open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Guernica (maalaus)

**Guernica** () on espanjalaisen taidemaalarin Pablo Picasson kubismia edustava öljymaalaus vuodelta 1937. Samana vuonna tapahtuneesta Guernican pommituksesta innoituksensa saanut työ on yksi hänen tunnetuimpia maalauksiaan. Se on nykyään näytteillä Madridin Museo Reina Sofíassa.

Mustavalkoinen, kooltaan 776 × 349 cm maalaus on Picasson suurin. Se valmistui vuonna 1937 pidettyyn Pariisin maailmannäyttelyyn, jonka jälkeen maalaus kiersi eri puolilla maailmaa päätyen lopulta New Yorkin Museum of Modern Artiin vuonna 1939. Picasson toivomuksesta maalaus palautettiin Espanjaan vasta vuonna 1981, kun kenraali Francisco Francon sotilasdiktatuuri oli päättynyt ja maalle säädetty demokraattinen perustuslaki.

Guernican mukaan tehty gobeliini oli vuosina 1985–2009 näytteillä New Yorkissa YK:n turvallisuusneuvoston istuntosalin sisäänkäynnin yhteydessä. Alun perin vuonna 1955 Yhdysvaltain entiselle varapresidentille Nelson A. Rockefellerille valmistunut gobeliini poikkeaa väritykseltään hieman alkuperäisestä maalauksesta. Nykyään se on nähtävillä San Antonion modernin taiteen museossa. 

Guernica kuvaa inhimillistä kärsimystä ja sen aihe on peräisin Espanjan sisällissodan aikana 26. huhtikuuta 1937 tapahtuneesta natsi-Saksan ilmavoimien pommituksesta, joka tuhosi Baskimaassa sijaitsevan Guernican kaupungin lähes kokonaan. Hyökkäyksessä kuoli arviolta 1 700 siviiliä. Guernican pommitus oli siihenastisen sotahistorian suurin ja tuhoisin ilmapommitus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sata muistelmaa Pohjanmaalta

**Sata muistelmaa Pohjanmaalta** () on Sara Wacklinin  kirjoittama teos, joka ilmestyi kolmena niteenä vuosina 1844 ja 1845. Ensimmäinen suomennos julkaistiin nimellä *Satanen muistelmia Pohjanmaalta* vuonna 1872. Kaikkiaan teos on suomennettu neljä kertaa. Kirja koostuu nimensä mukaisesti sadasta muistosta, jotka paikantuvat Wacklinin kotikaupunkiin Ouluun. 

*Muistelmien* tarinat on ryhmitelty neljään osaan: tarinoihin 1700-luvun lopun Oulusta, Suomen sodasta (1808–1809) kertoviin muistoihin, kuvaukseen keisari Aleksanteri I:n matkasta Pohjanmaalle sekä "hajakuviin Oulun palosta vuonna 1822". Kuvaus 1700- ja 1800-luvun vaihteen Oulusta on aikalaiskuvauksena harvinainen, ja monet kirjailijat ja historioitsijat ovat sittemmin tukeutuneet siihen.

Kertomusten henkilöt ovat enimmäkseen pikkukaupunkilaisia porvareita, mutta joukossa on myös tunnettuja kulttuurihenkilöitä ja tarmokkaita naisia, jotka valinnoillaan kyseenalaistavat vallitsevat asenteet. Wacklin havainnollistaa yksittäistapausten kautta laajan yhteiskunnallisen ongelman, naisen oikeudettoman aseman ja sukupuolten välisen eriarvoisuuden.

”Vapaa valinta” on *Muistelmien* kertomuksista kenties tunnetuin. Se kertoo, kuinka ”höperö vanha tyttö”, Shaggin Huppa-Leena, valitsee ruumiskasasta itselleen sulhasen ja sulattaa tämän saunassa takaisin elävien kirjoihin. Kirjailija Anu Kaipainen lainasi tarinaa romaaniinsa *Arkkienkeli Oulussa 1808–1809* (1967), ja onkin pitkälle Kaipaisen ansiota, että Wacklinin elämäntyö tunnetaan nykyään niin hyvin.

## Suomennoksia
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
* Oulun kaupunginkirjaston Sara Wacklin -sivut.
* 

## Aiheesta muualla

* ''Hundrade minnen från Österbotten''. Ensimmäinen painos digitoituna Kirjastot.fi:ssä.
Hannes Trinkl

**Hannes Trinkl** (s. 1. helmikuuta 1968 Steyr, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.

Trinkl on syöksylaskun maailmanmestari vuoden 2001 MM-kisoista ja olympialaisten pronssimitalisti Naganon kisoista. Hän on lisäksi voittanut kuusi (viisi syöksylaskun ja  yhden supersuurpujottelun) osakilpailua maailmancupissa. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupin loppupisteissä viidenneksi, vuonna 1994.

Hannes Trinkl päätti uransa keväällä 2004.

## Aiheesta muualla
* Trinklin kotisivut 
*
Humalanvieras

**Humalanvieras** eli **nokkosvieras** (*Cuscuta europaea* subsp. *europaea*) on luonnonvaraisena Euroopassa ja Aasiassa elävä lehtivihreätön loiskasvi. Sitä tavataan myös Suomesta. Humalanvieras on euroopanvieraan (*Cuscuta europaea*) nimialalaji.

Aikaisemmin alalaji luokiteltiin humalanvieraskasveihin, jotka nykyään luetaan kiertokasvien heimoon.

## Ulkonäkö ja koko
Yksivuotisen humalanvieraan varsi on paksuhko, haarova ja sen väri vaihtelee punaisesta lähes valkoiseen. Saavutettuaan sopivan isäntäkasvin humalanvieras kasvattaa laajoja, jopa 150 cm pitkiä ja takkuisen sotkuisia kasvustoja. Kasvin lehdet ovat hyvin pieniä ja suomumaisia. Kukinto on tiheä, 1–1,5 cm leveä sykerö. Vaatimattomien kukkien väri vaihtelee vaaleanpunaisesta valkoiseen. Humalanvieras kukkii heinä-elokuussa. Kukkien runsaus riippuu isäntäkasvin kunnosta.

Humalanvieras on täysloinen, eli se ottaa kaiken ravintonsa isäntäkasvista. Humalanvieraan siemenen idettyä se kasvattaa sirkkavarren, joka alkaa kasvaessaan. Kasvin turvattua ravinnonsaannin isäntäkasvistaan, sen tyviosa ja sirkkajuuret kuihtuvat pois.

## Levinneisyys
Humalanvieras kasvaa lähes koko Euroopassa pohjoisimpia ja läntisimpiä osia lukuun ottamatta. Levinneisyysalue jatkuu yhtenäisenä Venäjän kautta Kaukasukselle ja Keski-Aasiaan. Lajia on tavattu laajalta alueelta Aasiaa sekä Afrikasta, Australiasta ja Pohjois-Amerikasta. Suomessa humalanvieras on muinaistulokas. Levinneisyysalue keskittyy seuduille, jotka olivat pysyvästi asuttuina jo keskiajalla. Lajia tavataan Etelä-Suomessa noin Pori–Tampere–Lappeenranta-linjan eteläpuolella sekä Vaasan seudulla.

Suomen etelärannikolla kasvaa humalanvierasta hennompi ja pienikukkaisempi alalaji merenrantavieras (*Cuscuta europaea* subsp. *halophyta*).

## Elinympäristö
Humalanvierasta tavataan kulttuuriympäristöissä pihoilla ja pihapiireissä, kyläpientareilla, puronvarsipensaikoissa ja joenvarsiruohostoissa. Humalan (*Humulus lupulus*) ollessa tärkeä viljelykasvi humalanvieras oli harmillinen rikka. Nykyään humalanvieras loisii tavallisesti isonokkosella (*Urtica dioica*), mutta myös monilla muilla, enimmäkseen monivuotisilla ruohoilla kuten sinimailasella (*Medicago sativa*). Nokkosen yleisyydestä huolimatta humalanvieras on Suomessa harvinaistunut.

