open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Marisa Monte

**Marisa de Azevedo Monte** (s. 1. heinäkuuta 1967 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen laulaja, säveltäjä ja tuottaja. Hän opiskeli oopperalaulua mutta laulaa pääosin brasilialaistyylistä musiikkia. Monte on laulanut myös jonkin verran sambaa ja muuta kansanmusiikkia. 

## Diskografia
**[[Marisa Monte (albumi)|Marisa Monte]]* &nbsp;(1989)
**[[Mais]]* &nbsp;(1991)
**Verde, Anil, Amarelo, Cor-de-Rosa e Carvão* &nbsp;(1994)
**[[Barulhinho bom]]* &nbsp;(1996)
**Memórias, Crônicas, e Declaracões de Amor* &nbsp;(2000)
**Tribalistas* &nbsp;(2003)
**[[Infinito Particular]]* &nbsp;(2006)
**[[Universo Ao Meu Redor]]* &nbsp;(2006)

## Lähteitä
*McGowan, Chris and Pessanha, Ricardo. "The Brazilian Sound: Samba, Bossa Nova and the Popular Music of Brazil." 1998. 2nd edition. Temple University Press. ()

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivu
Geenipooli

**Geenipooli** on lajin tai eliöpopulaation kaikkien geenien erilaisten muotojen eli alleelien joukko. Suuri geenipooli tarkoittaa suurta geneettistä diversiteettiä, jolloin lajilla on paremmat mahdollisuudet selvitä kilpailussa muiden lajien kanssa. Toisaalta matala geneettinen diversiteetti suurentaa sukupuuton mahdollisuutta.
Romeo ja Julia (Prokofjev)

**Romeo ja Julia** op. 64 () on Sergei Prokofjevin vuosina 1935–1936 säveltämä baletti, joka perustuu Shakespearen samannimiseen näytelmään. Vaikka teos on baletti, sitä soitetaan usein myös konserttiteoksena ilman tanssia. Teoksen tilasi Prokofjeviltä Kirovin teatteri. 

Säveltäjä itse sovitti osan baletista myöhemmin pianolle. Hän sävelsi siitä myös kolme sarjaa orkesterille. Baletti jakautuu kolmeen näytökseen ja epilogiin. Yhteensä teoksessa on 52 osaa.

Venäläisistä versioista tunnetuin lienee 1940 tehty Leonid Lavrovskin koreografia, jonka ensi-ilta oli Pietarissa Kirovin teatterissa. Tunnettuja ovat myös John Crankon Stuttgart Ballet’lle 1962 tekemä koreografia sekä vuoden 1965 Sir Kenneth McMillanin koreografia Lontoon Royal Ballet’n esittämänä, päärooleissa Margot Fonteyn ja Rudolf Nurejev.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Comparing the original version of the scenario and score to the present-day performed version
Romeo ja Julia (täsmennyssivu)

**[[Romeo ja Julia]]** on William Shakespearen näytelmä.

**Romeo ja Julia** tai **Romeo and Juliet** voi tarkoittaa myös:

## Elokuva ja televisio
* ''Romeo and Juliet'', yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1908
* *[[Romeo ja Julia (vuoden 1916 elokuva)|Romeo ja Julia]]*, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1916
* ''Romeo ja Julia'', yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1936
* ''Romeo ja Julia'', brittiläis-italialainen elokuva vuodelta 1954
* ''Romeo ja Julia'', brittiläis-italialainen elokuva vuodelta 1968
* *[[William Shakespearen Romeo ja Julia]]*, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1996
* *[[Romeo & Juliet: Sealed with a Kiss]]*, yhdysvaltalainen animaatioelokuva vuodelta 2006
* *[[Romeo and Juliet (vuoden 2013 elokuva)|Romeo and Juliet]]*, brittiläinen elokuva vuodelta 2013
* *[[Romeo Aro]] ja [[Juulia Autio]]*, hahmot ja jonkinaikaiset seurustelukumppanit tv-sarjasta Salatut elämät

## Muuta
* *[[Romeo ja Julia (Prokofjev)|Romeo ja Julia]]*, Sergei Prokofjevin säveltämä baletti
* *[[Romeo ja Julia (Gounod'n ooppera)|Romeo ja Julia]]*, Charles Gounod’n ooppera
* ”Romeo ja Julia”, Pjotr Tšaikovskin konserttialkusoitto
* ”Romeo ja Julia”, Pikku G:n kappale albumilta *[[Räjähdysvaara]]*
* ”Romeo ja Julia”, Movetronin hittikappale
* ”Romeo ja Julia”, M. A. Nummisen esittämä kappale
* ”Romeo and Juliet”, Dire Straitsin esittämä kappale
* ”Romeo ja Juliet”, lintupariskunta *[[Spyro 2: Gateway to Glimmer]]* -pelin eräästä kentästä
Curling talviolympialaisissa 1998

**[[Talviolympialaiset 1998|XVII talviolympialaiset]]** järjestettiin vuonna 1998 Naganossa, Japanissa. Naisten **[[curling]]** oli ensimmäistä kertaa mukana virallisessa kisaohjelmassa ja miestenkin curlingkilpailu ensimmäistä kertaa sitten Chamonix'n 1924 kisojen.

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset
Ohjaskelkkailu talviolympialaisissa 1998

**[[Talviolympialaiset 1998|XVIII talviolympialaisissa]]** Naganossa vuonna 1998 järjestettiin **[[ohjaskelkkailu]]ssa** kolme kilpailua: miesten yksinkelkkailu ja parikelkkailu sekä naisten yksinkelkkailu.

## Miesten yksinkelkkailu







## Miesten parikelkkailu







## Naisten yksinkelkkailu







## Lähteet
Kurt Hamrin

**Kurt Hamrin** (19. marraskuuta 1934 Tukholma – 4. helmikuuta 2024 Firenze) oli ruotsalainen jalkapalloilija, joka pelasi suurimman osan urastaan Italian Serie A:ssa. Kuollessaan hän oli sarjan kaikkien aikojen yhdeksänneksi paras maalintekijä. Lisäksi Hamrin kuului Ruotsin maajoukkueeseen, joka sijoittui toiseksi vuoden 1958 MM-kilpailuissa. Ruotsin maajoukkueessa hän pelasi vuosien 1953 ja 1965 välillä 32 maaottelua ja teki 17 maalia.

## Ura
Hamrin aloitti uransa AIK:ssa, josta hän siirtyi vuonna 1956 Juventukseen. Torinolaisseurassa hän pelasi yhden kauden, jonka jälkeen hän siirtyi Padovan kautta Fiorentinaan. Laitahyökkääjänä pelannut Hamrin pelasi Firenzessä vuosien 1958 ja 1967 välillä 289 Serie A:n ottelua, joissa syntyi 150 maalia. Seurassa Hamrin voitti Italian cupin kaksi kertaa sekä Cup-voittajien cupin kerran. Fiorentinasta hän siirtyi AC Milaniin, jossa pelaamiensa kahden kauden aikana hän oli voittamassa Italian mestaruutta, Euroopan Cupia ja seurajoukkueiden maailmanmestaruutta. Hamrin päätti uransa 37-vuotiaana Napolissa. Hän vietti eläkepäivänsä Firenzessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lamorak

**Lamorak**, myös **Sir Lamorak** tai **Sir Lamorack**, on yksi pyöreän pöydän ritareista, joka esiintyy kuningas Arthuriin liittyvissä legendoissa. Lamorak on kuningas Pellinoren poika, ja hänen veljiään ovat Tor, Aglovale, Dornar, Percival ja Dindrane. Lamorak on kuulu suurista voimistaan, ja häntä pidetään joissakin kertomuksissa kolmanneksi parhaana ritarina heti Lancelotin ja Tristanin jälkeen.

Kuningas Lotin surman jälkeen Lamorakista tulee tämän lesken Morgausen rakastaja. Morgausen poika Gaheris saa tämän selville ja surmaa heidät.
Heikki Ikola

**Heikki Johannes Ikola** (s. 9. syyskuuta 1947 Jurva) on suomalainen ampumahiihtäjä, maailmanmestari ja olympiamitalisti. Ikola on Suomen kaikkien aikojen menestynein ampumahiihtäjä: hän voitti urallaan kaikkiaan kymmenen arvokisamitalia olympia- ja MM-tasolla. Kansallisella tasolla hän edusti Punkalaitumen Kuntoa.

Ikola oli ammatiltaan toimiupseeri Ikola palveli toimiupseerina Porin Prikaatissa 19 vuotta vuodesta 1968 alkaen ja tämän jälkeen vielä yhdeksän vuotta liikuntakoulutusupseerina Kauhavan Ilmasotakoululla. Vuoden sotilasurheilijaksi hänet valittiin vuosina 1975, 1977 ja 1981. Vuoden urheilijaksi Ikola valittiin 1975 ja 1981. Kansallisen valmentajatutkinto KVT:n suorittanut Ikola toimi Calgaryn ja Albertvillen olympialaisissa Suomen Ampumahiihtoliiton valmentajana. Ikola on toiminut muun muassa Yleisradion ampumahiihtolähetysten kommentaattorina.

## Saavutuksia
### Olympialaiset

* 1972 Sapporo hopeaa viestissä
* 1976 Innsbruck hopeaa 20&nbsp;km:llä ja viestissä.

### Maailmanmestaruuskilpailut

* 1974 Minsk hopeaa viesti
* 1975 Anterselva kultaa 20&nbsp;km ja viesti
* 1977 Lillehammer kultaa 20&nbsp;km, hopeaa viesti
* 1979 Ruhpolding hopeaa viesti
* 1981 Lahti kultaa 20&nbsp;km.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ylen Elävä arkisto: Heikki Ikola ampui kolmannen täysosuman (1981)
*
Flora (margariini)

**Flora** on margariini, jota valmistaa nykyisin hollantilainen Flora Food Group (ent. Upfield). Floran valmistus siirtyi Upfieldille brittiläiseltä Unileveriltä vuonna 2018. Floraa on myyty Suomessa vuodesta 1969.

Flora-tuotteita valmistetaan muun muassa Ruotsissa, Puolassa ja Italiassa. Rasvatuotteissa käytetään pääosin kasviöljyjä, kuten rypsiöljyä, auringonkukkaöljyä ja palmuöljyä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*”Perhe”, Flora-televisiomainos vuodelta 1975, ohj. Paul Brück. Kansallinen audiovisuaalinen instituutti.
Heinz Fischer

**Heinz Fischer** (s. 9. lokakuuta 1938 Graz, Steiermark) on itävaltalainen poliitikko. Hän toimi Itävallan presidenttinä 2004–2016.  

Fischer opiskeli ensin humanistisia tieteitä suorittaen itävaltalaisen ylioppilastutkinnon (Matura) vuonna 1956. Tämän jälkeen hän siirtyi opiskelemaan lakia Wienin yliopistoon, josta väitteli tohtoriksi vuonna 1961. Politiikan lisäksi Fischer on toiminut akateemisella uralla ja politiikan tutkimuksen professorina Innsbruckin yliopistossa vuodesta 1993.

Vuodesta 1971 alkaen Fischer on ollut Itävallan parlamentissa (Nationalrat) ja toimi yhtenä sen päättävistä virkamiehistä vuosina 1990–2004. Vuodet 1983–1987 hän toimi ministerinä Fred Sinowatzin johtamassa hallituskoalitiossa.

Tammikuussa 2004 Fischer ilmoitti asettuvansa ehdolle presidentinvaaleihin Thomas Klestilin seuraajaksi. 25. huhtikuuta hänet valittiin tuolloin oppositiossa olleen sosiaalidemokraattisen puolueen (SPÖ) ehdokkaaksi. Hän voitti vaaleissa vastaehdokkaansa Benita Ferrero-Waldnerin saaden 52,4&nbsp;% annetuista äänistä. Ferrero-Waldner oli toiminut maan ulkoministerinä konservatiivikoalitiossa ja edusti johtavaa hallituspuoluetta, ÖVP:tä (Itävallan kansanpuolue). 25. huhtikuuta 2010 pidetyissä presidentinvaaleissa Fischer valittiin jatkokaudelle. Hänen eniten ääniä saanut vastaehdokkaansa oli Itävallan vapauspuolueen (FPÖ) ehdokas Barbara Rosenkranz.

## Lähteet
Stockmannin Turun-tavaratalo

**Stockmann Turku** () on Varsinais-Suomen suurin tavaratalo. Tavaratalossa on Stockmannin lisäksi muun muassa Alko ja S-market. Stockmann sijaitsee Hansakorttelin yhteydessä, Yliopistonkadun kävelykadun varrella. Turun tavaratalo avattiin ensimmäisen kerran vuonna 1982.

Stockmannin Turun tavarataloa johtaa Riikka Mattila.

## Turun Stockmann kerroksittain
* **Maanalaisessa kerroksessa** toimii Turun Osuuskaupan S-market ja Alkon myymälä.
* **Katutasossa** palvelee kukkakauppa Kukka Fiori. Katutasossa myydään myös kosmetiikkaa sekä asusteita ja pukeutumisen tuotteita naisille.
* **Toisessa kerroksessa** ovat jalkineet, lasten tarvikkeet, matkalaukut, miesten pukeutuminen, sekä urheilutuotteet.
* **Kolmannesta kerroksesta** löytyvät tuotteet kattaukseen, kodin tekstiilit, kodinkoneet, lahjat ja paperituotteet, lasi ja posliini. Kolmannessa kerroksessa palvelevat myös lipunmyynti sekä palvelupiste.

## Stockmannin Turun-tavaratalon historiaa

Ensimmäiset ideat Stockmannin Turun-tavaratalon perustamisesta ajoittuvat jo 1960-luvulle. Vuonna 1966 Oy Stockmann Ab osti Eerikinkadun ja Brahenkadun kulmasta Julinin tontin, jolta tontin entinen omistaja oli purkanut rakennukset esisopimuksen mukaisesti. Tavaratalon rakentaminen kuitenkin viivästyi, ja lopulta Stockmann sai valmiin tavaratalokiinteistön entisen City-Sokos-tavaratalon paikalta vuonna 1982. TOK:n omistama City-Sokos ehti toimia talossa vuosina 1975–1982.

Vuonna 1986 tavarataloa laajennettiin. Samana vuonna aloitettiin juuri Turun-tavaratalosta tunnetuksi alennusmyyntikampanjaksi nousseet Hullut päivät.

Suurimmat tavaratalon remontit ja laajennukset sijoittuvat 1990-luvun loppupuolelle ja 2000-luvun alkuun. Tavaratalon 2. kerrosta muutettiin vuonna 1997. Vuosina 1999–2000 tavarataloon tuli yhteensä 4 420 neliömetriä lisätilaa, kun toteutettiin mittavan laajennusprojektin ensimmäinen vaihe. Silloin valmistui uusi ullakkokerros, jonne siirtyivät ennen kolmannessa kerroksessa sijainneet tekniikkatilat. Tekniikkatiloilta vapautuneet kolmannen kerroksen neliöt otettiin myyntitiloiksi. Silloin rakennettiin myös liukuportaiden päälle lasikate. Vuosina 2000–2001 toteutettiin laajennuksen toinen vaihe, joka käsitti 560 uutta neliömetriä. Silloin laajennettiin Stockmann Herkku -elintarvikeosastoa uuden Yliopistonkadun kävelykadun alle, jolloin Herkun pinta-ala kasvoi 2&nbsp;710 neliömetriin.

