open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kyösti Sorjonen

**Kyösti Hannes Sorjonen** (1. maaliskuuta 1912 Kouvola – 6. joulukuuta 1996 Jyväskylä) oli suomalainen toimittaja, pakinoitsija (nimimerkki *Joel*) ja kirjailija. 

Sorjonen valmistui 1938 filosofian kandidaatiksi. Sotavuosina 1940–1944 hän toimi Jyväskylän suojeluskuntapiirin valistusohjaajana ja sodan jälkeen toimittajana muun muassa *[[Sisä-Suomi|Jyväskylän Sanomat]]* -lehdessä. Sorjonen sai 1980 Jyväskylän yliopiston yhteiskuntatieteiden kunniatohtorin arvon.

## Teoksia
*  *Meistä tuli kirjailijoita? : 44 kirjailijaa kertoo kirjallisista ensiaskeleistaan*, toimittaneet K. Sorjonen ja V. Rekola.  Gummerus 1947
*  *Nippe, Nappe ja Vippe : satu kolmesta muurahaisesta*, kuvitus Helga Sjöstedt.   Gummerus 1951
*  *Kansamme kasvoja*, kirjoittajat A. Matilainen ja K. Sorjonen.  WSOY 1952
*  *Keski-Suomen Rauta oy. 1903–1953*, kuvitus Ensio Pulli.  Keski-Suomen Rauta, Jyväskylä 1953
*  *Uuden linnan musta pässi*, nuorisonromaani, kuvitus Asmo Alho.  Gummerus 1953
*  *Aivan tavallisia jannuja*, seikkailukertomus pojille, Gummerus 1960
*  *Jyväskylän myyntimiehet : myyntimiehet : Jyväskylän osasto ry. 1937–1962*.   1962
*  *Keskisuomalaisten kulttuurirahasto*.   Suomen kulttuurirahasto 1979
*  *Suomen Ateenasta : Kyösti Sorjosen pakinoita 1945–1990 nimimerkillä Joel*, toimittanut Louna Lahti.   Atena kustannus , Jyväskylä 1991

## Lähteet
* Suomen kirjailijat-tietokanta 
* Luettelo 1.11.1945 lakkautuspalkalla olleista valtion viran ja toimen haltijoista 

### Viitteet
Atorox-palkinto

**Atorox-palkinto** on Turun Science Fiction Seura ry:n vuodesta 1983 lähtien vuosittain jakama tieteiskirjallisuuspalkinto, joka myönnetään edellisen vuoden parhaalle kotimaiselle tieteis- tai fantasianovellille. Palkinto on saanut paitsi nimensä, myös muotonsa Outsiderin luoman Atorox-hahmon mukaan, sillä voittajalle annettava palkinto on savesta poltettu Atoroxin pää. Palkinto jaetaan yleensä Finnconissa. 

Eniten Atorox-palkintoja on saanut Johanna Sinisalo, yhteensä seitsemän. Pasi Ilmari Jääskeläinen on saanut palkinnon neljä kertaa, ja Anne Leinonen ja Reetta Vuokko-Syrjänen on palkittu kolme kertaa. 

Palkinnon voittaja äänestetään yleisöäänestyksellä, johon voi osallistua kuka tahansa. Ainoa vaatimus on, että äänestäjän pitää lukea 20–25 äänestykseen valittua novellia. 

## Voittajat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Atorox-palkinto Turun Science Fiction Seura ry:n verkkosivustolla
Newcastlen lentoasema

**Newcastlen lentoasema**  sijaitsee noin kymmenen kilometriä Newcastle upon Tynen luoteispuolella. Se on vuosittaisella yli viidellä miljoonalla matkustajalla Britannian kymmenenneksi vilkkain lentoasema ja kasvaa nopeasti.

Lentoasema avattiin vuonna 1935. Vaikka lentoasemaa sanotaan Newcastlen lentoasemaksi, sen omistavat yhdessä Tyne and Wearin kunnat ja Kööpenhaminan lentoasema.

Lentoasemalle pääsee metrolla. Matka Newcastlesta kestää noin 25 minuuttia ja Sunderlandista 55 minuuttia.  Autolla sinne tullaan moottoritieltä A1 nelikaistaista sivutietä A696 pitkin.

Newcastlesta on reittiliikennettä muihin Britteinsaarten kohteisiin, manner-Eurooppaan, Välimerelle, Kanariansaarille ja Dubaihin. Charterit lentävät tyypillisiin etelän lomakohteisiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Lentoaseman kotisivut
Triforium

**Triforium** eli **triforio** on romaanisten ja goottilaisten kirkkojen keskilaivan klerestorioikkunoiden alapuolella oleva pienoispylväsgalleria. Joissakin kirkoissa triforiumin takana on pylväskäytävä.

## Lähteet
Klerestorio

**Klerestorio** on basilikatyyppisen kirkon keskilaivan seinien yläosa, sivulaivojen yläpuolelle kohoava ikkunaseinä, joka tuo valoa keskilaivaan. Klerestorioikkunat ovat yleisiä etenkin goottilaisissa kirkoissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tero Kaikkonen

**Tero "Kaivo" Kaikkonen** on suomalainen Rajamäeltä kotoisin oleva muusikko ja Raptorin jäsen. Kaikkonen kokeili myös soolouraa ja teki kolme iskelmäalbumia. 

Lisäksi Kaikkonen on tehnyt lauluja myös muille artisteille, kuten Juha Metsäperälle ja Ylonalle. Kaikkonen on tehnyt yhteistyötä myös muiden lauluntekijöiden ja artistien kanssa, kuten Mica Ikosen kanssa.

Kaikkonen oli jokin aika sitten mukana myös Nallet-musiikkiprojektissa joka julkaisi ainakin pari singleä ja ne löytyy myös Youtubesta.

Nykyään Kaikkonen työskentelee musiikkiuran ohella rakennusalalla mutta on esiintynyt artistina mm. Raptorin paluukeikoilla ja vuoden 2017 Hyvinkää All Stars-konserteissa.

## Diskografia
### Raptori
#### Albumit
* *[[Moe!]]* (Megamania, 1990) LP, CD, MC
* *[[Tulevat tänne sotkemaan meidän ajopuuteorian]]* (Megamania, 1991) LP, CD, MC
* *[[Epäviralliset muistelmat]]* (kokoelma, Megamania, 1996) CD, MC
* *[[Ouu-raisakson!]]* (Reel Art, 2000) CD
* *[[Sekoelma!]]* (kokoelma, 2010) CD

### Nallet
* *Metsään* (2012)
* *OMK* (2012)

### Sooloura
#### Albumit
* Kaivo: *[[Tekevälle sattuu]]* (1992)
* Kaivo: *Mysteerimies* (1993)
* Kaivosmiehet: *Viime yönä* (1995)
* Kansansuosikit: *Suomalainen rakkaus* (2004)

#### Singlet
* Kaivo: *Lähdetkö mukaan* (2011) digitaalinen julkaisu

## Lähteet
Laura Soinne

**Laura Soinne** (vuodesta 1939 oik. **Soinne-Vuorela**; 6. helmikuuta 1897 Tuusula – 17. maaliskuuta 1992 Tuusula) oli erityisesti näytelmiä ja satuja kirjoittanut suomalainen kirjailija. Hän oli vuodesta 1939 lähtien naimisissa runoilija Einari Vuorelan kanssa.

