Anna Politkovskaja

**Anna Stepanovna Politkovskaja** (, ; 30. elokuuta 1958 New York, Yhdysvallat – 7. lokakuuta 2006 Moskova, Venäjä), o.s. **Mazepa** (), oli journalisti ja viimeisinä vuosinaan työntekijöiden puoliksi omistaman *[[Novaja gazeta]]* -lehden toimittaja, joka identifioitui ukrainalaiseksi ja jota media piti usein venäläisenä. Politkovskaja alkoi kirjoittaa vuonna 1999 artikkeleita Tšetšenian ensimmäisestä ja toisesta sodasta, ja hänet tunnettiin Vladimir Putinin hallinnon arvostelijana. Politkovskajan syntymän aikoihin hänen vanhempansa toimivat New Yorkissa Neuvostoliiton YK-diplomaatteina, ja hän sai 1990-luvun alussa myös Yhdysvaltain kansalaisuuden. Hän vietti lapsuutensa ja suoritti opintonsa Moskovassa, missä hän eli myös viimeiset vuotensa. Valmistuttuaan hän asui ajoittain Yhdysvalloissa ja Euroopassa.

Politkovskaja salamurhattiin 7. lokakuuta 2006 Moskovassa Venäjällä. Murhasta on esitetty lukuisia teorioita ja spekulaatioita. Kuusi miestä on tuomittu vankilaan murhan toteuttamisesta, mutta sen tilaajaa ei vieläkään tiedetä.

Murha tapahtui Vladimir Putinin syntymäpäivänä. Siksi jotkut ajattelevat, että hänen murhansa oli Putinille annettu "syntymäpäivälahja".

## Työ journalistina
Politkovskaja opiskeli journalistiikkaa Moskovan valtionyliopistossa. Lopputyönsä hän kirjoitti Marina Tsvetajevasta. Valmistumisensa jälkeen vuonna 1980 hän työskenteli *[[Izvestija]]*-sanomalehden palveluksessa. Kesäkuussa 1999 hän aloitti kolumnien kirjoittamisen *Novaja Gazetaan*, jonka omistajiin kuului Mihail Gorbatšov.

Politkovskaja oli varma, että Venäjän viranomaiset yrittivät myrkyttää hänet lentokoneessa, kun hän oli matkalla Beslaniin koulukaappauksen aikana. Armeija ja turvallisuuspalvelut vaikeuttivat usein hänen työskentelyään muun muassa uhkailemalla ja pitämällä häntä säilössä. Politkovskaja pystyi osoittamaan armeijan sekaantumisen taloudelliseen toimintaan Tšetšeniassa, ja hän esitteli kirjoituksissaan, kuinka rikollisliigat, tšetšeenipoliisit ja Venäjän armeijan upseerit toimivat yhteistyössä varastaessaan öljyä öljyputkista.

## Murha

Politkovskaja löydettiin 7. lokakuuta vuonna 2006 ammuttuna asuinkerrostalonsa hissistä Moskovasta. Poliisi löysi ruumiin viereltä äänenvaimentimella varustetun Makarov PM -pistoolin ja neljä hylsyä. Politkovskaja oli ollut palaamassa ostoksilta, vienyt osan ostoksista asuntoon ja jättänyt osan talon eteiseen. Murhaaja yllätti Politkovskajan tämän palatessa hakemaan kassejaan. Eri lähteiden mukaan Politkovskajaa oli ammuttu joko neljästi tai kahdesti. Toisten mukaan häntä ammuttiin kahdesti sydämen tienoille, kerran olkapäähän ja vielä päähän, kun hän oli jo kuollut, ja toisten tietojen mukaan surmaluoteja oli kaksi, yksi rintaan ja toinen päähän varmistukseksi. Valvontakameroille tallentui ilmeinen murhaaja, 180-senttinen tumma-asuinen 30-vuotias mies ja hänen avustajansa, noin 30-vuotias nainen. Tekoa epäiltiin palkkamurhaksi.

Murhatutkimuksia johti Venäjän valtakunnansyyttäjä Juri Tšaika. Novaja Gazeta lupasi murhan selvittämiseen johtavista tiedoista 25 miljoonan ruplan (740&nbsp;000 euron) palkkion.

Politkovskajan hautajaisten aikaan poliisin tutkijoilla oli teoria, että murhan takana olivat tšetšeenit tai salaliittolaiset. Yhden tutkintalinjan mukaan murha saattoi liittyä miliiseihin, jotka tuomittiin Tšetšeniassa tehdyistä rikoksista. Politkovskajan raportointi edesauttoi näiden saamista oikeuden eteen.  Toisessa versiossa syytettiin Tšetšenian pääministeriä, Ramzan Kadyrovia ja tämän johtamaa Tšetšenian turvallisuuspalvelua, jonka tekemisistä Politkovskaja kirjoitti. Kolmas teoria oli, että kyseessä oli presidentti Putinin ja Kadirovin vastainen salaliitto. Venäjän lehdissä myös muistuteltiin, että Politkovskaja oli Venäjän äärikansallismielisten vihollinen.

Politkovskaja haudattiin tiistaina 10. lokakuuta 2006 Moskovan Trojekurovskojen hautausmaalle. Venäjän hallinnon edustajia ei osallistunut hautajaisiin, joissa oli mukana ihmisoikeusasiamies Vladimir Lukin sekä moni Boris Jeltsinin ajan liberaalipoliitikko.

### Reaktiot

Venäjän presidentti Vladimir Putin sanoi heti tapahtuman jälkeen maansa ryhtyvän Politkovskajan surmaajan löytämiseksi ”kaikkiin tarvittaviin toimiin”.

Entinen Neuvostoliiton johtaja Mihail Gorbatšov tuomitsi surmatyön, samoin muun muassa Yhdysvaltojen ulkoministeriön tiedottaja Sean McCormack. Ruotsin ulkoministeri Carl Bildt ja Suomen ulkoministeri Erkki Tuomioja vaativat murhan perusteellista tutkimista. Aleksanteri-instituutin johtaja Markku Kivinen syytti murhasta Venäjän tiedustelupalvelua.

Suomi otti kantaa Euroopan unioniin puheenjohtajamaana ja myös Euroopan neuvoston ihmisoikeuskomissaari Thomas Hammarberg kommentoi tapahtumaa. Amnesty International arvioi, että Politkovskaja murhattiin, koska hän toimittajan työssään raportoi ihmisoikeusloukkauksista Tšetšeniassa ja muualla Venäjällä.

### Mielenosoitukset ja muistotilaisuudet
Suomen PEN järjesti hiljaisen kynttilämielenosoituksen Anna Politkovskajan muistoksi Helsingissä Venäjän suurlähetystön edessä sunnuntaina 8. lokakuuta 2006. Politkovskajan muistoa kunnioittamaan kerääntyi yli tuhat mielenosoittajaa. Vastaavia mielenilmauksia järjestettiin muuallakin Suomessa, ja myös Venäjällä ihmiset kokoontuivat murhaa paheksuviin mielenosoituksiin.

### Tutkinnat ja tuomiot
Helmikuussa 2007 viranomaisten kerrottiin pidättäneen kaksi tšetšeenimiestä, joiden epäiltiin olevan murhan takana. Heidän sanottiin tallentuneen vakoilusatelliittien ottamiin kuviin. Satelliittien läsnäoloa Moskovan yllä perusteltiin lähestyvien presidentti Putinin syntymäpäivien turvajärjestelyllä. Venäjän viranomaiset eivät ottaneet kantaa pidätysuutiseen. Lokakuussa 2007 kerrottiin kaikkiaan yhdeksän henkilön pidätyksistä, joiden joukossa oli ainakin yksi FSB:n virkailija.

Lopulta murhasta oli epäiltynä neljä henkilöä. Kolme avustajana pidettyä henkilöä oli pidätettynä, ja oikeudenkäynti alkoi vuoden 2008 lopulla. 19. helmikuuta 2009 syytetyt veljekset Džabrail ja Ibragim Mahmudov sekä entinen poliisi Sergei Hadžikurbanov vapautettiin oikeudenkäynnin jälkeen syytteistä. Syyttäjä ilmoitti hakevansa muutosta ylemmistä oikeusasteista.

Anna Politkovskajan omaiset kertoivat 31. toukokuuta 2011, että murhasta on pidätetty Rustam Mahmudov, josta oli annettu kansainvälinen etsintäkuulutus. Venäjän viranomaiset vahvistivat tiedon. Poliisi pidätti 24. elokuuta 2011 eläkkeellä olevan korkea-arvoisen poliisin epäiltynä Politkovskajan murhan järjestämisestä. Pidätetyn kerrottiin olevan Dmitri Pavljutšenkov, joka työskenteli aikanaan Moskovan poliisivoimien palveluksessa. Vuonna 2012 Pavljutšenkov tuomittiin 11 vuodeksi vankilaan tehtyään sopimuksen syyttäjän kanssa ja todistettuaan muita murhaan osallistuneita vastaan.

Viisi miestä tuomittiin 9. kesäkuuta 2014 vankilaan Politkovskajan murhasta: surmaaja ja murhan järjestäjä saivat elinkautistuomiot, muiden tuomioiden pituudet vaihtelivat 12 ja 20 vuoden välillä. Murhan tilaajasta ei vieläkään ole tietoa. 

Syyttäjän mukaan Lom-Ali Gaitukajev toimi murhan järjestäjänä ja kokosi ryhmän. Hän sai elinkautisen rangaistuksen. Yhdessä ryhmä suunnitteli murhan ja hankki sitä varten aseen. Tuomioistuimen mukaan Rustam Makhmoudov ampui Politkovskajan. Hänet tuomittiin elinkautiseen rangaistukseen. Sergei Hadžikurbanov tuomittiin 20 vuoden vankeuteen murhajärjestelyjen välikätenä toimimisesta. Ibragim ja Džabrail Mahmudov, ampujan veljet, seurasivat Politkovskajaa ja he saivat osuudestaan 12 ja 14 vuotta vankeutta. Erillisessä oikeuskäsittelyssä vuonna 2012 entinen miliisi Dmitri Pavljutšenkov todisti viittä muuta vastaan,  minkä jälkeen hänet tuomittiin  11 vuoden vankeuteen.

Gaitukajev kuoli vankilassa 2017 maksasairauteen.

Hadžikurbanov, joka on entinen Venäjän sisäministeriön erikoisjoukkojen upseeri, värvättiin vankilasta tiedustelujoukkueen johtajaksi Ukrainan sotaan vuoden 2022 lopussa. Hän allekirjoitti asevoimien kanssa puolen vuoden sopimuksen, jonka tultua täyteen hän sai armahduksen. Hän teki uuden värväyssopimuksen ja  sotii parhaillaan Venäjän riveissä Ukrainassa.

## Anna Politkovskaja -palkinto
Brittiläinen ihmisoikeusjärjestö Reach Women in War myöntää vuosittain Anna Politkovskajan muistoksi palkinnon konfliktialueella ihmisoikeuksien hyväksi toimivalle naiselle, joka puolustaa  konfliktin uhreja usein itsensä vaarantaen. Ensimmäinen palkinto myönnettiin vuonna 2007 Politkovskajan ystävälle ja kollegalle Natalia Estemirovalle, joka myös murhattiin kaksi vuotta myöhemmin Venäjällä.

;Palkitut
* 2007 Natalia Estemirova (Tšetšenia/Venäjä)
* 2008 Malalai Joya (Afganistan)
* 2009 One Million Signatures Campaign (Iran)
* 2010 Halima Bashir (Darfur/Sudan)
* 2011 Razan Zaitouneh (Syyria)
* 2012 Marie Colvin (Yhdysvallat)
* 2013 Malala Yousafzai (Pakistan)
* 2014 Vian Dakhil (Irak)
* 2015 Kholoud Waleed (Syyria)
* 2016 Valentina Tšerevatenko  (Venäjä) ja Jineth Bedoya Lima (Kolumbia)
* 2017 Gulalai Ismail (Pakistan) ja Gauri Lankesh (Intia)
* 2018 Svetlana Aleksijevitš (Valko-Venäjä) ja Binalakshmi Nepram (Intia)
* 2019 Alex Crawford (Yhdistynyt kuningaskunta)
* 2020 Radhya Al-Mutawakel (Jemen)

## Teoksia
### Suomennetut teokset
*  Pystykorvakirja
* 
* 
* 

### Muita teoksia
* 

## Populaarikulttuurissa
* Paleface on tehnyt Politkovskajasta kappaleen *Politics of Politkovskaja*
* Kerkko Koskisen säveltämä ja sovittama muistokappale *[[Uuden ajan kynnyksellä]]*, 2006
*Puk on tehnyt Politkovskajan murhasta kertovan kappaleen *7. lokakuuta*, 2009

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* Politkovskaja, Vera & Giudice, Anna: *Äitini. Anna Politkovskajan taistelu totuuden puolesta.* (*Una madre*), suom. Elina Melander. Gummerus 2023 

## Aiheesta muualla
*YLEn Elävän arkiston toimituksen kooste Politkovskaja-jutuista: Anna Politkovskaja - Kun miekka murskasi kynän