## Lähteet
* Piirainen, Mikko: *Humalanvieras*. Teoksessa *Kasvit II*. Toim. Piirainen, Mikko. WSOY, Porvoo 2008, s. 175.
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
* *Suomen luonto: Kasvit 2*. Weilin+Göös, 1995.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Humalanvieras (''Cuscuta europaea'' subsp. ''europaea'')
* Kasviatlas 2021: Humalanvieraan levinneisyys Suomessa.
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Cuscuta europaea'' subsp. ''europaea'' – euroopanvieras subsp. humalanvieras
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Cuscuta europaea 
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Cuscuta europaea (European dodder)
Kaarle Yksinkertainen

**Kaarle III** (, ), lisänimeltään **Yksinkertainen** (suomeksi aiemmin myös **Typerä**), oli karolingidynastian jäsen ja Ranskan (tai Länsi-Frankian) kuningas vuosina 898–923. 

Kaarle oli Ludvig Änkyttäjän poika. Kaarlea estettiin seuraamasta valtaistuimelle velipuoltaan Kaarlomania vuonna 884 ja vuonna 887 nousemasta setänsä Kaarle Paksun seuraajaksi. Sen sijaan Kaarle Paksua seurasi Eudes. Eräät aateliset kruunasivat kuitenkin Kaarle III:n kuninkaaksi 893 ja Odon kuoltua 898 hänestä tuli ainoa kuningas. Kaarle Yksinkertainen päätti viikinkien hävitysretket solmimalla Rollon kanssa vuonna 911 Saint-Clair-sur-Epten sopimuksen, joka antoi normanneille osan myöhempää Normandiaa.

Vuonna 922 aateliset kapinoivat ja Kaarle joutui pakenemaan maasta. Kapinalliset kruunasivat Robert I:n frankkien kuninkaaksi. Lothringenissa maanpaossa ollut Kaarle kokosi armeijan Saksan kuninkaan Henrik I Linnustajan tuella ja marssi takaisin Ranskaan. Seuranneessa Soissonsin taistelussa 15. kesäkuuta 923 kruununtavoittelija Robert I kuoli, mutta Kaarle hävisi. Hän pakeni uudestaan maasta. Yrittäessään palata hänet vangittiin loppuiäkseen ja frankkien kuninkaaksi nousi Burgundin herttua Rudolf.

## Lähteet
*The Columbia Electronic Encyclopedia, 6th ed.
Emilio Butragueño

**Emilio Butragueño Santos** (s. 22. heinäkuuta 1963 Madrid, Madridin maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija.

Butragueño edusti Espanjan maajoukkuetta 69 kertaa tehden 26 maalia. Tanskaa vastaan hän teki MM-lopputurnauksessa Meksikossa 1986 neljä maalia Espanjan 5–1-voittoon päättyneessä ottelussa. Hän edusti Espanjaa myös vuoden 1990 MM-kilpailuissa ja 1988 EM-kilpailuissa.

Seuratasolla Butragueño edusti kolmea seuraa, Castillaa (1982–1983), Real Madridia (1983–1995) ja meksikolaista Celayaa (1995–1998). Hän debytoi Real Madridin ykkösjoukkueessa Carlos Santillanan vaihtomiehenä 5.2.1984. Butragueño teki heti 2 maalia ja syötti yhden Cadizia vastaan käydyssä ottelussa.

Butragueño tunnettiin lempinimellä El Buitre (). Tästä sai nimensä myös Real Madridissa 1980- ja 1990-luvuilla pelannut niin sanottu Quinta del Buitre (), johon Butragueñon ohella kuuluivat Manolo Sanchís, Rafael Martín Vázquez, Míchel ja Miguel Pardeza. Kaikki viisi olivat seuran omia kasvatteja.

## Saavutukset

**Castilla**
* Segunda División (1): 1983–1984

**Real Madrid**
* UEFA Cup (2): 1984–1985, 1985–1986
* Primera División (6): 1985–1986, 1986–1987, 1987–1988, 1988–1989, 1989–1990, 1994–1995
* Copa del Rey (2): 1988–1989, 1992–1993
* Copa de la Liga (1): 1984–1985
* Supercopa de España (4): 1988, 1989, 1990, 1993
* Primera Divisiónin paras maalintekijä (1): 1990–1991

## Aiheesta muualla

* Emilio Butragueño Football Database -sivustolla 
* Emilio Butragueñon maajoukkuetilastot Fútbol en la Red -sivustolla 
* Emilio Butragueño Real Madridin virallisen sivuston Jugadores de leyenda -osiossa
Paskalista

**Paskalista** on Radio Helsinki -kanavan ohjelma, jonka teemana on huono musiikki. Ohjelman juontajana on Paska-yhtyeen johtohahmo Ari Peltonen. *Paskalistaa* esitetään joka perjantai kello 16. Kuuntelijoilla on myös mahdollisuus soittaa ohjelmaan ja esittää toiveita. 

Peltosen perustama minivaltio Valtio aikoi pyrkiä vuoden 2007 Euroviisuihin. Viisuihin asti *Paskalistassa* soitettiin kappaleita, jotka olivat ehdolla Valtion edustuskappaleeksi. Voittajaksi selviytyi Dream Teamerin kappale "Hei Eurooppa".

Peltosen apurina toimi vuoteen 2007 asti Radio Helsingin silloinen ohjelmapäällikkö Axa Sorjanen, joka esiintyi nimellä DJ Kusipää. Sorjasen lähdön jälkeen Peltosella apurina on toiminut Mikko Knutas, joka pitää Yöstä. Knutas tunnetaan myös nimellä DJ Pösilö. 

*Paskalista* rankkasi ohjelman historian toivotuimmat biisit joulukuussa 2007, voittajaksi selviytyi Janos Valmusen kappale "Bussipysäkillä".

Usein ohjelmassa on erilaisia erikoislähetyksiä, joissa musiikkiikappalevalinnoissa on jokin teema. Teemoina ovat olleet esimerkiksi Pohjanmaa, Pori, Tampere, homot, miehet, naiset ja euroviisut.

## Lähteet
Jacobus Petri Röd

**Jacobus Petri Röd** (lat. *de Rodhe*) oli Suomen ensimmäinen tunnettu matemaatikko ja tähtitieteilijä, sekä lisäksi Lohjan kirkkoherra ja Turun tuomiokapitulin kaniikki. Hänet mainitaan asiakirjoissa 1414–1432. 

## Syntyperä
Jacobus Petri Röd oli suomalaissyntyinen oppinut, jonka taustasta tiedetään kovin vähän. Suomessa esiintyy myös muita Röd-nimisiä henkilöitä, ja oletettavasti he ovat samaa sukua. Eräs Nils Magnusson Röd (mainitaan 1438), asemies Piikkiön Rödilästä, oli naimisissa Elin Ervastdotterin kanssa, joka oli Turun piispa Olavi Maununpojan nuorempi sisarpuoli.

## Ura
Jacobus Petri Röd oli ylioppilas Leipzigin yliopistossa 1414, Pariisin yliopistossa 1417, baccalaureus 1418 ja sai opetuslisenssin, lopuksi maisteri 1419. 

Röd oli Pariisin yliopiston englantilais-saksalaisen kansakunnan prokuraattori 1425–1426, 1427, rahastonhoitaja 1426–1427, regenttimaisteri 1427–1428. Lisäksi Röd oli Pariisissa opiskelevien suomalaisten suosiman  Linköpingin hiippakunnan asuntolan esimies.

Suomeen palattuaan hän toimi Lohjan kirkkoherrana ja Turun tuomiokapitulin kaniikkina 1432.

## Opettaminen
Röd opetti yliopistossa matematiikkaa ja tähtitiedettä sekä vaikutti englantilais-saksalaisen kansakunnan luottamustoimissa. Hän johti Pariisin yliopistossa 1420-luvulla opiskellutta suomalaisryhmää, jonka tunnetuin jäsen oli yliopiston rehtoriksi ylennyt, myöhempi Turun piispa Olavi Maununpoika.  

