open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rami Kuusinen

**Rami Kuusinen** (1963 Luhanka – 29. marraskuuta 1996 Lahti) oli suomalainen musiikkitoimittaja ja -kustantaja. Hän oli yksi musiikkilehti *[[Rumba (lehti)|Rumban]]* perustajista.

Luhangassa syntynyt ja nuoruutensa Lahdessa asunut Kuusinen julkaisi 1970- ja 1980-lukujen taitteessa omakustannelehti *Aivopesua*. Kuusinen teki Aivopesuun haastattelun Hilse-lehden Kimmo Miettisestä, joka vastavuoroisesti otti Kuusisen oman lehtensä avustajaksi. 

Hilseen jälkeen Kuusinen ja Miettinen tekivät ja julkaisivat muutaman numeron Ohari-nimistä huumorilehteä, jossa oli muun muassa Kuusisen piirroksia. Heillä oli myös kaksi C-kasettia julkaissut huumoriprojekti nimeltään Erkki & Aulis. Poko Rekords julkaisi äänitteet *Synti ja syöpä* (1982) ja *Synti ja syöpän pojan koston paluu* (1984) yhteisjulkaisu-CD:nä vuonna 2006. 

Kuusisen ja Miettisen seuraava yhteinen lehti oli Miettisen kehittelemä Bambi, jota vuonna 1982 alkoi kustantaa Soundi-lehteäkin kustantanut Fanzine. Lehden kaksi ensimmäistä numeroa menivät kuitenkin niin huonosti kaupaksi, että Fanzine luopui sen kustantamisesta. Lehden seuraavien numeroiden julkaisua varten Kuusinen ja Miettinen perustivat kommandiittiyhtiön nimeltä Kumi-Kustannus. Bambin julkaiseminen lopetettiin viidennen numeron jälkeen vuonna 1983. Kumi-Kustannuksella oli myös levymerkki Kumibeat, joka julkaisi 1980-luvulla musiikkia muun muassa Juliet Jonesin Sydämeltä ja The Dogs D'Amourilta.

Rumban ensimmäinen numero ilmestyi marraskuussa 1983 ja sitä olivat Kuusisen ja Miettisen ohella päätoimittamassa Hilseen entinen avustaja Leena Lehtinen ja lahtelaisen Vau!!-yhtyeen laulajana levyttänyt Kari Kivelä, joka oli aiemmin avustanut Kuusisen Aivopesua. Aluksi lehdellä oli neljä päätoimittajaa, kunnes Kuusinen vakiintui lehden ainoaksi päätoimittajaksi. Kuusisen päätoimittajakaudella ilmestyi kolmisensataa Rumbaa.

Kuusinen kuoli marraskuussa 1996. Hän oli ensimmäisen kerran sairastunut vakavasti vuonna 1987, jolloin hänellä todettiin aivokasvain.

Kuusisen yksi suuri intohimo oli myös urheilu, etenkin jääkiekko ja jalkapallo. Jalkapalloa Kuusinen pelasi, yhtenä perustajajäsenistä Rumba Ragulins joukkueessa. 

## Lähteet
Fokka

**Fokka** eli **fokkapurje** on purjehdusaluksen etumaston alin purje. Se voi olla takilasta riippuen raakapurje tai kolmiomainen pitkittäispurje. Kolmiomainen fokka kiinnittyy maston ja joko mastoon nivelöidyn fokkapuomin tai keulaharuksen väliin.

Fokkaa kutsutaan usein myös "etupurjeeksi", vaikkakin se on vain yksi mahdollisista etupurjeista. Lähes kaikki purjeveneet käyttävät isopurjeen lisäksi joko fokkaa tai genuaa, joka muistuttaa fokkaa, mutta on alamitaltaan maston ja keulan väliä selvästi pidempi ja ulottuu takakulmastaan mastoa taaemmas. Fokan osuus takilan purjepinta-alasta vaihtelee suuresti. Myötätuulessa venettä voi ajaa pelkällä fokalla.

Bermudatakiloidussa veneessä fokka on kolmiomainen, etuliesmastaan veneen keulaharukseen kiinnittyvä ja alaliesmasta korkeintaan maston kohdalle ulottuva purje. Fokan etupuolelle keulapuuhun tai erilliseen puomiin kiinnitettävää kolmionmuotoista pitkittäispurjetta kutsutaan nimellä **klyyvari** tai **halkaisija**, sillä se "halkaisee" keulanpuoleisen tuulen ja saa fokan kanssa aikaan solailmiön.
Virtsarakontulehdus

**Virtsarakontulehdus** eli **kystiitti** on yleinen infektiotauti, joka paikantuu virtsarakkoon.

Virtsatieinfektiot jaetaan pyelonefriittiin ja kystiittiin. Kystiitti tarkoittaa virtsarakon tai virtsaputken infektiota. Se on yleisempi naisilla kuin miehillä. Kystiitti hoidetaan antibiooteilla, eikä se yleensä vaadi sen laajempia tutkimuksia. Kystiitin tavallisimpia oireita ovat tihentynyt virtsaamisen tarve, kipu virtsatessa, kuume ja huonovointisuus. Samanlaisia oireita voi aiheuttaa eturauhasen tulehdus. 

Naisilla kystiitti on paljon yleisempi kuin miehillä. Tämä johtuu siitä, että naisen virtsaputki (n. 3–5 cm) on paljon lyhyempi kuin miehen (n. 20–25 cm). Bakteerit pääsevät helposti kulkeutumaan virtsateihin. Tavallisin taudinaiheuttaja on *[[Escherichia coli]]* -bakteeri. Sairaus on kivulias mutta paranee lääkityksellä yleensä ilman lisätauteja. Mahdollista on kuitenkin sen leviäminen ylös virtsanjohtimiin ja munuaisiin. Munuaistason (virtsajohtimien, munuaisaltaan tai munuaisten) virtsatieinfektiota kutsutaan pyelonefriitiksi. Itse munuaiskudoksen tulehdusta kutsutaan nimellä glomerulonefriitti.

Kolmasosa naisista sairastaa virtsarakontulehduksen jossakin elämänsä vaiheessa. Tautia esiintyy tavallisimmin 25–54-vuotiailla, vaikkakin sairautta esiintyy myös lapsilla ja ikääntyneillä. Sairautta tavataan myös miehillä, tosin harvinaisempana. Vanhuksilla virtsarakontulehdus on yleinen sekavuuden aiheuttaja.
Spinaakkeri

**Spinaakkeri**, **spinnu**, **pallopurje** eli **pallokas** on purjehduksessa käytettävä purjetyyppi.

Spinaakkeri on kolmiomainen, keskeltä "puolipallon" muotoon leikattu, yhdestä kulmasta maston huippuun kiinnittyvä ja kahdesta muusta kulmasta veneen juoksevalla köysistöllä hallittava purje. Spinaakkeri nostetaan mastoon spinaakkerin nostimella (fallilla) ja alakulmia säädellään spinaakkerin jaluksilla (skuuteilla). Tuulen puolella alakulmaa pitää paikallaan myös spinaakkeripuomi.

Purje soveltuu käytettäväksi purjehdittaessa sivutuuleen tai myötäiseen.

Useimmat spinaakkerit ovat muodoltaan symmetrisiä (molemmat alakulmat samanlaisia). Kilpaveneissä käytetään myös epäsymmetrisiä spinaakkereita, jotka ovat tehokkaampia sivutuulessa, mutta eivät sovellu hyvin myötätuuleen purjehtimiseen, joten veneessä täytyy olla useampi spinaakkeri.

Purjepinta-alaltaan spinaakkeri on useimmissa venetyypeissä suurin purje.

Spinaakkeri on usein värikäs.
Märklin

**Märklin** on saksalainen leluja valmistava, vuonna 1859 perustettu yritys, joka tunnetaan erityisesti pienoisrautateiden valmistajana.  Yhtiön alkuperäisiä tuotteita olivat nukkekotien tarvikkeet, ja lisäksi se on valmistanut mekaanisia rakennuspalikkasarjoja, jotka muistuttavat Meccano- ja Erector-sarjoja, vuosina 1919–1999. Märklin ajautui konkurssiin vuonna 2009 150-vuotisjuhlavuotenaan, mutta aloitti toimintansa uudestaan 5. helmikuuta 2010.

Ensimmäisen vedettävän pienoisjunamallinsa Märklin toi markkinoille vuonna 1891, ja on sittemmin keskittynyt yhä enemmän niiden sekä oheistarvikkeiden valmistukseen.

Märklinin H0-mittakaavaiset pienoisrautatiet erottaa kilpailijoistaan niiden kolmikiskojärjestelmä, jossa syötetään vaihtovirtaa vetureille käyttäen kiskoja yhtenä ja kiskojen väliin asetettua nastariviä toisena napana. Poikkeavan virroitusjärjestelmän takia Märklin-vetureilla ei voi ajaa muiden valmistajien tasavirtaradoilla, tai päinvastoin. Tämä on ollut omiaan kannustamaan merkkiuskollisuuteen harrastajien keskuudessa. Märklinin hallitsevasta markkina-asemasta johtuen muut valmistajat (kuten Fleischmann ja Roco) ovat tehneet omista tuotteistaan myös Märklin-yhteensopivia vaihtovirtaversioita. Muissa, kuin H0-mittakaavassa, Märklin ei käytä keskinastallista virroitustapaa, vaan kahta erinapaista kiskoa.

Märklinillä on harrasteseuroja (mm:1Fc märklin lapsille ja 2 seuraa aikuisille).

H0-mittakaavan (1:87) tuoteperheensä lisäksi Märklin valmistaa pienoisrautatiekalustoa myös kahdessa muussa mittakaavassa, Z- ja 1-mittakaavassa. 

Z-mittakaava (1:220) on pienin yleisessä käytössä oleva pienoisrautatiemittakaava, jonka Märklin lanseerasi vuonna 1972 Nürnbergin leikkikalumessuilla. Koska Z-skaalan junat vievät äärimmäisen vähän tilaa, voidaan kokonainen rautatie toteuttaa vaikkapa sohvapöydän sisään tai matkalaukkuun.

1-mittakaava (1:32) puolestaan on yksi vanhimmista, se standardisoitiin jo vuonna 1909. Märklin tuottaa mittakaavaan runsaasti erilaista liikkuvaa kalustoa, sekä raide- ja maisemointitarvikkeita.

Märklinin yleisin mittakaava on H0.

## Aiheesta muualla

*Märklin.de
*Märklin international
*Märklin Club of Finland
*J-E. Nyströmin Z-mittakaavan kahvipöytärata
Nikifóros Diamantoúros

**Nikifóros Diamantoúros** (joskus *Diamandoúros*, , s. 25. kesäkuuta 1942, Ateena) on kreikkalainen politiikan- ja historiantutkija, joka toimi Euroopan oikeusasiamiehenä 2003–2013. Ennen valintaansa nykyiseen tehtäväänsä Diamantoúros toimi Kreikan ensimmäisenä kansallisena oikeusasiamiehenä vuodesta 1998.

Diamantoúros opiskeli Yhdysvalloissa valmistuen tohtoriksi Columbian yliopistosta vuonna 1972. Opintojensa jälkeen Diamantoúros toimi akateemisissa tehtävissä ensin Yhdysvalloissa ja sittemmin Kreikassa. Vuodesta 1993 Diamantoúros on toiminut Ateenan yliopiston politiikan tutkimuksen professorina.

Diamantoúros on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Diamantoúroksen ansioluettelo Euroopan oikeusasiamiehen sivuilla
Juhani Känkänen

**Juhani Känkänen** (s. 19. tammikuuta 1966 Forssa) on suomalainen kirjailija. Hänen vuonna 2005 ilmestynyt esikoisteoksensa *Toivon mukaan* voitti samana vuonna Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon. Se oli myös Akateemisen kirjakaupan vuoden 2005 suosituin esikoisteos.

Känkänen valmistui ylioppilaaksi Forssan Linikkalan lukiosta vuonna 1985 ja on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa. Hän on työskennellyt muun muassa kuvaamataidon opettajana, graafisena suunnittelijana, kuvittajana ja luovan kirjoittamisen opettajana.

## Teokset
* 
* 
* 
* 

### Apo-sarja
* 
* 
**Ilo irti, Apo Apponen!.* Lastenkirja. Helsinki: Teos, 2016. 
**Hyvältä näyttää, Apo Apponen!*. Helsinki: Teos, 2017. 
**Aurinko paistaa, Apo Apponen!*. Helsinki: Teos, 2018. 
*Kivat pippalot, Apo Apponen!. Helsinki: Teos, 2019. 
*Tuu yökylään, Apo Apponen!. Helsinki: Teos, 2020. 
* Apo Apponen – Skuuttijengi ratkaisee. Helsinki: Teos, 2021. 
*• Apo Apponen – Ekaluokan kellokkaat. Helsinki: Teos, 2023. 
* Apo Apponen – Luokkaretki luontoon. Helsinki: Teos, 2024. 
* Apo Apposen laulut. Musiikillinen tarina Apo Apposesta. Jyväskylä: Loiskis, 2024. 

### Muut
*Apo Apposen laulut. M. Esittäjä: Juhani Känkänen + Loiskis. 11 uutta lastenlaulua (säv./san. J. Känkänen, sov. Loiskis). Jyväskylä: Loiskis, 2024.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kirjailijan kotisivu: https://juhanikankanen.wordpress.com/
*Apo Apposen kotisivu:https://www.apoapponen.fi 
*Känkänen Teoksen sivuilla 
* Juhani Känkänen Prosak-proosaklubilla, Kirjastokaista-videoita 20.4.2010.
* Aamun kirja: Haastateltavana Juhani Känkänen (23.10.2007) Yle Elävä arkisto.
*Aamun kirja: Juhani Känkäsen Luppa ja Tattis Yle Areena.
*Nadja Nowak ja Juhani Känkänen keskustelevat romaanista Luppa ja Tattis
*Juhani Känkäsen Kilttipakko uusliberalististen työolojen satiirisena  ja metafiktiivisenä representaationa (Ville Mällinen, pro gradu)  http://jultika.oulu.fi/files/nbnfioulu-201505211599.pdf
Generation Swine

**Generation Swine** on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Mötley Crüen seitsemäs studioalbumi. Sen tuottivat yhtyeen basisti Nikki Sixx ja rumpali Tommy Lee yhdessä tuottaja Scott Humphreyn kanssa, ja sen julkaisi levy-yhtiö Elektra Records 24. kesäkuuta 1997. Levy on yhtyeen viimeinen, jonka se julkaisi Elektran kanssa ennen oman levy-yhtiönsä Mötley Recordsin perustamista vuonna 1998.

## Levyn taustaa
Laulaja Vince Neil oli palannut yhtyeeseen vuonna 1996, ja täten Generation Swine oli ensimmäinen yhtyeen alkuperäiskokoonpanon soittama albumi sitten vuoden 1989 Dr. Feelgoodin. Rumpali Tommy Lee erosi yhtyeestä kuitenkin pian kokoonpanon paluukokoontumisen jälkeen vuonna 1999. Seuraavan kerran alkuperäinen Mötley Crüe julkaisi studioalbumin vasta vuonna 2008 Saints of Los Angelesin muodossa.

## Menestyminen
Generation Swine nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -albumilistan neljänneksi ylittäen kultalevyn myyntirajan elokuussa 1997. Albumin kaupallinen menestyminen sekä vastaanotto kriitikoiden keskuudessa oli vahvasta listasijoituksesta huolimatta vaisu. Myös yhtye itse on suhtautunut albumiin kielteisesti sen julkaisemisen jälkeen: esimerkiksi laulaja Vince Neil on sanonut Generation Swinen olevan ”hirveä” albumi sen liiallisen kokeilullisuuden vuoksi.

