open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kukryniksy

**Kukryniksy** () oli kolmen neuvostoliittolaisen pilapiirtäjän yhteinen salanimi. Nimi muodostui piirtäjien Mihail Kuprijanovin, Porfiri Krylovin ja Nikolai Sokolovin nimikirjainten yhdistelmästä. Kolmikko työskenteli yhdessä vuodesta 1924 aina 1980-luvulle saakka. Kukryniksyt olivat pilalehti *[[Krokodil]]in* vakiopiirtäjiä. Heidän kuuluisimmat työnsä ovat toisen maailmansodan aikana tehtyjä pilapiirroksia, joissa pilkattiin säälimättä Hitleriä ja natseja näiden epäonnistuneesta Neuvostoliiton miehityksestä. Kukryniksyt tekivät myös suuren määrän poliittisia pilapiirroksia päivälehtiin sekä kuvittivat venäläisten ja ulkomaisten kirjailijoiden teoksia. Kukryniksy-kollektiivi sai kotimaassaan useita palkintoja piirroksistaan.

Kuprijanov, Krylov ja Sokolov tapasivat opiskellessaan Moskovan Vhutemas-taideteollisuuskoulussa, Neuvostoliiton Bauhausin vastineessa. Kaksi vuotta myöhemmin kolmikko perusti Kukryniksy-ryhmän. Aluksi he tekivät lukuisia maalauksia ja julisteita ajalle tyypilliseen sosialistisen realismin tyyliin. Vuonna 1929 Kukryniksyt suunnittelivat Majakovskin *Lude*-näytelmän Meyerholdin teatterin esitykseen lavastuksen ja puvustuksen. Vuodesta 1933 lähtien Kukryniksyt piirsivät pilapiirroksia *[[Pravda]]an*. He ryhtyivät piirtämään myös *Krokodil*-lehteen. Toisen maailmansodan puhjettua Neuvosto-Venäjän uutistoimisto Tass perusti nopeasti erikoisyksikön tuottamaan kannustavia julisteita sekä propagandapiirroksia. Kukryniksyt osallistuivat toimintaan lukuisten muiden taiteilijoiden tavoin. Toisen maailmansodan aikana ryhmä teki tunnetuimmat piirroksensa. Sodan päätyttyä Kukryniksyt tekivät Neuvostoliitton politiikkaa tukevia ja länsimaita ivaavia pilapiirroksia.

## Lähteet
Ladonala

**Ladonala** () on vanha Ruotsissa ja Suomessa käytetty pinta-alan mittayksikkö. Yksi ladonala oli sellaisen luonnonniityn pinta-ala, josta kerätyt heinät täyttivät yhden ladon. Niityn arvo siis ilmoitettiin sen tuoton eikä varsinaisten pinta-alamittojen mukaan. Ladonala oli hyvin epämääräinen mittayksikkö, koska se riippui ladon suuruudesta. Mitään tiettyä ladon kokoa ei ollut sovittu tai määrätty.

Luonnonheinän keruun aikakaudella hirsiladot olivat yleensä pienikokoisia. Niiden seinän pituus oli kolmesta metristä korkeintaan seitsemään metriin. Heinää kerättiin jokien varsilta, järvien ja lampien vesijätöiltä, kosteilta kaskiahoilta ja soilta. Näin niityt sijaitsivat laajalla alueella ja olivat yleensä pieniä, siksi ladotkin olivat pieniä. Ladoista tehtiin pieniä myös siksi, ettei kantomatkoista tulisi pitkiä, sillä pehmeässä maastossa heinät oli koottava latoon takkavitsalla kantaen. Vasta kylvöheinän aikakaudella 1800-luvun puolivälistä lähtien sadot suurenivat ja säilytystilaa tarvittiin enemmän. Pienet hirsiladot alkoivat korvautua kookkailla lautarakennuksilla 1920-luvulta lähtien, kun raamisahat yleistyivät. Kylvöheinän kasvatuksen yleistyessä luonnonheinän käyttö väheni, mutta ladonalaa käytettiin mittana vielä 1900-luvun alkupuolella varsinkin järviniityistä puhuttaessa. Järviniitty eli vesiniitty oli niittyalue, jossa ainakin kasvien juuriosa oli veden peitossa.

Pohjanmaalla yksi ladonala oli suunnilleen saman kokoinen kuin vanha tynnyrinala eli hieman vajaa puoli hehtaaria. Jos niittyä oli kaksi ladonalaa, niin heinät riittivät talven yli yhdelle hevoselle. Torpparilla saattoi olla pari lehmääkin, mutta karjalle ei 1800-luvulla heiniä juuri antaneet edes itsenäisten maatilojen asukkaat.

## Lähteet
Banská Bystrica (piiri)

**Banská Bystrican piiri** () on Slovakian piiri Banská Bystrican alueella. Sen väkiluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 111&nbsp;180.

Banská Bystrican piirin väestöstä vuoden 2011 väestönlaskennassa 14&nbsp;202 (noin 12,8 %) oli 0–14-vuotiaita, 70&nbsp;151 (n. 63,1 %) työikäisiä ja 26&nbsp;827&nbsp;(n. 24,1 %) eläkeikäisiä.

## Väestö

## Kunnat
Banská Bystrican piirin 42 kuntaa. Ne kunnat, jotka ovat myös kaupunkeja ovat luettelossa lihavoituja.

* Badín
* Baláže
* **[[Banská Bystrica]]**
* Brusno
* Čerín
* Dolná Mičiná
* Dolný Harmanec
* Donovaly
* Dúbravica
* Harmanec
* Hiadeľ
* Horná Mičiná
* Horné Pršany
* Hrochoť

* Hronsek
* Kordíky
* Králiky
* Kynceľová
* Lučatín
* Ľubietová
* Malachov
* Medzibrod
* Moštenica
* Motyčky
* Môlča
* Nemce
* Oravce
* Podkonice

* Pohronský Bukovec
* Poniky
* Povrazník
* Priechod
* Riečka
* Sebedín-Bečov
* Selce
* Slovenská Ľupča
* Staré Hory
* Strelníky
* Špania Dolina
* Tajov
* Turecká
* Vlkanová

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Greta von Konow

**Hilda Margareta (Greta) von Konow**, o. s. *Björkstén* (9. huhtikuuta 1902 Helsinki – 10. heinäkuuta 1999) oli suomalainen oopperalaulaja (altto).

Greta von Konowin vanhemmat olivat Helsingin kaupungin kulkutautisairaalan ylilääkäri Max Björkstén ja Carin Procopé. Hän oli naimisissa vuodesta 1926 tykistöeverstiluutnantti Holger von Konowin (1902–1988) kanssa.

Greta von Konow piti 1920-luvulla konsertteja Helsingissä ja esiintyi muun muassa yhdessä Emil Svartströmin ja Edvin Bäckmanin kanssa Turun Mikaelinkirkossa huhtikuussa 1928 järjestetyssä konsertissa. Hän esiintyi 1920- ja 1930-luvuilla myös Yleisradiossa.

## Lähteet
Granroth

**Granroth** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Arno Granroth (1909–1989), viulisti
* Artto Granroth (1914–1987), sellotaiteilija
* August Alexander Granroth (1848–1892), merikapteeni ja talvimerenkulun kehittäjä
* Benedictus Granroth (k. 1715), pappi ja lintutieteilijä
* Henrik Granroth (1744–1813), maanviljelijä ja valtiopäivämies
* Karl Granroth (1895–1918), jääkärivänrikki
* Sylva Huttunen, o.s. *Granroth* (1905–1994), kirjailija.
Noita (videopeli)

**Noita** on helsinkiläisen Nolla Gamesin kehittämä toimintaseikkailupeli, joka on julkaistu vuonna  Microsoft Windowsille. Peli julkaistiin ennakkojulkaisuna 24. syyskuuta 2019 ja täytenä versiona 15. lokakuuta 2020.

