open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Evald Häggblom

**Robert Evald Häggblom** (6. joulukuuta 1905 Vårdö, Ahvenanmaa – 29. elokuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen Ahvenanmaalla vaikuttanut kansakoulunopettaja, maakuntapoliitikko ja kansanedustaja.

Häggblomin vanhemmat olivat maanviljelijä, kauppalaivuri Anders Robert Edvard Häggblom ja Amanda Emilia Sundström.  Hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1929 Uudenkaarlepyyn opettajaseminaarista ja toimi opettajana Brändössä Ahvenanmaalla 1929–1969.

Häggblom oli Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajana 1966–1976. Hän edusti Ahvenanmaan maakunnan vaalipiiriä. Häggblom kuoli kesken edustajakautensa, ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli Gunnar Häggblom. Evald Häggblom toimi myös Ahvenanmaan maakuntapäivien varapuhemiehenä ja Åländsk samlingin puheenjohtajana. Hän oli kunnallispolitiikassa Brändön kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja sihteerinä. Häggblom oli lisäksi saaristoasiain neuvottelukunnan jäsenenä.

## Palkinnot
* Axel Olof Freudenthal -mitali 1976

## Lähteet
Olbernhau

**Olbernhau** on kaupunki itäisessä Saksassa Saksin vapaavaltiossa. Se sijaitsee Erzgebirgen vuoristossa aivan Tšekin rajalla. Kaupungin asukasluku oli 11&nbsp;320 vuoden 2016 lopussa.

Olbernhau on perinteistä Erzgebirgen vuoriston kaivosaluetta. Siellä on myös paljon alueelle tyypillisiä puusepänverstaita, joissa valmistetaan käyttö- ja koriste-esineitä sekä leluja, sekä niitä myyviä pieniä liikkeitä. Kaupungin symboleja ovatkin puusta valmistetut pähkinänsärkijä, Olbernhaun ratsastaja ja piparkakkunainen. Symbolit ovat esillä Olbernhaun joulumarkkinoilla ensimmäisestä adventista helmikuun alussa olevaan kynttilänpäivään saakka. 

## Liikenne
Kaupunkiin pääsee Erzgebirgsbahnin junalla Chemnitzistä, joka on noin tunnin junamatkan päässä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gunnar Häggblom

**Gunnar Bertel Häggblom** (31. toukokuuta 1917 Saltvik – 18. huhtikuuta 2010 Saltvik) oli suomalainen Ahvenanmaalla vaikuttanut ylikonstaapeli, maakuntapoliitikko ja kansanedustaja. 

Häggblomin vanhemmat olivat maanviljelijä Konrad Severus Häggblom ja Aina Vilhelmina Isaksson. Hän kävi kansakoulun ja 1936 maamieskoulun sekä suoritti 1949 ylikonstaapelikurssin. Häggblom oli nuorena merillä ja oli sitten pari vuotta linja-autonkuljettajana. Hän toimi nuorempana poliisikonstaapelina Maarianhaminassa 1938–1939 ja Sundin nimismiespiirissä 1939–1942. Häggblom oli sitten vanhempana poliisikonstaapelina 1942–1949, ylikonstaapelina Saltvikissa 1949–1977 sekä Sundin piirin vt. nimismiehenä 1971–1972.  

Häggblom oli Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajana 1976–1983 edustaen Ahvenanmaan maakunnan vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan kesken edustajakautensa kuolleen Evald Häggblomin tilalle. Gunnar Häggblom oli Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä 1955–1979 ja toimi maakuntapäivien varapuhemiehenä. Hän oli Ahvenanmaan maakuntahallituksen ja Åländsk samlingin keskushallituksen jäsenenä. Kunnallispolitiikassa Häggblom oli Saltvikin kunnanvaltuuston jäsenenä 1942–1987 ja toimi myös Saltvikin kunnanhallituksen ja kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Häggblom oli lisäksi presidentin valitsijamiehenä vuoden 1978 presidentinvaaleissa.

## Kirjallisuutta
* Hasse Svensson : *En åländsk krönika – Gunnar Häggblom minns*. 2004 

## Lähteet
Olbernhaun ratsastaja

**Olbernhaun ratsastaja** (*Olbernhauer Reiterlein*) on puusta valmistettu koriste-esine. 

Olbernhaun kauppiaat esittelivät keinuratsastajan yleisölle ensi kerran Leipzigin messuilla vuonna 1782. 

Maailmantalouden kriisi ja suuri lama 1930-luvulla toi mukanaan köyhyyttä ja ahdinkoa myös Erzgebirgen vuoristoseudulle, ja leikkikaluteollisuuden tuotanto lakkasi lähes kokonaan. Talvella 1933-1934 perustettiin Talviapujärjestö auttamaan tilannetta. Erzgebirgen lelutehtailijat saivat tehtäväksi valmistaa ”talviapumerkkejä”. Niitä myytiin valtakunnan erilaisissa tapahtumissa ja rahankeräysten yhteydessä 20 pennin hinnalla. Merkeistä saatu tuotto käytettiin hädänalaisten auttamiseen. 

Talviapumerkit olivat puisia, värikkäästi koristeltuja noin 3 cm läpimitaltaan olevia rintamerkkejä. Niissä kuvattiin enkeleitä, joulukuusia, joulupukkeja ja toisinaan myös satumaailman hahmoja. Vuoden 1935 merkkiin haluttiin aivan erityinen kuva-aihe. Olbernhaunilainen lelutehtailija Max Korb valitsi sellaiseksi keinuhevosen ratsastajineen. Menestys oli valtava ja Olbernhaun pienestä ratsastajasta tuli Saksassa maankuulu hahmo. 

Vuonna 1968 ratsastajaa alettiin ensi kerran valmistaa sarjatuotantona pienenä koriste-esineenä. Olbernhaun ratsastaja on nykyisin Erzgebirgen alueen puuleluvalmistajien liiton virallinen tuotemerkki. Sitä on jäljitelty moneen tarkoitukseen, mutta alkuperäisiä ratsastajia valmistetaan edelleen ainoastaan Olbernhaun puutaidepajoissa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tarton tuomiokirkko

**Tarton tuomiokirkko**, aiemmin *Dorpatin tuomiokirkko*, (*Tartu toomkirik*, , saks.:* Dorpater Domkirche*) on raunioitunut kirkko Virossa Tartossa. Se ei enää ole kirkollisessa käytössä. Sen torneissa on Tarton yliopiston museo. Se on ainoa keskiaikainen kaksitorninen kirkko Virossa. Kirkkoa rakennettiin pitkän ajan kuluessa, todennäköisesti 1200-luvulta ja 1500-luvun alkupuolelle. Se tuhoutui Liivinmaan sodassa. Tornit avattiin matkailijoille 2005.

## Historia
Tartossa Emajoen niemen mäellä Toomemäellä oli ollut virolaisten rakentama linnoitus, jonka saksalaiset tuhosivat 1224. Sen paikalle rakennettiin piispanlinna, *castrum Tarbate*, ja saman mäen toiselle nyppylälle tuli tuomiokirkko.

Tarton hiippakunta oli perustettu 1200-luvun alussa, ja ensimmäiset piispat olivat Hermann von Buxhöwden 1224–1248 ja Alexander 1263–1268.

Riian piispa Albert nimitti veljensä Hermannin juuri perustetun hiippakunnan piispaksi. Alexander on käyttänyt itsestään myös titteliä Karjalan piispa, mutta sen taustasta ei ole tietoa.. Kun Riiasta tuli 1255 arkkihiippakunta, Tarton piispa jäi sen alaiseksi. Tarton piispalla oli myös maallinen valta, toisin kuin Tallinnan.

