open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Victor Silvester

**Victor Marlborough Silvester**, OBE (25. helmikuuta 1900 Wembley, Middlesex, Iso-Britannia &ndash; 14. elokuuta 1978 Ranska) oli brittiläinen tanssija, kirjailija, muusikko ja orkesterinjohtaja, jonka levyjä myytiin 75 miljoonaa kappaletta 1930&ndash;1980-luvuilla. Hän oli yksi ballroom dancen merkittävimmistä kehittäjistä 1900-luvulla. Hän nai Dorothy Newtonin vuonna 1922. 

Toisen maailmansodan jälkeen Silvesterin orkesteri sekä viikoittainen *Victor Silvester's Dancing Club* -televisiosarja pitivät hänet vielä pitkään julkisuudessa. Hänen kirjansa vuodelta 1927, *Modern Ballroom Dancing*, oli välitön bestseller ja siitä on useita painoksia, viimeisin vuodelta 2005. Hän kirjoitti myös kymmenen muuta kirjaa, mukaan lukien omaelämäkertansa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Victor Silvester Internet Archive -sivustolla
Eni (kirjain)

**Eni** (asomtavruli Ⴄ, nuskhuri ⴄ, mkhedruli ე) on 5. kirjain Georgian kolmessa kirjaimistossa.

Eni äännetään usein :nä.

## Kirjoitetaan

### Kirjoittamisohje

## Tietokonemerkistössä

## Pistekirjoitus

## Katso myös
* Latinalainen kirjain E
* Kyrillinen kirjain E

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Mchedlidze, T. (1) The restored Georgian alphabet, Fulda, Germany, 2013
*Mchedlidze, T. (2) The Georgian script; Dictionary and guide, Fulda, Germany, 2013
*Machavariani, E. Georgian manuscripts, Tbilisi, 2011
*The Unicode Standard, Version 6.3, (1) Georgian, 1991-2013
*The Unicode Standard, Version 6.3, (2) Georgian Supplement, 1991-2013
Grigor Auer

__NOTOC__
**Grigor Auer** (16. tammikuuta 1882 Pitkäranta – 20. joulukuuta 1967) oli suomalainen taidemaalari.

Auer opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1903–1904 sekä Pietarin taideakatemiassa 1904–1905 ja 1906–1907. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1904, 1905, 1907, 1908, 1919 ja 1942. Hänen töitään oli näytteillä ulkomailla Venäjällä 1917 ja Oslossa, Göteborgissa ja Tukholmassa 1940. Auer työskenteli myös konservaattorina Pietarin Eremitaasissa 1908–1911 ja Suomessa Kansallismuseossa 1919–1921. Auer asui elämänsä aikana Pietarissa, Valamon luostarisaarella Laatokalla, Italiassa ja viimeksi Suomessa.

## Teoksia
* *Kalastajakylä Laatokalla*.
* *Pyhimysten silta Valamossa*.
* *Valamon laivaranta* : öljymaalaus.

## Kirjallisuutta
* *Grigor Auer (1882-1967) : Laatokan maalari* ; toim. Timo Simanainen, Eeva Toikka ja Katja Vuorinen. Riihimäen taidemuseo, Riihimäki 2003 
* *Grigor Auer* ; toim. Asko Mäkelä ; tekstit piispa Arseni ja Antti Kuusimäki. Maahenki, Helsinki 2010  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Grigor Auer
* Taidekauden alkaessa. Syyskauden avajaisnäyttely Salan Strindbergissä, Suomen Kuvalehti, 02.09.1922, nro 35, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Oskari Hirvikallio

**Oskari Ernfrid Hirvikallio** (ent. **Dahlqvist**, 4. huhtikuuta 1897 Sipoo – 28. maaliskuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.

Hirvikallio opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1910–1915 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1915–1918. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosien 1921 ja 1942 välillä sekä muun muassa Suomen Taideakatemian 3-vuotisnäyttelyyn 1965. Hänen töitään oli näytteillä ulkomailla Moskovassa 1934, Riiassa 1935 sekä Ruotsissa Nässjössä 1947 ja Norrköpingissä, Linköpingissä ja Karlstadissa 1955.

Hirvikallio sai III palkinnon Dukaattikilpailussa vuonna 1923.

## Teoksia
* *Vanhaa Viipuria*, öljymaalaus 1935

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Oskari Hirvikallio
Eino Rautaruoho

**Eino Rautaruoho** (20. helmikuuta 1900 Kuhmoinen – 5. lokakuuta 1979) oli suomalainen Koskenpäällä asunut kansantaiteilija, säveltäjä sekä taidemaalari. Hän työskenteli kyläseppänä, autokorjaamossa ja myllärinä. Autokorjaamossa hän oppi hitsausmenetelmän, jota hän käytti patsaita tehdessään.

Itseoppinut Rautaruoho teki veistoksensa romumetallista hitsaamalla ja hän oli tällä alalla uranuurtaja Suomessa. Rautaruohon teoksia oli esillä Suomen Taideakatemian 3-vuotisnäyttelyssä 1965 ja Bratislavassa Tšekkoslovakiassa 1966. Erityistä huomiota herätti 235 senttimetriä korkea *Kukko,* joka oli tehty vanhoista maataloustyökaluista kuten viikatteen teristä ja lapioista. Rautaruoho oli myös kansanpelimanni, hänen instrumentteinaan olivat viulu ja saha.

## Veistoksia
* *Haikara*-veistos. Koskenpään kunnantalo 1967
* *Karhupatsas*. Jämsä 1967
* *Kukko*. Koskenpää-Keuruu-tien varrella 1965
* *Piru*.
* *Maahenki*.

## Kirjallisuutta
* Päivi Ketolainen : *Rautaruoho : ei maksa paljon ihmisen ilo*. Jämsän Kotiseutuyhdistys 2014 

## Televisio-ohjelma

TV1:n Viihdetoimitus tuotti 1969 Eino Rautaruohosta viihteellisen dokumenttiohjelman *Sitä kuusta kuuleminen – Eino Rautaruoho*. Ohjelma kuvattiin Rautaruohon kotimaisemissa Koskenpäällä. Käsikirjoittaja ja ohjaaja oli Erkki Pohjanheimo. Kuvaajana toimi Matti Kurkikangas. Filmille kuvattu ohjelma esitettiin Yle TV1:ssä 28.1.1969 ja uusittiin 5.5.1989. Kesto on 34’55”. 

## Lähteet
Ramazan Özcan

**Ramazan Özcan** ([ˈʁamazan ˈøːzdʒan] , s. 28. kesäkuuta 1984 Hohenems) on itävaltalainen jalkapallomaalivahti, joka on turkkilaista syntyperää. Hän pelasi suurimman osan ammattilaisurastaan Saksassa.

## Ura

### Seuraura
Özcan aloitti uransa SC Austria Lustenaussa vuonna 2003 ja siirtyi FC Red Bull Salzburgiin kesällä 2006.

Hän siirtyi 2. Bundesliigan 1899 Hoffenheimiin talvitauolla 2007–2008 puolen vuoden lainalle. Hän pelasi kaikki 17 peliä. Syyspuolella kautta joukkue varmisti pääsyn Bundesliigan. Näissä seitsemässätoista pelissä hän päästi vain 13 maalia. Kauden päätteeksi hän allekirjoitti kolmen vuoden jatkosopimuksen, mutta 30. joulukuuta 2009 hän lähti kevätkaudeksi lainalle Beşiktaşiin

Özcan siirtyi Ingolstadtiin kesällä 2011. Hän pelasi seurassa neljän kauden aikana 119 2. Bundesliigan ottelua sekä 28 bundesliigaottelua kaudella 2015–2016. Hän siirtyi Bayer Leverkuseniin 500&nbsp;000&nbsp;eurolla kesällä 2016. Hän pelasi seurassa kaikki kilpailut mukaan lukien vain kahdeksan ottelua ja lopetti uransa kesällä 2020.

### Maajoukkueura
Özcan pelasi 24 ottelua Itävallan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa ja yhden pelin alle 23-vuotiaissa. Helge Payersin sairastuttua Özcan nimettiin Itävallan 23 miehen joukkueeseen EM-kilpailuihin 2008 mutta hän ei päässyt kentälle. Hän teki kansainvälisen debyyttinsä ystävyysottelussa Italiaa vastaan 20. elokuuta 2008, korvattuaan Alex Manningerin puoliajalla. Ottelu päättyi tasapeliin 2–2. Kaikkiaan hän pelasi kymmenen maaottelua, joista kolme oli MM-karsintaotteluja.

## Yksityiselämä
Özcanilla on Turkin kansalaisuus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ramazan Özcan klo kicker.de (saksalainen)
* Ramazan Özcan profiili klo Fussballdaten
* 
* Ramazan Özcan – UEFA kilpailun ennätys
* Ramazan Özcan – FIFA kilpailun ennätys
Wimbledonin tennisturnaus 2016 – naisten kaksinpeli

Serena Williams oli puolustava mestari ja voitti turnauksen myös tänä vuonna.

## Sijoitetut pelaajat

# **[[Serena Williams]] (mestari)**
# Garbiñe Muguruza *(2. kierros)*
# Agnieszka Radwańska *(4. kierros)*
# Angelique Kerber *(loppuottelu)*
# Simona Halep *(puolivälierät)*
# Roberta Vinci *(3. kierros)*
# Belinda Bencic *(2. kierros, luovutti)*
# Venus Williams *(välierät)*
# Madison Keys *(4. kierros)*
# Petra Kvitová *(2. kierros)*
# Timea Bacsinszky *(3. kierros)*
# Carla Suárez Navarro *(4. kierros)*
# Svetlana Kuznetsova *(4. kierros)*
# Samantha Stosur *(2. kierros)*
# Karolína Plíšková *(2. kierros)*
# Johanna Konta *(2. kierros)*
# Elina Svitolina *(2. kierros)*
# Sloane Stephens *(3. kierros)*
# Dominika Cibulková *(puolivälierät)*
# Sara Errani *(2. kierros)*
# Anastasija Pavljutšenkova *(puolivälierät)*
# Jelena Janković *(2. kierros)*
# Ana Ivanović *(1. kierros)*
# Barbora Strýcová *(3. kierros)*
# Irina-Camelia Begu *(1. kierros)*
# Kiki Bertens *(3. kierros)*
# Coco Vandeweghe *(4. kierros)*
# Lucie Šafářová *(4. kierros)*
# Darja Kasatkina *(3. kierros)*
# Caroline Garcia *(2. kierros)*
# Kristina Mladenovic *(1. kierros)*
# Andrea Petkovic *(2. kierros)*

## Kaavio

### Loppukierrokset

### Kaavion yläosa

#### Lohko 1

#### Lohko 2

#### Lohko 3

#### Lohko 4

### Kaavion alaosa

#### Lohko 5

#### Lohko 6

#### Lohko 7

#### Lohko 8

## Lähteet
* Naisten kaksinpeli Wimbledon.comissa
Emmen (Sveitsi)

**Emmen** on kaupunki Keski-Sveitsissä, Luzernin kantonissa, viitisen kilometriä Luzernin kaupungista pohjoiseen. Kaupungissa on noin 30&nbsp;000 asukasta. 

## Sijainti
Emmen sijaitsee Reussjoen ja sen sivujoen Kleine Emmen yhtymäkohdassa, jokien pohjoispuolella.

## Liikenne
Moottoritiet A2 ja A14 kulkevat Emmenin kautta. SBB:n rautatiet Luzernista Emmenin kautta Olteniin ja Lenzburgiin kulkevat Emmenin päärautatieaseman, Emmenbrücken kautta. Emmenissä on Sveitsin ilmavoimien lentotukikohta. 

## Lähteet
*
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
TV Globo

**TV Globo** tai vain **Globo** on brasilialainen televisiokanava, joka aloitti toimintansa vuonna 1965. TV Globo on yksi maailman suurimmista media-alan yhtiöistä. TV Globo omisti mm. Sotšin talviolympialaisten lähetysoikeudet Brasiliaan ja vastaa myös Rio de Janeiron kesäolympialaisten kansainvälisestä TV-signaalista.
Ari Freyr Skúlason

**Ari Freyr Skúlason** (s. 14. toukokuuta 1987 Reykjavik) on islantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen puolustaja. Hän edustaa Tanskan Superliigassa pelaavaa Odense BK:ta ja kuuluu myös Islannin jalkapallomaajoukkueeseen.

## Seurajoukkueura
Ari siirtyi reykjaviklaisen Valurin nuorisojoukkueesta alankomaalaisen SC Heerenveenin alle 17-vuotiaiden joukkueeseen helmikuussa 2003. Pelattuaan myös Heerenveenin 19-vuotiaissa hän palasi Valuriin, nyt seuran edustusjoukkueeseen, kesällä 2005. Hän pelasi seuraavalla kaudella 11 Islannin pääsarjaottelua, joissa teki yhden maalin.

Ari siirtyi kesällä 2006 ruotsalaiseen BK Häckeniin, jossa pelasi kolme Allsvenskanin ottelua. Seuran pudottua sarjasta hän pelasi seuraavana kesänä 25 Superettanin ottelua, joissa teki kaksi maalia. Hän pelasi kesällä 2007 myös kaksi UEFA-cupin karsintaottelua tehden voittomaalin Dunfermlinea vastaan, ja kaksi UEFA-cupin ottelua.

Kaudelle 2008 Ari siirtyi GIF Sundsvalliin. Hän pelasi debyyttikaudellaan 27 Allsvenskanin ottelua, joissa teki yhden maalin. Seura putosi Superettaniin, jossa hän pelasi seuraavien kolmen kauden aikana 81 ottelua tehden 18 maalia. Sundsvallin palattua vuodeksi 2012 pääsarjaan hän teki kolme maalia pelaamissaan 26 ottelussa. Seuraavalla kaudella seura pelasi taas Superettanissa, jossa Ari viimeisteli 15 ottelussa seitsemän maalia.

Ari siirtyi Tanskan Superliigassa pelaavaan Odenseen kesällä 2013. Hän on pelannut kesään 2016 mennessä 89 Tanskan pääsarjaottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia.

## Maajoukkueura
Ari pelasi Islannin alle 17-, 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Ensimmäisen ottelunsa Islannin jalkapallomaajoukkuessa hän pelasi Irania vastaan marraskuussa 2009. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi  Kyprosta vastaan syyskuussa 2012. Ensimmäisen arvokilpailujen lopputurnauksen ottelunsa hän pelasi Portugalia vastaan EM-kilpailuissa 2016.

Ari on pelannut 28. kesäkuuta 2016 mennessä kaikkiaan 42 A-maaottelua, toistaiseksi ilman maaleja. Hän on pelannut neljä ottelua EM-lopputurnauksessa 2016 sekä yksitoista MM- ja kymmenen EM-karsintaottelua.

## Lähteet
Bolsenheim

**Bolsenheim** on kunta Bas-Rhin departementissa, Alsacessa Koillis-Ranskassa.

## Katso myös
* Luettelo Bas-Rhinin kunnista<br>

## Lähteet
* Bolsenheim siitä, Communauté de communes du Pays d'Erstein Verkkosivuilla
* INSEE kunta-tiedosto
Hannu Salonen (taloustieteilijä)

**Hannu Salonen** (s. 1954) on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee taloustieteen professorina Turun yliopistossa ja toimi Julkisen valinnan tutkimuskeskuksen (The Public Choice Research Centre) johtajana vuosina 2011–2013. Salonen on erikoistunut muun muassa peliteoriaan ja mikrotaloustieteeseen. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Salosen tutkimukset IDEASissa
Luettelo Tarton julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

**Luettelo Tarton julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä** kattaa Tarton kaupungissa olevat pysyvästi julkisille paikoille sijoitetut taideteokset, veistokset ja muistomerkit. Teokset ovat luettelossa niiden suomenkielisten nimien mukaisessa aakkosjärjestyksessä.

## Lähteet
*Tartu kaart, linnaosad, kaupunginosat
*
*
*

### Viitteet
Töyhtöhaukka

**Töyhtöhaukka** (*Aviceda subcristata*) on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sen levinneisyysaluetta on Australia, Indonesia, Papua-Uusi-Guinea, Solomonsaaret, joissa se pesii, ja lisäksi Itä-Timor.

Sitä esiintyy erilaisissa metsissä, sisämaan kosteikoilla ja savanneilla. Sen kanta on vakaa. Ilmastonmuutos vaikuttaa Australian lintujen levinneisyyteen, runsauteen ja muuttoon.

## Lähteet
Pentti Kosola

**Pentti Vihtori Kosola** (1. toukokuuta 1909 Lapua – 29. helmikuuta 1940 Ruokolahti) oli suomalainen hävittäjälentäjä ja äärioikeistolaisen Lapuan liikkeen jäsen, joka tunnetaan suutari Erik Mätön murhaajana. Hän oli Lapuan liikkeen johtajan Vihtori Kosolan poika. Pentti Kosola kuoli talvisodan aikana ilmataistelussa.

## Erik Mätön murha
Kesällä 1930 Kosola oli mukana Pohjanmaalta saapuneessa Lapuan liikkeen viiden miehen iskuryhmässä, joka saapui Viipuriin hieman ennen 19. heinäkuuta tehtyä Erik Mätön murhaa. Tarkoituksena oli muiluttaa jonkinlaisena työväenliikkeen agitaattorina pidetty Mättö rajan yli Neuvostoliiton puolelle. Häntä pahoinpideltiin ja vietiin metsään Heinjoen Pusurin kylään, jossa Kosola ampui Mätön. Tämän jälkeen lapualaiset hautasivat hänen ruumiinsa. Se löydettiin vasta seuraavana syksynä, jolloin miesten oppaana toiminut Johannes Ristseppä tunnusti murhan ja osoitti viranomaisille ruumiin kätköpaikan. Kuulusteluissa Kosola väitti olleensa humalassa ja ampuneensa tupakkaa taskustaan kaivaneen Mätön, koska luuli tämän tavoittelevan asetta.

Tapaus eteni oikeuteen syksyllä 1931, jolloin jutun alkuperäinen syyttäjä lievensi Kosolan murhasyytteen syytteeksi tahattomasta taposta. Tämän jälkeen oikeuskansleri Albert Makkonen asetti toisen syyttäjän, mutta myös asiaa käsitellyt Viipurin käräjäoikeuden tuomari Erkki Saraste osoittautui lapualaismieliseksi. Lopulta korkein oikeus vahvisti Kosolan tuomioksi kahdeksan vuotta kuritushuonetta (KKO 1932 II 288). Presidentti P. E. Svinhufvud armahti hänet jo kahden vuoden kuluttua joulukuussa 1936.

## Kuolema

Talvisodassa Kosola palveli alikersanttina Heinjoelle sijoitetussa Lentolaivue 26:ssa. Aamupäivällä 29. helmikuuta 1940 hän osallistui partiolennolle, jolta palatessa neuvostoliittolainen Polikarpov I-153 -hävittäjä hyökkäsi laivueen kimppuun Ruokolahden Rasilan kylän tuntumassa. Kosolan ohjaama Gloster Gladiator sai osuman, jolloin se syöksyi palavana Saimaan jäälle Kaukopään lahdella. Hän onnistui itse hyppäämään koneesta, mutta laskuvarjo ei avautunut ja Kosola kuoli pudotessaan jäälle.

Kosolan ampui alas todennäköisesti luutnantti V. G. Mashitš, joka oli Lempaalasta operoineen hävittäjälaivueen lentäjiä. Erik Mätön murhan johdosta Kosola oli tunnettu myös Neuvostoliitossa. Radiopropagandaa levittänyt Moskovan Tiltu oli vain vuorokautta ennen Kosolan kuolemaa kutsunut häntä ”miehentappajaksi” ja todennut tämän päivien olevan luetut.

Kirjailija Joppe Karhunen kuvailee Kosolan kuoleman vapaamuotoisesti tosipohjaisessa fiktiokirjassaan *[[Talvisodan taivas]]*. Hän käyttää Kosolasta nimeä ”Koso”.

## Lähteet
Holborn Viaduct

**Holborn Viaduct** on Lontoon Cityssä sijaitseva silta ja sen kautta kulkevan kadun nimi. Silta ylittää Farringdon Streetin ja nykyään maanalaisen Fleetjoen, joka on Thamesin sivujoki. Holborn Viaduct rakennettiin vuosina 1863–1869, ja sen avajaisiin osallistui kuningatar Viktoria istumalla hevosvaunuissa, jotka kulkivat sillan alitse.

Holborn Viaductin molemmissa päissä ja molemmilla puolilla on yhteensä neljä paviljonkia, joiden kautta on jalankulkuyhteys Farringdon Streetille. Sillan varrella on neljä patsasta, joiden kuvaamat naishahmot edustavat taidetta, tiedettä, maataloutta ja kaupankäyntiä. Holborn Viaductin pohjoinen sivu vaurioitui Lontoon pommituksessa 16.–17. huhtikuuta 1941. Silta entisöitiin, ja vuonna 2013 sille tehtiin läpikotainen peruskorjaus, jonka yhteydessä vuosikymmenten varrella maalatut maalikerrokset poistettiin. Sillalla olevien lohikäärmeveistosten ynnä muiden koristekuvioiden kultamaali vaihdettiin aitoon kultaan, jota kului noin 25&nbsp;000 lehteä (350 grammaa).

Holborn Viaductin rautatieasema avattiin vuonna 1874. Nykyään sen paikalla on City Thameslinkin asema.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sunway TaihuLight

**Sunway TaihuLight** (, "Taihujärven valo") on kiinalainen supertietokone, joka on tehokkaimpien tietokoneiden TOP500-listan kärkisijalla. LINPACK-testiohjelmalla mitattu tietokoneen maksimisuorituskyky on 93,02 petaflopsia. Aiemmin ykkössijaa pitäneen myös kiinalaisen supertietokoneen Tianhe-2:n maksimisuorituskyky on 33,86 PFLOPSia. Sunway TaihuLight on kokonaan Kiinassa kehitetty, kun Tianhe-2:ssa käytettiin Yhdysvalloissa valmistettuja mikrosiruja.

## Tekninen toteutus

Tietokone käyttää Shanghai High Performance IC Design Centerin suunnittelemia SW26010-suorittimia.
Jokaisella SW26010-suorittimella on neljä ydinryhmää (Core Group, CG), joista jokainen koostuu 64:sta Computing Processing Elements (CPE) -ytimestä, joilla on oma muistiavaruus ja Management Processing Element (MPE) -ohjausytimestä.
Ydinryhmät on yhdistetty network-on-chip-verkolla.
Ydinryhmällä on myös pääsy keskusmuistiin muistinhallintayksikön avulla.

CPE on 64-bittinen RISC-ydin, joka tukee vain käyttäjätasoa (ei muistinsuojausta), 256-bittisia vektorikäskyjä ja sisältää 64 KB paikallista staattista SRAM-muistia (ei välimuistia) ja 16 KB L1-välimuistin ulkoiselle muistille.
Ytimellä on yksi out-of-order-liukuhihna, joka voi suorittaa 8 liukulukulaskua 64-bittisillä liukuluvuilla yhdessä kellojaksossa. Kellotaajuus on 1,45 GHz.
CPE-ytimillä tehdään pääasiassa vain laskentaa.

Ohjausydin MPE on 64-bittinen RISC-ydin, joka tukee käyttäjä- ja systeemitasoja käyttöjärjestelmän toteuttamiseen ja sisältää 32 KB L1-välimuistia datalle ja käskyille ja 256 KB L2-välimuistia. Ytimellä on kaksi liukuhihnaa.

Jokaisessa SW26010-suorittimessa on yhteensä 260 prosessoriydintä ja lasketanoodissa 8 GB DDR3 -muistia.
Kokonaisuudessaan järjestelmässä on 40960 tällaista noodia.

Käyttöjärjestelmänä oleva Sunway RaiseOS perustuu Linuxiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tiedot TOP500-sivustolla
Ylikylä (Kauhava)

**Ylikylä** on kylä Kauhavalla seututien 733 varrella. Ylikylän postinumeroalue on 62240 Huhmarkoski. Matkaa kaupungin keskustaan Ylikylästä on noin 10 kilometriä.

Ylikylässä on ollut koulu, mutta sen lakkauttamisesta päätettiin vuonna 2016.

## Lähteet
Haarus

**Haarus** on Suomessa sijaitseva kylä Kauhavan kaupungissa, entisten Alahärmän ja Kortesjärven kuntien alueella. Haarus on Haarusjärven rannalla. Haaruksessa asuu neljä asukasta. Lisäksi siellä on 11 mökkiä.

## Maantieto
Haarus sijaitsee Haarusjärven ympärillä. Sen runkoverkon muodostaa Haaruksentie, Haaruskankaantie sekä Laitalantie. Kaikki Haaruksen ympärivuotiset asukkaat asuvat järven länsipäässä. 

### Luonto
Haaruksen länsiosassa sijaitsee Haaruskangas niminen hiekkakangassa. Kankaalle on hiekanoton seurauksena muodostunut lampia. Haaruksen metsät ovat havuvoittoisia.

#### Haarusjärvi

Haarusjärvi on 40,8 hehtaarinen järvi Haaruksessa. Haarusjärveen laskee Kakkurilampi Kakkuriluoman kautta. Laskupaikalle on rakennettu tekosaaria turpeen/humuksen vuoksi. Haarusjärvi laskee Pirttisenjoen kautta Purmojokeen. 

## Palvelut
* Kauhavan kaupungin uimaranta
* Haaruksen retkeilyreitistö
* Leirintäalue Ruskonranta 
* Mökkikylä Jääskänloma

## Lähteet
Luettelo ultimaten arvokilpailuista

Ultimaten ensimmäiset EM-kisat järjestettiin vuonna 1980 ja ensimmäiset MM-kisat 1983. Suomi on osallistunut jokaiseen EM- ja MM-tason nurmella pelattavaan arvokilpailuun.

## Muut arvokilpailut
*1984 Maajoukkueiden PM-kisat, Tukholma, Ruotsi
*1985 Maajoukkueiden PM-kisat, Farum, Tanska
*1986 Maajoukkueiden PM-kisat, Örebro, Ruotsi
*1987 Maajoukkueiden PM-kisat, Helsinki, Suomi
*1988 Maajoukkueiden PM-kisat, Hamar, Norja
*1990 Maajoukkueiden PM-kisat, Sundsvall, Ruotsi
*1997 Seurajoukkueiden MM-kisat Vancouver, Kanada
*1999 Seurajoukkueiden MM-kisat St Andrews, Iso-Britannia
*2001 World Games Akita, Japani
*2002 Seurajoukkueiden MM-kisat Honolulu, Hawaii
*2005 Seurajoukkueiden EM-kisat Rostock, Saksa
*2005 World Games Duisburg, Saksa
*2006 Seurajoukkueiden MM-kisat Perth, Australia
*2009 World Games Kaohsiung City, Kiinan Taipei
*2009 Seurajoukkueiden EM-kisat (XEUCF) Lontoo, Iso-Britannia
*2010 Seurajoukkueiden MM-kisat Praha, Tšekin tasavalta
*2013 World Games Cali, Kolumbia
*2013 Seurajoukkueiden EM-kisat Bordeaux, Ranska
*2014 Seurajoukkueiden MM-kisat Lecco, Italia
*2015 Seurajoukkueiden EM-kisat Wroclaw, Puola
Jane Avril

**Jane Avril** (alk. **Jeanne Louise Beaudon**; 9. kesäkuuta 1868 – 17. tammikuuta 1943) oli ranskalainen cancan-tanssija, jota Henri de Toulouse-Lautrec kuvasi useissa teoksissaan. Avril oli kurtisaanin tytär, jolla todettiin nuorena Pyhän Vituksen taudiksi kutsuttu tanssitauti. Elämäkertansa mukaan Avril parantui taudista ryhdyttyään tanssimaan sairaalan juhlissa vaistonvaraisesti. Työskenneltyään jonkin aikaa pariisilaisessa bordellissa hän pääsi tanssimaan Moulin Rougeen vuonna 1889. Moulin Rougen omistajat tarjosivat Avrilille tilaisuutta korvata Louise Weber, joka oli siihen aikaan Pariisin kuuluisin tanssija. Avril oli luonteeltaan Weberin vastakohta, ujo ja surumielinen, mutta siitä huolimatta hänestä tuli Pariisin yöelämän tunnetuimpiin kuuluva esiintyjä. Vuonna 1896 Avril vieraili tanssiseurueen mukana Lontoossa, jossa he esiintyivät Palace Theatressa. Avril kuoli vuonna 1943, ja hänet haudattiin Père-Lachaisen hautausmaalle.

Zsa Zsa Gabor esitti Jane Avrilia vuonna 1952 valmistuneessa elokuvassa *[[Punainen mylly (vuoden 1952 elokuva)|Punainen mylly]]*. Nicole Kidmanin roolihahmo elokuvassa *[[Moulin Rouge!]]* (2001)  pohjautuu osittain Avriliin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
H&R Block

**H&R Block** on yhdysvaltalainen veroilmoituksia valmistava yritys. Yrityksen pääkonttori on Kansas Cityssä, Missourissa. Yrityksen perustivat Blochin veljekset vuonna 1955.

## Lähteet
Creative Assembly

**Creative Assembly** on vuonna 1987 perustettu isobritannialainen videopelejä kehittävä yritys. Yrityksen tunnetuimpia nimekkeitä ovat muun muassa *[[Total War]]* -strategiapelisarja, **' ja **'.

## Historia
Creative Assemblyn perusti Tim Ansell vuonna 1987. Ansell aloitti tekemällä käännöksiä Spectrumille ja Sega Mega Drivelle julkaistuista peleistä PC:lle. Hän työskenteli kaksi vuotta kotoaan ennen toimistotilan hankkimista ja muiden palkkaamista. 

Maaliskuussa 2005 Creative Assembly siirtyi Segan omistukseen.

Vuonna 2017 Creative Assembly osti Crytek Black Sea -yrityksen ja muutti sen nimeksi Creative Assembly Sofia.

Marraskuussa 2023 studio kertoi keskittyvänsä jatkossa reaaliaikaisiin strategiapeleihin. Yhtiö perui *Hyenas*-projektin syyskuussa vuosien kehityksen jälkeen kun pelin demoa oli esitelty messuilla. Tämä johti irtisanomisiin studiosta.

## Pelit

## Lähteet
Icebreaker (kappale)

**Icebreaker** () on norjalaislaulaja Agneten kappale, jolla hän edusti Norjaa . Se julkaistiin 27. helmikuuta 2016. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Gabriel Alares, Ian Curnow ja Agnete itse.

Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa, jossa se sai 63 pistettä, jäi sijalle 13, eikä päässyt finaaliin.

## Lähteet
Bariumnitraatti

**Bariumnitraatti** (Ba(NO3)2) on barium- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Sitä esiintyy luonnossa pieniä määriä nitrobariittimineraalina. Yhdistettä voidaan käyttää pyrotekniikassa vihreän valon tuottamiseen ja muiden bariumyhdisteiden valmistamiseen.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa bariumnitraatti on värittömiä tai valkoisia kiteitä. Sen alkeiskoppi on kuutiollinen. Yhdiste liukenee kohtalaisen hyvin veteen ja liukoisuus kasvaa lämpötilan kasvaessa. Bariumnitraatti liukenee myös hieman metanoliin ja etanoliin. Kuumennettaessa bariumnitraattia yli sulamispisteensä se hajoaa muodostaen ensin bariumnitriittiä ja edelleen bariumoksidia, bariumperoksidia ja typen oksideja. Muiden nitraattien tavoin bariumnitraatti on hyvin vahva hapetin ja voi sytyttää helposti hapettuvat aineet palamaan. Monien muiden bariumyhdisteiden tavoin bariumnitraatti on myrkyllistä ja ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä.

## Valmistus ja käyttö
Bariumnitraattia voidaan valmistaa liuottamalla metallista bariumia, bariumhydroksidia, -karbonaattia tai -oksidia typpihappoon. Teollisuudessa tavanomaisin tapa on bariumkarbonaatin liuottaminen. Tuote puhdistetaan kiteyttämällä ja haihduttamalla vesi pois. Toinen tapa on bariumkloridin ja natriumnitraatin välinen reaktio ja bariumnitraatti erotetaan liuoksesta kiteyttämällä.
:BaCO3 + 2 HNO3 → Ba(NO3)2 + H2O + CO2
:BaCl2 + 2 NaNO3 → Ba(NO3)2 + 2 NaCl

Bariumnitraattia käytetään tuottamaan vihreää väriä muun muassa ilotulitteisiin ja merkkipanoksiin. Se toimii myös usein näiden ammusten polttoaineseoksissa hapettimena joko yksinään tai yhdessä kaliumkloraatin tai -perkloraatin kanssa. Muita käyttökohteita ovat bariumoksidin valmistus, optisen lasin valmistus sekä kaasujen poistaminen tyhjiöputkista.

## Lähteet
Veljensä vartijat

**Veljensä vartijat** on Mauri Sariolan vuonna 1969 ilmestynyt Gummeruksen kustantama ihmissuhderomaani. Romaanin keskeisiä teemoja, joihin myös nimi liittyy, on miesten keskinäinen, aseveljeyteen perustuva toveruus ja avunanto.

## Juoni
Päähenkilö, toimittaja Lasse Porras, syyllistyy rattijuopumukseen ja tuomitaan kolmeksi kuukaudeksi työsiirtolaan. Romaani rakentuu tämän keskustapahtuman sekä päähenkilön ihmissuhteiden ympärille.

Ensimmäinen luku kertoo Lasse Porraksen reaktioista esimiehensä, mutta samalla hänen tuestaan riippuvaisen henkilön moraalisesti kyseenlaiseen toimintaan. Päähenkilön voimakkaat reaktiot liittyvät hänen omassa elämässään kohtaamiinsa vaikeuksiin, joihin hänen itsensä on puolestaan haettava apua.

Toisessa luvussa ajokorttinsa määräajaksi menettänyt Porras ajaa kortitta Suomen halki pohjoiseen tehdäkseen lehtiartikkelin matkailusta mutta myös tavatakseen matkalla kaksi ystäväänsä, nimismiehen ja lääkärin. Seuraavissa luvuissa kuvataan näiden ystävien toimintaa päähenkilön tilanteen helpottamiseksi.

Kirjan keskivaiheilla, luvussa 12, Porras saapuu vaimonsa kyyditsemänä työsiirtolaan suorittamaan rangaistustaan. Seuraavat luvut kuvaavat työsiirtolan ilmapiiriä, vankeja ja henkilökuntaa sekä työskentelyolosuhteita sahalla ja metsätyömaalla. Työsiirtolassa ollessaan päähenkilö saa kirjeen, joka kertoo hänen nimismiesystävänsä olevan vuorostaan avun tarpeessa. Viimeisenä yönä ennen päähenkilön vapautumista vankien väliset suhteet kiristyvät ja Porras on joutumassa vaikeuksiin.

Kirjan loppuosa käynnistyy luvussa 17 päähenkilön saapuessa työ- ja huvimatkallaan Travemünden pelikasinolle. Kasinolla hän tapaa naispuolisen tuttavansa ja lähtee kotiinpaluun sijasta tämän mukana Pariisiin. Matkalla heidän välilleen kehittyy rakkaussuhde.

Päähenkilö yrittää suostutella vaikeuksiaan Ranskaan paennutta nimismiesystäväänsä palaamaan Suomeen ja joutuu tästä keskusteltaessa kohtaamaan myös oman toimintansa ristiriitaisuuden.

Romaanin viimeisessä luvussa Porras palaa Pariisista ristiriitaisessa olotilassa: "*Mies oli tyhjä kuin tyhjäksi puhallettu munankuori. Ja jokainen suihkukoneen moottoreissa palava polttoainekuutiosenttimetri vei vääjäämättömästi kotia kohden.*"

## Elämäkerrallisia elementtejä
Kuten Veljensä vartijat -romaanin päähenkilö, Mauri Sariola tuomittiin 1960-luvulla rattijuopumuksesta ja hän suoritti tuomion työsiirtolassa syksyllä 1963. Kyseessä oli Rihun saha Heinolassa.

## Lähteet
BET Awards

**BET Awards** on vuosittain järjestettävä palkintogaala, jossa palkitaan afroamerikkalaisten ja muiden vähemmistöjen musiikki-, näyttely-, urheilu- ja viihdealaa. Palkinnot jakaa yhdysvaltalainen Black Entertainment Television -kanava, joka esittää tilaisuuden suorana televisiolähetyksenä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Renault Sport Trophy

**Renault Sport Trophy** on urheiluautosarja, jota organisoi Renault Sport. Sarja perustettiin vuonna 2015 ja se kuuluu osaksi Renault Sport Series -luokkaa. Sarjan kaikki kilpailut ajetaan Euroopassa. Sarjassa jokainen talli kilpailee sääntöjen mukaisilla Renault Sport R.S. 01 -mallin autoilla.

Sarjaan kuuluu kolme eri kilpailulähtöä Endurance, Pro ja Am -luokan kilpailut. Viikonlopun ensimmäinen kilpailu on Endurance lähtö, joka on kestoltaan 70 minuuttia. Kilpailun aikana suoritetaan kuljettajan vaihto. Seuraavana päivänä ajetaan Pro ja Am -luokkien kilpailut. Kausi 2016 jäi sarjan viimeiseksi kaudeksi.

## Mestarit

## Aiheesta muualla

* Sarjan viralliset kotisivut
Eurooppa-liigan kausi 2016–2017

**UEFA Europa Leaguen kausi 2016–2017** on jalkapallokilpailu Eurooppa-liigan kahdeksas kausi nykyisellä nimellään ja 46. UEFA:n järjestämä turnaus eurooppalaisille seurajoukkueille. Karsinnat alkoivat 28. kesäkuuta 2016. Loppuottelu pelattiin 24. toukokuuta 2017. Mestaruuden voitti englantilainen Manchester United, joka voitti loppuottelussa Ajaxin.

## Karsintakierrokset

### Ensimmäinen karsintakierros

### Toinen karsintakierros

### Kolmas karsintakierros

## Play-off-kierros
Play-off-kierrokselle selviytyvät kolmannen kierroksen voittajat sekä 15 häviäjää Mestarien liigan kolmannelta karsintakierrokselta.

## Lohkovaihe

### Lohko A

### Lohko B

### Lohko C

### Lohko D

### Lohko E

### Lohko F

### Lohko G

### Lohko H

### Lohko I

### Lohko J

### Lohko K

### Lohko L

## Pudotuspelit
### 1. kierros

### Neljännesvälierät

### Puolivälierät

### Välierät

### Loppuottelu

Loppuottelu pelattiin 24. toukokuuta 2017 Friends Arenalla, Solnassa.

## Lähteet
Jamie Cook

**Jamie Robert Cook** (s. 8. heinäkuuta 1985 Merseyside) on brittiläinen muusikko, joka on toiminut indie rock -yhtye Arctic Monkeysin kitaristina.

Cook oli nuorena toisen Arctic Monkeysin jäsenen Alex Turnerin naapuri. Yhdessä muiden jäsenten kanssa he perustivat yhtyeen vuonna 2001. Vielä yhtyeen alkuaikoina Cook osallistui taustalauluun, mutta myöhemmin ei niinkään.

## Lähteet
Lincoln Red Imps FC

**Lincoln Red Imps Football Club** on gibraltarilainen jalkapalloseura. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Gibraltar Football Leaguessa. Gibraltarin mestaruuden Lincoln on voittanut 23 kertaa.

Lincoln Red Imps perusti vuonna 1976 Charlie Polson. Valmentajana toimi Charles Head. Joukkue aloitti Gibraltarin neljännestä divisioonasta. 1981 se nousi 2. divisioonaan ja kautta myöhemmin 1. divisioonaan. Kauden 1983–1984 päätteeksi seura nousi pääsarjaan. Lincoln voitti heti ensimmäisellä kaudella historiansa ensimmäisen mestaruuden. Lincoln voitti Gibraltarin mestaruuden vuosina 1989–1994 ja 2000. Vuosina 2003–2016 se voitti 14 peräkkäistä mestaruutta.

## Mestaruudet
* Gibraltarin mestaruus (28)
:: 1984–1985, 1988–1989, 1989–1990, 1990–1991, 1991–1992, 1992–1993, 1993–1994, 2000-2001, 2002–2003, 2003–2004, 2004–2005, 2005–2006, 2006–2007, 2007–2008, 2008–2009, 2009–2010, 2010–2011, 2011–2012, 2012–2013, 2013–2014, 2014–2015, 2015–2016, 2017–2018, 2018–2019, 2020–2021, 2021–2022, 2022–2023, 2023–24

* Rock Cup (20)
:: 1985–1986, 1988–1989, 1989–1990, 1992–1993, 1993–1994, 2001–2002, 2003–2004, 2004–2005, 2005–2006, 2006–2007, 2007–2008, 2008–2009, 2009–2010, 2010–2011, 2014, 2015, 2016, 2021, 2021–2022, 2023–2024

## Lähteet
Pyhän Mikaelin ja kaikkien enkelien kirkko (Beckwithshaw)

**Pyhän Mikaelin ja kaikkien enkelien kirkko** () on Grade II -luokan suojeltu anglikaaninen kirkkorakennus North Yorkshiressa. Suojeluperusteiden mukaan kirkko on esimerkki pienellä budjetilla tehdystä korkealaatuisesta suunnittelusta, lasimaalaukset ja kivikaiverrukset ovat huomattavia sekä se on esimerkki keskiluokkaisten maanomistajien paikallisyhteisöihin tekemistä investoinneista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Viskoelastisuus

**Viskoelastisuus** on materiaalin ominaisuus, jossa yhdistyvät sekä viskositeettiset että elastiset ominaisuudet muodonmuutoksen aikana.

## Elastisuus vs. viskoelastisuus



## Viskoelastisuustyyppejä
**Lineaarinen viskoelastisuus:** 
:\epsilon(t)= \frac { \sigma(t) }{ E_\text{inst,creep} }+ \int_0^t K(t-t^\prime) \dot{\sigma}(t^\prime) d t^\prime
tai
:\sigma(t)= E_\text{inst,relax}\epsilon(t)+ \int_0^t F(t-t^\prime) \dot{\epsilon}(t^\prime) d t^\prime
missä 
* *t* on aika
* *<math>\sigma (t)</math>* on jännitys
* *<math>\epsilon (t)</math>* on venymä
* *<math>E_\text{inst,creep}</math>* ja *<math>E_\text{inst,relax}</math>* ovat hetkelliset elastisuuskertoimet
* *K(t)* on viruminen
* *F(t)* on relaksaatio

### Maxwellin malli

Maxwellin malli voi edustaa viskoosivaimenninta ja elastista jousta kytkettyna sarjaan, kuten kuvassa näkyy. Malli voidaan esittää seuraavan yhtälön avulla:
:\frac {d\epsilon} {dt} = \frac {d\epsilon_{D}} {dt} + \frac {d\epsilon_{S}} {dt} = \frac {\sigma} {\eta} + \frac {1} {E} \frac {d\sigma} {dt}.

## Lähteet
Oulun hätäkeskus

**Oulun hätäkeskus** on hätäkeskuslaitoksen vuoden 2014 uudistuksen mukaisen kuuden hätäkeskuksen järjestelmän mukainen Suomen pohjoisin hätäkeskus, joka aloitti toimintansa 8. marraskuuta 2011.

Oulun hätäkeskuslaitos vastaa Pohjois-Pohjanmaan, Kainuun ja Lapin maakunnan hätäpuheluista ja -tekstiviesteistä.

## Lähteet
Sadie Jones

**Sadie Jones** (s. 1967) on brittiläinen kirjailija ja käsikirjoittaja.

Jones aloitti uransa elokuvakäsikirjoittajana, mutta menestys oli vähäistä. Lopulta hän laajensi erään käsikirjoituksensa esikoisromaanikseen *Kotiinpaluu* (*The Outcast*), joka ilmestyi 2008. Sen jälkeen hän on julkaissut kolme muuta romaania.

BBC on tuottanut vuonna 2015 Jonesin esikoisromaanin *Kotiinpaluu* pohjalta samannimisen, 180-minuuttisen minisarjan, jonka on ohjannut Iain Softley ja johon Jones itse on laatinut käsikirjoituksen. Minisarja esitetään myös Suomessa kesällä 2016.

## Romaanit

* *Kotiinpaluu* (*The Outcast*, 2008). Otava, 2016.
* *Small Wars*, 2009.
* *Kutsumattomat vieraat (The Uninvited Guests*, 2012). Otava, 2017.
* *Ehkä rakkaus oli totta* (*Fallout*, 2014). Otava, 2015.

## Lähteet
Ivar Kaskas

**Ivar Konstantin Kaskas** (29. huhtikuuta 1841 Vanaja – 1. syyskuuta 1898 Hämeenlinna) oli suomalainen taidemaalari.

Kaskaksen vanhemmat olivat nimismies John Kaskas ja Maria Elisabeth Mikontytär. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Turussa 1859 sekä yksityisesti taidemaalari R. W. Ekmanin johdolla. Hän opiskeli myös Tukholmassa kuninkaallisessa taideakatemiassa 1865–1867. Kaskas asui Suomeen palattuaan Hämeenlinnassa Pikkutorin varrella. Opiskeluaikanaan hän maalasi tarkkoja esineasetelmia sekä henkilötutkielmia ja maisemia usein yhdessä opiskelutoverinsa ja ystävänsä ahvenanmaalaisen taidemaalari K. E. Janssonin kanssa. Hämeenlinnaan asetuttuaan Kaskas teki maisemamaalauksia, joiden aiheet löytyivät Hämeenlinnasta ja sen lähiympäristöstä muun muassa Hattelmalan harjulta, Myllymäeltä, Aulangon torpalta ja Hämeen härkätien varrelta.

## Teoksia
* *Asetelma, malja, metsätorvi, plyymejä sekä vyö*: öljymaalaus. 1864
* *Asetelma, lamppu, ruukkuja ja kirja pöydällä*: öljymaalaus.

## Palkinnot
* II palkinto dukaattikilpailussa 1867

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Ivar Kaskas
Gregory Nava

**Gregory Nava** (s. 10. huhtikuuta 1949 San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -&#8288;käsikirjoittaja ja -&#8288;tuottaja. Hän on tunnettu Yhdysvaltojen espanjan&shy;kielisen väestönosan kuvaajana ja käsikirjoitus&shy;yhteistyöstään vaimonsa Anna Thomasin kanssa. He olivat ehdolla parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscar-palkinnon voittajiksi elokuvasta *[[Pako pohjoiseen (vuoden 1983 elokuva)|Pako pohjoiseen]]* (1983). Muita Gregory Navan ohjauksia ovat *[[Siirtolaiset]]* (1994) ja *[[Unohdetut (vuoden 2006 elokuva)|Unohdetut]]* (2006).

Gregory Nava syntyi meksikolais-baskilaiseen perheeseen San Diegossa 1949. Hän pääsi opiskelemaan elokuvaa Kalifornian yliopistoon ja valmistui sieltä 1976. Jo opiskeluaikana tehty lyhytelokuva Federico García Lorcan elämästä herätti kiinnostusta, ja Navan ensimmäinen pitkä elokuva *The Confessions of Amans* (1977) voitti esikoiselokuvapalkinnon Chicagon elokuvajuhlilla. Hänen kansainvälinen läpimurtonsa oli vuoden 1983 *Pako pohjoiseen*, joka kertoo guatemalalaisen nuoren miehen ja naisen matkasta Meksikon halki siirtolaisiksi Yhdysvaltojen Los Angelesiin. Se valittiin vuonna 1995 Yhdysvaltojen National Film Registryyn. 

Vuoden 1997 elämäkertaelokuvan *[[Selena]]* nimiosan esittäjä Jennifer Lopez sai roolistaan Oscar-ehdokkuuden. Lopez on pääosassa myös Navan elokuvassa *[[Unohdetut (vuoden 2006 elokuva)|Unohdetut]]* (2006).

## Elokuvia
*The Confessions of Amans (1977)
*Pako pohjoiseen (*El Norte*, 1983)
*Kohtalon aika (*A Time of Destiny*, 1988)
*Siirtolaiset (*My Family*, 1994)
*Selena (1997)
*Vain narrit rakastuvat (*Why Do Fools Fall in Love*, 1998)
*Unohdetut (*Bordertown*, 2006)

## Lähteet
Artturi Aarre

**Artturi Anshelm Aarre** (ent. *Tilhimaa* ja sitä ennen *Fihlman*, 31. lokakuuta 1887 Tampere – 10. syyskuuta 1922 Tampere) oli suomalainen taidemaalari.

Aarteen vanhemmat olivat räätäli Anton Fabian Fihlman ja Gustava Filander. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1905-1908 ja teki myös opintomatkan Pietariin 1906. Aarre osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1910, 1911, 1912, 1913 ja 1920. Hän maalasi maisemia, kaupunkilaiselämää, henkilömuotokuvia ja asetelmia ekspressionistiseen tyyliin. Aarre työskenteli myös mainos- ja koristemaalarina sekä kuvittajana ja toimi lisäksi taidekriitikkona. Aarre kuoli keuhkotautiin 35-vuotiaana syksyllä 1922.

Artturi Aarre laati yhdessä työnjohtaja Hugo Heleniuksen kanssa pienoismallin kirjailija Minna Canthin Tampereella sijainneesta syntymäkodista.

## Teoksia
* *Omakuva (Harjoitelma)* : öljymaalaus.1909
* *Aamu* : vesivärityö. 1915
* *Korpea (Ylöjärvi)* : öljymaalaus. 1915
* *Vainioita (Kokemäki)* : öljymaalaus. 1921

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* *Artturi Aarre 1887-1922* ; kirjan toimitus ja artikkelit Marja-Liisa Linder. Tampereen taidemuseon julkaisuja 117. Tampere 2004 (12.6. - 22.8.2004 museossa pidetyn näyttelyn näyttelyjulkaisu) 

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Artturi Aarre
Miguel Littin

**Miguel Ernesto Littín Cucumides** (s. 9. elokuuta 1942 Palmilla, Chile) on chileläinen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja, -tuottaja ja kirjailija. Hän on tehnyt elokuvia synnyinmaansa Chilen ohella Meksikossa, Nicaraguassa ja Espanjassa. Hänen  elokuvistaan on Suomessa esitetty ilmeisesti vain nicaragualaisen Pedro Pradon romaaniin perustuva *[[Alsino, poika joka tahtoi lentää]]* (1982, Yle TV1 21.11.1985).

Littín syntyi palestiinalaisen isän ja kreikkalaisen äidin pojaksi Chilen Palmillassa. Hän ohjasi 1960-luvun lopulla Chilen kaikkien aikojen suosituimmaksi nousseen elokuvan *El Chacal de Nahueltoro* (1969). Tosipohjainen draama kertoo perheensä vuonna 1960 tappaneesta alkoholistista, joka teloitettiin 1963.

Littín lähti maanpakoon vuoden 1973 sotilasvallankaappauksen jälkeen ja asettui Meksikoon, jossa hän ohjasi useita elokuvia. *Actas de Marusia* (1974) kertoo Chilessä sattuneesta kaivoslakosta ja oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi. *El Recurso del Método* (1978) perustuu Alejo Carpentierin samannimiseen romaaniin. Vuonna 1980 tuli ensi-iltaan Gabriel García Márquezin novelliin perustuva *La Viuda de Montiel*, jonka pääosaa näyttelee Geraldine Chaplin.

Nicaraguassa kuvattu *Alsino, poika joka tahtoi lentää* (1981) oli myös Oscar-ehdokkaana ja palkittiin Moskovan elokuvajuhlilla. 1980-luvun alussa Littín muutti Espanjaan. Hän matkusti sieltä salaa sotilasjuntan Chileen tekemään dokumenttia maan oloista Augusto Pinochet’n valtakaudella. Siviilihallinnon palattua Littín asettui taas Chileen ja alkoi ohjata elokuvia siellä. Vuoden 2000 *Tierra del Fuego* perustuu tutkimusmatkailija Julius Popperin seikkailuihin. *Dawson, Isla 10* kertoo sotilasjuntan aikaisista poliittisista vangeista.

Littín toimi synnyinkaupunkinsa Palmillan pormestarina vuosina 1992–1994 ja 1996–2000.

## Elokuvia
*1969: El Chacal de Nahueltoro (”Nahueltoron shakaali”)
*1971:	 Compañero Presidente (dokumentti)
*1973: La Tierra Prometida (”Luvattu maa”)
*1974: Actas de Marusia (”Kirjeitä Marusiasta”)
*1978:	 El Recurso del método
*1980: La Viuda de Montiel (”Montielin leski”)
*1981: Alsino, poika joka tahtoi lentää	(*Alsino y el Condor*)
*1986: Acta General de Chile (dokumentti)
*1990: Sandino
*1994: Los náufragos (”Haaksirikkoutuneet”)
*2000: Tierra del Fuego (”Tulimaa”)
*2002: Los Caminos de la Ira; Cronicas Palestinas (dokumentti)
*2002:	 El Abanderado
*2005: La Ultima Luna (”Viimeinen kuu”)
*2009: Dawson, Isla 10
*2014: Allende en su Laberinto (”Allende labyrintissaan”)

## Lähteet
Kimmo Sainio

**Kimmo Sainio** (s. 6. huhtikuuta 1979) on suomalainen radiojuontaja. Hän juonsi HitMix-radiokanavalla vuosina 2017–2020, kunnes hänet yllättäen irtisanottin. Aiemmin hän juonsi Metro FM:n aamua Juha Perälän kanssa. Sainio on juontanut aiemmin myös Radio Suomipopin keskipäivää. 

Sainio aloitti Ysäri-radiokanavalla helmikuussa 2021. Sainio työskenteli Bauer Medialla Bassoradion ja SuomiRäpin musiikkipäällikkönä vuosina 2021–2024. Sainio erosi alkuvuodesta 2024 puolisostaan Kristasta, jonka kanssa oli yhdessä 16 vuotta. Heillä on yhteinen lapsi, joka eron jälkeen asuu vuorotellen kummankin vanhemman luona. 

## Lähteet
*

### Viitteet
Ilmari Heinonen

**Ilmari August Heinonen** (11. lokakuuta 1897 Helsinki – 15. huhtikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.

Heinosen vanhemmat olivat August Emil Heinonen, ent. Sjöholm (1872–1952) ja Maria Wilhelmiina Lindström (1879–1954). Hän opiskeli Viipurin taiteen ystävien piirustuskoulussa 1926–1927 ja Vapaassa Taidekoulussa 1946–1947. Heinonen osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1930–1935. Heinosen töitä oli esillä ulkomailla Tallinnassa, Tartossa ja Moskovassa 1934 sekä Riiassa, Berliinissä, Düsseldorfissa ja Hampurissa 1935. Hän toimi myös satama- ja matkasaarnaajana.

## Teoksia

* Alttaritaulu, Vuoksenlaakson metodistikirkko 1932
* Alttaritaulu, Pyhäranta 1939
* Lasimaalaus, Pyhäranta 1940
* Alttaritaulu, Keitele 1940
* Alttaritaulu, Kurun Aure 1958
* Alttaritaulu, Luhalahti, 1959

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Ilmari Heinonen
Pat Summitt

**Patricia Sue ”Pat” Summitt** (o.s. **Head**, 14. kesäkuuta 1952 Clarksville, Tennessee – 28. kesäkuuta 2016 Knoxville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen koripallovalmentaja, koripalloilija, olympiavoittaja, maailmanmestari, Pan-Amerikan kisojen kultamitalisti ja NCAA:n moninkertainen mestarivalmentaja. Hänet on nimetty Basketball Hall of Fameen ja FIBA Hall of Fameen.

## Ura

Pelaajana Summitt (o.s. Head) saavutti Yhdysvaltain naisten maajoukkueessa olympiahopeaa Montréalissa vuonna 1976 ja kultaa vuoden 1975 Pan-Amerikan kisoista. Valmentajaksi siirryttyään Summitt teki pitkän uransa yliopistojoukkue Tennessee Lady Volunteersin päävalmentajana voittaen kahdeksan NCAA I:n eli yliopistomestaruutta. Summitt valittiin seitsemän kertaa kauden parhaaksi NCAA-valmentajaksi, ja hän on kumpikin sukupuoli mukaan lukien historian menestyneimpiä yliopistovalmentajia. Summitt toimi myös Yhdysvaltain naismaajoukkueen päävalmentajana ja saavutti tässä toimessa olympiakultaa Los Angelesissa vuonna 1984, maailmanmestaruuden Etelä-Koreassa vuonna 1979 ja MM- sekä Pan-Amerikan kisojen hopeamitalit.

Vuonna 2008 Summittille myönnettiin John R. Wooden Awardin valmentajapalkinto. Vuonna 2011 hänet valittiin Sports Illustratedin vuoden urheilijaksi, ja vuonna 2012 presidentti Barack Obama myönsi hänelle Yhdysvaltain korkeimman siviilikunniamerkin Presidential Medal of Freedomin. Vuonna 2000 Summitt nimettiin Basketball Hall of Fameen ja vuonna 2013 FIBA Hall of Fameen. Vuonna 2011 Summittilla diagnosoitiin Alzheimerin tauti. Hän kuoli Tennesseen Knoxvillessä 64-vuotiaana 28. kesäkuuta 2016.

## Lähteet
* Profiili  The Naismith Memorial Basketball Hall of Fame 
* Profiili  FIBA Hall of Fame 
* Pat Head Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Leif Andersson

**Leif Andersson** -nimisiä henkilöitä ovat muun muassa:

* Leif Andersson (s. 1944), suomalainen lääketieteen professori
* Leif Andersson (s. 1944), suomalainen soutaja
* Leif Andersson (s. 1949), ruotsalainen painija
* Leif Andersson (s. 1961), ruotsalainen ampumahiihtäjä ja olympiamitalisti
* Leif Andersson (s. 1962), ruotsalainen jääkiekkoilija
* Leif Erland Andersson (1943–1979), ruotsalainen tähtitieteilijä.

## Katso myös
* Leif Anderson (1925–1999), ruotsalainen musiikkitoimittaja ja radiojuontaja
Sangue bleu

**Sangue bleu** (”Sininen veri”) on vuonna 1914 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Nino Oxilian ohjaaman melodraaman pääosaa esittää elokuvadiiva Francesca Bertini.

## Juoni
Montvallonin ruhtinatar Elena epäilee, että hänen miehellään on suhde kreivitär Simone de la Croix’han. Ruhtinas ottaa mustasukkaisesta vaimostaan eron ja jättää tyttärensä Dianan hänen hoidettavakseen. Elena tutustuu näyttelijä Jacques Wilsoniin ja kreivitär de la Croix lavastaa heidät rakastavaisiksi. Ruhtinas riistää Dianan Elenalta, joka ajautuu aiemmin torjumansa Wilsoniin syliin. Näyttelijä tuhlaa Elenan omaisuuden ja pakottaa hänet ryhtymään kabareetanssijaksi. Elena kapinoi ja yrittää riistää henkensä näyttämöllä ”kuoleman tangon” aikana. Ruhtinas katuu ja vie Elenan takaisin heidän tyttärensä luokse.

## Näyttelijät

## Tuotanto, teema ja vastaanotto
Roomalaisen Celio Filmin tuottama elokuva oli suunniteltu vahvistamaan Francesca Bertinin tähtikulttia. Celio tuotti vuosina 1912–1914 25 elokuvaa, joissa näyttelijä esitti pääosia. Baldassarre Negronin jätettyä yhtiön Bertiniä ohjasi Nino Oxilia. Näyttelijää pidettiin yhtiön ”kruununjalokivenä” kunnes hän pian siirtyi Caesar Filmille.

*Sangue bleu* on juonipainotteinen melodraama, jossa on myös yhteiskuntakriittisiä aineksia. Sen teemana on oikeudeton ja alistettu nainen, jonka epätoivoon ainoa ratkaisu on itsemurha. Hienovaraisesti kerrottu juoni päättyy diivaelokuville poikkeuksellisesti onnelliseen loppuun. Elokuvan ansioita ovat Bertinin karismaattinen näyttelijänsuoritus, Nino Oxilian taitava ohjaus ja kuvaaja Giorgino Riccin kauniit kuvakulmat. Ruhtinattaren esittämä hyväntekeväisyysnäytelmä on mukaelma Puccinin *[[Madama Butterfly]]sta* ja aikoinaan paheksuntaa herättänyt tangokohtaus on lainattu Asta Nielsenin elokuvasta *[[Kuilu (vuoden 1910 elokuva)|Kuilu]]* (1910).

Elokuva oli suuri yleisö- ja arvostelumenestys. Aikalaiskriitikot kiittivät sen näyttelijäsuorituksia, näyttämöllepanoa ja kuvausta, mutta kiinnittivät huomiota käsikirjoituksen heikkouksiin. Bertinille *Sangue bleu* oli jälleen yksi askel hänen diivamaineensa lujittamisessa.

## Restaurointi ja DVD
Jean Desmetin kokoelmassa säilynyt *Sangue bleu* on restauroitu Alankomaiden elokuvamuseossa. Bolognan elokuva-arkiston DVD:nä julkaisema värjätty ja sävytetty nitraattikopio on varustettu Daniele Furlatin musiikilla. Se sisältää hollannin lisäksi myös italian- ja englanninkielisen tekstityksen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*