open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Wall of Glass

**Wall of Glass** on brittiläisen laulaja Liam Gallagherin kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä hänen debyyttialbumiltaan *[[As You Were]]* 1. heinäkuuta 2017. Kappale on Liam Gallagherin, Greg Kurstinin, Andrew Wyattin, Andrew Sidney Foxin ja Michael Tighen kirjoittama ja sille kuvattiin musiikkivideo.

”Wall of Glass” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 21.

## Kappaleet
### Digitaalinen lataus ja suoratoisto

## Lähteet
Do You Trust This Computer?

**Do You Trust This Computer?** on yhdysvaltalainen dokumenttielokuva vuodelta 2018, joka käsittelee tekoälyä ja sen vaaroja. Dokumentti julkaistiin 5. huhtikuuta 2018, ja Elon Musk rahoitti sille muutaman päivän ilmaisen katseluajan Vimeo-videopalvelussa. Dokumentin on ohjannut Chris Paine, joka on aikaisemmin tehnyt dokumentin *[[Who Killed the Electric Car?]]*. Dokumentissa haastatellaan tekoälyn asiantuntijoita, kuten muiden muassa Stuart Russellia ja Elon Muskia. Dokumentissa sivutaan Cambridge Analytican kohua ja suhtaudutaan Googleen varauksella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Dokumentin kotisivut  
* Dokumentti IMDb:ssa
Ne ver, ne boisja

**Ne ver, ne boisja** (Не ве́рь, не бо́йся) on t.A.T.u.:n esittämä kappale, jolla se edusti Venäjää vuoden 2003 Eurovision laulukilpailussa Riiassa. 

Kappale sijoittui Euroviisuissa 26 maan joukosta kolmanneksi 164 pisteellä. 

## Lähteet
For What It’s Worth

**For What It’s Worth** on brittiläisen laulaja Liam Gallagherin kappale, joka julkaistiin kolmantena singlenä hänen debyyttialbumiltaan *[[As You Were]]* 10. elokuuta 2017. Kappale on Liam Gallagherin ja Simon Jonsin kirjoittama ja sille kuvattiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo.

”For What It’s Worth” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 33.

## Kappaleet
### Digitaalinen lataus ja suoratoisto

## Lähteet
Northern Girl

**Northern Girl** on Prime Ministerin esittämä kappale, jolla se edusti Venäjää vuoden 2002 Eurovision laulukilpailussa Viron Tallinnassa. 

Kappale sijoittui Euroviisuissa 24 maan joukossa 10. sijalle 55 pisteellä. 

## Lähteet
Lady Alpine Blue

**Lady Alpine Blue** on Mumi Trollin esittämä kappale, jolla se edusti Venäjää vuoden 2001 Eurovision laulukilpailussa Tanskan Kööpenhaminassa. 

## Eurovision laulukilpailussa
”Lady Alpine Blue” esitettiin kuudentena kilpailuesityksenä 12. toukokuuta 2001 järjestetyssä Eurovision laulukilpailun loppukilpailussa, Israelia edustaneen Tal Sondakin esittämän ”Ein Davar” kappaleen jälkeen ja ennen Ruotsin edustuskappaletta ”Listen to Your Heartbeat”, jonka esitti Friends-yhtye. 

Kappale sijoittui Euroviisuissa 23. maan joukosta sijalle 12. saatuaan 37 pistettä. Korkeimmat pisteet kappale sai Liettuasta.

Kappale sai pisteitä eri mailta seuraavasti:

## Lähteet
Ida Aalberg -museo

**Ida Aalberg -museo** sijaitsee Janakkalassa Leppäkoskella koulun ja radan välissä. Museorakennuksena toimiva entinen ratamestarin talo sisältyy sopimukseen valtakunnallisesti merkittävien asema-alueiden suojelusta.

Leppäkosken ratamestarin talo on täydellinen harvinaisuus rautatierakennusten joukossa. Se on vanhimman radan ensimmäisen vaiheen aikana rakennettu ja siellä asui jo vuonna 1862 silloinen ratamestari Antti Ahlberg. Hän oli tulevan suuren diivan, näyttelijä Ida Aalbergin isä. Talo oli Ahlbergien hallussa 1900-luvun alkuun asti. Rakennuksessa on ollut Ida Aalberg -museo vuodesta 1976 alkaen. Aluksi museorakennus oli vuokralla Valtionrautateiltä ja museo käsitti vain 2 huonetta.

Janakkalan kunta osti rakennuksen vuonna 2002 ja museonrakennus restauroitiin Museoviraston ohjeiden mukaisesti. Myös näyttely uudistettiin ja museo avattiin yleisölle kesällä 2005. Museona on nyt koko rakennus. Uusitun perusnäyttelyn tarkoituksena on korostaa museorakennuksen ainutkertaista historiaa ja rautateiden merkitystä sekä Ida Aalbergin uran että Leppäkosken kylän kannalta. Näyttely kunnioittaa Ida Aalbergin elämäntyötä sekä kansainvälistä uraa luoneena taiteilijana että Janakkalassa syntyneenä yksityishenkilönä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ida Aalberg -museo Janakkalan kunnan sivuilla
Come Back to Me

**Come Back to Me** voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* ”Come Back to Me”, Uriah Heepin kappale vuodelta 1978
* ”Come Back to Me”, Liam Gallagherin kappale vuodelta 2017
Mamo

**Mamo** on Anastasija Pryh’odkon esittämä kappale, jolla hän edusti Venäjää vuoden 2009 Eurovision laulukilpailussa Moskovassa. 

Venäjän edellisvuoden voitton ansiosta kappale pääsi suoraan finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 25. maan joukosta 11. sijalle. 

## Lähteet
Sala Burton

**Sala Burton**, o.s. **Galante** (1. huhtikuuta 1925 Białystok, Puola – 1. helmikuuta 1987 Washington DC, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hänet valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi edustamaan suurta osaa San Franciscosta vuonna 1983; hän suoritti edesmenneen miehensä Phillip Burtonin kesken jääneen kauden loppuun. Uudelleen Sala Burton valittiin edustajaksi vuosina 1984 ja 1986. 

Burton oli kiinnostunut politiikasta teini-iästä lähtien. Hän itse pakeni nuorena vanhempiensa kanssa Puolasta natsien miehitysvoimia. Kokemukset näiltä ajoilta saivat Burtonin ymmärtämään politiikan kaikkien asiaksi. Burton tapasikin tulevan miehensä vuonna 1950 Kalifornian nuorten demokraattien toiminnan yhteydessä.

Burton kuoli syöpätaudista aiheutuneisiin komplikaatioihin 61 vuoden iässä.

## Lähteet
Algerian ilmavoimien lento-onnettomuus 2018

**Algerian ilmavoimien lento-onnettomuus 2018** tapahtui 11. huhtikuuta 2018, kun Algerian Boufarikista Béchariin matkalla ollut Algerian ilmavoimien Iljušin Il-76 -kuljetuskone syöksyi pellolle ja syttyi tuleen pian lähdettyään Boufarikista. Lennolla oli 247 matkustajaa ja kymmenen miehistön jäsentä, jotka kaikki kuolivat onnettomuudessa. Uhrit olivat pääosin sotilaita ja heidän perheenjäseniään. Kuolleiden joukossa oli viranomaislähteen mukaan 26 länsisaharalaisen Polisario-vapautusliikkeen jäsentä.

## Lähteet
Lonttinen

**Lonttinen** () on alue Turussa. Se sijaitsee Aurajoen läheisyydessä kilometrin päässä Turun ydinkeskustasta. Aluetta halkoo Lonttistentie. Sen joenpuoleinen alue on uudempaa kerrostaloaluetta ja junaradan puoleinen alue vanhempaa suojeltua puutaloaluetta. 

