open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mamba

**Mamba** tarkoittaa seuraavia:

* mambat (*Dendroaspis*), afrikkalainen käärmesuku
* Mamba, suomalainen yhtye
* mamba, Ranskassa kehitetty lautapeli.
* Mamba, sukunimenä:
** Pierre-Célestin Tshitoko Mamba (s. 1956), kinshasankongolainen katolinen piispa
* Mamba, taiteilijanimenä:
** DJ-Mamba, Suomessa toimiva afrikkalaissyntyinen DJ
** Arto "Mamba" Koskinen, suomalainen muusikko
** Abdissa "Mamba" Assefan, etiopialaissyntyinen suomalainen lyömäsoittaja
Dodgeball – boltsit pelissä

**Dodgeball &ndash; boltsit pelissä** on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 2004. Elokuvan ohjasi Rawson Marshall Thurber, ja sen pääosissa esiintyvät Vince Vaughn ja Ben Stiller. Stiller ja Christine Taylor ovat naimisissa ja heillä on kaksi lasta, *Dodgeball* oli heidän toinen yhteinen elokuvansa, jota ennen he esiintyivät elokuvassa *[[Zoolander]]*. 

Lance Armstrong, Chuck Norris, David Hasselhoff ja William Shatner esiintyvät elokuvassa cameorooleissa.

## Juoni

Elokuva kertoo Peter LaFleurista joka omistaa pienen kuntosalin. LaFleurin kuntosalin vieressä on White Goodmanin omistama suosittu sekä arvostettu huippukuntosali joka vetää Peteriltä asiakkaat. Peter elää velkakierteessä ja jos hän ei pysty maksamaan laskujaan hänen salinsa ulosotetaan ja salin oikeudet siirtyisivät lopulta Goodmanille. Peterillä on kuitenkin apunaan pieni ryhmä salinsa asiakkaita jotka ovat valmiita auttamaan Peteriä laskujen maksamisessa. He huomaavat lehdestä ilmoituksen polttopalloturnauksesta, jonka pääpalkintona on 50 000 dollaria. Voittosummalla he pystyisivät kuittamaan laskut ja pelastamaan salin. He ilmoittautuvat mukaan, mutta myös Goodman kuulee tästä ja ilmoittautuu omien miehiensä kanssa kisaan mukaan.

## Näyttelijät

## Arvioita
*Turun Sanomien* Päivi Valotien mukaan *Dodgeball* on typerä ja toteutukseltaan televisiomainen pölhökomedia, jonka juoni on sekä ennakoitava, pitkästyttävä että piinallisen lapsellinen. Hänestä sen juonikuviot ovat urheiluelokuvasta, mutta ne on istutettu ääliökomedian formaattiin jotta mukaan on voitu ympätä alapäähuumoria, aivan tarpeetonta mäiskintää ja liioiteltuja karikatyyrihahmoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Action Comics

**Action Comics** on yhdysvaltalaisen DC Comicsin julkaisema sarjakuvalehti. Sen ensimmäinen numero ilmestyi 1. kesäkuuta 1938. Lehti ylitti ensimmäisenä ns. supersankari-sarjakuvalehtenä 800 numeron rajan vuonna 2003, ja se on *[[Detective Comics|Detective Comicsin]]* (Batman-lehti) ohella yksi maailman pitkäkestoisimmista sarjakuvajulkaisuista. Vaikka lehdessä on vuosien mittaan esiintynyt runsaasti erilaisia hahmoja, sitä on 1940-luvulta lähtien pidetty pääasiallisesti Teräsmies-lehtenä (Teräsmies oli ensimmäinen lehdessä esiintynyt sarjakuvahahmo).

22. helmikuuta 2010 lehden ensimmäinen numero huutokaupattiin miljoonan dollarin hintaan.

Vuonna 2013 hyväkuntoinen *Action Comics* -lehden ensimmäinen numero arvioitiin jo kahden miljoonan dollarin arvoiseksi; lehden ensimmäinen numero onkin nykyään arvokkain yksittäinen sarjakuvajulkaisu.

## Lähteet
Veijo Pasanen

**Veijo Antero Pasanen** (14. lokakuuta 1930 Muuruvesi – 17. helmikuuta 1988 Tampere) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja.

## Ura

Pasasen pääasiallinen työpaikka oli koko hänen uransa ajan Tampereen Työväen Teatteri, jossa hän esiintyi muun muassa Tolarina *[[Tukkijoella (näytelmä)|Tukkijoella]]*, August Strindberginä *Tribadien yössä*, Vanjana *[[Vanja-eno]]ssa* ja Eetu Salinina *Suutari Salinin perinnössä*. 1980-luvun puolessavälissä Pasanen vieraili myös Kansallisteatterissa.

Pasanen muistetaan kenties parhaiten *[[Pikku Kakkonen|Pikku Kakkosen]]* Sirkuspelle Hermannina sekä *[[Pertsa ja Kilu]]* -televisiosarjan Manki-konnana. Hän näytteli myös suosituissa *[[Heikki ja Kaija]]*- sekä *[[Rintamäkeläiset]]* -sarjoissa, joissa hän toimi myös ohjaajana yhdessä Pertti Nättilän kanssa.

Vuonna 2010 Pelle Hermanni valittiin Ylen ja *[[Meidän perhe]]* -lehden äänestyksessä kaikkien aikojen lastenohjelmaksi.

Veijo Pasanen esitti televisiosarjassa *Rintamäkeläiset* Anttia.

Muita osia olivat *[[Olemme kaikki syyllisiä]]* -elokuvan miespääosa (1954), *[[Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin (vuoden 1971 elokuva)|Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin]]* -elokuvan asemapäällikkö Veijo Viirimäki (1971) sekä *[[Siunattu hulluus (elokuva)|Siunatun hulluuden]]* yläkansakoulunopettaja Wilhelm Horsma (1975).

Pasanen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1986.

## Yksityiselämä

Pasasella on yksi lapsi vaimonsa Marjatta Pasasen o.s. Liljan kanssa.

Veijo Pasanen oli Pertti "Spede" Pasasen kaukainen sukulainen eli 7. polven serkku. Veijo Pasanen on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle vanhaan muistolehtoon Tampereelle.

## Kuolema

Pasanen kuoli sydäninfarktiin helmikuussa 1988 kaksi päivää viimeiseksi jääneen *Pelle Hermannin* jakson kuvausten jälkeen. Pasasen kuoleman jälkeen Pelle Hermannin ”äitiliini” Raili Veivo jatkoi omassa Äitiliini-nimisessä tv-sarjassaan 1989–1990, mutta kuoli helmikuussa vuonna 1993, viisi vuotta Pasasta myöhemmin. Vuonna 1992 Pelle Hermanni -vainaan jatkajaksi yritettiin tehdä Tommi Auvisesta oppisopimuspelle Niko, mutta ohjelma lopetettiin kymmenen jakson jälkeen.

## Elokuvat

## Televisiosarjat

## Lähteet

## Muistelmia Pasasesta
* Tapio Hämäläisen elämäkerrassa *Pohja se on miunkin säkis* sivulla 151 mainitaan Veijo Pasanen.
* Lasse Pöystin muistelmien kolmannessa osassa *Lainatakki* Veijo Pasanen mainitaan useissa yhteyksissä.

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
*
*
*
Minangkabaun kieli

**Minangkabau** on Sumatran saarella, Indonesiassa puhuttava austronesialainen kieli. Kieltä puhuu 5,53 miljoonaa ihmistä. Sitä puhuvat pääasiassa Länsi-Sumatralla asuvat minangkabaut, mutta kieltä puhutaan myös muun muassa muualla Indonesiassa sekä Malesiassa. Kieltä pidetään joskus malaijin murteena, mutta minangkabaun ja malaijin välillä on eroja myös kieliopissa. Minangkabaulla on useita alueellisia murteita.