2010 ja 2020-luvuilla Stockmann on kärsinyt taloudellisista vaikeuksista, joiden johdosta muun muassa Oulun ja kaikki Venäjän tavaratalot suljettiin. Vuonna 2020 Stockmann hakeutui yrityssaneeraukseen ja osana yrityssaneerausohjelmaa ostoskeskusten yhteydessä olevien tavaratalojen vuokrattavia pinta-aloja pienennetään. Tästä syystä Turun Stockmannin kolmannen kerroksen kahvila ja ravintola myös suljettiin.

Aikaisemmin Stockmann myi Akateemisen Kirjakaupan Bonnierille ja Turun Stockmann Herkun Turun osuuskaupalle, joka jatkoi ruokakauppatoimintaa Turun Stockmannin maanalaisessa kerroksessa nimellä Food Market Herkku. Vuonna 2021 Food Market Herkku muutettiin S-marketiksi. Aikaisemmin oli myös lakkautettu muotiliike One Way ja oma elektroniikkaosasto.

## Lähteet
Pikaluistelu talviolympialaisissa 1952

**[[Talviolympialaiset 1952|VI talviolympialaisissa]]** Oslossa, Norjassa vuonna 1952 järjestettiin **[[pikaluistelu]]ssa** neljä kilpailutapahtumaa. Kilpailut käytiin Bislett-stadionilla.

## Mitalistit
### 500 m






### 1 500 m






### 5 000 m







### 10 000 m







## Lähteet

* SpeedSkatingNews.info - Ergebnis: Olympische Spiele 1952
Mauri Röppänen

**Mauri Uolevi Röppänen** (s. 19. tammikuuta 1946 Kuusjärvi) on suomalainen ampumahiihtäjä, ampuja ja olympiamitalisti.

Ampumahiihtourallaan Röppänen osallistui ensimmäisen kerran MM-kilpailuihin vuonna 1969, jolloin hän oli Suomen viestijoukkueessa voittamassa MM-pronssia. Vuonna 1971 hän voitti 20 kilometrin ampumahiihdon Suomen-mestaruuden ja Sapporossa 1972 hän voitti viestissä olympiahopeaa.

Ammunnassa Röppäsellä on kiväärillä Euroopan-mestaruus vuosilta 1981 ja 1983, hopeaa 1981 ja pronssimitalit 1983, 1985 sekä 1987. Moskovan olympialaisissa 1980 hän oli neljäs häviten mitalin yhdellä pisteellä. Röppänen saavutti Soulissa 1978 hopean ja neljä pronssia joukkuekilpailuissa. Vuoden 1986 Skövden MM-kisoissa hän saavutti kaksi kultaa, kolme hopeaa ja kolme pronssia, joista pääosa tuli henkilökohtaisissa lajeissa. Euroopan mestaruuskilpailuissa Röppänen saavutti EM-kultaa 1987 sekä lukuisia EM-mitaleita. SM-tasolla Röppänen voitti kymmeniä SM-mitaleita. Hän teki myös lukuisia Suomen ennätyksiä eri kiväärilajeissa.

Röppänen on voittanut hirvenhiihdon Suomen-mestaruuden viisi kertaa peräkkäin vuosina 1972–1976. Nykyisin eläkkeellä oleva Röppänen oli ammatiltaan merivartija. Hänen veljensä Jorma ja Pekka Röppänen ovat myös ampujia. Nykyisin Mauri Röppänen asuu Kankaanpäässä. Röppäsellä on kaksi lasta, Mikko ja Heikki, joista Mikko on pelannut pesäpalloa Hyvinkään Tahkossa.

## Lähteet
* Mauri Röppänen  www.sports-reference.com

### Viitteet
Pikaluistelu talviolympialaisissa 1956

**[[Talviolympialaiset 1956|VII talviolympialaisissa]]** Cortina d'Ampezzossa, Italiassa vuonna 1956 järjestettiin **[[pikaluistelu]]ssa** neljä kilpailutapahtumaa. Pikaluistelukilpailut käytiin Misurinajärven jäällä.

## Mitalistit
### 500 m






### 1 500 m






### 5 000 m






### 10 000 m






## Lähteet
Friisinmaa

**Friisinmaa** (, friisiksi *Fryslân*, joka on ollut provinssin virallinen nimi vuodesta 1997 ja jota käytetään myös hollannin kielessä) on yksi Alankomaiden provinsseista. Provinssissa on  (vuonna 2015) ja sen pääkaupunki on Leeuwarden (*Ljouwert*) provinssin keskiosassa.

Friisinmaa eroaa muista Alankomaiden provinsseista siinä, että siellä puhutaan omaa kieltään, friisiä. Muualla kieltä puhutaan myös pienessä osassa Groningenin provinssia. Maatalousvaltainen Friisinmaa on tunnettu mustavalkoisesta holstein-karjasta ja friisiläishevosista. Provinssi on kuuluisa myös pikaluistelijoista ja Elfstedentochtista, lähes 200&nbsp;kilometriä pitkästä luistelukilpailusta. Friisinmaassa on paljon tuulimyllyjä: 195&nbsp;kappaletta koko maan 1&nbsp;200:sta.

## Kaupungit

* Leeuwarden *(Ljouwert)*
* Sneek *(Snits)*
* IJlst *(Drylts)*
* Sloten *(Sleat)*
* Stavoren *(Starum)*
* Hindeloopen *(Hylpen)*
* Workum *(Warkum)*
* Bolsward *(Boalsert)*
* Harlingen *(Harns)*
* Franekeradeel *(Frjentsjer)*
* Dokkum *(Dokkum)*
* Heerenveen *(It Hearrenfean)*
* Drachten (Smallingerlandin kunnassa)

## Kunnat (2018)

* Achtkarspelen
* Ameland
* Dantumadiel *(holl. Dantumadeel)*
* De Fryske Marren *(holl. De Friese Meren)*
* Dongeradeel *(friisiksi Dongeradiel*)
* Ferweradiel *(holl. Ferweradeel)*
* Harlingen
* Heerenveen
* Kollumerland en Nieuwkruisland
* Leeuwarden

* Ooststellingwerf
* Opsterland
* Schiermonnikoog
* Smallingerland
* Súdwest-Fryslân *(holl. Zuidwest-Friesland)*
* Terschelling
* Tytsjerksteradiel *(holl. Tietjerksteradeel)*
* Vlieland
* Waadhoeke
* Weststellingwerf

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Liisa Suihkonen

**Liisa Helena Suihkonen** (27. syyskuuta 1943 Suonenjoki – 29. elokuuta 2025 Suonenjoki) oli suomalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti. Hän saavutti olympiahopeaa viestissä Innsbruckissa 1976. 

## Elämä ja ura
Suihkonen voitti hiihdon Suomen-mestaruuden 10 kilometrillä vuonna 1966. Hän nousi samana vuonna kansainväliselle huipulle kilpailtuaan Oslon maailmanmestaruuskilpailuissa. Siellä tuloksena oli 10 kilometrin 18. sija. Hän kilpaili aktiivisesti 1960- ja 1970-luvuilla. Liisa Suihkonen kuului Suomen olympiajoukkueeseen kolmissa talviolympiakisoissa: 1968 Grenoblessa, 1972 Sapporossa (oli mukana varalla) ja 1976 Innsbruckissa, jossa hän saavutti hopeaa. Hänen uransa alkoi hiipua pian Innsbruckin olympialaisten jälkeen, hän lopetti hiihto-uransa vuonna 1980. Hän voitti myös kaksi Suomen mestaruutta erävaelluksessa. Suihkonen hiihti Oslon, Tatran ja Falunin MM-kilpailuissa vuosina 1966–1974. Tatran MM-kisoissa 1970 hän sijoittui 5 kilometrillä 12:nneksi. Falunin MM-kisoissa 1974 hän oli mukana neljänneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa ja sijoittui 10 kilometrillä 14. sijalle. 

