open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Herman Tuvesson

**Herman Emil Teodor Tuvesson** (21. lokakuuta 1902 Hässleholm – 2. helmikuuta 1995 Hässleholm) oli ruotsalainen painija ja nelinkertainen Euroopan mestari.

Tuvesson paini kaksissa kesäolympialaisissa, kreikkalais-roomalaisessa painissa Los Angelesissa 1932 ja vapaapainissa Berliinissä 1936. Berliinissä Tuvesson sijoittui sarjassaan neljänneksi.

EM-tasolla Tuvesson voitti mitaleja kummallakin painityylillä, tosin kreikkalais-roomalainen paini sujui vahvemmin Tuvessonin voittaessa neljä Euroopan mestaruutta (1930, 1931, 1934 ja 1935) ja yhden EM-hopean (1933). Vapaapainissa Tuvesson saalisti EM-hopeaa vuonna 1937 ja EM-pronssia vuonna 1934.

## Lähteet
*Profiili FILA:n tietokannassa 
*Herman Tuvesson – Sports Reference LLC.
Sydänyskä

**Sydänyskä** on sydämen vasemman kammion vajaatoiminnasta johtuva, keuhkojen verentungoksen aiheuttama kuiva yskä, joka voi olla harvinaisissa tapauksissa erittäin rajuoireinen. Suusta voi pursuta veristä vaahtoa. Sydänyskän hoitoon on apuna vain sydämen vasemman kammion hoitaminen.

Jos sydänyskäkohtaus alkaa yöllä, henkilö ponnahtaa äkisti pystyyn henkeään haukkoen. 

## Lähteet
Hjalmar Frey

**Johan Hjalmar Frey** (28. marraskuuta 1856 Viipuri – 11. tammikuuta 1913 Helsinki) oli suomalainen bassobaritoni, joka lauloi Pietarin Mariinski-teatterissa.

Freyn vanhemmat olivat pormestari Alexander Reinhold Frey ja Hedvig Lovisa Emilia Norring. Hän esiintyi jo ylioppilasaikanaan 1878 Schumannin kuoroteoksessa *Paradies und Peri*, opiskeli laulua Milanossa 1880, esiintyi Rooman Apolloteatterissa 1881–1882, toimi solistina laulukuoro MM:n Venäjän matkalla 1882 ja jatkoi sitten opintojaan sekä Wienissä että Leipzigissa 1884–1885. Frey kiinnitettiin vakinaisesti Pietarin hovioopperaan 1885 ja hän toimi kaupungissa parikymmentä vuotta, saaden keisarillisen hovioopperalaulajan arvonimen. Pietarissa hän antoi konsertteja yhdessä serkkunsa Elsa Norringin kanssa sekä esiintyi tämän kanssa kiertueilla ympäri Suomea. Palattuaan Suomeen hänestä tuli 1909 Nikolainkirkon kanttori Helsingissä.

Frey oli ennen Kim Borgia Suomen ainoa kansainvälisesti tunnettu miesoopperalaulaja ja levytti vuosina 1903–1909 yli sata laulua neljälle levy-yhtiölle. Hänen esittämiään osia olivat muun muassa Sarastro, Bartholo, Lothario ja Gremin.

Frey kuoli naimattomana.

## Diskografia
* Recordings 1903 - 1909 FUGA 9122, (2001)

## Lähteet
*  Sivu 213.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Hjalmar Frey Ylen Elävässä arkistossa
* 
*
Kalle Pursiainen

**Kalle Pursiainen** (s. 7. marraskuuta 1948) on suomalainen elokuvaohjaaja ja entinen teatteriohjaaja, jonka tunnetuimpiin ohjauksiin kuuluu televisioelokuva *[[Niskavuoren nuori emäntä (vuoden 1987 elokuva)|Niskavuoren nuori emäntä]]* vuodelta 1987.

## Valikoitu filmografia
* Niskavuoren nuori emäntä (1987)
* Niskavuoren Heta (1987)
* Soutaja (1990)
* Täällä pojat tähden alla (1990)
* Matka Viipuriin (1994)
Mansikkasaari

**Mansikkasaari** () on saari Vaasan Palosaaren edustalla. Mansikkasaarella toimi aikoinaan Onkilahden Konepajan telakka. Nykyään saarella sijaitsee pienvenesatama ja uimaranta. Saaren toisella puolella on edelleen vanhan telakkatoiminnan jäljiltä rakenteita ja rakennuksia, kuten 1940-luvulla rakennettu ränsistynyt telakkahalli.

Onkilahden Konepaja teki konkurssin 1935, mutta Wärtsilä osti tilat ja toimi niissä vuoteen 1983 asti. Sen jälkeen aluetta vuokrasi oululainen rakennusliike Insinöörirakentajat Oy, joka ajautui konkurssiin 1994 omistajayhtiönsä Hakan mukana. Vaasan kaupunki laati tuolloin saarelle parikin erilaista kaavaa, jotka jakoivat mielipiteitä ja jäivät vahvistamatta.

Vuonna 2011 Mansikkasaaren ja muun Palosaaren Salmen alueen suunnittelusta järjestettiin ideakilpailu, jonka
voittivat läheistä yliopistokampustakin suunnittelemassa olleet arkkitehdit Käpy ja
Simo Paavilainen. Sen pohjalta suunnitelmaa kehiteltiin, ja 2020-luvulla Mansikkasaaren vaihtoehtoja ovat mahdollinen asuntorakentaminen (enintään 50 prosenttia rakennusoikeudesta), tarjous- ja ideakilpailu telakkahallin tulevasta käytöstä ja entisen teollisuusalueen mahdollinen muukin kehittäminen vapaa-ajan ”asukaspuistoksi”. Samankaltaisia ideoita esitettiin jo 1980-luvulla, ja alueen kehittämisen arvellaan yhä viivästyvän 2030-luvulle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Schulte-Tigges, Oliver: ''Mansikkasaaren kehittäminen''. PDF, Vaasan kaupunki, kaavoitus, 2.6.2023.
Ueli Maurer

**Ueli Maurer** (s. 1. joulukuuta 1950 Wetzikon, Zürichin kantoni) on sveitsiläinen poliitikko. Hän on toiminut Sveitsin kansallisneuvostossa vuosina 1991–2008, Sveitsin liittoneuvostossa vuodesta 2009 ja Sveitsin liittopresidenttinä kaksi kertaa, vuosina 2013 ja 2019. Maurer edustaa Sveitsin kansanpuoluetta, jonka puheenjohtaja hän oli vuosina 1996–2008. Maurer on ollut Hinwilin kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosina 1978–1986 ja Zürichin kantonin parlamentissa vuosina 1983–1991. 

Hän on jatkanut puolueen johtajana Zürichin kantonissa. Sotilasarvoltaan Maurer on majuri.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Difallia

**Difallia** on tila, jossa vauvalla on syntyessään kaksi siitintä. Se on erittäin harvinainen epämuodostuma, jonka yhteydessä esiintyy yleensä myös muita poikkeavuuksia, kuten spina bifidaa. Kahden siittimen kanssa syntyvät vauvat ovatkin kasvaneessa vaarassa menehtyä varhain.

## Lähteet
Eskimolokki

**Eskimolokki** (*Larus thayeri*) on suurikokoinen lokki, joka pesii Pohjois-Amerikassa, Kanadan arktisilla saarilla. Eskimolokit talvehtivat laajalla alueella, joka säästä riippuen ulottuu Alaskasta aina Kalifornianlahdelle saakka. Tietty populaatio talvehtii myös Mississippijoen varrella.

Harhautuneita lintuja on tavattu Meksikossa, Japanissa, Tanskassa ja muutamassa muussa Länsi-Euroopan maassa.

