open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Monroen piirikunta (Ohio)

**Monroen piirikunta** on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, joka on nimetty silloisen ulkoministeri James Monroen mukaan. Sen väkiluku oli 15&nbsp;180 vuonna 2000 ja sen hallinnollinen keskus on Woodsfield.

## Maantiede
Monroen naapuripiirikuntia ovat Washington etelässä, Noble lännessä, Belmont pohjoisessa ja Länsi-Virginian puolella Marshallin, Wetzelin sekä Tylerin piirikunnat.

## Väestö
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 14&nbsp;642 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 98,0%, mustiin (0,5%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2%) ja aasialaisiin (0,1%).

Kotitalouden mediaanitulo on 38&nbsp;811 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 18,1% väestöstä 2007–2011 välisenä aikana.

## Lähteet
Lehtolahorusokas

**Lehtolahorusokas** (*Pluteus romellii*) on lahorusokkaisiin kuuluva kupera- tai laakealakkinen tummanruskea lahorusokaslaji. Sienen heltat ovat aluksi keltaiset ja myöhemmin punertavat. Sen jalka on sitruunanvärinen ja tyvestä kullankeltainen. Sieni ei kelpaa syötäväksi. Se kasvaa harvinaisena laholla lehtipuulla.

## Lähteet
Keltalahorusokas

**Keltalahorusokas** (*Pluteus aurantiorugosus* syn. *Pluteus leoninus*) on kullankeltainen kuperalakkinen tai laakea lahorusokaslaji. Sen heltat ovat vaaleat ja vanhemmiten punertavansävyiset. Sienen jalka on valkoinen tai kellansävyinen. Se kasvaa laholla lehti- ja havupuulla eikä ole aivan harvinainen. Lahorusokkaita ei pidetä ruokasieninä.

## Lähteet
Ryppylahorusokas

**Ryppylahorusokas** (*Pluteus plautus*) on kellomainen, vaalea lahorusokaslaji. Sen jalka ja malto ovat valkosia. Sienen heltat ovat valkoiset ja muuttuvat vanhemmiten punertaviksi. Sieni ei kelpaa ruokapöytään, sillä se saattaa olla myrkyllinen. Se kasvaa harvinaisena laholla lehtipuulla.

## Lähteet
Lahohäiväkkä

**Lahohäiväkkä** (*Bolbitius reticulatus*) on limainen, harmaa- tai harmaanruskea sienilaji, jonka lähisukulainen on keltahäiväkkä. Sen heltat ovat nuorena vaaleanpunertavat, vanhemmilla sienillä likaisenruskeat. Jalka on valkoinen ja siinä on jauhoa. Se kasvaa lahoilla lehtipuilla harvinaisena. Pääisäntiä ovat haapa ja pyökki.

Lahohäiväkkä on Suomessa silmälläpidettävä laji.

## Lähteet
Kongopunainen

**Kongopunainen** (C32H22N6Na2O6S2) on värjäyksessä ja pH-indikaattorina käytetty atsoväri  . Aine on erittäin happamissa oloissa sinistä ja muuttuu väriltään punaiseksi pH-alueella 3,0&ndash;5,0 . Kongopunaisen käyttämisestä kankaiden värjäykseen on suureksi osaksi luovuttu värin huonon pysyvyyden takia.

Paitsi väriaineena kongopunaisella on myös ollut lääketieteellistä merkitystä. Ainetta on käytetty muun muassa amyloidoosin tutkimukseen sekä lampaiden scrapien hoitoon. Scrapien hoidossa kongopunaista ei ole käytetty laajasti sen suhteellisen heikon tehon ja karsinogeenisuuden vuoksi. Lisäksi aineen on todettu aiheuttavan hedelmättömyyttä hiirten naaraspuolisilla jälkeläisillä.

Kongopunaista syntetisoi vuonna 1883 Bayerilla työskennellyt Paul Bottiger. Bottiger myi patentin Agfalle, joka markkinoi sen kongopunaisella vuonna 1884. Nimi oli vetävä Berliinin konferenssin, jota kutsuttiin saksaksi nimellä "Kongokonferenz", aikaan. Väriaine oli menestys Agfalle. Yhdistettä valmistetaan bentsidiinin diatsoniumsuolan ja naftionihapon atsokytkentäreaktiolla.
:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*KEGG: Congo red 
*ChemBlink: Direct Red 28
Etiopian evankelinen kirkko Mekane Yesus

**Etiopian evankelinen kirkko Mekane Yesus** (Ye Ethiopia Wongelawit Bete Kristian Mekane Yesus, ) on luterilainen kirkkokunta Etiopiassa. Sillä on Luterilaisen maailmanliiton tilaston mukaan yli 10 miljoonaa jäsentä. Näin ollen se on maailman suurin luterilainen kirkko. 

Kirkko perustettiin vuonna 1959. Mekane Yesus on Etiopian ortodoksisen kirkon käyttämää kirkkokieltä ge’eziä ja tarkoittaa Jeesuksen asuinpaikkaa. Kirkko on vihkinyt naisia papeiksi, ensimmäisenä Bekure Daba vuonna 2000.

Kirkon organisaatio muodostuu 19 alueellisesta synodista, jotka jakautuvat 8500 seurakuntaan ja 4000 muuhun työpisteeseen. Kirkon palveluksessa on 3000 pastoria ja yli 2600 evankelistaa. Kirkon ja synodien johdossa on presidentti. Koko kirkon presidentti on pastori Yonas Yigezu (2017-). Paikallistyön lisäksi kirkolla on keskushallinnon tasolla naistyön, opiskelijatyön ja diakonian yksiköt. Lisäksi kirkolla on rauhantyön sekä yhteiskunnallisen kehityksen komissiot. Kirkko on Luterilaisen maailmanliiton sekä Kirkkojen maailmanneuvoston jäsen. 

Teologisilta painotuksiltaan Mekane Yesus-kirkko on konservatiivinen. Nuorisokonferenssissa kirkon presidentti Wakseyoum Idosa varoitti kirkon nuorisoa väärien ja epäraamatullisten oppien levittämisestä. Sellaisina hän piti sosiaalista evankeliumia ja sukupuolineutraalia avioliittoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Etiopian evankelinen kirkko Mekane Yesus
Takahuhti

**Takahuhti** on yksi Tampereen kaupunginosista. Se sijaitsee Tampereen itäosassa, lähellä sijaitsevat muun muassa Atala, Linnainmaa, Kissanmaa ja Messukylä. Alueelta löytyy monia esihistoriallisen ajan asuinpaikkoja ja löydöksiä. Takahuhti oli Messukylän pitäjän suurin kylä keskiajalta 1900-luvulle. Takahuhdissa käytiin Tampereen taistelua vuonna 1918. Alue on pientalovaltaista ja siellä on koulu, joka on rakennettu vuonna 1939.

Professori Unto Salo on tehtyjen muinaislöytöjen perusteella päätellyt, että Takahuhdin kylässä on ollut kiinteää asutusta jo rautakaudelta lähtien ja että taloja oli kylässä tuolloin neljä. Kylän vaikutuspiiristä tunnetaan neljä rautakautista kalmistoa, Kartanonsaaren, Kukkoinkiven, Veijanmäen ja Pappulan kalmistot. Takahuhti oli vuoden 1540 maakirjan mukaan Suur-Pirkkalan suurin kylä, jossa oli 28 taloa. Asiakirjoissa alue esiintyy jo vuonna 1390, jolloin Laurens Takahwktis oli alueen katselmusmiehenä. Vanhan Takahuhdin kylän keskus oli nykyisen Ristinarkun kaupunginosan kohdalla. Takahuhti liitettiin Tampereen kaupunkiin Messukylän kuntaliitoksen yhteydessä vuonna 1947 ja ensimmäinen asemakaava vahvistettiin vuonna 1952. Takahuhti on pääosin omakotialuetta, mutta kaupunginosan keskellä on myös iso kerrostaloalue.