Röd luennoi "karmeliittojen koulussa päivällisen jälkeen" matematiikan kurssiin kuuluvaa planeettateoriaa. Hänen tekstinään oli todennäköisesti Campanus Novaralaisen 1200-luvun puolivälissä kirjoittama ja useina käsikirjoituksina levinnyt ensimmäinen latinankielinen yksityiskohtainen ptolemaiolaisen järjestelmän esitys, joka antaa perustiedot taivaankappaleitten koosta ja liikkeistä sekä niiden mittaamisesta.

Ei ole tiedossa, kuinka kauan hän piti luentojaan.

## Lähteet
*Lehtinen, Suomalaisia teologeja Sorbonnen kollegion kirjastossa 1400-luvulla, Opusculum 1987
*Nuorteva, Suomalaisten ulkomainen opinkäynti ennen Turun akatemian perustamista 1640. 1997
*Vähäkangas, Piispa Olavi Maununpojan syntyperä ja sukulaissuhteet, Genos 46, 1975
### Viitteet
Litokaira

**Litokaira** on Oulun ja Lapin läänien raja-alueella Iin, Ranuan ja Pudasjärven kuntien alueella sijaitseva Natura-alue. Sen kokonaispinta-ala on 30&nbsp;382 hehtaaria, josta 29&nbsp;482 hehtaaria on maa-alueita ja loput 900 hehtaaria vesistöjä. Alue muodostuu vuonna 1988 perustetusta Lapiosuon–Ison Äijönsuon soidensuojelualueesta, Puolakkavaaran harjujensuojelualueesta ja Karhusaaren aarnialueesta sekä muista suojelullisesti arvokkaista kohteista. Tyypiltään Litokaira edustaa Pohjanmaan aapasuoluontoa, ja se on koko Euroopan suurin luonnontilassa säilynyt napapiirin eteläpuolinen suometsäerämaa.

Alueella elää karhuja, susia ja monia uhanalaisia lintuja kuten ampuhaukka.

## Lähteet

* www.metsa.fi — Litokairan ja Olvassuon Natura-alueiden epifyyttijäkäläselvitys 3.11.2003 (PDF)
Hajuhermo

**Hajuhermo** (lat. *nervus olfactorius*) on ensimmäinen aivohermo ja se tuo hajuaistimuksia nenästä. Hajuhermo koostuu paristakymmenestä hermosyykimpusta, jotka kulkevat nenän hajualueelta seulaluun reikien läpi isoaivojen hajukäämiin (lat. *bulbus olfactorius*).

## Aiheesta muualla

*Terveyskirjasto: Hajuhermo
Omya

**Omya Group** on maailmanlaajuisesti merkittävä kaivoskonglomeraatti, jonka päätoimintoja ovat kalkkikiven ja talkin louhinta ja jatkojalostus. Pääosan tuotteesta käyttää paperiteollisuus, mutta osa menee muun muassa liimojen, maalien ja muovien sekä lannoitteiden tuotantoon. 

Yhtiön perustivat sveitsiläiset Gottfried Plüss ja Emma Staufer vuonna 1884.

Omyalla on tytäryhtiöitä ympäri maailman. Aikaisemmin yhtö omisti talkkia tuottavan Mondo Minerals Oy:n, mutta myi sen pois vuonna 2007. Omyalla on kuitenkin edelleen toimintaa Suomessa, sillä nimittäin on kalkintuotantolaitos Förbyssä. Samassa yhteydessä on myös kalkki­kaivos, mutta se ei ole Omyan vaan Karl Forsström AB:n omistuksessa. 

## Aiheesta muualla
*Omyan sivut 
*Omya.fi
Mondo Minerals

**Mondo Minerals** on talkkiin erikoistunut kaivosyhtiö. Se on perustettu vuonna 1967 nimellä **Suomen Talkki Oy**, lisäksi yhtiö tunnettiin aikanaan myös nimellä **Finnminerals Oy**. Yhtiön omistaa Advent International, aikaisempia omistajia ovat olleet HG Capital ja Omya. Mondo Minerals on maailman toiseksi suurin talkin tuottaja Rio Tinton jälkeen.

Mondo Mineralsilla on talkkilouhoksia Sotkamossa ja Polvijärvellä sekä toimintaa myös Alankomaissa ja Saksassa.

Erikoiskemikaaliyritys Elementis plc hankki Mondo Mineralsin omistukseensa vuonna 2018.

## Kritiikkiä
Mondon kaivokset Paltamon Mieslahdessa ja läheisessä Kajaanin puolella sijaitsevassa Jormuan kylässä ovat herättäneet myös kritiikkiä vakinaisten ja kesäasukkaiden mielissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Mondo Minerals
Jasna Gora

**Jasna Gora** on katolinen luostari eteläisessä Puolassa Częstochowan kaupungin lähellä. Jasna Goran luostari on yksi katolisen maailman tunnetuimpia pyhiinvaelluskohteita. 1300-luvulla perustetun luostarin maalaus, Musta madonna eli Pyhä madonna, on katolisessa kulttuurissa monien tarinoiden ja pelastuskertomusten lähde. Jasna Goran arvoa kansallisena symbolina on kasvattanut myös sen selviytyminen useista piirityksistä historiansa aikana.

## Lähteet
Rusovuohenkuusama

**Rusovuohenkuusama** (*Diervilla sessilifolia*) on kuusamakasvien (Caprifoliaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on noin metrin korkuinen pensas, jota kasvatetaan koristekasvina. Rusolehtikuusaman syysväri on näyttävän punainen, ja sen kukat ovat pienet ja vihertävänkeltaiset. Nimensä kasvi on saanut siitä, että sen lehdet ovat nuorina punertavat.

## Levinneisyys
Rusovuohenkuusama on kotoisin Kaakkois-Yhdysvalloista, missä sitä esiintyy Alabamassa, Carolinassa, Georgiassa ja Tennesseessä.

## Käyttö
Rusovuohenkuusama soveltuu tiheän kasvutapansa ja tuuhean lehdistönsä ansiosta peitto- ja verhopensaaksi sekä puiden juurelle. Se varjostaa maanpinnan niin tehokkaasti, että rikkakasvit pysyvät hyvin loitolla.

## Kasvupaikkavaatimukset
Rusovuohenkuusama, samoin kuin esimerkiksi sukulaisensa keltavuohenkuusama (*Diervilla lonicera*), viihtyy sekä auringossa että varjossa. Parhaiten se menestyy kuitenkin puolivarjossa. Tavallinen, läpäisevä puutarhamaa sopii parhaiten, sillä seisova vesi ei tee hyvää kasvin juurille.

Rusovuohenkuusama menestyy Suomessa vyöhykkeillä I–IV.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Ruskovuohenkuusama (''Diervilla sessilifolia'')
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Diervilla sessilifolia'' 
* Missouri Botanical Garden: ''Diervilla sessilifolia''
Ettan

**Ettan** () on yksi vanhimmista ruotsalaisista nuuskamerkeistä, jota saa irto- ja annosnuuskana. Ettan on eräs Swedish Matchin tavaramerkeistä ja Ruotsin suosituimpiin lukeutuva nuuskamerkki. Ettan-annosnuuskaa saa myös erilaisina variaatioina.

## Historia
Ettanin historia alkaa vuodesta 1821, jolloin liikemies Fredrik Ljunglöf aloitti nuuskan valmistamisen omalla nimellään Tukholmassa. Alun perin Ettan-nimi () on johdettu tehtaan valmistamasta *Ljunglöfs N:o 1* -nuuskasta, jonka valmistus alkoi vuonna 1822. Ruotsin nuuskanvalmistajilla oli 1800-luvulla käytännössä kaikilla tapana myydä nuuskaa sen laatumerkin mukaisesti joko numerona 1, 2 tai 3. Puhekielessä Ljunglöfs N:o 1:sta alettiinkin puhua "ettanina". Fredrik Ljunglöf oli kuollessaan vuonna 1860 Ruotsin rikkain henkilö. Fredrikin seuraajaksi tupakkatehtailijaksi nousi hänen poikansa Knut Ljunglöf.

