open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tosirakkautta

**Tosirakkautta** on suomalaisen laulajan Seppo Tammilehdon studioalbumi. Se julkaistiin 2004. Äänitys ja miksaus: Soundwall-Studio Seinäjoki/Timo Ristilä.

## Kappaleet

* *Älä leiki tunteillain* - 4.05
* *Eilistä en voi unohtaa* - 3.14
* *Tosirakkautta* - 3.27
* *Mies paikallaan* - 3.33
* *Juna vie pois* - 3.17
* *En luota enää* - 3.46
* *Selvisin* - 2.37
* *Toinen nainen* - 3.07
* *Liverpoolin satama* - 3.18
* *Karaokebaari* - 3.18
* *Hänet sain* - 3.25
* *Käsi sydämellä* - 3.34

## Soittajat
* Ari Saari, kitarat, kosketinsoittimet, taustalaulut, percussion
* Anssi Nykänen, rummut
* Harri Rantanen), bassokitara
* Petteri Hietamäki, tenorisaksofoni
* Jaakko Salminen, trumpetti, flyygelitorvi
* Timo Ristilä, kosketinsoittimet
* Mika Virkkala, viulu
* Minna Hirvijärvi, taustalaulu
Hvis lyset tar oss

***Hvis lyset tar oss*** () on Varg Vikernesin yhden miehen yhtyeen Burzumin albumi. Sen on katsottu olevan maailman merkittävimpiä black metal -albumeja. Levy äänitettiin syksyllä 1992, mutta se julkaistiin vasta toukokuussa 1994. Haastattelujen mukaan *Hvis lyset tar oss* on Vikernesin lempialbumi. Albumin kansikuvassa on Theodor Kittelsenin teos *Fattigmannen* (suomeksi ”kerjäläinen”). Levyllä on vain neljä kappaletta, mutta kappaleet muodostavat silti täyspitkän levyn.

Vikernes soittaa levyllä kaikki instrumentit itse, ja tuottajana ja äänitysteknikkona toimii norjalainen Eirik Hundvin.
## Kappalelista
#
#
#
#

## Aiheesta muualla
* Albumi Burzumin virallisella sivustolla. 
* 
* ''Anus.com'' - Tarkempaa tietoa ja arviointia Burzumin tuotoksista. 
* Hvis lyset tar oss . BestBlackMetalAlbums.com. 
*
Cotonoun sopimus

**Cotonoun sopimus** on Euroopan unionin ja Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maiden (AKT-maat) keskeinen sopimus. Se allekirjoitettiin 23. kesäkuuta 2000 Cotonoussa, Beninin taloudellisessa pääkaupungissa. Sopimuksen allekirjoittivat 77 AKT-valtiota ja 15 Euroopan unionin jäsenvaltiota ja se tuli voimaan vuoden 2002 alussa. Kyseessä on kaikkien aikojen laajin yhteistyöohjelma mitä AKT-valtiot ja EU ovat solmineet.

Cotonoun sopimus oli voimassa vuoden 2023 loppuun saakka. Sitä seuranneen uuden sopimuksen pääneuvottelijana oli EU:n puolelta komissaari Jutta Urpilainen. Marraskuussa 2023 allekirjoitettu, ja vuoden 2024 alusta voimaan astunut Samoan sopimus korvasi Cotonoun sopimuksen.
## Tavoitteet
Sopimuksen keskeisenä tavoitteena on vähentää ja poistaa juurineen köyhyys ja siten avustaen kyseisiä maita, että aikaa myöten kestävä kehitys sekä AKT-maiden taloudellinen, sosiaalinen ja kulttuurillinen kehitys vauhdittuisivat, ja että AKT-maiden asteittainen integrointi maailmantalouteen tulisi mahdolliseksi. Tämän lisäksi rauhaa ja turvallisuutta edistäen olisi luotava ilmapiiri, jossa vakaa ja demokraattiset olot olisivat mahdolliset.

## Keskeiset periaatteet
Cotonoun sopimus korvasi Lomén sopimukset, jotka olivat olleet AKT–EU-kehitysyhteistyön perustana vuodesta 1975 lähtien. Cotonoun sopimus on kuitenkin laajempialainen kuin mikään aiemmin tehty talous- ja kehityssopimus. Se on tarkoitettu vähintäänkin 20 vuoden ajanjaksolle. Sopimusta olisi tarkastettavat joka viides vuosi. Yhteistyö perustuu niin sanottuun kumppanuuteen ja se jakautuu viiteen toisiinsa läheisesti liittyvään pilariin, jotka ovat:

*kokonaisvaltainen poliittinen ulottuvuus
*osallistuvien lähestymistapojen edistäminen
*kehityksen strategiat ja keskittyminen tavoitteeseen köyhyyden vähentämisestä
*uudenlaisen talouteen ja kaupankäyntiin liittyvän yhteistyökehyksen luominen
*talousyhteistyön uudistaminen.

## Sopimuksen osapuolet
Sopimus on tehty Euroopan yhteisön nimissä ja sen 25 jäsenvaltion puolesta. Osa jäsenvaltioista on liittynyt sopimukseen (vuoden 2000 jälkeen) hyväksyessään Euroopan yhteisön jäsenyyden.

Lisäksi sopimuksen osapuolina ovat AKT-maat.

## Katso myös
*Lomén sopimukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Cotonoun sopimuksen teksti 
*Cotonoun dokumentin infosivut
Helmiä nauhassa – Collection

**Helmiä nauhassa – Collection** on 23-laulun kokoelma Seppo Tammilehdon aiemmasta  levytystuotannosta. Ennen julkaisemattomia raitoja ovat Freemanin kanssa esitetty duetto *Vierivät kivet* ja Sepon käännös  vanhasta Tremeloes-hitistä *Even the bad times are good*, *Jokainen päivä on uus*. Levytysten tuottaja on Ari Saari. *Seppopboogie* on Sepon itsensä säveltämä rautalankainstrumentaali, jolla mies soittaa yksin kaikki soittimet. 
Lisäksi levyllä on vinyyliversioista masteroidut *Minä ja Annansilmä* (1985) ja Maailmantango (1993). Kappaleesta *Punainen kitara* on kokoelmalla uusi versio, joka on levytetty vuonna 2000.

## Kappaleet
# Kuin helminauhaa
# Vierivät kivet
# Pikku Belinda
# Tosirakkautta
# Jokainen päivä on uus
# Punainen kitara
# Eilistä en voi unoohtaa
# Vanha leikki
# Minä ja annansilmä
# Outo ikävä
# Mun huoneeseen
# Mustikkavuoren kuu
# Hän ei asu täällä enää
# Syysillat
# Maailmantango
# Kun sataa niin kastuu
# Viileä käsi mutta lämmin sydän
# Toinen nainen
# Kolme kukkaa
# Seppopboogie
# Kun katseet kohtaavat
# Selvisin
# Onnellisen oloinen mies

## Soittajat
* Ari Saari – kitarat, kosketinsoittimet, taustalaulut, percussion
* Anssi Nykänen – rummut
* Harri Rantanen – basso
* Heikki Markkula – kitara
* J-P Järvinen – kosketinsoitin
* Jaakko Salminen – trumpetti, flyygelitorvi
* Janne Orava – soolokitara
* Johanna Aarnio – taustalaulut
* Jouni Saario – kitara
* Juha Lanu – kitarat
* Jukka Hänninen – saksofonit 
* Jukka Kittilä – soolokitara
* Jussi Ruponen – kitara
* Kari Siukonen – rummut, lyömäsoittimet
* Kari Välimäki – rummut
* Kata Laurikainen – taustalaulut
* Masi Luoma – piano, hammond
* Mika Sundqvist – basso, taustalaulut
* Mika Virkkala – viulu
* Minna Hirvijärvi – taustalaulu
* Pentti Hänninen – basso
* Pepe Ahlqvist – huuliharppu
* Petri Välimäki – basso
* Petteri Hietamäki – tenorisaksofoni
* Risto Penttinen – kosketinsoitin
* Seinäjoen Marttilan koulun musiikkiluokat 3 A ja 4 A, Marjo Kuokkasen johdolla
* Seppo Alajoki – kitara
* Seppo Tammilehto – rummut, soolokitara, basso, komppikitarat, hammond, kitara, taustalaulut
* Tapani Puranen – koskettimet
* Teemu Vuorela – rummut
* Tero Kaario – kosketinsoitin
* Timo Ristilä – kosketinsoittimet
* Tommi Rautiainen – rummut
* Tuomo Tepsa – basso
* Vesa Tuomi – harmonikka, kosketinsoitin
* Viktor Drobych – kosketinsoitin

