open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fight for California

**Fight for California** () on Kalifornian yliopiston virallinen taistelulaulu. Laulun sanoitti vuoden 1909 vuosiluokkalainen Robert N. Fitch. Laulua soitetaan mm. yliopiston urheiluseuran, California Golden Bearsin otteluissa.

## Sanat
*Our sturdy Golden Bear* 
*Is watching from the skies;* 
*Looks down upon our colors fair,*  
*And guards us from his lair.* 
*Our banner gold and blue,* 
*The symbol on it too,* 
*Means *'fight!** for California,'' <br/>
''For California through and through!'' <br/>

''Stalwarts girded for the fray'' <br/>
''Will strive for victory;'' <br/>
''There all at Mater's feet will lay'' <br/>
''That brain and brawn will win the day.'' <br/>
''Our mighty sons and true'' <br/>
''Will strive for us anew.'' <br/>
''And **fight!*' for California,* 
*For California through and through!* 

## Lähteet
West Sacramento

**West Sacramento** () on kaupunki Yolon piirikunnassa Kaliforniassa. Kaupunki on kasvanut yhteen Sacramenton kanssa, mutta ne erottaa toisistaan Sacramentojoessa oleva piirikuntaraja. West Sacramento on nopeasti kasvava kaupunki; vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungissa oli 31&nbsp;615 asukasta, kun taas vuonna 2006 luku oli jo 44&nbsp;162.

## Lähteet
Nytt Finskt Lexicon

**Nytt Finskt Lexicon** on Christfried Gananderin kokoama sanakirja. Sen käsikirjoitus valmistui vuonna 1787. Teos on suomalais-ruotsalais-latinalainen sanakirja, jossa on noin 2&nbsp;900 käsikirjoitussivua ja yli 30&nbsp;000 sanaa. Se jäi kuitenkin aikanaan painamatta. Ganander poimi teokseensa sanoja järjestelmällisesti kirjallisuudesta ja mukana on myös paljon kansankielisiä sanoja keruupaikkoineen. Sanoista on annettu lisäksi runsaasti käyttöesimerkkejä. 

Teos julkaistiin kolmiosaisena näköispainoksena 1930-luvulla. Suomalaisen kirjallisuuden Seura julkaisi siitä vuonna 1997 toimitetun laitoksen, joka pohjautuu alkuperäiskäsikirjoitukseen ja näköispainokseen. Toimitustyön on tehnyt Liisa Nuutinen.

## Lähteet
Margot Kidder

**Margot Ruth Kidder** (17. lokakuuta 1948 Yellowknife, Luoteisterritoriot, Kanada – 13. toukokuuta 2018 Livingston, Montana, Yhdysvallat) oli kanadalais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Lois Lanen roolissa neljässä ''Teräsmies''-elokuvassa (1978, 1980, 1983 ja 1987). Hänen muita elokuviaan ovat muun muassa *[[Bronxin serkku]]* (1970), *[[Kuolemanhiljaista Belfastissa]]* (1974), *[[Luojan tähden, paetkaa!]]* (1979), *[[Heartaches]]* (1981) ja *[[Death 4 Told]]* (2004). Kidder on näytellyt myös vierailurooleissa useissa televisiosarjoissa, muun muassa sarjoissa *[[Kova laki]]*, *[[L-koodi]]* ja *[[Smallville]]*.

## Palkinnot

*Horror Genre Award (2004)
*Genie (1982)
*Saturn Award (1979)
*Etrog (1975)

;Ehdokkuudet
*Saturn Award (1980, 1982)

## Yksityiselämä
Margot Kidder oli kolme kertaa naimisissa, mutta liitot päättyivät eroon. Hänellä yksi tytär (s. 1976) ensimmäisestä avioliitostaan Thomas McGuanen kanssa. Kidder oli vuonna 1990 vakavassa auto-onnettomuudessa, jonka jälkeen hän ei pystynyt työskentelemään kahteen vuoteen.

Kidder anoi ja sai vuonna 2005 Yhdysvaltain kansalaisuuden, jotta hän välttyisi karkotukselta kotimaahansa Kanadaan, kun hän osalllistui Irakin sodan vastaiseen toimintaan Yhdysvalloissa.

Kidder teki itsemurhan asunnollaan Livingstonissa Montanassa 13. toukokuuta 2018. Kuolinsyy oli huumeiden ja alkoholin yliannostus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Yhdysvallat talviolympialaisissa 2010

**[[Yhdysvallat]]** osallistui **vuoden [[Talviolympialaiset 2010|2010 talviolympialaisiin]]** 216 urheilijan (123 miestä ja 93 naista) joukkueella. Lippua avajaisissa kantoi Mark Grimmette ja päättäjäisissä Bill Demong. 

## Alppihiihto
**Miesten joukkue**

**Naisten joukkue**

## Ampumahiihto
**Miesten joukkue**

**Naisten joukkue**

## Kelkkailu
**Miesten joukkue**

**Naisten joukkue**

**Kahden hengen kelkkailu**

## Jääkiekko
**Miesten joukkue**

## Lähteet
Walter Frederick Morrison

**Walter Frederick Morrison** (23. tammikuuta 1920 Richfield, Utah – 9. helmikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen keksijä, joka jäi parhaiten yleisön mieleen nykyaikaisen frisbeen kehittäjänä.

Toiseen maailmansotaan osallistunut Morrison toimi lentäjänä Italiassa, kunnes hänen koneensa ammuttiin alas. Morrison oli sotavankina 48 päivää ennen kuin vapautettiin. Palattuaan kotimaahansa hän aloitti frisbeen kehittelyn vuonna 1948. Aluksi keksintö tunnettiin nimellä "Pluto Platter" kunnes Morrison myi sen tuotanto- ja valmistusoikeudet Wham-O leluyhtiölle vuonna 1957. Tuote nimettiin nykyiseksi "Frisbeeksi" ja siitä tuli kansainvälinen menestys.

Morrisonin pojat vahvistivat uutistoimisto AP:lle isänsä kuolleen vanhuuteen ja sairastaneen sitä ennen syöpää.

## Lähteet
Anders Johan Hornborg

**Anders Johan Hornborg** (21. joulukuuta 1821 Alastaro – 8. joulukuuta 1883 Porvoo) oli suomalainen Porvoon piispa ja valtiopäivämies.

Hornborgin vanhemmat olivat Karkun kirkkoherra Anders Johan Hornborg ja Katarina Corpolander. Hän kävi Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1841. Hornborg valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1844 sekä teologian kandidaatiksi 1858, teologian lisensiaatiksi 1860 ja tohtoriksi 1863. Hänet vihittiin papiksi 1858.

Hornborg oli Helsingin yliopiston konsistorin vt. amanuenssina 1844–1845, Turun tuomiokapitulissa amanuenssina 1845–1846 sekä varanotaarina vuodesta 1846. Hän toimi Turun lukion kreikan kielen lehtorina vuodesta 1864 ja hän oli Turun tuomiokapitulin jäsen vuodesta 1865. Hornborg oli sen jälkeen Mikkelin kirkkoherrana 1867–1872. Helsingin kirkkoherraksi hänet valittiin 1872 ja virkaan hän astui 1876. Hornborg oli Porvoon tuomiokapitulin jäsen 1870–1873 ja 1876–1878, lääninrovasti 1873–1876 ja Porvoon tuomiorovasti vuodesta 1877. Hänet valittiin Porvoon hiippakunnan piispaksi 1878.

Hornborg oli säätyvaltiopäivillä pappissäädyn edustaja 1872, 1877–1878 ja 1882, jolloin hän toimi valtiopäivillä säätynsä puhemiehenä.

Hornborg oli naimisissa vuodesta 1851 Hilda Augusta Henrika Thomén kanssa. Heidän tyttärensä oli Suomen ensimmäinen naisarkkitehti Signe Hornborg.

## Lähteet
* 
*  Luettu 5.2.2010.
Vampyyriprinssi

**Vampyyriprinssi** () on Darren Shanin kirjoittaman *[[Darren Shanin tarina]]* -nuortensarjan kuudes osa. Se julkaistiin englanniksi 2002 ja suomeksi 2008. Sen suomensi Tanja Falk ja kustansi Tammi.

## Juoni

Darren Shania, vampyyrin oppipoikaa (Crepsleyn oppipoika), uhkaa varma kuolema. Darren on joutunut kovan joen virran vietäväksi. Hänet on leimattu petturiksi, ja vampyyrien klaani jahtaa häntä. Todellinen petturi on kuitenkin tuleva vampyyri prinssi Kurda Smahlt, ja Darren kokee velvollisuudekseen varoittaa veriveljiään oman henkensä uhallakin. Ehtiikö hän ajoissa, vai onko ikivanha vampyyrien suku tuhon oma? Selviääkö hän virran pauloista? Jokeen ei kylläkään kannata hukkua, sillä myytin mukaan virtaavaan veteen kuolevan vampyyrin henki jää ikuisiksi ajoiksi vaeltamaan maan päälle. Eli jokeen hukkuvalla ei ole asiaa paratiisiin.

## Lähteet
Juancho E. Yrausquinin lentoasema

**Juancho E. Yrausquin** on liikennelentokenttä Saban saarella, Alankomaiden Antilleilla Karibianmerellä. Lentokentällä on yksi kiitotie, maailman lyhin liikennelentokoneiden käytössä oleva kiitotie. Sen pituus on 396 metriä. Saballe lentää vain yksi lentoyhtiö, Windward Airlines, säännöllisiä reittilentoja lähisaarilta. Lentoja tehdään mm. Sint Maartenilta ja Sint Eustatiukselta. Winair käyttää lentoihinsa De Havilland DHC-6-300 -potkurikonetta. Kone on erikoistunut STOL-, eli lyhyen kiitotien laskuihin ja -lentoihin hyvien lento-ominaisuuksiensa vuoksi.
Kentällä ei ole tapahtunut yhtäkään lentoturmaa erittäin taitavien lentäjien ja vaativan koulutuksen takia. Lentokenttä sijaitsee kallioisella rannalla ja on myös siksi erittäin vaativa laskeutumiskohde.
Astron

**Astron** oli neuvostoliittolainen avaruusalus, joka laukaistiin 23. maaliskuuta 1983 Proton-kantoraketilla.  

Avaruusalus perustui Venera-luotaimeen ja sen toiminta-aika oli kuusi vuotta. Se oli aikanaan suurin ultraviolettiastronomian avaruusteleskooppi. 

Astronin tiedejohtaja oli akateemikko Aleksandr Bojartšuk  Avaruusaluksen tieteelliset laitteet toteutti Krimin astrofysiikan observatorio ja avaruusaluksen NPO Lavotškin.  

## Aiheesta muualla
* Бойарчук, A. A., Астрофизические исследования на космической станции «Астрон», 1994, Nauka, Moskova

## Lähteet
Enzo Dara

**Enzo Dara** (13. lokakuuta 1938 Mantova – 25. elokuuta 2017 Mantova) oli italialainen basso. Hän opiskeli Mantovassa Bruno Suttin johdolla ja teki oopperadebyyttinsä vuonna 1960 Collinen roolissa *[[La bohème]]ssa*. Allmusic.comin mukaan hän saavutti ihailua varsinkin Rossini-tulkinnoillaan. La Scalan -debyyttinsä hän teki vuonna 1968 Don Bartolon roolissa *[[Sevillan parturi]]ssa*, samoin Metropolitan-oopperan-debyyttinsä 1982 ja Covent Garden -debyyttinsä kolme vuotta myöhemmin.

## Lähteet
Bình Định

**Bình Định** on Vietnamin entinen maakunta. Se sijaitsi maan keskiosassa Nam Trung Bộn alueella. Sen pääkaupunki oli Quy Nhơn.

Vuoden 2025 hallinnollisessa uudistuksessa Bình Định liitettiin Gia Lain maakuntaan.

Bình Địnhin luonnonvaroja ovat metsät, marmori ja muut teollisuusmineraalit sekä kultakaivokset.

Maakunan halki kulkee valtatie 1 ja rautatie etelästä pohjoiseen. Phu Catin lentoasema sijaitsee 30 kilometriä Quy Nhơnista pohjoiseen. Quy Nhơnin satama on yksi Vietnamin suurimmista.

Itsepuolustuslaji Võ Bình Định on kehitetty tässä maakunnassa, ja muutkin perinteiset kamppailulajit ovat suosittuja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Blue Valentine

**Blue Valentine** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tom Waitsin kuudes studiolevy vuodelta 1978. Levyn on julkaissut Asylum Records sarjanumerolla 6E-162 ja sen on tuottanut ja äänittänyt Bones Howe yhtiölle B.H. Production. Äänityksessä ovat avustaneet Geoff Howe ja Ralph Osborne. Masternauhan on valmistanut Terry Dunavan Elektra Sound Recorders -studiolla Hollywoodissa, Kaliforniassa. Äänitys on tehty Hollywoodissa, Kaliforniassa Filmways/Heider Recording -studiolla heinäkuun 24. ja 25. sekä elokuun 10., 17., 23., ja 26. päivä vuonna 1978.

Levyn ulkoasun on suunnitellut Ron Coro ja valokuvat on ottanut Elliot Gilbert. Levyn kappaleet ovat Tom Waitsin tekemiä ja niiden julkaisija on Fifth Floor Music, Inc. (ASCAP) paitsi että kappaleen *Somewhere* ovat kirjoittaneet Stephen Sondheim ja Leonard Bernstein ja sen julkaisijat ovat G. Schirmer, Inc. ja Chappell & Co., Inc. (ASCAP).

Henkilökohtaisissa kiitoksissa on lisäksi mainittu Chuck E. Weiss, Louis Lista, Dee Barnett, Diane Quinn ja Mary Simon.

## Kappaleet
;A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

;B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Tom Waits – laulu, piano (A3, B3), sähkökitara (A3, A5, B1, B2, B4, B5)
* Da Willie Gonga – sähköpiano (A2), flyygeli (A3, A5)
* Rick Lawson – rummut (A2, A5)
* Roland Bautista – sähkökitara (A2, A5)
* Byron Miller – bassokitara (A2, A5)
* Frank Vicari – tenorisaksofoni (A4, B1)
* Ray Crawford – sähkökitara (A4, B1, B5 soolo)
* Charles Kynard – urut (A4, B1)
* Jim Hughart – bassokitara (A4, B1)
* Chip White – rummut (A4, B1)
* Bobbye Hall – congarummut (A4)
* "Shine" Robinson - sähkökitara (B2, B4)
* Harold Battiste - piano (B2, B4)
* Herbert Hardesty – tenorisaksofoni (B2, B4)
* Scott Edwards – bassokitara (B2, B4)
* Earl Palmer – rummut (B2, B4)

Bob Alcivar on toiminut kappaleella *Kentucky Avenue* orkesterin sovittajana ja johtajana.
Hevostalli.net

**Hevostalli.net** on suomalainen hevosaiheinen verkkosivusto, joka aloitti toimintansa vuonna 1999. Sivuston suosituin palvelu on useisiin eri alueisiin jaettu foorumi. Foorumin alueista aktiivisin on Seniorit, johon kirjoitetaan päivittäin useita tuhansia viestejä. Hevostalli.net erottui muista foorumeista siten, että sinne ei ole voinut rekisteröityä vaan nimimerkki kirjoitetaan viestin yhteydessä ja se on vaihdettavissa jokaisella viestikerralla. Foorumilla ei myöskään ole yleisiä käyttäytymissääntöjä. Sivuston yleisissä kysymyksissä oli kuitenkin linjattu käyttäjien väliset sisäpiirikeskustelut kielletyiksi. Keskustelujen asiallisuuden ylläpito perustui nopeaan jäkimoderaatioon, sekä siihen että ylläpito rajoittaa tiettyjen aiheiden keskustelua poistamalla viestejä välittömästi. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Hevostalli.net
* 
*
Axel Rudi Pell

**Axel Rudi Pell** (s. 27. kesäkuuta 1960 Wattenscheid, Bochum, Saksa) on saksalainen kitaristi. Hän aloitti uransa Steeler-yhtyeessä 1984. Vuonna 1989 Axel aloitti soolouran.

