open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nico Mattan

**Nico Mattan** (s. 17. heinäkuuta 1971 Izegem) on belgialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1994–2007. 

Mattan voitti vuonna 2001 Giro del Piemonten, GP Ouest-Francen ja De Pannen kolmen päivän ajon. Lisäksi hän oli paras Pariisi–Nizza-ajon prologissa, kuten kaksi vuotta myöhemminkin. Vuonna 2005 hän voitti Gent-Wevelgem-klassikon kiistanalaisella tavalla: hän ohitti kilpailua johtaneen Juan Antonio Flechan loppusuoralla käyttäen monien mielestä huoltoautoja vetoapunaan.

Aktiiviuransa jälkeen hän on toiminut muun muassa UCI Continental -tasolla kilpailleen Pedaltech-Cyclingnews -tallin johtotehtävissä.

## Saavutuksia
### Etappikilpailut
*Pariisi-Nizza:
**2001 prologin voitto
**2003 prologin voitto
*De Pannen kolmen päivän ajo:
**2001 kokonaiskilpailun ja etapin 3 b (aika-ajo) voitto
**2005 kokonaiskilpailussa kolmas
*Tour de la Région Wallonne:
**1996 pistekilpailun ja etapin 1 voitto
**1997 kokonaiskilpailussa toinen, pistekilpailun voitto
*Circuit Franco-Belge:
**2003 kokonaiskilpailussa toinen
**2004 kokonaiskilpailussa kolmas
### Yhden päivän kilpailut
*Gent-Wevelgem: 1998 kolmas, 2001 viides, 2005 voitto
*GP Ouest-France: 2000 toinen, 2001 voitto
*Giro del Piemonte: 2001 voitto
*Flanderin ympäriajo: 2003 viides
*HEW Cyclassics: 1998 viides
*GP Eddy Merckx: 1998 (parina Frank Vandenbroucke) toinen
*Brabantse Pijl: 2000 toinen
*Pariisi-Bourges: 2001 toinen
*Grand Prix Isbergues: 2001 kolmas
*Grand Prix de Denain: 2006 toinen
*Kampioenschap van Vlaanderen: 2004 toinen

## Lähteet
*Nico Mattan Trap–Friis-tietokannassa 
### Viitteet
Bill Dudley

**William McGarvey "Bill" Dudley** (24. joulukuuta 1921 – 4. helmikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän syntyi Virginian Bluefieldissä ja opiskeli Graham High Schoolissa sekä Virginian yliopistossa. Hän voitti vuosittaisen Maxwell Awardin 1941. 

Dudley oli Pittsburgh Steelersin ykkösvaraus vuonna 1942. Hänen uransa katkaisi toinen maailmansota, jonka jälkeen hän kuitenkin palasi NFL:een ja jatkoi pelaamista ammattilaisena 1950-luvulle saakka. Pittsburgh Steelersin jälkeen hänen joukkueinaan olivat Detroit Lions ja Washington Redskins. 

Dudley oli vuonna 1946 *Most Valuable Player* ja vuosina 1950–1951 Pro Bowl -pelaaja. Hän kuuluu NFL:n 1940-luvun *All-Decade Teamiin*, ja hänet on kelpuutettu sekä College (1956) että Pro Football Hall of Fameen (1966). 

## Lähteet
Joe Perry (jalkapalloilija)

**Fletcher Joseph "Joe" Perry** (22. tammikuuta 1927 – 25. huhtikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän loi NFL-uransa San Francisco 49ersissa (1948–1960, 1963) ja Baltimore Coltsissa (1961–1962). 

Perry, kolminkertainen Pro Bowl -pelaaja (1952–1954), kuului NFL:n 1950-luvun *All-Decade Teamiin* ja sai vuonna 1969 paikan Pro Football Hall of Famesta.

## Lähteet
George McAfee

**George Anderson McAfee** (13. maaliskuuta 1918 Corbin, Kentucky – 4. maaliskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän opiskeli Dukessa ja aloitti NFL-uransa Chicago Bearsissa vuonna 1940.

McAfeen ura katkesi vuonna 1941, kun hän astui toisen maailmansodan vuoksi palvelukseen Yhdysvaltain laivastoon. Sodan jälkeen, vuonna 1945 hän palasi vanhaan joukkueeseensa Chicago Bearsiin, jossa pelasi aina vuoteen 1950. Hänet on nimetty NFL:n 1940-luvun *All-Decade Teamiin*.

Chicago Bears on jäädyttänyt McAfeen pelinumeron&nbsp;5. Hänet valittiin sekä College Football Hall of Fameen&nbsp;(1961) että Pro Football Hall of Fameen&nbsp;(1966).
Charley Trippi

**Charles Louis ”Charley” Trippi** (14. joulukuuta 1921 – 19. lokakuuta 2022 Athens, Georgia) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän syntyi Pennsylvanian Pittstonissa, opiskeli Georgian yliopistossa ja sai vuosittaisen Maxwell Awardin vuonna 1946. 

Trippi oli vuonna 1945 National Football Leaguen ykkösvaraus. Hän pelasi koko ammattilaisuransa Chicago Cardinalsissa, josta hän lähti vuonna 1955. Hän oli kaksinkertainen Pro Bowl -pelaaja (1952–1953) ja kolminkertainen *[[All-Pro]]* (1947–1948, 1952).

Trippi, toisen maailmansodan veteraani, kelpuutettiin sekä College (1959) että Pro Football Hall of Fameen (1968). Hän kuului NFL:n 1940-luvun *All-Decade Teamiin*.

Trippi oli Pro Football Hall of Famen vanhin elävä jäsen, vanhin elävä ensimmäinen NFL-draftin valinta ja vanhin vahvistettu elävä entinen amerikkalainen jalkapalloilija.

## Lähteet
Galvaaninen erotus

**Galvaaninen erotus** tarkoittaa sähkötekniikassa sähköisen järjestelmän kahden osan välillä olevaa eristystä, joka estää varauksenkuljettajien siirtymisen osien välillä.  Toisin sanoen näiden osien välillä ei kulje virtaa.  Osien välillä voi silti siirtyä sähköenergiaa tai informaatiota kapasitanssin, induktanssin, sähkömagneettisen kentän tai sähkömekaniikan välityksellä.

Galvaanisella erotuksella on suuri merkitys sähköturvallisuudessa ja mittaustekniikassa sekä korroosionestossa, koska se estää virran kulun eri potentiaaleissa olevien virtapiirien välillä ja rajoittaa ei-toivottujen virtojen kiertoa järjestelmässä.

## Sovelluksia

*Muuntaja erottaa ensiön ja toision galvaanisesti toisistaan, koska muuntajan ensiö- ja toisiopuolet kytkeytyvät toisiinsa keskinäisinduktanssin välityksellä. Ensiökäämin läpi kulkeva vaihtovirta synnyttää keskinäisinduktanssin vuoksi sähkövirran myös toisioon, mutta tasavirta ei siirry ensiön ja toision välillä. Siksi muuntajaa käytetään jännitteen muuntamisen ohella erottamaan eri potentiaalissa olevia järjestelmän osia toisistaan. Tarkoitukseen käytetään usein varta vasten suunniteltua suojaerotusmuuntajaa.

*Rele on sähkömekaaninen kytkin, jonka avulla heikkovirtasignaalilla voidaan ohjata virtaa niin, että ohjaavan ja ohjattavan piirin välille ei muodostu galvaanista kytkentää.

*Optoerotinta eli optoisolaattoria voidaan käyttää signaalin siirtoon toisistaan galvaanisesti eristetyn sähköisen piirin ja heikkovirtapiirin välillä. Optoisolaattori on LEDin ja fototransistorin yhdistelmä. LEDin emittoima valo saa valotransistorin johtamaan sähkövirtaa.

## Katso myös
*Magneettivahvistin

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Video: Mitä on galvaaninen eristys (englanniksi)
Steve Van Buren

**Stephen W. "Steve" Van Buren** (28. joulukuuta 1920 La Ceiba, Honduras – 23. elokuuta 2012 Lancaster, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, joka vaikutti NFL:n Philadelphia Eaglesissa vuosina 1944–1951. 

Hondurasissa elämänsä aloittanut Van Buren sai Easton High Schoolista New Orleansista stipendin Louisianan osavaltionyliopistoon. Hän kuului NFL:n 1940-luvun vuosikymmenen tähdistöjoukkueeseen ja pääsi vuonna 1965 Pro Football Hall of Fameen. Vuonna 1999 *[[Sporting News]]* sijoitti Van Burenin lajin sadan suurimman pelaajan listan 77. sijalle.

## Lähteet
Pitkämönkylä

**Pitkämönkylä** on Kurikan kaupungissa noin 11 kilometrin päässä keskustasta sijaitseva kylä. Pitkämönkylässä on yrityksiä, kuten pizzeria, sekä maatiloja. Kylä sijaitsee kantatien 67 varressa Kurikan keskustasta Kauhajoelle päin. Juha Mieto on kotoisin Pitkämönkylästä.
Dante Lavelli

**Dante Bert Joseph Lavelli** (23. helmikuuta 1923 – 20. tammikuuta 2009) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän vaikutti Cleveland Brownsissa vuosina 1946–1956.

Lavelli syntyi Ohion Hudsonissa ja kävi Hudson High Schoolin sekä yliopiston Ohio Statessa. Hän oli Pro Bowl -pelaajana vuosina 1951 ja 1953–1954.
 
Lavelli valittiin vuonna 1969 NFL:n 1940-luvun *All-Decade Teamiin* ja vuonna 1975 Pro Football Hall of Fameen
.
## Lähteet
Pete Pihos

**Peter Louis ”Pete” Pihos** (22. lokakuuta 1923 – 16. elokuuta 2011) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, joka pelasi NFL-joukkue Philadelphia Eaglesissa vuosina 1947–1955.

Pihos syntyi Orlandossa, Floridassa, ja kävi Indianan yliopiston. Hän oli kuusinkertainen Pro Bowl -pelaaja vuosina 1950–1955.

Pihos valittiin NFL:n 1940-luvun *All-Decade Teamiin*. Hänet on kelpuutettu sekä College (1966) että Pro Football Hall of Fameen (1970).

## Lähteet
Albertina (Wien)

**Albertina** on museo Itävallan pääkaupungin Wienin 1. kaupunginosassa eli Innere Stadtissa. Se toimii Palais Erzherzog Albrechtissa ja sisältää yhden maailman huomattavimmista grafiikan kokoelmista ja lisäksi valokuvia ja arkkitehtuuripiirroksia. Äskettäin museo on saanut pysyvään lainaan kaksi impressionististen ja 1900-luvun alun maalausten kokoelmaa. Museo on nimetty perustajansa, Teschenin herttuan Albert Kasimir von Sachsen-Teschenin (1738–1822), mukaan.

## Historia

Herttua Albert kokosi grafiikan kokoelman Pressburgin linnaan 1770-luvulla toimiessaan siellä vuosina 1765–1781 Unkarin kuningaskunnan kuvernöörinä. Albertinan perustamisesta päätettiin 4. heinäkuuta 1776. Taidekokoelma siirrettiin Palais Erzherzog Albrechtiin vuonna 1795. Kokoelma avattiin yleisölle vuonna 1822.

Herttua Albertin kuoltua kokoelma ja museorakennus siirtyivät ensin herttua Karlille (1771–1847), sitten herttua Albrechtille (1817–1895) ja myöhemmin herttua Friedrichille (1856–1936). Tällä ajanjaksolla grafiikkaakokoelma kasvoi edelleen.

Rakennuksen ja kokoelman hallinta siirtyi keväällä 1919 Habsburgeilta Itävallan tasavallalle. Osa museon kokoelmista yhdistettiin vuonna 1920 keisarillisen hovikirjaston kokoelmiin. Nimi "Albertina" otettiin käyttöön vuonna 1921.

Toisessa maailmansodassa Albertina koki merkittäviä vaurioita. Museo kunnostettiin perusteellisesti vuosina 1998–2003. Arkkitehti Hans Hollein on suunnitellut museon uuden sisäänkäynnin katoksen, josta on tullut museon tunnus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Albertinan viralliset internetsivut
Uetersen

**Uetersen** (), aik. myös *Ütersen (Holstein)*, on Pinnaujoen varrella sijaitseva, niin sanottu *ruusukaupunki* () Saksan Schleswig-Holsteinin osavaltiossa. Uetersen kuuluu Hampurin metropolialueeseen. Itse Hampurin kaupunki sijaitsee Uetersenista noin 30 kilometriä kaakkoon. 

Pinnebergin piirikuntaan kuuluvassa kaupungissa asuu noin 17&nbsp;865 asukasta ja se on pinta-alaltaan 11,43 neliökilometrin suuruinen.

Moskovan Punaiselle torille 28. toukokuuta 1987 laskeutunut harrastajalentäjä Mathias Rust lähti kuuluisalle lennolleen 13. toukokuuta Uetersenista.


Kuva:Uetersen Stadtwerkehaus.jpg|Uetersenin museo
Kuva:Wasserturm Uetersen.jpg|Uetersenin vesitorni
Kuva:Flugplatz Uetersen.jpg|Uetersenin lentokenttä


## Lähteet
* Uetersen
Luci Christian

**Louisa Michelle Christian** (s. 18. maaliskuuta 1973 Hico, Texas) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan lukuisista dubbauksistaan animesarjoissa ja elokuvissa. Hänet palkittiin kuudesti ADR-palkinnolla ja oli vuonna 2007 kaksi kertaa ehdokkaana American Anime -palkinnon voittajaksi.

## Elämäkerta
Christianin näyttelijän ura alkoi varhaisella iällä, kun hänen äitinsä laittoi kolmevuotiaan tyttärensä kykyesitykseen. Varsinaisesti Luci osallistui näyttelemiseen high schoolissa ja myöhemmin valmistui yliopistosta ansaiten loppututkinnon teatterista. Koulun jälkeen hän muutti Houstoniin näyttelemään teattereiden näytelmissä.

Vietettyään muutaman vuoden teatterin parissa Luci päätyi ääninäyttelemiseen ja teki ensimmäisen ääniroolinsa OVAan *Those Who Hunt Elves* vuonna 1999. Useiden dubbausten lisäksi Christian teki alkuperäisen ääniroolin vuonna 2006 *[[Catscratch]]iin*. Hän työskentelee päätoimisesti ADV Filmsillä ja FUNimationilla. Urallaan hän on tehnyt yli 240 dubbausroolia, jonka myötä Christian on toiseksi eniten englanninkielelle äänittänyt henkilö. Christianilla oli myös pariroolia elokuvassa *[[Halo Legends]]*.

Christianilla oli myös äänirooli lyhytelokuvassa *Blade Runner Black Out 2022*, joka on ainut animena toteutettu kolmesta *[[Blade Runner]]in* sekä *[[Blade Runner 2049]]:n* välille sijoittuvasta lyhytelokuvasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* TV.com 
* AnimeCons.com
* Anime News Network
* Crystalacids
* Voice Chasers
Michel Vion

**Michel Vion** (s. 22. lokakuuta 1959 Moûtiers, Ranska) on ranskalainen alppihiihtäjä ja urheiluvaikuttaja.

Vion voitti alppiyhdistetyn maailmanmestaruuden Schladmingissa 1982. 1985 Bormion maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui samassa lajissa viidenneksi. Urallaan Vion pystyi yhteen maailmancupin osakilpailuvoittoon, joka tuli Wengenin alppiyhdistetystä 1985. Yhteensä hän saavutti kolme palkintokorokepaikkaa.