### Tuotanto
* Timo Ristilä – äänittäjä (Soundwall-studio, Seinäjoki)
* Juuso Nordlund – äänittäjä (JJ-studio, Tampere)
* Mika Sundqvist – äänittäjä (MSL-studio, Lempäälä)
Mount Elbert

**Mount Elbert** on Kalliovuorten korkein vuori. Sen huippu on 4&nbsp;401 metrin korkeudella merenpinnan tasosta. Vuori sijaitsee Laken piirikunnassa noin 19 kilometriä Leadvillen kylästä kaakkoon, Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kiipeämiskertomus Mount Elbertille
Kuhilas

**Kuhilas** on viljalyhteistä kuivatusta varten pellolle pystytetty rakenne. Erityisesti ruislyhteistä pystytettyä rakennetta sanotaan kuhilaaksi (Hämeessä myös: kykkä). Toukoviljasta pystytettynä kuhilaalla on myös muita nimiä, kuten viisikko tai kymmenikkö. Kuhilas on sisältä holvimainen ja ulkomuodoltaan pyöreä. Siinä on pystyssä toisiaan vasten seisovat jalkalyhteet ja sateelta suojaava hattu. 

Ensin vilja kootaan lyhteiksi esimerkiksi sirpillä leikatuista kourallisista. Lyhteeseen tulee viisi kourallista olkia. Tämän kokoisia on vielä helppo sitoa ja käsitellä. Sen jälkeen lyhteet kootaan hengittäväksi kuhilaaksi. Kuhilaassa vilja vielä tuleentuu, eikä sen täyttä joutumista leikattavaksi tarvitse välttämättä odottaa. Ulkokuivatuksen jälkeen kuhilaat on ollut helppo purkaa ja viedä puitavaksi. 

Kuhilaat ovat olleet eri paikkakunnilla eri kokoisia ja muotoisia, etelässä suurempia ja pohjoisessa pienempiä. Yleisiä ruiskuhilaan kokoja on kymmenlyhteinen, nelitoistalyhteinen ja kahdeksantoistalyhteinen kuhilas. Samalle pellolle tehdään aina saman kokoisia kuhilaita, jolloin sadon määrä voidaan arvioida. Toukoviljasta (vehnästä, ohrasta, kaurasta) pystytettynä kymmenlyhteistä sanotaan joskus kuhilaaksi, ja suurempia ei toukoviljasta, kevätruista lukuun ottamatta, saakaan tehtyä. Pienet kuhilaat ja viisikot aloitetaan kahdesta jalkalyhteestä, kahdeksantoistalyhteinen aloitetaan neljästä. Poutakesänä kuhilaaseen voidaan panna vain yksi, suuri hattulyhde, tyvi ylöspäin. Sateisena kesänä suositaan kahta hattulyhdettä. Kaksilyhteistä hattua varten lyhteet taitetaan käsivarrella siteen yläpuolelta ja levitetään viuhkoiksi. Alimmaisen hatun tyvi pannaan osoittamaan pohjoiseen ja päällimmäisen etelään, jolloin se kuivuu paremmin ja toivottaa samalla hyvää ilmaa.

Kovin pitkään säilytykseen kuhilaat eivät sovi, sillä maavaraisina ne ajan mittaan kostuvat. Parempaa kuivumista ja samalla pitempää säilytystä varten rakennettiin suuria elohaasioita (tai kevyitä aartoja) eli kuivatustelineitä, joissa lyhteet aseteltiin riu'uille kuivumaan. Jos elohaasiaa ei ollut, kuivat lyhteet voitiin koota joko pyöreisiin aumoihin tai pinomaisiin, pitkiin närtteisiin puintia odottamaan. Sieltä ne ajettiin riiheen kuivattaviksi ja puitaviksi. Aumavarastointia käytettiin vielä jonkin verran yhteisten puimakoneiden aikaan 1900-luvun puolivälissä.

Nykyaikana vilja leikataan ja puidaan pystykasvustona samalla kertaa leikkuupuimurilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viljan ulkokuivauksesta
Três Corações

**Três Corações** on Brasilian kaupunki Minas Geraisin osavaltion eteläosassa. Sen pinta-ala on 825,924 km² ja väkiluku 70&nbsp;490 (2015). Kaupunki sijaitsee 287 kilometrin päässä osavaltion pääkaupunki  Belo Horizontesta ja 295 kilometrin päässä São Paulosta.

Três Corações, jonka nimi merkitsee portugalin kielellä "kolmea sydäntä", perustettiin 1760. Kaupunki on jalkapalloilija Pelén syntymäpaikka ja siellä on hänen patsaansa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Schtiel

**Schtiel** on Rammsteinin Till Lindemannin ja Richard Kruspen varta vasten tekemä kappale Harley Davidson -moottoripyörien 100-vuotissyntymäpäiväjuhliin Moskovaan. Levyllä olevaa kappaletta ei ole julkaistu millään Rammsteinin albumilla ja siitä on vain 400 kappaletta, joten se on todellinen harvinaisuus. Laulu on cover-versio venäläisen Aria-yhtyeen kappaleesta **Shtil**. Schtiel lauletaan venäjäksi. Schtiel ei ole Rammsteinin single.

## Kappaleet
# Schtiel
Triakki

**Triakki** (akronyymistä TRIAC, ) eli **kaksisuuntainen triodityristori** on puolijohdekomponentti, joka on toimintaperiaatteeltaan kuten kaksi vastakkaisiin suuntiin rinnan kytkettyä tyristoria, joiden hilat on kytketty yhteen. Kun triakin hilalle tuodaan virtapulssi, jonka napaisuus on sama tai eri kuin triakin navoilla olevan jännitteen napaisuus, triakki alkaa johtaa, kunnes napojen välinen jännite laskee riittävän alas tai vaihtaa napaisuutta. Kyky liipaista myös erisuuntaisella virralla kuin päävirta antaa mahdollisuuden monipuolisiin kytkentöihin.

Neljä eri liipaisuvaihtoehtoa:

# A2 positiivinen, hila positiivinen
# A2 positiivinen, hila negatiivinen
# A2 negatiivinen, hila positiivinen
# A2 negatiivinen, hila negatiivinen

Triakkia voidaan käyttää esimerkiksi hehkulampun himmentimessä, jolloin liipaisua ohjataan vastuksista, säätövastuksista, kondensaattoreista ja mahdollisesti diakista koostuvalla kytkennällä niin, että triakki johtaa lampulle vain osan kustakin vaihtojännitteen puolijaksosta. Näin keskimääräinen lampun läpi kulkeva virta pienenee ja lamppu himmenee.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
*
Harri Rantanen

**Harri Rantanen** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

*Harri Rantanen, heraldikko
*Harri Rantanen, basisti
*Harri Rantanen, näyttelijä
Harri Rantanen (basisti)

**Harri Rantanen** (s. 1960) on suomalainen basisti. Hän asui 11-vuotiaaksi Tukholmassa. Hänen setänsä Veikko Rantanen oli tanssimuusikko, jonka instrumentti oli myös basso. 1970-luvulla hän tutustui gospel-piireissä Teppo Nuorvaan, Jaakko Löyttyyn ja myöhemmin Heikki Silvennoiseen.