## Diskografia

### Steelerissä

* Steeler (1984)
* Rulin' the Earth (1985)
* Strike Back (1986)
* Undercover Animal (1988)

### Albumit

* Wild Obsession (1989)
* Nasty Reputation (1991)
* Eternal Prisoner (1992)
* Between the Walls (1994)
* Black Moon Pyramid (1996)
* Magic (1997)
* Oceans of Time (1998)
* The Masquerade Ball (2000)
* Shadow Zone (2002)
* Kings and Queens (2004)
* Mystica (2006)
* Diamonds Unlocked (2007)
* Tales of the Crown (2008)
* The Crest (2010)
* Circle of the Oath (2012)
* Into The Storm (2014)
* Game of Sins (2016)
* Knights Call (2018)
* Sign of the Times (2020)
* Diamonds Unlocked II (2021)
* Lost XXIII (2022)
* The Ballads VI (2023)
* Risen Symbol (2024)
* Ghost Town (2026)

### Kokoelmat

* The Ballads (1993)
* The Ballads II (1999)
* The Wizard's Chosen Few (2000)
* The Ballads III (2004)
* Best Of (2009)
* The Ballads IV (2011)
* The Ballads V (2017)

## Musiikkilaitteisto
Pell käyttää muun muassa Marshallin, ENGL:n ja Peaveyn vahvistimia; sekä Fender Stratocaster -kitaroita joissa on DiMarzion HS-3 -stack-humbucker -mikrofonit. Samanlaiset joita Yngwie Malmsteen käytti uransa alkuaikoina, ennen siirtymistä Seymour Duncanin mikrofoneihin.

## Aiheesta muualla

*Axel Rudi Pellin viralliset kotisivut
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 1999

**Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 1999** alkoi 30. elokuuta ja päättyi 12. syyskuuta 1999. Miesten turnauksen ykkössijoitettu Pete Sampras joutui vetäytymään selkävaivojen takia. Andre Agassi voitti miesten kaksinpelin. Serena Williams voitti naisten kaksinpelin ja saavutti samalla ensimmäisen kaksinpelin Grand Slam -voittonsa. Sébastien Lareau ja Alex O'Brien voittivat miesten nelinpelin ja Serena ja Venus Williams naisten nelinpelin. Sekanelinpelin voittivat Ai Sugiyama ja Mahesh Bhupathi.

## Sijoitetut pelaajat

### Miesten kaksinpeli
# -
#  **[[Andre Agassi]] (mestari)
#  [[Jevgeni Kafelnikov]] ''(välierät)
#  [[Patrick Rafter]] ''(1. kierros)
#  [[Gustavo Kuerten]] ''(puolivälierät)
#  [[Tim Henman]] ''(1. kierros)
#  [[Todd Martin]] ''(loppuottelu)
#  [[Carlos Moyà]] ''(2. kierros)
#  [[Greg Rusedski]] ''(4. kierros)
#  [[Marcelo Ríos]] ''(4. kierros)
# -
#  [[Richard Krajicek]] ''(puolivälierät)
#  [[Àlex Corretja]] ''(1. kierros)
#  [[Tommy Haas]] ''(4. kierros)
#  [[Nicolas Kiefer]] ''(3. kierros)
#  [[Nicolás Lapentti]] ''(2. kierros)
#  [[Félix Mantilla]] ''(1. kierros)


=== Naisten kaksinpeli ===
#  [[Martina Hingis]] ''(loppuottelu)
#  [[Lindsay Davenport]] ''(välierät)
#  [[Venus Williams]] ''(välierät)
#  [[Monica Seles]] ''(puolivälierät)
#  [[Mary Pierce]] ''(puolivälierät)
#  [[Amanda Coetzer]] ''(1. kierros)
#  **Serena Williams (mestari)
#  Jana Novotná *(3. kierros)
#  [[Julie Halard-Decugis]] *(4. kierros)
#  Arantxa Sánchez Vicario *(4. kierros)
#  [[Nathalie Tauziat]] *(3. kierros)
#  Barbara Schett *(puolivälierät)
#  [[Dominique Monami|Dominique Van Roost]] *(3. kierros)
#  Sandrine Testud *(2. kierros)
#  [[Amélie Mauresmo]] *(4. kierros)
#  Conchita Martínez *(4. kierros)


== Loppuottelut ==

=== Miesten kaksinpeli ===
 *'Andre Agassi** –  [[Todd Martin]] 6–4, 6–7, 6–7, 6–3, 6–2

=== Naisten kaksinpeli ===
 **Serena Williams** –  [[Martina Hingis]] 6–3, 7–6

=== Miesten nelinpeli ===
 **Sébastien Lareau** /  **Alex O'Brien** –  [[Mahesh Bhupathi]] /  [[Leander Paes]] 7–6, 6–4

=== Naisten nelinpeli ===
 **Serena Williams** /  **Venus Williams** –  [[Chanda Rubin]] /  [[Sandrine Testud]] 4–6, 6–1, 6–4 

=== Sekanelinpeli ===
 **Ai Sugiyama** /  **Mahesh Bhupathi''' –  Kimberly Po /  Donald Johnson 6–4, 6–4

## Lähteet
* Miesten ja sekanelinpelin tulokset ITF:n sivuilla 
* Naisten tulokset ITF:n sivuilla 
### Viitteet
Albert Herring

**Albert Herring** on Benjamin Brittenin säveltämä kolminäytöksinen koominen ooppera. Sen libreton on kirjoittanut Eric Crozier Guy de Maupassantin novellin *Le Rosier de Madame Husson* pohjalta. Teos sai ensiesityksensä 20. heinäkuuta 1947 Glyndebournessa säveltäjän itse johtaessa The English Opera Groupia. Ooppera kestää noin kaksi ja puoli tuntia. Sen orkesterina on 12 soittajan kamariorkesteri, johon kuuluu huilu (myös alttohuilu ja piccolo), oboe, klarinetti (myös bassoklarinetti), fagotti, käyrätorvi, kaksi viulua, alttoviulu, sello, kontrabasso, harppu ja lyömäsoittaja. Lisäksi piano säestää resitatiivit.

Vantaan ooppera esitti teosta 1990-luvun lopulla Kari Heiskasen ohjauksena nimellä *Albert Silli*. Suomen Kansallisooppera toi *Albert Herringin* viimeksi näyttämölle vuonna 2010 Pertti Sveholmin ohjaamana. Se on esittänyt teosta myös vuosina 1960–1961 ja 1984–1986.

## Roolit
*Lady Billows, sopraano
*Florence, hänen taloudenhoitajansa, altto
*Miss Wordsworth, koulun johtajaopettajatar, sopraano
*Mr. Gedge, pastori, baritoni
*Mr. Upfold, pormestari, tenori
*Mr. Budd, poliisipäällikkö, basso
*Sid, teurastaja, baritoni
*Albert Herring, tenori
*Nancy Waters, leipurin tytär, mezzosopraano
*Mrs. Herring, Albertin äiti, mezzosopraano
*Emmy, Cis ja Harry, lapsia

## Tapahtumat
Teoksen tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen Loxfordin kaupunkiin East Suffolkin kreivikunnassa huhti-toukokuussa vuonna 1900. Kaupungin silmäätekevät ja moraalinvartijat kokoontuvat Lady Billowsin luo valitsemaan jokakeväistä Kevään impeä. Käy ilmi, että kaikki seudun nuoret neidot ovat tehtävään käytökseltään sopimattomia, ja hätäratkaisuksi keksitään vihanneskauppiaan ujo poika Albert Herring, jota pidetään kilttinä mutta hieman yksinkertaisena. Albertin kunniaksi järjestetään juhlat. Siellä hän maistaa ensi kerran rommia, jota nuoret rakastavaiset Sid ja Nancy ovat piloillaan sujauttaneet hänen juomaansa. Humaltunut Albert päättää lähteä juhlien jälkeen omille teilleen ja tuhlaa suuren osan saamistaan palkintorahoista juopotteluun ja muihin paheisiin. Koko kaupunki etsii Albertia luullen hänen joutuneen jonkin rikoksen tai onnettomuuden uhriksi, ja närkästys on suuri, kun Albert vihdoin palaa harharetkiltään. Albert itse ja muut nuoret ovat riemuissaan, kun hän on aikuistunut ja päässyt vapaaksi äitinsä talutusnuorasta.

## Lähteet
Nodar Kumaritašvili

**Nodar Kumaritašvili** (; lausutaan [nɔdɑr kʰumɑritʼɑʃvili]; 25. marraskuuta 1988 Bordžomi, Georgian SNT, Neuvostoliitto – 12. helmikuuta 2010 Whistler, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) oli georgialainen ohjaskelkkailija, joka kuoli tapaturmaisesti Vancouverin talviolympialaisten harjoituksissa. Kumaritašvili on neljäs urheilija, joka on saanut surmansa talviolympialaisissa. Muut ovat brittiläinen kelkkailija Kazimierz Kay-Skrzypeski, australialainen syöksylaskija Ross Milne (molemmat Innsbruckissa 1964) ja sveitsiläinen nopeuslaskija Nicolas Bochatay (Albertvillessä 1992). Kumaritašvili on myös kuudes urheilija, joka on saanut surmansa kaiken kaikkiaan olympialaisissa.

## Elämä ja ura
Nodar Kumaritašvili syntyi 25. marraskuuta 1988 Bordžomissa, silloisessa Georgian sosialistisessa neuvostotasavallassa, Neuvostoliitossa. Hän varttui alueella, jossa oli paljon laskettelumäkiä, ja hän nautti erilaisista talviurheilulajeista. Itse kelkkailun hän aloitti 13-vuotiaana. Kumaritašvili osallistui ensimmäisen kerran ohjaskelkkailun maailmancupiin kaudella 2008–2009. Kauden lopputuloksissa hän sijoittui 55:nneksi 62:sta osallistujasta. Kaudella 2009–2010 Kumaritašvili oli maailmancupissa 44. Kausi jäi hänen viimeisekseen.

Hänen isänsä David Kumaritašvili on entinen kelkkailija. Nodarin isän serkku Felix Kumaritašvili on puolestaan Georgian kelkkailujärjestön johtaja.

Kelkkailuharjoitusten lisäksi Kumaritašvili valmistui Georgian teknillisestä yliopistosta, jossa hän suoritti kandidaattitutkinnon vuonna 2009. Kumaritašvili oli myös Georgian patriarkaatin harras jäsen. Hän muun muassa rukoili ennen lähtöä talviolympialaisiin.

Kumaritašvili oli kelkkaillut kilpaa vuodesta 2008.

## Kuolema

Kumaritašvili laski olympialaisten toisissa harjoituksissa radan viimeiseen jyrkästi oikeaan kaartuvaan mutkaan liian leveällä linjalla ja osui mutkan ylälaitaan, minkä seurauksena hän törmäsi mutkan jälkeisen suoran oikeaan laitaan ja lensi yli toisen puolen matalan laidan. Hän osui radan teräksisiin rakennepaaluihin ja jäi lopuksi makaamaan maahan. Vauhtia koko tilanteessa oli 143,6 km/h. Häntä yritettiin elvyttää välittömästi paikan päällä, mutta matkalla sairaalaan hänet todettiin kuolleeksi.

Radan turvallisuutta oli epäilty jo ennen kisojen alkua. Jotkut olivat nimittäneet ulosajomutkaa "Kuoleman mutkaksi".

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Nodar Kumaritašvili Vancouverin Olympialaissivustolla
Ngô Quyên

**Ngô Quyên** (noin 897–944) oli vietnamilainen kenraali. Hän voitti kiinalaiset vuonna 938 Bạch Đằngin taistelussa, ja siihen päättyi kiinalaisten lähes tuhat vuotta jatkunut valta Vietnamissa. Hän perusti Vietnamin ensimmäisen keisarikunnan, antoi sille nimen Đại Việt ja siirsi pääkaupungin Co Loaan. Hänen jälkeensä maata hallitsivat keskenään kilpailevat lääninherrat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anna Gottlieb

**Maria Anna Josepha Francisca Gottlieb** (29. huhtikuuta 1774 Wien – 1. helmikuuta 1856 Wien) oli itävaltalainen sopraano. Hän lauloi Paminan roolin Mozartin *[[Taikahuilu]]n* ensiesityksessä 17-vuotiaana. Jo vuonna 1786, kahdentoista vuoden iässä, hän oli laulanut Barbarinan roolin *[[Figaron häät|Figaron häiden]]* ensiesityksessä. 

Myös Gottliebin vanhemmat, Johann Christoph Gottlieb (1737–1798) ja Anna Maria Theiner (1745–1797), olivat näyttelijöitä ja laulajia.

## Lähteet
Adolf Turakainen

**Adolf Kustaa Turakainen** (25. maaliskuuta 1932 Leppävirta – 26. lokakuuta 1996 Vantaa) oli suomalainen toimittaja, urheiluselostaja ja yleisurheilija, joka työskenteli pitkään Yleisradiossa.

## Elämä
Turakainen opiskeli Työväen Akatemiassa ja aloitti toimittajanuransa 1950-luvun alussa työskenneltyään sitä ennen isänsä ammatissa, työkaluviilarina. Hän toimi vuosina 1952–1957 uutistoimittajana ja toimitussihteerinä Kuopiossa ilmestyneessä *[[Savon Kansa (1930–1958)|Savon Kansassa]]*, josta hän siirtyi *[[Suomen Sosialidemokraatti|Suomen Sosialidemokraatin]]* palvelukseen. 

Vuodesta 1959 alkaen Turakainen työskenteli Yleisradiossa aluksi urheiluselostajana. Hän selosti muun muassa kesäolympialaisia 1960 yhdessä Paavo Noposen ja Pekka Tiilikaisen kanssa. Vuonna 1965 Turakainen alkoi toimittaa *[[Metsäradio]]ta* ja 1970 hän aloitti Rinnakkaisohjelman silloisen päivittäisohjelmien toimituksen päällikkönä. Turakaisen kehittämiin ohjelmiin lukeutuu muun muassa ajankohtaismakasiini *[[Tänään iltapäivällä]]*. Turakainen jäi eläkkeelle vuonna 1993.

Turakainen oli perustamassa Radio- ja televisiotoimittajien liittoa (RTTL) ja toimi sen puheenjohtajana. Hän vaikutti myös Autoliitossa, Kalamiesten keskusliitossa, Suomen Ladussa, Suomen radio- ja televisioselostajissa ja Sydäntautiliitossa.

Vuonna 1953 Turakainen levytti salanimellä ”Poju” Toivo Kärjen ja Reino Helismaan kappaleet ”Mitäpäs mulla on väliä” ja ”Tietysti”. 

## Urheilu-ura
Varkauden Tarmoa edustanut Turakainen kilpaili nuoruudessaan pikajuoksussa. Hän voitti useita Työväen Urheiluliiton mestaruuksia ja teki 25 vuotta voimassa olleen TUL:n poikien 100 metrin juoksun ennätyksen. Turakainen osallistui Helsingin 1952 kesäolympialaisiin 200 metrin juoksussa ja 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Saman vuoden Kalevan kisoissa hän saavutti SM-hopeaa 100 metrillä ja SM-pronssia 200 metrillä.

## Lähteet
Olympiakos SFP (miesten lentopallo)

**Olympiakos SFP** (miesten lentopallo) on kreikkalainen lentopalloseura ja osa Olympiakos SFP -urheiluseuraa. Seura on perustettu vuonna 1926. Olympiakos on koko Kreikan menestynein seura kautta aikain, myös kansainvälisesti mitattuna. Ateenalainen seura Panathinaikos VC on Olympiakoksen suurin kilpailija Kreikassa samoin kuin muissakin lajeissa kuten jalkapallossa ja koripallossa. Olympiakos on arvostettu yhdeksi Euroopan huippuseuraksi. Olympiakos on voittanut 32 kertaa Kreikan liigan, 18 kertaa cupin, 8 kertaa liigacupin ja 4 kertaa Super Cupin. Se on myös ainoa kreikkalainen seura, joka on onnistunut voittamaan kansainvälisen turnauksen, minkä se on tehnyt kolme kertaa voittamalla Euroopan Cup-voittajien cupin vuosina 1996 ja 2005, sekä Challenge Cupin vuonna 2023.

## Mestaruudet
* Kreikan liiga (32 kertaa):
** 1968, 1969, 1974, 1976, 1978-1981, 1983, 1987–1994, 1998–2001, 2003, 2009-2011, 2013, 2014, 2018, 2019, 2021, 2023, 2024
* Kreikan Cup (18 kertaa):
** 1981, 1983, 1989, 1990, 1992, 1993, 1997, 1998, 1999, 2001, 2009, 2011, 2013, 2014, 2016, 2017, 2024, 2025
* "Melína Merkoúri" Cup
** 1994 *
* Kreikan Liigacup (8 kertaa):
** 2013, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2025, 2026
* Kreikan Super Cup (4 kertaa):
** 2000, 2010, 2024, 2025
* Euroopan Cup-voittajien cup (2 kertaa): 
** 1996, 2005
* Challenge Cup (1 kerran):
** 2023

**Huom:**
* Vuonna 1994 Kreikan Cup peruutettiin ja finaali 4 järjestettiin Melína Merkoúri muistoksi. Kansainväliset pelaajat olivat poissa vuoden 1994 MM-kisojen vuoksi. Olympiakos Piraeus voitti finaalissa Aris Thessalonikin 3–0 ja voitti mestaruuden.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Olympiakos SFP - Virallinen kotisivu
* Olympiakos SFP - Virallinen kotisivu (lentopallo)
Juha Luhtanen

**Juha Jaakko Luhtanen** (s. 12. joulukuuta 1969 Lahti) on suomalainen entinen koripalloilija.

Luhtanen edusti Suomen koripallomaajoukkuetta Ateenan EM-kisoissa 1995. Hänet valittiin kaudella 1999–2000 SM-finaalien parhaaksi pelaajaksi.

## Lähteet
Yksin pimeässä

**Yksin pimeässä** (*Wait Until Dark*) on Terence Youngin ohjaama yhdysvaltalainen trillerielokuva vuodelta 1967. Siinä sokea nainen joutuu kotiinsa tunkeutuvien kolmen rikollisen armoille. Elokuva perustuu Frederick Knottin näytelmään *Wait Until Dark*.

Pääosan sokeutuneena Susyna esittänyt Audrey Hepburn sai roolistaan sekä Oscar- että Golden Globe -ehdokkuuden ja hänen aviomiestään Samia esittänyt Efrem Zimbalist Jr. puolestaan sivuosan Golden Globe -ehdokkuuden.

## Rooleissa

## Vastaanotto
*Helsingin Sanomien* Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1992 sen osoittavan ohjaaja Youngin ammattitaidon jännityselokuvien tekijänä: ”Hän liikkuu kuin omimmillaan kauhun, pelon ja pahan pimeässä maailmassa.” Fränti vertasi elokuvaa Polanskin *[[Inho (elokuva)|Inhoon]]* ja sanoi sen pysyvän sovinnaisena sortumatta samanlaisiin ”perversseihin syövereihin”. Audrey Hepburnin hän totesi olevan parempi kuin vuosiin.

## Lähteet

## Katso myös

* *[[Sokea kauhu]],* brittiläinen elokuva vuodelta 1971  

## Aiheesta muualla
* 
*
Elizabeth Coffey

**Elizabeth Coffey** (oik. Elizabeth Coffey-Williams, s. 1948) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja transaktivisti. Hän on näytellyt elokuvaohjaaja John Watersin elokuvissa. 

Coffey on transsukupuolinen. Vuonna 1970 hän esitteli itsensä avoimesti transnaiseksi. Tämän jälkeen hän tapasi elokuvaohjaaja John Watersin, joka otti hänet näyttelijäksi vuonna 1972 valmistuneeseen elokuvaan *[[Pink Flamingos]]*. Elokuvassa Coffey esitti naista, joka kohtauksessa vilauttaa peniksensä elokuvan pääantagonistille. Kohtauksen kuvauksen jälkeen hänelle tehtiin sukuelinkirurginen leikkaus.

## Filmografia
* Pink Flamingos (1972)
* Female Trouble (1974)
* Desperate Living (1977)
* Hairspray (1988)

## Lähteet
Nanaimo

**Nanaimo** on kaupunki Vancouverinsaarella, Georgiansalmen rannalla Brittiläisen Kolumbian eteläosassa, Kanadassa. Kaupungin väkiluku on noin 78&nbsp;692 (2006). Kaupungin muodostamalla metropolialueella asuu kaikkiaan 92&nbsp;361 asukasta. Georgiansalmen vastakkaisella puolella, noin 55 kilometriä Nanaimosta itään sijaitsee Vancouver ja noin 110 kilometriä kaakkoon provinssin pääkaupunki Victoria.

## Historia

Ennen eurooppalaisten saapumista alueella asui salish-intiaaneihin kuuluvia snuneymuxw-heimoja.

Ensimmäisenä eurooppalaisena alueella purjehti vuoden 1592 tienoilla espanjalainen tutkimusmatkailija Juan de Fuca. Brittiläisistä ensimmäisenä Vancouverinsaarelle rantautui tutkimusmatkailija James Cook vuonna 1778. Espanjalaiset jatkoivat alueen tutkimista ja nimesivät useita lahtia ja salmia alueella. Britit kuitenkin perustivat ensimmäisenä *Fort Victoria* -tukikohdan (nykyinen Victoria) saarelle vuonna 1843.

Vancouverinsaaren pohjoisosasta löydettiin 1835 kivihiiltä. Vuonna 1846 solmitussa Oregonin sopimuksessa Vancouverinsaari määriteltiin Britannian omaisuudeksi ja myöhemmin se liittyi Kanadan liittovaltioon. Kolme vuotta myöhemmin solmitussa sopimuksessa saari luovutettiin Hudson's Bay Companyn hallintaan kuningatar Viktorian määräyksestä. Sopimusehdoissa määriteltiin HBC:n voittomarginaaliksi 10 prosenttia saaren kaivostoiminnan tuotosta ja loput 90 prosenttia määriteltiin investoitavaksi alueen asuttamiseen ja tiestön sekä palveluiden kehittämiseen. Hudson's Bay Company rakensi nykyisen Nanaimon alueelle vuonna 1853 bastionilinnoituksen kauppa-aseman ja hiilikaivoksen turvaksi. Tämä linnoitus on vanhin edelleen vapaasti seisova Hudson's Bay Companyn rakennus Pohjois-Amerikassa ja tiettävästi Brittiläisen Kolumbian toiseksi vanhin rakennus. Kivihiilestä muodostui alueen tärkein kauppatavara ja työllistäjä 1800–1900-luvuilla. Alue tunnettiin aluksi nimellä ”Colvilletown”, mutta vuonna 1860 nimeksi valittiin Nanaimo.

Nanaimo sai kaupunkioikeudet vuonna 1874.

1940-luvun loppupuolelta 1950-luvun alkupuolelle metsäteollisuudesta muodostui merkittävä työllistäjä alueella. Vuonna 1950 Harmac Pulp Mill -sellutehdas aloitti toimintansa ja on edelleen merkittävä työllistäjä alueella.

''National Post'' -lehden lukijaäänestyksessä kanadalaisten suosikkileivonnaiseksi valittu kaupungin mukaan nimetty Nanaimo bar on saattanut saada alkunsa kaupungista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Nanaimo  www.britishcolumbia.com 
* Nanaimo Information
Newnham College

**Newnham College** on yksi Cambridgen yliopiston 31&nbsp;collegesta. Newnham College on tarkoitettu ainoastaan naisopiskelijoille ja lisäksi kaikki sen opettajat ovat naisia. Collegen perusti Henry Sidgwick vuonna 1871 asuinpaikaksi naisille, jotka halusivat käydä Cambridgen yliopiston luennoilla. Newnham College oli perustamisaikanaan toinen naisten college Cambridgessa; ensimmäinen oli Girton College. Newnham College aloitti Regent Streetillä 1871 ja nykyisellä paikallaan vuonna 1875 (nimellä *Newnham Hall*). College on saanut nimensä Cambridgen laitamilla sijaitsevasta Newnhamin kylästä.

Naisten collegeille Newnhamille ja Girtonille myönnettiin Cambridgen yliopiston täysimääräisen collegen status vuonna 1948. Newnham College on vanhin nykyisistä Cambridgen yliopiston naiscollegeista (kaksi muuta ovat Murray Edwards College ja Lucy Cavendish College). Girton College oli ensimmäinen naiscollege (perustamisvuosi 1869), mutta se alkoi hyväksyä miesopettajia vuodesta 1977 ja miesopiskelijoita vuodesta 1979 alkaen.

## Kuuluisia opettajia ja alumneja
* Margaret Drabble, kirjailija
* Rosalind Franklin, kemisti
* Jane Goodall, primatologi
* Germaine Greer, kirjailija ja toimittaja
* Iris Murdoch, kirjailija
* Sylvia Plath, runoilija
* Emma Thompson, näyttelijä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Villi sydän

**Villi sydän** (*Wild at Heart*) on David Lynchin ohjaama rikostarina kahdesta rakastavaisesta, jotka Yhdysvaltain syvään etelään suuntautuvalla pakomatkallaan joutuvat erikoisiin ja pelottaviin tilanteisiin. Lynchin elokuva voitti pääpalkinnon Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1990. Päähenkilöitä esittävät Nicolas Cage ja Laura Dern.

## Rooleissa

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano luonnehtii *Villiä sydäntä* sadunomaisen värikkääksi sekoitukseksi seksiä, liikettä, unenomaisuutta, perversioita ja musiikkivideoita. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. *VideoHound’s Golden Movie Retriever* antaa elokuvalle kolme ja puoli tähteä neljästä.

## Lähteet
Calculon

**Calculon** on television *[[Futurama]]*-animaatiosarjassa esiintyvä robottihahmo. Calculonin ääninäyttelijänä toimii Maurice LaMarche.

## Elämä
Calculon on näyttelijärobotti. Hän näyttelee itseään saippusarjassa *All My Circuits*. Sarjassa *Ei televisioon* () selviää, että Calculon on vain yhden kohtauksen näyttelijä. Calculon on alkuperältään 2000-luvun teollisuusrobotti.

Bender on Calculonin virallinen vaanija ja lämminvesivaraaja.

## Lähteet
Joan Rodgers

**Joan Rodgers** (s. 4. marraskuuta 1956 Whitehaven, Cumbria) on englantilainen sopraano. Hän valmistui Liverpoolin yliopistosta oppiarvolla venäjän kielestä. Tämän jälkeen hän ryhtyi opiskelemaan laulamista Royal Northern College of Musicissa Manchesterissä. Hän debytoi Aix-en-Provencen festivaalilla vuonna 1982 Judith Blegenin korvaajana tulkiten Paminan roolin *[[Taikahuilu]]ssa*. Pian hän pääsi Covent Gardeniin ja muihin eurooppalaisiin oopperataloihin.

Metropolitan-oopperan-debyyttinsä Rodgers teki vuonna 1995 jälleen Paminan roolissa. Hänen ohjelmistoonsa on kuulunut oopperan lisäksi myös konserttimusiikkia. Mozartin lisäksi hän on tulkinnut muiden muassa Händelin, Mussorgskin, Rahmaninovin ja R. Straussin tuotantoa. Hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja uudenvuoden 2001 listassa.

Rodgers on eronnut kapellimestari Paul Danielistä, jonka kanssa hänellä on kaksi tytärtä.

## Lähteet
Lucia Evangelista

**Lucia Evangelista** (30. huhtikuuta 1917 Genova, Italia – 26. lokakuuta 2000 North Plainfield, New Jersey) oli sopraano. Hän opiskeli laulamista kotikaupunkinsa Verdi-konservatoriossa ja teki oopperadebyyttinsä Teatro Politeama Genovesessa 19-vuotiaana tulkitsemalla Mimìn roolin *[[La bohème]]ssa*. Yhdysvaltoihin muutettuaan (1947) hän vietti kaksi kautta New Yorkin kaupunginoopperassa.

Evangelista meni vuonna 1952 naimisiin basso Jerome Hinesin kanssa. Pari kierteli konserttien merkeissä myös yhdessä. Evangelista päätti laulu-uransa vuonna 1957 ja kuoli 83-vuotiaana ALS-taudista kärsittyään.

## Lähteet
Valentine Davies

**Valentine Davies** (25. elokuuta 1905 New York, New York &ndash; 23. heinäkuuta 1961 Malibu, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja. Hän sai vuonna 1947 parhaan alkuperäisen tarinan Oscar-palkinnon käsikirjoituksestaan elokuvaan *[[Susanin kääntymys]]*. Oscar-ehdokkaana samassa kategoriassa hän oli vuonna 1949 elokuvan *[[Sattumalta sankariksi]]* käsikirjoituksesta. Parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saajaksi hän oli ehdolla 1954 elokuvasta *[[Glenn Miller Story]]*. Daviesin tuottama *The House without a Name* oli ehdolla parhaan lyhytdokumentin Oscarin saajaksi 1956.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Leila Kalliala

**Leila Kalliala** (o.s. **Yöntilä**, 18. maaliskuuta 1930 Berliini – 13. toukokuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen lehtitoimittaja.

Kalliala oli koulutukseltaan filosofian kandidaatti ja hän työskenteli valmistumisensa jälkeen vuosina 1952–1957 Viikkosanomissa, aluksi toimitussihteerinä ja myöhemmin toimituspäällikkönä. Hän toimitti myös Viikon kertojat -lehteä. Vuonna 1957 hän siirtyi Me Naiset -lehden päätoimittajaksi ja hänen päätoimittaja-aikanaan lehdestä, joka oli jo ensimmäinen naistenlehti Suomessa, tuli Suomen ensimmäinen naisten viikkolehti. 

Kalliala toimi Me Naisten päätoimittajana 1960-luvun alkuun, jolloin hän siirtyi osapäivätyöhön haluttuaan omistaa enemmän aikaa perheelleen. Hän jatkoi lehden erikoistoimittajana tehden kulttuuripainotteista Tiimalasi-palstaa sekä kirjoittaen kolumneja. 

Kallialan harrastuksiin kuuluivat kirjallisuus ja golf, jossa hän oli moninkertainen Suomen-mestari. Hän myös kirjoitti Helsingin golfklubin historiikin *HGK 1932–82* sekä suomensi golfaiheisia kirjoja.

Kalliala jäi syksyllä 1987 sairauseläkkeelle ja menehtyi vajaat kolme vuotta myöhemmin, keväällä 1990, vaikeaan sairauteen. Hän oli kuollessaan 60-vuotias.   

Diplomaatti Armas Yöntilä oli Leila Kallialan isä ja golfvalmentaja Ville Kalliala on hänen nuorin poikansa.

## Lähteet
Tellabs

**Tellabs** on yhdysvaltalainen tietoliikennelaitteita valmistava yhtiö. Vuonna 1975 perustetulla yhtiöllä on noin 2600 työntekijää (2012).

## Martis Oy
Vuonna 1993 Tellabs osti suomalaisen Martis-yhtiön. Espoossa toiminut Martis Oy on perustettu vuonna 1976. Tellabs Oy:n kaikki Suomessa toimineet työntekijät siirtyivät Coriantin työntekijöiksi vuoden 2013 yrityskaupoissa minkä jälkeen Tellabsilla ei enää ole ollut Suomessa työntekijöitä.

## Lähteet
Secondo Pia

**Secondo Pia** (1855 Piemonte –1941) oli italialainen juristi ja amatöörivalokuvaaja. Hän otti ensimmäiset kuvat Torinon käärinliinasta 28. toukokuuta 1898. Roomalaiskatolinen kirkko on virallisesti hyväksynyt hänen ottamansa kuvan liinasta yhdeksi Jeesuksen pyhien kasvojen kunnioituksen muodoista. Hän oli paikallishallinnon virkansa ohella aktiivinen valokuvaaja, ja hänen kuviaan on tallennettu Torinon valokuvamuseoon. Museossa järjestettiin keväällä 2010 näyttely kuvista ja muusta aineistosta, jota on koottu Torinon museosta ja Käärinliinan museosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Käärinliinan museon sivusto ,  ym.
*Torinon valokuvamuseo 
* Remi Van Haelstin yhteenveto Don Coero Borgan kommenteista 
*Sindonology.org
Phan Văn Khải

**Phan Văn Khải** (25. joulukuuta 1933 – 17. maaliskuuta 2018) oli Vietnamin pääministeri.  Hän toimi pääministerinä kaksi kautta, 1997–2002 ja 2002–2006. Jälkimmäinen kausi jäi kesken, kun koko maan johto vaihdettiin nuorempiin poliittisten levottomuuksien seurauksena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Newly-elected Prime Minister Phan Van Khai on new tenure Vietnam Embassy 2002
Lee Sang-hwa

**Lee Sang-hwa** (, s. 25. helmikuuta 1989) on eteläkorealainen pikaluistelija, joka on erikoistunut sprinttimatkoille.

Lee saavutti junioreiden MM-kilpailuissa Seinäjoella 2005 hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia yleisluistelussa. Saman vuoden matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Inzellissä hän sai pronssia naisten 500&nbsp;metrillä. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli samalla matkalla viides. Richmondissa 2009 hän sai MM-pronssia 500&nbsp;metrillä. Hän voitti sprinttereiden maailmanmestaruuden Obihirossa 2010. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän voitti kultaa 500 metrillä. Seuraavana talvena hän sai Inzellissä MM-hopeaa 500 metrillä. Vuonna 2012 hän voitti saman matkan maailmanmestaruuden Heerenveenissä kahden luistelun yhteisajalla 75,690.

Vuonna 2013 Lee saavutti sprinttereiden MM-kilpailuissa Salt Lake Cityssä pronssia sekä voitti Sotšissa 500 metrin maailmanmestaruuden kahden luistelun yhteisajalla 75,347. Sotšin olympialaisissa 2014 hän voitti kultaa 500 metrillä yhteisajalla 74,70. Hän voitti 500 metrin maailmanmestaruuden Kolomnassa 2016 yhteisajalla 74,85. Seuraavana vuonna hän sai Gangneungissa MM-hopeaa 500 metrillä ajalla 37,48 ja vuonna 2018 samassa paikassa olympiahopeaa ajalla 37,33, kun matka kilpailtiin jälleen vain yhden lähdön kilpailuna.

Lee voitti 500&nbsp;metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2012–2013. Hän on sijoittunut samalla matkalla toiseksi kausilla 2006–2007, 2010–2011, 2011–2012 ja 2014–2015 sekä kolmanneksi kausilla 2007–2008 ja 2008–2009. 100&nbsp;metrillä hän on ollut toinen kaudella 2005–2006 ja kolmas 2006–2007. Hän on voittanut 37 maailmancupin osakilpailua, sijoittunut 34 kertaa toiseksi ja 23 kertaa kolmanneksi (kauden 2017–2018 loppuun mennessä).

Lee on luistellut 500 metrillä neljä maailmanennätystä; tammikuussa 2013 hän luisteli Calgaryssä ajan 36,80&nbsp;s ja marraskuussa 2013 hän paransi maailmanennätystä viikon sisällä kolmesti luisteltuaan Calgaryssä 36,74&nbsp;s ja Salt Lake Cityssä 36,57&nbsp;s ja 36,36&nbsp;s.

## Henkilökohtaiset ennätykset

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lee Sang-hwan Twitter-tili
Shikisai Moment

__NOTOC__
**Shikisai Moment** on Antic Cafen esikoisalbumi, joka julkaistiin 9. marraskuuta 2005.

## Kappaleet

### CD
# Opening (Shikisai Ver.)
# Merrymaking
# Escapism (Shikisai Ver.)
# Ippatsu Gyakuten Renai Game
# Golden Wing
# Rinne no Tsumi
# Omocha
# Tekesuta Kousen
# Nyappy in the World
# 1/2
# Wagamama Koushinkyouku
# My Favourite Beat (hidden track)

### DVD
# Antic Room no.1
# Wagamama Kōshinkyoku (Music video)
# Antic Room no.2
# Tekesuta Kousen (Music video)
# Antic Room no.3
# Escapism (Music video)
# Antic Room no.4
# Merrymaking (Music video)

## Lähteet
Annie Nightingale

**Annie Nightingale** (1. huhtikuuta 1942 – 11. tammikuuta 2024) oli brittiläinen radiotoimittaja. Hän oli BBC Radio 1:n ensimmäinen naispuolinen DJ ja oli ollut kanavan pitkäaikaisin juontaja. MBE-arvonimen hän sai vuonna 2002 työstään radiossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  
* Annie Nightingale BBC:n sivuilla
Lê Khả Phiêu

**Lê Khả Phiêu** (27. joulukuuta 1931 Thanh Hóa, Ranskan Indokiina – 7. elokuuta 2020) oli Vietnamin kommunistisen puolueen pääsihteeri ja siten koko maan *[[de facto]]* -johtaja vuosina 1997–2001.

Phiêu opiskeli sotilasopistossa ja politiikan tutkimusta, ja osallistui taistelutoimiin. Varsinainen poliittinen ura alkoi vuonna 1964. Hän nousi armeijan sisällä Vietnamin kansanarmeijan yleisen poliittisen osaston päälliköksi. Sieltä hänet äänestettiin puolueen keskuskomiteaan, sen sihteeristöön ja vuonna 1994 politbyroohon. Ura huipentui siihen, kun joulukuussa 1997 hänet äänestettiin puolueen pääsihteeriksi. Vuonna 2001 Nông Ðức Mạnh äänestettiin hänen tilalleen.  

## Lähteet
Joakim Nyström

**Joakim Nyström** (s. 20. helmikuuta 1963 Skellefteå) on entinen ruotsalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän sijoittui ATP-maailmanlistalla kaksinpelissä seitsemänneksi maaliskuussa 1986 ja nelinpelissä neljänneksi marraskuussa 1986. Urallaan hän voitti 13 ATP-turnausta kaksinpelissä ja kahdeksan nelinpelissä.

Grand Slam -turnauksien kaksinpelissä Nyström selviytyi kolme kertaa puolivälieriin asti. Nelinpelissä hän voitti Wimbledonin tennisturnauksen 1986 parinsa Mats Wilanderin kanssa. Nyström on voittanut edustaessaan Ruotsia Davis Cupin 1984, 1985 ja 1987.

Nyström valmentaa Ruotsin Davis Cup -joukkuetta yhdessä Mats Wilanderin kanssa. Lisäksi hän valmentaa Jürgen Melzeriä ja on aikaisemmin valmentanut Jarkko Niemistä.

## Lähteet
* 
### Viitteet
Eibingenin luostari

**Eibingenin luostari** eli **Pyhän Hildegardin benediktiiniläisluostari** () on nunnayhteisö Saksan Hessenissä Eibingenissä lähellä Rüdesheimia.

Hildegard Bingeniläinen perusti vuonna 1165 tyhjillään olleeseen augustinolaiseen luostariin benediktiiniläisyhteisön, joka lakkautettiin 1800-luvun alussa Saksan tämän osan maallistuessa. Nykyisen yhteisön on perustanut Löwenstein-Wertheim-Rosenbergin ruhtinas Karl VI Bertholdsteiniin Pyhän Gabrielin luostariin vuonna 1904, josta se siirrettiin nykyiseen paikkaansa. Nunnaluostari kuuluu benediktiinien sääntökunnan alaiseen Beuronin sääntökuntaan. Yhteisö karkotettiin Saksasta 1941, ja se pääsi palaamaan 1945.

Sisaret perustivat 1988 Hildesheimiin Marienroden luostarin, joka itsenäistyi Eibingenin luostarista 1998.

Nunnat työskentelevät viiniviljelyksillä ja käsityöpajoissa ja huolehtivat perinteisestä vieraanvaraisuudesta. Heidän lauluaan kuulee perinteisissä jumalanpalveluksissa, joita yleisö ei kuitenkaan pääse seuraamaan.

Luostari kuuluu Keski-Reinin laakson yläosa -maailmanperintökohteeseen. Kirkkoa on käytetty konserttitilana Rheingaun musiikkijuhlien aikana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Luostarin sivusto
Nuorten toimintakeskus Happi

**Nuorten toimintakeskus Happi** on Helsingin kaupungin nuorisoasiainkeskuksen ylläpitämä nuorten toimintakeskus Helsingissä. Se sijaitsee entisissä Merikiidon tiloissa osoitteessa  Sörnäisten rantatie 31. Se sai nimensä nimikilpailun tuloksena helmikuussa 2009.

Happi on tarkoitettu helsinkiläisten 15&ndash;29-vuotiaiden nuorten tilaksi. Tilat ovat kooltaan 3&nbsp;500&nbsp;m2. Talossa on neljä kerrosta. Hapessa on useampi toimija. Hapen tiloissa toimivat Narrin näyttämö, HattuMedia, Helsinki Freedom Records, Pelitalo, Myötätuulessa-hanke, Kahvila Vety, Värkkäämö, Nuorten Ääni -toimitus, Skrappi, Sankarit-toiminta, monistamo, lainaamo, nuorisoasiainkeskuksen vapaaehtoistoiminta ja suomenkielisen työväenopiston kuvataidekeskus.

Hapen säännöt on määritelty toimintakeskuksen perustuslaissa. Perustuslaki säädettiin yhdessä nuorten kanssa Hapen Valtiopäivillä 22.&ndash;23.8.2009.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Omat nettisivut 
*Nuorisoasiainkeskus
Gavin DeGraw

**Gavin Shane DeGraw** (s. 4. helmikuuta 1977) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja muusikko. Hän on tullut tunnetuksi kappaleistaan ”Chariot” ja ”I Don’t Want to Be”.
Hänen viimeisin albuminsa *[[Something Worth Saving]]* julkaistiin syyskuussa 2016.

## Nuoruus
DeGraw varttui Catskillin vuoristossa South Fallsburgissa New Yorkin osavaltiossa. Hänen isänsä oli vanginvartija ja äitinsä myrkkyasiantuntija, kuten hän mainitsee kappaleessa ”I Don’t Want To Be”.  DeGraw aloitti laulamisen ja pianonsoiton kahdeksanvuotiaana. Hän kävi Berklee College of Music -musiikkiopistoa samaan aikaan kuin laulaja John Mayer. Hänellä on kaksi vanhempaa sisarusta, Joey ja Neeka. Veljensä ehdotuksesta hän alkoi kirjoittaa omia laulujaan. Joey DeGraw soittaa kitaraa ja laulaa taustoja Gavinin yhtyeessä ja esittää myös omaa musiikkiaan.

## Ura

DeGraw aloitti Manhattanin klubeissa paikallisten pianistien Andrew Westin ja Lenny Revellin kanssa, joissa hän sai paikallisia faneja. Hän sai suuren läpimurtonsa kun ”I Don’t Want To Be” valittiin *[[Tunteet pelissä]]* -sarjan tunnuskappaleeksi. Useat kilpailijat ovat myös esittäneet kappaletta eri maiden *[[Idols (TV-formaatti)|Idols]]*-kilpailuissa. DeGraw’n kaksi muuta kappaletta ”Follow Through” ja ”Chariot” ovat myös saavuttaneet suosiota ja niitä on soitettu radiossa. Hänen kappaleensa ”We Belong Together” on mukana vuoden 2006 elokuvassa *[[Tristan & Isolde]]*. Vuonna 2004 DeGraw julkaisi albumistaan *Chariot* akustisen version nimeltä *Chariot Stripped*. DeGraw nauhoitti albumin yhtyeensä kanssa studiossa ainoastaan yhdellä otolla pyrkien intiimiin tulokseen.

Vuoden 2004 jälkeen hän on tullut tunnetummaksi esiintyessään myös muissa osavaltiossa Yhdysvalloissa. Hän teki ensiesiintymisensä televisiossa myöhäisillan keskusteluohjelmassa *[[Last Call with Carson Daly]]*. DeGraw on esiintynyt myös keskusteluohjelmissa *[[The Tonight Show with Jay Leno]]*, *[[Late Show with David Letterman]]*, *[[The Ellen DeGeneres Show]]* ja *[[Live With Regis And Kelly]]*. Hän on esiintynyt cameorooleissa ohjelmissa *[[Dead Like Me]]*, *[[Sisko ja sen sisko]]* (*What I Like About You*) ja *[[American Dreams]]*. Hän on myös laulanut *Tunteet pelissä* -ohjelmassa kappaleet ”I Don’t Want To Be” ja ”Chariot” Karenin kahvilassa. 

DeGraw on ollut kiertueella Sister Hazelin, Barenaked Ladiesin, Howie Dayn, Michael Tolcherin, Butterfly Boucherin, The Allman Brothers Bandin, Marc Broussardin, Saving Janen, Jason Mrazin ja Maroon 5:n kanssa.

## Julkaisut

### Albumit
**Chariot* (2003)
**Chariot (Stripped)* (2004)
**Gavin DeGraw* (2008)
**Free* (2009)
* Sweeter (2011)
* Make a move (2013)
* Something Worth Saving (2016)

### Singlet
*"Follow Through" (2003)
*"I Don’t Want to Be (2004)
*"Chariot" (2005)
*"Just Friends", "We Belong Together" (2006)
*"In Love With a Girl", "She Holds a Key", "Cheated on Me" (2008)
*"I Have You to Thank", "Stay" (2009)
* Best I Ever Had, Who's Gonna Save Us, Make A Move (2013)
* Fire (2014)
* She Sets the City on Fire, Making Love With the Radio On (2016) 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Gavin DeGraw’n kotisivut
Badia a Coltibuono

**Badia a Coltibuono** on yksityinen luostari Italian Toscanassa Gaiole in Chiantin kunnassa. Luostarin juuret ylettyvät 1000-luvulle. Vanhimmat olemassa olevat dokumentit viittaavat pieneen kirkkoon, joka kunnostettiin ja muutettiin luostariksi vuonna 1037, jolloin se annettiin lahjoituksena Vallombrosan munkeille. Luostari kukoisti ja kasvoi. Kuitenkin vuonna 1810 Napoleonin määräyksestä omaisuus pakkolunastettiin. Munkit häädettiin ja luostari huutokaupattiin.

Nykyään luostarin omistaa yksi Chiantin suurimmista viinintuottajista Paolo Stucchi Prinetti, joka pitää luostarissa ravintolaa. Luostarissa asuu myös hänen äitinsä Lorenza de’ Medici, joka on Italiassa tunnettu keittokirjailija. 

## Lähteet
*Gaiole in Chianti - Region and Itineraries, Produced by Comune di Gaiole in Chianti and Assessorato al Turismo di Gaiole in Chianti 2009
*Firenze ja Toscana, Tammi 2007

## Aiheesta  muualla