open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Geof Darrow

**Geoffrey ”Geof” Darrow** (s. 21. lokakuuta 1955, Iowa) on yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä ja suunnittelija (designer).

Opiskeltuaan Chicagossa American Academy of Fine Arts -taidekoulussa hän jatkoi opintojaan Hanna-Barberan animaatiostudiolla. Vuonna 1982 hän tapasi tunnetun ranskalaisen sarjakuvan tekijän Mœbiuksen Tron-elokuvan tekemisen yhteydessä. Kaksi vuotta myöhemmin he tekivät yhdessä grafiikkakansion *La Cité Feu*, joka myöhemmin julkaistiin englanniksi albumina nimellä *City of Fire.* Darrowin piirrostyylissä näkyvät selvästi eurooppalaiset vaikutteet ja häntä voidaankin pitää amerikkalaisena ligne clairen edustajana. Ruudut ovat täynnä yksityiskohtia ja niissä on sekoitettu japanilaisen populaarikulttuurin ja 1950-luvun americanan osasia.

Vuonna 1990 hän teki yhdessä piirtäjä ja kirjoittaja Frank Millerin kanssa kolmiosaisen sarjakuvaromaanin Hard Boiled. Se pohjautui osittain Philip K. Dickin romaaniin *Do Androids Dream of Electric Sheep?* (suom. *Palkkionmetsästäjä*). Hardboiled oli nostalgisen science fictionin, vainoharhaisuuden ja äärimmäisen väkivallan visuaalisesti tehokas yhdistelmä.

Darrow ja Miller tekivät yhdessä myös sarjakuva-albumin *Iso heppu ja Rusty robottipoika (Big Guy and Rusty the Boy Robot)* vuonna 1996. Siinä sankarit pelastavat Tokion jättimäisen liskon kynsistä. Sankaruus on kuvattu kätketyn ironisin sävyin. Nämä sävyt hävisivät sarjakuvasta tehdyssä animaatiosarjassa Jätti-robotti ja punapää, joka esitettiin Suomessakin.

Vuonna 1993 ja 1994 Darrow laati kuvituksen roolipelisarjaan *Underground* (Mayfair Games Inc.)

Kaikissa kolmessa *[[Matrix (elokuva)|Matrix]]*-elokuvassa Darrow oli mukana konseptisuunnittelijana (conceptual designer). Hänen visuaalinen tyylinsä näkyy parhaiten kohtauksessa, jossa Neo herää biomekaanisesta unestaan. Neon kimppuun hyökkäävä hyönteismäinen kone on tyypillinen Darrowin kuvittelema monesta eri elementistä (näytöt, metallinivelet, putket) kasattu mekanoidi.

Darrow oli tekemässä lyhytikäistä Matrix-sarjakuvaa. Hän on piirtänyt kansikuvia sarjakuviin *Concrete, Transmetropolitan* ja Andrew Vachssin* Cross*. Hän on myös mukana Doc Frankensteinen tekijätiimissä (kirjoittanut Wachowskin veljekset, piirtänyt Steve Skroce).

Darrow kirjoittaa itse sarjakuvaansa *Shaolin Cowboy* (julkaisija Burlyman Entertainment)

## Bibliografia (Suomi)
* Hard boiled - kirj. Frank Miller, Osa 1 (suom. Torsti Siltala,  Helsinki 1991, Like)
* Hard boiled - kirj. Frank Miller, Osa 2 (suom. Torsti Siltala,  Helsinki 1992, Like)
* Hard boiled - kirj. Frank Miller, Osa 3 (suom. Tellervo Siltala,  Helsinki 1992, Like)
* Iso Heppu ja Rusty Robottipoika - kirj. Frank Miller, värittänyt Claude Legris (suom. Henrik Laine, Helsinki 1995, Like)
Royal Academy of Music

**Royal Academy of Music** on Lontoon yliopistoon kuuluva korkeakoulu (vuodesta 1999), joka on yksi johtavia musiikinalan oppilaitoksia maailmassa. Sen perusti lordi Burghersh vuonna 1822, ja vuonna 1830 Yrjö IV myönsi sille kuninkaallisen valtakirjan *"musiikin tieteen vaalimisen edistämiseksi"*. 

Oppilaitoksessa opiskelee nykyisin jazzia, esiintymistä, sävellystä, musiikkiteatteria ja oopperaa opiskelijoita yli 50 maasta. Yhteensä opiskelijoita on 730, heistä 310 perustutkinnon suorittajia ja 420 jatko-opiskelijoita. 

Koulussa on laaja kirjasto, joka sisältää yli 160&nbsp;000 nidettä ja laajan vanhojen alkuperäisnuottikäsikirjoitusten kokoelman, johon kuuluu muun muassa Henry Purcellin ja Thomas Tallisin teoksia. Akatemialla on omistuksessaan myös harvinaisia soittimia kuten satoja vuosia vanhoja stradivarius-viuluja.

## Tunnettuja oppilaita
* Harrison Birtwistle (säveltäjä)
* Annie Lennox
* Susanna Mälkki (sellisti, kapellimestari)
* sir Simon Rattle (kapellimestari)
* Arthur Sullivan

## Tunnettuja nykyisiä opettajia
* Simon Bainbridge (sävellys)
* Sir Colin Davis (orkesteritutkimuksen kansainvälinen professuuri)
* Nicolai Gedda (vieraileva professori, ooppera) 
* Christopher Hogwood (konsultoiva vieraileva professori)
* György Pauk (*Ede Zathureczsky*-viuluprofessuuri)
* Martin Roscoe (piano)
* Jeremy Summerly (Akateemisten opintojen johtaja)
* John Williams (vieraileva professori, kitara)
* Mary Hammond (Laulu, musiikkiteatteri)

## Merkittäviä entisiä opettajia ja taiteilijoita, joilla on läheiset suhteet akatemiaan
* Harrison Birtwistle (säveltäjä)
* Yehudi Menuhin
* Anne-Sophie Mutter
* Franz Liszt
* András Schiff
* Felix Mendelssohn
* Nadia Boulanger
* Pierre-Laurent Aimard (piano)
Killing Machine

**Killing Machine** on heavy metal -yhtyeen Judas Priestin suosituimpia albumeita. Se julkaistiin vuoden 1978 marraskuussa. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin seuraavassa maaliskuussa nimellä **Hell Bent for Leather**, koska levy-yhtiö Columbia ei pitänyt alkuperäisen nimen väkivaltaisesta soundista. USA-versiolla ollut bonuskappale, Fleetwood Mac -cover The Green Manalishi (With The Two-Pronged Crown)" nousi vakiokappaleeksi yhtyeen keikkaohjelmistoon. Muita tunnettuja kappaleita ovat *Hell Bent for Leather* ja *Delivering The Goods*. Albumista julkaistiin vuonna 2001 remasteroitu versio kahden bonuskappaleen kera. Toinen näistä, *Fight For Your Life*, ei läpäissyt yhtyeen seulaa tälle albumille, mutta Priest käytti kappaleesta myöhemmin joitain osia *[[Defenders of the Faith]]* -levyn kappaleessa *Rock Hard, Ride Free*. Toinen bonuskappale on liveversio *[[Screaming for Vengeance]]* -levyn kappaleesta *Riding on the Wind*.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Vuoden 2001 version bonusraidat
#
#

## Yhtyeen kokoonpano
*Rob Halford - laulu
*K.K. Downing - kitara
*Glenn Tipton - kitara
*Ian Hill - basso
*Les Binks - rummut

## Aiheesta muualla
*Judas Priest Info Pages, tietoa albumin synnystä 
* 
*
Ticino

**Ticinon tasavalta ja kantoni** () on Sveitsin italiankielisessä osassa sijaitseva maan eteläisin kantoni. Sen pääkaupunki on Bellinzona. Kantoni on saanut nimensä alueen poikki virtaavasta Ticinojoesta.

