open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Robert Axel Hisinger

**Robert Axel Hisinger** (28. maaliskuuta 1805 Helsingin pitäjä – 8. heinäkuuta 1859 Turku) oli suomalainen senaattori ja valtioneuvos.

Hisingerin vanhemmat olivat Kymin laamannikunnan laamanni, senaattori Jacob Wilhelm Hising, aateloituna vuodesta 1784 Hisinger (1767–1843) ja Augusta Eleonora Lovisa von Kothen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1820 ja suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon 1825. Hisinger sai varatuomarin arvon 1831.

Hisinger oli Suomen senaatin oikeusosastolla ylimääräisenä kopistina 1827–1832, kopistina 1832–1837, kanslistina 1837–1838 ja protokollasihteerinä 1838–1845 ja esittelijäsihteerinä 1845–1851. Hän sai kihlakunnantuomarin arvonimen 1833 ja valtioneuvoksen arvon 1854. Hisinger oli senaatin oikeusosastolla senaattorina 1851–1854 ja uudelleen 1855–1859. Hän oli välillä senaatin talousosastolla senaattorina 1854–1855.

Hisinger oli naimisissa 1835–1841 Emilia Henrietta Rotkirchin (k. 1841) kanssa, jonka isä oli Vaasan hovioikeuden presidentti, vapaaherra Karl Fredrik Rotkirch. Hisingerin poika Robert Emil Hisinger (1838–1889) oli Viipurin hovioikeuden hovioikeudenneuvos ja valtiopäivämies. Toinen poika Fredrik Wilhelm Hisinger (1836–1887) oli upseeri ja valtiopäivämies.

## Lähteet
Gudea

**Gudea** oli mesopotamialaisen Lagašin kaupungin *ensi* eli hallitsija. Hänen hallituskautensa on ajoitettu vuosiin 2144–2124 ennen ajanlaskun alkua. 

## Elämäkerta
Gudea ei todennäköisesti ollut syntyjään kaupunkilainen. Hän oli mennyt naimisiin kaupungin hallitsijan Ninallan (hallisijana 2164–2144 eaa.) tyttären kanssa ja päässyt näin hoviin. Toisten aikansa kaupunkiruhtinaiden tapaan hän ei koskaan mainitse ylempää herraansa, Urin kuningasta Šulgia, joka kerskui olevansa koko Sumerin kuningas. Gudealla vaikuttaakin olleen melko itsenäinen asema, ja hän kävi omia sotia itäisessä Tigrismaassa silloisen Elamin rajalla sijainnutta Anšania vastaan.

Saamaansa sotasaalista Gudea käytti rakentamiseen. Piirtokirjoituksissaan hän kertoo hankkineensa rakennusaineita paitsi Anšanista, Tilmunista (nyk. Bahrain), setripuita Amanuksesta, kallisarvoisia kiviä Syyriasta ja kultaa Arabiasta. Mitä hän antoi vaihtotavarana, ei ole tiedossa. Lisäksi hän kertoo hallitsevansa 216 000 alamaista. 

Piirtokirjoituksissaan, jotka ovat tyyliltään runollisia, Gudea antaa kuvan hallitsijasta, joka on tyyliltään kokonaan toisenlainen kuin aikansa kerskuvat itsevaltiaat. Hänen mukaansa ihmisen velvollisuus on palvella jumalia. Unissaan hän saa käskyn rakentaa temppeleitä. Peruskiven laskemisjuhlassa Gudea teki jotain ennenkuulumatonta: hän teki kaikkein hankalimmat työt. Temppelin rakennustöitä hän kuvaili ylpeänä, että ketään ei lyöty, ei edes orjaa eikä orjatarta. 

Kun temppeli oli valmis, juhlittiin seitsemän päivää. Orjat olivat isäntiensä ja emäntiensä rinnalla. ja köyhä ja rikas nukkuivat rinnakkain. Jumalien palvelemisen ohella Gudea piti ihmisen velvollisuutena ja autuutena työn tekemistä.

Nuolenpääkirjoituksissa Gudea kertoo, että Lagašin kaupungin todellinen hallitsija on paikkakunnan nimikkojumala Ningirsu. Gudea uskoi näkyihin ja enteisiin, kuten itämailla on yleistä. Unessa Ningirsu ilmaisi tahtonsa Gudealle ja antoi ohjeet temppelirakennusten koristelutöistä sekä uusien monumentaalisten temppelien rakentamisesta Lagašin kaupungin keskustaan. Kaupunkilaisten velvollisuus oli auttaa temppelien rakentamisessa tai muuten he vetäisivät päälleen kirouksen. Gudea uhrasi eläimiä Ningirsu-jumalan temppelissä. Nyljettyään lampaan tai vuohen hän otti taljan makuualustakseen, suitsutti palavaa sypressipuuta suitsutusastiassa ja kävi nukkumaan temppelin lattialle toivoen saavansa unessa viestin jumalolennoilta.

Gudean piirteet ovat säilyneet jälkipolville monissa  säilyneissä patsaissa. Niissäkään hän ei esiinny sotaisana, vaan nöyränä jumalia palvelevana hallisijana. Hallitsijana Gudeaa seurasi hänen poikansa Ur- Ningirsu.

## Lähteet
* Grimberg, Carl: Kansojen historia, osa 1, Egypti- Etu-Aasia. Helsinki: WSOY 1980.

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Edzard, Dietz Otto: Gudea and His Dynasty. University of Toronto Press Incorporated. Toronto, Buffalo, London 1997
Helmiina

**Helmiina** on vanha suomalainen naisennimi, joka on lyhentymä Vilhelmiinasta. Sitä on esiintynyt paljon varsinkin Pohjanmaalla. Tyypillisesti Helmiina on ollut jälkimmäinen etunimi.

1980-luvulla alkanut vanhojen nimien muoti on lisännyt Helmiinojen lukumäärää. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on toukokuuhun 2024 mennessä tilastoitu noin 3&nbsp;620 Helmiinaa. Heistä suurin osa on syntynyt 2000- tai 2010-luvulla.

Helmiinoilla on kaima myös eläinmaailmassa: B. Helmiina on suomalainen ravihevonen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Helmiina (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Johan Erik Bergbom

**Johan Erik Bergbom** (17. marraskuuta 1796 – 13. syyskuuta 1869 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja valtioneuvos.

Bergbomin vanhemmat olivat Saloisten kihlakunnan kruununvouti, hovineuvos Gabriel Bergbom (1768–1838) ja Katarina Elisabet Peldan. Hän pääsi ylioppilaaksi 1812 ja valmistui Turun akatemiasta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1819 sekä molempien oikeuksien kandidaatiksi 1823. Bergbom sai varatuomarin arvon 1824. Myöhemmin hän valmistui vielä molempien oikeuksien tohtoriksi 1840 ja hänestä tuli riemumaisteri 1869.

Bergbom oli Vaasan hovioikeudessa kanslistina 1826–1831, aktuaarina 1831–1832, ylimääräisenä viskaalina 1832, notaarina 1832–1835 ja varakanneviskaalina 1835–1839. Hän oli sitten Viipurin hovioikeudessa asessorina 1839–1850 ja hovioikeudenneuvoksena 1850–1857. Bergbom oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1851–1869. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1855.

Bergbom oli naimisissa vuodesta 1833 Fredrika Juliana Roschierin (k. 1854) kanssa, jonka isä oli laamanni Erik Gustaf Roschier (1788–1846). Heidän poikiaan olivat Suomalaisen teatterin johtaja Kaarlo Bergbom, Suomen Pankin pankinkomissaari, kamarineuvos Axel Gabriel Bergbom (1846–1900) ja senaattori Erik Ossian Bergbom, aateloituna vuodesta 1903 Wuorenheimo. Bergbomin tyttäriä olivat Suomalaisen teatterin toisena johtajana toiminut Emilie Bergbom ja järjestövaikuttajana tunnettu Augusta af Heurlin. Kolmas tytär Fredrika Elisabet oli naimisissa senaattori Axel Gustaf Samuel von Troilin kanssa.

## Lähteet
Beethovenin jouluseikkailu

**Beethovenin jouluseikkaulu** () on vuonna 2011 julkaistu yhdysvaltalainen elokuva. Elokuva on *Beethoven*-elokuvasarjan seitsemäs osa.
Ritarit (suku)

**Ritarit** (*Papilio*) on ritariperhosten heimoon kuuluva suku. Siihen kuuluu noin 200 lajia. Niitä esiintyy eniten tropiikissa ja napaseutuja lukuun ottamatta kaikilla maailman mantereilla. Suomessa ja laajalti Euroopassa esiintyvä laji on ritariperhonen (*Papilio machaon*). Heimon lajit syövät enimmäkseen sarjakukkaiskasveja, ruutakasveja ja laakerikasveja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luca Mora

**Luca Mora** (s. 10. toukokuuta 1988) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Lega Prossa pelaavaa US Alessandria Calciota. Vasenjalkainen Mora on pelipaikaltaan vasen keskikenttäpelaaja.

## Ura
### Seurajoukkueura
Mora aloitti uransa Serie D:ssä pelanneessa Castellaranossa, jossa hän pelasi vuosina 2007–2009 60 ottelua tehden 14 maalia. Vuodet 2009–2011 Mora edusti Lega Pro Seconda Divisionen Crociati Nocetoa, jossa maaleja kertyi 54 ottelussa neljä kappaletta. Kauden 2011–2012 hän pelasi saman sarjan Pro Patriassa, jossa hän pelasi 32 ottelua tehden yhden maalin.

Vuodesta 2012 lähtien Mora on edustanut US Alessandria Calciota. Seura pelaa nykyisin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Lega Prossa.

### Maajoukkueura
Mora kuului Italian joukkueeseen vuoden 2015 kesäuniversiadeissa Gwangjussa, jossa joukkue voitti kultaa kaatamalla finaalissa Etelä-Korean.

## Muuta
Mora opiskelee filosofiaa Parman yliopistossa. Tätä kautta hän sai mahdollisuuden osallistua universiadeihin, jotka on tarkoitettu yliopistossa opiskeleville.

## Lähteet
Morosini

**Morosini** on italialainen sukunimi. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

*Francesco Morosini (1618 – 1694), Venetsian doge 1688-1694
*Giovanni Morosini (1719 – 1789), italialainen roomalaiskatolinen piispa
*Leonardo Morosini (s. 1995), italialainen jalkapalloilija
*Piermario Morosini (1986 – 2012), italialainen jalkapalloilija
Paul Henrik Edelheim

** Paul Henrik Krogius**, aateloituna vuodesta 1817 **Edelheim** (5. maaliskuuta 1801 Porvoo – 24. kesäkuuta 1855 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja valtioneuvos.

Edelheimin vanhemmat olivat senaattori Fredrik Vilhelm Krogius, aateloituna vuodesta 1817 Edelheim (1770–1833) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Anna Maria Franzén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1815 ja valmistui Turun akatemiasta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1819 sekä molempien oikeuksien kandidaatiksi 1823. Myöhemmin hän valmistui vielä molempien oikeuksien tohtoriksi 1840.

Edelheim oli Suomen senaatin oikeusosastolla ylimääräisenä kopistina 1824–1826, prokuraattorintoimituskunnan kopistina 1826–1827, oikeusosastolla kopistina 1827–1832, kanslistina 1832–1837, protokollasihteerinä 1837–1841 ja esittelijäsihteerinä 1841–1844. Hän oli samalla sotaviskaalina Suomen ylisotaoikeudessa 1826–1831 ja 1837–1849. Edelheim oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1844–1855 ja samalla hän oli tie- ja vesikulkulaitosjohtokunnan jäsen vuodesta 1845. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1854.

Edelheim oli naimisissa 1844–1854 serkkunsa Emilia Kristina af Brunérin (k. 1854) kanssa jonka isä oli Oulun laamannikunnan laamanni Jonas Brunér, aateloituna vuodesta 1840 af Brunér (1777–1848). Heidän lapsiaan olivat insinööri Frans Edvard Edelheim ja toimittaja, kirjailija Anna Edelheim sekä varatuomari, valtiopäivämies Paul Wilhelm Jonas Edelheim.

## Lähteet
Le journal d’une femme de chambre

**Le journal d’une femme de chambre** tarkoittaa seuraavia:

**[[Le journal d’une femme de chambre (kirja)|Le journal d’une femme de chambre]]*, vuonna 1900 ilmestynyt Octave Mirbeaun romaani
**[[Kotiapulaisen päiväkirja]]*, Jean Renoirin ohjaama elokuva vuodelta 1946
**[[Kamarineidon päiväkirja]]*, Luis Buñuelin ohjaama elokuva vuodelta 1964
**[[Journal d’une femme de chambre (vuoden 2015 elokuva)|Journal d’une femme de chambre]]*, Benoît Jacquot’n ohjaama elokuva vuodelta 2015
Diskovibrator

__NOTOC__
**Diskovibrator** on suomalaisen industrial metal -yhtyeen Turmion Kätilöiden kuudes studioalbumi. Albumi julkaistiin 25. syyskuuta 2015 (alkuperäinen julkaisupäivä oli 11. syyskuuta) levymerkillä Osasto-A. Albumi meni suoraan Suomen virallisen listan ykköseksi viikolla 40/2015.

Kappaleista ”Hyvissä höyryissä” sekä ”Lataa ja varmista” julkaistiin musiikkivideot.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 
* Kaaoszine.fi: 9/10
* Soundi: 

## Lähteet
Otto Reinhold Rehbinder

**Otto Reinhold Rehbinder** (21. tammikuuta 1795 Leppävirta – 17. tammikuuta 1855 Helsinki) oli suomalainen senaattori, vapaaherra ja valtioneuvos.

Rehbinderin vanhemmat olivat Savon jalkaväkirykmentin kapteeni, vapaaherra Gustaf Henrik Rehbinder (k. 1813) ja Maria Charlotta Furumarck. Hän pääsi ylioppilaaksi 1810 ja suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon 1813. Rehbinder sai varatuomarin arvon 1817.

Rehbinder oli Vaasan hovioikeudessa kanslistina 1818–1819, aktuaarina 1819, ylimääräisenä viskaalina 1819–1820, notaarina 1820–1822, varakanneviskaalina 1822–1823, asessorina 1823–1841 ja hovioikeudenneuvoksena 1841. Rehbinder oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1841–1855. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1855.

Rehbinder oli naimisissa vuodesta 1824 Ulrika Sofia Loden kanssa.

## Lähteet
August Lohman

**August Lohman** (27. tammikuuta 1794 Masku – 11. lokakuuta 1863 Viipuri) oli suomalainen senaattori, hovioikeudenneuvos, laamanni ja valtioneuvos.

Lohmanin vanhemmat olivat Mynämäen kihlakunnan kruununvouti Lorentz Konrad Lohman (k. 1810) ja hänen toinen puolisonsa Gustava Achrenius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1812 ja suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon. Lohman sai varatuomarin arvon 1819.

Lohman oli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä notaarina 1818, kanslistina 1818–1819, ylimääräisenä viskaalina 1819–1822, notaarina 1822–1828, protonotaarina 1828–1831 ja asessorina 1823–1837. Hän sai hovioikeudenneuvoksen arvonimen 1837. Lohman oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1837–1851 ja hän oli samalla hovioikeudenneuvoksena Turun hovioikeudessa vuodesta 1841 lähtien. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1844. Viimeksi Lohman oli Viipurin laamannikunnan laamannina vuodesta 1851 alkaen kunnes jäi virkavapaalle 1862.

Lohman oli naimisissa vuodesta 1820 Johanna Amalia Luthmanin kanssa.

## Lähteet
Ernst Fredrik Brander

**Ernst Fredrik Brander** (22. tammikuuta 1788 Pori – 26. elokuuta 1860 Turku) oli suomalainen senaattori ja Vaasan hovioikeuden presidentti.

Branderin vanhemmat olivat Vehmaan kirkkoherra Fredrik Reinhold Brander (1730–1800) ja hänen kolmas puolisonsa Barbro Helena von Willebrand. Hän pääsi ylioppilaaksi 1803 ja suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon 1807.

Brander oli Suomen sodan aikana Hämeen läänin jalkaväkirykmentin vt. sotatuomarina. Hän oli sitten hallituskonseljin (senaatin) oikeusosastolla ylimääräisenä kopistina 1810–1811, vakinaisena kopistina 1811–1812, kanslistina 1812–1816 ja protokollasihteerinä 1816–1819. Brander oli Turun hovioikeudessa asessorina 1819–1826 ja hovioikeudenneuvoksena 1826–1836. Brander oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1836–1841 ja Vaasan hovioikeuden presidenttinä 1841–1856.

Brander oli naimisissa 1814–1815 Sofia Katarina von Willebrandin (k. 1815) kanssa ja 1817–1857 Fredrika Albertina von Willebrandin (k. 1857) kanssa. Metsänhoitaja Ernst Albert Gustaf Brander (1827-1891) oli Branderin poika toisesta avioliitosta. Valokuvaaja Signe Brander oli Ernst Fredrik Branderin pojantytär.

## Lähteet
Koripallon miesten SM-sarjakauden 1958 kokoonpanot

Tässä artikkelissa on lueteltu Koripallon miesten SM-sarjakauden 1958 kokoonpanot. 1970-luvun alkuun asti käytännössä kaikki pääsarjapelaajat olivat suomalaisia.

## Joukkueiden kokoonpanot
### [[Helsingin Jyry]]

Lisäksi joukkueessa pelasi Osmo Tuorila (yksi ottelu).

### [[Helsingin Kisa-Toverit]]

Lisäksi joukkueessa pelasivat Taisto Fält (yksi ottelu) ja valmentaja Pentti Salmi (neljä ottelua).

### [[Helsingin Urheilijat -41]]

Lisäksi joukkueessa pelasivat Taisto Lehtonen (kaksi ottelua), Jaakko Pesonen (kolme ottelua) ja Erkki Lariola (neljä ottelua).

### [[Visa-Basket|Helsingin Visa]]

Lisäksi joukkueessa pelasi Hemmo Lampila (yksi ottelu).

### [[Karhun Pojat]]

Lisäksi joukkueessa pelasivat Harri Timonen (kaksi ottelua), Malm (yksi ottelu) ja valmentaja Eino Ojanen (yksi ottelu).

### [[KTP-Basket|Kotkan Työväen Palloilijat]]

Lisäksi joukkueessa pelasivat Viljo Eistola (yksi ottelu) ja Juhani Ollikainen (neljä ottelua).

### [[Namika Lahti|Lahden NMKY]]

Lisäksi joukkueessa pelasi Martti Ikonen (neljä ottelua).

### [[Pantterit]]

Lisäksi joukkueessa pelasivat Matti Lappalainen (neljä ottelua), Juha Leponiemi (yksi ottelu) ja valmentaja Juhani Salmenkylä (yksi ottelu).

### [[Tampereen Pyrintö (koripallo)|Tampereen Pyrintö]]

Lisäksi joukkueessa pelasivat Seppo Aarnivala (kaksi ottelua), Pentti Hotinen (yksi ottelu), Kalle Kettula (yksi ottelu), Pertti Parviainen (yksi ottelu), Veikko Tarmio (yksi ottelu) ja Tuominen (yksi ottelu).

### [[Torpan Pojat]]

Lisäksi joukkueessa pelasivat Tom Hynninen (kolme ottelua), Taisto Taivassalo (kaksi ottelua) ja Nikolai Krjukoff (kaksi ottelua).

### [[Turun Urheiluliitto]]

Joukkueessa pelasivat lisäksi Veli Hurme (viisi ottelua), Juhani Lehmussaari (yksi ottelu) ja Olavi Lintervo (kaksi ottelua).

### [[Työväen Maila-Pojat]]

Joukkueessa pelasivat lisäksi Seppo Kiviniemi (yksi ottelu), Mikko Voutilainen (yksi ottelu) ja valmentaja Matti Manselius (yksi ottelu).

## Lähteet
* Kausi 1958  Suomen Koripalloliitto
Vuohensalo (Muuratjärvi)

**Vuohensalo** on Muuratjärven suurin saari Jyväskylän Korpilahdella Tikkalan kylän lähellä. Saari on asuttu, ja se on yhdistetty sillalla mantereeseen. Saaren pinta-ala on noin 65 hehtaaria. 

## Maantietoa
Vuohensalo on noin 1,7 kilometriä pitkä, 550 metriä leveä ja sen pinta-ala on noin 65 hehtaaria. Saaren pohjoispään ja mantereen väliin jää Pöykynlahti, johon laskee lännestä Vuojoki. Hieman etelämpänä kapeassa salmessa sijaitsee silta, joka yhdistää saaren mantereeseen. Asutus saarella on keskittynyt sen pohjois- ja eteläpäähän. Vuonna 2016 saaressa oli 11 vakituista asukasta.

Saaren maaperä on pääosin kalliota ja hiekkamoreenia, mutta keskiosassa esiintyy myös hieman hiesua. 

## Luontoarvoja
Suurin osa Vuohensalosta on eteläpään Saarelan tilan ympäristöä lukuun ottamatta metsää. Huomattavia saarelta havaittuja lintulajeja ovat palokärki, pikkutikka, pohjantikka ja pyy. Saari on myös liito-oravan elinympäristöä. 

## Lähteet
Mûr-de-Bretagne

**Mûr-de-Bretagne** on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d’Armorin departementissa Bretagnen alueella. Kunnan nähtävyys on vuosina 1693–1722 rakennettu kappeli, *Chapelle de Sainte-Suzanne*. Kunnassa sijaitsee osittain Bretagnen suurin järvi Lac de Guerlédan. Se on tekojärvi, joka syntyi kun Blavetjoki padottiin vuosina 1923–1930. Järvi on nykyään suosittu virkistyskohde.


Tiedosto:La_chapelle_de_Ste-Suzanne,_Mur_de_Bretagne.jpg|Chapelle de Sainte-Suzanne
Tiedosto:Barrage_Guerledan.JPG|Guerlédan-järven pato


## Aiheesta muualla

## Lähteet
ITE-taiteen kannatusyhdistys – ITE

**ITE-taiteen kannatusyhdistys – ITE ry** on Maaseudun Sivistysliiton ja Kansanmusiikkisäätiön aloitteesta vuonna 2004 perustettu yhdistys, jonka tehtävänä on edistää suomalaisen nykykansantaiteen eli ITE-taiteen asemaa, toimintaa ja kokoelmatyötä. Yhdistyksen hallitus toimii kehittäjänä ja asiantuntijana ITE-taiteen alalla käytännön työtä tekevien organisaatioiden ja toimijoiden kanssa Suomessa ja kansainvälisesti. Yhdistys tukee K.H. Renlundin museon ja Maaseudun Sivistysliiton ylläpitämän ITE-museon toiminnan kehittämistä liikkuvana nykykansantaiteen museona. 

ITE ry:n puheenjohtajana toimii taiteilija, professori Veli Granö, varapuheenjohtajana ITE-amanuenssi Elina Vuorimies ja sihteerinä kulttuurituottaja Raija Kallioinen. Muut hallituksen jäsenet ovat amanuenssi Vesa Anttila, taiteen tohtori, tutkija Minna Haveri, graafikko Kimmo Heikkilä, kulttuurijohtaja Helka Ketonen ja emeritusprofessori Seppo Knuuttila.

Yhdistyksen kotipaikka on Helsinki. Yhdistyksessä oli vuoden 2015 lopussa 24 henkilöjäsentä.

## Lähteet
Johan Gustaf Holmberg

**Johan Gustaf Holmberg** (18. tammikuuta 1779 Oulu – 21. kesäkuuta 1854 Maksamaa) oli suomalainen senaattori ja Vaasan hovioikeuden hovioikeudenneuvos.

Holmbergin vanhemmat olivat lääninsihteeri, laamanni Karl Gustaf Holmberg (1744–1808) ja Margareta Aejmelaeus. Hän kävi Oulun triviaalikoulua, pääsi ylioppilaaksi 1795 ja suoritti tuomarintutkinnon Turun akatemiassa 1795.

Holmberg oli Vaasan hovioikeudessa kanslistina 1801–1805, aktuaarina 1805, notaarina 1805–1806, asessorina 1806–1817 ja hovioikeudenneuvoksena 1817–1837. Hän oli lisäksi Oulun läänin varalääninsihteerinä 1803–1806 ja oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1834–1836.

Holmberg oli naimisissa 1824–1836 Katarina Elisabet Candelinin (k. 1836) kanssa ja vuodesta 1836 Gustava Hilaria Flygaren kanssa.

## Lähteet
Karhonsaari

**Karhonsaari** on Kallaveden saari Kuopiossa. Siellä on yksi pieni järvi tai lampi ja kaksi luonnonsuojelualuetta. Saaressa on myös Savo-Karjalan luontopiirin huviloita. Siellä järjestetään lasten ja nuorten luontoleirejä, talkooleirejä, retkiä, seminaareja ja muita tapahtumia.

## Karhonsaaren saha
Karhonsaaressa toimi vuosina 1875–1910 Pohjois-Savon ensimmäinen höyrysaha jonka perustaja oli Juankosken ruukin ja sahan omistanut Jacob Jernberg. Karhonsaaren saha oli 1900-luvun alussa Kuopion alueen suurin ja siellä oli työssä vuonna 1910 225 henkilöä. Sahan omisti viimeksi Oy Halla Ab joka lakkautti sahan 1910 laskusuhdanteen ja huonon kannattavuuden takia.

Karhonsaaren sahasta on nykyisin jäljellä Karhonsalmen rannalla sijaitseva tiilinen kuivaamorakennus, muut saharakennukset on purettu. Entisellä saha-alueella on nykyisin vielä raamien raunioita, entisiä tienpohjia, vedenalaisia laiturirakenteita ja hylkypuutavaralla täytetty ranta-alue. Sahan lautatarhan paikalla on nykyisin istutuskuusikko. Karhonsaarella olevat huvilat ovat myös peräisin sahan toiminta-ajalta. Keltainen huvila rakennettiin 1901 sahanjohtajan asunnoksi ja punainen huvila rakennettiin 1903 sahanjohtajan anopin kesähuvilaksi. Suurin osa sahan työväestä asui Vaajasalossa Karhonsalmen taajamassa sekä Toivalassa ja Karhonsaaressa asui vain 60 henkilöä.

Kymi Oy osti Oy Halla Ab:n 1916 ja tämän jälkeen Karhonsaari oli 1960-luvulle saakka yhtiön metsänhoitajien kesänviettopaikkana. Saarella harjoitettiin myös maataloutta aina 1960-luvulle saakka jolloin pellot istutettiin kuuselle. Karhonsaareen oli säännöllinen laivaliikenne aina vuoteen 1957 saakka. Karhonsaari siirtyi Kuopion kaupungin omistukseen 1982 maanvaihdon seurauksena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kalervo Killinen : Museolle aarteita järvenpohjasta. Kuopion isänmaallisen seuran kaunis aikaansaannos: Sandelsin sotaveneitä kuivalle maalle Karhonsalmesta, Hakkapeliitta, 27.02.1934, nro 9, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Deuce (artisti)

**Aron Erlichman** (s. 2. maaliskuuta 1983 Los Angeles, Kalifornia), tunnettu paremmin taiteilijanimellä **Deuce**, on yhdysvaltalainen musiikkituottaja, laulaja-lauluntekijä ja räppäri. Hän tuli tunnetuksi rap rock-yhtye Hollywood Undeadin yhtenä perustajana, sanoittajana ja vokalistina. Hän erosi yhtyeestä vuonna 2010, ja aloitti soolouran yhdessä taustabändinsä, Nine Livesin kanssa.

Deuce julkaisi debyyttialbuminsa, *Nine Lives*in huhtikuussa 2012. Albumi myi ensimmäisellä viikollansa 11&nbsp;425 kopiota. Hän on myös tehnyt yhteistyötä yhtyeiden brokeNCYDE ja Blood on the Dance Floor kanssa.

## Musikaalinen ura
#### Uran alkuvaiheet (2001–2005)
Deuce alkoi luoda rock-tyylistä musiikkia omalla nimellänsä Aron Erlichman, vuonna 2001. Vuonna 2005, hän julkaisi muutamia kappaleita hänen luomaltaan EP:ltänsä internetissä. Myöhemmin samana vuonna hän perusti Hollywood Undeadin yhdessä Jorel Deckerin ja Jeff Phillipsin kanssa. Hän lauloi puhtaat lauluosuudet, ja tuotti instrumentaaliosuuksia kunnes myöhemmin vuonna 2010 poistui bändistä.

#### Hollywood Undead (2005–2010)
Deucen ensimmäinen julkaisu bändin kanssa oli debyyttisingle, *The Kids*, joka sai suurta positiivista huomiota MySpacessä. Bändin alkuajoilla Deuce tunnettiin roolinsa mukaisella aiemmalla taiteilijanimellänsä "The Producer" (suom. Tuottaja), mutta hän päätti muuttaa sen pseudonyymiin Deuce hieman myöhemmin.

Hollywood Undead teki läpimurtonsa vuonna 2008 debyyttialbumillaan *[[Swan Songs]]*, joka myi kultaa (500&nbsp; 000 kappaletta) Yhdysvalloissa. Yhtye julkaisi myös kaksi EP:tä vuosina 2009 ja 2010, *Swan Songs B-Sides EP*:n ja *Swan Songs Rarities EP*:n. Lisäksi julkaistiin yksi livealbumi vuonna 2009, nimeltään *Desperate Measures*. Nämä olivat yhtyeen albumit, joilla Deuce esiintyi.

Alkuvuodesta 2010 Deuce jätti bändin. Hän selitti tätä musiikillisillä erimiellisyyksillä.

Hän julkaisi pian tämän jälkeen YouTube-videopalvelussa kappaleen *Story of a Snitch*, jossa hän haukkuu Hollywood Undeadin jäseniä, ja väittää, että hänet potkittiin ulos yhtyeestä. 

#### Sooloura (2010–)
Pian jätettyään Hollywood Undeadin, Deuce päätti aloittaa soolouran. Hän on julkaissut yhdessä taustabändinsä Nine Livesin kanssa kaksi studioalbumia, kolme EP:tä ja yhden mixtapen.

Hänen musiikkinsa on hyvin samantyylistä kuin Hollywood Undeadin, rap rockin ja hip-hopin sekoitusta vivahteella metallimusiikkia.

Deuce käyttää erimallisia maskeja musiikkivideoissaan ja live-esiintymisissään, kuten aiemman yhtyeensä Hollywood Undeadin jäsenetkin.

## Diskografia

### Studioalbumit

### EP:t

### Mixtapet

### Singlet
* 2011: *Let's Get It Crackin*  (mukana Jeffree Star) 
* 2012: *America*
** *Help Me*
** *Nobody Likes Me* (mukana Truth & Ronnie Radke) 
** *I Came To Party* (mukana Truth & Travie McCoy)
* 2013: *The One*
* 2015: *Invicible*
** *Just Pretend* (mukana Gadjet)

### Musiikkivideot
* 2011: *Let's Get It Crackin* (mukana Jeffree Star)
* 2012: *America*
** *Help Me*
** *I Came To Party (Album Version)* (mukana Truth & Travie McCoy)
** *I Came To Party (Rock Radio Mix)* (mukana Truth & Travie McCoy)
* 2013: *The One*
Maher Meshaal

**Maher Meshaal**, joka tunnetaan myös nimellä **Abu Hajar al-Hadrami**, oli saudiarabialainen Isis-järjestöön kuulunut laulaja ja lauluntekijä. Meshaalin säveltämää musiikkia käytettiin usein järjestön julkaisemilla videoilla taisteluista ja teloituksista. 

Saudi Gazette lehden mukaan Meshaal oli ennen liittymistään Isis-järjestöön huhtikuussa 2013 työskennellyt laulajana ja imaamina saudiarabialaisessa moskeijassa maan pääkaupunki Riadissa. Järjestön kannattajien Twitter-tilien mukaan hän kuoli Yhdysvaltojen tekemässä ilma-iskussa Syyrian Hasakassa. Toisten tietojen mukaan iskut tapahtuivat Deir ez-Zorin kaupungissa.

Meshaalin luomiin jihadistisiin kappaleisiin kuului esimerkiksi *Saleel al-Sawarem* tai *Saleel al-Sawarim*. Kappaleet tehtiin yksinomaan laulamalla, eikä niissä käytetty soittimia. Soittimien uskotaan olevan islamin mukaan haram eli kiellettyjä. Tyyliä kutsutaan nimellä nashid. Laulajan ääntä on muunnettu digitaalisesti siten, että kappaleeseen on saatu aikaan kuoromainen vaikutelma. Isis-järjestön nashidien julkaisija on vuonna 2013 perustettu Ajnad Media Foundation.

## Lähteet
Marie Avgeropoulos

**Marie Avgeropoulos** (s. 17. kesäkuuta 1986 Ontario) on kanadalainen malli ja näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi vuonna 2009 julkaistun *[[I Love You, Beth Cooper]]* -komediaelokuvan myötä. Avgeropoulos on myöhemmin esiintynyt myös *[[Hunt to Kill]]* -elokuvassa sekä televisiosarjoissa *[[Cult (televisiosarja)|Cult]]* ja *[[Eloonjääneet]]*.

## Ura
Avgeropoulos esiintyi muutamissa mainoksissa ennen kuin ohjaaja Chris Columbus kiinnitti hänet Valli Wooleyn rooliin komediaelokuvaan *I Love You, Beth Cooper*. Vuonna 2010 Avgeropoulos esitti Kim Rhodesia elokuvassa *Hunt to Kill*. Hän oli ehdolla Golden Globe -palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa *[[50/50 (vuoden 2011 elokuva)|50/50]]* vuonna 2011. Televisiossa hänen ensimmäinen suuri roolinsa oli The CW:n *Cult*-sarjassa vuonna 2013. The CW kiinnitti Avgeropoulosin *Eloonjääneet*-sarjaan Octavia Blaken rooliin 2014.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nicole Brändli

**Nicole Brändli-Sedoun** (o.s. **Brändli**, s. 18. kesäkuuta 1979 Horgen, Zürichin kantoni) on sveitsiläinen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1998–2009. Hän voitti Giro Donnen kokonaiskilpailun 2001, 2003 ja 2005. MM-kilpailuissa hän sai hopeaa aika-ajossa 2001 ja 2002 sekä maantieajossa 2002.

## Saavutuksia

Lähde: Cycling Archives
;1997
:MM-kilpailut, junioreiden maantieajossa hopeaa
;1999
:EM-kilpailut, alle 23-v. aika-ajossa hopeaa, maantieajossa pronssia
:MM-kilpailut, naisten maantieajossa kymmenes
;2000
:EM-kilpailut, alle 23-v. aika-ajossa pronssia
:Aika-ajon Sveitsin-mestaruus
;2001
:Giro Donne, kokonaiskilpailun sekä 10. ja 11. etapin voitto
:Memorial Michela Fanini, kokonaiskilpailun voitto
:Trofeo Alfredo Binda - Comune di Cittiglio, voitto
:Maantieajon Sveitsin-mestaruus
:EM-kilpailut, alle 23-v. aika-ajossa kultaa
:MM-kilpailut, naisten aika-ajossa hopeaa, maantieajossa kuudes
;2002
:Vuelta a Castilla y León, kokonaiskilpailun voitto
:Maantieajon Sveitsin-mestaruus
:Grande Boucle, 9. etapin voitto
:MM-kilpailut, maantieajossa ja aika-ajossa hopeaa
;2003
:Giro Donne, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto
:Gracia–Orlová, kokonaiskilpailun voitto
:Maantieajon Sveitsin-mestaruus
;2004
:Gracia–Orlová, kokonaiskilpailun voitto
:GP Carnevale d'Europa, voitto
:MM-kilpailut, maantieajossa kuudes
;2005
:Albstadt, kokonaiskilpailun ja 2. etapin (mäkiaika-ajo) voitto
:Bern–Oberbottigen, voitto
:Giro Donne, kokonaiskilpailun, prologin, 1. etapin ja 7. etapin (aika-ajo) voitto
;2006
:Giro Donne, kokonaiskilpailussa toinen, 1. etapin (aika-ajo) voitto
:GP de Plouay, voitto
:Memorial Michela Fanini, 3. etapin voitto
:MM-kilpailut, maantieajossa kahdeksas
;2007
:Giro Donne, kokonaiskilpailussa toinen, 5. etapin voitto
:Trophée d'Or Féminin, 2. etapin voitto
;2008
:Giro del Lago Maggiore - GP Knorr, voitto
;2009
:Giro Donne, kokonaiskilpailussa kolmas
:MM-kilpailut, maantieajossa kahdeksas

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Deuce

**Deuce** voi tarkoittaa seuraavia:

* Deuce, Aron Erlichman (s. 1983), yhdysvaltalainen musiikkituottaja, laulaja, lauluntekijä ja rap-artisti
* *[[Deuce (albumi)|Deuce]]*, Rony Gallagherin albumi vuodelta 1971
* ”Deuce”, Kiss-yhtyeen kappale vuodelta 1974
* English Electric DEUCE, varhainen brittiläinen tietokone
* *[[Deuce (tv-sarja)|Deuce]]*, amerikkalainen televisiosarja vuosilta 2017–19
* Deuce, Manhattanin 42. kadun lempinimi 1950–1980-luvuilla
Thomas Barr

**Thomas Barr** (s. 24. heinäkuuta 1992) on irlantilainen 400 metrin aitajuoksija.

Barr sijoittui kuudenneksi alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tallinnassa 2011. Hän karsiutui välierissä Helsingin EM-kilpailuissa 2012.  Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tampereella 2013 hän oli kahdeksas. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän karsiutui aitajuoksun välierissä ja kuului viidenneksi sijoittuneeseen Irlannin joukkueeseen 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä. Hän voitti kultaa 400 metrin aitajuoksussa Gwangjun universiadeissa 2015 ajalla 48,78. Pekingin MM-kilpailuissa hän karsiutui välierissä.

Barr karsiutui 2016 Amsterdamin EM-kilpailuissa 400 metrin aitajuoksun välierissä ja kuului viidenneksi sijoittuneeseen Irlannin 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestijoukkueeseen. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 400 metrin aitajuoksussa neljänneksi Irlannin ennätysajalla 47,97. Hän oli jo välierässä kohentanut maansa ennätyksen lukemiin 48,39. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän selviytyi välierään, muttei startannut siihen. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän saavutti pronssia ajalla 48,31. Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui 400 metrin juoksun alkuerissä. Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä. Vuonna 2022 hän karsiutui välierissä sekä Eugenen MM- että Münchenin EM-kilpailuissa.

Barr juoksi Rooman EM-kilpailuissa 2024 kolmannen osuuden Irlannin joukkueessa, joka voitti kultaa 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin sekaviestissä euroopanennätysajalla 3.09,92. 400 metrin aitajuoksussa hän karsiutui välierissä.

Barr on juossut sisäradoilla 400 metriä aikaan 46,44 Athlonessa helmikuussa 2020.

## Lähteet
Pekka Kariniemi

**Pekka Kariniemi** (s. 3. toukokuuta 1953) on Biolanin hallituksen puheenjohtaja ja entinen toimitusjohtaja (1978–2008). 

Kariniemi on toiminut Biolanin tuotanpäällikkönä 1974–1978, toimitusjohtajana 1978–2008 ja vuodesta 2008 hallituksen puheenjohtajana.

**Huomionosoitukset**:
* Euran vuoden yrittäjä 1987
* Satakunnan Yrittäjäpalkinto 1992
* Valtakunnallinen Yrittäjäpalkinto 1995
* Pro Eura -mitali 1995
* Kultainen Avain -kunniakirja 2001;
* Maakunnan menestyjä 2004;
* Satakunnan Innosuomi 2004;
* Maakunnan menestyjä / Favorit Tuote Oy 2005;
* Satakunnan Innosuomi 2008;
* European Business Awards for the Environment: 1 palkinto sarjassa Prosessi Novarbo closed greenhouse management system 2009;
* Vuoden Huussiteko -palkinto, Kultainen talikko 2014

Pekka Kariniemen isä Hannes Kariniemi perusti Biolanin 1974. Taustalla oli johtoajatus: Satakunnan ja Varsinais-Suomen broilenkasvattamoissa syntyvä lanta on saatava hyötykäyttöön.

## Lähteet
FK Ventspils

**Futbola Klubs Ventspils** oli jalkapalloseura Ventspilsin kaupungista Latvian luoteisosasta. Se pelaa Latvian korkeimmalla sarjatasolla Virslīgassa. Seura on perustettu 1997. Ventspils on voittanut Latvian mestaruuden kuudesti: 2006, 2007, 2008, 2011, 2013 ja 2014. Latvian cupin se on voittanut kuudesti: 2003, 2003, 2005, 2007, 2011 ja 2013. Euroopan sisäisissä sarjoissa Ventspils on parhaimmillaan edennyt Eurooppa-liigassa kaudella 2009-10 lohkovaiheeseen.

Vuoden 2021. kesäkuussa, FK Ventspilsin johto ilmoitti joukkueen vetäytymisestä Latvian pääsarjasta kesken kauden, viitaten taloudellisiin syihin. Myöhemmin koko seura lopetettiin.

## Lähteet
Glykosylaasit

**Glykosylaasit** ovat hydrolaaseihin kuuluvia entsyymejä, jotka katalysoivat glykosidisen sidoksen hydrolyysiä. Osa ryhmän entsyymeistä kykenee myös siirtämään glykosyyliryhmiä oligosakkarideille, polysakkarideille tai muille alkoholiryhmän sisältäville molekyyleille. Ryhmän entsyymit jaetaan kahteen alaluokkaan glykosidaaseihin (EC 3.2.1.X) ja entsyymeihin, jotka katalysoivat N-glykosidisidosten hydrolyysiä.

Glykosidaasien EC-numero on muotoa EC 3.2.x.x. Glykosidaasit katalysoivat O- tai S-glykosidien hydrolyysiä. Tähän ryhmään kuuluvat monet polysakkarideja hydrolysoivat entsyymit ja tioglykosidaasi. Aiemmin S-glykosideja hajottavien entsyymien katsottiin olevan oma alaluokkansa EC 3.2.3.x. N-glykosideja hydrolysoivat entsyymit kuuluvat alaluokkaan EC 3.2.2. Näitä ovat nukleotideja hydrolysoivat entsyymit. Eräät tämän ryhmän entsyymeistä kuten tymiini-DNA-glykosylaasi osallistuvat virheellisen DNA:n korjaamiseen.

## Lähteet
Tommy Flanagan

**Tommy Flanagan** (s. 3. heinäkuuta 1965 Glasgow, Skotlanti), on skotlantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Filip "Chibs" Telfordin roolista sarjassa *[[Sons of Anarchy]]*.

Flanagan on esiintynyt menestyksekkäissä elokuvissa kuten *[[Braveheart – taipumaton]]* (1995), *[[Face/Off – kahdet kasvot]]* (1997), *[[Gladiator]]* (2000), *[[Charlien enkelit: Kurvit suoriksi]]* (2003), *[[Alien vs. Predator (elokuva)|Alien vs. Predator]]* (2004), *[[Sin City (elokuva)|Sin City]]* (2005), *[[Smokin’ Aces]]* (2006) ja *[[Kun tuntematon soittaa]]* (2006).

Flanaganin kasvoissa oleva suuren arven on näyttelijä itse kertonut syntyneen hänen poistuessaan kerran yökerhosta kotikaupungissaan Glasgowssa, kun joukko ihmisiä hyökkäsi hänen kimppuunsa ryöstöaikeissa. Hän taisteli vastaan, kunnes tuli puukotetuksi, jolloin ryöstäjät viilsivät Flanaganin kasvoihin suusta korvaan ulottuvan haavan.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisio

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Vasemmistoliiton synty

**Vasemmistoliiton synty** on Sirpa Puhakan vuonna 2015 ilmestynyt kirja Vasemmistoliiton syntyvaiheista. Teoksen julkaisi Into.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Veli-Pekka Leppänen: 25-vuotias Vasemmistoliitto vakaannutti poliittisen kentän vasenta laitaa. *Helsingin Sanomat* 14.3.2015.
* Annukka Kantola: Punavihreys karkotti monta konkaria uudesta vasemmistoliitosta . *Suomenmaa* 3.3.2015.
* Mauri Liukkonen: Vain yksi on joukosta poissa . *Savon sanomat* 8.3.2015.
* Hannu Miettunen: Kommunismin tuhkasta noussut . *Turun sanomat* 25.3.2015.
* Rauli Mickelsson: Radikaalivasemmiston muodonmuutos. *Agricolan kirja-arvostelut* 28.4.2015.
Engelhörner

**Engelhörner** on Sveitsin Bernin Alpeilla sijaitseva vuoriryhmä. Ryhmän korkein huippu on Grosse Engelhorn (2&nbsp;782&nbsp;m).
Les Diablerets (vuori)

**Les Diablerets** (aiemmin *Rochers* tai *Scex de Champ*) on Sveitsissä, Bernin Alpeilla sijaitseva vuorialue, joka on antanut nimen myös kylälle ja matkailualueelle. Nimi () on valais’laista alkuperää. 

Les Diableretsin korkein huippu, Sommet des Diablerets, on 3&nbsp;210&nbsp;metriä korkea, ja se on Vaud’n kantonin korkein vuori. Toinen korkea vuorenhuippu on *Becca d'Audon* (3&nbsp;123 m), joka Vaud’n, Valais’n ja Bernin kantonien yhteinen rajapiste. Vuorialueella on jäätiköitä, joista suurin on *Glacier de Tsanfleuron*.

## Derborencen vuorensortumat

Vuoren kaakkoisrinteellä tapahtui vuonna 1749 Sveitsin historiallisen ajan suurin maanvyöry, kun noin 50 miljoonaa kuutiometriä kiveä vyöryi kolmen kilometrin korkeudesta alas jokilaaksoon muodostaen Lac de Derborence -järven 1&nbsp;450 metrin korkeuteen. 

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Lindsey Morgan

**Lindsey Morgan** (s. 27. tammikuuta 1990 Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Kristina Davisin roolissa saippuasarjassa *[[General Hospital]]* ja Raven Reyesin roolissa post-apocalypse-sarjassa *[[Eloonjääneet]]*.

## Nuoruus
Morgan syntyi vuonna 1990 Georgiassa George Morganille ja Alice Burciagalle Hänellä on sukujuuria Meksikossa ja Irlannissa. ja vietti lapsuutensa Houstonissa.

## Ura
Morgan aloitti näyttelijänuran vuonna 2011 saatuaan pääroolin elokuvasta *[[disConnected]]*, jossa hän esitti Maria, joka on sosiaalisen median liikakäyttäjä. Samana vuonna Morgan sai sivuroolin elokuvasta *[[Detention]]*, jossa hän esitti ilkeää cheerleaderiä Alexisia.

Morgan kiinnitettiin vuonna 2012 Kristina Davisin rooliin ABC Daytimen *[[General Hospital]]* -saippuasarjassa. Morgan vieraili Scott Brownin ohjaamassa verkkosarjassa *Destroy the Alpha Gammas* vuonna 2013. Hän esittää Raven Reyesiä vuonna 2014 alkaneessa The CW:n *[[Eloonjääneet]]*-televisiosarjassa.

Morgan kiinnitettiin huhtikuussa 2016 pääosaan vuonna 2017 ensi-iltaan tulleeseen trillerielokuvaan *[[Lasso (elokuva)|Lasso]]*.

## Filmografia

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Vladimir Terjoškin

**Vladimir Petrovitš Terjoškin** (; 22. heinäkuuta 1903 Suoju – 8. huhtikuuta 1967 Moskova) oli neuvostoliittolainen puoluevirkailija ja Suomen asioiden asiantuntija. 

Vladimir Terjoškin syntyi venäläiseen talonpoikaisperheeseen. Hän kävi kaksi luokkaa koulua ja työskenteli Muurmannin radan rakennustöissä. Terjoškin liittyi kommunistipuolueeseen vuonna 1918 ja työskenteli sen jälkeen Neuvosto-Karjalassa erilaisissa hallinto- ja puoluetehtävissä. 1920-luvun loppupuolella hän hakeutui sotilasuralle ja valmistui myöhemmin Leninille nimetystä sotilas-poliittisesta akatemiasta.

Terjoškin oli talvisodan aikana politrukkina Kuusisen hallituksen armeijassa käyttäen suomalaista sukunimeä *Tervonen* ja hän kuulusteli suomalaisia sotavankeja Sorokassa. Jatkosodan jälkeen everstin arvoinen Terjoškin oli Suomessa vuosina 1944–1947 liittoutuneiden valvontakomissiota johtaneen Andrei Ždanovin avustajana, tulkkina ja sihteerinä. Hän oli myös sihteerinä Kominformin kokouksissa vuosina 1947 ja 1948. Sittemmin Terjoškin oli Moskovassa Ždanovin sihteeristön päällikkönä ja hän toimi vuodesta 1948 alkaen NKP:n kansainvälisen osaston apulaispäällikkönä, vastuualueenaan Pohjoismaat. 

Ždanovin vuonna 1948 tapahtuneen kuoleman jälkeen Terjoškin sai NKP:ssä vastuulleen Suomen asiat. Terjoškin oli koko 1950-luvun ajan Suomen Kommunistisen puolueen johdossa olleen Ville Pessin lähimpänä ohjaajana. Terjoškin oli vieraana Suomen Kommunistisen puolueen XI edustajakokouksessa Helsingissä touko-kesäkuun vaihteessa 1957 ja hän osallistui NKP:n ja SKP:n johdon tapaamiseen elokuussa 1961. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1963, jolloin hänen seuraajakseen tuli Aleksei Beljakov.

## Lähteet
Juho Pakkanen

**Juho (Ivan) Pakkanen** (1907 Aropakkasi, Skuoritsa, Inkeri – ?) oli inkeriläissyntyinen opettaja, puna-armeijan everstiluutnantti ja neuvostoliittolainen diplomaatti. Hän oleskeli Suomessa vuosina 1944–1949.

Pakkanen valmistui opettajaksi Hatsinan opettajaopistosta. Hän toimi sitten opettajana Skuoritsan työläisnuorisokoulussa ja jatkoi työn ohella opintojaan Herzenin pedagogisessa instituutissa. Sotavuosina Pakkanen yleni everstiluutnantiksi ja hän toimi Karjalan rintamalla puna-armeijan päähallinnon kuraattorina. Talvisodan aikana Pakkanen oli Kuusisen hallituksen alaisessa Suomen kansanarmeijassa suomalaisten sotavankien kuulustelijana. Hän toimi myös jatkosodan aikana suomalaisten sotavankien kuulustelijana ja värväsi Suomeen lähetettäviä tiedustelijoita.

Jatkosodan jälkeen Pakkanen oli Suomessa liittoutuneiden valvontakomissiota johtaneen Andrei Ždanovin neuvonantajana ja tulkkina. Hän oli Neuvostoliiton ulkoministerin Vjatšeslav Molotovin tulkkina Pariisin rauhanneuvotteluissa, joissa allekirjoitettiin vuonna 1947 Pariisin rauhansopimus. Sittemmin Pakkanen oli Neuvostoliiton Helsingin-lähetystössä 2. lähetystösihteerinä ja hän toimi Stalinin tulkkina YYA-sopimuksen allekirjoitustilaisuudessa vuonna 1948.

Pakkanen erotettiin lähetystösihteerin virasta ja puolueesta liiallisen alkoholin käytön vuoksi. Hän toimi viimeksi vuodesta 1952 alkaen kääntäjänä Karelfintagin (Karjalan tiedotuslaitoksen) toimistossa ja käänsi suomen kielelle paitsi poliittista aineistoa myös useita neuvostoliittolaisia elokuvia. 

## Lähteet
Lapsesta aikuiseksi

**Lapsesta aikuiseksi** on Suomessa tapahtuva kansainvälisesti ainutlaatuinen pitkittäistutkimus, jossa on jo yli puoli vuosisataa seurattu samojen henkilöiden elämää. Se alkoi vuonna 1968 Lea Pitkäsen (nyk. Pulkkinen) väitöstutkimuksena. Pitkänen valitsi satunnaisesti Jyväskylän kansakoulujen silloisten toisten luokkien joukosta 12 luokkaa, joiden oppilaat otettiin tutkimukseen. Näitä oppilaita oli 369, joista poikia 196 ja tyttöjä 173. Useimmat heistä ovat syntyneet vuonna 1959, osa 1958 tai 1960. Tutkimuksen päävaiheet ovat olleet kyseisten henkilöiden 14, 20, 27, 36, 42 ja 50 vuoden iässä. Vuoden 2013 alusta Pulkkisen seuraajaksi tutkimuksen johtoon tuli Katja Kokko.

## Lähteet
Kanavasäteet

**Kanavasäteet**, **positiiviset säteet** eli **anodisäteet** ovat tietyn tyyppisissä
kaasupurkausputkissa syntyviä positiivisten ionien suihkuja. Ne havaitsi ensimmäisenä
saksalainen fyysikko Eugen Goldstein Crookesin putkella tekemissään kokeissa vuonna 1886. Kokeet, joita Wilhelm Wien ja J. J. Thomson kanava­säteillä myöhemmin tekivät, johtivat
massaspektrometrian kehittymiseen.

## Anodisädeputki

Goldstein käytti kaasulla täytettyä putkea, jossa oli kaksi elektrodia ja jossa katodiin oli puhkaistu reikiä. Kun katodin ja anodin välille kytkettiin useiden tuhansien volttien jännite, katodin takana reikien kohdalla näkyi heikkoja valojuovia. Nämä "säteet" aiheutuivat hiukkas­suihkuista, jotka kulkivat päin­vastaiseen suuntaan kuin jo aikaisemmin tunnetut katodi­säteet, jotka ovat anodia kohti kulkevien elektronien virtaa. Goldstein kutsui näitä positiivisia säteitä *kanava­säteiksi* (), koska ne esiintyivät katodissa olevien reikien eli "kanavien" kohdalla. Vuonna 1907 osoitettiin kokeellisesti, miten nämä "säteet" taipuivat magneetti­kentässä, mikä osoitti, että niillä hiukkasilla, joista säteet muodostuivat, ei ollut kaikilla yhtä suuri massa. Kevyimmät niistä esiintyivät, kun putkessa oli vetykaasua, ja niiden massan voitiin laskea olevan 1&nbsp;840 kertaa niin suuri kuin elektronilla. Tällöin kyseessä olivat protonit.

Prosessi, jossa kanava­säteet syntyvät kaasussa tapahtuvassa sähkö­purkauksessa anodi­säde­putkessa, voidaan kuvata seuraavasti. Kun putkeen kytketään korkea jännite, siellä oleva sähkökenttä kiihdyttää ioneja eli sähköisesti varautuneita atomeja. Ioneja on kaasussa aina jonkin verran eräiden luonnon­ilmiöiden, kuten radio­aktiivisuuden, vaikutuksesta. Ionit törmäävät kaasu­atomeihin ja irrottavat niistä elektroneja, jolloin syntyy lisää positiviisia ioneja. Nämä ionit ja elektronit vuorostaan törmäävät muihin atomeihin synnyttäen lisää positiivisia ioneja ketju­reaktion omaisesti. Negatiivisesti varautunut katodi vetää puoleensa kaikkia positiivisia ioneja, ja jotkin niistä pääsevät läpi katodin rei'istä. Läpi päässeet ionit ovat kanava­säteitä.

Kun ionit saapuvat katodille, ne ovat kiihtyneet niin suureen nopeuteen, että kun ne törmäävät kaasun muihin atomeihin tai molekyyleihin, ne virittävät nämä korkeammille energiatasoille. Palatessaan entiselle energia­tasolleen nämä atomit tai molekyylit vapauttavat saamansa energian. Tämä energia lähtee niistä valona.

## Kanavasäteet ionilähteenä
Kanavasäde­ioni­lähde on tyypillisesti anodi, joka on päällystetty jonkin alkali- tai maa-alkalimetallin halidisuolalla. Jos putkeen kytketään tarpeeksi korkea jännite, muodostuu alkali- tai maa-alkali­metallin ioneja, ja niiden aikaan­saama valo­ilmiö on kirkkain anodilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Christin Hussong

**Christin Hussong** (s. 17. maaliskuuta 1994 Zweibrücken) on saksalainen keihäänheittäjä. 186 senttimetriä pitkä Hussong edustaa LAZ Zweibrückeniä. Hussongin valmentajana toimii hänen isänsä Udo Hussong.

Vuonna 2010 Hussong osallistui nuorten kesäolympialaisiin ollen neljäs. Vuonna 2011 hän voitti kultaa Lillen alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa ja oli vuonna 2012 seitsemäs Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa. Vuonna 2013 Hussong voitti hopeaa Rietin alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa.

Zürichin EM-kilpailuissa 2014 Hussong oli seitsemäs. Heinäkuussa 2015 hän voitti kultaa Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuista ennätyksellään 65,60. Ensimmäisiin aikuisten MM-kisoihin hän osallistui Pekingissä 2015. Hussong heitti karsinnassa uuden ennätyksensä 65,92 ja eteni loppukilpailuun, jossa hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 62,98.

Hussong karsiutui loppukilpailusta Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 12:nneksi. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Berliinissä 2018 heitettyään avauskierroksella ennätyksensä 67,90. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui neljänneksi ja vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa yhdeksänneksi.

## Ennätykset
* keihäänheitto: 69,19 (Chorzów 2021)

## Lähteet
Kahvimaito

”**Kahvimaito**” on 5. kesäkuuta 2015 julkaistu laulaja-lauluntekijä Arttu Wiskarin pop-kappale. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Janne Rintala. Se oli ensimmäinen single Wiskarin IV -albumilta.

Kahvimaito oli Suomen virallisen latauslistan kärjessä viikolla 24 vuonna 2015. 

Kappaleesta nousi pienimuotoinen kohu, sillä sen kertosäkeessä lauletaan "saanko rinnoistasi tilkan kahvimaitoa". Wiskarin omien sanojensa mukaan kappaleen tarina perustuu tositapahtumiin.

## Lähteet
Edvard Himberg

**Edvard Himberg** (20. helmikuuta 1853 Hamina – 26. syyskuuta 1885 Tuusula) oli suomalainen näyttelijä ja oopperalaulaja. Hän oli ensimmäisiä suomenkielisiä tenoreja, joka esiintyi pitkään Suomalaisessa Teatterissa sen perustamisen jälkeisinä vuosina.

## Ura näyttelijänä ja laulajana
Haminassa syntynyt Himberg aloitti uransa August Westermarkin vuonna 1870 perustamassa kiertävässä oppilasteatterissa Unga Finska Teaternissa, joka parin vuoden ajan esiintyi Helsingin lisäksi lähinnä läntisen Suomen kaupungeissa kuten Turku, Pori ja Tampere. Westermarkin teatterin ohjelmisto oli kaksikielistä ja Himberg oli August Aspegrenin, Aurora Gullsténin, Selma Heermanin ja August Öqvistin ohella yksi seurueen viidestä suomea taitavasta näyttelijästä. 

Syksyllä 1872 hän siirtyi Kaarlo Bergbomin samana kevään perustamaan Suomalaiseen Teatteriin, joka oli ensimmäinen suomenkielinen ammattiteatteri ja nykyisen Suomen Kansallisteatterin edeltäjä. Himberg oli mukana sen ensimmäisessä näytännössä, joka järjestettiin Porin Hotelli Otavassa lokakuussa 1872. Suomalaisen Teatterin asettuttua pysyvästi pääkaupunkiin, esiintyi Himberg puheosaston lisäksi myös sen lauluosastolla eli Suomalaisessa Oopperassa.

Himbergin tunnettuihin rooleihin lukeutui muun muassa Anianin osa Aleksis Kiven näytelmässä *[[Margareta (näytelmä)|Margareta]]*, jonka kantaesitys oli Porissa lokakuussa 1872. Myöhemmin Suomalainen Teatteri esitti sitä myös Tampereella ja Viipurissa. Oopperalaulajan uransa hän aloitti huhtikuussa 1874, jolloin Suomalainen Ooppera esitti Gaetano Donizettin oopperaa *[[Lucia di Lammermoor]]*. Himberg löydettiin puheteatterin puolelta, kun suomenkielisiä tenoreja ei ollut tarpeeksi. Hän lauloi Lucia di Lammermoorissa Normanin ja Arthurin osat, muissa rooleissa olivat Lorenz Nikolai Achté, hänen tuleva puolisonsa Emmy Strömer, sekä John Bergholm ja Ludvig Ericsson.

## Viimeiset vuodet
Lehtitietojen mukaan Himberg kärsi alkoholismista ja joutui sen vuoksi eroamaan Suomalaisesta Teatterista vuonna 1880. Hän työskenteli näyttelijänä vielä parin vuoden ajan Norjan pääkaupungissa Kristianiassa, jonka jälkeen Himberg vetäytyi viimeisiksi vuosikseen Tuusulanjärven taiteilijayhteisössä sijaitsevaan Lepolan huvilaan. Varattomaksi ajautuneen näyttelijän otti huostaansa huvilan omistanut arkkiatri Otto E. A. Hjelt. Edvard Himberg kuoli vain 32-vuotiaana syyskuussa 1885.

## Lähteet
Stanislav Melnykov

**Stanislav Anatolijovytš Melnykov** (, s. 26. helmikuuta 1987 Odessa, Ukrainan SNT) on ukrainalainen 400 metrin aitajuoksija. 184 senttimetriä pitkä ja 70 kilogrammaa painava Melnykov edustaa Politechnika Odessaa.

Melnykov oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän jäi semifinaaleihin. MM-kilpailuissa Melnykov on ollut mukana kahdesti, selviytymättä kummallakaan kertaa finaaliin asti. EM-kilpailuista Melnykovilla on kaksi pronssia vuosilta 2010 ja 2012. Nuorten tasolla Melnykov on saavuttanut alle 20-vuotiaiden MM-pronssia ja alle 23-vuotiaiden EM-hopeaa.

## Ennätykset
*400 metrin aitajuoksu: 49,09 (Barcelona 2010)

## Lähteet