Takahuhti rajoittuu etelässä Sammon valtatiehen, idässä Jukolanpuistoon ja sen pohjoispuolella sijaitsevaan pellon itärajaan ja Kirjavaisenkatuun sekä Kourutaltankatuun. Pohjoisessa alue rajoittuu Teiskontiehen. Lännessä Takahuhdin raja kulkee Kalmonkadun puolesta välistä Kuusimäenkatua pitkin Kuusemäenrinteeseen ja sieltä puroa pitkin Huhmaninkadulle. 

Takahuhdin kaupunginosan keskipisteenä on Irjalanaukio, joka on nimetty Irjalan talon mukaan. Vuoden 1540 maakirjassa mainitaan talollinen Juho Irjaínen. Sukunimi Irjainen tulee etunimestä Yrjänä, joka kirjoitettiin 1500-luvun lähteissä usein muotoon Yrian. Nimi palautuu pyhään Georgiokseen, joka oli myöhäiskeskiajalla suosittu pyhimys.

## Lähteet
Kamarikuoro Krysostomos

**Kamarikuoro Krysostomos** on vuonna 2003 perustettu, pääasiassa uutta ja uudehkoa ortodoksista kirkkomusiikkia esittävä suomalainen sekakuoro. Kuoron on perustanut ja sitä johtaa musiikin maisteri Mikko Sidoroff. Kuoron ensimmäinen levy "Panihida", joka sisältää Mikko Sidoroffin säveltämän panihidan kokonaisuudessaan, valittiin vuoden kuorolevyksi 2007. Kuoro on äänittänyt tämän lisäksi kolme levyä: Rauhaisa Valkeus (2011), Suuri paasto (2015) sekä Deesis (2016). Kuorolla on tapana harjoitella ja konsertoida eri paikkakunnilla, koska myös laulajat tulevat ympäri Suomea.

Kuoron nimi tulee kreikan kielestä ja tarkoittaa ”kultasuuta”. Se viittaa myös 300-luvulla eläneeseen Konstantinopolin arkkipiispaan isä Johannes Krysostomokseen, joka puheenlahjojensa ansiosta sai kyseisen lisänimen.

Krysostomos on koko toimintansa ajan raivannut tietä uudelle ortodoksiselle musiikille. Kuoronjohtaja Mikko Sidoroffin sävellykset lukeutuvat kuoron perusohjelmistoon. Niiden lisäksi kuoro on kantaesittänyt musiikkia mm. Ville Matvejeffilta, Henri Sokalta, Lauri Mäntysaarelta sekä Pekka Jalkaselta. Kaikki uudet sävellykset jatkavat ortodoksisen kirkkomusiikkiperinteen rikasta ketjua, ja tämän tradition eteenpäin vieminen on Kamarikuoro Krysostomoksen toiminnan kivijalka.

## Diskografia
* Panihida (2007)
* Rauhaisa Valkeus (2011)
* Suuri paasto (2015)
* Deesis (2016)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuoron kotisivut
Tasanne

**Tasanne** on yksi Itä-Tampereen alueista. Naapurikaupunginosia ovat Atala, Niihama, Olkahinen, Ojala ja Kumpula. Tilastoalue sijaitsee Näsijärven rannalla. Alueella on lähinnä pientaloja.

Tasanteen alue on Tampereen kaupunkiin vuoden 1966 alussa liitetyn Aitolahden kunnan eteläisintä osaa. Nimen taustalla on Tasanteen (alkujaan Tasasen) tila, joka mainittiin vuoden 1540 maakirjassa yhtenä Messukylän pitäjän Vehmaisten jakokuntaan kuuluneen Juvelan kylän kolmesta talosta. Tasanteen viimeiset yksityiset omistajat myivät tilan Tampereen kaupungille 1970-luvun alussa. Alueen ensimmäinen asemakaava vahvistettiin vuonna 1976.

Tasanteen kaupunginosassa Näsijärven rannassa sijaitsi vuonna 1964 perustettu, Pirkanmaan Yrittäjät ry:n omistama ravintola Rustholli, jonne johti Rusthollinkatu. Ravintolatoimintaa harjoitti vuosina 1964–1977 tamperelainen perheyritys Linkosuo ja sittemmin useat muut yrittäjät. Vuonna 2020, huonokuntoinen ravintolarakennus päätettiin purkaa omakotitalojen ja rivitalojen tieltä. Vuonna 2023 rakennus vielä odotti tyhjillään purkamista. 

## Lähteet
Pohtola

**Pohtola** on yksi Tampereen läntisistä kaupunginosista. Naapurikaupunginosat ovat Ryydynpohja, Lintulampi, Niemi ja Lentävänniemi. Lähin koulu on Lielahden koulu Lintulammessa.

Kaupunginosan pääväylä on Pohtolankatu, joka johtaa Lielahdesta Ylöjärven Siivikkalaan. Katu ylittää kaupunkien rajalla Pohtosalmen Pohtosiltaa pitkin. 

Pohtolan kaupunginosan nimi perustuu samannimiseen taloon ja kylään. Pohtolan kylässä oli 1550-luvulla vain yksi tila, jonka omistajana mainittiin asiakirjoissa Niisius Pohtola. Tila siirtyi Teivaalan talon omistajille 1700-luvulla ja oli 1800-luvulla muun muassa von Knorring -suvun omistuksessa. Myöhemmin Pohtolan tilan osti konsuli Salmelin ja hänen perikuntansa myi talon maat kerrostalotonteiksi. Pohtola siirrettiin koko Lielahden alueen mukana Ylöjärven kunnasta Tampereen kaupunkiin vuoden 1950 alussa. Ensimmäinen osa-asemakaava valmistui alueen pohjoisimpaan kärkeen vuonna 1955 ja koko kaupunginosa saatiin kaavoitetuksi vuonna 1964.

## Lähteet
Niemi (Tampere)

**Niemi** on yksi Tampereen läntisistä kaupunginosista. Se on pientalovaltaista aluetta, jossa on myös puistoalueita. Lähinaapuri on kerrostalovaltainen Lentävänniemi.

Niemeä rajaa etelässä Lielahdenkatu, idässä Lentävänniemenkatu ja lännessä Pohjolankatu. Lielahdenkadun ja Pohjolankadun kulmauksessa olevan huoltoaseman eivätkä Lielahden kirkon ympäristöt kuulu Niemeen. Pohjoisosassa kaupunginosan rajana on Näsijärvi. Niemen rakennuksista vuonna 2022 yli 94 prosenttia oli omakoti- tai paritaloja. Niemessä asui vuoden 2023 tilastojen mukaan 1&nbsp;215 henkilöä.

Niemi kuului alun perin Ylöjärven kunnan alueeseen. Varhaisin asiakirjamaininta Niemestä talon- ja kylännimenä on jo vuodelta 1442. Vuoden 1540 maakirjan mukaan Niemen kylässä oli neljä taloa, jotka yhdistettiin myöhemmin Niemi-nimiseksi taloksi. Talon osti vuonna 1887 liikemies Antti Ahlström ja edelleen J. W. Enqvist vuonna 1916. Niemi liitettiin Lielahden alueen mukana Tampereen kaupunkiin vuoden 1950 alussa ja sinne laadittiin asemakaava vuonna 1955. Useimmat Niemen kadunnimet liittyvät siellä aikanaan toimineeseen sahaan.

## Lähteet
Sorila

**Sorila** on yksi Tampereen koillisen suuralueen tilastoalueista. Naapurikaupunginosat ovat Nurmi, Aitoniemi, Kämmenniemi ja Viitapohja. Paikassa sijaitsee Aitolahden vanha kuntakeskus. Alueella on pientaloja ja se sijaitsee Näsijärven rannalla. Alueen läpi kulkee tie Kämmenniemeen ja Terälahteen.

