open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tallimäki–Virojoki-tie

**Tallimäki–Virojoki-tie** on Haminan kaupungin itälaidalta Tallinmäeltä Virojoelle johtava museotie, jonka pituus on 35,2 kilometriä. Se on Suomen pisin museotie. 

Vuodesta 1938 vuoteen 1966 asti tie oli valtatie 7, ja nykyisin se on yhdystie 3513. Tie noudattelee Suuren Rantatien 1700-luvun linjausta, joskin sitä on muutettu 1850-luvulla ja oiottu ja paranneltu myös 1900-luvun puolella. Oikomisista huolimatta tie on edelleen mutkainen ja mäkinen. Tie kulkee metsien, pienten kylien ja peltomaisemien halki. Se on päällystetty ja vilkasliikenteinen. Tienvarren kiviset kilo­metri­pylväät ovat 1930-luvulta.

Tallimäki–Virojoki-tie sisältyy muiden Suuren Rantatien osien kanssa Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Toinen museotiekokoelmaan kuuluva osuus Suuresta Rantatiestä on Fagervikintie Inkoossa.

Tien varrella olevia kyliä tai kulmakuntia ovat muun muassa Virojoen Klamila, Ravijoki ja Alapihlaja. Noin kaksi kolmasosaa tiestä kulkee Virolahden kunnan alueella.

Museotie kohtaa Salpalinjan Ravijoella. Museotien läheisyydessä on myös Harjun maatalousoppilaitos, joka on perustettu 1890-luvulla. Kymmenestä Virolahdella säilyneestä Uudenkaupungin rauhan rajakivestä museotien läheisyydessä sijaitsee kaksi, Alakivi ja Kirkkotien kivi.

## Lähteet
Royal Holloway, University of London

**Royal Holloway** on vuonna 1879 perustettu Lontoon yliopistoon kuuluva julkinen yliopisto. Yliopistossa opiskelee noin 8&nbsp;000 opiskelijaa, eli se on opiskelijamäärältään Lontoon yliopiston pienimpiä collegeja. Yliopisto on erittäin kansainvälinen, sillä yli 40 prosenttia sen opiskelijoista on ulkomaalaisia ja kotoisin yli 130 eri maasta. Vuoden 2014 *Times Higher Educationin* maailmanlaajuisessa yliopistojen opiskelijaelämän ja tutkimustyön kansainvälisyyttä vertailevassa rankingissa Royal Holloway on sijoitettu viidenneksi maailmanlaajuisesti ja ensimmäiseksi Isossa-Britanniassa.

## Yleistä
Royal Holloway sijoittui vuoden 2011 yliopisto rankingissa Ison-Britannian kahdenneksitoista ja maailman 88. parhaaksi yliopistoksi. Royal Hollowayn taiteen ja humanismin tiedekuntaa pidetään yhtenä Ison-Britannian johtavista. Talven 2015 haussa yliopisto vastaanotti yli 16 000 hakemusta 2500 opiskelupaikka varten. Näin ollen yliopiston keskimääräinen sisäänpääsyprosentti hakijoille on alle 15%.

## Historia
Yliopiston Eghamin kampuksen perusti vuonna 1879 yrittäjä ja filantrooppi Thomas Holloway vain naisopiskelijoille tarkoitetuksi oppilaitokseksi. Vuonna 1900 yliopisto liittyi osaksi Lontoon yliopistoa. Miesopiskelijoita Royal Holloway on hyväksynyt vuodesta 1945, alkuun kuitenkin ainoastaan jatko-opiskelijoiksi. Alempaa korkeakoulututkintoa suorittamaan miehiä on hyväksytty vuodesta 1965 alkaen.

Founder's Building on Ison-Britannian suurimpia Viktoriaanisen aikakauden rakennuksia. Rakennus on Grade I-suojeltu.

## Kampusalue

Yliopiston pääkampus sijaitsee Eghamissa Surreyssa, noin 40 minuutin junamatkan päässä Lontoon ydinkeskustasta. Kampuksen keskuksena toimii vuonna 1881 valmistunut uusgoottilaista tyyliä edustava Founder’s Building. Rakennuksessa sijaitsee osa yliopiston hallinnosta ja kirjastosta, kappeli, taidegalleria, baari ja ruokasali sekä noin 500 opiskelijan asuinhuoneet.

Yliopistolla on tiloja myös Lontoon keskustassa Bedford Squarella ja Lontoon yliopiston hallinnoimassa Senate Housessa.

## Partner-yliopistot
* George Washington University
* National University of Singapore
* University of California
* University of Hong Kong
* University of Melbourne
* University of Sydney
* University of Toronto
* Yale University

## Merkittäviä alumneja
Yliopistolle on vuosien saatossa kertynyt yli 65&nbsp;000 alumnia. Alumnien joukkoon kuuluvat muun muassa ensimmäinen Euroopan unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja, "EU:n ulkoministeri", Catherine Ashton ja brittiläinen suffragetti Emily Davison.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Voikosken kirkko

**Voikosken kirkko** on  tehtaanmestari Emil Askolan suunnittelema puukirkko, joka rakennettiin nykyisin Kouvolaan kuuluvan Valkealan Voikosken kylään paikallisen rukoushuoneyhdistyksen toimesta. Alttaritaulun *Jeesus Getsemanessa* maalasi Mirja Niemi. Kirkossa on istumapaikkoja 150 hengelle. Rukoushuoneeksi kirkko vihittiin 26. syyskuuta 1937. Syyskuussa 2012 oli kirkon 75-vuotisjuhlamessu, jonka saarnan piti Mikkelin hiippakunnan piispa Seppo Häkkinen. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Piispan saarna Voikosken kirkon 75-vuotisjuhlamessussa  (Viitattu 11.4.2015)
Ummeljoen kirkko

**Ummeljoen kirkko** on  rakennettiin nykyisin Kouvolaan kuuluvan Anjalankosken Ummeljoen kylään alun perin rukoushuoneeksi n. 1910. Kirkon suunnittelijaa ja rakentajaa ei tunneta. Ummeljoen nuorten kristillinen yhdistys lahjoitti rukoushuoneen tuolloiselle Anjalan seurakunnalle 1946, kirkoksi se kunnostettiin ja vihittiin 1959. Kirkkosali on jaettu liukuovella kahteen osaan, kokonaispinta-ala on 112 neliötä. Alttarilla on puinen krusifiksi vuodelta 1959. Istumapaikkoja kirkossa on 80 hengelle.

## Lähteet
Reissumies (kappale)

”**Reissumies**” on suomalaisen Roope Salminen & Koirat -yhtyeen kappale heidän ensimmäiseltä studioalbumiltaan *[[Madafakin levy]]*. Kappale julkaistiin yhtyeen toisena singlenä 3. huhtikuuta 2015. Kappaleen on säveltänyt yhtye itse yhteistyössä Joonas Angerian kanssa. Tuotannosta on puolestaan vastannut Henri ”MGI” Lanz. Roope Salminen on kertonut kappaleen olevan ”erilainen rakkauslaulu” sekä oodi sille, että ”tärkeintä on olla onnellinen itsensä kanssa”.

Kappaleen musiikkivideo julkaistiin YouTube-palvelussa yhtyeen omalla kanavalla 2. huhtikuuta 2015. Videon on ohjannut Miro Laiho ja sillä näyttelevät näyttelijät Martti Suosalo, Antti Holma, Ada Kukkonen sekä Johannes Brotherus.

Kappale nousi ensimmäisellä listaviikollaan suoraan Suomen virallisen latauslistan viidenneksi.