Ensimmäisten piispojen aktiivisen toiminnan aikana alkoi Virossa myös kirkkojen rakentaminen. Kirjallisia merkintöjä Tarton tuomiokirkon rakentamisen alun ajankohdasta ei ole, mutta se on sijoitettu noin 1280-luvulle. Seurakunnista on mainintoja jo 1200-luvun ensimmäiseltä puoliskolta. Kuoriosa ja keskilaiva olivat käytössä ainakin 1299. Korkea kuori ja pääpilarit valmistuivat lopulliseen kokoonsa vasta 1470-luvulla. Myös kaksoistornit rakennettiin 1400-luvun jälkipuoliskolla. Tornien korkeus oli 66 metriä. Kirkko nimettiin Pietarille ja Paavalille. Kirkon ympärille tuli hautausmaa ja asuntoja. Kirkon ja linnan suojaksi rakennettiin muuri. Vuoden 1300-tienoilla Tarttoon perustettiin dominikaaniluostari.

Kirkko kärsi pahoja vaurioita 1500-luvulla Liivinmaan sodassa, ja sen holvit romahtivat 1600-luvun alussa. Tornit madallettiin 1763 keskilaivan korkuisiksi, ja rakennelma suunniteltiin tykkien alustaksi.

Kun Tarton yliopisto avattiin tauon jälkeen uudelleen 1800-luvun alussa, katedraalin kuori kunnostettiin 1806 yliopiston kirjastoksi. Kuori jaettiin kolmeksi kerrokseksi. Suunnitelman teki yliopiston saksalaissyntyinen arkkitehti Johann Wilhelm Krause. Kirkon keskiosa ja tornit jätettiin raunioiksi. Sittemmin kirjasto muutti uuteen rakennukseen, ja tilat siirtyivät yliopiston museon käyttöön (*Tartu Ülikooli ajaloomuuseum*).

Torneista on näköala yli Toomemäen rinteen kaupunkiin. 1800-luvun lopulla pohjoiseen torniin asennettiin vesisäiliö huolehtimaan Toomemäellä olevien yliopiston rakennusten ja lähiseudun vedentarpeesta. Raunioiden tuhon estämiseksi on niiden konservointi aloitettu 2000-luvun alussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lola (Guinea)

**Lola** on kaupunki ja prefektuurikeskus Guinean kaakkososan Nzérékorén alueen Lolan prefektuurissa lähellä Liberian rajaa. Sen väkiluku oli 47&nbsp;995 vuonna 2014. 

Luonnonmaantieteellisesti kaupunki sijaitsee Guinean kaakkoisosan metsäisellä alueella (Metsä-Guinea).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Post-Ebola Measles Outbreak in Lola, Guinea, January–June 2015 (Ebolan jälkeinen tuhkarokkoepidemia 2015 Lolassa; EID Journal 22 (6, June 2016)  (cdc.gov)
Kurmitsansara

**Kurmitsansara** (*Carex stenolepis*, syn. *Carex grahamii*, *Carex vesicaria* var. *alpigena*) on monivuotinen, sarakasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Se muistuttaa jonkin verran kiiltosaraa (*Carex saxatilis*) sekä luhtasaraa (*Carex vesicaria*), ja on toisinaan tulkittu myös niiden risteymäksi. Kurmitsansaran tähkät ovat kuitenkin niin hyvin järjestäytyneet, toisin kuin useilla muilla sararisteymillä, että kurmitsansara luetaan usein omaksi lajikseen.

Kurmitsansaran varret ovat karheita ja voivat kasvaa puolimetrisiksi asti. Kurmitsansaran lehtien tyvitupet ovat purppuranpunaiset ja lehdet ovat litteitä sekä noin viisi millimetriä leveitä, tasaleveitä ja tyypillisesti vartta pidempiä. Kurmitsansaran kukinnossa on tavallisesti kaksi hedetähkää ja kaksi tai kolme emitähkää. Hedetähkistä ylempi on yleensä selvästi suurempi kuin alempi ja alempi tähkä voi olla osittain emikukallinen. Emitähkät ovat yleensä 2–3 cm pitkiä ja tähkien alin tukilehti on iso. Emikukat ovat kolmeluottisia. Tähkäsuomut ovat teräväkulmaisia, reunoilta mustanruskeita, keskeltä vaaleampia ja kärjistään usein valkoisia. Pullakot ovat noin viisi millimetriä pitkiä, kullanruskeatäpläisiä tai kokonaan mustanruskeita ja niissä on selvästi kaksikärkinen, kapea suuota. Kurmitsansaran pullakot ovat suuremmat kuin kiiltosaralla, ja kiiltosaran lehdet ovat kouruiset, kun kurmitsansaralla ne ovat litteät. Luhtasaran emitähkät ovat puolestaan suurempia kuin kurmitsansaralla ja pullakot väriltään vihreitä tai kullanruskeita, kun kurmitsansaralla ne ovat suurelta osin mustanruskeita.

Kurmitsansara on harvinainen ja se kasvaa tunturialueilla kalkkipitoisilla kosteilla turvemailla. Suomessa kurmitsansaraa tavataan lähes pelkästään Käsivarren Lapin kärjessä. Muualta Lapista on myös muutamia vanhoja sekä tuoreempia havaintoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2022: Kurmitsansaran (''Carex'' ×''grahamii'') levinneisyys Suomessa.
* Suomen Lajitietokeskus: Kurmitsansara – ''Carex'' ×''grahamii''
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kurmitsansara (''Carex stenolepis'') (vanhentunut linkki)
Eric Trump

**Eric Frederick Trump** (s. 6. tammikuuta 1984 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen liikemies, hyväntekeväisyyden harrastaja ja TV-persoona. Hän on Donald Trumpin ja Ivana Zelníčkován kolmas lapsi, ja johtaa Trump Organizationia yhdessä veljensä Donald Jr.:n kanssa. Lisäksi hän on perustanut Eric Trump Foundationin ja omistaa sen ohella Trump Wineryn sekä 18 golfklubia.

Eric Trump on esiintynyt isänsä *[[Diili]]*-televisiosarjassa 25 jaksossa vuosina 2010–2015.

*[[The New York Observer]]* -lehti nimesi Eric Trumpin 20 tärkeimmän nuoren hyväntekeväisyyden harrastajan joukkoon vuonna 2013 ja *Wine Enthusiast Magazine* luovutti hänelle samana vuonna ”vuoden nouseva tähti” -palkinnon.

## Tausta
Eric Frederick Trump syntyi New Yorkissa 6. tammikuuta 1984. Hän on kolmas liikemies Donald Trumpille ja malli Ivana Trumpille syntyneistä lapsista; hänellä on isoveli Donald Jr. ja isosisko Ivanka. Vuonna 1991 Donald ja Ivana Trump erosivat.

Hän valmistui Pottstownissa, Pennsylvaniassa lähellä Philadelphiaa sijaitsevasta Hill Schoolista vuonna 2002, ja toimi myöhemmin sen hallituksessa vuoteen 2013 saakka.

## Ura
Eric Trump liittyi isänsä Trump Organization -yritykseen. Hän toimii sen varatoimitusjohtajana yhdessä veljensä ja sisarensa kanssa. Vuonna 2006 Eric Trump perusti Eric Trump Foundationin, yleishyödyllisen säätiön, jonka tarkoituksena on kerätä rahaa vakavasti sairaille lapsille.

## Yksityiselämä
Trump on ollut naimisissa aiemman pitkäaikaisen tyttöystävänsä, itseään kahta vuotta vanhemman Lara Yunaskan kanssa 8. marraskuuta 2014 lähtien. Yunaska on *[[Inside Edition]]in* apulaistuottaja.

## Lähteet
Beyla

**Beyla** on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Guinean kaakkoisosassa Nzérékorén alueen Beylan prefektuurissa. Kaupungin asukasluku oli 32&nbsp;212 (2014, vuonna 1996:  as.). 