Peli sai kriitikoilta positiivisen vastaanoton. Gamereactorin Ossi Mykkänen kehui peliä taitavasti modernia ja retroa yhdisteleväksi mutta ajoittain liian armottomaksi ja vaikeaksi. Tietokonepeleihin erikoistunut toimittaja Juho Kuorikoski kuvasi peliä ennakkojulkaisussa yhdeksi parhaista suomalaisista videopeleistä koskaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pelin verkkosivut 
*
Zvolen (piiri)

**Zvolenin piiri** () on Slovakian piiri Banská Bystrican alueella. Sen väkiluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 69&nbsp;100.

Zvolenin piirin väestöstä vuoden 2011 väestönlaskennassa 9&nbsp;394 (noin 13,6  %) oli 0–14-vuotiaita, 43&nbsp;070 (n. 62,3 %) työikäisiä ja 16&nbsp;636 (n. 24,1 %) eläkeikäisiä.

## Väestö

## Kunnat
Zvolenin piirin 26 kuntaa. Ne kunnat, jotka ovat myös kaupunkeja ovat luettelossa lihavoituja.

* Babiná
* Bacúrov
* Breziny
* Budča
* Bzovská Lehôtka
* Dobrá Niva
* Dubové
* Hronská Breznica
* Kováčová
* Lešť
* Lieskovec
* Lukavica
* Michalková

* Očová
* Ostrá Lúka
* Pliešovce
* Podzámčok
* Sása
* Sielnica
* **[[Sliač]]**
* Tŕnie
* Turová
* Veľká Lúka
* **[[Zvolen]]**
* Zvolenská Slatina
* Železná Breznica

## Lähteet
Walesinharrieri

**Walesinharrieri** (*Welsh Harrier*) on sukupuuttoon kuollut walesilainen koirarotu.

## Ulkonäkö
Walesinharrieri oli kuin englantilaisen harrierin karkeakarvainen versio. Juurikin karvapeitteensä laadun vuoksi sitä kuvailtiin kuitenkin enemmän saukkokoiran kuin harrierin näköiseksi. Rawdon Lee kuitenkin mainitsee teoksessaan *Modern Dogs, Sporting Division, Vol 1* vuodelta 1897 myös sileäkarvaisen walesinharrierin: sen väritys oli musta tai black & tan ja säkäkorkeus vaihteli 39–56 cm välillä.

## Alkuperä
Rotua käytettiin pääasiallisesti jäniksen, mutta myös saukon ja muun riistan metsästykseen. Thomas Pearcen mukaan mikään muu ajokoira ei ollut yhtä hyvin sopeutunut tehtäväänsä eikä ollut yhtä hyvä saaliin metsästyksessä kukkuloisissa laaksoissa.

Walesinharrieri oli vielä 1870-luvulla kotiseudullaan suhteellisen yleinen, ja se tunnettiin "karkeakarvaisena walesinharrierina" (*rough Welsh Harrier*). Vuosisadan vaihteessa yksilöitä oli vielä jonkin verran, mutta ne kuolivat sukupuuttoon pian sen jälkeen – arviolta jossain vaiheessa 1900-luvun ensimmäistä puoliskoa.

### Vaikutus nykyisiin rotuihin
Erään asiantuntijan mukaan Walesissa paikallisten kettukoirien vainua yritettiin parantaa risteyttämällä niitä walesinharriereiden kanssa, mikä saattaa olla syy niin ikään nykyisissä walesinkettukoirissa esiintyvälle karkealle karvapeitteelle.

## Lähteet
Navidadii

**Navidadii** on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Mariskan 20. marraskuuta 2020 julkaistu ensimmäinen joulualbumi. Albumin kappaleiden on kuvailtu olevan ”perinteisestä poikkeavia joululauluja” ja albumin kannessakin on alaotsikkona teksti ”arveluttavia joululauluja”.

## Kappaleet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Tapaninpäivä''-kappaleen musiikkivideo YouTubessa
Janina Laine

**Janina Laine** (s. 30. kesäkuuta 2002) on suomalainen lentopalloilija, joka edustaa Rovaniemen Woman Volleyta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
Jos vain saisin nastahampaan takaisin

**Jos vain saisin nastahampaan takaisin**, alun perin ”All I Want for Christmas Is My Two Front Teeth”, on yhdysvaltalaisen Donald Yetter Gardnerin vuonna 1944 kirjoittama huumori-iskelmä lapsesta, joka toivoo joululahjaksi kahta puuttuvaa etuhammastaan. Spike Jones ja hänen City Slickers -yhtyeensä levyttämällä joulusingleversiolla (1948) yhtyeen trumpetisti George Rock laulaa lapsen äänellä niin, että viheltää aina s- ja th-äänteiden kohdalla. Suomeksi laulun sanoitti ja levytti vuonna 1964 Juha Vainio.

## Syntyhistoria
Musiikinopettajana toiminut Donald Yetter Gardner (1913–2004) kertoi laulun syntyneen vuonna 1944, kun hän ohjasi Doris-vaimonsa kanssa New Yorkin Long Islandilla koulun kakkosluokkalaisia keksimään joululaulua siitä, mitä haluavat joululahjaksi. Gardneria huvitti, miten miltei jokaiselta puuttui yksi tai useampia etuhampaita, ja laulu syntyi samana iltana puolessa tunnissa.

Aluksi Gardner laulatti laulua vain oman koulunsa joulujuhlissa. Sitten hän esitti laulun musiikinopettajien koulutuspäivillä, ja sen maine kiiri niin, että vuonna 1948 Witmark-levy-yhtiö halusi levyttää sen Spike Jonesin yhtyeen kanssa. Levytys nousi singletilaston kärkeen 1949. Samana vuonna laulun levytti myös Nat King Cole pehmeällä jazztyylillään, ja tästä tuli Gardnerin oma suosikkiversio. Laulun ovat levyttäneet myös Alvin and the Chipmunks, The Platters, The Andrews Sisters, Mariah Carey, Boston Pops ja ''Sesame Street'' -lastenohjelman esiintyjät.

## Suomalaisversio

Juha ”Watt” Vainio suomensi ja levytti sävelmän vuonna 1964 nimellä ”Jos vain saisin nastahampaan takaisin”, Ossi Malisen twist-tyylisenä sovituksena ja s-äänteiden kohdalla viheltäen. Laulun kertojaksi hän sijoitti lapsen sijasta nuorukaisen, jonka elämää ja menestystä naismaailmassa haittaa puuttuva ”nastahammas” eli yhden hampaan proteesi.

Erään säkeistön alussa Vainio laulaa ”Iskelmiä laulamaan kai kelpaisin...”, matkien selvästi samoihin aikoihin pinnalle nousseen Lasse Mårtensonin ruotsinvoittoista ääntämistapaa. Laulun lopun idea on suomeksi sama kuin alkuperäissanoituksessa: laulaja yrittää keksiä joulunajan toivotusta, jossa s-äännettä ei esiintyisi. Amerikkalaisversiossa päädytään toivottamaan ”Happy New Year!” ja Junnu Vainion versiossa ”Hyvää uutta vuotta!”.

”Jos vain saisin nastahampaan takaisin” oli järjestyksessä kolmas Juha Vainion ja Pertti Metsärinteen yhtyeen singlejulkaisuista Finndisc-yhtiön Safir-levymerkillä, tuotantopäällikkönä Erik Lindström. Singlen b-puolella oli kappale ”Joulupukin hipat”.

## Lähteet
Max Björkstén

**Max Björkstén** (16. huhtikuuta 1865 Helsinki – 30. maaliskuuta 1940 Vaasa) oli suomalainen ylilääkäri.

Max Björksténin vanhemmat olivat lääketieteen tohtori, yliopiston anatomian prosektori Gustaf Rikhard Björkstén (1830–1868) ja Hilda Elfving (k. 1901). Hän pääsi ylioppilaaksi 1884 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1887, lääketieteen kandidaatiksi 1890, lääketieteen lisensiaatiksi 1895 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1901. teki opintomatkoja Skandinaviaan 1902, Saksaan ja Englantiin 1907, Skandinaviaan ja Saksaan 1908 sekä Englantiin ja Amerikkaan 1920–1921.

