open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mournful Lines

**Mournful Lines** oli vuonna 2013 Oulussa perustettu kuusihenkinen metalliyhtye. Yhtyeen perusti laulaja-kitaristi Markus Jussila. Yhtye on uransa aikana julkaissut omakustanteena kaksi studioalbumia sekä useamman singlen oman yhdistyksensä ML Sounds Ry:n kautta. Yhtye solmi maailmanlaajuisen promootiosopimuksen yhdysvaltalaisen levy-yhtiön From The Depths Entertainmentin kanssa lokakuussa 2020.

## Historia
Vuoden 2012 lopulla yhtyeen laulaja-kitaristi Markus Jussila löysi muusikoiden.net-sivuston kautta jäsenet, joiden kanssa ensimmäiset treenit pidettiin jo vuoden 2013 tammikuussa. Siitä lähtien yhtye on keikkaillut tasaiseen tahtiin ympäri suomea. Debyyttialbumi *Beneath Lies the Sorrow* ilmestyi vuonna 2015. Seuraaja *Versatility* julkaistiin huhtikuussa 2018. Saman vuoden helmikuussa yhtyeen laulaja-kitaristi Markus Jussila ja kosketinsoittaja Matti Halonen järjestivät kiusaamisenvastaisen hyväntekeväisyystapahtuman Oulussa, jonka tuotot ohjattiin Tyttöjen Talolle Ouluun. Vuoden 2019 keväällä yhtye osallistui Untorock 2020 -bändikilpailuun, sijoittuen toiseksi. Tämän kilpailun myötä yhtye solmi managerisopimuksen oululaisen ohjelmapalveluita tuottavan yrityksen Oulun Ohjelmapalvelut Oy:n kanssa. Yhtyeen single "Marionette" julkaistiin lokakuussa 2020. Yhtye soitti ensimmäiset Suomen festarikeikkansa kesällä 2021. Vuoden 2022 ensimmäinen single julkaistiin 11. maaliskuuta ja se kantaa nimeä "All The Anger". Syksyllä 2022 yhtye julkaisi uuden kappaleen yhteistyöprojektina ja siinä kuullaan laulussa Antti Railiota. Viimeisen keikkansa yhtye teki vuonna 2022 Helsingissä Raskasta Apua Ukrainaan hyväntekeväisyystapahtumassa.

## Diskografia
### Studioalbumit
* *Beneath Lies the Sorrow* (2015)
* *Versatility* (2018)

### Singlet
* In Autumn's Embrace (2015)
* Confine Me (2015)
* See Through (2018)
* Fallen Out (2018)
* Envy (2018)
* Marionette (2020)
* Pale Dead Walls (2021)
* Unknown Heaven Sent (2021)
* All The Anger (2022)
* Tomorrows Dream (2022)
* Love Is Cruel (2022)
* Enemy (2023)
* Nails In My Heart (2023)
* Fairytale Gone Bad (2023)
* The Name of the Game (2023)
* Bastard Queen (2024)

## Lähteet
Gustave Vapereau

**Louis Gustave Vapereau** (4. huhtikuuta 1819 Orléans, Ranska – 17. huhtikuuta 1906 Morsang-sur-Orge, Seine-et-Oise, Ranska) oli ranskalainen kirjailija ja ensyklopedisti. Hän oli kahden merkittävän tietosanakirjan, *Dictionnaire universel des contemporains* ja *Dictionnaire universel des littératures*, julkaisija. Hän käytti Maurice Tourneux'n kanssa yhteistä tekijänimeä G.-M. Valtour.

Vapereau oli vuonna 1842 Victor Cousinin sihteeri. Hän opetti 1842–1852 Toursissa filosofiaa ja 1847–1852 saksalaista kirjallisuutta, mutta hänet erotettiin vapaamielisten ajatustensa vuoksi. Hän opiskeli sen jälkeen oikeustiedettä ja sai asianajajan oikeuden 1854. Keisarinvallan kaaduttua hänet valittiin prefektiksi Cantaliin vuosiksi 1870–1871 ja Tarn-et-Garonneen vuosiksi 1871–1873. Vuosina 1877–1888 hän oli kansanopetuksen ylitarkastaja.

Vapereau oli hakuteosten *Dictionnaire universel des contemporains* (1858, täydennysosa 1895) ja *Dictionnaire universel des littératures* (1876) toimittaja. Hän käsitteli aikakauden ranskalaista kirjallisuutta perustamassaan ja 1859–1869 julkaisemassaan vuosikirjassa *L’année littéraire et dramatique*. Hänen kirjallisuushistoriallinen pääteoksensa on *Eléments d’histoire de la littérature française* (1882–1886). Teoksessa *L’homme et la vie* (1896) hän julkaisi joukon kiinnostavia kirjoituksia ja maksiimeja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gustaf Adolf Ingman

**Gustaf Adolf Ingman** (1. kesäkuuta 1850 Kokkola – 21. joulukuuta 1910 Vaasa) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies. 

Ingmanin vanhemmat olivat merikapteeni Adolf Ingman ja Katarina Fredrika Castelin. Ingman tuli ylioppilaaksi 1867 ja suoritti tuomarintutkinnon 1872. Varatuomarin arvon hän sai 1875. Hän työskenteli ensin senaatissa vuodesta 1876, jossa hän tuli valtiovaraintoimituskunnan kanslistiksi 1880. Keisarin Suomen kansliassa hän oli sihteeri vuodesta 1883. Vaasan läänin lääninsihteerinä Ingman toimi 1885–1910, joskin hän oli poliittisista syitä virastaan erotettu 1901–1906. Ingman edusti Kokkolaa porvarissäädyssä valtiopäivillä 1882. Talonpoikaissäädyn notaarina ja osin sihteerinä Ingman oli toiminut jo valtiopäivillä 1877–1878.

## Lähteet
Kuna (joki Pihkovan alueella)

**Kuna** () on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava 18 kilometriä pitkä joki, joka laskee Peipsijärveen.

## Joen kulku
Joen alku sijaitsee 14 kilometrin päässä sen joensuusta Peipsijärven rannalla. Siellä pääuomasta haarautuu yläjuoksulle päin kaksi puroa, joista toinen alkaa Oronyi Mohin () suoalueelta ja toinen hylätyn viljatilan luota. Seutu on autioitunutta metsäaluetta, jossa esiintyy soita, lopetettu turvetuotantoalue ja entisiä viljelytiloja. Keskijuoksulla, noin kuuden kilometrin jälkeen, saapuu joki Trutnevon () kylään, jossa sijaitsee sivuhaaraan padottu tekojärvi. Yleistyvien peltomaiden keskellä sijaitsee vielä toinen kylä Sidoroštšina (), josta on joelle lyhyt matka. Trutnevosta on neljä kilometriä maantielle (58K-096) , jonka välin joki virtaa niittyjen ja peltomaiden läpi ja jonka joki lopuksi alittaa Andronova Goran kylässä (). Viimeiset viisi kilometriä joki virtaa alangolla, jossa korkeuserot ovat vähäiset. Jokeen yhtyy vasemmalta tuleva Mikušan joki, joka tuo siihen lisää vettä. Jokilaaksosta erottaa ilmavalokuvissa leveän kosteikkomaisen tulvalaakson, jonka leveys on noin 100 metriä. Suiston lähellä molemmin puolin jokea sijaitsevat kylät Gorka () ja Kunest () .

Seitsemän kilometriä etelämpänä laskee järveen toinen joki Torohovka ja kolme kilometriä pohjoisempana Vetka ().

