open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Friedrich Brüggemann

**Friedrich Brüggemann** (1850 Bremen–6. huhtikuuta 1878 Lontoo) oli saksalainen eläintieteilijä.

Brüggemann oli pestautuneena British Museumin korallitutkimuksiin kuollessaan verenvuototautiin 1878.

Brüggemann nimesi linnuista muun muassa borneontäpläfasaanin (*Polyplectron schleiermacheri*) ja tammipitan (*Pitta kochi*).

## Lähteet
Fender Jaguar

**Fender Jaguar** on Fenderin vuodesta 1962 lähtien valmistama kitaramalli ja ensimmäinen Fenderin valmistama kitara, jossa oli 22 nauhaa. 

Jaguar oli Stratocasteriin tai Telecasteriin verrattuna hieman pienemmän kokoinen ja lyhyemmän mensuurinsa ansiosta helpompi soittaa pienemmilläkin käsillä. Se yleistyi nopeasti monien surf-muusikoiden piirissä. 

## Kuuluisia Jaguar-kitaristeja
* Kurt Cobain (Nirvana)
* John Frusciante
* Johnny Marr (The Smiths)
* Brian Molko (Placebo)
* Thurston Moore (Sonic Youth)
* Lee Ranaldo (Sonic Youth)
* Kevin Shields (My Bloody Valentine)
* Robert Smith (The Cure)
* Tom Verlaine (Television)

## Alamallit

* Fender Jaguar Special HH 
* Fender Jaguar Baritone Special HH
* Fender Jaguar Baritone Custom

Jaguarista on myös tehty Fender Jaguar Bass -bassoversio.

## Lähteet

*
Rocklandin piirikunta

**Rocklandin piirikunta** () on piirikunta New Yorkin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Hudson-joen länsirannalla Manhattanilta suoraan pohjoiseen, New Jerseyn osavaltion rajalla. Vuoden 2010 väestölaskennassa piirikunnan asukasluku oli 311&nbsp;687. Sen hallintokaupunki on New City, joka on myös noin 34&nbsp;000 asukkaallaan piirikunnan suurin kaupunki. Piirikunta kattaa 515 neliökilometrin suuruisen alueen. 

## Historia
Rocklandin piirikunta muodostettiin 23. helmikuuta vuonna 1798 Orangen piirikunnan kaakkoisesta osasta. 

## Väestö
Vuoden 2000 väestölaskennassa pääosin englanninkielisen piirikunnan suurimmat vähemmistökielet olivat espanja (10,18 %), jiddiš (4,96 %), ranska (4,33 %), italia (1,45 %), tagalog (1,30 %), heprea (1,25 %) ja venäjä (1,01 %). Piirikunnan asukkaista 18 prosenttia on juutalaisia, mikä on prosentuaalisesti enemmän kuin missään muussa Yhdysvaltain piirikunnassa. Esimerkiksi New Square -kylän väestö on pääasiassa hasidilaisen Skvera-liikkeen jäseniä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Rocklandin piirikunnan viralliset Internet-sivut
Sheila Sherwood

**Sheila Sherwood** (s. 22. lokakuuta 1945) on brittiläinen yleisurheilija. Hän sai uransa ainoan olympiamitalin Méxicossa vuoden 1968 kesäolympialaisissa, joissa hän saavutti hopeaa naisten pituushypyssä. 

Sherwood voitti kultaa Kansainyhteisön kisoissa vuonna 1970. Hän on naimisissa aikanaan Méxicossa pronssia voittaneen yleisurheilija John Sherwoodin kanssa. Aktiiviuransa lopetettuaan hän on toiminut liikunnanopettajana Sheffieldissä.

## Lähteet
John Sherwood

**John Sherwood** (4. kesäkuuta 1945 – 19. elokuuta 2025 Sheffield) oli brittiläinen yleisurheilija. Hän saavutti miesten 400 metrin aitajuoksun pronssia vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa. Muita saavutuksia olivat hopea yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1969 ja kulta Kansainyhteisön kisoissa 1970.

Sherwood hankki vuosikymmenten ajan elantonsa työskentelemällä liikunnanopettajana Sheffieldissä ennen eläkkeelle jäämistään vuonna 2006. Hänen puolisonsa oli pituushyppääjä Sheila Sherwood.

## Lähteet
Lindy Remigino

**Lindy John Remigino** (3. kesäkuuta 1931 Queens, New York – 11. heinäkuuta 2018) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja olympiavoittaja.

Remigino voitti kaksi kultamitalia Helsingin kesäolympialaisissa 1952. Hän voitti henkilökohtaisen kultamitalin 100 metrin juoksussa, jonka loppukilpailussa neljä parasta saivat saman ajan 10,4 s. Toinen kultamitali tuli 4 × 100 metrin viestijuoksusta, jossa hänen lisäkseen voittajajoukkueeseen kuuluivat Dean Smith, Harrison Dillard ja Andy Stanfield.

Aktiiviuransa jälkeen Remigino siirtyi valmentajantyöhön high schoolissa. Hänen valmentamansa Hartford Public Schoolin joukkueet voittivat 31 osavaltiomestaruutta Remiginon 43-vuotisen valmennusuran aikana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lindy Remigino Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com
Stephan Zünd

**Stephan Zünd** (s. 3. heinäkuuta 1969 Zürich) on sveitsiläinen mäkihyppääjä, joka oli kansainvälisellä huipulla 1990-luvun alussa.

Zündin paras arvokisasijoitus on suurmäen viides tila Val di Fiemmen maailmanmestaruuskilpailuissa 1991. Samoissa kisoissa hän oli vielä normaalimäessä kuudes, ja joukkuemäen kilpailussa Sveitsin joukkue, jossa Zünd hyppäsi, sijoittui kuudenneksi. Seuraavana vuonna hän osallistui Albertvillen talviolympialaisiin, jossa sijoitukset olivat normaalimäessä 20:s ja suurmäessä 23:s. Falunin maailmanmestaruuskilpailuissa 1993 Zünd oli suurmäen 24:s ja normaalimäen 44:s.

Lentomäen maailmanmestaruuskilpailuissa Zündin paras sijoitus oli Planican kisoissa 1994 saavutettu kuudes sija. Maailmancupissa hän pystyi neljään osakilpailuvoittoon ja saavutti yhteensä 14 palkintokorokepaikkaa. Hän oli maailmancupin loppupisteissä toinen Itävallan Andreas Felderin jälkeen kaudella 1990-1991.

Uransa Zünd lopetti keväällä 1996.

## Maailmancupin osakilpailuvoitot

## Lähteet
*
Mel Patton

**Melvin Emery ”Mel” Patton** (16. marraskuuta 1924 Los Angeles – 9. toukokuuta 2014 Fallbrook) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja olympiavoittaja.

Patton voitti Lontoon kesäolympialaisissa 1948 kaksi kultamitalia: 200 metrin juoksusta ajalla 21,1 ja 4 × 100 metrin viestijuoksusta. Jälkimmäisessä lajissa hänen lisäkseen voittajajoukkueeseen kuuluivat Barney Ewell, Lorenzo Wright ja Harrison Dillard.

Patton ei osallistunut koskaan Yhdysvaltain mestaruuskilpailuihin.

## Lähteet
Mikael Martinsson

**Mikael Martinsson** (s. 25. marraskuuta 1968) on ruotsalainen entinen mäkihyppääjä.

Martinsson osallistui urallaan kaksiin talviolympialaisiin: Albertvillen olympialaisiin 1992 ja Lillehammerin olympialaisiin 1994. Albertvillen kisoissa sijoitukset olivat suurmäessä 16:s ja normaalimäessä 17:s. Lillehammerin olympialaiset sujuivat heikommin, sillä suurmäessä hän oli 34:s ja normaalimäessä 23:s.

Hänen paras arvokisasijoituksensa tuli Lahden maailmanmestaruuskilpailuista 1989, jossa Ruotsin mäkihyppyjoukkue sijoittui joukkuemäen kilpailun viidenneksi. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hän oli normaalimäen 25:s ja suurmäen 60:s. Kaksi vuotta Lahden kisojen jälkeen järjestettiin MM-kilpailut Italian Val di Fiemmessä, jossa hän sijoittui suurmäessä 11:nneksi ja normaalimäessä 19:nneksi.

Lentomäen maailmanmestaruuskilpailuissa 1992 Martinsson sijoittui kahdeksanneksi, joka on hänen uransa paras henkilökohtainen arvokisasijoitus. Maailmancupin osakilpailun hän voitti kerran, kotikilpailunsa Falunissa 1991. Yhteensä hän seisoi kuusi kertaa maailmancupin kolmen parhaan joukossa.

Viimeisen kilpailunsa Martinsson hyppäsi helmikuussa 1995.

## Lähteet
*
Silencer

**Silencer** oli ruotsalainen black metal -yhtye, joka ehti lyhyen uransa aikana julkaista demon lisäksi yhden albumin. Silencerin muodostivat vokalisti Nattramn, kitaristi-basisti Leere, aiemmin Shiningissa, ja rumpalina saksalaisen Bethlehemin rumpali Steve Wolz. Yhtyeen ainoa albumi *Death - Pierce Me* on saavuttanut black metal -piirien keskuudessa suosiota brutaaleilla, sekavilla sanoituksillaan sekä omalaatuisilla laulusuorituksillaan ja äänimaisemillaan.

Laulajan henkilöllisyydestä on esitetty erilaisia arvailuja. 

## Jäsenet
* Nattramn – laulu
* Leere – kitarabasso
* Steve Wolz – rummut (soitti vain rumpuosuudet, ei varsinaisesti yhtyeessä)

## Diskografia
### Albumit
* *[[Death - Pierce Me]]* 2001

### Demot
* *[[Death, Pierce Me]]* 1998

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
James Paul Chapin

**James Paul Chapin** (9. heinäkuuta 1889 New York – 5. huhtikuuta 1964) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.

Chapinin vanhemmat olivat Gilbert Granger Chapin ja Nano Eagle. Koulupoikana hän vietti paljon aikaa Staten Islandilla tutustuen luontoon ja eläimiin. Päätettyään koulunsa 16-vuotiaana hän meni vuodeksi töihin American Museum of Natural History -museoon. Hän opiskeli biologiaa Columbian yliopistossa ja väitteli filosofian tohtoriksi 1932.

Toisen opiskeluvuoden päätyttyä 1909 hän liittyi Belgian kuningas Leopold II:n American Museum of Natural Historylle esittämään kutsuun suorittaa etnologinen tutkimusretki Belgian Kongoon. Vanhemmaksi tutkijaksi mukaan lähti Herbert Lang. Erityisen onnistunut retki kesti viisi ja puoli vuotta. Sen tuloksena New Yorkiin saatiin valtava kokoelma, joka käsitti 5&nbsp;800 nisäkästä, 6&nbsp;400 lintua, 4&nbsp;800 matelijaa ja sammakkoeläintä, 6&nbsp;000 kalaa, yli 100&nbsp;000 selkärangatonta ja 3&nbsp;800 antropologista esinettä. Näiden lisäksi kokoelma käsitti 9&nbsp;890 valokuvanegatiivia ja 300 vesiväärimaalausta sekä useita niteitä kenttämuistiinpanoja. Retkikunta taivalsi jalan noin 25&nbsp;000 kilometriä ilman vakavia onnettomuuksia tai sairastumisia, mikä on hämmästyttävää, sillä maasto, kasvillisuus ja elinolosuhteet olivat hyvin vaikeita.

Palattuaan Kongosta Chapin osallistui ensimmäiseen maailmansotaan. Ranskankielentaitoisena hän palveli upseerina Ranskassa 1917–1919. Sodan jälkeen hän päätti opintonsa ja jäi töihin American Museumiin, ensin assistenttina, myöhemmin intendenttinä. Hän jäi eläkkeelle 40 vuoden työrupeaman jälkeen.

Chapinin työuraa leimasi Kongo. Vuosikausia häntä työllisti valtavan kokoelman analysointi. Hän kävi Kongossa vielä viisi kertaa. 1926–1927 hän retkeili maan itäosan vuoristoalueella, 1930 Lukolelassa ja 1937 onnistuneella retkellä etsimässä kongonriikinkukkoa (*Afropavo congensis*), jonka hän nimesi 1936. 1942 hän vieraili siellä sotatoimiupseerina. Vuosina 1953–1958 hän asui Kongossa vaimonsa Ruthin kanssa ja toimi IRSAC:n lintutieteellisenä tutkijana Lake Kivun alueella.

1942 hän joutui sotatoimissa Ascensionille, jolla hän tutki nokitiiran (*Sterna fuscata*) pesimäbiologiaa ja julkaisi lajista merkittävän tutkielman. Työnsä ohella hän toimi American Ornithologists' Unionin (AOU) puheenjohtajana 1939–1942.

Ollessaan Ranskassa sotimassa hän tutustui Suzanne Droueliin ja he avioituivat 31. lokakuuta 1921. Heille syntyi neljä lasta. Avioliitto päättyi eroon 1939. Chapin avioitui 5. syyskuuta 1940 Ruth Trimblen kanssa, joka oli ollut Carnegie Museumin lintuosaston kuraattori.

Chapinin kirjallinen tuotanto oli hyvin laaja.

Hänen kunniakseen on nimetty muun muassa tansanianapali (*Apalis chapini*) ja sieppotimali (*Kupeornis chapini*).

## Teoksia
* *Birds of the Belgian Congo* (1932–1954), 4 osaa.

## Lähteet
* Muistokirjoitus (The Auk, 1966)
Krzysztof Komeda

**Krzysztof Komeda** (alk. **Krzysztof Trzciński**; 8. huhtikuuta 1931 Poznań – 23. huhtikuuta 1969 Varsova) oli puolalainen elokuvasäveltäjä ja jazzpianisti. Hän sävelsi musiikin Roman Polańskin elokuviin *[[Rosemaryn painajainen]]*, *[[Veitsi vedessä]]* ja *[[Umpikuja (vuoden 1966 elokuva)|Umpikuja]]*. Komedan jazzyhtyeet olivat merkittävimpiä 1960-luvun eurooppalaisia jazzkokoonpanoja. Yhtyeissä soittivat muun muassa Zbigniew Namysłowski, Tomasz Stańko ja Michał Urbaniak.

## Valikoitu diskografia
* *I Sopot Jazz Festival 1957* (Muza)
* *Astigmatic* (1965 – Muza) 
* *Muzyka Krzysztofa Komedy vol. 1–4* (1974 – Muza) 
* *The Complete Recordings of Krzysztof Komeda vol. 1–22* (Polonia Records)
Tomasz Szukalski

**Tomasz Szukalski** (1947 Varsova – 2. elokuuta 2012) oli puolalainen jazz-saksofonisti. Hän on yksi puolalaisen jazzin historian tärkeimmistä muusikoista. 1970-luvulla Szukalski soitti Edward Vesala – Tomasz Stańko -kvartetissa sekä Edward Vesalan soololevyillä. 1980-luvulla Szukalski siirtyi soololevyillään Stańkon free jazz -tyylisestä ilmaisusta perinteisempään suuntaan. Hän soitti myös fuusiojazzia rumpali Czeslaw Bartkowskin ja kosketinsoittaja Wojtek Karolakin kanssa yhtyeessä Time Killers.

## Diskografiaa
### Tomasz Stańkon kanssa

* *TWET* (1974) 
* *Balladyna* (1976)
* *Almost Green* (1978)

### Edward Vesalan kanssa

* *Satu* (1976)
* *Rodina* (1976)
* *Neitsytmatka* (1979)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tomasz Szukalskin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Torvikielot

**Torvikielot** eli **kalliokielot** (*Polygonatum*) on viidenkymmenen kasvilajin suku. Joitakin sen jäseniä käytetään koristekasveina, toisia perinteisinä rohdoskasveina kiinalaisessa lääketieteessä. Luonnonvaraisia lajeja Suomessa ovat lehtokielo ja kalliokielo.

## Torvikielolajeja
* kaarikielo tai lännenkalliokielo (*Polygonatum biflorum*)
* pikkukalliokielo (*Polygonatum humile*)
* lehtokielo (*Polygonatum multiflorum*)
* kalliokielo (*Polygonatum odoratum*)
* viherkielo (*Polygonatum pubescens*)
* kiehkurakielo (*Polygonatum verticillatum*) 

Koristekasveina käytettyjä lajeja:
* kirjavalehtinen kalliokielo (*Polygonatum odoratum* 'Variegatum')
* lännenkalliokielo (*Polygonatum biflorum*, syn. *P. commutatum*)
* lehtokielo (*Polygonatum multiflorum*)
* tarhakielo eli tarhakalliokielo (*Polygonatum* × *hybridum*, kalliokielon ja lehtokielon risteymä) 
* kiehkurakielo (*Polygonatum verticillatum*)

Rohtokasveina käytettyjä lajeja:
* *[[Polygonatum sibiricum]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Polygonatum''
* Kalliokielot (''Polygonatum'')
Lyran kirjat

**Lyran kirjat** on Philip Pullmanin kolmiosainen fantasiakirjasarja, joka on jatkoa vuosina 1995−2000 julkaistulle *[[Universumien tomu]]* -trilogialle. Tarina kattaa alkuperäisen trilogian tapahtumien ympäriltä kahden vuosikymmenen ajanjakson, jona Lyra Belacqua kasvaa vauvasta 20-vuotiaaksi. Pullman luonnehtii teosta ”equeliksi” − sanaleikki englannin sanoista *prequel* ’esiosa’ ja *sequel* ’jatko-osa’.

## Kirjat
* 
* 
* 

Sarjan ensimmäinen osa selittää Lyran syntymän ja kertoo muutaman päivän ajanjakson siitä kuinka Lyra joutui 8 kuukauden iässä Jordan Collegeen. Toinen osa oli ensimmäisen osan ilmestyessä kirjoitettu jo valmiiksi. Se kertoo ajasta *[[Maaginen kaukoputki|Maagisen kaukoputken]]* jälkeen siihen saakka kun Lyra on noin 20-vuotias.

## Historia

Pullman tunsi jo varhain *Universumien tomua* kirjoittaessaan, että haluaisi vielä palata kirjojen maailmaan trilogian jälkeenkin: ”Oli tapahtumia ja kysymyksiä, joihin halusin paneutua.”

Vuonna 2003 julkaistiin Pullmanin kirjoittama pieni kirja nimeltä *[[Lyran Oxford]]*. Tuolloin hän kuvaili *Lyran Oxfordia* ja sen sisältämää ”Lyra ja linnut” -novellia ”sillaksi” *Universumien tomun* ja *Lyran kirjojen* välillä – tai tulevan teoksen ”maistiaiseksi”.

Vuonna 2007 Pullman sanoi, että *Lyran kirjat* tapahtuisi muutama vuosi *[[Maaginen kaukoputki|Maagisen kaukoputken]]* päätöksen jälkeen Lyran ollessa noin 16-vuotias. Samana vuonna hän vihjasi, että kirja käsittelisi monien kriitikoiden esiin nostamaa kysymystä siitä, miksei *Universumien tomussa* tuotu lainkaan esille uskonnon myönteisiä vaikutuksia.

Työskenneltyään *Lyran kirjojen* parissa vuosia Pullman paljasti helmikuussa 2017, että se onkin yhden romaanin sijaan trilogia ja ensimmäinen osa julkaistaan lokakuussa. Se ei myöskään ole suoranainen jatko-osa, vaan osa tarinasta sijoittuu *Universumien tomua* edeltävään aikaan. Hänen mukaansa teoksen keskiössä on ”despoottisen ja totalitaarisen, ajattelua ja tutkimusta tukahduttamaan pyrkivän järjestön ja mielipiteen- ja sananvapauteen uskovien välinen kamppailu”.

Lokakuussa 2024 Pullman kertoi, että kirjasarjan kolmas osa on lähellä valmistumista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kalevan kisat 2002

**[[Kalevan kisat]]** järjestettiin vuonna 2002 Joensuussa 18.–21. heinäkuuta. Kalevan maljan voitti Lahden Ahkera. 

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Lähteet

*
Urmaryn piiri

**Urmaryn piiri** (, tšuvassiksi Вăрмар районӗ, *Vărmar raionĕ*) on paikallinen itsehallintoalue Tšuvassian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 598 neliökilometriä ja asukkaita on 28&nbsp;800 henkeä (vuonna 2009).

Piiri sijaitsee Tšuvassian koillisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Kozlovkan piiriin, idässä Tatarstaniin, etelässä Jantikovon piiriin sekä lännessä Kanašin ja Tsivilskiin piireihin. Hallinnollinen keskus on Urmaryn taajama. Sen lisäksi piiriin kuuluu 15 maalaiskuntaa.

Seutu kuuluu Tšuvassian tasankoon. Huomattavimmat joet ovat Kubnja ja Aniš. Pinta-alasta 79 % on maatalousmaata. Etelä- ja kaakkoisosissa säilyneet metsät muodostavat 9 %.

Piirin kautta kulkee Moskovan ja Kazanin välinen rautatie. Urmarysta on maantieyhteys Kanašiin ja Tsivilskiin. Piirikeskuksesta on 77 kilometriä matkaa tasavallan pääkaupunkiin Tšeboksaryyn.

Väestöstä 97 % on tšuvasseja.

Tärkein elinkeino on maatalous, joka on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, perunan, vihannesten ja humalan viljelyyn. Teollisuus tuottaa huonekaluja, vaatteita, elintarvikkeita ym.

Piirissä toimii kolme kotiseutumuseota. Paikallislehtenä ilmestyy tšuvassin- ja venäjänkielinen *Hĕrlĕ jalav*.

## Aiheesta muualla
* Urmaryn piiri Tšuvassian tasavallan sivustolla
Peter Brötzmann

**Peter Brötzmann** (6. maaliskuuta 1941 – 22. kesäkuuta 2023) oli saksalainen free jazz -saksofonisti ja -klarinetisti. Brötzmann on yksi merkittävimmistä eurooppalaisista free jazz -muusikoista. Hän levytti vuonna 1968 *[[Machine Gun (Peter Brötzmannin albumi)|Machine Gun]]* -levyn, jota pidetään ensimmäisenä eurooppalaisena free jazz -levynä ja yhtenä genren tärkeimmistä levytyksistä.

## Elämäkerta
### Nuoruus ja uran alku
Brötzmann syntyi 1941 Saksan Remscheidissa. Hän opiskeli kuvataiteita ja aloitti taidemaalarina. Hän työskenteli muun muassa Nam June Paikin avustajana.

Brötzmann inspiroitui yhdysvaltalaisista jazzmuusikoista, kuten Miles Davisista ja John Coltraneta, ja alkoi myös tehdä musiikkia. Hän opetteli soittamaan saksofonia ja klarinettia ja alkoi vuonna 1959 soittaa Dixieland-yhtyeissä. Brötzmann oli 1960-luvun alussa myös mukana avantgardessa Fluxus-liikkeessä ja alkoi noin 1964 soittaa free jazzia.