Max Björkstén oli Marian sairaalan kulkutautiosaston ylilääkärinä 1903–1913 ja Helsingin kaupungin kulkutautisairaalan ylilääkärinä 1913–1929. Hän oli Suomalainen Lääkäriseura Duodecimin kirjaston hoitajana vuodesta 1923 alkaen. Vuonna 1916 Björkstén johti Tampereen kaupungin terveydenhoitolautakunnan kutsumana toimenpiteitä kaupungissa raivonneen lavantautiepidemian vastustamiseksi. Vuonna 1918 hän oli vankileirien ylilääkärinä Suomenlinnan ja Helsingin leirejä lukuun ottamatta.

Max Björkstén oli naimisissa vuodesta 1900 Karin Procopén kanssa. Heidän tyttärensä oli oopperalaulaja Greta von Konow.

## Julkaisuja
* *Om streptokockens och dess toxins samt stafylokockens inverkan på lefvern: bidrag till kännedomen om lefvercirrhosens (specielt den biliäras) etiologi och patogenes: experimentell studie*, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsingfors 1900
* *Handledning i desinfektion*. Af Medicinalstyrelsen utgifna skrifter. Senaten, Helsingfors 1911, 1915, Medicinalstyrelsen, Helsingfors 1928, suomeksi nimellä *Desinfisioimisohjeita*. Lääkintöhallitus, Helsinki 1928
* *Der Scharlach in Helsingfors in den Jahren 1800-1914*. Commentationes biologicae  Tom 1,1.  Finska vetenskaps-societeten, Helsingfors 1922
* *Der Scharlach in Finnland bis einschliesslich 1900*. Acta Societatis scientiarum Fennicae, Series B Tom 1,3. Societas scientiarum Fennica, Helsingfors 1938

## Lähteet
Claus Peter Flor

**Claus Peter Flor** (s. 16. maaliskuuta 1953 Leipzig) on saksalainen kapellimestari.

Flor opiskeli aluksi viulunsoittoa Weimarissa ja Leipzigissa. Orkesterinjohdossa hän sai opetusta Rolf Reuterilta, Rafael Kubelikilta ja Kurt Sanderlingilta. Vuonna 1984 Flor nimitettiin Konzerthausorchester Berlinin musiikilliseksi johtajaksi. Hän myös aloitti säännöllisen yhteistyön muiden muassa Leipzigin Gewandhaus-orkesterin ja Staatskapelle Dresdenin kanssa. Berliinin filharmonikkoja hän johti ensimmäisen kerran vuonna 1988.

Flor on sittemmin toiminut esimerkiksi Malesian filharmonisen orkesterin musiikillisena johtajana (2008–2014). Kaudella 2017–2018 hänestä tuli Milanon Giuseppe Verdi -sinfoniaorkesterin musiikillinen johtaja. Hän oli vuosina 2003–2008 toiminut sen päävierailijana. Flor on työskennellyt myös oopperataloissa, kuten Toulousen Théâtre du Capitolessa. Hän on saavuttanut arvostusta etenkin saksalaisen ja itävaltalaisen ohjelmiston johtamisesta. Myös Antonín Dvořákin, Josef Sukin ja Dmitri Šostakovitšin teokset ovat olleet hänelle läheisiä.

## Lähteet
Hillitön hotelli

**Hillitön hotelli** () on irlantilais-ranskalainen animaatiosarja, jonka on luonut Jan Van Rijsselberge.

Suomessa sarjaa esitettiin Yle TV2 -kanavalla suomenkielisellä dubbauksella. Ensimmäisen kerran sarjaa esitettiin Suomessa 27. toukokuuta 2006.

## Jaksot

## Äänirooleissa
### Suomenkielisen version ääninäyttelijät

### Suomenkielinen toteutus
* käännös: Jari Siltakoski
* ohjaus: Bruno Lähteenmäki
* äänitys: Oy PVP-Voice Ab
Kanaranbarbi

**Kanaranbarbi** (*Hypselobarbus thomassi*) on karppien heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen kalalaji. Se voi kasvaa jopa metrin mittaiseksi.

Kanaranbarbi on endeeminen Intian Länsi-Ghatien vuoristossa.

## Lähteet
Bala

**Bala** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Athanase Bala (1927–2019), kamerunilainen roomalaiskatolinen piispa
* Bekim Balaj, usein myös muodossa *Bekim Bala* (s. 1991), albanialainen jalkapalloilija
* Krystian Bala (s. 1974), puolalainen kirjailija ja murhaaja
* Kujtim Bala (s. 1990), ruotsalainen jalkapalloilija
* Thumma Bala (1944–2024), intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa.
Dolores (täsmennyssivu)

**Dolores** voi tarkoittaa jotain seuraavista:

## Etunimi
*Dolores, espanjalaislähtöinen naisennimi

## Paikannimet
**Kaupunkeja ja paikkakuntia**
*Dolores, Abran provinssissa, Filippiineillä
*Dolores, Alicanten maakunnassa, Espanjassa
*Dolores, Buenos Airesin maakunnassa, Argentiinassa
*Dolores, Carazon departementissa, Nicaraguassa
*Dolores, Coloradon osavaltiossa, Yhdysvalloissa 
*Dolores, Copánin departementissa, Hondurasissa
*Dolores, Eastern Samarin provinssissa, Filippiineillä
*Dolores, Peténin departementissa, Guatemalassa
*Dolores, Quezonin provinssissa, Filippiineillä
*Dolores, Sorianon departementissa, Uruguayssa
*Dolores, Toliman departementissa, Kolumbiassa
*Dolores Hidalgo, Guanajuaton osavaltiossa, Meksikossa

**Laajempia hallintoalueita**
*Doloresin piirikunta, Coloradon osavaltiossa, Yhdysvalloissa
*Partido de Dolores, Buenos Airesin maakunnassa, Argentiinassa

## Muita merkityksiä
*1277 Dolores, asteroidi
*Mission Dolores, kirkkorakennus San Franciscossa
**[[Radio Dolores]]*, Katariina Lillqvistin elokuva vuodelta 2016
Keskikokoinen englantilais-ranskalainen ajokoira

**Keskikokoinen englantilais-ranskalainen ajokoira** (*anglo-français de moyenne vénerie*) on sukupuuttoon kuollut ranskalainen koirarotu. Se oli alun perin suurten englantilais-ranskalaisten ajokoirien (valko-mustan, valko-oranssin ja kolmivärisen) ja englantilais-ranskalaisen pienriistan ajokoiran välimuoto.

## Ulkonäkö
Desmond Morriksen mukaan tämä keskikokoinen ajokoira olisi ollut säkäkorkeudeltaan noin 51 cm korkea. Kuitenkin nykyisen englantilais-ranskalaisen pienriistanajokoiran säkäkorkeusmääritelmä kattaa myös kyseisen korkeuden, joten voi olla, että tämä keskikokoinen muunnos on sulautunut yhteen viimeksi mainitun kanssa.

Värimuunnoksia oli suurten englantilais-ranskalaisten ajokoirien tapaan kolme:
* *blanc et noir*: valko-musta
* *blanc et orange*: valko-oranssi
* *tricolore*: kolmivärinen (valko-musta tan-merkein)

## Luonne ja käyttäytyminen
Rotu oli nopea ja sopeutui työskentelemään hyvin erilaisissa maastoissa.

## Alkuperä
Keskikokoinen rotu kehitettiin kun ranskalaisia ajokoiria, erityisesti poitevin ja porcelaine, risteytettiin harrierin kanssa.

## Lähteet
### Viitteet
Eino Lähteenmäki

**Eino Johannes Lähteenmäki** (21. joulukuuta 1889 Nokia  – 31. lokakuuta 1978 Tampere) oli suomalainen filosofian maisteri ja rehtori.

Eino Lähteenmäen vanhemmat olivat Vesilahdessa vuodesta 1892 poliisikonstaapelina toiminut Juha Erland Lähteenmäki (1857–1918) ja Iida Vilhelmiina Vilenius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1909 Tampereen lyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1914.