Gramexin tilastojen mukaan Rantanen on Suomen 9. eniten levyttänyt studiomuusikko vuonna 2021 oltuaan siihen saakka mukana 3&nbsp;864 levytyksellä. Merkittävässä osassa Rantasen studiolevytyksistä rumpalina on toiminut Anssi Nykänen, johon Rantanen tutustui vuonna 1986.

Rantanen on studiotyön lisäksi keikkaillut muun muassa Ben Granfelt Bandissä, Freud Marx Engels & Jung -yhtyeessä, Nylon Beat -yhtyeessä sekä Pekka Ruuskan yhtyeessä. Rantanen ja Nykänen ovat mukana myös tanssiorkesteri Dallapén uudessa tulemisessa. Konserttikiertueita hän on tehnyt muun muassa Paula Koivuniemen ja Jari Sillanpään kanssa. 1990-luvun alussa hän tuurasi myös Mikko Löyttyä Q.Stone-yhtyeen kiertueilla. Jope Ruonansuun levyillä hänen nimensä oli muodossa *Harri Humppa Rantanen*.

Hänen esikuviaan basisteina ovat olleet muun muassa Stu Cook, Roger Glover, Jack Bruce, John Paul Jones, Jaco Pastorius sekä suomalaisista soittajista Pekka Pohjola ja Juha Tikka.

## Soittimet
* Fender Jazz Bass '62
* Fender Jazz Bass '64
* Fender Telecaster Bass '75
* Fender Jazz Bass V '00
* Danelectro Longhorn
* Lakland JoBo '06
* Dean Pacer sähkökontrabasso
* Markbass vahvistimet ja kaiuttimet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Harri Rantanen Elonetissä
Filosofem

**Filosofem** on Varg Vikernesin yhden miehen yhtyeen, Burzumin, albumi. Levy oli Vikernesin viimeinen äänitys ennen hänen vangitsemistaan vuonna 1993, vaikka Filosofem julkaistiinkin vasta 1996. Albumin suosio oli yllätys (varsinkin black metal -tuotokseksi) sen saadessa loistavia arvioita jopa valtavirran musiikkilehdiltä. Lyhennetty versio kappaleesta numero 5 löytyy elokuvan Gummo soundtrackilta. Myös albumin aloitusraidasta "Dunkelheit" on saatavilla musiikkivideo Burzumin kotisivuilta.

Albumin kansikuvassa on Theodor Kittelsenin taideteos. Taideteoksen nimi on "Under fjeldet toner en".

## Kappalelista
#Dunkelheit - 7.05
#
#
#
#
#

## Aiheesta muualla
* Albumi Burzumin virallisilla kotisivuilla
* ''Anus.com'' - Tarkempaa tietoa ja arviointia Burzumin tuotoksista
* Burzum - Filosofem  - BestBlackMetalAlbums.com
* 
*
Mein Teil

**Mein Teil** () on Rammsteinin 16. singlejulkaisu. Se perustuu maaliskuussa 2001 Saksassa tapahtuneeseen ihmissyöntitapaukseen, jossa Armin Meiwes söi erään Internetissä tapaamansa miehen. Bändi sai ajatuksen laulun tekoon, kun yksi jäsenistä toi treenipaikalle lehden, jossa oli Armin Meiwesistä kertova uutinen. Laulua käytetään monissa elokuvissa. Rammstein sai kappaleella historiansa toisen Grammy-ehdokkuuden.

## Kappaleet
# Mein Teil
# Mein Teil (You Are What You Eat Edit, Remix by the Pet Shop Boys)
# Mein Teil (Return to New York Buffet Mix, Remix by Arthur Baker)
# Mein Teil (There Are No Guitars on This Mix, Remix by the Pet Shop Boys)
Luettelo Italian pääministereistä

Tämä on luettelo **[[Italian pääministeri|Italian pääministereistä]]**. Vuosina 1861–1946 pääministerin nimitys oli "Italian kuningaskunnan ministerineuvoston puheenjohtaja" ja vuodesta 1946 alkaen "Italian tasavallan ministerineuvoston puheenjohtaja".

## Italian kuningaskunnan ministerineuvoston puheenjohtajat (1861–1946)

## Italian tasavallan ministerineuvoston puheenjohtajat (vuodesta 1946)

## Lähteet
*
Tokodede

**Tokodede** on Itä-Timorissa puhuttava malaijilais-polynesialainen kieli. Kielellä on noin 39 500 puhujaa Liquiçán alueella, erityisesti Loisjoen varrella. Puhujien määrä on laskenut viime vuosina. Sen katsotaan kuitenkin olevan edelleen elinvoimainen.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.

## Lähteet
Criss Angel

**Criss Angel** (oikealta nimeltään **Christopher Nicholas Sarantakos**, s. 19. joulukuuta 1967 Long Island, New York) on yhdysvaltalainen muusikko, taikuri, illusionisti ja *[[Criss Angel – tajunnanräjäyttäjä]]* -televisiosarjan (*Criss Angel Mindfreak*) luoja ja ohjaaja. Angelin oikea sukunimi on peräisin hänen kreikkalaiselta äidiltään. Hänen vanhempiensa nimet ovat John ja Dimitra Sarantakos. Angel on ollut lapsesta asti kiinnostunut taikuudesta. Suurin vaikutus häneen on ollut edesmenneellä isällään Johnilla, joka kuoli vatsasyöpään.
Criss Angel on tunnettu myös skeptikkona.

## Ura illusionistina

Lähes koko ikänsä Angel on harrastanut taikuutta ja hän on tehnyt keikkoja ympäri maailmaa. Criss Angel esiintyy *Mindfreak*-sarjassa (suom. Tajunnanräjäyttäjä), jota on kuvattu Alladin Resortissa, New Orleanissa, Las Vegasissa, Los Angelesissa ja Angelin kotikaupungissa, New Yorkin East Meadowissa, ja myös monissa muissa kaupungeissa. Criss on tehnyt huimapäisiä mielen ja kehon kokeita. Hänen mukaansa ihokoukuista roikkuminen oli "hulluin" kaikista hänen tekemistään tempuista. Criss Angel on myös näytellyt taikuria yhdessä jaksossa Las Vegas -nimisessä sarjassa, sekä murhaaja-taikuria yhdessä in jaksossa.

### Kuuluisia temppuja

* Norsun kadotus keskeltä katua
* Kävely veden päällä
* Ilmassa leijuminen katolta toiselle
* Katolta käveleminen seinää pitkin maahan
* Ihmisen halkaisu kahtia
* Kulkeminen ehjän ikkunan läpi
* Meneminen puusilppurin läpi
* Auton nostaminen
* Ihmiskynttilä
* Ammutun nuolen kiinni ottaminen ilmasta
* Katoamistemput
* Kanan hypnotisoiminen
* Leijuminen Las Vegasin Luxor -hotellin valon päällä
* Kolikon nieleminen ja sen pois ottaminen oman kätensä sisältä
* Ruumiin herättäminen henkiin
* Silmät kiinni 60 metrin korkealla lankulla kävely
* Elävältä hautaaminen betoniin

## Muusikon ura
Criss Angelilla oli industrial-yhtye Angeldustissa, jonka hän perusti Klay Scottin kanssa, kun Klaytonin edellinen yhtye Circle of Dust hajosi. Angeldust julkaisi albumin *Musical Conjurings from the World of Illusion* vuonna 1998 ja esiintyi Madison Square Gardenissa. Hän on myös julkaissut muutaman muun levyn Criss Angelina.

### Diskografia
Kaikki albumit on julkaistu omakustanteina. (APITRAG Records)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Criss Angelin sivusto 
* ''Mindfreak''-sarjan sivusto 
*
Giovanni Giolitti

**Giovanni Giolitti** (27. lokakuuta 1842 – 17. heinäkuuta 1928) oli italialainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä viiteen eri otteeseen vuosien 1892 ja 1921 välillä.