Vion valittiin Kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n pääsihteeriksi kesäkuussa 2021. Ennen valintaansa pääsihteeriksi hän oli ollut FIS:n hallituksessa vuodesta 2004 lähtien. Hän on toiminut Ranskan hiihtoliiton puheenjohtajana vuodesta 2010 lähtien.

## Lähteet
*
*Vion Ski-databasen sivuilla 

### Viitteet
Mikko Salakari

**Mikko Esa Salakari** (s. 1972) on suomalainen tenori. Hän toimii  Turun Martinseurakunnan kanttorina. Mikko Salakari valmistui musiikin maisteriksi vuonna 2001 Sibelius-Akatemian Kuopion osastolta ja 2005 Sibelius-Akatemian laulumusiikin osastolta. Hän on opiskellut Esko Jurvelinin ja Jorma Hynnisen johdolla, osallistunut eri mestarikursseille ja laulanut oratorioiden ja passioiden solistina. Hän on julkaissut seitsemän omakustanneäänitettä.

## Levytykset
* *Nyt kodista laulun mä laulan*, 2003
* *Anna valo matkalleni*, 2004
* *Kun joulu on*, 2004
* *Vaeltajan joulurukous*, 2005
* *Miserere mei*, 2007
* *Oi koti taivainen*, 2008
* *Laulaen kiitosta Herran*, 2010 

## Lähteet
* Mikmusiikki Oy:n kotisivut  (omakustanneäänitteiden myynti)
Kóstas Martákis

**Konstantínos ”Kóstas” Martákis** (, s. 25. toukokuuta 1984 Ateena, Kreikka) on kreikkalainen laulaja, joka oli yksi ehdokkaista edustamaan maataan vuoden 2008 Euroviisuissa.

## Ura

Martákis nousi kuuluisuuteen *Dream Show* -kykyjenetsintäohjelmasta. Ennen musiikkiuraansa hän oli toiminut mallina ja opiskellut Ateenan amerikkalaisessa korkeakoulussa, jossa hän keskittyi tietokoneteknologiaan. *Dream Show* -menestyksen ansiosta Martákis solmi levytyssopimuksen Kreikan Sony BMG:n kanssa ja julkaisi ensimmäisen singlensä, *Pánta Mazín*, kesällä 2006.

Heinäkuussa 2007 julkaistiin Martákisin ensimmäinen albumi, nimeltään *Anatropí*. Albumi sai yleisesti hyvän vastaanoton, ja kappaleet ”Anatropí” ja ”Nai” nousivat hiteiksi. Samana kesänä Martákis osallistui myös Latviassa järjestettyyn kansainväliseen *New Wave Festivaliin*, jossa hän sijoittui neljänneksi. Yleisö äänesti Martákisin suosikikseen, minkä ansiosta hänen kappaleensa saivat myös radiosoittoa. Kilpailumenestys johti jälleen levytyssopimukseen, kun Martákis sopi Venäjän Sony BMG:n kanssa englanninkielisen albumin julkaisemisesta kaikissa entisen Neuvostoliiton alueen valtioissa vuoden 2008 aikana. Nousussa olevan suosion johdosta ERT pyysi Martákista yhdeksi ehdokkaaksi edustamaan maataan Eurovision laulukilpailussa 2008.

Martákis osallistui karsintaan englanninkielisellä kappaleella *Always & Forever*, jonka on säveltänyt Dimítris Kontópoulos ja sanoittanut Víky (Vicky) Gerothódorou. Kappale tullaan julkaisemaan singlenä Venäjän Sony BMG:n kautta ja siitä tehdään myös kreikan- ja venäjänkieliset versiot. Kreikan edustuskappaleeksi valittiin kuitenkin Kalomoiran *Secret Combination*.

## Diskografia
### Albumit
* *Anatropí* (Ανατροπή, 2007)

### Singlet
* *Pánta Mazí* (Πάντα Μαζί, 2006)
* *Always & Forever* (2008)
Odiain kieli

**Odiai** eli **busa** on noin 250 puhujan isolaattikieli. Sitä puhutaan kolmessa kylässä Papua-Uuden-Guinean länsiosassa, Sandaunin provinssissa.

Odiain kielessä ei ole murteita. Monet kielen puhujat osaavat äidinkielensä ohessa myös yalëa sekä tok-pisiniä ja avioliitot yalëjen kanssa ovat ainakin olleet tavallisia. Odiain kieleen on otettu lainasanoja tok-pisinistä.

## Lähteet
Henki Kolstad

**Johan Henrik Ludvig ”Henki” Kolstad** (3. helmikuuta 1915 Oslo, Norja – 14. heinäkuuta 2008 Oslo, Norja) oli norjalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi muun muassa joulukalenteriohjelmasta *Jul i Skomakergata*, joka esitettiin televisiossa ensimmäistä kertaa vuonna 1979.

Kolstad esiintyi menestyksellä myös teatterissa sekä elokuvissa, ja hänelle myönnettiin vuoden 1952 Filmkritikerprisen. Myös hänen nuorempi veljensä Lasse on tunnettu viihdetaiteilija. 

Kolstad kuoli Oslossa 93-vuotiaana 14. heinäkuuta 2008.

## Rooleja
* *[[Kampen om tungtvannet]]* (1948)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Ulawun

**Ulawun** on aktiivinen kerrostulivuori Papua-Uuteen-Guineaan kuuluvalla Uuden-Britannian saarella. Se on Papua-Uuden-Guinean korkein tulivuori.

Ulawun on 2&nbsp;334 metriä korkea ja sijaitsee noin 130 kilometriä etelään Rabaulista. Vuoren alarinteet ovat trooppisen sademetsän peitossa 1&nbsp;000&ndash;1&nbsp;500 metrin korkeuteen saakka, jonka jälkeen rinteillä ei ole enää kasvillisuutta. Varhaisin dokumentaatio vuoren purkauksesta on vuodelta 1700, jolloin William Dampier näki vuoren toiminnassa. Ulawun on hyvin aktiivinen ja se purkautuu muutaman vuoden välein. Erityisen kiivaita purkaukset ovat olleet vuosina 1898, 1915, 1970, 1978, 1980, 1985, 2000 ja 2001. 1970-luvulta alkaen purkaukset ovat olleet yleensä räjähdysmäisiä ja niihin on liittynyt lähes poikkeuksetta pyroklastisia virtoja sekä etenkin sadekaudella myös mutavyöryjä.

Ulawuin on mitattu tuottavan rikkidioksidia jopa 7,4&nbsp;kg/s, mikä yksinään vastaisi noin 2&nbsp;% koko maapallon ilmakehän rikkidioksidipäästöistä. Useissa aikaisemmissa mittauksissa päästöt ovat olleet paljon pienemmät.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Canonsburg

**Canonsburg** on borough Washingtonin piirikunnassa Pennsylvaniassa Yhdysvalloissa lähellä Pittsburghia. Se on Perry Comon syntymäpaikkakunta.

## Aiheesta muualla
*http://www.canonsburgboro.com/
Kreisiraadio

**Kreisiraadio** on virolainen radio- ja sketsikomediaryhmä, joka on esiintynyt radiossa ja televisiossa vuodesta 1993 lähtien. Ryhmään kuuluvat juontaja Hannes Võrno, näyttelijä Peeter Oja ja kapellimestari Tarmo Leinatamm. Heidät valittiin Eurovision laulukilpailun 2008 Viron edustajiksi kappaleella ”Leto svet”. He eivät kuitenkaan edenneet finaaliin.

## Lähteet
Antti Tirkkonen

**Antti Tirkkonen** (s. 18. kesäkuuta 1971 Savonlinna) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. SaPKon kasvatti pelasi ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 1988–89 silloisessa I-divisioonassa. 

Puolustajan paikkaa pelaava Tirkkonen ehti vuosien varrella edustaa monia seuroja ympäri maailman. Kokemusta kertyi Suomesta, Ruotsista, Saksasta ja Yhdysvalloista. Kotoista SM-liigaa hän pelasi yhteensä 39 ottelua urallaan KalPan ja TuTon väreissä. Keväällä 1993 Vantaalla Tirkkonen teki SaPKon nousun takaisin I-divisioonaan ratkaisseen maalin one-timer lämärillä lähes nolla kulmasta, Tommi Turusen oivasta syötöstä.

Keväällä 2004 Tirkkonen päätti uransa ja ryhtyi SaPKon manageriksi. Seuraavalla kaudella veri veti kuitenkin kaukaloihin ja hän pelasi SaPKossa 25 ottelua. Kaudella 2005–2006 Tirkkosesta tuli SaPKon toimitusjohtaja. Kausi päättyi riemukkaasti, kun Tirkkosen kasaama SaPKo onnistui nousemaan heti Mestikseen.

Lempinimen "Aso" saanut Tirkkonen oli monien katsojien mieleen riskejä kaihtamattoman pelityylinsä vuoksi. Jalkakikat alimpana miehenä ja läpisyötöt välillä omankin maalin takaa aina hyökkäyssiniselle asti olivat tyypillistä "Asoa".

Aso Tirkkosen veli on entinen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja Pekka Tirkkonen. Veljesten isä oli myös jääkiekkoilija, Paavo Tirkkonen ja setä Heikki Tirkkonen

## Aiheesta muualla
* 
* 

## Lähteet
Michelle Ruff

**Michelle Suzanne Ruff** (s. 22. syyskuuta 1967 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan lukuisista animen dubbauksistaan ja videopelien äänirooleistaan.

## Elämäkerta
Michelle Ruff opiskeli alun perin näyttelemistä Chicagossa teatteria ja improvisointia, sekä Second Cityssä Players Workshopissa ja Improv Olympicissa. Ääninäyttelemistä hän opiskeli animaation saralla muun muassa Susan Bluun, Andrea Romanon ja Charlie Adlerin opeissa ja mainosjuontoa Kalmenson Working Prossa.

### Ääninäyttelijänä
Ääninäyttelemisen Ruff aloitti opiskellessaan vielä collegessa, kun hänen pomonsa Michiganin kykyagentuurissa kehotti Ruffia koe-esiintymään radiomainoksiin. Sittemmin vuonna 1998 hän on tehnyt äänirooleja animaatioihin, jonka jälkeen Ruff on tehnyt äänirooleja alkuperäisiin animaatioihin, kuten The Oblongs ja Yli aidan, sekä videopeleihin ja on useimmiten erikoistunut tekemään lasten ääniä, vauvoista aina teini-ikäisiin asti niin poikien, kuin tyttöjen ääniä. Enimmäkseen hän on dubannut animea, jonka myötä Ruff on yli 180 dubbausroolilla kuudenneksi eniten dubbausrooleja englanniksi tehnyt henkilö. Parhaiten hänet tunnetaan Bleachista Rukia Kuchikin dubbausroolista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Michelle Ruff Anime News Networkissa 
* Michelle Ruff TV.comissa  
* Michelle Ruff CrystalAcidsissa 
* Michelle Ruffin haastattelu 
* Michelle Ruff Voice Chasersissa
Kiuruveden seurakunta

**Kiuruveden seurakunta** on Kiuruveden kaupungissa Pohjois-Savossa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Iisalmen rovastikuntaan Kuopion hiippakunnassa.

Vuoden 2025 lopussa Kiuruveden seurakuntaan kuului 5&nbsp;787 jäsentä, mikä oli noin 79,8 prosenttia Kiuruveden väestöstä. Jäsenmäärä on ollut laskussa 2000-luvun alusta saakka. Työntekijöitä seurakunnassa on 16.

## Herätysliikkeet
Kiuruveden seurakunta kuuluu Pohjois-Savon herännäishenkiseen herätysliikealueeseen. Kiuruvesi kuuluu Pohjois-Savon herännäisyyden voimakkaimpaan tukialueeseen. Kiuruvedellä on jossain määrin myös vanhoillislestadiolaisuuden kannatusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seurakunnan www-sivut
Emund Vanha

**Emund Vanha** oli Ruotsin kuningas noin vuosina 1050–1060. Hän oli Ruotsin ensimmäisen kristityn kuninkaan Olavi Sylikuninkaan (Olof Skötkonung) avioton poika. Lisänimen Vanha hän sai siitä, että hän oli edellisen kuninkaan Anund Jakobin vanhempi velipuoli. Emundin kaksi poikaa kuolivat ennen isäänsä, ja seuraavaksi kuninkaaksi nousi hänen vävynsä Stenkil.

Emund oli kristitty, mutta kiisteli Bremenin arkkipiispan kanssa Ruotsin kirkon itsenäisyydestä.

Kirjailija Lempi Jääskeläinen sijoitti kirjansa *[[Kvenlannin hurtta]]* juuri Emund Vanhan hallituskauden loppuun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Wadbring
Butes (Pandionin poika)

**Butes** () oli kreikkalaisessa mytologiassa Pandionin ja Zeuksippen poika. Hän meni naimisiin Khthonian, kaksoiveljensä Erekhtheuksen tyttären kanssa. Erektheus ja hänen kaksoisveljensä Butes jakoivat isänsä kuoltua vallan keskenään siten, että Erekhtheus hallitsi valtiota ja Butes sai Pallas Athenen ja Poseidonin ylipappeuden.

Butes oli attikalaisen Butadien aatelissuvun esi-isä, ja häntä kunnioitettiin myöhemmin heeroksena Erekhtheionissa Akropoliilla.

## Lähteet
Aatelislippue

**Aatelislippue**, myös *aatelislipullinen* (), oli Ruotsin ensimmäinen ratsuväkiyksikkö. Yksikön upseeristo koostui yksinomaan aatelisista. Aatelisten ratsupalvelu otettiin käyttöön vuonna 1280. Vuodesta 1571 yksikkö tunnettiin nimellä *Adelsfanan*. Yksikköön kuulu Kustaa II Adolfin aikaan neljä komppaniaa joista yksi Suomessa, noin 150 ratsumiestä. Tanskalta vallattuun Skåneen perustettiin komppania vuonna 1658. Aatelislippue lakkautettiin Suomen sodan jälkeen vuonna 1809.

## Lähteet
Vic Mignogna

**Victor Joseph Mignogna** (s. 27. elokuuta 1962 Greensburg, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, pianisti, ohjaaja ja muusikko, joka tunnetaan lukuisista animen dubbauksistaan ja videopelien äänirooleistaan. Hänet muun muassa palkittiin vuonna 2007 American Anime -palkinnolla parhaasta dubbauksesta animessa.

## Ura
Mignognan ura alkoi vuonna 1986 mainosten tuottajana ja ohjaajana, jolloin hän muun muassa ohjasi musiikkivideoita. Mignogna teki vuosina 1986–1988 mainos- ja opetusvideoita Ocean Cityn poliisiyksikölle Marylandissä. 1990-luvun alussa Mignogna toimi muun muassa Houstonin taideinstituutissa opettajana videon tuottamisessa ja äänten suunnittelijana, sekä säveltäjänä.

Laulajana Mignogna julkaisi ensimmäiset levynsä vuonna 2006.

### Ääninäyttelijänä
Mignogna päätyi ääninäyttelemisen pariin työskennellessään Houstonissa videotuotannon parissa, kun hänen työkaverinsa kysyi Mignognan halukkuutta kokeilla ääninäyttelemistä animen parissa. Mignogna esiintyi aikaisemmin pitkään erimuotoisissa teatterinäytelmissä ja suostui ehdotukseen, jonka myötä muutaman kerran ADV Filmsilla työskennellyt kaverinsa lähetti kyseiselle dubbaus-yhtiölle suosituksen Mignognasta. Päästyään koe-esiintymään hän sai myöhemmin vuonna 1999 ensimmäisen ääniroolinsa Street Fighter II V -sarjasta, jossa Mignogna ääninäytteli Vegaa. Sittemmin hän on tehnyt useimmiten äänirooleja AVD:lle, sekä muutaman kerran FUNimationille. Mignogna kertoi myös olevansa harras kristitty, jonka vuoksi hän on valikoiva tiettyjen ääniroolien suhteen mikäli sarja on liian väkivaltainen.

Uransa merkittävämpään roolin hän päätyi Justin Cookin myötä, jonka oli tarkoitus alun perin ohjata Fullmetal Alchemist. Hän kutsui puhelimitse Mignognaa koe-esiintymään Dallasiin. Päästyään paikalle hän istui odotushuoneessa ja huomasi kansion, jossa oli sarjan erihahmojen profiileja. Selatessaan kaikki hahmot läpi sarjan ohjaaja Cook tuli paikalle kutsuessaan Mignognaa koe-esiintymis vuorolleen. Hän näytti Cookille haluavansa kokeilla Edward Elricin roolia tietämättä sen olevan sarjan päähahmo. Cook oli tyytyväinen Mignognan valintaan ja teki hyvin nopeasti demoversion sarjan ensimmäisestä jaksosta, koska Fullmetal Alchemistin japanilaisyhtiö halusi tietää miltä yhdysvaltalaisdubbaus kuulostaisi ja tarvitsisiko siihen tehdä muutoksia ääniroolien suhteen. Mignognan onneksi japanilaiset pitivät hänen roolisuorituksesta, jonka myötä Mignogna myös sai Edwardin roolin. Myöhemmin vuonna 2005 hänet palkittiin roolistaan ADR-palkinnolla kuukauden ääninäyttelijänä Edwardin roolista.

Urallaan Mignogna on dubannut yli 180 animesarjaa, joista merkittävin rooli on ollut *[[Fullmetal Alchemist]]issa*, josta Mignogna palkittiin American Animella vuonna 2007. Samaisessa gaalassa hänet palkittiin Fullmetal Alchemistin ohella *[[Macross]]in* dubbaamisesta Hikaru Ichijon ääniroolista.

## Valikoituja äänirooleja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Anime News Network
* TV.com 
* CrystalAcids
* Voice Chasers
Curbishley

**Curbishley** voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin:

*Alan Curbishley, jalkapallomanageri
*Allison Curbishley, yleisurheilija
*Bill Curbishley, musiikkituottaja.
Aino

**Aino** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
* Aino, suomalainen naisen etunimi
* Aino, Kalevalan hahmo
* Aino-taru, Akseli Gallen-Kallelan maalaus
* Aino, merelle katsova, Johannes Takasen veistos
* Aino, Emil Wikströmin veistos Fellmanin kartanolla Lahdessa
* Aino, Erkki Melartinin ooppera
* Aino, Mika Kiiskisen ohjaama elokuva vuodelta 2018
* Aino, Turussa sijaitseva patsas
* Aino-puku, Karjalan rautakautisten hautalöytöjen pohjalta sommiteltu muinaispuku
* Aino, Aalto-yliopiston ylioppilaskunnan lehti
* Aino, Sony Ericssonin puhelinmalli
* Aino, Froneri Finlandin jäätelömerkki
* Aino, suomalainen siivous- ja vaatehuoltotuotemerkki
* Aino, Nokian Jalkineiden valmistama kenkäbrändi
* Aino, Suomen Polkupyörä- ja Konetehtaan polkupyörämerkki.

## Musiikki
* Aino, suomalainen yhtye
* *[[Aino (Dave Lindholmin albumi)|Aino]]*, Dave Lindholmin albumi
* *[[Aino (Lauri Haavin albumi)|Aino]]*, Lauri Haavin albumi vuodelta 1983
* "Aino", Dingo-yhtyeen kappale vuodelta 1984
* "Aino", Popedan kappale vuodelta 2008
Ultima Underworld: The Stygian Abyss

**Ultima Underworld: The Stygian Abyss** on Blue Sky Productionsin kehittämä ja Origin Systemsin julkaisema tietokoneroolipeli. Peli on julkaistu vuonna  MS-DOSille. Peli kuuluu *[[Ultima]]*-sarjaan. Pelin jatko-osa *[[Ultima Underworld II: Labyrinth of Worlds]]* julkaistiin seuraavana vuonna.

## Pelaaminen
Peli on kuvattu ensimmäisen persoonan näkökulmasta ja tapahtuu luolastossa, joten sitä voi pitää Dungeon Master -tyyppisten luolaseikkailuroolipelien edustajana. Grafiikkamoottori oli kuitenkin aikanaan huomattavan kehittynyt. Toisin kuin esimerkiksi vähän Underworldin jälkeen julkaistussa Wolfenstein 3D:ssä, Underworldissa myös lattiassa ja katossa oli teksturointi ja kentissä korkeuseroja. Laitevaatimukset olivat vastaavasti korkeammat.

Viholliset saattoivat lähteä pakoon haavoittuneina ja taistelun pystyi usein välttämään kokonaan.

## Tarina
Avatarin (sankarin) on pelastettava velhon kidnappaama paronin tytär. Ajallisesti peli sijoittuu Ultima VI:n ja Ultima VII:n väliin.

## Vastaanotto
Peli sai hyviä ja jopa loistavia arvosteluja, mutta ei kaupallisesti menestynyt kovinkaan hyvin. Se sai Origin Awardin vuoden 1992 parhaasta fantasia tai science fiction -pelistä. Arx Fatalis, joka sai vaikutteita tästä ja muista Looking Glass Studiosin peleistä, piti julkaista nimellä *Ultima Underworld III*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Eero Sissala

**Erik (Eero) Helin**, kirjailijanimi **Eero Sissala** (10. maaliskuuta 1851, Liminka &ndash; 18. huhtikuuta 1909, Vaasa) oli suomalainen kauppias ja kirjailija. Hän julkaisi teoksensa 1880- ja 1890-lukujen vaihteessa käyttäen kirjailijanimeä *Eero Sissala*. 

Sissalan isä oli Alajärveltä kotoisin ollut pitäjänsuutari Juho Helin (sukunimi alkujaan Sissala). Perheessä oli kymmenen lasta joista Eero oli vanhin. Eero osasi jo 5-vuotiaana Svebiliuksen katkismuksen ulkoa ja 7-vuotiaana hän aloitti suutarintyöt isänsä apuna. Hän oli jo 11-vuotiaana parempi suutari kuin isänsä ja hallitsi myös monia muita käytännön töitä. Vuodesta 1864 Sissala oli suutarina isänsä kanssa Oulussa ja vuonna 1870 hän muutti Helsinkiin jossa hän toimi suutarina ja vuodesta 1881 myös nahkakauppiaana. Sissala lopetti liikkeensä 1892 ja oli sitten jonkin aikaa toisen palveluksessa muun muassa myyjänä. Viimeksi hän toimi jalkinekauppiaana Helsingin torilla.

Sissalan esikoisteos *Helmikankaan Heikki* ilmestyi 1887 mutta hän oli kirjoittanut sen jo paljon aikaisemmin. Seuraavaksi hän julkaisi novellin *Naavalan Taavetti* kansankirjailijoiden kokoelmassa *Syvistä riveistä* ja viimeksi laajan kertomuksen *Munkkiniemen Elsa* 1891. Kaikissa Sissalan teoksissa kuvataan päähenkilön elämänvaiheita lapsuudesta kuolemaan saakka. Kaksi ensimmäistä sijoittuivat Liminkaan ja kuvaisvat köyhien maalaispoikien nousua turvemökeistä isojen talojen isänniksi, Munkkiniemen Elsa taas sijoittui Helsinkiin ja sen päähenkilönä oli köyhänä orpotyttönä Helsinkiin palvelijaksi tuleva Elsa.

Sissalan kirjailijanura jäi lyhyeksi sillä hän luopui siitä noudattaakseen körttiläisiin kuuluneen isänsä vaatimusta.

## Teoksia
*  *Heikki Helmikangas*.   Edlund, Helsinki 1887
*  *Syvistä riveistä. Kansankirjailijaimme novellikokoelma*.  WSOY 1890 (sisältää Sissalan novellin *Naavalan Taavetti*) 
*  *Munkkiniemen Elsa*.    Edlund, Helsinki 1891

## Lähteet
* Suomen kirjailijat tietokanta 
* Sissalan muistokirjoitus, Helsingin Sanomat n:o 91 22.4.1909, s. 4 (Historiallinen sanomalehtiarkisto)
* O. A. Kallio : Uudempi suomalainen kirjallisuus : jälkimäinen osa : myöhempi eli murrosten aika,  WSOY 1912, s. 130-131, Internet Archive-linkki

## Aiheesta muualla
* Vapaasti ladattavia Eero Sissalan e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
Nestor Niemelä

**Nestor Niemelä** (12. syyskuuta 1862 Punkalaidun &ndash; 23. toukokuuta 1889 Punkalaidun) oli suomalainen kirjailija. Niemelä julkaisi teoksia myös nimimerkillä *N. Niemelä*.

Niemelä oli kotoisin Punkalaitumen Koskioisten kylässä sijainneesta Heinämäen torpasta.

Niemelä ei saanut mitään kouluoppia mutta hän kartutti tietojaan itseopiskelun avulla ja harjoitteli myös kirjoittamista. Hänellä oli aikaa kirjallisille harrastuksille koska hän ei heikon terveytensä takia kyennyt maatöihin. Esikoisteos *Mäkelän veljekset* ilmestyi 1887 ja viimeksi häneltä ilmestyi kertomus *Luisulan lapset* kansankirjailijoiden novellikokoelmassa *Syvistä riveistä*. Viimeiset neljä vuotta elämästään Niemelä sairasti keuhkotautia ja hän kuoli 26-vuotiaana veljensä omistamassa torpassa.

## Teoksia
* *Mäkelän veljekset : kuvaus Hämeestä*.  WSOY 1887
* *Takamaan torpparit*.  WSOY 1889
* *Syvistä riveistä. Kansankirjailijaimme novellikokoelma*.  WSOY 1890 (sisältää Niemelän novellin *Luisulan lapset*) 

## Lähteet
* Suomen kirjailijat tietokanta 
* Uutinen Niemelän kuolemasta, Aamulehti no 63 28.05.1889 
* Punkalaitumen kylät : Koskioinen : Kylän historiaa 

## Aiheesta muualla
* Vapaasti ladattavia Nestor Niemelän e-kirjoja Projekti Lönnrotilta 
* Project Gutenberg: Syvistä riveistä. Kansankirjailijaimme novellikokoelma
Esko Virtala

**Edvin Calamnius** (25. kesäkuuta 1864 Kemi – 24. maaliskuuta 1927 Pietarsaari) oli suomalainen tullinhoitaja ja kirjailija, joka käytti kirjailijanimiä **Esko Virtala** (*Wirtala*) ja **Esko Waltala**.

Calamniuksen vanhemmat olivat lääninrovasti August Benjamin Calamnius ja Septimia Cecilia Katarina Lundahl. Hänen nuorempi veljensä oli kirjailija Ilmari Kianto. Calamnius pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1884 ja suoritti kameraalitutkinnon Helsingin yliopistossa 1887. Hän oli senaatin kopistina 1888–1890 ja toimi tullilaitoksen virkailijana vuodesta 1890 alkaen. Calamnius oli tullinhoitajana Iisalmessa 1893–1919 ja Pietarsaaressa vuodesta 1919 lähtien.

Iisalmessa Edvin valittiin 1898 Iisalmen kaupungin valtuuskuntaan (kaupunginvaltuusto), ja hän oli mukana perustamassa 1897 kaupunkiin *[[Salmetar]]*-lehteä toimien lehden avustajana. Calamnius toimi Iisalmessa myös Anniskeluyhtiön tilitarkastajana, Iisalmen Hiihtoseuran sihteerinä, telefooniyhdistyksen tilintarkastajana ja 1897 rahatoimikamreerina.

Calamnius kirjoitti kirjojen ohella artikkeleita eri lehtiin ja julkaisi myös runoja. Hän oli naimisissa vuodesta 1909 Anna Augusta Karjalaisen kanssa.

*Titanicin perikato* on ainoa laivan haaksirikkoa käsittelevä suomalainen romaani. Teos on osin dokumentti, sillä siinä on muun muassa lueteltu *[[RMS Titanic|Titanicin]]* suomalaiset matkustajat, mutta se on myös rakkaustarina. Se perustuu ruotsalaisen kirjailijan Willy Grebstin romaaniin *Dödsfärden*. Silja Vuorikurun mukaan sitä voisi nykykäsityksen mukaan pitää plagiaattina.

## Teokset
; Salanimellä Esko Virtala
* *Se oli sallittu: Romaani*, WSOY 1888
* *Esko Virtalan esittämiä kertomuksia*, WSOY 1889
* *Kovalle ottaa: Romaani*, WSOY 1890
; Salanimellä Esko Waltala
* *Titanicin perikato: Romaani. Romantillinen kuvaus ”Titanic”-laivan haaksirikosta*, Into, 1912.
***Titanicin perikato: Romaani*, Juttuapaja, 2012 

## Aiheesta muualla
 (Kertomus ”Viimeisellä kelillä”, Päivälehti 3.4.1890)
* Muistelmia pakovenematkalta. Novelli Kirjailija-albumissa, WSOY 1898
* Vapaasti ladattavia Esko Virtalan e-kirjoja Project Gutenbergilta
* Vapaasti ladattavia Esko Waltalan e-kirjoja Projekti Lönnrotilta

## Katso myös
* Calamnius

## Lähteet
* Suomen kirjailijat -tietokanta. 
* Iisalmelaisia kirjailijoita – Esko Virtala. 
* 
* Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia – Esko Virtala. (Artikkeli Internet Archivessa)

### Viitteet
Nivalan jäähalli

**Nivalan jäähalli** (ent. *Jokilaaksojen jäähalli*) on Nivalassa sijaitseva, vuonna 1995 valmistunut jäähalli. Jäävuorotarjonnan lisäksi hallissa on järjestetty myös oheistapahtumia, kuten oopperaa.

Jääkiekkojoukkue Nivala Cowboys harjoittelee sekä pelaa kotiottelunsa Nivalan jäähallissa. 

## Lähteet
Sahan-Kalle

**Kalle (Karl Fredrik) Saha** (sukunimi alkuaan **Oravala**) eli **Sahan-Kalle** (24. kesäkuuta 1852, Toholampi &ndash; 31. elokuuta 1933, Toholampi) oli keskipohjalainen maanviljelijä ja kansanrunoilija.

## Henkilöhistoria
Oravalan talossa syntyneen Kalle Sahan vanhemmat olivat talollinen Sakarias Mikonpoika Oravala ja Anna-Liisa Kotila. Köyhissä oloissa elänyt perhe asui useilla eri uudistiloilla. Kalle Saha piti itse elämänsä onnellisimpana aikana neljän vuoden jaksoa, jonka hän vietti renkinä. Hän meni naimisiin vuonna 1873 samassa talossa palvelleen Lohtajalta kotoisin olleen Johanna Aapantytär Luikun (alkuaan Bom; 1851–1905) kanssa.

Saha kävi Yhdysvalloissa ja asui siellä neljä vuotta, mutta ei päässyt hyviin ansioihin huonojen aikojen takia. Palattuaan Suomeen hän osti isältään Sahan kruununtorpan ja muutti sinne perheineen. Häntä alettiin kutsua Sahan-Kalleksi asuinpaikan mukaan. Perheessä oli yhdeksän lasta, mutta toimentulo oli kohtalainen ja Sahan-Kalle saattoi käyttää aikaa runojen kirjoittamiseen. Hän kirjoitti satoja runoja eri elämän ilmiöistä ja laati niitä myös erilaisiin juhlatilaisuuksiin. Kaarle Krohn julkaisi Sahan-Kallen runoja kokoelmana, joka ilmestyi vuonna 1891.

Vuosisadan vaihteessa perheonni kuitenkin kääntyi, kun neljän vuoden sisällä seitsemän perheenjäsentä kuoli keuhko- ja sydäntauteihin. Vastoinkäymisten takia Saha joutui myymään torppansa halvalla. Hänen vaimonsa kuoli samoihin aikoihin. Kalle Saha asui sittemmin useissa eri torpissa ja meni vielä kahdesti naimisiin: vuonna 1905 Amanda Aleksintytär Lahnalammen (1864–[907) kanssa ja vuonna 1909 Anna Liisa Juhontytär Jokelan kanssa. 

Saha toimi pyhäkoulunopettajana 35 vuoden ajan ja kuului Toholammin säästöpankin isännistöön sekä kirkkovaltuustoon useaan otteeseen. Hänen syntymänsä satavuotispäivänä, juhannuksena 1952 pystytettiin hänen haudalleen Toholammin hautausmaalla muistokivi. 

## Teoksia
* *Sahan Kallen runoja*.  WSOY 1891, uusi näköispainos 1992.

## Lähteet
* Toholampi.info: elämäkertoja - Sahan-Kalle 

## Aiheesta muualla
* Sahan Kalle – uudisraivaaja, runoilija ja "mainosmalli", *Helsingin Sanomat*, 14.10.1962, s. 15.
* Sahan Kalle – kansanrunoilija. *Helsingin Sanomat*, 22.12.1964, s. 11.
* *Kansanrunoilija Sahan Kalle: toholampilaisen Kalle Sahan 1852-1933 kirjallinen tuotanto*, 2014, Viljo S. Määttälä
* Sahan Kalle. Toholampilainen kansanrunoilija, Suomen Kuvalehti, 25.06.1932, nro 26, s. 32, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Niilo Mantere

**Juhani Nikolai Merenheimo** (sukunimi vuoteen 1906 **Mecklin**), käytti kirjailijanimeä **Niilo Mantere** (13. kesäkuuta 1870 Kuopio &ndash; 20. helmikuuta 1954 Pulkkila) oli rovasti ja runoilija.

Merenheimon vanhemmat olivat seppämestari Juho Niklas (Johan Nikolaus) Mecklin ja Anna Liisa Tuppurainen. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1893 ja suoritti teologian erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1899.

Merenheimo oli Oulunsalon kappalaisena 1904–1911 ja Oulunsalon kirkkoherrana 1911–1950. Hän oli myös Limingan kansanopiston uskonnon opettajana 1906–1920 ja Pyrkijä-lehden toimituksen jäsenenä 1893–1900.

Merenheimo oli naimisissa vuosina 1895–1903 Katri Häggqvistin kanssa ja vuosina 1905–1914 Hilja Katri Mertasen kanssa. Hän jäi kummastakin liitosta leskeksi. Vuonna 1915 Merenheimo meni naimisiin Elsa Agneta Heikkisen kanssa.

Merenheimon runot ovat laadultaan ihanteellisia, aiheiltaan isänmaallis-uskonnollisia.

## Teoksia
**Kevättuulahduksia*, runokokoelma. Otava 1891
**Elämän poluilla*, runoelmia. Boman & Karlsson, Hämeenlinna 1902
**Kotikuusta kuunnellessa*, uusia runoelmia. Kansa, Helsinki 1907
**Kohden kunnahia. Uusia hengellisiä lauluja ja runoelmia*. H. W. Marjamaa, Oulu 1908
**Hämyhetkiä*. Uusia runoelmia. H. W. Marjamaa, Oulu 1909
**Lauluja matkalta*. Uusia runoelmia. H. W. Marjamaa, Oulu 1910
**Valkea maa*, uusia runoja. Karisto 1918
**Juhlaruno Raahen seminaarin 25-vuotisjuhlaan 10.–11.6.1921*. 1921
**Juhlaruno Peräpohjolan kansanopiston 25-vuotisjuhlaan 31.10.1926*. Tornio 1926
**Juhlaruno Lotta Svärd-yhdistyksen Oulun piirin 10-vuotisjuhlaan Oulussa 28.2.1932*. Oulu 1932

## Lähteet
* Suomen kirjailijat tietokanta 
* Pohjoissavolaisen kirjallisuuden bibliografia 
* Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961

### Viitteet
Butyyni

**Butyyni** on alkyyni, joten sen hiiliatomien välissä on yksi kolmoissidos. Sen molekyylikaava on C4H6. Butyynillä on seuraavat isomeeriset muodot:
* 1-butyyni, jonka rakennekaava on CH≡C-CH2-CH3
* 2-butyyni, jonka rakennekaava on CH3-C≡C-CH3.
Otto Tuomi

**Otto Häggblom**, kirjailijanimeltään **Otto Tuomi**, (13. marraskuuta 1869 Iisalmi – 30. marraskuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen kunnallisneuvos- ja valtiopäivämies ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä *Olli*.

## Henkilöhistoria
Häggblomin vanhemmat olivat suutari Johan Evert Alexander Häggblom ja Brita Stina Lundberg. Hän kävi Kuopion kauppakoulun 1888–1890. Häggblom asui Iisalmessa vuoteen 1893 saakka ja sitten Kuopiossa vuoteen 1927 saakka. Hän oli naimisissa Selma Bergrothin kanssa. Tuomi oli aputoimittajana Tapio-lehdessä 1888 ja Savo-lehdessä vuodesta 1889 alkaen. Myöhemmin hän oli Savo-lehden toimitussihteerinä ja avusti myös Uutta Kuvalehteä, Päivälehteä, Valvojaa ja Nuori Suomi -lehteä.

Tuomi oli porvarissäädyssä Kuopion edustaja valtiopäivillä 1905–1906.

## Teoksia
* *Vanhoja muistoja Uukuniemen ja Kesälahden seurakunnista 1-2*. Sortavala 1890
* *Pieniä kertomuksia*. Otava 1893, 2. painos 1901

## Lähteet
* Suomen kirjailijat -tietokanta 
* Otto Tuomi Iisalmelaisia kirjailijoita -tietokannassa
* Otto Tuomi Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografiassa 

### Viitteet
Wilho Soini

**Aksel Wilho Soini** (vuoteen 1877 **Hoffrén**; 26. joulukuuta 1854 Korpilahti – 6. lokakuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, sanomalehtimies ja pankinjohtaja. Soini käytti myös nimimerkkejä *hr Soini*, *-o-i*, *Pii*, *V. Soini*, *W. Soini* ja *W.S*.

## Henkilötietoja
Soinin vanhemmat olivat kauppias, sahanhoitaja Anders Johan Hoffrén ja Wilhelmina Eskola-Silfvenius. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän alkeisopistosta 1872 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1876. Hän opiskeli taloustieteitä Pariisissa 1881–1882 ja harrasti myöhemmin ranskalaista kulttuuria ja kirjallisuutta. Soini oli *[[Uusi Suometar|Uuden Suomettaren]]* ulkomaanosaston toimittaja 1877–1890 ja lehden taloudenhoitaja 1891–1903. Hän oli Kansallis-Osake-Pankin johtokunnan jäsenenä 1904–1924 ja oli mukana perustamassa Suomen Kirjailijaliittoa. Liiton rahastonhoitajana hän toimi 1897–1920, hänet kutsuttiin myös liiton kunniajäseneksi. Soini oli Hämäläis-Osakunnan kuraattorina 1881–1887 ja vuonna 1899 hän oli suurta kansalaisadressia valmistelleen toimikunnan jäsenenä.

Soini oli naimisissa vuodesta 1889 Sigrid Ida Helena af Enehjelmin (k. 1927) kanssa. Heidän lapsiaan olivat kirjailijat Elsa ja Yrjö Soini sekä historiantutkija Katri Laine.

## Kirjallinen toiminta
Soini julkaisi Suomen kirjallisuuden ensimmäiset tukkilaiskuvaukset kertomuskokoelmassaan *Kirjavia kuvia pölkkyjen historiasta* vuonna 1877. Kirjailijana Soini oli realisti. Hänen teoksiaan ovat
* *Kirjavia kuvia pölkkyjen historiasta, kirjoittanut Pii*. 1877. (Ilmestyi WSOY:n kustantamana teoksena 1907.)
* *Kaupunkimme rouvat*, huvinäytelmä, näytelty 1877.
* *Erkki, kertonut W. S*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjapaino, Helsinki 1882.
* *Valoa kansalle! Draamallinen kuvaelma kolmessa näytöksessä*. WSOY 1883.
* *Kaarlo Tiira: Novelli.* WSOY 1888.
* *Kevään oikkuja: Huvinäytelmä yhdessä näytöksessä*. Telén, Kuopio 1899. (Näytelty sitä ennen Suomalaisessa teatterissa 1877, 1878 ja 1893.)

Soini kirjoitti myös tilapäisrunoja ja suomensi runoja, muun muassa Topeliuksen *Jäänlähtö Oulujoesta*. 

## Lähteet
* Suomen kirjailijat -tietokanta. 
* Kuka kukin oli (Wikiaineisto)
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Vapaasti ladattavia Wilho Soinin e-kirjoja Projekti Lönnrotissa sekä Project Gutenbergissä.
* Valoa kansalle! Draamallinen kuvaelma kolmessa näytöksessä. Project Gutenberg.
Heijaste (yhtye)

**Heijaste** oli tamperelainen yhtye, jonka jäseniin kuuluivat A-J Keskinen (laulu), Viljami Tiainen (kitara ja taustalaulu), Juho Mustonen (basso) ja Eero Honkanen (rummut).

Keskinen, Mustonen ja Honkanen perustivat Heijasteen Hervannan yläasteella vuonna 2001. Tiainen liittyi yhtyeeseen vuonna 2004, jonka jälkeen Heijasteen aktiivinen keikkailu alkoi. Yhtye solmi vuonna 2006 yhteistyösopimuksen Tamperlaisen Sahamusic Oy:n kanssa ja vuonna 2007 levytyssopimuksen Turkulaisen Hype Recordsin kanssa. Esikoisalbumi *Silta yli kaiken* ilmestyi loppuvuodesta. Heijaste teki uransa aikana noin 400 keikkaa festivaaleilla, klubeilla ja nuorisotaloilla sekä oli esillä useissa eri medioissa. Yhtye lopetti virallisesti toimintansa vuonna 2013.

## Kokoonpano
* A-J Keskinen – laulu
* Viljami Tiainen – kitara 
* Juho Mustonen – bassokitara 
* Eero Honkanen – rummut 
* Cece Hakulinen – kosketinsoittimet

### Entiset jäsenet
*Jones – kosketinsoittimet

## Julkaisut

### Albumit
* *Silta yli kaiken* 

### Singlet
* *Hetkille*
* *Kiinni*

### Musiikkivideot
* *Hetkille*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen Facebook-sivu
*
Heteroskedastisuus

**Heteroskedastisuutta** esiintyy satunnaismuuttujassa silloin, kun sarjan varianssi ei ole vakioinen. Jos aikasarja ei ole heteroskedastinen, se on homoskedastinen. Homoskedastisuusoletus tarkoittaa vakiovarianssi-oletusta. 

Lineaarisessa regressioteoriassa usein oletetaan, että mallin virhetermit ovat homoskedastisia eli virhetermien varianssi on vakio. Homoskedastisuus voidaan määritellä E(ui2)=σ2 kun taas puolestaan heteroskedastisuus määritellään 
E(ui2)=σi2.

PNS-estimaattori on yhä asymptoottisesti harhaton, vaikka virhetermien homoskedastisuusoletusta ei olisikaan. PNS-estimaattori ei kuitenkaan ole enää paras estimaattori, sillä sen varianssi ei ole enää minimivarianssi. Jos heteroskedastisuus on ongelma, sitä voi yrittää korjata esimerkiksi käyttämällä yleistettyä PNS-estimointia.
Ninni Poijärvi

**Riina Maretta ”Ninni” Poijärvi**  (s. 9. lokakuuta 1974) on helsinkiläinen laulaja-lauluntekijä ja muusikko, joka on julkaissut neljä sooloalbumia. Hänet tunnetaan Hoedown-yhtyeen riveistä sekä lukuisien samanhenkisten artistien taustalta (muun muassa J. Karjalainen ja Edu Kettunen). Lisäksi hän on ollut perustamassa Club for Five -lauluyhteyttä ja esiintynyt sen riveissä vuoteen 2005 saakka. Ninni Poijärvi on julkaissut yhdessä Mika Kuokkasen kanssa kolme englanninkielistä duo-albumia, ja he ovat kiertäneet esiintymässä kotimaan lisäksi Amerikassa ja Australiassa tällä ohjelmistolla. Lisäksi Poijärvi on tehnyt yhteistyötä Tommi Kaleniuksen kanssa sessiomuusikkona sekä duokumppanina.

Syksyllä 2010 Poijärvi oli ideoijana ja musiikillisena johtajana OP-opintokeskuksen tuottamalla Kierrätyskärki-kiertueella, jonka yhteistyökumppanina olivat Suomen Punaisen Ristin Kontti-kierrätyskeskukset. Ilmaiskonsertit olivat Joensuussa, Lahdessa, Tampereella, Oulussa, Porissa ja Kuopiossa.  Niissä esitettiin Toivo Kärjen ikivihreitä uudistettuina versioina kierrätysideologian hengessä. Poijärvi soitti viulua ja lauloi, ja muina esiintyjinä olivat kitaristit Mika Kuokkanen ja Olli Haavisto sekä laulaja Sami Saari. 

Vuonna 2014 vibrafonisti-säveltäjä Panu Savolainen Toivo-yhtyeineen julkaisi albumin Music by Toivo Kärki, jolla Ninni Poijärvi lauloi ensilevytyksenä Kärjen vuoden 1944 sävellyksen "Syysyössä kahden" (san. Kauko Käyhkö).

Poijärvi on esiintynyt viihdesarjassa Mankeli (2000–2001). Hän oli myös vierailevana tuomarina MTV3:n viihteellisessä musiikkiohjelmassa Tähdet, tähdet vuonna 2015.

## Diskografia
**Viideltä* (2002)
**Vapaapäivä* (2005)
**Virta* (2008)
**Tie* (2014)
**Kappale Syysyössä kahden* Panu Savolaisen levyllä
**Kiitos* (single, 2018)
*Powderburn (2012)
*Vagabond moon (2013)
*All them pretty things (2017)
*Joulu (2018)
*Ääriviivat (2024)
*Wild Is The Wind (2024)
*Ikimetsä (2024)
*Kultamarja Ja Metsän Salaisuudet (2024)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ninni Poijärvi lauluntekijänä – Fono.fi