## Lähteet
Bug

**Bug** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* Bug (estuaari), myös Bugin estuaari tai Bugin limaani on Mustanmeren pohjoisrannikolla Mykolajivin alueella Ukrainassa sijaitseva Etelä-Bugin suulle muodostunut suisto eli estuaari
* Läntinen Bug, Veikselin sivujoki Ukrainassa, Valko-Venäjällä ja Puolassa
* Etelä-Bug, Mustaanmereen laskeva joki Ukrainassa
* ”bug” tai ”bugi”, ohjelmointivirhe
* *[[Nilviäiset (elokuva)|Nilviäiset]]* (engl. *Bug*), Jeannot Szwarcin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1975
* *[[Bug (vuoden 2006 elokuva)|Bug]]*, William Friedkinin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2006
* Kuvitteellisia henkilöitä:
** Ambush Bug, *Irwin Schwab*, DC Comicsin sarjakuvissa esiintyvä supersankari.
Kauppi

**Kauppi** on yksi Tampereen kaupunginosista. Alue on metsävaltaista, siellä on pururatoja, jotka ovat talvisin hiihtolatuina. Kaupin urheilupuistossa on urheilustadion, vinttikoirarata, hiihtomaja, pesäpallokenttä ja jalkapallokenttiä. Kaupin alueella sijaitsee myös Tampereen yliopistollinen sairaala ja UKK-instituutti. Alue rajoittuu pohjoisessa Näsijärveen, idässä Niihamaan ja etelässä Teiskontiehen. Kaupissa on myös osa Litukan siirtolapuutarhasta sekä jonkin verran omakotiasutusta Lapinniemen lähettyvillä.

Kaupunginosa on saanut nimensä Näsijärveen laskevan Kaupinojan mukaan. Tämä luonnonoja esiintyy vuoden 1826 kartassa nimellä *Kaupinåja*. Alueella on myös jyrkkärinteinen Kaupinmäki. Kauppi-nimistä on esitetty kaksi vaihtoehtoista selitystä. Toisaalta se voidaan johtaa roomalaiskatolisesta miehennimestä Jacobus, joka oli hyvin yleinen 1500- ja 1600-luvuilta peräisin olevissa kirjallisissa lähteissä. Toisaalta taustalla voi olla yleisnimi *kauppi* 'kaupustelija, kulkukauppias'. Messukylän Takahuhdin kylästä mainitaan vuoden 1540 maakirjassa Suomalan eli Kauppilan talo, jota isännöi tuolloin Peder Cauppilan. Kaupin alue liitettiin Tampereen kaupunkiin Hatanpään kartanon kaupan yhteydessä vuonna 1913, ja ensimmäinen asemakaava valmistui alueelle 1950-luvulla. Kaupunginosan itärajalla oleva Toimelankatu on nimetty Takahuhdin kylän Irjalan talosta lohkaistun, Näsijärven rannassa sijaitsevan Toimelan huvilatilan mukaan. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kumpula (Tampere)

**Kumpula** on yksi Tampereen kaupunginosista. Se sijaitsee Itä-Tampereella. Naapurikaupunginosat ovat Atala, Tasanne ja Ojala. Vuonna 2011 Kumpulassa oli 604 asukasta. Alue on pientalovaltaista, mutta siellä on myös yksi pienkerrostalo. Alue rajautuu Halimasjärven luonnonsuojelualueeseen ja Kangasalan suureen metsään. Kumpulasta lähtee myös paljon kävelyteitä, jotka johtavat läheisiin urheilu- ym. virkistysalueisiin, kuten Kauppiin, Linnainmaalle, Leinolaan tai mm. Niihamaan. Keskustaan pääsee kolmella bussilla, TKL:n 28:lla sekä myös Paunun busseilla 90 ja 95. Läheltä Atalasta on suora bussiyhteys Hervantaan aamuisin ja iltapäivisin. 

Kumpulassa toimii K-market Kumpula ja Aitolahdentien toisella puolella on myös liikekeskus, jossa pizzeria ja baari. Koilliskeskukseen Linnainmaalle on matkaa kolmisen kilometriä. Atalan ja Linnainmaan terveyskeskukset ovat lähellä. Lähellä Atalassa ja Olkahisissa on molemmissa ala-aste. Atalassa lisäksi on päiväkoti, samoin Tasanteella. Kumpulan yhteisalueilla on paitsi uimaranta, myös omia venepaikkoja läheisessä Näsijärvessä.

Kumpula rakentui nimensä mukaisesti hyvin kumpuilevaan maastoon vuonna 1957 laaditun Kumpulan rakennussuunnitelman mukaan, jolloin alue kuului vielä Aitolahden kuntaan. Aitolahti liitettiin Tampereen kaupunkiin vuoden 1966 alussa. Pääosalla Kumpulan alueesta ei vieläkään ole asemakaavaa ja siksi teiden nimet ovat edelleen epävirallisia. Useimmat tiennimet perustuvat maaston muotoon.

## Lähteet
Niihama

**Niihama** on Tampereen kaupunginosa. Alue on metsäistä ja lähinnä ulkoilukäytössä. Siellä kulkee talvisin hiihtolatuja, ja alueella on myös vesiurheilukeskus ja Niihaman ryhmäpuutarha. Niihama rajoittuu lännessä Kauppiin, pohjoisessa Näsijärveen, etelässä Teiskontiehen ja idässä valtatiehen 9.

Niihaman alueella sijaitsevia järviä ovat Alasjärvi, Toritunjärvi ja Niihamanjärvi.

Niihaman nimen alkuperä on tuntematon. On mahdollista, että nimeen sisältyy alasaksalainen miehennimi Nidhad tai Nihhad, jonka arvellaan olevan Hattulan kunnan Nihattulan taustalla. Nimi esiintyi asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1763 järven nimenä muodossa *Nihamis Järvi*. Järven rannoilla oli Messukylän talojen niittyjä. Teiskontieltä (valtatie 12) Niihamaan johtava tie on nimetty Niihamankaduksi vuonna 1983.

Niihamassa sijaitsee Niihaman ulkoilumaja, jossa toimii kahvila. Maja on alun perin ollut siirtolaistila, jonka rakensi jatkosodan jälkeen Kaukolasta Karjalankannakselta muuttanut Olkinuoran perhe. Tampereen kaupunki osti tilan perheeltä 1960-luvulla, minkä jälkeen kahvilan toiminnasta ovat vastanneet eri yrittäjät. Niihamassa on myös grillikatos, jossa on mahdollisuus paistaa makkaraa. Paikalla on myös kuntoilulaitteita. Majan ohi kulkee ulkoilureitti Kaupista Atalaan ja Kangasalan puolelle.

## Lähteet
Ristinarkku

**Ristinarkku** on yksi Tampereen kaupunginosista. Ristinarkkuun kuuluu myös Jankan asuinalue. Alueella on kauppoja ja koulu. Alue sijaitsee keskustan läheisyydessä ja siellä on kerrostaloja sekä rivitaloja. Alue on saanut nimensä Takahuhdin kylän halki kulkeneesta teiden risteyksestä . Ristinarkun halki kulkee Sammon valtatie ja kaupunginosa rajautuu etelässä Tampere–Haapamäki-rautatiehen sekä idässä Tampereen itäiseen kehätiehen (valtatie 9). Naapurikaupunginosat ovat Hakametsä, Huikas, Takahuhti, Pappila, Linnainmaa, Hankkio ja Messukylä.

Ristinarkun alue oli Messukylään kuuluneen Takahuhdin kylän keskus, jossa suurin osa kylän taloista sijaitsi vielä 1800-luvun lopulla tiheäksi ryhmäksi rakennettuina. Ristinarkku-nimen loppuosan pohjana on todennäköisimmin notkoon raivattua niittyä tai peltoa tarkoittava sana *orko*. Professori Viljo Nissilä on arvellut, että maanmittari, jolla ei ole ollut paikallistuntemusta, on kirjannut sanan *orko* omasta mielestään ymmärrettävämpään muotoon *arkku*. Näin alkuperäinen nimi *Ristinorko*, joka olisi tarkoittanut tienristeyksen viereen raivattua peltoa ja vähitellen myös risteystä, olisi muuttunut äänneasultaan samankaltaiseksi *Ristinarkuksi*. Toisaalta myös sana *arkku* on monitulkintainen, koska se voi viitata esimerkiksi ruumisarkkuun tai silta-arkkuun. Nimen juuret saattavat ulottua 1200-luvulle, koska Takahuhdin asutus oli muodostunut ryhmäkyläksi viimeistään 1300-luvulla. Ristinarkun ensimmäinen asemakaava vahvistettiin 1950-luvulla. 

