuosina 1970–2010.  

## Lähteet
*Jukka Joutsi:Suomalaisen jalkapalloilun yleisjuttuja menneiltä vuosilta
*Suomen kansallisbibliografia Fennica 

### Viitteet
Bourne

**Bourne** voi tarkoittaa:

## Paikkoja
*Bourne, kauppala Englannissa
*Bourne, kaupunki Yhdysvalloissa
*Bourne, joki Englannin Berkshiressä
*Bourne, joki Englannin Dorsetissa
*Bourne, joki Englannin Surreyssa
*Bourne, toinen joki Englannin Surreyssa
*Bourne, joki Englannin Kentissä
*Bourne, joki Englannin Wiltshiressä

## Henkilöitä

* Bob Bourne (s. 1954), kanadalainen jääkiekkoilija
* Evan Bourne (s. 1983), yhdysvaltalainen showpainija
* Holly Bourne (s. 1986), englantilainen kirjailija
* James Bourne (s. 1983), brittiläinen laulaja ja kitaristi
* Matthew Bourne (s. 1960), englantilainen nykytanssin ja tanssiteatterin koreografi
* Possum Bourne (1956–2003), uusiseelantilainen ralliautoilija
* Shae-Lynn Bourne (s. 1976), kanadalainen taitoluistelija
* Stephen R. Bourne (s. 1944), brittiläinen tietotekniikan kehittäjä
* Jason Bourne, kuvitteellinen CIA:n salamurhaaja

## Muuta
* Bourne shell, komentotulkki
IQuick Valencia

**IQuick Valencia** on espanjalainen pikkuformulatalli. Talli perustettiin vuonna 1999. Talli on kilpaillut Eurocup Formula Renault-sarjassa vuosina 2008-09 ja Formula Renault WEC-sarjassa vuonna 2009. Tallin päämaja sijaitsee Valenciassa ja talli järjestää ajokoulutusta nuorille kuljettajille.

## Aiheesta muualla
*http://www.iquickvalencia.com/Doc%20adjunto/i%20Quick%20Eng.pdf
Avon

**Avon** voi tarkoittaa:

## Asutuksia
*Avon, Ontario, Kanada
*Avon, Seine-et-Marne, Ranska
*Avon, Deux-Sèvres, Ranska
*Avon, Alabama, Yhdysvallat
*Avon, Colorado, Yhdysvallat
*Avon, Connecticut, Yhdysvallat
*Avon, Etelä-Dakota, Yhdysvallat
*Avon, Illinois, Yhdysvallat
*Avon, Indiana, Yhdysvallat
*Avon, Maine, Yhdysvallat
*Avon, Massachusetts, Yhdysvallat
*Avon, Minnesota, Yhdysvallat
*Avon, New York, Yhdysvallat
*Avon, Ohio, Yhdysvallat
*Avon, Pennsylvania, Yhdysvallat
*Avon, Utah, Yhdysvallat
*Avon, Wisconsin, Yhdysvallat

## Jokia
*Avon, Uusi Etelä-Wales, Australia
*Avon, Uusi Etelä-Wales, Australia
*Avon, Victoria, Australia
*Avon, Länsi-Australia
*Avon, joki Hampshiressä, Englannissa
*Avon, Bristolissa, Englannissa
*Avon, Devonissa, Englannissa
*Avon, Warwickshiressä, Englannissa
*Avon, Ontariossa, Kanadassa
*Avon, Nova Scotiassa, Kanadassa
*Avon, Canterburyssa, Uudessa-Seelannissa
*Avon, Marlborough’ssa, Uudessa-Seelannissa

## Muita
*Avon Products, kosmetiikka-alan yritys
*Avon Rubber, rengasvalmistaja

### Laivoja
* HMS Avon (1805), Cruizer-luokan 18-tykkinen prikisluuppi
* HMS Avon (1837), 2-tykkinen puinen siipiratasalus
* HMS Avon (1862), 2-tykkinen puinen siipiratastykkivene
* HMS Avon (1867), 4-tykkinen Beacon-luokan tykkivene
* HMS Avon (1896), Avon-luokan torpedovenehävittäjä
* HMS Avon (K97), River-luokan fregatti
Pierre Moscovici

**Pierre Moscovici** (s. 16. syyskuuta 1957 Pariisi) on ranskalainen poliitikko, valtiovarain- ja talousministeri Ayraultin hallituksessa 16. toukokuuta 2012 lähtien. Moscovici oli eurooppaministeri 1997&ndash;2002 Lionel Jospinin hallituksessa ja Euroopan parlamentin jäsen 1994&ndash;1997 ja 2004&ndash;2007.

Moscovicin isä Serge Moscovici on romanianjuutalainen intellektuelli, sosiaalipsykologi ja vasemmistoaktiivi, joka pakeni Ranskaan 1947, ja äitinsä Ranskan kommunistipuolueessa toiminut psykoanalyytikko Marie Bromberg. Pierre Moscovici asui vuonna 1962 vuoden ajan Yhdysvaltain New Jerseyssä, jossa hänen isänsä opetti Princetonissa, sekä kesän 1968 Stanfordissa.

Moscovici on taloustieteen sekä filosofian lisensiaatti (DEA). ENAan hän meni opiskelemaan 1981.

Moscovici jätti Alain Krivinen johtaman Vallankumouksellisten kommunistien liiton 1984 ja liittyi sosialistisen puolueen jäseneksi. Lionel Jospinin hallituksen aikana vuonna 1988 hän oli hallituksen neuvonantajana koulutusasioissa. Vuonna 1990 hän sai viran kansallista taloussuunnitteluvirastosta. Vuonna 1991 hän julkaisi François Hollanden kanssa pamfletin *L’Heure des choix*, joka oli suunnattu ministeri Pierre Bérégovoyn talouspolitiikkaa vastaan.

Moscovicista tuli 1990 sosialistipuolueen puoluesihteeri ja 1992 varainhoitaja. Hänet valittiin Europarlamenttiin 1994, mutta jätti tehtävän 1997 osallistuakseen kansalliskokouksen vaaliin. Hänet valittiin Doubsista ja hänestä tuli hallituksen eurooppaministeri. Edustajanpaikkansa hän menetti vuoden 2002 vaaleissa, mutta tuli valituksi uudelleen europarlamenttiin 2004, josta hän erosi jälleen 2007, ja siirtyi takaisin kansalliskokoukseen. Vuonna 2011 hän toimi François Hollanden presidentinvaalikampanjan kampanjapäällikkönä.

## Lähteet
* Emansipé. Portrait. Liberation.fr . Web Archive 2013.
* M. Pierre Moscovici. Assembleenationale.fr . Web Archive 2016.

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Päätie 2 (Ahvenanmaa)

**Päätie 2** () on Ahvenanmaalla kulkeva tie, joka alkaa Maarianhaminasta ja päättyy Prästöhön. Tien pituus on 31 kilometriä.

## Nähtävyydet
Jomalassa tie sivuaa Jomalan kirkon sen läheltä, Finströmin pohjoispuolella juuri ennen Ödkarbyvikeniä sijaitsevan tunnelin päällä olevalla kalliolla oleva Uffe på berget -kahvila ja Kastelholman linna Kastelholman kylän eteläpuolella.

## Katso myös
* Tienumerointi Ahvenanmaalla
Jörg Demus

**Jörg Demus** (2. joulukuuta 1928 St. Pölten – 16. huhtikuuta 2019) oli itävaltalainen pianisti ja säveltäjä.

Demus opiskeli pianonsoittoa muun muassa Walter Giesekingin johdolla. Hän voitti vuonna 1956 Busoni-palkinnon. Pianistina monipuolinen Demus konsertoi Euroopassa, Yhdysvalloissa sekä Etelä-Amerikassa. Hän on myös soittanut paljon nelikätisesti Paul Badura-Skodan kanssa. Suomessa hän on pitänyt mestarikursseja Jyväskylän Kesän yhteydessä 1960-luvulla.

## Lähteet
Manuel Valls

**Manuel Carlos Valls** (s. 13. elokuuta 1962 Barcelona) on ranskalainen poliitikko. Hän toimi Ranskan pääministerinä 2014–2016. Valls erosi pääministerin tehtävästä joulukuussa 2016 asettuessaan sosialistien ehdokkaaksi vuoden 2017 presidentinvaalien esivaaleissa.

Valls on ollut Ranskan kansalliskokouksen jäsen vuodesta 2002. Hän oli Évryn pormestari vuosina 2001–2012. Valls toimi sisäministerinä Jean-Marc Ayrault’n hallituksessa 16. toukokuuta 2012 lähtien.  Hänet valittiin pääministeriksi Ayrault’n erottua tehtävästä.

Vallsin isä oli katalonialainen taidemaalari ja äiti sveitsiläinen. Hänen enonsa oli kuuluisa sveitsiläinen arkkitehti Aurelio Galfetti. Perhe pakeni Ranskaan Francon diktatuuria. Valls puhuu ranskaa, espanjaa, katalaania ja italiaa. Hän sai Ranskan kansalaisuuden vuonna 1982. Sosialistipuolueeseen hän liittyi 17-vuotiaana vuonna 1980.

Valls opiskeli historiaa Sorbonnen yliopistossa ja on tehnyt työuransa politiikassa. Hän on naimisissa palkitun viulistin Anne Gravoinin kanssa.

## Toiseen hallitukseen
Vallsin ensimmäisen hallituksen talousministeri Arnaud Montebourg arvosteli hallituksen talouspolitiikkaa sisältäpäin liian tiukaksi. Valls pyysi hallituksensa eroa 25. elokuuta 2014. Presidentti François Hollande hyväksyi eronpyynnön ja pyysi tätä muodostamaan uuden hallituksen. 

## Lähteet
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2013

**Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2013** pelattiin huhtikuussa 2013 Venäjällä. Turnaus oli 15. alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruusturnaus. 

Turnauksen voitti Kanada, joka kukisti loppuottelussa neljät edelliset mestaruudet voittaneen Yhdysvallat lukemin 3−2. Suomi sai pronssia voittamalla kisaisäntä Venäjän pronssiottelussa, maalein 2−1.

## Lohkot

;A-lohko
*  Yhdysvallat
*  Suomi
*  Venäjä
*  Tšekki
*  Latvia

;B-lohko
*  Ruotsi
*  Kanada
*  Saksa
*  Sveitsi
*  Slovakia

## Turnaussysteemi
Turnausjärjestelmä muuttui edellisestä vuodesta niin, että molempien lohkojen neljä parasta jatkoi puolivälieriin ja molempien lohkojen viimeiseiseksi jääneet karsivat keskenään sarjapaikasta.

## Otteluareenat

Ottelut pelattiin samoilla areenoilla kuin vuoden 2014 olympialaisten jääkiekkoturnaus.

## Alkusarja
### Lohko A

**Ottelut** Otteluiden alkamisajat ovat paikallisia aikoja (UTC+4).

### Lohko B

**Ottelut** Otteluiden alkamisajat ovat paikallisia aikoja (UTC+4).

## Putoamissarja
Putoamissarja pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä. 

## Pudotuspelit

Otteluiden alkamisajat ovat paikallisia aikoja (UTC+4).
### Puolivälierät

### Välierät

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

## Lopputulokset

**Pääsarjan kisat** 

**[[Jääkiekon alle 18-vuotiaiden 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2013|1. divisioona]]**   **A-Lohko** 

 **B-lohko** 

**[[Jääkiekon alle 18-vuotiaiden 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2013|2. divisioona]]**   **A-lohko** 

 **B-lohko** 

**[[Jääkiekon alle 18-vuotiaiden 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2013|3. divisioona]]** **A-lohko** 

 **B-lohko** 

## Palkinnot
### IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat
***Paras maalivahti:**  Juuse Saros
***Paras puolustaja:**  Steven Santini
***Paras hyökkääjä:**  Connor McDavid

## Lähteet
* Turnauksen virallinen sivusto  
* Turnaus IIHF:n sivuilla 
* 2013 World Championship Program 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Lojalisti (Amerikan vallankumous)

**Lojalistit** () tarkoittavat Amerikan vallankumouksen yhteydessä niitä Pohjois-Amerikan brittisiirtokuntien uudisasukkaita, jotka pysyivät vapaussodan aikana uskollisina Ison-Britannian kuningaskunnalle.

Lojalistit kannattivat Britannian kruunua monista syistä. Monet osoittivat kunnioitustaan kruunulle ja monet pelkäsivät vallankumouksen vievän Amerikan kaaokseen. Osan mielestä amerikkalaiset olivat kyllä kärsineet brittien sorrosta, mutta asiat pitäisi selvittää neuvottelemalla. Britannian puolella olivat myös monet henkilöt, jotka eivät olleet vielä täysin mukautuneet siirtokuntien yhteiskuntaan, kuten kieli- ja uskontovähemmistöt, tuoreet maahanmuuttajat, tummaihoiset ja intiaanit. Pääosa lojalisteista oli pienmaatilallisia, käsityöläisiä ja kauppiaita. Lisäksi suurin osa brittiupseereista, rikkaista kauppiaista ja anglikaanipapeista pysyi uskollisina. Myös monet saksalaiset maahanmuuttajat kannattivat Britanniaa, koska Yrjö III:lla oli saksalaiset sukujuuret.

Vain pieni osa lojalisteista, yhteensä noin 19&nbsp;000 henkeä, taisteli Britannian puolella vapaussodassa. Osa lojalisteista eli brittien vahvoissa tukikohdissa, kuten New Yorkissa, ja osa pakolaisleireillä, joita oli muun muassa Quebecin Sorelissa ja Yamachichessa. Lopulta noin satatuhatta lojalistia pakeni Yhdysvalloista. Heihin kuuluivat muun muassa Benjamin Franklinin poika William Franklin ja taidemaalari John Singleton Copley. Noin puolet lähtijöistä muutti Kanadaan, ja heistä noin 30&nbsp;000 päätyi nykyisten Nova Scotian, New Brunswickin ja Prinssi Edwardin saaren alueille.

## Lähteet
Runoilija ja muusa

**Runoilija ja muusa** on Wäinö Aaltosen vuosina 1926–1928 veistämä Aleksis Kiven muistomerkki Kulttuuritalo Laikun edustalla Tampereella. Veistos paljastettiin Hämeen heimojuhlien yhteydessä 11. elokuuta 1928.

Allegorisessa veistoksessa runouden henki siunaa runoilijaa taiteilijan kutsumukseensa, ja runoilija nostaa oikean kätensä sydämensä kohdalle. Teos oli Suomen henkilömuistomerkeistä ensimmäinen, jossa aihetta kuvattiin vertauskuvallisesti. Ihmishahmojen liikkeet suuntautuvat useampaan suuntaan, kierteisesti ylhäälta alas, mutta myös päinvastoin. Hahmot ovat Aaltoselle tyypillisesti suuripäisiä, korkeaotsaisia ja pienikätisiä sekä -jalkaisia. Miehen vartalo on atleettinen, naisen taas tyylitelty korkealle sijoitettuine rintoineen.

Jalustassa on lyyra runouden vertauskuvana ja reliefikuva Kivestä. Niiden ohessa on myös ote *[[Seitsemän veljestä|Seitsemästä veljeksestä]]*: ”Ylös pyhään pyörryttävään korkeuteen hän katseli”.

Aaltosen muistomerkki on 1926 järjestetyn muistomerkkikilpailun voittaja. Aaltosella oli kilpailussa useampi voitokas ehdotus, muun muassa *[[Musica (veistos)|Futuri]]*. Varoja hankittiin kansalaiskeräyksellä, mutta pääasiallinen rahoittaja oli Emil Aaltonen. Muistomerkin pystytti Tampereen Taiteilijaseura. Myöhemmin 1939 Helsingissä paljastettiin toinen Aaltosen Kivelle tekemä muistomerkki.

## Katso myös

* Aleksis Kiven patsaat ja muistomerkit

## Lähteet
Vähäjärvi (Pirkkala)

**Vähäjärvi**  on Pirkanmaalla Pirkkalassa sen keskustaajamassa, Suupan ja Naistenmatkan välissä, sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden-Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Vähäjärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta.

## Maantietoa
Järven pituus on 700 metriä, leveys 350 metriä ja sen pinta-ala on 11 hehtaaria. Järvi sijaitsee 400 metriä etelään Pyhäjärvestä. Sen laskujoki Pyhäjoki lähtee järven pohjoispäästä länsirannasta ja kulkee yli 3 kilometriä länteen, jossa sen luontainen uoma on muutettu valtatielle 3 sopivaan kaivantoon. Pyhäjoki laskee Pyhäjärven Soukonlahteen. Järveen laskee kaksi lyhyttä ojaa sen lounaisrantaan. Toinen tuo puolen kilometrin päässä sijaistevan lammikon ylivirtausvedet ja toinen pitempi oja tuo Vähä Naistenjärven ja toisen nimettömän lammen vedet kaakon suunnalta. Järvi on matala ja sen ulappaa täplittävät kesäisin kasvustot. Keskellä järveä on suihkulähde. Rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä. Järveä kiertää ympäri polku ja sen rannat tai rantojen läheiset alueet ovat täyteen rakennettuja. Talot ovat yleensä asuntoja, mutta länsirannalla sijaitsee puistossa Pirkkalan keskuskenttä (urheilukenttä) ja sen takana koulukeskus, jossa toimivat Naistenmatkan koulu, Pirkkalan yläaste ja Pirkkalan yhteislukio. Itärannalla sijaitsee puistossa Kurikanvainion uimaranta.

## Vedenlaatu
Vähäjärvi oli 1970-luvun lopulla hyvin rehevöitynyt ja se oli silloin kasvamassa umpeen. Vuonna 1982 sen rannat pengerrettiin ja sen vedenpintaa nostettiin metrillä. Vuonna 2000 järvestä poistettiin liikkeelle lähtenyt 0,7 hehtaarin saarimainen turvelautta, jonka jälkeen järvessä ei ole esiintynyt sinilevää.

## Historiaa
Vuonna 1953 julkaistussa peruskartassa järven ympäröivää peltomaisemaa kutsuttiin "Naistenmatkaksi" ja järven pohjoispään risteysaluetta "Suupaksi". Järven rantoja reunustivat kaakkoisrantaa lukuun ottamatta peltomaat. Järven länsirannat olivat matalina ruovittuneita. Aluetta rakennettiin vuoden 1961 peruskartan mukaan ahkerasti ja ensimmäiset rantatalot ovat tuolta ajalta. Itäpuolella kulkevan tien taakse ilmaantui vuoden 1975 kartan mukaan koulu. Se, ja kiivas rakentaminen, on sen jälkeen muuttanut ympäristön pysyvästi kaupunkimaiseksi.

Vähäjärven nimellä tunnetaan myös yksi Pirkkalan kunnanosista ja entisestä kylästä. Se rajoittui Naistenmatkaan, Kurikkaan, Takamaahan, Linnakallioon ja Linnakorpeen.

## Lähteet
Oswaldo Brenes Álvarez

**Oswaldo Brenes Álvarez** (5. elokuuta 1942 Liberia – 11. helmikuuta 2013) oli costaricalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Tilaránin hiippakuntaan 18. joulukuuta 1966 ja nimitettiin Ciudad Quesadan hiippakunnan johtoon 19. maaliskuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Osvaldo Padilla, jota avustivat José Francisco Ulloa Rojas ja Hugo Barrantes Ureña.

## Lähteet
Christiane Taubira

**Christiane Taubira** (s. 2. helmikuuta 1952, Cayenne, Ranskan Guayana) on ranskalainen poliitikko, joka oli oikeusministerinä Ayraultin hallituksessa 16. toukokuuta 2012 lähtien. Hän oli kansalliskokouksen jäsen 1993&ndash;2012 ja europarlamentin jäsen 1994&ndash;1999.

Taubira johtaa perustamaansa Walwari-puoluetta. Hän oli Parti radical de gauchen presidenttiehdokkaana vuoden 2002 vaaleissa.

Ainakin kolmesta Ranskassa säädetystä laista on käytetty nimeä julkisuudessa nimeä *la Loi Taubira* (”Taubiran laki”): Näistä ensimmäinen oli laki orjakaupan ja orjuuden säätämisestä rikokseksi ihmisyyttä vastaan (2001-434 21.5.2001), jota Taubira oli säätämässä jo kansanedustajana olleessaan. Toinen *Loi Taubira* on laki samaa sukupuolta olevien parien avioliitosta (2013-404 17.6.2013), jonka Taubira toi parlamentille oikeusministerinä, ja kolmas on laki (2014-896 15.8.2014), joka poisti rikoksista minimituomiot ja toi mahdollisuuden eräänlaiseen ehdonalaisuuteen (« contrainte pénale »), jossa vapauden ehtona ovat esim. hoito, koulutukseen tai työhön hakeutuminen tai korvaukset uhrille.
Loppukilpailu

**Loppukilpailu**, myös **loppuottelu**, **finaali**, on kilpailun viimeinen ottelu, jossa ratkaistaan koko tapahtuman voittaja. Urheilukilpailuissa, joissa kaksi yksilöä tai joukkuetta kilpailee toisiaan vastaan, loppukilpailu pelataan usein välierien voittajien kesken. Välierissa hävinneet joukkueet pelaavat toisiaan vastaan, jos ratkaistaan se, kumpi voittaa pronssimitalin.

## Lähteet
Seasons of the Shake

**Seasons of the Shake** on Giddyupsin vuonna 1987 ilmestynyt debyyttialbumi, joka julkaistiin LP-levynä (Dig It DIGLP 36) ja kasettina (Dig It DIGMC 36). Albumilta julkaistiin singlet *Little Weirdos*, *Sweet Bitter Pain* ja *One of These Stories*. Kappaleesta *Little Weirdos* tehtiin myös musiikkivideo. Kappale löytyy myös eri esittäjien kokoelmalta *Super Hits 3*.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Akiboy (Aki Sirkesalo) – laulu, kitara
* Pete Lehtelä – laulu, rummut
* Sami Saari – laulu, kitara, piano
* Sauli Leppänen – laulu, sähköbasso

+

* Jimi Sumén – tuottaja
* Nick Tesco – tuottaja (kappale *Little Weirdos*)
Aleksis Kiven patsas (Nurmijärvi)

**Aleksis Kiven patsas** on Aukusti Veuron pronssiveistos vuodelta 1934 Nurmijärvellä. Se on siirretty nykyiselle paikalleen Aleksis Kiven aukiolle kirjaston eteen vuonna 2000.

Veistos oli Aukusti Veuron kilpailuehdotus Kiven muistomerkiksi Kansallisteatterin eteen. ”Mietteissä”-niminen ehdotus voitti kilpailun, mutta veistosta ei kuitenkaan tilattu. Helsingin sijaan ehdotus toteutettiin Nurmijärvelle Kiven syntymän satavuotisjuhlan kunniaksi.

## Lähteet
Benigno Luigi Papa

**Benigno Luigi Papa** (25. elokuuta 1935 Spongano – 6. maaliskuuta 2023) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 25. maaliskuuta 1961 ja nimitettiin Oppido Mamertina-Palmin hiippakunnan johtoon 29. syyskuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Anastasio Alberto Ballestrero, jota avustivat Andrea Mariano Magrassi ja Aureliano Sorrentino.

Papa sai 11. toukokuuta 1990 nimityksen Taranton arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 21. marraskuuta 2011.

## Lähteet
Armando Franco

**Armando Franco** (6. toukokuuta 1922 Mesagne – 15. joulukuuta 1997) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 13. heinäkuuta 1947 ja nimitettiin Melfi-Rapollan sekä Venosan hiippakuntien johtoon 25. lokakuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. tammikuuta 1977. Pääkonsekraattorina toimi Corrado Ursi, jota avustivat Settimio Todisco ja Orazio Semeraro.

Franco sai 12. syyskuuta 1981 nimityksen Orian hiippakunnan johtoon, ja hän kuoli 75-vuotiaana virassa.

## Lähteet
Settimio Todisco

**Settimio Todisco** (10. toukokuuta 1924 Brindisi – 26. maaliskuuta 2025) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Brindisin arkkihiippakuntaan 27. heinäkuuta 1947 ja nimitettiin Molfetta-Giovinazzo-Terlizzin hiippakunnan apostoliseksi hallitsijaksi sekä Bigastron titulaaripiispaksi 15. joulukuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. helmikuuta 1970. Pääkonsekraattorina toimi Corrado Ursi, jota avustivat Nicola Margiotta, Achille Salvucci ja Orazio Semeraro.

Todisco sai 24. toukokuuta 1975 nimityksen Brindisin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 5. helmikuuta 2000. Hänen kautensa aikana arkkihiippakunnan uudeksi nimeksi vaihdettiin Brindisi-Ostuni.

## Lähteet
Rocco Talucci

**Rocco Talucci** (s. 6. syyskuuta 1936 Venosa) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Melfi-Rapollan hiippakuntaan Domenico Petroni 23. heinäkuuta 1961. Hänet nimitettiin Tursi-Lagonegron hiippakunnan johtoon 25. tammikuuta 1988, ja piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernardin Gantin, jota avustivat Giuseppe Vairo ja Vincenzo Cozzi.

Talucci sai 5. helmikuuta 2000 nimityksen Brindisi-Ostunin arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 8. huhtikuuta.

## Lähteet
Ukrainan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

**Ukrainan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue** edustaa Ukrainaa jääkiekossa nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa ja muissa nuorten kansainvälisissä otteluissa. 

## Sijoitukset maailmanmestaruuskilpailuissa

* 1993 – C-sarja; 1.
* 1994 – B-sarja; 1.
* 1995 – 8.
* 1996 – 10.
* 1997 – B-sarja; 5.
* 1998 – B-sarja; 2.
* 1999 – B-sarja; 1.
* 2000 – 10.
* 2001 – 1. divisioona; 3.
* 2002 – 1. divisioona; 4.
* 2003 – 1. divisioona, lohko A; 1.
* 2004 – 10.
* 2005 – 1. divisioona, lohko B; 5.
* 2006 – 1. divisioona, lohko A; 5.
* 2007 – 1. divisioona, lohko A; 3.
* 2008 – 1. divisioona, lohko A; 5.
* 2009 – 1. divisioona, lohko B; 5.
* 2010 – 1. divisioona, lohko A; 4.
* 2011 – 1. divisioona, lohko A; 6.

* 2012 – 2. divisioona, lohko A; 1.
* 2013 – 1. divisioona, lohko B; 4.
* 2014 – 1. divisioona, lohko B; 4.
* 2015 – 1. divisioona, lohko B; 2.
* 2016 – 1. divisioona, lohko B; 4.
* 2017 – 1. divisioona, lohko B; 5.
* 2018 – 1. divisioona, lohko B; 4.
* 2019 – 1. divisioona, lohko B; 5.
* 2020 – 1. divisioona, lohko B; 3.
* 2021 – 1. divisioona, lohko B:n turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
* 2022 – 1. divisioona, lohko B; 4.
* 2023 – 1. divisioona, lohko B; 2.
* 2024 – 1. divisioona, lohko B; 2.
* 2025 – 1. divisioona, lohko B; 1.
* 2026 – 1. divisioona, lohko A; 5.

## Lähteet
* http://www.nationalteamsoficehockey.com/ukraine.html 
### Viitteet
Francesco Milito

**Francesco Milito** (s. 7. heinäkuuta 1948 Rossano) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Antonio Cantisani 12. elokuuta 1972. Hänet nimitettiin Oppido Mamertina-Palmin hiippakunnan johtoon 4. huhtikuuta 2012. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Santo Marcianò, jota avustivat Vittorio Luigi Mondello, Luciano Bux, Salvatore Nunnari ja Antonio Cantisani.

## Lähteet
Huvipuisto (televisio-ohjelma)

**Huvipuisto** oli MTV3-kanavalla 30. kesäkuuta 2012 alkanut viihdeohjelma, jonka juontajana toimi Viivi Avellán. Ohjelmassa kymmenen henkilöä kilpaili toisiaan vastaan Powerparkin elämyspuistossa. Ohjelma oli kymmenosainen, ja sen oli tuottanut Mikael Tammi.

Suomalaiset stunt-ammattilaiset olivat suunnitelleet Powerparkissa suoritettavat tehtävät. Ohjelmaan haki yli 300 henkilöä, joista mukaan valittiin viisi miestä ja viisi naista. Kilpailun voittaja sai palkinnoksi elinikäisen rannekkeen Powerparkiin sekä kotimaan matkalahjakortin.

Ohjelman jokaisessa jaksossa vähiten pisteitä saanut henkilö putosi pois kilpailusta. Ohjelman kuvaukset olivat kesäkuussa 2012.

## Kilpailijat
### 1. tuotantokausi (2012)
*Eveliina Pöllänen
*Friida Kenraali
*Henri Luomi
*Jan Erik Kauniskangas
*Mikael Kostamo
*Pekka Keskiaho - Voittaja
*Sini Pulkkinen
*Tuomas Tyynelä
*Tuuli Nykänen
*Riina Kykkänen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ohjelman kotisivut
Kansainvälisen Jääkiekkoliiton mestaruuskilpailut 1912

**[[Kansainvälinen jääkiekkoliitto]]** IIHF (tuolloin LIHG) järjesti liiton mestaruusturnauksen jääkiekossa 1912. Turnaukseen osallistui neljä eurooppalaista maajoukkuetta ja Kanadan edustajana Oxford Canadians.

## Sarjataulukko

## Lähteet

* http://www.passionhockey.com/hockeyarchives/inter1912.htm
Orazio Semeraro

**Orazio Semeraro** (4. huhtikuuta 1906 Veglie – 22. elokuuta 1991) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Brindisin arkkihiippakuntaan 11. elokuuta 1929 ja nimitettiin Cariatin hiippakunnan johtoon 22. maaliskuuta 1957. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Adeodato Giovanni Piazza, jota avustivat Nicola Margiotta ja Corrado Ursi.

Semeraro sai 30. huhtikuuta 1967 nimityksen Brindisin koadjuuttoriarkkipiispaksi sekä Faleriin titulaariarkkipiispaksi. Hän toimi koadjuuttoriarkkipiispana, kunnes erosi tehtävistään 24. toukokuuta 1975.

Semeraro osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

## Lähteet
Alberico Semeraro

**Alberico Semeraro** (19. tammikuuta 1903 Martina Franca – 24. toukokuuta 2000) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Taranton arkkihiippakuntaan 11. huhtikuuta 1925 ja nimitettiin Orian hiippakunnan johtoon 1. toukokuuta 1947. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ferdinando Bernardi, jota avustivat Nicola Margiotta ja Francesco Potenza.

Semeraro osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 17. maaliskuuta 1978.

## Lähteet
Luigi Martella

**Luigi Martella** (9. maaliskuuta 1948 Depressa – 6. heinäkuuta 2015) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Otranton arkkihiippakuntaan 10. huhtikuuta 1977 ja nimitettiin Molfetta-Ruvo-Giovinazzo-Terlizzin hiippakunnan johtoon 13. joulukuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. maaliskuuta 2001. Pääkonsekraattorina toimi Francesco Cacucci, jota avustivat Donato Negro ja Bruno Musarò.

## Lähteet
Vesipuolukka

**Vesipuolukka** on perinteinen puolukan säilömismenetelmä. Lasipurkki täytetään puhtailla puolukoilla. Purkki täytetään lähdevedellä tai keitetyllä ja jäähdytetyllä vedellä. Purkin kansi suljetaan, ja purkkia säilytetään viileässä, esimerkiksi kellarissa tai jääkaapissa. Puolukat säilyvät hyvinä seuraavaan satoon asti. Marjat saavat jäätyäkin, sillä näin maku paranee, mutta silloin purkki ei saa olla aivan täysi.

Sama menetelmä käy myös karpalon ja variksenmarjan säilöntään.

## Lähteet
Tavaralajimenetelmä

**Tavaralajimenetelmä** on metsänhakkuumenetelmä, jossa jo metsässä ennen puun kuljettamista metsäautotien päähän puutavara lajitellaan puulajien mukaan. Vuonna 2005 maailmassa myytiin noin 2900 pohjoismaisella puutavaralajimenetelmällä tarkoitettua metsäkonetta, joista 1700 oli valmistettu Suomessa.

Maailmassa kokonaisuuteen puutavaralajimenetelmä on vähemmistössä oleva puukorjuumenetelmä. 

## Lähteet
Nicola Margiotta

**Nicola Margiotta** (13. joulukuuta 1889 Martina Franca – 8. maaliskuuta 1976) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 4. elokuuta 1912 ja nimitettiin Gallipolin hiippakunnan johtoon 16. joulukuuta 1935. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. toukokuuta 1936. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Lavitrano, jota avustivat Cornelio Sebastiano Cuccarollo ja Ferdinando Bernardi.

Margiotta sai 25. syyskuuta 1953 Brindisin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 24. toukokuuta 1975. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

## Lähteet
Donato Negro

**Donato Negro** (s. 3. tammikuuta 1948 San Cesario di Lecce) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 15. heinäkuuta 1972 ja nimitettiin Molfetta-Ruvo-Giovinazzo-Terlizzin hiippakunnan johtoon 22. joulukuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. helmikuuta 1994. Pääkonsekraattorina toimi Cosmo Francesco Ruppi, jota avustivat Francesco Minerva ja Michele Mincuzzi.

Negro sai 29. huhtikuuta 2000 nimityksen Otranton arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 24. kesäkuuta.

## Lähteet
Gilson Andrade da Silva

**Gilson Andrade da Silva** (s. 11. syyskuuta 1966 Rio de Janeiro) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Petrópolisin hiippakuntaan 4. elokuuta 1991 ja nimitettiin São Salvador da Bahian arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Noban titulaaripiispaksi 27. heinäkuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Filippo Santoro, jota avustivat Murilo Sebastião Ramos Krieger ja Alano Maria Pena.

## Lähteet
Monticello

**Monticello** on Yhdysvaltain kolmannen presidentin Thomas Jeffersonin rakennuttama kartano Charlottesvillessa Virginiassa. Jefferson asui kartanossa vuosina 1770–1826, pois lukien presidenttikautensa 1801–1809, ja hänet on haudattu kartanon hautausmaalle. Rakennus on tyyliltään uusklassinen, ja sen esikuvana on palladiolainen arkkitehtuuri. Kartanon seinät ovat päällystämätöntä tiiltä, sen pohjapiirros on symmetrinen ja sen etu- ja puutarhajulkisivun puolella on portiikit.

## Historia
Jefferson aloitti Monticellon rakentamisen vuonna 1768 omistamansa orjatyövoiman avulla. Palattuaan Ranskasta vuonna 1794 Jefferson laajensi kartanoaan Euroopasta saamiensa vaikutteiden pohjalta.

Jeffersonin kuoltua vuonna 1826 hänen tyttärensä myi kartanon. Nykyisin sen omistaa Thomas Jefferson Foundation. Kartano on UNESCOn maailmanperintöluettelon kohde.

## Galleria

Tiedosto:Monticello reflected.JPG|Monticello lokakuussa 2005
Tiedosto:Outside Monticello, Charlottesville, VA IMG 4206.JPG|Monticellon puutarhaa
Tiedosto:Montecello-Dome3.jpg|Rakennuksen kupoli
Tiedosto:Monticello veggie garden.JPG|Jeffersonin kasvimaa
Tiedosto:Thomas Jefferson gravestone at Monticello IMG 4201.JPG|Jeffersonin hauta


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Monticellon virallinen sivusto
Animal Kingdom (yhtye)

**Animal Kingdom** on lontoolainen (Englanti) indie rock -yhtye. Yhtyeeseen kuuluu Richard Sauberlich, Hamish Crombie ja Geoff Lea.
He ovat julkaisseet kaksi albumia: *Sings and Wonders* vuonna 2009 ja *The Looking Away* 8.5.2012. Singlejä: Chalk Stars (2009), Tin Man (2009), Two by Two (2010), Sings and Wonders (2010), Strange Attractor (31.1.2012).  

## Diskografia
### Studioalbumit
* Signs and Wonders (2009)
* The Lookng Away (2012)

### Singlet
* "Chalk Stars" (2009)
* "Tin Man" (2009)
* "Two by Two" (2010)
* "Signs and Wonders" (2010)
* "Strange Attractor" (31 January 2012) 
* "Strange Attractor" (3D M4n Remix) (2012)
* "Strange Attractor" (Dzeko & Torres Remix) (2012)

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Kevin Strootman

**Kevin Strootman** (s. 13. helmikuuta 1990 Ridderkerk, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa ranskalaisseura Olympique de Marseillea. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. 

## Ura
Strootman aloitti ammattilaisuransa Sparta Rotterdamin riveissä, jonka jälkeen hän on pelannut myös FC Utrechtissä sekä PSV Eindhovenissa.

Vuonna 2013 Strootman siirtyi Italian pääsarjaan Serie A:han AS Roman joukkueeseen noin 17 miljoonan euron siirtosummalla.

Vuonna 2018 Strootman siirtyi Ranskaan Marseillen joukkueeseen.

Strootman pelasi ensimmäisen ottelunsa Alankomaiden A-maajoukkueessa helmikuussa 2011 Itävaltaa vastaan. Hän teki ensimmäisen maaottelumaalinsa syyskuussa 2011 Helsingin olympiastadionilla EM-karsintaottelussa Suomea vastaan. Hänet valittiin Alankomaiden joukkueeseen vuoden 2012 EM-kilpailuihin mutta hän ei saanut turnauksessa peliaikaa. Toisen maaottelumaalinsa hän teki elokuussa 2013 ystävyysottelussa Portugalia vastaan ja kolmannen lokakuussa 2013 MM-karsintaottelussa Unkaria vastaan. Hän on marraskuun 2019 loppuun mennessä pelannut 46 maaottelua ja tehnyt kolme maaottelumaalia.

## Lähteet
Monkeymash

**Monkeymush** on Giddyupsin vuonna 1990 ilmestynyt toinen ja viimeiseksi jäänyt albumi, joka julkaistiin CD-levynä (FinalMix FMCD 102) ja LP-levynä (FinalMix FMLP 102). Albumilta julkaistiin vinyylisingle *Bullshittin’*.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Akiboy.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Akiboy (Aki Sirkesalo) – laulu, kitara, trumpetti
* Pete Lehtelä – rummut, laulu
* Sami Saari – kitara, laulu, kosketinsoittimet
* Hande Virkki – kontrabasso, kitara, laulu
Karttuankeriaat

**Karttuankeriaat** (Colocongridae) on ankeriaskaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan kaikista lämpimistä valtameristä.