Lähteenmäki oli rautatievirkamiehenä Tampereella 1915–1920. Hän oli matematiikan, fysiikan ja kemian opettajana Haapamäen yhteiskoulussa 1920–1923 ja Toijalan yhteiskoulussa 1923–1925. Lähteenmäki toimi Haapamäen yhteiskoulussa opettajana ja koulun johtajana 1925–1927. Hän oli Tampereen klassillisen lyseon matematiikan, fysiikan ja kemian lehtorina 1927–1956 ja toimi lyseon rehtorina 1934–1956. Tampereen kaupunginvaltuutettuna Lähteenmäki oli 1939–1944 ja hän kuului lisäksi Tampereen kirkkovaltuustoon. Hän oli mukana suojeluskuntatyössä vuodesta 1918 alkaen ja kuului muun muassa Toijalan suojeluskunnan esikuntaan. Lähteenmäki oli myös mukana Mannerheimin Lastensuojeluliiton paikallisosastoissa Haapamäellä ja Toijalassa.

Tampereen rautatieasemalla junanlähettäjänä ja sähköttäjänä toiminut Eino Lähteenmäki ja aseman pakaasiesimies Erik Tuomi pelastivat hieman ennen Suomen sisällissodan alkamista 18. tammikuuta 1918 väärillä henkilöpapereilla Helsingistä Vaasaan yöjunalla matkalla olleen Gustaf Mannerheimin hengen. Kauppias Gustav Malmbergin nimellä esiintynyt Mannerheim joutui junan pysähdyttyä Tampereella kolmen matkustajien papereita tarkastaneen venäläisen sotilaan pidättämäksi. Sotilaat epäilivät sujavasti venäjää puhunutta Malmbergia pakoilevaksi tsaarin upseeriksi ja käskivät Erik Tuomen hakemaan asemapäällikön paikalle. Tuomi huomasi tukalan tilanteen ja kutsui paikalle sen sijaan junanlähettäjä Eino Lähteenmäen, joka esiintyi asemapäällikkönä vakuuttaen Malmbergin paperien olevan kunnossa. Hän lähetti junan sitten liikkeelle, jolloin sotilaat joutuivat poistumaan junasta. Asemalla on tapauksen muistona Tampereen Klassikot ry:n vuonna 2008 lahjoittama reliefi, jonka on suunnitellut graafikko Pertti Ollikka.

Eino Lähteenmäki oli naimisissa vuodesta 1917 Iida Johanna Melasen kanssa.

## Lähteet
Vickersin 76 millimetrin ilmatorjuntatykki

**Vickersin 76 millimetrin ilmatorjuntatykki** on englantilaisen Vickers-tehtaan kehittämä ilmahyökkäysten torjuntaan suunniteltu tykki.

## Tykin historiaa

Britannian sotatoimisto oli ensin määrännyt ja sitten hylännyt 75 mm:n Vickers-lentokone-aseen. Kun Vickers-Armstrong Ltd:llä oli ase valmiina, se päätti tarjota sitä ulkomailla ja saavutti kohtuullisen menestyksen myymällä sitä esimerkiksi Belgialle, Tanskalle, Hollannille, Kiinalle, Portugalille, Romanialle, Turkille ja Liettualle 1930-luvulla. Tämän lisäksi asetta valmistettiin Tanskassa lisenssillä. Tyypillisesti tuon aikakauden liikkuville raskaille ilmatorjunta-aseille niiden kuljetusvälineet olivat yksi- ja kaksipyöräisiä, mikä mahdollisti niiden hinaamisen.

## Tekniset tiedot
Tykin tekniset ominaisuudet:

* Kaliiperi: 76,2 mm (putkessa 16 kierrettä)
* Ammuksen lähtönopeus: 750 m/s
* Tehokas ampumaetäisyys: 5 km
* Ominaistulinopeus: 12 laukausta/minuutissa
* Korotuskulma: 0 – +90 astetta
* Paino: n. 3500 kg (kuljetuskunnossa) ja n. 2900 kg ampumakunnossa

## Vickersin 76 mm ilmatorjuntatykki Suomessa
Suomi osti 12 tykkiä Isosta-Britanniasta vuonna 1936. Tykit sijoitettiin Viipuriin ja Suomenlinnaan. Niitä käytettiin talvi- ja jatkosodassa. Nämä aseet olivat kaikki hinattavia.

1930-luvun alussa suomalaiset olivat vieneet suuria määriä voita Britanniaan. 1930-luvun puoliväliin mennessä tämä vientiliiketoiminta oli luonut melkoisen velkaa. Britannian hallitus tarjoutui maksamaan tämän velan nykyaikaisilla Vickersin valmistamilla ilmatorjunta-aseilla. Vickers-Armstrongin kilpailija Bofors Ab yritti parhaansa mukaan estää suomalaisia ostamasta näitä aseita. 

Suomi oli päättänyt käyttää 76,2 mm:n kaliiperia vakiokaliiperina myös raskaissa ilmatorjunta-tykeissä, koska se oli jo vakiokaliiperina Suomen kevyissä kenttätykeissä. Vickers toimitti aseet Suomelle 76,2 mm:n kaliiperisena tavallisemman 75 mm:n kaliiperin sijaan. 

Suomalaisten tämän aseen käyttämät ammukset olivat samat kuin 76 ItK / 28 B:ssä ja 76 ItK / 29B:ssä, jotka Bofors oli toimittanut Suomen armeijalle jo muutama vuosi aiemmin. Näiden aseiden ristinivelet eivät myöskään olleet Vickersin vakiomateriaaleja, koska Crichton-Vulcan valmisti niitä Suomessa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
38M Toldi

**38M Toldi** oli unkarilainen kevyt panssarivaunu, joka perustui ruotsalaiseen Landsverk L-60 vaunuun. Vaunu nimettiin 1300-luvulla eläneen unkarilaisen ritarin Miklós Toldin mukaan.

## Tuotantohistoria
38M Toldin kehittivät ja tuottivat unkarilaiset insinöörit Unkarin armeijan ostettua vaunun rungon ja tykkitornin lisenssin ruotsalaiselta AB Landsverkiltä. Vaunuja valmistettiin 202 kappaletta.

### Versiot
*Toldi I - 20mm Solothurn panssarikiväärillä varustettu ensimmäinen versio, jota valmistettiin 80 kappaletta.
*Toldi II - paksummalla panssarilla varustettu versio, jota valmistettiin 110 kappaletta. 
*Toldi IIa - 40mm tykillä varustettu vuoden 1942 versio.
*Toldi III - paranneltu versio, jota valmistettiin vain 12 kappaletta.

## Taisteluhistoria
Unkari otti Toldi vaunut käyttöön vuonna 1940. Vaunut osallistuivat taisteluun ensimmäisen kerran Jugoslavian valloituksessa vuonna 1941.

Toldi vaunuja käytettiin pääasiassa taistelussa Neuvostoliittoa vastaan vuosien 1941 ja 1944 välillä. Vaunujen kevyestä panssarista ja hyvästä viestintälaitteistosta johtuen niitä käytettiin useimmiten tiedusteluun. 
Toldit pärjäsivät hyvin Operaatio Barbarossan alkupuolella Neuvostoliiton käyttämiä T-26:n ja BT-5:n tapaisia kevyitä panssarivaunuja vastaan. Niistä ei kuitenkaan ollut vastusta Itärintamalla käydyn sodan myöhemmässä vaiheessa kohdatuille T-34 vaunuille.
Isobretagnenajokoira

**Isobretagnenajokoira** (*grand fauve de Bretagne*) on sukupuuttoon kuollut ranskalainen koirarotu. 

## Ulkonäkö
Karvapeite oli lyhyt, tiheä ja karhea. Väritys oli yksivärinen vaalean kullanruskea (*fauve* eli fawn).

## Luonne ja käyttäytyminen
Rotu oli rohkea, sitkeä, kiivasluonteinen ja itsepäinen.

## Alkuperä
Isobretagnenajokoira oli vanha rotu, joka jalostettiin alun perin suden metsästykseen Luoteis-Ranskan lammaslaitumien alueilla. 1500-luvun alkupuolella Frans I omisti rodunedustajista koostuneen kuninkaallisen ajueen, ja myöhemmin samalla vuosisadalla Kaarle IX mainitsi rodun olleen yksi senajan tärkeimmistä ajokoirista. Kuitenkin 1800-luvun keskivaiheilla susikantojen romahduttua kuoli myös isobretagnenajokoira lähes sukupuuttoon. Vuonna 1873 löydettiin enää varmoja todisteita vain kolmesta osittain rodun perimää kantaneesta ajueesta.