## Elämäkerta

Giolitti oli kotoisin Piemonten maakunnasta. Hän oli toiminut pitkään virkamiehenä, kun hänet vuonna 1882 valittiin Italian parlamenttiin. Tämän jälkeen hänen poliittinen uransa edistyi melko nopeasti. Vuonna 1889 hänet nimitettiin valtiovarainministeriksi Francesco Crispin hallitukseen, ja vuonna 1892 hänestä tuli pääministeri.

### Pääministerinä

Giolittin ensimmäinen pääministerikausi oli lyhyt. Hän joutui eroamaan jo vuonna 1893, koska häntä epäiltiin virka-asemansa väärinkäytöstä. Hän jatkoi kuitenkin poliittista toimintaansa ja palasi pääministeriksi vuonna 1903. Seuraavat kymmenen vuotta hän oli Italian vaikutusvaltaisin poliitikko, joko pääministerin ominaisuudessa (vuosina 1903–1905, 1906–1909 ja 1911–1914) tai vahvana taustavaikuttajana.

Poliittisilta näkemyksiltään Giolitti oli maltillinen liberaali. Hänen pyrkimyksenään oli parantaa työväestön asemaa. Hän mm. salli ammattiliittojen toimia vapaasti ja hyväksyi työläisten lakko-oikeuden. Hän kiinnitti huomiota työolosuhteisiin ja paransi sosiaaliturvaa. Lisäksi hän laajensi miesten äänioikeutta vuonna 1912.

Oikeisto syytti Giolittia liiallisesta lempeydestä vasemmistoa kohtaan. Giolitti saattoi kuitenkin turvautua koviinkin otteisiin, mikäli yleinen järjestys oli uhattuna. 

Italian talouden kannalta 1900-luvun alku oli suuren kasvun aikaa. Maahan kehittyi muun muassa vahva metalliteollisuus. Kasvu tosin keskittyi Pohjois-Italiaan, kun taas Etelä-Italia pysyi jokseenkin takapajuisena alueena.

Neljännellä pääministerikaudellaan Giolitti oli päättämässä Turkin vastaisen sodan aloittamisesta. Italia voitti sodan vuonna 1912 ja sai Turkilta Libyan ja Dodekanesian. Voitosta huolimatta Giolitti kuitenkin piti Italian armeijaa huonosti varustautuneena, joten hän vastusti Italian liittymistä ensimmäiseen maailmansotaan toukokuussa 1915.

Viidennen ja viimeisen kerran Giolitti tuli pääministeriksi vuonna 1920. Sodanjälkeinen Italia oli vaikea johdettava, sillä vasemmalta uhkasi kommunistinen vallankumous ja oikealta nationalistinen diktatuuri. Tuolloin jo 78-vuotias Giolitti pyrki rakentamaan maltillisten puolueiden laajaa koalitiota ääriliikkeitä vastaan. Kun tämä osoittautui tehottomaksi olojen vakauttamaisessa, Giolitti erosi oltuaan runsaan vuoden ajan pääministerinä. 

Benito Mussolinin johtamien fasistien valtaannousu vuonna 1922 siirsi lopullisesti Giolittin syrjään. Hän tosin pysyi parlamentin jäsenenä aina kuolemaansa asti vuoteen 1928 ja uskalsi jopa kritisoida Mussolinin lakialoitteita. Vanhan valtiomiehen kritiikki ei kuitenkaan voinut pysäyttää Italian muuttumista fasistiseksi diktatuuriksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alcide De Gasperi

**Alcide De Gasperi** (3. huhtikuuta 1881 – 19. elokuuta 1954) oli italialainen poliitikko, joka perusti Italian kristillisdemokraattisen puolueen vuonna 1943 ja toimi Italian pääministerinä vuosina 1945–1953.

## Elämäkerta
Alcide De Gasperi kasvoi italiankielisellä Trentinon alueella, joka tuolloin kuului Itävalta-Unkarin keisarikuntaan. De Gasperilla ei ollut mahdollisuutta opiskella italialaisessa yliopistossa, joten hän lähti opiskelemaan filologiaa Wieniin. Opiskeluaikanaan De Gasperi osallistui aktiivisesti katolilaisen opiskelijaliikkeen toimintaan. De Gasperi valmistui vuonna 1905 ja palasi kotiseudulleen Trentinoon, missä hän työskenteli *La Voce Cattolica* -sanomalehden toimittajana. Poliittisen uransa De Gasperi aloitti tultuaan valituksi Trentinon edustajaksi Itävallan parlamenttiin, missä hän toimi italialaisvähemmistön oikeuksien puolesta.

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Trentino liitettiin Italiaan, ja De Gasperi siirtyi Italian politiikkaan. Hän oli perustamassa Italian kansanpuoluetta (*Partito Popolare Italiano*, PPI) vuonna 1919 ja oli sen edustajana Italian parlamentissa vuodesta 1921 lähtien.

Vuonna 1925 alkanut Benito Mussolinin fasistinen diktatuuri merkitsi myös De Gasperille vaikeita aikoja. Vuonna 1927 hänet tuomittiin poliittisista syistä neljäksi vuodeksi vankilaan. De Gasperilla oli kuitenkin vaikutusvaltaisia ystäviä katolisessa kirkossa, ja näiden yhteyksien ansiosta hän pääsi vapaaksi 16 kuukauden vankeuden jälkeen. Vuonna 1931 De Gasperi meni töihin Vatikaanin kirjastoon.

Mussolinin kukistuttua 1943 ja Italian aloitettua irtautuminen toisesta maailmansodasta De Gasperi palasi takaisin politiikkaan, tällä kertaa uuden kristillisdemokraattisen puolueen edustajana. Hän toimi vuonna 1944 ulkoministerinä ja vuodesta 1945 pääministerinä kaikkiaan seitsemän hallituksen johdossa. De Gasperin johdolla Italialle säädettiin uusi tasavaltalainen perustuslaki. Lisäksi hän pyrki vahvistamaan demokratiaa ja markkinataloutta suuntautumalla ulkopolitiikassaan länteen. Italia liittyikin sotilasliitto Natoon jo sen perustamisvuonna 1949. De Gasperi sopi 1947 Yhdysvaltojen kanssa siitä että Italia saisi 100 miljoonan dollarin hätäapulainan jos vastapalveluksena sosialistit ja kommunistit pidettäisiin poissa Italian hallituksista, tilanne joka Italian liityttyä Natoon jäi kommunistien osalta pysyväksi yli 40 vuoden ajan.

De Gasperin hallitus erosi 12. tammikuuta 1950. Hän muodosti uuden kuudennen hallituksensa 27. tammikuuta.

De Gasperi oli eurooppalaisen yhteistyön kannattaja, ja häntä voidaan pitää Robert Schumanin ja Konrad Adenauerin ohella Euroopan unionin henkisenä isänä. Hän sai vuonna 1952 Karlspreis-palkinnon, tunnustukseksi työstään Euroopan rauhan hyväksi.

De Gasperi ehti vuonna 1954 toimia lyhyen aikaa puheenjohtajana Euroopan hiili- ja teräsyhteisön yleiskokouksessa, joka on Euroopan parlamentin historiallinen edeltäjä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pohja (täsmennyssivu)

**Pohja** tarkoittaa ainakin seuraavia:

* pohja, esineen, syvennyksen tai vesistön alapinta
* pohja, avaruusgeometriassa kappaleen päätyosa tai akseliin päättyvä pinta
* pohja, pohjoisen nimitys varsinkin runokielessä
* Pohja, entinen kunta läntisellä Uudellamaalla Suomessa
* Pohja, kylä ja osa-alue Kangasalla
* Pohja, kylä Kuhmalahdella
* Pohja, kaupunginosa Seinäjoella
* Pohja, Suomessa ennen toiminut vakuutusyhtiö, yhdistettiin vuonna 1982 Aura-yhtiön kanssa Tapiola-yhtiöksi
* pohja, kvarkki.

