open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Okadaiinihappo

**Okadaiinihappo** (C44H68O13) on polyketideihin kuuluva polyeetteri, jota tuottavat eräät panssarilevät. Yhdiste on myrkyllinen ja kerääntyy simpukoihin ja kaloihin ja voi aiheuttaa myrkytyksen. Myrkyllisyys perustuu proteiinifosfataasien inhiboitumiseen.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa okadaiinihappo on valkoinen kiteinen aine. Yhdiste liukenee hyvin huonosti veteen, mutta paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin ja heksaaniin. Okadaiinihappo on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen ominaiskiertokyky kloroformiliuoksessa on +53,3.

## Esiintyminen ja myrkyllisyys
Okadaiinihappoa eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1981 *[[Halichondria okadai]]*-sienieläimestä. Myöhemmin ilmeni, että sieni itse ei tuota yhdistettä, vaan sitä tuottavat *[[Procentrum]]*- ja *[[Dinophysis]]*-sukujen panssarilevät. Sittemmin okadaiinihappoa on löydetty myös kaloista ja simpukoista, kuten sinisimpukasta. Okadaiinihapon lisäksi panssarilevät muodostavat okadaiinin ja tyydyttymättömien rasvahappojen estereitä ja okadaiinihapon johdannaisia dinofysistoksiineja. Okadaiinihapon ja sen johdannaisten tuotanto vaihtelee alueittain. Suuressa osassa Eurooppaa okadaiini on pääasiallinen panssarilevien tuottama myrkky, mutta esimerkiksi Japanissa, Kanadassa ja Irlannissa pääasiassa *Procentrum*- ja *Dinophysis*-sukujen panssarilevät tuottavat dinofysistoksiineja.

Okadaiinihappo kerääntyy esimerkiksi simpukoihin ja on myrkyllistä niitä syöville nisäkkäille. Myrkytyksen aiheuttava annos on noin 30&ndash;50 μg. Hiirillä yhdisteen LD<sub>50</sub>-arvo on suun kautta otettuna on 0,2&ndash;2 mg/kg ja injektiona 0,19&ndash;0,25 mg/kg. Okadiinihapon aiheuttaman myrkytyksen oireet ilmenevät noin 0,5&ndash;3 tunnin kuluttua myrkkyä sisältävän ruuan syömisestä. Oireina ovat ripuli, vatsakivut, huonovointisuus ja harvemmin lihaskrampit. Okadaiinin aiheuttama myrkytystila on yleensä lievä ja kestää tyypillisesti noin 2&ndash;3 vuorokautta. Okadaiinihappo on myrkyllisempi kuin sen esterijohdannaiset. Vuonna 2008 Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto määritteli okadaiinin ja sen johdannaisten akuutiksi referenssiannokseksi ravinnoksi kelpaavissa merenelävissä 0,3 μg/kg.

Okadaiinihapon myrkyllisyys perustuu siihen, että yhdiste estää proteiinifosfataasi 1:n ja proteiinifosfataasi 2:n toiminnan. Entsyymi todennäköisesti sitoutuu substraatin sitoutumiskohtaan ja on ei-kompetitiivinen inhibiittori. Tämän vuoksi natriumin eristystä säätelevien proteiinit aktivoituvat fosforylaation vaikutuksesta ja natriumin eritys paksusuolesta lisääntyy, minkä vuoksi myös nestettä poistuu runsaasti elimistöstä ulosteen mukana. Yhdisteen mutageenisuudesta tai genotoksisuudesta ei ole yksimielisyyttä, mutta yhdisteen on todettu lisäävän solujen epänormaalia kasvua. Okadaiinihapon arvellaan aiheuttavan riskiä sairastua paksusuolen syöpään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Human Metabolome Database (HMDB): Okadaic acid 
* DrugBank: 9,10-Deepithio-9,10-Didehydroacanthifolicin 
* Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Okadaic acid 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Okadaic acid
Jake Short

**Jake Short** (s. 30. toukokuuta 1997) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa roolistaan
televisiosarjassa *[[A.N.T. – Aikaistetut nuoret taiturit]]*.

## Aiheesta muualla
*
Irrational Man

**Irrational Man** on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Woody Allen.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
*
*
*
*
*
Renault Maxi Mégane

**Renault Maxi Mégane** on Renault Sportin 1990-luvulla Mégane Coupén pohjalta kehittämä 2,0-litraisen kit car -määrittelyn täyttävä ralliauto. Maxi Mégane edusti merkkiä virallisesti Ranskan ralleissa vuosina 1996 ja 1997 kuljettajinaan Philippe Bugalski, Jean Ragnotti ja Serge Jordan. MM-tasolla Maxi Mégane oli mukana vuosina 1998 ja 1999 Renault Dealer Rallying UK:n ja Renault Elf Dealer Rallying -tiimien ajattamana. Kuljettajina toimivat britti Martin Rowe ja suomalainen Tapio Laukkanen.

### Moottorit

### Voitot

## Aiheesta muualla
Sima (yhtye)

**Sima** on turkulainen yhtye, jonka muodostavat tuottajakaksikko Jussi Tiainen ja Mathias Hermansson. Yhtye perustettiin huhtikuussa 2014, kun Tiainen ja Hermansson alkoivat tekemään ensimmäistä yhteistä kappalettaan ”Tanssilattialla”. Nimensä yhtye sai, kun sille haluttiin lyhyt ja ytimekäs nimi ja yhtye perustettiin juuri ennen vappua.

Sima julkaisi ensimmäisen singlensä ”Tanssilattialla” omakustanteena huhtikuun lopulla 2014. Omakustanteesta huolimatta se nousi YleX-radiokanavan soittolistalle sekä kanavan toimittajan Venla Kokkosen ”viikon tehobiisiksi”. Kappaleen saavuttaman suosion myötä yhtye allekirjoitti levytyssopimuksen levy-yhtiö Sony Musicin kanssa.

Yhtyeen esikoisalbumi *[[Tanssilattialla (albumi)|Tanssilattialla]]* julkaistiin syyskuussa 2015. Albumilta on julkaistu singleinä nimikappaleen lisäksi kappaleet ”Semihyvä boogie”, ”Mul on ikävä”, ”Saariston tytöt” sekä ”Tää on rakkautta”, jolla on mukana myös Neon 2 -yhtyeen solisti Jussi Rainio.

Sima ilmoitti maaliskuussa 2018 soittavansa jäähyväiskeikkansa Helsingissä ja Turussa toukokuussa 2018. 

## Diskografia
### Albumit

### Singlet

### Musiikkivideot
* *Tanssilattialla*
* *Tää on rakkautta* (Ohj. Joel Jyränti)
* *Semihyvä boogie* (Ohj. Sami Joensuu)
* *Mul on ikävä* (Ohj. Marek Sabogal)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen kotisivut
Tanssilattialla

**Tanssilattialla** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* *[[Tanssilattialla (albumi)|Tanssilattialla]]*, turkulaisen Sima-yhtyeen albumi vuodelta 2015
* ”Tanssilattialla”, turkulaisen Sima-yhtyeen kappale vuodelta 2014
* ”Tanssilattialla”, laulaja-lauluntekijä Anssi Kelan kappale vuodelta 2015
Vaasa Wishpooshs

**Vaasa Wishpooshs** on vuonna 2007 perustettu vaasalainen lacrosseseura, jonka alaisuudessa pelaavat miesten field- ja box-lacrossejoukkueet. Seuran fieldlacrossejoukkueet tunnetaan nimillä **Vaasa Wishpooshs**, kun taas box lacrossejoukkueen nimi on **Sons of Odin**.