### Vaikutus nykyisiin rotuihin
Ranskalaiset rodun ihailijat ehtivät ennen sukupuuttoa risteyttää sen briquet griffon vendéenin kanssa, jalostaen siitä samalla pienemmän version: griffon fauve de bretagnen.

## Lähteet
### Viitteet
Hybrid

**Hybrid** voi tarkoittaa seuraavia:
* *[[Hybrid (vuoden 1985 albumi)|Hybrid]]*, Michael Brookin vuoden 1985 albumi
* *[[Hybrid (vuoden 2007 elokuva)|Hybrid]]*, vuoden 2007 elokuva
* *[[Hybrid (videopeli)|Hybrid]]*, vuoden 2012 videopeli
* Hybrid Graphics, nykyisin Nvidia Helsinki, suomalainen tietokonegrafiikan yritys
* *[[Hybrid Theory]]*, Linkin Parkin albumi
* *[[Tekken Hybrid]]*, videopeli

## Katso myös
* Hybridi
Panzerkampfwagen VII Löwe

**Panzerkampfwagen VII Löwe** (suom. *leijona*) oli Natsi-Saksan suunniteltu superraskas panssarivaunu, jonka oli tarkoitus korvata Tiger-vaunu. Kruppin helmikuussa 1942 aloitettu projekti ei koskaan edennyt suunnitteluvaihetta pidemmälle, ja se hylättiin toukokuussa 1942. Vaunu päätettiin korvata Porschen Maus-vaunulla, mutta sitäkään ei lopulta valmistettu kuin kaksi prototyyppiä.

Superraskaiden vaunujen kehitysohjelma alkoi jo varhain vuonna 1941 vastauksena Neuvostoliiton suunnitelmille (KV-sarja). Marraskuussa 1941 määriteltiin, että uudessa vaunussa olisi 140 millimetrin etupanssari, 100 millimetrin sivupanssari ja sen massa olisi 90 tonnia. Voimanlähteenä olisi torpedoveneen Daimler-Benzin 1000 hevosvoiman moottori. Krupp määrättiin laatimaan suunnitelma vaunusta alkuvuodesta 1942. Suunnitelma perustui Kruppin aiempaan VK7001 (Tiger-Maus) -suunnitelmaan, joka kilpaili Porschen ensimmäisten Maus-suunnitelmien kanssa.

VK7201-suunnitelmaan kuului kaksi eri versiota, joita kutsuttiin epävirallisesti nimillä *Leichter Löwe* (kevyt leijona) and *Schwerer Löwe* (raskas leijona). Kaikkiaan vaunusta on kuusi eri suunnitelmaa: 
***Leichter Löwe**: paino 76 tonnia, etupanssari 100 millimetriä, 10,5 senttimetrin L/70-tykki, vaunun torni on sijoitettu takaosaan, huippunopeus 27 km/h. Maaliskuussa Adolf Hitler määräsi keskittymään raskaamman vaunun kehitykseen.
***Schwerer Löwe**: paino 90 tonnia, etupanssari 120 millimetriä, 10,5 senttimetrin L/70-tykki, torni on sijoitettu vaunun keskelle, huippunopeus 23 km/h. Hitler määräsi etupanssarointia lisättäväksi 140 millimetriin ja aseeksi 150 millimetrin L/40-tykin.
Schwerer Löwe hylättiin Mausin eduksi.

Suunnitelma elvytettiin vielä Tiger II:n suunnittelun aikaan eversti Fichtnerin ehdotuksesta. Tässä suunnitelmassa aseeksi olisi tullut 8,8 senttimetrin KwK L/71.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
Valkoinenajokoira

**Valkoinenajokoira** (*chien blanc du roi*) on sukupuuttoon kuollut ranskalainen koirarotu. 

## Ulkonäkö
Valkoinenajokoira oli nimensä mukaisesti valkoinen, kookas ajokoira.

## Alkuperä
Rodun historia alkaa vuodesta 1470, jolloin köyhä poitoulainen tilanomistaja lahjoitti Ludvig XI:lle valkoisen Souillard-nimisen hubertuksenajokoiran. Siitä pidettiin niin paljon, että sitä päätettiin käyttää jalostukseen. Se periytti vahvasti valkoista väriä, ja vähitellen uudet pennut korvasivat kuninkaallisen ajueen aiemmat, muunväriset yksilöt. Vuonna 1500 Ludvig XII:n aikaan valkoisia koiria risteytettiin Greffier-nimisen italianseisojan kanssa, ja vuonna 1520 Frans I:n aikaan populaatioon risteytettiin puolestaan Miraud-nimistä isobretagnenajokoiraa. Vuonna 1560 Maria Stuart lähetti Ranskan silloiselle kuninkaalle Frans II:lle valkoisen Barraud-nimisen ajokoiran, jota käytettiin niin ikään rodun eteenpäin jalostamiseen. Aurinkokuningas Ludvig XIV:lla oli 100 valkoista ajokoiraa, mutta vanhetessaan hän ei enää pärjännyt niin nopeiden eläinten kanssa, minkä vuoksi hän risteytti niihin normandianajokoiraa.

Valkoinenajokoira oli varsin pitkään Ranskan kuninkaiden suosiossa, ja sitä käytettiin hirven metsästykseen. 1700-luvulla siihen tuli kuitenkin muutos: Ludvig XV vaihtoi pitkään vaalitun valkoisen rodun englanninkettukoira-risteytyksiin, ja pian sen jälkeen rotu kuoli sukupuuttoon.

### Vaikutus nykyisiin rotuihin
Valkoinenajokoira on vaikuttanut monien ranskalaisten rotujen jalostukseen, kuten vendéeniläisrodut (grand griffon vendéen, briquet griffon vendéen, grand basset griffon vendéen, petit basset griffon vendéen), billy ja porcelaine.

## Lähteet
Egnar Holmström

**Egnar Holmström** (5. tammikuuta 1920 Närpiö – 18. huhtikuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja (tenori) ja kirkkomuusikko.

Holmström valmistui kanttori-urkuriksi 1941. Hän piti ensikonserttinsa 1943 ja opiskeltuaan laulua muun muassa Italiassa hän oli kiinnitettynä Berliinin Deutsche Staatsoperiin 1951–1953. Hän oli vierailevana esiintyjänä muun muassa Göteborgissa ja Oslossa ja oli 1950-luvulla esiintymiskiertueella useiden vuosien ajan Yhdysvalloissa. Holmström toimi vuodesta 1961 lähtien kanttorina Helsingin pohjoisessa ruotsalaisessa seurakunnassa.

## Lähteet
Normandianajokoira

**Normandianajokoira** (*chien normand*) on sukupuuttoon kuollut ranskalainen koirarotu.

## Ulkonäkö
Rodun väritys vaihteli suuresti, aina maidonvalkoisesta mustaan. Säkäkorkeus oli maksimissaan 76 cm.

## Luonne ja käyttäytyminen
Rotu oli sitkeä, herkkävainuinen ja komeaääninen. Se oli kuitenkin vähemmän älykäs, hitaasti liikkuva ja aloitekyvytön. Ajueelta meni jopa 6–8 tuntia saada hirvi ajettua metsästäjän luokse.

## Alkuperä
Normandianajokoira kehittyi keskiajalla. Se polveutui suoraan hubertuksenajokoirasta tämän levittyä Ardenneilta Pohjois-Ranskaan. Vuonna 1763 rotu oli huomattavasti harvinaistunut Normandiassa, koska koiria risteytettiin pienempien ja nopeampien englantilaisten koirien kanssa. 1830-luvulla oli tiedossa enää vain yksi ajueellinen alkuperäisiä, puhdasrotuisia normandianajokoiria. 

### Vaikutus nykyisiin rotuihin
Rotu levisi 1000-luvulla Vilhelm Valloittajan mukana normannivalloituksen myötä Englantiin, missä siitä kehittyi sekä talbot hound että vihikoira. Vuonna 1875 ranskalainen asiantuntija totesikin normandianajokoiran kuolleen muutoin sukupuuttoon, paitsi että sen perimä eli Englannissa vihikoirien muodossa. Normandianajokoira oli myös toinen normand-poitevinin kantaroduista.

## Lähteet
William Sneckendahl

**Matts William Sneckendahl** (18. maaliskuuta 1819 – 16. maaliskuuta 1865 Kokkola) oli suomalainen kauppias ja raatimies, joka oli Tammikuun valiokunnan jäsen.

Sneckendahlin vanhemmat olivat kauppias Mathias Sneckendahl ja Brita Catharina Calamnius ja puoliso vuodesta Fredrika Lovisa Böckelman. Pariskunta sai seitsemän lasta. Sneckendahl oli kauppias Kokkolassa vuodesta 1846 ja raatimies vuodesta 1853. Hän oli porvarissäädyn valitsema jäsen Tammikuun valiokunnassa 1862, jossa hän edusti Kokkolaa, Torniota, Raahea ja Kemiä. Sneckendahl oli myös laivanvarustaja, joka harjoitti merkittävää vientikauppaa. Hän perusti vuonna 1846 Kokkolan ensimmäisen viinanpolttimon Pikiruukille.

## Lähteet
Agustina Bessa-Luís

**Agustina Bessa-Luís** (1922 Amarante, Portugali – 3. kesäkuuta 2019) oli portugalilainen kirjailija. Hänen maineensa syntyi teoksella *Sibila* (1954), joka kertoo Pohjois-Portugalin maaseutuaristokratiasta. Myöhemmissä teoksissa hän on käsitellyt vuoden 1974 vallankumousta ja kuninkaallisia.

Bessa-Luís sai vuonna 2004 Portugalin merkittävimmän kirjallisuuspalkinnon Camões-palkinnon.

## Lähteet
Suomen Buddhalainen Unioni

**Suomen Buddhalainen Unioni** (lyh. **SBU**) on Suomessa toimiville buddhalaisille yhdistyksille tarkoitettu kattojärjestö. Unioni on rekisteröitynyt aatteellinen yhdistys ja sen kotipaikka on Helsinki. Suomessa toimii yhteensä noin 40 eri buddhalaista järjestöä, mutta osa niistä ei ole rekisteröityneitä.

Unionin tavoitteita ovat muun muassa buddhalaisten järjestöjen edustaminen sekä kansallisella että kansainvälisellä tasolla, helpottaa buddhalaisuuden harjoittamista Suomessa ja kasvattaa tietoisuutta buddhalaisuudesta sekä osallistua maailmankatsomuksia koskevaan julkiseen keskusteluun.

SBU:n puheenjohtaja on Irma Rinne.

Unioni on perustettu 9. toukokuuta 2009, ja sen toiminta-alue on koko Suomi. Sen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Jukka Hakala. Unionin perustajajäseniksi mainitaan seuraavat yhdistykset:

* Bodhidharma
* Buddhalainen Dharmakeskus
* Finnish-Thai Buddhist Association
* Helsinki Zen Center
* Länsimaisen buddhalaisen veljeskunnan ystävät FWBO
* Suomen Vietnamilaisten Buddhalaisten Yhdyskunta

Tammikuussa 2021 unionilla oli 12 jäsenjärjestöä:

SBU:n jäsenyys on avoin kaikille suomalaisille rekisteröityneille yhdistyksille, jotka ovat olleet aktiivisia vähintään kolme vuotta ja hyväksyvät uskonnon perusarvot. SBU on Euroopan Buddhalaisen Unionin jäsenjärjestö. SBU on myös suomalaisen uskontojen yhteistyöjärjestö Uskot-foorumin jäsenjärjestö. 

Opetushallitus on hyväksynyt buddhalaisuuden yhdeksi opetettavaksi vaihtoehdoksi lukion oppimäärässä sekä siihen kuuluvan opetussuunnitelman. SBU on laatinut buddhalaisen uskon mukaiset opetussuunnitelmat sekä yläasteelle että lukioon.

## Katso myös
* Luettelo Suomen buddhalaisista yhteisöistä

## Lähteet
The Documentary 2.5

**The Documentary 2.5** on yhdysvaltalaisen hip hop -artisti  The Gamen seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 16. lokakuuta 2015. Albumi kuuluu samaan projektiin kuin viikkoa aikaisemmin julkaistu *[[The Documentary 2]]* ja albumit julkaistiin myös yhdessä kokoelma-albumina.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Rafetus swinhoei

**Rafetus swinhoei** on äärimmäisen uhanalainen kilpikonnalaji, jota elää Kiinassa ja Vietnamissa. Lajista tiedetään olevan elossa vain kaksi yksilöä, molemmat koiraita. Lajin viimeinen naaras kuoli Vietnamissa vuonna 2023. Sen kerrottiin kuolleen Hanoijärvessä tuntemattomasta syystä.

## Ulkonäkö ja koko
*Rafetus swinhoei* on suurin makeanveden kilpikonnalaji, ja se voi kasvaa jopa 120 kilogramman painoiseksi sekä metrin pituiseksi ja 70 senttimetriä leveäksi. Laji on pehmeäkuorinen kilpikonna, eikä sillä ole kovaa kilpeä. *R. swinhoei* -lajin kilpi on nahkamaista ihoa.

## Lajin tila
*Rafetus swinhoei* on historiallisesti elänyt Punaisessajoessa Kiinassa ja Vietnamissa ja Jangtsessa Kiinassa sekä niitä ympäröivillä vesistöalueilla. Lajia tunnetaan enää kolme yksilöä, ja sen on sukupuuton partaalle saattanut metsästys ravinnoksi, perinnelääkkeiden valmistukseen ja lemmikiksi sekä elinalueiden tuhoutuminen.

Kolmesta tunnetusta *R. swinhoei* -yksilöstä kaksi elää villinä Đồng Mô -järvessä lähellä Vietnamin pääkaupunkia Hanoita ja yksi Kiinassa Suzhoun eläintarhassa. Đồng Mô -järvestä tunnettiin vain yksi koiras, kunnes vuonna 2020 löydettiin ja tunnistettiin naarasyksilö. Viimeisenä naaraana pidetty yksilö oli kuollut Suzhoussa huhtikuussa 2019, kun se oli ollut heräämässä anestesiasta. Se oli nukutettu, koska sitä oli yritetty keinosiementää. Eläintarhassa elänyttä koirasta ja naarasta oli yritetty saada luonnollisesti lisääntymään jo vuodesta 2008.

## Taksonomia

*Rafetus swinhoein* kuvasi alun perin John Edward Gray vuonna 1873 nimellä *Oscaria swinhoei*. Tämän jälkeen lajia on usein pidetty *[[Pelodiscus sinensis|Pelodiscus sinensiksen]]* synonyyminä, mutta nykyään se luetaan yleensä *[[Rafetus]]*-sukuun yhdessä Lähi-idässä elävän *[[Rafetus euphraticus]]* -lajin kanssa. Toiset tutkijat luokittelevat sen alkuperäisen *Oscaria*-sukunsa ainoaksi lajiksi.

Hoàn Kiếm -järvessä eläviä *Rafetus*-suvun pehmeäkilpikonnia on useaan otteeseen ehdotettu omaksi lajikseen, joka on kuvattu nimillä *Rafetus leloii* ja *Rafetus vietnamensis*. Painavia todisteita erottamiseksi *Rafetus swinhoeista* ei kuitenkaan ole, ja näitä nimiä pidetään tavallisesti *R. swinhoein* synonyymeinä. Hoàn Kiếm -järven viimeinen *Rafetus*-kilpikonna kuoli vuonna 2016.