Lintu on saanut tieteellisen nimensä ornitologi John Eliot Thayerin mukaan. Hänen nimestään juontuu myös lajin englanninkielinen nimi *Thayer's Gull*.

## Ulkonäkö

Eskimolokki on kookas harmaaselkäinen lokki. Ruumiin pituus on 58–63&nbsp;cm, siipien kärkiväli on 130–140&nbsp;cm ja se painaa 0,72–1,5&nbsp;kg.
Kesäpuvussa linnun pää ja kaula ovat valkoisia. Nokka on kirkkaankeltainen, ja sen alaosassa on iso punainen täplä. Selkä on harmaa ja jalat vaaleahkon punaiset.

Nuoret linnut ovat ruskehtavia, nokka ja jalat ovat mustat. Jalat muuttuvat ennen muuta pukukehitystä aikuisen jalkojen värisiksi.

## Pesiminen

Eskimolokki rakentaa pesän risuista ja kasvin osista tai se pesii vain ruoholla. Pesä on aina maassa. Naaras munii 3 sinertävää tai vihertävää munaa.

Eskimolokki kuuluu lokkiryhmään, jonka taksonomia on huonosti tunnettu, mutta jota tutkitaan paljon. Ennen sitä pidettiin grönlanninlokin (*Larus glaucoides*) ja tämän alalajin (*Larus glaucoides kumlieni*) risteytymänä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) 
*ITIS: Larus thayeri
Alutar

**Alutar** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* ''Alutar'', yksi neljästä Helsinki-Hämeenlinna-radalle vuonna 1859 tilatusta Suomen ensimmäisestä höyryveturista
* Alutar, Ferganan laakson kuningas 700-luvun alkupuolella
Jenni Anttila

**Jenni Anttila** (s. 1980) on suomalainen missi ja juontaja. 

Hän voitti Miss Yyteri -kilpailun vuonna 2001 ja oli Miss Suomi -finalisti vuosina 2001 ja 2003. Anttila voitti myös Suomen Mrs. Globe -kilpailun 2005 ja sijoittui Yhdysvalloissa järjestetyssä Mrs. Globe -finaalissa kolmanneksi. Myöhemmin Anttila on tehnyt muun muassa juontokeikkoja ja mallin töitä. Hän on ollut naimisissa jääkiekkoilija Pasi Nielikäisen kanssa 2004–2010. Anttila näytteli vuonna 2001 ''Kotikadussa''.

Jennin toinen sisko Saana Anttila oli myös Miss Suomi -finaalissa 2003. Molemmat sijoittuivat samassa kisassa kuuden parhaan joukkoon. Nykyään Saana työskentelee poliisina. Nuorempi sisar Diana Anttila näyttelee, tanssii ja laulaa, sekä opettaa tanssia. Jennin veli Miikka J. Anttila on näyttelijä.

Jennillä on kaksi lasta, poika ja tyttö, ja hän työskentelee Hyvinkään poliisilaitoksella.

## Lähteet
Reisjärven vaakuna

**Reisjärven vaakuna** on Reisjärven kunnan tunnus, joka on saanut aiheensa sisäjärvikalastuksen muinaisesta merkityksestä. Samalla vaakuna viittaa epäsuorasti paikkakunnan nimen loppuosaan.

Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä hopeinen, viisihaarainen atraimen terä”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Reisjärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen 26. kesäkuuta 1952. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 3. marraskuuta samana vuonna.

## Lähteet
* 
*
Baseballin SM-sarja 2009

Baseballin SM-sarjaan kaudella 2009 osallistui viisi joukkuetta. Mestaruuden vei Expos hävittyään kauden aikana yhteensä vain kaksi ottelua.

## Runkosarja

## Semifinaalit

## Loppuottelut

## Kauden parhaat

### Runkosarja
* MVP: Antonio Munoz - Helsinki Icebreakers
* Syöttäjä: Janne Vartiainen - Espoo Expos
* Lyöjä: Juha Muukkonen - Espoo Expos
* Golden glove: Marcus Congiu - Helsinki Puumat
* Rookie: Ville-Herman Saarman - Espoo Expos
* Varastaja: Timo Liiri - Espoo Expos

### Finaalit

* MVP: Ville-Herman Saarman - Espoo Expos

## Lähteet

* http://www.baseball.fi/tilastot/ottelut.php?leagID=18&lang=fin
* http://www.baseball.fi/tilastot/tilastot.php?leagID=18&lang=fin&pftm=3
* http://www.baseball.fi/fin/uutiset.php?newsid=1721&newIndex=no
Baseballin SM-sarja 2008

Baseballin SM-sarjaan 2008 osallistui kuusi joukkuetta. Expos voitti mestaruuden puhtaalla pelillä.

## Runkosarja

Eagles ei osallistunut loppupeleihin.

## Semifinaalit

## Loppuottelut

Kauden päätöstilaisuudessa valittiin vuoden 2008 SM-sarjan parhaat:

* MVP: Janne Vartiainen (Expos)
* Finaali-MVP: Timo Liiri (Expos)
* Lyöjä: Janne Vartiainen (Expos)
* Syöttäjä: Andrew Baldock (Eagles)
* Golden glove: Sergio Fernandez (Icebreakers)
* Varastaja: Perttu Salmenperä (Expos)
* Rookie: Olli Tolppanen (Expos)

Lisäksi jaettiin kiertopalkinto ensimmäiselle Suomisarjan mestarille Jasuko Giantsille. Tunnustuksen sai myös sarjavastaavana toiminut Jukka Kurvinen suomibaseballin eteen tehdystä työstä.

## Lähteet

* http://www.baseball.fi/tilastot/ottelut.php?leagID=16&lang=fin
* http://www.baseball.fi/tilastot/tilastot.php?leagID=16&lang=fin&pftm=4
* http://www.baseball.fi/fin/uutiset.php?newsid=1686&newIndex=all
Daniel Brewster

**Daniel Baugh Brewster** (23. marraskuuta 1923 – 19. elokuuta 2007) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko Marylandista. Hän oli varsinaiselta ammatiltaan lakimies ja palveli toisen maailmansodan aikana merijalkaväessä. Hän osallistui Guamin (1944) ja Okinawan taisteluihin (1945). Hän sai pronssitähden ja purppurasydämen. 

Brewster istui Marylandin edustajainhuoneessa ennen pääsyään Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen, jossa istui vuosina 1959–1963. Vuosina 1963–1969 Brewster oli senaattorina. Hän ei tullut valituksi uudelleen vuonna 1968 ja joutui kauden jälkeen vastaamaan korruptiosyytteisiin, jotka lopulta johtivat sakkoihin. 

Brewster kärsi alkoholiongelmasta, mutta raitistui. Hän menehtyi maksasyöpään Owings Millsissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Biographical Directory of the United States Congress: BREWSTER, Daniel Baugh, (1923 - 2007)
8,8 cm Raketenwerfer 43

**8,8 cm Raketenwerfer 43**, **8,8 cm R.W. 43** (saksankieliseltä lempinimeltä **Puppchen**) oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen 88 mm matalapainepanssarintorjuntatykki. Ase kehitettiin parantamaan saksalaisen jalkaväen tulivoimaa vihollisen panssaroituja ajoneuvoja vastaan. 

8,8 cm Raketenwerfer 43:n pääosat olivat alalavetti, tyypiltään palkkilavetti, ajolaite, ylälavetti, johon suojakilpi kiinnittyi ja rihlaamaton, ohutseinämäinen yksikerrosputki. Tähtäin oli avotähtäin. Aseen kokonaispaino oli 149 kg ja se voitiin purkaa kuljetusta varten kuuteen osaan. Ajolaite oli irrotettavissa, jotta ase olisi matalampi tuliasemassa. 8,8 cm R.W. 43:ssa ei ollut minkäänlaista joustolaitetta rekyylivoiman hidastamista varten. Ase oli siis toisin sanoen jäykkälavettinen. Tykki ei ollut kuitenkaan rekyylitön, sillä paine pääsi purkautumaan ulos ainoastaan putkensuun kautta. Täten asetta ei voida luokitella sen paremmin singoksi kuin raketinheittimeksikään. Jäykkälavettinen konstruktio oli kuitenkin mahdollinen pienen rekyylivoiman johdosta. Pieni rekyyli puolestaan oli mahdollistettu käyttämällä kevyttä, pienellä ajopanoksella varustettua muodoltaan rakettimaista ammusta. 