Suihkonen työskenteli Suonenjoen kaupungin raittiussihteerinä ja oli Suonenjoen Vasaman puheenjohtaja vuodesta 1997. Koulutukseltaan hän oli nuoriso-ohjaaja. Vuosina 1968–1986 hän työskenteli Mikkelin Koivikon koulukodissa ja toimi lisäksi mansikanviljelijänä. Myöhemmin hän työskenteli myös Mannerheimin Lastensuojeluliiton yksikössä Vanhamäellä. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Johannes (Jussi) Suihkonen (1895–1961) ja kotitalousneuvoja Anna Amanda Suihkonen (o.s. Wallenius, 1906–1999). Hänellä oli yksi sisko ja kaksi veljeä. Liisa Suihkonen on saanut kuvansa paraguaylaiseen postimerkkiin, minkä havaitsi Lahden hiihtomuseon väki valmistellessaan *Terveiset talvikisoista* -näyttelyä.

Suihkonen voitti urallaan yhdeksän SM-mitalia yleisessä sarjassa. Hän edusti koko uransa ajan Suonenjoen Vasamaa. Hän piti avauspuheenvuoron Suonenjoen Vasaman satavuotisjuhlassa 26. huhtikuuta 2008. Liisa Suihkoselle myönnettiin liikuntaneuvoksen arvonimi toukokuussa 2012. Opetusministeriö myönsi hänelle vuonna 2013 Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon. 

## Saavutukset
* Talviolympialaiset Innsbruck 1976 4×5 km viesti 2:s
* Hiihdon MM-kilpailut Falun 1974 4×5 km viesti 4:s
* Hiihdon MM-kilpailut Ylä-Tatra 1970 10 km 11:s
* Talviolympialaiset Grenoble 1968 10 km 18:s
* Hiihdon MM-kilpailut Oslo 1966 10 km 18:s

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Liisa Suihkonen hiihtää paraguaylaisessa postimerkissä
Pikaluistelu talviolympialaisissa 1960

**[[Talviolympialaiset 1960|VIII talviolympialaisissa]]** Squaw Valleyssä, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa vuonna 1960 järjestettiin **[[pikaluistelu]]ssa** ensimmäistä kertaa olympialaisten historiassa naisten pikaluistelukilpailut. Kaikkiaan kilpailutapahtumia oli kahdeksan.

## Miehet
### 500 m






### 1 500 m







### 5 000 m







### 10 000 m







## Naiset
### 500 m






### 1 000 m







### 1 500 m






### 3 000 m







## Lähteet
Hybodus

***Hybodus*** oli varhainen haisuku, joka eli noin 260–75 miljoonaa vuotta sitten. Sen fossiileita on löydetty kaikilta mantereilta. Suurimmat lajit olivat noin parin metrin pituisia. Niillä oli kahden tyyppisiä hampaita: teräviä viiltäviä hampaita esimerkiksi kalojen syömiseen ja litteitä joilla se pystyi murskaamaan nilviäisten kuoren.

Yksi syy siihen miksi sen fossileja on löytynyt suhteellisen paljon kaikkialta maailmasta on ilmeisesti se että niiden rusto oli kalkkiintunut vaikkakaan se ei ollut niin kovaa kun luu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Ophthalmosaurus

**Ophthalmosaurus** (”silmälisko”) oli suurisilmäinen kalalisko jurakadelta. Eläimen silmät olivat läpimitaltaan jopa 220–230 millimetriä ja kokoonsa nähden valtavat, mikä viittaa sen saalistaneen yöllä tai syvässä meressä. Sen hampaattomat leuat osoittavat sen syöneen pehmeäruumisia saaliita, kuten kalmareita ja mustekaloja. *Ophthalmosauruksen* on arvioitu voineen sukeltaa yli 500 metrin syvyyteen.

*Ophthalmosauruksen* kiekkomaiset selkänikamat antoivat sille varsin jäykän ruumiinmuodon.

## Lähteet
Basilosaurus

**Basilosaurus** (nimen merkitys: "kuningaslisko") oli varhainen valas, jonka uskotaan syöneen muun muassa samaan aikaan eläneitä pienempiä valaita kuten *[[Dorudon]]eja*. Sen jäännöksiä löydettiin ensimmäisenä Pohjois-Amerikasta, ja niitä luultiin jonkinlaisen merimatelijan fossiileiksi; tästä *saurus*-nimi, joka tarkoittaa liskoa. Ainakin kahden muun lajin jäännöksiä on löydetty Egyptistä ja Pakistanista. *Basilosaurus* -koiraat olivat 21 metriä pitkiä ja naaraat 18 metriä pitkiä.

Tiedosto:Basilosaurus cetoides skeleton.JPG|*Basilosaurus cetoideksen* kallo. 
Tiedosto:Basilosaurus SIZE 01.png|*Basilosaurus* ja ihminen kokovertailussa.  


## Löydöt

1800-luvun alkupuolella Louisianassa ja Alabamassa *Basilosaurus cetoides* -fossiilit olivat niin tavallisia ja suuria, että niitä käytettiin yleisesti kalusteina. Anatomian tutkija Richard Harlan esitti, että kyseessä olisi suuri matelija ja nimesi eläimen *Basilosaurukseksi*. Myöhemmin brittitutkija Sir Richard Owen perehtyi jäännöksiin ja totesi niiden kuuluneen nisäkkäälle. Myöhemmin *Basilosauruksen* fossiileja löydettiin Euroopasta, Egyptistä ja Uudesta-Seelannista. *Basilosaurus* oli siis hyvin yleinen maailman lämpimissä valtamerissä 45–36 miljoonaa vuotta sitten.

## Ominaisuudet

Kaikkien valaiden tavoin myös *Basilosaurus* hengitti ilmaa. Sillä ei kuitenkaan ollut ilmareikää päälaella, vaan se hengitti uimalla pintaan ja haukkasi siellä ilmaa. Tällaiset alkeelliset piirteet olivat ymmärrettäviä, koska valaat kehittyivät vain muutama miljoona vuotta ennemmin kun *Basilosaurus* kehittyi. *Basilosaurus* kuului alkuvalaisiin eli Archaeoceti-alalahkoon.
*Basilosaurus* ei ollut nirso. Se saalisti kaikkea: kilpikonnia, haikaloja, muita kaloja sekä kalmareita. *Basilosaurus* oli pitkään ainoa tunnettu esihistoriallinen valas. Sen pienet takaraajat, jotka muistuttivat ennemmin jalkoja kuin eviä, johtivat ajatukseen, että valaat ovat kehittyneet maaeläimistä. Viimeisen naulan arkkuun kuitenkin löi se, kun *[[Ambulocetus]]* löydettiin.

## Lähteet
* ''

### Viitteet
Kikkeri

**Kikkeri** () on maalaiskunta, sen keskustaajama sekä erillinen kyläryhmä Leningradin alueen Volossovan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Inkerin ylängöllä seitsemän kilometriä Volossovasta koilliseen. Taajamassa on 2&nbsp;100, Kikkerin sovhoosin asutuksessa 127, Suuren-Kikkerin kylässä 37 ja Pienessä-Kikkerissä 31 sekä koko kunnassa 2&nbsp;400 asukasta (vuonna 2011).

## Maantiede ja asutus
Kikkerin kunnan pinta-ala on 51,54 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Volossovan piirin Kupanitsan, lännessä Volossovan ja etelässä Kalttinan kuntiin sekä idässä Hatsinan piiriin. Pinta-alasta 44,5 % on metsää, 39,0 % maatalousmaata ja 13,1 % asuinaluetta.

