open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kalatšinsk

**Kalatšinsk** () on kaupunki Omskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Irtyšin sivujoen Omin rannalla 88 kilometriä Omskista itään. Kaupunki on Kalatšinskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Siperian rata (Kalatšinskajan asema). Kaupungin ohittaa Tšeljabinskin ja Novosibirskin välinen M51-valtatie. Asukkaita on 23&nbsp;400 henkeä (vuonna 2009).

Kalatšinskin kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1792. Vuonna 1838 rakennettiin Siperian maantie ja vuonna 1895 Siperian rata. Vuonna 1952 Kalatšinskista tuli kaupunki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kalatšinskin kaupungin sivusto
Maija Konttinen

**Iida Maria (Maija) Konttinen** (3. maaliskuuta 1873 Kangasniemi – 28. marraskuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen lastenkirjailija ja laulujen sanoittaja.

Konttisen vanhemmat olivat nahkuri Petter Johan Konttinen ja Ida Heikkinen, jotka olivat muuttaneet Kangasniemelle vuonna 1872 Juvalta. Perheeseen syntyi vielä kaksi muuta tyttöä. Heidän isänsä menehtyi 18. maaliskuuta 1883 keuhkokuumeeseen. On epäselvää, miten Konttisen äiti pystyi leskeksi jäätyään lähettämään esikoistyttärensä Mikkeliin tyttökouluun, jonka ensimmäisellä luokalla tämä aloitti vuonna 1883. Konttinen jatkoi opintojaan Helsingin suomalaisessa jatko-opistossa lukuvuosina 1891–1894. Yhden matrikkelimerkinnän mukaan hän oli tämän jälkeen kotiopettajana.

Vuonna 1899 Konttinen sai hospitanttina eli vuoden kurssituksella Jyväskylän seminaarista kansakoulunopettajan pätevyyden. Sillä hän pääsi samana vuonna Tampereen alemman kansakoulun opettajaksi. Vuonna 1906 hän sai Helsingistä alemman suomenkielisen kansakoulun opettajan toimen, jossa hän oli eläkkeelle jääntiinsä asti. Helsingissä hän oli vaalilautakunnan ja Savon seuran jäsen. Savon seuran iltamassa lausuttiin vuonna 1920 Konttisen runo ”Rukkaset eli kuinka kaks’ Savon Seuran naista kos’ Savon Seuran suurinta”. *[[Uusi Suomi]]* kehui myöhemmin toistettua esitystä loistavan humoristiseksi.

Konttisen sanoittamia lauluja ovat muun muassa ”Rati riti ralla”, ”Juhannusaatto”, ”Voikukat” ja ”Metsän laulajaiset”. Hän on kirjoittanut suomenkieliset sanat skotlantilaiseen kansanlauluun ”My Bonnie Lies over the Ocean” nimellä ”Nyt tuulet nuo viestin jo toivat”.

## Teoksia
* *Voikukkia*: kertomuksia lapsille; kuvat piirtänyt Hilkka Finne. Lasten sarja 1. Kotikasvatusyhdistys, Helsinki 1923
* *Pominassa: vuorokeskustelu menneiltä ajoilta*. Suomen opettajain raittiusliiton vuorokeskusteluja n:o 4. Helsinki 1932
* *Setä Tynkkysen syntymäpäiväkekkerit: vuorokeskustelu*. Suomen opettajain raittiusliiton vuorokeskusteluja n:o 8. Helsinki 1933
* *Koulutiellä*: runoja ja suorasanaista. Valistus 1938
;Runo
* Tuulten ajeltavia. *Väinämöinen*, 1925 nro 37 s. 3 Verkossa

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Minne tuuli kuljettaa (kappale)

**Minne tuuli kuljettaa** on Toivo Kärjen säveltämä ja Juha Vainion sanoittama kappale, jolla Katri Helena osallistui Eurovision laulukilpailun Suomen karsintaan 1965 . Suosittuun letkajenkka-rytmiin sovitettu laulu oli kansan suosikki, mutta raati päättää lähettää kilpailufinaaliin Viktor Klimenkon esittämän laulun ”Aurinko laskee länteen”, jonka Kärki kirjoitti Reino Helismaan kanssa . Kärki oli vakuuttunut siitä, että ”Minne tuuli kuljettaa” olisi menestynyt kilpailussa Klimenkolle säveltämäänsä laulua paremmin. Myös suuren yleisön samanlainen käsitys vain vahvistui loppukilpailun jälkeen, kun voittajaksi selviytyi monien mielestä hyvin ”letkajenkkamainen”  ”Poupée de cire, poupée de son”.

Reino Helismaan piti alun perin kirjoittaa sanat ”Aurinko laskee länteen” -kappaleen lisäksi myös tähän Kärjen sävellykseen, mutta hän ehti kuolla eikä ehtinyt kirjoittaa lauluun juuri muuta kuin otsikon ”Minne tuuli kuljettaa”. Vainio otti paikan Kärjen sanoittajana ja viimeisteli sanoitukset. 

Ragni Malmstén levytti kappaleen 1. helmikuuta 1965, Katri Helena 12. huhtikuuta 1965. Tämä julkaistiin singlenä, ja b-puolella oli niinikään Katri Helenan laulama Kärjen-Sauvo Puhtilan ”Helsinki-letkis”.

Laulun julkaisuaikoina lehdistö piti laulua muiden silloin suosittujen letkajenkkojen tapaan hyvin suomalaisena. Laulun sanojen katsottiin kuvaavan suomalaista sisua ja luonnon karuutta. Mikko S. Lehtonen katsoo laulun tarinan liittyvän topeliaaniseen suomalaisuuskäsitykseen, jossa pohjoisella luonnolla on ollut keskeinen merkitys. Hänen mukaansa sekä laulussa että topeliaanisessa puhetavassa luonto on feminiininen ankara ”äiti” (*”tuuli tuutii lastaan”*) ja suomalainen subjekti yleensä miespuolinen selviytyjä, mutta tässä laulussa naispuolinen. Laulun sanoitus onkin ensimmäisiä ilmentymiä Suomessa suositun kulkuriromantiikan laajentumisesta myös naissukupuolelle sopivaksi. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ylen Elävä arkisto: Katri Helena: Minne tuuli kuljettaa
Tara (kaupunki)

**Tara** () on kaupunki Omskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Irtyšin rannalla 302 kilometriä Omskista pohjoiseen. Kaupunki on Taran piirin keskus. Asukkaita on 26&nbsp;700 henkeä (vuonna 2009).

Kaupunki on saanut alkunsa Irtyšiin laskevan Tarajoen suuhun vuonna 1594 perustetusta linnoituksesta. Se siirrettiin nykyiselle paikalle vuoden 1669 tulipalon jälkeen. Omskin linnoituksen ja Siperian maantien valmistuttua paikkakunta menetti sotilaallisen ja kaupallisen merkityksensä. Vuonna 1782 Tarasta tuli Tobolskin lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki. 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa se toimi karkotuspaikkana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Taran piirin sivusto  
* Epävirallinen kaupunkisivusto 
* Aeroport v g. Tara  (aeroomsk.ru)
Tara

**Tara** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* Tara, naisen etunimi
* Lassi Tara, oik. *Lauri Rintala* (1916–1994), suomalainen toimittaja ja kirjailija
* Tara, buddhalaisuuteen liittyvä hahmo, Avalokiteshvaran naispuolinen aisapari
* Tara, kaupunki Omskin alueella Venäjällä
* Tara, joki Montenegrossa
* Tara, Irtyšin sivujoki Venäjällä
* Hurrikaani Tara, hirmumyrsky itäisellä Tyynellämerellä marraskuussa 1961
* Tara, kukkula ja arkeologinen muistomerkki Irlannissa
* Tarrha eli Tarra/Tara, antiikin aikainen kaupunki Kreetalla
* Tara Air, nepalilainen lentoyhtiö
* 5863 Tara, asteroidi.
Sinfonia nro 2 (Aho)

Kalevi Aho sävelsi **toisen sinfoniansa** kesällä 1970 ollessaan sävellyksenopiskelijana Sibelius-Akatemiassa. Teoksen muodostaa kolmoisfuuga, johon on liitetty vapaa passacaglianomainen kooda. Sinfonian kantaesityksessä Helsingissä 17. huhtikuuta 1973 Radion sinfoniaorkesteria johti Kari Tikka. Säveltäjä teki teokseensa eräitä muutoksia vielä vuonna 1995, ja uusittu versio kantaesitettiin 15. syyskuuta 1995 Tuomas Ollilan johtaessa Tampereen kaupunginorkesteria.

## Lähteet
Valon pisaroita

__NOTOC__
**Valon pisaroita** on Tuure Kilpeläisen neljäs ja Kaihon Karavaanin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin 5. toukokuuta 2010. Albumi oli parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalla 10  puoli vuotta julkaisunsa jälkeen. Kilpeläinen pitää joitakin levyn kappaleita laahaavina balladeina.

Albumin sanoitukset noudattivat paljolti iskelmämusiikin perinteisiä teemoja.

## Kappaleet
Sävellykset ja sanoitukset Tuure Kilpeläinen paitsi Tuulipallo Tuure Kilpeläinen ja Timo Kiiskinen. 

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Nyt.fi: 
* Soundi: 

## Lähteet
* *Valon pisaroita* -CD

## Aiheesta muualla
* ''Valon pisaroita'' discogs.com -sivustolla

### Viitteet
Salatsijoki

**Salatsijoki** (, ) on joki Pohjois-Latviassa. Joki kulkee 90 kilometrin matkan Vidzemessä sijaitsevalta Burtniekijärveltä Riianlahteen. Sen valuma-alueesta 56 prosenttia on metsää ja 38 prosenttia peltoa. Joki kulkee Mazsalacan, Staicelen ja Salacgrīvan kaupunkien kautta. Joen varrella sijaitsee monia luolia ja koskia. Salatsijoki on myös yksi Latvian tärkeimmistä lohijoista.

## Lähteet
Aša

**Aša** () on kaupunki Tšeljabinskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee lähellä Baškortostanin rajaa 377 kilometriä Tšeljabinskista länteen. Kaupunki on Ašan piirin keskus. Sen kautta kulkee Ufan ja Tšeljabinskin välinen rautatie. Asukkaita on 31&nbsp;500 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1898 perustetusta rautasulattamosta. Vuonna 1933 siitä tuli kaupunki. Suurin tuotantolaitos on Ašan metallitehdas.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ašan piirin sivusto
Angelo Rossitto

**Angelo Salvatore Rossitto** (18. helmikuuta 1908 Omaha, Nebraska – 21. syyskuuta 1991 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä, joka tunnettiin lyhytkasvuisuudestaan.

Rossitto oli 89 senttimetriä pitkä. Hän myi kadulla sanomalehtiä, kun John Barrymore "löysi" hänet ja esitteli ehjääjälle, joka etsi lyhytkasvuista henkilöä. Rossitosta tuli yksi  Hollywoodin käytetyimpiä lyhytkasvuisia näyttelijöitä: hänet nähtiin vuosien 1927–1987 aikana yli 70 elokuvassa. Hän esiintyi muun muassa Tod Browningin elokuvassa *[[Freaks – kummajaiset]]* (1932) sekä elokuvissa *[[Babes in Toyland (vuoden 1934 elokuva)|Babes in Toyland]]* (1934) ja *[[Simson ja Delila (elokuva)|Simson ja Delila]]* (1949). Useimmissa rooleissaan hän oli kuitenkin avustajan statuksella, ilman mainintaa lopputeksteissä. Niinpä hän sai vain pieniä palkkioita, ja jatkoi sanomalehtien myymistä elannokseen. Hänen viimeinen merkittävä roolinsa oli elokuvassa *[[Mad Max – ukkosmyrsky]]* (1985).

Rossitto kuoli 83 vuoden ikäisenä vuonna 1991.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Seinäjoen Mimmiliiga

**Seinäjoen Mimmiliiga** (SeMi) on vuonna 1971 perustettu seinäjokinen naisten jalkapallon erikoisseura, joka on keskittynyt nais- ja tyttöjalkapalloiluun. SeMi on pelannut kaudella 1996 naisten pääsarjassa SM-sarjassa, mutta oli siellä vain yhden kauden ja putosi jäätyään sarjassa 10:nneksi.  Kausilla 2021 ja 2022 SeMin edustusjoukkue pelasi valtakunnallista Naisten Kakkosta. Seuran jäsenmäärä on noin 300 ja seuran puheenjohtajana toimii Erja Sillankorva-Vikki.

## Tilastoja

    

## Lähteet
Karabaš

**Karabaš** () on kaupunki Tšeljabinskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Uralin eteläosassa 96 kilometriä Tšeljabinskista luoteeseen. Kaupungissa on Jekaterinburgin ja Tšeljabinskin väliseltä rautatieltä haarautuvan sivuradan pääteasema. Kaupungin väkiluku on laskenut voimakkaasti 2000-luvulla; vuoden 2021 väestönlaskennassa kaupungissa asui 10&nbsp;339 henkeä (VL2002: 15&nbsp;942).

Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1822 perustetusta kullankaivajien asutuksesta. Myöhemmin seudun malmiesiintymien yhteyteen rakennettiin kuparisulattamoja. Vuonna 1933 Karabašista tuli kaupunki. Nykyään siellä toimii Karabašmed-metallitehdas (Карабашмедь), joka on aiheuttanut vakavia ympäristövahinkoja.


Karabash plant.jpg|Saasteistaan tunnettu kuparitehdas Karabašissa (2007).
Храм-8 - panoramio.jpg|Johannes Khrysostomoksen kirkko.

## Katso myös
* Yksin Putinia vastaan, Oscar-palkittu dokumenttielokuva (2025) karabašilaisen koulun militarisoitumisesta Ukrainan sotatoimien aikana  

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Karabašin kaupungin sivusto  
* Карабаш — самый загрязненный город на Земле ('Karabaš - maailman saastunein kaupunki')  (youtube.com)
Talviklassikko

**Talviklassikko** oli nimitys jääkiekon ulkoilmaottelulle, joka pelattiin kolmesti vuosina 2011, 2012 ja 2014 Helsingin olympiastadionilla. Otteluissa kohtasivat Helsingin paikallisseurat Jokerit ja HIFK. Ottelut olivat jääkiekon SM-liigan runkosarjan otteluita, eli otteluista jaettiin normaalit sarjapisteet. Talviklassikko-tapahtuman järjestämisvastuu vaihteli vuorovuosin Jokereiden ja HIFK:n välillä. Riskit ja voitot jaettiin vuosittain siten, että järjestäjä kantoi taloudellisen vastuun ja vierasjoukkue sai 20 prosenttia mahdollisesta liikevoitosta. Stadionin katsomo jaettiin molempien joukkueiden katsomonosiin. 

Ennen Talviklassikkoja Olympiastadionilla oli pelattu jääkiekkoa välirauhan aikaan vuonna 1941.

Keväällä 2013 Talviklassikkoa ei järjestetty, koska jalkapallomaajoukkueen ohjelmassa oli  kesäkuun alussa olympiastadionilla. Aikaisen ajankohdan vuoksi stadionin nurmi olisi todennäköisesti pitänyt korvata ulkomaisella siirtonurmella, mikä osoittautui liian kalliiksi vaihtoehdoksi. Talviklassikon sijaan tamperelaiset Tappara ja Ilves kohtasivat Open Ice Winter Classic Tampere -ulkoilmaottelussa 14. joulukuuta 2013.

## Talviklassikko 2011

Ensimmäinen SM-liigan Talviklassikko pelattiin olympiastadionilla 5. helmikuuta 2011, ottelun voitti HIFK maalein 4–3. Ottelu keräsi yleisöä 36&nbsp;644. Lukema oli uusi Pohjoismaiden ennätys jääkiekko-ottelun yleisömäärässä. Edellinen ennätys saavutettiin Ruotsissa pelatussa ulkoilmaottelussa kaudella 2009–2010; 31&nbsp;144 katsojaa.

