open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Moustapha Sonko

**Moustapha ”Mous” Sonko** (s. 14. kesäkuuta 1972 Pariisi) on ranskalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Sonko pelasi urallaan Ranskan lisäksi Espanjassa. Hän voitti urallaan muun muassa Korać cupin vuonna 2001 sekä Espanjan ja Ranskan mestaruudet.

Ranskan miesten maajoukkueessa Sonko kuului olympiahopeaa Sydneyssä 2000 saavuttaneeseen joukkueeseen. Hän pelasi myös EM-kilpailuissa vuosina 1995 (Ranska kahdeksas), 1999 (neljäs) ja 2003 (neljäs).

## Lähteet
* Profiili FIBA Archive 
* Moustapha Sonko Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Profiili  ACB 
* Profiili LNB 

### Viitteet
Kari Mattila (feministi)

**Kari Börja Evjen Mattila** (o.s. **Hellner**, 29. tammikuuta 1933 Oslo – 28. elokuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen feministiaktivisti.

## Koulutus ja ura
Kari Mattila valmistui insinööriksi Tekniska läroverketistä, minkä jälkeen hän opiskeli kieliä. Myöhemmin hän työskenteli perustamassaan Tekniikan Käännökset -nimisessä käännöstoimistossa vuoteen 1988 asti. Yritys oli aikanaan edistyksellinen toimiessaan verkostomaisesti yhdessä eri alojen asiantuntijoiden kanssa.

Pääosan elämästään Kari Mattila asui Espoossa. Hän kuului sosiaalidemokraattiseen puolueeseen ja toimi kaupunginvaltuutettuna vuosina 1980–1984. Tuolloin Espooseen perustettiin hänen aloitteestaan naisten turvakoti. Mattila kuului myös Espoon teatterin perustajiin sekä vaikutti muun muassa Karhusaaren Sinebrychoffin huvilan säilyttämiseen ja saamiseen kulttuurikäyttöön.

## Feministinen aktivismi
Kari Mattila vaikutti Naisasialiitto Unionissa 1970-luvun alusta aina kuolemaansa saakka vuoteen 2003. Hänet valittiin Unionin puheenjohtajaksi 1976, jolloin vuonna 1892 perustettu vanha suffragettiyhdistys alkoi uudistua ulospäin suuntautuvaksi naisten tasa-arvoa ajavaksi liikkeeksi. Taloudellinen tasa-arvo, päivähoitokysymykset, isyysloma, naisen esineellistämisen kieltäminen mainonnassa, naistutkimus, naiskiintiöt politiikkaan, synnytyskipujen lievitys, naisiin kohdistuva väkivalta ja turvakotien tarve ovat muutamia esimerkkejä teemoista, joita Unioni toi julkisuuteen vakiinnuttaen asemaansa yhteiskunnallisena vaikuttajana. Unionin näkyvä toiminta vaikutti muihin, myös poliittisten puolueiden perinteisiin naisjärjestöihin.

Mattila oli perustamassa uusia liikkeitä, kuten Naisten Kulttuuriyhdistys ja Naisten Rakentavan Asumisen Yhdistys. Naisryhmät Pohjoismaissa ja Keski-Euroopassa olivat Mattilalle tuttuja ja kansainväliset feministiset virtaukset saavuttivat paljolti hänen ansiostaan myös Naisasialiitto Unionin. Hänen sinnikkyytensä johdosta Unioni sai järjestettäväkseen vuonna 1982 IAW:n (International Alliance of Women) kansainvälisen kongressin Helsingissä.

Kari Mattila on toimittanut muistelmateoksen *Viattomat, vallattomat ja rohkeat*, joka ilmestyi 1994.

## Kari Mattilan säätiö
Mattila toivoi tasa-arvotyön vahvistuvan ja kasvavan. Sitä tavoitetta hän myös itse halusi tukea perustamalla säätiön, joka itsenäisenä yhteistyökumppanina Naisasialiitto Unionin kanssa jatkaa työtä hänen hengessään.

Kari Mattilan säätiö aloitti toimintansa vuonna 2005 tarkoituksenaan tukea feminististä ideologiaa ja pyrkiä muuttamaan niitä yhteiskunnan rakenteita, jotka ovat tasa-arvon toteutumisen esteenä. Sääntöjensä mukaisesti säätiö järjestää ja avustaa kokouksia, kursseja sekä esitelmä-, keskustelu- ja tiedotustilaisuuksia. Se voi myös tilata selvityksiä, harjoittaa julkaisutoimintaa, jakaa apurahoja ja toimia yhteistyössä muiden yhteisöjen kanssa.

## Lähteet
*
*Kari Mattilan säätiön esite

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
S/S Concordia

**S/S Concordia** oli vuonna 1885 rakennettu höyrylaiva, jonka rakennuttaja oli porilainen Ångfartygsaktiebolaget Concordia -varustamo. Sen pääomistaja puolestaan oli W. Rosenlew & Co. Ab. Myöhemmin laiva tunnettiin myös nimillä *Konkordiya* ja *Kingisepp*.

Concordia oli lastilaiva, jossa oli myös kymmenen matkustajapaikkaa neljässä hytissä. Vuonna 1902 aluksen kansirakennusta laajennettiin uudella ravintolasalilla. Concordia liikennöi aluksi Porin ja Pietarin välisellä reitillä, käyden välillä myös Riiassa. Vuonna 1892 reitiksi tuli Pori–Turku–Helsinki–Pietari ja 1900-luvun alussa linjaa jatkettiin myös Ruotsin Sundsvalliin ja Söderhamniin.

Myöhemmin alus kulki vielä ainakin reitillä Sundsvall–Kaskinen–Pori–Rauma–Uusikaupunki–Turku–Pietari, kunnes se joulukuussa 1912 myytiin virolaiselle varustamolle. Tämän jälkeen alus liikennöi muun muassa Loksan ja Tallinnan välistä rahtireittiä Konkordiya-nimisenä. Vuonna 1914 se ajoi karille Nevajoella. Vuonna 1923 laiva myytiin Neuvostoliiton valtiolle, jolloin aluksen nimeksi vaihtui *Kingisepp*. Laiva haaksirikkoutui ja upposi Vienanmerellä keväällä 1929.

## Lähteet
Sivar Arnér

**Ernst Nils Sivar Arnér** (13. maaliskuuta 1909 Arby, Kalmarin lääni – 1997) oli ruotsalainen kirjailija, yksi maansa tuon ajan proosan kärkihahmoista. Teoksissaan Arnér usein erittelee terävästi ihmissuhteita, varsinkin avioliittoa ja rakkautta.

Arnér oli koulutukseltaan filosofian maisteri ja toimi opettajana vuoteen 1947. Hänen esikoisteoksensa, novellikokoelma *Skon som krigaren bar* ilmestyi 1943 ja kertoo pasifistista, joka ei suostu valmistamaan sodassa käytettäviä saappaita.

## Teokset
### Suomennettu teos
* *Sinä itse*; suomentanut Sole Uexküll. Helsinki: Otava 1948
### Romaaneita
**Skon som krigaren bar* (1943)
**Plånbok borttappad* (1943)
**Du själv* (1946, suomeksi *Sinä itse*)
**Egil* (1948)
**Vackert väder* (1950)
**Han-Hon-Ingen* (1951)
**Fyra som var bröder* (1955)
**Som svalorna* (1956).

### Novellkokoelmia
**Verandan* (1947)
**Säkert till sommaren* (1954).

### Kuunnelmia
**Fem hörspel* (1959)
**Dag och natt* (1960).

## Lähteet
Arnstein Arneberg

**Arnstein Arneberg** (6. heinäkuuta 1882 Halden – 1961) oli norjalainen arkkitehti, jota on pidetty yhtenä ajan parhaista norjalaisarkkitehdeista. Hänen päätyönsä ovat (Magnus Poulssonin kanssa) Oslon puhelin- ja lennätintalo (1923) sekä monumentaalinen raatihuone (1950). Arnebergin muita töitä ovat mm. kansalliseen tyyliin rakennettu Eidsvoldin kansanopisto, Villa Betrell Luvialla ja Bygdøn museo.

## Lähteet
Alfred Andersch

**Alfred Andersch** (4. helmikuuta 1914 München, Saksa – 1980 Berzona, Sveitsi oli saksalainen kirjailija ja dramaturgi.

Andersch joutui kommunismin vuoksi 1933 kolmeksi kuukaudeksi Dachaun keskitysleirille. Toisen maailmansodan aikana hän pakeni Italiassa Yhdysvaltojen joukkojen puolelle ja päätyi sotavangiksi Yhdysvaltoihin. Sodan jälkeen hän julkaisi Hans Werner Richterin kanssa sosialistista aikakauslehteä *[[Der Ruf]]* ja oli Gruppe 47:n perustajia.) oli saksalainen kirjailija ja dramaturgi.

Anderschin teoksissa on sekä symbolistisia että reportaasimaisia aineksia. Andersch toimi nuoriso-ohjaajana kommunistisessa puolueessa sekä teollisuuden palveluksessa. Hän oli aikakauslehtien *[[Der Ruf]]* ja *[[Texte und Zeichen]]* avustaja. Hän herätti huomiota vuonna 1952 julkaisemallaan romaanilla *Die Kirschen der Freiheit*, jossa hän kuvaa kokemuksiaan toisesta maailmansodasta ja rintamakarkuruutta. Teoksessa *Wanderungen im Norden* hän kuvaa kokemuksiaan matkoillaan Skandinaviassa. Anderschin romaanit *Unelma Sansibarista* (1958, suom. 1958) ja *Punatukkainen* (1960, suom. 1962) ovat saaneet suosiota muissakin maissa kuin Saksassa.

## Suomennetut teokset
* *Unelma Sansibarista: romaani* (*Sansibar oder Der letzte Grund*), suom. Pekka Mattila. WSOY 1958
* *Punatukkainen: romaani* (*Die Rote*), suom. Kristiina Kivivuori. Otava 1962.
;Kuunnelmat
* *Pako* (*Fahrerflucht*), Nelli Nieminen & Pertti Nieminen, Helsinki: Yleisradio 1967
* *James Deanin kuolema* (*Der Tod des James Dean*); suom. Arvo Turtiainen, Helsinki, [1968?]

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Der Tod des James Dean'' kuunnelma, Archive.org (Äänitiedosto ja kuvaus)
Stefan Andres

**Stefan Andres** (26. kesäkuuta 1906 Trittenheim-Dhrönchen, Saksa – 29. kesäkuuta 1970 Rooma, Italia) oli saksalainen kirjailija. Andresin teosten aiheina ovat mm. elämänilon ja uskonnollisten ikuisuuskysymysten väliset ongelmat. Hänen teoksiaan ovat ainakin pienoisromaani *Wir sind Utopia* (1943), *Der Mann von Asteri* (1939), *Die Sintflut* (1949–1959) ja *Der Knabe im Brunnen* (1953).

## Suomennetut teokset
* *Jumalan unelma* (*Wir sind Utopia*) suom. Teijo Havu, jälkisanan kirj. C.-A. v. Willebrand. Karisto, 1960.
* *Suurin kaikista: Raamatun tapahtumat uusin sanoin* (*Die biblische Geschichte*) suom. Kaija Pakkanen. Kirjayhtymä, 1966
* *Vieraita paratiisissa* (*Gäste im Paradies*) Suom. Kyllikki Heikkinen. Karisto, 1968.

## Lähteet
Paul Feig

**Paul Samuel Feig** (s. 17. syyskuuta 1962 Mount Clemens, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä.

Hänen tunnetuin ohjauksensa on vuoden 2011 elokuva *[[Morsiusneidot]]*, jonka pääosissa ovat Kristen Wiig ja Melissa McCarthy. Feig ohjasi myös toimintakomediat *[[The Heat]]* (2013) jonka pääosissa ovat McCarthy ja Sandra Bullock, sekä *[[Spy – vakoojan asussa]]* (2015) jonka pääosissa ovat McCarthy, Jason Statham ja Jude Law.

Feig on luonut televisiosarjan *[[Freaks and Geeks]]* (1999–2000). Hän on ohjannut useiden  televisiosarjojen jaksoja, joihin lukeutuvat esimerkiksi *[[Sukuvika]]*, *[[Konttori (yhdysvaltalainen televisiosarja)|Konttori]]* ja *[[Nurse Jackie]]*.

Vuonna 2025 hän ohjasi ja tuotti eroottisen psykologisen trillerin Kotiapulainen, joka perustui Freida McFaddenin samannimiseen romaaniin vuodelta 2022.

## Filmografia
* *[[Freaks and Geeks]]* (1999–2000, luoja)
* *[[I Am David]]*  (2003, ohjaaja ja käsikirjoittaja)
* *[[Unaccompanied Minors]]* (2006, ohjaaja)
* *[[Morsiusneidot]]* (2011, ohjaaja)
* *[[The Heat]]* (2013, ohjaaja)
* *[[Spy – vakoojan asussa]]* (2015, ohjaaja, tuottaja ja käsikirjoittaja)
* *[[Tenavat-elokuva]]* (2015, tuottaja)
* *[[Ghostbusters (vuoden 2016 elokuva)|Ghostbusters]]* (2016, ohjaaja ja käsikirjoittaja)
* *[[Missä on Emily?]]* (2018, ohjaaja)
* *[[Last Christmas (elokuva)|Last Christmas]]* (2019, ohjaaja)
* *[[Kotiapulainen (elokuva)|Kotiapulainen]]* (2025, ohjaaja ja tuottaja)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Johanna Hellsten

**Johanna Hellsten** (s. 5. huhtikuuta 1981) on suomalainen uransa päättänyt salibandyn pelaaja. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja.

Hellsten voitti kaudella 2000–2001 I divisioonan itälohkon pistepörssin Imatran Voimassa ja siirtyi sitten lappeenrantalaiseen NST:hen, jonka kanssa hän nousi kauden 2001–2002 päätteeksi Salibandyliigaan. Hellsten pelasi Salibandyliigan runkosarjassa 179 ottelua pistein 48 + 43 = 91 ja pudotuspeleissä 61 ottelua pistein 9 + 14 = 23. Hänen joukkueensa liigassa NST:n (2002–2004) lisäksi olivat Tapanilan Erä III (2004–2008, 2011–2012) ja Tikkurilan Tiikerit (2008–2011). Erä III:n kanssa hän saavutti SM-kultaa kaudella 2006–2007 ja SM-hopeaa kaudella 2004–2005.

Suomen maajoukkueessa Hellsten pelasi 34 ottelua pistein 2 + 4 = 6. Otteluista neljä oli MM-kilpailuissa. Noissa vuoden 2005 kilpailuissa Suomi saavutti hopeaa.

Hellsten pelasi juniorina myös jalkapalloa Joutsenon Kullervossa. Hän voitti Kultsun C-tyttöjen kanssa aluemestaruuden vuonna 1995.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Johanna Hellstenin pelaajakortti Kansainvälisen salibandyliiton sivustolla
Inka Lampinen

**Inka Lampinen** (s. 17. heinäkuuta 1990) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän pelaa puolustajana Porvoon Salibandyseurassa ja on toiminut joukkueen kapteenina.

Lampisen kasvattajaseura on Joutsenon Kataja. Kaudesta 2007–2008 alkaen hän pelasi Salibandyliigaa kymmenen kautta lappeenrantalaisessa NST:ssä. Kaudesta 2017–2018 lähtien hän on yhtä ulkomailla viettämäänsä vuotta lukuun ottamatta pelannut PSS:ssä. Kauden 2021–2022 runkosarjan loppuun mennessä hän on pelannut Salibandyliigan runkosarjassa 251 ottelua pistein 42 + 91 = 133 ja pudotuspeleissä 82 ottelua pistein 9 + 21 = 30. Hän on voittanut kultaa kaudella 2015–2016 NST:n joukkueessa  ja saavuttanut SM-hopeaa kausina 2010–2011 ja 2018–2019 sekä viidesti SM-pronssia kausina 2007–2008, 2008–2009, 2009–2010, 2011–2012 ja 2014–2015. Kaudella 2020–2021 Lampinen pelasi Ruotsissa Malmö FBC:n joukkueessa.

Suomen maajoukkueessa Lampinen on pelannut 32 ottelua tehopistein 3 + 2 = 5. Hän saavutti MM-hopeaa vuonna 2021 ja MM-pronssia vuonna 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Inka Lampisen pelaajakortti NST:n sivustolla
* Inka Lampisen pelaajakortti Kansainvälisen salibandyliiton sivustolla
Webinaari

**Verkkoseminaari** eli **webinaari** on internetin välityksellä toteutettu virtuaalinen tapahtuma, johon sekä esiintyjät että yleisö osallistuvat omalta päätelaitteeltaan maantieteellisestä sijainnista riippumatta. 

Verkkoseminaaria voidaan hyödyntää etä- tai verkko-opetuksessa järjestämällä luentoja ja koulutuksia. Verkkoseminaarina voi toteuttaa myös erilaisia tiedotustilaisuuksia ja markkinointitapahtumia, esimerkiksi tuotelanseerauksia.

Selvin ero videoneuvotteluihin on se, että verkkoseminaarit toteutetaan www-selaimella käytettävillä verkkosovelluksilla tai tietokoneelle/mobiililaitteelle asennettavilla ohjelmilla. Verkkoseminaarien järjestämiseen käytettyjä sovelluksia ovat esimerkiksi Citrix GoToWebinar, Adobe Connect, WebEx, WebinarJam Studio, Striimari, Bambuser, Appear.in, Skype ja Microsoft Lync (uudelta nimeltään Skype for Business).

Verkkoseminaari on lähtökohtaisesti virtuaalinen tapahtuma, johon ei osallistu fyysisesti läsnä olevaa yleisöä. Verkkoseminaaritekniikan avulla voidaan kuitenkin välittää sisältöä myös fyysisestä tapahtumasta, jolloin osa tapahtuman yleisöstä on samassa tilassa esiintyjän kanssa, osa seuraa tapahtumaa liittymällä verkkoseminaarilähetykseen.

Verkkoseminaarilähetys voi siis toteutua kahdesta erilaisesta lähtökohdasta:
# Järjestetään virtuaalinen tapahtuma: esiintyjät ja yleisö eivät ole samassa tilassa.
# Verkkoseminaarilähetys fyysisestä tapahtumasta: verkkoseminaarilähetys voidaan striimata eli jakaa samanaikaisesti kasvokkaisesta tilaisuudesta, jossa esiintyjä puhuu paikalla olevalle yleisölle. Tällöin verkkoseminaariosallistujat eli etäosallistujat ovat sekundaarinen yleisö. Käytännössä tallenteen myöhemmät katsojat ovat kolmas yleisö.

Ensimmäisessä mallissa esiintyjät ja osallistujat ovat yhtä aikaa etäyhteydessä toisiinsa omilta tietokoneiltaan. Verkkoseminaarissa kaikkien näytöillä on pääpiirteissään sama näkymä; esimerkiksi esiintyjän diat, esiintyjän kasvot tai näiden yhdistelmä. Videokameran käyttö verkkoseminaarissa ei ole välttämätöntä, sillä usein verkkoseminaarin viestinnälliset tavoitteet saavutetaan hyvän suullisen esityksen ja sitä tukevan esitysmateriaalin avulla.

Verkkoseminaarin vuorovaikutteisuus voi perustua etäosallistujien ääneen esittämiin kysymyksiin, mutta kysymyksiä voi esittää myös chattiruudulla, jolloin esiintyjä vastaa niihin joko suullisesti tai kirjoittamalla. Tämän lisäksi verkkoseminaareissa voidaan kommunikoida erilaisten äänestysten muodossa, jolloin kuulijoiden mielipidettä voidaan kysyä livetilanteessa.

Verkkoseminaarit voidaan tallentaa videolle myöhempää katselua varten, joten verkkoseminaarit tavoittavat yleisöä myös niiden toteutusajankohdan jälkeen. Eräissä verkkoseminaariohjelmistoissa voidaan myös indeksoida esityksen runko, jolloin jälkikäteen kuulija voi hyppiä eri osioiden välissä.

## Lähteet
Anni-Maija Seppänen

**Anni-Maija Seppänen** (s. 6. joulukuuta 1990) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän pelaa maalivahtina ja edusti viimeksi lappeenrantalaista NST:tä.

Seppäsen kasvattajaseura on Joutsenon Kataja. Kaudesta 2007–2008 alkaen hän pelasi Salibandyliigaa NST:ssä. Kausi 2014–2015 mukaan lukien hän on pelannut Salibandyliigan runkosarjassa 139 ottelua pistein 0 + 1 = 1 ja pudotuspeleissä 50 ottelua. Hän on saavuttanut NST:n kanssa SM-hopeaa kaudella 2010–2011 ja viidesti SM-pronssia kausina 2007–2008, 2008–2009, 2009–2010, 2011–2012 ja 2014–2015.

Suomen maajoukkueessa Seppänen on pelannut 16 ottelua. Otteluista kuusi oli MM-kilpailuissa. Noissa vuoden 2009 kilpailuissa Suomi saavutti pronssia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Anni-Maija Seppäsen pelaajakortti Kansainvälisen salibandyliiton sivustolla
Garm (täsmennyssivu)

**Garm** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

*Garm, koirademoni skandinaavisessa mytologiassa
*Garm, Suomessa vuosina 1923–1953 ilmestynyt ruotsinkielinen pilalehti
*KNM Garm, vuonna 1940 upotettu norjalainen sotalaiva
*Ğarm, taajama Tadžikistanissa
*Garm, yksi norjalaisen muusikon Kristoffer Ryggin taiteilijanimistä.
Nathalie Lahdenmäki

**Nathalie Frédérique Lautenbacher** (o.s. Lahdenmäki, s. 1974) on suomalais-ranskalainen keramiikkataiteilija, tutkija ja opettaja. 

## Opiskelu

Lahdenmäki valmistui keraamikoksi Taideteollisen korkeakoulun keramiikka- ja lasisuunnittelun osastolta vuonna 1999. Opintojensa yhteydessä hän toimi freesuunnittelijana Designor Oy:n Iittalan lasitehtaalla vuonna 1997 ja Designor Oy:n Arabian keramiikkatehtaalla harjoittelijana vuonna 1998.

## Toiminta taiteilijana

Opintojensa jälkeen Lahdenmäki toimi suunnittelijana Arabian keramiikkatehtaalla ja Iittalan lasitehtaalla. Tunnetuimpia teollisesti valmistettuja esineitä ovat keramiikasta valmistetut Piste -koriste-esinesarja (Arabia, 1999) ja lasista valmistetut Natal-maljakot (Iittala, 1997). Vuodesta 2004 Lahdenmäellä on ollut oma työpaja Studio Nathalie Lahdenmäki. Hänen uniikkitöilleen on ominaista hienostunut ja herkkä ote. Lahdenmäellä on ollut vuodesta 1997 tasaisesti sekä yksityis- että ryhmänäyttelyitä Suomessa ja ulkomailla. Hän on ollut kutsuttuna vierailevana taiteilijana vuonna 2005 The Shigaraki Ceramic Cultural Park, Shigaraki, Japaniin. Lahdenmäki kuuluu myös jäsenenä arvostettuun IAC:hen (International Academy of Ceramics, Geneva). 

Lautenbacher on lehtori Aalto-yliopiston taiteen, muotoilun ja arkkitehtuurin korkeakoulussa.

## Palkinnot

* 2005 Minon kansainvälinen keramiikkakilpailu, Japani (pronssia)
* 2008 Vuoden nuori muotoilija (yhdessä Naoto Niidomen kanssa)
* 2014 Minon kansainvälinen keramiikkakilpailu, Japani (pronssia)

## Lähteet
Kati Sinenmaa

**Kati Sinenmaa** (s. 1950 Laukaa) on suomalainen elämäntapa-aktivisti ja ITE-taiteilija, joka tunnetaan Pasilan kivilinnan rakentajana. Hän opiskeli 1989–1995 Helsingin yliopistossa fysiikkaa ja oli aktiivinen keskustelija varhaisissa Usenet-ryhmissä. Häntä pidettiin lahjakkaana luonnontieteissä, mutta hän keskeytti opintonsa ja jäi vuonna 1995 asunnottomaksi. Sinenmaasta on tehty vuonna 2005 dokumenttielokuva *[[Kosminen näytelmä]]*.

## Pasilan kivilinna

Jäätyään asunnottomaksi Kati Sinenmaa päätyi omien sanojensa mukaan sattumalta teltan kanssa Pasilaan *Puolen hehtaarin metsäksi* kutsumaansa metsikköön, kivenheiton päähän Ilmalan junaseisakkeesta. Hän ryhtyi kokoamaan alueelle kivistä linnamaista rakennelmaa, johon on vuosien saatossa rakentunut silmämääräisesti satoja tonneja painava kivirakennelma, jonka rakentaminen jatkuu edelleen. Rakennelmaa ympäröi noin 200 metriä pitkä ja 0,5–2 metriä korkea aitaus, joka muodostuu erilaisista risuista, hiekasta ja mullasta. Alueella on jopa usean tonnin painoisia kiviä aseteltuina kivilinnan rakenteisiin. 

Kivilinnan valmistamisessa Sinenmaalla ei ole ollut kertomansa mukaan apunaan muita työkaluja kuin lapio, rautakanki, sorkkarauta sekä lankkuja ja putken pätkiä, joiden avulla hän pystyi kaivamaan esille ja siirtelemään tonnienkin painoisia kiviä. Vuosina 1995–2008 hän myös asui linnaan rakentamassaan mökissä ympäri vuoden. Vuonna 2008 mökki paloi ja Sinenmaa joutui muuttamaan muualle. 

Vuonna 2016 Liikennevirasto päätti aidata linnan turvallisuussyihin vedoten.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kati Sinenmaan blogi
* Ulla-Maija Vilmi: Kiven vierittäjä , Vantaan Lauri 11.5.2006.
* Sinenmaan rakentama Pasilan kivilinna Retkipaikassa
https://www.iltalehti.fi/iltvuutiset/a/0990a3c8-87e3-4262-8ad2-671382261f9e
* Marko Leppänen: Kodittomuuden muistomerkki , Kirkko ja kaupunki 15.10.2012.
* Esoteerinen maantiede ja periferiaterapia: Kivenpyörittäjän urbaani metsähovi
Jalkapallon Suomen Cup 1974

**Jalkapallon Suomen Cup 1974** oli cupin 20. järjestämisvuosi. Kilpailuun osallistui 265 joukkuetta, joukkueet jakautuivat sarjoittain seuraavasti: Mestaruussarja 12, I divisioona 12, II divisioona 29, III divisioona 75, IV divisioona 98 ja muut 39. Ensimmäisen ja toisen sarjatason joukkueet pääsivät suoraan varsinaiselle kierrokselle.
Loppuotteluun selvisivät Lahden Reipas ja Oulun Työväen Palloilijat, ja se pelattiin Helsingin Olympiastadionilla. Ottelua seurasi 4866 maksanutta katsojaa ja sen voitti Reipas 1-0.

## Varsinainen kilpailu

### 1. kierros

### 2. kierros

### Suomen Cupin ottelut neljännesvälieristä alkaen

Cup-mestarit: Harri Holli, Pekka Kosonen, Mikko Kautonen, Markku Repo, Urho Partanen, Timo Kautonen, Raimo Hukka, Pertti Jantunen, Olavi Litmanen, Harri Toivanen, Seppo Nordman, Matti Sandberg ja Jorma Salonen

## Lähteet
* Suomen Cupin finaalit 
* Palloliiton Toimintakertomus 1974
Kauniit & Uhkarohkeat

**Kauniit & Uhkarohkeat** oli syksyllä 2014 perustettu suomalainen suomenkielistä musiikkia esittävä popyhtye. Levy-yhtiö Warner Music Finland solmi levytyssopimuksen yhtyeen kanssa loppuvuodesta 2015. Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä ”Kuningatar” helmikuussa 2016. Yhtye sai esikoissinglestään kultalevyn.

Yhtyeessä oli normaalista poiketen kaksi perkussionistia eikä lainkaan rumpalia. Yhtyeen jäsenet olivat keikkailleet yhdessä ja erikseen jo 2000-luvun puolivälistä ja soittaneet muun muassa Home Junior ja Frankie Say Relax -yhtyeissä. Yhtyeen kappaleiden sovitukset tekivät tuottajat Hank Solo ja Jonas W. Karlsson. Yhtye oli mukana myös Hank Solon elokuussa 2016 julkaistulla ”Söpö”-singlellä.

Yhtye lopetti varsinaisen toimintansa vuoden 2016 lopulla. Yhtyeen tekemät, mutta julkaisematta jääneet kappaleet julkaistiin maaliskuussa 2018 *[[Bändinperumislevy]]* -nimisellä albumilla. Yhtyeen jäsenistä solisti Eetu Kalavainen on jatkanut soolouralla.

## Diskografia
### Albumit

### Singlet

### Musiikkivideot
* *Kuningatar* (2016, ohjaus Hannes Honkanen)

## Lähteet
Mustapää (sukunimi)

**Mustapää** on suomalainen sukunimi. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan sukunimi on huhtikuuhun 2023 mennessä ollut käytössä 296 suomalaisella tai Suomessa vakituisesti asuneella ulkomaalaisella. Nykyisenä sukunimenä se on 132 henkilöllä.

## Historiatietoa

Nimeä tavataan kirkonkirjoissa jo 1500-luvulla, eikä sen alkuperästä ole varmuutta. Muinaisina aikoina henkilön nimi määräytyi usein henkilökohtaisten tai ulkoisten ominaisuuksien perusteella. Mustapää (saks. Schwarzkopf, ransk. Lenoir, ital. Negrelli, lat. Niger, Nigellus, Nigrinus, engl. Black, unk. Fekete, ven. Tschernischev)  saattaa viitata kantavanhemman hiusten väriin. Erään nimiteorian mukaan ensimmäinen Mustapää oli meren takaa tullut kauppias.

## Tunnettuja Mustapäitä

* Soili Mustapää (s. 1956), kuvataiteilija

## Runoilijan salanimi

P. Mustapää (Pyhä Mustapää) oli Martti Haavion kirjailijanimi ja se viittasi Pyhään Mauritiukseen, jonka hahmon hän oli huomannut Mustapäiden killan ovessa Tallinnassa.

## Lähteet
Numero Zeron tapaus

**Numero Zeron tapaus** (*Numero Zero*) on Umberto Econ viimeinen hänen elinaikanaan julkaistu teos. Alkuteos ilmestyi tammikuussa 2015, ja Helinä Kankaan suomennoksen on WSOY julkaissut syyskuussa 2015.

Teos on satiiri Italian mediamaailmasta. Sen tapahtumat sijoittuvat 1990-luvulle, aikaan jolloin sosiaalinen median valtakausi oli vielä edessä. Kirjan keskiössä ovat salaliittoteoriat. Päähenkilö, kertoja, Colonna on jättänyt opinnot kesken ja vaihtanut lyhyin väliajoin työpaikkaa. Hänen työnantajansa on vielä ilmestymätön sanomalehti, jonka tavoitteena on luoda sensaatioita. Sen keinoja ovat vallanpitäjien kiristys ja loanheitto, ja mukana ovat äärioikeistolainen salaseura, vapaamuurariloosi, CIA, terroristiryhmät. Mussolinia ei haudattukaan, vaan hänen ruumiinsa kopio. Tekeillä on ensimmäinen koenumero eli numero nolla, zero, ja Colonnan on tarkoitus kirjoittaa lehden teosta kirja.

Lehden nimi on *Domani*, ’Huomenna’, mikä viittaa siihen, ettei se käsittele päivän uutisia vaan tähtää tuleviin tarinoihin. Sen kohdeyleisö on yksinkertainen, tietämätön lukijakunta, jolle sanaristikon vihjeeksi riittää ”Eevan puoliso”. Vaikka kirjassa ei mainitakaan Silvio Berlusconia nimeltä, on ilmeistä, että juuri hän on lehden omistajan esikuva.

## Arviot
Italiassa kirja nousi heti myyntilistojen kärkeen, mutta kriitikoiden näkemykset ovat enimmäkseen jokseenkin vaisuja. Tom Rachman kirjoittaa *[[New York Times]]issa*, että kirja on nokkela ja älykäs, mutta siinä on myös hataria aineksia ja kummallisia harhapolkuja. Kirjoittajan innostus vie kuitenkin lukijan mukanaan. 

Jukka Petäjä arvioi kirjan monella tapaa ohueksi, sivuja on liikaa ajatusleikin käsittelyyn, teos ei kirjallisesti ”räjäytä pankkia, vaan saa holvissa aikaiseksi korkeintaan suutarin – – Lopputuloksena on sormiharjoituksia näppäimillä”.

Täysin vastakkaista näkemystä kirjasta edustaa Kari Salminen *[[Turun Sanomat|Turun Sanomissa]]*. Hän kysyy, pitikö itsestäänselvyydestä kirjoittaa kirja, ja vastaa, että piti: ”Pieni teos tulvii loisteliaasti ilmaistuja huomioita mediasta, ihmispsyykestä, historiasta, Italiasta ja tarinoista. Kovin paljon viisasta mahtuu vaatimattomaan mittaan.”

## Lähteet
Kari J. Ristolainen

**Kari Jussi Ristolainen** (s. 15. syyskuuta 1953 Kokkola) on suomalainen näyttelijä. 

## Ura
Olli ja Helena Ristolaisen perheeseen syntynyt Kari J. Ristolainen opiskeli Suomen teatterikoulussa vuosina 1974–1978. Ammattiuransa hän aloitti Jyväskylän kaupunginteatterissa kaudella 1978–1979. Ristolaisen kiinnitys Oulun kaupunginteatteriin alkoi 1979.

Ristolainen on näytellyt paitsi puhe- myös laulurooleja, äänialaltaan hän on tenori. Hänellä on ollut roolitehtäviä muun muassa musiikkinäytelmissä *Annie Mestariampuja* (1979), *Sugar* (1988), *Can Can* (1995), *Petronella* (2006) ja *Poika Mancini* (2014).

Teatterin ohella Ristolainen on näytellyt sivuosia muutamissa televisio- ja elokuvatuotannoissa. Lisäksi hänellä on ollut joitakin radiotehtäviä.

## Filmografia
### Elokuvat
*Iso vaalee (1983)
*Lupaus (2005)

### Televisio
*Isosisko ja pikkuveli (1977)
*Ammattimies (2000)
*Äiti ja Seija (2003)
*Taivaan tulet (2010)

## Lähteet
**Suomen teatterit ja teatterintekijät 1983 – Yhteisö- ja henkilöhakemisto*. Toim. Ilona Tainio. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Tammi, 1983. .

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Kansalliskirjasto Finna / Haku: Ristolainen, Kari J.
Matti Simola

**Matti Heikki Veikko Simola** (16. huhtikuuta 1926 Helsinki – 30. joulukuuta 1975) oli suomalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja.

Suurnan Poikien kasvatti Simola voitti pelaajana Suomen mestaruuden vuosina 1944, 1945, 1948 ja 1949. Valmentajana hän toimi Suomen miesten maajoukkueen päävalmentajana Helsingin kesäolympialaisissa 1952.

## Lähteet
* Matti Simola  Suomen Koripalloliitto

### Viitteet
Bromitrifluoridi

**Bromitrifluoridi** (BrF3) on bromin ja fluorin muodostama niin kutsuttuihin interhalogeeniyhdisteisiin kuuluva epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää bromaavana ja fluoraavana reagenssina sekä eräissä tapauksissa liuottimena.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa bromitrifluoridi on väritöntä tai kellertävää pistävänhajuista nestettä. Kiinteänä se on punertavan keltaista. Yhdiste reagoi erittäin kiivaasti veden kanssa disproportioituen bromihapoksi, vetybromidiksi ja vetyfluoridiksi. Yhdiste johtaa hieman sähköä ja sen sähkönjohtokyky on 8·10−3 Ω−1·cm−1. Sähkönjohtavuus johtuu dissosioitumisesta BrF2+- ja BrF4--ioneiksi. Bromitrifluoridi on hyvin reaktiivinen yhdiste ja reagoi esimerkiksi useiden orgaanisen yhdisteiden kanssa bromaten tai fluoraten ne. Lisäksi yhdiste liuottaa useita fluorideja muodostaen BrF4--ioneja. Bromitrifluoridi on vahva hapetin.
:3 BrF3 + 6 H2O → 2 HBrO3 + 9 HF + HBr

Bromitrifluoridi on myrkyllistä ja ärsyttää voimakkaasti, ihoa, silmiä ja hengitysteitä.

## Valmistus ja käyttö
Bromitrifluoridia voidaan valmistaa bromin ja fluorin välisellä reaktiolla 20 °C:n lämpötilassa. Tuote puhdistetaan tislaamalla.
:Br2 + 3 F2 → 2 BrF3

Bromitrifluoridia voidaan käyttää niin epäorgaanisten kuin orgaanisten fluoridien valmistamiseen. Se reagoi useiden halogeenialkaanien kanssa korvaten muut halogeeniatomit fluorilla. Sitä voidaan käyttää myös aromaattisten yhdisteiden bromaamiseen ja heterosyklisten yhdisteiden heteroatomien fluoraamiseen. Karbonyyliyhdisteiden kanssa se reagoi korvaten karbonyyliryhmän difluorimetaaniryhmällä.

## Lähteet
Sjung svenska folk

**Sjung svenska folk** on ruotsalaisen blueskitaristi-laulajan Rolf Wikströmin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1975 levymerkillä Ljudspår/MNW.

Vuonna 2009 albumi pääsi mukaan kirjaan *Tusen svenska klassiker*, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Rolf Wikström.
### A-puoli
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Claes Palmkvist – trumpetti
* Greg FitzPatrick – basso
* Jan Zetterqvist – rummut
* Lars Göransson – munniharppu
* Lasse Holmberg – tenori-, alttosaksofoni 
* Lotta Sandberg – laulu
* Rolf Wikström – laulu, kitara
* Slim Notini – piano

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Sjung svenska folk'' discogs.com -sivustolla
Volkswagen Polo V

**Volkswagen Polo V** (Typ 6R) on Volkswagenin Polo-mallin viides sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 2009–2017. Se valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 2010.

## Volkswagen Polo (2009–2017)

Viidennen sukupolven Volkswagen Polo esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2009. Malli oli edeltäjäänsä verrattuna 36 millimetriä pidempi, 32 millimetriä leveämpi ja 13 millimetriä matalampi. Paino oli kuitenkin hieman pudonnut edellismalliin verrattuna. Walter de’Silvan suunnittelemasta Polosta oli pyritty tekemään aikaisempaa urheilullisempi. Muotoilu on melko särmikästä ja urheilullista vaikutelmaa luovat viirusilmäiset ajovalot ja puskurin terävä alareuna.

Vuoden 2009 Euro NCAP -kolaritestistä Polo sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Joillain markkinoilla myytiin kolmi- ja viisiovisten hatchbackien ohella myös neliovista sedania. Intiassa sedan-korinen Polo tunnettiin nimellä **Volkswagen Vento**, ja samaa autoa myytiin myös Škoda Rapidina. Intiassa tuli myös vuonna 2016 myyntiin Poloon perustuva, Ventoa lyhyempi sedan-malli nimeltään Volkswagen Ameo. Kuudennen Polo-sukupolven sedan-versio on nimeltään Volkswagen Virtus. 

Vuonna 2010 esiteltiin edellisen sukupolven tapaan maasturimainen CrossPolo-versio, jossa on korotettu maavara, kattokaiteet sekä mustat muovilistat puskureissa, helmoissa ja pyöränkaarissa. Perusmallien tavoin se oli kuitenkin saatavissa ainoastaan etuvetoisena. 

Bensiinimoottoriksi Poloon oli aluksi valittavissa vapaasti hengittävät 1,2- (60/70&nbsp;hv) ja 1,4-litraiset (86&nbsp;hv) sekä turboahdetut 1,2 TSI (105&nbsp;hv) ja 1,4 TSI (180&nbsp;hv). Dieselvaihtoehdot olivat 1,2 TDI (75&nbsp;hv) ja 1,6 TDI (75/90/105&nbsp;hv). 

Poloa uudistettiin keväällä 2014. Ulkonäköpäivityksen sijasta suurimmat uudistukset kohdistuivat parempaan varusteluun ja korkeatasoisempaan viimeistelyn laatuun. Uusia varusteita olivat esimerkiksi mukautuva vakionopeudensäädin, sähköisesti säädettävä alusta ja kosketuksella toimiva multimedianäyttö. Suurimmat ja näkyvimmät ulkonäölliset muutokset olivat etu- ja takapuskureiden uudessa muotoilussa, joka kasvatti auton kokonaispituutta muutamalla sentillä. 

Vapaasti hengittävät 1,2- ja 1,4-litraiset bensiinimoottorit korvattiin uudella 1,0-litraisella (60/75&nbsp;hv). 1,2 TSI:n teho kasvoi 110 hevosvoimaan ja sen rinnalle tuli myös 90-hevosvoimainen versio. Dieselvalikoimassa aiemmat moottorit korvasi 1,4-litrainen TDI (75/90&nbsp;hv).

## Kuvia


Tiedosto:VW Polo 1.4 Team (V) – Frontansicht, 20. Juni 2011, Velbert.jpg|Viisiovinen Volkswagen Polo V.
Tiedosto:Volkswagen Polo Sedan 2.JPG|Volkswagen Polo V Sedan
Tiedosto:VW CrossPolo 1.2 TSI Magmaorange.JPG|Volkswagen CrossPolo
Tiedosto:VW Polo GTI (V) – Frontansicht, 14. April 2011, Velbert.jpg|Volkswagen Polo V GTI
Tiedosto:VW Polo 1.2 TSI BlueMotion Technology Comfortline (V, Facelift) – Frontansicht, 17. Juni 2014, Düsseldorf.jpg|Facelift-mallin Volkswagen Polo V.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Veikko Ilmasti

**Veikko Ilmasti** (s. 1928) on suomalainen keksijä ja yrittäjä, joka on saanut yli 40 patenttia erilaisille elektronisille laitteille. Hänen keksintöjensä pohjalle perustamiaan yrityksiä ovat vuonna 1960 aloitettu Labko Oy ja Aavi Technologies Ltd, jonka hän myi kiinalaisille.

Ensimmäisen patenttinsa Ilmasti sai viljan kosteusmittaristaan 1960 ja oli jo sitä ennen perustanut ensimmäisen yrityksensä Labkon. Muita tuotteita olivat puun kosteusmittari ja nestepintojen korkeusmittari. Ilmastin tuoreimmat patentit koskevat ilmanpuhdistustekniikkaa, ja niiden ympärille hän perusti vuonna 1991 Aavi Technologies -nimisen yrityksen. Muita Ilmastin keksintöjen pohjalle syntyneitä yhtiöitä ovat Moria Oy Ltd, Genano Oy, Ilmasti Oy, Ion Blast Oy ja Ulmaelektro Oy.

Koivistolta kotoisin oleva Ilmasti lähti jatkosotaan 12-vuotiaana, mutta hänet kotiutettiin jo kuukauden kuluttua. Hän on näin yksi nuorimmista Suomen sotaveteraaneista. Ilmasti kävi Lahdessa teknillisen koulun ja toimi 1950-luvulla rakennusmestarina ja -tarkastajana. Vapaa-aikoinaan hän perehtyi elektroniikkaan ja alkoi kehitellä erilaisia sähköisiä mittalaitteita.

Ilmastin sotakokemuksista on Kirsi Markkanen ohjannut vuonna 2009 ensiesitetyn televisiodokumentin *Tosi tarina: Lapsisotilas*. Ilmasti on muistellut lapsuuttaan ja yrittäjäuraansa myös julkaisemissaan kirjoissa.

## Teoksia
**Koiviston poika ja Zhdanovin lupaus : oma elämänkerta*, Moria 2005, 
**Ystävät kalliit, kalliit ystävät*, Edico 2011. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lapsisotilas, Tosi tarina. Dokumentti Yle Areenassa
Jukka Lemmetty

__NOTOC__

**Timo Jukka Lemmetty** (s. 19. helmikuuta 1951 Kouvola) on suomalainen Espoossa asuva kirjailija ja kuvittaja. Lemmetty on kuvittanut lastenkirjoja vuodesta 1981.

Lemmetty on tehnyt kuvitukset muun muassa Hannele Huovin Urpo ja Turpo sekä Raili Mikkasen Histamiini -teoksiin. Hän on kuvittanut myös Kaarina Helakisan James Bondén -kirjasarjaa sekä Jouko Varosen, Tuula Korolaisen, Leena Laulajaisen, Taru Mäkisen ja Kari Levolan teoksia, samoin kuin Teija Rekolan, Mikko Lensun ja Niina Hakalahden kirjoja. Lastenkirjojen ohella Lemmetty on kuvittanut oppikirjoja, ja esimerkiksi vuonna 2014 pohjoismaisena yhteistyönä julkaistun *Pohjolan lasten Raamatun*, jonka suomalaiset kuvittajat olivat Lemmetyn ohella Elina Warsta, Lena Frölander-Ulf ja Nadja Sarell. Hän on myös pitänyt yksityisnäyttelyitä ja osallistunut useisiin yhteisnäyttelyihin.

Lemmetty syntyi  varatuomari Matti Lemmetyn ja Kerttu Jaakkolan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1971 on Eeva Marita Lähteenmäki. Lemmetty kävi keskikoulun Rovaniemen yhteislyseossa ja opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1968-1970 ja Münchenin taideakatemiassa 1971. 

## Kirjalliset teokset
Jukka Lemmetty on itse julkaissut seuraavat lastenkirjat:
* *Alpo löytää Alman*, 2011
* *Alpo löytää kotiin*, 2010
* *Illi ja langaton puhelin*, 2010
* *Leo Z ja aikakone*, 1998
* *Leo Z ja pillerinpyörittäjä*, 1997
* *Leo Z*, 1996

## Palkinnot
* Kuvittajat-yhdistyksen Kukko-palkinto vuonna 2007
* Amerin kulttuurisäätiön kuvituspalkinto 1984 ja 1989.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kirjasampo: Jukka Lemmetty (Viitattu 9.3.2016)
* Jukka Lemmetty haluaisi tavata Mikko Mallikkaan, HS 4.2.2013 (Viitattu 9.3.2016)
* Lemmetyn kotisivut (10.7.2022)
Grovabreen

**Grovabreen** on lakijäätikkö Sognin ja Fjordanen läänissä, Norjassa. Pinta-alaltaan 20 km² laajuinen jäätikkö on Norjan 21. suurin (lukuun ottamatta Huippuvuorten saaristoa), ja sijaitsee kahden kunnan, Jølsterin ja Førden, alueilla.

## Lähteet
Elefsínanlahti

**Elefsínanlahti** (; myös *Eleusiinlahti*) on lahti Egeanmereen kuuluvan Saroninlahden pohjoisosassa Attikan rannikolla Kreikassa. Lahden suulla oleva Salamiin saari erottaa sen muusta Saroninlahdesta erilliseksi järvimäiseksi vesialueeksi, johon on pääsy salmista saaren kummaltakin puolelta.

Elefsínan kaupunki, josta lahti on saanut nimensä, sijaitsee sen pohjoisrannalla. Länsirannalla sijaitsee Néa Péramos ja itärannalla Skaramagkás.
Epídavroksenlahti

**Epídavroksenlahti** (; myös *Epidauroksenlahti*) on lahti Egeanmereen kuuluvan Saroninlahden eteläosassa Peloponnesoksen maantieteellisellä alueella Kreikassa. Se käsittää Argoliin niemimaan ja Méthanan niemen välisen vesialueen.

Lahti on saanut nimensä antiikin aikaisesta Epidauroksen kaupungista, joka sijaitsi sen rannalla, sekä nykyisestä Epídavroksesta. Lahden rannalla antiikin Epidauroksen paikalla sijaitsee Archaía Epídavroksen kylä.
Epídavros Limirán lahti

**Epídavros Limirán lahti** (; myös *Epidauros Limeran lahti*) on lahti Egeanmereen kuuluvan Myrtóonmeren länsiosassa Peloponnesoksen niemimaahan kuuluvan Maléan niemen itärannikolla Kreikassa.

Monemvasián saarimainen niemi työntyy lahteen. Muutoin lahdessa ei ole suurempia saaria. Lahti on saanut nimensä antiikin aikaisesta Epidauros Limeran kaupungista, joka sijaitsi lahden rannalla hieman Monemvasiásta pohjoiseen.
Ierissóksenlahti

**Ierissóksenlahti** () on lahti Egeanmeren pohjoisosissa Chalkidikín niemimaan itärannikolla Athoksen niemen juuressa Kreikassa. Se sijaitsee Ierissóksen kaupungin edustalla, josta se on saanut nimensä. Lahden ranta kuuluu Aristotéliin kuntaan.

Lahden pohjois- ja itärannikolla on suojeltuja metsäalueita. Rannan lähellä sijaitsi muun muassa antiikin aikainen Stageiran kaupunki.
Kassándranlahti

**Kassándranlahti** () eli **Toronaíoslahti** (Κόλπος Τορωναίος, *Kólpos Toronaíos*) on lahti Egeanmeren pohjoisosassa Makedonian maantieteellisellä alueella Kreikassa. Se sijaitsee Chalkidikín niemimaan kahden läntisimmän niemen Kassándran ja Sithonían välissä.

Lahden pituus on noin 54 kilometriä ja leveys noin 24 kilometriä. Lahden länsiranta kuuluu Néa Propontídan ja Kassándran kuntiin, pohjoisranta Polýgyroksen kuntaan ja länsiranta Sithonían kuntaan. Lahdessa sijaitsee pieni Kélyfoksen saari.

## Aiheesta muualla
Lakonianlahti

**Lakonianlahti** () on lahti Joonianmeressä Peloponnesoksen niemimaan etelärannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Peloponnesoksesta erkanevien Mánin ja Maléan niemimaiden välissä.

Lahti on suunnilleen ylösalaisin käännetyn U-kirjaimen muotoinen, ja sen leveys itä-länsisuunnassa on noin 58 kilometriä ja pituus pohjois-eteläsuunnassa noin 44 kilometriä. Lahden rannat kuuluvat Lakonian alueyksikköön. Mánin niemimaa, joka käsittää lahden länsirannan, erottaa lahden Messenianlahdesta. Maléanniemi käsittää lahden itärannan.

Evrótas-joki laskee lahteen sen pohjoisrannikolla. Lahden pohjukassa sijaitsee Gýtheion kaupunki. Lahden suulla sijaitsevat Elafónisoksen ja Kytheran saaret.

## Aiheesta muualla
Maliakóslahti

**Maliakóslahti** () on lahti Egeanmeren länsiosassa Keski-Kreikan maantieteellisellä alueella Kreikassa.

Maliakóslahti erkanee Pohjoisesta Euboianlahdesta ja työntyy Fthiotiin alueyksikön alueelle. Sen pohjoisranta kuuluu Stylídan kuntaan, länsiranta eli lahden pohjukka Lamían kuntaan ja eteläranta Kaména Voúrlan kuntaan. Spercheiósjoki laskee lahteen sen länsipäässä.
Mégaranlahti

**Mégaranlahti** () on lahti Egeanmereen kuuluvan Saroninlahden pohjoisosassa Kreikassa. Se sijaitsee Salamiin saaren länsipuolella Mégaran kaupungin edustalla, josta se on saanut nimensä.

Lahdessa sijaitsee joitakin pieniä saaria, joista suurin on Revythoúsa.
Messenianlahti

**Messenianlahti** () on lahti Joonianmeressä Peloponnesoksen niemimaan etelärannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Peloponnesoksesta erkanevien Messenian niemimaan ja Mánin niemimaan välissä.

Messenian niemimaa käsittää lahden länsirannikon. Itärannikon käsittävä Mánin niemimaa erottaa lahden Lakonianlahdesta. Kalamátan kaupunki sijaitsee Messenianlahden pohjukassa. Lahdessa ei ole saaria.

## Aiheesta muualla
Moúdroksenlahti

**Moúdroksenlahti** () on lahti Egeanmeren pohjoisosassa Límnoksen saaren etelärannikolla Kreikassa. Sen länsirannikolla sijaitsee Néa Koútali ja itärannikolla Moúdros, josta lahti on saanut nimensä.

Moúdroksenlahti toimi ympärysvaltojen laivaston tukikohtana niiden hyökkäyksessä Gallipolin taistelussa ensimmäisen maailmansodan aikana.

## Lähteet
Mýrtoksenlahti

**Mýrtoksenlahti** () on lahti Joonianmeressä Kefalonián saaren pohjoisrannikolla Kreikassa. Se on toinen saaren kahdesta suuresta lahdesta etelärannikon Argostólinlahden ohella.

Lahdella on Mýrtoksen ranta, joka on yksi Kefalonián tunnetuimpia rantoja ja suosituimpia turistikohteita. Se sijaitsee pienemmässä lahdelmassa Mýrtoksenlahden keskivaiheilla. Rannan pohjoispuolella Mýrtoksenlahteen työntyy pieni Ásoksen saarimainen niemi, jossa on linnoitus (*Froúrio*).

## Lähteet
Kyparissiakóslahti

**Kyparissiakóslahti** () eli **Kyparissíanlahti** (Κόλπος Κυπαρισσίας, *Kólpos Kyparissías*) on lahti Joonianmeren itäosassa Peloponnesoksen niemimaan länsirannikolla Kreikassa.

Kyparissiakóslahti muodostaa loivan puolikaaren, jonka pituus on noin 60 kilometriä. Lahden pohjoisosan ranta kuuluu Länsi-Kreikan alueen Eliksen alueyksikköön ja jakautuu Pýrgoksen, Andrítsaina-Kréstenan ja Zacháron kuntien kesken, kun taas eteläosan ranta kuuluu Peloponnesoksen alueen Messenian alueyksikköön ja Trifylían kuntaan. Lahden etelärannikolla sijaitsee sille nimensä antanut Kyparissían kaupunki.

Alfeiós-joki laskee lahteen sen pohjoisrannikolla. Lahdessa ei ole saaria. Kauempana merellä sen edustalla sijaitsevat Strofadien saaret.

## Aiheesta muualla
Pagasitikóslahti

**Pagasitikóslahti** (; myös *Pagasainlahti*) on lahti Egeanmeren länsilaidalla Thessalian maantieteellisellä alueella Kreikassa. Se sijaitsee Pílion niemimaan kainalossa Magnesian rannikon ympäröimänä.

Vóloksen kaupunki sijaitsee lahden pohjukassa sen pohjoisrannalla. Lahden rannalla sijaitsevat myös muun muassa Néa Anchíalos sekä Néa Anchíaloksen lentoasema. Lahdessa sijaitsevat saaret Alatás, Palaió Tríkeri ja Pythoú.

## Aiheesta muualla
Petaliónlahti

**Petaliónlahti** () on lahti Egeanmeren länsiosassa Euboian saaren ja Attikan itärannikon välissä. Se yhdistää Eteläisen Euboianlahden muuhun Egeanmereen.

Lahden itäosassa Euboian rannikolla sijaitsee Petalioí-saariryhmä. Sen suurimmat saaret ovat Megalónisos, Chersonísi, Lamperoúsa ja Tragonísi. Attikan rannikolla lahden länsirannalla sijaitsevat muun muassa Néa Mákri, Rafína ja Artémida.
Singitikóslahti

**Singitikóslahti** () eli **Pyhänvuorenlahti** (Κόλπος Αγίου Όρους, *Kólpos Agíou Órous*) on lahti Egeanmeren pohjoisosassa Makedonian maantieteellisellä alueella Kreikassa. Se sijaitsee Chalkidikín niemimaan kahden itäisimmän niemen Sithonían ja Áthoksen välissä.

Singitikóslahti on saanut nimensä antiikin aikaisesta Singoksen kaupungista, joka sijaitsi jossakin Sithonían niemellä. Lahden toinen nimi viittaa Áthokseen eli Pyhään Vuoreen. Lahden pituus on noin 48 kilometriä ja leveys noin 24 kilometriä. Lahden itärannalla sijaitsevat muun muassa ”Áthoksen portti” Ouranoúpoli sekä Áthoksen satama Dáfni. Lahdessa sijaitsevat muun muassa saaret Ammoulianí ja Diáporos.
Strymonikóslahti

**Strymonikóslahti** () eli **Orfanóksenlahti** (Κόλπος Ορφανού, *Kólpos Orfanoú*; myös *Orfaninlahti*) on lahti Egeanmereen kuuluvassa Traakianmeressä Makedonian maantieteellisellä alueella Kreikassa.

Lahden länsiranta kuuluu Vólvin kuntaan, pohjoisranta Amfípolin kuntaan ja koillisranta Pangaíon kuntaan. Lahden rannalla sijaitsevat muun muassa kaupungit Asproválta, Néa Vrasná ja Stavrós. Strymónas- eli Strumajoki, josta lahti on saanut nimensä, laskee lahteen sen pohjoisosassa.

## Aiheesta muualla
Vantablack

**Vantablack** on hiilinanoputkilla päällystetty pinta, joka vuonna 2016 on mustin tunnettu musta materiaali. Materiaalia valmistaa brittiläinen Surrey Nanosystems. 

Ensimmäinen versio Vantablackistä absorboi 99,965 prosenttia siihen osuvasta valosta. Vuonna 2016 julkaistun uudemman version absorboimaa osuutta ei ole kyetty lainkaan mittaamaan. Vantablackiä edeltävä mustin pinta absorboi 99,96 prosenttia. 

Materiaali tuotetaan epätasaiseen alumiinipintaan istuttamalla siihen 20 nanometrin halkaisijan hiilinanoputkia tiheäksi metsiköksi. Materiaaliin osuva fotoni kulkee putkien väliseen tilaan, jossa se heijastelee putkien välillä ja lopulta imeytyy aineeseen. Valon energia muuttuu lopulta lämmöksi. Putkien kasvatus voidaan tehdä noin 400&nbsp;°C:n lämpötilassa, kun taas NASAn valmistamat mustat pinnat vaativat 750&nbsp;°C:n lämpötilan. Tämä mahdollistaa materiaalien kuten alumiinin käytön pohjana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Three Shades of Black &nbsp; – Heijastuvuus-demonstraatio Vantablackin ja muiden mustien pintojen välillä.
Kaválanlahti

**Kaválanlahti** () on lahti Egeanmereen kuuluvan Traakianmeren pohjoisrannikolla Makedonian maantieteellisellä alueella Kreikassa.

Kaválanlahden pohjukassa sijaitsee Kaválan kaupunki, josta lahti on saanut nimensä. Lahden rannalla sijaitsee myös muun muassa Néa Péramoksen kaupunki. Kaválanlahden länsiranta kuuluu Pangaíon kuntaan, pohjoisranta Kaválan kuntaan ja itäranta Néstoksen kuntaan. Lahden edustalla sijaitsee Thásoksen saari.
Aino Heikkinen

**Aino Heikkinen-Mustonen** on suomalainen tutkija, keksijä ja yrittäjä. Hän on tutkinut luokitellun lentotuhkan vaikutusta betoniin jo 1970-luvulla. Tämän kehitystyön tuloksena on syntynyt useita patentteja. Valmistuttuaan rakennusinsinööriksi Heikkinen-Mustonen toimi tutkijana Lujabetoni-konsernissa. Vuonna 1992 hän perusti oman betonialan yrityksen. Hän on toiminut CT Heikkinen Oy:n ja Fatec Oy:n toimitusjohtajana. Heikkinen-Mustonen on saanut kansainvälisiä ja suomalaisia palkintoja innovaatioistaan kierrätysaineiden käytöstä betonin valmistuksessa, esimerkiksi vuoden naiskeksijä -palkinto vuonna 2007. 

## Lähteet
Koskenlasku

**Koskenlasku** on harrastus ja urheilulaji, jossa venekunta ohjailee ilmatäytteistä lauttaa melojen tai airojen avulla koskea alas.

Koskea lasketaan yleensä ilmalla täytetyllä kumiveneellä, joka on pituudeltaan 3,6–4,3 metriä ja leveydeltään 1,8–2,4 metriä. Lautta on tehty kumi- tai muovikankaasta, ja siinä on monta ilmalokeroa. Myös puisia soutuveneitä ja kahden hengen melottavia katamaraanilauttoja käytetään. Lauttaa ohjaillaan yhdenaikaisilla melontaliikkeillä tai siirtelemällä painoa puolelta toiselle. Venekunnalla, johon kuuluu lautan koon mukaan 4–12 jäsentä, on turvakypärät, märkäpuvut, pelastusliivit ja suojaavat jalkineet. Pitkille erävaelluksille voidaan ottaa mukaan ultrakevyitä reppulauttoja ja taitettavat melat.

Laskettavat kosket luokitellaan kansainvälisen järjestelmän mukaisesti kuuteen luokkaan. Ensimmäiseen luokkaan kuuluvat rauhalliset joet, ja kuudenteen luokkaan kuuluvat rajut kosket, joihin pääsevät vain lajin huiput.

Kansainvälinen koskenlaskuliitto IRF järjestää miesten ja naisten maailmanmestaruuskilpailut kahden vuoden välein. Niissä kuusihenkiset venekunnat kilpailevat pisteistä syöksyssä, pujottelussa ja aika-ajossa, ja kokonaiskilpailu ratkeaa yhteispisteiden perusteella. Syöksykilpailu käydään nopeassa koskessa, pujottelussa kierretään 12 porttia, ja aika-ajossa melotaan myötävirtaan melkein tunnin ajan.

Koskenlasku on myös harrastus, ja monet kaupalliset toimijat järjestävät koskenlaskua erämaissa ympäri maailmaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kansainvälinen koskenlaskuliitto
Condé-sur-Vesgre

**Condé-sur-Vesgre** on kunta Ranskassa Yvelinesin departementissa Île-de-Francen alueella.  Se sijaitsee 60 km Pariisista lounaaseen Vesgrejoen varrella, joka on Eurejoen sivujoki. Kunnan nähtävyyksiä on 1000-luvulta oleva kirkko Saint-Germain-de-Paris lasimaalauksineen. La Colonie nimisessä rakennuksessa yritettiin elää sosialistista yhteisöelämää Charles Fourierin teorioiden mukaan.


Tiedosto:Condé-sur-Vesgre Église.jpg|Saint-Germain-de-Paris
Tiedosto:La bâtiment de La Colonie, Condé-sur-Vesgre.JPG|La Colonie


## Aiheesta muualla

## Lähteet
Sahagún

**Sahagún** on kunta Leónin maakunnassa Kastilia ja Leónin itsehallintoalueella Espanjassa. Kunnan asukasluku on noin 2700 (2015).

Arkkitehtuurissa ja taiteessa mudéjar-tyylin katsotaan yleisesti syntyneen 1100-luvulla Sahagúnissa.

## Kuvia

Iglesia de San Lorenzo en Sahagun.jpg|Iglesia de San Lorenzo
Sahagun - Iglesia de San Tirso 06.JPG|Iglesia de San Tirso
Sahagun - Iglesia de la Peregrina1.jpg|Santuario de la Peregrina
Sahagun - Monasterio de San Benito2.jpg|Torre del reloj (Monasterio Real de San Benito)
Sahagun - Arco de San Benito 2.jpg|Arco se San Benito (Monasterio Real de San Benito)
Monasterio de Santa Cruz, Sahagún.jpg|Monasterio de Santa Cruz
Estación de tren de Sahagún.jpg|Rautatieasema
Monumento a Fray Bernardino.jpg|Fransiskaani Bernardino de Sahagúnin (1499–1590) patsas
 


## Lähteet

## Aiheesta muualla