open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Surma (täsmennyssivu)

Sanalla **surma** on useita merkityksiä.
## Kuolemaan liittyviä
*Kuolema, yleensä väkivaltainen kuolema.
**surma on Suomen rikoslain mukaan *lieventävien asianhaarojen vallitessa tehty* tappo
**murha, inkeroisen kielessä myös murhaaja
**kuolintapa runollisessa kielessä, esimerkiksi *verisurma*, *tulisurma*, *vesisurma* tai *velisurma*. (Katso verisurman saaneiden vainajala tai velisurmaaja)
* Vakava vastustaja tai este suomalaisissa myyttisissä kertomuksissa. Esimerkiksi Kalevalassa Pohjolaan matkustavan Lemminkäisen tiellä on kolme surmaa: tulinen koski, tulinen railo ja petolauma. Nykyisinkin puhutaan "surmanloukusta" ja "surman suusta".

## Muita merkityksiä
*Surma, joki Bangladeshissa
*Surma, suomalainen tuhometallia soittava yhtye
*SURMA (Survivability Manager Application) on laivojen taistelunkestävyyttä ja selviytymiskykyä analysoiva ohjelmistokokonaisuus.

## Katso myös
*Kalmo
*Kalma
*Marras
*Kuolema
*Murha
*Tappo
Shmita

**Shmita** () on juutalaisuuden Tooran määräämä seitsemän vuoden välein toistuva  sapattivuosi, jota nykyaikainen ortodoksijuutalaisuus seuraa. Shmitan tärkeimmät määräykset ovat että "Israelin maiden" pitää jäädä viljelemättä ja vuoden lopussa velat annetaan anteeksi. Shmita toistuu juutalaisessa kalenterissa vuosina: 1951 (5712), 1958 (5719), 1965 (5726), 1972 (5733), 1979 (5740), 1986 (5747), 1993 (5754), 2000 (5761), 2007 (5768), 2014 (5775) ja 2021 (5782).

Shmitan katsotaan perustuvan seuraaviin Tooran kohtiin:
* Toinen Mooseksen kirja 23:10–11
* Kolmas Mooseksen kirja 25:1–7
* Viides Mooseksen kirja 15:1–6
* Toinen aikakirja 36:20–21

Juutalaisen lain mukaan kaikkien juutalaisten omistamalla maalla kasvatettujen vihannesten syöminen on kielletty shmita-vuoden aikana, joka alkaa roš hašana -päivästä (vuonna 2007 12. syyskuuta illalla).

Edah Hareditin rabbien mukaan ei-juutalaisten ei-juutalaisten omistamalla maalla kasvatetut vihannekset ovat kuitenkin sallittuja. Tämän vuoksi Israelissa on ajoittain salakuljetettu vihanneksia arabien kyliin ja väitetty että ne on kasvatettu arabien mailla. Aiemmin noin kolmannes Israelin vihanneksista on tuotu shmita-vuoden aikana Gazan kaistalta.
Toisena vaihtoehtona on käytetty maan myymistä ei-juutalaisille vuoden ajaksi, sopimuksella joka velvoittaa sen myynnin takaisin vuoden loputtua. Tämän *heter mechira* -käytännön hyväksyvät monet modernit ortodoksijuutalaiset, mutta harediortodoksit eivät.

## Lähteet
Konstantin I (Skotlanti)

**Konstantin I** (, s. ? – k. 877) oli Skotlannin kuningas vuosina 862–877. Hän oli kuningas Kenneth I MacAlpinin poika ja tuli kuninkaaksi setänsä kuningas Donald I:n kuoleman jälkeen. Iso osa hänen valtakauttaan kului viikinkihyökkäysten torjumiseen. Hän kaatui vuonna 877 taistelussa viikinkejä vastaan ja hänet haudattiin Ionaan. Kuninkaana häntä seurasi hänen veljensä Aed.

## Lähteet
Juha-Matti Ristiharju

**Juha-Matti Ristiharju** (s. 1982 Kemijärvi) on suomalainen taikuri, joka on erikoistunut stand-up- ja lähitaikuuteen. Hän on myös Suomen taikurit ry:n jäsen.

## Saavutuksia

* Junioritaikureiden SM-kisojen close-up-sarjan 3. sija 2000
* Ravintolataikureiden SM-kisojen 3. sija 2004

## Aiheesta muualla
* Kotisivut
Aed

**Aed** (gaeliksi **Áed mac Cináeda**) (s. ? – k. 878) oli Skotlannin kuningas vuosina 877–878. Hän oli kuningas Kenneth I MacAlpinin poika ja seurasi kuninkaana veljeään, Konstantin I:stä. Aed surmattiin vuonna 878 ja haudattiin Ionaan. Häntä seurasi kuninkaana joko Giric tai Eochaid, tai molemmat.

## Lähteet
Donald II

**Donald II** (, s. ? – k. 900) oli Skotlannin kuningas vuosina 889–900. Hän oli kuningas Konstantin I:n poika. Hänet surmattiin vuonna 900 ja haudattiin Ionaan, jolloin hänen seuraajakseen tuli hänen serkkunsa Konstantin II.

## Lähteet
Kaivotalo

**Kaivotalo** on Pauli Salomaan suunnittelema vuonna 1955 valmistunut liikerakennus Helsingin Kluuvissa. Se sijaitsee Kaivokatu 10:ssä Helsingin keskeisimmällä paikalla vastapäätä Helsingin päärautatieasemaa, naapureinaan nk. Makkaratalo ja Kalevan talo. Rakennus on välittömässä yhteydessä Rautatientorin metroasemaan ja Asematunneliin. Katutasolla rakennuksen läpi kulkee leveä jalankulkukäytävä Kaivokadulta korttelin keskellä sijaitsevalle aukiolle, Kaivopihalle, josta edelleen johtaa portaikko hieman ylempänä, Mannerheimintien varressa Vanhan ja Uuden Ylioppilastalon välissä sijaitsevalle Ylioppilasaukiolle.

Helsingin yliopiston ylioppilaskunta sai tontin haltuunsa vuonna 1938 Rautatiehallitukselta. Tulevasta rakennuksesta järjestettiin suunnittelukilpailu, jonka voittaneen ehdotuksen mukaan Vanha Ylioppilastalo olisi pitänyt purkaa sen tieltä. Vuonna 1939 alkanut toinen maailmansota pysäytti rakennushankkeen. Sodan päätyttyä "Vanhan" purkamisesta oli päätetty luopua ja Kaivokadun varrelle nousi 1950-luvun modernia arkkitehtuuria edustava liikerakennus. Sen julkisivua hallitsevat nauhamaiset ikkunarivit ja vaalea väritys, poiketen runsaat kymmenen vuotta myöhemmin valmistuneen naapurin, Makkaratalon massiivisesta tummasävyisestä klinkkeripinnasta. Kaivotalon ulkonäöstä, vaikka se sijaitsee näkyvällä paikalla, ei ole käyty niin kiivasta keskustelua kuin Makkaratalosta.

Vuonna 1981 rakennettiin Kosti Kurosen rakennuksen sisäpihalle suunnittelema Kaivopiha jalankulkuyhteyksineen ja liikkeineen.

## Lähteet
*HS – Kertomuksia Helsingin kortteleista 

## Aiheesta muualla

*
Wendell Wyatt

**Wendell Wyatt** (15. kesäkuuta 1917 – 28. tammikuuta 2009) oli yhdysvaltalainen lakimies ja republikaanisen puolueen poliitikko. Hän istui vuosina 1964–1975 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Oregonin ensimmäisestä vaalipiiristä.

Wyatt syntyi Eugenessa, Oregonissa, ja muutti perheineen Portlandiin, jossa hän valmistui Jefferson High Schoolista vuonna 1935. Valmistuttuaan Oregonin yliopistosta 1941 hän palveli vuosina 1942–1946 Yhdysvaltain merijalkaväessä. 

Wyatt tuli valituksi kongressiin alun perin erikoisäänestyksellä, joka järjestettiin A. Walter Norbladin kuoleman johdosta. Wyatt ei asettunut uudelleen ehdolle enää vuoden 1974 vaaleissa, vaan aloitti vuonna 1975 työt Schwabe, Williamson & Wyatt -lakifirmalle. Hän jäi sittemmin eläkkeelle ja kuoli Portlandissa 91-vuotiaana.