### Free jazzin huipulla
Brötzmann soitti 1960-luvun puolivälissä basisti Peter Kowaldin ja rumpali Sven-Åke Johansonin kanssa ja sen jälkeen Michael Mantlerin ja Carla Bleyn yhtyeessä. Brötzmann hylkäsi varsin pitkälti tavanomaisen rytmin ja melodian ja rupesi kokeilemaan free jazzin maailmassa.

Brötzmannin ensimmäinen albumi *Adolphe Sax* julkaistiin omakustanteisesti 1967. Seuraavana vuonna ilmestyi albumi *[[Machine Gun (Peter Brötzmannin albumi)|Machine Gun]]*, jota pidetään 1900-luvun free jazzin merkkipaaluna. Albumi sai nimensä Don Cherryn antamasta lempinimestä (’Machine Gun’ eli ’konekivääri’), jolla tämä kuvasi Brötzmannin rajua soittotyyliä.

Brötzmann teki *Machine Gunin* jälkeenkin yhteistyötä sillä soittaneiden artistien, kuten brittiläisen saksofonistin Evan Parkerin ja rumpali Han Benninkin, kanssa. Brötzmann ja Bennink julkaisi 1977 LP:n *Schwarzwaldfahrt*, jossa Brötzmann duetoi lintujen kanssa ja soittaa saksofoniaan joessa veden alla.

Brötzmann oli 1980-luvulla mukana jazzin superyhtyessä Last Exit, jossa soittivat myös Sonny Sharrock, Ronald Shannon Jackson ja Bill Laswell. Yhtye soitti punkia, funkia ja noise rockia.

Brötzmann julkaisi omalla nimellään kaikkiaan yli 50 albumia. Niiden kansissa oli usein muusikon itsensä tekemää taidetta. Hän myös teki yhteistyötä monien muiden free jazz -muusikoiden, kuten Derek Baileyn ja Anthony Braxtonin, sekä avantgarde-muusikoiden, kuten Keiji Hainon, kanssa.

## Suomessa
Peter Brötzmann vieraili useita kertoja myös Suomessa. Kesäkuussa 1999 hän teki kiertueen yhdessä jyväskyläläisen kitaristi Sakari Luoman ja venäläissyntyisen rumpali Nikolai Judanovin kanssa. Joensuun Kerubi-klubin esityksestä julkaistiin albumi *Fryed Fruit*   (Red Toucan Records 2001).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Zbigniew Namysłowski

**Zbigniew Jacek Namysłowski** (9. syyskuuta 1939 Varsova, Puola – 7. helmikuuta 2022) oli puolalainen jazz-alttosaksofonisti, huilisti, sellisti, pasunisti, pianisti ja säveltäjä. Namysłowski tunnetaan kenties parhaiten yhteistyöstään Krzysztof Komedan kanssa. Hän on levyttänyt myös Leszek Możdżerin, Michał Urbaniakin ja Andrzej Trzaskowskin kanssa.

## Diskografiaa

* *Lola* (1964; Decca Records)
* *Winobranie* (1973)
* *Kuyaviak Goes Funky* (1975)
* *Mozart Goes Jazz* (1998)
* *Jazz & Folk - Namyslowski Quartet & Górale* (2000)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Wendee Lee

**Wendee Lee** (s. 20. helmikuuta 1960 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, ohjaaja ja koreograafikko.

## Elämäkerta
Wendee syntyi Los Angelesissa, jossa hän asuu edelleen. Hän oli jo pienestä lähtien kiinnostunut näyttelemisestä ja myöhemmällä iällä alkoi opiskella tanssimista sekä esiintyä teattereissa. Teini-ikäisenä Wendee oli täysipäiväinen tanssija ja työskenteli myös koreografioiden parissa. Valmistuttuaan High Schoolista hän esiintyi Ambassador Dance teatterin mukana kiertuiella ja harjoitteli samalla laulamista ja lauluntekemistä muutamissa Los Angeleslaisissa rock-yhtyeissä.

### Ääninäyttelijänä
1980-luvulla hänen ystävänsä Christopher Amson päästi Leen pyynnöstä kokeilemaan ääninäyttelemistä istuttamalla hänet äänitysstudioon. Innostuksen myötä Lee koe-esiintyi ensimmäiseen äänirooliinsa vuonna 1983, animesarjaan nimeltä *Robotech*. Unelmansa toteuduttua hän kuitenkin tiesi, ettei dubbaaminen elättäisi ja työskenteli edelleen päivätöissään tanssinopettajana, maskeeraajana ja koreografina. Myöhemmin Lee siirtyi enemmän teatterin pariin High Schooliin, jossa hän ohjasi ja loi koreografioita musikaaleihin, sekä näytelmiin. Wendee auttoi myös vammaisia lapsia suunnittelemalla heille opinto-ohjelmaksi tanssimista.

Muutama vuosi myöhemmin hän loi oman tanssi-yhtiön *Planet Dancers*, joka keskittyi lähinnä opettamaan lapsia. Tämän myötä Wendee siirtyi täysipäiväiseksi ääninäyttelijäksi ja tekee samalla myös ääniohjausta teatterin lisäksi.

Huolimatta alkuperäisistä äänirooleista Wendee tunnetaan parhaiten dubbaajana ja hän on tällä hetkellä eniten dubbausrooleja englanniksi tehnyt henkilö. Wendee on muun muassa tehnyt useita äänirooleja myös videopeleihin ja näytelmäsarjoihin. Lee palkittiin myös kerran ADR-palkinnolla vuonna 2002 kuukauden ääninäyttelijänä roolistaan Faye Valentinena (*[[Cowboy Bebop]]*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Wendee Lee TV.comissa  
* Anime News Network
Puruboralaiset kielet

**Puruboralaiset kielet** muodostavat tupi-kieliin kuuluvan kieliryhmän, jonka ainoaa, lähes sammunutta kieltä puhutaan vain Brasiliassa.

## Lähteet
Morgaušin piiri

**Morgaušin piiri** (, tšuvassiksi Муркаш районӗ, *Murkaš raionĕ*) on paikallinen itsehallintoalue Tšuvassian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1944 perustetun piirin pinta-ala on 845 neliökilometriä ja asukkaita on 36&nbsp;900 henkeä (vuonna 2008).

Piiri sijaitsee Tšuvassian luoteisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Mari Elin tasavaltaan, idässä Tšeboksaryn, etelässä Alikovon ja lännessä Jadrinin piireihin. Hallinnollinen keskus on Morgaušin kylä. Piiriin kuuluu 16 maalaiskuntaa.

Koillisosan kautta virtaa Volga. Muita jokia ovat Bolšoi Tsivilin sivujoet Sorma ja Bolšaja Šatma. Pinta-alasta 75 % on maatalousmaata ja 12 % metsää.

Piirin pohjoisosan läpi kulkee Moskovan ja Kazanin välinen M7-valtatie. Volgan rannalla on Iljinkan matkustajalaituri. Piirikeskuksesta Morgaušista on matkaa tasavallan pääkaupunkiin Tšeboksaryyn 47 kilometriä.

Asukkaista 98 % on tšuvasseja.

Pääelinkeino on maatalous, joka on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä perunan ja viljan viljelyyn. Teollisuus perustuu maataloustuotannon jalostukseen ja paikallisia raaka-aineita hyödyntävään rakennustarvikkeiden valmistukseen.

Piirissä toimii kolme museota ja kaksi kansanteatteria. Paikallislehtenä ilmestyy tšuvassin- ja venäjänkielinen *Çĕnterü jalavĕ*.

## Aiheesta muualla
* Morgaušin piiri Tšuvassian tasavallan sivustolla
Kristuksen kirkko (brewsterilaiset)

**James Colin Brewster** (s. 1826) oli eräs myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluneen yhteisön, **Kristuksen kirkon** (engl. *Church of Christ*), perustaja yhdessä Hazen Aldrich -nimisen miehen kanssa. Brewsterin mukaan kirkon jäseniä kutsuttiin usein brewsterilaisiksi.

Brewster syntyi New Yorkissa. Hänen vanhempansa kääntyivät Joseph Smithin perustaman Kristuksen kirkon jäseniksi Brewsterin ollessa pieni lapsi. Perhe muutti myöhempien aikojen pyhien kokoamispaikkaan Kirtlandiin, Ohioon. 

1836 tuolloin 10-vuotias Brewster selitti, että enkeli Moroni, joka oli johdattanut profeetta Joseph Smithin kultaisten levyjen luo, oli ilmestynyt myös hänelle. Koska Brewster piti kiinni siitä, että Jumala on kutsunut hänet profeetaksi, hänet erotettiin Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkosta. 

Vuonna 1842 Brewster julkaisi kirjan *The Words of Righteousness to All Men, Written from One of the Books of Esdras, Which Was Written by the Five Ready Writers, In Forty Days, Which Was Spoken of by Esdras, in His Second Book, Fourteenth Chapter of the Apocrypha, Being one of the Books Which Was Lost, and Has Now Come Forth, by the Gift of God, In the Last Days*, jonka hän kertoi kääntäneensä jumalallisen innoituksen avulla. Profeetta Joseph Smithin saatua surmansa 1844 Brewster alkoi koota ympärilleen Smithin seuraajia, jotka etsivät itselleen profeetallista johtajaa. Hän alkoi koota seuraajiaan yhteisöksi Springfieldiin Illinoisiin.

1848 Brewster ja Hazen Aldrich perustivat virallisesti Kristuksen kirkko -nimisen yhteisön, joka heidän mukaansa oli Smithin vuonna 1830 perustaman kirkon laillinen seuraaja. Hazen Aldrichista tuli kirkon ensimmäinen presidentti, Brewster ja Jackson Goodale toimivat hänen neuvonantajinaan muodostaen yhdessä ensimmäisen presidenttikunnan. Kirkko alkoi julkaista *Olive Branch* ("Oliivinlehvä") -nimistä lehteä.

Brewster kertoi yhä uusista ilmoituksista, jotka Jumala oli antanut hänen kauttaan kirkolleen. 1850 hän kertoi Jumalan ilmoittaneen hänelle Rio Granden laaksossa sijaitsevan Bashan-nimisen maan, jonka tämä oli valinnut kirkon jäsenten kotimaaksi. 1851 Brewster ja Goodale johdattivat vankkurikaravaanin preerialle, tarkoituksenaan johtaa se tähän tarunhohtoiseen Bashanin maahan. Aldrich, joka ilmeisestikin oli alkanut epäillä Brewsterin profeetallisia kykyjä, sen sijaan pysytteli Kirtlandissa. 

Vaelluksen aikana Brewsterin ja Goodalen välille syntyi kahnauksia, ja karavaani alkoi muutenkin riitautua. Suurin osa matkaseurueesta luopui Bashanin etsinnästä ja matkusti Kalliovuorten oli Kaliforniaan. 

Brewster yritti vielä jonkin aikaa etsiä Bashanin maata, mutta tuloksetta. Tämän jälkeen hänkin siirtyi Kaliforniaan. Myöhemmin hän ryhtyi spiritualismin luennoitsijaksi. Hän kokosi ympärilleen pienen joukon mormoneja, mutta ei enää yrittänyt järjestää kirkkoaan uudelleen.
Aimo Aho

**Aimo Antero Aho** (31. toukokuuta 1951 Reisjärvi – 10. heinäkuuta 2014 Haapajärvi) oli suomalainen keihäänheittäjä, joka kilpaili kolmissa arvokisoissa. Seuratasolla Aho edusti Haapajärven Kiiloja ja Reisjärven Pilkettä.

Rooman EM-kisoissa 1974 ja Moskovan olympialaisissa 1980 Aho sijoittui yhdeksänneksi ja Helsingin MM-kisoissa 1983 kymmenenneksi. Moskovassa hänet pudotti loppukilpailun kolmelta viimeiseltä kierrokselta isäntämaan Dainis Kūlan lappeelleen laskeutunut heitto. Aho voitti keihäänheiton Montréalin olympialaisten esikisoissa vuonna 1975 muttei tullut valituksi varsinaisiin kisoihin.

Aho voitti Suomen mestaruuden vuonna 1975 ja lisäksi kahdeksan muuta SM-mitalia. Hänen ennätyksensä ennen vuotta 1986 käytössä olleella keihäsmallilla oli vuonna 1977 heitetty 89,42 m. Uudella mallilla hän heitti tuloksen 77,64 m vuonna 1986. Ahoa valmensi Lauri Immonen.

Myöhemmin Aho kouluttautui hierojaksi, ja ravipiireissä hänet tunnettiin niin valmentajana kuin ohjastajanakin.

## Saavutukset
*Olympialaisissa 9. sija 1980
*MM-kisoissa 10. sija 1983
*EM-kisoissa 9. sija 1974
*Suomen mestari: 1975
*SM-hopea: 1974, 1977, 1978, 1980, 1982, 1983
*SM-pronssi: 1973, 1981

## Kausien parhaat heitot
### Vanha keihäsmalli
* 1969 61,58 Kinnula 17.8.
* 1970 72,04 Reisjärvi 7.6.
* 1971 74,18 Haapajärvi 22.8.
* 1972 80,02 Reisjärvi 2.9.
* 1973 84,44 Hyvinkää 12.8.
* 1974 85,88 Varkaus 9.7.
* 1975 85,74 Seinäjoki 20.7.
* 1976 85,98 Helsinki 5.9.
***1977 89,42 Reisjärvi 21.5.**
* 1978 85,84 Tampere 19.6.
* 1979 84,82 Reisjärvi 17.6.
* 1980 88,62 Raahe 13.7.
* 1981 87,02 Salo 13.8.
* 1982 86,98 Helsinki 29.8.
* 1983 87,28 Pihtipudas 24.7.
* 1984 83,38 Valkeakoski 5.6.
* 1985 80,22 Nivala 28.8.

### Uusi keihäsmalli
* 1985 74,60 Viitasaari 28.9.
***1986 77,64 Pihtipudas 13.7.**
* 1987 77,42 Tohmajärvi 8.8.
* 1988 74,62 Saarijärvi 25.6.  

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Turjankylä

**Turjankylä** (myös **Turja**) on kylä Kauhajoen kaupungissa. Turjankylässä sijaitsee muun muassa Kauhajoen evankelinen opisto ja Turjan koulu, joka lakkautettiin sen toimittua 81 vuotta. Kauhajoen Evankelista opistoa kutsutaan myös nimellä  "Turjan linna". 

Turjankylän naapurikylä on Järvikylä. Kylän läpi kulkee Suupohjan rata, jolla on enää tavaraliikennettä.

Turjankylässä oli aikoinaan mylly ja saha.
The Beatles Box Set

**The Beatles Box Set** on The Beatlesin albumikokoelma, joka sisältää musiikkia lähes kaikilta yhtyeen albumeilta ja sisältää siis yhtyeen koko tuotannon.

## Kappaleet
Koska boksi sisältää runsaat sata kappaletta, luettelossa on niiden albumien nimet, joilta kokoelmassa on musiikkia (sisältää koko albumin kappaleet).

*Please Please Me
*With The Beatles
*A Hard Day’s Night
*Beatles for Sale
*Help!
*Rubber Soul
*Revolver
*Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band
*Magical Mystery Tour
*White Album
*Yellow Submarine
*Abbey Road
*Let It Be
*Past Masters, Volume 2
*Past Masters, Volume 1

## Lähteet
* [CD Universe](http://www.cduniverse.com/search/xx/music/pid/1108955/a/Multiselection+Box+Set+(Domestic+Collection).htm)
Staffan Lindberg

**Staffan Lindberg** (s. 16. lokakuuta 1971) on kilpapurjehtija, purjehdusvalmentaja  ja Suomen menestynein parikilpailija.

Staffan Lindberg valittiin vuonna 2006 *[[Vuoden kansainvälinen purjehtija|Vuoden kansainväliseksi purjehtijaksi]]* Suomessa. Lindberg edustaa Åländska Segelsällskapetia, ÅSS. Lindberg on kilpailut Parikilpailun ja Star-luokan lisäksi aikaisemmin seuraavissa luokissa Soling, H-vene, Laser, E-jolla, Optimistijolla. 

Lindberg toimii Åländska Segelsällskapetin (ÅSS) kilpapurjehdusvastaavana ja johtaa seuran purjehduskeskusta.

## Parikilpailu
Vuodesta 1993 lähtien parikilpailuja Lindbergin johdolla purjehtinut joukkue on noussut yhdeksi maailman parhaista parikilpailujoukkueista. Vuoden 2007 lopulla joukkue oli kuudes Kansainvälisen purjehtijaliiton, (ISAF), World Match Race Rankingissä.
Parikilpailun tärkeimmät saavutukset ovat sekä MM-pronssia että EM-kultaa Match Racessa vuodelta 2006.

## Star
Yhdessä Erkki 'Eki' Heinosen kanssa tavoitteet oli asetettu korkealle ja Tavoitteena oli Star-luokan olympiapaikka vuoden 2008 Pekingin olympialaisiin. Heinonen on aikaisemmin purjehtinut Star-venettä olympialaisissa ja opastaa Lindbergiä venetyypin saloihin. Sijoituksella 34. jäi olympiapaikka Suomen veneelle kuitenkin saavuttamatta Starin maailmanmestaruuskilpailuissa 2007. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Staffan Lindbergin parikilpailujoukkueen kotisivut, Alandia Sailing Team .
Paperinukke

**Paperinukke** on paperista tehty hahmo, jolle voidaan pukea erilaisia, niin ikään paperista tehtyjä asuja näissä olevien taitettavien pidikkeiden avulla. Hahmot ovat tavallisesti ihmishahmoja, mutta ne voivat olla myös eläin- tai fantasiahahmoja.

Paperinuket ovat olleet edullisia lasten leikkivälineitä vuosisatojen ajan. Käsintehtyjä paperinukkeja on ollut melkein yhtä kauan kuin paperia on ollut yleisesti saatavissa, Euroopassa ainakin 1600-luvulta lähtien ja Aasiassa jo vuosisatoja aikaisemmin. Nürnbergissä, Saksan kansallismuseossa on värjätyllä puulaatalla Augsburgissa painettu nukkearkki, joka on ajoitettu vuoteen 1650/1660. Paperinukeilla ovat leikkineet kaikkien yhteiskuntaluokkien lapset. Suomessa muun muassa monet aikakauslehdet julkaisivat 1900-luvulla sivuillaan varsin usein paperinukkeja. Nukkejen ja niiden vaatteiden leikkaaminen irti oli lapsille hyvää hienomotorista harjoitusta. 

Paperinuket ovat nykyisin leikkimisen sijasta lähinnä harrastemuoto, jossa esimerkiksi kerätään kokoelma eri aikakausina tehtyjä paperinukkeja ja tutkitaan niiden historiaa. Harrasteryhmissä tehdään myös nukkejen vaihtokauppoja ja esitellään toisille kunkin kokoelmien aarteita. Monet museot ovat myös tallentaneet kokoelmiinsa paperinukkeja, sillä nuket ovat menneiden aikakausien kulttuurin mielenkiintoinen ilmentymä.

Perinteisten paperinukkejen sijasta samaa perusideaa hyödynnetään nykyään muun muassa lapsille ja teini-ikäisille suunnatuilla internet-sivustoilla. Esimerkiksi Stardoll on suuren suosion saavuttanut internet-yhteisö, jonka jäsenet voivat pukea virtuaalisten paperinukkejen ylle erilaisia asukokonaisuuksia, luoda uusia nukkeja ja suunnitella niitä ympäröivää virtuaalista sisustusta. Internet-sivustojen lisäksi jotkin itsenäiset multimediasovellukset, kuten Kisekae Set System jatkavat paperinukkejen perinnettä sähköisessä muodossa. Myös monet taiteilijat ovat hyödyntäneet paperinukkejen ideaa töissään. 

## Katso myös
*Kisekae Set System
*Stardoll

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Suomen nukkeyhdistys 
*Paperinuket Suomessa
*Portrait Autor Paper Dolls
RBS 70

**RBS 70** (Robotsystem 70) on ruotsalainen Bofors AB:n ja Ericsson Microwave Systemsin kehittämä lyhyen kantaman ilmatorjuntaohjusjärjestelmä. Se tuli käyttöön alun perin 1977. Ohjus seuraa laukaisuaseman laservalaisua. Järjestelmä tunnetaan Suomen puolustusvoimissa nimellä **ITO2005**/**ITO2005M**.

RBS 70:ta on kehitetty sen koko elinkaaren ajan. Ensimmäisillä Mk 0- ja Mk 1 -versiolla oli 5&nbsp;km:n vaakaulottuvuus ja 3&nbsp;km:n pystyulottuvuus, Mk 2 lisäsi tätä 7/4&nbsp;km:iin ja viimeisin kehitysvaihe BOLIDE kantaa 8&nbsp;km:n ja 5&nbsp;km:n korkeuteen.

## Käyttö Suomessa
Suomessa ohjusta käytetään RDE:n ASRAD-R-ilmatorjuntaohjusjärjestelmässä, johon kuuluu johtamisjärjestelmä, Ericssonin HARD 3D-tutka ja itse ohjus CMAD-lavetilla. Järjestelmä on sijoitettu 4×4 Unimog 5000 -kuorma-autoalustalle. Lisäksi käytössä on kannettava ampumalaite, josta käytetään nimeä ItO 2005M (MANPAD).

CMAD ja MANPAD muodostavat ryhmän. ITOPTRI(05):ssa on kaksi jaosta, joissa on kaksi ryhmää, eli yhteensä neljä lavettia sekä ampumajalustaa.

Suomessa järjestelmiä on sijoitettu myös valmiusprikaatien organisaatioon.

## Muuta
Järjestelmää on myyty 19 maahan, sisältäen 1&nbsp;600 laukaisualustaa ja 18&nbsp;000 ohjusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
Kalevan kisat 1935

**[[Kalevan kisat]]** järjestettiin vuonna 1935 Kotkassa Puistolan urheilukentällä 10.–11. elokuuta. Kalevan maljan voitti Helsingin Poliisi-Voimailijat. 3&nbsp;000 metrin estejuoksu, 25&nbsp;000 metrin juoksu (14. heinäkuuta) ja kymmenottelu (13.–14. heinäkuuta) kilpailtiin Mikkelissä.

## Mitalistit

## Lähteet
*
Kalevan kisat 1936

**[[Kalevan kisat]]** järjestettiin vuonna 1936 Turussa 22.–23. elokuuta. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot. Viisiottelu oli ohjelmassa viimeistä kertaa. Sen lajit olivat pituushyppy, keihäänheitto, 200 m juoksu, kiekonheitto ja 1&nbsp;500 m juoksu. 3&nbsp;000 metrin estejuoksu (5. heinäkuuta), kymmenottelu (4.–5. heinäkuuta) ja  25&nbsp;000 metrin juoksu (13. syyskuuta) kilpailtiin Tampereella.

## Mitalistit

## Lähteet
*
Irma Heijting-Schuhmacher

**Irma Heijting-Schuhmacher** (24. helmikuuta 1925 Ginneken en Bavel – 8. tammikuuta 2014 Berkeley Vale, Uusi Etelä-Wales, Australia) oli alankomaalainen uimari, joka saavutti urallaan kaksi olympiamitalia. Hän sai pronssia 4×100 metrin vapaauintiviestistä Lontoosta 1948, ja neljä vuotta myöhemmin Helsingistä hän saavutti samalta matkalta hopeaa. Hän osallistui myös kummissakin olympialaisissa henkilökohtaiseen 100 metrin vapaauintiin sijoittuen kuudenneksi molemmilla kerroilla. Pitkän radan EM-kilpailuista hän saavutti kaksi kultaa ja kaksi hopeaa.

## Lähteet
* Irma Heijting-Schuhmacher Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
J. F. Tolonen

**Johan Fredrik (Juho, Jussi) Tolonen** (11. kesäkuuta 1882 Karttula − 11. maaliskuuta 1962 Punkaharju) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1914−1917, 1919−1924 ja 1927−1951. Tolonen on yksi kaikkien aikojen pitkäaikaisimmista kansanedustajista osallistuttuaan yhteensä 36 valtiopäiville.

## Elämä
Johan Fredrik Tolosen vanhemmat olivat torppari Juho Joosepinpoika Tolonen (s.1838) ja Rautalammissa syntynyt Fredriika Hyvönen (s. 1844). Huutolaiseksi jouduttuaan hän työskenteli 12-vuotiaasta lähtien maa- ja metsätöissä sekä hevosmiehenä. Vuosina 1900–1908 Tolonen oli sorvarina Saastamoisen rullatehtaalla Kuopiossa ja 1908–1918 koneliikkeen edustajana Pieksämäellä. Sisällissodan jälkeen hän viljeli pientilaa Kerimäellä ja vuodesta 1939 lähtien Punkaharjulla. Tolonen toimi myös asioitsijana.

Tolonen liittyi SDP:n jäseneksi vuonna 1902. Hän ei käynyt kouluja, mutta paikkasi puuttuvaa sivistystään ahkeralla itseopiskelulla. Tolonen valittiin ensimmäisen kerran eduskuntaan vuoden 1913 vaaleissa. Pudottuaan eduskunnassa 1917 hänestä tuli jälleen kansanedustaja tammikuussa 1919 Albin Valjakan kuoltua vankileirillä. Vuonna 1923 Tolonen osallistui SDP:n puoluetoimikunnan edustajana Sosialistisen työväen internationaalin perustavaan kokoukseen Hampurissa. Kolmannen kerran hänet valittiin eduskuntaan vuonna 1927. Tolonen keskittyi kansanedustajana erityisesti pienviljelijäväestön asemaan. Hän oli myös presidentin valitsijamies 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943 sekä toimi Kerimäen kunnanvaltuuston varapuheenjohtajana.

## Perhe
J. F. Tolosen puoliso oli Amanda Jäntti, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1915.

## Lähteet
Homo novus

**Homo novus** ("uusi mies") oli antiikin roomalainen nimitys miehelle, joka sukunsa ensimmäisenä saavutti senaattorin arvon. 

Aluksi senaattiin kuului vain patriiseja. Rooman luokkakonfliktien aikana plebeijit saivat oikeuden palvella valtion korkeimmissa viroissa ja pääsivät näin senaatin jäseniksi. 

## Luettelo ''novi homines''

*Lucius Volumnius Flamma Violens (konsuli vuosina 307 eaa. ja 296 eaa.)
*Gaius Duilius (konsuli vuonna 260 eaa.)
*Gaius Fundanius Fundulus (konsuli vuonna 243 eaa.)
*Gaius Lutatius Catulus (ekonsuli vuonna 241 eaa.)
*Gaius Flaminius (konsuli vuosina 223 eaa. ja 217 eaa.)
*Marcus Porcius Cato (konsuli vuonna 195 eaa.)
*Lucius Licinius Lucullus (konsuli vuonna 151 eaa.)
*Gaius Marius (konsuli vuosina 107 eaa., 104 eaa.-100 eaa., 86 eaa.)
*Gnaeus Mallius Maximus (konsuli vuonna 105 eaa.)
*Gaius Coelius Caldus (konsuli vuonna 94 eaa.)
*Marcus Tullius Cicero (konsuli vuonna 63 eaa.)
*Gaius Pomponius Graecinus (konsuli vuonna 16)
*Gaius Cornelius Tacitus (konsuli vuonna 97)
Lynette Bell

**Lynette Chipchase** (o.s. **Bell**, 24. tammikuuta 1947) on entinen australialainen uimari ja olympiamitalisti. Hän voitti olympiahopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestistä Tokiosta 1964.

## Ura
Kansainvälisen arvokilpailudebyyttinsä Bell teki vuonna 1962, osallistumalla Brittiläisen imperiumin ja kansainyhteisön kisoihin Perthissä. Hän osallistui kilpailuissa 110 jaardin vapaauintiin, jossa hän sijoittui neljänneksi. Hän oli myös Australian hopeaa voittaneen 4&nbsp;×&nbsp;110 jaardin viestiuintijoukkueen jäsen. Hän oli suurimman osan urastaan Australian tuolloisen ykkösuimarin Dawn Fraserin varjossa. 

Tokion olympialaisissa 1964 Bell osallistui 100 metrin vapaauintiin, jossa sijoitus oli finaalin viimeinen, eli kahdeksas, edellään muun muassa Fraser. Hän osallistui yhdessä Fraserin, Robyn Thornin ja Janice Murphyn kanssa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestiin, josta tuloksena oli olympiahopeaa 3,1 sekuntia Yhdysvaltain joukkueen takana. Kahta vuotta myöhemmin Brittiläisen imperiumin ja kansainyhteisön kisoissa 1966 Bell voitti kaksi hopeaa sekä pronssin. Hän lopetti uransa Méxicon kesäolympialaisiin 1968. Siellä hän osallistui 100 ja 200 metrin vapaauinteihin, joista lyhyemmästä tuloksena välieräpaikka, ja pidemmästä finaalin seitsemäs sija. Hän sijoittui myös neljänneksi 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*HouseOfNames
Aino Lehtokoski

**Aina (Aino) Aleksandra Lehtokoski** (o.s. **Malm**, 6. kesäkuuta 1886 Maaria – 14. lokakuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919-1949. Puolueensa oikeistosiipeen kuulunut Lehtokoski oli 1920-1940-lukujen merkittävimpiä sosialidemokraattisia vaikuttajia Varsinais-Suomessa. Hän on yksi pitkäaikaisimpia kansanedustajia istuttuaan eduskunnassa yhtäjaksoisesti yli 30 vuotta ja osallistuttuaan kaikkiaan 35 valtiopäiville. Naiskansanedustajista häntä pitkäikäisimpiä ovat ainoastaan Sirkka-Liisa Anttila, Miina Sillanpää ja Aino Malkamäki. 

## Elämä
Aino Lehtokosken vanhemmat olivat kirvesmies Frans Fredrik Malm (s. 1857) ja Oripäästä kotoisin ollut Eeva Stiina Tienhaara (1862-1934). Kansakoulun jälkeen hän muutti yksitoistavuotiaana palvelijaksi Turkuun. Lehtokoski kuului Turun työväenyhdistyksen palvelijattarien ammattiosastoon ja perusti 1904 Turun Taloustyöntekijäin Yhdistyksen, jonka puheenjohtajana hän oli sen koko toiminnan ajan. Palvelijan työnsä jätettyään Lehtokoski oli vuodet 1904-1918 SDP:n ja Työväen Raittiusliiton järjestötyöntekijänä muun muassa vaalipiirinsä kiertävänä puhujana.

Lehtokoski valittiin kansanedustajaksi sisällissodan jälkeen vuonna 1919. Eduskunnassa hän ajoi aktiivisesti erilaisia sosiaalisia uudistuksia, kuten uutta avioliittolakia, äitiysvakuutusta ja nuorten työsuojelua sekä punaleskien ja vammaisten asiaa. RAittiusliikkeen vaikuttajana Lehtokoski oli myös innokas kieltolain puolustaja. 1920-luvun alussa Lehtokoski asui Ulvilassa ja toimi kansanedustajan tehtäviensä ohella sosialidemokraattisen piirijärjestön puhujana Satakunnassa. Vuosina 1925–1933 hän oli Kulutusosuuskuntien Keskusliiton luennoitsija. 1930-luvulla Lehtokoski asettui vakituisesesti Helsinkiin, mutta hänet valittiin edelleen kansanedustajaksi Turun eteläisestä vaalipiiristä, jonka työväestön keskuudessa hänellä oli vankka kannatus. Lehtokoski kuului muun muassa Sosialidemokraattisen Työläisnaisliiton hallitukseen 1932–1948 sekä Työväen Raittiusliiton ja Kieltolakiliiton hallituksiin. Hän oli myös Ulvilan kunnanvaltuuston ja Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen sekä toimi presidentin valitsijamiehenä vuosina 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943. Vuonna 1949 Lehtokoskelle myönnettiin talousneuvoksen arvonimi.

Lehtokoski kuoli kesken kansanedustajakautensa lyhytaikaisen sairauden jälkeen Marian sairaalassa lokakuussa 1949. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle. Lehtokosken tilalle eduskuntaan nousi Yrjö Helenius.

## Perhe
Aino Lehtokosken puoliso oli Yläneellä syntynyt asioitsija Akseli Lehtokoski (1879-1956), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1910. Akseli Lehtokoski toimi sisällissodan aikana Turussa punaisten virkailijana ja sai 8 vuoden kuritushuonetuomion valtiopetoksesta. Pariskunnalla oli kaksi lasta. Heidän poikansa oli eduskunnan sihteerinä vuosina 1940-1974 työskennellyt varatuomari Reino Lehtokoski (1911-1986).

## Lähteet
Terra sigillata

**Terra sigillata** on yleisnimi roomalaiselle keramiikkatyypille. Astiat ovat väriltään punaisia ja niillä on kiiltävä pinta, joka ei kuitenkaan ole lasitettu.

*Terra sigillatan* kiiltävä pinta saatiin aikaan sivelemällä astian pinta ennen polttoa sopivalla liuoksella, esimerkiksi käyttäen potaskaa. Astiat olivat yleensä ruokailuastioita, joko koristelemattomia tai reliefikoristeltuja. Koristeet tehtiin muotilla ja liitettiin valmiin astian pintaan ennen polttoa. Poltto tapahtui noin 950&nbsp;–&nbsp;1&nbsp;050&nbsp;°C lämmössä, ja lopputuloksena oli korkealaatuista pöytäkeramiikkaa.

Tuotanto alkoi noin 40&nbsp;eaa. Arezzon kaupungissa (roomalainen Arretium). *Terra sigillatasta* tuli nopeasti suosittua, ja tuotanto laajeni nopeasti myös uusille alueille. Tärkeitä tuotannon keskuksia olivat jo 1. vuosisadan eaa. lopulla Pisa, Lyon ja La Graufesenque, sekä lukuisat muut paikan Italiassa ja Rooman pohjoisissa provinsseissa. Tuotantomäärät alkoivat laskea 1.&nbsp;vs. puolivälissä jaa., mutta keramiikkaa tuotettiin Arezzossa vielä 2.&nbsp;vs. puoliväliin asti. Senkin jälkeen nk. myöhäisen *terra sigillatan* tuotanto jatkui muun muassa Germaniassa.

## Lähteet
*
Urho Kulovaara

**Urho Albinus Kulovaara** (entinen **Jakobsson**) (1. maaliskuuta 1889 Kaarina − 15. kesäkuuta 1964 Turku) oli suomalainen kansakoulunopettaja, kaupunkineuvos sekä SDP:n ja myöhemmin sos.dem. opposition ja Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liiton TPSL:n kansanedustaja.

Kulovaaran vanhemmat olivat kirvesmies Gustaf Jakobsson ja Emilia Alexandra Enqvist. Hän kävi kansakoulun ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1915 Sortavalan seminaarista. Kulovaara toimi kansakoulunopettajana Koivistolla 1911–1915 ja Turussa 1915–1956. Hän sai kaupunkineuvoksen arvonimen 1961. Hänen mukaansa on nimetty Turun ylioppilaskylässä sijaitseva Urho Kulovaaran katu.

Kulovaara oli SDP:n kansanedustajana vuosina 1930–1962 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli eduskunnan laki- ja talousvaliokunnan puheenjohtajana 1941–1942. Kulovaara kuului 21. heinäkuuta 1958 saakka sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään ja siirtyi sitten sosialidemokraattisen opposition eduskuntaryhmään ja toukokuusta 1959 alkaen Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liiton TPSL:n eduskuntaryhmään.

Kulovaara oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1931, 1937, 1940, 1943, 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa ja kuului myös Turun kaupunginhallitukseen. 

Kulovaara oli naimisissa vuodesta 1911 Toini Mainingin kanssa. Turun ja Porin läänin maaherra (1957–1971) Esko Kulovaara oli heidän poikansa.

## Lähteet
*
Yrjö Welling

**Yrjö Welling** (15. helmikuuta 1885 Kirvu – 2. maaliskuuta 1963 Valkeakoski) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1922–1951. Kaikkiaan 33 valtiopäivät istunut Welling on yksi Suomen kaikkien aikojen pitkäaikaisimmista kansanedustajista.

## Elämä
Yrjö Wellingin vanhemmat olivat talollinen Juho Welling (1845-1918) ja Maria Mätinki (1856-1938). Hän kävi kansakoulun ja puuseppäkoulun. Welling lähti työväenliikkeeseen jo vuosisadan vaihteessa ja paikkasi puuttuvaa koulusivistystään ahkeralla itseopiskelulla. Vuonna 1904 Welling muutti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin, jossa hän asui pitkään Kalafornian Berkeleyssä ja työskenteli puuseppänä. Työllisyystilanteen heikettyä Welling muutti vuonna 1915 New Yorkiin. Hän osallistui aktiivisesti amerikansuomalaisen työväenliikkeen toimintaan.

Keväällä 1917 Welling palasi Suomeen ja ryhtyi viljelemään kotitilaansa Kirvun Lietlahdessa. Hänet vangittiin välittömästi sisällissodan sytyttyä tammikuussa 1918 ja toimitettiin Vaasan ja Kokkolan vankileirien kautta Tammisaaren vankileirille. Welling sai kaksi vuotta kuritushuonetta, mutta pääsi ehdonalaiseen jo heinäkuun lopussa.

Vapauduttuaan Welling toimi sosialidemokraattien piirijärjestäjänä ja kiertävänä puhujana. Vuonna 1920 hänet valittiin Kirvun kunnanvaltuustoon ja 1922 eduskuntaan. Kansanedustajana Welling keskittyi pienviljelijöiden asioihin. Vuonna 1928 hän osallistui SDP:n delegaatiossa Brysselissä pidettyyn Sosialistisen työväen internationaalin kongressiin. Jatkosodan aikana Welling kuului niin sanottuun rauhanoppositioon ja oli yksi presidentti Risto Rytille toimitetun *[[kolmenkymmenenkolmen kirjelmä]]n* allekirjoittajista. Sodan jälkeen hänet nimitettiin siirtoväen asioita pohtineen siirtoväenasiain neuvottelukunnan jäseneksi. Welling päätyi itse evakoksi Hyvinkäälle, kunnes asettui 1947 maanviljelijäksi Sääksmäkeen. Welling istui eduskunnassa vuoteen 1951 saakka. Hän oli myös presidentin valitsijamiehenä vuosina 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943.

## Perhe
Yrjö Wellingin puoliso oli Vehkalahdella syntynyt Helmiina Suomalainen (1885-1955), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1922. Heillä oli kuusi lasta, joista neljä syntyi jo ennen avioliiton solmimista.

## Lähteet