open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Autobahn A2 (Sveitsi)

**Autobahn A2** on moottoritie Sveitsissä. 

## Reitti
A2 on koko Sveitsin poikki, pohjoisesta etelään kulkeva moottoritie, joka alkaa Baselista Saksan rajalta ja läheltä Ranskan rajaa päättyen Chiassoon, Italian rajalle. Baselissa A2 liittyy Saksan moottoritiehen A5. Liityntä Ranskan moottoritiehen A35 on moottoritietä A3 pitkin. A2 kulkee suurelta osin kansallisen valtatien **N2** reittiä (). 

Autobahn A2 kulkee samaa reittiä muiden moottoriteiden kanssa:
* A3 ja A2 välillä Basel – Augst
* A1 ja A2 välillä Härkingen – Wiggertal.

A2 kulkee kahdeksan kantonin alueella. Tie on koko matkaltaan, lukuun ottamatta Gotthardin maantietunnelia, vähintään 2-kaistainen. Moottoritien pituus on noin 290 kilometriä.

## Liikennemäärät
A2:n liikennemäärät ovat suurimpia Baselin ympäristössä. Kaupungin itäpuolella Muttenzissa keskimääräinen vuorokautinen moottoriajoneuvomäärä oli vuonna 2011 noin 128&nbsp;000 ajoneuvoa. Vilkkaita osuuksia on myös Oltenin ja Luzernin seudulla, jossa liikennemäärät ovat 80&nbsp;000–90&nbsp;000 ajoneuvoa vuorokaudessa. Rajan ylittää sekä pohjoisessa että etelässä noin 55&nbsp;000 ajoneuvoa vuorokaudessa. 

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*


Tiedosto: StJakobParkB.JPG| A2 alkaa Baselista.
Tiedosto: E25 E35 E60 SUISSE.JPG | A2 ja A3 erkaantuvat Augstissa.
Tiedosto: Lehnenviadukt.jpg | A2 kulkee Vierwaldstätterseen etelärantaa Nidwaldenissa.
Tiedosto: Gotthard-Strassentunnel Nord-Süd-8889.jpg | 17-kilometrinen Gotthardin maantietunneli on 2-kaistainen.
Tiedosto: Gola_della_Biaschina.jpg | Biaschinan silta Ticinojoen laaksossa Biascan pohjoispuolella.
Tiedosto: Valico CH-IT Brogeda.jpg | A2 päättyy Italian rajalla Chiassossa.
Kultamarkka (Saksa)

**Kultamarkka** (saksaksi epävirallisesti *Goldmark*, virallisesti *die Mark*) oli saksalainen rahayksikkö vuosina 1873–1914. Seteleiden ja peruskolikoiden lisäksi painettiin kulta- ja hopeakolikoita. Rahan korvasi myöhemmin paperimarkka 4. elokuuta 1914.

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Saksan haluttiin maksavan sotakorvaukset kultamarkoilla eikä paperimarkoilla. Saksan piti sopimuksen mukaan maksaa yhteensä 132 miljardia kultamarkkaa. Vuosina 1920–1931 Saksa maksoi sotakorvauksia 20 miljardia kultamarkkaa. Sotakorvauksia maksettiin myös paperimarkoilla vuoteen 1933 saakka. Viimeiset ensimmäisen maailmansodan sotakorvaukset saatiin maksettua 3. lokakuuta 2010.

## Aiheesta muualla
Kultamarkka

**Kultamarkka** on seuraavien historiallisten rahayksiköiden nimitys:

* kultamarkka, saksalainen rahayksikkö 1873–1914
* kultamarkka, suomalainen rahayksikkö 1878–1915.
D-8

**D-8** eli **Developing-8** on kahdeksan maan kehitysyhteistyöjärjestö. Sen jäseniä ovat Bangladesh, Egypti, Indonesia, Iran, Malesia, Nigeria, Pakistan ja  Turkki. Järjestö perustettiin vuonna 1997.  Sen tavoitteena on parantaa jäsentensä asemaa maailmankaupassa, nostaa elintasoa, lisätä osallistumista ja luoda uusia taloudellisia mahdollisuuksia jäsenilleen.

## Lähteet
Jagjit Singh Aurora

**Jagjit Singh Aurora** (13. helmikuuta 1917 – 3. toukokuuta 2005) oli intialainen kenraali, joka johti ylipäällikkönä joukkonsa voittoon vuoden 1971 Kolmannessa Intian–Pakistanin sodassa, joka johti Bangladeshin itsenäistymiseen. Aurora oli osallistunut kahteen aikaisempaan sotaan Pakistania vastaan vuosina 1947−1949 ja 1965. Sotilasuransa päättymisen jälkeen Aurora keskittyi sikhien asian edistämiseen.

## Lähteet
Gonzalo Guerrero

**Gonzalo Guerrero** (k. 13. elokuuta 1536) oli espanjalainen sotilas, joka vietti valtaosan elämästään mayojen parissa.

Gonzalo Guerreron varhaisista vaiheista ei tiedetä varmuudella juuri mitään. Arvellaan, että hän olisi matkustanut Uuteen maailmaan vuonna 1509 Kristoffer Kolumbuksen pojan Diegon aluksella. Määränpää oli Espanjan Karibian pääkaupunki Santo Domingo Hispaniolan saarella (nyk. Dominikaaninen tasavalta). Sieltä matka jatkui seuraavana vuonna nykyisen Panaman alueella sijaitsevaan Santa María de la Antigua del Darién siirtokuntaan. Siirtokunta oli Espanjan ensimmäinen Amerikan mantereella. Vuonna 1511 oli vuorossa paluu Haitille (Hispaniola). Matka kuitenkin katkesi Jamaikan eteläpuolella, kun alus haaksirikkoutui myrskyssä. Kaksikymmentä henkeä onnistui pelastautumaan pelastusveneeseen, mukana Gonzalon lisäksi muun muassa laivan kapteeni Valdivia. Parin viikon kuluttua pelastusvene rantautui Jukatanin niemimaan pohjoiskärkeen (nyk. Cabo Catoche Meksikossa). Hengissä oli enää puolet haaksirikosta selvinneistä.

Gonzalon koettelemukset eivät kuitenkaan päättyneet siihen. Heidän rantauduttuaan heidät piiritti joukko paikallisia alkuasukkaita. Selviytyneet vangittiin ja vietiin läheiseen Ekabin asutuskeskukseen. Espanjalaisen historioitsijan Francisco Salazarin mukaan viisi miehistä uhrattiin saman tien jumalille. Gonzalon ja andalusialainen munkki Jerónimo de Aguilar laitettiin häkkiin odottamaan seuraavaa uhraustilaisuutta. Miehet onnistuivat kuitenkin pakenemaan seuraavan yön turvin. Muutaman päivän kuluttua karkurit jäivät mayapäällikkö Aquincuzin vangeiksi ja heistä tehtiin hänen orjiaan Xamanzanan kaupunkiin.

Molemmat oppivat pian uuden kielen. He saivat sotilaskoulutuksen sekä näkyvät muistutukset soturiyhteisön jäsenyydestä; kasvolävistykset ja -tatuoinnin. Toisin kuin Jerónimo Gonzalon sopeutui kuitenkin nopeasti uuteen tilanteeseensa. Hänen sotilaalliset taitonsa herättivät mayojen keskuudessa kunnioitusta. Aquincuzin kuoltua hänen poikansa Taxmar lahjoitti Gonzalon mayapäällikkö Nachancanille Chetumalin kaupunkiin.