## Kappaleet

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Rolling Stone: 

## Kokoonpano
* Vince Neil – laulu
* Nikki Sixx – basso, taustalaulu 
* Mick Mars – soolo- ja rytmikitara, taustalaulu
* Tommy Lee – rummut, taustalaulu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Reidar Palmgren

**Reidar Palmgren** (s. 24. kesäkuuta 1966 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja näyttelijä, jonka esikoiskirja *Jalat edellä* sai sekä Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon että Akateemisen kirjakaupan esikoiskirjapalkinnon 2001.

Palmgren kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta 1985 ja valmistui teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopistosta 1993. Tampereella asuva Palmgren toimii nykyisin freelance-näyttelijänä ja on uransa aikana näytellyt muun muassa Jyväskylän, Tampereen ja Hämeenlinnan teattereissa, Pyynikin kesäteatterissa ja Helsingin kaupunginteatterissa.

Palmgrenin toinen teos, vuonna 2004 ilmestynyt *Lentämisen alkeet*, oli ehdolla Olvi-säätiön kirjallisuuspalkinnon saajaksi.

Palmgren tunnetaan myös televisiokanava Yle Teeman kirjallisuusohjelma *Kirjamaan* juontajana yhdessä toimittaja Anna Tuluston kanssa. 

Reidar Palmgren on kirjailija Raoul Palmgrenin lapsenlapsi.

Maaliskuussa 2010 Palmgrenin kerrottiin seurustelevan näyttelijä Satu Silvon kanssa. He kihlautuivat alkusyksystä 2010.

## Teokset
* *Jalat edellä*, 2001
* *Afrikan tähti*, tv-käsikirjoituksen synopsis, 2001
* *Lentämisen alkeet*, 2004
* *Tunneli*, 2007
* *Sudenmarja*, 2012
* *Kirpputori,* 2016

## Teosten käännökset
* *Fötterna först*, ruotsi, 2002
* *Mit den Füssen zuerst*, saksa, 2003

## Elokuvia
**[[Onnen varjot]]*, 2005
**[[Joensuun Elli (elokuva)|Joensuun Elli]]*, 2004

## Televisiosarjoja
* *[[Hymyä!]]*, 2022
* *[[Sekasin]]*, 2018
* *[[Roba]]*, 2016
* *[[Sorjonen]]*, 2016
**[[Harvoin tarjolla]]*, 2008
**[[Tie Eedeniin]]*, 2004
**[[Hovimäki]]*, 2003
**[[Elämän suola]]*, 1996

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Palmgren kustantajansa Otavan sivuilla
* Ylen Elävä arkisto: Kirjoittava näyttelijä Reidar Palmgren
* http://ohjelmat.yle.fi/kirjamaa/juontajat
Hyväntekeväisyysranneke

**Hyväntekeväisyysranneke** eli rannelenkki on silikonikumista valmistettu ohut rannerengas, jossa on lyhyt teksti, iskulause tai tunnussana. Rannekkeita myydään halvalla hinnalla, tyypillisesti noin euron kappale, ja tuotto menee jonkun avustussäätiön hyväksi.

Ensimmäisenä rannekkeita alkoi myydä kilpapyöräilijä Lance Armstrongin nimeä kantava säätiö, joka tukee syöpäpotilaita. Ranneketta käyttämällä voi näyttää myötätuntonsa sekä muistuttaa lähimmäisiä sekä vapaaehtoistyön että omasta terveydestä huolehtimisen tärkeydestä. Armstrongin säätiön rannekkeet ovat keltaisia - väri muistuttaa Ranskan ympäriajon johtoasemaa osoittamaan käytetystä liivistä - ja niissä lukee "Livestrong". Näillä rannekkeilla on kerätty yli 70 miljoonaa dollaria vuodesta 2004 alkaen.

Muita kansainvälisesti tunnettuja rannekkeita ovat rintasyöpäjärjestöjen vaaleanpunainen sekä tsunamin uhreja tukeva tummansininen.  

Suomessa rannekkeita ovat julkaisseet Suomen lastenklinikoiden kummit ry, Invalidiliitto,  Ronald McDonald lastentalosäätiö ja Syöpäjärjestöt.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rannekkeesta Status-lehdessä
Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinto

**Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinto** on *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* vuodesta 1995 vuosittain jakama palkinto vuoden parhaalle suomenkieliselle esikoisteokselle. Palkinnon arvo on 15&nbsp;000 euroa.

Palkinto jatkaa aikaisemman, vuosina 1964–1994 jaetun J. H. Erkon palkinnon perinnettä. "Esikoisten esikoinen" palkittiin vuonna 1999; palkinnon sai Tomi Kontio teoksellaan *Tanssisalitaivaan alla* (1993).

## Palkinnon saajat ja ehdokkaat

Lähde (voittajat 1995–2015)

## Lähteet
Olvi-säätiön kirjallisuuspalkinto

**Olvi-säätiön kirjallisuuspalkinto** on Olvi-säätiön vuosittain vuosina 1996–2005 jakama kirjallisuuspalkinto. Palkintoa jaettaessa on otettu huomioon kaikki kirjallisuuden lajit ja palkinto on ensisijaisesti tarkoitettu nuorille ja lahjakkaille sanataitureille. Palkinnon suuruus on ollut 12&nbsp;600 euroa.

Säätiön hallitus päätti 17. maaliskuuta 2006, ettei palkintoa enää jaeta. Hallitus perusteli palkinnon lopettamista sillä, että kirjallisuuden ei enää katsottu olevan Olvi-säätiön keskeistä toimialaa.

## Palkinnon voittajat
Palkinto on jaettu seuraaville kirjailijoille:

* 1996 Maarit Verronen: *[[Kulkureita ja unohtajia]]*, .
* 1997 Anna-Maija Elonen: *Selviytyjätyyppi*, 
* 1998 Hannu Raittila: *Ei minulta mitään puutu*, 
* 1999 Ilkka Remes: *Pedon syleily*, 
* 2000 Juha Siro: *Musta runokirja*, 
* 2001 Maria Peura: *On rakkautes ääretön*, 
* 2002 Joel Haahtela: *Tule risteykseen seitsemältä*, 
* 2003 Tiina Pihlajamäki: *Siitä ei voi kertoa*, 
* 2004 Arto Salminen: *Lahti*, 
* 2005 Virpi Saarinen: *Jäälinnun sulka*, 

## Lähteet
Intiaani (tähdistö)

**Intiaani** (latinaksi *Indus*, genetiivi *Indi*, lyhenne *Ind*) on eteläisellä taivaanpallolla sijaitseva Suomessa näkymätön keskisuuri melko himmeätähtinen tähdistö. Se nimettiin 1500-luvulla intiaaniksi, sanalla voitiin siihen viitata keneen tahansa Aasian tai Amerikan alkuperäisväestön edustajaan. Petrus Plancius löysi sen Jodocus Hondiuksen kanssa vuonna 1597 (tai 1598) Amsterdamissa. Plancius kuvaili tähdistön muotoa alastomaksi mieheksi, jolla on molemmissa käsissään nuolia mutta ei jousta.

Intiaanin tähtikuviossa sijaitsee lähitähti Epsilon Indi, joka on Aurinkoa hieman pienempi oranssi pääsarjan tähti ja 11,82 valovuoden päässä. Tätä tähteä kiertää melko kaukana oleva ruskeiden kääpiöiden pari

## Tietoja Intiaanin tähtikuviosta

*pinta-ala 294 neliöastetta, 49:s pinta-alaltaan järjestyksessä suuremmasta pienempään

## Intiaanin tähdistön kirkkaimpia tähtiä

### Nimetty tähti Alfa Indi

* (&alpha; Ind) 3.11 ***Persialainen*** (tai *Al Nair*, joksi myös kutsutaan tähteä &alpha; Gru)
*: <  &#1575;&#1604;&#1606;&#1575;&#1574;&#1585;  *an-na´ir*  Valaiseva
* (&epsilon; Ind) 4.69 **[[Epsilon Indi]]** – lähitähti; tällä on ruskea kaksoiskääpiö kumppaninaan

### Tähtiä Bayerin nimillä

* &beta; Ind 3.67; &gamma; Ind 6.10; &delta; Ind 4.40; &zeta; Ind 4.90; &theta; Ind 4.39; &eta; Ind 4.51; &iota; Ind 5.06; &kappa; Ind 5.62 + 6.13; &mu; Ind 5.17; &nu; Ind 5.28; &omicron; Ind 5.52; &pi; Ind 6.17; &rho; Ind 6.04 – tällä tähdellä on eksoplaneetta
Sulatusuuni

**Sulatusuuni** (*Fornax, Fornacis, For*) on eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva pieni himmeätähtinen tähdistö. Tähdistö tunnetaan Sulatusuunin kääpiögalaksista, joka sijaitsee Linnunradan lähellä.
Sulatusuunin tähdistössä sijaitsee myös Sulatusuunin galaksijoukko eli Fornax-galaksijoukko.
Tähdistön nimesi ranskalainen Nicolas Louis de Lacaille vuonna 1763. Tästä tähdistöstä on löydetty ultrapieniä, alle 120 valovuoden läpimittaisia galakseja.

Tähdistössä sijaitsee myös galaksi UDFy-38135539, joka on kaukaisin ja näin vanhin tunnettu galaksi. Sen valo on peräisin yli 13 miljardin vuoden takaa, noin 600 miljoonan vuoden ikäisestä maailmankaikkeudesta.

## Sulatusuunin tähdistön kirkkaimpia kohteita

Tähtiä nimineen
* ***[[Alpha Fornacis|Fornacis]]*** (&alpha; For) 3.80
Tähtiä Bayerin nimineen:
: &beta; For 4.45; &gamma;<sup>1</sup> For 6.14; &gamma;<sup>2</sup> For 5.39; &delta; For 4.99; &epsilon; For 5.88; &zeta; For 5.69; &eta;<sup>1</sup> For 6.51; &eta;<sup>2</sup> For 5.92; &eta;<sup>3</sup> For 5.48; &iota;<sup>1</sup> For 5.74; &iota;<sup>2</sup> For 5.84; &kappa; For 5.19; &lambda;<sup>1</sup> For 5.91; &lambda;<sup>2</sup> For 5.78; &mu; For 5.27; &nu; For 4.68; &pi; For 5.34; &rho; For 5.52; &sigma; For 5.91; &tau; For 6.01; &chi;<sup>1</sup> For 6.39; &chi;<sup>2</sup> For 5.71; &chi;<sup>3</sup> For 6.49; &phi; For 5.13; &psi; For 5.93; &omega; For 4.96

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tärpätti

**Tärpätti** (*mäntyöljytärpätti, pineenitärpätti*) on väritön tai kellertävä, haihtuva ja tulenarka neste, jota saadaan havupuiden pihkasta. Selluloosateollisuuden sivutuotteena syntyy raakatärpättiä, joka on C10H16-terpeeni-isomeerien seos. Tärpätti valmistetaan tislaamalla raakatärpätistä ja saatu tisle koostuu lähinnä alfa-pineenistä ja delta-3-kareenista. Tärpätti-nimellä myydään myös mineraalitärpättiä eli lakkabensiiniä, joka ei ole tärpättiä vaan maaöljystä tislattua bensiiniä.

Varsinaista tärpättiä käytetään maaliteollisuudessa liuottimena ja maalien ohenteena. Tärpätti ei liukene veteen, mutta se liukenee alkoholiin, bentseeniin, eetteriin ja kloroformiin. Kotikäytössä tärpätti sopii liuottimia kestävien pintojen puhdistusaineeksi. Tärpätti ärsyttää ihoa ja voi aiheuttaa allergista ihottumaa, joten sitä käsitellessä on syytä käyttää asiallisia suojavarusteita. Myös hyvästä tuuletuksesta on huolehdittava, sillä tärpätti ärsyttää silmiä ja hengitysteitä ja tärpättihöyry on hengitettynä myrkyllistä. Tärpätti voi syttyä itsestään imeydyttyään huokoiseen orgaaniseen aineeseen ja se reagoi voimakkaasti hapettavien aineiden kanssa. Tärpätin leimahduspiste on 35&nbsp;°C ja itsesyttymislämpötila 247&nbsp;°C. Tärpätti on yhteensopimatonta happojen, alumiinikloridin ja booritrifluoridin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*OVA-ohje: Tärpätti
*
*DrugBank: Turpentine
Kolmossivun tyttö

**Kolmossivun tytöksi** kutsutaan sanomalehdessä vakiopalstalla olevaa valokuvaa, joka esittää vähäpukeista naista. Usein nainen esiintyy yläosattomissa. Kolmossivun tyttö on ilmiönä sukua aiempien vuosikymmenien pin-up -tytölle. 

Ilmiön kehitti englantilainen sanomalehti *[[The Sun]]* vuonna 1969. Alkujaan kolmossivun tyttö esiintyi palstalla rinnat peitettyinä. Nimitys palstalle tuli siitä, että sen vakiopaikka *The Sunissa* on sivulla 3. Miespuolisen henkilön kuvaakin kokeiltiin, huonolla menestyksellä. Palstaa on vastustettu, ja *The Sun* lopetti palstan muutamaksi päiväksi tammikuussa 2015.

Ensimmäinen paljasrintainen kolmossivun tyttö oli 20-vuotias saksalainen Stephanie Rahn marraskuussa 1970. Tämän jälkeen palstalla on poseerannut lähes 10&nbsp;000 naista. Ensimmäisen yläosattoman vuoden aikana *The Sunin* levikki kohosi 40 prosenttia.

Suomessa kolmossivun tyttöä vastaavaa valokuvapalstaa ovat pitäneet *[[Iltalehti]]* ja *[[Kauppalehti]]*. Iltalehdessä palstan nimenä on *Iltatyttö* ja se aloitettiin vuonna 1986 tamperelaisen Tanja Taipaleen kuvien buumin jälkeen. *Kauppalehti* on korvannut valokuvan piirroksella, jota – kuten valokuvaa ennen – seuraa lyhyt kommentti ajankohtaisesta asiasta. *Iltalehdessä* iltatytön rinnat saattoivat takavuosina olla kuvassa täysin esillä, mutta myöhemmin ne on peitetty siten, että mallin nännit peittyvät. Lisäksi mallit olivat myöhemmin suomalaisia, kun ennen käytettiin kuvatoimistojen kuvia. *Iltalehti* päätti lopettaa Iltatyttö-palstansa vuonna 2015.

## Lähteet
Mikko Löytty

**Mikko Löytty** (s. 1961 Tampere) on suomalainen basisti. Hän on vaikuttanut muun muassa veljiensä Jaakko Löytyn ja Sakari Löytyn orkestereissa sekä yhtyeissä Pepe Ahlqvist & The Rolling Tumbleweed, Hurriganes, Herra Heinämäen Lato-orkesteri, Q.Stone ja SF-Blues. Hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa Mikko Kuustosen, Heikki Salon, Dave Lindholmin, Jukka Tolosen, Pepe Ahlqvistin, Heikki Silvennoisen, Eero Raittisen, Janne Louhivuoren, Remu Aaltosen, Veli-Matti Järvenpään, Jarkka Rissasen ja Minna Kettusen kanssa. 

Tällä hetkellä Löytty vaikuttaa yhtyeissä Open Eye Band, joka on perustettu vuonna 2005 ja julkaisi elokuussa 2008 proge-vaikutteisen *Screaming Baby* -debyyttialbuminsa, ja Lohkare, joka on julkaissut pari levyä. Hän toimii myös bassonsoitonopettajana. 2000-luvulla Mikko Löytty on julkaissut neljä omaa sooloalbumia: *[[Tänä iltana]]*, *[[Minkäs sille voi]],* *[[Koivu ja tähtiniitti]]* ja *[[Höyhen (Mikko Löytyn albumi)|Höyhen]]. *Mikko Löytty on säveltänyt soololevyjen kappaleet itse*.

Löytty on myös toiminut tuottajana muutamille levyille kuten [[Kikka Laitinen|Kikka Laitisen]] *Sinistä*-levylle.

Löytyn musisointi alkoi veljesporukassa ja on jatkunut siinä tänne saakka. Mikon, Jaakon, [[Heikki Löytty|Heikin]] ja Sakarin lisäksi veljessarjaan kuuluu myös [[Tietokirjallisuus|tietokirjailija]] [[Olli Löytty]]. 

== Diskografia ==
* *Tänä iltana* (Motley, 2003)
* *Minkäs sille voi* ([[Bluelight Records]], 2006)
* *Koivu ja tähtiniitti* (Eclipse Music, 2014)
* *Höyhen'' (2018)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Mikko Löytty - Fono.fi
Pelle Miljoona & N.U.S.

**Pelle Miljoona & N.U.S.** oli suomalainen vuosina 1977–1978 toiminut punk-yhtye ja johtohahmonsa Pelle Miljoonan ensimmäinen levyttänyt kokoonpano. Yhtye perustettiin kesällä 1977 Pelle Miljoonan opiskelupaikkakunnalla Savonlinnassa. N.U.S.:ää edelsi Jasmine-niminen kokoonpano.

Yhtye antoi musiikkiaan sisältäneen nauhan Dave Lindholmille tämän ollessa keikalla Savonlinnassa. Lindholm toimitti nauhan Love Recordsin johtajalle Atte Blomille. Blom kävi kuuntelemassa N.U.S.:ää Savonlinnassa keikalla, ja sen jälkeen yhtye pääsi levyttämään Love Recordsille.

Ensimmäinen julkaistu levy oli single "Olen työtön", B-puolella "Mä vain pogoon", ja sitä seurasi vuodenvaihteessa 1977/1978 Pekka Nurmikallion Microvox-studiossa Lahdessa äänitetty albumi *Pelle Miljoona & N.U.S.*. Albumin tunnetuin laulu lienee "Olen työtön".

1978 julkaistiin kokoelmalevy Pohjalla, jossa  N.U.S.:ltä ovat kappaleet "Rocktähti", "Häpeän olla valkoinen", "Mä en jumaloi Amerikkaa" sekä "Väkivalta ja päihdeongelma", jota pidetään yhtenä 1970-luvun lopun Suomi-punkin suurista klassikoista. Samoihin aikoihin ilmestyi single "Lähdetään kiitämään" (B-puolella "Meidän on tulevaisuus", joka oli tehty jo nimellä Pelle Miljoona). Pohjalla-levyn jälkeen tehdyllä Pohjalla-kiertueella Pelle Miljoonan bändinä ei ollut enää N.U.S. vaan 1978, joka myöhemmin oli nimeltään Pelle Miljoona & 1980.

Yhtyeen nimi on Pellen mukaan kopioitu amerikkalaiselta protopunk-yhtyeeltä The Fugs. 

## Albumi ja kokoonpano

### Kappaleet
# "Mä vaan pogoon" 
# "Lontoo" 
# "Mä hajotan tän maailman" 
# "Pikkuhitleri"
# "Akateeminen poika" 
# "Mun rakkaus" 	
# "Ei oo järkee mennä armeijaan"
# "Tahdon olla vapaa" 	
# "Olen työtön" 
# "Seison paitsiossa"
# "Mie en välitä mistään" 	
# "Olen ulkona" 
# "Raivoon" 	
# "Yhteiskunta haisee" 	
# "Laulu Koskisen Masasta" 	
# "Hyvinvointikakarat" 	
# "Nuoriso sairastaa syöpää" 	
# "Mitä on Punk?" 	

Vuonna 2005 julkaistulla remasteroidulla CD-versiolla ovat bonuskappaleet:

* "Rocktähti" 	
* "Häpeän olla valkoinen" 	
* "En jumaloi Amerikkaa"
* "Väkivalta ja päihdeongelma"

### Kokoonpano levyllä
* Pelle Miljoona (rummut, laulu ja kazoo)
* Pasi "Bastard" Huopalainen (kitara ja laulu)
* Hannu Ruuska (basso raidoilla 1, 3, 4, 5, 7, 8, 9, 13, 15 ja 17)
* Jukka Bilund (basso raidoilla 2, 6, 10, 11, 12, 14, 16, 18 ja laulu)
 
Albumin jälkeen yhtyeen basistiksi tuli Jussi Paasikallio.

## Lähteet
Kärpänen (tähdistö)

**Kärpänen** () on eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva pieni tähdistö, joka ei näy Suomessa.
Lähellä ovat Kölin ja Kentaurin tähtikuviot.
Tähdistö on nimetty aivan 1500-luvun lopussa jo ennen William Bayeria. Tämä tähdistö on Etelän rististä etelään ja Hiilisäkki, pimeä sumu ulottuu sen alueelle samoin kuin Linnunratakin osittain.
Alfa Muscaen kirkkaus on 2,69 eli se on melko kirkas. Tässä tähdistössä on havaittu pehmeäröntgensädenova "Nova Muscae 1991".

Kärpänen on ennen nykyistä nimeään kantanut useita muitakin nimiä. Se on ollut muun muassa **Mehiläinen** (*Apis*) ja **Etelän kärpänen** (*Musca Australis*). Jälkimmäinen Lacaillen erotuksena Pohjoisen kärpäsestä, joka istui Oinaan päällä. Pohjoisen kärpäsen poistuttua käytöstä Kärpänen sai nykyisen nimensä.

## Kärpäsen tähdistön kirkkaita tähtiä

:Tähtiä Bayerin nimillä:
::α Mus 2.69; β Mus 3.04; γ Mus 3.84; δ Mus 3.61; ε Mus 4.06; ζ<sup>1</sup> Mus 5.73; ζ<sup>2</sup> Mus 5.15; θ Mus 5.44; η Mus 4.79; ι<sup>1</sup>Mus 5.04; ι<sup>2</sup>Mus 6.62; λ Mus 3.63; μ Mus 4.75
Olvi-säätiö

**OLVI-säätiö sr** on suomalainen yleishyödyllinen säätiö. Sen perusti vuonna 1955 Olvin pitkäaikainen toimitusjohtaja ja pääomistaja teollisuusneuvos E. W. Åberg puolisonsa Hedwig Åbergin kanssa. Säätiön peruspääomaksi E. W. Åberg luovutti enemmistön omistuksessaan olleesta Olvin osakekannasta. Nämä Åbergin luovuttamat Olvi Oyj:n K-osakkeet ovat nykyisin OLVI-säätiön varallisuuden kivijalka.

Perustajien ajatuksena oli yhtiön jatkuvuuden turvaamisen lisäksi mahdollistaa sellaisten pyrintöjen tukeminen, jotka he kokivat tärkeiksi ja arvokkaiksi.

Sääntöjensä mukaan OLVI-säätiö avustaa lasten ja vanhusten hyväksi tapahtuvaa toimintaa, lahjakkaitten nuorten opintoja ja parantaa jatko-opintojen edellytyksiä. Säätiö avustaa kotiseututyötä sekä tukee ja edistää luonnonvarojen käytön ja elintarviketalouden kehittämistä, mihin sisältyy oleellisena osana kala- ja maatalouden kehittäminen.

Säätiö toteuttaa tarkoitustaan myöntämällä stipendejä, apurahoja, avustuksia ja palkintoja. Säätiö jakaa stipendejä useille eri alojen opiskelijoille ja työn ohessa tapahtuvaan ammattiopiskeluun ja myöntää apurahoja harkinnan mukaan.

Säätiö jakoi verraten suurta (12&nbsp;600 euroa) kirjallisuuspalkintoa. Palkinnon jakaminen kuitenkin lopetettiin 2006. Sittemmin säätiö on lahjoittanut syksyllä 2009 Itä-Suomen yliopistolle miljoona euroa sekä kaksi miljoonaa euroa lastensairaalahankkeeseen.

Säätiö pitää hallussaan 52 prosenttia Olvi Oyj:n äänivallasta ja omistaa noin 15 prosenttia osakkeista. 

OLVI-säätiön hallitus huolehtii siitä, että säätiön toiminta on asianmukaisesti järjestetty ja että säätiön sääntöjen mukainen tarkoitus toteutuu. Hallitus määrittelee säätiön strategian. Vuonna 2016 Patentti- ja rekisterihallitus hyväksyi säätiön ehdottamat muutokset sääntöjen nykyaikaistamiseksi, ja strategia- ja hallintoprosessit uudistettiin uuden säätiölain ja sääntöjen mukaisiksi. 

OLVI-säätiö on Säätiöt ja rahastot ry:n jäsen. Neuvottelukunta on suomalaisten apurahanjakajien yhdistys, joka toimii suomalaisten yleishyödyllisten säätiöiden, rahastojen ja yhdistysten yhdyssiteenä ja edunvalvojana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Olvi-säätiön kotisivut
Oktantti

**Oktantti** (latinaksi *Octans, Octantis, Oct*) on eteläisen tähtitaivaan eteläisin tähdistö. Tämä tähtikuvio on keskisuuri ja himmeätähtinen. Taivaan etelänapa, deklinaatio −90° sijaitsee juuri Oktantin tähtikuviossa. Etelässä ei ole Pohjantähteen verrattavaa napatähteä, vaan ainoastaan hyvin himmeä
Sigma Octantis (lyhenne σ Oct) on melko lähellä etelänapaa. Sen deklinaatio on
−88° 57′ eli se sijaitsee hieman yli asteen päässä navasta. Sigma Octantiksen ("Polaris Australis, eteläinen napatähti") näennäinen kirkkaus on vain 5,42.
Sigma Octantiksen spektriluokka on F0III ja etäisyys 270 valovuotta. Se on siis kohtalaisen kaukana oleva kellanvalkea jättiläistähti, jonka kirkkaus vaihtelee.
Etelän risti osoittaa kohti taivaan etelänapaa ja on etelänavan paikannin eteläisellä pallonpuoliskolla.

## Tietoja Oktantti-tähdistöstä

*näkyy päiväntasaajalta -90° leveysasteelle
*deklinaatio -90°, taivaan etelänavalla
*291 neliöastetta, järjestyksessä 50:s

## Oktantin tähdistön kirkkaita tähtiä

Nimetty eteläinen napatähti:
* (σ Oct) 5.45 ***Polaris Australis***
Tähtiä bayerin nimillä:
:α Oct 5.13; β Oct 4.13; γ<sup>1</sup> Oct 5.10; γ<sup>2</sup> Oct 5.72; γ<sup>3</sup> Oct 5.29; δ Oct 4.31; ε Oct 5.09; ζ Oct 5.43; θ Oct 4.78; η Oct 6.19; ι Oct 5.45; κ Oct 5.56; λ Oct 5.27; μ<sup>1</sup> Oct 5.99; μ<sup>2</sup> Oct 6.51; ν Oct 3.73; ξ Oct 5.32; π<sup>1</sup> Oct 5.65; π<sup>2</sup> Oct 5.65; ρ Oct 5.57; τ Oct 5.50; υ Oct 5.76; χ Oct 5.29; φ Oct 5.47; ψ Oct 5.49; ω Oct 5.88
Savielly Tartakower

**Savielly Tartakower** (22. tammikuuta 1887 Rostov-na-Donu – 4. tammikuuta 1956 Pariisi) oli puolanjuutalainen shakin suurmestari. Hänet tunnetaan englanniksi etunimellä *Saviely* tai *Savielly* ja ranskaksi *Xavier Tartacover* tai *Xavier Tartakover.* 

Tartakowerin ollessa 12-vuotias hän muutti yhdessä perheensä kanssa Venäjältä Itävalta-Unkariin, missä he asettuivat Wieniin. Tartakower opiskeli lakia Wienin ja Geneven yliopistoissa ja kiinnostui opiskeluaikanaan shakista tutustuen pelaajiin Wienin kahviloissa. Hän tapasi merkittäviä tuon ajan mestareita: Carl Schlechterin, Géza Maróczyn, Milan Vidmarin ja Richard Rétin.

Tartakowerin ensimmäinen saavutus oli voitto Nürnbergissä 1906, sitten Hastingsissä 1927 ja 1928 sekä Liègessä 1930. Vierailtuaan New Yorkin eläintarhassa Tartakower keksi orankiavauksen 1. b4. Hän oli avausekspertti muun muassa kuningatargambiitissa, jossa hän keksi uusia muunnelmia ja ideoita.

Tartakower oli kuulu sanonnoistaan ja pani muiden muassa suomalaisen Eero Böökin matalaksi hänen ehdotettuaan antautumista Tartakowerin ollessa häviöasemassa: "ajatelkaa sentään käytöstänne". "Virheet vain odottavat tekijäänsä" sekä "on parempi uhrata vastustajan nappuloita" olivat muita tunnettuja aforismeja.

Tartakower kirjoitti muun muassa kirjat *The Hypermodern Games of Chess* ja *My Best Games of Chess 1905–1954*.
Läjä Äijälä

**Veli-Matti ”Läjä” Äijälä** (s. 29. syyskuuta 1958 Tornio) on suomalainen muusikko ja sarjakuvapiirtäjä. Hänet tunnetaan etenkin hardcore punk -yhtyeensä Terveiden Käsien (TK) laulajana ja ainoana jäsenenä, joka on ollut yhtyeessä koko sen olemassaolon ajan. Terveet Kädet aloitti uransa alkumuodossaan 1978 ja virallisesti vuonna 1980 

Terveiden Käsien lisäksi Äijälän yhtyeitä ovat Aavikon kone ja moottori, Billy Boys, Death Trip, The Leo Bugariloves, The Sultans, The Kolmas, Sakset! ja Lapin Helvetti. Näistä Aavikon kone ja moottori, The Kolmas, Sakset! ja Billy Boys soittavat kokeellista elektronista musiikkia, joskin Billy Boys on soittanut myös rockabilly-musiikkia.  

Äijälän underground-sarjakuvia on julkaistu muun muassa kokoelmassa *X* (Huuda huuda, 2010).

## Ura

Äijälä on julkaissut myös yhden elektronisen kappaleen nimellä Veli-Matti Äijälä *[[Passions of Läjä Äijälä]]* -kokoelmalla. Äijälän oma levy-yhtiö on Torniossa vuonna 1979 perustettu IKBAL eli Ismon Karkean Brutaalit Aavikkolevyt.

Musiikin tekemisen lisäksi Äijälä on piirtänyt underground-sarjakuvia. Kemin valtakunnallisessa sarjakuvakilpailussa 1985 Äijälä sijoittui sarjallaan *Slemmy* jaetulle toiselle sijalle. Äijälän sarjakuvia ovat julkaisseet muun muassa lehdet *[[Kupla (lehti)|Kupla]]* (1982–1983), *Kannus* (Seinäjoen sarjakuvaseura, 1986–1988) ja *[[Sarjari]]* (Tampereen sarjakuvaseura, 1986–2017). Äijälä on tehnyt myös kuvituksia levynkansiin (muun muassa Terveet Kädet, Billy Boys, CMX, Raygun, Death Trip, Sorto). 

Vuosina 1990–1994 Äijälä toimitti ja osin piirsi viisi *X*-sarjakuvalehteä, jotka julkaisi hänen oma IKBAL-kustantamonsa. Lehti julkaistiin ensimmäistä numeroa lukuun ottamatta englanninkielisenä, Kari Heikosen käännöksinä. Äijälän lehteen tekemät sarjakuvat on koottu suomenkielisinä albumiin *X* (Huuda Huuda, 2010), jossa mukana ovat myös englanninkieliset käännökset. 

Äijälä on sanoittanut kappaleita myös Apulannalle ja julkaissut punk-runokokoelman *Runojen kevät* vuonna 2007 yhdessä Pupu Lihaviston ja Astro Lihjamon kanssa.

## Diskografia
* 
* 
* 
* 
* 
* 
**Keskellä Ei Mitään* (2018)

## Teoksia
* 
* 

## Lähteet
Mineraalitärpätti

**Mineraalitärpätti** eli *lakkabensiini* on maaöljystä jalostettu liuotin, jota käytetään samaan tapaan kuin mäntyöljystä valmistettavaa aitoa tärpättiä. Mineraalitärpätti on huoneenlämmössä kirkas ja väritön neste, joka haihtuu nopeasti. Höyry on syttyvää, eikä mineraalitärpättiin sotkeutuneita riepuja pidä jättää avoimeen astiaan, mikäli lähellä on avotuli. Mineraalitärpättiä ei pidä käyttää pellavaöljymaalien ohentamiseen pellavaöljyn itsesyttymistaipumuksen ja mineraalitärpätin alhaisen leimahduspisteen vuoksi.

Mineraalitärpättiä käytetään alkydiöljymaalien ja lakkojen ohenteena, liuottimena ja puhdistusaineena.

## Lähteet
Mikroskooppi (tähdistö)

**Mikroskooppi** (latinaksi *Microscopium, Microscopii, Mic*) on eteläisellä taivaalla sijaitseva pieni himmeätähtinen tähdistö, joka ei näy Suomessa. Tähdistö sijaitsee Kauriin ja Jousimiehen tähtikuvioista etelään.
Tähdistön nimesi ranskalainen Lacaille.
Kirkkaimman tähden kirkkaus on vain 4,7.

## Tietoja Mikroskoopin tähdistöstä

* ala 210 neliöastetta, 66:s kokojärjestyksessä

## Mikroskoopin tähdistön kirkkaita tähtiä

Tähtiä Bayerin nimillä:
:α Mic 4,89; β Mic 6,06; γ Mic 4,67; δ Mic 5,69; ε Mic 4,71; ζ Mic 5,32; θ<sup>1</sup> Mic 4,80; θ<sup>2</sup> Mic 5,76; η Mic 5,55; ι Mic 5,11; ν Mic 5,12
Muita huomattavia tähtiä:
* AU Mic 6,61 – 
Tällä tähdellä on pölykiekko,kirkkaudeltaan muuttuva tähti, lähitähti
* Lacaille 8760 (AX Mic) 6,68 – 
kirkkaudeltaan muuttuva tähti, lähitähti
Jimmy Floyd Hasselbaink

**Jerrel "Jimmy Floyd" Hasselbaink** (s. 27. maaliskuuta 1972 Paramaribo, Suriname) on alankomaalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.

Hasselbainkin ensimmäinen ammattilaisseura oli alankomaalainen Stormvogels Telstar, jossa hän pelasi vuoteen 1990 ennen siirtymistään AZ Alkmaariin. Seuraavaksi hän siirtyi Portugaliin Campomaiorenseen. 24 vuoden ikäisenä Hasselbaink siirtyi mahtiseura Boavistaan, jossa teki lopullisen läpimurtonsa. Hän teki 29 ottelussa 20 maalia. Heinäkuussa 1997 Hasselbaink myytiin kahdella miljoonalla punnalla kaudeksi 1997–1998 englantilaiseen Valioliiga-seura Leeds Unitediin, jossa hän jatkoi vakuuttavaa maalien takomistaan tehden 36 ottelussa 18 maalia, mikä oikeutti sarjan jaettuun maalikuninkuuteen. Hasselbainkin seuraava seura oli Espanjan Primera Divisiónin Atlético Madrid. 34:ssä Espanjan liigan ottelussa hän teki 24 maalia. 

Kaudeksi 2000–2001 seurasi paluu Valioliigaan, tällä kertaa Chelseaan seuran silloisella ennätyssummalla, 15 miljoonalla punnalla. Ensimmäisellä Chelsea-kaudellaan hän teki 35 ottelussa 23 maalia ja voitti jälleen Valioliigan maalikuninkuuden. Kaudella 2001–2002 Hasselbaink teki jälleen 23 maalia. Kahden viimeisen Chelsea-kautensa aikana hänen maalintekovireensä alkoi hiipua, eikä kaudella 2002–2003 merkitty Hasselbainkin sarakkeeseen kuin 11 osumaa 36 pelissä, ja 2003–2004 maaleja tuli 30 pelatussa ottelussa yhteensä 13. 32-vuotiaana hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi vapaalla siirrolla Middlesbrough'n, jossa teki kahden kauden aikana 58 ottelussa 23 maalia. Charltoniin Hasselbaink siirtyi vapaalla siirrolla 11. heinäkuuta 2006. 25 ottelun jälkeen hollantilainen siirtyi Cardiff Cityyn, missä lopetti uransa vuonna 2008.

Alankomaiden maajoukkueessa Hasselbaink pelasi 23 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Jon Lee Anderson

**Jon Lee Anderson** (s. 15. tammikuuta 1957) on yhdysvaltalainen tietokirjailija ja *[[The New Yorker]]* -lehden toimittaja. Hänen tunnetuin kirjansa on Che Guevara -elämäkerta *Che* (1997, suom. 1998 Otava).

Anderson on saanut koulutuksensa eri puolilla maailmaa: Etelä-Koreassa, Kolumbiassa, Taiwanissa, Liberiassa ja Englannissa. Hän aloitti toimittajan työt Perussa. Myöhemmin hän toimi sotakirjeenvaihtajana maailman kriisipesäkkeissä ja kirjoitti Etelä-Amerikan sosiaalisista ongelmista. Hänen juttujaan on julkaistu monissa lehdissä. Vuodesta 1998 alkaen Anderson on kuulunut New Yorkerin henkilökuntaan.

## Kirjoja

* *Che* (alk. per. *Che Guevara: A Revolutionary Life*, suom. )
* *The Fall of Baghdad*
* *Guerrillas : Journeys in the Insurgent World*
* *The Lion's Grave: Dispatches from Afghanistan*
* *Inside the League: The Shocking Expose of How Terrorists, Nazis, and Latin American Death Squads Have Infiltrated the World Anti-Communist League* (Scott Andersonin kanssa)
* *La Tumba del Leon*

## Lähteet
Mr. Spock

**Mr. Spock** on pääasiassa Leonard Nimoyn esittämä U.S.S. Enterprisen tiedeupseeri ja yliperämies televisiosarja *[[Star Trek (alkuperäinen sarja)|Star Trekissä]]*. Hän on toiminut myös Tähtilaivaston kadettien kouluttajana. Spockin tunnetuimpia piirteitä lienevät hänen suippokorvansa. Spock luottaa aina ensisijaisesti logiikkaan ja on oppinut hallitsemaan tunteitaan. Tosin joskus (todella harvoin kuitenkin), Spock on käynyt tunteelliseksi osoittaen vihaa ja surua. Näissä tapauksissa on todennäköistä, että hänen ihmispuolensa tulee esiin. Vuoden 2009 *[[Star Trek (elokuva)|Star Trek]]*, vuoden 2013 *[[Star Trek Into Darkness]]* ja vuoden 2016 *[[Star Trek Beyond]]* -elokuvissa nuorta Spockia näytteli Zachary Quinto.

Spock on puoliksi vulkanuslainen ja puoliksi ihminen, tosin pintapuolisesti fyysisesti hän on lähes täysin vulkanuslainen. Jakson "This Side of Paradise" mukaan Spockilla on etunimi, mutta se on mahdoton lausua Federaation standardikieltä puhuvalle. Spockin isä on Vulkanuksen suurlähettiläs Sarek, äiti Amanda Grayson. Spockilla on puoliveli Sybok, joka kohdataan ainoan kerran viidennessä elokuvassa.

Spock on naimisissa, koska kapteeni Jean-Luc Picard on sanonut tavanneensa Sarekin tämän pojan häissä, ja koska Sybok on kuollut jo ennen kapteeni Picardin syntymää, hän ilmeisesti tarkoitti Spockia. Ei-kaanonin *Vulcan’s Heart* -romaanin mukaan Spock on naimisissa Enterpriselläkin palvelleen luutnantti Saavikin kanssa.

Spock liittyi tähtilaivastoon isänsä tahdon vastaisesti ja palveli lähes yksitoista vuotta kapteeni Christopher Piken alaisuudessa U.S.S. Enterprisella. Sittemmin hän palveli myöhemmin samalla aluksella kapteeni  James T. Kirkin alaisuudessa. Spock sai surmansa Genesis-kriisin aikana palvellessaan amiraali James T. Kirkin alaisuudessa taistelussa Khan Noonien Singhia vastaan. Myöhemmin saatiin selville hänen siirtäneen kuollessaan katransa aluksen lääkäriin, Leonard McCoyhin. Genesis-aalto palautti Spockin ruumiin henkiin Genesis-planeetalla, ja kolmannen elokuvan lopussa Spock sai mielensä sekä ruumiinsa jälleen yhdistettyä.

Noin 70–75 vuoden kuluttua tästä, 2360-luvun lopussa, Spock toimi Federaation lähettiläänä romuluslaisten kotiplaneetalla Romuluksessa.

## Lähteet
Joe Hisaishi

, taiteilijanimeltään **Joe Hisaishi** (), (s. 6. joulukuuta 1950) on japanilainen säveltäjä, joka tunnetaan erityisesti pitkäaikaisesta yhteistyöstään elokuvaohjaaja Hayao Miyazakin kanssa. Hän on säveltänyt musiikkia Studio Ghiblin suosituimpiin elokuviin, kuten *[[Henkien kätkemä]]än*, *[[Naapurini Totoro]]on* ja *[[Prinsessa Mononoke]]en*.

Hisaishi on opiskellut nykymusiikkisävellystä ja suuntasi alun perin taidemusiikkisäveltäjän uralle. Hän nousi kuitenkin 1980-luvulla Japanissa suosituksi kone- ja elokuvamusiikkisäveltäjänä. 2000-luvulla Hisaishi on kirjoittanut yhä enemmän nykymusiikkiteoksia.

Hisaishi on säveltänyt musiikin peliin *[[Ni no Kuni: Wrath of the White Witch]]*, joka on voittanut sävellyksestä IFMCA-palkinnon *Best Score for a Video Game or Interactive Media* kategoriassa vuonna 2011.

## Merkittäviä sävellyksiä
* *[[Tuulen laakson Nausicaä]]* (1984)
* *[[Laputa – linna taivaalla]]* (1986)
* *[[Naapurini Totoro]]* (1988)
* *[[Kikin lähettipalvelu]]* (1989)
* *[[Porco Rosso]]* (1992)
* *[[Sonatine]]* (1993)
* *[[Kids Return]]* (1996)
* *[[Prinsessa Mononoke]]* (1997)
* *[[Hana-Bi – tulikukkia]]* (1997)
* *[[Kikujiro]]* (1999)
* *[[Brother (elokuva)|Brother]]* (2000)
* *[[Henkien kätkemä]]* (2001)
* *[[Liikkuva linna (elokuva)|Liikkuva linna]]* (2004)
* *[[Ponyo rantakalliolla]]* (2008)
* *[[Departures]]* (2008)
* *[[Tuuli nousee]]* (2013)
* *[[Prinsessa Kaguyan taru]]* (2013)
* *[[Ni no Kuni: Wrath of the White Witch]]* (2013)
* *[[Ni no Kuni II: Revenant Kingdom]]* (2018)
* *[[Children of the Sea]]* (2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Joe Hisaishi's Official Site 
* 
*
Maalari (tähdistö)

**Maalari** (lat *Pictor, Pictoris, Pic*) on Suomessa näkymätön pieni tähdistö, joka sijaitsee eteläisellä tähtitaivaalla. Tässä tähdistössä sijaitsee valkea nuori Beta Pictoris, jolta löydettiin pölykiekko vuonna 1984. Vuonna 2008 ilmoitettiin, että Beta Pictoriksen läheltä kuvattiin valopiste, joka saattaa olla tähteä kiertävä suuri enimmäkseen kaasusta koostuva jättiläisplaneetta.

## Maalarin tähdistön tähtiä

Tähtiä nimineen:
* **[[Kapteynin tähti]]** (HD&nbsp;33793) 8,85 – Lähitähti

Tähtiä Bayerin nimineen:
* α Pic 3,30; β Pic 3,85 – tätä ympäröi pölykiekko ja sillä saattaa olla planeettakin, lähitähti γ Pic 4,50; δ Pic 4,72; ζ Pic 5,44; θ Pic 6,26; η<sup>1</sup> Pic 5,37; η<sup>2</sup> Pic 5,05; ι Pic – Kaksoistähti 5,58, 6,42; κ Pic 6,10; λ Pic 5,30; μ Pic 5,69; ν Pic 5,60

Tähtiä Flamsteedin nimineen:
* 61 Pic 5,20
Kvadit

**Kvadit** tai **quadit** () olivat kansainvaellusajan germaaniheimo, jonka katsottiin lukeutuvan sveebeihin, joskin arkeologisten löytöjen perusteella he olivat lähempänä langobardeja. Kvadit asuivat Mainin keski- ja alajuoksun pohjoisrannalla. Kvadit liittoutuivat markomannien kanssa Roomaa vastaan vuosina 166–180.  Heimo muutti 400-luvun alussa vandaalien mukana Espanjaan, jonne he perustivat kuningaskunnan. Visigootit valloittivat kvadien kuningaskunnan 585.

## Lähteet
* Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. .
### Viitteet
Kaukoputki (tähdistö)

**Kaukoputki** (latinaksi *Telescopium*, genetiivi *Telescopii*, lyhenne *Tel*) on pieni ja himmeätähtinen tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla, niin etelässä ettei se näy Suomessa. Tähdistön nimesi vuonna 1763 ranskalainen tähtitieteilijä Nicolas Louis de Lacaille, joka tutki eteläisen tähtitaivaan tähtiä. Tähdistö sijaitsee Jousimiehestä hieman etelään.

Kirkkaimman tähden Alfa Telescopiin kirkkaus on 3,49 eli tähti on melko himmeä.

Vanhoissa tähtiatlaksissa Kaukoputki kuvataan sen aikaisena pitkänä, puisen telineen kannattelemana laitteena. Lacaillen alkuperäisessä ehdotuksessa tämä tähtikuvio oli huomattavasti suurempi; se ulottui yli Jousimiehen tähtikuvion. IAU ei hyväksy päällekkäin meneviä kuvioita, joten IAU:n vahvistama kuvio on selkeästi Lacaillen ehdotusta pienempi.

## Kaukoputken tähdistön kirkkaimpia tähtiä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lentokala (tähdistö)

**Lentokala** (lat. *Volans, Volantis, Vol*) on eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva Suomessa näkymätön pieni tähdistö. Tämä tähdistö löydettiin ennen Bayeria 1500-luvun lopuilla ja on jo Bayerin Uranometriassa 1600-luvun alussa.

## Lentokalan kirkkaimpia tähtiä
Painoväri

**Painoväri** on painotuotteiden painamiseen käytetty väri. Painoväri on yleensä tahnamainen neste ja se sisältää pigmenttejä ja/tai musteita. Painoväriä pinnalle levittämällä saadaan aikaiseksi tekstiä tai kuvia. Pinta on yleensä paperia tai kartonkia, mutta myös erilaisille kankaille voidaan painaa.

## Käyttö kirjapainossa
Kirjapainossa käytetään yleensä pigmenttivärejä, sillä ne kiinnittyvät painomateriaalin pintaan (adheesio). Tällöin vähemmällä painovärin määrällä saadaan aikaiseksi intensiivisempi väri. Kiinnittymistä edistävät lisäaineet kuten erilaiset hartsit. Muste puolestaan imeytyy painettavan pinnan sisään, mikä aiheuttaa helposti suttuisemman jäljen.

Pigmentin hiukkaskoko vaikuttaa olennaisesti siihen, miten painoväri hajottaa valoa. Painojäljen värisävy, värikylläisyys ja kirkkaus seuraavat suoraan käytetystä pigmentistä.

Useimmat värikuvat painetaan neljällä värillä: musta (englanninkielinen painotekninen nimitys *key*), syaani (*cyan*, vaaleansininen), *[[magenta]]* (sinipunainen) ja keltainen (*yellow*). Tästä tulee nimitys CMYK-värit (vertaa RGB-väreihin).

Kuriositeettina voi mainita, että jopa sienistä saatavia värejä on kokeiltu painoväreinä.

## Katso myös
* Muste
* Kohopaino
* Litografia
* Offsetpaino
* Pantone Matching System
* Rotaatiopaino
* Syväpaino

## Lähteet