Lähellä Trutnevon kylää sijaitsee matkailijoiden ja paikallisten tuntema kohde kylän suvuojan rotkolaaksossa. Sivu-uoma on uurtanut hiekkakiveen jokilaakson, jonka yhteen seinämään on koverunut luolamainen syvennys. Tämä Trutnevon luola (, Trutnevskie peštšery) toimii kesäisin rukoushuoneena.

## Valuma-alue ja sivujoet
Kuna sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Peipsijärven alueella. Joki laskee Peipsijärven itärantaan, mistä järven pohjoispäästä alkava Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Kunan valuma-alue sijaitsee Pihkovan alueella Outovan piirissä. Kunan suurimpia sivuojia on esitelty alla taulukossa.

})
! pituus(km)
! valuma-alue(km²)
! lähde
|-
| alle 5 || Mikuša || Микуша || || || 
|-
| noin 10 || Trutnevon oja || Трутнево || || || 
|-
|  || nimetön latvahaara || || || || 
|-
|}

Joen valuma-alueella ei ole suuria järviä. Trutnevon kylässä () sijaitsee padolla sivuojaan muodostettu patolampi.

## Hallintoalue
Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (). Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen. Joen vesistörekisterin numero on 01030000312102000027398 .

## Huomautuksia

## Lähteet
Ramoplaniini A2

**Ramoplaniini A2** (C119H154ClN21O40) on lipoglykopeptideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä tutkitaan käytettäväksi lääketieteessä antibioottina muuten vaikeasti hoidettavissa infektioissa.

## Rakenne ja ominaisuudet
Ramoplaniini A2:a tuottaa eräs aktinobakteereihin kuuluvan *[[Actinoplanes]]*-suvun kanta. Bakteeri tuottaa lisäksi ramoplaniini A1:tä ja ramoplaniini A3:a, jotka muistuttavat rakenteeltaan erittäin läheisesti ramoplaniini A2:a. Yhdisteessä on 17 aminohaposta koostuva rengasrakenteinen peptidi, johon on liittynyt rasvahapoista johdettuja ryhmiä ja dimannoosiryhmä. Ramoplaniinien aminohapoissa on epätavallisia aminohappoja kuten 4-hydroksifenyyliglysiini, 3-kloori-4-hydroksifenyyliglysiini, allotreoniini, β-hydroksiasparagiini ja D-aminohappoja tavanomaisten L-aminohappojen sijaan.

Ramoplaniini A2:n antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää bakteerien soluseinän peptidoglykaanikerroksen muodostamisen. Yhdiste muistuttaa rakenteeltaan erästä peptidoglykaanin synteesin välivaihetta lipidi II:ta ja estää trans&shy;glykosylaasi&shy;entsyymien toiminnan. Ramoplaniini A2 tehoaa ainoastaan grampositiivisiin bakteereihin erityisesti Clostridium-suvun lajeihin ja moniin kokkeihin. Ainetta on tutkittu erityisesti vankomysiinille ja beetalaktaameille vastustuskykyisten bakteerien aiheuttamien infektioiden hoidossa. Aine voidaan annostella joko tablettina tai ulkoisesti iholle. Ramoplaniini voi aiheuttaa haittavaikutuksenaan hemolyysiä.

## Lähteet
Pikkukarhun tarinoita

**Pikkukarhun tarinoita** () on Nelvanan tuottama kanadalainen animaatiosarja. Se perustuu yhdysvaltalaisen lastenkirjailijan Else Holmelund Minarikin kirjoittamaan ja kuvittaja Maurice Sendakin kuvittamaan lastenkirjasarjaan Pikku Karhu. Sarja kertoo karhunpennusta, joka asuu vanhempiensa kanssa talossa metsän keskellä. Pikkukarhun ystäviin kuuluvat Kana, Pöllö, Kissa, Ankka, Massi-apina sekä ihmistyttö Emilia. Joskus sarjassa esiintyy myös Pikkukarhun isovanhemmat. Suomessa sarjaa on esitetty Yle TV1 kanavalla vuosina 1998-2000 Veturi  ja Yle TV2:lla vuosina 2001, 2004 ja 2012.

## Jaksot

## Suomenkieliset äänet

Suomenkielisen jälkiäänityksen ohjasi ja suomensi Kari Jokelainen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sarjan jaksot, käyttäjältä Treehouse Direct *Youtubessa*.
Google Lens

**Google Lens** on Googlen kehittämä kuvantunnistussovellus älypuhelimille. Google Lens julkaistiin 4. lokakuuta vuonna 2017, ja oli saatavana tuolloin ainoastaan Google Pixel -puhelimiin. Google Lensistä kerrottiin ensimmäisen kerran Google I/O -konferenssissa.

## Ominaisuudet
Google Lensin avulla voi etsiä tietoa kohteista ja paikoista puhelimen kameran avulla. Sillä voi myös kääntää tekstiä. Alun perin Google Lensiä pystyi käyttämään ainoastaan Google Pixel -puhelimissa, mutta tuli myöhemmin saatavaksi muihinkin Android-puhelimiin. Google Lens on tullut myös IPhone-puhelimiin ja IPad-tabletteihin. 

## Lähteet
Josua Johansson

**Josua Johansson** (4. huhtikuuta 1850 Vimpeli – 9. heinäkuuta 1909 Juva) oli suomalainen pappi ja moninkertainen valtiopäivämies. 

Josua Johanssonin vanhemmat olivat  rovasti Gustaf Johansson ja Johanna Emilia Schalin ja puoliso vuodesta 1871 Lovisa Wilhelmina Borg (k. 1917). Johansson tuli ylioppilaaksi 1868, suoritti teologian erotutkinnon 1870 ja vihittiin papiksi 1871. Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1874. Johansson sai varapastorin arvon 1880 ja rovastin arvon 1892. Hän toimi ensin pappina useilla eri paikkakunnilla ja oli  sitten kirkkoherra Mouhijärvellä 1883–1890, Hämeenlinnassa ja Vanajalla 1890–1905 ja Juvalla vuodesta 1905. Hämeenlinnan rovastikunnan lääninrovasti hän oli 1890–1904. Johansson oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904 ja 1905. 

Tehtailija Elieser Johansson ja arkkipiispa Gustaf Johansson olivat Josua Johanssonin veljiä.  Kirjailija, opettaja Lauri Kaila oli hänen poikansa.

## Lähteet
Charles Daniels

**Charles Meldrum "Charlie" Daniels** (24. maaliskuuta 1885 Dayton, Ohio – 9. elokuuta 1973 Carmel Valley Village, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen uimari ja seitsenkertainen olympiamitalisti.

Daniels aloitti uintiuransa New York Athletic Clubilla vuonna 1903. Vuoden 1904 olympialaisissa St. Louisissa Danielsista tuli ensimmäinen amerikkalainen, joka voitti olympiakultaa uinnissa. Hän voitti kultamitalit sekä 220 että 440 jaardin vapaauintikilpailuissa ja lisäksi 4&nbsp;×&nbsp;50&nbsp;jaardin vapaauintiviestissä. Hän sai myös hopeaa 100 ja pronssia 50 jaardin vapaauinnissa. Neljä vuotta myöhemmin, Lontoon olympialaisissa 1908, Daniels voitti kultaa 100 metrin vapaauinnissa. Lisäksi hän sai pronssia 4&nbsp;×&nbsp;200&nbsp;metrin vapaauintiviestissä. Ateenan välikisoissa 1906 hän voitti 100 metrin vapaauinnin.

