open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lokakuu (elokuva)

**Lokakuu** (Октябрь, *Oktjabr*) on vuonna 1928 valmistunut neuvostoliittolainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut Sergei Eisenstein. Elokuvan tapahtumat perustuvat Eisensteinin näkemykseen Venäjällä vuonna 1917 tapahtuneesta lokakuun vallankumouksesta.

Neuvostohallitus tilasi *Lokakuun* vallankumouksen kymmenvuotisjuhliin. Toinen tilauselokuva oli Vsevolod Pudovkinin ohjaaman *[[Pietarin viimeiset päivät]]*. 

Elokuvan leikkausvaiheen aikana Josif Stalin ja Lev Trotski riitautuivat, ja Eisensteinin täytyi muuttaa elokuvaansa siten, että Trotskia ei lopulta näy elokuvassa ollenkaan. Eisenstein sai käyttöönsä rajattomat resurssit ja vapaan pääsyn kuvaamaan muun muassa Talvipalatsiin. Elokuvassa on runsaasti joukkokohtauksia. Näyttelijöinä ei käytetty ammattinäyttelijöitä, sillä siinä ei ole näytelmällisiä kohtauksia. Leniniä esittää kadulta poimittu Vasili Nikandrov -niminen työläinen.. Leikkausvaiheessa tapahtuneiden isojen muutosten takia elokuvan ensi-ilta siirtyi vuoden 1928 puolelle.

Elokuvaa on neuvostopropagandassa hyödynnetty dokumenttina vallankumouksesta, vaikka se valmistui vasta kymmenen vuotta vallankumouksen jälkeen. Avantgarde-elokuva ei ollut yleisömenestys; tarjolla oli kevyempää viihdettä, tuolloin vielä jopa Hollywood-viihdettä.

## Juoni
Elokuva alkaa helmikuun tapahtumilla, kun keisari Nikolai II joutuu luopumaan vallasta ja väliaikaishallitus ottaa vallan käsiinsä. Tämän jälkeen siirrytään huhtikuuhun, jolloin leipäjonot suurenevat ja ihmisten mielissä kytee kapina ankeutta vastaan.

Heinäkuussa alkavat suuremmat levottomuudet, kun ihmiset nousevat barrikadeille osoittamaan mieltään sortajiaan vastaan. Kapina kuitenkin epäonnistuu, ja siihen osallistuneet joutuvat marssimaan kaupungin läpi vastavallankumouksellisten pilkatessa heitä. Nöyryytys ei kuitenkaan saa kapinamieltä lannistetuksi, vaan tapahtumat alkavat edetä kohti lopullista yhteenottoa, vallankumousta.

## Näyttelijät

## Lähteet
*Lokakuu Mykkäelokuvasivustolla

### Viitteet
Stephanie Graf

**Stephanie Graf** (s. 26. huhtikuuta 1973 Klagenfurt) on itävaltalainen entinen keskipitkän matkan juoksija.

Grafin äiti oli Itävallan mestari 800 metrin juoksussa vuodelta 1974. Graf osallistui ensimmäisiin arvokisoihinsa 1997, mutta karsiutui loppukilpailusta 800 metrillä sekä Pariisin sisäratojen että Ateenan ulkoratojen MM-kisoissa. Vuonna 1998 hän paransi ennätystään yli kahdella sekunnilla ja voitti EM-pronssia Budapestin EM-kisoissa. Vuonna 1999 hän juoksi Sevillan MM-kisoissa seitsemänneksi ajalla 1.57,92 ja kauden lopussa GP-finaalissa viidenneksi.

Graf voitti Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 hopeaa 800 metrillä häviten ainoastaan Maria Mutolalle. Hänen aikansa 1.56,64 on Itävallan ennätys. Hän voitti samana vuonna myös sisäratojen EM-kultaa. Vuonna 2001 Graf voitti MM-hopeaa sekä Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa että Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa. Kauden lopussa hän sijoittui GP-finaalissa kolmanneksi. Seuraavana vuonna hän voitti hopeaa sisäratojen EM-kisoissa ajalla 1.55,85. Vuonna 2003 hän voitti maansa mestaruuden sisäradoilla 800 metrillä ja ulkoradoilla 400 metrin juoksussa. Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa hän voitti hopeaa.

Graf lopetti uransa vuonna 2004. Hän sai kesäkuussa 2010 kahden vuoden kilpailukiellon kun hänen todettiin syyllistyneen veridopingiin uransa aikana.
 
## Henkilökohtaiset ennätykset
:Lähde: IAAF
* 200 metrin juoksu: 25,42 (1996)
* 400 metrin juoksu: 52,69 (1999)
* 800 metrin juoksu: 1.56,64 (2000)
* 1 000 metrin juoksu: 2.34,47 (1998)
* 1 500 metrin juoksu: 4.13,58 (1996)

## Lähteet
Norsunluurannikon departementit

**[[Norsunluurannikko|Norsunluurannikon]]** alueet jakautuvat **58 [[departementti]]in** (). Departementit ovat alueittain luetteloituina:

## [[Agnéby|Agnébyn alue]]
*Adzopé
*Agboville

## [[Bafing (alue)|Bafingin alue]]
*Touba

## [[Bas-Sassandra|Bas-Sassandran alue]]
*San-Pédro
*Sassandra
*Soubré
*Tabou

## [[Denguélé|Denguélén alue]]
*Odienné

## [[Dix-Huit Montagnes|Dix-Huit Montagnesin alue]]
*Biankouma
*Danané
*Man

## [[Fromager|Fromagerin alue]]
*Gagnoa
*Oumé

## [[Haut-Sassandra|Haut-Sassandran alue]]
*Daloa
*Issia
*Vavoua

## [[Lacs|Lacsin alue]]
*Grand-Bassam
*Tiébissou
*Toumodi
*Yamoussoukro

## [[Lagunes|Lagunesin alue]]
*Abidjan
*Alépé
*Dabou
*Grand-Lahou
*Jacqueville
*Tiassalé

## [[Marahoué|Marahouén alue]]
*Bouaflé
*Sinfra
*Zuénoula

## [[Moyen-Cavally|Moyen-Cavallyn alue]]
*Bangolo
*Duékoué
*Guiglo
*Toulépleu

## [[Moyen-Comoé|Moyen-Comoén alue]]
*Abengourou
*Agnibilekrou

## [[N'zi-Comoé|N'zi-Comoén alue]]
*Bocanda
*Bongouanou
*Daoukro
*Dimbokro
*Mbahiakro

## [[Savanes (Norsunluurannikko)|Savanesin alue]]
*Boundiali
*Ferkessédougou
*Korhogo
*Tingréla

## [[Sud-Bandama|Sud-Bandaman alue]]
*Divo
*Lakota

## [[Sud-Comoé|Sud-Comoén alue]]
*Aboisso
*Adiaké

## [[Vallée du Bandama|Vallée du Bandaman alue]]
*Béoumi
*Bouaké
*Dabakala
*Katiola
*Sakassou

## [[Worodougou|Worodougoun alue]]
*Mankono
*Séguéla

## [[Zanzan|Zanzanin alue]]
*Bondoukou
*Bouna
*Tanda

## Aiheesta muualla
* Statoids - Norsunluurannikon departementit
Norsunluurannikon alueet

**[[Norsunluurannikko]]** jakautuu **19 alueeseen** (*régions*), jotka jakautuvat edelleen 58 departementtiin. Alueet ovat:

#Agnéby
#Bafing
#Bas-Sassandra
#Denguélé
#Dix-Huit Montagnes
#Fromager
#Haut-Sassandra
#Lacs
#Lagunes
#Marahoué
#Moyen-Cavally
#Moyen-Comoé
#N'zi-Comoé
#Savanes
#Sud-Bandama
#Sud-Comoé
#Vallée du Bandama
#Worodougou
#Zanzan
UD Las Palmas

**Unión Deportiva Las Palmas** on espanjalainen jalkapalloseura Las Palmasin kaupungista Kanariansaarten Gran Canarialta. Seura perustettiin viiden paikallisseuran yhdistyessä 22. elokuuta 1949. Sen edustusjoukkue pelaa kaudella 2025–2026 Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa.

UD Las Palmasilla on pitkät perinteet myös pääsarja Primera Divisiónista, jossa se on pelannut yhteensä yli 30 kautta. Edellisen kerran se pelasi sarjassa kaudella 2024–2025. Tässä suhteessa se on selvästi edellä esimerkiksi Kanariansaarten toista suurseuraa Club Deportivo Tenerifeä. Las Palmasin parhaat saavutukset ovat pääsarjan toinen sija kaudelta 1968–1969 sekä Espanjan cupin toinen sija kaudelta 1977–1978. Seura on ottanut osaa Uefa-cupiin kausilla 1968–1969, 1972–1973 ja 1977–1978.

Espanjan maajoukkueessa pelanneet Antonio Guayre, Manuel Pablo, Juan Carlos Valerón ja Vitolo ovat Las Palmasin kasvatteja ja edustaneet myös seuran edustusjoukkuetta. Espanjalaisista maajoukkuepelaajista seurassa ovat pelanneet myös Julen Lopetegui ja Luis Molowny. Tunnettuja Las Palmasia edustaneita ulkomaalaispelaajia ovat muun muassa kamerunilainen Timothée Atouba, kroatialainen Robert Jarni, kolumbialainen Jeison Murillo ja venezuelalainen José Salomón Rondón.

## Kotikenttä

UD Las Palmasin kotikenttänä toimii 8. toukokuuta 2003 käyttöönotettu Estadio de Gran Canaria, jolla on 31&nbsp;250 katsojapaikkaa. Sitä ennen seura pelasi lähes 60 vuotta Estadio Insularilla jolla oli 21 000 katsojapaikkaa.

## Entisiä pelaajia
Suluissa vuodet edustusjoukkueessa.

*  Timothée Atouba (2012–2014)
*  Mariano Barbosa (2010–2014)
*  Xabi Castillo (2006–2007)
*  Rubén Castro (2001–2004)
*  Álvaro Cejudo (2009–2011)
*  Christian (2008)
*  Adrián Colunga (2007–2008)
*  Emmanuel Culio (2014–2015)
*  Javier Garrido (2015–2016)
*  Antonio Guayre (2000–2001, 2009–2011)
*  Janne Hietanen (2004)
*  Robert Jarni (1999–2001)
*  Josico (1998–2002, 2009–2011)

*  Ildefons Lima (2002–2003)
*  Julen Lopetegui (1988–1989)
*  Manuel Pablo (1996–1998)
*  Luis Molowny (1957–1958)
*  Jeison Murillo (2012–2013)
*  Javier Portillo (2011–2012)
*  José Salomón Rondón (2008–2010)
*  Marcelo Silva (2014–2015)
*  Francis Suárez (2007–2013)
*  Thievy (2012–2013)
*  Roberto Trashorras (2006–2008)
*  Juan Carlos Valerón (1995–1997, 2013–2016)
*  Vitolo (2010–2013)

## Seuran virallinen radiokanava

Seuran virallinen radiokanava on UdRadio ja se kuuluu koko Gran Canarian alueella. Sitä voi kuunnella suorana myös internetin kautta. 

## Hymni

Seuralla on ollut kaksi hymniä, joista Gonzalo Monasterion sanoittama ja Peón Realin säveltämä on ollut suositumpi kannattajien joukossa. Ensimmäisen ja hymneistä vähemmän tunnetumman "Arriba de ellos" sävelsi ja sanoitti José Truchado.

## Tilastot

### Sarjasijoitukset

:*Päivitetty 28. tammikuuta 2015.*

## Reservijoukkue

Las Palmasin reservijoukkue on nimeltään UD Las Palmas Atlético ja se pelaa Segunda División B:n lohkossa 2.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Unión Deportiva Las Palmasin virallinen sivusto 
* Unión Deportiva Las Palmasin menestys Primera Divisiónissa
Munuaisallas

**Munuaisallas** () on munuaisen munuaispoukamassa sijaitseva osa, josta alkavat virtsanjohtimet. Munuaisaltaan tehtävänä on kerätä nefronien tuottama virtsa ja kuljettaa se edelleen virtsanjohtimiin. Naudalta munuaisallas puuttuu ja naudalla virtsa kulkee munuaisnystyistä munuaispikareihin, jotka laskevat virtsanjohtimiin.  Hevosella munuaisaltaassa on limaa tuottavia soluja, joiden erite aiheuttaa sen, että hevosella on normaalistikin virtsassa proteiinia,  kun taas muilla lajeilla proteiinin esiintyminen virtsassa on yleensä merkki sairaudesta.

## Sairaudet
Munuaisaltaan tulehdusta kutsutaan pyelonefriitiksi, joka yleensä johtuu levinneestä virtsatietulehduksesta.

Munuaisaltaasta voi saada alkunsa myös syöpä (munuaisaltaan syöpä), joka tavallisimmin oireilee virtsanjohtimen syövän tavoin hematuriana ja kipuna selässä tai kyljessä.

Munuaisaltaan laajenemista kutsutaan vesimunuaiseksi eli hydronefroosiksi.

## Lähteet
Ojakkala

**Ojakkala** on taajama Vihdissä Länsi-Uudellamaalla noin 45 kilometriä Helsingistä luoteeseen. Enäjärven rannalla sijaitsevan taajaman asukasluku oli vuoden 2022 lopussa 1&nbsp;394. Se on Vihdin kunnan kolmanneksi suurin taajama Nummelan ja Vihdin kirkonkylän jälkeen. Ojakkalan läpi kulkee yksiratainen Hyvinkään–Karjaan rautatie, jonka sähköistys valmistui vuoden 2024 lopussa. Ojakkalan kylä tunnetaan erityisesti urheilusta ja ulkoilusta. Ojakkalassa sijaitseva muun muassa vuonna 1984 perustettu hiihtokeskus Vihti Ski Center, vuonna 2000 perustettu golfkeskus Vihti Golf Center ja 2017 perustettu PuuhaPark. 

Ojakkalassa toimii urheiluseura Ojakkalan Visa, joka on järjestänyt alueella muun muassa puistohiihtoja. Aikaisemmin Ojakkalassa on järjestetty muun muassa Vihdin Vesivauhtikisat. Vihdin Moottori-Miehet järjesti vuosikymmenien ajan motorcross-kisoja Ojakkalassa.

Ojakkalassa toimivat myös Hennolan kotieläinpiha, VHL-huolto ja Maxit Oy Ab. Ojakkalan Kotkaniemessä sijaitsee muun muassa Yaran koetila. Ojakkalan koulussa työskentelee luokat 1–6.

## Historia
Ojakkalan alueella sijaitsee 1500-luvulta peräisin oleva Kotkaniemen kartano, joka toimii nykyisin Yaran koetilana. Vuonna 1871 Ojakkalaan avattiin Vihdin ensimmäinen kansakoulu: Pietilän kansakoulu. Ojakkalan rautatieasema avattiin liikenteelle 1897, ja se toimi vuoteen 1983 saakka. Asema toimi myös yksityisen kapearaiteisen 600-millimetrisen Ojakkalan–Olkkalan rautatien pääteasemana vuosina 1912–1957.

Ojakkala oli Vihdin kunnan tärkeä kaupallinen ja liikenteellinen keskus 1930-luvulle ja sotien aikoihin saakka. Ojakkalan asemalla toimi muun muassa Vihdin Seudun Osuusliikkeen pääkonttori sekä leipomo. Jatkosodan aikana Neuvostoliitto pommitti Ojakkalan asemaa. Nummelan vauhdikkaimman kasvun aikana Ojakkala menetti asemansa keskuksena, mutta on sittemmin kehittynyt nauhakaupunkina Nummelan yhteyteen.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Hollolan suojeluskunta

**Hollolan suojeluskunta** alkoi muodostua syksyllä 1917 palokunnan piiristä, kun se järjesti salaisia kokouksia. Palokunnan osastojen voimisteluohjelmaa tarkistettiin Palokuntaliiton ohjesääntöjen mukaisesti. Voima-oppaiden avulla järjestettiin sotilaallisia harjoituksia. Palokunnalle perustettiin myös työväenosasto, joka ei kuitenkaan enää osallistunut kokouksiin Karan järjestämästä lakon aikaisesta tilaisuudesta alkaen. Hollolan urheilijoiden vuosikokouksessa 13. tammikuuta 1918 korostettiin valmiuden tärkeyttä sekä tehtiin päätös katkaista suhteet punakaartiin liittyneiden urheiluseurojen kanssa. Päätös julkaistiin lehdissä kohua herättävästi. Hollolan urheilijoille perustuvan suojeluskunnan kantavia voimia olivat pääasiassa Lahden seudun Aaro Pajarin johdolla vapausklubiksi järjestäytyneet nuoret.

Suomen sisällissodan alettua he pakenivat kansanvaltuuskunta Sysmään ollen ensimmäisiä, jotka tulivat sinne.

Hollolan suojeluskunta otti kiinni 7. heinäkuuta 1941 desantteja. Taistelussa kaatui kaksi desanttia, yksi suojeluskuntalainen sekä haavoittui yksi suojeluskuntalainen. Desantit olivat virolaisia ja heidän tehtävänään oli tuhota Lahden-Heinolan rautatien rautatiesilta tappamalla ensin vartijat tikareilla ja panostamalla silta. Tämän jälkeen heidän olisi pitänyt räjäyttää Lahti-Kouvola-rautatie sekä vielä kolmas paikka.

## Lähteet
Vetopuhallin

**Vetopuhallin** on höyryveturin nokikaapissa oleva metallinen, ylöspäin kapeneva  putki jonka alapäähän on sijoitettu sylinterien poistohöyryputkien päät.

Putken yläpuolella on suoraan savupiippuun johtava, hiukan väljempi metalliputkesta tehty niin ikään ylöspäin kapeneva vetosuppilo. Näiden putkien välillä on tarkkaan mitattu aukko. Poistohöyry kohoaa paineen johdosta pitkin putkea ja edelleen vetosuppiloon ja savupiipusta ulos eli pienimmän vastuksen tietä, mutta koska kavennus lisää vastusta niin virtausnopeus nousee ja täten ns. ejektori-ilmiön johdosta syntyvä veto pyrkii muodostamaan nokikaappiin tyhjiötä joka puolestaan säätelee tuliputkien vetoa suurin piirtein itsetoimivasti poistuvan höyryn määrän eli käyttötarpeen mukaan. 

Tussahtelevat äänet, jotka kuuluvat höyryveturin lähtiessä liikkeelle ovat juuri vetopuhaltimen poistohöyrypurkauksia. Ne saavat vaihtelevan kaikupohjan nokikaapista ja savupiipusta, mikä piippujen eri tavoin kulumalla muotoutuneista sisuksista johtuen aiheuttaa osaltaan sen, että jokaisen höyryveturin ääni on yksilöllinen.

Koska järjestelmä toimii vain valtaventtiilin auki ollessa, on olemassa myös höyryllä toimiva käsiohjauksinen apulietsoin eli sutari jolla vetoa voidaan lisätä myös veturin seistessä, mikä on tarpeen mm. rakennettaessa tulipesällistä liikkeelle lähtöä varten.

## Lähteet
* Mikko Ivalo: Höyryveturit ja niiden hoito
Bloedrivierin taistelu

**Bloedrivierin taistelu** oli zulujen ja voortrekkerien välillä 16. joulukuuta 1838 käyty taistelu, jossa Andries Pretoriuksen johtamat 464 buuria kukistivat kuningas Dinganen arviolta 15&nbsp;000 impin armeijan. Taistelu sai afrikaansinkielisen nimensä (*Bloedrivier*, ’verijoki’) siitä, että kaatuneiden zulujen veri värjäsi Ncome-joen veden punaiseksi. Bloedrivierin taistelun muistopäivää vietettiin aikaisemmin Etelä-Afrikassa "Valan päivänä" ja nykyisen se on kansallisen yhtenäisyyden ja sovinnon päivä, .

## Tausta
Ensimmäiset voortrekkerit alkoivat ylittää Natalin Lohikäärmevuoria vuonna 1837. Kuningas Dingane pyrki aluksi mukautumaan tilanteeseen, mutta alkoi sitten pitää valkoisten läsnäoloa vaaraksi zuluvaltiolle. Niinpä hän hyökkäsi heitä vastaan ja tuhosi yhden uudisraivaajien leireistä. Seuraavana vuonna saapui kuitenkin uusi ja entistä paremmin varustautunut joukko uudisraivaajia.

## Tapahtumat
15. joulukuuta Pretorius muodosti *laagerin*, vankkurien suojaaman leirin, Ncome-joen varrelle ja suojasi vankkurien välit puisilla barrikaadeilla. Myöhemmin iltapäivällä Pretoriuksen 300 miehen muodostama ratsuväki huomasi 15&nbsp;000 miehen vahvuisen zuluarmeijan lähestyvän ja palasi turvaan leiriin.

Pimeän laskeuduttua zulut päättivät hyökätä seuraavana aamuna auringon noustessa. Zulujen etulinja muodostettiin noin 40 metrin päähän vankkureista. Voortrekkerit avasivat tulen ja jo ensimmäisessä yhteislaukauksessa kaatui satoja zulusotilaita. Buurit ehtivät ampua vielä kaksi yhteislaukausta ennen kuin zulujen onnistui aloittaa rynnäkkönsä kohti leiriä. Leirin sisään muodostunut yhteislaukauksista muodostunut tiheä savu haittasi näkyvyyttä ja Pretorius antoi käskyn lopettaa ampuminen. Samalla zulut päättivät vetäytyä noin 500 metrin päähän leiristä.

Zulut aloittivat pian toisen rynnäkön ja buurien tulitus oli lähietäisyydeltä hyvin tehokasta, koska yksi ammus muodostui 10 lyijykuulasta. On sanottu, että tämän vuoksi Bloedrivierin taistelu on maailmanhistorian ainoa taistelu, jossa kuoli enemmän ihmisiä kuin ammuttiin laukauksia. Zulut päättivät jälleen vetäytyä 500 metrin päähän leiristä.

Kolmannessa rynnäkössä zulut käyttivät uutta taktiikkaa ja etenivät pienemmissä muodostelmissa ja pitäen suurempaa etäisyyttä toisiinsa. Vaikka voortrekkerien onnistui ampua vähemmän hyökkääjiä, heidän puolustuksensa kuitenkin kesti ja zulujen oli pakko vetäytyä jälleen. Zulujen neljännen rynnäkön jälkeen Pretorius käski nuoremman veljensä Bartin johtaman 100 miehen ryhmän hyökätä ja muodostaa kiila zulujoukkojen keskelle. Kolmannella yrittämällä voortrekkerien onnistui työntyä zululinjan läpi ja hyökätä heidän kimppuunsa selustasta. Lopulta zulut pakenivat taistelukentältä.

## Seuraukset
Zulusotia käytiin vielä Bloedriverin taistelun jälkeenkin, ja 1880-luvulla brittien ja buurien yhdistyneet sotavoimat kukistivat zulut lopullisesti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Apulietsoin

**Apulietsoin** eli sutari on koje, jolla vetoa voidaan lisätä myös höyryveturin seistessä.

Tämä on tarpeen mm. rakennettaessa tulipesällistä liikkeelle lähtöä varten. 

Apulietsoimen syöttösuutin on sijoitettu vetopuhaltimen yläpäähän; se on useimmissa vetureissa ympyränmuotoinen, yläpinnaltaan rei´itetty putki kattilasta tulevan syöttöhöyryputken päässä; kun sen käyttöventtiili avataan, suuttimesta purkautuva höyrysuihku aikaansaa saman vaikutuksen kuin poistohöyrypurkauskin eli vetää nokikaapista ilmaa mukanaan ja siis pyrkii muodostamaan nokikaappiin tyhjiötä. Vaikutus etenee tuliputkien kautta tulipesään ja vetää pesässä kehittyvät palokaasut puoleensa ja edelleen ulos piipusta. Näin vältetään ns. leiskahdus eli pesään kertyvien savukaasujen räjähdysmäinen syttyminen, joka ilman lisävetoa syntyisi kun pesään tulvahtaa suuri määrä happea silloin kun luukku avataan. 

## Lähteet
* Mikko Ivalo: Höyryveturit ja niiden hoito
Fox (yhtye)

**Fox** oli englantilainen rockyhtye, joka oli suosittu 1970-luvun puolivälissä. Yhtyettä johti yhdysvaltalaissyntyinen lauluntekijä Kenny Young, ja sen laulajana oli australialainen Noosha Fox.

## Kokoonpano
**Noosha Fox – [[laulaja]]*
**Kenny Young – [[kitara]], [[laulu]]*
**Herbie Armstrong – kitara, laulu*
**Jim Gannon – soolokitara, laulu*
**Pete Solley – [[kosketinsoittimet]], laulu*
**Gary Taylor – [[bassokitara|basso]], laulu*
**Jim Frank – [[rummut]], laulu*

## Diskografia
### Foxin singlet
**Only You Can* (1975) 
**Imagine Me, Imagine You* (1975)
**He’s Got Magic* (1975)
**Strange Ships* (1975)
**S-S-S-Single Bed* (1976) 
**My Old Man's Away* (1977)

### Foxin albumit
* *Fox *(1975) 
* *Tails of Illusion *(1975)
** Blue Hotel *(1977)
* *Only You Can* (1996)
* *The Very Best of Fox* (1998)

### Noosha Foxin singlet
**Georgina Bailey / Pretty boy* (1977)
**The Heat Is On / Some Enchanted Evening* (1979)
**Skin tight / Miss You* (1979)
**Hot as Sun / The Cheapest Nights*' (1981)
**More Than Molecules / Odd Peculiar Strange* (1981)

## Aiheesta muualla
*http://web.singnet.com.sg/~tonym/fox.html
Rikosilmoitus

**Rikosilmoitus** on mahdollisesta rikoksesta poliisille tehtävä ilmoitus. Rikosilmoituksen voi tehdä kuka tahansa henkilö ja poliisilla on velvollisuus ottaa se vastaan. Rikosilmoituksen tarkoituksena on antaa poliisille mahdollisimman tarkka kuvaus esitutkintaa varten siitä, mitä on tapahtunut ja ketkä ovat asianosaisia. Rikosilmoitus on toimi, jolla esitutkinta pannaan vireille, mutta poliisilla ei ole velvollisuutta käynnistää esitutkintaa rikosilmoituksen jättämisen perusteella. Poliisilla täytyy olla *syytä epäillä* rikoksen tapahtuneen (ns. syytä epäillä -kynnys) ennen kuin esitutkinta käynnistetään.

Rikosilmoituksen voi tehdä käymällä poliisiasemalla. Osa rikosilmoituksista saa alkunsa poliisin kotikäynneistä. Vähäisistä rikoksista rikosilmoitus voidaan tehdä Internetissä tai puhelimitse. Poliisit kirjoittavat ilmoituksen kolmannessa persoonassa asianomistajan kertoman perusteella. Ilmoitus tallentuu poliisin tietokantaan, jonka jälkeen päätetään, aloitetaanko ilmoituksesta esitutkinta vai ei.

## Rikosilmoituksen sisältö
Poliisi tarvitsee mahdollisimman tarkan kuvauksen siitä, mitä on tapahtunut ja ketkä ovat asianosaisia.

Ilmoituksessa selvitetään:
*Mitä on tapahtunut
*Missä ja milloin on tapahtunut
*Mahdolliset tiedot tekijästä, paikallaolo, tuntomerkit, mahd. pakenemissuunta, jne.
*Tuntomerkit esimerkiksi varastetuista tavaroista
*Tilanteen vaarallisuus
*Tilanteessa mukana olleet (lukumäärä, tuntomerkit, loukkaantuneet)

## Katso myös
*Tutkintapyyntö

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sähköinen rikosilmoitus
*Poliisin sivut
Nek

**Nek**, oikealta nimeltään **Filippo Neviani** (s. 6. helmikuuta 1972 Sassuolo, Modena, Emilia-Romagna, Italia), on italialainen laulaja ja lauluntekijä. Hän levyttää sekä italiaksi että espanjaksi.

Nek esiintyi vuonna 2005 Rooman Circus Maximuksessa järjestetyssä Live 8 -konsertissa.

Hän on julkaissut 13 studioalbumia joita on myyty yli 10 miljoonaa kappaletta.

## Diskografia
* *[[Nek (albumi)|Nek]]* (1992)
* *[[In te]]* (1993)
* *[[Calore umano]]* (1994)
* *[[Lei, gli amici e tutto il resto]]* (1996)
* *[[In due]]* (1998)
* *[[La vita è]]* (2000)
* *[[Le cose da difendere]]* (2002)
* *[[Una parte di me (Nek album)|Una parte di me]]* (2005)
* *[[Nella stanza 26]]* (2006)
* *[[Un'altra direzione]]* (2009)
* *[[Filippo Neviani (album)|Filippo Neviani]]* (2013)
* *[[Prima di parlare]]* (2015)
* *[[Unici]]* (2016)
* *[[Il mio gioco preferito - (Nek album)|Il mio gioco preferito - prima Parte]]* (2019)
* *[[Il mio gioco preferito - Seconda Parte (Nek album)|Il mio gioco preferito - seconda parte]]* (2020)

## Lähteet
Bulgarian avaruustutkimuksen ja -teknologian instituutti

**Avaruustutkimuksen ja teknologian instituutti** (), lyhennys **IKIT**) on Bulgarian tiedeakatemian alainen tutkimuslaitos, joka koordinoi Bulgarian avaruustoimintaa. Tutkimuslaitoksen päätoimipaikka on Sofiassa. 

## Tausta
Bulgarian avaruustoiminta käynnistyi vuonna 1969, jolloin Bulgarian tiedeakatemiaan (BAN) luotiin avaruusalan elin. Sitä seurasi useiden vuosien innostuneen toiminnan jakso. Ensimmäinen bulgarialainen avaruuslaite P-1 laukaistiin vuonna 1972. Tällöin Bulgariasta tuli sen oman laskutavan mukaan maailman 18. avaruusmaa.  

Vuonna 1975 Bulgariaan perustettiin Avaruustutkimuksen keskuslaboratorio. Bulgaria otti osaa SEV-maiden Intercosmos-ohjelmaan rakentamalla avaruuslaitteita useisiin Interkosmos-satelliitteihin ja luotainraketteihin. Bulgarialainen kosmonautti Georgi Ivanov lensi vuonna 1979 Sojuz 33-aluksella. Bulgarialainen kosmonautti on vieraillut sekä Saljut 6- ja Mir-avaruusasemilla. Vuonna 1981 laukaistiin kaksi ”Intercosmos Bulgaria - 1300”- ja ”Meteor-Proroda”-satelliittia, joiden koko hyötykuorma oli bulgarialainen. Samana vuonna käynnistettiin Bulgarian kansallinen avaruusohjelma.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Институт за космически изследвания и технологии  (space.bas.bg)
Amu Urhonen

**Amu Anna-Maria Urhonen** (s. 19. syyskuuta 1980 Tampere) on suomalainen kansalaisaktivisti ja poliitikko.

Urhonen on toiminut Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liiton puheenjohtajana vuoden 2007; vuonna 2006 hän oli järjestön varapuheenjohtaja ja vuosina 2003–2004 hallituksen jäsen. Lisäksi hän on ollut ViNOn opiskelijavaltuuskunnan puheenjohtaja 2006–2007 ja EU-työryhmän puheenjohtajana 2005.

Urhonen oli Vihreän liiton puoluevaltuuskunnan varapuheenjohtaja kauden 2005–2007. Hän toimi tällä kaudella myös puolueen vammaispoliittisen työryhmän puheenjohtajana ja tasa-arvotyöryhmän jäsenenä. Kaudella 2007–2009 hän on vihreiden tasa-arvo-, ikääntymispoliittisen ja koulutuspoliittisen työryhmän jäsen. Lisäksi hän on ollut vihreiden ehdokkaana kunnallisvaaleissa sekä eurovaaleissa 2004 ja eduskuntavaaleissa 2007.

Kunnallisvaaleissa 2004 ja 2008 Urhonen valittiin Tampereen varavaltuutetuksi. Hän on myös terveyttä ja toimintakykyä edistävien palvelujen lautakunnan jäsen. Urhonen on ollut Tampereen Vihreiden puheenjohtajana 2005, varapuheenjohtajana 2004 ja hallituksessa vuodesta 2001. Urhonen on myös Tampereen yliopiston ylioppilaskunnan edustajiston jäsen.

Amu Urhonen käyttää liikkumiseen pyörätuolia. Hän on ollut syntymästään saakka vammainen. Urhonen on toiminut Vihreiden Vaivaisten eli Vihreän liiton vammaisjärjestön puheenjohtajana vuodesta 2005. Hän on työskennellyt vammaisten ihmisoikeusjärjestö Kynnyksen nuorisosihteerinä, ja vuonna 2008 hänet valittiin järjestön puheenjohtajaksi. Hän vastustaa sikiöseulontoja.

Urhonen opiskelee sosiaalipolitiikkaa Tampereen yliopistossa ja teologiaa Helsingin yliopistossa. Hän on suorittanut teologian maisterin tutkinnon.

## Teokset
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Amu Urhosen blogi.
* Amu Urhosen vaalisivut .
Myrskylän suojeluskunta

**Myrskylän suojeluskunta** perustettiin porvoolaisten aloitteesta. Ensimmäinen kokous järjestettiin 2.9.1917 palokunnan muodostamiseksi porvoolaisten johdolla. Vastoin odotuksia kokouksessa seurantalolla oli puolet sosialisteja. Suojeluskunta päätettiin kuitenkin perustaa yhteishengessä, mutta myöhempi poliittinen jakautuminen keskeytti sen toiminnan.   Myrskylän suojeluskunnassa oli 30 jäsentä, joista viisi osallistui suojeluskuntien puolella sisällissotaan sodan ensivaiheissa. Sen johtohenkilöinä toimivat V. Wirén, J. A. Melander ja R. Kiviranta.   

## Talvi- ja jatkosota

Talvi- ja jatkosodassa Myrskylän suojeluskunta toimi kotijoukkona, joka ylläpiti Lotta Svärdin kanssa Myrskylän ilmavalvonta-asemaa.

Suojeluskunta kuului Porvoosta johdettuun Itä-Uudenmaan suojeluskuntapiiriin.
## Katso myös
*Myrskylän punakaarti
* kansallisarkisto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Myrskylän suojeluskunnan lippu vuodelta 1920
Bonaparti.lv

**Bonaparti.lv** on kuuden latvialaisen tenorin muodostama yhtye, joka perustettiin Eurovision laulukilpailua 2007 varten. Se edusti maataan kilpailussa italiankielisellä kappaleella ”Questa Notte”, sai 54 pistettä ja sijoittui kuudenneksitoista. Kappaleen sävelsi ruotsalainen Kjell Jennstig, joka lähetti sen Latvian *Eirodziesma*-karsintakilpailuun. Koska kilpailun säännöt sallivat vain latvialaisten artistien osallistumisen, Jennstig kokosi uuden kokoonpanon kuudesta latvialaisesta tenorista: Normunds Jakušonoks, Zigfrīds Muktupāvels, Kaspars Tīmanis, Andris Ābelīte, Andris Ērglis ja Roberto Meloni.

Viisi Bonaparti.lv-yhtyeen jäsenistä on muista hankkeista entuudestaan tunnettuja latvialaisia muusikoita. Yksi jäsenistä, Roberto Meloni, on useamman vuoden Riiassa asunut italialainen.

Bonaparti.lv-ryhmän jäsenten uutisoitiin jääneen kadoksiin toukokuun 4. ja 5. päivän välisenä yönä 2007 heidän lähdettyään Montenegron juhlista. Kuten aiemmin oli julkisuudessa arveltu, katoamistapaus osoittautui perättömäksi huhuksi tai mainostempuksi.

## Jäsenet
* Normunds Jakušonoks
* Zigfrīds Muktupāvels
* Kaspars Tīmanis
* Andris Ābelīte (s. 1973)
* Andris Ērglis
* Roberto Meloni

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Bonaparti.lv:n kotisivut
Tim Blake

**Tim Blake** (s. 2. helmikuuta 1952 Hammersmith, Lontoo) on englantilainen kosketinsoittaja. Hänet tunnetaan Crystal Machine -yhtyeestään, jossa hän soittaa syntetisaattoria ranskalaisen Patrice Warrinerin toimiessa valotaiteilijana. Crystal Machine oli ensimmäisiä yhtyeitä, jotka toivat syntetisaattorit ja laserit keikoille 1970-luvun alkupuoliskolla.  

Muita yhtyeitä, joiden riveissä Blake on soittanut, ovat muun muassa Gong ja Hawkwind.

## Henkilökohtainen diskografia

**Crystal Machine* (1977)
**Blake's New Jerusalem* (1978)
**Magick* (1995)
**The Tide Of The Century* (2000)
**Caldea Music II* (2002)
**Live Waterfalls In Space* (2006)

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Konetuliase

**Konetuliaseeksi** katsotaan aseet, jotka ampuvat sarjatulta. Näitä ovat muun muassa konepistooli, konekivääri, rynnäkkökivääri, pikakivääri ja konetykki. 

Ensimmäiset konetuliaseet olivat varsin raskaita, hankalakäyttöisiä ja harvinaisia. Varhaisimmat konetuliaseet saattoivat tarvita useita käyttäjiä. Sittemmin konetuliaseista on tullut yleisiä ja nykyään eri maiden jalkaväen sotilaat on tyypillisesti aseistettu henkilökohtaisella konetuliaseella.

Ensimmäisen käytännöllisen konekiväärityyppisen aseen valmisti yhdysvaltalainen Richard J. Gatling vuonna 1862. Gatling oli monipiippuinen ja kammesta kiertämällä koneisto latasi uusia patruunoita piippuihin yhden piipun vuorollaan lauetessa. 

Seuraava askel kehityksessä oli Hiram Maximin vuonna 1884 keksimä Maxim-konekivääri, jossa rekyylistä voimansa saava koneisto latasi uuden patruunan automaattisesti toisensa perään.

Nykyisin konekiväärit ovat yleensä vyösyötteisiä aseita, joiden tulinopeus on 500–1000 laukausta minuutissa. Ne jatkavat ampumista niin kauan kuin liipasin on painettuna ja ammuksia riittää.

## Lähteet
N’zi-Comoén alue

**N’zi-Comoé** () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 633&nbsp;927 asukasta ja sen pinta-ala oli 19&nbsp;242 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Dimbokro. 

Hallintouudistuksessa N’zi-Comoén alueesta ja osasta Lacsin aluetta muodostettiin Lacsin piirikunta.

## Lähteet
Kojima

**Kojima** oli japanilaisen Matsuhisa Kojiman luoma Formula 1 -talli. Talli osallistui vain kahteen osakilpailuun kausilla 1976 ja 1977.

Suomalaisista Keke Rosberg on testannut tallin autoa vuonna 1977.

## Kuljettajat

*  Masahiro Hasemi (1976)
*  Noritake Takahara (1977)
*  Kazuyoshi Hoshino (1977)

## Huomioita

## Lähteet
Jalasjärven suojeluskunta

**Jalasjärven suojeluskunta** oli yksi Suomen ensimmäisistä suojeluskunnista entisessä Jalasjärven kunnassa. Se perustettiin palokunnallisena suojeluskuntana 5. elokuuta 1917. Sen ylipäälliköksi valittiin Tuomas Luopajärvi. Samalla valittiin myös kyläpäälliköt.

Suojeluskunnalle vahvistettiin ''Ilkasta'' kopioidut säännöt, jotka Vaasan läänin virkaa toimittava kuvernööri Juho Torppa hyväksyi 29. elokuuta 1917. Suojeluskunnalle valittiin sääntöjen mukainen pysyvä johtokunta. Rahoituksesta vastasi kannattajajäsenistö. Suojeluskunta harjoitteli taajaan ja sai kokoon 80 henkisen liikuteltavissa olevan pysyvän joukon.

Suojeluskunta kunnallistettiin 17. joulukuuta 1917 myrskyisän kuntakokouksen tuloksena. Jalasjärven kunta hyväksyi Jalasjärven suojeluskunnan kunnallistamisen, mutta ei myöntänyt varoja sen ylläpitämiseksi. Kunta kuitenkin osallistui suojeluskunnan valvontaan nimittämällä siihen edustajansa. Suojeluskunnan päällystö muodosti esikunnan, joka jatkoi kehittämistä johtokunnassa olevasta asenteesta huolimatta. Erityisesti Juho Tala oli aktiivinen.

Jalasjärven suojeluskunnan aseistus koostui alkuvaiheessa Vetterli M 1869- eli niin sanotuista Grafton-kivääreistä. Suojeluskunta nouti tammikuun 1918 puolivälissä itselleen Ilmajoelta 260 kivääriä ja kaksi konekivääriä. Kivääreistä 200 meni perusteilla olevalle Suomen Tasavallan Vartiostolle, joten niistä jäi 60 Jalasjärven suojeluskunnalle itselleen. Tasavallan Vartiostossa oli ollut 10 upseeria ja 34 miestä. Tammikuussa lopulla 1918 Tasavallan Vartiostoon liittyi 80 jalasjärveläistä, mikä kolminkertaisti sen kirjavahvuuden. Suomen Tasavallan Vartiosto oli itsenäiseksi julistautuneen Suomen ensimmäinen jalkaväen joukko-osasto ja samalla Suomen puolustusvoimien maavoimien ensimmäinen joukko-osasto.

Jalasjärven suojeluskunnassa oli 142 jäsentä, joista 80 osallistui suojeluskuntien puolella sisällissotaan sodan ensivaiheissa. Sillä itsellään oli 61 kivääriä.

Suojeluskunnan johtohenkilöinä toimivat Tuomas Luopajärvi, E. Luopajärvi, K. Luopajärvi, E. Martikainen, J. J. Rajala, V. M. Petäys, J. Paloneva, I. G. Seilo ja V. Jokipii. Jalasjärven suojeluskunnasta Vimpelin koulun kävivät Viljo Petäys ja Unto Mäenpää.

Jaakko Paloneva oli vuodesta 1915 Koskuen konstaapeli.

Sisällissodassa kaatui suojeluskuntien puolella 43 jalasjärveläistä, mikä on 0,32 prosenttia väestöstä sekä samalla Etelä-Pohjanmaan suojeluskuntapiirin suhteellisesti suurimpia kaatuneiden määriä.

Suojeluskuntien valvontakomission edellyttämän lakkauttamisen yhteydessä Moskovan välirauhan perusteella Jalasjärven suojeluskunnan ampumarata Kiuaskalliolla siirtyi Jalasjärven Ampujat ry:lle. Jalasjärven kotiseutumuseon alueella sijaitsevassa Jalasjärven sotaveteraanien perinnetalossa on Jalasjärven suojeluskuntaan liittyviä esineitä ja suojeluskuntien *[[Hakkapeliitta (lehti)|Hakkapeliitta]]*-lehden vuosikerrat sidottuna.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Listeria monocytogenes

***Listeria monocytogenes*** on *[[Listeriat|Listeria]]*-sukuun kuuluva grampositiivinen bakteeri, joka aiheuttaa listerioosiksi kutsuttua vatsatautia. Listeria-bakteeria esiintyy varsin yleisesti maaperässä.

Bakteeri on saanut nimensä brittiläisen lääkärin Joseph Listerin mukaan.

## Listerioosi
Listeriatartunnan voi saada huonosti pestyistä vihanneksista, raa'aksi jääneestä lihasta, pastöroimattomista maitotuotteista tai kalasta. Listeriabakteeri lisääntyy tyhjiöpakatussa tuotteessa myös jääkaappilämpötilassa. Se tuhoutuu jos tuote kuumennetaan kauttaaltaan 90 asteeseen kahdessa minuutissa. Mikrokuumennus ei kuumenna tasaisesti eikä siten tuhoa kaikkia bakteereja.

Listerioosi aiheuttaa verenmyrkytystä ja aivokalvontulehdusta. Verenmyrkytykseen kuolee hoidosta huolimatta 30–50 prosenttia sairastuneista, aivokalvontulehdukseen noin joka viides. Bakteeri tarttuu myös eläimiin, ja voi eläimilläkin olla oireeton. Listeriaan sairastuvat yleensä ihmiset, joilla on heikentynyt vastustuskyky eli esimerkiksi vanhukset, raskaana olevat ja vastasyntyneet. Se on vaarallinen tyypillisesti myös syöpä- ja AIDS-potilaille sekä maksa- ja munuaistauteja sairastaville.

Suomessa todetaan vuosittain 20–70 listerioositapausta. Vuonna 2010 tapauksia todettiin poikkeuksellisen paljon, 70 tapausta, joista neljäsosa kuoli. Syyksi epäiltiin kalatuotteita. Suurin osa sairastuneista oli iäkkäitä tai heillä oli jokin heikentävä perussairaus.

### Eläimillä
Eläinten sairautena listerioosi yhdistetään useimmin lampaisiin ja vuohiin. Syynä on yleensä pilaantunut säilörehu, johon on voinut sekoittua ulosteita tai ulosteista kontaminoitunutta multaa. Tyypillisiä oireita ovat tasapainohäiriöt ja nielemisvaikeudet mutta eläimet voivat myös kuolla äkillisesti ennen kuin oireita ehtii muodostua. Koska syy kohdistuu useisiin eläimiin, sairastuneitakin on yleensä useita. Alkuvaiheessa hoitoa voidaan yrittää antibiooteilla, mutta kuolleisuus on korkea ja parantuneistakin monille jää eriasteisia hermosto-oireita.

## Lähteet
**Eläinten lääkintä ja hoito* Sirkkola ja Tauriainen 2009. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Listeria monocytogenes – Ruokavirasto
*Laji.fi: Listeria monocytogenes
*National Center for Biotechnology Information (NCBI): ◦Listeria monocytogenes, taxonomy
Harvey Bainbridge

**Harvey Frederick Bainbridge** (s. 24. syyskuuta 1949, Dorset) on brittiläinen muusikko, joka parhaiten muistetaan Hawkwindin pitkäaikaisena basistina ja kosketinsoittajana. 

Vuonna 1977 Hawkwindin laulaja Robert Calvert ja kitaristi Dave Brock kasasivat sivuprojektiyhtyeen Sonic Assassins, johon he pyysivät soittajiksi Devonilaisen Ark-yhtyeen jäseniä. Mukaan pääsivät kosketinsoittaja Paul Hayles, rumpali Martin Griffin ja basisti Harvey Bainbridge. Sonic Assassins soitti keikan 23. joulukuuta 1977 Barnstaplessa. Keikka nauhoitettiin ja siitä on julkaistu kappaleita erilaisilla kokoelmilla. 

Vuoden 1978 keväällä Hawkwind hajosi vaikean Yhdysvaltain kiertueen jälkeen ja Calvert ja Brock pyysivät Bainbridgeä basistiksi uuteen kokoonpanoon, jonka nimi olisi laillisista syistä Hawklords. Vuotta myöhemmin Hawklordsinkin hajottua Brock ja Bainbridge kasasivat Hawkwindin uudelleen ja Bainbridge pysyikin yhtyeessä aina vuoteen 1991 asti. Hän toimi basistina vuoteen 1984 asti ja sen jälkeen päätoimisena kosketinsoittajana. 

