Napoleonin kuolema

Entinen Ranskan keisari Napoleon I kuoli Saint Helenan saarella 5. toukokuuta 1821. Virallisen ruuminavauksen mukaan hän kuoli mahasyöpään, mutta tieto on kyseenalaistettu, ja joidenkin tutkijoiden mukaan Napoleon myrkytettiin.  

Napoleonin kamaripalvelija Louis-Joseph Marchandin (1791–1876) päiväkirjat julkaistiin vuonna 1955. Niistä pääteltiin, että Napoleon olisi myrkytetty arsenikilla. Napoleonin hiuksista on hänen kuolemansa jälkeen mitattu korkeita pitoisuuksia arsenikkia, mutta tämä oli tutkimusten mukaan aikakauden ihmisillä tavallista, ja nykytutkimuksen valossa Napoleon ei kuollut arsenikkimyrkytykseen.  Hän kuoli todennäköisesti mahasyöpään, minkä totesi italialainen tutkijaryhmä 2000-luvulla. Napoleon söi paljon suolassa säilöttyjä elintarvikkeita ja vähän hedelmiä sekä vihanneksia, mikä osaltaan oli heikentämässä hänen suolistonsa terveyttä. Myös hänen isänsä Carlo Buonaparte, isoisänsä Giuseppe Maria Buonaparte, veljensä Lucien sekä sisaret Pauline ja Caroline kuolivat mahasyöpään. Myös hänen avioton poikansa Charles Léon Denuelle (1806–1881) kuoli maha- tai suolistosyöpään. 

## Sairastumisesta kuolemaan
Napoleon sairastui Saint Helenalla heinäkuussa 1820. Sitä ennen hänen terveytensä oli ollut kohtalaisen hyvä. Aluksi lääkärit pitivät sairautta lähinnä psyykkisenä, mutta Napoleon itse uskoi alusta alkaen sairastavansa mahasyöpää. Napoleonin tila parani, mutta saman vuoden syyskuussa hänen tilansa taas huononi. Napoleon pyysi päästä johonkin eurooppalaiseen terveyskylpylään, mutta hänen pyyntönsä evättiin. Saint Helenan saarelle tosin tuotiin sotilaslääkäri, mutta tämä ei osannut ranskaa eikä italiaa. 

Napoleon menetti muistinsa täysin 3. toukokuuta 1821. Hoitovirheen takia hän sai vakavan mahaverenvuodon. 5. toukokuuta aamulla kello kaksi hänen kerrotaan lausuneen viimeisinä sanoinaan ennen kuolemaansa: "Ranska, armeija, armeijan johto, Joséphine". Napoleon kuoli kello 17.49.

## Kuolinsyy
Kuolinsyyksi todettiin mahasyöpä. Napoleon itse oli ennen kuolemaansa epäillyt mahasyövän lisäksi myös murhayrityksen mahdollisuutta ja oli toivonut, että hänelle tehdään ruumiinavaus, johon britit eivät saisi osallistua. Napoleonin ruumis avattiin biljardipöydällä. Ruumiinavausta todisti seitsemäntoista henkilöä, joista seitsemän oli brittiläisiä lääkäreitä. Britit julistivat Napoleonin kuolleen mahasyöpään, mutta useat nykypäivän tutkijat pitävät kuolinsyynä myrkytystä arsenikilla tai sitten sitä, että Napoleonin huoneen tapetit alkoivat kosteassa Saint Helenan ympäristössä tuottaa arsenikkia. Napoleonin testamentin viidennessä pykälässä lukee:

Vuosia myöhemmin eräs ruotsalainen kuolinsyytutkija pyrki todistamaan, että Napoleon olisi myrkytetty. Joku Napoleonin palvelija olisi hänen mukaansa laittanut Napoleonin viiniin arsenikkia.

## Ekshumaatio

Lähes kaksikymmentä vuotta Napoleonin kuoleman jälkeen 18. lokakuuta 1840 St. Helenalla ollut hauta avattiin  Ranskan pääministeri Adolphe Thiersin ja kuningas Ludvig Filip I:n aloitteesta ja entisen keisarin maalliset  jäännökset siirettiin Pariisin Invalidikirkkoon (*Retour des cendres*). Arkku avattiin haudasta poistamisen jälkeen ja tällöin havaittiin Napoleonin ruumiin säilyneen lähes muuttumattomana, mikä järkytti kaikkia paikalla olleita. Arsenikki on voimakas säilytysaine, mikä tukisi myrkytyshypoteesia.

Arsenikkia käytettiin kuitenkin tuolloin yleisesti tapeteissa, maaleissa ja ennen antibioottien keksimistä jopa lääkkeissä.

## Lähteet
* Herman Lindqvist: *Napoleon*, WSOY, 2005  (sid.)

## Kirjallisuutta
* Arthur Bertrand, *Lettres sur l’expédition de Sainte-Hélène en 1840*, Paris, Paulin, 1841
* Abbé Félix Coquereau, *Souvenirs du voyage à Sainte-Hélène*, Paris, H. Delloye, 1841
* Emmanuel de Las Cases, *Journal écrit à bord de la frégate La Belle Poule*, Paris, H. Delloye, 1841
* Philippe de Rohan-Chabot, *Les Cinq Cercueils de l’Empereur, souvenirs inédits*, préface de René de Chambrun, Paris, France-Empire, 1985

## Aiheesta muualla