## Lähteet
Abdullah al-Qasimi

**Abdullah al-Qasimi** (arabiaksi عبدالله القصيمي, s. 1907 al-Qasim, Saudi-Arabia – 1996 Libanon) oli saudiarabialainen intellektuelli ja skeptikko. Hän oli aikoinaan eniten ristiriitoja herättäneitä ja merkittävimpiä arabi-intellektuelleja, mikä johtui hänen  kääntymisestään islamilaisesta fundamentalistista ja wahhabismin kannattajasta ateistiksi. Hän joutui salamurhayrityksen kohteeksi kaksi kertaa, Libanonissa ja Egyptissä. Hän kuoli syöpään.

## Teokset
* The Universe Judges God, alkuteos: الكون يحاكم الإله
* The Pride of History in Crisis, alkuteos: كبرياء التاريخ في مأزق
* The Wahhabist Revolution, alkuteos: الثورة الوهابية
* The Universe's conscience, alkuteos: ضمير الكون
Hamza Šahhata

**Hamza Šahhata** (s. 1908 Mekka, Hijaz, Saudi-Arabia – k. 1972) oli saudiarabialainen runoilija ja ajattelija.

Šahhata oli Jeddassa lapsuutensa viettänyt uranuurtaja, joka oli johtavia hahmoja 1900-luvun alkupuolella Hijazin kulttuurin heräämisessä. Toisen hijazilaisen runoilija Muhammad Hasan Awwadin ohella hän oli ensimmäisiä nykyaikaisia arabirunoilijoita. Hänet tunnetaan myös filosofisista teoksistaan, jotka käsittelevät eettisiä ja vapautta puolustavia aiheita, ja hänet tunnetaan  taitavana kielenkäyttäjänä. Hän sai vaikutteita arabi-amerikkalaisesta kirjallisuudesta ja muun muassa Khalil Gibranilta.
Stasanor

**Stasanor** (, 300-luku eaa.) oli kreikkalainen sotilas joka palveli Aleksanteri Suurta. Hän oli kotoisin Kyproksen Soloista ja luultavasti Soloin hallitsijasuvun jäsen. 

Stasanor kuului Aleksanteri Suuren lähipiiriin (*hetairoi*) vuodesta 332/331 eaa. alkaen. Stasanor sai tehtäväkseen vangita Arian kapinaan nousseen satraapin Arsakeen vuonna 328 eaa. Stasanor toi kapinallisen Aleksanterille kahleissa ja hänet nimitettiin Arian uudeksi satraapiksi. Myöhemmin Aleksanteri antoi Stasanorin hallitavaksi myös Drangianan. Kun Aleksanteri oli palaamasta Intian sotaretkeltään Stasanor saapui häntä vastaan Karmaniaan mukanaan suuri määrä kameleja ja muita kuormaeläimiä. Stasanor palasi maakuntaansa, mutta saapui taas Aleksanterin luokse tämän ollessa Susassa. Tällä kertaa Stasanorilla oli mukanaan persialaisia sotilaita, joita oli koulutettu Aleksanterin määräysten mukaan. Stasanor oli mukana Medeios Larissalaisen järjestämissä juhlissa, joiden jälkeen Aleksanteri sairastui ja myöhemmin menehtyi. Diadokit päättivät Babylonissa että Stasanor saisi jatkaa Arian ja Drangianan satraappina. Triparadisoksessa vuonna 321 eaa. Stasanor nimitettiin tärkeämmän Baktrian ja Sogdianan satraapiksi. 

Antigonos I:n ja Eumeneen välisessä sodassa Stasanor tuki ilmeisesti Eumenesta, mutta ei itse lähtenyt sotaan vaan lähetti ainoastaan joukkoja joita johti Stasandros. Vuoden 317 eaa. jälkeen Stasanorista ei tiedetä mitään. Seleukos I valtasi Baktrian vuonna 305 eaa., joko Stasanorilta tai tämän seuraajalta. 

## Katso myös
* Klearkhos Soloilainen, Stasanorin maanmies ja peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi joka eli Baktriassa.

## Lähteet
*
Puerto Princesan kansallispuisto

**Puerto Princesan kansallispuisto** sijaitsee noin 50&nbsp;km pohjoiseen Puerto Princesan kaupungista, Palawanin saarella Filippiineillä. Puerto Princesan kaupunginhallinto on hoitanut aluetta vuodesta 1992 ja se liitettiin UNESCOn maailmanperintölistalle vuonna 1999.

Kooltaan kansallispuisto on noin 5&nbsp;800 hehtaaria. Maasto on kalkkikivikarstimaata ja maan alla virtaa maanalainen joki, joka jatkuu suoraan Etelä-Kiinan mereen. Joen muodostamassa käytävässä on tippukivestä muodostuneita puikkoja ja pylväitä. Osaan jokea vaikuttaa vuorovesi.

Alue on myös tärkeä suojelukohde biodiversiteettinsä takia. Alueella on täysi niin sanottu vuorilta mereen &#8209;ekosysteemi. Lisäksi siellä sijaitsevat yhdet Aasian tärkeimmistä metsistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Reino Mantere

**Reino Rafael Mantere** (24. toukokuuta 1909 Tampere – 6. kesäkuuta 1983) oli suomalainen Tampereella asunut kirjailija, joka vietti lapsuutensa Viinikan kaupunginosassa. Hän oli taksinkuljettaja ja työskenteli myöhemmin kuorma-auton- ja bussinkuljettajana. Mantere kuului jäsenenä 1950-luvun alussa Tampereen kaupunginkirjaston johtajan Mikko Mäkelän johdolla kokoontuneeseen Mäkelän piiriin.

Mantere kävi 3 luokkaa oppikoulua. Vuodet 1928–1934 Mantere toimi autonkuljettajana, vuodet 1934–1936 metsätyöläisenä, 1936–1952 linja-autonkuljettajana, ja 1953–1972 konepajan viilaajana ja varastonhoitajana. Mantere on toiminut Pirkkalaiskirjailijat yhdistyksen johtokunnassa.

Mantereen vanhemmat olivat kirvesmies Mats Edvard Mantere ja tehdastyöläinen Sofia Karolina (o.s. Jusell). Mantereen puoliso oli Hellin Emilia (o.s. Arvola) vuodesta 1932. 

## Teokset
* *Valtatiellä: kokoelma kertomuksia*. WSOY 1948
* *Puro pyrkii valtamereen*, romaani. WSOY 1949
* Libretto Eero Nallinmaan (1917–1998) Jaakko Ilkka -oopperaan. 1951–1974

## Palkinnot
*  Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1949

## Lähteet
* Suomen kirjailijat-tietokanta 
* Finnish Music Information Centre

### Viitteet
Dm3 ja Dm4

**Dm3** ja **Dm4** olivat Valtionrautateiden kiitojunissa käytössä olleita dieselmoottorivaunuja. Vaunuja tilattiin kymmenen kappaletta molempia sarjoja vuonna 1949. Vaunut valmisti Valmet vuosina 1952&ndash;1953. Myöhemmin Dm4-vaunuja tilattiin vielä neljä kappaletta lisää, ja ne valmistuivat vuonna 1954. Kaikki vaunut on sittemmin romutettu.

Dm4-vaunuissa oli moottori vaunun molemmissa päissä, Dm3-sarjassa toisen pään moottorin tilalla oli matkatavaraosasto. Vuosina 1956–1959 kaikki Dm3-sarjan vaunut muunnettiin Dm4-sarjan vaunuiksi lisäämällä niihin moottori matkatavaraosaston tilalle. Vaunu 1607 tuhoutui Kuurilan junaturmassa vuonna 1957.