Kullanhimostaan ja raakuudestaan tunnettu konkistadori Hernán Cortés saapui Jukatanin niemimaalle helmikuussa 1519. Paikallisilta hän sai kuulla intiaanien parissa asuvista espanjalaisista. Jerónimo iloitsi suuresti vapauduttuaan, mutta Gonzalo ilmoitti Jerónimon välityksellä olevansa tyytyväinen nykyiseen tilaansa: Lapsillaan Gonzalo viittasi mayavaimonsa kanssa saamiinsa lapsiin, joita pidetään Meksikon ensimmäisinä mestitseinä. Nyky-Meksikossa Gonzalo tunnetaankin myös nimellä *el padre del mestizaje*, mestitsien isä.

Cortésin entinen upseeri Pedro de Alvarado hyökkäsi elokuussa 1536 tolupanintiaaneja vastaan tarkoituksenaan murskata heidät. Gonzalo ymmärsi, mihin alueen hallinnan menettäminen espanjalaisille pian johtaisi. Hän halusi puolustaa uutta kansaansa ja oli mayasoturijoukon mukana auttamassa puolustautuvia tolupaneja. Gonzalo sai surmansa entisten maanmiestensä musketin laukauksesta.

## Lähteet
Uwa Elderson Echiéjilé

**Uwa Elderson Echiéjilé** (s. 20. tammikuuta 1988 Benin City), pelaajanimeltään **Elderson,** on nigerialainen uransa päättänyt jalkapalloilija, joka edusti viimeiseksi Helsingin Jalkapalloklubia. Echiéjilén pelipaikka oli vasen laitapuolustaja. 

Urallansa hän edusti aikuisten tasolla myös kasvattajaseuraansa Bendel Insurancea vuosina 2004–2007, ranskalaista Stade Rennaisia vuosina 2007–2010, portugalilaista SC Bragaa vuosina 2010–2014 sekä Ligue 1 -seura AS Monacoa vuosina 2014–2018. Monacosta Echiéjilé pelasi lainasopimuksilla Standard Liègessä, Sporting Gijónissa, Sivassporissa sekä Cercle Bruggessa.

Nigerian jalkapallomaajoukkueessa Echiéjilé pelasi vuodesta 2009 lähtien 59 ottelua, joissa hän teki kolme maalia Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon vuosien 2010 ja 2018 maailmanmestaruuskilpailuissa sekä vuoden 2013 Confederations Cupissa. Vuonna 2013 hän voitti myös Afrikan mestaruuden Nigerian joukkueessa.

## Lähteet
* Echiéjilé Transfermarkt-sivustolla
Zamindari

**Zamindari** on intialainen nimitys aatelille tai suurmaanomistajille. Kantasana tulee persiasta, ja sitä on käytetty laajasti mogulien ja muslimidynastioiden valtakausilla.

Tarkka merkitys on vaihdellut alueelta toiselle.  Bengalissa zamindarin asema oli perinnöllinen, ja zamindarit  hoitivat verotuksen ja saivat pitää kymmenen prosenttia hallitsemansa alueen verotuotoista.  Brittihallinto teki heistä myös maanomistajia, ja näin syntyi aatelisluokka jonka asema säilyi Intian itsenäistymiseen asti.  Uttar Pradeshissa zamindarit olivat suurmaanomistajia, muualla Pohjois-Intiassa kylän zamindarit hallitsivat ja viljelivät kylän viljelysmaita yhdessä. Maratin valtakunnassa  zamindari oli periytyvä veronkerääjän virka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Zamindar  *Banglapedia*
Jalkapallon Suomensarjan kausi 1966

**Jalkapallon Suomensarjan kausi 1966** oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin kolmena lohkona kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat nousivat Mestaruussarjaan kaudeksi 1967. 

## Itälohko

 
   
  
  
   
   
   
   
  
 
   
  

### Yleisömäärät

## Länsilohko

   
   
   
  
  
   
   
   
   
   
   
   

### Yleisömäärät

## Pohjoislohko

  
   
   
   
   
   
    
    
    
   
   
   

### Yleisömäärät

## Aiheesta muualla
Suomen jalkapallon sarjataulukoita 

## Lähteet
* Palloliiton toimintakertomus 1966, sivut 108-112 (Pdf 3-5/41) 

### Viitteet
Tartronihappo

**Tartronihappo** eli **hydroksimalonihappo** (C3H4O5) on dikarboksyylihappo, joka sisältää myös hydroksyyliryhmän. Yhdistettä käytetään pääasiassa laboratoriokemikaalina.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Tartronihappo on huoneenlämpötilassa kellertävää kiinteää ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja polaarisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin. Kuumennettaessa tartronihappoa yli sen sulamispisteen yhdiste hajoaa polyglykoliksi ja hiilidioksidiksi. Tartronihapon liuokset ovat heikosti happamia ja se muodostaa metallien kanssa suoloja ja kelaatteja.

Tartronihappoa voidaan syntetisoida katalyyttisesti hapettamalla glyserolia. Välituotteina muodostuu dihydroksiasetonia ja glyseriinihappoa. Yhdiste voidaan hapettaa edelleen mesoksaalihapoksi. Muita tartronihapon valmistusmenetelmiä ovat malonihapon otsonolyysi tai käyttämällä lähtöaineena viinihappoa tai dietyylibentsyloksimalonaattia. Tartronihapon pääasiallinen käyttökohde on käyttö laboratoriokemikaalina. Sitä voidaan käyttää myös lääkeaineiden synteeseissä ja korroosionestoaineissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Human Metabolome Database: Hydroxypropanedioic acid 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Tartronic acid 
*ChemBlink: Tartronic Acid
Katulehdet

**Katulehdet** ovat asunnottomien tai köyhien ihmisten kaduilla myymiä sanomalehtiä. Ne syntyivät 1980- ja 1990-luvulla reaktiona siihen, että asunnottomien ihmisten määrä länsimaissa oli kasvanut samalla, kun valtavirtamedia vahvisti negatiivista käsitystä asunnottomista.

Vuonna 1994 perustettu katulehtien kattojärjestö INSP (International Network of Street Papers) toimii noin 40 maassa. Sen jäsenlehdillä arvioidaan olevan yhteensä noin kuusi miljoonaa lukijaa. INSP:n merkittävin alueellinen tukijärjestö on NASNA (North American Street Newspaper Association), joka toimii vain Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Kahden kattojärjestön noin 150 jäsenlehden rinnalla julkaistaan myös yksittäisiä katulehtiä. Niiden kaikkien yhteinen nimittäjä on osallistua kriittiseen yhteiskunnalliseen keskusteluun. INSP:n jäsenlehdet ovat riippumattomia ulkoisesta ohjauksesta ja sijoittavat mahdolliset tuottonsa sosiaaliseen toimintaan tai kehitysprojekteihin. Myyjät saavat vähintään puolet lehden myyntihinnasta.

Suomessa on toukokuusta 2011 lähtien julkaistu Iso Numero -lehteä, jonka kymmenen euron hintaisesta irtonumerosta myyjät saavat viisi euroa. Lehden takana on Isot Tekijät ry. Vuonna 2017 Ison Numeron myyjät ansaitsivat noin 110 000 euroa.

Pohjoismaissa katulehtiliike sai alkunsa tukholmalaisesta Situation Sthlmista vuonna 1995. Seuraavana vuonna perustettu tanskalainen Hus Förbi on nykyään Pohjoismaiden suurin katulehti noin 85 000 kappaleen painoksellaan. Norjassa ensimmäiseksi ehti  = Norge / = Oslo vasta vuonna 2005, mutta nyt vastaavia julkaisuja on noin kymmenen. Katulehtien välille on jo syntynyt kilpailua ja ristiriitoja myyntipaikoista sekä Skandinaviassa että muualla Euroopassa, missä niitä julkaistaan yli kahdessakymmenessä maassa.

## Lähteet
* INSP http://www.street-papers.org 
* NASNA http://www.nasna.org
* Kultti http://www.kultti.net
* Iso Numero/talvi 2013

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Liettuan NUTS-aluejako

**Liettuan NUTS-aluejako** on kolmetasoinen kansainvälisiin tilastointitarkoituksiin kehitetty aluejako. NUTS 1 ja 2 tasoilla Liettua ei jakaudu pienempiin yksikköihin ja NUTS 3-tasolla Liettua jakautuu kymmeneen yksikköön.

## NUTS koodit
:LT0 Liettua
::LT00 Liettua
:::LT001 Alytusin lääni
:::LT002 Kaunasin lääni
:::LT003 Klaipėdan lääni
:::LT004 Marijampolėn lääni
:::LT005 Panevėžysin lääni
:::LT006 Šiauliain lääni
:::LT007 Tauragėn lääni
:::LT008 Telšiain lääni
:::LT009 Utenan lääni
:::LT00A Vilnan lääni

## Paikalliset hallinnolliset yksiköt

NUTS-tasojen rinnalla Liettuassa on myös kaksi hallinnollisen yksikön (LAU) tasoa:

## Katso myös
* Yhteinen tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistö
Tomorrow Never Knows (The Beatlesin albumi)

**Tomorrow Never Knows** on brittiläisen rockyhtye The Beatlesin vuonna 2012 julkaistu kokoelma-albumi, joka julkaistiin 24. heinäkuuta 2012 iTunes-palvelussa.

*Tomorrow Never Knowsin* idea oli koota yhteen The Beatlesin eniten rock-musiikkiin vaikuttaneet kappaleet ja koota albumille useita eri tyylisiä Beatles-kappaleita. Albumin nimi otettiin The Beatlesin *[[Revolver (The Beatlesin albumi)|Revolver]]*-albumilla olleen, John Lennonin säveltämän ”Tomorrow Never Knows” -kappaleen mukaan.

## Kappaleet
Kappaleen nimen perässä sen tekijät, sekä sen kesto.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### The Beatles albumilla
* John Lennon: päävokaalit (1., 3., 9., 11., 12., 13.), taustalaulu, sähkökitara, soolokitara, rytmikitara 
* Paul McCartney: päävokaalit (2., 4., 6., 7., 8., 14.), taustalaulu, bassokitara, sähkökitara, soolokitara, rummut (8.)
* George Harrison: päävokaalit (5., 10.), taustalaulu, sähkökitara, soolokitara, rytmikitara, bassokitara (2.)
* Ringo Starr: taustalaulu, rummut, bongorummut

## Lähteet
Luxemburgin NUTS-aluejako

**Luxemburgin NUTS-aluejako** on kolmetasoinen kansainvälisiin tilastointitarkoituksiin kehitetty aluejako. Kaikilla kolmella NUTS-tasolla Luxemburg jakautuu vain yhteen yksikköön.

## NUTS Koodit
:LU0 Luxemburg
::LU00 Luxemburg
:::LU000 Luxemburg

## Paikalliset hallinnolliset yksiköt

NUTS-tasojen rinnalla Luxemburgissa on myös kaksi hallinnollisen yksikön (LAU) tasoa:

## Katso myös
* Yhteinen tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistö
Tim Matavž

**Tim Matavž** (s. 13. tammikuuta 1989) on slovenialainen jalkapalloilija, joka edustaa saksalaista FC Augsburgia. Matavž on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. PSV Eindhovenin lisäksi hän on edustanut FC Groningenia, FC Emmenia, ND Goricaa sekä kasvattajaseuraansa ND Biljeä. Slovenian jalkapallomaajoukkueessa oikeajalkainen Matavž on pelannut 27 ottelua ja tehnyt niissä 10 maalia. Hän kuului myös Slovenian miehistöön vuoden 2010 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän on 188 senttimetriä pitkä. Matavž siirtyi kesällä 2014 Augsburgiin seuran siirtoennätyksellä.

## Lähteet
* http://www.national-football-teams.com/player/38168/Tim_Matavz.html
Maltan NUTS-aluejako

**Maltan NUTS-aluejako** on kolmetasoinen kansainvälisiin tilastointitarkoituksiin kehitetty aluejako. NUTS 1 ja 2 tasoilla Malta ei jakaudu pienempiin yksikköihin ja NUTS 3-tasolla Malta jakautuu kahteen yksikköön.

## NUTS koodit
:MT0 Malta
::MT00 Malta
:::MT001 Maltan saari
:::MT002 Gozo ja Comino

## Paikalliset hallinnolliset yksiköt

NUTS-tasojen rinnalla Maltalla on myös kaksi hallinnollisen yksikön (LAU) tasoa:

## Katso myös
* Yhteinen tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistö
Slovakian NUTS-aluejako

**Slovakian NUTS-aluejako** on kolmetasoinen kansainvälisiin tilastointitarkoituksiin kehitetty aluejako. NUTS 1 tasolla Slovakia on yksi yksikkö. NUTS 2 tasolla Slovakia jakautuu neljään yksikköön ja NUTS 3 tasolla 8 yksikköön.

## NUTS-koodit
:SK0	Slovakia
::SK01	Bratislava Region
:::SK010	Bratislavan alue
::SK02	Länsi-Slovakia (Západné Slovensko)
:::SK021	Trnavan alue
:::SK022	Trenčínin alue
:::SK023	Nitran alue
::SK03	Keski-Slovakia (Stredné Slovensko)
:::SK031	Žilinan alue
:::SK032	Banská Bystrican alue
::SK04	Itä-Slovakia (Východné Slovensko)
:::SK041	Prešovin alue
:::SK042	Košicen alue

## Paikalliset hallinnolliset yksiköt

NUTS-tasojen rinnalla Slovakiassa on myös kaksi hallinnollisen yksikön (LAU) tasoa:

## Katso myös
* Yhteinen tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistö
Mike Pedicin

**Mike Pedicin** (oik. **Michael L. Pedicine**; 24. lokakuuta 1917 – 26. kesäkuuta 2016 Ardmore, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen saksofonisti. Hän soitti vuosikymmenen ajan swingmusiikkia, mutta siirtyi R&B-vaikutteiseen tyyliin. Pedicin oli parturin poika ja yksi neljästä lapsesta. Hän oli jo 10-vuotiaana aloittanut alttosaksofonin soiton ja teini-ikäisenä hän jo johti omaa yhtyettään. Vuonna 1940 hänellä oli yhtye nimeltään Four Sharps, johon kuuluivat myös Maurice Belmont, Louis de Francesco ja Dave Appell. Vuonna 1955 Pedicin sai levytyssopimuksen RCA Victorin kanssa. Hänen kappaleitaan olivat muiden muassa ”D-E-V-I-L”, ”Rock-A-Bye” ja ”Shake a Hand” (1958). Pedicin jatkoi musiikin tekemistä vielä 1980-luvulla ja sen jälkeenkin.

## Lähteet
Sonny Simmons

**Sonny Simmons** (4. elokuuta 1933 Sicily Island, Louisiana – 6. huhtikuuta 2021) oli yhdysvaltalainen jazz-alttosaksofonisti. Hän oli 1960-luvulla yksi lupaavimmista avantgarde-soittajista. Hän varttui Oaklandissa, aloitti englannintorven soiton ja siirtyi sitten 16-vuotiaana alttosaksofoniin. Hän teki yhteistyötä Lowell Fulsomin sekä Amos Milburnin kanssa, soitti jonkin aikaa bebopia ja löysi sitten oman äänensä free jazzissa. Vuonna 1961 hän soitti Charles Mingusin kanssa, ja vuonna 1962 hän perusti oman yhtyeensä huilisti Prince Lashan kanssa. Heidän levytettyään "The Cryn" Simmons muutti New Yorkiin, jossa asui vuoteen 1965; hän levytti Elvin Jonesin sekä Eric Dolphyn kanssa.

Simmons meni naimisiin trumpetisti Barbara Donaldin kanssa. Avioliitto hajosi sittemmin, ja 1970-luvun puoleenvälin mennessä Simmons oli pitkälti lopettanut uransa musiikissa. Vuonna 1994 hän teki paluun ja levytti *Ancient Ritual* -trioalbumin. Hän jatkoi levytysuraansa tämän jälkeen.

## Lähteet
Joseph Gallieni

**Joseph Simon Gallieni** (24. huhtikuuta 1849 Saint-Béat – 27. toukokuuta 1916 Versailles) oli ranskalainen kenraali, joka palveli Ranskan siirtomaiden hallinnossa ja komentajana ensimmäisessä maailmansodan alkuvaiheessa.

## Elämäkerta
Gallieni kävi Saint-Cyrin sotilasakatemian ja osallistui vuosien 1870–1871 Saksan–Ranskan sotaan. Hänet lähetettiin 1870-luvun puolivälissä Afrikkaan. Vuonna 1878 kapteenina Senegaliin kommennettu Gallieni oli merkittävällä tavalla mukana sotilasretkikunnissa, jotka laajensivat 1880-luvun alussa Ranskan siirtomaavaltaa Nigerjoen yläjuoksulle. Sen jälkeen hän palveli Martiniquella, kunnes sai nimityksen Ranskan Sudanin kuvernööriksi. Hän kukisti sudanilaisten kapinoinnin. Vuosina 1892–1896 Gallieni toimi Ranskan Indokiinassa Kiinan rajalla sijainneen Lang Sonin alueen komentajana ja rauhoitti alueella esiintyneet levottomuudet. Vuosina 1896–1905 hän oli Ranskan hiljattain valtaaman Madagaskarin kenraalikuvernööri. Siellä hän syrjäytti kuningatar Ranavalona III:n ja kukisti seuranneen monarkistisen kapinan. Gallieni ylennettiin 1900 divisioonankenraaliksi.

Vuosina 1905–1906 Gallieni oli Ranskan Länsi-Afrikan, Itä-Afrikan, Antillien ja Oseanian joukkojen tarkastajana, vuosina 1906–1908 armeijakunnan komentajana kotimaassa sekä Lyonin sotilaskuvernöörinä ja vuodesta 1908 kaikkien siirtomaajoukkojen tarkastajana sekä ylimmän sotaneuvoston jäsenenä. Vuonna 1911 häntä kaavailtiin Ranskan asevoimien uudeksi komentajaksi, mutta korkean ikänsä ja huonon terveytensä vuoksi hän luopui mahdollisuudesta kenraali Joseph Joffren hyväksi.

Gallieni jätti aktiivipalveluksen huhtikuussa 1914, mutta hänet kutsuttiin takaisin saman vuoden elokuussa maailmansodan sytyttyä. Hänestä tehtiin aluksi ylipäällikön sijainen ja sotaministerin tekninen avustaja. 26. elokuuta hänet nimitettiin Pariisin sotilaskuvernööriksi tehtävänään puolustaa pääkaupunkia lähestyviltä saksalaisilta. 1. syyskuuta myös Pariisia kohti perääntynyt kenraali Michel Joseph Maunouryn kuudes armeija alistettiin Gallienille, joka komensi sen iskemään kaakkoon päin kääntyneen Saksan 1. armeijan sivustaan. Taistelun aikana hän lähetti Maunourylle vahvistuksia pariisilaisilla takseilla. Maunouryn hyökkäys auttoi ranskalaiset voittoon 6. syyskuuta käynnistyneessä Marnen taistelussa, mikä luultavasti pelasti Pariisin. Jälkeenpäin on kiistelty siitä, oliko menestyksekäs idea saksalaisten sivustaan iskemisestä alkuaan Gallienin vai ylipäällikkö Joffren, joka sai siitä enimmän kunnian.

Gallieni toimi lokakuusta 1915 maaliskuuhun 1916 Ranskan sotaministerinä, mutta joutui jättämään tehtävän huonon terveytensä vuoksi ja kuoli pari kuukautta sen jälkeen. Ministerikautenaan hänellä oli yhteistyövaikeuksia Joffren kanssa. Gallieni ylennettiin postuumisti Ranskan marsalkaksi vuonna 1921.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Unkarin NUTS-aluejako

**Unkarin NUTS-aluejako** on kolmetasoinen kansainvälisiin tilastointitarkoituksiin kehitetty aluejako. NUTS 1 -tasolla on kolme yksikköä, NUTS 2 -tasolla seitsemän ja NUTS 3 -tasolla kaksikymmentä.

## NUTS koodit

## Paikalliset hallinnolliset yksiköt

NUTS-tasojen rinnalla Unkarissa on myös kaksi hallinnollisen yksikön (LAU) tasoa:

## Katso myös
* Yhteinen tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistö
The Bad Plus

**The Bad Plus** on Minnesotassa perustettu yhdysvaltalainen jazztrio. Sen jäsenet ovat basisti Reid Anderson, rumpali David King ja pianisti Orrin Evans. Trio aloitti kokoonpanolla yhteistyöllä vuonna 1990 ja sai vaikutteita monilta eri tahoilta. Pianistina vaikutti Ethan Iverson jonka tilalle Orrin Evans tuli vuonna 2018. Yhtyeen jäsenillä oli myös muita projekteja, jotka he siirsivät sivuun syksyllä 2001. Fresh Sound -levymerkillä ilmestyi tuolloin yhtyeen mukaan nimetty albumi, joka oli arvostelumenestys.

## Albumit
* *The Bad Plus* (2001)
* *These Are the Vistas* (2003)
* *Give* (2004)
* *Suspicious Activity?* (2005)
* *Blunt Object: Live in Tokyo* (2006)
* *Prog* (2007)
* *For All I Care* (2008)
* *Never Stop* (2010)
* *Made Possible* (2012)
* *The Rite Of Spring* (2014)
* *Inevitable Western* (2014)
* *The Bad Plus Joshua Redman* (2015)
* *It's Hard* (2016)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Duane Jones

**Duane L. Jones** (2. helmikuuta 1937 – 22. heinäkuuta 1988) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa vuonna 1968 Benin roolissa kauhuelokuvassa *[[Night of the Living Dead (vuoden 1968 elokuva)|Night of the Living Dead]]*.

Jones näytteli lisäksi seitsemässä muussa elokuvassa sekä teatterissa. Jonesin elokuvaroolit olivat pääasiassa kauhuelokuvissa.