## Resepti
1800-luvun alussa tupakkaa fermentoitiin eri lämpötiloissa noin kuuden kuukauden ajan, kunnes siitä pystyttiin valmistamaan nuuskaa. Fredrik Ljunglöf kehitti kemisti Jacob Berzeliuksen kanssa pitkän tutkimuksen jälkeen uudenlaisen tavan valmistaa nuuskaa tupakasta, merisuolasta ja potaskasta. Uuden valmistusmenetelmän myötä tupakasta saatiin valmistettua nuuskaa noin viikossa, mikä on edelleen ruotsalaisen nuuskanvalmistuksen kulmakivi. Ettan-nuuskan resepti nojaa edelleen samaan vanhaan reseptiin ja varsinkin raaka-aineidensa laatuun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ettan Swedish Matchin sivustolla
Antti Raivio

**Antti Pekka Sakari Raivio** (12. marraskuuta 1962 Espoo – 11. elokuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja sekä näytelmäkirjailija ja dramaturgi. Raivio opiskeli Teatterikorkeakoulussa Jouko Turkan oppilaana. Suuren yleisön tietoon hän tuli erityisesti Yle TV1 -kanavan sketsisarjasta *[[Hymyhuulet]]*, jota esitettiin vuosina 1987–1988. Vuonna 1990 hän perusti muiden helsinkiläisten freelance-taiteilijoiden kanssa Q-teatterin.

Raivion veli oli näyttelijä Leo Raivio. Raivio kuoli sairauskohtaukseen perjantaina 11. elokuuta 2023.

## Näytelmät
* Sirkus Paananen, 1981 (käsikirjoitus ja ohjaus)
* Sweedenistä itään, 1983 (käsikirjoitus ja ohjaus)
* Kadonneen aarteen metsästäjät, 1984 (käsikirjoitus)
* Viimeinen karavaani, 1990 (käsikirjoitus ja ohjaus)
* Suden hetki, 1990 (käsikirjoitus ja ohjaus)
* Skavabölen pojat, 1991 (käsikirjoitus ja ohjaus)
* Pirun kaunis tyttö, 1992 (käsikirjoitus ja ohjaus)
* Huokausten laakso, 1994 (käsikirjoitus ja ohjaus)
* Kilon paloina kotiin, 1995 (käsikirjoitus ja ohjaus)
* Mestari ja Margarita, 1995  (ohjaus, dramatisointi yhdessä Sami Parkkisen kanssa)
* Kalju laulajatar, 1998 (sovitus ja ohjaus)
* Jeppe Niilonpoika, 2000 (ohjaus ja käsikirjoitus alkuperäisen näytelmän pohjalta)
* Lemmenjuonia eli fantasia 2478 täytteellä, 2001 (ohjaus ja käsikirjoitus alkuperäisen näytelmän pohjalta)
* Viimeinen karavaani 2005, 2005 (käsikirjoitus ja ohjaus)
* Putoaminen, 2007  (ohjaus, dramatisointi yhdessä Hannu Kiviojan kanssa)
* Viimeinen karavaani, 2019 (käsikirjoitus, ohjaus ja rooleissa)

## Rooleja
* Syksyn jälkeen saapuu kevät (2020)
* Muutoksii (2014)
* Kalervo Palsa ja kuriton käsi (2013) Sälli ja Kit Carlson
* Hyvä poika (2011) *Kari*
* Lapsia ja aikuisia (2004) *Heiskanen*
* Sairauskertomuksia (2004) *Rauno*
* Joensuun Elli (2004)
* Kuumia aaltoja (TV) (2003) *Ismo*
* Rytmihäiriöitä (2000) *ääni*
* Jäänmurtaja (1997) *Jorma Lönnström, Sinimailojen valmentaja*
* Kosketa minua (1995) *Asko Järvensivu*
* Rapman (TV) (1995) *Aki Lius rikospoliisi*
* Johanneksen leipäpuu (TV) (1994) *ulosottomies Taskula*
* Tuntemattomalle jumalalle (TV) (1993) *Attentaattori*
* Verta ja luita (1993) *äänet* (animaatio)
* Sydänkohtauksia (1994) äänet (animaatio)
* Saranakoira (1992) *Karpo*
* Rio Invest (1992) 
* Tuhlaajapoika (1992) *Antti, "Ade"*
* Who is Joe Louis? (Kuka on Joe Louis?) (1992) *"Jonin" kehäavustaja maaottelussa*
* Sukellus (1991) 	
* Viimeinen pisara (1991)
* Pakanamaan kartta (TV) (1991) *asentaja*
* Isänmaan kaikuja 2: Puuttuva basso (1990) *työmies* 
* Isänmaan kaikuja 3: Asiamies (1990) *Hurtta*
* Talvisota (1989)  *alikersantti Erkki Somppi*
* Fakta homma (TV) (1987) *leirintäalueen hoitajan poikaystävä*
* Hymyhuulet (TV) (1987) *Aki* & *useita muita rooleja*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Antti Raivion muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Richard Brautigan

**Richard Brautigan** (30. tammikuuta 1935 Tacoma, Washington – 14. syyskuuta 1984 Montana) oli yhdysvaltalainen hippiliikkeestä innoittunut runoilija-kirjailija. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat *Taimenenkalastus Amerikassa* (*Trout Fishing in America*, 1967) ja *Melonin mehu* (*In Watermelon Sugar*, 1968), joka on psykedeelinen tarina vapaan rakkauden kommuunista erikoisessa ”vesimelonikaupungissa”. Brautigan ampui itsensä 49-vuotiaana.

## Elämä ja ura

Brautigan muutti kotiosavaltiostaan Washingtonista San Franciscoon 1950-luvun puolivälissä. Siellä hän tapasi Allen Ginsbergin ja Lawrence Ferlinghettin, ja hänestä tuli melko aktiivinen beat-runoilijaryhmän jäsen. Hänen kolme tärkeintä teostaan – *A Confederate General from Big Sur, Trout Fishingin America* ja *In Watermelon Sugar* – syntyivät 1960-luvun loppupuolella.

Brautiganin pääteoksesta *Trout Fishing in America* (1967) tuli suosittu yliopisto-opiskelijoiden keskuudessa, ja sen pokkariversiota myytiin pari miljoonaa kappaletta. Kirjalla ei ole juuri mitään tekemistä taimenenkalastuksen kanssa, ja se on petollisen helppoa luettavaa: jokaisella sivulla on itsenäinen kertomus, jolloin kirjaa voi lukea melkein missä järjestyksessä vain. Brautiganin sanotaankin tehneen kirjallisuudelle saman, minkä Grateful Dead -yhtye teki musiikille: molemmista on helppo nauttia huumeiden vaikutuksen alaisena.  

Brautiganista tuli yksi ajan kulttihahmoista Kurt Vonnegutin ja Tom Robbinsin ohella, mutta hänen suosionsa ei kestänyt yhtä kauan kuin heidän. Brautigan kuitenkin julkaisi yhteensä kymmenen romaania, 12 runokokoelmaa, novellikokoelmaa 1980-luvun puoleenväliin kestäneen elämänsä aikana. Hän alkoholisoitui, kärsi masennuksesta ja vetäytyi jo 1970-luvun alussa erakoksi Montanan osavaltioon. Hänet löydettiin lokakuussa 1984 ilmeisesti aseella itsemurhan tehneenä.

Vuonna 1979 perustettu folkrockyhtye sai Brautiganin kunniaksi nimen *Trout Fishing in America*, ja hänen muistolleen omistettiin Illinois’ssa vuonna 1990 perustettu kirjallinen aikakauslehti *Kumquat Meringue*.