Vetovaunun ohella kiitojunaan kuului kolme matkustajavaunua, joiden tunnuksena (litterana) oli K. Vaunusto muodostui kolmesta toisiinsa lyhytkytketystä vaunusta, joista kaksi oli toisen luokan vaunuja (KEi) ja yksi ensimmäisen luokan vaunu (KCik). Vuonna 1952 Valtionrautatiet tilasi Valmetilta kolme tällaista kiitojunavaunustoa, jotka valmistuivat vuonna 1954. Myöhemmin vuosina 1954–1955 tilattiin vielä toiset kolme vaunustoa. Toisen luokan (aluksi kolmannen luokan) paikkoja vaunustossa oli 118 ja ensimmäisen (aluksi toisen) luokan paikkoja 35. Dm 4 -moottorivaunussa oli lisäksi 48 toisen (aluksi kolmannen) luokan paikkaa. Vaunuston tarvitsema sähkö tuotettiin keskimmäisessä vaunussa olleella pienellä dieselkoneella, ja sähköistetty keittiö sijaitsi ensimmäisen luokan vaunussa. 

## Tekniset tiedot

;Valmistusvuodet, alkuperäinen tyyppi, numerot:
* 1952 Dm3 1500&ndash;1509 (muutettu vuonna 1956–1959 Dm4-tyyppisiksi, uudet numerot 1614–1623).
* 1952 Dm4 1600&ndash;1607
* 1953 Dm4 1608&ndash;1609
* 1954 Dm4 1610&ndash;1613

;Perustiedot
* Lukumäärä: 24&nbsp;kpl (Dm4: 14&nbsp;kpl, Dm3: 10&nbsp;kpl)
* Suurin nopeus: 110&nbsp;km/h
* Pituus: 21&nbsp;000&nbsp;mm
* Pyörästöjärjestelmä: alun perin B´B´, 1A0A01 (huonosti toimiva kardaaniakseli, jolla sisemmästä pyöräkerrasta siirrettiin teho ulompaan pyöräkertaan poistettiin myöhemmin, jonka seurauksena vetäviä akseleita oli kaksi)
* Pyörästön pituus: 16&nbsp;200&nbsp;mm (Dm3), 16&nbsp;400&nbsp;mm (Dm4)
* Pyörän halkaisija: 960&nbsp;mm
* Paino työkunnossa: 40,6&nbsp;t (Dm3), 47,5&nbsp;t (Dm4)

;Moottorit
* General Motors 2-tahtinen 12-sylinterinen kaksoisdieselmoottori (kaksi suoraa kuusisylinteristä kytkettynä yhteen vaihteistolla)
* Teho: 350&nbsp;hv

## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Pertti Itkonen: Kiitojunamuistoja 
* Vaunut.org: Dm4 moottoripikajunana Helsingistä Turkuun
* Vaunut.org: Dm4 viimeisellä tällä kalustolla ajetulla vuorolla Haminasta Kouvolaan
Viljo Paula

**Frans Vilhelm Palin**, kirjailijanimeltään **Viljo Paula** (17. syyskuuta 1901 Tampere – 20. elokuuta 1981) oli suomalainen Tampereella asunut kirjailija. Paula kuului jäsenenä 1950-luvun alussa Tampereen kaupunginkirjaston johtajan Mikko Mäkelän johdolla kokoontuneeseen Mäkelän piiriin.

Kivenhakkaajana ja kaivosmiehenä työskennellyt Palin oli myös mallina kuvanveistäjä Väinö Rikhard Rautalinin vuonna 1934 valmistuneelle *Tampere*-veistokselle.

Palinin vanhemmat olivat kivenveistäjä Frans Edvard Palin ja Hilma (o.s. Laajala). Palinin puoliso oli Bertta Alina (o.s. Palonen) vuodesta 1921. Palin kävi kansakoulun. Hän työskenteli myös kaivertajana Näsin kiviteollisuus yhtiössä. 

## Teokset
* *Kaivos*.  WSOY 1948
* *Liekehtivä kaupunki*. WSOY 1950

## Palkinnot
*  Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1948

## Lähteet
* Suomen kirjailijat-tietokanta 
* Tampere-veistoksen tiedot

### Viitteet
Visavuori

**Visavuori** on kuvanveistäjä Emil Wikströmin entinen taiteilijakoti ja ateljee, joka sijaitsee Vanajaveden etelärannalla Sääksmäen Tarttilassa Valkeakoskella. 

Wikström rakennutti ateljeensa vuosina 1893–1912. Aluksi paikalla oli vuosina 1893–1894 rakennettu karjalaistyylinen hirsirakennus, joka oli koko Suomen ensimmäinen erämaa-ateljee. Tässä rakennuksessa ateljee- ja asuintilat olivat samassa yhteydessä, mutta rakennus tuhoutui perustuksiaan myöten tulipalossa vuonna 1896, joten Wikström rakennutti tämän jälkeen erilliset asuin- ja ateljeerakennukset. 
Näistä ensimmäisenä valmistui kansallisromanttinen asuinrakennus vuonna 1902 ja vuosi sen jälkeen keskieurooppalaista rakennustyyliä edustava ateljee. Ateljeen yhteyteen Wikström suunnitteli myös tähtitornin ja Suomen ensimmäisen pronssivalimon. Wikström oli ensimmäinen suomalainen, joka oppi salaisena pidetyn pronssivalun taidon, ja hänen kauttaan saman taidon oppivat myös muut suomalaiset taidevalajat. Vuonna 1912 Wikström rakennutti ateljeeseensa laajennusosan, jonka yhteyteen valmistuivat myös talvipuutarha sekä urkuparvi Wikströmin veljen rakentamille uruille.

Visavuoren rakennukset ovat säilyneet 1900-luvun alun asussa, ja asuinrakennuksessa on myös alkuperäinen irtaimisto jäljellä. Suuri osa huonekaluista on ostettu Pariisista. Visavuori on vuodesta 1967 lähtien ollut yleisölle avoin museo, jonka omistaa vuonna 1966 perustettu Visavuoren museosäätiö.

Visavuoren alueella on myös Emil Wikströmin tyttärenpojan pilapiirtäjä Kari Suomalaisen tuotantoa esittelevä Kari-paviljonki, joka valmistui vuonna 1990 Emil Wikströmin entisen kasvihuoneen paikalle. Kari Suomalainen lahjoitti vuonna 1988 koko elämäntuotantonsa (yli 8&nbsp;000 pilapiirrosta ja lisäksi maalauksia ja muita piirroksia) Visavuoren museosäätiölle.

Visavuoren taiteilijakoti ja ateljee ovat valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö.

## Taideteokset Visavuoren alueen maastossa

* *Ain' yhä ajattelevi (Väinämöinen)*; Ateljeerakennuksen vieressä; Emil Wikström 1992 (valu, alkuperäisteos 1907-1908)
* *Hvitträskin karhu*; Ateljeerakennuksen sivulla vesialtaan vieressä; Emil Wikström 1905-1906
* *Kalastajapoika / Kalapoika / Poika ja ahven*; Ateljeerakennuksen sivulla vesialtaan reunalla; Emil Wikström 1988 (valu, alkuperäisteos 1889)
* *Kari Suomalaisen muistomerkki*; Kari-paviljongin vieressä; Terho Sakki 1999 (muistomerkissä Kari-mitali vuodelta 1993)
* *Kokko, hauki ja Ilmarinen (Ilmarinen-suihkukaivo)*, Emil Wikström 1995 (valu 1994, alkuperäisteos 1891)
* *Marjatta*, Emil Wikström 1998 (valu, alkuperäisteos 1908-1926)
* *Robert Kajanus*; Ateljeerakennuksen takapihalla; Emil Wikström 1905-1914
* *Tule leikkimään*; Kari-paviljongin pääoven edustalla; Emil Wikström 1990 (valu, alkuperäisteos 1921)
* *Äiti ja lapsi*; Ateljeerakennuksen sisääntulon seinällä; Emil Wikström 1900

## Lähteet
* Valli, Juhani (kirjoittaja) ja Kukila, Antti (valokuvaaja): *Patsaskaupunki Valkeakoski*, 2017, 
### Viitteet

 
## Aiheesta muualla

* Visavuoren kotisivut
Kari E. Turunen

**Kari Ensio Turunen** (8. helmikuuta 1948 Kitee – 19. joulukuuta 2020 Jyväskylä) oli suomalainen filosofi ja tietokirjailija. Hän toimi Kuopion yliopiston määräaikaisena filosofian apulaisprofessorina. Turunen oli Reijo Wileniuksen oppilaita ja oppiarvoltaan yhteiskuntatieteiden tohtori. Hänellä oli myös dosentuuri Jyväskylän yliopiston yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan filosofian laitoksella. Hän oli erikoistunut kasvatusfilosofiaan. Turunen keskittyi erityisesti myöhäisemmässä tuotannossaan myös filosofiseen antropologiaan ja filosofiseen psykologiaan. Hän painotti tuotannossaan ihmistuntemuksessa psykodynaamisen ajattelun ja -ymmärtämisen tärkeyttä. Muutoin hän edusti läheisesti suomalaista Erik Ahlmanista ja Sven Krohnista lähtenyttä filosofisen ihmistutkimuksen linjaa, jossa huomioidaan ihminen kokonaisvaltaisesti ajattelevana, tuntevana ja tahtovana olentona. Turusen tuotannon erityisyys tässä tutkimusperinteessä on ns. henkisen ihmiskäsityksen yhdistäminen psykodynaamiseen käsitykseen ihmisen sielunelämästä, joka on melkein poikkeuksetta unohdettu filosofisessa antropologiassa. Turunen on myös esitellyt tietoteoriassaan uudenlaisen, 'hahmollisen käsitteenmuodostuksen' idean. 