Puutaloalue on kuulunut Maarian kuntaan ja liitetty Turkuun 1940-luvulla. Pääosa alueen taloista on 1900-luvun alusta. Arkkitehtuuriltaan rakennukset ovat yksinkertaisia, osassa on vaikutteita funktionalismista ja jugendista. Allinkatu 5:ssä sijaitseva 12-asuntoinen Rauhalan talo on aikanaan siirretty Helsingistä. Uudempi kerrostaloalue vuosilta 1989–2011 on pääosin Casagrande & Haroma -arkkitehtitoimiston suunnittelemaa.

Asuinaluetta halkovan Lonttistentien päästä jatkuu ulkoilureitti Aurajoki-vartta pitkin Barkerin tehtaan ja Koroisten ohi Halistenkoskelle. Vaihtoehtoisesti Lonttistentien päästä voi myös lähteä junaradan viereistä jalankulun ja pyöräilyn väylää pitkin Aurajoen yli Nummenrannan asuinalueelle Turun Ylioppilaskylän viereen. Reittiä pitkin pääsee myös keskustasta kylpylähotelli Caribiaan varsinkin silloin, kun saapuu linja-autoasemalle. 

## Lähteet
Yves Boisset

**Yves Félix Claude Boisset** (14. maaliskuuta 1939 Pariisi – 31. maaliskuuta 2025) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän oli 1970- ja 1980-luvuilla niitä ohjaajia, jotka yhdistivät sosiaalikriittisyyttä jännityselokuvaan. 

Hän aloitti filmiuransa ohjaamalla elokuvan *Coplan sauve sa peau* (1968). Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat *[[Dupont Lajoie]]* (1975), *[[Suurkaupungin sheriffi]]* (*Le juge Fayard dit Le Shériff*, 1977) ja *Attentaatti* (*L'attentat*, 1972). *Suurkaupungin sheriffi* palkittiin vuonna 1976 Louis Delluc -palkinnolla ja *Attentaatti* vuonna 1973 Moskovan elokuvajuhlien hopeapalkinnolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Nikolai Blad

**Nikolai Blad** (oikealta nimeltään **Eero Tapani Lehtinen**, s. 1963) on suomalainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi. Eero Lehtinen lauloi folkkia (esim. Donovan) jo 6-vuotiaana ja aloitti kitaransoiton 8-vuotiaana. Lehtinen perusti Pasi Vilppaan kanssa Corner Club -bluesbändin, joka harjoitteli ja esiintyi autotallissa korttelin (Tampereella Ilvespuiston) lapsilaumalle. Lukion jälkeen hän muutti opiskelemaan piirustusta ja kuvanveistoa Turun piirustuskouluun, aikeenaan ryhtyä kuvataiteilijaksi. Musiikki veti hänet kuitenkin katusoittajaksi sekä Uljas Mandoliini/ Balkanin Juhla -kokoonpanoon, jonka kantava voima Yrjänä Ermala kehotti Bladia laulamaan. Pian Blad erosi kaikista bändeistä ja lähti etsimään omaa ääntään. Hän opiskeli mm. gregoriaanista laulua Valamossa sekä musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa. Esiinnyttyään Kaustisen kansanmusiikkifestivaaleilla vuonna 1991 levy-yhtiö Oy EiNo Ab otti yhteyttä. Samana vuonna Lehtinen esiintyi ensimmäistä kertaa taiteilijanimellä Nikolai Blad. Ensimmäinen levy ilmestyi vuonna 1992. 

## Palkintoja ja tunnustuksia
* Primitiivisen musiikin ystävät -yhdistyksen ”Etnokeisari”-titteli v. 1992
* Voitto säestyksettömän kansanlaulun kilpailussa Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla 1993
* EtnoEmma-ehdokkuus levyllä "Kotiinpaluu" 2017

## Diskografia

* Innut ja linnut EP (EiNo) 1992
* Nikolai Blad CD (EiNo) 1995
* Nuoria ja kuluneita CD (EiNo) 1998
* Missä kävit? CD (Luoma) 2004
* Asunnoista puheenollen CD (Karkia Mistika Records) 2011
* Kotiinpaluu CD (Karkia Mistika Records) 2017

### Mukana ainakin seuraavilla äänitteillä

* Ehtoota! Konsertteja Westerholm-salilla 1992–1995, WECD-001, 1995
* Marko Uolamon Urkumaalaamo: Suunnaton Zulu, kasetti 1996
* Marko Uolamo: Luistelupuisto, NBMC-1, 1997
* Ilkka Salo: Tanssiva Hevonen II, WHKAS-2 1997
* Sumusaaren orkesteri, Ilkka Salon sävellyksiä Eero Pokelan runoihin, WHCD-1, 2000
* Vapauden kaiho – Lauluja Amnestylle, Johanna 2001
* Bandoliino: Taivaanrannan alttari, BNDCD-1, 2002
* Ulla Maria: Suvisia suruja, luomacd-3, 2003
* Ulla Maria & Nikolai Blad: Unto, Toivo, Rakkaus – Finnish Tangos, luomacd-6, 2007

## Lähteet
*Profiili Kansanmusiikkisivuilla

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Facebook
*Youtubekanava
Roberta Invernizzi

**Roberta Invernizzi** (s. 1966) on italialainen taidemusiikin laulaja, äänialaltaan sopraano. Hän on kotoisin Milanosta. Hän opiskeli alun perin pianon- ja kontrabassonsoittoa ennen kuin siirtyi laulun pariin Margaret Heywardin opastuksella. Myöhemmin hän erikoistui barokkiajan ja klassismin kauden musiikkiin; barokkiohjelmistoa hänelle tekivät tutuiksi Emma Kirkby ja Evelyn Tubb. Hänen ohjelmistoonsa on kuulunut muun muassa Georg Friedrich Händelin kamarikantaattien sarja, jonka hän levytti italian kielellä Fabio Bonizzonin johdolla. Lisäksi Invernizzi on tulkinnut Antonio Vivaldin tuotantoa ja työskennellyt sellaisten kapellimestareiden kuin Rinaldo Alessandrinin, Alan Curtisin, Fabio Biondin, Diego Fasolisin sekä Jordi Savallin kanssa.

Invernizzi on esiintynyt muun muassa Roomassa, Milanossa, Wienissä, Prahassa, Lontoossa, Pariisissa, Madridissa, Berliinissä, New Yorkissa, San Franciscossa ja Los Angelesissa. Hän on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Il Giardino Armonico -, Archibudelli- ja Il Complesso Barocco -kokoonpanojen kanssa. Tammikuussa 1998 Gustav Leonhardt kutsui hänet soittamaan New York Collegiumin avajaiskonserttiin.

Invernizzi on levyttänyt muun muassa Opus 111 -levymerkille. Hänen saamiensa palkintojen joukossa on Diapason d'Or. Hän aloitti vuonna 1997 barokkilaulannan opettamisen Centro di Musica Antica Pietà dei Turchinissa Napolissa, jonne hän myös asettui asumaan.

## Lähteet
Dajana Jastremska

**Dajana Jastremska** (, s. 15. toukokuuta 2000 Odessa) on ukrainalainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalle 21 tammikuussa 2020.

Jastremska pelasi Wimbledonin tyttöjen kaksinpelin loppuottelussa vuonna 2016. Ammattilaistasolla Jastremska saavutti ensimmäisen voittonsa WTA-turnauksen pääsarjassa huhtikuussa 2017, kun hän voitti Istanbulin turnauksen avauskierroksella Andrea Petkovicin. Voittaessaan Jastremska oli maailmanlistan sijalla 420. Jastremska eteni turnauksessa lopulta puolivälieriin. Lokakuussa 2018 Jastremska saavutti uransa ensimmäisen WTA-turnausvoiton Hongkongin turnauksen kaksinpelissä. Alkuvuonna 2019 hän voitti Hua Hinin WTA-turnauksen.