## Lajit ja anatomia
Karttuankeriaiden heimoon kuuluu yksi suku ja lähteestä riippuen 5&ndash;7 lajia. Lajeja ovat muun muassa japaninkarttuankerias (*Coloconger japonicus*), jättikarttuankerias (*C. giganteus*), karibiankarttuankerias (*C. meadi*), sammakkoankerias (*C. raniceps*) ja tummakarttuankerias (*C. cadenati*). Muihin ankeriaskaloihin verrattuna heimon kalat ovat ruumiinrakenteeltaan tukevampia eivätkä yhtä pitkulaisia. Kooltaan ne kasvavat suurimmillaan 50&ndash;60 cm pitkiksi. Pää on suurehko ja kuono lyhyt sekä tylppä. Selkäevä on karttuankeriaslajeilla pitkä ja yhtyy pyrstö- ja peräevän kanssa. Rintaevät ovat hyvin kehittyneet, vatsaevät puuttuvat. Heimon lajien kylkiviiva on täysin kehittynyt ja päässä on aistikanavia. Karttuankeriaat ovat suomuttomia ja väriltään ruskeita tai harmaita.

## Levinneisyys ja elintavat
Karttuankeriaslajeja tavataan lämpimissä vesissä Atlantilla ja indopasifisella merialueella. Ne elävät usein lähellä mutapohjia 300&ndash;1&nbsp;000 metrin syvyydessä. Karttuankeriaita saadaan sivusaaliiksi kalastettaessa trooleilla, mutta niillä ei ole juurikaan kaupallista arvoa.

## Lähteet
Téra (departementti)

**Téra** on departementti Nigerin Tillabérin alueella. Sen pinta-ala on 15&nbsp;794 neliökilometriä. Asukkaita on 563&nbsp;500 henkeä (vuonna 2010, arvio).

Téran departementti rajoittuu idässä Tillabérin alueen Tillabérin sekä etelässä Kollon ja Sayn departementteihin, lännessä Burkina Fasoon ja pohjoisessa Maliin. Sen hallinnollinen keskus on Téran kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu seitsemän maalaiskuntaa: Bankilaré, Dargol, Diagourou, Gorouol, Gothéye, Kokorou ja Mehana. 

Seudun pääelinkeinoja on maanviljely (hirssi, durra) ja karjanhoito, joka pohjoisimmassa osassa perustuu paimentolaisuuteen. Nigerjoella harjoitetaan keinokasteluun perustuvaa riisin viljelyä.

## Lähteet
Sigismondo Pappacoda

**Sigismondo Pappacoda**, myös **Pappagoda** (23. maaliskuuta 1456 Napoli – 3. marraskuuta 1536 Napoli), oli italialainen roomalaiskatolinen piispa ja yksi katolisen kirkon kardinaaleista. Hän sai tohtorinarvon sekä kanonisessa että siviilioikeudessa. Hänet valittiin Venosan piispaksi 3. joulukuuta 1493 ja siirrettiin Tropean piispaksi 10. toukokuuta 1499. Hänestä tehtiin kardinaalipappi konsistoriossa 21. marraskuuta 1527, mutta hän erosi kardinaalin arvosta saman vuoden joulukuussa. Hänen veljensä oli piispa Angelo Pappacoda.

## Lähteet
Francescantonio Nolè

**Francescantonio Nolè** (9. kesäkuuta 1948 Potenza – 15. syyskuuta 2022) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki konventuaalien fransiskaanien papiksi Vittorio Maria Costantini 2. syyskuuta 1973, ja hänet nimitettiin Tursi-Lagonegron hiippakunnan johtoon 4. marraskuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Battista Re, jota avustivat Gioacchino Illiano ja Ennio Appignanesi. Nolè asetettiin virkaansa 7. tammikuuta 2001.

## Lähteet
Gorouol

**Gorouol** on maalaiskunta Tillabérin alueen Téran departementissa Nigerissa. Se sijaitsee Sahelin vyöhykkeellä 85 kilometriä Térasta pohjoiseen. Kunnassa on 64&nbsp;300 asukasta (vuonna 2010, arvio).

Gorouolin kunnan pinta-ala on 4&nbsp;650 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Malin Gaon alueen Ansongon piirin Tessitin kuntaan, idässä Tillabérin departementin Ayorouhun, etelässä Téran departementin Bankilaréen ja lännessä Burkina Fason Markoyeen. Pinnanmuodostukseltaan seutu on etupäässä kumpuilevaa aroa. Itärajalla virtaa Niger, johon laskee Gorouoljoki.

Kuntaan kuuluu 28 hallintokylää, yksi perinteinen kylä, 34 pikkukylää ja yhdeksän leiripaikkaa. Keskuspaikka on virallisesti Kolmanen kylä, mutta toistaiseksi kuntahallinto toimii Tégueyessa. Kunnanvaltuuston ja -johtajan lisäksi hallintoon osallistuu ranskalaisten siirtomaaisäntien perustaman kantonin perinteinen päällikkö, Doufragfrag-tuaregiryhmän johtaja Bankilaréssa sekä kylien ja paimentolaisryhmien päälliköt.

Asukkaista 80 % on songhaita, 15 % tuaregeja ja loput fulbeja, hausoja ja arabeja. Heistä valtaosa on muslimeja. Seudulla on myös kristitty vähemmistö.

Gorouoliin johtaa huonokuntoinen paikallistie Térasta. Seudun pääelinkeino on osin keinokasteluun perustuva maanviljely. Tärkeimmät viljelyskasvit ovat hirssi, durra, lehmänpapu, okra ja maapähkinä. Toinen tärkeä elikeino on laiduntamiseen ja paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, lampaat, aasit ja kamelit. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä, käsityöammatteja ja kalastusta. Osa miehistä käy kausitöissä Térassa, Niameyssa sekä naapurimaissa.

Kunnassa on 52 alkeiskoulua, 12 koraanikoulua, kaksi keskikoulua ja 14 lukutaitokeskusta. Alkeisopetus tavoittaa noin puolet kouluikäisistä. Terveyspalveluihin kuuluu kuusi terveyskeskusta ja kuusi terveysasemaa. Ne kattavat 68 % kunnasta. Vesihuolto käsittää 91 käsikäyttöistä porakaivoa, viisi pientä juomavesilaitosta ja 180 sementillä vahvistettua kaivoa. Kuntalaisista 47 % asuu puhtaan juomaveden ulottuvilla.

## Lähteet
Murilo Sebastião Ramos Krieger

**Murilo Sebastião Ramos Krieger** (s. 19. syyskuuta 1943 Brusque) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänestä tuli dehoniaani vuonna 1964, ja hän sai pappisvihkimyksensä Alfonso Niehuesilta 7. joulukuuta 1969. Ramos Krieger nimitettiin Florianópolisin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Lysinian titulaaripiispaksi 16. helmikuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Niehues, jota avustivat Honorato Piazera ja Eusébio Oscar Scheid.

Ramos Krieger sai 8. toukokuuta 1991 nimityksen Ponta Grossan piispaksi, ja virkaan asettaminen seurasi 22. heinäkuuta. 