Turunen kirjoitti useita kansantajuisia filosofisia teoksia, jotka ovat käsitelleet erityisesti ihmisen olemusta ja arvoja. Hän oli myös ahkera kolumnisti (muun muassa Kriittisen Korkeakoulun Katsaus-lehdessä). Hänen tuotannossaan ovat olleet esillä myös muut filosofian alueet, esimerkiksi tieto-oppi ja filosofinen psykologia hahmotettuna ihmisen elämänkulun näkökulmasta. Varhaistuotannossaan Turunen oli tietyssä yhteydessä Rudolf Steinerin edustamaan filosofiseen tuotantoon, mutta väitöskirjastaan lähtien hän otti kriittistä ja arvioivaa etäisyyttä Steineriin ja kehittyi omintakeiseksi, useampia näkökulmia syntetisoivaksi ajattelijaksi. Myöhäisimmässä tuotannossaan Turunen yhdisti psykodynaamista käsitteistöä kristinuskon tulkintaan.

## Teoksia
* 
* 
* 
*  *Ihmissielun olemus*. Arator Oy, Helsinki 1987.
* 
* *Mieli ja sielu*. Arator Oy, Helsinki 1989.
* *Rudolf Steinerin kehitys ja ajattelu. Filosofis-psykologinen tutkimus*. (väitöskirja) Arator Oy, Helsinki 1990.
* *Ihmisen ymmärtäminen*. Atena Kustannus Oy, Jyväskylä 1990.
* *Ihmisen hahmo*. Uudistettu laitos. Arator Oy, Helsinki 1991. (Jyväskylän yliopiston filosofian laitoksen julkaisu 48/1991)
* *Arvojen todellisuus, johdatus arvokasvatukseen*. Atena Kustannus Oy, Jyväskylä 1992. Toinen painos 1993.
* *Mitä on filosofia? Johdatus peruskäsitteisiin*. (Tekijät: Turunen, Kari E., Wilenius Reijo & Paakkola Esko) Atena Kustannus Oy, Jyväskylä 1994. Toinen painos 1995. Kolmas painos 1997.
* 
* *Miten ihminen tietää? Johdatus tiedon ja tieteen peruskäsitteisiin*. (Tekijät: Turunen, Kari E. & Paakkola Esko) Atena Kustannus Oy, Jyväskylä 1995.
* *Elämänkaari ja kriisit*. Atena Kustannus Oy, Jyväskylä 1996.
* 
* 
* *Opetustyön perusteet*. Atena Kustannus Oy, Jyväskylä 1999.
* 
* 
*
**Kokemuksen rakenne*: Mielen sisältöjen tunnistaminen. Arator, 2016. . 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kari E. Turusen videoita Youtubessa
Kari Turunen

**Kari Turunen** voi tarkoittaa jotakuta seuraavista:

* Kari Turunen (s. 1962), suomalainen kuoronjohtaja, tenori ja musiikin tohtori
* Kari E. Turunen (1948–2020), suomalainen filosofi ja tietokirjailija
Kalela

**Kalela** on taiteilija Akseli Gallen-Kallelan entinen erämaa-ateljee, joka sijaitsee Ruovedellä Näsijärven Pöytäselän rannalla noin kahdeksan kilometriä Ruoveden keskustasta itään. Gallen-Kallelan itse suunnittelema kelohonkarakennus rakennettiin 13 kirvesmiehen voimin vuosina 1894–1895. Rakennus on ulkomitoiltaan 18&nbsp;×&nbsp;18 metriä, ja sen harjakorkeus on 13 metriä. Gallen-Kallela asui Kalelassa perheineen vuosina 1895–1900, sitten kesällä 1905 ja viimeksi vuosina 1915–1921. Gallen-Kallela maalasi Kalelassa tärkeimmät ''Kalevala''-aiheiset maalauksensa ja suunnitteli tekstiilit, huonekalut ja freskot vuoden 1900 Pariisin maailmannäyttelyn Suomen paviljonkiin.

Kun Gallen-Kallela lähti Kalelasta syyskuussa 1921, rakennus jäi autioksi 15 vuoden ajaksi ja kärsi tällöin sekä luonnonvoimien että ihmisten aiheuttamia vaurioita. Gallen-Kallelan poika, taiteilija Jorma Gallen-Kallela, muutti perheineen Kalelaan kesällä 1937 ja käynnisti talossa korjaus- ja entisöintityöt, joiden ensimmäinen vaihe valmistui vuonna 1939. Jorma Gallen-Kallela kaatui talvisodan alkupäivinä Terijoella 1. joulukuuta 1939, mutta hänen aloittamaansa työtä jatkoivat hänen puolisonsa Pirkko Gallen-Kallela (1905–1999) ja myöhemmin tytär, sisustusarkkitehti Aivi Gallen-Kallela.

Kotimuseona toiminut Kalela oli avoinna yleisölle lähes joka vuosi vuodesta 1965 alkaen. Siellä järjestettiin jokavuotisia vaihtuvia kesänäyttelyitä, joissa esiteltiin eri taiteilijoiden tuotantoa. Sittemmin Kalela on suljettu yleisöltä.

## Galleria

Akseli Gallen-Kallela - Kalela on a Winter Night.jpg|*Kalela talviyössä*, Akseli Gallen-Kallela, 1896
Akseli Gallen-Kallela - Mary Sewing on the Veranda of Kalela.jpg|*Mary ompelee Kalelan kuistilla*, Gallen-Kallela, 1897
Akseli Gallen-Kallela - Kalela in Autumn.jpg|*Kalela syksyllä*, Gallen-Kallela, 1915


## Lähteet
* Kalelan historia ja arkkitehtuuri 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Kalelan erämaa-ateljee. Museovirasto.
* Kalela auki toistaiseksi viimeistä kesää. Yle uutiset 19.6.2008.
*  Kalela. Akseli Gallen-Kallelan huvila, Aamulehti, 25.1.1931, nro 24, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Maalaustaiteemme mestari Ruovedellä. Kotioloa ja tarinanpitoa Gallen-Kallelan huvilalla, Aamulehti, 14.11.1937, nro 308, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Maalaustaiteemme mestari Ruovedellä. Kotioloa ja tarinanpitoa Gallen-Kallelan huvilalla, jatkoa, Aamulehti, 28.11.1937, nro 322, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Emut

**Emut** ovat Australiasta peräisin olevia lentokyvyttömiä lintuja, jotka muodostavat heimon Dromaiidae ja sen ainoan suvun *Dromaius*. Nykyisin emuista on elossa vain yksi laji, emu (*Dromaius novaehollandiae*).

Mustapikkuemu (*Dromaius ater*), joka oli noin puolet emun koosta, alkoi kuolla sukupuuttoon 1800-luvulla, jolloin merimiehet metsästivät sitä ruoaksi. Viimeinen mustapikkuemu kuoli vuonna 1822 Pariisissa.