Ensimmäisessä aikuisten grand slam -turnauksessaan Yhdysvaltain avoimissa 2018 Jastremska hävisi ensimmäisellä kierroksella. Australian avoimissa 2019 hän hävisi kolmannella kierroksella Serena Williamsille voitettuaan sitä ennen Samantha Stosurin ja Carla Suárez Navarron.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Lynne Dawson

**Lynne Dawson** (s. 3. kesäkuuta 1956 York) on brittiläinen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Ennen laulu-uraansa hän toimi kielenkääntäjänä ja tulkkina vuosien ajan.

Dawson on toiminut yhteistyössä useiden historiallisilla soittimilla esityksiä tekevien kokoonpanojen ja kapellimestarien kanssa. Näihin ovat lukeutuneet Deller Consort, Hilliard Ensemble, John Eliot Gardiner, Roger Norrington, Christopher Hogwood ja Trevor Pinnock. Sittemmin Dawson eteni oopperauralle; hän on tulkinnut muun muassa lukuisia Georg Friedrich Händelin ja Wolfgang Amadeus Mozartin rooleja. Hän on ottanut ohjelmistoonsa myös nykyaikaisempia teoksia, mutta ei ole menettänyt rakkauttaan barokkiajan musiikkia kohtaan. Dawson on myös levyttänyt yksinlauluja. Hän lauloi Prinsessa Dianan hautajaisissa osan *Libera me* Giuseppe Verdin requiemista.

Dawson on pitänyt mestarikursseja monilla kesäjuhlilla erityisesti Espanjassa sekä Japanissa ja toiminut Royal Northern College of Musicin ooppera- ja vokaalimusiikkikoulun johdossa.

## Lähteet
Myllykosken voimalaitos

**Myllykosken voimalaitos** sijaitsee Kouvolassa. Myllykoskella toimii kaksi vesivoimalaitosta, joista vanhempi on rakennettu 1929 teholtaan 7 megawattia ja uudempi vuonna 1997 rakennettu teholtaan 22 megawattia. Laitokset on yhteisteholtaan 29 MW ja tuottaa noin 150 GWh energiaa vuodessa. Myllykoskella on putouskorkeutta 7 metriä.

Vuonna 1929 rakennetun vanhan voimalaitoksen koneisto kunnostettiin ja rakennettiin uusi tulvaluukku käytöstä poistetun Francis-turbiinin vesitiehen. Laitoksen teho kasvoi noin 2 MW ja vuosienergia noin 6 GWh.

## Lähteet
Tracee Ellis Ross

**Tracee Ellis Ross** (syntyjään **Tracee Joy Silberstein**, s. 29. lokakuuta 1972 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on laulaja Diana Rossin ja musiikkimanageri Robert Ellis Silbersteinin tytär.

## Ura
Ross opiskeli näyttelemistä Brownin yliopistossa ja suoritti bachelor-tutkinnon vuonna 1994. Hän teki ensimmäisen elokuvaroolinsa vuonna 1996 ilmestyneessä elokuvassa *Far Harbor*. Paitsi näyttelijänä, hän työskenteli uransa alussa myös mallina, lehtien Mirabella ja New York muotitoimittajana ja vuonna 1997 Lifetime-kanavan *The Dish* -ohjelman juontajana.

Rossin ura näyttelijänä lähti nousuun tilannekomediasarjan *[[Girlfriends (vuoden 2000 televisiosarja)|Girlfriends]]* myötä. Hän näytteli Joan Claytonia UPN:n ja sittemmin The CW:n esittämässä sarjassa sen kaikilla kahdeksalla kaudella, vuodesta 2000 vuoteen 2008. Hänet palkittiin roolista kahdesti NAACP:n Image Awardilla, vuosina 2007 ja 2009 (sarjassa paras naispääosa komediasarjassa), ja kerran BET:n Comedy Awardilla, vuonna 2005 (niin ikään sarjassa paras naispääosa komediasarjassa).

*Girlfriendsin* jälkeen Ross näytteli muun muassa Gloria Parkesia muutamassa *[[C.S.I.]]*-sarjan (*CSI: Crime Scene Investigation*) jaksossa vuonna 2011 ja toista päähenkilöä Carla Reediä BET:n tilannekomediasarjan *[[Reed Between the Lines]]* ensimmäisellä kaudella samana vuonna. Hänet palkittiin jälkimmäisestä roolista uransa kolmannella NAACP:n Image Awardilla vuonna 2012. *Reed Between the Linesin* jälkeen Ross oli mukana NBC:n *Bad Girlsin* (uusintaversio samannimisestä brittisarjasta) pilottijaksossa, mutta sarjaa ei tehty lopulta pilottia enempää.

Vuodesta 2014 Ross on näytellyt lääkäri Rainbow Johnsonia, nelilapsisen perheen äitiä, ABC:n tilannekomediasarjassa *[[Black-ish]]*. Hänet on palkittu roolista muun muassa Golden Globella vuonna 2017 (sarjassa paras naispääosa musikaali- tai komediasarjassa) ja neljällä NAACP:n Image Awardilla vuosina 2015–2018. Hän on ollut ehdolla myös Primetime Emmy -palkinnon saajaksi.

Elokuvien ja televisiosarjojen lisäksi Ross on esiintynyt myös mainoksissa ja musiikkivideoilla (Kanye Westin ”The New Workout Plan” 2004 ja ”Touch the Sky” 2006 sekä Draken “Nice for What” 2018).

## Lähteet
Julie Wilhelmine Hagen-Schwarz

**Julie Wilhelmine Hagen-Schwarz** (18. lokakuuta 1824 Prangli – 20. lokakuuta 1902 Tartto) oli virolainen taidemaalari. Kansallisuudeltaan hän oli baltiansaksalainen.
## Elämänvaiheita
Julie Hagen-Schwarzin isä, August Matthias Hagen oli taidemaalari ja tytär syntyi kun vanhemmat olivat maalausmatkalla. Tytär osoitti jo pikkutyttönä kiinnostusta piirtämiseen ja ensimmäiset piirustustunnit hän sai isältään. Opiskellessaan Tarton yliopistossa hän kiinnostui muotokuvien piirtämisestä.

Yliopiston jälkeen stipendin Saksassa tapahtuvia opintoja varten. Hän opiskeli ensin Dresdenissä Friedrich Gonnen johdolla. Opinnot jatkuivat Münchenissä, Moritz Rudengasin ateljeessa. Venäjän tsaari Nikolai I myönsi Hagen-Schwarzille Saksan opintojen jälkeen uuden apurahan. Tällä kertaa Italiassa tapahtuvia opintoja varten. Italiaan häntä seurasi myös isä, sillä hän uskoi Italian ilmaston auttavan hänen potemiinsa silmäsairauksiin.

Kotimaahansa Hagen-Schwarz palasi vuonna 1854. Hän oli tuolloin jo saavuttanut mainetta taidemaailmassa ja osallistunut Euroopassa moniin näyttelyihin. Pian tämän jälkeen hän solmi avioliiton astronomi Ludvig Schwarzin kanssa, joka johti paikallista observatorioita. Häämatka suuntautui Siperian eteläosiin, missä hänen miehensä oli mukana Venäjän maantieteellisen seuran palveluksessa. Matkalla etsittiin mineraaleja ja tehtiin alueesta karttoja. Hagen-Schwarz piirsi matkalla kaiken mielenkiintoisen.

Vuonna 1858 Hagen-Schwarz nimitettiin Pietarin taideakatemian ensimmäiseksi naisjäseneksi. Tämän jälkeen hän oleskeli paljon Pietarissa, osallistuen moniin näyttelyihin. Uransa aikana hän teki yli 700 muotokuvaa.

## Maalauksia

File:Hagen-Schwarz, Julie. Kunstnik August Hageni portree.jpg|*Isän muotokuva* (1870-luku)
File:Ludwig Schwarz 1870.jpg|*Aviomehen muotokuva*(1870)
File:Хаген-Шварц портрет девочки.jpg|*Tytön muotokuva* (1870-luku)
File:Julie Hagen-Schwarz - Italian Maiden On Her Way To Rome.jpg| *Italialainen tyttö matkalla Roomaan* (n. 1850)
File:Schwarz 1851.jpg|*Mandoliinin soittaja* (1851)


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://www.digikogu.ekm.ee/search?searchtype=complex&author_ids=446
Nina Berberova

**Nina Nikolajevna Bereberova** (; 26. heinäkuuta 1901 Pietari, Venäjän keisarikunta – 26. syyskuuta 1993 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli venäläissyntyinen yhdysvaltalainen kirjailija, toimittaja ja kirjallisuuden professori, joka kirjoitti niin romaaneja, novelleja kuin myös elämäkertoja. 

## Nuoruus ja opiskelu
Nina Berberova syntyi Pietarissa vuonna 1901. Hänen isänsä oli armenialainen ja äitinsä venäläinen.

Berberova opiskeli jonkun aikaa Rostovin yliopistossa ja osallistui kaupungin kirjallisuus- ja taidekuohuntaan. Hän kuitenkin jätti vuonna 1922 yliopiston yhdessä runoilija Vladislav Hodasevitšin kanssa. He matkustivat ympäri Eurooppaa Maksim Gorkin seurueessa ja asettuivat vuonna 1925 Pariisiin.

## Ura
Pariisissa Berberova aloitti 15 vuotta kestäneen yhteistyön venäjänkielisen *[[Poslednije Novosti]]* -sanomalehden kanssa. Hän kirjoitti lehteen muun muassa kirja-, teatteri- ja elokuva-arvioita sekä novelleja ja uutisia. Berberova toimitti myös vuonna 1926 kirjallisuuslehteä *Novy Dom* ja toimi kirjallisuustoimittajana *[[Russkaja Mysl]]issä*.

Berberova kirjoitti Euroopan-aikanaan romaaneja ja novelleja, muun muassa romaanit *Posledneje i pervoje* (1929) ja *Povelitelnitsa* (1932). Suosiota hän sai kuitenkin novelleillaan. Hänen tarinoita julkaistiin vuosina 1928–1940 *Poslednije Novosti* nimikkeellä ”Bijankurskije prazdniki”. Berberova kirjoitti myös runoja ja elämäkertoja. Vuonna 1937 ilmestynyt Pjotr Tšaikovski -elämäkerta *Tšaikovski – yksinäisen ihmisen tarina* herätti kohua, sillä se käsitteli avoimesti säveltäjän homoseksuaalisuutta.

Berberova muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1950 ja sai myöhemmin myös Yhdysvaltain kansalaisuuden. Hän työskenteli kielten opettajana ja Voice of America -radioaseman kuuluttajana. Sitten Berberova alkoi vuonna 1958 tehdä yliopistouraa. Ensin hän toimi 1958–1963 Yalen yliopiston luennoitsijana ja sitten 1963–1971 Princetonin yliopiston kirjallisuuden professorina.

Berberovan omaelämäkerta *Kursivointi minun* ilmestyi vuonna 1969. Hän oli kirjoittanut sitä vuosina 1960–1965, ja se sai tunnustusta muun muassa eläväisistä henkilökuvauksista. Kirjassa tulivat esille muun muassa Anna Ahmatova, Aleksandr Blok, Vladimir Nabokov, Maksim Gorki ja Fjodor Sologub.

Berberovan 1930-luvulla kirjoittamat pienoisromaanit ja novellit ovat saaneet uutta huomiota 1900-luvun lopussa, kun ranskalaisen kustantamon Actes Sudin johtaja Hubert Nyssen "löysi" ne vuonna 1985. Sen jälkeen hänen useita teoksiaan on käännetty, ja hänen kirjojensa purevaa kieltä on verrattu Ivan Turgeneviin ja Anton Tšehoviin.

## Yksityiselämä
Berberova oli runoilija Vladislav Hodasevitšin kumppani 1930-luvulle asti, mutta he eivät menneet naimisiin. Berberova oli kahdesti naimisissa, mutta molemmat liitot päättyivät eroon. Vuonna 1937 hän meni naimisiin toimittaja Nikolai Makejevin kanssa ja 1950-luvulla muusikko George Kochevitskyn kanssa.

Berberova kuoli 92-vuotiaana philadelphialaisessa hoitokodissa kaatumisen aiheuttamiin komplikaatioihin.

## Lähteet
Rosemary Museminali

**Rosemary Museminali** (s. 1962) on ruandalainen poliitikko. Hän on toiminut muun muassa Ruandan ulkoasiainministerinä sekä maan suurlähettiläänä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Irlantiin ja Skandinavian maihin. Hän on myös ollut Ruandan Punaisen Ristin pääsihteerinä ja tehnyt AIDS:in vastaista työtä. Ruandan ulkoministerinä Museminalia seurasi vuonna 2009 Louise Mushikiwabo.

Museminalilla on oppiarvo sosiaalityöstä ja -hallinnasta Makereren yliopistosta, Ugandan Kampalasta. 

Museminali syntyi Ugandassa pakolaisena ja muutti Ruandaan vuonna 1994 Ruandan kansanmurhan jälkeen ollessaan 32-vuotias. Hän on naimisissa, ja hänellä on viisi tytärtä.

## Lähteet
Iris Fontbona

**Iris Fontbona** (s. 1943) on  chileläinen yritysjohtaja, kaivos- ja panimomiljardööri. Hän on chileläisen liikemiehen Andrónico Luksićin (1926–2005) leski (2. vaimo). Suuri osa Luksicin perustaman Luksić-yritysryhmän varallisuudesta  siirtyi tämän jälkeen Fontbonan ja hänen lapsiensa hallintaan. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 Fontbonan ja hänen perheensä omistusten arvoksi 16,3 miljardia dollaria. 

Fontbonan perhe hallitsee muun muassa kaivosjätti Antofagasta Plc:ta. Monialapörssiyritys Quiñencon kautta he hallitsevat muun muassa liikepankki Banco de Chileä, pakkauksia ja metalliprofiileja valmistavaa Madecoa, juoma- ja elintarvikevalmistaja CCU:ta (Compañía de las Cervecerías Unidas) ja Etelä-Amerikan suurimpiin lukeutuvaa CSAV-varustamoa (Compañía Sudamericana de Vapores). Vaikka suurin osa omistuksista liittyy liiketoimintaan Etelä-Amerikassa, perheen omistuksiin kuuluu myös lomakiinteistöjä Kroatiassa.

Fontbona on leski. Hänellä on kolme lasta. Heistä Jean-Paul Luksić johtaa Antofagastaa hallituksen puheenjohtajana ja Paola sekä María Gabriela ovat  isänsä mukaan nimetyn hyväntekeväisyyssäätiön johdossa. Edesmenneellä miehellä oli lisäksi kaksi poikaa ensimmäisestä avioliitostaan. Heistä Andronico Luksić Craig toimii Luksic-ryhmän rahoitussektorilla. Hänen veljensä Guillermo menehtyi vuonna 2013. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fundaciones familia Luksić  (fundacionesfamilialuksic.cl)
Rebecca Kadaga

**Rebecca Alitwala Kadaga** (s. 24. toukokuuta 1956 Kamuli) on ugandalainen poliitikko. Hänestä tuli 19. toukokuuta 2011 Ugandan parlamentin ensimmäinen naispuolinen puhemies. Tätä ennen hän oli toiminut jo vuosikymmenen ajan varapuhemiehenä. Kadaga on varsinaiselta ammatiltaan juristi. Hän on muun muassa edistänyt naisten oikeuksia avioliitoissa ja osallistunut naisten sukupuolielinten silpomisen lopettamiseen tähdänneeseen kampanjaan.

Kadaga on George Wilson Madalin ja Eve Kadagan tytär. 

## Lähteet
Caroline Berg

**Caroline Beatrice Palaemona Mörner Berg** (o.s. *Mörner*, ) on ruotsalainen yritysjohtaja. Hän edustaa Axel Johansonin vuonna 1873 perustaman Axel Johnson -konsernin omistajien viidettä sukupolvea. Hän toimii konsernin tukholmalaisen tytäryhtiö Axel Johansson AB:n hallituksen puheenjohtajana ja on usean muun konsernin tytäryhtiön hallituksessa. Axel Johansson AB pitää hallussaan 50 prosentin osuutta Tukholman pörssissä noteeratusta vähittäis- ja tukkukauppayhtiöstä Axfoodista.
 
Hänen äitinsä on Ruotsin rikkain nainen, miljardööri, ja Axel Johnson -konsernin suurimman omistuksen isänsä kuoltua vuonna 1982 perinyt Antonia Ax:son Johnson (s. 1943).  Ax:son Johanson toimi konsernin hallituksen puheenjohtajana maaliskuuhun 2015 saakka, jolloin konsernin hallituksen puheenjohtajuus siirtyi Bergille. Hänen isänsä on yritysjohtaja, kreivi Nils Mörner. 

Hän opiskeli vuosina 1987–1991 Middlebury Collegessa Yhdysvalloissa (BA, viestintä ja psykologia). Hän on toiminut Axel Johanson -konsernin yrityksissä vuodesta 2005. Tätä ennen hän työskenteli muun muassa televisio- ja elokuvatuotannoissa Strix Televisionille ja ZTV:lle 1992–1993, oli dokumenttikuvaajana Sveriges Televisionille 1994–2000 ja oli elokuvatuottajana Middlebury Collegessa 2001–2003. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* LinkedIn-sivustolla
Maxien maailma

**Maxien maailma** on yhdysvaltalainen piirrossarja. Ohjelman tuottivat DIC Entertainment, Hasbro, Claster Television & Saban Entertainment, ja sitä esitettiin 32 jakson verran Yhdysvalloissa 14. syyskuuta – 1. joulukuuta 1987.

Suomessa sarjan jaksoja on julkaistu 1990-luvun alussa videokasetteina. Suomenkielisestä jälkiäänityksestä vastasi Golden Voice Oy.

## Henkilöt
* Maxie
* Rob
* Herkkusieni
* Ferdie
* Simone
* Ashley
* Carly Cooper
* Herra Garcia
* Jeri Jeffries

## Jaksot
# Date Expectations
# Ride for Your Life
# Wheelie Bad Dudes
# The Not-So Great Outdoors
# Goodbye Ghoul World
# This Rap's for You
# To Be or Not To Be Ferdie
# Misadventures in Babysitting
# Breaking Up is Hard to Do
# Fat Chance
# The Maxie Horror Picture Show
# The Phantom Artists
# Two Guys for Every Girl
# Ashes To Ashley
# A Day in the Life of Rob
# Surfside Over the Rainbow
# Very Superstitious
# I Was a Teenage Council Member
# Mushroom and Ferdie's Hysterical Historical Adventure
# Pirouettes and Forward Passes
# Friend or UFO?
# Photo Opportunity
# Do or Diary
# Beach Blanket Battle
# Teaching an Old Teacher New Tricks
# Hero Word-Ship
# Dear Hunk
# The Slumber Party
# A Dog's Tale
# The Five Finger Discount
# True Brit
# Future Schlock

## Suomessa julkaistut VHS-kasetit
* *Maxien maailma 1*
* *Maxien maailma 2: Maxiesta tulee tv-tähti*
* *Maxien maailma 3: TV-Show*
* *Maxien maailma 4: "RAP"-Artisti*

## Suomenkielisissä äänirooleissa

## Lähteet
*
*''Maxie's World'' at DHXMedia.com
Kuka kertoisi minulle

**”Kuka kertoisi minulle”** on Henrik Otto Donnerin säveltämä laulu Aulikki Oksasen runoon. Se sävellettiin Timo Bergholmin elokuvaan *[[Punahilkka (elokuva)|Punahilkka]]* (1968), Pepe Willbergin laulamana sekä Blues Section -yhtyeen säestämänä.  

Ensimmäinen julkaistu levytys kappaleesta on single, jonka B-puolella on Kaj Chydeniuksen Aulikki Oksasen runoon säveltämä *[[Sinua, sinua rakastan]]* elokuvasta *[[Asfalttilampaat]]* (1968). Arvellaan, että single on tehty *Asfalttilampaiden* markkinoimiseksi. 

Laulu julkaistiin singlenä myös Otto Donnerin itsensä laulamana vuonna 1968, joidenkin tietojen mukaan Willbergin levy-yhtiösopimusten takia. Sen B-puolella on elokuvassa *[[Ruusujen aika]]* (1969) soinut kappale ”Pääskytorni”, jonka Donner myös laulaa. 

Pepe Willberg levytti laulun ”Kuka kertoisi minulle” uudelleen Pepe & Paradise -yhtyeen esikoisalbumille *[[Niin vähän on aikaa]]* (1972), jonka kaikki sävellykset ja sovitukset ovat Otto Donnerin. Tämä versio lienee laulun tunnetuin levytys runsaan radiosoiton takia.

Laulun sävel, sanat, pianosäestys ja soinnutus on julkaistu *[[Suuri toivelaulukirja|Suuren toivelaulukirjan]]* osassa 12 sivuilla 182–183.
## Lähteet
Uudenseelanninpapukaijat

**Uudenseelanninpapukaijat** (Strigopidae) on papukaijalintuihin kuuluva heimo. Aikaisemmin heimon lajit luettiin kuuluviksi papukaijojen heimoon, mutta on sittemmin erotettu omaksi heimokseen. BirdLife Suomen käyttämän luokituksen mukaan uudenseelanninpapukaijoihin kuuluu 2 sukua ja 4 lajia.

Uudenseelanninpapukaijoja tavataan ainoastaan Uudesta-Seelannista. Ne ovat suurikokoisia lintuja, joilla on suurikokoinen koukkupäinen nokka. Heimon lajien elinympäristöä ovat metsät.

## Suvut ja lajit
### [[Keat]] ''Nestor''
* Kaka (*Nestor meridionalis*)
* Kea (*Nestor notabilis*)
* Norfolkinsaarenkaka (*Nestor productus*)

### Laji, jolla on oma sukunsa
* Kakapo (*Strigops habroptila*)

## Lähteet
Margit Tirkkonen

**Margit Tirkkonen**, **Elsa Jahr**, alun perin *Margareta Elisabet Tirkkonen* (11. toukokuuta 1914 Helsinki – 11. maaliskuuta 1988 Tukholma, Ruotsi) oli suomalais-ruotsalainen tanssitaiteilija ja näyttelijä. Hän oli naimisissa näyttelijä Adolf Jahrin kanssa 1937–1943 ja myöhemmin avioiduttuaan uudestaan Engström 1944–1951.
 
## Filmografia
* *[[Meidän poikamme]]*, 1929
* *[[Meidän poikamme merellä]]*, 1933
* *[[Mainostakaa]]*, 1936
* *[[Adolf kyllä pärjää]]*, 1938
* *[[Iloinen torvensoittaja]]*, 1938
* *[[Kronans glada gossar]]*, 1952

## Lähteet
Frida Kern

**Frida Kern** (9. maaliskuuta 1891 Wien – 23. joulukuuta 1988 Linz) oli itävaltalainen säveltäjä. Hän vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Linzissä, pääsi vuonna 1923 Wienin musiikkiakatemiaan ja opiskeli siellä säveltämistä Franz Schmidtin sekä orkesterinjohtoa Clemens Kraussin ja Robert Hegerin johdolla. Vuonna 1942 Kern sai Linzin kaupungilta sävellyspalkinnon.

## Teoksia
* *Ballade* harpulle
* *Impressions*, Op. 19, viululle, alttoviululle, sellolle, huilulle ja harpulle
* *Pieces (4)*, Op. 25, puhallinkvintetille
* *Spanish Dance*, Op. 24, fagotille ja harpulle
* *Theme and Variations* viola d'amorelle ja harpulle

## Lähteet
Tekla Bądarzewska-Baranowska

**Tekla Bądarzewska-Baranowska** (1829 Mława tai 1834 – 29. syyskuuta 1861 Varsova) oli puolalainen säveltäjä ja pianisti. Hän sai maailmanlaajuista suosiota, kun hänen kappaleensa *Neidon rukous* julkaistiin Varsovassa vuonna 1856. Kappale edustaa 1800-luvulle tyypillistä salonkimusiikkia. Sittemmin kappaleesta tehtiin erinäisiä sovituksia, mutta säveltäjä ei koskaan saavuttanut myöhemmillä teoksillaan vastaavaa suosiota.

1850-luvulla Bądarzewska-Baranowska avioitui ja sai kolme lasta. Hänen varhaisen kuolemansa syy ei ole tiedossa, mutta hänet haudattiin Powązkin hautausmaalle Varsovassa 1. lokakuuta 1861. Erityistä suosiota Bądarzewska-Baranowska on saavuttanut Kaukoidässä (Japanissa ja Taiwanilla). 

## Lähteet
Christoph Prégardien

**Christoph Prégardien** (s. 18. tammikuuta 1956 Limburg an der Lahn) on saksalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. Hän aloitti musiikillisen uransa Limburgin tuomiokirkon kuoron jäsenenä. Hän opiskeli laulamista Martin Gründlerin johdolla Frankfurtin musiikkiopistossa ja valmistui vuonna 1983. Myöhemmin hän jatkoi opintojaan Carla Castellanin johdolla Milanossa, Karlheinz Jariusin johdolla Frankfurtissa ja Alois Tremlin johdolla Stuttgartissa. 

Prégardienin ohjelmisto ulottuu barokin ajan oratorioista ja passioista sellaisten 1900-luvun säveltäjien kuin Benjamin Brittenin ja Wolfgang Rihmin teoksiin. Kotimaansa ulkopuolella hän on esiintynyt muun muassa Kairossa, Montpellier’ssa, Tokiossa ja Parmassa. Hän on julkaissut useita levytyksiä. 

Prégardien on tehnyt yhteistyötä sellaisten kapellimestareiden kuin Frans Brüggenin, John Eliot Gardinerin, Michael Gielenin, Nikolaus Harnoncourtin, Philippe Herreweghen, Christopher Hogwoodin, René Jacobsin, Ton Koopmanin, Sigiswald Kuijkenin, Gustav Leonhardtin ja Helmuth Rillingin kanssa.

## Lähteet
Kadri Mälk

**Kadri Mälk** (27. tammikuuta 1958 Tallinna – 1. tammikuuta 2023) oli virolainen kuvataiteilija ja korumuotoilija. Hän erikoistui jalokiviin.

Mälk aloitti taideopintonsa Tarton taidekoulussa, josta valmistui vuonna 1977. Hän jatkoi opintojaan Viron taideakatemiassa, josta valmistui vuonna 1986. Hän työskenteli vapaana taiteilijana vuoteen 1993 asti. Hän pääsi tuolloin opiskelemaan Lahden muotoiluinstituuttiin, missä erikoistui gemmologiaan Esko Timosen oppilaana. Lahdesta tie vei Bernd Munsteinerin studioon Saksaan.

Viron taideakatemiassa Mälk opetti vuodesta 1989 ja oli sen jalokivitaiteen professori vuodesta 1996. Hän piti näyttelyitä monissa maissa ja hänen töitään on ollut näytteillä useissa museoissa Virossa, Suomessa, Belgiassa, Venäjällä, Slovakiassa ja Japanissa sekä muutamassa muussa maassa.

Hänet oli palkittu Viron Valkoisen tähden ritarikunnan kunniamerkillä ja hän sai myös useita taidepalkintoja.

Hän oli naimisissa kolme kertaa. Hänen viimeinen aviomiehensä oli Mati Sirkel.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://kultuur.err.ee/1608837088/suri-kunstnik-kadri-malk
* http://www.klimt02.net/forum/5473
Leanne Wood

**Leanne Wood** (s. 1971) on walesilainen poliitikko ja vuodesta 2012 alkaen Plaid Cymru -puolueen puheenjohtaja. Hän on edustanut puoluetta vuodesta 2003 alkaen Walesin kansalliskokouksessa. Vuonna 2004 Wood heitettiin ulos istunnosta, jossa hän oli kutsunut kuningatar Elisabet II:ta tämän siviilinimellä ”Rouva Windsoriksi” eikä suostunut käyttämään tästä nimitystä ”kuningatar” kansalliskokouksen puheenjohtajan Dafydd Elis-Thomasin vaatimuksesta huolimatta. Woodista tuli samalla ensimmäinen Walesin kansalliskokouksen edustaja, joka on määrätty poistumaan kesken istunnon.

## Lähteet
María de las Mercedes

**María de las Mercedes de Borbón y Orleans** (23. joulukuuta 1910 – 2. tammikuuta 2000) oli Espanjan kuningas Juan Carlos I:n äiti, jonka aikuisikä osui Francisco Francon valtakauteen ja joka ei siksi ollut koskaan Espanjan kuningatar. Hän ei mahtaillut ja rakasti härkätaisteluita ja jalkapalloa. Niinpä hän oli varsin suosittu espanjalaisten keskuudessa.

María de las Mercedes syntyi Bourbon-sukuun Madridissa; hänen isänsä oli kuningas Alfonso XIII:n serkku. Vuonna 1931 hän joutui muiden Espanjan kuninkaallisten tavoin lähtemään maanpakoon kun Espanjan toinen tasavalta perustettiin. María asui aluksi Cannesissa ja myöhemmin Pariisissa jossa hän opiskeli Louvren taidekoulussa.

Vuonna 1935 hän meni naimisiin pikkuserkkunsa Juan de Borbónin kanssa. Toisen maailmansodan jälkeen perhe asettui Portugalin Estoriliin. Heille syntyi kaksi tytärtä ja kaksi poikaa. María de las Mercedesin elämän suuri suru oli nuoremman pojan Alfonson kuolema tämän leikitellessä haulikolla veljensä kanssa.

María de las Mercedesin pojasta tuli Espanjan kuningas Juan Carlos I vuonna 1975. Vuonna 1977 María de las Mercedesin aviomies Juan de Borbón tunnusti asian julkisesti. María de las Mercedesilla katsotaan olleen merkittävä rooli sovun rakentamisessa perheessään. Kuninkaan vanhemmat palasivat Madridiin vuonna 1983.

María de las Mercedes kuoli 89-vuotiaana vuonna 2000. Hänet haudattiin kuninkaallisten hautapaikkaan El Escorialiin vaikka hän ei ollut muodollisesti koskaan kuningatar.

## Lähteet
Marie Pleyel

**Marie Pleyel** (tai **Camilla Pleyel**, o.s. *Marie Félicité Denise Moke*, 4. heinäkuuta 1811 Pariisi – 30. maaliskuuta 1875 Bryssel, Belgia) oli belgialais-ranskalainen pianisti ja pianopedagogi. Hän oli 1800-luvun alkupuolen arvostetuimpia naispianisteja, virtuoosinen soittaja joka konsertoi eri puolilla Eurooppaa. Vuodesta 1848 hän toimi Brysselin konservatorion opettajana.

Belgialaisen professorin ja pariisilaisen asustekauppiaan tytär oli jo lapsena lahjakas pianisti, joka piti ensikonserttinsa kahdeksanvuotiaana. Hän opiskeli pianonsoittoa Henri Herzin, Ignaz Moschelesin ja Friedrich Kalkbrennerin johdolla. 14-vuotiaana hän kantaesitti Kalkbrennerin ensimmäisen pianokonserton d-molli op. 61.

Marie Pleyel oli kihloissa säveltäjä Hector Berlioz’n kanssa, mutta avioituikin itseään 23 vuotta vanhemman pianisti ja pianotehtailija Camille Pleyelin kanssa. Avioliitto kesti vain nelisen vuotta, vuodesta 1831 vuoteen 1836. Syynä on pidetty Marie Pleyelin uskottomuutta; hän joutui muutenkin aikalaistensa arvostelun kohteeksi kauniille naiselle sopimattomina pidettyjen elämäntapojensa takia. Hänellä oli suhde myös muun muassa Franz Lisztin kanssa, jonka kanssa hän myös esiintyi. 

## Lähteet
Ida Alstad

**Ida Alstad** (s. 13. kesäkuuta 1985 Trondheim) on norjalainen käsipalloilija. Hän on voittanut Norjan maajoukkueessa olympiakultaa Lontoossa 2012 ja saavuttanut olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. Hän voitti maailmanmestaruuden Brasiliassa 2011 ja Tanskassa 2015 sekä Euroopan-mestaruuden Tanskan ja Norjan yhdessä järjestämissä kisoissa 2010 sekä Unkarin ja Kroatian kisoissa 2014. Seuratasolla hän edustaa Byåsen Håndball Eliteä.

## Lähteet
Karoline Dyhre Breivang

**Karoline Dyhre Breivang** (s. 10. toukokuuta 1980 Oslo) on norjalainen käsipalloilija. Hän on voittanut Norjan maajoukkueessa olympiakultaa Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012. Hän voitti maailmanmestaruuden Brasiliassa 2011 sekä Euroopan-mestaruuden Unkarissa 2004, Ruotsissa 2006, Makedoniassa 2008, Tanskan ja Norjan yhdessä järjestämissä kisoissa 2010 sekä Unkarin ja Kroatian kisoissa 2014. Seuratasolla hän on edustanut pitkään Larvik HK:ta.

## Lähteet
Llanymddyfri

**Llanymddyfri** () on noin 2000 asukkaan kunta Walesissa Carmarthenshiren kreivikunnassa. 

Kunnan samannimisen keskustaajaman halki virtaa Afon Tywi -joki. Jo muinaiset roomalaiset rakensivat tähän kahlaamon. Keskustassa sijaitsevat myös normanniaikaisen Llanymddyfrin linnan rauniot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Love Llandovery
Luettelo televisiosarjan Star Trek: Voyager jaksoista

Tämä on **luettelo televisiosarjan [[Star Trek: Voyager]] jaksoista**. Ohjelma alkoi Yhdysvalloissa 16. tammikuuta 1995 ja päättyi 23. toukokuuta 2001.

## 1. tuotantokausi

## 2. tuotantokausi

## 3. tuotantokausi

## 4. tuotantokausi

## 5. tuotantokausi

## 6. tuotantokausi

## 7. tuotantokausi
Lam Wai Ying

**Lam Wai Ying** () on Hongkongissa asuva kiinalainen yritysjohtaja ja miljardööri. Hän on mobiililaitteiden kosketusnäyttöjä esimerkiksi Applelle valmistavan Biel Crystal Manufactoryn hallituksen puheenjohtaja ja omistaa 49 prosenttia konserniyhtiön osakkeista. Hänen miehensa Yeung Kin-man, joka on yhtiön toimitusjohtaja ja perustaja, omistaa 51 prosenttia perheyrityksestä. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi Lamin varallisuudeksi 5,4 miljardia dollaria. Hän kuului Forbesin mukaan myös maailman sadan vaikutusvaltaisimman naisen joukkoon (2017).

Biel Crystal Manufactory Ltd on vuonna 1986 perustettu hongkongilainen suuryritys. Alkujaan se valmisti kellonlaseja. Nykyisin yrityksen tuotantolaitokset sijaitsevat Shenzhenissä ja Huizhoussa. Yhtiö kilpailee miljardööri Zhou Qunfein Lens Technologyn kanssa maailman suurimman mobiililaitteiden kosketusnäyttöjen valmistajan asemasta. Yrityksen asiakkaisiin kuuluvat muun muassa Apple, Samsung, LG, Huawei ja Lenovo. Vuonna 2013 uutisoitiin yhtiön rikkovan työntekijöidensä oikeuksia tehtaillaan. Vuoden 2018 alussa, kun uutisoitiin yhtiön siirtävän pörssiantiaan vuoden kolmannelle neljännekselle, kerrottiin yhtiössä työskentelevän jo 140&nbsp;000 ihmistä, ja yhtiön suunnittelevan tehtaittensa laajentamista Huizhoussa. 

Lam on naimisissa ja asuu Hongkongissa. Tammikuussa 2017 uutisoitiin perheen ostaneen huippuhintaisen, 361 miljoonaa dollaria maksaneen  luksusasunnon Hongkongin korkeimmalta ja arvostetuimmalta asuinalueelta The Peakilta.

## Lähteet
Bernhard Landauer

**Bernhard Landauer** (s. 20. heinäkuuta 1970 Innsbruck) on itävaltalainen kontratenori. Hän oli kuoropoikana luostarissa ennen kuin pääsi Wienin musiikkiakatemiaan, jossa häntä opettivat muiden muassa Helena Karusso ja Kurt Equiluz.

Landauer erikoistui varhaiseen musiikkiin, jota hän on esittänyt muiden muassa Amsterdamin barokkiorkesterin, Cantus Cöllnin, Ensermble Clément Janequinin ja King's Consortin kanssa. Hän on tehnyt yhteistyötä Ton Koopmanin, René Clemencicin, René Jacobsin ja Thomas Hengelbrockin kanssa. Hän on työskennellyt esiintyessään periodisoittimilla. Hänen ohjelmistoonsa kuitenkin kuuluu myös tuoreempaa musiikkia, kuten Franz Schubertin, Robert Schumannin, Richard Straussin ja Benjamin Brittenin teoksia. Hän esiintyi Alfred Schnittken *[[Gesualdo (ooppera)|Gesualdo]]*-oopperan kantaesityksessä.

## Lähteet
Timi Yuro

**Rosemarie Timotea (Timi) Aurro** (4. elokuuta 1940 Chicago, Illinois – 30. maaliskuuta 2004 Las Vegas, Nevada), oli yhdysvaltalainen soul- ja popmusiikin laulaja. Hänen kappaleensa "Hurt" vuodelta 1961 nousi neljännelle sijalle Billboardin poplistalla. Kyse oli coverversiosta Roy Hamiltonin rhythm & blues -kappaleesta vuodelta 1954. Vastaavaa kaupallista menestystä Yuro ei enää kyseisen kappaleen julkaisemisen jälkeen saavuttanut.

Vuonna 1980 Yurolla todettiin kurkussa syöpä, jonka vuoksi hänelle tehtiin trakeostomia. Siihen päättyi hänen laulu-uransa.

## Albumit
* Hurt! (1961)
* Soul (1962)
* Let Me Call You Sweetheart (1962)
* What's a Matter Baby (1963)
* The Best of Timi Yuro (1963)
* Make the World Go Away (1963)
* The Amazing Timi Yuro (1964)
* Timi Yuro (1966)
* Something Bad on My Mind (1968)
* Live At PJ's (1969)
* The Very Best of Timi Yuro (1980)
* All Alone Am I (1981)
* I'm Yours (1982)
* Today (1982)

## Lähteet
Francisco Fernández Palero

**Francisco Fernández Palero** (n. 1520–1597) oli espanjalainen säveltäjä ja urkuri. Hän toimi 40 vuoden ajan Granadan kuninkaallisen kappelin urkurina. Tiedetään lähes täydellä varmuudella, että hän sävelsi ensimmäisessä espanjalaisessa kosketintabulatuurissa (*Libro de cifra nueva*, Alcalá, 1557) esiintyvät neljätoista Palero-nimisen henkilön tekemiksi merkittyä sävellystä. Kokoelman keräsi Luis Venegas de Henestrosa; yhdessä kappaleista tulee ilmi Paleron koko nimi.

## Lähteet
IBM RS/6000

**IBM RS/6000** (**RISC System/6000**) on IBM:n valmistama työasematietokoneiden sarja, jonka IBM julkaisi helmikuussa vuonna 1990. Tietokoneissa ajetaan AIX-käyttöjärjestelmää ja käytetään nimen mukaisesti PowerPC ja POWER RISC-suorittimia.

