open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Call of Juarez

**Call of Juarez** on puolalaisen Techlandin kehittämä villiin länteen perustuva ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin vuonna 2006 Microsoft Windowsille ja seuraavana vuonna myös Xbox 360:lle.

## Pelaaminen
Pelattava henkilö vaihtuu eri kenttien välillä. Ohjattavina henkilöinä ovat Billy Candle -niminen meksikaani ja Reverend Ray -niminen pastori. Billyllä pelattavat kentät ovat suurimmalta osalta hiiviskelyä, mutta Raylla pelatessa on enemmän räiskintää ja kaksintaisteluja.

## Jatko-osat
13. tammikuuta 2009 Techland julkisti tarinan aiemmista vaiheista kertovan jatko-osan *[[Call of Juarez: Bound in Blood|Bound in Bloodin]]* joka julkaistiin saman vuoden kesänä Windowsille, Xbox 360:lle ja PlayStation 3:lle. Sen tarina keskittyy Ray (myöhemmin Reverend Ray) ja Thomas McCallin seikkailuun heidän nuoruudessaan.

*Call of Juarez* -sarjan kolmas osa *[[Call of Juarez: The Cartel|The Cartel]]* julkaistiin kesällä 2011. Kolmas osa ei perustu villiin länteen, vaan nykypäivän Los Angelesiin ja Meksikoon.

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Call of Juarez wiki 
* Peliplaneetta.netin arvostelu
Seututie 138

**Seututie 138** eli **Ilmakehä** on Vantaalla sijaitseva seututie, joka johtaa Tuusulanväylän eli kantatien 45 varrella olevasta eritasoliittymästä Lentoasemantielle eli seututielle 135. Kehä III:lta alkavan Lentoasemantien ohella se on merkittävä Helsinki-Vantaan lentoaseman maaliikenteen välittäjä. Ennen Ilmakehän rakentamista tie 138 kulki Ilmailutietä.

Väylällä sijaitsee Ilmakehän pikavuoropysäkki, jonka kautta kulkee lentoaseman linja-autoyhteyksiä.
Jaakko Pyhälä

**Jaakko Heikki Pyhälä** (31. joulukuuta 1956 – 29. tammikuuta 2022) oli suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänen tunnetuin elokuvansa on *[[Jon (elokuva)|Jon]]* (1983).

Pyhälä toimi aluksi valokuvaajana ja elokuvaleikkaajana, kunnes lähti vuonna 1975 opiskelemaan Moskovan elokuvakorkeakoulun kuvaajalinjalle. Hän valmistui sieltä 1978, minkä jälkeen hän teki aluksi mainoselokuvia ja toimi kuvaajana muun muassa Anja Rouhuvirran ja Ilona Tantun lyhytelokuvassa *Puupiirtäjä* (1979). Vuonna 1980 Pyhälä ohjasi 16 millimetrin filmille kuvatun, kokeellisen pitkän elokuvan *[[Neljä miljardia silmänräpäystä]]*, johon hän pyrki kiteyttämään näkemyksiään tiedonvälityksen silloisesta tilasta.

Pyhälän toinen elokuva *Jon* (1983) oli tarina Kari Väänäsen esittämästä nuoresta, itseään etsivästä miehestä, joka saa tarpeekseen päämäärättömästä harhailusta Helsingin kaduilla ja pestautuu töihin Jäämeren rannalla sijaitsevaan kalajalostustehtaaseen. *Jon* oli ensimmäinen suomalainen Cinemascope-formaatilla ja Dolby-stereoäänellä varustettu elokuva. Pääosin ylistävän kritiikin ohella elokuva sai myös kohtalaisen yleisömenestyksen. Väänäsen lisäksi elokuvan yhdessä pääroolissa, Öljys-Heikkinä, esiintyi Vesa-Matti Loiri, joka pitää suoritustaan uransa parhaimpana.

Pyhälän seuraava elokuva, eräänlainen "nuoren naisen odysseia" *[[Ursula (vuoden 1986 elokuva)|Ursula]]* (1986) sai sen sijaan varautuneemman vastaanoton ja johti lopulta siihen, että Pyhälän ura joutui useiksi vuosiksi jäihin. 1990-luvun alussa hän ohjasi televisiosarjoja ja valmisteli historiallista suurelokuvaa, joka monien vaikeuksien jälkeen sai ensi-iltansa vuonna 1999. *[[Armon aika]]* oli 1700-luvun Suomeen sijoittuva tarina saaresta, jonne lähetettiin kaikki yhteiskunnan epähenkilöt: sairaat, spitaaliset ja rikolliset. Elokuvaa levitettiin vain yhtenä teatterikopiona ja se sai vaihtelevat arvostelut. Teatterissa elokuvalle kertyi vain 330 katsojaa.

Pyhälä toimi 2000-luvun alkuvuosina elokuva-alan opettajana Turun ammattikorkeakoulussa.

Pyhälä on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon Helsinkiin kortteliin 3X, joka on muistolehto ilman tunnistettavaa hautapaikkaa.

## Elokuvat
* *[[Neljä miljardia silmänräpäystä]]* (1980)
* *[[Jon (elokuva)|Jon]]* (1983)
* *[[Ursula (vuoden 1986 elokuva)|Ursula]]* (1986)
* *[[Sokeri-Sakari|Sokeri-Sakari – tragedia]]* (1989, tv-elokuva)
* *[[Me olemme viisi ystävää]]* (1989, tv-elokuva)
* *[[Armon aika]]* (1999)

## Lähteet
* 

## Kirjallisuutta
*”Kuin gangsterielokuvasta”, Jaakko Pyhälän haastattelu, *Filmihullu* 2/2000
Joni Malmi

**Joni Malmi** (s. 5. tammikuuta 1979) on suomalainen ammattilaislumilautailija. Hän on ollut jo pitkään muun muassa lumilautamerkki Forumin ammattilaistiimissä. Malmi on auttanut myös muita suomalaisia kyvykkäitä lumilautailijoita pääsemään eteenpäin urallaan. Malmi on tuottanut rap -artisti Asan kappaleen *Vaaranmaa* musiikkivideon.

Joni Malmi valmistui ylioppilaaksi Helsingin ranskalais-suomalaisesta koulusta.

Malmia ja Jussi Oksasta voidaan pitää lumilautailun edelläkävijöiksi Suomessa. He järjestivät vuosina 2001–2005 *Malmi & Oksanen Invitational* -tapahtumia.

Vuonna 2001 Malmi yhdessä Oksasen ja graafisen suunnittelijan Ivar Fougstedtin kanssa perusti vaatemerkki Makian Helsingin Punavuoressa.

## Lähteet
Hawiye

**Hawiye** on somaliklaani, jonka jäsenet asuvat Somaliassa, Keniassa ja Etiopiassa. Hawiye on suurin klaani Somaliassa CIA:n mukaan. 

Klaaniin kuuluvat muiden muassa seuraavat alaklaanit: Dububle, Habargidir, Abgaal, Baadi-adde, Gaaljele, Hawaadle ja Murursado. Somaliassa Hawiye-klaanin jäseniä asuu Shabeellaha Hoosessa, Shabeellaha Dhexessä, Banaadirissa, Mudugissa, Nugaalissa, Baayssa ja Bokoolissa.

Hawiye-klaani saapui Afrikan sarven alueelle 700- tai 800-luvulla. Juba- ja Shabellejokien maanviljelysalueelle muuttaneet Hawiye-paimentolaiset aikoinaan myös orjuuttivat Rahanwey-klaanin maanviljelijöitä . Ensimmäiset kirjalliset mainininnat Hawiyesta ovat 12. ja 13. vuosisadalta, kun arabitutkimusmatkailijat kuvailevat Mercan kaupunkia ”Hawiye-maan pääkaupungiksi”.

## Lähteet
Ralf Rubin

**Ralf Rubin** (30. elokuuta 1922 Kokkola – 22. lokakuuta 1990) oli suomalainen elokuvaohjaaja. 

Rubin ohjasi kaksi pitkää elokuvaa, *[[Kasvot kuvastimessa]]* (1953) ja *[[Kesäyön lapset]]* (1955). Hän toimi myös niiden tuottajana. Lisäksi hän tuotti Jack Witikan ohjaaman elokuvan *[[Pessi ja Illusia (vuoden 1954 elokuva)|Pessi ja Illusia]]* vuodelta 1954, jonka tuotantoyhtiöksi hän sai Kansan Elokuva Oy:n. Rubin itse katsoi edustavansa sekä yhteiskunnallista neorealismia että ranskalaista film noir -genreä, ja kummassakin hänen elokuvassaan tyylille ominaiset piirteet – ahdistus, syyllisyys ja moraalinen ristiriita – näkyvät selvästi. Kumpikaan pitkä ohjaus ei saanut mainittavaa yleisö- tai arvostelumenestystä. Lisäksi Rubin ohjasi dokumentteja ja toimi Suomen Filmiteollisuuden (SF) mainospäällikkönä 1950-luvulla.

## Lähteet
*
Kent (savukemerkki)

**Kent** on vuodesta 1952 lähtien valmistettu yhdysvaltalainen savukemerkki, jonka omistaa R. J. Reynolds Tobacco Company Yhdysvalloissa ja British American Tobacco muualla. Merkki on nimetty Lorillard Tobacco Company -tupakkayhtiön entisen johtajan Herbert Kentin mukaan. Kent tuli Barclay-nimisen savukemerkin tilalle vuoden 2007 alussa.

Kent oli ensimmäisiä suodattimella varustettuja savukkeita. Vuonna 1952 markkinoille tuotu suodatin sisälsi krokidoliittia eli nykytiedolla erittäin syöpävaarallista sinistä asbestia, jonka on arvioitu aiheuttaneen käyttäjille mesotelioomaa. Asbesti vaihdettiin vuonna 1956 nykyisinkin savukefilttereissä käytettävään selluloosa-asetaattiin.

Joissakin Kent-savukkeissa on erikoisuutena plussan/neliapilan muotoinen *surround*-filtteri.

Suomessa on 1.3.2023 saatavissa seuraavia Kent-savukkeita:

Kent Core Silver, aktiivihiilisuodatin, kovapakkaus

Kent Surround Brown, ent. ruskea Barclay, plussan mallinen 4-kanavainen suodatin

## Lähteet
Vesimiehen aika

**Vesimiehen aika** on astrologinen ajanjakso, jolloin Aurinko on kevätpäiväntasauksen aikana Vesimiehen tähdistössä. Ajanjaksot aiheutuvat maapallon prekessiosta eli pyörimisakselin kiertymisestä yhden kierroksen  25 725:n vuoden aikana, jona aikana kevätpäiväntasauspiste ehtii sijaita kaikissa eläinradan 12 tähdistössä. Vesimiehen aikaa edelsi Kalojen aika, ja sitä seuraa Kauriin aika. Jokainen ajanjakso kestää noin 2150 vuotta, joka vastaa eläinradalla 30 astetta.

Eläinradan merkit määriteltiin aikoinaan niin, että noin 2000 vuotta sitten ne sattuivat suunnilleen yhteen saman nimisten tähdistöjen kanssa. Länsimaisessa *trooppisessa astro­logiassa* ne kuitenkin on määritelty niin, että ne pysyvät aina samalla etäisyydellä kevättasauspisteestä, ja niinpä Auringon sanotaan olevan Vesimiehen merkissä aina suunnilleen 20. tammikuuta – 19. helmikuuta, ja kevätpäiväntasauksena se siirtyy Kalojen merkistä Oinaan merkkiin. Prekession vuoksi saman­niminen tähdistö ja merkki eivät enää vastaa toisiaan (niin oli ainoastaan "Oinaan ajan" vaihtuessa "Kalojen aikaan"), vaan nykyään Aurinko on kevät­päivän­tasauksen aikoihin lähellä Vesi­miehen ja Kalojen tähdistöjen rajaa ja joidenkin vuosi­satojen kuluttua samaan aikaan vuodesta selvästi Vesi­miehen tähdistön puolella. Nämä runsaat 2000 vuotta sitten kestävien aika­kausien nimet perustuvat siis nimen­omaan tähdistöihin, eivät samannimisiin trooppisiin merkkeihin, joita länsi­maisessa astro­logiassa muutoin käytetään. Intialaisessa sideerisessä astro­logiassa samannimiset merkit ja tähdistöt sitä vastoin vastaavat pysyvästi toisiaan.

Käsitettä teki tunnetuksi 1900-luvun alussa Levi H. Dowling kirjoituksellaan *"The Aquarian Age Gospel of Jesus, the Christ of the Piscean Age"*. Toisen maailmansodan jälkeen käsitettä "New Age" alkoi käyttää Alice Baileyn The Lucis Trust. Lopullisesti käsite tuli suuren yleisön käyttöön vuoden 1968 Hair-musikaalin myötä. Yhdysvalloissa termi vakiintui käyttöön 1970-luvulla Kaliforniassa.

Koska astrologisten ajanjaksojen rajat voidaan määrittää useilla eri tavoilla, on Vesimiehen ajan alkamiskohdasta esitetty erilaisia mielipiteitä, joista seuraavassa tunnetuimpia: 

Astrologien mukaan mitään tarkkaa rajaa ei kuitenkaan käytännössä ole, vaan siirtyminen merkistä toiseen tapahtuu huomaamatta. Esimerkiksi viiden asteen siirtymä eläinradalla vastaa jo noin 360 vuotta.  

Astrologian mukaan Vesimiehen aika on solidaarisuuden ja yksilöllisyyden aikaa. Myös teknologia liittyy vahvasti Vesimieheen. Ilmaelementin merkkinä Vesimies edustaa korkeutta sekä henkisesti että fyysisesti. Maallinen työ ja sidonnaisuus tiettyyn maaperään vähenevät.

Vesimiehen merkkiä hallitsee planeetta Uranus. 

## Lähteet
* http://www.astrologit.net/kysymyk.html 
* Harri Heino: *Mihin Suomi tänään uskoo*, WSOY Oy, 2002  

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Ultran artikkeli - Rajatietoa internetissä, Vesimiehen aikaan 
* Väinämöinen-lehti - Vesimiehen aika 
* Arno Forsius - Astrologian vaiheita 
* Pekka Ervast - Vesimiehen aikaan siirtymisestä
Bloods

**Bloods** on yhdysvaltalainen katujengi, joka perustettiin Los Angelesissa 1970-luvun alussa.

## Historia
Bloods syntyi usean losangelesilaisen mustan katujengin yhdistyttyä Crips-katujengiä vastaan. Crips oli yrittänyt aggressiivisesti sulauttaa pienemmät jengit itseensä tai alistaa ne. Bloodsin muodostaneista jengeistä suurimpia olivat Pirus, Brims ja Bishops. Vuonna 1971 Pirus oli vielä liittoutunut Cripsin kanssa, mutta pian jengit riitaantuivat. Vuonna 1972 Pirus liittoutui muiden paikallisten jengien kanssa Crips-jengiä vastaan; tästä liittoutumisesta muodostui Bloods-jengi.

Bloods laajeni 1970-luvulla pienten jengien liityttyä siihen oma-aloitteisesti saadakseen suojaa. 1980-luvulla Bloods aloitti jäsenten aktiivisen värväyksen. Bloodsit ovat perustaneet ryhmiä myös muihin kaupunkeihin, kuten New Yorkiin, ja Bloods-jengejä toimii myös ulkomailla, kuten Uudessa-Seelannissa ja Englannissa. Bloods ja Crips tekivät lyhytaikaisen tulitauon vuonna 1992 Los Angelesin mellakoiden jälkeen.

## Rakenne ja toiminta
Bloods on pienten ja itsenäisten mutta keskenään liittoutuneiden katujengien löyhä verkosto. Bloodsit käyttävät toisista ryhmistään nimitystä *hood*, joka tarkoittaa kulmakuntaa. Jokainen *hood* jaetaan ”setteihin”, jotka hallitsevat omia kortteleitaan ja ottavat nimensä hallitsemastaan alueesta, kuten kadusta, puistosta tai kerrostalolähiöstä. Setit voidaan jakaa edelleen vanhempien ja nuorempien muodostamiin ryhmiin.

Bloodsin tunnusväri on punainen, ja he ottivat punaisen tunnuslippunsa Brims-jengiltä. Bloodsit pitävät punaista huivia housujensa oikeassa takataskussa ja pukeutuvat joskus kokonaan punaisiin vaatteisiin. Verta tarkoittava nimi tarkoittaa etelän mustien slangissa alun perin verisukulaista, mistä se laajeni yleiseksi tervehdykseksi. Eri setit saattavat käyttää eri tunnusvärejä ja merkkejä sekä kannattaa erilaisia poliittisia aatteita.

Bloodsin liittolaisia ovat People Nation, vihollisia taas Latin Kings, Folk Nation ja Sureños. 

Tärkeä osa Bloodsien kulttuuria on vastakkainasettelu Cripsin kanssa. Bloodsit käyttävät usein Calvin Kleinin vaatteita, sillä niissä näkyvät nimikirjaimet ”CK” voidaan lukea ”Crips Killer”, ‘Cripsien tappaja’. He myös välttävät C-kirjaimen käyttöä. Bloodsit kävelevät ja tanssivat erityisellä *Bloods-walk*-tyylillä.

Bloodsilla ei ole kirjallista peruskirjaa eikä muodollisia normeja tai sääntöjä. Jäsenet oppivat säännöt muilta jäseniltä suullisesti. Eri Bloods-settien jäsenet voivat liittyä toisiin setteihin tai viettää muuten vain aikaa niiden seurassa.

## Tunnettuja jäseniä
Tunnettuja Bloodseja ovat muun muassa levymoguli Suge Knight sekä rap-artistit Mack 10, Cardi B ja DJ Quik.

## Lähteet
Dollu Kunitha

**Dollu Kunitha** on Dodava-kansan rituaalinen rumputanssi Intian Karnatakan osavaltiosta. Tanssijat ovat miehiä, joiden kaulassa roikkuvat värikkäin kankain koristellut rummut. Tanssiin kuuluu kepeät ja nopeat jalkaliikkeet, sekä laulut joihin yleensä liittyy uskonnollista tai taisteluhenkeä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*http://www.culturalindia.net/indian-dance/folk-dances/south-west-india.html
Miselli

**Miselli** on pallomainen molekyylien muodostama lipidimolekyylirakenne, joka on yleensä vedessä. Lipidit ovat rasvamaisia yhdisteitä, joissa on vesihakuinen eli hydrofiilinen ja vesipakoinen eli hydrofobinen pää. Misellissä lipidien hydrofobiset osat ovat sisällä ja hydrofiiliset osat pinnalla. Esimerkiksi saippuan pitkäketjuiset karboksyylihapot muodostavat misellejä, joissa pooliton osa vetää puoleensa hydrofobista likaa ja näin lian voi huuhdella ylimääräisellä vedellä.

Liposomi on kuplamainen lipidirakenne, joka muistuttaa miselliä, mutta jossa on kaksi lipidikerrosta.

Monet elämän syntyä tutkineet tutkijat olettavat muun muassa misellien ja liposomien edeltäneen eläviä esisoluja ja soluja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tapani Mörttinen

**Tapani Johannes Mörttinen** (s. 20. helmikuuta 1943 Kärkölä) on suomalainen, Kansallista Kokoomusta edustanut poliitikko.

Mörttinen valittiin ensimmäistä kertaa eduskuntaan eduskuntavaaleissa 1975 Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hänet valittiin kansanedustajaksi yhteensä kolmissa vaaleissa, 1983 vaaleissa hän putosi eduskunnasta, mutta hän teki paluun eduskuntavaaleissa 1987. Hän toimi eduskunnan puolustusvaliokunnan puheenjohtajana valtiopäivillä 1979–1982 ja kokoomuksen eduskuntaryhmän puheenjohtajana valtiopäivillä 1987–1989. Kansanedustajana Mörttinen jatkoi vuoteen 1991. 

Mörttinen oli presidentin valitsijamies kolmissa vaaleissa, vuosina 1978, 1982 ja 1988. Vuodet 1973–1984 hän oli Kärkölän kunnanvaltuuston jäsen. Mörttisellä oli myös monia luottamustehtäviä puolueensa sisällä. Hän oli kokoomuksen varapuheenjohtaja vuodesta 1975 vuoteen 1987, mitä ennen hän oli ollut kokoomuksen nuorisojärjestön varapuheenjohtaja vuosina 1971–1974. Mörttinen on toiminut myös Etelä-Hämeen Kokoomuksen puheenjohtajana ja piirivaltuuston sekä piirihallituksen jäsenenä.

Mörttinen toimi maanviljelijänä Kärkölässä vuosina 1964–1999. Hän oli myös Kärkölän väestönsuojelupäällikkö vuodesta 1967 vuoteen 1971. Kansanedustajuutensa jälkeen hän työskenteli Maatalousyrittäjien eläkelaitoksen Melan palveluksessa, aluksi tapaturmavakuutusjohtajana ja vuodesta 1994 kehitysjohtajana. Hän jäi kehitysjohtajan virasta eläkkeelle huhtikuussa 2003.

Mörttinen on ollut naimisissa vuodesta 1964 ja hänellä on kolme lasta, vuosina 1964, 1967 ja 1971 syntyneet tyttäret, joista yksi on taloustieteilijä Leena Mörttinen. 

## Aiheesta muualla
*
Kilpikalat

**Kilpikalat** (Osteostraci) on esihistoriallinen sukupuuttoon kuollut leuattomien kalojen luokka, joka on osa panssarillisten alkukalojen ryhmää (Ostracodermi). Varhaisimmat löydöt kilpikaloista on tehty yläordovikautisista kerrostumista ja ne hävisivät ennen devonikauden loppua, joten ne olivat olemassa vähemmän kuin 100 miljoonan vuoden ajan.

## Ulkonäkö
Pituudeltaan kilpikalat olivat 15&ndash;60 cm pitkiä, eivät erityisen hyviä uimareita ja luultavimmin ne viettivät siten suurimman osan ajastaan pohjalla. Ihossa niillä oli kiinni luulevyjä. Kilpikalojen silmät olivat pään yläosassa ja lähellä toisiaan. Silmien välissä niillä oli käpylisäke ja ainoa sierainaukko. Kilpikalojen pieni ja leuaton suu sijaitsi ruumiin alapinnalla yhdessä kidusaukkojen kanssa. Poikkileikkaukseltaan kilpikalojen ruumis oli lähes kolmiomainen.

## Lähteet
*Eläinten maailma, s. 652,
Neuvosto-Savo BBS

**Neuvosto-Savo BBS** (myöhemmin **Euro-Savo BBS**) oli 1990-luvun alkupuolella ja puolivälissä Iisalmessa, Ylä-Savossa vaikuttanut purkki eli BBS-järjestelmä. BBS toimi Ylä-Savon ammattioppilaitoksen tiloissa ja keräsi vuosien mittaan mainetta, joka ylsi laajemmallekin suomalaisessa BBS-maailmassa. 

## Katso myös
* BBS
* SysOp
* Elite
* Demoskene
* Modeemi
* QWK
* FIDOnet

## Lähteet
*Salmetar-lehti 10.6.1994

## Aiheesta muualla
* Jukka O. Kauppinen: Neuvosto-Savo BBS:n historia
* Sektori.com: BBS-järjestelmien synnystä 25 vuotta
Panaji

**Panaji** (Konkaniksi, hindiksi ja marathiksi पणजी, englanniksi Panjim, portugaliksi Pangim) on Intian Goan osavaltion pääkaupunki. Kaupungissa asui 59&nbsp;066 ihmistä vuonna 2001 ja se on osavaltion kolmanneksi suurin kaupunki Vasco da Gaman ja Margaon jälkeen.