Luonnonmaantieteellisesti kaupunki sijaitsee metsävaltaisessa Metsä-Guineassa, ja sieltä johtaa maantie etelään aluekeskus Nzérékoréeen ja pohjoiseen naapurialueen keskukseen Kankaniin. Kaupungin perustivat kauppiaat 1200-luvulla orjien ja kolapähkinöiden keräilypaikaksi. Nykyään siellä myydään seudun maataloustuotantoa (riisiä, karjaa, tupakkaa, kahvia, palmuöljyä ja siemeniä. Beyla on sairaala sekä tupakka- ja tulitikkutehdas. Jonkin verran saadaan vesistöjen aikoinaan kasaamia timantteja läheiseltä timanttikaivokselta Bounoudoun luota. Seutua asuttaa islaminuskoinen väestö. Läheisillä Simandouvuorilla on rautamalmiesiintymiä.

## Lähteet
Valoa pimeään

**Valoa pimeään** on Emma Salokoski Ensemblen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 24. huhtikuuta 2012 levymerkillä Warner Music Finland. Edellisistä albumeista poiketen tällä levyllä ei ole lainakappaleita vaan kaikki laulut ovat aiemmin levyttämättömiä. Suurin osa sanoituksista on Emma Salokosken kirjoittamia.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Muusikot

### Ensemble
* Emma Salokoski – laulu
* Tuomo Prättälä – piano, koskettimet, laulu
* Mikko Kosonen – kitarat, laulu
* Lauri Porra – basso
* Marko Timonen – rummut, lyömäsoittimet
* Teho Majamäki – vibes, marimba
* Leri Leskinen – laulu

### Vierailevat muusikot
* Maija Linkola, Pasi Eerikäinen, Anna Tanskanen, Eeva Oksala, Krista Jäänsola – viulut
* Mauri Kuokkanen – alttoviulu
* Riikka Lampinen – sello
* Anssi Växby – kapellimestari
* Bratislava Symphony Orchestra – jouset (kappale ”Voisinpa luvata”)

### Tuotanto
* Tuomo Prättälä – tuottaja, jousisovitukset
* Leri Leskinen – tuottaja (laulu), äänittäjä (Musicworks)
* Anssi Växby – tuottaja (jouset)
* Mikko Oinonen – äänittäjä (Finnvox)
* Jyri Riikonen – äänittäjä (jouset, lisäkoskettimet)
* Tommi Vainikainen – äänittäjä (Musicworks), miksaaja
* Mikko Raita – äänittäjä (E-studio), miksaaja (kappale ”Kuiva maa”)
* Svante Forsbäck – masteroija
* Markku Ollikainen, Sakari Seppä – studioavustajat

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Soundi: 

## Lähteet
Dabola

**Dabola** on kaupunki ja prefektuurinsa hallintokeskus Guinean keskiosassa Faranahin alueen Dabolan prefektuurissa. Sen asukasluku oli 38&nbsp;464 (2014). 

Kaupunki sijaitsee Fouta Djallonin tasangon itäreunalla lähellä Tinkissojoen Bouka-haaraa. Dabola on Conakry–Kankan rautatien varrella lähellä Mamoun, Kouroussan ja Faranahin maanteiden risteystä.  on kauppapaikka alueella tuotetulle riisille, maapähkinöille, hirssille ja karjalle. Siellä on maapähkinäöljyn tuotantolaitos. Ympäröivä seutu on pääosin savannia ja sijaitse keskimäärin 300 merenpinnan yläpuolella. 

## Lähteet
Macenta

**Macenta** on kaupunki Guinean kaakkoisosassa Nzérékorén alueen Macentan prefektuurissa. Kaupungin asukasluku oli 65&nbsp;755 (2014, vuonna 1996: 47&nbsp;360 as.). 

Luonnonmaantieteellisesti kaupunki sijaitsee metsävaltaisessa Metsä-Guineassa noin 620 metriä merenpinnan yläpuolella, Nzérékorésta Guéckédouhun johtavan maantien varrella. Se on seutunsa maataloustuotteiden johtava kauppapaikka, jossa myydään teetä, kahvia, riisiä, kassavaa, kolapähkinöitä, palmuöljyä ja siemeniä. Kaupungissa on teentuotantolaitos (vuodelta 1968), maatalouden tutkimusasema, saha ja useita toisen asteen kouluja.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Macenta: a cutting-edge diagnostic lab in the heart of Guinea (2.12.2014)  (pasteur.fr)
*Seroprevalence investigation of bovine brucellosis in Macenta and Yomou, Guinea (abstrakti seudulla yleisestä vakavasta, karjan kautta leviävästä taudista, 2014)  (nih.gov)
Fria

**Fria** on teollisuuskaupunki Guinean länsiosassa Bokén alueen Frian prefektuurissa. Kaupungin väkiluku oli 61&nbsp;582 (2014). Väestön enemmistö on susuja.

Fria tunnetaan alumiiniteollisuuskaupunkina. Lähistöllä sijaitsee Konkouréjokeen rakennettu Amaria-pato. Seudun bauksiittimalmiesiintymät löydettiin vuonna 1954 ja alumiinin vientikuljetukset rautateitse aloitettiin vuonna 1960 pääkaupunki Conakryyn kautta (maanteitse etelään 88 km, rautateitse matka on pidempi).

Kaupunki on prefektuurinsa hallintokeskus ja myös seudun kaupallinen keskus. Siellä toimii tasavallan suurin teknillinen oppilaitos. Kaupungissa on myös sairaala, urheilustadion, moskeija ja roomalaiskatolinen kirkko (vuodelta 1959). 

Nykyään kaupungin pohjoisosissa toimii alumiiniteollisuuskonserni Rusal, joka jalostaa guinealaisesta bauksiitista jatkotuotteita. Vuonna 2006 tehtyjen kauppojen jälkeisten kiistojen takia jalostustoiminta oli tosin välillä katkolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Guinea finds three Ebola cases in the alumina hub of Fria (31.3.2015)  (reuters.com)
Kérouané

**Kérouané** on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Guinean kaakkoisosassa Kankanin  alueen Kérouanén prefektuurissa. Sen asukasluku oli 36&nbsp;314 (2014; 15&nbsp;499 as. vuonna 1996).

Kaupunki sijaitsee Beylasta Kankaniin johtavan maantien varrella. Se on paikallisten maataloustuotteiden (riisi, hirssi, karja) kaupankäynnin keskus. Ympäröivä seutu on pääosin savannia ja sitä asuttavat enimmäkseen islaminuskoinen väestö. Seudun jokiuomiin keräytyneitä timantteja on kaivettu 1950-luvulta lähtien ja seudun itäosan Simandouvuorilla on rautamalmia.

## Lähteet
Kouroussa

**Kouroussa** on kaupunkikunta ja samannimisen prefektuurin hallintokeskus Kankanin alueella Guineassa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella 85 kilometriä Kankanista länteen. Kunnassa arvioitiin olevan 51&nbsp;100 asukasta vuonna 2023.

## Maantiede
Kouroussan kunnan pinta-ala on 256 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Sanguianan, pohjoissa Koumanan, idässä Babilan ja etelässä Kinieron ja Banfélén kuntiin ja aliprefektuureihin sekä lounaassa Faranahin alueeseen. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa.

Seudun ilmasto on sudanilais-guinealainen. Vuotuinen sademäärä on 1&nbsp;500 millimetriä. Sadekausi kestää kesäkuusta lokakuuhun. Keskilämpötila on 26,6 astetta. Huhti-toukokuussa lämpötila nousee 36–37 asteeseen.

Kasvillisuus on metsä-, pensas- ja ruohosavannia sekä jokivarsien galleriametsiä. Köyhtynyt eläinkunta käsittää muun muassa simpansseja, muurahaiskäpyjä, virtahepoja ja pahkasikoja. Alueella sijaitsee Ylä-Nigerin kansallispuisto.

