open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Homo sovieticus

**Homo sovieticus** (näennäislatinaa: ’neuvostoihminen’) on sarkastinen ja kriittinen termi. Se viittaa mieleltään tietynlaiseen ihmistyyppiin, joksi itäblokin bolševistiset ja sittemmin sosialistiset hallitukset pyrkivät ihmisen muokkaamaan. Termi syntyi 1970- ja 1980-luvuilla neuvostoihmisestä.

## Historia
*Homo sovieticus* on toisinajattelijoiden 1970-luvulla kehittämä ironinen versio neuvostoihmisestä. Filosofi Aleksandr Zinovjev popularisoi sen kirjoittamalla samannimisen kirjan. Hän oli ensin Neuvostoliiton, sitten karkotettuna Suomen tiedeakatemian jäsen. *Homo sovieticuksen* ominaisuuksia olivat juopottelu, täydellinen passiivisuus sekä työn ja yhteisen omaisuuden halveksiminen.

Ajatuksen, että neuvostojärjestelmä loisi uuden, paremman ihmisen, esittivät ensimmäisinä neuvostojärjestelmän kannattajat. He käyttivät termiä ”uusi neuvostoihminen”. *Homo sovieticus* kuitenkin omaa negatiivisia konnotaatioita ja se yhdistetään muun muassa seuraaviin:

*Piittaamaton työnsä tuloksista (vertaa sanonta ”He ovat maksavinaan meille, ja me olemme tekevinämme töitä”), ei tee aloitteita.
*Ei piittaa yhteisestä omaisuudesta, tekee pikkuvarkauksia työpaikaltaan omaan käyttöön ja myytäväksi. Suositun venäläisen laulun säe ”Kaikki kuuluu kolhoosille, kaikki kuuluu minulle” tarkoittaa, että yhteismaatilojen väki omi tilan omaisuutta; edes laki kymmenen vuoden rangaistuksesta (ks. Laki tähkylöistä) yhteisomaisuuden varastamisesta ei onnistunut murtamaan tätä asennetta.
*Eristäytyminen maailmankulttuurista, jonka Neuvostoliiton matkustusrajoitukset, läntisten viestinten sensurointi sekä ylenmääräinen neuvostopropaganda loivat. Tosin tämäkin johti siihen, että kielletty läntinen kulttuuri muuttui sitäkin houkuttelevammaksi, mistä käytettiin englanninkielistä termiä *western idolatry* (, *idolopoklonnitšestvo pered Zapadom*).
*Kaiken hallituksen määräämän totteleminen tai passiivinen hyväksyntä (katso autoritarismi). Kaiken yksilöllisen vastuunoton välttäminen kaikessa.

Monien Neuvostoliiton romahduksen jälkeisiä taloudellisten ja sosiaalisten sopeutumisongelmien on sanottu johtuneen *homo sovieticuksen* vaikeuksista sopeutua kapitalistiseen yhteiskuntaan.

## Lähteet
* 
* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Zwentendorfin ydinvoimalaitos

**Zwentendorfin ydinvoimalaitos** on Itävaltaan vuosina 1972–1977 rakennettu ydinvoimala, jonka käyttöönotto peruttiin. 

AEG ja Siemens aloittivat voimalan rakentamisen vuonna 1972 Tonavan yläjuoksulle 30 km Wienistä Ala-Itävaltaan. Voimalan suunniteltu koko oli 700&nbsp;MW, mikä olisi ollut 10 prosenttia Itävallan kokonaissähkönkäytöstä.

## Ydinvoiman vastustus Itävallassa
Itävallan puolueista 1970-luvulla sosiaalidemokraatit sekä konseravatiivit kannattivat ja pienempi liberaalinen puolue vastusti ydinvoimaa. Vuoden 1975 viralliset suunnitelmat kattoivat kolme uutta ydinvoimalaa, teholtaan yhteensä 3&nbsp;000&nbsp;MW. Sähkön lisätarpeen väheneminen lykkäsi suunnitelmia. Syksyllä 1976 hallitus tiedotti suunnitelmistaan. Ympäristöliikkeet aktivoituivat vastustamaan hankkeita ja mediassa julkaistiin tietoja myös ydinvoiman haitoista. Ensimmäisenä valmistuvaksi suunniteltua Zwentendorfin ydinvoimalaa vastaan järjestettiin mielenosoituksia useissa kaupungeissa.
 
Ydinvoimasta päätettiin järjestää kansanäänestys 5. marraskuuta 1978. Äänestäjistä 50,47 % vastusti ydinvoimaa. Itävallan päätös ydinvoimarakentamisesta luopumisesta oli merkittävä ydinvoiman vastaisille liikkeille eri maissa, sillä se osoitti, että vaatimattomillakin resursseilla aktivistit voivat vaikuttaa päätöksentekoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Seinäraunioinen

**Seinäraunioinen** (*Asplenium ruta-muraria*) on Euroopassa ja Aasiassa kasvava kalkkikallioiden saniainen. Suomessa laji on harvinainen ja se on luokiteltu vaarantuneeksi. Se on rauhoitettu Kainuun, Lapin ja Pohjois-Pohjanmaan maakuntien alueella sekä Ahvenanmaalla.

## Ulkonäkö ja koko

Seinäraunioisen maavarsi on lyhyt ja tummasuomuinen. Lehdet kasvavat 6–24 cm korkeiksi ja kasvavat yleensä pieninä, tiheinä kimppuina. Lehden ruoti on vihreä tummaa tyveä lukuun ottamatta. Ruoti on 1–2 kertaa lehtilavan pituinen. Lapa on leveänpuikea, 3–8 cm pitkä ja 2–3 kertaa parilehdykkäinen. Pikkulehdykät ovat vastapuikeita tai vinoneliömäisiä sekä hammaslaitaisia tai säännöttömästi liuskaisia. Tasasoukat, katesuomuiset itiöpesäkeryhmät sijaitsevat lehtilavan alapinnalla lehtisuonten sivussa. Seinäraunioisen itiöt kypsyvät Suomessa heinä-elokuussa. Kypsinä itiöpesäkeryhmät peittävät koko liuskan alapinnan.

Seinäraunioinen voi risteytyä joskus liuskaraunioisen (*A. septentrionale*) kanssa.

## Levinneisyys
Seinäraunioista tavataan laajalla alueella Marokosta ja Algeriasta Eurooppaan, jossa lajia kasvaa lähes koko mantereella. Suomessa, Baltian maissa ja Venäjällä esiintyminen muuttuu kuitenkin varsin laikuttaiseksi. Kaukasukselta seinäraunioisen levinneisyysalue jatkuu läpi Aasian Himalajalle ja Kiinaan asti.

Suomessa seinäraunioisen kanta on vahvimmillaan Varsinais-Suomessa sekä Koillismaalla Kuusamon ja Sallan alueilla Venäjän rajan tuntumassa. Muualla maassa laji tunnetaan Ahvenanmaalta, jossa se on hyvin harvinainen, sekä yksittäinen esiintymä Etelä-Savosta.

## Elinympäristö
Seinäraunioinen kasvaa kalkkikivikallioilla ja -soraikoilla.

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
* *Ålands flora*. Toim. Hæggström, Carl-Adam & Hæggström, Eeva. Toinen laajennettu painos. Ekenäs Tryckeri, Ekenäs 2010.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Kasviatlas 2020: Seinäraunioisen levinneisyys Suomessa.
*Pohjolan kasvien pauloissa: ''Asplenium ruta-muraria'' - seinäraunioinen
*ITIS: ''Asplenium ruta-muraria'' 
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Asplenium ruta-muraria'' 
*Flora of North America: ''Asplenium ruta-muraria''
Höyhenjärvi

**Höyhenjärvi** (, ) on suvantojärvi Paatsjoen keskijuoksulla Venäjän ja Norjan rajalla. Venäjän puoleinen osa kuuluu Petsamon piirin Nikelin kuntaan ja Norjan puoleinen osa Finnmarkin läänin Etelä-Varangin kuntaan. Venäjälle kuuluva itäosa oli osa Suomelle kuulunutta Petsamon kuntaa vuosina 1920-1944.

