open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Puhekela

**Puhekela** on kaiutinelementissä vaikuttava sähkömagneettinen osa, jota ohjataan vahvistimen tuottamalla vaihtovirralla. Kaiutin on varustettu kestomagneetilla. Puhekela liikkuu kelaan viedyn virran mukaisesti kestomagneetin sisällä, toimien sähkömagneettina. Puhekela on kiinnitetty suoraan kaiutinelementin kartioon ja tuottaa näin elementin fyysisen liikkeen.

Rakenteeltaan yhdistelmä on solenoidi, jonka liike on edestakaista liikepoikkeaman rajoissa. Kaiuttimen käyttötarkoituksesta riippuen puhekelan paino, tehonkesto, resistanssi / impedanssi, pituus ja halkaisija mitoitetaan haluttuun arvoon. Puhekela on aina kompromissi ja vaikuttaa kaiuttimien sähköisten arvojen lisäksi myös mekaanisiin arvoihin. Yksinään puhekela onkin vain korkeiden taajuuksien läpäisyä (6 dB / oktaavi) jarruttava kela.
Koska kela on luonteeltaan induktiivinen ei kuorma (impedanssi) ole arvona vakio vaan voimakkaasti sidoksissa
taajuuden funktioon.
Lisäksi kotelotyyppi vaikuttaa voimakkaasti kokonaisuuden impedanssivasteeseen ja siten myös tehonkestoon.

Puhekela on yleensä valmistettu kiertämällä eristettyä kupari- tai alumiinilankaa lasikuitu- tai komposiittiputken ympäri. 
Rakenne voi kuitenkin olla peräkkäinen tai päällekkäinen. Putki voidaan myös kiertää molemmilta puolilta.

Kaksoispuhekelassa lankakierrostuksia on kaksi erillistä saman putken ympärillä, sellaisissa kaiutin elementeissä on yleensä 4 liitintä ja puhekelat voidaan kytkeä sarjaan tai rinnan.

Yleensä tärkein kompromissi puhekelan suunnitteluvaiheessa on tehonkeston, herkkyyden ja painon suhde. Keskeistä puhekelan suunnittelussa on sähkövirran tuottaman lämmön siirtäminen pois puhekelasta.

Tärkeimmät syyt ovat tehonkesto ja sähköisten ominaisuuksien mahdollisimman pieni muuttuminen puhekelan ja magneetin
lämmetessä. Puhekelaa voidaan myös jäähdyttää sopivilla ilmaraoilla, lisämassalla tai jopa öljyllä.
Dynaamisen kaiuttimen kehittyminen viimeisen sadan vuoden aikana perustuu suurimmaksi osaksi puhekelan materiaalien kehittymiseen ja paremmin toimiviin mallinnuksiin.

Puhekelaa valmistaessa tulee huomioida: DC-resistanssi, induktanssi, paino, pituus, halkaisija, materiaalit, jäähdytystarve, rakenteen tiiviys, ilmaraon suuruus, magneettikentän teho, muoto ja langan paksuus.

## Aiheesta muualla
*http://www.ljudia.fi/auto-s82121/kaiuttimet-s82122/bassot-c78201/selenium-extreme-c15-15sw15a-p364502/
Kim Johnsson

**Kim Johnsson** (s. 16. helmikuuta 1976 Malmö) on ruotsalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajan pelipaikalla. Johnsson pelasi urallaan kotimaassaan Malmössä, NHL:ssä New York Rangersissa, Philadelphia Flyersissa, Minnesota Wildissa ja Chicago Blackhawksissa sekä Sveitsin pääsarjan HC Ambrì-Piottassa.

## Tilastot

## Lähteet

*  Viitattu 22.7.2010
*  Viitattu 22.7.2010
*  Viitattu 22.7.2010
Kami (muusikko)

**Kami** (1. helmikuuta 1973 Ibaraki &ndash; 21. kesäkuuta 1999) oli japanilainen muusikko, joka oli parhaiten tunnettu Malice Mizer -yhtyeen rumpalina. 

Kami kuoli vuonna 1999 nukkuessaan aivoverenvuotoon. Kuollessaan hän oli vasta 26-vuotias.

## Lähteet
Rintala

**Rintala** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Arto Rintala, kirjallisuuden suomentaja
* Elina Rintala (s. 1970), näyttelijä
* Erkki Rintala (s. 1935), Vaasan hovioikeuden ent. presidentti
* Erkki Rintala (1918–1941), jääkiekkoilija
* Helvi Rintala (1916–2010), 1930-luvun lopulla revyytähtenä Lontoossa tunnetuksi tullut suomalainen
* Janne Rintala (s. 1984), lauluntekijä ja muusikko
* Janne Rintala (s. 1990), jääpalloilija
* Jukka Rintala (s. 1952), muotisuunnittelija
* Jussi Rintala (s. 1980), koripalloilija
* Lauri Rintala (1916–1994), kirjailija
* Leena Rintala (1921–1970), tanssija ja tanssinopettaja
* Mari Rintala (s. 1999), pesäpalloilija
* Miikka Rintala (s. 1985), haulikkoampuja
* Mika Rintala (s. 1966), muusikko ja soitinrakentaja
* Nina Rintala, graafinen suunnittelija ja kuvittaja
* Olavi Rintala, Suomen Vapaakirkon ent. kirkkokunnanjohtaja
* Paavo Rintala (1930–1999), kirjailija
* Pekka Rintala (s. 1985), jääpalloilija
* Päivi Rintala (s. 1934), suomen kielen professori, suomen kielen lautakunnan jäsen 1980–1988. 
* Sami Rintala (s. 1969), arkkitehti ja taiteilija
* Teemu Rintala (s. 1987), koripalloilija
* Toivo Rintala (1876–1953), toimitusjohtaja ja kansanedustaja (SDP).

## Kuvitteellisia henkilöitä

* Cindy Rintala, tv-sarjassa Salatut elämät
Polydimetyylisiloksaani

**Polydimetyylisiloksaani** (PDMS) on eniten käytetty piipohjainen orgaaninen polymeeri, ja on tunnettu sen tavattomista reologisista ominaisuuksista. Sitä käytetään  muun muassa piilolinssien, lääketieteellisten välineiden, shampoon (dimetikoni tekee hiukset liukkaiksi ja kiiltäviksi), tilkitsemisaineiden, liukastevoiteiden ja kuumankestävien tiilien valmistamiseen.

PDMS on optisesti kirkasta ja sen on todettu olevan myös kemiallisesti inerttiä, myrkytöntä ja syttymätöntä. Sitä kutsutaan myös dimetikoniksi, ja se on yksi monista piipohjaisista öljyistä (polymeroitu siloksaani).

Yhdisteestä käytetään myös nimeä *dimetyylipolysiloksaani*. Polydimetyylisiloksaanin elintarvikkeissa käytettävä E-koodi on E900 ja sen enimmäismäärärajoitus vuorokaudessa eli ADI-arvo on 1,5&nbsp;mg/kg/vrk. Yhdistettä käytetään vaahdonestoaineena ja sitä saa käyttää muun muassa paistorasvoihin ja -öljyihin, kasvissäilykkeisiin, hilloihin, makeisiin, purukumiin, keittoihin ja juomiin.

## Kemia
PDMS:n rakennekaava on (H3C)3SiO[Si(CH3)2O]nSi(CH3)3, missä n on [SiO(CH3)2]-monomeerin toistumiskertojen määrä. Polymeerin synteesi voidaan aloittaa dimetyylidikloorisilaanin ja veden reaktiolla:

:n [Si(CH3)2Cl2] + n [H2O] → [Si(CH3)2O]n + 2n HCl

Polymerisaation aikana vapautuu myrkyllistä vetykloridikaasua (suolahappoa). Lääketieteellisiä tarkoitusperiä varten on kehitetty prosessi, jossa klooriatomit korvataan asetaattiryhmillä. Tällöin reaktiossa vapautuu myrkytöntä etikkahappoa. Tämän prosessin huono puoli on se, että se on paljon hitaampi verrattuna klooria sisältävään.

