open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Taro Tsujimoto

**Taro Tsujimoto** oli kuvitteellinen japanilainen jääkiekkoilija, jonka Buffalo Sabres väitti  NHL:n  11. kierroksella varausnumerolla 183.

Tsujimoton väitettiin aikaisemmin pelanneen Tokyo Katanas -nimisessä joukkueessa. Puolet NHL:n joukkueiden toimitusjohtajista ei edes tiennyt, että Japanissa oli jääkiekkoliiga, vaan maata pidettiin baseball-maana. Toisaalta edes baseball-seurat eivät tarkkailleet japanilaisia pelaajia. Varaustilaisuuden jälkeen tiedotusvälineet uutisoivat tapahtuneesta. Muun muassa arvostettu kiekkolehti *[[The Hockey News]]* julkaisi Tsujimoton nimen muiden varattujen yhteydessä.

Vasta viikkojen päästä kävi ilmi, että Sabresin omalaatuinen general manager Punch Imlach oli keksinyt Tsujimoton koko olemassaolon. Imlach oli kaivanut Taro Tsujimoto -nimisen miehen Buffalon alueen puhelinluettelosta; kyseessä oli ilmeisesti japanilaisen ravintolan kokki. Edes Tokyo Katanas -nimistä joukkueetta ei ole, vaan Buffalon joukkueen nimessä oleva sana *sabre*, ’sapeli’, ja katana ovat molemmat miekkoja. Imlach teki varauksen mielenilmauksena liian pitkäksi venyneelle varaustilaisuudelle. Varaus mitätöitiin, mutta vasta 15 vuotta myöhemmin NHL muutti vuoden 1974 varausilastoihinsa 183. varauksen kohdalle tekstin *invalid claim*, ’epäkelpo varaus’. Buffalo Sabres kuitenkin kunnioittaa Imlachin omituisuutta, ja seuran omissa tilastoissa, muun muassa mediaoppaassa, Tsujimoton nimi on edelleen.

## Lähteet
*
*
Painajainen Elm Streetillä 4 – Unien valtias

**Painajainen Elm Streetillä 4 – Unien valtias** () on yhdysvaltalainen slasher-kauhuelokuva vuodelta 1988. Se on *[[Painajainen Elm Streetillä (elokuvasarja)|Painajainen Elm Streetillä]]* -elokuvasarjan neljäs osa ja sen on ohjannut suomalainen Renny Harlin. Elokuva julkaistiin Suomessa alun perin leikattuna, mutta on sittemmin julkaistu myös leikkaamattomana. Yhdysvalloissa elokuva oli lipputulollisesti koko elokuvasarjan menestynein elokuva vuoteen 2003 asti, jolloin *[[Freddy vs. Jason]]* rikkoi tämän ennätyksen. Elokuvan visuaalisen tyylisuuntansa vuoksi sitä on monesti mielletty eräänlaiseksi elokuvasarjan "MTV-painajaiseksi" sen muistuttaessa leikkauksiltaan musiikkivideota.

## Juoni

Kristen, Joey ja Kincaid elävät kauhean mielisairaalahoidon jälkeen normaalia elämää. Silti Kristen näkee yhä outoja unia Freddy Kruegerista, kunnes Freddy herää henkiin ja surmaa Joeyn ja Kincaidin. Lopulta hän tappaa myös Kristenin. Alice todistaa Kristenin kuoleman. Hieman tapaturman jälkeen Alice huomaa, että Freddy siirtyy Alicen unista suoraan myös muiden uniin.

## Rooleissa

## Vastaanotto
*Helsingin Sanomien* Helena Ylänen piti suomalaisohjaajan teosta hyvin tehtynä amerikkalaisnuorisolle suunnattuna kauhuelokuvana, joka käsittelee vakavaakin aihetta, painajaisia. ”Juonen monet käänteet ovat nokkelia ja tuoreita ja ohjaaja on vaivannut päätään ja prässännyt usein niin väsyneestä viihdetuotannosta vivahteita ja kekseliäitä toteutuksia.”

## Lähteet

* 
### Viitteet
Schleitheimin tunnustus

**Schleitheimin tunnustus** oli Sveitsin anabaptistien noin vuonna 1527 Schleitheimissä laadittu tunnustus, jonka seitsemään artiklaan on koottu anabaptistien oppeja, joita siis ainakin osa Sveitsin anabaptisteista noudatti. Laatinutta kokousta johti Michael Sattler.

Artiklojen sisältö tiivistettynä:

## I. Kaste
Oltiin yksimielisiä siitä, että kaste on annettava kaikille, jotka katumuksessa ovat muuttaneet elämänsä ja todella uskovat. Tähän liittyy myös paavilta saadun lapsikasteen hylkääminen. Tässä anabaptistit viittaavat Raamattuun ja apostolien esimerkkiin.

## II. Panna (Erottaminen)
Erottamista syntiä tehneitä seurakunnan jäseniä vastaan on käytettävä kolmiasteisena, missä viitataan Matteuksen evankeliumin 18. lukuun.

## III. Leivänmurto (Ehtoollinen)
Ehtoollinen on muistoateria. Siihen osallistuvien pitää ensin olla kastettuja ollakseen yhdistyneitä Kristuksen ruumiissa eli seurakunnassa, jonka pää Kristus on. Ehtoolliseen osallistuvilla on oltava yksi Jumala, yksi usko, yksi kaste ja yksi henki.

## IV. Erottautuminen pahasta (Maailmasta eroaminen)
Tosi uskovaisten on seurakuntana erotuttava kaikesta pahasta, mitä Saatana on maailmaan istuttanut, ja kaikesta 'paavillisesta hapatuksesta' eli käytännössä katolisista menoista. Tosi uskovan tulisi inhota ja karttaa kaikkea, mikä ei liity Jumalaan ja Kristukseen. Myös aseen käyttö on kiellettyä, Kristus kun on sanonut, ettei pahalle tule tehdä vastarintaa.

## V. Kirkon Pastorit
Seurakunnalla on oltava Paavalin järjestyksen mukaan yksi paimen, jonka tulee suorittaa kaikki hengelliset tehtävät. Seurakunnan on huolehdittava hänestä, sillä evankeliumin julistajan on saatava elatuksensa evankeliumista. Seurakunnan on kuitenkin valvottava paimentaan ja erotettava tämä, mikäli hän lankeaa syntiin.

## VI. Miekka
Esivalta eli 'miekka' on Jumalan järjestys Kristuksen valtakunnan ulkopuolella olevaa maailmaa varten, jotta se rankaisisi pahantekijöitä ja suojelisi heikkoja. Kristuksessa eläville kuuluu kuitenkin vain seurakunnan pannarangaistus, eivätkä sen jäsenet saa kuulua esivaltaan.

## VII. Vala
Yksimielisesti vastustettiin valan vannomista, koska Kristuksen katsottiin kieltäneen jumalaapelkääviltä kaiken vannomisen.

Näistä kasteopin lisäksi nykyään olevissa vastaavissa liikkeissä korostetaan erityisesti valanvannomiskieltoa sekä asepalveluksesta kieltäytymistä.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Schleitheimin tunnustuksen teksti  (englanniksi)
Painajainen Elm Streetillä 7: Uusi painajainen

**Painajainen Elm Streetillä 7: Uusi painajainen** (engl. Wes Craven's New Nightmare) on yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1994. Elokuva on kuudes jatko-osa elokuvalle Painajainen Elm Streetillä ja sarjan seitsemäs osa. Sen on ohjannut ensimmäisen Elm Street -elokuvan ohjannut ja kirjoittanut, sekä kolmannen elokuvan kirjoittanut Wes Craven. Elokuvassa Heather Langenkamp näyttelee itse itseään ja Robert Englund sekä itseään että myös Freddy Kruegeria. Elokuva ei liity juoneltaan aiempiin Painajainen Elm Streetillä-elokuviin. Elokuva on silti epävirallisesti osa sarjaa.

## Juoni

Elokuvassa rikotaan ns. Neljäs seinä - Freddy Krueger (vaikka hänen pitäisi olla pelkkä kuvitteellinen elokuvahahmo) tulee vainoamaan elokuvan tekijöitä. Elokuva ei siis liity juoneltaan aiempiin elokuviin, vaan annetaan ymmärtää, että aiempien elokuvien tapahtumat ovat olleet pelkkää elokuvaa. 

Elokuva alkaa Hollywoodista, jossa ollaan parhaillaan tekemässä uutta Wes Cravenin ideoimaa Painajainen Elm Streetillä -elokuvaa, jonka pääosassa olisi tarkoitus näytellä Heather Langenkamp Nancyna ja Robert Englund Freddyna. Mutta asiat eivät tule sujumaan, sillä pian Heather joutuu tekemissin outojen tapausten kanssa: hänen miehensä, joka on erikoistehosteita kehittämässä elokuviin, kuolee mystisesti auto-onnettomuudessa, ja hänestä löytyy viiltojälkiä. Hänen pieni poikansa taas käyttäytyy sekavasti, alkamalla esimerkiksi riimittelemään Elm Street -elokuvista turhan tutuksi tulleella riimillä. Heather ymmärtää pian kauhean totuuden: Freddy Krueger on kaiken takana, oli se pelkkää elokuvaa tai ei. Lopulta selvisi että murhaajana ei toiminutkaan Freddy Krueger, vaan paha muinainen demoni, joka vain esiintyi Freddy Kruegerina.

## Roolit

## Lähteet

* Elonet.fi

## Viitteet
Luettelo Lahden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

**Luettelo Lahden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä ** käsittää Lahden kaupungissa julkisilla paikoilla sijaitsevia pysyviä taideteoksia, muistomerkkejä ja muistolaattoja. Luettelon teokset kuuluvat Lahden taidemuseon kokoelmiin tai ovat valtion tai yksityisessä omistuksessa. Lahteen on liitetty Nastolan kunta.

## Muistomerkit, -laatat ja veistokset

 Tässä luettelossa on 139 kohdetta.

## Huomautuksia

## Julkisilta paikoilta poistetut ja tuhoutuneet teokset

## Lähteet
*Lahden karttapalvelu, jossa kaupunginosat
*Lahden kaupungin julkisen taiteen verkkosivut
*
*
* 

### Viitteet
Fritz Feierabend

**Fritz Feierabend** (29. kesäkuuta 1908 &ndash; 25. marraskuuta 1978) oli sveitsiläinen rattikelkkailija.

Maailmanmestaruuden hän voitti kahdesta miehestä neljä kertaa ja neljästä miehestä kolme kertaa. Neljän miehen kelkasta hän sai kahdesti hopeaa, pronssia hän sai neljästä miehestä kolmasti ja kahdesta miehestä kerran. 

Olympialaisissa Feierabend saavutti viisi mitalia: kolme hopeista ja kaksi pronssista.

## Lähteet
*Kahden miehen kelkan olympiamitalistit
*Neljän miehen kelkan olympiamitalistit
*Kahden miehen kelkan MM-mitalistit
*Neljän miehen kelkan MM-mitalistit
Tyttöfrendit

Tyttöfrendit on englantilaisen Jacqueline Wilsonin kirjoittama neliosainen nuortenkirjasarja. Alkuteokset ilmestyivät vuosina 1997–2002 ja Otavan kustantamat suomennokset 2000–2004. Sarjan on kääntänyt Terhi Leskinen. Sarja kertoo murrosikäisten tyttöjen huolista. Sen päähenkilöt ovat Ellie, Magda ja Nadine. Kirja kerrotaan Ellien näkökulmasta.

## Osat
* *Ihanat, kamalat pojat*, 2000 (*Girls in Love*, 1997)
* *Mieletön kalorikammo*, 2000 (*Girls under Pressure*, 1998)
* *Myöhään ulkona*, 2001 (*Girls out Late*, 1999)
* *Voi itku!*, 2004 (*Girls in Tears*, 2002)
Freddy’s Nightmares

**Freddyn painajaiset** (engl. *Freddy's Nightmares)* on yhdysvaltalainen kauhutelevisiosarja, jota esitettiin alun perin vuosina 1988–1990. Sarjassa kerrottiin pääasiassa Wes Cravenin luomasta ja Robert Englundin esittämästä Freddy Krueger -sarjamurhaajahahmosta. Wes Craven ja Robert Englud juonsivat sarjaa, ja sillä oli studioyleisö.
Shaggy

**Shaggy** (oikealta nimeltään **Orville Richard Burrell**, s. 22. toukokuuta 1968 Kingston, Jamaika) on jamaikalais-yhdysvaltalainen reggaelaulaja.

Hän tuli kuuluisuuteen vuonna 1993 hittikappaleella "Oh Carolina", joka nousi muun muassa Britannian singlelistalla listaykköseksi. Toinen hänen hittikappaleistaan on vuonna 1995 ilmestynyt "Boombastic", josta tuli yksi vuoden hittikappaleista. Kappale nousi listaykköseksi muun muassa Britanniassa ja Australiassa. Suomessa kappale pysyi Suomen virallisella listalla 12 viikkoa, joista parhaat sijoitukset viikoilla 41–43 sija 2. Shaggy on esiintynyt Suomessa ainakin Pori Jazzissa.

## Diskografia

### Albumit
* 1993: *Pure Pleasure* 
* 1994: *Original Doberman*
* 1995: *Boombastic*
* 1997: *Midnite Lover*
* 2000: *Hot Shot*
* 2002: *Lucky Day*
* 2005: *Clothes Drop*
* 2007: *Intoxication*
* 2008: *Best of Shaggy: The Boombastic Collection*
* 2011: *Summer in Kingston*
* 2012: *Rise* 
* 2013: *Out of Many, One Music* 
* 2019: *Wah Gwaan?!*
* 2020: *Hot Shot 2020*
* 2020: *Christmas in the Islands*
* 2022: *Com Fly Wid Mi*
* 2023: *In the Mood*

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*Shaggy fan site
Calheta (Madeira)

**Calheta** on kunta Portugaliin kuuluvalla Madeiran saarella. Se sijaitsee saaren lounaiskulmassa. Kunnassa on 11&nbsp;052 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 111,5 neliökilometriä.

Naapurikuntia ovat pohjoisessa Porto Moniz, koillisessa São Vicente ja idässä Ponta do Sol. Calhetassa on muutamia kouluja, pankkeja, posti ja pieni venesatama. Pääasialliset elinkeinot ovat maanviljelys ja kalastus. Keskustan alueella on jonkin verran liikeyrityksiä. Saharasta lähes tuhannen kilometrin päästä kulkeutuu Calhetaan tuulten mukana lentohiekkaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
John Locke (täsmennyssivu)

**John Locke** -nimisiä henkilöitä ovat:

* John Locke (1632–1704), englantilainen filosofi
* John Locke (1943–2006), yhdysvaltalainen kosketinsoittaja
* John Locke, *Lost*-televisiosarjan hahmo.
Erkki Raiski

**Erkki Raiski** (s. 31. maaliskuuta 1951) on suomalainen säveltäjä ja musiikkioppilaitoksen lehtori. Hän toimi kirkkomuusikkona (kanttori-urkurin tutkinto vuonna 1977) vuoteen 1990. Vuodesta 1990 Raiski hoiti yleisten aineiden opettajan virkaa Jämsänjokilaakson musiikkiopistossa sekä teoria-aineiden tuntiopettajan tointa Keski-Suomen konservatoriossa vuoteen 2000. Hän suoritti teorian ja säveltapailun opettajan ammattitutkinnon vuonna 1994 ja jatkotutkinnon vuonna 1997 pääaineen ohjaajana säveltäjä Kalevi Aho. 

Aikaisempia sävellysopintoja Raiski on tehnyt Suomessa useiden opettajien johdolla sekä yksityisesti Saksassa.

Raiskin aiempi sävellystuotanto sisältää musiikkia kuoroille, nykyisin pääpaino on instrumentaalimusiikissa.

Päätyönään vuodesta 2000 Raiski hoiti musiikin teorian lehtorin virkaa Jyväskylän ammattikorkeakoulun musiikin koulutusohjelmassa. Opetustoiminnan ohella hän erikoistui vastuualansa verkko-opintojen luomiseen ja kehittämiseen.

## Palkintoja

* 1970 SAKU:n opiskelijoiden instrumenttisarja, 1. palkinto
* 1971 SAKU:n opiskelijoiden instrumenttisarja, 1. palkinto
* 1980 Lapuan tuomiokapitulin motettisävellyskilpailu, 1. palkinto sekakuorosarjassa, 1. palkinto nuortenkuorosarjassa, 2. palkinto lapsikuorosarjassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Mieskuoro Sirkat
*Suomen Säveltäjät
*Ylösnousemusmusiikin runsaudensarvi. Konserttiarvostelu, Keskisuomalainen 14.4.2009.
Norman Briski

**Naún Normando "Norman" Briski** (myös **Brisky**; s. 2. tammikuuta 1938) on argentiinalainen näyttelijä. 

## Elokuvia
Briskillä on ollut isoja rooleja muiden muassa seuraavissa elokuvissa:

* *Elisa – elämäni* (*Elisa, vida mia*, Saura, 1977)
* *Mummo täyttää sata vuotta* (*Mamá cumple cien años*, Saura, 1979)
* *El corazón del bosque* (Gutiérrez Aragón, 1979)
* *Vértigo en Manhattan* (Herralde, 1980)
* *Hijo del río* (Cappellari, 1995)
* *Plaza de almas* (Díaz, 1998)
* *La peli* (Postiglione, 2007)

Näyttelijä on saavuttanut mainetta myös televisiosarjoista ja teatterista. 

## Aiheesta muualla
*
Neuvostomiehityksen museo (Tbilisi)

**Neuvostomiehityksen museo** () on historiallinen museo Tbilisissä, Georgiassa. Se käsittelee maan seitsemän vuosikymmentä kestänyttä neuvostohallintoa (1921–1991) ja on omistettu kauden poliittisen sorron uhreille. Museo perustettiin 26. toukokuuta 2006.    

## Näyttely
  
Museo sijaitsee Tbilisin pääkadulla Rustavelis gamzirilla, ja sitä hallitaan osana Georgian kansallismuseota. Se on tyyppinsä kolmas museo entisen Neuvostoliiton maissa, ja sitä ainakin osittain inspiroivat samantyyppiset näyttelyt Tallinnassa (Virossa) ja Riiassa (Latviassa). Se avattiin osana Georgian itsenäisyyspäivän juhlia 26. toukokuuta 2006. Museon rahoitti pääosin Presidentin rahasto, maan budjetin ulkopuolinen rahoittaja, jota hallinnoi Georgian presidentti. Museon näyttelytila on 700 neliömetrin suuruinen ja museossa on näytteillä yli 3&nbsp;000 esinettä.

Neuvostomiehityksen museon pysyvä näyttely käsittää arkistodokumentteja sekä kuva- ja videomateriaalia, jotka noudattelevat Georgian historian aikajanaa lyhytaikaisesta itsenäisestä tasavallasta vuosina 1918–1921 Puna-armeijan hyökkäykseen itsenäisyyttä puolustavia mielenosoittajia kohtaan vuonna 1989 ja Georgian itsenäisyysjulistukeen vuonna 1991. Muihin näyttelyesineisiin sisältyy toisinajattelijoiden kuulustelupöytäkirjoja, teloitus- ja karkotusmääräyksiä, sorrettujen henkilöiden esittelyjä ja esineitä neuvostokauden vankiselleistä. Sen lisäksi, että museossa esitellään KGB:n ja kommunistisen puolueen asiakirjoja, joita Georgiaan jäi Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen, monet järjestöt ja toisinajattelijoiden perheet ovat lahjoittaneet museolle aineistoa. Museo julkaisee kokoelmateoksia teemoittain ja kutsuu säännöllisesti historioitsijoita luennoimaan Georgian 1900-luvun historiasta.

## Reaktioita

Museon avaamisen symbolismi ja ajoitus ärsyttivät useita venäläisiä poliitikkoja, jotka tuomitsivat museon "puhtaasti nationalistiseksi propagandaksi". Venäjän presidentti Vladimir Putin valitti asiasta georgialaiselle virkaveljelleen Mikheil Saakašvilille presidenttien tapaamisen aikana ja totesi, että monet keskeiset neuvostojohtajat, kuten Josif Stalin ja Lavrenti Berija, olivat kotoisin Georgiasta. Georgian hallituksen lähteen mukaan Saakašvili vastasi Putinille ehdottamalla rahoituksen tarjoamista Georgian miehityksen museon avaamiseksi Moskovaan. Myöhemmin Saakašvili totesi, ettei museo ollut suunnattu ketään vastaan: "tämä on neuvostomiehityksen museo, ei venäläisten Georgian miehityksen museo... Jos joku, jossakin, jollain tasolla ottaa museon henkilökohtaisesti, se on hänen ongelmansa eikä meidän." 

Maaliskuussa 2007 Ukrainan presidentti Viktor Juštšenko vieraili museossa ja ehdotti samantyyppisen museon avaamista Ukrainaan.

## Lähteet
Isidoros Miletoslainen

**Isidoros Miletoslainen** (, ; eli 500-luvulla) oli bysanttilainen arkkitehti, insinööri ja geometrikko, joka keisari Justinianus I:n käskystä suunnitteli yhdessä Anthemios Tralleislaisen kanssa Hagia Sofian kirkon. He suunnittelivat mahdollisesti myös Konstantinopolissa sijainneen sittemmin tuhoutuneen Pyhien Apostolien kirkon. Kun Hagia Sofian kupoli romahti maanjäristyksessä vuonna 558, Isidoroksen veljen- tai sisarenpoika Isidoros nuorempi, joka oli myös kotoisin Miletoksesta, oli johtamassa kupolin jälleenrakennustöitä.

Isidoros Miletoslainen syntyi Miletoksessa, nykyisessä Turkissa 400-luvun lopulla tai 500-luvun alussa. Hänen varhaisista elämänvaiheistaan ei tiedetä paljoakaan, mutta oletettavasti hän sai arkkitehdin koulutuksen Bysantin pääkaupungissa Konstantinopolissa. Ennen Hagia Sofian suunnittelua hän opetti Aleksandriassa. Häntä arvostettiin paljon matemaatikkonakin, sillä hän korjasi Arkhimedeen tekemiä virheitä tämän teoksessa, sekä kirjoitti arvostelun Heron Aleksandrialaisen teoksesta.

Justinianus määräsi Isidoroksen ja Anthemios Tralleislaisen suunnittelemaan Konstantinopoliin uuden kirkon. Aiempi paloi vuonna 532. Arkkitehdit käyttivät täysin uutta arkkitehtuuria rakennuksen suunnitteluun, pendentiiviä eli kolmiomaista holvin osaa, jonka myötä monikulmiomaisesta rakennuksen pohjasta siirrytään kupoliin. Arkkitehtuurin myötä kirkko saatiin tilavantuntuiseksi. Kirkon kupolin korkein kohta kohoaa noin 158&nbsp;metriin. Hagia Sofia valmistui hämmästyttävän nopeasti, noin viidessä vuodessa. Uudenlainen arkkitehtuuri ja nopea rakentaminen näkyi myöhemmin kirkon epävakaudessa. Isidoroksen vaikutus arkkitehtuuriin on suuri, sillä lähes kaikki 1900-luvulle saakka rakennetut kirkot ovat arkkitehtuurissaan saaneet vaikutteita häneltä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Newark (Delaware)

**Newark** on kaupunki  Delawaren osavaltiossa, Yhdysvalloissa, 15 kilometriä osavaltion suurimmasta kaupungista Wilmingtonista. Se sijaitsee suunnilleen Philadelphian ja Baltimoren puolivälissä. Vuonna 2010 kaupungissa asui 31&nbsp;454 asukasta.

Newarkin perustivat skotit, irlantilaiset ja walesilaiset vuonna 1694. Kaupunkioikeudet se sai Yrjö II:n aikana 1758. 

Delawaren yliopisto toimii Newarkissa. Siellä on yli 16&nbsp;000 perusopiskelijaa ja kolmetuhatta jatko-opiskelijaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Brahmaani

**Brahmaanit** (, **') eli **bramiinit*' ovat [[hindulaisuus|hindulaisuudessa]] ylimmäisen *varnan'' jäseniä. Brahmaanit ovat muinaisten Veda-kirjojen asiantuntijoita ja papistoa. Heidän korkea yhteiskunnallinen asemansa juontaa juurensa myöhäiselle Veda-kaudelle, jolloin Pohjois-Intiaa asuttaneet indoiranilaiset heimot jakaantuivat neljään luokkaan (varna). Veda-kaudelta brahmaanien asema yhteiskunnassa ei ole merkittävästi muuttunut, vaikka enää valtiovalta ei tunnustakaan heidän etuoikeuksiaan.

Brahmaanien korkean aseman perusteena on käsitys heidän rituaalisesta puhtaudestaan. Historiallisesti tämä takasi heille yksinoikeuden tiettyjen riittien suorittamiseen sekä pyhien kirjoitusten opiskeluun, resitointiin ja opettamiseen.

Monet brahmaanit harjoittavat pappeutensa rinnalla maallista ammattia. Kuuluisia ovat kultaseppäbramiinit ja ruukuntekijäbramiinit, mutta 2000-luvulla on myös syntynyt uusia ammattiryhmiä kuten ohjelmoijabramiinit ja professoribramiinit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Terrance Dicks

**Terrance Dicks** (10. toukokuuta 1935 East Ham, Essex – 29. elokuuta 2019) oli englantilainen kirjailija, joka tunnetaan parhaiten töistään televisioon sekä suosituista 1970- ja 1980-luvun lasten- ja nuortenkirjoistaan. Hän käsikirjoitti BBC:n sarjaa *[[Doctor Who]]* vuosina 1969–1983 ja toimi sarjan käsikirjoitusvastaavana 1968–1974. Dicks kirjoitti myös valtaosan Doctor Whon tv-tarinoihin pohjautuvista romaaniversioista.

## Teokset
### Doctor Who
* *Tohtori Kuka ja autonien hyökkäys (Weilin + Göös, 1976)
=== Sherlock Holmes -jengi vauhdissa (The Baker Street Irregulars) ===

* *Varastetun maiseman tapaus* (1978)
* *Minikoplan tapaus* (1978)
* *Mestarismiehen tapaus* (1979)
* *Esi-isän aaveen tapaus'' (1980) 

## Lähteet
Ngaio Marsh

**Ngaio Marsh** (synt. **Edith Ngaio Marsh,** 23. huhtikuuta 1895 Christchurch, Uusi-Seelanti &ndash; 18. tammikuuta 1982 Christchurch, Uusi-Seelanti) oli uusiseelantilainen kirjailija ja teatteriohjaaja.

Marsh muutti vanhempiensa kanssa Marton Cottageen vuonna 1907 (nykyisin Ngaio Marsh House) ja opiskeli St Margaret’s Collegessa Christchurchissa. Vuosina 1910–1913 hän opiskeli Canterbury College School of Artissa ja osallistui myöhemmin paikallisen taideyhdistyksen The Groupin näyttelyihin. Hänen ensimmäinen matkansa Englantiin oli vuonna 1927, ja seuraavana vuonna hän julkaisi ensimmäisen romaaninsa *A Man Lay Dead*. Vuonna 1934 Marsh ohjasi ensimmäisen näytelmänsä Canterbury-yliopiston draamayhteisölle, ja vuonna 1941 hän sai OBE-palkinnon. Hän sai kunniatohtorin arvonimen Canterbury-yliopistosta vuonna 1962 ja hänestä tuli Dame Commander of the Order of the British Empire.

Marsh kirjoitti vuosien 1934–1982 aikana kaikkiaan 32 rikosromaania, joissa rikoksia selvittelee Roderick Alleyn, jalosukuinen kirjailija ja Scotland Yardin ylitarkastaja. Tunnetuimmat suomeksi käännetyt Alleyn-romaanit ovat *Odottamaton onkimies* (suom. 1957) ja *Serenadi ruumiille* (suom. 1960).

Marsh ei aina pitänyt itseään kirjoittajana, vaan suunnitteli ensin uran taidemaalarina, ja hänen monissa romaaneissaan onkin myös teatterin ja maalaustaiteen elementtejä. Marshin rakkaus teatteriin ja maalaamiseen näkyy erityisesti teoksissa, jotka sijoittuvat teatterituotantojen ympärille, kuten *Enter a Murderer*, *Vintage Murder*, *Overture to Death* ja *Death at the Dolphin*. Hänen tarinansa usein käsittelevät myös näyttelijöitä ja taiteilijoita, ja monissa myöhemmissä kirjoissa Alleynin vaimo, taidemaalari Agatha Troy, on keskeisessä roolissa.

Marsh oli teatteriohjaaja, mentori ja tukija, joka tunnetaan erityisesti Shakespearen teosten elvyttämisestä Uudessa-Seelannissa. Hän kirjoitti, tuotti ja ohjasi monia näytelmiä sekä oli mukana Uuden-Seelannin tärkeimmissä teatterilaitoksissa. Marsh toimi mentorina monille nouseville näyttelijöille, kuten Sam Neillille.

Marshin panos teatterin alalla oli merkittävä, sillä vuonna 1966 avattiin Canterburyn yliopistoon nimetty Ngaio Marsh Theatre, ja hän tuki myös Uuden-Seelannin suurimman teatteriyhtiön, Court Theatren, perustamista. Vuonna 1971 hän sai *The Grand Master* -palkinnon elämänsä saavutuksista. *Ngaio Marsh Crime Awards* -palkinnot, jotka tunnustavat erinomaisuutta rikoskirjallisuudessa, perustettiin vuonna 2010, ja Canterburyn yliopistossa sijaitseva Ngaio Marsh Theatre avattiin uudelleen vuoden 2011 Christchurchin maanjäristysten jälkeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ngaio Marshin kotitalo Christchurchissa, vierailijoille avoin
Porto Santon lentoasema

**Porto Santon lentoasema** (IATA: **PXO**, ICAO: **LPPS**) sijaitsee Madeiran autonomiseen alueeseen kuuluvalla Porto Santon saarella Portugalissa. Itse saari sijaitsee lähes tuhannen kilometrin päässä Portugalin rannikosta ja noin 50 kilometrin päässä Madeiran saaresta.

## Kentälle liikennöivät lentoyhtiöt
*SATA Air Açores (Funchal)
*TAP Portugal (Lissabon, Porto)
*XL Airways (Lontoo-Gatwick)
Taisto Ahlgren

**Taisto Olavi Ahlgren** (15. helmikuuta 1943 Iitti &ndash; 7. kesäkuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen tangolaulaja, joka nousi suosioon vuoden 1970 tangollaan "Pettäjän tie". Ahlgrenin samanniminen esikoisalbumi oli hänen uransa myydyin. Hän levytti kaikkiaan neljä albumia, lisäksi hänen kappaleistaan on ilmestynyt kokoelma. Ahlgren oli asianajaja Heikki Lampelan isäpuoli ja laulaja Taisto Tammen serkku. 

