open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Independent Apostolic Lutheran Church

**Independent Apostolic Lutheran Church** (IALC) eli **riitinmattilaisuus** on lestadiolaisryhmä Yhdysvalloissa. Sen jälkeen kun pollarilaisuudesta oli 1962-1963 erkaantunut ryhmä nimeltä auneslaisuus, niin pollarilaisuuden pääsuuntaa ryhdyttiin nimittämään myös riitinmattilaisuudeksi. Riitinmattilaisuus sai nimensä saarnaaja Matt Reedin mukaan, sillä hänen katsottiin johtaneen pollarilaisuuden pääsuuntausta auneslaisuuden erkaantuessa siitä. Auneslaisuus sai nimensä sitä johtaneen Aunes Salmelan mukaan.

Pollarilaisuus erkaantui vanhoillislestadiolaisuudesta 1921-1922. Pollarilaisuudella on kannattajia lähinnä vain USA:ssa. Pollarilaiset kutsuvat itseään evankelisiksi, ja pollarilaisuuden perustaja Juho (John) Pollari olikin lähtöisin Vetelin evankelisista piireistä - nimenomaan äärimmäisevankelisista piireistä. Juho Pollari oli ehkä keskeisin vaikuttaja ns suurseuralaisuudessa ennen pollarilaisuuden erkaantumista erilliseksi ryhmäksi vuonna 1921. Pollari mm laittoi lehteen kutsuilmoituksen lestadiolaisryhmien vuoden 1908 yhteiseen kokoukseen, jossa suurseuralaisuus sai alkunsa. 

Riitinmattilaisia on vuoden 2012 arvion mukaan vain noin 600, joten vuoden 2001 arvion jälkeen riitinmattilaisten määrä on romahtanut viidesosaan. Vuonna 2001 riitinmattilaisia arvioitiin olevan vielä jopa 3&nbsp;000. Riitinmattilaisia on vuoden 2012 arvion mukaan noin 50 enemmän kuin auneslaisia, joten suunnilleen saman verran. Heillä on seurakuntia Minneapolisissa, Duluthissa, Kenoshassa ja Ishpemingissä. Riitinmattilaisuudesta erkani vuonna 1982 ollanketolaisuus-niminen erittäin pieni ryhmä, joka on nimetty saarnaaja Elden Ollankedon mukaan.

Vuonna 2012 riitinmattilaisia oli n 600, joten se on kahdeksanneksi suurin lestadiolaisuuden haara maailmassa, ja suurin pollarilaisuuden haara. Suurin lestadiolaisuuden haara on vuonna 2012 vanhoillislestadiolaisuus 115&nbsp;000 henkilöllä, josta pollarilaisuus erkani vuonna 1921.

## Lähteet
*  (pdf-versiossa on sivunumerot) 
* 
*
* 
* 

### Viitteet
Georges Pompidou

**Georges Jean Raymond Pompidou** (; 5. heinäkuuta 1911 Montboudif, Cantal – 2. huhtikuuta 1974 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1962–1968 ja Ranskan presidenttinä vuodesta 1969 kuolemaansa asti vuoteen 1974.

Museo Pompidou-keskus on nimetty hänen mukaansa.

## Aikaisemmat vaiheet

Pompidou opiskeli pariisilaisessa *École Normale Supérieure* -yliopistossa. 
Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli opettajana. Toisessa maailmansodassa hän palveli luutnanttina, osallistui vastarintaliikkeeseen ja oli läheisessä yhteistyössä de Gaullen vapautushallituksen kanssa. Vuosina 1946–1949 hän toimi Ranskan matkailuhallinnon apulaispäällikkönä ja nimitettiin 1954 Rothschildien suurpankin toimitusjohtajaksi. Hän toimi pankin johdossa siihen asti, kun tuli valituksi pääministeriksi. Pompidou toimi  Charles de Gaullen neuvonantajana ja  osallistui viidennen tasavallan perustuslain luonnostelemiseen.

## Presidenttinä
Pompidou palveli presidentti Charles de Gaullen alaisena pääministerinä 16. huhtikuuta 1962 – 13. heinäkuuta 1968. Hän oli viiden hallituksen pääministeri. Hän oli pääministerinä Pariisin opiskelijalevottomuuksien aikana toukokuussa 1968.  Pompidoun sovitteleva toiminta ei ollut de Gaullen mieleen ja hän joutui eroamaan.

Pompidou valittiin presidentiksi kesäkuun 1969 vaaleissa, de Gaullen erottua. Hän jatkoi edeltäjänsä poliittisilla linjoilla, piti hyvät suhteet arabimaihin mutta ei onnistunut yhtä hyvin Länsi-Saksan kanssa. Pompidou toteutti enemmän uudistuksia kuin edeltäjänsä. Hän toteutti Ranskan frangin devalvoinnin vuonna 1970, toteutti tiukkaa talouspolitiikkaa valtiovarainministeri Valéry Giscard d’Estaingin avulla ja uudisti Ranskan opetus- ja koulutusjärjestelmää opetusministeri Olivier Guichardin kanssa.

Presidentti Pompidou kannatti Ison-Britannian liittymistä Euroopan yhteisöön (EY) vuonna 1973, minkä de Gaulle oli aiemmin estänyt.

Vielä virassa ollessaan Pompidou kuoli 2. huhtikuuta 1974 kello 21.00  asunnossaan. Hän oli sairastanut Waldenströmin makroglobulinemiaa. Pompidou haudattiin 4. huhtikuuta Orvilliersin kirkkomaalle. Hän oli ostanut kunnasta vanhan leipurin talon, jossa hän asui vapaa-ajallaan. Hänen virallinen muistotilaisuutensa pidettiin Notre-Damen katedraalissa, ja paikalla oli 3 000 arvohenkilöä mukaan lukien 28 valtionpäämiestä ja edustaja 82 maasta. Huhtikuun 6. päivä julistettiin kansalliseksi surupäiväksi, minkä vuoksi viihde- ja kulttuuritapahtumat peruttiin ja teatterit ja koulut suljettiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Auneslaiset

**Auneslaisuus** on lestadiolaisuuden ryhmä Yhdysvalloissa. Se erkani pollarilaisuudesta 1962–1963 saarnaaja Aunes Salmelan (1912-2000) johdolla. Auneslaisuuden erkaannuttua muita pollarilaisia alettiin kutsumaan myös riitinmattilaisiksi saarnaaja Matt Reedin mukaan. Ryhmä vaikuttaa etenkin Minneapolisin ja Marengon (Wisconsin) -alueella. Auneslaisiin kuului vuoden 2012 arvion mukaan noin 550 jäsentä, joten se on yhdeksänneksi suurin lestadiolaisryhmä maailmassa. Auneslaisten määrä on vähentynyt 50 henkilöllä vuoden 2001 arvion jälkeen. 

Auneslaisten kirkon nimi on **The Apostolic Luthern Church**. Pollarilaisuuden pääryhmän eli riitinmattilaisten kirkon nimi on *[[Independent Apostolic Lutheran Church]]*. Riitinmattilaisia oli vielä vuoden 2001 arvion mukaan noin 3000 henkilöä, eli paljon enemmän kuin auneslaisia. Riitinmattilaisten määrä kuitenkin on sen jälkeen laskenut rajusti, sillä vuonna 2012 riitinmattilaisia oli enää vain 600, eli enää vain 50 enemmän kuin auneslaisia.   

Auneslaisista irtosi vuoden 1978 hajaannuksen seurauksena Melvin Hangan johdolla pieni ryhmä nimeltä "hankalaisuus", joka jakaantui vielä samana vuonna kahtia melviniläisiin (*melvinites*, ”melviniitit”) ja davidilaisiin (*davidites*, ”davidiitit”). Melviniläisiä kutsutaan myös hankalaisuudeksi.