Suurin osa kunnasta kuuluu pinnanmuodostukseltaan tasaiseen Inkerin ylänköön. Alueella ei ole jokia tai järviä. Seudulla on paljon karsti-ilmiöitä. Hyötykaivannaisiin kuuluu dolomiitti.

Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Kikkerin sovhoosin ja 81. kilometrin asutukset sekä kuusi kylää: Lipakora (ven. *Lipovaja Gora*), Orponja (*Arbonje*), Orponjan moisio (*Myza Arbonje*), Pieni-Kikkeri (*Maloje Kikerino*), Rokovitsa (*Rogovitsy*) ja Suuri-Kikkeri (*Bolšoje Kikerino*). Kunnan alueella sijaitsee kuusi puutarhapalsta-aluetta. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan lähes 2&nbsp;000 henkeä.

## Historia
Kikkeri mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. 1600-luvulla seudulle muutti inkerinsuomalaisia, jotka kuuluivat Kupanitsan luterilaiseen seurakuntaan. Nykyisen taajaman paikalla oli kartano ja maantien varrella majatalo. Vuonna 1870 rakennettiin Kikkerin rautatieasema, jonka ympärille syntyi huvila-asutusta.

Pjotr Vaulin perusti vuonna 1906 Kikkeriin keramiikkapajan, jonka tuotteita on käytetty monien arvorakennusten koristelussa. Vuonna 1920 sen pohjalta muodostettiin posliini- ja keramiikkatehdas Gorn, joka teki konkurssin 2000-luvun alussa. Vuosina 1930–2004 Kikkerillä oli kaupunkimaisen taajaman status.

## Liikenne, talous ja palvelut
Kikkerin kautta kulkee Namkun, Hatsinan ja Iivananlinnan välinen rautatie sekä Hatsinan ja Opoljan ja Hattulan ja Kemppaalan (*Kempolovo*) väliset maantiet. Rokovitsasta haarautuu tie Kalttinaan.

Kunnan talous perustuu rakennustarvikkeiden tuotantoon. Maataloutta harjoittaa kaksi Kalttinan kunnassa sijaitsevaa maatalousyritystä. Noin neljäsosa työvoimasta työskentelee naapurikunnissa tai Pietarissa.

Kikkerissä toimii lastentarha, koulu, kulttuuritalo, kirjasto, pieni poliklinikka ja joukko kauppoja. Taajamassa on vuonna 1997 valmistunut inkerinsuomalaisten vanhusten palvelutalo.

## Nähtävyydet ja matkailu
Orponjan, Pienen-Kikkerin ja Rokovitsan kylien läheltä on löydetty muinaisia kurgaani- ja kivikehyshautoja. Kikkerin taajaman rakennusmuistomerkkejä ovat 1900-luvun vaihteesta peräisin oleva Vaulinin kartano ja vuosina 1908–1909 pystytetty ortodoksinen kirkko, joka suljettiin vuonna 1939 ja palautettiin seurakunnalle vuonna 1994. Kikkerin asemalla on Venäjän kansalaissodassa ja toisessa maailmansodassa kaatuneiden muistomerkki. Matkailupalveluita ei ole.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kikkerin kunnan sivusto  
* Kikkeri Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa
Leeuwarden

**Leeuwarden** ([ˈleˑˌwɑrdə(n)], friisiksi *Ljouwert* [ˈʎɔːw(ə)t], stadsfriesin murteella *Liwwadden*) on kaupunki Alankomaiden pohjoisosassa Frieslandin provinssissa. Se on provinssin pääkaupunki, ja siellä on 94&nbsp;838 asukasta (31. joulukuuta 2010). Leeuwarden sijaitsee Frieslandin järvialueen ja Vattimeren välissä. Se tunnetaan nykyään erityisesti kahdesta museosta (Fries Museum ja Princessehofin keramiikkamuseo) sekä Euroopan suurimmista karjamarkkinoista (*veemarkt*).

Kaupunki perustettiin vuonna 1435, mutta paikalla asui ihmisiä jo 900-luvulla. Kaupungin keskiajalla rakennettu keskusta sijaitsee kolmella keinotekoisella kukkulalla, joille ihmiset tarpeen tullen pakenivat nousevaa vettä. Alueensa pääkaupunki Leeuwardenista tehtiin vuonna 1504, ja seuraavat vuosisadat merkitsivät kaupungille kukoistusta: väkiluku kasvoi 1500-luvun alun noin 5&nbsp;000:sta yhteensä 16&nbsp;000:een vuonna 1650. Kaupunki oli tällöin yksi Alankomaiden tärkeimmistä ja merkittävä hopea- ja kultaesineiden valmistuksen keskus. Ajalta on edelleen jäljellä monia rakennuksia, kuten Fries Museumin käyttämä rakennus Oldehove-torni, Stadhouderlijk Hof, Kanslerin talo ja entinen kaupan keskus Waag. Tähän aikaan kaupungin ympäri rakennettiin myös kanava ja puolustuslaitoksia; puolustukset on purettu ja muutettu myöhemmin puistoksi, mutta keskustassa kanavat ovat vielä jäljellä. Kaupunki laajeni entisten muuriensa ulkopuolelle 1800-luvulla.

Kuuluisat: Vakoilija Mata Hari ja laulaja Joost Klein ovat syntyneet Leeuwardenissa. 

Kaupunki on Elfstedentocht-pikaluistelukilpailun lähtö- ja päätepiste.

Leeuwarden on Euroopan kulttuuripääkaupunki vuonna 2018.


Tiedosto:Street in Ljouwert.JPG|Katu Leeuwardenin vanhassakaupungissa
Tiedosto:20140531 Waag Leeuwarden NL.jpg|Waag


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin kotisivut 
*Kaupungin Euroopan kultturipääkaupunki-sivu
Pikaluistelu talviolympialaisissa 1964

**[[Talviolympialaiset 1964|IX talviolympialaisissa]]** Innsbruckssa, Itävallassa vuonna 1964 järjestettiin **[[pikaluistelu]]ssa** kahdeksan kilpailutapahtumaa.

## Miehet
### 500 metriä






### 1 500 metriä








### 5 000 metriä







### 10 000 metriä







## Naiset
### 500 metriä







### 1 000 metriä







### 1 500 metriä







### 3 000 metriä






## Lähteet

## Aiheesta muualla
Min-kiina

**Min-kiina** () on yleisnimitys muun muassa Fujianissa sekä osissa Guangdongia, Zhejiangia, Hainania ja Taiwania puhutuille siniittisille kielille. Min-kielten puhujia on yli 70 miljoonaa. 

Min-kiina jaetaan yleensä minnaniin (eteläinen min) ja minbeihin (pohjoinen min). Lisäksi toiset tutkijat erottvat mindongiin (itäinen min), keskisen min ja Pu–Xian-alaryhmän. Minbeitä puhutaan erityisesti Fuzhoussa ja minnania Xiamenissa. Alaryhmien puhujat eivät ymmärrä toisiaan. Min-kielten puhujat ja mandariinikiinan puhujat eivät myöskään ymmärrä toisiaan, mutta min-kielet käyttävät mandariinin kanssa samaa kirjoitusjärjestelmää. Taiwanissa käytetään myös lähetyssaarnaajien saarelle 1800-luvulla tuomaa Pe̍h-ōe-jī-romanisaatiota.

## Lähteet
Foxfire

**Foxfire** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* *[[Foxfire (Anya Setonin romaani)|Foxfire]]*, Anya Setonin romaani vuodelta 1951
* **, Joyce Carol Oatesin romaani vuodelta 1993
* *[[Ole aina luonani]]* (*Foxfire*), Setonin romaaniin perustuva yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1955
* *[[Foxfire (vuoden 1996 elokuva)|Foxfire]]*, Oatesin romaaniin perustuva yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1996.