## Suomennetut teokset
*
*
*
*

### Suomennettuja runoja
Julkaisussa *[[Parnasso]]* 1971; nro 2. Runot suomentanut Jarkko Laine.
* Helmikuinen taivastanssi
* Kahvilassa
* Karman työkalupakki: osat 1–4
** 1. Hanki kylliksi syötävää ja syöse. 2. Etsi rauhallinen nukkumapaikka ja nuku siellä
* Lentämisen käsikirja
* Lesken valitus
* Marraskuun kolmantena
* Negatiivinen kahle
* Norsunluutornia vasten
* Onko sinulla koskaan ollut tunne kuin haavoitetulla lehmällä
* Ravintola

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Boyer, Jay. *Richard Brautigan*. Boise State University, 1987.
*Chénetier, Marc. *Richard Brautigan*. Methuen, 1983.
*Foster, Edward Halsey. *Richard Brautigan*. Twayne Publishers, 1983.
## Aiheesta muualla
* Biography,  Richard Brautigan
Superemäs

**Superemäs** on emäs, jonka emäksisyys on erittäin suuri. Tarkkaa määritelmää ei ole olemassa, mutta vertailukohtana käytetään yleisesti natriumhydroksidia. Tämä perustuu siihen, että hydroksidi-ioni **OH<sup>&ndash;</sup>** on vahvin emäs, jota voidaan pitää vesiliuoksessa. Vahvempien emäksien liuottimena ei vettä voida käyttää, koska veden happamuuden takia ne alkavat neutraloida vettä happona, jolloin syntyy hydroksidi-ioneja.

Superemäksiä käytetään orgaanisessa kemiassa moniin tehtäviin. Tyypillisiä ovat alkoksidit kuten natriummetoksidi (NaOCH3), jota valmistetaan syövyttämällä natriummetallia metanolilla, ja organometalliyhdisteet kuten butyylilitium. Nämä kykenevät poistamaan protoneja hiilestä, jolloin saadaan esimerkiksi natriumenolaattia.

Koska hydroksidi aiheuttaa monille karbonyyliyhdisteille emäskatalyyttista hydrolyysia, liuotin on monissa reaktioissa pidettävä vedettömänä.

## Katso myös
*Superhappo
Hermannit

**Hermannit** on kolmen yhteenkasvaneen saaren muodostama ja karikkojen ympäröimä saariryhmä Oulun satamien edustalla Oulunselällä Toppilansaaren länsipuolella Perämerellä. Saarten itäpuolitse kulkee 1,8 metrin vesiväylä. 

Saaret ovat matalia, ja niiden korkeimmilla kohdilla kasvaa lehtimetsää. Hiekkaranta-alue sijaitsee keskimmäisen saaren itäosassa, ja saarista pohjoisin muuttuu pitkäksi riutaksi.

Saarella pesii merilintuja, ja se on muun muassa karikukkojen pesimispaikka. Saari on hiekkarantojensa vuoksi myös veneilijöiden suosima kohde.

## Lähteet
Kiikki

**Kiikki** eli kinnerpuu oli puu, johon turkiseläin kiinnitettiin nyljettäväksi. Kiikki on jäänyt pois käytöstä, mutta kiikistä on tullut nykykieleen sanonta "olet kiikissä", joka tarkoittaa, että toinen on saatu kiinni. Kiikkiin joutumisella kuvataankin tilannetta, josta ei voi selvitä.

Kiikki oli alun perin puusta veistetty väkäpäinen köydessä riippuva orsi, johon teurastettu eläin pantiin takajaloistaan riippumaan nylkemistä ja suolistusta varten. Nykyisin kiikkinä käytetään teräskoukkuja etenkin isojen eläinten nylkemisessä, mutta esimerkiksi jäniksille ja pienille turkiseläimille puusta vuoltu kiikki on täysin käyttökelpoinen.
Dylan McDermott

**Dylan McDermott** (oikealta nimeltään **Mark Anthony McDermott**, s. 26. lokakuuta 1961 Waterbury, Connecticut) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on irlantilais-italialaiset sukujuuret.

## Ura
Hänen kuuluisin roolinsa on Bobby Donnellin rooli lakisarjassa *[[Oikeus ja kohtuus]]*. Dylan McDermott on sen lisäksi näytellyt runsaasti myös elokuvissa kuten John Irvinin ohjaamassa sotaelokuvassa ''Hamburger'' ''Hill'' (1987), Julia Robertsin tähdittämässä elokuvassa *[[Teräskukat]]* (1989), Clint Eastwoodin tähdittämässä elokuvassa *[[Tulilinjalla]]* (1993), *Joulu Manhattanilla* (1994), Neve Campbellin ja Matthew Perryn tähdittämässä elokuvassa *[[Tango kolmelle]]* (1999), *[[Texas Rangers (elokuva)|Texas Rangers]]* (2001), *[[Pahan sanansaattajat]]* (2007) ja *[[Olympos on valloitettu]]* (2013).

## Yksityiselämä
McDermott avioitui näyttelijä Shiva Rosen kanssa vuonna 1995. Heillä on kaksi tytärtä (s. 1996 ja 2005). Pari ilmoitti asumuserostaan syyskuussa 2007. Dylan on seurustellut aikaisemmin myös Julia Robertsin kanssa. *[[People (lehti)|People]]*-lehti valitsi Dylanin vuonna 1998 yhdeksi maailman kauneimmista ihmisistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Dylan McDermott NNDB:ssä
Musiikin mestareita – Kaikki ikivihreät

**Musiikin mestareita – Kaikki ikivihreät** on vuonna 2003 julkaistu Annikki Tähden kokoelmalevy.

## Kappaleet

### CD 1
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### CD 2
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# Lokki (säv. Trad., sov. Salo)
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Alkuperäiset julkaisut
* 1954: *CD 1* – 2, 6, 11, 13
* 1955: *CD 1* – 1; *CD 2* - 7, 14
* 1956: *CD 1* – 5, 8, 19; *CD 2* - 1, 8, 11, 13
* 1957: *CD 2* – 12, 19
* 1958: *CD 1* – 9, 12; *CD 2* - 2, 5
* 1959: *CD 1* – 10, 17; *CD 2* - 9
* 1960: *CD 1* – 3, 4, 14, 15; *CD 2* - 3, 4, 20
* 1961: *CD 1* – 16, 18; *CD 2* - 6, 18
* 1962: *CD 1* – 20
* 1964: *CD 1* – 7; *CD 2* - 16, 17
* 1967: *CD 2* – 15

## Lähteet

* CD-levy 5050466 4323-2-2 (Warner Music Finland Oy, 2003)
Grönlanninhanhikki

**Grönlanninhanhikki** (*Sibbaldiopsis tridentata*) on ruusukasvien heimoon kuuluva kasvilaji, joka on sukunsa *Sibbaldiopsis* ainoa laji.

Lajin nykyiseksi nimeksi Suomessa on vaihdettu **vitinärvänä** (*Sibbaldia tridentata*) närvänien suvussa.

## Ulkonäkö ja koko
Grönlanninhanhikki on noin 10 senttimetriä korkea, osittain ikivihreä pensas. Kasvin kovassa, kiiltävässä ja tummanvihreässä lehdessä on kolme kapeaa lehdykkää, joiden kärjissä on kaksi lovea; tästä tulee myös kasvin lajinimi *tridentata* (suom. "kolmihampainen").

Grönlanninhanhikki kukkii kesäkuussa pienin valkoisin kukin.

## Luokittelu
Grönlanninhanhikki on aiemmin luokiteltu sormihanhikkien (*Potentilla*) sukuun, mutta uudempien tutkimusten mukaan se kuuluu omaan sukuunsa *Sibbaldiopsis*.

## Käyttö
Ikivihreää grönlanninhanhikkia käytetään koristekasvina esim. havuryhmissä. Sitä käytetään myös maanpeitekasvina valoisilla luiskilla sekä puiden aluskasvina. Kasvi viihtyy auringossa tai puolivarjossa paikassa, johon vesi ei jää seisomaan. Niinpä läpäisevä multamaa on sille ihanteellinen kasvualusta.

## Lähteet
* Taimistoviljelijät ry: Viheralueiden puut ja pensaat

### Viitteet
Mantereen hallitus

**Mantereen hallitus** oli Suomen tasavallan 16. hallitus. Se oli Kansallisen Edistyspuolueen muodostama vähemmistöhallitus, joka toimi 238 päivän ajan 22. joulukuuta 1928 &ndash; 16. elokuuta 1929. 

Sunilan maalaisliittolaisen vähemmistöhallituksen kaaduttua välikysymysäänestyksessä presidentti Lauri Kristian Relander tarjosi hallitusvastuuta ensiksi sosialidemokraateille, jotka kuitenkin kieltäytyivät. Kieliriita halkaisi porvaripuolueiden rintaman, eikä Maalaisliitto ollut kokemansa nöyryytyksen jälkeen valmis uuteen yritykseen. Välikysymysnäytelmä ei ollut ollut lainkaan mieliä ylentävä, ja se antoikin vettä myllyyn Italian Benito Mussolinia ja Saksan ”nationalismia” ihailleelle poliittiselle äärioikeistolle, joka näki demokratian heikkona ja parlamentarismin epäonnistuneena. Hallituspulasta selvittiin kuitenkin melko nopeasti Kouluhallituksen pääjohtaja Oskari Mantereen muodostettua hallituksen, jonka tukena eduskunnassa olivat vain hänen oman puolueensa Edistyspuolueen kymmenen kansanedustajaa; kaksi kokoomuslaista ministeriä olivat mukana ilman puolueensa tukea.

Mantereen hallitus näki tärkeimmäksi tehtäväkseen valtion virkamiesten yleisestä kehityksestä jälkeen jääneen palkkatason korjaamisen. Ajankohta ei kuitenkaan ollut asialle otollinen. Kesällä 1928 Suomea oli kohdannut katovuosi huonojen säiden vuoksi, mikä merkitsi elintarvikkeiden tuonnin kasvua. Samaan aikaan Neuvostoliiton tulo puutavaramarkkinoille ja satamalakot häiritsivät puolestaan vientiä ja seurauksena olivat maksutasekriisi, rahamarkkinoiden kiristyminen ja korkokannan nousu. Tässä tilanteessa muut kansalaispiirit eivät halunneet kuunnella virkamiesten valituksia ja eduskunta torjui hallituksen palkankorotusesityksen, josta pääministeri oli tehnyt luottamuskysymyksen. Niinpä presidentti Relander päätyi hajottamaan eduskunnan ja määräämään pidettäviksi uudet vaalit. Virkamiesten palkkoja pidettiin melko vähäpätöisenä perusteena eduskunnan hajottamiselle, mutta tosiasiassa Relander halusi antaa porvaripuolueille näpäytyksen näiden kielikysymyksen vuoksi puutteellisesta yhteistyökyvystä. Ennen Mantereen hallituksen eroa Suomi liittyi kansainväliseen sodat kieltävään Kellogg–Briand-sopimukseen.

## Kokoonpano

## Lähteet
Abdulqadir Bajamal

**Abdulqadir Bajamal** (; 1946 Sanaa, Jemen – 7. syyskuuta 2020 Dubai, Yhdistyneet arabiemiraatit) oli jemeniläinen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 31. maaliskuuta 2001 – 7. huhtikuuta 2007. Hän oli Yleinen kansankokous -puolueen jäsen. Ennen pääministeriyttä Bajamal toimi Jemenin ulkoministerinä vuosina 1998–2001. Hänen edeltäjänsä pääministerinä oli Abdulkarim al-Iryani.

Bajamalille myönnettiin vuonna 2008 YK:n ympäristöohjelman Champions of the Earth -palkinto. Hän joutui 26. huhtikuuta 2008 Singaporessa salamurhayrityksen kohteeksi ja vajosi koomaan saatuaan peräkkäin sydän- ja aivoinfarktin. Hänen kannattajansa väittivät presidentti Ali Abdullah Salehin olleen murhayrityksen takana. Bajamal kärsi jälkiseurauksista elämänsä loput 12 vuotta.

## Lähteet
Sadin

**Sadin** (murteissa myös *sain*) on loukkupyydys metsäkanalinnuille ja jäniksille. Satimessa on viritetty ansalanka. Kun eläin liikuttaa lankaa, eläimen päälle putoaa kantta muistuttava puinen rakennelma.

Satimen muodostaa 8–10&nbsp;cm:n paksuisista, 1,5 metriä pitkistä pölkyistä tehty kansi, jota pitää koossa *yhdyspuu*, *piena* eli *poikkipuolinen*. Kansi viritetään puusta tehdyn haarukan varaan. Laukaisijana toimii ansalanka tai *varpa* eli ohut oksanvarpu. Lauenneessa satimessa kansi estää saaliseläimen joutumasta helposti haaskaeläimille kuten korpeille ja ketuille.

Sana *sadin* tulee verbistä *sataa*, joka on aikaisemmin tarkoittanut muutakin putoamista, kuin veden putoamista taivaalta.

## Katso myös
* Ansa

## Lähteet
*

### Viitteet
Kouvot

**Kouvot** on koripalloiluun erikoistunut urheiluseura, jonka kotikaupunki on Kouvola. Seura on perustettu vuonna 1964. Kouvojen edeltäjänä Kouvolalaisessa koripallossa voidaan pitää muutama vuosi aikaisemmin mestaruussarjassakin kaudella 1961 pelannutta Kouvolan NMKY:tä (KNMKY). Namikasta pelaajat siirtyivät yhdeksi kaudeksi jalkapalloseura Susiin. Jalkapallon uhatessa jättää lajina pienempi koripallo jalkoihinsa, koripalloijat perustivat kokonaan uuden oman seuransa ja näin Kouvot oli syntynyt. Junioritoiminta on kasvanut 1990-luvulta alun jälkeen voimakkaasti. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Suomen pääsarjassa eli Korisliigassa ja on voittanut Suomen mestaruuden neljästi vuosina 1995, 1999, 2004 ja 2016. Edustusjoukkueen kotisalina toimii Mansikka-ahon koulun urheiluhalli.

Syksystä 2017 alkaen Kouvojen miesten edustusjoukkueen päävalmentajana toimi Jyri Lehtonen jonka pesti päättyi keväälle 2019.

Kouvojen naisjoukkue on pelannut Kouvottaret-nimellä Korisliigassa kaudesta 2016–2017 alkaen. Vuonna 2021 Kouvottaret erkaantui omaksi yhdistyksekseen.

## Kouvojen Sarjasijoitukset

## Muut joukkueet
* Naisten Korisliiga, **Kouvottaret**
* **Kouvot Akatemia** / **Korikouvot** toimi Kouvojen farmijoukkueena
* **KOLA Basket**: Kouvot ja Lahti Basketball yhdistävät voimansa 2009 syntyneiden poikien ikäluokassa ja pelaavat Kaudesta 2025-2026, 17-vuotiaiden SM-sarja / European Youth Basketball League (EYBL). 

## Kunnioitetut pelaajat

## Henkilökohtaiset palkinnot

**[[Korisliigan vuoden pelaaja]]**
* Pasi Riihelä – 1998
* Ville Kaunisto – 2011

**[[Korisliigan SM-finaalien paras pelaaja]]**
* Anssi Kinnaslampi – 2004
* D. J. Richardson – 2016

**[[Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistus]]**
* Marcus Grant – 2004
* Corey Smith – 2008
* A.J. Moye – 2010
* D. J. Richardson – 2016

**[[Korisliigan vuoden tulokas]]**
* Mikko Sydänmaanlakka – 1994
* Jarno Mäkelä – 2000
* Antti Kanervo – 2009
* Hannes Pöllä – 2022

**[[Korisliigan vuoden kehittynein pelaaja]]**
* Pasi Riihelä – 1997
* Ville Kaunisto – 2003

**[[Korisliigan paras kuudes pelaaja]]**
* Petri Jaakkola – 2000
* Roope Suonio – 2008, 2009
* Alexander Madsen – 2016

**[[Korisliigan vuoden valmentaja]]**
* Risto Piipari – 1995, 1999
* Jukka Toijala – 2008
* Jyri Lehtonen – 2016, 2019

**[[Vuoden seurajohtaja]]**
* Jukka Kyöstilä – 1995, 2008

**[[Vuoden I-divisioonapelaaja (koripallo)|Vuoden I-divisioonapelaaja]]**
* Jukka Toijala – 1992, 1993

### Saavutukset
**Miehet**
*Suomen mestaruus (4): 1995, 1999, 2004, 2016
*Hopeaa (4): 1997, 1998, 2008, 2019
*Pronssia (1): 2010

**Muut saavutukset**
*Suomen cup voitto (1): 1998
*Suomen cup hopeaa (4): 1997, 2001, 2003, 2007
*I-divisioona voitto (1): 1993

**Naiset**
*Suomen cup hopeaa (1): 2020

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seuran kotisivut
William Bateson

**William Bateson** (8. elokuuta 1861 &ndash; 8. helmikuuta 1926) oli brittiläinen luonnontieteilijä ja perinnöllisyystieteen perustaja. Bateson otti ensimmäisenä käyttöön genetiikka-sanan ja sen ohessa monia muita perinnöllisyystieteen termejä.

Bateson täydensi Gregor Mendelin uudelleen löydettyä perinnöllisyystieteellistä aineistoa ja tuki vahvasti hänen peruskäsitystään genetiikasta. Hän myös käänsi Mendelin työn englannin kielelle. 

Bateson ei aluksi hyväksynyt havaintoja geenien ja kromosomien välisestä yhteydestä, mutta lopulta vuonna 1922 myönsi olleensa asian suhteen väärässä nähtyään Thomas Hunt Morganin kokeet banaanikärpästen parissa.

Gregory Bateson (1904–1980) oli William Batesonin poika.

## Valikoituja teoksia
**Materials for the Study of Variation*, 1894
**Mendel's Principles of Heredity*, 1902
**Problems of Genetics*, 1913

## Aiheesta muualla
*William Bateson
Marie Trintignant

**Marie Trintignant** (21. tammikuuta 1962 Boulogne-Billancourt, Ranska – 1. elokuuta 2003 Neuilly-sur-Seine, Ranska) oli ranskalainen näyttelijä. Hän oli viidesti ehdolla César-palkinnon saajaksi.

Trintignant syntyi Boulogne-Billancourtissa näyttelijä Jean-Louis Trintignantin ja tämän toisen vaimon Nadine Marquandin tyttärenä. Hänellä itsellään oli neljä lasta.

Trintignant kuoli 41-vuotiaana aivoödeemaan, jonka oli aiheuttanut Vilnassa Liettuassa tapahtunut pahoinpitely. Pahoinpitelijä oli hänen miesystävänsä, Noir Désir -yhtyeen laulaja Bertrand Cantat, joka sai Liettuassa taposta kahdeksan vuoden vankeustuomion. 

Marie Trintignantin kuolema järkytti syvästi Ranskaa. Hänen hautajaisiinsa osallistuivat muun muassa elokuvatähti Catherine Deneuve, entinen sosialistipääministeri Lionel Jospin sekä brittiläissyntyinen näyttelijä ja laulaja Jane Birkin. Naistenlehti Elle kirjoitti vuonna 2017, että Marie Trintignantin kuolemasta on tullut vertauskuva kaikille pahoinpidellyille naisille Ranskassa

Trintignant on haudattu Pariisiin Père-Lachaisen hautausmaalle.   

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Rami (nimi)

**Rami** on esim. suomalainen ja arabialainen miehen tai naisen nimi. Nimi on annettu joulukuuhun 2025 mennessä noin 4&nbsp;060 suomalaiselle miehelle ja alle 20 naiselle. Yli puolet heistä on syntynyt 1960- ja 1970-luvulla; ennen vuotta 1920 nimeä Rami ei ollut annettu kenellekään. Arabialaisena (رامي) ja heprealaisena (רמי) nimenä Rami on yleinen Levantin alueella Lähi-idässä. Rami on myös sukunimi arabiankielisessä maailmassa.

Suomessa Rami on monen Raimon lempinimi, mutta se on käsitetty myös Abraham-nimen lyhentymäksi, minkä vuoksi Ramin nimipäivä on perinteisenä Abrahamin päivänä 18. joulukuuta.  Arabialaisena nimenä Rami johtuu arabian kielen sanasta رام (*rām*), joka merkitsee jousiampujaa.

## Tunnettuja Rameja

Luettelon henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
*Rami Alanko (s. 1975), jääkiekkoilija
*Rami Bedoui (s. 1990), tunisialainen jalkapalloilija
*Rami Eskelinen (s. 1967), rumpali Trio Töykeissä
*Rami Hakanpää (s. 1978), jalkapalloilija
*Rami Hammar (s. 1943), kitaristi
*Rami Hietaniemi (s. 1982), painija
*Rami Jaffee (s. 1969), yhdysvaltalainen kosketinsoittaja
*Rami Jokinen (s. 1985), pikajuoksija
*Rami Jridi (s. 1985), tunisialainen jalkapalloilija
*Rami Kangas (s. 1972), tietokirjailija, taiteilija ja viestintäalan yrittäjä
*Rami Kankaanpää (s. 2001), kiekonheittäjä
*Rami Keränen, Dreamtale-yhtyeen kitaristi
*Rami Kuusinen (1963–1996), musiikkitoimittaja
*Rami Lehtinen (s. 1976), poliisi ja Perussuomalaisten kansanedustaja
*Rami Lehto (s. 1973), perussuomalaisten ent. kansanedustaja
*Rami Louke (s. 1978), jalkapalloilija
*Rami Makhlouf (s. 1969), syyrialainen liikemies
*Rami Malek (s. 1981), yhdysvaltalainen näyttelijä
*Rami Mäkinen (s. 1971), rikostoimittaja ja -kirjailija
*Rami Määttä (s. 2002), jääkiekkoilija
*Rami Nieminen (s. 1966), jalkapalloilija
*Rami Oravakangas (s. 1985), keskimatkojen juoksija
*Rami Rafael (s. 1980), laulaja ja harmonikansoittaja
*Rami Rantanen (s. 1968), jalkapalloilija
*Rami Renko, laulaja ja säveltäjä
*Rami Rintanen (s. 1967), jalkapalloilija
*Rami Rusinen (s. 1976), suomalainen näyttelijä
*Rami Räikkönen (s. 1977), kilpa-autoilija
*Rami Saari (s. 1963), israelilainen runoilija, kielitieteilijä ja kirjallisuuskriitikko
*Rami Saari (s. 1966), kenraalimajuri, puolustusvoimien henkilöstöpäällikkö
*Rami Saarijärvi, televisiotoimittaja, Pikku Kakkosen juontaja
*Rami Sarmasto (1938–1965), näyttelijä ja muusikko
*Rami Savolainen (s. 1965), jääkiekkotuomari
*Rami Shaaban (s. 1975), ruotsalainen jalkapallomaalivahti
*Rami Shikeben, *Ramses II* (s. 1991), hip hop -artisti
*Rami Tapper, laulaja, soittaja, säveltäjä ja sanoittaja
*Rami Tirkkonen (s. 1993), suomalainen futsalpelaaja
*Rami Tuokko (s. 1987), estejuoksija
*Rami Viljanen (s. 1977), jalkapallomaalivahti
*Rami Virtanen (s. 1979), näyttelijä
*Rami Välimäki (s. 1977), iskelmälaulaja

## Kuvitteellisia Rameja
*Rami Markkanen, tv-sarjassa *[[Salatut elämät]]*
*Rami Palkki, sarjassa *[[Prätkähiiret]]*

## Lähteet
Angoche

**Angoche** on hallinnollinen kunta ja kaupunki Angochen piirissä Nampulan maakunnassa Mosambikissa. Kaupungin nimi oli *António Enes* portugalilaisvallan aikana vuoteen 1976. Kaupunki sijaitsee Intian valtameren rannalla, ja sen lähistöllä on *Koti*-saaristo. Kaupungin asukasluku on noin 85&nbsp;000 ja piirin noin 229&nbsp;000.

Kaupunki on perustettu jo 1400-luvulla, ja se on ollut islamilainen markkinapaikka. Se oli Mosambikin vanhimpia siirtokuntia ja tärkeä kullan ja norsunluun kaupan solmukohta. Tämän ansiosta siitä tuli Angochen sulttaanikunta. Mutta 1500-luvun lopulla se jäi hieman eteläisemmän Quelimanen varjoon, mitä tulee sisämaaliikenteeseen. Angoche pysyi yhä mukana rannikkokaupassa sekä taloudellisena ja poliittisena keskuksena, jolla oli läheinen yhteys Mosambikin saareen.