Pikkuemu (*Dromaius baudinianus*) eli pääasiassa Adelaiden lähellä olevalla saarella, jonne nykyinen emu asettui 1920-luvulla. Pikkuemu kuoli sukupuuttoon noin vuonna 1827 metsästyksen ja tulipalojen takia.

## Lähteet
Amandla (täsmennyssivu)

**Amandla** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* ”amandla”, poliittisena iskulauseena käytetty xhosan- ja zulunkielinen ilmaus ()
* *[[Amandla (levy)|Amandla]]*, Miles Davisin  albumi vuodelta 1989
* *[[Amandla!: A Revolution in Four-Part Harmony]]*, Etelä-Afrikan vapaustaistelun musiikkia käsittelevä dokumenttielokuva
Jussi Kotkavirta

**Jussi Jalmari Kotkavirta** (6. helmikuuta 1954 Lohja – 24. toukokuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen filosofi. Hän toimi professorina Jyväskylän yliopiston yhteiskuntatieteiden ja filosofian laitoksessa. Hän oli myös Joensuun yliopiston filosofian dosentti ja Helsingin yliopiston estetiikan dosentti.

Kotkavirran erikoisaloja olivat saksalainen idealismi, nykyfilosofia, psykoanalyysi ja estetiikka. Kotkavirta oli mukana toimittamassa useita filosofian oppikirjoja, ja hän työskenteli myös psykoanalyytikkona Helsingissä.
__NOTOC__
## Teoksia
### Kirjoittajana
* 

### Toimitettuja teoksia
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Lukion filosofian oppikirjoja
* 
* *Ajatus: etiikka* / Jussi Kotkavirta, Seppo Nyyssönen (1996)
* 
* 
* 
* 

## Kirjallisuutta
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jussi Kotkavirran muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Pitkäjärvi (Rautjärvi)

**Pitkäjärvi** on kyläkokonaisuus nykyisessä Rautjärven kunnassa, käsittäen Innasennurkan ja Kaljusenkylän kyläalueet entisen Simpeleen kunnan alueelta. Kylien alueella on n. 300 asukasta.

Pitkäjärvi sijaitsee Rautjärven pohjoisosassa noin kuusi kilometriä kunnan keskustaajaman Simpeleen luoteispuolella.

Kylässä on useita pieniä järviä ja lampia. Pitkäjärven koulu on lakkautettu ja se toimii nykyisin Pitkäjärven toimintakeskuksena. Toimintakeskus on Innasennurkan-Kaljusenkylän (*In-Ka*) kyläyhdistys ry:n omistuksessa. Kylän keskustan lisäksi asutusta on Innasennurkassa. 

Pitkäjärvellä asuu paljon yrittäjiä. Keskellä Pitkäjärveä on laavu-lato sekä lintutorni.

## Nähtävyyksiä

Etelä-Karjalan korkein maastonkohta ja samalla yksi merkittävistä näköalapaikoista sekä historiallinen rajapaikka Haukkavuori sijaitsee Innasennurkassa, Sarajärven pitkän lahden pohjukassa noin 8,5 kilometrin päässä Pitkäjärveltä. Myös Innasennurkassa sijaitsevan Koantaus-järven Iivanansaaressa on kalterijääkärin Jussi Reinikaisen hautakammio. 

Koantauksen rannalla sekä Rautjärven ja Ruokolahden välisen retkeilyreitin varrella sijaitsee Junkkarikämppä, josta käsin on helppo soutaa Iivanansaareen ja vaeltaa retkeilyreittä myöten Haukkavuorelle.

Pitkäjärveltä Kivijärven salmeen asti kulkee Suomen kauneimmaksi maitotieksi vuonna 1995 valittu tie (Kaljusenkyläntie).

## Aiheesta muualla
*Innasennurkan-Kaljusenkylän kyläyhdistys ry:n Internetsivut
*Rautjärven kylät: Innasennurkka ja Kaljusenkylä
Nautsijoki

**Nautsijoki** () on Luoteis-Venäjällä Murmanskin alueen Petsamon piirissä sijaitseva  joki. Se saa alkunsa Ala-Nautsijärvestä (153 m mpy., 68°50’N, 29°00’E) ja laskee Venäjän ja Norjan rajalla Paatsjokeen, joka virtaa edelleen Barentsinmereen. Venäjän vesistörekisterin mukaan joen pituus on 32 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 539 neliökilometriä.

Joen alue kuului Suomeen (Petsamoon) ennen Pariisin rauhaa 1947. Lähellä joen suuta sijaitsi Suomen aikana Nautsin kylä.

## Lähteet
IZArc

**IZArc** pakkausohjelma joka toimii Windows-käyttöjärjestelmissä. Ohjelma tukee useita pakkausformaatteja kuten: 7-ZIP, A, ACE, ARC, ARJ, B64, BH, BIN, BZ2, BZA, C2D, CAB, CDI, CPIO, DEB, ENC, GCA, GZ, GZA,
HA, IMG, ISO, JAR, HA, LIB, LZH, MDF, MBF, MIM, NRG, PAK, PDI, PK3, RAR, RPM, TAR, TAZ, TBZ, TGZ, TZ, UUE, WAR, XXE, YZ1, Z, ZIP ja ZOO.

Ohjelmasta on tehty myös versio IZArc2Go, jonka voi asentaa USB-tikulle.

## Ominaisuudet
* IZArc tarjoaa arkistojen 256-bittisen AES-salauksen
* Mahdollistaa arkistojen luomisen ja purkamisen raahaa ja pudota -tyylillä.
* Ohjelma osaa myös käsitellä iso-, bin-, cdi- ja nrg-levykuvia sekä muuttaa niitä muodosta toiseen.

IZArc on käännetty useille eri kielille, myös suomeksi.

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Päätöslauselma

**Päätöslauselma** eli **resoluutio** on yleensä kirjallinen julkilausuma, jonka päättää ja julkaisee jonkin organisaation päättävä elin. Päätöslauselman sisältö voi koskea organisaatiosta riippuen mitä tahansa.

Useimmiten päätöslauselmat ovat kansainvälisten järjestöjen tai niiden toimielinten antamia. Esimerkkeinä muun muassa Yhdistyneet kansakunnat ja Euroopan parlamentti. Tällainen päätöslauselma on yleensä järjestön tai sen toimielimen painokas suositus jonkin asiaintilan tai lainsäädännön saattamiseksi päätöslauselmassa esitettyyn muotoon.

Myös yritysten johtoryhmät voivat laatia resoluutioita. Poliittisilla foorumeilla päätöslauselman on tarkoitus kuvata jonkin ongelman sisältö ja jonkin enemmistön ratkaisumalli siihen. Englannissa parlamentti voi julkistaa ei-sitovia resoluutioita asiakohdista, joista ei tehdä lakia tai asetusta. Yhdysvalloissa esimerkiksi perustuslain muutokset ja sodanjulistukset on julkaistu resoluutioina.

## Katso myös
*Ponsi (hallinto)

## Lähteet
Amandla! A Revolution in Four-Part Harmony

**Amandla! A Revolution in Four-Part Harmony** on vuonna 2002 valmistunut dokumentti, joka käsittelee Etelä-Afrikan apartheidia vastustaneen kansanliikkeen musiikkia. Dokumentin nimi tulee xhosan- ja zulunkielen sanasta *[[amandla]]*, joka tarkoittaa valtaa.

Elokuva käsittelee kronologisesti Etelä-Afrikan vapaustaistelua ja kertoo miten musiikkia käytettiin sen välineenä. Se sisältää historiallista arkistomateriaalia sekä muusikoiden, vapaustaistelijoiden ja muun muassa apartheidhallinnon poliisijoukkojen jäsenten haastatteluja.

Dokumentti voitti yhden Emmy-palkinnon ja lukuisia muita palkintoja eri elokuvafestivaaleilta ja -kilpailuista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Bhimbetka

**Bhimbetka** on arkeologinen alue Intiassa, Madhya Pradeshin osavaltiossa. Se sijaitsee 45 kilometriä Bhopalista lounaaseen Vindhyavuorilla. Seitsemän kukkulan alueella on yli 500 hiekkakivistä kalliosuojaa, joihin on tehty kalliomaalauksia.