## Sijainti

Ticino rajoittuu pohjoisessa Valais’n, Urin ja Graubündenin kantoneihin. Lännessä, etelässä ja kaakossa rajanaapurit ovat italialaiset Piemonten ja Lombardian alueet. Kantonin pohjoisosa on Alppien vuoristoa; kantonin korkein kohta on Rheinwaldhorn (3&nbsp;402 m mpy.). Eteläosa on Sveitsin matalinta aluetta: Lago Maggiore- ja Luganojärvi ovat pari sataa metriä merenpinnan yläpuolella. Eteläosassa onkin melkein välimerellinen ilmasto. 

## Historiaa
Ticino oli keskiajalla hallinnollisesti ja kulttuurillisesti osa Milanoa, kunnes alue 1400- ja 1500-lukujen sotien seurauksena liitettiin Sveitsin valaliittoon.

## Asukkaat ja hallinto
Asutus on vahvasti keskittynyt alueen eteläosaan, jossa Välimeren vaikutus, niin ilmaston kuin kulttuurinkin suhteen, näkyy vahvana. Vuoden 2019 lopulla Ticinossa oli 351&nbsp;491 asukasta. Väkiluku väheni edellisestä vuodesta parilla tuhannella.

Kantoni on italiankielinen: 89 prosenttia asukkaista käyttää italiaa pääkielenään (vuonna 2017). Kantonin asukkaista oli vuonna 2017 katolisia oli 65 prosenttia.

### Kunnat ja kaupungit
Ticino koostuu 115 kunnasta (2.4.2017 alkaen), joista asukasluvultaan pienin on Corippo (9 asukasta 31.12.2019). Kantonin kaupungit eli yli 10&nbsp;000 asukkaan kunnat ovat:

## Talous
Suurien korkeuserojen ja monien jokien ansiosta Ticinossa on useita patojärviä ja vesivoimalaitoksia. Maatalous on pohjoisessa lähinnä karjanhoitoa ja etelässä viininviljelyä. Muita viljelykasveja ovat maissi, perunat, tupakka ja vihannekset. Suurin elinkeino on matkailu; matkailijoiden yöpymisiä oli kantonissa vuonna 2017 noin 2,5 miljoonaa. Matkailu keskittyy kesään: houkuttimina ovat järvet, aurinko ja vaellukset alppiniityillä. Kesämatkailun keskuspaikka on Ascona. Sveitsin kolmanneksi suurimpana pankkikeskuksena Lugano on kantonin liike-elämän keskus.

Kantonin työpaikoista 76 prosenttia oli vuonna 2016 palvelusektorilla. Työpaikoista oli teollisuudessa 22 prosenttia ja alkutuotannossa yksi prosentti.

## Liikenne
Sveitsin pohjois-eteläsuuntaiset valtaväylät, moottoritie A2 sekä Gotthardin rautatie, Pohjois-Sveitsistä Italiaan kulkevat Gotthardin maantie- ja rautatietunnelien kautta, Ticinojoen vartta kantonin halki. Moottoritie A13 johtaa Moesajoen vartta koilliseen Graubündeniin. 

Luganon länsipuolella on Lugano-Agnon lentoasema. Tilo-junayhtiö hoitaa alueellisen rautatieliikenteen.

## Nähtävyydet
Bellinzonan keskiaikaiset linnoitukset ja Monte San Giorgio -vuoren triaskautiset fossiilit ovat Unescon maailmanperintökohteita. 

## Muuta
### Tunnettuja ticinolaisia
* Mario Botta, arkkitehti
* Dick Marty, parlamentaarikko ja ihmisoikeusasiamies

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* *Italia - vastakohtien maa*, Hannu Laaksonen, Aulikki ja Veikko Litzen, Ilkka Saari, Painatuskeskus Oy, Helsinki, 1994
* Lisa Tezner: Musta veljeskunta I - II (nuortenkirja)
Derval O’Rourke

**Derval O’Rourke** (s. 28. toukokuuta 1981 Cork) on irlantilainen pika-aitajuoksija.

O’Rourke sai Izmirin universiadeissa 2005 pronssia 100 metrin aitajuoksussa ja 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestissä. Moskovan MM-hallikisoissa 2006 hän voitti 60 metrin aitajuoksussa maailmanmestaruuden maansa ennätysajalla 7,84. Aikaisemmin hän ei ollut edennyt aikuisten arvokisoissa välieriä pidemmälle. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän sai 100 metrin aitojen jaettua hopeaa uudella Irlannin ennätyksellä 12,72. Hän juoksi myös 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestissä, jossa joukkue teki uuden Irlannin ennätyksen 44,38.

Torinon EM-hallikisoissa 2009 O’Rourke saavutti 60 metrin aitajuoksussa pronssia ajalla 7,97. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän oli 100 metrin aitojen neljäs ja juoksi Irlannin ennätykseksi 12,67. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sai hopeaa 100 metrin aidoissa ajalla 12,65, joka on myös uusi Irlannin ennätys. Pariisin EM-hallikisoissa 2011 hän oli 60 metrin aitojen neljäs ajalla 7,96. Saman vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän selviytyi välieriin, muttei juossut niissä loukattuaan pohkeensa alkuerissä. Lontoossa 2012 hän selviytyi ensimmäisen kerran olympiatasolla välieriin. Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 hän sijoittui 60 metrin aitajuoksussa alun perin neljänneksi, mutta nousi pronssille kilpailun voittajan Nevin Yanıtin jäätyä kiinni dopingista.

O’Rourke on voittanut Irlannin mestaruuden 60 metrin aitajuoksussa sisäradoilla vuosina 1999–2006, 2010 ja 2012 sekä 100 metrin aitajuoksussa vuosina 2001, 2002, 2004–2008, 2010 ja 2011.

O’Rourke on 176 senttimetriä pitkä ja painaa 55 kilogrammaa.

## Henkilökohtaiset ennätykset

;Ulkoradat
* 100 metrin juoksu: 11,89 (2009)
* 100 metrin aitajuoksu: 12,65 (2010)

;Sisäradat
* 50 metrin aitajuoksu: 6,80 (2006)
* 60 metrin aitajuoksu: 7,84 (2006)

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Derval O'Rourke Bio, Stats, and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
*
Natallja Mih’nevitš

**Natallja Vjatšaslavauna Mih’nevitš** (o.s. **H’araneka**, , , s. 25. toukokuuta 1982, Nevinnomyssk, Stavropolin aluepiiri, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen kuulantyöntäjä. Hän on jäänyt kahdesti kiinni dopingin käytöstä ja menettänyt useita arvokisamitaleitaan dopingin takia.

Vuonna 1999 Mih’nevitš saavutti alle 18-vuotiaiden MM-kisoista hopeaa, vuonna 2000 alle 20-vuotiaiden MM-kisoista pronssia ja vuonna 2001 alle 20-vuotiaiden EM-kisoista kultaa. Aikuisten arvokisoissa hän pääsi loppukilpailuun ensi kertaa 2004 Ateenan olympialaisissa, missä hän sijoittui viidenneksi. Vuonna 2005 hän oli Helsingin MM-kisoissa kahdeksas ja voitti universiadien kilpailun. Monacossa käydyssä  hän oli kolmas. 2006 Moskovan MM-hallikisoista hän voitti kultamitalin tuloksella 19,84 ja kesällä 2006 hän voitti Göteborgin EM-kilpailuissa kultaa tuloksella 19,43. Lisäksi hän voitti  työnnettyään 19,81. 

Pekingin olympialaisissa 2008 Mih’nevitš sijoittui alun perin hopealle tuloksella 20,28. Hänen suorituksensa kuitenkin hylättiin vuonna 2016 kun hänen Pekingin olympialaisissa antamansa dopingnäytteen uusintatutkimuksessa paljastui dopingin käyttö. Hän sai tapauksesta kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 4.7.2016–3.7.2018 ja hänen tuloksensa hylättiin takautuvasti aikaväliltä 16.8.2008–15.8.2010. Hylkäyksen takia hän menetti vuonna 2010 saavuttamansa Barcelonan EM-kisojen hopean ja Dohan MM-hallikisojen pronssin. Lisäksi hän oli ollut Berliinin MM-kilpailuissa 2009 neljäs ja saman vuoden  kolmas. Daegun MM-kilpailuissa 2011 ja Lontoon olympialaisissa 2012 Mih’nevitš oli yhdestoista.