Vaasa Wishpooshs on voittanut yhteensä viisi mitalia SM-sarjassa: Vuosina 2008, 2009, 2010, 2011 ja 2012 miesten joukkue on voittanut SM-pronssia. 

## Saavutukset
**Fieldlacrosse:**
* SM-pronssi: 5 (2008, 2009, 2010, 2011, 2012) 

## Lähteet
Rampage – murhaaja

**Rampage – murhaaja** (VHS-videona nimellä **Murhaaja**, *Rampage*) on William Friedkinin ohjaama yhdysvaltalainen rikoselokuva vuodelta 1987. Sen pääosia näyttelevät Michael Biehn (mm. 'Terminator – tuhoaja'), Alex McArthur ja Grace Zabriskie.

Elokuva  kertoo Charles Reecestä (McArthur), joka on murhannut viisi ihmistä brutaalisti Stocktonin kaupungissa, Kaliforniassa. Anthony Fraser (Biehn) on piirisyyttäjä, joka osallistuu Reecen oikeudenkäyntiin ja yrittää saada tälle kuolemantuomiota. Elokuva perustuu löyhästi Richard Trenton Chasen tekemiin murhiin 1970-luvun lopulla Kalifornian Sacramentossa, sekä William P. Woodin niistä tekemään kirjaan. Elokuva valmistui jo vuonna 1987, mutta Miramax päästi sen teatterilevitykseen vasta 1992, jolloin elokuvaan lisättiin vaihtoehtoinen lopetus. Suomessa *Rampage* sai ensi-iltansa 28. heinäkuuta 1989.

## Roolit

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Kari Salminen pitää *Murhaajaa* älykkäästi kirjoitettuna ja pelottavalla intensiteetillä ohjattuna oikeussalidraamana. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.

## Lähteet
Kaj Gustafsson

**Kaj-Olof Gustafsson** (etunimet esiintyneet myös muodossa **Kaj Olof**, 24. joulukuuta 1928 Helsinki – 5. elokuuta 2017 Mäntsälä) oli suomalainen koripalloilija.

Työväen Maila-Poikien kasvatti Gustafsson edusti kasvattajaseuraansa SM-sarjassa vuosina 1946–1959. Pisteitä hän teki kahdeksalla eri kaudella. Koripalloliiton tietokannan mukaan Gustafsson saavutti pelaajaurallaan viisi SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia mestaruuden jäätyä puuttumaan.

Suomen maajoukkueessa Gustafsson pelasi vuosina 1950–1953 24 ottelua 0,9 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen joukkueisiin Ranskan 1951 (Suomi yhdeksäs) ja Neuvostoliiton 1953 (Suomi 12:s) EM-kilpailuissa.

## Saavutukset
* EM-kilpailut: yhdeksäs 1951, 12:s 1953
* SM-hopeaa 1947, 1949, 1950, 1951 ja 1955
** SM-pronssia 1952, 1953 ja 1954

## Lähteet
* Kaj Gustafsson  baskethotel.com
* Maajoukkueprofiili  Suomen Koripalloliitto
* Profiili  fiba.com 

### Viitteet
Keijo Hynninen

**Keijo Kaino Hynninen** (28. marraskuuta 1929 Helsinki – 22. marraskuuta 2020) oli suomalainen koripalloilija.

Sörnäisten NMKY:n kasvatti Hynninen edusti kasvattajaseuraansa miesten SM-sarjassa vuosien 1950–1963 välillä yhteensä kahdeksan kautta tehden jokaisella pelaamallaan pääsarjakaudella yli 12 pistettä ottelua kohden. Hynninen saavutti pelaajaurallaan neljä SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia.

Suomen miesten maajoukkueessa Hynninen pelasi vuosina 1950–1956 19 ottelua 5,3 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen 12:nneksi sijoittuneeseen joukkueeseen Neuvostoliiton EM-kilpailuissa 1953. Hynninen pelasi myös Nizzan MM-karsinnoissa 1950.

Hynninen kuoli 90-vuotiaana marraskuussa 2020.

## Saavutukset
* EM-kilpailut: 12:s 1953
* SM-hopeaa 1952, 1953, 1954 ja 1956
** SM-pronssia 1950 ja 1955

## Lähteet
* Keijo Hynninen Suomen Koripalloliitto
* Maajoukkuetilastot Suomen Koripalloliitto

### Viitteet
Corveyn luostari

**Corveyn luostari** on luostari Saksassa Höxterin kaupungissa. Se perustettiin vuonna 815, ja se kukoisti 1200-luvulle saakka. kolmikymmenvuotisen sodan aikana se kärsi pahoin, mutta luostari rakennettiin kuitenkin uudelleen. Luostari lisättiin 2014 Unescon maailmanperintöluetteloon.

## Historia
Corveyn luostari perustettiin Kaarle Suuren seuraajan Ludvig Hurskaan aikana. Se perustivat 815 Picardiesta Corbien luostarista lähetetyt munkit. Nykyiseen paikkaansa luostari siirtyi 822, mikä onnistui sen jälkeen, kun Ludvig Hurskas oli siirtänyt alueen omistuksen munkeille. Karolingit antoivat benediktiiniluostarille sille oikeudet valita vapaasti apottinsa sekä markkina- ja rahanlyöntioikeudet. Lisäksi pyhän Vituksen pyhäinjäännökset siirrettiin sinne 836 Saint-Denis’n basilikasta.

Corveyn luostarista tuli nopeasti kulttuurinen ja uskollinen keskus, jossa oli koulu ja kirjasto. Sen länsipuolelle syntyi yksi suurimmista karolingiasutuksista, joka muodostui Höxterin ja Coreyn kaupungeista. Corvey kehittyi kaupungiksi 800–1100-luvuilla. Se linnoitettiin 1100-luvun puolivälissä, ja Weserjokeen rakennettu silta ja itsehallinnollinen lautakunta vahvisti sen taloudellista ja hallinnollista autonomiaa. Apotti Wibaldin aikana 1145–1159 luostarin vuosina 873–885 rakennettua kolmikerroksista rakennelmaa muokattiin nykyiseen kaksitorniseen ulkoasuunsa.

Höxterin kaupunkilaisten ja Paderbornin piispan muodostama liittouma tuhosi Corveyn 1265, eikä kaupunki toipunut siitä. Luostari oli jo tässä vaiheessa menettänyt suurimman merkityksensä, ja pyhän Vituksen pyhäinjäännökset siirrettiin 1355 Prahan katedraalin luostarikirkkoon. Corveyn luostarin merkittävyys kasvoi uudestaan 1500-luvulla, mutta kolmikymmenvuotisen sodan aikana luostari kärsi pahoin: isoja osia kirjastosta ja pyhän Vituksen pyhäkkö tuhoutui. Länsikköä lukuun ottamatta kirkko tuhottiin 1665. Luostarin uusi kirkko rakennettiin 1667–1671. Sen suunnittelivat pääosin kapusiinipappi Polykarp ja arkkitehti Niclas Dentel, ja se vihittiin käyttöön 1683. Luostarin uudelleenrakentainen aloitettiin 1699 apotti Florenz von dem Felden aikana ja saatiin päätökseen 1714 apotti Maximilian von Horrichin aikana. Seuraavat apotit rakennuttivat lisärakennuksia.

Luostari sekularisoitiin 1792 ja muutettiin hiippakunnaksi, jona se pysyi vuoteen 1825. Wienin kongressin jälkeen luostari siirtyi Ratiborin herttuan omistukseen. Se on ollut siitä saakka kuulunut Ratiborin herttuaperheeseen kuuluvalle Corveyn prinssille.