Vuonna 2003 UNESCOn maailmanperintökohteeksi hyväksytty alue muodostuu viidestä erillisestä maalausrykelmästä. Nämä edustavat kalliomaalausperinteitä mesoliittiselta kaudelta historialliselle ajalle. Lisäksi Bhimbetkassa on havaittu asutuksen jälkiä jo paleoliittiselta kaudelta. Varhaisimmat jäljet asutuksesta on luultavasti myöhäisestä Acheulin kulttuurista noin 100&nbsp;000 vuotta eaa.

## Löytöhistoria
Intialainen arkeologi V. S. Wakankar löysi Bhimbetkan vahingossa vuonna 1958 (tai vuonna 1957). Hän oli matkalla Bhopaliin junalla, kun hän huomasi samantapaisia kivimuodostelmia kuin Ranskassa ja Espanjassa. Myöhemmin samana vuonna Wakankar saapui alueelle arkeologiryhmän kanssa ja he löysivät esihistorialliset kalliosuojat. Ensimmäiset maininnat alueesta ovat tosin jo vuodelta 1888, jolloin sen kerrottiin olevan buddhalainen kohde

Löytämisen jälkeen alueella on tehty monia kaivauksia. Vuonna 1972 Bhimbetkaan tehtiin laajamittainen ja systemaattinen tutkimus, josta on edelleen peräisin yksittäisten kallioiden nimeäminen arabialaisin numeroin. Kaivauksista on löydetty jatkuva kivikautinen kulttuuri Acheulin kulttuurista myöhäismesoliittiselle kaudelle. Kalliosuojista on kaivettu myös yhdet maailman vanhimmista kivimuureista ja -lattioista.

## Maalaukset

Bhimbetkan kalliomaalaukset on tehty pääosin punaisella ja valkoisella värillä. Keltaista ja vihreää väriä löytyy muutamasta piirroksesta, mutta nämä värit eivät olleet ilmeisesti niin kestäviä, sillä näillä värjätyt kohteet ovat huomattavasti haaleampia. Maalaukset on luultavasti tehty risuista tehdyillä siveltimillä ja väriaine on saatu magnesiumista, punaisesta hiekkakivestä, puuhiilestä, kasviuutteista ja hematiitista.

Maalaukset esittävät aluetta ympäröivän tiheän metsän eläimiä ja ihmisten jokapäiväistä elämää. Kuvissa on eläimiä, mytologisia hahmoja, kesytettyjä eläimiä, rattaita, vaunuja, muotoja, kuvioita, kirjoituksia, buddhalaisia symboleita sekä jopa tapahtumia, kuten taisteluita. Osa maalauksista koostuu vain muutamista kuvista, kun taas osassa niitä on jopa satoja. Kuvat vaihtelevat realistisista tyyliteltyihin ja kooltaan ne ovat noin viidestä senttimetristä lähes viisimetrisiin koko katon peittäviin eläinhahmoihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bogointialainen puolustus

**Bogointialainen puolustus** on shakkiavaus, joka alkaa tyypillisesti:
:`1. d4 Rf6 2. c4 e6 3. Rf3 Lb4+` 
Avaus on nimetty kehittäjänsä Jefim Bogoljubovin mukaan. Kolmannella siirrollaan valkea välttää Nimzo-intialaisen puolustuksen, ellei vastaa mustan siirtoon 3...Lb4+ siirrolla 4. Rc3

Bogointialaista puolustusta on käyttänyt muun muassa maailmanmestari Garri Kasparov.

## Muunnelmia
:`4. Ld2 Lxd2+`
:`4. Ld2 De7`
:`4. Ld2 a5`
:`4. Ld2 c5 5. Bxb4 cxb4` *mustalla on kaksoissotilas*
:`4. Rbd2`

## Transponointeja
:`3...b6` *[[Kuningatarintialainen puolustus]]*
:`3...d5` *[[Kuningatargambiitti|torjuttu Kuningatargambiitti]]*   
:`3...Lb4+ 4.Rc3` *[[Nimzo-intialainen puolustus]]*

## Katso myös
*Intialaiset puolustukset

## Aiheesta muualla
* Artikkeli Bogointialaisesta puolustuksesta  
* Bogointialaisen puolustuksen pelejä
Larsenin avaus

**Larsenin avaus** on shakkiavaus, joka alkaa siirrolla:
:`1.b3`
Avaus on nimetty tanskalaisen suurmestarin Bent Larsenin mukaan, ja sitä kutsutaan myös nimellä Kuningartarfiancetto. Valkean tarkoituksena on antaa mustalle tilaa keskustasta ja hyökätä sivustoitujen lähettiensä avulla.

## Muunnelmia
Mustalla on useita keinoja kohdata Larsenin avaus. Usein käytettyjä jatkoja ovat:
:`1...e5`
:`1...d5`
:`1...Rf6`
:`1...c5 2.Lb2 d6 3.Rf3 e5`
Näistä ensimmäinen vähentää valkean lähetin vaikutusaluetta, kaksi ensimmäistä ottaa jalansijaa keskustasta, kolmas kehittää upseerin ja viimeinen tuottaa seuraavan aseman:

## Katso myös
*Sivustointi
*Hypermodernismi

## Aiheesta muualla
* Larsenin avauksen pelejä
John Kuck

**John Kuck** (27. huhtikuuta 1905 Wilson, Kansas – 21. syyskuuta 1986) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja olympiavoittaja.

John Kuck voitti kuulantyönnön olympiakultaa Amsterdamin 1928 kisoissa. Alkukilpailun kolmannella kierroksella hän työnsi tuloksen 15,43, jolla hän oli alkukilpailun jälkeen kolmantena. Loppukilpailun toisella eli koko kilpailun viidennellä kierroksella hän työnsi ME-tuloksen 15,87. Se on edelleenkin ainoa olympiakisoissa tehty miesten kuulantyönnön maailmanennätys. Jo vuoden 1928 keväällä hän oli työntänyt maailmanennätyksen ylittävät tulokset 15,55 (Fresnossa 28. huhtikuuta 1928) ja 15,59 (Los Angelesissa 5. toukokuuta 1928), mutta jostain syystä näitä ei kirjattu virallisiksi ME-tuloksiksi.

Kuck oli myös hyvä keihäänheittäjä. Hän teki Lappeenrannassa 1926 Yhdysvaltain ennätyksen 65,63, joka oli sen vuoden maailmantilaston kärkitulos.

## Saavutuksia
* Olympiakultaa kuulantyönnössä Amsterdamissa 1928 (ME-tulos 15,87)

## Lähteet
* 
* 
*
Leo Sexton

**Leo Sexton** (27. elokuuta 1909 Danvers, Massachusetts – 6. syyskuuta 1968 Perry, Oklahoma) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja olympiavoittaja.

194-senttinen Leo Sexton aloitti korkeushyppääjänä ja teki ennätyksekseen 190, mutta hän siirtyi kuulantyöntäjäksi ja voitti olympiakultaa Los Angelesin 1932 kisoissa, jossa hänen työntönsä kantoivat 15,60, 15,58, 15,77 (joka oli jo parempi kuin hopeamitalistin lopputulos), 15,94, 15,37 ja 16,00 metriä. Myöhemmin samana vuonna hän työnsi ME-tulokset 16,14 ja 16,16, jälkimmäisen syntymäpäivänään.

## Saavutuksia
* Olympiakultaa Los Angelesissa 1932 (tulos 16,00 m)

## Maailmanennätykset
* 16,14 Clevelandissa, Ohiossa 1932 (ei virallisessa ME-luettelossa)
* 16,16 Freeportissa, New Jerseyssä, 27. elokuuta 1932

## Lähteet
* 
* 
* 
*
Ammunta kesäolympialaisissa 1948

**[[Kesäolympialaiset 1948|Lontoon kesäolympialaisissa 1948]] [[Ammunta|ammunnassa]]** kilpailtiin neljässä lajissa.

## Mitalistit

## Mitalitilasto

## Suomalaiset

## Lähteet
* 
* Kansainvälisen ampumaurheiluliiton (ISSF) tietokanta
* Kansainvälisen olympiakomitean tietokanta
Ketsaalin pyrstösulka

**Ketsaalin pyrstösulka** eli **quetzalli** tarkoittaa keskiamerikkalaisen  trogonilintuihin kuuluvan mayaketsaalin (*Pharomachrus mocinno*) pyrstön pitkiä ja koristeellisia sulkia. Niillä on ollut rooli muinaisissa mesoamerikkalaisissa intiaanikulttuureissa.