## Lähteet
Minangkabau

**Minangkabau** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

*Erään Sumatralla elävän etnisen ryhmän jäsen, katso minangkabaut.
*Heidän kielensä, katso minangkabaun kieli.
Ilokon kieli

**Iloko** (omakielinen nimi: *ilokano*) on Filippiinien kolmanneksi puhutuin kieli. Se kuuluu austronesialaisten kielten malaijilaispolynesialaiseen kieliryhmään. Kieltä puhuu äidinkielenään noin seitsemän miljoonaa ihmistä. Suurin osa puhujista asuu Luzonin saarella. Lisäksi kielen puhujat muodostavat merkittävän vähemmistön Havaijilla, jossa osavaltion laskelmien mukaan on 54 000 ilokon puhujaa. 

Ilokolla on kaksi murretta, pohjois- ja etelämurre. Ne eroavat toisistaan lähinnä ääntämiseltään. Kielessä on lainasanoja muun muassa espanjasta ja englannista. 

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. 

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde: 

### Vokaalit

Lähde: 

## Lähteet
Padang

**Padang** on kaupunki Sumatran saarella Indonesiassa. Se on Länsi-Sumatran provinssin pääkaupunki ja samalla suurin kaupunki. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2015 väestönlaskennan mukaan 901&nbsp;305. Samana vuonna 0–14-vuotiaiden osuus oli 27,6 prosenttia. Suurin osa asukkaista puhuu minangkabaun kieltä. Padangissa sijaitseva Teluk Bayur on Sumatran länsirannikon suurin satama.

Kaupungin lähellä sijaitsee Minangkabaun kansainvälinen lentoasema.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Padang (täsmennyssivu)

**Padang** on:

*Kaupunki Indonesiassa, katso Padang.
*Saari Indonesiassa, katso Padang (saari).
*Kaupunki Malesiassa, katso Padang (Malesia).
*Alue Singaporessa, katso Padang (Singapore).
Ivan Bilibin

**Ivan Jakovlevitš Bilibin** (, 16. elokuuta (J: 4. elokuuta) 1876 Seppälä, Venäjä – 7. helmikuuta 1942 Leningrad, Venäjä) oli venäläinen kuvittaja ja lavastetaiteilija. Hän osallistui muun muassa Mir Iskusstva (Taiteen maailma) -järjestön sekä Ballets russes’n toimintaan. Koko uransa ajan Bilibin sai töilleen aiheita ja innoitusta slaavilaisesta kansanperinteestä.

Ivan Bilibin syntyi Pietarin lähistöllä Seppälänkylässä. Hän opiskeli Münchenissä Anton Aschben taidekoulussa ja jatkoi opintojaan Ilja Repinin johdolla Pietarissa. Vuosina 1902–1904 Bilibin matkusteli Venäjällä kansanperinnettä keräämässä ja ihastui sen vanhaan puuarkkitehtuuriin sekä kansansatuihin. Toinen merkittävästi hänen taiteeseensa vaikuttanut tekijä olivat japanilaiset puupiirrokset. Lisäksi kuvissa on havaittavissa ikonitaiteen ja jugendin vaikutusta.

Bilibin julkaisi mainetta saavuttaneen kuvituksensa venäläisiin kansansatuihin vuonna 1899, ja hänen suosiotaan ja tunnettuuttaan kuvastaa hyvin se, että jokainen hänen kuvittamansa kirja lahjoitettiin juhlallisesti keisariperheen lapsille aina vallankumoukseen asti.

Vuoden 1905 vallankumouksen aikaan hän toimitti vallankumouksellisia sarjakuvia, ja hänet pidätettiin tsaari Nikolai II:sta laatimiensa pilapiirrosten takia. Bilibinin ensimmäinen työ lavastetaiteilijana oli säveltäjä Modest Musorgskin *[[Boris Godunov (ooppera)|Boris Godunov]]* -oopperan pukujen ja lavasteiden suunnittelu. Hän piirsi asuja balettitanssija Anna Pavlovalle *Venäläisiä tansseja* varten.

Vallankumouksen jälkeen Bilibin tunsi olonsa Venäjällä epämukavaksi ja muutti ulkomaille. Vietettyään lyhyen aikaa Kairossa ja Aleksandriassa hän asettui Pariisiin vuonna 1925 ja alkoi koristella yksityiskartanoita ja ortodoksisia kirkkoja sekä tehdä lavasteita pariisilaisteattereille. Samalla hän jatkoi työtään kirjagrafiikan alalla kuvittamalla muun muassa Tuhannen ja yhden yön tarinoita sekä Hans Christian Andersenin ja Grimmin veljesten satuja.

Bilibin kaipasi kuitenkin kotimaataan ja lähti Neuvostoliittoon viimeisteltyään Neuvostoliiton suurlähetystön vuonna 1936. Hän sai graafisen alan professuurin ja luennoi Neuvostoliiton taideakatemiassa vuoteen 1941 saakka. Bilibin kuoli keuhkokuumeeseen 7. helmikuuta 1942 Leningradin piirityksen aikana Taideakatemian kellarissa, jonne hän oli siirtynyt kotinsa tuhouduttua.

## Teoksia

Kuva:Bilibin3 saltan.jpg|Puškinin *Satu tsaari Saltanista*, 1905.
Kuva:Bilibin stage.jpg|Lavastusta oopperaan *Le Coq d'Or*, 1909.
Kuva:Dadon shemakha.jpg|Lavastusta oopperaan *Le Coq d'Or*, 1909.
Kuva:Bilibin. Baba Yaga.jpg|Baba Jaga sadusta *Kaunis Vasilisa*, 1899.
Kuva:Redsun.jpg|Punainen ratsastaja sadusta *Kaunis Vasilisa*, 1899.
Kuva:Firebird.jpg|Ivan tsaarinpoika tarttumassa Tulilinnun pyrstöön, 1899.
Kuva:1932._Билибин._Морозко.jpg|Morozko
Kuva:Ivanbilibin.jpg|Bujan-saari, 1905.
Kuva:Bilibin Alkonost.JPG|Alkonost.
Kuva:bilibin_justice.jpg|Russkaja pravda
Kuva:Kikimora.jpg|Kikimora, 1934.


## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*SurLaLune Fairy Tale Pages: Ivan Bilibinin kuvituksia venäläisiin kansansatuihin.
Minangkabaut

**Minangkabaut** on indonesialainen etninen ryhmä. Länsi-Sumatralla elää noin neljä miljoonaa minangkabauta ja muualla Indonesiassa noin kolme miljoonaa lisää. Minangkabaut puhuvat minangkabaun kieltä ja ovat suurimmilta osin muslimeja. Heidän kielensä kuuluu austronesialaisiin kieliin. 

Ryhmän sukujärjestelmä on matrilineaarinen. Näin muodostuvasta ryhmästä käytetään minangkabaun kielistä sanaa *suku*. Järjestelmä oli ristiriidassa islaminuskon patrilineaarisen järjestelmän kanssa. 

Kun Indonesia islamisoitui, minangkabautien alueella syntyi vahvasti järjestyneitä suufilaisia veljeskuntia, jotka saivat aikaan konflikteja pyrkiessään saamaan islamilaiset normit voimaan. Vuonna 1803 alkoi kansalaissota, missä wahhabilaiset minangkabautit pyrkivät yhteiskunnan uudistamiseen *[[Šaria|šarian]]* pohjalta. Vaikka hollantilaiset kukistivat liikkeen, minangkabautien keskuuteen jäi lakikeskeisen ja oikeaoppisen islamin ihanne.

## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Jack O'Brien Hitching : Minangkabaun kukkotaistelut, Suomen Kuvalehti, 08.08.1925, nro 32, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Esa Pakarinen Junior

**Esa Pakarinen junior** (12. joulukuuta 1947 Varkaus – 12. helmikuuta 2026 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli useissa kotimaisissa elokuvissa ja vaikutti erityisesti suomalaisen nukketeatterin kehitykseen sekä näyttelijänä että ohjaajana.

