open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fernando Pisani

**Fernando Pisani** (s. 27. joulukuuta 1976  Edmonton, Alberta) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija.

## Ura
### Junioriura

Pisani aloitti uransa St. Alberts Saintsin jääkiekkojoukkueessa AJHL-junioriliigassa vuonna 1993. Kolmannella kaudellaan hän teki 58 ottelussa 103 pistettä. Kauden jälkeen Edmonton Oilers varasi Pisanin  yhdeksännellä kierroksella numerolla 195. Pisani suuntasi junioriliigasta yliopistoliigaan Providence Collegeen, jossa pelasi neljä kautta vuoteen 2000 saakka.

### Ammattilaisura

Pisani solmi sopimuksen Edmonton Oilersin kanssa kaudeksi 2000–2001, ja matkasi seuran farmiin Hamilton Bulldogsiin AHL-liigaan. Kolmannella kaudella  Pisani pääsi pelaamaan 35 ottelua NHL:ssä ja kaudeksi  hän sai vakiinnutettua paikkansa Edmontonin kokoonpanossa.

 2004–2005 Pisani pelasi Sveitsin NLA:ssa SCL Tigersissa ja Italian Serie A:ssa Asiago HC:ssä. Kaudella  Pisanista tuli Edmontonin tärkein maalintekijä ja Edmonton eteni aina Stanley Cup -finaaleihin saakka, joissa hävisi seitsemännessä ottelussa Carolina Hurricanesille.

Heinäkuussa 2006 rajoittamaton vapaa pelaaja Pisani solmi neljän vuoden ja 10 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen Edmontonin kanssa. Kaudella  Pisani kärsi paksusuolen tulehduksesta, ja joutui olemaan 26 ottelua sivussa. Seuraava kausi  puolestaan keskeytyi jalan murtuman vuoksi 38 ottelun jälkeen. Paksusuoli tulehtui jälleen kauden  aikana, ja Pisani oli sivussa 23 ottelua.

Elokuussa 2010 Pisani teki yksivuotisen sopimuksen tuoreen Stanley Cup -mestarin Chicago Blackhawksin kanssa. Pisani pelasi kauden Blackhawksissa, ja oli sen jälkeen kauden 2011–2012 alkupuoliskon pelaamatta. Vasta tammikuussa hän teki sopimuksen Allsvenskanin Södertäljen kanssa. Pisani pelasi Södertäljessä kolme peliä mutta jätti joukkueen sen jälkeen, sillä tunsi, ettei ollut tarpeeksi hyvässä kunnossa auttaakseen joukkuetta.

## Lähteet
Yrjö Koskinen (pesäpalloilija)

**Yrjö Rudolf Koskinen** (23. helmikuuta 1901 – 4. huhtikuuta 1985) oli suomalainen pesäpalloilija.

*Yrkkä* Koskinen oli ammatiltaan postivirkailija. Koskinen pelasi yleensä siepparia tai 1-vahtia ja ansioitui myös tuomaritehtävissä ja pesäpalloliiton toiminnassa. Koskinen kirjoitteli pesäpallo
selostuksia Urheilulehteen nimimerkillä “Veto” ja käynnisti HPL:n nais- ja poikatoiminnan 1920-luvulla. Koskinen oli myös HPL:n perustajajäsen ja toimi seuran puheenjohtajana 1932 ja 1936, johtokunnassa 1922-30, 1932, 1935-36, 1945, 1956 ollen myös SVUL:n Helsingin piirin pesäpallojaoston jäsen.
Yrjö Koskinen on opettanut pesäpalloa kesäleireillä Virossa 1932-33 ja toiminut pesäpallotuomarina. Ansioistaan Koskiselle on myönnetty PPL:n hopeinen ansiomitali ja HPL:n kultainen ansiomerkki. Yrjö Koskisen harrastuksiin kuului mm. valokuvaus.

SM pesäpallossa: 1922, 1923, 1924, 1927

## Saavutukset
* 4 Suomen mestaruutta
* 1 SM-pronssi

## Lähteet
* http://www.mrasilainen.com/Koosteet/sHPL_osa_2.pdf

### Viitteet
Ville Lindström

**Vilho (Ville) Emil Lihto** (aik. **Lindström**; 14. elokuuta 1902 Helsinki – 24. huhtikuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen pesäpalloilija.

Ville Lindström oli ammatiltaan liikkeenharjoittaja. Pelasi Helsingin Pallonlyöjien edustusjoukkueessa 1921, 1924–1928 voittaen kolme Suomen mestaruutta 1924, 1926–27, sekä kerran suojelukuntajärjestön mestaruuden 1926. Lindström käynnisti HPL:n kerhotoiminnan 1920-luvulla.

Lindströmin vaarallisinta lyöntiä kutsuttiin nimellä "vasemmalle yli", jolla hän usein yllätti ulkopelaajien vasemman sivustan kun varavahti oli tarpeeksi lähellä ja koppari tarpeeksi sivulla. Lindström muutti sukunimensä muotoon *Lihto* yhdessä perheensä kanssa vuoden 1935 suurnimenmuutoksessa. 

## Saavutukset
### Pelaajana
* 3 SM-kultaa: 1924, 1926, 1927
* 2 SM-pronssia: 1925, 1929

### Pesäpallotuomarina
* Miesten Itä-Länsi-tuomari (2): 1932, 1935

## Lähteet
* Helsingin Pallonlyöjät 1919-1973
### Viitteet
Niilo Mikkola

**Niilo ”Nilla” Ilmari Mikkola** (28. huhtikuuta 1902 Helsinki – 6. tammikuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen pesäpalloilija.

Niilo Mikkola oli ammatiltaan isännöitsijä ja Yhtyneiden Kuvalehtien varastonhoitaja. Pesäpalloa Mikkola pelasi HPL:n joukkueessa 1924–1931 voittaen kolme Suomen mestaruutta 1924, 1926–1927 sekä suojeluskuntajärjestön mestaruuden Helsingin joukkueessa 1926. Mikkolan pelipaikkana oli polttaja. HPL:n puheenjohtajana Mikkola toimi 1933–1935 ja johtokunnassa 1925–1937, 1945–1946, 1956–1962. Mikkola oli myös pääsarjatason pesäpallotuomari ja PPL:n johtokunnan jäsen 1942–1945, sekä liittovaltuuston jäsen. Mikkola käynnisti pesäpallon sotasarjan vuonna 1942 ja toimi 20 vuotta SVUL:n Helsingin piirin pesäpallojaoston puheenjohtajana vuodesta 1932. Mikkola on HPL:n kunniajäsen ja saanut HPL:n kultaisen ansiomerkin. Mikkola oli eräs avainhenkilöistä HPL:n uuden tulemisen aikaan 1959–1960.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 3 SM-kultaa: 1924, 1926, 1927
* 3 SM-pronssia: 1925, 1929, 1930

### Pesäpallotuomarina
* Miesten Itä-Länsi-tuomari: 1934

## Lähteet
* http://www.mrasilainen.com/Koosteet/sHPL_osa_2.pdf

### Viitteet
Erik Salin

**Erik Johan Salin** (4. kesäkuuta 1904 – 10. maaliskuuta 1980) oli suomalainen pesäpalloilija.

Ammatiltaan *Salkkari* oli kirjanpitäjä. Salin pelasi Helsingin Pallonlyöjäin edustusjoukkueessa 1925–1933, jossa hän voitti kaksi Suomen mestaruutta 1926–1927 sekä suojeluskuntajärjestön mestaruuden Helsingin joukkueessa 1926. Salin pelasi takakentällä. HPL:n johtokunnassa Erik Salin istui 1927–1928, 1935–1940, 1945, 1956 ja puheenjohtajana 1938 sekä sihteerinä 1935–1936. Salin oli myös pääsarjatason tuomari ja tuomitsi muun muassa Itä–Länsi-ottelun 1946 ja oli vuoden 1952 olympiakisojen näytösottelun syöttötuomarina. Salinille on myönnetty Pesäpalloliiton hopeinen ansiomerkki ja HPL:n kultainen ansiomerkki. Salin toimi mailatoimikunnan jäsenenä 1931–1934 ja Itä–Länsi-valitsijatoimikunnan jäsenenä 1949.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 2 SM-kultaa: 1926, 1927
* 4 SM-pronssia: 1925, 1929, 1930, 1933

### Pesäpallotuomarina
* Miesten Itä-Länsi-tuomari: 1946

## Lähteet
* http://www.mrasilainen.com/Koosteet/sHPL_osa_2.pdf

### Viitteet
Veikko Tuominen (pesäpalloilija)

**Veikko Tuominen** (14. heinäkuuta 1909 Helsinki – 18. helmikuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen pesäpalloilija.

*Vege* Tuominen pelasi Helsingin Pallonlyöjäin edustusjoukkueessa 1925–1927 ja 1929–1933 voittaen kaksi Suomen mestaruutta 1926–1927. Tuominen pelasi yleensä varavahtina. Tuominen oli HPL:n johtokunnan jäsen 1929, 1931–1935, 1938–1940, 1945 ja 1956.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 2 SM-kultaa: 1926, 1927
* 4 SM-pronssia: 1925, 1929, 1930, 1933

## Lähteet
* http://www.mrasilainen.com/Koosteet/sHPL_osa_2.pdf

### Viitteet
Tauno Aho (pesäpalloilija)

**Tauno Ossi Olavi Aho** (17. heinäkuuta 1909 Valkeala – 15. tammikuuta 1968 Vähäkyrö) oli suomalainen pesäpalloilija.

Tauno Aho pelasi Helsingin Pallonlyöjien edustusjoukkueessa 1927–1929 ja 1931–1933 kunnes loukkaantui v. 1933 räjähdysonnettomuudessa, menetti kätensä ja joutui lopettamaan pesäpallouransa. Aho pelasi takakentällä varavahtina tai kopparina. Suomen mestaruutta Aho oli voittamassa 1927 ja osallistui ensimmäiseen Itä-Länsi -otteluun 1932 ja valittiin myös ensimmäiseen
mestarit-muu Suomi -otteluun koppariksi v. 1932.

Aho oli ammatiltaan mekaanikko. Hän avioitui vuonna 1933 Tyyne Marian (o.s. Vesa) kanssa Valkealassa. Aho muutti 1940-luvulla Vähäänkyröön, jossa toimi erilaisissa pesäpalloon liittyvissä toimissa, muun muassa pesäpallotuomarina.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 1 SM-kulta: 1927
* 1 SM-pronssi: 1929
* 1 Itä-Länsi-ottelu: 1932

## Lähteet
* http://www.mrasilainen.com/Koosteet/sHPL_osa_2.pdf

### Viitteet
Aarne Taiminen

**Aarne Taiminen** (6. helmikuuta 1900 – 29. joulukuuta 1986) oli suomalainen pesäpalloilija.

Aarne Taiminen oli ammatiltaan liikemies. Pesäpalloa hän pelasi HPL:n edustusjoukkueessa 1921–1925 lukkarina ja etukentällä ja voitti pelaajaurallaan kolme Suomen mestaruutta 1922–1924. Taiminen oli HPL:n perustajajäsen ja toimi seuran puheenjohtajana 1925–1926 ja 1927–1930, sekä johtokunnassa 1921–1923, 1925–1926 ja 1927–1930. Taiminen oli myös mailatoimikunnan perustajajäsen ja pesäpallotuomari. 

## Saavutukset
### Pelaajana
* 3 SM-kultaa: 1922, 1923, 1924
* 1 SM-pronssi: 1925

## Lähteet
* http://www.mrasilainen.com/Koosteet/sHPL_osa_2.pdf

### Viitteet
Krivitšit

**Krivitšit** (, , kryvitšy) olivat Dneprin, Volgan ja Väinäjoen yläjuoksuilla sekä Peipsijärven eteläpuolella 500–900-luvuilla elänyt itäslaavilainen heimoyhteisö. Heidän tärkeimpiä kaupunkejaan olivat Smolensk, Polotsk, Izborsk ja mahdollisesti Pihkova. Krivitšeihin kuului myös baltteja. Latvian kielen Venäjää (*Krievija*) ja venäläistä (*krievs*) merkitsevät sanat tulevat krivitšeistä.

Historiallisten lähteiden mukaan krivitšeillä oli omat ruhtinaansa ennen Kiovan Venäjään liittämistä 800-luvun lopulla. Viimeisen kerran heidät mainitaan vuonna 1162, jolloin alueelle oli muodostunut Smolenskin ja Polotskin ruhtinaskunnat ja sen koillisosa oli liitetty Novgorodiin.


Kuva:Slav-7-8-obrez.png|Venäläinen näkemys itäisen Keski-Euroopan heimoista 600- ja 700-luvuilla . Krivitšit mainitaan vihreän alueen yläosassa (кривичи́).
Kuva:East Slavic tribes peoples 8th 9th century.jpg|Ukrainalainen näkemys itäslaavilaisista heimoista ajanjaksolla 700–850 jaa .


## Lähteet
Unto Turpeinen (pesäpalloilija)

**Unto Kalervo Turpeinen** (23. kesäkuuta 1909 Pöytyä – 21. kesäkuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen pesäpalloilija.

Unto Turpeinen pelasi Helsingin Pallonlyöjäin edustusjoukkueessa 1927-29 ja 1931-36 voittaen Suomen mestaruuden 1934. Itä–Länsi-otteluun Turpeinen valittiin 1934 ja 1935. Turpeinen pelasi aluksi varavahtina, myöhemmin 1-pesää ja oli hyvä rajalyöjä ja reagointivarma etukenttäpelaaja. Unto Turpeinen oli HPL:n johtokunnan jäsen 1936-40. Turpeinen menehtyi vuonna 1944 auto-onnettomuudessa.

Turpeinen toimi puolustuslaitoksen kersanttina EVSK:n kirjurialiupseerin tehtävissä.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 2 Itä-Länsi-ottelua: 1934, 1935

## Lähteet
* http://www.mrasilainen.com/Koosteet/sHPL_osa_2.pdf

### Viitteet
Crystal Cox

**Crystal Cox** (s. 28. maaliskuuta 1979 Norfolk, Virginia) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.

## Olympialaiset
Cox voitti kultaa 4 × 400 metrin viestissä vuoden 2004 kesäolympialaisissa. Viestin alkuerissä juoksivat Cox, Monique Henderson, Sanya Richards ja Moushaumi Robinson, finaalissa Coxin ja Robinsonin tilalle tulivat Monique Hennagan ja DeeDee Trotter. Vuonna 2004 Cox voitti Amerikan hallikisat 200 metrillä.

### Dopingrikkomus
29. tammikuuta 2010 Associated Press ja ESPN.com kertoivat, että Cox on myöntänyt käyttäneensä anabolisia steroideja vuosina 2001–2004. Näin ollen hänen kaikki tulokset tältä ajalta mitätöidään. Cox on hyväksynyt neljän vuoden kilpailukiellon, joka kestää tammikuuhun 2014 asti. Yhdysvaltojen naisten 4 × 400 metrin viestijoukkue saattaa menettää Ateenan vuoden 2004 olympiakultansa. Cox menetti mitalinsa 21. heinäkuuta 2012 Kansainvälisen olympiakomitean päätöksellä.

## Selviytyjät
Crystal Cox oli yksi yhdysvaltalaisen *[[Selviytyjät]]*-tositelevisiosarjan kilpailijoista Gabonissa vuonna 2008. Hän tuli kilpailussa kuudenneksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Crystal Cox Trackandfield.com-sivustolla
Luettelo kuvitteellisista planeetoista

Tämä on **luettelo kuvitteellisista planeetoista**, jotka ovat esimerkiksi pelien, tieteiselokuvien tai kirjojen tapahtumapaikkoja.

## Tunnettuja kuvitteellisia planeettoja

*Abydos (*[[Tähtiportti]]*)
*Andor (*[[Star Trek]]*)
*Alderaan (*[[Tähtien sota]]*)
*Altair (*Tähtiportti*)
*Altair 4 (*[[Kielletty planeetta]]*)
*Anarres (Urraksen kaksoisplaneetta kirjassa *[[Osattomien planeetta]]*, Ursula K. Le Guin)
*Arrakis (*[[Dyyni (kirjasarja)|Dyyni]]*, Frank Herbert)
*Athos (*Tähtiportti*)
*Aurora (''Säätiö''-trilogia, Isaac Asimov)
*Bespin (*Tähtien sota*)
*Centauri (*[[Babylon 5]]*)
*Chiron (*[[Sid Meier’s Alpha Centauri]]*)
*Chulak (*Tähtiportti*)
*Coruscant (*Tähtien sota*)
*Dagobah (*Tähtien sota*)
*Damogran (*[[Linnunradan käsikirja liftareille]]*, Douglas Adams)
*Drazi (*Babylon 5*)
*Endor (*Tähtien sota*)
*Eufrat (*Babylon 5*)
*Eternia (*[[Masters of the Universe]]*)
*Felucia (*Tähtien sota*)
*Fiorina ”Fury” 161 (*[[Alien³]]*)
*G889 (*[[Maa 2]]*)
*Gaia (*Säätiö*-trilogia, Isaac Asimov)
*Geonosis (*Tähtien sota*)
*Gethen (*Pimeyden vasen käsi*, Ursula K. Le Guin)
*Helghan (*[[Killzone]]*)
*Hoth (*Tähtien sota*)
*Hyperion (*[[Hyperion (kirja)|Hyperion]]*)
*Kamino (*Tähtien sota*)
*Kashyyyk (*Tähtien sota*)
*Kissatron (*Prätkähiiret*)

*Kobol (*[[Taisteluplaneetta Galactica]]*)
*Krull (*[[Krull]]*)
*Krypton (DC Comicsin sarjakuvat)
*Langara (*Tähtiportti*)
*LV-233 (*[[Prometheus (elokuva)|Prometheus]])*
*LV-426 (*[[Alien – kahdeksas matkustaja]]* ja *[[Aliens – paluu]]*)
*Mallona (useita ufokirjoituksia)
*Margrathea (*Linnunradan käsikirja liftareille*, Douglas Adams)
*Markabi (*Babylon 5*)
*Minbari (*Babylon 5*)
*Mustafar (*Tähtien sota*)
*Mygeeto (*Tähtien sota*)
*Naboo (*Tähtien sota*)
*Narn (*Babylon 5*)
*Nibiru (Zecharia Sitchinin ja Nancy Liederin näennäistieteellisissä teorioissa)
*Orion (*[[Master of Orion]]*)
*Planeetta X (erinäisistä hypoteettisista Neptunuksen takaisista planeetoista käytetty nimitys)
*Polis Massa (asteroidi, *Tähtien sota*)
*Rhen Var (*Tähtien sota*)
*Solaria (*Säätiö*-trilogia, Isaac Asimov)
*Spathiwa (*[[Star Control 2]]*)
*Tatooine (*Tähtien sota*)
*Terminus (*Säätiö*-trilogia, Isaac Asimov)
*Thalassa (*[[Kaukaisen Maan laulut]]*, Arthur C. Clarke)
*Tollana (*Tähtiportti*)
*Trantor (*Säätiö*-trilogia, Isaac Asimov)
*Urras (Anarreksen kaksoisplaneetta kirjassa *[[Osattomien planeetta]]*, Ursula K. Le Guin)
*Utapau (*Tähtien sota*)
*Vekta (*Killzone*)
*Vorlon (*Babylon 5*)
*Vulcan (*Star Trek*)
*Yavin (*Tähtien sota*)
*Z’ha’dum (*Babylon 5*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*WaterdeepMUD World Atlas  
*Map of Gethen: Note
Hypnotisoija

**Hypnotisoija** (*Hypnotisören*) on ruotsalaisen kirjailijanimimerkin Lars Keplerin rikosromaani vuodelta 2009. Teoksen on suomentanut Saara Villa, ja se on ilmestynyt suomeksi 2010 Tammen kustantamana. Kirja aloittaa sarjan, jonka päähenkilö on suomalaistaustainen rikoskomisario Joona Linna.

Teos oli Ruotsissa vuoden 2009 kohutuin dekkari, ja käännösoikeudet oli vuonna 2010 myyty 30 maahan. *Hypnotisoijan* pohjalta on valmistunut samanniminen elokuva, joka tuli Ruotsissa ja Suomessa ensi-iltaan vuoden 2012 jälkipuoliskolla.

## Juoni
Tukholman läheltä Tumbasta löytyy mies urheilukentän pukuhuoneesta julmasti surmattuna. Myös hänen puolisonsa ja tyttärensä löytyvät surmattuina perheen rivitalosta, ainoastaan poika Josef on elossa, joskin haavoittuneena ja sairaalassa. Tapahtumien selvittämiseksi komisario Linna pyytää tunnettua hypnotisoijaa, lääkäri Erik Maria Barkia  hypnotisoimaan pojan. Lääkäri suostuu, vaikka on aiemman huonosti päättyneen tehtävän jälkeen päättänyt lopettaa hypnotisoinnit. Mutta hän joutuu poikansa kanssa mukaan tapahtumien ketjuun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*''Hypnotisoija'' Tammen sivustolla (arkisto)
Susi sisällä

**Susi sisällä** on Tiina Lymin esikoisromaani, joka perustuu Lymin samannimiseen näytelmään. Näytelmän kantaesitys oli Tampereen Työväen Teatterissa vuonna 2009 ja romaani ilmestyi vuonna 2010. 

Kirjan miespäähenkilö Vesa on täydellinen aviomies. Hän antaa vaimolleen Tuulalle laskuvarjohypyn synttärilahjaksi, ostaa kukkia ja kalliita astioita, ei juo, ei lyö, puhuu ja pussaa. Hän on hyvä isä kahdelle lapselle, insinööri ja oikea luottojätkä. Jossain välissä Vesa ehtii kuitenkin suutelemaan tuntematonta naista kadulla. Onko harha-askel ainoa vai onko niitä enemmän?

Lymi kuvaa teoksessaan, kuinka petetyn naiselta maailma särkyy pirstaleiksi ja kuinka hän pala palalta kokoaa elämäänsä takaisin.
Sloveenit (heimo)

**Sloveenit** () eli **Ilmajärven slaavit** (и́льменские славя́не, *ilmenskije slavjane*) olivat Ilmajärven rannoilla, Olhavan, Lovatin ja Mstan varsilla sekä Mologan yläjuoksulla 500–900-luvuilla elänyt itäslaavilainen heimo. 800–1100-luvuilla seudulle perustettiin Novgorodin ja Staraja Russan kaupungit. Myöhemmin sloveenien asuinalueesta muodostui Novgorodin feodaalitasavallan ydinalue.

Nimitystä sloveenit käytetään myös Sloveniassa ja sen lähialueilla asuvasta eteläslaavilaisesta kansasta.

## Lähteet
Elämää ja erotiikkaa

**Elämää ja erotiikkaa** on Juha ”Watt” Vainion albumi, joka julkaistiin vuonna 1985. Se oli viimeinen Junnun studioalbumi, joka julkaistiin hänen eläessään. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Matkalla pohjoiseen” ja ”Heiskasen kanssa kun heiluttiin” sekä nimikappale ”Elämää ja erotiikkaa”.
## Kappaleet

### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
#
# 
# 
# 
# 
# 

## Tekijätiedot
**Muusikot**
* Jaakko Salo - kapellimestari (A1, A2, A4-A6, B1, B4), piano (A2, A4-A6, B4), haitari (A4, A6, B1, B4) ja sähköpiano (A1, B1)
* Markku Johansson - kapellimestari (A3, B2, B3, B6), trumpetti (A3, A5, B6), flyygelitorvi (B2) ja syntetisaattori (B3)
* Veikko Samuli - kapellimestari ja sähköpiano (B5) 
* Kalevi Ukkola - kuoronjohtaja (B2, B3)
* Marjo-Riitta Kervinen (A3, B5, B6), Pave Maijanen (A5), Irina Milan (A5, B5), Irma Tapio (A3, A5, B1, B6) ja Pepe Willberg (B1) - taustalaulu
* Martti Metsäketo - taustalaulu (A1, A3, B1), tenorisaksofoni (B5, B6), basso (A1)
* Hyvän Tuulen Laulajat - kuoro (B2, B3)
* Juhani Aaltonen - huilu (A6), alttosaksofoni (B1)
* Pentti Lasanen - klarinetti (A5), alttosaksofoni (A3, B5, B6)
* Reijo Lehtovirta - alttosaksofoni (A2)
* Jörgen Petersen - trumpetti (B5)
* Tom Bildo (A5) ja Petri Juutilainen (A3, B6) - pasuuna
* Nacke Johansson - piano (B2), sähköpiano (A3, B3, B6)
* Aaro Kurkela - haitari (B2, B3)
* Juha Björninen (A3, A4, B2, B3, B5, B6), Kalle Lae (A5), Heikki Laurila (A1, A5), Peter Lerche (B1), Janne Louhivuori (A6, B1, B5) ja Taisto Wesslin (A2, B4) - kitara
* Jari Lappalainen - kitara (A2), viulu (B4)
* Christer Bergholm (A4), Pekka Helin (B1), Harri Merilahti (A6), Pekka Pohjola (A5), Tapio Salo (A3, B2, B3, B6) ja Heikki "Häkä" Virtanen (A2, B4, B5) - basso
* Vesa Aaltonen (A4, A5), Tapani "Nappi" Ikonen - rummut (A1, A3, B1-B3 B5, B6), Miri Miettinen (A2, A6, B4)

**Muut**
* Ronnie Kranck (A1), Jukka Teittinen ja Timo Toikka (A1) - äänitys
* Jaakko Salo - tuotanto
* Fred Ohert - valokuvat

## Lähteet
Intel Tick-Tock

**Intel Tick-Tock** on Intelin suorittimien kehittämismalli, jonka yhtiö julkaisi vuonna 2007. Arkkitehtuuri kuvaa Intelin tapaa tuoda joka toinen vuosi markkinoille uusi suoritinarkkitehtuuri ja joka toinen vuosi edellisvuonna tuotu suoritinmalli pienemmällä viivanleveydellä. Mallissa "tick" tarkoittaa uutta viivanleveyttä ja "tock" tarkoittaa uutta mikroarkkitehtuuria.
Hermann Oldenburg

**Hermann Oldenburg** (1854–1920) oli saksalainen uskonnonhistorioitsija ja indologi. Hänestä tuli professori Kielissä 1899 ja Göttingenissä 1908. Oldenburg oli yksi Saksan huomattavimmista indologeista, ja hän lisäsi tietoa Intian kirjallisuus- ja uskontohistoriasta.
Kauko Nissinen

**Kauko Viktor Nissinen** (20. helmikuuta 1911 Helsinki – 1. maaliskuuta 1993) oli suomalainen insinööri ja pesäpalloilija.

Kauko Nissinen pelasi Helsingin Pallonlyöjien edustusjoukkueessa 1932-37 ja 1939 yleensä varavahtina ja saavutti Suomen mestaruuden v. 1934. Urallaan Nissinen osallistui neljään Itä-Länsi-otteluun ja oli HPL:n johtokunnan jäsen 1937-40.

Nissinen tuli ylioppilaaksi Helsingin toisesta suomalaisesta lyseosta vuonna 1930 ja valmistui diplomi-insinööriksi Helsingin teknillisestä korkeakoulusta 1943 pääaineenaan kemia. Nissinen teki opintomatkoja Ruotsiin ja Tanskaan vuosina 1949–1951. Hän toimi Helsingin laivastoaseman laboratorioapulaisena vuosina 1937–1939, Valtion lentokonetehtaan tutkimusinsinöörinä ja työpajainsinöörinä 1941–1948, Oy Gust. Raninin teknisenä johtajana vuodet 1948–1958 ja Oy Pyynikin tehtaalla apulaispanimomestarina 1959–1961. Hän oli myös Kuopion kaupungin vesilaitoksen kemisti 1949–1950 ja toimi matematiikan, kemian ja fysiikan opettajana eri oppilaitoksissa vuodesta 1961. Sotilasarvoltaan Nissinen oli insinööriluutnantti.

Nissisen vanhemmat olivat maanviljelijä Eero Nissinen ja Hilda (o.s. Markkanen). Puoliso oli voimistelun lehtori Salme Tuulikki Nissinen (o.s. Koskinen) vuodesta 1944.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 1 SM-kulta: 1934
* 4 SM-pronssia: 1933, 1935, 1936, 1937
* 4 Itä-Länsi-ottelua: 1933, 1934, 1936, 1937

## Lähteet
* Helsingin Pallonlyöjät 1919-1973 (pdf)
### Viitteet
Siamotyrannus

**Siamotyrannus** (”siamilainen tyranni”) oli petodinosaurusten suku varhaisliitukaudelta Thaimaasta.

Kun‭ ‬*‬Siamotyrannus* kuvattiin ensimmäistä kertaa vuonna 1996,‭ sen ajateltiin olleen yksi ensimmäisistä suurista tyrannosaureista, tästä johtuu myös sen nimi. Myöhemmät tutkimukset ovat osoittaneet että *‬Siamotyrannus* kuuluikin alkeellisempien karnosaurien heimoon Metriacanthosauridae‭ ja alaheimoon Metriacanthosaurinae, jonka muita jäseniä olivat *[[Sinraptor]]*,‭ *[[‬Shidaisaurus]]* ja *[[Metriacanthosaurus]]*.

Holotyyppi koostuu lantiosta sekä muutamasta risti- ja häntänikamasta. Niiden perusteella on päätelty että *‬Siamotyrannus* oli keskikokoinen noin 6-7 metriä pitkä petodinosaurus, ja sen ravintoa olivat ehkä strutsisauri *[[Kinnareemimus]]* ja titanosauri *[[Phuwiangosaurus]]*. Nyttemmin on myös löydetty tälle suvulle kuulunut reisiluu ja hampaita.

## Lähteet
Puolijumala

**Puolijumala** on monissa mytologioissa hahmo, jonka toinen vanhempi on Jumala ja toinen ihminen. Puolijumala on kuolevainen. Sanotaan, että Zeus laati säännön, joka kuuluu näin: "Jumalat eivät saa tavata koskaan kuolevaisia lapsiaan". Puolijumala saa yleensä vanhempansa taidot, esim. Poseidonin lapsi saa veden voimat. Herakles ja Akhilleus ovat kuuluisimpia puolijumalia.

Populaarikulttuurissa epiteettiä *puolijumala* voidaan käyttää viihteen ja urheilun idoleista.
## Lähteet
* 

### Viitteet
Immanuel Ilmoni

**Immanuel Ilmoni** (29. maaliskuuta 1797 Nummi – 14. huhtikuuta 1856 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston professori.

Ilmonin vanhemmat olivat lukkari Kristian Ilmonius ja Fredrika Lovisa Woivalén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1814 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1819, lääketieteen kandidaatiksi 1822, lääketieteen lisensiaatiksi 1824 ja lääketieteen tohtoriksi 1832. Ilmoni teki ulkomaisia opintomatkoja Tukholmaan 1823–1824 sekä Heidelbergiin, Triesteen ja Pariisiin 1828–1830.

Ilmoni toimi Helsingin yliopiston anatomian prosektorina (leikkelyavustajana) sekä anatomian ja fysiologian apulaisena 1826–1834. Hän oli teoreettisen ja käytännöllisen lääketieteen professorina 1834–1856. Lisäksi Ilmoni toimi lääketieteellisen tiedekunnan promoottorina 1847 ja Uusmaalaisen osakunnan inspehtorina 1847–1852.

Ilmoni oli Suomen lääkäriseuran puheenjohtaja 1838–1839, 1843 ja 1846 sekä Suomen Tiedeseuran puheenjohtaja 1848–1849. Hän kuului jäsenenä myös Uppsalan tiedeseuraan, Hallen *Akademia Leopoldinaan* sekä useisiin ulkomaisiin lääkäriseuroihin. Hän sai professorin arvonimen 1831.

Ilmonin kirjoittama kolmiosainen *Bidrag till Nordens Sjukdomshistoria* luetteloi Pohjoismaiden, Suomen, pohjois-Venäjän ja Baltian alueilla vanhoilta ajoilta aina 1700-luvun loppuun saakka esiintyneitä epidemioita sekä ihmisten ja eläinten sairauksia. Omaa käsitystään lääketieteestä ja lääkärin ammatista Ilmoni kuvasi kirjassa *Om läkarens yrke och pligter*. Ilmoni kirjoitti myös kaunokirjallista tekstiä: kertomuksia, näytelmiä ja paljon tilapäisrunoutta.

Ilmoni oli naimisissa kaksi kertaa:
* 1833–1849 Sofia Charlotta Liljenstrandin (1812–1849) kanssa
* Maria Crohnsin (1826–1911) kanssa 
Hänellä oli liitoistaan seitsemän lasta joista kolme kuoli jo pieninä.

Ilmoni kuoli keväällä 1856 Helsingissä riehuneeseen lavantauti-epidemiaan. Hänet on haudattu Nummen vanhalla hautausmaalle.

## Teoksia
* *Physiologia systematis ossium*.   1825–1826
* *De pathologica systematis nervorum gangliosi dignitate*.   1833
* *Medicinskt kliniska iakttagelser från universitetets klinik*.   1841–1846 
* *Bidrag till Nordens sjukdomshistoria I-III*.  1846–1853
* *Om läkarens yrke och pligter*.  1847 
* *Analecta clinica iconibus illustrata*.   1851–1854 (Lars Henrik Törnrothin kanssa)

## Lähteet
* Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesmatrikkeli 1640-1917, osa H-O
* Arno Forsius : Immanuel Ilmoni (1797–1856) – teoreettisen ja käytännöllisen lääketieteen professori
Osmo Kivi

**Osmo Antero Kivi** (1. huhtikuuta 1913 - 14. helmikuuta 1940) oli suomalainen pesäpalloilija.

Upseeri Osmo Kivi pelasi Helsingin Pallonlyöjien edustusjoukkueessa 1932-38 ulkopelipaikkoinaan sieppari ja 2-vahti. Kivi voitti kaksi Suomen mestaruutta v. 1934 ja 1938 ja pelasi yhdessä Itä-Länsi-ottelussa. Kivi kaatui Kuolemajärven Summassa vuonna 1940.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 2 SM-kultaa: 1934, 1938
* 4 SM-pronssia: 1933, 1935, 1936, 1937
* 1 Itä-Länsi-ottelu: 1935

## Lähteet
* http://www.mrasilainen.com/Koosteet/sHPL_osa_2.pdf

### Viitteet
Iproniatsidi

**Iproniatsidi** on nikotiinihapon johdos, sekä vuonna 1952 käyttöön saapuneen isoniatsidin (INH) johdannainen. Lääke kehiteltiin alun perin 1950-luvun alkuvuosina tuberkuloosilääkkeeksi, ja etupäässä luutuberkuloosin hoitoon. Sen markkinointinimenä Suomessa oli *Marsilid*. Iproniatsidi on ns. MAOI-lääke, eli monoamiinioksidaasin estäjä. Tyypiltään se on epäselektiivinen. Ainakin luu- ja keuhkotuberkuloosin hoidossa iproniatsidia on käytetty. Hoidettaessa tubi-potilaita iproniatsidilla, huomattiin näiden mielialan nousevan. Ryhdyttiin tekemään tutkimuksia myös psykoottisilla potilailla, kuten katatonisen skitsofrenian hoidossa . Lääke auttoi masentuneeseen mielialaan, muttei poistanut psykoottisuutta. Havaittiin myös iproniatsidin olevan huomattavissa määrin toksisempaa isoniatsidiin nähden.

Iproniatsidia aloitettiin antamaan depressio-potilaille arviolta vuosista 1957–1958 alkaen. Se olikin maailman ensimmäinen masennuksen hoitoon käytetty lääke. Varsin nopeasti alkoivat ilmetä lääkkeen maksalle myrkylliset ominaisuudet muun muassa hepatiittien muodossa. Iproniatsidi vedettiinkin pois markkinoilta jo 1960-luvun alkuvuosina: nialamidin, tuotenimeltään *Niamid* korvatessa sen. Nykyään myös nialamidi on Suomessa poistettu lääkemarkkinoilta. Pitkään sen jälkeen on ainoana saman ryhmän lääkkeenä ollut MAO-A-estäjä moklobemidi, jonka tuotenimi on *Aurorix*. 

## Annostus
Tuberkuloosin hoidossa: 1&nbsp;mg painokiloa kohti kolme kertaa vuorokaudessa.
Masentuneisuuden hoidossa: 50&nbsp;mg kolme kertaa vuorokaudessa.

## Sivuvaikutukset
Iproniatsidin sivuvaikutuksia ovat olleet: painonnousu, hikoilu, huimaus, impotenssi ja ummetus. Myös unettomuutta ja harha-aistimuksia on ilmentynyt, sekä refleksien vilkkautta, joka voitaneen tulkita *hyperaktiivisuutena*. Vakavimpia haittavaikutuksia olivat maksavauriot, osa jopa kuolemaan johtavina, joidenka johdosta lääke vedettiin pois markkinoilta muun muassa Suomessa.

## Lähteet
* http://ajp.psychiatryonline.org/cgi/pdf_extract/114/10/941 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Iproniazid 
*DrygBank: Iproniazid 
*KEGG: Iproniazid
Taavetti Laitinen

**Taavetti (Taavi) Laitinen** (15. tammikuuta 1866 Suonenjoki – 29. heinäkuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, Helsingin yliopiston professori ja Lääkintöhallituksen pääjohtaja. 

Laitisen vanhemmat olivat maanviljelijä, herastuomari Olli Laitinen ja Henriikka Vehviläinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1888 Kuopion suomalaisesta lyseosta ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1892 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1897. Laitinen väitteli tohtoriksi suomen kielellä, mikä oli tuolloin poikkeuksellista. Hänen vuonna 1896 julkaistun väitöskirjansa nimi oli *Sananen muutamista bakteeriotoksiineista ja niiden vaikutuksista hermostoon*.

Laitinen toimi Helsingin yliopiston bakteriologian dosenttina 1899–1902 ja hygienian professorina 1902–1911 ja  Lääkintöhallituksen pääjohtajana 1911–1917. Vanhasuomalaisiin kuulunut Laitinen joutui 1917 luopumaan virasta, koska häntä pidettiin myöntyväisyyssuunnan kannattajana. Laitinen toimi myös yksityislääkärinä Helsingissä 1897–1941. Hän sai valtioneuvoksen arvon vuonna 1913 ansioistaan kulkutautien ja tuberkuloosin torjunnassa.

Vuonna 1908 Laitinen oli perustamassa Suomalaista tiedeakatemiaa ja toimi sen rahastonhoitajana 1908–1911. Hän oli elintarve- ja nautintoainekomitean puheenjohtaja 1912–1916, *Suomen kansallisen terveysliiton* puheenjohtaja 1906–1912, Duodecimin puheenjohtaja 1910 ja *Suomen lääkäreiden raittiusliiton* puheenjohtaja 1907–1939. Vuonna 1930 Laitinen oli perustamassa Aitosuomalaisten liittoa ja toimi liiton puheenjohtajana. Hän oli Terveydenhoitolehden päätoimittajana 1901–1904 ja kuului vuodesta 1911 Aikakauslehti Ajan perustajiin ja toimituskuntaan. 

Vuonna 1907 Laitinen vuokrasi Meilahdesta maa-alueen, jolle hän rakennutti *Tilkan lepo- ja virkistyskodin*. Hän myi tämän laitoksen 1913 valtiolle ja osti saamillaan rahoilla takaisin kotitilansa, jossa hän alkoi harjoittaa maanviljelyä sivutoimenaan. Tilkan alueelle perustettiin 1918 sotilassairaala. 

Taavi Laitinen oli naimisissa kaksi kertaa, ensin 1897–1906 Edith Emilia Roschierin kanssa ja sitten vuodesta 1922 kuvanveistäjä ja taidemaalari Hilda Maria Flodinin (1877–1958) kanssa, jonka aiempi puoliso oli ollut taiteilija Juho Rissanen.

Laitisen hauta on Suonenjoen vanhan hautausmaan itäpäädyssä isänsä haudan vieressä.

## Lähteet
* Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesmatrikkeli 1640-1917, osa H-O
* Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961
* Mikko Niemi : Muistoja Taavetti Laitisen kadun vaiheilta.  Duodecim nro 23/1998
*  Sivu 435.
Hendersoninkerttunen

**Hendersoninkerttunen** (*Acrocephalus taiti*) on Hendersoninsaaren kotoperäinen varpuslintu. Sitä tavataan ainoastaan edellä mainitulla saarella, joka on yksi Pitcairnsaarista Etelä-Polynesiassa. William Robert Ogilvie-Grant kuvaili lajin holotyypin 1913.

## Lähteet
Daisuke Katō

**Daisuke Katō** (18. helmikuuta 1911 – 31. heinäkuuta 1975) oli japanilainen näyttelijä. Hän näytteli yli 150 elokuvassa, usein sivuosissa. Hän näytteli monessa Akira Kurosawan elokuvassa, kuitenkin pienissä rooleissa. Näistä merkittävin oli samurai Shichirōjin rooli elokuvassa *[[Seitsemän samuraita]]* (1954).
Onni Vainio

**Onni Valdemar Vainio** (13. maaliskuuta 1916 – 16. heinäkuuta 1978) oli suomalainen pesäpalloilija.

Yhteiskuntatieteiden maisteri ja pankinjohtaja Onni Vainio pelasi Helsingin Pallonlyöjien edustusjoukkueessa 1936–1943 ja 1945–1948 ulkopelipaikkanaan 2-vahti. Suomen mestaruuden Vainio saavutti v. 1938 ja pelasi urallaan neljä Itä-Länsi-ottelua. Vainio pelasi aiemmin TUL:n seurassa Helsingin Kullervossa, jolta ajalta hänellä on myös .

## Saavutukset
### Pelaajana
* 1 SM-kulta: 1938
* 2 SM-hopeaa: 1940, 1942
* 2 SM-pronssia: 1936, 1937
* 4 Itä-Länsi-ottelua: 1938-1940, 1947

## Lähteet
* http://www.mrasilainen.com/Koosteet/sHPL_osa_2.pdf

### Viitteet
Peter Swärdh

**Peter Swärdh** (s. 27. helmikuuta 1965) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.  

## Ura

Swärdh pelasi koko uransa ajan IFK Hässleholmissa puolustajana. Hän lopetti uransa 27-vuotiaana vuonna 1992 ja kerkesi juuri olla mukana nousujuhlissa ykkösdivisioonaan kaudella 1991. 

Pelaajauransa jälkeen Swärdh jatkoi IFK Hässleholmissa apulaisvalmentajana Anders Linderothin apuvalmentajana. Päävalmentajadebyyttinsä hän teki 1999 Högaborgs BK:ssa, josta siirtyi myöhemmin samana vuonna Helsingborgs IF:n organisaatioon B-joukkueen valmentajaksi. Hän nousi seuran edustusmiehistön päävalmentajaksi elokuun lopulla 2002 Sören Cratzin potkujen jälkeen.  Hän johdatti seuran kauden päätteeksi Allsvenskanissa neljänneksi ja sai jatkaa tehtävissään. Seuraavilla kausilla Helsingborg ei kuitenkaan onnistunut nousemaan kärkisijoille ollen huonoimmillaan 10:s kaudella 2004. Lopulta hän sai potkut tehtävistään toukokuussa 2006. 

Helsingborgista saatujen potkujen jälkeen Swärdh jatkoi uraansa Åtvidabergs FF:n päävalmentajana joulukuussa 2006.  Hän luotsasi seuraa kaksi kautta Superettanissa sijoittuen molemmilla kausilla joukkueineen kuudenneksi.

Lokakuussa 2008 Swärdh jätti ÅFF:n ja siirtyi Mjällby AIF:n peräsimeen.  Debyyttikausi Mjällbyssä päättyi komeasti Superettanin voittoon kahdeksan pisteen erolla Swärdhin entiseen seuraan Åtvidabergiin. Nousu Allsvenskaniin ratkesi neljä kierrosta ennen sarjan loppua.  Swärdhin johdolla Mjällby vakiinnutti paikkansa Allsvenskanissa sijoittuen heti kaudella 2010 komeasti kuudenneksi. Seuraavilla kausilla seuran sijoitus painui ja kausi 2012 päättyi lopulta alle odotusten vasta sijalle 12. Kauden jälkeen Swärdh jätti seuran ja palasi kolmivuotisella sopimuksella Åtvidabergs FF:n päävalmentajaksi. 

Swärdhin johdolla ÅFF pelasi varmasti itsensä Allsvenskanin keskikastiin ja sijoittui kausina 2013–2014 liigassa kahdeksanneksi. Kauden 2014 jälkeen Swärdh jätti ÅFF:n ja allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Kalmar FF:n kanssa.  Swärdhin debyyttikausi oli vaikea ja Kalmar sijoittui Allsvenskanissa vasta sijalle 13, mikä oli huonoin sijoitus sitten kauden 2002, jolloin Kalmar putosi Allsvenskanista. Kaudella 2016 joukkue paransi peliään ja oli kauden päätteeksi kuudes. Kaudella 2017 Kalmar vajosi jälleen putoamiskamppailuun ja kesäkuun puolivälissä 2017 Swärdh sai potkut seurasta.

Tammikuussa 2019 Swärdh palasi valmennustehtäviin Superettan-seura Trelleborgs FF:n päävalmentajana. Swärdh sai potkut seurasta lokakuussa 2019, vain kaksi kierrosta ennen Superettan-kauden päättymistä. Joukkueen sarjapaikka oli edelleen tuossa vaiheessa varmistumatta.

## Meriitit

* Superettan: 2010

## Lähteet
Metriacanthosaurus

**Metriacanthosaurus** (nimen merkitys: "kohtalaisen piikikäs lisko") oli lihaa syönyt teropodidinosaurusten suku. Se eli 159–154 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä jurakaudella. *Metriacanthosauruksen* fossiileja on löydetty Englannista, Yhdistyneestä kuningaskunnasta.

## Nimi ja sen historia
*Metriacanthosaurus* tarkoittaa "kohtalaisen piikikästä liskoa". Nimi annettiin kyseisen dinosauruksen neuraalihaarakkeista, jotka olivat pidemmät kuin *[[Megalosaurus|Megalosauruksella]]*, mutta lyhyemmät kuin *[[Altispinax]]illa*. Tämän johdosta nimeksi annettiin "kohtalaisen piikikäs lisko".

Kuten monet muut varhain löydetyt teropodit, etenkin Euroopasta löydetyt sellaiset, *Metriacanthosaurus* nimettiin alun perin *Megalosaurus* -lajiksi. Paleontologian alkuaikoina *Megalosaurusta* päädyttiin käyttämään niin sanottuna "roskakoritaksonina" melkein kaikille teropodin jäänteille. *Metriacanthosauruksen* nimesi alun perin saksalainen paleontologi Friedrich von Huene, joka nimesi sen lajiksi *Megalosaurus parkeri*. *Parkeri* annettiin W. Parkerin kunniaksi, joka oli löytänyt jäänteet Weymouthista. Vuonna 1932 von Huene siirsi lajin sukuun *Altispinax* pitkien, fossiloituneiden selkänikamien neuraalihaarakkeiden vuoksi.

Nykyisen nimensä *Metriacanthosaurus* sai vuonna 1964, kun Alick Walker teki erityisen huomion neuraalihaarakkeiden koosta.

## Koko ja ulkonäkö
*Metriacanthosauruksen* kokoa ei tiedetä fossiilien vähäisyyden vuoksi, mutta samankaltaisiin teropodeihin tehdyn vertailun perusteella dinosauruksen pituus oli karkeasti arvioituna noin kuusi metriä. 

*Metriacanthosauruksen* neuraalihaarakkeet saattoivat tukea matalaa, kasvaimen kaltaista kumpua, joka oli mahdollisesti samankaltainen kuin varhaisliitukaudella Pohjois-Amerikassa eläneellä *[[Acrocanthosaurus|Acrocanthosauruksella]]*. Fossiilien vähäisyyden vuoksi rekonstruktiot *Metriacanthosauruksesta* ovat arvailuja ja perustuvat muihin samankaltaisiin dinosauruksiin.

## Fossiilit
*Metriacanthosauruksen* fossiileja on löydetty Englannista. Löytöihin kuuluu osittaisia jäänteitä.

## Luokittelu
*Metriacanthosaurus* on luokiteltu sinraptoreihin kuuluneena teropodina. Sen on ajateltu olevan läheistä sukua Aasiassa eläneelle *[[Yangchuanosaurus|Yangchuanosaurukselle]]*.