## Hallinnollinen jako ja asutus
Kouroussan prefektuuriin kuuluu kaupungin lisäksi 11 kuntaa ja aliprefektuuria: Babila, Balato, Banfélé, Baro, Cissela, Douako, Doura, Kiniero, Komola-Koura, Koumana ja Sanguiana. Prefektuurissa oli arviolta 303&nbsp;700 asukasta vuonna 2018. Kouroussan kuntaan kuuluu 10 kaupunginosaa ja piirikuntaa sekä 29 sektoria.

Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kaupungissa on myös animisteja ja kristittyjä.

## Historia
Ennen siirtomaa-aikaa Kouroussa toimi kauppakaravaanien pysähdyspaikkana. Siellä kävi myös René Caillié matkallaan kohti Timbuktua. Ranskalaisten valloitettua alueen paikkakunnasta tuli hallintopiirin keskus vuonna 1893. Sen taloudellinen merkitys perustui Conakryn–Nigerin rautatiehen, jolta oli laivayhteys Bamakoon. Kaupunki on sittemmin taantunut, mutta uutta nousua odotetaan kulta- ja uraaniesiintymien hyödyntämisestä.

## Liikenne, talous ja palvelut
Kouroussan kautta kulkee Conakrysta Kankaniin johtava maantie RN2, josta haarautuu RN31 Kissidougouun.

Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja, kaupankäyntiä ja kullankaivua. Nigerjoen tulvatasangoilla viljellään varsinkin riisiä. Myytäväksi kasvatetaan cashewpähkinöitä ja mangoja. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siipikarja ja vähäisessä määrin aasit ja siat. Toreilla myydään maataloustuotteita, hunajaa ja kalaa. Kultaa kaivetaan perinteisin menetelmin. Teollisuutta ei ole lainkaan.

Palveluihin kuuluvat alakoulut, yläkoulu, lukio, kaksi terveyskeskusta, sairaala sekä kaksi nuoriso- ja kulttuuritaloa. Kaupungissa on sähköverkko. Vesihuollon taso on heikko.

## Matkailu ja nähtävyydet
Paikallisia nähtävyyksiä ovat kirjailija Camara Layen kotitalo, seudun kansanperinnejuhlat ja pienet kultakaivokset. Kaupungissa on vaatimattomia majoituspalveluja, mutta matkailu sinne on vähäistä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Jääpallon Venäjän mestaruussarja 1993–1994

**Venäjän jääpallon mestaruussarja** pelattiin toista kertaa kaudella 1993–1994. Sarja pelattiin kahdessa maantieteellisesti jaetussa alkulohkossa. Lohkojen neljä parasta pääsivät pudotuspeleihin. Mestaruuden voitti Ekaterinburgin SKA.

## Joukkueet kaudella 1993–1994

## Alkusarja

### Länsilohko

Alma-Atan Dynamo vetäytyi sarjasta kahden ottelun jälkeen, ja sen pelaamat ottelut mitätöitiin.

### Itälohko

## Jatko-ottelut
### Puolivälierät

### Sijat 5.-8.

### Välierät

### Sijat 7.-8.

### Sijat 5.-6.

### Pronssiottelut

### Finaalit

SKA Ekaterinburg voitti Venäjän mestaruuden.

### Sijat 9.–14.

### Sijat 15.–20.

Arktik-Servis vetäytyi jatko-otteluista.

### Karsintasarja

Neljä parasta selviytyivät seuraavan kauden mestaruussarjaan.

## Lähteet
Union Aéromaritime de Transport

**Union Aéromaritime de Transport** tai **UAT** oli ranskalainen lentoyhtiö. Sen pääkonttori oli 8. arrondissementissa, Pariisissa.
Ylä-Senegal

**Ylä-Senegal** () oli Ranskan sotilasalue nykyisen Malin länsiosassa vuosina 1880–1890.

Senegalin kuvernöörin Louis Brière de l’Islen perustama Ylä-Senegal oli Ranskan ensimmäinen hallintoalue nykyisen Malin alueella. Sen päällikkönä toimi Senegalin kuvernöörin alainen ylikomendantti. Ylä-Senegalin ylikomendantteja olivat muun muassa Gustave Borgnis-Desbordes (vuoteen 1883), Joseph Gallieni (1886–1888) ja Louis Archinard (vuodesta 1888). Alueen hallinnollinen keskus siirrettiin Médinestä Kayesiin vuonna 1881.

1880-luvun aikana ranskalaiset laajensivat valloittamaansa aluetta Nigerjoelle ja ryhtyivät rakentamaan rautatietä Kayesista Koulikoroon. Vuonna 1890 alue nimettiin Ranskan Sudaniksi, joka sai siviilihallinnon vuonna 1893.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Ylä-Senegal ja Keski-Niger

**Ylä-Senegal ja Keski-Niger** () oli Ranskan siirtomaa-alue Ranskan Länsi-Afrikassa vuosina 1899–1902.

Ranskan Länsi-Afrikan uudelleenjärjestelyn yhteydessä entinen Ranskan Sudanin hallinto lakkautettiin ja osa sen alueesta liitettiin muihin siirtomaihin. Beylan, Dinguirayen, Kankanin, Kissidougoun, Kouroussan ja Siguirin piirit liitettiin Guineaan, Bounan, Kongin ja Odiennén piirit Norsunluurannikkoon ja Koualan ja Sayn piirit Dahomeyhin. Ranskan Sudanin muista alueista muodostettiin Ylä-Senegalin ja Keski-Nigerin hallintoalue. Se jakautui yhteen siviilialueeseen ja aluksi kahteen, vuodesta 1900 kolmeen sotilasalueeseen, joiden keskuksina toimivat Timbuktu, Bobo Dioulasso ja Zinder. Siviilihallinnon päällikkönä toimi kenraalikuvernöörin edustaja Kayesissa. Sotilasalueiden komentajat olivat sotilasasioissa suoraan kenraalikuvernöörin, mutta siviiliasioissa hänen edustajansa alaisia. Siviili- ja sotilasalueilla oli myös yhteinen budjetti.

Siviilialueen tilalle perustettiin vuonna 1902 Senegambia ja Niger, jonka yhteyteen kuuluivat myös Timbuktun ja Bobo Dioulasson sotilasalueet.

## Lähteet
Ylä-Senegal ja Niger

**Ylä-Senegal ja Niger** () oli Ranskan Länsi-Afrikkaan kuulunut Ranskan siirtomaa vuosina 1904–1920. Se käsitti nykyisten Malin ja Burkina Fason valtioiden alueet.

Siirtomaa muodostettiin 18. lokakuuta 1904 Senegambian ja Nigerin alueesta, johon liitettiin Ranskan Länsi-Afrikan toinen eli Bobo Dioulasson sotilasalue. Ensimmäisestä eli Timbuktun ja kolmannesta eli Zinderin sotilasalueesta muodostettiin Ylä-Senegalin ja Nigerin alainen Nigerin sotilasalue. Senegambian ja Nigerin alueeseen kuuluneet Senegaljoen vasemman rannan protektoraatit liitettiin Senegaliin.

Ylä-Senegal ja Niger oli aikaisemmasta poiketen Ranskan Länsi-Afrikan federaatioon kuulunut siirtomaa, jolla oma hallintonsa. Sen johtajana toimi Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernöörin alainen varakuvernööri. Siirtomaan pääkaupunki siirrettiin vuonna 1908 Kayesista Bamakoon.

Timbuktun alue ja Gaon piiri liitettiin vuoden 1911 alussa Nigerin sotilasalueesta Ylä-Senegaliin ja Nigeriin. Seuraavan vuoden alussa voimaan tullut asetus erotti sotilasalueen Ylä-Senegalin ja Nigerin yhteydestä ja asetti sen suoraan Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernöörin alaisuuteen. Ylä-Voltasta muodostettiin erillinen siirtomaa vuonna 1919.