8,8 cm R.W. 43:n ammus, Raketen-Panzergranate 4312, oli varustettu samanlaisella ontelopanoksella kuin panssarikauhun raketti, mutta sen ajopanos oli pienempi ja runko lyhyempi. Samoin sytytysjärjestelmä oli erilainen. Ammus kykeni läpäisemään 150–180 mm panssariterästä 60 asteen iskukulmalla ampumaetäisyydestä riippumatta. Asetta käyttämään tarvittiin kaksihenkinen miehistö.

8,8 cm Raketenwerfer 43:a valmistettiin paljon pienempi määrä kuin panssarikauhua, noin 3 000 kappaletta. Pieni valmistusmäärä johtui siitä, että saksalaiset huomasivat kevyemmän ja yksinkertaisemman panssarikauhun olevan lähes yhtä tehokas panssarintorjunta-ase kuin 8,8 cm R.W. 43. Kaliiperiltaan 88-millisen raketin ampumiseen ei tarvittu kahden sotilaan käyttämää pienoistykkiä, vaan 15 kertaa kevyempi, olalla kannettava 8,8 cm Raketen-Panzerbüchse eli Panssarikauhu riitti samaan tehtävään. 

## Kuvagalleria

Tiedosto:Raketen-Panzerbüchse 43 Normandy P001135.jpg|Amerikkalaiset sotilaat tarkastelevat sotasaaliiksi saatua 8,8 cm Raketenwerfer 43:a. Kuvan ammukset ovat kuitenkin Panssarikauhun raketteja.
|Sotilas tähtää 8,8 cm Raketenwerfer 43:lla.
Tiedosto:1 german puppchen rocket weapon.jpg|8,8 cm Raketenwerfer


## Aiheesta muualla
*Amerikkalainen tiedusteluraportti aseesta
Tuhansien aatteiden maa

**Tuhansien aatteiden maa: Ääriajattelu nyky-Suomessa** on vuonna 2010 WSOY:n kustantamana ilmestynyt kirjailija Jera Hännisen ja toimittaja Jyri Hännisen kirja, jossa kirjoittajaveljekset tarkastelevat uusia, tekijöiden mukaan ääriajattelua edustavia poliittisia, aatteellisia ja uskonnollisia ryhmiä Suomessa. Tekijät esittelevät ryhmiä, jotka ovat esimerkiksi kansallissosialistisia, kansallismielisiä, kristillisiä ja islamistisia fundamentalisteja ja ekofasisteja.

Kirjan tekijöiden mukaan esimerkkejä suomalaisesta ääriajattelusta vuonna 2010 ovat:

* Perussuomalaiset (osittain)
* Jussi Halla-aho ja Muutos 2011
* Suomen islamilainen puolue
* maahanmuuttajien radikalisoituminen ja kunniaväkivalta
* islamin suhde seksuaalivähemmistöihin
* Suomen antifasistinen komitea
* Luther-säätiö
* NRA Kansallinen kivääriyhdistys
* Eläinten vapautusrintama

## Sisältö
	

### Maahanmuuttokriitikot

Kirjoittajat vertaavat myöhemmin kansanedustajaksi noussutta Jussi Halla-ahoa ja Suomen Sisun entistä puheenjohtajaa Teemu Lahtista: kirjan tekijöiden mukaan molemmat vastustavat humanitaarista maahanmuuttoa, pitävät kehitysapua haitallisena ja rakastavat aseita.  

Kirjoittajat sanovat, että kun Matti Vanhanen käytti vuonna 2006 Sisusta ilmaisua ”pieni ääriryhmittymä”, Sisun saatua julkisuutta sen vaikutusvalta on kasvanut merkittävästi. Kirjoittajien mielestä ”harva suhtautuu vakavasti järjestöön, jonka nimi on Suomen Sisu”. Kirjoittajien mukaan syytä tähän kuitenkin olisi, sillä sisulaisia on suomalaisissa kunnan- ja kaupunginvaltuustoissa lukuisia. Teoksen kirjoittajien mukaan Sisun ohjelmassa on hätkähdyttävän paljon samaa kuin kansallissosialistiseksi itseään kutsuvan Suomen Vastarintaliikkeen julistuksessa. Jera Hännisen ja Jyri Hännisen mukaan sisulainen ajattelutapa muistuttaa ääriajattelua. Siinä tehdään tiukkoja erotteluja, mikä on kirjoittajien mukaan yleistä fundamentalistisessa uskonnossa.

Kirjoittajat kysyvät, että jos Suomen Sisun tavoiteohjelman mukaisesti tulee kunnioittaa vanhaa kulttuuriperintöä, millä perusteella erotetaan se, joka siitä on siirrettävä eteenpäin, kuuluuko siihen esimerkiksi vähemmistöjen syrjintä. Tekijöiden haastattelema Lahtinen määrittää identiteetin yhdistelmäksi yhteistä kieltä, kulttuuria, historiaa ja kansallista syntyperää. Lahtisen mielestä ihminen ei ”voi olla tasapainoinen jos hänellä ei ole juuria ja historiaa, josta hän ponnistaa”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Anni-Helena Leppälä: Mustavalkoinen maailmankuva leviää. Kansan uutiset 2.10.2010.
* Markku Jokipii: Suomalaisen ääriajattelun hikihelmet ihmettelyn, pelon ja pilkan kohteina. Verkkouutiset 3.10.2010.
* STT – Jussi Lankinen: Äärioikeistolla on imua Suomessakin. Verkkouutiset 9.10.2010.
* STT: Kirja: Maahanmuuttovastaisuus kasvaa lähivuosina. Helsingin Sanomat 9.10.2010.
Skip Stellrecht

**Skip Stellrecht** (oik. **Henry M. Stellrecht Jr.**, s. 5. syyskuuta 1959 Fullerton, Kalifornia) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka on toiminut muun muassa videopelihahmon Ryun äänenä anime-elokuvassa *[[Street Fighter II: The Animated Movie]]* ja animesarjassa *[[Street Fighter II V]]*.

## Ura
Stellrecht aloitti näyttelemisen televisiossa vuonna 1986 näyteltyään toimittajaa elokuvassa *[[Kovat kaverit]]*. Sittemmin hän on tehnyt cameorooleja televisiosarjoihin ja elokuviin, kuten *[[Star Trek: The Next Generation]]*, *[[China Beach]]*, *[[Tour of Duty]]* ja *[[Suburban Commando]]*. Vuodesta 1995 lähtien Stellrecht on tehnyt myös äänirooleja erityisesti englanniksi dubattuihin animesarjoihin ja elokuviin. Hän teki muun muassa sivuääniä Macross Plussaan ja sittemmin toimi pääroolissa elokuvassa *[[Street Fighter II: The Animated Movie]]* ja *[[Street Fighter II V]]*. Stellrecht jatkoi pienien näytelmäroolien tekemistä ja oli mukana muun muassa televisiosarjoissa *[[Teho-osasto (televisiosarja)|Teho-osasto]]*, *[[Buffy, vampyyrintappaja]]*, *[[Melrose Place]]* ja *[[Babylon 5]]*. Samalla hän uusi Ryun roolin anime-elokuvassa Street Fighter Alpha: The Animation. Stellrecht on toiminut myös Gai Maiton äänenä Narutossa.

