open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Korean jako

**Korean jako** tarkoittaa toisen maailmansodan päätteeksi tapahtunutta Korean niemimaan jakoa Yhdysvaltain eteläiseen ja Neuvostoliiton pohjoiseen miehitysvyöhykkeeseen. Liittoutuneiden voitto vuonna 1945 päätti Japanin 35 vuoden Korean miehityskauden. Japanilaisten vetäydyttyä Koreasta suurvallat sopivat keskenään, että Neuvostoliitto ottaa vastaan Japanin antautumisen Korean pohjoisosassa ja Yhdysvallat eteläosassa, jolloin rajaksi sovittiin 38. leveyspiiri.

Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton neuvottelut riippumattoman ja yhtenäisen Korean valtion luomisesta eivät johtaneet toivottuun tulokseen. Yhdistyneet kansakunnat esitti 1947, että Koreassa järjestettäisiin vaalit kiistojen ratkaisemiseksi. Koska vasemmiston ja oikeiston ääriryhmät boikotoivat vaaleja, ne järjestettiin vain maan eteläosissa. Seurauksena oli, että syntyi kaksi erillistä Koreaa, Korean tasavalta ja Korean demokraattinen kansantasavalta. Kylmän sodan alkaminen ja kilpailevien blokkien muodostuminen aiheutti väliaikaiseksi tarkoitettujen miehitysvyöhykkeiden muuttumisen pysyvästi erillisiksi valtioiksi. Korean sota alkoi vuonna 1950, ja vaikka sotatoimet loppuivat vuonna 1953 ja maiden välille sovittiin aselepo, rauhansopimusta ei tehty, joten teoriassa Koreat ovat edelleen sodassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Notš korotše dnja

**Notš korotše dnja** (Ночь короче дня) on venäläisen heavy metal -yhtye Arijan kuudes albumi, joka julkaistiin vuonna 1995.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Valeri Kipelov – laulu
* Vladimir Holstinin – soolokitara
* Sergei Terentjev – kitara
* Vitali Dubinin – basso, taustalaulu
* Aleksandr Manjakin – rummut
* Sergei Mavrin – soolokitara
* Aleksandr Mjasnikov – koskettimet

## Lähteet
Högryggenin jätinkirkko

**Högryggenin jätinkirkko** on Pohjanmaalla Kruunupyyssä sijaitseva  jätinkirkko.

## Sijainti
Jätinkirkko sijaitsee noin 16,5 kilometriä Kruunupyyn kirkosta itäkaakkoon ja 15,5 kilometriä Teerijärven kirkosta luoteeseen. Seutu kuuluu Söderbyn Snåreen, jonka koululta on vielä matkaa 500 metriä pohjoiseen Högryggenin mäelle. Jätinkirkko sijaitsee kivisen mäen lakikohdan eteläpuolella. Mäen pohjoispuolella on pirunpeltoa.

## Jätinkirkko
Jätinkirkko on pitkänomainen ja suorakulmaisen muotoinen. Sen sammaloituneet kivivallit ovat 22 metriä pitkät ja 10 metriä leveät. Jätinkirkolle on myös saatu toisenlaiset mitat, jotka ovat 36 metriä pitkä ja 20 metriä leveä. Kivivallit ovat 1–2 metriä leveät ja noin metrin korkuiset. Jätinkirkon pituusakselin suuntaus on 5° vastapäivään eli pohjoinen. Vaikka mäen ympäristö on kivikkoista, ei jätinkirkon sisäpiha ole sitä. Sisäosan kivetön leveys on kuusi metriä. Jätinkirkolla on sekä pohjois- että etelävallissa matalammat kulkuaukot eli portit. Porttien kautta kulkee nykyään polku. Portit aukeavat jätinkirkon keskikohdasta katsottuna 5° pohjoisesta länteenpäin ja 5° etelästä itäänpäin.

Marianna Ridderstadin tulkinnan mukaan jätinkirkolla on kaksoisvalli.

## Tutkimuksia
Högryggenin jätinkirkon löytäjää ei tiedetä, mutta Museovirasto suoritti tarkastuskäynnin Berit Björklundin ilmoituksen perusteella vuonna 1989. Kohde tarkastettiin toisen kerran vuonna 2010, kun Juha-Matti Lehto kävi paikalla seudullisen inventoinnin yhteydessä.

## Ajoituksia
Jari Okkonen on sijoittanut jätinkirkon samaan rantavaiheeseen Honkobackharjun jätinkirkon kanssa. Ne ovat hänen mukaansa ajalta 1500 eaa. eli pronssikaudelta eli varhaismetallikaudelta. Hans-Peter Schulz on ajoittanut Honkobackharjun jätinkirkon 3600–2400 eaa. eli kivikauden lopulle.

## Katso myös
* Honkobackharjun jätinkirkko sijaitsee 12,4 kilometriä itäkoilliseen.
* Kåtabackenin jätinkirkko sijaitsee 6,5 kilometriä itäkoilliseen.
* Snårbackenin jätinkirkko sijaitsee 9,2 kilometriä kaakkoon.

## Lähteet
*  
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Okkonen, Jari: Jätinkirkot – Pohjanmaan arvoitukselliset muinaisjäännökset , Arkeologia NYT! 2-3/2008, s.5–7
Rostockin raitiotieliikenne

**Rostockin raitioliikenne** on yksi Rostockin julkisen liikenteen muodoista.

## Historia
Kaupungin raitiotie avattiin jo vuonna 1881, jolloin se oli hevosraitiotie. Tällöin verkosto koostui kolmesta linjasta. Vuonna 1904 linjastot sähköistettiin ja liikennöitsijänä aloitti Rostocker Straßenbahn AG. Toisen maailmansodan jälkeen kaupungin raitiotieverkostoa on säännöllisesti laajennettu ja perustettu uusia linjoja.

Linjastoa on viimeksi laajennettu 2000-luvun alussa ja verkkoa halutaan edelleen laajentaa kaupungin liikenneongelmien takia.

## Kalusto
Alla olevassa taulukossa on Rostockin raitioliikenteessä (linjaliikenteessä) tällä hetkellä käytettävät raitiovaunutyypit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen kotisivu
Joulu Kiinassa

**Joulu Kiinassa** on uskonnollinen juhla vain Kiinan kristityille, joita on pari prosenttia maan väestöstä. 2000-luvulla muutkin kiinalaiset ovat alkaneet juhlia joulua kaupallisena juhlana. Joulu ei ole manner-Kiinassa juhlapyhä.

## Historia
Kiinaa hallitseva kommunistinen puolue kielsi joulun näkymisen Kiinassa 1990-luvulle asti. Sitä ennenkin joulu oli tärkeä uskonnollinen juhla Kiinan kristityille. Joulun sallimisen jälkeen joulunvietto on yleistynyt myös ei-kristillisissä piireissä. Joulu on yleistynyt nopeimmin nuorten keskuudessa ja Kiinan suurkaupungeissa, joissa joulusta on muodostunut yksi vuoden merkittävimmistä juhlista. Joulu on kuitenkin virallinen juhlapyhä vain Hongkongissa ja Macaossa, jotka ovat entisiä länsimaiden siirtomaita. Joulun yleistyminen on kuitenkin aiheuttanut vastustusta kommunistisessa puolueessa. Vuonna 2014 itäisessä Kiinassa sijaitseva Wenzhoun kaupunki kielsi kaupungin kouluja järjestämästä jouluun liittyviä tapahtumia.

## Juhliminen
Joulu ei ole Kiinassa samanlainen perhejuhla kuin Suomessa. Jouluna kiinalaiset käyvät ostoksilla, tapaavat kavereitaan ja antavat toisilleen pieniä lahjoja. Koristeltu omena on Kiinassa yleinen joululahja, sillä kiinan kielen sana omena (, pinyin: píngguǒ) kuulostaa samalta kuin kiinan kielen jouluaattoa tarkoittava ilmaus "rauhaisaa yötä" (, pinyin: ping’an ye). Myös rahan antaminen punaisessa kirjekuoressa on yleistä jouluna. Kiinassa kauppakeskuksia koristellaan runsaasti länsimaiseen tapaan. Kodeissa suosituimpia joulukoristeita ovat joulupuut, paperilyhdyt ja paperikukat. Joulukuusia on lähinnä julkisissa tiloissa. Suosituin joululaulu Kiinassa on Kulkuset-kappale.

## Lähteet
Rastakhiz

**Rastakhiz** () oli iranilainen puolue, joka perustettiin vuonna 1975 ja oli maan ainoa laillinen puolue Iranin vallankumoukseen asti. Puolueen perusti šaahi Mohammed Reza Pahlavi. Rastakhiz lakkautettiin vallankumouksen aikana. Puolueen jäsenmäärä oli 5 miljoonaa vuonna 1976.

## Lähteet
Tasjan Tein

**Tasjan Tein** (s. 1938 Naukan, Siperia) on Magadanissa sijaitsevan Venäjän tiedeakatemian koillisessa tutkimuslaitoksessa työskentelevä antropologi. Hän oli mukana ryhmässä, joka suunnitteli Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton yhteistä luonnonpuistoa, joka ulottuisi Beringinsalmen molemmin puolin. Tein joutui 1960-luvulla karkotetuksi opettajaksi Wrangelinsaarelle ehdotettuaan sopimattomasti naukan-kansan palaamista alkuperäisille asuinsijoilleen. 

Tein teki Wrangelinsaarella kaivauksia Nikolai Dikovin 1975 saaren etelärannikolta löytämällä paikalla Tsjortov Ovragilla (Чёртов овраг).

Tein valmistui opettajaksi 1964 ja omistautui oman kansansa jupikien tutkimiselle. Vuonna 1974 hän aloitti tiedeakatemiassa jatko-opinnot Dikovin ohjauksessa. Hän osallistui 1975 Dikovin tutkimusretkelle Wrangelinsaarelle ja paneutui tällöin vakavasti tutkimustyöhön. Saaren etelärannikon paleoeskimoiden asuinpaikka löytyi tuolloin. Hän kirjoitti artikkeleita eskimoihin liittyvästä arkeologiasta ja etnografiasta. Hänen väitöskirjansa, joka käsitteli Pohjois-Tšukotkan ja Wrangelinsaaren muinaista eskimokulttuuria, hyväksyttiin 1991.

## Lähteet
Nikolai Dikov

**Nikolai Nikolajevitš Dikov** (, 17. maaliskuuta 1925 Sumy, Ukraina – 1996) oli venäläinen arkeologi, joka tutki erityisesti Venäjän Kaukoitää. Hän johti 1960–1995 Venäjän tiedeakatemian Magadanin historian, arkeologian ja etnografian tutkimusosastoa.

## Nuoruus ja opiskelu
Dikov syntyi 1925 papin perheeseen Ukrainassa. Hänen vanhempansa kuolivat 1930-luvun nälänhädän aikana, ja hänen tätinsä kasvatti hänet Leningradissa. Toisen maailmansodan aikana vuonna 1942 Dikov evakuoitiin Leningradista Novosibirskin alueelle.

Dikov aloitti sotilaspalveluksensa jälkeen opiskelut Moskovan valtionyliopistossa, mutta hän siirtyi sieltä Leningradin valtionyliopistoon, jossa hän erikoistui arkeologiaan. Dikov valmistui Leningradin valtionyliopistosta 1949. Hänen pronssiaikaa käsittelevä väitöskirjansa valmistui 1953 ja julkaistiin 1958.

## Tutkimustyö
Dikov työskenteli valmistumisensa jälkeen kaksi vuotta Neuvostoliiton tiedeakatemian Siperian osaston arkeologian laitoksessa. Venäjän Kaukoidässä hän aloitti tutkimustyönsä vuonna 1955. Hän tutki muun muassa Tšukotkaa, Kamtšatkan niemimaata ja Kolymaa. Dikov löysi vuonna 1975 Wrangelinsaaren etelärannikolta muinaisen asuinpaikan Tšortov ovragin (Чёртов овраг).

Dikov oli vuodet 1958–1973 Tšukotkan arkeologiaa, historiaa ja etnografiaa käsittelevän Notes of Chukotka Local Museum -lehden tieteellinen toimittaja. Vuodet 1960-1995 hän oli Venäjän tiedeakatemiassa Magadanissa historian, arkeologian ja etnografian tutkimusosaston johtaja.

Dikov julkaisi yhdeksän monografiaa ja yli 170 artikkelia. Lisäksi hän ohjasi monia opiskelijoita. Dikov teki tiiviisti yhteistyötä vaimonsa Tamara Dikovan kanssa vuodesta 1962 tämän kuolemaan saakka.

## Lähteet
*

### Viitteet
Kristina Wallendorff

**Dora Kristina Wallendorff** (30. huhtikuuta 1946 – 13. kesäkuuta 2016) oli suomalainen toimittaja. 

Kristina Wallendorff aloitti toimittajana Suomen Tietotoimistossa (STT) ja siirtyi Yleisradioon vuonna 1977. Hän toimi ruotsinkielisen uutislähetyksen Tv-nyttin toimitussihteerinä, uutispäällikkönä ja lyhyen aikaa myös toimituspäällikkönä. Hän toimi myös TV-nyttin uutistenlukijana. 

Kristina Wallendorff jäi eläkkeelle Yleisradiosta vuonna 2008. Wallendorff kuoli 70-vuotiaana 13. kesäkuuta 2016. 

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Tori (pienkauppala)

**Tori** on pienkauppala () Torin kunnassa Pärnun maakunnassa Virossa. Se oli vanhan Torin kunnan keskustaajama.

Vuoden 2011 lopussa siellä oli 457 asukasta.

Torin rautatieasema Pärnu–Tallinna-rautatien varrella on lähellä Seljan kylää.


Tori sild kirikupoolsest küljest.JPG|Pärnunjoen ylittävä Torin silta.
Tori põrgu kaitseala.JPG| Hiekkakivipaljastuma
Tori uus vallamaja (mälestis nr 16848).JPG|Torin kunnantalo
Tori kalmistu värav.jpg|Torin hautausmaan portti


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Tori Parish
Sorsalammi (Tampere)

**Sorsalammi** eli **Tammelanlammi** on Tampereen Tullin kaupunginosan Sorsapuistossa sijaitseva lampi. Se on Viinikanojan valuma-aluetta ja kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen.

## Maantietoa
Sorsalammi on 150 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Lammen rantaviivan pituus on 450 metriä. Sen vieressä on Tampere-talo. Lammessa on saari, mutta siihen ei laske ojia eikä sillä ole omaa laskuojaa.

## Historiaa
Vuoden 1953 peruskartassa Sorsalammi sijaitsi ruutukaava-alueen reunalla, jonka läheisyyteen ulottui vielä itäpuolen peltoaukea.

## Lähteet
Colazza

**Colazza** on kunta Pohjois-Italiassa Novaran maakunnassa Piemonten alueella. Colazzan naapurikunnat ovat Ameno, Armeno, Invorio, Meina ja Pisano.

## Lähteet
Mikropopulaatio

**Mikropopulaatio** tarkoittaa mikro-organismien populaatiota, joka esiintyy esimerkiksi tietyllä alueella tai organismissa. Se voi tarkoittaa myös populaation alapopulaatiota, pientä tai erikoistunutta populaatiota.

## Lähteet
Pisano (Italia)

**Pisano** on kunta Pohjois-Italiassa Novaran maakunnassa Piemonten alueella. Pisanon naapurikunnat ovat Armeno, Colazza, Meina ja Nebbiuno.

## Lähteet
Mys Šmidta

**Mys Šmidta** eli **Schmidtinniemi** () on kaupunkityyppinen taajama Tšukotkan autonomisessa piirikunnassa Venäjän Kaukoidässä Tšuktšimeren rannikolla. Vuonna 2010 väkiluku oli 492, kun se vielä vuonna 2002 oli 705.

Asuinpaikka perustettiin 1931, ja se kuului Neuvostoliiton ilmapuolustuksen kehittämishankkeeseen. Puolustusjärjestelmien kehittyessä myöhempinä vuosikymmeninä sen merkitys väheni, mutta se on säilynyt alueen merkittävänä satamana. Taajama on nimetty neuvostoliitolaisen geofyysikon Otto Schmidtin (Otto Šmidtin) mukaan.

Alkujaan sotilaslentokentäksi 1954 rakennettu Mys Šmidtan lentoasema palvelee ilmakuljetuksia. Mys Šmidtassa sijaitsee Wrangelinsaaren suojelualueen toimisto, joka palvelee matkailijoita. 


Iultinskiy r-n, Chukotskiy, Russia - panoramio.jpg|Iljušin Il-18 nousussa Mys Šmidtan lentoasemalta (2009).


## Lähteet
Tähtisara

**Tähtisara** (*Carex echinata*) on sarakasvien heimoon ja sarojen sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Tähtisara on tyypillisesti matalakasvuinen ja mätästävä sara, joka kasvaa noin 10–40 cm korkeaksi. Tähtisara kasvaa monenlaisilla kosteilla paikoilla.

Tähtisaran varsi on sileä ja lehdet ovat hieman vartta lyhyemmät. Tähtisara on yhtäläistähkäinen sara ja sen tähkistö on noin neljä senttimetriä pitkä ja sisältää yleensä kolmesta viiteen toisistaan erillistä kullanruskeaa tähkää. Tähkissä on sekä hede- että emikukkia ja emikukat ovat kaksiluottisia. Tähtisaran pullakot ovat väriltään aluksi vihreitä, kunnes muuttuvat kypsyessään lopulta kullanruskeiksi, ja niissä on pitkä suuota. Tähkäsuomut ovat muodoltaan tylppiä sekä munanmuotoisia ja niissä on vihertävä keskisuoni. Tähtisara on tuulipölytteinen, ja se kukkii kesä-heinäkuussa.

Tähtisaraa kasvaa yleisenä Ahvenanmaalla ja koko eteläisessä Suomessa aina napapiirin korkeudelle asti, joskin Pohjanmaan rannikkoseudulla hieman harvinaisempana kuin idempänä.

Tähtisaran pullakoissa voi esiintyä *[[polkusarannoki|Anthracoidea karii]]* -nokisientä.

## Lähteet
* Den virtuella floran: Stjärnstarr (''Carex echinata'') 
* Pinkka – lajintuntemuksen oppimisympäristö: Tähtisara (''Carex echinata'') 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Tähtisara (''Carex echinata'')
* Kasviatlas 2022: Tähtisaran (''Carex echinata'') levinneisyys Suomessa
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Carex echinata'' 
* JSTOR Global Plants: ''Carex echinata'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Carex echinata'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Carex echinata'' 
* Flora of North America: ''Carex echinata''
Kastiljat

**Kastiljat** (*Castilleja*) on näivekasvien (Orobanchaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu noin 200 lajia, joita tavataan Etelä- ja Pohjois-Amerikan länsiosissa, kymmentä lajia myös Pohjois-Aasiassa ja Itä-Euroopassa, ja yhtä lajia aina Kuolan niemimaalla asti. Osa lajeista on yksi- ja osa monivuotisia kasveja. Ne elävät puoliksi loisina.

*[[Castilleja linariifolia]]* on Wyomingin osavaltion nimikkokukka.

## Lajeja
* *[[Punakastilja|Castilleja coccinea]]* – punakastilja
* *[[Castilleja elegans]]*
* *[[Castilleja indivisa]]* – liekkikastilja 
* *[[Castilleja linariifolia]]*
* *[[Tulikastilja|Castilleja miniata]]* – tulikastilja
* *[[Vaaleakastilja|Castilleja pallida]]* – vaaleakastilja

## Lähteet
* Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Castilleja'' Suomenkielisen nimen lähde.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Kastiljat (''Castilleja'')
* ITIS: ''Castilleja'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Castilleja''
Kahtaissara

**Kahtaissara** (*Carex disticha*) on sarakasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Kahtaissara on kookaskasvuinen, 30–90 cm korkeaksi kasvava saralaji. Sen lehdet ovat lähes varren pituisia, pystyjä ja muutaman millimetrin levyisiä.

Kahtaissaran tähkistö on noin viisi senttimetriä pitkä ja sisältää kymmenestä reiluun kahteenkymmeneen ruskehtavaa tähkää. Tähkistön tähkät voivat olla jakautuneet hede- ja emitähkiin, ja emikukat ovat kaksiluottisia. Hede- ja emitähkät ovat kuitenkin keskenään melko samannäköisiä; hedekukkien tähkäsuomut ovat tasaisesti ruskeita ja emikukkien tähkäsuomut ruskehtavia ja vihertävän keskisuonen omaavia. Kahtaissaran pullakot ovat puolestaan ruskeita ja kapeaotaisia. Kahtaissara kukkii kesäkuussa ja ei risteydy helposti muiden sarojen kanssa.

Kahtaissaraa kasvaa erilaisilla kosteilla niityillä, ravinteisilla soilla, rannoilla ja ojissa. Suomessa kahtaissaraa tavataan jokseenkin yleisenä Ahvenanmaalla sekä harvinaisena myös Varsinais-Suomessa ja etelärannikolla.

## Lähteet
* Den virtuella floran: http://linnaeus.nrm.se/flora/mono/cypera/carex/caredch.html 
* Pinkka – lajintuntemuksen oppimisympäristö: http://h108.it.helsinki.fi/virtuaalikasvio/plant.php?id=19695&image_id=29885&prms=
* Lampinen, R. & Lahti, T. 2016: Kasviatlas 2015 – Helsingin yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki: http://koivu.luomus.fi/kasviatlas/maps.php?taxon=44033&year=2015

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Kahtaissara (''Carex disticha'')
* JSTOR Global Plants: ''Carex disticha'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Carex disticha'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Carex disticha'' 
* Flora of North America: ''Carex disticha''
Harjusormisara

**Harjusormisara** eli **harjusara** (*Carex pallidula*, aikaisemmin *Carex pallens*) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvilaji, joka muistuttaa paljolti sormisaraa (*Carex digitata*). Aiemmin harjusormisara on luettu usein vain sormisaran muunnokseksi, sillä niiden erottaminen toisistaan on vaikeaa. Nykyisin nämä kaksi lasketaan kuitenkin erillisiksi lajeiksi.

Harjusormisara on sormisaran tavoin monivuotinen, mätästävä, erilaistähkäinen, touko-kesäkuussa kukkiva saralaji. Harjusormisara kasvaa 10–30 cm korkeaksi, ja sen lehdet ovat kahdesta viiteen millimetriä leveät, kuten sormisarallakin. Harjusormisaran kukinnon tähkien tähkäsuomut ovat kuitenkin vaaleampia ja pullakot kapeampia sekä hieman vähemmän kulmikkaita kuin sormisaralla. Lisäksi harjusormisaran alimman emitähkän tukilehti on vaaleampi kuin sormisaralla. Harjusormisara voi kuitenkin risteytyä sormisaran kanssa.

Harjusormisara kasvaa nimensä mukaisesti harjumetsissä, ja Suomessa sitä tavataan lähinnä vain Hämeessä ja Pirkanmaalla.

## Lähteet
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Harjusara – ''Carex pallidula''
* Kasviatlas 2021: Harjusaran (''Carex pallidula'') levinneisyys Suomessa
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Carex pallidula''
Säpinää (kappale)

**Säpinää** on Maukka Perusjätkän loppuvuodesta 1979 singlenä julkaistu kappale. Nimikappaleen sävelsi ja sanoitti Ralf Örn. Singlen B-puolella on kappale ”Mama”.

Singlestä ilmestyi aiemmin kesäkuussa 1979 Love Recordsin kautta koelevy (julkaisunumero LRS 2264). Sen B-puolella oli ”Mun kaverit/Elvis”. Maukka Perusjätkän ja Örnin lisäksi tuolla levyllä musisoivat Esa Pulliainen (kitara), Hepa Halme (tenorisaksofoni), Vexi Kumpula (basso), Keimo Hirvonen (rummut), Elisa Korjus (taustalaulu), Woude (taustalaulu), Pia-Maria Koponen (taustalaulu) ja Hande Virkki (taustalaulu).

Kappale nousi Suomen virallisen listan ensimmäiselle sijalle.

## Kappaleen taustasta

Säveltäjä ja tuottaja Ralf Örnin mukaan kappale syntyi siten, että hän oikeastaan yritti soittaa brittiläisen The Rolling Stones -yhtyeen levytystä ”Satisfaction”. Örn ei kuitenkaan osannut soittaa kappaletta oikein, joten siitä syntyikin ”Säpinää”. (Soundi 9/1980)

Maukka Perusjätkä taas muistelee, ettei aikoinaan osattu äänittää moottorisahaa studiossa. Kappale alkaa sillä, että Maukka karjaisee: "Mitääh!?" Tämän jälkeen alkaa kuulua moottorisahan revittelevä ääni yksinään. Seuraavaksi piano alkaa soittaa melodiaa, johon moottorisahaus yhdistyy, kunnes rummut liittyvät mukaan. Itse moottorisaha liittyy kappaleeseen Maukan kertoman tarinan kautta: "[- -] joskus Kill Cityssä olin menossa treeneihin, ovi oli lukossa, ja jätkät ei päästänyt mua treenikämpälle. Kävin kotoa hakemassa moottorisahan ja kun ne kuulivat, mikä mulla on mukana, niin johan ovi aukesi. En ehtinyt sahata lukkopesää pois."

Maukan omaperäisestä ovenavausmetodista Ralf Örn keksi, että moottorisaha olisi jatkossa Maukka Perusjätkän "soitin", kunhan vain moottorisahasta ensin poistettiin ketju. Ralf Örn työskenteli Kill Cityssä Freak Out -klubilla, Maukka bändikavereineen sen sijaan oleili Kill Cityn nuorisokerhon puolella. Maukka ja Örn tutustuivat, ja niin sai nuorisokerho jäädä. "Ensimmäisen vuoden aikana järjestimme itse keikat, ei niistä tosin rahaa saanut", Maukka kertoo, "mentiin väkisin soittamaan". Ulkoilmakeikkojen lisäksi yhtye soitti Elmu Polilla, Tavastialla ja Kill Cityssä.

## Lähteet
* Single Finnmusic.netin tietokannassa
* Singlen koeprässäys Finnmusic.netin tietokannassa

### Viitteet
Jääkampela

**Jääkampela** (*Liopsetta glacialis*) tai **napakampela**  on oikeasilmäkampeloiden (Pleuronectidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä esiintyy pohjoisella napa-alueella muun muassa Itä-Atlantilla, Vienanmerellä, Barentsinmerellä, Tšuktšimerellä, Beringinmerellä, Ohotanmerellä, Bristolinlahdella ja Kuningatar Maudin lahdella. Laajalle levinneellä kalalajilla ei tiedetä olevan merkittäviä uhkia.

Jääkampela on pohjakala, joka elää pääosin arktisten merialueiden matalissa rannikko- ja murtovesissä mutta nousee usein myös sisävesiin. Se käyttää ravinnokseen pieniä kaloja ja pohjaeläimiä ja voi kasvaa 35&nbsp;cm:n pituiseksi.

## Lähteet
Soukkasara

**Soukkasara** (*Carex parallela*) on matalakasvuinen, sarakasvien heimoon kuuluva kasvilaji.

Soukkasara on kaksikotinen, ja sen hedetähkät ovat kapeita ja tähkäsuomuiltaan vaaleanruskeita. Emitähkät ovat myös kapeita, mutta tummanruskeita ja emikukat kaksiluottisia. Soukkasaran pullakot ovat sileitä ja niissä on pieni suuota. Soukkasara muistuttaa paljolti äimäsaraa (*Carex dioica*) ja voi risteytyäkin sen kanssa.

Soukkasaraa kasvaa harvinaisena tuntureilla kosteilla sekä kalkkipitoisilla kasvupaikoilla. Suomessa sitä tavataan lähinnä Kilpisjärvellä sekä paikoin muualla Pohjois-Lapissa, lähinnä Inarin ja Utsjoen alueilla.

Soukkasaran löysi Lars Levi Laestadius vuonna 1821.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Soukkasara (''Carex parallela'')
* Kasviatlas 2018: Soukkasaran (''Carex parallela'') levinneisyys Suomessa
* JSTOR Global Plants: ''Carex parallela'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Carex parallela'' 
* Flora of North America: ''Carex parallela''
Trapetsisiipi

**Trapetsisiipi** on eräs lentokoneen siiven muotoiluun liittyvä siipiprofiili. Trapetsin muotoinen siipi kapenee yleensä kärkeä kohden siten, että muotoilu on kulmikas ja muodostaa trapetsia muistuttavan linjan. Eräs esimerkki tästä on Messerschmitt Bf 109 eli Me-109, joskaan ei sen G- ja K-versiot. Näissä siipien kärjet olivat pyöristetyt ellipsin muotoon. Suihkumoottoritekniikka ei poistanut trapetsisen profiilin käyttöä. Muutamia nopeista suihkukonetyypeistä, kuten Lockheed F-104 Starfighter ja Boeing F/A-18 Hornet noudattavat muotoilultaan trapetsista linjaa sekä myös rakettimoottoria käyttänyt koelentokone X-15. 

## Lähteet
*Eskelinen Heikki, Kautto Risto, Järvinen Sauli et al:*Tiedon Portaat 3, (osio: Ilmailu)* 1968, WSOY, Porvoo - Helsinki: s. 520
### Viitteet
The Searchers No. 4

**The Searchers No. 4** on brittiläisen The Searchers -yhtyeen neljäs Yhdysvalloissa julkaistu albumi vuodelta 1965. Levyn tuotti Tony Hatch. Osa albumin kappaleista julkaistiin myöhemmin samana vuonna myös *[[Take Me for What I’m Worth]]* -albumin Yhdysvaltain-painoksella.

## Kappaleet

**A-puoli**
#
#
#
#
#
#
**B-puoli**
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
Johann Christoph Brotze

**Johann Christoph Brotze** () (1. syyskuuta 1742 – 4. elokuuta 1823) oli saksalaissyntyinen pedagogi, taiteilija ja etnografi.

## Elämäkerta
Brotze opiskeli teologiaa ja filosofiaa Leipzigin ja Wittenbergin yliopistoissa ja oli myös taitava tekninen piirtäjä. Hän muutti Liivinmaalle Riikaan 1768, ja sen jälkeen hän oli 46 vuotta opettajana Riian keisarillisessa lyseossa.

Riiassa asuessaan Brotze keräsi historiallista aineistoa ja kuvasi, piirsi ja maalasi kaiken, mitä näki ympärillään arjessa, myös useimmat Liivinmaan merkittävät rakennukset ja monumentit, täydennettynä laajoin kuvauksin. Hänen työtään arvostetaan nykyisin merkittävänä historiantutkimuksen tietolähteenä.

Brotze kirjasi ja järjesti vuosina 1771–1818 kokoelmansa nimellä *[[Sammlung verschiedener Liefländischer Monumente, Prospecte, Münzen, Wappen etc.]]*. Työssään hänellä oli avustajana virolainen pappi Eduard Philipp Körber. Kokoelma käsittää kymmenen nahkaselkäistä nidettä ja runsaat 3&nbsp;100 sivua, ja suurinta osaa niistä säilytetään Riiassa Latvian yliopiston akateemisessa kirjastossa. Brontzen aineiston julkaisu on aloitettu 1992 kommentoituina niteinä. 

Viron osalta Brotzen teoksen aineistoa on julkaistu Raimo Pullatin toimittamassa teoksessa *Johann Christoph Brotze: Estonica* (2006).


## Kirjallisuutta
*Raimo Pullat (toim.), *Johann Christoph Brotze: Estonica*, Estopol OÜ 2006

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Johann Christoph Brotzn piirrosten digitaalinen kokoelma Latvian akaeemisessa kirjastossa
* Eesti biograafiline andmebaas ISIK, (Archive.org)
Silttikivi

**Silttikivi** on sedimentti- eli kerroskivilaji, joka muodostuu kivirakeista ja sidosaineesta. Raekoko on pienempi kuin hiekkakivessä, mutta suurempi kuin savikivessä, eli 0,0039-0,063&nbsp;mm. Sitä syntyy paikoissa, joissa vesi, tuuli tai jää kasaa silttiä, joka sitten tiivistyy kiveksi. Silttiä muodostuu sedimenttialueilla kaikkialla maailmassa paikkoihin, joissa virtaus, aallot tai tuulienergia on hiekkaa ja savea keräävien voimien väliltä. Siltti on paljon harvinaisempaa kuin hiekkakivi ja savikivi.

## Lähteet
Eduard Philipp Körber

**Eduard Philipp Körber** (17. kesäkuuta 1770 Tori – 12. helmikuuta 1850 Tartto) oli virolainen pappi.

Körber teki merkittävän työn Riiassa toimineen Johann Christoph Brotzen avustajana tämän laatiessa kokoelmaa *[[Sammlung verschiedener Liefländischer Monumente, Prospecte, Münzen, Wappen etc.]]*, jossa on Baltian historiallista aineistoa piirroksina ja maalauksina ja selittävin tekstein varustettuna.

Körber opiskeli teologiaa 1789–1792 Königsbergin yliopistossa ja 1792–1793 Jenan yliopistossa. Vuosina 1796–1846 hän työskenteli Võnnun seurakunnassa opettajana.

Körberin poika Carl Eduard Körber oli pappi ja kirjailija.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
 
* Eesti biograafiline andmebaas ISIK, (Archive.org)
* Eduard Philipp Körber, Bbl-digital.de
Gentianella propinqua

**Gentianella propinqua** on pohjoisessa kasvava ripsikatkeroiden sukuun kuuluva katkerokasvi. Se on varsin yleinen Alaskassa.

*Gentianella propinqua*n varsi on pystyhaarainen ja sen tyvellä on kuihtunut tai tuore lehtiruusuke. Aluslehdet ovat tylppiä, ylemmät lehdet tavallisesti suippoja. Kukkavarret kasvavat lehtihankoihin. Kukka on sinivioletti. Kukan verhiö on syvään neliliuskainen. Teriö muodostuu neljstä alaosastaan yhteen kasvaneesta terälehdestä.

## Lähteet
Vaaleasara

**Vaaleasara** (*Carex livida*) on sarakasvien heimoon kuuluva, monivuotinen kasvilaji. Se kasvaa noin 10–50 senttimetriä korkeaksi ja sen varsi on kolmisärmäinen sekä pääosin sileä. Vaaleasara kasvaa yksittäisversoina ja sen lehdet ovat varrenpituisia, vaaleanvihreitä, kahdesta neljään millimetriä leveitä.

Vaaleasara on erilaistähkäinen saralaji, ja sen alimman tähkän tukilehti on tähkänpituinen tai lyhyempi. Kukintona oleva tähkistö koostuu tavallisesti yhdestä, ylimpänä olevasta hedetähkästä sekä muutamasta, alempana olevasta emitähkästä. Tähkät ovat pystyjä ja sijaitsevat melko lähekkäin toisiaan. Hedekukissa on kolme hedettä ja emikukat ovat kolmeluottisia. Pullakot ovat muutaman millimetrin pituisia, vaaleita, sukkulamaisia ja lyhytotaisia. Vaaleasara on tuulipölytteinen ja kukkii heinä-elokuussa.

Vaaleasara kasvaa avoimilla, kosteilla ja ravinteisilla soilla, erityisesti kosteilla letoilla ja nevoilla. Vaaleasaraa kasvaa Euraasiassa, Pohjois- ja Väli-Amerikassa sekä Etelä-Amerikassa. Suomessa vaaleasaraa tavataan sopivilta kasvupaikoilta lähes ympäri maata Pohjois-Suomeen painottuen. Yleisimmillään Suomessa vaaleasara on Lapin kolmion, Kuusamon ja Inarijärven ympäristöissä.

Vaaleasaralla voi esiintyä hirssisarannoki (*Anthracoidea paniceae*) -nokisientä.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Vaaleasara (''Carex livida'')
* Kasviatlas 2018: Vaaleasaran (''Carex livida'') levinneisyys Suomessa
* Den virtuella floran: Vitstarr (''Carex livida'')
Iultinin piiri

**Iultinin piiri** (; tšuktšin kielellä: Ивылтин район) on yksi kuudesta Tšukotkan autonomisen piirikunnan kunnallisesta hallintoalueesta Venäjällä. Se sijaitsee piirikunnan koillisosassa ja rajoittuu pohjoisessa Tšuktšimereen, idässä Providenijan piiriin, kaakossa Anadyrinlahteen ja lounaassa Anadyrin piiriin. Alueen pinta-ala on 134&nbsp;600 neliökilometriä. Piirin hallinnollinen keskus on Egvekinot. Vuoden 2011 väestölanskennassa asukasluku oli 4&nbsp;329, kun se vielä vuonna 1989 oli 15&nbsp;689 . Piirin asukkaista 64,4 prosenttia asuu Egvekinotissa.

Nykyisen piirin alue on ollut asuttua jo paleoliittisella ajalla. Alkuperäisasukkaita on alueen asukkaista nykyisin vain neljännes, loput ovat venäläisiä. Piiri on ollut tinan ja volframin kaivamisen merkittävä keskus. Infrastruktuurin ovat rakentaneet gulagien vangit. Kaivokset eivät kuitenkaan ole viime vuosina olleet tuottoisia, joten ne on suljettu ja niiden asuinalueet on hylätty.

Rannikolla on Mys Šmidtan taajama, jossa on Wrangelinsaaren matkailukeskus ja Mys Šmidtan lentoasema.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Espanjalainen kehä

**Espanjalainen kehä** on eräs ilmataistelun taktiikka. Sitä käyttivät Neuvostoliiton ilmavoimien hävittäjälentäjät, varsinkin toisen maailmansodan alkupuolella. Taktiikka tuli käyttöön Espanjan sisällissodan aikaan 1936–1939, josta sen nimikin juontuu. Tätä taktiikkaa käyttäessä noin lentueellinen eli 3–9 hävittäjälentokonetta kiertää ympyrän muotoista kehää, tavallisimmin niin kutsuttua tynnyriä, siten että toinen kone seuraa muodostelmassa edellistä samalla suojaten vastapuolen hävittäjäkoneiden tulitukselta. Tarkoituksena on välttää vihollisen koneiden murtautumiset väliin.

## Lähteet
*Appelsin, Ulla toim.: *Ilta-Sanomat Erikoislehti - IS Historia, Sodan Lentäjät*, Sanoma News Oy, 2011. s. 31

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Hallen Hävittäjäsivut - Ilmataistelutaktiikat
Korean keisarikunta

**Korean keisarikunta** (Hangul: 대한제국, Hanja: 大韓帝國, *Daehan Jeguk*, tunnetaan myös **Suur-Hanin valtakuntana**) oli Korean niemimaata hallinnut valtio, joka julistettiin perustetuksi Donghak-kapinan jälkeen Gwangmu-reformin yhteydessä lokakuussa vuonna 1897. Vuosina 1894–1895 Qing-Kiina ja Japani kävivät Korean hallinnasta sodan, joka päättyi Japanin voittoon. Kuningas Gojong lopetti suojelurahan maksun Kiinalle ja julistautui keisariksi, pyrkien vakuuttamaan ympäröivät maat Korean suvereniteetistä.

Keisarikunta pyrki pysyttelemään perinteikkäänä aasialaisena keisarikuntana, mutta samalla myös modernisoitumaan Euroopan ja Yhdysvaltojen avulla.

Vuonna 1905 Koreasta tuli Japanin protektoraatti ja elokuussa vuonna 1910 Japani liitti sen annektiosopimuksella itseensä Chosenin maakuntana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus

**Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus** (STEA) käsittelee sosiaali- ja terveysalan järjestöjen avustushakemukset ja tekee vuotuisen avustusehdotuksen Suomen sosiaali- ja terveysministeriölle. Tämän lisäksi STEA valvoo, seuraa ja maksaa avustuksia.

Kun Veikkaus, Raha-automaattiyhdistys (RAY) ja Fintoto yhdistyivät vuoden 2017 alusta uudeksi rahapeliyhtiöksi Veikkaus Oy:ksi ja RAY:n toiminta päättyi, vastuu sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuksien käsittelystä siirtyi STEAan. STEA aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2017.

STEA sijaitsee Helsingin Kruununhaassa osoitteessa Meritullinkatu 8. Vuonna 2024 STEAssa työskentelee noin 40 henkilöä.

STEAn johtajana toimii Hanna Heinonen (6. syyskuuta 2021 alkaen).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Stea
Tori (täsmennyssivu)

**Tori** voi tarkoittaa seuraavia:

* tori, kaupungissa tai muussa taajamassa oleva aukio; etenkin paikka, jossa käydään torikauppaa
* Tori, Erkki Kivikosken ohjaama lyhytelokuva vuodelta 1963
* Kaupunkilehti Tori, Tampereella 2006–2012 ilmestynyt kaupunkilehti
* tori.fi, yksityishenkilöiden osto- ja myynti-ilmoituksia varten perustettu Internet-sivusto
* Tori, kunta Malissa
* Tori, kunta Virossa
* Tori, pienkauppala Viron Torin kunnassa
* Tori-nimisiä henkilöitä:
** Tori Amos (s. 1963), yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja pianisti
** Tori Black (s. 1988), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä
** Tori Bowie (1990–2023), yhdysvaltalainen pikajuoksija ja pituushyppääjä
** Tori Franklin (s. 1992), yhdysvaltalainen kolmiloikkaaja
** Tori Kelly (s. 1992), yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä
** Tori Spelling (s. 1973), yhdysvaltalainen näyttelijä.
Gleysoli

**Gleysoli** on märkä maannos, jota muodostuu, kun pohjavesi nousee lähelle maanpintaa. Gleysoli peittää noin 5,7 prosenttia maapallon maa-alasta, esimerkiksi Mississippin laakson, Jangtsen laakson, Bangladeshin, Argentiinan pohjoisosia ja alueita Keski-Afrikassa.

Tropiikissa ja subtropiikissa gleysolimailla kasvatetaan riisiä, tai jos ne kuivatetaan, niillä voi kasvattaa myös tavanomaisia peltolajeja tai metsää. Noin puolet gleysolialueista on arktisilla alueilla, lähinnä Alaskassa ja Aasian pohjoisosissa. Siellä niiden ylimmässä osassa on routaa. 

Maannoksessa pitkään seisova vesi saa aikaan gleysolille tyypillisen värikuvion, joka koostuu oranssinsävyisestä yläkerroksesta ja harmaansinisistä sävyistä syvemmällä maannoksessa.

## Lähteet
Carex duriuscula

***Carex duriuscula*** on  sarakasveihin kuuluva ruoho. Se on kapealehtinen, ja sen 10–35 senttimetriä korkea varsi on pysty. Laji on kaksineuvoinen, ja sen punaruskea tähkä on 7–20 millimetriä pitkä. Lajia kasvaa sekä Euraasian että Pohjois-Amerikan pohjoisosissa kuivalla preerialla, muilla ruohomailla sekä metsän aukkopaikoilla. Se on levinnyt jossain määrin alkuperäisen levinneisyysalueensa ulkopuolelle teiden ja rautateiden varsille.

## Lähteet
Tontut ja peikot – Salainen kammio

**Tontut ja peikot – Salainen kammio** (*Tomtar & Troll – Den hemliga kammaren*) on vuonna 2008 Robert Rhodinin ohjaama ruotsalainen animaatioelokuva. 

## Juoni

Elokuvan päähenkilö on teini-ikäinen tonttu nimeltä Junior, jonka mielestä ihaninta maailmassa on keksiä erilaisia härveleitä ja vempaimia puumajassa sijaitsevassa laboratoriossaan. Mutta Juniorin isä Jalle on metsän päätonttu ja hänen mielestään Juniorin tulisi seurata hänen jalanjälkiään ja jonain päivänä hallita omaa metsää. 

Erimielisyyksistä huolimatta ensimmäisen talvimyrskyn alla Junior auttaa isäänsä ruoka-annosten jakamisessa eläimille jotka ovat aloittelemassa talviuniaan, mutta he saavatkin huomata, että ruoka on varastettu. Varkauden takana ovat peikkoveljekset Lärvi ja Lurkki, jotka ovat totelleet ilkeän isänsä Fassan määräystä. Junior ja hänen paras ystävänsä Vaakku aloittavat sankarillisen matkan peikkojen luolaan palauttaakseen varastetun ruoan.
P-Tolueenisulfonyylikloridi

**p-Tolueenisulfonyylikloridi** eli **tosyylikloridi** (C7H7SClO2) on aromaattisiin sulfonyyliklorideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään yleisesti reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä. p-Tolueenisulfonyylikloridi on o-tolueenisulfonyylikloridin isomeeri.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa p-tolueenisulfonyylikloridi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteellä on voimakas ja epämiellyttävä pistävä haju. p-Tolueenisulfonyylikloridi ei liukene veteen, mutta hydrolysoituu veden vaikutuksesta p-tolueenisulfonihapoksi ja vetykloridiksi. Aine liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin ja bentseeniin. p-Tolueenisulfonyylikloridi reagoi nukleofiilien kanssa; esimerkiksi alkoholit muodostavat sulfonaattiestereitä ja amiinit sulfonamideja.

## Valmistus ja käyttö
p-Tolueenisulfonyylikloridia valmistetaan tolueenin ja klooririkkihapon välisellä reaktiolla. Lisäksi reaktiossa muodostuu o-tolueenisulfonyylikloridia, joka on nestemäistä ja josta p-tolueenisulfonyylikloridi voidaan erottaa sentrifugoimalla tai sulattamalla ja kiteyttämällä useaan kertaan.

p-Tolueenisulfonyylikloridia käytetään runsaasti orgaanisen kemian synteeseissä. Sillä voidaan muun muassa suojata alkoholeja ja amiineja. Alkoholeista muodostuvat sulfonaattiesterit sisältävät hyvän lähtevän ryhmän, joka voidaan korvata muilla nukleofiileilla, kuten halogeeneilla. Lisäksi sitä käytetään muun muassa useissa dehydraus- ja toisiintumisreaktioissa ja muun muassa p-tolueenisulfonamidin valmistamiseen.

## Lähteet
Oxytropis uniflora

***Oxytropis uniflora*** on keulankärkiin kuuluva kasvilaji. Se on Wrangelinsaaren kotoperäinen kasvi, ja sitä kasvaa sielläkin vain mikropopulaationa Neizvestnajajoen yläjuoksulla.

Laji on löydetty vasta vuonna 1988.

## Lähteet
Chucklefish Games

**Chucklefish Games**, on brittiläinen omavarainen pelitalo, joka sijaitsee Lontoossa. Yritys keskittyy etupäässä roolipeleihin, ja on kehittänyt *[[Starbound]]in* ja julkaissut *[[Stardew Valley]]n* ja *[[Risk of Rain]]in*.

## Julkaistut pelit
* ** (2011)
* *[[Risk of Rain]]* (2013)
* *[[Halfway]]* (2014)
* *[[Lenna's Inception]]* (2014)
* *[[Interstellaria]]* (2015)
* *[[Wanderlust Adventures]]* (2015)
* *[[Starbound]]* (2016)
* *[[Stardew Valley]]* (2016)
* *[[Witchmarsh]]* (2016)
* *[[Timespinner]]* (2018)
* *[[Wargroove]]* (2019)
* *[[Pathway]]* (2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Profiili MobyGamesissä
Joulu Yhdysvalloissa

**Joulu Yhdysvalloissa** alkaa jouluvalmisteluilla yleensä jo marraskuun puolella. Varsinainen juhlapäivä on kuitenkin vain joulupäivä, joka on Yhdysvalloissa kansallinen vapaapäivä.

## Historia

Yhdysvaltojen jouluperinteet ovat ottaneet vaikutteita Yhdysvaltoihin muuttaneiden siirtolaisten jouluperinteistä ja aikaa myöten ne ovat sulautuneet toisiinsa.

Yhdysvalloissa on arviolta 20 miljoonaa ei-kristittyä ihmistä, joista kaikki eivät vietä joulua. Tämän takia joululomaa kutsutaan kunnallisissa kouluissa talvilomaksi. Koska juutalaiset eivät vietä joulua, Yhdysvaltain juutalaisilla on ollut 1900-alusta lähtien perinne kokoontua kiinalaisiin ravintoloihin syömään. Juutalaiset syövät kiinalaisissa ravintoloissa, koska niissä ei käytetä maitotuotteita ja ne ovat usein auki myös jouluna.

## Juhlinta

Joulua juhlitaan Yhdysvalloissa lähinnä joulupäivänä. Yhdysvalloissa kristilliseen joulunviettoon kuuluu joulukirkossa käyminen ja joululaulujen laulaminen. 

Jouluun valmistautuminen aloitetaan monesti jo marraskuussa hankkimalla joulukuusi ja koristelemalla koti jouluvaloilla. Yhdysvaltalaisilla on tapana koristella jo kiitospäivänä koti ja piha mahdollisimman monilla jouluvaloilla ja muilla joulukoristeilla. Niitä pidetään pihalla koko joulukuun ajan. Jouluseimi on suosittu aihe, mutta läheskään kaikki jouluvalot eivät ole aiheiltaan jouluisia. Runsaiden jouluvalojen takia sähkönkulutus nousee joulun aikaan koko Yhdysvalloissa. Kiitospäivän jälkeinen perjantai on kaupoissa yleisesti alennuspäivä *[[Black Friday]]* eli musta perjantai. Ostoskeskuksessa voi tavata joulupukin, joka kuuntelee lasten lahjatoiveita.

Yhdysvalloissa porojen vetämällä reellä lentävä punanuttuinen joulupukki () jakaa lahjat savupiipun kautta jouluaaton ja jouluaamun välisenä yönä. Pienet lahjat jaetaan takan reunalla riippuviin joulusukkiin ja isommat joulukuusen alle. Lahjat avataan aikaisin joulupäivän aamuna, jonka jälkeen syödään jouluateria. Yhdysvalloissa uskotaan, että joulupukki asuu pohjoisnavalla.

Yhdysvaltalaisessa joulupyödässä on lihana joko joulukinkkua, naudanpaistia tai täytettyä kalkkunaa. Lihaa nautitaan perunoiden ja vihannesten kanssa. Jälkiruokana nautitaan erilaisia piirakoita ja munatotia.

Joulun alla yhdysvaltalaiset lähettävät sukulaisille ja ystäville joulukirjeitä, joissa kerrotaan kuluneen vuoden tärkeimmät tapahtumat. Yhdysvalloissa toivotetaan hyvää joulua ilmauksella *Merry Christmas* tai uskonnollisesti sitoutumattomilla ilmauksilla *[[Joulun julkinen asema|Happy Holidays]]* tai *Season’s greetings*. Suurimmat kaupat ovat Yhdysvalloissa auki joulunakin. Yhdysvalloissa on myös joulutarvikkeisiin erikoistuneita kauppoja, joista joulutarvikkeita voi tilata ympäri vuoden.

## Katso myös
* Kwanzaa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lemmenkipeet

**Lemmenkipeet** on 2000-luvun alussa perustettu suomalainen popyhtye. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "Hullu mies", "Sua en voi unohtaa", "Joo joo joo", "Enkeli" ja "Mä en enää itke".

## Jäsenet
*Kimi Sjöholm — laulu, kitara, kosketinsoittimet
*Sami Piiparinen — basso
*Karri Kerkelä — rummut, kosketinsoittimet, ohjelmointi, taustalaulu
*Antti Janka-Murros —  kosketinsoittimet, taustalaulu
*Juuso Rantasalo — "rockimpi sielu", kitara, taustalaulu

## Albumit
*Lempparit (2002)
*Ylöspäin (2004)

Lisäksi vuonna 2012 julkaistiin kaksi singleä, "Tahtoisin tietää" ja "Saako sua häiritä".

## Aiheesta muualla
*Yhtyeen kotisivut
Mal McNulty

**Mal McNulty** (s. 7. joulukuuta 1951 Liverpool) on englantilainen artisti ja muusikko. Hän oli laulajana Slade-yhtyeessä vuodesta 2005 Steve Whalleyn erottua yhtyeestä. McNulty erosi Sladesta vuonna 2019. Vuonna 1984 McNulty liittyi saksalaisen hardrock bändi Hazzardin laulajaksi. Tätä kesti vuoden verran ennen kuin hänet pyydettiin englantilaisen glamrock bändi Sweetin basistiksi ja myöhemmin vokalistiksi. Hän lähti Sweetistä vuonna 1994. Sweet-vuosinaan hän myös soitti Andy Scottin kanssa Paddy Goes to Holyhead bändissä.
Andre Stringer

**Andre Stringer** (s. 4. joulukuuta 1991 Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Stringer edusti Louisianan osavaltionyliopistoa, minkä jälkeen hän on pelannut ammattilaisena D-liigassa, Suomessa ja Kanadassa.

## Pelaajaura

Stringer edusti yliopistotasolla Louisianan osavaltionyliopistoa vuosina 2010–2014, minkä jälkeen hän pelasi kaksi kautta D-lligajoukkue Maine Red Clawsissa. Marraskuussa 2016 Stringer siirtyi Suomen pääsarjajoukkue Tampereen Pyrintöön. Kolmannessa ottelussaan Pyrinnössä Stringer kirjautti 21/6/8-tilastorivin onnistuttuaan kolmen pisteen heitoissaan viidesti. Stringer pelasi Pyrinnössä 14 ottelua 5,3 pisteen ja 3,5 koriinjohtaneen syötön keskiarvoilla, mutta joukkueessa tapahtuneiden muutosten johdosta hänen roolinsa pieneni, ja helmikuun 2017 alussa Pyrintö irtisanoi Stringerin sopimuksen. Seuraavan kauden Stringer pelasi Kanadassa.

## Lähteet
* Andre Stringer Suomen Koripalloliitto
* Andre Stringer Bio  lsusports.net 
* Andre Stringer College Stats College Basketball at Sports-Reference.com 
* Andre Stringer D-League Stats Basketball-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili  FIBA 
* Andre Stringer basketball profile eurobasket.com
Return of the Killer A’s

__NOTOC__
**Return of the Killer A’s** on Anthraxin kokoelma-albumi, joka julkaistiin 23. marraskuuta 1999 levymerkillä Beyond Music.

Albumilla uutena kappaleena julkaistu cover-versio The Temptationsin kappaleesta ”Ball of Confusion” on ensimmäinen Joey Belladonnan seuraajan John Bushin kanssa äänitetty kappale.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Allmusic: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Joulu avaruudessa

**Joulu avaruudessa** on maapallolla vietettyä joulua yksinkertaisempi, sillä avaruuslennoilla on tiukka aikataulu ja avaruuteen on hankala viedä erikseen joulukoristeita.

Joulu kansainvälisellä avaruusasemalla kattaa joulun juhlimisen. Joulua juhlivat joka vuosi kansainvälisen avaruusaseman miehistö, heidän perheensä ja maahenkilökunta. Miehistö saa vapaata kulttuurin, uskonnon/uskon ja etnisen taustan mukaan. Venäjän ortodoksinen kirkko viettää joulua juliaanisen kalenterin mukaan, kun taas katolinen kirkko ja eri protestanttiset kirkkokunnat käyttävät gregoriaanista kalenteria, joten miehistö voi viettää joulua useammin kuin kerran asemalla valitsemalla jonkin seuraavista päivistä: 25. joulukuuta tai 6., 7. tai 19. tammikuuta.

Retkikunta 1 saapui ISS-avaruusasemalle 2. marraskuuta 2000. Miehistö juhli ensimmäistä jouluaan asemalla myöhemmin samana vuonna. Muihin juhliin sisältyi Retkikunta 30, jonka mukana saapuivat Donald Pettit, Oleg Kononenko ja André Kuipers. Asema on ollut jatkuvasti käytössä vuodesta 2000, joten miehistö on kokenut jokaisen joulun. Loma on niin suosittu, että yksi kehittyneistä perinteistä on jouluillallinen. 

25. joulukuuta 2011 Expedition 30:n henkilökunta piti joulun tauon ottaakseen miehistökuvan. Osallistujia olivat Dan Burbank, Oleg Kononenko, Don Pettit, Anatoly Ivanišin, Andre Kuipers ja Anton Škaplerov. 

24. joulukuuta 2013 astronautit valmistivat harvinaisen jouluaaton ylimääräistä ajoneuvotoimintaa asentamalla uuden ammoniakkipumpun aseman jäähdytysjärjestelmään. Viallinen jäähdytysjärjestelmä oli epäonnistunut aiemmin kuussa, mikä pysäytti monet aseman tieteelliset kokeet. Astronautit joutuivat uskaltamaan haitallisen ammoniakin "minimyrskyä" asentaessaan uutta pumppua. Se oli vasta toinen jouluaaton avaruuskävely NASAn historiassa.

25. joulukuuta 2016 miehistö juhli joulua kellumalla mikrogravitaatiossa ja avaamalla joululahjoja, jotka toimitettiin vähän aiemmin japanilaisella rahtiavaruusaluksella. Yksi astronautti käytti joulupukin hattua. Ranskalainen astronautti Thomas Pesquet jakoi erityistä ranskalaista ruokaa asemamiehistön kanssa. Pesquet teki myös joulunajan erikoisvideon ESA:lle.

## Historia
Avaruudessa vietettiin joulua ensimmäisen kerran Apollo 8:n kiertäessä Kuuta jouluaattona vuonna 1968. Tuolloin Apollo 8:n astronautit lähettivät terveiset perheilleen ja lukivat Raamatun luomiskertomusta. Koska avaruuteen on hankala viedä erikseen joulukoristeita, avaruudessa joulua viettävät ovat olleet kekseliäitä: vuonna 1973 Skylab 4:n astronautit rakensivat joulupuun tyhjistä elintarviketölkeistä. 2000-luvulla Kansainvälinen avaruusaseman miehistö on antanut toisilleen lahjoja. 

## Juhlinta
Avaruusasemilla on yksittäisiä avaruuslentoja enemmän tilaa, joten niissä joulua voidaan juhlia monipuolisemmin. Joulunvietto maapallolla ei näy avaruuteen asti.

## Katso myös
* Joulu eri maissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* DLR Space Operations and Astronaut Training (englanniksi)
Papaver chionophilum

***Papaver  chionophilum*** on unikoihin kuuluva kasvilaji. Se on Wrangelinsaaren kotoperäinen kasvi, ja sitä kasvaa saarella suhteellisen yleisesti.

## Lähteet
Mulhousen raitiotieliikenne

**Mulhousen raitioliikenne** on yksi Mulhousen julkisen liikenteen muodoista.

## Historia
Kaupungissa toimi alun perin vuosina 1882–1956 kattava raitiovaunuverkosto.

Mulhousen uusi raitiotie avattiin vuonna 2006, jolloin linjasto koostui kahdesta poikittaisesta linjasta. Kahdella linjalla oli yhteismittaa kaksitoista kilometriä. 2010-luvun alussa avattiin kolmas linja sekä neljäs linja, joista jälkimmäisellä kulki duoraitiovaunuyhteys.

Raitiovaunulinjojen laajennuksia on harkittu, mutta niistä on myös osittain luovuttu kustannusten takia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen kotisivu
Krov za krov

**Krov za krov** (Кровь за кровь) on venäläisen heavy metal -yhtye Arijan viides albumi, joka julkaistiin vuonna 1991.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Valeri Kipelov – laulu
* Vladimir Holstinin – soolokitara
* Vitali Dubinin – basso, taustalaulu
* Aleksandr Manjakin – rummut
* Sergei Mavrin – soolokitara
* Jekaterina Boldyševa – taustalaulu (7)

## Lähteet
Soini (Kalevanpoika)

**Soini** on suomalaisessa mytologiassa yksi Kalevan 12 pojasta. Soinin lisänimi oli *Kalkki*. Kristfried Ganander kertoo Mythologia Fennicassa Soinin olleen veijari syntymästään lähtien. Soini myytiin Karjalaan Köyrötyinen -nimiselle sepälle joka laittoi Soinin töihin. Vanhoissa runoissa kerrotaan Soinin lapsenpiikana ollessaan tappaneen lapsen, paimenena ollessaan kutsuneensa karhut ja sudet syömään karjalauman ja lopulta yllytäneen karhun repimään emäntänsä reiden kostoksi tämän leipomasta leivästä jonka sisään tämä oli pannut kiven.

## Lähteet
Pahalampi (Tampere)

**Pahalampi**  on Pirkanmaalla Tampereella Viinikan kaupunginosassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Pahalampi on osa Viinikanojan valuma-aluetta.

## Maantietoa
Lampi on 250 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Sitä ympäröi kapea kävelypuisto, Pahalammenpuisto. Puiston länsipuolella on Lempääläntie (yhdystie 3495) ja itäpuolella Viinikankatu. Lammen rantaviivan pituus on 600 metriä. Lampi on muuten ruutukaavalla olevien asuintalojen ympäröimä paitsi länsipuolella, missä sijaitsee laaja ratapiha.

## Historiaa
Vuoden 1953 peruskartassa Pahalampi oli sulkeutumassa ruutukaavan sisään, vaikka sen etelärannoilla oli vielä jäljellä kolme peltotilkkua.

## Lähteet