## Lähteet
Ilkka Rekiaro

**Ilkka Rekiaro** on suomalainen sanakirjantekijä sekä tieto- ja kaunokirjallisuuden suomentaja. Hän on koulutukseltaan filosofian lisensiaatti.

Rekiarolta ovat ilmestyneet muun muassa Gummeruksen suomi–saksa–suomi–perussanakirja (yhdessä Rolf Klemmtin kanssa) ja suomi–englanti–suomi-perussanakirja (yhteistyössä Douglas Robinsonin kanssa) sekä *Amerikkalaisuuksien sanakirja*. Hän on suomentanut muun muassa Rick Riordanin kirjoittamia fantasiakirjasarjoja, kuten *[[Percy Jackson]]*, *[[Olympoksen sankarit]]* ja *[[Kanen aikakirjat]]*. Hän on myös suomentanut useita Stephen Kingin kirjoja.

Vuonna 2007 Rekiaro sai J. A. Hollon kääntäjäpalkinnon Tim Flanneryn teoksen *[[Ilmaston muuttajat]]* suomennoksesta. Huhtikuussa 2014 Otavan kirjasäätiö myönsi hänelle Erkki Reenpää -suomentajapalkinnon.

## Lähteet
Isao Kimura

**Isao Kimura** (22. kesäkuuta 1923 – 4. heinäkuuta 1981) oli japanilainen näyttelijä, joka näytteli useissa Akira Kurosawan elokuvissa. Hän näytteli muun muassa elokuvassa *[[Kulkukoira (elokuva)|Kulkukoira]]* (1949) tarinan pääroistoa. Hänet muistetaan parhaiten roolistaan teini-ikäisenä samuraina (vaikka hän oli oikeasti jo 31-vuotias) elokuvassa *[[Seitsemän samuraita]]* (1954). Hän kuoli 58-vuotiaana syöpään.

## Aiheesta muualla

* 
*
Ensio Vuorinen

**Paavo Ensio Vuorinen** (20. marraskuuta 1913 Helsinki – 22. kesäkuuta 1999 Vaasa) oli suomalainen pesäpalloilija.

Ensio *Janne* Vuorinen pelasi Helsingin Pallonlyöjien edustusjoukkueessa 1937–1943 ja 1945–1948. Ulkopelissä Vuorinen pelasi lukkarina ja voitti yhden Suomen mestaruuden vuonna 1938 ja pelasi yhdessä Itä-Länsi-ottelussa. Vuorinen kuului HPL:n johtokuntaan 1948. Vuorisen aiempia joukkueita olivat Helsingin Kisa-Toverit, jossa , ja Pallo-Toverit. Vuorinen siirtyi vuonna 1949 Vaasan Mailaan.

Vuorinen opiskeli 1930-luvulla Suomen teknillisen korkeakoulun maanmittausosastolla ja pelasi pesäpalloa menestyksellisesti jo koululaisena Kallion yhteiskoulun ja teknillisen korkeakoulun maanmittausosaston joukkueessa. Hänellä oli useita akateemisia mestaruuksia pesäpallossa ja jääkiekossa. Vuorinen eteni sodan aikana sotilasarvoltaan luutnantiksi (1942) ja myöhemmin reservin yliluutnantiksi (1967). Hän voitti pesäpallossa armeijan mestaruuden vuosina 1934 ja 1935. Vuorinen pelasi menestyksellisesti myöhemmällä iällä bridgeä Vasa Bridgeklubbissa.

Vuorinen oli ammatiltaan Vaasan kaupungin topografi ja hänen puolisonsa oli ekonomi Ilma Tuulikki Vuorinen (o.s. Lähdesniemi).  

## Saavutukset
### Pelaajana
* 1 SM-kulta: 1938
* 2 SM-hopeaa: 1940, 1942
* 1 SM-pronssi: 1937
* 1 Itä-Länsi-ottelu: 1940

## Lähteet
* http://www.mrasilainen.com/Koosteet/sHPL_osa_2.pdf

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* GENi, Paavo Ensio Vuorinen
Pitcairninkerttunen

**Pitcairninkerttunen** (*Acrocephalus vaughani*) on ruokokerttusten sukuun kuuluva varpuslintu, joka elää kotoperäisenä vain Pitcairnin saariryhmään kuuluvalla Pitcairnilla eteläisellä Tyynellämerellä. Richard Bowdler Sharpe kuvaili lajin holotyypin vuonna 1900.

## Lähteet
Gustaf Hartala

**Gustaf Hartala** vuoteen 1935 **Hedberg** (3. huhtikuuta 1913 Viipuri – 11. tammikuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen pesäpalloilija ja sotilas, joka haavoittui vakavasti talvisodassa.

Gösta Hartala valmistui ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta lyseosta keväällä 1934. Sen jälkeen hän käytyään asevelvollisuuden siirtyi Kadettikouluun, josta hän valmistui 1938. Sen jälkeen hän palveli nuorempana upseerina Suomen valkoisessa kaartissa. Talvisodassa hän oli komppanianpäällikkönä Karjalankannaksella, jossa hän haavoittui vakavasti menettäen molemmat jalkansa. Jatkosodassa hän palveli Päämajassa. Ansioistaan sodissa Hartalalle myönnettiin Vapaudenristin 4. ja 3. luokka

Sotien jälkeen hän siirtyi armeijasta kapteenin arvoisena siviiliin ja opiskeli Kauppakorkeakoulussa valmistuen ekonomiksi vuonna 1948. Sen jälkeen hän siirtyi Sotevan palvelukseen, missä hän toimi toimistopäällikkönä apulaisena kuolemaansa asti.

*Gösta* tai *Juta* Hartala pelasi HPL:n edustusjoukkueessa vuosina 1938–1939 edustettuaan sitä ennen Viipurin Pallonlyöjiä 1928–1937. Hartala voitti kaksi Suomen mestaruutta 1928 (VPL) ja 1938 (HPL). Hartala on kaikkien aikojen nuorin pesäpallon miesten Suomen mestaruuden voittanut pelaaja. Hän oli vasta 15-vuotias, kun
voitti Viipurin Pallonlyöjien paidassa Suomen mestaruuden. Hartala pelasi takakentällä. Hartala pelasi kolme Itä-Länsi-ottelua VPL:n riveissä ja muun Suomen joukkueessa 1932 Lahden Mailaveikkoja vastaan. 

## Saavutukset
### Pelaajana
* 2 SM-kultaa: 1928, 1938
* 2 SM-pronssia: 1929, 1933
* 3 Itä-Länsi-ottelua: 1932-1934

## Lähteet
* http://www.mrasilainen.com/Koosteet/sHPL_osa_2.pdf

### Viitteet
Kiinankerttunen

**Kiinankerttunen** (*Acrocephalus sorghophilus*) on itäaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö tunnetaan puutteellisesti, mutta se pesinee ainakin Koillis-Kiinassa, ja talvehtii ainakin Filippiineillä. Robert Swinhoe kuvaili lajin holotyypin Xiamenista, Fujianista Kiinasta 1863.

## Lähteet
Roberta Williams

**Roberta Williams** (s. 16. helmikuuta 1953) on yhdysvaltalainen pelisuunnittelija ja kirjailija. Hän on tehnyt uranuurtajana työtä graafisissa seikkailupeleissä, kuten *[[King’s Quest]]issä*. Hän on toinen seikkailupeleihin erikoistuneen pelitalon Sierra Entertainmentin perustajista. 
Hän asuu Seattlessa ja Meksikossa aviopuolisonsa Ken Williamsin ja kahden lapsensa kanssa.

## Ura

1980- ja 1990-luvuilla Roberta ja hänen aviopuolisonsa Ken Williams olivat johtavia graafisten seikkailupelien alan hahmoja perustettuaan yhdessä tietokonepelejä suunnittelevan ja julkaisevan yhtiön Sierra On-Line Systemsin (joka myöhemmin uudelleennimettiin Sierra On-Lineksi). Roberta Williams käsikirjoitti ja suunnitteli useita Sierran suosituimpia pelejä kuten *[[King’s Quest]]* -pelisarjan, *[[The Colonel’s Bequest]]-* ja *[[Phantasmagoria (videopeli)|Phantasmagoria]]*-pelit. Vaikka yhtiö myytiin Vivendille vuonna 1996, Williamsin työt jatkuivat vielä vuoden myynnin jälkeenkin.

Ensimmäinen Williamsin käsikirjoittama peli *[[Mystery House]]* julkaistiin vuonna  Apple II:lle.

Roberta poseerasi yhtiönsä julkaisemassa pelissä, *Softporn Adventure by Chuck Benton*, ja myöhemmin kahden lapsensa kanssa pelin *Mixed-Up Mother Goosen* kansikuvassa. Roberta esiintyy myös animoituna hahmona pelissä *Leisure Suit Larry 3*. Sierran myynnin (ja lopulta sulkemisen) jälkeen Roberta Williams on pysynyt poissa julkisuudesta ja antaa harvoin haastatteluja menneisyydestään yhtiössä. Vuonna 2006 haastattelussa Williams sanoi pelisuunnittelijan uransa olevan menneisyyttä ja haluavansa kirjoittaa historiallisen romaanin.

Vuonna 2020 Williamsit päättivät palata pelisuunnittelijoiksi ja perustivat Cygnus Entertainment -nimisen peliyhtiön. Yhtiön ensimmäinen peli *Colossal Cave* on uudelleentulkinta vuonna 1975 julkaistusta tekstiseikkailusta Colossal Cave Adventure.

## Lähteet

* Sierragamers: Ken & Roberta Williams
* Adventure Gamers: Roberta Williams Interview

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Profiili MobyGamesissä 
* 
* The Pioneer of Graphic Adventure Games Was a Woman
Jon Edward Ahlquist

**Jon Edward Ahlquist** (27. huhtikuuta 1944 – 7. toukokuuta 2020) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä ja molekyylibiologi. Hän erikoistui molekyylien fylogeniaan eli polveutumishistoriaan.

Ahlquist työskenteli yhdessä Charles Sibleyn kanssa Yalen yliopistossa, josta molemmat lähtivät 1987. Vuonna 1988 Yhdysvaltain kansallinen tiedeakatemia palkitsi heidät *Daniel Giraud Elliot* -mitalilla. Tammikuussa 1991 Sibley ja Ahlquist julkaisivat teoksen *Phylogeny and Classification of Birds*, missä he esittelivät uuden lintujen polveutumishistorian, joka tunnetaan Sibley-Ahlquist-taksonomiana. Teoksen julkaisuaikaan Ahlquist toimi Ohion yliopiston apulaisprofessorina. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1999.

## Lähteet
Šikolenko

**Šikolenko** voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin:

* Natalja Šikolenko (1964–2025), Neuvostoliittoa ja sittemmin Valko-Venäjää edustanut keihäänheittäjä
* Tatjana Šikolenko (s. 1968), Valko-Venäjää ja sittemmin Venäjää edustanut keihäänheittäjä.
Salatsi

**Salatsi** (latviaksi *Salacgrīva*) on kaupunki Vidzemen historiallisella alueella Latvian pohjoisosassa. Kaupungissa on satama Salatsijoen suulla. Kaupunki on 104 kilometrin päässä Riiasta ja 10 kilometrin päässä Viron rajasta. Asukkaita Salatsissa oli vuoden 2010 alussa 3&nbsp;386.

## Historia
Kaupungin paikalla sijaitsi aikoinaan liiviläisten asutuskeskus. Nykyinen kaupunki syntyi Albert von Buxhövdenin perustamana 1226. Kaupunki oli melko pieni aina 1870-luvulle saakka, jolloin satama toi työläisiä kalastuksen pariin. Salatsi oli tiettävästi viimeinen alue Liivinmaalla, jossa puhuttiin liivin kieltä. 1900-luvulla kalastuselinkeino siirtyi paljolti pohjoiseen Ainažin kaupunkiin. Salatsi sai kaupungin oikeudet vuonna 1928 ja vuonna 1935 siellä asui vähän alle 1&nbsp;000 asukasta. Neuvostoliiton miehitettyä Latvian 1945 kalastusteollisuus siirtyi jälleen Salatsiin ja satama rakennettiin kokonaan uudestaan.

## Kulttuuri
Kaupungissa järjestetään Baltian suurin musiikki- ja taidefestivaali Positivus Festival. Festivaali järjestettiin vuonna 2013 seitsemättä kertaa.
## Kaupungin tunnukset
Salatsin kaupungilla on käytössään lippu ja vaakuna. Vaakuna otettiin käyttöön kaupungin saadessa kaupungin oikeudet vuonna 1928. Vaakunassa on kuvattu musta ankkuri jokea kuvaavan hopeisen alueen päällä. Taustaväri on punainen. Kaupungin lippu otettiin käyttöön vuonna 1997 ja siinä on kuvattu kaupungin vaakuna.

## Ystävyyskaupungit
* Handewitt
* Jarplund-Weding
* Nyköping

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maarukanmetsä

**Maarukanmetsä** on metsä- ja asuinalue Vantaalla Mikkolan kaupunginosan eteläosassa. Alue on esimerkki 2000-luvun lisärakentamista. Asuinalueella on kolmi- tai kuusikerroksisisia kerrostaloja rakennusten välisine viherkaistaleineen ja leikkipaikkoineen. Lisäksi alueella on kaksikerroksisia rivitaloja ja Maarukan päiväkoti (Uranuksentie 3).

Asuinalueen eteläpuolella on puutarhapalstoja sekä sähkönsiirtolinjojen eteläpuolella Sipoon Myyraksen (Myras) asuinalue Keravanjoen pohjoisrannalla. Asuinalueen länsi-, lounais- ja itäpuolella on metsää, pohjoisessa sijaitsee teollisuusalue. Lyhyen matkan päässä lounaassa Matarin kaupunginosassa on Matarinpuisto ja Keravanjoen Matarinkoski.

## Lähteet
Moez Ben Cherifia

**Moez Ben Cherifia** (, s. 24. kesäkuuta 1991 Tunis, Tunisia) on tunisialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Espérancea.

## Ura
Ben Cherifia aloitti uransa Espérancen junioreissa, josta hänet nostettiin edustukseen kaudella 2009-2010, edustusjoukkueen kärsittyä maalivahtiongelmista. Ben Cherifia pelasi ensimmäisen ottelunsa US Monastiria vastaan 3. maaliskuuta 2010. Ottelu päättyi Esperancen 2-0 voittoon. Kaudella 2010–2011 Ben Cherifia nousi joukkueensa ykkösvahdiksi pelattuaan kauden aikana 19 sarjaottelua. Joukkue juhli myös kauden päätteeksi triplamestaruutta, kun se voitti Tunisian mestaruuden lisäksi Tunisian cupin, sekä Afrikan Mestarien liigan. Myös seuraava kausi 2011–2012 oli Ben Cherifian kannalta menestys, sillä hän voittamassa uransa kolmatta Tunisian mestaruutta. Lisäksi Espérance eteni toisen kerran peräkkäin Afrikan Mestarien liigan loppuottelun, jossa se tällä kertaa hävisi Al-Ahlille maalein 3–2. Kauden päätteeksi Kawarji.com internetsivuston lukijat äänestivät Ben Cherifia kauden 2011–2012 Tunisian parhaaksi maalivahdiksi.

## Maajoukkue
Ben Cherifia aloitti maajoukkueuransa Tunisian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 2010. Ben Cherifia valittiin myöhemmin vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskilpailuihin, jossa Tunisia selvisi puolivälieriin saakka.

Ben Cherifia pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa Perua vastaan 29. helmikuuta 2012, tultuaan vaihdosta kentälle.

Ben Cherifia toimi maansa ykkösvahtina vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoissa, jossa hän pelasi kaikissa kolmessa ottelussa, kun Tunisia jäi kisojen alkulohkoon.

## Saavutukset
*Tunisian mestaruus: 2010, 2011, 2012, 2014
*Tunisian cup: 2011
*Afrikan Mestarien liiga: 2011

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kawarji.com 
* Transfermarkt 
* Worldfootball.net
Mustakulmakerttunen

**Mustakulmakerttunen** (*Acrocephalus bistrigiceps*) on itäaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Siperian kaakkoisosan ja Venäjän kaukoidän, Kiinan koillis- ja itäosat, Korean niemimaan, Sahalinin sekä Japanin Hokkaidon ja Honshun. Robert Swinhoe kuvaili lajin holotyypin Xiamenista, Kiinan Fujianista 1860.

## Lähteet