## Katso myös
* peikonkulta (engl. *foxfire*)
Långnäs

**Långnäs** tarkoittaa ainakin seuraavia maantieteellisiä paikkoja:

* Långnäs, kylä Kemiönsaaren kunnassa Dragsfjärdissä
* Långnäs, metsäalue Ekerössä, Ruotsissa
* Långnäs, niemi Ahvenanmaalla
* Långnäs, kylä Piitimessä, Ruotsissa
Erkki Ainamo

**Kaarlo (Kaarle) Erkki Ainamo** (vuoteen 1925 **Mannelin**, vuosina 1925–1929 **Pohjanheimo**; 9. tammikuuta 1908 Helsinki – 16. syyskuuta 1974) oli suomalainen muusikko, pääasiassa sanoittaja. Hän on sanoittanut tai suomentanut noin 100 kappaletta, joista tunnetuimpia ovat ”Haavekuva”, ”Kylmää vettä”, ”Kohtaus kujassa”, ”Tango ruohikolla” ja ”Paimentytön sunnuntai”. Ainamo loi varsinaisesti uransa meriupseerina ja Yleisradiossa, mutta sanoittamisen lisäksi hän oli myös Suomen Elokuvasäveltäjät r.y:n (Säveltäjät ja sanoittajat ELVIS ry:n edeltäjä) ensimmäinen asiamies.

Asemasodan aikana vuonna 1943 Erkki Ainamo sanoitti kolme Toivo Kärjen rintamalla tekemää sävellystä, jotka jäivät aikanaan esittämättä. Vasta vuosikymmeniä myöhemmin ne saatiin levylle:  "Tule luoksein armas"  (Erkki Räsänen 2010), "Sulle laulan vain" (Mia Leivo 2010), "Venematka"  (Vallilan Tango 2022). 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Erkki Ainamo Pomuksen tietokannassa
*
Henrik Flöjt

**Henrik Flöjt** (24. toukokuuta 1952 Kajaani – 26. syyskuuta 2005 Kajaani) oli suomalainen ampumahiihtäjä, maailmanmestari ja olympiamitalisti.

Henrik Flöjt edusti kotimaassa Kainuun Ärjyä, Kajaanin Suunnistajia ja Kainuun Hiihtoseuraa. Hänen isoveljensä Heikki Flöjt oli ampumahiihdon MM-mitalisti.

## Saavutuksia
### Olympialaiset

* Hopeaa viestissä Innsbruckissa 1976

### Maailmanmestaruuskilpailut

* Kultaa viestissä Anterselvassa 1975

### Suomen mestaruuskilpailut

* Kultaa 10 kilometrillä 1975
* Kultaa viestissä 1972 ja 1975
* Pronssia 10 kilometrillä 1977
* Pronssia viestissä 1973 ja 1974
*Hopeaa viestissä 1982, Sotkamon Jymyn joukkueessa

## Lähteet
Summerland

**Summerland** oli yhdysvaltalainen draamasarja, jota tehtiin vuosina 2004–2005. Suomessa sarjaa on esittänyt SubTV. SubTV esitti jaksoja ensimmäisen kerran kesällä 2006 ja esitti uusintoja kesällä 2007.

## Juoni

Sarja kertoo muotisuunnittelijasta nimeltä Ava Gregory (Lori Loughlin), joka elää onnellista elämää Kaliforniassa ystäviensä kanssa. Hänen siskonsa Karen ja hänen miehensä Bob kuolevat padon sortuessa ja heiltä jää kolme lasta orvoiksi. Avan matkustettua hautajaisiin Kansasiin hän saa kuulla Bobin veljeltä lasten jäävän hänen huostaansa. Uusi elämä lasten kanssa ei aina ole helppoa, mutta Avalla on ystäviä jotka ovat hänen tukenaan. Vähitellen lapset oppivat elämään ilman vanhempia, ja Avasta ja hänen ystävistään tulee heille läheisiä.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
*
Kassakaappi

**Kassakaappi** on arvokkaan omaisuuden suojelemista varten suunniteltu kaappi. Kassakaappi on suunniteltu ja valmistettu suojelemaan omaisuutta murtoa, paloa tai muuta vahinkoa vastaan. Kassakaapit luokitellaan murto- tai paloluokkiin kansainvälisissä tutkimuslaitoksissa mm. ECB-S (European certification board - security systems). Murtoturvallisessa kassakaapissa on yleensä järeä lukkolaite, pelkästään paloturvallisessa kaapissa lukkolaitteella ei ole mitään vaatimuksia. Kassakaappi valmistetaan usein metallista, esimerkiksi teräksestä valamalla. Kassakaappeja valmistetaan myös palon- ja vedenkestäviksi. Kassakaappi voidaan kiinnittää tukevasti talon rakenteisiin, jotta sitä ei voi kuljettaa pois ja murtaa muualla. Kassakaappi voi olla myös niin painava, ettei sitä voi helposti kuljettaa. Kassakaappi kestää myös porausta tietyn aikaa.

Yleisimmin kassakaapeissa säilytetään arvoesineitä, kuten esimerkiksi rahoja, arvopapereita, sopimuspapereita, koruja sekä aseita.

Rahan kaappausten tai ryöstämisen estämiseksi voidaan käyttää myös aikaviivekaappeja tai -lokeroita. Näillä ei ole kassakaapin murtokestävyyttä, mutta niillä voidaan esimerkiksi vähentää kerralla kassassa olevan rahan määrää siirtämällä ylimääräiset setelit aikaviivelukolliseen lokeroon. Välisäilytyslokero voi sijaita kassakoneen vieressä, jolloin rahan siirtämiseksi suojaan ei tarvitse poistua myyntipisteestä tai avata kassakaappia tarpeettomasti kesken päivän.

Suomessa puolueeton taho, joka neuvoo kassakaapin ostamisessa, on Finanssialan keskusliitto.

## Katso myös
*Kassalipas
*Pankkiholvi
*Tallelokero

## Lähteet
* Finanssialan keskusliitto, Turvaohjeet, Kassakaappiohje

## Aiheesta muualla

* Toivo Kaipio : Kassakaappiteollisuuden kehitys, Forum, 01.01.1935, nro 9-10, s. 75, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Ville Alanko

**Vilho (Ville) Ilmari Alanko** (6. helmikuuta 1907 Helsinki – 25. toukokuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen laulaja-banjisti. Hän oli jäsenenä Rajamäen pojat -lauluyhtyeessä vuosina 1923–1925 ja lauloi myös oopperan kuorossa. Alanko muistetaan Dallapé-orksesterin ensimmäisenä laulajana. Hän toimi yhtyeessä vuodesta 1925 kuolemaansa asti 1931. Ammatiltaan hän oli sorvari. 

Alanko kuoli 24-vuotiaana keuhkokuumeeseen, johon hän sairastui ilmeisesti viimeisellä levytysmatkallaan. Levytuottaja Niilo Saarikko joutui itse laulamaan Alangolle aiotut Columbus-levytykset. Martti Jäppilä arvioi myöhemmin Ville Alangon uhrautuneen kokonaan orkesterin hyväksi, mikä sorti hänet ennenaikaiseen kuolemaan. Alangon muistoksi Dallapé esiintyi hyväntekeväisyyskonserteissa parantoloissa, sairaaloissa ja muissa vastaavissa kohteissa. Hänen jälkeensä Dallapén laulajaksi tuli Matti Jurva. Levytyksissä laulajana tuohon aikaan avusti myös Veli Lehto.

Alangon Dallapén-vuosinaan 1929–1931 levyttämiä kappaleita ovat muiden muassa *Lappi*, *Puuseppä*, *Villi orkidea*, *Älä sure mamma*, *Äiti ja poika* sekä *Lentävä hollantilainen*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Jouko Karjalainen

**Jouko Karjalainen** (s. 27. heinäkuuta 1956 Kajaani) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä ja olympiamitalisti. Karjalainen on valmentanut Suomen yhdistetyn maajoukkuetta vuosina 1998–2002 ja 2006–2008.

## Ura
Karjalainen innostui yhdistetystä voitettuaan Hopeasomman loppukilpailussa 16-vuotiaiden sarjassa 1972 silloisen päälajinsa mäkihypyn lisäksi yllättäen myös yhdistetyn kilpailun. Mäkihypyssä hän saavutti SM-joukkuekilpailussa pronssia vuonna 1975. Kestävyysharjoittelun myötä hiihdosta tuli hänen vahvempi osa-alueensa yhdistetyssä.

Vuonna 1975 Karjalainen voitti yhdistetyssä 20-vuotiaiden Suomen-mestaruuden ja oli nuorten EM-kilpailuissa yhdestoista. Vuonna 1976 hän uusi Suomen-mestaruutensa ja sijoittui nuorten EM-kilpailuissa yhdeksänneksi. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Lahden MM-kilpailuissa 1978 hän sijoittui kahdeksanneksi.

Lake Placidin olympialaisissa 1980 Karjalainen sai hopeamitalin hyvän hiihtonsa ansiosta. Hän oli mäkiosuudella seitsemäs ja hiihto-osuuden nopein. Oslon MM-kilpailuissa 1982 hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa neljänneksi ja voitti joukkuekilpailussa hopeaa. Sarajevon olympialaisissa 1984 hän oli mäkiosuudella vasta viidestoista mutta oli hiihto-osuudella toiseksi nopeintakin 80 sekuntia parempi ja nousi hopealle. Samana vuonna hän sai hopeaa erillisessä joukkuekilpailun MM-kisassa. Seefeldin MM-kilpailuissa 1985 Karjalainen oli henkilökohtaisen kilpailun mäkiosuudella yhdeksästoista ja nousi ensi kertaa arvokilpailuissa Gundersen-menetelmällä hiihdetyllä osuudella pronssille. Joukkuekilpailussa Karjalainen nosti hiihdon ankkuriosuudella Suomen pronssille.

Seuratasolla Karjalainen edusti Kainuun Hiihtoseuraa ja Lahden Hiihtoseuraa. Hän voitti yhdistetyn henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden vuosina 1981–1983.

Ammatiltaan Karjalainen on ylivääpeli. Karjalainen työskenteli Hämeen rykmentissä ennen vuonna 2006 alkanutta valmentajantehtävää.

## Saavutuksia
### Olympialaiset

* 1980 Lake Placid hopeaa
* 1984 Sarajevo hopeaa

### Maailmanmestaruuskilpailut

* 1982 Oslo joukkuehopeaa
* 1984 Rovaniemi joukkuehopeaa
* 1985 Seefeld pronssia yksilö- ja joukkuekilpailussa 

## Lähteet
Jääkiekko talviolympialaisissa 1936

**Jääkiekko** oli olympialaisten ohjelmassa viidettä kertaa vuoden 1936 talviolympialaisissa. Ottelut pelattiin 6.–13. helmikuuta 1936. Turnaus oli samalla myös maailmanmestaruuskilpailut ja Euroopan-mestaruuskilpailut.

Kisoihin osallistui 15 joukkuetta. Aikaisemmin olympiaturnaukseen ei ollut osallistunut niin montaa joukkuetta. Joukkueet jaettiin neljään alkulohkoon. Jokaisen lohkon kaksi parasta muodostivat kaksi jatkolohkoa, joiden kaksi parasta pääsivät loppusarjaan. Loppusarjan sijoitusten perusteella jaettiin mitalit.

Ison-Britannian joukkueeseen kuului kaksi pelaajaa, jotka olivat aikaisemmin pelanneet Kanadassa, mutta he eivät olleet saaneet Canadian Amateur Hockey Associationilta CAHA:lta suostumusta siirtyä Isoon-Britanniaan. Kansainväliset säännöt olisivat vaatineet lupamenettelyä ennen siirtoa. Kanadan joukkue nosti asian esiin kaksi päivää ennen olympialaisia ja esitti protestin Isoa-Britanniaa vastaan. Kansainvälinen jääkiekkoliitto IIHF hyväksyi Kanadan vetoomuksen, mutta Iso-Britannia uhkasi vetäytyä koko turnauksesta. Lopulta Kanada veti protestinsa pois juuri ennen kisojen avajaisia hyvän tahdon eleenä.

Iso-Britannia onnistui sensaatiomaisesti päihittämään Kanadan ja voitti sen ansiosta olympiakultaa. Iso-Britannia ratkaisi turnauksen voiton jatkolohkossa, sillä sen ja Kanadan välisen ottelun jälkeen ilmoitettiin, että jatkolohkon keskinäisten otteluiden tulokset jäävät voimaan myös loppusarjassa. Kanadan ja Saksan joukkueet raivostuivat päätöksestä. Toisaalta osa Kanadan joukkueesta hyväksyi tappion. Kanadan joukkueen nimi oli Port Arthur Bear Cats. Loppusarjassa Iso-Britannia voitti Tšekkoslovakian puhtaasti 5–0 ja pelasi Yhdysvaltoja vastaan vakuuttavasti 0–0-tasapelin.

## Alkulohkot
### Lohko A

### Lohko B

### Lohko C

### Lohko D

## Jatkolohkot
### Lohko A

### Lohko B

## Loppusarja
Jatkolohkojen keskinäisten ottelujen tulokset jäivät voimaan loppusarjaan. 

## Loppusijoitukset
### Olympiaturnaus

### Euroopan-mestaruusturnaus

## Mitalistijoukkueiden pelaajat


## Lähteet
Ingmar Englund

**Ingmar Englund** (7. lokakuuta 1920 Munsala – 5. elokuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen kitaristi, banjonsoittaja, sovittaja ja orkesterinjohtaja. Hänellä oli aikoinaan oma Ingmar Englundin yhtye. Vuodesta 1946 alkaen ainakin 15 vuoden ajan hän soitti kitaraa lukuisilla Toivo Kärjen levytyksillä.   Humppa-Veikoissa hän soitti kitaraa ja banjoa vuodesta 1958 1970-luvulle.

1950-luvulla Englund levytti muun muassa hanuristi Matti Viljasen sekä viulisti Per-Erik Förarsin kanssa sekä soolona ”Tumma yö”/”Kerro kultainen kuu” vuonna 1958 sekä ”Säkkijärven polkka”/”Sputnik-polkka” vuonna 1959. Englund kuului Kankkulan kaivolla -radio-ohjelmaa varten kasatun Humppa-Veikkojen peruskokoonpanoon lähes kuolemaansa asti. Hän oli mukana yli 300 levytyksessä.

## Aiheesta muualla
* Ingmar Englund Pomuksen tietokannassa

## Lähteet
Robert von Essen

**Robert Wilhelm von Essen** (2. syyskuuta 1901 Tsaritsyn – 24. syyskuuta 1957 Tukholma; julistettu kuolleeksi Suomessa 1. tammikuuta 1991, päätös 2. elokuuta 1994) oli venäläissuomalainen pianisti ja lauluntekijä. Hän syntyi Etelä-Venäjällä Tsaritsynissa (nyk. Volgograd), mutta muutti myöhemmin opiskelemaan Petrogradiin (nyk. Pietariin). Vuoden mittaisen asepalveluksensa hän suoritti soittokunnassa.

Von Esseniltä on levytetty hieman yli 90 sävellystä, joista suurin osa ei ole enää niin kutsutun suuren yleisön suosiossa. Monet hänen sävelmänsä sanoitti näyttelijänäkin tunnettu Eine Laine, nimimerkki Ela; muita sanoittajia olivat muun muassa Dagmar Parmas ja Arvo Kalliola ("Veikko Virmajoki"). Tunnetuin von Essenin sävellyksistä lienee Olavi Virran laulama "Kun ilta ehtii*"*, jonka Virta myös sanoitti.

Robert von Essen kuoli vuonna 1957 Tukholmassa.

## Aiheesta muualla
* Robert von Essen Pomuksen tietokannassa
Kierettijärvi

**Kierettijärvi** () on Kierettijoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Louhen piirin Ambarnyin ja Kiestingin kunnissa Venäjällä. Sen vesialueen pinta-ala on 223 neliökilometriä, tilavuus 1,000 kuutiokilometriä, keskisyvyys 4,5 metriä ja valuma-alueen laajuus 1&nbsp;100 neliökilometriä.

Kierettijärven ympäristö on havumetsän ja soiden peittämää kumpuilevaa tasankoa. Rannat ovat etupäässä matalia ja usein soistuneita. Paikoin esiintyy kallio- ja hiekkarantoja. Rantaviiva on hyvin rikkonainen ja muodostaa lukuisia järveen työntyviä niemiä, lahtia ja järviksi kutsuttuja selkiä. Etelässä on Pirttijärvi (ven. *Pirtozero*), pohjoisessa erillinen Särkijärvi (*Plotitšnoje*) ja länsipuolella Alajärvi (*Nižneje*).

Kierettijärvessä on 140 saarta, joiden yhteispinta-ala on 53,0 neliökilometriä. Järveen virtaavat Niva, Narva, Petäjäjoki (ven. *Sosnovaja*), Heinäjoki (*Travjanaja*), Kapustaoja (*Kapustnaja*) ja 27 puroa. Se laskee Särkijärven, Njukkijärven, Petrijärven ja Kierettijoen kautta Vienanmereen.

Kierettijärvi on varsin matala, ja sen rantavyöhyke käsittää lähes puolet vesialueesta. Syvin kohta on Särkijärvessä. Pohjaa peittää muta sekä rantojen ja luotojen lähellä kivet ja hiekka. Järvimalmia on moniin muihin Karjalan järviin verrattuna vähän.

Mataluutensa ansiosta Kierettijärvi lämpenee kuumina kesinä 20–22 asteeseen. Se jäätyy loka-marraskuun vaihteessa ja vapautuu jäistä toukokuun loppupuolella. Vesi on hyvin happipitoista, vähämineraalista ja eteläosaa lukuun ottamatta vain lievästi hapanta.

Laajan rantavyöhykkeensä takia Kierettijärvessä on paljon vesikasvillisuutta. Eräät lahdet ovat lähes kokonaan kasvillisuuden peitossa. Yleisimmät kasvilajit ovat järviruoko, järvikaisla, järvikorte, pohjanlumme, ahvenvita, uistinvita, vesirutto ja sarakasvit.

Kierettijärven tärkeimmät kalalajit ovat siika, muikku, ahven, särki ja hauki. Muita lajeja ovat lohi, taimen, harjus, kuore, lahna, salakka, säyne, seipi, made, kiiski, kymmenpiikki ja kivisimppu. Järvellä harjoitetaan kotitarve- ja virkistyskalastusta.

Kierettijärven rannoilla ja läheisyydessä ovat sijainneet Huuhtirannan (ven. *Huhtiranta*), Peltosen (*Peltyn*), Pinkan (*Pingosalma*), Pirttijärven (*Pirtozero*), Tyrhyn (*Parfejevo*) ja Vitsataipaleen kylät. Nykyään lähin asutus on Louhen taajama. Itärannan lähellä kulkee eurooppatie E105.

## Lähteet
Coburg

**Coburg** on kaupunki Baijerissa Saksassa. Se sijaitsee Baijerin ja Thüringenin rajamaastossa Itzjoen varrella. Lähin suuri kaupunki on Nürnberg. Vuoden 2020 lopussa Coburgissa oli 40&nbsp;842 asukasta.

Coburg on niin sanottu piiritön kaupunki () eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista.

Ensimmäinen maininta Coburgista on vuodelta 1056. Coburg oli aiemmin Coburgin herttuakunnan pääkaupunki ja Saksi-Coburg-Gothan kuninkaallinen suku on kotoisin kaupungista. Martti Luther asui vuonna 1530 läheisessä Veste Coburgin linnassa. Vuonna 1920 Thüringenin osavaltion alueet Wettinin linjalla liittyivät kansanäänestyksellä Baijeriin. Kylmän sodan aikana Coburg, joka kuului Länsi-Saksaan, oli niin sanottu reunakaupunki ja rautaesiripun ympäröimänä pohjoisesta kolmesta suunnasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin verkkosivut
Kari Ristanen

**Kari Antero Ristanen** (s. 27. heinäkuuta 1958) on suomalainen uransa lopettanut hiihtäjä ja olympiamitalisti.

Ristanen voitti Sarajevossa 1984 olympiapronssia viestissä ja Lahden MM-kisoissa 1989 viestihopeaa. Sarajevossa hän oli lisäksi 30 km:llä 17:s ja 50 km:llä 15:s. Calgaryssa 1988 Ristasen sijoitukset olivat 30 km:llä 27:s, 50 km:llä seitsemäs ja viestissä kahdeksas. MM-kilpailuissa hänen parhaat henkilökohtaiset sijoituksensa olivat 50 kilometrin viides ja 30 kilometrin yhdeksäs sija Oberstdorfissa 1987. Viimeiset arvokilpailut hänen urallaan olivat Val di Fiemmen MM-kilpailut 1991.

Ristanen oli ensimmäisiä suomalaisia maajoukkuehiihtäjiä, joka oppi luisteluhiihdon tekniikan. Vapaalla tyylillä hän sijoittui maailmancupin osakilpailussa kahdesti toiseksi (14. joulukuuta 1985 Biwabikissä ja 10. joulukuuta 1986 Ramsaussa, molemmissa voittajana oli Gunde Svan). 

Seuratasolla Ristanen edusti Tampereen Poliisi-Urheilijoita. Koulutukseltaan hän on diplomi-insinööri. Urheilu-uransa jälkeen Ristanen on muun muassa ajoittain ollut Yleisradion hiihtolähetysten kommentaattorina. 

Vuosina 1991–2005 Ristanen oli naimisissa maajoukkuehiihtäjä Eija Ristasen (o.s. Hyytiäinen) kanssa. Myöhemmin hän avioitui SM-tasolla koripalloa pelanneen Tarja Mäki-Punton kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Kaikki yhtä hetkeä varten (Kari Ristanen). Dokumentti hiihtäjä Kari Ristasen harjoittelusta Lahden v. 1989 MM-kisoihin. Toimittaja: Armi Kyynäräinen, tuotanto Yle TV1 (Youtube)
Pikaluistelu talviolympialaisissa 1972

**[[Talviolympialaiset 1972|XI talviolympialaisissa]]** Sapporossa, Japanissa vuonna 1972 järjestettiin **[[pikaluistelu]]ssa** kahdeksan kilpailutapahtumaa.

## Miehet
### 500 m






### 1 500 m






### 5 000 m






### 10 000 m






## Naiset

### 500 m






### 1 000 m






### 1 500 m







### 3 000 m







## Lähteet
Battlefront

**Battlefront** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Battlefront.com, tietokone- ja videopeleihin erikoistunut yritys
* *[[Star Wars: Battlefront]]*, tietokone- ja videopeli
* *[[Star Wars: Battlefront II]]*, tietokone- ja videopeli
* *[[Star Wars: Battlefront (vuoden 2015 videopeli)|Star Wars: Battlefront]]* (2015), tietokone- ja videopeli
* *[[Star Wars: Battlefront II (vuoden 2017 videopeli)|Star Wars: Battlefront II]]* (2017), tietokone- ja videopeli