## Lähteet
Rugby olympialaisissa

**[[Rugby]]** oli ensimmäistä kertaa mukana kesäolympialaisten ohjelmassa Pariisin vuoden 1900 olympialaisissa. Myöhemmin rugbya pelattiin olympiatasolla Lontoossa 1908, Antwerpenissä 1920 ja Pariisissa 1924. Vuoden 1924 jälkeen rugby poistettiin olympiaohjelmasta.

Kansainvälinen olympiakomitea hyväksyi rugbyn vuonna 2009 uudestaan olympialajiksi. Rugby palasi olympialaisten ohjelmaan Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016. Pelimuoto oli Riossa aikaisempaan nähden erilainen, sillä 1900-luvulla pelattiin rugby unionia, kun taas vuodesta 2016 lähtien on pelattu rugby-7 -pelimuotoa.

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Osallistujat
:

Vuoden 1900 olympialaisissa Saksaa edusti SC 1880 Frankfurt ja Isoa-Britanniaa Moseley Wanderers. Vuonna 1908 Isoa-Britanniaa edusti Cornwallin piirikunnan joukkue.

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Kolarin vaakuna

**Kolarin vaakuna** on Kolarin kunnan tunnus, joka on saanut aiheensa kunnan nimestä. Vaakuna kuvaa miilunpolttoa, joka alkoi alueella jo 1600-luvulla ruukin hiilentarpeen tyydyttämiseksi. Miilunpolttajia, sysimiehiä, kutsuttiin nimellä *kolari*, josta vähitellen muodostui koko pitäjän nimi.

Vaakunan selitys kuuluu ”kilpi alaisen harjakoron jakama hopeiseen ja mustaan kenttään; yläkentässä viisi nousevaa punaista tulikielekettä vieretysten”. Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Kolarin kunnanvaltuusto hyväksyi sen 24. heinäkuuta 1951. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 10. joulukuuta samana vuonna.

## Lähteet
* 
* 
*
Baseballin SM-sarja 2007

Baseballin SM-sarja 2007 pelattiin seitsemän joukkueen voimin. Mestariksi selvisi Expos.

## Runkosarja

## Semifinaalit

## Loppuottelut

Kauden päätöstilaisuudessa valittiin vuoden 2007 SM-sarjan parhaat.

* MVP: Raphael Räber (Eagles)
* Finaali-MVP: Jukka Kurvinen (Expos)
* Lyöjä: Jukka Kurvinen (Expos)
* Syöttäjä: Timo Liiri (Expos)
* Golden glove: Timo Liiri (Expos)
* Varastaja: Tapio Parkkinen (Expos)
* Rookie: Saloranta Juha-Pekka (Bullets)

## Lähteet
* http://www.baseball.fi/tilastot/ottelut.php?leagID=14&lang=fin
* http://www.baseball.fi/tilastot/tilastot.php?leagID=14&lang=fin&pftm=4
* http://www.baseball.fi/fin/uutiset.php?newsid=1654&newIndex=all
Baseballin SM-sarja 2006

Baseballin SM-sarjaan kaudella 2006 osallistui viisi joukkuetta. Mestariksi selvisi Expos.

## Runkosarja

## Semifinaalit

## Loppuottelut

Tuomo Mesimäki oli vuoden tulokas ja Niko Wirgentius paras lyöjä. Molemmat Tigersista.

## Lähteet
* http://www.baseball.fi/tilastot/ottelut.php?leagID=11&lang=fin
* http://www.baseball.fi/tilastot/tilastot.php?leagID=11&lang=fin&pftm=3
Baseballin SM-sarja 2005

Kuuden joukkueen voimin pelattiin Baseballin SM-sarja 2005. Mestariksi selviytyi Expos Espoosta.

## Runkosarja

## Semifinaalit

## Loppuottelut

Tigersin Tomi Krogerus valittiin vuoden tulokkaaksi.

## Lähteet

* http://www.baseball.fi/tilastot/ottelut.php?leagID=8&lang=fin
* http://www.baseball.fi/tilastot/tilastot.php?leagID=8&lang=fin&pftm=3
Tiina Boman

**Tiina Boman** (s. 18. helmikuuta 1977 Joroinen) on suomalainen triathlonisti. Hän edustaa Joroisten Sporttiklubia ja häntä valmentaa puolisonsa Antti Hagqvist.

Boman harrasti nuorempana hiihtoa, minkä vuoksi aloitti opinnot Sotkamon urheilulukiossa. Laji oli kuitenkin vaihtunut triathloniin hänen kirjoittaessaan ylioppilaaksi keväällä 1996. Vuonna 2002 hän aloitti täysmatkan huipulle tähtäävän harjoittelun.

Boman sijoittui vuonna 2004 pitkän matkan MM-kilpailuissa viidenneksi. Ensimmäisessä täyden matkan kilpailussaan UPC Holland Triathlonissa hän oli kolmas ja puolimatkan Saksan avoimissa mestaruuskilpailuissa toinen. Seuraavana vuonna hän sai MM-pronssia pitkällä matkalla ja sijoittui neljänneksi Lanzarote Ironman -kilpailussa. Vuonna 2006 hän oli Lanzarote Ironmanissa toinen, Havaijin Ironman -kilpailussa 18. ja voitti puolimatkan Suomen-mestaruuden.  

Boman voitti vuonna 2007 Lanzaroten Ironman -kilpailun ja puolimatkan Suomen-mestaruuden. Lisäksi hän oli Volcano-triathlonissa kolmas ja Antwerp 70.3. -kilpailussa kuudes. Seuraavana vuonna hän sijoittui pitkän matkan MM-kilpailuissa kuudenneksi ja Havaijin Ironmanissa jalkavaivaisena 32:nneksi. Lisäksi hän voitti Linzin kilpailun ja Nathan triathlonin sekä Nokian ja Joroisten kilpailut. Ironman Coeur d'Alene -kilpailussa hän oli kolmas. Vuonna 2009 Boman sijoittui toiseksi Volcano triathlonissa, Saksan  ja Andalusian kilpailuissa sekä sprintin ja puolimatkan SM-kilpailuissa. Challenge Kraichgau -kilpailussa hän oli neljäs ja Saksan Ironmanissa viides. Havaijilla hän joutui keskeyttämään.

## Lähteet
Norway Housen lentoasema

**Norway Housen lentoasema** ()  on lentoasema Kanadan Manitoban provinssissa, Norway Housen kylässä. Kentän omistaa ja sitä ylläpitää Manitoban aluehallinto. Lentoonlähtöjä ja -laskuja oli vuonna 2008 yhteensä 4&nbsp;195.

## Lentoyhtiöt ja kohteet

## Lähteet
Baseballin SM-sarja 2004

Baseballin SM-sarjassa pelasi kaudella 2004 kuusi joukkuetta. Icebreakers voitti runkosarjan, mutta Expos voitti mestaruuden, vaikka oli finaalisarjassa jo 0-2 -tappiolla.

## Runkosarja

## Semifinaalit

## Loppuottelut

## Lähteet

* http://www.baseball.fi/tilastot/ottelut.php?leagID=1&lang=fin
* http://www.baseball.fi/tilastot/tilastot.php?leagID=1&lang=fin&pftm=3
Olli Miettinen

**Olavi (Olli) Miettinen** (18. huhtikuuta 1899 Viipuri – 14. kesäkuuta 1969 Jyväskylä) oli suomalainen taidemaalari. Miettinen tunnetaan eritoten 1930-luvun alun kubistisista asetelmamaalauksistaan, joita on kutsuttu klassikoiksi suomalaisen modernistisen maalaustaiteen historiassa. Maisemamaalarina hän lisäsi lyyrisiä piirteitä cézannelaiseen maalausperinteeseen.

Miettinen opiskeli Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulussa 1914–1918 sekä Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1921–1924.

Miettisen debyyttinäyttely oli vuonna 1926, minkä jälkeen hän osallistui lukuisiin kansallisiin ja kansainvälisiin ryhmänäyttelyihin. Miettinen opetti Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1946–1953 sekä 1957–1959.

## Teoksia
* Näkkileipäasetelma, 1931
* Utajärven kirkon alttaritaulu, 1949
* Turun konserttitalon seinämaalaukset, 1952
* Porthanian seinämaalaukset, 1960

## Tunnustukset
Miettinen voitti useita palkintoja taidekilpailuissa. Hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1953 ja valtion taiteilijaeläke 1958.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* 
*
Baseballin SM-sarja 2003

Baseballin SM-sarjaan 2003 osallistui kuusi joukkuetta. Expos nousi mestariksi runkosarjan kolmannelta sijalta.

## Runkosarja

## Semifinaalit

## Loppuottelut

## Lähteet

* http://www.baseball.fi/fin/vanhat/ottelut/base2003.php
* http://www.baseball.fi/fin/vanhat/tilastot/base2003.php
Olli Miettinen (kansanedustaja)

**Olli Miettinen** (1. syyskuuta 1869 Tuusniemi – 28. syyskuuta 1946 Tuusniemi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1910–1914.

## Elämä
Tuusniemen Ohtaanniemessä syntyneen Olli Miettisen vanhemmat olivat tilallinen Salomon Miettinen (1844-1887) ja Susanna Kekäläinen (1848-1891). Isänsä kuoleman jälkeen hän viljeli kotitilaansa lampuotina ja toimi vuodesta 1912 lähtien itsenäisenä pienviljelijänä Pirttimäessä. 

Vuonna 1908 Miettinen oli paikallisten vuokraviljelijöiden edustajana Tampereella pidetyssä toisessa torpparikokouksessa. Hänet valittiin eduskuntaan vuonna 1910. Miettienn oli myös Tuusniemen kunnanvaltuuston jäsen ja vaikutti pitäjän kunnalliselämässä 1930-luvulle saakka

## Perhe
Olli Miettisen puoliso oli tuusniemeläinen Reetta Juliana Smolander (1865-1947), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1888. Heille syntyi kahdeksan lasta.

## Lähteet
Baseballin SM-sarja 2002

Baseballin SM-sarjassa 2002 pelasi kuusi joukkuetta. Icebreakers voitti mestaruuden oltuaan paras myös runkosarjassa.

## Runkosarja

## Semifinaalit

## Loppuottelut

## Lähteet

* http://www.baseball.fi/fin/vanhat/ottelut/base2002.php
* http://www.baseball.fi/fin/vanhat/tilastot/base2002.php
Baseballin SM-sarja 2000

Vuonna 2000 Baseballin SM-sarjaan osallistui kuusi joukkuetta. Athletics voitti mestaruuden häviämättä kertaakaan.

## Runkosarja

## Välierät

## Loppuottelu

## Pronssiottelu

## Lähteet

* http://www.baseball.fi/fin/vanhat/ottelut/base2000.php
* http://www.baseball.fi/fin/vanhat/tilastot/base2000.php
* http://www.baseball.fi/fin/dokumentit/syottotilastot_lifetime.pdf
Baseballin SM-sarja 1999

Vuoden 1999 Baseballin SM-sarjaan osallistui neljä joukkuetta. Mestariksi selviytyi Puumat voitettuaan Athletics'in loppuottelusarjassa voitoin 2-0. Mestaruus ratkaistiin nyt 18.kerran.

## Runkosarja

## Lähteet

* http://www.rni.helsinki.fi/~spv/sbsl/sarja/smbb.html
Baseballin SM-sarja 1981

**Kauden 1981 [[Baseballin SM-sarja]]** oli ensimmäinen SM-sarja kausi. Mestaruuden voitti Hawks.

## Ottelut ja sarjataulukko

Parhaat: 
* Lyöjä – Kazuo Yoshinari
* Syöttäjä – Jukka Ropponen
* Outfield – Harri Malmsten
* Coach of the Year – Clarence Taylor
* Paras Softballisti – Basesin Catcheri

## Lähteet

* http://www.baseball.fi/fin/dokumentit/historia/sbsl_1981.pdf
* http://www.baseball.fi/fin/dokumentit/historia/sbsl_87_07.pdf
Tõnis Mägi

**Tõnis Mägi** (s. 18. marraskuuta 1948) on virolainen laulaja, kitaristi, säveltäjä ja näyttelijä. 

Musikaalisesta perheestä lähtöisin oleva Mägi opetteli soittamaan kitaraa jo pienenä poikana. Vuonna 1965 hän aloitti kitaristina Junioorid-yhtyeessä ja vuodesta 1966 lähtien Rütmikud-yhtyeessä. Suoritettuaan armeijan Neuvostoliitossa Mägi ryhtyi Baltika-nimisen yhtyeen laulajaksi. Myöhemmin urallaan hän on laulanut yhtyeissä Kärjed, Laine, Muusik Seif, 777 ja Ultima Thule. Suomessa Tõnis Mägi on tunnettu erityisesti kappaleestaan "Aeg on lahkuda".

Mägi oli Viron neuvostomiehityksen aikana suosittu kaikkialla Neuvostoliitossa 1970- ja -80 –luvulla. Hän lauloi muun muassa Moskovan olympialaisten tunnuksen, "Olimpiadan". Hänen tunnetuin sanoituksensa ja sävellyksensä on "Koit", joka esitettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1988. Kappale on valittu Virossa useaan otteeseen parhaaksi kotimaiseksi kappaleeksi. Kotimaassaan häntä pidetään merkittävänä Laulavan vallankumouksen sankarina, joka on puhunut ja toiminut muusikkona isänmaan, luonnon ja virolaisen kulttuurin puolesta.

Näyttelijänä Mägi on esiintynyt pääosassa tallinnalaisen NO99-teatterin näytelmässä *Kuningas Ubu*. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa *Tühirand* (2006), *Lurjus* (1999) ja *Kormoranid ehk Nahkpükse ei pesta* (2011).

Mägi on saanut erilaisia tunnustuksia työstään kuten Viron Valkoisen tähden IV luokan ansiomitalin ja Valtionvaakunan III luokan ansiomitalin. Näiden lisäksi hän on saanut Viron "Panos elämäntyöstä" -musiikkipalkinnon. 

## Lähteet
Booker T. Washington

**Booker Taliaferro Washington** (5. huhtikuuta 1856 Franklinin piirikunta, Virginia, Yhdysvallat – 4. marraskuuta 1915 Tuskegee Alabama, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen pedagogi, puhuja ja kirjailija. Hän toimi Tuskegee-instituutin ensimmäisenä opettajana ja rehtorina ja Theodore Rooseveltin ja William Taftin neuvonantajana rotukysymyksissä. Vuonna 1940 Booker T. Washington sai ensimmäisenä mustana yhdysvaltalaisena kuvansa postimerkkiin. Hänen mukaansa nimettiin SS Booker T. Washington, joka oli ensimmäinen mustan amerikkalaisen mukaan nimetty Liberty-alus.

Booker T. Washington syntyi orjaksi puuvillaplantaasilla Virginiassa eikä saanut lapsena muodollista koulutusta. Hänen äitinsä oli plantaasin keittäjä, ja isä oli paikallinen valkoinen, joka ei osallistunut lapsen kasvatukseen. Washingtonin äiti meni naimisiin toisen orjan kanssa, joka pakeni Länsi-Virginiaan sisällissodan aikana. Unionin joukot vapauttivat Washingtonin perheen vuonna 1865.