Jones oli 51-vuotias, kun hän kuoli sydänhalvaukseen 22. heinäkuuta 1988 ollessaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Jope Ruonansuu ja Porsaanperän pikkujoulut

**Jope Ruonansuu ja Porsaanperän pikkujoulut** on Jope Ruonansuun 23. studioalbumi, joka julkaistiin 29. marraskuuta 2013. Albumi sisältää tuttuja joululauluja ja imitaatioita, ja kokonaisuuteen kuulijan johdattelee joulupukki, jota esittää Seppo Ruonansuu. Albumin on tuottanut Kuja Salmi.

Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 31.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Muusikot
* Jope Ruonansuu – laulu, imitaatiot
* Seppo Ruonansuu – joulupukki, taustalaulu
* Kuja Salmi – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu
* Hannu Kilkki – basso
* Jari "Heinä" Nieminen – kitara
* Robert Löflund – saksofoni
* Erno Tiittanen – trumpetti
* Viljami Viippola – piano, kosketinsoittimet
* Markku Rönkkö – haitari
* Lenni-Kalle Taipale – piano
* Anna-Maria Karhulahti – taustalaulu

## Arvostelut
* Keskisuomalainen: *suopea*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Thomas Bloch

**Thomas Bloch** (s. 1962 Colmar) on ranskalainen muusikko. Hän asuu Pariisissa. Hän on erikoistunut taidemusiikin esittämiseen harvinaisilla soittimilla, joihin kuuluvat ondes Martenot, lasiharmonikka ja cristal Baschet. Bloch on esittänyt myös muun muassa rockia, elokuvamusiikkia ja maailmanmusiikkia. Hän on säveltänyt ja tuottanut musiikkia myös itse. Bloch opiskeli Pariisin konservatoriossa Jeanne Loriod'n johdolla ja sai ondes Martenot'n soittajana ensipalkinnon. Hänellä on Strasbourgin yliopistosta maisterin arvo musikologiassa. Hän on esiintynyt kymmenissä maissa, ja häntä kuullaan yli 150 levytyksellä. Hän on lisäksi ollut mukana yli kahdessasadassa televisio- ja radio-ohjelmassa.

Blochin yhteistyökumppaneita ovat olleet Radiohead, John Cage, Gorillaz, Damon Albarn, Tom Waits, Marianne Faithfull, Bob Wilson, Emilie Simon, Luc Jacquet, Milos Forman ja Daft Punk. Bloch on opettanut ondes Martenot'n soittoa Strasbourgissa vuodesta 1992. Hän on Evian-musiikkifestivaalin musiikillinen johtaja. Bloch esittää sekä perinteistä että nykyaikaista taidemusiikkia ja soittaa vuosittain lukuisia kantaesityksiä avantgarde-musiikista populaarimusiikkiin.

## Lähteet
Vielä täällä

**Vielä täällä** on suomalaisartisti Jesse Kaikurannan kappale hänen toiselta studioalbumiltaan *[[Vaikka minä muutuin]]*. Sen julkaisi Universal Music albumin ensimmäisenä singlenä 27. syyskuuta 2013. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 22. lokakuuta 2013. Kappale on ollut parhaimmillaan latauslistan 25. sijalla sekä radioiden neljänneksi soitetuin kappale.

## Kappaleet
#

## Listasijoitukset

## Lähteet
Augustin Dubail

**Augustin Yvon Edmund Dubail** (15. huhtikuuta 1851 Belfort – 7. tammikuuta 1934 Pariisi) oli ranskalainen kenraali, joka toimi komentajana ensimmäisessä maailmansodassa.

Dubail aloitti opinnot Saint-Cyrin sotilasakatemiassa vuonna 1868, valmistui upseeriksi vuonna 1870 ja osallistui samana vuonna Saksan–Ranskan sotaan sekä seuraavana vuonna Pariisin kommuunin kukistamiseen. Hän toimi opettajana Saint-Cyrissä ja sen jälkeen esikuntaupseerina. Vuonna 1901 Dubail ylennettiin everstiksi ja nimitettiin ensimmäisen zuaavirykmentin komentajaksi, vuonna 1904 prikaatikenraaliksi ja Saint-Cyrin sotilaskatemian johtajaksi sekä vuonna 1908 divisioonakenraaliksi ja vuonna 1910 IX armeijakunnan komentajaksi. Hän oli vuonna 1911 jonkin aikaa Ranskan yleisesikunnan päällikkönä ja osallistui sotasuunnitelmien laatimiseen. Vuodesta 1913 hän oli ylimmän sotaneuvoston jäsen.

Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä Dubail nimitettiin Ranskan 1. armeijan komentajaksi. Hänen tehtävänään oli hyökätä suunnitelma XVII:n mukaisesti itään ja vallata Saksalta Elsassin alue. Elokuussa 1914 käynnistynyt ranskalaisten hyökkäys torjuttiin heti alkuunsa, mutta Dubail onnistui puolustautumaan saksalaisten vastahyökkäystä vastaan Meusen luona. Hän siirtyi tammikuussa 1915 itäisen armeijaryhmän komentajaksi vastuualueenaan länsirintama Belfortin ja Verdunin välillä. Dubail oli aluksi tyytyväinen ranskalaisten puolustusasemiin, mutta alkoi sitten epäillä saksalaisten suunnittelevan suurta hyökkäystä Verdunia vastaan ja pyysi lisää raskasta tykistöä alueen puolustukseen. Ylipäällikkö Joseph Joffre epäsi pyynnön, koska ei uskonut saksalaisten hyökkäävän juuri Verduniin. Kun saksalaisten hyökkäys kaikesta huolimatta käynnistyi, Joffre vieritti syyn Dubailin harteille ja siirsi tämän pois tehtävistään maaliskuussa 1916. Sen jälkeen Dubail toimi Pariisin sotilaskuvernöörinä toukokuuhun 1918 saakka.

Vuodesta 1918 Dubail oli Kunnialegioonan suurkansleri. Hänen aloitteestaan perustettiin Kunnialegioonan museo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Awamiliitto

**Awamiliitto**   ( ) on toinen Bangladeshin perinteisestä kahdesta suuresta puolueesta nationalistipuolue BNP:n ohella. Parlamenttivaaleissa 2018 puolue sai 96&nbsp;% äänistä. Puolueen puheenjohtaja Sheikh Hasina oli maan pääministeri vuodesta 2009 vuoteen 2024, jolloin hänet syrjäytettiin kansan johtamassa vallankumouksessa. Awamiliitto kiellettiin toukokuussa 2025, eikä sillä ole lainkaan paikkoja maan parlamentissa Jatiyo Sangshadissa.

Awamiliitto perustettiin vuonna 1949, ja sen tavoitteena oli ajaa Itä-Pakistanin itsenäisyyttä. Vuonna 1970 Sheikh Mujibur Rahmanin johtama puolue sai vaaleissa murskavoiton. Länsi-Pakistan ei tunnustanut lopputulosta, syntyi mellakoita, ja Awamiliitto julisti Itä-Pakistanin, nykyisen Bangladeshin, itsenäiseksi. Rahmanista tuli vuonna 1972 pääministeri ja vuonna 1975 presidentti. Vuoden 2008 parlamenttivaaleissa puolue sai 49&nbsp;prosenttia äänistä ja 230 paikkaa kolmestasadasta.

Bangladeshin parlamenttivaaleissa joulukuussa 2018 pääministeri Sheikh Hasinan johtama hallitseva Awamiliitto sai murskaavan vaalivoiton. Se sai 96&nbsp;% äänistä ja liittolaisineen 288 paikkaa parlamentin 298 paikasta. Oppositiopuolue BNP ei tunnustanut tulosta. BNP:n johtaja Khaleda Zia oli vankilassa tuomittuna korruptiosta ja hänen poikansa Tarique Rahman puolestaan oli maanpaossa saatuaan elinkautisen vankeustuomion osallisuudesta salaliittoon Hasinan surmaamiseksi. Hasina voitti kolmannen peräkkäisen virkakauden pääministerinä. Tuolloin Bangladeshin BKT oli noussut vuosikymmenessä 150&nbsp;% ja köyhyys on vähentynyt, vuosittainen talouskasvu on ollut 6&nbsp;%, mutta korruptio oli maassa suuri ongelma.

## Jäseniä
* Mohammed Shahabuddin, presidentti
* Sheikh Hasina, pitkäaikainen pääministeri
* Dipu Moni
* Mujibur Rahman

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Punakääpä

**Punakääpä** (*Pycnoporus cinnabarinus*) on kääpälaji. Laji toimii lehtipuutavaran lahottajana. Punakääpä ei ole myrkyllinen, mutta ei myöskään hyvä ruokasieni.

## Ulkonäkö
Punakääpä on väriltään oranssinpunainen. Itiöemä on laakea, litteä, puolipyöreä ja sen reunat ovat ohuenterävät.

## Elinympäristö
Punakääpää esiintyy koivumetsissä ja lepikoissa. Sitä tavataan myös ohuissa lahopuissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Punakääpä (''Pycnoporus cinnabarinus'')
* Metsäntutkimuslaitos (Metla): Punakääpä (''Pycnoporus cinnabarinus'') 
* Mushroom Expert: Pycnoporus cinnabarinus
Vain elämää – 44 reteetä rallia

**Vain elämää – 44 reteetä rallia** on viimeinen ilmestynyt kokoelmalevy Irwin Goodmanin kappaleista. Levy ilmestyi 27. lokakuuta 2010. 

## Kappaleet

### CD 1
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### CD 2
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
* Irwin Goodman Vain elämää – 44 reteetä rallia levy
* Vain elämää discogs.com -sivustolla

### Viitteet
Tora! Tora! Tora!

**Tora! Tora! Tora!** on vuonna 1970 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalais-japanilainen sotaelokuva. Se kertoo Japanin hyökkäyksestä Pearl Harboriin vuonna 1941. Juonessa seurataan rinnakkain japanilaisten valmistautumista ja yhdysvaltalaisten varautumista hyökkäykseen. Elokuvan nimi tulee japanilaisten käyttämästä koodiviestistä, jolla ilmaistiin yllätysiskun onnistuneen.

Filmin japanilaiseksi ohjaajaksi oli aluksi kiinnitetty kiiteltyjen mustavalkofilmien tekijä Akira Kurosawa. Hänen yhteistyönsä amerikkalaisten kanssa kuitenkin epäonnistui, ja Kinji Fukasaku korvasi hänet elokuvan tuotantovaiheessa.

## Näyttelijät

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Ilkka Jauhiainen sanoo elokuvan kelpaavan lähinnä historian oppitunniksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Niilin legioonat

**Niilin legioonat** (, , , ”Kleopatran legioonat”) on vuonna 1959 valmistunut italialais-espanjalais-ranskalainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan historia-aiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Vittorio Cottafavi. Sen pääosia esittävät Linda Cristal, Georges Marchal ja Ettore Manni.

## Juoni
Roomalainen kenturio Curridio saapuu Aleksandriaan varoittamaan Kleopatran kanssa liittoutunutta Marcus Antoniusta sodasta Augustuksen kanssa. Majatalossa hän rakastuu salaperäiseen tanssijaan Bereniceen. Antonious torjuu Curridion varoitukset ja Curridio havaitsee, että Berenice on itse asiassa kuninkaallisen elämänsä rajoituksia uhmaava Kleopatra. Pettynyt mies siirtyy Augustuksen leiriin, ja roomalaiset murskaavat taistelussa Egyptin armeijan. Lopussa Curridio palaa Aleksandriaan pelastamaan häneen rakastuneen Teyrè-tytön ja löytää palatsista Kleopatran ja Antoniuksen ruumiit.

## Näyttelijät

## Tuotanto, teemat ja vastaanotto
Madridin CEA-studiolla ja Rooman Cinecittàssa Supercinescope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä kuvattu *Niilin legioonat* on Cottafaville ominaiseen tapaan enemmän kuin pelkkä värikäs peplum-seikkailu. Komeista lavasteistaan ja toimintajaksoistaan huolimatta se on pohjimmiltaan inhimillinen ja sodanvastainen draama, jossa huomio keskittyy päähenkilöiden moraalisiin valintoihin. Elokuva menestyi Italiassa kohtalaisesti tuottaen yhteensä 472 miljoonan liiran pääsylipputulot. Yhdysvalloissa 20th Century Fox osti *Niilin legioonien* oikeudet miljoonalla dollarilla ja hyllytti elokuvan, jotta se ei häiritsisi yhtiön oman ''Kleopatran'' markkinointia. Eräät kriitikot ovat pitäneet Cottafavin elokuvaa jopa Joseph L. Mankiewiczin ja Elizabeth Taylorin filmiä parempana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kubb (peli)

**Kubb** on perinteinen gotlantilainen pääsääntöisesti ulkokentillä pelattava keilapeli. Sitä voidaan pelata niin yksilö- kuin joukkuepelinä. Pelaajien määrä on tyypillisesti 2-20. Peliä voidaan pelata monenlaisilla alustoilla kuten ruoholla, soralla, lumella ja jäällä. Tärkeintä on, että pelialue on sileä ja tasainen. Sääntöjenmukainen pelialueen koko on 5 x 8 metriä.

## Pelivälineet

Kubbia pelataan seuraavilla pelivälineillä:
* 1 kpl kuningas-palikka
* 10 kpl kubb-palikoita
* 6 kpl heittokapuloita
* 4 kpl nurkkakapuloita

## Lähteet
 
## Aiheesta muualla
Antti Särkelä

**Antti Särkelä** (17. maaliskuuta 1804 Himanka – 28. lokakuuta 1873 Turku) oli suomalainen kelloseppä, joka tiettävästi rakensi Suomen ensimmäisen kronometrin.

Särkelän vanhemmat olivat Kustaa Särkelä ja Liisa Heikintytär. Särkelä ryhtyi jo nuorena korjaamaan kyläläisten taskukelloja. Kellosepän taitojaan hän kehitti edelleen Kokkolassa, jonne hän muutti 1829. Siellä hän onnistui rakentamaan Suomen tiettävästi ensimmäisen kronometrin. Kun Särkelän maine levisi, hän pääsi Pietariin, jossa sai 500 ruplan palkinnon eräästä kronometristaan. Toimittuaan muutaman vuoden Vaasassa kronometritehtailijana hän muutti Himangalle ja sieltä 1860 Turkuun poikansa Tuomaksen kanssa, joka oli ollut kolme vuotta kellosepän taitoja Pietarissa oppimassa. Särkelä tunnettiin erityisesti seinäkellojen tekijänä, yksi niistä hankittiin senaatin istuntosaliin. Hän valmisti myös sähkömagneettisia kojeita.

Hänestä näkyy myös nimimuoto 'Anders Särkilä' vuonna 1843 Helsingfors Tidningar-sanomalehdessä, jossa on hänestä yli sivun mittainen artikkeli.

Särkelän puoliso vuodesta 1829 oli Elisabet Kerola (1812–1883). Suomen ensimmäisiin naiskuvanveistäjiin kuulunut Eveliina Särkelä (1847–1939) oli heidän tyttärensä.

## Lähteet
* 
* 
* Särkelä, Antti.  Kirjastovirman henkilögalleria. (Viitattu 8.12.2013.)
* Helsinfors Tidningar no 95, 6.12.1843
Levuliinihappo

**Levuliinihappo** on orgaaninen yhdiste, joka on huoneenlämmössä valkoista kiinteää ainetta. Sen kemiallinen kaava on C5H8O3 ja rakennekaava on CH3COCH2CH2COOH. Yhdisteestä käytetään myös nimiä **hydroksipropaanihappo**, **4-oksopentaanihappo** ja **asetyylipropionihappo**.

Levuliinihapon moolimassa on 116,12&nbsp;g/mol, sulamispiste 33–35&nbsp;°C, kiehumispiste 245–246&nbsp;°C, tiheys 1,13&nbsp;g/cm3,  leimahduspiste 137&nbsp;°C ja CAS-numero 123-76-2. Yhdiste liukenee hyvin veteen.

Levuliinihappoa voidaan valmistaa biomassan selluloosassa olevasta glukoosista happokatalysoidun hydrolyysin avulla. Biomassapohjaisessa valmistuksessa levuliinihappoa voidaan valmistaa esimerkiksi kahdella sarjaankytketyllä reaktorilla, jossa ensimmäisessä syntyy välituotetta hydroksimetyylifurfuraalia (HMF) ja toisessa reaktorissa HMF reagoi levuliinihapoksi. Jälkimmäisessä reaktorissa muodostuu sivutuotteena muurahaishappoa. 

## Aiheesta muualla
*Teknologiakeskus Ketek: Luonnon kasvikuitujen käyttö biomassaraaka-aineena kemikaalien valmistuksessa  (pdf)
*Markus Vanninen, Tyypillisten biomassamateriaalien kemiallinen koostumus, Kappale 5.1 Levuliinihappo, Jyväskylän yliopisto, Kemian laitos, Pro gradu -tutkielma, 12.5.2009
*PubChem: Levulinic acid 
*Human Metabolome Database (HMDB): Levulinic acid 
*DrugBank: Levulinic Acid 
*ChemBlink: Levulinic acid 
*Researchgate.net: Daniel J. Hayes, Julian Ross, M. H. B. Hayes, Steve Fitzpatrick: The Biofine Process: Production of Levulinic Acid, Furfural and Formic Acid from Lignocellulosic Feedstocks (pdf)
Sixth Floor Museum

**Sixth Floor Museum** (Kuudennen kerroksen museo) on museo, joka on pyhitetty Yhdysvaltain presidentin John F. Kennedyn muistolle. Museo sijaitsee entisen koulukirjavaraston kuudennessa kerroksessa, mistä Lee Harvey Oswald ampui kuolettavat laukaukset John F. Kennedyn salamurhassa 22. marraskuuta 1963. 

Museo esittelee John F. Kennedyn poliittista uraa sekä hänen viimeisen päivän tapahtumiaan. Museoon on myös lavastettu Lee Harvey Oswaldin pahvilaatikoista kyhäämä piilopaikka, missä hän oli väijynyt kiväärinsä kanssa. 

## Lähteet
Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus

**Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus** () on Euroopan unionin erillisvirasto, jonka päämaja sijaitsee Thessalonikissa, Kreikassa. Sen tavoitteena on edistämällä ammatillista koulutusta, ja sitä johtaa kerran vuodessa kokoontuva, 89-jäseninen johtokunta.

## Tehtävät ja toiminta
Kehittämiskeskuksen tavoitteena on edistää elinikäistä oppimista tuottamalla tietoa ammattikoulutuksesta. Se tukee ammatillisen koulutuksen kehittämistä ja tutkimusta. Lisäksi se välittää tietoa ammatillisesta koulutuksesta ja koulutuspolitiikasta Euroopan unionin jäsenmaiden, ETA-maiden ja Euroopan komission kesken. Keskus kokoaa ammatillisen koulutuksen jatkokoulutukseen liittyvää tietoa, tarjoaa tutkimustyötä varten erilaisia tutkimus- ja tilastotietoja ja tukee päätöksentekoa erilaisilla poliittisilla analyyseilla. Se levittää asiakirjoja ja tietoja verkkosivustojen, julkaisujen, verkostoiden, opintokäyntien, konferenssien ja seminaarien avulla. Keskus kannustaa eurooppalaista politiikkaa tekemään yhteisiä lähestymistapoja ja tarjoaa kohtauspaikkoja ammatillisen koulutuksen eturyhmille.

Keskus laatii tehtäviensä tueksi ensisijaisia tavoitteita ja vuotuisia työohjelmia. Keskuksen strategista päämäärää tukemaan se on luonut neljä ensisijaista tavoitetta. Niihin kuuluvat tiedotus EU:n ammattikoulutusta koskevasta politiikasta, eurooppalaisten suuntausten ja haasteiden tulkinta, ammatillisen koulutuksen hyötyjen arviointi ja ammatillisen koulutuksen profiilin nosto.

## Organisaatio
Keskusta johtaa kerran vuodessa kokoontuva johtokunta, joka hyväksyy kaikki strategiset päätökset. Johtokunnassa on 89 jäsentä. Kolme jäsenistä edustaa komissiota ja loput kolmesta eri ryhmästä, eli jäsenvaltioiden hallituksista, työnantajajärjestöistä ja työntekijöiden ammattijärjestöistä. Johtokunnan asettamista ehdokkaista valittu johtaja panee täytäntöön johtokunnan päätökset, johtaa keskusta, toimii sen laillisena edustajana ja valmistelee johtokunnan sekä puheenjohtajiston kokoukset. Hänen tehtävänään on myös laatia lopullinen tilinpäätös. Puheenjohtajisto puolestaan valvoo päätösten täytäntöönpanoa ja keskuksen johtamista tehtävänjaon ja perustamiskirjan mukaisesti. Puheenjohtajistoon kuuluu johtokunnan puheenjohtaja, kolme varapuheenjohtajaa, komission edustajasta ja jokaisen johtokunnan ryhmän nimeämästä koordinaattorista. Maltalainen James Calleja aloitti lokakuussa 2013 keskuksen johtajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
Ammattijärjestäjä

**Ammattijärjestäjä** on henkilö, joka auttaa sekä yksityisiä että yritysasiakkaita järjestämään tavaroita tai informaatiota.

Ammattijärjestäjä on järjestämisen asiantuntija, joka yhdessä asiakkaan kanssa luo systemaattisesti ja loogisesti järjestystä ja tilaa sekä auttaa asiakasta luopumaan turhasta tavarasta. Ammattijärjestäjät auttavat erityisesti kodin, toimiston ja varastojen järjestämisessä sekä ajankäytön hallinnassa. Ammattijärjestäjiltä voi tilata myös koulutuksia ja luentoja erilaisiin tapahtumiin tai ryhmille.
 
Ammattijärjestäjiä sitoo vaitiolovelvollisuus. Työ tehdään yhdessä asiakkaan kanssa luottamuksellisesti ja yksilölliset tarpeet huomioon ottaen. Ammattijärjestäjä auttaa toimittamaan turhat tavarat sekä roskat asianmukaisesti eteenpäin. Mitään ei poisteta ilman asiakkaan lupaa. Palvelu on kotitalousvähennyskelpoinen.

## Ammattijärjestäjät Suomessa
Ammattijärjestäjien ammattikunta on Suomessa vielä suhteellisen uusi. Ammattijärjestäjiä on koulutettu Suomessa yli kymmenen vuoden ajan. Koulutettuja ammattijärjestäjiä on Suomessa yli 300, ja aktiivisimmat ovat Suomen ammattijärjestäjät ry:n jäseniä. Yhdistyksen jäsenistä noin kolmannes tarjoaa palvelua oman yrityksen tai laskutuspalvelun kautta.
 
Vuonna 2011 perustettu Suomen ammattijärjestäjät ry on yhdistys, jonka tehtävänä on kehittää ja tutkia alaa Suomessa, lisätä sen tunnettuutta sekä valvoa ja edistää jäsentensä ammatillista osaamista. Yhdistys pyrkii myös jakamaan tietoa liiallisten tavaramäärien haitoista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen ammattijärjestäjät ry
Johan Balthasar von Campenhausen

**Johan Balthasar von Campenhausen** (30. heinäkuuta 1689 Tukholma – 28. tammikuuta 1758 Pietari) oli kenraali ja venäläisten nimittämä Suomen kenraalikuvernööri pikkuvihan aikana 1742–1743. 

Von Campenhausenin vanhemmat olivat Pohjanmaan rykmentin eversti Johan Herman von Campenhausen ja Agnes Margareta Gyldenhoff, joilla oli yksitoista lasta, joista kuusi poikaa ja sisko kuolivat jo lapsina. Kahdeksas sisarus, veli, kaatui suuressa Pohjan sodassa. Isä  Johan Herman von Campenhausen oli toiminut Riian ruotsalaisena varakomendanttina.  

Hän tuli 1708 kuningas Kaarle XII:n drabanttijoukkoihin, joutui Puolassa vangiksi 1710 ja siirtyi ensin puolalaisten ja 1711 venäläisten palvelukseen. Everstiksi hänet ylennettiin 1717 ja myöhemmin kenraalimajuriksi.  Kun Suomi joutui hattujen sodassa venäläisten miehittämäksi, von Campenhausen nimitettiin syksyllä 1742 Suomen kenraalikuvernööriksi ja hän sai hoitoonsa taloudelliset, oikeudelliset ja kirkolliset asiat. Ylimpiin hallintovirkoihin nimitettiin hänen esityksestään virolaisia ja liivinmaalaisia henkilöitä ja suomalaisia taas alempiin. Turun rauhan jälkeen 1743 syksyllä von Campenhausen palasi Venäjälle, missä hän sai tehtäväkseen laatia esityksen Viipurin läänin hallintoa varten. Vapaaherraksi hänet korotettiin 1744 ja myöhemmin kenraaliluutnantiksi.

Von Campenhausenin ensimmäinen puoliso vuodesta 1712 oli Margareta Lilliegren (k. 1733), joka oli aikaisemmin naimisissa Peipsijärven laivaston komentajan C.G. Löschern von Hertzfeldin kanssa, ja toinen vuodesta 1736 Helena Juliana von Straelborn (k. 1775).

## Lähteet
*  Sivu 104.
E. I. Uotila

**Erkki Ireneus Uotila** (11. joulukuuta 1907 Lieto – (kuoleman julkistamispäivä 2. elokuuta) 1988) oli suomalainen näytelmäkirjailija.

Uotila kävi mielisairaanhoitokoulun 1931–1932 ja toimi käsityönopettajana Moision sairaalassa Mikkelissä. Uotilan vanhemmat olivat maanviljelijä Kustaa Oskari Uotila ja Emilia Freetriikka (o.s. Anttila). Puoliso oli Elisa (o.s. Wahlman) vuodesta 1939.

## Teoksia
* *Oikean asian puolesta* : yksinäytöksinen näytelmä. Pellervo-seura, Helsinki 1944
* *Mikkelin mieslaulajat 25 vuotias* ; toim. E. I. Uotila. Mikkelin mieslaulajat, Mikkeli 1954
* *Mikkelin mieslaulajat 30 vuotias 1929-1959*. Mikkelin mieslaulajat, Mikkeli 1959

## Lähteet
*  Arkistoitu versio (archive.org)

## Viitteet
Chennai Express

**Chennai Express** on vuonna 2013 ilmestynyt intialainen romanttinen toimintakomediaelokuva, jonka on ohjannut Rohit Shetty. Päärooleja näyttelevät Shah Rukh Khan ja Deepika Padukone toisessa yhteisessä elokuvassaan. Elokuva kertoo miehen matkasta Mumbaista Rameswaramiin ja tapahtumista hänen rakastuttuaan paikallisen mafiapomon tyttäreen.

Elokuva sai ensi-iltansa ulkomailla 8. elokuuta 2013 ja Intiassa 9. elokuuta 2013. Se sai sekalaisia arvosteluja kriitikoilta, mutta rikkoi ennätyksiä ja nousi nopeimmin miljardi rupiaa tuottaneeksi elokuvaksi.

*Chennai Express* ohitti *[[Yeh Jawaani Hai Deewani]]n* eniten tuottaneena hindielokuvana vuonna 2013. Siitä tuli kaikkien aikojen eniten tuottanut hindielokuva, rikkoen *[[3 Idiots]]in* (2009) ennätyksen. *Chennai Expressin* ennätykset rikkoi *[[Dhoom 3]]* vielä samana vuonna.

## Näyttelijät

## Musiikki

## Lähteet
Kultakäpinkäinen

**Kultakäpinkäinen** (*Campochaera sloetii*) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Kultakäpinkäistä tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Eugene Wright

**Eugene Wright** (29. toukokuuta 1923 Chicago, Illinois, Yhdysvallat – 30. joulukuuta 2020 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen jazzbasisti. Hän oli enimmäkseen itseoppinut, mutta sai myöhään urallaan opetusta Paul Gregorylta. Hän opiskeli kornetinsoittoa high school -aikoinaan ja johti 16-henkistä The Dukes of Swing -yhtyettä 1940-luvulla. Parhaiten hän tuli tunnetuksi 1950–1960-luvuilla tekemästään yhteistyöstä Dave Brubeckin kanssa.

Wright teki yhteistyötä myös Gene Ammonsin, Count Basien, Arnett Cobbin, Buddy DeFrancon ja Red Norvon kanssa. Hän työskenteli lisäksi opetustehtävissä. Hän ei johtanut levytyksillä omia sessioitaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Angry Birds Star Wars II

**Angry Birds Star Wars II** oli vuonna 2013 julkaistu Rovion tekemä *[[Angry Birds]]* -peli. Peli on jatkoa *[[Angry Birds Star Wars]]* -pelille.

Peli poistettiin Android-laitteilta ja IOS-palveluista  3. Helmikuuta, 2020. 

## Eroja Angry Birds Star Warsiin
* Enemmän pelattavia lintuja
* Ensimmäistä kertaa possuilla voi pelata
* Valinta, pelaako hyvien vai pahojen puolella
* Kiertopolkuja, pitkin pelaamalla pääsee nopeammin johonkin toiseen kenttään

## Aiheesta muualla
* Rovio: Angry Birds Star Wars II
Unti Tuulensuu

**Impi Siviä Varsila**, kirjailijanimi **Unti Tuulensuu** (25. joulukuuta 1907 Oulu – 22. huhtikuuta 1987) oli suomalainen nuortenkirjailija.

## Teoksia
* *Teinien tempauksia*. Karisto 1955
* *Kesätoverit*. Karisto 1959
* *Kuolimme samana päivänä*. Love kirjat, Helsinki 1985

## Lähteet
*  Arkistoitu versio (archive.org)

### Viitteet