**RS/6000 SP** on supertietokoneiden mallisto.

RS/6000 on nimetty myöhemmin uudelleen IBM System p, joka on yhdistetty IBM System i -sarjan kanssa IBM Power Systems -sarjaan.

## Katso myös
* Deep Blue

## Lähteet
Afon Tywi

**Afon Tywi** on joki Lounais-Walesissa. Se on pisin joki, joka virtaa kaiken matkaa Walesin rajojen sisäpuolella. Sen alkulähteet ovat Ceredigionin ja Powysin kreivikuntien rajaseudulla. Suurimmaksi osaksi se sijaitsee kuitenkin Carmarthenshirein kreivikunnan alueella, jossa se virtaa muun muassa Llanymddyfrin, Llandeilon ja Carmarthenin pikkukaupunkien läpi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
IBM i

**IBM i** (ent. **OS/400**, **i5/OS**) on IBM:n käyttöjärjestelmä minitietokoneille ja palvelinkäyttöön.

Käyttöjärjestelmä on julkaistu AS/400-alustalle (myöhemmin IBM iSeries, *System i*), jotka on korvannut IBM Power Systems.
Käyttöjärjestelmässä on integroituna IBM DB2.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IBM i
Hannah Morrison

**Hannah Morrison** on alankomaalainen taidemusiikin laulaja, äänialaltaan sopraano.

## Elämä
### Opinnot
Morrison syntyi Alankomaissa skotlantilais-islantilaiseen perheeseen ja opiskeli vuosina 1998–2004 laulamista sekä pianonsoittoa Maastrichtin musiikkiakatemiassa. Saatuaan diplominsa hän siirtyi Kölnin musiikki- ja tanssikorkeakouluun. Vuoden 2009 alussa hän siirtyi professori Barbara Schlickin opetukseen, joka johti konserttiesiintyjän tutkinnon suorittamiseen. Samoihin aikoihin Morrison suoritti musiikin maisterin tutkinnon esiintymisessä Lontoon Guildhall School of Music and Dramassa professori Rudolf Piernayn ohjaamana. Lisää oppia hän sai vielä mestarikursseilta, joita pitivät Evelyn Tubb, Anthony Rooley, Barthold Kuijken, Andrew Lawrence-King, Thomas Allen, Kiri Te Kanawa ja Matthias Goerne.

### Ura
Morrison on kysytty solisti sekä oratorioesiintyjänä että yksinlaulujen tulkitsijana. Hän on ollut läheisessä yhteistyössä Sir John Eliot Gardinerin kanssa; tämän johdolla Morrison debytoi esittämällä Wolfgang Amadeus Mozartin sovituksen Georg Friedrich Händelin teoksesta *[[Alexander's Feast]]* Salzburgin festivaalilla vuonna 2013. Samana vuonna Morrison esiintyi vierailijana konserttisaleissa Barcelonassa, Kölnissä, Lontoossa (BBC:n nauhoittamana), Luzernissa, Pariisissa, Pisassa, Leipzigin Bachfestillä ja Aldeburghin festivaalilla (teoksilla *[[Johannes-passio]]*, BWV 245, ja *[[H-mollimessu]]*, BWV 232, Johann Sebastian Bach). Morrison esiintyi vuonna 2013 myös BBC Promsilla. Hän on Bachin ja Händelin teosten ohella tulkinnut muun muassa Claudio Monteverdin, Robert Schumannin ja Johannes Brahmsin tuotantoa. Hän on levyttänyt muun muassa Felix Mendelssohn-Bartholdyn lauluja Hyperion-levymerkille.

Morrison on esiintynyt säännöllisesti vierailijana Paul Agnewin ja William Christien johtaman Les Arts Florissants -kokoonpanon kanssa. Yksinlauluresitaaleissa hän on tehnyt säännöllisesti yhteistyötä eteläafrikkalaisen pianisti Lara Jonesin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* AllMusic.com: Hannah Morrison
IBM Power Systems

**IBM Power Systems** on IBM:n tietokonemallisto, jossa käytetään Power-arkkitehtuurin suorittimia.
Malleissa käytetään AIX, IBM i (ent. OS/400, i5/OS) tai Linux -käyttöjärjestelmiä.

Mallistossa on yhdistetty IBM System p (ent. pSeries, IBM RS/6000) ja IBM System i (ent. iSeries, IBM AS/400) -sarjat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IBM Power Systems
Maria Pellegrini

**Anna Maria Pellegrini** (15. heinäkuuta 1943 Pretoro – 28. joulukuuta 2025) oli italialaissyntyinen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän muutti vuonna 1958 Kanadaan, jonka kansalaisuuden hän sai vuonna 1965. 

Pellegrini opiskeli vuosina 1960–4 Ernesto Vincin johdolla The Royal Conservatory of Musicissa (Toronto) ja sitten Joe Mackon johdolla Lontoossa. Hän lauloi Canadian Opera Companyssa ensimmäistä kertaa vuonna 1963 *[[Aida]]n* ylipapittarena; ensimmäisessä suuressa roolissaan hänet nähtiin Gildan osassa *[[Rigoletto]]ssa* vuonna 1965. Myöhemmin hän on esiintynyt COC:ssa muun muassa Neddana *[[Pajatso]]ssa* (1966), Cio-Cio Sanina *[[Madama Butterfly]]ssä* (1971, 1975) ja Violettana *[[La traviata]]ssa* (1974, 1978). Vuonna 1967 hän voitti Metropolitan-oopperassa yleisökilpailun. Hänet nähtiin ensimmäistä kertaa Covent Gardenissa vuonna 1968 Gildana ja Sadler's Wellsissä vuonna 1969 Cio-Cio Sanina. 

Pellegrini erikoistui Giacomo Puccinin ohjelmistoon. Hän esiintyi oopperoissa Edmontonissa, Manitobassa, Québecissä, Calgaryssa ja Vancouverissa. Hän myös lauloi Genovassa, Triestessä, Parmassa ja Cataniassa Italiassa, Pittsburghissä ja New Orleansissa Yhdysvalloissa sekä Santo Domingossa ja Walesin kansallisoopperassa.

## Lähteet
John Bevis

**John Bevis** (10. marraskuuta 1695 – 6. marraskuuta 1771) oli englantilainen lääkäri, sähkötutkija ja tähtitieteilijä. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten Rapusumun löydöstä vuonna 1731. 

Bevis ilmoitti Rapusumun löytönsä Charles Messierille 10. kesäkuuta 1771 päivätyllä kirjeellä ja Messier korjasi sen luettelonsa seuraavassa julkaisussa. Bevis myös havaitsi Venuksen Merkuriuksen peittämisen 28. toukokuuta vuonna 1737 ja kehitti säännön jolla ennustaa Jupiterin kuiden pimennykset.

Bevis rakensi oman observatorion Stock Newingtoniin, Pohjois-Lontooseen vuonna 1738. Hän teki sieltä havaintoja joiden perusteella hän kokosi oman *Uranographia Britannica*n joka valmistui vuonna 1750. Sen kustantaja meni kuitenkin konkurssiin saatuaan vasta 52 levyä kaiverretuksi. Teos painettiin myöhemmin vuosina 1748–1750 kaiverretuilla levyillä, ja julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1786. Se sisältää tähtisumut M1, M11, M13, M22, M31 ja M35, ja osoittaa että hän saattaa olla löytänyt ensimmäisenä myös Messier 35:n.

Bevis on myös toinen kahdesta henkilöstä joiden tiedetään havainneen Halleyn komeetan Isossa-Britanniassa kun se ensimmäisen kerran palasi ennustetusti Aurinkokuntaan vuonna 1759, jolloin hän havaitsi sen *[[periheli]]n* jälkeen 1. ja 2. toukokuuta.

Bevis kuoli 6. marraskuuta 1771 kun hän putosi teleskooppitelineen päältä ollessaan mittaamassa Auringon meridiaanikorkeutta.

## Lähteet