Vehnämyllynkadun nimen taustalla on Ristinarkulla sijainnut, 1800-luvun lopulla rakennettu vehnämylly, joka oli aikanaan Suomen ensimmäinen valssimylly. Mylly purettiin rautatien ylittävän katusillan rakentamisen yhteydessä vuonna 1957.

## Lähteet
Sarankulma

**Sarankulma** on Tampereen eteläinen kaupunginosa. Sarankulma rajoittuu pohjoisessa Härmälään, idässä Peltolammiin ja lännessä Pirkkalan rajaan. Alueella on teollisuutta ja Sarankulmassa sijaitsi aikaisemmin Aamulehden toimitus. Sarankulman etelärajalla sijaitsee Pärrinkosken luonnonsuojelualue.

Sarankulman nimi juontuu alueella sijainneesta Hatanpään kartanon Sarka-nimisestä torpasta, joka jaettiin myöhemmin Nuutisaran ja Pöytäsaran tiloiksi. Kaupunginosa on melko nuori, sillä sen asemakaava vahvistettiin vuonna 1972. Sarankulma kaavoitettiin ensisijaisesti teollisuusalueeksi. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuvia Sarankulman rakennuksista
Lakalaiva

**Lakalaiva** on eteläinen kaupunginosa Tampereella. Siellä sijaitsee teollisuusyrityksiä ja alueen läpi kulkee Tampereen kehätie. Helsingistä tuleva valtatie 3 puolestaan sivuaa alueen itäosaa. Naapurikaupunginosia ovat Koivistonkylä, Peltolammi, Sarankulma ja Härmälä.

Vuonna 1913, kun Tampereen kaupunki osti Hatanpään kartanon, Lakalaiva oli Messukylän Hallin perintötalosta erotettu tila. Alue kaavoitettiin 1950-luvulla omakotialueeksi, mutta kun alueen halki linjattiin moottoritie vuonna 1964, se muuttui teollisuuskäyttöön. Lakalaivalle sijoittui alkujaan suuri osa Tampereen autoliikkeitä, mutta niistä monet ovat siirtyneet lähemmäksi keskustaa. Alueen kadunnimistö viittaakin pääasiassa autoalan yrityksiin.

Lakalaivankadun varrella on kaupunginosan ainoa omakotitalo sekä seitsemän huoneiston rivitalo. Omakotitalo on valmistunut 1966. Vuonna 2024 Lakalaivassa toimi vielä joitakin 1960-luvulla aloittaneita yrityksiä. Siellä oli aikanaan myös Valion Tampereen-konttori, ja sinne avautui 1999 Suomen kolmas Biltema-myymälä.

### Nimen etymologia
Lakalaiva on paikannimenä todennäköisesti peräisin keskiajalta saakka. Kyseessä on ainutlaatuinen nimi koko Suomen paikannimistössä. Isojaon aikana 1700-luvulla se on ollut alueella sijainneiden Otavalan, Nekalan, Finnin, Skraatarlan, Penttilän ja Hallilan talojen ulkoniittyjen nimenä. Nimen alkuperäksi on arveltu länsimurteiden sanaa *lakka, laka* ’ulkorakennuksesta ulkoneva katos, leveä räystäs’ ja niittyä merkitsevää vanhaa sanaa *lauka, lauva*. Vuoden 1540 maakirjassa esiintyy talonnimi *Lauvala* Kangasalan Herttualan kylässä. Satakunnasta tunnetaan biotyyppi *laukama* 'niitty metsän keskellä', mikä merkitys sopii erittäin hyvin isonjaon karttojen Lakalaivaan. Koska Lakalaivan nimestä ei tamperelaisessa nimiperinteessä esiinny samanlaisia kansanselityksiä kuin esimerkiksi Ristinarkun nimestä, ”lauva” on todennäköisesti muuttunut ”laivaksi” asiantuntemattoman kirjurin käsissä tai kansan suussa, jos sanan oikeaa merkitystä ei enää ole ymmärretty. Koska Lakalaivan niityt olivat ulkoniittyjä, on siellä todennäköisesti ollut lato. Heinänkorjuussa tarvittavia työvälineitä on säilytetty ladon kylkiäisessä eli lakassa, ja näin niityn nimi on täsmentynyt muotoon *Lakalauva, jolla tarkoitetaan niittyä (lauvaa), jossa on ollut lakallinen lato. Voidaan päätellä, että Lakalaivan alkuperäinen nimi on ollut *Laka(ladon)lauva, josta nimi on lopulta kirjurinjohdoksen tai kansanjohdoksen myötä saanut nykyisen muotonsa.

## Lähteet
Rantaperkiö

**Rantaperkiö** (**Rantsu**) on Tampereen eteläinen kaupunginosa. Se sijaitsee Pyhäjärven rannalla. Naapurikaupunginosia ovat Hatanpää, Härmälä ja Rautaharkko. Idässä alue rajoittuu Riihimäki–Tampere-rataan ja lännessä Talvitiehen ja Metsolankatuun. Alueella on pien- ja kerrostaloja sekä teollisuusrakennuksia. Pyhäjärven rantaan rajautuva pohjoisosa on lehtomaista metsää. 

Tampereen keskustasta tuleva Hatanpään valtatie haarautuu Rantaperkiössä Sarankulman kaupunginosaan kulkevaan Sarankulmankatuun ja Härmälän kautta Pirkkalaan kulkevaan Nuolialantiehen. Rantaperkiötä kutsutaan *Rantsuksi*.

Pääosa Rantaperkiön asuinrakennuskannasta kuuluu maakunnallisesti arvokkaaseen rakennettuun kulttuuriympäristöön, joka ilmentää tehdasyhteisöjen tukemaa 1950-60-lukujen asuinrakentamista sekä kouluarkkitehtuuria.

Rantaperkiö on tunnettu vuonna 1911 perustetusta urheiluseurasta Rantaperkiön Iskusta. Lentopalloilun Suomen kärkijoukkueisiin kuuluneen seuran nimi muuttui Isku-Volleyksi 1990-luvun vaihteessa.

## Historia

Rantaperkiön alueella on ollut pysyvää asutusta ainakin 1880-luvulta lähtien. Alue oli vuosisatojen ajan suurelta osin Hatanpään kartanon laidunmaata eikä sillä ollut varsinaista nimeä. Nykyisen nimen arvellaan syntyneen silloin, kun Pyhäjärven rantoja alettiin perata; perkiö merkitsee 'rantaniitystä ojitettua ja kuokittua viljelysmaata'. Rantaperkiön ja Härmälän rannoilla oli aikoinaan useita koristeellisia huviloita, joista on nykyisin jäljellä enää Lepolan huvila Härmälässä. Alue liitettiin osaksi Tampereen kaupunkia vuonna 1920. Kaupunginosa kasvoi jatkuvasti, mutta voimakas rakentamisen kausi alkoi toisen maailmansodan jälkeisen asuntopulan aikaan. Rantaperkiön asemakaava vahvistettiin vuonna 1945, ja tuolloin rakennettiin paljon omakotitaloja. Rakentaminen jatkui 1950-luvulla rivitaloilla ja 1960-luvulla ja 1970-luvulla kerrostaloilla.  

