open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Heikelä-Linnanahde Korporaatio

**Heikelä-Linnanahde Korporaatio** on Jussi Heikelän ja Aki Linnanahteen juontama radio-ohjelma, jota esitettiin Radio Rock -kanavalla. Muita ohjelmassa toimineita juontajia ovat Jenni Alexandrova. Ohjelman on korvannut Heikelä-Korporaatio ja myöhemmin Korporaatio.

Ohjelma on voittanut vuoden radio-ohjelma 2009 -palkinnon.

## Lähteet
Pekka Sivula

**Pekka Väinö Johannes Sivula** (8. elokuuta 1924 Kouvola – 26. toukokuuta 2018 Naantali) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi Turun asemakaava-arkkitehtinä ja kaavaosaston päällikkönä. Hän oli myös innokas golfharrastaja ja suunnitteli monia golfkenttiä eri puolille Suomea.

Sivula valmistui arkkitehdiksi vuonna 1952. Hän toimi vuodesta 1960 Turun asemakaava-arkkitehtina yli 25 vuotta. 1980-luvun alkupuolella Sivula tuomittiin viraltapantavaksi Armas Puolimatkan lahjusjutun yhteydessä: käräjäoikeus antoi Sivulalle vuonna 1983 tuomion 15&nbsp;970 markan lahjoman vastaanottamisesta, ja hän sai sakkoja. Eläkkeellä hän erikoistui golfkenttien suunnitteluun. Hän suunnitteli kaikkiaan 16 golfkenttää, toiseksi eniten Suomessa Kosti Kurosen jälkeen.

Pekka Sivula toimi 1977–1983 Suomen Golfliiton hallituksessa. Hän oli mukana perustamassa turkulaista Aura Golfia 1958 ja oli vuosina 1981–1983 sen puheenjohtaja.

## Lähteet
Niéna

**Niéna** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Sikassosta länteen. Kunnassa on 37&nbsp;400 ja kylässä 8&nbsp;600 asukasta (vuonna 2009).

Niénan kunnan pinta-ala on 1&nbsp;500 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Watenin, Blendion ja Kofanin, idässä Kapolondougoun, etelässä Finkolo Ganadougoun, Minikon, Zaniénan ja Kolondiéban piirin Kolosson sekä lännessä Kolondiéban, Ménan ja Bougounin piirin Koumantoun kuntiin.

Kuntaan kuuluu 46 kylää. 

Niénan kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kaupankäynti ja vähäisemmässä määrin kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi, riisi, maapähkinä ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja.

## Lähteet
Energia Ranskassa

**Energia Ranskassa** käsittelee Ranskan energian tuotantoon ja kulutukseen liittyviä asioita.

Energiankulutus asukasta kohti vuonna 2022 oli 121,928 miljoonaa BTU:ta, maailmassa 35. suurinta. Ranska on Euroopan valtioista suurin energian nettoviejä. Vientituote on ydinvoimaloissa tuotettu sähkö.

Ranskan energiankulutus vuonna 2022 jakaantui eri lähteiden kesken seuraavasti:
* ydinvoima 36%
* öljy 31%
* maakaasu 16 %
* biopolttoaineet ja jätteet 9%
* hiili 4%
* aurinko ja tuuli 3%
* vesivoima 2%

## Ydinvoima
Vuonna 2023 Ranska tuotti sähköstään 65% ydinvoimalla, suuremman osuuden kuin mikään muu maa maailmassa. Ydinsähköä tuotettiin 324 TWh, tätä suuremman määrän tuottivat vain Yhdysvallat ja Kiina.

Vuonna 2018 Ranska ilmoitti sulkevansa 14 reaktoria vuoteen 2035 mennessä, pienentävänsä ydinvoiman osuutta maan energiapaletissa ja korvaavansa sitä uusiutuvilla energianlähteillä. Vuonna 2023 maassa oli 56 käytössä olevaa ydinreaktoria, yksi rakenteilla ja 14 poistettu käytöstä.

2020-luvun alussa ydinsähkön tuotanto oli alentunut, kun Civaux’n voimalassa vuonna 2021 havaittujen vikojen jälkeen monet voimalat suljettiin huollon ja tarkistusten ajaksi.

## Öljy
Ranska tuottaa itse vajaan kaksi projenttia kuluttamastaan öljystä. Merkittäviä öljyntuotantoalueita ovat Île-de-France Pariisin seudulla ja Akvitaniassa. 

## Maakaasu
Vuonna 2022 Ranska poltti maakaasua 37&nbsp;001 miljoonaa kuutiometriä, tuotti siitä itse 20 ja toi ulkomailta 56&nbsp;281 miljoonaa kuutiometriä. Kotimainen tuotanto oli siis alle 0.1 prosenttia kulutuksesta. Yli puolet kaasusta käytetään kodeissa lämmitykseen ja ruoanlaittoon.

Ranskan jäljellä olevat tunnetut kaasuvarat vuonna 2021 olivat 7&nbsp;787 miljoonaa kuutiometriä.
Kotimaista maakaasua käytettiin runsaasti 1960- ja 1970-luvuilla, mutta 1990-loppuun mennessä tuotanto oli lähes kokonaan ehtynyt. Kaasua tuodaan lähinnä Pohjanmeren suunnasta mutta myös Algeriasta ja Venäjältä. Myös Venäjän hyökättyä Ukrainaan Ranska on jatkanut LNG:n ostamista sieltä.

## Kivihiili ja ruskohiili
Ranskan viimeinen oma kivihiilikaivos suljettiin vuonna 2004. Valtion kivihiiliyhtiö Charbonnages de France lopetti toimintansa vuoden 2007 lopussa. Jäljellä olevat hiilivarat Ranskassa ovat noin 160 miljoonaa tonnia kivihiiltä ja 114 miljoonaa tonnia ruskohiiltä.

Nord-Pas-de-Calais’n kaivosalue on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2012.

## Vesivoima
Vesivoiman osuus sähköntuotannossa on Ranskassa Euroopan suurimpia, vuonna 2022 9,5% kapasiteetista. Maa on valjastanut käyttöön yli 90% potentiaalisesta vesivoimasta, joten alalla ei ole odotettavissa kasvua.

## Katso myös
* Ranskan energiapolitiikka
* Luettelo Ranskan ydinvoimaloista

## Lähteet
Kapolondougou

**Kapolondougou** on maalaiskunta Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Sen keskuskylä N’Kourala sijaitsee 50 kilometriä Sikassosta länteen. Kunnassa on 14&nbsp;700 ja kylässä 2&nbsp;100 asukasta (vuonna 2009).

Kapolondougoun kunta rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Kofanin ja Doumanaban, idässä Gongasson ja Farakalan, etelässä Kolokoban, Finkolo Ganadougoun ja Zanférébougoun ja lännessä Niénan kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.

Kuntaan kuuluu 19 kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on bambaroita, fulbeja ja miniankoja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös animisteja ja kristittyjä.

N’Kouralan kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra ja riisi. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa, maapähkinää ja juureksia. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit.

## Lähteet
Farakala

**Farakala** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 40 kilometriä Sikassosta länteen. Kunnassa on 7&nbsp;600 ja kylässä 1&nbsp;600 asukasta (vuonna 2009).

Farakalan kunnan pinta-ala on 474 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Gongasson ja Natienin, etelässä Kolokoban sekä lännessä ja pohjoisessa Kapolondougoun kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot, kukkulat ja laaksot. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.

Kuntaan kuuluu 13 kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on miniankoja, dogoneja, soninkeja, bambaroita ja fulbeja. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.

Farakalan kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi ja durra. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä, käsityöammatteja, kalastusta ja keräilyä.

## Lähteet
Giannoúlis Chalepás

**Giannoúlis Chalepás** () (14. elokuuta 1851 – 15. syyskuuta 1938) oli kreikkalainen kuvanveistäjä ja modernin kreikkalaisen taiteen merkittävä vaikuttaja.

## Elämä
### Koulutus

Chalepás syntyi Tínoksen saarella Kreikassa ja opiskeli Ateenan taidekoulussa kuvanveistoa vuosina 1869–1872. Sen jälkeen hänet hyväksyttiin Münchenin taideakatemiaan, jossa hänen töitään arvostettiin suuresti. Hän voitti jopa palkintoja siellä ollessaan. Monet Chalepásin veistoksista liittyivät mytologiaan, ja hänen työnsä tyylisuunta oli uusklassismi.

### Mielenterveys

Chalepás palasi Ateenaan vuonna 1872, jossa hän perusti työpajan jossa veisti kuvia. Vuonna 1878 hän sai hermoromahduksen ja alkoi tuhota veistoksiaan. Hän myös yritti itsemurhaa useamman kerran. Hänen mielenterveytensä heikkeni, ja kymmenen vuoden kuluttua 1888 hän joutui mielisairaalaan, jossa oli neljä vuotta. Päästyään mielisairaalasta hän muutti äitinsä luo asumaan. Chalepásin äiti syytti veistoksia poikansa mielisairaudesta ja kielsi poikaansa veistämästä ja tuhosi kaiken mitä tämä loi.

### Myöhemmin

Chalepásin äiti kuoli vuonna 1916, jolloin Chalepás alkoi taas veistämään. Hänellä ei kuitenkaan ollut paljon varoja pitkän tauon jälkeen. Hän loi kuitenkin suhteita varakkaisiin Ateenan seurapiireihin, ja hänen suosionsa kasvoi taas. Vuonna 1925 Chalepásin veistoksia esiteltiin taidenäyttelyssä, minkä seurauksena hän sai Ateenan akatemialta palkinnon. Hän muutti vuonna 1930 takaisin Ateenaan, jossa hän työskenteli menestyksekkäästi elämänsä viimeiset kahdeksan vuotta, kunnes hän kuoli syyskuun 15. vuonna 1938. Chalepás on haudattu Ateenan ensimmäiselle hautausmaalle.

## Lähteet

* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Mário Rui

**Mário Rui Silva Duarte**, tunnetaan nimellä **Mário Rui** (s. 27. toukokuuta 1991 Sines, Portugali), on portugalilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on vasen laitapuolustaja.

Mário Rui siirtyi Italiaan Parman joukkueeseen vuonna 2011 mutta sai aluksi peliaikaa vain lainalla alemmissa sarjoissa. Ensimmäiset Serie A -ottelunsa hän pelasi Empolin joukkueessa kausina 2014–2016. Hän pelasi siellä kaikkiaan 70 pääsarjaottelua, joista 64 ottelua avauskokoonpanossa. Vuonna 2016 hän siirtyi Romaan lainasopimuksella mutta kärsi alkukauden 2016–2017 loukkaantumisesta ja pelasi koko kautena vain viisi Serie A -ottelua, kaksi Italian cupin ottelua ja kaksi Eurooppa-liigan ottelua. Ostettuaan Mário Ruin pelaajaoikeudet kesällä 2017 itselleen Roma lainasi hänet saman tien Napoliin, joka tammikuussa 2018 puolestaan osti hänet omakseen. Mário Rui pelasi Napolissa 173 Serie A:n ottelua, joissa hän teki kolme maalia ja antoi 24 maalisyöttöä, yhdeksän Italian cupin ottelua, 25 Mestarien liigan ottelua ja 17 Eurooppa-liigan ottelua. Hän voitti Italian cupin vuonna 2020 ja Italian-mestaruuden 2023. Joulukuussa 2024 Mário Rui ja Napoli purkivat sopimuksensa yhteisymmärryksessä.

Mário Rui pelasi useissa Portugalin juniorimaajoukkueissa. Hän saavutti hopeaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 ja teki maalin alkulohko-ottelussa Uutta-Seelantia vastaan. Portugalin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa maaliskuussa 2018 ystävyysottelussa Alankomaita vastaan. Hän kuului Portugalin joukkueeseen MM-kilpailuissa 2018 mutta ei pelannut minuuttiakaan. Marraskuun 2023 loppuun mennessä hän on pelannut 12 maaottelua.

## Lähteet
Natien

**Natien** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 18 kilometriä Sikassosta länteen. Kunnassa on 6&nbsp;900 ja kylässä 1&nbsp;500 asukasta (vuonna 2009).

Natienin kunta rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Gongasson, koillisessa Pimpernan, idässä Sikasson, kaakossa Missirikoron, etelässä Kolokoban ja lännessä Farakalan kuntiin. Maisemaa leimaavat ylängöt, kukkulat ja alangot. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.

Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on bambaroita, samoja ja fulbeja.

Natienin kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, metsien hyödyntäminen ja maataloustuotteiden kauppa. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi, durra, maapähkinä, juurekset, vihannekset ja hedelmät. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Natienissa ja Tambassa pidetään viikoittaiset markkinat.

## Lähteet
Maija Lehtonen (urkuri)

**Maija Kristiina Lehtonen** (s. 27. helmikuuta 1962 Helsinki) on suomalainen konserttiurkuri. Hän on opiskellut Helsingin Konservatoriossa sekä tämän jälkeen Sibelius-Akatemiassa aineinaan urkujen-, pianon- ja cembalonsoitto. Hän suoritti professori Tauno Äikään johdolla 20-vuotiaana urkujensoiton A-tutkinnon ja valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian solistiselta linjalta vuonna 1985. Samana vuonna hän piti menestyksekkään ensikonserttinsa Helsingissä. Ulkomailla hän on täydentänyt opintojaan muun muassa Jon Laukvikin (Stuttgart), Guy Bovet’n (Lausanne) ja Marie-Claire Alainin (Pariisi) johdolla.

Lehtonen on konsertoinut laajalti niin kotimaassa kuin ulkomailla, muun muassa kaikissa Pohjoismaissa, Baltian maissa, Englannissa, Espanjassa, Italiassa, Itävallassa, Ranskassa, Saksassa, Sveitsissä, Puolassa, Venäjällä sekä Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Finland Festivals valitsi hänet vuoden nuoreksi taiteilijaksi vuonna 1988, jolloin hän myös debytoi ensimmäisenä suomalaisena urkurina Lontoon Royal Festival Hallissa. Lukuisiin radio- ja televisioesiintymisiin kuuluu Norddeutscher Rundfunkin ja Yleisradion yhteistyönä tuottama filmi *Die finnische Orgellandschaft*.

Vuodesta 1986 alkaen Lehtonen on soittanut sekä urkurina että pianistina yhdessä puolisonsa viulutaiteilija Manfred Gräsbeckin kanssa. Duo on myös levyttänyt ahkerasti, muun muassa kokoelman Fritz Kreislerin musiikkia. Lehtonen on tehnyt myös soololevytyksiä, erityisesti italialaisen säveltäjän Marco Enrico Bossin (1861–1925) urkuteokset, joihin hän on erikoistunut.

Lehtonen on voittanut ensimmäisen palkinnon Lahden pohjoismaisessa urkukilpailussa vuonna 1984 ja toisen palkinnon Barin kansainvälisessä Donato Marrone -urkukilpailussa vuonna 1989.

Lehtonen toimii Oulun ammattikorkeakoulun urkumusiikin lehtorina.

## Diskografia
Lehtonen on julkaissut parisenkymmentä CD-levyä, joista osan solistina ja osan duona yhdessä puolisonsa kanssa.
* Orgellandschaft Finnland (1991)
* Poulenc: Urkukonsertto g-molli. Volgogradin Filharmoninen orkesteri, joht. Edward Serov (1992)
* Cathedral Organ (1994)
* Bossi: Complete Organ works Vol. 1 (1994)
* Katselen Golgatalle: Tuomo Nikkolan kuusi urkukoraalia (1999)
* Concertante: Aimo Känkäsen konsertto uruille ja jousiorkesterille (2000)
* Kreisler with Love (2002)
* Bach: Organ Works (2002)
* Kreisler with Love 2 (2003)
* Manfred Gräsbeck plays Sibelius (2005)
* Widor: Symphony No. 5 (2006)
* Faust (2014)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Konserttiarvostelu ''Satakunnan Kansassa'' 13.2.2017. 
* Konsertti Lahden Ristinkirkossa 3.7.2000.  Konserttiarvostelu. *Kritiikin valokeila* 13/2000.
Diomaténé

**Diomaténé** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 15 kilometriä Sikassosta pohjoiseen. Kunnassa on 4&nbsp;500 ja kylässä 800 asukasta (vuonna 2009).

Diomaténén kunnan pinta-ala on 272 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Faman, idässä Kafouziélan ja Zangaradougoun, etelässä Sikasson ja lännessä Pimpernan kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Kasvillisuus on metsä-, pensas- ja heinäsavannia.

Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on miniankoja ja fulbeja. Vallitseva uskonto islam, mutta myös animistiset perinteet ovat vahvoja.

Diomaténén kautta kulkee Sikasson ja Koutialan välinen vanha maantie. Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi, durra ja riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit.

## Lähteet
Trifenyylitina-asetaatti

**Trifenyylitina-asetaatti** eli **fentina-asetaatti** (C20H18O2Sn) on tinan organometalliyhdisteiseiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa sienimyrkkynä, torjumaan nilviäisiä sekä levän kasvua estävänä aineena, mutta sen käyttö on nykyisin kielletty monissa maissa esimerkiksi Euroopan unionin alueella.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa trifenyylitina-asetaatti on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta ja reagoi veden kanssa muodostaen trifenyylitinahydroksidia. Trifenyylitina-asetaatti liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, etyyliasetaattiin, dikloorimetaaniin ja tolueeniin. Aineen fungisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää ATP-syntaasientsyymin toiminnan ja siten solujen tarvitseman ATP:n biosynteesin.

## Valmistus ja käyttö
Trifenyylitina-asetaattia valmistetaan trifenyylitinakloridin ja natriumasetaatin välisellä reaktiolla tai neutraloimalla trifenyylitinahydroksidia etikkahapolla.Trifenyylitina-asetaatti tuli fungisidina markkinoille 1960-luvun alussa muun muassa perunoiden, maapähkinöiden ja sokerijuurikkaiden sienitautien torjuntaan ja hoitoon. Lisäksi sitä on käytetty levien torjuntaan ja nilviäisten torjuntaan riisiviljelmiltä ja kalalammikoista. Euroopan unionin alueella trifenyylitina-asetaatin käyttö kiellettiin vuonna 2002. Yhdisteellä ei ole kauppalupaa myöskään Yhdysvalloissa, mutta se on edelleen käytössä esimerkiksi Etelä-Afrikassa.

## Lähteet
Pimperna

**Pimperna** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 15 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 9&nbsp;300 ja kylässä 600 asukasta (vuonna 2009).

Pimpernan kunta rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Gongasson, idässä Diomaténén, etelässä Sikasson ja lännessä Natienin kuntiin. Maisemaa leimaavat Zérilaban ja Ouofinan kylien ympärillä kohoavat kalliorinteet. Pysyviä vesistöjä ei ole. Ilmasto on sudanilaistyyppinen. Kasvillisuus on pensassavannia.

Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on bambaroita, fulbeja ja dogineja. Yleisimmät kielet ovat senufo ja bambara.

Pimpernan kautta kulkee Sikasson ja Koutialan välinen maantie RN11. Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi ja durra.

## Lähteet
Isabelle Wallace

**Isabelle Wallace** (s. 7. syyskuuta 1996 Inverness, Skotlanti) on skotlantilais-australialainen tennispelaaja. Hän asui nuoruutensa Australiassa, mutta muutti syntymäpaikkakunnalleen Skotlantiin vuonna 2012 ja edusti sen jälkeen Britanniaa. Loppuvuodesta 2015 hän on edustanut Australiaa.

Vuonna 2018 Wallace pelasi ensimmäisen kerran grand slam -turnauksen pääsarjassa Ranskan avoimissa. Hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Alison Van Uytvanckille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Kouoro

**Kouoro** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Sikassosta pohjoiseen. Kunnassa on 15&nbsp;100 ja kylässä 7&nbsp;500 asukasta (vuonna 2009).

Kouoron kunta rajoittuu etelässä Sikasson piirin Klélan, lännessä Kourouman ja Kabarasson ja pohjoisessa ja idässä Koutialan piirin Faguin, Zangasson, Sinkolon ja Diouradougou Kafon kuntiin. Maisemaa leimaavat laajat tasangot. Vesistöistä tärkein on Banin sivujoki Banifing. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Kasvillisuus on heinä- ja pensassavannia.

Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on muun muassa miniankoja, dogoneja, fulbeja, boboja ja moseja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös animisteja ja kristittyjä.

Kouron kautta kulkee Sikasson ja Koutialan välinen maantie RN11. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, durra, maissi, riisi, hirssi, maapähkinä ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Kouoro-barragessa pidetään viikoittaiset markkinat.

## Lähteet
Toyota Motor Manufacturing Kentucky

**Toyota Motor Manufacturing Kentucky, Inc.** (TMMK) on autotehdas, joka sijaitsee Kentuckyn osavaltion Georgetownissa. Se on osa Toyota Motor Engineering & Manufacturing North Americaa, jonka omistaa japanilainen Toyota Motor Corporation. TMMI on Evansvillen alueen suurin työnantaja.

Tehdas perustettiin vuonna 1986 nimellä Toyota Motor Manufacturing USA. Se oli ensimmäinen Toyotan täysin omistama tehdas Yhdysvalloissa. TMMK on merkin suurin tehdas koko maailmassa. Vuonna 2017 Toyota käytti tehtaaseen 1,33 miljardia dollaria ja lisäsi 700 uutta työpaikkaa vuoden 2018 Toyota Camry -mallin valmistuksen takia. Ensimmäinen uusi Camry TMMK:lla valmistui kesäkuussa 2017. 

Autojen valmistus tehtaalla alkoi toukokuussa 1988. Ensimmäinen TMMK:lla valmistettu auto oli mallivuoden 1989 nelisylinterinen Camry. Alun perin moottorit tuotiin Toyota Cityn tehtaalta Japanista. Moottoreiden valmistus alkoi Kentuckyn tehtaalla 1990. 

TMMK:lla valmistetaan Toyota Avalon-, Toyota Camry- ja Lexus ES-automalleja. Aiemmin siellä on koottu myös Toyota Siennaa, Toyota Venzaa ja Toyota Camry Solaraa. Tehtaalla on kolme tuotantolinjaa; kaksi Toyotalle ja yksi Lexukselle.

## Nykyiset mallit

*Toyota Camry (1988–)  
*Toyota Camry Hybrid (2006–)
*Toyota Avalon (1995–)  
*Toyota Avalon Hybrid (2012–)
*Lexus ES350 (2016–)

## Entiset mallit

*Toyota Sienna (1998–2003)
*Toyota Camry Solara (2004–2008)
*Toyota Venza (2009–2016)

## Lähteet
Rúben Dias

**Rúben Santos Gato Alves Dias** (s. 14. toukokuuta 1997 Amadora, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa englantilaista Manchester Cityä ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

## Seurajoukkueura
Dias siirtyi Benficaan vuonna 2008 ja nousi seuran edustusjoukkueeseen kesällä 2017. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Primeira Ligassa 16. syyskuuta 2017, kun Benfica hävisi vierasottelun Boavistaa vastaan lukemin 1–2. Hän voitti Portugalin mestaruuden ja supercupin 2019. Hän pelasi Benficassa kaikkiaan 91 Portugalin pääsarjaottelua, ja teki yhdeksän maalia. Mestarien liigassa hän pelasi 13 ja Eurooppa-liigassa kahdeksan ottelua.

Dias siirtyi Englannin Valioliigan Manchester Cityyn 68 miljoonan euron siirtosummalla syyskuussa 2020. Hän voitti tulokaskaudellaan Valioliigan mestaruuden. Pelaamissaan 32 liigaottelussa hän viimeisteli yhden maalin. Jalkapallotoimittajat valitsivat hänet kauden pelaajaksi. Hänet nimettiin myös sarjan tähdistöjoukkueeseen. Englannin Liigacupissa hän pelasi kolme ottelua, myös voitokkaan finaalin. Mestarien liigassa hän pelasi 11 ottelua mukaan lukien Chelsealle hävitty loppuottelu. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 29 liigaottelua ja teki kaksi maalia Cityn voittaessa jälleen mestaruuden. Mestarien liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua. Kaudella 2022–2023 City voitti triplamestaruuden. Dias pelasi Valioliigassa 26 ottelua, Mestarien liigassa 12 ottelua, ja teki yhden maalin, sekä FA Cupissa kolme ottelua.  Hänet valittiin Mestarien liigan kauden joukkueeseen. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 30 liigaottelua Cityn voittaessa neljännen kerran peräkkäin Valioliigan mestaruuden. Mestarien liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua. Hän voitti myös seurajoukkueiden maailmanmestaruuden. Kaudella 2024–2025 hän pelasi Valioliigassa 27, Mestarien liigassa seitsemän ja seurajoukkueiden MM-kilpailuissa kolme ottelua. Hän voitti Community Shieldin.

## Maajoukkueura
Portugalin A-maajoukkueessa Dias pelasi ensimmäisen ottelunsa 28. toukokuuta 2018, kun Portugali pelasi 2–2-tasapelin Tunisiaa vastaan. Hän kuului Portugalin joukkueeseen MM-kilpailuissa 2018 mutta ei saanut lopputurnauksessa peliaikaa. Vuodelle 2021 siirretyissä EM-kilpailuissa hän pelasi täyden ajan Portugalin kaikissa neljässä ottelussa. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi neljässä ottelussa täydet 90 minuuttia. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi täydet minuutit kahdessa alkulohko-ottelussa sekä neljännesvälierässä ja puolivälierässä.

Dias on pelannut kesäkuun 2025 loppuun mennessä 68  A-maaottelua, joissa hän on ollut 66 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan kolme maalia: marraskuussa 2020 kaksi maalia Kansojen liigan ottelussa Kroatiaa vastaan ja kesäkuussa 2024 yhden maalin ystävyysottelussa Suomea vastaan.

## Lähteet
Tallinnan kaupunginteatteri

**Tallinnan kaupunginteatteri** () on Tallinnassa sijaitseva teatteri, jonka johtajana toimii yksi Viron tunnetuimmista ohjaajista, Elmo Nüganen. Nügasen johdolla teatterissa on esitetty useita klassikkonäytelmiä kunnianhimoisina ohjauksina. Joulukuussa 2020 Nüganen ilmoitti, että eroaa tehtävästään kesällä 2021 antaakseen tilaa uusille tekijöille. Uutena johtajana aloittaa 21. kesäkuuta 2021 Mihkel Kübar.

Ennen Nügasta johtajina ovat myöskin toimineet tunnetut virolaiset ohjaajat, muun muassa vuodesta 1987 alkaen Rudolf Allabert.

Kaupunginteatteri perustettiin neuvostoaikana vuonna 1965 Viron SNT:n valtiolliseksi nuorisoteatteriksi (*Eesti NSV Riiklik Noorsooteater*). Teatterin perusti Voldemar Panso yhdessä juuri valmistuneiden nuorten näyttelijöiden ja kokeneempien ammattilaisten yhteisteatterina.

Teatterilla ei aluksi ollut omaa rakennusta. Se teki teatterikiertueita, ja vuodesta 1966 alkaen sen näyttämönä toimi Sakalan kulttuurikeskus Kalamajan kaupunginosassa. Sitten sille osoitettiin toimisto- ja harjoittelutilat Tallinnan vanhan kaupungin keskustasta vanhasta barokkitalosta, jonka runko on rakennettu 1400-luvun puolivälissä.

Vuonna 1970 Voldemar Panson seuraajaksi tuli hänen oppilaansa Mikk Mikiver ja vuonna 1974 Kalju Komissarov. Vuonna 1975 avattiin näyttämöksi pieni sali (*väike saal*) ja vuonna 1983 kellarissa sijaitseva kaminasali (*kaminasaal*). Samana vuonna Tallinnan täytäntöönpaneva komitea päätti rakentaa Nuorisoteatterille suuren salin, jonka piti valmistua 25-vuotisjuhlavuodeksi vuonna 1990. Laulavan vallankumouksen alku kuitenkin keskeytti rakennustyöt ja osittain myös teatterityön.

Viron tasavallan palauttamisen jälkeen vuonna 1992 alkoi teatterin uusi aikakausi, kun johtoon tulivat pääohjaaja Elmo Nüganen ja teatterinjohtaja Raivo Põldmaa. Neuvostoaikainen nuorisoteatteri muuttui virallisesti Tallinnan kaupunginteatteriksi vuonna 1994.

21. toukokuuta 1992 esitettiin ensimmäinen ohjaus pitkään aikaan, kun teatterin ullakolla eli nykyisessä Taivassalissa (Taevasaal) esitettiin Madis Kalmetin ohjaama *Lollprints* ("Hulluprinssi"), joka on Henning Mankellin Elgard Jonsonin samannimiseen kirjaan perustuva alkujaan ruotsinkielinen näytelmä *Tokfursten*. Näytelmän pääosassa oli Jaan Tätte, joka on ollut useissa kaupunginteatterin produktioissa.

## Lähteet
Georgina García Pérez

**Georgina García Pérez** (s. 13. toukokuuta 1992 Barcelona, Espanja) on espanjalainen tennispelaaja. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen nelinpelissä.

García Pérez pelasi ITF-ammattilaiskiertueella teini-ikäisenä muutaman vuoden mutta piti parin vuoden tauon ja palasi 22-vuotiaana takaisin. Vuoden 2015 ja toukokuun 2017 välisenä aikana hän voitti kymmenen ITF-turnausta ja nousi maailmanlistalla 200 parhaan joukkoon sijalle 146 huhtikuussa sen jälkeen, kun hän oli pelannut WTA-turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Budapestissä ja Charlestonissa. García Pérez pelasi ensimmäisen kerran grand slam -turnauksen pääsarjassa Ranskan avoimissa 2018, jonne hän pääsi mukaan karsintojen kautta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Tukkikärsäkkäät

**Tukkikärsäkkäät** (*Hylobius*) on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva kärsäkässuku. Sukuun kuuluu yli sata lajia,  mutta lajimäärä vaihtelee eri lähteissä.

## Sukuun kuuluvia lajeja
*Isotukkikärsäkäs (*Hylobius excavatus*) 
*Tukkimiehentäi (*Hylobius abietis*) 
*Pikkutukkikärsäkäs (*Hylobius pinastri*) 
*Harhatukkikärsäkäs (*Hylobius transversovittatus*) 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Tukkikärsäkkäät (''Hylobius'')
*ITIS: Hylobius 
*Iowa State University, Bug Guide: Genus Hylobius 
*Pherobase: Semiochemicals of Genus Hylobius
Kita Kita

**Kita Kita** on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut filippiiniläinen tagaloginkielinen elokuva, jonka ohjasi Arlene Flerida Calvo.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
*
Kléla

**Kléla** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 45 kilometriä Sikassosta pohjoiseen. Kunnassa on 24&nbsp;900 ja kylässä 5&nbsp;600 asukasta (vuonna 2009).

Klélan kunta rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Kouoron, idässä Nongo-Soualan ja Danderesson, etelässä Faman ja lännessä Gongasson, Sanzanan ja Kourouman kuntiin. Maisemaa leimaavat soraylängöt, laaksot ja laajat alangot. Tärkein vesistö on Banifingin sivujoki Lotio. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.

Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on bambaroita, miniankoja, fulbeja, bozoja, dogoneja ja boboja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.

Klélan kautta kulkee Sikasson ja Koutialan välinen vanha maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, durra, hirssi ja riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kaupankäyntiä, käsityöammatteja, kalastusta ja keräilyä. Klélassa, Loutanassa ja Marossa pidetään viikoittaiset markkinat.

## Lähteet
Antti Ulmanen

**Antti Ulmanen** (s. 17. toukokuuta 1999) on suomalainen jalkapalloilija. Ulmanen edustaa Ykkösessä pelaavaa Helsingin IFK:ta. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.

Ulmanen pelasi Klubi 04:ssä Kakkosta yhden ottelun kaudella 2015 ja yhdeksän ottelua kaudella 2016. Kaudeksi 2017 Ulmanen siirtyi HIFK:hon. 21. kesäkuuta 2017 hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen Veikkausliigan ottelunsa, kun HIFK voitti JJK:n vieraissa 3–0. Toukokuussa 2017 Ulmanen pelasi kaksi Ykkösen ottelua IF Gnistanissa.

## Lähteet
Baulet

**Baulet** ovat baulen kieltä puhuva, akaneihin kuuluva kansa Norsunluurannikolla ja Ghanassa. He ovat läheistä sukua anjeille. Baulet ovat Norsunluurannikon suurin etninen ryhmä (23 % vuonna 1998). Heitä arvioidaan olevan lähes kaksi miljoonaa henkeä.

Baulet olivat legendan mukaan ašantiryhmä, joka muutti kuningatar Awura Pokun johdolla Bandama- ja Nzijokien väliselle alueelle 1700-luvun puolivälissä. Nykykäsityksen mukaan he ovat saaneet alkunsa nykyisen Ghanan länsiosista 1600–1700-luvuilla muuttaneista akaniryhmistä. Ranskalaiset kukistivat baulejen vastarinnan lopullisesti vuonna 1915.

Kansan perinteinen elinkeino on trooppinen kuokka- ja kaskiviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat jamssi, taaro, banaanit, maniokki, hirssi, durra, fonio ja maapähkinä. Myytäväksi kasvatetaan öljy- ja kookospalmua, kaakaota, sokeriruokoa, ananasta ja kautsua.

Baulet ovat kuuluisia ihmis- ja eläinaiheisista puuveistoksista ja naamioistaan. Heillä on rikas musiikkiperinne. Sukujärjestelmä on pääosin matrilineaarinen. Suuri osa bauleista harjoittaa perinteistä uskontoa. Osa on katolisia ja protestantteja tai kaupungeissa muslimeja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Piharuusu

**Piharuusu** (*Rosa* × *malyi*) on metsäruusun (*Rosa majalis* tai *cinnamomea*) ja vuoriruusun (*Rosa pendulina*) risteytyessä syntynyt risteymälaji. Metsäruusukantana on mahdollisesti lajike 'Foecundissima' eli mökinruusu.

Piharuusua esiintyy Suomessa koristekasvina ja paikoin satunnaisena puutarhakarkulaisena. Suomessa risteymä on alkuperältään eteläeurooppalaista vuoriruusua yleisempi. Tunnetuin piharuusun sukuinen koristelajike on tarhapiharuusuihin (*Rosa* Malyi-ryhmä) kuuluva kempeleenruusu ('Kempeleen Kaunotar'), jota on kasvatettu Pohjois-Suomessa jo 1800-luvun lopussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas: Piharuusu (''Rosa'' ×''malyi'') Suomessa.
Agiasmátin Pyhän Ristin kirkko

**Agiasmátin Pyhän Ristin kirkko** (*Kunniallisen ja eläväksitekevän ristin kirkko*, ) on bysanttilaisaikainen kirkko Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella Nikosian alueella lähellä Platanistásan kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.

Kirkko on omistettu Pyhälle Ristille. Se on rakennettu 1400-luvulla ja toimi alun perin paikalla olleen luostarin kirkkona. Kirkon nimen *Agiasmáti* viittaa oletettavasti kirkon lähellä olevaan pyhitettyyn lähteeseen. Toisaalta sen on ehdotettu viittaavan samannimiseen paikkaan Vähässä-Aasiassa, josta alueelle olisi voinut tulla asuttajia. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.

Kirkko sijaitsee noin viisi kilometriä Platanistásasta pohjoiseen. Kirkkorakennus on yksilaivainen, ja siinä on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumen painolta suojaava jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon seinämaalaukset ovat valmistuneet vuonna 1494, ja ne kuuluvat Kyproksen edustavimpiin kyseiseltä vuosisadalta. Maalaukset esittävät laajalti *[[Uusi testamentti|Uuden testamentin]]* tapahtumia ja Pyhän Ristin vaiheita.


Platanistasa Gefangennahme.jpg|Juudaksen suudelma.
Platanistasa Verspottung.jpg|Jeesuksen pilkkaaminen.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Asínoksen Neitsyt Marian kirkko

**Asínoksen Neitsyt Marian kirkko** () eli **Neitsyt Maria Forviótissan kirkko** (Παναγία Φορβιώτισσα, *Panagía Forviótissa*) on bysanttilaisaikainen kirkko Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella Nikosian alueella lähellä Nikitárin kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.

Kirkko on omistettu Forbionin Neitsyt Marialle. Se rakennettiin vuonna 1099 (tai paikalla olevan omistuskirjoituksen mukaan 1205–1206), ja se oli alun perin paikalla sijainneen Forbionin luostarin kirkko. Luostarin toiminta jatkui 1700-luvulle saakka. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.

Kirkko sijaitsee noin kolme kilometriä Nikitárista luoteeseen. Kirkko on kaksiosainen ja koostuu yksilaivaisesta pääosasta sekä nartheksista, joka on lisätty 1100-luvulla. Katto on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumisuojaksi tehty jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon seinämaalaukset ovat 1100–1600-luvuilta. Ne edustavat konstantinopolilaista ikonimaalaustyyliä, ja ikonimaalarin arvellaan olleen kotoisin sieltä. Varhaisimpien maalausten aiheisiin kuuluvat muun muassa Jeesuksen kaste Jordanvirrassa, Lasaruksen herättäminen kuolleista, viimeinen ehtoollinen, ristiinnaulitseminen ja ylösnousemus.


Asinou - Kirche Narthex 1 Paradies.jpg|Kirkon nartheksin maalauksia.
Asinou - Kirche Narthex 4 Kuppel.jpg|Kristus Kaikkivaltias.
Asinou - Kirche Narthex 5 Apostel.jpg|Apostoleita.
Asinou Apostelkommunion.jpg|Apostolien ehtoollinen.
Asinou - Kirche Narthex 2 St.Georg.jpg|Pyhä Georgios (Yrjö).


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Árakaksen Neitsyt Marian kirkko

**Árakaksen Neitsyt Marian kirkko** () on bysanttilaisaikainen kirkko Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella Nikosian alueella lähellä Lagouderán kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.

Kirkko on omistettu Neitsyt Marialle (*Panagía Arakiótissa*). Se on rakennettu 1100-luvulla ja toimi alun perin paikalla olleen luostarin kirkkona. Nimi *Árakas* saattaa viitata alueella kasvaneisiin herneisiin (*arakás*). Luostarin toiminta jatkui 1800-luvun alkupuolelle saakka. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.

Kirkko sijaitsee Lagouderán ja Sarántin kylien välillä. Se on yksilaivainen ja ollut varustettu kupolilla. Nykyisin sen päällä on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumen painolta suojaava jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Pääosa kirkon seinämaalauksista on Komnenosten ajalta noin vuodelta 1192, ja ne on tehnyt Theodoros Apseudes. Osa maalauksista on jo tätä varhaisempia. Kaksikerroksisesta luostarirakennuksesta on säilynyt joitakin raunioita kirkon lähellä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Arkkienkeli Mikaelin kirkko (Pedoulás)

**Arkkienkeli Mikaelin kirkko** () on bysanttilaisaikainen kirkko Pedouláksen kylässä Tróodos-vuoristossa Nikosian alueella Kyproksen saarella. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.

Kirkko on omistettu arkkienkeli Mikaelille ja rakennettu vuonna 1474. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.

Kirkko sijaitsee Pedouláksen kylän itälaidalla. Se on yksilaivainen, ja siinä on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumen painolta suojaava jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon varsinainen kirkkotila oli sen pienen koon vuoksi tarkoitettu pelkästään miehille ja nartheks naisille. Kirkon seinämaalaukset, jotka valmistuivat myös vuonna 1474, teki paikallinen Minas Marathasalainen. Maalaukset edustavat konservatiivista jälkibysanttilaista tyyliä, mutta ovat poikkeuksellisen realistisia ja jossain määrin ”naivistisia”, ja niissä on havaittavissa myös läntistä vaikutusta. Esimerkkejä maalauksista ovat muun muassa Abrahamin uhri, kaste Jordanvirralla, Juudaksen suudelma sekä apsiksen rukoileva Neitsyt Maria ja Jeesuksen ylösnousemus.


Pedoulas Saint Michael 6.JPG|Kirkko sisältä.
Pedoulas Konstantin.jpg|Pyhät Konstantinus ja Helena.
Pedoulas Kyriaki.jpg|Pyhä Kyriake.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Neitsyt Marian kirkko (Moutoullás)

**Neitsyt Marian kirkko** () on bysanttilaisaikainen kirkko Moutoulláksen kylässä Tróodos-vuoristossa Nikosian alueella Kyproksen saarella. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.

Kirkko on omistettu Neitsyt Marialle ja rakennettu 1200-luvulla. Se on saanut nimensä rakennuttajastaan Johannes Mutullaksesta (myös Ioannes, Moutoullas) ja tämän vaimosta Eirenestä (Irene). Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.

Kirkko on yksilaivainen, ja siinä on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumen painolta suojaava jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon seinämaalaukset ajoittuvat vuoteen 1280. Maalausten aiheita ovat muun muassa Maria ja Jeesus-lapsi, Pyhä Khristoforos ja Pyhä Georgios (Yrjö) taistelemassa lohikäärmettä vastaan, valtaistuimella istuva Kristus, Aadam ja Eeva sekä helvetti ja paratiisi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pyhän Nikolaoksen kirkko (Kakopetriá)

**Pyhän Nikolaoksen kirkko** () on bysanttilaisaikainen kirkko Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella Nikosian alueella lähellä Kakopetrián kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.

Kirkko on omistettu Pyhälle Nikolaokselle. Sen vanhimmat osat ovat peräisin 1000-luvulta. Kupoli ja nartheks rakennettiin 1100-luvulla ja nykyinen harjakatto ensimmäisen kerran 1400-luvulla. Kirkko toimi alun perin paikalla olleen luostarin kirkkona. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.

Kirkko sijaitsee vajaat kaksi kilometriä Kakopetriásta lounaaseen. Kirkkorakennus on ristinmuotoinen, ja siinä on nykyisin kaksinkertainen katto, mistä se on saanut nimensä *Ágios Nikólaos tis Stégis* eli ”Katon Pyhä Nikolaos”. Kirkon seinämaalaukset ovat Tróodoksen alueen vanhimpia ja ajoittuvat 1000-luvulta 1400-luvulle. Näin ne antavat hyvän kuvan ortodoksisen kirkkomaalaustaiteen kehityksestä tuona aikana hieraattisesta ja monastisesta tyylistä kohti realistisempaa esitystapaa. Maalausaiheisiin kuuluvat muun muassa Jeesuksen syntymä, kirkastuminen, saapuminen Jerusalemiin, ristiinnaulitseminen ja ylösnousemus sekä kirkon pyhät, kuten Sebasteian 40 marttyyria, Pyhä Theodoros ja Pyhä Georgios (Yrjö).


Kakopetria Geburt Jesu.jpg|Jeesuksen syntymä.
Kakopetria Nikolaus.jpg|Pyhä Nikolaos.
Kakopetria Theodor.jpg|Pyhät Theodoros ja Georgios (Yrjö).


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pyhän Ristin kirkko (Peléndri)

**Pyhän Ristin kirkko** (*Kunniallisen ja eläväksitekevän ristin kirkko*, ) on bysanttilaisaikainen kirkko Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella Limassolin alueella lähellä Peléndrin kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.

Kirkko on omistettu Pyhälle Ristille ja rakennettu alun perin 1100-luvulla, jolloin se toimi oletettavasti hautausmaan kirkkona. Kirkko tuhoutui jossakin vaiheessa tuntemattomasta syystä, ja sitä on sen jälkeen muutettu usein. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.

Kirkko sijaitsee Peléndrin kylän etelälaidalla. Se eroaa arkkitehtuuriltaan muista alueen kirkoista. Se on pohjakaavaltaan suorakulmion muotoinen ja kolmilaivainen, ja siinä on keskellä kupoli. Kirkon seinämaalausten vanhimmat osat sen apsiksessa on maalattu 1171–1172 ja myöhemmät maalaukset 1300-luvulla. Seinämaalausten aiheisiin kuuluvat muun muassa Jeesuksen sukupuu, Jeesuksen syntymä ja temppeliintuominen sekä epäilevä Tuomas. Kirkon ikonostaasissa olevassa pyhäinjäännöslippassa on perinteisen näkemyksen mukaan osia Pyhästä Rististä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vapahtajan kirkastumisen kirkko (Palaichóri)

**Vapahtajan kirkastumisen kirkko** () on jälkibysanttilainen kirkko Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella Nikosian alueella lähellä Palaichórin kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.

Kirkko on omistettu Kristuksen kirkastumiselle ja rakennettu 1500-luvun alussa. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 2001.

Kirkko sijaitsee Palaichórin kylän itälaidalla. Kirkkorakennus on yksilaivainen, ja siinä on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumen painolta suojaava jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon nartheks on lisätty 1600-luvulla ja on saman katon alla. Kirkko on sisältä maalattu kokonaisuudessaan jälkibysanttilaisilla seinämaalauksilla, jotka muodostavat poikkeuksellisen hyvin säilyneen kokonaisuuden omalta ajaltaan. Maalausten tyyli edustaa Palaiologosten ajan tyyliä, mutta siinä on myös joitakin läntisiä vaikutteita.


Palaichorio Georg.jpg|Pyhä Georgios.
Palaichori Kirche Agia Sotira Innen Fresken 6.jpg|Pyhiä.
Palaichorio Apostelkommunion links.jpg|Apostolien ehtoollinen: leipä.
Palaichorio Apostelkommunion rechts.jpg|Apostolien ehtoollinen: viini.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hutikirjaajat

**Hutikirjaajat** (*Dryocoetes*) on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva kaarnakuoriaissuku. Sukuun kuuluu yli 130 lajia, mutta lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Hutikirjaajia esiintyy ainakin seuraavissa puissa: pihdat (*Abies*), koivut (*Betula*), pyökit (*Fagus*), ambrapuut (*Liquidambar*), kuuset (*Picea*), männyt (*Pinus*), douglaskuuset (*Pseudotsuga*) ja hemlokit (*Tsuga*).

## Sukuun kuuluvia lajeja
*Kannonhutikirjaaja (*Dryocoetes autographus*) 
*Rungonhutikirjaaja (*Dryocoetes hectographus*) 
*Dryocoetes villosus 
*Lepänhutikirjaaja (*Dryocoetes alni*) 
*Dryocoetes baikalicus 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Hutikirjaajat (''Dryocoetes'')
*ITIS: Dryocoetes 
*Pherobase: Semiochemicals of Genus Dryocoetes
Lexus ES

**Lexus ES** on mid-size -luokan ylellinen sedan, jota valmistaa Toyotan tytäryhtiö Lexus. Ensimmäinen ES julkistettiin vuonna 1989. 

Japanissa autoa valmistetaan Miyatan tehtaalla, Miyawakassa ja Yhdysvalloissa Toyota Motor Manufacturing Kentucky -tehtaalla.

Uusin sukupolvi esiteltiin Pekingin autonäyttelyssä keväällä 2018, ja se tuli ensimmäistä kertaa myyntiin Euroopassa. Vuoden 2018 Euro NCAP -kolaritestistä malli sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

## Sukupolvet

Tiedosto:Lexus ES 250 VZV21.jpg|Ensimmäinen sukupolvi(1989–1991)
Tiedosto:1992-1994 Lexus ES 300 (VCV10R) sedan (2010-06-17) 01.jpg|Toinen sukupolvi(1992–1996)
Tiedosto:1996-1999 Lexus ES 300 (MCV20R) LXS sedan (2011-10-25) 01.jpg|Kolmas sukupolvi(1997–2001)
Tiedosto:Lexus ES300 -- 09-12-2009.jpg|Neljäs sukupolvi(2002–2006)
Tiedosto:Lexus ES 350 Tungsten Pearl.jpg|Viides sukupolvi(2007–2012)
Tiedosto:2013 Lexus ES 300h (AVV60R) Sports Luxury sedan (2015-12-07) 01.jpg|Kuudes sukupolvi(2013–2018)
Tiedosto:Lexus ES Hybrid Filderstadt 1Y7A4893.jpg|Seitsemäs sukupolvi(2019–)


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Irakin parlamenttivaalit 2018

**Irakin parlamenttivaalit 2018** järjestettiin 12. toukokuuta 2018. Vaaleissa valittiin 329 kansanedustajaa Irakin yksikamariseen parlamenttiin. Ehdolle asettui 7187 ihmistä. 55,5 % äänioikeutetuista ei äänestänyt ja 44,5 % äänesti. Lopulliset tulokset julkaistiin 19. toukokuuta. Eniten ääniä sai vaaliliitto Eteenpäin (Muqtada al-Sadr), toiseksi eniten Valloitus-vaaliliitto (Hadi al-Amir) ja kolmanneksi eniten Voitto-vaaliliitto (pääministeri Haider al-Abadi). Äänet jouduttiin laskemaan uudestaan. Uusintalaskenta kohdistui noin 11 miljoonaa ääneen.

Vaaleissa oli 23 109 138 äänioikeutettua. Sukupuolikiintiö oli 25 % paikoista. 9 paikkaa on varattu vähemmistöryhmille.

## Tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Podíthoksen Neitsyt Marian kirkko

**Podíthoksen Neitsyt Marian kirkko** (, myös Παναγία Ελεούσα, *Panagía Eleoúsa*) on bysanttilaisaikainen kirkko Tróodos-vuoristossa Nikosian alueella Kyproksen saarella lähellä Galátan kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.

Kirkko on omistettu Neitsyt Marialle (*Panagía*) ja rakennettu vuonna 1502. Se oli alun perin paikalla sijainneen luostarin kirkko ja omistettu Pyhälle Eleanorille. Luostari säilyi toiminnassa 1800-luvulle saakka. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.

Kirkko sijaitsee vajaan kilometrin Galátasta pohjoiseen. Kirkossa on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumisuojaksi tehty jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon seinämaalaukset ovat peräisin venetsialaisvallan ajalta, ja niissä on vaikutteita niin bysanttilaisesta kuin italialaisestakin tyylistä. Seinämaalausten aiheita ovat muun muassa kuninkaat Salomo ja Daavid, apostolien ehtoollinen, Jeesuksen ristiinnaulitseminen sekä Neitsyt Maria taivaan kuningattarena.


Galata Apostelkommunion1.jpg|Apostolien ehtoollinen: leipä.
Galata Apostelkommunion2.jpg|Apostolien ehtoollinen: viini.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pyhän Johannes Lampadisteen luostari

**Pyhän Johannes Lampadisteen luostari** () on bysanttilaisaikainen luostari Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella Nikosian alueella lähellä Kalopanagiótiksen kylää. Sen kirkko on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.

Luostari on omistettu paikalliselle pyhälle, Pyhälle Johannes Lampadisteelle. Luostarin perustamisvuotta ei tunneta. Sen jäljellä olevat rakennukset on rakennettu useassa eri vaiheessa 1000-luvulta 1700-luvulle. Luostari säilyi toiminnassa 1800-luvulla saakka. Kokonaisuus liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.

Luostari sijaitsee heti Kalopanagiótiksen kylän itäpuolella. Kokonaisuuteen kuuluu itse asiassa kolme kirkkoa, jotka kaikki ovat saman suuren puisen harjakaton alla. Vanhin kirkko on omistettu Pyhälle Herakleidiokselle. Se on rakennettu 1000-luvulla, ja sen seinämaalaukset ovat 1200–1500-luvuilta. Toinen kirkko on omistettu Pyhälle Johannes Lampadisteelle. Se on rakennettu vuonna 1731, ja siihen kuuluu kyseisen pyhän hauta, joka on peräisin 1100-luvulta. Kolmas kirkko on latinalaisvallan aikainen kappeli. Luostarin yhteydessä toimii bysanttilainen museo.


Kalopanagiotis, Agios Ioannis Lampadistis Kirche, Troodos, Zypern (01).jpg|Luostaria.
Kalopanagiotis Koenige.jpg|Itämaan tietäjät.
Kalopanagiotis Kreuzigung.jpg|Ristintie.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sonera Zed

**Sonera Zed** oli Soneran perustama palvelu, joka tarjosi matkapuhelimiin logoja, soittoääniä, kuvaviestejä, keskustelu- ja uutispalveluita lähinnä tekstiviestien (SMS) kautta. Aluksi sen kaavailtiin toimivan myös WAP-alustoilla. Siitä tehtiin Soneran tytäryhtiö vuoden 2000 alusta.

Vuonna 2002 Yahoo osti 5 prosenttia Zedistä. Myöhemmin samana vuonna Sonera ja Telia yhdistyivät TeliaSoneraksi. 

Vuonna 2004 Yahoo käytti oikeuttaan myydä kaikki omistamansa 16&nbsp;% Zedin osakkeista takaisin TeliaSoneralle. Sonera Zed Oy:stä tuli Soneran kokonaan omistama tytäryhtiö.

## Lähteet
HMS Thetis

**HMS Thetis** voi tarkoittaa seuraavia aluksia:

;Britannian kuninkaallinen laivasto

* HMS Thetis (1717), 22-tykkinen varastolaiva
* HMS Thetis (1747), 44-tykkinen viidennen luokan fregatti
* HMS Thetis (1773), 32-tykkinen viidennen luokan fregatti
* HMS Thetis (1782), 38-tykkinen viidennen luokan fregatti
* HMS Thetis (1785), hollantilaisilta kaapattu 24-tykkinen kuudennen luokan fregatti
* HMS Thetis (1796), 8-tykkinen kuunari
* HMS Thetis (1810), priki
* HMS Thetis (1817), 46-tykkinen viidennen luokan fregatti
* HMS Thetis (1846), 36-tykkinen viidennen luokan fregatti
* HMS Thetis (1871), Briton-luokan korvetti
* HMS Thetis (1890), Apollo-luokan panssarikansiristeilijä
* HMS Thetis (N25), T-luokan sukellusvene, myöhemmin HMS Thunderbolt

;Ruotsin laivasto

* HMS Thetis (1908), Plejad-luokan torpedovene
Lexus LX

**Lexus LX** on neliovinen ylellinen katumaasturi, jota valmistaa Toyotan tytäryhtiö Lexus. Se perustuu Toyota Land Cruiseriin. Ensimmäisen sukupolven LX:n valmistus alkoi vuonna 1995, ja se esiteltiin yleisölle tammikuussa 1996. LX oli Lexuksen ensimmäinen katumaasturi. 

Autoa valmistetaan Yoshiwaran tehtaalla, Toyota Cityssä, Japanissa.

## Sukupolvet

Tiedosto:Lexus-LX-450 01.jpg|Ensimmäinen sukupolvi(1995–1997)
Tiedosto:Lexus LX470 -- 01-01-2012.jpg|Toinen sukupolvi(1998–2007)
Tiedosto:2010-2011 Lexus LX 570 (URJ201R MY10) Sports Luxury wagon (2011-04-22).jpg|Kolmas sukupolvi(2008–2015)
Tiedosto:Lexus LX 570 IMG 0467.jpg|Kolmannen sukupolven facelift(2016–)


## Lähteet

## Aiheesta muualla
HMS Thunderbolt

**HMS Thunderbolt** voi tarkoittaa seuraavia Britannian kuninkaallisen laivaston aluksia:

* HMS Thunderbolt (1696), ranskalaisilta kaapattu alus
* HMS Thunderbolt (1842), sluuppi
* HMS Thunderbolt (1856), uiva patteri, myöhemmin HMS Daedalus
* HMS Thunderbolt (N25), T-luokan sukellusvene, aiemmin HMS Thetis