## Lähteet
Antalya Open

**Antalya Open** on Turkin Antalyassa järjestettävä ATP-kiertueeseen kuuluva tennisturnaus. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2017. Turnaus pelattiin kolmen vuoden ajan ruohokentillä. Vuonna 2020 turnausta ei järjestetty, vaan sen tilalle tuli Mallorcan ATP-turnaus, joka kuitenkin peruttiin. Vuonna 2021 Antalyan turnaus pelataan kovilla kentillä tammikuussa.

## Tulokset

### Kaksinpeli

### Nelinpeli

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Turnauksen kotisivut
Vitalijs Samoilovs

**Vitalijs Samoilovs** (s. 19. huhtikuuta 1962 Riika Latvian SNT, Neuvostoliitto) on neuvostoliittolainen, sittemmin latvialainen jääkiekkomaalivahti. Samoilovs pelasi Neuvostoliiton mestaruussarjaa Dinamo Riian ja Sokol Kievin joukkueissa ja Neuvostoliiton hajottua vielä yhden kauden Dinamo Riian joukkueessa Latvian jääkiekkoliigassa.

Samoilovs edusti Neuvostoliittoa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1982, joissa toimi joukkueensa ykkösmaalivahtina. Aikuisten tasolla Samoilovs oli mukana voittamassa maailmanmestaruushopeaa vuonna 1987 ja olympiakultaa 1988. Hän oli mukana myös Neuvostoliiton Canada Cup -joukkueessa 1988. Näissä turnauksissa hänen roolinsa oli olla varamaalivahtina, eikä hän päässyt varsinaisesti pelaamaan peliäkään.

Samoilovs lopetti ensimmäisen kerran uransa Sokol Kiovan joukkueessa kevääseen 1991. Yhden välivuoden jälkeen hän palasi itsenäistyneen Latvian liigaan Latvijas Zelts -joukkueen riveissä pelaten 24 ottelua. Kauden jälkeen hän lopetti uransa toistamiseen. Vielä tämän jälkeen hän toimi kaudella 1995–1996 Alianse Riga -joukkueen toisena maalivahtina.

Peliuransa jälkeen Samoilovs toimi HK Riga 2000 -joukkueen apuvalmentajana Latvian liigassa kaudella 2003–2004 ja hetken aikaa Metallurg Novokuznetskin maalivahtivalmentaja kauden 2007–2008 alussa. Pesti kuitenkin päättyi jo marraskuussa. Tämän ohessa hän toimi Latvian maajoukkueen maalivahtivalmentajana vuosina 2004–2007

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Magick Brother

**Magick Brother** on progressiivisen rock-yhtye Gong esikoisalbumi.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet Daevid Allen
### Early Morning
#  
# 
# 
# 
# 
### Of the Late Night
# 
# 
# 
#  
# 

## Kokoonpano
* Daevid Allen – kitara, basso, laulu
* Gilli Smyth – laulu, äänet (space whisper)
* Didier Malherbe – huilu, sopraanosaksofoni
* Rachid Houari – rummut, lyömäsoittimet
;Sessiomuusikot
* Barre Phillips – kontrabasso (kappaleet: 4, 10)
* Earl Freeman – kontrabasso (kappale: 8), piano (kappale: 9)
* Burton Greene – piano (kappale: 8)
* Dieter Gewissler – kotrabasso (jousella) (kappaleet: 2, 9)
* Tasmin Smyth – äänet (kappaleet: 1, 10)

## Arviot
* Allmusic: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Magick Brother''' discogs.com -sivustolla
* ''Magick Brother''' progarchives.com -sivustolla
Born 2 Rap

**Born 2 Rap** on yhdysvaltalaisen hip hop -artisti The Gamen studioalbumi, joka julkaistiin 29. marraskuuta 2019. Hän ilmoitti albumin jäävän hänen viimeisekseen, mutta julkaisi seuraavan albuminsa vuonna 2022.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Ilmari Florell von Delwig

**Oskar Ilmari ”Pussi” Florell von Delwig**, sukunimi vuoteen 1924 *Florell* (16. elokuuta 1880 Hamina – 19. marraskuuta 1945 Tukholma) oli suomalais-ruotsalainen paroni, oopperalaulaja ja laulupedagogi.

Ilmari Florell von Delwigin vanhemmat olivat Haminan kadettikoulun ranskan kielen opettaja, kollegiasessori Otto Henrik Florell (1842–1902) ja Sofia Emilia Basilier. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta vuonna 1900 ja opiskeli sitten Polyteknillisessä opistossa. Hän opiskeli vuosina 1902-1911 laulua Julius Heyn johdolla Berliinissä, Ernesto Boezin johdolla Roomassa ja Alfred J. Boruttaun johdolla Wienissä ja konsertoi laulajana Suomessa, Ruotsissa, Saksassa ja Itävallassa. Florell von Delwig oli kiinnitettynä sankaritenoriksi 1911–1912 Colmarin valtionteatterissa Saksassa. Hän toimi laulunopettajana Berliinissä vuodesta 1913 alkaen, Lundissa Ruotsissa vuodesta 1914 alkaen sekä vuodesta 1925 alkaen Kööpenhaminassa ja Tukholmassa. Florell von Delwig perusti Lundissa ollessaan *Delwigska kören*-nimisen kuoron. Hänestä tuli Ruotsin kansalainen vuonna 1919.

Florell von Delwig sävelsi teoksia mieskvarteteille, romansseja ja pianopreludeja, muun muassa *Span auf den Wellen* (1908), *Deux préludes pour piano* (1913) ja *Vuggevise ved lille Majas Sygeleje* (1913). 

Oskar Ilmari Florell sai vuonna 1909 vapaaherra Rudolf Fredrik Axel von Dellwigiltä (1851–1916) luvan käyttää von Dellwig sukunimeä ja vuonna 1923 vapaaherran sisarpuoli Marie Eleonore Antonie von Dellwig (s. 1858) adoptoi Oskar Ilmari Florellin. Saksalaisen tuomioistuimen tammikuussa 1924 tekemän ratkaisun nojalla Florell saattoi käyttää paroni von Dellwigin arvonimeä.

## Lähteet
Karjalankosken voimalaitos

**Juankosken voimalaitos** sijaitsee Juankoskella Kuopiossa Pohjois-Savossa. Voimalaitoksen omistaa Savon Voima. Karjalankosken altaan (tunnetaan paikallisesti nimellä "Välivesi") säännöstely aloitettiin vuonna 1961.

Savon Voima rakennutti voimalaitokselle kalaportaan 2020.

## Aiheesta lisää
*Juankosken voimalaitos

## Lähteet
Panzerkampfwagen IX ja X

**Panzerkampfwagen IX** ja **Panzerkampfwagen X** olivat Natsi-Saksan suunniteltuja superraskaita panssarivaunuja. Niiden sivuprofiilikuvat esiintyivät Wehrmachtin julkaisemassa ''Signal''-lehdessä. Konkreettisia suunnittelutoimia vaunujen takana ei ollut, vaan niiden oli ainoastaan tarkoitus hämätä liittoutuneita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lučenec (piiri)

**Lučenecin piiri** () on Slovakian piiri Banská Bystrican alueella. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 73&nbsp;342.

Vuoden 2019 lopussa Lučenecin piirin asukkaista 35 435 (noin 48,3 %) oli miespuolisia ja 37 907 (n. 51,7 %) naispuolisia. Vuoden 2011 lopussa piirin väestöstä 60,5 prosenttia oli slovakkeja, 23,1 prosenttia unkarilaisia, 2,8 prosenttia romaneja, tšekkejä, määriläisiä ja sleesialaisia yhteensä 0,3 prosenttia ja muita 13,1 prosenttia. Alle 14-vuotiaat muodostivat väestöstä 15,8 prosenttia, 15–64-vuotiaat 70,9 prosenttia ja yli 65-vuotiaat 13,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 39,3 vuotta. Lučenecin piirin väkiluvun ennakoidaan pienenevän 69&nbsp;449 asukkaaseen vuoteen 2040 mennessä.

## Väestö

## Kunnat
Lučenecin piirin 57 kuntaa. Ne kunnat, jotka ovat myös kaupunkeja ovat luettelossa lihavoituja.

* Ábelová
* Belina
* Biskupice
* Boľkovce
* Budiná
* Bulhary
* Buzitka
* Čakanovce
* Čamovce
* Divín
* Dobroč
* **[[Fiľakovo]]**
* Fiľakovské Kováče
* Gregorova Vieska
* Halič
* Holiša
* Jelšovec
* Kalonda
* Kotmanová

* Lehôtka
* Lentvora
* Lipovany
* Lovinobaňa
* Ľuboreč
* **[[Lučenec]]**
* Lupoč
* Mašková
* Mikušovce
* Mučín
* Mýtna
* Nitra nad Ipľom
* Nové Hony
* Panické Dravce
* Píla
* Pinciná
* Pleš
* Podrečany
* Polichno

* Praha
* Prša
* Radzovce
* Rapovce
* Ratka
* Ružiná
* Šávoľ
* Šiatorská Bukovinka
* Šíd
* Stará Halič
* Šurice
* Točnica
* Tomášovce
* Trebeľovce
* Trenč
* Tuhár
* Veľká nad Ipľom
* Veľké Dravce
* Vidiná

## Lähteet
Magnesiumhydridi

**Magnesiumhydridi** (MgH2) on magnesiumin ja vedyn muodostama epäorgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä pelkistimenä ja sitä on tutkittu myös vedynvarastointisovellutuksiin.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa magnesiumhydridi on valkoista tai harmahtavaa kiteistä ainetta. Yhdisteellä on useita kidemuotoja eli se on polymorfista. Huoneenlämpötilassa stabiili muoto on alkeiskopiltaan tetragonaalinen β-muoto, jonka rakenne muistuttaa rutiilin rakennetta. Ja tämän lisäksi tunnetaan useita korkean lämpötilan ja korkean paineen faaseja. Magnesiumhydridi reagoi erittäin voimakkaasti veden kanssa magnesiumhydroksidiksi ja vedyksi ja voi syttyä palamaan. Se hajoaa myös kuumennettaessa.

## Valmistus ja käyttö
Ensimmäisen kerran magnesiumhydridiä valmistettiin kuumentamalla dietyylimagnesiumia. Sitä voidaan myös valmistaa dietyylimagnesiumista pelkistämällä litiumalumiinihydridillä. Nykyään käytetyin tapa on kuitenkin magnesiumin ja vedyn seoksen kuumentaminen 300&ndash;400 °C:n lämpötilaan magnesiumjodidin toimiessa katalyyttinä.
:Mg + H2 → MgH2

Magnesiumhydridiä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä emäksenä ja pelkistimenä. Yhdisteestä valmistetaan myös alkeenien polymeroinneissa käytettäviä Ziegler-Natta-tyyppisiä katalyyttejä. Sitä voidaan käyttää myös orgaanisten liuottimien kuivaamiseen. Magnesiumhydridiä tutkitaan myös mahdollisena materiaalina vedynvarastointisovelluksiin.

Kiina on testannut magnesiumhydridin käyttöä sotilaskäyttöön räjäyttämällä siitä kehitetyn pommin. Pommin toiminta perustuu siihen että yhdiste kuumentuessaan hajoaa magnesiumiksi ja vedyksi. Aiheutuva tulipallo palaa yli kaksi sekuntia, joka on 15 kertaa kauemmin kuin perinteisessä TNT:n räjäytyksessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*MTV Uuutiset: Mullistaako tämä ihmeaine autoilun? 10 kertaa parempi kuin akku, hakkaa myös vedyn – tarvitsee kaverikseen vain vettä, 15.02.2021
*PubChem: Magnesium dihydride 
*ChemBlink: Magnesium hydride
John Betjeman

**John Betjeman** (28. elokuuta 1906 Highgate, Lontoo, Englanti – 19. toukokuuta 1984 Trebetherick, Cornwall, Britannia) oli brittiläinen runoilija.

Betjemanin isä oli varakas liikemies. Betjeman oli T. S. Eliotin oppilas. Hänen esikoiskokoelmansa *Mount Zion* ilmestyi 1933, samoin hänen arkkitehtuuriaiheinen teoksensa *Ghastly Good Taste*. Hän puolustaa teoksissaan vanhan arkkitehtuurin säilyttämistä. Hänen nostalgiansa sai erityisesti toisen maailmansodan jälkeen vastakaikua epävarmassa maailmantilanteessa. Hän tekee pilkkaa "edistyksestä". Hän sai aateliarvon ja 1972 nimityksen hovirunoilijaksi (Poet laureate). Hän kirjoitti myös opaskirjoja Englannista ja esseekokoelmia arkkitehtuurista.

## Suomennettu tuotanto
* Slough, suom. Antti Nylén, julkaisussa: *[[Nuori Voima|Nuori Voima: kirjallisen kulttuurin lehti]]* 2006; nro 4

## Lähteet

## Aiheesta muualla
John Nicholson

**John Nicholson** voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:

* John Joseph ”Jack” Nicholson (s. 1937), yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä
* John Nicholson (1821–1857), brittiläinen prikaatikenraali
* John Nicholson (1941–2017), uusiseelantilainen Formula 1 -kuljettaja
* John Sanctuary Nicholson (1863–1924), brittiläinen prikaatikenraali ja poliitikko
* John W. Nicholson, yhdysvaltalainen kenraali
* John W. Nicholson Jr. (s. 1957), yhdysvaltalainen kenraali
Jennie Anderson

**Jennie Austin Anderson**, o. s. *Kangas* (25. tammikuuta 1902 Suomen suuriruhtinaskunta – 7. huhtikuuta 1988 Ashby, Massachusetts) oli amerikansuomalainen sopraanolaulaja.

Jennie Andersonin vanhemmat olivat John Kangas ja Anna Ruuska. Hän oli naimisissa vuodesta 1922 John T. Andersonin kanssa. Jennie Anderson esiintyi laulajana 1920-luvulla Yhdysvalloissa ja hän teki siellä vuosina 1925 ja 1928 kuusi levytystä esittäen Martti Nisosen, Emil Kaupin ja Eino Leinon lauluja.

## Lähteet
Debora (täsmennyssivu)

**Debora** voi tarkoittaa jotain seuraavista:
* Debora, Vanhan testamentin henkilö; naisprofeetta ja -tuomari
* Debora, naisen etunimi
* Debora, suomalainen kotipalveluita tarjoava yritys
Evolution (Anastacian albumi)

**Evolution** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Anastacian seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 15. toukokuuta 2017. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Georges Dargaud

**Georges Dargaud** (2. huhtikuuta 1911 – 18. heinäkuuta 1990) oli ranskalainen kustantaja ja Dargaud-kustantamon perustaja. Hän oli Tintti-kirjojen ja Asterix-sarjakuva-albumien ensimmäinen kustantaja. Dargaud perusti Dargaud Editeur -kustantamon vuonna 1936. Vuonna 1948 Dargaud teki sopimuksen belgialaisen sarjakuvantekijän Hergén kanssa Tintti-kirjojen julkaisusta.

Vuonna 1960 Dargaud-kustantamo otti hoitaakseen talousvaikeuksiin joutuneen Pilote-sarjakuvalehden julkaisun. Pilotessa saivat ensijulkaisunsa useat sarjakuvaklassikot, kuten Astérix, Blueberry sekä Valerian ja Laureline.

Dargaud myi vuonna 1989 kustantamonsa Media Participation -konsernille.

## Lähteet
It’s a Man’s World

**It’s a Man’s World** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Anastacian viides studioalbumi, joka julkaistiin 9. marraskuuta 2012. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet