open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ganderin kansainvälinen lentoasema

**Ganderin kansainvälinen lentoasema** ()  on kansainvälinen lentoasema Ganderin kaupungissa, Newfoundland ja Labradorin provinssissa, Kanadassa. Kenttää ylläpitää *Gander International Airport Authority*. Lentoaseman alueella sijaitsee myös Kanadan ilmavoimien tukikohta, joka käyttää samoja kiitoteitä.

## Historia

Lentoaseman rakennustyöt alkoivat vuonna 1936, ja ne saatiin päätökseen 1938. Ensimmäinen kentälle laskeutunut kone oli 11. tammikuuta 1938 kapteeni Douglas Fraserin ohjaama, Imperial Airwaysin Fox Moth. Seuraavien vuosien aikana asemalle rakennettiin kaikkiaan neljä kiitotietä, ja se oli aikansa suurin lentoasema maailmassa. Lentoaseman virallinen nimi oli vuoteen 1941 saakka Newfoundland Airport.

Toisen maailmansodan aikana lentokentästä tuli tärkeä välitankkausasema Eurooppaan suuntaaville sotilaskoneille. Vuonna 1942 lentoasema siirtyi Kanadan valtion omistukseen ja jatkoi toimintaansa lähinnä sotilaslentokenttänä. Kenttä nimettiin *RCAF Station Ganderiksi*.

Sodan päätyttyä vuonna 1945 lentoasema siirtyi jälleen Newfoundlandin omistukseen. Saman vuoden lopussa Pan American World Airways, Trans World Airlines, Trans Canada Airlines (myöhemmin Air Canada) ja British Overseas Airway Corporation (myöhemmin British Airways) aloittivat säännölliset reittilennot tehden välilaskun Ganderissa. Lentoaseman kautta kulki noin 13&nbsp;000 lentokonetta ja 250&nbsp;000 matkustajaa vuosittain. Liikenteen kasvusta johtuen lentoasemalle rakennettiin 3&nbsp;000&nbsp;000 dollaria maksanut terminaalirakennus, joka avattiin 19. kesäkuuta 1959. 1950-luvulla Gander oli yksi vilkkaimmista lentoasemista maailmassa Atlantin yli johtavien lentojen johdosta.

1960-luvun alkupuolella lentoyhtiöt siirtyivät käyttämään enenevässä määrin suihkukoneita, joiden kantama oli huomattavasti pidempi, eikä välitankkaukselle ollut enää tarvetta. Nykyisin asemalla välitankkauksia tekevät lähinnä lentorahtikoneet. Kenttä on myös edelleen Kanadan ilmavoimien käytössä.

Vuoden 2001 syyskuun 11. päivän terrori iskujen jälkeen lentoasemalle ohjattiin Operaatio Keltaisen nauhan aikana 39 lentokonetta, 6&nbsp;122 matkustajaa ja 473 miehistön jäsentä. Matkustajien majoittaminen ja ruokahuollon järjestäminen matkustajille oli valtava urakka kaupungin asukkaille jonka väkiluku oli alle 10&nbsp;000.

## Lentoyhtiöt ja kohteet

## Kiitotiet
Lentoasemalla on kaksi vuorokauden ympäri käytössä olevaa kiitotietä, kiitotie 13/31 on 2&nbsp;712 metriä pitkä ja 61 metriä leveä, kiitotie 03/21 (aikaisemmin 04/22) on 3&nbsp;109 metriä pitkä ja 61 metriä leveä. Kolmas vain päiväsaikana käytettävä kiitotie 09/27 on 571 metriä pitkä ja 15 metriä leveä, kiitotie on suljettu vuosittain 1. joulukuuta – 30. huhtikuuta välisenä aikana.

Kiitotie 03/21 oli avaruussukkulan varalaskeutumispaikka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuvia Ganderin lentoasemalta
Vulture Club

**Vulture Club** on vuonna 2006 perustettu tamperelainen rock-orkesteri, jonka musiikilliset vaikutteet on ammennettu pääosin psychobillystä, punkista ja rockista. 

Ensimmäisen promolevyn julkaistuaan yhtye teki sopimuksen Jungle Recordsin kanssa, ja sovittiin ensimmäisen levyn, *[[Roadkill Cafe]]n* (2007), julkaisusta. Jungle Records julkaisi vuonna 2009 Vulture Clubin ja tanskalaisen Johnny Nightmaren yhteis-ep:n *[[Johnny Vulture at Club Nightmare]]*. Vuonna 2010 Jupiter Stroll Records julkaisi Vulture Clubin ja tanskalaisen Hola Ghostin yhteisen joulusinglen. Vuonna 2012 Vulture Club julkaisi toisen täysimittaisen levynsä *Mary Had A Little Lamb*, tällä kertaa jälleen Jungle Recordsin kautta. 
Vuonna 2013 yhtye vaihtoi rumpalia.
Kolmas albumi *Human Slaves at Planet Retard* julkaistiin vuonna 2020, sen julkaisija on Vulture Records.

## Jäsenet
* CorpusBrutus – laulu
* Billy-Bob Badburger – kitara, laulu
* Vulture Tom – kontrabasso, laulu
* Mr. Worm - rummut, laulu
### Entiset jäsenet
* Sam McGo – rummut, laulu (2005–2013)

## Diskografia
### Albumit
*
*
*

### Muut albumit
*
*
*

### Kokoelmat
* 
* 

### Videot
* "Darkling" (2008)
* "Love Is a Nighmare, Johnny" (2009)
* "All That You Fear" (2011)
* "Zombie Bob" (2012)
* "Voodoo" (2020)

## Aiheesta muualla
*Yhtyeen kotisivut 
*Yhtyeen Myspace-sivut
St. John'sin kansainvälinen lentoasema

**St. John'sin kansainvälinen lentoasema** ()  on kansainvälinen lentoasema Torbayn kaupungissa, Newfoundland ja Labradorin provinssissa, Kanadassa. Kenttää ylläpitää *St. John's International Airport Authority Inc*. 

## Historia
Vuonna 1939 Kanadan hallitus pelkäsi saksalaisten suunnittelevan hyökkäyksiä Newfoundlandiin. Päätös lentokentän rakentamisesta tehtiin seuraavana vuonna ja sijainniksi valittiin Torbayn kylä. Alueelle rakennettiin kaksi kiitotietä, hangaari ja muita rakennuksia, jotka olivat toiminnassa vuoden 1941 loppupuolella. Asema avattiin virallisesti 15. joulukuuta 1941. Lentoasemaa käyttivät yhteistyössä Kanadan, Britannian ja Yhdysvaltain ilmavoimat. Asema siirtyi siviilihallintoon 1. huhtikuuta 1946, mutta palatasi takaisin sotilashallintoon 15. huhtikuuta 1953. Lopullisesti siviilihallintoon lentoasema siirtyi 1. huhtikuuta 1964 ja asema nimettiin St. John's Airportiksi. Lentoaseman kautta kulkee noin 1&nbsp;200&nbsp;000 matkustajaa vuodessa, lähes 1&nbsp;200 sotilaslentokonetta suorittaa kentällä välitankkauksen tai pitää lepotauon.

Vuoden 2001 syyskuun 11. päivän terrori iskujen jälkeen Yhdysvaltain suljettua ilmatilansa, lentoasemalle ohjattiin  Operaatio Keltaisen nauhan aikana 21 lentokonetta.
## Lentoyhtiöt ja kohteet

### Helikopteriyhtiöt
*CHC Helicopter (tilauslentoja)
*Cougar Helicopters (tilauslentoja)
*Universal Helicopters (tilauslentoja)

## Lähteet
Krister Åberg

**Krister Åberg** (s. 6. lokakuuta 1958 Porvoo)  
on suomalainen iskelmälaulaja, jonka ensimmäinen single *Mä poltan loppuun tätä kynttilää* / *Yössä Tokion* ilmestyi vuonna 1985.
Vuonna 1986 Åberg osallistui Syksyn sävel -kilpailuun kappaleella *Sä häivyit yöhön*.
Åberg on soittanut useamman yhtyeen kitaristina mm. Kirkan, Muskan ja Dannyn.

## Diskografia
* *Krister* (1990)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Psychobilly Wreckage Vol.1

**Psychobilly Wreckage Vol.1** espanjalaisen Wreckin’ Bones -levy-yhtiön vuonna 2007 julkaisema kokoelma-albumi.

## Kappaleet
Stephenvillen kansainvälinen lentoasema

**Stephenvillen kansainvälinen lentoasema** ()  on kansainvälinen lentoasema Kanadan Newfoundland ja Labradorin provinssissa Stephenvillen kaupungissa. Kenttää ylläpitää Stephenville Airport Corporation. 

Lentoasema on yksi avaruussukkulan varalaskeutumispaikoista.

## Historia
Vuonna 1941 Yhdysvaltain ilmavoimat teki Newfoundlandin kanssa 99 vuoden vuokrasopimuksen maa-alueesta Stephenvillen laidalla. Alue valittiin lentotukikohdan sijainniksi suotuisten sääolosuhteiden perusteella. Valmistuttuaan se oli Yhdysvaltain suurin tukikohta maan ulkopuolella. Kenttää kutsuttiin aluksi Stephenvillen lentotukikohdaksi, mutta nimi muutettiin myöhemmin Ernest Harmonin lentotukikohdaksi.

Kanadan ilmailuvirasto rakennutti vuonna 1957 kentälle Trans-Canada Airin (nykyisin Air Canada) käyttöön matkustajaterminaalin. Vuonna 1966 Yhdysvallat sulki tukikohdan, ja lentoasema siirtyi siviilihallintoon. Nykyisin lentoasema toimii lähinnä lentorahtikoneiden välitankkauspaikkana ja pienkonekenttänä.

Yhdysvaltain suljettua ilmatilansa vuoden 2001 syyskuun 11. päivän terrori iskujen jälkeen lentoasemalle ohjattiin  Operaatio Keltaisen nauhan aikana kahdeksan lentokonetta.

## Lentoyhtiöt ja kohteet

## Lähteet
Johnny Vulture at Club Nightmare

**Johnny Vulture at Club Nightmare** on tanskalaisen Johnny Nightmaren ja suomalaisen Vulture Clubin yhteis-ep, jonka julkaisi porilainen Jungle Records tammikuussa vuonna 2009. Kuuden kappaleen EP sisältää kolme kappaletta kummaltakin orkesterilta.

## Kappaleet
;Johnny Nightmare
#Vultures Above-Hell Below
#Desert Craze
#Dagger Love

;Vulture Club
#Firefirefire
#Love is a Nightmare, Johnny
#Dead Champagne
Kuilukaupunki

**Kuilukaupunki** () on Alastair Reynoldsin vuonna 2001 ilmestynyt tieteisromaani. Kirjan tyylissä yhdistyvät avaruusooppera ja tummasävyinen jännityskirjallisuus. Kirja voitti vuoden 2002 British Science Fiction Award -palkinnon.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Vesa Sisättö: Groteskia avaruusoopperaa. *Helsingin Sanomat* 5.1.2005.
Pistoksenos-maalari

**Pistoksenos-maalari** oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa klassisella kaudella noin vuosina 475–460 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hän maalasi savenvalaja Pistoksenoksen signeeraamia vaaseja.

Pistoksenos-maalari oli Antifon-maalarin oppilas. Pistoksenoksen vaasien lisäksi hän maalasi myös ainakin Eufronioksen vaaseja. Pistoksenos-maalari työskenteli pääosin punakuviotekniikalla, ja häneltä tunnetaan ennen kaikkea kyliksejä. Joissakin kyliksien tondoissa hän käytti valkopohjatekniikkaa.

## Teoksia


Tiedosto:Terracotta kylix (drinking cup) MET DP118163.jpg|Kyliks, n. 480–470 eaa.
Tiedosto:Pittore di pistoxenos, kylix con suonatore di flauto e figura maschile, 475-450 ac. ca da necrop. del crocif. del tufo, orvieto.JPG|Kyliks, n. 475–450 eaa.
Tiedosto:Pittore di pistoxenos, kylix con suonatore di flauto e figura maschile, 475-450 ac. ca da necrop. del crocif. del tufo, orvieto 2.JPG|Kyliks, n. 475–450 eaa.
Tiedosto:Pittore pistoxenos, coppa con iscrizione e lanciatori di giavellotto, attica 465 ac ca.JPG|Kyliks, n. 465 eaa.
Tiedosto:White-ground Drinking Cup (Kylix) Potted in Euphronios' Workshop.jpg|Afrodite-kyliks kokonai­suudessaan, n. 460 eaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hieron (savenvalaja)

**Hieron** () oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 490–480 eaa.

Hieronin vaasien pääasiallinen maalari oli Makron. Hieronin ja Makronin yhteistuotannosta on säilynyt paljon esimerkkejä jälkimaailmalle. Niissä kuvataan naturalistisesti antiikin Ateenan jokapäiväistä elämää, urheilijoita ja erotiikkaa.

## Teoksia


Tiedosto:Akhilleus embassy Louvre G146.jpg|Skyfos, n. 480 eaa.
Tiedosto:Terracotta kylix (drinking cup) MET DP213170.jpg|Kyliks, n. 480 eaa.
Tiedosto:Terracotta kylix (drinking cup) MET DP212956.jpg|Kyliks, n. 480 eaa.
Tiedosto:Terracotta kylix (drinking cup) MET DP212954.jpg|Kyliks, n. 480 eaa.
Tiedosto:Berlín Macron 04.JPG|Kyliks, n. 480 eaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Joplin (täsmennyssivu)

**Joplin** voi tarkoittaa seuraavia:

*Janis Joplin (1943–1970), yhdysvaltalainen laulaja
*Josh Joplin, yhdysvaltalainen laulaja
*Scott Joplin (1867–1917), yhdysvaltalainen muusikko
*Joplin, kaupunki Yhdysvalloissa
Huculponi

**Huculponi** on ponirotu, joka on kotoisin Etelä-Puolasta. Sen alkuperäinen käyttötarkoitus on maatilan työponi, kantojuhta. Nykyään sitä käytetään ajoon, maatilan työponina ja kantojuhtana. Se on luonteeltaan rauhallinen ja fyysisesti vahva ja kestävä. Säkäkorkeus on 120–140 cm, väri ruunikko, hallakko, hiirakko, mustankirjava, rautiaan- tai ruunikonkirjava. Huculponi on ikivanha rotu, joka on kotoisin Karpaattien vuoristosta.

## Aiheesta muualla

*Hevosrodut, Huculponi 
* Hucul- eli karpaattienponi 
*Tietoja, kuvia, Odrzechowa, Puola
Forever, Michael

**Forever, Michael** on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin tammikuussa 1975. *Forever, Michael* oli Jacksonin viimeinen Motown-yhtiölle tekemä albumi. Levyltä julkaistiin samana vuonna kaksi singleä: ”We’re Almost There” ja ”Just a Little Bit of You”. Albumin kappale ”One Day in Your Life” julkaistiin singlenä kuusi vuotta myöhemmin.

## Kappaleet

## Arvostelut
* AllMusic: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Forever, Michael Discogsissa
Lamparerahkasammal

**Lamparerahkasammal** (*Sphagnum platyphyllum*) on sammallaji. Se kuuluu *[[Sphagnaceae]]*-heimoon ja rahkasammalten sukuun. Lamparerahkasammalta esiintyy koko Suomessa. Se on uhanalaisuusluokittelussa elinvoimainen. Yleisväriltään lamparerahkasammal on ruskeanvihreää.

## Lähteet
Torinon yliopisto

**Torinon yliopisto** (, UNITO) on vuonna 1404 perustettu yliopisto Torinossa Piemonten maakunnassa Luoteis-Italiassa. Sitä pidetään Italian neljänneksi tärkeimpänä yliopistona ja se on jaetulla 57 sijalla Euroopan yliopistojen vertailussa.  Yliopistossa opiskelee noin 67&nbsp;000 opiskelijaa.

## Historia

Yliopisto perustettiin vuonna 1404 Ludovico di Savoian aloitteesta. Se kuitenkin suljettiin vuonna 1536 ja avattiin uudelleen herttua Emanuele Filiberton päätöksellä 30 vuotta myöhemmin. Tällöin se alkoi muuttua nykyaikaisempaan suuntaan Bolognan yliopiston esimerkin mukaan, vaikkakaan suurta kehitystä ei tapahtunut ennen Vittorio Amedeo II:n tekemiä uudistuksia.

Vittorio Amedeo II:n uudistusten ansiosta Torinon yliopistosta tuli uusi vertailukohde monille muille yliopistoille. 1800-luvulla yliopisto  kasvoi niin tiedekuntien kuin lahjakkuuksien määrän suhteen, ja siitä tuli Italian positivismin kiintopiste.

1900-luvulla oli Italian fasismin vastaisia keskipisteitä. Sodan jälkeen oppilasmäärät kasvoivat ja kampuksen rakenne parani, joskin  yliopiston merkitys väheni, kunnes uudet investoinnit paransivat taas sen asemaa vuosisadan lopulla. 

## Kampukset
### Pääkampus Torinossa
Yliopisto jakautuu 55 osastoon, jotka sijaitsevat 12 tiedekunnassa:

* maataloustieteiden tiedekunta
* kauppatieteiden tiedekunta
* kasvatustieteellinen tiedekunta
* kieli- ja kirjallisuustieteiden tiedekunta
* oikeustieteellinen tiedekunta
* filosofian tiedekunta
* matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta
* lääketieteellinen tiedekunta
* farmasian tiedekunta
* poliittisten tieteiden tiedekunta
* psykologian tiedekunta
* eläinlääketieteellinen tiedekunta

### Erikoisyksiköt
Lisäksi yliopisto on perustanut tietyille akateemisille alueille keskittyneitä kouluja, joko yksin tai yhdessä toisten instituutioiden kanssa. Tällä hetkellä näitä ovat:
* bioteknologian koulu
* moottoriteknologian koulu
* strategisen opiskelun koulu
* liiketalouden koulu
* toisen asteen opettajakoulutus
* sovelletun psykologian koulu
* kansainvälinen Torinon yliopiston syventävien opintojen koulu (ISASUT)
* kauppa- ja oikeustieteellisen instituutin vertaileva keskus
* kognitiivisten opintojen keskus

### Hajautetut tiedekunnat
Yliopistolla on lisäksi useita tiedekuntia Torinon ulkopuolella, lähinnä Luoteis-Italiassa. Näitä yksiköitä ovat:
*Maatalous: Asti, Alba, Peveragno, Saluzzo, Fossano, Verzuolo, Ormea ja Sanremo
*Taloustiede: Asti, Pinerolo ja Biella
*Farmasia: Savigliano
*Oikeustiede: Cuneo
*Taide ja filosofia: Ivrea ja Biella
*Lääketiede: Orbassano, Cuneo ja Aosta
*Eläinlääketiede: Moretta ja Asti
*Kasvatustiede: Savigliano
*Poliittiset tieteet: Ivrea, Cuneo ja Biella

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Torinon yliopiston kotisivut
Kurjenrahkasammal

**Kurjenrahkasammal** (*Sphagnum pulchrum*) on sammallaji. Se kuuluu *[[Sphagnaceae]]*-heimoon ja rahkasammalten sukuun. Kurjenrahkasammal on yksi Suomen 55:stä vastuulajista lehtisammalissa. Se on valtakunnallisessa uhanalaisuusluokittelussa elinvoimainen. Lajia esiintyy koko Suomessa Ahvenanmaata ja Sompion Lappia lukuun ottamatta. Se on alueellisesti uhanalainen Lounais- ja Itä-Suomessa ja Tunturi-Lapissa. Yleisväritykseltään kurjenrahkasammal on ruskeaa, vihreänruskeaa tai vihreänkeltaista.

## Lähteet
Kathy McMillan

**Kathy Laverne McMillan** (s. 7. marraskuuta 1957 Raeford, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen pituushyppääjä ja olympiamitalisti.

McMillan saavutti Moskovan 1980 olympialaisten pituushypyssä hopeaa tuloksella 666&nbsp;cm. Ensimmäisen yliastutun suorituksensa jälkeen hän hyppäsi 631 ja 643&nbsp;cm ja oli kilpailussa kolmen kierroksen jälkeen kuudentena. Neljännellä kierroksella hän hyppäsi 647&nbsp;cm ja viidennellä mitalille riittäneen hyppynsä 666&nbsp;cm. Hänen kuudes hyppynsä oli mitätön. Vuoden 1980 olympiakarsinnoissa hän sijoittui toiseksi mutta Moskovan olympialaisiin hän ei päässyt Yhdysvaltain boikotoidessa kisoja.

McMillan voitti Pan-Amerikan kisoissa pituushypyn San Juanissa 1979 tuloksella 646&nbsp;cm ja Caracasissa 1983 tuloksella 670&nbsp;cm.

## Lähteet
* 
* 
*
Andrei Lamov

**Andrei Lamov** (; s. 9. maaliskuuta 1986) on venäläinen hiihtosuunnistaja. Hän on lajin moninkertainen maailman- ja Euroopan-mestari.

Nuorten MM-kilpailuissa 2004 Vuokatissa Lamov voitti hopeaa pikamatkalta ja pronssia viestistä. Nuorten MM-kilpailuissa 2005 S-chanfissa hän voitti kultaa viestistä ja pronssia pitkältä matkalta. Vuotta myöhemmin nuorten MM-kilpailuissa Ivanovossa hän voitti kultaa kaikilta neljältä matkalta.

Ensimmäisiin aikuisten MM-kilpailuihinsa Lamov osallistui vuonna 2007 Moskovassa. Siellä hän sijoittui keskimatkalla viidenneksi. Kaksi vuotta myöhemmin Rusutsussa Lamov voitti kultaa pitkältä matkalta ja sprintistä. Viestissä hän sijoittui toiseksi joukkuetovereidensa Vladimir Bartšukovin ja Andrei Grigorjevin kanssa. Keskimatkalla hän sijoittui neljänneksi. Ridderin MM-kilpailuissa 2013 Lamov voitti kultaa viestissä sekä saavutti hopeaa sprintissä ja keskimatkalla.

Hiihtosuunnistuksen maailmancupin 2007–2008 kokonaiskilpailussa Lamov sijoittui kolmanneksi.

## Lähteet
Särmärahkasammal

**Särmärahkasammal** (*Sphagnum quinquefarium*) on sammallaji. Se kuuluu *[[Sphagnaceae]]*-heimoon ja rahkasammalten sukuun. Särmärahkasammalta esiintyy koko Suomessa Lappia lukuun ottamatta. Se on uhanalaisuusluokittelussa elinvoimainen. Yleisväriltään särmärahkasammal on ruskeaa tai vihreää.

## Lähteet
Hiihtosuunnistuksen nuorten maailmanmestaruuskilpailut

**Hiihtosuunnistuksen nuorten maailmanmestaruuskilpailut** järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1994. Vuoteen 1998 saakka kilpailut järjestettiin kahden vuoden välein, minkä jälkeen ne on järjestetty vuosittain. Osallistumisoikeus on suunnistajilla, jotka ovat täyttäneet tai täyttävät kyseisenä vuonna enintään 20 vuotta.

## Kilpailumatkat

Vuonna 1994 kilpailtiin normaalimatkalla, pikamatkalla ja viestissä. Vuonna 2000 normaalimatkan nimi muutettiin pitkäksi matkaksi. Sprinttisuunnistuksessa kilpailtiin ensimmäisen kerran vuonna 2005. Samalla pikamatka korvattiin keskimatkalla. Viestisuunnistuksessa kilpaillaan kolmen suunnistajan joukkueilla.

Nykyiset kilpailumatkat ovat:
* pitkä matka
* keskimatka
* sprintti
* viesti

## Kilpailupaikkakunnat

## Pitkä matka

Vuoteen 2000 saakka pitkästä matkasta käytettiin nimeä normaalimatka.

### Miehet

### Naiset

## Pikamatka

### Miehet

### Naiset

## Keskimatka

### Miehet

### Naiset

## Sprintti

### Miehet

### Naiset

## Viesti

### Miehet

### Naiset

## Lähteet
* Tulokset Kansainvälisen Suunnistusliiton sivuilla
Reine Brynolfsson

**Reine Brynolfsson** (s. 15. tammikuuta 1953 Göteborg) on ruotsalainen näyttelijä.

Brynolfsson on esiintynyt useissa ruotsalaisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa 1980-luvulta lähtien. Hän on yksi Ruotsissa töitä tekevän brittiohjaaja Colin Nutleyn luottonäyttelijöistä ja näyttelee muun muassa tämän elokuvissa *[[Enkelten talo]]* (1992), *Viimeinen tanssi* (1993) ja *Uutispommi* (2001). Brynolfsson on näytellyt myös kansainvälisissä yhteistuotannoissa, kuten Bille Augustin Victor Hugo -filmatisoinnissa *[[Kurjat (vuoden 1998 elokuva)|Kurjat]]* (1998) ja islantilaisessa viikinkielokuvassa *[[Korpin varjossa]]* (1988).
Rusorahkasammal

**Rusorahkasammal** (*Sphagnum rubellum*) on sammallaji. Se kuuluu *[[Sphagnaceae]]*-heimoon ja rahkasammalten sukuun. Rusorahkasammalta esiintyy koko Suomessa pohjoisinta Lappia ja Lapin kolmiota lukuun ottamatta. Se on uhanalaisuusluokittelussa elinvoimainen. Yleisväriltään rusorahkasammal on ruskeanpunaista.

## Lähteet
Jarmila Nygrýnová

**Jarmila Strejčková** (o.s. **Nygrýnová**, 15. helmikuuta 1953 Plzeň, Tšekkoslovakia – 5. tammikuuta 1999) oli tšekkoslovakialainen pituushyppääjä. Hän saavutti kuusi EM-mitalia sisäradoilla sekä yhden EM-mitalin ulkoradoilla.

Jarmila Nygrýnová sijoittui kahdeksan kertaa peräkkäin vuosina 1972–1979 sisäratojen EM-kilpailuissa neljän parhaan joukkoon pituushypyssä. Grenoblessa 1972 hän saavutti pronssia tuloksella 639&nbsp;cm ja Rotterdamissa 1973 hopeaa tuloksella 630&nbsp;cm. Göteborgissa 1974 oli neljäs tuloksella 638&nbsp;cm ja Katowicessa 1975 jälleen neljäs tuloksella 626&nbsp;cm. Münchenissä 1976 hän saavutti hopeaa tuloksella 657&nbsp;cm. Kultaa hän voitti San Sebastiánissa 1977 tuloksella 663&nbsp;cm ja Milanossa 1978 tuloksella 662&nbsp;cm. Wienissä 1979 hän saavutti vielä hopeaa tuloksella 642&nbsp;cm.

Pituushypyn ulkoratojen loppukilpailuissa Nygrýnová kilpaili seitsemän kertaa. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui 12:nneksi tuloksella 624&nbsp;cm. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän sijoittui 11:nneksi tuloksella 628&nbsp;cm. Montréalin 1976 olympialaisissa hän oli kuudes tuloksella 654&nbsp;cm (loppukilpailun hypyt: 604 – 615 – 654 – 0 – 636 – 650). Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän saavutti pronssia tuloksella 669&nbsp;cm. Moskovan 1980 olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 683&nbsp;cm (loppukilpailun hypyt: 679 – 646 – 638 – 683 – 671 – 676). Strejčková-nimisenä hän sijoittui Ateenan EM-kilpailuissa 1982 kymmenenneksi tuloksella 643&nbsp;cm ja Helsingin MM-kilpailuissa 1983 vielä kymmenenneksi tuloksella 656&nbsp;cm. Helsingissä hän osallistui myös 4 × 100 metrin viestijuoksuun, jossa Tšekkoslovakian joukkue sijoittui kahdeksanneksi ajalla 43,78&nbsp;s.

Nygrýnová voitti Rooman universiadeissa 1975 kultaa tuloksella 648&nbsp;cm.

## Lähteet
* 
* 
* 
* 
*
Bianca Ghelber

**Bianca Ghelber** (ent. **Ghelber-Perie**, o.s **Perie**, s. 1. kesäkuuta 1990) on romanialainen moukarinheiton Euroopan-mestari.

Ghelber hallitsi moukarinheittoa nuorten arvokilpailuissa. Hän voitti lajinsa alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2005 ja 2007, alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2006 ja 2008, alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuosina 2007 ja 2009 sekä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Hän sai pronssia universiadeissa 2011.

Osakan MM-kilpailuissa 2007, Pekingin olympialaisissa 2008 ja Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän ei selviytynyt loppukilpailuun. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui neljänneksi. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 72,04 m. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 67,24 m. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon olympialaisissa 2012. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli kahdeksas. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui seitsemänneksi. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017, Berliinin EM-kilpailuissa 2018 ja Dohan MM-kilpailuissa 2019. Tokion olympialaisissa vuonna 2021 ja Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kuudenneksi. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Münchenissä 2022 tuloksella 72,72. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli seitsemäs. Hän karsiutui loppukilpailusta Rooman EM-kilpailuissa 2024. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän oli yhdeksäs. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän karsiutui loppukilpailusta.

Ghelberin ennätys moukarinheitossa on 74,18 metriä vuodelta 2021.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Jörg Freimuth

**Jörg Freimuth** (s. 10. syyskuuta 1961 Rathenow, Brandenburg, Saksan demokraattinen tasavalta) on entinen itäsaksalainen korkeushyppääjä.

Freimuth saavutti 19-vuotiaana Moskovan 1980 olympialaisten korkeushypyssä pronssia tuloksella 231&nbsp;cm. Sisäratojen EM-kilpailuissa 1981 Grenoblessa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 219&nbsp;cm. Hän lopetti uransa jo vuonna 1982. Ennen korkeushyppyuraansa hän kilpaili kymmenottelussa, jonka parissa hänen kaksosveljensä Uwe Freimuth jatkoi pidempään.

## Lähteet

* 
* 
*
Tennis kesäolympialaisissa 1896 – miesten kaksinpeli

**Miesten [[Tennis|tenniksen]] kaksinpeli [[Kesäolympialaiset 1896|kesäolympialaisissa 1896]]** käytiin 8. &ndash; 11. huhtikuuta. Kuusitoista ilmoittautunutta jaettiin cup-muotoiseen kaavioon, mutta lopulta vain 13 osallistui. He edustivat kuutta eri valtiota. Suurin osa alkuotteluiden tuloksista ei ole tiedossa. Turnauksen voitti Yhdistyneen kuningaskunnan John Pius Boland.

## Kaavio

## Sijoitukset

## Lähteet
Henry Lauterbach

**Henry Lauterbach** (s. 22. lokakuuta 1957 Buttstädt, Thüringen, Saksan demokraattinen tasavalta) on entinen itäsaksalainen yleisurheilija, joka päälajinsa korkeushypyn rinnalla kilpaili myös pituushypyssä.

Lauterbach karsiutui Montréalin 1976 olympialaisten korkeushypyn loppukilpailusta tuloksella 213&nbsp;cm. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 226&nbsp;cm. Wienin EM-hallikilpailuissa 1979 hän oli kuudes tuloksella 221&nbsp;cm. Moskovan 1980 olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 229&nbsp;cm. Uransa ainoan arvokisamitalin hän saavutti kakkoslajissaan pituushypyssä Milanon EM-hallikilpailuissa 1982 voittamalla kultaa tuloksella 786&nbsp;cm. 

Lauterbachin uran parhaat tulokset olivat korkeushypyssä 230&nbsp;cm vuonna 1978 sekä pituushypyssä 835&nbsp;cm vuonna 1981.

## Lähteet
* 
* 
* 
*
Frank Paschek

**Frank Paschek** (s. 25. kesäkuuta 1956 Bad Doberan, Mecklenburg-Etu-Pommeri, Saksan demokraattinen tasavalta) on entinen itäsaksalainen pituushyppääjä.

Paschek voitti vuonna 1979 Moskovan spartakiadeissa kultaa tuloksella 825&nbsp;cm. Berliinissä 28. toukokuuta 1980 hän hyppäsi Itä-Saksan ennätyksen 836&nbsp;cm, jonka Lutz Dombrowski ylitti vajaat kuusi viikkoa myöhemmin. Moskovan 1980 olympialaisissa Paschek saavutti hopeaa tuloksella 821&nbsp;cm (loppukilpailun hypyt: 781 – 821 – 0 – 0 – 785 – 794). Hän hävisi Dombrowskille 33 senttimetrillä.

## Lähteet
* 
*
Valeri Pidlužni

**Valeri Vasiljovitš Pidlužni** (, , 22. elokuuta 1952 Donetsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto – 4. lokakuuta 2021) oli ukrainalainen, Neuvostoliittoa edustanut pituushyppääjä, joka saavutti urallaan olympiapronssia ja Euroopan-mestaruuden.

Podlužni sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 1971 kymmenenneksi tuloksella 768&nbsp;cm. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 772&nbsp;cm. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän saavutti uransa ainoan arvokisavoiton; hän voitti kultaa tuloksella 812&nbsp;cm. Montréalin 1976 olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 788&nbsp;cm, jonka hän hyppäsi toisella hyppykierroksella. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän oli kuudes tuloksella 789&nbsp;cm. Moskovan 1980 olympialaisissa hän saavutti pronssia tuloksella 818&nbsp;cm. Hänen ensimmäiset hyppynsä kantoivat 807, 808 ja 797&nbsp;cm, ja hän oli kolmen kierroksen jälkeen kilpailussa kuudentena. Neljännellä kierroksella hän hyppäsi parhaan tuloksensa 818&nbsp;cm, viides hyppy oli yliastuttu ja kuudennella hypyllä oli mittaa 782&nbsp;cm.

Sisäratojen EM-kilpailuissa Podlužni sijoittui neljänneksi Göteborgissa 1974 tuloksella 797&nbsp;cm sekä saavutti hopeaa Münchenissä 1976 tuloksella 779&nbsp;cm ja Wienissä 1979 tuloksella 786&nbsp;cm.

Podlužni voitti universiadimestaruuden Moskovassa 1973 tuloksella 815&nbsp;cm ja Méxicossa 1979 tuloksella 816&nbsp;cm.

## Lähteet
* 
* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Ildikó Szabó

**Ildikó Erdélyi** (o.s. **Szabó**, s. 19. heinäkuuta 1955 Vásárosnamény, Unkari) on entinen unkarilainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pituushyppy.

Ildikó Szabó sijoittui Rooman EM-kilpailuissa 1974 pituushypyssä yhdeksänneksi tuloksella 632&nbsp;cm. Montréalin 1976 olympialaisissa hän oli viides tuloksella 657&nbsp;cm (loppukilpailun hypyt: 651 – 651 – 657 – 640 – 647 – 0). Montréalissa hän osallistui myös 200 metrin juoksuun ja karsiutui alkuerissä. Hän saavutti sisäratojen EM-kilpailuissa hopeaa San Sebastiánissa 1977 tuloksella 655&nbsp;cm ja Erdélyi-nimisenä Milanossa 1978 tuloksella 649&nbsp;cm. 

## Lähteet
* 
* 
* 
*
Kari Fall

**Kari Fall** (s. 5. maaliskuuta 1943 Helsinki) on suomalainen laulaja. Hän on urallaan laulanut monipuolisesti jazzia, iskelmää ja rokkia.

Fall asui lapsuudessaan Argentiinassa, josta perhe palasi Suomeen vuonna 1952. Tämän jälkeen Fall lauloi pari vuotta Cantores Minores -poikakuorossa. Vuonna 1958 hän perusti ensimmäisen yhtyeensä yhdessä Teemu Hauta-ahon ja Seppo ”Paroni” Paakkunaisen kanssa. Vuonna 1960 Fall voitti kaksi laulukilpailua: iskelmälaulun SM-kisojen englanninkielisen sarjan ja rockin SM-kilpailut. Ensisingle PSO:lle ”Kuiskaile hiljaa” ilmestyi vielä samana vuonna. Vuosikymmenen alussa Fall keikkaili Leo Lindblomin ja Reino Lehtevän orkestereissa. Vuonna 1965 hän perusti Jorma Tommolan ja Alpo Jussilan kanssa kantrilauluyhtyeen Me kolme, jolta ilmestyi pari singleä. Vuonna 1966 Fall perusti oman yhtyeensä, Kari Fall Syndikaatin, jonka varsin nimekäs miehistö soitti popjazzia ja tijuana-musiikkia. Tämän kokoonpanon jälkeen tuli Explosion Brass, joka esiintyi muun muassa Tapani Kansan taustaorkesterina. Tämän jälkeen Fall alkoi kiertää ravintoloita (muun muassa InterContinental) yökerholaulajana erityisesti yhdessä Miso Misicin kanssa, joskus vieraana esiintyi myös Monica Aspelund.  Vuonna 1973 ilmestyi Fallin single ”En pidättää mä voi”/”Kaikki muuttuu” (RCA Victor YFPA 1-604).

Vuonna 1975 Fall osallistui Suomen euroviisukarsintoihin Kaj Backlunin sävellyksellä ja Monica Aspelundin sanoituksella ”Maailman tie”. Vuonna 1977 hän oli mukana Euroviisuissa Monica Aspelundin taustakuorossa. InterContinental-kauden jälkeen Fallista tuli Kalastajatorpalla esiintyneen Teuvo Nummelan orkesterin solisti. Tämä työ jatkui vuoteen 1986. Tämän jälkeen Fall on esiintynyt useiden jazz- ja big band- kokoonpanojen solistina. MTV:n *[[BumtsiBum]]*-ohjelmassa hän on esiintynyt pari kertaa. Vuonna 1999 häneltä ilmestyi omakustanne-CD *Everybody Loves Somebody*. Kesällä 2009 Suomen Big Band Yhdistys, Suomen Jazz & Pop Arkisto ja Imatra Big Band Festival valitsivat Fallin 17. jazzlegendaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kari Fall TopViihteen sivuilla 
* Kari Fall esittää Sixteen Tons -laulun Kuukauden suosituissa vuonna 1965 (Ylen Elävä arkisto)
Sinimonarkki

**Sinimonarkki** (*Hypothymis azurea*) on Aasian etelä- ja itäosissa tavattava monarkkeihin kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö

Kooltaan sinimonarkki on 16&nbsp;cm. Koiras on päästään, selästään, siivistään ja pyrstöstään kirkkaan sininen. Koiraan päälaella on musta täplä ja kurkussa kulkee musta poikkijuova. Koiraan vatsa on väriltään valkoinen. Naaras on hieman vaaleampi ja naaraan siivet ovat väritykseltään ruskat. Sinimonarkkinaaraalta puuttuvat myös koiraan musta päälaki ja kurkun juova.

## Levinneisyys ja elinympäristö

Sinimonarkkia tavataan alueelta, joka ulottuu Nepalista ja Intiasta Sri Lankaan, Indonesiaan, Taiwaniin ja Filippiineille. Sinimonarkit elävät monenlaisissa metsäympäristöissä muun muassa vuoristometsissä, sademetsissä, bambumetsissä ja jokilaaksoissa. Lajia tavataan vuoriston juurelta aina 1&nbsp;200 metrin korkeuteen merenpinnasta.

## Elintavat ja ravinto
Sinimonarkit elävät yleensä yksin tai pareittain ja muodostavat usein sekaparvia yhdessä muiden lintujen kanssa. Pesimäkausi lajilla on huhtikuusta elokuuhun. Kuppimainen pesä rakennetaan sammalista oksan haarukkaan. Naaras munii kolmesta neljään munaa.

Sinimonarkit syövät ainoastaan hyönteisiä. Laji onkin taitava pyydystämään lentäviä hyönteisiä ilmasta.

## Lähteet
And the Lefthanded

**And The Lefthanded** on suomalainen vuonna 1994 perustettu rockyhtye. Yhtye tunnettiin aiemmin nimellä **Larry and the Lefthanded**, mutta kitaristi Larry Guitarin erottua yhtyeestä vuonna 1999 nimi muutettiin nykyiseen muotoon. Jäsenistä Mikko Viljakainen ja Timo Kaukolampi tunnetaan myös  -yhtyeestä.

## Diskografia
### Larry and the Lefthanded
* 
* 
* 

### EP:t
* 
* 
* 

### Singlet
* ”Älä peräänny!!” (1995, mukana M.A. Numminen)
* ”All Alright! (1995, Trash Can/Demolition Derby)
* ”Johnny the Void (1997, Bad Afro/Trash Can)
* ”Dance Me Me” (1997, Texicalli)
* ”Dagger of Love” (1997, Texicalli)
* ”Walking on Mirror” (2000, Lefta)

### Kokoelmilla
* 

## Aiheesta muualla
*Yhtyeen MySpace-sivu
*And the Lefthanded PhinnWebissä
*Finnmusic.net
Vesa Nuotio

**Vesa Nuotio** (s. 16. marraskuuta 1941 Helsinki) on suomalainen muusikko, juontaja ja televisio-ohjaaja. Hänen yhtyeitään ovat olleet muun muassa Finn Trio ja Alan Miehet. Lisäksi hän ollut jäsenenä Kivikasvot-ryhmässä. Nuotio on työskennellyt myös Yleisradiossa, MTV3:lla ja videotuotannon yrittäjänä.

Vesa Nuotion isä oli laulaja ja kuoronjohtaja Auvo Nuotio (1917–1985).

Vesa Nuotio opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa sekä toimi kameramiehenä TV1:ssä 1963–1968 ja sittemmin toimittajana TV1:n ajanvietetoimituksessa. Hänen tuottamansa ja ohjaamansa *Muscle and Blood* edusti Suomea Montreux'n Kultainen ruusu -kilpailussa 1970.  Yhdessä Pertti Reposen kanssa Nuotio tuotti ja osin käsikirjoitti Yleisradiolle 1970-luvun alussa sketsisarjat *[[Ilkamat]]*, *[[Ällitälli]]*, *[[Leo Lastumäen musikaalinen tunti]]* ja *[[Merirosvoradio (televisiosarja)|Merirosvoradio]]*. Vuonna 1976 Nuotio siirtyi MTV:lle ohjaajaksi ja teki muun muassa *[[Iltalintu]]*-ohjelmaa. Hän ohjasi 1980-luvun alussa televisiosarjoja *[[Valehtelijoiden klubi]]* ja *[[Ollaan kuin kotonanne]]*. Lisäksi hän ohjasi *[[Kivikasvot Show]]* -ohjelmat vuosina 1980–1985 ja oli itse Kivikasvojen jäsenenä vuonna 1989.

Nuotiolla todettiin vuonna 2015 maksasyöpä, joka leikattiin. Tällöin häneltä löydettiin lisäksi kirroosi. Maksasyövän uusiuduttua hän sai maksansiirron.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Esittely Hely Ry:n sivuilla
Sound of Silver

**Sound of Silver** on LCD Soundsystemin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 12. maaliskuuta 2007.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut James Murphy, ellei toisin mainita.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Metacritic: 86/100
* AllMusic: 
* Entertainment Weekly: A–
* Pitchfork: 9.2/10
* Rolling Stone: 
* Soundi: 

## Lähteet
Joe Halpin

**Joe Halpin** on brittiläissyntyinen elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja, joka siirtyi myöhemmin Yhdysvaltoihin. Hän on syntyisin Lutonista, Englannista. Useimmissa elokuvissa hän on tehnyt yhteistyötä Steven Seagalin kanssa. Halpinin genrejä ovat toiminta, jännitys, draama ja kauhu.

## Tuotanto
* *[[Clementine]]* (2004) (sivurooli)
* *[[Black Dawn]]* (2005) (sivurooli)
* *[[Into the Sun]]* (2005) (käsikirjoitus)
* *[[Palkkasoturi (vuoden 2006 elokuva)|Palkkasoturi]]* (*Mercenary for Justice*, 2005) (käsikirjoittaja)
* *[[Shadow Man]]* (2006) (käsikirjoittaja)
* *[[Attack Force]]* (2006) (käsikirjoittaja ja tuottaja)  
* *Walking Tall: Lone Justice* (2007) (käsikirjoittaja)
* *[[Flight of Fury]]* (2007) (käsikirjoittaja ja tuottaja)
* *[[Urban Justice]]* (2008) (tuottaja) 
* *Intervention* (2008) (käsikirjoittaja) 
* *[[Pistol Whipped]]* (2008) (tuottaja) 
* *[[Steven Seagal: Amerikan seriffi]]* (*Steven Seagal: Lawman*) (2009) (TV-ohjelman tuottaja) 
* *[[Against the Dark]]* (2009) (tuottaja)
* *[[The Keeper (vuoden 2009 elokuva)|The Keeper]]* (2009) (tuottaja)
* *[[Born to Raise Hell]]* (2010) (käsikirjoittaja)
* *[[True Justice]]* (2011) (käsikirjoittaja)

## Aiheesta muualla
*
Thomas Ayres

**Thomas Ayres** (1828–1913) oli Englannissa syntynyt ja Etelä-Afrikassa vaikuttanut lintutieteilijä.

Ayres muutti vanhempiensa kanssa Nataliin 1850. Täällä hän ryhtyi ammattimaiseksi lintujen keräilijäksi. Vuonna 1865 hän muutti Potchefstroomiin Etelä-Afrikkaan, jossa hän veljensä Jack Ayresin kanssa jatkoi metsästystä ja eläinkauppaa. Hän tutustui anglikaanisen kirkon arkkidiakoniin Robertsiin ja koulutti tämän pojasta Austin Robertsista maineikkaan lintutieteilijän.

Ayresin kunniaksi on nimetty afrikanpikkukotka (*Hieraaetus ayresii*), pilkkarääkkiäinen (*Sarothrura ayresi*) ja päristäjäherttu (*Cisticola ayresii*).

## Lähteet
* Wildwatch.com
Keoni Waxman

**Keoni Waxman** (s. 30. kesäkuuta 1968 Honolulu) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja sekä -tuottaja. Hän on saanut Mystfestin parhaan elokuvan palkinnon vuonna 1995 elokuvasta I Shot a Man in Vegas. Hän on käyttänyt vaihtoehtoista nimeä Darby Black.

## Tuotanto
* *Almost Blue* (1992) (ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja)
* *[[I Shot a Man in Vegas]]* (1995) (ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja)
* *Countdown* (1996) (ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja)
* *[[Sweepers]]* (1998) (ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja) 
* *[[The Highwayman]]* (2000) (ohjaaja ja tuottaja)
* *[[Intrepid (elokuva)|Intrepid]]* (2000) (käsikirjoittaja)
* *[[Hostage Negotiator]]* (2001) (ohjaaja ja tuottaja)
* *[[Lost Treasure]]* (2003) (käsikirjoittaja) 
* *[[Shooting Gallery (elokuva)|Shooting Gallery]]* (2005) (ohjaaja ja tuottaja) 
* *[[The Suspect]]* (2005) (ohjaaja ja tuottaja)
* *Amber's Story* (2006) (ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja) 
* *Anna Nicole* (*The Anna Nicole Smith Story*) (2007) (ohjaaja ja tuottaja)
* *Unthinkable* (2007) (ohjaaja ja tuottaja) 
* *[[The Keeper (vuoden 2009 elokuva)|The Keeper]]* (2009) (ohjaaja ja tuottaja) 
* *[[A Dangerous Man]]* (2009) (ohjaaja ja käsikirjoittaja)
* *[[Hunt to Kill]]* (2010) (ohjaaja)
* *[[True Justice]]* (2011) (ohjaaja)
* *[[Maximum Conviction]]* (2012) (ohjaaja)

## Aiheesta muualla
*
Kadonneen jäljillä

**Kadonneen jäljillä** on suomalainen tositelevisiosarja, jota esitettiin MTV3-kanavalla neljä tuotantokautta vuosina 2009–2014. Ohjelmaa on syksystä 2016 alkaen esitetty Nelosella kolmen tuotantokauden verran. Sarja perustuu alankomaalaiseen formaattiin *Spoorloos*, joka on saavuttanut suuren suosion maailmalla. Ohjelmassa autetaan etsimään maailmalle kadonnutta henkilöä, jonka ohjelmaan osallistunut haluaa löytää.

MTV3 esitti 9. marraskuuta 2010 alkaen sarjan yhdysvaltalaista versiota nimellä *Kadonneen jäljillä USA*.

Sarjan tunnuskappale ja muu musiikki olivat neljällä ensimmäisellä tuotantokaudella Ville Pusan ja Kalle Torniaisen käsialaa.

## Esittäminen
Jenni Pääskysaaren juontama ensimmäinen tuotantokausi esitettiin syys–marraskuussa 2009. Kausi sisälsi 12 jaksoa. Sarja palkittiin ensimmäisen kauden esittämisen jälkeen Venla-palkinnolla vuoden 2009 parhaana kotimaisena tosi-tv-sarjana.

Sarjan toisen tuotantokauden avausjakso esitettiin 31. elokuuta 2010. Sarjan katsojaluvut kasvoivat huomattavasti toisella tuontantokaudella. Finnpanelin mittausten mukaan kauden viides jakso keräsi keskimäärin 813&nbsp;000 katsojaa, mikä teki ohjelmasta yhden MTV3:n suosituimmista. Toinen tuotantokausi palkittiin Kultaisella Venlalla vuoden 2010 parhaana realityohjelmana.

18. tammikuuta 2011 esitettiin erikoisjakso "*Miten tarina jatkui?*", jossa nähtiin ensimmäiseltä ja toiselta tuotantokaudelta kadonneita ihmisiä etsineitä henkilöitä. Ohjelmassa nähtiin, miten heidän elämänsä on muuttunut ja onko yhteys löytyneisiin läheisiin säilynyt.

Sarjan kolmas tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla keväällä 2012. Kausi sisälsi yhteensä kymmenen jaksoa, joista puolet juonsi Jenni Pääskysaari ja puolet Antero Vartia. Sarjan neljäs tuotantokausi alkoi MTV3-kanavalla 19. maaliskuuta 2014. Kaudella Jenni Pääskysaaren korvasi Eva Kela, joka juonsi puolet jaksoista ja puolet Antero Vartia.

Sarja siirtyi Nelosen ohjelmistoon seuraavalla kaudella ja sen juontajaksi tuli Anni Hautala. Haku ohjelmaan käynnistyi huhtikuussa 2016 ja ohjelman esittäminen vielä saman vuoden syyskuussa. Kuudennella kaudella ohjelman juonsi Ellen Jokikunnas.

## Jaksot
### 1. tuotantokausi (2009)

### 2. tuotantokausi (2010)

### 3. tuotantokausi (2012)

### 4. tuotantokausi (2014)

### 5. tuotantokausi (2016)

### 6. tuotantokausi (2018)

### 7. tuotantokausi (2019)

## Sarja muualla maailmassa
* *[[Australia]]*: Australiassa sarjaa esitetään nimellä *Find My Family*. Sarja kerää yli kaksi miljoonaa katsojaa per jakso.
* *[[Ruotsi]]*: Ruotsissa sarjaa esitetään nimellä *Spårlöst*.
* *[[Yhdysvallat]]*: Yhdysvalloissa ABC-kanava esitti ohjelmasta yhden kauden vuonna 2009 nimellä *Find My Family*.
* *[[Viro]]*: Virossa sarjaa esitetään nimellä *Sind otsides* ().
* *[[Saksa]]*: Saksassa formaatista on tehty kaksi versiota nimillä *Julia Leischik sucht* (suom. *Julia Leischik etsii*) ja *Vermisst* (suom. *Kadoksissa*).

Sarjaa on esitetty lisäksi Espanjassa, Tanskassa, Belgiassa ja Puolassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kadonneen jäljillä -sarjan kotisivut (MTV)
*Kadonneen jäljillä -sarjan kotisivut (Nelonen)
Stig Fransman

**Stig Holgersson Fransman** (30. toukokuuta 1934 Helsinki – 1. tammikuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja laulaja. 

Stig Fransman opiskeli ylioppilaaksi päästyään ensin opettajakorkeakoulussa vuosina 1955–1957 ja sitten Suomen teatterikoulussa 1957–1959. Vuonna 1961 Fransmanista tuli Helsingin Kaupunginteatterin vakituinen näyttelijä. Tämä työ jatkui vuoden 1994 eläkkeelle jäämiseen saakka. Hän näytteli 1960-luvun alussa muutamissa elokuvissa. Vuoden 1962 elokuvassa *[[Ihana seikkailu]]* hän esitti miespääosaa vastanäyttelijänään Pirkko Mannola. 1980-luvulta lähtien hänellä oli rooleja useissa elokuvissa ja myös televisiosarjoissa *[[Tähtitehdas]]* ja *[[Hovimäki]]*.

Fransman levytti ensimmäisen singlensä ”Elämäni tarina”/”Ota tai jätä” (Rytmi) toukokuussa 1958. Vuonna 1962 hän levytti neljä singleä RCA-levymerkille ja oli mukana vuoden 1964 euroviisukarsinnoissa kappaleella ”Unen ihme”.

Stig Fransman oli käyrätorvitaiteilija Holger Fransmanin poika. Hän oli naimisissa näyttelijä Heidi Krohnin kanssa. Myös heidän tyttärensä Sanna Fransman on näyttelijä.

Fransman on haudattu Kaartin hautausmaalle Helsinkiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Stig Fransmanin muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''.
Punavatsakotka

**Punavatsakotka** (*Lophotriorchis kienerii*) on aasialainen kotkalaji.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 46–61&nbsp;senttiä ja siipien kärkiväli 105–140&nbsp;senttiä. Punavatsakotka on kotkaksi pienikokoinen. Sen vatsapuolen ja jalkojen höyhenpeite on punaruskea, selkä ja päälaki mustat ja otsa valkoinen. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, *kienerii* ja *formosus*.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Punavatsakotkat elävät trooppisessa Aasiassa Intian niemimaalla, Sri Lankassa, Kaakkois-Aasiassa, Filippiineillä ja läntisessä Indonesiassa. Sen elinympäristön ala on 1–10&nbsp;miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on vähintään 10&nbsp;000&nbsp;yksilöä. Punavatsakotka elää metsissä.

## Lisääntyminen
Risupesä rakennetaan korkealle, jopa 25–30&nbsp;metriin, puuhun ja naaras munii yhden munan.

## Ravinto
Punavatsakotkat saalistavat keskikokoisia lintuja ja pieniä jyrsijöitä.

## Lähteet
Rafael Sperafico

**Rafael Sperafico** (22. huhtikuuta 1981 Toledo, Paraná – 9. joulukuuta 2007 São Paulo) oli brasilialainen autourheilija. Hän oli Ricardo ja Rodrigo Speraficon serkku ja sukua myös Alexandre Speraficolle.

## Ura

### Barber Dodge

Sperafico kilpaili Yhdysvaltain Barber Dodge -sarjoissa vuodesta 2000 vuoteen 2002, sijoittuen mestaruussarjassa toiseksi viimeisenä vuotenaan.

### Euro F3000

Sperafico siirtyi Eurooppaan kilpaillakseen Euro Formula 3000 -sarjassa, missä hän sijoittui mestaruussarjassa viidenneksitoista kahdella pisteellä. Näin ollen hän seurasi sukulaistensa Ricardon, Rodrigon ja Alexandren jalanjälkiä, jotka kaikki aikaisemmin olivat kilpailleet Formula 3000 -sarjassa.

### Renault Clio Cup

Vuonna 2006 Sperafico otti osaa Renault Super Clio Cup Braziliin, tullen maailmanmestaruussarjassa loppupisteissä neljänneksi.

## Kuolema

9. joulukuuta 2007, Sperafico ajoi *Stock Car Light* -kilpailussa Interlagosin radalla kauden finaalissa tärkeässä Stock Car Brasilin -mestaruussarjassa, jossa hänen serkkunsa, Ricardo ja Rodrigo, molemmat olivat kilpailleet. Kisan kuudennella kierroksella Sperafico menetti autonsa hallinnan nopeassa vasemmalle kääntyvässä mutkassa välittömästi ennen loppusuoran alkua ja ajautui kohti radan oikealla puolella olevaa vallia suurella nopeudella. Iskun voimasta auto ajautui takaisin radalle, missä se kolaroi Renato Russon kanssa ja aloitti ketjukolarin, johon joutui monta muuta kuljettajaa. Kilpailu keskeytettiin ja kilpailun lääkintähenkilöt tulivat törmäyspaikalle nopeasti, mutta Sperafico oli jo kuollut vakaviin päävammoihin. Russo kärsi myös vakavista päähän kohdistuneisiin vammoihin ja hänet vietiin sairaalaan. Russo oli vakavassa, mutta vakaassa terveydentilassa. Onnettomuus tapahtui Curva do Cafe -mutkassa varikkoaluetta lähestyttäessä, jossa ei ollut paljoa tilaa ulosajolle.

Muilta kuljettajilta jouduttiin hoitamaan pieniä vammoja. Russo pääsi sairaalasta 17. joulukuuta 2007. 
Samana päivänä Speraficon serkku, Rodrigo, sijoittui vuoden 2007 Stock Car Brasilin mestaruussarjassa toiseksi

## Lähteet
Ivan Regen

**Ivan Janez Regen**, myös **Johann Regen** (9. joulukuuta 1868, Lajše &ndash; 27. heinäkuuta 1947, Wien) oli slovenialainen biologi, joka tunnetaan parhaiten bioakustiikan tutkimuksestaan. 

Regen kiinnostui lapsena hyönteisten aikaansaamista äänistä. Regenin perheellä ei ollut varaa kustantaa hänen koulutustaan, mutta hän sai paikalliseen seminaariin stipendin ja säästi tarpeeksi maksaakseen lukukausimaksut Wienin yliopistossa. Hän opiskeli luonnonhistoriaa ja valmistui tohtoriksi vuonna 1897. Hän aloitti työnsä lukion professorina ensin Wienissä, sitten Hranicessa, mutta palasi lopulta Wieniin, jossa hän työskenteli kunnes siirtyi eläkkeelle vuonna 1918.

Opettajan työn ohella Regen teki myös eläinten fysiologian tutkimusta ja oli yksi ensimmäisistä ulkomailla työskennelleistä tutkijoista ensimmäisen maailmansodan päättymisen jälkeen. Hän tutki hepokattien ja sirkkojen tapaa tuottaa ääntä ja osoitti, että hyönteiset reagoivat muiden yksilöiden aiheuttamiin akustisiin ärsykkeisiin. Regen sai myös hyönteiset reagoimaan keinotekoisesti aiheutettuihin ääniin. Myöhemmin hän osoitti, että hyönteisten kuulo riippuu ehjästä täryontelosta. Regen oli ensimmäinen, joka kuvasi miten hyönteisten kuulo toimii. Tämän vuoksi häntä pidetään bioakustiikan keksijänä. Regen tutki myös hyönteisten hengitystä, talvihorrosta sekä hyönteisten värin muodostumista.

Regenin suurin tutkimustyö oli niin sanottu ”geobiologinen laboratorio”, joka oli suuri terraario. Hän käytti laboratoriota erityisesti sen tutkimiseen, miten hyönteisten käyttävät ääntä suunnistuksessa.

Hän työskenteli yksityisenä tutkijana vuodesta 1911 lähtien, mutta säilytti yhteyden Sloveniaan tukemalla useita paikallisia yhteisöjä ja luomalla sloveeninkielistä sanastoa tutkimusalalleen. Vuonna 1921 häntä pyydettiin Ljubljanan yliopiston professoriksi, mutta Regan kieltäytyi. Vuonna 1940 hänestä tuli Slovenian tiede- ja taideakatemian jäsen. Regan oli myös Slovenian luonnonhistorian yhdistyksen jäsen.
Pascal Dupuis

**Pascal Dupuis** (s. 7. huhtikuuta 1979 Laval, Quebec, Kanada) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija.
## Ura

Dupuis aloitti uransa QMJHL:n Rouyn-Noranda Huskiesissa. Hän pelasi neljä kautta QMJHL:ssä mutta ei tuona aikana onnistunut saamaan NHL-varausta. 18. elokuuta 2000 Dupuis teki sopimuksen NHL-seura Minnesota Wildin kanssa. Ensimmäisen Minnesota-sopimuskautensa Dupuis pelasi kuitenkin kokonaan IHL:n Cleveland Lumberjacksissa lukuun ottamatta neljää ottelua jotka hän pääsi pelaamaan NHL:ssä. 

Toisella ammattilaiskaudellaan 2001–2002 Dupuis pelasi jo vakituisesti NHL:ssä ja teki Minnesotassa 76:ssa ottelussa tehopisteet 15+12=27. Kaudella 2002–2003 Dupuis vakiinnutti lopullisesti paikkansa NHL:ssä tehtyään tehot 20+28=48 80:ssä ottelussa. 

Kaudella 2004–2005 Dupuis pelasi Sveitsin toisella sarjatasolla HC Ajoiessa koska .

Työsulun jälkeen Dupuis pelasi vielä yhden kokonaisen kauden Minnesotassa ennen kuin siirtyi kesken kauden 2006–2007 New York Rangersiin vaihdossa Adam Halliin. Dupuis ehti pelata Rangersissa vain 6 ottelua tehoilla 1+0 ennen kuin hänet kaupattiin Atlanta Thrashersiin vaihdossa Alex Bourretiin. 

26. helmikuuta 2008 Dupuis siirtyi Pittsburgh Penguinsiin ja oli auttamassa Pittsburghia Stanley Cup -finaaleihin, joissa Detroit Red Wings oli kuitenkin parempi voitoin 4–2. Kaudella 2008–2009 Dupuis pääsi juhlimaan Stanley Cupin voittoa Pittsburghissa kun finaaleissa kaatui edelliskauden finaalivastustaja Detroit voitoin 4–3. 

11. joulukuuta 2008 Dupuis teki NHL-uransa ensimmäisen hattutempun ottelussa New York Islandersia vastaan.

Dupuis pelasi Pittsburgh Penguinsissa lopulta yli puolet ammattilaisurastaan, yhdeksällä kaudella. Hän lopetti pelaajauransa joulukuussa 2015, kesken kauden 2015–2016, terveydellisistä syistä. Dupuis pelasi NHL-urallaan yhteensä 871 runkosarja- ja 97 pudotuspeliottelua. Pittsburghin voittaessa Stanley Cupin 2016, Dupuis puki kuitenkin pelipuvun vielä päälle ja hyppäsi jäälle, hän tiesi sen olevan hänen viimeinen kerta kun pukee ne kamat päälle. Hän pyysikin omaa nimeään Stanley Cup pokaaliin, jonka siihen sai.

## Tilastot

## Lähteet
*
### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Pascal Dupuis Jatkoaika.comissa