## Elämä
Esa Pakarinen juniorin isä oli *[[Pekka Puupää]]* -rooleistaan tunnetun näyttelijä Esa Pakarinen. Valmistuttuaan Teatterikoulusta Pakarinen työskenteli ensin Joensuun kaupunginteatterissa, jonka johtajana oli tuolloin Jouko Turkka. Sen jälkeen hän siirtyi KOM-teatteriin ja myöhemmin Kotkan ja Helsingin kaupunginteattereihin. Draamateatterikauden jälkeen Pakarinen suuntautui nukketeatteriin. Hän oli vakituinen vierailija nukketeatteri Vihreässä Omenassa, jonka mukana hän kierteli myös ulkomailla. Vuonna 1989 Pakarinen muutti takaisin Varkauteen, jossa hän esitti itse soolonukketeatteria mutta teki nukketeatteria myös vierailuohjauksina muun muassa Jyväskylän Huoneteatterille. Sittemmin hän kuitenkin palasi Helsinkiin, jossa vieraili muun muassa Unga Teaternissa. Pakarinen opiskeli myös vyöhyketerapeutiksi.

Pakarinen oli myös tekemässä useita lastenohjelmia kuten Hapsiaista. Hän oli Ristijärven Nuori Teatteri -teatterikoulutustapahtuman ohjaajana lähes joka vuosi.

Pakariselle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014.

## Filmografia
* *[[Niilon oppivuodet]]* (1971)
* *[[Kukkaisvalta]]* (1972)
* *[[Villahousupakko]]* (1977)
* *[[Ottakaa varas kiinni!]]* (1977)
* *[[Jäniksen vuosi (vuoden 1977 elokuva)|Jäniksen vuosi]]* (1977)
* *[[Runoilija ja muusa (elokuva)|Runoilija ja muusa]]* (1978)
* *[[Koeputkiaikuinen ja Simon enkelit]]* (1979)
* *[[Miesten koulu]]* (1980)
* *[[Pedon merkki]]* (1981)
* *[[Kiljusen herrasväki (elokuva)|Kiljusen herrasväki]]* (1981)
* *[[Jon (elokuva)|Jon]]* (1983)
* *[[Hapsiainen]]* (1987–1992)
* *[[Petos (vuoden 1988 elokuva)|Petos]]* (1988)
* *[[Histamiini ja merenneidon aarre]]* (1989)
* *[[Pieni pala Jumalaa]]* (1999)
* ''Kotikatu'' (2000)

## Lähteet
El Corte Inglés

**El Corte Inglés** (suom. *englantilainen leikkaus*) on espanjalainen vähittäiskauppaketju.

Yhtiön liikevaihto vuonna 2016 oli 15,5 miljardia euroa, josta tavarataloketjun osuus oli 9,7 miljardia euroa. Tavarataloja on yhteensä yli 90 eri puolilla maata (2017).

El Corte Inglésin tytäryhtiöitä ovat muun muassa Viajes El Corte Inglés (matkatoimisto), Hipercor (hypermarketketju), Supercor (supermarketketju), Informática el Corte Inglés (IT-palvelut), Sfera (muotivaate- ja kosmetiikkaketju), BriCor (kodintavara- ja puutarhaketju) sekä Óptica 2000 (optikkoketju). Financiera El Corte Inglés on rahoitusyhtiö, joka toimii yhteistyössä Santander-pankin kanssa. Tytäryhtiöistä Viajes El Corte Inglés, Informática el Corte Inglés ja Sfera toimivat myös Espanjan ulkopuolella.

Yhtiön perusti vuonna 1934 Ramón Areces, joka omisti räätälinliikkeen Madridin Calle Preciadosilla. Arecesin kuoltua vuonna 1989 hänen seuraajakseen nimettiin Isidoro Álvarez, josta tuli pian yksi Espanjan vaikutusvaltaisimmista henkilöistä. Vuonna 1995 El Corte Inglés osti ainoan merkittävän kilpailijansa, Galerias Preciadosin. Vuonna 2001 avattiin ensimmäinen Espanjan ulkopuolinen liike Lissabonissa, Portugalissa. Toinen Portugalin tavarataloista sijaitsee Vila Nova de Gaiassa, Porton metropolialueella (2014).


El Corte Inglés Goya (Madrid) 01.jpg|El Corte Inglés, Calle de Goya, Madrid
El corte Ingles Avenida de Francia.jpg|El Corte Inglés, Avenida de Francia, Valencia 
El Corte Inglés Alicante.JPG|El Corte Inglés Alicante
El Corte Inglés Barcelona Plaça de Catalunya 2013.jpg|El Corte Inglés, Plaça de Catalunya, Barcelona


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*El Corte Inglés
Mikseri.net

**Mikseri.net** on suomalainen musiikkiportaali, joka sisältää ilmaista suomalaista mp3-muodossa olevaa musiikkia. Se on Suomen suurin ilmaisen musiikin Internet-jakelija ja yhteisö. Vuonna 2005 sivuston taustalle perustettiin osakeyhtiö Mikseri Finland Oy. Mikseri.net siirtyi Rohea Oy:n omistukseen vuonna 2009. Mikseri Finland Oy:n omistivat vuosina 2012-2022 PopMedia Oy enemmistöosuudella ja Rohea Oy vähemmistöosakkaana, jonka jälkeen Mikseri.net myytiin uudelle omistajalle. 

Mikseri.net perustuu siihen, että artistit voivat lähettää sinne kappaleitaan MP3-muodossa ilmaiseksi kaikkien kuunneltavaksi. Rekisteröityneet käyttäjät voivat luoda omia projektejaan, arvostella ja kommentoida kappaleita, sekä kirjoittaa forumille tai pikaviestinä suoraan toisille käyttäjille. Mikseri.net on myös järjestänyt yhdessä Universal Musicin kanssa kaksi kilpailua, joissa parhaiksi valitut osallistujat ovat päässeet *Greatest Bits* -levylle. Mikseri.net:in sivuilla toimi koekäytössä MikseriWiki joka oli GFDL-lisensoitu käyttäjien muokattavissa oleva avoin musiikkitietopankki. Ominaisuus kuitenkin lakkautettiin.

Mikseri.netiin rekisteröityminen on ilmaista. Sivustolla on myös maksullinen Goldmember-jäsenyys, joka on tarkoitettu käyttäjille, jotka haluavat tukea Mikseri.netiä. Goldmemberin etuihin kuuluu esimerkiksi, ettei lähetettävien MP3-tiedostojen bittivirtaa rajoiteta.

Entisistä Mikseri.netin artisteista levytyssopimuksen ovat saaneet muun muassa Uniklubi, Happoradio,@junkmail, Chorale, Steen1, Pyhimys, Stella, Kivimetsän Druidi, Piru Kange ja Dirty Licks.

## Historia
Idean Mikseri.netistä sai joulukuussa 2000 Arto Aaltonen. Mukana ideoinnissa oli myös Miikka Koivuniemi. Ensimmäinen versio julkaistiin puolivuotisen kehitystyön jälkeen 27. toukokuuta 2001. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mikseri.net.
Pekko Aikamiespoika

**Pekko Aikamiespoika** on Timo Koivusalon luoma ja esittämä komediahahmo 1990-luvulta. Pekko esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa kertomassa vitsejä Yle TV2-kanavan viihdeohjelmassa Kansanhuvit. Pekko on myös tehnyt cameoroolin elokuvassa *[[Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies]]* (1998), joka jäi hahmon viimeiseksi esiintymiseksi valkokankaalla.

## Televisiosarja
Pekko sai oman kahdeksanosaisen televisiosarjan *[[Pekko Aikamiespoika (televisiosarja)|Pekko Aikamiespoika]]* alkuvuodesta 1993. Sarjan ohjasi Visa Mäkinen. Kaikki viisi Pekko-elokuvaa on nähty myös televisiosarjaversioina Yle TV2-kanavalla. 

## Elokuvat
Visa Mäkinen olisi halunnut tehdä hahmosta elokuvan, mutta ei päässyt Koivusalon kanssa yhteisymmärrykseen hahmon oikeuksista, jotka koskivat aiemmin tehtyä *Pekko*-televisiosarjaa. Koivusalo teki elokuvan lopulta ilman Mäkistä. Ensimmäinen elokuva *[[Pekko Aikamiespojan poikamiesaika]]* valmistui vuonna 1993. Viimeisin Pekko-elokuva *[[Pekko ja unissakävelijä]]* on vuodelta 1997.

Ensimmäisen Pekko-elokuvan, *Pekko Aikamiespojan poikamiesaika*, ohjasi Sina Kujansuu. Elokuva esitettiin seuraavana vuonna kahdeksanosaisena, laajennettuna televisiosarjana, jossa itse elokuvaan kuulumattomat kohtaukset oli kuvattu jälkikäteen. Seuraavan neljän vuoden aikana Timo Koivusalo ohjasi ja käsikirjoitti neljä muuta Pekko-elokuvaa: *[[Pekko ja poika]]* (1994), *[[Pekko ja massahurmaaja]]* (1995), *[[Pekko ja muukalainen]]* (1996) sekä *[[Pekko ja unissakävelijä]] ([[1997]])*. Nämä neljä elokuvaa on esitetty neliosaisina televisiosarjoina ensi-iltaa seuraavana vuonna Yle TV2 -kanavalla.

Elokuvien keskeinen tapahtumapaikka on Keski-Suomessa sijaitseva kuvitteellinen Tyräahon kylä.

## Oheistuotteet
Koivusalo on myös tehnyt aiheeseen liittyviä oheistuotteita, kuten *"Pekko"*- ja *"Pekko 2"* -nimiset vitsikasetit, musiikkialbumin *"[[Pekko Aikamiespoika (albumi)|Pekko Aikamiespoika]]"* (1992) sekä romaanin *"Pekko ja Outolintu"* (1997).

## Lähteet
Janne Hurme

**Janne Petteri Hurme** (s. 27. marraskuuta 1973) on suomalainen laulaja–muusikko. 

Hurmeen ura alkoi rock-muusikkona 1980- ja 1990-lukujen taitteessa. Läpimurtonsa hän teki iskelmälaulajana vuonna 1995 kappaleella "Kirje" joka oli käännösiskelmä sarajevolaisyhtye Hari Mata Harin vuoden 1990 hitistä "Strah me da te volim". Muita Hurmeen esittämiä tunnettuja kappaleita ovat muun muassa "Tinasormus", "Postikortti" ja "Elämän malja".

Hurme toimii hard rock -musiikkia esittävän Human Temple -yhtyeen laulajana. Hänen vakituinen taustayhtyeensä on Power of Cover.

Hurme on laulanut myös Dream Asylum -yhtyeessä, joka ei ole enää toiminnassa.

Vuonna 2014 Hurme oli mukana Hausmyllyn uusintaversiossa "Aurinko"-biisistä, josta tehtiin myös musiikkivideo.

Hurme oli yksi Vapauspuolueen ehdokkaista vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Varsinais-Suomen vaalipiirissä ja hän sai 43 ääntä.

Vuoden 2017 kuntavaaleissa Hurme oli ehdokkaana Perussuomalaisten listalta Turun kaupunginvaltuustoon ja sai 62 ääntä. Kuntavaalikampanjan aikana Hurme ylitti uutiskynnyksen kutsuttuaan Facebookissa maahanmuuttajamiestä "idiootti geelitukaksi" ja "apinaksi". Perussuomalaisten kansanedustaja Kike Elomaa järkyttyi Hurmeen sanoista ja tuomitsi Hurmeen käytöksen julkisesti, mutta Turun Perussuomalaiset ry:n puheenjohtaja Tuomas Tähti puolusti Hurmeen kuntavaaliehdokkuutta.

## Yksityiselämä
Hurme avioitui ruotsalaisen Annica-etunimisen naisen kanssa heinäkuussa 2017. Hän oli aiemmin naimisissa Sari Hurmeen kanssa, josta erosi vuonna 2012. Heillä on yhteinen poika.

## Diskografia
### Sooloura
* *Kirje* (1995)
* *Toinen kevät* (1996)
* *Ajan valtias* (1998)
* *Kulkija* (1999)
* *Unelmien valtatie* (2003)
* *Matka jatkuu* (2008)
* Kokoelma: *Parhaat* (2002)

### Human Temple
* *Insomnia* (2004)
* *Murder of Crows* (2010)
* *Halfway to Heartache* (2012)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Festivaali

**Festivaali** on yleensä säännöllisesti pidettävä juhla, kuten elokuva- tai musiikkifestivaali. Sana on peräisin latinan sanasta *festīvus*, joka tarkoittaa ”juhlallinen”.

## Tunnettuja festivaaleja

Tunnettuja festivaaleja Suomessa ovat esimerkiksi Ankkarock, Down By The Laituri, Flow Festival, Helsingin juhlaviikot, Ilosaarirock, Imatra Big Band Festival, Kotkan meripäivät, Maata näkyvissä -festarit, Nummirock, Pori Jazz, Provinssirock, Qstock, Raumanmeren juhannus, Ruisrock, Sauna Open Air, Savonlinnan oopperajuhlat, Simerock, Tuska Open Air Metal Festival, Weekend Festival ja Blockfest.

## Katso myös
* Karnevaali

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*    

## Aiheesta muualla
Katsastus (elokuva)

**Katsastus** on Matti Ijäksen ohjaama, vuonna 1988 valmistunut tv-elokuva, joka perustuu Joni Skiftesvikin novelleihin *Vanha mies*, *Näprääjä* ja *Katsastus*. Kaksi ensiksi mainittua novellia on julkaistu kokoelmassa ''Puhalluskukkapoika'' ''ja'' ''taivaankorjaaja'' (1983) ja viimeinen kokoelmassa *[[Tuulen poika]]* (1985). Kaikki novellit on julkaistu yhteiskokoelmissa *Viltteri ja Mallu* (2003) ja *Katsastus* (2010).

*Katsastus* ensiesitettiin Ylen Televisioteatterin 1990-luvun vaihteessa tuottamassa Kunnon kino -sarjassa. 

Elokuvan päähenkilöitä ovat pohjoissuomalaiset kaverukset, kolmekymppinen Viltteri (Vesa Vierikko) ja nelikymppinen Öövini (Sulevi Peltola), sekä Viltterin vaimo Mallu (Kaija Pakarinen) ja Mallun veli Junnu (Markku Maalismaa). Elokuvan alussa Viltteri ja Mallu menevät naimisiin ja saavat lapsen, ja Öövinikin joutuu kohtaamaan keski-ikäistymisensä. Viltterin auton katsastusreissusta kehittyy pienimuotoinen road movie Ruotsiin ja takaisin. Elokuva on kuvattu Torniojokilaaksossa ja Helsingin seudulla.

*Katsastus* on noussut harvojen suomalaisten kulttielokuvien joukkoon. Elokuvan varsinainen teema on vanheneminen, mutta sen käsitteleminen poikamaisen uhon kautta on tuonut elokuvalle ystäviä erityisesti nuorten miesten joukosta.

Teema-kanavan yleisöäänestyksessä marraskuussa 2008 *Katsastus* valittiin 1980-luvun suosituimmaksi tv-ohjelmaksi. Elokuvan kaupallinen DVD-tallenne tuli myyntiin helmikuussa 2010. Skiftesvik on kirjoittanut *Katsastuksen* myös näytelmäksi. Sen kantaesitys oli Oulun kaupunginteatterissa syksyllä 2010 Tuomo Aitan ohjaamana. Näytelmä on sisällöltään laajempi kuin tv-elokuva. Oulun jälkeen näytelmää on esitetty mm. Lahden kaupunginteatterissa, Haminan teatterissa, Kuusankosken teatterissa ja  Ykspihlajan Työväen Näyttämöllä Kokkolassa. Kesäteatterit mukaan lukien näytelmää on esitetty yli kymmenessä teatterissa.  

## Lähteet
* 
* Joni Skiftesvik: *[[Valkoinen Toyota vei vaimoni]]* (WSOY 2014)
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* Katsastus Ylen Elävässä arkistossa
* Katsastus Yle Areenassa
*
Kjell Hallbing

**Kjell Hallbing** (5. marraskuuta 1934 Bærum, Norja – 6. toukokuuta 2004 Tønsberg, Norja) oli norjalainen kirjailija. 

## Ura
Hallbing kirjoitti elämänsä aikana yhteensä 160 kirjaa, joista suosituimmiksi nousivat salanimellä **Louis Masterson** kirjoitetut, Texas Rangerista ja myöhemmin liittovaltion šeriffistä Morgan Kanesta kertovat lännenkirjat. Kaiken kaikkiaan Morgan Kane -kirjoja ilmestyi 83 (joista suomennettu 80). Hän on käyttänyt myös salanimiä Ward Cameron, Leo Manning, Lee Morgan ja Colin Hawkins sekä omaa nimeään. 

Hallbing aloitti kirjoittamisen harrastuksena pankkityönsä ohessa, mutta myöhemmin siitä tuli hänelle täysipäiväinen ammatti. Hänen ensimmäinen kirjansa oli vuonna 1961 omalla nimellä julkaistu teos *Ubåt-kontakt*, ja samana vuonna hän kirjoitti myös ensimmäisen Villiin länteen sijoittuvan teoksen *Portrett av en revolvermann*.

Hallbing on Norjan kaikkien aikojen suosituin kirjailija. Hänen teoksiaan on myyty kaikkiaan yli 22 miljoonaa kappaletta, joista Morgan Kane -kirjoja jo yksistään Norjassa yli 11 miljoonaa. Teoksia on julkaistu muun muassa Ruotsissa, Suomessa, Tanskassa, Islannissa, Puolassa, Saksassa, Espanjassa, Ranskassa, Alankomaissa ja Isossa-Britanniassa sekä myöhemmin sähköisinä E-kirjoina Yhdysvalloissa.

## Lähteet
Hurme

**Hurme** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

*hurme, suomen kielen *[[veri]]*-sanan synonyymi
## Sukunimi

* Annikka Hurme (s. 1964), Valion toimitusjohtaja
* Harri Hurme (1945–2019), shakkimestari ja diplomi-insinööri
* Heikki Hurme (s. 1948), jääkiekkoilija
* Jani Hurme (s. 1975), jääkiekkomaalivahti, Jorma Hurmeen poika
* Janne Hurme (s. 1973), laulaja
* Jarkko Hurme (s. 1986), jalkapalloilija
* Jorma Hurme (s. 1946), soutaja
* Juha Hurme (s. 1959), ohjaaja ja kirjailija
* Juhani Hurme, elokuvaohjaaja Peter Lindholmin (s. 1960) salanimi
* Kaarlo Hurme (1883–1950), kansanedustaja (Maalaisliitto)
* Kati Hurme (s. 1968), esteratsastaja, valmentaja ja urheilutoimittaja
* Kirsti Hurme (vuodesta 1951 *Martin*, 1916–1988), näyttelijä
* Liisa Hurme (s. 1967), biokemisti, lääkeyhtiö Orionin toimitusjohtaja
* Maija Hurme (s. 1976), kuvittaja ja graafikko
* Markku Hurme (s. 1972), jääkiekkoilija
* Markus Hurme (s. 1978), lumilautailija
* Matti Hurme (1865–1947), kruununvouti
* Mauno Hurme (1912–1990), seiväshyppääjä
* Niko Hurme (s. 1974), muusikko
* Oiva Hurme (1912–1974), taiteilija, graafikko ja mainospiirtäjä
* Pertti Hurme (s. 1945), viestinnän tutkija ja opettaja
* Risto Hurme (s. 1950), nykyaikainen viisiottelija
* Suvi Hurme (s. 1991), näyttelijä
* Tarja Hurme (s. 1956), päätoimittaja
* Vilho Hurme (1890–1919), jääkärivänrikki
* Viljo Hurme (1893–1987), taidemaalari
* Vuokko Hurme (s. 1979), lastenkirjailija.

## Kuvitteellisia henkilöitä
* Virpi Hurme, tv-sarjassa Salatut elämät
Terri Schiavo

**Terri Schiavo** (3. joulukuuta 1963 – 31. maaliskuuta 2005) oli floridalainen nainen, joka muodostui Yhdysvalloissa passiivisen eutanasian ennakkotapaukseksi.

Schiavo sai sydänkohtauksen kotonaan 26. helmikuuta 1990. Hänet saatiin elvytettyä, mutta hapenpuutteen vuoksi sai massiivisen aivovaurion ja joutui koomaan. Kaksi ja puoli kuukautta koomaan vajoamisen jälkeen hänen todettiin olevan vegetatiivisessa tilassa ilman mahdollisuutta tulla koskaan tajuihinsa.

Schiavon huoltajaksi oli nimetty hänen aviomiehensä, Michael Schiavo. Terri kärsi ennen sydänkohtaustaan syömishäiriöstä, jota hänen lääkärinsä eivät huomioineet. 1992 lopussa Michael haastoi sairaalan hoitovirheestä ja voitti 700&nbsp;000 dollaria vaimonsa hoitoon ja 300&nbsp;000 dollaria sen lisäksi. Muutamaa kuukautta tämän jälkeen Terrin vanhemmat, Robertin ja Mary yrittävät tuloksetta saada Michaelin huoltajuuden kumottua.

1998 Michael anoi vaimonsa ruokintakoneen irrottamista. Anomus hyväksyttiin vasta 11. helmikuuta 2000. 24. huhtikuuta 2001 Terri viimein irrotettiin koneista. Vain kaksi päivää myöhemmin tuomari määräsi, että Schiavo on palautettava kiinni koneeseen.

Michael kävi 1990-luvun lopulta alkaen Terrin vanhempien kanssa oikeustaistelua irrottaa Schiavo häntä pitäneestä ruokintakoneesta. Oikeustaistelu rikkoi osallistujien välit ja sai lopulta poliittisia piirteitä ja maailmanlaajuista huomiota. Huolimatta liittovaltion korkeimman oikeuden pyynnöistä paikallinen oikeus päätyi ratkaisuun, jonka mukaan ruokintaletku voitiin irrottaa. Letku irrotettiin 18. maaliskuuta 2005, Schiavo kuoli lopulta 31. maaliskuuta 2005.

## Katso myös
*Sun Hudson

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Terri Schiavo Case
ITA Tuuli

**ITA Tuuli** oli Suomen merivoimien ilmatyynyaluksen prototyyppi, joka liittyi Laivue 2000:n hankintaan.

## Valmistus
*Tuuli* valmistui vuonna 2002 Aker Finnyardsin Rauman telakalla.

Aluksen pituus oli 27,4 metriä ja sen leveys 15,4 metriä. Propulsiojärjestelmä koostui kahdesta kaasuturbiinista, jotka käyttivät kahta suulakkeeseen sijoitettua ilmapotkuria, nostopuhaltimia sekä keulaohjailupuhaltimia. Noin 6&nbsp;000 kilowatin järjestelmä mahdollisti yli 50 solmun nopeuden. Pääaseistuksena olivat meritorjuntaohjukset tai vaihtoehtoisesti miinat ja torpedot sekä ilmatorjunta-aseet. Aluksen hinta ilman aseistusta oli noin 13,5 miljoonaa euroa ja suunniteltu käyttöikä 25-30 vuotta.

## Käyttö
Ilmatyynyaluksia oli tarkoitus käyttää nopeasti liikkuvina, kaikkina vuodenaikoina toimimaan kykenevinä ohjuslavetteina. Merivoimien mukaan alus täytti ja jopa ylitti kaikki sille asetetut vaatimukset, mutta suunnitelmasta luovuttiin merivoimien tehtävien painopisteen muuttuessa suorasta iskukyvystä meriliikenteen suojaamiseen. Meriliikenteen suojaamiseen pitkän toiminta-ajan omaavat kiinteärunkoiset ohjusveneet sopivat paremmin, joten toukokuussa 2003 uudeksi kokoonpanoksi päätettiin neljä Hamina-luokan ohjusvenettä.

Vuonna 2003 puolustusministeriö valtuutti merivoimat myymään ilmatyynyaluksen varusteineen. Syksyllä 2005 alus oli ostajaehdokkaiden koeajossa Suomenlahdella, mutta kauppoja ei syntynyt. Alus päätettiin 2013 romuttaa ja romutettiin vuotta myöhemmin.

## Lähteet
Brandon Routh

**Brandon James Routh** (s. 9. lokakuuta 1979 Des Moines, Iowa) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen malli. Parhaiten hänet tunnetaan roolistaan Teräsmiehenä elokuvassa *[[Superman Returns]]*.

## Lapsuus ja nuoruus
Routh syntyi Des Moinessa, Iowassa. Nuoruutensa hän varttui lähellä Norwalkia. Hänen vanhempansa ovat nimeltään Katie ja Ron ja hänellä on kolme sisarusta. Hänen vanhempi sisarensa Sara on laulaja ja säveltäjä. 

Routh oli nuorena kiinnostunut näyttelemisestä ja esiintyi useissa Norwalkin teatterin näytelmissä. High schoolin jälkeen hän opiskeli vähän aikaa kirjallisuutta Iowan yliopistossa, mutta uusia näyttelijöitä etsivän Patrick Pacan (kykytoimisto Nassif & Pacas) vaatimuksesta hän keskeytti opintonsa ja liittyi vuonna 1999 IMTA:han (International Model and Talent Association).

## Ura
Routh esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa ABC:n sarjassa *[[Odd Man Out]]* (1999), jota seurasi vierailuroolit sarjoissa *[[Gilmoren tytöt]]* ja *[[Undressed]]*. Vuosina 2001–2002 Brandon näytteli Seth Andersonia sarjassa *[[One Life to Live]]*, minkä jälkeen vuorossa olivat esiintymiset vierailevana näyttelijänä sarjoissa *[[Todistettavasti syyllinen]]* (2003) ja *[[Will & Grace]]*. Ensimmäisessä elokuvassaan *[[Karla (elokuva)|Karla]]* (2005) Brandon näyttelee Tim Petersiä.

Pitkän hakuprosessin jälkeen tuotantoyhtiö Warner Brothers ilmoitti virallisesti 22. lokakuuta 2004 valinneensa 190-senttisen Routhin näyttelemään pääroolia Bryan Singerin ohjaamassa elokuvassa *[[Superman Returns]]*. Routh oli ensimmäinen valkokankaan Teräsmies sitten vuoden 1987, jolloin Christopher Reeve näytteli hahmoa elokuvassa *[[Teräsmies ja uhka auringosta]]*.

Vuodesta 2014 lähtien Routh on näytellyt Ray Palmeria eli Atomia The CW -verkon televisiosarjoissa, alkuun *[[Arrow (televisiosarja)|Arrow’ssa]]* ja myöhemmin *[[Legends of Tomorrow|Legends of Tomorrow’ssa]]*. Hän on vieraillut myös *[[The Flash (vuoden 2014 televisiosarja)|The Flashissa]]*.

## Aiheesta muualla
Zenit

**Zenit** tarkoittaa seuraavia:

* Zeniitti, taivaanpallon korkein piste
* FK Zenit Pietari, jalkapalloseura
* BK Zenit Pietari, koripalloseura
* Zenit, Neuvostoliitossa kehitetty kantoraketti
* Zenit, neuvostoliittolainen järjestelmäkamera
* Zenit, Sveitsissä kehitetty luotainraketti
* Zenit, neuvostoliittolainen tiedustelusatelliittisarja.
Karla (elokuva)

**Karla** on yhdysvaltalainen tositapahtumiin perustuva elokuva kahdesta kanadalaisesta sarjamurhaajasta Paul Bernardosta ja Karla Homolkasta. Elokuvan on ohjannut Joel Bender. Bernardoa näyttelee Misha Collins ja Karlaa Laura Prepon. Elokuva sai ensi-iltansa 2006.

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
* IMDb
Enrico Caruso

**Enrico Caruso** (25. helmikuuta 1873 Napoli – 2. elokuuta 1921 Napoli) oli yksi kaikkien aikojen kuuluisimmista tenoreista oopperan historiassa. Caruso oli myös suosituin laulaja kaksikymmentä vuotta 1900-luvun alussa ja yksi äänitetyn musiikin pioneereista. Hän oli myös hyvä näyttelijä.

Uransa aikana hänen äänensä tallennettiin noin 230 äänilevyyn. Laulajana hän ansaitsi yli miljoona Yhdysvaltain dollaria.

Samaan aikaan kun Caruso lauloi maailman arvostetuimmissa oopperataloissa mukaan lukien La Scala Milanossa ja Covent Garden Lontoossa, hän on parhaiten tunnettu New Yorkin Metropolitan-oopperan johtavana mieslaulajana 16 vuoden ajalta.

## Elämäntyö

Italialainen Caruso syntyi Napolissa ja hän aloitti uransa samaisessa kaupungissa vuonna 1894. Sen jälkeen hän konsertoi muun muassa Pietarissa, Buenos Airesissa ja Lontoossa. Hän kohtasi suuren menestyksen seuraavana vuonna Milanossa. Siellä hän teki ensimmäisen levytyksensä vuonna 1902. Vuonna 1903 hän meni New Yorkiin laulamaan Metropolitan-oopperaan, minne hän teki myös elinikäisen kiinnityksen. Näytäntökausien välillä hän teki vierailuja Etelä- ja Pohjois-Amerikkaan sekä Eurooppaan.

Caruson ohjelmistoon kuului noin 60 oopperaa, pääasiassa italiankielisiä, joskin hän lauloi myös ranskaksi ja englanniksi vahvalla italialaisella korostuksella. Hänen valikoimiinsa kuului 500 laulua aina klassista italialaisista lauluista tuon ajan suosittuihin lauluihin. Hän oli yksi ensimmäisistä laulajatähdistä, joka teki lukuisia levytyksiä, ja hän myös ylitti miljoonan myydyn levyn rajan levyllä Canion aaria *Vesti La Giubba* oopperasta *[[Pajatso (ooppera)|Pajatso]]*.

Hänen tähtiroolejaan oopperoissa olivat *[[Pajatso (ooppera)|Pajatso]]* Canio, *[[Lemmenjuoma]]n* Nemorino, *[[Carmen]]in* Don Josè sekä *[[Tosca]]n* Cavaradossi.

Caruso nautti elämästä, ruoasta, viinistä ja sikareista. Hän oli avulias ja ystävällinen. Maailmansodan aikana hän esiintyi lukuisissa hyväntekeväisyyskonserteissa.

Caruso kuoli vuonna 1921 ja hänet haudattiin Napoliin. Vuonna 1986 italialainen muusikko Lucio Dalla sävelsi laulun ”Caruso” kunnianosoitukseksi oopperalaulajaa kohtaan. Laulusta tuli suosittu ympäri maailmaa.

## Ääninäytteet

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* The Enrico Caruso page . 
* Grandi-Tenori: Caruso. 
*  
* Enrico Caruso kotioloissaan. Lesken muistelmia suuresta laulajasta, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 30.09.1928, nro 40, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Gregoriaaninen

**Gregoriaaninen** täsmentää seuraavia käsitteitä:

* gregoriaaninen kalenteri, paavi Gregorius XIII:n luoma kalenteri
* gregoriaaninen kirkkomusiikki, moniääninen, säestyksetön kuorolaulu.

## Katso myös

* Gregoriaanit, katolinen maallikkosääntökunta
Teatro alla Scala

**Il Teatro alla Scala** (usein **La Scala**) on kuuluisa oopperatalo Milanossa, Italiassa. Nykyisellä paikallaan La Scala on järjestyksessä toinen teatteri. Ensimmäinen muinainen Teatteri Ducale tuhoutui tulipalossa karnevaaligaalan jälkeen 1776. 

Uusi teatteri rakennettiin Santa Maria alla Scalan kirkon paikalle, josta myös nykyinen teatteri sai nimensä. Teatteri valmistui 3. elokuuta 1778 nimellä *Nuovo Regio Ducal Teatro alla Scala*. Avajaisia juhlisti Salierin *L’Europa riconosciuta*.

La Scalan näyttämöä valaisivat alun perin 84 öljylamppua, minkä lisäksi teatterin muissa tiloissa oli tuhat lamppua. Tulipalon vaaran vähentämiseksi joihinkin huoneisiin oli varastoitu satoja vesisankoja. Aikanaan öljylamput korvattiin kaasulampuilla, jotka vaihtuivat sähkövaloihin vuonna 1883. 

Nykyinen julkisivu on peräisin vuoden 1907 korjauksesta. Toisen maailmansodan aikana La Scala kärsi vaurioita lentopommeista. Sodan jälkeen La Scala korjattiin ja avattiin uudelleen 11. toukokuuta 1946 kapellimestari Arturo Toscaninin johdolla.

La Scalassa on pidetty monen oopperan ensiesitys. Oopperalla oli erikoinen suhde Giuseppe Verdiin. Usean vuoden ajan Verdi ei sallinut töidensä esitystä teatterissa, koska orkesteri oli muuttanut joltakin osin hänen musiikkiaan.

La Scalassa on myös museo, Museo teatrale alla Scala, jonne on pääsy teatterin aulasta. Museossa on nähtävillä kokoelma maalauksia, piirroksia, patsaita, pukuja ja muuta materiaalia oopperaan liittyen.

La Scalan esityskausi alkaa perinteisesti 7. joulukuuta pyhän Ambrosiuksen päivänä. Ambrosius on Milanon suojeluspyhimys. Jokainen esitys päättyy ennen keskiyötä, minkä vuoksi pitkät oopperaesitykset alkavat tavanomaista aikaisemmin. Pääsylipun haltijaa ei päästetä sisälle esityksen aloittamisen jälkeen.

La Scalan perinteisiin kuuluu esittää Beethovenin hautajaismarssi tyhjälle salille oopperan johtajan kuoleman jälkeen. Perinne alkoi 1957.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* La Scalan verkkosivut
Maailmancup

**Maailmancup** eli **maailman cup** (lyhenne MC) on eri urheilulajeissa järjestettävä maailmanlaajuinen cup- tai sarjamuotoinen kilpailu.

*Alppihiihdon maailmancup
*Ammunnan maailmancup
*Ampumahiihdon maailmancup
*Esteratsastuksen maailmancup
*Freestylehiihdon maailmancup
*Judon maailmancup
*Jääkiekon maailmancup
*Jääpallon maailmancup
*Lumilautailun maailmancup
*Maastohiihdon maailmancup
*Mäkihypyn maailmancup
*Pesäpallon maailmancup
*Pujottelun maailmancup
*Supersuurpujottelun maailmancup
*Suurpujottelun maailmancup
*Syöksylaskun maailmancup
*Yhdistetyn maailmancup
*Yleisurheilun maailmancup

## Lähteet
Komi

**Komi** voi viitata seuraaviin:

* Komin tasavalta
* komin kieli
* komien kansaan kuuluva ihminen
* Permin Komi, autonominen piirikunta Venäjällä
* Komi, kylä Hämeenkyrössä
* Komi, järvi Vihdissä
* Kómi, kylä Lesboksen saarella Kreikassa
* komi, go-lautapelissä valkealle pelaajalle annettava alkupistemäärä

## Sukunimenä

* Armas Komi (s. 1940), poliitikko (Keskusta), maanviljelijä
* Jussi Komi (1894–1965), teatterinjohtaja ja näyttelijä
* Katri Komi (s. 1968), kansanedustaja (Keskusta), Armas Komin tytär
* Paavo Komi (1939–2018), fysiologi, professori
* Pauli Komi (s. 1936), varatuomari, pankinjohtaja
* Sanna Komi, säveltäjä, sanoittaja, laulaja, soittaja
* Soila Komi (1943–2022), näyttelijä, Jussi Komin tytär.
Kamtšatkan aluepiiri

**Kamtšatkan aluepiiri** () on Venäjän federaation osa Kamtšatkan niemimaalla Venäjän kaukoidässä.

Kamtšatkan aluepiiri muodostettiin 1. heinäkuuta 2007 yhdistämällä entinen Kamtšatkan alue ja Korjakian autonominen piirikunta. Aluepiirin muodostaminen hyväksyttiin 23. lokakuuta 2005 pidetyssä kansanäänestyksessä. Aluepiirin lakiasäätävä kokous aloitti toimintansa 31. joulukuuta 2008.

## Maantiede

Alueella on useita kansallisia luonnonsuojelualueita.

## Talous

Kamtšatkan aluepiirin osuus Venäjän bruttokansantuotteesta oli tilastokeskus Rosstatin mukaan vuonna 2010 yhteensä 101,7 miljardia Venäjän ruplaa, joka oli vain 0,27 prosentista maan bruttokansantuotteesta. Aluepiirin laskennallinen BKT henkeä kohti ylitti kuitenkin Venäjän keskitason. Vuonna 2010 se oli jokaista aluepiirin asukasta kohti noin 7&nbsp;734&nbsp;EUR/vuosi (eli oli 121&nbsp;% maan keskiarvotasosta 6&nbsp;413 EUR).

## Väestö
Kamtšatkan aluepiirissä oli 322&nbsp;079 asukasta vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan. Aluepiirin pääkaupunki on Petropavlovsk-Kamtšatski (179&nbsp;780 as.), jossa asui yli puolet aluepiirin väestöstä. Muita kaupunkeja ovat Jelizovo (39&nbsp;569 as.) Viljutšinsk (22&nbsp;905 as.). Kaupunkilaisten osuus väestöstä on 77,4 prosenttia.

Väestön enemmistön muodostavat venäläiset (290&nbsp;000), suurin vähemmistö ovat ukrainalaiset (20&nbsp;870). Muita merkittäviä ryhmiä ovat alueen alkuperäiskansat korjakit (7&nbsp;328) ja eveenit (noin 1&nbsp;500). Korjakeista noin 6&nbsp;700 asuu Kamtšatkan pohjoisosissa sijaitsevassa Korjakian autonomisessa piirikunnassa.

## Hallinnollinen jako
Paikallishallinnossa aluepiiriin jaetaan ylemmällä tasolla kolmeen kaupunkipiirikuntaan (*gorodskoi okrug*) ja 11 kunnallispiiriin. Näissä on paikallishallinnon alemmalla tasolla yhteensä 6 kaupunkikuntaa ja 50 maalaiskuntaa.

Entiseen Korjakian autonomiseen aluepiiriin sisältyneet piirit varjostettu punertavalla värillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Beringin saaresta ja muista saarista Aleuttien piirissä  (beringisland.ru)
Oletusyhdyskäytävä

**Oletusyhdyskäytävä** () on reitti aliverkosta ulkoiseen verkkoon. Oletusyhdyskäytävän tehtävä on tarjota seuraavan tason IP-osoite ja rajapinta sijainteihin, jotka eivät sijaitse aliverkossa. Ilman oletusyhdyskäytävää ei kommunikointi aliverkon ulkopuolelle onnistu. Default gateway on esimerkiksi LANin (Local Area Network) ja WANin (Wide Area Network) yhdistävä yhteysosoite.
Hyperion

**Hyperion** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* Hyperion, kreikkalaisen mytologian titaani
* Hyperion, Saturnuksen kuu
* "Hyperion", John Keatsin kesken jäänyt runo
* *[[Hyperion (kirjasarja)|Hyperion]]*, Dan Simmonsin scifi-fantasia-kirjasarja
** *[[Hyperion (kirja)|Hyperion]]*, Simmonsin kirjasarjan ensimmäinen romaani
* Hyperion, japanilainen RC-laitevalmistaja
* Hyperion, maailman korkein elossa oleva puu
* Hyperion, tornitalo Helsingissä
* Hyperion Records, brittiläinen klassisen musiikin levy-yhtiö
;Britannian kuninkaallinen laivasto
* HMS Hyperion (1807), 32-tykkinen viidennen luokan alus
* HMS Hyperion (H97), H-luokan hävittäjä
Rawson Marshall Thurber

**Rawson Marshall Thurber** (s. 9. tammikuuta 1975 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Ohjaamisen lisäksi Thurber on ollut käsikirjoittajana elokuvassa *[[Dodgeball – boltsit pelissä]]* (2004) sekä käsikirjoittajana ja tuottajana elokuvassa *[[The Mysteries of Pittsburgh]]* (2008).

## Filmografia

## Aiheesta muualla
* 
*
Mureiini

**Peptidoglykaani** eli **mureiini** (PGN) on bakteerien soluseinän rakennusaine. Se antaa bakteereille muodon ja vaikuttaa soluliman osmoottiseen paineeseen.  

Peptidoglykaanikerroksen paksuus vaihtelee eri bakteerilajeilla.Grampositiivisilla bakteereilla peptidoklygaania on useita kerroksia, ja sen kokonaispaksuus on 30-100 nanometriä. Sen sijaan gramnegatiivisilla bakteereilla on vain yksi, tai korkeintaan muutama kerros peptidoglykaania muodostaen 2-3 nm paksun peptidoglykaanikerroksen. 

## Koostumus
Peptidoglykaani muodostaa suuren, verkkomaisen, aminosokereista muodostuvan makromolekyylin bakteerisolun pinnalle. Lineaariset glykaanit, jotka muodostuvat N-asetyyliglukosamiinista (GlcNAc) ja N-asetyylimuramiinihaposta (MurNAc), ovat kiinnittyneet toisiinsa lyhyiden peptidien avulla β-1,4- glykosidisidoksilla.  Kun bakteerisolut kasvavat ja jakautuvat, peptidoglykaani purkautuu aiheuttaen PGN-polymeerin hydrolysoitumisen entsyymien vaikutuksesta. Hydrolysointi voi vapauttaa ympäristöön liukoisia PGN-alayksiköitä, jotka voivat toimia signalointitekijöinä muille mikrobeille. 

## Peptidoglykaani ja antibiootit

Antibiooteista laajakirjoiset beetalaktaamiantibiootit vaikuttavat bakteerin soluseinän rakentamisessa tärkeässä roolissa oleviin entsyymeihin, penislliiniä sitoviin proteiineihin (PBP). Penisilliinin sitoutuminen bakteerin soluseinään häiritsee soluseinän peptidoglykaanien tuottoa ja estää näin bakteerien lisääntymisen.  

### Peptidoglykaanin vapautumisen vaikutus suoliston mikrobiomiin
Beetalaktaamiantibioottihoito johtaa sekä suoliston kommensaalien että mahdollisten patogeenien PNG-synteesin häiriöön, jolloin bakteerisoluista vapautuu suuria määriä anhMurNAc-pep-molekyylejä. Nämä molekyylit ovat rakenteeltaan hyvin samanlaisia kuin PGN-alayksiköt, joiden on todettu indusoivan ''Candida albicans'' -hiivasienen hyyfakasvua. *C. albicans* on opportunisti patogeeni, jonka hyyfamuodon on todettu olevaen erityisen invasiivinen sen tunkeutuessa isännän kudoksiin ja sisäelimiin. Antibioottihoidon seurauksena syntynyt suoliston peptidoglykaanimyrsky siis altistaa *C. albicans* -hiivan aiheuttamalle kandidiaasi-taudille. 

## Lähteet
Soluseinä

**Soluseinä** on kasvisolujen ja lähes kaikkien bakteerien solukalvon ulkopuolinen rakenne. Soluseinä tukee solun rakennetta, suojaa sitä ja antaa solulle muodon. Eläinsolussa ei ole soluseinää ja myös mykoplasmoilta se puuttuu. 

## Kasvien soluseinä

Kasvien soluseinä on muodostunut selluloosasta, hemiselluloosasta, ligniinistä ja polysakkarideista. 

## Sienten soluseinä

Sienisoluissa soluseinä on muodostunut glukosamiinista kitiinistä. Kaikilla sienillä ei ole soluseinää.

## Bakteerien soluseinä

Bakteerien soluseinä koostuu peptidoglykaanista, joka koostuu polysakkaridipolymeereista (oligosakkarideista) ja niitä toisiinsa liittävistä aminohapoista (esimerkiksi alaniinis, lysiinistä, glutamiinihaposta ja diaminopimeliinihaposta) ja sokerijohdannaisista N-asetyyliglukosamiinista ja N-asetyylimuramiinihaposta. Bakteerien soluseinään kuuluu uloimpana limakapseli, joka suojaa ympäristön haittavaikutuksilta.

Bakteereiden soluseinä on verkkomainen ja harvasilmäinen. Bakteerit voidaan jakaa gramnegatiivisiin ja grampositiivisiin soluseinän rakenteen perusteella. Grampositiivisten bakteerien soluseinässä useita päällekkäisiä peptidoglykaanikerroksia ja teikkohappoja, polysakkarideja ja proteiineja. Gramnegatiivisten bakteerien seinässä vain yksi peptidoglykaanikerros, ja sen ulkopuolella ylimääräinen ulkokalvo lipopolysakkarideista ja proteiineista. Soluseinän värjäytymisreaktioita (gramvärjäys) käytetään bakteerien tunnistukseen.

## Lähteet
Lakisto

**Lakisto** on Espoon kaupunginosa, jossa toimii myös pääkaupunkiseudun kehitysvammalaitos Rinnekoti. Rinnekotia ryhdyttiin rakentamaan 1930-luvulla ja se vihittiin käyttöön vuonna 1952. Laitoksella on oma lämpökeskus. Lakistossa on mahdollisuus virkistäytyä esimerkiksi ratsastamalla ja pelaamalla golfia Suur-Helsingin Golfin kentällä. Alueella oli myös pieni ostoskeskus, jossa oli muun muassa lähikauppa. Alueella oli myös kahvila ja baari, mutta ne muutettiin Rinnekodin omaan käyttöön. Lisäksi alueella oli pieni kirkko, joka myös purettiin. Kaupunginosassa oli 160 asukasta (poislukien laitoksissa asuvat) vuodenvaihteessa 2019–2020. Lakiston rakennuskanta koostuu pääosin 1960- ja 1970-luvuilla valmistuneista kerrostaloista.

Rinnekodin asukkaat saavat veden Vihdin rajan tuntumassa olevasta Majalammesta, jonka yhteyteen on rakennettu pieni vedenottolaitos. Puhdistettu vesi johdetaan Rinnekodin omaan vesitorniin, jonka korkeus on noin 20 metriä.

Kolmen Majalammen lisäksi Lakistossa on useita pienehköjä järviä, kuten Tuhkuri. Lampia on lukuisia, kuten Kalatoin ja Lullampi.

Lakiston eteläosassa kulkee Vihdintie (seututie 120, alkujaan valtatie 2). Siitä erkanevat seututiet etelän suuntaan Kunnarlaan ja pohjoisen suuntaan Nurmijärven Lepsämään. Lakistosta on Vihdintietä pitkin vajaa kymmenen kilometriä Kehä III:n risteykseen ja noin 25 kilometriä Helsingin keskustaan. Lakistoon pääsee HSL-linjoilla 345 / 345N Helsingin Elielinaukiolta ja 348 Kalajärveltä.

## Nimi
Lakiston nimi on alun perin niityn nimi, joka sijaitsi jokilaaksossa. Lakisto oli niityn nimenä käytössä jo 1700-luvulla. Myöhemmin nimestä tuli asumuksen nimi, kun niityn laitaan perustettiin torppa. 1900-luvulla niittyaluetta kutsuttiin *Lakistonniituksi*. Niityn kautta virtaava joki on saanut nimen niityn tai asumuksen mukaan. Alueen nimeksi Lakisto tuli vuonna 1972. Nimen tausta on tuntematon.

## Historia
Lakisto oli pitkään niittyaluetta Espoon pohjoiskolkassa. 1700-luvulla niityn laitaan perustettiin torppa, joka itsenäistyi 1920-luvulla. Tilan nimeksi tuli tällöin *Åvalla*. Tienoon asutus lisääntyi hiljalleen 1900-luvun mittaan.

## Väestö
### Väkiluvun kehitys

## Lähteet