Angochesta tuli 1800-luvulla salainen orjakaupan piste, millaisena se pysyi 1860-luvulle. Tällöin Portugali hyökkäsi kaupunkiin. Vaikka portugalilaisten hallinto vakiintui vasta vuosikymmenien päästä, hyökkäys merkitsi Angochelle alamäkeä, eikä se ole saavuttanut entistä asemaansa.

Nykyään Angoche on hiljainen ja hieman ränsistyneeltä vaikuttava piirikeskus. Siellä on kuitenkin hotelleja, sukellusmahdollisuus sekä lentokenttä.

Alueen pääkieli on bantukieliin kuuluva ekoti.  

## Lähteet
Tukialus Linssi

**Tukialus Linssi** oli Merenkulkulaitoksen omistama merenmittaustukialus. Se valmistui Rauma-Repola Oy:n Savonlinnan telakalta keväällä 1979. Alus oli suunniteltu toimimaan sisävesillä, Saimaan mittauksia suorittavan 2. merenmittausretkikunnan tukialuksena. 

Aluksen mitat olivat 41 x 6 x 1,8 metriä ja sen uppoama 440 tonnia; koneistona oli kaksi dieselkäyttöistä kansiperämoottoria, teholtaan 180 hevosvoimaa. Aluksessa oli piirustussali, majoitustilat noin 36 hengelle, sauna, keittiö, pesula, ruokailutilat ja korjaamot. Keulassa oli 2,5 tonnin hydraulinen nosturi mittausveneiden moottoreille ym. raskaille esineille. Aluksessa oli biologinen vedenpuhdistamo ja sen varastot oli mitoitettu kuukauden itsenäiseen toimintaan. 

Linssi ei mahtunut Heinäveden reitin kanavien läpi. Tätä ja muita sisävesistöjen merenmittauksien tukemista varten rakennettiin tukialus Sesta. 

Alus oli valmistuessaan  tarpeellinen parannus, koska sitä ennen oli sisävesien mittaustukialuksina ollut kaksi vanhaa majakkalaivaa: höyrykäyttöinen Pauha (ex Storbrotten)ja mittausveneiden hinaama Vuolle (ex Relandersgrund, ex Reserv I, ex Varamajakka I).

Linssin korvasi pienempi ja nopeampi katamaraanityyppinen merenmittausalus Kaiku.

## Lähteet
* Visa Auvinen, toimittanut (1983): Leijonalippu merellä. .
Tukialus Sesta

**Tukialus Sesta** on Merenkulkulaitoksen sisävesien mittauksen tukialus. 

*Sesta* valmistui 1979 Rauma-Repolan Savonlinnan telakalla. Se rakennettiin 
tukialus ''Linssin'' apualukseksi ja toimimaan tarvittaessa erillisenä yksikkönä. Suunnittelun lähtökohtana oli myös, että alus voitaisiin siirtää tarvittaessa maantie- tai rautatiekuljetuksena vesistöstä toiseen. Tästä syystä alus on varsin pieni: 20 x 6 x 0,9 metriä. 

Aluksessa ei ole omaa kuljetuskoneistoa, ainoastaan generaattori sähkön tuottoa varten, ja sitä hinataan merenmittausretkikunnan muilla aluksilla, mittausveneillä tai erillisellä hinaajalla. *Sestan* retkikuntaan kuuluu kaksi mittausvenettä. Lisäksi varustukseen kuuluu 16 metriä leveä työntöhara ja 200 metriä leveä vaijerihara suurempien alueiden tarkistusharaukseen.

*Sestassa* on keittiö ja majoitustilat 10 hengelle, piirustussali ja sauna. Aluksessa on myös biologinen vedenpuhdistamo.

## Lähteet
* Visa Auvinen, toimittanut (1983): Leijonalippu merellä. .
World Series of Poker 1970

**World Series of Poker 1970** vuonna 1970 oli World Series of Pokerin historian ensimmäinen pokeritapahtuma. Myöhempiin vuosiin poiketen tuolloin järjestettiin vain yksi turnaus, itse pääturnaus. Vielä poikkeuksellisemmaksi teki sen, että turnauksen voittaja äänestettiin turnaukseen osallistuneiden seitsemän pelaajan kesken. Äänestyksen voitti Johnny Moss. Muut pelaajat jotka osallistuivat turnaukseen, mutta eivät voittaneet sitä, olivat Amarillo Slim, Sailor Roberts, Puggy Pearson, Doyle Brunson, Crandall Addington ja Carl Cannon. Moss sai palkinnoksi hopeisen pokaalin. Nämä seitsemän sen hetken Yhdysvaltain parasta pelaajaa pelasivat Jack Binionin kutsumina tämän Horseshoe-kasinolla Las Vegasissa.

## Lähteet
Nachtmystium

**Nachtmystium** on yhdysvaltalainen black metal -yhtye, joka sekoittaa musiikissaan myös kokeellisia ja psykedeelisiä sävyjä. Näitä sävyjä oli jo kuultavissa levyllä *Instinct: Decay*, mutta erityisen runsaasti ne olivat läsnä seuraavalla levyllä *Assassins: Black Meddle Part I*. Vaikka se perustettiin vuonna 2000, joitakin julkaisemattomia demoja äänitettiin jo vuonna 1998. Yhtyeessä on ollut monia jäseniä, mutta sen pääjäsenenä pidetään Azentriusta, joka on osana muun muassa Twilightia.

## Diskografia
### Studioalbumit
* *Reign of the Malicious* (2002)
* *Demise* (2004)
* *Instict: Decay* (2006)
* *Assassins: Black Meddle Part I* (2008)
* *Addicts: Black Meddle Pt. II* (2010)
* *Silencing Machine *(2012)
* *The World We Left Behind* (2014)

### Livealbumit
* *Live Onslaught* (2002)
* *Live Blitzkrieg* (2003)
* *Live Onslaught #2* (2005)
* *Visual Propaganda: Live from the Pits of Damnation* (DVD, 2005)
* *Live At Roadburn MMX* (2011)

### Split-albumit
* Nachtmystium / Zalnik (2001)
* Nachtmystium / Xasthur (2004)
* *Daze West* (Nachtmystium / Krieg (2005)

### EP:t
* *Nachtmystium* (2003)
* *Eulogy IV* (2004)
* *Worldfall* (2008)
* *Doomsday Derelicts* (2009)

### Demot
* *Holocaust of Eternity* (2000)
* *Unholy Terrorist Cult* (2001)

Näiden julkaisujen lisäksi on olemassa *The First Attacks 2000-2001* (2004) -kokoelma.

## Aiheesta muualla
* 
* Yhtye Battle Kommand Recordsin sivuilla
Ferrari F1-2000

**Ferrari F1-2000** on Rory Byrnen Ferrarille Formula 1 -kautta 2000 varten suunnittelema auto. Auto osoittautui sarjan parhaimmaksi, kun Michael Schumacher voitti kolmannen kuljettajien mestaruutensa, jolloin Ferrarilla voitettiin kuljettajien mestaruus 21 vuoden kuivan kauden jälkeen. Schumacher voitti kauden 17:stä kilpailusta yhdeksän. Auto perustui teknisesti edellisten kausien F300 ja F399-autoihin, mutta se oli aerodynamiikaltaan paranneltu.
Vihreä lohikäärme

**Vihreä lohikäärme** oli 1900-luvun alussa vaikuttanut salaseura. Seuran mainitse Saksassa vaikuttanut suomalainen antropologi Yrjö von Grönhagen kirjassaan *Himmlerin salaseura* (1948). Heinrich Himmleriä varoitti salaseurasta brittiläis-belgialainen okkultisti Gaston de Mengel, lähinnä saadakseen natseilta rahaa ideoilleen. Suomalainen kirjailija Ike Vil käsittelee aihetta kirjassaan *Chasing the Green Dragon*. Salaseuran oli de Mengelen mukaan tarkoitus torpedoida rauhanomainen kehitys, jota maanalaisessa kaupungissa Mongoliassa asuva Maailman Kuningas pyrki edistämään yhdistämällä ihmiskunta.

## Lähteet