## Teoksia
* *Varjojen linnan prinssit ja muita satuja*, kuvittanut Astrid Jung.  Kirja, Helsinki 1918
* *Mustat helmet ja muita satuja*, kuvittanut Ilmari Virkkala.  Otava 1920
* *Hukkasaari: 4-näytöksinen satunäytelmä*. WSOY 1923
* *Kupariavain*, lastennäytelmä. 1925
* *Valkoinen lootus: Muinaisintialainen tarina*, näytelmä. 1926
* *Eeva antoi – ja minä söin...* romaani. WSOY 1927
* *Koululaisnäytelmiä*. WSOY 1927
* *Jörö-Jukan seikkailut*, lastennäytelmä. 1928
* *Synnin puumerkki: Romaani.* WSOY 1928
* *Emäntä-vainaan kellonvitjat: Kaksinäytöksinen farssi*. 1929
* *Hopearisti: Kolminäytöksinen karjalaisaiheinen kansannäytelmä*. WSOY 1930
* *Pikavalokuvaaja: Yksinäytöksinen pila*. 1930
* *Amorin narrit: 3-näytöksinen iloittelu*. Kansanvalta 1931
* *Seikkailusatuja: "Varjojen linnan prinssit" ja muita satuja*, kuvittanut Unto Kaipainen. WSOY 1931
* *Miehen vankina: Romaani.* Karisto 1932
* *Veto: 1-näytöksinen suojeluskuntahuvinäytelmä*. Hakkapeliitta, Helsinki 1933
* *"Kirjeenvaihtoon halutaan...": Yksinäytöksinen huvinäytelmä*. Gummerus 1934
* *Naisvihaaja: 1-näytöksinen huvinäytelmä*. Gummerus 1935
* *Kuka sinä olet? Romaani.* WSOY 1936
* *Apson kaksoisveljekset*, näytelmä. 1937
* *Susimetsän ahne peikko*, lastennäytelmä. 1939
* *Satuja*, kuvittanut Maija-Kaarina Nenonen. WSOY 1946
* *Vuorenhaltijan lahja*, kuvitus Leena Puranen. WSOY 1953
* *Herra Kurjenmiekan rakkauden draama – eli sano se oikein kauniisti*, komedia. 1963
* *Löytötavara*, komedia. 1971
* *Meidän fröökynä*, komedia. 1972
* 
* *Tuulitunturin jättiläinen*, kuvitus Hannu Lukkarinen. WSOY 1979

## Elokuvasovituksia
* *[[Synnin puumerkki]]*, ohjaus Jorma Nortimo 1942 (samannimisestä romaanista)
* *[[Miehen vankina]]*, ohjaus Aarne Kivimäki 1943  (samannimisestä romaanista)
* *[[Kahden ladun poikki]]*, ohjaus Armand Lohikoski 1958 (Soinne teki elokuvaan käsikirjoituksen Einari Vuorelan kanssa tämän romaanin pohjalta)

## Palkinnot
*  Valtion kirjallisuuspalkinto 1980

## Lähteet
* *Suomen kirjailijat.*
* Keuruun kunnan matkailusivut: Laura Soinne (Internet Archivessa)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Laura Sointeen muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''.
*
Suomen puolustusvoimien joukko-osastoperinteet

**Suomen puolustusvoimien joukko-osastoperinteet** on 4. kesäkuuta 2008 julkaistu kirja, jossa käsitellään yli kahdeksankymmenen joukko-osaston perinteitä vuosina 1918–2008. Se on Sotamuseon julkaisema ja osa Puolustusvoimien juhlavuoden 2008 tapahtumia.

## Sisältö
Suomen puolustusvoimien joukko-osastoperinteet kirjassa käsitellään vuosien 2006–2007 Puolustusvoimien itsenäisten joukko-osastojen perinteitä. Kirjassa käsiteltävät perinteet ovat joukko-osaston yleinen historia, joukko-osastotunnus, joukko-osastoristi, lippu, kunniamarssi, perinne tai/ja vuosipäivä, perinnehuoneet, museot, muistomerkit, killat ja perinneyhdistykset, johtajat ja kirjallisuus. Kirjassa on lisäksi liitteenä CD, jossa on 33 kunniamarssia Kaartin Soittokunnan soittamana.

## Toimituskunta ja käsikirjoittajat
* Marko Palokangas – päätoimitus ja käsikirjoitus
* Pentti Airio     – käsikirjoitus
* Lauri Haavisto   – käsikirjoitus
* Kyösti Ihanus    – arkistotutkimus
* Johanna Keinänen – kuvatoimitus ja käsikirjoitus
* Pekka Saloranta  – kieliasun tarkastus ja oikoluku
* Jukka Vuolio     – käsikirjoitus

## Lähteet
*Joukko-osastoperinteet kirjaksi, Puolustusvoimat 12.1.2007
*Ruotuväki-lehden artikkeli 22.5.2008 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kirja luettavissa Doria-julkaisupalvelussa
Uolevi Kianto

**Sorjo Uolevi Sotaprinssi Kianto** (10. marraskuuta 1917 Hailuoto &ndash; 10. helmikuuta 2000 Oulu) oli suomalainen opettaja, toimittaja ja kirjailija.

Kiannon vanhemmat olivat kirjailija Ilmari Kianto ja opettaja Siviä Karppi. Hän kävi keskikoulun Joensuun lyseossa ja aloitti vuonna 1937 työskentelyn lehtialalla aluksi Pohjois-Karjalassa.  Vuonna 1938 Uolevi Kianto oli työssä Kajaanissa ilmestyneessä Kainuun Suunta-lehdessä ja vuonna 1939 oululaisessa Pohjolan Suunta-lehdessä.

Uolevi Kianto toimi myöhemmin äidinkielen ja muidenkin aineiden tuntiopettajana Pohjois-Pohjanmaan Keskusammattikoulussa, äidinkielen opettajana Oulun kauppaoppilaitoksessa vuosina 1959&ndash;1977, kirjastonhoitajana sekä äidinkielenopettajana Oulun ammattikoulussa ja lisäksi äidinkielenopettajana muun muassa myyjäkursseilla. Hän toimi eri lehtien kirjallisuus- ja teatteriarvostelijana ja julkaisi itse novelleja, runoja ja matkakertomuksia. 

## Teoksia
*  *Ilmari Kiannon kirjalliset julkaisut 1896-1954, isänsä 80-vuotispäiväksi 7.5.1954 laatinut Uolevi Kianto*.  Otava 1954
*  *Ilmari Kiannon kauneimmat runot : valikoima*, toimittanut Uolevi Kianto.   Otava 1964
*  *Saat kertoa kaiken, sanoi Iki-Kianto*.  Otava 1966
*  *Tervetuloa kotiin, Iki : muistelmia ja päiväkirjojen kertomaa Iki-Kiannosta ja hänen ystävistään*.  Otava 1978

## Lähteet
* Suomen kirjailijat-tietokanta (hakusivu) 
* Anneli Kotisaari : Sursillin suku. Brita Östenintytär Sursill s. 1571 Västerget, Uumaja, Ruotsi ja hänen jälkeläisiään yhteensä 815 taulua, taulu 292, Ilmari Calamnius-Kianto. Viitattu 16.3.2014.
Catharina Kock

**Catharina Kock**  (s. ) on suomalainen kalpamiekkailija, jonka seura on Helsingin Miekkailijat (HFM). Kockin valmentajana toimii Peter Neelis. Vuonna 2008 Catharina Kock voitti ensimmäisen kalvan suomenmestaruuden aikuisten sarjassa.

Juniorisarjoissa Kock on voittanut suomenmestaruuden vuosina 2006, 2007 ja 2008 alle 17-vuotiaiden  ja vuosina 2007 ja 2008 alle 20-vuotiaiden sarjassa. 

Catharina Kockin äiti, Lena Tallroth-Kock on myös moninkertainen suomenmestari kalvalla ja floretilla. Catharinan sisko Michaela Kock ja veli Joachim Kock miekkailevat myös maajoukkuetasolla

Vuonna 2012 Catharina Kock voitti U23 EM-hopeaa.

## Lähteet
Dietmar Hopp Stadion

**Dietmar Hopp Stadion** on jalkapallostadion, joka sijaitsee Sinsheimissa Saksassa. Se oli TSG 1899 Hoffenheimin kotikenttä tammikuuhun 2009 asti, jolloin uusi Rhein-Neckar-Arena valmistui. Stadion on nimetty Dietmar Hoppin mukaan ja sen kapasiteetti on 6350 katsojaa.
Mirdat V

**Mirdat V** (, nimen latinisoitu muoto *Mithridates*) oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli itäisen Georgian) kuningas Khosroiani-dynastiasta. Hän hallitsi keskiaikaisen georgialaisen kirjallisen perinteen mukaan 12 vuoden ajan vuosina 435–447 (per Cyril Toumanoff).  

Mirdat oli kuningas Artšilin poika ja seuraaja. Georgialaiset kronikat ylistävät Mirdatia tämän hurskaudesta, mutteivät kerro lainkaan yksityiskohtia hänen hallinnostaan. Hän oli naimisissa Sagdukhtin, Gardmanin mihranidiprinssi Barzabodin tyttären kanssa. Hän oli seuraajansa Vakhtang I:n isä.

## Lähteet
Erkka Kare

**Pertti Erik Paakkanen**, kirjailijanimeltään **Erkka Kara** (17. kesäkuuta 1915 Uuras – 1987) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä *Henry Grant*, *Jack Rogers* ja *Marcel Sarlat*.

## Teoksia
*  *Hudson Bayn riistanvartija*.   Lehtiyhtymä, Helsinki 1945 (nimimerkillä *Henry Grant*)
*  *Jäätynyt merirosvo : (kuunari Lisbeth’in arvoitus)*.   Lehtiyhtymä, Helsinki 1945 (nimimerkillä *Henry Grant*) 
*  *Kallioluolan kummitus*.  Kustannus Oy Mantere, Helsinki 1945
*  *Salaperäiset säteet*.   Kustannus Oy Mantere, Helsinki 1945
*  *Suurkirkon salakäytävä*.   Kustannus Oy Mantere, Helsinki 1945
*  *Bill Hutton Klondykessä*.   Lehtiyhtymä, Helsinki 1948 (nimimerkillä *Jack Rogers*)
*  *Madame Dubén murha : poliisiprefekti Étien Molét’n muistelmat*.   Lehtiyhtymä, Helsinki 1948 (nimimerkillä *Marcel Sarlat*)
*  *Lentävän lautasen arvoitus : jännitysromaani pojille*.  Gummerus 1950
*  *Pelastava Bala : nuorisoromaani Afrikasta*.  Kuva ja sana, Helsinki 1951
*  *Ooppiumia Tangerista*.   Kaksi kruunua, Helsinki 1957

## Lähteet
* Suomen kirjailijat-tietokanta 

### Viitteet
Anna Perho

**Anna Perho** (s. 17. kesäkuuta 1970 Ypäjä) on suomalainen toimittaja, tv-tuottaja ja puhuja. 

## Ura
Perho valmistui ylioppilaaksi 1989 ja agrologiksi Högre Svenska Lantbruksläroverketistä 1994. Lisäksi hän on valmistunut ratkaisukeskeiseksi valmentajaksi Lyhytterapiainstituutista.

Perho toimi *[[City (lehti)|City]]*-lehden kolumnistina vuodet 2002–2007 ja on kolumnoinut myös Radio Aallossa, *[[Sunnuntaisuomalainen|Sunnuntaisuomalaisessa]]*, *[[Ilta-Sanomat|Ilta-Sanomissa]]*, *[[Me Naiset|Me Naisissa]]*, *[[Maalla]]*-lehdessä ja useissa asiakasjulkaisuissa. Televisiossa hän on toiminut taustatoimittajana muun muassa televisio-ohjelmissa *[[Inhimillinen tekijä]]*, *[[Satunnainen sankari]]*, *[[Ruben & Joonas]]*, *[[Epäkorrektia Tuomas Enbuske]]* sekä *[[Lamastalgia]]*. 

Perho juonsi Nelosella esitettyä *[[G-piste (televisio-ohjelma)|G-piste]]*-keskusteluohjelmaa keväällä 2008. Keväällä 2009 ja 2010 Perho toimitti ja juonsi MTV3:lla ohjelmaa *[[Perho tuli taloon]]*, jossa hän vieraili tunnettujen suomalaisten kodeissa. Syksyllä 2010 Perho osallistui *[[Tanssii tähtien kanssa]]* -ohjelmaan. Keväällä 2015 Perho juonsi Anna Perhon kyselytunti-nimistä ohjelmaa yhdessä Olga Temosen, Jenni Kokanderin ja Suvi Westin kanssa TV2:lla. Hän juonsi Radio Aallon Dynastia-aamuohjelmaa yhdessä Kimmo Vehviläisen kanssa viisi vuotta lopettamiseensa asti vuoteen 2017. Nykyisin hän keskittyy yritys- ja uravalmennukseen sekä kirjoittamiseen. 

Perho palkittiin vuoden radiotoimittajana vuoden 2016 Radiogaalassa. Perusteissa mainittiin Perhon Läpivalaisu-sarja. Läpivalaisu on muodoltaan pitkä henkilöhaastattelu, joka sisältää Perhon omia kommentteja haastatteluosuuksien välissä.

Perho osallistui vuoden 2021 MasterChef VIP -kilpailuun.

## Teokset
*
*
*
*
*
**Pientä Säätöä*, Otava 2014. 
**Superarkea 2 - Työ + Perhe* = Onnistuu, Otava 2015. 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Anna Perhon kotisivu
Datši

**Datši** (), myös Dartši () tai Dartšil (), oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli itäisen Georgian) kuningas Khosroiani-dynastiasta. Keskiaikaisen georgialaisen kirjallisen perinteen mukaan hän hallitsi 12 vuoden ajan noin vuosina 522–534. Hänelle annettiin maantieteellinen liikanimi *Udžarmeli* (), sillä hän vietti useita vuosia palatsissaan Udžarmassa.

Keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden mukaan Datši oli kuningas Vakhtang I Gorgasalin vanhin poika. Hänen äitinsä oli Balendukht, Persian sassanidikuninkaan Hormizd III:n tytär. Hän seurasi valtaistuimelle isäänsä, joka oli aloittanut epäonnistuneen kapinan sassanidien valtaa vastaan, ja harjoittikin neuvottelevampaa politiikkaa iranilaisisäntiään kohtaan. Tukikohdastaan Udžarmasta Kakhetissa hän johti yrityksiä käännyttää vuoristoalueiden alamaisensa vahvemmin kristinuskoon. Udžarma oli ollut Khosroianien kuninkaallinen residenssi dynastian alkuvaiheista lähtien. Datši laajensi myös Tbilisin kaupunkia ja sai valmiiksi sen linnoituksen rakennustyöt, jotka hänen isänsä oli aloittanut. Häntä seurasi valtaistuimelle hänen poikansa Bakur II.

## Lähteet
Einari Kovero

**Huugo Einari August Kovero** (10. joulukuuta 1892 Jyväskylä – 21. kesäkuuta 1976 Jyväskylä) oli suomalainen lyseon lehtori ja runoilija.  

Einari Koveron vanhemmat olivat Jyväskylän lyseon latinankielen lehtori Karl Adolf Kovero ja Johanna Richter. Hän pääsi ylioppilaaksi 1911 Jyväskylän lyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1924. Kovero toimi latinan ja suomen kielen nuorempana lehtorina Kemin yhteislyseossa 1926 ja Porin lyseossa 1927–1933. Hän oli Jyväskylän lyseon latinan ja suomen kielen lehtorina vuodesta 1933. Kovero toimi myös Porin lyseon vararehtorina 1927–1929, rehtorina 1929–1933 sekä Jyväskylän lyseon vararehtorina 1939–1944.

## Teoksia
*  *Sepitelmiä*.  Omakustanne, Jyväskylä 1958

## Lähteet
* 
* Kaarina Kajannes: Keski-Suomen kirjallisuus 
* Einari Koveron henkilötietoja
Saksalainen kirjasto

**Saksalainen kirjasto** () on 1881 perustettu saksankielisten maiden kulttuuria edustava kirjasto Helsingissä. 

Sen historia alkaa vuodesta 1877, jolloin perustettiin lukupiiri. Lukupiirin kirjat lahjoitettiin myöhemmin saksalaiselle seurakunnalle, jonka yhteyteen syntyi sitten kirjasto. Vuonna 1927 kirjastoon liitettiin Saksalaisen koulun kirjasto ja Saksalaisen yhdistyksen kirjasto. Kaikille avoin kirjasto sisälsi noin 2&nbsp;000 nidettä.

Kirjaston keskeiseksi tehtäväksi asetettiin Suomea käsittelevän kirjallisuuden Fennica-osasto, joka on kasvanut laajaksi 4&nbsp;000 niteen kirjastoksi. 

Kirjasto suljettiin 1944 rauhansopimuksen mukaan. Vuonna 1955 perustettiin kirjaston uudelleen aloittamiseksi ”Helsingin saksalainen kirjastoyhdistys”, joka edelleen ylläpitää kirjastoa. Kirjaston nykyisten 35&nbsp;000 niteen keskeinen alue saksalainen filologia laajasti käsitettynä eli kieli- ja kirjallisuustieteen sekä kaunokirjallisuuden lisäksi on huomioitu myös saksankielisten maiden historia, kulttuuri ja maantuntemus.

Kirjasto järjestää yleisötilaisuuksia. Vuodesta 1967 lähtien julkaissut vuosikirjaa ”Jahrbuch für finnisch-deutsche Literaturbeziehungen”.

Saksalainen kirjasto toimii Kaartinkaupungissa Kasarmitorin pohjoisreunalla osoitteessa Pohjoinen Makasiinikatu 7.

## Rahoitus

Opetus- ja kulttuuriministeriö myöntää valtakunnallisten ystävyysseurojen toimintaan yleisavustuksia eli vuotuiseen toimintaan tarkoitettuja toiminta-avustuksia. Ehtona on, että toiminta on vakiintunutta sekä yhteiskunnallisesti ja kulttuuripoliittisesti vaikuttavaa. Eduskunta päättää vuosittain, minkä enimmäissumman ministeriö käyttää avustuksiin. Aiemmin Suomi-Saksa Yhdistysten Liitolle oli myönnetty avustus sekä liiton että kirjaston toimintaan, mutta vuodesta 2017 lähtien ministeriö on myöntänyt ystävyysseurojen yleisavustuksia Saksalaiselle kirjastoyhdistykselle. Vuosina 2017–2020 ministeriö on myöntänyt Saksalaiselle kirjastoyhdistykselle yleisavustuksia valtakunnalliseen ystävyysseuratoimintaan seuraavasti:

## Lähteet
*Saksalaisen kirjaston historia 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Saksalainen kirjasto
*A.Forsén, "Von einer Gemeindebücherei zur öffentlichen wissenschaftlichen Bibliothek", kirjassa "geräuschlos unberechenbare Zinsen spenden". 126 Jahre Deutsche Bibliothek, Helsinki 2006, 15–71.
Vanessa Williams

**Vanessa Williams** on seuraavien henkilöiden nimi:

* Vanessa Williams, yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä
* Vanessa Williams, yhdysvaltalainen näyttelijä
* Vanessa Williams, yhdysvaltalainen gospellaulaja
Tomáš Slavík

**Tomáš Slavík** (s. 29. huhtikuuta 1981 Jilemnice, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen yhdistetyn hiihtäjä.

Slavík on osallistunut MM-kilpailuihin vuosina 2003, 2005, 2007, 2009 ja 2011. Parhaat arvokisasijoituksensa hän saavutti Oslsosa 2011 oltuaan suurmäen Gundersen-kilpailussa seitsemäs ja normaalimäen kilpailussa yhdestoista. Hän on ottanut osaa myös Torinon 2006 ja Vancouverin 2010 olympialaisiin ollen parhaimmillaan 20:s Vancouverin normaalimäen Gundersen-kilpailussa.

Maailmancupissa Slavík on kilpaillut kaudesta 2003–2004 lähtien. Hän sijoittui ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan viides Oslon sprinttikilpailussa maaliskuussa 2007. Hän uusi sijoituksen Klingenthalin normaalikilpailussa helmikuussa 2009. Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa hän saavutti oltuaan kolmas Klingenthalissa helmikuussa 2012. 

Slavík edustaa Dukla Liberec -seuraa.

## Lähteet

* 

## Aiheesta muualla
* Tomáš Slavíkin sivusto
Osvald Rahkonen

**Sulo Einar Osvald (Osmo) Rahkonen** (12. tammikuuta 1921 Kymi – 3. joulukuuta 1997) oli suomalainen opettaja ja kirjailija. Hän on käyttänyt nimimerkkejä *Ossi Haimi* ja *Risto Osvala*. Rahkonen kirjoitti tarinoita lukemistolehtiin käyttäen myös nimiä *Ossi Valle Rahkonen* sekä *Osv.* tai *Osvi Rahkonen*.

Rahkonen valmistui merkonomiksi Kotkan kauppaopistosta 1941. Hän suoritti vielä ylioppilastutkinnon Kymin yhteiskoulussa 1956 ja valmistui kansakoulunopettajaksi Oulun yliopiston opettajainvalmistuslaitokselta vuonna 1960. 

Rahkonen toimi kansakoulunopettajana 1947–1958 ja oli sitten kaupallisten aineiden opettajana Limingan kansalaiskoulussa 1960–1972 ja aineenopettajana Limingan peruskoulun yläasteella 1972–1979.

Rahkosen vanhemmat olivat sorvari Sulo Felix Rahkonen ja Impi Matilda (o.s. Haimi). Puoliso oli Anni Inkeri (o.s. Taipaleenmäki) (1930–2016) vuodesta 1949. 

Osvald ja Anni Rahkonen saivat Limingan kunnan kulttuuripalkinnon vuonna 1990. Osvald Rahkonen kuoli vuonna 1997. Hänet on haudattu puolisonsa kanssa Limingalla Rantakylän hautausmaalle.

## Teoksia
*  *... kun punertaa pihlajanmarjat*.   Lehtipalvelu, Helsinki 1948  (nimimerkillä *Risto Osvala*)
*  *Elämän verkossa*, romaani.   Perjantai, Oulu 1961 (nimimerkillä *Ossi Haimi*)
* *Liminkalaisilla on rahaa niin, että alimmat homehtuu* : radiosketsi, kirj. Osvald ja Anni Rahkonen. 1977 
*  *Minä olen ...* : runokokoelma, julkaisija Anni Rahkonen. Liminka 2002
* *Vanhakin kukko kiekuu* : näytelmä
* *Eipäs miina räjähtänytkään* : näytelmä
* *Bye, bye ja hellurei* : näytelmä

## Lähteet
* Suomen kirjailijat-tietokanta 
* Kirjasampo.fi: Osvald Rahkonen
* Juri Nummelinin Pulpetti-blogi 29.1.2008: Lukemisto-lehteä sotavuosilta

### Viitteet
Qiao Hong

**Qiao Hong** (s. 21. marraskuuta 1968 Wuhan) on kiinalainen entinen pöytätennispelaaja.

Qiao saavutti olympialaisissa kahdesti nelinpelin kultaa: Barcelonasta 1992 ja Atlantasta 1996 - molemmilla kerroilla hänen parinaan oli Deng Yaping.
Kaksinpelistä hän saavutti Barcelonan kisoista hopeaa ja Atlantan kisoista pronssia.

Hänet valittiin pöytätenniksen Hall of Fameen vuonna 2005.

## Lähteet
*Kiinan olympiakomitean profiili 
*Profiili kansainvälisen pöytätennisliiton sivuilla
Parsman VI

**Parsman VI** (, nimi joskus latinisoitu muotoon *Pharasmanes*) oli vuonna 561 Iberian (paikallisesti Kartlin eli itäisen Georgian) kuningas Khosroiani-hallitsijasuvusta. Hänen valtakautensa pituutta ei tunneta. Kuninkaan valta oli hänen aikanaan suureksi osaksi nimellistä, sillä Iberiaa hallitsi sassanidien valtakunta.

Parsman VI oli edeltäjänsä kuningas Parsman V:n veljenpoika. Parsman VI:ta seurasi vuorostaan hänen poikansa Bakur III.

## Lähteet
Bakur III

**Bakur III** (, nimen latinisoitu muoto *Bacurius*, k. 580) oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli itäisen Georgian) viimeinen kuningas Khosroiani-dynastiasta. Hänen kuolemansa jälkeen Persian sassanidit lakkauttivat Iberian monarkian. 

Hän seurasi valtaistuimelle isäänsä kuningas Parsman VI:ta. Hänen valtaannousunsa ajankohtaa ei tunneta, mutta hän hallitsi samaan aikaan kuin Persian Hormizd IV. Bakurin valta oli suhteellisen rajoitettua eikä ulottunut juurikaan kuninkaan linnoituksen ulkopuolelle Udžarmassa. Maan pääkaupunkia Tbilisiä ja sisä-Iberiaa hallitsivat sassanidit ilman välikäsiä. Kun Bakur kuoli vuonna 580 Hormizd IV tarttui tilaisuuteen kuningasvallan lakkauttamiseksi Iberiassa.      

## Lähteet
Emmanuel Collard

**Emmanuel Collard** (s. 3. huhtikuuta 1971 Arpajon, Essonne, Ranska) on ranskalainen autourheilija. Hän voitti Le Mans Series -sarjan LMP1-luokan mestaruuden vuosina 2005 ja 2006 Jean-Christophe Boullionin kanssa. Tallina oli Pescarolo Sport. Collard oli mukana voittamassa vuoden 2008 Sebringin 12 tunnin ajoa.

Collard ajoi vuosina 1991–1992 Formula 3000 -sarjassa. Vuosina 1994–1996, 2000 ja 2002 hän ajoi Porsche Supercupissa. Vuonna 1996 hän voitti sarjan mestaruuden. Lisäksi hän on ajanut muun muassa American Le Mans Series -sarjassa ja FIA GT Championshipissa. Collard on osallistunut useaan Le Mansin 24 tunnin ajoon.

Collard on ollut Formula 1 -sarjassa testikuljettajana: Ligierillä 1990–1991, Benettonilla 1995, Tyrrellillä 1996, Prostilla 1997 ja Arrowsilla 1998.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Emmanuel Collardin viralliset kotisivut
Manuel Reuter

**Manuel Reuter** (s. 6. joulukuuta 1961 Mainz, Länsi-Saksa) on entinen saksalainen autourheilija. Hän voitti Le Mansin 24 tunnin ajon vuosina 1989 ja 1996. Reuter ajoi vuosikaudet vanhassa DTM:ssä ja sen jälkeen ITC:ssä, jonka mestaruuden hän voitti vuonna 1996 Opelilla. Reuter ajoi myös uudessa DTM:ssä vuosina 2000–2005 ja lopetti uransa kauden 2005 jälkeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Manuel Reuter
Bakur II

**Bakur II** (, nimen latinisoitu muoto *Bacurius*) oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli itäisen Georgian) kuningas Khosroiani-dynastiasta vuosina 534–547. 

Bakur oli kuningas Datšin poika ja seuraaja. Keskiajan georgialaisen kronikoitsijan Džuanšerin mukaan Bakur kuoli jättäen jälkeensä yhdeksän lasta, ja Iberia joutui sassanidien hallintaan.

## Lähteet
Parsman V

**Parsman V** (, nimi joskus latinisoitu muotoon *Pharasmanes*) oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli itäisen Georgian) kuningas Khosroiani-dynastiasta vuosina 547–561. 

Hän oli kuningas Bakur II:n poika ja seuraaja. Häntä seurasi valtaistuimelle hänen veljenpoikansa Parsman VI.

## Lähteet
The Age of Love (trance)

**The Age of Love** on **Age of Loven** (Bruno Sanchioni ja Giuseppe Chierchia) trance-kappale ja -single. Se julkaistiin alun perin belgialaisella Diki Records -levymerkillä vuonna 1990, ja sitä pidetään yhtenä ensimmäisistä varsinaisista trance-äänitteistä. Kappaleesta on vuosien varrella tehty lukemattomia uudelleenmiksauksia (muun muassa Jam & Spoon), ja siitä on tullut tyylilajinsa klassikko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Age of Love Discogs-sivustolla 
* Alkuperäinen single Discogs-sivustolla 
* Global Trance & Dance: The Age of Love
Estadio de los Juegos Mediterráneos

**Estadio de los Juegos Mediterráneos** eli **Estadio Mediterráneo** on urheilustadion Almeríassa Espanjassa. Se toimii kaupungin jalkapalloseuran Unión Deportiva Almerían kotistadionina.

Stadionin rakennustyöt aloitettiin heinäkuussa 2002, ja sen avajaisia vietettiin kaksi vuotta myöhemmin. Rakennuskustannukset olivat 21 miljoonaa euroa. Alkuperäinen yleisökapasiteetti oli 15&nbsp;000, mutta sitä on sittemmin kasvatettu lisäkatsomoiden avulla 23&nbsp;000:een.

Stadion toimi vuoden 2005 Välimeren kilpailuiden () pääareenana, mistä tulee myös sen nimi. Stadionilla järjestettiin kilpailuiden avajaiset ja päättäjäiset sekä yleisurheilun ja jalkapallon kilpailutapahtumia.

Heinä–elokuun vaihteessa 2004 stadionilla kilpailtiin yleisurheilun Espanjan-mestaruuksista. Espanjan jalkapallomaajoukkue pelasi stadionilla MM-karsintaottelun San Marinoa vastaan 9. helmikuuta 2005.

## Panorama


## Lähteet
Mies joka ei ollut siellä

**Mies joka ei ollut siellä** (*The Man Who Wasn’t There*) on Joel ja Ethan Coenin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva. Se sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2001. Elokuva kertoo apaattisesta pikkukaupungin parturista, joka saa mahdollisuuden rikastua ja päättää muuttaa kohtalonsa. 

Tyyliltään elokuva edustaa film noiria. Elokuva on mustavalkoinen ja se sijoittuu vuoteen 1949. 

Rotten Tomatoes -kerääjäsivustolla elokuvan 160 arvostelusta 81 prosenttia oli myönteisiä. *[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Miehen joka ei ollut siellä* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Roger Deakins oli ehdolla parhaan kuvauksen Oscar-palkintoon vuoden 2002 gaalassa.

## Päärooleissa

## Lähteet
Immo Huhtinen

**Immo Uolevi Huhtinen** (30. elokuuta 1932 Viipuri – 1. kesäkuuta 1998 Raisio) oli suomalainen pistooliampuja.

Immo Huhtinen saavutti MM-kilpailuissa joukkuehopeaa 10 m ilmapistoolilla Phoenixissa 1970. Hän edusti Suomea kolmissa olympialaisissa, Tokiossa 1964, Méxicossa 1968 ja Münchenissä 1972. Parhaaksi olympiasaavutukseksi Huhtiselle jäi Tokion 10. sija 50 m vapaapistoolissa tuloksella 546.

## Lähteet
* 
* ISSF:n tietokanta

### Viitteet
Seppo Irjala

**Seppo Juhani Irjala** (2. joulukuuta 1937 – 7. syyskuuta 2004) oli suomalainen pistooliampuja.

Seppo Irjala edusti Suomea 50 m vapaapistoolissa Münchenin olympialaisissa 1972 ja sijoittui yhdeksänneksitoista tuloksella 548.

## Lähteet
* 
* ISSF:n tietokanta

### Viitteet
Megatropolis

__NOTOC__
**Megatropolis** on Iron Saviorin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 4. kesäkuuta 2007.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#Iron Watcher (Japanin bonuskappale)

## Kokoonpano
* Piet Sielck – laulu, kitara
* Yenz Leonhardt – basso, taustalaulu
* Joachim "Piesel" Küstner – kitara, taustalaulu
* Thomas Nack – rummut, lyömäsoittimet

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Matti Patteri

**Matti Juhani Patteri** (s. 5. marraskuuta 1941) on suomalainen pistooliampuja.

Patteri on saavuttanut MM-kilpailuissa Phoenixissa 1970 joukkuehopeaa 10 m ilmapistoolilla. Hän on myös edustanut Suomea olympialaisissa Méxicossa 1968 50 m vapaapistoolissa sijoittuen yhdeksänneksi tuloksella 554.

## Lähteet
* 
* ISSF:n tietokanta
Age of Love

**Age of Love** voi tarkoittaa muun muassa:

* *[[Age of Love (albumi)|Age of Love]]*, Scooterin albumi
* Age of Love, trance-tuottajakaksikko
* *[[The Age of Love (trance)|The Age of Love]]*, edellisen tuottama single
Seppo Saarenpää

**Seppo Ilmari Saarenpää** (s. 5. syyskuuta 1937 Helsinki) on suomalainen pistooliampuja.

Seppo Saarenpää on saavuttanut MM-kilpailuissa kolme kultaa, kolme hopeaa ja pronssin. Phoenixissä 1970 hän saavutti joukkuehopeaa 10 m ilmapistoolissa. Saarenpää saavutti Soulissa 1978 joukkuemaailmanmestaruuden 10 m ilmapistoolissa, 25 m isopistoolissa ja 25 m vakiopistoolissa. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hän oli 10 m ilmapistoolissa ja 25 m vakiopistoolissa hopealla ja pronssilla 25 m isopistoolissa.

Saarenpää edusti Suomea olympialaisissa Méxicossa 1968 ja Moskovassa 1980. Méxicossa hän sijoittui 50 m vapaapistoolissa 22:nneksi tuloksella 546 ja Moskovassa samassa lajissa viidenneksi samalla tuloksella (565) pronssimitalistin kanssa.

## Lähteet
* 
* ISSF:n tietokanta

### Viitteet
Alexander Nikuradse

**Alexander Nikuradse** (; 10. marraskuuta 1900 – 13. kesäkuuta 1981) oli georgialaissyntyinen fyysikko ja geopoliitikko. Hän solmi Saksassa ollessaan suhteita natseihin, joiden avulla hän pääsi vaikuttamaan heidän Kaukasian suunnitelmiinsa. Hän toimi soveltavan fysiikan parissa, tutkien etenkin dielektrisiä aineita. Suurimman osan tutkimuksistaansa hän kirjoitti pseudonyymillä Al. Sanders.

Nikuradse syntyi vuonna 1900 Venäjän keisarikuntaan kuuluneessa Samtredian kaupungissa, nykyisen Georgian alueella. Opiskeluvaiheessa Georgian hallitus lähetti hänet Berliiniin päättämään keskeneräiset opinnot. Nikuradsesta tuli Saksan kansalainen, kun Puna-armeija valloitti Georgian vuonna 1921. Hyökkäyksen jälkeen Nikuradse alkoi aktiivisesti tukea georgialaisia maastamuuttajia, samanaikaisesti hän solmi ensimmäiset suhteet natseihin. Erityisen hyvät suhteet hän onnistui luomaan Alfred Rosenbergiin, jonka Kaukasian suunnitelmiin Nikuradse onnistui vaikuttamaan. Nikuradse yritti ajaa ajatusta Georgian itsenäisyydestä. Toisen maailmansodan aikaan hän käytti suhteitaan georgialaisten pelastamiseen natsien sorrolta. 

Nikuradse kuoli Saksan Münchenissä vuonna 1981. Hänen veljensä Johann Nikuradse oli myös fyysikko.

## Julkaisut
*Al. Sanders: *Kaukasien, Nordkaukasien, Aserbeidschan, Armenien, Georgien, geschichtlicher Umriß*. München, 1942: Hoheneichen-Verlag.
*Al. Sanders: *Osteuropa in kontinentaleuropaeischer Schau*. München, 1942: Hoheneichen-Verlag.
*Al. Sanders: *Um das Erbe Großbritanniens. Zur Wandlung der politischen Struktur der Übersee*. München, 1942: Hoheneichen-Verlag.
*Nikuradse, Alexander: *Naturwissenschaft und Technik im Leben der Völker*. Oldenbourg, München, 1952.

## Lähteet
Kuuprinsessa

**Kuuprinsessa** (*The Secret of Moonacre*) on vuonna 2008 valmistunut elokuvasovitus Elizabeth Goudgen teoksesta *[[The Little White Horse]]* (1946). Elokuvan on ohjannut Gábor Csupó. Nuorille suunnatun fantasiaelokuvan pääroolissa on Dakota Blue Richards. Hän esittää 13-vuotiasta orpotyttöä Maria Merryweatheriä, joka muuttaa asumaan setänsä luokse salaperäiseen kartanoon, Moonacre Manoriin.

*Kuuprinsessa* esitettiin Toronton elokuvajuhlilla syyskuussa 2008, ja teatteriensi-iltansa se sai seuraavan vuoden helmikuussa. Teatterilevityksessä elokuva tuotti maailmanlaajuisesti hiukan yli seitsemän miljoonaa dollaria; rahoittajalleen UK Film Councilille se aiheutti kaksi miljoonaa tappiota.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Stolitšnaja

**Stolitšnaja** () on yksi tunnetuimmista venäläisistä votkamerkeistä. Stolitšnajan tuotanto alkoi todennäköisesti toisen maailmansodan jälkivuosina Neuvostoliitossa, jossa Stolitšnajasta tuli viedyin viinamerkki. Pullon etiketissä on moskovalainen hotelli Moskva. Nimi tarkoittaa *pääkaupunkilaista*.

Stolitšnajan alkoholipitoisuus on 40 tilavuusprosenttia. Sitä valmistetaan myös useilla eri aromeilla maustettuna.

## Historia
Stolitšnajan valmistuksen aloittamisen ajankohdasta on epäselvyyttä. Suurin osa lähteistä ajoittaa sen vuosien 1938 ja 1953 välille. Joissain tarinoissa vodkan valmistus aloitettiin toisen maailmansodan Leningradissa kaupungin piirityksen aikana. Tarinaa on kuitenkin pidetty epätodennäköisenä. Neuvostoliiton kauppaministeriön asiakirjojen perusteella vodka on ollut markkinoilla viimeistään vuodesta 1950. Samoissa asiakirjoissa se mainitaan kalleimpana viidestä erikseen nimetyistä vodkamerkistä. Stolitšnajan etiketissä esiintyy puolestaan 1930-luvun hotelli Moskva, sekä kauppaministeriön nimi muodossa ennen Neuvostoliiton virastojen uudelleennimeämistä vuonna 1946. Stolitšnaja saattaakin liittyä Neuvostoliiton pyrkimyksiin nykyaikaistaa vodkantuotantoa maailmansodan jälkivuosina. Stolitšnajan kehittäjänä mainitaan yksimielisemmin neuvostoliittolainen insinööri Viktor Grigorjevitš Svirida (s. 1907 - k. noin 1995).

Stolitšnajan valmistukseen liittyi tuolloisessa Neuvostoliitossa uusia keksintöjä. Perinteisen hiilisuodatuksen sijaan käytettiin kvartsihiekkasuodatusta. Lisäksi vodkaan lisättiin litraa kohden 2 grammaa sokeria kärkevyyden pehmentämiseksi. Valmistuksessa käytettiin pääosin vehnää, hieman lisättyä ruista ja tislaamatonta eli niin sanottua "elävää" vettä. Stolitšnajaa alettiin viedä ulkomaille 1950-luvun lopulla. Myyntiluvut nousivat etenkin 1970-luvulla, kun Stolitšnaja teki viimein pitkän yrittämisen jälkeen läpimurroon Yhdysvaltojen markkinoilla. PepsiCo sai Stolitšnajan tuontioikeudet ja se osti vodkaa vaihtokauppana vieden Neuvostoliittoon vastineeksi Pepsi-Colaa. Stolitšnaja sai mainetta markkinoiden paraslaatuisena vodkana ja sen tuotanto nousi lähes nollasta 600&nbsp;000 laatikkoon vuodessa.

Stolitšnajan vientikauppa kärsi 1970-luvun jälkeen ulkopolitiikan ja sen aiheuttamien boikottien takia. Neuvostoliitto oli esimerkiksi hyökännyt Afganistaniin ja ampunut alas Korean Airin lento 007:n. Samaan aikaan sen asemasta alkoi kilpailla vodkamerkki Absolut. Neuvostoliiton luhistuminen vuonna 1991 aiheutti vielä enemmän vaikeuksia. Lakiteknisessä kaaoksessa Stolitšnajan omistajasta oli yhtäkkiä epäselvyyttä, jota seurasi oikeustaistelu oikeuksista tuotemerkkiin. Venäjällä kotimaantuotanto päädyttiin kansallistamaan valtionyhtiölle Sojuzplodoimport. Vientiä hallitsi lopulta puolestaan Juri Šeflerin ulkomaalainen SPI Group.

Maaliskuussa 2022 Šefler ilmoitti vodkan nimen lyhentyvän muotoon Stoli osana pesäeroa Venäjän valtioon Ukrainan sodan myötä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Stolitšnajan sivusto
The Little White Horse

**The Little White Horse** on Elizabeth Goudgen vuonna 1946 julkaistu lastenkirja. Romaani palkittiin arvostetulla Carnegie-lastenkirjallisuuspalkinnolla. 

Harry Potterin luoja J. K. Rowling on maininnut *The Little White Horsen* yhdeksi lapsuuden lempikirjoistaan. 

Gábor Csupó on ohjannut kirjasta vuonna 2008 valmistuneen elokuvasovituksen nimellä *[[Kuuprinsessa]]* (*The Secret of Moonacre*).

## Lähteet
Kalle Sievänen

**Kalle Emil Sievänen** (9. maaliskuuta 1911 Loppi – 1. joulukuuta 1996 Varkaus) oli suomalainen pistooliampuja.

Kalle Sievänen edusti Suomea kolmissa olympialaisissa Melbournessa 1956, Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964. Hänen paras saavutuksensa oli Melbournessa saavutettu 25 metrin olympiapistoolin seitsemäs sija tuloksella 576.

## Lähteet
* 
* ISSF:n tietokanta
Olustvere

**Olustvere** () on pienkauppala () Põhja-Sakalan kunnassa Viljandimaalla Virossa. Siellä sijaitsee Olustveren kartano, joka on luultavasti rakennettu 1500-luvun puolivälissä. Olustveressa toimii yläkoulu ja Olustveren palvelu- ja maatalouskoulu.

Vuonna 2005 muodostettiin Suure-Jaanin kunta yhdistämällä vanha Suure-Jaanin kunta, Suure-Jaanin kaupunki, Olustveren kunta ja Vastemõisan kunta. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Võhman kaupunki sekä Kõon, Kõpun ja Suure-Jaanin kunnat yhdistettiin uudeksi Põhja-Sakalan kunnaksi.

## Lähteet
Joutsenprinsessa ja taikavuoren salaisuus

**Joutsenprinsessa ja taikavuoren salaisuus** (*The Swan Princess II: Escape from Castle Mountain*) on yhdysvaltalainen animaatioelokuva vuodelta 1997. Se on jatko-osa vuonna 1994 julkaistulle *[[Joutsenprinsessa]]*-elokuvalle. Elokuvan ohjasi Richard Rich, joka ohjasi myös elokuvasarjan ensimmäisen osan.

Elokuva on *Joutsenprinsessa*-elokuvan ensimmäinen jatko-osa. Elokuvasarjaan tehtiin vielä kolme jatko-osaa: *[[Joutsenprinsessa ja lumottu valtakunta]]* (1998), *[[Joutsenprinsessan joulu]]* (2012) ja *[[The Swan Princess: A Royal Family Tale]]* (2014).

## Juoni

Ensimmäisen elokuvan tapahtumista on kulunut vuosi. Prinsessa Odette ja prinssi Derek juhlivat häidensä vuosipäivää Joutsenlammen linnassa, mutta juhlallisuudet keskeytyvät ulkona tapahtuneeseen tulipaloon, jonka on sytyttänyt Clavisin apuri. Ilkeä Clavis haluaa itselleen maagisen kuulan, jolla hän voisi hallita kuningaskuntaa. Clavis kaappaa Derekin äidin, kuningatar Albertan, ja houkuttelee Derekin pelastamaan tätä. Kyseessä on kuitenkin ansa.

## Ääninäyttelijät
### Alkuperäiset

### Suomenkieliset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Taisto Oksanen

**Taisto Oksanen** (s. 2. tammikuuta 1964 Kotka) on suomalainen näyttelijä.

## Elämä
Oksanen kirjoitti ylioppilaaksi kirkkonummelaisesta Porkkalan lukiosta. Vuonna 1989 hän aloitti opinnot Teatterikorkeakoulussa, josta hän valmistui vuonna 1993.

Teatterirooleja Oksanen on tehnyt eniten Q-teatterissa, mutta on vieraillut myös Helsingin, Turun ja Espoon kaupunginteattereissa, Ryhmäteatterissa ja Teatteri Takomossa. Hän on toiminut myös tanssijana Zodiakin ja Kekäläinen & Co:n tuotannoissa.

Valmistuttuaan Teatterikorkeakoulusta Oksanen esiintyi säännöllisesti kotimaisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Elokuva- ja televisiorooliensa lisäksi hän on esiintynyt äänellään kuunnelmissa ja animaatioelokuvissa sekä äänikirjatuotannossa.

Oksanen on ollut mukana EDERED-nuortenteatterijärjestön toiminnassa.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisio

### Ääninäyttelijänä

### Kuunnelmat

### Omana itsenään

## Teattereita joissa esiintynyt

* Helsingin kaupunginteatteri
* Kapsäkki
* KOM-teatteri
* Q-teatteri
* Ryhmäteatteri
* Suomen Kansallisteatteri
* Tampereen Teatteri
* Turun kaupunginteatteri
* Ylioppilasteatteri
*Heinolan kesäteatteri

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Johnsons Air

**Johnsons Air** oli ghanalainen rahtilentoyhtiö, joka on perustettiin vuonna 1996. Yhtiöllä oli Boeing- ja Douglas DC-8 -koneita.

Lentoyhtiön päälentokenttä oli Kotokan kansainvälinen lentoasema Ghanan pääkaupungissa Accrassa. 

## Laivasto

*maaliskuussa 2007*
* 3 kpl Douglas DC-8-63CF
*aiemmin käytössä olleita*
* Boeing 707-320C 
* Douglas DC-8-62
* Douglas DC-8-63F

## Lähteet
Lauri Virtanen (keilaaja)

**Lauri Thorvald Virtanen** (13. joulukuuta 1896 Helsinki – 21. elokuuta 1983) oli suomalainen keilailun maailmanmestari.

Lauri Virtanen voitti Gunnar Sundin kanssa ensimmäisenä suomalaisena keilailun maailmanmestaruuden Tukholmassa vuonna 1926. Parikilpailussa he kukistivat toiseksi sijoittuneen yhdysvaltalaisparin Jarret – Fliger kymmenellä pisteellä (1562–1552).

Helsingin IFK:ta edustanut Virtanen voitti Suomen Keilailuliiton edeltäjän, Helsingin Bowlingliiton mestaruuden henkilökohtaisessa kilpailussa vuosina 1925 ja 1926. Hän jatkoi keilaamista pitkään ja voitti HBL:n joukkuemestaruuden vielä vuonna 1950.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
James Weaver (kilpa-autoilija)

**James Weaver** (s. 4. maaliskuuta 1955 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen jo uransa lopettanut autourheilija.

Weaver ajoi Euroopan Formula 3 -sarjassa vuosina 1981–1984 ja Britannian F3:ssa 1981–1982. Hän ajoi muutamana kautena Formula 3000 -sarjassa muutamassa kilpailussa, mutta ei saavuttanut yhtään pistettä. Vuonna 1989 Weaver debytoi British Touring Car Championship -sarjassa Oulton Parkin radalla. Hän sijoittui kauden päätteeksi kokonaispisteissä toiseksi John Clelandin taakse. Weaver osallistui useana vuotena Le Mansin 24 tunnin ajoon, jossa hän ajoi muun muassa Jyrki Järvilehdon ajoparina vuosina 1990 ja 1996. Uransa viimeiset vuodet Weaver vietti American Le Mans Series -sarjassa, jossa hänen autokuntansa ylsi voittoihin asti. Hän lopetti uransa kauden 2006 päätteeksi.

## Lähteet
Väinö Sigell

**Väinö Sigell** (18. syyskuuta 1879 Helsinki – 11. helmikuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija ja keilaaja.

Väinö Sigell voitti Helsingissä vuonna 1903 Suomen kaikkien aikojen toisen urheilu­kuninkuuden, joka lajina oli yleisurheilun kymmenottelun edeltäjä. Sigell oli mukana jo vuoden 1902 ensimmäisessä urheilu­kuninkuus­kilpailussa, joka keskeytettiin viiden lajin jälkeen siksi ajaksi, että hän ehti käymään välillä soutukilpailussa.

Sigell menestyi 1920-luvulla keilaajana. Vuoden 1926 MM-kilpailuissa hän sijoittui henkilökohtaisessa kisassa kuudenneksi ja vuonna 1929 hän saavutti pronssia. Hän voitti Suomen Keilailuliiton edeltäjän, Helsingin Bowlingliiton mestaruuden henkilökohtaisessa kilpailussa vuosina 1928 ja 1929.

Siviiliammatiltaan Väinö Sigell oli prokuristi. Hän toimi Akateemisen kirjakaupan prokuristina vuoteen 1951 asti, jolloin siirtyi eläkkeelle.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Tänään

**Tänään** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* *[[Tänään (Anita Hirvosen albumi)|Tänään]]*, Anita Hirvosen albumi vuodelta 1976
* *[[Tänään (albumi)|Tänään]]*, Eija Kantolan albumi vuodelta 1995
* *[[Tänään!]]*, Radiopuhelinten albumi vuodelta 2002
* *[[Tänään (televisio-ohjelma)|Tänään]]*, Kolmoskanavan ajankohtaisohjelma vuosilta 1989–1990
* *Tänään*, veistos *[[Tähtiin tähyävät]]* -kokonaisuudessa Turussa.
Erkki Lax

**Erkki Sakari Lax** (14. heinäkuuta 1926 Harjavalta – 21. elokuuta 2015 Pori) oli suomalainen keilaaja.

Erkki Lax voitti keilailun viisimiehisjoukkueiden maailmanmestaruuden Malmössä vuonna 1967. Kööpenhaminassa käydyissä vuoden 1969 EM-kilpailuissa hän voitti kolme hopeaa: parikilpailussa Jorma Henrikssonin kanssa sekä viiden miehen (amerikkalainen kilpailumuoto) ja kahdeksan miehen (eurooppalainen kilpailumuoto) joukkuekilpailuissa.

Porin Kellistäjiä edustanut Lax voitti Tauno Mäkelän kanssa parikilpailun Suomen mestaruuden vuonna 1961. Joukkuemestaruuden hän voitti vuosina 1961, 1968 ja 1975.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Anssi Hirvonen

**Anssi Hirvonen** (s. 21. tammikuuta 1948 Tampere) on suomalainen ooppera- ja oratoriolaulaja sekä  Sibelius-Akatemian emeritus laulutaiteen lehtori ja vs. professori.

Hirvonen on suorittanut Sibelius-Akatemiassa kanttori-urkurin-, yleisen osaston päästö-, yksinlaulunopettajan- ja laulun diplomitutkinnot. 

Hirvonen on toiminut suurten kirkkomusiikkiteosten tenorisolistina 1972 lähtien. Hän on esittänyt yli 60 suurta, orkesterisäestyksellistä kirkkomusiikkiteosta, lähes 700 konsertissa muun muassa Suomessa, Ruotsissa, Saksassa, Yhdysvalloissa, Venäjällä, Virossa, Latviassa ja Färsaarilla. Hän on laulanut J. S. Bachin Johannes-passion evankelistan osan yli 100 kertaa. Muita keskeisiä teoksia ovat olleet muun muassa J. S. Bachin Matteus-passio, Joulu-oratorio, H-molli messu, Händelin Messias, Mozartin Requiem, Haydnin Luominen, Rossinin Messe Solennelle ja Verdin Requiem. 

Hänen oopperadebyyttinsä oli 1975 Tampereen Oopperan Rigolettossa Mantovan herttuana. Savonlinnan Oopperajuhlien vierailijana hän on toiminut 1978–1994, Heidelbergin Oopperan solistina 1979–1980, Suomen Kansallisoopperan vierailijana 1980–1997 ja vakituisena solistina 1990–1993. Hän on vieraillut solistina myös Ruotsin Kuninkaallisessa Oopperassa ja Estonia-teatterissa. Lisäksi Hirvonen on vieraillut eri maakuntaoopperoissa. 

Hirvonen on saanut tunnustusta erityisesti sekä bel canto- että koomisista rooleistaan. Hän on esittänyt yli 40 oopperaroolia yli 50 eri produktiossa yli 700 esityksessä ja tehnyt lukuisia levytyksiä sekä tv- ja radiotaltiointeja.

Hirvonen toimi Sibelius-Akatemian opettajana 1981–1985, lehtorina 1985–2013, vs. professorina 1995, 1996–1997 ja 2008–2011 sekä laulumusiikin osaston johtajana 2000–2002 ja varajohtajana 2002–2008. Hän toimi myös kirkkomuusikkona Helsingissä ja Tampereella 1970–1981.

Hänelle myönnettiin director musices -arvonimi vuonna 1998.

## Lähteet
* Anssi Hirvosen cv Sibelius-Akatemian sivulla, http://ethesis.siba.fi/files/anssi_hirvonen__laulajakuva.pdf
René Clément

**René Clément** (18. maaliskuuta 1913 – 17. maaliskuuta 1996) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän voitti uransa aikana lukuisia kansainvälisesti merkittäviä palkintoja, kuten parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarit vuosina 1950 ja 1953.

Clémentin töitä ovat muiden muassa *[[Taistelu rautateistä]]* (1946), *[[Kielletyt leikit (vuoden 1952 elokuva)|Kielletyt leikit]]* (1952), *[[Ansa (vuoden 1956 elokuva)|Ansa]]* (1956), *[[Kuuma aurinko]]* (1960) ja *[[Palaako Pariisi]]?* (1966). 

Clément aloitti elokuvaohjaajana vuonna 1936, kun hän ohjasi ensimmäisen elokuvansa, 20 minuutin lyhytelokuvan, jonka käsikirjoitti Jacques Tati. Sen jälkeen hän teki dokumenttifilmejä. Vasta toisen maailmansodan jälkeen hän sai mahdollisuuden pitkien elokuvien tekoon. Filmeillään hän sai menestystä kotimaansa lisäksi erityisesti Yhdysvalloissa.

## Pitkiä elokuvia
*1946 : *La Bataille du rail, [[Taistelu rautateistä]]*
*1946 : *Le Père tranquille*
*1947 : *Les Maudits, Kirotut*
*1949 : *Au-delà des grilles, Mies tuli mereltä*
*1950 : *Le Château de verre, Lasilinna*
*1952 : *Jeux interdits, [[Kielletyt leikit (vuoden 1952 elokuva)|Kielletyt leikit]]*
*1954 : *Monsieur Ripois*
*1956 : *Gervaise*
*1958 : *Barrage contre le Pacifique, Katkera maa*
*1960 : *Plein Soleil, [[Kuuma aurinko]]*
*1961 : *Quelle joie de vivre, Katkera maa*
*1963 : *Le Jour et l'Heure*
*1964 : *Les Félins, Satimessa*
*1966 : *Paris brûle-t-il ?, [[Palaako Pariisi]]?*
*1969 : *Le Passager de la pluie*
*1971 : *La Maison sous les arbres*
*1972 : *La Course du lièvre à travers les champs* 
*1975 : *La Baby-Sitter*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Sergio Corbucci

**Sergio Corbucci** (6. joulukuuta 1927 – 1. joulukuuta 1990) oli italialainen elokuvaohjaaja. Hänen elokuvansa tunnetaan väkivaltaisina ja älykkäinä toimintaelokuvina. Hän teki monia spagettiwesternejä. Corbucci oli kommunisti. Hänen ohjaajantyönsä oli surrealistista ja apokalyptista, mukana mustaa huumoria. Hänen pikkuveljensä oli myös elokuva-alalla työskennellyt Bruno Corbucci.

## Filmografia

**[[Minnesota Clay]]* (1965)
**[[Django (vuoden 1966 elokuva)|Django]]* (1966)
**[[Ringo and his Golden Pistol]]* (1966)
**[[Navajo Joe]]* (1966)
**[[The Hellbenders]]* (1967)
**[[The Mercenary]]* (A Professional Gun) (1968)
**[[Suuri hiljaisuus]]* (1969) 
**[[Petturit hirteen, companeros!]]* (1970)
**[[Di che segno sei?]]* (1975)
**[[The Con Artists]]* (1976)
**[[Il signor Robinson]]* (1975)
*** (1978)
**[[Superkyttä]]* (1980)
**[[A Friend Is a Treasure]]* (1981)

## Aiheesta muualla
*