## Davidilaiset

Davidilaisten ryhmä sai nimensä saarnaaja David Salmelan mukaan. Vuoden 2001 arvion mukaan davidiitteja oli noin 50 henkilöä. Ryhmää kutsutaan suomen kielellä davidiiteiksi.

## Melviniläiset

Nimensä ryhmä on saanut Melvin Hangalta. Vuoden 2001 arvion mukaan melviniittejä oli noin 25 henkilöä, eli juuri ja juuri "virallinen" minimilukumäärä uskonryhmälle. Ryhmää kutsutaan suomen kielellä melviniiteiksi tai hankalaisuudeksi.

## Lähteet
* 
* 
*  (pdf-versiossa on sivunumerot) 
*

### Viitteet
Ssese-saaret

**Ssese-saaret** ovat ryhmä Victorianjärven luoteisosissa sijaitsevia saaria. Ugandan alueella sijaitsevat saaret kuuluvat Kalangalan piirikuntaan.

## Asutus
Saaria on yhteensä 84, ja niistä noin puolet ovat asuttuja. Asukkaat ovat bassese-heimon jäseniä. Asukasluku on yhteensä noin 36&nbsp;661 (2002). Saarilla puhutuista kielistä tärkein on luganda.

## Historia
1900-luvun alussa saarille levisi tsetsekärpästen levittämä unitauti, ja useimmat asukkaat muuttivat pois. Paluumuutto alkoi 1980-luvulla. Saaret olivat suosittu matkailukohde 1990-luvulla, mutta lauttaliikenteen päättyminen lopetti turismin. Lauttaliikenne Entebbestä alkoi uudelleen vuonna 2006.

## Maantiede
Saarien koko vaihtelee paljon. Suurin saarista on Bugala eli Buggala, joka on yli 40 kilometriä pitkä. Ssese-saarilla on paljon metsää ja niillä elää useita eri lintulajeja. Saaret jakautuvat kahteen tärkeimpään ryhmään. 

## Elinkeinot
Saarten asukkaiden tärkeimpiin elinkeinoihin kuuluvat muun muassa kalastus sekä maanviljely.

## Matkailu
Bugalan saarella myös matkailu on huomattava elinkeino. Siellä sijaitsee muun muassa hotelli nimeltään Ssese Island Beach.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sveriges Kristna Fridsförbund

**Sveriges Kristna Fridsförbund** (lyhenne **SKF**) on ruotsalainen lestadiolainen seurakunta. Ruotsissa *Norbergilaisuus* (Sveriges Kristna Fridsförbund) erkani vuosina 1957–1959 Ruotsin vanhoillislestadiolaisuudesta, jonka jälkeen se jatkoi yhteistyötä Suomen vanhoillislestadiolaisuuden kanssa vielä tammikuuhun 1961 asti. Suomen "Pappiseriseura" eli "elämänsanalaisuus" erkani vanhoillislestadiolaisuudesta vuonna 1960, jonka jälkeen norbergilaiset liittyivät elämänsanalaisuuteen. Elämänsanalaisuus sai näin kannatusta Ruotsissa, Norjassa, Unkarissa ja Suomessa.   Vuonna 2012 elämänsanalaisten määräksi arvioitiin 300 henkilöä koko maailmassa, joten se oli kymmenenneksi suurin lestadiolaisryhmä maailmassa, ja määrä oli säilynyt samana vuoden 2001 jälkeen.

Elämänsanalaisuuden perustajina ja alkuvaiheen johtajina voidaan pitää Suomessa Leonard Pietari Tapanista, ja Ruotsissa SKF:n silloista puheenjohtajaa Paul Norbergia. Ruotsissa norbergilaisuus (SKF) erkani Ruotsin vanhoillislestadiolaisuudesta oikeastaan jo 1957–1959 ja he liittyivät sitten vuonna 1960 elämänsanalaisuuteen joka erkani vanhoillislestadiolaisuudesta Suomessa vuonna 1960. SKF:n ja Suomen vanhoillislestadiolaisten välit katkesivat lopullisesti tammikuussa 1961. 

## Katso myös
* Elämänsanalaisuus
* Leonard Pietari Tapaninen (elämänsanalaisuuden perustaja ja piispa)
* Lauri Impiö (elämänsanalainen kansanedustaja)

## Lähteet
* 
*  
*

### Viitteet
Burmilla

**Burmilla** on chinchillavärisen persialaisen ja burma-kissarotujen risteytys. Rodun kehitys alkoi vuonna 1981 Englannissa. Jotkin kasvattajat Tanskassa ja Englannissa ovat keskittyneet tosissaan burmillan jalostamiseen. FIFe (Fédération Internationale Féline) hyväksyi burmillan omaksi rodukseen vuonna 1995. Suomeen ensimmäiset kissat tuotiin Tanskasta vuonna 1996. Burmillojen määrä on edelleen vähäinen Suomessa. 

## Ulkonäkö
Burmilla on solakkarakenteinen keskikokoinen kissa, jolla on pyöreä rintakehä ja suora selkä. Sillä on solakat jalat ja vahvat luut. Takajalat ovat vähän pidemmät kuin etujalat. Tassut ovat sirot ja ovaalin muotoiset. Otsa on pehmeästi pyöristynyt, tylppä kuono, leveät poskipäät ja korvien väli keskikokoinen. Nenä sillä on lyhyt ja suora, leuka leveä ja voimakas. Keskikokoiset tai suuret korvat ovat tyvestä leveät ja kärjistä hieman pyöristyneet.  Silmät ovat suuret ja soikeat. Ne ovat "kajalisoitu" eli niiden ympärillä on värin mukainen rajaus. Silmät ovat vihreät, ja kaikki sävyt hyväksytään. Punainen-, creme- ja kilpikonna värityksillä kullanruskeat silmät ovat sallittuja. Häntä on kooltaan keskikokoinen tai pitkä. Hännänpää tulee olla pyöreä. Turkki on lyhyt ja sileä sekä pehmeä ja silkkinen. Väri on puhdas hopeanvalkoinen, jokaisen karvan pää on värittynyt. 

Burmilla kuuluu lyhytkarvakissoihin ja sen värit on jaettu kahteen ryhmään:  Ryhmä 1 (ei oranssiset): musta-, sininen-, suklaa-, lila-, kaneli- ja beige shaded silver tai chinchilla. Ryhmä 2 (oranssiset): punainen-, creme-, kilpikonna-, sinikilpikonna-, suklaakilpikonna-, kanelikilpikonna- ja beigekilpikonna shaded silver tai chinchilla.

## Luonne
Burmilla on vilkas, ihmisrakas ja erittäin seurallinen. Se rakastaa huomiota ja haluaa olla osana perhettä. Aasialaiset kissat ovat erittäin älykkäitä ja voivat oppia esimerkiksi avaamaan ovia. Burmillat ovat uteliaita ja seuraavat omistajiaan mitä tahansa ne tekevätkin.
Entebbe

**Entebbe** on kaupunki Ugandassa. Vuonna 2014 sen asukasluku oli noin 70 000. Entebbe sijaitsee Victoriajärven rannalla ja lähellä Ugandan pääkaupunkia Kampalaa. Se toimi Brittien Ugandan pääkaupunkina vuoteen 1958 asti.

Entebbessä on muun muassa Entebben kansainvälinen lentoasema. Paikka tuli tunnetuksi vuonna 1976, kun Israelin laskuvarjojääkärit vapauttivat siellä 103 panttivankia Entebben lentoaseman terminaalista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Likoma

**Likoma** on afrikkalaisen Njassajärven eli Malawijärven kahdesta asutetusta saaresta suurempi. Pienempi on nimeltään Chizumulu. Likoma on kokonaan Mosambikin aluevesien ympäröimä, mutta se kuuluu Malawille eli se on Malawin eksklaavi. Saarella oli noin 8&nbsp;000 asukasta vuonna 1998. Sen pinta-ala on 18 neliökilometriä.

Likoma kuuluu Malawille historiansa takia; David Livingstonen lähetysjärjestö perusti sinne päämajansa 1880-luvulla, ja Malawi piti sen toisen maailmansodan jälkeen, kun järvi jaettiin Malawin ja Mosambikin kesken. Saarella sijaitsee kivestä rakennettu katedraali, jonka rakentaminen aloitettiin vuonna 1903.

Saarella on paljon apinanleipäpuita. Saarella ei ole sähköä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Erik Palmén

**Erik Herbert Palmén** (31. elokuuta 1898 Vaasa &ndash; 19. maaliskuuta 1985 Helsinki) oli akateemikko ja kansainvälisesti tunnetuin suomalainen meteorologian tutkija. Hän vaikutti norjalaisen rintamamallin kehitykseen ja oli keskeinen hahmo Chicagon koulukunnassa, joka loi suihkuvirtauksen käsitteen. Palmén oli monipuolinen tutkija, joka laati julkaisuja meteorologian, geofysiikan ja meritieteen aloilta. Palménin ja Chester W. Newtonin kirjaa *Atmospheric Circulation Systems: Their Structure and Interpretation* vuodelta 1969 käytetään edelleen alan oppikirjana eri puolilla maailmaa.

Palmén syntyi Vaasassa ja opiskeli Helsingin yliopistossa. Hän valmistui tähtitieteen maisteriksi 1921 ja väitteli meteorologiasta vuonna 1927.

Palmén toimi Merentutkimuslaitoksen johtajana (1939&ndash;1947) ja meteorologian professorina Helsingin yliopistossa (1947&ndash;1948). Vuonna 1948 hänet valittiin Suomen Akatemian elinikäiseksi jäseneksi, ja eläkkeelle siirtymiseensä asti vuoteen 1968 hän toimi tutkijaprofessorina. Vaikka hän pysyi virassaan Helsingin yliopiston Meteorologian laitoksella, hän teki myös useita pidempiä vierailuita vierailevana professorina Chicagon, Kalifornian ja Tukholman yliopistoihin.

Palmen julkaisi yli 130 tieteellistä artikkelia. Merentutkimuksen alalla useimmat niistä käsittelivät tuulen vaikutusta veden liikkeisiin ja kerrostuneisuuteen. Meteorologiassa hän tutki matalapaineiden ja rintamien rakenteen lisäksi ilmakehän yleistä kiertoliikettä ja energiatasapainoa, suihkuvirtauksia ja hurrikaanien esiintymistä. Ensimmäiset ilmakehän yläosien tutkimukset perustuivat yksinomaan ennen ensimmäistä maailmansotaa maanpinnalta tehtyisin havaintoihin, mutta yhdessä Bergenin koulun kanssa Palmen järjesti mittauskampanjan, jossa eri maat tekivät luotaushavaintoja kahden päivän ajan, ja niin tutkijat saattoivat paneutua ilmakehän kolmiulotteiseen rakenteeseen.

Vuonna 1969 hänelle myönnettiin arvostettu Maailman ilmatieteen järjestön IMO Prize -palkinto.

Geofysiikan Seura jakaa joka neljäs vuosi Erik Palménin mukaan nimetyn hopeisen Palmén-mitalin suomalaiselle ansioituneelle geofysiikan alan tutkijalle. Ensimmäinen mitali myönnettiin 15. lokakuuta 1968 Palménille. Hänen mukaansa on nimetty myös Erik Palménin aukio Helsingissä Kumpulan kampuksella. Aukion laidalla sijaitsee Ilmatieteen laitoksen toimitalo Dynamicum. Palménin muistoksi on nimetty myös Chester W. Newtonin ja Eero O. Holopaisen toimittama kirja *Extratropical Cyclones, The Erik Palmen Memorial Volume*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*Merentutkimuslaitoksen historia 
*Palmén, Erik Herbert  (encyclopedia.com)
*A. J. Thorpe (1991) Review: Extratropical cyclones. The Erik Palmén Memorial Volume. Edited by Chester Newton and Eero O. Holopainen. American Meteorological Society. Pp. 272. Price $60 (tieteellisen kirjaston kautta)  (wiley.com)
Torsti Verkkola

**Torsti Rafael Verkkola** (vuoteen 1935 **Wennström**; 22. toukokuuta 1909 Lahti – 11. kesäkuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen tekniikantutkija ja professori.

Hänen vanhempansa olivat veturinkuljettaja Karl Wennström ja Matilda Vilen. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1939 Impi Inkeri Niinivaara. Heille syntyi poika Matti ja tytär Marja.  

Hän tuli ylioppilaaksi vuonna Lahden lyseosta 1928 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosastolta vuonna 1935. Hän opiskeli Berliinin teknillisessä korkeakoulussa vuosina 1935–1937. Hän teki opintomatkoja Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan.

Valtion lentokonetehtaan palveluksessa hän oli vuodet 1935–1945. Hän toimi sen suunnittelutoimiston päällikkönä 1937–1941. Hän toimi staattisen toimiston päällikkönä 1941–1943 sekä tehtaan suunnitteluosaston johtajana 1943–1944.

Verkkola toimi Helsingin Teknillisen korkeakoulun koneenrakennusopin professorina vuodet 1945–1948 sekä TKK:n rehtorina vuosina 1968–1970. Hän oli Wisconsinin yliopiston professori Milwaukeessä 1946–1951 ja toimi siellä myös amerikansuomalaisen Bruno V. Nordbergin perustaman Nordberg-kaivoskoneyhtiön neuvottelevana insinöörinä. Hän toimi Teknillisen korkeakoulun polttomoottoritekniikan professorina 1954–1972, josta virasta hän siirtyi eläkkeelle vuonna 1972. Hänet vihittiin tekniikan kunniatohtoriksi vuonna 1974. Sotilasarvoltaan hän oli insinöörikapteeni.
__NOTOC__
## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Chizumulu

**Chizumulu** on kahdesta Njassajärven asutetusta saaresta pienempi. Suurempi on nimeltään Likoma. Chizumulu on kokonaan Mosambikin aluevesien ympäröimä, mutta se kuuluu Malawille eli se on Malawin eksklaavi. Chizumulussa on noin 4&nbsp;000 asukasta. Saarella on sähköä vain osan vuorokaudesta. Siellä on kaksi kukkulaa sekä yksi tasaisempi alue.
First Apostolic Lutheran Church

**First Apostolic Lutheran Church** (FALC) on Pohjois-Amerikassa Finnish Apostolic-Lutheran Congregationin hajaannuksessa vuonna 1927 syntynyt seurakunta. Sekaseuraisuutta vastustaneiden nimeksi tuli First Apostolic Lutheran Church, ja toinen puoli piti nimenään Apostolic Lutheran Church. Vuonna 1972 FALC jakautui kahtia. Toinen syntynyt ryhmä on Association of American Laestadian Congregations, nykynimeltään Laestadian Lutheran Church (LLC), joka jatkoi hengenyhteyttä Suomen vanhoillislestadiolaisten kanssa. Vuoden 1972 hajaannuksen jälkeen First Apostolic Lutheran Churchin kannattajiksi jääneitä kutsutaan **töröläläisiksi** heidän silloisen johtajansa Walter Törölän nimen mukaan. Walter Törölä oli päättämässä välien katkaisusta Suomen vanhoillislestadiolaisiin ja heidän keskusjärjestöönsä SRK:hon.

Walter Törölän jälkeen töröläläisten johtajaksi tuli hänen poikansa Peter Törölä.  

Vuonna 2003–2004 töröläläisyydessä tapahtui hajaannus, jonka seurauksena siitä erkaantui pieni ryhmä nimeltä sveeniläisyys saarnaaja Sven Johanssonin johdolla, ja he perustivat Cokatoon kirkon nimeltä Grace Apostles Lutheran Church (GALC). Lisäksi sveeniläiset saivat hajaannuksessa haltuunsa Lansingin First Apostolic Lutheran Church:in. Sveeniläiset eivät hyväksyneet muiden töröläläisten eksklusiivista seurakuntaoppia, eivätkä kirkon maallistumista. Sveeniläiset arvostelivat sitä, että kirkkoon tultiin vain tapaamaan ystäviä, mutta saarnoista ei välitetty mitään. Sveeniläiset kritisoivat myös sitä, että uskon kohde oli monilla FALC:ssa vain anteeksiantamus, vaikka sen pitäisi olla Kristus, sillä "ilman uskoa Kristukseen ei ole anteeksiantamusta". GALC ryhtyi ehkä jonkin tason yhteistyöhön rauhansanalaisten kanssa. Cokaton F.A.L.C alkoi jakaantua 27. lokakuuta 2002, kun apulaispastori Sven Johansson äänestettiin pois virasta. 

Pohjois-Amerikan töröläläiset ovat uskonyhteydessä Ruotsin johanssonilaisten ja Suomen sillanpääläisten kanssa. Töröläläisiin eli sillanpääläisiin liittyivät myös Suomessa vanhoillislestadiolaisuudesta vuonna 1964 erkaantuneet näppäläiset. 

Vuonna 2012 töröläläisiä oli maailmassa yhteensä noin 4&nbsp;000, ja se on neljänneksi suurin lestadiolaisryhmä maailmassa. Myös vuonna 2001 töröläläisten määräksi arvioitiin 4&nbsp;000 henkilöä.

## Katso myös
*Sillanpääläisyys
*Morjärveläisyys
*Näppäläisyys

## Lähteet
*  
*  (pdf-versiossa on sivunumerot) 
* 
* Pieti, Bob 2004?. Reconciliation between the First Apostolic Lutheran Church (FALC) and Grace Apostles Lutheran Congregation. Minulla on kopio PDF-tiedostosta, jonka otin talteen n vuonna 2005 Internetistä. Ilmeisesti sitä ei enää löydy Internetistä.
*

### Viitteet
Martti Vainio (lentokonesuunnittelija)

**Martin Tuomas (Martti) Vainio** (15. heinäkuuta 1909 Antrea – 7. toukokuuta 1982) oli suomalainen lentokonesuunnittelija, diplomi-insinööri ja tekniikan tohtori.

Vainion vanhemmat olivat rakennusmestari Herman Oskar ja Anna (o.s. Knaappila) Vainio. Hän tuli ylioppilaaksi Viipurin Yhteiskoulusta vuonna 1928. Vuonna 1933 Vainio valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun rakennusinsinööriosastolta, ja saman vuoden lopulla hän aloitti palveluksensa Valtion lentokonetehtaalla. Vainio oli komennuksella Berliinin Charlottenburgin teknillisessä korkeakoulussa kahden lukuvuoden ajan vuosina 1934–1936. Palattuaan tehtaan palvelukseen, hänet nimitettiin vuonna 1937 suunnittelutoimiston päälliköksi, ja edelleen vuonna 1943 kehitys- ja kokeiluosaston johtajaksi. Valmet Oy:n lentokonetehtaan pääkonstruktöörinä hän toimi vuodesta 1945 vuoteen 1964, jolloin hän siirtyi Valmetin rautatiekalusto-osaston päälliköksi. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1974.

Vainio väitteli tekniikan tohtoriksi vuonna 1948, ja hän oli sotilasarvoltaan insinöörimajuri.

Vainion puoliso oli vuodesta 1935 diplomiarkkitehti Bilga Mirja Margareta Brax (1910–1968). Avioliitosta syntyivät lapset Marjatta, Juhani, Kaija, Jyrki ja Pauli.   

## Lähteet
* 
* *Kuka kukin on*. Otava, Helsinki, 1966.

### Viitteet
Veikko Linnaluoto

**Veikko Vihtori Linnaluoto** (5. marraskuuta 1912 Kivijärvi – 14. marraskuuta 1992 Teneriffa) oli suomalainen lentotekniikan professori.

Linnaluoto tuli ylioppilaaksi vuonna 1931, valmistui ensin filosofian maisteriksi vuonna 1938 ja sitten diplomi-insinööriksi vuonna 1944. Linnaluoto toimi Valtion lentokonetehtaan toimistoinsinöörinä ja toimistopäällikkönä vuosina 1942–1945. Hän oli Ruotsissa Svenska aeroplan ab:n tutkimusinsinööri ja osastopäällikkö vuosina 1945–1960. TKK:n lentotekniikan professori Linnaluoto oli vuosina 1960–1978.

Linnaluodolla ja hänen puolisollaan, filosofian maisteri Taimi Raidalla oli kolme lasta. Linnaluoto menehtyi sydänkohtaukseen Teneriffalla.

## Lähteet
Baby blues

**Baby blues** tarkoittaa synnytyksen jälkeistä alakuloa. Moni vastasynnyttänyt äiti käy läpi suuren tunteiden kirjon. Päivittäin voi esiintyä voimakkaita mielialan muutoksia ilman näkyvää syytä, ja äiti voi olla ärtynyt ja itkuinen. Usein tämä johtuu vain hormonitasapainon muutoksista sekä pitkäaikaisen jännityksen purkautumisesta. Myös väsymys, unenpuute ja pitkittynyt synnytys voivat aiheuttaa mielialanvaihteluita. 

Tämä tunteiden sekamelska on täysin normaali ja tarkoituksenmukainen, ja se ohjaa tuoretta äitiä sopeutumaan uuteen elämäntilanteeseen ja vastaamaan vauvan tarpeisiin. Alakulo menee yleensä itsestään ohi muutamassa päivässä tai viikossa.

Baby bluesia ei pidä sekoittaa synnytysmasennukseen, joka on vakavampaa ja johon voidaan tarvita ulkopuolista apua.

## Aiheesta muualla
* Äidit irti synnytysmasennuksesta – Äimä ry
Diplomaatti

**Diplomaatti** on vierasta valtiota tai kansainvälistä organisaatiota, kuten Yhdistyneitä kansakuntia tai Euroopan unionia edustava lähettiläs tai yleensä diplomaattikunnan jäsen. Valtioiden välisiä suhteita ylläpidetään yleensä diplomaattien välityksellä. Diplomaatin tehtävänä on harjoittaa diplomatiaa, ylläpitää kontaktipintaa ja keskusteluyhteyttä, kun taas voimakkaat reaktiot ovat poliittisen päätöksenteon alaisia ratkaisuja. Kansainväliset sopimukset syntyvät yleensä diplomaattien neuvottelemina ennen kuin poliitikot allekirjoittavat ne. 
 
Diplomaattien tehtäviin kuuluu lähettäjävaltion edustaminen vastaanottajamaassa, lähettäjävaltion ja sen kansalaisten etujen suojaaminen kansainvälisen oikeuden puitteissa, vastaanottajavaltion hallituksen kanssa neuvotteleminen, vastaanottajavaltion oloihin ja tapahtumiin tutustuminen sekä niistä raportointi, sekä ystävällisten suhteiden edistäminen lähettäjävaltion ja vastaanottajavaltion välillä sekä maiden välisten taloudellisten, sivistyksellisten ja tieteellisten suhteiden kehittäminen. Diplomaattikunta myös valvoo valtiosopimusten toimeenpanoa asemamaissa.

Diplomaattikunnaksi kutsutaan jossakin valtiossa toimivia ulkovaltojen lähettiläitä, tai kaikkia jossain maassa diplomaattisissa tehtävissä toimivia lähetystöjen virkamiehiä (diplomaattinen henkilökunta). Diplomaattikunnan vanhin eli esimies (*doyen*) on se korkeimman arvoluokan lähettiläs, joka on pisimmän ajan ollut asianomaisessa valtiossa. Joissain tapauksissa hän saattaa puhua kaikkien maahan sijoittuneiden diplomaattien puolesta esimerkiksi lausumalla diplomaattikunnan yhteisen tervehdyksen valtiollisessa juhlatilaisuudessa. Katolisissa maissa diplomaattikunnan vanhimman asemassa on usein paavin lähettiläs (*nuntius*).

Suurlähettiläs on valtion toisessa valtiossa, toiselle hallitukselle tai kansainvälisessä järjestössä ylläpitämän diplomaattisen edustuston johtaja.

## Katso myös
* Diplomaattinen koskemattomuus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ura ulkoasiainhallinnossa (um.fi)
* Diplomaatit, Seura, 09.11.1938, nro 45, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Bioko

**Bioko** on tuliperäinen ja vuoristoinen saari Guineanlahdella Länsi-Afrikassa. Aiemmin siitä käytettiin nimiä **Fernando Po** ja **Fernando Poo**. Se kuuluu Päiväntasaajan Guinealle ja sijaitsee 100 kilometriä etelään Nigerian etelärannikosta ja 160 kilometriä luoteeseen Päiväntasaajan Guinean manneralueesta.

Saari on suunnikkaan muotoinen ja sen pituus on 72 kilometriä ja leveys 35 kilometriä. Sen korkein kohta on pohjoisosissa sijaitseva 3&nbsp;008 metriä korkea sammunut tulivuori Pico Basilé. Saaren keskiosissa Mocan alueella maisema on  alpiininen. Harvaanasutuissa eteläosissa kohoaa jylhä Gran Calderan vuoristo, jota luonnehtivat vuolaat virrat ja kraatterijärvet.

Biokon rannikko on enimmäkseen vaikeapääsyistä kalliota, jota rikkovat siellä täällä pienet poukamat ja hiekkarannat. Jyrkälle etelärannikolle on vaarallista rantautua veneillä. Siellä on myös saaren syrjäisin asutuskeskus San Antonio de Ureca. Pohjoisrannikolla sijaitsee Päiväntasaajan Guinean tärkein satamakaupunki ja entinen pääkaupunki Malabo meriveden täyttämän kraatterin äärellä.

Biokon ensimmäisiä asukkaita olivat mantereelta saapuneet bantunkieliset bubit. Heitä seurasivat fernandinot, jotka ovat vapautuneiden orjien ja Brittiläisestä Länsi-Afrikasta saapuneiden siirtolaisten jälkeläisiä. Myöhemmin saarelle alkoi muuttaa Päiväntasaajan Guinean manneralueelta fanginkielistä väestöä. Aikaisemmin Biokossa oli paljon nigerialaisia kausityöntekijöitä, mutta heidän määränsä romahti 1970-luvulla maahanmuuttopolitiikan muututtua.

Saarella aloitettiin kaakaonviljely yhtenä ensimmäisistä alueista Afrikassa. Kaakaon ohella siellä tuotetaan puutavaraa ja kahvia. Biokon talous on kohentunut sen jälkeen, kun Päiväntasaajan Guineasta löydettiin maaöljyä 1980- ja 1990-luvuilla.

Portugalilainen Fernão do Po löysi saaren vuonna 1472. Saari oli Portugalin orjasatama vuoteen 1778, jolloin Espanja valloitti sen. Vuosina 1827–1843 saari oli Ison-Britannian hallussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Synnytysmasennus

**Synnytyksen jälkeinen masennus** (usein **synnytysmasennus**) tarkoittaa synnytyksen jälkeisten kuukausien aikana alkavaa masennusta. Se on eri asia kuin baby blues, heti synnytyksen jälkeen muutamassa päivässä alkava ja yleensä päiviä tai viikkoja kestävä alakulo.

Äideistä 10–15 % ja isistä 10 % kärsii synnytyksen jälkeisestä masennuksesta. Tyypillisimmin sitä esiintyy kolmen ensimmäisen kuukauden aikana. Isiä usein rasittavat työn ja perheen ristiriitaiset vaatimukset.

Äidissä tuntomerkkejä ovat laskenut mieliala, ärtyisyys, itkuisuus ja unihäiriöt, ja vuorovaikutuksesta vauvan kanssa voi olla vaikea kokea iloa. Neuvolasta voi hakea apua, ja toipumisennuste on yleensä hyvä. Masennusta ehkäisee, jos isovanhemmat tai muut auttavat kiireessä.

Vauvan syntymä saattaa aiheuttaa naiselle valtavan henkisen järkytyksen, vaikka siitä ei juuri olla puhuttu. Vasta viime aikoina synnytysmasennuksesta on voitu keskustella avoimemmin, eikä sitä enää hävetä samalla tavalla kuin ennen. Osa tästä järkytyksestä johtuu hormonitoiminnan äkillisestä muutoksesta, jolle osa naisista on herkempiä. Synnytysmasennus eroaa synnytyksen jälkeisestä alakulosta eli baby bluesista siten, että masennus jatkuu yli kaksi viikkoa ja siihen liittyy vakavampia oireita. Hyvin monelle, ellei jopa useimmille, masennus tulee täytenä yllätyksenä. 

Synnytysmasennukseen sairastunut äiti tuntee itsensä alavireiseksi, elämänilonsa menettäneeksi ja tuskaiseksi. Hänellä saattaa esiintyä pelkotiloja tai pakkoajatuksia, paniikkia, ahdistusta ja kuolemaan liittyviä ajatuksia tai toiveita. Hänen ruokahalunsa voi muuttua selvästi ja näkyy joko laihtumisena tai lihomisena. Äiti tuntee syyllisyyttä, potee alemmuudentunnetta ja saattaa kärsiä muistin heikkenemisestä tai päättäväisyyden puutteesta. Mielihyvän ja elämänilon tunteet ovat poissa, keskittymiskyky on heikko. Unettomuus tai jopa liiallinen nukkuminen ovat yleisiä oireita.

Varsin tarkasti ei vielä tiedetä, miksi joku sairastuu ja toinen ei. Voi olla, että sairastumisessa ei ole yhtä yhteistä tekijää vaan että lukuisat tekijät yhdessä aiheuttavat masennuksen. Riskitekijöitä on useita, esimerkiksi aiemmin sairastettu masennus, kumppanin tuen puute (tai kumppanin puute), vaativa vauva, sairas vauva, äidin omat lapsuusajan traumat tai elämäntilanteen huonoksi kokeminen. Nainen kuitenkin voi kärsiä synnytysmasennuksesta, vaikka mikään näistä ei pitäisi hänen kohdallaan paikkaansa ja vaikka mitään erikoista tai havaittavaa syytä ei olisi. 

Yksi syy, joka voi aiheuttaa äidin raskauden jälkeistä masennusta, voi olla raudanpuute, sillä raskausaika tyhjentää äidin rautavarastoja. Raudanpuutteen oireita voi olla ”aivosumu”, väsymys ja ärtyneisyys.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Äimä ry - Äidit irti synnytysmasennuksesta
* Depressio, Potilasopas
* Depressio, Käypä hoito -suositus 
* Masennus mielialahäiriönä  
* https://www.raudanpuute.fi/raudanpuutteen-oireet/lisaako-aidin-raudanpuute-riskia-synnytyksen-jalkeiselle-masennukselle/
Louhisuden solki

**Louhisuden solki** on Suomen Partiolaisten ansiomerkki, joka myönnetään ansiokkaasta työstä vartionjohtajana. Merkin saajan edellytetään olevan 15–18-vuotias ja toimineen vartionjohtajana anomishetkellä vähintään kuusi kuukautta.  Aiemmin merkin saajan tuli olla 14–17-vuotias ja toiminut anomishetkellä tehtävässään vähintään vuoden.

Louhisuden solki on hopeanvärinen huivisolki, jolla partiohuivi kiinnitetään osmonsolmun sijasta. Jos Louhisuden soljen saajalla on myös Collanin solki, käytetään näistä ainoastaan toista. Partiojohtajat sitovat huivinsa voglilla ja kantavat Louhisuden soljesta sen pienoismerkkiä. Louhisuden solki on saanut nimensä rovasti Verneri "Louhisusi" Louhivuoresta, jonka 80-vuotispäivänä solki julkistettiin 31. toukokuuta 1966. Soljen kuva-aiheessa on Verneri Louhivuoren nimikirjaimet VL peilikuvamonogrammina.

## Lähteet

 
## Aiheesta muualla
*Aiheesta lisää PartioWikissä
*Ansiomerkit Suomen Partiolaisten sivustolla
Dione (jumalatar)

**Dione** () on kreikkalaisessa mytologiassa Zeuksen puoliso. Homeroksen Iliaassa hän on Afroditen äiti,  jonka luokse Afrodite palaa haavoituttuaan taistelussa, jossa suojeli poikaansa Aineiasta. Etymologisesti Dione on indoeurooppalaisissa kielissä yksinkertaisesti "jumalatar". Dodonan oraakkelille Dione oli titaani, Okeanoksen tytär ja Afroditen äiti, jota Dodonassa palvottiin Zeuksen puolisona Heran sijaan. 

Myöhemmin Hera syrjäytti Dionen. 

## Lähteet

* 

### Viitteet
Elmo (romaani)

**Elmo** on kirjailija Juhani Peltosen kirjoittama romaani, jonka nimihenkilö on Elmo, kaikkien aikojen paras urheilija. Hahmo esiintyi ensin Peltosen radiokuunnelmissa *[[Elmo, urheilija]]* (1977) ja *[[Elmo – muu maailma]]* (1978). Kuunnelmien ja romaanin pohjalta tehtiin myös Pekka Milonoffin ja Titta Karakorven käsikirjoittama ja Pekka Milonoffin ohjaama tv-elokuva *Muistoja Elmosta* (1981). Elokuvassa Elmoa esitti Sulevi Peltola.

## Romaanin juoni

Elmo syntyy Kainalniemen kylään, joka kasvaa hänen elinaikanaan pienestä maalaiskylästä ”betonigeometristen konstruktioiden tuonelaksi”. Sen esikuvana on Peltosen kotikylä Vantaan Korso. Jo hänen ristiäisissään ukki ennustaa Elmosta tulevan suurmiehen. Elmo on levoton sielu, joka lähtee 15-vuotiaana merille rakastuttuaan onnettomasti naapurintyttö Aliisaan. 

Elmon palattua Kainalniemelle hänen ystävänsä Reijo ”Rymy” Petkelström alkaa valmentaa hänestä huippu-urheilijaa. Elmosta tulee maailman paras urheilija, joka kahmii itselleen kymmeniä kultamitaleita Andien talvikisoissa ja Derwangan jättiläiskisoissa. Andeilla Elmo voittaa 50 kilometrin hiihdon, vaikka ottaa torkut kesken kisan. Derwangassa hän tekee sadan metrin juoksussa maailmanennätyksen (9,72), vaikka kaatuu 30 metrin kohdalla. Lopulta Elmo voittaa käytännössä yksin muun maailman parhaista jalkapalloilijoista kootun joukkueen ottelussa "Elmo – muu maailma". Hurmioituneet radioselostajat Immo ja Lyly välittävät Elmon sankariteot maailmalle. 

Urheilumenestys on kuitenkin Elmolle toisarvoinen asia. Hän on vaatimaton, hiljainen ja synkkämielinen mies, joka pitää ortodoksisista kirkoista. Lehdistötilaisuuksissa hänen mielipuheenaiheensa on omenanviljely. Derwangassa hän karkaa kesken kisojen ystävänsä urheilija Endre Kissin kanssa tapaamaan tämän unkarilaisia tuttavia, mutta korvaa tämän palattuaan kisoihin heittämällä keihästä 106,79 metriä. Elmo liittyy pasifisteihin ja ateistisiin ortodokseihin, eikä missään nimessä halua kuulla voittonsa kunniaksi *[[Porilaisten marssi]]a* vaan virren *[[Maan korvessa kulkevi lapsosen tie]]* lapsikuoron laulamana. 

Lopulta Elmo menee naimisiin nuoruudenrakastettunsa Aliisan kanssa ja saa hänen kanssaan Tapio-nimisen pojan. Aliisan ja Elmon suhde päättyy traagisesti lyhyen onnellisen ajan jälkeen Aliisan kuolemaan. Elmo vannoo vievänsä Aliisan uudelleen vihille Lyyran tähdistössä. Sirkustykki ampuu Elmon taivaalle eikä häntä sen jälkeen nähdä maan päällä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* YLE/Elävä arkisto: Elmo - urheilusankari
* Juhani Peltosen seura
Luettelo moottoripyörämerkeistä

Tämä on **luettelo moottoripyörämerkeistä**.

## Luettelo moottoripyörämerkeistä
### Nykyiset moottoripyörämerkit

*Aprilia
* Bajaj
*Baotian
*Benelli
*Beta
*Bimota
*Blata
*BMW
*Boss Hoss
*Buell
*Cagiva
*CH Racing
*CPI
*Daelim
*Derbi
*Drac
*Ducati

*Fantic Motor
*Gas Gas
*Gilera
*Harley-Davidson
*Hero
*HM
*Honda
*Husaberg
*Husqvarna
*Hyosung
*Jincheng
*Kawasaki
*Keeway
*Kymco
*KTM
*LEM

*Mahindra
*Malaguti
*MH Motorcycles
*Moto Guzzi
*Moto Morini
*MV Agusta
*Peugeot
*PGO Scooters
*Piaggio
*Polini
*Rieju
*Royal Enfield
*Sachs
*Sherco
*Solifer
*Suzuki

*Sym
*TM
*Triumph
*Ural
*Vespa
*Victory
*Yamaha

### Kadonneet ja harvinaiset moottoripyörämerkit, ym.

* AJS
* AJW
* American Ironhorse
* Ariel
* Asiawing
* Atomik
* ATM
* Awo
* Bashan
* Boom Trike
* BSA
* CF Moto
* Chang Jiang
* Chunlan
* Condor
* CRZ
* Custom Chrome
* ČZ

* Dadyw
* Danuvia
* DKW
* Dnepr
* Factory Bike
* Falmek
* Fude
* Glans Power
* GXT
* Huoniao
* IC
* Indian
* Jianshe
* Johny Pag
* Jawa
* K
* Laverda
* Lifan
* Masai
* Matchless

* Megelli
* Mikilon
* Minsk
* Mobster
* Monark
* Monstermoto
* Montesa
* Motom
* Motovert
* MZ
* Niebri
* Norton
* NSU
* Orion
* Pannonia
* Pitpro
* Qingqi
* Rassler

* Regal
* Rewaco
* Scorpa
* Sendai
* Siamoto
* Simson
* Starforce
* Stomp
* SWM
* Ten7
* Trike
* Tunturi
* TWN
* Tyscon
* Zili
* Zongshen

## Katso myös
*Moottoripyörä
*Liikenne
Mäntsälän yksityinen lentokenttä

**Mäntsälän lentokenttä**  on yksityinen lentokenttä Mäntsälän kunnan Sääksjärven kylässä, noin 13 kilometriä Mäntsälän keskustasta kaakkoon. Lentokentän 400 metriä pitkä kiitotie on nurmipintainen ja tarkoitettu vain ultrakeveille lentokoneille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* VFR Suomi/Finland – Mäntsälän lentopaikka 
* Lentopaikat.fi – Mäntsälän lentopaikka
Hangon lentokenttä

**Hangon lentokenttä**  on Suomen eteläisin lentokenttä. Se sijaitsee Hangon Täktomissa noin kahdeksan kilometriä kaupungin keskustasta itään. Kentältä toimii Hangon lentokerho.

Kentällä lentävien tulee ottaa huomioon Suomen puolustusvoimien ampuma-alueet D47 (Syndalenin ampuma-alue) ja D44 sekä Hangon kaupungin rannan melunvaimennusalue.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Hangon lentokerho ry
* VFR Suomi/Finland – Hangon lentopaikka 
* Lentopaikat.fi – Hangon lentopaikka
Virsta

**Virsta**  on vanha Venäjän keisarikunnassa ja Suomessa käytetty pituusmitta, joka vastasi runsasta kilometriä. Sana virsta on vanha slaavilainen lainasana, joka on liittynyt maanviljelyyn. Virsta merkitsi matkaa joka auralla kynnettiin yhteen suuntaan. Virstan matka on ollut varsin tarkka, vaikkakin sen pituus on vaihdellut maittain. Suomessa, Venäjällä ja Ruotsissa virsta on ollut eri mittainen, mistä syystä on puhuttu ruotsinvirstasta eli pitkästävirstasta tai vanhastavirstasta ja toisaalta ryssänvirstasta. Sudenvirstasta ja sudenhypäämisvirstasta on puhuttu silloin, kun matkan pituus ei ole ollut tarkkaan tiedossa.

## Virstat maittain

### Venäjä
*Venäjän virsta* () on vanha venäläinen pituusmitta pituudeltaan 1&nbsp;066,80 metriä. Virsta käsittää 500 Venäjän syltä (), Venäjän syli puolestaan kolme arsinaa eli kyynärää, ja arsina 28 tuumaa. Venäläinen pinta-alayksikkö **neliövirsta** vastasi 1,138 neliökilometriä.

### Suomi
*Suomen virsta* on Venäjän virstaa hieman pidempi, 1&nbsp;068,80 metriä. Määritelmän mukaan Suomen virstan pituus on kymmenesosa Ruotsin ja Suomen metrijärjestelmää edeltäneestä peninkulmasta. Suomen virsta otettiin Suomessa käyttöön vuonna 1827.  

### Ruotsi
*Ruotsin virsta* on Suomessa vuoden 1827 jälkeen käytetty epävirallinen nimitys ruotsalaisesta pituusmittayksiköstä *neljännespeninkulma* (). Teiden varsien virstan pylväiden edeltäjät, peninkulmapylväät, oli sijoitettu neljännespeninkulman välein. Erityisesti tiemittana käytetty ruotsinvirsta oli ¼ vanhaa peninkulmaa eli 9&nbsp;000 jalkaa eli 2&nbsp;672 metriä.

## Lähteet
Ehkäisykapseli

**Ehkäisykapseli** eli **ehkäisyimplantaatti** on ihon alle sijoitettava sauvamainen, hieman tulitikkua pienempi hormoniehkäisin. Suomessa myytävät ehkäisykapselit sisältävät vain keltarauhashormonia, eivätkä ollenkaan estrogeenia.

Ehkäisykapseli työnnetään olkavarren ihon alle paikallispuudutuksessa. Se laitetaan oikeakätisille vasempaan ja vasenkätisille oikeaan käteen. Toimenpiteen suorittaa lääkäri. Kapseli ei näy, mutta sen tuntee koskettamalla. Kapseleita laitetaan yksi tai kaksi valmisteesta riippuen.

Ehkäisykapseleilla on tehoa 3–5 vuotta valmisteesta riippuen. Vanhan kapselin poiston yhteydessä tilalle voidaan saman tien asentaa uusi. Kapselin käytön voi kuitenkin lopettaa halutessaan. Poiston jälkeen on jälleen mahdollisuus tulla raskaaksi.

Kapselin ehkäisyteho on erittäin hyvä, ja se on varmin tällä hetkellä tunnettu raskaudenehkäisymenetelmä. Naisen paino saattaa vaikuttaa tehoon, minkä takia kapseli voidaan vaihtaa uuteen tavallista useammin.

Kapselin sivuvaikutukset ovat samat kuin muidenkin keltarauhashormonivalmisteiden. Sivuvaikutuksena kuukautiset saattavat tulla epäsäännöllisiksi tai jäädä kokonaan pois. Tiputteluvuotoa saattaa esiintyä. Yleensä myös kuukautisvuotojen kokonaismäärä vähenee, ja osalla naisista ne jäävät kokonaan pois.

## Lähteet
Gimli

**Gimli [[Glóin]]in poika** on kuvitteellinen hahmo J. R. R. Tolkienin kirjassa *[[Taru sormusten herrasta]]*.

## Elämäkerta
Gimli syntyi Sinivuorilla, Keski-Maan läntisellä rannalla. Gimli saattoi periytyä suoraan Durin Kuolemattomasta, Morian ensimmäisestä kuninkaasta. Gimli on Durinin Klaanin kääpiöitä, ja hänet valittiin Frodo Reppulin seuraksi Sormuksen Saattueeseen. Tarinan alussa Gimli on tavallinen kääpiö. Hän on kuumaverinen, valmis taistelemaan örkkejä vastaan koska vain ja hänen innostuksensa Moriaan on aivan tavallista.

Gimli oli 139 vuotta vanha (hän syntyi 2879 Kolmatta Aikaa) kun Sormuksen Saattue lähti Rivendellistä, mikä tekee hänet 52 vuotta vanhemmaksi kuin Aragorn ja vähintään 100 vuotta nuoremmaksi kuin Legolas. Gimli käytti aseenaan kirvestä.

Gimlistä tulee ajan myötä haltia Legolasin ystävä. Sormuksen Saattueen hajottua he matkustelivat yhdessä näyttäen toisilleen omien lajiensa ja kansojensa merkittävimpiä paikkoja. Sanotaan, että Gimli (jo vanhuudenheikkona) matkusti Legolasin kanssa Länteen Kuolemattomille Maille, ensimmäisenä kääpiönä koskaan.

Saattueen saapuessa Lothlórienin metsään, Gimli loukkaantui verisesti tultuaan kohdelluksi epäoikeudenmukaisesti. Metsään ei näet yksikään kääpiö saanut astua, ja hänen läsnäolonsa suvaittaisiin vain jos hänen silmänsä sidottaisiin. Aragorn sai asian kuitenkin ratkaistuksi siten, että he kaikki vaeltaisivat metsän syvyyksiin yhtä lailla sokeina.

Lothlórienin valtiatar Galadriel teki Gimliin suuren ja lähtemättömän vaikutuksen, ja kääpiöstä tuli tämän harras ihailija. Gimli oli täysin vakuuttunut haltian kauneudesta, kohteliaisuudesta ja ymmärtäväisyydestä, jopa siinä määrin että kun hänelle annettiin tilaisuus pyytää haltioilta aivan mitä tahansa, hän halusi saada yhden Galadrielin kullan ja hopeanhohtoisista hiuksista. Kääpiö sai kuitenkin jopa kolme hiusta, joita hän piti kaikkein rakkaimpina aarteinaan. Kiinnostavaa oli, että tuhansia vuosia aikaisemmin Fëanor pyysi aivan samaa asiaa. Tällöin Galadriel kieltäytyi antamasta hiustaan Fëanorille, mutta suostui Gimlin pyyntöön.

Gimlin rakkaus Galadrielia kohtaan näkyy ensimmäisen kerran Rohanissa. Kun Éomer puhuu rumasti valtiatar Galadrielista, Gimli loukkaantuu tämän puolesta ja tilanne kärjistyy taistelun partaalle. Jälleen kerran Aragorn edesauttaa erimielisyyksien selvittämistä.
Kapusiinit

**Kapusiinit** (, lyhenteenä O.F.M.Cap.) on fransiskaaneista haarautunut itsenäinen mendikanttiveljestö. Sen perusti vuonna 1525 Mateo da Bascio ja paavi Klemens VII vahvisti sen säännöt vuonna 1528. Varhaisten kapusiinien elämä oli hyvin askeettista, mutta nykyisin vaatimuksia on jossain määrin lievennetty.

Matteo da Bascio pyrki palauttamaan Franciscus Assisilaisen veljeskuntasäännöt kirjaimellisesti voimaan. Hän totesi, että fransiskaanit eivät enää käyttäneet tämän suosimaa ruskeaa kaapua ja otti sen nyt uudelleen käyttöön. Asuun kuului suippokärkinen huppu (it. *cappuccino)*, mistä veljeskunta sai nimensä. Matteo antoi partansa kasvaa ja kulki avojaloin. 

Vuoteen 1571 mennessä kapusiineja oli noin 17 000.  Vuonna 1960 kapusiineilla oli 1&nbsp;200 luostaria ja noin 15&nbsp;600 jäsentä.

## Katso myös

* Cappuccino

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* OFMCap
* Hannes Jukonen : Kapusiinimunkkien valtakunnassa, Aamulehti, 08.10.1933, nro 270, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Omalaatuinen hautausmaa, Suomen Kuvalehti, 25.11.1939, nro 47, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Socorro (saari)

**Socorro** on tuliperäinen saari Meksikolle kuuluvassa Revilla Gigedon saariryhmässä, Tyynellämerellä. Saaren pinta-ala on noin 132 neliökilometriä. Socorrolla sijaitsee tulivuori Monte Evermann, joka purkautui viimeksi vuonna 1993. Aiemmin se oli purkautunut muun muassa vuosina 1848, 1896, 1905 ja 1951.

Vuonna 1957 saarelle perustettiin laivastotukikohta. Saarella elää 250 ihmistä yhdessä kylässä, jossa on muun muassa kirkko. Kylä sijaitsee saaren länsiosassa, noin 800 metriä itään Cabo Reglasta, joka on saaren eteläisin kohta. Saarella on makean veden lähde viisi kilometriä Cabo Reglasta luoteeseen.

Hernando de Grijalva löysi saaren vuonna 21. joulukuuta 1533 ja nimesi sen ”Santo Toméksi”. Vuodesta 1608 lähtien saari on tunnettu Socorrona.

## Aiheesta muualla
Klarissalaiset

**Klarissalaiset** on Klaara Assisilaisen eli Pyhän Klaaran (1194–1253) vuonna 1212 perustama fransiskaaninen nunnakunta. Sääntökunnasta käytetään myös nimiä *Pyhän Klaaran sisaret* ja *köyhät Klaara-sisaret*. Pyhän Klaaran luostarijärjestö levisi useisiin maihin. Ruotsissa kuningas Mauno Ladonlukko perusti sille luostarin Tukholmaan ja lahjoitti useita kartanoita luostarin ylläpitoa varten. Hänen oma tyttärensä rupesi nunnaksi Pyhän Klaaran järjestöön.

Vuonna 1538 klarissalaiset jakaantuivat kahteen sääntökuntaan, kun Maria Lorenza Longo perusti kapusiiniklarissalaisten sääntökunnan, kapusiinien naisille tarkoitetun haaran.

## Lähteet
Spaceguard

**Spaceguard** viittaa useisiin erillisiin avaruusohjelmiin, joiden tavoitteena on tutkia maapallon läheisiä asteroideja ja vähentää niiden törmäysriskejä. Ohjelmien päämääränä on löytää vaarallisimmat, yli kilometrin halkaisijaltaan olevat asteroidit ja komeetat, joiden rata leikkaa Maan radan kanssa. Tutkimiseen tarvitaan eteläisen ja pohjoisen pallonpuoliskon kattava teleskooppiverkosto. Nykyisellä verkostolla kyetään tarkkailemaan vain yhtä prosenttia koko taivaankannesta.

## Aiheesta muualla
*The Spaceguard Foundation
*Bigger Telescopes Seek Killer Asteroids
Luna 19

**Luna 19** () oli neuvostoliittolainen kuuluotain. Se laukaistiin 28. syyskuuta 1971 UR-500/Proton -kantoraketilla. Sen tehtävänä oli kartoittaa ja valokuvata Kuuta kiertoradalta käsin. Sen toiminta kesti aina vuoden 1972 lokakuuhun asti.

## Lähteet
Donatello

**Donatello**, oikealta nimeltään **Donato di Niccolò di Betto Bardi** (1386 Firenze – 13. joulukuuta 1466 Firenze), oli firenzeläinen taiteilija ja renessanssin merkittävimpiä kuvanveistäjiä. Tyylisuunnaltaan hänen teoksensa edustivat realismia.

Donatello oli perehtynyt perusteellisesti antiikin ajan kuvanveistoon. Hän teki veistoksia sekä pronssista että marmorista. Hänen ensimmäinen tunnettu työnsä marmorinen *Daavid* edustaa vielä gotiikkaa. Donatellon oma tyyli pääsi kukoistamaan Or San Michele -kirkon patsaissa, jotka esittävät Pyhää Yrjöä ja Markusta.

Donatello työskenteli Mediceille vuosina 1433–1443, ja saattaa olla että hänen tunnetuin teoksensa, pronssinen Daavid-patsas, oli Medicien tilaustyö.

## Pääteokset

* *Daavid*
* *Pyhä Yrjö*
* Firenzen tuomiokirkon etusivun ja Or San Michele -kirkon ulkopuolen koristeet
* Kondottieeri Gattamelatan ratsastajapatsas Padovassa

## Donatellon Daavid

Donatellon pronssinen Daavidin patsas (luultavasti 1440-luvulta) on ensimmäinen tuetta pystyssä pysyvä eli itsensä kannattava pronssiveistos sitten klassisen ajan. Se aiheutti valmistumisaikanaan sensaation kuvatessaan alastonta nuorukaista. Patsas kuvaa nuorta arvoituksellisesti hymyilevää Daavidia, jonka jalka on hänen äsken surmaamansa Goljatin katkaistun pään päällä. Nuorukainen seisoo hattua ja saappaita lukuun ottamatta alasti Goljatin miekka kädessään.

Donatello oli tehnyt 1408–1409 Daavidin marmoripatsaan, mutta tuo patsas esitti Daavidin vaatetettuna kuninkaana.

## Lähteet
Kuroda Kiyotaka

**Kuroda Kiyotaka** (, 16. lokakuuta 1840 – 25. elokuuta 1900) oli upseeri ja Japanin toinen pääministeri.

Kuroda syntyi Satsuman provinssissa, nykyisen Kagoshiman prefektuurin alueella. Kurodan perhe kuului samurailuokkaan. Satsuman ja Chōshūn samuraiden kapinoidessa Tokugawa-shōgunaatin valta-asemaa vastaan taisteli Kuroda kapinoitsijoiden riveissä. Boshin-sodassa 1868–1869, joka päätti Tokugawa-sukuisten shōgunien vallan, Kuroda johti keisarillismielisiä joukkoja. Kuroda sai vastuulleen sodan jälkeen Hokkaidōn saaren uudisasuttamiseen liittyvien ongelmien ratkaisemisen. Kurodaa epäiltiin myöhemmin omavaltaisuuksista Hokkaidōlla, muun muassa valtion omaisuuden myymisestä omaan laskuun. 

Kurodan pääministerikauden merkittävimpänä seikkana voidaan pitää Meiji-perustuslain astumista voimaan. Pääministerikautensa jälkeen Kuroda toimi genrōna sekä hallintoneuvostossa.