Ylä-Senegal ja Niger sai takaisin vanhan nimensä Ranskan Sudan 4. joulukuuta 1920. Virallisten nimien rinnalla tätä nimitystä oli käytetty koko ajan.

## Lähteet
Guinean aluejako

**[[Guinea]]n alue jaetaan** tarkastelutavasta riippuen **joko luonnonmaantieteellisesti** (neljään osaan) **tai aluehallinnollisesti**. 

## Luonnonmaantieteellinen aluejako

Guinean neljä luonnonmaantieteellistä aluetta () ovat (Huom. aluenimillä on ollut  aiemmin Guineaa laajempia historiallisia merkityksiä):
# Ala-Guinea (, tai )
# Keski-Guinea ()
# Ylä-Guinea ()
# Metsä-Guinea ()
Tätä (alkujaan) luonnonmaantieteellistä jakoa käytetään laajalti Guinean tilastoissa muitakin yhteiskunnan ominaisuuksia kuvattaessa. Tämä aluejako käy ilmi oheisesta kartasta.

## Aluehallinnon ylin taso
Guinean aluehallinnon ylin taso muodostuu yhdestä kuvernementista (, pääkaupunki Conakry) ja seitsemästä hallinnollisesta alueesta ():
# Conakryn kuvernementti
# Bokén alue
# Faranahin alue
# Kankanin alue
# Kindian alue 
# Labén alue
# Mamoun alue
# Nzérékorén alue

## Aluehallinnon toinen taso

Aluehallinnon toisella tasolla Guinea jakautuu pääkaupunki Conakryn muodostamaan erityisalueeseen ja 33 prefektuuriin ().  Prefektuurit jakautuvat edelleen aliprefektuureiksi, joita vuonna 2014 oli yhteensä 305. Myös luonnonmaantieteellinen aluejako voidaan muodostaa prefektuurien pohjalta. Oheinen taulukko sisältää perustiedot Guinean prefektuureista ja kutakin vastaavan luonnonmaantieteellisen alueen.

## Lähteet
Pape Badiane

**Pape Badiane** (10. helmikuuta 1980 Boulogne-Billancourt – 24. joulukuuta 2016) oli ranskalainen koripalloilija.

Isona laitahyökkääjänä pelannut Badiane pelasi vuodet 2000–2003 Clevelandin osavaltionyliopistossa ja edusti tämän jälkeen ammattilaisurallaan ranskalaisseuroja. Badiane voitti Ranskan mestaruuden vuonna 2007, Ranskan cup-mestaruuden vuonna 2009 ja Ranskan liigacup-mestaruuden vuosina 2007 ja 2009. Hänet valittiin kolmesti, vuosina 2006, 2007 ja 2009, Ranskan pääsarjan tähdistöotteluun.

Badiane pelasi Ranskan miesten maajoukkueessa 23 ottelua ja kuului Ranskan kahdeksanneksi sijoittuneeseen joukkueeseen Espanjan EM-kilpailuissa 2007.

Badiane päätti ammattilaisuransa loukkaantumiseen mutta jatkoi pelaamista alemmilla sarjatasoilla siirryttyään työskentelemään informaatioteknologian pariin. Hänen kaksi pikkusisarustaan olivat myös ammattilaiskoripalloilijoita. 24. joulukuuta 2016 Badianen ilmoitettiin kuolleen 36-vuotiaana auto-onnettomuudessa.

## Lähteet
* Profiili LNB 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Profiili FIBA Archive
Sangarédi

**Sangarédi** (myös muodossa **Sangaredi**) on kaivoskaupunki Guinean länsiosassa Bokén alueen Bokén prefektuurissa. Kaupungin väkiluku oli 76&nbsp;425 (2014). 

Sangarédi tunnetaan lähistönsä suurista bauksiittimalmin esiintymistään, joiden hyödyntäminen aloitettiin vuonna 1973. Seudulle on myös rakennettu malminjalostusta (alumiinioksidiksi eli aluminaksi) Guinean valtion ja yhdysvaltalainen alumiiniteollisuuskonserni Alcoan ja brittiläis-australialaisen Rio Tinto Alcanin yhteistyönä (yhteisyritys Compagnie des Bauxites de Guinee, CBG). Suuri osa seudun bauksiitista viedään jalostustuotteina ulkomaille Kamsarin satama- ja teollisuuskaupungista, jossa toimii myös bauksiitin jalostamo.

## Lähteet
Faranah

**Faranah** on kaupunki Nigerjoen yläjuoksun varrella Guinean keskiosassa Faranahin alueen Faranahin prefektuurissa. Sen asukasluku oli 77&nbsp;918 (2014; vuonna 1996 vain 34&nbsp;472 as.). 

Kaupunki on perustettu 1890-luvulla Ranskan tukikohdaksi malilaisen sotilasjohtaja Samory Tourén vastaisessa taistelussa. Kaupungista johtavat maantiet Dabolaan ja Kissidougouhun. Faranah on kauppapaikka alueella tuotetulle riisille, karjalle, palmuöljylle ja siemenille. Siellä on sairaala ja roomalaiskatolinen lähetysasema (vuodelta 1948).  Faranahin lentoasema sijaitsee kantakaupungista länteen.

Kaupungin lounaispuolella on kahvin ja palmuöljun tuotantoalue, josta saa myös alkunsa Nigerjoki (alkupää nimeltään *Dioliba*). 

## Lähteet
Mamou

**Mamou** on kaupunki Guinean keskiosassa Mamoun alueen Mamoun prefektuurissa. Sen väkiluku oli 83&nbsp;008 (2014). 

Mamou perustettiin vuonna 1908 kokoomapaikaksi siitä 201 kilometriä lounaaseen sijaitsevan pääkaupunki Conakryyn johtavalle radalle. Kaupunki sijaitsee Conakry–Kankan -rautatielinjan varrella ja on myös maanteiden risteyspaikkakunta, jonne saapuvat tiet Kindiasta, Dalabasta, Dabolasta ja  Faranahista. Se on ympäröivän seudun maataloustuotteiden kauppapaikka, jossa myydään muun muassa riisiä, karjaa, sitrushedelmiä, banaania, tomaattia ja mangoja. Seudun vientituotteisiin kuuluvat banaanit, hedelmämehut ja appelsiiniöljy (eteerinen öljy). Kaupungissa toimii elintarviketeollisuutta ja maan ensimmäinen saha. Siellä on useita sairaaloita (yleissairaala, psyykkinen sairaala, leprasairaala) toisen asteen oppilaitos, säähavaintoasema, keskusmoskeija ja roomalaiskatolinen lähetysasema (vuodelta 1948).

Ympäröivä alue on pääosin savannia ja muodostaa osan Fouta Djallonin tasangosta. 

Mamousta 42 kilometriä koilliseen sijaitsee Timbo, joka toimi 1700- ja 1800-luvuilla Fouta Djallonin tasavallan johdon (, islaminuskoisia poliittisia, uskonnollisia ja sotilasjohtajia) hallintokeskuksena. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kamsar

**Kamsar** on satamakaupunki Guinean länsiosassa Bokén alueen Bokén prefektuurissa, Atlantin valtameren rannalla. Kaupungin väkiluku oli 113&nbsp;350 (2014). 

Kamsar tunnetaan suurena guinealaisen alumiiniteollisuusyhtiö Guinea Alumina Corporation (GAC) ja Guinean valtion yhdessä amerikkalaisen Alcoan ja brittiläis-australialaisen Rio Tinto Alcanin kanssa perustaman kaivos- ja vientiyrityksen (yhteisyritys Compagnie des Bauxites de Guinee, CBG) käyttämän bauksiittimalmin ja sen jalostustuotteiden (kuten alumiinioksidi) vientisatamana.

## Lähteet
Labé

**Labé** on kaupunki Guinean Labén alueen Labén prefektuurissa. Se on Labén alueen hallintokeskus. Kaupungin asukasluku oli 141&nbsp;730 (2014).