## Kappaleet
#

## Listasijoitukset

## Lähteet
Peliasema

**Peliasema** oli Sony PlayStation -pelikonsoleihin keskittynyt videopelilehti. Se perustettiin kesällä 1998 ''Pelit''-lehden rinnalle, joka käsitteli tuolloin vain PC-pelejä. *Peliaseman* kirjoittajat olivat aluksi suurelta osin samoja kuin Pelit-lehdessä. *Peliasema* sulautettiin takaisin *Pelit*-lehteen, kun se joulukuussa 2001 laajensi aihepiiriään konsoleihin.

*Peliasemaa* ilmestyi 29 numeroa.

## Lähteet
* 
* 
* Peliasema-lehti lopetetaan – KonsoliFin 10.10.2001

### Viitteet
Peter Laviolette

**Peter Laviolette** (s. 7. joulukuuta 1964 Franklin, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkovalmentaja, joka toimii NHL-seura New York Rangersin päävalmentajana. Huhtikuussa 2024 Rangers erotti hänet päävalmentajan tehtävästään.

Laviolette voitti Stanley Cupin Carolina Hurricanesin valmentajana vuonna 2006 ja valmensi Philadelphia Flyersin NHL:n loppuotteluihin vuonna 2010.

Keväällä 2017 Lavioletten valmentama Nashville Predators eteni Stanley Cup finaaleihin. Tammikuussa 2020 hän sai potkut päävalmentajan paikalta Syyskuussa 2020 Washington Capitals nimesi Lavioletten päävalmentajakseen.

Kansainvälisillä kentillä Laviolette on valmentanut Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkuetta maailmanmestaruuskilpailuissa 2004 ja 2005 sekä talviolympialaisissa 2006

## Lähteet
* Peter Laviolette NHL:n sivustolla 
* Peter Laviolette Legends of Hockey -sivustolla 
* Peter Laviolette The Internet Hockey Databasessa (HockeyDB.com) 
* Peter Laviolette Hockey-Reference.com -sivustolla 

### Viitteet
Stardust (videopeli)

**Stardust** on shoot 'em up -tyyppinen ammuntapeli, joka julkaistiin Amigalle vuonna .

Kolme vuotta myöhemmin BloodHouse julkaisi pelille Amiga CD32- ja DOS-koneisiin tarkoitetun jatko-osan *[[Super Stardust]]*. Huhtikuussa 2007 Sony Computer Entertainment julkaisi *[[Super Stardust HD]]:n* ladattavana pelinä PlayStation Networkissa.

## Pelaaminen
Peli on *[[Asteroids]]*-klooni moderneilla muutoksilla, joita ovat muun muassa power-up-voimat, aluksen käyttämät suojakilvet, teknomusiikkiraita ja elävä värien käyttö.

Pelin tavoitteena on pelastaa Voi Levi -niminen prinsessa ilkeältä professori Schaumundilta (prinsessan nimi on viittaus vuosina 1987-1999 myytyyn Valion levitteeseen). Lopputaistelu sijoittuu Imatra-nimiselle planeetalle. Kuuden ylhäältä päin kuvatun taistelukentän jälkeen pelikulma siirtyy aluksen taakse, jolloin alus siirtyy 3D-poimuajoon.

## Kehitys
Pelin ohjelmoija Harri Tikkanen aloitti pelin kehittämisen vuonna 1992 harrastusprojektina yhden grafiikkarutiinin ympäriltä. Ennen julkaisua pelin koodia kirjoitettiin paljon uudelleen, ja ainoastaan esirenderöity grafiikka on jäljellä ensimmäisestä pelattavasta versiosta.

Peli käännettiin myös PC:lle, mutta ei alkuperäisten ohjelmoijien toimesta. Pelin vuonna 1995 ilmestynyt Atari ST -käännös oli poikkeuksellinen julkaisu sikäli, että se tehtiin myöhemmän STe-tietokonemallin ominaisuudet hyödyntäen.

## Vastaanotto
Amiga Format -lehti antoi pelin uudelleenjulkaisulle pisteiksi 88&nbsp;%.

The One -lehti antoi pelille pisteiksi 91&nbsp;%.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Codetapper's Amiga Site
Kuuminainen

**Kuuminainen** () on samannimisellä niemellä noin 15 kilometriä Porin keskustan länsipuolella sijaitseva kylä. Aikaisemmin Porin maalaiskuntaan kuuluneen alueen asutus muodostuu lähinnä vapaa-ajan asunnoista. Vakituisia asukkaita Kuuminaisissa on noin 75 (2008), mutta kesäaikaan väkiluku kasvaa 400–500 henkeen. 

## Kuuminaistenniemi

Kuuminaistenniemi on noin seitsemän kilometriä pitkä ja leveimmillään 2,5 kilometriä leveä niemi, joka erottaa toisistaan Preiviikin- ja Viasvedenlahdet. Sen pohjoispuolinen Preiviikinlahti on arvokas lintuvesi, joka kuuluu kokonaan Natura 2000 -vyöhykkeeseen ja myös Kuuminaistenniemellä on Natura-alueita, jotka käsittävät rantaniittyjä, maankohoamismetsää, umpeenkasvavia lahtia sekä letto- ja perinnebiotooppeja.

## Nimi ja historia
Kuuminaisten ruotsinkielinen nimi *Kumnäs* on samaa alkuperää kuin Kokemäen ruotsinkielinen nimi *Kumo*, jonka taustalla on ilmeisesti vanha merkkitulta tarkoittava sana. Kuuminainen sijaitsi Kokemäenjoelle johtavan laivaväylän varrella ja merkkitulta on niemen kärjessä poltettu jo mahdollisesti rautakaudelta tai viimeistään keskiajalta lähtien. Ruotsalaisen historioitsijan Olaus Magnuksen vuonna 1539 julkaisemaan Pohjoismaiden karttakirjaan *[[Carta marina]]* on merkitty viisi merkkitulien paikkaa, joista yksi sijaitsee Kuuminaisten paikkeilla. 1500-luvulta lähtien suuri osa alueen väestöstä oli ruotsinkielisiä uudisasukkaita, mikä on myös jättänyt jälkensä Kuuminaisten paikannimistöön.

Kuuminaisten kesäasutus puolestaan sai alkunsa 1800–1900-lukujen vaihteessa, jolloin Porin varakkaat porvarit rakensivat alueelle huviloitaan. Tunnetuin heistä oli vuorineuvos Fritz Arthur Jusélius. Useita huviloita on säilynyt nykypäivään saakka, ja monet niistä ovat suojelukohteita. Kuuminaistenniemen kärjen pohjoispuolella makaa vuonna 1921 rajussa syysmyrskyssä uponneen kunnari Ingeborgin hylky. Landskronasta matkaan lähtenyt alus yritti suojaan Reposaaren satamaan, mutta ajoi karille Svartgrundin saaren tuntumassa ja upposi myöhemmin pahoin vaurioituneena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Steven S. DeKnight

**Steven S. DeKnight** on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, -ohjaaja ja -tuottaja. Hän aloitti uransa Joss Whedonin tuotantoyhtiön Mutant Enemy Productionsin käsikirjoittajana ja työskenteli Whedonin televisiosarjoissa *[[Buffy, vampyyrintappaja]]* (1997–2003), *[[Angel (televisiosarja)|Angel]]* (1999–2004) ja *[[Dollhouse]]* (2009–2010). Lisäksi hän on työskennellyt muun muassa televisiosarjassa *[[Smallville]]* (2001–2011). DeKnight on luonut televisiosarjat **' (2010–2013) ja **' (2011).

DeKnight otti Drew Goddardin paikan showrunnerina Netflixin supersankarisarjan *[[Daredevil (televisiosarja)|Daredevil]]* ensimmäisellä tuotantokaudella ja ohjasi sekä käsikirjoitti sarjan ensimmäisen tuotantokauden päätösjakson ”Daredevil”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Taustanauru

**Taustanauru** tai **naururaita** () on television viihdeohjelmissa käytetty tehokeino, jolla lisätään muussa yhteydessä äänitettyä yleisön naurua ohjelman hauskoiksi tarkoitettuihin kohtiin. Näin voidaan tehostaa tai jäljitellä vaikutelmaa yleisön edessä kuvatusta ohjelmasta ja lisätään televisiokatsojan mielihyvän ja yhteisöllisyyden kokemusta. Suomeksi menetelmää kutsutaan myös nimillä ”purkkinauru” () ja ”valmiiksi naurettu tv-ohjelma”.

Jotkin monikameratuotantoina toteutetut televisio-ohjelmat kuvataan studiossa yleisön edessä ja studioyleisön aito nauru sisällytetään ohjelmaan taustanaurun tapaan.

## Historiaa
Taustanaurun käyttö sai alkunsa ennen television tuloa radiotuotannossa, kun Bing Crosbyn show’ta alettiin lähettää etukäteen nauhoitettuna suoran lähetyksen sijasta. Nauhoituksen ansiosta yleisön naurun määrää voitiin vähentää tai lisätä jälkikäteen ennen ohjelman lähetystä. Naurun lisäämisen televisio-ohjelmiin keksi yhdysvaltalaisen CBS-yhtiön äänitysinsinööri Charley Douglass television varhaisvuosina. Hän oli tyytymätön studioyleisön edessä yleensä suorina lähetyksinä esitettyjen tilannekomedioiden ääniraitaan: yleisö nauroi milloin liian vähän, milloin liian pitkään ja milloin aivan väärissä kohdissa. Hän kokeili erilaisia tapoja, ensimmäisenä Hank McCunen tv-show’ssa vuonna 1950, ja rakensi lopulta nauhurilaitteen, jossa oli muun muassa Red Skeltonin ilman puhetta toteutettujen tv-sketsien yleisön naurukohtauksia.

Monikameratuotannon mahdollistaman studioyleisön aidon naurun käytön teki tunnetuksi yhdysvaltalainen tilannekomediasarja *[[Lucy ja minä]]* 1950-luvulla.

1950-luvun mittaan naururaidan käytöstä tuli vakiokäytäntö ensin amerikkalaisissa tilannekomedioissa, ja vähitellen tekniikka levisi muihinkin, etenkin englanninkielisiin maihin television yleistyessä. Naururaidan monipuolista käyttöä helpotti siirtyminen suorista lähetyksistä nauhoitettuihin, jolloin ohjelman ääniraitaa voitiin muokata monipuolisemmin kuin suorassa lähetyksessä. Naururaitaa käytettiin jopa monissa animaatiosarjoissa kuten *[[Kiviset ja Soraset]]* ja *[[Jetsonit]]*.

Taustanaurun käyttö oli pääsääntö esimerkiksi BBC:n viihdeohjelmissa vielä läpi 1970-luvun, muun muassa edistyksellisissä ja uusia ilmaisutapoja etsineissä Monty Python -ryhmän tuotannoissa. Vasta vuoden 1981 televisiosarjassa *[[Linnunradan käsikirja liftareille (televisiosarja)|Linnunradan käsikirja liftareille]]* naururaidasta luovuttiin. Vuosituhannen vaihdetta kohti tultaessa naururaidan käyttö väheni kaikkialla niin, että nykyisin sitä käytetään enää vain perinteisimmissä tilannekomediasarjoissa. Esimerkiksi vuonna 2016 Emmy-palkintoehdokkaana olleista komediasarjoista yksikään ei käyttänyt naururaitaa.

## Suomessa
Suomessa taustanaurun käyttö kotimaisissa televisiosarjoissa on harvinaista. Vuonna 1999 esitetty tilannekomediasarja *[[SunRadio]]* kuvattiin studioyleisön edessä ja se sisälsi aidon taustanaurun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* PBS.org: Douglassin nauhurilaitteen esittely Antique Roadshow-ohjelmassa
Sarkkinen

**Sarkkinen** voi tarkoittaa seuraavia:

;järviä:
* Sarkkinen, järvi Vihdissä Nuuksion kansallispuiston alueella

;henkilöitä:
* Hanna Sarkkinen (s. 1988), Vasemmistoliiton kansanedustaja
* Jesse Sarkkinen (s. 1995), YouTube-videoiden tekijä
* Kaija Mainio-Sarkkinen (1965–2016), pituushyppääjä
* Paavo Sarkkinen (1937–2023), diplomi-insinööri ja virkamies, merenkulkuneuvos
* Saara Kesävuori, aik. *Sarkkinen* (s. 1959), kirjailija
* Terttu Sarkkinen (1931–2023), keihäänheittäjä
* Tuukka Sarkkinen (s. 1999), pesäpalloilija.
Kortekangas

**Kortekangas** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Jaakko Kortekangas (s. 1961), oopperalaulaja
* Olli Kortekangas (s. 1955), säveltäjä, Paavo Kortekankaan poika
* Paavo Kortekangas (1930–2013), teologi, piispa
Pariisi–Roubaix 2015

**Pariisi–Roubaix 2015** oli järjestyksessään 113. maantiepyöräilyn Pariisi–Roubaix-kilpailu. Se käytiin 253 kilometrin reitillä Compiègne–Roubaix 12. huhtikuuta 2015.

John Degenkolb voitti kilpailun oltuaan Roubaix'n velodromilla paras seitsemän ajajan loppukirissä. Hän oli tavoittanut irtiotossa olleet Greg Van Avermaetin ja Yves Lampaertin muutama kilometri ennen maalia. Kärkiryhmään tulivat mukaan vielä Zdeněk Štybar, Lars Boom, Martin Elmiger ja Jens Keukeleire. Etixx-Quick Step -tallin Lampaert yritti velodromilla vetää joukkuetoveriaan Štybaria voittoon, mutta Degenkolb ohitti hänet viimeisessä kaarteessa. Štybar sijoittui toiseksi ja Van Avermaet kolmanneksi.

Kilpailussa nähtiin vaaratilanne, kun suuri osa pääjoukosta ylitti tasoristeyksen, vaikka puomit olivat laskeutuneet lähestyvän junan vuoksi. Kilpailunjohtaja Thierry Gouvenou ilmoitti, ettei ajajia rangaista tilanteesta, vaikka UCI:n sääntöjen mukaan heidät olisi pitänyt hylätä.

## Tulokset
Lähde: Le Tour de France

## Mukulakiviosuudet
Kilpailussa ajettiin seuraavat 27 mukulakiviosuutta.

## Osallistuneet joukkueet
Kilpailussa olivat mukana seuraavat 25 joukkuetta:
*UCI Pro -joukkueet: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, BMC Racing Team, Cannondale-Garmin, Etixx-Quick Step, FDJ, Giant-Alpecin, IAM Cycling, Katjuša, Lampre-Merida, Team LottoNL-Jumbo, Lotto Soudal, Movistar Team, Orica-GreenEDGE, Team Sky, Team Tinkoff-Saxo, Trek Factory Racing
*UCI Continental Circuits -joukkueet: Bretagne-Séché Environnement, Bora-Argon 18, Cofidis,  Team Europcar, MTN Qhubeka, Topsport Vlaanderen - Baloise, Unitedhealthcare, Wanty - Groupe Gobert

## Lähteet
Platybelodon

**Platybelodon** on sukupuuttoon kuollut norsueläimiin kuulunut suku. Se eli mioseenilta varhaiselle plioseenille Afrikassa, Pohjois-Amerikassa ja Euraasian mantereella. Se oli noin kolme metriä pitkä. Sillä oli alaleuassa kaksi alaspäin kääntynyttä syöksyhammasta.   

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Platybelodon  *About.com*
Kalevi Numminen (vuorineuvos)

**Teuvo Kalevi Numminen** (26. maaliskuuta 1932 Eurajoki – 29. maaliskuuta 2015 Espoo) oli suomalainen yritysjohtaja ja vuorineuvos. Hän sai tekniikan tohtori h.c. arvon.

Numminen valmistui ylioppilaaksi 1951 ja diplomi-insinööriksi 1957 (TKK). Hän toimi Imatran Voima Oy:n suunnittelijana 1957–1970, sen Loviisan atomivoimalaitoksen projektipäällikkönä 1971–1976 ja siirtyi johtokunnan jäseneksi 1976. Hallituksen jäsen hän oli vuodesta 1975, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1982, pääjohtaja 1993–1997. Hän oli valvontavastuussa strategisesta suunnittelusta, liiketoiminnan kehityksestä ja johdon kehityksestä sekä sisäisestä tarkastuksesta. Hän oli myös IVO International Oy:n hallituksen puheenjohtaja.

Hän oli Teknillisen korkeakoulun voimalaitosopin assistentti ja vt. professori 1957–1969. Luottamustehtävissä hän oli muun muassa Suomen säätöteknillisen seuran puheenjohtaja 1963–1967.

## Lähteet
Markku Nenonen

**Markku Tapani Nenonen** (s. 6. joulukuuta 1960 Helsinki) on suomalainen tanssija, koreografi, näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hänet tunnetaan erityisesti musiikkiteatterin freelance-ammattilaisena.

Uransa alussa Nenosella oli kiinnitys tanssijana Helsingin kaupunginteatterissa pari vuotta, kunnes hänet hyväksyttiin Carolyn Carlsonin tanssiryhmään Pariisiin, jossa Nenonen asui kolme vuotta. Tanssijana Nenonen on ollut mukana muun muassa teoksissa *Peter Pan* (HKT 1984), *Kalevala* (HKT 1985) ja *[[Cats]]* (HKT 1986) sekä  *Dark* ja  *Steppe* (Carolyn Carlson, 1980-luvun loppu)..

Kesällä 2007 Nenonen esitti toista pääosaa (Albin/Zaza) Heinolan kesäteatterin suomenkielisenä kantaesityksenä toteuttamassa musikaalifarssissa *[[Lainahöyhenissä (musikaali)|Lainahöyhenissä]]* (*La Cage aux folles*). Seuraavana kesänä hän esiintyi Heinolassa musikaalissa *[[Housut pois (musikaali)|Housut pois]]* (*The Full Monty*) Malcolmin roolissa. Molemmat tuotannot ohjasi Tiina Brännare. Vuonna 2007 Nenonen teki myös koreografian Mel Brooksin musiikkikomediaan *[[The Producers]]*, jonka ohjasi Helsingin kaupunginteatteriin Neil Hardwick.

Vuonna 2012 Nenonen suomensi, ohjasi, lavasti ja puvusti Tampereen Työväen Teatterin Kellariteatteriin puhenäytelmän *Rakkauden vaatekaappi* (*Love, Loss And What I Wore*) ja teki samana syksynä samaan teatteriin ensimmäisen operettiohjauksensa *[[Kreivitär Mariza]]*. Aiemmin hän on tehnyt koreografiat TTT:n ''Amadeukseen'', *[[Tuhkimo]]on* ja lastennäytelmään *[[Heinähattu ja Vilttitossu]]*.

Vuonna 2014 Markku Nenonen ohjasi Helsingin kaupunginteatteriin musikaalin *[[Miten menestyä vaivatta liike-elämässä]]*. Syksyllä 2015 sai kantaesityksenä hänen ohjauksensa Elton Johnin ja Lee Hallin menestysmusikaalista *[[Billy Elliot (musikaali)|Billy Elliot]]*.

Nenosen muita ohjauksia ovat olleet *[[The Rocky Horror Show|Rocky Horror Show]]* (myös koreografia, Åbo Svenska Teater 2002), *Tell Me On A Sunday* (ÅST 2007), *[[Cabaret (musikaali)|Cabaret]]* (Joensuun kaupunginteatteri 2010), *I Love You, You’re Perfect, Now Change* (ÅST 2004), *Urinetown* (myös koreografia, ÅST 2006) ja *Next To Normal* (myös koreografia ja pukusuunnittelu, HKT 2010).

Koreografina Nenonen on työskennellyt muun muassa produktioissa *Rose* (HKT 1992), *[[Mambo Kings]]* (HKT 1995), *Flyin’ Jay* (Turun kaupunginteatteri 1995), *Crazy For You* (Kuopion kaupunginteatteri 2001), *[[Sadan vuoden yksinäisyys]]* (Turun kaupunginteatteri 2002) ja *[[Evita (musikaali)|Evita]]* (HKT 2006) sekä monissa Komediateatteri Arenan esityksissä, joita hän on myös ohjannut.

Näyttelijänä hänet on nähty teoksissa *[[Chicago (musikaali)|Chicago]]* (HKT 1983), *Sweet Charity* (Nickie, Turun kt 1999), *Cabaret* (seremoniamestari, HKT 2000), *[[Aladdin (musikaali)|Aladdin]]* (Jafar, Aleksanterin teatteri 2012) sekä Paulin roolissa tv-sarjassa *[[Kuumia aaltoja]]* (MTV3 2003). Lisäksi hän on tehnyt omia koreografioita mm. *Romantikuu, Pastellaria* ja *Tango* sekä esiintynyt Superdames-ryhmässä drag-roolissa nimeltä Raffaella Della Rosa.

## Lähteet
Zhongshan

**Zhongshan** () on prefektuuritason kaupunki Kiinan Guangdongin maakunnan eteläosassa Helmijoen suistossa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 70 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kantonista etelään. Kaupungin väkiluku on 3,12 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 1&nbsp;785 neliökilometriä. Se on tiheästi asutun, vauraan alueen liiketoiminnan keskus hyvien liikenneyhteyksien varrella: sen läpi kulkee valtatie Macaosta Kantoniin ja vesireitit yhdistävät sen eri puolille suistoaluetta.

Aiemmin kaupunki on tunnettu nimellä *Xiangshan*, suomeksi *tuoksuva mäki*. Zhongshan on yksi harvinaisia paikkoja, jotka ovat nimetty henkilöiden nimien mukaan. Se on nimetty Sun Yat-senin mukaan. Sun Yat-sen oli Kiinan tasavallan ensimmäinen presidentti, tunnettu myös nimellä Sun Zhongshan. Hän oli syntynyt Xiangshanin piirikunnan Cuihengin kylässä. Vuonna 1925 Sunin kuoleman jälkeen piirikunta sai nimensä Sun Zhongshanin mukaan.

## Maantiede
Zhongshan sijaitsee Guangdongin maakunnassa Helmijoen suistossa. Se sijaitsee 70 kilometriä Kantonista etelään. Prefektuuri rajoittuu pohjoisessa Foshanin ja Kantonin, etelässä Zhuhain, sekä lännessä Jiangmenin prefektuuritason kaupunkeihin. Idässä ja etelässä naapurina on myös Etelä-Kiinan meri.

### Ilmasto
Zhongshanissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesät ovat kuumia ja sateisia, talvella on kuivempaa ja leutoa. Vuoden keskilämpötila on noin 23&nbsp;°C ja keskimääräinen sademäärä 1&nbsp;630 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 29&nbsp;°C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 15&nbsp;°C. Sateisin kuukausi on kesäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 270 millimetriä. Tammikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 27 millimetriä.

## Hallinnollinen jako

Paikallistasolla kaupungilla ei ole varsinaista piirikuntatason jakoa, vaan se jakautuu suoraan 6 alipiiriin ja 18 suurkuntaan. Hallintokeskus sijaitsee Dongqun alipiirissä.

## Kuvia

Pearl River Delta Area (Zhongshan).png|Zhongshanin sijainti Helmijoen suistossa.
Zhongshan City -02.jpg|Kaupunkinäkymää.
Zhongshan Customs -01.jpg|Zhongshanin tulli.
Zhongshan north railway station.jpg|Zhongshanin pohjoinen rautatieasema.
Zhongshan001.jpg|Zhongshanin taidegalleria Qijiangin puistossa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Zhongshan Overview   (chinatravel.com)
Rantalainen

**Rantalainen** on suomalainen sukunimi:

* Rantalainen, taloushallinnon alan yritys

## Henkilöitä
* Aleksanteri Rantalainen (1871–1949), lyseon lehtori, hovineuvos ja päätoimittaja
* Antti Rantalainen (s. 1960), yrittäjä ja kauppaneuvos, Rantalainen-konsernin perustaja
* Elsa Rantalainen (1901–1988), näyttelijä
* Elmeri Rantalainen (s. 1990), potkunyrkkeilijä
* Simo Rantalainen (s. 1961), toimittaja ja tv-persoona (*Hyvät, pahat, rumat*)
* *Toini Inkeri Rantalainen*, taiteilijanimi Inkeri Kare (1901–1984), tanssinopettaja, Aleksanteri Rantalaisen tytär
* Tuija Rantalainen (s. 1971), pianisti, laulaja ja lauluntekijä
Sallila Energia

**Sallila Energia Oy** (alkujaan *Sallilan Sähkölaitos Osakeyhtiö*) on vuonna 1914 perustettu, kolmesta yhtiöstä koostuva energiayhtiöiden konserni, joka toimii Lounais-Suomessa. Yhtiön pääpaikka on Alastarolla, joka kuuluu Loimaan kaupunkiin. Sallila Energia Oy omistaa yhdessä Haminan Energia Oy:n,  Keravan Energia Oy:n, Kokemäen Sähkö Oy:n, KSS Energia Oy:n, Köyliön-Säkylän Sähkö Oy:n, Nivos Energia Oy:n, Nurmijärven Sähkö Oy:n, Paneliankosken Voima Oy:n, Porvoon Energia Oy:n, Vatajankosken Sähkö Oy:n ja VSV-Energiapalvelu Oy:n kanssa Suomen Voima Oy:n, joka on yksi kahdeksastatoista suomalaisittain Fennovoimaa omistavan Voimaosakeyhtiö SF:n osakkaasta. 

Emoyhtiö Sallila Energia Oy omistaa sataprosenttisesti Sallila Sähkönsiirto Oy:n sekä 70 % Sallila Energiapalvelut Oy:stä. Konsernin liikevaihto vuonna 2021 oli 36,1 milj. € ja liikevoitto 1,7 milj. €. 

Yhtiön nimi juontaa juurensa Loimijoessa sijaitsevaan Sallilankoskeen ja siihen vuonna 1911 rakennettuun Sallilan voimalaitokseen. Entisen Vampulan kunnan kirkonkylän nimi on Sallila. Yhtiön toinen voimalaitos 2000-luvulla on vuonna 1955 valmistunut Vuolteen voimalaitos Alastarolla. Myös Vesikosken voimalaitos Loimaalla oli 1980-luvun lopulta alkaen Sallilan sähkölaitoksen omistuksessa mutta myytiin pois vuonna 1999.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sallila Energian kotisivut
* Yritys- ja osakehistoriaa Pörssitiedossa
Darcy Tucker

**Darcy Tucker** (s. 15. maaliskuuta 1975) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän pelasi oikeana laitahyökkääjänä useita kausia NHL:ssä. Taustaltaan hän kuuluu Pohjois-Amerikan alkuperäiskansoihin.

## Lähteet
Changzhou

**Changzhou** (, pinyin: Chángzhōu Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinassa Jangtsejoen suiston alueella Jiangsun maakunnassa. Se on kasvanut kiinni yhtenäiseen Shanghai-Suzhou-Wuxin taajama-alueeseen. 

Changzhou on yksi Jiangsun 12 prefektuuritason kaupungista. Sen pinta-ala on 4 384 neliökilometriä. Vuonna 2010 siellä oli 4,6 miljoonaa asukasta.

Changzhoun lempinimi tarkoittaa "lohikäärmekaupunkia". Sen historia ulottuu 2 500 vuoden taakse. 1920-luvulta alkaen sinne kertyi puuvillateollisuutta ja siitä tuli yksi Kiinan tekstiiliteollisuuden keskittymistä.

## Ilmasto
Changzhoussa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesät ovat kuumia ja sateisia, talvella on kuivempaa ja viileää. Vuoden keskilämpötila on noin 15&nbsp;°C ja keskimääräinen sademäärä 1&nbsp;060 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 28&nbsp;°C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 3&nbsp;°C. Sateisin kuukausi on heinäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 180 millimetriä. Joulukuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 35 millimetriä.

## Hallinnollinen jako

Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan 6 osaan seuraavasti:

; Kaupunkipiirit (5)
* 1. Zhonglou (钟楼区), 505 762 as.
* 2. Tianning (天宁区), 513 794 as.
* 3. Xinbei (新北区), 597 144 as. 
* 4. Wujin (武进区), 1 569 034 as. (lisäksi lakautetussa Qishuyanin piirissä oli 105 184 asukasta)
* 5. Jintan (金坛区), 551 991 as.
; Piirikuntatason kaupungit (1)
* 6. Liyang (溧阳市), 749 522 as.


20090919 Changzhou 5459.jpg|Kaupunkinäkymää Changzhousta.
20090919 Changzhou Imgp5266.jpg|Kaupunkinäkymää Changzhousta.
Changzhou Confucian Temple 2012-04.JPG|Kungfutse-temppeli.
20090919 Changzhou Wenbi Pagoda 5429.jpg|Wenbi-pagodi.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Zhaotongin maanjäristys 1974

**Zhaotongin maanjäristys** oli 10. toukokuuta 1974 Kiinan Yunnanin maakunnassa sattunut maanjäristys, jonka episentrumi sijaitsi Zhaotongin prefektuurissa.

Järistys vaikutti noin 400000 neliökilometrin suuruiseen alueeseen.

## Lähteet
Benishangul-Gumuz

**Benishangul-Gumuz** on yksi Etiopian yhdeksästä etnisin perustein muodostetusta osavaltiosta. Sen pääkaupunki on Asosa. Vuoden 2012 heinäkuun virallisen tilaston mukaan osavaltion pinta-ala on 50&nbsp;699 neliökilometriä ja asukasluku 0,98 miljoonaa. Väkiluku on arvio, joka perustuu vuonna 2007 tehtyyn väestönlaskentaan. Alueen nimi tulee kahdesta kansasta: bertat eli Benishangulit ja gumuzit.

Osavaltio sijaitsee Etiopian luoteisosassa, Sudanin ja Etelä-Sudanin vastaisella rajalla. Alueella on ollut etnisiä levottomuuksia, jotka vuonna 2018 johtivat kymmenientuhansien ihmisten maansisäiseen pakolaisuuteen. Väkivaltaisuudet muuttuivat vakavammiksi ja vuonna 2019 niitä kutsuttiin Metekelin konfliktiksi.

Alueen korkeus merenpinnasta vaihtelee 600 metristä Sudanin rajalla yli 2500 metriin. Suurimmat joet ovat Abay ja Akobo. Yhdessä useiden pienempien jokien kanssa ne tarjoavat mahdollisuuden kasteluviljelyyn ja vesivoiman tuotantoon.

## Lähteet
Real Friends

**Real Friends** on yhdysvaltalainen vuoden 2007 tammikuussa perustettu pop-punkyhtye Tinley Parkista, Illinoisista. Yhtye on julkaissut neljä EP:tä ja yhden studioalbumin. Tällä hetkellä yhtyeen levy-yhtiönä toimii Fearless Records.

## Historia
Kyle Fasel ja Dave Knox perustivat yhtyeen vuonna 2008. Dan Lambton liittyi pian yhtyeen solistiksi ja Eric Haines kitaristiksi. Brian Blake luki Twitteristä, että yhtye haki rumpalia ja otti yhteyttä. Loppuvuonna 2013 yhtye ilmoitti levytyssopimuksestaan Fearless Recordsin kanssa ja suunnitelmistaan julkaista studioalbumi seuraavana vuonna. Real Friends julkaisi ensimmäisen studio albuminsa, mikä kantoi nimeä "Maybe This Place Is The Same And We're Just Changing", 22. heinäkuuta 2014. Albumi debytoi Billboard 200 - listalla järjestysnumerolla 24.

## Jäsenet
* Brian Blake – rummut (2010–)
* Kyle Fasel – basso, taustalaulu (2010–)
* Eric Haines – rytmikitara (2010–)
* Dave Knox – soolokitara (2010–)
* Dan Lambton – laulu (2010–)

## Diskografia
### Studioalbumit
* 

### EP:t
* *Cheap Talk and Eager Lies* (2011)
* *This Is Honesty* (2011)
* *Three Songs About the Past Year of My Life* (2012)
* *Acoustic Songs* (2012)
* *Everyone That Dragged You Here* (2012)
* *Put Yourself Back Together* (2013)

## Musiikkivideot

* "Summer" (2015)
* "I Don't Love You Anymore" (2014)
* "Loose Ends"  (2014)
* "Late Nights In My Car" (2013)

## Aiheesta muualla
*Yhtyeen virallinen nettisivu
YeDebub Biheroch Bihereseboch na Hizboch Kilil

**YeDebub Biheroch Bihereseboch na Hizboch Kilil** (, , toisinaan ) on yksi Etiopian yhdeksästä etnisin perustein muodostetusta osavaltiosta.  

Osavaltion pääkaupunki on Awasa. Vuoden 2012 heinäkuun virallisen tilaston mukaan osavaltion pinta-ala on 105&nbsp;887 neliökilometriä ja asukasluku noin 17,4 miljoonaa. Väkiluku on arvio, joka perustuu vuonna 2007 tehtyyn väestönlaskentaan.

## Lähteet
Nathalie Emmanuel

**Nathalie Joanne Emmanuel** (s. 2. maaliskuuta 1989 Southend-on-Sea, Essex, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleistaan Daenerys Targaryenin tulkkina ja neuvonantajana Missandeina televisiosarjassa *[[Game of Thrones]]* sekä Ramsey-hakkerina elokuvassa *[[Fast & Furious 7]]* (2015).

Emmanuelin äiti on kotoisin Dominicalta, isä on juuriltaan puoliksi englantilainen ja puoliksi Saint Lucialta. Emmanuel kasvoi Essexissä ja harrasti jo lapsena teatteria, laulamista ja tanssia. Kymmenvuotiaana hän esiintyi nuorena Nalana West Endin *[[Leijonakuningas (musikaali)|Leijonakuningas]]*-musikaalissa.

Vuosina 2006–2010 Emmanuel esiintyi brittiläisessä *[[Hollyoaks]]*-saippuasarjassa Sasha Valentinen roolissa.

Emmanuel on esiintynyt HBO:n menestyssarjassa *[[Game of Thrones]]* keväällä 2013 esitetyltä kolmannelta tuotantokaudelta lähtien. Vuonna 2015 Emmanuel esiintyi ensimmäisessä suuremmassa roolissaan valkokankaalla toimintaelokuvassa *Fast & Furious 7*. Hänellä on rooli myös elokuvassa *[[Labyrintti – Aavikkokokeet]]* (2015) ja sen jatko-osassa *[[Labyrintti – Tappava lääke]]* (2018).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Jyrki Kallio

**Jyrki Tapani Kallio** (s. 1965) on Ulkopoliittisen instituutin tutkija, Kiinan tuntija ja kiinankielisen kirjallisuuden suomentaja. Hän on työskennellyt Suomen ulkoministeriössä lähetystöneuvoksena ja sitä ennen 1996–1999 lähetystösihteerinä Pekingissä. Kallio on valtiotieteen maisteri ja filosofian tohtori. Hänen erikoisalansa ovat Kiinan poliittinen kulttuuri, Kiinan ulkopolitiikka, Itä-Aasian alueelliset kysymykset, Kiinan yhteiskunta, perinteiset kiinalaiset oppisuunnat. Hän oli 2017–2018 Suomi–Kiina-seuran puheenjohtaja.

Kalliolle myönnettiin vuonna 2015 J. A. Hollon palkinto suomennoksesta *[[Mestari Kongin keskustelut|Mestari Kongin keskustelut – kungfutselaisuuden ydinolemus]]* ja Joel Toivolan satavuotisjuhlapalkinto. Hänelle on myönnetty Suomen Leijonan I luokan ritarimerkki 

## Julkaisut
* *Tradition in Chinese Politics: The Party-state’s Reinvention of the Past and the Critical Response from Public Intellectuals.* The Finnish Institute of International Affairs, 2011. UPI report, FIIA report. . 
* *Towards China's strategic narrative: on the construction of the historico-cultural roots of China's national identity in the light of the Chinese debate relating to the rise of traditional schools of thought*, Rovaniemi: University of Lapland: 2016. Sarja: Acta Universitatis Lapponiensis, 339.  Väitöskirja, verkossa ISBN 978-952-484-937-1, painettu .

### Suomennoksia
**Jadekasvot: Valittuja tarinoita Kiinan muinaisajoilta.* Wu Chucain ja Wu Diaohoun vuonna 1695 julkaisemasta proosa-antologiasta *[[Guwen guanzhi]]* valikoinut, suomentanut ja selityksin varustanut Jyrki Kallio. Gaudeamus, 2005. 
**Jadelähde: Valittuja kirjoituksia Kiinan keskiajalta.* Wu Chucain ja Wu Diaohoun vuonna 1695 julkaisemasta proosa-antologiasta *Guwen guanzhi* valikoinut, suomentanut ja selityksin varustanut Jyrki Kallio. Gaudeamus, 2007. 
**Jadepeili: Valittuja kirjoituksia keisarillisen Kiinan kulta-ajoilta.* Wu Chucain ja Wu Diaohoun vuonna 1695 julkaisemasta proosa-antologiasta *Guwen guanzhi* valikoinut, suomentanut ja selityksin varustanut Jyrki Kallio. Gaudeamus, 2008. 
* *[[Mestari Kongin keskustelut|Mestari Kongin keskustelut – kungfutselaisuuden ydinolemus]]*. Suomentanut ja toimittanut Jyrki Kallio. Gaudeamus, 2014. 
* *Mengzi - Veljellisyyden tie*. Suomentanut ja toimittanut Jyrki Kallio. Gaudeamus, 2020. 
* *Avain kungfutselaisuuteen - Valittuja kirjoituksia kolmelta vuosituhannelta*. Suomentanut ja toimittanut Jyrki Kallio. Gaudeamus, 2022. 
* *Xunzi: valtio-oppia muinaisesta Kiinasta*. Suomentanut ja selityksin varustanut Jyrki Kallio. Gaudeamus, 2025. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tietokirjailija ja kääntäjä Jyrki Kallio, Suomen Tietokirjailijat 29.4.2015
Botkinin tipat

**Botkinin tipat** olivat suomalaisissa apteekeissa aikoinaan myyty lääkevalmiste jota käytettiin erityisesti flunssan ja vatsakipujen hoitamiseen. Tipat olivat saaneet nimensä Venäjän keisarien Aleksanteri II:n ja Aleksanteri III:n henkilääkärinä toimineen Sergei Botkinin (1832–1889) mukaan. 

## Lähteet
Karkauslammi

**Karkauslammi** on Kanta-Hämeessä Tammelassa Liesjärvellä oleva järvi, joka kuuluu Liesjärven alueeseen. Liesjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 5,7 hehtaaria ja sen pituus on 400 metriä ja leveys 230 metriä. Siihen laskee kolme suo-ojaa. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 80 metriä pitkä oja Liesjärven Soukanjärven osaan.

Järven rantaviiva on yhden kilometrin pituinen ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Länsiranta päättyy suohon. Järven itä- ja etelärannoille on rakennettu asuntoja, jotka sijaitsevat Liesjärven kylällä.

## Luonnontila
Järvi on hyvin matala ja se kärsii toistuvasti happikadosta. Tämä johtuu veden ravinnetilasta ja järvi onkin rehevä. Vedenlaatu on kuitenkin parantunut viime vuosikymmeninä. Järvessä on pohjamutaa 1,6−4 metriä ja se voi olla vaarassa kasvaa umpeen ilman ihmisen korjaavaa toimintaa.

## Historia
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Karkausjärvi". Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järvellä oli sama nimi. Silloin sen rantaan rajautui peltoa ja järveen oli piirretty ruohottumista merkitseviä karttamerkkejä.

## Lähteet
Sanofi

**Sanofi S.A.** on ranskalainen monikansallinen lääkeyhtiö. Vuonna 2013 se oli viidenneksi suurin reseptilääkkeiden valmistaja. Nykyinen yritys syntyi vuonna 2004, kun Aventis ja Sanofi-Synthélabo yhdistettiin Sanofi-Aventikseksi. Vuonna 2011 se palautti nimensä Sanofiksi.

Talousjulkaisu *[[Forbes|Forbesin]]* maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla Sanofi oli vuonna 2016 sijalla 89 ja oli samalla Ranskan viidenneksi suurin julkisesti noteerattu yritys. Yrityksen markkina-arvon *Forbes* raportoi olevan 115,4 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2016) ja liikevaihdon 40,47 miljardia dollaria (2015). Konsernin palveluksessa oli yhteensä 115&nbsp;631 henkilöä.

Sanofi keskittyy tutkimaan, kehittämään, valmistamaan ja markkinoimaan reseptilääkkeitä, mutta se kehittää myös itsehoitotuotteita.

## Historia

### Sanofi-Synthélabo
Sanofi perustettiin vuonna 1973 Elf Aquitainen tytäryhtiönä (ranskalainen öljy-yhtiö, joka yhdistyi myöhemmin Totaliin), kun Elf Aquitaine osti Labaz-lääkeyhtiön.

Synthélabo syntyi kahden ranskalaisen laboratorion, Laboratoires Dausse (perustettu 1834) ja Laboratoires Robert & Carrière (perustettu 1899) yhdistymisessä vuonna 1970. Vuonna 1973 ranskalainen kosmetiikkayhtiö L’Oréal osti sen osake-enemmistön.

Sanofi-Synthélabo syntyi vuonna 1999, kun Sanofi yhdistyi Synthélaboon. Fuusion aikaan Sanofi oli myynnin perusteella toiseksi suurin lääkeyhtiö Ranskassa ja Synthélabo kolmanneksi.

### Aventis
Aventis syntyi vuonna 1999, kun ranskalainen Rhône-Poulenc&nbsp;S.A. yhdistyi saksalaiseen&nbsp;Hoechst Marion Rousseliin, joka taas syntyi Hoechst AG:n,&nbsp;Cassellan,&nbsp;Roussel Uclafin&nbsp;ja&nbsp;Marion Merrell Dow’n fuusiossa vuonna 1995. 

### Fuusio: Sanofi-Aventis
Sanofi-Aventis syntyi, kun vuonna 2004 Sanofi-Synthélabo osti Aventiksen. Vuoden 2004 alussa Sanofi-Synthélabo teki aggressiivisen 47,8 miljardin euron ostoyrityksen Aventiksesta, jonka tämä hylkäsi. Koska yrityksen hallitus koki, ettei ostoyrityksen arvo vastannut yhtiön todellista markkina-arvoa, se kutsui Novartiksen mukaan myyntineuvotteluihin. Kolmen kuukauden pituinen ostokamppailu päättyi siihen, että Ranskan hallitus painosti Sanofi-Synthélabon nostamaan tarjoustaan 54,5 miljardiin euroon ja Aventiksen hyväksymään tämän, "jotta yritys pysyisi paikallisena".

## Logot

File:Sanofi Synthelabo Logo.svg|1999–2004
File:Sanofi-aventis-Logo.svg|2004–2011
File:Sanofi.svg|2011–2022
File:Sanofi-2022.svg|2022–


## Lähteet
Next to Normal

**Next to Normal** on rock-tyylinen draamamusikaali, jonka libreton on tehnyt Brian Yorkey ja musiikin Tom Kitt.  Se kertoo pahenevasta kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä kärsivästä äidistä ja hänen perheestään. Muita teemoja musikaalissa ovat menetys, suru, itsemurha, huumeet, lähiöelämä ja psykiatrian moraali.

*Next to Normal* esitettiin useille koeyleisöille ennen kuin se tuotiin ensi-iltaan New Yorkin off-Broadwayllä vuonna 2008. Musikaali sai Outer Critics’ Circle Awardin musiikistaan sekä kaksi Drama Desk Awards -ehdokkuutta, musiikistaan ja Alice Ripleyn pääosaroolista. New Yorkista esitys siirtyi vuodeksi Washingtonin lähelle, kunnes palasi New Yorkiin Broadway-teatteriin huhtikuussa 2009. Tuolloin se sai 11 Tony-palkintoehdokkuutta, joista voitti kolme. Se voitti myös vuoden 2010 Pulitzer-draamapalkinnon ensimmäisenä musikaalina sitten vuoden 1996 *[[Rent (musikaali)|Rentin]]*; molemmat musikaalit ohjasi Michael Greif. 

Euroopassa musikaali otettiin ensimmäisenä ohjelmistoon Oslon Det Norske Teatretissa 2010, minkä jälkeen toisena Suomessa. *Next to Normalia* esitettiin Helsingin Kaupunginteatterin Studio Pasilassa joulukuusta 2010 joulukuuhun 2011 yhteensä 43 kertaa. Mikko Koivusalon suomennoksen ohjasi Markku Nenonen ja kapellimestarina toimi Lasse Hirvi. Pääroolissa äiti Dianana nähtiin Jonna Järnefelt. Tampereen Työväen Teatteri toi musikaalin ensi-iltaan lokakuussa 2012 Tuomas Parkkisen ohjaamana, kapellimestarina Eeva Kontu. Wasa Teater esitti musikaalin ruotsinkielistä versiota 45 kertaa 2012–2013, ohjaajana Victoria Brattström.

Kööpenhaminan Nørrebro Teaterin ohjelmistoon *Next to Normal* tuli huhtikuussa 2012, ja saman vuoden syyskuussa Tukholman kaupunginteatteriin. Musikaalia on esitetty myös Alankomaissa, Saksassa, Italiassa, Itävallassa, Israelissa, Filippiineillä, Etelä-Koreassa, Japanissa, Singaporessa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Perussa, Argentiinassa ja Brasiliassa.

## Näyttelijät
### HKT / Studio Pasila 2010–2011

### Tampereen Työväen Teatteri 2012–2013

### Wasa Teater 2012–2013

## Lähteet
Seitajärventie

**Seitajärventie** eli **yhdystie 19905** on museotie Savukoskella. Tie alkaa Sodankylän ja Savukosken väliseltä seututie 967:ltä Värriön kylän kohdalta ja johtaa Seitajärven kylään.

Seitajärven tie otettiin museotieksi vuonna 2010. Tie edustaa toisen maailmansodan jälkeen Lappiin tehtyjä polkuteitä, joiden tarkoitus oli turvata tasa-arvoiset liikkumismahdollisuudet myös syrjäseutujen asukkaille. Seitajärven polusta tuli polkutie vuoden 1951 alusta lukien, silloin sen numerona oli 50003.

## Tien syntyvaiheet
Tien pituus on 13,6 kilometriä ja sen leveys vaihtelee 4,4 metristä 6,2 metriin. Seitajärven kylässä on viisi taloa, mutta ei enää ympärivuotisia asukkaita. Tie on vapaa-ajan asuntojen, poronhoidon ja metsätalouden takia kuitenkin käytössä koko pituudeltaan, tien alkupäässä on myös vakituista asutusta.  

Seitajärven kylään Värriöstä johtava polku on ollut käytössä ainakin sata vuotta. Polku oli aluksi niin kapea ja vaatimaton, ettei sitä voinut kulkea hevosvetoisilla ajoneuvoilla tai polkupyörällä. Tavarankuljetuksessa saattoi käyttää apuna purilaita. Polun maasto oli lähes kokonaan helppokulkuista. Alkuperäinen polku jatkui Seitajärven kylästä vielä pohjoiseen useaa reittiä.

Seitajärventietä ei ole varsinaisesti koskaan rakennettu eli tiepohjaa ei ole paria kohtaa lukuun ottamatta vahvistettu. Polkutie tehtiin poistamalla kunttamaa eli humuskerros puskutraktorilla ja kivet työnnettiin syrjään. Vain parissa kohdassa tien vierelle on kaivettu ojat, tien sorastus on tehty luonnonsoralla. Reitillä on muutama rumpu. Tie muistuttaa alkuperäistä vaatimatonta polkutietä osuuksilla, joilla se kulkee kuivalla kankaalla. Tietä on hoidettu sorastamalla ja lanaamalla, uusimalla tarvittaessa rumpuja ja raivaamalla tienvarren vesaikkoja. Seitajärventiestä tuli autolla ajettava ilmeisesti vuonna 1961.

Tien museaalista arvoa lisää Seitajärven kylän asutus- ja kulttuurihistoria: kylästä on löytynyt kaksi kivikautista asuinpaikkaa ja siellä on kaksi seitakiveä. Tien varrella on peuranpyyntikuoppia. Kylä on tärkeä partisaanien uhrien muistelupaikka: heinäkuussa 1944 sinne hyökkäsi kaksi partisaaniosastoa yhteensä 152 partisaanin voimin. He tappoivat kylästä 14 asukasta ja ottivat vangiksi kolme asukasta, jotka tapettiin myöhemmin. Kylän asukkaiden turvaksi määrätystä sotilasvartioryhmästä kaatui kaksi ja kaksi surmattiin myöhemmin vangittuina. Kylään on pystytetty kolme muistomerkkiä uhrien muistolle. Yksi syy partisaanien tuhotyön onnistumiseen oli kylän tiettömyys. Suomen ensimmäinen tielaki oli vuodelta 1918, mutta voimavarojen puutteessa tiet jäivät rakentamatta.

## Katso myös
* Seitajärven partisaanihyökkäys

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Huai’an

**Huai'an** on prefektuuritason kaupunki Kiinassa Jiangsun maakunnassa. Vuonna 2010 siellä oli 4,8 miljoonaa asukasta. Huai'anin seudulta on löytynyt arkeologisia jäänteitä kivikaudelta asti, ja sen historia alkaa Xiu-dynastian ajoilta. Kaupungin talous alkoi kasvaa voimakkaasti 500- ja 600-luvulla, kun  Keisarinkanava rakennettiin.

## Ilmasto
Huai'anissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesäisin on kuumaa ja sateista, talvella on kuivaa ja viileää. Vuoden keskilämpötila on noin 15&nbsp;°C ja keskimääräinen sademäärä 910 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 27&nbsp;°C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 1&nbsp;°C. Sateisin kuukausi on heinäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 250 millimetriä. Joulukuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 22 millimetriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Cenere

**Cenere** (”Tuhkaa”) on vuonna 1916 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Grazia Deleddan samannimiseen romaaniin perustuvan melodraaman on ohjannut Febo Mari. Sen pääosaa esittää kuuluisa teatterinäyttelijä Eleonora Duse. *Cenere* on Dusen ainoa elokuva.

## Juoni
Köyhä maalaisnainen Rosalia jättää aviottoman lapsensa Ananian tämän isän perheen kasvatettavaksi. Pojan tultua aikuiseksi hän lähtee etsimään äitiään haluten turvata tämän vanhuuden. Ananian morsian Margherita ei halua naista heidän luokseen, ja poika joutuu jälleen eroamaan äidistään. Anania purkaa kihlauksen ja palaa maaseudulle, jossa hän löytää äitinsä kuolleena.

## Näyttelijät

## Tuotanto, teemat ja vastaanotto
*Cenere* on saanut alkunsa teatterin lavalta jo vetäytyneen näyttelijädiiva Eleonora Dusen halusta kokeilla elokuvaa ilmaisumuotona. Duse valitsi itse sen aiheen, laati käsikirjoituksen ja osallistui jälkituotantoon. Elokuvan ohjaaja Febo Mari näyttelee myös sen toista pääosaa. Nobel-palkitun Grazia Deleddan Sardiniaan sijoittuvan romaanin (1904) tapahtumat on kuvattu studiossa ja manner-Italian vuoristoisissa maisemissa, mutta kansatieteellisiä yksityiskohtia korostaen.

Elokuva on tyypillinen ”äitimelodraama”, jossa päähenkilö turvaa poikansa yhteiskunnallisen aseman vetäytymällä syrjään ja uhraamalla itsensä. Äitiään kaipaava heikko poika kapinoi patriarkaalisen yhteisön sääntöjä vastaan, mutta aiheuttaa vain lisää kärsimystä tilanteen kaikille osapuolille. Pateettisen tarinan tarkoitus on herättää katsojissa sääliä ja ihailua äitiä kohtaan. Elokuvan fragmentaarinen rakenne korostaa eroa ja kaipausta. Lähikuvia välttävä ohjaus ja Dusen vähäeleinen näyttelijänsuoritus tekevät varjoihin vetäytyvästä äidistä lähes mystisen marttyyrihahmon.

Yleisön parissa huonosti menestynyt *Cenere* sai elokuva-arvostelijoilta varautuneen vastaanoton. Kriitikot pitivät herkkää ja inhimillistä elokuvaa yleisölle liian vaikeana, ja Dusen näyttelijäpersoonallisuus jäi valkokankaalla kovin valjuksi. Duselle *Cenere* osoittautui pettymykseksi ja se jäi hänen ainoaksi elokuvakseen. Myöhemmin sitä on pidetty yhtenä italialaisen neorealismin varhaisista edeltäjistä.

## Restauroinnit
Elokuvasta on säilynyt useita kopioita. George Eastman Housen kokoelmaan kuuluva kopio on restauroitu Friulin ja Sardinian elokuva-arkistojen yhteistyönä vuonna 1992. Alkuperäisestä 914 metrin pituudesta on jäljellä 808 metriä. Restauroitu versio on varustettu italiankielisillä väliteksteillä ja Bruno Morettin säveltämällä pianomusiikilla. Toinen, Italian elokuva-arkistossa säilynyt 729 metrin pituinen nitraattifilmikopio on restauroitu vuonna 2008.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*