Danielsin nimissä olivat aikanaan kaikki vapaauinnin maailmanennätykset 25 jaardista mailiin. Hän paransi omissa nimissään olleen 100 jaardin vapaauinnin maailmanennätyksen 56,0 aikaan 55,4 syyskuussa 1907 ja lukemiin 54,8 huhtikuussa 1910. 100 metrin vapaauinnissa hän ui maailmanennätykset 1.05,6 Lontoon olympialaisissa 1908 ja 1.02,8 New Yorkissa huhtikuussa 1910. 200 metrin vapaauinnissa hän teki ME:n 2.25,4 Pittsburghissa maaliskuussa 2011.

Daniels voitti 33 Yhdysvaltojen-mestaruutta. Helms Hall valitsi hänet Pohjois-Amerikan vuoden urheilijaksi 1909.

## Lähteet
* https://archive.org/details/breakthroughswim0000colw/page/18
* http://www.ishof.org/charles-m.-daniels.html 
* https://www.olympedia.org/athletes/51308
Piccard

**Piccard** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Auguste Piccard (1884–1962), sveitsiläinen fyysikko ja syvänmerentutkija
* Bertrand Piccard (s. 1958), sveitsiläinen seikkailija, psykiatri ja kuumailmapalloilija
* Franck Piccard (s. 1964), ranskalainen alppihiihtäjä
* Jacques Piccard (1922–2008), sveitsiläinen seikkalija ja syvänmerentutkija
* Jeff Piccard (s. 1976), ranskalainen alppihiihtäjä
* Sophie Piccard (1904–1990), venäläis-sveitsiläinen matemaatikko ja professori
Radomskon piirikunta

**Radomskon piirikunta** () on yksi Łódźin voivodikunnan piirikunnista. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 112&nbsp;644. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Radomsko. Kolmetoista maalaiskuntaa ovat Dobryszyce, Gidle, Gomunice, Kamieńsk, Kobiele Wielkie, Kodrąb, Ładzice, Lgota Wielka, Masłowice, Przedbórz, Radomsko, Wielgomłyny sekä Żytno ja niissä on kylien lisäksi kaksi kaupunkia; Kamieńsk ja Przedbórz.

Radomskon piirikunnan pinta-alasta 31,2 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Radomskon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 5,3 prosenttia.

Vuoden 2019 lopussa Radomskon piirikunnassa oli 112&nbsp;644 asukasta, joista 51 prosenttia naispuolisia ja 49 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 117&nbsp;593 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 88&nbsp;321 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaat muodostivat vuoden 2019 lopussa 16,8 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,1 prosenttia ja eläkeikäiset 23,2 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,8 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 972 lasta.

## Lähteet
Akrothooi

**Akrothooi** (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Akten niemellä (nyk. Áthos) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijoitetaan niemen eteläosaan.

## Maantiede

Akrothooi sijaitsi Akten niemellä, joka nykyisin tunnetaan nimellä Áthos ja joka on Chalkidikín niemimaan kolmesta niemestä itäisin. Antiikin aikana Aktea ei vielä luettu Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on myöhemmin saanut nimensä, vaan se luettiin yleisemmin vain osaksi Traakiaa. Kaupungin paikkaa ei tunneta varmuudella. Se sijoitetaan usein lähelle nykyistä Suuren lavran luostaria, tosin joskus se on sijoitettu myös aivan niemen eteläkärkeen nykyisen Pyhän Annan skiitan paikalle tai Uuden skiitan tai Pyhän Paavalin luostarin tienoille. Strabon, Plinius vanhempi ja Pomponius Mela vaikuttavat puhuvan kaupungista ikään kuin se olisi sijainnut Athosvuoren (nyk. Áthos) huipulla, mutta tämä ei ole vuoren korkeuden ja jyrkkyyden vuoksi mitenkään mahdollista.

Akrothooin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä.

## Historia
Akrothooin historiasta tiedetään vain vähän. Strabonin mukaan kaupungin alkuperäiset asukkaat olivat Lemnokselta tulleita pelasgeja. Thukydideen mukaan kaupungin väestö koostui klassisella kaudella osaksi kreikkalaisista ja osaksi ei-kreikkalaisista eli barbaareista, ja sen asukkaat olivat kaksikielisiä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Akrothōos/Akrothōios* () ja *Akrothōtēs/Akrothōitēs* ().

Persialaissotien aikaan akrothooilaiset auttoivat persialaisia Kserkseen kanavan kaivamisessa. Kaupunki myös tarjosi persialaisille miehiä ja laivoja. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Akrothooi kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, mutta se ei esiinny liiton verotusluetteloissa lukuun ottamatta veromääräysluetteloa vuonna 422/421 eaa. Akrothooi kapinoi Ateenaa vastaan vuonna 424/423 eaa. Brasidaan yllytyksestä. Kaupunki ei ollut olemassa enää Pliniuksen aikana ensimmäisellä vuosisadalla jaa.

Akrothooin politiikasta tiedetään, että kaupungissa oli neuvosto (*būlē*) ja kansankokoous (*dēmos*). Melan ja muiden antiikin aikaisten kirjailijoiden mukaan kaupungin asukkaat olivat hyvin pitkäikäisiä ja elivät pidempään kuin muut ihmiset.

## Rakennukset ja löydökset
Akrothooista ei ole tehty varmoja löytöjä. Kaikilta kaupungin ehdotetuilta paikoilta on löydetty joitakin antiikin aikaisia jäänteitä.

## Lähteet
Alapta

**Alapta** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, ei edes sitä sijaitsiko se antiikin aikana Khalkidikeksi kutsutulla alueella vai muulla alueella Khalkidikesta nimensä saaneella nykyisellä Chalkidikín niemimaalla.

Myöskään Alaptan historiasta ei tiedetä käytännössä mitään. Antiikin lähteistä sen mainitsevat ainoastaan Pseudo-Skylaks ja Galenos. Kaupungin arvellaan olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Alaptēs* ().

## Lähteet
Seututie 533

**Seututie 533** on Pohjois-Savossa ja Etelä-Savossa kulkeva seututie. Tie kulkee Leppävirran keskustasta Pieksämäen Tihusniemelle. Tien keskivuorokausiliikenne oli vuonna 2009 noin 400 ajoa vuorokaudessa. Nopeusrajoitus tiellä on pääosin 80 kilometriä tunnissa. Pohjois-Savon puolella tien kuntoluokka on hyvä, mutta Etelä-Savon puolella se on huono tai tyydyttävä. 

Seututie 533 kulkee Sorsakosken teollisuustaajaman halki.

## Reitti ja tieyhteydet

* Leppävirta (vt 5)
* Sorsakoski (yt 16365)
* Tihusniemi (st 453)

## Lähteet
Dion (Akte)

**Dion** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Akten niemellä (nyk. Áthos) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi niemen itärannikolla.

## Maantiede
Dion sijaitsi Akten niemellä, joka nykyisin tunnetaan nimellä Áthos ja joka on Chalkidikín niemimaan kolmesta niemestä itäisin. Antiikin aikana Aktea ei vielä luettu Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on myöhemmin saanut nimensä, vaan se luettiin yleisemmin vain osaksi Traakiaa. Kaupunki sijoitetaan Chilandárin luostarin ja Esfigménoksen luostarin välille.

Dionin kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Samalla rannikolla Dionista kaakkoon sijaitsi Olofyksoksen kaupunki.

## Historia
Dionin historiasta tiedetään vain vähän. Strabonin mukaan sen, samoin kuin muut Akten kaupungit, olisivat perustaneet Lemnokselta tulleet pelasgit. Thukydideen mukaan kaupungin väestö koostui myöhemmin klassisella kaudella osaksi kreikkalaisista ja osaksi ei-kreikkalaisista eli barbaareista, ja sen asukkaat olivat kaksikielisiä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Dieus* ().

Dionin tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Dion kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 454/453–429/428 eaa. Peloponnesolaissodassa kaupunki vastusti vuonna 423 eaa. Brasidaan johtamien spartalaisten hyökkäystä, ja sen alueita tuhottiin. Vuonna 421 eaa. dionlaiset valtasivat Thyssoksen. 300-luvulla eaa. Dion kuului toiseen Ateenan liittoon.

Kaupunki saattoi lyödä omaa rahaa, tosin kyseiset Dionin nimellä lyödyt rahat voivat olla myös Pierian Dionin lyömiä.

## Rakennukset ja löydökset
Dionista ei ole tehty selviä löytöjä. Thukydideen kuvauksen perusteella kaupunki on ollut ympäröity muurein.

## Lähteet
Eion (Traakia)

**Eion** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa nykyisen Kreikan alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.

Myöskään Eionin historiasta ei tiedetä paljoakaan. Se oli Mendestä käsin perustettu siirtokunta. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti, ja se saattoi olla Menden alaisuudessa.

Eionin jäsenyydestä Ateenan johtamassa Deloksen meriliitossa ei ole tietoa. Ainakaan sitä ei mainita liiton verotusluetteloissa. Se oli Ateenan vihollinen peloponnesolaissodassa ainakin vuonna 425 eaa., jolloin ateenalaiset saivat vallattua sen lyhyeksi ajaksi, mutta ei ole tietoa, oliko se ollut liiton jäsenenä aiemmin ja kapinoinut. Khalkidikelaiset ja bottiaialaiset saivat vallattua kaupungin takaisin. Thukydideen kuvauksen perusteella Eion on ollut ympäröity muurein.

Kaupunkia ei tule sekoittaa tunnetumpaan Eioniin Traakian rannikolla lähellä Amfipolista.

## Lähteet
Antal Váradi

** Antal Váradi** (2. toukokuuta 1854 Závod, Unkari – 5. maaliskuuta 1923 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kirjailija. Hän oli vuodesta 1898 Budapestin teatteriakatemian johtaja. Hän on kirjoittanut muun muassa murhenäytelmät *Tamóra* (1879), *Szent Margit asszony* (1897) ja *Charitas* (1899) sekä huvinäytelmän *A tőr*. Hän on julkaissut myös useita kokoelmia tunteikkaita ja hartaita runoja, joista varsinkin legenda-aiheiset ovat merkittäviä. Lisäksi Váradi on kirjoittanut muutamia romaaneja sekä johtamansa oppilaitoksen oppilaita varten oppikirjoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Seututie 515

**Seututie 515** on Pohjois-Karjalassa kulkeva seututie. Tie kulkee Joensuun Uimaharjusta Kontiolahden Romppalaan. Tien kuntoluokka on hyvä. Keskivuorokausiliikenne seututiellä 515 oli vuonna 2006 noin 300 ajoa vuorokaudessa. Nopeusrajoitus tiellä on 80 kilometriä tunnissa. Tie kulkee noin 100 asukkaan Ahvenisen kylän halki.

## Reitti ja tieyhteydet

* Uimaharju (kt 73)
* Ahveninen (st 518)
* Kaltimonlahti (yt 15742 ja yt 15745)
* Käkkärä (yt 15732)
* Romppala (vt 6 ja yt 15729)

## Lähteet
Kamakai

**Kamakai** (, ) eli **Kemakai** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Bottikessa nykyisen Chalkidikín niemimaan länsiosassa Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta se sijoitetaan lähelle Kalindoiaa. Kaupunkivaltion alue tunnettiin nimellä *Kamakaia* (, lat. *Camacaea*).

Kamakain historiasta ei tiedetä paljoakaan. Kaupungin arvellaan olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alkuun vuoteen 323 eaa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Kamakai kuului Bottiken polisten liittoon sekä Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa yhden kerran vuonna 421/420 eaa.

Aleksanteri Suuri antoi kaupungin alueet makedonialaisille vuonna 323/322 eaa.

## Lähteet
Kharadrus (Akte)

**Kharadrus** ( tai *Kharadrous*; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.

Myöskään Kharadruksen historiasta ei tiedetä käytännössä mitään. Sen mainitsee ainoastaan Pseudo-Skylaks, joka sijoitti sen Akten niemelle eli nykyiselle Áthoksen niemelle Akrothooin ja Olofyksoksen kaupunkien välille. Tällöin se olisi sijainnut niemen itärannikolla. Kaupungin arvellaan olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa.

## Lähteet
Matinpalo

**Matinpalo** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

* Leo Matinpalo (1900–1990), taidemaalari ja tenorilaulaja
* Maire Matinpalo, kuvanveistäjä
* Matti Matinpalo (1928–1996), diplomi-insinööri ja yritysjohtaja
* Nikolas Matinpalo (s. 1998), jääkiekkoilija
Kleonai

**Kleonai** (, ) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin paikkoihin:

* Kleonai, kaupunki Akten niemellä nykyisellä Chalkidikílla
* Kleonai, kaupunki Argoliissa
* Kleonai, kylä Hyampoliin kaupungin alueella Fokiissa
Seututie 534

**Seututie 534** on Pohjois-Savossa kulkeva seututie. Tie kulkee Leppävirran keskustasta samassa kunnassa sijaitsevaan Vuoriseen. Keskivuorokausiliikenne tiellä oli vuonna 2009 noin 600 ajoa vuorokaudessa. 80 kilometriä tunnissa on nopeusrajoituksena lähes jokaisessa tien kohdassa. Kuntoluokka tiellä 534 on hyvin vaihteleva. Tiellä on sekä hyvä että erittäin huonokuntoisia tieosuuksia. 

Leppävirran silta ja Turpeensalmen silta sijaitsevat seututiellä 534. Tie 534 kulkee suurilta osin Soisalon saaressa, joka on Suomen suurin saari.

## Reitti ja tieyhteydet

* Leppävirta (vt 5 ja yt 16353)
* Nykälä (yt 5341)
* Konnuslahti (st 536)
* Lylymäki (yt 16405)
* Myrkkysenlähde (yt 16394)
* Riihijärvi (yt 16443)
* Vuorinen (vt 23)

## Lähteet
Kleonai (Akte)

**Kleonai** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Akten niemellä (nyk. Áthos) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijoitetaan niemen länsirannikolle lähelle nykyistä Xiropótamoksen luostaria.

## Maantiede
Kleonai sijaitsi Akten niemellä, joka nykyisin tunnetaan nimellä Áthos ja joka on Chalkidikín niemimaan kolmesta niemestä itäisin. Antiikin aikana Aktea ei vielä luettu Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on myöhemmin saanut nimensä, vaan se luettiin yleisemmin vain osaksi Traakiaa. Kaupunki sijoitetaan nykyisten Xiropótamoksen luostarin ja Athoksen itsehallintoalueen pääsataman Dáfnin välille.

Kleonain kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Samalla rannikolla pohjoiseen sijaitsi Thyssoksen kaupunki.

## Historia
Kleonain historiasta tiedetään vain vähän. Aristoteleen mukaan sen perustivat Khalkiista tulleet siirtokuntalaiset. Strabonin mukaan sen, samoin kuin muiden Akten kaupunkien, alkuperäisiä asukkaita olisivat kuitenkin olleet Lemnokselta tulleet pelasgit. Thukydideen mukaan kaupungin väestö koostui myöhemmin klassisella kaudella osaksi kreikkalaisista ja osaksi ei-kreikkalaisista eli barbaareista, ja sen väestö oli kaksikielistä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Kleōnaios* ().