Huhtikuussa 2013 Mih’nevitš jäi kiinni dopingin käytöstä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 12.4.2013–11.4.2015. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui kahdeksanneksi.

Mih’nevitš on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 81 kiloa. Hänen ennätyksensä ulkoradoilla on 20,70, minkä hän työnsi Hrodnassa 8. heinäkuuta 2008. Hän on naimisissa valkovenäläisen kuulantyöntäjän Andrei Mih’nevitšin kanssa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Pertti Nieminen (urheilija)

**Pertti Ilmari Nieminen** (9. joulukuuta 1936 Hämeenlinna – 9. marraskuuta 2016 Turku) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä ja -valmentaja.

"Pepita" Nieminen aloitti uransa HPK:ssa vuonna 1952, jonka jälkeen hän pelasi TPS:n riveissä uransa loppuun-, vuoteen 1968 saakka. Kahtena viimeisenä kautenaan hän toimi TPS:n pelaajavalmentajana ja myöhemmin päävalmentajana. Nieminen on aateloitu TPS:n Hall of Fame -kunniagalleriaan. Nieminen on jääkiekkoleijona.

Nieminen pelasi maajoukkueessa 82 ottelua saavuttaen tehopisteet 27+8. Maailmanmestaruuskisoissa hän pelasi viidesti ja olympialaisissa kerran.

## Muuta
Jalkapallossa Nieminen voitti SM-hopeaa TPS:n joukkueessa vuonna 1960.

Pertti Niemisen veli Antero Nieminen pelasi jääkiekkoa maalivahtina HPK:ssa.

## Saavutukset
*1 SM-hopea ja 1 -pronssi
*Suomen Jääkiekkoleijona #32
*TPS Hall of Fame -aatelointi
*TPS:n kultainen ansiomerkki
*1 SM-hopea jalkapallossa

## SM-tilastot

## Lähteet
*
*Niemisen tiedot Jääkiekkomuseon sivulla.

### Viitteet
Oopperametalli

**Oopperametalli**-käsite syntyi metallimusiikin ja dramaattisen klassisen laulutavan symbioosina. Oopperametalli voi myös sisältää klassisia elementtejä, soittimia (esim. sello, viulu ja/tai piano) ja tyylittelyjä luoden näin sinfoniaallisen kokonaisuuden. Tämä käsite on jäänyt voimaan kansan suuhun, ja vaikka se kuvaakin vain osaksi musiikkityyliä, on siitä jäänyt pysyvä sanonta.

Nightwishin yhteydessä tätä ilmaisua on käytetty laajimmin, johtuen yhtyeestä sittemmin erotetun Tarja Turusen klassisen laulajan tyylistä. Myös muita yhtyeitä, kuten After Foreveria, Apocalypticaa, tai Therionia, on kutsuttu oopperametalliyhtyeeksi.
Live/Dead

**Live/Dead** on vuonna 1969 julkaistu Grateful Deadin livealbumi. Albumin kappaleet on taltioitu useammasta eri konsertista.

Kappaleet "Dark Star" ja "St. Stephen" ovat Fillmore Westin konsertista 27. helmikuuta 1969 ja "Death Don't Have No Mercy", "Feedback" ja "And We Bid You Goodnight" Fillmore Westin konsertista 2. maaliskuuta 1969. Kappaleet "The Eleven" ja "Turn On Your Love Light" ovat Avalon Ballroomin konsertista 26. tammikuuta 1969. Toisin kuin myöhempinä vuosina, vuoden 1969 alussa Grateful Deadin konserttiohjelmassa oli vaihtelua vähän. He improvisoivat kappaleiden "Dark Star"/"St. Stephen"/"The Eleven" yhdistelmää useita kertoja viikossa ja tutkivat laajalti kappaleiden mahdollisuuksia.

Kosketinsoittaja Tom Constanten oli tällä levyllä viimeistä kertaa mukana Grateful Deadin kokoonpanossa.

Grateful Deadin albumeista tämä ja edellinen albumi *American Beauty* (1970) valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen *[[1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään]]*.

## Kappaleet

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Esiintyjät

*Jerry Garcia - kitara, laulu
*Bob Weir - kitara, laulu
*Tom Constanten - kosketinsoittimet
*Ron "Pigpen" McKernan - urut, laulu, lyömäsoittimet
*Phil Lesh - bassokitara, laulu
*Bill Kreutzmann - lyömäsoittimet
*Mickey Hart - lyömäsoittimet

## Lähteet
Heino Pulli

**Heino Vihtori Pulli** (22. maaliskuuta 1938 Sortavalan mlk – 11. huhtikuuta 2015 Tampere) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä. Koovee on jäädyttänyt Pullin pelinumeron 10.

”Hepa” Pulli oli miesten SM-sarjan 1950- ja 1960-lukujen pelätyimpiä maalintekijöitä kovan lyöntilaukauksensa ansiosta. Hän pelasi koko uransa Kooveessa, jossa oli voittamassa seuran ainoaa Suomen mestaruutta vuonna 1968. Pulli lopetti uransa mestaruuteen. Hän teki SM-sarjassa pelaamissaan 190 ottelussa tehot 173+77.

Pulli edusti maajoukkuetta Squaw Valleyn 1960 ja Innsbruckin 1964 talviolympialaisissa sekä viisi kertaa MM-kilpailuissa. Vuoden 1962 MM-kilpailuista Pullin edustama Suomi voitti maan historian ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin, EM-hopean. Maaotteluita hänelle kertyi yhteensä 118 ja pisteitä näissä 64+19.

Pulli kuoli 77-vuotiaana pitkän sairastelun jälkeen 11. huhtikuuta 2015.

## Saavutukset ja palkinnot
### Henkilökohtaiset saavutukset
* Suomen paras jääkiekkoilija 1960
* Lynces Academicin parhaan hyökkääjän patsas 1960 ja 1964
* SM-sarjan paras pisteidentekijä 1963
* SM-sarjan maalipörssin voittaja 1960
* Herrasmiespelaaja 1964
* SM-sarjan tähdistökentällisessä 1962, 1963 ja 1964
* Koovee on jäädyttänyt Pullin pelinumeron 10
* Suomen Jääkiekkoleijona #33

### Joukkuesaavutukset
* 1 EM-hopea (1962)
* 1 Suomen mestaruus (1968)
* 3 SM-hopeaa (1959, 1962, 1964) ja 2 SM-pronssia (1960, 1961)

## Tilastot

## Perhesuhteet
Myös Heino Pullin veljet Kalevi ja Markku pelasivat jääkiekkoa SM-tasolla.

## Galleria

Tiedosto:Heino Pulli.jpg|Heino Pulli mopon satulassa 1950-luvulla.
Tiedosto:Pullin veljekset.jpg|Pullin veljekset 1950-luvulla. Vasemmalla Heino, keskellä Markku ja oikealla Kalevi.
Tiedosto:Pulli Heino.jpg|Heino Pulli.
Tiedosto:Heino Pulli Oslossa.jpg|Heino Pulli Oslossa Mauno Nurmen ja jonkun kolmannen kanssa. (1950-luvulla).
Tiedosto:Heino Pulli Squaw Valley.jpg|Heino Pulli olympiakaukalossa Squaw Valleyn talvikisoissa 1960.
Tiedosto:Jorma Salmi, Raimo Kilpiö, Heino Pulli.jpg|Jorma Salmi, Raimo Kilpiö ja Heino Pulli filmitähti Jayne Mansfieldin kanssa Squaw Valleyn talviolympialaisissa 1960.
Tiedosto:Heino Pulli Italiassa.jpg|Kooveen Italian reissu 1960. Heino Pulli ja papukaija Hagenbeckin eläintarhassa Hampurissa.
Tiedosto:Seppo Nikkilä, Heino Pulli.jpg|Seppo Nikkilä ja Heino Pulli Moskovassa vuonna 1959.
Tiedosto:Matti Reunamäki, Heino Pulli, Seppo Nikkilä.jpg|Kooveen kolmikko Matti Reunamäki - Heino Pulli - Seppo Nikkilä maajoukkueessa 1960-luvulla
Tiedosto:Hakimsan & Pulli.jpg|Ilveksen Räshid Hakimsan ja Heino Pulli Koulukadun ensimmäisessä pelatussa ottelussa vuonna 1956.
Tiedosto:Heino Pulli, Geroge Ferguson.jpg|Suomen maaottelu Kanadaa vastaan Koulukadulla vuonna 1963. Kuvassa Heino Pulli ja George Ferguson.
Tiedosto:Heino Pulli palkitaan.jpg|Heino Pulli palkitaan 1960-luvun alussa.


## Lähteet
* Urheilumuseo: Suomen Jääkiekkoliiton mestaruussarjan ja Suomen A-maajoukkueen digitoidut ottelupöytäkirjat. Urheilumuseon arkiston hakupalvelu 
* 
* Pullin tiedot Jääkiekkomuseon sivulla.
* Eurohockeyn tilastosivu.
* Heino Pulli Bio, Stats and Results.  Olympics at Sports-Reference.com. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Kreikanpihta

**Kreikanpihta** (*Abies cephalonica*) on pihtalaji (*Abies*). Se on ainavihanta havupuu, joka kasvaa luonnonvaraisena Kreikan vuoristoissa, etenkin Peloponnesoksen niemimaalla ja Kefalonián saarella.

## Ulkonäkö

Kreikanpihta on ainavihanta puu, joka kasvaa noin 25–35 metriä korkeaksi. Rungon halkaisija on noin metrin. Kreikanpihdan kiiltävät, tummanvihreät lehdet ovat neulasmaisia, 1,5–3 senttimetriä pitkiä ja 2 millimetriä leveitä. Nuorten puiden lehdet ovat teräväkärkisempiä kuin vanhojen. Kypsyttyään hajoavat kävyt ovat 10–20 senttimetriä pitkiä ja noin 4 senttimetriä leveitä. Joka kävyssä on 150–200 suomua, joissa jokaisessa on kaksi siivekästä siementä.

## Levinneisyys
Kreikanpihta kasvaa luonnonvaraisena ainoastaan Kreikassa. Laji viihtyy 900–1&nbsp;700 metrin korkeudessa vuoristoissa, joissa sademäärä ylittää 1&nbsp;000 millimetriä.

## Käyttö
Kreikanpihta oli aiemmin tärkeä rakennuspuuna, mutta nykyisin se on liian harvinainen rakennuskäyttöön. Sitä kasvatetaan koristepuuna puistoissa ja puutarhoissa, mutta se kärsii usein vaurioita paikoissa, joissa pakkaset jatkuvat pitkään.

## Lähteet
Workingman’s Dead

**Workingman's Dead** on vuonna 1970 julkaistu Grateful Deadin albumi. Albumi oli radikaali tyylinmuutos verrattuna yhtyeen edellisiin, psykedeelistä rockia edustaneisiin albumeihin. Kappaleet ovat kantri-, blues- ja folk-vaikutteisia. Sovitukset ovat selkeitä ja esitykset sointuvia ja hienovaraisia.

## Kappaleet

#Uncle John's Band (Garcia/Hunter)
#High Time (Garcia/Hunter)
#Dire Wolf (Garcia/Hunter)
#New Speedway Boogie (Garcia/Hunter)
#Cumberland Blues (Garcia/Hunter/Lesh)
#Black Peter (Garcia/Hunter)
#Easy Wind (Hunter)
#Casey Jones (Garcia/Hunter)

Vuoden 2003 uudelleenjulkaisu sisältää seitsemän lisäraitaa: vaihtoehtoisen miksauksen kappaleesta "New Speedway Boogie" sekä konserttiesitykset kappaleista "Dire Wolf", "Black Peter", "Easy Wind", "Cumberland Blues", "Mason's Children", ja "Uncle John's Band." Albumin radiomainos on piilotettuna raitana.

## Esiintyjät

*Jerry Garcia - kitara, laulu
*Bob Weir - kitara, laulu
*Ron "Pigpen" McKernan - kosketinsoittimet, laulu
*Phil Lesh - bassokitara, laulu
*Bill Kreutzmann - lyömäsoittimet
*Mickey Hart - lyömäsoittimet
Chicagon suuri palo

**Chicagon suuri palo** vuonna 1871 oli miltei koko Chicagon tuhonnut tulipalo. Palon jälkeen kaupunki rakennettiin lähes kokonaan uudelleen, ja suunnitelmat tehtiin niin että asemakaavassa voitiin korjata ongelmia aiheuttaneita kohtia. Uudelleenrakentamisesta sai alkunsa merkittävä arkkitehtien Chicagon koulukunta.

## Palo
Chicago oli kasvanut 1800-luvun puolivälissä todella nopeasti. Kaupungin asukasluku oli vuonna 1850 lähes 30&nbsp;000, mutta kymmenen vuotta myöhemmin asukasluku oli kolminkertaistunut. Keskiluokkaiset muuttivat kaupungin laitamille halpojen liikenneyhteyksien ansiosta. Ydinkeskustan reunamilla oli köyhempiä ja puista rakennettuja asuinalueita, jotka olivat myös täyteen ahdettuja. Tulipalot olivat alueella varsin yleisiä.

Chicagon suuri palo alkoi 8. lokakuuta 1871 West Sidessa DeKoven Streetin ladosta, jonka omistivat Patrick ja Catherine O’Leary. Palon syttymissyytä ei tiedetä, mutta se on laitettu eri lähteissä muun muassa vandaalien, maitovarkaiden, humalaisten naapureiden, itsesytynnän ja O’Learyjen lehmän syyksi. Tuli levisi joka tapauksessa nopeasti, ja palokunta saapui paikalle myöhässä. Tuli levisi lounaistuulen seurauksena, ja käytännössä vasta 10. lokakuuta palo sammui vesisateiden ansiosta. Paloa rajoittivat lisäksi Michiganjärvi ja rakentamattomat tontit.

Tulipalossa kuoli noin 300 ihmistä ja lähes 100&nbsp;000 jäi kodittomaksi. Noin kolmasosa Chicagosta oli tuhoutunut. Kaikkiaan noin 17&nbsp;450 rakennusta tuhoutui 9 neliökilometrin alueella. Aineellisia tuhoja aiheutui noin 200 miljoonan dollarin arvosta.

## Jälkitapahtumat
Joseph Medill valittiin kuukauden päästä palosta Chicagon uudeksi pormestariksi. Hän oli luvannut tiukempia rakennus- ja palomääräyksiä. Medillin valintaan saattoi vaikuttaa myös se, että äänestäjätiedot olivat tuhoutuneet tulipalossa, joten vaaleissa ei voitu varmistaa, etteivät ihmiset äänestäisi useammin kuin kerran.

Chicagon jälleenrakennus käynnistyi nopeasti, mitä auttoi se, että liikenneinfrastruktuuri oli säilynyt varsin ehjänä. Jälleenrakennus sai aikaan taloudellisen nousukauden ja nopeaa väestönkasvua. Palon aikaan kaupungissa asui noin 324&nbsp;000 ihmistä, mutta yhdeksän vuotta myöhemmin asukkaita oli jo 500&nbsp;000 ja vuonna 1890 yli miljoona. Chicago myös suunniteltiin uudestaan, ja sinne rakennettiin maailman ensimmäiset pilvenpiirtäjät. Ensimmäinen oli vuonna 1885 rakennettu Home Insurance Building. Chicagon uuden kaupunkisuunnittelun vaikutus muualla maailmassa oli merkittävä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tereza Marinova

**Tereza Marinova** (s. 5. syyskuuta 1977 Pleven, Bulgaria) on entinen bulgarialainen  kolmiloikkaaja. 

Vuonna 1995 Marinova voitti juniorien Euroopan mestaruuden ja vuonna 1996 juniorien maailmanmestaruuden tuloksella 14,62. 1998 Budapestin EM-kisoista hän saavutti pronssia. 1999 Maebasehin MM-hallikisoissa hän oli neljäs. 2000 Sydneyn olympialaisissa Marinova voitti olympiakultaa omalla ennätystuloksellaan 15,20 ja seuraavana keväänä 2001 Lissabonin MM-hallikisoissa hallimaailmanmestaruuden tuloksella 14,91. 2001 Edmontonin MM-kisoissa hän oli pronssilla ja 2002 Wienin EM-hallikisoissa voitti EM-kultaa tuloksella 14,81. 2006 Moskovan MM-hallikisoissa hän oli kuudes.  	    	

Marinovaa valmensi entinen kolmiloikkaaja ja maailmanmestari Hristo Markov. Marinovan isä oli aikoinaan kansallisen huipputason 800 metrin juoksija ja veljensä 400 metrin juoksija. Hän painoi uransa aikana 56 kilogrammaa ja on 173 senttimetriä pitkä. Pituutta hän on hypännyt 646 cm (sisäradoilla 653 cm) ja juossut sata metriä aikaan 11,7.

Marinova lopetti uransa kesällä 2008 kantapäävamman vuoksi.

## Lähteet
*
Inesa Kravets

**Inesa Mykolajivna Kravets** (, s. 5. lokakuuta 1966 Dnepropetrovsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä. 

Sevillan MM-hallikilpailuissa 1991 Kravets oli pituushypyssä neljäs tuloksella 671 cm ja voitti näytöslajina olleen kolmiloikan kultamitalin tuloksella 14,44 m. Genovan EM-hallikilpailuissa 1992 hän voitti kolmiloikassa kultaa tuloksella 14,15 m. Samana vuonna Barcelonan olympialaisissa hän saavutti pituushypyssä hopeaa tuloksella 712 cm. Toronton MM-hallikilpailuissa 1993 hän voitti kolmiloikassa kultaa tuloksella 14,47 m ja ponnisti pituushypyssä pronssille tuloksella 677 cm. Pariisin EM-hallikilpailuissa 1994 hän saavutti pituushypyssä pronssia 672 cm kantaneella hypyllä. Samana vuonna Helsingin EM-kilpailuissa hän saavutti pituushypyssä hopeaa tuloksella 699 cm ja kolmiloikassa pronssia tuloksella 14,67 m.

Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 Kravets oli pituushypyssä kymmenes ja kolmiloikassa voitti maailmanmestaruuden maailmanennätystuloksella 15,50 m. Tulos säilyi maailmanennätyksenä vuoteen 2021 jolloin Yulimar Rojas hyppäsi 15,67. Vuotta myöhemmin Atlantan olympialaisissa Kravets voitti kolmiloikassa olympiakultaa 15,33 metrin hypyllä. Vielä 2003 Birminghamin MM-hallikilpailuissa hän hyppäsi pituushypyssä hopealle tuloksella 672 cm.

Kravets jäi vuonna 1993 kiinni efedriinin käytöstä ja sai kolmen kuukauden kilpailukiellon. Vuonna 2000 hän jäi kiinni anabolisten steroidien käytöstä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon.

## Henkilökohtaiset ennätykset

;Ulkoradat
* Pituushyppy: 737 (1992)
* Kolmiloikka: 15,50 (1995)

;Sisäradat
* Pituushyppy: 709 (1992)
* Kolmiloikka: 14,67 (1995)

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Ihmeperhe

**Ihmeperhe** () on Disneyn ja Pixarin tuottama Oscar-palkittu tietokoneanimaatioelokuva, joka sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 5. marraskuuta 2004 ja Suomessa viikkoa myöhemmin 12. marraskuuta. Elokuvan ohjaajana toimi Brad Bird. Ulkoasun tyyli on lainattu 1960-luvun James Bond -elokuvista ja tuon ajan TV-sarjoista kuten Myrskylinnuista.

## Juoni
15 vuotta sitten supersankarit olivat hyvin suosittuja, kunnes hallitus toimeenpani uudelleensijoittamisohjelman, jolla nämä pakotettiin tavalliseen siviilielämään. Nyt Ilari "Ilu" Vaara alias Herra Ihme elää tavallista hiljaiseloa vaimonsa Ellin alias Neiti Rajattoman ja kolmen lapsensa Esan, Ilonan ja Jaskan kanssa. Toisinaan Ilun ystävä Julius Väre alias Hyytäjä tulee käymään heidän luonaan.

Eräänä iltana, juuri saatuaan potkut vakuutusyhtiöstä, Ilu saa yllättävän viestin. Hänet kutsutaan kaukaiselle saarelle suorittamaan vaarallista tehtävää. Myöhemmin hän saa tietää, että tämän tehtävän "järjestäjä" on Herra Ihmeen vanha tuttu, Pasi Pätkä, joka on nykyään ottanut nimekseen Syndrooma. Hän oli Herra Ihmeen uskollisin ihailija, joka halusi toimia Herra Ihmeen apurina, "Ihmepoikana". Herra Ihme ei kuitenkaan hyväksynyt tarjousta. Nyt Syndrooma on eri supereiden avulla kouluttanut mahtavaa taistelurobottia, Robodroidia (), jonka hän aikoo lähettää kaupunkiin ja sitten itse tuhota näyttääkseen olevansa parempi superi kuin Herra Ihme. Elli seuraa Ilua saarelle salaa mukaan tulleiden Esan ja Ilonan kanssa.

Pian saarelta on kuitenkin päästävä pois, kun Syndrooma alkaa toteuttaa ilkeää suunnitelmaansa. Hän kuitenkin epäonnistuu robottinsa tuhoamisessa. Kuitenkin Ihmeperhe ja Hyytäjä saapuvat paikalle ja tuhoavat robotin ja kaupunkiin tulee taas rauha.

Kuukausia myöhemmin Esa voittaa juoksukilpailun helposti. Ihmeperheen ollessa urheilustadionin parkkipaikalla, maan alta ilmestyy mies ison kaivosporan kanssa. Hän sanoo itseänsä Raivaajaksi ja aikoo tuhota kaupungin, mutta ihmeperheen jäsenillä onkin siviilivaatteiden alla supersankaripuvut ja naamarit mukana.
## Äänirooleissa

Suomenkielisen version ohjasi Markus Bäckman ja käänsi Teuvo Matala.

## Hahmojen supervoimat
***Herra Ihme:** Supervahvuus
***Neiti Rajaton:** Rajaton venyvyys
***Ilona:** Näkymättömyys ja voimakentät
***Esa:** Supernopeus
***Jaska:** Muodonmuutos, lentäminen, kaukosiirto, esineiden läpi kulkeminen ja laserkatse
***Hyytäjä:** Jään hallinta 
***Laseri:** Laseriskut
***Ukkospää:** Sähkön hallinta
***Makropurkaus:** Myrskytuulien hallinta
***Leimu:** Tulen ja räjähteiden hallinta
***Gamma:** Gammasäteilyn hallinta
***Ikivihreä:** Kasvien hallinta
***Plasmapurkaus:** Veren ja plasman hallinta
***Ikinäkijä:** Ajatusten lukeminen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Elokuvan viralliset kotisivut  
*Elokuvan suomenkieliset kotisivut
Marlon Devonish

**Marlon Devonish** (s. 1. kesäkuuta 1976 Coventry, Englanti) on englantilainen pikajuoksija.

Devonish voitti 1994 junioreiden MM-kultaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestissä. Vuonna 1995 hän voitti juniorien Euroopan mestaruuden kahdellasadalla metrillä ja pikaviestissä. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän sai pronssia 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestissä juostuaan alkuerissä. Vuonna 1998 hän juoksi kultaa voittaneessa pikaviestijoukkueessa sekä Kansainyhteisön kisoissa että EM-kilpailuissa. 1999 Sevillan MM-kisoissa hän saavutti pikaviestijoukkueessa hopeaa.

Kansainyhteisön kisoissa 2002 hän oli 200 metrillä toinen ja saavutti kultaa pikaviestistä. Samana vuonna Münchenin EM-kisoissa hän oli 200 metrillä pronssilla. Pikaviestin kultamitalin hän menetti Dwain Chambersin dopingkäryn seurauksena. 2003 Birminghamin MM-hallikisoissa hän voitti maailmanmestaruuden 200 metrillä ja 2004 Ateenan olympialaisissa olympiakultaa pikaviestistä. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän sai kultaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestissä ja pronssia 200 metrillä. 2005 Helsingin, 2007 Osakan ja 2009 Berliinin MM-kisoissa hän oli mukana pronssille juosseessa viestijoukkueessa.

Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän oli neljäs 200 metrillä ajalla 20,62 s. Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän kuului Englannin kultajoukkueeseen pikaviestissä. Daegun MM-kisoissa 2011 hän karsiutui 100 metrin välierissä.

## Henkilökohtaiset ennätykset
*100 m: 10,06 (2007)
*200 m: 20,19 (2002)

## Lähteet
*
### Viitteet
Agni

**Agni** on hindulaisuudessa tulen jumala. Sana on sanskritia ja merkitsee tulta. Hindulaisuuden varhaisella veda-kaudella Agni oli hyvin tärkeä jumala, mutta on menettänyt merkitystään nykyhindulaisuudessa. Vedalaisen mytologian mukaan vain taivaan jumala Indra on Agnia voimakkaampi ja tärkeämpi. Hän oli luojajumala Brahman vanhin poika.

## Lähteet
Irina Koržanenko

**Irina Nikolajevna Koržanenko** (s. 16. toukokuuta 1974 Azov, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen kuulantyöntäjä, joka on asetettu elinikäiseen kilpailukieltoon.

Koržanenko saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa 1997 Pariisin MM-hallikisoissa, missä hän oli kolmas tuloksella 19,49. 1998 Johannesburgissa käydyssä maailmancupissa hän työnsi toiseksi tuloksella 19,04. 1999 Maebashin MM-hallikisoissa Koržanenko oli aluksi kilpailussa toinen, mutta nousi voittajaksi kun pisimmälle työntänyt Vita Pavlyš kärähti stanozololista. Koržanenko kuitenkin kärähti myös itse samasta aineesta, menetti voittonsa ja joutui kahden vuoden kilpailukieltoon. Kilpailukiellosta vapauduttuaan hän oli 2001 Edmontonin MM-kisoissa viides ja vuotta myöhemmin Münchenin EM-kisoissa voitti kultamitalin tuloksella 20,64. 2002 maailmancupissa Madridissa hän voitti myös kuulakilpailun. 2003 Birminghamin MM-hallikisoissa hän voitti kultamitalin tuloksella 20,55 ja oli samana vuonna Pariisin MM-kisoissa neljäs. 2004 Ateenan olympialaisten Olympian lehdossa käydyssä kuulakilpailussa Koržanenko työnsi peräti 21,06 metriä ja sai kultamitalin, mutta kärähti jälleen dopingista ja menetti mitalinsa. Koska kyseessä oli jo hänen toinen doping-rikkomuksensa, joutui hän elinikäiseen kilpailukieltoon.

Irina Koržanenko 178 senttimetriä pitkä ja painaa 85 kilogrammaa.

## Aiheesta muualla
*
Berliininmunkki

**Berliininmunkki** () on Saksasta peräisin oleva makea leivonnainen, joka tehdään hiivataikinasta ja uppopaistetaan rasvassa. Munkki on päällystetty tomusokerilla tai sokerilla, ja sen sisälle on pursotettu hilloa tai marmeladia.

Leivonnainen on tunnettu saksankielisissä maissa 1500-luvulta lähtien. Leivonnaisten valmistustapa siirtyi siirtolaisten matkassa Yhdysvaltoihin, jossa sitä alettiin kutsua donitsiksi.

## Etymologia
Berliininmunkki on lähtöisin Berliinin kaupungista, josta se on saanut nimensä. Kuitenkin erityisesti Berliinin seudulla Berliner-sanalla viitataan miespuoliseen berliiniläiseen henkilöön, kun taas leivosta kutsutaan nimellä Berliner Pfannkuchen (suom. berliiniläinen pannukakku).

### Suomenkielinen nimitys
Turun seudulla uppopaistettua ja tomusokerista valmistetulla kuorrutteella päällystettyä leivosta kutsutaan piispanmunkiksi. Nimityksen on arveltu juontuvan 1900-luvun alkupuolella toimineeseen turkulaiseen leipomoon, jossa piispanmunkiksi kutsuttiin valkoisella kuorrutteella kuorrutettua munkkia. Kuorrute oli väriltään samanlainen kuin piispan liperit, joka oli arkkipiispan kaupungissa sopiva nimitys leivonnaiselle.

Leivoksen oikeasta suomenkielisestä nimityksestä on käyty runsaasti keskustelua. Joidenkin tulkintojen mukaan berliininmunkki ja piispanmunkki ovat kokonaan eri leivokset, joilla on toisistaan poikkeavat alkuperät. Piispanmunkin kerrotaan periytyvän 700-luvun Baijerista, kun taas berliininmunkin alkuperä on myöhäisempi. Näiden näkemysten mukaan leivokset eroavat ainakin päällysteen perusteella; berliininmunkki on sokeripäällysteinen, kun piispanmunkki on päällystetty vaaleanpunaisella tai valkoisella kuorrutteella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hengitystiet

**Hengitystiet** ovat ne hengityselinten osat, joiden kautta ilma kulkee ympäristöstä keuhkorakkuloihin. Hengitystiet jakautuvat ylähengitysteihin ja alahengitysteihin. Ylähengitysteihin kuuluvat nenäontelo sivuonteloineen, nielu ja kurkunpää. Alahengitysteihin kuuluvat henkitorvi ja keuhkoputket.  Henkitorvi haarautuu vasempaan ja oikeaan pääkeuhkoputkeen, jotka puolestaan haarautuvat keuhkoissa pienempiin ilmatiehyisiin, jotka vievät happea keuhkojen kuhunkin keuhkolohkoon. Lohkoissa ilmatiehyet jakaantuvat edelleen yhä pienemmiksi käytäviksi, aina yksittäisiksi keuhkorakkuloiksi eli alveoleiksi asti, joissa varsinainen kaasujenvaihto hengitysilman ja veren välillä tapahtuu.
Blank Verse

**Blank Verse** on suomalaisen heavy rock-yhtye Zero Ninen toinen levy. Se julkaistiin loppuvuodesta 1982, ja remasteroituna CD:nä 2001. Albumi äänitettiin Lontoossa Kingsway Recordersilla ja sen tuottajina toimivat Paul Watkins sekä Ian Gillan, joka tunnetaan etenkin Deep Purplen laulajana. Albumin julkaisi edellisen tapaan Finnlevyn rock- ja nuorisomusiikkiin erikoistunut alamerkki Dig It.

Yhtyeen ensialbumi, vuoden 1982 alussa julkaistu *[[Visions, Scenes and Dreams]]* herätti laulaja Ian Gillanin huomion, kun albumi hänelle luovutettiin Gillan-yhtyeen Suomen vierailun yhteydessä ja kesällä 1982 hän lupautui tuottamaan yhtyeen seuraavan albumin jo samana vuonna. Jälkeenpäin yhtyeen jäsenet myönsivät tilanteen tulleen yllättävän äkkiä ja tämä näkyi muun muassa kiireisesti tehtyinä sävellyksinä. Myös Gillanin panos jäi loppujen lopuksi vähäiseksi ja albumin tuottikin pääasiassa Gillanin luottoäänittäjä Paul "Chas" Watkins. Omien sanojensa mukaan Gillan huomasi rajoitteensa tuottajana ja antoi vastuun äänittäjälle istuen itse pääasiassa "läheisessä pubissa". Laulaja Kepa Salmirinne totesi Yleisradion haastattelussa albumin julkaisun aikoihin Gillanin ohjeistaneen lähinnä sanoituksissa ja laulamisessa.

Albumi jäi niin soundillisesti kuin menestyksellisestikin odotuksiin nähden vaisuksi ja se julkaistiin vain Suomessa Gillan-yhteyksistä huolimatta. Musiikillisesti albumi on hieman raskaampi ja suoraviivaisempi ensimmäiseen levyyn verrattuna ja tämä tulee esille varsinkin avauskappaleessa "I Don't Wanna See You So Dejected" sekä Gillan-henkisessä "It Was So Misty"-kappaleessa. Rauhallisempaa osastoa edustaa "I've Got Friends". Sävellykset ovat yhtyeen itsensä tekemiä lukuun ottamatta jamaikalaisen laulaja/lauluntekijä Jackie Edwardsin kappaletta "Somebody Help Me", joka tunnetaan parhaiten The Spencer Davis Groupin esittämänä. Albumin etukannessa on omistuskirjoitus "Crimson Tide"-nimelle, ja karmiininpunainen väri (crimson) hallitseekin albumin kansitaidetta.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

* Kaikki kappaleet sävellys ja sovitus Zero Nine, sanoitus Heikki Wiik ellei toisin mainita

## Kokoonpano
* Keijo "Kepa" Salmirinne – laulu
* Timo "Iso-T" Käsmä – kitara
* Martti "Mara" Mäntyniemi – kitara, taustalaulu, huuliharppu
* Esa "Elmo" Harju – basso
* Matti "Iro" Murtola – koskettimet
* Mikko "Borno" Korpela – rummut

## Tuotanto
* Ian Gillan ja Paul "Chas" Watkins - tuottajat
* Paul "Chas" Watkins - nauhoitus
* Seppo Pailos ja Bengt Helenius - kannen suunnittelu
* Ilpo Musto - takakannen valokuvat

## Singlejulkaisut
* "I Don't Wanna See You So Dejected" / "Angel", DIGS 139, 1982

## Julkaisuhistoria
* 1982: DIGLP 20, vinyyli
* 1982: DIGMC 20, kasetti
* 1982: WEB LP 001, Web Records, vinyyli
* 2001: Warner Music Finland, 8573-87581-2, CD, remasteroitu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Aleksei Tolstoi

**Aleksei Tolstoi** voi tarkoittaa seuraavia:

* Aleksei Konstantinovitš Tolstoi (1817–1875), venäläinen runoilija
* Aleksei Nikolajevitš Tolstoi (1882–1945), venäläinen kirjailija, joka edustaa tyyliltään sosialistista realismia.
Simon Wright

**Simon Wright** (s. 19. kesäkuuta 1963 Manchester, Englanti) on brittiläinen rumpali, joka on AC/DC:n ja Dion entinen rumpali. Wright aloitti rumpujen soiton hyvin nuorena ja oli jo 13-vuotiaana itseoppinut rumpali. Wright kertoo esikuviaan olleen Cozy Powell, John Bonham ja Tommy Aldridge. Wrightin ensimmäinen ammattimainen esiintyminen oli Girlschoolin *Screamin Blue Murder Tour* -nimisellä kiertueella.

Simon Wright liittyi AC/DC:hen vuosiksi 1983–1989, kun edellinen rumpali Phil Rudd erosi. Wright soitti rumpuja kolmella AC/DC-levyllä: *[[Fly on the Wall (AC/DC:n albumi)|Fly on the Wall]]*, *[[Who Made Who]]* ja *[[Blow Up Your Video]]*.

Vuosina 1989–1993 ja vuodesta 2000 lähtien Wright on levyttänyt kuusi albumia Dion kanssa. Konserttitaltiointi *Evil or Divine* ilmestyi 2005. Wright on vieraillut myös yhtyeissä UFO, Michael Schenker Group ja John Norum.

Vuonna 2005 Simon Wright vieraili Iron Maiden -tribuuttilevyllä. Hän on soittanut aiemmin cover-levyllä, vuoden 1998 julkaisulla *Thunderbolt*, jonka hän teki kunnianosoitukseksi entiselle työnantajalleen AC/DC:lle. Myöhemmin Wright on soittanut Rhino Bucket- nimisessä yhtyeessä.

Vuonna 2015 Wright soitti rumpuja suomalaisen Lazy Bonez -yhtyeen toisella albumilla *[[Alive (Lazy Bonezin albumi)|Alive]]* kappaleessa *Devil's Dice*.

## Lähteet
Sakari Sillankorva

**Sakari Johannes Sillankorva** (24. elokuuta 1926 Ypäjä − 28. toukokuuta 2010 Rauma) oli suomalainen jääkiekkopuolustaja ja -erotuomari.

"Sakke" Sillankorva edusti SM-sarjassa Lukkoa kaudet 1950–1959, mutta hän oli kuitenkin tunnetumpi erotuomaritehtävistään. Suomen Jääkiekkomuseo valitsi hänet toisena tuomarijäsenenä Suomen Jääkiekkoleijonaksi. Sillankorva puhalsi 196 SM-sarjan ottelua, neljät MM-kisat ja yhdet olympialaiset Grenoblessa 1968. Sillankorva oli Rauman Jääkiekkotuomarit ry:n perustajajäsen. Sillankorva kuului Lukon johtokuntaan ja Suomen Jääkiekkoliiton erotuomarivaliokuntaan.

Rauman kaupunki myönsi Sillankorvalle hopeisen ansiomerkin.

Vuonna 1956 Sillankorva edusti Rauman Urheilijoita pesäpallon mestaruussarjassa.

## Saavutukset ja palkinnot
*kolme Unto Wiitala -palkintoa (1968, 1969, 1970)
*Lynces Academicin parhaan erotuomarin patsas (1971)
*Jääkiekkoleijona #35 (1985)

## Lähteet
*
*Sillankorvan tiedot Jääkiekkomuseon sivulla

### Viitteet
Visions, Scenes and Dreams

**Visions, Scenes and Dreams** on kuusamolaisen heavy rock-yhtyeen Zero Ninen ensimmäinen albumi. Sen julkaisi Fazer-konserniin kuuluneen Finnlevyn alamerkki Dig It tammikuussa 1982.

Vuonna 1978 perustetun yhtyeen ensimmäinen single, myös tältä albumilta hieman erilaisena versiona löytyvä "Down the Line" julkaistiin loppuvuodesta 1980 ja se sai huomiota voittamalla Mainos-TV:n Levyraati-ohjelman jakson. Varsinainen albumi äänitettiin tuottaja Kassu Halosen johdolla Takomo-studioilla Helsingissä. Tyylillisesti albumi edustaa 1970-lukulaista hard rockia, jossa kitarat ja urut soivat tasavertaisessa asemassa Deep Purplen ja Uriah Heepin tyyliin. Yhtye onkin haastattelussa todennut albumin musiikin pohjautuvan selkeisiin esikuviin oman tyylin ollessa vielä hahmottumassa. Kaikki kappaleet ovat yhtyeen omaa materiaalia ja sanoituksia on ollut tekemässä yhtyeen jäsenten lisäksi myös Heikki Wiik.

Albumi sai kansainvälistäkin huomiota, kun Deep Purplesta tunnettu laulaja ja tuolloin menestyksekästä sooloyhtyettään luotsannut Ian Gillan kiinnostui Zero Ninesta levyn kuultuaan ja lupautui tuottamaan yhtyeen seuraavan albumin.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Keijo "Kepa" Salmirinne – laulu
* Timo "Iso-T" Käsmä – kitara
* Martti "Mara" Mäntyniemi – kitara, taustalaulu
* Esa "Elmo" Harju – basso
* Matti "Iro" Murtola – koskettimet
* Mikko "Borno" Korpela – rummut

## Tuotanto
* Kassu Halonen - tuottaja
* Juha Laakso - nauhoitus ja miksaus
* Olavi Pekkola - kannen suunnittelu

## Singlejulkaisut
* "Down the Line" / "Suzanne", 1980 (Poko Records, ZERO-1)
* "I'm Gonna Try" / "In the Drizzlin' Rain", 1981 (Dig It, DIGS 127)

## Julkaisuhistoria
* 1982: DIGLP 17, vinyyli, kuvitettu sisäpussi
* 1982: DIGMC 17, kasetti
* 2001: Warner Music Finland, 8573-86572-2, CD, remasteroitu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
F1 Challenge ’99–’02

**F1 Challenge ’99–’02** (myös nimellä **F1 Career Challenge**) on EA Sportsin julkaisema Formula 1-aiheinen ajopeli. Peli on EA:n toistaiseksi viimeisin Formula 1 -peli. Peli on julkaistu 24. kesäkuuta 2003 ja pelissä pääsee ajamaan niin Kimi Räikkösen, Mika Salon kuin Mika Häkkisenkin autoa. Peli sisältää nimensä mukaisesti vuodet 1999–2002. 

Peli on saanut suosiota modiensa ansiosta, joita on yleisesti jaossa yli 450.

## Modit
F1 Challengeen on monia modeja. Tunnetuimpia modien tekijöitä ovat mm. Ralph Hümmerich ryhmineen (RH), CTDP, CREW, MMG ja Jürgen ryhmineen.

F1-teemaa on jatkettu monessakin eri modissa. Tässä listaa kausista, jotka on tehty pelattavaksi F1C:hen. Perässä modausryhmän nimi:

* 2010 - Delux, SMT, F1-Mania
* 2009 – F1-Mania, Delux, Birkuc
* 2008 – F1-Mania, Delux, Birkuc
* 2007 – TR V2, F1-Mania
* 2006 – F1-Mania, TR V2
* 2005 – RH ja CTDP (2 modia)
* 2004 – RH ja CTDP (2 modia)
* 2003 – RH ja CTDP (2 modia)
* 2002 – Sisältyy peliin
* 2001 – Sisältyy peliin
* 2000 – Sisältyy peliin
* 1999 – Sisältyy peliin + RH:n oma parannettu 1999 kausi
* 1998 – Jürgen ja CTDP (2 modia)
* 1997 – Watchy ryhmineen
* 1996 – Crashking
* 1995 – CTDP (Konversio alun perin F1 2002:seen tehdystä modista), Crashking
* 1994 – MMG
* 1993 – Andreydriver, Crashking ( modi tekovaiheessa )
* 1991 – Konversio Konversio alun perin GP4:jään tehdystä modista
* 1990 – Psychotronik ja Torlly (sisältää 9 autoa. Mod on vielä tekovaiheessa)
* 1989 – Bmcm3, demo julkaistu
* 1988 – Dudi
* 1987 – Osana TurboModia
* 1986 – Osana TurboModia
* 1985 – Osana TurboModia
* 1984 – Osana Turbomodia
* 1983 – Osana Turbomodia
* 1982 – f1fr33k kokosi erillisistä autoista
* 1981 – Wookey
* 1980 - Wookey
* 1979 – Team Junior
* 1978 – Sisältää 13 autoa, eri tekijöiltä.
* 1975 – On osana CREW:in F1 Seven modia
* 1974 – On osana CREW:in F1 Seven modia
* 1973 – On Osana CREW:in F1 Seven modia
* 1971 – On osana CREW:in F1 Seven modia

Lisäksi muita modeja ovat:

* Champ Car 03/04 – CART kisailua
* Prototype C – Vuosien 1990 – 1993 Urheiluautojen kilpailuihin perustuva modi. 
* DTM 02 – DTM kisailua.
* Formula Renault – Vanha modi. Vain väritykset ovat Renault-autojen näköisiä
* Retro mod – Vain väritykset on vanhojen autojen. Tuo kuitenkin uusia ratoja.
* GP2

## Aiheesta muualla
* 
* Racesimulations 
* F1C:hen liittyviä tiedostoja 
* F1Simcentral
*  Ismooi
White Lines

**White Lines** on Zero Nine -yhtyeen vuonna 1985 julkaisema albumi. Sitä voidaan pitää yhtyeen varsinaisena läpimurtona laajemman yleisön tietoisuuteen, pääosin aiempiin levyihin verrattuna hiotumman tuotannon ansiosta. Albumilta löytyy myös yhtyeen kenties tunnetuin kappale ”Never Stop Runnin’”, joka julkaistiin myös singlenä. Albumin julkaisi alun perin monikansallinen Virgin Records -yhtiö ja siitä alkoi myös yhtyeen pitkäaikainen yhteistyö tuottaja T.T. Oksalan kanssa. 

Musiikillisesti albumi edustaa 1980-luvulle tyypillistä areenahenkistä heavy rockia T. T. Oksalan ison äänimaailman myötä, ja myös kosketinsoittimet ovat kitaroiden ohella esillä aikakauden tyyliin. Yhtyeen kanssa kappaleita on ollut tekemässä laulaja ja lauluntekijä Edu Kettunen, pääosin auttaen sanoitusten kanssa. Suoraviivaisen heavy rockin ohella albumin kevyempää puolta edustavat kasaripop-vaikutteinen "(You) Talk Like a Lover" ja balladi "Dream of Me". Levyllä on myös yksi coverkappale eli alun perin Ike & Tina Turnerin tunnetuksi tekemä ”River Deep Mountain High”. Nimikappale "White Linesin" sanoitus on viittaus keikkaelämään pitkien matkojen ja teiden valkoisten keskiviivojen myötä, eikä näin ollen huhuista huolimatta liity huumausaineisiin. 

Albumi nousi Suomen albumilistalla korkeimmillaan sijalle 17. Singlenä julkaistu, suoraviivaisen rytmin myötä kulkeva ja periksiantamattomuudesta kertova "Never Stop Runnin'" muodostui pieneksi hitiksi ja siitä on ajan myötä tullut yhtyeen eräänlainen tunnuslaulu. Kappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo. Yhtye sai albumin myötä enemmän näkyvyyttä kotimaassa keikkojen ja televisioesiintymisten myötä, mutta ulkomailla menestys oli hiljaisempaa kansainvälisestä levy-yhtiöstä huolimatta. Virgin lanseerasi albumia lähinnä Manner-Eurooppaan, ja esimerkiksi Isossa-Britanniassa albumin julkaisi lisenssillä heavy-musiikkiin erikoistunut pienmerkki Heavy Metal Worldwide.

Yhtyeen jäsenten mukaan albumi oli ensimmäinen, jossa yhtyeen oma soundi pääsi kokonaisuutena esille, kun aiemmat levyt olivat vielä varsinaisen oman ilmeen hakemista.     

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Keijo ”Kepa” Salmirinne – laulu
* Timo ”Iso-T” Käsmä – soolokitara
* Martti ”Mara” Mäntyniemi – kitarat, taustalaulu
* Esa ”Elmo” Harju – basso
* Matti ”Iro” Murtola – koskettimet
* Mikko ”Borno” Korpela – rummut

## Tuotanto
* T.T. Oksala – tuottaja, nauhoitus
* Gogh / Riipinen – kannen suunnittelu ja valokuvaus

## Singlejulkaisut
* "Never Stop Runnin'" / "So Hot", 7", Virgin 107 127 & 107 127-100, Skandinavia
* "Never Stop Runnin'" (extended version) / "Never Stop Runnin'" / "So Hot", 12", Virgin 601 719, Skandinavia
* "River Deep Mountain High" / "Never Stop Runnin'", 12", Virgin 601 771, EU
* "White Lines" / "(You) Talk Like a Lover", 7", Virgin DM 107 506, Suomi

## Julkaisuhistoria
* 1985: Virgin Records, 206 934, 206 934-620 & 206 934-8, EU, vinyyli, kuvitettu sisäpussi
* 1985: Virgin Records, 406 934-652 & 406 934, EU, kasetti
* 1985: Heavy Metal Worldwide, HMI LP 57, UK, vinyyli
* 2003: Poko Records, POKOCD 278, 7243 592651 2 4, Suomi, CD, remasteroitu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*