open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Juha Plosila

**Juha Petteri Plosila** (s. 21. kesäkuuta 1965 Turku) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pituushyppy. Hän edusti vuoteen 1989 asti Mikkelin Kilpa-Veikkoja ja sen jälkeen Turun Urheiluliittoa. Häntä valmensivat Veikko Noponen ja Heikki Kyröläinen.

Plosila saavutti pituushypyssä hopeaa sisäratojen Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Oslossa 1987. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän oli kahdestoista Budapestissa 1988 ja yhdestoista Haagissa 1989. Hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa ja Euroopan cupin kilpailuissa 1985–1992. Hän voitti maaottelun pituuskilpailun ulkoradoilla Tampereella 1987, Tukholmassa 1987 ja Øyestadissa 1988 sekä sisäradoilla Tampereella 1988.

Plosila teki pituushyppyennätyksensä 799&nbsp;cm Vesannolla heinäkuussa 1988. Hallissa hän hyppäsi parhaimmillaan 785&nbsp;cm Solnassa helmikuussa 1989. 100&nbsp;metrin ennätyksensä 10,63&nbsp;s hän juoksi Vammalassa 1991. Sisäradoilla hän juoksi 60&nbsp;metriä aikaan 6,86&nbsp;s Otaniemessä 1990.

## Aikuisten SM-mitalit
*Ulkoradat
**100 metriä: 1985 hopeaa
**Pituushyppy: 1985 hopeaa, 1987 pronssia, 1989 hopeaa
**4 × 100 metrin viesti: 1992 kultaa
*Sisäradat
**Pituushyppy: 1985 pronssia, 1987 hopeaa, 1988 pronssia, 1989 hopeaa, 1990 hopeaa, 1992 hopeaa

## Lähteet
*
Arne Duncan

**Arne Duncan** on Yhdysvaltain entinen opetusministeri ja entinen Chicagon kaupungin koulutoimenjohtaja. Duncanin nimittäneen Barack Obaman mukaan hänen tehtävänään on korjata Yhdysvaltain rapistunut koulutusjärjestelmä.

Harvardissa opiskellut Duncan on presidentti Obaman pitkäaikainen ystävä ja entinen ammattikoripalloilija. Chicagon koulutointa hän johti vuodesta 2001. Duncanin kaudella kaupungin koululaisten koearvosanat parantuivat selvästi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
SAP Center at San Jose

**SAP Center at San Jose** on sisäliikuntakeskus San Josén kaupungissa Yhdysvalloissa. Sen tunnetuin käyttäjä on NHL-jääkiekkojoukkue San Jose Sharks. Halli valmistui vuonna 1991, ja sitä kutsuttiin aluksi nimellä San Jose Arena. Myöhemmin se on tunnettu sponsorien mukaan nimillä Compaq Center at San Jose (2001–2002) ja HP Pavilion at San Jose (2002–2013). Jääkiekon lisäksi hallissa järjestetään konsertteja ja monenlaisia urheilukilpailuja kuten kaunoluistelu- ja painikilpailuita.

## Kuvia

Kuva:Aerial view of HP Pavilion.jpg|Ilmakuva hallista (2010)
Kuva:HP Pavilion main entrance escalator.JPG|Hallin pääsisäänkäynti liukuportaineen
Kuva:HPPavilionnewscoreboard.jpg|Hallin mediakuutio


## Lähteet

## Aiheesta muualla
James Lee Peters

**James Lee Peters** (13. elokuuta 1889 Boston, Massachusetts-19. huhtikuuta 1952) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.

Petersin vanhemmat olivat eläinlääketieteen tohtori Austin Peters ja Frances Howie (Lee) Peters. Peters opiskeli Harvardin yliopistossa ja valmistui vuonna 1912. Ensimmäisessä maailmansodassa hän palveli Ranskassa ja Saksassa. 

Peters työskenteli Harvardin yliopiston vertailevan eläintieteen museon lintuosaston kuraattorina vuodesta 1932 kuolemaansa saakka. Hän toimi American Ornithologists' Unionin puheenjohtajana vuosina 1942-1945 ja palveli puheenjohtajana *International Commission on Zoological Nomenclature* -järjestöä.

Peters tunnetaan parhaiten seitsenosaisesta teoksestaan *Check-list of Birds of the World* (1931-1952), joka tunnetaan myös nimellä *Peters' check-list*. Verrattuna aikaisempaan Richard Bowdler Sharpen laatimaan luetteloon käyttää Peters trinominimistöä eli luettelee myös alalajit. Peters kuoli ennen kuin sai luettelon valmiiksi ja jälkimmäiset osat, samoin kuin ensimmäisten osien päivitykset, kirjoittivat Ernst Mayr ja muut. Petersin luettelo on ollut hyvin tärkeä lintutieteessä ja on ollut perustana lukuisten uudempien luetteloiden laatijoille, kuten James Clementsin *The Clements Checklist of the Birds of the World*, Edward C. Dickinsonin toimittaman *The Howard and Moore Complete Checklist of the Birds of the World*, Charles Sibleyn ja Burt Monroen *Distribution and Taxonomy of Birds of the World*, AOU:n toimittaman *AOU Checklist of North American Birds* ja SACC:n toimittaman Etelä-Amerikan lintujen luettelo.

Peters toimitti neljännesvuosittain ilmestynyttä rengastukseen keskittynyttä *Bird-Banding*-lehteä vuosina 1939–1950.

Peters avioitui Eleanor K. Sweetin kanssa 1932. Hänen harrastuksiaan olivat muun muassa vapaaehtoinen palokunta ja politiikka.

Peters nimesi lukuisia lintujen sukuja ja alalajeja, muun muassa monivyölurin suvun *Pseudeos*.

## Lähteet

* Muistokirjoitus
Linn Ullmann

**Linn Ullmann** (alk. **Karin Beate Ullmann**, s. 9. elokuuta 1966 Oslo) on norjalainen kirjailija, kirjallisuusarvostelija ja toimittaja.

Ullmann on opiskellut englantilaista kirjallisuutta New Yorkin yliopistossa, josta suoritti loppututkinnon. Ullmann on toiminut Norjan suurimman sanomalehden Aftenpostenin toimittajana ja kolumnistina.

Ullmann on ollut kahdesti ehdolla Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi: vuonna 2016 teoksellaan *Rauhattomat* (*De urolige*, 2015) ja vuonna 2022 teoksella *Jente, 1983*.

## Yksityiselämä
Ullmann on ohjaaja Ingmar Bergmanin ja näyttelijä Liv Ullmannin tytär. Hän on naimisissa Niels Frederick Dahlin kanssa, ja heillä on yhteinen lapsi. Ullmannilla on myös lapsi aiemmasta liitostaan ja kaksi adoptiolasta. Perhe asuu Oslossa.

## Suomennettu tuotanto
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Linn Ullmannin kotisivut
Guy Husson

**Guy Husson** (2. maaliskuuta 1931 Vitry-sur-Seine, Val-de-Marne, Ranska – 18. kesäkuuta 2025) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli moukarinheitto.

Husson sijoittui Bernin EM-kilpailuissa 1954 moukarinheitossa 17:nneksi tuloksella 52,43&nbsp;m. Melbournen 1956 olympialaisissa hän sijoittui 13:nneksi tuloksella 55,02&nbsp;m. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän sijoittui 12:nneksi tuloksella 58,52&nbsp;m. Rooman 1960 ja Tokion 1964 olympialaisissa hän ei selviytynyt karsinnasta jatkoon.