Paitsi että pyrstösulat olivat arvokasta kauppatavaraa, ne olivat myös mitta, johon verrattiin, ja joiden kaltaisia asioita elämältä toivottiin. Suurten jumaluuksien ja suurten päälliköiden olemus oli verrattavissa kvesaalin pyrstösulkiin, quetzalleihin.

Pyrstösulkien mukaan on nimetty myös Guatemalan rahayksikkö quetzal.

Wienin etnologisessa museossa on Montezuman alkuperäinen quetzallipäähine, jonka kopio on Meksikon antropologisessa museossa.

## Katso myös
*Guatemalan vaakuna

## Lähteet
* Brinton, Daniel G.; Rig Veda Americanus, Sagred Songs of the ancient Mexicans, with a Gloss in Nahuatl. Philadelphia 1890.
Olifantti (soitin)

**Olifantti** on keskiaikainen, norsun syöksyhampaasta tehty luonnontorvi. Tällaisia torvia on saatettu käyttää metsästyksessä tai sodankäynnissä merkkitorvena. Arvokkaasta norsunluusta tehty olifantti on kuitenkin ollut myös statussymboli. Ranskalaisessa *[[Rolandin laulu]]* -runoelmassa ritari Roland kantaa mukanaan olifanttia. Torven nimi johtuu latinan sanasta ”elephantus”- ja keskiaikaisen ranskan sanasta ”olifant”, jotka molemmat tarkoittavat norsua. Soitin luetaan vaskipuhaltimiin, koska olifantin ääni syntyy jo soittajan huulissa, jotka on painettu puhaltimen suukappaletta vasten, kuten trumpetissa.

## Aiheesta muualla

* Musiikin historiaa: Keskiajan ja renessanssin soittimet
Hans Woellke

**Hans Woellke** (18. helmikuuta 1911 – 22. maaliskuuta 1943) oli saksalainen kuulantyöntäjä ja olympiavoittaja.

Hans Woellke voitti kuulantyönnön olympiakultaa Berliinin 1936 kisoissa tuloksella 16,20. Hän työnsi voittotuloksen viidennellä kierroksella ja ohitti toiselta kierrokselta lähtien kilpailua johtaneen Suomen Sulo Bärlundin.

Vuonna 1936 Woellke työnsi Euroopan ennätykset 16,54 ja 16,60. Pariisin EM-kisoissa 1938 hän sai pronssia.

Woellke oli ammatiltaan poliisi. Sodan aikana hän kuului SS-joukkoihin, ja valkovenäläiset partisaanit hirttivät hänet Guba-nimisessä kylässä 1943.

## Saavutuksia
* Olympiakultaa Berliinissä 1936 (tulos 16,20)
* EM-pronssia Pariisissa 1938 (tulos 15,52)

## Ennätykset
* Euroopan ennätys 16,54 (1936)
* Euroopan ennätys 16,60 (1936)

## Lähteet
*
*
*
*
*
Wilbur Thompson

**Wilbur Marvin Thompson** (6. huhtikuuta 1921 Frankfort, Etelä-Dakota – 25. joulukuuta 2013) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja olympiavoittaja.

”Moose” Thompson sijoittui Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 1948 toiseksi Jim Delaneyn jälkeen. Lontoon olympiakisoissa Thompson voitti Yhdysvaltain kolmoisvoittoon päättyneessä kisassa kultaa työnnettyään toisella kierroksella ennätystuloksensa ja olympiaennätyksen 17,12 metriä.

Thompson kuoli 25. joulukuuta 2013, 92-vuotiaana.

## Saavutuksia
* Olympiakultaa Lontoossa 1948 (tulos 17,12 m)

## Lähteet
* 
* 
* Wilbur Thompson Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Bill Nieder

**William (Bill) Nieder** (10. elokuuta 1933 Hempstead, New York – 7. lokakuuta 2022 Angels Camp, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja olympiavoittaja.

Bill Nieder saavutti kuulantyönnössä olympiahopeaa Melbournen 1956 kisoissa. Vuonna 1960 hän paransi kolme kertaa maailmanennätystä ja ylitti ensimmäisenä kuulantyöntäjänä 20 metrin rajan 12. elokuuta 1960 Walnutissa. Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa hän jäi neljänneksi tuloksella 18,84 mutta pääsi silti kisoihin, kun vuokraamallaan vesitasolla ja autokyydillä kesken kisan karsintoihin ehtinyt ja siellä kolmanneksi sijoittunut Dave Davis loukkaantui ennen olympialaisia. Rooman olympiakisoissa Nieder voitti kultaa työnnettyään viidennellä kierroksella tuloksen 19,68.

Vuonna 1961 Nieder yritti ammattilaisnyrkkeilijän uraa mutta tuli tyrmätyksi ensimmäisen ja ainoan ottelunsa ensimmäisessä erässä.

## Saavutuksia
* Olympiakultaa Roomassa 1960 (tulos 19,68)
* Olympiahopeaa Melbournessa 1956 (tulos 18,18)

## Maailmanennätykset
* 19,45 Palo Altossa, Kaliforniassa 19. maaliskuuta 1960
* 19,99 Austinissa, Texasissa 2. huhtikuuta 1960
* 20,06 Walnutissa, Kaliforniassa 12. elokuuta 1960

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Bill Fagerbakke

**William Mark ”Bill” Fagerbakke** (s. 4. lokakuuta 1957 Fontana, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä. Nuorena hän pelasi myös amerikkalaista jalkapalloa.

Näyttelijäuransa 1980-luvulla aloittanut Fagerbakke on esiintynyt enimmäkseen sivurooleissa televisiosarjoissa ja elokuvissa kuten *[[Kylmä rinki]]*, *[[Saman katon alla]]*, *[[Heroes (televisiosarja)|Heroes]]* ja *[[Maalla on mukavaa]]*. Parhaiten hänet kuitenkin tunnetaan televisiosarjoista *[[Coach]]* ja *[[Paavo Pesusieni]]*. Hän on myös esittänyt Marshall Eriksenin isää tilannekomediasarjassa *[[Ensisilmäyksellä]]*.

## Aiheesta muualla
* 
* TV.com  
* Bill Fagerbakke star bio 
* Voice Chasers
Buduaari

**Buduaari** tai **budoaari** (ranskaksi *boudoir*) tarkoittaa pientä huonetta tai salonkia, jossa nainen viimeistelee pukeutumistaan tai ottaa vastaan lähimpiä ystäviään. Oikeinkirjoitusasun vaihtelu selittyy sanan alkuperän mukaan. U:lla kirjoitettu asu kuvaa sanan ääntämystä ranskassa, o-asuinen muoto taas sen oikeinkirjoitusta ruotsissa. Siinäkin toinen tavu äännetään ranskan mukaisesti lähinnä u:na. 
 
Sana *boudoir* on ajoitettu ranskan kielessä vuoteen 1740. Se on johdettu verbistä *bouder*, joka tarkoittaa huonolla tuulella olemista, mököttämistä. Silloinen merkitys kuuluu suomeksi: ”huone, jonne voi vetäytyä mököttämään”. Pian kuitenkin korostui mielentilan sijasta vetäytyminen. Sanan nykymerkitys kuuluu: ”naisen pieni ja tyylikäs salonki”. Esimerkiksi Guy de Maupassant käytti sanaa tässä merkityksessä. 

Buduaarin nykyvastine on lähinnä pukeutumishuone. Korsettimuodin aikana buduaari oli yksityinen tila, paikka jossa naiset saattoivat oleskella kevyemmin nyöritettyinä ja käyttää mukavampia ja kevyempiä asuja kuin tiloissa, jonne saattoi tulla vieraita. Buduaari sijaitsi tavallisesti talon rouvan tai pariskunnan makuuhuoneen vieressä. Sellainen saattoi kuulua myös edustustiloihin, esimerkiksi tanssi- ja ruokasalien läheisyyteen, kuten 1800-luvun lopussa Berliiniin rakennetussa Strousbergin modernissa kaupunkipalatsissa. 

