open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Laura Lajunen

**Laura Lajunen** (s. 1992) on suomalainen kilpauimari. Hän harjoittelee Ruotsissa, missä edustaa tukholmalaista Simklubben Neptunia. Suomessa kilpaillessaan hän edustaa kasvattajaseuraansa Swimming Jyväskylää.

Lajusen päämatkoja ovat 200–1500 metrin vapaauinnit. Hän on vapaauinnin eri matkojen moninkertainen Suomen mestari. Lisäksi hän on hallitseva Ruotsin mestari 800 m:n ja 1500 m:n vapaauinnissa 50 metrin ja 25 metrin radalla.

## Saavutukset

### Suomen ennätykset

#### Lyhyt rata (25 m)
* 400m vapaauintia 4:10.60 (2014)
* 800m vapaauintia 8:36.95 (2014)
* 1500m vapaauintia 16:30.32 (2014)

#### Pitkä rata (5 0m)
* 4x50 vuv 1:47.75 (2014)

### SM-kultaa
* 200 m vapaauinti (2012, 2013, 2014)
* 400 m vapaauinti (2009, 2010, 2011, 2013)
* 800 m vapaauinti (2009, 2011, 2013, 2014)
* 1500 m vapaauinti (2011, 2014)
* 2,5 km avovesiuinti (2010)
* 3 km avovesiuinti (2011)
* 4 x 200 m vapaauintiviesti (2008)
* 4 x 50 m vapaauintiviesti (2014)

Lähde

### Ruotsin mestaruus
* 800 m vapaauinti (2014)
* 1500 m vapaauintia(2014)

## Lähteet
Martti Ranttila

**Martti Johannes Ranttila** (16. lokakuuta 1897 Karuna – 24. tammikuuta 1964 Helsingin maalaiskunta) oli suomalainen taidemaalari. Hänen töitään oli ensi kerran esillä näyttelyssä Helsingissä vuonna 1921, jolloin hän sai I palkinnon Suomen Taideyhdistyksen dukaattikilpailussa.

Ranttilan vanhemmat olivat kansakoulun- ja musiikinopettaja Juuso Ranttila ja Anna Ranttila (s. Filman). 

Hän opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa vuosina 1915–1918 ja 1919–1920. Sen jälkeen hän opiskeli 1920–1921 Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Alvar Cawénin johdolla. Hän teki opintomatkoja myös ulkomaille, muun muassa Italiaan.

Ranttila kuvasi töissään pääosin maisemia ja henkilöitä, mutta hän maalasi myös asetelmia. Teokset ovat usein pelkistettyjä tutkielmia, joissa on ajattomuuden tuntu ja aiheen kuvauksen yleispätevyyttä. Ranttilan taiteellinen kokonaistuotanto jäi verrattain vähäiseksi, sillä hän viimeisteli teoksiaan pitkään ja huolellisesti. Vuonna 1936 valmistuneen Myllykosken kirkon alttaritaulu on Ranttilan maalaama.

Ranttilalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1958.

## Lähteet
*Kuvataiteilijamatrikkeli
*[ Lapset kriisien kuvissa. Media- ja taidekasvatusopas](http://www.plan.fi/File/400c5dda-ae79-49d4-8e40-42cb7ca9afec/Lapset+kriisien+kuvissa+(Plan+Suomi+2010).pdf)
*Anjalankosken seurakunta

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Martti Ranttila Valtion taidemuseon kokoelmissa
* L. Wennervirta : Martti Ranttila, Kansan kuvalehti, 17.02.1934, nro 7, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Sinihuppu

**Sinihuppu** (*Diloba caeruleocephala*) on loppusyksyn tummanharmaa yökköslaji. Se on ollut taksonomisesti hankala laji, joka on kuuloelimen poikkeavan rakenteen vuoksi sijoitettu moniin eri perhosryhmiin. DNA-sekvensoinnin perusteella se kuuluu munkkiyökkösiin. Vanhoissa teoksissa lajista käytetään myös nimiä sinihilkka ja sinipääkehrääjä.

## Koko ja ulkonäkö
Sinihuppu on tummasävyinen, hyvin karvainen perhoslaji. Etusiivet ovat pohjaväriltään ruskehtavan harmaat, ja niiden poikki kulkee kaksi mustaa, mutkittelevaa poikkiviirua. Ulomman poikkiviirun etuosassa viiru on yleensä kaksinkertainen. Poikkiviirujen väliin jäävä alue on yleensä muuta siipeä tummempi, ja siinä on laaja, kahdesta vaaleasta rengasmaisesta täplästä muodostuva kuvio, joka tuo mieleen kaksi kahdeksikkoa. Takasiivet ovat harmahtavan valkoiset, naaraalla yleensä hieman koirasta tummemmat, ja siiven ulkoreunassa on pitkänomainen musta täplä. Ruumis ja jalat ovat kauttaaltaan pitkien karvojen peittämät. Koiraan tuntosarvet ovat huomattavan tuuheat. Siipiväli on 36&ndash;40 mm.

## Levinneisyys ja lentoaika
Sinihupun levinneisyys kattaa Etelä- ja Keski-Euroopan Kaukasukselle asti. Suomessa se on hyvin eteläinen laji, jota tavataan vain aivan etelärannikon tuntumassa sekä lounaissaaristossa ja Ahvenanmaalla. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena syyskuun alkupuolelta lokakuun puoleenväliin.

## Elinympäristö ja elintavat
Sinihuppu elää puistoissa, puutarhoissa ja metsänreunuksilla. Perhoset lentävät hämärän laskeuduttua ja tulevat valolle. Naaras houkuttelee koiraita tuottamillaan feromoneilla ja parittelu kestää 4&ndash;6 tuntia. Parittelun jälkeen naaras odottaa kolme vuorokautta, kunnes alkaa munia vaihtelevankokoisia, naaraan peräpäästä irronneiden karvojen suojaamia munarykelmiä ravintokasvien oksille. Munat talvehtivat, ja toukat kuoriutuvat keväällä. Toukka käy läpi viisi ulkonäöltään hieman poikkeavaa kehitysastetta, ja niitä voi tavata touko-kesäkuussa. Täysikasvuinen toukka tekee kotelokopan maa-aineksesta tai lehtiroskista ja koteloituu sen sisään. Aikuinen perhonen on elänyt laboratorio-oloissa noin kaksi viikkoa.

Eteläisessä Euroopassa sinihuppu voi olla merkittävä hedelmänviljelyn tuholainen.

## Ravintokasvi
Toukka elää monilla ruusukasveihin kuuluvilla puilla, erityisesti pihlajilla (*Sorbus*), orapihlajilla (*Crataegus*), omenapuilla (*Malus*) ja kirsikoilla (*Prunus*).

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Italian Grand Prix 2011

**Italian Grand Prix 2011** oli Formula 1 -kauden 2011 13. osakilpailu, joka käytiin 11. syyskuuta Monzan moottoriradalla Milanossa, Italiassa.

Kilpailun voitti Sebastian Vettel. Toiseksi ajoi Jenson Button ja kolmanneksi tuli Fernando Alonso.

## Kisan tulokset

## Huomautukset
* Daniel Ricciardo ei sijoittunut koska hän ajoi alle 90% voittajan kisapituudesta.
* Bruno Sennan uran ensimmäiset MM-pisteet
* Paalupaikka: Sebastian Vettel, Red Bull-Renault
* Nopein kierros: Lewis Hamilton, McLaren-Mercedes, 1.26,187 (kierros 52)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lentopallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 2011

**Lentopallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2011** pelattiin Itävallassa ja Tšekin tasavallassa 10.–18. syyskuuta 2011. Serbian lentopallomaajoukkue voitti loppuottelun Italiaa vastaan.

## Osallistuvat maat

***Kotijoukkueet**
** Itävalta
** Tšekki
***Suoraan vuoden 2009 kisojen perusteella**
** Puola
** Ranska
** Bulgaria
** Venäjä
** Serbia
***Karsintojen kautta**
** Slovenia
** Suomi
** Portugali
** Saksa
** Slovakia
** Italia
** Belgia
** Viro
** Turkki

## Pelipaikat
*Wiener Stadthalle D, Wien, Itävalta – Lohko A ja loppupelit
*KV Arena, Karlovy Vary, Tšekin tasavalta – Lohko B ja loppupelit
*Olympiahalle Innsbruck, Innsbruck, Itävalta – Lohko C
*O2 Arena, Praha, Tšekin tasavalta – Lohko D

## Sijoituksen määräytyminen
Otteluvoitto 3–0 tai 3–1: 3 pistettä voittajalle, 0 hävinneelle
Otteluvoitto 3–2: 2 pistettä voittajalle, 1 hävinneelle
tasapisteissä ratkaisee järjestyksen:
a) voitetut ottelut, b) eräsuhde ja c) eräpistesuhde.

## Alkulohkot

### Lohko A

### Lohko B

### Lohko C

### Lohko D

## Pudotuspelit

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Confédération Européenne de Volleyball
*http://www.cev.lu/mmp/online/website/news/news_online/754/12786_EN.html 
*Home Page
Jan Sterling

**Jan Sterling** (3. huhtikuuta 1921 New York, New York – 26. maaliskuuta 2004 Woodland Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Sterling esiintyi Broadwaylla ensimmäistä kertaa 15-vuotiaana ja elokuvadebyyttinsä hän teki vuonna 1947. 

Sterling oli ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi vuoden 1954 elokuvasta *[[Paluuta ei ole]]* (*The High and the Mighty*). Hänen muihin elokuviinsa kuuluvat muun muassa *[[Sanattomia tunteita]]* (*Johnny Belinda*, 1948) ja *[[Mitä kovemmin he kaatuvat]]* (*The Harder They Fall*, 1956). Kaikkiaan Sterling näytteli yli 40 elokuvassa.

Sterling oli kahdesti naimisissa. Hänen ensimmäisen puolisonsa oli John Merrivale ja toinen Paul Douglas, jotka molemmat olivat myös näyttelijöitä. Sterling on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.

## Lähteet
Särkvaara

**Särkvaara** tai **Särkivaara** on Kesälahden korkein kohta. Vaara on lähellä Kesälahden keskustaa, rautatien ja Särkilammen vieressä. Vaaralle pääsee parhaiten polkua pitkin Lammintauksentieltä. Särkvaaran parhaat tuntomerkit ovat kolme isoa mäntyä.

## Lähteet
Etelä–Etelä-yhteistyö

**Etelä&ndash;Etelä-yhteistyö** on akateemikoiden ja poliitikkojen historiallisesti käyttämä termi, jolla kuvataan kehitysmaiden välistä yhteistyötä raaka-aineiden, teknologian ja osaamisen välittämiseksi. 

## Historia

Vuonna 1978 YK perusti kehitysmaiden yhteistyön edistämiseksi oman yksikön. Laajemmin kehitysmaiden välillä alkoi syntyä yhteistyötä kuitenkin vasta 1990-luvun lopulla. Kehitysmaiden välisen yhteistyön avulla on kyetty vähentämään maiden riippuvuutta teollisuusmaiden avustusohjelmista, mikä on aiheuttanut muutoksen kansainvälisissä valtasuhteissa. Käytännössä suurin osa kehitysmaiden ulkomaankaupasta tapahtuu kuitenkin edelleen teollisuusmaiden kanssa.

## Aiheesta muualla
* Globaalifoorumi
Urho Lehtinen

**Urho Valdemar Lehtinen** (24. syyskuuta 1887 Tampere – 6. marraskuuta 1982) oli suomalainen taidemaalari. Hänen töitään oli ensi kerran julkisesti esillä Turussa vuonna 1907. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa muotokuvia, maisemamaalauksia sekä kirkkomaalauksia, joista tunnetuimpia ovat Jämsän, Kankaanpään ja Ylistaron kirkkojen suuret henkilösommitelmat. Hänet tunnetaan erityisesti suomalaisen kansanelämän kuvaajana.

## Elämä ja ura
Lehtisen vanhemmat olivat puuseppä ja koristeveistäjä Juho Lehtinen ja Maria Amanda Lehtinen (s. Palmqvist). Lehtinen opiskeli Turun piirustuskoulussa Victor Westerholmin ja Elias Muukan johdolla vuosina 1903–1905 ja sen jälkeen Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä vuosina 1906–1909, opettajinaan muun muassa Albert Gebhard, Eero Järnefelt ja Väinö Blomstedt.

Taideopintojensa ohessa Lehtinen hankki myös ammattimaisen koristemaalarin taidot. Taiteilijanuransa alussa hän toimikin koristemaalarina mutta ryhtyi hyvän näyttelymenestyksensä myötä pian päätoimiseksi taiteilijaksi. Vuonna 1911 Lehtinen solmi avioliiton Hilja Lentzin (1886–1968) kanssa, ja pari muutti Helsingistä ensin vuonna 1917 Jämsään ja vuonna 1920 Jyväskylään, jossa Lehtinen osallistui aktiivisesti kaupungin taide-elämään. 

Lehtisen maalaustuotanto on varsin laaja ja monipuolinen. Siihen sisältyy niin maisemia, henkilösommitelmia, muotokuvia kuin kukka-asetelmia, ja hän maalasi myös kirkkojen koristuksia ja kirkkomaalauksia. Varhaiset teokset olivat värimaailmaltaan impressionistisia mutta myöhemmin taiteilijan tyyli muuttui ekspressionismin suuntaan. Vaikka Lehtisen töissä näkyy vaikutteita monista eri taidesuunnista ja tyyleistä, hänen taiteensa lähtökohtana on pidetty suomalaista kansanomaisuutta. Maalausten ohella Lehtinen teki paljon piirustuksia, joihin hän ikuisti lukuisia lähiympäristönsä ihmisiä.

Jyväskylään muuton jälkeen myös koristemaalaus palasi Lehtisen toiseksi ammatiksi, ja hänet tunnetaankin laajasti kirkkomaalarina. Hän työskenteli kaikkiaan 50 eri kirkossa, joihin hän maalasi alttaritauluja, uskonnollisaiheisia henkilösommitelmia, koristesommitelmia ja lasimaalauksia. Hän laati myös kirkkojen sisävärityssuunnitelmia ja teki niiden entisöinti- ja puhdistustöitä.

Lehtinen sai ensimmäisen puolisonsa kanssa kolme lasta. Leskeksi jäätyään hän avioitui Annelin Ikosen (s. 1928) kanssa.

Urho Lehtisestä on julkaistu Louna Lahden, Jyrki Markkasen ja Esa Sirosen kirjoittama monografia *Sinappiaurinko*.