Riihimäki–Tampere-radalla sijaitsi vuosina 1945–1988 Rantaperkiön seisake.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuvia Rantaperkiöstä
Jussinkylä

**Juhannuskylä** (tunnetaan myös nimellä **Jussinkylä**) on kaupunginosa Tampereen keskustassa, Tammerkosken itäpuolella. Virallisesti Juhannuskylä on Tampereen 10. kaupunginosa . Se rajoittui etelässä aiemmin Ronganojaan, mutta nykyisin Satakunnankatuun. Idässä ja koillisessa kaupunginosaa rajoittaa rautatie ja luoteen suunnassa puolestaan Lapintie. Erkkilän silta yhdistää Juhannuskylän Tammelaan. Alueen keskeisin maamerkki on Tampereen tuomiokirkko. Naapurikaupunginosia ovat Finlayson, Tampella ja Kyttälä.

Kaupunginosan nimen taustasta ei ole tietoa, mutta se on ollut käytössä ainakin jo 1870-luvulta lähtien. Se voi viitata Johannes-nimiseen henkilöön tai kukaties juhannusjuhlien viettoonkin.

## Kirjallisuutta
* Jutikkala Eino: *Tampereen historia III*, Tampere 1979.
* Rasila Viljo: *Tampereen historia II*, Tampere 1984.
* *Tampereen kantakaupungin rakennuskulttuuri*, Tampere 1998.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupunginosan historiaa vuosilta 1918&ndash;1940, Koskesta voimaa -sivusto
Holvasti

**Holvasti** on Itä-Tampereella Kangasalan rajalla sijaitseva kaupunginosa. Alueella on lähinnä pien- ja rivitaloja. Naapurikaupunginosat ovat Vehmainen, Leinola, Linnainmaa ja Atala. Holvastin alue rajoittuu pohjoisessa Lahdentiehen (Valtatie 12), lännessä Orimuskatuun ja Holvastinkatuun, etelässä Tampere-Haapamäki-rataan ja idässä Kangasalan rajaan. Holvastissa oli vuoden 2018 lopussa 2486 asukasta.

Holvasti mainittiin vuoden 1540 maakirjassa Messukylän pitäjän Vehmaisten kylään kuuluvana talona. Myöhemmissä asiakirjoissa esiintyvät myös Holvastinvainio ja Holvastinpelto. Holvastiin liitettiin vuonna 1913 naapurina ollut Grötin tila ja Messukylän kunta osti molemmat talot vuonna 1928. Holvastin alue siirtyi Tampereen kaupunkiin Messukylän alueliitoksen yhteydessä vuoden 1947 alussa. Holvastin alueen ensimmäinen asemakaava vahvistettiin vuonna 1964. 

Holvastia palvelee Tampereen kaupungin liikennelaitoksen linja 6. Holvastin lähituntumassa kulkevat myös linjat 17, 18 ja 29. Alue kuuluu Nyssen maksuvyöhykkeeseen B. 
Holvastissa on palvellut vuodesta 1993 lähtien Orimuskioski 
Lähin ruokakauppa ja koulu sijaitsevat Leinolassa ja muutaman kilometrin päässä Linnainmaalla on Koillis-Tampereen hyvinvointikeskus nimeltään Koilliskeskus.

## Lähteet
Osmonmäki

**Osmonmäki** on Tampereen keskustassa sijaitseva kaupunginosa. Alueella on kerrostaloasutusta. Alueen lähinaapureita ovat Tammela, Lapinniemi, Ranta-Tampella, Käpylä, Lappi ja Petsamo. Osmonmäen läheisyydessä on useita Näsijärven uimarantoja, Kaupin urheilupuisto sekä Tampereen päärautatieasema. Virallisesti Osmonmäki on Tampereen 14. kaupunginosa. Vuonna 2011 kaupunginosassa oli 1&nbsp;613 asukasta.

## Kuvia

Tiedosto:Annikinkatu block in Tampere Aug2008 001.jpg|Annikinkadun satavuotias puutalokortteli.


## Lähteet
Metrodoros Khioslainen

**Metrodoros Khioslainen** (; 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen esisokraattinen filosofi. Hän oli kotoisin Khioksesta. Metrodoros oli Nessoksen oppilas. Jotkut sanovat hänen olleen itsensä Demokritoksen oppilas. Hän oli Anaksarkhoksen, skeptikko Pyrrhonin ystävän, opettaja.

Metrodoros hyväksyi demokritoslaisen teorian atomeista ja tyhjyydestä sekä maailmojen moneudesta, mutta kehitti oman teorian, jonka mukaan tähdet muotoutuvat päivä päivältä auringon vaikutuksesta ilman kosteudesta. Metrodoros oli täydellinen skeptikko, ja hänen ajattelunsa muodostaa linkin atomismin ja myöhemmän skeptisyyden välille.

Metrodorokselta on säilynyt seuraava lause koskien maan ulkopuolista elämää:

Hänen kerrotaan myös sanoneen Sokrateen tyyliin:

Hän sanoi myös, että kaikki on kullekin ihmiselle ainoastaan sitä, miltä se hänelle näyttää.

## Lähteet
Metrodoros

**Metrodoros** (, ) on antiikin kreikkalainen nimi, joka voi viitata seuraaviin henkilöihin:

* Metrodoros Ateenalainen (100-luku eaa.), taidemaalari ja filosofi
* Metrodoros Egyptiläinen (300-luku tai myöhemmin), pääsiäisen ajoittamisesta kirjoittanut
* Metrodoros Harkitsija, filosofi
* Metrodoros Khioslainen (300-luku eaa.), Demokritoksen koulukuntaan kuulunut esisokraattinen filosofi
* Metrodoros Koslainen (400-luku eaa.), pythagoralainen filosofi ja lääkäri
* Metrodoros Lampsakoslainen, vanhempi (400-luku eaa.), Anaksagoraan koulukuntaan kuulunut esisokraattinen filosofi
* Metrodoros Lampsakoslainen, nuorempi (331–277 eaa.), epikurolainen filosofi; tunnetuin Metrodoros
* Metrodoros Skepsisläinen (ensimmäinen vuosisata eaa.), kirjailija, puhuja ja poliitikko
* Metrodoros Stratonikeialainen (100-luvun eaa. loppu), alun perin epikurolainen ja myöhemmin platonilainen filosofi
* Metrodoros (200- ja 100-lukujen eaa. vaihde), Filippos V:n sotapäällikkö
* Metrodoros, grammaatikko
* Metrodoros, epigrammirunoilija
* Metrodoros (300/200-luku eaa.), lääkäri, joka nai Aristoteleen tyttären Pythiaan
* Metrodoros (1 vuosisata/100-luku jaa.), lääkäri, Sabinoksen oppilas
* Metrodoros (1. vuosisata eaa.), lääkäri, lääketieteestä kirjoittanut
* Metrodoros (1. vuosisata eaa.), Ciceron mainitsema lääkäri

## Lähteet
Vihtori Heinonen

**Vihtori Arvi Heinonen** (20. huhtikuuta 1891 Lapua – 15. elokuuta 1940) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat vaatturimestari Konstantin Heinonen ja Vilhelmiina Mikkilä. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Suoma Sofia Ojalan kanssa.

## Opinnot
Heinonen kävi seitsemän luokkaa Lapuan yhteiskoulua ja aktiiviupseerikurssin jääkärialipäällystöä varten Kadettikoulussa vuonna 1921 sekä tykistö- ja viestikurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1926. Taktiikan soveltamiskurssin hän suoritti vuonna 1927 ja komppanianpäällikkökurssin vuonna 1933.

## Jääkärikausi

Heinonen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 23. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan haupitsipatteriin 17. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Ekkau-Kekkaussa sekä Aa-joella, josta hänet siirrettiin 16. huhtikuuta 1917 sairauden takia pataljoonan täydennysjoukkoon ja joutui hoidettavaksi kaularauhastulehduksen vuoksi Siemenstadtin sotilassairaalaan lähelle Berliiniä. Hän työskenteli toipilaana Siemens & Schuckertin konttorissa Berliinissä, mistä hän palasi takaisin patteriin 6. helmikuuta 1918.

## Suomen sisällissota
:*Katso myös: [[Suomen sisällissota]]*
Heinonen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan tykinjohtajaksi Jääkäritykistön 3. patteriin ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Kurussa, Muroleessa, Viljakkalassa ja Ylöjärvellä sekä Tampereella. Tampereen valloitukseen jälkeen suoritetun tykistön uudelleen järjestelyn myötä hänet sijoitettiin jaosjohtajaksi Jääkäritykistöprikaatin 5. patteriin ja otti sen mukana osaa Viipurin valloitukseen. 

## Sisällissodan jälkeinen aika
Heinonen palveli sisällissodan jälkeen Suomen tykistökoulussa, mistä hänet siirrettiin tykistön uudelleenjärjestelyn yhteydessä 15. heinäkuuta 1918 Vuoristotykistön 2. patteriin, josta hän erosi 1. maaliskuuta 1919 ja liittyi toukokuun alussa 1919 suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Kurikan suojeluskuntaan, missä tehtävässä oli 1. marraskuuta 1923 saakka, jonka jälkeen hänet nimitettiin Mikkelin suojeluskuntapiirin 2. alueen päälliköksi. Hänet siirrettiin 1. syyskuuta 1927 Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiirin 10. alueen (1. helmikuuta 1933 alkaen 9. alue) päälliköksi. 

## Talvi- ja jatkosota
Heinonen osallistui talvisotaan komppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 16:ssa, josta hänet siirrettiin Reservinaliupseerikoulun johtajaksi Jalkaväenkoulutuskeskus 4:ään. Välirauhan aikana hän palveli samassa joukko-osastossa, josta hänet kumminkin siirrettiin myöhemmin III Pataljoonan komentajaksi ja edelleen Komppanianpäälliköksi 13. Prikaatiin. 

## Lähteet
*Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
*Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .

### Viitteet
Ioánnis Georgiádis

**Ioánnis Georgiádis** (, 29. maaliskuuta 1876 Trípoli, Kreikka – 14. maaliskuuta 1960) oli kreikkalainen miekkailija, joka voitti olympiakultaa säilässä vuoden 1896 kesäolympialaisissa ja epävirallisissa vuoden 1906 välikisoissa sekä hopeaa joukkuesäilässä.

## Lähteet

* Georgiádiksen profiili sports-reference.com -sivustolla
Paola Felix

**Paola Felix** (s. 5. lokakuuta 1950 Sankt Gallen) on sveitsiläinen iskelmälaulaja ja uutisankkuri. Hän avioitui vuonna 1980 viihdealan monitaiturin Kurt Felixin kanssa, josta jäi leskeksi vuonna 2012. Hän on edustanut Sveitsiä euroviisuissa kahdesti, vuosina 1969 ja 1980.

## Diskografia
*1970: Die grossen Erfolge
*1974: Paola
*1978: Blue Bayou
*1980: Lieder die ich liebe
*1981: Ihre größten Erfolge
*1981: Frohe Weihnachten mit Paola und den Trixis
*1983: Rosafarben
*1988: Kinderlieder-Hitparade mit Paola und den Sonnenschein-Kindern
*1989: Meine Lieder
*2000: Paola am Blue Bayou

## Aiheesta muualla
*Paola ja Kurt Felixin kotisivut
Isomyyränsammal

**Isomyyränsammal** (*Atrichum undulatum*) on myyränsammaten sukuun ja karhunsammalten heimoon kuuluva elinvoimainen lehtisammallaji.

## Ulkonäkö
Isomyyränsammal kasvaa jäykkinä tiiviinä, parisenttisinä mattoina. 

Sen lehdet ovat kapeat, hammaslaitaiset ja alle sentin pituiset. Niissä on selvä keskisuoni. Kuivalla säällä lehdet kurtistuvat aaltomaisiksi, mistä laji on saanut tieteellisen nimen *undulatum*, aaltoileva. Itiöpesäkkeet muistuttavat kääpiökokoisia chilipaprikoita. 

## Levinneisyys
Isomyyränsammal kasvaa Etelä- ja Keski-Suomessa.

## Elinympäristö
Isomyyränsammalta tavataan yleisesti monenlaisissa metsissä ja puutarhoissa paljaalla multa- tai savimaalla, melko varjoisilla paikoilla.

## Lähteet
* Pinkka
* Michael Becker 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Atrichum undulatum
Katja Ebstein

**Katja Ebstein** (oik. *Karin Witkiewicz*, s. 9. maaliskuuta 1945 Girlachsdorf) on saksalainen laulaja. Hän syntyi alasleesialaisessa Girlachsdorfin () kylässä, mutta kasvoi Länsi-Berliinissä Ala-Sleesian tultua liitetyksi Puolaan toisen maailmansodan jälkeen. Hän on menestynyt lauluillaan ”Theater” ja ”Es war einmal ein Jäger”. Hän oli naimisissa Christian Bruhnin kanssa, joka kirjoitti hänelle monia lauluja. Ebstein on edustanut Saksaa Eurovision laulukilpailussa kolmesti. Vuonna 1970 Ebstein sijoittui kolmanneksi kappaleella ”Wunder gibt es immer wieder”, vuonna 1971 jälleen kolmanneksi kappaleella "Diese Welt" ja vuonna 1980 toiseksi kappaleella "Theater".

## Hittejä
*Wunder gibt es immer wieder (1970)
*Und wenn ein neuer Tag erwacht (1970)
*Diese Welt (1971)
*Ein kleines Lied vom Frieden (1971)
*Inch Allah (1972)
*Der Stern von Mykonos (1973)
*Ein Indiojunge aus Peru (1974)
*Athena (1974)
*Es war einmal ein Jäger (1975)
*Die Hälfte seines Lebens (1975)
*Aus Liebe weint man nicht (1976)
*In Petersburg ist Pferdemarkt (1977)
*Du und ich (1977)
*Wein nicht um mich, Argentinien (1977)
*Weck mich, bevor du gehst (1977)
*Dieser Mann ist ein Mann (1978)
*Es müssen keine Rosen sein (1979)
*Trink mit mir (1979)
*Abschied ist ein bißchen wie sterben (1980)
*Theater (1980)
*Dann heirat' doch dein Büro (1980)
*Traumzeit (1982)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tilémachos Karákalos

**Tilémachos Karákalos** (; 1866 Dimitsána – 15. kesäkuuta 1951) oli kreikkalainen miekkailija, joka voitti hopeaa vuoden 1896 kesäolympialaisissa säiläturnauksessa. Karákalos voitti turnauksessa kolme otteluansa neljästä.

## Lähteet

* Karákaloksen profiili sports-reference.com -sivustolla   

### Viitteet
Cardiffin mies

**Cardiffin mies** on New Yorkin Cardiffista vuonna 1869 löytynyt kolmimetrinen kivettynyt ihminen, joka myöhemmin osoittautui huijaukseksi. Huijauksen suunnitteli George Hull -niminen tupakkatehtailija tehdäkseen naurunalaiseksi kiistakumppaninsa, metodistipapin, jonka mukaan raamattua olisi tulkittava kirjaimellisesti. Patsas oli tehty kipsistä ja käsitelty erilaisilla hapoilla sekä väreillä, jotta se olisi näyttänyt vanhemmalta. 

Cardiffin mies myytiin 37 500 dollarin hintaan ryhmälle liikemiehiä, jotka asettivat sen näytteille New Yorkiin. Patsaan aitoudella oli puolustajansa, vaikka kaikki siihen tutustuneet paleontologit ja arkeologit tuomitsivat sen yksimielisesti väärennökseksi, sillä jopa taltan jäljet olivat näkyvillä. Myöhemmin Hull tunnusti miehen huijaukseksi. 

