Jalmari Rötkö

**Hjalmar (Jalmari) Rötkö** (13. elokuuta 1892 Suomenniemi − 19. heinäkuuta 1938 Uusikirkko) oli suomalainen poliitikko, joka toimi STPV:n kansanedustajana vuosina 1929–1930. Hänen ainoaksi jäänyt eduskuntakautensa päättyi kesällä 1930, jolloin puolueen kansanedustajat vangittiin poliittisen toimintansa vuoksi. Rötkö joutui samaan aikaan myös äärioikeistolaisen Lapuan liikkeen sieppaamaksi yhdessä puoluetoverinsa Eino Pekkalan kanssa. 

## Elämä
### Nuoruusvuodet

Jalmari Rötkön vanhemmat olivat talollinen Aatami Rötkö ja Loviisa Nikkinen. Kansakoulun käytyään hän viljeli kotitilaansa Suomenniemellä. Vuonna 1907 Rötkö liittyi paikalliseen työväenyhdistykseen, jonka puheenjohtajana hän myöhemmin toimi. 

Keväällä 1917 Rötkö valittiin Suomenniemen elintarvikelautakunnan jäseneksi. Yleislakon jälkeen hän oli perustamassa pitäjään muodostettua työväen järjestyskaartia. Hieman ennen sisällissodan käynnistymistä Rötkö osallistui Lappeenrannassa pidettyyn punakaartien edustajakokoukseen. Suomenniemen jäädessä valkoisten haltuun hän ei osallistunut sotatoimiin, mutta oli pari viikkoa heidän vankinaan. Maaliskuun lopussa Rötkö pidätettiin uudelleen ja toimitettiin pois Savitaipaleen rintaman läheisyydestä Mikkelin vankileirille. Sodan päätyttyä hän sai neljä vuotta vankeutta syksyn 1917 tapahtumista.

### Politiikkaan
Armahduksensa jälkeen Rötkö oli kotiseudullaan sekalaisissa töissä, kunnes muutti 1921 Lappeenrantaan saatuaan paikan Osuusliike Onnin ajomiehenä. Kommunistien järjestötoimintaan lähdettyään Rötkö kuului vuodesta 1923 lähtien Lappeenrannan sosialistisen työväenyhdistyksen johtokuntaan. Hän toimi myös yhdistyksen varapuheenjohtajana. Keväällä 1924 Rötkö oli perustamassa Sosialistinen nuorisoliiton Lappeenrannan osastoa. Lisäksi hän vaikutti STPV:n paikallisissa vaaliorganisaatioissa sekä kuului kommunistien valtaaman Suomen Puuteollisuustyöväen Liiton liittoneuvostoon ja osallistui sen edustajana Suomen Ammattijärjestön edustajakokouksiin.

Vuonna 1928 Rötkö valittiin Lappeenrannan kaupunginvaltuustoon, jossa hän oli kommunistien ensimmäinen ja myös ainoa jäsen. Kesän 1929 vaaleissa Rötköstä tuli kansanedustaja. Julkisen puoluetyönsä ohella hän vaikutti kielletyn SKP:n maanalaisessa toiminnassa. Syksyllä 1929 Rötkö osallistui salaa Leningradissa pidettyyn SKP:n puoluekonferenssiin. Seuraavana vappuna Rötkö pidätettiin Turussa, jossa hänen oli määrä puhua Kupittaanpuistossa järjestetyssä työväen vappujuhlassa. 

### Sieppaus ja linnatuomio

Rötkön eduskuntatyö päättyi lauantaina 5. heinäkuuta 1930, jolloin Lapuan liikkeen jäsenistä koostunut revohka sieppasi hänet ja Eino Pekkalan Helsingin Säätytalolla pidetystä perustuslakivaliokunnan kokouksesta. Käskyn oli antanut liikkeen johtaja Vihtori Kosola tehostaakseen järjestön vaatimuksia kommunistien poistamisesta eduskunnasta. Pari tuntia välikohtauksen jälkeen sisäministeri E. V. Kuokkanen määräsikin STPV:n eduskuntaryhmän pidätettäväksi ja asetettavaksi syytteeseen valtiopetoksesta. Rötkö ja Pekkala vietiin autokyydillä Lapualla sijaitsevaan Kosolan taloon. Maanantain vastaisena yönä heidät luovutettiin poliisille, joka noudatti hallituksen antamaa pidätysmääräystä ja toimitti heidät Vaasan lääninvankilaan. Muutaman päivän kuluttua Rötkö ja Pekkala siirrettiin Helsinkiin Etsivän keskuspoliisin suojiin. 

STPV:n kansanedustajien juttua alettiin käsittelemään syksyllä Turun hovioikeudessa. Rötkö kielsi olevansa laittoman SKP:n jäsen, mutta todistajien mukaan hän oli organisoinut puolueen paikalliskomiteoita ainakin Suojärvellä käydessään seudulla *[[Työ (Viipuri)|Työ]]*-lehden asioilla. Marraskuussa hovioikeus mätkäisi Rötkölle viisi vuotta kuritushuonetta valtiopetoksen valmistelusta.

Rötkö istui tuomionsa Tammisaaren pakkotyölaitoksessa. Vapauduttuaan hän palasi Osuusliike Onnin palvelukseen ja kuului myös liikkeen edustajistoon. Rötkö oli saanut vankeusaikanaan keuhkotaudin, johon hän kuoli pitkäaikaisen sairastelun jälkeen Uudellakirkolla Halilan parantolassa heinäkuussa 1938. Rötkö on haudattu Lappeenrantaan Lepolan hautausmaalle.

## Perhe
Jalmari Rötkön puoliso oli Hilja Eliina Partanen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1915. Perheessä oli kaksi lasta. Hilja Rötkö oli jo 1910-luvun alusta lähtien mukana sosialidemokraattisessa ja myöhemmin kommunistisessa työväenliikkeessä. Heidän vanhempi poikansa Hannes (s. 1916) muutti Neuvostoliittoon vuonna 1932.

## Lähteet

## Aiheesta muualla