open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Joensuunjoki

**Joensuunjoki** on Etelä-Karjalassa Parikkalan Tyrjässä virtaava alle 3 kilometriä pitkä joki, joka alkaa Tyrjänjärvestä ja laskee Simpelejärveen.

## Joen kulku
Joensuunjoki on kolmisen kilometriä pitkä kaakko-luodesuunnassa ja kuuluu Hiitolanjoen vesistöalueeseen. Joki alittaa lähtöpisteessään Tyrjän rantatien ja siitä vajaan kilometrin päässä Kannaksentien. Joen rannat ovat enimmäkseen asumattomia. Alajuoksun kangasmaiden kohdalla on Alakoski, yläjuoksun puolella joki virtaa peltomaiden läpi.

## Luontoarvoja
Vaikka Hiitolanjoessa elää luonnonvarainen järvilohikanta, ei se pääse nousemaan Simpelejärveen ja siitä Joensuunjoen kautta ylös, koska välissä sijaitsee Simpleleen tehtaiden voimalaitokset  Kaukolan-Tyrjän osakaskunta järjesti syyskuussa 2014 joen Alakosken kunnostustalkoot, kosken soraistamisella pyrittiin taimenen luontaisen lisääntymisen edistämiseen. Talvisin Joensuunjoella voi nähdä koskikaran.

## Tyrjänjärven–Pieni Rautjärven valuma-alue
### Yleistä
Joensuunjoen valuma-alueen pinta-ala on 192&nbsp;neliökilometriä  ja valuma-alueen pääuoman pituus on yli 35 kilometriä. Valuma-alue ulottuu sekä Suomen että Venäjän puolelle. Osa Tyrjänjärveä, koko Haisuanjoki ja osa Ylä-Tyrjää sijaitsevat Venäjällä. Valuma-alue on Venäjän puolella kapea, joten suurin osa sen ominaisuuksista selittyvät Suomen puolisilla olosuhteilla. Joensuunjoki ja yläpuolisista vesistöistä ovat Suomen vesistöviranomaiset muodostaneet Tyrjänjärven–Pieni Rautjärven valuma-alueen (vesistöaluetunnus 03.04). Hiitolanjoen vesistöalueen pääuoma on sen alajuoksulla Hiitolanjoki, joka alkaa Simpelejärvestä. Pääuoma jatkuu Simpelejärveen laskevana Joensuunjoessa ja jatkuu valuma-alueella seuraavasti. Pääuoman vesireittiin kuuluvat Joensuunjoen lisäksi Tyrjänjärvi, Haisuanjoki, Myllyjoki, Pieni Rautjärvi ja Palokummunjoki.

### Sivujoet
Tyrjänjärven–Pieni Rautjärven valuma-alueen pääuomassa on joitakin pieniä sivu-uomia, joita on lueteltu alla olevassa taulukossa. Tietojen lähteet on lueteltu taulukon alla ja niitä on eritelty kunkin sivu-uoman osalta oikeassa sarakkeessa.

Lähteet: 1&nbsp;=&nbsp;sivujoen oma artikkeli, 3&nbsp;=&nbsp;katsottu Internetin karttapalveluista, 4&nbsp;=&nbsp;katsottu joen venäjänkielisen wikipedian artikkelista, 5&nbsp;=&nbsp;Karttapaikan verkkopalvelu, 6&nbsp;=&nbsp;katsottu vanhoista suomalaiskartoista , 7&nbsp;=&nbsp;katsottu Suomen ympäristökeskuksen VALUE-palvelusta ()

### Järviä
Valuma-alueella sijaitsee esimerkiksi seuraavia järviä: Pieni Rautjärvi (560 ha), Tyrjänjärvi (369 ha), Ylä-Tyrjä (109 ha), Pieni Rautjärvi (38 ha), Petäjäjärvi (30 ha), Humallampi (24 ha), Joutsenlampi (20 ha), Majaanlampi (12 ha), Kaatiolampi (8 ha), Saarilampi (8 ha), Soikulanlampi, Jyrkilänjärvi, Mustalampi, Kontiolampi, Ruimunlampi, Rumpalinlampi, Palolampi, Sitturi, Lonkalampi ja Matarlampi.

## Huomioita

## Lähteet
Royal Garrison Artillery

**Royal Garrison Artillery** (**RGA**) oli Britannian armeijaan kuuluvan Royal Artilleryn alainen tykistöstä vastaava sotilasyksikkö. Se palveli muun muassa ensimmäisessä maailmansodassa. Nimi poistui käytöstä 1924, kun RGA sulautettiin takaisin osaksi Royal Artilleryä.

## Aiheesta muualla

* The British artillery of 1914 1914-1918.net
K. Juva & Haavekuva (albumi)

**K. Juva & Haavekuva** on samannimisen suomalaisen yhtyeen studioalbumi vuodelta 2001.

Äänityksestä ja miksauksesta on vastannut T. T. Oksala ja masteroinnista Mika Jussila.

Albumi on RPR Recordsin tuotantoa. Yhtiön osoite on ollut Valtakatu 3, 26100 Rauma. Jakelusta on vastannut Musiikkijakelu Oy, Puistomäenkatu 49, 20810 Turku, www.musiikkijakelu.fi. CD-levyjä on valmistanut CD-Linja Oy.

## Kappaleet

Kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut K. Juva, ellei toisin ole mainittu. Sovitukset ovat esittävän yhtyeen käsialaa.

# Haavekuva – 3:06
# Sydän tuntee rakkauden – 3:02
# Yhdessä – 2:37
# Enkelini mun – 3:48
# Kuin runotar hän kulkee – 2:51  (säv. Paul Kaufman, san. Mike Anthony, suom. san. Rauli Somerjoki) 
# Nuoruusaika – 3:13
# Kaulanauha – 3:54
# Kylmä tie – 3:16
# Matkallain – 2:53
# Näin kävi sulle – 2:20
# Tähti – 3:06  (säv. & san. A. Lehto) 

## K. Juva & Haavekuva

* Kristian Juva – kitara, laulu
* Karri Laihonen – piano, Hammond-urut
* Antti Lehto – basso, marimba, taustalaulu
* Petri Päivärinta – rummut, lyömäsoittimet

Manageroinnista on vastannut RPR Production Oy / Riku Räsänen, www.rpr-production.fi.

## Lähteet

* CD-levy *K. Juva & Haavekuva* (RPR Records RPRCD003) 2001
Officers’ Training Corps

**Officers’ Training Corps** (**OTC**), toisinaan **University Officers’ Training Corps** (**UOTC**), on Britannian armeijan reserviin Army Reserve kuuluva osa, joka tarjoaa sotavoimien johtajakoulutusta brittiläisille yliopisto-opiskelijoille.

## Aiheesta muualla
* Officer Training Corps Britannian armeijan sivuilla army.mod.uk
Changing (Sigman kappale)

**Changing** on brittiläisen tuottajaduo Sigman kappale. Sen sanoittivat TMS, Wayne Hector sekä Ella Eyre ja sillä vierailee brittiläinen laulaja-lauluntekijä Paloma Faith. Se julkaistiin Isossa-Britanniassa 14. syyskuuta 2014, saavuttaen listan kärjen yhden viikon ajaksi ja muodostuen tämän myötä Faithin ensimmäiseksi Britannian singlelistan kärjen saavuttaneeksi kappaleeksi. Kappaleella Faith teki myös ensiesiintymisen Uuden-Seelannin singlelistalla, debytoiden listan 9. sijalla.

Kappaleeseen liittyvä virallinen musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 17. heinäkuuta 2014. Video kuvattiin Miamissa. Siinä missä Faith näkyy pitkin videota koko sen pituudelta, Sigma tekee esiintymisensä vain aivan videon lopussa.

## Lähteet
Julius Hirsch

**Julius Hirsch** (s. 7. huhtikuuta 1892, julistettu kuolleeksi 8. toukokuuta 1945) oli saksalainen jalkapalloilija, jonka pelipaikka oli vasen laitahyökkääjä. Hänen seurojaan olivat Karlsruher FV ja SpVgg Greuther Fürth. Saksan jalkapallomaajoukkueessa Hirsch pelasi seitsemän A-maaottelua ja oli mukana myös vuoden 1912 Tukholman olympialaisissa. Hän oli Saksan maajoukkueen ensimmäinen juutalaistaustainen pelaaja.

## Elämä
Hirsch aloitti jalkapalloilun Karlsruher FV:ssä vuonna 1902 ja esiintyi seuran edustusjoukkueessa ensimmäistä kertaa 17-vuotiaana. Hänen aikanaan Karlsruher saavutti yhden Saksan mestaruuden sekä kolme Etelä-Saksan aluemestaruutta. Hirsch muodosti joukkueen vaarallisen hyökkäyskolmikon yhdessä kahden muun maajoukkuepelaajan Fritz Fördererin ja Gottfried Fuchsin kanssa. Hän taisteli myös vapaaehtoisena ensimmäisessä maailmansodassa ja palkittiin ansioistaan rautaristillä. Peliuransa jälkeen Hirsch toimi juniorivalmentajana sekä työskenteli isänsä omistamassa tekstiilitehtaassa, joka valmisti muun muassa erilaisia urheiluvälineitä.

Vuonna 1933 Hirsch erosi entisen seuransa Karlsruher FV:n jäsenyydestä kuultuaan asetuksesta, jonka mukaan kaikki juutalaiset aiotaan erottaa eteläisen Saksan urheiluseuroista. Toisen maailmansodan alla vuonna 1939 hän otti avioeron suojellakseen saksalaista puolisoaan ja lapsiaan natsien vainoilta. Maaliskuussa 1943 Hirsch vietiin Auschwitzin keskitysleirille, jossa hänet oletettavasti surmattiin kaasukammiossa vain joitakin päiviä keskitysleirille saapumisen jälkeen. Hirschin kuolinpäiväksi julistettiin myöhemmin 8. toukokuuta 1945, eli sama päivä, jolloin natsi-Saksa antautui. Hänen kaksi lastaan joutuivat Theresienstadtin keskitysleirille vuonna 1945, mutta he selvisivät hengissä.

Vuonna 2013 Karlsruhen kaupunki nimesi kadun Julius Hirschin mukaan.

## Julius Hirsch -palkinto
Saksan jalkapalloliitto perusti vuonna 2005 Julius Hirsch -palkinnon, joka myönnetään vuosittain vapautta, suvaitsevaisuutta ja inhimillisyyttä saksalaisessa jalkapallossa edistäneelle henkilölle tai toimijalle. Vuonna 2014 palkinto annettiin Bayern Münchenin *Schickeria* -kannattajaryhmälle.

## Saavutukset
*Saksan mestaruus: 1910, 1914

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Julius Hirsch -palkinto Saksan jalkapalloliiton sivuilla 
*Julius Hirsch - Yad Vashem
Lecanoromycetidae

**Lecanoromycetidae** on luokkaan Lecanoromycetes kuuluva alaluokka, johon kuuluvat lajit ovat enimmäkseen jäkäliä. Siihen kuuluvia lahkoja ovat maljajäkälät (Lecanorales), keltajäkälät (Teloschistales) ja nahkajäkälät (Peltigerales). Alaluokan eri lajien välillä sekovarren rakenne on vaihteleva. Kotelomaljat ovat muodoltaan kuppimaisia ja niiden alla on juurtumahapsia, jotka ovat haaroittuneet.

## Lähteet
Liquid funk

**Liquid funk**, **liquid drum and bass**, **liquid DnB** tai **liquid** on drum’n’bassin sub-genre. Muutamilla musiikkityyleillä kuten jazzilla, soulilla sekä jossain tapauksissa myös bluesilla on ratkaiseva vaikutus liquid funkiin. Lajityypin historia alkaa vuodesta 2000, kun Fabio alkoi kehittelemään drum’n’bassin uutta muotoa, jota hän kutsui nimellä ”liquid funk” sekä julkaisi samannimisen kokoelman Creative Source -levy-yhtiönsä alaisena.

## Katso myös
* Hospital Records

## Lähteet
Pentti Pullinen

**Pentti Pullinen** (s. 1954) on suomalainen taidemaalari ja taiteen opettaja, joka tekee pääasiassa julkisia muotokuvia. Hän maalaa perinteiseen tyyliin ja on saanut täydentävää opetusta Repin-instituutin professoreilta ja pedagogeilta. Hänen esikuviaan ovat muun muassa Edelfelt, Zorn, Repin, Mucha ja Rembrandt, mutta myös muutama nykyrealisti ja taiteen esteetikko.

Pullinen on tehnyt 60 julkista muotokuvaa. Niistä tunnetuin on kuuluisasta urheilukirurgista, professori Sakari Oravasta. Hän on maalannut myös yliopistojen professoreita, kaupunginjohtajia ja rehtoreita. Sen lisäksi hän on tehnyt toista sataa yksityistä muotokuvaa, mm. Jukka Rintalasta, Aatos Tapalasta, Sam Vannista, Taisto Ahtolasta, Neumanista, Reetusta, Anna Hanskista, Anja Pohjolasta ja Antero Mertarannasta.

Hänen taiteessaan tärkeintä ovat ajaton, klassinen kauneus, ammattitaito ja luova asenne. Hänen linjaansa ei aina hyväksytty hänen nuoruudessaan. Hän hakeutui myös arkkitehtikoulutukseen ja suoritti luokanopettajan tutkinnon 1976. Hän maalaa joskus itsekin ei-esittävää ja sanoo yleisesti tyylistään: ”Jos tähän asti olen tehnyt Edelfelt-tyylillä, voi sanoa, että nyt teen Zorn-tyylillä ja huomattavasti leveämmällä siveltimellä.”

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ateljee Pentti Pullinen
*Kuvataiteilijamatrikkeli: Pentti Pullinen
Soca (musiikki)

**Socamusiikki** (tunnetaan myös nimellä "*The Soul of Calypso*") on karibialaisen musiikin genre, joka on syntynyt Trinidadin ja Tobagon syrjäytyneiden alakulttuurien piirissä 1970-luvun lopulla, josta on kehittynyt erilaisia tyylejä 1980-luvun lopulla ja myöhemmin. Soca kehittyi kaison/calypson sivuhaarana, jossa on viittauksia myös cadence rampasta, funkista ja soulista.

## Lähteet
British Rail

**British Rail** oli Britannian valtiollinen rautatieyhtiö vuosina 1948–1997. Se oli rautateiden omistaja ja myös liikenteenharjoittaja. Yhtiö muodostettiin kansallistamalla maan neljä suurinta rautatieyhtiötä, ja se purettiin vaiheittain rautateiden yksityistämisen myötä vuosien 1994–1997 aikana. Virallisesta nimestä British Railways (BR) johdettu markkinointinimi British Rail otettiin käyttöön vuonna 1965. Yhtiö lakkautettiin vuonna 2001.

## Rautateiden kansallistaminen
Ison-Britannian rautatieverkosto laajeni merkittävästi 1800-luvun aikana. Maan 120 eri rautatieyhtiön sulautumisen jälkeen vuonna 1923 jäi jäljelle neljä suurempaa rautatieyhtiötä, niin kutsuttu *Big Four*. Kukin niistä hallitsi omaa maantieteellisesti rajattua aluettaan. Toisen maailmansodan jälkeen rautatieyhtiöiden talous oli kriisissä, ja vuoden 1947 *Transport Actilla* pyrittiin vakauttamaan tilannetta ja turvaamaan mm. rautatieliikenteen toiminta. Rautateiden kansallistaminen oli Britannian Työväenpuolueen agendalla, ja se myös toimeenpantiin vuoden 1948 alusta alkaen.
## British Railin yksityistäminen
British Rail yksityistettiin vuosien 1994–1997 aikana. Ratojen omistus siirtyi Railtrack-yritysryhmälle 1. huhtikuuta 1994 alkaen. Henkilö- ja tavaraliikenne siirtyi vähitellen yksityisomisteisten liikennöitsijöiden hoidettavaksi. Ratojen ylläpidosta vastannut Railtrack oli Lontoon pörssissä listattu osakeyhtiö. Yhtiön kohdattua merkittäviä rahoitusongelmia ratojen omistus ja ylläpito siirrettiin takaisin valtio-omisteiseen, voittoa tavoittelemattomaan Network Rail -yhtiöön vuonna 2002. Loppuosa Railtrackista sai nimen RT Group plc, kunnes yhtiö lakkautettiin vuonna 2010.
Major League Baseball -kausi 1940

**Major League Baseball -kauden 1940** päätteeksi pelatussa World Series -ottelusarjassa kohtasivat Detroit Tigers ja Cincinnati Reds. Kahdeksas MLB:n All-Star -ottelu pelattiin Sportsman's Parkilla, St. Louisissa, Missourissa, 9. heinäkuuta 1940. NL voitti ottelun juoksuin 4–0. 

## Runkosarjan sarjataulukot

 

20.6. pelattu ottelu Chicago White Sox'in ja New York Yankees'in välillä mitätöitiin

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Baseball-almanakka - American League 1940 
* Baseball-almanakka - National League 1940 
* Baseball-almanakka - World Series 1940 
* Baseball-almanakka - All-Star Game 1940
Sigma (duo)

**Sigma (Σ)** on brittiläinen drum’n’bass/house duo, joka koostuu Cameron Edwardsista ja Joe Lenziestä. Heidän vuonna 2010 yhteistyössä DJ Freshin kanssa tekemänsä "Lassitude" saavutti Britannian singlelistan 98. sijan. Single "Nobody to Love", joka on uudelleentehty versio Kanye Westin kappaleesta "Bound 2", julkaistiin 6. huhtikuuta 2014. Siitä tuli heidän ensimmäinen Britannian singlelistan kärkeen noussut singlensä.

## Diskografia
### Albumit
**Life* (2015)
**London Sound* (2024)

### EP:t
**El Presidente* (2007)
**El Presidente (VIP)* (2009)
**Nexus* (2009)
**Stand Tall (Part 1)* (2010)
**Stand Tall (Part 2)* (2010)
**Night & Day (Part 1)* (2011)
**Night & Day (Part 2)* (2011)
**Rudeboy (VIP)* (2014)

### Singlet
*"Lassitude" (2010)
*"Summer Calling" (2013)
*"Rudeboy" (2013)
*"Nobody to Love" (2014)
*"Changing" (2014)
*"Higher" (2015) (feat. Labrinth)	
*"Glitterball" (2015) (feat. Ella Henderson)
*"Find Me" (2016)
*"Forever" (2017) (feat. Quavo ja Sebastian Kole)
*"Anywhere" (2018)
*"Say It" (feat. Thandi Phoenix) (2019)
*"Here We Go Again" (feat. Louisa) (2019)
*"Dilemma" (2019)
*"You and Me as One" (feat. Jack Savoretti) (2019)
*"Sell My Soul" (feat. Maverick Sabre) (2019)

## Lähteet
Lassitude

**Lassitude** on brittiläisten drum’n’bass-pohjaisten tuottajien Sigman ja Dj Freshin kappale. Se on neljäs ja viimeinen Freshin toiselta, Kryptonite-studioalbumilta julkaistu single. Se saavutti Britannian singlelistan 98.- ja UK Dance Chartin 11. sijan. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 4. lokakuuta 2010. 

## Kappalelista

**Digitaalinen lataus**

# "Lassitude" (Radio Edit) - 2:43
# "Lassitude" (Club Mix) - 5:37
# "Cylon" (DJ Fresh vs. Sigma) - 6:09
# "Talkbox" (Camo & Krooked Remix) (by DJ Fresh) - 5:11

**Digitaalinen lataus - Remixit**
	
# "Lassitude" (Radio Edit) - 2:43
# "Lassitude" (Club Mix) - 5:37
# "Lassitude" (Jakwob Remix) - 3:21
# "Lassitude" (Hot Pink Delorean Remix) - 6:31
# "Lassitude" (Kamuki Remix) - 5:41

**CD single**

# "Lassitude" (Radio Edit) - 2:43
# "Lassitude" (Club Mix) - 5:38
# "Lassitude" (Jawkob Remix) - 4:11
# "Lassitude" (Hot Pink Delorean Remix) - 6:31
# "Lassitude" (Kamuki Mix) - 5:41
# "Cylon" (DJ Fresh vs. Sigma) - 6:10
# "Talkbox" (Camo & Krooked Remix) (by DJ Fresh) - 5:12

## Listasijoitukset

## Lähteet
Bonsoir

**Bonsoir** on suomalaisen tyttöbändi U.G.H.:n kappale. Sen julkaisi Sony Music Entertainment 10. lokakuuta 2014. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin 17. lokakuuta 2014. 

## Kappalelista

**Digitaalinen lataus**

# Bonsoir - 4:20

## Lähteet
Ostropomycetidae

**Ostropomycetidae** on luokkaan Lecanoromycetes kuuluva alaluokka. Siihen kuuluvia lahkoja ovat laikkajäkälät (Pertusariales), Agyriales, Baeomycetales ja Ostropales.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/17976972
Baritokielet

**Baritokielet** on malaijilais-polynesialaisten kielten alaryhmä. Siihen kuuluu runsaat 30 kieltä, joita puhutaan pääasiassa Borneolla ja sitä ympäröivillä saarilla sekä Madagaskarilla. Ylivoimaisesti puhutuin baritokieli on Madagaskarin pääkieli malagassi, jota puhuu äidinkielenään yli 16 miljoonaa ihmistä. Muita baritokieliä ovat muun muassa ngaju, sama, bajaw, ma’anyan ja jakan.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Pohjoisborneolaiset kielet

**Pohjoisborneolaiset kielet** on malaijilais-polynesialaisten kielten alaryhmä. Siihen kuuluu noin 100 kieltä, joita puhutaan Borneon saaren pohjoisosassa Malesian Sabahin ja Sarawakin maakunnissa, Bruneissa sekä Indonesiassa Pohjois-, Itä- ja Keski-Kalimantanin provinsseissa. Valtaosalla pohjoisborneolaisista kielistä on vain joitakin satoja tai tuhansia äidinkielisiä puhujia, ja monet niistä ovat erittäin uhanalaisia. Puhutuimpiin pohjoisborneolaisiin kieliin kuuluvat melanau, keskidusun, rungus, bruneinbisaya, kenyah ja lun-bawang.

## Lähteet
Melanaun kieli

**Melanau** on ryhmä toisilleen läheistä sukua olevia pohjoisborneolaisia kieliä, joita puhutaan Malesian Sarawakin maakunnassa Borneon saaren pohjoisosassa. Kieliryhmään lasketaan noin  puhujan keskimelanau sekä uhanalaiset daro–matun, kanowit–tanjongin ja sibun kielet.

## Lähteet
Laikkajäkälät (lahko)

**Laikkajäkälät** (Pertusariales) on alaluokkaan Ostropomycetidae kuuluva lahkoja ovat laikkajäkälät (Pertusariaceae), turvejäkälät (Icmadophilaceae), Megasporaceae ja Orcholechiaceae.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Pertusariales
* UniProt: Taxonomy - Pertusariales 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pertusariales
Michel de Certeau

**Michel de Certeau** (17. toukokuuta 1925 − 9. tammikuuta 1986) oli ranskalainen kulttuurintutkija. Hän syntyi Savoijissa ja suoritti opintonsa Grenoblessa, Lyonissa ja Pariisissa. Lyonissa de Certeau vihittiin jesuiitaksi. 

Michel de Certeaun tuotanto on laaja-alainen ja ammentaa erilaisista lähteistä. Teoksessaan *La Fable Mystique* (1982) de Certeau kirjoittaa keskiajan katolisista mystikoista. Teoksessaan *L'invention du quotidien* (1980) Michel de Certeau puolestaan analysoi valtarakenteiden purkamista pienissä arkielämän käytännöissä. Kirjassaan hän jatkaa Michel Foucault'n ajatusta vallankäytön jakautumisesta arkisiin käytäntöihin ja ihmissuhteisiin.

## Lähteet
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Michel de Certeaun esittely jesuiittojen sivuilla
Frailea

**Frailea** on kaktuskasvien heimoon (Cactaceae) kuuluva eteläamerikkalainen suku, jonka lajit ovat pienikokoisia ja pallomaisia, keltakukkaisia ja siemeniltään omalaatuisia. Tieteellinen nimi on johdettu henkilön nimestä Manuel Fraile, joka 1900-luvun alussa oli pitänyt yllä kaktuskokoelmaa Washingtonissa (D. C.).

## Tuntomerkit
*Frailea*-kaktukset ovat tavallisesti monivartisia, matalakasvuisia, litistyneen pallomaisia tai lyhyen lieriömäisiä. Varren uurteet ja nystyrät ovat heikosti kehittyneitä ja piikit pieniä. Kukat sijaitsevat varren kärjessä ja ovat avoinna vain lyhyen aikaa päivällä tai eivät avaudu ollenkaan (kleistogamia eli umpisiittoisuus). Ne ovat pieniä, lyhyen suppilomaisia, väriltään keltaisia. Kukan tyviosa on tiheän huopakarvoituksen ja sukasten peittämä. Hedelmä on ohutseinäinen, kuiva ja avautuu epäsäännöllisesti tai on avautumaton. Siemenet ovat pakkaantuneet tiiviisti ja ovat usein omalaatuisesti hatun muotoisia, ja niissä on toisinaan karvamaisia ulokkeita.

## Levinneisyys
Suvun levinneisyys on melko laaja Etelä-Amerikassa ja käsittää Argentiinan koillisosan, Bolivian itäosan, Kolumbian, Etelä-Brasilian, Paraguayn ja Uruguayn.

## Lajit
Kaikkiaan on kuvattu ja nimetty yli 50 *Frailea*-lajia. Niistä vain 17 on nykyään hyväksyttyjä.
**Frailea buenekeri*
**Frailea buiningiana*
**Frailea castanea*
**Frailea cataphracta*
**Frailea chiquitana*
**Frailea curvispina*
**Frailea friedrichii*
**Frailea gracillima*
**Frailea grahliana*
**Frailea knippeliana*
**Frailea mammifera*
**Frailea perumbilicata*
**Frailea phaeodisca*
**Frailea pseudopulcherrima*
**Frailea pumila*
**Frailea pygmaea*
**Frailea schilinzkyana*

Frailea curvispina 7.JPG|*Frailea curvispina*
Frailea uhligiana.JPG|*Frailea uhligiana*
Frailea pygmeae var. aurea 2.JPG|*Frailea pygmeae var. aurea*
Frailea castanea 15.JPG|*Frailea castanea*
Frailea pseudograhliana.JPG|*Frailea pseudograhliana*
Frailea cataphracta 2.JPG|Frailea cataphracta


## Lähteet
Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. 

### Viitteet
Todistaja

**Todistaja** on henkilö, jota kuullaan oikeudellisessa menettelyssä jutun kannalta olennaisten tosiseikkojen selvittämiseksi. Eri maiden lainsäädännössä tai tuomioistuinkäytännössä vaihtelee se, voiko asianosainen itse toimia todistajana omassa asiassaan.

Rikosasian esitutkinnassa valmistellaan tulevaa rikosoikeudenkäyntiä ja siinä kuulustellaan henkilöitä todistajina sen selvittämiseksi ylittyykö syytekynnys ja millaista tietoa henkilöllä olisi kerrottavanaan, jos hänet nimetään todistajaksi oikeudenkäynnissä.

Suomessa todistajana voidaan kuulla vain muita kuin jutun asianosaisia. Asianosaista voidaan kuulla todistelutarkoituksessa, mutta asianosaista ei siitä huolimatta kutsuta Suomessa todistajaksi.

Todistaminen on yleinen velvollisuus. Jokainen on velvollinen saapumaan todistajaksi oikeudenkäyntiin tai rikosasian esitutkintaan. Laissa on säännökset henkilöistä, joilla ei tapauskohtaisesti ole velvollisuutta todistaa (syytetyn tai rikoksesta epäillyn lähisukulaiset, toimittajat lähteestään) tai joita on kielletty todistamasta tietyistä asioista (esimerkiksi lääkärit, papit, oikeudenkäyntiasiamiehet jne). Oikeudenkäyntiin todistajaksi haastetun henkilön on ennen kuulemistaan annettava todistajan vakuutus, jonka sanamuoto on määritelty oikeudenkäymiskaaressa. Todistajan on esitettävä lausuntonsa suullisesti ja yhtäjaksoisesti; etukäteen laadittuja kirjallisia muistiinpanoja saa käyttää vain, jos todistaja joutuu kertomaan esimerkiksi runsaasti numerotietoja sisältävistä tai teknisesti monimutkaisista seikoista. Todistajan kuuleminen oikeudenkäynnissä jakaantuu pääkuulusteluun, vastakuulusteluun ja täydentäviin kysymyksiin. Pääkuulustelun suorittaa todistajan nimennyt asianosainen - käytännössä hänen oikeudenkäyntiavustajana toimiva lakimiehensä. Vastakulustelun suorittaa hänen vastapuolensa. Todistajalle ei saa pääkuulustelussa esittää johdattelevia tai muutoin sopimattomia kysymyksiä. Todistaja saa olla läsnä oikeuden istunnossa vain oman lausuntonsa sekä päätöksen julkilukemisen ajan.

Asianosaisten ja todistajien lisäksi oikeudellisissa menettelyissä kuullaan asiantuntijoita. Asiantuntijaa kuullaan oman alansa kokemussäännöistä, johon voi liittyä hänen havaintonsa menettelyn kohteena olevasta seikasta.

## Toimitustodistaja

Toimitustodistaja puolestaan on henkilö, joka on läsnä toimenpidettä tehtäessä ja hän usein vahvistaa asiakirjassa menettelyn tapahtumisen. Esimerkiksi testamentti pitää eri maissa noudatettujen säännösten mukaan allekirjoittaa todistajan tai kahden todistajan taikka julkisen notaarin läsnä ollessa. Lainsäädännössä voidaan edellyttää muotovaatimuksena, että tietty toimenpide on pätevä vain jos se on tehty esteettömien todistajan tai todistajien läsnä ollessa ja heidän myös allekirjoittaessa toimitusta osoittavan asiakirjan.

## Lähteet
Oliiviselkäorneero

**Oliiviselkäorneero** (*Cranioleuca obsoleta*) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Oliiviselkäorneeroa tavataan Argentiinassa, Brasiliassa ja Paraguayssa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Rautakaktukset

**Rautakaktukset** (*Ferocactus*) on pohjoisamerikkalainen kaktuskasvisuku, jonka 29 lajia ovat pallomaisia tai lieriömäisiä, ja niillä on mehiläispölytteiset, säteittäissymmetriset kukat. Tieteellisen nimen alkuosa tulee latinan sanasta ferox 'hurja, villi', mikä viittaa kasvien hurjaan piikkisyyteen. Rautakaktusten läheisiä sukulaisia ovat siilikaktukset (*Echinocactus*), joista ne eroavat siten, että niiden varren päässä ei koskaan ole tiheää villamaista karvoitusta.

## Tuntomerkit
Rautakaktukset ovat yksi- tai monivartisia, usein kookkaiksi kasvavia. Varsi on pallomainen, usein päältä painunut, tai lieriömäinen. Uurteita siinä on muutama tai paljon, ja usein ne ovat syviä ja silmäänpistäviä. Areolit ovat tavallisesti kookkaita, ja niissä on mettä erittäviä rauhasia sekä vaihtelevanlaisia piikkejä, jotka voivat olla koukkukärkisiä (äimämäisiä). Kukat kehittyvät ainoastaan nuoriin areoleihin yksittäin. Kukat ovat kaksineuvoisia, säteittäisiä, suppilomaisia tai kellomaisia ja niissä on huomiota herättäviä suomuja. Kehän ja hetiön välissä on niitä toisistaan erottava karvakiehkura. Hedelmä on pallomainen tai pitkänomainen, paksuseinäinen, kuiva tai mehevä ja avautuu tyvirei'illä tai epäsäännöllisillä raoilla. Siemenet ovat soikeita, kiiltävän mustahkoja, litteitä, koveria tai hieman kuoppapintaisia.

## Levinneisyys
Erityisen runsaasti rautakaktuksia tavataan Kalifornian niemimaalla, mutta suvun levinneisyys ulottuu Yhdysvaltojen lounaisosista Meksikon keskiosiin asti.

## Lajit
Suvun katsotaan (tässä) käsittävän 29 lajia.

**Ferocactus alamosanus*
**Ferocactus chrysacanthus*
**Ferocactus cylindraceus*
**Ferocactus diguetii*
**Ferocactus eastwoodiae*
**Ferocactus echidne*
**Ferocactus emoryi*
**Ferocactus flavovirens*
**Ferocactus fordii*
**Ferocactus glaucescens*
**Ferocactus gracilis*
**Ferocactus haematacanthus*
**Ferocactus hamatacanthus*
**Ferocactus herrerae*
**Ferocactus histrix*
**Ferocactus johnstonianus*
**Ferocactus latispinus* – rautakaktus
**Ferocactus lindsayi*
**Ferocactus macrodiscus*
**Ferocactus peninsulae*
**Ferocactus pilosus*
**Ferocactus pottsi*
**Ferocactus robustus*
**Ferocactus santa-maria*
**Ferocactus schwarzii*
**Ferocactus tiburonensis*
**Ferocactus townsendianus*
**Ferocactus viridescens*
**Ferocactus wislizeni*

## Lähteet
* Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. .
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Ferocactus''.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Rautakaktukset – ''Ferocactus''
Suomurintaorneero

**Suomurintaorneero** (*Cranioleuca muelleri*) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Suomurintaorneeroa tavataan Brasiliassa. Se on huonosti tunnettu, eikä sen kannan koosta ole tietoa. Lajia uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Bardo Pond

**Bardo Pond** on yhdysvaltalainen psykedeelinen rock-yhtye, joka perustettiin vuonna 1991. Nykyiset jäsenet ovat Michael Gibbons (kitara), John Gibbons (kitara), Isobel Sollenberger (huilu ja laulu), Clint Takeda (basso) ja Jason Kourkonis (rummut). Bardo Pond huumekeskeinen musiikki luokitellaan yleensä space rock, acid rock, post-rock, shoegazing ja psykedeelinen rock -genreihin. 

## Diskografia

### Studioalbumit
**[[Bufo Alvarius, Amen 29:15]]* (1995)
**[[AAmanita]]* (1996)
**[[Lapsed]]* (1997)
**[[Set and Setting]]* (1999)
**[[Dilate]]* (2001)
**[[On the Ellipse]]* (2003)
**[[Ticket Crystals]]* (2006)
**[[Bardo Pond (albumi)|Bardo Pond]]* (2010)
**[[Peace On Venus]]* (2013)
**[[Refulgo]]* (2014)

### Kokoelmat
**[[A Tribute to Spacemen 3]]* (1998)
**[[Batholith]]* (2008)
**[[Peri]]* (2009)
**[[Shone Like A Ton]]* (2014)

### EP:t
**Big Laughing Jym* (1995)
**Slab* 10" (2000)
**U.S. Tour, Spring 2001* (2001)
**Purposeful Availment* (2002)
**Tigris/Euphrates* (2002)
**Bog* (2005)
**Adrop*  (2006)
**Yntra* (2012)
**Rise Above It All* (2013)
**Looking For Another Place* (2014)
**Is There a Heaven?* (2015)
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 2014

Suomen talvikauden 2013–2014 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Seinäjoella 7.-8. joulukuuta 2013.

### Miesten yleismestaruus







### Naisten yleismestaruus







## Lähteet
* Luisteluliiton tulospalvelu
Valkovatsaorneero

**Valkovatsaorneero** (*Certhiaxis mustelinus*) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Valkovatsaorneeroa tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa ja Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Bruneinbisaya

**Bruneinbisaya** on pohjoisborneolainen kieli, jota puhutaan Bruneissa ja Malesian Sarawakin maakunnassa. Sen läheisimmät sukukielet ovat lotud ja sabahinbisaya.

Bruneinbisayaa puhui SIL Internationalin mukaan vuonna 2007 äidinkielenään  ihmistä Bruneissa ja  Malesiassa.

## Lähteet
Sabahinbisaya

**Sabahinbisaya** on pohjoisborneolainen kieli, jota puhutaan Malesian Sabahin maakunnassa Borneon saarella. Sen läheisimmät sukukielet ovat lotud ja bruneinbisaya.

Sabahinbisayaa puhui vuonna 2000 äidinkielenään  ihmistä.

## Lähteet
Bisaya

**Bisaya** voi viitata seuraaviin asioihin:
*visayat eli bisayat, filippiiniläinen kansa
*visaya-kielet, visayojen kieliryhmä
*bruneinbisaya, Bruneissa ja Malesiassa puhuttu kieli
*sabahinbisaya, Malesiassa puhuttu kieli.
Varpulampi (Utajärvi)

**Varpulampi** on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluvan pieni järvi Utajärven Särkijärven kylän koillisosassa lähellä Puolangan kunnan rajaa. Järvelle on tieyhteys seututie 837:ltä lähtevältä ja Kiiminkijoen Kalliuskosken kohdalla ylittävältä metsäautotieltä. Noin kilometrin mittainen ja osin pitkospuinen maastoon merkitty polku vie tieltä järvelle, joka kuuluu Ison Tilansuon - Housusuon Natura 2000 -suojelualueeseen. Järven pohjoispäässä Varpusuon laidalla on laavu. Järvi on hyvin matala ja rehevä, Kiiminkijokeen se laskee suo-ojia myöten.
 
## Lähteet
BK Jūrmala

**Basketbola klubs Jūrmala** on latvialainen koripalloseura Jūrmalasta. Se on pelannut Latvian pääsarja LBL:ssä ja Baltian liigassa. Nykyisin miesten edustusjoukkueesta käytetty nimi on **BK Jūrmala/Fēnikss**. Joukkueessa on pelannut muun muassa Mārtiņš Laksa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu  
* Jurmala/Fenikss Baltic Basketball League 
* Jurmalas Sports / Fenikss basketball team eurobasket.com
Loukkolampi (Puolanka)

**Loukkolampi** on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva järvi Puolangalla, aivan kunnan luoteisnurkassa. Järvelle on yhteys metsäautotietä sekä lännestä Utajärven Juorkunan Olvakselta että idästä Puolangan Lupposesta. Järveen laskee pohjoisesta Isolta Tupakkisuolta Raanoja ja järven oma laskujoki Loukko-oja laskee Kärkkäänjärven laskujokeen Piltuanjokeen ja edelleen Kiiminkijokeen. Järvi on varsin matala ja sen rannat ovat heinittyneet, joskin järven ympäristö on pääosin kangasmaata aivan ranta-alueita lukuun ottamatta.
 
## Lähteet
Valkomerikotka

**Valkomerikotka** (*Haliaeetus leucogaster*) on merikotkien sukuun kuuluva päiväpetolintu.

## Tuntomerkit
Valkomerikotkalla on valkoinen pää ja alapuoli ja tummanharmaa selkä ja siivet. Siipien takareuna on alhaalta musta. Nokka on harmaa, ja sen kärki on tummempi. Silmät ovat tummanruskeat. Sukupuolet ovat samannäköiset, mutta naaraat ovat koirasta suurempia. Naaraat painavat 2,8–4,2 kg ja koiraat 2,5–3,7 kg. Valkomerikotkan siipien kärkiväli on 1,8–2 metriä.

## Levinneisyys
Valkomerikotkaa tavataan Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa sekä Australiassa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Ravinto
Valkomerikotka käyttää ravinnokseen pääasiassa vesieläimiä, kuten kaloja, kilpikonnia ja merikäärmeitä, mutta se saalistaa myös nisäkkäitä ja lintuja. Se hyödyntää myös haaskoja.

## Lähteet
Malaijilaiset kielet

**Malaijilaiset kielet** on malaijilais-polynesialaisten kielten alaryhmä, johon kuuluvia kieliä puhutaan pääasiassa Malesiassa ja Indonesiassa. Kieliryhmän puhutuin kieli on Malesian ja Indonesian pääkieli malaiji, jonka kirjakielimuoto indonesia on Indonesian virallinen kieli. Muita laajasti puhuttuja malaijilaisia kieliä ovat 5,5 miljoonan puhujan minangkabau, 3,5 miljoonan puhujan banjar, 3,1 miljoonan puhujan musi ja  puhujan iban.

## Lähteet
Mārtiņš Laksa

**Mārtiņš Laksa** (s. 26. kesäkuuta 1990 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen koripalloilija.

Laksa on tehnyt seurajoukkueuraansa latvialaisissa joukkueissa, joissa on Latvian pääsarjan lisäksi pelannut Baltian liigaa ja EuroChallengea.

## Lähteet
* Profiili  fiba.com  
* Profiili fibaeurope.com 
* Profiili eurobasket.com 
* Profiili Baltic Basketball League 
* Profiili basket.lv 

### Viitteet
Geohintonia mexicana

**Geohintonia mexicana** on kaktuskasvien heimoon kuuluva laji, joka on ainoa suvussaan. Se löydettiin vasta vuonna 1991, kun George S. Hinton tutki Sierra Madre Orientalin kipsikukkuloita Meksikossa.

## Ulkonäkö ja koko
Kaktus on yksivartinen ja pallomainen, satunnaisesti hieman pylväsmäinen, sinivihreä, enintään 11 senttimetriä korkea ja 10&nbsp;cm:n läpimittainen. Varren uurteet ovat hyvinkehittyneitä ja niitä on 18–20. Harjanteiden reunoilla olevat areolit ovat muodoltaan soikeita, aluksi villakarvaisia, pian kaljuuntuvia; piikkejä niissä on kolme, ja ne ovat enintään 12&nbsp;mm pitkiä, hieman käyriä, vaaleita ja pian karisevia. Kukat ovat sijainniltaan apikaalisia, päiväaikaan avoinna, suppilomaisia, vaaleanpunaisia tai magentanpunaisia, 2–4&nbsp;cm leveitä. Hedelmät jäävät varren kärkikarvoitukseen piiloon, ovat marjamaisia, paljaspintaisia ja epäsäännöllisesti avautuvia. Siemenet ovat kiiltävän mustia.

## Levinneisyys
Laji kasvaa samalla alueella kuin kolkkatyynykaktus (*Aztecium hintoni*) Meksikossa Sierra Madre Orientalin kukkuloilla Nuevo Leónin maakunnassa.

## Lähteet
* Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: ''Geohintonia mexicana''
Keski- ja itä-malaijilais-polynesialaiset kielet

**Keski- ja itä-malaijilais-polynesialaiset kielet** on malaijilais-polynesialaisten kielten laajin alaryhmä kielten määrässä laskettuna. Siihen kuuluu yli 700 kieltä, joita puhutaan Indonesiassa, Papua-Uudessa-Guineassa, Itä-Timorissa ja lukuisilla Tyynenmeren saarilla.

Kieliryhmä jaetaan edelleen kahteen ryhmään: keskisiin ja itäisiin ryhmiin. Itäiseen ryhmään kuuluu edelleen myös oseanialaisten kielten ryhmä.

## Lähteet
Keskimolukkilaiset kielet

**Keskimolukkilaiset kielet** on malaijilais-polynesialaisten kielten alaryhmä, johon kuuluu noin 50 Molukkien saaristossa Indonesiassa puhuttua kieltä. Ryhmän puhujamäärältään suurimmat kielet ovat buru, geser-gorom ja sula.

## Lähteet
Grusonia

**Grusonia** on opuntioille (*Opuntia*) läheinen, 17-lajinen, pohjoisamerikkalainen kaktuskasvisuku. Se on saanut nimensä saksalaisen kasvien keräilijän Herman Grusonin mukaan.

## Tuntomerkit
*Grusonia*-kaktukset ovat joko matalakasvuisia ja mätästäviä tai pensasmaisia tai puumaisia. Varret ovat tavallisesti nivelikkäät, toisinaan uurteiset ja nystyiset. Lehdet ovat pieniä, liereitä, varhain karisevia. Areoleissa on karvoja, väkäsekkäitä glokidioita ja piikkejä, joissa ei yleensä ole paperimaisia tuppia kuten on säännöllisesti lieriöopuntioilla (*Cylindropuntia*). Juuret ovat mukulamaisia, toisinaan rihmamaisia.

Kukat sijaitsevat varren sivulla tai melkein kärjessä, ovat väriltään vaaleanpunaisia, purppuraisia, keltaisia tai valkoisia. Kasvit kukkivat päivällä. Hedelmä on kuiva tai mehevä, joskus avautuva, usein siemenetön. Siemenet ovat valkeahkoja tai kellertäviä.

## Levinneisyys
*Grusonia*-suku kasvaa Yhdysvaltojen lounaisosassa, Kalifornian niemimaalla ja Pohjois-Meksikossa.

## Suvun systemaattinen asema ja lajit
Opuntioideae-alaheimon DNA-sekvenssi-, siementutkimukset sekä morfologiset ja sytologiset analyysit ovat valaisseet huomattavasti tätä opuntioiden sukulaisten ryhmää. On tullut selväksi, että laajasti ymmärretty *Opuntia*-suku on polyfyleettinen, joten se on jaettava pienemmiksi monofyleettisiksi suvuiksi. Kuitenkin monien näin muodostuneiden sukujen rajat ovat jääneet epäselviksi, mikä koskee myös *Grusonia*-sukua. Kansainvälinen eri tutkijoista koostuva International Cactaceae Systematics Group synonymisoi entiset suvut *Corynopuntia*, *Marenopuntia* ja *Micropuntia* suvun *Grusonia* kanssa. Näin vm. sukuun sisältyy seuraavat 17 lajia.

**Grusonia aggeria*
**Grusonia agglomerata*
**Grusonia bradtiana*
**Grusonia bulbispina*
**Grusonia clavata*
**Grusonia dumetorum*
**Grusonia emoryi*
**Grusonia grahamii*
**Grusonia invicta*
**Grusonia kunzei*
**Grusonia marenae*
**Grusonia moelleri*
**Grusonia parishii*
**Grusonia pulchella*
**Grusonia reflexispina*
**Grusonia schottii*
**Grusonia vilis*

## Lähteet
Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. 

### Viitteet
Maastohiihdon maailmancup 2014–2015

**Maastohiihdon maailmancup 2014–2015** oli historian 34. virallinen maailmancup-kausi. Se alkoi 29. marraskuuta 2014 Suomen Rukalla ja päättyi 15. maaliskuuta 2015 Norjan Oslossa.

## Kilpailut
:Lähde: FIS

### Miehet

;Viestit

### Naiset

;Viestit

## Maailmancupin loppupisteet
:Lähde: FIS
### Miehet

#### Kokonaiskilpailu

#### Normaalimatkat

#### Sprintti

### Naiset

#### Kokonaiskilpailu

#### Normaalimatkat

#### Sprintti

## Lähteet
Täältä jostakin

**Täältä jostakin** on talvi- ja jatkosodan aikana käytetty ilmaus, kun rintamalta lähetetyissä kirjeissä ei saanut ilmaista tarkkaa sijaintipaikkaa. Se tarkoittaa myös seuraavia:

*Täältä jostakin, sotilaslehti vuodelta 1939
**[[Täältä jostakin (runoantologia)|Täältä jostakin – Suomen kenttäarmeijan runoja]]*, rintamamiesten runokokoelma 1943, toimittanut Olavi Paavolainen 
**[[Täältä jostakin (romaani)|Täältä jostakin]]*, Timo K. Mukan romaani vuodelta 1965
**[[Täältä jostakin...]]*, Pertsa ja Väärä Osoite -yhtyeen musiikkialbumi vuodelta 1979
Togué Morari

**Togué Morari** on maalaiskunta Moptin alueen Djennén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Mourrah sijaitsee Nigerjoen sivuhaaran varrella 60 kilometriä Djennéstä pohjoiseen. Kunnassa on 6&nbsp;800 asukasta (vuonna 2009).

Togué Morarin kunta rajoittuu etelässä Djennén piirin Kéwan, lännessä Ténenkoun piirin Diakan ja Ouro Guirén, pohjoisessa ja kaakossa Moptin piirin Salsalbén ja kaakossa Ouro Modin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kunta sijaitsee Nigerin tulva-alueella.

Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja, bozoja ja markoja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, durra, hirssi, maapähkinä, lehmänpapu ja maapapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.

Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Tulva-aikaan ainoan kulkureitin muodostavat vesitiet. Palveluihin kuuluvat neljä alakoulua, yläkoulu ja terveysasema.

## Lähteet
Pondori

**Pondori** on maalaiskunta Moptin alueen Djennén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Gomitogo sijaitsee Nigerjoen ja Banin välisellä tulva-alueella kymmenen kilometriä Djennéstä länteen. Kunnassa on 4&nbsp;300 asukasta (vuonna 2009).

Pondorin kunta rajoittuu pohjoisessa Djennén piirin Ouro Alin, idässä Djennén, etelässä Dandougou Fakalan ja Niansanarién sekä lännessä Néma-Badenyakafon kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pinnanmuodostukseltaan se on tasankoa. Kunnan alueella virtaa joukko Banin sivuhaaroja.

Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä bozoja, soninkeja ja bambaroita. Vallitseva uskonto on islam.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi ja durra. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.

Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Tulva-aikaan ainoan kulkureitin muodostavat vesitiet. Palveluihin kuuluu neljä alakoulua ja terveysasema.

## Lähteet
Ruostekaktukset

**Ruostekaktukset** (*Haageocereus*) on eteläamerikkalainen kaktuskasvisuku, joka on saanut tieteellisen nimensä erään saksalaisen kaktuskasvattajan, Walther Haagen, mukaan.

## Tuntomerkit
Ruostekaktukset ovat pensasmaisia tai puumaisia kaktuksia, joiden varret voivat olla maanmyötäisiä, kohenevia tai pystyjä. Pitkittäisuurteita niissä on paljon, ja areolit ovat tiheässä. Myös piikkejä on paljon kussakin areolissa. Kukkivissa areoleissa on lisäksi sukasia. Kukat puhkeavat lähelle varren kärkeä ja ovat avoinna vain yhden yön. Muodoltaan ne ovat putkimaisia tai suppilomaisia ja avautuvat ratasmaisiksi. Niiden väri vaihtelee vaaleanpunaisesta kirkkaampaan punaiseen. Kukkapohjus on tukeva ja mehevä ja siinä on karvoja ja paljon suomuja. Hetiö on yksikiehkurainen; emin vartalot pistävät ulos kukasta. Hedelmä on pallomainen ja mehevä, ja sen pinnalla on muutama suomu ja karvoja sekä kuihtuneet kukan jäänteet. Siemenet ovat munamaisia, kiiltävän mustia ja epäsäännöllisen kuoppapintaisia.

## Levinneisyys
Ruostekaktukset kasvavat Perun ja Pohjois-Chilen länsiosien alavilla mailla. Joidenkin lajien levinneisyys on hyvin rajallinen; esim. *H. tenuis* esiintyy liikkuvilla hiekkadyyneillä ilmeisesti vain yhden neliökilometrin kokoisella alueella. Se on vaarantunut, sillä sen kasvupaikat hupenevat ihmisen toiminnan vaikutuksesta.

## Lajit
Ruostekaktuksia tunnetaan 20 lajia, mutta todellinen lajimäärä voi olla pienempi, sillä lajit ovat hyvin muuntelevia ja niiden rajat ovat epäselvät.
**Haageocereus acranthus*
**Haageocereus albispinus*
**Haageocereus australis*
**Haageocereus chalaensis*
**Haageocereus chryseus*
**Haageocereus decumbens*
**Haageocereus fascicularis*
**Haageocereus icensis*
**Haageocereus icosagonoides*
**Haageocereus lanugispinus*
**Haageocereus pacalaensis*
**Haageocereus platinospinus*
**Haageocereus pluriflorus*
**Haageocereus pseudomelanostele* (syn. *H. multangularis*) – ruostekaktus
**Haageocereus pseudoversicolor*
**Haageocereus subtilispinus*
**Haageocereus tenuis*
**Haageocereus versicolor*
**Haageocereus vulpes*
**Haageocereus zangalensis*

## Lähteet
* Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. .
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Haageocereus''.

### Viitteet
Willy Baer

**Bruno Willy Baer** (23. kesäkuuta 1875 Markneukirchen – 27. lokakuuta 1961 Turku) oli saksalainen taidemaalari, joka asui Turussa. Hänet tunnetaan erityisesti taidokkaista lasimaalauksista Turun 1900-luvun alun jugendrakennuksissa. Baer myös piirsi ja maalasi, mutta hänen muu taiteensa on jäänyt selvästi lasitaiteen varjoon.

## Elämä

Viulutehtailijan poika Willy Baer aloitti opinnot Berliinin kuninkaallisessa taidekoulussa (*Königliche Kunstschule zu Berlin*) vuonna 1893. Hän muutti Suomeen ensi kerran vuonna 1897 ja asettui pysyvästi Turkuun 1901. Ennen Suomen itsenäisyyden aikaa Baer piti Turussa taideteollista ateljeeta, jossa hän opetti ja johti ornamentiikan ja erityisesti lyijylasitusten valmistamista. Baerin luovuttua yrityksestä siitä tuli 1915 yhtiökumppani Herman Niemisen omistama Kaune.

Baer toimi Turussa opetustehtävissä noin 30 vuotta. Eläkkeelle jäätyäänkin hän piirsi paljon muotokuvia ja kasvotutkielmia. Uransa aikana hän teki muun muassa kolmisensataa omakuvaa. Hän muutti Turusta 1944 Ruotsiin, mutta palasi myöhemmin Turkuun. Baerin tytär, musiikinopettaja Inge Lydecken, on lahjoittanut isänsä perintöä Åbo Akademin kirjastolle.

## Työt

Baer teki lasimaalauksia muun muassa Turun Mikaelinkirkkoon ja Beetlehem-kirkkoon. Hän teki yhteistyötä useaan otteeseen myös arkkitehti Frithiof Strandellin kanssa, ja hänen rakennuksissaan Baerin töitä voi nähdä esimerkiksi hotelli Hamburger Börsissä, Panternissa ja Albatrossissa.

Baerin alkuvuosien Art nouveau -tyyli haki vaikutteita lähinnä Belgiasta ja Ranskasta. Siro ja taipuisa viivatyyli oli Suomen oloissa vähän käytetty. Myöhempinä vuosina Baerin esikuvat löytyivät tyylitellystä itävaltalaisesta Wiener-Jugendista.

Osa Mikaelinkirkon lasimaalauksista tuhoutui tammikuun 1940 pommituksissa, mutta Turussa Baerin 1900-luvun alussa toimittamia art nouveau- eli jugendtyylisiä lasitöitä on yhä näkyvillä parissakymmenessä kohteessa. Eräs hienoimmista Baerin lyijylasitöistä sijaitsee Yliopistonkadun ja Käsityöläiskadun kulmassa, vanhan Turun Kirjekuoritehtaan talon julkisivussa.

Aurakadun rinnetontille vuonna 1908 valmistunut Turun kauppaopisto pitää sisällään useita Baerin töitä. Työt kuuluvat kokonaisuutena Turun kaupungin taidekokoelmaan. Rakennuksessa sijaitsee myös Baerin suurin säilynyt yksittäinen lasityö, joka on rakennuksen pääportaikon ikkuna. Kolmijakoinen ikkuna koostuu Turun vaakunasta, kaupan tunnuskuvana tunnetusta Merkuriuksen sauvasta sekä savuavan tehtaanpiipun, vasaran ja hammaspyörän muodostamasta kokonaisuudesta. Ylimpänä teoksessa on aurinkoa vasten kuvattu maapallo ja alimpana on hedelmäpuun oksia. Kokonaisuus viittaa kaupankäynnin kansainvälisyyteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
E. H. New

**Edmund Hort (E. H.) New** (1871–1931) oli brittiläinen taiteilija, kuvittaja ja Birmingham Group -taiteilijaryhmän jäsen. Hän teki kuvituksia muun muassa kirjoihin ja lehtiin.

Newin tunnettuihin oppilaisiin kuului muun muassa Arabian Lawrencena tunnettu T. E. Lawrence.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* E. H. Newin taideteoksia  wikigallery.org
Täältä jostakin (runoantologia)

**Täältä jostakin – Suomen kenttäarmeijan runoja** on vuonna 1943 julkaistu runoantologia, joka sisältää rintamamiesten runoja. 

## Teoksen toimitustyö
Teoksen on toimittanut Olavi Paavolainen ja sen kustantaja on WSOY. Teoksessa on 140 runoa 80 runoilijalta. Alun perin teos annettiin toimitettavaksi kolmihenkiselle ryhmälle, johon Paavolaisen lisäksi kuuluivat Matti Kurjensaari ja everstiluutnantti Yrjö Vasama. Muut eivät kiireiltään juuri ehtineet osallistua toimitustyöhän, joten se jäi Paavolaisen harteille. Heidät on silti mainittu teoksen toimituskuntana. 

Teoksen kolmas painos ilmestyi 50 vuotta ensimmäisen painoksen jälkeen, 1993.

## Sisältö
Kokoelmaan oli tarjolla valtava määrä runoja, suurin osa niistä kirjoitettuna isänmaallis-aatteelliseen paatoshenkeen. Helmenä joukossa oli muun muassa Matti Kuusen "Kuolemanjuoksu", jota Paavolainen piti niin rajuna, että kehotti keventämään alkua, mutta siihen Kuusi ei kyennyt. Runon taustalla oli Kuusen kokemus Tyrjän läpimurtotaistelusta, jossa kaatui kolmisensataa suomalaista sotilasta. Hiukan tarkistettuna mutta olennaisesti samanlaisena runo sisältyy Kuusen kokoelmaan *Routa liikkuu* (1947). Niin Panu Rajala kuin Kuusen elämäkerturi Tellervo Krogerus pitävät runoa ainutlaatuisena sotarunojen joukossa. Muita merkittäviä runoja antologiassa ovat muun muassa Paavo Hynysen "Jäämeren marssi" ja Pentti Lahden "Sikermä talvisodasta 1-5". Mukana ovat myös Reino Helismaan runot "Veli, ei valintaa sulla" ja "Unta ja totta" sekä Erkki Tiesmaan runot "Kehtolaulu korsussa", "Sissien marssi" ja  "Eldankajärven jää", joka tunnetaan lauluna. 

Muita tekijöitä ja heidän runojaan ovat muun muassa:
*Ester Ahokainen, "Kaksi vierasta" ja "Pikkuveli"
*Veikko Haakana, "Suur-Harvasuo"
*Väinö Havas, "Kenttäkirje kirjailijalle" ja "Viimeinen komppania"
*Vilho Hyttinen, "Pelko", "Kylä Vienassa" ja "Pojalleni, jota en ole vielä nähnyt"
*Ilpo Kaija, "Rintaman kevät"
*Ilpo Kaukovalta, "In Memoriam"" ja "Oli aamu"
*Vilho Koljonen, "Pitkospuita pitkin", "Pysähtynyt aika", "Ehätyssavu" ja "Rantakalmisto Vepsässä"
*Lauri Lamminmäki, "Vappulaulu", "Laulu", "Me hiljaiset" ja "Isä kaatunut Syvärillä"
*Erkki Mutru, "Pystykorva-kiväärille"
*Lorenz von Numers, "I Shiltsoi"
*Aarne Palkki, "Kirje rintamalle", "Rintamalle", "Ilta Kannaksella" ja "Lomalletulo"
*Oiva Paloheimo, "Aunukselaisäidin kehtolaulu"
*Joni Rautio, "Tuo on henki, meidän henki"
*Sulo J. Saksa, "Melankolia"
*Riku Sarkola, "Uutta elämää" ja "Viimeinen"
*Olavi Siippainen, "Keskellä hyökkäystä"
*Paavo Susitaival, "Lähdettyäs" ja "Ilta korsuvalkean ääressä"
*Yrjö Vasama, "Uudenvuoden yönä Tapparissa", "Rynnäkön jälkeen" ja "Tuokio taisteluhaudassa"
*Erkki Vuorela, "Paluu" ja "Vartiossa"

Suuri osa kirjoittajista sai teokseen yhden tai kaksi runoaan, neljä runoa julkaistiin Eetu Hyvämäeltä, Vilho Koljoselta, Lauri Lamminmäeltä, Aarne R. Palkilta, Olavi Rautiolta, Kalle Riikoselta, Leo Tiaiselta ja Aarre Vuorjoelta. Kuusi runoista on lotan kirjoittamaa, kolmetoista on ruotsiksi.

## Lähteet
* Panu Rajala, *[[Tulisoihtu pimeään]]*, WSOY 2014 

### Viitteet