Paatsjoki virtaa Hevoskoskea myöten järven eteläpäähän ja jatkaa matkaansa järven pohjoispäästä. Höyhenjärveen laskee idästä Kornettijoki.

Ivalosta Petsamoon johtava entinen Jäämerentie (nykyinen tie P-10) kulkee järven itäpuolitse. Järven länsirantaa kulkee Norjan Paatsjokilaakson tie 885. Järven Norjan puoleisella rannikolla sijaitsevat Nyrudin ja Noatunin kylät. Järven itärannalla sijaitsi Suomen aikana Höyhenjärven kylä, mutta se on nykyisin autio.

## Lähteet
Gedrosia

**Gedrosia** oli satraappikunta muinaisessa Persiassa. Se käsitti alueen Arabianmerestä pohjoiseen, nykyisen Pakistanin eteläosan ja Iranin kaakkoisosan. Alueen satraappi antautui Aleksanteri Suurelle vuonna 330/329 eaa. Myöhemmin alue liitettiin Parthian valtakuntaan.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Marie NDiaye

**Marie NDiaye** (s. 4. kesäkuuta 1967 Pithiviers, Loiret) on ranskalainen kirjailija ja yksi huomattavimpia Ranskan nykykirjailijoita. 

NDiayeta on pidetty nouveau roman -tyylisuunnan perillisenä, ja hänen ensimmäiset teoksensa ilmestyivät muun muassa Marguerite Duras'n ja Claude Simonin kustantajana tunnetulta Éditions de Minuit'lta. NDiaye yhdistää kunnianhimoiseen, kokeilevaan tyyliinsä myös yliluonnollisia ja maagisia elementtejä. Hänen teoksensa ovat sisältäneet viiltävää yhteiskuntakritiikkiä ja psykologisesti syväluotaavaa analyysiä. Niille on usein leimallista hyytävä tunnelma. 

## Elämä ja ura
NDiaye varttui pariisilaisessa lähiössä. Hänen isänsä on senegalilainen ja palasi Senegaliin pian NDiayen syntymän jälkeen. NDiaye tapasi isänsä seuraavan kerran vasta aikuisiällä. Hän aloitti kirjoittamisen 12-vuotiaana, ja esikoisromaani *Quant au riche avenir* ilmestyi hänen ollessaan 17-vuotias. Sen jälkeen hän on kirjoittanut romaanien lisäksi elokuvakäsikirjoituksia, näytelmiä ja lastenkirjoja. NDiaye oli 20-vuotias julkaistessaan romaanin *Comédie classique*, joka koostuu vain yhdestä virkkeestä. Hänen näytelmänsä *Papa doit manger* kuuluu Comédie-Française-teatterin ohjelmistoon. Teos on ainoa elossa olevan ranskalaisen naisen kirjoittama näytelmä, joka on päässyt Comédie-Françaisen ohjelmistoon. 

NDiaye on naimisissa kirjailija Jean-Yves Cendreyn kanssa, ja he tekevät yhteistyössä näytelmiä. Heillä on kolme lasta. Perhe asuu Berliinissä. Syy Berliiniin muuttoon oli Nicolas Sarkozyn valinta presidentiksi.

## Palkinnot
Vuonna 2001 NDiaye sai ranskalaisen Prix Femina -kirjallisuuspalkinnon romaanista *Rosie Carpe*. NDiayelle myönnettiin vuoden 2009 Goncourt-palkinto teoksesta *[[Kolme vahvaa naista]]*. NDiaye oli ensimmäinen palkinnon saanut musta nainen ja ensimmäinen kirjailija, jolle on myönnetty sekä Prix Femina että Goncourt. Teos synnytti ilmestyttyään kiivaan sananvapauskeskustelun, joka piti sen loppuvuonna myyntilistojen kärjessä. Vuonna 2016 hänen teoksensa *Ladivinen* englanninnos oli kansainvälisen Booker-palkinnon 13 ehdokkaan listalla. Vuonna 2020 NDiayelle myönnettiin hänen koko tuotantonsa perusteella Prix Marguerite Yourcenar -kirjallisuuspalkinto.
## Suomennetut teokset
* 

## Lähteet
Haimansiirto

**Haimansiirto** on elinsiirto, jossa yleensä siirretään tyypin 1 diabeetikolle insuliinia tuottava haima. Haimansiirto tehdään lähinnä munuaisten vajaatoiminnasta kärsiville diabeetikoille samalla, kun heille suoritetaan munuaisensiirto, tai sen jälkeen. Siirron saaneen tulee käyttää loppuelämänsä ajan hyljinnänestolääkkeitä. 

Ensimmäinen haimansiirto tehtiin vuonna 1966 Yhdysvalloissa.

Suomessa ensimmäinen haimansiirto tehtiin HYKSissä keväällä 2010. Siirto tehtiin tyypin 1 diabetespotilaalle yhdistettynä munuaissiirtoon. Siirron tekivät erikoislääkärit Arno Nordin ja Marko Lempinen, osastonylilääkäri Agneta Ekstrand ja professori emeritus Krister Höckerstedt.

Yleensä turvallisempaa on diabeteksen tavanomainen hoito kuin haimansiirron jälkeinen immunosuppressiivinen hoito. Immunosuppressiivinen hoito paitsi estää hyljintää, myös lisää infektio- ja syöpäriskejä. 

Haimasyövän hoidossa elinsiirtoa ei käytetä, koska on hyvin todennäköistä, että pahanlaatuiset solut ovat levinneet. Immunosuppressioon ryhtyminen syöpäpotilaan kohdalla ei myöskään ole järkevää.

## Lähteet
Cécile de France

**Cécile de France** (s. 17. heinäkuuta 1975 Namur, Belgia) on belgialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan elokuvista *[[Espanjalainen kimppakämppä]]* (2002), *[[Haute tension – Switchblade Romance]]* (2003), *[[Sinkkuuden huuma]]* (2005), *[[The Singer]]* (2006), *[[Orchestera Seats]]* (2006), *[[Bad Faith]]* (2006) ja *[[A Secret]]* (2007). Hän näyttelee myös vuonna 2010 valmistuneessa elokuvassa *[[Hereafter]]*, jonka ohjasi Clint Eastwood.

## Yksityiselämä

De France elää avoliitossa Guillaume Sironin kanssa. Heillä on kaksi lasta, nimeltään Lino (s. 24. heinäkuuta 2007) ja Joy. De France muutti Ranskaan opiskellakseen näyttelemistä Jean-Paul Denzionin johdolla.

## Palkinnot

* Étoile d'or (2003, 2007)
* César (2003, 2006)
* Prix Romy Schneider (2005)
* Best Actress Catalaonian International Film Festival (2003)

## Ehdokkuudet

* César (2007, 2008)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Cécile de Francen kotisivut
Pithiviers

**Pithiviers** on Ranskan kunta ja kaupunki Centre-Val de Loiren alueella Loiret’n departementissa. Sen pinta-ala on 6,94 neliökilometriä ja siellä on arviolta 9&nbsp;027 asukasta (vuonna 2016).

Kaupunki sijaitsee 48 kilometriä Orléansista pohjoiseen ja 90 kilometriä Pariisista etelään, Beaucen ja Gâtinais’n välissä, Essonnejoen laaksossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kolme vahvaa naista

**Kolme vahvaa naista** (*Trois Femmes puissantes*) on Marie NDiayen kirjoittama romaani, joka ilmestyi 20. elokuuta Gallimardin kustantamana. Se on saanut vuoden 2009 Goncourt-palkinnon.

Marie NDiaye on omistanut kirjansa kolmelle lapselleen Laurènelle, Silvèrelle ja Romaricille. Teokselle myönnettiin 2. marraskuuta 2009 Goncourt-palkinto. Muina ehdokkaina olivat Jean-Philippe Toussaintin teos *La Vérité sur Marie* ja Delphine de Viganin teos *Les Heures souterraines* . Kirja oli voittajasuosikki jo varsin varhaisessa vaiheessa ja kriitikoiden yksimielinen suosikki. 

Romaanissa on kolme kertomusta, jotka kertovat kolmen naisen, Norah'n, Fantan ja Khadyn, tarinat. He torjuvat nöyryytyksen ja tarttuvat elämään. Ensimmäinen tarina pohjautuu kirjailijan omaan elämään. Ensimmäinen ja kolmas tarina tapahtuvat Dakarissa, toinen Girondessa, jossa Marie Ndiayella ja hänen perheellään on talo.

## Lähteet
*
Parikkalan vaakuna

**Parikkalan vaakuna** on Parikkalan kunnan tunnus, joka suunniteltiin Parikkalan, Saaren ja Uukuniemen kuntaliitoksessa syntyneelle kunnalle vuonna 2005. Vaakunan hopea-puna-musta väritys on perinteinen Karjalan alueen vaakunoille, ja sen pykäläristit viittaavat yhdistyneisiin kuntiin. Ristien voidaan ajatella myös liittyvän rajoihin, jotka lukuisissa rauhansopimuksissa ovat pilkkoneet kunnan aluetta. Vaakunan vallikoroinen pieli viittaa samaan asiaan kuvaten kuntaa rajaseutuna kolmen valtakunnan – Suomen, Ruotsin ja Venäjän – välillä.

Vaakunan selitys on ”hopeisella kilvellä musta linnakekoroinen vastapieli ja kolme punaista pykäläristiä paaluttain”. Vaakunan on suunnitellut Seppo Siitonen, ja Parikkalan kunnanvaltuusto hyväksyi sen 21. kesäkuuta 2005 tekemällään päätöksellä.

Alkuperäinen Parikkalan kunnanvaltuuston 3. syyskuuta hyväksymä ja sisäasiainministeriön 14. marraskuuta 1956 vahvistama vaakuna oli Aarno Karimon ja Ahti Hammarin suunnittelema. Sen vaakunaselitys oli ”mustassa kentässä uiva punavaruksinen hopeasiika, saatteena kolme hopeista pykäläristiä, kaksi siian ylä- ja yksi alapuolella”. Siinä kolme pykäläristiä viittasivat kolmeen pitäjään (Parikkala, Saari ja Simpele), jotka on muodostettu Parikkalan emäpitäjästä. Siika symboloi puolestaan alueen kalavesiä.

## Lähteet
* 
* 
*
Ulvilan vaakuna

**Ulvilan vaakuna** on Ulvilan kaupungin tunnus, joka on saanut aiheensa kaupungin nimikosta. Pyhä Olavi oli myös Ulvilan keskiaikaisen kivikirkon suojeluspyhimys.

Vaakunan selitys kuuluu ”vihreässä kentässä kultainen Pyhän Olavin kuva, käsissään sotakirves ja valtakunnanomena, istumassa hopeisella valtaistuimella”. Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Ulvilan kunnanvaltuusto hyväksyi sen 30. kesäkuuta 1952. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 29. lokakuuta samana vuonna.

## Ulvilan keskiaikainen vaakuna

Keskijalla Ulvilan kaupungin sinetissä esiintyi W-kirjain lyhenteenä kaupungin ruotsinkielisestä nimestä Wlpsby (Ulfsby). Sinetti on säilynyt vuodelta 1419.

## Lähteet
*  
* 
* 

### Viitteet
Pyhän juopon legenda

**Pyhän juopon legenda** eli **Juopon legenda** () on vuonna 1988 valmistunut Ermanno Olmin ohjaama italiankielinen elokuva. Miespääosassa näyttelee Rutger Hauer. Muiden esittäjien joukossa ovat Anthony Quayle ja Dominique Pinon. Elokuva sai Venetsian elokuvajuhlilla vuoden 1988 Kultaisen leijonan.

Elokuvan ovat Joseph Rothin romaanin *[[Pyhän juomarin legenda]]* (*Die Legende vom heiligen Trinker*) pohjalta käsikirjoittaneet Ermanno Olmi ja Tullio Kezich.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Töllevinjärvi

**Töllevinjärvi** (myös **Valasjärvi**, , ) on suvantojärvi Paatsjoen alajuoksulla Norjan ja Venäjän rajalla. Venäjän puoleinen osa kuuluu Petsamon piirin Nikelin kuntaan ja Norjan puoleinen osa Finnmarkin läänin Etelä-Varangin kuntaan. Venäjälle kuuluva itäosa oli osa Suomelle kuulunutta Petsamon kuntaa vuosina 1920–1944.

Paatsjoki virtaa Kontiojärvestä Töllevinjärven eteläpäähän ja jatkaa matkaansa järven pohjoispäästä. Töllevinjärven pinta on 17 metriä merenpinnan yläpuolella. Töllevinjärveen laskee idästä Ryssäjärvestä tuleva Ryssäjoki.

Salmijärveltä Kolttakönkäälle johtava tie kulkee järven itäpuolitse. Järven Norjan puoleisella rannikolla sijaitsevat Holmvikin ja Bekkevolin kylät. Järven itärannalla sijaitsi Suomen aikana Valasjärven kylä (kutsuttiin myös Tölleviksi), mutta se on nykyisin autio.

## Lähteet
Mäntsälän vaakuna

**Mäntsälän vaakuna** on Mäntsälän kunnan tunnus, joka on saanut aiheensa seudun perinteisistä elinkeinoista. Hirven pää viittaa seudun jahtimaihin, ja apilat symboloivat maataloutta.

Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä kultainen, edestäpäinen hirvenpää, jonka varuksetkin kultaa; saatteena kolme hopea-apilaa asetettuina 1+2”. Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Mäntsälän kunnanvaltuusto hyväksyi sen 16. joulukuuta 1950. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 20. helmikuuta 1951.

## Lähteet
* 
*
Sinfonia nro 9 (Bruckner)

**Sinfonia nro 9** d-molli on Anton Brucknerin viimeinen sinfonia. Teos on sävelletty vuosina 1887–1896. Kantaesitys oli vuonna 1903. Bruckner omisti sinfonian "rakkaalle Jumalalle" ("den lieben Gott"). Sinfonian finaali jäi keskeneräiseksi. 

Sinfoniassa on scherzo toisena osana ennen adagiota. Teoksessa on rohkeaa muunnesointujen käyttöä, esimerkiksi scherzon ja adagion alussa. Laajassa, syvämietteisessä adagiossa on muistumia aikaisemmista sinfonioista. Säveltäjä on kuvaillut osaa "jäähyväisiksi elämälle". Sinfoniaa esitetään yleensä kolmiosaisena. 

Sinfonian finaalina on esitetty täydennettyjä versioita, jotka perustuvat Brucknerin säilyneisiin käsikirjoituksiin. Brucknerin teosta *[[Te Deum (Bruckner)|Te Deum]]* on myös esitetty sinfonian finaalina Brucknerin oman ehdotuksen perusteella.

## Osat

#*Feierlich, misterioso*
#*Scherzo. Bewegt, lebhaft*
#*Adagio. Langsam, feierlich*

## Lähteet
Suicide Season: Cut Up!

**Suicide Season: Cut Up!** on brittiläisen Bring Me the Horizon -yhtyeen remixlevy aiemmasta *[[Suicide Season]]* -levystä. Kyseessä on samat kappaleet, mutta levyllä on niistä eri yhtyeiden uudelleenmiksaamat versiot. Levy ilmestyi Britanniassa 2. marraskuuta 2009. Levyllä esiintyy esimerkiksi Tek-One, Sonny Moore (nykyisin Skrillex), Robot Sonic, Ben Weinman The Dillinger Escape Planistä, Utah Saints ja Shawn Crahan Slipknotista.

## Kappaleet
### CD 1
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#Suicide Season

### CD 2
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
Hammer (yhtye)

**Hammer** on suomalainen black metallia soittava yhtye, joka on perustettu vuonna 2004 Lappeenrannassa. Lappeenrantalainen Werewolf Records julkaisi Hammerin debyyttialbumin Shoax vuonna 2008. Lyriikoissa esiintyy vahvasti muun muassa kansallissosialismi ja antisemitismi, joten useimmat luokittelevat yhtyeen kansallissosialistiseksi black metalliksi.

## Nykyinen kokoonpano
* Verflucht – laulu, basso
* Ravenum – kitara, basso, rummut
* A.V. – sessiorumpali

## Diskografia
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Joseph Roth

**Moses Joseph Roth** (2. syyskuuta 1894 Brody, Galitsia, Itävalta-Unkari – 27. toukokuuta 1939 Pariisi, Ranska) oli itävaltalainen kirjailija.

Rothin kotikaupunki, Lvivin lähellä sijaitseva Brody, oli tyypillinen galitsialainen pikkukaupunki, jolle antoivat leimansa sekä puolalainen, juutalainen että ukrainalainen kulttuuri. Roth aloitti opinnot ensin Lvivissä, sitten Wienissä, mutta ensimmäinen maailmansota keskeytti opinnot ja hän liittyi Itävallan armeijaan. Sotakokemus vaikutti hyvin pitkään hänen elämäänsä, ja Habsburgien vallan romahtaminen aiheutti hänelle kodittomuuden tunteen, joka leimasi hänen tuotantoaan.

Roth työskenteli lehtimiehenä aluksi Wienissä ja vuodesta 1922 Pariisissa.

Muutamien romaanien jälkeen syntyivät *Job* ja *Radetzky-marssi*, joihin hänen maineensa lähinnä pohjautuu. Hän muutti Hitlerin valtaannousua edeltävänä päivänä 30. tammikuuta 1933 maanpakoon Pariisiin, ja jo helmikuussa hän kirjoitti enteellisesti ystävälleen Stefan Zweigille:

”Olet jo varmasti ymmärtänyt, että olemme menossa kohti katastrofia. Yksityisen katastrofin lisäksi – kirjallinen ja taloudellinen puoli elämästämme on tuhoutunut – edessä on uusi sota. Enpä panisi penniäkään likoon henkemme puolesta. Heidän on onnistunut luoda barbaarihallinto. Älä huijaa itseäsi, helvetti on valloillaan.”

Alkoholiongelmastaan huolimatta Roth oli hyvin tuottelias ennenaikaiseen kuolemaansa saakka. Hänen viimeinen teoksensa, pienoisromaani *Pyhän juomarin legenda*, on hänen hienoimpia teoksiaan. Siinä hän kuvaa vanhan juoppolallin yrityksiä palauttaa arvokkuutensa ja maksaa velkansa. Hänen teoksissaan voidaan erottaa juutalaista ja katolista sävyä.

Roth on haudattu Pariisiin Thiais’n hautausmaalle.

## Suomennetut teokset
* *Pyhän juomarin legenda*. (Alkuteos: *Die Legende vom heiligen Trinker*.) Suomentanut Heli Naski. Artemisia Edizioni, 2005.
* *Kapina*. (Alkuteos: *Die Rebellion*.) Suomentanut Ilona Nykyri. Atena, 2002.
* *Radetzky-marssi: Romaani.* (Alkuteos: *Radetzkymarsch*.) Suomentanut Aarno Peromies.  (Keltainen kirjasto nro 84.) Tammi, 1968.
;Novellit
* Tässä maailmassa käyvät yhä harvinaisemmiksi; saksasta suomentanut Heikki Länsisalo, *Nuori voima* 2013: 4
* Zipper katoaa, teoksessa *[[Kadonnutta kahvilaa etsimässä]]*, suomennoskatkelmia, toimittaneet Eero Balk ja Tapani Kärkkäinen. Helsinki: Otava 2000 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Roth, Moses Joseph. Neue Deutsche Biographie.
Salmijärvi (Paatsjoki)

**Salmijärvi** (, ) on suvantojärvi Paatsjoen keskijuoksulla Venäjän ja Norjan rajalla. Venäjän puoleinen osa kuuluu Petsamon piirin Nikelin kuntaan ja Norjan puoleinen osa Finnmarkin läänin Etelä-Varangin kuntaan. Venäjälle kuuluva itäosa oli osa Suomelle kuulunutta Petsamon kuntaa vuosina 1920–1944.

Salmijärvi on salmiyhteydessä itäpuolella olevaan Kuotsjärveen. Salmijärven pinta on 21 metriä merenpinnan yläpuolella. Entinen Jäämerentie kulkee Salmijärven itäpuolitse. Järven Venäjän puoleisella rannikolla sijaitsee Salmijärven kylä ja Norjan puoleisella rannikolla Skrøytnesin ja Svanvikin kylät. 

## Lähteet
Bernin sopimus (Euroopan luonnonsuojelusopimus)

**Bernin sopimus** eli **Euroopan luonnonsuojelusopimus**, virallisesti **Yleissopimus Euroopan luonnonvaraisen kasviston ja eläimistön sekä niiden elinympäristön suojelusta** (eng. *Berne Convention on the Conservation of European Wildlife and Natural Habitats*) on luonnonsuojelusopimus, joka allekirjoitettiin Bernissä 19. syyskuuta 1979. 

Bernin yleissopimus oli ensimmäinen kansainvälinen sopimus, jolla suojeltiin sekä lajeja että luontotyyppejä ja saatettiin valtioita yhteen päättämään luonnonsuojelutoimista. Sopimuksessa mainitut kolme päätavoitetta ovat: 

* suojella luonnonvaraista kasvistoa ja eläimistöä sekä niiden luonnollisia elinympäristöjä
* edistää valtioiden välistä yhteistyötä
* kiinnittää erityistä huomiota uhanalaisiin ja vaarantuneihin lajeihin, mukaan lukien muuttolinnut. 

Euroopan lisäksi sopimus kattaa muutamia Afrikan maita. Sopimus tuli Suomessa voimaan 1. huhtikuuta 1986.

Bernin sopimus on johtanut muun muassa Euroopan unionin luonto- ja lintudirektiivien laadintaan sekä Natura 2000 -verkostoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yleissopimus Euroopan luonnonvaraisen kasviston ja eläimistön sekä niiden elinympäristön suojelusta Finlexissä 
* Asetus Euroopan luonnonvaraisen kasviston ja eläimistön sekä niiden elinympäristön suojelusta tehdyn yleissopimuksen voimaansaattamisesta Finlexissä
Bernin sopimus

**Bernin sopimus** voi olla:

*Bernin sopimus, alun perin vuodelta 1886 oleva tekijänoikeuksia säätelevä kansainvälinen sopimus
*Bernin sopimus (Euroopan luonnonsuojelusopimus), vuonna 1979 allekirjoitettu yleissopimus Euroopan luonnonvaraisen kasviston ja eläimistön sekä niiden elinympäristön suojelusta
*Bernin sopimus (1906), kansainvälinen sopimus valkoisen fosforin käyttökiellosta tulitikuissa 
*Sopimus Maailman postiliiton perustamisesta vuonna 1874
Muunnesointu

**Muunnesointu** on tonaalisen musiikin teoriassa sointu, joka sisältää ainakin yhden sävellajiin kuulumattoman sävelen. Muunnesoinnut voidaan jakaa modaalisiin muunnesointuihin ja lainamuunnesointuihin.

## Modaaliset muunnesoinnut
Modaalisessa muunnesoinnussa jokin soinnun sävel on korvattu samalta toonikalta alkavan duuri-, molli- tai modaalisen asteikon sävelellä. Tästä esimerkkinä on mollisävellyksen lopettaminen duurisointuun eli niin sanottu *Picardin terssi*, esimerkiksi C-duurisointu c-mollissa kulkevan kappaleen loppusointuna. Picardin terssiä käytettiin usein 1700-luvulle saakka, koska duurisointu koettiin mollisointua konsonoivampana.

Toinen tavallinen modaalinen muunnesointu on *[[napolilainen sekstisointu]]*, jossa esiintyy fryygisestä moodista lainattu, alennettu moodin toinen sävel. Napolilainen sekstisointu (merkitään N6) on alennetun II asteen terssikäännös, joka esiintyy tavallisemmin mollissa, joskus myös duurissa. Esimerkiksi c-mollissa siihen kuuluvat alhaalta lukien sävelet f, as ja des.

## Lainamuunnesoinnut
Tavallisimpia lainamuunnesointuja ovat *välidominantit*. Melkein mikä hyvänsä sävellajin sävel voidaan tulkita uudeksi toonikaksi, jonka sävellajista lainataan useimmiten V, joskus myös VII asteen sointu. Esimerkiksi C-duurissa D-duurisointu (sävelet d, fis, a) on dominantti G:lle, C-duurin V asteelle, joten se on välidominantti, joka merkitään lyhenteellä V/V. Vastaavasti C-duurissa vähennetty septimisointu fis-a-c-es on lainattu g-mollista ja merkitään VII7/V.

## Ylinousevat sekstisoinnut
*Ylinousevat sekstisoinnut* eli niin sanotut maantieteelliset soinnut ovat modaalisesti muunnettuja välidominanttisointuja. Ne purkautuvat yleensä V asteen sointuun tai I asteen kvarttisekstisointuun. C-duurissa *Italialaisessa* soinnussa on sävelet as-c-fis, *ranskalaisessa* as-c-d-fis, *saksalaisessa* as-c-es-fis ja *englantilaisessa* as-c-dis-fis. Kaksi viimeksi mainittua ovat enharmonisesti samanlaisia, mutta englantilainen esiintyy vain duurissa ja purkautuu I asteen kvarttisekstisointuun.

## Katso myös
*Sointu
## Lähteet
Cantorin lause

**Cantorin lause** on joukko-opin lause, jonka mukaan joukolla ei koskaan ole sama mahtavuus kuin potenssijoukollaan. Lauseen avulla voidaan myös osoittaa, että potenssijoukko on aina nimen omaan alkuperäistä joukkoa mahtavampi. Äärellisille joukoille Cantorin lause on helposti havaittavissa, mutta se pätee myös äärettömien joukkojen kohdalla.

## Todistus
Kaksi joukkoa ovat yhtä mahtavat, jos ja vain jos niiden välille voidaan muodostaa bijektio, toisin sanoen mikäli näiden kahden eri joukon alkiot saadaan jollakin tavalla järjestettyä pareiksi niin, että kaikki molempien joukkojen alkiot ovat mukana jossain pareista. Cantorin lauseen todistamiseksi riittää siis osoittaa, että millekään joukolle *A* ei ole olemassa surjektiivista funktiota *A*:sta sen potenssijoukkoon, eli täytyy löytää ainakin yksi *A*:n osajoukko *B*, jolla ei ole alkukuvaa *A*:ssa. Se löytyy seuraavasti:

:B=\left\{\,x\in A : x\not\in f(x)\,\right\}.

Tämähän tarkoittaa määritelmänsä nojalla, että jokaiselle A:n alkiolle x pätee x \in B jos ja vain jos x \notin f(x). Millekään x:lle ei päde f(x) = B, eli toisin sanoen B ei kuulu f:n arvojoukkoon. Näin ollen potenssijoukon mahtavuus on suurempi.

Tulos voidaan tarkastaa vastaoletuksella: f:A \to \mathcal{P}(A) on bijektio, joten se on surjektio. Tällöin on olemassa a \in A siten, että f(a) = B. Nyt a \in B \iff a \notin f(a) \iff a \notin B, missä ensimmäinen ekvivalenssi saadaan B:n määritelmästä ja toinen ekvivalenssi oletuksesta f(a) = B. Ollaan päädytty ristiriitaan, joten ei ole olemassa a \in A siten, että f(a) = B. Näin ollen ei ole olemassa surjektiota f:A \to \mathcal{P}(A), joten joukot A ja \mathcal{P}(A) eivät ole yhtä mahtavia.

## Historiaa
Georg Cantor todisti lauseen vuonna 1891 julkaisussa *Über eine elementare Frage der Mannigfaltigkeitslehre*. Samassa julkaisussa hän todisti reaalilukujen numeroitumattomuuden.

## Kirjallisuutta
*
Mikko Outinen

**Mikko Outinen** (s. ) on entinen suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi KooKoossa vuosina 1989–1994, 1995–1996 ja 1998–2003. Outinen pelasi urallaan KooKoon lisäksi myös AaKoossa, Ketterässä, Junkkareissa,Ahmoissa, Västervik IKssa ja Waco Wizardsissa

KooKoo on jäädyttänyt Outisen pelinumeron 36.

## Lähteet
*
Honda ZB50

**Honda ZB50** on pieni Hondan valmistama 49 cc mopo. ZB50 on hyvin samankaltainen kuin Monkey-R jota markkinoitiin Euroopassa ja Japanissa vuonna 1987–-1988.

ZB50 oli saatavilla vain vuonna 1988 Yhdysvalloissa. Vain 3058 kappaletta oli valmistettu Yhdysvaltojen markkinoille ja mopo osoittautui liian kalliiksi massatuotantoon. ZB50 on 50-State Street oikeudellinen mopo. Siinä on nelitahtinen 49 cc:n moottori yläpuolisella nokka-akselilla ja kolmivaihteinen puoliautomaattinen vaihteisto. Moottori on hyvin samankaltainen kuin Z50:n moottori, mutta siinä on rullalaakeroitu nokka-akseli. Sähköjärjestelmä on 12-volttinen ja sytytysjärjestelmä kärjetöntä kapasitiivista tyyppiä(CDI). ZB50:n huippunopeus on noin 55 km/h. Mopedissa on edessä ja takana rumpujarrut.
Mikko Liukkonen

**Mikko Liukkonen** (s. ) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä Mestiksen KooKoossa. Pitkän mestisuran lisäksi hän on pelannut SM-liigassa yhdeksän ottelua JYP:issä vuosina 1997–1999, lainalla Tapparassa, sekä Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HC Thurgaun joukkueessa vuosina 2002–2005. 

## Lähteet
*
Kylätappelu

**Kylätappelu** tarkoittaa kahden eri kylistä olevan miesjoukon tappelua. Ne olivat ennen vanhaan kansanomaisissa kyläyhteisöissä tiettyihin sosiaalisiin käyttäytymisnormeihin liittynyt yleinen ilmiö. Kylätappelut olivat usein nuorten miesten järjestämiä ja säätelemiä sosiaalisia tapahtumia yöjuoksun ja jumin häiden tavalla. Nuorisoporukat ovat tapelleet ja nuoret ovat käyneet yöjalassa myös spontaanisti, mutta järjestäytynyt yöjuoksu sekä järjestetyt kylätappelut kuuluivat mannereurooppalaiseen kyläkulttuuriin, joka levisi Suomeen uudella ajalla. Suomessa niitä esiintyi erityisesti Suomen lounaisosissa, Etelä-Pohjanmaalla ja Etelä-Karjalassa. Ajan saatossa tappelut yleistyivät rajusti, erityisesti 1800-luvun loppupuolella, jolloin kuuluisia olivat muun muassa Pohjanmaan kuulut puukkojunkkarit eli *häjyt*. Kulttuuri-ilmiönä järjestäytyneet kylätappelut eivät ehtineet levitä laajasti Sisä- ja Pohjois-Suomeen ennen talonpoikaiskulttuurin murrosta 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa, jolloin perinne oli jo katoamassa. 

## Lähteet

* 

### Viitteet
Nikolai Guljajev

**Nikolai Aleksejevitš Guljajev** (s. 1. tammikuuta 1966 Vologda) on venäläinen, Neuvostoliittoa edustanut pikaluistelija. Hänen uransa menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1980-luvun loppupuolelle, jolloin hän lukeutui maailman parhaimpiin yleisluistelijoihin ja saavutti sekä MM-, EM-, että olympiakultaa.

## Ura
Nikolai Guljajev, jonka isä Aleksei oli niin ikään menestynyt pikaluistelija, aloitti pikaluistelun vuonna 1976. Hänen valmentajanaan toimi Juri Osadkin. Vuonna 1983 hän muutti Vologdasta Moskovan yliopistoon opiskelemaan liikuntatieteitä ja sai kutsun maajoukkueeseen. Ensimmäisissä kansainvälisissä arvokisoissaan 1986 EM-kisoissa hän sijoittui viidenneksi.
 
Vuonna 1987 Guljajev voitti sekä yleisluistelijoiden maailmanmestaruuden Heerenveenissä, missä hän luisteli uudet ME-ajat sekä 1&nbsp;500 metrillä että kokonaiskilpailussa, että Euroopan-mestaruuden Trondheimissa. Seuraavana vuonna Calgaryn olympialaisissa hän voitti kultamitalin 1&nbsp;000 metrin matkalla ajalla 1.13,03. Kaksi kuukautta ennen olympialaisia hän jäi kiinni anabolisia steroideja sisältävän paketin toimittamisesta norjalaiselle luistelijalle. Guljajev väitti saaneensa paketin neuvostoliittolaiselta valmentajalta ja olevansa tietämätön paketin sisällöstä. Varmojen todisteiden puuttuessa Guljajev vapautettiin syytöksistä kaksi päivää ennen olympialaisten avajaisia.

Guljajev piti aikavälillä 15. helmikuuta 1987 – 13. helmikuuta 1988 pikaluistelun aateliskalenterin ykkössijaa ja hänet palkittiin vuonna 1988 Oscar Mathisen -palkinnolla.

Guljajev joutui lopettamaan uransa selkävaivoihin. Hän luisteli vielä vuonna 1992 Albertvillen olympialaisissa 1&nbsp;000 metrillä kahdeksanneksi ajalla 1.15,46 ja Oslossa sprintterien MM-kilpailuissa seitsemänneksi.

Sittemmin Guljajev on toiminut Venäjän maajoukkueessa valmennustehtävissä.

## Ennätykset
* 500 metriä: 36,84
* 1 000 metriä: 1.13,03
* 1 500 metriä: 1.52,70
* 3 000 metriä: 4.11,20
* 5 000 metriä: 6.51,28
* 10 000 metriä: 14.28,45

## Lähteet
* http://vologda-oblast.ru/persones.asp?LNG=RUS&CODE=573&CPage=11&V=0&PS=0&T=&W=&F= 
* http://www.skateresults.com/skaters/319
* 

### Viitteet
Juri Krylov

**Juri Nikolajevitš Krylov** (; 1930–1975) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. 

Hän pelasi Moskovan Dynamossa vuosina 1951–1965 sekä hyökkääjän että puolustajan pelipaikalla. Hän pelasi Neuvostoliiton liigassa kaikkiaan 352 ottelua ja teki 144 maalia. Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueessa hän pelasi vuosina 1954–1959 olympialaisissa ja MM-kisoissa yhteensä 37 ottelua ja teki 15 maalia.

Peliuransa jälkeen Krylov toimi Moskovan Dynamon juniorien valmentajana vuosina 1966–1975.

## Saavutukset
* Olympiakulta 1956
* MM-kulta 1954, 1956
* MM-hopea 1955, 1958, 1959
* Neuvostoliiton mestaruus 1954
* Neuvostoliiton cupin voitto 1953

## Lähteet
*
HMS Brazen (H80)

**HMS Brazen** (viirinumero H80) oli Britannian kuninkaallisen laivaston B-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin 22. maaliskuuta 1929 vuoden 1928 laivasto-ohjelmassa Palmersin Newcastlen telakalta, missä köli laskettiin 22. heinäkuuta 1929. Alus laskettiin vesille 25. heinäkuuta 1930 ja valmistui 8. huhtikuuta 1931, jolloin sen valmistuskustannukset olivat 221&nbsp;156 puntaa ilman amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivaston 4. hävittäjälaivueeseen, mistä se siirrettiin 1935 Kotilaivastoon. Alus osallistui kesäkuussa 1939 Liverpoolin edustalla koeajossa uponneen sukellusveneen *[[HMS Thetis (N25)|HMS Thetiksen]]* pelastustoimiin.

Toisen maailmansodan alkaessa alus liitettiin Doveriin sijoitettuun 19. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana se suojasi Kanaalin saattueita. Alus pelasti 13. syyskuuta yhdessä ''HMS Boreasin'' kanssa kolme Saksan laivaston miinaan ajaneen sukellusvene *[[U-40]]*:n miehistönjäsentä merestä.

Alus suojasi 22. marraskuuta *[[HMS Esk (H15)|HMS Eskin]]*, *[[HMS Express (H61)|HMS Expressin]]* ja *[[HMS Codrington]]in* kanssa miinoitusmatkalla apumiinalaiva *[[HMS Princess Victoria]]a*, joka laski miinoitteen Doverin kapeikkoon operaatiossa GF. Alus suojasi Norjaan meneviä joukkojenkuljetussaattueita.

*Brazen* upotti 15. huhtikuuta 1940 ''HMS Fearlessin'' kanssa syvyyspommein Saksan laivaston sukellusvene *[[U-49]]*:n lähellä Narvikia ().

Alus ajoi karille 30. toukokuuta 1940 Washin edustalla, mistä saadut vauriot korjattiin pikaisesti. Palvelukseen palattaessa alus määrättiin 1. hävittäjälaivueeseen Portsmouthiin, jonne se lähti heinäkuun alussa saattueen mukana. Alus joutui 20. heinäkuuta Doverin edustalla Saksan ilmavoimien hyökkäykseen suojatessaan saattuetta CW7. Alukseen ei osunut, mutta useat lähelle osuneet pommit aiheuttivat pahoja rakenteellisia vaurioita. Alus otettiin hinaukseen, mutta se upposi paluumatkalla Doveriin. Tapahtumassa sai yksi miehistönjäsen surmansa.

### Päälliköt
Aluksen päälliköinä olivat:
*Robert Henry Mills huhtikuu – 1. marraskuuta 1939
*Roger Caton Beckett 1. marraskuuta 1939 – 12. helmikuuta 1940
*Sir Michael Culme-Seymour 12. helmikuuta – 20. heinäkuuta 1940

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Edustus

**Edustus** on omatahtoisen toimijan eli edustajan toimintaa toisen henkilön eli päämiehen nimissä tämän lukuun. Edustajalla tulee olla tarvittava kelpuutus eli edustusvalta, jotta hänen antamansa tahdonilmaisu sitoo päämiestä. Edustajan oman harkintansa mukaan tekemän oikeustoimen vaikutukset kohdistuvat välittömästi edustettuun ja edustaja pysyy koko ajan niiden ulkopuolella.

Oikeustoimen tekemisen yhteydessä edustuksella on kolme tunnusmerkkiä. Se on omatahtoista toimintaa toisen nimissä. Siksi asiapoikaa tai lähettiä ei pidetä edustajana, vaikka he toimivatkin toisen nimissä välittäessään toisen henkilön tahdonilmaisun. Toiseksi oikeustoimen vaikutusten kohteena on päämies. Esimerkiksi sopimuksessa päämiehestä tulee osapuoli, jonka velvollisuus on täyttää sopimus. Kolmanneksi edustaja pysyy oikeustoimen vaikutusten ulkopuolella, sillä vain edustettu tulee sidotuksi oikeustoimeen. Välittäjää ei pidetä edustajana, koska hän ei täytä tunnusmerkistöä. Hän ei tee oikeustointa kummankaan sopijapuolen puolesta, vaan saattaa osapuolet vain yhteen. Välittäjälle voidaan tietenkin antaa myös valtuutus toimia edustajana.

Oikeushenkilö tarvitsee aina ihmisen edustajakseen voidakseen tehdä oikeustoimia. Ihminen puolestaan tarvitsee edustajaa, jos hän ei voi tai halua saapua sopimuksentekotilaisuuteen tai hän on alaikäisenä vailla oikeustoimikelpoisuutta tai hän haluaa asiantuntijan toimivan puolestaan. Aina edustajan käyttö ei ole sallittua. Tällainen tapaus on vaikkapa avioliiton solmiminen.

Lakimääräisessä edustuksessa edustajan toiminta perustuu lakiin. Hänen asemansa voi syntyä tuomioistuimen lain nojalla antamalla määräyksellä, jollaisen tarvitsee esimerkiksi täysi-ikäisen henkilön holhooja. Tai asema voi muodostua suoraan lain nojalla, kuten silloin kun vanhemmat toimivat alaikäisen lapsensa holhoojana. Toisinaan edustajan asema ilmenee oikeushenkilön säännöistä. Oikeushenkilön edustajaa nimitetään lailliseksi edustajaksi. Edustus voi perustua myös ihmisen tai oikeushenkilön tekemään oikeustoimeen, jota kutsutaan valtuutukseksi. Tällöin on kyseessä tahdonvaltainen edustus.

Kun edustaja antaa päämiehensä puolesta tahdonilmaisun, nimitetään sitä aktiiviseksi edustukseksi. Passiivisesta edustuksesta puhutaan silloin, kun edustaja ottaa vain vastaan tahdonilmaisuja. Esimerkiksi kauppaedustaja on passiivinen edustaja ottaessaan vastaan osto- tai myyntitarjouksia. Päämiehen nimissä tapahtuva edustus on varsinaista eli välitöntä edustamista. Välillinen edustaja toimii omissa nimissään, vaikka tekeekin sen päämiehen lukuun. Esimerkiksi komissio ja huolinta ovat välillistä edustusta.

Edustusoikeuden saaminen ei velvoita edustajaa toimimaan päämiehen puolesta, vaan tarvitaan lisäksi toimeksianto tai asiaa koskeva sopimus. Jotta päämies tulisi sidotuksi edustajan tekemiin oikeustoimiin, edellytetään että edustus on luvallista, edustaja toimii päämiehen nimissä ja edustus on syntynyt oikein. Tämä tarkoittaa esimerkiksi sitä, että vastapuoli saa tietää kenen kanssa hän tekee oikeustoimen.

## Lähteet
Katajiston kartano

**Katajiston kartano** (myös **Kataisto**, ) on Aulangolla nykyisessä Hämeenlinnassa, aiemmassa Luhtialan kylässä Vanajassa sijaitseva entinen kartano, joka nykyään toimii tapahtumatilana. Tilan nykyinen päärakennus rakennettiin 1800-luvun alussa ratsutilan päärakennukseksi. Rakennuksen toinen kerros tuhoutui tulipalossa 1950-luvulla. Talo rakennettiin sen jälkeen uudelleen, ja sen nykyinen ulkoasu on peräisin siltä ajalta.

Päärakennus ympäristöineen on vuodesta 2017 alkaen toiminut tapahtuma -, juhla- ja kokouskäytössä. Toimintansa lopettanut Aulangon kesäteatteri esiintyi vuosina 2006–2007 Katajiston kartanon alueelle rakennetussa ulkoilmateatterissa. Kartanon puistossa kasvanut pihlaja tunnettiin Suomen suurimpana pihlajana. Puistossa on sijainnut myös Aulangon leirintäalue. 

## Historia
Katajiston tilan omistajat tunnetaan vuodesta 1539 alkaen. Kartano on ollut muun muassa Sallmén- ja Klingstedt-sukujen hallussa. Kartanon omisti 1800-luvun alussa everstiluutnantti J. H. af Enehjelm. Hänen poikansa, Anders Otto af Enehjelm oli yksi Hämeenlinnan lukuseuran perustajista. Kartanon viimeinen tilalla asuva omistaja oli eversti Fredrik Jonas Klingstedt, joka kuoli kartanossa 76-vuotiaana syksyllä 1883. Klingstedtin lesken Natalian (o.s. Toropoff) kuoltua kesällä 1884, myi perikunta kaksi vuotta myöhemmin kartanon Hugo Standertskjöldille 80&nbsp;000 markan hintaan. Standertskjöld yhdisti Katajiston viereiseen Karlbergin kartanoon, kutsuen kokonaisuutta nimellä Aulanko. Standertskjöld käynnisti alueella suurisuuntaiset rakennus- ja maanmuokkaustyöt ja rakensi alueelle mahtailevia kivilinnoja. Töiden yhteydessä sattui tilalla vuonna 1896 räjähdysonnettomuus, kun 2 kiloa kivien halkaisuun käytettyä dynamiittia räjähti, ja tuhosi sepän pajan.

Standertskjöldin aikana kartano autioitui ja päärakennus lähes tuhoutui tulipalossa vuonna 1950.

## Kirjallisuutta
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
*
Lintula (Valkeakoski)

**Lintula** on vuonna 2009 valmistunut kaupunginosa Valkeakosken kaupungissa ja Valkeakosken 8. kaupunginosa. Lintulassa järjestettiin tuolloin asuntomessut.

## Idea

Lintulan poikki kulkee sen pääkatu, nimeltään *Linnunrata*. Asuintalot on sijoitettu pääkadun tai sen sivukujien kuten *Kuikankaaren* ja *Kaakkurinkaaren* varrelle. Lintula sijaitsee taajama-alueen takana "piilossa". Palvelut ja koulut ovat kuitenkin lähellä. Lintula on rakennettu mäntykankaalle, pellon viereen.

## Lähteet
Metropolitan

**Metropolitan** voi tarkoittaa seuraavia:

* Metropolitan-ooppera, New Yorkissa toimiva ooppera
* Metropolitan Line, Lontoon metron linja
* Convair Metropolitan, matkustajalentokonetyyppi
* Metropolitan Museum of Art, taidemuseo New Yorkissa
* ''Metropolitan'', Whit Stillmanin ohjaama elokuva vuodelta 1990 
* ''Metropolitan'' Richard Boleslawskin ohjaama elokuva vuodelta 1935
* ''Metropolitan'', Walter Jon Williamsin science fiction -romaani 
* Transmetropolitan, sarjakuvasarja
Speck

**Speck** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Speck, yhdysvaltalainen yritys
* ruuanlaitossa: porsaan ihra tai kinkku, erityisesti tietyntyyppinen italialainen prosciutto
* Speck, sukunimenä:
** Christa Speck (1942–2013), saksalainen näyttelijä ja malli
** Meredith Speck (s. 1993), yhdysvaltalainen jalkapalloilija
** Richard Benjamin Speck (1941–1991), yhdysvaltalainen joukkomurhaaja
* Speck, taiteilijanimenä:
** George "Speck" Crum (1822–1914), yhdysvaltalainen kokki, väitetysti perunalastujen keksijä.
La Roux

**La Roux** on englantilainen synthpop-yhtye. Yhtye on perustettu vuonna 2006 Brixtonissa, Englannissa. Sen ainoa nykyinen jäsen on laulaja Eleanor ”Elly” Jackson. Entinen jäsen on Ben Langmaid (kitara). Kiertuejäsenet ovat Michael Norris (levysoittimet), William Bowerman (rummut) ja Mickey O’Brien (taustalaulu).

La Roux’n ensimmäinen single, ”Quicksand”, julkaistiin joulukuussa 2008. Yhtyeen toinen single "In for the Kill" julkaistiin 16. maaliskuuta 2009. ”Bulletproof”-menestyssingle julkaistiin 22. kesäkuuta 2009 ja se debytoi sijalla 1 Britannian singlelistalla . Tämän jälkeen albumilta on ilmestynyt vielä kaksi singleä.

Yhtyeen ensimmäinen albumi *[[La Roux (albumi)|La Roux]]* ilmestyi 29. kesäkuuta 2009.

## Diskografia
### Albumit
* 
* 
* 

### EP:t
**[[iTunes Festival]]: London 2009* (2009)
**The Gold EP* (2010)

### Mixtapet
**Lazerproof* (Major Lazerin kanssa) (2010)

### Singlet
* "Quicksand" (2008)
* "In for the Kill" (2009)
* "Bulletproof" (2009)
* "I'm Not Your Toy" (2009)
* "Quicksand" (uudelleenjulkaisu) (2009)
* "Uptight Downtown" (2014)
* "Kiss and Not Tell" (2014)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Viralliset kotisivut
*La Roux Myspace-sivustolla
Akkajoki (Tuulomajoki)

**Akkajoki** (, ) on Tuulomajoen vesistöön kuuluva joki Petsamon ja Kuolan piirien alueilla Murmanskin alueen länsiosassa Venäjällä. Akkajoki saa alkunsa Ala-Akkajärvestä, josta se virtaa etelään Rosh-, Patsa-, Neäskim- ja Akmanjärvien läpi ja laskee Luttojokeen Suomen ja Neuvostoliiton entisen rajan tuntumassa. Akkajokeen laskee idästä Huutojärvi ja lännestä Kukkesjärvi.

Akkajoki sijaitsee Suomeen vuosina 1920-1944 kuuluneen entisen Petsamon kunnan eteläosassa. Tuolloinkin Neäskimjärven ja Akmanjärvien välinen osuus sijaitsi Neuvostoliiton puolella. Akkajoen valuma-alue kuului Suonikylän kolttasaamelaisten asuin- ja nautintoalueisiin. Suonikylän vanha talvikylä sijaitsi Akkajoen itäpuolella, mutta jäi vuoden 1920 Tarton rauhassa Neuvostoliiton puolelle.

## Lähteet
Olavi Järvelä

**Kaarlo Olavi Järvelä** (21. marraskuuta 1915 Suomusjärvi – 21. lokakuuta 1976 Sysmä) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja. 

Järvelä toimi Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliiton SAK:n järjestösihteerinä 1950-luvulla. Vuonna 1959 hän yhdessä SAK:n sihteerinä toimineen Jaakko Rantasen kanssa siirtyi leskisläisten leiriin. Samoihin aikoihin skogilaiset saivat SAK:n hallintaansa kommunistien avulla ja uusi SAK:n puheenjohtaja Vihtori Rantanen (ei sukua Jaakko Rantaselle) erotti kesällä 1960 Jaakko Rantasen, Järvelän ja muut niin sanotun *sihteerijuntan* jäsenet SAK:sta. 

Sihteerijuntta oli saanut ennen potkuja hallintaansa merkittävän osan SAK:n omaisuudesta ja alkoi lisäksi kerätä taloudellista tukea sekä kotimaan työnantajilta että myös ulkomailta eri tahoilta muun muassa Ruotsin ammattiliittojen keskusjärjestöltä LO:lta ja joidenkin maiden tiedustelupalveluilta. Rahat kulkivat *Järjestötuki* ja *Järjestöhuolto* -nimisten yhdistysten kautta, joita Rantanen ja Järvelä valvoivat. Tarvittaessa Rantanen kävi myös rahanhakumatkoilla Ruotsissa ja Sveitsissä.

Uusi SAK:n kanssa kilpaileva keskusjärjestö SAJ perustettiin marraskuussa 1960, ja Rantasesta tuli sen pääsihteeri ja Järvelästä järjestösihteeri ja taloudenhoitaja. SAJ:n puheenjohtajana toimi Kutoma- ja neuletyöväen liiton puheenjohtaja Veikko Oksanen oman toimensa ohella. Käytännössä kuitenkin Rantanen ja Järvelä johtivat SAJ:ta alusta lähtien.

Rantanen ja Järvelä pysyivät vuonna 1969 tapahtuneen ammattiyhdistysliikkeen eheytymisen jälkeenkin SAJ:n rahoituksesta vastanneiden *Järjestötuen* ja *Järjestöhuollon* johdossa. SAJ:n varat siirrettiin ennen järjestön lopettamista eri säätiöille, joita Rantanen ja Järvelä myös hallitsivat. Jaakko Rantanen siirtyi SAJ:n toiminnan loputtua Enso-Gutzeit Oy:n palvelukseen ja Olavi Järvelä jäi eläkkeelle. Lokakuussa 1976 Rantanen ja Järvelä saivat molemmat surmansa Sysmässä, kun heidän autonsa törmäsi kallioleikkaukseen.

## Lähteet
HMS Brilliant

**HMS Brilliant** on ollut kahdeksan Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.

* HMS Brilliant (1729), sluuppi
* HMS Brilliant (1757), Venus-luokan 36-tykkinen viidennen luokan alus
* HMS Brilliant (1779), Enterprise-luokan 28-tykkinen kuudennen luokan alus
* HMS Brilliant (1814), Apollo-luokan 36-tykkinen viidennen luokan alus
* HMS Brilliant (1891), Apollo-luokan panssarikansiristeilijä
* HMS Brilliant (H84), B-luokan hävittäjä
* HMS Brilliant (F90), Tyypin 22 -fregatti
Huutojärvi

**Huutojärvi** (myös **Iso Huutojärvi**, ) on Tuulomajoen vesistöön kuuluva järvi Petsamon piirin Nikelin kunnan kaakkoisosassa Murmanskin alueella Venäjällä. Järven pinta on 153 metriä merenpinnan yläpuolella. Järven itäpäähän laskee Uallash-niminen joki. Huutojärven länsipäästä laskee lyhyt laskujoki Akkajokeen. 

Huutojärvi sijaitsee Suomeen vuosina 1920–1944 kuuluneen entisen Petsamon kunnan itäosassa silloisen valtakunnan rajan läheisyydessä.

## Lähteet
Via Finlandia (reitti)

**Via Finlandia** on läpi Suomen kulkeva, Valtatietä 3 vastaava matkailureitti – mutta ei virallinen matkailutie – Helsingistä Tampereen kautta Vaasaan. Via Finlandia on osa kansainvälistä E12-tietä, joka kulkee Helsingistä Vaasaan ja täältä lautalla Ruotsiin ja Norjan Mo i Ranaan asti. Via Finlandia on yksi Suomen vilkasliikenteisimmistä valtateistä Valtatie 4:n ja Valtatie 5:n rinnalla. 

## Aiheesta muualla
*
*