open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Karimetso

**Karimetso** (*Gulosus aristotelis*, syn. *Phalacrocorax aristotelis*) on merimetson sukulainen, jota tavataan Suomessa hyvin harvoin satunnaisvieraana.

## Koko ja ulkonäkö
Karimetso on noin 65–80 senttimetriä pitkä ja siipienväli on 90–105 senttimetriä. Karimetso on merimetsoa pienempi ja sirompi. Aikuinen on kokonaan musta, nuoret yksilöt ovat ruskehtavia. Soidinpuvussa musta höyhenys saa vihreää kiiltoa ja päälaelle kasvaa eteenpäin sojottava pieni töyhtö. Karimetso lentää nopein ja syvin siiveniskuin.

## Levinneisyys
Karimetsot pesivät Atlantin ja Välimeren rannikolla. Suomessa laji on erittäin harvinainen ja on hyväksyttävästi havaittu vain viidesti vuoteen 2006 mennessä. Muissa Pohjoismaissa karimetsoja pesii Norjassa ja Islannissa. Ruotsin länsirannikolla ja Tanskassa sitä tavataan pesimäajan ulkopuolella. Ruotsissa laji on yrittänyt pesiä vuodesta 2006 alkaen.

## Elinympäristö
Karimetso elää yleensä valtamerien rannoilla, jossa se sukeltelee kaloja. Sisämaahan se eksyy vain kovassa myrskyssä. 

## Lisääntyminen

Karimetso on yhdyskuntalintu, joten se pesii yhdyskunnissa rantakallioilla. Pesä on kasattu kasvinosista kallionhalkeamaan tai -onkaloon. Naaras munii tavallisesti kaksi tai kolme munaa, joita haudotaan noin 30 päivää. Poikaset ovat lentokykyisiä noin 50 päivän ikäisinä.

## Lähteet
*Peippo ja Pulmunen, Suomen ja pohjolan lintuja (WSOY).
* Gummerus: Suomen ja Euroopan linnut

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Pikkuliitäjä

**Pikkuliitäjä** (*Puffinus puffinus*) on liitäjien heimoon kuuluva ulappalintu.

## Koko, ulkonäkö ja ääntely
Linnun pituus on 30–38 cm, siipien kärkiväli 76–89 cm ja paino 375–500 g. Höyhenpuku on yläpuolelta mustahko ja alapuolelta hyvin vaalea. Lentokuvio on risti. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Pikkuliitäjät elävät parvissa.

Vanhin Euroopassa rengastettu lintu on Britanniassa tavattu pikkuliitäjä, joka on saavuttanut vähintään 51 vuoden iän.

Pikkuliitäjän kiljuvan ääntelyn vuoksi sen paikallinen lempinimi monissa maissa on ”Paholaislintu”.

## Esiintyminen
Pikkuliitäjää tavataan Koillis-Atlantilla ja osissa Isoa-Britanniaa ja Irlantia. Vuodesta 1970 se on pesinyt myös Pohjois-Amerikan koillisrannikolla. Maailman populaation koko on 500&nbsp;000–600&nbsp;000 yksilöä, ja lajin kanta on elinvoimainen.

Suomessa pikkuliitäjä on havaittu hyväksytysti vuoden 2023 loppuun mennessä kahdesti, 11. syyskuuta 1994 Mustasaaressa ja 21. elokuuta 2002 Uudessakaarlepyyssä.

Talvisin pikkuliitäjät muuttavat jopa 10&nbsp;000 kilometrin päähän Atlantin länsirannikkoa seuraten Etelä-Amerikkaan.

## Elinympäristö
Laji pesii meren saarilla ja kalastaa avomerellä kaukana rannasta.

## Lisääntyminen

Pikkuliitäjäpari muodostaa elinikäisen parisuhteen. Laji pesii suurina yhdyskuntina saarilla. Maakolossa olevassa pesässä on vain yksi valkoinen muna, jota molemmat emot vuorollaan hautovat. Pikkuliitäjät tulevat maihin vain öisin välttääkseen lokkien ja kihujen ryöstelyn.

## Ravinto
Ne syövät pikkukaloja, erityisesti silliä, kilohailia ja sardiineja. Ruokavalioon kuuluu myös äyriäisiä, mustekaloja ja kalanperkeitä.

## Lähteet
GameSpy Arcade

**GameSpy Arcade** on ohjelma moninpelikumppanien löytämiseen internetissä. Tämä koskee etenkin strategiapelejä, urheilupelejä, tai muita pelejä missä palvelimelle liitytään yhtä aikaa. Ohjelma sisältää omat chat-kanavat pelien sopimiseen mikäli itse peli ei niitä tue. GameSpy Arcade käy myös 3D-"räiskintäpeli"-servereiden etsintään.

Suosittuja pelejä GameSpyssä:

* Age of Empires -sarja
* Empire Earth 2
* Civilization II -sarjan lisäosat

## Katso myös
* Raptr
                         
## Aiheesta muualla

* GameSpy Arcaden kotisivu
Merikeiju

**Merikeiju** (*Hydrobates pelagicus*) on pieni eristyneillä saarilla pesivä ulappalintu. Se on sukunsa ainoa laji.

## Koko ja ulkonäkö

Merikeijun pituus on yleensä 14–18&nbsp;cm, siipien kärkiväli 38–42&nbsp;cm ja paino 23–29&nbsp;g. Merikeiju on väriltään musta tai tummanruskea. Yläperä on laajalti valkoinen. Pyrstö on tasapäinen. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Merikeijun äänet ovat nikottelevia ja kehrääviä. Sen lento on kevyttä ja lepattavaa.

Maailman vanhin rengastettu merikeiju on ollut brittiläinen vähintään 32 vuotta ja 9 kuukautta vanha lintu.

## Levinneisyys
Merikeiju pesii Välimerellä ja Länsi-Euroopassa. Lajin kannasta 90&nbsp;prosenttia pesii seuraavilla alueilla: Färsaaret 150&nbsp;000–400&nbsp;000 paria, Iso-Britannia 20&nbsp;000–150&nbsp;000, Irlanti 50&nbsp;000–100&nbsp;000 ja Islanti 50&nbsp;000–100&nbsp;000 paria. Pienempiä määriä pesii Ranskassa (400–600 paria), Kreikassa (10–30 paria), Italiassa (1&nbsp;500–2&nbsp;000 paria), Maltalla (5&nbsp;000 paria), Norjassa (1&nbsp;000–10&nbsp;000 paria), Espanjassa (1&nbsp;700–2&nbsp;000 paria) ja Kanariansaarilla (1&nbsp;000 paria). Maailmanpopulaation koko on noin 840&nbsp;000 yksilöä, ja lajin kanta on elinvoimainen. Merikeiju on harhautunut Suomeen vain myrskyissä kolme kertaa vuoteen 2006 mennessä, ja näistä kaksi lintua on löydetty kuolleina.

## Lisääntyminen

Merikeiju on yhdyskuntalintu. Emot tulevat pesälleen vain pimeällä välttääkseen lokkien ja kihujen ryöstelyt. Maan- tai kallionkolossa olevassa pesässä on aina yksi valkoinen muna. Haudonta-aika on 38−41 päivää, ja poikaset ovat lentokykyisiä 9−10 viikon ikäisinä.

## Ravinto
Merikeiju poimii vedenpinnalta pikkueläimiä, kuten äyriäisiä, mustekaloja ja muuta planktonia. Se seurailee mielellään laivoja kalanperkeiden ja ruoantähteiden toivossa.

## Lähteet
Boubacar Barry

**Boubacar "Copa" Barry** (s. 30. joulukuuta 1979) on norsunluurannikkolainen jalkapallomaalivahti, joka pelaa Belgian Jupiler Leaguessa KSK Beverenissä.

Barry aloitti uransa 1999 Norsunluurannikon pääsarjassa ASEC Mimosasissa. Seuraavana vuonna hän siirtyi Ranskan Ligue 1:n Stade Rennais FC:hen, jossa pelasi vuoteen 2003 saakka. Seuraavaksi hän siirtyi KSK Bevereniin, jossa on pelannut siitä lähtien.

Barry on pelannut Norsunluurannikon jalkapallomaajoukkueessa kuusi ottelua (tilanne toukokuu 2006). Hänet nimettiin maajoukkueeseen Saksan MM-kisoihin 2006.