Kaupunki sijaitsee Fouta Djallonin tasangolla linnuntietä runsas 250 kilometriä pääkaupunki Conakrystä koilliseen. Kaupunki sijaitsee noin 1&nbsp;050 metriä merenpinnan yläpuolella. Labé on maanteiden risteyspaikka, jonne saapuu maantie Mamousta, Senegalin rajalta ja Malin, Touguén ja Télimélén kaupungeista. Kaupungin pohjoisosassa on maan sisäiseen liikenteeseen käytetty Labén lentoasema.

Dialonke-kansa perusti kaupungin 1720-luvulla ja se nimettiin heidän päällikkönsä *Manga Labé*n mukaan. Kaupungista muodostui 1700- ja 1800-luvulla tärkeä Fouta Djallonin valtakunnan poliittinen ja kaupallinen keskus.

Nyttemmin se on tärkeä alueellinen kauppapaikka tiheästi, pääosin muslimiuskoisten fulanien asuttaman alueen maataloustuotteille (karja, riisi, hirssi, sitrushedelmät). Labé on suuri appelsiinikaupan koontikeskus, josta hedelmät rahdataan kuorma-autoilla Senegalin Dakariin ja Mamoun kaupungin tuoremehupakkaamoon. Kaupunki tuottaa vientiin myös appelsiini-, sitruuna- ja jasmiiniöljyä (eteerisiä öljyjä), joita käytetään saippuan ja parfyymien valmistuksessa. Labéssa on sairaala, useita toisen asteen kouluja, keskusmoskeija ja roomalaiskatolinen lähetysasema.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dubréka

**Dubréka** on kaupunki ja prefektuurinsa hallintokeskus Guinean lounaisosassa Kindian alueen Dubrékan prefektuurissa. Kaupunki sijaitsee pääkaupunki Conakryn pohjoisnaapurina; kaupunkien keskustojen väli on maanteitse runsas 45 kilometriä. Dubrékan väkiluku oli 170&nbsp;388 ja koko prefektuurissa asui 330&nbsp;548 henkeä (2014). 

## Lähteet
Tyronn Lue

**Tyronn Jamar Lue** (s. 3. toukokuuta 1977 Mexico, Missouri) on yhdysvaltalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Nebraskaa yliopistosarjassa edustanut Lue varattiin NBA:han vuonna 1998 23. varausvuorolla. Luen varannut Denver Nuggets luopui hänestä jo varauspäivän iltana, ja Lue edusti ensimmäiset kolme NBA-kauttaan Los Angeles Lakersia voittaen NBA-mestaruudet vuosina 2000 ja 2001. Lakersin lisäksi Lue edusti vuodet 1998–2009 kestäneellä NBA-pelaajaurallaan kuutta eri seuraa, pisimpään Atlanta Hawksia vuosina 2004–2008.

Vuodesta 2009 Lue toimi NBA:ssa apuvalmentajana, ensin Boston Celticsissä ja myöhemmin Lakersissa. Vuonna 2014 hän siirtyi valmentamaan Cleveland Cavaliersin organisaatioon nousten joukkueen päävalmentajaksi kesken kauden tammikuussa 2016. Luen valmentama ja muun muassa LeBron Jamesin tähdittämä Cavaliers ylsi heti keväällä 2016 historialliseen NBA-mestaruuteen voitettuaan loppuotteluissa Golden State Warriorsin.

## Lähteet
* Luen pelaajaprofiili  Basketball-Reference.com 
* Valmentajaprofiili Basketball-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Poitiers Basket 86

**Poitiers Basket 86** on koripalloseura Ranskan Poitiersista.

Vuonna 2004 perustettu seura on pelannut pääasiassa Ranskan kahdella korkeimmalla sarjatasolla. Seuraa ovat edustaneet muun muassa Evan Fournier ja Pape Badiane.

## Lähteet
* Joukkueprofiili LNB 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu 
* Joukkueen sivu eurobasket.com:issa
Kindia

**Kindia** on kaupunki Guinean länsiosassa Kindian alueen Kindian prefektuurissa. Sen asukasluku oli 170&nbsp;557 (2014). Seudun suurin väestöryhmä ovat islaminuskoiset susut ja fulanit.

Kaupunki sijaitsee 112 kilometriä maan pääkaupungista Conakrysta koilliseen. Kindia on risteyspaikka Mamoun, Télimélén ja Sierra Leonen Makeniin kaupungeista saapuville maanteille. 

Kindia perustettiin vuonna 1904 keräilypisteeksi Conakryn–Nigerin rautatien varrelle. Nykyään se on alueensa maataloustuotannon (kuten riisin, karjan, banaanien, ananaksien, sitrushedelmien, palmuöljyn ja siementen) keskeinen kauppakeskus. Seudulta viedään hedelmiä ja Gmelina-suvun puista tuotettua puutavaraa (jota käytetään tulitikkuihin ja rasioihin) Conakryyn. Kaupungissa toimii kansallinen maatalousalan oppilaitos (The National School of Agriculture, 1961), valtiollinen hedelmäntutkimuslaitos (Institute of Fruit Research, 1961) ja koepuutarha. 

Viereisestä Friguiagbén aliprefektuurista, noin 13 kilometriä Kindiasta lounaaseen, on löydetty bauksiittiesiintymä, ja sinne on perustettu yksi Guinean useista alumiiniteollisuudelle raaka-aineita tuottavista kaivoksista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kindia. Guinea (Ilmastotilastoja Kindian sääasemalta)  (wmo.int)
*Lähipäivien sääennuste Kindiaan (ilmatieteenlaitos.fi)
*Kindia 2015 Le documentaire Guinée (kesto 1h 19min)  (youtube.com)
Mamoun alue

**Mamoun alue** () on yksi Guinean kahdeksasta ylimmän tason hallintoalueesta. Alueen pinta-ala on 17&nbsp;074 neliökilometriä ja väkiluku oli 731&nbsp;188 vuonna 2014. Hallinnollinen keskus on Mamou.

Aluetta rajaavat lännessä Guinean Kindian, pohjoisessa Labén ja idässä Faranahin alueet sekä etelässä Sierra Leonen tasavalta. 

Mamoun alueeseen kuuluu kolme prefektuuria, jotka jakautuvat paikallistasolla yhteensä 33 aliprefektuuriin:
* Dalaban prefektuuri (ISO 3166-2 -koodi: GN-DL), väkiluku 133&nbsp;677 (2014), hallintokeskus Dalaba
* Mamoun  prefektuuri (GN-MM), väkiluku 318&nbsp;981 (2014), hallintokeskus Mamou
* Pitan prefektuuri (GN-PI), väkiluku 278&nbsp;530 (2014), hallintokeskus Pita

Mamoun alue muodostaa osan Keski-Guinean luonnonmaantieteellisesta alueesta ()..

## Lähteet
Siguiri

**Siguiri** on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Länsi-Afrikassa sijaitsevan Guinean Kankanin alueen Siguirin prefektuurissa. Kaupungin muodostaman aliprefektuurin väkiluku oli 183&nbsp;875; koko prefektuurissa asukkaita oli 687&nbsp;002 (2014).

Kaupunki sijaitsee Guinean koillisosassa ja siellä on Nigerjoen satama. Kaupunki on myös Malin Bamakosta, sekä Guinean Kankanista ja Dinguirayesta saapuvien maanteiden risteyspaikka. Kaupunki toimii ympäröivän seudun maataloustuotteiden kauppapaikkana muun muassa karjalle, maissille, hirssille ja kolapähkinöille. Kaupungista viedään seudun jokilaaksoissa tuotettua riisiä. Kaupungissa on sairaala, keskusmoskeija ja roomalaiskatolinen lähetysasema (vuodelta 1924).

Siguirin kaupungin lähistöllä toimii myös kultakaivos, jossa työskenteli vajaa 3&nbsp;000 henkeä vuonna 2007. Seudun kultaesiintymä on tunnettu jo 1200-luvulta lähtien. Kaivos on 85-prosenttisesti ulkomaalaisomistuksessa (AngloGold Ashanti). 

Kaupungin lounaisosassa sijaitsee maapohjainen, kansallisesti käytetty Sigurin lentoasema (IATA: GII, ICAO: GUSI).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Siguiri. Guinea (Ilmastotilastoja Siguirin sääasemalta)  (wmo.int)
* Katunäkymää Siguirista (mopotaksin kyydissä) (youtube.com)
* Siguiria Nigerjoen rannalla (youtube.com)
Labén alue

**Labén alue** () on yksi Guinean kahdeksasta ylimmän tason hallintoalueesta. Alueen pinta-ala on 22&nbsp;869 neliökilometriä ja väkiluku oli 994&nbsp;458 vuonna 2014. Hallinnollinen keskus on Labé (141&nbsp;730 as., 2014). Aluetta rajaavat idässä Guinean Faranahin, etelässä Mamoun, lounaassa Kindian ja lännessä Bokén alue sekä pohjoisessa Senegalin ja Malin tasavallat.

Labén alueeseen kuuluu viisi prefektuuria, jotka jakautuvat paikallistasolla yhteensä 48 aliprefektuuriin:
* Koubian prefektuuri (ISO 3166-2 -koodi: GN-KB), väkiluku 100&nbsp;170 (2014), hallintokeskus Koubia,
* Labén prefektuuri (GN-LA), väkiluku 318&nbsp;938 (2014), hallintokeskus Labé,
* Lélouman prefektuuri (GN-LE), väkiluku 163&nbsp;069 (2014), hallintokeskus Lélouma,
* Malin prefektuuri (GN-ML), väkiluku 288&nbsp;001 (2014), hallintokeskus Mali,
* Touguén prefektuuri (GN-TO), väkiluku 124&nbsp;280 (2014), hallintokeskus Tougué.

Labén alue muodostaa osan Keski-Guinean luonnonmaantieteellisesta alueesta ().

## Lähteet
Slavko Kalezić

**Slavko Kalezić** (montenegroksi: Славко Калезић, s. 4. lokakuuta 1985 Titograd, Montenegron ST) on montenegrolainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä. Hän edusti Montenegroa vuoden 2017 Euroviisuissa Kiovassa kappaleella "Space".

## Lähteet
Space (Slavko Kalezićin kappale)

**Space** on montenegrolaislaulaja Slavko Kalezićin esittämä kappale, jolla hän edusti Montenegroa vuoden 2017 Euroviisuissa.

Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa 9. toukokuuta 2017, jossa se sai 56 pistettä, jäi sijalle 16 eikä päässyt finaaliin.

## Lähteet
Watchtower (videopeli)

**Watchtower** on CyberArtsin Suomessa kehittämä ja OTM Publications & Promotionsin julkaisema räiskintäpeli, joka on julkaistu vuonna  Amigalle.

## Pelaaminen

Pelissä ohjataan sotilasta ja ammutaan vastustajia Commodore 64:n *Rambo* ja *Commando* -pelien tapaan.

## Kehittäjät

Pelin ovat kehittäneet:
* ohjelmointi : Robert Nordin
* grafiikka : Henrik Jarolf
* grafiikka : Joni Stolt
* grafiikka : Kai Sainio
* grafiikka : Mika M. K. Laamanen
* musiikki : Dan Bjon
* musiikintoisto : Jarno Paananen
* ääniefektit : TNT Sound Factory
* pelisuunnittelu : Mika M. K. Laamanen

## Arvioita

CU Amiga -lehti antoi pelille 78/100 arvostelussaan (huhtikuu 1996).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Herman Mattsson

**Mathias Herman Mattsson** (12. heinäkuuta 1882 Sund, Ahvenanmaa – 24. heinäkuuta 1961 Sund) oli suomalainen Ahvenanmaalla vaikuttanut maanviljelijä, maakuntapoliitikko ja kansanedustaja. 

Mattssonin vanhemmat olivat maanviljelijä Matts Adolf Mattsson ja Karolina Josefina Lindholm.  Hän kävi kansakoulun ja toimi maanviljelijänä Sundissa. Mattsson oli viiden vuoden ajan siirtolaisena Yhdysvalloissa ja oli merillä seitsemänä kesänä. Hän toimi Sundin osuuskaupan hoitajana 1921–1928 ja Ahvenanmaan Osakepankin Sundin konttorin hoitajana 1926–1929. Mattsson oli myös Suomi-yhtiön edustajana ja paikallisasiamiehenä 1929–1951 sekä Kansaneläkelaitoksen piiriasiamiehenä 1938–1950.  

Mattsson oli Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajana 1933–1936 ja 1938–1939 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan toiselle kaudelleen ruotsalaisten Rafael Collianderin tilalle. Herman Mattsson oli myös Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä ja ensimmäisenä varapuhemiehenä. Hän oli mukana kunnallispolitiikassa Sundin kunnanvaltuuston jäsenenä. 

## Lähteet
Arthur Larson

**Frans Arthur Larson** (21. tammikuuta 1897 Hammarland, Ahvenanmaa – 21. lokakuuta 1959 Maarianhamina) oli suomalainen Ahvenanmaalla vaikuttanut maanviljelijä, maakuntapoliitikko ja kansanedustaja.

Larsonin vanhemmat olivat maanviljelijä Lars Otto Karlsson ja Matilda Kristina Eriksson. Hän kävi kansakoulun ja toimi maanviljelijänä Hammarlandissa. Larson oli jonkin aikaa siirtolaisena Yhdysvalloissa ja oli myös merimiehenä. Hän toimi lautamiehenä 1930–1951 ja oli Hammarlandin vapaapalokunnan päällikkönä 1936–1948. 

Larson oli Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajana 1948–1959 edustaen Ahvenanmaan maakunnan vaalipiiriä. Hän kuoli kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli ruotsalaisten Elis Andersson. Arthur Larson oli myös Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä. Hän oli mukana kunnallispolitiikassa Hammarlandin kunnallislautakunnan puheenjohtajana. Larson oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1956 presidentinvaaleissa. Hän oli Föreningen Åland i New York -yhdistyksen puheenjohtaja.

## Lähteet
Gunnar Takolander

**Gunnar Alexander Takolander** (14. maaliskuuta 1880 Kirkkonummi – 16. huhtikuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen lakitieteen lisensiaatti, pankinjohtaja ja kansanedustaja.

Takolanderin vanhemmat olivat kruununnimismies Alexander Magnus Takolander ja Hulda Olivia Lagus. Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 (Läroverket för gossar och flickor) ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1903, molempien oikeuksien kandidaatiksi 1908 sekä lakitieteen lisensiaatiksi 1948. Takolander sai varatuomarin arvon 1911.

Takolander oli tilanomistajana Kirkkonummella 1903–1921 ja asianajajana Helsingissä 1908–1913 omistamassaan asianajotoimisto Gunnar Takolanderissa vuosina 1910–1913. Hän oli *[[Åland (lehti)|Åland]]*-lehden toimittajana 1904–1905 ja *[[Viborgs Nyheter]]* -lehden päätoimittajana 1905. Takolander oli sitten pankkialalla Landtmannabankenin johtokunnan jäsenenä 1913–1920, Unionpankin varatoimitusjohtajana Helsingissä 1921–1924 ja Unionpankin notariaattiosaston johtajana vuodesta 1922 alkaen. Hän oli Unionpankin johtokunnan jäsen 1924–1930 ja Helsingin Osakepankin johtokunnan jäsen 1931–1944. Takolander toimi Porkkalan liiton asiamiehenä 1944–1951 ja Svenska tidnings- och förlags Ab:n toimitusjohtajana 1944–1951. Hänellä oli uudelleen oma lakiasiaintoimisto 1948–1951.

Takolander oli Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajana 1914–1917 Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Hän sai vapautuksen edustajatoimesta sairauden takia 11. huhtikuuta 1917, ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli ruotsalaisten Alexander Gadolin. Takolander oli Siirtoväen neuvottelukunnan ja Ruotsalaisen kansanpuolueen keskushallituksen jäsen ja hän toimi Föreningen 1880 års män -yhdistyksen puheenjohtajana.

Takolander oli naimisissa 1905–1926 opettaja Ester Amanda Maria Åkerlundin (k. 1926) ja 1927–1942 Elisabeth Marie Constance Mechelinin (k. 1942) kanssa.

## Teokset
* *Gäldsförbindelsernas formella beskaffenhet : tvänne föredrag, hållna vid möte med Landtmannabankens filialföreståndare 16 och 17 december 1916*. Helsingfors 1917
* *Lagen om arbetsavtal : föredrag hållet vid Finlands svenska jordegarförbunds konstituerande möte den 13 aug. 1922*. Lovisa 1922
* *[[Lex Kallio]]*. Skrifter utgivna av Finlands svenska jordägarförbund 1. Helsingfors 1922, julkaistu myös suomeksi samalla nimellä, Suomen ruotsalaisen maanomistajaliiton julkaisemia kirjasia 1. Helsinki 1922
* *Lisävalaistusta Lex Kallioon : 1901 vuoden tilasto*. Helsinki 1922
* *Historier från Kyrkslätt*. Kyrkslätts hembygdsförenings skrifter 8. Söderström, Helsingfors 1954, näköispainos Kyrkslätts hembygdsförening, Kyrkslätt 1992
* *Porkalaförbundet 1944-54*. Söderström, Helsingfors 1955

## Käännöksiä
* *I torparfrågan. Jordlegokommitténs betänkande och förslag : Till Hans Kejserliga Majestät från den kommitté, som tillsatts för att uppgöra förslag till ordnande af legoförhållandena, underdånigst*. Kommittébetänkande 1914, n:o 4. Helsingfors 1915
* Kai Korte : *Suomen lakimiesliitto 1944-1954 - Finlands juristförbund 1944-1954* ; övers. av Gunnar Takolander. Suomen lakimiesliitto, Helsinki 1954

## Lähteet
Kinnaslampi

**Kinnaslampi** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

* Anssi Kinnaslampi (s. 1982), koripalloilija
* Jussi Kinnaslampi (s. 1979), jalkapalloilija, Anssi Kinnaslammen veli
* Kari Kinnaslampi (s. 1964), näyttelijä, teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja

## Lammet
* Kinnaslampi, lampi Jyväskylässä
Nina Rotševa

**Nina Petrovna Rotševa** (o.s. **Seljunina**, , 13. lokakuuta 1948 – 8. tammikuuta 2022) oli Neuvostoliittoa edustanut maastohiihtäjä. Hän kuului etniseltä taustaltaan suomalais-ugrilaiseen vähemmistöön, mareihin. Seljunina saavutti urheilu-uransa aikana muun muassa kultaa 4 × 5 km viestissä vuoden 1974 hiihdon maailmanmestaruuskisoissa ja hopeaa samassa lajissa Lake Placidin talviolympialaisissa 1980.

Rotševa oli naimisissa hiihtäjä Vasili Rotševin kanssa. Myös heidän poikansa Vasili Vasiljevitš Rotšev oli hiihtäjä.

## Lähteet
Lars Ove Aunli

**Lars Ove Aunli** (s. 8. maaliskuuta 1993) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Strindheim IL:ää.

Aunli kilpaili Skandinavia Cupissa ensimmäisen kerran Skellefteåssa 4. tammikuuta 2014. Hän on ollut parhaimmillaan 21:s 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa Lillehammerissa 12. joulukuuta 2014.

Norjan-mestaruuskilpailuissa Aunli on ollut henkilökohtaisilla matkoillaan parhaimmillaan 14:s yhdistelmäkilpailussa Løtenissä 2013. Tromssassa 2016 hän saavutti NM-pronssia Strindheim IL:n viestijoukkueessa yhdessä Petter Northugin ja Even Northugin kanssa.

Aunlin suvussa on useita tunnettuja hiihtäjiä. Hänen vanhempansa Ove Aunli (s. 1956) ja Berit Aunli (o.s. Kvello, s. 1959) saavuttivat kumpikin kahdeksan arvokisamitalia ja äidinisä Kristen Kvello (1931–1998) oli moninkertainen NM-mitalisti.

## Lähteet
Kalle Joukanen

**Kalle Gabriel Joukanen** (9. maaliskuuta 1892 Kankaanpää – 6. elokuuta 1970 Kankaanpää) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja maalaisliiton kansanedustaja.

Joukasen vanhemmat olivat maanviljelijä Vihtori Joukanen ja Emma Sofia Mustelin. Hän kävi kansakoulun ja kansanopiston ja toimi maanviljelijänä perintötilallaan Kankaanpäässä. Joukanen omisti maatilan myös Porin maalaiskunnassa. Hän toimi lisäksi mylly- ja sahaliikkeen harjoittajana ja oli Kankaanpään Saha oy:n ja Kankaanpään Kauppa oy:n hallituksen puheenjohtajana. 

Joukanen oli maalaisliiton kansanedustajana 1930–1932, 1936–1945 ja 1948–1954 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän sai ensimmäisellä kaudellaan vapautuksen edustajatoimesta sairauden takia 28. huhtikuuta 1932 ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli maalaisliiton Kaarle Ellilä. Joukanen oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1931, 1937, 1940, 1943 ja 1950 presidentinvaaleissa. Hän oli Kankaanpään kunnanvaltuuston jäsen ja kunnallislautakunnan puheenjohtaja. Joukanen oli muun muassa MTK:n valtuuskunnan jäsen ja Satakunnan maataloustuottajain liiton johtokunnan puheenjohtaja. Hän sai kunnallisneuvoksen arvon 1942.

Kalle Joukanen oli naimisissa vuodesta 1915 Emmi Maria Wiron kanssa.

## Lähteet
Eetu Jussila

**Sulo Eetu Jussila** (7. syyskuuta 1882 Orivesi – 15. kesäkuuta 1973 Orivesi) oli suomalainen maanviljelijä, agrologi ja Maalaisliiton kansanedustaja. 

Jussilan vanhemmat olivat maanviljelijä Joonas Jussila ja Edla Maria Harola. Hän kävi kansakoulun ja 1908 maamieskoulun sekä 1911 maamiesopiston. Jussila oli kotitilallaan maataloustöissä ja oli sitten siirtolaisena Yhdysvalloissa työskennellen rauta- ja terästeollisuudessa 1903–1904. Suomeen palattuaan hän toimi maanviljelijänä Orivedellä. Jussila oli Pohjois-Karjalan maanviljelysseuran maatalousneuvojana 1910–1912, Hämeen - Satakunnan maanviljelysseuran maatalousneuvojana 1913–1920, Hämeen läänin pohjoisen elintarvetoimiston elintarveasioiden neuvojana 1918–1919 ja Kansaneläkelaitoksen Oriveden piiriasiamiehenä 1938–1950.  

Jussila oli maalaisliiton kansanedustajana 1929–1930 ja 1931–1933 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän tuli toiselle edustajakaudelleen 19. lokakuuta 1931 kesken edustajakautensa kuolleen Edistyspuolueen Walto Tuomiojan tilalle. Jussila oli Oriveden kunnanvaltuuston jäsen. Hän oli maalaisliiton Pohjois-Hämeen piiritoimikunnan jäsen ja Hämeen - Satakunnan maanviljelysseuran varapuheenjohtaja. 

## Lähteet