Panaji sijaitsee Mandovi-joen suulla. Kun Goasta tuli itsenäisen Intian osavaltio, Panajista tuli sen pääkaupunki. Kaupungin keskustassa on portugalilaisten rakennuttama kirkko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lava (tanssi)

**Lava** on värikäs ja vauhdikas tanssi Minicoyn saarelta Intian Lakkadiiveilta eli Lakshadweepistä. Värikkäisiin asuihin ja päähineisiin sonnustautuneet tanssijat soittavat rumpuja ja laulavat esittäessään Lava-tanssia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lava-tanssi Malediivien kuningasperheen sivuilla  
* Folk Dances of South West India
The Latebirds

**The Latebirds** on suomalainen rock-yhtye, joka perustettiin Helsingissä 2000-luvun vaihteessa. Yhtyeen musiikkia on kuvailtu melodiseksi indie rockiksi.  The Latebirdsiä on verrattu yhtyeisiin ja artisteihin kuten Wilco, Neil Young, The Jayhawks ja The Posies. The Latebirdsin ensimmäinen virallinen julkaisu *Fortune Cookies* (2003) sai runsaasti huomiota suomalaisissa musiikkimedioissa, koska se julkaistiin samana päivänä kuin yhtyeen laulusolistin (Markus Nordenstreng) oma sooloalbumi *Latebird*.  

Sittemmin The Latebirds on äänittänyt kaksi albumia Yhdysvalloissa. Yhtyeen levyillä ovat vierailleet muiden muassa Wayne Kramer (MC5), Benmont Tench (Tom Petty), Ken Stringfellow (The Posies), Marc Ribot (Tom Waits) ja J. Karjalainen.

The Latebirds on kiertänyt runsaasti ulkomailla. Yhtye on esiintynyt viidesti Yhdysvaltain suurimmilla musiikkimessuilla (South By Southwest). Lisäksi The Latebirds on vieraillut Kanadan kansainvälisillä filmijuhlilla (2004) sekä Berliinin PopKomm-messuilla (2004). Vuonna 2005 The Latebirds kiersi Suomessa The Posies ja Patti Smith Group -yhtyeiden kanssa. Vuotta myöhemmin bändi teki kiertueen Wilco-yhtyeen kanssa Yhdysvalloissa. Tämän kiertueen yhteydessä The Latebirds esiintyi ensimmäisenä suomalaisena yhtyeenä Nashvillen legendaarisessa Ryman Auditorium / Grand Ole Opry -konserttisalissa, jossa uransa ovat aloittaneet muun muassa  Johnny Cash ja Hank Williams.  

The Latebirdsin kolmas albumi *The Last Of The Good Ol' Days* taltioitiin Kaliforniassa maineikkaan Grammy-palkitun äänittäjä/tuottajan kanssa; Jim Scott tunnetaan erityisesti tuottaja Rick Rubinin äänittäjänä ja miksaajana. The Latebirds levytti myös uusia kappaleita yhdessä rumpali Levon Helmin (The Band, Bob Dylan) kanssa tämän kotistudiossa Woodstockissa. Näissä sessioissa vieraili Kris Kristofferson  jonka kappaleen "In The News" The Latebirds levytti kantrilegendan kanssa. *The Last Of The Good Ol' Days* julkaistiin Skandinaviassa syyskuussa 2010. 

## The Latebirdsin kokoonpano

*Markus Nordenstreng – laulu, kitara, koskettimet
*Janne Haavisto – rummut, lyömäsoittimet
*Jussi Jaakonaho – soolokitara
*Mikko Mäkelä – basso, taustalaulu
*Matti Pitsinki – koskettimet, kitara

## Diskografia
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla

*The Latebirdsin virallinen kotisivu
*The Latebirdsin suomalaisen levy-yhtiön kotisivu
Tosan provinssi

**Tosan provinssi** () oli provinssi Japanissa, Shikokun saaren eteläosassa, nykyisen Kōchin prefektuurin alueella. Provinssia reunustivat Iyon ja Awan provinssit.

Sengoku-kaudella Tosan aluetta hallitsi Chōsokabe-klaani. Chōsokabet taistelivat Sekigaharan taistelussa Toyotomien puolella, ja näiden hävittyä silloisen Tosan daimion Chōsokabe Morichikan maat annettiin Tokugawa Ieyasun puolella taistelleelle Yamanouchi Kazutoyolle. Yamanouchi-klaani perusti alueelle myöhemmin Tosan hanin.

## Lähteet
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1920

**Vuoden [[Urheiluvuosi 1920|1920]] [[painin maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin Wienissä, Itävallassa. Ne olivat järjestyksessään yhdeksännet viralliset maailmanmestaruuskilpailut. Kisojen ainoa laji oli kreikkalais-roomalainen paini, jossa painittiin viidessä painoluokassa.

## Mitalistit

## Tilastot maittain

## Lähteet
* FILA:n tietokanta
Annankatu 6 (Pori)

**Kulttuuritalo Annankatu 6** eli **Annis** on Porissa sijaitseva sosiaalinen kulttuurikeskus. Se syntyi vuonna 1980 Porin teatterinuorten vallattua käyttöönsä kaupungin keskustassa sijainneen tyhjän teollisuuskiinteistön. 

## Toiminta
"Annis" -nimellä yleisesti tunnetussa kulttuurikeskuksessa toimii nykyään useita teatteriryhmiä, Porin teatterinuorten lisäksi muun muassa Vihreä Teatteri sekä Porin ylioppilasteatteri. Annankatu 6 on lisäksi ollut säännöllisesti yksi Lainsuojattomat-teatterifestivaalin näyttämöistä. Myös valtakunnalliseksi laajentunut lapsille suunnattu leikkiteatteri-metodi on saanut alkunsa Annikselta vuonna 1995. Tunnetuimpia Annankatu 6:lla vaikuttaneista teatteriharrastajista ovat muun muassa näyttelijät Mari Rantasila  ja Joonas Nordman  sekä ohjaaja Noora Männistö . Heistä Rantasila ja Männistö olivat myös valtaamassa rakennusta.

Teatteriryhmien lisäksi Anniksella vaikuttaa useita muiden alojen kulttuuritoimijoita ja talossa järjestetään muun muassa erilaisia konsertteja. Anniksella ovat harjoitelleet useat porilaisyhtyeet, kuten Dingo, Disco Ensemble sekä Magyar Posse. Annankatu 6 on tunnettu myös lukuisista graffiteistaan. Vuonna 2001 valmistui Noora Männistön ohjaama Anniksesta kertova dokumenttielokuva ”Rajattoman ajan talo”, joka on esitetty muun muassa TV2:n Dokumenttiprojekti-ohjelmapaikalla.

## Historia
Annankatu 6:n ensimmäinen osa valmistui vuonna 1873, kun paikalle rakennettiin olutpanimo kellareineen. Panimossa valmistettiin oluen lisäksi myös virvoitusjuomia sekä kivennäisvettä aina vuoteen 1935 saakka. Rakennusta laajennettiin vuonna 1915 ja myöhemmin vielä 1938, jolloin se saavutti nykyisen muotonsa siipirakennuksineen. Olutpanimon ja virvoitusjuomatehtaan jälkeen Annankatu 6:ssa toimi kirjansitomo vuoteen 1958 je sen jälkeen tekstiilitehdas 1970-luvun jälkipuoliskolle saakka.

Vuonna 1980 tapahtuneen valtauksen jälkeen Porin kaupunki rahoitti talon remontointia vuonna 1982. Entiseen teollisuuskiinteistöön rakennettiin harjoittelu- ja esiintymistiloja nuorisoteatteriryhmille ja yhtyeille. Taloon muutti teatterinuorten lisäksi myös Porin elävän musiikin yhdistys PELMU. Vuonna 1989 Anniksen toimintaa uhkasi samassa korttelissa toimineen Porin Puhelin Oy:n uudisrakennussuunnitelma, joka kuitenkin onnistuttiin estämään. Suuri peruskorjaus rakennukseen valmistui 1990-luvun lopussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kulttuuritalo Annis 
* Kulttuuritalo Annis Facebookissa
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1921

**Vuoden [[1921]] [[painin maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin Helsingissä, Suomessa. Ne olivat järjestyksessään kymmenennet viralliset maailmanmestaruuskilpailut. Helsinki isännöi kisoja toista kertaa. Kisoissa painittiin kreikkalais-roomalaisessa painissa kuudessa painoluokassa.

## Mitalistit

## Tilastot maittain

## Lähteet
* FILA:n tietokanta
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1922

**Vuoden [[Urheiluvuosi 1922|1922]] [[painin maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin Tukholmassa, Ruotsissa. Ne olivat järjestyksessään 11. viralliset maailmanmestaruuskilpailut. Tukholma isännöi kisoja ensimmäistä kertaa. Kisoissa painittiin kreikkalais-roomalaisessa painissa kuudessa painoluokassa.

## Mitalistit

## Mitalitaulukko

## Lähteet
* FILA:n tietokanta
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1950

**Vuoden [[Urheiluvuosi 1950|1950]] [[painin maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin Tukholmassa, Ruotsissa. Kilpailut alkoivat 19. maaliskuuta 1950. Ne olivat järjestyksessään 12. viralliset maailmanmestaruuskilpailut. Tukholma isännöi kisoja toista kertaa. Kisoissa painittiin kreikkalais-roomalaisessa painissa kahdeksassa painoluokassa.

## Mitalistit

## Tilastot maittain

## Lähteet
* FILA:n tietokanta

### Viitteet
Havaijinhanhi

**Havaijinhanhi** eli **nene** (*Branta sandvicensis*, ) on Havaijin kansallislintu ja kanadanhanhelle sukua oleva hanhilaji. Lajia tavataan vain kolmella Havaijin saarella, ja se luokitellaan silmälläpidettäväksi. Onnistuneiden suojelutoimien avulla lajin kanta on kasvanut on 1900-luvun puolivälin 30 yksilöstä yli 2&nbsp;000 yksilöön.

## Koko ja ulkonäkö
Havaijinhanhien koko vaihtelee 56–71 senttimetrin välillä. Linnulla on musta pää ja kermanväriset posket. Vaaleanharmaassa niskassa on mustia raitoja ja kapea tumma rengas niskan alaosassa. Höyhenpuvun väri vaihtelee harmaan ja ruskean välillä ja siinä on poikittaisia raitoja. Nokka, jalat ja räpylät ovat mustat. Silmät ovat tummanruskeat. Koiras on tyypillisesti naarasta isokokoisempi – täysikasvuinen koiras painaa noin 2,1&nbsp;kg ja naaras noin 1,8&nbsp;kg – mutta ne ovat muutoin samannäköiset.

## Levinneisyys
Laji on harvinainen ja maailman kuuden uhanalaisimman vesilinnun joukossa. Sitä esiintyy vain kolmella Havaijin saariryhmän saarella, Havaijilla, etenkin Hawaii Volcanoesin kansallispuistossa, sekä Kauailla ja Mauilla. Sen häviämiseen muilta Havaijin saarilta ovat vaikuttaneet metsästys, munankerääminen ja saarille tuodut vieraat petonisäkkäät. Alimmillaan kannan arveltiin olleen 1900-luvun puolivälissä vain noin 30 yksilöä. Suojeluponnistusten ansiosta lajin kannan arvioitiin olleen vuonna 1997 jo 885 yksilöä ja vuonna 2011 yli 2&nbsp;000 yksilöä. Nykyään merkittävin kantaa rajoittava tekijä on suotuisten elinympäristöjen puute. Toinen merkittävä uhka ovat edelleen vieraat petonisäkkäät. Muita uhkia ovat taudit, sisäsiittoisuus ja auto-onnettomuudet. Laji on rauhoitettu, ja havaijinhanhen tappamisesta voi saada jopa 50&nbsp;000 Yhdysvaltain dollarin sakot tai vuoden vankeutta.

## Elinympäristö
Lintu elää ja pesii harvakasvustoisellakin rantaviivalla, pensaikoissa, ruohikoissa, ja metsissä, joissa on kuivahkoa maata, vulkaanista tuhkaa, hiilimurskaa ja laavakiveä.

## Lisääntyminen
Naaraat munivat tyypillisesti kolme munaa. Pesä on maassa.

## Ravinto
Havaijinhanhet syövät lehtiä, siemeniä, marjoja, ruohojen kukintoja, yrttejä ja pensaiden kasvustoja.

## Lähteet
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1951

**Vuoden [[Urheiluvuosi 1951|1951]] [[painin maailmanmestaruuskilpailut]]** Helsingissä olivat kaikkien aikojen ensimmäiset vapaapainin MM-kilpailut. Kilpailuissa painittiin kaikkiaan kahdeksassa painoluokassa.

## Mitalistit

## Tilastot maittain

## Lähteet
* FILA:n tietokanta

### Viitteet
Linnanrakentajantie

**Linnanrakentajantie** () on katu ja liikenneväylä Helsingin Herttoniemessä. Se johtaa Itäväylän eritasoliittymästä Laajasalon sillalle Yliskylään ja on ainoa Laajasaloon johtava autoliikenteen väylä. Sen suorana jatkeena Laajasalossa on Laajasalontie. Laajasalontie on aikoinaan rakennettu Yliskylän kohdalla moottoritiemäisesti eritasoliittymin, kuten on myös esimerkiksi Vuotie Vuosaaressa.

Suunnilleen puolivälissään Linnanrakentajantie tekee jyrkän mutkan, jonka kohdalla siitä erkanee Roihuvuoreen ja Tammisaloon johtava Abraham Wetterin tie.

Linnanrakentajantien varrelta on myös portti Herttoniemen kartanon puistoon. Tien nimi johtuu kartanon aikoinaan omistaneesta Augustin Ehrensvärdistä, joka johti Suomenlinnan rakennustöitä. Hänen mukaansa on nimetty myös Eirassa sijaitseva Ehrensvärdintie. Linnanrakentajantie sai nykyisen nimensä vuonna 1954, aikaisemmin se oli Degeröntie.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fabiano Joseph

**Fabiano Joseph Naasi** (s. 24. joulukuuta 1985 Babati, Tansania) on tansanialainen kestävyysjuoksija.

Naasi osallistui vuonna 2002 Dublinin maastojuoksun MM-kisoihin, joissa hän sijoittui nuorten sarjassa seitsemänneksikymmenenneksitoiseksi. Seuraavana vuonna hän siirtyi aikuisten sarjaan ja oli Lausannen MM-kisoissa pitkällä matkalla yhdeksästoista. Pariisin MM-kisoissa hän sijoittui 10&nbsp;000 metrin juoksussa kolmanneksitoista ajalla 28.06,36. Kauden lopussa hän voitti hopeaa Vilamouran puolimaratonin MM-kisoissa ajalla 1.00,52. Naasi avasi kauden 2004 juoksemalla Brysselin maastojuoksun MM-kisoissa pitkällä matkalla seitsemänneksi. Samana vuonna hän oli Grosseton nuorten MM-kisoissa 5&nbsp;000 metrin juoksussa kuudes ajalla 13.33,62 ja 10&nbsp;000 metrillä toinen ajalla 28.04,45. Ateenan olympialaisissa hän karsiutui 5&nbsp;000 metrillä ja sijoittui 10&nbsp;000 metrillä kymmenenneksi ajalla 28.01,94. Loppukaudesta Naasi voitti toistamiseen MM-hopeaa puolimaratonin MM-kisoissa New Delhissä.

Naasi sijoittui Helsingin MM-kisoissa 2005 5&nbsp;000 metrillä viidenneksitoista. Kauden lopussa hän voitti maailmanmestaruuden Edmontonin puolimaratonin MM-kisoissa. Hän voitti samana vuonna myös maansa mestaruudet 5&nbsp;000 ja 10&nbsp;000 metrillä. Seuraavana vuonna Naasi juoksi Kansainyhteisön kisoissa 5&nbsp;000 metrillä viidenneksi ajalla 13.12,76 ja 10&nbsp;000 metrillä kolmanneksi ajalla 27.51,99. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui 10&nbsp;000 metrillä yhdeksänneksi ajalla 27.25,33 ja Berliinin MM-kisoissa 2009 kolmanneksitoista ajalla 28.04,32.

## Ennätykset
* 3 000 metrin juoksu: 7.54,12 (2004)
* 5 000 metrin juoksu: 13.12,76 (2006)
* 10 000 metrin juoksu: 27.19,72 (2008)
* 10 kilometrin maantiejuoksu: 27.41 (2006)
* 15 kilometrin maantiejuoksu: 42.25 (2007)
* 20 kilometrin maantiejuoksu: 57.21 (2007)
* Puolimaraton: 59.56 (2008)
* 25 kilometrin maantiejuoksu: 1.14.43 (2005)
* 30 kilometrin maantiejuoksu: 1.30.29 (2005)
* Maraton: 2.13.24 (2006)

## Lähteet
* 

### Viitteet
Janice

**Janice** on etunimi, joka voi tarkoittaa seuraavia:
* Janice Bremner (s. 1974), kanadalainen taitouimari
* Janice Cayman (s. 1988), belgialainen jalkapalloilija
* Janice Dickinson (s. 1955), yhdysvaltalainen näyttelijä, malli, valokuvaaja ja kirjailija
* Janice Kawaye (s. 1970), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä
* Janice Romary (1927–2007), yhdysvaltalainen miekkailija
* Janice Thornett, o.s. *Andrew* (s. 1943), australialainen perhosuimari
* Janice Tjen (s. 2002), indonesialainen tennispelaaja
* Janice E. Voss (1956–2012), yhdysvaltalainen avaruuslentäjä
* Janice Weber (s. 1950), yhdysvaltalainen pianisti ja kirjailija.

## Kuvitteellisia henkilöitä
* Janice Litman-Goralnik, Frendit-televisiosarjan hahmo

## Nimen muita merkityksiä
* 2324 Janice, asteroidi
Lucille Ricksen

**Lucille Ricksen** (oik. **Lucille Ericksen**, s. 22. elokuuta 1910, Chicago, Illinois &ndash; k. 13. maaliskuuta 1925, Los Angeles) oli yhdysvaltalainen mykkäfilmikauden elokuvanäyttelijä.

Ricksen aloitti uransa lapsimallina. Hän lähti vuonna 1920 Hollywoodiin Samuel Goldwynin kehotuksesta, ja 11-vuotiaalle tytölle annettiin rooli *The Adventures of Edgar Pomeroy* -komediasarjassa. Hän esiintyi myös muun muassa elokuvissa *Human Wreckage* (1923), *The Rendezvous* (1923), *[[Laukkaava kala]]* (1924), *Elämän ja rakkauden puolesta* (1925), *The Painted Lady* sekä *The Denial* (1925).

Ricksen pääsi esiintymään muiden muassa Conrad Nagelin, James Kirkwoodin, Jack Pickfordin, Louise Fazendan, Laura La Planten, Anna Q. Nilssonin, Blanche Sweetin, Bessie Loven, Cullen Landisin ja Patsy Ruth Millerin rinnalla. Monesti hänen esittämänsä hahmot olivat huomattavasti häntä itseään vanhempia. Hän oli yksi vuoden 1924 WAMPAS Baby Starseista.

Ricksenin kuoltua 14-vuotiaana viralliseksi kuolinsyyksi merkittiin tuberkuloosi, mutta muitakin vaihtoehtoja on esitetty..

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Richard Adolf Zsigmondy

**Richard Adolf Zsigmondy** (1. huhtikuuta 1865 Wien – 23. syyskuuta 1929 Göttingen) oli itävaltalais-saksalainen kemisti, joka sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1925 kolloidisten liuosten heterogeenisen luonteen osoittamisesta.

Zsigmondyn akateeminen ura alkoi Wienin yliopistossa, missä hän opiskeli lääketiedettä. Pian hän kuitenkin siirtyi Wienin teknilliseen yliopistoon ja myöhemmin Münchenin yliopistoon opiskelemaan kemiaa. Münchenissä hän aloitti tutkimustyönsä von Millerin johdolla. 1893 hän palasi Itävaltaan Graziin avustavaksi professoriksi. Grazissa hän saattoi päätökseen hänen huomattavimman työnsä kolloidien kemian parissa.

Viimeiset työvuotensa Zsigmondy toimi kemian professorina Göttingenissä, missä hän kuoli 1929.

Kuun kraatteri Zsigmondy on nimetty hänen mukaansa.

## Aiheesta muualla
* Zsigmondyn elämäkerta Nobel-säätiön sivulla
Andreas Vesalius

**Andreas Vesalius** (31. joulukuuta 1514 Bryssel – 15. lokakuuta 1564 Zákynthos) oli lääkäri ja tieteellisen anatomian uranuurtaja. Hän kirjoitti yhden anatomian historian vaikuttavimmista teoksista, *[[De humani corporis fabrica libri septem]]* ("Ihmisruumiin toiminnasta", 1537). Vesaliusta pidetään nykyaikaisen anatomian isänä.

Vesaliuksen teos perustuu kokonaan hänen omiin havaintoihinsa ihmisen anatomiasta. Se sisältää yli 300 havainnollista kuvaa, jotka piirsi Tizianin oppilas Jan Stephen van Calgar. Teos kumosi useita Galenoksen väitteitä, ja Vesalius joutui sen vuoksi vanhoillisten lääkärien vihamielisyyden kohteeksi. Niinpä hän vetäytyi tiedemiesuralta lääkärinuralle, muun muassa keisari Kaarle V:n ja kuningas Filip II:n henkilääkäriksi.

Vesaliukselle suututtiin siitä, että hän väitti Galenoksen erehtyneen. Ruumiinavauksia tehdessään hän oli huomannut ihmisanatomian olevan ristiriidassa Galenoksen teoksien kanssa. Apinan ruumiin avattuaan Vesalius huomasi, että apinan ruumiissa oli Galenoksen kuvaamia muodostumia, joita ihmisen ruumiissa ei todellisuudessa ole. Hän päätteli, ettei Galenos ollut koskaan avannut ihmisruumista vaan apinan olettaen, ettei apinan anatomia paljon poikkea ihmisen anatomiasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Vesalius: ''De Humanis Corporis Fabrica'', Turning the Pages Online
Firenzen Akatemia

**Firenzen Akatemia** tai Firenzen platoninen akatemia () oli renessanssiaikana Firenzessä toiminut akatemia, jonka opiskeli filosofiaa ja klassisia tieteitä sekä keskusteli niistä. Akatemian perusti Cosimo de' Medici vuonna 1462. 

Akatemia kokoontui Marsilio Ficinon johdolla, ja muita tunnetuimpia jäseniä olivat Politian (tai Poliziano alias Angelo Ambrogini), Cristofero Landino, Giovanni Pico della Mirandola,  Filippo Brunelleschi ja Gentile de’ Becchi.

Firenzen akatemia oli filosofialtaan uusplatoninen. Akatemian uudenaikainen ja kristinoppiin liitetty platonismi vaikutti syvästi Italian renessanssiajan ajatteluun.  Akatemian kilpailijaksi asetetaan usein Padovan yliopisto, joka oli puolestaan aristoteelinen.

## Katso myös
* Firenzen yliopisto
* Accademia di belle arti di Firenze

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ciszewski, Marian: Academy Florentine — the Platonic Academy in Florence
Agneta Pleijel

**Agneta Christina Pleijel** (s. 26. helmikuuta 1940 Tukholma) on ruotsalainen kirjailija, ohjaaja, professori, koulutukseltaan filosofian lisensiaatti. Hän on kirjoittanut runoja, näytelmiä ja proosaa. 

Plejel on työskennellyt toimittajana Aftonbladetin kulttuuritoimituksessa ja toimittajana Ord & Bild -lehdessä, professorina Dramatiska Institutetissa. Hän oli Ruotsin Pen-klubin puheenjohtaja 1988–1990. Plejel oli Samfundet De Nion jäsen 1988–2015.

## Teokset
* *Ordning härskar i Berlin*, 1970
* *Fredag*, 1970
* *Sindbad*, 1973
* *Å Göteborg*, 1973
* *Kollontaj, näytelmä,*, 1979
* *Änglar, Dvärgar*, runokokoelma, 1981
* *Sommarkvällar på jorden*, näytelmä 1983, käsikirjoitus*, 1984, elokuva*, 1986
* *Ögon ur en dröm*, runokokoelma, 1984
* *[[Berget på månens baksida]]*, käsikirjoitus, 1981, elokuva, 1984
* *Undanflykten*, televisio, 1991
* *Vindspejare*, romaani, 1987
* *Hundstjärnan*, romaani, 1989
* *Fungi*, romaani, 1993
* *En vinter i Stockholm*, romaani,1997
* *Standard Selection*, näytelmä 2000
* *Lord Nevermore*, romaani, 2000
* *Vid floden*, romaani, 2003
* *Mostrarna och andra dikter*, runokokoelma, 2004, Augustpriset-ehdokas 2004

### Suomennetut teokset
* *Tuulentarkkaaja* (*Vindspejare*), suom. Saara Villa, Helsinki: Otava 1988 
* *Kevään valoa* (*Hundstjärnan*), suom. Saara Villa, Helsinki: Otava 1990 
* *Fungi, romaani rakkaudesta* (*Fungi - en roman om kärleken*), suom. Marja Kyrö, Helsinki: Otava 1995 
* *Talvirakkaus* (*En vinter i Stockholm*), suom. Marja Kyrö, WSOY 1998 
;Näytelmä
* Agneta Pleijel, Ronny Ambjörnsson, *Berliini järjestyksen kourissa*; ruotsin kielestä suomentanut Pentti Saaritsa, TNL 1969
; Runoja
Liisa Helistön suomentamia runoja julkaisussa: *[[Taite|Taite: runouslehti]]* 2004; nro 2 

* Ja tämä huuto
* Poloneesi-sarja: 2 ja 3
* Syntymättömille

## Lähteet
Samfundet De Nio

**Samfundet De Nio** on ruotsalainen yhdeksänjäseninen kirjallinen akatemia, joka perustettiin  14. helmikuuta 1913 Tukholmassa Lotten von Kræmerin testamentin perusteella. Seuran tarkoitus on edistää kaunokirjallisuutta, rauhaa ja naiskysymyksiä. Seuran yhdeksän jäsentä valitaan eliniäksi, mutta he voivat erota, toisin kuin Ruotsin akatemian jäsenet. Tuoleista neljä on naisille, neljä miehille. Seuraa johtaa puheenjohtaja, joka on vuodesta 2019 ollut Anna Williams. Puheenjohtajaksi, tuolille numero yksi, valitaan joka toinen kerta nainen, joka toinen kerta mies.

## Jäsenet
* Tuoli numero 1 – Anna Williams (2015–, pj 2019–, aiemmin tuolilla 6)
* Tuoli numero 2 – Nina Burton (1994–)
* Tuoli numero 3 – Jonas Ellerström (2017–)
* Tuoli numero 4 – Marie Lundquist (2022–)
* Tuoli numero 5 – Gunnar Harding (1993–)
* Tuoli numero 6 – Sara Stridsberg (2021–)
* Tuoli numero 7 – Niklas Rådström (1995–)
* Tuoli numero 8 – Madeleine Gustafsson (1999–)
* Tuoli numero 9 – Johan Svedjedal (1995–)
Lähde

## Seuran julkaisut ja palkinnot
Seura julkaisi vuosina 1916–1925 sekä 1930 vuosikirjaa *Vår Tid*, ja vuosina 1938–1983 *[[Svensk litteraturtidskrift]]* -lehteä. Vuodesta 2003 on ilmestynyt kirjallinen kalenteri Samfundet De Nios Litterära Kalender. 

Seura jakaa kirjallisuuspalkintoja: 
* De Nion suuri palkinto ()
* Lotten von Kraemerin palkinto, esseistiikka
* De Nion kääntäjäpalkinto 
* Stina Aronsonin palkinto 
* Inge Jonssonin palkinto (2021–), asiaproosa
* John Landquistin palkinto (1991–2020), esseistille, aatehistorioitsijalle tai kriitikolle
* Karl Vennbergin palkinto, nuorelle runoilijalle
* De Nion talvipalkinto 
* Samfundet De Nion Astrid Lindgren -palkinto 
* Anders ja Veronica Öhmanin palkinto 
* Samfundet De Nion erikoispalkinto
Lähde

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Samfundet De Nion verkkosivut
Ugrijuhla

**Ugrijuhla** on suomalais-ugrilainen kansanperinnettä ja modernia ilmaisua yhdistävä monipuolinen pienoisfestivaali Imatralla. Toukokuussa pidettävän tapahtuman ohjelmisto on poikkitaiteellinen: tanssia, musiikkia, teatteria, ruokakulttuuria.

Ensimmäinen Ugrijuhla järjestettiin vuonna 2000. Tapahtuman järjestäjinä toimivat Humanistisen ammattikorkeakoulun Joutsenon koulutusyksikkö ja Etelänkarjalaisten Nuorisoseurojen Liitto.

Esiintyjinä ovat olleet muun muassa tanssiryhmä Ekton Korka, Olga Aleksandrova, Komin tasavallan folkloreteatteri, Santtu Karhu & Talvisovat, Myllärit, Rosynka, Liisa Matveinen ja Tellu Turkka, Sanna Kurki-Suonio ja Magnus Stinnerbom, Ari Numminen, Burlakat, Rymäkkä sekä Suden aika -kvartetti. 

## Ugrijuhla 2009

Ugrijuhla 2009 järjestettiin 16.–21. toukokuuta. Teemana oli udmurtialainen kulttuuri.  Esiintyjinä olivat muun muassa Ekton Korka, Rymäkkä, Sattuma sekä Suden aika -kvartetti.

## Ugrijuhla 2008

Vuoden 2008 Ugrijuhla järjestettiin 22.-24. toukokuuta. Ulkomaiset vieraat tulivat Marista ja Karjalasta.
Alexandre-Gabriel Decamps

**Alexandre-Gabriel Decamps** (3. maaliskuuta 1803, Pariisi, Ranska – 22. elokuuta 1860, Fontainebleau) oli ranskalainen taidemaalari, taidegraafikko ja litograafikko. Hänen tunnetuimmat työnsä ovat orientaali-, genre- ja historiamaalauksia.

Hän syntyi ja eli Pariisissa. Nuoruudessaan hän matkusti itään ja toteutti orientaalisia maalauksia suurella uskollisuudella luonnolle, jotka aiheuttivat vanhoillisten kriitikkojen keskuudessa hämmennystä. Pian kuitenkin hänet tunnustettiin ja hänet nostettiin muitten aikansa koulukunnan keulakuvien joukkoon. 1816-1818 hän opiskeli Etienne Bouhotin johdolla, jonka jälkeen hän siirtyi opiskelemaan Alexandre-Denis Abel de Pujolin studioon, lopettaen siellä 1820. Vaikuttajaninaan hän piti Raphaelia, Tiziania, Giovanni da Bolognaa, Poussinia, Rembrandtia, Géricaultia ja Léopold Robertia.

Hänen tyylinsä oli hyvin tyypillistä ajan ranskalaiselle koulukunnalle, jossa esiintyivät usein dramaattiset muotojen, valoisuusasteitten ja värien kontrastit. Aiheet hänen töissään vaihtelevat usein algerialaisen ja ranskalaisen tavallisten ihmisten kuvaamisen välillä. Hän oli myös ensimmäisiä, jotka kuvasivat itämaista elämää todenmukaisin ja rahvaanomaisin aihein. Hevoset ja erityisesti koirat ja apinat kiinnostivat häntä aiheina.

