open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Juorkuna

**Juorkuna**, vanh. *Juokuna*, on noin 100 asukkaan kylä samannimisen järven rannalla Kiiminkijoen yläjuoksulla Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla.

## Liikenne
Kylän läpi kulkeva Utajärven ja Puolangan välinen seututie 837 on alueen tärkein kuljetusväylä. Alueella ei ole erillisiä jalankulun ja pyöräilyn väyliä, joten vilkasliikenteinen tie 837 on vaarallinen kävelijöille ja pyöräilijöille.

Kylästä alkava Olvasjärventie johtaa Kivijärven ja Marttisjärven kyliin, ja sen sivuteitä pitkin on yhteys myös Pudasjärven Keinäsperään. 

## Palvelut
* Matkailukeskus Rekihovi

## Tunnettuja juorkunalaisia
* Juorkunan Jussi on Kerttu Kauniskankaan Kansan Uutisissa käyttämä pakinoitsijanimimerkki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kahvila

**Kahvila** on ravitsemisliike, jossa tarjoillaan yleensä kahvia, teetä, virvoitusjuomia ja pikkulämpimiä.

## Historia
Kahviloiden juuret ovat Arabian niemimaalla ja Lähi-idässä islamilaisen kulttuurin piirissä, josta saatiin malli ensimmäisiin Eurooppaan 1600-luvun puolenvälin tienoilla perustettuihin kahviloihin. Noin sadan vuoden ajan kahvilat joko jäljittelivät pitkälle itämaisia esikuviaan tai olivat entisiä baareja ja majataloja, jotka olivat alkaneet tarjota suosiota saavuttanutta uutuusjuomaa kahvia ja muuttaneet nimensä kahviloiksi. Melko nopeasti kahviloiden kirjo alkoi kuitenkin laajeta ja eurooppalaisen kahvilakulttuurin omaleimaisuus kehittyä.

Monet ensimmäisistä kahvia myyneistä yrittäjistä pyörittivät liiketoimintaansa liikuteltavista kojuista tai kaulassa kannettavilta tarjottimilta. 1700-luvulla puistoihin ilmaantui suosittuja kahvitelttoja ja -paviljonkeja. Silloin tällöin kahvilanpitäjät pyrkivät luomaan kahviloihinsa ylellisyyden ja hienostuneisuuden leimaa, mutta näyttäviä, suuria luksuskahviloita alkoi esiintyä vasta 1700-luvun lopulla. Ne saavuttivat täyden komeutensa vasta 1800-luvun puolella, jolloin parhaimmillaan kahvila saattoi olla sisustettu useaan kerrokseen. Porvarilliseen makuun kuuluva koristeellisuus ja mahtavuus lisääntyivät kahviloiden sisustuksessa vuosisadan mittaan. 

## Kahvilatyypit

Tyypillistä kahvilakulttuurille on ollut yhä uusien kahvilatyyppien kehittyminen. Kuitenkin myös kahviloiden vanhat muodot ovat usein säilyneet uusista tulokkaista huolimatta. 

Kahvilatyyppejä:
* mangakahvila
* nettikahvila
* wieniläinen kahvila

## Eri maissa
Suomen ensimmäinen kahvila, *Kaffehus*, perustettiin Turkuun vuonna 1743. Suomalaiset kahvilat ovat yleensä auki vain päiväsaikaan, eikä niissä läheskään aina myydä alkoholijuomia.

Islamilaisissa maissa kahvilat ovat suosittuja kokoontumispaikkoja, joissa pelataan shakkia tai backgammonia. Venäläisistä kahviloista saa myös ruokaa ja alkoholia.

Hollannissa ja muissa maissa joissa mietojen huumausaineiden käyttö on sallittua, joistakin kahviloista, joita kutsutaan coffee shopeiksi voi ostaa kannabistuotteita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Suomalainen kahvilakulttuuri – onko sellaista? Verkkouutiset 5.5.2000.
* Johanna Mursunen: Luovassa tilassa . Utain 27.4.2009.
* Kai Ristola: 120-vuotias Fazerin kahvila pitää yllä eurooppalaista kahvilakulttuuria. Ylen uutiset 4.2.2011.
Nettikahvila

**Nettikahvila** on tila, jossa voi käyttää internetiä yleensä minuutti- tai tuntitaksalla. Usein nettikahviloissa ei ole lainkaan kahvitarjoilua. Myös tarjotun Internetyhteyden laatu vaihtelee. Suurimmassa osassa nettikahviloita ainoa tarjolla oleva palvelu on verkkoselain. Nettikahvilaa käyttävät yleensä henkilöt, joilla ei ole omaa tietokonetta sekä matkailijat. Jotkin nettikahvilat ovat erikoistuneet pelkiksi peliasemiksi.

## Historia
Yksi Euroopan ensimmäisistä nettikahviloista perustettiin Helsinkiin syyskuussa 1993,. CompuCafé avautui aluksi Kluuvin kauppakeskukseen, ja siellä esiteltiin uusimpia tietokoneita ja laitteita yhteistyössä maahantuojien kanssa. Vuodenvaihteen jälkeen ravintola siirtyi lokakuussa 1994 Annankadun ja Eerikinkadun kulmaan. Uusissa tiloissa oli muun muassa olutrobotti, josta saattoi valuttaa etukäteen ostettua olutta magneettikorttia vilauttamalla. Baarin toiminta loppui lyhyeen, sillä asiakkaat tekivät pääasiassa muuta kuin kuluttivat rahojaan juomiin. Ravintolaketju otti tilan muuhun käyttöön loppuvuodesta 1995.

## Katso myös
*PC bang
*Langaton hotspot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Porin maalaiskunta

**Porin maalaiskunta** () oli Satakunnassa sijainnut Suomen kunta. Se liitettiin vuonna 1967 toteutetun suuren kuntaliitoksen yhteydessä Porin kaupunkiin.

Kunta sijaitsi nykyisessä Satakunnan maakunnassa, Länsi-Suomen läänissä. Sen naapurikunnat olivat Porin kaupunki sekä Ahlainen, Kullaa, Luvia, Noormarkku ja Ulvila.

Porin maalaiskunta oli aikoinaan nykyisten Nakkilan, Noormarkun, Pomarkun, Siikaisten, Merikarvian, Ahlaisten ja Kullaan kanssa osa Suur-Ulvilaa.

Porin maalaiskunta oli viimeisiä kuntia, joissa avattiin kunnankirjasto vuonna 1952. Nyt tämä kirjasto on yksi Meri-Porin aluekirjastoista Porin Pihlavan kaupunginosassa nimenään Pihlavan kirjasto. Se täytti 50 vuotta 19. joulukuuta 2002.
 	
Porin maalaiskuntaan kuuluivat nykyiset Meri-Porin kaupunginosat ja Yyterin hiekkaranta sekä nykyiset Porin rannikon eteläosan kylät Viasvedeltä Lyttylään ja Kokemäenjoen pohjoisrannan kylät Ruosniemestä Toukariin.

Seurakunnallisesti Porin maalaiskunnan alue kuului vuoteen 1960 saakka Porin kaupunki- ja maaseurakuntaan, sen jälkeen Länsi-Porin ja Pihlavan seurakuntiin. 

## Väestö
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Porin maalaiskunnan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1960.

Vuonna 1946 Porin maalaiskunnasta liitettiin Poriin alue, jossa oli 5 057 asukasta.

## Kylät ja kulmakunnat
### Maarekisterikylät

* Aittaluoto
* Hyvelä ()
* Kokemäensaari (eli Kyläsaari, )
* Kuuminainen ()
* Lyttylä ()
* Pietniemi ()
* Preiviiki ()
* Rauma (eli Vähärauma, )

* Soodee ()
* Toukari ()
* Tuorsniemi ()
* Viasvesi
* Vuollet
* Yyteri ()

### Kulmakuntia ja asuinalueita

* Enäjärvi
* Etu-Amerikka
* Hannula
* Harju
* Huhtala
* Järvikylä (ruots. Träsk) )

* Katiskalahti
* Kivini (ruots. Kivins )
* Koliahde (ruots. Kolibacken )
* Kylänpää
* Makholma (ruots. Maggholm )
* Metsäkulma (ruots. Västervassa )

* Metsämaa
* Paarnoori (ruots. Barnöre )
* Pihlava (ruots. myös Svinhamn )
* Reikko (ruots. Sältingen )
* Rieskala (ruots. Mjösund )
* Riihikoski

* Riitsarka
* Uusiniitty (ruots. Udden )
* Varvinranta (ruots. Varvsstranden )
* Vasikkari
* Viikeri (ruots. Vidkärr )
* Välimäki

Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Porin maalaiskunnassa oli neljä taajamaa: Järvikylä (338 asukasta 1,7 neliökilometrillä), Kyläsaari (752 asukasta 3,2 neliökilometrillä), Pietniemi (253 asukasta 2,2 neliökilometrillä) ja Pihlava (2 806 asukasta 6,7 neliökilometrillä). Lisäksi osa Porin keskustan ja Ulasoorin taajamista sijaitsi maalaiskunnan puolella. Järvikylän ja Pietniemen taajamat ulottuivat osittain kaupungin puolelle.

## Lähteet
Syöksykierre

**Syöksykierre** on lentokoneen epätavallinen lentotila, jossa kone putoaa nokka maata kohden suurella kohtauskulmalla pystyakselinsa ympäri pyörien. Koneen toinen siipi kantaa ja toinen sakkaa. Painuvan siiven kohtauskulma kasvaa ja nousevan siiven kohtauskulma pienenee. Ylisuurella kohtauskulmalla kone pyrkii jatkamaan pyörimistään ja seurauksena on *autorotaatio* (ei pidä sekoittaa vastaavaan termiin, kun käsitellään helikoptereita). Hieman pienemmällä kohtauskulmalla kone pyrkii itsestään lopettamaan pyörimisen siipien muuttuvien kohtauskulmien johdosta; painuvan siiven nostovoima kasvaa ja nousevan siiven nostovoima pienenee.

**Syöksykierteen oikaisu** tapahtuu painamalla jalkaohjaimella sivuperäsin täysin pyörimiselle vastakkaiseen suuntaan, jolloin pyöriminen lakkaa. Tämän jälkeen pienennetään kohtauskulmaa eli tuodaan ohjainta eteenpäin sakkaustilan poistamiseksi ja turvallisen nopeuden saavuttua oikaistaan kone kiihtyvästä syöksystä. Alkavan syöksykierteen tunnistaminen ja oikaisu kuuluvat yksityislentäjän lupakirjan (PPL, private pilot's licence) koulutukseen. Muistisääntö on "vastajalkaa ja sauva eteen". Aiemmin useimmissa maissa peruskoulutukseen on kuulunut myös täysin kehittyneen syöksykierteen lentäminen oikaisuineen, mutta esimerkiksi Yhdysvallat ja Euroopan EASA edellyttävät tätä nykyään vain lennonopettajan lupakirjaa suorittavilta. Peruskoulutuksen osalta Yhdysvallat luopui vaatimuksesta jo vuonna 1949.Eräissä maissa, kuten Kanadassa (jossa opetetaan tarkoituksellinen syöksykierre oikaisuineen) ja Australiassa (jossa edellytetään kuitenkin lentokokeessa vain alkavan kierteen oikaisu), syöksykierre kuitenkin edelleen (2025) kuuluu alkeiskoulutuksen ohjelmaan.

Syöksykierteestä oikaisuun liittyy vakavasti otettava aistiharha vastakkaissuuntaisesta liikkeestä. Korvan kaarikäytävissä oleva neste jatkaa liikettään lentokoneen pyörimisen lakattua ja tämä aiheuttaa lentäjälle voimakkaan aistimuksen koneen pyörimisestä vastakkaiseen suuntaan. Lentäjä korjaa aistimuksen perusteella alkuperäisen liikkeen suuntaan ja joutuu näin juuri oikaistusta kierteestä uuteen saman suuntaiseen kierteeseen. Psykofysiologisilla testeillä lentäjiä valitessa pyritään karsimaan alalta pois ne ihmiset, joilla tällainen harha-aistimus on voimakas.

Ilmailun alkuaikoina syöksykierre oli erityisen vaarallinen, koska monet konetyypit eivät oienneet siitä lainkaan ja monet muutkin oikenivat vain vaihtelevin oikaisutoimin (mm. moottoritehosta riippuen). Lentokone voidaan myös suunnitella sellaiseksi, ettei se mene syöksykierteeseen lainkaan. Tällaisia ovat mm. monet purjekoneet.

Syöksykierrettä ei tule sekoittaa lattakierteeseen, joka on erittäin vaarallinen tila ja johtuu koneen painopisteen joutumisesta liian taakse pituusakselilla.

## Aiheesta muualla
Vaahterakasvit

**Vaahterakasvit** (Aceraceae) on aiemmin omaksi heimokseen tunnistettu siemenkasviheimo, joka nykyisessä luokittelussa sisällytetään saippuamarjakasveihin (Sapindaceae) kladistisin perustein. Heimossa oli 160 lajia, jotka jakautuivat kahteen sukuun. Lajeista kaksi kuului sukuun *[[Dipteronia]]* ja loput vaahteroiden (*Acer*) sukuun.

Vaahterakasveihin luokitellut lajit ovat kesävihantia puita tai pensaita, joiden lehdet ovat tavallisesti liuskaisia. Hedelmä on kaksilohkoinen lohkohedelmä, jolla on lenninsiivet.

## Suvut
* *[[vaahterat|Acer]]* – vaahterat
* *[[Dipteronia]]*
Lasten LukuVarkaus -palkinto

**Lasten Luku-Varkaus -palkinto** on suomalainen lastenkirjallisuuspalkinto, joka jaetaan vuosittain edellisvuoden parhaalle suomalaiselle ja suomenkieliselle alle 12-vuotiaille suunnatulle lastenkirjalle.  

Palkinnon suuruus on 3&nbsp;500 euroa ja se on jaettu vuodesta 2001. Palkinnon perustivat Varkauden kaupunki ja Stora Enso Oyj. Palkinnolla halutaan tukea lasten luku- ja kirjallisuusharrastusta. 

Lasten LukuVarkaus -palkinnon voittajakirja julkistetaan ja kirjailija palkitaan Vekara-Varkaus Festivaaliviikon yhteydessä kesäkuussa. 

## Ehdokkaiden valinta
Aikuisista koostuva esiraati valitsee 6–10 palkintoehdokaskirjaa, joista vuosittain vaihtuva 9–12-vuotiaista lapsista koottu kuusijäseninen raati valitsee varsinaisen voittajan.

Lapsiraati vaihtuu vuosittain, oppilaat tulevat vuorotellen eri Varkauden alakouluista. Lapset valitsevat keskuudestaan raadin puheenjohtajan. Lapsiraadin sihteerinä toimii aikuinen henkilö, jolla ei ole äänivaltaa raadissa.

## Palkinnon voittajat

Lähde

## Lähteet
Sapindales

**Sapindales** on aitokaksisirkkaisten rosidien ryhmään kuuluva kasvilahko. Lahkon lajit ovat puita, pensaita tai ruohoja.

## Heimot
Lahkossa on 9 heimoa, 479 sukua ja noin 6&nbsp;570 lajia.

* **[[Biebersteiniaceae]]**
** yksi suku (*[[Biebersteinia]]*) ja 5 lajia Kreikasta Keski-Aasiaan ulottuvalla alueella
* **[[vesipuukasvit|Kirkiaceae]]** – vesipuukasvit
** yksi suku (vesipuut *Kirkia*) ja 8 lajia trooppisessa ja eteläisessä Afrikassa sekä Madagaskarilla
* **[[ruutakasvit|Rutaceae]]** – ruutakasvit
** 161 sukua ja 2070 lajia enimmäkseen tropiikissa
** synonyymit: Amyridaceae, Aurantiaceae, Boroniaceae, Citraceae, Cneoraceae, Dictamnaceae, Disomaceae, Diplolaenaceae, Flindersiaceae, Fraxinellaceae, Jamboliferaceae, Pilocarpaceae, Ptaeroxylaceae, Pteleaceae, Spatheliaceae, Zanthoxylaceae
* **[[mahonkikasvit|Meliaceae]]** – mahonkikasvit
** 50 sukua ja 615 lajia tropiikissa
** synonyymit: Aitoniaceae, Cedrelaceae, Swieteniaceae
* **[[kvassiakasvit|Simaroubaceae]]** – kvassiakasvit
** 19–22 sukua ja 110 lajia enimmäkseen tropiikissa
** synonyymit: Ailanthaceae, Castelaceae, Holacanthaceae, Leitneriaceae, Quassiaceae, Simabaceae, Soulameaceae
* **[[sumakkikasvit|Anacardiaceae]]** – sumakkikasvit
** 81 sukua ja 873 lajia tropiikissa ja lauhkeassa vyöhykkeessä
** synonyymit: Blepharocaryaceae, Comocladiaceae, Julianaceae, Lentiscaceae, Pistaciaceae, Podoaceae, Rhoaceae, Schinaceae, Spondiadaceae, Vernicaceae
* **[[tohtorinpuukasvit|Burseraceae]]** – tohtorinpuukasvit eli burserakasvit
** 19 sukua ja 755 lajia tropiikissa
** synonyymi: Balsameaceae
* **[[saippuamarjakasvit|Sapindaceae]]** – saippuamarjakasvit
** 140 sukua ja 1630 lajia lähes yleismaailmallisesti
** synonyymit: Aceraceae (vaahterakasvit), Aesculaceae, Allophylacaceae, Dodonaeaceae, Hippocastanaceae (hevoskastanjakasvit), Koelreuteriaceae, Ornithropaceae, Paviaceae, Xanthoceraceae
* **[[natronmarjakasvit|Nitrariaceae]]** – natronmarjakasvit
** 3 sukua ja 16 lajia pohjoisen pallonpuoliskon kuivilla alueilla ja Australiassa
** synonyymit: Peganaceae, Tetradiclidaceae

## Lähteet
Sondre Norheim

**Sondre Norheim** (10. kesäkuuta 1825 – 9. maaliskuuta 1897) oli hiihdon kehittäjä ja tunnettu talviurheilumies. Hän syntyi Øverbøssä, Morgedalissa, Telemarkissa, Norjassa. Hänen perheensä oli hyvin köyhä ja myöhemmin se muutti Kvævenin tilalle Øverbøn läheisyyteen. Sondre oli vain kaksivuotias, kun hänen äitinsä kuoli.

Vuonna 1868 hän voitti ensimmäiset kansalliset hiihtokilpailut Kristianiassa (nyk. Oslo) voittaen nuoremmat kilpakumppaninsa ylivoimaisesti yhdessä muiden Telemarkista 200 kilometrin matkan matkustaneiden kumppaniensa kanssa. Noissa kilpailuissa Norheim esitteli maailmalla kehittämänsä välineet ja uuden käännöstyylin telemarkilaisen käännöksen. Myöhemmin hän esitteli christiania-parallelkäännöksen, joka  vakiintui alppihiihdossa käytettäväksi.

Sondre Norheimia pidetäänkin aiheellisesti nykyaikaisen hiihdon isänä. Hän kehitti muun muassa laskettelua sekä itse lajin että myös välineiden alalla. Hän muun muassa kehitti kannantaussiteen ja suksia, joissa oli leikatut sivut, jotta kääntyminen olisi helpompaa. Norheimin keksinnöt tekivät mahdollisiksi nykyaikana niinkin yksinkertaisilta tuntuvat asiat kuin suksilla kääntymisen ja hyppäämisen ilman, että sukset irtoaisivat jalasta. Norheimin ansiosta nykyaikana sana "slalom" (norj. *slalåm*, *sla* = rinne, tasainen pinta, *låm* = mäkeä alas tuleva latu) on yleismaailmallinen nimitys pujottelulle. Myöhemmin norjalaiset levittivät slalomia ja Telemark-hiihtoa Keski-Euroopan alppihiihtokeskuksiin.

Norheim hyppäsi vuonna 1868 mäkihypyn ensimmäisen maailmanennätyksen Brunkebergissä 19 metriä kantaneella hypyllään. Olaf Haugann rikkoi ennätyksen vuonna 1879, kun hän hyppäsi 20 metriä.

Vuosien 1952, 1960 ja 1994 talviolympialaisten olympiatuli sytytettiin Norheimin syntymäpaikassa Øverbøssä.

## Lähteet
Rosenheim

**Rosenheim** on kaupunki, joka sijaitsee Inn- ja Mangfall-jokien yhtymäkohdassa Baijerissa Etelä-Saksassa. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2020 lopussa 63&nbsp;591. Sen pinta-ala on 37,22 neliökilometriä ja asukastiheys on 1&nbsp;709 as./km2. Kaupungin pormestarina toimii Andreas März.

Rosenheim on niin sanottu piiritön kaupunki () eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista.

Rosenheim on tärkeä liikenteen solmukohta Münchenin (noin 60 km), Itävallan Salzburgin (80 km) ja Innsbruckin (noin 110 km) sekä Italiaan vievän Brennersolan (170 km) välillä. Kaupunki sijaitsee Alppien juurella ja sen alue on suosittua ulkoilu- ja patikointiseutua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin verkkosivut
Mobile (Alabama)

**Mobile** on Yhdysvaltojen Alabaman osavaltion keskeisiä kaupunkeja ja merkittävin satama. Kaupunki sijaitsee Meksikonlahden pohjoisrannalla Mobilenlahdella. Kaupungin nimi juontaa juurensa paikalla asuneesta mobileintiaaniheimosta.

## Historia

Kaupunki perustettiin 1702, joskin jatkuvien Mobilejoen tulvien vuoksi sen sijaintia muutettiin vuonna 1711. Kaupunki oli osa Ranskan Louisianaa. Pariisin sopimuksella 1763 Mobile siirtyi brittien hallintoon. Muutos aiheutti kaoottisen tilanteen, ja ranskankreolilainen väestö muutti sankoin joukoin länteen nykyisten Mississippin ja Louisianan osavaltioiden alueille. Amerikan vallankumoussotien yhteydessä 1780 Mobilen saivat espanjalaiset ja pitivät sitä hallussaan vuoteen 1814. Sen jälkeen siitä tuli Yhdysvaltojen Meksikonlahden rannikon toiseksi suurin satama. Alkoi puuvillabuumi. Kauppa ja merenkulku vilkastuivat suuresti. Vuonna 1860 saapui virallisesti viimeinen orjalaiva *[[Clotilda]]* ilman kapteenia. Mukana tulleet afrikkalaiset rantautuivat ja ryhtyivät asuttamaan lähiympäristöä, jossa onnistuivat säilyttämään kielensä ja kulttuurinsa 1900-luvulle asti. Yhdysvaltain sisällissodan aikana Mobile oli strategisesti tärkeä satamakaupunki etelävaltioille ja sen lähistöllä käytiin Mobilenlahden taistelu vuonna 1864. Toisen maailmansodan jälkeen Mobileen rakennettiin *Brookleyn lentotukikohta*. Kaupungissa sijaitsee myös yliopisto *University of South Alabama*. Alue on kuuluisa ostereistaan ja katkaravuistaan, joskin näiden tuotanto on taantunut.

Elokuussa 2005 iski Hurrikaani Katrina alueelle. Mobile kärsi huomattavia vahinkoja, mutta säästyi täystuholta toisin kuin lännempänä sijaitsevat Biloxi, Gulfport ja New Orleans.

## Väestö
Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan Mobilen väkiluku on 187&nbsp;041. Asukkaista ilmoitetaan olevan tummaihoisia tai afroamerikkalaisia 53,1 % ja valkoihoisia 40,4 %. Lasten osuus on 21,5 %. Virallisen köyhyysrajan alla on 20,7 prosenttia väestöstä. Metropolialueella asui 430&nbsp;197 ihmistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mobile

**Mobile** on epävakaaseen ja herkästi muuttuvaan tasapainotilaan perustuva veistoksellinen rakennelma, jossa liike on keskeinen osatekijä. Mobile on kineettisen veistoksen tyyppi, jossa tasapainotetut liikkuvat osat on ripustettu yhdeksi kokonaisuudeksi.

Tavallisesti mobile riippuu ja liikahtelee vapaasti, mutta se voi toimia myös sähkön avulla. Mobilen varjoilla on usein merkitystä, koska ne kertaavat liikettä. Mobilesta ei kuvissa saa oikeaa käsitystä, koska niistä puuttuu liike.

## Calder ja muut mobiletaiteilijat

Useimmiten mobilella tarkoitetaan erityisesti sen tyyppisiä kineettisiä veistoksia, kuin Alexander Calder teki 1930-luvun alusta lähtien. Saman suuntaisia teoksia oli tehty Venäjän konstruktivismin piirissä, mutta Calder varsinaisesti antoi mobileille niiden nykyisen muodon ja teki ne tunnetuiksi. Ne myös saivat nimensä Calderin yhteydessä. Marcel Duchamp käytti mobile-sanaa Calderin kineettisistä veistoksista vuonna 1931. Sana tulee ranskan ja italian kautta latinasta. 

Calderin taustainnoittajina toimivat Piet Mondrianin ja Joan Mirón teokset. Hänen mobilensa ovat teräslangasta ja peltilevyistä tehtyjä rakennelmia, joiden osat riippuvat vapaasti ja ovat ilmavirran liikuteltavissa. Ne koostuivat kirkasvärisistä abstrakteista metallilevymuodoista, jotka oli yhdistetty metallilangalla. Värien suhteen Calder suosi päävärejä, etenkin punaista, ja lisäksi mustaa sekä valkoista. Osaset on kiinnitetty peräkkäin niin, että ne voivat liikkua vapaasti kukin omaan tahtiinsa ja pyörähdellä. Calder teki mobileitaan 1930-luvulta kuolemaansa (1976) asti.

Calderin ja venäläisen Aleksandr Rodtsenkon ohella myös Man Ray ja Kari Huhtamo ovat tehneet mobileita.

## Mobilen sovelluksia
Mobilet ovat suosittu virike pienten lasten sängyn yläpuolella. Periaatteessa myös tuuliviirejä ja tuulikelloja voisi sanoa mobileiksi. Mobilet ovat lisäksi inspiroineet säveltäjiä mobilemaisesti liikahteleviin sävellyksiin. Muun muassa Frank Zappa on sanonut Calderin mobileiden toimineen joidenkin hänen sävellystensä mallina.

## Katso myös

* Kineettinen taide
* Kivien tasapainotus
* Himmeli

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rukousnauha

**Rukousnauha** on useimmissa maailmanuskonnoissa rukousten lausumiskertojen laskemiseen käytetty helminauha.

## Historia
Ensimmäiset tarkat kuvaukset rukousnauhoista on löydetty hindujen patsaista vuosilta 185 eaa. – 320 jaa. Rukousnauhan käytön uskotaankin alkaneen esihistoriallisessa Intiassa, jossa hindut käyttivät aluksi pikkukiviä rukousten laskemiseen ja sittemmin helminauhaa. Intiasta rukousnauhan käyttö levisi Tiibetiin, Kiinaan, Japaniin, Persiaan ja Arabiaan. Buddhalaiset ja muslimit alkoivat myös käyttää rukousnauhaa. Buddhalaisuudessa se tunnetaan nimellä *[[mala (buddhalaisuus)|mala]]* ja islamissa nimellä *[[subha]]*.

Kristittyjen rukousnauhojen käytön arvellaan olevan aavikkoisien perua 200-luvulta jaa. Myös he käyttivät pikkukiviä lausuttujen rukousten laskemiseen. Idän kristittyjen keskuudessa rukousnauha tunnettiin nimellä *chotki*. Läntisessä kristikunnassa rukousnauhan käyttö alkoi 800-luvulla ja rukousnauhan englanninkielinen nimitys *prayer bead* on lähtöisin noilta ajoilta. *Bead* perustuu anglosaksiseen sanaan *bede*, joka tarkoittaa rukousta. Katolilaisuudessa rukousnauhaa alettiin Ave Marian rukouksen käyttöönoton jälkeen kutsua nimellä ruusukko. Nimitys perustuu ruusuun, jota pidetään Neitsyt Marian ja täydellisyyden kukkana.

## Kristinuskossa
Rukousnauhassa on solmuja ja se on useimmiten tehty villasta. Historiallisesti rukousnauhassa on sata solmua, mutta nykyään käytetään myös 50 ja 33 solmun nauhoja. Rukousnauhan päässä on yleensä punottu risti ja tietyin välein toistuu helmiä solmujen välillä. Tavallinen satasolmuinen rukousnauha jaetaan yleensä 25 solmun eriin, jotka erotellaan suuremmilla solmuilla.

## Katso myös
*Pyhän Mikaelin ruusukko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Garmisch-Partenkirchen

**Garmisch-Partenkirchen** on noin 27&nbsp;000 asukkaan kaupunki, matkailu-, parantola- ja talviurheilukeskus Saksan Baijerin osavaltiossa.

## Maantiede ja ilmasto

Garmisch-Partenkirchen sijaitsee 707 metriä merenpinnan yläpuolella, Baijerin osavaltion eteläosissa, lähellä Itävallan rajaa, Loisach-joen laaksossa Zugspitzen juurella.

Garmisch ja Partenkirchen ovat eri puolilla jokea ja rautatietä. Partenkirchen on vanhempi ja perinteisempi, sen pääkadun sanotaan edelleen kulkevan vanhan roomalaistien linjausta pitkin ja sen varrella on perinteisiä baijerilaistaloja. Garmisch on modernimpi ja enemmän hiihtokeskuksille tyypilliseen iltaelämään keskittynyt alue.

Paikkakunnalta on rautatieyhteydet Müncheniin ja Innsbruckiin sekä Zugspitzelle, Saksan korkeimmalle vuorelle. 2&nbsp;962 metrin korkeudelle kohoava vuori on aivan kylän tuntumassa.

Kaupungin sijainti vuoristossa vaikuttaa sen ilmastoon. Keskimääräinen alin lämpötila on pakkasen puolella marraskuusta maaliskuuhun asti. Keskimääräinen ylin lämpötila on vähintään +20 astetta heinä- ja elokuussa. Eniten sataa kesä-, heinä- ja elokuussa, yli 160 mm kuukaudessa.

## Historia
Kaupungin historia alkaa sen läpi kulkeneesta roomalaisten tiestä ja tienvarren levähdyspaikasta nimeltä "Partanum". Vuonna 1330 kaupungin pohjoispuolelle perustettiin benediktiiniluostari. Vuonna 1361 Garmisch-Partenkirchenistä tuli virallinen markkinapaikka. Se oli tärkeä pysähdyspaikka Saksasta Italiaan kulkeville kauppiaille.

1500-luvun lopulla alueella käytiin lukuisia noitaoikeudenkäyntejä.

Garmisch ja Partenkirchen olivat pitkään omat erilliset kylänsä, kunnes olympialaisten kynnyksellä Adolf Hitler määräsi kylien pormestarit yhdistämään kylät.

Vuonna 1952 kaupunkiin perustettiin lasten reumasairauksiin erikoistunut klinikka, joka on nykyisin maailman suurin. Se hoitaa 2500 lasta vuodessa.

## Matkailu
Garmisch-Partenkirchen on yksi Baijerin Alppien merkittävimpiä matkailu- ja urheilukeskuksia. Siellä on matkailijoille 10 000 vuodepaikkaa ja vierasyöpymisiä kirjataan vuosittain 1,2 miljoonaa.

Garmisch-Partenkirchenissä järjestettiin talviolympialaiset 1936. Se on lisäksi yksi neljästä perinteikkään ja arvostetun Keski-Euroopan mäkiviikon kilpailupaikoista. Garmisch-Partenkirchenissa hypätään Mäkiviikon uudenvuodenpäivän osakilpailu, joka on kiertueen toinen heti Oberstdorfin jälkeen.

Kaupungin liepeillä Schachenissa on Baijerin kuninkaan Ludvig II:n rakennuttama satumainen linna. Kasvitieteellisessä puutarhassa kasvaa etenkin Alppien lajeja.

Kaupungissa vaikuttaneiden kuuluisuuksien, säveltäjä Richard Straussin ja kirjailija Michael Enden kunniaksi on pienet museot. Werdenfels-museon kokoelmat valottavat alueen historiaa 2000 vuoden ajalta. Aschenbrenner-museossa on pieniä posliiniesineitä.

Garmisch-Partenkirchen on Lahden ystävyyskaupunki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kaupungin verkkosivut 
* Kaarlo Soinio : Näkemyksiä ja vaikutelmia Garmisch-Partenkirchenistä, Helsingin Sanomat, 2.2.1936, nro 31, s. 25, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Hurrikaani Agnes

**Hurrikaani Agnes** oli Atlantin hurrikaanikauden 1972 tuhoisin hurrikaani. Se aiheutti suurimmat tuhonsa trooppisena myrskynä Yhdysvaltojen koillisosissa, jossa se aiheutti laajoja tulvia. Agnes surmasi yhteensä 122 ihmistä Yhdysvalloissa ja seitsemän Kuubassa ja aiheutti 10–12 miljardin dollarin vahingot (vuoden 2005 dollareissa.)

## Myrskyn kehitys ja reitti
Agnes kehittyi trooppisesta matalapaineesta 14. kesäkuuta Karibianmerellä. 16. kesäkuuta siitä tuli *trooppinen myrsky Agnes* ja hurrikaani 18. kesäkuuta eteläisellä Meksikonlahdella. Agnes iski Floridan luoteisosiin 19. kesäkuuta kategorian 1 hurrikaanina, liikkui koilliseen ja heikkeni trooppiseksi matalapaineeksi Georgian yllä.

Agnes saavutti trooppisen myrskyn voiman jälleen Pohjois-Carolinan yllä 21. kesäkuuta poistuessaan mantereelta jälleen Atlantin ylle. Siellä se voimistui lähelle hurrikaanin voimaa ja iski maihin lähellä New Yorkia 22. kesäkuuta. Myrsky yhtyi ei-trooppisen matalapaineen kanssa 23. kesäkuuta ja hävisi lopulta 25. kesäkuuta.

## Vaikutukset
Agnes oli heikko hurrikaani iskiessään Floridaan, ja myrskyn tuulten ja aaltojen vaikutukset jäivätkin vähäisiksi. Suurimmat tuhonsa Agnes aiheuttikin Yhdysvaltojen koillisosissa, jossa se yhtyi ei-trooppisen matalapaineen kanssa aiheuttaen laajoja rankkasateita. Yleisimmin vettä satoi 15–30 cm, mutta paikoin sitä tuli jopa 35–50 cm. Sateet aiheuttivat laajoja tulvia aina Virginiasta New Yorkin osavaltioon saakka, ja tulvia esiintyi myös läntisessä Carolinassa.

Agnes aiheutti 122 ihmisen kuoleman Yhdysvalloissa. Yhdeksän näistä kuoli Floridassa pääosin rajujen ukkosmyrskyjen vuoksi ja loput kuolemat liittyivät tulviin. Agnes aiheutti tulvia myös Kuubassa, jossa kuoli seitsemän ihmistä. Vuonna 2007 arvioitiin että myrskyn aiheuttamat aineelliset vahingot nousevat 10–12 miljardiin silloiseen dollariin, mikä tekee Agnesista seitsemänneksi kalleimman Yhdysvaltoihin iskeneen myrskyn.

## Lähteet
Frank Herbert

**Frank Herbert** (8. lokakuuta 1920 Tacoma, Washington, Yhdysvallat – 11. helmikuuta 1986 Madison, Wisconsin, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija, jonka tunnetuin teos on ''Dyyni''-kirjasarja. Päätyökseen Herbert teki muun muassa sanomalehtitoimittajan töitä. Herbertiä pidetään teknisesti kekseliäänä tieteiskirjailijana, jonka teoksissa käsitellään monesti selviämistä eri ympäristöissä, ekologiaa, valtapolitiikkaa ja uskontoa.

Frank Herbert oli kolmesti naimisissa, ja hänen poikansa Brian Patrick Herbert on jatkanut *Dyyni*-teosten kirjoittamista Kevin J. Andersonin kanssa. Poikansa mukaan Frank Herbert halusi olla omissa maailmoissaan ja sen takia teki kiusaa lapsilleen. Herbert oli monimutkainen ja vaikea luonne.

Herbert kuoli vuonna 1986 haimasyöpään 65 vuoden iässä.

Brittiläinen heavy metal -yhtye Iron Maiden pyysi Frank Herbertiltä lupaa lukea *[[Piece of Mind]]* -albuminsa kappaleen ”To Tame a Land” alkuun pätkän *Dyynistä*, johon kappale perustuu, mutta Frank Herbert kielsi tämän, koska hän ”inhoaa kaikkia rockyhtyeitä”.

## Teokset
; Sci-fi romaanit
**The Dragon in the Sea* (1956)
**[[Dyyni (romaani)|Dyyni]]* (Dune, 1963) Suomeksi kolmiosaisena
**The Green Brain* (1965)
**Destination: Void*: (1965)
**The Eyes of Heisenberg*
**The Heaven Makers*
**The Santaroga Barrier*
**Dune Messiah* suom Dyynin Messias
**Whipping Star* 
**Soul Catcher*
**The Godmakers*
**Hellstrom’s Hive*
**Children of Dune* 
**The Dosadi Experiment*
**The Jesus Incident* (yhdessä Bill Ransomin kanssa)
**Direct Descent*
**God Emperor of Dune*
**The White Plague*
**The Lazarus Effect* (yhdessä Bill Ransomin kanssa)
**Heretics of Dune*
**Chapterhouse: Dune*
**Man of Two Worlds* (yhdessä Brian Herbertin kanssa)
**The Ascension Factor* (yhdessä Bill Ransomin kanssa)

### Suomennetut teokset
* 
* 
* 
* 
* *Dyynin lapset. (Children of Dune, 1976.)* Suomentanut Natasha Vilokkinen. WSOY, 2023. .
;Novelleja julkaisuissa
* *Aikamme tieteislukemisto*. 1958, nro 1, Viikkosanomat, 1958
* *Maailma mielen mukaan: yksitoista tieteisnovellia kolmeltatoista sci-fi -sarjan kirjailijalta*, valinnut, esitellyt ja suomentanut Matti Rosvall; novellin "Ulkopuolelta" suomentanut Esa Adrian. WSOY 1986 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Norssi

**Norssi** tarkoittaa seuraavia asioita:

* kuore eli norssi, kalalaji
* normaalikoulu eli puhekielessä "norssi", esimerkiksi: 
** Helsingin Normaalilyseo
** Svenska normallyceum ("Norsen")
** Helsingin yliopiston Viikin normaalikoulu
** Jyväskylän normaalikoulu
** Oulun normaalikoulu
** Savonlinnan normaalikoulu
** Tampereen normaalikoulu
** Turun normaalikoulu
** Rauman normaalikoulu
* norssikarnevaalit, tapahtuma Paltamossa.
Sigurd Pettersen

**Sigurd Ørjan Pettersen** (s. 28. helmikuuta 1980 Kongsberg) on norjalainen mäkihyppääjä. Hän on 180 senttimetriä pitkä, painaa 60 kilogrammaa ja edusti Rollag Veggli -hiihtoseuraa. 

Pettersen teki läpimurtonsa kaudella 2002–2003, jolloin hän voitti kaksi maailmancupin osakilpailua (Trondheimissa ja Sapporossa) ja sijoittui cupin loppupisteissä kymmenenneksi. Val di Fiemmen MM-kisoissa hän kuului joukkuemäen pronssia saavuttaneeseen Norjan joukkueeseen.

Seuraavalla kaudella Pettersen voitti Keski-Euroopan mäkiviikon oltuaan paras Oberstdorfissa, Garmisch-Partenkirchenissä ja Bischofshofenissa. Hän voitti kauden aikana yhteensä neljä osakilpailua ja sijoittui maailmancupissa neljänneksi. Lentomäen MM-kilpailuissa Planicassa hän kuului joukkuemäen kultaa voittaneeseen Norjan joukkueeseen ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa yhdeksäs.

Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2005 Pettersen hyppäsi Norjan pronssikvartetissa suurmäen joukkuekilpailussa. Suurmäen henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli kymmenes ja normaalimäessä neljästoista.

## Maailmancupin palkintosijat
*Suurmäki:
**Kausi 2002–2003: Trondheim toinen & voitto, Titisee-Neustadt toinen, Sapporo voitto
**Kausi 2003–2004: Kuusamo voitto, Oberstdorf voitto, Garmisch-Partenkirchen voitto, Bischofshofen voitto, Sapporo kolmas
**Kausi 2004–2005: Lillehammer toinen
**Kausi 2007–2008: Val di Fiemme toinen
*Joukkuemäen voitot:
**Kausi 2003–2004: Willingen, Lahti

## Lähteet
*Sigurd Pettersen FIS:n tietokannassa  
*Sigurd Pettersen sports-reference.com -sivustolla
Junasuorittaja

**Junasuorittaja** oli VR:n käyttämä ammattinimike. 

Junasuorittaja oli rautatieliikenteen ohjaamisesta ja turvaamisesta vastaava henkilö. Hänen tehtävänään oli yhteistyössä muiden liikenteenohjaajien, junasuorittajien ja vaihdemiesten kanssa varmistaa junien aikataulun mukainen ja turvallinen kulku liikennepaikoilla ja liikennepaikkojen välillä. Junasuorittaja asetti eli *turvasi* junille niiden käyttämät kulkutiet asetinlaitteelta käsin tai määräsi vaihdemiehen suorittamaan kulkutien turvaamiseen liittyvät tehtävät.

Ammattinimike katosi Suomesta miehitettyjen asemien vähetessä kauko-ohjausjärjestelmien asentamisen vuoksi, ja liikennemääräysten muuttuessa ammattinimike muutettiin muotoon *liikenneohjaaja*.

Junasuorittajan tunnusmerkkinä oli virkalakin keltaisenpunainen päällys, jonka perusteella hänet erotti muusta juna- ja asemahenkilökunnasta. Se oli peräisin Itävallan rautateiltä. Lakki otettiin alun perin käyttöön junanlähettäjille vuoden 1920 virkapuku-uudistuksessa, joka perustui valtioneuvoston asetukseen ja jonka Rautatiehallitus antoi tiedoksi kiertokirjeellään. Punalakkisena junanlähettäjänä saattoi toimia esimerkiksi junanlähettäjä, asemapäällikkö tai asemakirjuri. Lakin yksityiskohdat (kuten leukapunos) määräytyivät virkanimikkeen mukaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sven Hannawald

**Sven Hannawald** (s. 9. marraskuuta 1974 Erlabrunn, Saksan demokraattinen tasavalta) on menestynyt saksalainen mäkihyppääjä, joka hyppyuransa jälkeen on kilpaillut rata-autoilijana.

Hannawald on ensimmäinen, joka on kyennyt voittamaan samalla kaudella kaikki Keski-Euroopan mäkiviikon neljä osakilpailua. Tämä tapahtui kaudella 2001–2002. Hän on lisäksi voittanut lukuisia arvokilpailuja, muun muassa kahdesti lentomäen maailmanmestaruuden.

Myöhemmin urallaan Hannawald kärsi loppuunpalamisesta ja jätti kauden 2004–2005 kokonaan väliin. Vuonna 2005 hän ilmoitti lopettavansa mäkihyppyuransa lopullisesti. Asianhoitajansa mukaan Hannawald oli toipunut sairastumisestaan, mutta ei terveydentilaltaan ollut huippu-urheilijan tasolla. Lopetuspäätöstä avitti se seikka, että Hannawald tunsi voittaneensa mäkihypyssä jo kaiken voitettavissa olevan.  

Vuodesta 2010 alkaen Hannawald on ajanut saksalaisessa GT Masters -rata-autoilusarjassa.

Lisäksi Hannawald on osallistunut pariin otteeseen Le-Mansin 24-tunnin autokilpailuun yhdessä ajoparinsa entisen F1-kuljettajan ja maanmiehensä Heinz-Harald Frentzenin kanssa.

## Arvokilpailusaavutukset

*1998 Oberstdorfin lentomäen MM:
**hopeaa
*1998 Naganon olympialaiset:
**hopeaa: joukkuemäki
*1999 Ramsaun MM-hiihdot:
**kultaa joukkuemäki
**hopeaa: suurmäki
**8. sija: normaalimäki
*2000 Vikersundin lentomäen MM:
**kultaa
*2001 Lahden MM-hiihdot:
**kultaa: suurmäen joukkuekilpailu
**pronssia: normaalimäen joukkuekilpailu
**6. sija: suurmäki
*2002 Harrachovin lentomäen MM:
**kultaa
*2002 Salt Lake Cityn olympialaiset:
**kultaa: joukkuemäki
**hopeaa: normaalimäki
**4. sija: suurmäki
*2003 Val di Fiemmen MM-hiihdot:
**7. sija: suurmäki

### Maailmancupin osakilpailuvoitot

### Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*http://www.sven-hannawald.de/
Hurrikaani Camille

**Hurrikaani Camille** oli 5. luokan hurrikaani, joka iski Mississippin osavaltioon Yhdysvalloissa 17.–18. elokuuta 1969. Se aiheutti 256 ihmisen kuoleman Yhdysvalloissa sekä 7,5 miljardin dollarin aineelliset vahingot (vuoden 2005 dollareissa.)

## Meteorologia
Camillen keskuksen ilmanpaine oli viidenneksi alin koskaan Atlantilla mitattu, 905 hPa. Iskiessään maihin sen ilmanpaine oli 909 hPa, ja tuulten on arvioitu puhaltaneen 85 m/s (305 km/h), puuskissa jopa 94 m/s (340 km/h). Camillen aiheuttamat aallot kohosivat 7,3 metriin, joka oli suurin hurrikaanin aiheuttama aalto Yhdysvalloissa vuoden 2005 hurrikaani Katrinan iskemiseen saakka.

Camille kääntyi itään sen iskettyä maihin Mississippin osavaltiossa aiheuttaen 790 mm rankkasateita Virginiassa saakka trooppisena matalapaineena. Camille vahvistui jälleen trooppiseksi myrskyksi siirryttyään Atlantille Virginian itärannikolta.

## Vaikutukset
Camille tappoi yhteensä 143 ihmistä Alabamassa, Mississippissä ja Louisianassa. Lisäksi 113 ihmistä kuoli Virginiassa tulvien vuoksi, joten kaikkiaan Camille surmasi 256 ihmistä Yhdysvalloissa. Kaikkiaan hurrikaani vahingoitti 8 931 ihmistä, tuhosi 5 662 kotia ja vahingoitti 13 915 kotia. Kaikkiaan Camille aiheutti 1,42 miljardin dollarin tuhot vuoden 1969 dollareissa (7,5 miljardia vuoden 2005 dollareissa), mikä oli järkyttävää noihin aikoihin. 26 miljardin dollarin tuhot aiheuttanut hurrikaani Andrew ohitti sen aiheuttamat tuhot, ja myös hurrikaani Katrina, joka iski samoille alueille, ohitti Camillen. Monet Camillen kokeneet ovat kuvanneet Katrinaa "paljon pahemmaksi", johtuen sen huomattavasti suuremmasta koosta (Camille oli hyvin pieni hurrikaani.)

## Nimeäminen
Vuonna 1969 hurrikaanien nimeämistavat eivät olleet yhtä tarkasti määritellyt kuin nykyään, vuosittain pomittiin naisten nimiä aakkosjärjestyksessä. John Hopella, Yhdysvaltojen kansallisen hurrikaanikeskuksen meteorologilla oli Camille-niminen tytär, joka oli juuri valmistunut lukiosta.Työkaverin ehdotuksesta  nimi  Camille  lisättiin vuoden myrskyjen nimien listalle tietämättä, että Camilleksi nimetystä myrskystä tulisi pahamaineinen.

Nimi vedettiin myöhemmin listoilta sen aiheuttamien tuhojen vuoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Seututie 471

**Seututie 471** on Savonlinnan Nojanmaasta Enonkosken kirkonkylän kautta Heinäveden Sappuun kulkeva seututie. Sen pituus on 66 kilometriä. Enonkoskella Hanhivirran yli on lossiyhteys. Tien nopeusrajoitus on pääosin 80 kilometriä tunnissa. Ainoat linja-autovuorot kulkevat välillä Enonkoski–Savonlinna, noin kolme edestakaista linja-autovuoroa päivittäin.

Vuonna 2021 Nojanmaan ja Enonkosken kirkonkylän välisellä osuudella liikennemäärät olivat noin 1&nbsp;000–2&nbsp;900 ajoneuvoa vuorokaudessa. Enonkosken kirkonkylän ja Sapun välisellä osuudella liikennemäärät olivat 200–600 ajoneuvoa vuorokaudessa.

## Reitti ja tieyhteydet
* Nojanmaa (vt 14) 
* Hannolanpelto (st 468, yt 15379)
* Makkola (yt 4731, yt 15383)
* Simanala (yt 4711, yt 4712)
* Enonkoski (yt 15386)
* Simanala (yt 15391)
* Ihamaniemi (yt 15409)
* Leipämäki (yt 4741)
* Sappu (st 476)

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Anna Tšakvetadze

**Anna Tšakvetadze** (, s. 5. maaliskuuta 1987 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen tennispelaaja. Syyskuussa 2007 hän saavutti uransa korkeimman listasijoituksen WTA:n kaksinpelirankingissa ollessaan viides.

## Ura
Tšakvetadze aloitti tenniksen peluun kahdeksan vuoden iässä äitinsä innostamana. Tšakvetadzen pelasi ensimmäisen ITF-junioriturnauksensa 2001 Minskissä, pudoten ensimmäisellä kierroksella. Ensimmäisen ITF-junioriturnausvoittonsa hän sai nelinpelissä Irina Kotkinan kanssa 2002 Istanbulissa. Kaudella 2003 voitti Bavarian Junior Challengen. Junioriuran loppusaldo oli kaksinpeleissä 67 voittoa, 19 tappiota, nelinpelissä 22-14. Korkeimmillaan Tšakvetadzen junioriranking oli 22. joulukuuta 2003 eli samana vuonna, jona hän siirtyi ammattilaiseksi.

Heti ensimmäisessä Grand Slam -turnauksessaan (ja vasta kolmannessa WTA-turnauksessaan), vuoden 2004 US Openissa Tšakvetadze pudotti kolmanneksi sijoitetun Anastasija Myskinan ja eteni 3. kierrokselle. Tällä hän jakaa Serena Williamsin kanssa toisen tilan nopeimmin WTA-urallaan top-10-pelaajan pudottaneiden pelaajien listalla. Hän murtautui WTA-rankingissa 100 parhaan joukkoon syyskuussa 2004 ja 50 parhaan joukkoon kesäkuun alussa 2005. Kaudella 2007 Tšakvetadze voitti neljä turnausta. Hän raivasi tiensä ensimmäistä kertaa Grand Slam -turnauksen välieriin Yhdysvaltain avoimissa, jossa hävisi epätasaisen esityksen jälkeen Svetlana Kuznetsovalle. Helmikuussa 2008 Tšakvetadze oli paras Pariisin halliturnauksessa voitettuaan finaalissa Ágnes Szávayn. Tšakvetadzen viimeisin WTA-voitto on heinäkuulta 2010, jolloin hän voitti Banka Koper Slovenia Openin finaalissa Johanna Larssonin.

Tšakvetadze saavutti WTA-kiertueella yksinpelissä 232 voittoa ja 153 tappiota. Tšakvetadze ilmoitti uransa lopettamisesta syyskuussa 2013 selkävaivojen vuoksi.

## Turnausvoitot
### Kaksinpelit (8)

## Muuta
Anna Tšakvetadze puhuu venäjää sekä englantia. Häntä valmentaa Cristian Kordasz. Suosikkialustakseen pelaaja on maininnut ruohokentät.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Poloiset

**Poloiset-sarja** on suomalaisen independent-elokuvayhtiö Neitsytfilmin vuosina 1999-2008 tuottama, muutaman minuutin mittaisten lyhytelokuvien sarja, joka kertoo lyhyesti ja vähäeleisesti nykyajan hölmöläisiä muistuttavan joukkion kohtaloista.

Poloiset-elokuvien kollektiivisessa pääosassa on kalsariasuinen ja vaitelias miesryhmä, jolle tapahtuu milloin mitäkin kummallista. Poloiset saattavat päätyä pulkkamäkeen laskemaan päin puuta, viidakkoon sotimaan, ihmisten pihamaille puutarhatontuiksi tai vaikkapa kiukkuisten humanoidien tai ilkeiden pop-tähtien murjomiksi. Tuotantoyhtiön kotisivuilla Poloiset-elokuvia luonnehditaan ”säälimättömiksi analyyseiksi ihmisen metafyysisestä rimpuilusta alati muuttuvassa oudossa maailmassa”. 

Poloiset-elokuville on ominaista intertekstuaalisten viittausten viljeleminen enemmän ja vähemmän tunnettuihin elokuviin, kirjallisuuteen, musiikkiin sekä muuhun populaarikulttuuriin. Poloiset -lyhytelokuvat on käsikirjoittanut ja ohjannut Sami Hantula, joka on toiminut mm. tv-satiiri Itse valtiaiden käsikirjoittajana vuosina 2002-2005.

Poloiset-sarjan lyhytelokuvista episodi *Poloiset ja paranormaali* on palkittu erikoispalkinnolla Tampereen kansainvälisillä lyhytelokuvajuhlilla 2001, Canal+ -palkinnolla Brestin kansainvälisillä lyhytelokuvajuhlilla Ranskassa 2001 sekä parhaan kansainvälisen lyhytelokuvan palkinnolla Rooman Arcipelagon elokuvajuhlilla Italiassa 2002. Poloiset-sarja kokonaisuutena on puolestaan saanut kunniamaininnan mm. Stuttgartin elokuvajuhlilla Saksassa vuonna 2003. Suomalaisista tv-kanavista Subtv on esittänyt Poloiset-lyhytelokuvia ohjelmistossaan vuosina 2002-2003.

Poloiset ovat seikkailleet oman lyhytelokuvasarjansa lisäksi myös samojen tekijöiden itsenäisissä lyhytelokuvissa *Marietta*, *Valoisa päivä*, *Sähköinen ääni* sekä *Elektromagneettinen lyhytelokuva*, joista ensinmainitussa kertojana toimii Elina Salo.

## Poloiset-sarjan lyhytelokuvat
* *Joulu-Poloiset* (*The Poor Ones' Christmas*, 1999)
* *Poloiset ja paranormaali* (*The Poor Ones and the Paranormal Phenomena*, 2000)
* *Poloiset pulkkamäessä* (*The Poor Ones Go Down Hill*, 2000)
* *Poloiset ja pop-tähti* (*The Poor Ones and the Pop Star*, 2000)
* *Poloiset ja potretti* (*The Poor Ones on the Abbey Road*, 2000)
* *Poloiset ja pimeyden sydän* (*The Poor Ones in the Heart of Darkness*, 2000)
* *Poloiset ja pieni askel* (*The Poor Ones Take One Small Step*, 2001)
* *Poloiset ja pankkiryöstö* (2005)
* *Poloiset ja pankiton ryöstö* (2005)
* *Poloiset ja barbara* (2005)
* *Poloiset paratiisissa* (2005)
* *Poloiset ja pommi* (2005)
* *Poloiset ja meno-paluu* (2005)
* *Poloiset ja psykologi* (2005)
* *Poloiset ja posetiivi* (2007)
* *Poloiset pahasti myöhässä* (2007)

### Poloiset mukana myös lyhytelokuvissa
* *Marietta* (*Marietta - The Northern Odyssey*, 2000)
* *Valoisa päivä* (2002)
* *Elektromagneettinen lyhytelokuva* (*Electromagnetic Short Film*) (2006)
* *Sähköinen ääni* (2006)
* *Uuden aallon vauhdikas hauskis* (2009)

## Aiheesta muualla
* Tuotantoyhtiö Neitsytfilmin kotisivut 
* Poloiset IMDb:ssa
Nimikirja

**Nimikirja** () on rekisteri, jota jokainen valtion virasto tai laitos Suomessa on velvoitettu pitämään palveluksessaan olevista virkamiehistä ja työntekijöistä henkilöstön valintaa, palvelussuhteeseen perustuvien etuuksien ja velvollisuuksien määräämistä ja muiden henkilöstöasioiden hoitamista varten. Nimikirjasta säädetään nimikirjalaissa (1010/1989) ja -asetuksessa (1322/1989). 

Nimikirja sisältää varmistettua tietoa muun muassa virkamiehen koulutuksesta ja työhistoriasta. Nimikirja on julkinen, mutta siitä voidaan salata tietoja julkisuuslain perusteella. Nimikirjanote oli lain säätämisen aikaan keskeinen viranhakuasiakirja. Sen avulla on pystytty helposti saamaan kokonaiskuva henkilön koulutuksesta ja kokemuksesta.

Nimikirjan käytöstä Suomen valtionhallinnossa on tarkoitus luopua, ja nimikirjalain kumoamista ehdottava lakiluonnos oli lausuntokierroksella kesällä 2022. Henkilötietojen käsittely on edennyt merkittävästi lain säätämisen ajoista ja tavoitteena on yhdenmukaistaa julkisen sektorin henkilötietojen käsittelyä yksityisen sektorin kanssa. Lain kumoamista ei ehditty valmistella, ja se siirtyi seuraavalle hallituskaudelle.

## Historia
Nimikirja otettiin käyttöön 9. maaliskuuta 1920 annetulla asetuksella, jossa määriteltiin virastot, joiden on pidettävä nimikirjaa kaikista virastossa palvelevista vakinaisista ja ylimääräisistä virka- ja palvelusmiehistä. Nimikirja määrättiin pidettäväksi vahvistetun kaavan mukaan, johon on merkittävä virkamiehen suku- ja etunimien lisäksi ilmoitus syntymäpaikasta ja -ajasta, virkaylennyksistä sekä kunniamerkeistä ja palkinnoista, viransijaisuuksista sekä muista määräyksistä ja julkisista tehtävistä, virkavapaudesta, virka- ja muista syytteistä, kunnallisesta ja muusta toiminnasta viran ulkopuolella sekä opintomatkoista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nimikirja-asetus 1322/1989 *Finlex*.
Pop Sunda

**Pop Sunda** on Länsi-Jaavalla, Indonesiassa 1970-luvulla kehittynyttä musiikkia. Siinä yhdistellään paikallista kansanmusiikkia länsimaiseen populaarimusiikkiin. Pop Sunda on yleensä laulettu sundan kielellä. Tunnetuimpiin pop Sunda -artisteihin kuuluu muun muassa Detty Kurnia.
Della Ankka

**Della Ankka** () on Disneyn sarjakuvamaailmassa Aaron Ankan ja Hortensia MacAnkan tytär, Aku Ankan kaksossisar, sekä Tupu, Hupu ja Lupu Ankan äiti. 

Della Ankan aviomiehen henkilöllisyys ei ole selvillä, ja Don Rosan piirtämässä Aku Ankan sukupuussa lintu onkin peittänyt hänen kasvonsa. Eräässä varhaisessa sarjakuvassa hänen paljastettiin joutuneen sairaalaan, kun Tupu, Hupu ja Lupu räjäyttivät ilotulitteen hänen nojatuolinsa alla. Tämän kepposeksi tarkoitetun onnettomuuden takia Della sai hermoromahduksen ja lähetti heidät pariksi viikoksi veljensä Aku Ankan huostaan. Sitten Aku saa sähkösanoman Dellalta, joka tahtoo poikien palaavan kotiin, ja Aku lähettää pojat Dellalle. Myöhemmin pojat tulivat käymään Akun luona. Sen jälkeen Della Ankasta ei ole kuulunut mitään.

Don Rosan tekemän Ankkojen sukupuun mukaan Dellan aviomies on Iines Ankan veli.

Varhaisemmissa suomennoksissa Dellan nimi oli **Sanelma Ankka**. Nimi on myös esiintynyt muodossa **Dumbella** ''Aku Ankka'' -lehden numerossa 16/1994 Don Rosan tarinassa *Maailman rikkain ankka* ja vuoden 2017 *[[DuckTales|DuckTalesissa]]* Akun ”haukkumanimenä” Dellalle.

## DuckTales
Uudessa, vuonna 2017 alkaneessa *DuckTales*-animaatiosarjassa Della Ankalla on ensimmäistä kertaa näkyvämpi rooli. Sarjan alkupäässä Della mainitaan muutamaan otteeseen ja paljastuu, että hän otti osaa veljensä Akun kanssa heidän enonsa Roope Ankan seikkailuihin ennen ankanpoikien syntymää; sarjaan perustuvissa *DuckTales*-lehdissä kerrotaan toisinaan Roopen, Akun ja Dellan yhteisistä seikkailuista. Hänen olinpaikkansa sarjan aikana pidettiin pitkään arvoituksena, kunnes ensimmäisen tuotantokauden viimeisessä jaksossa paljastui että Della oli tehnyt pakkolaskun kuuhun. Vasta toisen tuotantokauden seitsemännessä jaksossa Della toimii jakson päähenkilönä. Lopulta Della palasi takaisin maahan, pääsi takaisin perheensä luo ja tapasi poikansa ensimmäistä kertaa.

Della Ankka asusteeksi on määriytynyt lentäjäpilotin vaatteet eräänlaiseksi vastakkainasetteluksi Aku Ankan mieltymykselle merimiesnuttuun ja -lakkiin. Luonteeltaan Della on poikamainen, ja myös veljeään uhkarohkeampi, minkä vuoksi Roope tuntui näkevän hänessä MacAnkan klaanin veren virtaavan vahvasti suonissaan Akuun nähden.

Sarjassa Dellan ääninäyttelijänä toimii Paget Brewster.

## Lähteet
Limbonic Art

**Limbonic Art** on norjalainen black metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1993. Heidän ensimmäinen albuminsa oli *Moon in the Scorpio*, joka ilmestyi vuonna 1996. Samana vuonna yhtye liittyi Nocturnal Art Productions -levy-yhtiön riveihin, jonka omisti Samoth. Yhtye hajosi vuonna 2003, mutta aloitti toimintansa uudelleen 6. kesäkuuta 2006, "pedon päivänä". Limbonic Art ei käytä oikeaa rumpalia, joten rummut valmistetaan rumpukoneella.

## Diskografia
### Studioalbumit
**Moon In The Scorpio* - (1996)
**In Abhorrence Dementia* - (1998)
**Epitome Of Illusions* - (1998)
**Ad Noctum - Dynasty Of Death* - (1999)
**Volume 1-4* - (2001) 4 ensimmäistä levyä bonusraidoilla
**The Ultimate Death Worship* - (2002)
**Legacy of Evil* - (2007)
**Phantasmagoria* - (2010)
**Spectre Abysm* - (2017)

### Kokoelma-albumit
**Chronicles of Limbo* (2000)
**Volume I-IV* (2001)
**1995-1996* (2009)
**1996* (2010)

## Jäsenet

**Daemon (Vidar Jensen)* - laulu, kitarat, sanoitukset, syntetisaattorit ym. - (1993–2003, 2006–)
**Morfeus (Krister Dreyer)* - kitarat, laulu (ensimmäisillä levyillä), syntetisaattorit ym. - (1993–2003, 2006–2009)
Chimborazo

**Chimborazo** on maakunta Ecuadorissa. Siellä sijaitsee muun muassa Ecuadorin korkein vuori, Chimborazo. Maakunnan pääkaupunki on Riobamba.

Chimborazon pinta-ala on 6&nbsp;470 km2 ja väkiluku vuonna 2010 oli 458&nbsp;581. Chimborazon asukkaista 70&nbsp;% kuuluu alkuperäiskansoihin. Osuus on suurempi kuin missään muussa Ecuadorin maakunnassa.

Chimborazo on jaettu kymmeneen kantoniin:

# Alausí (Alausí)
# Chambo (Chambo)
# Chunchi (Chunchi)
# Colta (Villa la Unión)
# Cumandá (Cumandá)
# Guamote (Guamote)
# Guano (Guano)
# Pallatanga (Pallatanga)
# Penipe (Penipe)
# Riobamba (Riobamba)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Riobamba Ecuador