Ramos Krieger nimitettiin 7. toukokuuta 1997 Maringán (virkaan asetus: 11. heinäkuuta), 20. helmikuuta 2002 Florianópolisin ja 12. tammikuuta 2011 São Salvador da Bahian (virkaan asetus: 25. maaliskuuta) arkkipiispaksi.

## Lähteet
João Oneres Marchiori

**João Oneres Marchiori** (2. toukokuuta 1933 Carazinho – 27. kesäkuuta 2017 Lages) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. helmikuuta 1960 ja nimitettiin Caçadorin hiippakunnan johtoon 25. tammikuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat Alfonso Niehues ja Honorato Piazera. 

Marchiori sai 18. huhtikuuta 1983 nimityksen Lagesin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi, ja 18. helmikuuta 1987 hänestä tuli sen piispa. Hän jäi eläkkeelle 11. marraskuuta 2009.

## Lähteet
Orlando Brandes

**Orlando Brandes** (s. 13. huhtikuuta 1946 Urubici) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Lagesin hiippakuntaan 6. heinäkuuta 1974 ja nimitettiin Joinvillen hiippakunnan johtoon 9. maaliskuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi João Oneres Marchiori, jota avustivat Eusébio Oscar Scheid ja Gregório Warmeling.

Brandes sai 10. toukokuuta 2006 nimityksen Londrinan arkkipiispaksi, johon virkaan hänet asetettiin 23. heinäkuuta.

## Lähteet
Jonas Olsson (jalkapalloilija, 1983)

**Jonas Olsson** (s. 10. maaliskuuta 1983 Landskrona, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa West Bromwich Albionia. Ammattilaisurallaan hän on edustanut myös kotikaupunkinsa Landskrona BoISia ja hollantilaista NEC Nijmegeniä.

Pelipaikaltaan Olsson on toppari.

## Ura
Maajoukkueurallaan kuusi A-maaottelua pelannut Olsson edustaa Ruotsia vuoden 2012 jalkapallon EM-kilpailuissa. 

## Lähteet
Filippo Santoro

**Filippo Santoro** (s. 12. heinäkuuta 1948) on italialainen, myös Brasiliassa toiminut roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Bari(-Canosan) arkkihiippakuntaan Italiaan 20. toukokuuta 1972 ja nimitettiin Brasiliassa São Sebastião do Rio de Janeiron arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tuscamian titulaaripiispaksi 10. huhtikuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eugênio de Araújo Sales, jota avustivat Gianni Danzi ja Karl Josef Romer.

Santoro nimitettiin brasilialaisen Petrópolisin hiippakunnan johtoon 12. toukokuuta 2004, ja hänet asetettiin sen piispaksi 11. kesäkuuta.

Santoro sai 21. marraskuuta 2011 nimityksen italialaisen Taranton arkkipiispaksi, ja tähän virkaan hänet asetettiin 5. tammikuuta 2012.

## Lähteet
Colin Maclaurin

**Colin Maclaurin** (1698–1746) oli skotlantilainen matemaatikko. Hän kehitti elliptistä integraalilaskentaa, integraalitestin ja Maclaurinin sarjan, joka on Taylorin sarjan erikoistapaus.

Maclaurin opiskeli ja myöhemmin työskenteli Glasgow'n yliopistossa. Hän aloitti yliopisto-opintonsa seitsemänvuotiaana. Matematiikan professori Robert Simson oli yksi hänen opettajistaan. Colin valmistui matemaatikoksi 14-vuotiaana gradunsa aiheena "On the power of gravity" ja on historian nuorimpana valmistuneita. Hän oli Isaac Newtonin ystävä ja Royal Societyn jäsen.

## Lähteet
Luíz Carlos Eccel

**Luíz Carlos Eccel** (s. 18. marraskuuta 1952 Brusque) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. kesäkuuta 1979 ja nimitettiin Caçadorin hiippakunnan johtoon 18. marraskuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. helmikuuta 1999. Pääkonsekraattorina toimi Eusébio Oscar Scheid, jota avustivat João Oneres Marchiori ja Vito Schlickmann. 

Eccel erosi tehtävistään piispana 24. marraskuuta 2010.

## Lähteet
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1936

**Yhdysvaltain presidentinvaalit 1936** järjestettiin 3. marraskuuta 1936. Valitsijamiesäänten jakautuminen niissä oli historian yksipuolisin. Vaalit voitti istuva presidentti, demokraatti Franklin D. Roosevelt haastajanaan republikaani Alf Landon.

523 valitsijamiesäänellä Roosevelt sai 98,49 prosenttia valitsijamiesäänistä, mikä oli korkein osuus sitten vuoden 1820 vaalien. Roosevelt sai myös historian suurimman määrän valitsijamiesääniä, jonka on ylittänyt vain Ronald Reagan 525 valitsijamiesäänellä vuoden 1984 vaaleissa. Alf Landon sai valitsijamiesääniä vain Vermontista ja Mainesta.

## Ehdokkaat
Demokraattinen puolue:
***[[Franklin D. Roosevelt]]**, istuva presidentti
*John Nance Garner, entinen ministeri
Republikaaninen puolue:
***[[Alf Landon]]**, Kansasin kuvernööri
*William Borah, senaattori

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Geoelections - Kartta vuoden 1936 presidentinvaalien annetuista äänistä
Raimundo de Castro e Silva

Dom **Raimundo de Castro e Silva** (1. toukokuuta 1905 Aracoiaba – 2. elokuuta 1991) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Fortalezan arkkihiippakuntaan 4. joulukuuta 1932 ja nimitettiin Teresinan hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Eluzan titulaaripiispaksi 17. kesäkuuta 1950. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antônio de Almeida Lustosa, jota avustivat Aureliano de Matos ja Antônio Campelo de Aragão.

De Castro e Silva sai 17. marraskuuta 1954 nimityksen Oeirasin piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 9. marraskuuta 1957. Eroamispäivänään hän sai nimityksen Fortalezan vihkipiispaksi ja Uzaliksen titulaaripiispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

## Lähteet
Geraldo Nascimento

**Geraldo Nascimento** (18. toukokuuta 1936 Senador Pompeu, Fortaleza, Ceará – 6. marraskuuta 2022 Juazeiro do Norte, Fortaleza, Ceará) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 29. kesäkuuta 1967 ja nimitettiin Fortalezan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Zama Majorin titulaaripiispaksi 10. syyskuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Aloísio Leo Arlindo Lorscheider, jota avustivat Manuel Edmilson da Cruz ja Timóteo Francisco Nemésio Pereira Cordeiro.

Nascimento erosi tehtävistään vihkipiispana 22. tammikuuta 1997.

## Lähteet