Yhtyeestä lähdön jälkeen Bainbridge on ollut pääsääntöisesti soolouralla.
Sisko ja sen veli

**Sisko ja sen veli** on suomalainen Yle TV2:lla vuonna 1986 esitetty, Neil Hardwickin kirjoittama ja ohjaama komediasarja.

Sarja kertoo Tuijasta ja Immusta, 30-vuotiaista sisaruksista, jotka eivät ole saaneet kunnon otetta elämäänsä. Tuija työskentelee bingoemäntänä ja Immu on ollut kymmenen vuotta kirjoilla yliopistossa. Isän kuolema ajaa Tuijan ja Immun etsimään elämäänsä uutta sisältöä.

Sarjan teemoina näkyvät harvemmin komediassa käytetyt kuolema, seksi ja vammaiset.

Sarja voitti Venlan Dramatisoidut viihdeohjelmat -kategoriassa vuonna 1986. Erityisesti kiitoksia keräsi osa 3, *Tietokonetreffit*, joka käsitteli vammaisuutta. Sama osa sai lehdistöpalkinnon ja kunniamaininnan Montreux’n Kultainen Ruusu -kilpailussa, ja Kynnys ry ja Invalidiliitto palkitsivat sen vuoden 1986 parhaana vammaisaiheisena ohjelmana.

Rooleissa nähdään Ernamon ja Saarelaisen lisäksi mm. Mauri Kuosmanen, Ritva Jalonen, Tommi Auvinen ja Anu Hälvä.

Sarja on julkaistu 171 minuutin mittaisena DVD:nä vuonna 2004.

## Jaksoluettelo

## Aiheesta muualla
* YLE Elävä arkisto: Sisko ja sen veli 
* Hokka, Jenni.Kakkoselta kaikelle kansalle Kuulumisen politiikka YLE TV2:n arkirealistisissa sarjoissa. Tampereen yliopisto 2014
Ei yhdeksän uutiset

**Ei yhdeksän uutiset** () oli BBC:n tuottama satiirinen sketsisarja, jonka vakionäyttelijöitä olivat Rowan Atkinson, Mel Smith, Griff Rhys Jones ja Pamela Stephenson. Sarjassa pilailtiin muun muassa kuninkaallisten ja julkkisten kustannuksella. *Ei yhdeksän uutiset* -sarjaa tehtiin lopulta kolme tuotantokautta. Yhdysvalloissa kaapelikanava HBO toi vuonna 1983 oman versionsa ohjelmasta, sen nimeksi tuli *[[Not Necessarily the News]]*, jota tehtiin vuoteen 1990 asti. Sarja on palkittu muun muassa Montreux'n kultaisella ruusulla ja Emmyllä. 

Sarjaa näytettiin 1980-luvulla Suomen televisiossa ja myöhemmin sarjan uusintoja on 2000-luvulla näyttänyt TV5. *Helsingin Sanomien* Marjatta Möttölä esitteli sarjan marraskuussa 1981 suomalaiseen tv-viihteeseen verrattuna rohkeana ja erittäin taitavasti leikattuna: ”Sarjan onnistumisen edellytys on uskallus, perienglantilainen hyve olla nielemättä mitään pureksimatta. Se nauraa itselleen, televisiolle, se nauraa julkisuuden henkilöille kuninkaallisia myöten, [--] se nauraa koko maailmalle. Välillä se on vahingoniloista naurua, väliin iloista, väliin viiltävän pilkallista.”

Suomessa ohjelman sketseistä tehtyjä koosteita on julkaistu VHS-kasettina ja myöhemmin yhden DVD-levyn kokoelmalla. 

## Lähteet
Suomen Tasavallan Vartiosto

**Suomen Tasavallan Vartiosto** oli itsenäisen Suomen ensimmäinen jalkaväkijoukko-osasto. Se perustettiin Senaatin määräyksestä 6. tammikuuta 1918 Jalasjärvelle. 

Sotilaskomitea sai senaatilta tammikuussa 1918 rahaa aseellisen toiminnan aloittamiseen ja keskitti toimintansa Etelä-Pohjanmaalle, koska siellä oli valmiina vahvoja ja jo aseistettuja suojeluskuntia. Niiden komentajana toimi kenraali Paul von Gerich. 

Suomen Tasavallan Vartioston komentajaksi määrättiin Helsingin poliisipäällikkönä aikaisemmin toiminut eversti Karl Emil Berg. Berg nimesi omaan esikuntaansa 44. Siperian tarkka-ampuja rykmentin alikapteeni Karl Hilénin, Henkikaartin Volhyanin rykmentin luutnantti William Helmanin, 157. Imeretian rykmentin alikapteeni Toivo Hämäläinen, luutnantti Arvi Pajunen, vänrikki Matti Toivonen ja vartioston talouspäälliköksi Viipurin poliisimestari everstiluutnantti Maximilian Spåre. 

Vartioston ensimmäinen tehtävä oli riisua Ilmajoen venäläinen varuskunta aseista tammisunnuntaina. Aamupäivällä vartiosto matkusti 12 upseerin, 50 miehen ja kahden konekiväärin kanssa Ilmajoelle. Heidän apunaan oli 150 suojeluskuntalaista ja jääkärivänrikki Yrjö Könni sekä agronomi Oiva Jääskeläinen. Piiritettyään venäläisen varuskunnan Berg neuvotteli venäläisten kanssa antautumisesta. Venäläiset upseerit halusivat neuvotella miehiensä kanssa ja neuvottelujen venyessä Ilmajoelle alkoi kasautua päivän mittaan lisää suojeluskuntalaisia Jalasjärveltä. Seinäjoen vapautuksen jälkeen sieltä saatiin 100 kivääriä näiden aseistamiseen, mutta 100 jäi edelleen ilman aseita. Suojeluskuntalaisilla oli kuitenkin käytettävänään aiemmin saadut 800 käsikranaattia. 

Ilmajoen 575 venäläistä antautuivatkin lopulta taisteluitta illalla 29. tammikuuta puolentoista vuorokauden piirityksen jälkeen. Sotasaaliiksi Venäjän armeijan 106. divisioonan tykistöprikaatilta saatiin muun muassa 200 hevosta, 600 kivääriä ja 6 kappaletta 76 K 02 -tykkejä. Niillä ammuttiin Suomen tykistön ensimmäiset laukaukset 3. helmikuuta Oulun vapautuksen yhteydessä.

Ilmajoen jälkeen vartiosto siirtyi Seinäjoelle suojaamaan esikuntaa ja jatkokoulutukseen. Uudelleenorganisoinnin tuloksena Suomen Tasavallan Vartiostosta tuli Seinäjoen Krenatööripataljoona, joka osallistui Suomen sisällissodassa muun muassa Kuhmoisten, Länkipohjan, Oriveden ja Kangasalan taisteluihin.

Vartioston muistopatsas sijaitsee Jalasjärven Vilholan pihassa.

## Lähteet
*Sotilasaikakauslehti 9/2007, Sampo Ahto
*Suomen Tasavallan Vartiosto. Kertomus Suomen armeijan ensimmäisestä jalkaväen joukko-osastosta Suomen Tasavallan Vartiostosta eli Seinäjoen krenatööripataljoonasta vapaussotavuonna 1918, Pekka Nieminen, 2004, Vapaussodan Invalidien Muistosäätiö, 

### Viitteet
Sotateatteri

**Sotateatteri** oli jatkosodan aikaista Suomen puolustusvoimien alaista viihdytystoimintaa. Pitkään jatkunut asemasota oli sytykkeenä teattereiden perustamiselle. Teattereita oli viisi suomalaisjoukkojen 1941-1944  suurimmaksi osaksi  miehittämässä Neuvostoliiton Karjalassa eli Itä-Karjalassa ja yksi pohjoisella Karjalankannaksella, Suomen miehittämässä osassa Leningradin aluetta (Moskovan rauhansopimukseen 1940 saakka pohjoinen Karjalankannas kuului virallisesti Suomeen). Niiden kansainvälisesti erikoinen piirre oli, että ne olivat kiinteitä ammattiteattereita. Ohjelmisto oli kevyttä, mutta sijansa oli myös kansallisilla klassikoilla. Kuuden sotateatterin ohjelmistossa on laskettu olleen noin 70 näytelmää. Kaikkiaan näytäntöjä on arveltu annetun noin 2&nbsp;500. Sotateattereilla oli oma 17 pykälän tiukka ohjesääntö, sillä teatterit olivat sotilaallisia laitoksia. Niiden toimintaa valvoi viihdytystoimiston alainen ohjelmatoimisto.

## Lähteet

* Eteläpää, Heikki: "Jees Teatteria!" - sanoi vääpeli Ryhmy, 2002 Edita Publishing Oy,
Worodougoun alue

**Worodougoun alue** () on Woroban piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon luoteisosassa. Sen pinta-ala on 11&nbsp;429,66 neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Séguéla. Asukkaita on 272&nbsp;300 henkeä (vuonna 2014).

Worodougoun alue rajoittuu pohjoisessa Kabadougoun ja Bagouén, idässä Bérén, etelässä Haut-Sassandran ja lännessä Tonkpin ja Bafingin alueisiin.

Alue käsittää Kanin ja Séguélan departementit. Kuntia ovat Djibrosso, Dualla, Kani, Massala, Morondo, Séguéla, Sifié ja Worofla.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat kahvi, kaakao, munuaispuu, banaani, maissi, jamssi ja maniokki. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä sekä kaivetaan perinteisin menetelmin timantteja ja kultaa. 

## Lähteet
Nokialbatrossi

**Nokialbatrossi** (*Phoebetria fusca*) on keskikokoinen eteläisen pallonpuoliskon albatrossi. Lajin nimesi Carl Theodor Hilsenberg 1822. Suvun nimenä esiintyy myös *Phoebastria*.

## Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 85&nbsp;cm. Koko höyhenpuku on tumma, noenmusta tai erittäin tummanruskea. Silmän takana on kapea valkoinen juova. Muistuttaa suuresti etelännokialbatrossia. Sukupuolet ovat samannäköiset. Nuorten ja esiaikuisten lintujen höyhenpuku on samanvärinen kuin aikuisen.

## Esiintyminen

Pesimäalueet sijaitsevat Etelä-Atlantilla Tristan da Cunhan saariryhmässä ja eteläisellä Intian valtamerellä Prinssi Edwardin saarella, Marionsaarella, Kergueleninsaarilla ja Amsterdamsaarella. Maailman populaation koko on noin 12&nbsp;500–19&nbsp;000 paria, noin 42&nbsp;000 yksilöä. Tristan da Cunhalla pesii noin 10&nbsp;000 paria, loput Intian valtameren puolella. Pesimäajan ulkopuolella nokialbatrossit vaeltelevat eteläisen pallonpuoliskon vesillä Etelä-Amerikasta Australiaan.

## Elinympäristö

Pesii jyrkänteillä ja kallioisilla rannoilla. Pesimäajan ulkopuolella vaeltaa valtamerillä.

## Lisääntyminen

Pesii sekä yhdyskunnissa, joissa voi olla 50–60 paria, että vain muutaman parin ryhmissä. Pesä on kuoppa maassa. Naaras munii yhden munan, jota molemmat puolisot hautovat yhteensä noin 70 päivää. Haudontavuorot ovat noin viikon mittaisia. Poikasta lämmitetään kolmen viikon ajan ja lentokykyinen se on noin 160 päivän ikäisenä. Emot tuovat poikaselle ruokaa noin 3 päivän välein. Sukukypsä 8–10-vuotiaana. Pesii vain joka toinen vuosi.

## Ravinto

Syö enemmän kalaa kuin albatrossit yleensä. Laji on hyvä sukeltaja ja se sukeltaa usein 5 metrin syvyyteen. Syö myös mustekaloja, äyriäisiä, haaskoja ja joskus pienempiä merilintuja.

## Lähteet

* savethealbatross 
* avesphoto (kuvia)

### Viitteet
Aunuksen Teatteri

**Aunuksen Teatteri** oli yksi kuudesta jatkosodan aikaisesta niin sanotusta sotateatterista. Se perustettiin Puolustusvoimien Ohjelmatoimiston ja Kalle Viherpuun aloitteesta Suomen valtaamaan Itä-Karjalaan marraskuussa 1941. Nurmoilasta, entisestä venäläisten kasarmikylästä, löytyivät sopivat toimitilat. Tarpeistosta suuri osa oli lahjoituksia. Rintamateatterin ensimmäinen esitys oli *[[Peräkylän profeetta]]* 30. marraskuuta 1941. Teatteria johti ensin Viherpuu ja myöhemmin Rafael Stenius. Aunuksen Teatterilla oli kymmeniä esiintymispisteitä, suuri osa näytännöistä annettiin kiertueilla.

Teatterin taiteilijakuntaan kuuluivat muun muassa Kaarlo Halttunen ja Eeva-Kaarina Volanen. Johtaja Kalle Viherpuu tulkitsi Jeppeä Ludvig Holbergin näytelmässä Jeppe Niilonpoika, joka esitettiin kaikkiaan 22 kertaa. Ohjelmisto oli sangen komediapainotteinen. Siihen kuuluivat esimerkiksi *[[Serenaadi sotatorvella]]*, *[[Nummisuutarit]]* ja *[[Syntipukki (näytelmä)|Syntipukki]]* useiden muiden kepeiden näytelmien ohella. Aunuksen Teatterin toiminta loppui kesäkuussa 1944. Loppuvaiheessa Riitta Järvinen, eräs teatterin näyttelijöistä, sai surmansa hypättyään liikkuvasta autosta suojaan ilmapommitukselta. 30-vuotias taiteilijatar putosi auton alle ja menehtyi parin päivän kuluttua.

## Lähteet

*Eteläpää, Heikki: "Jees Teatteria!" &ndash; sanoi vääpeli Ryhmy, 2002 Heikki Eteläpää ja Edita Publishing Oy,
Vallée du Bandaman alue

**Vallée du Bandama** () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 1&nbsp;080&nbsp;509 asukasta ja sen pinta-ala oli 28&nbsp;518 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Bouaké. 

Hallintouudistuksessa Vallée du Bandaman alueesta muodostettiin Vallée du Bandaman piirikunta ilman aluemuutoksia.

## Lähteet
Bas-Sassandran alue

**Bas-Sassandra** () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 1&nbsp;395&nbsp;251 asukasta ja sen pinta-ala oli 26&nbsp;440 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli San-Pédro. 

Hallintouudistuksessa Bas-Sassandran alueesta ja osasta Sud-Bandaman aluetta muodostettiin Bas-Sassandran piirikunta.

## Lähteet
Eksplementtikulmat

**Eksplementtikulmilla** tarkoitetaan tasogeometriassa kahta kulmaa, joiden summa on 360°. Jos explementtikulmien kärjet asetetaan vierekkäin niin, että kärjet yhtyvät ja että toisen kulman vasen kylki yhtyy toisen kulman oikeaan kylkeen ja toisen kyljet toisiinsa, muodostavat ne yhdessä täyden kulman. 

## Kulmien ominaisuuksia
Jos α ja β ovat toistensa eksplementtikulmat, ovat seuraavat yhtälöt voimassa:
*\alpha + \beta = 360^\circ (asteina)
*\alpha + \beta = 2\pi (radiaaneina)
Trigonometristen funktioiden arvot ovat vastaavasti seuraavat:
*\sin \alpha = -\sin \beta 
*\cos \alpha = \cos \beta 
*\tan \alpha = -\tan \beta 
*\cot \alpha = -\cot \beta 
*\sec \alpha = \sec \beta 
*\csc \alpha = -\csc \beta 

## Termin historiaa
Suomenkielinen termi *eksplementtikulma* mainitaan jo vuoden 1910 *[[Tietosanakirja (1909)|Tietosanakirjassa]]* ja englanninkielinen termi *explement* William Galbraithin teoksessa *Mathematical and astronomical tables* vuodelta 1827.

## Katso myös
* Komplementtikulmat
* Suplementtikulmat

## Lähteet
*

*

### Viitteet