## Elämä
Ahlgren aloitti työuransa automaalarioppilaana Kausalan Kiitokori Oy:ssa, josta siirtyi töihin Sirkus Sariolaan. Sirkuksessa hän esiintyi ensi kerran julkisesti. 1960-luvun alussa Ahlgrenista tuli Matti Lavin orkesterin solisti (yhtyeen hanuristi oli Heikki "Pedro" Hietanen). Ahlgren toimi solistina kaksi vuotta, ja hänet korvasi Tapani Kansa. Ahlgren sai levytyssopimuksen Finntone-yhtiöltä, mutta kokemattoman laulajan äänitykset epäonnistuivat. Hän alkoi opiskella laulua Ture Aran johdolla. Ahlgren esiintyi Kalle Palosen yhtyeessä ja samalla elätti itseään erikoisautomaalarina Oy Konela Ab:ssä. Loppuvuodesta 1967 hän voitti valtakunnallisen iskelmälaulukilpailun. Samoihin aikoihin hän sai pääosan Kuopion yhteisteatterin *Mustalaisoperetissa*. Joulukuussa 1969 Ahlgren levytti Scandian studiossa valssit "Pettäjän tie" ja "Elon polkuja". Näistä "Pettäjän tie" nousi listoille, ja vuonna 1971 Ahlgren alkoi keikkailla ammattimaisesti Aaro Söderbergin yhtyeen solistina.  

Vuonna 1973 ilmestyi Ahlgrenin ensialbumi *Pettäjän tie*. Sitä on myyty yli 60&nbsp;000 kappaletta, vaikkakaan kultalevyä sille ei koskaan ole myönnetty. Seuraavana vuonna Ahlgrenilta ilmestyi kaksikin albumia. Hänen viimeinen oma orkesterinsa Eero Kurjen orkesteri lopetti vuonna 1979, jonka jälkeen hän esiintyi eri yhtyeiden vierailijana. *Surun kahleet* vuonna 1980 oli Ahlgrenin uran viimeinen studioalbumi. Hän jatkoi laulamista vuoteen 1985, jolloin sydäninfarkti ja sitä seurannut ohitusleikkaus veivät Ahlgrenin sairauseläkkeelle. Hän kuitenkin jatkoi esiintymisiä satunnaisesti Lasse Hoikan ja Souvareiden keikoilla. Hyväntekeväisyystilaisuuksissa hän esiintyi elämänsä loppuun asti. Hänen tarkoituksenaan oli vielä levyttää hyvin treenaamansa "Nature Boy".

Ahlgren kompastui irtokiveen Helsingin Kalliossa kotinsa lähellä Kolmannen linjan katutyömaalla ja löi takaraivonsa kadunreunukseen. Ahlgren kuoli saamiinsa vammoihin myöhemmin sairaalassa. Kuollessaan hän oli 65-vuotias.

## Albumit
* *[[Pettäjän tie (albumi)|Pettäjän tie]]* (Scandia, 1973)
* *Mustalaiseks olen syntynyt* (Rondo, 1974)
* *Taisto Ahlgren laulaa Arvo Koskimaan lauluja* (Rondo, 1974)
* *Surun kahleet* (Rondo, 1980)
* *[[20 suosikkia – Pettäjän tie]]* (Fazer, 1996, kokoomalevy)

## Lähteet
* Iltalehti luettu 9.6.2008
* Iltasanomat  luettu 9.6.2008
* https://yle.fi/aihe/a/20-115445

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Taisto Ahlgrenin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Reflections (Apocalyptican albumi)

**Reflections** on suomalaisen sellometalliyhtye Apocalyptican neljäs studioalbumi, vuodelta 2003. Merkittävin muutos albumin soundissa edelliseen on rumpujen mukanaolo; rumpuja albumilla soittavat eri kappaleissa vuorotellen Dave Lombardo (Slayer) ja Sami Kuoppamäki (Kingston Wall). Yhtyeen sellistivakiojäsenet albumilla ovat Eicca Toppinen, Perttu Kivilaakso ja Paavo Lötjönen. Albumin kappaleet ovat Toppisen ja Kivilaakson käsialaa.

Albumista julkaistiin samana vuonna DVD-erikoisversio *Reflections Revised*, joka sisältää viisi bonusraitaa sekä yhtyeen livemateriaalia.

Reflections ylsi Suomen virallisen listan sijalle 8.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Eicca Toppinen, ellei toisin mainittu.

## Kokoonpano
* Eicca Toppinen – sello
* Perttu Kivilaakso – sello
* Paavo Lötjönen – sello

### Muut
* Dave Lombardo – rummut (kappaleet 1–2, 4, 8 ja 10)
* Sami Kuoppamäki – rummut (kappaleet 3, 5–7, 9 ja 11–12
* Juhani Lagerspetz – piano (kappale "Epilogue")
* Jaakko Kuusisto – viulut (kappale "Epilogue")
* Pasi Pirinen – trumpetti (kappale "Toreador II")
* Ville Väätäinen – tuplabasarit (kappaleet 6–8, 10 ja 13)
* Antero Manninen & Gregoire Korniluk – sello-orkesteri (kappale "Cortége")
* Jyrki Lasonpalo – viulut
* Lotta Nykäsenoja – viulut
* Kerim Gribajcevic – viulut

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Imperiumi.net: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Anatoli Dneprov

**Anatoli Dneprov** (oikea nimi **Anatoli Mitskevits**, 1919–1975) oli neuvostoliittolainen fyysikko ja tieteiskirjailija. Dneprovilta on suomennettu tieteiskertomusten kokoelma *Purppuramuumio* (1968) sekä novellit ”Iteko” ja ”Maxwellin yhtälöt”, teoksessa *Maxwellin yhtälöt* (1964).

## Lähteet
Muodoslompolo

**Muodoslompolo** on 61 asukkaan (v. 2010) pientaajama () Ruotsin Lapissa, Pajalan kunnassa. Muodoslompolo sijaitsee noin 110 kilometriä Pajalan kuntakeskuksesta pohjoiseen Muonion korkeudella, noin 15 kilometrin päässä Muonion kirkonkylältä ja Muonionjokea ylittävästä sillasta.

Muodoslompolon kirkko on rakennettu vuonna 1925, jolloin se siirrettiin Muonionalustasta. Muodoslompolon kirkko toimi Muonionalustan seurakunnan kirkkona vuoteen 2005 asti, jolloin seurakunta yhdistettiin Pajalan seurakuntaan. Nykyään kirkko on yksi Pajalan seurakunnan seitsemästä kirkosta. Pajalan kirkon takana on Muodoslompolon nykyinen hautausmaa. Muita hautausmaita Muodoslompolon alueella ovat Muonionalustan vanha hautausmaa ja Akamellan hautausmaa.

Vuoden 2006 joulukuussa Muodoslompolon kyläläiset avasivat itse ylläpitämänsä kaupan aiemman kaupan lopetettua toimintansa. Kaupan yhteydessä on kirjalainaamo, kahvila ja bensa-asema. Vuonna 2007 Muodoslompolo valittiin Pajalan vuoden kyläksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Muodoslompolon kotisivut  
* Toiset Muodoslompolon sivut
Cameron Dokey

**Cameron Dokey** (s. 1956 Kalifornia) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on opiskellut muinaistutkimusta yliopistossa ja työskennellyt näyttelijänä. 

## Aiheesta muualla

* Fantasticfiction.co.uk 
* Luottamus punnitaan . Pirkkalan kunnankirjaston kirjaesittelyt.
Delawarenlahti

**Delawarenlahti** on suuri Delawarejoen estuaari Yhdysvaltain itärannikolla. 2&nbsp;030 km² kokoinen lahti toimii maantieteellisenä rajana Delawaren ja New Jerseyn osavaltioiden välillä. Atlanttiin kurottuu lahden suulta kaksi niemeä: Cape Henlopen ja Cape May.

Lahden yli on laivayhteys Cape Mayn ja Lewesin kaupunkien välillä. Valtaosa Delawarenlahden rannikosta on soistunutta, minkä vuoksi siellä ei ole paljoa asutusta. Useat joet ja purot laskevat lahteen, luoden ainutlaatuisia kosteikkoja alueelle. Lahdessa elää molukkirapuja ja useita simpukkalajeja.
Arthurinsola

**Arthurinsola** () on lähes kilometrin syvyinen vuoristosola Etelä-Alpeilla Uuden-Seelannin Eteläsaarella. Sola erottaa toisistaan itärannikon Canterburyn ja länsirannikon Westlandin hallinnolliset alueet. Arthurinsola on nimetty englantilaisen Arthur Dudley Dobsonin (1841–1934) mukaan, joka johti ensimmäistä eurooppalaisten suorittamaa tutkimusretkuetta solan halki 1864. Viitisen kilometriä solasta etelään sijaitsee myös *Arthur’s Pass* -niminen pikkukylä.

## Aiheesta muualla

*Vuorikiipeilyä Arthurinsolassa
Hovioikeuden presidentti

**Hovioikeuden presidentti** on hovioikeuden päällikkötuomari.

Hovioikeuden presidentti johtaa hovioikeuden toimintaa ja tässä tarkoituksessa muun muassa huolehtii hovioikeuden tulostavoitteiden toteutumisesta, valvoo oikeusperiaatteiden soveltamisen ja laintulkinnan yhdenmukaisuutta hovioikeuden ratkaisuissa, määrää hovioikeuden lainkäyttöhenkilökunnan osastojaosta sekä huolehtii siitä, että hovioikeus asianmukaisesti valvoo alaisiaan tuomioistuimia.

Hovioikeuden presidentti toimii hovioikeuden täysistunnon puheenjohtajana. Lisäksi hän osallistuu ratkaisutoimintaan toimimalla hovioikeuden osaston istunnon puheenjohtajana siinä määrin kuin hänen muut tehtävänsä sen sallivat.

Suomen hovioikeuksien presidentteinä toimivat Asko Välimaa (Helsingin hovioikeus), Pekka Määttä (Turun hovioikeus), Sakari Laukkanen (Vaasan hovioikeus), Antti Savela (Itä-Suomen hovioikeus) sekä Jyrki Kiviniemi (Rovaniemen hovioikeus).

Vanhoissa Turun ja Viipurin hovioikeuksissa oli aiemmin myös varapresidentti.

## Lähteet
Mia Smiles

**Mia Smiles** (s. 21. syyskuuta 1977) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän on etnisesti korealainen.

Smiles otettiin lapsena adoptioon. Hän teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1997. Erään tunnetuimmista esiintymisistään hän teki rap-artisti Snoop Doggin kohutussa musiikki- ja seksielokuvassa *Snoop Dogg's Doggystyle* (2000).

Smiles voitti vuonna 2007 AVN-palkinnon. Hän on toiminut myös *[[Penthouse]]n* mallina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
La Rosaleda

**Estadio La Rosaleda** on jalkapallostadion, joka sijaitsee Málagassa Espanjassa. Se toimii Espanjan pääsarjajoukkueen Málaga Club de Fútbolin kotikenttänä. Ensimmäinen ottelu stadionilla pelattiin CD Malacitanon ja AD Ferroviarian välillä. 

Stadion toimi yhtenä pelipaikkana Espanjan jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1982.

## 1982 MM-kilpailuiden ottelut stadionilla

Stadionilla pelattiin alkulohkon kuusi otteluita Neuvostoliiton, Skotlannin ja Uuden-Seelannin välillä.

## Aiheesta muualla

* Stadionin esittely Málaga CF:n sivustolla  
* La Rosaleda esittely Laligafi.net -sivustolla
Esko Oikarinen

**Esko Johannes Oikarinen** (s. 13. kesäkuuta 1949 Kajaani) on suomalainen lakimies, joka toimi  Rovaniemen hovioikeuden presidenttinä.

Esko Oikarinen syntyi kirvesmies Lauri Oikarisen ja Linnea Kemppaisen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1970 on toimialajohtaja Kerttu Pyykkönen. Oikarinen tuli ylioppilaaksi 1968 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1971, varatuomarin arvon hän sai 1974. Oikarinen oli Kajaanin tuomiokunnan notaari 1973, käräjätuomari 1976–1981, kihlakunnantuomari 1990–1993 ja käräjäoikeuden laamanni 1993–1997. Itä-Suomen hovioikeuden esittelijänä Oikarinen toimi 1973–1975, Pieksämäen tuomiokunnan käräjätuomarina 1975–1976 ja Rovaniemen hovioikeuden hovioikeudenneuvoksena 1981–1989. Hovioikeuden presidentiksi hänet nimitettiin 1997. Oikarinen jäi eläkkeelle vuonna 2013, hänen seuraajakseen valittiin 1.1.2014 alkaen Marianne Wagner-Prenner.

## Lähteet
Annelise Coberger

**Annelise Coberger** (s. 16. syyskuuta 1971 Christchurch, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen alppihiihtäjä. Cobergerista tuli ensimmäinen eteläiseltä pallonpuoliskolta kotoisin oleva talviolympialaisten mitalisti, kun hän ylsi hopeaan pujottelussa Albertvillen olympialaisissa vuonna 1992. Kyseinen hopea oli vuoden 2018 talviolympialaisiin saakka ainoa Uuden-Seelannin talviolympialaisissa saavuttama mitalisijoitus.

Coberger saavutti pronssia junioreiden MM-kisojen pujottelussa vuonna 1990. Pujottelun maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kaudella 1991–1992 viidenneksi ja kaudella 1992–1993 toiseksi. Uransa ainoan osakilpailuvoiton Coberger saavutti Hinterstoderissa tammikuussa 1992. Lisäksi hän sijoittui maailmancupin pujottelukilpailuissa kolme kertaa toiseksi ja neljä kertaa kolmanneksi.

Coberger lopetti uransa alppihiihdon maailmancupissa Bormion osakilpailuun maaliskuussa 1995.

## Tausta

Coberger kasvoi vahvasti lasketteluun suuntautuneessa perheessä: hänen isänsä Anton voitti urallaan maansa mestaruuden, ja sekä Annelisen veli Nils että hänen sisarensa Adele kilpailivat Uuden-Seelannin hiihtomaajoukkueessa. Annelisen isoisä Oscar oli alkujaan kotoisin Baijerista, Saksasta, mutta muutti siirtolaisena Uuteen-Seelantiin 1926. Hän oli 1940-luvulla ensimmäisiä hiihtovälineitä Uuteen-Seelantiin maahantuoneita yrittäjiä, ja pyöritti omaa hiihtoliikettä Arthurinsolan alueella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Uuden-Seelannin olympiakomitean sivut (englanniksi)
Trials 2: Second Edition

**Trials 2** on suomalaisen RedLynxin kehittämä ja julkaisema ajopeli. Peli on julkaistu Windows-alustalle vuonna .

## Pelaaminen

Pelissä on läpäistävissä yli 60 rataa moottoripyörällä. Tavoitteisiin kuuluu mm. ajaa mahdollisimman nopeasti, keulia mahdollisimman pitkälle tai tehdä voltteja mahdollisimman paljon. Päivitysten myötä peli on myös suomenkielinen.

Pelin uudistuksiin kuuluu lisätty ennätyslista-ominaisuus.

## Vastaanotto
Peli sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.0/10.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Trials 2 Second Edition
Ed Powers

**Mark Arnold Krinsky** eli **Ed Powers** (s. 25. lokakuuta 1954) on yhdysvaltalainen pornoelokuvien ohjaaja,  tuottaja ja näyttelijä. Hänet tunnetaan varsinkin *Dirty Debutantes* -sarjasta, jonka parissa hän on työskennellyt 1980-luvun lopulta. 

Powers on myös juontanut seksiaiheista radio-ohjelmaa *Bedtime Stories*. Pitkä ura alalla on tuonut hänelle paikan AVN Hall of Famessa.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
*
Howard Reig

**Howard Reig** (31. toukokuuta 1921 – 12. marraskuuta 2008) oli yhdysvaltalainen televisio- ja radiopersoona. Hän toimi vakituisena uutistenlukijana *NBC Nightly News* -ohjelmassa vetäytymiseensä vuonna 2005. Hänen ääntään kuitenkin käytettiin vielä joulukuuhun 2007, jolloin seuraajaksi nimitettiin näyttelijä Michael Douglas. 

Kaikkiaan Reig työskenteli NBC:lle ja General Electricille yli puolen vuosisadan ajan.

## Aiheesta muualla
*
Labyrintti (vuoden 1986 elokuva)

**Labyrintti** (*Labyrinth*) on vuonna 1986 ilmestynyt fantasiaelokuva, joka jäi Jim Hensonin viimeiseksi suureksi ohjaustyöksi.  Elokuvan pääosia näyttelivät tuolloin 14-vuotias Jennifer Connelly ja muusikko David Bowie. Elokuvan tuotti George Lucas ja sen yhtenä käsikirjoittajana oli Monty Python -yhteyksistään tunnettu Terry Jones.

Elokuva sai ristiriitaisia arvosteluja. Ohjaaja Jim Hensonin vuoksi katsojat odottivat että elokuva olisi jotain Muppettien tapaista. Se on kuitenkin paljon synkempi tarina jonka juoni on lähempänä Grimmin- ja Hans Christian Andersenin satuja kuin Muppetteja. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa heikosti, minkä vuoksi se vedettiin pois teattereista melko pian, mutta siitä on tullut kulttiklassikko.

## Juoni

Elokuva kertoo peikkokuninkaasta (David Bowie), joka on rakastunut Sarah-nimiseen nuoreen tyttöön (Jennifer Connelly). Peikkokuningas Jareth kidnappaa poikavauvan todellisuudesta omaan valtakuntaansa, tarkoituksenaan houkutella pojan vahdiksi jätetty Sarah omaan valtakuntaansa. Sarah lähtee hakemaan veljeään takaisin, ja Jareth antaa hänelle 13 tuntia aikaa ratkaista labyrintti, jonka keskellä odottaa peikkokuninkaan linna, jossa peikkokuningas pitää Sarahin veljeä. Matkan varrella Sarah tutustuu useisiin erilaisiin olentoihin, joista osa on ystäviä ja osa Jarethin apulaisia.

## Rooliluettelo

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* 
*
Jekaterinburgin metro

**Jekaterinburgin metro** () on Jekaterinburgissa Venäjällä sijaitseva metrojärjestelmä, joka käsittää yhden linjan. Metron rakennustyöt aloitettiin 1980-luvulla ja metro avattiin käyttöön 26. huhtikuuta  1991. Se oli kolmastoista ja viimeinen metrojärjestelmä, joka avattiin entisessä Neuvostoliitossa. Kaksi muuta linjaa on suunnitteilla.

## Asemat
Avon (joki Canterburyssa)

**Avon** () on Christchurchin kaupungin läpi virtaava joki Uuden-Seelannin Eteläsaarella. Se saa alkunsa Avonheadin alueelta ja laskee Pegasuksenlahteen lähellä Sumnerin kyläntapaista esikaupunkia. Joki nimettiin vuonna 1848 Falkirkissa, Skotlannissa sijaitsevan Avonjoen mukaan. Maorin kielellä joki tunnetaan joko nimellä *Otakaro* tai *Putare Kamutu*. Veneily ja gondolit ovat suosittuja joella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Labyrinth

__NOTOC__
**Labyrinth** voi tarkoittaa:

* *[[Labyrintti (vuoden 1986 elokuva)|Labyrintti]]* (*Labyrinth*), fantasiaelokuva vuodelta 1986
* *[[Labyrintti (romaani)|Labyrintti]]* (*Labyrinth*), Kate Mossen romaani vuodelta 2005
* *[[Labyrinth (tietokonepeli)|Labyrinth]]*, tietokonepeli vuodelta 1986

## Musiikki
### Albumit
* *[[Labyrinth (Blutengelin albumi)]]*, 2007
* *[[Labyrinth (Fleshgod Apocalypsen albumi)]]*, 2013
* *[[Labyrinth (Juno Reactorin albumi)]]*, 2004
* *[[Labyrinth (Madsenin albumi)]]*, 2010
* *[[Labyrinth (Nucleuksen albumi)]]*, 1973
* Labyrinth, italialainen metalliyhtye

### Muut
* The Labyrinth, Leona Lewisin kiertue vuonna 2010.

## Katso myös
* Labyrintti (täsmennyssivu)
Agostino Cacciavillan

**Agostino Cacciavillan** (14. elokuuta 1926 – 5. maaliskuuta 2022) oli italialainen kirkonmies. Hän johti vuosina 1998–2002 Pyhän istuimen omaisuudenhallintoa.

Cacciavillan sai pappisvihkimyksensä 26. kesäkuuta 1949. Hän hoiti uransa aikana useita Vatikaanin diplomaattisia virkoja ja toimi Amiternumin titulaariarkkipiispana. Hänestä tehtiin 21. helmikuuta 2001 kardinaali, joten hän osallistui uuden paavin valintaan vuoden 2005 konklaavissa. 

Täytettyään 80 vuotta elokuussa 2006 Cacciavillan menetti mahdollisuutensa äänestää tulevissa konklaaveissa. 1. maaliskuuta 2008 hänestä tuli kardinaaliprotodiakoni.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Catholic-hierarchy.org: Agostino Cacciavillan
Joost Posthuma

**Joost Posthuma** (s. 8. maaliskuuta 1981 Hengelo) on alankomaalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2004–2012. Hän edusti Rabobank-tallia 2004–2010, jonka jälkeen siirtyi luxemburgilaiseen Team Leopard-Trek -joukkueeseen 2011 sekä edelleen RadioShack-Nissan-Trekiin 2012. Hän oli parhaimmillaan etappikilpailuissa ja aika-ajossa.

## Saavutuksia

;2003
:Olympia's Tour, kokonaiskilpailun voitto
:Tour de Normandie, prologin voitto
;2004
:Circuit des Mines, kokonaiskilpailun ja 8. etapin (aika-ajo) voitto
;2005
:GP Jef Scherens, voitto
:Pariisi–Nizza-ajo, 6. etapin voitto
;2007
:Sachsen Tour, kokonaiskilpailun ja 4. etapin (aika-ajo) voitto
:De Pannen kolmen päivän ajo, kokonaiskilpailussa toinen
;2008
:De Pannen kolmen päivän ajo, kokonaiskilpailun ja 3 b -etapin (aika-ajo) voitto
:Luxemburgin ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto
;2009
:Vuelta a Andalucía, kokonaiskilpailun voitto
:De Pannen kolmen päivän ajo, kokonaiskilpailussa toinen
;2010
:Itävallan ympäriajo, 7. etapin (aika-ajo) voitto

## Lähteet
*Joost Posthuma Trap-Friis-tietokannassa 
*Joost Posthuma cyclingarchives.com-tietokannassa 

## Aiheesta muualla
*Vitallinen sivusto
Zvečan

**Zvečan** (, , myös **Zveçani**) on kylä ja kunta Kosovossa Mitrovican piirissä. Kunnan väkiluku oli vuonna 2006 noin 16&nbsp;600. Näistä 350 oli albaaneja, kun heidän määränsä oli vielä tammikuussa 1999 ollut 2&nbsp;261. Selvä enemmistö asukkaista on serbejä, albaaneja on noin 500, bosniakkeja 300. Vuoden 2018 epävirallisen arvion mukaan kokonaisväkiluku oli 16&nbsp;000. Virallista lukua ei ole voitu ilmoittaa, sillä väestönlaskentaa ei ole vuonna 2011 tehty pohjoisissa kunnissa.

Kunnanvaltuustoon valittiin vuoden 2017 vaaleissa Serbilistalta 13 edustajaa (69,3 %), GIZNZ-listalta viisi edustajaa (24,27 %) ja Vetëvendosjen (Itsenäisyysliike) listalta yksi edustaja (2,66 %).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Veitsikalat

**Veitsikalat** (Gymnotiformes) on viuhkaeväisten kalojen lahko. Siihen kuuluu noin 150 lajia, jotka jaetaan 32 sukuun ja edelleen viiteen heimoon. Suurin laji on sähköankerias.

Veitsikalat ovat aktiivisia yöaikaan. Ne käyttävät sähköaistia saaliin löytämiseen ja viestintään lajitoverien kanssa sekä reviirin ilmaisemisessa että soidinkäyttäytymisessä. Jotkut lajit käyttävät sähköä myös saaliin tainnuttamiseen. Sähköankeriaan 650 voltin isku voi tainnuttaa jopa hevosen.

Veitsikaloja tavataan luonnossa makeassa vedessä Keski- ja Etelä-Amerikan trooppisissa osissa. Joitakin lajeja, kuten veitsikalaa ja mustaveitsikalaa, pidetään joskus akvaarioissa.

Veitsikalojen vatsanpuoliset evät ovat kasvaneet koko kalan pituiseksi liehukkeeksi, ja kala liikkuu pääasiassa tätä liehuketta hulmuttamalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Animal Diversity Web kuvagalleria
Radio Corporation of America

**Radio Corporation of America** (**RCA**) oli yhdysvaltalainen vuosina 1919&ndash;1986 toiminnassa ollut radiolaitteita valmistanut yritys. Sen perusti General Electric Yhdysvaltain hallituksen pyynnöstä, tarkoituksena säilyttää radiolaitepatentteja yhdysvaltalaisessa omistuksessa. Itsenäinen yritys RCA:sta tuli 1930-luvulla. Vuonna 1986 yrityksen alkuperäinen perustaja General Electric hankki sen takaisin omistukseensa. RCA-tuotemerkki on nykyään ranskalaisen Vantivan (ent. Technicolor, Thomson) omistuksessa, ja se lisensoi sitä muiden yritysten käyttöön.

Yritys oli pioneeri CMOS-tekniikan käytössä alhaisen virrankäytön integroituihin piireihin.

Yrityksellä oli myös tietotekniikkaan liittyviä tuotteita kuten BIZMAC, RCA 501 ja RCA Spectra 70 -tietokoneet sekä RCA 1802 mikroprosessori. 

Vuonna 1971 tietokoneosasto myytiin Sperry Randille (Univac). RCA merkitsi myynnin kertaluontoisella 250 miljoonan dollarin tappiolla. Myynnin myötä noin  sai mahdollisuuden liittyä Sperrylle, joka otti tammikuussa 1972 haltuunsa tilat ja noin tuhannen asennuskohteen ylläpitosopimukset.

Tammikuussa 1977 yhtiö julkaisi RCA Studio II pelikonsolin.

Vuonna 1982 yhtiö julkaisi *Capacitance Electronic Disc* (CED) / *SelectaVision* -videotoistojärjestelmän.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* rcaglobal.com: RCA:n historiaa esittelevä sivusto
Upernavik

**Upernavik** on pieni kaupunki Grönlannin länsirannikolla. Upernavikin kunnassa asuu noin 1&nbsp;181 ihmistä (2013). Nykyisin kaupunki on osa Qaasuitsupin kuntaa. Kaupunki perustettiin vuonna 1772.

Air Greenland lentää Upernavikiin.

## Galleria

Kuva:Duda lasø upernavik 2007-07-05 cropped.jpg|Vene Upernavikin satamassa
Kuva:Greenland dogs upernavik 2007-06-19.jpg|Rekikoiria
Kuva:Upernavik old church 2007 06 02.jpg|Vanha kirkko, joka on kaupungin toiseksi vanhin rakennus
Kuva:Upernavik church 2007-08-20 rectangular cropped downsampled.jpg|Uusi kirkko


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Future Echoes of the Past

**Future Echoes of the Past** on Uriah Heepin vuonna 2000 julkaistu livealbumi.

## Kappaleet
**CD 1**
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

**CD 2**
# 
# 
#  
# 
# 
# 
# 
# 
### Bonuskappale
#

## Kokoonpano
* Mick Box &ndash; kitara, laulu
* Lee Kerslake &ndash; rummut, laulu
* Trevor Bolder &ndash; bassokitara, laulu
* Phil Lanzon &ndash; kosketinsoittimet, laulu
* Bernie Shaw &ndash; laulu
Christine Orban

**Christine Orban** (s. 3. lokakuuta 1954) on ranskalainen kirjailija.

Orban vietti lapsuutensa Casablancassa Marokossa ja kuvasi tätä aikaa omaeläkerrallisessa esikoisteoksessaan *Les Petites filles ne meurent jamais*, joka ilmestyi vuonna 1986 nimellä Christine Rheims. Toinen teos *L'âme sœur* ilmestyi vuonna 1998, minkä jälkeen hän on julkaissut tasaiseen tahtiin. Muita Orbanin tunnettuja teoksia ovat muun muassa *J' étais l'origine du monde* (2000), *Fringues* (2002), *Mélancolie du dimanche* (2004) ja *Petites phrases pour traverser la vie en cas de tempête... et par beau temps aussi* (2007). Orbanin teokset sisältävät runsaasti omaeläkerrallista aineistoa.

## Teokset
* *Petites phrases pour traverser la vie en cas de tempête... et par beau temps aussi*, Albin Michel (2007)
* *Deux fois par semaine*, Albin Michel (2005)
* *La mélancolie du dimanche*, Albin Michel (2004) 
* *Le silence des hommes*, Albin Michel (2003) 
* *Fringues*, Albin Michel (2002)
* *J'étais l'origine du monde*, Albin Michel (2000)
* *L'attente*, Albin Michel (1999)
* *L'âme sœur*, Albin Michel (1998)
* *Les petites filles ne meurent jamais* (1986)

## Aiheesta muualla
*Christine Orban Internet Movie Databasessa (IMDb.com) 
*Christine Orbanin televisiohaastattelu ''A conversation with memoirist Christine Orban'' 10.5.2004
Bernard Teyssèdre

**Bernard Teyssèdre** (1930 – 29. joulukuuta 2021) oli ranskalainen taidehistorian professori ja kirjailija.

Teyssèdre kirjoitti romaaneja ja tieteellisiä muun muassa taidehistoriaa ja estetiikaa ja geologiaa käsitteleviä teoksia.

Tunnettuja Teyssèdren teoksia ovat muun muassa Gustave Courbet'n kuuluisaa maalausta *[[L’Origine du monde]]* (*[[Maailman alkuperä]]*) (1866) käsittelevä romaani *Le roman de l'Origine*, jonka ensimmäinen painos ilmestyi vuonna 1996 ja uusittu laitos vuonna 2007.

## Teoksia
* *Le roman de l'Origine*, nouvelle édition revue et augmentée, Gallimard, 2007, Collection L'Infini.
* *Le roman de L'Origine*, Pariisi, Gallimard, 1996, Collection L'Infini.
* *Foi de fol. Récit drolatique enchevêtré de plagiats et d'exemples*, Pariisi, Gallimard, 1969, Collection Le Chemin.
* *Romans-éclairs*, Pariisi, Grasset, 1961.
* *La vie invisible. Les trois premiers milliards d'années de l'histoire de la vie sur terre*, Pariisi, L'Harmattan, 2002.
* *L'Art au siècle de Louis XIV*, Librairie Générale Française, 1967.
* *Anges, astres et cieux*, Pariisi, Albin Michel, 1987.
* *Le diable et l'enfer au temps de Jésus*, Pariisi, Albin Michel, 1985.
* *Naissance du diable. De Babylone aux grottes de la mer Morte*, Pariisi, Albin Michel, 1985.

## Lähteet