Myöhemmin, vuonna 1876, Hull suunnitteli vielä toisenkin kivi-ihmishuijauksen, jonka uskottavuuteen oli panostettu Cardiffin miestä enemmän. Tämä Coloradon Beulahista kaivettu kivi-ihminen oli valmistettu laastista, kivipölystä, savesta, kipsistä, murskatuista luista, verestä ja lihasta. Tästä sanomalehdet kirjoittivat "sen aitoudesta ei ole epäilystäkään".
## Lähteet
Gaggenau Hausgeräte

**Gaggenau Hausgeräte GmbH** on yritys, joka kehittää, tuottaa ja myy kotitalouksien keittiöihin tarkoitettuja kodinkoneita.

Gaggenau on ollut müncheniläisen BSH Bosch und Siemens Hausgeräten tytäryritys vuodesta 1995 lähtien. Merkin kotipaikalla Gaggenaussa on yrityksen koulutuskeskus, jossa on esittelytila, neuvotteluhuoneita ja suuri opetuskeittiö. Kaiken kaikkiaan yrityksellä on toimipaikkoja yli 50 maassa. Nykyisin Gaggenaun palveluksessa on yli 550 työntekijää maailmanlaajuisesti. Vuonna 2007 liikevaihto oli noin 168 miljoonaa euroa.

## Yrityksen historia
Yrityksen historia yltää vuoteen 1683, jolloin Gaggenaun rautatehdas perustettiin. Aluksi yritys valmisti metallisia käyttöesineitä, mutta aikojen saatossa tuotteet ja liiketoiminta muuttuivat. Vuonna 1873 teollistuminen alkoi Gaggenaussa, ja pian sen jälkeen 1880-luvulla yritys alkoi tuottaa myös maatalouskoneita, metalliesineitä ja työkaluja. Samalla se muutti nimensä "Uutuustehtaaksi". Yritys oli erikoistunut emalointiin, ja se tuotti myös mainoskilpiä esimerkiksi sellaisille yrityksille kuin Odol, Maggi ja Stollwerck. 

1900-luvun alussa yritys alkoi tuottaa polkupyöriä ja hiili- ja kaasu-uuneja. Vuoteen 1908 mennessä myytiin jo 250 000 *Badenia*-polkupyörää. Vuonna 1961 yrityksen johtoon nousi Georg von Blanquet, joka keksi alkaa tuottaa mittatilaustyönä tehtyjä keittiökalusteita. Ne tulivat pian osaksi Gaggenaun tuotemerkkiä. Von Blanquet tahtoi myydä toimivia ja estetiikaltaan koruttomia laitteita.

## Aiheesta muualla
* Virallinen Web-sivusto
* BSH Bosch und Siemens Hausgeräten virallinen Internet-portaali
Vihdin Lentopallo-90

**Vihdin Lentopallo -90** eli **ViLePa** on suomalainen lentopalloseura, jonka miesten edustusjoukkue on aikaisemmin pelannut 1-sarjassa, ja naisedustusjoukkue aikaisemmin 2-sarjassa. Seura on perustettu vuonna 1989. Miesten edustusjoukkue on ollut myös SM-liigassa pelaavan Salon Piivolleyn farmijoukkue.

## Historia

Vihdin Lentopallo 90 ry niminen lentopallon erikoisseura perustettiin 6.10.1989. Seura aloitti varsinaisen toimintansa 1.1.1990 käyttäen kauden 1989–1990 loppuun nimeä Vihdin Pallo, millä nimellä Vihdissä oli pelattu lentopalloa jo 60-luvun alkupuolelta lähtien.

Uuden erikoisseuran tavoitteena oli jatkaa hyvin hoidettua junioritoimintaa ja samalla tarjota seuran omille kasvateille mahdollisimman hyvät kehittymismahdollisuudet omassa seurassaan. Valmennustyöhön satsattiin voimavaroja ja valmentajia pyrittiin kouluttamaan. Tavoitteeksi asetettiin nousu kolmessa vuodessa II-sarjaan miehissä ja mitaleille pääsy juniorijoukkueiden SM-turnauksissa.

Seura nousi 90-luvun aikana kolmossarjatasolta maan korkeimmalle eli liigatasolle niin mies- kuin naisjoukkueenkin voimin. Junioreissa ViLePa saavutti saman vuosikymmenen aikana eri poikien ja tyttöjen sarjoissa Suomen mestaruuksia ja lukuisia muita mitaleita.

## Lähteet
* Vihdin lentopallon kotisivut 

## Aiheesta muualla
* Seuran kotisivut
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2008

**[[Kesäolympialaiset 2008|Vuoden 2008 kesäolympialaisten]] [[yleisurheilu]]kilpailut** käytiin 15.–24. elokuuta Pekingin kansallisstadionilla. 

## Dopingtapaukset Pekingin olympialaisten yleisurheilussa
Pekingin olympialaisissa otettiin 4 800 dopingnäytettä, jotka säilöttiin kahdeksaksi vuodeksi mahdollista myöhempää uusintatutkimista varten. Pakastettuja näytteitä uudelleentutkittiin kehittyneemmillä testeillä ensimmäisen kerran vuonna 2009 ja toisen kerran 2016. Kaikkiaan 1 053 säilöttyä näytettä tutkittiin uudelleen. Uusintatutkimusten perusteella 65 urheilijan suoritukset hylättiin, heistä 30 oli yleisurheilijoita ja näistä 16 mitalisteja.

## Lajit ja mitalistit
### Miehet

### Naiset

### Mitalitaulukko
:*Päivitetty 28.11.2019*

## Lähteet

*Mitalitaulukko IAAF:n sivuilla 
*Tulokset IAAF:n sivuilla 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Kansainvälisen Olympiakomitean tulostietokanta
Pekka Tuomisto (poliitikko)

**Pekka Juhani Konstantin Tuomisto** (s. 23. huhtikuuta 1940 Hämeenkyrö) on suomalainen Suomen Keskustaa edustanut poliitikko ja entinen Kansaneläkelaitoksen pääjohtaja. Koulutukseltaan hän on varatuomari ja valtiotieteiden maisteri.

Tuomisto oli Ahon hallituksen kauppa- ja teollisuusministeri sekä ministeri ulkoasiainministeriössä vastuualueenaan Venäjän ja muiden IVY-maiden kauppa. Tuomisto oli ministerinä 363 päivää 3.8.1992–31.7.1993 ja tuli ministeriksi, kun hänen edeltäjänään ollut Kauko Juhantalo erosi tehtävästään valtakunnanoikeudessa saamansa tuomion takia. Tuomiston avustajia olivat Antti Neimala (1992) ja Esa Stenberg (1993). Kun Tuomisto vuonna 1993 valittiin Kelan pääjohtajaksi, häntä seurasi ministerinä Seppo Kääriäinen.

Kelan pääjohtajana Tuomisto toimi vuodesta 1993 eläkkeelle jäämiseensä asti vuonna 2000.

## Lähteet
Onhan päivä vielä huomennakin

**Onhan päivä vielä huomennakin** on suomenkielinen versio italiankielisestä kappaleesta ”Piangi con me”. Suomenkielisen version sanat kirjoitti Juha Vainio, ja ensimmäisenä sen levytti Fredi vuonna 1968. Popeda-yhtye levytti cover-version vuonna 2008. Popedan laulusolisti Pate Mustajärvi oli äänittänyt oman versionsa jo vuonna 1984.

## Fredin versio
Iskelmälaulaja Fredin esittämä alkuperäinen versio äänitettiin 1. helmikuuta 1968. Se julkaistiin myöhemmin samana vuonna ”Kolmatta linjaa takaisin” -singlen b-puolella. Kappale sisältyi myös *[[Fredi (albumi)|Fredi]]*-nimiselle studioalbumille.

### Singlen kappaleet
**A-puoli**
#
**B-puoli**
#

## Popedan versio

Popeda teki kappaleesta oman version, joka julkaistiin singlenä 27. elokuuta 2008. Se on toinen single syyskuussa 2008 ilmestyneeltä *[[Täydelliset miehet]]* -albumilta. Pate Mustajärvi on levyttänyt kappaleen jo vuonna 1984 Masi Luoman albumille *[[Masi Luoma & Luojanluomat]]*. Popeda on esittänyt sitä ahkerasti etenkin vuoden 2008 keikoillaan.

### Singlen kappaleet
# 

### Kokoonpano
* Pate Mustajärvi ‎– laulu
* Costello Hautamäki ‎– kitara
* Iso-Pate Kivinen ‎– kosketinsoitin
* Jyrki Melartin ‎– bassokitara
* Lacu Lahtinen ‎– rummut

;Tuotanto
* Äänitys: Henri Virsell ‎– äänittäjä (Fantom Studio)
* Jani Viitanen ‎– äänittäjä (Headline Recording Studio)
* Mikko Karmila ‎– miksaaja (Finnvox)
* Minerva Pappi ‎– masteroija (Finnvox)
* Harri Hinkka ‎– valokuvat
* Kari ‎– graafinen suunnittelija

## Lähteet
* Popedan CD-single *Onhan päivä vielä huomennakin* (Poko Rekords PSCD 301) 2008

### Viitteet
Rasvapatti

**Rasvapatti** eli **lipooma** on rasvakudoksen hyvänlaatuinen kasvain. Se on pieni, n. 1–5 cm:n kokoinen patti. Rasvapatit eivät ole kiinni luussa, vaan kehittyvät rasvakudokseen. Ne ovat yleensä liikkuvia, soikeita ja aristamattomia. Rasvapatit ovat vaarattomia ja voivat kadota vuosien myötä.

Patteja voi ilmestyä minne tahansa kehon osaan, mutta yleisimpiä ovat kaula ja takaraivo. Myös alapäähän ilmestyvät patit ovat täysin normaaleita. Lähes jokaisella ihmisellä on jossain elämänvaiheessa rasvapatteja, ja niiden löytyessä huolestutaan turhaan. Yleensä niille ei tarvitse tehdä mitään. Häiritsevät lipoomat voidaan poistaa pienellä leikkauksella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Makedonian sosialistinen tasavalta

**Makedonian sosialistinen tasavalta**, lyhenteeltä **Makedonian ST** () eli **Makedonian kansantasavalta**, lyhenteeltä **Makedonian KT** (, vuosina 1946–1963) oli yksi Jugoslavian kahdeksasta tasavallasta, joka oli olemassa vuosina 1944–1991.

## Parlamentin puhemiehet
*Dimče-Mire Stojanov
*Lazar Koliševski
*Ljupčo Arsov
*Vidoe Smilevski
*Mito Hadživasilev
*Nikola Minčev

## Pääministerit
*Lazar Koliševski (1945–1953)
*Ljupčo Arsov (1953–1961)
*Aleksandar Grličkov (1961–1965)
*Nikola Minčev (1965–1968)
*Ksente Bogoev (1968–1974)
*Blagoja Popov (1974–1982)
*Dragoljub Stavrev (1982–1986)
*Gligorije Gogovski (1986–1991)
Metsälentokenttä

**Metsälentokenttä** on metsäautotien tarpeeksi pitkälle suoralle leventämällä rakennettu, pienlentokoneiden käyttöön tarkoitettu lentopaikka, joka ei täytä lentopaikoille asetettujen standardien vaatimuksia. Lentokoneet käyttävät metsälentokenttiä pölytys-, lannoitus-, ruiskutus- ja kylvötoimintaan. Toiminnan tilapäisluontoisuuden vuoksi metsälentokentän raivaamiseen ja tasaamiseen ei tarvita lupaa. Kiitotien minimipituus on 500 metriä, joskin sen pituus tulisi olla 600 metriä jos tilaa on. Kiitotiellä tulee olla leveyttä vähintään kahdeksan metriä. Mitat vaihtelevat kiitotien pinnan mukaan. Kiitotien päissä tulee olla 50 metriä pintaraivattua jatketta. Kiitoalueen tulee olla vähintään 600 metrin mittainen. Kiitoalueen jatkeina on 150 metriä esteraivattua aluetta.

Metsälentokenttien tarve on vähentynyt helikopterien käytön yleistyessä. 

## Lähteet
*Ilmailuhallinto 

### Viitteet
Hearts of Iron II

**Hearts of Iron II** on Paradox Interactiven kehittämä ja julkaisema toiseen maailmansotaan sijoittuva strategiapeli. Peli julkaistiin vuonna 2005 Microsoft Windowsille ja OS X:lle. Peli on osa Hearts of Iron -pelisarjaa.

## Historia
Aivan vuoden 2005 alussa Paradox Interactive julkaisi *Hearts of Iron* -peliin jatko-osan, *Hearts of Iron II*:ksi nimetyn täysihintaisen uuden pelipaketin. Jatko-osa keskittyi korjaamaan tekoälyn puutteita ja uudisti teknologisen kehittelyn ja valtioiden poliittiset päätökset täysin. Taistelujärjestelmää muutettiin myös realistisempaan suuntaan (muun muassa suuret motit ovat nyt mahdollisia ja vastaavat paremmin todellista hyötyään) ja bugeista lähes täysin vapautettu moninpeli.

## Skenaariot
*Hearts of Iron II*:ssa pääsee osallistumaan toiseen maailmansotaan melkein mille tahansa sen aikaisista valtioista. Sotaan pääsee mukaan vuosien 1936, 1938 1939, 1941 ja 1944 kohdalta. Lisäksi on erikseen tärkeimpiä taisteluja, kuten taistelu Ranskasta, operaatio Barbarossa ja Normandian maihinnousu sekä talvisota.

## Lisäosat
*Hearts of Iron II*:selle julkaistiin huhtikuussa 2006 lisälevy nimeltä ''Doomsday'', joka tuo peliin uuden kuvitteellisen Doomsday-nimisen skenaarion. Skenaariossa siirrytään suoraan toisesta maailmansodasta kolmanteen maailmansotaan, hetkeen jossa Neuvostoliitto olisi jatkanutkin levittäytymistään länteen, eikä pysähtynyt Berliiniin niin kuin oikeasti tapahtui.

Peliin on myös tehty laajennus *Armageddon* joka ilmestyi maaliskuun loppupuolella 2007.

## Aiheesta muualla
* 
* www.heartsofiron.fi
Karl-Erik Ekholm

**Karl-Erik Ekholm** (10. elokuuta 1896 Vaasa – 14. huhtikuuta 1975 Kuusankoski) oli suomalainen poliitikko ja yritysjohtaja. Ekholm oli Rytin II hallituksessa ammattiministerinä. Hän oli ministerinä kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriössä välirauhan aikana 284 päivää välillä 27.3.1940&nbsp;–&nbsp;4.1.1941. Ryti kokosi sodanaikaiseen toiseen hallitukseensa sekä kansanedustajia että henkilökohtaisesti tuntemiaan asiantuntijoita eduskunnan ja politiikan ulkopuolelta. Ekholm oli yksi näistä asiantuntijaministereistä. Sodan jälkeen Ekholm ei palannut politiikkaan vaan työskenteli puunjalostusteollisuudessa.

Ekholm oli koulutukseltaan kemisti; valmistui filosofian maisteriksi 1920. Ensimmäinen työpaikka oli Keskuslaboratoriossa vuosina 1920-1923. Sen jälkeen häön siirtyi Kirkniemen lasitehtaan tekniseksi johtajaksi vuosiksi 1923-1925. Kirkniemen lasitehtaan toiminnan päättymisen jälkeen Ekholm työskenteli vuodesta 1926 Ab Valkiakosken sulfiittitehtaan teknisenä johtajana ja seuraavana vuonna yhtiön isännöitsijänä. Vuosina 1932-1937 hän työskenteli Kemi Oy:n toimitusjohtajana ja 1937–1965 Kymi-yhtiön toimitusjohtajana ja metsäteollisuuden järjestötehtävissä. Hänelle myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi vuonna 1941 ja vuonna 1949 tekniikan kunniatohtorin arvo . 

Hänen veljensä oli Helsingin Osakepankin pääjohtaja Mauritz Ekholm.

## Lähteet