## Sukunimi
Pohja on myös suomalainen sukunimi seuraavilla henkilöillä:
* Alpo Pohja (s. 1941), harmonikkataiteilija
* Antti Pohja (s. 1977), jalkapalloilija
* Artur Salomon Pohja (1891–1963), Tampereen punakaartin komppanianpäällikkö
* Tommi Pohja (s. 1964), jääkiekkoilija.
Ñ

**Ñ** (**ñ**), , on kirjain, joka kuuluu espanjan kielen aakkosiin ja eräisiin muihin kieliin, joiden oikeinkirjoitus on saanut vaikutteita espanjasta. Se ääntyy palataalisena nasaalina , esimerkiksi sanassa *España* (Espanja).

Historiallisesti ñ on syntynyt kahdesta peräkkäisestä n-kirjaimesta. Kirjaimen päällä olevaa aaltoviivaa nimitetään tildeksi.

Espanjan lisäksi ñ kuuluu aragonian, asturian, aimaran, ketšuan, guaranín, tagalogin, baskin ja galegon aakkosiin. Tataarin ja krimintataarin aakkosissa käytetään ñ-kirjainta ng-äänteen ŋ-merkkinä. Bretonissa ñ osoittaa edeltävän vokaalin nasaloimista. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Antero Rytkölä

**Antero Rytkölä** (s. 1959 Turku) on Sisä-Suomen poliisilaitoksen apulaispoliisipäällikkö, joka vastaa poliisilaitoksen koko operatiivisesta toiminnasta. Tätä ennen Rytkölä on ollut muun muassa Pirkanmaan poliisilaitoksen apulaispoliisipäällikkö, Ikaalisten kihlakunnan poliisipäällikkö, Poliisikoulun hallintopäällikkö, Lempäälän apulaisnimismies (syyttäjä), Kankaanpään kihlakunnan poliisipäällikkö, Ikaalisten nimismies ja Vammalan apulaisnimismies.

Rytkölä on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1984 ja auskultoituaan Ylivieskan tuomiokunnassa saanut varatuomarin arvon vuonna 1985. Eri poliisitehtävissä Rytkölä on tullut tunnetuksi muun muassa Ikaalisten kylpylän vastaanottovirkailijan murhajutun tutkinnanjohtajana ja syyttäjänä (1992) sekä tv-toimittaja Raija Pellin asuntomessutalon tuhopolttoyrityksen syyttäjänä (1996) Ylöjärvellä. 

Hän toimi vuosina 2007-17 muun muassa poliisipäälliköitä ja apulaispoliisipäälliköitä virkaehtosopimusasioissa edustavan Suomen nimismiesyhdistys ry:n puheenjohtajana. Lisäksi hän oli 2009–2017 Poliisi-, ulosotto-, syyttäjä- ja maistraattilakimiesten edunvalvontajärjestön PUSH ry:n puheenjohtaja. Rytkölä toimi vuosina 2009–2018 Poliisihallinnon päälliköt ja asiantuntijat|Poliisihallinnon päälliköt ja asiantuntijat ry:n puheenjohtajana.

Rytkölä on ollut Suomen Lakimiesliiton hallituksen jäsen vuodesta 2013 alkaen ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 2017 alkaen. Politiikassa Rytkölä on ollut myös Kansallisen Kokoomuksen puoluevaltuuston jäsen.

Rytkölä toimi pitkään Ikaalisten kaupungin kunnallispolitiikassa ja 12 vuotta kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Lisäksi hän oli pitkään Pirkanmaan ammattikorkeakoulu Oy:n hallituksen jäsen ja on ollut vuosina 2008-13 Poliisiammattikorkeakoulun hallituksen jäsen. Rytkölä toimi myös neljä vuotta Pirkanmaan liiton tarkastuslautakunnan puheenjohtajana ja kahdeksan vuotta maakuntavaltuuston jäsenenä.  Hän on kuulunut Pirkanmaan kokoomuksen piirihallitukseen.

## Lähteet
Ã

**Ã** (**ã**) on useissa latinalaisin aakkosin kirjoitettavissa kielissä käytettävä kirjain.

Portugalissa kirjain äännetään nasaalisena a-äänteenä . Muun muassa kašubissa, guaranissa ja ǃxóõssa se lausutaan äänteenä . Aromaniassa kirjaimella merkitään švaa-vokaalia . Vietnamissa yläpuolella oleva tilde tarkoittaa nousevaa, glottaalista toonia, ja kirjain ã lausutaan murteesta riippuen Hanoissa , Huếssa  ja Hồ Chí Minhissä . Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa  on nasalisoidun lavean väljän etuvokaalin merkki. Aikaisemmissa grönlannin oikeinkirjoitusjärjestelmissä kirjaimella merkittiin pitkää a-vokaalia, jota seurasi kaksoiskonsonantti.

Iso Ã on Unicodessa koodattu kohtaan U+00C3 ja pieni ã kohtaan U+00E3.
Halosenniemi

**Halosenniemi** oli taidemaalari Pekka Halosen koti ja ateljee, joka sijaitsee Tuusulassa Rantatien varrella aivan Tuusulanjärven rannassa. Nykyään Halosenniemi toimii museona ja on yksi Suomen merkittävimmistä historiallisista taiteilijakodeista.
 
## Historia
Suuri hirsinen talo valmistui vuonna 1902 taidemaalari Halosen ateljeeksi ja kodiksi. Taloon suunnitellusta suuresta ikkunasta on näkymä Tuusulanjärvelle. Kyseinen näkymä ja muutenkin Tuusulanjärven ympäristö inspiroivat Pekka Halosta.

Arkkitehtonisesti rakennus edustaa kansallisromantiikkaa. Pekka Halonen suunnitteli rakennuksen yhdessä veljensä Antti Halosen kanssa. Taiteilijakoti on sisätilojaan myöten upea kokonaistaideteos. Rakennuksen arkkitehtuurissa yhdistyy tyylikkäästi perinteinen suomalainen rakentaminen ja eurooppalaisen kansallisromantiikan vaikutteet. 

Tuusulan kunta osti Halosenniemen rakennuksen tontteineen vuonna 1949. Alkuvuosikymmeninä Halosenniemen rakennus toimi osittain Tuusulan kotiseutumuseona ja osittain museonhoitajan kotina. 1970-luvun puolessa välissä museokäytössä olleet tilat palautettiin Pekka Halosen taiteilijakotimuseoksi. 1980-luvun loppupuolella tehtiin päätös rakennuksen palauttamisesta kokonaisuudessaan alkuperäisen kaltaiseksi Pekka ja Maija Halosen kodiksi. Nykyisessä muodossa Halosenniemi avattiin yleisölle vuonna 1990.  Tämä museo on auki ympäri vuoden.

## Nykypäivä
Nykyisin Halosenniemi on Tuusulan kunnan omistuksessa ja avoinna yleisölle. Halosenniemen kokonaisuuteen kuuluu myös Maija ja Pekka Halosen puutarha, joka on palautettu alkuperäisen kaltaiseksi. Kallioinen niemi julistettiin vuonna 1966 luonnonsuojelualueeksi. Museon vaihtuvat näyttelyt esittelevät Pekka Halosen taidetta muun muassa yhdistäen sitä aikalaistaiteilijoiden ja myöhempien aikakausien taiteeseen. Halosenniemi on myös suosittu erilaisten pienimuotoisten konserttien ja tilaisuuksien paikkana. Talo on eräs Tuusulanjärven taiteilijayhteisön nähtävyyksistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Halosenniemen viralliset sivut
Diakki

**Diakki** (akronyymistä DIAC, ) eli **kaksisuuntainen diodityristori** on puolijohdekomponentti, joka muuttuu johtavaksi, kun sen kynnysjännite ylittyy. Kun resistanssi pienenee, myös diakin yli vaikuttava jännite putoaa huomattavasti ja läpi kulkeva virta kasvaa. Diakki pysyy johtavana kunnes virta pienenee tarpeeksi. Kynnysjännite on yleensä 15-40 volttia ja se on molempiin suuntiin sama.

Diakin yleisin käyttötarkoitus on jännite- ja virtapulssin tuottaminen triakin liipaisemiseen esimerkiksi hehkulamppujen himmentimissä tai lämmitysvastusten ja sähkömoottorien säätökytkennöissä. Siksi joissakin triakeissa diakki on sisäänrakennettuna. Pulssin tuottavassa kytkennässä diakin yli vaikuttaa likimain sama jännite kuin kondensaattoriin, jota ladataan vastuksen kautta. Kun kondensaattorin varaus on riittävän suuri ja jännite ylittää diakin kynnysjännitteen, diakki muuttuu johtavaksi ja purkaa kondensaattorin varauksen triakin hilalle. Kun varaus on purkautunut, diakki lakkaa johtamasta ja kondensaattorin varaus alkaa uudelleen kasvamaan.

## Lähteet
Kovdorin rata

**Kovdorin rata** eli **Kouteron rata** on 117&nbsp;km pitkä rautatie, joka kulkee Muurmannin rautatiestä Pinjärven (*Pinozero*) kohdalta länteen Kouteroon Murmanskin alueella Venäjällä. Radan liikenne muodostuu Kouteron rautamalmilouhosten ja Kovdorin teollisuuden tuotteista sekä Kantalahden ja Kovdorin välillä kulkevasta yhdestä matkustajajunaparista, jossa kuljetetaan myös Murmanskin ja Kouteron välisiä suoria matkustajavaunuja.

## Radan rakennushistoria

Tämä rautatierakennus oli Neuvostoliiton sisäasiainkansankomissariaatin (NKVD) alaisen Pääleirihallinnon (Gulag) alainen rakennushanke No 106, josta vastasi Pinjärven asemalle sijoitettu paikallisleirihallinto. Paikallisleirihallinnon ensimmäisenä komendanttina toimi Kuolajärven rautatierakennushankkeen komendantti I. I. Orlovski 30. maaliskuuta 1941 saakka. Hänen jälkeensä nimitetyn paikallisleirihallinnon komendantin nimeä ei tiedetä. Rakennushanke aloitettiin 30. tammikuuta 1941 ja se lopetettiin 28. kesäkuuta 1941. Radan rakennustöissä oli 1. helmikuuta 1941 34&nbsp;702 vankia ja 1. kesäkuuta 1941 34&nbsp;084 vankia. Rata saatiin tällä vankimäärällä jonkinnäköiseen kuntoon kun rakennustyöt määrättiin lopetettaviksi ja vangit ja radan rakentamisessa tarvittava kalusto siirrettiin Pohjois-Petšoran leirihallinnon alaisuuteen rakentamaan Kotlas–Vorkuta-rautatietä. Suomalainen tiedusteluraportti vuodelta 1942 ilmoitti että radan kiskotus on purettu ja siirretty Muurmannin radan kiskoreserviksi. Rata kiskotettiin ja käytännössä rakennettiin uudelleen vasta sodan jälkeen.

## Lähteet

*Anne Applebaum, GULAG a History. New York 2003
*Memorial Society, Moscow
*Neuvostoliiton rautatietilastot
*Lokakuun rautateiden aikataulukirjat (eri vuosilta)
*Sota-arkisto, Helsinki
Alfred Vogel

**Alfred Vogel** (26. lokakuuta 1902 Aesch, Basel-Landschaft, Sveitsi – 1. lokakuuta 1996 Feusisberg, Schwyz, Sveitsi) oli sveitsiläinen fytoterapeutti, ravintoterapeutti ja kirjailija. Hän on perustanut suosittuja luontaiselintarvikkeita ja kasvilääkkeitä valmistavan tehtaan ja sen myötä tunnetuksi tulleen A. Vogel -luontaistuotemerkin. Suomessa tunnetuimmat A. Vogel -merkin alla myytävät valmisteet lienevät Herbamare-yrttisuola, Molkosan-heratiiviste ja Echinaforce-punahattu-uute.

## Elämä
Alfred Vogel syntyi vuonna 1902 Baselin lähellä sijaitsevassa Aeschin kylässä. Isä ja isovanhemmat tutustuttivat hänet pienestä pitäen lähiseudun rohtokasveihin, ja jo 21-vuotiaana hän perusti oman rohdos- ja luontaistuotekaupan Baseliin. Samoihin aikoihin hän aloitti julkaisu- ja esitelmätoimintansa kasvilääkinnästä, terveellisestä ravinnosta ja luonnonmukaisista elämäntavoista. 

Vuonna 1929 Alfred Vogel alkoi julkaista omaa aikakauslehteä "Das neue Leben" (Uusi elämä). Lehti ilmestyi myöhemmin kuukausittain nimellä "A. Vogel’s Gesundheitsnachrichten" (suom. A. Vogelin Terveydenhoitouutiset). Suomessakin vuodesta 1968 ilmestynyt A. Vogelin Terveydenhoitouutiset on ollut ensimmäisiä luonnonmukaisen terveydenhoidon aikakauslehtiä. Julkaisuillaan ja julkisella toiminnallaan Alfred Vogel vaikutti merkittävästi myös Suomessa näkemyksiin terveellisestä ravinnosta ja luonnonmukaisesta terveydenhoidosta. 

Alfred Vogel alkoi jo varhaisessa vaiheessa valmistaa mietoihin lääkekasveihin perustuvia fytoterapeuttisia rohdoksia asiakkailleen. 1930-luvulla hän laajensi toimintaansa perustamalla oman klinikan Teufeniin, missä hän myös jatkoi kasvilääkkeiden valmistusta. Vuonna 1935 hän julkaisi ensimmäisen kirjansa, "Ravinto ja Terveys". 

Alfred Vogel oli innokas maailmanmatkaaja. Hän matkusteli tutkimusmatkailijana vuodesta 1950 ympäri maailmaa tutustuen mm. sademetsien ja aavikoiden alkuperäiskansojen elämäntapoihin. Erityisen kiinnostunut hän oli heidän käyttämistään lääkekasveista ja parannusmenetelmistä. Yhtenä merkittävimpänä rohtokasvilöytönään hän piti Pohjois-Amerikan sioux-intiaanien punaista auringonhattua (Echinacea purpurea), josta hän kehitti sittemmin yhden tunnetuimmista fytoterapeuttisista valmisteita, Echinaforce-tuotemerkillä markkinoidun lääkinnällisen punahattu-uutteen.

Vuonna 1952 Alfred Vogel julkaisi alansa klassikoksi nousseen pääteoksensa "Der kleine Doktor" (suom. Luonto paras lääkitsijä). Hänen teoksistaan on saatavilla suomeksi myös kirjat "Maksa ja terveys" sekä "Syöpä, aina on toivoa".

Vuonna 1963 Alfred Vogel laajensi toimintaansa edelleen perustamalla Koillis-Sveitsissä sijaitsevaan Roggwiliin oman tehtaan, Bioforce AG:n, joka on nykyään Euroopan merkittävimpiä kasvilääkkeiden valmistajia. 1960-luvulla ensimmäiset Bioforce AG:n tuotteet tulivat myös Suomen markkinoille. Suomeen A. Vogel Oy perustettiin vuonna 1977.

## Tunnustukset
* 1982 – luontaislääketieteen alalla Saksan luontaisparantajien Liiton korkein kunniamerkki, Priessnitz-mitali. 
* 1984 – Sveitsin kokemusperäisen lääketieteen lääkäriliiton (SAGEM) kunniajäsen 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* A. Vogel Oy:n kotisivut 
* Alfred Vogelin elämästä 
*
Suojärven rata

**Suojärven rata** on Venäjällä sijaitseva, Petroskoin ja Suojärven välinen rautatie. Se kuuluu Suomen Neuvostoliitolle luovuttamiin alueisiin.

## Lähteet
Italian pääministeri

**Italian pääministeri** (ital. Presidente del Consiglio dei Ministri, *Ministerineuvoston puheenjohtaja*) johtaa Italian tasavallan hallitusta. Hänet nimittää Italian presidentti, ja nimityksen vahvistaa parlamentti.  Nimityksen jälkeen pääministerin on koottava hallitus, laadittava hallitusohjelma ja hankittava Italian parlamentin molempien kamarien luottamuslause.

Pisimpään pääministereinä ovat toimineet Benito Mussolini (1922–1943), Giovanni Giolitti (viisi kertaa vuosina 1892–1921) ja Silvio Berlusconi (kolme kertaa vuosina 1994–2011).

## Historia
### Fasismin kausi

Italian valtion ensimmäisenä kuutena vuosikymmenenä (1861–1921) poliittinen ympäristö oli hyvin epävakaa ja pääministeri vaihtui 37 kertaa. Tämä poliittinen kaaos oli yksi syy fasismin nousuun Italiassa ensimmäisen maailmansodan jälkeen.

Benito Mussolini nousi Italian pääministeriksi 29. lokakuuta 1922. Heti virkaan noustuaan Mussolini pyrki lakkauttamaan parlamentin oikeuden äänestää pääministerin  luottamuksesta ja perusti valtansa vain Italian kuninkaan ja fasistipuolueen luottamukseen. Tänä aikana hyväksyttiin sarja lakeja, jotka muuttivat Italian yksipuoluejärjestelmäksi ja diktatuuriksi.

Mussolini pysyi Italian pääministerinä heinäkuuhun 1943 asti, jolloin Fasistien suuri neuvosto äänesti häntä vastaan ja kuningas Viktor Emanuel III siirsi hänet syrjään virasta. Muutama kuukautta myöhemmin Mussolinista tehtiin kuitenkin Saksan Pohjois-Italiaan pystyttämän nukkevaltion johtaja, ja hän pysyi tässä virassa kuolemaansa asti vuonna 1945.

### Toisen maailmansodan jälkeen
Kun Italialle säädettiin toisen maailmansodan jälkeen uutta perustuslakia, haluttiin varmistua siitä, että pääministeri ei saa liikaa valtaa. Tuolloin oli nimittäin tuoreessa muistissa, miten Benito Mussolini oli käyttänyt asemaansa pääministerinä ja muuttanut Italian diktatuuriksi. Toinen vaikuttava syy oli maan kahtiajakautuminen: etelä haikaili kuningaskuntaa, pohjoisosassa haluttiin tasavaltaa. Niinpä keskusjohdosta tehtiin tahallaan heikko, ja  Italian pääministerin valtaoikeuksista tuli melko heikot verrattuna moniin muihin Euroopan maihin.

Sodanjälkeiselle Italialle ovat olleet tyypillisiä lyhytikäiset monen puolueen koalitiohallitukset, 61 hallitusta 67 vuodessa. Pääministereitä on ollut samana aikana 24. Pääministereillä on ollut suuria vaikeuksia sovitella yhteen hallituksensa ministerien eriäviä näkemyksiä, sillä pienetkin hallituspuolueet voivat käyttää painostuskeinona eroamisuhkausta. Italian poliittisessa järjestelmässä yhdenkin puolueen lähtö hallituksesta johtaa koko hallituksen kaatumiseen, täysin siitä riippumatta, miten vahva enemmistö jäljelle jäävillä hallituspuolueilla on parlamentissa.

## Katso myös
*Luettelo Italian pääministereistä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dovecot

**Dovecot** on Timo Siraisen kehittämä IMAP- ja POP3-palvelinohjelma, joka toimii yleisimmissä POSIX-yhteensopivissa käyttöjärjestelmissä. Dovecot on C-kielellä ohjelmoitu vapaa ohjelmisto, joka julkaistiin alun perin vuonna 2002.

Vuonna 2019 kerrottiin, että Dovecotin osuus IMAP-palvelimista nousi yli 76 prosentin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Dovecot-ohjelmiston kotisivu
Zapoljarnyi

**Zapoljarnyi** () on kaivoskaupunki Petsamon piirissä Murmanskin alueella.  Kaupunki sijaitsee aikaisemmin Suomelle kuuluneen Petsamon kunnan alueella Kuorpukas-tunturin itäosassa. Lähellä sijaitsi aikoinaan Moskovan kolttakylä. 

Asutuskeskus perustettiin 1956 **Ždanovsk**-nimisenä, Andrei Ždanovin mukaan. Vuonna 1963 se sai kaupunkioikeudet ja nimettiin uudelleen Zapoljarnyiksi, joka tarkoittaa "napapiirin takaista". Asukkaita on noin 15&nbsp;825 (2010). Pinta-alaltaan Zapoljarnyi on Venäjän suurin kaupunki, 4&nbsp;620 neliökilometriä.

Kaupunki on rakennettu avolouhoksen ympärille, joka tuottaa lähinnä nikkeliä. Tuotanto on Norilski nikel -yhtymän hallinnassa. 

Zapoljarnyi tunnetaan myös kaupungista noin 10 km:n päähän vuosina 1970-1994 poratusta maailman syvimmästä kalliokairauksesta, joka yltää noin 12,3 kilometriin (Kola Superdeep Borehole -projekti).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Городское поселение Заполярный Печенгского района  Zapoljarnyi Murmanskin alueen sivustolla 
*Заполярный 1:6000 Kaupunkikartta 
*Kalervo Koskimies (2000): Kuvia Zapoljarnyista
Uozu

**Uozu** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Toyaman prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren Toyamanlahden rannikolla prefektuurin koillisosassa. Kaupungin läpi mereen virtaa Katakaijoki. Sisämaassa sen alue nousee Japanin Alpeille Kekachin kolmelle vuorelle yli 2&nbsp;400 metrin korkeuteen. Uozussa on 41&nbsp;296 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 200,61 neliökilometriä.

Uozu kehittyi historiallisesti kalastajakylänä ja paikallisena hallintokeskuksena. Japanin keskiajalla sinne rakennettiin Uozun linna, joka kuitenkin hylättiin 1600-luvun alussa. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Uozu sai vuonna 1952, kun Uozun maaseutukaupunkiin liitettiin 11 ympäristön kyläkuntaa. Vuonna 1956 kaupungin keskusta tuhoutui suurpalossa, mutta on sittemmin rakennettu uudelleen. Kaupungissa on esimerkiksi kemian- ja elektroniikkateollisuutta sekä lakkatöiden tuotantoa. Muita tärkeitä elinkeinoja ovat kalastus ja maaseutualueilla riisin ja omenoiden viljely.

Uozun nähtävyyksiä ovat kaupungin rannikolla alkukesästä näkyvät kangastukset ja Uozun sataman rakennustöiden yhteydessä vuonna 1930 löydetty hiekkaan hautautunut metsä, joka koostuu pääosin jopa tuhat vuotta vanhoista sugipuista. Sille on rakennettu Uozun uponneen metsän museo. Kaupungin rannikolla toimii myös Uozun akvaario. Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon on hyväksytty kaupungissa elokuisin juhlittava festivaali Tatemon-matsuri. Osa kaupungin vuoristoalueista kuuluu Chūbu-sangakun kansallispuistoon. Uozua palvelevat Ainokaze Toyama -rautatien Ainokaze Toyama -rautatielinja (entinen Hokuriku-päälinja) ja Toyama chihō -rautatien päälinja.

## Kuvia

Tiedosto:Uozu Shinjuku Shopping Street ac.jpg|Uozun keskustaa
Tiedosto:Uozu mirage winter 1.jpg|Toyamanlahden kangastuksia
Tiedosto:Three Kekachi Mountains.jpg|Kekachivuoret
Tiedosto:Uozu city center area Aerial photograph.1975.jpg|Uozun kantakaupunki vuoden 1975 ilmakuvassa
Tiedosto:Uozu City Library.jpg|Uozun kaupunginkirjasto


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Ithilien

**Ithilien** on alue Gondorissa, J. R. R. Tolkienin luomassa kuvitteellisessa Keski-Maassa.

Ithilien on ainoa osa Gondoria, joka on Suuren Anduin-joen ja Ephel Dúathin välissä. Alue rajoittuu etelässä Poros-jokeen. Alue jakaantuu edelleen eteläiseen ja pohjoiseen Ithilieniin ja näiden rajana on Morgulduin-joki. 

## Juoni
Ithilien oli menestyvä maa Toisen Ajan aikana ja Kolmannen Ajan alussa Gondorin ollessa vahva ja Mordorin ollessa autio. Aikoinaan alueen tärkein kaupunki oli Minas Ithil, mutta Mordorin vallattua sen nimi muuttui Minas Morguliksi. Tämän jälkeen suurin osa alueen väestöä pakeni Anduinin yli paetakseen sotaa, mutta Gondorin vartijat pitivät edelleen tiedustelijoita Ithilienissä Henneth Annûnin kaltaisissa salaisissa paikoissa.

Kirjassa Taru sormusten herrasta Klonkku johdattaa Frodon ja Samin Ithilienin läpi Cirith Ungolin laaksoon Mordoriin. Seurattuaan Haradrimin (Eteläisten) taistelua, johon osallistui myös olifantteja Faramirin joukot löytävät hobitit, mutta heidän sallitaan jatkaa matkaa.

Neljännen Ajan aikana Ithilieniä hallitsivat Ithilienin prinssit, joka sukulinja alkoi Faramirista ja Éowynistä, Ithilienin valkoisesta neidosta. Minas Morgulia ei asuteta uudelleen ja Faramir toimii Emyn Arnenin hallitsijana.
Eric Karson

**Eric Karson** on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Karson ohjasi ensimmäisen elokuvansa, urheiludokumentin *Dirt*, vuonna 1979 American Cinema Production -tuotantoyhtiölle, joka antoi hänelle seuraavana vuonna mahdollisuuden ohjata esikoiselokuvansa. Elokuva oli Chuck Norrisin tähdittämä *[[The Octagon – hiljaiset tappajat]]*, josta tuli Norrisin suurin menestys vajaan parinkymmenen miljoonan dollarin lipputuloilla. 

Karsonin seuraava ohjaustyö, joka sai ensi-iltansa vasta vuonna 1986, jäi vaille suurta huomiota. *[[Musta kotka]]* (1988) valmistui muutamaa vuotta myöhemmin. Pääosassa nähtiin Jean-Claude Van Damme. Vuonna 1990 valmistui Karsonin viimeiseksi jäänyt ohjaustyö *Angel Town*, joka keräsi vain alle miljoonan dollarin lipputulot. Hän myös tuotti elokuvan. Tuottajana hän työskenteli myös van Dammen tähdittämässä *[[Lionheart – liian kova kuolemaan]]* -elokuvassa ja *Nemesis*-tuotannossa.

## Aiheesta muualla
*
Harald Andersén -kilpailu

**Harald Andersén -kilpailu** (*The International Harald Andersén Chamber Choir Competition*) on Helsingissä joka kolmas vuosi järjestettävä kansainvälinen kamarikuorojen kilpailu. Suomalaisen kuoronjohtajan ja kuoromusiikin uudistajan Harald Andersénin (1919–2001) mukaan nimetty, sekä amatööri- että ammattilaiskuoroille avoin kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran elokuussa 2003.

## Kilpailussa palkitut kuorot

* 2003:
** 1. EMO Ensemble, Pasi Hyökki (Suomi)
** 2. Choros Amici, Chris Mallinson (Yhdistynyt kuningaskunta)
** 3. Kampin Laulu, Timo Lehtovaara (Suomi)

* 2006:
** 1. palkintoa ei myönnetty
** 2. Victoria Chamber Choir (Unkari) ja Sofia Vocal Ensemble (Ruotsi) (jaettu)
** 3. Grex Musicus, Marjukka Riihimäki (Suomi)

* 2009:
** 1. Kammerkoret Hymnia, Flemming Windekilde (Tanska)
** 2. Voces Musicales, Risto Joost (Viro)
** 3. Choros Amici, Chris Mallinson (Yhdistynyt kuningaskunta) ja New Dublin Voices, Bernie Sherlock (Irlanti) (jaettu).

* 2012:
** 1. Youth Choir Maska
** 2. Concert Clemens
** 3. Kammerchor CONSONO ja Sankt Jacobs Ungdomskör (jaettu)

* 2016:
** 1. Youth Choir Kamēr (Latvia)
** 2. New Dublin Voices (Irlanti)
** 3. Collegium Musicale (Viro) ja St. Jacobs Ungdomskör (Ruotsi) (jaettu)

## Aiheesta muualla
* Kansainvälinen Harald Andersén -kamarikuorokilpailu  (tapahtuman omat kotisivut)
* V Kansainvälinen Harald Andersén -kamarikuorokilpailu Yle
Robert Harmon

**Robert Harmon** (s. 1953 White Plains, New York) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa *[[Liftari (vuoden 1986 elokuva)|Liftari]]* (1986) ei julkaisuaikanaan ollut hitti, mutta on saavuttanut sittemmin kulttisuosion. Harmonin seuraavaa ohjaustyötä saatiin odottaa vuoteen 1991 asti, jolloin uransa pohjalla olleen John Travoltan tähdittämä *[[Tender]]* julkaistiin. Kaksi vuotta myöhemmin *[[Ei pakopaikkaa]]* osoittautui Harmonin suurimmaksi kassamenestykseksi: elokuva tuotti yli 50 miljoonaa dollaria.

Vuonna 1996 Harmon ohjasi televisioon *Gotti*-elokuvan, joka sai kuusi Emmy-ehdokkuutta ja yhden -voiton. Vuonna 2002 hän ohjasi yhdessä Rick Botan kanssa Wes Cravenin tuottaman kauhuelokuvan *They*. Seuraavana vuonna valmistui *Highwaymen*, joka osoittautui hitiksi videolevityksessä päätähti James Caviezelin noustua tähdeksi seuraavana vuonna. Seuraavana vuonna valmistunut televisioelokuva *Ike: Countdown to D-Day* sai kuusi Emmy-ehdokkuutta. Viime vuodet Harmon on ohjannut TV-elokuvia tähtenään Tom Selleck.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Albert Pyun

**Albert F. Pyun** (19. toukokuuta 1953 Havaiji – 26. marraskuuta 2022 Las Vegas) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan lukuisten b-luokan elokuvien ohjaajana.

Havaijiilla syntyneen Pyunin ura ohjaajana alkoi vuonna 1982 valmistuneen *[[Julma miekka]]* -toimintaelokuvan myötä. Se oli hänen taloudellisesti menestynein elokuvansa 39 miljoonan dollarin lipputuloilla. Pyunin työtahti oli jo 1980-luvulla nopea – uusi elokuva valmistui vuosittain. Vuosikymmenen tunnetuimmat Pyun-elokuvat ovat *[[Muukalainen L.A.:sta]]* (1988) ja Jean-Claude Van Dammen tähdittämä *[[Cyborg]]*, joka keräsi Yhdysvalloissa 10 miljoonan dollarin lipputulot ja maailmanlaajuisesti yli 29 miljoonaa dollaria.

1990-luvulla Pyun jatkoi halpaelokuvien ohjaamista. Tunnetuimpia ovat *Nemesis*-elokuvasarja (1993–1997), *Knights* (1993), *Adrenalin: Fear the Rush* (1996) ja *[[Mean Guns – julmat aseet]]* (1997). VHS-kasettien vahvistettua asemaansa elokuvia alettiin julkaista suoraan tallenteina vähittäismyyntiin ilman teatterilevitystä. Myös lukuisia Pyunin teoksia on julkaistu niin.

2000-luvulla Pyun teki useita elokuvia. Suosituimmaksi on osoittautunut Steven Seagalin tähdittämä *[[Ticker]]*, joka kuvattiin korkealla 25 miljoonan dollarin budjetilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*