Corveyn luostaria kunnostettiin laajamittaisesti 1947–1966, jolloin sen länsikkö pyrittiin muuttamaan takaisin karolingiaikaiseen ulkoasuunsa.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Operation: Mindcrime (yhtye)

**Operation: Mindcrime** on vuonna 2014 perustettu yhdysvaltalainen metalliyhtye, jota johtaa laulaja Geoff Tate. Se on nimetty hänen entisen yhtyeensä Queensrÿchen vuoden 1988 konseptialbumin *n* mukaan. Yhtye levyttää Frontiers Musicille, ja sen esikoisalbumi ilmestyi syyskuussa 2015.

## Historia

Yhtye juontuu kesäkuuhun 2012, jolloin muut alkuperäisjäsenet Eddie Jackson, Scott Rockenfield ja Michael Wilton erottivat Geoff Taten Queensrÿchesta. Tätä seurasi Taten aloittama oikeustaisto yhtyeen immateriaalioikeuksista, minkä aikana yhtyeestä oli olemassa kaksi levyttänyttä ja konsertoinutta kokoonpanoa. Taten versio julkaisi *[[Frequency Unknown]]* -albumin huhtikuussa 2013. Osapuolet pääsivät lopulta yhteisymmärrykseen oikeussalin ulkopuolella huhtikuussa 2014. Jackson, Rockenfield ja Wilton jatkoivat Queensrÿche-nimellä ostettuaan Taten osuuden yhtyeen taustayhtiöstä, ja Tate sai lisäksi yksinoikeuden esittää **'- ja **' -albumeja kokonaisuudessaan.

Elokuussa 2014 päättyneen Queensrÿche-jäähyväiskiertueensa jälkeen Tate vaihtoi yhtyeensä nimeksi Operation: Mindcrime. Taten Queensrÿche-miehistöön kuuluivat kosketinsoittaja Randy Gane, kitaristi Kelly Gray, kitaristi Robert Sarzo, basisti Rudy Sarzo ja rumpali Simon Wright, joista Robert Sarzon yhteistyö Taten kanssa päättyi kuitenkin mainittuun kiertueeseen. Vuoden 2015 aikana ilmeni myös hänen veljensä Rudy Sarzon jättäneen yhtyeen ja kitaristi Scott Moughtonin, basisti John Moyerin ja rumpali-kitaristi Brian Tichyn puolestaan liittyneen. Heistä Moyer ja Tichy olivat soittaneet jo Taten Queensrÿchen live-esiintymisissä Rudy Sarzon ja Wrightin tuuraajina.

Nimenvaihtouutisen yhteydessä Tate kertoi yhtyeen työstävän albumitrilogiaa, jonka äänittäminen alkaisi syyskuussa 2014. Joulukuussa 2014 Operation: Mindcrime solmi levytyssopimuksen italialaisen Frontiers Musicin kanssa. Trilogian ensimmäinen osa *[[The Key (Operation: Mindcrimen albumi)|The Key]]* ilmestyi 18. syyskuuta 2015. Albumilla ovat mukana myös basisti Dave Ellefson, rumpali Scott Mercado ja laulaja Mark Daly. Toinen osa *[[Resurrection (Operation: Mindcrimen albumi)|Resurrection]]* seurasi runsas vuosi myöhemmin 23. syyskuuta 2016.

## Jäsenet

* Randy Gane – kosketinsoittimet
* Kelly Gray – kitara
* Scott Moughton – kitara
* John Moyer – basso
* Geoff Tate – laulu
* Brian Tichy – rummut
* Simon Wright – rummut

## Diskografia
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Operation: Mindcrimen sivusto
Tanssilattialla (albumi)

**Tanssilattialla** on suomalaisen Sima-yhtyeen 4. syyskuuta 2015 julkaistu esikoisalbumi. Albumia ovat ollet tuottamassa muun muassa Hannu Korkeamäki ja Mikko Tiainen. Albumi ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 24.

Ensimmäisen singlen ”Tanssilattialla” yhtye julkaisi omakustanteena 24. huhtikuuta 2014. Single julkaistiin Sony Musicin kanssa solmitun levytyssopimuksen myötä uudelleen 14. toukokuuta 2014. Toinen single ”Tää on rakkautta” julkaistiin 5. syyskuuta 2014. Kappaleella on mukana myös Neon 2 -yhtyeen solisti Jussi Rainio. Albumilta on julkaistu myös singlet ”Semihyvä boogie” 27. helmikuuta 2015 ja ”Mul on ikävä” 5. kesäkuuta 2015.

## Kappaleet

 

## Lähteet
Olli Arppe

**Olli Elis Arppe** (14. maaliskuuta 1930 Helsinki – 4. toukokuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen koripalloilija.

Sörnäisten NMKY:n kasvatti Arppe edusti kasvattajaseuraansa SM-sarjassa vuosien 1950–1959 välillä tehden pisteitä seitsemällä eri kaudella. Koripalloliiton tietokannan mukaan Arppe saavutti pelaajaurallaan neljä SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia mestaruuden jäätyä puuttumaan.

Suomen maajoukkueessa Arppe pelasi vuosina 1950–1951 14 ottelua 2,0 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen yhdeksänneksi sijoittuneeseen joukkueeseen Ranskan EM-kilpailuissa 1951.

## Saavutukset
* EM-kilpailut: yhdeksäs 1951
* SM-hopeaa 1952, 1953, 1954 ja 1956
** SM-pronssia 1950 ja 1955

## Lähteet
* Olli Arppe  baskethotel.com
* Maajoukkueprofiili  Suomen Koripalloliitto
* Profiili  fiba.com 

### Viitteet
Arto Koivisto (koripalloilija)

**Erkki Arto Juhani Koivisto** (12. huhtikuuta 1930 Sääminki – 6. maaliskuuta 2016 Espoo) oli suomalainen koripalloilija, käsipalloilija ja Malmin kauppaoppilaitoksen rehtori. Koripallossa kaudella 1953 miesten SM-sarjan korikuninkuuden voittanut Koivisto edusti Suomen miesten maajoukkuetta vuosien 1951 ja 1957 EM-kilpailuissa. Käsipallossa hän voitti kaksi Suomen mestaruutta.

## Koripalloilijana
### Seurajoukkueet

Karhun Poikien kasvatti Koivisto aloitti koripalloilijanuransa vuonna 1947 pelatessaan juniorien liitto-otteluissa. Urheilumme Kasvot 3 -teoksen mukaan Koivisto oli mukana miesten SM-sarjassa jo vuonna 1948.

Koivisto edusti SM-sarjassa kasvattajaseuransa lisäksi Työväen Maila-Poikia. Pääsarjakaudella 1951 otteluitta jäänyt mutta Koripalloliiton tietokannan mukaan SM-pronssimitalilla palkittu Koivisto pelasi SM-sarjassa vuodet 1952–1966 eli 12 kauden ajan. Kaudella 1953 Koivisto voitti SM-sarjan korikuninkuuden 23,5 pisteen ottelukohtaisella keskiarvollaan. Kaudella 1955 hän sijoittui pistetilaston kolmanneksi.

Vuosina 1965–1968 Koivisto pelasi Urheilumme Kasvot 3 -teoksen mukaan Suomensarjaa.

### Maajoukkue

Suomen miesten maajoukkueessa Koivisto pelasi vuosina 1951–1957 21 ottelua 1,9 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen joukkueisiin Ranskan 1951 (Suomi yhdeksäs) ja Bulgarian 1957 (Suomi 11:s) EM-kilpailuissa.

## Käsipallo

Koivisto voitti Karhun Pojissa käsipallon Suomen mestaruuden vuosina 1952 ja 1954 sekä SM-hopeaa vuonna 1953.

## Pelaajauran jälkeen

Koivisto työskenteli Malmin Kauppaoppilaitoksen rehtorina. Oppilaitokselle perustettiin koripalloilijoille oma opintolinja, jota usea maajoukkuekoripalloilija kävi. Koivisto harrasti elämänsä aikana ainakin purjehdusta, ja hän toimi koripallon parissa valmentajana ja huoltajana. Koivisto kuoli 85-vuotiaana Espoossa 6. maaliskuuta 2016.

## Saavutukset
### Henkilökohtaiset saavutukset
* SM-sarjan korikuningas kaudella 1953
** Pistetilaston kolmas kaudella 1955

### Joukkuesaavutukset
* EM-kilpailut: yhdeksäs 1951 ja 11:s 1957
* SM-pronssia 1951

## Tilastot

* Lähde: Suomen Koripalloliitto. Selite: *O = ottelut, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä*

## Lähteet
* Arto Koivisto  Suomen Koripalloliitto
* Maajoukkuetilastot  Suomen Koripalloliitto
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive 
* Urheilutietäjät
Nilgiri (tee)

**Nilgiri-tee** on Etelä-Intian Nilgirivuorten (sinisten vuorten) seudulla tuotettua teetä. Nilgirivuoret on yksi eteläisen Intian arvostetuimpia teentuotantoalueita. Nilgiri-tee on myös eräs Intian alueellisesti brändätyistä teenimikkeistä.

Seudun teenviljelyä pyrittiin aloittamaan jo vuonna 1832, jolloin brittien seudulle perustaman asutuksen apulaiskirurgi tilasi teepensaita Kiinasta huomattuaan muiden ''Camellia''-suvun kasvien viihtymisen seudulla. Vuonna 1835 osa tilatuista teepensaista onnistuttiin saamaan kasvamaan Nilgirin Kettin koetilalla. Kiinasta tuotujen teesiementen avulla käynnistettiin Coonooriin Nilgirin ensimmäinen varsinainen kaupallinen teeviljelmä. Thiasholan ensimmäinen teetila seurasi vuonna 1859, ja samoihin aikoihin myös Kalhattyn läheinen Dunsandlen teetila. Nonsuch-teetila sai alkunsa 1860 ja Kotagirin ensimmäinen teetila perustettiin noin 1863.

Seudun teeviljelmät sijaitsevat 800–2 500 (1 158–2 400) metrin korkeudella merenpinnasta. Seudulle osuu kaksi monsuunikautta vuodessa: sekä lounaismonsuuni että koillismonsuuni satavat Nilgirissä. Vuotuinen sademäärä on silti vain noin 1 000–1 200 mm suurimmassa osassa seutua. Satoa saadaan kerättyä vuoden ympäri.
Suurin osa alueen noin 85 miljoonan teekilon vuosituotannosta on mustaa teetä, josta enemmistö valmistetaan teollisella CTC-menetelmällä. Nilgirin teealueella tuotetaan myös irtoteetä ortodoksisella valmistusmenetelmällä ja osa tästä tuotannosta on vihreää tai oolong-teetä, hieman myös valkoista teetä. Parhaimpana pidetään talvikaudella (joulu–maaliskuu) kerättyä ortodoksisella valmistusmenetelmällä tuotettua teetä.


Nilgiri mountain view.jpg|Näkymä Nilgirivuorilta. Kuvan alaosassa voi nähdä teeviljelmiä.
Tea Gardens at Nilgiris.jpg|Teeviljelmiä.
Glenmorgan Tea estate, Ooty.jpg|Glenmorgan-teetilan viljelmää Nilgirin Ootyssä.
Ooty Thé Plantation.JPG|Avomaan teeviljelmää Nilgirin Ootyssä.
Tea farm at Ooty 1.jpg|Osin puilla varjostettu viljelmä.
Tea factory and tea plantation.jpg|Teetilan tuotantorakennuksia Nilgirin seudulla.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Nilgiri   (tee-magazin.de)
*Regions - India - Nilgiri   (chadotea.com)
*Coonoor Estate Nilgiri Black Tea from Single Origin Teas (16.4.2015)   (teajourneyman.com)
Yasutarō Koide

**Yasutarō Koide** ( *Koide Yasutarō*, 13. maaliskuuta 1903 – 19. tammikuuta 2016) oli japanilainen, josta tuli maailman vanhin elossa oleva mies Sakari Momoin kuoleman jälkeen 5. heinäkuuta 2015. Hänestä tuli vanhin Aichin prefektuurissa asuva ihminen 31. maaliskuuta 2014. Hän asui Moriyama-kussa, Nagoyassa. Hän muutti Nagoyaan 106-vuotiaana.

110-vuotiaana Koide pystyi vielä lukemaan sanomalehtiä ilman silmälaseja ja syömään ilman tekohampaita.
Koiden kuoltua maailman vanhimman miehen titteli siirtyi puolalaissyntyiselle israelilaiselle Yisrael Kristalille (15. syyskuuta 1903 – 11. elokuuta 2017).

## Lähteet
Taulusieni

**Taulusieni** on esimerkiksi kouluissa liitutaulun puhdistamiseen käytettävä esine.

Taulusieniä valmistetaan nykyisin ainakin viskoosista tai muusta puuselluloosapohjaisesta kuidusta.

Perinteisen taulusienen tehokas käyttö edellyttää vesipistettä luokkahuoneessa tai sen lähellä. Kostean taulusienen sijasta liitutaulun pyyhkimiseen käytetään esimerkiksi huovasta tai solumuovista valmistettua kuivapyyhintä.

## Valkotaulupyyhin
Valkotaulun tussijälkien pyyhkimiseen tarvitaan omanlaisiaan valkotaulunpyyhkimiä, joiden pyyhkimispinta voi olla kerroksittainen: päällikerros irrotetaan, kun sen pyyhkimiskyky on heikentynyt. Joitakin malleja voidaan säilyttää teräslevypohjaisen valkotaulun pinnassa magneettikiinnityksen avulla.

## Lähteet
Pajakanta

**Pajakanta** () on asutuskeskus Murmanskin alueen Kantalahden piirin Zelenoborskin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Muurmannin radan varrella lähellä Vienanmeren rantaa 45 kilometriä Zelenoborskista kaakkoon. Asukkaita on 78 henkeä (vuonna 2010).

Pajakanta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1563. Ilmeisesti saamelaisperäistä nimitystä käytettiin syvälle mantereeseen työntyvästä merenlahdesta, joka nykyään tunnetaan nimellä Rugozerskaja lähellä sijaitsevan Rugozero-järven mukaan.

Muurmannin radan Karjalan ja Kantalahden työmaat yhtyivät Pajakannassa 3. marraskuuta 1916. Samana päivänä alkoi liikenne Petroskoista Murmanskiin. 1920–1940-luvuilla Pajakannan rautatieaseman lähellä toimi Solovetskin vankileirin metsätyömaa. Asemataajamassa on syntynyt kirjailija Venedikt Jerofejev.

Pajakannassa toimii Moskovan valtionyliopiston biologinen tutkimusasema. Asutuksessa on pieni kauppa. Asemalla pysähtyvät Kantalahden ja Louhen väliset paikallisjunat. Sinne on myös tieyhteys Pietarin ja Murmanskin väliseltä M18-valtatieltä.

## Lähteet
Yrjö Salmela

**Yrjö Salmela** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Yrjö Salmela (1904–1984), suomalainen kauppias, kultaseppä ja kauppaneuvos
* Yrjö Salmela, oik. *[[Veikko Wainio]]* (1894–1972), suomalainen lehtori, kouluneuvos, IKL:n kansanedustaja ja kirjailija.
Jensen Interceptor (1950)

**Jensen Interceptor** oli englantilaisen Jensen Motorsin vuosina 1950 &ndash; 57 valmistama nopea ja voimakas grand tourer. Kyseessä oli jo koripajan toinen automalli II-maailmansodan päättymisen jälkeen. Jensen käytti myöhemmin samaa mallinimeä, 1960- ja 70-luvuilla valmistettujen malliensa yhteydessä. 

## Yleistä
Interceptor tuotiin markkinoille aluksi kaksiovisena, neljän hengen avomallina. Käsityönä tehdyn korin rakenteena on puinen kehikko, verhouspellit ovat terästä ja alumiinia. Esimerkkinä auton korkeasta varustelutasosta voi toimia avomallin Perspex-kovamuovista valmistettu takaikkuna, joka käsikäyttöistä kattoa avattaessa pudotetaan alas omaan säilytystilaansa. Vuonna 1952 avomallin rinnalle tuotiin kiinteästi asennetulla tekstiilikatolla varustettu *fixed head sports saloon*, lisäksi mallista on valmistettu neljä sedanca-versiota. Interceptoreita valmistui kaikkiaan 88 kappaletta, joista 32 convertible-, 52 saloon- ja neljä sedanca-korisia.

## Tekniikka
Interceptor perustui Austinin tekniikalle. Mallin voimanlähteenä toiminut 4,0-litrainen rivikuutonen ja sen jatkeena ollut neliportainen vaihteisto olivat peräisin Austin Sheerline -mallista. Alusta oli peräisin Austin A70 -mallisarjasta. Sitä oli kuitenkin modifioitu kasvattamalla akseliväliä alkuperäisestä ja taka-akselin pyörien erillisripustuksella.

Kuusisylinterisen rivimoottorin lisäksi joidenkin yksilöiden keulalle asennettiin Chryslerin Hemi V8 -moottori. Tunnetuin näistä lienee amerikkalaiselle kilpa-ajaja Briggs Cunninghamille vuonna 1953 toimitettu auto. Vientiin, lähinnä USA:han, toimitetut autot varustettiin vasemmanpuoleisella ohjaksella.

Austinin tavoin Interceptorin jarrujärjestelmänä oli Girlingin hydraulisten ja mekaanisten jarrujen yhdistelmä, jossa etujarrujen käyttö hoidettiin nesteen voimalla ja takajarruja ohjattiin vaijerikäyttöisesti. Vuodesta 1952 lähtien neliportainen vaihteisto oli mahdollista varustaa valinnaisella ylivaihdeyksiköllä.

Interceptorin korvasi vuodelle 1957 markkinoille tuotu Jensen 541 R.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Simon Cars - Jensen Interceptor 1950 -kuvia
Luettelo Yhdysvaltain kaupunkien asukasluvusta vuosikymmenittäin

**Luettelo Yhdysvaltain kaupunkien asukasluvusta vuosikymmenittäin** sisältää Yhdysvaltain 10 suurinta kaupunkia ja kaupunkialuetta vuosikymmenittäin. Tiedot on otettu Yhdysvaltain virallisista tilastoista, jotka alkavat vuodesta 1790.

## 1790-luku

## 1800-luku

## 1810-luku

## 1820-luku

## 1830-luku

## 1840-luku

## 1850-luku

## 1860-luku

## 1870-luku

## 1880-luku

## 1890-luku

## 1900-luku

## 1910-luku

## 1920-luku

## 1930-luku

## 1940-luku

## 1950-luku

## 1960-luku

## 1970-luku

## 1980-luku

## 1990-luku

## 2000-luku

## 2010-luku

## Katso myös
*Luettelo Yhdysvaltain osavaltioiden asukasluvusta vuosikymmenittäin
## Lähteet
Spin-kaiku

**Spin-kaiku** tarkoittaa ydinmagneettisen resonanssin yhteydessä magnetisaation uudelleen fokusointia, joka kumoaa epähomogeenisessa magneettikentässä tapahtuneen koherenssimenetyksen. Menetelmää hyödynnetään erityisesti magneettikuvauksessa.

NMR-virityspulssin jälkeen NMR-signaali vaimenee eksponentiaalisesti materiaalille ominaisen relaksaation vuoksi aikavakiolla T2. Tämä vaimeneminen on irreversiibeliä. Epähomogeenisessa magneettikentässä kentän gradientista aiheutuu kuitenkin eroja spinien presessointinopeuksiin mikä aiheuttaa nopean vaihekoherenssin menetyksen ja signaalin vaimenemisen. Tämä vaimeneminen on luonteeltaan reversiibeliä ja sen aiheuttama vaimeneminen voidaan kumota ja spinit palauttaa takaisin koherenssiin. Tämä ilmiö on spin-kaiku. Spin-kaiku voidaan synnyttää kahdella eri periaatteella, joista käytetään nimityksiä pulssikaiku ja gradienttikaiku. 

## Pulssikaiun periaate
Spin-kaikuja havaitsi ensimmäisenä Erwin Hahn vuonna 1950 kun hän havaitsi NMR-signaalissa kaiun kahden peräkkäisen 90° RF-pulssin jälkeen. Hän myös selvitti teoreettisesti kaiun syntymekanismin. Teoriaa kehittivät myöhemmin Carr ja Purcell jotka osoittivat että voimakkain kaiku syntyy kun jälkimmäinen, refokusoiva pulssi on suuruudeltaan 180°

Pulssikaiku perustuu 180° pulssilla aikaansaatavaan vaiheinversioon: kumuloitunut vaihevirhe käännetään vastakkaismerkkiseksi hetkellä *t* 90° virityspulssin jälkeen. Koska kunkin spinin vaihe kiertyy edelleen alkuperäisellä nopeudella kaikki spinit palaavat keskenään samaan vaiheeseen hetkellä 2*t*.  Oheinen animaatio havainnollistaa tapahtumien kulkua.

## Gradienttikaiku
Gradienttikaiku perustuu ohjattavalla gradienttikentällä aikaan saatavaan taajuusinversioon.  Gradienttikaiku voidaan generoida systeemissä, jonka perusmagneettikenttä on homogeeninen mutta siihen on lisätty erillinen ohjattava gradienttikenttä.  Tällöin 90° virityspulssin jälkeen spinit menettävät gradientin vaikutuksesta koherenssin aivan kuten pulssikaiun tapauksessakin. Hetkellä *t* gradienttikenttä käännetään vastakkaismerkkiseksi, jolloin gradienttikentän aiheuttamat presessionopeuserot kääntyvät vastakkaismerkkisiksi alkutilanteeseen nähden. Tästä aiheutuu, että spinit palaavaat keskenään samaan vaheeseen hetkellä 2*t*. Tässä menetelmässä siis gradientin kääntö korvaa inversiopulssin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dvalin

**Dvalin** tai **Dvalinn** on skandinaavisessa mytologiassa kääpiö, joka keksi riimukirjoituksen. Dvalin on myös taitava seppä. Hän valmisti Siville kauniin kultaisen peruukin Lokin leikkaamien hiusten tilalle. Dvalin takoi lisäksi Odinin Gungnir-keihään ja Skidbladnir-laivan. Hervörin saagassa Dvalinn ja Durinn takovat taikamiekka Tyrfingin kuningas Sigrlamille (Svafrlam).

## Lähteet
Nyrøysa

**Nyrøysa** on Norjalle kuuluvan Bouvet’nsaaren laajin jäätön alue. Se muodostui vuosien 1955–1958 välisenä aikana todennäköisesti maanvyörymän seurauksena. Sen kasvillisuus poikkeaa saaren muista osista, koska siellä on paljon pioneerilajeja. Se on myös merkittävä kergueleninmerikarhun ja monien lintulajien lisääntymis- ja pesimäalue. Alue kuitenkin kuluu hiljalleen abraasion takia.

## Sijainti ja geologia
Nyrøysa sijaitsee Bouvet’nsaaren luoteisrannalla. Se on saaren suurin jäätön alue. Se on noin 700 metriä pitkä, ja sen keskikorkeus on 25–40 metriä. Nyrøysaa rajoittavat sisämaassa korkeilta kallioilta kasaantuneet vyörysoramuodostelmat ja etelässä sekä pohjoisessa Westwindstrandin pienistä kivistä muodostuneet rannat. Nyrøysa syntyi vuosien 1955–1958 välisenä aikana. Koska sen kiviaines on noin 0,4–0,5 miljoonaa vuotta vanhaa, se muodostui todennäköisesti maanvyörymän seurauksena. Abraasio syö Nyrøysan pinta-alaa koko ajan.

Nyrøysan pinta on sekoitus pääosin trakyyttisestä kivestä muodostuneista laavalohkareista ja muista aineksista muodostuneista kivilohkareista. Lohkareiden välissä on kovettunutta laavaa ja soraa sekä hiekkaa, jotka ovat todennäköisesti muodostuneet huokoisen laavan mekaanisesta kulumisesta. Nyrøysan pohjois- ja eteläosien jyrkät kalliot ovat laavaa ja pyroklastista kiveä.

## Luonto

Nyrøysan kasvillisuus poikkeaa Bouvet’nsaaren muusta kasvillisuudesta, sillä nuorella maa-alueella on paljon pioneerilajeja. Erityisesti Nyrøysan eteläosa on peittynyt tummaan tulivuorenkuonaan ja tuffimateriaaliin. *[[Tortula filaris]]*- ja *[[Brachythecium austro-salebrosum]]* -sammalet sekä hiirensammalet hallitsevat tällaista aluetta. Irtonaisen maaperän takia jäkäliä ei juurikaan kasva. Osassa Nyrøysaa puolestaan on kerroksittain kovaa piihappopitoista laavaa, joka lohkeilee kulmikkaiksi sileäpintaisiksi paloiksi ja tarjoaa näin jäkälille hyvän kasvualustan. Alueen valtalajit ovat *Brachythecium austro-salebrosum*, *[[Usnea antarctica]]* ja hiirensammalet. Fumarolien lämmittämät alueet antavat puolestaan rehevän kasvualustan suikero- ja savikkolapiosammalille. Lisäksi joidenkin fumarolien ympärillä esiintyy lajeja, joita ei tavata saaren muista osista.

Nyrøysa on ollut muodostumisestaan lähtien Bouvet’nsaaren merkittävin kergueleninmerikarhun lisääntymisalue. Sitä ennen saaren merikarhut lisääntyivät erityisesti pienellä Larsøyan saarella. Siellä pesii myös merkittävä määrä saaren etelänmyrskylinnuista ja muista linnuista.

Nyrøysan ja Westwindstrandin eteläiset ja pohjoiset rannat julistettiin 1997 CCAMLR:n ekosysteemin tarkkailualueeksi. Nyrøysan kuluminen aiheuttaa huolta luonnonsuojelulliselta kannalta, sillä se on saaren tärkeimpiä lintujen pesimäalueita. Todennäköisesti myssypingviinin, kultatöyhtöpingviinin, kyyhkyprionin, ohutnokkaprionin, etelänkeijun, tummatyrskynpolkijan ja etelänkihun pesintä Nyrøysalla päättyy, kun merivesi on syönyt Nyrøysan sen reunakallioita lukuun ottamatta.

## Lähteet
*Huyser, Onno: Bouvetøya. Teoksessa 
*Pretsvik, Tore & Winsnes, Thore S: Geology of Bouvetøya, South Atlantic. Teoksessa 

### Viitteet
Jukka Behm

**Jukka Behm** (s. 13. marraskuuta 1973 Riihimäki) on suomalainen kirjailija ja toimittaja. Hänen esikoisromaaninsa *Dr. Mumbai* voitti Tammen ja Bonnierin pohjoismaisen romaanikilpailun vuonna 2007. Kirja on käännetty ruotsiksi ja norjaksi. Muita Behmin romaaneja ovat *Matkoilla* (2009), Intiaan sijoittuvat dekkarit *Lahjoja norsujumalalle* (2013) ja *Viallinen valkaisuvoide* (2016) sekä viidesläisestä uskonyhteisöstä kertova *Eikä yksikään joka häneen uskoo* (2018), joka oli Nuori Aleksis -palkintoehdokkaana 2019.

Behmin nuortenromaani *Pehmolelutyttö* (2017) voitti Werner Söderström Osakeyhtiön ja WSOY:n kirjallisuussäätiön *Tuhat ja yksi tarinaa nuoruudesta* -kirjoituskilpailun ja oli lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkintoehdokas. Myös Behmin nuortenromaani *Ihmepoika Leon* (2023) oli Finlandia-ehdokkaana ja sai Topelius-palkinnon 2024.

Behm on julkaissut myös novelleja eri kokoelmissa sekä tietokirjoja kuten *Taskuvaippa ja vauvaradio* (2007), *Kouvola - Tunnelmia* (2014) ja *Meijerimies* (2018).

Behm asuu Kouvolassa.

## Tuotantoa
* Dr. Mumbai (2007)
* Matkoilla (2009)
* Lahjoja norsujumalalle (2013)
* Viallinen valkaisuvoide (2016)
* Pehmolelutyttö (2017)
* Eikä yksikään joka häneen uskoo (2018)
* Ja Jumala kulki yli maan (2022)
* Ihmepoika Leon (2023)
* Enkelin nyrkki (2024)
* Skorpionin isku (2025)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen nettisivusto
*Virallinen blogi
Aleksi Kirjonen

**Aleksi Kirjonen** (s. 29. toukokuuta 1993 Porvoo) on suomalainen vammaisurheilija, joka kilpailee keihäänheitossa, kiekonheitossa ja kuulantyönnössä. Kirjosen jalat ovat olleet toiminnattomat syntymästä asti ja hän onkin pyörätuolissa. Kirjonen edustaa Espoon Tapioita ja hänen valmentajanaan toimii Markku Niinimäki. Kirjonen kilpailee F56-luokassa.

Kirjonen saavutti MM-pronssia kuulantyönnöstä vuoden 2013 MM-kilpailuista Lyonista. EM-kilpailuista hänellä on kultaa keihäänheitosta vuodelta 2014, pronssia samalta vuodelta kuulantyönnöstä ja keihäspronssia vuodelta 2014 sekä pronssia kuulantyönnöstä vuodelta 2016 Kirjonen oli mukana vuoden 2012 kesäparalympialaisissa Lontoossa, jossa hän oli kuulantyönnössä 11:s ja keihäänheitossa 12:s.

Kirjonen on myös ensimmäinen eurooppalainen henkilö, joka on tehnyt takaperinvoltin pyörätuolilla Tempuillaan hän haluaa viedä eteenpäin rajoitteet ovat vain omassa päässä sanomaa ja kannustaa muita liikkumaan ja kuuntelemaan unelmiaan. Kirjonen on opiskellut liikuntaneuvojaksi liikuntakeskus Pajulahdessa

## Lähteet
*http://tfp.fi/ 
*http://www.hs.fi/urheilu/a1432350932122
*http://www.iltasanomat.fi/muutlajit/art-1430960593841.html 

### Viitteet
Anita Márton

**Anita Márton** (s. 15. tammikuuta 1989 Szeged) on unkarilainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti. 172 senttimetriä pitkä ja 90 kilogrammaa painava Márton edustaa Békéscsabai AC:tä.

Márton oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän jäi karsintaan. Vuoden 2016 kesäolympialaisissa Márton saavutti pronssia työntäen uudeksi Unkarin ennätykseksi 19,87. MM-kilpailuissa Márton on ollut mukana viidesti, saavuttaen parhaimmillaan hopeaa Lontoossa 2017 tuloksella 19,49. Vuonna 2015 Pekingissä hän oli neljäs silloisella Unkarin ennätyksellä 19,48. Márton sai hopeaa Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 tuloksella 18,72. Vuoden 2014 EM-kilpailuista Zürichistä hän saavutti pronssia, jälleen silloisella maansa ennätyksellä 19,04. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän oli seitsemäs. 

Vuoden 2015 sisäratojen EM-kilpailuissa Márton otti kultaa tuloksella 19,23, joka oli tuolloin sisäratojen Unkarin ennätys. Hän sijoittui sisäratojen EM-kilpailuissa neljänneksi Pariisissa 2011 ja sisäratojen MM-kilpailuissa kuudenneksi Sopotissa 2014. Vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuista Portlandista Márton saavutti hopeaa uudella maansa sisäratojen ennätyksellä 19,33. Sisäratojen EM-kilpailuissa Belgradissa 2017 Márton voitti kultaa tuloksella 19,28. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Birminghamissa 2018 Unkarin ennätystuloksella 19,62. Hän sai Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 pronssia tuloksella 19,00. Saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi. Vuonna 2021 käydyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta.

Vuoden 2011 alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuista Ostravasta Márton saavutti pronssia kiekonheitosta.

## Henkilökohtaiset ennätykset
### Ulkoradat

### Sisäradat

## Lähteet
Jeffrey Schlupp

**Jeffrey ”Jeff” Schlupp** (s. 23. joulukuuta 1992 Hampuri, Saksa) on saksalaissyntyinen ghanalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Norwich Cityä. Vasenjalkainen Schlupp on pelipaikaltaan vasen laitalinkki, mutta uransa hän aloitti hyökkääjänä. Schlupp kuuluu myös Ghanan jalkapallomaajoukkueeseen.

## Ura
### Seurajoukkueura
Schlupp debytoi Leicester Cityn edustusjoukkueessa kaudella 2010–2011, kun seura pelasi Englannin mestaruussarjassa. Keväällä 2011 hän oli lainalla Englannin ykkösliigan Brentfordissa, jossa hän teki yhdeksässä pelissä kuusi maalia. Kaudella 2013–2014 Leicester voitti Mestaruussarjan mestaruuden ja nousi Valioliigaan kaudeksi 2014–2015. Schlupp teki valioliigadebyyttinsä elokuussa 2014 Evertonia vastaan. Avausmaalinsa hän teki saman vuoden lokakuussa Burnleyn verkkoon. Kaudella 2014–2015 Schlupp teki 32 ottelussa kolme maalia. Seuraavalla kaudella hän pelasi 24 valioliigaottelua, joista 14 avauskokoonpanossa, ja teki yhden maalin Leicesterin voittaessa Valioliigan mestaruuden.

Schlupp pelasi syyskaudella 2016 kolmessa Mestarien liigan ja neljässä Valioliigan ottelussa. Hän siirtyi Valioliigan Crystal Palaceen 13,8 miljoonalla eurolla tammikuussa 2017. Hän pelasi vuosina 2017–2025 Palacessa 220 liigaottelua ja teki niissä 18 maalia.

Schlupp siirtyi helmikuussa 2025 skotlantilaisseura Celticiin loppukauden mittaisella lainasopimuksella. Hän pelasi lainakaudellaan Celticissä 13 Skotlannin Valioliigan ottelua ja teki maalin 1. maaliskuuta 2025 ottelussa St. Mirreniä vastaan. Hän pelasi kevätkaudella 2025 myös kaksi Mestarien liigan ottelua sekä kolme Skotlannin cupin ottelua.

Heinäkuussa 2025 Schlupp allekirjoitti yksivuotisen sopimuksen Norwich Cityn kanssa.

### Maajoukkueura
Saksassa ghanalaisille vanhemmille syntynyt Schlupp sai valita maajoukkueensa synnyinmaansa, vanhempiensa kotimaan ja Englannin, jossa hän oli pitkään pelannut, väliltä. Hän debytoi Ghanan jalkapallomaajoukkueessa marraskuussa 2011 ystävyysottelussa Gabonia vastaan. Avausmaali syntyi kesäkuussa 2014 Afrikan-mestaruuskarsintaottelussa Mauritiusta vastaan.

## Saavutukset
**[[Leicester City FC|Leicester City]]**
* Englannin Valioliiga: mestaruus 2015–2016
* Englannin mestaruussarja: voitto 2013–2014
**[[Celtic FC|Celtic]]**
* Skotlannin Valioliiga: mestaruus 2024–2025
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mart Tarmak

**Mart Tarmak**, ent. *Muttikas* (s. 10. huhtikuuta 1955 Tallinna) on virolainen diplomaatti. Hän oli Viron Suomen-suurlähettiläs 2010–2014 ja sitä ennen ja sen jälkeen suurlähettiläänä Portugalissa (2006–2010), Marokossa (2008–2011), Brasiliassa (vuodesta 2014), Chilessä (2015–2022), Kolumbiassa (2017–2021) ja Perussa (vuodesta 2015–2021).

Tarmak on valmistunut 1978 Tarton yliopistosta pääaineenaan kemia ja Vilnan yliopistosta, jossa hän opiskeli liettuan kieltä ja journalismia. Vuosina 1991–1992 Tarmak opiskeli portugalin kieltä Lissabonin yliopistossa. Hän oli 1990–1992 Viron väliaikainen asiainhoitaja Vilnassa, 1992–1993 ulkoministeriön neuvonantaja. Hän työskenteli 1995–1997 puolustusministeriön neuvonantajana. Vuosina 2000–2003 Tarmak työskenteli freelance-tulkkina. Vuodesta 2003 hän työskenteli ulkoministeriön politiikanosastolla. 

## Lähteet
Tamara Samsonova

**Tamara Mitrofanovna Samsonova** () s. 1947, on venäläinen sarjamurhaaja, jota epäillään yli 13 ihmisen murhaamisesta reilun 20 vuoden aikana. Häneltä löydettiin tutkimuksissa päiväkirja, jossa hän kuvailee, mitä on tehnyt uhreilleen ennen heidän murhaamistaan erittäin väkivaltaisesti. 

Samsonovan jäljille päästiin, kun poliisi löysi hänen kotinsa läheisestä lammesta 79-vuotiaan naisen ruumiinosia. 

Päiväkirjan yhdessä artikkelissa luki: ”Minä tapoin vuokralaiseni, leikkasin hänet paloiksi kylpyhuoneessa puukolla ja laitoin palat muovipusseihin ja heitin ne Pietarin Frunzen piirin eri osiin.” Samsonova on ollut mielisairaalassa kolme kertaa.

Hänet vangittiin heinäkuussa 2015.

## Lähteet
Vakuutustorni

**Vakuutustorni** on asuin- ja liiketalo Pokkisen kaupunginosassa Oulussa. Talo sijaitsee näkyvällä paikalla Snellmaninpuiston reunalla.

Arkkitehti Uki Heikkisen suunnittelema rakennus on Oulun ensimmäinen kymmenkerroksinen talo. Vuonna 1957 valmistuneessa rakennuksessa on 31 asuinhuoneistoa ja 15 liikehuoneistoa.

Vakuutustornin alakerrassa toimi ravintola Lentävä Lautanen talon valmistumisesta vuoden 2012 loppuun. Lopettaessaan toimintansa Lentävä Lautanen oli Oulun toiseksi vanhin yhtäjaksoisesti toiminut ravintola.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Uppo-Nallen runoreissu

**Uppo-Nallen runoreissu** on To The Point Oy:n kehittämä Uppo-Nalle aiheinen videopeli, joka julkaistiin vuonna 1998. Uppo-Nallen äänenä toimii pelissä Petteri Summanen ja Laulavan Lintukoiran äänenä Ulla Tapaninen. Muissa rooleissa ovat Veikko Honkanen, Maija-Liisa Peuhu, Miitta Sorvali, Pasi Ruohonen, Mari Vainio, Mirjami Heikkinen, Markku Riikonen, Jukka Rasila, Kari Suni, Kai Salomaa, Esa Saario, Petra Karjalainen, Päivi Granström, Matti Holi sekä Päivi Hilska.
Regioni-luokka

**Regioni-luokka** eli **Umbria-luokka** oli Italian kuninkaallisen laivaston kuuden 1880- ja 1890-lukujen vaihteessa valmistetun aluksen muodostama panssarikansiristeilijäluokka.

## Alukset

## Lähteet

*

### Viitteet
Walther

**Carl Walther GmbH Sportwaffen** on vuonna 1886 perustettu saksalainen aseiden valmistaja.

## Waltherin valmistamia aseita

### Pistoolit

* Walther P38
* Walther PPK
* Walther PP
* Walther PPS
* Walther P99
* Walther P22
* Walther P99
* Walther Model 9
* Walther TPH
* Walther P1
* Walther P4
* Walther P5
* Walther P88/Compact
* Walther PK380
* Walther PPQ
* Walther CCP
* Walther PPX
### Urheilupistoolit
* Walther OSP
* Walther GSP
* Walther SSP
* Walther Olympia
* Walther SP22
### Konepistoolit
* Walther MPK/MPL
* Walther MPSD
### Kiväärit
* Walther KK200
* Walther KK300
* Gewehr 41
* Gewehr 43
* Walther G22
* Walther WA 2000

## Walther sukunimenä
* Johann Heinrich Bartholomäus Walther

## Aiheesta muualla
*www.carl-walther.de 
*www.waltherarms.com
Beretta M1935

**Beretta M1935** on Berettan valmistama itselataava pistooli. Ase on kaikin puolin samanlainen kuin aikaisempi Beretta M1934, mutta pienempi kaliiperiltaan. Kuten M1934, myös tämä malli on varustettu rungon vasemmalla puolella olevalla varmistinvivulla.

## Käyttö
Italian ilmavoimat ja laivasto käyttivät pistoolia laajasti, kuten myös maan poliisivoimat.

Pistooleita tilattiin Puolustusvoimien käyttöön 14.3.1941 Italiasta 1 000 kappaletta. Puolustusvoimat osti näitä pistooleita myös kotimaisten aseliikkeiden varastoista 71 kappaletta. Seuraava tilaus 4 000 pistoolista tehtiin 28.4.1941. Tämän tilauksen aseista saatiin kuitenkin Suomeen vain 3 090 kappaletta. Loput pistooleista jouduttiin todennäköisesti ottamaan vastaan Beretta 1934 -pistooleina. Vuonna 1951 näitä aseita oli Puolustusvoimien kirjanpidossa vielä 2 091 kappaletta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Suomalainen asekeräily: Beretta 1934 ja 1935
Umarex

**Umarex Sportwaffen GmbH & Co. KG** on vuonna 1972 perustettu saksalainen ilma-aseiden valmistaja. Yritys omistaa saksalaisen asevalmistaja Waltherin.

## Aiheesta muualla
*Umarexin kotisivu 
*Umarexin Yhdysvaltain verkkosivu
Nathan Redmond

**Nathan Daniel Jerome Redmond** (s. 6. maaliskuuta 1994 Birmingham) on englantilainen jalkapalloilija, joka edusti viimeksi englantilaist Burnleyä. Oikeajalkainen Redmond on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.

## Ura
### Seurajoukkueura
Redmondin kasvattajaseura on hänen kotikaupunkinsa Birmingham City. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa cup-peleissä kaudella 2010–2011. Birminghamin voittamassa Englannin liigacupissa hän pelasi kaksi alkukierrosten ottelua. Kaudella 2011–2012 hän pelasi Englannin mestaruussarjassa 26 ottelua ja teki viisi maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi karsintakierroksella kaksi ottelua, joista toisessa teki maalin. ja lohkovaiheessa kolme ottelua. Kaudella 2012–2013 hän pelasi mestaruussarjassa 38 ottelua ja teki kaksi maalia.

Heinäkuussa 2013 Redmond siirtyi Valioliigassa pelanneeseen Norwich Cityyn. Hän teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2013 Evertonia vastaan ja avausmaalinsa samassa kuussa Southampton FC:tä vastaan. Kaudella 2013–2014, jonka päätteeksi Norwich putosi Mestaruussarjaan, Redmond teki 34 ottelussa yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän teki Mestaruussarjassa 43 ottelussa neljä maalia. Nousukarsinnoissa hän teki maalin sekä välierässä että loppuottelussa Norwichin noustessa Valioliigaan. Kaudella 2015–2016 Redmond teki 35 pääsarjaottelussa kuusi maalia. Hän pelasi Norwichissa kolmen kauden aikana kaikkiaan 112 liigaottelua ja teki 11 maalia.

Kesällä 2016 Redmond siirtyi runsaan 12 miljoonan punnan siirtosummalla Southamptoniin, jossa hän pelasi kuusi vuotta. Hän pelasi kausittain 37, 31, 38, 32, 29 ja 27 valioliigaottelua sekä teki vastaavasti 7, 1, 6, 4, 2 ja 1 maalia. Elokuussa 2022 hän kävi vielä yhdessä ottelussa kentällä. Eurooppa-liigassa hän pelasi viisi ottelua kaudella 2016–2017. Hän siirtyi kaudeksi 2022–2023 Beşiktaşiin, jossa pelasi 25 Turkin Superliigan ottelua ja teki viisi maalia. Seuraavalla kaudella hän pelasi Burnleyssä 12 valioliigaottelussa vaihtopelaajana. Kaudella 2024–2025 hän pelasi samassa seurassa kahdessa Mestaruussarjan ottelussa. Kesästä 2025 alkaen hän on ollut ilman seuraa.

### Maajoukkueura
Redmond on edustanut monia Englannin nuorisomaajoukkueita ja pelannut useissa nuorten arvokilpailuissa. Hän oli mukana vuoden 2011 alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa, joissa hän pelasi kolmessa pelissä. Vuoden 2015 alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa hänet valittiin kisojen tähdistöjoukkueeseen. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Saksaa vastaan maaliskuussa 2017.

## Saavutukset
**Henkilökohtainen**
* Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuiden tähdistökentällinen: 2015

## Lähteet