Husson voitti moukarinheitossa Ranskan mestaruuden yhteensä 15 kertaa vuosina 1954–1968. Hän paransi Ranskan ennätystä useita kertoja vuodesta 1954 alkaen ja ylitti 60 metrin rajan ensimmäisen kerran vuonna 1956. Parhaan virallisen tuloksensa 69,40&nbsp;m hän heitti vuonna 1967. Hän on pituudeltaan 185-senttinen ja painoi parhaina vuosinaan 105 kiloa.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* Moukarinheitto: 69,40&nbsp;m (1967)
* Kiekonheitto: 54,79&nbsp;m (1964)
* Kuulantyöntö: 15,42&nbsp;m (1963)

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Joe Pavelski

**Joseph "Joe" Pavelski** (s. 11. heinäkuuta 1984 Plover, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt ammattilaisjääkiekkoilija. Hän pelasi viimeisempänä Dallas Starsissa, NHL:ssä. Pavelski oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta joskus hän pelasi myös oikealla laidalla. 

Sukutaustaltaan hän on amerikanpuolalainen.

## Ura

### Junioriura
High schoolissa Pavelski pelasi koulunsa joukkueessa ja voitti Wisconsinin osavaltion mestaruuden vuonna 2002.

Pavelski aloitti junioriuransa USHL-liigan Waterloo Blackhawksissa. Ensimmäisellä kaudellaan hän teki 69 pistettä 60 ottelussa, ja kauden jälkeen San Jose Sharks varasi hänet vuoden 2003 . Toisen kauden jälkeen hän siirtyi Wisconsinin yliopistoon pelaamaan kahdeksi vuodeksi yliopistosarjaan ja oli molempina vuosina joukkueensa paras pistemies.

### Ammattilaisura
Kaudeksi  Pavelski teki sopimuksen San Jose Sharksin kanssa. Hän aloitti kauden farmijoukkueessa Worcester Sharksissa AHL-liigassa, mutta nousi pian San Josen kokoonpanoon ja pelasi 12 ottelua tehoin 7 maalia ja 3 syöttöä ennen kuin loukkaantui. Koko kautena hän pelasi 46 ottelua.

Seuraavaksi kaudeksi Pavelski oli vakiinnuttanut pelipaikkansa San Josessa ja pelasi koko kauden jokaisen ottelun aina pudotuspeleissä karsiutumiseen saakka. Hänet valittiin Sharksin kapteeniksi kauden 2015–2016 alussa. Pavelski pelasi San Josessa 13 kautta, joiden aikana pelasi 965 ottelua joukkueen paidassa.

Heinäkuussa 2019 Pavelski siirtyi vapaana pelaajana Dallas Starsiin. Hän teki Starsin kanssa kolmevuotisen sopimuksen.

Maaliskuussa 2022 Pavelski teki Starsin kanssa yksivuotisen ja 5,5 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

Tammikuussa 2023 Pavelski teki Starsin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen kaudesta 2023-2024.

## Tilastot

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Pierre Legrain

**Pierre Eugène Legrain** (18. helmikuuta 1920 La Neuville, Nord, Ranska – 20. kesäkuuta 2005 Thumieres, Nord, Ranska) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli moukarinheitto.

Legrain osallistui moukarinheittäjänä neljiin arvokisoihin. Lontoon 1948 olympialaisissa hän karsiutui tuloksella 47,40&nbsp;m, kuten myös Brysselin EM-kilpailuissa 1950 tuloksella 46,21&nbsp;m. Helsingin 1952 olympialaisissa hän heitti karsinnassa tuloksen 49,75&nbsp;m ja sijoittui loppukilpailussa 23:nneksi tuloksella 46,38&nbsp;m. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän heitti karsinnassa tuloksen 51,33&nbsp;m ja sijoittui loppukilpailussa 21:nneksi tuloksella 48,97&nbsp;m.

Legrain voitti moukarinheitossa Ranskan mestaruuden vuosina 1948, 1949, 1951 ja 1953. Hän paransi Ranskan ennätystä vuonna 1949 tulokseen 51,28&nbsp;m, vuonna 1951 tulokseen 51,71&nbsp;m sekä vuonna 1954 tulokseen 53,30&nbsp;m. Oman ennätyksensä 55,31&nbsp;m hän heitti vuonna 1958. Hän on pituudeltaan 170-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 75 kiloa.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Pohjoinen kiillotettu musta keramiikka

**Pohjoinen kiillotettu musta keramiikka** (**Northern Black Polished Ware**, **NBPW**) on keramiikkatyyli, joka liitetään intialaiseen noin 700–100 eaa. kukoistaneeseen kulttuuriin. Kausi voidaan jakaa vielä kahteen vaiheeseen, varhais- (700–400 eaa.) ja myöhäisvaiheeseen (400–100 eaa.)

Keramiikkatyylin nimi on hieman harhaanjohtava, sillä esineistöä on löytynyt muualtakin kuin Pohjois-Intiasta ja ne eivät aina ole mustia. Tyypin keramiikka on laajimmilla levinnyt keramiikkatyyli historiallisessa Intiassa. Sen leviäminen on yhdistetty Maurya-valtakunnan leviämiseen. Ensimmäiset NBPW-keramiikan tuotteet löydettiin 1800-luvulla ja Taksilasta 1913. Sittemmin melkein 1&nbsp;500 kohteesta on löytynyt tämän tyylin keramiikkaa. Punjabissa, Haryanassa, Rajasthanissa ja läntisessä Uttar Pradeshissa NBPW-keramiikkaa edelsi maalattu harmaa keramiikka ja itäisessä Uttar Pradeshissa sekä Biharissa punamusta keramiikka.

Pohjoiseen kiillotetuun mustaan keramiikkaan liittyy monenlaisia astioita, jotka oli tehty hyvin hienojakoisesta savesta. Esineet olivat melko ohuita, joskus vain 1,5 senttimetriä paksuja. Astioilla oli kiiltävä pinta, mutta pinnoituksen tekotapaa ei nykyään varmuudella tiedetä. Esineet olivat yleensä maalaamattomia, mutta niissä sattoi olla erilaisia kuvioita, jotka oli maalattu usein keltaisella tai vaalealla sinooperilla.

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*http://lakdiva.org/coins/ruhuna/ruhuna_elephant_srivasta_disk.html
Jacques Accambray

**Jacques Accambray** (s. 23. toukokuuta 1950 Divion, Pas-de-Calais, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli moukarinheitto.

Accambray heitti vuonna 1969 moukarinheiton nuorten maailmanennätyksen 68,24&nbsp;m. Hän sijoittui Münchenin 1972 olympialaisissa 19:nneksi tuloksella 65,06&nbsp;m ja Montréalin 1976 olympialaisissa yhdeksänneksi tuloksella 70,44&nbsp;m. EM-kilpailuihin hän osallistui neljä kertaa vuosina 1969–1978 mutta ei selviytynyt kertaakaan karsinnasta jatkoon.

Accambray voitti moukarinheitossa Ranskan mestaruuden vuosina 1969, 1970, 1975, 1976 ja 1979. Hän paransi Ranskan ennätystä viisi kertaa vuosina 1971–1976. Hänen viimeinen ennätystuloksensa oli 73,46&nbsp;m. Hän on pituudeltaan 194-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 125 kiloa.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* Moukarinheitto: 73,46&nbsp;m (1976)
* Kiekonheitto: 49,28&nbsp;m (1975)
* Kuulantyöntö: 16,82&nbsp;m (1979)

## Lähteet

* 
*
Oscar-gaala 1990

**Oscar-gaala 1990** oli 62. kerran järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain elokuva-akatemia jakoi vuotuiset Oscar-palkinnot vuoden 1989 parhaille elokuville. Gaala järjestettiin Dorothy Chandler Pavilionissa Hollywoodissa, Kaliforniassa 26. maaliskuuta 1990. Lisäksi tilaisuutta isännöitiin pienemmässä muodossa viidessä muussa kaupungissa ympäri maailman. Tilaisuuden juonsi Billy Crystal. 