## Aiheesta muualla
* Ruokavirasto: E900 - Dimetyylipolysiloksaani
* European Centre for Ecotoxicology and Toxicology of Chemicals (ECETOC): Linear Polydimethylsiloxanes CAS No. 63148-62-9 (Second Edition), JACC No. 55, Brussels, December 2011, ISSN-0773-6339-55 pdf
Piiri (televisiosarja)

**Piiri** oli vuonna 2008 Sub-kanavalla esitetty suomalainen televisiosarja. Se kertoo paikoista, joissa on tavattu paranormaaleja ilmiöitä, kuten kummittelua tai poltergeistia.

Ohjelmaa juonsi Saija-Reetta Kotirinta. Hänen lisäkseen kummitelluiksi epäiltyjä paikkoja tutki meedio Marja Pennanen.

## Jaksot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ohjelman kotisivut
*
Formula 1 (videopeli)

**Formula 1** on Bizarre Creationsin kehittämä ja Psygnosisin julkaisema Formula 1 -aiheinen ajopeli. Peli on julkaistu vuonna  PlayStationille ja Windowsille.

Peli sisältää kauden 1995 tallit kuskit ja radat. Mukana on kuitenkin kaudeksi 1996 käyttöön otettu lähtövalojärjestelmä.

Suomenkielistä selostusta ei ole mukana pelissä. Englantilainen selostaja pelissä on Murray Walker. Jos voittaa kauden jokaisen kilpailun, saa extraradan. McLarenin Marlboro on korvattu sanalla McLaren. Williamsin Rothmans on korvattu sanalla Racing. Jordanin Kremlyovskaya Vodka on sensuroitu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kylmäkosken kirkko

**Kylmäkosken kirkko** on Akaan Kylmäkoskella sijaitseva Akaan seurakuntaan kuuluvan Kylmäkosken kappeliseurakunnan kansallisromanttisten piirteiden sävyttämä kirkko. Kirkon on suunnitellut arkkitehti H. R. Helin, ja se on valmistunut vuonna 1900. Se on tornillinen pitkäkirkko ja kolmas kirkko Kylmäkoskella. Kylmäkoski liitettiin Akaaseen seurakunnallisesti vuonna 2007 ja kunnallisesti neljä vuotta myöhemmin, vuonna 2011.

Alttaritaulu on Matti Petäjän maalaama vuonna 1959 (*Tulkaa minun tyköni kaikki, jotka työtä teette ja olette raskautetut*).

Kirkko suljettiin tammikuussa 2011 työsuojeluviranomaisten määräyksestä homeen vuoksi. Kirkon sulkeminen sisäilmaongelmien vuoksi on Suomessa ainutlaatuista. Ongelmien aiheuttajaksi oletetaan lämmitysjärjestelmää, jonka lämpökeskus on maapenkassa. Myös kirkon katto vuosi. Korjausvarojen puutteen vuoksi kirkko uhkasi jäädä rapistumaan

Kirkon vesikatto uusittiin vuonna 2012. Sen sisäremontti valmistui keväällä 2014 ja ensimmäinen jumalanpalvelus pidettiin kiirastorstaina 17. huhtikuuta 2014. Virallisesti kirkko otettiin uudelleen käyttöön 25. toukokuuta, jolloin piispa Matti Repo vihki sen.

Kylmäkoski erotettiin omaksi seurakunnaksi 1897, ja silloin tuli ajankohtaiseksi kirkon rakentaminen. Suunnittelijaksi valittiin ensin Lars Sonck, mutta hänen materiaaliehdotustaan, kiveä, pidettiin liian kalliina, joten hän luopui tehtävästä. Uudeet suunnitelmat teki arkkitehti H. R. Helin Arkkitehtitoimisto Helin & Nyströmistä. Tiilet tuotiin junalla Leppäkoskelta Viialaan ja siitä eteenpäin hevosella, ja kivijalan kivet hankittiin Riuttamäestä. Kirkko vihittiin 23.12.1900, ja vihkimisen suoritti hattulalainen Johan Jacob Westerlund, sillä Porvoon piispa oli estynyt.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Matti Hakala (ensyklopedisti)

**Matti Iivari Hakala** (23. maaliskuuta 1927 Kiukainen – 2. helmikuuta 2012) oli suomalainen tietosanakirjojen päätoimittaja. Koulutukseltaan hän oli valtiotieteen maisteri  ja hallinto-opin kandidaatti. Hakala syntyi Satakunnan Kiukaisissa Satanahka Oy:n toimitusjohtajan Heikki I. Hakalan ja hänen puolisonsa, satakuntalaisen kulttuuri- ja poliitikkosuvun tyttären Liinan (o.s. Hosia) perheeseen, varttui Uudellakirkolla Karjalankannaksella perheen omistamassa Halolan kartanossa, kirjoitti ylioppilaaksi Oulusta. Valmistuttuaan Helsingin yliopistosta hän toimi viestinnän ja mainonnan asiantuntijatehtävissä keskeisissä pankki- ja vakuutusyhtiöissä Helsingissä. 

Tietosanakirja Oy:n omistaja ja toimitusjohtaja, pääkonsuli Sven Sevelius kutsui Hakalan 24-osaisen Uuden tietosanakirjan (ensimmäinen osa 1963; sarja valmistui 1972) toimitussihteeriksi. Tietosanakirjauransa aikana Hakala toimi myös Koululaisen tietosanakirjan ja Koululaisen uuden tietosanakirjan, Kodin tietosanakirjan, Kodin uuden tietosanakirjan ja Tiedon värikkään maailman päätoimittajana, Suomalaisen tietosanakirjan vastaavana päätoimittajana ja viimeksi Suomen Almanakan kehittäjänä ja keskeisenä toteuttajana. 

Eläkevuosinaan Hakala omistautui sukuhistorialliselle tutkimustyölle ja hoiti 1600-luvulta periytyvää sukutilaa Satakunnan Punkalaitumella.

## Kirjallisuus
* *Kodin suuri tietosanakirja*, 
* *Suomalainen tietosanakirja*, 
* *Tiedon värikäs maailma: Nykyaikainen tietosanakirja*, 
* *Suomalainen tietosanakirja 3 (HIL-KANAN)*. Espoo: Weilin+Göös, 1990. .

## Lähteet
* 
* 
* Henkilöhaastattelut
Projekti 671

**Projekti 671** () oli Neuvostoliiton laivaston 49 ydinsukellusveneen muodostama alusluokka, jota valmistettiin vuosina 1967–1992. Aluksista 15 kuului projekteihin 671 ja 617V ”Jorš” (, ’Kiiski’), 7 projektia 671RT ”Sjomga” (, ’Lohi’) ja 26 projektiin 671RTM(K) ”Štšuka” (, ’Hauki’).

## Suunnittelu
Luokan kehitys käynnistyi, kun valtion laivanrakennuskomitea asetti 1958 kilpailun toisen sukupolven ydinsukellusveneen valmistuksesta. Suunnitelmia toimitettiin projekteista 667 (SSBN), 669, 670 ja 671. Näistä 669 keskeytettiin ja 670 muutettiin risteilyohjuksia kuljettavaksi, jolloin ainoaksi hyökkäyssukellusvene vaihtoehdoksi jäi SKB 13:n projekti 671. Suunnitelmien edetessä projekti muuttui pienestä 2&nbsp;000 tonnin uppoumalla, yhdellä ydinreaktorilla ja neljällä torpedoputkella varustetusta aluksesta suuremmaksi yleiskäyttöiseksi alukseksi. Alusten uppouma oli pinnalla 3&nbsp;500 tonnia ja sukelluksissa 4&nbsp;870 tonnia. Vuosina 1961–1962 Neuvostoliiton saadessa tietää Yhdysvaltain laivaston siirtymisestä lentotukialuksille sijoitetuista ydinpommittajista strategisiin sukellusveneisiin uuden sukellusveneen päätehtäväksi määrättiin Yhdysvaltain ydinasein varustettujen sukellusveneiden torjuminen.

Aluksiin asennettiin kaksi VM-4P -ydinreaktoria, jotka tuottivat höyryn kahdelle höyryturbiinille. Propulsiojärjestelmä tuotti 31&nbsp;000 akselihevosvoimaa, jolla saavutettiin pinta-ajossa 12 solmun nopeus ja sukelluksissa 33 solmua. Maksimisukellussyvyys oli 400 metriä. Niiden kaikuluotaimena oli Rubin MGK-300 ja tutkana Kaskad MRK-50. Muina elektronisina järjestelminä olivat Brest-671, Sigma, Zaliv II ja MT-70. Aseistukseksi tuli kuusi 533 mm:n torpedoputkea, joihin oli 18 torpedoa. Kolme alusta muutettiin käyttämään 40 kilometrin päähän yltävää ohjusta RPK-2 Vjoga (). Muutostöiden jälkeen alusten tyypiksi tuli projekti 671V. Aluksilla oli 68 hengen miehistö.

## Projekti 671RT – Victor II
Luokkaa uudistettiin 1970-luvun alussa projekti 671RT:na, jolloin kaksi 533 mm:m torpedoputkea korvattiin 650 mm:n torpedoputkella. Alusten pituus kasvoi 102 metriin, mutta syväys laski 6,5 metriin. Niiden uppouma oli pinnalla 3&nbsp;970 tonnia ja sukelluksissa 5&nbsp;670 tonnia. Aluksiin asennettiin kaikuluotaimeksi Rubikon MGK-400, minkä lisäksi myös muita elektronisia järjestelmiä päivitettiin. Aluksia rakennettiin 1972–1978 seitsemän, jonka jälkeen työt keskeytettiin.

## Projekti 671RTM – Victor III

Aluksen hiljentämiseksi runkoa jatkettiin kuudella metrillä, jotta turbiinien alle saatiin äänieristys. Myös elektroniikkaa, navigaatio- ja satelliitti- ja radiojärjestelmiä uusittiin. Malli sai nimen projekti 671RTM (). Viisi viimeistä Leningradissa Amiraliteetin telakalla valmistettua sukellusvenettä varustettiin torpedoputkesta laukaistavalla Granat-risteilyohjusjärjestelmällä. Malli sai nimen 671RTMK. Näiden lisäksi kolme venettä päivitettiin malliksi 671RTMK.

Kaikki Victor I ja II -veneet on poistettu käytöstä vuoden 1996 loppuun mennessä.

## Lähteet
*
*
*Project 671 Victor class Attack Submarine (Nuclear Powered)  , FAS
*SS-N-15 Starfish, RPK-2 Viyoga , FAS
*SS-N-16 Stallion , FAS
*National Geographic

### Viitteet
Maatyrannit

**Maatyrannit** (*Muscisaxicola*) on tyrannien heimoon kuuluva lintusuku.

## Maatyranneihin (''Muscisaxicola'') kuuluvia lajeja
* Harmaamaatyranni (*Muscisaxicola cinereus*)
* Isomaatyranni (*Muscisaxicola albifrons*)
* Keltaniskatyranni (*Muscisaxicola flavinucha*)
* Louhikkotyranni (*Muscisaxicola albilora*)
* Mustalakkityranni (*Muscisaxicola frontalis*)
* Nokinaamatyranni (*Muscisaxicola maclovianus*)
* Pahtamaatyranni (*Muscisaxicola maculirostris*)
* Pikkumaatyranni (*Muscisaxicola fluviatilis*)
* Punanmaatyranni (*Muscisaxicola juninensis*)
* Ruohomaatyranni (*Muscisaxicola alpinus*)
* Ruskoniskatyranni (*Muscisaxicola rufivertex*)
* Ruskovatsatyranni (*Muscisaxicola capistratus*)
* Tuhkamaatyranni (*Muscisaxicola griseus*)

## Aiheesta muualla
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) 
*ITIS: Muscisaxicola
Crank That (Soulja Boy)

**Cranck That (Soulja Boy)** on yhdysvaltalaisen rap -artisti Soulja Boyn ensimmäinen 
singlejulkaisu hänen ensimmäiseltä studioalbumiltaan Souljaboytellem.com:ilta. Single saavutti suuren suosion ilmestyessään. Kappale oli vuoden 2007 hittibiisi, joka nousi Billboard Hot 100 -listan kärkipaikalle ja piti kärkisijaa hallussaan jopa seitsemän viikon ajan. Lisäksi kappaleesta myytiin yli 5 000 000 soittoääntä.

## Listasijoitukset
Kappeleen ilmestyttyä, 28. heinäkuuta 2007 se sijoittui Billboard Hot 100 -listan 47. sijalle. Seuraavalla viikolla, 15. syyskuuta 2007 kappale nousi sijalle 28. ja pysyi siellä kaksi viikkoa, kunnes Kanye Westin *[[Stronger]]* syrjäytti sen. 6. lokakuuta kappale kuitenkin nousi ykköspaikalle ja piti sitä hallussaan seitsemän viikkoa. Kyseistä singleä myytiin 4&nbsp;183&nbsp;000 digitaalista kappaletta ja siitä tuli nopeiten myydyin kappale Yhdysvalloissa kautta aikojen.

## Listat

## Lähteet
Surutyrannit

**Surutyrannit** (*Knipolegus*) on tyrannien heimoon kuuluva lintusuku. sukuun kuuluu 12 lajia.

## Surutyranneihin (''Knipolegus'') kuuluvia lajeja
* Brasiliansurutyranni (*Knipolegus nigerrimus*)
* Caatingatyranni (*Knipolegus franciscanus*)
* Harmaasurutyranni (*Knipolegus striaticeps*)
* Jokityranni (*Knipolegus orenocensis*)
* Korpraalityranni (*Knipolegus aterrimus*)
* Lyijysurutyranni (*Knipolegus cabanisi*)
* Perunsurutyranni (*Knipolegus signatus*)
* Pikkusurutyranni (*Knipolegus poecilocercus*)
* Punasilmätyranni (*Knipolegus poecilurus*)
* Sininokkatyranni (*Knipolegus cyanirostris*)
* Surutyranni (*Knipolegus hudsoni*)
* Töyhtösurutyranni (*Knipolegus lophotes*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Knipolegus
Maija Lokka

**Maija Leena Lokka** (s. 22. tammikuuta 1946 Sodankylä) on suomalainen oopperalaulaja. Hän aloitti opinnot Sibelius-Akatemiassa vuonna 1971 opettajanaan Liisa Linko-Malmio. Lokka esitti Suomen Kansallisoopperassa Marjan roolin Leevi Madetojan oopperassa *[[Pohjalaiset]]* vuonna 1973. Työvuosinaan hän oli Kansallisoopperassa erittäin käytetty solisti. Lokka on naimisissa Aulis Sallisen kanssa.

Lokan rooleihin kuuluvat mm.
*Paul Hindemithin oopperassa *[[Mathis der Maler]]in* Ursula-tytär
*Engelbert Humperdinckin satuoopperan *[[Hannu ja Kerttu (ooppera)|Hannu ja Kerttu]]* äidin rooli
*Leoš Janáčekin *[[Jenůfa]]n* nimirooli
*Joonas Kokkosen *[[Viimeiset kiusaukset|Viimeisten Kiusausten]]* 1. nainen
*Leevi Madetojan oopperassa *[[Pohjalaisia (ooppera)|Pohjalaisia]]* Marjan rooli
*Aarre Merikannon *[[Juha (ooppera)|Juha]]*-oopperan Marja
*Puccinin *[[La Bohème]]n* Musetta
*Puccinin Madame Butterfly
*Puccinin *[[Manon Lescaut (Puccini)|Manon Lescaut’n]]* nimirooli
*Puccinin Tosca
*Verdin oopperassa *[[Falstaff]]* Alice Fordin rooli 
*Wagnerin *[[Lentävä Hollantilainen|Lentävän Hollantilaisen]]* Senta

Operettipäärooleja:
*Emmerich Kálmánin *[[Mustalaisruhtinatar]]* Sylva Varescu
*Franz Lehárin *[[Iloinen leski|Iloisen lesken]]* Hanna Glavari

## Lähteet
Luettelo Suomen lasitehtaista

**Luettelo Suomen lasitehtaista** sisältää  Suomessa toimineita lasitehtaita.

## Katso myös
* Suomen lasiteollisuuden historia

## Lähteet

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Kirjallisuutta
*
*
*

## Aiheesta muualla
* Suomalaisissa lasitehtaissa tuotettuja lasiesineitä: ''Designlasi.com''
*Lasiteollisuutemme viettää tänään 250-vuotismuistojuhlaa, Helsingin Sanomat, 26.09.1931, nro 260, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Värjärinuolimyrkkysammakko

**Värjärinuolimyrkkysammakko** (*Dendrobates tinctorius*) kuuluu nuolimyrkkysammakkojen (*Dendrobatidae*) heimoon. Laji on elinvoimainen.

## Ulkonäkö ja koko
Värjärinuolimyrkkysammakko kasvaa noin 3,5 – 6&nbsp;cm:n pituiseksi. Sammakon pohjaväri vaihtelee keltaisesta siniseen, mutta kaikissa on mustia laikkuja. Värjäri-nimi tulee siitä, että tarinoiden mukaan alueen asukkaat hierovat sammakon ihoa eräisiin papukaijoihin, joille kasvaa tästä eri värisiä höyheniä.

## Levinneisyys
Lajia esiintyy Keski-Amerikassa Guyanan, Surinamen ja Brasilian alueella. Sen elinalue muodostuu eristäytyneistä laikuista. Värjärinuolimyrkkysammakoita pidetään myös lemmikkeinä terraarioissa.

## Kuvia

Dendrobates02.jpg|*Dendrobates tinctorius* morph.
Dendrobates tinctorius 03.JPG|Dendrobates tinctorius
Dendrobates tinctorius 04.JPG|Dendrobates tinctorius
Dendrobates tinctorius var. Patricia.JPG|Dendrobates tinctorius var. Patricia (young female)
Dendrobates tinctorius on plant.JPG|*Dendrobates tinctorius var. Patricia (male)*
Dendrobates tinctorius intellect.JPG|*Dendrobates tinctorius var. Cobalt (male)*
Färberfrosch Dendrobates tinctorius.jpg|*Dendrobates tinctorius var. New River / 'Blue Sipaliwini / Kutari River*'
Drzewolaz malarski Dendrobates tinctorius regina RB1.jpg|*Dendrobates tinctorius var. Regina*
Dendrobates.tinctorius.7037.jpg|*Dendrobates tinctorius tinctorius*
Dendrobates.tinctorius.7042.jpg|*Dendrobates tinctorius var. 'Citronella*'
Dyeing Poison Frog.jpg
Poison Dart Frogs.jpg|*Dendrobates tinctorius var. Azureus (left) and Dendrobates tinctorius var. Regina (right)*
Poison Dart Yellow.jpg|*Dendrobates tinctorius var. Regina*
Dendrobates tinctorius - Suriname.jpg|*Dendrobates tinctorius*, Suriname.
Dyeing dart frog.jpg
Dendrobates-tinctorius-Epipedobates-tricolor.jpg|*Dendrobates tinctorius var. Powderblue (left) & Epipedobates tricolor (right)*


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: ''Dendrobates tinctorius'' 
* UniProt: Taxonomy - ''Dendrobates tinctorius'' 
* PheroBase: Semiochemicals of ''Dendrobates tinctorius'', the Dyeing poison frog
Caparison Guitars

**Caparison Guitars** on japanilainen kitaramerkki. Caparison valmistaa etupäässä sähkökitaroita, mutta myös bassoja. Yhtiön perusti japanilainen Itaru Kanno vuonna 1995 työskenneltyään Jacksonilla tätä ennen.

Merkin suunnittelutoimisto sijaitsee Tokiossa ja tuotantolinja Nagoyassa. Kitaroita valmistuu vuodessa noin 600. Ne kaikki rakennetaan pääosin käsityönä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Valmistajan kotisivu
Kriss Akabusi

**Kriss Kezie Uche Chukwu Duru Akabusi** (s. 28. marraskuuta 1958 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen yleisurheilija, jonka päämatka oli 400&nbsp;metrin aitajuoksu.

Akabusi liittyi Britannian armeijaan vuonna 1975. Hän palveli *Royal Corps of Signals* -joukoissa vuoteen 1981, jolloin siirtyi *Army Physical Training Corps* -joukkoihin. Reserviin siirtyessään hänen arvonsa oli *Warrant Officer Class 2*.

Akabusi aloitti huippu-urheilu-uransa vuonna 1983. Hän oli Helsingin MM-kisoissa mukana Yhdistyneen kuningaskunnan 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestijoukkueessa alku- ja välierissä. Loppukilpailussa, jossa Akabusi ei juossut, Yhdistynyt kuningaskunta voitti MM-pronssia. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän juoksi avausosuuden Yhdistyneen kuningaskunnan 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestijoukkueessa, joka saavutti Yhdysvaltain jälkeen hopeaa ajalla 2.59,13 . Kaksi vuotta myöhemmin Stuttgartin EM-kilpailuissa hän juoksi toisen osuuden brittien pitkän viestin kultajoukkueessa . Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän sijoittui 400&nbsp;metrin aitajuoksussa seitsemänneksi ja juoksi toisen osuuden 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestissä, jossa Yhdistynyt kuningaskunta sai hopeaa yli puolitoista sekuntia Yhdysvalloille hävinneenä . Soulin olympialaisissa 1988 hän sijoittui aitamatkalla kuudenneksi ja vei toista osuutta viidenneksi sijoittuneessa brittien viestijoukkueessa . 

Akabusi sijoittui kolmanneksi 400&nbsp;metrin aitajuoksussa Barcelonan maailmancupissa 1989 . Seuraavana talvena hän voitti Aucklandin Kansainyhteisön kisoissa kultaa pitkällä aitamatkalla . Splitin EM-kilpailuissa hän voitti 400&nbsp;metrin aitajuoksun maanosamestaruuden ajalla 47,92 , jolla hän rikkoi David Hemeryn lähes 22 vuotta vanhan Britannian ennätyksen. 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestissä hän juoksi toisen osuuden Yhdistyneen kuningaskunnan voittaessa mestaruuden yli kahden sekunnin erolla Saksaan . 

Akabusi saavutti Tokion MM-kilpailuissa 1991 pronssia 400&nbsp;metrin aidoissa ajalla 47,86. Kilpailun voittanut Samuel Matete juoksi 47,64, hopeaa sai Winthrop Graham.  4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestissä Akabusi toi Ison-Britannian joukkueen maailmanmestarina maaliin ajalla 2.57,53. Hän kukisti loppukirissä Yhdysvaltain Antonio Pettigrew'n 0,04 sekunnilla . Barcelonan olympialaisissa 1992 Akabusi sai Kevin Youngin ja Winthrop Grahamin jälkeen pronssia 400&nbsp;metrin aitajuoksussa ennätyksellään 47,82 . Pitkässä viestissä hän juoksi kolmannen osuuden brittien pronssijoukkueessa .  

Akabusista tuli Brittiläisen imperiumin jäsen vuonna 1992. Urheilu-uransa jälkeen hän on työskennellyt tv-tuottajana ja motivaatiopuhujana. Hän on pituudeltaan 185&nbsp;cm ja painoi aktiivivuosinaan 81&nbsp;kg.

## Lähteet
*

### Viitteet
Frans Jokelainen

**Frans Jokelainen** (19. heinäkuuta 1890 Paltamo – 9. toukokuuta 1933) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Risto Jokelainen ja Anna Stiina Karjalainen. Hänet vihittiin ensimmäisen kerran avioliittoon vuonna 1920 Kuntzin kanssa, joka kuoli vuonna 1924. Toiseen avioliittoon hänet vihittiin vuonna 1927 Elsa Tikan kanssa.

## Opinnot
Jokelainen kävi kansakoulun ja Seppälän maamieskoulun. Haminan taistelukoulu hän kävi vuonna 1918 ja taktiikan soveltamiskurssit Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1925.

## Jääkärikausi

Jokelainen työskenteli tilanhoitajana Saloisissa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 23. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. 

## Suomen sisällissota
:*Katso myös: [[Suomen sisällissota]]*
Jokelainen astui Suomen Valkoisen armeijan palvelukseen Saksassa 7. helmikuuta 1918 ja hänet ylennettiin aliupseeriksi. Takaisin Suomeen hän palasi 18. helmikuuta 1918 jääkärien etujoukon mukana Vaasaan, josta hänet komennettiin Ouluun, missä hänen tuli kouluttaa paikallisia värvättyjä joukkoja. Suomen sisällissota hän osallistui joukkueenjohtajana 1. Krenatöörirykmentin 3. Oulun krenatööripataljoonassa ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Luhalahdella, Viljakkalassa, Mannanmäen-Kyröskosken (Nuutin) akselilla, Epilän-Tampereen akselilla, Karkussa ja Lempäälässä sekä etenemiseen Valkeakosken, Laitikkalan ja Lammin kautta Koskelle.

## Sisällissodan jälkeinen aika
Jokelainen palveli sisällissodan jälkeen edelleen 1. Krenatöörirykmentissä, josta hänet siirrettiin 4. heinäkuuta 1918 alkaen komppanianpäälliköksi Tampereen vartiopataljoonaan. Hänet siirrettiin edelleen 24. marraskuuta 1918 joukkueenjohtajaksi Kuopion jalkaväkirykmentti n:o 4:ään ja 30. joulukuuta 1918 Laatokan jalkaväkirykmentti n:o 6:een, mikä tunnettiin myöhemmin nimellä Viipurin rykmentti. Armeijasta hän erosi 29. syyskuuta 1920 ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön 1. huhtikuuta 1921 ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Tuusulan suojeluskuntaan. Tuusulasta hänet siirrettiin paikallispäälliköksi Liminkaan 1. maaliskuuta 1925 ja Sysmään 16. maaliskuuta 1926, missä hän palveli 31. heinäkuuta 1927 saakka. Suojeluskuntatyönsä ohella hän toimi 1. elokuuta 1922 – 1. elokuuta  1924 välisen ajan työnjohtajana Mikkelin puutavara oy:n palveluksessa. Suojeluskunnasta hän erosi Sysmässä heinäkuun lopussa vuonna 1927 ja siirtyi yksityiseksi liikemieheksi. Hänet haudattiin Kuopion maalaiskuntaan.

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. 
*Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 . 

### Viitteet
Miamin tatuointitarinat

**Miami Ink** (suomessa **Miamin tatuointitarinat**) on yhdysvaltalainen tositv-sarja, joka kertoo *Love/Hate* -nimisen tatuointiliikkeen arjesta Miami Beachilla Floridassa. Liikkeen omistaa Ami James yhdessä Chris Nunezin kanssa. Muita vakiotatuoijia ovat Chris Garver, Darren Brass sekä Yoji Harada. Sarjassa on esiintynyt myös muita tatuoijia, kuten muun muassa Kat Von D.

Suomessa sarjaa näyttää tällä hetkellä ilmaisista kanavista JIM, sekä Kutonen. Uudet jaksot tulevat maksutv-kanava Discovery Channelilta.

## Lähteet
Lajos Szentgáli

**Lajos Szentgáli** (7. kesäkuuta 1932 Budapest – 2. marraskuuta 2005) oli unkarilainen keskimatkojen juoksija

Szentgáli voitti Bernin EM-kilpailuissa 1954 kultaa 800 metrin juoksussa tiukan loppukamppailun päätteeksi ajalla 1.47,1. Hän osallistui myös 4 × 400 metrin viestijuoksuun, jossa Unkarin joukkue sijoittui viidenneksi ajalla 3.28,2. Neljä vuotta myöhemmin Tukholman EM-kilpailuissa hän sijoittui 800 metrillä viidenneksi ajalla 1.48,3.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Karigaila

**Karigaila** (puolaksi Korygiełło, k. 16. syyskuuta 1390 Vilna) oli yksi Liettuan suuriruhtinaan Algirdaksen ja hänen toisen vaimonsa Uliana Tveriläisen pojista. Hän hallitsi Mstsislauta sen jälkeen kun se oli vallattu Smolenskin ruhtinaskunnalta. 

Karigaila sekoitetaan joskus veljeensä Constantineen, josta sai alkunsa Czartoryskin suku. Vanhemman veljensä Jagellon sovittua Krevan unionin Karigaila kastettiin Casimiriksi Krakovassa maaliskuussa 1386. Sen jälkeen hän kiirehti Puolasta itäiseen Liettuaan velipuoltaan Andrei Polotskilaista vastaan, joka oli ryhtynyt taisteluun Jagelloa vastaan. 18. huhtikuuta 1386 hän ja hänen toinen veljensä ilmeisesti kukistivat Svjatoslav Smolenskilaisen, joka oli Andrein liittolainen ja hyökkäsi Vihrajoen taistelussa Mstsislawiin. Liettuan sisällissodan aikana Karigaila komensi Vilnan linnoitusta. Linna kukistui, ja hänet tapettiin. Myöhemmin Jagello valitti, että Saksalainen ritarikunta oli vanginnut ja julmasti teloittanut Karigailan. Ritarikunta kiisti syytöksen ja väitti Karigailan kaatuneen taistelussa, ja he olivat ainoastaan löytäneet ruumiin. Karigaila on haudattu Vilnan tuomiokirkkoon.

## Lähteet
Ivan Kramskoi

**Ivan Nikolajevitš Kramskoi** (; 8. kesäkuuta (J: 27. toukokuuta) 1837 Ostrogožsk, Voronežin kuvernementti – 5. huhtikuuta (J: 24. maaliskuuta) 1887 Pietari) oli venäläinen taidemaalari ja taidekriitikko. Hän oli yksi tärkeimpiä venäläisen realismin edustajia.

Ivan Kramskoi opiskeli Pietarin taideakatemiassa vuosina 1857–1863. Hän jätti akatemian ennenaikaisesti sen jälkeen, kun 14 taiteilijan ryhmä esitti vastalauseen taidekoulun vanhoillisia opetusmetodeja vastaan (Neljäntoista vastalause).

Jätettyään akatemian Kramskoi perusti Pietarin taiteilija-artellin, jonka johdossa hän myöhemmin oli. Tämän lisäksi hän oli vaeltajien koulukunnan (peredvižnikit) perustajajäsen, ja hän osallistui useisiin vaeltajien näyttelyihin. Hänet nimitettiin vuonna 1869 Akatemian jäseneksi.

Kramskoi jätti jälkeensä laajan kirjeenvaihdon, joka sisältää paljon tietoa ja kannanottoja estetiikasta sekä venäläisestä taidehistoriasta.

”On täysin mahdollista, että ilman Kramskoita...ei olisi tapahtunut avointa uuden taidesuunnan vaatimista eikä olisi ollut uutta taidesuuntaakaan, sillä nuoret taiteilijat, jotka eivät olleet järjestäytyneitä ja joilla ei ollut vahvaa vakaumusta, saatikka sitten ohjelmaa, olisivat jääneet vaille huomiota ja vaikutusta, jatkuvasti väljähtyneen akateemisuuden nujertamina. Kramskoin äly ja energia yhdisti heidät, antoi heidän pyrkimyksilleen yhteisen, määrätyn päämäärän.” – A.&nbsp;N. Benois, 1902

## Kramskoin teoksia

Image:Ivan Goncharov.jpg|Ivan Gontšarov, 1865
Image:Iwan Nikolajewitsch Kramskoj 002.jpg|Merenneidot, 1871
Image:Kramskoi Christ dans le désert.jpg|Kristus erämaassa, 1872
Image:Kramskoi vanamees karguga.jpg|Vanha mies kainalosauvan kanssa, 1872
Image:Ivan Nikolayevich Kramskoi - Portrait of Leo Tolstoy.jpg|Leo Tolstoi, 1873
Image:Ivan Nikolayevich Kramskoi - Portrait of Ivan Ivanovich Shishkin, 1873.jpg|Ivan Šiškin, 1873
Image:Ivan Nikolayevich Kramskoi - Portrait of Alexander Sergeyevich Griboyedov, 1873.jpg|Aleksandr Gribojedov, 1875
Image:Dmitry Grigorovich2.jpg|Dmitri Grigorovitš, 1876
Image:Iwan Nikolajewitsch Kramskoj 003.jpg|Pavel Tretjakovin vaimo Vera Nikolajevna Tretjakova, 1876
Image:Maria Feodorovna by Kramskoj.jpg|Tsaaritar Maria Fjodorovna, n. 1880
Image:Ivan Nikolayevich Kramskoi - Portrait of Ivan Ivanovich Shishkin, 1880.jpg|Ivan Šiškin, 1880
Image:Kramskoy Portrait of a Woman.jpg|Tuntematon, 1883
Image:Vladimir-Solovyov.jpg|Vladimir Solovjov, 1885
Image:Kramskoy Alexander III.jpg|Venäjän tsaari Aleksanteri III, 1886


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Nordisk familjebok: Kramskoi
Sándor Rozsnyói

**Sándor Rozsnyói** (24. marraskuuta 1930 Zalaegerszeg, Unkari – 2. syyskuuta 2014 Sydney, Australia) oli unkarilainen estejuoksija.

Rozsnyói voitti Bernin EM-kilpailuissa 1954 kultaa 3&nbsp;000 metrin estejuoksussa ajalla 8.49,6. Kansainvälinen yleisurheiluliitto alkoi vasta tuolloin noteerata estejuoksun virallisia maailmanennätyksiä ja Rozsnyóin aika merkittiin ensimmäiseksi viralliseksi maailmanennätykseksi vaikka joidenkin maiden kansalliset ennätykset olivat kyseistä aikaa parempia – esimerkiksi suomalainen Olavi Rinteenpää, joka Bernissä sijoittui hopealle, oli vuonna 1953 juossut ajan 8.44,4. Rozsnyói menetti välillä maailmanennätyksen mutta otti sen jälleen nimiinsä Budapestissa 16. syyskuuta 1956 juostessaan ajan 8.35,6, joka jäi hänen uransa parhaaksi ajaksi. Melbournen 1956 olympialaisissa hän saavutti hopeaa ajalla 8.43,6. Hänen edellään maaliin tullut Chris Brasher hylättiin aluksi kolmantena maaliin tulleen Ernst Larsenin tönimisestä, mutta kun sekä Rozsnyói että Larsen puhuivat Brasherin puolesta, sai tämä pitää kultamitalinsa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Brandstaka

**Brandstaka** on vehkalahtelainen knaappisuku, jonka jotkut jäsenet ovat vaikuttaneet Suomen politiikassa. Osa suvun jäsenistä muutti vuoden 1906 suuressa nimenmuutoksessa sukunimen muotoon **Tulikoura**. Suvun vaakunassa kuvataan palava paalutukki. Vehkalahtelaiset knaapit olivat erikoinen aateliston ryhmä, ja niiden sukulaisuussuhteita ja heraldiikkaa on osin vaikea selvittää.

## Suvun jäseniä
* Abraham Brandstaka (1744–1775), Liissilän kirkkoherra
* Karl Brandstaka (1739–1779) Virolahden kappalainen
* Anton Brandstaka, Pukkilan tilan isäntä Vehkalahdessa
* Juho Tulikoura (ent. *Brandstaka*, 1862–1918), Suomalaisen puolueen ja Maalaisliiton kansanedustaja, Anton Brandstakan poika
* Aleksanteri Koskenheimo (ent. *Brandstaka*, 1876–1933), Kokoomuksen kansanedustaja, Anton Brandstakan poika
* Ilmari Tulikoura, Kasperi Tantun ampuja vuonna 1918, Juho Tulikouran poika
* Toimi Tulikoura (vuoteen 1906 *Brandstaka*, 1905–1983), lakimies, urheilujohtaja ja yleisurheilija
* Ilkka Tulikoura (s. 1942), urheiluvammoihin erikoistunut lääketieteen tohtori, Toimi Tulikouran poika

## Kirjallisuutta
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Brandstaka, rälssisuku Europeana heraldica, Kansallisarkisto
Olga Tšernjavskaja

**Olga Tšernjavskaja** (o.s. **Davidova**, ent. **Burova**, s. 17. syyskuuta 1963 Irbit) on entinen venäläinen kiekonheittäjä. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 1993.

Olga Tšernjavskaja, silloiselta sukunimeltään Burova, saavutti Neuvostoliittoa edustaen ensimmäisen arvokisamitalinsa Splitin EM-kilpailuissa 1990. Hänen pisin heittonsa 66,72&nbsp;m riitti hopeamitaliin. Barcelonan 1992 olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi tuloksella 64,02&nbsp;m. Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 hän voitti kultaa tuloksella 67,40&nbsp;m. Eroa seuraavaan oli yli kaksi metriä. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 62,54&nbsp;m.

Vuonna 1995 uudella sukunimellään esiintynyt Tšernjavskaja saavutti Göteborgin MM-kilpailuissa pronssia tuloksella 66,86&nbsp;m. Viimeisen kerran hän esiintyi arvokisafinaalissa Atlantan 1996 olympialaisissa sijoittuen kuudenneksi tuloksella 64,70&nbsp;m.

## Lähteet

* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Sydney Wooderson

**Sydney Wooderson** (30. elokuuta 1914 Lontoo – 21. joulukuuta 2006) oli brittiläinen keskimatkojen juoksija. Hän on ainoa yleisurheilija, joka voitti Euroopan mestaruuden sekä ennen toista maailmansotaa että sen jälkeen.

Silmälasipäinen, 168-senttinen ja 57-kiloinen Sydney Wooderson juoksi Motspur Parkissa 28. elokuuta 1937 mailin juoksun maailmanennätyksen 4.06,4. Samassa paikassa 20. elokuuta 1938 hän juoksi maailmanennätykset 800 metrillä (1.48,4) ja 880 jaardilla (1.49,2). Pariisin EM-kilpailuissa 1938 hän voitti kultaa 1&nbsp;500 metrillä ajalla 3.53,6.

Sotien jälkeen vuonna 1945 Wooderson juoksi mailin aikaan 4.04,2, mutta tuolloin maailmanennätys oli jo muutaman sekunnin parempi. Oslon EM-kilpailuissa 1946 hän juoksi elämänsä ensimmäistä kertaa kilpailussa 5&nbsp;000 metriä ja voitti kultaa ajalla 14.08,6, joka oli tuolloin maailman kaikkien aikojen toiseksi paras tulos.

Sotien vuoksi kahdet 1940-luvun olympialaiset peruttiin. Berliinin 1936 olympialaisiin Wooderson ei päässyt jalan murruttua juuri ennen kisoja ja Lontoon 1948 olympialaisten aikaan hän oli jo juoksijan uransa ehtoossa. Uransa viimeisessä kilpailussa vuonna 1948 hän voitti Britannian maastojuoksumestaruuden 14 kilometrin matkalla.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 440 jaardia: 49,3
* 800 metriä: 1.48,4
* 3/4 mailia: 2.59,5
* 1&nbsp;500 metriä: 3.48,4
* Maili: 4.04,2
* 2 mailia: 9.05,0
* 5&nbsp;000 metriä: 14.08,6

## Lähteet

* 

## Aiheesta muualla
* Armas Valste : Englantilainen ihmemaileri, Helsingin Sanomat, 22.05.1938, nro 136, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Lennart Strand

**Lennart Strand** (13. kesäkuuta 1921 Malmö – 23. tammikuuta 2004) oli ruotsalainen keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti.

Soutajana urheilu-uransa aloittanut Lennart Strand toimi ensimmäisinä juoksuvuosinaan maanmiestensä Gunder Häggin ja Arne Anderssonin jäniksenä. Oslon EM-kilpailuissa 1946 hän voitti 1 500 metrin juoksussa kultaa ajalla 3.48,0. Malmössä 15. heinäkuuta 1947 hän sivusi Häggin nimissä ollutta maailmanennätystä 3.43,0. Lontoon 1948 olympialaisissa hän oli ennakkosuosikki mutta jäi hopealle ajalla 3.50,4 edellään maanmiehensä Henry Eriksson, joka Oslossa oli jäänyt toiseksi. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 Strandin juoksut päättyivät alkueriin.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 800 metriä: 1.51,8
* 1&nbsp;000 metriä: 2.23,8
* 1&nbsp;500 metriä: 3.43,0
* Maili: 4.04,8

## Lähteet

*
Leonid Moisejev

**Leonid Moisejev** (s. 21. lokakuuta 1952 Kasli, Tšeljabinskin alue) on neuvostoliittolainen kestävyysjuoksija, joka menestyi parhaiten maratonilla.

Moisejev sijoittui Montréalin 1976 olympialaisten maratonilla seitsemänneksi ajalla 2.13.33,4. Vuonna 1977 hän sijoittui Fukuokan maratonilla toiseksi. Hän kilpaili myös ratajuoksijana ja voitti 10&nbsp;000 metrillä vuonna 1977 kultaa universiadeissa sekä sijoittui Euroopan cupin finaalissa kolmanneksi.

Prahan EM-kilpailuissa 1978 Moisejev voitti maratonilla kultaa ajalla 2.11.57,5. Hän voitti maanmiehensä Nikolai Penzinin niukasti 1,5 sekunnilla. Vuonna 1979 hän voitti maratonin spartakiadeissa. Moskovan 1980 olympialaisissa hän oli Neuvostoliiton kolmesta maratoonarista heikoin sijoittuessaan viidenneksi ajalla 2.12.14.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 10&nbsp;000 metriä: 28.00,9
* Maraton: 2.11.57

## Lähteet

* 

### Viitteet
Pedro Pérez

**Pedro Pérez Dueñas** (23. helmikuuta 1952 Pinar del Rio – 18. heinäkuuta 2018) oli kuubalainen kolmiloikkaaja.

Pedro Pérez hyppäsi kolmiloikassa 16-vuotiaana tuloksen 14,61&nbsp;m, 17-vuotiaana 15,77&nbsp;m ja 18-vuotiaana 16,38&nbsp;m. Pan-Amerikan kisoissa Calissa 5. elokuuta 1971 hän 19-vuotiaana hyppäsi uuden maailmanennätyksen 17,40&nbsp;m. Ennätys syntyi toisella hyppykierroksella, ja muut hypyt kantoivat 16,92, 14,92, 17,04, 17,12 ja 17,19 metriä. Vähän ennen Münchenin 1972 olympialaisia Pérez loukkasi polvensa ja jäi olympialaisten karsintaan tuloksella 15,72&nbsp;m. Neljä vuotta myöhemmin Montréalin 1976 olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 16,81&nbsp;m. Pronssimitalisti João Carlos de Oliveira loikki yhdeksän senttimetriä pidemmälle.

Pérez voitti kultaa Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa vuosina 1970 ja 1974 sekä Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa vuonna 1971. Häntä valmensi neuvostoliittolainen olympiamitalisti ja maailmanennätysmies Leonid Štšerbakov.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Husgafvel

**Husgafvel** on keskiajalta periytyvä vehkalahtelainen rälssivapautta nauttinut knaappisuku, jonka yksi haara on introdusoitu Ruotsin ritarihuoneeseen aatelisena sukuna numero 2102 nimellä **Huusgavel**, Elias Huusgafvelin (1721-1799) saatua uudistuksen aateluudelle vuonna 1774.

Keskiaikaisella suvulla, joka perimätiedon mukaan polveutuu vuosina 1383 ja 1396 maatiloja Vehkalahden Reitkallissa ja Hietakylässä hankkineesta Erik Larssonista, oli 1500- ja 1600-luvulla useita haaroja, muun muassa Junkar- ja Vilken- lisänimiä käyttäneet sukuhaarat.

Suvun jäsenistä 1500-luvulla Sigfrid (Siffred) Jönsson Vilken oli amiraali, Öölannin saaren maaherra, 1600-luvulla Henrik Persson Junkar-Husgafvel oli Vehkalahden nimismies, 1600-luvun alussa Tavastilan kartanon herra Sigfrid Jönsson nuorempi oli alilaamanni, 1500–1600-lukujen taitteessa Olof Erksson oli Kaprion linnan päällikkönä Inkerinmaalla, Jöns (Johannes) Vilken oli 1560–1580-luvuilla Vehkalahden viides tunnettu ja ensimmäinen luterilainen kirkkoherra. Hänen pojastaan, Kymenkartanon voudin toimesta Kaprion linnan voudiksi siirtyneestä Erik Vilkenistä (Husgafvel) polveutuvat nykyiset Husgafvelit.

## Suvun jäseniä
* Anton Salmenkylä, alk. *Anton Husgafvel* (1900–1980), suomalainen pikajuoksija
* Matti Salmenkylä, suomalainen urheilutoimittaja, Anton Husgafvelin poika
* Juhani Salmenkylä (1932–2022), suomalainen suunnistaja ja koripalloilija, Anton Husgafvelin poika
* Leena Salmenkylä-Mattila (s. 1958), suunnistuksen maailmanmestari, Juhani Salmenkylän tytär

Avioliiton kautta sukuun liittyy myös:
* Pirkko Salmenkylä, o.s. Niemi (1932–2015), koripalloilija, suunnistaja ja arkkitehti, Juhani Salmenkylän puoliso

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
* Pöllänen, Pasi: *[https://erepo.uef.fi/handle/123456789/13411 Det lokala gamla frälset som den nordiska lokalförvaltningens stabiliserare i Sverige öster om Åbo landsrätts doms 25.6.1415 rår och Ryssestenen under 1300-1600-talen].* Publications of the University of Eastern Finland. Dissertations in Social Sciences and Business Studies, 78, 2014 
* Sjöström (2011), *[https://fmg.ac/library/3971-medieval-landed-inheritances-of-the-junkar-and-vilken-lineages-of-vehkalahti-finland Medieval landed inheritances of the Junkar and Vilken lineages of Vehkalahti, Finland]*, Journal of the Foundation for Medieval Genealogy vol 3 issue 5 (2011 January), s. 425-461

## Aiheesta muualla
* Husgafvel (Vilken), aatelissuku Europeana heraldica, Kansallisarkisto
Gertrude Lawrence

**Gertrude Alexandria Dagmar Lawrence-Klasen** (4. heinäkuuta 1898 - 6. syyskuuta 1952) oli englantilainen näyttelijä. Hän esiintyi sekä teatterissa että muutamassa elokuvassa.

Lawrence aloitti uransa 1920-luvulla ja työskenteli kuolemaansa asti. Hän näytteli muun muassa Lontoossa ja New Yorkin Broadwaylla. Puhenäyttämön lisäksi hän esiintyi musiikkikomedioissa.

Merkittävä tulevan uran kannalta oli Lawrencen tutustuminen vuotta nuorempaan näytelmäkirjailijaan Noël Cowardiin jo 1910-luvulla. Tuosta lähtien Lawrence esiintyi monissa Cowardin kirjoittamissa näytelmissä. Robert Wisen ohjaama musikaalielokuva *Star!* (1968) perustuu näyttelijän elämään. Tuotannossa Lawrencea esitti Julie Andrews ja Cowardia Daniel Massey.