Kleonain tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Se vaikuttaa kuitenkin olleen vahvempien naapureidensa, joko Thyssoksen tai Dionin, alaisuudessa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Kleonai kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 434/433–429/428 eaa. Peloponnesolaissodassa Kleonai oli aluksi Ateenan puolella, mutta vaihtoi Spartan puolelle Brasidaan yllytyksestä vuonna 424/423 eaa. Kleon sai ilmeisesti palautettua kaupungin takaisin Ateenan valtaan. Tämän jälkeen kaupungin merkitys väheni, ja myöhemmissä lähteissä se esiintyy vain maantieteellisissä maininnoissa.

## Rakennukset ja löydökset
Kleonain paikkaa ei ole tunnistettu arkeologisesti, eivätkä kaivaukset alueella ole mahdollisia, mutta Xiropótamoksen luostarin läheltä on löydetty joitakin antiikin aikaisia rakennusjäänteitä.

## Lähteet
Rytmihäiriöitä

**Rytmihäiriöitä** on suomalainen Pietari Koskisen valmistama vuonna 2000 valmistunut animoitu lyhytelokuva. Elonet-sivustolla elokuvaa kuvaillaan: "Elokuva elämän rytmihäiriöistä, rempseitä animaatioita aikuisille."

## Esitystiedot
Elokuvan ensi-ilta oli 22. helmikuuta 2000 Suomen elokuvasäätiön Kino K–13 -elokuvateatterissa. Televisioesityksen elokuva sai ensi kertaa Yle TV1-kanavan *[[Uusi Kino]]* -ohjelmassa 9. maaliskuuta 2000. Elokuva on esitetty myöhemmin uusintana vuonna 2006 Yle TV1- ja Yle Teema -kanavilla. Elokuvan osioita on esitetty myös erillisinä osina vuonna 2001 *Uusi Kino* -ohjelmassa.

## Tarinat
24-minuuttinen elokuva koostuu kuudesta itsenäisestä tarinasta. 

### Diplomaattinen selkkaus
Tarina kahdesta diplomaatista, jotka käyttävät asemaansa hyväkseen hämäräpuuhissa salakuljettaen tavaraa kansainvälisessä Kävely rajojen yli -urheilutapahtumassa.  

**Ääninäyttelijät**:

### Negatiivinen mies

Tarina miehestä, joka suhtautuu kaikkiin asioihin kielteisesti valittaen ja kiroillen. Kadulla kävellessään hän saa sydämen rytmihäiriön, josta hän pelastuu mutta edelleen jatkaa valittamista. Sairaalassa hänelle tehdään lobotomia, jolloin hänestä tulee ihan uusi mies. 

**Ääninäyttelijät:**

### Keitto ja lusikka
Tarina keiton ja lusikan suhteesta, jonka draama eskaloituu. 

**Ääninäyttelijät:**

### Totuus
Tarina miehestä, joka ei halua valehdella kenellekään, joten hän kertoo aina totuuden. Tämä aiheuttaa useita ongelmia, niinpä mies päättää muuttaa tapansa. Loppujen lopuksi tapojen muuttaminen meneekin liian pitkälle, ja seuraukset ovat sen mukaiset. 

**Ääninäyttelijät:**

### Tervashampoota
Tarina naiskaksikosta, jotka löytävät alkuun epäilyksiä herättävän shampoopullon yleisessä suihkuhuoneessa. Tutkittuaan että shampoossa ei ole mitään epäilyttävää, he päättävät tehdä käytännön pilan, jolla on odottamattomat seuraukset. 

**Ääninäyttelijät:**

### A ja B
Tarina erottamattomasta esiintyjäduosta A ja B, jotka tekevät opettavaista lastenohjelmaa. A:ta ei kuitenkaan kiinnosta tehdä työtä, ja loppujen lopuksi kaikki menee ihan överiksi. 

**Ääninäyttelijät:**

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Indie Films: Pietari Koskinen: Rytmihäiriöitä (2000)
* Finna.fi: Rytmihäiriöitä
Tuomaslauluja

**Tuomaslauluja** on uudempia hengellisiä lauluja sisältä laulukirja, jota on käytetty erityisesti Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnissa järjestetyissä Tuomasmessuissa ja muissa jumalanpalveluksissa.

Kirja *Tuomaslauluja* on saanut nimensä Tuomasmessuista, joka järjestettiin ensimmäistä kertaa Helsingin Mikael Agricolan kirkossa 1988. Etenkin näitä messuja varten julkaistiin Tuomaslauluja- kokoelma joka ilmestyi 1991. Siinä on 115 laulua, jotka on ryhmitelty aihepiireittäin. Useissa lauluissa on kaksi-, kolme-  tai neliääninen sovitus, ja ne soveltuvat hyvin esilauluryhmän tai kuoron kanssa laulettavaksi. Useissa lauluissa on myös soitinsovituksia. Kirjan on toimittanut Petri Laaksonen.

Suuri osa kirjan lauluista on uusia, 1980- ja 1990-luvulla tehtyjä lauluja. Laulujen tekijöiden joukossa ovat muun muassa  Anna-Mari Kaskinen, Jaakko Löytty, Kaija Löytty ja Pekka Simojoki, säveltäjiä muun muassa Petri Laaksonen, Pekka Simojoki ja Jaakko Löytty. Osa lauluista on käännöksiä muista kielistä ja laulujen joukossa on joitakin virsiä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjasta. Kirjassa on myös 20 niin sanottua Taizé-laulua, jotka ovat lyhyitä meditatiivisia rukouslauluja, useat niistä ranskalaisen muusikon Jacques Berthierin säveltämiä. Taizé-lauluissa on suomenkielisen tekstin ohella myös alkukielinen teksti. Taizé-laulujen suomenkieliset tekstit ovat Anna-Maija Raittilan käännöksiä.

Kirjassa on myös liturginen osa, jossa on Tuomasmessun järjestys ja sitä varten sävellettyä liturgista musiikkia.

## Kirjan osastojako
* Taizélauluja (laulut 1–20)
* Kiitoslauluja (21–33)
* Rukouslauluja (34–54)
* Lauluja Kristuksesta ( 55–67)
* Yhteyden lauluja (68–81)
* Ehdollislauluja (82–90)
* Tulevaisuuden ja toivon lauluja (91–106)
* Lauluja kirkkovuoden eri aikoina (107–115)
** Adventti
** Joulu
** Pääsiäinen 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Hirvinen

**Hirvinen** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Eero Hirvinen (s. 2001), aitajuoksija
*Salomon Hirvinen (1834–1903), pappi ja valtiopäivämies
*Väinö Vindician Hirvinen (1869–1932), varatuomari, senaattori, korkeimman oikeuden jäsen ja oikeusneuvos, Salomon Hirvisen poika.
Unix File System

**Unix File System** (UFS) on alkuperäinen Unixin tiedostojärjestelmä. 
Tiedostojärjestelmän perusteet suunnittelivat Rudd Canaday, Ken Thompson ja Dennis Ritchie.
Tiedostojärjestelmän toteutuksen teki Ken Thompson. 
Käyttöjärjestelmän tärkeimmäksi ominaisuudeksi mainittiin tiedostojärjestelmä vuonna 1974 julkaistussa artikkelissa.

UFS oli hyvin yksinkertainen ja se tuki perustason abstraktioita, joita tiedostojärjestelmä pyrkii tarjoamaan. Tiedostojärjestelmä ei vaadi tiedostoilta mitään tiettyä rakennetta (tiedostot ovat yksiulotteinen joukko tavuja) ja se tukee tiedostojen järjestämistä hakemistoihin. Hakemistot ovat tiedostoja, joihin käyttäjä ei voi kirjoittaa. Muita ominaisuuksia ovat polkunimet ja linkitykset: kaikilla linkeillä on samanarvoinen status ja tiedosto on olemassa riippumatta hakemistoviittauksista tiedostoon.
Levylle tallennettuna oli *superblock*, *[[inode]]t* ja data-alue erikseen ja se oli parannus aiempiin kömpelöihin tietuepohjaisiin ratkaisuihin. 
UFS vakiinnutti nykyisen käytännön, joka sallii tiedoston käyttää minkä vain määrän tavuja (ei sidottu "tietueen" kokoon).

Tiedostojärjestelmä oli kuitenkin hidas ja kärsi fragmentaatiosta hidastaen sitä myöhemmin. Vaikuttavana tekijänä hitauteen oli *inoden* sijainti kaukana tiedoston datasta, jolloin seurasi ylimääräistä hakuviivettä kiintolevyltä.
UFS toteutettiin uudestaan nimellä "Fast File System for UNIX" BSD 4.2:ssa (BSD FFS). BSD FFS:ään viitataan toisinaan virheellisesti UFS:nä, mutta FFS ja UFS ovat eri tiedostojärjestelmiä.

Tiedostojärjestelmään on tarpeen vaatiessa kehitetty lisäominaisuuksia kuten journalointi ja *soft-updates*.

UFS on levinnyt laajasti eri käyttöjärjestelmiin (BSD, Nextstep, Mac OS X ja Solaris). FreeBSD:ssä on seuraaja UFS2. UFS-tiedostojärjestelmästä ei ole yhtä standardia toteutusta: siitä on paljon eri variaatioita.

## Lähteet
Jaroslav Papoušek

**Jaroslav Papoušek** (12. huhtikuuta 1929 Velký Bočkov – 4. joulukuuta 1995 Čimelice) oli tšekkiläinen elokuvaohjaaja ja elokuvakäsikirjoittaja. Hän aloitti uransa kuvanveistäjänä, mutta käsikirjoitti useita 1960-luvun tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon keskeisiä elokuvia ennen ryhtymistään ohjaajaksi.

Papoušek kirjoitti yhdessä Ivan Passerin Miloš Formanin elokuvat *[[Musta Pekka (elokuva)|Musta Pekka]]* (1963), *[[Vaaleaverikön rakkaus]]* (1965) ja *[[Palaa, palaa!|Palaa! Palaa!]]* (1967). Hän osallistui myös Ivan Passerin esikoisohjauksen *[[Kasvoista kasvoihin]] (1965)* käsikirjoittamiseen. Papoušekin ensimmäinen oma ohjaus *Nejkrasnejsi vek* (1968) kertoo tarinan, joka tapahtuu taidekoulussa. Prahan kevään jälkeen Forman ja Passer pakenivat länteen, ja entisestä kolmikosta jäi Tšekkoslovakiaan ainoastaan Papoušek. Vuosina 1969–1972 hän ohjasi ja käsikirjoitti kotimaassaan erittäin suositun komediatrilogian, joka kertoo Homolkan perheestä. Homolka-elokuvien kritiikki pikkuporvarillisia kohteitaan kohtaan oli miedompaa ja sovinnaisempaa kuin 1960-luvun uuden aallon elokuvien. Vuonna 1984 Papoušek ohjasi suositun komedian *Cesta kolem mé hlavy* ().

## Valikoitu filmografia

* *[[Musta Pekka (elokuva)|Musta pekka]]* (1963) - käsikirjoitus
* *[[Kasvoista kasvoihin]]* (1965) - käsikirjoitus
* *[[Vaaleaverikön rakkaus]]* (1965) - käsikirjoitus
* *[[Palaa, palaa!|Palaa! Palaa!]]* (1967) - käsikirjoitus
* *Nejkrasnejsi vek* (1968) - ohjaus ja käsikirjoitus
* *Ecce Homo Homolka* (1969) - ohjaus ja käsikirjoitus
* *Hogo Fogo Homolka* (1970) - ohjaus ja käsikirjoitus
* *Homolka a tobolka* (1972) - ohjaus ja käsikirjoitus
* *Cesta kolem mé hlavy* (1984) - ohjaus ja käsikirjoitus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jaroslav Papoušek Tšekin elokuva-arkistossa
Taiwanin tautienehkäisykeskus

**Taiwanin tautienehkäisykeskus** (; , lyhennys *Taiwan CDC*, tai TWCDC tai TCDC) on Taiwanin pääkaupungissa Taipeissa sijaitsevan päätoimipisteensä ja kuuden aluetoimistonsa sekä esimerkiksi rajanylityspaikoilla sijaitsevien tarkastuspisteittensä kautta toimiva kansanterveyden tutkimuslaitos ja viranomainen. Se on maan terveys- ja hyvinvointiministeriön alainen organisaatio. Laitosta johtaa Jih-Haw Chou.

 
 
Taiwanin tautienehkäisykeskus on ollut keskeinen kansallinen asiantuntijalaitos esimerkiksi covid-19-tautitapausten seurannassa vuonna 2020. Asiantuntijalaitoksen toiminta on saanut kiitosta osana Taiwanin onnistuneena pidettyä toimintaa covid-19-taudin vastaisessa työssä ja maan väkilukuun suhteutetun sairastuneiden määrän pitämisessä yhtenä maailman pienimmistä (tilanne 9/2020).

Tiedotusvälineiden mukaan laitos sai sosiaalisen median seurantansa avulla tietoa Kiinan Wuhanin kaupungissa alkaneesta epätyypillisestä keuhkotautiepidemiasta, jonka potilaat eristettiin Kiinassa. Tämän seurauksena Taiwanin tautienehkäisykeskus oli yhteydessä Kiinan tautienehkäisykeskukseen ja lähetti jo joulukuun 2019 lopulla sairauden tarttumistapaa ihmiseltä toiselle koskevan tiedustelun Maailman terveysjärjestölle WHO:lle, joka tiedotti uuden koronaviruksen levittämästä sairaudesta vasta 14. tammikuuta 2020 ja sen mahdollisesti tarttuvan, vahvistamattoman tiedon mukaan, ihmisen välillä. Yhdessä hongkongilaisten ja macaolaisten tartuntatautiasiantuntijoiden kanssa kaksi taiwanilaista lääkäriä teki tiedonkeruumatkan Wuhaniin 13.-15. tammikuuta 2020. Tällöin vierailijat havaitsivat kiinalaisten salailevan tietoa taudin tartuntatavasta, vaikka myönsivät havainneensa kaksi tartuntarypästä perheissä. Vasta 20. tammikuuta WHO viestitti uuden koronaviruksen leviävän merkittävästi ihmiseltä toiselle. Tammikuun puolivälissä Wuhaniin tehdyn tiedonkeruumatkan jälkeen Taiwan aktivoi nopeasti Taiwanin tautienehkäisykeskuksen yhteydessä toimivan kansallisen terveysasioiden komentokeskuksen alaisen epidemioiden keskuskomentokeskuksen uuden koronaviruksen aiheuttaman epidemian torjumiseksi. Kansallinen terveysasioiden komentokeskus oli perustettu alkujaan SARS-epidemian aikana vuonna 2004. Se on osaltaan ohjannut esimerkiksi saarivaltiossa tehtäviä tartuntatautiepidemioiden vastaisia toimia sittemmin.

Vuonna 2009 järjestettiin arkkitehtuurikilpailu Taiwanin tautienehkäisykeskuksen uuden toimitalon suunnittelemiseksi. Taipeista runsaan 50 kilometrin päähän lounaassa sijaitsevaan Hsinchun biolääketieteelliseen tiedepuistoon sijoitettavaksi ehdotetun rakennuskokonaisuuden suunnittelukilpailun voittajaksi valittiin taiwanilaisen arkkitehdin Ricky Liun arkkitehtitoimiston yhteistyössä yhdysvaltalaisen kumppanin kanssa tekemä ehdotus. Ainakaan loppuvuoteen 2019 mennessä Taiwanin tautienehkäisykeskuksen uutta toimitilaa ei kuitenkaan ole ehdotettuun paikkaan rakennettu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Taiwan Centers for Disease Control, sisältää maan covid-tautitilanteen  (cdc.gov.tw)
Charles Farrar Browne

**Charles Farrar Browne**, alun perin **Brown**, kirjailijanimi **Artemus Ward**, (1834 Waterford, Maine, Yhdysvallat – 1867 Southampton, Englanti) oli yhdysvaltalainen humoristinen kirjailija.

Browne oli nuorena Bostonissa kirjapainossa latojana. Myöhemmin hän aloitti kirjailijana ja kirjoitti humoristisia kirjoitelmia clevelandiläiseen *[[The Plain Dealer]]iin*. Hänestä tuli 1861 pilalehti *Vanity Fairin* (ilmestyi 1859–1863) toimittaja. Browne oli ihailtu luennoitsija, ja hänen hauskat kuvauksensa on julkaistu usean kirjan sarjana. Koottuina hänen teoksensa julkaistiin kuvitettuna laitoksena Lontoossa nimellä *Complete Works* 1875, jossa liitteenä on M. D. Landenin kirjoittama elämäkerta. Yhdysvalloissa *Complete Works* ilmestyi 1898. 

Browne oli Mark Twainin uran alkuaikojen kannustaja ja ystävä kuolemaansa saakka.

## Teokset
* Artemus Ward His Book (1862) (kirja verkossa)
* Artemus Ward His Travels (1865) (fkirja verkossa)
* Artemus Ward Among the Mormons (1865) (kirja verkossa)
* Artemus Ward in London (1867) (kirja verkossa)
* Artemus Ward's Panorama (1869) (kirja verkossa)
* Artemus Ward's Lecture (1869) (kirja verkossa)
* Artemus Ward's Complete Works (London 1899 "New Edition") (kirja verkossa)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sieradzin piirikunta

**Sieradzin piirikunta** () on yksi Łódźin voivodikunnan piirikunnista. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 117&nbsp;674. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Sieradz. Kymmenen maalaiskuntaa ovat Błaszki, Brąszewice, Brzeźnio, Burzenin, Goszczanów, Klonowa, Sieradz, Warta, Wróblew sekä Złoczew ja niissä on kylien lisäksi kolme kaupunkia; Błaszki, Warta ja Złoczew.

Sieradzin piirikunnan pinta-alasta 20,4 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Sieradzin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 5,5 prosenttia.

Vuoden 2019 lopussa Sieradzin piirikunnassa oli 117&nbsp;674 asukasta, joista 51,2 prosenttia naispuolisia ja 48,8 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 120&nbsp;835 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 93&nbsp;753 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaat muodostivat vuoden 2019 lopussa 17,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,5 prosenttia ja eläkeikäiset 21,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,9 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 1&nbsp;075 lasta.

## Lähteet
Kimmo Kara

**Kimmo Kara** (1. syyskuuta 1919 Oulu – 16. lokakuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen taloustieteilijä, joka oli Suomen johtavia yritysekonomisteja.

Kimmo Karan isä oli jääkärikapteeni Jalmari Kara. Helsingin yliopistossa valtiotieteitä opiskellut Kara palveli jatkosodan aikana Päämajan viestikeskuksessa Mikkelissä, jossa hän perehtyi muun muassa armeijan käytössä olleisiin salakirjoitusmenetelmiin. Sotavuosien jälkeen Kara aloitti työuransa Tilastollisen päätoimiston kansantulo-osastolla, josta hän siirtyi Tuure Junnilan värväämänä Kansallis-Osake-Pankin taloudellisen tutkimusosaston päälliköksi. Kara jäi eläkkeelle vuonna 1981.

Karan harrastuksiin kuului heraldiikka. Hän oli Suomen Heraldisen Seuran perustajajäsen ja kirjoitti alaan liittyviä teoksia. Kara suunnitteli myös Kurun ja Nastolan vaakunat.

## Teokset
*
*
*
*
*
*
*
*

## Lähteet
The Corpse of Anna Fritz

**The Corpse of Anna Fritz** () on vuonna 2015 valmistunut espanjalainen kauhuelokuva. Elokuva on ohjaaja Hèctor Hernández Vicensin ensimmäinen ohjaustyö.

## Juoni
Pau (Albert Carbó) on töissä espanjalaisen sairaalan ruumishuoneella. Kun sinne tuodaan kuuluisan kauniin näyttelijän Anna Fritzin (Alba Ribas) ruumis, Pau ottaa kuvan siitä ja lähettää sen kaverilleen Ivanille (Cristian Valencia). Ivan tulee Javin (Bernat Saumell) kanssa tapaamaan Pauta ruumishuoneelle. Javi ja Ivan ovat humalassa ja heillä on mukanaan kokaiinia, jota he nauttivat Paun kanssa ruumishuoneella. Ivan haluaa nähdä Anna Fritzin ruumiin, minkä jälkeen tapahtumat lähtevät etenemään.

## Näyttelijät

Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Morsionruusu

**Morsionruusu** (*Rosa* ’Juhannusmorsian’) on *Rosa* Spinosissima-ryhmään eli tarhapimpinellaruusuihin kuuluva ruusulajike, jolla on puolikerrannaiset, keskeltä rosan ja reunoilta valkean sävyiset kukat. ’Juhannusmorsian’-nimen ruusu on saanut viehkeän ulkoasunsa ja kukinta-aikansa perusteella. Ruusu on löytöruusu ja kuuluu Suomen historiallisiin ruusuihin. Sen menestymisalue yltää Suomessa Rovaniemelle saakka (vyöhyke VII).

## Alkuperä
Ruusu on pimpinellaruusuihin kuuluva risteymä. Sen kantalajeja tai -lajikkeita ei tunneta. Ruusua tiedetään kasvatetun vuodesta 1954 lähtien Kaakkois-Suomessa Elimäen kirkonkylässä, jonne se oli tuotu Asikkalan Kurhilan kylästä. Vuonna 1982 se siirrettiin rivitalon tieltä Laukaan Vihtavuoreen. Vuonna 1986 ruusu toimitettiin Laukaan Tervetaimiasemalle, jossa se merkittiin KESKAS-rekisteriin tunnuksella K-0725. Lajikenimensä  ’Juhannusmorsian’ ruusu sai vuonna 1995.

## Kuvaus
Morsionruusu kasvaa 1,5–1,8 metriä korkeaksi pensaaksi. Versot ovat pimpinellaruusujen tapaan pystyt, mutta kukkien painosta ne taipuvat usein maata kohti. Versoissa on runsaasti piikkejä – tyvellä enemmän, latvaosissa vähemman. Lehdet ovat himmeitä, keski- tai tummanvihreitä ja muistuttavat juhannusruusun lehtiä. Ruusu aloittaa kukintansa nuorena. Jo yksivuotiset taimet kukkivat. Kukinta alkaa kesäkuun loppupuolella ja kestää noin kaksi viikkoa. Kukat ovat puolikerrannaiset, halkaisijaltaan 5–6,5 cm ja sijaitsevat yksittäin. Terälehtiä on 15–20, ja niiden väritys muuttuu tyven kullankeltaisesta keskiosan vaaleanpunaiseen ja kärjen lähes valkeaan. Heteet ovat keltaruskeat. Nuppu on väriltään hennon punavioletti. Vasta-auenneen kukan tuoksu on mieto, miellyttävä ja makea, pohjatuoksu pimpinellaruusumainen, vivahteina sitruuna ja neilikka. Runsaat kiulukat ovat halkaisijaltaan 1–1,5 cm, naurismaisia, tumman purppuran- ja ruskeanpunaisia. Ruusu kasvaa parhaiten valoisassa paikassa, runsasmultaisessa, vettä läpäisevässä hiekkamaassa. Lajike sietää hyvin auringon paahdetta ja kuivuutta. Se menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–VII.

## Lähteet
Anders Hansson

**Anders Hansson** (10. maaliskuuta 1992 – 30. lokakuuta 2020) oli ruotsalainen kilpakävelijä. Hän kilpaili 50 kilometrin kävelytapahtumassa vuoden 2015 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Pekingissä Kiinassa, mutta ei saapunut maaliin. Vuonna 2018 hän kilpaili miesten 50 kilometrin kävelyssä vuoden 2018 yleisurheilun EM-kisoissa Berliinissä, Saksassa. Hän sijoittui 23. sijalle.

Hansson kuoli syöpään 30. lokakuuta 2020. 

## Lähteet
Mikki Hiiri (televisiosarja)

**Mikki Hiiri** (engl. Mickey Mouse) on Paul Rudishin luoma sarja lyhytelokuvia, joita tuotettiin vuosina 2013–2019.

Sarja jatkui Disney+-palvelussa vuonna 2020, nimellä *[[Mikki Hiiren ihmeellinen maailma]]*.

## Ääninäyttelijät

Suomenkielisissä sivuäänissä Antti Pääkkönen, Jukka Rasila, Petra Karjalainen, Petri Liski, Tuomo Rysti, Pekka Autiovuori, Aarre Karen, Katja Aakkula, Petri Hanttu, Tom Wentzel, Markus Bäckman, Antti L. J. Pääkkönen, Tero Koponen, Aku Laitinen, Susa Saukko, Tarja Alexander ja Sasu Moilanen.  

* Suomenkielinen ohjaus: Petri Hanttu
* Suomenkielinen käännös: Aki Heinlahti
Singles (Maroon 5:n albumi)

**Singles** on yhdysvaltalaisen popyhtye Maroon 5:n kokoelma-albumi, joka julkaistiin 25. syyskuuta 2015. Albumi sisältää yhtyeen suurimpia hittejä ensimmäiseltä viideltä studioalbumilta.

## Kappaleet

### Britannian bonuskappale

### Japanin bonuskappaleet

## Listasijoitukset

Lähde:

## Lähteet
Rihmalauha

**Rihmalauha** (*Deschampsia setacea*) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon ja lauhojen (*Deschampsia*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on mätästävä ja melko matalakasvuinen heinälaji, joka muistuttaa jonkin verran metsälauhaa (*Avenella flexuosa*), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan muun muassa lehtien sekä kukkien ulkonäön perusteella.

Rihmalauhan varret ovat velttoja ja voivat kasvaa noin puoli metriä korkeiksi. Lehdet kasvavat tiiviinä mättäinä ja ovat harmaanvihreitä sekä neulamaisen ohuita ja kapeita. Lehtitupet ovat vaaleita. Varsilehdet ovat lyhyitä ja niissä on pitkä, teräväkärkinen kieleke. Rihmalauhan kukintona on röyhy, jonka haarat ovat pystyjä sekä karheita. Röyhyn tähkylät ovat melko suuria, 4–5 mm pitkiä ja kaksikukkaisia. Tähkylöiden kaleet ovat yleensä punertavia sekä keltareunaisia. Ulkohelpeissä on ulkonevat vihneet. Rihmalauha kukkii heinä–elokuussa.

Rihmalauha kasvaa kosteilla kasvupaikoilla, tavallisesti ajoittain tulvivilla turvemailla tai kosteilla nummilla. Rihmalauhaa kasvaa Euroopassa mantereen Atlantin puoleisilla alueilla, tavallisimmin Ranskan ja Saksan pohjoisosissa. Rihmalauhaa tavataan kuitenkin Espanjan pohjoisosista aina Tanskaan ja Etelä-Ruotsiin asti sekä Britteinsaarilla.

## Lähteet
Panagiótis Poulítsas

**Panagiótis Poulítsas** (, 9. syyskuuta 1881 Gerónthres, Lakonia – 16. tammikuuta 1968 Ateena) oli Kreikan korkeimman oikeuden puheenjohtaja, valtioneuvoston eli korkeinta hallinto-oikeutta vastaavan elimen presidentti, Ateenan akatemian jäsen ja Kreikan väliaikainen pääministeri ennen sodanjälkeisen ensimmäisen parlamentin valintaa maalis-huhtikuussa 1946.

## Elämä

Poulítsas opiskeli lakia Ateenan yliopistossa ja sen jälkeen vuodesta 1907 alkaen toimi lakimiehenä viisi vuotta. Hänet valittiin tuomariksi vuonna 1907. Myöhemmin hän opiskeli lakia Berliinin yliopistossa ja toimi sen jälkeen Thessalonikissa ja Ioánninassa. Hänestä tuli korkeinta hallinto-oikeutta vastaavan elimen jäsen vuonna 1932 ja sen presidentiksi vuonna 1943, jossa tehtävässä hän oli vuoteen 1951.

Toisen maailmansodan jälkeiset ensimmäiset parlamenttivaalit järjestettiin Kreikassa maaliskuun lopussa 1946. Poulítsas toimi uuden parlamentin kokoontumiseen asti kaksiviikkoisen väliaikaishallituksen pääministerinä. Hallituksessa olivat edustettuna Kansanpuolueen johtaja Konstantínos Tsaldáris varapääministerinä ja ulkoministerinä sekä salkuttomina ministereinä muiden puolueiden puoluejohtajat Geórgios Papandréou, Sofoklís Venizélos, Panagiótis Kanellópoulos sekä kansanpuolueen Stéfanos Stefanópoulos. Viisi vuotta myöhemmin virkauransa jälkeen vuoden 1951 vaaleissa Poulítsas valittiin kansanedustajaksi marsalkka Papágosin perustaman Kreikkalainen kansankokous (*Ellinikós Synergasmós*) -puolueen listalta.

Vuonna 1947 Poulítsasista tuli Ateenan akatemian jäsen ja sen presidentti vuonna 1957. Kreikan valtio kunnioitti hänen uraansa myöntämällä hänelle Feeniksin ritarikunnan suurristin.

Hänen tyttärenpoikansa on pitkäaikainen kansanedustaja ja Pasok-ministeri Dimítris Réppas. Hänen toisen tyttärensä poika taas on julkisuuden henkilönä tunnettu Tákis Theodorakópoulos. Poulítsas kuoli 16. tammikuuta 1968 Ateenassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla