open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
After Eight

**After Eight** on Rowntree & Company Limitedin vuonna 1962 myyntiin tullut englantilainen minttutäytteinen suklaa. Yritys myytiin vuonna 1988 Nestlélle, ja siten myös After Eight on nykyisin Nestlén tuotemerkki. Suomessa After Eight tuli myyntiin vuonna 1988.

Aikoinaan After Eightin kehittäminen ideasta valmiiksi tuotteeksi tuotti tekijöilleen paljon vaikeuksia, sillä kukaan ei ollut aiemmin valmistanut samankaltaista tuotetta, jossa erittäin ohut suklaakuorrute peittää täytteen. Erityisenä haasteena oli saada suklaakuorrutteesta tarpeeksi ohut. Ennen tuotantoa testattiin lukuisia erilaisia minttu- ja suklaaseoksia sekä suunniteltiin erilaisia tuotantolinjoja. Ensimmäiset tuotetut After Eightit valmistettiinkin käsityönä ennen kuin tekniset haasteet oli saatu ratkaistua. Tuotteen nimi viittaa siihen, että suklaalla herkuteltaisiin illallisen eli kello kahdeksan jälkeen.

Nykyisen markkinoilla olevan After Eightin voimakas minttutäyte valmistetaan tarkoin valitusta kahden eri piparminttuöljylajin seoksesta. Täytteen peittävä ohut, After Eightille tunnusomainen aaltoileva suklaakuori saadaan aikaiseksi puhaltamalla erityisellä puhalluskoneella sulaan suklaaseen kastetun makeisen päältä ylimääräinen suklaa pois.

Alkuperäisen After Eight Thin Mints -suklaan lisäksi on valmistettu useita muitakin After Eight -tuotteita, mm. After Eight Straws, After Eight Irish Cream ja After Eight Dark.

## Lähteet
Bacardi Superior

**Bacardi Superior** on Bacardin valmistama vaalea rommi. Siinä on alkoholia Yhdysvalloissa 40 ja Euroopassa 37,5 tilavuusprosenttia.

Bacardi Superioria voidaan käyttää useiden drinkkien, kuten Cuba Libren tai Piña Coladan, osana.

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Marjatta Heino

**Meeri Marjatta Heino**, o.s. **Lepistö** (24. kesäkuuta 1942 Helsinki) on suomalainen uransa lopettanut pesäpalloilija. Heino edusti urallaan Työväen Mailapoikia. Hän on voittanut Suomen mestaruuden 1960–1962, 1969, 1971, 1973, hopeaa 1972 ja pronssia 1970. Heino on voittanut naisten lyöjäkuninkuuden 1962 ja osallistunut kahteen Itä–Länsi-otteluun.

## Saavutukset
* Pesäpallon lyöjäkuningatar: 1962

## Lähteet
*  

### Viitteet
Kuopion Kelta-Mustat

**Kelta-Mustat** on kuopiolainen urheiluseura.

KeMu on pelannut pesäpallon SM-sarjassa kausina 1952 ja 1960.
Suomensarjan itälohkon seura on voittanut 1950, 1951, 1954, 1959 ja 1998. Pohjois-Savon maakuntasarjan seuran kakkosjoukkue voitti 1952. Uusimuotoisessa maakuntasarjassa KeMu on onnistunut voittamaan keskilohkon vuonna 1990.

Naisten Suomen mestaruuden Kelta-Mustat voitti vuonna 1955.

Kelta-Mustien yhdistäessä voimansa 1999 Siilinjärven Pesiksen kanssa, syntyi Puijon Pesis.

## Palkinnot ja huomionosoitukset
### [[Itä-Länsi-ottelu|Miesten Itä-Länsi-valinnat]]
* Lauri Reinikainen (1955)

### [[Itä-Länsi-ottelu|Naisten Itä-Länsi-valinnat]]
* Raija Heikkinen (1961, 1962, 1963, 1964, 1965, 1966)
* Marjukka Parkkinen (1961, 1962, 1963, 1964, 1965, 1966, 1967)
* Anja Rissanen (1961, 1962, 1963, 1964)
* Terttu Rouvinen (1961)
* Asta Ruotsalainen (1961, 1962, 1964)
* Maija-Liisa Saarelainen (1961, 1962, 1963)
* Mirja-Liisa Virtaniemi (1962, 1963, 1964, 1965)
* Tuulikki Stranden (1962)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://vessix.kotisivukone.com/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/seurat/kuopion_keltamustat.xls
* http://ftp.pesis.fi/mss98it.txt 
* http://ftp.pesis.fi/mss98ka.txt
Osmo Osva

**Osmo Osva** (vuoteen 1946 asti **Salonen**; 2. kesäkuuta 1923 Viipuri – 21. toukokuuta 2016) oli suomalainen Kirkkonummella asunut kuvittaja, lavastaja ja salapoliisitarinoiden kirjoittaja.

Osva alkoi piirtää piirroksia ja sarjakuvia sekä kirjoittaa kertomuksia lehtiin jo koulupoikana Viipurissa ja Tampereella 1930-luvulla. Sodan jälkeen Osva työskenteli lukemistolehdissä toimittajana ja kirjoitti myös omia kertomuksiaan lehtiin. Hän julkaisi sodan aikana ja sen jälkeen myös muutamia salapoliisi- ja jännitysromaaneita. Osa kirjoista käsitteli sodanaikaisia tapahtumia.

Osva muutti aiemman sukunimensä Salonen uudeksi sukunimeksi Osvaksi pian sodan jälkeen. Nimellä Osmo Osva hän julkaisi joitain kirjoituksia jo ennen nimen muutosta.  

Osva toimi 1950-luvun alussa lavastajana useissa elokuvissa, tunnetuin näistä oli Erik Blombergin 1952 ohjaama Valkoinen peura. Myöhemmin Osva on toiminut karttojen piirtäjänä, kuvittajana, kansikuvien suunnitteljana ja pilapiirtäjänä.

## Teoksia
* *Me nuolihaukat : partiopoikien seikkailuja*. Poikien seikkailukirjasto 102.   Otava 1942
* *Levoton loma* : romaani.    Karisto 1943
* *Telakka on tulessa* : salapoliisiromaani. Valittuja salapoliisiromaaneja 22.     Karisto 1943
* *Kuoleman päivä on perjantai* : jännitysromaani.    Karisto 1946

## Lähteet
* Elonet: elokuvat joissa Osmo Osva on ollut mukana
* 

### Viitteet
Veikko Latvala

**Veikko Johannes Latvala** (28. helmikuuta 1933 Vimpeli – 6. helmikuuta 2026 Vimpeli) oli suomalainen pesäpalloilija.

Vuoden 1963 lyöjäkuningas kuului kymmenkunta vuotta Vimpelin Vedon SM-sarjamiehistöön. Latvala voitti SM-kultaa 1960, 1965, hopeaa 1959, 1961, 1962 ja pronssia 1958, 1963.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 1 SM-kulta: 1960
* 3 SM-hopeaa: 1959, 1961, 1962
* 4 SM-pronssia: 1952, 1958, 1963, 1964
* 1 Itä-Länsi-ottelu: 1963
* Pesäpallon lyöjäkuningas: 1963

## Lähteet
* 

### Viitteet
Havana Club

**Havana Club** on Kuuban Santa Cruz del Nortessa valmistettava rommimerkki. Rommintuotannon Havana Club -tuotemerkillä aloitti José Arechabala vuonna 1878. Kuuban vuoden 1959 vallankumouksen jälkeen tislaamo ja yritys kansallistettiin.

Vuodesta 1994 Havana Clubia on tuottanut Havana Club International, Kuuban valtion ja Pernod Ricardin puoliksi omistama yhteisyritys.

Suomessa Alko myy kahta erilaista Havana Club -rommia: kolmevuotiaista rommitisleistä kypsytetty vaalea *Havana Club Añejo 3 Años* ja vähintään seitsenvuotiaista rommitisleistä kypsytetty tumma *Havana Club Añejo 7 Años*. Molempien alkoholipitoisuus on 40 tilavuusprosenttia.

## Aiheesta muualla

*Havana Clubin viralliset internetsivut

## Lähteet
Harapainen

**Harapainen** on Lappeenrannan kaupunginosa ja tilastoalue. Se sijaitsee kaupungin keskustan etelälaidalla Karjalan radan ja valtatie 6:n välissä.

Pientalojen lisäksi Harapaisessa on muutamia 1990- ja 2000-luvuilla valmistuneita kerrostaloja. Harapaisen tilastoalueella on 1&nbsp;091 asukasta. Harapaisessa sijaitsevat muun muassa Harapaisen pallokenttä, Harapaisen teollisuusalue ja kauppakeskus Myllykeskus. Kauppakeskus Myllykeskuksen paikalla ovat toimineet aiemmin Ekamarket ja Euromarket. Etelä-Karjalan Osuuskauppa osti kiinteistön vuonna 2010, jolloin Myllykeskus perustettiin. Vuonna 2023 Eekoo ilmoitti aikovansa perustaa Myllykeskuksen paikalle uuden Prisma-myymälän nimeltään "Prisma Lappee", jonka on määrä valmistua kevättalvella 2024.

Kaupunginosaa rajaavat Karjalan rata pohjoisessa, Lietokatu idässä, valtatie 6 etelässä ja Vanha Viipurintie lännessä. Harapaisen naapurikaupunginosia ovat Alakylä, Parkkarila, Tirilä, Hyrymäki ja Reijola. 

## Historia

Harapainen alkoi kehittyä asuinalueeksi toisen maailmansodan jälkeen, mihin asti se oli maaseutua. Se on tunnettu myös nimellä Invalidikylä alueelle sijoittuneiden sotainvalidien vuoksi. Harapaisen ensimmäinen asemakaava vahvistettiin 21. syyskuuta 1962.

Vuosina 1949–1969 Harapaisessa oli ravirata, jossa kilpailtiin vuoden 1955 kuninkuusravit. Radan yhteydessä toimi myös suosittu tanssilava Ratapaviljonki. Radan omistanut *Lappeenrannan–Lappeen hevosystäväinseura* joutui talousvaikeuksiin ja vuonna 1969 se myi radan maa-alueet kaupungille, joka kaavoitti ne omakotitalotonteiksi. Nykyiset Kimonkatu ja Liinakonkatu tontteineen ovat vanhan radan suorien suuntaisesti. Hevosurheiluhistoriasta muistuttavat myös kadunnimet Ravikatu ja Silakatu. Vuonna 1973 Lavolaan valmistui Lappeenrannan keskusravirata eli nykyinen Lappeenrannan ravirata.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupunginosan esittely Lappeenrannan kaupungin sivustolla
Matti Pippola

**Matti Olavi Pippola** (s. 11. maaliskuuta 1937 Kontiolahti) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on työskennellyt muun muassa laboranttina ja maanmittaajana. Hän asuu Joensuussa.

Matti ”Manne” Pippola pelasi vuosina 1956–1962 Höytiäisen Urheilijoiden suomensarjajoukkueessa, siirtyi sitten Imatran Pallo-Veikkoihin, jonka SM-sarjamiehistöön kuului 1963–1964. Vuonna 1963 Pippola valittiin kauden parhaaksi lukkariksi ja 1964 Eino Kaakkolahden jälkeen toiseksi parhaaksi. Vuosina 1967–1972 Pippola ”jäähdytteli” joensuulaisen Karjalan Mailan suomensarjajoukkueessa. Sanomalehti Karjalaisen mukaan häntä ”voidaan pitää kaikkien aikojen parhaana joensuulaislähtöisenä pesäpalloilijana”. 

## Saavutukset
* Vuoden lukkari: 1963 

## Lähteet
* 
* http://www.joensuunmaila.fi/historia/pelaajat.html#PQ

### Viitteet
Yhdysvaltain länsirannikko

**Yhdysvaltain länsirannikko** () tarkoittaa Yhdysvaltojen läntisimpiä osavaltioita Tyynenmeren rannikolla. Useimmiten sillä viitataan Kalifornian, Oregonin ja Washingtonin osavaltioihin, mutta myös Alaska ja Havaiji voidaan lukea länsirannikkoon. Yhdysvaltojen väestönlaskennassa länsirannikoksi luetaan kaikki viisi osavaltiota.

Vuonna 2008 länsirannikolla asui 49 miljoonaa ihmistä. Ilman Havaijia ja Alaskaa luku on 47 miljoonaa.

## Lähteet
Shaku (sauva)

**Shaku** () on japanilainen nimi litteälle rituaalisauvalle tai valtikalle, joka on alun perin kotoisin Kiinasta. Shaku valmistetaan yleensä japaninmarjakuusesta, orjanlaakerista, kirsikasta, sakakipuusta tai sugista. Shaku esiintyi usein shōgunien tai aatelisten muotokuvissa, mutta nykyään sitä käyttävät pääasiassa šintolaiset papit (*[[kannushi]]*).

Shakun käyttö rituaalisauvana alkoi Kiinassa, jossa sitä kutsutaan mandariiniksi nimellä *hù* ja kirjoitetaan samalla kirjoitusmerkillä. Shakua tarkoittavan kirjoitusmerkin oikea lukutapa on *kotsu*, mutta koska myös luuta tarkoittava merkki () voidaan lukea samalla tavalla, lukutapaa vältetään sen aiheuttamien mielleyhtymien vuoksi. Merkin epätavallinen lukutapa vaikuttaa olevan peräisin siitä, että sauva on noin yhden *[[shaku]]n* pituinen (vanha mittayksikkö, jonka pituus on 30,3 senttimetriä). 

## Alkuperä ja kehitys
*Shaku* tai *teita* () on noin 35 senttimetrin pituinen sauva tai valtikka, jota pidetään pystyasennossa oikeassa kädessä. Se kuului perinteisesti aatelisen muodolliseen asuun (*[[sokutai]]*, katso kuva). Nykyään sitä käyttävät kuitenkin pääasiassa šintolaiset papit uskonnollisten seremonioiden aikana, ei ainoastaan sokutain vaan myös muiden muodollisten vaatteiden kanssa, kuten *[[jōe]]*, *kariginu* () ja *ikan* (). Keisarin shaku on enemmän tai vähemmän suorakulmiomainen molemmista päistä, kun taas vasallin shaku on yläpäästä pyöreä ja alhaalta kulmikas. Molemmat kapenevat alaspäin. Tammea pidetään parhaana puuna, ja sitä seuraavat orjanlaakeri, kirsikka, sakaki ja sugi eli japaninsetri.

Shakun takaosaan oli alun perin tarkoitus kiinnittää paperisuikale, johon oli kirjoitettu ohjeita ja muistiinpanoja seremoniaa tai tapahtumaa varten. Myöhemmin se kehittyi kuitenkin puhtaasti seremonialliseksi välineeksi, jonka tarkoitus oli lisätä rituaaleihin arvokkuutta. Vuonna 701 käyttöön otetun Taihō-lakikokoelman mukaan viidennen tai ylemmän tason aatelisten tuli käyttää norsunluista shakua, kun taas alemmat aateliset saivat tyytyä tammeen, marjakuuseen, orjanlaakeriin, kirsikkaan, sakakiin, sugiin tai muihin puihin. Norsunluuta oli kuitenkin liian vaikea saada, joten lakia muutettiin. Vuonna 927 kirjoitetun laki- ja säädöskokoelman *[[Engishiki]]n* mukaan kaikki saivat käyttää viimeistelemättömästä puusta valmistettua shakua, paitsi silloin, kun he olivat pukeutuneet erityisiin seremoniallisiin vaatteisiin ().

## Kuvia

Tiedosto:Fan Zhongyan.jpg|Pohjoisen Song-dynastian kansleri Fàn Zhòngyān (989–1052) kädessään *hù* (笏).
Tiedosto:Minamoto no Sanetomo.jpg|Shōgun Minamoto no Sanetomo.
Tiedosto:Kamogawa ceremony 01.jpg|Kaksi *kannushia* Kiotossa.


## Lähteet
Elateriformia

**Elateriformia** on kovakuoriaisten (Coleoptera) Polyphaga-alalahkon osalahko.

## Yläheimoja
* Kauniaismaiset Buprestoidea*
* [[Nuppomaiset]] Byrrhoidea
* [[Luhtakuoriaismaiset]] Dascilloidea
* [[Seppämäiset]] Elateroidea
* [[Scirtoidea]]
* Incertae sedis
** †*Anacapitis''-suku
Staphyliniformia

**Staphyliniformia** on kovakuoriaisten (Coleoptera) Polyphaga-alalahkon osalahko.

## Yläheimoja
* Tylppömäiset Histeroidea
* Vedensuosijamaiset Hydrophiloidea
* Haiskiaismaiset Staphylinoidea
West Coast

**West Coast** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* Yhdysvaltain länsirannikko, Yhdysvaltain länsiosa Tyynenmeren rannikolla
* West Coast, Uuden-Seelannin hallintoalue Eteläsaarella
* West Coast, Etelä-Afrikan piirikunta
* West Coast, Australian paikallishallintoalue
* West Coast, Gambian alue
* West Coast hip hop, hip hop -musiikin tyylisuuntaus
* West Coast jazz, jazzmusiikin tyylisuuntaus.
* ”West Coast”, Lana Del Reyn kappale vuodelta 2014.
Underfist: Halloween Bash

**Underfist: Halloween Bash** on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen animaatiotelevisioelokuva, joka perustuu televisiosarjaan The Grim Adventures of Billy & Mandy. Elokuvan ohjasi Shaun Cashman ja käsikirjoitti Maxwell Atoms. Pääosassa ääninäyttelivät sarjassakin mukana olleet Diedrich Bader, Vanessa Marshall, Maxwell Atoms, C. H. Greenblatt ja Armin Shimerman.

Elokuva palkittiin Primetime Emmylla vuonna 2009 parhaasta henkilökohtaisesta saavutuksesta animaatiossa. Palkinnon saavutti Andy Suriano hahmojen suunnittelusta.

## Juoni

Halloween-yönä Billy, Mandy, Grim ja Irwin ovat tekemässä karkki vai kepponen kiertelyä ovelta ovelle. Billy, Mandy ja Grim päättävät kuitenkin lähteä kotiin saatuaan vain pennejä Draculan luota. Irwin sen sijaan huomaa että hänen elämänsä on menossa hukkaan ilman mitään elämää jännittäviä hetkiä. Yhtäkkiä Mindy houkuttelee Irwiniä avaamaan tietämättään alamaailman portaalin painamalla erään pelottavan näköisen talon ovikelloa. Painettuaan vihreän näköistä timanttia talo räjähtää ja esiin paljastuu portaali, josta vaahtokarkkipupun Bun-Bunin johdolla ilkeä suklaapatukka-armeija hyökkää ihmisten kimppuun. Taistelun aikana mukaan liittyy hirviöitä metsästävä Hoss Delgado, kenraali Skarr, sekä autuaan tietämättömiä koko tilanteesta hämähäkki Jeff ja Fred Fredburger. Irwin huomaa samalla Bun-Bunin siepanneen Mindyn alamaailmaan ja pyytää apua Hossilta. Kaksikko matkaa alamaailmaan, jossa Mindy paljastuu olevan noita. Myöhemmin Bun-Bun kertoo muuttaneensa tytön noidaksi suunnitelmaansa varten. Hoss joutuu kuitenkin matkan varrella kiinni otetuksi ja Irwin puolestaan on peloissaan koko tapahtumasta, kunnes hän päästä sisäisen Draculansa esille. Samalla paikalle ilmestyy hämähäkki Jeff, Skarr, sekä Fred Fredburger, joka on luonut ryhmän nimeltä Underfist. Yhdessä viisikko päättää pysäyttää lopullisesti Bun-Bunin valloitusyrityksen.

## Äänirooleissa

## Tuotanto
Sarjan luonut Maxwell Atoms aloitti elokuvan tuotannon hieman sen jälkeen, kun itse sarja sai päätöksensä. Elokuva oli saatu valmiiksi kuudessa kuukaudessa, mutta sen esitys viivästyi koska kyseessä oli Halloween-aiheinen tarina. Lisäksi Atomsin piti käyttää elokuvan tuotannossa freelancereita, koska elokuvan tuottanut Cartoon Network ei palkannut vakituista ryhmää, joka työskenteli aikaisemmin sarjan parissa.

Sarjan päähahmojen suhteen Atoms halusi tuoda enemmän esille hahmoja, jotka jäivät sarjan aikana enemmän taka-alalle tai esiintyivät sarjassa vain muutaman jakson verran.

## Palkinnot
### Voitetut
*Primetime Emmy
**2009: Erinomainen henkilökohtainen saavutus animaatiossa

### Ehdokkuudet
*Annie
**2009: Paras animoitu televisiotuotanto lapsille

## Lähteet
William A. Horning

**William Allen Horning** (9. marraskuuta 1904 Missouri – 2. maaliskuuta 1959 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen elokuvalavastaja. Horning on ainoa henkilö, joka on kuolemansa jälkeen voittanut Oscar-palkinnon kahdesti ja perättäisissä gaaloissa (1959 ja 1960).  

Horning kuoli syöpään *[[Ben-Hur]]in* kuvausten aikana ja voitti postuumisti parhaan lavastuksen Oscar-palkinnon *[[Gigi (elokuva)|Gigi]]*-elokuvasta vuoden 1959 Oscar-gaalassa. Hän voitti myös vuoden 1960 Oscar-gaalassa *Ben-Hur*-elokuvan lavastuksesta. Tuottaja Sam Zimbalist voitti samoin postuumisti samasta elokuvasta parhaan elokuvan Oscar-palkinnon.

Horning oli naimisissa Esther Montgomeryn kanssa kuolemaansa asti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Keijo Paananen

**Keijo Paananen** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Keijo Paananen, *Kicke Paananen* (1952–2015), laulaja, säveltäjä ja sanoittaja 
* Keijo Paananen (s. 1961), jalkapallovalmentaja.
Kicke Paananen

**Keijo Ilmari ”Kicke” Paananen** (26. lokakuuta 1952 – 30. maaliskuuta 2015) oli suomalainen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja. iskelmämusiikin lisäksi Paananen esitti myös hengellistä musiikkia.

## Diskografia
* *Suomuru* (1976)
* *Aamunkoitteessa* (1976)
* *Uusi kaunis maa* (1984)
* *Kiitoksen aika* (1988)
* *Kohti uutta kesää* (1994)
* *Liian hyvää ollakseen totta* (1995)
* *Isänmaa* (1997)
* *Villiäinen* (2000)

## Aiheesta muualla
*
*
*
Peräst’troikaa Orchestra

**Peräst’troikaa Orchestra** oli lahtelainen huumorirock-yhtye, joka teki yhden pitkäsoiton Lebaron-levymerkille.

## Diskografia
* *Kruegerit vs kriitikot* (1994)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Peräst’troikaa Orchestra Discogs-tietokannassa
Timo Rainio

**Timo Olavi Rainio** on suomalainen muusikko, joka on tehnyt viisi pitkäsoittoa: *Vaapula vissun*, *Kristallipallo*, *Tässä valossa*, *Joku kuuntelee* ja *Kaipaavat koirat*.. Timo Rainio lopetti ammattimaisen keikkailun vuonna 2008 tehtyään 2650 keikkaa ja hän työskentelee nykyään keittiö­mestarina.

Timo Rainio esiintyi yhdessä Neon 2-yhtyeestä tutun veljensä Jussi Rainion ja Timo "Tex" Turpeisen kanssa Rainio Bros -yhtyeessä.

## Diskografia
* Alex Stone Group: Vaapula vissun 1991 (Poko Rekords)
* Indiana: Kristallipallo 1994 (Fazer Musiikki)
* Timo Rainio: Tässä valossa 1996 (Fazer Records)
* Rainio Bros: Joku kuuntelee 2002 (Edel Records Finland)
* Rainio Bros: Kaipaavat koirat 2006 (Edel Records Finland)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Hollolan Viihdekuoro

**Hollolan Viihdekuoro** on vuonna 1988 perustettu suomalainen kuoro, joka on tehnyt yhden pitkäsoiton Fazer Finnlevy -levymerkille. Kuoroa johtaa Marko Kemppi.

## Diskografia
* Päivien kimallus (1997)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kotisivu
*
Eric Orbom

**Eric Orbom** (6. heinäkuuta 1915 – 23. toukokuuta 1959 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen elokuvalavastaja. 

Orbom ura käynnistyi elokuvassa *[[Abbott ja Costello muukalaislegioonassa]]* vuonna 1950 ja hän ehti toimia lavastajana lähes 40 elokuvassa kymmenen vuoden ajan. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi vuonna 1960 valmistunut *[[Spartacus (elokuva)|Spartacus]]*, josta hän voitti postuumisti parhaan lavastuksen Oscar-palkinnon vuoden 1961 gaalassa. 

## Lähteet
Short SC.7 Skyvan

**Short SC.7 Skyvan** on ylätasoinen kaksimoottorinen kaksoissivuperäsimellä varustettu lentokone, jota valmistettiin vuosina 1963-1986. Koneen runko on laatikkomainen ja siinä on suuri takaovi. Konetta käytetään pääasiassa lyhyisiin rahtilentoihin ja laskuvarjohyppäämiseen.

Teknillisellä korkeakoululla on käytössään  tutkimuskäyttöön modifioitu Skyvan.

## Lähteet
Raahen vaakuna

**Raahen vaakuna** on Raahen kaupungin tunnus, joka perustuu kaupungin sinettiin 1600-luvulta. Vaakunan selitys kuuluu ”punaisessa kentässä alaisen aaltokoroisen hopeatyviön, josta nousee kultainen kummeli (merimerkki), yläpuolella ryntäävän hevosen selässä istuva haarniskoitu ratsumies, jolla oikeassa kädessään viirillä varustettu peitsi; kaikki muu hopeaa paitsi kypärän silmikko sekä viiri, suitset, satulaloimi ja kannukset kultaa”. 

Raahen varhaisimmassa vuodelle 1659 ajoitetussa sinetissä kuvattiin satuloitu hevonen ja mehiläispesä. Sinetin hevonen on peräisin kaupungin perustajan Pietari Brahen sukuvaakunasta, jossa hevonen on kuvattuna peitseä pitelevä ritari selässään. Kaupungin sinetissä ratsumies alettiin kuvata vuodesta 1673 alkaen. Myöhemmissä sineteissä ratsumies sijoitettiin vaakunaksi kilvelle, jota koristivat muun muassa tammenoksat ja Venäjän kaksipäinen kotka.

1800-luvun loppupuolelta alkaen Raahen vaakunaksi vakiintui kaupungin sinettien pohjalta punaisella kilvellä kuvattu ratsumies. Toisin kuin Brahe-suvun vaakunassa, ratsumies kuitenkin kuvattiin vihreän ruohikon päällä, alapuolellaan mehiläispesä. 1950-luvulta alkaen useat Suomen kaupungin alkoivat siistimään vaakunoitaan ja myös Raahe sai uuden mallin vanhasta tunnuksestaan. Vaakunan piirsi tällöin uudelleen heraldikko Olof Eriksson, joka korvasi vanhan vaakunan vihreän tyviön aaltokoroisella hopeatyviöllä, sekä mehiläispesän kummeli-merimerkillä. Näin kaupungin vaakunaan saatiin sisällytettyä sille ominainen merellisyys. Raahen kaupunginvaltuusto hyväksyi vaakunan 24. huhtikuuta 1963, sisäasiainministeriö vahvistaessa sen 24. syyskuuta samana vuonna.

Raahen kaupungin ja Pattijoen kunnan yhdistyessä vuoden 2003 alusta pitivät kunnat vuonna 2001 suunnittelukilpailun uudesta vaakunasta. Kilpailun nelisenkymmenestä ehdotuksesta yksi palkittiin ja kaksi lunastettiin mahdollista käyttöä varten. Ehdotuksia ei kuitenkaan otettu lopulta käyttöön, sillä ne eivät noudattaneet heraldisia käytäntöjä. Raahe säilytti vanhan vaakunansa yhdistyttyään myös Vihannin kunnan kanssa vuonna 2013.

## Galleria

Tiedosto:Brahe adelsvapen.jpg|Brahe-suvun ruotsalaisen kreivilinjan vaakuna. Raahen vaakunaan päätynyt ratsastaja-aihe vaakunan toisessa ja kolmannessa kentässä.
Tiedosto:Raahe sinetti 1659.jpg|Raahen alkuperäinen vuoden 1659 sinetti.
Tiedosto:Raahe sinetti 1673.jpg|Raahen vuoden 1673 sinetti.
Tiedosto:Raahe sinetti1.jpg|Raahen sinetti jossa kaupungin vaakuna kuvattuna tammenoksien ympäröimänä.
Tiedosto:Raahe sinetti2.jpg|Venäläisvallan aikainen sinetti, jossa Raahen vaakuna kuvattu Venäjän kaksipäisen kotkan kannattelemana.
Tiedosto:Von Koehne Raahe.jpg|Venäläisen heraldikon Bernhard von Köhnen malli Raahen vaakunasta vuodelta 1861. Kolkka viittaa kaupungin sijaintiin Oulun läänissä.
Tiedosto:Raahe vaakuna 1892.jpg|George Granfeltin malli Raahen vaakunasta vuodelta 1892.
Tiedosto:Raahe 300 years 1949.jpg|Raahen vaakuna vuoden 1949 postimerkissä.


## Lähteet
* 
* 
* Jussi Iltanen, *Suomen kuntavaakunat*, s. 160. Karttakeskus, 2013.
### Viitteet
Jorma Käkelä

**Jorma Käkelä** on suomalainen laulaja ja Swe-Finn Records -yhtiön perustaja. Käkelä muutti Ruotsiin, jossa hänet tunnetaan nimellä **Jorma Jormedal**.

## Diskografia
* Pari piisiä päivässä (1981)
* Luonani (1981)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1962

**Pesäpallon SM-sarja 1962**. Ilmajoen Kisailijat voitti toisen peräkkäisen mestaruutensa. Vimpelin Veto jäi vain pisteen päähän. Mestaruus ratkesi viimeistä edellisellä kierroksella, kun Vimpeli menetti Haminassa pisteen ja Ilmajoki voitti niukasti Lahden. Viimeisessä merkityksettömässä ottelussa Ilmajoella oli jo varaa kauden ensimmäiseen ja ainoaan tappioonsa.

Säilymiskamppailu jatkui totuttuun tapaan kireänä aina sarjan päätökseen saakka, itse asiassa hieman pidempäänkin ja viimeinen sarjasta lähtijä piti selvittää uusintaottelun kautta.

## Mestaruussarja

### Sarjataulukko

Neljä viimeistä joukkuetta putosi sarjasta. Uusinta säilymisestä: Puurtilan Kisa-Pojat - Nurmon Jymy 6-3 Hesperiassa 30. syyskuuta.

Ilmajoen joukkue: Pertti Silén, Aatto Koivu, Simo Salminen, Pentti Yli-Torala, Timo Olli, Jussi Kiikeri, Mikko Kivistö, Lasse Lintala, Pentti Kivimäki, Tapani Oksanen, Heikki Röyskö.

### Ottelut

## Lyöjätilasto

## Naisten mestaruussarja

Naisten mestaruuden voitti Työväen Mailapojat

## Palkinnot

## Lähteet

* http://www.pesis.fi/@Bin/352296/msu1962.txt 
* http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/ 
* Fokus Urheilu 2 , sivu 300

## Aiheesta muualla

* https://kotisivukone.fi/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/seurat/jyvskyln_kiri_1930-2007.xls (latautuva Excel-taulukko)
Nađa Higl

**Nađa Higl** (, s. 2. tammikuuta 1987 Pančevo, Jugoslavia) on serbialainen uimari.

Higl sai Belgradin universiadeissa 2009 hopeaa 100 ja 200&nbsp;metrin rintauinnissa. Saman vuoden Rooman MM-kilpailuissa hän voitti 200&nbsp;metrin rintauinnin maailmanmestaruuden euroopanennätysajalla 2.21,62. Vielä vuotta aiemmin Pekingin olympialaisissa hän oli ollut samassa lajissa vasta 33:s. Joulukuussa 2009 hän sai Istanbulin lyhyen radan EM-kilpailuissa hopeaa 200&nbsp;metrin rintauinnissa ajalla 2.17,52. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän oli samassa lajissa kuudes.

## Lähteet
Ilpo Rossi

**Ilpo Aulis Rossi** (s. 1951 tai 1952) on suomalainen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja, jonka levytysura alkoi kevyellä musiikilla vuonna 1974 erilaisilla kokoelmalevyillä, mutta täyspitkissä levyissä tyyli oli muuttunut gospelmusiikkiin. Hän on tehnyt myös lukuisia luontoaiheisia kuten Lapista kertovia lauluja. Rossin asuinpaikka on Suolahti ja hän on esiintynyt kesäisin Suolahden Kyläpäivillä.

## Diskografia
* Hetki elämää (1986)
* Merellä tuulee (1991)
* Hyvää huomenta elämä (1998)
* On aika kiitoksen (2004)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Leonid Žabotynskyi

**Leonid Ivanovytš Žabotynskyi** (, , 28. tammikuuta 1938 Uspenka, Sumy, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto – 14. tammikuuta 2016 Zaporižžja) oli ukrainalainen, Neuvostoliittoa edustanut painonnostaja ja olympiavoittaja.

Žabotynskyi voitti raskaassa sarjassa (yli 90&nbsp;kg) olympiakultaa sekä Tokiossa 1964 että Méxicossa 1968. Molemmilla kerroilla hänen yhteistuloksensa oli 572,5&nbsp;kg. Tokiossa hän punnersi 187,5&nbsp;kg, tempasi 167,5&nbsp;kg ja työnsi 217,5&nbsp;kg. Méxicossa hänen sarjansa oli 200&nbsp;kg, 170&nbsp;kg ja 202,5&nbsp;kg.

Žabotynskyi voitti MM-kilpailujen raskaassa sarjassa kultaa vuosina 1965 ja 1966 sekä saavutti pronssia vuonna 1963. Hän voitti EM-kultaa raskaassa sarjassa vuosina 1966 ja 1968 sekä saavutti hopeaa vuonna 1963.

Žabotynskyi teki 19 maailmanennätystä: 16 työnnössä, kaksi yhteistuloksissa sekä yhden punnerruksessa.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Planeetta 51

**Planeetta 51** on Jorge Blancon ohjaama ja Joe Stillmanin kirjoittama espanjalais-kanadalais-brittiläis-yhdysvaltalainen animaatioelokuva. *Planeetta 51* sai maailmanensi-iltansa 20. marraskuuta 2009. Alun perin nimeksi aiottiin *Planet One* (”Planeetta Yksi”), mutta nimi muutettiin muotoon *Planeetta 51*. Se on kallein Espanjassa tuotettu elokuva.

## Juoni

Planeetta 51 alkaa siitä, kun Lem ja hänen kaverinsa ovat elokuvateatterissa. Kylässä on täydellinen rauha ja kaikki on toistaiseksi hyvin. Lem on ihastunut Neeraan ja on töissä observatoriossa. Yhtäkkiä Outo muukalainen laskeutuu Planeetalle. Hän paljastuu Kapteeni Charles Bakeriksi, eli hän on ihminen. Hän tuo mukanaan robottikoiran, jonka päässä on kamera. Charles aikoo palata kotiin. Hänen aluksensa on vallattu ja häntä pelätään kaupungissa. Onneksi Lem suostuu auttamaan häntä. Samalla kun Lem auttaa Charlesia, hän yrittää hurmata Neeraa. Ensimmäisellä kerralla hän ei onnistu, mutta kolmannella kerralla Neera jo myöntyy. Planeetan armeijan kenraali aikoo tuhota Charlesin, sillä hän haluaa muukalaisista eroon. Lem, Neera, Skiff ja Neeran pikkuveli Eckle auttavat Charlesin pois. Ennen kuin maanalainen käytävästö räjähtää, Charles pelastaa kenraalin, ja he lentävät kohti avaruutta pakoon räjähdystä.

## Ääninäyttelijät

### Suomenkielinen versio

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Official site
* 
* Rotten Tomatoes
* Official PC Online Game (MMORPG) site 
* James Seymour Brett
* Box Office Mojo
* The Art of Planet 51 (Some pictures from the book)
*
Juri Vlasov

**Juri Petrovitš Vlasov** (, 5. joulukuuta 1935 Makijivka, Donetsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto – 13. helmikuuta 2021) oli venäläinen painonnostaja, runoilija ja poliitikko. Hän voitti olympiakultaa painonnostossa 1960.

Vlasov voitti raskaassa sarjassa (yli 90&nbsp;kg) olympiakultaa Roomassa 1960 yhteistuloksella 537,5&nbsp;kg, joka oli uusi maailmanennätys. Hänen tuloksensa punnerruksessa oli 180&nbsp;kg, tempauksessa 155&nbsp;kg ja työnnössä 202,5&nbsp;kg. Tokion 1964 olympialaisissa hän saavutti hopeaa tuloksella 570&nbsp;kg häviten Leonid Žabotinskille 2,5 kilon erolla. Vlasov oli paras punnerruksessa tuloksellaan 197,5&nbsp;kg mutta tempauksellaan 162,5&nbsp;kg ja työnnöllään 210&nbsp;kg hän hävisi maanmiehelleen.

Vlasov voitti MM-kilpailujen raskaassa sarjassa kultaa vuosina 1959, 1961, 1962 ja 1963. Hän voitti EM-kultaa raskaassa sarjassa vuosina 1959–1964.

Urheilu-uransa jälkeen Vlasovista tuli tunnettu runoilija. Hän siirtyi myös politiikkaan ja tuli valituksi Duuman jäseneksi vuonna 1993. Hän pyrki Venäjän presidentiksi vuonna 1996, mutta jäi kymmenestä ehdokkaasta toiseksi viimeiseksi ja jätti politiikan.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Hawash!

**Hawash!** on suomalaismuusikko Jaakko Löytyn studioalbumi vuodelta 1984. Albumi on Löytyn ensimmäinen, jolla on vaikutteita afrikkalaisesta musiikista.

Levyn nimikappale on etiopialaisen oromo-muusikon Ali Mohammed Birran inspiroima. Löytty oli tavannut tämän Etiopiasafarin aikana vuonna 1976 addisabebalaisessa yökerhossa. Löytty oli ostanut tältä LP-levyn, jolla oli laulu Hawash-virrasta, ja hän kirjoitti käännöksen kappaleen sanoista levyn sisäpussiin. Tämä kappale inspiroi Löytyn samannimisen kappaleen, tämän albumin nimikappaleen.

## Kappaleet
*Kaikki kappaleet säv. ja san. Jaakko Löytty, sov. Jaakko Löytty ja Ippe Kätkä.

## Kokoonpano
* Jaakko Löytty — laulu, akustinen kitara
* Mikko Löytty — basso
* Sakari Löytty — rummut, perkussio
* Ippe Kätkä — rummut, perkussio
* Heikki Silvennoinen — kitarat
* Jouko Laivuori — kosketinsoittimet

### Vierailevat muusikot
* Taru Hallama — laulu
* Pave Maijanen — laulu
* Lucjan Czaplicki
* Andrej Nowak
* Jimmy Amupala — lausunta

### Tuotanto
* Ippe Kätkä — tuottaja, äänittäjä, miksaus
* Heikki Silvennoinen — äänittäjä, miksaus
* Jaakko Löytty — kansi
* Tuomo Manninen — kansi
* John Muafangejo — kannen puupiirros

## Aiheesta muualla
*Hawash! Discogsissa
Omakuva – Olennaiset laulut

**Omakuva – Olennaiset laulut** on suomalaismuusikko Jaakko Löytyn toistaiseksi kattavin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1998. Levyn kansilehdessä on tarinaa Löytyn urasta ja kokoelman kappaleista Löytyn itsensä kertomana.

## Kappaleet
### CD1
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### CD2
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet

* Nic.fi  (mukana myös sointuja lauluihin)
Alex Stone Group

**Alex Stone Group** oli laitilalainen rockyhtye, joka teki yhden pitkäsoiton ja singlen Poko-levymerkille vuonna 1991.

## Jäsenet
* Timo Rainio – laulu, taustalaulu
* Jouko Piirainen – kitara
* Timo Heinonen – bassokitara
* Kimmo Jokila – rummut

## Diskografia
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kari Rueslåtten

**Kari Rueslåtten** (s. 3. lokakuuta 1973) on norjalainen soololaulaja. Ennen soolouraansa hän tuli tunnetuksi yhtyeistä The 3rd And The Mortal ja Storm.

## Diskografia
**Sooloalbumit**
**Demo Recordings* (1995)
**Spindelsinn* (1997)
**Mezmerized* (1998)
**Pilot* (2002)
**Other People's Stories* (2005)

## Lähteet
*www.karirueslatten.com/

## Aiheesta muualla
*Laulajan viralliset kotisivut (englanniksi)
TUL:n pesäpallomestaruus 1959

**[[TUL]]:n pesäpallomestaruuden 1959** voitti Loimaan Leisku menetettyään vain yhden pisteen.

## TUL:n Mestaruussarja

Vilpas ja Toive putosivat sarjasta.

## Lähteet

* Pesäpallo: Kansallispeli 60 Vuotta by Erkki Laitinen 
* Hardcover, Suomen Pesapalloliitto,  (951-99488-6-4)
TUL:n pesäpallomestaruus 1960

**[[TUL]]:n pesäpallomestaruuden 1960** voitti Jyväskylän Veikot, joka oli ollut pari vuotta poissa sarjasta. Mestaruus tuli puhtaalla pelillä.

## TUL:n Mestaruussarja

Apollo ja Voima putosivat sarjasta.

## Lähteet

* Pesäpallo: Kansallispeli 60 Vuotta by Erkki Laitinen 
* Hardcover, Suomen Pesapalloliitto,  (951-99488-6-4)
TUL:n pesäpallomestaruus 1961

**[[TUL]]:n pesäpallomestaruuden 1961** voitti Keljon Viesti.

## TUL:n Mestaruussarja

Koetus ja Jyry putosivat sarjasta.

## Lähteet

* Pesäpallo: Kansallispeli 60 Vuotta by Erkki Laitinen 
* Hardcover, Suomen Pesapalloliitto,  (951-99488-6-4)
TUL:n pesäpallomestaruus 1962

**[[TUL]]:n pesäpallomestaruuden 1962** voitti Muhoksen Voitto uusintaottelun jälkeen. Ratkaisuottelussa tarvittiin vielä jatkovuoropari ennen mestaruuden ratkeamista.

## TUL:n Mestaruussarja

Pallo-Jehut ja Voima putosivat sarjasta.

## Uusinta mestaruudesta
Muhoksella 9. syyskuuta

Voitto: Teuvo Alakylmänen, Matti Honkanen, Reino Tapio, Teuvo Keinänen, Toivo Pollari, Mauno Keinänen, Risto Tapio, Eino Keinänen, Urpo Häikiö, Antero Kylén, Teemu Seppä.

## Lyöjätilasto

## Etenijätilasto

## Lähteet

* Pesäpallo: Kansallispeli 60 Vuotta by Erkki Laitinen 
* Hardcover, Suomen Pesapalloliitto,  (951-99488-6-4)
* Matti Salminen: Pesäpallo 1962
Tokyo Tower

**Tokyo Tower** () on torni Tokiossa, Japanissa. Torni on hyvin paljon Pariisissa olevan Eiffel-tornin kaltainen. Tornin korkeus on 332,85 metriä. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1957 ja se valmistui 1958. Se oli Japanin korkein rakennelma vuoteen 2010 saakka, jolloin Tokyo Skytree valmistui.

Rakennusaikaan Japanissa oli pula riittävän korkealaatuisesta metallista, mutta aseita oli Korean sodan päättymisen jälkeen hyvin tarjolla. Tokyo Towerin rakentajat hankkivat 300 käytöstä poistettua yhdysvaltalaista panssarivaunua ja rakensivat tornin yläosan niiden metallista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut
Laramien piirikunta

**Laramien piirikunta** on piirikunta Yhdysvaltain Wyomingin osavaltiossa. Piirikunta perustettiin vuonna 1867, ja se on asukasluvultaan osavaltion suurin. Laramien asukasluvun arvioitiin vuonna 2005 olevan 85&nbsp;163, ja piirikunnan pinta-ala on 6&nbsp;962 neliökilometriä. Laramien hallintokeskuksena toimii osavaltion pääkaupunki Cheyenne.

## Väestö

Vuoden 2000 väestönlaskennassa Laramien piirikunnassa asui 81&nbsp;607 ihmistä. Heistä 88,92% luokiteltiin valkoihoisiksi, 2,6% mustaihoisiksi ja loput muunrotuisiksi tai sekoittuneiksi. Populaatiosta 10,9 prosentilla oli hispaano- tai latinotausta.

Sukujuuriltaan Laramien väestö on suurimmalta osin saksalaista (23,7%), englantilaista (11,1%), irlantilaista (10,3%) tai alkuperäiskansojen (7,4%) syntyperää. Väestöstä 9,1 prosenttia elää köyhyysrajan alapuolella.

## Aiheesta muualla

*Laramien piirikunnan viralliset kotisivut
Harmaalakkiorneero

**Harmaalakkiorneero**, aikaisemmalta nimeltään **valkouunintekijä** (*Furnarius leucopus*) on yleinen ja laajalle levinnyt eteläamerikkalainen varpuslintu. Se on selkäpuolelta vaalean kastanjanruskea ja vatsapuolelta valkoinen. Harmaalakkiorneeron laulu on kirkasta, ja linnut ääntelevät usein kaksi yksilöä rinnakkain.

Harmaalakkiorneerot elävät vaihtelevissa ympäristöissä, enimmäkseen alavissa tulvametsissä, Brasiliassa, Boliviassa, Perussa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Venezuelassa ja Guyanassa, ja sen elinympäristön ala on 4,5&nbsp;miljoonaa neliökilometriä. William Swainson kuvaili lajin holotyypin Guyanasta. Lajista tunnetaan seitsemän alalajia, joista monet poikkeavat suuresti ulkonäöltään.

## Lisääntyminen
Pari rakentaa pesänsä mudasta puun oksalle. Pesä on leivinuunia muistuttava kupu. Munia haudotaan 16–17&nbsp;päivää ja poikaset jättävät pesän 26–33&nbsp;päivän ikäisinä. Molemmat emot ruokkivat poikasia.

## Lähteet
Pentti Kumpulainen

**Pentti Kumpulainen** (s. 21. helmikuuta 1949 Riistavesi) on suomalainen laulaja, jonka levytysura alkoi vuonna 1977. Laulaja asuu tätä nykyä lähellä Oulua, Lumijoella. Hän on vuosien varrella asunut pitkään mm. Riihimäellä, Göteborgissa ja Forssassa. Ruotsin vuosien (1975–1980) aikaan alkoivat levytykset. Päätyö oli tuolloin Volvon tehtaalla, ja laulukeikat keskittyivät lähinnä viikonloppuihin. Muutettuaan takaisin Suomeen, Pentti aloitti keikkailun päätoimisesti.

Alla olevien levytysten lisäksi hän on tehnyt lukuisia singlelevyjä ja ollut mukana monissa tanssimusiikin kokoelmalevyissä. 

## Diskografia
* Muistoja kotimaasta (1977)
* Olet armahain (1978)
* Ne kyyneleet joita näin (1979)
* Ilta Kotkan satamassa (1980)
* Till dig (1980)
* Revontulten maa (1981)
* Viimeinen savotta (1981)
* Elämän savotalla (1982)
* Tangon tunnelmissa (1984)
* Lapin tunnelmissa (1985)
* Pelimannin kaipuu (1986)
* Aikuisten tanssit (1986)
* Kuusamoon (1987), yhteisäänite kahden muun solistin kanssa
* Hyljätty kämppä (1987), yhteisäänite Veikko Virran kanssa
* Aika muistojen (1988)
* Elämän luukku (1989)
* Villi Pohjola (1991)
* Penan parhaat ja 7 uutta (1993)
* Lapin kulkuri (1998)
* Penan parhaat 2 (2001)
* Penan parhaat 3 (2004)
* Hänelle, jota rakastan (2011)
* Kristallivirta (2011), hengellisiä lauluja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Lentopallon miesten 3-sarja

**Lentopallon miesten 3-sarja** on Suomen lentopallon neljänneksi korkein sarjataso. Sarja toimii Lentopalloliiton alaisuudessa. Sarjan järjestämisestä vastaavat liiton alueet. Kudella 2019-2020 sarjaa pelataan vain Itä-Suomen alueella.

## Joukkueet kaudella 2019-2020

### Itä-Suomi

*Kiuruveden Luomu-Volley
*KUOPION Vipinä
*Mikkelin Passarit
*Pieksämäen Tsemppi-82
*Pöljän ponnistus PÖLJÄ
*Vesannon Urheilijat
*Vieremän Lentopallo-92

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*https://lentopallo.torneopal.fi/taso/sarja.php?turnaus=vb2019isuomi&sarja=M3&lohko=1
Tupakointikielto Isossa-Britanniassa

**Tupakointikielto Isossa-Britanniassa** teki tupakoimisesta rikoksen julkisilla paikoilla sekä avoimilla työpaikoilla. Kielto tuli voimaan Skotlannissa 26. marraskuuta 2006, Walesissa 2. huhtikuuta 2007, Pohjois-Irlannissa 30. huhtikuuta ja Englannissa 1. heinäkuuta 2007. Kielto ei kuitenkaan koske tiettyjä paikkoja, kuten vankiloita sekä osaa puhelinkopeista.

Mm. British National Party (BNP) sekä United Kingdom Independence Party (UKIP) ovat tuoneet julki vastustuksensa kieltoa kohtaan.

## Lähteet
Avgust Ipavec

**Avgust Ipavec** (2. kesäkuuta 1940 Gorizia – 3. lokakuuta 2023 Wien) oli slovenialainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän oli myös katolisen kirkon pappi. Hän asui Wienissä, jossa työskenteli musiikin alalla ja sairaalasielunhoitajana. Hänen musiikkituotantoonsa kuuluu muun muassa kuoromusiikkia. 

Ipavec sai 4. joulukuuta 2006 Itävallan tasavallan kultaisen ansiomerkin.

## Lähteet
Lentoaseman rautatieasema

**Lentoaseman rautatieasema** (, ) on vuonna 2015 avattu rautatieliikennepaikka Kehäradan varrella Helsinki-Vantaan lentoaseman yhteydessä Vantaan Lentokentän kaupunginosassa. Se sijaitsee 32 metriä maanpinnan alapuolella. Asema otettiin käyttöön 10. heinäkuuta 2015. P-junat liikennöivät raiteelta 1 ja I-junat raiteelta 2. Asemalta johtaa liukuportaat ja hissit suoraan terminaaliin.

## Sisäänkäynnit ja liukuportaat

Rautatieasemalla oli sen avajaisvuonna käytössä vain Tietotien puoleinen sisään- ja uloskäynti, sillä terminaalien puoleisen sisään- ja uloskäynnin valmistuminen oli viivästynyt aikataulusta. Hissit asemalta terminaalien väliselle yhdyskäytävälle saatiin käyttöön joulukuun loppupuolella 2015. Liukuportaat saatiin käyttöön 17. maaliskuuta 2016. Myös ne johtivat terminaalien väliselle yhdyskäytävälle. Nämä 72 metriä pitkät liukuportaat olivat Suomen pisimmät liukuportaat 18. marraskuuta 2017 asti, jolloin avatun Koivusaaren metroaseman 76,2-metriset liukuportaat syrjäyttivät ne. Lentoaseman rautatieaseman liukuportaiden nostokorkeus on 31,5 metriä.

Vuonna 2021 terminaalit 1 ja 2 yhdistyivät, kun lentoaseman 40&nbsp;000 neliön laajennusosa valmistui. Rautatieasemalle louhittiin uusi parinsadan metrin pituinen yhdystunneli, ja samalla avattiin uudet liukuportaat ja hissit. Kulkuyhteys terminaalin ja rautatieaseman välillä lyhentyi.

## Taide
Rautatieasemalla on laituritasolle sijoitettu kaksiosainen panoraamateos *[[Helman heilahdus]]*, joka on toteutettu Aarne Jämsän piirtämien kuvien mukaan alumiinilevyille painamalla. Kuvat on sijoitettu molemmin puolin laiturialuetta raiteiden toisella puolella oleville seinustoille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mogoituin piiri

**Mogoituin piiri** () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1942 perustetun piirin pinta-ala on 6&nbsp;300 neliökilometriä. Asukkaita on 28&nbsp;700 henkeä (vuonna 2009).

Mogotuin piiri sijaitsee Taka-Baikalian aluepiiriin kuuluvassa Agan Burjatiassa. Koillisessa se rajoittu Šilkan, idässä Olovjannajan, etelässä Ononin, lounaassa Aginskojen ja luoteessa Karymskojen piireihin.

Piirin hallinnollinen keskus on Mogoituin kaupunkimainen taajama. Lisäksi siihen kuuluu 14 maalaiskuntaa: Aga-Hangil, Boržigantai, Dogoi, Hara-Šibir, Hila, Kusotša, Nurinsk, Ortui, Tsagan-Ola, Tsagan-Tšelutai, Tsugol, Ušarbai, Ust-Narin ja Zugalai. Asutuskeskuksia on yhteensä 30.

Asukkaista 50 % on burjaatteja ja 43 % venäläisiä.

Mogoituin kautta kulkee aluepiirin pääkaupungista Tšitasta Kiinaan johtava maantie ja rautatie.

Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut lampaiden kasvatukseen. Teollisuutta edustaa mm. lihanjalostamo, mylly ja meijeri.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mogoituin piirin sivusto  
* Mogoituin piiri Taka-Baikalian tietosanakirjassa
Duldurgan piiri

**Duldurgan piiri** () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1941 perustetun piirin pinta-ala on 7&nbsp;200 neliökilometriä. Asukkaita on 16&nbsp;100 henkeä (vuonna 2009).

Duldurgan piiri sijaitsee Taka-Baikalian aluepiiriin kuuluvassa Agan Burjatiassa. Pohjoisessa se rajoittuu Tšitan ja Karymskojen, idässä Aginskojen, kaakossa Ononin, etelässä Akšan ja lännessä Uljotyn piireihin.

Piiriin kuuluu 10 maalaiskuntaa: Alhanai, Ara-Ilja, Balzino, Duldurga, Ilja, Taptanai, Toktšin, Tšindalei, Uzon ja Zutkulei. Hallinnollinen keskus on Duldurgan kylä.

Asukkaista 55 % on burjaatteja ja 43 % venäläisiä.

Duldurgasta on maantieyhteys aluepiirin pääkaupunkiin Tšitaan, jonne on matkaa 192 kilometriä.

Pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon, lampaiden hoitoon sekä viljan ja rehukasvien viljelyyn. Lisäksi on metsä- ja elintarviketeollisuutta.

Paikallislehtenä ilmestyy venäjänkielinen *Leninets* (”Leniniläinen”).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Duldurgan piiri Taka-Baikalian tietosanakirjassa
Michael Kilian

**Michael David Kilian** (16. heinäkuuta 1939 – 26. lokakuuta 2005) oli yhdysvaltalainen toimittaja ja jännityskirjailija. Hän syntyi Ohion Toledossa ja kasvoi Chicagossa sekä New Yorkin osavaltiossa. Hän kuoli maksan vajaatoiminnasta kärsittyään ja tuli haudatuksi Arlingtonin sotilashautausmaalle. 

Kilian työskenteli *[[Chicago Tribune]]lle* ja julkaisi useita kirjoja, joiden joukossa on Yhdysvaltain sisällissotaan sijoittuva Harrison Raines -sarja.

## Lähteet
Ylistaron rautatieasema

**Ylistaron rautatieasema** () on rautatieliikennepaikka Seinäjoella Vaasan radan varrella noin kolme kilometriä etelään Ylistaron taajamasta. Asema avattiin syyskuussa 1883, jolloin sen nimenä oli Kaukola. Nimi vaihdettiin Ylistaroksi vuonna 1890.

Ylistaron asemarakennus rakennettiin Vaasan radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaan, ja sitä laajennettiin Bruno Granholmin suunnittelemilla poikkipäädyillä vuonna 1893.

Miehitys Ylistarossa lopetettiin vuonna 1982, tavaraliikenne 1999 ja henkilöliikenne 20. kesäkuuta 2016. Aseman ratapiha on purettu vuonna 2000.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vaunut.org: Kuvia Ylistarosta
Eugene Istomin

**Eugene George Istomin** (26. marraskuuta 1925 – 10. lokakuuta 2003) oli yhdysvaltalainen pianisti. Hän syntyi New Yorkissa venäjänjuutalaisille vanhemmille, teki ensimmäiset julkiset esiintymisensä kuusivuotiaana äitinsä kanssa ja pääsi 12-vuotiaana Curtisin musiikki-instituuttiin. Häntä opettivat Rudolf Serkin ja Mieczysław Horszowski. Hän voitti vuonna 1943 Leventritt-palkinnon. Lisäksi hän sai Philadelphian nuorisopalkinnon. 

Istomin soitti muun muassa pianotriossa, johon hänen lisäkseen kuuluivat Isaac Stern ja Leonard Rose. Istomin esiintyi myös solistina ja orkesterien kanssa. Hän tilasi ja esitti ensimmäisenä Roger Sessionsin pianokonserton vuonna 1956. Myös muut säveltäjät, kuten Henri Dutilleux ja Ned Rorem, sävelsivät hänelle musiikkia. 

Vuonna 1971 Istomin voitti trion jäsenenä Grammy-palkinnon Beethoven-levytyksistään. Vuonna 1975 hän meni naimisiin Marta Montañez Martinezin, Pablo Casalsin lesken kanssa. Hän pääsi Ranskan Kunnialegioonaan vuonna 2001 ja kuoli maksasyöpään vuonna 2003 kotonaan Washingtonissa.

## Aiheesta muualla
* Eugene Istominin elämäkerta  
* Washington Postin muistokirjoitus
Heinrich Barth

**Heinrich Barth** (16. helmikuuta 1821 Hampuri – 25. marraskuuta 1865 Preussi) oli saksalainen tutkimusmatkailija ja maantieteilijä.

Barth opiskeli Berliinin yliopistossa antiikintutkimusta. Hän matkaili vuosina 1845–1847 Välimeren rannikkoalueella, nykyisten Libyan ja Tunisian alueella. Tekemänsä havainnot Barth julkaisi vuonna 1849.

Barth lähti vuoden 1850 alussa yhdessä astronomi ja geologi Adolf Overwegin sekä tutkimusmatkailija James Richardsonin kanssa brittiläisrahoitteiselle tutkimusmatkalle Saharan autiomaan yli. Matka alkoi Tripolista ja määränpäänä oli läntinen Sudan. Barth otti komennon ryhmässä Richardsonin kuoltua vuoden kuluttua. Barth tutki matkalla alueita Tšadjärvestä etelään ja kaakkoon. Hän esimerkiksi kartoitti Benue-joen latvaosia. Barth matkusti Timbuktuun Overwegin kuoltua vuonna 1852. Barth palasi vuonna 1855 Tripolin kautta Lontooseen. Kaikkiaan Barth kulki Afrikan-matkalla noin 16&nbsp;000 kilometriä. Matkastaan Barth teki kirjasarjan ”*Reisen und Entdeckungen in Nord- und Central-Afrika in den Jahren 1849 bis 1855*”, joka käsittää neljä, toisen lähteen mukaan viisi, nidettä.

Myöhemmin Barth matkaili Italian, Alppien, Espanjan ja Vähän-Aasian alueilla. Vuonna 1863 Barthista tuli Berliinin yliopiston maantieteen professori.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Piirroksia Barthin matkalta 
* Lisää piirroksia
Fierzan tekojärvi

**Fierzan tekojärvi** () on suuri tekojärvi Balkanilla, pääasiassa Albaniassa. Järvi on padottu Albanian koillisosaan Drinjoen laaksoon, sen kahden latvajoen Mustan-Drinin ja Valkoisen-Drinin yhtymäkohtaan. Järven pinta-ala on 73 km², tästä 2,16 km² on Kosovon puolella. Järvi on 70 kilometriä pitkä. Se on syvimmillään 128 metriä syvä, veden pinta on 295 m:n korkeudessa merenpinnasta.

Albanian hallinto rakensi Drinin laakson suurpadon vuosina 1971-1978 kiinalaisten avustuksella. Pato on 152 m korkea. Veden pinnan noston takia Kukësin kaupungin paikkaa piti siirtää ylärinteesesn.

Padon voimalaitoksessa on neljä turbiinia, joiden yhteisteho on noin 500 MW, mikä vastaa kolmannesta Albanian sähkönkulutuksesta. Vedenvähyys viime vuosina on kuitenkin aiheuttanut sähköntuotanto-ongelmia.
Alvin ja pikkuoravat 2

**Alvin ja pikkuoravat 2** () on Betty Thomasin ohjaama yhdysvaltalainen koko perheen tietokoneanimoitu komediaelokuva. Se sai ensi-iltansa joulukuussa 2009. Elokuvan pääosissa nähdään edellisestä Alvin ja pikkuoravat -elokuvasta tutut oravat Alvin, Tero ja Simo. 

*Alvin ja pikkuoravat 2* sai jatkoa elokuvilla *[[Alvin ja pikkuoravat 3]]* (2009) ja *[[Alvin ja pikkuoravat: Reissussa]]* (2015).

## Juoni
Tähteys saa luvan jäädä ja poikien on aika siirtyä kouluun. He tapaavat kolme laulavaa tyttöoravaa; Piritan, Jennin ja Elinan, jotka yhdessä muodostavat tyttöbändin nimeltä Chipettes (Tyttöoravat).

## Rooleissa
### Näyttelijät

### Suomenkieliset äänet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu
*
Roland Curram

**Roland Curram** (6. kesäkuuta 1932 Lontoo – 1. kesäkuuta 2025) oli englantilainen näyttelijä ja kirjailija. Hän esiintyi muun muassa elokuvassa *[[Darling – kultaseni]]* (1965) Malcolmin osassa. Hänellä oli televisiorooleja esimerkiksi Freddienä 1990-luvun alun saippuasarjassa *[[Eldorado (televisiosarja)|Eldorado]]*. Hän loi myös teatteriuran, johon kuului esiintymisiä Royal Shakespeare Companyssa ja Royal National Theatressa.

Curram sai näyttelijän koulutuksen RADA:ssa. Kirjailijana hän julkaisi ensimmäisen romaaninsa *Man on the Beachin* vuonna 2004.

Curram oli vuosina 1964–1985 naimisissa näyttelijä Sheila Gishin kanssa. Pari sai kaksi tytärtä, Kay Curramin ja Lou Gishin, joista molemmista tuli näyttelijöitä.

Curram kuoli 92 vuoden iässä 1. kesäkuuta 2025.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*