## Rooleja
### Broadway

* *Andre Charlot's Revue of 1924* (1924)
* *Charlot Revue* (1925)
* *Oh, Kay!* (1926)
* *Treasure Girl* (1928)
* *Candle Light* (1929)
* *The International Review* (1930)
* *Private Lives* (1931)
* *Tonight at 8:30* (1936)
* *Hands Across the Sea*
* *Red Peppers*
* *The Astonished Heart*
* *We Were Dancing*
* *Shadow Play*
* *Fumed Oak*
* *Ways and Means*
* *Family Album*
* *Lyhyt onni* (*Still Life*)
* *Susan and God* (1937)
* *Skylark*
* *Lady in the Dark* (1941)
* *Gratefully Yours* (1942)
* *Pygmalion* (1945)
* *The King and I* (1951)

### Filmografia

## Lähteet
Jerzy Chromik

**Jerzy Chromik** (15. kesäkuuta 1931 Kosztowy – 20. lokakuuta 1987) oli puolalainen estejuoksija.

Chromik paransi vuonna 1955 kahdesti 3&nbsp;000 metrin estejuoksun maailmanennätystä. Hän juoksi Brnossa 31. elokuuta ajan 8.41,2 ja Budapestissa 11. syyskuuta ajan 8.40,2 voittaen samalla lajin ensimmäisen ME-miehen Sándor Rozsnyóin. Vuonna 1956 hän saavutti 3 000 metrin juoksussa huippuajan 7.56,4; tuon Trondheimin kilpailun voitti Gordon Pirie maailmanennätystä sivunneella ajalla 7.55,6. Terveysongelmien vuoksi Chromik ei osallistunut Melbournen olympialaisiin.

Varsovassa 2. elokuuta 1958 Chromik juoksi ajan 8.32,0 ottaen kesällä 1956 menettämänsä maailmanennätyksen takaisin haltuunsa Semjon Ršištšiniltä. Tämän ennätyksen rikkoi maanmies Zdzisław Krzyszkowiak kesällä 1960. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 tuore ME-mies kukisti Ršištšinin loppukirissä ja voitti kultaa ajalla 8.38,2. Rooman 1960 olympialaisissa hän karsiutui alkuerissä vaikka juoksikin vielä lokakuussa 1960 huippuajan 8.35,2.

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 1&nbsp;500 metriä: 3.44,8
* 2&nbsp;000 metriä: 5.10,6
* 3&nbsp;000 metriä: 7.56,4
* 2 mailia: 8.33,4
* 5&nbsp;000 metriä: 13.51,0
* 10&nbsp;000 metriä: 29.10,0
* 3&nbsp;000 metrin esteet: 8.32,0

## Lähteet
* 
* 
*
Ann Compton

**Ann Compton** (s. 19. tammikuuta 1947) on yhdysvaltalainen toimittaja, joka on toiminut ABC:n Valkoisen talon kirjeenvaihtajana vuodesta 1974 lähtien. Compton oli ainoa 11. syyskuuta 2001 Air Force Onessa mukana ollut radio- ja televisiotoimittaja, ja hänet palkittiin Emmyllä tekemästään reportaasista. Hän myös toimi Radio- ja televisiokirjeenvaihtajien yhdistyksen puheenjohtajana 20 vuoden ajan.

Ann Compton nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2005.

## Lähteet
Baltijski zavod

**Baltijski zavod** ( , ’Itämeren tehdas’; neuvostoaikana *[[Grigori Ordžonikidze|S. Ordžonikidzen]] mukaan nimetty telakka №189*) on vuonna 1856 perustettu telakka Pietarissa Vasilinsaaren eteläpäässä.

Telakalla on rakennettu lukuisia sotalaivoja, sukellusveneitä ja ydinkäyttöisiä jäänmurtajia. Vuonna 2010 telakalla laskettiin vesille ensimmäinen kelluva ydinvoimala.

## Aiheesta muualla

* http://www.bz.ru/
Admiralteiskije verfi

**Admiralteiskie verfi** (, , neuvostoaikana telakka no 194) on yksi Venäjän suurimmista telakoista. Telakan perusti Pietari Suuri vuonna 1704. Sitä hallitsi Amiraliteettikollegio, joka 1800 perusti uuden amiraliteetin telakan, joka korvasi vanhan Pietarin keskustassa olevan. Vuonna 1908 telakka siirrettiin nykyiselle paikalleen.

Telakalla on rakennettu yli 300 sukellusvenettä, niistä 41 ydinkäyttöisiä. Telakka on sopimus ensimmäisen venäläisen LNG-säiliöaluksen rakentamisesta Sovcomflotin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* admship.ru
Severnaja verf

**Severnaja verf** (, suom. "Pohjoinen telakka"; neuvostoaikana *[[Andrei Ždanov|A. A. Ždanovin]] tehdas*, aiemmin *Putilovin telakka*) on vuonna 1912 perustettu telakka Pietarissa.

Putilovin telakka perustettiin laivojen rakentamiseksi Venäjän keisarikunnalle. Telakka on rakentanut noin 400 laivaa, joista 170 Venäjän ja Neuvostoliiton merivoimille.

Vuodesta 2004 telakka on ollut osa ZAO Objedinjonnaja promyšlennaja korporatsijaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jarmo Huhtanen: Venäjä testaa parhaillaan uutta häivelaivaansa Suomenlahdella (27.11.2014) (hs.fi)
* Arandaa häirinnyt alus on Venäjän laivaston uusimpia (11.10.2014) (yle.fi)
* Официальный сайт судостроительного завода «Северная верфь»  Telakan sivut 
* Severnaya Verf will build 17 warships for Russian Navy (3/2011) (rusnavy.com) 
* "Северная верфь" заложила фрегат и разведывательный корабль для ВМФ (14.11.2013)  (flotprom.ru)
Dermataanisulfaatti

**Dermataanisulfaatti** on glykosaminoglykaani, jota tavataan erityisesti ihossa mutta myös muissa  kudoksissa käytännöllisesti katsoen lähes jokaisella nisäkkäällä.  

Aineesta käytetään myös nimitystä kondroitiinisulfaatti B ja se eroaa kondroitiinisulfaatti A:sta ainoastaan siinä, että kondroitiinisulfaatti A:n glukuronihappo on vaihtunut glukuronihapon epimeeriksi iduronihapoksi.  Nykyään ainetta ei kuitenkaan useimmiten luokitella kuuluviksi kondroitiinisulfaatteihin.

## Toiminta
Dermataanisulfaatin arvellaan liittyvän karsinogeneesiin, fibroosiin, sydämen ja verisuonten tauteihin sekä tulehduksien ja haavojen parantumiseen.

Dermataanisulfaatti on mukana useissa mukopolysakkaaridooseissa, jotka ovat geenivirheistä aiheutuvia sairauksia. Dermataanisulfaattia kerääntyy elimistöön vaikeassa Hurlerin taudissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Dermatan Sulfate 
*Human Metabolome Database: Dermatan 
*KEGG: Dermatan sulfate
Greatest Hits (Enrique Iglesias)

**Greatest Hits** on espanjalaislähtöisen laulajan Enrique Iglesiasin kokoelma-albumi, joka julkaistiin 11. marraskuuta 2008. Se sisältää hänen tunnetuimpia englanninkielisiä kappaleitaan. Levyllä on myös kaksi ennen julkaisematonta kappaletta, duetot *[[Away]]* Sean Garrettin ja *Takin' Back My Love* Ciaran kanssa.

*Greatest Hits* on menestynyt parhaiten Isossa-Britanniassa, jossa se on myynyt yli 185 000 kappaletta nousten parhaimmillaan albumilistan kolmanneksi . Yhdysvalloissa albumia on myyty vain vajaat 13 000 kappaletta.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Bonuskappaleet

*  (Isossa-Britanniassa julkaistussa painoksessa)
*  (erikoispainoksessa)
*  (kansainvälisessä painoksessa)

### DVD:n kappaleet
Albumin erikoispainoksen mukana on myös yhdeksän musiikkivideota ja kaksi konsertissa taltioitua kappaletta sisältävä DVD.

# *Bailamos* (Non-soundtrack Version)
# *Rhythm Divine*
# *Hero*
# *Escape*
# *Love to See You Cry*
# *Addicted*
# *Do You Know? (The Ping Pong Song)*
# *Tired of Being Sorry*
# *Can You Hear Me*
# *Tired of Being Sorry* (Konserttitaltiointi Belfastista)
# *Be With You* (Konserttitaltiointi Belfastista)

## Arvostelut
* David Balls (Digital Spy):  
* Stephen Thomas Erlewine (allmusic):  
* Jack Foley (indielondon.co.uk):  
* Anssi Järvinen (Plaza):  
* Sanoobar Patel (inthenews.co.uk):  

## Lähteet