## Teoksia


Kuva:Alexandre-Gabriel Decamps 002.jpg| 1839
Kuva:Louvre-peinture-francaise-singe-peintre-p1020296.jpg| Apinamaalari 32x40cm 1833
Kuva:The defeat of the Cimbri.jpg| Cimbrin puolustus 130x195cm 1833
Kuva:Alexandre-Gabriel Decamps 001.jpg| 1839


## Aiheesta muualla

*
*ARC - Alexandre-Gabriel Decamps
Taivas lyö tulta

**Taivas lyö tulta** on suomalaisen power metal -yhtye Teräsbetonin vuoden 2005 helmikuussa julkaistu ensisingle. Singlen kummankin kappaleen on kirjoittanut yhtyeen kitaristi Viljo Rantanen, joka teki Taivas lyö tulta -kappaleesta ensimmäisen demon vuoden 2003 syksyllä. Singlen a-puoli auttoi esikoisalbumia *[[Metallitotuus]]* myymään kultaa samana vuonna. Kappale julkaistiin yhtyeen internet-sivuston kautta vuoden 2004 aikana, ja se sai soittoa Radio Cityllä 2004 syksyn aikana.

Single myi kultaa julkaisvuotenaan. B-puolen ”Pyhä maa” -kappaletta ei julkaistu yhtyeen ensialbumilla, mutta se esiintyi toisen albumin *[[Vaadimme metallia]]* erikoispainoksen bonusraitana.

Kappale oli myös Suomen jääkiekkomaajoukkueen maalilauluna.

## Kappaleet

## Aiheesta muualla
* Taivas lyö tulta discogs.com -sivustolla
* 

## Lähteet
Rauma Basket

**Rauma Basket** on raumalainen koripalloseura. Seuran miehet ja naiset pelaavat läntistä III-divisioonaa. 

## Historia
Rauma Basket on vuonna 1993 Feran koripallojaoston pohjalta perustettu koripallo-organisaatio.

Rauma Basketin pyörätuolikoripallojoukkue on voittanut Suomen mestaruuksia. Vuonna 1997 pyörätuolikoripallojoukkue saavutti kolmannen Suomen mestaruutensa.

Rauma Basketin miesten joukkue on parhaimmillaan pelannut II-divisioonassa. Kauden 2008–2009 jälkeen seura kärsi pelaajapulasta, jonka takia sarjapaikka luovutettiin Korihaille, joka perusti oman kakkosjoukkueen..

Aikaisemmin Rauman naiskoripallo oli keskittynyt Kaaron Roiman alaisuutteen. Vuonna 2018 seurojen koripallojaostot yhdistyvät, jolloin myös tyttö- ja naiskoripallo siirtyi Rauma Basket:iin. 

## Junioritoiminta
Rauma Basketin juonioritoiminta on kehittynyt suuresti ja kaudella 2019-2020 seuran U17-pojat ylsivät valtakunnalliseen 1. divisioonaan. Kaudella 2020-2021 poikien U19-joukkue pelasi SM karsinnoissa, mutta paikka jäi saavuttamatta. Aikaisemmin kaudella 2015 - 2016 Rauma Basketin U19-juniorien joukkue voitti läntisen I-divisioonan. Kaudella 2016 - 2017 he päätyivät samassa sarjassa kolmannelle sijalle.

Kaudella 2020-2021 seuran U19-tytöt eivät ilmoittautuneet sarjaan. He tekevät yhteistyötä seuran naisten kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seuran kotisivut
Tukkimiehen kirjanpito

**Tukkimiehen kirjanpito** on lukumäärän merkitsemistapa. Se on käytännöllinen muunnos unaarisesta lukujärjestelmästä, jossa kuitenkin käytetään nollien sijaan ykkösiä ja sellaista ryhmittelyä, jonka ihminen hahmottaa paremmin. Jokaista laskettua asiaa tai esinettä merkitään yhdellä pystyviivalla, joita piirretään (tai vaikkapa kaiverretaan) peräkkäin. Joka viides viiva piirretään neljän edellisen yli ristiin, jolloin merkinnät jakautuvat viiden ryhmiin. Koska jokainen vinoviivan sitoma ryhmä merkitsee aina viittä laskettua asiaa, on isotkin kokonaismäärät helppo laskea.
Sitä käytetään usein tavaroiden laskemiseen.
Nina Roos

**Nina Kristina Roos** (s. 24. joulukuuta 1956 Porvoo) on suomalainen taidemaalari, joka on saanut vaikutteita käsitetaiteesta ja on kiinnostunut katsojan ja teoksen suhteesta.

Roos on opiskellut Helsingin yliopistossa, Grundskolan för konstnärlig utbildningissa Tukholmassa sekä Kuvataideakatemiassa 1983–1988 Helsingissä.

Roosin maalauksia ei voi sijoittaa mihinkään yhtenäiseen tyylisuuntaan, koska hänellä ei varsinaisesti ole pysyvää tyyliä tai *käsialaa*. Vaikka Roos maalaa teoksiaan yleensä sarjoissa, hänen tuotannolleen on ollut ominaista teosten ilmaisukeinojen voimakkaat muutokset. Roosin tekniikassakaan ei ole sellaista ohjelmallista ulottuvuutta kuin modernistisilla taiteilijoilla monesti on. Roos on itse kuvannut suhdettaan teostensa tyyliin seuraavasti:

Roosin aiemmin abstraktiin ilmaisuun on myöhemmin ilmaantunut ihmishahmoja. Hänellä oli yksityisnäyttely Kiasmassa 2001.

Vuonna 2007 Roos palkittiin työstään Pro Finlandia -mitalilla .

## Palkinnot ja tunnustukset
*Carnegie Art Award -taidepalkinto 2004
*Pro Finlandia -mitali 2007
*Prinssi Eugenin mitali 2009 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nina Roos Forsblomin galleriassa 
* Nina Roosin teoksia Kansallisgallerian kokoelmissa
Constantinus Africanus

**Constantinus Africanus** (n. 1020 Karthago – 1087 Monte Cassino) oli lääkäri, joka tunnetaan antiikin kreikkalaisten lääketieteellisten kirjoitusten latinannoksista arabian kielestä.

## Elämä

Constantinus oli kotoisin Karthagosta, joka oli tuohon aikaan arabien hallinnassa. Itse hän oli kristitty. Hän toimi Salernon yliopistossa, Euroopan ensimmäisessä lääketieteellisessä koulussa. Myöhemmin hän siirtyi Monte Cassinon luostariin. Constantinus osasi monia kieliä, kuten kreikkaa, latinaa, arabiaa ja useita itämaisia kieliä. Hän oli hankkinut kielitaitonsa matkoillaan Syyriassa, Intiassa, Etiopiassa, Egyptissä ja Persiassa. 

## Teokset
### Käännökset

Kielitaito mahdollisti sen, että Constantinus saattoi kääntää antiikin kreikankielisiä lääketieteellisiä kirjoituksia arabiankielisten käsikirjoitusten välityksellä latinan kielelle. Näin hän oli esittelemässä antiikin lääketiedettä, kuten Hippokratesta ja Galenosta, takaisin eurooppalaiselle yleisölle. Constantinus käänsi myös arabialaisia kirjoituksia.

Constantinus käänsi arabiasta latinaan yhteensä 37 teosta. Constantinuksen merkittävimpiä käännöksiä oli *Kitab* ("Lääkintätaidon täydellinen kirja") vuonna 1087. Se sisälsi 128 käsikirjoituksen kootut tiedot. Siitä tuli pian lääketieteen opiskelijoiden käyttämä perusteos.

### ''Theorica Pantegni''

Constantinuksen töihin kuuluu persialaisen lääkärin Haly Abbasin arabiankielisen ”Kuninkaallisen kirjan” latinankielinen käännös *Theorica Pantegni* *.* Constantinuksen käännös oli Euroopan ensimmäinen lääketieteen oppi- ja käsikirja. Se sisälsi kaiken sen, mikä tuolloin tiedettiin ihmisen elimistön rakenteesta, toiminnasta, sairauksista ja niiden parantamisesta. Kirja oli käytössä Euroopan ensimmäisissä lääkärikouluissa ja yliopistoissa aina 1300-luvulle saakka. Eräs *Theorica Pantegnin* kopio noin vuosilta 1150–1175 on Suomen vanhin kirja. Se päätyi Suomeen keisari Nikolai I:n henkilääkärin kirjakokoelman mukana vuonna 1832.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Theorica Pantegni, Constantinuksen latinankielisen Liber Pantegni -teoksen teoreettinen osa. Kansalliskirjaston omistaman käsikirjoituksen digitoitu ja translitteroitu versio.