Tapahtuman budjetti oli miljoona euroa. Tapahtuman taloudellisen riskin kantoi ottelun kotijoukkueeksi merkitty Jokerit.

Pelaajien ottelussa käyttämät pelipaidat huutokaupattiin ottelua seuranneen viikon aikana Huuto.net-verkkosivulla. Huutokauppa osoittautui menestykseksi – HIFK:n Mikael Granlundin paita huudettiin hintaan 10&nbsp;022 euroa ja ottelun parhaan pelaajan, HIFK:n kapteenin Ville Peltosen paita hintaan 9&nbsp;001 euroa. Huutokaupan tuotto – 44&nbsp;500 euroa – lahjoitettiin Suomen Icehearts ry:lle, joka tekee ennalta ehkäisevää lastensuojelutyötä joukkueurheilun avulla koulussa ja vapaa-ajalla.

## Talviklassikko 2012

Talviklassikko päätettiin pelata myös kaudella 2011–2012, mutta aluksi Olympiastadionin hallitus kielsi sen pelaamisen. Myöhemmin stadionin hallitus kuitenkin antoi luvan ottelun järjestämiseen. Ottelu pelattiin 4. helmikuuta 2012. Ottelun järjestämisvuoro oli Helsingin IFK:lla, joka voitti myös tämän Talviklassikon, tosin se oli edellisvuotista tiukempi, ja 3–2 voitto ratkesi HIFK:lle vasta voittomaalikilpailussa.

## Talviklassikko 2014
Kauden 2014 Talviklassikko järjestettiin 1. maaliskuuta 2014 Olympiastadionilla. Ennen ottelua HIFK:n ja Jokerien keskinäisten runkosarjaotteluiden voitot olivat tasan 105–105 ja joukkueiden viimeistä kohtaamista mainostettiin otteluna, joka ratkaisee Stadin herruuden. HIFK voitti ottelun maalein 2–1 ja siirtyi keskinäisissä otteluissa 106–105-johtoon vieden näin Stadin herruuden.

## Ottelut

## Katso myös
* NHL Winter Classic
* Open Ice Winter Classic Tampere

## Lähteet
Nuoret Lakimiehet

**Nuoret Juristit ry** (entinen Nuoret Lakimiehet ry, ) on suomalaisten nuorten juristien etua valvova ammatillinen yhdistys. Yhdistys muutti suomenkielistä nimeään vuonna 2020. Yhdistys on perustettu vuonna 1938 ja siihen kuuluu noin 1 000 eri aloilla vaikuttavaa juristia. Yhdistys on myös yksi Suomen Lakimiesliiton perustajajärjestöistä.

Yhdistyksen tarkoituksena on valvoa nuorten juristien ammatillisia ja muita etuja sekä toimia nuorten juristien ammatillisena ja sosiaalisena yhdyssiteenä. Nuoret Juristit osallistuu lisäksi yhteiskunta- ja oikeuspoliittiseen keskusteluun.

## Edunvalvonta

Yhdistys valvoo työ- ja virkasuhteiden ehtoja ja ajaa palkkauskysymyksiin, työhyvinvointiin sekä työ- ja perhe-elämän yhteensovittamiseen liittyviä parannuksia. Viimeisimpien vuosien edunvalvonnallisena teemana on ollut tuomioistuinharjoittelu eli auskultointi.

Yhdistys järjestää keskustelutilaisuuksia, aamukahvitilaisuuksia, seminaareja ja erilaisia koulutustilaisuuksia yhteistyössä juridiikan koulutustoimijoiden kanssa sekä erilaisia vapaa-ajan tilaisuuksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Nuoret Juristit ry
Geo

**Geo** on kansainvälinen aikakauslehti. Suomessa lehteä kustansi vuodesta 2008 elokuuhun 2015 Sanoma ja syyskuusta 2015 toukokuuhun 2020 Fokus Media. Suomen Geo-lehti ilmestyi 10 kertaa vuodessa. Lehden päätoimittaja oli Anu Piippo. Geo-lehti ilmestyi Suomessa viimeisen kerran 20.5.2020.

Geo kertoo ihmisistä ja ilmiöistä eri puolilla maailmaa. Reportaasien aiheina ovat luonto, ympäristö, matkat, historia, tieteen ja teknologian saavutukset sekä kansat ja kulttuurit. 

Geo-lehti panostaa laajojen artikkeleidensa asiasisällön lisäksi valokuviin. Lehti kootaan Suomessa, ja myös osa sen sisällöstä tehdään Suomessa. 

Geo perustettiin Saksassa vuonna 1976. Sen jälkeen se on ilmestynyt yli 20 maassa, muun muassa Saksassa, Ranskassa ja Espanjassa. Suomessa lehti lanseerattiin maaliskuussa 2008. Lehti viettää vuonna 2018 Suomessa kymmenvuotisjuhlaa uudistaen ulkoasuaan ja sisältöään. 

Vuonna 2012 lehden levikki oli 20&nbsp;039 ja sillä oli 81&nbsp;000 lukijaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*GEOn verkkosivusto
*GEO Fokus Median sivuilla
Asha

**Asha** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* Asha, Microsoft Mobilen puhelinbrändi
* Aša, venäläinen kaupunki
*Asha, intialainen naisen nimi, joka tarkoittaa ”toivo”, ”toive”
**Asha Bhosle (s. 1933), intialainen laulaja
** Asha Degree (1990–2000), yhdysvaltalainen kadonnut tyttö
** Asha Gigi (s. 1972), etiopialainen kestävyysjuoksija
** Asha Haji Elmi (s. 1962), somalialainen rauhanaktivisti ja parlamentin jäsen
** Asha Parekh (s. 1942), intialainen elokuvanäyttelijä
* kuvitteellisia henkilöitä:
** Asha Greyjoy, hahmo televisiosarjassa *[[Tulen ja jään laulu]]*.
Helsingin Jäätelötehdas

**Helsingin Jäätelötehdas** on vanhin toiminnassa oleva jäätelön valmistaja Suomessa. Helsingissä kotipaikkaa pitävä perheyritys omistaa muutamia jäätelökioskeja Helsingissä ja toimittaa jäätelöään ravintoloihin. Jäätelöä on saatavilla pääkaupunkiseudulla myös hyvin varustetuista vähittäiskaupoista 500ml pakkauskoossa.

Helsingin jäätelötehtaan perustivat Helsingin Keskuskadulle italialaisen Magi-suvun kuusi veljestä vuonna 1922. Helsingin Jäätelötehtaan jäätelö valittiin Suomen parhaaksi jäätelöksi MTV:n Suomen Paras -ohjelmassa vuonna 1994. Lisäksi se on menestynyt erinomaisesti myös lukuisissa muissa jäätelövertailuissa; myös kansainvälisissä.

## Historia
Helsingin Jäätelötehdas sai alkunsa, kun italialaisen Magi-suvun kuusi veljestä lähtivät kotoaan Toscanasta Italiasta. Veljekset suuntasivat ensin Venäjälle Pietariin, jossa alkoivat valmistaa kipsipatsaita. Vallankumouksen takia he joutuivat kuitenkin lähtemään Venäjältä, ja he siirtyivät Helsinkiin. Vuonna 1922 veljekset perustivat Keskuskadulle Helsingin ensimmäisen jäätelötehtaan. 

Yrityksen toiminta lopetettiin väliaikaisesti sotavuosien ajaksi vuonna 1939. Toiminta käynnistettiin uudelleen Eerikinkadulla vuonna 1946. Sittemmin tehdas on toiminut Liisankadulla vuosina 1960–1998 ja 1998–2014 Mäkelänkadulla. Helsingin Jäätelötehdas on edelleen Magien perheyritys, nykyisin neljännessä sukupolvessa. Sen jälkeen tehdas siirtyi Espooseen.

## Toiminta
Helsingin Jäätelötehtaan tuotantotilat sijaitsevat Espoon Koskelossa. Myyntipisteitä sillä on kesäaikaan neljä. Touko–syyskuussa jäätelöä voi ostaa kioskeista, jotka sijaitsevat Kaivopuiston Merisatamanrannassa, Uunisaaren laiturin kohdalla puiston puolella, Mattolaiturilla  sekä Etelä-Hesperiankadulla Taivallahden tenniskenttien vieressä. Lisäksi yritys on vuodesta 2001 lähtien toimittanut jäätelöään myös ravintoloihin. 

Helsingin Jäätelötehtaan jälleenmyyntipisteissä myydään 17 eri jäätelömakua. Yritys valmistaa yhä Wanhanajan Vaniljapuikkoja, jotka ovat kuuluneet valikoimaan alkuajoista lähtien ja edustavat siten lajinsa klassikoita. Helsingin jäätelötehdas on menestynyt suurten teollisten jättien, Ingmanin ja Valiojäätelön rinnalla, osaksi varmaankin pitkien perinteidensä sekä hyvän maineensa vuoksi. Helsingin Jäätelötehdas korostaa markkinoinnissaan yhtiön pitkiä perinteitä sekä jäätelöiden suuria annoskokoja ja ylivertaista tuoreutta. Tehtaan myytävät jäätelöt valmistetaan edellisenä päivänä..

## Lähteet
Mustanaamio (elokuva)

**Mustanaamio** (*The Phantom*) on 7. kesäkuuta 1996 ensi-iltansa saanut toimintaseikkailu, joka pohjautuu Lee Falkin luomaan sarjakuvahahmoon, Mustanaamioon. Elokuvan pääosissa esiintyvät Billy Zane ja Kristy Swanson. Elokuvan ohjasi Simon Wincer. Elokuva perustuu osittain kahteen ensimmäiseen Mustanaamio-tarinaan, *The Singh Brotherhood* ja *The Sky Band*. 

## Juoni

Elokuva alkaa, kun tutkimusretkikunta rantautuu Bengalla-nimisen saaren autiolle rannalle. Tunnetun legendan mukaan sinne on kätketty Tougandan pääkalloaarre. Aarteen muodostavat kolme hohtavaa pääkalloa, ja henkilö jolla on kaikki kolme kalloa pystyy hallitsemaan maailmaa yksinvaltiaana. Pahamaineinen rikollinen Xander Drax (Treat Williams) on päättänyt saada kallot haltuunsa, hinnalla millä hyvänsä. Ainoastaan yksi mies voi pysäyttää hänet – itse vaeltava aave, kuolematon Mustanaamio.

## Kuvaukset
Elokuva kuvattiin 3. lokakuuta 1995 – 13. helmikuuta 1996 muun muassa Australiassa, Thaimaassa ja Yhdysvalloissa.

## Rooleissa
Oliver Nelson

**Oliver Edward Nelson** (4. kesäkuuta 1932 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat – 28. lokakuuta 1975 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko, -säveltäjä ja orkesterinjohtaja. Hänen omat soittimensa olivat saksofonit ja klarinetti. Hänet muistetaan erityisesti vuoden 1961 albumista *[[The Blues and the Abstract Truth]]*, jota luetaan usein yhdeksi merkittävimmistä jazzalbumeista. Levyn kaikki sävellykset ovat Nelsonin, ja avauskappaleesta ”Stolen Moments” on tullut monien levyttämä jazzstandardi.

## Diskografia
### Impulse! Records
*1961: *[[Three Dimensions]]*
*1961: *[[The Blues and the Abstract Truth]]*
*1964: *[[More Blues and the Abstract Truth]]*
*1966: *[[Sound Pieces]]*
*1966: *[[Oliver Nelson Plays Michelle]]*
*1966: *[[Happenings]]*
*1967: *[[Spirit of ’67]]* (mukana Pee Wee Russell)
*1967: *[[Live in Los Angeles]]*
*1967: *[[Musical Tribute to JFK: The Kennedy Dream]]*

### Prestige Records
*1959: *[[Meet Oliver Nelson]]*
*1960: *[[Taking Care of Business]]*
*1960: *[[Images (Oliver Nelsonin albumi)|Images]]*
*1960: *[[Screamin’ the Blues]]*
*1960: *[[Soul Battle]]*
*1960: *[[Nocturne (Oliver Nelsonin albumi)|Nocturne]]*
*1961: *[[Straight Ahead (Oliver Nelson album)|Straight Ahead]]*
*1961: *[[Main Stem]]*
*1962: *[[Afro/American Sketches]]*
*1962: *[[Phaedra (film)|Impressions of Phaedra]]*

### Flying Dutchman Records
*1969: *[[Black Brown and Beautiful]]*
*1970: *[[Berlin Dialogue for Orchestra]]*
*1970: *[[Live in Berlin]]*
*1971: *[[Swiss Suite]]*
*1974: *[[In London with Oily Rags]]*
*1975: *[[Skull Session]]*
*1978: *[[Soulful Brass #2]]*

### Muut
*1962: *[[Full Nelson]]* (Verve)
*1962: *[[Impressions of Phaedra]]* (United Artists)
*1964: *[[Fantabulous (Oliver Nelson Album)|Fantabulous]]* (Argo)
*1966: *[[Leonard Feather Presents the Sound of Feeling]]* (Verve)
*1968: *[[And the Sound of Oliver Nelson]]*
*1971: *[[Impressions of Berlin]]*
*1973: *[[Fugue and Bossa]]*
*1975: *[[Stolen Moments (albumi)|Stolen Moments]]* (Inner City)
*1976: *[[A Dream Deferred]]* (RCA)

## Lähteet
Pumapard

**Pumapard** on hybridikissa, urospuolisen puuman ja naaraspuolisen leopardin jälkeläinen.

Ensimmäiset tunnetut pumapardit syntyivät 1890–1900-lukujen vaihteessa hampurilaisessa eläintarhassa. Tuohon aikaan eläintarhat yrittivät tarkoituksellisesti tuottaa risteymiä, koska eksoottisilla eläimillä oli suuri kysyntä. Luonnossa lajien risteytyminen on erittäin epätodennäköistä, koska niiden elinalueet poikkeavat toisistaan.

Pumapardin turkissa on isoja, vaaleita leopardin täpliä puuman väriä muistuttavalla pohjalla. Pumapardeilla on pitkä häntä. Kooltaan ne vastaavat puumaa ja ovat vain puolet leopardin koosta. Naaraspumapardit pystyvät yleensä lisääntymään, kun taas urokset ovat tavallisesti lisääntymiskyvyttömiä. Pumapardit elävät lyhempään kuin muut isot kissaeläimet ja kärsivät niitä todennäköisemmin sairauksista, kuten kääpiökasvuisuudesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Messybeast.com: Pumapard & puma/jaguar hybrids
BV Veendam

**BV Veendam** oli alankomaalainen jalkapalloseura, joka lakkautettiin 25. maaliskuuta 2013.   Seuran viralliset värit olivat keltainen ja musta.

## Historia
Seura perustettiin 4. syyskuuta 1894 mikä teki siitä yhden Alankomaiden vanhimmista seuroista. Joukkueen ensimmäinen nimi oli Look Out, joka vaihdettiin 1909 Prinses Juliana Veendamiksi. Pian tämän jälkeen nimi lyhentyi muotoon Veendam.

Ammattilaisjoukkueena BV Veendam on pelannut suurimman osan ajastaan (42 kautta) Jupiler Leaguessa eli Eerste Divisiessä. Seura on pelannut kuusi kautta kakkosdivisioonassa. Eredivisiessä BV Veendam on pelannut yhteensä kolme kautta.

Kaudella 2009–10 BV Veendam kärsi talousongelmista ja seura haettiin konkurssiin 28. huhtikuuta 2010 ylivelkaantumisen vuoksi.

## Entisiä pelaajia

*  Johan Derksen
*  Angelo Cijntje
*  Dick Nanninga
*  Frans de Munck
*  Jurrie Koolhof
*  Jan Korte

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Seuran viralliset nettisivut 
* BV Veendam Jupiler Leaguen sivuilla
Jääkiekon SM-liigakausi 2010–2011

**Jääkiekon SM-liigakausi 2010–2011** oli jääkiekon SM-liigan 36. kausi. Sarjan neljätoista joukkuetta olivat samat kuin viidellä edelliskaudella. Mestarina kauteen lähti Turun Palloseura, joka vältti putoamiskarsinnat viimeisen ottelun voittomaalikilpailussa. Mestaruuden voitti Helsingin IFK, jolle mestaruus oli seitsemäs.

## Joukkueet

## Runkosarja

### Sarjataulukko

### Runkosarjan pistepörssi

### Runkosarjan pistepörssi (puolustajat)

### Runkosarjan pistepörssi (tulokkaat)

### Runkosarjan maalipörssi

### Maalivahtien torjuntapörssi
Torjuntapörssissä on huomioitu vähintään 20 ottelua pelanneet maalivahdit.

### Ottelutaulukko
* ja = ottelu ratkaistiin jatkoajalla.
* vl = ottelu ratkaistiin voittomaalikilpailussa.

## Talviklassikko

Helsingin paikallisseurat Jokerit ja HIFK pelasivat ulkoilmaottelun Helsingin olympiastadionilla 5. helmikuuta 2011. Ottelua markkinoitiin *Talviklassikko*-nimellä NHL Winter Classicin esimerkin mukaisesti. Tätä ennen olympiastadionilla oli pelattu jääkiekkoa vuonna 1941. Ottelu oli osa jääkiekon SM-liigan kautta, eli ottelusta jaettiin normaalisti sarjapisteet. Tapahtuman budjetti oli miljoona euroa.

SM-liigan toimitusjohtajan Jukka-Pekka Vuorisen mukaan tämänkaltaista tapahtumaa oli suunniteltu jo vuosia. Ottelun tavoitteena oli tehdä Pohjoismaiden jääkiekko-otteluiden yleisöennätys ja siinä onnistuttiin, kun tapahtumaa seurasi 36 644 ihmistä. Vanha ennätys oli tehty Ruotsissa, Göteborgin Ullevissa pelatussa ulkoilmaottelussa kaudella 2009–2010. Tuota ottelua seurasi 31&nbsp;144 katsojaa.

Ottelun voitti HIFK maalein 4-3.

## Pudotuspelit

### Pudotuspelien karsintakierros (paras kolmesta)

### Puolivälierät (paras seitsemästä)

### Välierät (paras seitsemästä)

### Pronssiottelu

### Loppuottelut (paras seitsemästä)

### Pudotuspelien pistepörssi

### Pudotuspelien pistepörssi (puolustajat)

### Pudotuspelien pistepörssi (tulokkaat)

### Maalivahtien torjuntapörssi

## Liigakarsinta (paras seitsemästä)

## Palkinnot

## Lopputulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* SM-liigan viralliset sivut
Katolinen tiedotuskeskus

**Katolinen tiedotuskeskus** (**KATT**; ; ) oli vuosina 1962–2018 Helsingin katolisen hiippakunnan tiedotusorganisaatio, jonka tehtäviin kuuluivat muun muassa *[[Fides]]*-lehden julkaiseminen, muu julkaisu- ja tiedotustoiminta sekä hiippakunnan internet-sivujen ylläpito.

Tiedotuskeskus perustettiin vuonna 1962 Helsingin Käpylään. Sen toiminta jatkuu nykyisin Pyhän Henrikin katedraaliseurakunnan yhteydessä Helsingin Kaivopuistossa.

Katolisen tiedotuskeskuksen toiminta jaettiin 1. maaliskuuta 2018 alkaen kahteen osaan, kun perustettiin toisistaan erilliset julkaisuosasto ja viestintäosasto. Julkaisuosaston johtajaksi nimitettiin Katri Tenhunen ja viestintäosaston johtajaksi Marko Tervaportti. Nämä osastot jatkavat kuitenkin työtä samassa toimipisteessä, jonka nimi edelleen on Katolinen tiedotuskeskus. Samaan aikaan hiippakunnan opetuskeskus (Katekeettinen keskus) nimettiin opetusosastoksi; sen johtaja on Osmo Vartiainen. Näiden kolmen osaston toimintaa koordinoi yhteinen johtokunta, johon kuuluvat piispa, yleisvikaari sekä osastojen johtajat.
## Johtajat

* Jacobus Reijnders (1962–1982)
* Teemu Sippo (1982–1985)
* Pentti Laukama (1985–1999)
* Maila Berchtold (1999–2001)
* Tuomo T. Vimpari (2001–2004)
* Marko Tervaportti (2004–)

## Katso myös

* Katolinen kirkko
* Katolinen kirkko Suomessa

## Lähteet

* Katolinen kirkko Suomessa
Hispaniolantangarat (suku)

**Hispaniolantangarat** (*Phaenicophilus*) eli aiemmalta nimeltään **haitintangarat** on hispaniolantangaroiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Hispaniolantangaroiden sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.

## Hispaniolantangaroihin kuuluvia lajeja
* Hispaniolantangara (*Phaenicophilus palmarum*)
* Pikkuhispaniolantangara (*Phaenicophilus poliocephalus*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Phaenicophilus
Schichau Seebeckwerft

**Schichau Seebeckwerft** eli **SSW** (aikaisempia nimiä: **Schichau-Werke** ja **Schichau Unterweser**) oli saksalainen laivanrakennusyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsi Bremerhavenissa. Yhtiön nimi syntyi vuonna 1988 Schichaun ja Seebeckwerftin fuusioituessa. Yhtiö lopetti toimintansa vuonna 2009.

## Historia
Ferdinand Schichau perusti vuonna 1837 Elbingissä yrityksen nimellä **F. Schichau**. Yhtiö aloitti höyrykoneiden ja myöhemmin vetureiden valmistuksen. Vuonna 1854 Schichau rakennutti telakan Elbingiin ja vuonna 1890 avattiin suurempi telakka Danzigiin (on ollut osa Gdańskin telakkaa vuodesta 1945). Saksan valtio osti telakan vuonna 1929. Yhtiö osti 1930 Königsbergistä pienehkön telakan.

Vuoden 1945 jälkeen yhtiön telakoista Danzig, Königsberg ja Elbing jäivät Puolan ja Neuvostoliiton alueille ja yhtiö joutui aloittamaan toimintansa uudelleen Bremerhavenissa Länsi-Saksan alueella. Vuonna 1972 yhtiöön sulautui Unterweserweft-laivanrakennusyhtiö, jolloin yhtiön nimeksi tuli **Schichsau Unterweser**. Vuonna 1988 uudeksi nimeksi tuli **Schichau Seebeckwerft** Seebeckwerftin sulautuessa yhtiöön. Bremer Vulkan osti yhtiön, ja yrityksen toiminta lakkasi vuonna 1996 Bremer Vulkanin taloudellisten ongelmien takia.

Vuonna 1998 perustettiin uusi yritys samoissa tiloissa nimellä **Schichau Seebeck Shipyard GmbH**, joka oli toiminnassa vuoteen 2009 jolloin liiketoiminta lopetettiin kokonaan.

## Yhtiön rakentamia laivoja

### Autolautat
*M/S Olau Hollandia (1981, nyk. M/S Almariya)
*M/S Olau Britannia (1982, nyk. M/S Moby Zaza)
*M/S Herald of Free Enterprise (1980, upposi 1987)
*M/S Peter Pan (1986)
*M/S Olau Hollandia (1989)
*M/S Supefast I (1995)
*M/S Superfast II (1995)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yhtiön viralliset sivut
Harjatangarat

**Harjatangarat** (*Tachyphonus*) on tangaroiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Harjatangaroiden sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kahdeksan lajia.

## Harjatangaroihin kuuluvia lajeja
* Amazonianharjatangara (*Tachyphonus surinamus*)
* Epolettitangara (*Tachyphonus phoenicius*)
* Kekäleharjatangara (*Tachyphonus coronatus*)
* Keltaharjatangara (*Tachyphonus rufiventer*)
* Mustatangara (*Tachyphonus rufus*)
* Pilkkasiipitangara (*Tachyphonus luctuosus*)
* Tuliharjatangara (*Tachyphonus cristatus*)
* Tuliniskatangara (*Tachyphonus delatrii*)

## Aiheesta muualla
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) 
*ITIS: Tachyphonus
Albrecht von Kunowski

**Albrecht von Kunowski** (4. heinäkuuta 1864 Potsdam – 5. huhtikuuta 1933 Potsdam) oli saksalainen lääkäri ja pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.

Von Kunowski opiskeli lääketiedettä Berliinissä ja Strasbourgissa. Hän toimi lääkärinä Sleesiassa, ja vuodesta 1913 mielisairaalan johtajana Rybnikissä. Kun Ylä-Sleesia vuonna 1922 liitettiin osaksi Puolaa, von Kunowski jäi eläkkeelle ja palasi Potsdamiin.

Albrecht von Kunowski kehitti yhdessä veljensä Felix von Kunowskin kanssa Kansallispikakirjoitus-nimisen pikakirjoitusjärjestelmän. He julkaisivat yhdessä myös kirjan *Die Kurzschrift als Wissenschaft und Kunst*.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Juhla Mokka

**Juhla Mokka** on yksi suomalaisen Pauligin valmistamista kahvilaaduista. Sitä saa vaaleapaahtoisena (paahtoaste 1), tummapaahtoisena (paahtoaste 2,5), tosi tummana (paahtoaste 4) sekä luomuna (paahtoaste 2).  Juhla Mokka on Suomen suosituin kahvibrändi. Juhla Mokkaa myydään pannu- ja suodatinjauhatuksena, papupakkauksena ja Cupsolo-laitteeseen sopivana kahvikapselina. Juhla Mokka valmistetaan Brasilian, Kolumbian, Keski-Amerikan ja Afrikan kahvilajikkeista.

Juhla Mokkaa on mainostettu pitkäkestoisella televisiomainosten sarjalla, jossa eri alojen käsityöläiset esittelevät osaamistaan. Vuodesta 1979 vuoteen 2007 mennessä tämän sarjan mainoksia oli tehty 47 erilaista. Niiden taustalla soi Lasse Mårtensonin kyseistä mainosta varten säveltämä teema. Myös Mårtenson itse esiintyi eräässä sarjan mainoksista. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Juhla Mokan sivusto
*Huovuttaja Juhla Mokan mainos vuodelta 1996
*Kultaaja Juhla Mokan mainos vuodelta 1997
Botkyrkahallen

**Botkyrkahallen** on urheiluhalli, joka sijaitsee Ruotsin Botkyrkassa Tukholman eteläpuolella. Hallia käyttävät kotihallinaan Balrog Botkyrka/Södertälje IKn miesten Allsvenskan-seura sekä naisten Elitserien-seura. Hallin katsojakapasiteetti on 1500 katsojaa. Halli oli mukana isännöimässä myös Salibandyn MM-kisoja vuonna 2006.

## Aiheesta muualla
* Botkyrkahallen  botkyrka.se
Tibblehallen

**Tibblehallen** on urheiluhalli, joka sijaitsee Täbyn kunnassa, Ruotsissa. Halli sijaitsee noin 500 metriä Täbyn keskustasta. Superliiga-seura Caperio/Täby FC pelaa hallissa sarjan kotiottelunsa. Hallin katsojakapasiteetti on 1&nbsp;000 katsojaa.

## Kartta
* Bing Maps

## Aiheesta muualla
* Täbyn kunta - Tibblehallen
Falu-Kuriren Arena

**Falu-Kuriren Arena** on urheiluhalli, joka sijaitsee Falunissa, Ruotsissa. Halli toimii kotihallina salibandyseura IBF Falunille, jolla on edustusjoukkueissa edustus Ruotsin pääsarjatasolla sekä naisissa että miehissä. Vuonna 2008 valmistuneen hallin katsojakapasiteetti on 2&nbsp;700 katsojaa. Hallin kustannusarvio oli 50 miljoonaa kruunua.
Gammliahallen

**Gammliahallen** on urheiluhalli joka sijaitsee Uumajassa Ruotsissa. Salibandyseurat IBK Dalen ja Umeå City IBK, jotka pelaavat Ruotsin miesten pääsarjassa Superliigassa, käyttävät Gammliahallenia kotihallinaan. Hallin katsojakapasiteetti on 2000 katsojaa.
Helsingborgin urheilutalo

**Helsingborgin urheilutalo** () on vuonna 1957 rakennettu urheilurakennus Helsingborgissa Ruotsissa. Urheilutalo on isännöinyt voimistelun Ruotsin mestaruus-kisoja sekä vuonna 2006 Ruotsissa järjestettyjä salibandyn MM-kilpailuja. 

Ruotsin salibandyn pääsarjaseura, Superliigassa pelaava FC Helsingborg, käyttää urheilutaloa kotihallinaan.

## Aiheesta muualla
* Idrottens hus i Helsingborg
Solnahallen

**Solnahallen** on sisäliikuntahalli Solnan kunnassa Tukholman läänissä Ruotsissa. Hallin kapasiteetti on 2&nbsp;000 katsojaa ja se toimii koripalloseura Solna Vikingsien, ja salibandyn Superliigaseura AIK:n kotihallina.

Europen musiikkivideo kappaleeseen "The Final Countdown" on kuvattu Solnahallenissa 26.–27. toukokuuta 1986.

26. syyskuuta 1986 Metallica soitti viimeisen konserttinsa basistinsa Cliff Burtonin kanssa Solnahallenissa, päivää ennen kuin Burton kuoli bussionnettomuudessa.

## Lähteet
Turku Modern

**Turku Modern** on Turun keskustassa toukokuussa järjestettävä elektronisen ja tanssimusiikin kaupunkifestivaali. Järjestyksessään kymmenes Turku Modern toteutui kahden päivän mittaisena kokonaisuutena 26.–27. toukokuuta 2023. Festivaali sijoittuu Turun Taiteen taloon ja sen lähiympäristöön. Festivaalin ohjelmatuottajana toimii Lauri Soini.

Turku Modern on tuonut elektronisen- ja tanssimusiikin suomalaisia ja kansainvälisiä artisteja Turkuun vuodesta 2009 jo yhdeksän tapahtuman verran. Alun perin edesmenneiden Koneiston ja Uuden Musiikin Festivaalin (UMF:n) jättämää tanssimusiikkifestivaalien tyhjiötä paikkaamaan perustettu festivaali on ollut muun muassa osana Turku 2011 Euroopan kulttuuripääkaupungin ohjelmaa, toteuttanut ohjelmistovaihtoa pohjoismaissa eri yhteistyöfestivaaleilla sekä suunnitellut Shanghain maailmannäyttelyn Suomi-päivän musiikkiosion. Festivaalin takana toimii Turku Modern ry, jonka hallitukseen kuuluu tunnettuja kulttuurivaikuttajia, lahjakkaita artisteja sekä markkinoinnin ja graafisen suunnittelun ammattilaisia.

## Esiintyjät

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Festivaalin viralliset sivut
Ferdinand Schichau

**Ferdinand Gottlob Schichau** (30. tammikuuta 1814 – 23. tammikuuta 1896) oli saksalainen konetekniikan insinööri ja laivanrakennusyhtiö Schichaun, nykyisen Schichau Seebeckwerftin perustaja. 

## Elämäkerta
Schichau syntyi Elbingissä, Länsi-Preussissa. Hän opiskeli insinööriksi Berliinissä. Vuonna 1837 hän perusti Schichau-teollisuusyhtiön ja rakennutti telakan Pillauhun (nykyään Kaliningradin Baltijsk). Yritys kasvoi suureksi teolliseksi yhtiöksi, joka valmisti muun muassa höyrykoneita ja vetureita. Myöhemmin yhtiö muutettiin laivanrakennusyhtiöksi. 

Yhtiö sai niin paljon tilauksia, että jouduttiin rakentamaan toinen telakka Danzigiin. Vuonna 1896 Schichau työllisti arviolta 4000 työntekijää  ja Schichaun omaisuudeksi arveltiin 30 miljoonaa Saksan kultamarkkaa. 
Schichau kuoli Elbingissä 23. tammikuuta 1896. Kuoleman jälkeen yhtiön uudeksi johtajaksi tuli Schichaun poikapuoli, Ziese.

## Lähteet
Leppävaaran Urheiluhalli

**Leppävaaran urheiluhalli** on Espoon Leppävaarassa sijaitseva urheilurakennus. Salibandyseura Espoon Oilersin naisten edustusjoukkue pelaa urheiluhallissa kotiottelunsa. Urheiluhallin katsomon istumapaikkojen määrä on 484 katsojaa ja hallin kokonaispinta-ala on 893 neliömetriä.

## Lähteet
Salibandyhalli Aurora

**Salibandyhalli Aurora** on Porvoossa sijaitseva salibandyyn tarkoitettu erikoishalli. Aurora toimii naisten salibandyliigaseura PSSn kotihallina. Halli toimii Kokonniemen liikuntakeskuksen yhteydessä.

## Lähteet
Martinhalli

**Martinhalli** on Hyvinkään Martissa sijaitseva urheiluhalli.

Miesten suomisarjaa pelaava salibandyjoukkue SC Hyvinkää pelaa kotiottelunsa Martinhallissa. Hallissa pelaa myöskin koripalloa pelaavan HyPon miehet sekä naiset. Hallirakennuksen yhteydessä sijaitsee myös Hyvinkään kaupungin Martin koulu, joka tarjoaa perusopetusta 1.–6.-luokkalaisille.
Myyrmäen urheilutalo

**Myyrmäen urheilutalo** on Vantaan Myyrmäessä sijaitseva urheiluhalli. Urheilutalo toimii salibandyseura SB Vantaan ja käsipalloseura Atlaksen kotihallina. Myös koripallon SM-sarjassa pelannut Vantaan Pussihukat käytti hallia kotiareenanaan.

Urheilutalon tiloihin kuuluu palloilusalin lisäksi myös painitilat, voimistelusali sekä voimailutilat. Rakennuksesta löytyy myös uimahalli ja kahvio. 

## Historiaa

Myyrmäen urheilutalo valmistui syksyllä 1974 arkkitehti Ilpo Hälvän suunnittelemana. Sen kokonaistilavuus oli alun perin 34&nbsp;000 kuutiometriä ja lattia-ala 6&nbsp;000 neliömetriä.

### Uimahalli
Myyrmäen uimahallissa oli alun perin kolme allasta: kahdeksanratainen 25 metrin allas, erillinen hyppyallas 1 ja 3 metrin ponnahduslaudoin sekä 12&nbsp;&times;&nbsp;8 metrin lastenallas.

### Urheiluhalli
Urheiluhalli rakennettiin täyttämään pallopelien kansainväliset mitat ja oli pääkaupunkiseudun toinen täysmittainen käsipallokenttä samoihin aikoihin valmistuneen Tapiolan ohella. Katsomo mitoitettiin jopa tuhannelle ihmiselle. Rakennukseen tuli myös 214 neliömetrin kuntosali, 130 neliömetrin voimailusali, parisataa neliömetriä erilaisia vapaa-ajan tiloja sekä kahvila-ravintola ja parturi-kampaamo.

Urheilutalo suunniteltiin palvelemaan myös viereisen Myyrmäen yhteiskoulun (nyk. Vaskivuoren lukio) liikunnanopetustarpeita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Myyrmäen uimahalli ja kuntosali (vantaa.fi)
Jeanin elämää

**Jeanin elämää** () on ranskalaisten Philippe Dupuyn ja Charles Berberianin humoristinen ihmissuhdeaiheinen sarjakuva. Pelkistetty ja kirkasvärinen piirrostyyli edustaa selkeän viivan koulukuntaa. Tyylille ovat sukua myös esimerkiksi *[[New Yorker]]* -lehden kuvittajien työt.

## Suomennetut albumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomennetut albumit. Kimmo Lakoma.
* Timo Ronkainen: Herra Jean – uutta ranskalaista. Kvaak.fi 19.10.2003.
* Harri Römpötti: Rakkauden ryppyjä. Helsingin sanomat 25.7.2007.
* Jukka Laine: ”Nuoko ovat sinun ystäviäsi? Seksihullu ja sänkyvaras, joka ei pese jalkojaan?” Kvaak.fi 21.4.2007.
* Juha Mäkinen: Teoria yksinäisistä ihmisistä . Keskisuomalainen 20.10.2010
Dmitri Kvartalnov

**Dmitri Vjatšeslavovitš Kvartalnov** (, s. 25. maaliskuuta 1966 Voskresensk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Nykyään Kvartalnov toimii KHL-liigassa pelaavan Moskovan TsSKA:n päävalmentajana.

Kvartalnov pelasi uransa kaksi ensimmäistä kautta, 1982–83 ja 1983–84 kotikaupunkinsa joukkueessa HK Himik Voskresenskissa. Kausiksi 1984–85 ja 1985–86 hän siirtyi suorittamaan asepalvelustaan kakkosliigan armeijaseuraan SKA Kalininiin, mutta palasi sen jälkeen kasvattajaseuraansa. Kaudella 1989–90 Kvartalnov voitti Neuvostoliiton jääkiekkosarjan pistepörssin.

Neuvostoliiton hajottua Kvartalnov siirtyi samaten laitahyökkääjänä pelanneen veljensä Andrein kanssa Pohjois-Amerikkaan IHL-liigan San Diego Gulls -joukkueeseen voittaen sarjan pistepörssin ja saaden sekä vuoden tulokkaan että parhaan pelaajan palkinnot. Seuraavana kesänä vuonna 1992 Boston Bruins varasi Kvartalnovin NHL:ään ensimmäisellä kierroksella. Hän pelasi samaisen joukkueen riveissä ainoat NHL-kautensa, 1992–93 ja 1993–94, joista ensimmäisen lähes piste per peli -tahtia ja tekemällä uuden NHL-ennätyksen vähintään yhdellä pisteellä jokaisessa neljästätoista ensimmäisestä ottelustaan. Jälkimmäisellä kaudella Kvartalnov joutui yksipuolisen hyökkäysorientoituneena pidetyn pelityylinsä vuoksi puolustuskuria painottaneen valmentaja Brian Sutterin epäsuosioon ja pudotettiin farmijoukkue Providence Bruinsiin, AHL:ään. Seuraaviksi kausiksi Kvartalnov palasi Eurooppaan ja pelasi menestyksekkäästi Sveitsissä ja Itävallassa HC Ambrì-Piottan ja Klagenfurter AC:n joukkueissa.

Kvartalnov edusti Neuvostoliittoa vuosien 1989 ja 1991 MM-kilpailuissa sekä Venäjää MM-kisoissa 1996. Kvartalnov vieraili myös SM-liigan Jokereissa kaudella 1999–2000 ottaen SM-hopeaa. Hän lopetti uransa kasvattajaseurassaan, Venäjän kakkosliigaan pudonneessa HK Himik Voskresenskissa kaudella 2007–08. 

Kvartalnovin poika Nikita on myös jääkiekkoilija. Hän on pelannut 117 ottelua KHL:ssa ja osallistuu Pelicansin harjoitusleirille syksyllä 2018. 

## Lähteet
* 
* 
### Viitteet
Calle Johansson

**Carl Christian (Calle) Johansson** (s. 14. helmikuuta 1967 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen entinen NHL-puolustaja.

Buffalo Sabres varasi Johanssonin 1.kierroksella vuonna 1985 varaustilaisuuden 14. pelaajana. 17 kauden mittaisella NHL-urallaan Johansson pelasi 1110 ottelua joissa saalisti 119 maalia ja 416 syöttöä.

## Ura

Ensimmäiset pääsarjatason ottelunsa Johansson pelasi Ruotsin Elitserienissä Frölundan joukkueessa kaudella 1983-84. Samana vuonna hän myös edusti Ruotsia alle 18-vuotiaiden EM-turnauksessa. Kahden Frölunda-kauden jälkeen Johansson siirtyi Björklöveniin pelaten siellä kaksi seuraavaa kautta. Jälkimmäinen kausi toi mukanaan Elitserienin mestaruuden. Molemmilla kausilla hän myös mahtui alle 20-vuotiaiden MM-joukkueeseen.

Neljän Elitserien kauden jälkeen Johansson siirtyi NHL:n Buffalo Sabresin riveihin. Buffalossa Johansson pelasi yhden täyden kauden 1987-88 ja suurimman osan seuraavaakin kautta ennen kuin hänet treidattiin Washington Capitalsin joukkueeseen. Buffalo luopui kaupassa Johanssonin ohella kesän 1989 toisen kierroksen varausoikeudesta ja sai vastineeksi maalivahti Clint Malarchukin, puolustaja Grant Ledyardin sekä kesän 1991 kuudennen kierroksen varausvuoron. Johansson pelasi suurimman osan urastaan Washingtonin joukkueessa ja pääsi keväällä 1998 jopa Stanley Cup finaaleihin.

Välittömästi lopetettuaan pelaajauransa kevääseen 2003 Johansson toimi Washington Capitalsin Euroopan kykyjenetsijänä, mutta teki vielä keväällä 2004 lyhyen kahdeksan ottelun comebackin Toronto Maple Leafsin paidassa. Kaudella 2006-2007 Johansson toimi Frölunda Indiansin apulaisvalmentajana, mutta sai tehdä kesken kauden tilaa Benny Westblomille.

### Maajoukkueura

Nuorten maajoukkueiden ohella Johansson edusti Ruotsia vuoden 1991 Canada Cupissa, kevään 1991 ja 1992 MM-turnauksissa, vuoden 1996 World Cupissa sekä 1998 Olympiaturnauksessa. Yhteensä tilille kertyi 23 ottelua miesten arvoturnauksissa joissa syntyi tehot 3+8.

Elitserien-mestaruuden lisäksi Johanssonin palkintokaapissa on U18 EM-kisojen kultamitali vuodelta 1985, U20 MM-kisojen pronssimitali ja parhaan puolustajan palkinto vuodelta 1987 ja miesten MM-kulta vuosilta 1991 ja 1992.
Samu Kuitunen

**Samu Kuitunen** on  suomalainen jääkiekon, salibandyn ja yksilöurheilijoiden ammattivalmentaja. Kuitunen oli salibandyn liigaseura Classicin valmentajana kolme vuotta ja neljä vuotta päävalmentajana. Kuitusen aikajaksolla Classic voitti kuusi Suomen Mestaruutta sekä Euroopan Mestaruuden (CC), CC-hopean ja kaksi CC-pronssia. Suomen Cupin Classic voitti neljä kertaa ja Super Cupin kerran.
Suomen miesten salibandyn maajoukkueen valmentajana Kuitunen toimi neljästi MM- ja kahdesti World Games-kisoissa. Tuloksena kaksi maailmanmestaruutta, MM-hopea ja MM-pronssi sekä WG-hopea ja -pronssi.
Kuitunen on toiminut myös Sveitsin ja Australian salibandyn maajoukkueiden valmentajana. Sveitsin joukkueessa hän voitti pronssia.

Kuitunen on urallaan toiminut jääkiekkossa Suomen kaikkien juniorimaajoukkueiden, alle 20-vuotiaiden maajoukkueen, Olympiajoukkueen, HPKn,Karhu-Kissojen, JoKP jaJärvenpään Haukkojen, HIFK U-20 sekä Kiekko-Vantaan päävalmentajana että HIFK valmentajana.

Jääkiekossa hän voitti kolme SM kultaa, hopean ja pronssin.
Kuitunen oli myös Suomen Jääkiekkoliiton, Huntersin, PiTan, HIFK:n, EHC:n ja Viikinkien valmennuspäällikkö sekä SJL:n virkaatekevä kehityspäällikkö ja sekä pääkaupunkiseudun että uudenmaan aluevalmentaja.
Sotungin urheilulukiossa Kuitunen oli kaksi vuosikymmentä jääkiekko- ja yleisryhmän valmentajana.

Kuitunen oli Suomen Inline-maajoukkueen ensimmäinen päävalmentaja. Kuitusen alaisuudessa Suomi voitti kaksi pronssia.
Hän on toiminut myös kolmen lajin miesten maajoukkuevalmentajana ja on valittu kaikissa kolmessa lajissa vuoden valmentajaksi.
Golfissa Kuitunen on vastannut usean vuoden ajan ammatilaispelaajien Noora Komulaisen, Ursula Wikströmin ja Kalle Samoojan fyysisestä valmennuksesta.

## Lähteet
Torre Baró-Vallbonan metroasema

**Torre Baró-Vallbona** on Barcelonan metron linjan 11 asema Nou Barrisin alueella Barcelonan kaupungin pohjoisosassa. Se avattiin vuonna 2003 samaan aikaan linjan neljän muun aseman kanssa.

Torre Baró-Vallbona on yksi Barcelonan metron harvoista maanpäällisistä asemista. Asemalla on kaksi raidetta, mikä mahdollistaa junien kohtaamisen muutoin yksiraiteisella linjalla.

Asemalta on suora yhteys Torre Barón rautatieasemalle, joka on Renfen lähijunien käytössä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Torre Baró-Vallbonan asema Trens de Catalunya -sivustolla
Pireuksen prefektuuri

**Pireuksen prefektuuri** (; myös Νομός Πειραιά, *Nomós Peiraiá*) oli yksi Kreikan prefektuureista. Se sijaitsi Attikan alueella ja sen pääkaupunki oli Pireus. Prefektuuriin kuuluivat sekä Pireuksen ympäristö että Attikan alueeseen kuuluvat saaret. Prefektuurin pinta-ala oli 929 neliökilometriä ja asukasluku 541&nbsp;504 (vuonna 2001).

Prefektuurin pääkaupunki Pireus on koko Kreikan kolmanneksi suurin kaupunki väkiluvultaan. Se on Välimeren suurin satama ja niin Ateenan kuin koko Kreikankin pääsatama. Sataman kautta kulkee vuodessa yli 20 miljoonaa matkustajaa, ja se on Kreikan meritse kulkevan viennin ja tuonnin keskus.

Pireuksen prefektuuri oli osa laajempaa Attikan prefektuuria. Attikan prefektuurin neljästä aliprefektuurista Ateenan prefektuuri ja Pireuksen prefektuuri muodostivat yhdessä Ateenan-Pireuksen yliprefektuurin (υπερνομαρχία, *ipernomarhía*). Prefektuuri lakkautettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja jaettiin kahteen alueyksikköön, Pireuksen alueyksikköön ja Saarten alueyksikköön.

## Kunnat

Pireuksen prefektuuriin kuului kaikkiaan 16 kuntaa () ja kaksi kaupunkikuntaa ():

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Minsk-Itäinen

**Minsk-Itäinen** (, ) on Valko-Venäjän rautateiden rautatieasema Valko-Venäjän pääkaupunki Minskistä itään johtavalla junanradalla. Asema on muun muassa Minskin lähiliikenteen Oršan tai Barysaun ja Minskin keskusrautatieaseman tai Kulttuuri-instituutin aseman välillä kulkevien taajamajunien asema. 

## Liityntäliikenne

Minskin metron Proletarskaja asema () sijaitsee aseman lounaispuolella. Asema on myös muun Minskin paikallisliikenteen reitistöllä.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Минское отделение Белорусской железной дороги - Выберите станцию -  Minskin lähijunien sivusto reitteineen ja joidenkin asemien aikatauluineen - Minsk-Itäisen aseman aikataulut (Valko-Venäjän rautateiden Minskin osasto) 
* Valko-Venäjän rataverkon kartta 
*Valko-Venäjän juna-aikatauluja (karttavalikon kautta)