## Perhe
Urho Lehtisen veli oli kansanedustaja Yrjö Lehtinen.

## Lähteet
*Kuvataiteilijamatrikkeli
*Urho Lehtinen – Toistensa tukena. Jyväskylän taidemuseo 
*Lehtinen, Urho (1887–1982), kuvataiteilija (finnica.fi) 
*Urho Lehtinen (avoinmuseo.fi) 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Piirrelmiä Urho Lehtisen taiteilijataipaleen varrelta, Helsingin Sanomat, 10.10.1937, nro 273, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Ukita Naoie

**Ukita Naoie** (, 1529 – 1. helmikuuta 1582) oli japanilainen Sengoku-kauden daimio.

Naoie palveli alkujaan Urakami-klaania, ja vuonna 1544 hänelle myönnettiin oma läänitys. Hän suoriutui annetuista tehtävistään menestyksekkäästi ja auttoi Urakamia taistelussa petollisia vasalleja vastaan. Lopulta Naoien vaikutusvalta nousi niin suureksi, että Urakamin vasallit seurasivat mieluummin häntä. Naoie solmikin liittouman voimakkaan Mōri-klaanin kanssa Urakamia vastaan ja kukisti Urakamin vuonna 1577.

Vuonna 1578 Mōri-klaani päätyi sotaan nousevaa Oda Nobunagaa vastaan ja kutsui Naoien mukaan. Naoie ei kuitenkaan uskonut Mōrin mahdollisuuksiin ja lähetti vain hieman joukkojaan Kōzukin taisteluun. Naoie kuoli vuonna 1582, ja klaanin johtoon nousi Naoien poika Ukita Hideie.

## Lähteet
*
Mehonmäki

**Mehonmäki** on kulmakunta Kiteellä, entisessä Kesälahden kunnassa. Se sijaitsee Kiteen kirkonkylän lounaispuolella valtatien 6 ja Karjalan radan välissä. Mehonmäellä on enimmäkseen kesäasutusta, mutta siellä on myös vakituista asutusta.
Uuden maailman rotat ja hiiret

**Uuden maailman rotat ja hiiret** ovat Pohjois- ja Etelä-Amerikassa esiintyviä myyrien heimoon (Cricetidae) kuuluvia jyrsijöitä. Joskus ne kaikki katsotaan kuuluvaksi yhteen alaheimoon amerikanhiiret- ja rotat (Sigmodontinae, syn. Hesperomyinae), joskus ne taas jaetaan kolmeen alaheimoon (Sigmodontinae, Neotominae ja Tylomyinae).

## Luokittelu

* Heimo Cricetidae -  muun muassa hamsteri ja uuden maailman rotat ja hiiret
** alaheimo Tylomyinae
*** Jukataninratut Otonyctomys
*** Iltaratut Nyctomys
*** Kipuajaratut Tylomys
*** Korvakiipijäratut Ototylomys
** Alaheimo Neotominae
*** Tribus Neotomini
**** Kauppiasratut Neotoma
**** Guadalajaranratut Xenomys
**** Meksikonmetsäratut Hodomys
**** Pikkuratut Nelsonia
*** Tribus Ochrotomyini
**** Kultahiirut Ochrotomys
*** Tribus Reithrodontomyini
**** Peurahiirut Peromyscus
**** Hiiruset Reithrodontomys
**** Sirkkahiirut Onychomys
**** Tulivuorihiirut Neotomodon
**** Floridanhiirut Podomys
**** Panamanhiirut Isthmomys
**** Meksikonhiirut Megadontomys
**** Keskiamerikanhiirut Habromys
**** Banderasinhiirut Osgoodomys
** Alaheimo Sigmodontinae
*** Rhagomys incertae sedis
*** Tribus Oryzomyini
**** Riisiratut Oryzomys
**** Galapagosinhiirut Nesoryzomys
**** Tummaratut Melanomys
**** Metsäriisiratut Sigmodontomys
**** Tulvaratut Nectomys
**** Amphinectomys
**** Jyväratut Oligoryzomys
**** Harjashiirut Neacomys
**** Ruokohiirut Zygodontomys
**** Lundomys
**** Suoratut Holochilus
**** Valeriisiratut Pseudoryzomys
**** Microakodontomys
**** Puuratut Oecomys
**** Vaivaisratut Microryzomys
**** Piikkihiirut Scolomys
*** Tribus Thomasomyini
**** Kolumbianmetsähiirut Chilomys
**** Piikkiratut Abrawayaomys
**** Rannikkoratut Delomys
**** Paramohiirut Thomasomys
**** Platanhiirut Wilfredomys
**** Andienratut Aepeomys
**** Rionratut Phaenomys
**** Kipuajaratut Rhipidomys
*** Tribus Wiedomyini 
**** Punakuonohiirut Wiedomys
*** Tribus Akondontini
**** Ruohohiirut Akodon
**** Punakuonoratut Bibimys
**** Tassuhiirut Bolomys
**** Roraimavuorenhiirut Podoxymys
**** Heinähiirut Thalpomys
**** Abrothrix
**** Andienruohohiirut Chroeomys
**** Kynsimyyryt Chelemys
**** Pitkäkynsihiirut Notiomys
**** Pearsonomys
**** Tonkijahiirut Geoxus
**** Kolohiirut Blarinomys
**** Karvahäntähiirut Juscelinomys
**** Kaivajahiirut Oxymycterus
**** Perunratut Lenoxus
**** Brucepattersonius
**** Argentiinanvesiratut Scapteromys
**** Isoratut Kunsia
**** Punakuonoratut Bibimys
*** Tribus Phyllotini
**** Iltahiirut Calomys
**** Ylänköhiirut Eligmodontia
**** Paljasjalkahiirut Andalgalomys
**** Höröhiirut Graomys
**** Salinomys
**** Korvahiirut Phyllotis
**** Loxodontomys
**** Karukkohiirut Auliscomys
**** Altiplanonmyyryt Galenomys
**** Tsintsillahiirut Chinchillula
**** Punanhiirut Punomys
**** Andienhiirut Andinomys
**** Chilenratut Irenomys
**** Patagonianmyyryt Euneomys
**** Andiensuoratut Neotomys
**** Pitkäkorvahiirut Reithrodon
*** Tribus Sigmodontini
**** Pumpuliratut Sigmodon
*** Tribus Ichthyomyini
**** Kalaratut Neusticomys
**** Kalastajahiirut Rheomys
**** Andienvesiratut Anotomys
**** Vesihiirut Chibchanomys
**** Rapuratut Ichthyomys
Hōjō Sōun

**Hōjō Sōun**, tunnetaan myös nimellä **Ise Nagauji** (, 1432 – 8. syyskuuta 1519), oli myöhemmän Hojo-klaanin perustaja ja merkittävä daimio Sengoku-kauden Japanissa.

Sōunin isosisko oli naimisissa Imagawa-klaania johtajeen Imagawa Yoshitadan kanssa, minkä myötä Sōun liittyi Imagawa-klaanin palvelukseen Surugan provinssissa. Vuonna 1476 Yoshitada menehtyi taistelussa, ja Sōun liittyi auttamaan perintäkiistassa tämän poikaa, Imagawa Ujichikaa. Kiitoksena palveluksistaan Sōunin hallintaan myönnettiin linna.

Sōun jatkoi Imagawan palveluksessa, ja vuonna 1495 hän sai haltuunsa Odawaran linnan, josta tuli sittemmin hänen klaaninsa pitkäaikainen tukikohta. Sōun kuoli vuonna 1519 ja kuolemansa jälkeen siirsi klaanin johtajuuden pojalleen Hōjō Ujitsunalle.

## Lähteet
*
Karl Reger

**Karl Reger** (7. syyskuuta 1930 – 27. maaliskuuta 2024) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Aachenin hiippakuntaan 25. heinäkuuta 1960 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Árd Srathan titulaaripiispaksi 23. joulukuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. helmikuuta 1987. Pääkonsekraattorina toimi Klaus Hemmerle, jota avustivat Ernst Franz Gerd Werner Dicke ja Pascàsio Rettler.

Reger jäi eläkkeelle 15. maaliskuuta 2006.

## Lähteet
Hohtopensasyökkönen

**Hohtopensasyökkönen** (*Amphipyra pyramidea*) on eteläisessä Suomessa jokseenkin yleinen loppukesän ja alkusyksyn yöperhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Hohtopensasyökkönen on melko kookas yöperhonen. Etusiivet ovat kauttaaltaan voimakkaan kiiltävät ja pohjaväriltään tummanruskeat. Rengastäplä ja ulompi poikkiviiru ovat terävärajaiset, vaaleat ja erottuvat selkeästi. Sisempi poikkiviiru on yleensä ruskeampi, voimakkaasti mutkitteleva ja tekee siiven etureunassa jyrkän mutkan kohti siiven tyveä. Poikkiviirujen väliin jäävä siiven osa on jokseenkin tasaleveä ja ulomman poikkiviirun luona väriltään hyvin tumma. Takasiivet ovat terävärajaisesti erottuvaa ruskeaa etureunaa lukuun ottamatta voimakkaan kuparinruskeat. Pään etuosan huulirihmat ovat kokonaan vaaleat. Siipiväli on 47&ndash;52&nbsp;mm.

Hohtopensasyökkösen voi sekoittaa vain harvinaisempaan hämypensasyökköseen (*Amphipyra berbera*). Lajien erottaminen toisistaan voi olla varsin hankalaa.

## Levinneisyys ja lentoaika
Hohtopensasyökköstä tavataan Pohjois-Afrikasta ja Etelä-Euroopasta Keski-Euroopan ja Venäjän läpi aina Japaniin saakka. Suomessa sitä tavataan etelä- ja keskiosissa suunnilleen Vaasa-Joensuu-linjalle saakka. Perhosia voi tavata heinäkuun lopusta lokakuun alkupuoliskolle.

## Elinympäristö ja elintavat
Laji viihtyy kosteissa lehdoissa sekä lehti- ja sekametsissä. Aikuiset perhoset lentävät pimeän laskeuduttua ja tulevat valolle, mutta huomattavasti useammin makealla nesteellä kostutetulle syötille. Toukka koteloituu kotelokopan sisään maahan. Muna talvehtii.

## Ravintokasvi
Toukka elää tammilla (*Quercus*) ja muutamilla muilla lehtipuilla sekä kuusamilla (*Lonicera*) ja syreeneillä (*Syringa*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Perhoset: Hohtopensasyökkönen
* lepiforum.de 
* ohjeita lajien ''A. pyramidea'' ja ''A. berbera'' erottamiseen 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa
Klaus Hemmerle

**Klaus Hemmerle** (3. huhtikuuta 1929 – 23. tammikuuta 1994) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän syntyi Freiburg im Breisgaussa, ja hänet vihittiin papiksi 25. toukokuuta 1952. Hänet nimitettiin Aachenin hiippakunnan piispaksi 9. syyskuuta 1975 ja vihittiin piispaksi 8. marraskuuta 1975. Pääkonsekraattorina toimi Johannes Pohlschneider, jota avustivat Hermann Josef Schäufele ja Joseph Ludwig Buchkremer.

## Lähteet
Joe Kocur

**Joseph George ”Joe” Kocur** (s. 21. joulukuuta 1964) on entinen kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Sukutaustaltaan hän on puolalainen.

## Pelaajaura
Kocur pelasi ennen ammattilaisuraansa Yorkton Terriersissä juniorisarja SJHL:ssä ja Saskatoon Bladesissä juniorisarja WHL:ssä. Detroit Red Wings varasi hänet NHL:ään numerolla 88  viidennellä kierroksella. Hänen ammattilaisuransa alkoi Red Wingsin silloisessa farmijoukkueessa Adirondack Red Wingsissä AHL:ssä. 

Kocur pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa kaudella 1984–1985 (debyytti helmikuussa 1985) ja vakiinnutti paikkansa seuraavalla kaudella. Hän oli kovaa taklaava alempien ketjujen laitahyökkääjä, joka hoiti myös poliisin roolia. Hänestä ja joukkuetoveristaan Bob Probertista alettiin 1980-luvulla käyttää yhteistä lempinimeä *Bruise Brothers*. Kocur oli kaudella 1985–1986, jolla hän sai yhteensä 377 jäähyminuuttia, koko NHL:n jäähytilaston kärkinimi, minkä lisäksi hän oli joukkueensa eniten jäähyminuutteja saanut pelaaja myös kausina 1986–1987 ja 1989–1990. Hän teki NHL-uransa ennätyspisteet, 36 tehopistettä (16 maalia ja 20 syöttöpistettä 71:ssä runkosarjaottelussa), kaudella 1989–1990. Kaikkina muina runkosarjakausina hän teki alle 20 pistettä.    

Kocur siirtyi maaliskuussa 1991 New York Rangersiin pelaajakaupassa, jossa Rangers sai hänen lisäkseen Pär Djoosin, ja jossa Red Wingsiin siirtyivät Jim Cummins, Kevin Miller ja Dennis Vial. Siirron jälkeisinä kausina hänen jäähylukemansa laskivat selvästi NHL-uransa alkuvuosiin verrattuna. Vuonna 1994 hän oli voittamassa ensimmäisen kerran urallaan Stanley Cupia. Maaliskuussa 1996 Kocur siirtyi Vancouver Canucksiin pelaajakaupassa, jossa Rangers sai vaihdossa maalivahti Kay Whitmoren. Hän edusti Canucksia vain kauden 1995–1996 lopun.

Kocur pelasi syksyllä 1996, jolloin oli ilman NHL-sopimusta, San Antonio Dragonsissa IHL:ssä ennen kuin palasi saman vuoden joulukuussa Detroit Red Wingsiin. Hän oli voittamassa Red Wingsissä Stanley Cupin mestaruutta vuosina 1997 ja 1998. Hänen viimeiseksi kaudekseen jäi kausi 1998–1999, jolla hän oli sivussa yli 40 ottelusta loukkaantumisten vuoksi.

Kocur pelasi 15 kautta kestäneellä NHL-urallaan 820 runkosarja- ja 118 pudotuspeliottelua. Hän teki runkosarjassa yhteensä 162 tehopistettä, 80 maalia ja 82 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä 22 tehopistettä, 10 maalia ja 12 syöttöpistettä. Jäähyminuutteja hänelle kertyi runkosarjassa 2&nbsp;519 ja pudotuspeleissä 231.

## Pelaajauran jälkeen
Pelaajauransa jälkeen Kocur toimi 2000-luvun alussa aluksi Detroit Red Wingsin videovalmentajana ja vuosina 2002–2004 apuvalmentajana. Hän on toiminut myös seuran alumniyhdistyksen puheenjohtajana. Kocur on myös perustanut oman yrityksen nimeltä Kocur Enterprises.    

## Muuta
Entiset jääkiekkoilijat Kory Kocur, Wendel Clark ja valmentaja Barry Melrose ovat Joey Kocurin serkkuja.

## Lähteet
Joe Son

**Joseph Hyungmin Son** (s. 22. marraskuuta 1970) on korealaissyntyinen näyttelijä ja vapaaottelija. 

Son syntyi Koreassa, mutta muutti Kaliforniaan nuorena. Hänet tunnetaan vapaaottelijana erityisesti ottelustaan Keith Hackneyta vastaan. Hackney voitti ottelun lyötyään Sonia useaan otteeseen nivusiin, mikä oli tuolloin sallittua. Son jättäytyi vapaaottelemisesta hävittyään neljä ottelua voitoitta. Hän otteli itse luomallaan tyylillä, jota hän kutsui nimellä ”Joe Son Do”.

Sonin tunnetuin elokuvarooli oli vuoden 1997 elokuvassa *[[Austin Powers – kumma jätkä]]*, jossa hän näytteli roistoa nimeltä Random Task. Hän on esiintynyt myös useissa muissa elokuvissa, kuten *[[Bloodfist V: Human Target]]*.

Syyskuussa 2011 Son tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen vapauteen vuonna 1990 tehdystä väkivaltaisesta joukkoraiskauksesta. Tuolloin Son ja Santiago Lopez Gaitan kaappasivat 19-vuotiaan naisen jouluaattona, ja raiskasivat tämän useita kertoja auton takapenkillä.

Lokakuussa 2011 elinkautisrangaistustaan suorittanutta Sonia syytettiin sellitoverinsa surmasta.

## Filmografia
**[[Villi pako]]* (1993)
**[[Shootfighter: Fight to the Death]]* (1993)
**[[Bloodfist V: Human Target]]* (1994)
**[[Bad Blood]]* (1994)
**[[Shootfighter II]]* (1996)
**[[Austin Powers – kumma jätkä]]* (1997)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Joseph-Albert Malula

**Joseph-Albert Malula** (17. joulukuuta 1917 – 14. kesäkuuta 1989) oli kinshasankongolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Hänet vihki papiksi Georges Six 9. kesäkuuta 1946, ja hänet nimitettiin Léopoldvillen vihkipiispaksi sekä Attanasuksen titulaaripiispaksi 2. heinäkuuta 1959. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Félix Scalais, jota avustivat Pierre Kimbondo ja Joseph Ngogi Nkongolo.

Malula sai 7. heinäkuuta 1964 nimityksen Léopoldvillen arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 27. elokuuta. Arkkihiippakunnan muutettua nimensä 30. toukokuuta 1966 Malulasta tuli Kinshasan arkkipiispa. Hänet ylennettiin kardinaaliksi 28. huhtikuuta 1969, jolloin hän sai nimityksen Santi Protomartiri a Via Aurelia Antican kardinaalipapiksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja vuonna 1978 kahteen konklaaviin.

Malula johti arkkihiippakuntaansa, kunnes kuoli 71 vuoden iässä.

## Lähteet
Rasti-Salokylä

**Rasti-Salokylä** on Ranta-Salokylän, Peräsalokylän ja Rastin muodostama kyläkeskus nykyisen Kiteen, entisen Kesälahden kunnan alueella.

## Ranta-Salokylä

Ranta-Salokylä on yksi Rasti-Salokylän kylistä. Ranta-Salokylään kuuluu Aittolahti, Salokylä ja Mäntylahti. Ranta-Salokylässä on Kesälahden mattopesula, korkea Hunonmäen lintutorni, Mäntyrannan leirintäalue, Mäntyrannan yleinen uimaranta, Karwood-tehdas sekä kalasatama. Ennen Ranta-Salokylällä toimi kauppa ja koulu. Nyttemmin Ranta-Salokylä on pääasiassa kesäasuttu, paitsi Vääränmäentienvarren uudempaa haja-asutusaluetta multamäen maastossa, sekä yhä toimivia maa- ja metsätalouksia.  

## Peräsalokylä

Peräsalokylä kuulu myös Rasti-Salokylään. Peräsalokylällä on ampumarata ja Haavikon metsästysmaja. 

Peräsalokylän maastot ovat nimensä mukaan hyvää eränkäyntimaata, tarjoten hirven- ja karhunmetsästystä, sekä sienestys ja marjastusmahdollisuuksia. 

## Rasti

Rasti on yksi Rasti-Salokylän kylistä. Rastissa toimi ennen Karjalan lomakeskus, sekä 80-luvun alkupuolelle peruskoulun ala-aste. Rastissa on paljon kesäasutusta. Rastin Ulponniemessä pidetään Rasti-Salokylän erilaisia kyläjuhlia.

Ranta-Salokylä ja Rasti sijaitsevat Väärämäentien varrella, kirkasvetisen Puruveden äärellä. Perinteisiä elinkeinoja ovat olleet maanviljely, kalastus, sekä metsänhoito. Ulponiemen satamaa on käytetty tukinuittoon Saimaan vesistöön.
Pikisaari

**Pikisaari** voi tarkoittaa seuraavia:
* Pikisaari, saari Saimaalla Lappeenrannassa
* Pikisaari, saari ja kaupunginosa Oulujoen suistossa Oulussa
* Pikisaari, alue Hirvensalon pohjoisrannalla Turussa
* Pikisaari, saari Vaasassa
The Librarian 2 – paluu kuningas Salomonin kaivoksille

**The Librarian 2 – paluu kuningas Salomonin kaivoksille** on järjestyksessään toinen yhdysvaltalaiselle TNT-kaapelikanavalle tuotetuista The Librarian -franchisen televisioelokuvista. Sarjassa huippuälykäs kirjastonhoitaja Flynn Carsen (Noah Wyle) suojelee kirjaston salaisessa osastossa säilytettäviä historiallisia ja usein maagisia esineitä. Se on jatkoa ensimmäiselle osalle *[[The Librarian – kohtalon keihäs]]* (2004).

Tämä televisioelokuvasarjan toinen osa alkaa vuoden kuluttua edellisen osan tapahtumista. Flynn Carsen on muuttanut äitinsä luota. Vaarallisilla etsintämatkoillaan hän on löytänyt muun muassa kristallikallon. Palattuaan kotiin syntymäpäiväjuhliltaan hän havaitsee asuntonsa myllätyn. Flynniltä ryöstetään hänelle postissa samana päivänä lähetetty kirje. Kirjeessä oli Kuningas Salomonin kaivoksien sijainnista vihjeitä antava kartta. Flynnin esimiehen Judsonin (Bob Newhart) mukaan kaivokseen kätketty Salomonin kirja  antaa lukijalleen vallan hallita aikaa ja avaruutta, joten kirja on pidettävä salassa. Flynn lähtee varkaan perään.

Sarjan seuraava osa oli *[[The Librarian 3 – Juudaksen maljan kirous]]* (2008).
USB 3.0

**USB 3.0** on järjestyksessä toinen suuri uudistus USB () sarjaväyläarkkitehtuuriin. Vuonna 2008 esitelty USB 3.0 tarjoaa uuden siirtotilan nimeltään "SuperSpeed" (eroaa USB 2.0 -liitännästä liittimen sinisen värin tai liittimessä olevan SS-kirjainyhdistelmän perusteella), joka mahdollistaa tiedon siirtämisen jopa 5 Gbit/s (625 MB/s) nopeudella; yli kymmenen kertaa nopeammin kuin USB 2.0, jonka siirtonopeus on 480 Mbit/s (60 MB/s).

"SuperSpeed" -versioita on USB 3.2 -standardissa eri nopeuksisia sukupolvia (USB3.2Gen1, USB3.2Gen2, USB3.2Gen2x2).

## Erot USB 2.0:aan verrattuna

* Siirtonopeus - Uusi siirtotila Super Speed (lyhyesti SS) - 5Gbit/s, 10Gbit/s tai 20Gbit/s sukupolvesta riippuen
* Kasvatettu kaistanleveys - Yksisuuntaisen kommunikaation sijasta USB 3.0 käyttää kahta tiedonsiirtokanavaa: toinen vastaanottaa tietoa ja toinen lähettää tietoa
* Virranhallinta - Virranhallinnan tasoja on paranneltu

### Arkkitehtuuri ja ominaisuudet

USB 3.0:n arkkitehtuuria käytetään USB 2.0:n (Full Speed, Low Speed, High Speed) ja USB 3.0:n (Super Speed) samanaikaiseen hyödyntämiseen, mikä mahdollistaa taaksepäin yhteensopivuuden. Liittimet mahdollistavat myös yhteensopivuuden uudemmille laitteille eli USB 3.0-laitetta voi käyttää USB 2.0-portissa hitaammalla nopeudella.

### Versiot
USB 3.1 määrittely on julkaistu vuonna 2013. USB 3.2 määrittely on julkaistu vuonna 2017. 

## Saatavuus

Buffalo Technology julkisti ensimmäisen USB 3.0:aa käyttävän laitteen marraskuussa 2009, kun taas ensimmäiset sertifioidut USB 3.0 kuluttajalaitteet esiteltiin 5. tammikuuta 2010, Las Vegasin Consumer Electronics Showssa (CES).

### Käyttöönotto

Asus ja Gigabyte julkaisivat ensimmäiset USB 3.0 -liitäntäiset emolevyt 5. tammikuuta 2010.

Linuxin ydin on tukenut USB 3.0:aa syyskuussa 2009 julkaistusta versiosta 2.6.31 alkaen.

Windows 8 oli ensimmäinen Microsoftin käyttöjärjestelmä, jossa oli sisäänrakennettu USB 3.0 -tuki.

## Liittimet

USB 3.0 -liittimeen voidaan liittää tavallinen USB 2.0 -laite. Täysikokoiset liittimet ovat yhteensopivia myös toisinpäin eli USB 3.0 -laitteen voi liittää USB 2.0 -liitäntään. USB 3.0- ja 2.0 -liittimet ovat fyysisiltä mitoiltaan samankokoisia, ainoat erot ovat USB 3.0:n ja 2.0:n välillä ovat USB 3.0:n ylimääräiset nastat liittimen sisällä, sekä liittimen sininen väri. Micro-liittimessä USB 3.0:n lisäkontaktit 6-10 ovat ikään kuin erillisessä liittinrungossa, joka on vanhan USB micro -liittimen jatkeena.

USB 3.2:sta eteenpäin käytössä on USB-C -liitin, joka korvaa aiemmat liittimet.

 

## Tuki
USB 3.0:n tuki on laitteesta riippuen hyvin vaihteleva. Vaikka käyttöjärjestelmä tukisikin sitä, ei se tarkoita sitä, että käytettävä laite tukisi sitä. Linux-ydin on tukenut USB 3.0:aa versiosta 2.6.31, joka julkistettiin syyskuussa 2009. Myös Windows 7 tukee USB 3.0:aa, mikäli siihen ladataan valinnainen ajuri.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Toni Tirri

**Toni Tirri** (1980 – 6. huhtikuuta 2014) oli suomalainen sarjakuvantekijä. Hän julkaisi vuodesta 1998 kalentereita ja sarjakuvakokoelmia, joissa esiintyi leppäkerttu Leppiz.

## Albumeja
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Verkkopäiväkirja.
* Jukka Laine: Leppiz tahtoo piparii! Kvaak.fi 14.4.2007.
Hämypensasyökkönen

**Hämypensasyökkönen** (*Amphipyra berbera*) on yleisehkö loppukesän yöperhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Hämypensasyökkönen on suhteellisen kookas, tummanruskea yöperhonen, jonka siipien pinta on melko kiiltävä. Etusiivet ovat pohjaväriltään tummanruskeat. Rengastäplä ja ulompi poikkiviiru ovat vaaleat ja erottuvat selvästi. Sisempi poikkiviiru on sävyltään ruskeampi, ja mutkittelustaan huolimatta se on siiven etureunassa lähes suora. Poikkiviirut eivät ole yhdensuuntaiset, vaan niiden väliin jäävä alue on siiven takareunassa huomattavasti kapeampi kuin siiven etureunassa, eikä siiven keskivaiheilla näkyvä tumma varjostuma kosketa ulompaa poikkiviirua. Takasiivet ovat etureunastaan ruskeat, mutta muuten kuparinruskeat. Etureunan väri sulautuu siipeen ilman selvää rajaa, ja siipisuonet näkyvät takasiivissä yleensä muuta siipeä tummempina. Imukärsän sivuilla sijaitsevat huulirihmat ovat tummat ja niissä on vaalea kärki. Siipiväli on 47&ndash;52&nbsp;mm.

Hämypensasyökkönen muistuttaa huomattavan paljon yleisempää hohtopensasyökköstä (*Amphipyra pyramidea*), josta se tunnistettiin omaksi lajikseen vasta vuonna 1968. Joskus lajin varmistamiseksi perhosen genitaalien tutkiminen voi olla tarpeen.

## Levinneisyys ja lentoaika
Lajin levinneisyysalue ulottuu Pohjois-Afrikasta Keski-Euroopan poikki Baltiaan ja eteläiseen Skandinaviaan. Suomessa hämypensasyökkönen on etelärannikon ja Lounais-Suomen laji, josta ei ole juurikaan havaintoja Pori–Kouvola-linjan pohjoispuolelta. Perhosia voi tavata heinäkuun lopulta syyskuun lopulle.

## Elinympäristö ja elintavat
Laji on kosteapohjaisten, erityisesti tammea kasvavien lehto- ja sekametsien asukki. Sitä tavataan yleensä yksitellen, mutta voi olla sopivalla paikalla runsaskin. Perhoset lentävät hämärässä ja tulevat valolle, mutta huomattavasti helpommin syötille. Täysikasvuinen toukka koteloituu kotelokopan sisään maahan. Muna talvehtii.

## Ravintokasvi
Toukka elää erityisesti tammilla (*Quercus*), mutta kelpuuttaa ravinnokseen myös muita lehtipuita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* lepiforum.de 
* ohjeita lajien ''A. pyramidea'' ja ''A. berbera'' erottamiseen 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa
Evaristus Thatho Bitsoane

**Evaristus Thatho Bitsoane** (17. syyskuuta 1938 – 17. heinäkuuta 2010) oli lesotholainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. joulukuuta 1964 ja nimitettiin Qacha's Nekin hiippakunnan piispaksi 17. heinäkuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alfonso Liguori Morapeli, jota avustivat George Francis Daniel ja Paul Khoarai.

Bitsoane johti hiippakuntaansa, kunnes kuoli 71 vuoden iässä.

## Lähteet
Suomenhierakka

**Suomenhierakka** (*Rumex pseudonatronatus*) on Euraasiassa kasvava hierakkalaji.

## Ulkonäkö
Suomenhierakka kasvaa 50–120 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa suuresti hevonhierakkaa (*Rumex longifolius*), josta se eroaa lehtien mitoissa ja hedelmäverhiöiden muodossa. Sen varsi on usein punainen ja ruusukelehdet suhteellisesti kapeammat kuin hevonhierakalla, ne ovat 15–30 cm pitkiä, pituus on 8–15 kertaa leveyden verran. Hedelmäverhiön muoto on tyveltä pyöreä, kärkipuolelta kolmiomainen.

## Levinneisyys
Suomenhierakka esiintyy Suomessa, Ruotsissa, Baltiassa, Itä-Euroopassa, Venäjällä, Mongoliassa, Kazakstanissa ja Kiinassa. Laji kasvaa Suomessa melko harvinaisena alkuperäiskasvina Pohjanlahden merenrannoilla, paikoin Merenkurkussa se on aivan yleinen. Muualla Suomessa suomenhierakka on uustulokaskasvi, eteläisimmässä maassa jokseenkin yleinen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: ''Rumex pseudonatronatus'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Rumex pseudonatronatus'' 
* Flora of China: ''Rumex pseudonatronatus''
8b/10b-koodaus

Tietoliikenteessä **8b/10b** on linjakoodausmenetelmä, jossa 8 bitin jono eli tavu muunnetaan 10 bittiseksi jonoksi.Tämän avulla saadaan tasapainotettua ykkösten ja nollien määrä, mikä mahdollistaa joissain käytöissä tasavirtabalanssin riippumatta siitä, millaista dataa siirretään. Ero ykkösten ja nollien lukumäärässä on enintään 2 bittiä vähintään 20 bitin pituisessa jonossa, ja pidemmissä jonoissa tämä ero pienenee suhteessa jonon pituuteen.

IBM:n vuonna 1982 jättämässä patenttihakemuksessa keksijöiksi mainitaan Al Widmer ja Peter Franaszek.

## Käyttökohteita

* Aurora
* CoaXPress
* Common Public Radio Interface (CPRI)
* DVB Asynchronous Serial Interface (ASI)
* DVI ja HDMI 
* DisplayPort Main Link
* Fibre Channel
* Gigabit Ethernet (paitsi 1000Base-T)
* HyperTransport
* IEEE 1394b
* InfiniBand
* UniPro M-PHY
* OBSAI RP3 rajapinta
* PCI Express alle 8.0 GT/s nopeuksilla
* Serial RapidIO
* Serial ATA
* SAS
* SSA
* ServerNet (alkaen ServerNet2)
* USB 3.0
* XAUI

## Lähteet
* http://domino.research.ibm.com/tchjr/journalindex.nsf/0/b4e28be4a69a153585256bfa0067f59a?OpenDocument 

### Viitteet
Suomenröyhytatar

**Suomenröyhytatar** eli **suomentatar** (*Koenigia* × *fennica*, aiemmin *[[Röyhytattaret|Aconogonon]]* × *fennicum*) on kurjentattariin kuuluva lajiristeymä, joka on alppiröyhytattaren eli alppitattaren (*Koenigia alpina*) ja laavaröyhytattaren eli laavatattaren (*Koenigia weyrichii*) risteymä.

## Ulkonäkö ja koko
Suomenröyhytatar on kookas monivuotinen ruoho ja kasvaa 100–170 senttimetriä korkeaksi. Kantalajeistaan se muistuttaa enemmän laavaröyhytatarta, johon verrattuna suomenröyhytattaren lehdet ovat kapeammat ja alta vähemmän karvaiset. Kasvutapa on pensasmainen. Kasvi kukkii heinä–elokuussa kellanvalkoisin monikukkaisin röyhykukinnoin, jotka eivät haise hyvältä.

## Levinneisyys
2000-luvulla lajista on tullut Suomessa yleinen viljelykarkulainen, jota esiintyy villiintyneenä Lappia myöden. Se kasvaa karkulaisena tienvarsilla ja joutomailla.

## Käyttö
Suomenröyhytatarta kasvatetaan Suomessa yleisenä koristekasvina ja käytetään muun muassa näkösuojakasvina koristepensaiden sijaan. Se on suomalainen perinnekasvi.

## Lähteet
* 
* Hämet-Ahti, L., Kurtto, A., Lampinen, R., Piirainen, M., Suominen, J., Ulvinen, T., Uotila., P. & Väre, H. 2005: Lisäyksiä ja korjauksia Retkeilykasvion neljänteen painokseen – Lutukka 21:41–85.

### Viitteet
Arduino Bertoldo

**Arduino Bertoldo** (30. joulukuuta 1932 – 3. huhtikuuta 2012) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. maaliskuuta 1958 ja nimitettiin Folignon hiippakunnan piispaksi 10. lokakuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Divo Zadi, jota avustivat Giovanni Benedetti ja Decio Lucio Grandoni. Bertoldo asetettiin virkaansa 20. joulukuuta.

Bertoldo jäi eläkkeelle 3. heinäkuuta 2008.

## Lähteet
Junior Soprano

Corrado "Junior" Soprano on kuvitteellinen henkilö HBO:n tuottamassa tv-sarjassa *[[Sopranos]]*. Hänellä on mutkikas suhde sarjan päähenkilö Tony Sopranoon, jonka setä hän on. Junior ei ole naimisissa.

## Lähteet

HBO:n profiili: http://www.hbo.com/the-sopranos/cast-and-crew/corrado-junior-soprano/index.html
Luther (televisiosarja)

**Luther** on BBC:n tuottama englantilainen rikosdraamasarja, jonka pääosassa on Idris Elban esittämä rikosylikomisario John Luther. Sarja sai ensiesityksensä Isossa-Britanniassa BBC Onella vuonna 2010 ja sitä on tehty neljä tuotantokautta. Viidennen tuotantokauden kuvaukset alkoivat alkuvuodesta 2018. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV2.

Kriitikot ovat ylistäneet Idris Elbaa hänen roolistyöstään John Lutherina, ja hän on saanut roolistaan useita palkintoja.

## Juoni
Sarjan päähenkilö on lontoolainen poliisi, rikoskomisario John Luther (Idris Elba), joka työskentelee vakavien rikosten yksikössä. Luther on työlleen omistautunut, pakkomielteinen ja väkivaltainen poliisi. Luther maksaa kuitenkin kovaa hintaa omistautumisestaan: hän ei ole koskaan pystynyt pitämään siviilielämäänsä erossa tutkimistaan rikoksista.

Lutherille työ on aina tärkeintä. Hänen omistautumisensa on sekä kirous että siunaus, niin hänelle itselleen että hänen läheisilleen. Sarjan ensimmäisessä jaksossa hän tutkii psykopaatti-murhaajaa Alice Morgania (Ruth Wilson). Luther ei kuitenkaan pysty pidättämään Alicea todistusaineiston puuttumisen vuoksi, mutta sarjan edetessä, Alicesta tulee sekä Lutherin vihollinen että kumppani.

## Rooleissa

## Vastaanotto
Roolistyöstään John Lutherina ylistetty Idris Elba on roolistaan Golden Globe -palkinnon kategoriassa Paras miespääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa vuonna 2011, Critics’ Choice Television Awards -palkinnon, NAACP Image Awards -palkinnon sekä SAG-palkinnon. Sarja sai myös 11 Primetime Emmy -ehdokkuutta.

## Aiheesta muualla
*
Pedro Rubiano Sàenz

**Pedro Rubiano Sáenz** (13. syyskuuta 1932 – 15. huhtikuuta 2024) oli kolumbialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Hänet vihki papiksi Julio Caicedo Téllez 8. heinäkuuta 1956, ja hänet nimitettiin Cúcutan hiippakunnan piispaksi 2. kesäkuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ángelo Palmas, jota avustivat Alberto Uribe Urdaneta ja Alfredo Rubio Díaz.

26. maaliskuuta 1983 Rubiano Sáenz sai nimityksen Calin arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi. 7. helmikuuta 1985 hänestä tuli Calin arkkipiispa. 27. joulukuuta 1994 hänet nimitettiin Bogotán arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 11. helmikuuta 1995.

Rubiano Sáenz ylennettiin kardinaaliksi 21. helmikuuta 2001. Hänet asetettiin Trasfigurazione di Nostro Signore Gesù Criston kardinaalipapiksi 25. helmikuuta. Hän osallistui vuoden 2005 konklaaviin. Hän jäi eläkkeelle 8. heinäkuuta 2010.

## Lähteet
Baja Californian aavikko

**Baja Californian aavikko** on aavikkoalue Meksikossa, Kalifornian niemimaalla. Se käsittää niemimaan läntisen osan ja ulottuu sekä Baja Californian että Baja California Surin osavaltioihin. Pinta-alaltaan se on noin 77&nbsp;000 neliökilometriä.

Baja Californian aavikolla on monenlaisia elinympäristöjä, rannikkodyynejä, tasankoja ja vuoristoja. Korkeimmillaan aavikon keskisessä osassa vuoristoalueet kohoavat 1000–1500 metriin. Aavikko on eristyksissä muista vastaavista ympäristöistä, joten sinne on kehittynyt monia kotoperäisiä eliölajeja. Kaikkiaan alueella kasvaa lähes 500 kasvilajia ja elää 4 sammakkoeläin-, 43 matelija-, noin 200 lintu- ja yli 50 nisäkäslajia. Kasveista peräti 23 prosenttia on kotoperäisiä. Nisäkkäistä vain tällä alueella elävät taskuhyppyrottiin kuuluva *[[Dipodomys gravipes]]* ja siiseleihin kuuluva *[[Spermophilus atricapillus]]*.

## Lähteet
András Gárdos

**András Gárdos** (s. 9. tammikuuta 1991) on unkarilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin toiseksi korkeimmalla tasolla pelaavaa Sheffield Unitedia. Hän aloitti uransa unkarilaisen Ferencvárosi TC:n riveissä.
Huhtikuun tytöt

**Huhtikuun tytöt** on kirjailija Reijo Mäen Vares-kirjasarjan viidestoista osa. Se julkaistiin vuonna 2004. Kirjan nimi viittaa kolmeen nuoreen naiseen, jotka katosivat salaperäisesti Turussa huhtikuussa vuonna 1983. Tapaus on selvittämättömänä kansakunnan kollektiivinen trauma. Vares kaivelee tapausta aiheesta lehtijuttua tekevän toimittaja Ruuhion pyynnöstä ja löytää uusia johtolankoja, jotka vievät yllättäville ja vaikutusvaltaisille tahoille. Vares ratkaisee tapauksen lähinnä onnella. 

## Vastaanotto
Helsingin Sanomien Tommi Aitio arvioi Mäen dekkarien käyvän vuosi vuodelta levottomammiksi. Vares on supersankari, joka operoi sujuvasti reaalimaailman ja oman todellisuutensa lainalaisuuksien välisellä ei-kenenkään-maalla. Turun Sanomien Kimmo Rantasen arvion mukaan lörpöttely on aiempaa vähemmän tai sitten vitsit ovat parempia. Huhtikuun tytöt oli ilmestymisvuonnaan kolmanneksi myydyin kotimainen kaunokirja ja sitä ostettiin 82 900 kappaletta. 

## Elokuvaversio
Kirjasta on myös tehty elokuva *[[Vares – Huhtikuun tytöt]]*, joka tuli ensi-iltaan 20. huhtikuuta 2011. Sen on ohjannut Lauri Törhönen. Jussi Varesta esittää Antti Reini.

## Lähteet
Maria Bellucci

**Maria Bellucci** (s. 27. kesäkuuta 1977) on unkarilainen pornonäyttelijä. Hän aloitti näyttelemisen pornoelokuvissa 19-vuotiaana ja on näytellyt yli kahdessasadassa elokuvassa.

## Lähteet
* Maria Bellucci IAFD-tietokannassa

## Viitteet
Kuba Giermaziak

**Jakub ”Kuba” Giermaziak** (s. 9. heinäkuuta 1990 Gostyń, Puola) on puolalainen moottoriurheilija.

## Ura
Giermaziak aloitti formulauransa vuonna 2007 Eurocup Formula Renault 2.0 -sarjassa. Hän ajoi Motopark Academy-tallissa. Giermaziak sijoittui ensimmäisellä kaudellaan sarjassa kymmenenneksi. Hän jatkoi sarjassa vuonna 2008, mutta jäi sarjan 18:nneksi. Hän ajoi samalla kaudella Formula Renault 2.0 NEC -sarjassa ottaen 5 palkintokorokesijaa ja sijoittuen sarjan kuudenneksi. Giermaziak jatkoi vielä kolmannen kauden Eurocup Formula Renault-sarjassa. Hän ajoi yhden palkintokorokesijan ja sijoittui sarjan loppupisteissä yhdeksänneksi. Vuonna 2010 Giermaziak siirtyi ajamaan Porsche Supercup -sarjaa. Siellä hän sijoittui sarjan kymmenenneksi. Giermaziak jatkoi sarjassa vuonna 2011. Hän saavutti kaksi voittoa sarjasta ja sijoittui sarjan kolmanneksi. Hän oli ajanut samana vuonna myös Formula 3 Euroseries -sarjassa. Vuonna 2012 Giermaziak jatkoi Porsche Supercupissa sijoittuen loppupisteissä seitsemänneksi. Vuonna 2013 hän saavutti kaksi kolmossijaa kauden aikana sijoittuen sarjan viidenneksi. Vuonna 2014 Giermaziak keräsi kaksi paalupaikkaa ja kolme voittoa sijoittuen sarjan toiseksi.

Vuonna 2016 hän ajoi kaksi kilpailua European Le Mans Series -sarjassa LMP2-luokassa. Vuodesta 2021 alkaen hän on ajanut Nürburgring Langstrecken Serie (NLS) -sarjassa.

## Lähteet
Raven Alexis

**Raven Alexis** (28. tammikuuta 1987 – 23. maaliskuuta 2022) oli yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hänen aktiivinen uransa oli vuosina 2009–2011.

Alexis väitti vuonna 2011 sairastavansa muun muassa aivoihin levinnyttä maksasyöpää. Hänen myöhempi väitteensä täydellisestä paranemisesta synnytti laajalle levinneitä huhuja, joiden mukaan koko syöpätarina oli keksitty.

Alexis kuoli 23. maaliskuuta 2022 Las Vegasissa ollessaan hoidettavana sairaalassa Crohnin taudin ja muiden vatsavaivojen vuoksi.

## Lähteet
Fidèle Nsielele Zi Mputu

**Fidèle Nsielele Zi Mputu** (s. 21. heinäkuuta 1950 Kinshasa) on kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 26. syyskuuta 1976 ja nimitettiin Kisantun hiippakunnan piispaksi 10. kesäkuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. syyskuuta 1994. Pääkonsekraattorina toimi Frédéric Etsou-Nzabi-Bamungwabi, jota avustivat Gabriel Kembo Mamputu ja Joachim Mbadu Kikhela Kupika.

## Lähteet
Antoine Mayala ma Mpangu

**Antoine Mayala ma Mpangu** (3. maaliskuuta 1926 – 31. maaliskuuta 1993) oli kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 14. heinäkuuta 1957 ja nimitettiin Kisantun hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi sekä Flenucletan titulaaripiispaksi 30. elokuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Torpigliani, jota avustivat Pierre Kimbondo ja Simon N'Zita Wa Ne Malanda.

27. huhtikuuta 1973 Mayala ma Mpangusta tuli Kisantun piispa, jona hän toimi kuolemaansa saakka.

## Lähteet
Bruno Torpigliani

**Bruno Torpigliani** (15. huhtikuuta 1915 – 2. toukokuuta 1995) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 24. lokakuuta 1937 ja nimitettiin Mallianan titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi El Salvadoriin ja Guatemalaan 1. syyskuuta 1964. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Amleto Giovanni Cicognani, jota avustivat Antonio Samorè ja Telesforo Giovanni Cioli.

3. elokuuta 1968 Torpigliani sai nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Kongoon ja 6. kesäkuuta 1973 Filippiineille. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle huhtikuussa 1990.

## Lähteet
Hyvelänjärvi

**Hyvelänjärvi** on kuivatettu järvi Nummen kirkonkylän itäpuolella nykyisen Lohjan alueella. Se kuivatettiin viljelykselle 1850-luvulla. Paikka tulvii edelleen keväisin ja on lintujen muuttomatkallaan suosima levähdypaikka.

## Lähteet