Eniten Oscareita sai Palveluksessanne, Miss Daisy, joka voitti neljä palkintoa mukaan lukien parhaan elokuvan Oscarin. Saman elokuvan pääosassa olleesta Jessica Tandysta tuli kaikkien aikojen vanhin näyttelijä-Oscarin saanut henkilö. Tandy oli tuolloin 80-vuotias.

## Ehdokkaat ja voittajat
:*Vuoden 1990 Oscar-ehdokkaat ja -voittajat* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Amalthea

**Amalthea** voi viitata seuraaviin asioihin:
* Amalthea, Jupiterin kuu
* 113 Amalthea, asteroidi
* Amaltheia, nymfi tai vuohi kreikkalaisessa mytologiassa
* Amalthea, laiva, johon ruotsalainen Anton Nilson teki pommi-iskun Malmön satamassa vuonna 1908
Pascal Lefèvre

**Pascal Lefèvre** (s. 25. tammikuuta 1965 Saint-Quentin, Aisne, Ranska) on ranskalainen keihäänheittäjä.

Lefèvre sijoittui Rooman MM-kilpailuissa 1987 keihäänheitossa kymmenenneksi tuloksella 77,14&nbsp;m. Karsinnassa hän heitti tuloksen 80,60&nbsp;m. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 79,98&nbsp;m. Hän osallistui myös Stuttgartin EM-kilpailuihin 1986, Soulin olympialaisiin 1988, Tokion MM-kilpailuihin 1991 sekä Stuttgartin MM-kilpailuihin 1993 mutta ei näissä kilpailuissa selviytynyt loppukilpailuun.

190-senttinen Lefèvre voitti yhteensä yhdeksän Ranskan mestaruutta vuosina 1987–1995. Hän paransi Ranskan ennätystä neljä kertaa: vuonna 1988 hänen ennätysheittonsa olivat pituudeltaan 80,84&nbsp;m ja 81,48&nbsp;m sekä seuraavana vuonna 82,10&nbsp;m ja 82,56&nbsp;m. Lefèvren ennätys säilyi Ranskan ennätyksenä toukokuuhun 2024 asti, jolloin sen rikkoi Teuraiterai Tupaia tuloksella 86,11. Vuosina 1990–1991 oli käytössä karheapintainen keihäs, jolla Lefèvre heitti ennätystulokset 82,78&nbsp;m ja 84,80&nbsp;m, mutta tämänlainen keihäs kiellettiin vuoden 1991 jälkeen ja sillä heitetyt tulokset poistettiin ennätystilastoista.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* Keihäänheitto (vanha malli): 79,02&nbsp;m (1985)
* Keihäänheitto (nykyinen malli): 82,56&nbsp;m (1989)
* Keihäänheitto (vuosien 1990–1991 malli): 84,80&nbsp;m (1990)
* Korkeushyppy: 210&nbsp;cm (1982)
* Seiväshyppy: 481&nbsp;cm (1985)

## Lähteet

* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Etelä-Schleswigin tanskalainen kirkko

**Etelä-Schleswigin tanskalainen kirkko** (tanskaksi *Dansk Kirke i Sydslesvig*) on protestanttinen kirkko Etelä-Schleswigissä Pohjois-Saksassa. Kirkko kuuluu Tanskan kansankirkon Haderslevin hiippakunnan kaitsentaan. Pappeja on 21. Kirkkokunnan pääkirkko on Pyhän Hengen kirkko Flensburgissa. Kirkko hyväksyy naispappeuden.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tanskalainen Kirkko Etelä-Schleswigissä (tanskaksi)
Anne-Marie Colchen

**Anne-Marie Maillet** (o.s. **Colchen**, 8. joulukuuta 1925 Le Havre – 26. tammikuuta 2017) oli ranskalainen korkeushyppääjä ja koripalloilija. Hän oli ensimmäinen yleisurheilun Euroopan-mestaruuden voittanut ranskalaisnainen. Koripallossa Colchen oli pitkäaikainen maajoukkuepelaaja ja muun muassa voitti MM-pronssia Chilessä 1953. Hän oli MM-turnauksen sekä vuoden 1950 EM-kilpailujen korikuningatar.

## Yleisurheilu

Colchen voitti Oslon EM-kilpailuissa 1946 korkeushypyssä kultaa maansa ennätystuloksella 160&nbsp;cm. Lontoon 1948 olympialaisissa hän sijoittui 14:nneksi tuloksella 140&nbsp;cm. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän oli kuudes tuloksella 150&nbsp;cm.

Colchen voitti Ranskan mestaruuden korkeushypyssä vuosina 1946, 1948, 1949 ja 1950. Ranskan ennätystä hän paransi vuoden 1946 suorituksensa lisäksi vuonna 1949 tulokseen 163&nbsp;cm.

## Koripallo

Colchen pelasi koripalloa Ranskan pääsarjatasolla ja voitti Ranskan mestaruuden CS Château-Thierry -seurassa vuosina 1950–1952. Ranskan maajoukkueessa hän pelasi 63 maaottelua vuosina 1946–1956. Vuoden 1953 MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia ja oli turnauksen korikuningatar. Hän osallistui myös muun muassa vuosien 1950, 1952, 1954 ja 1956 EM-kilpailuihin ja oli Unkarin EM-turnauksen 1950 paras pisteidentekijä.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Anne-Marie Colchen Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 
* Profiilit 1, 2 ja 3 FIBA Archive
Sadepuun maa

**Sadepuun maa** (*Raintree County*) on Edward Dmytrykin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1957. Se kertoo Yhdysvaltojen sisällissodan ajoista. Elizabeth Taylor oli osastaan Oscar-ehdokkaana.

## Näyttelijät

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 *Sadepuun maa* saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

## Lähteet
NSÍ Runavík

**NSÍ Runavík** on vuonna 1957 perustettu färsaarelainen jalkapallojoukkue, joka pelaa Färsaarten korkeimmalla sarjatasolla, Formuladeildinissä. Seura pelaa kotiottelunsa Runavíkin kylässä. NSÍ Runavík voitti Färsaarten mestaruuden vuonna 2007.

## Saavutukset
* **[[Formuladeildin]]in mestari (1):**
** 2007
* **[[Färsaarten cup]] (2):**
** 1986, 2002 (Cupin toinen sija neljä kertaa)
***[[Färsaarten supercup]] (1)**
**2007

## Aiheesta muualla
*Seuran sivusto
* Kannattajaryhmä Guliganz
Monorkia

**Monorkia** eli **monorkismi** tarkoittaa yksikiveksisyyttä. Se voi olla alkion tai sikiön kehityshäiriön aiheuttama. Kives voidaan poistaa myös kastraation avulla.

## Kuuluisia yksikiveksisiä

Australialainen poliitikko Mark Latham, yhdysvaltalainen pyöräilijä Lance Armstrong ja kanadalainen koomikko Tom Green ovat yksikiveksisiä kivessyövän hoidon aiheuttaman kiveksenpoiston takia. Adolf Hitler menetti toisen kiveksensä ensimmäisessä maailmansodassa.

## Katso myös
*Anorkia - kivesten synnynnäinen puuttuminen
*Piilokiveksisyys

## Lähteet
Waziri

**Waziri** on kuvitteellinen musta afrikkalaisheimo Edgar Rice Burroughsin Tarzan-kirjoissa.

Kirjassa *[[Tarzanin paluu]]* Tarzan palaa "sivistyksestä" rakkaaseen viidakkoonsa. Hän on kuitenkin muuttunut: hän ei surmaa oikopäätä kohtaamaansa mustaa soturia, vaan pelastaa tämän hengen leijona Numan kynsistä . Soturi kuuluu Waziri-heimoon. Tarzanille käy ilmi, että kysymyksessä on sivistynyt heimo, joka inhoaa ihmissyöjiä, kuten niitä, joita Tarzan nuorempana surmasi ja joilta hän varasteli muun muassa myrkkynuolia. Tarzan hyväksytään heimon jäseneksi, kun hän opettaa heille uuden ja toimivan tavan metsästää norsuja. Nämä kaksi metsästystä ovat ainoat maininnat, joissa hän tappaa norsuja.
 
Arabialaiset orjarosvot ja heidän ihmissyöjäorjansa hyökkäävät wazirien kylään. Vanha päällikkö ja moni muu saa surmansa. Tarzanin johdolla kylän polttaminen estetään. Arabit surmataan tehokkaalla sissitaktiikalla, jossa heitä surmataan yksi kerrallaan. Nyt hänestä tulee heimon kuningas, ja tästä alkaen uljaat waziri-soturit liittyvät olennaisesti Tarzanin kohtaloihin. 

Wazirien alipäällikkönä toimii vanha soturi Muwiro. Hänen poikansa Wasimbu uhraa henkensä Janen puolesta, kun saksalaiset hyökkäävät Tazanin kotiin 1. maailmansodan aikana, mutta Muwiro pysyy mukana tarinoissa loppuun asti.   

Kirjan *Tarzan ja Oparin aarteet* tapahtumiin mennessä heimo on kuitenkin siirtynyt heimokulttuurista feodaaliseen suuntaan. He elävät Tarzanin ja Janen kanssa näiden plantaasilla, ja siellä he huolehtivat kokkauksesta, siivoavat ja hoitavat Janen ruusutarhaa .

He eivät enää kutsu Tarzania Wazirien kuninkaaksi, vaan puhuttelevat häntä "Suureksi Bwanaksi" (swahilia: tarkoittaa 'herraa'). Vastaavasti hän kutsuu heitä "lapsikseen". 

Afrikan kartan mukaan, joka esittää maanosaa kuten Burroughsin sen kuvitteli, Wazirien kylä sijaitsi jossain Angolassa; he kuitenkin muuttivat Tarzanin tilalle jonka sijaitsi Victoriajärven itäpuolella Brittiläisessä Itä-Afrikassa (tunnetaan nykyään Keniana).

Kuten Burroughs monta kertaa kirjoittaa, huolimatta vähäisestä lukumäärästään Wazirit ovat Afrikan pelätyimpiä sotureita, heitä pelkäävät niin arabiorjakauppiaat kuin ihmissyöjäheimotkin ja heidän maineensa tunnetaan niin läntisessä kuin itäisessäkin Afrikassa

## Nimen alkuperä
Burroughs käytti Henry Morton Stanleyn kirjoituksia lähteenään kirjoittaessaan ensimmäisiä Tarzan-kirjoja. Hän on voinut yhdistää kahden historiallisen afrikkalaisen heimon nimet, jotka olivat Stanleyn mukana hänen matkatessaan kuuluisan orjakauppiaan Tippu-Tipin seurassa, nimittäin **Wangwana**, Ugandasta ja **Wanyamwezi** Tansaniasta.

## Lähteet

## Aiheesta lisää
* Google Books esikatselu: Gone primitive By Marianna Torgovnick. Chapter 2: **Taking Tarzan Seriously** page 55.  
* 
* Tarzanin Afrikan karttoja
Malachor V

**Malachor V** on kuvitteellinen planeetta George Lucasin Tähtien Sota -universumissa. Planeetta esiintyi pelissä *[[Star Wars: Knights of the Old Republic II: The Sith Lords]]* ja se mainittiin ensimmäisen kerran pelissä *[[Star Wars: Knights of the Old Republic]]*.

## Planeetan rakenne ja elämä
Malachor V on erittäin karu ja musta planeetta. Planeetta on itse asiassa vain iso kivenjärkäle, jonka sisuksissa virtaa myrkyllisiä kaasuja. Kaukaa katsottuna se näyttää asteroidilta, mutta sillä on kuitenkin elämälle soveltuva ilmakehä. Planeetan taivaalla on käynnissä päättymätön ukkosmyrsky, mutta se ei sisällä sadetta. Ainoa elävä älyllinen olento planeetalla on myrskypeto (Storm Beast). Ne ovat valtavia hirviöitä, jotka eivät halua muuta kuin lihaa ja verta.

## Planeetalla tapahtunutta
Malachor V:llä sijaitsee myös muinainen sith-akatemia, Trayus Academy, ja tämän vuoksi Voiman pimeä puoli virtaa planeetalla voimakkaana. Akatemia on jäänyt jäljelle muinaisen Sith-imperiumin jäännöksenä, kuten Korribanin akatemia. Akatemia oli kuitenkin rakennettu lähelle planeetan sydäntä ja siksi se pysyi hyvin piilossa. Ei kuitenkaan tiedetä, miksi akatemia aikoinaan hylättiin.

Vuonna 3961 BBY planeetan kiertoradalla käytiin eeppinen Mandalorialaissotien viimeinen taistelu. Mutta taistelu ei kestänyt kovinkaan pitkään, sillä Malachor V:n voimat tekivät suurimman työn. Trayus Academy kykeni imemään vihaa ja kuolemaa itseensä ja Tasavallan ja mandaloriaanien taistelu ruokki sitä voimakkaasti, niin voimakkaasti, että monet kuolivat planeetan voimien vaikutuksesta. Tasavallan joukkojen johtaja, jediritari Revan ja hänen oppilaansa Malak kävivät planeetan pinnalla taistelun jälkeen ja löysivät akatemian. Voiman pimeä puoli alkoi vaikuttaa heissä voimakkaasti ja tämä toimikin ensiaskeleena heidän lankeamiselleen pimeälle puolelle. Muutamia vuosia myöhemmin jedi Kreia saapui Malachoriin ja hän perusti oman sith-veljeskunnan. Tämä veljeskunta syntyi Malachorin taistelun yhtenä seurauksena, sillä Malachor ruokki itseään elämällä ja näiden sithien voima perustui samaan nälkään. Jos tämä veljeskunta olisi pysynyt vallassa, galaksista olisi aikanaan kadonnut kaikki elämä. Mutta sitten salaperäinen pakolaisjedi, joka toimi myös kenraalina Malachorin taistelussa, onnistui tuhoamaan veljeskunnan ja sen mahtavimat sithlordit Darth Trayan (Kreia), Darth Sionin ja Darth Nihilusin. Tämän jälkeen hän aktivoi planeetalle asennetun suuren varjogeneraattorin, joka repi planeetan kappaleiksi. Nykyään Malachor V on vain asteroidipilvi.
Jussi Viitanen

**Jussi Viitanen** (s. 10. joulukuuta 1977) on suomalainen entinen salibandymaalivahti. Viitanen edusti urallaan Nurmon Jymyä, SSV:tä ja  Classicia. Hän on pelasi urallaan yli 350 runkosarjassa liigaottelua.

## Ura
Viitanen pelasi ensimmäiset liigaottelunsa kaudella 1999–2000, Nurmon Jymyn riveissä. Se oli samalla joukkueen ensimmäinen kausi liigassa. Viitanen pelasi yhteensä 27 ottelua ja herätti kiinnostusta muissa joukkueissa, jonka myötä hän siirtyi seuraavalla kaudella SSV:hen. Ensimmäinen kausi uudessa joukkueessa meni menestyksekkäästi, kun Viitanen auttoi joukkuettaan voittamaan Suomen-mestaruuden, sekä Suomen Cupin. Kausi 2001–2002 meni myös varsin menestyksen merkeissä SSV:n voittaessa SM-pronssia ja saavuttaessa hopeaa EuroFloorball Cupissa. Kauden päätteeksi Viitanen haki uusia haasteita ja siirtyi Tampereelle Classicin riveihin vuonna 2002. Hän on toiminut joukkueen ykkösmaalivahtina pelaten keskimäärin lähes 30 ottelua kautta kohden. Ensimmäisen kerran Viitanen saavutti menestystä uudessa joukkueessa kaudella liigaottelunsa kaudella 2004–2005 voittaessaan SM-pronssia. Seuraavalla kaudella Classic sijoittui sarjassa kuudenneksi, mutta putosi pudotuspelien puolivälierä vaiheessa, hävitessään Josballe. Kausi 2006–2007 meni kuitenkin menestyksekkäämmin Classicin sijoittuessa runkosarjassa kolmanneksi ja saavuttaen hopeaa pudotuspeleissä hävitessään loppuottelussa SSV:lle.

## Saavutukset
*EuroFloorball Cup pronssi: 2008
*SM-hopea: 2007, 2008
*SM-pronssi: 2002, 2005, 2013
*EuroFloorball Cup hopea: 2002
*SM-kulta: 2001
*Suomen Cup: 2001

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jussi Viitanen salibandyn sivuilla
Nicole Pani

**Nicole Pani** (o.s. **Montandon**, s. 30. lokakuuta 1948 Suresnes, Hauts-de-Seine, Ranska) on entinen ranskalainen pikajuoksija.

Nicole Montandon sijoittui Méxicon 1968 olympialaisissa 200 metrin juoksussa viidenneksi ajalla 23,0&nbsp;s. Hän kuului myös viestijoukkueeseen, joka sijoittui 4 × 100 metrin viestijuoksussa kahdeksanneksi ajalla 44,2&nbsp;s. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän karsiutui 100 metrin juoksun välierissä ja sijoittui viestissä kahdeksanneksi ajalla 45,7&nbsp;s. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän oli viestissä neljäs ajalla 44,6&nbsp;s. Avioiduttuaan hän kilpaili nimellä Nicole Pani ja sijoittui viestijuoksussa Helsingin EM-kilpailuissa 1971 seitsemänneksi ajalla 45,5&nbsp;s sekä Rooman EM-kilpailuissa 1974 viidenneksi ajalla 44,18&nbsp;s. Sisäratojen EM-kilpailuissa 1972 Grenoblessa hän saavutti hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;1 kierroksen viestijuoksussa (radan pituus oli 180&nbsp;metriä).

Montandon voitti Ranskan mestaruuden 200 metrin juoksussa vuonna 1968. Hän paransi Ranskan ennätystä 200 metrin juoksussa kolme kertaa vuonna 1968; ennätysajat olivat käsiajanotolla 23,3 ja 23,0&nbsp;s sekä sähköajanotolla 23,02&nbsp;s.

## Lähteet

* 
* 
* 
*
Dagi Angervo

**Elin Dagmar (Dagi) Angervo** (oik. **Elin Dagmar Korhonen**, o.s. Immonen, ent. Angervo-Jouko) (18. helmikuuta 1904 Joensuu – 23. helmikuuta 1991) oli suomalainen näyttelijä, jonka tunnetuin rooli oli elokuvassa *[[Täällä Pohjantähden alla (vuoden 1968 elokuva)|Täällä Pohjantähden alla]]* (hieroja-Priita).

Angervo näytteli 1920-luvulla teattereissa Kotkassa, Lappeenrannassa ja Joensuussa, 1930-luvulla Jyväskylässä, Tampereella, Turussa ja Viipurissa. Sotavuosina hänet nähtiin Porin, Tampereen ja Helsingin teattereissa kunnes vuonna 1947 hän aloitti pitkän jakson Lahden kaupunginteatterissa yhdessä miehensä Ensio Joukon kanssa.

## Filmografia

* Salainen ase (1943)
* Viikon tyttö (1946)
* Täällä Pohjantähden alla (1968)
* Elävä ruumis (1969)
* Pohjantähti (1973)

## Lähteet
Blondivitsi

**Blondivitsi** on vitsi, joka perustuu stereotypiaan vaaleahiuksisesta bimbosta, ”tyhmästä blondinaisesta”.
Vitsissä blondi esitetään yleensä tilanteessa, jossa hän toimii älylliset puutteensa tai siveettömyytensä esille tuovalla tavalla. Myös variaatioita rasistisista vitseistä käytetään blondivitsien pohjana.

Eri kulttuureissa ja maissa on erilaisia variaatioita blondivitseistä. Esimerkiksi Isossa-Britanniassa blondivitseissä esiintyy yleensä *Essex girl*, työväenluokkainen tyttö Essexistä. 

Monet ovat kritisoineet blondivitsejä seksistisiksi. Vaikka blondivitsejä voidaan pitää loukkaavina, ei niitä silti pidetä yhtä paheksuttavina kuin etnisyyteen perustuvia vitsejä.

On tutkittu, että miehet pitävät blondivitsejä merkittävästi hauskempina kuin naiset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Blondivitsejä englanniksi
Monique Noirot

**Monique Noirot** (o.s. **Wideman**, s. 10. lokakuuta 1941 Talence, Gironde, Ranska) on entinen ranskalainen pikajuoksija.

Noirot saavutti Budapestin EM-kilpailuissa 1966 pronssia 400 metrin juoksussa ajalla 54,0&nbsp;s. Méxicon 1968 olympialaisissa hän karsiutui välierissä. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän kuului Ranskan 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestijoukkueeseen, joka keskeytti loppukilpailussa.

Noirot voitti Ranskan mestaruuden 200 metrin juoksussa vuonna 1964 sekä 400 metrin juoksussa vuosina 1965–1967. Hän paransi Ranskan ennätystä 400 metrin juoksussa vuonna 1966 kahdesti (54,0 ja 53,8&nbsp;s) sekä vuonna 1967 kerran (53,1&nbsp;s).

## Lähteet

* 
* 
* 
*
Verivelka

**Verivelka** on Clint Eastwoodin ohjaama, tähdittämä sekä osin tuottama vuoden 2002 jännityselokuva.

## Juoni

FBI:n rikosprofiloinnin veteraani Terry McCaleb (Eastwood) tutkii arvoituksellisia sarjamurhia urbaanissa Los Angelesissa. Hän näkee murhaajan paparazzien joukossa ja lähtee ajamaan tätä takaa. Pian McCaleb kuitenkin saa sydänkohtauksen. Hän jää eläkkeelle ja sydämensiirtoleikkaus suoritetaan kahden vuoden kuluttua. Palatessaan kotiinsa häntä odottaa Graciella Rivers -niminen nainen (De Jesus), joka kertoo McCalebin uuden sydämen kuuluneen hänen siskolleen, joka joutui McCalebin jahtaaman kasvottoman murhaajan uhriksi. Graciella pyytää häntä ottamaan tämän kiinni ja vielä vasta toipilaana oleva McCaleb suostuukin vastahakoisesti. Tutkimusten edetessä hänen halunsa löytää salaperäinen murhaaja kasvaa yhä enemmän ja enemmän. Häntä avustaa hieman omalaatuinen naapuri (Daniels) pientä maksua vastaan. Vasta leikkauksesta toipuneen McCalebin viran ulkopuolinen tutkinta hermostuttaa sekä poliiseja (Rodriguetz ja Walsh), että hänen lääkäriään (Huston), joka on huolissaan tämän terveydestä.

## Aiheesta muualla
*
Eureka (televisiosarja)

**Eureka** on yhdysvaltalainen science fiction -televisiosarja, jonka loivat Andrew Cosby ja Jaime Paglia. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin yhdysvaltalaisella Sci Fi Channelilla 18. heinäkuuta 2006. Suomessa sarjan esittäminen alkoi lokakuussa 2008 Subin kanavalla.

Scifisarjojen *Eureka*, *[[Warehouse 13]]* ja *[[Alphas]]* tapahtumat on linkitetty samaan maailmaan useiden crossover-jaksojen avulla.

Vuonna 2006 Sci Fi Channel julkaisi kahdeksan jakson pituisen *Eureka: Hide and Seek* -websarjan, jossa seikkailevat televisiosarjasta tutut näyttelijät.

## Juoni
Sarja kertoo kuvitteellisesta Eurekan pikkukaupungista, jonka asukkaat ovat lähes poikkeuksetta neroja. Heistä suurin osa työskentelee Global Dynamics -nimisessä Yhdysvaltain hallituksen tutkimuskeskuksessa, jonka sarjan pilotissa sanotaan olevan vastuussa suurimmasta osasta suurista teknisistä läpimurroista viimeisen 50 vuoden aikana. Koko kaupungin olemassaolo ja sijainti ovat tarkoin vartioituja salaisuuksia.

Sarja alkaa, kun US Marshal Jack Carter törmää Eurekaan kuljettaessaan karkulaista, omaa teini-ikäistä tytärtään Zoea, takaisin tämän äidin luokse Los Angelesiin. Pieleen menneen kokeen seurauksena kaupungin seriffi menettää jalkansa ja Carter huomaa päätyneensä kaupungin uudeksi seriffiksi. Vaikka Carter ei yllä samalle älylliselle tasolle muiden kaupungin asukkaiden kanssa, onnistuu hän silti yhdistelemään asioita muita paremmin ja siten toistuvasti pelastamaan Eurekan ja koko maailman potentiaalisilta katastrofeilta.

## Näyttelijät

## Tuotanto
Sarjaa kuvattiin eri kaupungeissa Kanadan Brittiläisen Kolumbian provinssissa.

Ensin 5. elokuuta 2011 Syfy ilmoitti tilanneensa kuusi jaksoa sarjan kuudetta kautta varten, mutta muutaman päivän jälkeen he ilmoittivat lopettavansa sarjan viidenteen kauteen. Tuon ilmoituksen jälkeen Syfy tilasi viidenteen kauteen yhden jakson lisää, jotta sarjalle saatiin kunnollinen lopetusjakso fanien suuren Twitter-viestityksen jälkeen.

### Tuotantokaudet

## Menestyminen
Eurekan pilottijakso oli Sci Fi Channelin parhaiten arvosteltu scifisarjan pilotti. Myös toisella kaudella se oli Sci Fi Channelin eniten katsojia kerännyt sarja.

### Palkinnot ja ehdokkuudet
Vuonna 2007 *Eureka* oli ehdolla Emmy-palkinno saajaksi televisiosarjojen visuaalisten efectien johdosta. Samana vuonna sarja voitti Leo Awards -palkinnon visuaalisten efectien avulla. Vuonna 2009 sarja sai myös ASCAP-palkinnon.

## Muissa medioissa
26. elokuuta 2008 La-La Land Records julkaisi *Eureka: Original Soundtrack From the Sci-Fi Channel Television Series* -nimisen soundtrackin. 28 raitaa omaava albumi on suurimmaksi osaksi Bear McCrearyn säveltämä.

Vuoden 2009 alkupuolella Boom! Studios julkaisi kaksi *Eureka*-maailmaan sijoittuvaa sarjakuvalehteä.

Aaron S. Rosenberg (taiteilijanimellä Cris Ramsay) on kirjoittanut kolme *Eureka*-aiheista romaania; *Eureka: Substitution Method* (2010), *Eureka: Brain Box Blues* (2010) ja *Eureka: Road Less Traveled* (2011).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto  
*
Raymond Briggs

**Raymond Redvers Briggs** (18. tammikuuta 1934 – 9. elokuuta 2022) oli englantilainen kuvittaja, kirjailija ja sarjakuvataiteilija. Hänet tunnettiin parhaiten lastenkirjastaan *[[Lumiukko (kuvakirja)|Lumiukko]]* (1978), josta on tehty Oscar-ehdokkaana ollut samanniminen animaatioelokuva vuonna 1982.

Briggs syntyi Wimbledonissa, Lontoossa. Hän opiskeli Wimbledonin ja Sladen taidekouluissa. Hän aloitti maalaamisella, mutta ryhtyi lopulta piirtämään pilapiirroksia.

*Lumiukon* lisäksi Briggsin muita tunnettuja teoksia ovat *[[Joulupukki (sarjakuva)|Joulupukki]]*-sarjakuvat. Lastenkirjojen lisäksi hän on tehnyt muun muassa ydinsota-aiheisen sarjakuvan *[[Minne tuuli kuljettaa (sarjakuva)|Minne tuuli kuljettaa]]*.

## Albumeja
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Monique Jacquet

**Monique Jacquet** (26. maaliskuuta 1922 – 20. tammikuuta 2017) oli ranskalainen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksijana ja pituushyppääjänä.

Jacquet edusti Ranskaa kaksissa Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Brysselissä 1950 hän sijoittui pituushypyssä yhdeksänneksi tuloksella 522&nbsp;cm. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän karsiutui sekä 100 metrin juoksun että 4 × 100 metrin viestijuoksun alkuerissä.

Jacquet voitti Ranskan mestaruuden pituushypyssä vuosina 1950–1953 sekä 100 metrin juoksussa 1954. Hän kuului Ranskan ennätyksen juosseeseen viestijoukkueeseen useita kertoja vuosina 1954–1955.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 100 metrin juoksu: 12,4&nbsp;s (1954)
* 80 metrin aitajuoksu: 12,0&nbsp;s (1953)
* Pituushyppy: 564&nbsp;cm (1952)

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Seth Martin

**Seth Martin** (4. toukokuuta 1933 Rossland, Brittiläinen Kolumbia – 6. syyskuuta 2014 Trail, Brittiläinen Kolumbia) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Maalivahtina pelannut Martin edusti ammattilaisena St. Louis Bluesia National Hockey Leaguessa.

Seth Martin auttoi Trail Smoke Eatersia voittamaan viimeisen jääkiekon maailmanmestaruuden amatööriseurajoukkueena Kanadalle 1961. Hänet nimettiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Martin pelasi neljässä muussakin MM-kiekkoturnauksessa ja pääsi niistä kolmessa kisatähdistöön.

Martin pelasi St. Louis Bluesissa 1967–1968, kun joukkue selvitti tiensä Stanley Cupin finaaliin, jonka se kuitenkin hävisi Montreal Canadiensille.
 
Martin toimi myöhemmin myös valmentajana.

## Saavutuksia ja palkintoja
* IIHF Hall of Fame 1997

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IIHF Hockey Hall of Fame -esittely
* Trail Smoke Eatersin sivuilla 
* Seth Martin Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com
Yvonne Curtet

**Yvonne Curtet** (o.s. **Chabot**, 28. toukokuuta 1920 Cannes, Alpes-Maritimes, Ranska – 21. helmikuuta 2025) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pituushyppy.

Curtet sijoittui Lontoon 1948 olympialaisissa pituushypyssä kahdeksanneksi tuloksella 535&nbsp;cm. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 538&nbsp;cm. Helsingin 1952 olympialaisissa hän sijoittui 23:nneksi tuloksella 530&nbsp;cm.

Curtet voitti Ranskan mestaruuden pituushypyssä vuosina 1945, 1946 ja 1949 sekä viisiottelussa vuosina 1946 ja 1949. Hän paransi kolme kertaa pituushypyn Ranskan ennätystä, viimeksi vuonna 1949 tulokseen 571&nbsp;cm. Tämä ennätys pysyi hänen nimissään päivälleen kahdeksan vuotta. Myös viisiottelun Ranskan ennätystä hän paransi kolmasti. 

Curtet oli ennen kuolemaansa vanhin elossa ollut olympiaurheilija. Hänen tyttärensä on Jacqueline Curtet, joka myös menestyi pituushyppääjänä. 

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
George Gilbert Scott

**George Gilbert Scott** (13. heinäkuuta 1811 – 27. maaliskuuta 1878) oli englantilainen viktoriaanisen ajan arkkitehti. Scott suunnitteli erityisesti kirkkoja ja köyhäintaloja. Uusien kirkkojen lisäksi hän ohjasi vanhojen kirkkojen restaurointeja.

Scott syntyi Gawcottin kylässä Buckinghamshiressä papin pojaksi. Hän opiskeli arkkitehtuuria James Edmestonin oppilaana ja työskenteli vuosina 1832–1834 Henry Robertsin apulaisena. Augustus Puginin innoittamana Scott liittyi uusgoottilaiseen suuntaukseen.

1860-luvulla Scott sai kuningatar Viktorialta tehtäväkseen suunnitella muistomerkin kuningattaren vuonna 1861 lavantautiin kuolleelle puolisolle, prinssi Albertille. Albert Memorial rakennettiin Lontoon Kensington Gardensiin vuosien 1864 ja 1876 välillä.

Scott lyötiin ritariksi vuonna 1872. Hän kuoli vuonna 1878 ja hänet haudattiin Westminster Abbeyyn. Myös Scottin pojat George Gilbert Scott Junior ja John Oldrid Scott sekä pojanpoika Giles Gilbert Scott olivat merkittäviä arkkitehteja.

## Aiheesta muualla

* Sir George Gilbert Scott Dictionary of Scottish Architects -sivuston tietokannassa
Josef Kammhuber

**Josef Kammhuber** (19. elokuuta 1896 Burgkirchen am Wald, Tüßling, Baijeri – 25. tammikuuta 1986 München) oli Luftwaffen kenraali ja Saksan ilmavoimien komentaja 1957−1962.

Kammhuberin ansioksi luetaan ensimmäinen toimiva yöhävittäjä-puolustusjärjestelmä, jota kutsuttiin Kammhuber-linjaksi. Brittien sotilastiedustelu onnistui kuitenkin toimittamaan yksityiskohtaisen kuvauksen sen toiminnasta Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimille tehden Kammhuber-linjasta tehottoman. Kammhuber ajautui Saksan ilmailuministeriön johtajan Erhard Milchin kanssa riitoihin, jotka johtivat hänen siirtoonsa Saksan miehittämään Norjaan vuonna 1943. Siellä Kammhuber palveli myös Suomessa toimineen Luftflotte 5:n komentajana. Hänet palautettiin yöhävittäjien komentajaksi vuonna 1945, mutta Luftwaffen valtavien tappioiden sekä polttoaine- ja kalustopulan vuoksi virka oli vain nimellinen.

Sodan jälkeen Kammhuber kirjoitti sarjan teoksia Luftwaffen toiminnasta sodan aikana. Hän oli myös Argentiinan ilmavoimien kouluttajana. 1950-luvulla hän palasi Länsi-Saksaan ja liittyi uudestaan ilmavoimiin.

Häntä ei koskaan edes yritetty syyttää sotarikoksista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Annette Sergent

**Annette Sergent** (ent. **Palluy**, s. 17. marraskuuta 1962 Chambéry, Savoie, Ranska) on entinen ranskalainen kestävyysjuoksija. Hän on kaksinkertainen maastojuoksun maailmanmestari.

Sergent sijoittui Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 kahdeksanneksi 3 000 metrin juoksussa ajalla 8.47,52. Lisäksi hän juoksi 1&nbsp;500 metrillä mutta karsiutui alkuerissä. Neljä vuotta myöhemmin Splitin EM-kilpailuissa hän saavutti 10 000 metrin juoksussa pronssia ennätysajallaan 31.51,68. Soulin 1988 olympialaisissa hän sijoittui 3&nbsp;000 metrillä 12:nneksi ajalla 8.49,14 ja 10&nbsp;000 metrillä 19:nneksi ajalla 33.17,38. Los Angelesin 1984 olympialaisissa hän karsiutui 3&nbsp;000 metrin ja Barcelonan 1992 olympialaisissa 10&nbsp;000 metrin juoksun alkuerissä. Tokion MM-kilpailuissa 1991 hän sijoittui 10&nbsp;000 metrillä 19:nneksi ajalla 33.01,92; alkuerissä hän juoksi ajan 31.55,97. Sekä Rooman MM-kilpailuissa 1987 että Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 hän karsiutui 3&nbsp;000 metrin juoksun alkuerissä.

Parhaisiin saavutuksiinsa Sergent pääsi maastojuoksun MM-kilpailuissa. Hän voitti kultaa Varsovassa 1987 ja Stavangerissa 1989 sekä pronssia Neuchâtelissa 1986 ja Aucklandissa 1988. Hänen muut MM-maastojuoksusijoituksensa olivat 17:s vuosina 1985 ja 1990, 27:s vuonna 1992, 34:s vuonna 1993, 89:s vuonna 1994, 19:s vuonna 1995 sekä 24:s vuonna 1996. Joukkuekilpailussa hän sai hopeaa vuosina 1987 ja 1989 sekä pronssia vuosina 1986, 1988 ja 1993. Maastojuoksun EM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi ja saavutti joukkuekilpailussa pronssia Alnwickissa vuonna 1995. Sisäratojen MM-kilpailuissa 1995 Barcelonassa hän sijoittui 3&nbsp;000 metrin juoksussa kahdeksanneksi ajalla 9.04,03.

Sergent voitti Ranskan mestaruuden 3&nbsp;000 metrin juoksussa ulkoradoilla vuosina 1983, 1984, 1985, 1990 ja 1993 sekä hallissa vuonna 1995. Vuosina 1984 ja 1985 hän voitti myös 1&nbsp;500 metrin juoksussa ulkoratojen mestaruuden. Maastojuoksussa hän voitti Ranskan mestaruuden vuosina 1985–1989, 1992 ja 1995.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 800 metriä: 2.06,4 (1986)
* 1&nbsp;000 metriä: 2.41,5 (1985)
* 1&nbsp;500 metriä: 4.10,14 (1985)
* Maili: 4.39,36 (1985)
* 2&nbsp;000 metriä: 5.39,00 (1986)
* 3&nbsp;000 metriä: 8.44,19 (1988)
* 5&nbsp;000 metriä: 15.16,44 (1990)
* 10&nbsp;000 metriä: 31.51,68 (1990)

## Lähteet

* 
* 
*
Kolme aitausta

**Kolme aitausta** (三垣, pinyin: sān yuán) kattavat kiinalaisessa tähtitieteessä pohjoisen taivaankannen ylemmän eli taivaannavan ympärille levittäytyvän osan.  Aitaukset ovat *[[Keskustähden aitaus]]* (紫微垣 zǐwēiyuán), *[[Ylimmän palatsin aitaus]]* (太微垣 tàiwēiyuán) ja *[[Taivaallisen torin aitaus]]* (天市垣 tiānshìyuán).   Aitauksia kutsutaan yleisesti tähdistöiksi.

*Keskustähden aitaus* ympäröi taivaannapaa ja sisältää sirkumpolaarisen alueen.  *Ylimmän palatsin* ja *Taivaallisen torin aitaukset* ympäröivät sitä.

## Katso myös

*28 xiuta
Joseph Cao

**Anh ”Joseph” Cao** (s. 13. maaliskuuta 1967 Saigon, Etelä-Vietnam) on amerikanvietnamilainen republikaanipoliitikko. Hän oli vuodesta 2009 vuoteen 2011 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Louisianasta.
 
## Lähteet
Kent Härstedt

**Kent Härstedt** (s. 29. tammikuuta 1965) on ruotsalainen sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikko. Hän on koulutukseltaan apuhoitaja (*underskötare*). Hän on ollut poliittisesti aktiivinen 16-vuotiaasta ja pääsi 20-vuotiaana Helsingborgin kunnanvaltuustoon, jonka jäsenenä hän istui kuusi vuotta.

Härstedt on ollut Ruotsin valtiopäivien jäsen vuodesta 1998. Hän on toiminut muun muassa Ruotsin Unicefin puheenjohtajana vuosina 1999–2005. Lisäksi hän on toiminut hallituksen alkoholipoliittisena selvitysmiehenä.

Härstedt pelastui ''Estonialta'' vuonna 1994. Hän ja Sara Hedrenius antoivat Ruotsissa aikoinaan katastrofille kasvot. Hän toimi Etyjin lyhytaikaisten vaalitarkkailijoiden esimiehenä Ukrainan parlamenttivaaleissa 26. lokakuuta 2014.

## Lähteet
Aromataasi

**Aromataasi** on entsyymi, jota esiintyy muidenkin sytokromi P450&nbsp;-ryhmään kuuluvien entsyymien tavoin kaikissa domeeneissa. Aromataasi muun muassa aromatisoi androgeenejä estrogeeneiksi. Kasveissa entsyymi muuttaa eri kumariiniyhdisteitä toisiksi kumariiniyhdisteiksi. Aromataasin entsyyminumero 1.14.14.14.

## Rakenne
Aromataasi on massaltaan noin 44 kDa. Toimiakseen tehokkaasti entsyymiin tulee olla kiinnittyneenä myös erilaisia koentsyymejä. Ihmisellä tällaisia ovat FAD- ja NADPH-molekyylit sekä Fe2+-ionit. Aromataasin inhibiittoreina toimivat muun muassa simetidiini ja emulgeenit.

## Aromataasin estäjät
Aromataasin toimintaa häiritsevät lääkeaineet, aromataasi-inhibiittorit, on todettu tehokkaiksi rintasyövän hoidossa. Lääkeaineiden vaikutus perustuu elimistön estrogeenin määrän vähenemiseen. Tällöin myös syöpäsolujen kasvu hidastuu, koska estrogeenit voimistavat usein sairaiden solujen jakaantumista. Usein käytettyjä aromataasin estäjiä ovat anastrotsoli, eksemestaani ja letrotsoli.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*DrugBank: Aromatase 
*DrugBank: Aromatase Inhibitors 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Enzyme 1.14.14.14, aromatase 
*Enzyme Database - BRENDA: Information on EC 1.14.14.14 - aromatase
Jean-Baptiste Vallin de la Mothe

**Jean-Baptiste Michel Vallin de la Mothe** (1729 Angoulême – 7. toukokuuta 1800) oli ranskalainen arkkitehti, joka asui pääosan uransa ajasta Pietarissa. Hänestä tuli Katariina Suuren hoviarkkitehti.

Vallin de la Mothe oli arkkitehti-opettaja Jacques-François Blondelin serkku, ja hänen arvellaan opiskelleen tämän ohjauksessa. Vuonna 1750 Vallin de la Mothe meni kahdeksi vuodeksi opiskelemaan Ranskan akatemiaan Roomassa, tosin ei virallisen sisäoppilaana. Palattuaan Pariisiin hän oli yksi niistä arkkitehdeista, jotka esittelivät Place Louis XV (nykyisin Place de la Concorde) -hankkeen. Vuonna 1759 Vallin de la Mothe otti Blondelin innostamana vastaan tarjouksen Venäjän lähettiläältä Aleksei Bestužev-Rjuminilta siirtyä opettamaan arkkitehtuuria Pietariin. Pietarissa Vallin de la Mothe sovelsi Blondelin suunnitelmia Šuvalovin lempihankkeeseen, Keisarilliseen taideakatemiaan (1765–1772), johon tuli suuri avoin aukio ja pyöreä keskuspiha. Akatemian professorina Vallin de la Mothe opetti monia venäläisiä arkkitehteja, joista aikanaan tulisi alallaan merkittäviä. Hänen oppilainaan olivat esimerkiksi Ivan Starov ja Vasili Baženov. Vallin de la Mothen aloitteesta lupaavat nuoret venäläiset oppilaat lähetettiin Pariisiin Charles De Waillyn oppiin, minkä ansiosta Venäjän uusklassiseen arkkitehtuuriin tuli selvä ranskalainen vaikutus.

Hänen työnsä akatemiassa oli tehnyt Katariina Suureen niin suuren vaikutuksen, että hän antoi tälle tehtäväksi laajennuksen rakentamisen Talvipalatsiin, joka on Akatemiaa vastapäätä Nevan toisella puolella. Siitä tuli Vallin de la Mothen maineikkain työ. Hänen suunnitelmansa tunnetaan nimellä Pikku-Eremitaaši, ja siitä tuli Katariinan taidekokoelman sijoituspaikka. Kokoelmasta tuli aikanaan yksi maailman suurimpia, ja nykyisin Eremitaašin museossa on yli kolme miljoonaa taideteosta. Sadattuhannet matkailijat käyvät vuosittain Vallin de la Mothen Pikku-Eremitaašissa ja muissa siihen liittyvissä rakennuksissa.

Vuosina 1761–1767 hänellä oli useita muita hankkeita. Hän suunnitteli Pietarin kauppahallin Gostinyi Dvorin Pietarin pääkadulle Nevski prospektille, Kirill Razumovskin ja Ivan Tšernyšovin palatsit, Jusupovien Moikan palatsin sekä Uuden Hollannin kaaren. Vuonna 1766 hänestä tuli virallisesti hoviarkkitehti.

Vallin de la Mothe aloitti kesken jääneen työn katolisen Katariinan kirkon rakentamiseksi. Kirkko valmistui Antonio Rinaldin aikana. Vuonna 1775 Vallin de la Mothe palasi kotikaupunkiinsa Angoulêmeen ja asui siellä loppuelämänsä. Hänen 1780-luvulla Louis Thomas de Bardines'lle suunnittelemansa uusklassinen *[[hôtel particulier]]* on edelleen osoitteessa 79 rue de Beaulieu.

## Lähteet

 
## Aiheesta muualla
* Vallin de la Mothe J.-B.M. (1729–1800), architect., St. Petersburg Encyclopedia, ROSSPEN Publishing House
SC Freiburg

**SC Freiburg** on vuonna 1904 perustettu saksalainen jalkapalloseura Freiburgista, Baden-Württembergin osavaltiosta. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa ylimmällä sarjatasolla Bundesliigassa. Seuran naisten edustusjoukkue pelaa ylimmällä sarjatasolla.

Freiburg sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 74.

## Historia

Vuonna 1991 seuran peräsimeen tuli Volker Finke, jonka johdolla Freiburg nousi pääsarjaan kauden 1992/93 päätteeksi. Läpi 1990- ja 2000-luvun alun Freiburgin menestys vaihteli 1. ja 2. Bundesliigan välillä ja parhaimmillaan seura oli kolmas pääsarjatasolla.

16 vuotta seuraa luotsannut Finke jätti seuran kesällä 2007 ja hänen seuraajakseen palkattiin Robin Dutt.

## Meriitit

* 2. Bundesliiga (4): 1993, 2003, 2009, 2016
* Amateurliga Südbaden (3): 1965, 1968, 1978

## Pelaajat
*Päivitetty 7. marraskuuta 2024.*

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Seuran virallinen sivusto , , 
*Virallisen faniryhmän kotisivu