Sodan jälkeen Washington työskenteli muun muassa hiilikaivoksessa ja samalla kävi koulua, kunnes pääsi opiskelemaan Hampton-instituuttiin. Hän opiskeli myöhemmin Wayland-seminaarissa Washingtonissa ja työskenteli opettajana Hampton-instituutissa. Washington johti Tuskegee-instituuttia vuodesta 1881 kuolemaansa asti. Instituutti keskittyi afroamerikkalaisten ammattikoulutukseen, ja sen tavoitteena oli edistää mustien itsenäisyyttä.

Washington luennoi laajasti Yhdysvalloissa ja Euroopassa, ja häntä pidetään yhtenä aikansa parhaista puhujista. Vuonna 1895 hän piti hyvin kiistanalaisen puheen, jossa hän katsoi, ettei mustien tulisi tavoitella yhteiskunnallista tasa-arvoa ennen kuin he ovat saavuttaneet taloudellisen tasa-arvon. Monet valkoiset pitivät ajatuksesta, ja se takasi rahallisen tuen hänen johtamalleen koululle, mutta monet afroamerikkalaiset johtajat, muun muassa W. E. B. Du Bois, tuomitsivat ajatuksen.

Washington kirjoitti lukuisia kirjoja, joista tunnetuimpia ovat hänen omaelämäkertansa *Up From Slavery* (1901) sekä teokset *The Future of the American Negro* (1899), *Tuskegee and Its People* (1905), *Life of [[Frederick Douglass]]* (1907), *The Story of the Negro* (1909) ja *My Larger Education* (1911).

## Suomennettu teos
* *Ylös orjuudesta* (*Up From Slavery*), suom. Hjalmar Johan Mikander. WSOY 1904 – E-kirja. Saga Egmont 2022 

## Lähteet
Osituksen moite

**Osituksen moite** on muutoksenhakukeino osituksessa tapahtuneen virheen korjaamiseksi. Sen avulla haetaan muutosta toimitusositukseen tai vaaditaan sovinto-osituksen julistamista pätemättömäksi, koska se on tehty väärässä muodossa. Osituksen moite pannaan vireille käräjäoikeudessa tekemällä moitekanne osituksen toista osapuolta vastaan. Kanne on nostettava kuuden kuukauden aikana toimitusosituksen ratkaisun valmistumisesta tai sovinto-osituksen tekopäivästä.

Sovinto-osituksen moiteperusteena voi olla ainoastaan se, ettei sovinto-ositusta ole tehty perintökaaren (40/1965, 23:9) säätämässä muodossa. Sovinto-osituksen tulee olla tehty kirjallisesti, osapuolten on allekirjoitettava se ja kahden esteettömän henkilön on todistettava allekirjoitukset oikeiksi. Toimitusosituksen moite perustuu yleensä siihen, että kanteen nostaja on tyytymätön pesänjakajan johonkin ratkaisuun. Omaisuuden arvon määrittely voidaan katsoa väärin tehdyksi, vastikkeen vaatimiseen olisi pitänyt suostua, varoilla on katettu olematon velka tai ositusta olisi pitänyt sovitella (osituksen sovittelu).

Koska sovinto-ositus on varallisuusoikeudellinen oikeustoimi, sen muuttamiseen tai kumoamiseen voidaan käyttää sopimusoikeudellisia sääntöjä. Sovinto-ositus on julistettava tuomioistuimessa pätemättömäksi, jos sitä rasittaa oikeustoimilain (22/1929, 3 luku) mukainen tai sopimusoikeudellisiin normeihin perustuva pätemättömyysperuste. Sovinto-osituksen kohtuullisuutta arvioidaan oikeustoimilain 36 pykälän ja avioliittolain (234/1929) &nbsp;103b pykälän perusteella. Pätemättömyyteen ja kohtuuttomuuteen perustuva väite on esitettävä kohtuullisessa ajassa sovinto-ositussopimuksen tekemisestä. Toimitusositus voi olla pätemätön, jos se koskee väärää omaisuutta, asianosainen ei ole ollut sen teon aikana oikeustoimikelpoinen tai se perustuu asianosaisen antamiin virheellisiin tietoihin.

## Lähteet
Baseballin SM-sarja 2001

Baseballin SM-sarjaan vuonna 2001 osallistui viisi joukkuetta. Espoon Athletics voitti jo viidennen Suomen mestaruutensa.

## Runkosarja

## Semifinaalit

## Loppuottelut

## Pronssiottelu

## Lähteet

* http://www.baseball.fi/fin/vanhat/ottelut/base2001.php
* http://www.baseball.fi/fin/vanhat/tilastot/base2001.php
Carl Milles

**Carl Milles** (oik. *Wilhelm Carl Emil Andersson*, 23. kesäkuuta 1875 Lagga, Ruotsi – 19. syyskuuta 1955 Lidingö, Ruotsi) oli ruotsalais-yhdysvaltalainen kuvanveistäjä. Hänet tunnetaan erityisesti suurista suihkulähdeveistoksistaan.

Milles opiskeli ja työskenteli Pariisissa 1897–1904, missä hän tutustui myös tulevaan vaimoonsa Olga Granneriin. Hän voitti Sten Sturen kunniaksi järjestetyn veistoskilpailun Uppsalassa (1925). Varhaisissa töissään Milles sai vaikutteita ranskalaiselta romantikolta Auguste Rodinilta. Milles asui 1904–1906 Münchenissä, jossa hän sai vaikutteita erityisesti arkaaisesta kreikkalaisesta veistostaiteesta sekä keskiaikaisesta taiteesta Adolf von Hildebrandin vaikutuksen alaisena.

Millesin tunnetuimmat suihkulähdeveistokset yhdistelevät tilavaa suunnittelua, vesiefektejä ja mielikuvituksellisia taruhahmoja. Hänen ensimmäinen suihkulähteensä *Europa* (1926) sijaitsee Halmstadissa. Muita tärkeitä töitä ovat *Orpheus Fountain* Tukholmassa (1936) sekä *Meeting of the Waters* St. Louisissa Missourissa (1940).

Milles työskenteli vuodesta 1929 lähtien Yhdysvalloissa, jossa hänestä tuli Cranbrookin taideakatemian johtaja Bloomfield Hillsissa Michiganissa vuonna 1931. Hän otti Yhdysvaltojen kansalaisuuden 1945. Millesin töitä on koottu Cranbrookiin sekä Millesgårdeniin Lidingöhön, joka toimii museona. Hänen työnsä *Fountain of the Muses* tai *Aganippe Mountain* (1955) sijoitettiin Metropolitan Museum of Artiin vähän hänen kuolemansa jälkeen. Se siirrettiin Brookgreen Gardensiin Etelä-Carolinaan vuonna 1982.

Carl Millesin veistosten ja piirustusten näyttely järjestettiin Gallen-Kallelan museossa Espoossa vuonna 1990. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Millesgården
W. E. B. Du Bois

**William Edward Burghardt Du Bois** (23. helmikuuta 1868 Great Barrington, Massachusetts – 23. elokuuta 1963 Accra, Ghana) oli yhdysvaltalainen sosiologi ja kansalaisoikeusliikkeen johtajia.

Du Bois väitteli tohtoriksi Harvardin yliopistosta vuonna 1895 ja nimitettiin kaksi vuotta myöhemmin professoriksi Atlantan yliopistoon, missä hän teki empiiristä tutkimusta afroamerikkalaisten sosiaalisesta tilanteesta. Tutkimuksiensa perusteella hän päätteli, että muutos saataisiin aikaan vain agitaatiolla ja protestiliikkeellä. Tämän näkökulman vuoksi Du Bois joutui erimielisyyksiin Booker T. Washingtonin kanssa. Toisin kuin Washington, jonka mukaan kouluttamattomien mustien tulisi keskittyä taloudelliseen kehittymiseen, ja Marcus Garvey, joka edisti ”takaisin Afrikkaan” -liikettä, Du Bois vaati mustille yhdysvaltalaisille niin taloudellista yhdenvertaisuutta, kuin välitöntä tasa-arvoa kansalaisoikeuksissa ja politiikassa. Du Bois kehitti myös ”lahjakkaan kymmenyksen” käsitteen, joka tarkoitti mustaa eliittiä, jonka velvollisuus oli parantaa vähemmän onnekkaiden mustien asemaa.

Vuonna 1905 Du Bois perusti NAACP:n edeltäjän Niagara-liikkeen ja vuonna 1910 jätti professorin virkansa ja siirtyi NAACP:n tutkimusjohtajaksi ja *Crisis*-lehden päätoimittajaksi. Vuonna 1934 hän palasi Atlantan yliopistoon, kunnes työskenteli jälleen vuosina 1944–1948 NAACP:ssä.

Mustien vapautuksen aate sai Du Boisin järjestämään ensimmäinen Panafrikkalaisen kongressin Pariisissa vuonna 1919. Viidennessä kongressissa Manchesterissa vuonna 1945 hän tapasi Kwame Nkrumahin ja Jomo Kenyattan.

Vuonna 1951 Du Bois sai syytteen vieraan vallan agenttina toimimisesta Neuvostoliiton hyväksi ja vaikka syyte hylättiin, Du Bois pettyi Yhdysvaltoihin, liittyi kommunistiseen puolueeseen, muutti Ghanaan ja lopulta luopui Yhdysvaltojen kansalaisuudestaan.

Du Boisin merkittävimpiin teoksiin kuuluvat *The Souls of Black Folks* (1903), *The Negro* (1915), *Black Reconstruction in America* (1935), *Color and Democracy* (1945), *The World and Africa* (1947) ja *In Battle for Peace: The Story of My 83rd Birthday* (1952).

## Katso myös

* Négritude

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Gustaf Anton Brakel

**Gustaf Anton Brakel** (17. joulukuuta 1782 Pirkkala – 10. tammikuuta 1853 Tukholma, Ruotsi) oli suomalaissyntyinen mutta suurimman osan elämästään Ruotsissa asunut pankkikomissaari ja näytelmäkirjailija. 

Brakelin vanhemmat olivat kapteeni Otto Mauritz Brakel ja Ulrika Renata Boije aj Gennäs. Otto Brakel omisti Viikin kartanon Nokialla. 11-lapsisen perheen nuorin poika Gustaf Anton Brakel muutti jo 15-vuotiaana Tukholmaan sisarensa luokse. Hän loi sittemmin Ruotsissa merkittävän uran pankki- ja valtiomiehenä. Brakel nimitettiin pankkikomissaariksi 1813.

Brakelin kirjoittamista näytelmistä tunnetuimmat olivat viikinkijumalista kertonut *Odin i Svithoid* (1826) ja vuonna 1829 valmistunut kolminäytöksinen *Wäinämöinen*-näytelmä. Jälkimmäisen näytelmän tapahtumapaikkoina olivat Viikin kartanon mailla sijainnut ikivanha pakanuuden aikainen *Junkkarin mätäs*-niminen palvontapaikka jossa palvottiin Junkkari-nimistä jumalaa sekä Siuron Linnavuori.

Hänen veljensä oli Karl Adolf Brakel.

## Teoksia
* *Oden i Svithiod : tragedi i fem akter : sed longe sequere ... Statius*. Stockholm 1826 (ensiesitys Tukholman Kongliga Stora Teaternissa  1. joulukuuta 1826)
* *Wäinämöinen : lyriskt försök i tre akter*. Stockholm 1829 

## Aiheesta muualla
* Vapaasti ladattavia Gustaf Anton Brakelin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta 

## Lähteet
* 
* Martti Strangin sukututkimussivut : Fleming-suku : Taulu 432 – Brakelin vanhemmat ja sisarukset
* 

### Viitteet
Kasvoton kuolema

**Kasvoton kuolema** on ruotsalaisen Henning Mankellin kirjoittama vuonna 1991 julkaistu poliisiromaani. Tarinan päähenkilönä on ystadilainen poliisi Kurt Wallander. Kirja aloittaa kymmenosaisen Kurt Wallander -romaanisarjan.

Kirja on filmattu kahdesti. Ruotsinkielisen version vuodelta 1995 ohjasi Per Berglund ja Wallanderia näyttelee Rolf Lassgård. Vuonna 2010 ilmestyi BBC:n tuottama englanninkielinen versio, jossa Wallanderin osassa on Kenneth Branagh. Englanninkielisen version juonta on muutettu melko paljon, sillä päinvastoin kuin kirja se ei ole sarjan ensimmäinen osa. Esimerkiksi kirjassa Wallanderin isä on vasta sairastumassa, mutta elokuvassa hän on jo hoitokodissa. 

## Juoni

Kurt Wallander hälytetään kylmänä tammikuun aamuna töihin. Maalla asuva pariskunta on murhattu raa’asti, eikä poliiseilla ole muita johtolankoja kuin uhrin soperrus: ”ulkolainen”. Myöhemmissä Wallander-kirjoissa murhaa kutsutaan Lenarpin kaksoismurhaksi rikoksen tekopaikan perusteella.

Epäiltyjen ulkomaalaistaustan vuotaminen julkisuuteen johtaa viha-aaltoon. Wallander saa puhelimitse uhkauksia, joissa maahanmuuttajia kohtaan uhataan hyökätä, jos poliisi ei selvitä rikosta. Pakolaiskeskus sytytetään tuleen. Kirjassa tapahtuu vielä toinenkin murha kun ensimmäisen yllyttämänä rasistit surmaavat turvapaikan hakijan kostoksi.

Wallander on juuri eronnut vaimostaan, syö epäterveellisesti ja juo liikaa alkoholia.
Piinaavat hetket

**Piinaavat hetket** on toiminnallinen jännityselokuva, jonka ensi-ilta oli vuonna 1998. Pääosia esittävät Michael Keaton sekä Andy Garcia, ja ohjauksesta vastaa Barbet Schroeder.

## Juoni

Frank Conner (Garcia) on sanfranciscolainen poliisi, jonka nuori poika sairastaa leukemiaa. Sairaus on edennyt jo niin pitkälle, että hän tarvitsee luuydinsiirron selviytyäkseen. Kun lääkärit etsivät sairaalan potilastietokannasta sopivia luovuttajia, selviää, että näitä on vain yksi; elinkautista vankeustuomiota kärsivä paatunut murhaaja Peter McCabe (Keaton). Conner lähtee tapaamaan häntä vankilaan mutta McCabe ei ole kiinnostunut luovuttajaksi. Vähän ajan päästä hän kuitenkin suostuu mutta sillä ehdolla, että Conner lupaa järjestää hänelle paremmat olot ilman tiukkoja vankilarutiineja. Conner suostuu muitta mutkitta, mutta McCabe vain bluffaa; hänellä ei ole aikomustakaan mennä leikkaukseen, vaan päättää käyttää tilannetta hyväkseen ja paeta. Hyvin suunniteltu pako onnistuukin ja leikkauspöydällä McCabe pääsee vapauteen ja aloittaa välittömästi ihmisten lahtaamisen. Epätoivoisen Connerin on samanaikaisesti saatava McCabe kiinni elävänä ja estää poliiseja tappamasta tätä.

## Rooleissa

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Lars Arnell

**Lars Arnell** (13. tammikuuta 1781 Tukholma – 6. syyskuuta 1856 Turku) oli ruotsalainen sotilas, maaherra ja kääntäjä. Hän asui vuodesta 1826 Suomessa, jossa hän toimi kirjakauppiaana, Suomen Talousseuran sihteerinä ja toimittajana.

Arnellin vanhemmat olivat tykistömajuri Lars Larsson Arnell ja Sofia Elisabet von Rosen. Hän lähti 13-vuotiaana sotilasuralle osallistuen Pommerin sotaan 1805–1807. Hän oli sittemmin majurina Kalmarin rykmentissä ja palveli tykistössä Suomen sodan aikana kunnes erosi sotilaspalveluksesta everstiluutnanttina 1813. Arnell toimi Jämtlandin maaherrana 1817–1818 ja Hallandin maaherrana 1818–1823. Vuodesta 1823 lähtien Arnell oli sotadepartementin valtiosihteerinä Tukholmassa. Ranskankielen taitoinen ja monipuolisesti sivistynyt Arnell pääsi kuningas Kaarle XIV Juhanan suosioon. Hän joutui kuitenkin taloudellisiin vaikeuksiin tuhlailevan elämäntyylinsä ja pelivelkojensa takia, ja hän syyllistyi petokseen ja teki lopulta vararikon. Arnell joutui pakenemaan Ruotsista ja oleskeli ensin Tanskassa ja sitten 1825–1826 Hampurissa. Hän hankki elantonsa kääntämällä ulkomaista kirjallisuutta, lähinnä romaaneja, ruotsiksi. Hän käänsi muun muassa Walter Scottin, Johanna Schopenhauerin, Thomas Mooren, Washington Irvingin, James Fenimore Cooperin, Chateaubriandin ja Alfred de Vignyn kirjoja.

Arnell tuomittiin syksyllä 1826 kahden vuoden pakkotyörangaistukseen Kristianstadin linnoituksessa. Hänelle annettiin kuitenkin mahdollisuus vapaaehtoisesti poistua maasta, ja niinpä hän muutti Suomeen sisarensa luokse. Arnell asettui asumaan sisarensa maatilalle Turun lähelle ja jatkoi siellä käännöstöitä. Kansalaisuuden saatuaan hän toimi kirjakauppiaana Turussa ja oli Turussa ilmestyneen *[[Åbo Underrättelser]]in* toimittajana 1830–1839. Vuonna 1832 Arnell valittiin Suomen Talousseuran sihteeriksi, ja hän sai asunnon Turusta seuran talosta. Arnell laati sihteerinä toimiessaan muun muassa Mustialan maanviljelysopiston perustamissuunnitelman. Vuonna 1854 hän joutui kuitenkin kiinni seuran varojen kavaltamisesta, ja hänen tilalleen sihteeriksi tuli kirjailija ja lehtimies N. H. Pinello. Kavallukseen Arnellin olivat ajaneet jälleen pelivelat. 

## Lähteet

* 
* Projekt Runeberg : Svenskt biografiskt handlexikon (1906) : Lars Arnell
* Svenskt översättarlexikon : Lars Arnell
* Matti Leikola: Suomenkielinen almanakka hyvän metsänhoidon opastajana. Helsingin yliopiston metsäekologian laitoksen julkaisuja 5, Helsinki 1992, Arnellista s. 8–9 ja 12.

## Aiheesta muualla
*
Dinah Shore

**Dinah Shore** (synt. **Frances Rose Shore** ) oli yhdysvaltalainen laulajatar ja näyttelijätär.

Shore teki ensimmäisen levytyksensä 1939 Xavier Cugat’n yhtyeen solistina. Hänen ensimmäinen menestyskappaleensa oli *Yes, My Darling Daughter*, ja ensimmäinen yli miljoona kappaletta myynyt levytys oli 1941 ilmestynyt ”Blues in the Night”. Muita miljoonamyyntiin yltäneitä Shoren kappaleita olivat muun muassa ”The Gypsy”, ”Doin’ What Comes Natur’lly” ja ”For Sentimental Reasons”.

Vuonna 1943 Shore avioitui näyttelijä George Montgomeryn kanssa. Samana vuonna hän esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan *[[Thank Your Lucky Stars]]*, jossa hän esitti itseään. Shoren muita elokuvia olivat muun muassa *[[Olalle vie]]* (1944) ja *[[Härkiä, heiniä ja hakkailua]]* (1951), jonka jälkeen Shore vetäytyi elokuvista . Shore aloitti televisioesiintymiset 1951, ja sai urallaan kaikkiaan kymmenen Emmy-palkintoa. Avioliitto George Montgomeryn kanssa päättyi 1962, johtuen osin Shoren televisiomenestyksen aiheuttamista uraristiriidoista. Shore avioitui uudestaan 1963, mutta tämä avioliitto päätyi eroon jo seuraavana vuonna. Elokuviin hän palasi vuonna 1977 komediaelokuvassa *[[Luoja lippalakissa]]*, jonka pääosassa näytteli George Burns.

Shore on saanut kolme tähteä Hollywood Walk of Famelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
N. H. Pinello

**Nils Henrik Pinello** (17. elokuuta 1802 Turku – 9. syyskuuta 1879 Turku) oli suomalainen ruotsiksi kirjoittanut kirjailija ja toimittaja ja valtiopäivämies. Hän käytti nimimerkkejä *Kapten Puff*, *N.H.P.* ja *von Puff*.

## Elämäkerta

Pinellon vanhemmat olivat laivaston eversti, Tammelan pitäjän Perttulan kappelissa sijainneen Kartanonkylän kartanon omistanut Dominicus Julius Pinello ja Sofia Elisabet Bruncrona. Pinellon isän suku oli muuttanut Genovasta Ruotsiin. Pinello pääsi ylioppilaaksi Turussa 1817, mutta hän ehti toimia saaristolaivaston Turun eskaaderissa alikonstaapelina () jo ennen tätä. Pinello valmistui filosofian kandidaatiksi 1823 ja suoritti vuoritutkinnon 1825.

Pinello toimi Ruotsin itäisen ja läntisen vuorikunnan vuorimestarin pöytäkirjurina 1825 ja avusti Kiskon Orijärven kuparikaivoksen kartoitustöissä 1826. Hän omisti Uskelassa sijainneen Kirjakkalan ruukin 1827–1831 ja isältään perimänsä Kartanonkylän kartanon Tammelan pitäjän Perttulan kappelissa vuoteen 1847 saakka. Sittemmin Pinello toimi kirjailijana ja lehtimiehenä. Hän oli Åbo Tidningar -lehden päätoimittajana 1836–1847 ja 1853–1856. Pinello oli Suomen Talousseurassa vt. sihteerinä kesällä 1842, apulaissihteerinä 1848 sekä seuran sihteerinä 1856–1864. Hän oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864, 1867 ja 1872.

Pinello oli myös mukana perustamassa Turkuun Åbo Teaterhus -teatteritaloa, joka avattiin 21. tammikuuta 1839, ja se on Suomen vanhin teatteritalo. Vuodesta 1894 siinä on toiminut Åbo Svenska Teater. Vuodesta 1991 näyttelijä Riko Eklundh on esitellyt teatteritaloa Pinellon hahmossa. Vuosien varrella esittelykierroksia Nils Henrik Pinellona on kertynyt pitkälti yli 200. Vanhan Suurtorin kupeessa Turussa sijaitsee Ravintola Pinella. Se on saanut nimensä Nils Henrik Pinellon mukaan, joka oli sen perustajia.

Pinellon ja tämän puolison Anna Juliana Schmidtin poika oli upseeri ja valtiopäivämies Julius Dominicus Pinello.

## Lähteet
* 
* 
* Matti Leikola: Suomenkielinen alamanakka hyvän metsänhoidon opastajana. Helsingin yliopiston metsäekologian laitoksen julkaisuja 5, Helsinki 1992, Pinellosta s. 12.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*Genualainen aatelismies lähti seikkailemaan. Poika taisteli kahdennentoista Kaarlen armeijassa Pultavalla ja pojanpojasta tuli 1800-luvun Turun kuuluisin mies. Niilo Henrik Pinellon albumin kellastuneet lehdet kertovat, Seura, 06.01.1937, nro 1, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot