open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gotlannin allas

**Gotlannin allas** tai **Gotlanninmeri** on Itämeren laaja keskusallas Ruotsin ja Baltian maiden välissä. Se jaetaan kaikkiaan neljään altaaseen: itäiseen, läntiseen ja pohjoiseen Gotlannin altaaseen sekä Gdańskinlahteen.

Gotlannin altaan kolme osaa ympäröivät Ruotsille kuuluvaa Gotlannin saarta: 

* Itäinen Gotlannin allas* sijaitsee Gotlannin itäpuolella ja on kolmesta altaasta laajin. Sitä rajoittavat idässä Baltian maat ja [[Riianlahti]], etelässä [[Gdańskinlahti]], lännessä [[Bornholmin allas]] ja läntinen Gotlannin allas sekä pohjoisessa pohjoinen Gotlannin allas. Alueen syvin kohta on Gotlannin syvänne, 249&nbsp;m.
* *Läntinen Gotlannin allas* sijaitsee Gotlannin länsipuolella. Sitä rajoittavat lännessä ja pohjoisessa manner-Ruotsi ja etelässä [[Öölanti]]. Sen rannalla sijaitsevat [[Västervik]], [[Valdemarsvik]] ja [[Visby]]. Läntisen Gotlannin altaan alueella on Itämeren syvin kohta [[Landsortin syvänne]], 459&nbsp;m.
* *Pohjoinen Gotlannin allas'' sijaitsee Gotlannin pohjoispuolella. Se rajoittuu idässä Suomenlahteen, etelässä itäiseen Gotlannin altaaseen ja Riianlahteen, lännessä läntiseen Gotlannin altaaseen ja pohjoisessa Ahvenanmereen ja Saaristomereen.
Disaster Movie

**Disaster Movie** on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Elokuva parodioi muun muassa elokuvia *[[Iron Man (elokuva)|Iron Man]]*, *[[The Incredible Hulk]]*, *[[Lumottu]]*, *[[Hancock (elokuva)|Hancock]]*, *[[Alvin ja pikkuoravat (elokuva)|Alvin ja pikkuoravat]]*, *[[Sex and the City – Sinkkuelämää]]* ja *[[Kung Fu Panda]]*. 

## Vastaanotto
*Disaster Movie* sai lähestulkoon pelkästään negatiivisia arvosteluja. Rotten Tomatoes -sivuston 100 huonoimman 2000-luvun elokuvan listalla *Disaster Movie* on sijalla 22. Metacritic antoi elokuvalle vain 15&nbsp;% sadasta ja The Times-lehti nimesi elokuvan vuoden 2009 huonoimmaksi. Elokuva on ensimmäisenä Internet movie databasen 100 huonoimman elokuvan listalla.

## Lähteet
Mähkä

**Mähkä** eli **lettomähkä** (*Selaginella selaginoides*) on mähkäkasvien heimoon kuuluva pienikokoinen kellanvihreä erilaisitiöinen sanikkainen.

## Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen, sammalmaisen vaikutelman antava mähkä kasvaa 3–10 cm korkeaksi. Itiötähkättömät haarat ovat 2–3 cm pitkiä ja suikertelevat vaakasuorassa maanmyötäisesti. Tähkälliset haarat ovat pystyjä ja 3–10 cm pitkiä. Neljänä rivinä olevat lehdet ovat 1–3 mm pitkiä, kapeanpuikeita, harvaan hammaslaitaisia ja pehmeitä. Itiötähkät ovat yksittäin haarojen kärjissä. Itiölehdet ovat kapeanpuikeita ja kellertäviä. Tähkän alaosassa ovat isoitiöpesäkkeet ja yläosassa pikkuitiöpesäkkeet. Itiöpesäkkeet sijaitsevat lehtihangoissa. Mähkä itiöi Suomessa heinä-syyskuussa. Alkeisvarsikko on kaksikotinen, lehtivihreätön ja hyvin pieni. Se jää osittain tai kokonaan itiön seinän sisään.

## Levinneisyys
Mähkää tavataan pohjoisen pallonpuoliskon pohjoisosissa ja vuoristoalueilla. Euroopassa sitä kasvaa Britteinsaarten pohjoisosissa, Alpeilla, Karpaateilla, Kaukasuksella, Pyreneillä, Islannissa, suurimmassa osassa Fennoskandiaa sekä Pohjois-Venäjällä. Levinneisyysalue jatkuu laikuttaisena läpi Siperian pohjoisosien Alaskaan sekä Kanadan ja Yhdysvaltojen havumetsävyöhykkeelle. Keski- ja Itä-Euroopasta mähkästä tunnetaan lukuisia fossiililöytöjä.

Suomessa mähkää kasvaa jokseenkin yleisenä Kainuussa, Pohjois-Pohjanmaalla ja Lapissa. Harvinaisempana sitä tavataan Keski- ja Itä-Suomen pohjoisosissa sekä Ahvenanmaalla. Maan eteläosista laji on monin paikoin hävinnyt, muun muassa Etelä-Karjalasta, Satakunnasta ja Etelä-Hämeestä.

## Elinympäristö
Mähkä kasvaa letoilla, lettorämeillä, lettokorvissa, tihkupinnoilla, puronvarsissa, rannoilla sekä rehevillä tunturikankailla ja -niityillä. Joskus lajia tapaa myös niittytöyräillä ja pientareilla. Laji on kalkinsuosija. Suomessa mähkä on monin paikoin hävinnyt soiden kuivattamisen myötä.

## Lähteet
* *Oulun kasvit. Piimäperältä Pilpasuolle.* Toim. Kalleinen, Lassi & Ulvinen, Tauno & Vilpa, Erkki & Väre, Henry. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Norrlinia 11 / Oulun kaupunki, Oulun seudun ympäristövirasto, julkaisu 2/2005. Yliopistopaino, Helsinki 2005.
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
* *Ålands flora*. Toim. Hæggström, Carl-Adam & Hæggström, Eeva. Toinen laajennettu painos. Ekenäs Tryckeri, Ekenäs 2010.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2022: Mähkän eli lettomähkän levinneisyys Suomessa.
* Suomen Lajitietokeskus: Mähkä (lettomähkä) – ''Selaginella selaginoides''
*Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Mähkä (''Selaginella selaginoides'')
*ITIS: ''Selaginella selaginoides''
Tony Jaa

**Tony Jaa** (oik. **Japanom Yeerum**; s. 5. helmikuuta 1976 Surin, Thaimaa) on thaimaalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan toimintaelokuvista *[[Ong-bak]]* (2003) ja *[[The Protector (vuoden 2005 elokuva)|The Protector]]* (2005).

## Elokuvaura
### Sijaisnäyttelijänä
Tony Jaa aloitti elokuvissa esiintymisen aluksi sijaisnäyttelijänä. Hän työskenteli pitkään ohjaaja ja näyttelijä Panna Rittikrain Muay Thai Stunt -ryhmässä, joka oli erikoistunut tekemään erinäisiä stuntteja elokuviin ja televisiosarjoihin. Jaa oli muun muassa Sammo Hungin sijaisnäyttelijänä energiajuomamainoksessa, jossa hänet vaadittiin tekemään voltin norsun selkään syöksyhampaan kautta. Jaa esiintyi myös Robin Shoun sijasnäyttelijänä elokuvassa *[[Mortal Kombat 2 – hävitys]]*.

### Näyttelijänä
Jaa teki 1990-luvulla pääosin sivurooleja thaimaalaisissa toimintaelokuvissa. Sittemmin yhdessä ystävänsä Panna Rittikrain kanssa kaksikko kiinnostui tekemään muay boraniin liittyvää elokuvaa. Jaa harjoitteli neljä vuotta kyseistä kamppailulajia, joka on thainyrkkeilyn edeltäjä. Lopulta kaksikko teki lyhyen esittelyvideon, jota he esittelivät elokuvatuottajille. Lopulta tuottaja-ohjaaja Prachya Pinkaew kiinnostui ideasta ja työsti kaksikon kanssa elokuvan *[[Ong-bak]]* (2003). Se oli Tony Jaan ensimmäinen pääosarooli, ja elokuvasti tuli heti menestys Aasiassa. Kaksi vuotta elokuvan julkaisusta Pinkaew ohjasi myös Jaan seuraavan elokuvan *[[The Protector]]*, jossa Jaan esittämä hahmo yrittää saada takaisin varastetun norsunsa.

Maaliskuussa 2006 Jaa ilmoitti tekevänsä jatko-osan *Ong-bakille* nimeltään *[[Ong-bak 2]]*. Elokuva julkaistiin lopulta joulukuussa 2008. Elokuva sai hyvän vastaanoton Thaimaassa ja tuotti sen vuoden elokuvista eniten ja oli myös tuottavampi kuin Jaan edellinen elokuva *The Protector*. Jaa teki elokuvien välissä cameo-roolit elokuvissa *The Bodyguard* ja *The Bodyguard 2*. Lopulta 2010 julkaistiin Ong-bak-elokuvasarjan kolmas osa *[[Ong-bak 3]]*. Thaimaassa elokuva oli yksi tuottavimmista elokuvista kyseisenä vuotena. Se ei kuitenkaan loppujen lopuksi ollut taloudellinen menestys edelliseen osaan verrattuna. Elokuva sai myös pääosin länsimaissa negatiivisia arvioita. Kriitikoiden mielestä elokuva keskittyi liikaa buddhalaiseen filosofiaan toiminnan sijaan. Myöskään elokuvan käsikirjoitus ei ollut paras mahdollinen.

Muutama viikko *Ong-bak 3:n* ensi-illan jälkeen 28. toukokuuta 2010 Tony Jaan kerrottiin ryhtyneen buddhalaiseksi munkiksi Surinin temppeliin Thaimaassa. Hän kuitenkin jätti temppelin muutaman vuoden jälkeen ja palasi takaisin näyttelemisen pariin. Lokakuussa 2013 julkaistiin *The Protector 2,* jossa Jaan roolihahmo jatkoi norsunsa pelastamista. Ennen elokuvan ensi-iltaa ilmoitettiin myös Jaan osallistumisesta elokuvan *[[Fast & Furious 7]]* kuvauksiin.

### Yksityiselämä
Tony Jaa meni naimisiin pitkäaikaisen tyttöystävänsä Piyarat Chotiwattananontin kanssa 3.5.2012. Pariskunnalla on kaksi tytärtä.

## Lähteet
Jokiharjasluikka

**Jokiharjasluikka**, aikaisemmin **kellusluikka**, (*Isolepis fluitans*) on mätästävä ja hento vedessä kasvava kasvilaji. Sen lehdet ovat hyvin ohuita, rihmamaisia ja usein kelluvia. Lajin vanha tieteellinen nimi on *Scirpus fluitans*.

## Levinneisyys
Jokiharjasluikka kasvaa Pohjoismaissa melko harvinaisena Tanskassa, Etelä-Ruotsissa ja Etelä-Norjassa. Sitä ei tavata Suomessa. Euroopassa jokiharjasluikka esiintyy länsi- ja eteläosassa.

## Lähteet
* Arto Kurtto, Leena Helyranta: *Otavan värikasvio*, 2005, Otava, uudistettu laitos

### Viitteet
Seututie 807

**Seututie 807** on Siikalatvan Rantsilan taajamasta Paavolan, Ruukin ja Revonlahden taajamien kautta Siikajoenkylään johtava seututie. Tie erkanee Rantsilassa valtatieltä 4 ja risteää Paavolassa kantatien 86 ja Revonlahdella valtatien 8 kanssa. Tie päättyy Siikajoenkylässä seututien 813 risteykseen. Tien pituus on 62 kilometriä. Revonlahden ja Siikajoenkylän välinen osuus on sorapintainen, mutta muutoin tie on päällystetty. Joulukuussa 2022 Revonlahden ja Siikajoenkylän välinen sorapintainen osuus valittiin Iltalehden järjestämässä valokuvakilpailussa Suomen surkeimmaksi kylätieksi.

## Lähteet
Kiehkurakielo

**Kiehkurakielo** (*Polygonatum verticillatum*) on parsakasvien (aiemmin ruskuskasvien) heimoon ja torvikielojen sukuun kuuluva kasvilaji. Kiehkurakielo on kooltaan suurehko ja se kasvaa lehdoissa. Lehdet ovat kapeita, suippoja, silposuonisia ja ne ovat asettuneet säteittäisesti. Kukat ovat vihertävänvalkoisia ja ne ovat kiinni lehtihangoissa yleensä pareittain. Kiehkurakielon hedelmä on punainen, myrkyllinen marja. Suomessa kiehkurakieloa kasvaa vain koristekasvina.

## Lähteet
* Arto Kurtto, Leena Helyranta, Otavan värikasvio, 2005, Otava, uudistettu laitos
Kartiokalkkikämmekkä

**Kartiokalkkikämmekkä** eli **pyramidikämmekkä** eli *kartiosaalepjuuri* (*Anacamptis pyramidalis*) on kämmekkäkasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Se on noin 15–45 senttimetriä korkea ja sen lehdet ovat suikeita ja kouruisia.

Kartiokalkkikämmekän kukinto on tiheä, tyvestä puolipallomainen ja latvasta kartiomainen. Kukat ovat ruusun- tai purppuranpunaisia ja kasvi kukkii maaliskuusta kesäkuuhun.

Kartiokalkkikämmekkä kasvaa Pohjois-Afrikassa, Länsi-Aasiassa sekä Keski- ja Etelä-Euroopassa, mutta sitä ei tavata Suomessa.

## Lähteet
* Arto Kurtto & Leena Helyranta, Otavan värikasvio, 2005, Otava, uudistettu laitos
* Plants of a Future Database 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kartiokalkkikämmekkä eli pyramidikämmekkä (''Anacamptis pyramidalis'')
* UniProt: Taxonomy - ''Anacamptis pyramidalis'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Anacamptis pyramidalis'' 
* ZipcodeZoo: ''Anacamptis pyramidalis'' 
* PheroBase: Floral volatiles of ''Anacamptis pyramidalis''
Same Day, Different Shit

**Same Day, Different Shit** on rap-artisti Kuruptin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 20. kesäkuuta 2006. Hän julkaisi sen nimellä Young Gotti, joka on Tupac Shakurin hänelle antama lempinimi. Kurupt lähti Death Row Recordsista johtuen hänen edellisen albuminsa Against tha Grainin huonosta myynnistä ja arvosteluista. Hän liittyi Daz Dillingerin D.P.G. Recordziin vuoden 2005 joulukuussa. Albumi sijoittui sijalle 59. Billboardin Top R&B/Hip-Hop -albumilistalla.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Rapreviews: 8/10

## Lähteet
Lumileinikki

**Lumileinikki** (*Ranunculus nivalis*) on pienikokoinen, leinikkikasvien heimoon kuuluva arktinen kasvilaji. Muiden leinikkien tavoin lumileinikki on myrkyllinen laji.

## Ulkonäkö ja koko
Monivuotinen lumileinikki kasvaa 2–15&nbsp;cm korkeaksi, joskin hedelmävaiheessa kasvi voi kasvaa jopa 25&nbsp;cm korkeaksi. Varsi on pysty, haaraton ja yläosastaan ruskeakarvainen. Aluslehdet ovat pitkäruotisia. Lehtien lapa on tavallisesti 1–3&nbsp;cm leveä, kolmijakoinen ja tavallisesti herttatyvinen. Lehtilavan keskiliuska on ehyt ja sivuliuskat 2–3-halkoisia. Varsilehdet ovat ruodittomia, ja niiden lehtien lavan liuskat ovat kapeanpuikeita tai lähes soikeita. Keltaisia kukkia on vain yksi ja niissä on kaksi kehäkiehkuraa.  Sekä teriö että verhiö ovat viisilehtisiä. Pitkään säilyvät verholehdet ovat n. 5&nbsp;mm pitkiä ja tiheään ruosteenruskeakarvaisia. Tummankeltaiset terälehdet ovat 7–12&nbsp;mm pitkiä ja mesikuopallisia. Kukkapohjus on kalju, tai sen kärjessä on muutamia ruskeita karvoja. Suomessa lumileinikki kukkii heinä-elokuussa. Hedelmistössä on noin 1,5–2&nbsp;mm pituisia pähkylöitä, joissa on jokseenkin suora, pähkylän pituinen ota.

Lumileinikki muistuttaa suuresti Suomessa hyvin harvinaista rikkileinikkiä (*Ranunculus sulphureus*).

## Levinneisyys
Lumileinikki on arktinen laji, jonka levinneisyysalue on varsin rajoittunut pohjoisella pallonpuoliskolla. Euroopassa sitä kasvaa ainoastaan Norjan ja Ruotsin vuoristoalueilla, Huippuvuorilla sekä paikoitellen Pohjois-Venäjän arktisilla alueilla. Levinneisyysalue jatkuu Venäjällä Aasian puolelle ja ulottuu Pohjois-Siperian läpi Tyynellemerelle. Pohjois-Amerikan puolella lajia kasvaa Alaskassa ja Pohjois-Kanadassa. Lumileinikki on tavanomainen laji myös Grönlannissa.

Suomessa lumileinikki on harvinainen pohjoisen Lapin kasvi. Sitä tavataan ainoastaan Enontekiöllä ja Utsjoella. Runsaimmillaan laji on Kilpisjärven alueen suurtuntureilla.

## Elinympäristö
Lumileinikin kasvuympäristöä Suomessa ovat tunturikosteikot. Sitä tavataan paljakkavyöhykkeen lumenviipymäpaikoilla, kosteissa niittypainanteissa, pajuviidoissa ja rannoilla.

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Lumileinikki (''Ranunculus nivalis'')
*LuontoPortti: Lumileinikki (''Ranunculus nivalis'')
*Den virtuella floran: Fjällsmörblomma (''Ranunculus nivalis'') 
*ITIS: Ranunculus nivalis 
*United States Department of Agriculture (USDA): Ranunculus nivalis 
*Flora of North America
Seututie 843

**Seututie 843** on Kuusamon Aholasta Suomussalmen Palovaaraan kulkeva seututie. Tien linjausta on muutettu, ja useissa kartoissa näkyvän vanhan linjauksen mukaan se meni Kuusamon Poussusta Murtovaaran, Hossan ja Juntusrannan kautta Suomussalmen Palovaaraan. Tie erkani valtatieltä 5 ja päättyy Palovaarassa seututien 912 risteykseen.

Uusi linjaus lähtee valtatieltä 5 Aholan kohdalta ja yhtyy vanhaan linjaukseen Murtovaarassa. Poussusta Murtovaaraan ollut osuus on saanut uuden numeron 8430.

## Lähteet
Peltopillike

**Peltopillike** (*Galeopsis bifida*) on huulikukkaiskasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Peltopillike muistuttaa karheapillikettä (*Galeopsis tetrahit*), mutta sen kukat ovat kellanvalkoisia tai vaaleanpunaisia. Kukan teriön alahuulen keskiliuska on pitkähkö ja lovikärkinen.

Peltopilliketta kasvaa Pohjois- ja Keski-Euroopassa sekä Pohjois-Aasiassa. Suomessa se on yleinen, alkuperäislajina tai muinaistulokkaana Oulun läänissä ja sen eteläpuolella sekä Perä-Pohjanmaan eliömaakunassa ja vakiintuneena uustulokkaana pohjoisimmassa Suomessa.

## Lähteet
*Arto Kurtto, Leena Helyranta, Otavan värikasvio, 2005, Otava, uudistettu laitos, sivu 208.
*Plants of a Future Database 

## Aiheesta muualla
*Suomen Lajitietokeskus: Peltopillike (''Galeopsis bifida'')
*Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Peltopillike (''Galeopsis bifida'')
*Luontoportti: Peltopillike (''Galeopsis bifida'')
*Pohjolan kasvien pauloissa: ''Galeopsis bifida'' – peltopillike
*ITIS: ''Galeopsis bifida'' 
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Galeopsis bifida'' 
*Flora of North America: ''Galeopsis bifida''
Dasjat

**Dasjat** olivat muinaisintialaisen eepoksen Rigvedan mukaan arjalaisten vihollisia. Monesti dasjat liitetään varhaiseen Induskulttuuriin, mutta nyttemmin esimerkiksi suomalainen indologi Parpola väittää dasjojen olleen indoiranilaisten iranilainen haara, joka
asutti muun muassa BMAC-kulttuurin aluetta Etelä-Turkmenistanissa ennen arjalaisten hyökkäystä sinne. Kuvaan sopii se, että Etelä-Turkmenistanista on löydetty monin sisäkkäisin muurein varustettuja linnoituksia, jollaisia kuvataan Rigvedassa dasjoilla olleen. Myös Kaspianmeren itäpuoliseen alueeseen on myöhemmin viitattu äänteellisesti sanaa dasja, dasa muistuttavilla nimillä Dahistun jne.
Pikkulaukku

thumb|'' Rhinanthus minor ''

**Pikkulaukku** (*Rhinanthus minor*) on näivekasvien heimoon kuuluva yksivuotinen kasvilaji. Pikkulaukku on muiden laukkujen tapaan puoliloinen, sillä se imee ravintoa muiden kasvien juurista.

## Ulkonäkö
Pikkulaukun lehtien muoto vaihtelee kapeanpuikeista kapeansoikeisiin. Lisäksi ne ovat hammaslaitaisia. Kukat sijaitsevat varsien latvoissa ja ovat kiinni lehtihangoissa. Kukat ovat väriltään tummankeltaisia, mutta teriön ylähuulen hampaat ovat sinipunaisia. Kukkien tukilehdet ja verhiöt ovat yleensä tumman- tai ruskeanvihreitä. Kukan teriö on 13–15 mm pitkä ja ylähuuli on alahuulta pidempi, sivuilta litistynyt ja suoratorvinen. Verhiö on pullea ja myös sivuilta litistynyt. Pikkulaukku kukkii Suomessa kesä-syyskuussa. Pikkulaukun erottaa isolaukusta (*Rhinanthus angustifolius*) mm. erilaisten kukkien avulla. 

## Esiintyminen Suomessa
Suomessa pikkulaukulla on kolme alalajia, kesäpikkulaukku (*Rhinanthus minor* ssp. *minor*), syyspikkulaukku (*Rhinanthus minor* ssp. *stenophyllus*) ja lapinpikkulaukku eli lapinlaukku (*Rhinanthus minor* ssp. *groenlandicus*). Lapinlaukku luokitellaan monissa teoksissa omaksi lajikseen. Pikkulaukku kasvaa Suomessa yleisenä ja alkuperäisenä tai muinaistulokkaana koko maan alueella.

## Lähteet
Arto Kurtto, Leena Helyranta, Otavan värikasvio, 2005, Otava, uudistettu laitos, sivu 218.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Pikkulaukku (''Rhinanthus minor'')
* Luontoportti: Pikkulaukku (''Rhinanthus minor'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Rhinanthus minor'' subsp. ''groenlandicus'' – pikkulaukku subsp. lapinpikkulaukku
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Rhinanthus minor'' subsp. ''stenophyllus'' – pikkulaukku subsp. syyspikkulaukku
Lahnanruohokasvit

**Lahnanruohokasvit** (Isoëtaceae) on sanikkaisiin kuuluva kasviheimo, johon kuuluu erilaisia vesikasveja. Lajeja on yhteensä 125 ja ne jaetaan yhteen tai kahteen elossa olevaan sukuun.

Lahnanruohokasvit aina- tai kausivihantia maa- tai vesikasveja. Varret ovat puutuvia ja niitä peittää kaarnamainen kerros, josta kehittyy usein itusilmuja. Lehdet siajitsevat kierteisesti, ovat neulasmaisia, rihmamaisia, litteitä tai liereitä ja muodostavat sutimaisen ruusukkeen. Lehden johtojännettä ympäröi neljä ilmakanavaa. Lehdet ovat kielekkeellisiä, kielekkeet kiinnittyvät itiöpesäkkeen yläpuolelle. Avautumismekanismia vailla olevat tiöpesäkkeet ovat enemmän tai vähemmän pallomaisia ja sijaitsevat lehden tyvien yläpuolella. Itiöt ovat joko iso- tai pikkuitiöitä, ja ne kehittyvät tavallisesti eri pesäkkeissä. Isoitiöissä on kolmihaarainen ituaukko ja niiden pinta on eri tavoin kuviollinen. Pikkuitiöiden ituaukko on yksinkertainen. Munasoluja sisältävä alkeisvarsikko eli naarasgametofyytti kehittyy isoitiön sisään, josta se vapautuu ottamaan vastaan pikkuitiöiden tuottamia siittiöitä. Pikkuitiö ei idä alkeisvarsikoksi.

## Levinneisyys
Lahnanruohokasveja tavataan globaalisti eri puolilla maapalloa. Tavallisimmin niitä esiintyy niukkaravinteisissa järvissä, joissa ja tilapäisissä lammikoissa. Osa lajeista kasvaa maalla kosteissa vuoristo-olosuhteissa.

Suomessa kasvavia lahnanruohokasvien heimoon ja lahnanruohojen sukuun kuuluvia kasvilajeja on vain kaksi: tummalahnanruoho (*Isoëtes lacustris*) ja vaalealahnanruoho (*Isoëtes echinospora*). Tummalahnanruoho on yleinen koko Suomessa ja vaalealahnanruoho kasvaa paikoitellen koko Suomessa.

## Evoluutio
Heimon ainoa suku (lahnanruohot, *Isoêtes*) muodostaa kaksi kehityslinjaa, kladia. Alasuku *Stylites* käsittää kaksi Etelä-Amerikan Andeilla maalla kasvavaa lajia. Toisen kladin useimmat lajit ovat vesikasveja, mutta monet niistä kasvavat ajoittain kuivuvissa vesissä; kuivan kauden yli ne selviävät lepoversoina. Lahnanruohofossiileja on löytynyt triaskaudelta, ja useat niistä ovat itiöfossiileja. Nykyisiä lajeja tunnetaan noin 140.

## Käyttö
Eräät linnut, kalat ja nisäkkäät, muun muassa siat, käyttävät ravinnokseen lahnanruohoja. Ihminen ei kuitenkaan ole kelpuuttanut niitä ruokavalioonsa niiden kehnon maun vuoksi, vaikka ne ovatkin ravinteikkaita sisältämiensä öljyjen ja tärkkelyksen vuoksi, eivätkä ole myrkyllisiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: Isoetaceae
Virpapaju

**Virpapaju** (*Salix aurita*) on pajukasvien heimoon kuuluva Euroopassa tavattava kasvilaji.

## Ulkonäkö ja koko

Virpapaju on harittava- ja harvahaarainen pensas, joka kasvaa noin 50–250 cm korkeaksi. Sen haarat ovat hoikahkoja, ruskeanharmaita tai punaruskeita ja kaljuja. Vanhoissa haaroissa on kuoren alla selviä harjuja. Vuosikasvaimet ovat hoikkia, harvaan lyhytkarvaisia tai kaljuja. Lehtisilmut ovat 2–3 mm pitkiä, kaljuja tai karvaisia. Korvakkeet ovat isoja, munuaismaisia ja sahalaitaisia. Lehtilapa on 2,5–5 cm pitkä ja muodoltaan vastapuikea, vinokärkinen, lyhytsuippuinen tai tylppä, poimureunainen ja matalanyhäinen tai ehytlaitainen. Lehti on päältä himmeän tummanvihreä, kurttupintainen ja harvakarvainen, alta vaaleanvihreä ja tiheäkarvainen ja selvästi korkosuoninen. Virpapaju kukkii ennen lehtien puhkeamista touko-kesäkuussa. Norkkoperät ovat lyhyitä ja pienilehtisiä.

Virpapaju voi risteytyä useiden pajulajien kanssa. Suomesta tunnetaan risteymiä pohjanpajun (*S. lapponum*), tuhkapajun (*S. cinerea*), raidan (*S. caprea*), juolukkapajun (*S. myrtilloides*) ja hanhenpajun (*S. repens* ssp. *repens*) kanssa.

## Levinneisyys
Virpapajua kasvaa lähes koko Euroopassa aivan mantereen eteläisimpiä, itäisimpiä ja pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Suomessa virpapaju kasvaa paikoitellen hyvin yleisenä koko maassa aina Rovaniemen korkeudelle saakka. Pohjoisempana lajista on vain yksittäisiä havaintoja.

## Elinympäristö
Virpapaju kasvaa kosteilla paikoilla, esimerkiksi soiden korpimaisilla reunamilla, kalliosoistumissa, märillä niityillä ja rannoilla.

## Käyttö
Virpapajun nuoria oksia on ainakin Ruotsissa käytetty ennen muun muassa korien ja vanteiden raaka-aineena.

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Virpapaju (''Salix aurita'')
* Luontoportti: Virpapaju (''Salix aurita'')
* Valokki - Nettikasvio: Virpapaju (''Salix aurita'')
* ITIS: ''Salix aurita''
Adventiivinen alkionkehitys

**Adventiivinen alkionkehitys** eli adventiiviembryonia on toinen agamospermian sukupolvenvuorottelun esiintymisen mukaan jaetuista osa-alueista. Tällaista alkionkehitystä esiintyy suurella osalla tropiikin kasveista.

## Lähteet
http://www.joensuu.fi/biologia/mh/seed2001.pdf
Leith Stevens

**Leith Stevens** (13. syyskuuta 1909 Mount Moriah, Missouri &ndash; 23. heinäkuuta 1970 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvasäveltäjä, joka sävelsi myös paljon musiikkia radio-ohjelmiin.

Tunnetuimpia radiosarjoja, joissa hänen sävellyksiään on kuultu ovat 1956&ndash;1957 esitetty antologiasarja *[[The CBS Radio Workshop]]* ja *Big Town*, jonka pääroolissa esiintyi Edward G. Robinson. Elokuvista tunnetuimpiin kuuluvat *[[Hurjapäät (vuoden 1953 elokuva)|Hurjapäät]]* ja *[[Maailmojen sota (vuoden 1953 elokuva)|Maailmojen sota]]*.

Stevens kuoli sydänkohtaukseen saatuaan hetkeä aikaisemmin kuulla vaimonsa kuolleen auto-onnettomuudessa.

## Lähteet
*spaceagepop.com: Leith Stevens 

## Aiheesta muualla
*
Ranskalainen punnerrus

**Ranskalainen punnerrus** on lihaskuntoharjoite, jolla harjoitetaan ojentajalihaksia. Se harjoittaa ojentajia kyynärpäästä leveään selkälihakseen asti.

## Suoritus

1. Makaa vaakatasossa olevalla penkillä jalat maassa ja pää vain hieman penkin reunan yli.

2. Ota käsipainot tai levytanko myötäotteella (kämmenet pois päin vartalosta) ja pidä sitä suorilla käsillä. Kaiken painon pitäisi olla ojentajilla.

3. Koukista käsiä kyynärpäistä tuomalla tanko lähelle otsaa. Kyynärpäiden ei ole syytä liikkua mihinkään suuntaan koukistuksesta huolimatta.

4. Pidä kyynärpäät samassa asennossa, älä anna niiden levitä ulospäin.

5. Suorista kädet takaisin ylös. Kädet on syytä ojentaa aivan suoriksi, jotta ojentajalihas supistuu täysin.

Ei ole käytännön merkitystä tehdäänkö ranskalainen punnerrus suoralla tangolla vai mutkatangolla. Mutkatanko voi rasittaa suoraa tankoa vähemmän ranteiden sekä kyynärpäiden niveliä. Toisaalta suora tanko voi saada aikaan paremman lihastuntuman, ja se voi hyödyttää, kun harjoitetaan suurempia punnerrusliikkeitä.

## Muunnokset
Liikkeen voi tehdä myös käsipainoilla.

### Ranskalainen punnerrus seisten

Tässä muunnelmassa liike tehdään seisten tai istuen selkänojattomalla istuimella. Liike tehdään samalla tavalla kuten selinmakuullakin, mutta tankoa pidetään pään yläpuolella kasvojen sijasta.

## Lähteet
Lia Sargent

**Lia Sargent** (s. Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on Yhdysvallat yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja ääniohjaaja. Hän on työskennellyt etenkin englanniksi dubattujen animesarjojen ja elokuvien parista.

Sargentin isä on elokuvaohjaaja Joseph Sargent ja äiti Carolyn Nelson näyttelijä.

## Elämäkerta
Sargent halusi nuorena tulla teatterinäyttelijäksi, mutta heikon äänen vuoksi unelman toteuttaminen pitkittyi. Hän alkoi käydä laulu- ja äänitunneilla saadakseen ääneensä lisää vahvuutta. Opiskellessaan Los Angeles Valley collegessa radiotoimittajaksi Sargent sai tietää eräällä äänikurssilla, että ulkomaalaisten elokuvien englanniksi dubbaamista voisi tehdä työkseen. Hän huomasi myöhemmin kykenevänsä kuulostamaan hyvin samanlaiselta usean naisnäyttelijän kohdalla eräässä kiinalaissa elokuvassa ja koe-esiintyi tutun kautta elokuvan dubbaamiseen.

Sargent opiskeli myös pantomiimia Kanadassa.

### Ääninäyttelijänä
Sargent pääsi kokeilemaan ensimmäisen kerran ääninäyttelemistä 14-vuotiaana, kun hänen isänsä antoi tyttärensä tehtäväksi dubata elokuvaansa erään irlantilaistytön huonolta kuulostaneet repliikit.

Sargent ei kuitenkaan innostunut ääninäyttelemistä vaan halusi tulla näyttelijäksi. Kun hän myöhemmin opiskeli collegessa radiotoimittajaksi, hänen opettajansa kehottivat häntä menemään erään kiinalaisen toimintaelokuvan dubbaamisen koe-esiintymiseen. Sargent pääsi sen jälkeen tekemään työkseen ääninäyttelemistä useimmiten dubbaamisen ja videopelien parissa. Hänen dubbauslistaansa kuuluvat muun muassa *[[Brave Fencer Musashi]]*, *[[Street Fighter Alpha: The Animation]]*, *[[Cowboy Bebop]]*, *[[.hack]]*, *[[The Big O]]*, *[[Kidō senshi Gundam]]* ja *[[Kyborgi 009]]*.

Sargent esiintyi myös televisiossa vuosina 1985–1991 useimmiten cameorooleissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lia Sargent CrystalAcidsissa  
*
Kukkakaalikorvat

**Kukkakaalikorvat** eli korvahematooma on termi kamppailu-urheilussa syntyneille hoitamattomien verenpurkaumien rustottamille korville.

Korvahematooma syntyy korvaan osuneen iskun seurauksena, jolloin korvalehteen tulee verenvuoto ihon ja ruston väliin. Hematoomaa pyritään hoitamaan punktoimalla verenvuoto neulalla. Verenpurkaumia voi ehkäistä kamppailu-urheiluun suunnitelluilla korvasuojuksilla. 

## Lähteet
* Kaupunkilehti Vartti: Korvistaan painija tunnetaan
Atrahasis

Kuningas **Atrahasîs** on päähenkilönä 1700- ja 1600 lukujen välillä eaa. kirjoitetussa muinaisbabylonialaisessa myytissä, joka käsittelee ihmisen luomista.  Teoksen ensimmäiset fragmentit ajoittuvat Babylonian kuningas Ammişaduqan (1646-1626 eaa.) aikakaudelle, mutta kertomus itsessään on luultavasti hieman näitä fragmentteja vanhempi. Kertomuksessa on teemana myös vedenpaisumus. Tämä vedenpaisumusmyytti on toiminut todennäköisesti esikuvana niin Gilgameš-eepoksen kuin myös Vanhan Testamentin tulvakertomukselle.

## Synopsis
Teos alkaa kuvailemalla tilannetta, jossa jumalat asuvat maan päällä. Teoksen ensimmäinen säe kuuluukin:

:(akkadiksi) *inuma ilū awīlum* :*Kun jumalat olivat niin kuin ihmiset.*

He tekevät ruumiillista työtä ja ovat hyvin väsyneitä työskentelyyn. Jumalten yläluokka (*Anunnakū*) teettää raskaita töitä jumalten alaluokalla (*Igigi*). Igigit menevätkin lakkoon ja valittavat tilanteestaan jumalien kuninkaalle Enlilille. Enlilin on pakko löytää ratkaisu ongelmiin, joita raskaat työt nostavat pintaan. Ratkaisuna Enlil keksii luoda ihmisen, jonka tehtäväksi tulee tehdä työt, jotka ennen kuuluivat jumalille.

Ihminen luodaan savesta. Jotta ihminen pystyisi tehokkaasti tekemään työtä jumalille, päättivät jumalat lisätä ihmiseen jumalan verta. Jumala nimeltä Wê, jota ei tunneta mistään muista lähteistä, uhrataan ja hänen verensä lisätään ihmisen rakennusaineeksi. Tämän johdosta ihmisille syntyy kuolematon henki (*eţemmu*). Ranskalainen assyriologi Jean Bottéro näkee Wê jumalan mukaan ottamisessa akkadinkielisen sanaleikin, jonka avulla selitetään ihmisen olemusta. *Wê* jumala lisättynä akkadinkieliseen sanaan jumala *ilu(m)* aikaansaa yhdistelmän *(a)wêlu(m)* tai *awīlum*,  mikä tarkoittaa ihmistä.

Ihmisen luomisen jälkeen tarina jatkuu ja kaikki näyttää olevan jälleen hyvin maan päällä. Ihmiset kuitenkin lisääntyvät kovaa vauhtia ja elävät jopa tuhansia vuosia. Tämän vuoksi ihmisten lukumäärä kasvaa liian suureksi ja se alkaa häiritä Enliliä, joka ei ihmisten aiheuttaman melun vuoksi kykene nukkumaan. Enlil päättää pienentää ihmisten lukumäärää epidemioiden, nälänhädän ja kuivuuden avulla, mutta kaikki nämä yritykset valuvat hukkaan, kun viisaudenjumala Ea suojelee ihmisiä. Epäonnistuminen ihmisten määrän vähentämisessä ajaa Enlilin käyttämään julmaa asetta – tulvaa – joka tulee tuhoamaan kaiken elollisen maan päältä. Ea neuvoo Atrahasîsta rakentamaan suuren veneen, minkä avulla hän pystyisi pelastamaan perheensä. Atrahasîs lastaa veneeseensä myös eläimiä, jotta eläimet eivät tuhoutuisi tulvassa. Näin ihmiskunta ja eläimet selviävät ja jatkavat eloaan. Jotta katastrofia ei sattuisi uudelleen, säätää Ea ihmisen eliniän nykyiseksi, tekee osan naisista hedelmättömiksi ja luo lisäksi lapsikuolleisuuden.

## Katso myös
*Ziusudra

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*McClung Museum, "The Mesopotamian tradition of the Flood" 
*British Museum: Cuneiform tablet from Sippar with the story of Atra-Hasis
Audiosurf

**Audiosurf** on Dylan Fittererin kehittämä rytmi- ja pulmapeli. Tavoitteena on kerätä radalta synkronoidusti musiikin kanssa tulevia palikoita. Peli julkaistiin ainoastaan Steamissa 15. helmikuuta 2008. Vuonna 2013 sille julkaistiin jatko-osa Audiosurf 2.

## Pelaaminen
*Audiosurfissa* pelaaja ohjaa leijuvaa avaruusaluksen kaltaista alusta. Pelaaja liikuttaa alusta vasemmalle ja oikealle monilinjaista värikästä rataa, keräten samalla palikoita linjoilta. Alusta voi liikuttaa hiirellä, näppäimistöllä tai peliohjaimella.

Pelaaja voi valita melkein minkä tahansa DRM-vapaan musiikkitiedoston omasta musiikkikirjastosta tai kappaleen CD:ltä. Lisäksi, *Audiosurfin* mukana tulee *[[The Orange Box]]in* pelien soundtrackit. *Audiosurf Radio* välilehdeltä voi pelata *Audiosurf Overtunen* ja monia itsenäisten artistejen kappaleita.

### Pisteiden saaminen
Pelin tavoitteena on kerätä pisteitä keräämällä palikoita kolmen (tai enemmän) värilinjoissa. Mitä enemmän palikoita on linjassa, sitä enemmän pisteitä tulee. Kuumista väreistä kuten punainen ja keltainen saa enemmän pisteitä, kunnes taas viileistä väreistä kuten sininen ja magenta saa vähemmän pisteitä. Pelaajia myös palkitaan kappaleen lopuksi jos se on saavuttanut kappaleen päättyessä jotain. Tällaisia saavutuksia ovat esimerkiksi kappaleen lopettaminen ilman mitään jäljelle jääneitä palikoita ja kaikkien tietyn värin palikoiden kerääminen kappaleen aikana. Jokaisella kappaleella on eri tasoilla mitalit: pronssi, hopea ja kulta.

Kappaleen jälkeen pisteet lähetetään rankinglistalle mikäli pelaaja on tehnyt tunnukset. Pisteiden lisäksi listalle lähetetään kappaleen pituus ja radan ulkonäkö tarkistusta varten, jotta huijarit voidaan ilmoittaa pelissä olevalla toiminnolla.

## Hahmot
Pelissä on 16 hahmoa, jotka on jaettu kuuteen luokkaan.

* Mono-hahmoilla on eri tavoite kuin muilla hahmoilla. Tehtävänä on kerätä kaikki palikat ja välttää harmaita palikoita. Mikäli kappaleen pystyy suorittamaan keräämättä harmaita palikoita, saa pisteistä 30&nbsp;% bonuksen
* Vegas voi sekoittaa kerätyt palikat menemällä sivuun hetkeeksi
* Eraser voi pyyhkiä tietynväriset kerätyt palikat
* Pointman voi kerätä palikoita pois myöhempää käyttöä varten
* Pusher voi siirtää palikoita eri sarakkeelle kerätessä
* Double Visionissa pelataan kahdella aluksella yhden sijaan

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Utnapištim

**Utnapištim** on muinaismesopotamialaisen sumerilais-babylonialaisen Gilgameš-eepoksen sankari, joka selvisi vedenpaisumuksesta. Jumalat, ankara myrskyn jumala Enlil etunenässä, päättivät hävittää ihmiset heidän pahuutensa tähden. Hyvä jumala Enki paljasti suunnitelman Utnapištimille, jonka tuli rakentaa valtava arkki ja pelastaa siihen maan eläimet, kasvit ja itsensä perheineen. Utnapištim tekikin niin ja pelastui seitsemän päivää kestävältä myrskyltä ja tulvalta. Näin Utnapištimista tuli jumala.

Utnapištim esiintyy Gilgameš-eepoksen 11. taulussa. Legendassa jumalat päättivät hävittää koko ihmiskunnan sen syntien tähden. Syntejä ei tarkemmin eritellä, mutta Atrahasis-legendan mukaan ihmiset olivat lisääntyessään käyneet niin meluisiksi, että se häiritsi Enlilin unta. Enki varoitti tulvasta ja kehotti Utnapištimia rakentamaan valtavan arkin pelastaakseen itsensä, sillä ylempien jumalten käskyä ei voinut peruuttaa. Utnapištim teettikin arkin.

Etelästä tuli pahalta näyttävän sään ja sanansaattajien jälkeen musta pilvi ja valtava myrsky, joka pyyhkäisi tulvana maan yli. Avara maa särkyi kuin saviruukku ja oli pimeää. Veli ei nähnyt veljeään, ihmisiä ei tunnettu taivaassa lainkaan. Hukkuneet ihmiset täyttivät meren kuin kalanpoikueet. Jumalat, muun muassa Ištar, kauhistuivat aikaansaamaansa vedenpaisumusta. Kun tulva oli kestänyt aikansa, vesi laski ja arkki laskeutui Nisirin vuorelle. Maa oli muuttunut saveksi. Utnapištim lähetti kaksi lintua tutkiakseen, onko vesi laskenut maan pinnalta. Korppi ei enää palannut.

Gilgameš-eepoksen *Utnapištim* vastaa sumerilaisen luomistarun Ziusudraa, assyrialaisen epiikan Atrahasisia ja *[[Raamattu|Raamatun]]* tulvakertomuksen Nooaa.

## Lähteet
David Rapoport

**David Rapoport** (1883 Ukraina – 1943 Auschwitzin keskitysleiri, Puola) oli juutalaisaktivisti, joka pelasti juutalaisia Saksan miehityksen aikana Ranskassa.

Ukrainalaissyntyinen Rapoport oli nuoruudessaan sionisti-aktivisti. 

Rapaport perusti maanalaisen hyväntekeväisyysorganisaation nimeltä *Comité de la Rue Amelot* 15. kesäkuuta 1940 Pariisiin heti, kun kaupunki oli antautunut saksalaisille miehittäjille. Sen julkikuvana toimi lääkehuolto-organisaatio *La mère et l’enfant* (”Äiti ja lapsi”). Järjestö toimi julkikuvana Rapaportin vastarintatoiminnalle, jonka tarkoitus oli pelastaa mahdollisimman monia juutalaisia. Nimensä maanalainen järjestö sai osoitteestaan 36 Rue Amelot.

Natsien vainojen kiristyessä Rapaport menetti nopeasti omat rahansa, mutta onnistui keräämään ajoittain lahjoituksia Äiti ja lapsi-yhdistyksen avulla. Kun Rapaport sai tiedon natsien perustamien keskitysleirien vaikeista oloista hänen organisaationsa alkoi tukemaan myös leirien vankeja muun muassa vaate-, ruoka- ja lääkepaketeilla. Hän onnistui myös saamaan vakavasti sairaita leirivankeja vapaaksi ja hoitoon. 

Tammikuussa 1942 Rue Amelotin organisaatio jakoi noin 40&nbsp;000 annosta ruokaa sen soppakeittiöistä ja kuljetti 2&nbsp;000 avustuspakettia vangeille Drancyn, Pithiviersin, Beaune-la-Rolanden, Poitiersin ja Montsin keskitysleireille. Se oli jakanut yli 1&nbsp;000 vaatekappaletta ja tarjonnut 900 lääkärillä käyntiä. Lisäksi organisaatio rahoitti pakolaislasten orpokotia ja lakiasiaintoimistoa. Rapaport oli myös alkanut jo salaisesti sijoittamaan juutalaislapsia kristittyjen perheisiin. 

SS-Obersturmführer Theodor Dannecker johti Gestapon juutalaisasioiden toimistoa Ranskassa. Tammikuussa 1942 pidetyn Wannseen konferenssin jälkeen Dannecker yhdessä muiden natsivirkailijoiden kanssa alkoi kiihdyttämään lopullista ratkaisua, juutalaisten täydellistä tuhoamista.

Rapaportin järjestö vei lähetyksiä Ranskaan sijoitetuille keskitysleireille vielä kesän 1942 jälkeen, kun natsit olivat kieltäneet vierailut leireillä varsinkin juutalaisilta. Tällöin Rapaport käytti avustusten kuljettamiseen Ranskan Punaista Ristiä.

Vuoteen 1943 mennessä Rapaportin järjestö oli sijoittanut noin tuhat juutalaislasta turvaan kristittyihin perheisiin ja auttanut kymmeniä tuhansia. Natsien toiminta kuitenkin koveni. Järjestön johtohenkilöitä oli pidätetty ja paine vaikeutti yhteistoimintaa muiden järjestöjen kanssa. 

Rapaport ja hänen vaimonsa pidätettiin 1. kesäkuuta 1943. Heidät vietiin Auschwitzin keskitysleirille, jossa he molemmat kuolivat. Vaikka osa Rapoportin järjestön keittiöistä suljettiin pidättämisen yhteydessä, jäljelle jääneet jakoivat kymmeniä tuhansia ruoka-annoksia kuukausittain hätää kärsiville lähes miehityksen päättymiseen asti.

## Lähteet
*  
*  

### Viitteet
Johan Kunttu

**Johan Evert Kunttu** () oli suomalainen jääkärikapteeni, ylennettiin kapteeniksi saapuessaan Suomeen. Hän oli Saksassa sotilaskoulutuksensa saanut jääkäri, joka menehtyi sisällissodan taistelussa Kalevankankaalla.

## Perhetausta
Hänen vanhempansa olivat kauppias Antti Kunttu ja Maria Kristina Hämäläinen.

## Opinnot
Kunttu kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1910 ja liittyi Viipurilaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1910–1912 ja filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla vuosina 1912–1915.

## Jääkärikausi

Kunttu liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 8. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän haavoittui Schmardenissa 25. heinäkuuta 1916. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen hän suoritti Vuonna 1917 Polangenissa järjestetyn erikoiskurssin (pommarikurssi).

## Suomen sisällissota
Kunttu saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, missä hän kaatui 28. maaliskuuta 1918. Hänet haudattiin Luumäen hautausmaahan.
 
## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. 
*Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 . 

### Viitteet
Vihne

**Vihne** on heinäkasvien kukan osa. Se sijaitsee heinän tähkylässä olevan kukan ulkohelpeen eli kukan tukilehden kärkeen tai selkäpuolelle kiinnittyneenä. Vihne on rakenteeltaan sukasmainen. Heinälajista riippuen vihne voi olla näkymättömäksi surkastunut tai jopa koko kukintoa pidempi. Esimerkiksi pelto-ohran (*Hordeum vulgare*) vihneet ovat erityisen pitkät.  

## Lähteet
Ghajini (vuoden 2008 elokuva)

**Ghajini** () on vuonna 2008 ilmestynyt intialainen jännityselokuva, jonka on ohjannut A. R. Murugadoss. Se on hindinkielinen versio saman ohjaajan vuonna 2005 ilmestyneestä tamilinkielisestä *[[Ghajini (vuoden 2005 elokuva)|Ghajini]]*-elokuvasta, joka sai inspiraationsa Christopher Nolanin elokuvasta *[[Memento]]*. Elokuvan päärooleja näyttelevät Aamir Khan ja Asin Thottumkal.

## Juoni

Elokuva kertoo muistinsa vaurioittaneesta miehestä, joka etsii rakastettunsa murhaajaa. Hän selviää ainoastaan polaroid-kuvilla ja tatuoinneilla itselleen tekemien muistiinpanojen avulla.

## Näyttelijät

## Tuotanto
Elokuvan kuvaukset aloitettiin Chennaissa toukokuussa 2007. Muita kuvauspaikkoja olivat Mumbai, Bangalore, Kapkaupunki ja aavikko Namibiassa.

## Soundtrack

## Lähteet
Talvikkipaju

**Talvikkipaju** (*Salix pyrolifolia*) on pajukasvien heimoon kuuluva isokokoinen pensas tai pieni puu, joka on levinnyt laajalle alueelle Euraasian taiga-alueella. Suomessa luonnonvarainen talvikkipaju on uhanalainen ja se on rauhoitettu. Laji kuuluu myös Euroopan neuvoston uhanalaisten kasvien listaan.

## Ulkonäkö ja koko
Talvikkipaju kasvaa 2,5–5 metriä korkeaksi. Varren haarat ovat ruskeita ja kaljuja, vuosikasvaimet karvaisia tai kaljuja. Silmut ovat 3 mm pitkiä ja kaljuja. Lehtien korvakkeet ovat isoja, munuaismaisia ja nystylaitaisia. Lehdet ovat lähes pyöreitä, sahalaitaisia ja kaljuja. Väriltään ne ovat päältä vaaleanvihreitä, alta kalpeanvihreitä. Suonipareja lehdissä on 8–10 kappaletta. Talvikkipaju kukkii toukokuussa ennen lehtien puhkeamista. Kukinto on norkko. Norkkoperät ovat lyhyitä ja lehdettömiä, ja norkkosuomut ruskeita. Sikiäin, palhot ja kota ovat kaljuja.

Talvikkipaju voi risteytyä muiden pajulajien, kuten esimerkiksi raidan (*S. caprea*) kanssa.

## Levinneisyys
Talvikkipaju on itäinen taigakasvi, jonka yhtenäinen levinneisyysalue ulottuu Ääniseltä itään aina Kamtšatkan niemimaalle saakka. Laji on yleisimmillään Siperian eteläosissa. Talvikkipajun läntisimmät kasvupaikat ovat Suomessa Kuusamossa, jossa kasvaa vain yksi vanha puu, sekä Tervolassa. Nämä esiintymät löydettiin vuosina 1917 ja 1948. Epävarma havainto lajista tunnetaan myös Sallasta. Suomen erillisesiintymät lienevät seurausta siementen kaukoleviämisestä. Suomen kaikki talvikkipajut ovat emikasveja, minkä takia se ei voi tuottaa ja levittäytyä laajemmalle siemenistä Suomessa.

## Elinympäristö
Päälevinneisyysalueellaan talvikkipaju kasvaa kalkkiperäisillä tulvaniityillä ja -pensastoissa sekä lampareiden rannoilla. Suomessa laji kasvaa rinneletolla sekä lettokorven painanteessa. Suomen esiintymiä uhkaavat kasvien kuoleminen vanhuuteen sekä Tervolassa kasvupaikan vesitalouden muutokset metsänhoitotoimenpiteiden seurauksena.

## Käyttö
Talvikkipajua myydään koristekasviksi esimerkiksi pihoille.

## Lähteet
* Jäkäläniemi, Anne: *Talvikkipaju*. Teoksessa *Uhanalaiset kasvimme*. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 233–234.
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
* ''Salix pyrolifolia''. The IUCN Red List of Threatened Species 2018.  (uhanalaisluokitus)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* Luontoportti: Talvikkipaju (''Salix pyrolifolia'')
* Suomen Lajitietokeskus: Talvikkipaju (''Salix pyrolifolia'')
* Flora of China: ''Salix pyrolifolia''
Seututie 862

**Seututie 862** on Pudasjärven Lehtovaarasta Syötekylän kautta Taivalkosken Virkkuseen johtava seututie. Tie haarautuu Lehtovaarassa seututieltä 858, ja päättyy Virkkusessa seututien 863 risteykseen. Tien pituus on 25 kilometriä.
Orazio Antinori

**Orazio Antinori** (28. lokakuuta 1811 Perugia Italia – 26. elokuuta 1882 Shewa Etiopia) oli italialainen tutkimusmatkailija ja eläintieteilijä.

Antinori opiskeli luonnonhistoriaa Perugiassa ja Roomassa. Myöhemmin hän teki yhteistyötä Charles Lucien Bonaparten kanssa ja kuvitti teoksen *Iconografia della Fauna Italica*. 1840-luvun puolivälissä Antinori kiinnostui politiikasta ja toimittajan työstä. 1848 hän osallistui kapteenina hyökkäykseen napolilaisia vastaan, ja myöhemmin hänet karkotettiin maasta. Hän asui Ateenassa ja Smyrnassa ja perehtyi alueen linnustoon.

Vuonna 1854 Antinori matkusti Cristina Trivulzio Belgiojoson kanssa Syyriaan ja Vähään-Aasiaan. 1859 hän matkusti Egyptiin ja kulki ylös Niiliä yhdessä Carlo Piaggian kanssa. Sittemmin hän myi lintukokoelmansa Torinon luonnonhistorialliselle museolle. Antinori asui pitkään myös Tunisiassa, jonka jälkeen hän edusti Italiaa Suezin kanavan vihkiäisissä

Antinori osallistui Odoardo Beccarin tutkimusmatkalle Etiopiaan. Palattuaan Italiaan hänestä tuli Italian maantieteellisen seuran puheenjohtaja. 1876 hän otti osaa Gustavo Chiarinin ja Antonio Cecchin johtamalle retkelle Shewan provinssiin Etiopiassa, missä he tapasivat kuningas Menelik II:n, jolta he saivat luvan perustaa maantieteellinen tutkimusasema Let Marefiaan. Antinori kuoli Shewassa.

Antinori nimesi linnuista ruostehertun (*Cisticola troglodytes*), kelta-arokertun (*Eremomela canescens*) ja ruohikkoruusupeipon (*Lagonosticta rara*).

## Lähteet
OGLE-TR-111

**OGLE-TR-111** on luokittelematon tähti (todennäköisesti oranssi tai keltainen kääpiö) Kölin tähdistössä noin 5&nbsp;000 valovuoden päässä. Ainakin yhden planeetan OGLE-TR-111 b:n on varmistettu kiertävän tähteä, ja toinen on vielä varmistamatta.
Hannes Wahlroos

**Hannes Erik Wahlroos** (s. 7. heinäkuuta 1952) on entinen lääkehallinnon virkamies ja apteekkari. Hän toimi Lääkelaitoksen ylijohtajana vuonna 1993–2009. Koulutukseltaan hän on farmaseutti, proviisori ja farmasian tohtori.

Wahlroos irtisanoutui Lääkelaitoksen ylijohtajan virasta vuonna 2009, koska hän ei voinut hyväksyä poliitikkojen ajamaa Lääkelaitoksen lakkauttamista ja uuden viraston alueellistamista Kuopioon. Wahlroos toimi Euroopan Lääkearviointiviraston (EMEA) hallintoneuvoston puheenjohtajana 2004–2007 ja Kauniaisten Apteekin apteekkarina 2012-2021.

Hänelle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki 2004 ja Suomen Apteekkariliiton hopeinen ansiomerkki 2021.

## Teokset
* Wahlroos, Hannes; Holttinen, Klaus ja Myllynpää, Arja: Lääkeala EY ja Suomi. Kansainvälisen Lääketeollisuuden Yhdistys KLY r.y. 1991. .
* Wahlroos, Hannes: Väitöskirja. Euroopan unionin lääkevalvonnan kehitys ja lääkeinformaatio – Sisämarkkinoita vai kansanterveyttä?. Kuopion yliopisto, 2003. .
* Wahlroos, Hannes: Koulupoikaluutnantti. Lasse Wahlroosin sotatie 1939–1944. 2021, .
* Wahlroos, Hannes: Heddy - Tuntematon isoäiti 1894-1940. 2022, .
* Wahlroos, Hannes: Kuvia työmatkan varrelta. Kirjapaino Bookcover Oy 2023.
* Wikberg Einar, Wahlroos Hannes (Toim.): Einar Wikberg. Släktberättelsen samt miljön i Kuopio och Savolax 1735-1904. 2024, .

## Lähteet
* 
* Lilja, Esa: Vain kolme lähti *Helsingin Sanomat*. 5.3.2017. Sanoma 
* Hyvärinen, Hanna:&nbsp;Katse horisonttiin - uran vaihto avasi Hannes Wahlroosille uusia näkökulmia lääkealaan*Apteekkari*. Kesäkuu 2021. Suomen Apteekkariliitto ry.https://www.apteekkari.fi/artikkelit/katse-horisonttiin-uran-vaihto-avasi-hannes-wahlroosille-uusia-nakokulmia-laakealaan.html
* Tasavallan presidentin itsenäisyyspäivänä jakamat kunniamerkit. *Helsingin Sanomat* 6.12.2004. Sanoma .
* Elo, Erja:;Apteekkariliitto palkitsi ansioituneita&nbsp; *Apteekkari* 19.11.2021 Suomen Apteekkariliitto 

### Viitteet
Seututie 897

**Seututie 897** on Suomussalmen Alajärveltä Hattuvaaran kautta Näljänkään kulkeva seututie. Tie erkanee valtatieltä 5 ja päättyy seututien 800 risteykseen. Tien pituus on 30 kilometriä.