## Lähteet
* Barryn tilastot national-football-teams.comissa
Äitilinja

**Äitilinja** on antropologian termi, jolla tarkoitetaan jonkin mitokondrion DNA:ssa (mtDNA) esiintyvän geenin jäljittämistä sukupolvelta toiselle. Koska mtDNA periytyy maternaalisesti eli ainoastaan äidin puolelta, kutsutaan tällaista geenilinjaa äitilinjaksi. Jos siis naaras saa pelkästään urospuolisia jälkeläisiä, äitilinja katkeaa.

MtDNA mahdollistaa esimerkiksi ihmispopulaatioiden alkuperän ja eriytymisen selvittämisen paremmin kuin aiemmin käytetyt, muun muassa veriryhmiin perustuneet tutkimukset.

## Lähteet
Tuomioja (kylä)

**Tuomioja** (entiseltä nimeltään *Lappi*) on kylä Siikajoen kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä kuului vuoteen 1973 asti tuolloiselle Paavolan kunnalle ja vuosina 1973–2006 Ruukin kuntaan. Kylä sijaitsee kahdeksan kilometriä etelään Siikajoen kuntakeskuksesta Ruukista Pohjanmaan radan varrella.

Kylän pääväylä on Ruukista Tuomiojan ja Relletin kautta Raahen Pattijoen taajamaan johtava yhdystie 8121 eli Tuomiojantie. 

Tuomiojalla sijaitsee vuonna 1886 rakennettu rautatieasemarakennus, joka nykyisin toimii tavaraliikenteen risteyasemana. Henkilöliikenne lopetettiin kylällä vuonna 1990.

Kylällä toimii nuorisoseura, joka aloitti toimintansa vuonna 1911.

## Lähteet
Suomen tutkimuksen professuuri (Minnesotan yliopisto)

**Suomen tutkimus** on humanistis-yhteiskuntatieteellinen tieteenala, jossa yleensä tutkitaan suomen kieltä, suomalaista kulttuuria ja Suomen historiaa.

Minnesotan yliopistossa on ollut vuodesta 1989 Suomen tutkimuksen professuuri. Aluksi virka oli yhdellä viranhaltijalla, mutta muutettiin 1990-luvun alussa vaihtuva-alaiseksi vierailuprofessuuriksi. Virkaa ovat hoitaneet seuraavat henkilöt:

*1992 (kevät) Pertti Pesonen (1931–2005) (Politiikan tutkimus, Tampereen yliopisto)
*1992 (syksy) Aulis Aarnio (Oikeustiede, Tampereen yliopisto)
*1992 (syksy) Raimo Väyrynen (Kansainvälinen politiikka, Helsingin yliopisto)
*1994 (kevät) Elina Haavio-Mannila (Sosiologia, Helsingin yliopisto)
*1994 (syksy) Kaarle Nordenstreng (Tiedotusoppi, Tampereen yliopisto)
*1996 (talvi) Clas Zilliacus (Kirjallisuustiede, Åbo Akademi)
*1996 (syksy) Risto Alapuro (Sosiologia, Helsingin yliopisto)
*1998 (talvi) Max Engman (Historia, Åbo Akademi)
*1998 (talvi) J. P. Roos (Sosiologia, Helsingin yliopisto)
*1998 (kevät) A. William Hoglund (Historia, Connecticutin yliopisto)
*1998 (syksy) Hannu Nurmi (Politiikan tutkimus, Turun yliopisto)
*1999 (talvi) Eero Tarasti (Musiikkitiede, Helsingin yliopisto)
*1999 (kevät) Marjatta Hietala (Historia, Tampereen yliopisto)
*2000 (kevät) Leena Ahtola-Moorhouse (Taidehistoria, Ateneumin taidemuseo)
*2003–2004 Pauliina Raento (Maantiede, Helsingin yliopisto)
*2004–2005 Pauliina Raento (Maantiede, Helsingin yliopisto)
*2005–2006 Juha Suoranta (Sosiologia, Kasvatustiede, Tampereen yliopisto)
*2006–2007 Mika Aaltola (Politiikan tutkimus, Tampereen yliopisto)
*2007–2008 Jukka Savolainen
*2009-2010 Erkki Huovinen (Musiikkitiede, Turun yliopisto)

## Aiheesta muualla

Minnesotan yliopiston Suomen tutkimuksen vierailuprofessorit Internetissä:

* Mika Aaltola 
* Aulis Aarnio
* Risto Alapuro 
* Marjatta Hietala
* Elina Haavio-Mannila 
* Kaarle Nordenstreng
* Hannu Nurmi 
* Pauliina Raento
* J. P. Roos
* Juha Suoranta 
* Erkki Huovinen
Kuivasjärvi (Suomussalmi)

**Kuivasjärvi** on järvi Suomussalmen kunnassa Kainuussa. Järvi sijaitsee noin kymmenen kilometriä kaakkoon Suomussalmen kirkonkylältä, ja se on Kiantajärven itäisin lahti. Järvi on yhteydessä Kiantajärveen kapean Kuivassalmen kautta. Järven pinta-ala on noin 3,2 neliökilometriä, ja sen pinta on 199,3 metriä merenpinnan yläpuolella.

C-kirjaimen muotoisen järven suurin pituus on noin kolme kilometriä ja suurin leveys noin kilometri. Järven syvin kohta on 19,5 metriä, ja se sijaitsee järven eteläisimmässä osassa, Kuivalahdessa. Pohjoisosan eli Haukilanlahden suurin syvyys on 14 metriä. Järven suurin saari on pohjoisosassa sijaitseva Tuliniemi. Lisäksi järven länsiosassa Kuivassalmen vieressä on kaksi pientä saarta.

Rannat ovat pääosin metsämaata. Järvellä on noin 10 taloa tai vapaa-ajan asuntoa. Kuomanjärvestä lähtevä Kuomanjoki laskee Kuivasjärven pohjoisosaan.

Kuivasjärveen laskevan Kuomanjoen suulla sijaitsee Kuivasjärvi – Kuomasjärvi taistelulinjan muistokivi, ns. mänttäläisten kaatuneiden kivi. Kivessä on teksti: ”Mänttäläiset aseveljet Sulo Aalto 26.12.39 ja Erkki Huttunen 4.1.40”. Muistokivi on vuodelta 1965.

## Lähteet
Kuivasjärvi (Alavus)

**Kuivasjärvi** on pieni järvi ja luonnonsuojelualue Alavuden kunnassa Etelä-Pohjanmaalla. Järven pinnankorkeus on 113,6 metriä merenpinnan yläpuolella. Matalan järven keskisyvyys on vain 0,2 metriä. Kuivasjärven luonnonsuojelualueeseen kuuluvat sekä Pikkuselän että Kuivasjärven vesialtaat, niitä yhdistävä kapea salmi sekä järvialtaita ympäröivät suoalueet. Järveen laskeva Kontoluoma-niminen pikkujoki muodostaa Pikkuselän kaakkoiskulmaan suistoalueen.

Järveä ympäröivä maasto on pääasiassa kulkukelvotonta suota. Järvi on alueellisesti tärkeä lintuvesi. Perunakielenniemessä sijaitsee lintutorni.

## Saaria
Aittoosaari, Kalliosaari, Matkusniemi, Pikkusaari, Varpoosaari sekä kaksi nimetöntä saarta.

## Lähteet
Hadwigerin–Finslerin epäyhtälö

Geometriassa **Hadwigerin–Finslerin** on epäyhtälö kolmion sivun pituuksien ja pinta-alan välillä. Se on nimetty matemaatikkojen Hugo Hadwigerin ja Paul Finslerin mukaan. Yhtälön mukaan jos annetun kolmion sivun pituudet ovat *a*, *b* ja *c* ja pinta-ala *A*, niin silloin:

2ab+2bc+2ac-(a^2+b^2+c^2)\geq 4\sqrt{3}A.

Weitzenböckin epäyhtälössä on sama esitettynä yksinkertaisemmassa muodossa.
Kipuaisti

**Kipuaisti** eli **nosiseptio** on ihmisen tai eläimen kipuja aistiva tuntoaisti. Se on osa somatosensorista kokonaisjärjestelmää, johon kuuluvat myös asentoaisti, kosketusaisti ja lämpöaisti.

Nosiseptiossa kudosvaurioon erikoistuneet vapaat hermopäätteet aktivoituvat ja kuljettavat ärsytyksen voimakkuutta vastaavan aktiopotentiaalisarjan keskushermostoon.

Kipuviestejä aivoihin välittäviä hermopäätteitä on joka puolella ihoa sekä sisäelimissä.

Kivun kokemus edellyttää kipuhermopäätteissä sijaitsevien kipureseptoreiden eli nosiseptoreiden ( = ”*vahingoittaa*”) läsnäoloa. Kipureseptoreita on runsaasti ihossa, luukalvossa, sidekudoksissa sekä sisäelimiä ympäröivissä kalvoissa. Kipuhermopäätteitä ei ole läheskään kaikissa elimissä, vaan ne puuttuvat esimerkiksi nivelrustoista, aivokudoksesta ja keuhkoputkista. Suurin osa nosiseptoreista jakautuu kahteen perustyyppiin, jotka ovat:

* Mekanotermaaliset nosiseptorit, joilla on korkea stimuloitumiskynnys. Ne reagoivat voimakkaaseen haitalliseen ärsytykseen. Niitä on paksuissa myeliinitupellisissa A-delta-hermosäikeissä, jotka johtavat impulssit nopeasti. A-delta-hermosäikeiden johtumisnopeudet ovat 6-100 m/s. Mekanotermaalisten nosiseptoreiden stimuloiminen tuottaa nopean, terävän ja paikallistettavan kivun, joka aktivoi poisvetorefleksit.

* Polymodaaliset nosiseptorit. Ne reagoivat useisiin ärsykkeisiin kuten mekaaniseen, termaaliseen (kylmä ja kuuma) ja kemialliseen ärsytykseen. Kudosvaurioiden yhteydessä vapautuvat aineet aktivoivat näitä reseptoreja. Polymodaalisia nosiseptoreita on hitaasti impulsseja johtavissa ohuissa myeliinitupettomissa C-tyypin hermosäikeissä. C-säikeiden johtumisnopeudet ovat alle 2,5 m/s. Niiden kautta välittyvät kivut aistitaan tylppänä, särkevänä ja huonosti paikallistettavana.

Jotkut ihmiset ovat syntymästään saakka kyvyttömiä tuntemaan kipua. Tilan nimi on kongenitaalinen analgesia eli synnynnäinen kiputunnottomuus.  Tällaiset henkilöt voivat lapsuudessaan sairastaa huomaamattaan vakavaa tautia kuten umpilisäkkeen tulehdusta, joka korkeintaan tulkitaan vaarattomaksi vatsahäiriöksi. Seuraukset ovat luonnollisesti usein vaaralliset. Normaalisti jossakin ruumiinosassa oleva kipu on merkkinä siitä, että juuri siellä on jotakin vialla, joskin eräät sisäelinten häiriöt voivat aiheuttaa kipua aivan muualla. Esimerkiksi eräät sydäntaudit aikaansaavat kiputuntemuksia vasemmassa olkapäässä ja käsivarressa. Tällainen ns. heijastunut kipu voi olla potilaalle varsin hämmentävää.

Jopa jotkut tutkijat ovat viime aikoihin asti uskoneet, että kalat eivät tunne lainkaan kipua. Tutkimukset ovat kuitenkin todistettavasti osoittaneet että kalatkin tuntevat kipua.

## Lähteet
Ardipithecus

**Ardipithecus** on erittäin varhainen Hominini-sukuryhmän suku, jossa on kaksi lajia. Koska se on läheinen apinoiden *[[Simpanssit|Pan]]*- ja *[[Gorillat|Gorilla]]*-sukujen kanssa, jotkut pitävät sitä pikemminkin varhaisena simpanssina, mutta useimmat kuitenkin varhaisena esi-ihmisenä, koska sen hampaat ovat samankaltaiset kuin suvulla *[[Australopithecus]]*. 

Sukuun on sijoitettu kaksi lajia, *Ardipithecus ramidus* eli **etiopianapinaihminen** ja *Ardipithecus kadabba*. 

*A. kadabbaa* pidettiin aluksi alalajina, mutta myöhemmin Etiopiasta löydettyjen hampaiden vuoksi se on nostettu omaksi lajikseen. Löytöjä tehtiin 2001 Etiopiasta Awashista, joka on 250 km:n päässä Addis Abebasta. *A. kadabba* eli noin 5,8–5,2 miljoonaa vuotta sitten. Sen erottavat myöhemmästä Homininasta alkukantaiset etuhampaat. *A. kadabbaa* pidetään ihmisten sukulinjassa varhaisimpana tunnettuna lajina, jota ennen nykyiset simpanssit olivat haarautuneet omaksi linjakseen.

Laji *A. ramidus* eli noin 5,4–4,2 miljoonaa vuotta sitten plioseenikauden alussa. Siitä on tehty Etiopassa löytöjä ehkä noin 60 yksilöstä. Se eli metsäisellä alueella ja oli kasvinsyöjä.

Luiden perusteella on arvioitu *Ardipithecus*-lajien olleen nykyisten simpanssien kokoisia. *A. ramidus* -lajin varpaiden rakenne viittaa siihen, että laji liikkui pystyasennossa. Se tosin tuottaa ongelmia nykyiselle teorialle, jonka mukaan kaksiraajainen liikkumistyyli kehittyi savanneilla, sillä tämä laji eli todennäköisemmin metsikössä vesistön lähellä.

## Kritiikkiä
Jotkut tutkijat ovat kyseenalaistaneet sen, että *Ardipithecus* olisi ollut ihmisen edeltäjä tai liikkunut pystyssä. New Yorkin yliopiston tutkija Terry Harrisonin mukaan mioseenikaudella eli hyvin monia ihmisapinoita, eikä siten pystytä sanomaan, mikä niistä olisi ollut ihmisen edeltäjä. Mutta Owen Lovejoyn mukaan *Ardipithecusilla* on 20 myöhemmille isoille ihmisapinoille tyypillistä piirrettä. Stony Brook -yliopiston evoluutiomorfologi William Jungersin mukaan *Ardipithecusin* jalka ei sovi pystykävelyyn, ja *Ardipithecusilla* on erkanevammat isovarpaat kuin monilla muilla. Niinpä Jungersin mukaan *Ardipithecus* liikkui puussa neljällä jalalla eikä maassa kahdella jalalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ardi on ihmisen neljämiljoonaa vuotta vanha esiäiti Yle.fi 1.10.2009
* Ancient Skeleton May Rewrite Earliest Chapter of Human Evolution  Sciencemag.org 1.10.2009
* Amazing hominid haul in Ethiopia BBC News 19.1.2005
Weitzenböckin epäyhtälö

Geometriassa **Weitzenböckin epäyhtälö** on epäyhtälö kolmion sivun pituuksien ja pinta-alan välillä. Sen mukaan jos annetun kolmion sivun pituudet ovat *a*, *b* ja *c* ja pinta-ala *A*, on voimassa
a^2+b^2+c^2\geq 4\sqrt{3}A.

Vuoden 1961 Kansainvälisten matematiikkaolympialaisten kakkostehtävänä oli todistaa Weitzenböckin epäyhtälö.
Molekyylikello

**Molekyylikello** on molekyylien ajan mukana tapahtuvaan muuttumiseen perustuva ajoitusmenetelmä. Sillä koetetaan selvittää, milloin kaksi lajia erosivat toisistaan. Koska molekyylien muuttumisnopeus vaihtelee ajan kuluessa, molekyylikellolla saadaan monesti hyvin epätarkkoja tuloksia ilman menetelmän säätämistä muiden ajoitusmenetelmien avulla. Yleensä molekyylikelloa on käytetty soveltaen evoluutioteoriaa, paleontologiaa ja eläviä eliöitä. Nykyään molekyylejä etsitään myös vanhoista eliöistä kuten dinosauruksista. Molekyylien muuttuminen ajan mukana näkyy muun muassa globiineissa ja sytokromi-c:ssä.

## Molekyylikello

Molekyylikellon idean kehittivät yhdysvaltalainen kemisti Linus Pauling ja Itävallassa syntynyt mutta Yhdysvalloissa uransa luonut molekyylibiologi Emile Zuckerkandl vuonna 1962. He nimesivät keksintönsä vuonna 1965 molekyylikelloksi ("molecular clock").

Se perustuu hypoteesiin, jonka mukaan tiettyihin DNA-jaksoihin syntyy tasaiseen tahtiin mutaatioita vuosimiljoonien aikana. Molekyylien evoluutio on siis ajan suhteen vakio, eli niiden eroista voidaan laskea kahden lajin erkanemisajankohta.

Eräiden tutkijoiden mukaan tällä tavalla voidaan selvittää, milloin laji on jakaantunut kahdeksi uudeksi lajiksi, koska eri lajeilta poimittuja DNA-tekstejä on verrattu kirjain kirjaimelta niin menestyksekkäästi, että on voitu niiden pohjalta laatia lajien sukupuita.

Esimerkiksi sytokromi-c on proteiini, jonka rakenteen kertovassa geenitekstissä on 339 kirjainta. Ihmisen sytokromi-c eroaa kahdeltatoista kirjaimelta hevosen sytokromi-c:stä. Ihmisillä ja marakateilla on vain yhden kirjaimen ero, kuten on myös hevosilla ja aaseilla. Sialla ja hevosella taasen on kolmen kirjaimen ero, joten se on etäisempää sukua hevoselle kuin aasi. Sytokromi-c:hen tulevien kirjoitusvirheiden määrä kuvastaa hyvin sen, miten perimää vertailemalla voidaan päätellä milloin haaroja on syntynyt eliökunnan sukupuuhun.

Perinnöllisyystutkija Motoo Kimura osoitti jo aikoinaan miten paljon geenitekstistä voi muuttua ilman, että tekstin merkitys muuttuu. Molekyylikello siis jättää miljoonien vuosien aikana DNA:han merkityksettömiä jälkiä. 

Ajoituksia varten molekyylikello pitää kalibroida, ja sitä varten pitää arvioida DNA-ketjussa tapahtuvien neutraalien virheiden kasautuma. Yksi tapa kalibroida virheiden määrä on käyttää lähteenä kahta elävää ryhmää lajeja, joiden erkaneminen tiedetään tunnettujen fossiilien perusteella. Myös useita eri molekyylikelloja voidaan käyttää rinnakkain, jolloin virheen mahdollisuutta pienennetään.

## Katso myös

*Molekyylievoluutio
*Mutaatiotaajuus
*Sytokromi-C
*Globiinien evoluutio

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*http://home.wxs.nl/~gkorthof/kortho37.htm
*http://awcmee.massey.ac.nz/aw.htm
Toisiolähetti

**Toisiolähetti** on molekyyli tai ioni, joka vapautuu, kun solukalvolla olevaan reseptoriin kiinnittyy vesiliukoinen hormonimolekyyli. Toisiolähetti siirtää hormonin tuoman viestin solun sisässä sen kohteeseen. Toisiolähettinä toimivat usein pienet molekyylit kuten cAMP eli syklinen *adenosiinimonofosfaatti* tai ionit kuten kalsiumioni (Ca2+). Toisiolähettien käyttö mahdollistaa signaalin suuren amplifikaation, mikä on tärkeää biologisen lopputuloksen saavuttamisen kannalta. Kun solun ulkoinen signaalimolekyyli sitoutuu sen reseptoriin, johtaa tämä usein monen toisiolähettimolekyylin tuotantoon. Signaali vahvistuu siis muutamasta viestimolekyylistä usein koko sytoplasman kattavaan konsentraatioon toisiolähettiä.

## Lähteet
Kaspian X

**Kaspian X** eli **Kaspian Merenkulkija** () on C. S. Lewisin luoman fantasiamaa Narnian kuningas. Kaspianista kerrotaan kirjoissa *[[Prinssi Kaspian]]* ja *[[Kaspianin matka maailman ääriin]]*. Lisäksi hän esiintyy sivuhenkilönä kirjoissa *[[Hopeinen tuoli]]* ja *[[Narnian viimeinen taistelu]]*. Kaspianilla on yksi poika, Rilian, josta tulee Narnian hallitsija Kaspianin jälkeen. 

**Prinssi Kaspian**
Kaspianin setä Miraz hallitsee Narniaa puolisonsa Prunaprismian kanssa. Nuori prinssi Kaspian asuu heidän kanssaan suuressa linnassa. Kaspianin vanhemmat ovat kuolleet ja lastenhoitaja huolehtii hänestä. Narnia on muuttunut vanhoista hyvistä ajoista, jolloin kaikkialla oli puhuvia eläimiä, kääpiöitä, fauneja ynnä muita. Kaspianin suku ei ole narnialaista vaan kotoisin Telmarista. Kaspianin esi-isä Kaspian I valloitti Narnian ja teki siitä kuningaskuntansa. Kaspian toivoo eläneensä entisinä aikoina, mutta Miraz sanoo, että kaikki puhuvat eläimet ja muut olennot ovat pelkkää lastenlorua. Kaspian tunnustaa lastenhoitajan kertoneen kaikesta tuosta ja vihastunut Miraz lähettää lastenhoitajan pois. 

Lastenhoitajan lähdettyä Kaspian saa opettajakseen tohtori Corneliuksen, joka on puoliksi kääpiö. Kaspianin onneksi Cornelius on viisas mies, joka tietää myös Narnian historiasta ja kertoo siitä Kaspianille Mirazin tietämättä. Cornelius kertoo myös totuuden Mirazista, joka on raivannut Kaspianin sukulaiset tieltään päästäkseen valtaan. Cornelius auttaa Kaspiania pakenemaan ennen kuin Miraz surmaisi tämänkin. Cornelius antaa Kaspianille kuningatar Susanin lumotun torven, johon puhaltamalla Kaspian saisi apua. Aslanin avulla valta saadaan palautettu oikealle kuninkaalle.

**Kaspianin matka maailman ääriin** 
Kaspian matkustaa kaukaisille merille etsimään Narnian seitsemää lordia, jotka Miraz on lähettänyt pois. Nämä lordit olivat alkujaan Kaspianin isän, Kaspian IX:n ystäviä, ja uskollisia oikealle kuninkaalleen. Juuri tämän seikan vuoksi Miraz lähetti heidät pois Narniasta yrittäessään saada valtaistuimen itselleen.

**Hopeinen tuoli** 
Kaspian on jo hyvin vanha ja heikko. Hänen ainut poikansa Rilian on kadonnut. Kaspian lähtee jälleen purjehtimaan itään saadakseen apua Aslanilta. Aslan lähettää meidän maailmastamme kaksi lasta etsimään Riliania. Kaspian ehtii takaisin Narniaan tavatakseen poikansa vielä juuri ennen kuolemaansa.
Aczélin epäyhtälö

**Aczélin epäyhtälö** on positiivisia reaalilukuja koskeva epäyhtälö. Sen mukaan jos *a<sub>1</sub>, a<sub>2</sub>, ..., a<sub>n</sub>, b<sub>1</sub>, b<sub>2</sub>, ..., b<sub>n</sub>* ovat positiivisia reaalilukuja, joille on voimassa
a_1^2\geq a_2^2+\cdots + a_n^2\quad\mathrm{ja}\quad b_1^2\geq b_2^2+\cdots + b_n^2, on
a_1b_1-(a_2b_2+\cdots + a_nb_n)\geq \sqrt{(a_1^2-(a_2^2+\cdots + a_n^2))(b_1^2-(b_2^2+\cdots + b_n^2))}.
Aczélin epäyhtälöä voidaan käyttää Pedoen epäyhtälön todistamiseen.

## Aiheesta muualla
Art of Problem Solving
Fonografi

**Fonografi** oli ensimmäinen äänen tallennukseen ja toistamiseen tarkoitettu laite. Thomas Alva Edison ilmoitti keksineensä fonografin 21. marraskuuta 1877, ja sitä myytiin kaupallisesti vuodesta 1890 vuoteen 1925. Aluksi fonografista käytettiin nimitystä "puhuva kone". Edison suunnitteli fonografinsa alun perin puheluiden äänittämiseen, mutta hyvin varhaisessa vaiheessa huomattiin, että sillä voitaisiin taltioida ja esittää musiikkiakin. Édouard-Léon Scott de Martinville keksi vuonna 1857 fonoautografin, jolla voitiin tallentaa ääntä, mutta tallennettua ääntä ei pystynyt kuuntelemaan.

Fonografin toimintaperiaate on sama kuin gramofonin. Aluksi Edison käytti tinapaperia, joka oli kääritty lieriön ympäri, mutta sen huonon kestävyyden takia hän kehitti vahasylinterit, joiden kestävyys oli huomattavasti parempi. Fonografilla voitiin myös tehdä omia äänitteitä, toisin kuin gramofonilla.

Fonografin lieriöitä ei voitu ennen 1900-luvun vaihdetta monistaa, joten esittäjä joutui toistamaan esityksensä niin monta kertaa kuin myytäviä sylintereitä haluttiin tehdä. Äänenlaatu oli gramofonia parempi, mutta äänenpaine hiljaisempi. Fonografiäänitteet pystyivät taltioimaan ääntä noin neljä minuuttia kerrallaan. 1910-luvulla kehitetty Amberol-sylinteri edusti aikanaan äänentoiston huippua .

Koska äänitteiden teko oli akustista, eikä mikrofoneja tunnettu, piti esittäjän suunnata esityksensä suoraan kaivertavan laitteen torveen. Tallennuksessa käytetty torvi oli toistavaa huomattavasti suurempi, jotta orkesterikin mahtui mukaan. Menetelmä sopi parhaiten kovaäänisille oopperalaulajille, kuten aikakauden supertähdille Enrico Carusolle tai Aino Acktélle.

Fonografi-lieriöille vakiintui ajan oloon oma käyttäjäkuntansa: kansanomaiset esittäjät – kun taas gramofonilevyille levyttivät taiteilijoina pidetyt oopperadiivat ja huippuorkesterinjohtajat. 1920-luvulle tultaessa Edisonin vahalieriö oli jo syrjäytynyt valmisäänitemarkkinoilta, mutta sen käyttö toimistoissa sanelukoneena jatkui pitkälle 1950-luvulle, kunnes magnetofoni korvasi sen lopullisesti. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ruukki (täsmennyssivu)

**Ruukki** tarkoittaa seuraavia asioita:
* Ruukki paikannimenä:
** Ruukki, entinen kunta Suomessa
** Ruukki, entisen Paavolan kunnan kylä, entisen Ruukin kunnan kuntakeskus, nykyinen Siikajoen kunnan kuntakeskus. 
** Ruukki, järvi Heinolassa
** Ruukki, entisen Ruotsinpyhtään kunnan kylä
** Ruukin rautatieasema, rautatieasema Siikajoella
* ruukki eli varhainen teollisuusalue, joita on ollut eri puolilla Suomea:
** Fiskarsin ruukki
** Leineperin ruukki
** Antskogin ruukki
** Billnäsin ruukki
*Ruukki-nimeä käyttäneet yritykset:
**Rautaruukki Oyj, teräkseen ja teräsrakentamiseen erikoistunut suomalaisyritys
** Ruukki Group, Afarak Groupin nimi 2013:een
* ruukki, muurilaasti
* Ruukki, sukunimenä:
** Henri Ruukki (s. 1965), suomalainen taidemaalari
** Jukka Ruukki (s. 1964), suomalainen päätoimittaja
Talgo

**Talgo** (*Patentes Talgo S.A*) on espanjalainen junia valmistava yritys. Yhtiön valmistamia junia ja vaunukalustoa on käytössä Espanjan lisäksi muun muassa Yhdysvalloissa, Saksassa ja Kazakstanissa. Yhtiö on myös yksi Espanjan suurnopeusjunien (AVE) toimittajista.

Talgolla oli aiemmin tehdas Kajaanin (entisen Vuolijoen) Otanmäessä ja konttori Oulussa. Nämä tulivat sen omistukseen, kun Talgo osti suomalaisen Transtech Oy:n vuonna 1999. Yhtiön nimeksi muutettiin ensin Talgo-Transtech Oy ja tammikuussa 2002 nimi vaihdettiin Talgo Oy:ksi. 
Maaliskuussa 2007 toiminta kuitenkin loppui Suomessa, kun kotimainen omistajaryhmä osti Talgo Oy:n osakekannan ja muutti nimen takaisin Transtechiksi.

Talgo-konsernin liikevaihto vuonna 2004 oli 282 milj. euroa, ja sen palveluksessa oli 1&nbsp;800 henkilöä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Talgo
Oleksandr Šovkovskyi

**Oleksandr Volodymyrovytš Šovkovskyi** (, s. 2. tammikuuta 1975 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapallomaalivahti, joka edusti pitkään Ukrainan valioliigan Dynamo Kiovaa.

Šovkovskyi on edustanut Dynamoa junioriajoistaan lähtien. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa vuodesta 1993 lähtien. Hän on ollut osa Ukrainan maajoukkuetta vuodesta 1994 ja oli mukana Saksan MM-kisoissa 2006, joissa hän pelasi joukkueen ykkösmaalivahtina. Yhteensä hän on pelannut 72 maaottelua (tilanne kesäkuu 2006).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Oleksandr Šovkovskyin esittely Dynamo Kiovan sivustolla
Heksametri

**Heksametri** (, ; ”kuusimitta”) on runomittojen tyyppi, jossa runojalka toistuu säkeessä kuusi kertaa. Heksametri on peräisin antiikin kreikkalaisesta metriikasta, joka perustui pitkien ja lyhyiden tavujen vuorotteluun runomitan mukaisesti.

## Daktyylinen heksametri

Heksametrillä viitataan yleensä daktyyliseen heksametriin, jossa säe koostuu perusmuodossaan kuudesta daktyylistä. Sitä käytettiin sekä kreikkalaisessa että latinankielisessä kirjallisuudessa erityisesti eeppisessä ja didaktisessa runoudessa. Siksi sitä kutsutaan myös *eeppiseksi runomitaksi*. Tunnettuja heksametrissä kirjoitettuja teoksia ovat muun muassa Homeroksen eepokset *[[Ilias]]* ja *[[Odysseia]]*, Vergiliuksen *[[Aeneis]]* ja Ovidiuksen *[[Muodonmuutoksia]]*. Heksametriä on sovellettu myös muissa kielissä, Suomessa muun muassa mainittujen teosten suomennoksissa sekä Johan Ludvig Runebergin runoelmassa *[[Hirvenhiihtäjät]]*. 

Daktyylisen heksametrin peruskaava on seuraavanlainen ( = lyhyt tavu,  = pitkä tavu):

:

Daktyylisessä heksametrissä kahden lyhyen tavun yhdistelmä voidaan myös korvata yhdellä pitkällä tavulla neljässä ensimmäisessä jalassa, jotka voivat siis olla joko daktyyleja ja/tai spondeita. Viides jalka on aina daktyyli ja kuudes on aina spondee tai trokee (eli kyseessä on tarkasti ottaen daktyylinen katalektinen heksametri). Tämä vakioloppu tuo heksametriin sen heksametrimäisen rytmin.

## Muita heksametrimittoja

Muussa runoudessa käytettyjä heksametrimittoja ovat muun muassa:

**[[Jambi]]nen heksametri** (*[[aleksandriini|alexandrine]]*)
:Englanninkielisessä runoudessa, käytetty muun muassa Thomas Hardyn teoksessa *The Convergence of the Twain* ja Percy Bysshe Shelleyn teoksessa *To a Skylark*.

**[[Anapesti]]nen heksametri**
:Englanninkielisessä runoudessa, käytetty muun muassa Homeros-käännöksissä daktyylisen heksametrin sijasta.

## Lähteet
Simon Magus

**Simon Magus** (*Simon Noita*, *Simon Taikuri*, *Simon Tietäjä* tai *Simon Velho*) oli ensimmäisellä vuosisadalla elänyt ihmeiden tekijä, joka mainitaan *[[Apostolien teot|Apostolien teoissa]]* sekä useissa apokryfisissä teksteissä. Antiikin maailmassa Simon Magus oli laajalti tunnettu etenkin Simon Pietarin vastustajana. Kristityt ovat maininneet hänet ensimmäisenä harhaoppisena, ja gnostilainen simonianismin lahko piti häntä ihmishahmoisena jumalana. 

## Maininnat
Lähes kaikki säilyneet kuvaukset Simon Maguksesta sisältyvät varhaisten kirkkoisien Irenaeuksen, Justinos Marttyyrin ja Hippolytoksen teksteihin sekä apokryfiseen tekstiin *[[Pietarin teot]]*, jossa muun muassa kuvaillaan Roomassa käytyä Simon Maguksen ja Simon Pietarin välistä ”ihmekilpailua”. *Pietarin teoissa* kerrotaan, että Simon ”sai pronssikäärmeen liikkumaan, kivipatsaat nauramaan ja itsensä kohoamaan ilmaan”, kun taas Simon Pietari ”paransi sairaan sanan avulla ja sai sokean näkemään”.

*Apostolien teoissa* kerrotaan Simonin hämmästyttäneen Samarian asukkaita noituuksillaan, mutta Filippuksen saarnaa kuultuaan ottaneen kristillisen kasteen. Tämän jälkeen hän näki Pietarin ja Johanneksen antavan seurakuntalaisille Pyhän Hengen panemalla kädet heidän päällensä, ja yritti rahalla ostaa tämän kyvyn itselleen.

## Kuolema
Simon Maguksen kuolemasta on kaksi eri versiota. *Pietarin teoissa* kerrotaan Simon Maguksen kuolleen Rooman Forum Romanumilla järjestetyssä magianäytöksessä. Simonin esitellessä keisari Nerolle levitointitaitojaan paikalla olleet apostolit Paavali ja Pietari sekä heidän kannattajansa olivat rukoilleet Jumalaa lopettamaan lentonäytöksen. Simon Magus oli pudonnut saman tien maahan ja myöhemmin kuollut saamiinsa vammoihin.

Hippolytuksen mukaan Simon Magus palasi Roomasta kotikaupunkiinsa Gittaan ja pyysi kannattajiaan hautaamaan hänet elävältä väitettyään, että hän nousisi kolmantena päivänä kuolleista. Ylösnousemusta ei kuitenkaan tapahtunut, vaan Simon Magus kuoli hautaansa.

## Lähteet

*
Vesala

**Vesala** tai **Wesala** voi tarkoittaa:

;Sukunimenä
* Anssi Vesala (s. 1941), suomalainen pesäpalloilija
* Edward Vesala (1945–1999), suomalainen jazz-rumpali, säveltäjä ja yhtyeenjohtaja
* Jarno Vesala (s. 1977), suomalainen kuvanveistäjä ja kuvataiteilija
* Jorma Vesala (s. 1947), suomalainen kymmenottelija ja korkeushyppääjä
* Jukka Vesala (s. 1968),  kauppatieteiden tohtori, Euroopan pankkivalvontaviraston pääjohtaja
* Juuso Vesala (s. 2004), suomalainen jääkiekkoilija
* Kaarlo Wesala (1856–1947), suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija
* Kari Mikko Vesala (s. 1957), sosiaalipsykologian lehtori ja dosentti
* Leena Vesala (1942–1983), suomalainen yleisurheilija
* Mari Vesala (s. 1967), suomalainen musiikkiteknologi, toimittaja, laulaja ja säveltäjä
* Minttu Vesala, stylisti
* Paula Vesala (s. 1981), suomalainen laulaja
* Markku Vesala (1955–2019), suomalainen nimellä DJ Edward vaikuttanut tiskijukka
* Tauno Vesala (1932–1984), suomalainen toimittaja ja kirjailija
* Timo Vesala (s. 1963), suomalainen meteorologian professori
* Tommi Vesala (s. 1986), suomalainen jalkapalloilija
* Toni Vesala (s. 1992), suomalainen jalkapalloilija
* Väinö Vesala, *V. Arti* (1885–1963), suomalainen musiikin sanoittaja, säveltäjä, kirjailija, lehtimies, kääntäjä ja keksijä

;Paikannimenä
* Vesala (), osa-alue Helsingissä
* Vesala, kylä Hollolassa
* Vesala, kylä Jaalassa
* Vesala, kylä Kauhajoella
* Vesala, kylä Kuusamossa
* Vesala, kaupunginosa Oulussa
* Vesala, kylä Pudasjärvellä
* Vesala, kylä Vaalassa

;Muita merkityksiä

* Vesala, Paula Vesalan albumi vuodelta 2016.
Zubin Mehta

**Zubin Mehta** (s. 29. huhtikuuta 1936) on intialaissyntyinen yhdysvaltalainen kapellimestari.

Zubin Mehta syntyi aristokraattiseen parsilaiseen Mehli ja Tehmina Mehtin perheeseen Intiassa, Bombayssa (nykyään Mumbai). Hänen isänsä Mehli oli viulisti ja Bombayn sinfoniaorkesterin perustaja ja kapellimestari. Zubin aikoi aluksi opiskella lääketiedettä, mutta hän aloitti Wienin musiikkiakatemiassa opiskelijana 18-vuotiaana, opettajanaan Hans Swarosky. Samaan aikaan opiskelivat muun muassa kapellimestari Claudio Abbado ja kapellimestari/pianisti Daniel Barenboim. Vuonna 1958 hän teki kapellimestaridebyyttinsä Wienissä. Samana vuonna hän voitti Liverpoolin kansainväliset kapellimestarikilpailut, ja hänet nimitettiin Liverpoolin kuninkaallisten filharmonikkojen apulaiskapellimestariksi.  

Mehta nousi pääkapellimestarien joukkoon, kun hänestä tuli Montrealin sinfoniaorkesterin musiikillinen johtaja vuonna 1960: toimi, jota hän hoiti vuoteen 1967 asti. Tätä seurasivat musiikillinen johtajuus Los Angelesin filharmonikoissa (1962–1978) sekä New Yorkin filharmonikoissa (1978–1991, pisin kausi kyseisen toimen haltijana). Israelin filharmoninen orkesteri nimitti Mehtan musiikilliseksi neuvonantajaksi vuonna 1969, musiikilliseksi johtajaksi vuonna 1977, arvonimen *Music Director for Life* hän sai vuonna 1981. Vuodesta 1998 lähtien hän on ollut müncheniläisen Baijerin valtionoopperan musiikillinen johtaja. Münchenin filharmoninen orkesteri on nimittänyt Mehtan kunniakapellimestarikseen.
 
Zubin Mehta on erityisen tunnettu suurten kokoonpanojen myöhäisromanttisten säveltäjien, kuten Anton Brucknerin, Richard Straussin ja Gustav Mahlerin teosten tulkinnoista. Hän on myös tehnyt levyn intialaisen instrumentalistin Ravi Shankarin kanssa (Shankarin II sitarkonsertto Lontoon filharmonikkojen kanssa). Hänen tyyliään johtaa orkesteria konserteissa pidetään loisteliaana ja voimallisena.

Vuonna 2001 Intian hallitus myönsi hänelle Padma Vibhushan -arvon, Intian toiseksi korkeimman siviilille myönnettävän arvon. Mehta on naimisissa yhdysvaltalaisen elokuva- ja televisionäyttelijättären Nancy Kovackin kanssa. Hänen elämäänsä on dokumentoitu Terry Sandersin filmissä *Portrait of Zubin Mehta*, lisäksi Martin Bookspan ja Ross Yockey ovat kirjoittaneet Mehtasta kirjan, *Zubin: The Zubin Mehta Story*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.zubinmehta.net/
Eva Polttila

**Eva Marjaana Polttila** (alk. **Eeva Autero**, myöh. **Ikonen**; s. 1. huhtikuuta 1946 Helsinki) on entinen Yleisradion TV-uutisten uutisankkuri. Hän työskenteli Yleisradiossa 40 vuotta, vuodesta 1969 vuoteen 2009.

## Ura
Polttila aloitti uransa Uudenmaan alueuutisissa. Televisiouutisiin hän siirtyi vuonna 1981. Polttila on työskennellyt toimittajana, toimitussihteerinä ja uutistenlukijana. Polttila työskenteli A-studiossa vuosina 1988–1996 jonka jälkeen hän palasi TV-uutisiin. Polttila on työskennellyt myös radiouutisissa. 

Polttila jäi eläkkeelle syyskuussa 2009. Viimeisen kerran Polttila luki uutiset 29. syyskuuta 2009 kello 20.30.

## Perhe
Polttila varttui Helsingissä Herttoniemen ja Töölön kaupunginosissa. Polttilan äiti oli kirjailija Brita Polttila ja isä oli majuri Esko Autero. Evan alkuperäinen nimi oli Eeva Autero. Äidin erottua Auterosta Eevan nimi muuttui Eva Polttilaksi. Brita meni naimisiin runoilija Arvo Turtiaisen kanssa. Eva oli uusperheen ainoa lapsi, ja hän kävi oppikoulun Herttoniemen yhteiskoulussa. Brita Polttilan ja Arvo Turtiaisen vieraina oli usein kulttuuriväkeä, kirjailijoita ja kuvataiteilijoita. Lisäksi Polttilan naapureina asui useita kulttuurielämän vaikuttajia, muun muassa Raninin teatteriperhe ja Elvi Sinervo.

Herttoniemestä Polttila muutti pois vuonna 1966. Hän asui vuodesta 1973 miehensä kuolemaan saakka Käpylässä, jonne myös Brita Polttila ja Arvo Turtiainen muuttivat 1970-luvulla. Polttilan puoliso oli vuonna 2014 kuollut taloustoimittaja Juhani Ikonen. Heillä on yksi tytär, käsikirjoittaja-kirjailija Veera Ikonen (s. 1975).

Vapaa-ajallaan Polttila harrastaa jumppaamista ja sauvakävelyä, ja hän on toiminut myös Suomi liikkeelle -kampanjan liikuntalähettiläänä. Polttila on asunut vuodesta 2020 avoliitossa valokuvaaja-graafikko Touko Yrttimaan kanssa. He alkoivat seurustella vuonna 2019.

## Palkinnot
Eva Polttila on palkittu neljä kertaa Telvis-palkinnolla, viimeksi yleisöäänestyksellä parhaan naisesiintyjän Telviksellä vuonna 2009.

Kulttuuriministeri Stefan Wallin myönsi Polttilalle valtion journalistipalkinnon 6. kesäkuuta 2008. Palkintoperusteluiden mukaan Eva Polttilalla on ”poikkeuksellinen esiintymiskarisma, joka rakentuu asian hallinnalle ja osaamiselle. Yleisö tunnistaa ja arvostaa tätä aitoutta ja asiallista tyylikkyyttä, joka leimaa kaikkea hänen työtään”.  

Stadin Slangi ry valitsi Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 2003 Polttilan Stadin friiduksi.

## Muuta
Eva Polttilan isoisä oli talvisotaan osallistunut ja siellä myöhemmin haavoittunut eversti Väinö Polttila. Väinö Polttila haavoittui talvisodassa ja kuoli joitakin kuukausia talvisodan jälkeen vuonna 1940.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Eva Polttilan jäähyväiset Ylen Elävä Arkisto
* Eva Polttilan jäähyväiset Youtube
Derivaattaryhmä

**Derivaattaryhmä** (tai **derivoitu ryhmä**, **kommutaattorialiryhmä**, **derivaatta**) merkitsee abstraktissa algebrassa ryhmän kaikkien kommutaattorien (eli muotoa  x^{-1} y^{-1} x y  olevien alkioiden) generoimaa aliryhmää.

Ryhmän *G* derivaattaryhmää merkitään yleensä *G*', mutta kirjallisuudessa käytetään myös merkintöjä *D(G)*, *DG* ja [G,G]. Derivoitu ryhmä sisältää tarkalleen kaikki *G*:n kommutaattorien tulot, mikä nähdään aliryhmäkriteeristä ottaen huomioon kommutaattoreiden toteuttama yhtälö [*x,y*]-1 = [*y,x*]. Näin ollen se sisältää tarkalleen ne ryhmän *G* alkiot, jotka voidaan esittää muodossa \prod_{i=1}^n x_i^{-1}y_i^{-1}x_iy_i, missä n \geq 1 ja x_i,y_i \in G kaikilla i=1,\dots,n.

Koska derivaattaryhmä on määritelty kommutaattoreita käyttäen, on luonnollista, että sillä on joitain vaihdannaisuuteen liittyviä ominaisuuksia. Ensimmäinen tällainen ominaisuus on seuraavanlainen: Mikäli *G*' on ryhmähomomorfismin f:G \rightarrow G_1 ytimessä, niin *G*:n kuva tämän kuvauksen suhteen on vaihdannainen. Tämän seurauksena saadaan tärkeä yhtäpitävyys: 

G' \leq H \leq G \quad \Leftrightarrow  \quad H \triangleleft G ja tekijäryhmä G/H on Abelin ryhmä. 

Tämän perusteella G' \triangleleft G ja G/G' on Abelin ryhmä. Lisäksi *G*' on nämä ehdot täyttävien *G*:n aliryhmien joukossa erikoisasemassa, sillä se on yllä olevan yhtäpitävyyden perusteella niistä suppein.

## Korkeamman kertaluvun derivaattaryhmät

Korkeamman kertaluvun derivaattaryhmät määritetään induktiivisesti. Ryhmän *G* kertalukua 2 oleva derivaattaryhmä G*</math> on ryhmän *G** derivaattaryhmä. Yleisesti kertalukua ''k'' olevaa derivaattaryhmää merkitään ''G<sup>(k)</sup>'' ja se on ryhmän ''G'' kertalukua ''k-1'' olevan derivaattaryhmän ''G<sup>(k-1)</sup>'' derivaattaryhmä, missä ''k'' on lukua 1 suurempi positiivinen kokonaisluku.

== Derivoitu ketju ==

Ryhmän ''G'' **derivoitu ketju*' on ääretön jono <math>G \triangleright G' \triangleright G^{(2)} \triangleright \cdots</math>. Mikäli *G* on äärellinen, täytyy jostain indeksistä *n* alkaen olla voimassa <math> G^{(n)} = G^{(n+1)} = </math> &middot;&middot;&middot;. Jos tällöin <math>G^{(n)} = \{ 1 \} </math>, sanotaan, että *G'' on ratkeava ryhmä. Vastaavalla tavalla äärettömän ryhmän sanotaan olevan ratkeava, jos sen jonkin kertaluvun derivaattaryhmässä on vain ykkösalkio.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Lauhat

**Lauhat** eli **niittylauhat** (*Deschampsia*) on heinäkasvien heimoon kuuluva suku. Suvun lajit ovat monivuotisia ja mätästäviä. Lehtilapa on kapea. Kukinto on pitkähaarainen röyhy.

Nuokkulauhat (*Vahlodea*) sisällytetään usein lauhojen sukuun tai määritellään toisinaan omaksi suvukseen.

Joidenkin perhoslajien toukat käyttävät lauhoja ravintonaan.

## Lajeja ja alalajeja
* antarktiksenlauha (*Deschampsia antarctica*)
* azorienlauha (*Deschampsia foliosa*)
* madeiranlauha (*Deschampsia maderensis*)
* metsälauha (*Deschampsia flexuosa* → *Avenella flexuosa*)
** kangasmetsälauha (*Deschampsia flexuosa* subsp. *flexuosa*)
** tunturimetsälauha (*Deschampsia flexuosa* subsp. *corsica*)
* norolauha (*Deschampsia argentea*)
* nurmilauha (*Deschampsia cespitosa*)
** laidunnurmilauha (*Deschampsia cespitosa* subsp. *cespitosa*)
** sininurmilauha (*Deschampsia cespitosa* subsp. *glauca*)
* pohjanlahdenlauha (*Deschampsia bottnica*)
* rihmalauha (*Deschampsia setacea*)
* tundralauha (*Deschampsia borealis*)
* tunturilauha (*Deschampsia alpina*)

Metsälauha (*Avenella flexuosa*) luokitellaan nykyisin oman sukunsa metsälauhat (*Avenella*) ainoaksi lajiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Lauhat (niittylauhat) – ''Deschampsia''
* Lauhat (''Deschampsia'')
* Den virtuella floran: ''Deschampsia'' 
* ITIS: ''Deschampsia'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Deschampsia'' 
* Flora of China: ''Deschampsia''
Sytytysvirta

**Sytytysvirralla** tarkoitetaan sähkökipinää, joka sytyttää polttomoottorin sylinterissä olevan polttonesteen ja ilman seoksen. Sytytysvirta on sähköteknisesti erittäin pieni (alle milliampeereja), mutta tämä vähäinen virta jännitteen kanssa luo riittävän sytytystehon, joka sytyttää edellä mainitun polttonesteen ja ilman seoksen.
Polttoneste

**Polttoneste** on nestemäinen helposti tai melko helposti syttyvä aine. Tällaisia ovat esimerkiksi maaöljyn jalostustuotteet bensiini, kevyet ja raskaat polttoöljyt, dieselöljy, kerosiini, moottoripetroli, petrolit (paloöljy), sprii ja kaasuöljy tai kivihiilestä valmistetut kivihiiliterva (ruskeamusta) ja bentseeni (C6H6). 

Polttomoottorissa polttoaine palaa räjähdysmäisen nopeasti.
Kutuzov

**Kutuzov** on seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Aleksandr Kutuzov (s. 1985), venäläinen jääkiekkopuolustaja
* Mihail Kutuzov (1745–1813), venäläinen sotamarsalkka
* Viktorija Kutuzova (s. 1988), ukrainalainen tennispelaaja
* Vital Kutuzau (s. 1980), valkovenäläinen jalkapalloilija

## Katso myös
* Kutuzovskajan metroasema, Moskovan metron asema
* Operaatio Kutuzov, toisessa maailmansodassa Neuvostoliiton vastahyökkäys Saksan operaatio Zitadelleen
Rintama

**Rintama** tarkoittaa seuraavia asioita:

* säärintama, meteorologian käsite
* rintama, taistelun tai sotatoimialueen etulinja tai laajemmin koko sotanäyttämö
* rintama eli armeijaryhmä, sotatoimiyhtymä Neuvostoliiton Puna-armeijassa
* rintama, poliittinen liittouma, esimerkiksi:
** kansanrintama, vasemmiston ja keskustan yhteistyömuodostelma.
* Rintama, Leningradissa ja Petroskoissa vuosina 1932–1937 ilmestynyt suomenkielinen aikakauslehti
Hadithan verilöyly

**Hadithan verilöylyssä** ryhmä Yhdysvaltain merijalkaväen sotilaita 19. marraskuuta 2005 surmasi 24 irakilaista siviiliä; miehiä, naisia ja lapsia. Haditha (حديثة) on irakilainen piirikunta ja kaupunki Anbarin maakunnassa, Bagdadista noin 240 kilometriä luoteeseen. Piirikunnassa asuu noin 90&nbsp;000 henkeä. Alkuperäisen tiedon mukaan surmansa saaneet olisivat kuolleet pommiin tai taistelussa, mutta toukokuussa 2006 on tullut ilmi tietoja, joiden mukaan sotilaat olisivat teloittaneet siviilit. Tekoa verrattiin Yhdysvalloissa ja muuallakin maailmassa Vietnamin sodan aikana vuonna 1968 tapahtuneeseen My Lain verilöylyyn. 

## Juridiset seuraukset

Tarkoituksellinen siviilinen tappaminen on kielletty YK:n peruskirjan sotalaissa, Haagin sopimuksessa (1899 ja 1907) ja Geneven sopimuksissa. Mitkään näistä eivät koske Yhdysvaltain armeijaa. Merijalkaväen sotilaisiin voidaan soveltaa vain Yhdysvaltain sotilaslakia (Uniform Code of Military Justice).

21.6. 2006 Yhdysvaltain armeija nosti syytteet kahdeksaa sotilasta vastaan. Frank Wutericha, Sanick de la Cruzia, Justin Sharrattia ja Stephen Tatumia syytettiin tapoista (unpremeditated murder). Pataljoonan komentajaa Jeffrey Chessania syytettiin sääntörikkeistä ja välinpitämättömyydestä. Ensimmäisen luokan luutnantti Andrew Graysonia syytettiin oikeuden häirinnästä, velvollisuuksien laiminlyönnistä ja väärästä valasta. Kapteeni Randy Stonea ja kapteeni Lucas McConnellia syytettiin velvollisuuksien laiminlyönnistä.

Kahdeksasta syytetystä kuuden syytteet hylättiin, ja yksi vapautettiin syytteistä. 

Merijalkaväen yksikön johtaja ylikersantti Frank Wuterich sai lopulta tammikuussa 2012 90 vuorokautta vankeutta, jota ei kuitenkaan pantu täytäntöön pidätysajan vuoksi. Lisäksi hän sai arvonalennuksen sotamieheksi. Tulonmenetykseen häntä ei kuitenkaan tuomittu.

## Lähteet
Ruumis

**Ruumis** tarkoittaa ihmisen tai eläimen sekä elävää että kuollutta elimistöä.

## Elävä
Elävän ruumiin tutkimista kutsutaan anatomiaksi. Ainoastaan elävää ruumista tarkoittavia sanoja ovat *vartalo* ja *keho*. Suomenkielinen sana keho keksittiin Lääketieteen sanastolautakunnan ja Kielitoimiston ensimmäisen hoitajan Hannes Tepon yhteistyön tuloksena vuonna 1945, kun lääketieteen piirissä syntyi tarve sanallisesti erotella kuollut ja elävä ruumis toisistaan. On mahdollista, että sanalle keho otettiin mallia suomen sukukielestä virosta, jossa elävää ruumista tarkoittaa sana *keha*; toisaalta sana *keho* esiintyy jo Elias Lönnrotin sanakirjassa *kehän* synonyyminä.
Oikeustoimikelpoisena pidetään henkilöä, joka on “täysissä sielun ja *ruumiin* voimissa“ eli on “täysjärkinen“.  

## Kuollut

Kuollutta ruumista kutsutaan myös *[[kalmo]]ksi*. Vanha kalmon synonyymi on myös *hunnu*, joka on oikeastaan säilynyt vain sanonnassa "joutua hunninkoon / hunningolle", tarkoittaen "kalmistoon". Kansanrunous tuntee myös hahmon "Hunnun Herra", varhaisen lähetyssaarnaajan. Nimen selityksenä kristittyjen krusifiksit ja puheet ruumiista ja ylösnousemuksesta. Kuolemaa tarkoittava sana kalma viittaa joskus vainajaan tai kuolleeseen ruumiiseen. Sekaannusten välttämiseksi sanasta kalma on johdettu jo 1940-luvulla uudissana kalmo tarkoittamaan vain kuollutta ruumista; sanan keksi kielilautakunta vuonna 1948. Kuolleesta tai kuolevasta ruumiista on ennen käytetty myös nimitystä marras, mutta marras viittaa myös muuhun kuolevaan (esimerkiksi luonto syksyllä, marraskesi) aaveisiin ja kuoleman enteisiin.

Monesti kuolleesta ruumiista käytetään nimitystä *[[vainaja]]*, kun halutaan korostaa kuolleen henkilön henkistä puolta. Kuollutta eläimen ruumista kutsutaan usein *[[raato|raadoksi]]* tai *[[haaska]]ksi*, etenkin teuraseläimillä myös ruhoksi.

Arkeologiassa ja toisinaan muutenkin ruumista, yleensä pitkälle hajonnutta, voidaan kutsua ihmisen jäännöksiksi. Kuolleen ruumiin tutkimista kutsutaan patologiaksi.

## Katso myös
* Hautaus
* Hautajaiset
* Kalmisto
* Kalmo
* Kuolema

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pohjolan punainen sissipataljoona

**Pohjolan punainen sissipataljoona** oli 1920-luvun alussa Neuvosto-Karjalassa perustettu sissiosasto. Osastoon kuului lähinnä Suomesta sisällissodan jälkimainingeissa rajan yli paenneita punakaartilaisia.

Pataljoonan Suomessa näkyvimpiä toimintoja oli niin sanottu läskikapina helmikuussa 1922. Lisäksi pataljoona osallistui jonkin verran suomalaisten Itä-Karjalaan lähettämien heimosotaretkikuntien torjuntaan.

Pataljoonan tunnetuimpia komentajia oli Jahvetti Moilanen (oik. Frans "Janne" Myyryläinen).
## Lähteet
* 
*