open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jésus Iglesias

**Jésus Ricardo Iglesias** (22. helmikuuta 1922 – 11. heinäkuuta 2005) oli argentiinalainen Formula 1 -kuljettaja.

## Ura
### Etelä-Amerikan sarjat
Iglesias aloitti uransa ajamalla Etelä-Amerikassa Fuerza Libre ja Fuerza Limitada -sarjoja vuosina 1949-1959. Hän ajoi sarjoissa ennen Formula 1:iä Plymouthin autoilla ja paluunsa jälkeen Chevroletilla. Hän menestyi sarjoissa ja voitti Limitadan mestaruuden vuonna 1951 ja Libren vuosina 1952,1956 sekä 1958-59.

### Formula 1
Jésus Iglesias osallistui Gordini-tallin autolla yhteen Formula 1 -osakilpailuun, kotikisaansa Argentiinan GP:hen. Kilpailu päättyi kuitenkin vaihteiston hajoamiseen eikä Iglesias saavuttanut urallaan yhtään pistettä.

## Lähteet
Harmaakoirahai

**Harmaakoirahai** tai **harmaahai** (*Galeorhinus galeus*) on koirahaiden (Triakidae) heimoon kuuluva haikala, joka kasvaa jopa kaksimetriseksi. Sitä tavataan 50–100 metrin syvyydessä mantereiden länsirannikoilla sekä Välimeressä. Se on melko yleinen Tanskan salmissa. Sitä kalastetaan ruoaksi ja urheilukalastuksen takia – harmaahain evästä tehdään haineväkeittoa. Harmaahaita pidetään myös monissa yleisöakvaarioissa.

## Ravinto
Harmaahai syö kaikenlaisia eläimiä. Sille kelpaavat esimerkiksi pikkukalat, mustekalat ja raadot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Piikkihai

**Piikkihai** (*Squalus acanthias*) on piikkihaiden heimoon kuuluva rustokalalaji, joka voi kasvaa metrin mittaiseksi. Se on saanut nimensä selkäevissä olevista piikeistä. Väriltään se on harmahtavan ruskea, vatsapuolelta vaalea. Piikkihai syö kalaa ja selkärangattomia, ja saalistaa suurissa parvissa. Se onkin yksi harvoista hailajeista, joka elää parvissa, jonka vuoksi sitä on helppo pyydystää suuria määriä. Kalanviljelylaitokseen osuessaan piikkihaiparvi voi tehdä pahaa jälkeä. Piikkihaita pyydystetään ihmisruoaksi ja syödään niin Euroopassa kuin Kiinassakin, jossa siitä tehdään haineväkeittoa. Haihyytelö on Länsi-Euroopassa arvostettu herkku, samoin erilaiset mädistä valmistetut hyytelöt. Trooppisilla alueilla piikkihain lihaa kuivataan tai savustetaan, jolloin sitä on helppo säilyttää ja myydä. Sen pientä päätä (15–30&nbsp;cm) myydään matkamuistoksi. Piikkihai ei ole ihmiselle vaarallinen.

## Levinneisyys

Piikkihai on yleinen Skandinavian rannikolla. Lisäksi sitä tavataan Välimeressä sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikan, Japanin ja Australian rannikolla. Ne viihtyvät mutapohjaisissa vesissä. Sillihain ohella piikkihai on toinen hailaji, jota on tavattu myös Suomen merialueelta.

Itämereen se tulee nimenomaan suolapulssien mukana.

## Lähteet
* Vida, A. & Kotai, T., 365 kalaa. H.F. Ullmann, Kiina 2007, 400 s.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Pomfretti

**Pomfretti** eli **merilahna** (*Brama brama*) on ahvenkala. Kala elää Atlantissa, Intian valtameressä ja Tyynessämeressä. Vaikka lajia kutsutaan joskus merilahnaksi, se ei ole sukua esimerkiksi Itämeressä tavattavalle lahnalle (*Abramis brama*).

Pomfretti voi kasvaa metrin pituiseksi ja painaa jopa kuusi kiloa.

## Lähteet
Piikkimakrilli

**Piikkimakrilli** (*Trachurus trachurus*) on piikkimakrillikaloihin kuuluva merikala, joka kasvaa tyypillisesti 22-senttiseksi ja voi suurimmillaan painaa jopa kaksi kiloa.

Piikkimakrilli on itäisen Atlantin rannikoiden lajia, jonka levinneisyys ulottuu Norjasta Etelä-Afrikkaan ja vähän Intian valtamerenkin puolelle. Se elää myös Välimeressä ja sitä tavataan Tanskan salmissa Juutinraumaan asti. 

Aikuiset piikkimakrillit liikkuvat suurina parvina rannikonläheisillä hiekkapohjaisilla vesillä. Ne syövät kalaa, äyriäisiä ja mustekalaa. Länsi-Euroopassa on kaksi erillistä kutukantaa. Läntinen kanta lisääntyy keväällä Biskajanlahden ja Irlannin vesillä ja vaeltaa sitten pohjoiseen Norjan rannikolle ja Pohjanmeren pohjoisosaan. Pohjanmeren kanta taas kutee Pohjanmeren eteläosassa kesällä ja liikkuu Skagerrakin ja Kattegatin vesillä.

Kala on kaupallisesti merkittävä, sitä kaupataan tuoreena, savustettuna, pakastettuna ja purkitettuna. Piikkimakrillin kalastusta on harjoitettu etenkin Pohjois-Afrikan Atlantin rannikolla kuten Senegalissa. Välimerellä saaliit ovat pienentyneet ylikalastuksen takia, ja nuorten kalojen osuus saalista on huolestuttava.

## Lähteet
Kravattisolmu

**Kravattisolmu** on kravattiin tehtävä kiristyvä solmu. Kravattisolmuja on lukuisia erilaisia. Kravatin ohuemman pään on tarkoitus liukua solmun sisällä ja siten mahdollistaa kravatin kiristämisen ja löysäämisen. 

Kaksi yleisimmin käytettyä solmua ovat *englantilainen solmu* (four in hand) ja *ranskalainen solmu* (puoli-Windsor). Englantilainen kravattisolmu on muodoltaan toispuoleinen, suipompi ja kapeampi kuin ranskalainen kravattisolmu. Solmun valinta riippuu kauluksen muodosta sekä solmion leveydestä ja materiaalista, englantilainen solmu sopii yleensä paremmin kauluksiin, joiden kielien väliin jää kapeampi rako. Yksinkertaisempana solmuna englantilainen solmu on myös parempi vaihtoehto, jos solmion materiaali on hyvin paksua. Ranskalainen solmu on symmetrisempi ja sopii kaulukseen, jonka aukko on leveämpi. 

Englantilaisen solmun solmiminen:

File:Tie diagram start.svg
File:Tie diagram l-r i-o.svg
File:Tie diagram r-l.svg
File:Tie diagram l-c-end.svg


Yleinen virhe on solmia kravatin solmu liian tiukaksi. Useimmissa tilanteissa solmu näyttää paremmalta, jos se on löyhä, eli solmu kiedotaan muotoonsa löysästi ja kiristetään vasta lopuksi. Jos solmion materiaali on ohutta, solmua voidaan kasvattaa kietomalla kravatin pääosaa solmun ympärille kerran tai kaksi ennen kuin leveä pää kiertää ylös ja itsensä alle.

## Lähteet
Samettivalohai

**Samettivalohai** (*Etmopterus spinax*) tai **pikkuhai** on alle puolimetrinen piikkihaikala. Sitä tavataan Atlantin itäosassa Islannista ja Norjasta Azoreiden kautta Etelä-Afrikkaan asti. Se on yleinen pieni hai mutta pysyttelee lähellä pohjaa, yleensä 200 ja 500 metrin syvyyksien välillä. Samettivalohai syö pieniä kaloja, simpukoita ja äyriäisiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Loimaan kotiseutumuseo

**Loimaan kotiseutumuseo** on loimaalainen vuonna 1855 rakennetussa viljamakasiinissa sijaitseva museo, jonka toiminta käynnistyi talkoovoimin kerätystä ja lahjoituksina saadusta esineistöstä. Museo sijaitsee Kanta-Loimaan kirkonmäellä, ja sitä ylläpitää Loimaa-Seura. Museorakennuksena toimivan luonnonkivistä rakennetun viljamakasiinin lahjoitti yhdistyksen käyttöön paikallinen manttaalikunta.

Viljamakasiini muutettiin museoksi vuonna 1955 joskin yleisölle se aukesi vasta vuonna 1966. Museoesineet koottiin vapaaehtoisvoimin muun muassa lehti-ilmoituksin ja paikallisen Lions Clubin avulla. Kooltaan museon esineistö kattaa noin 4500 esinettä. Museo on auki kesäkuusta elokuun loppuun. Museo on myös järjestänyt kotiseutukierroksia lähialueella.

## Lähteet
Rengaskissahai

**Rengaskissahai** (*Galeus melastomus*) tai **rengashai** on alle metrin pituinen syvännekissahai. Sen selkä ja kyljet ovat harmahtavan punaiset, ja niissä on tummia läikkiä joiden ympärillä vaaleampi rengas. Rengaskissahaita esiintyy Euroopassa Atlantin rannikolla ja Välimerellä, Afrikan länsirannikolla Angolaan asti sekä Madeiran lähivesillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Antichrist Superstar

**Antichrist Superstar** on Marilyn Mansonin studioalbumi vuodelta 1996. Levyllä vierailevat Dave Ogilvie ja Nine Inch Nailsin Trent Reznor.
 
## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Marilyn Manson: laulu, kitara, panhuilu
* Twiggy Ramirez: akustinen kitara, sähkökitara ja basso 
* Zim Zum: kitara  
* M.W. Gacy: syntetisaattori
* Ginger Fish: rummut, ohjelmointi
* Dave "Rave" Ogilvie:ohjelmointi

## Listasijoitukset

**Albumi**

**Singlet**

## Lähteet
Vaeltaja (romaani)

**Vaeltaja** () on Fritz Leiberin vuonna 1964 ilmestynyt yhdysvaltalainen tieteisromaani. Kirja sai Hugo-palkinnon. Suomennos ilmestyi vuonna 1993 Book Studion Galaxy-scifi-sarjassa.

Romaani kuvaa tuhoa, jonka aiheuttaa ulkoavaruudesta saapuva lähes planeetan kokoinen avaruusalus asettuessaan Maata kiertävälle radalle. Teoksessa on paljon sisäpiirin viitteitä scifi-fandomiin, ja sitä voi pitää 1960- ja 1970-luvulla syntyneen katastrofiromaanin varhaisena edustajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Marc Goldstein: The Wanderer. The SF Site 2001. 
* Russ Allbery: The Wanderer. 5.9.2005. 
* Sam Jordison: Why on earth did Fritz Leiber win the Hugo?. The Guardian, 3.4.2010. 
* Josh Wimmer: Sorry, Fritz Leiber – The Wanderer Is Terrible. io9.com, 14.3.2010.
Itävallan Bundesliiga

**Itävallan Bundesliiga** () on Itävallan jalkapallosarjojen korkein sarjataso. Sarjassa pelaavat 12 joukkuetta kohtaavat toisensa neljästi kauden aikana. Sarjan hallitseva mestari on Sturm Graz.

Bundesliiga on perustetu vuonna 1974. Vuodesta 1991 lähtien Bundesliga on toiminut itsenäisenä, erikseen rekisteröitynä yhdistykseenä Itävallan jalkapalloliiton sisällä Bundesligaa johtaa toimiva johtokunta, johon kuuluvat kaikki sen seurat virallisina jäseninä.

Itävallan Bundesliiga on tasoltaan hyvää eurooppalaista keskitasoa. Sarja sijoittui UEFA:n maapistevertailussa sijalle 13. ajanjaksolla 2020–2024.

## Historia
### Tausta
Ennen Bundesligan perustamista Itävallan seurajalkapallolla oli vaiherikas historia. Ensimmäinen virallinen liiga järjestettiin Ala-Itävallan jalkapalloliiton toimesta vuonna 1911, ja se sisälsi vain Ala-Itävallan seuroja. Muiden osavaltioiden joukkueet saivat liittyä mukaan vasta vuonna 1937, jolloin perustettiin Nationalliga. Tämä uusi liiga ehti pelata kuitenkin vain yhden kauden, sillä Itävalta liitettiin Saksaan Anschlussin myötä vuonna 1938.

Toisen maailmansodan ajan Itävallan Nationalliga liitettiin osaksi Baijerin jalkapallojärjestelmää, ja sen nimi muutettiin Gauliga Ostmarkiksi. Sodan päätyttyä wieniläisseurat ajavat omaa liigaansa, mikä johti Staatsliga A:n ja Staatsliga B:n perustamiseen. Tämä järjestely kesti vuoteen 1965, jolloin Nationalliga palautettiin käyttöön.

### Bundesliigan perustaminen (1974–)
Vuonna 1974 Itävallan jalkapalloliitto (ÖFB) perusti Bundesligan, jolloin Nationalliga laskettiin toiseksi sarjatasoksi ja nimettiin uudelleen 2. Bundesligaksi. Joukkuemäärä vaihteli seuraavina vuosina: liigassa pelasi 10 joukkuetta vuosina 1974–1982, 16 joukkuetta vuosina 1982–1985 ja 12 joukkuetta vuosina 1985–1993. Tämän jälkeen liiga palasi 10 joukkueen formaattiin, joka pysyi voimassa vuoteen 2018 asti.

Bundesligan ensimmäisten kahdenkymmenen vuoden aikana kilpailua hallitsivat lähes täysin kaksi wieniläisseuraa: Austria Wien ja Rapid Wien. Nämä kaksi voittivat yhteensä 15 mestaruutta 20:stä mahdollisesta: Austria Wien voitti 11 ja Rapid Wien 4. Tämä oli eräänlainen wieniläisseurojen viimeinen suuri menestyskausi, sillä muiden alueiden kehitys johti pian tasaisempaan kilpailuun.

Vuonna 1991 Bundesliga hyväksyttiin Itävallan jalkapalloliiton erilliseksi jäsenjärjestöksi. Siitä lähtien Bundesliga on vastannut yksinomaan maan kahden ylimmän sarjatason sekä koko ammattijalkapallon järjestämisestä Itävallassa. 

Kilpailullisesta näkökulmasta Bundesligaa dominoi nykyään Red Bull Salzburg. Vuodesta 2007 lähtien seura on voittanut 10 mestaruutta 13 mahdollisesta ja sijoittunut hopealle kolmella muulla kaudella. Vuodesta 2018 alkaen liigassa on 12 joukkuetta, jotka pelaavat kaksinkertaisen mestaruusformaatin mukaisesti. Kauden päätteeksi viimeiseksi sijoittunut joukkue putoaa suoraan 2. Bundesligaan, ja kaksi parasta joukkuetta selviytyy suoraan Mestarien liigaan.

## Joukkueet kaudella 2025–2026

## Mestarit kautta aikain

## Katso myös
*Itävallan cup

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bundesliigan www-sivut
Malmivaara (Jällivaara)

**Malmivaara** (, ) on taajama Jällivaaran kunnassa Norrbottenin läänissä Pohjois-Ruotsissa. Malmivaaran asukasluku on noin 5&nbsp;600, ja sen sijainti on 67°10′N 20°40′E. 

Malmivaara on tunnettu LKAB-kaivosyhtiön omistamista rautamalmikaivoksista, joista kaivettua malmia kuljetetaan Malmbanan-rataa pitkin Luulajaan laivattavaksi. Vitåforsin rata yhdistää malmikaivokset Malmbanan-rataan Jällivaaran rautatieasemalla. Kylän keskustassa eräs rautakaivoksen kuiluista on puhkaissut maankuoren, jonka seurauksena on muodostunut suuri kuoppa, joka on saanut nimekseen *Gropen*. Reikä laajenee etelää kohti sitä mukaa kun malmin kaivaminen edistyy, ja se on jo jakanut kylän kahteen osaan. Rakennuksia on siirretty turvallisempaan paikkaan kaivutöiden edistyessä.

Malmivaaran suurin urheilujoukkue on Malmbergets Allmänna IdrottsFörening (MAIF).

## Väestönkehitys

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sinihai

**Sinihai** (*Prionace glauca*) on suurikokoinen härkähaiden heimon kala, joka painaa täysikasvuisena 60–80 kiloa. Sitä tavataan syvissä vesissä useimmilla lauhkeilla ja trooppisilla merialueilla, itäisellä Atlantilla aina Norjasta Etelä-Afrikkaan. Sinihai viihtyy viileähkössä vedessä, ja siksi se lämpimämmillä alueilla pysyy varsin syvällä, kun taas viileämmillä alueilla se on lähempänä pintaa. Sinihaita ei myöskään tavata matalissa lämpimissä merissä kuten Punaisellamerellä tai Meksikonlahdella.

Sinihai voi vaeltaa pitkiä matkoja, esimerkiksi Uuden-Englannin edustalta Etelä-Amerikkaan.

## Lisääntyminen
Sinihain jälkeläiset kehittyvät emon ruumiin sisällä; poikasia on kerralla 25-100 kappaletta. 

## Ravinto
Sinihait syövät enimmäkseen kalaa ja mustekaloja, vaikka kykenevät tarvittaessa nappaamaan suurempiakin saaliseläimiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*
Stefanus IX

Paavi **Stefanus IX** ( n. 1020–29. maaliskuuta 1058) oli paavina 2. elokuuta 1057 – 29. maaliskuuta 1058. Hänen oikea nimensä oli Frederick Lorrainelainen. Frederickin vanhempi veli oli Ylä-Lothringenin herttua ja Toscanan markiisi ja hänellä oli merkittävä rooli tuon ajan politiikassa.

Paavi Leo IX teki Frederickistä kardinaalin. Frederick toimi jonkin aikaa paavin lähettiläänä Konstantinopolissa. Hän oli myös paavi Leon mukana tämän epäonnistuneella sotaretkellä normanneja vastaan. Hänen asemansa oli sidoksissa hänen veljensä menestykseen, ja siksi hänen oli välttämätöntä paeta keisari Henrik II:ta Monte Cassinoon. Viisi päivää paavi Victor II:n (joka oli tehnyt Frederickistä kardinaalin ja Monte Cassinon apotin) kuoleman jälkeen hänet valittiin Victorin seuraajaksi.

Stefanus osoitti suurta tarmoa gregoriaanisen reformin toteuttamisessa selibaattilupauksen suhteen ja loi suurimittaisia suunnitelmia normannien häätämiseksi Italiasta ja veljensä nostamiseksi keisariksi. Tämä suunnitelma jäi toteutumatta, kun hän sairastui vakavasti eikä täysin toipunut sairaudesta. Hän kuoli Firenzessä 29. maaliskuuta 1058. Hänen jälkeensä paaviksi tuli Benedictus X, joka julistettiin vastapaaviksi ja jonka Nikolaus II pian syrjäytti.

## Lähteet
*

### Viitteet
COSS

**Suomen avoimien tietojärjestelmien keskus** - **COSS ry** (Centre for Open Systems and Solutions) eli Suomen open source -keskus on avointa lähdekoodia hyödyntävän ja tukevan liiketoiminnan kehittämisorganisaatio. 

COSS edistää avointen ohjelmistojen hallittua käyttöä eri toimialoilla ja tuottaa palveluja jäsentensä liiketoiminnan kehittämiseksi. COSS palvelee sekä OSS (Open Source Software) -tuotteita ja -palveluja tarjoavia yrityksiä että OSS-ratkaisujen käyttäjiä: yrityksiä, yhteisöjä ja julkishallinnon organisaatioita.

## Tavoitteet
COSS:n tavoitteena on
* Tehdä tunnetuksi avoimen lähdekoodin tuotteita ja palveluita sekä niiden hyödyntämistapoja eri toimialoilla ja erilaisissa käyttäjäryhmissä
* Synnyttää OSS-kehittäjä- ja -käyttäjäyritysten välistä yhteistoimintaa ja verkostoitumista
* Aktivoida ja tukea suomalaista OSS-alueen t&k - toimintaa
* Tukea suomalaisen OSS-liiketoiminnan kasvua ja osaamisen kansainvälistä tunnettuutta
* Toteuttaa yrityslähtöisiä hankkeita, joilla parannetaan open source - liiketoiminnan kasvuedellytyksiä
* Tukea Suomessa toimivia alueellisia ja sektorikohtaisia OSS-hankkeita ja lisätä niiden välistä yhteistyötä.

COSSin jäseniksi voivat liittyä yritykset, yhteisöt, julkishallinnon organisaatiot ja yksityishenkilöt.
COSS on edustaa Suomea Euroopan  open source -liiketoiminnan yhteisjärjestössä OBOOE:ssa.

## Aiheesta muualla
* COSS:n kotisivut
Vasarahai

**Vasarahai** (*Sphyrna zygaena*) on suurikokoinen hailaji, jota tavataan maailman kaikilla lauhkeilla rannikkoalueilla. Vasarahaita kohtaan kohdistuu nykyään laajalti metsästyksen uhka, joka laskee sen kantaa. 

## Ulkonäkö

Hain väri vaihtelee ruskeanharmaasta tummaan oliivinvihreään; vatsapuoli on aina vaaleampi. Aikuinen yksilö voi olla neljä metriä pitkä ja painaa jopa 400 kiloa. Lajin luonteenomainen tuntomerkki on vasaramainen leveä pää. Nuoret yksilöt voidaan erottaa aikuisista niiden hämärästä selkäevän kärjen väristä, joka on aikuisilla tasavärinen. Erikoinen päänmuoto auttaa lajia ravinnonhankinnassa sen suoman laajan näkökentän ansiosta.

## Elintavat

### Lisääntyminen
Vasarahait odottavat poikasia 10–12 kuukautta ja ne synnyttävät eläviä poikasia. Yhdessä poikueessa on 20–40 poikasta, jotka syntyessään ovat 50–61 cm pitkiä.

### Liikkuminen
Vasarahait ovat tehokkaita ja hiljaisia uimareita niiden kehon muodon ja ihoa peittävien suomujen ansiosta.

### Ravinto
Vasarahaiden ravinto koostuu pääasiassa mustekaloista, äyriäisistä, lukuisista erilaisista kaloista sekä muista haista. Yleensä ne kuitenkin suosivat rauskuja ja monneja. Muut eläimet eivät saalista vasarahaita. Vasarahaiden syöminen ajoittuu hämärän aikoihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Isovasarahai

**Isovasarahai** (*Sphyrna mokarran*) on suurikokoinen hai, joka kasvaa jopa kuusimetriseksi. Isovasarahaita esiintyy rannikkoalueilla trooppisissa ja lämpimissä vesissä. Sitä esiintyy rannikoilla ja niiden tuntumassa jopa 300 metrin syvyyteen asti. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee isovasarahain äärimmäisen uhanalaiseksi, sillä sen yksilömäärä on vähentynyt arvioiden mukaan jopa 80 prosentilla 1940-luvun jälkeen. Isovasarahain levinneisyysalue on laaja, mutta se lisääntyy vain kahden vuoden välein ja laji joutuu usein kalastuksen sivusaaliiksi.

Isovasarahait syövät pieniä haita, rauskuja, mustekaloja ja kaloja. Ne ovat immuuneja rauskujen myrkylle. Kohdatessaan sukeltajan isovasarahai on yleensä arka ja väistää. Isovasarahai luokitellaankin yhdeksi vähiten vaarallisista haista. Tunnetaan vain yksi dokumentoitu tapaus, jossa laji on ärsytettynä käynyt ihmisen kimppuun, mutta joukko hyökkäyksiä on kirjattu tarkemmin määrittämättömän vasarahailajin nimiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Bae Ki-tae

**Bae Ki-tae** (s. 3. toukokuuta 1965 Daegu) on eteläkorealainen entinen pikaluistelija.  Hän keskittyi pääasiassa 500 ja 1 000 metrin matkoille.

Vuonna 1990 Baesta tuli ensimmäinen korealainen pikaluistelun arvokisavoittaja, kun hän Tromssassa sprintterien MM-kisoissa voitti kultamitalin ennakkosuosikkien epäonnistuttua toinen toisensa perään. Vaikka Bae saavutti parhaan menestyksensä sprinttimatkoilla, hän aloitti uransa yleisluistelijana. Yleisluistelijoiden MM-kisoissa hän sijoittui 500 metrillä kolme kertaa ensimmäiseksi (1987, 1988 ja 1990).

Maailmancupissa Bae voitti urallaan kuusi osakilpailua ja oli kaikkiaan 25 kertaa palkintokorokkeella.

## Henkilökohtaiset ennätykset
*500 m: **36,89** 	5. maaliskuuta 1988  	Medeo
*1 000 m: **1.14,07** 	6. joulukuuta 1987 	Calgary
*1 500 m: **1.55,54** 	15. helmikuuta 1987 	Heerenveen
*3 000 m: **4.13,62** 	10. joulukuuta 1983	Inzell
*5 000 m: **7.17,80** 	15. helmikuuta 1986 	Inzell
*10 000 m: **15.29,31** 	29. joulukuuta 1984 	Inzell

## Lähteet
Holy Wood (In the Shadow of the Valley of Death)

**Holy Wood (In the Shadow of the Valley of Death)** on Marilyn Mansonin neljäs studioalbumi, jonka on julkaissut Nothing Recordsin 14. joulukuuta vuonna 2000. Albumi on julkaistu niin CD:nä, vinyylinä kuin kasettinakin.

Albumi koostuu neljästä osiosta:
* A: In The Shadows
* D: The Androgyne 
* A: Of Red Earth 
* M: The Fallen

Ensimmäisessä osiossa on neljä kappaletta, muissa viisi.

## Kappalelista
#GodEatGod - 02:34
#The Love Song - 03:17
#The Fight Song - 02:56
#Disposable Teens - 03:02
#Target Audience (Narcissus Narcosis) - 04:19
#President Dead - 03:13
#In the Shadow of the Valley of Death - 04:10
#Cruci-Fiction in Space - 04:57
#A Place In The Dirt - 03:38
#The Nobodies - 03:36
#The Death Song - 03:30
#Lamb Of God - 04:40
#Born Again - 03:21
#Burning Flag - 03:22
#Coma Black - 05:59
#Valentine's Day - 03:32
#The Fall Of Adam - 02:34
#King Kill 33 - 02:18
#Count to Six and Die - 03:24

## Kokoonpano
*Marilyn Manson - laulu
*John 5 - kitarat
*Twiggy Ramirez - bassokitara
*Ginger Fish - rummut
*M.W. Gacy - syntetisaattori

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Soundi: 

## Lähteet
Men in Black – miehet mustissa

**Men in Black – miehet mustissa** () on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut Barry Sonnenfeldin ohjaama yhdysvaltalainen tieteiselokuva. Elokuvan pääosissa ovat Tommy Lee Jones, Will Smith ja Vincent D’Onofrio. Elokuva perustuu Lowell Cunninghamin samannimiseen sarjakuvaan. Epilogissa tarjotaan elokuvan katsojalle lohduttava maailmankatsomuksellinen tietoisku.

Elokuva oli menestys: Yhdysvalloissa se tuotti 250 miljoonaa ja kansainvälisesti 326 miljoonaa dollaria. Elokuvalle tehtiin kaksi jatko-osaa, *[[Men in Black II – miehet mustissa II]]* (2002) ja *[[Men in Black III]]* (2012) sekä spin-off *[[Men in Black: International]]* (2019).

## Näyttelijät

## Soundtrack
### Kappaleet
# Men In Black – Will Smith
# We Just Wanna Party With You – Snoop Dogg featuring JD
# I’m Feelin’ You – Ginuwine
# Dah Dee Dah (Sexy Things) – Alicia Keys
# Just Cruisin’ – Will Smith
# The 'Notic – The Roots featuring D'Angelo
# Make You Happy – Trey Lorenz
# Escobar ’97 – Nas
# Erotik City – Emoja
# Same Ol’ Thing – A Tribe Called Quest
# Killing Time – Destiny's Child
# Waiting For Love – 3T
# Chanel No. Fever – De La Soul
# Some Cow Fonque (More Tea Vicar?) – Buckshot LeFonque
# M.I.B. Main Theme – Danny Elfman
# M.I.B. Closing Theme – Danny Elfman
Gáldar

**Gáldar** on Gran Canarian pohjoisosassa sijaitseva kunta, jonka pinta-ala on 62,55&nbsp;km². 
Galdarin päänähtävyys on arkeologinen museo nimeltään Maalattu luola, Cueva pintada.  Se on saanut nimensä luolan seinille maalatuista geometrisistä kuvioista. 1800-luvun jälkipuoliskolla löytyneestä luolasta on löydetty esineitä ajalta ennen eurooppalaisten tuloa saarille. Ne on ajoitettu 600-1600-luvuille.

## Väestö
Gáldarin väkiluku on noin 24&nbsp;500 ja väestötiheys 291,6&nbsp;as./km².

## Lähteet
Ingenio

**Ingenio** on Gran Canarian itäosassa sijaitseva kunta, jonka pinta-ala on 38,15 km².

## Väestö
Ingenion väkiluku on noin 26&nbsp;857 (ISTAC, 2004) ja väestötiheys 692,87/km².
Men in Black

**Men in Black** (**MIB**) voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* *[[Men in Black (sarjakuva)|Men in Black]]*, sarjakuva
* *[[Men in Black – miehet mustissa]]*, elokuva vuodelta 1997
* *[[MIB II – miehet mustissa 2]]*, elokuva vuodelta 2002
* *[[Men in Black III]]*, elokuva vuodelta 2012
* mustapukuiset miehet (), salaperäiset hahmot.
Modern Times

**Modern Times** on Bob Dylanin elokuussa 2006 julkaistu 31. studioalbumi. Albumi julkaistiin kahdessa eri muodossa: standardimuodossa sekä erikoispainoksena, joka sisältää CD:n lisäksi DVD:n. Syyskuussa 2006 se nousi Yhdysvaltain listaykköseksi ensimmäisenä Dylan-levynä 30 vuoteen. Näin Dylanista tuli vanhin elinaikanaan ykköspaikalle noussut artisti. Suomessa albumi nousi virallisen albumilistan sijalle 4.

## Yhtye ja albumin nauhoitus
*Modern Times* nauhoitettiin Dylanin tämänhetkisen kiertueyhtyeen kanssa, johon kuuluvat basisti Tony Garnier, rumpali George G Receli, kitaristit Stu Kimball ja Denny Freeman sekä multi-instrumentalisti Donnie Herron.

## Albumin odotus
Dylanin asema populaarimusiikin historiassa sekä hänen kaksi edellistä albumiaan, suuren menestyksen saavuttaneet *[[Time out of Mind]]* (1997) ja *[[Love and Theft]]* (2001), tekivät *Modern Timesista* odotetun julkaisun.

*Modern Times* vuosi Internetiin lukuisten BitTorrent-sivustojen kautta 21. elokuuta 2006, kahdeksan päivää ennen albumin julkaisua.

## Kriitikoiden reaktio
Elokuussa 2006 musiikkilehdet alkoivat julkaista arvioitaan albumista. Sekä *[[Rolling Stone]]* ja UNCUT antoivat albumille viisi tähteä. *Rolling Stone* -lehden kriitikko Joe Levy sanoi albumia Dylanin "kolmanneksi perättäiseksi mestariteokseksi". Myös kriitikko Robert Christgaun arvio *Blender*-lehdessä oli myönteinen.

Jon Pareles kirjoitti The New York Timesissa, että ”*Modern Times* kuulostaa kokeellisemmalta kuin yksikään sen edeltäjistä”. *The Chicago Tribunen* Greg Kot oli samoilla linjoilla Parelesin kanssa todetessaan, että ”liian usein yhtye kuulostaa siltä, kuin se olisi opetellut kappaleet nauhoittaessaan niitä -- (Modern Times -albumilta) Dylanin lavaesiintymisten sähköistävät aallot puuttuvat.” Tästä kritiikistä huolimatta sekä Pareles että Kot olivat yleisesti ottaen varsin myönteisiä albumia kohtaan.

*[[The Guardian]]* -lehden Alexis Petridis pilkkasi muuten positiivisessa arvostelussaan albumin julkaisua edeltänyttä hehkutusta.

*The Chicago Sun-Times* -lehden Jim DeRogatis kehui albumin kappaleiden sanoituksia, mutta ihmetteli laimeaa musiikkia. Erityisen kriittinen hän oli albumin balladeja kohtaan.

## Kansikuva
Albumin kansikuva on Ted Cronerin valokuva ”Taxi, New York at Night”.
 
## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Metacritic: 89/100
* Allmusic: 
* The A.V. Club: A
* Entertainment Weekly: A
* The Guardian: 
* Pitchfork Media: 8.3/10
* Robert Christgau: 
* Rolling Stone: 
* Soundi: 

## Lähteet
Mogán

**Mogán** on Kanariansaarilla Gran Canarian saaren lounaisosassa sijaitseva kunta. Sen pinta-ala on 172 neliökilometriä, ja asukkaita siellä oli vuonna 2018 yli 19&nbsp;600. Kunnan pääelinkeinot ovat matkailu, maatalous ja kalastus. Tärkein liikenneyhteys on saaren pääkaupunkiin Las Palmasiin ja lentoasemalle johtava GC-1-moottoritie. Mogánin keskusta sijaitsee noin 12 kilometriä rannikolta, jossa sijaitsevat sitä huomattavasti suuremmat matkailukeskukset kuten Puerto Rico.

## Kylät
*Puerto de Mogán
*Puerto Rico
*Arguineguín

## Väestö
Vuonna 2018 Mogánin väkiluku oli Espanjan tilastokeskuksen mukaan 19&nbsp;657.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Moya

**Moya** on Gran Canarian pohjoisosassa sijaitseva kunta, jonka pinta-ala on 31,87 km².

## Väestö
Moyan väkiluku on noin 8&nbsp;307 (ISTAC, 2004) ja väestötiheys 250,63 as./km².
Association of American Railroads

**Association on Americal Railroads** (**AAR**) on teollisuuden ja kaupan ryhmittymä, joka edustaa Pohjois-Amerikan (Kanada, Meksiko ja Yhdysvallat) tavaraliikenteen rautatieyhtiöitä. AAR:n jäseniä ovat myös Amtrak sekä jotkin paikalliset lähiliikenneyhtiöt.

AAR muun muassa määrittelee Pohjois-Amerikassa käytettävät rautateiden nimilyhenteet sekä valvoo yleistä raideliikenneturvallisuutta kehittämällä turvallisuusstandardeja ja yhtenäistämällä käytäntöjä.

Association of American Railroads perustettiin 12. lokakuuta 1934, kun viisi teollisuusryhmittymää fuusioitui:
* American Railway Association,
* Association of Railway Executives,
* Bureau of Railroad Economics,
* Railway Accounting Officers Association ja
* Railway Treasury Officers Association.

## Aiheesta muualla
* Association of American Railroads
* RailServe: AAR:n määrittelemät rautateiden nimilyhenteet
San Bartolomé de Tirajana

**San Bartolomé de Tirajana** on Gran Canarian eteläosassa sijaitseva kunta, jonka pinta-ala on 333,13 km². Kunnan pinnanmuodot ovat monimuotoisia vaihtuen Atlantin valtameren huuhtomasta kuivasta ja aurinkoisesta rannikosta vuoriston reheväkasvuisiin rinteisiin. Matkailu ja sen oheistoiminnot ovat kunnan ylivoimaisesti merkittävin elinkeino; kunnan alueella sijaitsee muun muassa tunnettu turistikohde Playa del Inglés. Kunnassa on myös lukuisia suuria ostoskeskuksia sekä etenkin matkailijoille suunnattuja teemapuistoja, kuten Palmitos Park ja Sioux City. Tärkein liikenneväylä on saaren pääkaupunkiin Las Palmasiin ja lentokentälle johtava GC-1-moottoritie.

Alueen maantieteellisestä asemasta ja ilmastosta johtuen ilman lämpötila kunnan alueella on aina hieman korkeampi kuin Gran Canarian pohjoisosissa.

## Kylät
* Playa del Inglés
* Maspalomas

## Väestö
San Bartolomé de Tirajanan väkiluku on noin 53&nbsp;400 ja väestötiheys 160,7/km².

## Lähteet
Bamingui-Bangoran

**Bamingui-Bangoran** on yksi Keski-Afrikan tasavallan prefektuureista. Sen pinta-ala on 58&nbsp;200 neliökilometriä ja siellä on vuoden 2003 väestönlaskennan mukaan 43&nbsp;229 asukasta. Alueen asukastiheys on maan pienin: 0,7 as./km². Prefektuurin pääkaupunki on Ndélé. 

Bamingui-Bangoranin naapuriprefektuurit ovat Haute-Kotto, Ouaka, Nana-Grébizi ja Vakaga.

## Lähteet
Siikalahti

**Siikalahti** voi tarkoittaa:

## Paikannimenä
* Siikalahti, kylä Hyrynsalmella
* Siikalahti, kylä Iisalmella
* Siikalahti, kylä Kuhmossa
* Siikalahti, kylä Pieksänmaalla
* Siikalahti, kylä Ruovedellä

## Vesialueen nimenä
* Siikalahti, Parikkala
Sabu

**Terry Michael Brunk** (12. joulukuuta 1964 – 11. toukokuuta 2025), joka tunnettiin paremmin kehänimellään **Sabu**, oli yhdysvaltalainen showpainija. Hän esiintyi World Wrestling Entertainmentin ECW-brändissä. Parhaiten hänet muistetaan esiintymisistään ECW-painipromootiossa 1990-luvulla.

Sabua mainostettiin "eläimellisimpänä ottelijana lajin historiassa", eikä Sabun painityyli ollut kovin perinteistä, sillä hänen liikesettinsä koostui lähinnä hypyistä, jotka tehdään pöytien tai tuolien avustuksella tai niiden päälle. Sabu oli otteluissaan hyvin itsetuhoinen kuten WWE:n Mick Foley (Mankind). Hän saavutti paljon urallaan, sillä hän oli muun muassa ECW:n ja NWA:n maailmanmestari, ECW:n joukkuemestari ja XPW:n maailmanmestari. Nimensä Sabu on mukaillut vanhasta intialaisesta kenraalista, jonka nimi oli Sabu.

Sabu on tunnettu myös siitä, että hän  jatkoi otteluitaan kärsittyään vakavia loukkaantumisia, jotka olisivat tarvinneet välitöntä hoitoa. Esimerkiksi ottelussa Sandmania vastaan Sabu mursi leukansa osuessaan kaiteeseen, mutta ottelun lopettamisen sijaan Sabu teippasi leukansa ja jatkoi ottelua ennaltasovittuun lopetukseen asti. Piikkilankaottelussa Terry Funkia vastaan Sabu aukaisi hauiksensa piikkilankaan, ja jatkaakseen ottelua hän teippasi haavan umpeen. Lopulta sairaalassa haavan sulkemiseen tarvittiin yli 100 tikkiä. Myös TNA:ssa paininut Sabu oli 1990-luvulla suuri osa ECW:tä.

*Pituus: 183&nbsp;cm
*Paino: 99&nbsp;kg
*Lopetusliike: Triple Jump Moonsault, Arabian Facebuster, Atomic Arabian Facebuster, Camel Clutch
*Entiset nimet:	Terry Snuka, Coco Samoa, Black Ninja
*Uran kohokohdat:2 x ECW Heavyweight Championship, 3 x ECW Tag Team Championship, 1 x ECW Television Championship, 2 x NWA World Heavyweight Championship
Hänen opettajansa oli The Original Sheik, joka oli hänen setänsä.

Sabu kuoli 60-vuotiaana toukokuussa 2025.

## Lähteet
Derek Parra

**Derek Parra** (s. 15. maaliskuuta 1970 San Bernardino, Kalifornia, Yhdysvallat) on 2000-luvun alussa menestynyt yhdysvaltalainen pikaluistelija.

Parra aloitti uransa rullaluistelijana. Rullaluistelussa hän voitti kolme kertaa Yhdysvaltain mestaruuden ja kahdesti yleiskilpailun maailmanmestaruuden. Hän vaihtoi lajia vuonna 1996, kun rullaluistelua ei hyväksytty kesäolympialaisten ohjelmaan. Parra kuului Yhdysvaltain joukkueeseen jo 1998 Naganon olympialaisissa, vaikkakaan ei kilpaillut yhdelläkään matkalla. 

Ensimmäisen aikuisten pikaluistelun arvokisamitalinsa, väriltään hopeisen, Parra voitti maaliskuussa 2001 Salt Lake Cityssä matkakohtaisten MM-kisojen 1&nbsp;500&nbsp;metriltä. Samassa kaupungissa pidetyissä vuoden 2002 talviolympialaisissa Parra oli elämänsä kunnossa ja saalisti kultaisen ja hopeisen mitalin. Kultamitali tuli 1&nbsp;500&nbsp;metriltä maailmanennätysajalla 1.43,95. 5&nbsp;000&nbsp;metrin kilpailussa hän luisteli maailmanennätysajan 6.17,98, mutta piti ennätystä hallussaan vain 20 minuutin ajan, sillä alankomaalainen  Jochem Uytdehaage luisteli vielä kovempaa ja pudotti Parran hopealle. Samana keväänä yleisluistelijoiden MM-kisoissa Heerenveenissä Parra saavutti pronssia, mikä jäi hänen viimeiseksi arvokisamitalikseen.

Maailmancupissa Parra on saavuttanut kuusi osakilpailuvoittoa ja kaikkiaan 17 palkintosijoitusta. 

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 500 m: 35,88 (18. joulukuuta 2001 Salt Lake City)
* 1 000 m: 1.08,87 (11. tammikuuta 2003 Salt Lake City)
* 1 500 m: 1.43,95 (19. helmikuuta 2002 Salt Lake City)
* 3 000 m: 3.46,14 (3. helmikuuta 2002 Salt Lake City)
* 5 000 m: 6.17,98 (9. helmikuuta 2002 Salt Lake City)
* 10 000 m: 13.33,44 (22. helmikuuta 2002 Salt Lake City)

## Lähteet
* Derek Parra Skateresults-tietokannassa  
* Ennätykset sskating.com 

## Aiheesta muualla
* Parra USA:n olympiakomitean sivuilla
Brummerin talo

**Brummerin talo** on Helsingin Kruununhaassa, Elefantin korttelissa osoitteessa Aleksanterinkatu 14 sijaitseva rakennus, joka toimii Helsingin pormestarin ja vuoteen 2017 asti Helsingin kaupunginjohtajan virka-asuntona. Brummerin talo sijaitsee Remanderin talon ja Balderin talon välissä. Talon rakennutti alun perin merikapteeni Kåhlman vuonna 1823 Jean Wiikin suunnitelmien mukaan. Helsingin kaupunki osti rakennuksen itselleen vuonna 1959, entisöi talon ja remontoi sen kaupunginjohtajan virka-asunnoksi vuosina 1961–1962.

Brummerin talon tontti on ollut olemassa jo 1600-luvulla, ja talon kellari on osittain tältä ajalta. Kåhlmanin jälkeen talon omisti taiteenharrastaja H. J. Falkman, joka perusti siihen viinatehtaan. Nimensä rakennus on saanut hovineuvos Carl Brummerin mukaan. Hänen omistuskaudellaan Falkmanin poika, taidemaalari Severin Falkman, rakennutti pihan puolelle ateljeen vuonna 1887. Piharakennuksen suunnitteli Theodor Höijer. Talossa on myös kokoontunut aikoinaan muun muassa Lauantaiseura, ja marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheim asui siellä lyhyen aikaa valtionhoitajakautensa päätyttyä. Tasavallan presidentti Sauli Niinistöllä oli väliaikaiset työtilat Brummerin talossa Presidentinlinnan remontin ajan vuosina 2013–2014.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuva Brummerin talosta (Aleksanterinkatu 14) Korttelit.fi-sivustolla
Rautjärvi (täsmennyssivu)

**Rautjärvi** tarkoittaa seuraavia:

## Paikannimenä

* Rautjärvi, Suomen kunta
* Rautjärvi, Rautjärven kunnan keskustaajama
* Rautjärvi, kylä Haminassa
* Rautjärvi, kylä Valkealassa
* Rautjärvi, rautatieasema Rautjärvellä
* Rautjärvi, järvi Heinolassa
* Rautjärvi, järvi Jaalassa
* Rautjärvi, järvi Juvan kunnassa
* Rautjärvi, järvi Kouvolassa, entisen Valkealan kunnan ja Anjalankosken kaupungin alueella 
* Rautjärvi, järvi Mäntyharjulla ja Jaalassa
* Rautjärvi, järvi Padasjoen kunnassa
* Rautjärvi, järvi Parikkalan kunnassa
* Rautjärvi, järvi Rautjärven kunnassa
* Rautjärvi, järvi Savitaipaleen kunnassa
* Alinen Rautjärvi, järvi Hämeenlinnassa
* Keskinen Rautjärvi, järvi Hämeenlinnassa
* Ylinen Rautjärvi, järvi Hämeenlinnassa
* Pieni Rautjärvi, järvi Parikkalassa
* Suuri Rautjärvi, järvi Parikkalassa

## Sukunimenä

* Jonne Rautjärvi (s. 1999), suomalainen autourheilija.

## Katso myös
* Rautajärvi (täsmennyssivu)
* Rautijärvi, järvi Tammelassa
* Rautavesi
Sillihai

**Sillihai** (*Lamna nasus*) on suurikokoinen hailaji ja yksi nopeimmista haista. Sillihai on piikkihain ohella ainoa Suomessa tavattu hailaji.

Sillihain liha on arvostettu ruoka-aine, ja laji on taloudellisesti tärkeä kalateollisuudelle. Varsinkin keitoksi laitettavista evistä maksetaan paljon.

Itämerellä sillihaita kulkeutuu satunnaisesti suolapulssien mukana. Yksi yksilö on tavattu 1940-luvulla raahelaisen kalastajan verkosta kuolleena.

Sillihain kannat ovat monin paikoin vähentyneet ylikalastuksen takia. Siksi sitä on ehdotettu suojeltavaksi. YK:n CITES-kokouksessa vuonna 2007 se jätettiin suojelun ulkopuolelle muun muassa suurten kalastusmaiden Norjan, Japanin ja Kiinan vastustuksen vuoksi. Vuonna 2013 sillihai pääsi CITES-suojelun piiriin.

## Ulkonäkö ja koko
Sillihai on sukkulanmuotoinen hai jolla on suuret tummat silmät ja pienet hampaat. Sen selkäpuoli on tummanharmaa, vatsapuoli valkoinen. Se kasvaa tyypillisesti noin 175&nbsp;cm pitkäksi.

## Lähteet
Valas-luokan kuljetusalus

**Valas-luokan kuljetusalukset** ovat Suomen merivoimien vuosina 1979–1981 Hollming Osakeyhtiön Rauman telakalla valmistuneita kuljetusaluksia. Aluksia valmistui viisi: *Vaarlahti* (722), *Vahakari* (121), *Valas* (897), *Vänö* (723) sekä sukeltajien tukialus *[[Emäalus Mursu|Mursu]]* (98). 

Alusten uppouma on 300 tonnia ja niiden pituus 30, leveys 8 ja syväys 3  metriä. Niiden voimanlähteenä on 1070 kilowatin moottori, joka mahdollistaa 12 solmun nopeuden. Alusten miehistö koostuu yhteensä 11 henkilöstä. Alukset kykenevät kulkemaan jäissä, ja *Mursun* varustukseen kuuluu myös siirrettävä painekammio. Muut luokan alukset paitsi *Mursu* pystyvät kuljettamaan peräkannellaan yhden 20 tonnin kolmiakselisen kuorma-auton tai vastaavan määrän muuta ajoneuvokalustoa. Aluksissa on tätä varten hydraulisesti ohjattava peräramppi. Emälaiva *Mursussa* on tämän kannen paikalla sukeltajien erityistiloja.

*Mursu* myytiin kesällä 2013 kaupalliselle merirosvouksen vastaiselle yhtiölle ja lähti 8. elokuuta Turusta siniseksi maalattuna ja uudella nimellä *[[Emälaiva Mursu|Muru]]* kohti uutta toiminta-aluettaan. Myös *Valas* myytiin samaan aikaan.  Sen osti kotimainen Rederi Ab Fakir -varustamo.  *Vahakari* myytiin 2013 ja muutettiin seuraavaana vuonna työntöhinaajaksi.

## Lähteet
Lupiinit

**Lupiinit** (*Lupinus*) on hernekasveihin kuuluva kasvisuku, johon kuuluu 150–200 lajia.

Lupiinit ovat tavallisesti monivuotisia ja yleensä keskikokoisia tai suurikokoisia ruohovartisia ja karvaisia kasveja. Niiden lehdet ovat sormilehdykkäisiä ja lehdykät ovat kapeansuikeita. Kukintona on tiivis, varren päässä sijaitseva terttu. Kukkien teriöt ovat tavallisesti sinisiä, joskus valkoisia, vaaleanpunaisia tai monivärisiä. Kukissa on kymmenen hedettä. Hedelmänä on karvainen ja monisiemeninen palko.

## Lajeja
* *[[Lupinus affinis]]* 
* *[[valkolupiini|Lupinus albus]]* – valkolupiini
* *[[Lupinus albifrons]]*
* *[[sinilupiini|Lupinus angustifolius]]* – sinilupiini
* *[[Lupinus arboreus]]*
* *[[Lupinus argenteus]]*
* *[[aavikkolupiini|Lupinus aridus]]* – aavikkolupiini
* *[[Lupinus bicolor]]*
* *[[Lupinus caudatus]]*
* *[[Lupinus chamissonis]]*
* *[[Lupinus concinnus]]*
* *[[sisilianlupiini|Lupinus cosentinii]]* – sisilianlupiini
* *[[Lupinus diffusus]]*
* *[[egyptinlupiini|Lupinus digitatus]]* – egyptinlupiini
* *[[Lupinus excubitus]]*
* *[[Lupinus holosericeus]]*
* *[[Lupinus kingii]]*
* *[[Lupinus latifolius]]*
* *[[Lupinus laxiflorus]]*
* *[[Lupinus lepidus]]*
* *[[Lupinus leucophyllus]]*
* *[[Lupinus littoralis]]*
* *[[Lupinus longifolius]]*
* *[[keltalupiini|Lupinus luteus]]* – keltalupiini
* *[[meksikonlupiini|Lupinus mexicanus]]* – meksikonlupiini
* *[[rusokarvalupiini|Lupinus micranthus]]* – rusokarvalupiini
* *[[Lupinus microcarpus]]*
* *[[tuoksulupiini|Lupinus mutabilis]]* – tuoksulupiini
* *[[kääpiölupiini|Lupinus nanus]]* – kääpiölupiini
* *[[alaskanlupiini|Lupinus nootkatensis]]* – alaskanlupiini
* *[[pulskalupiini|Lupinus perennis]]* – pulskalupiini
* *[[Lupinus pusillus]]* 
* *[[komealupiini|Lupinus polyphyllus]]* – komealupiini (lupiini)
* *[[nukkalupiini|Lupinus pubescens]]* – nukkalupiini
* *[[kirjoluppini|Lupinus regalis]]* – kirjolupiini
* *[[Lupinus rivularis]]*
* *[[Lupinus sabinii]]*
* *[[Lupinus saxosus]]*
* *[[Lupinus sericeus]]*
* *[[Lupinus sparsiflorus]]*
* *[[Lupinus sulphureus]]*
* *[[teksasinlupiini|Lupinus texensis]]* – teksasinlupiini
* *[[Lupinus tidestromii]]*
* *[[täplälupiini|Lupinus varius]]* – täplälupiini
* *[[Lupinus wyethii]]*

## Lähteet
* Classification of lupins 
* Funet: Lupiinit (''Lupinus'')

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Lupiinit (''Lupinus'')
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Lupiinit (''Lupinus'')
* Lupins 
* ITIS: ''Lupinus'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Lupinus'' 
* Ian Bass Seiple: The Lupin Alkaloids, The Scripps Research Institute, 10/11/2006 (pdf) 
* Pherobase: Floral volatiles of Genus ''Lupinus''
Seppo Murto

**Seppo Toivo Ilmari Murto** (s. 13. tammikuuta 1955) on suomalainen kuoronjohtaja, kapellimestari ja eläkkeelle jäänyt Helsingin tuomiokirkkoseurakunnan kanttori-urkuri.

Seppo Murto suoritti urkujensoiton diplomin Sibelius-Akatemiassa 1980 ja piti ensikonserttinsa Helsingissä seuraavana vuonna. Kuoronjohdon diplomin hän suoritti vuonna 1983. Murto on ollut Sulasolin sekakuoroliiton taiteellinen johtaja vuosina 1985–1991 ja toiminut Suomen kuoronjohtajat ry:n puheenjohtajana sen perustamisesta 1989 vuoteen 1996 asti.

Murto on ollut Dominante-kuoron taiteellinen johtaja vuodesta 1981. Hän on toiminut myös Suomen Laulun (1984–1988), Akateemisen Laulun (1994–2000) ja Viva Voxin (1995 alkaen) taiteellisena johtajana. Vuoden 2003 alussa Murto oli mukana perustamassa uutta kuoroa, joka sai nimekseen Kamarikuoro Murtosointu. Murto työskenteli turkulaisen Chorus Cathedralis Aboensiksen taiteellisena johtajana 2006–2008.

Murto on vieraillut Tapiola Sinfoniettan sekä Lahden, Kuopion ja Vantaan kaupunginorkesterien kapellimestarina sekä Pohjois-Saksan radiokuoron johtajana. Hän toimi KuoroEspoo-festivaalin taiteellisena johtajana vuosina 1992–2004. Varsinaisena työnään Murto on toiminut Helsingin tuomiokirkkoseurakunnan kanttori-urkurina vuodesta 1985. Hän jäi työstään eläkkeelle kesällä 2019.

Murto myös opettaa kuoronjohtoa, urkujensoittoa ja liturgista soittoa Sibelius-Akatemiassa.

Murrolle on myönnetty seuraavat huomionosoitukset: Director musices -arvonimi 1986, Teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunnan myöntämä Teekkari h. c. -arvonimi teekkarilakin käyttöoikeuden kera 1990, Suomen kuoronjohtajayhdistyksen valitsema vuoden kuoronjohtaja 2001, Espoon kaupungin myöntämä Espoo-mitali 2004 sekä Teknillisen korkeakoulun mitali 2007. Vuonna 2013 Murto valittiin vuoden kanttoriksi 

## Lähteet
Portrait of an American Family

**Portrait of an American Family** on vuonna 1994 julkaistu Marilyn Mansonin ensimmäinen albumi yhtyeen nimenvaihdoksen jälkeen. Levyllä bassoa soittaa heti nauhoitusten jälkeen ulospotkittu Gidget Gein.

## Kappalelista
# "Prelude (The Family Trip)" (Manson, Gacy) – 1:20
# "Cake and Sodomy" (Manson, Berkowitz) – 3:46
# "Lunchbox" (Manson, Berkowitz, Gein) – 4:32
# "Organ Grinder" (Manson, Gein, Berkowitz) – 4:22
# "Cyclops" (Manson, Berkowitz, Gein, Gacy) – 3:32
# "Dope Hat" (Manson, Berkowitz, Gacy) – 4:21
# "Get Your Gunn" (Manson, Berkowitz, Gein) – 3:18
# "Wrapped In Plastic" (Manson, Berkowitz) – 5:35
# "Dogma" (Manson, Berkowitz) – 3:22
# "Sweet Tooth" (Manson, Gacy, Gein) – 5:03
# "Snake Eyes and Sissies" (Manson, Gacy, Berkowitz, Gein) – 4:07
# "My Monkey" (Manson, Berkowitz) – 4:31
# "Misery Machine" (Manson, Gein, Berkowitz, Gacy) – 13:11

## Kokoonpano
* Marilyn Manson: laulu, samplet
* Daisy Berkowitz: kitara
* Madonna Wayne Gacy: saksofoni, samplet
* Twiggy Ramirez: basso
* Gidget Gein: basso
* Sara Lee Lucas: rummut

Vierailevat:
* Robert Pierce (laulu)
* Trent Reznor (kitara, torvet)
* Hope Nichols (saksofoni)
* Charlie Clouser (rummut, ohjelmointi)
* Sean Beaven (ohjelmointi)

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Metalliluola: 7½/10

## Lähteet
Kampela-luokan kuljetuslautta

**Kampela-luokka** oli Suomen merivoimien rannikkotykistöjoukkojen käyttöön hankittu kolmen kuljetuslautan muodostama alusluokka. Alusten kannelle voitiin ajaa erilaisia työkoneita ja muun muassa täysiperärekka mahtui kyytiin. *Kampela 3* varustettiin myös miinanetsintään. Alukset olivat käytössä 1970-luvun lopulta 2010-luvulle.

## Suunnittelu ja rakenne

Kampela-luokan suunnittelu aloitettiin 1970-luvun puolivälissä toisen parlamentaarisen puolustusrevision jälkeen. Aiemmat Kala-luokan kalustolautat olivat osoittautuneet onnistuineiksi ja uudesta kuljetuslautasta tehtiin Kala-lautasta modernisoitu ja hieman suurempi Kampela-luokka. Uusi kuljetusalus on Kalan tapaan kaksirunkoinen katamaraani jossa on keskellä lastitila ja komentosilta aluksen takaosassa. Kampelat varustettiin myös kahdella nestelastin kuljetustankilla sekä ruoripotkureilla. Kala-luokan tapaan myös Kampelat voidaan varustaa miinan laskentaan.

## Alukset

Rannikkotykistölle tarkoitetut *Kampela 1* ja *Kampela 2* rakennettiin Enso-Gutzeitin telakalla Savonlinnassa, osittain alueen työllisyyden tukemiseksi. Savonlinnasta alukset joutuivat kulkemaan Saimaan kanavan läpi päästäkseen Itämerelle. Koska sota-alukset eivät saa kulkea kanavasta, olivat alukset virallisesti Enso-Gutzeitin kauppalaivoja, kunnes ne luovutettiin Kotkassa puolustusvoimille. Finnmekano valmisti *Kampela 3:n*. Alukset rakennettiin 1976-1979 ja otettiin käyttöön raskaan materiaalin kuljetuksiin. Esimerkki kuljetuskyvystä nähtiin, kun Espoon Meripelastusyhdistyksen tukikohtaan Herrökobbilla rakennettiin uusi laituri keväällä 1981. Merivoimat suoritti lahjoituksena kuljetuksen *Kampela 2* -lautalla, jonka kannelle mahtuivat kerralla työssä tarvitut kaksi betoniautoa ja pumppuauto.

Vuonna 1996 *Kampela 3* varustettiin miinanetsintään Boforsin Double Eagle kauko-ohjatulla vedenalaisella raivausrobotilla ja alus liitettiin 4. miinalaivueen raivausviirikköön. Alusta käytettiin myös muihin vedenalaisiin viranomaistehtäviin.

## Käytöstä poisto

Merivoimat luopui Kampela-luokan aluksista 2010-luvulla ja myi tai romutti ne. *Kampela 1* ja *Kampela 2* myytiin siviilikäyttöön. *Kampela 3* romutettiin kesällä 2022 Upinniemessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* mil.fi
Uisko-luokan joukkojenkuljetusvene

**Uisko-luokan joukkojenkuljetusvene**  on Suomen merivoimien käyttämä nopea kuljetusvene. Luokka on hyvin liikuntakykyinen ja matalakulkuinen sopien erinomaisesti käytettäväksi matalissa saaristovesissä.

## Pioneeriuisko
Puolustusvoimat tarvitsi syöksyvenettä merikelpoisemman aluksen, joten se hyväksyi 16. joulukuuta 1959 tyyppihyväksytyn vanerista rakennetun 8,6 metriä pitkän ja 2,6 metriä leveän aluksen, uiskon. Alukseen oli mahdollista kuormata noin 1&nbsp;500 kilogramman kuorma. Sen voimanlähteenä oli kaksi 70-100 hevosvoiman pystyakselista perämoottoria. Noin vuosikymmenessä hankittiin 30 uiskoa, joihin tehtiin teknologisen kehityksen ja tarpeen aiheuttamia muutoksia muun muassa kantavuuden kasvaessa 2&nbsp;500 kilogrammaan. Vuonna 1965 muutoksena oli leveyden lisääminen 20 senttimetrillä ajoneuvojen leveyden mukaan.  1960-luvulla sisäperämoottorien yleistyessä myös Uiskot varustettiin niillä, jolloin pituus kasvoi 10,1 metriin. Vuonna 1966 Turun veneveistämö valmisti lujitemuovisen Uiskon, jonka voimanlähteenä oli kaksi 120 hevosvoiman Johnson-sisäperämoottoria. Muina valmistajina olivat Grahn, Rauma-Repolan Loviisan tehdas ja Heinlahden veneveistämö.

Uiskoja oli 1. helmikuuta 1970 yhteensä 30 kappaletta ja niihin 65 erilaista moottoria. Vuonna 1971 rannikkojääkäripataljoonassa oli testattvana uusi uiskotyyppi U-42. Vuonna 1978 tilattiin 12 Uiskoa, joissa oli kaksi joko Mercruiserin 140 hevosvoiman tai Volvon 150 hevosvoiman sisäperämoottoria.
*U-100 sarja: U101 – U115 (valmistus 1970–1975) Vanerirunkoiset.

Vuonna  1982 hankittiin 12 kappaletta Uiskoja, joiden voimanlähteeksi hankittiin pystyakselisia perämoottoreita.

## Meriuisko
Merivoimien rannikkojoukkojen käyttöön suunniteltiin ns. Meriuisko, joka osoittautui hyväksi. Aluksesta valmistettiin useita erilaisia versioita kuten sukeltaja- ja viestiuiskot. Ensimmäiset alumiinirakenteiset veneet tilattiin Kokkolasta Aluminavarvetilta. Uiskoja rakennettiin vuodesta 1983 alkaen useita sarjoja, joiden valmistuttua merivoimat luopui 1970-luvulla hankituista vanerirakenteisista pioneeriuiskoista.

### U-200 sarja ('''Marine Alutech Watercat M11''')
*U201 – U211 (valmistus 1983–1986)
Vuoden 1983 lopulla rannikkojääkäripataljoona sai kokeilukäyttöön U-210:n, joka oli uudistettu versio. Siinä oli kaksi 275 hevosvoiman meridieseliä, mutta nopeus kuormattuna oli vain 15-18 solmua.

Vene *U-205* myytiin huutokaupassa lokakuussa 2013 siviilikäyttöön. Toukokuussa 2007 puolustusvoimien käytöstä poistettu *U-208* luovutettiin Kokkolan meriosastolle. Vene on valmistettu 1984 Kokkolassa ja on ollut merivoimien käytössä Upinniemessä. Aluksen propulsiojärjestelmänä on kaksi Volvon 224 kilowatin dieselmoottoria ja niihin kytketyt Rolls-Royce FFJet -vesisuihkut.

### U-300 sarja
U301 – U312 (4 kpl tilattu 1989)

### U-400 sarja
U400 – U406

## Lähteet
* 
*
* 
*

### Viitteet