## Tunnettuja buduaareja

Tunnetaan myös kokonainen rakennus, joka on nimetty buduaariksi. Se sijaitsee Versailles'n palatsin maille rakennetussa Kuningattaren kylässä (*Hameau de la Reine*), joka rakennettiin 1700-luvun lopulla Marie-Antoinettelle pakopaikaksi palatsin paineista. Kokonaisuuteen kuuluu kaikkiaan tusinan verran rakennuksia, kuten kuningattaren talo, buduaari, vesimylly, kyyhkyslakka ja vartijan talo.

Sinipunainen buduaari eli Liila oleskeluhuone kuului Venäjän viimeiselle keisarinnalle, Aleksandra Fjodorovna Romanoville. Se sijaitsee Pietarissa Aleksanterin palatsin vasemmassa siivessä. Huoneen seinät oli päällystetty syreenin värisellä ranskalaisella silkillä. Matot, verhot, huonekalut ja jopa kiinalaisten maljakoiden syreenit ja orkideat olivat hiukan vaaleamman sinipunaisia, kuten myös pianoa peittävä liina. Aleksandran väitetään valinneen värityksen Nikolailta saamansa syreeninoksan mukaiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eliica

**Eliica** (**E**lectric **Li**thium-**I**on **Ca**r) on Japanilaisen Keion Yliopiston professori Hiroshi Shimizun luoma tulevaisuuden loistoauto. Se kulkee kahdeksan moottoroidun pyörän voimin ja jokaisessa renkaassa on levyjarru sekä lataava jarrutusjärjestelmä. Kokonaisteho on 470 kilowattia ja päästöjä kertyy 0 hiilidioksidikiloa. 

Eliican kevyemmän mallin huippunopeus on 370 kilometriä tunnissa ja litium-akkujen antama täysi toimintamatka sen pienemmillä akuilla on 200 kilometriä. Suuremmilla akuilla huippunopeus jää 190 km/h, mutta toimintamatka kasvaa 320 kilometriin. Auto painaa 2&nbsp;400 kg ja siinä on tilaa kuljettajan lisäksi kolmelle hengelle. 

Suurempien akkujen kapasiteetti on 55 kWh, joten täydellä teholla autoa ei voi pitkään käyttää. Nykyisen mallin rakentaminen yksittäistyönä maksaa arviolta 300&nbsp;000 dollaria, josta puolet johtuu akkukustannuksista. Tiedossa ei ole, paljonko kyseinen auto maksaisi, jos sitä tuotettaisiin esimerkiksi 100&nbsp;000 kappaleen erä.

## Katso myös
*Sähköauto

* La Jamais Contente
* AC Propulsion tzero
* Lightning GT
* Tesla Roadster
* Think Global AS
* Venturi Fétish
* Wrightspeed X1

## Aiheesta muualla
*Viralliset sivut
*Virallinen Eliica Blogi 
*Keion Yliopisto 
*Video YouTubessa
Dallas Long

**Dallas Long** (13. kesäkuuta 1940 Pine Bluff, Arkansas – 10. marraskuuta 2024) oli  yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja olympiavoittaja.

Dallas Long tuli kuulantyöntäjänä kansainvälisestikin tunnetuksi jo ennen 18-vuotissyntymäpäiväänsä, kun hän toukokuussa 1958 työnsi 5,44 kg:n juniorikuulalla tuloksen 21,10 ja miesten kuulalla tuloksen 18,60, joka jäi vain 65 cm maailmanennätyksestä. Vuosina 1959–64 hän paransi maailmanennätystä seitsemän kertaa menettäen sen välillä Parry O'Brienille ja Bill Niederille. Vuonna 1962 hänestä tuli kaikkien aikojen toinen 20 metrin ylittäjä. Viimeisen maailmanennätyksensä 20,68 hän työnsi Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton maaottelussa Los Angelesissa 25. heinäkuuta 1964.

Rooman 1960 olympiakisoissa 193-senttinen Long sai pronssia ja varmisti Yhdysvalloille ylivoimaisen kolmoisvoiton: paras eurooppalainen hävisi Longille toista metriä. Uransa päätöskilpailussa Tokion 1964 olympialaisissa Long voitti kultaa tuloksella 20,33.

Ammatiltaan Long oli hammaslääkäri. Hän esiintyi oikeudessa todistajana Los Angelesissa 1991 tapahtuneessa Rodney Kingin pahoinpitelytapauksessa.

## Saavutuksia

* Olympiakultaa Tokiossa 1964 (tulos 20,33)
* Olympiapronssia Roomassa 1960 (tulos 19,01)

## Ennätykset
### Maailmanennätykset

* 19,25 Santa Barbarassa 28. maaliskuuta 1959
* 19,38 Los Angelesissa 5. maaliskuuta 1960
* 19,67 Los Angelesissa 26. maaliskuuta 1960
* 20,08 Los Angelesissa 18. toukokuuta 1962
* 20,10 Los Angelesissa 4. huhtikuuta 1964
* 20,20 Los Angelesissa 29. toukokuuta 1964
* 20,68 Los Angelesissa 25. heinäkuuta 1964

### Henkilökohtaiset ennätykset

* Kuulantyöntö 20,68
* Kiekonheitto 52,51

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Takk...

**Takk…** () on islantilaisen Sigur Rós yhtyeen neljäs kokopitkä studioalbumi. Ensimmäiset singlet ”Glósóli” ja Sæglópur" julkaistiin 15. ja 16. elokuuta 2005. Seuraava single ”Hoppípolla” julkaistiin 28. marraskuuta samana vuonna. 

Takk… myi julkaisuaan seuranneena viikkona Yhdysvalloissa 30&nbsp;000 kappaletta, ja sitä on myyty Britanniassa yli 100&nbsp;000 kappaletta. Maailmanlaajuisesti myytyjen levyjen lukumäärä kohoaa yli 800&nbsp;000:een.

Takk…:in kaikista singleistä on myös tehty musiikkivideot, joista kaikki toimivat ikään kuin lyhytelokuvina kertoen jokainen itsenäisen tarinan. 
Toinen single, Sæglópur, laajennettiin myös saman nimiseksi EP:ksi. Tämä EP sisälsi myös kolme uutta kappaletta, joiden sanotaan olevan jotain Ba Ba Ti Ki Di Do:n, untitled #9 (Vaka EP:ltä) ja Glósólin lopun väliltä. Takk…:in kaikki kolme musiikkivideota ovat mukana EP:llä erillisenä DVD:nä.

Toisin kuin Takk…:ia edeltäneellä ():llä, suurin osa levyn sanoituksista on islantia. Sigur Rós ei ole kuitenkaan unohtanut myöskään vonlenskaa; kappaleet "Andvari", "Gong", "Mílanó" ja "Sé lest” on laulettu kokonaan vonleskaksi ja esimerkiksi ”Hoppípolla”:n nimi on vonleskaa. 

BBC käyttää ja on käyttänyt useita Takk…:in kappaleita erilaisissa mainoksissa ja ohjelmissa. Levyn raitoja on mahdollista kuulla myös useissa amerikkalaisissa TV-sarjoissa, esimerkiksi Greyn anatomiassa.

Sigur Rós voitti kolme palkintoa vuoden 2006 islantilaisessa Music Awardsissa; paras albumi, paras vaihtoehtoinen yhtye ja paras rockalbumi.

## Levyn kappaleet
# "Takk..." (Kiitos) – 1:57 
# "Glósóli" (Loistava aurinko) – 6:15 
# "Hoppípolla" (Lätäköihin hypintä) – 4:28 
# "Með blóðnasir" (Minulla on nenäverenvuoto) – 2:17 
# "Sé lest" (Näen junan) – 8:40 
# "Sæglópur" (Eksyksissä merellä) – 7:38 
# "Mílanó" (Milano) – 10:25 
# "Gong" (Kongi) – 5:33 
# "Andvari" (Länsituuli) ("Gong Endir") (Kongin loppu) – 6:40 
# "Svo hljótt" (Niin hiljaista) – 7:24 
# "Heysátan" (Heinäsuova) – 4:09