open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ruhuna

**Ruhuna** on Sri Lankan lounaisosassa sijaitseva teealue. Se on alavin maan seitsemästä teealueesta ja lukeutuu yhdessä siitä sisämaahan päin sijoittuvan Sabaragamuwan teealueen kanssa alle 600 metrin korkeudella sijaitseviin teentuotantovyöhykkeisiin. Vaikka Ruhunan teeviljelmät peittävät vain pienen, hajanaisen osan rannikkotasangon maapinta-alasta, yhdessä nämä kaksi alavaa teealuetta muodostivat vuonna 2013 noin 49 prosentista (1&nbsp;098,1 km2) Sri Lankan kaikesta teeviljelyalasta ja tuottivat määrällisesti 60 prosenttia (eli 208,4 milj. kg) kaikesta Ceylonin teen tuotannosta. Sri Lankan teetuotannon kasvu 1990-luvulta lähtien johtuu viljelypinta-alan lisääntymisestä erityisesti maan kahdella alavalla teealueella. 

Ruhunan teealue sijaitsee Sri Lankan pääkaupungin Colombon ja saaren etelärannikon Mataran kaupungin välisellä alueella. Hajanaisesti teeviljelmiä sisältävä teealue alkaa noin 5–10 kilometriä rannikosta ja kulkee Sri-Lankan lounaisosassa sisämaassa noin 30–50 kilometriä leveänä, luokkaa 100 kilometriä pitkänä vyöhykkeenä. Toisin sanoen Ruhunan teealue koostuu lähinnä Sri Lankan Läntisen provinssin Kalutara ja Eteläisen provinssin Gallen ja Mataran piirikuntien sisämaasta. 

Teeviljelmät saavat kosteutta etenkin lounaismonsuunin sateista ja pienistä kastelua palvelevista joista. Lämpimällä alangolla teepensaiden lehdet kasvavat nopeasti suuremmiksi kuin ylänköalueiden viljelmillä ja teelehdet saavat myös maaperästä osan voimakkaammasta maustaan. Ruhunan teetuotannossa käytetään sekä ortodoksista että teollista CTC-menetelmää.

## Katso myös
*Dimbula
*Nuwara Eliya
*Uda Pussellawa

## Lähteet
Homselkä

**Homselkä** eli **Honkaselkä** (; ) on kylä Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Kentjärven kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Homselänjärven rannalla 10 kilometriä Kentjärveltä lounaaseen. Kylässä on kolme asukasta (vuonna 2013).

Homselän kylä mainitaan 1600-luvun asiakirjoissa. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa se kuului Suojun volostin Naamoilan kyläkuntaan. Vuonna 1905 kylässä oli 36 taloa, koulu ja 233 asukasta. Homselän asukkaat olivat lyydiläisiä.

Neuvostoaikana perustettiin Petrovskin piiriin kuulunut Homselän kyläneuvosto, joka käsitti myös Dvortšan (ven. *Dvorets*), Haljärven (*Gallezero*), Isajanselän (*Isajeva Selga*), Ješšun (*Vehnjaja Lamba*), Joenkylän (*Retška-Liptšega*), Liptšagan (*Liptšega*), Martoisen (*Vidanlamba*) ja Utukan (*Utuki*) kylät. Vuonna 1933 niissä oli 819 asukasta, joista valtaosa oli karjalaisia. Homselän kylässä asukkaita oli 342. Myöhemmin Homselkä liitettiin Kentjärven kyläneuvostoon.

Nykyään Homselässä on lähinnä kesäasutusta. Siellä toimii lomakylä ja tiedeakatemian biologinen tutkimusasema. Kylän rakennusmuistomerkkeihin kuuluu kaksi vanhaa asuintaloa.

## Lähteet
Christopher Bengtsson

**Christopher Bengtsson** (s. 19. lokakuuta 1993 Tukholma) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Bengtsson osaa pelata myös laidassa.

## Ura
### Seuraura
Bengtsson on Huddinge IK:n kasvatti. Hän siirtyi 17-vuotiaana Färjestad BK:n J20-joukkueeseen kaudeksi 2011–2012. Bengtsson pelasi kauden aikana myös kaksi European Trophyn ottelua seuran miesten joukkueessa. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi sieltä MODO Hockeyn J20-joukkueeseen. Bengtssonilla oli kevään 2013 pudotuspeleissä joukkueen paras teholukema (+5) ja hän voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin hopeaa. Bengtsson debytoi kauden aikana myös MODO:n Elitserien-joukkueessa, jossa hän pelasi seitsemän runkosarjaottelua tehden yhden maalin sekä kolme playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Bengtssonilla oli kolmen muun pelaajan ohella joukkueen ainoa tehomerkintä plussan puolella (+1).

Maaliskuussa 2013 Bengtsson solmi vuoden mittaisen SHL-sopimuksen MODO:n kanssa. Marraskuussa hänen sopimustaan jatkettiin kahdella vuodella. Kaudella 2013–2014 Bengtsson teki SHL:ssä 43 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa tehot 4+2=6. Hän pelasi kauden aikana myös tammi- ja helmikuussa 2014 yhdeksän ottelua lainalla sarjatasoa alempana HockeyAllsvenskan-joukkue Södertälje SK:ssa. Kauden 2014–2015 Bengtsson pelasi suurimmaksi osaksi lainalla Allsvenskan-joukkue AIK IF:ssä. Hän pelasi kauden aikana MODO:ssa 13 SHL-ottelua ilman tehopisteitä.

Elokuussa 2015 Bengtsson ja MODO purkivat yhteisymmärryksessä sopimuksensa. Elokuussa hän siirtyi neljän viikon try-outille SM-liigajoukkue Kalevan Palloon. Marraskuussa Bengtssonin sopimusta jatkettiin joulutaukoon ja sen jälkeen kauden 2015–2016 loppuun.

Kaudeksi 2016–2017 Bengtsson palasi kotimaahansa ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Allsvenskan-joukkue Tingsryds AIF:n riveihin.

Kaudeksi 2024–2025 Bengtsson palasi SM-liigaan ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Hämeenlinnan Pallokerhoon.

### Maajoukkueura
Bengtsson on pelannut sekä neljä nuorten että poikien maaottelua.

## Muuta
Bengtssonin pikkuveli Sebastian pelaa hyökkääjänä Ranskan Ligue Magnusin Rouen Hockey Élite 76:ssa. Heidän nuorempi pikkuveljensä Viggo Wiklund pelaa puolustajana Huddinge IK:n J20-joukkueessa. Veljesten serkku Loke Johansson pelaa puolustajana QMJHL-joukkue Moncton Wildcatsissa. Hänellä on Boston Bruinsin NHL-varaus vuodelta .

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Uva (teealue)

**Uva** on yksi seitsemästä Sri Lankan teealueesta ja on yksi maan arvostetuista ylänkoseutujen viljelyalueista. Uvan teealue sijaitsee Uvan provinssin Badullan piirikunnassa. Teeviljelmät löytyvät piirikunnan  vuorenrinteiltä, ainakin periaatteessa yli 1&nbsp;200 metriä merenpinnan yläpuolelta.

Uvan teealueen länsipuolella ovat Dimbulan ja Nuwara Eliyan sekä luoteispuolella Uda Pussellawan teealue.

Seudulla tuotetaan erityisesti mustaa teetä, jonkin verran myös vihreää teetä. Uvan musta tee nuudutetaan mustemmaksi kuin muut Ceylonin teet. Huippusatokausi ajoittuu kesä–syyskuulle. Enemmistö alueen teetuotannosta läpikäy ortodoksisen valmistustavan, mutta osa teestä prosessoidaan CTC-menetelmällä.

## Katso myös
* Ylängön muut teealueet (1200 m-): Dimbula, Nuwara Eliya ja Uda Pussellawa
* Lounaiset alavat teealueet (0-600 m): Ruhuna ja Sabaragamuwa

## Lähteet
Imeltyminen

**Imeltyminen** on kasvissa tai kasvin osassa tapahtuva tärkkelyksen hajoaminen sokereiksi, mm. viljan itämisessä imeltyminen on täysin normaali alkuvaihe ja peruna imeltyy kylmyyden vaikutuksesta. Ei ole harvinaista sekään, että imeltyminen on ihmisen aiheuttamaa osin tai kokonaan: maltaiden valmistuksessa viljan imeltymistä kiihdytetään, ja eräiden ruokalajien valmistuksessa sitä aiheutetaan kokonaan tarkoituksellisesti.

## Lähteet
Ensyklopedia (runoteos)

Runoteos **Ensyklopedia** on vuonna 2011 ilmestynyt suomalainen runokokoelma, joka on saanut innoituksensa 1700-luvun ranskalaisesta Encyclopédie-tietosanakirjasta. Se koostuu aakkosittain järjestetyistä pienoisesseistä, proosarunoista, moraliteeteista, kaskuista ja käännösfragmenteista, jotka yhdessä muodostavat kaunokirjallisen tietosanakirjan.  

Monet teoksen pienoisesseistä kommentoivat alkuperäistä Encyclopédie-tietokirjaa. Esimerkiksi hakusanasta *aguaxima* todetaan, että määritelmä "kasvi Brasiliassa ja Etelä-Amerikan saarilla" on sellaisenaan täysin turha niille, jotka eivät tiedä asiasta mitään. Ne taas, jotka tuntevat kyseisen kasvin, eivät opi asiasta mitään uutta. Näin lyhyellä määritelmällä halutaan vain miellyttää kyseistä hakusanaa etsivää lukijaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ensyklopedia. PDF-versio.
Hartsiöljyt

**Hartsiöljyt** ovat aineita, jotka ovat puunjalostusteollisuuden sivutuotteita, jotka sisältävät pääosin hiilivetyjä ja joita saadaan erityisesti kolofonista kuivatislaamalla. Kun ainetta on lipeäpuhdistettu ja tislattu jälleen, saadaan alimpana kiehuvana fraktiona pinoliinia eli hartsiesanssia, jota voi käyttää tärpätin korvikkeena, ylimpänä fraktiona voiteluaineiksi soveltuvia tummia hartsiöljyjä ja näiden välistä vaaleaa hartsiöljyä, jota voidaan käyttää voiteluaineina sekä painomusteen ja vernissan valmistukseen. Hartsiöljyistä valmistetaan myös suopia, jotka sopivat pesuaineiksi sekä lakkoja.

## Lähteet
The Flying Bulls Aerobatics Team

**The Flying Bulls Aerobatics Team** on tšekkiläinen taitolentoryhmä. Se käyttää Zlín Z-50LX -lentokoneita, jotka on maalattu sen sponsorin, energiajuomayhtiö Red Bullin, väreihin.

Ryhmä perustettiin vuonna 1960. Sen nimi oli aluksi Box Trener ja myöhemmin Sky Box. Nykyisellä nimellään se on toiminut vuodesta 2002.

## Kokoonpanot
Ryhmä esiintyy pääasiassa kahdella eri kokoonpanolla. Neljän hengen ryhmään kuuluvat Radka Machova (johtokone), Miroslav Krejci (oikea siipimies), Jiri Saller (vasen siipimies) ja Jiri Veprek (keskikone). Vuonna 2014 mukaan tulleen duon muodostavat Stanislav Čejka sekä Jan Rudzinskij.

Ryhmä on esiintynyt Malmin lentoasemalla järjestettävässä Finland International Airshow’ssa kahdesti. Vuonna 2014 esiintymässä oli duo. Vuonna 2015 mukana oli duon lisäksi Miroslav Krejci.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Red Bullin The Flying Bulls -lentoryhmän YouTube-kanava
Prince Gloria

**Prince Gloria** on japanilaisen Prince Motor Companyn vuosina 1959–1967 valmistama automalli. Oy Rego Ab toi autoa Suomeen huhtikuusta 1965 alkaen nimellä **PMC Gloria 6**. Mallinimen numero 6 tarkoittaa sylinterien määrää.

Suomessa Gloria rekisteröitiin kuudelle. Etuistuin on yhtenäinen ja muovilla verhoiltu. Edessä tilaa on pituussuunnassa suhteellisen vähän, leveyssuunnassa taas on enemmän. Tavaratila on varsin tilava.

1988 cm³ kuusisylinterinen rivimoottori tuotti tehoa 78 kilowattia SAE brutto (106 hv). Suurin vääntömomentti 160 Nm SAE brutto.

Ohjaus on tehty kevyeksi, mutta se on myös tunnoton ja hidas. Vaihdevipu on kojetaulussa. Vaihteita on neljä, mutta TM:n koeajon mukaan kolmos- ja nelosvaihteen välitysten ero on liian iso.

Jousitus on melko pehmeä. Edessä ja takana n rumpujarrut, joiden tehossa on kuitenkin toivomisen varaa. Myöskään käsijarru ei ole kovin tehokas.

Kiihtyvyys on heikko. Prince Gloria 6 kiihtyi 0–80 km/h 13,2 sekunnissa ja 0-100 km/h 22,9 sekunnissa. Tekniikan Maailman numeron 3/1966 mukaan osasyy heikkoon kiihtyvyyteen johtuu vaihteiston hitaudesta, yhteen vaihtoon kuluu aikaa noin 1,0 sekuntia kun se yleensä sujuu noin 0,2 sekunnissa.

PMC Gloria 6 maksoi vuonna 1966 Suomessa 13&nbsp;920 markkaa.

## Mitat

## Lähteet
Karen Stives

**Karen Elizabeth Stives** (3. marraskuuta 1950 Boston, Massachusetts – 14. elokuuta 2015 Dover, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen kenttäratsastaja ja olympiavoittaja.

Stives voitti joukkuekilpailun olympiakultaa Los Angelesissa 1984, missä hän myös sijoittui hopealle yksilökilpailussa.

Stives kuoli pitkän sairastamisen jälkeen kotonaan Doverissa 64-vuotiaana 14. elokuuta 2015.

## Lähteet
* Karen Stives Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Jonas Beckman

**Jonas Beckman** (23. tammikuuta 1729 Sjörup, Malmöhusin lääni – 11. syyskuuta 1811 Ulvila) oli ruotsalaissyntyinen asessori ja ruukinpatruuna. Hän toimi 1700-luvun puolivälissä Skaraborgin läänin lääninsihteerinä ja myöhemmin hollantilaisen Christian van Orsay & Söhne -pankkiiriliikkeen asiamiehenä Tukholmassa. 1700-luvun lopulla Beckman hankki Suomesta omistukseensa Anolan kartanon sekä Leineperin ruukin.

## Anolan kartano ja Leineperin ruukki
Backman oli toiminut välittäjänä, kun Ulvilassa sijainneen Anolan kartanon ja sen maille rakennetun Leineperin ruukin omistaja Berndt Johan Hastfer oli lainannut suuren summan kolmelta hollantilaiselta pankilta. Hastfer ei pystynyt maksamaan velkojaan, jonka vuoksi kartano ja ruukki siirtyivät van Orsay & Söhne -pankkiiriliikkeen haltuun vuonna 1781. Ne olivat kuitenkin nimellisesti Backmanin omistuksessa aina vuoteen 1791 saakka, jolloin hän lunasti molemmat itselleen. Tämän jälkeen Backman kehitti ruukin toimintaa muun muassa rakentamalla paikalle sen ensimmäisen masuunin. 

## Perhe
Beckman avioitui vuonna 1763 ruotsalaiseen aatelissukuun kuuluneen Margareta Elisabet Hiertan (1744–1826) kanssa. Pariskunnalle syntyi neljä lasta; luutnantti Carl Ulrich Beckman, Beata Christina Gripenberg (1765–1815), Fredrika Lovisa Silfversvärd (1767–1852), sotatuomari Pehr Gottlieb Beckman (s. 1777) ja ruukinpatruuna Gustaf Beckman (s. 1778). Anolan kartanossa vuonna 1811 kuollut Jonas Beckman on haudattu Ulvilan keskiaikaisen kirkon viereen.

## Lähteet
Ghirmay Ghebreslassie

**Ghirmay Ghebreslassie** (s. 14. marraskuuta 1995) on eritrealainen kestävyysjuoksija, maratonin maailmanmestari.

Ghebreslassie sijoittui maastojuoksun MM-kilpailuissa Bydgoszczissa 2013 nuorten sarjassa seitsemänneksi. Hän oli puolimaratonin MM-kilpailussa Kööpenhaminassa 2014 miesten kilpailussa seitsemäs. Lisäksi Eritrea voitti joukkuekilpailun, johon hänen tulostaan ei laskettu mukaan, koska hän oli vasta neljänneksi paras eritrealainen..

Ghebreslassie voitti maratonin maailmanmestaruuden Pekingissä 2015 ajalla 2.12.28. Hän kukisti toiseksi sijoittuneen etiopialaisen Yemane Tsegayn 40 sekunnilla. Hänestä tuli historian nuorin maratonin maailmanmestari. Hän sijoittui Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 maratonilla neljänneksi ja voitti samana vuonna New Yorkin maratonin ajalla 2.07.51. Hän voitti  puolimaratonin Itä-Afrikan-mestaruuden 2020.

## Henkilökohtaiset ennätykset

## Lähteet
Sakari Loimaranta

**Jaakko Sakari Loimaranta**, sukunimi aik. *Lindstedt* (15. heinäkuuta 1885 – 23. elokuuta 1954 Orimattila) oli suomalainen kirkkoherra ja filosofian maisteri sekä teologian tohtori.

## Henkilöhistoria
Loimarannan vanhemmat olivat rovasti Wilhelm Lindstedt (1838–1915) ja Hilma Nyholm (1846–1910). Hän oli naimisissa vuodesta 1911 kirkkotekstiilitaiteilija Hanna Henrika Juliana Reinilän, aik. Rehnbäck (1889–1969) kanssa. Viipurin hiippakunnan piispa ja ministeri Yrjö Loimaranta oli Sakari Loimarannan vanhempi veli, samoin kuin opettaja ja yritysjohtaja Lauri Loimaranta. Opettaja, järjestötyöntekijä Siiri Loimaranta oli heidän sisarensa. 

Loimaranta pääsi ylioppilaaksi Porin lyseosta 1903 ja hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1908, filosofian maisteriksi 1910 ja teologian kandidaatiksi 1916. Hänestä tuli teologian lisensiaatti ja tohtori 1940. Loimaranta toimi 1910–1919 Länsi-Suomen kansanopiston johtajana Huittisissa jossa hänen isänsä oli kirkkoherrana. Hänet vihittiin papiksi 1917 ja hän toimi sitten uskonnon ja historian vanhempana lehtorina Mikkelin lyseossa 1920–1925 ja uskonnon ja filosofian vanhempana lehtorina Helsingin tyttölyseossa 1925–1933. Loimaranta työskenteli samalla myös Helsingin pikkukirkkoyhdistyksessä joka järjesti kirkollista toimintaa Helsingin uusilla asuinalueilla ja oli Helsingin Pikkukirkkoyhdistyksen apulaissihteerinä 1928–1933. Viimeksi Sakari Loimaranta toimi Orimattilan kirkkoherrana 1933–1954. Hän oli Tampereen tuomiokunnan asessorina 1940–1946 ja litin rovastikunnan lääninrovastina 1942−1949. Loimaranta sai rovastin arvon 1935. Hän toimitti Suomen kirkon vuosikirjan II-VI sekä julkaisi alaansa käsitteleviä kirjoitelmia sarjajulkaisuissa sekä teki opintomatkoja Tukholmaan ja Uppsalaan 1928.

## Teoksia
* *Huittisten pitäjän kirkollisista oloista 1600-luvun jälkipuoliskolla*, teoksessa *[[Satakunta-sarja]]. Kotiseutututkimuksia I*. 1907
* *Mikkelin lyseo : lyhyt kuvaus 50-vuotisvaiheista sekä kertomus lukuvuodelta 1921 - 1922*. Mikkelin lyseo, Mikkeli 1922
* *[[Jaakko ja Eerik Eriksson|Erikssonien]] mystillis-separatistinen liike vuoteen 1745*, väitöskirja. Suomen kirkkohistoriallisen seuran toimituksia 43. Orimattila 1940
* *Eräs kälviäläisen pietistijohtajan Jaakko Erikssonin suomenkielinen rukous*. Historiallinen arkisto 47. Helsinki 1940

## Toimitustöitä
* *Orimattilan seurakunnan 300 vuotismuisto : 1636-1936* ; toim. Sakari Loimaranta. Orimattilan seurakunta, Lahti 1936
* *Suomen kirkon vuosikirja II—XV*.

## Lähteet
Yemane Tsegay

**Yemane Adhane Tsegay** (s. 8. huhtikuuta 1985 Hawzen) on etiopialainen kestävyysjuoksija, joka kilpailee pääosin maratonilla. 

Vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä Tsegay saavutti hopeaa maratonilta ajalla 2.13.08. Hän on ollut mukana myös vuosien 2009, 2013 ja 2017 MM-kilpailuissa, ollen neljäs vuonna 2009, kahdeksas vuonna 2013 ja keskeyttäen 2017. Vuonna 2012 Tsegay voitti Rotterdamin maratonin juosten oman ennätyksensä. Hän on voittanut maratonin myös Macaossa 2008, Gongjussa 2009, Otsussa 2010, Taipeissa 2011, Eindhovenissa 2013, Daegussa ja Ottawassa 2014 sekä Fukuokassa 2016

Tsegay on naimisissa ruotsalaisen keskimatkojen juoksijan Abeba Aregawin kanssa.

## Ennätykset
Lähde: Tilastopaja
* Puolimaraton: 1.01.37 (Praha 2010)
* Maraton: 2.04.48 (Rotterdam 2012) 

## Lähteet
Eliittikisat 2012

**[[Eliittikisat]]** järjestettiin vuonna 2012 viidellä paikkakunnalla: Tampereella, Lapinlahdella, Lappeenrannassa, Kuortaneella ja Joensuussa.

## Osakilpailut

### Tampere

Tampereen eliittikisat järjestettiin 10. kesäkuuta 2012.

**Miehet**

**Naiset**

### Lapinlahti

Lapinlahden eliittikisat järjestettiin 8. heinäkuuta 2012.

**Miehet**

**Naiset**

### Lappeenranta

Lappeenrannan eliittikisat järjestettiin 18. heinäkuuta 2012.

**Miehet**

**Naiset**

### Kuortane

Kuortaneen eliittikisat järjestettiin 22. heinäkuuta 2012.

**Miehet**

**Naiset**

### Joensuu

Joensuun eliittikisat järjestettiin 18. elokuuta 2012.

**Miehet**

**Naiset**

## Lähteet
Solomon Mutai

**Munyo Solomon Mutai** (s. 22. lokakuuta 1992 Bukwo) on ugandalainen kestävyysjuoksija, joka kilpailee pääosin maratonilla.  

Mutai saavutti pronssia vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä ajalla 2.13.30. Vuoden 2014 Kansainyhteisön kisoissa Glasgow'ssa hän oli maratonilla neljäs ajalla 2.12.26. Rio de Janeiron olympiamaratonilla 2016 hän sijoittui kahdeksanneksi ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017 yhdenneksitoista. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän sai maratonilla hopeaa ajalla 2.19.02.

Mutai oli myös mukana vuoden 2012 puolimaratonin MM-kilpailuissa Bulgarian Kavarnassa sijoittuen 26:nneksi.

## Henkilökohtaiset ennätykset
* Puolimaraton: 1.01.26 (Kampala 2012)
* Maraton: 2.07.41 (Venetsia 2023)

## Lähteet
Letku ja Liiteri

**Letku ja Liiteri** on eteläpohjalainen huumoriryhmä, joka teki kurikkalaiselle Radio Paitapiiskalle vuosina 1992–2006 ohjelmasarjaa nimeltä *Pohjanmaa vuonna nolla*. Ohjelman sketseistä ja musiikkinumeroista on vuonna 2000 koottu samanniminen kaksois-CD-albumi ja vuonna 2003 kaksoisalbumi *Ratkaisevat iskut*.

Ryhmän pääesiintyjät käyttävät taiteilijanimiä Tenho Liiteri ja Olavi Letku; oikeilta nimiltään he ovat Perttu Hemminki ja Vesa Latomäki. Puheroolien lisäksi vuoden 2000 albumilla Liiteri laulaa sekä soittaa urkuja, syntetisaattoria, bassoa ja kitaraa. Olavi Letku laulaa ja soittaa tuomarinpilliä. Albumin muut esiintyjät ovat Esa Kivimäki (lyömäsoittimet), Jukka Lehtinen (kitara), Olli Tuomola (basso) ja Kyllikki Rung (laulu). Vuoden 2003 albumilla kolmantena jäsenenä on rumpali Jouni Pusa.

Vuonna 2002 ryhmä julkaisi lähes 200-sivuisen kirjan *Vellikello soi aina kahdesti, Etelä-Pohjanmaan vaiettu kansanhistoria* (). Vuosina 2006, 2007 ja 2011 Teatteri Lapua on esittänyt Perttu Hemmingin ja Vesa Latomäen kirjoittamat kesäteatterinäytelmät *Pohjanmaa vuonna nolla* I–III.

Hemminki ja Latomäki ovat lisäksi tehneet Ylen Radiomafialle radiohupailusarjat *Konttori* ja *Niittosilppurilla Kongoon*. Perttu Hemminki on toisena sanoittajana Aija Puurtisen ja Rytmiraide All Stars -yhtyeen vuonna 2015 julkaisemalla, amerikansiirtolaisuudesta kertovalla albumilla *Brooklynin satu*.

## CD-julkaisuja
**Väkevimmät iskut* (2000)
**Ratkaisevat iskut* (2003)
**Lihamiehet – Pohjanmaan käriste* (2007)
**Nauravat nakit – 15-vuotisjuhlakokoelma* (2008?)
**Parasta pöytähän - bästa på bordet* (2022)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Facebookissa: https://www.facebook.com/groups/14267940121
*Letkun ja Liiterin verkkosivusto ''Pohjanmaa vuonna nolla''
Hyvää iltaa, nimeni on Cox

**Nimeni on Cox** (*Gestatten, mein Name ist Cox*) on Rolf ja Alexandra Beckerin romaanisarja, jonka pohjalta on tehty elokuva ja televisiosarja sekä tunnetuimpana kuunnelmasarja *Hyvää iltaa, nimeni on Cox* (*Gestatten, mein Name ist Cox*). Georg Jacobyn ohjaama elokuva *[[Nimeni on Cox (elokuva)|Nimeni on Cox]]* valmistui 1955.

## Romaanit
Cox-romaanisarjasta on vuonna 1963 julkaistu Viljo Ensio Kukkosen suomentamana kaksi teosta:
* *Nimeni on Cox. osa 1: Nimeni on Cox* (Gestatten – mein Name ist Cox) (Valpasmainos, 1963).
* *Nimeni on Cox. osa 2: Salaperäinen matkalaukku* (Mord auf Gepäckschein) (Valpasmainos, 1963).

## Kuunnelmasarja
Yleisradio on vuonna 1966 tuottanut suomeksi 20-osaisen Cox-kuunnelmasarjan *Hyvää iltaa, nimeni on Cox: Tytöllä on sata nimeä*, jonka on suomentanut Olavi Linnus. Seikkailija ja uhkapeluri Paul Coxia näyttelee Joel Rinne. Sarjan on ohjannut Eero Leväluoma, ja tunnussävelmän on säveltänyt Siegfried Franz. Yleisradio on julkaissut kuunnelmasarjan kymmenenä C-kasettina (1989) ja viitenä cd:nä (2005).

Yleisradio esitti sarjan uusintana 22. elokuuta 2015 alkaen, ja se oli kuunneltavissa myös Areenassa.

### Näyttelijät

## Lähteet
Suodenniemen vanha hautausmaa

**Suodenniemen vanha hautausmaa** sijaitsee nykyisen Pirkanmaan alueella Sastamalan kaupungissa Suodenniemen Kirkkojärven Vanhankirkonlahden länsipuolella. Suodenniemen uusi kirkko rakennettiin sitten Kirkkojärven itäpäähän Pohjakylään vuonna 1831 ja samoin sinne sijoitettiin uusi hautausmaa, joka valmistui vuonna 1860, jolloin vanha hautausmaa suljettiin. Vanha hautausmaa otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1890 ja sinne rakennettiin uusi siunauskappeli vuonna 1893. Kirkon paikan sijaintiin lienee vaikuttanut Lavian oma kirkkohanke.

## Vanha hautausmaan historian vaiheita

Hautausmaa on ollut käytössä ainakin Suodenniemen vanhan saarnahuoneen aikana, mahdollisesti aiemminkin. Vanha saarnahuone oli rakennettu vuonna 1685 silloin Mouhijärven seurakunnan alaisuuteen ja purettiin huonokuntoisena vuonna 1820. Kirkko on edelleen arkeologisten kohteiden luettelossa, vaikka sen täsmällisen tarkka sijainti hautausmaan keskivaiheilla ei ole tiedossa, mutta se on päätelty muun muassa vuoden 1795 kartasta. Kirkon rakentamisen aikaan Suodenniemi oli saarnahuonekunnan asemassa.. Vanhalla hautausmaalla on kristillisesti asetettu vainajat pää länsisuuntaan, koska Kristuksen odotetaan saapuvan tuomiopäivänä idästä.

## Muistomerkit

Hautausmaalla sijaitsee Suodenniemen ensimmäisen kirkon muistomerkki, joka pystytettiin sen 300-vuotisjuhlan yhteydessä vuonna 1985. Siellä on myös sisällissodassa kaatuneiden punaisten punagraniittinen hautamuistomerkki tekstein "Punaisten puolella henkensä menettäneiden muistolle". Paikalle haudattiin ensin Satakunnan rintamaoikeuden päätöksellä toukokuussa 1918 ammutut punakaartilaiset, minkä lisäksi sinne siirrettiin vuonna 1975 työväenyhdistyksen aloitteesta lääninhallituksen luvalla pitäjän eri joukkohautoihin haudattuja vainajia.  Vuonna 2018, jolloin sisällissodasta tuli kuluneeksi sata vuotta, muistomerkkiin kiinnitettiin metallilaatta, johon on kaiverrettu kaikkien tiedossa olevien, sisällissodassa kaatuneiden sekä sodan jälkeen teloitettujen ja vankileireillä kuolleiden suodenniemeläisten punakaartilaisten nimet.

Hautausmaalla on edelleen hyvin säilyneitä hautamuistomerkkejä. Niiden joukossa on mm. kanttori, director cantus Wilhelm Grönroosin hautakivi. Hän toimi Suodenniemen kunnallislautakunnan esimiehenä 48 vuoden ajan, mikä lienee Suomen ennätys. Vanhalle hautausmaalle on haudattu myös useita sisällissodan uhreja sekä Suodenniemen kunnan luottamushenkilöitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vanha hautausmaa Suodenniemen Topoteekissa
Nash-Kelvinator Corporation

**Nash-Kelvinator Corporation** oli yhdysvaltalainen yritys, joka syntyi vuonna 1936 kodinkonevalmistaja Kelvinator Appliance Companyn ja  autonvalmistaja Nash Motorsin yhdistyessä keskenään. Toisen maailmansodan aikana yhtymä valmisti yli puolet kaikista Sikorsky R-6 helikoptereista, joita käytettiin sotilaskuljetuksissa. Sodan jälkeen yhtymän Kelvinator haara jatkoi kodinkodeiden kuten jääkaappien ja myöhemmin pesukoneiden valmistusta Nash-osaston keskittyessä Nash-henkilöautojen sarjatuotantoon.

Vuonna 1954 Nash-Kelvinator Corporationista tuli osa American Motors Corporationia (AMC} autonvalmistaja Hudsonin sulautuessa Nash Motorsiin. Ajatus yhdistymisestä oli lähtöisin Nashin johtokunnasta, jossa eri automerkkien muodostama suuri yhtymä nähtiin ainoana mahdollisuutena menestyä tulevaisuuden automarkkinoilla Detroitin autojättejä GM:ää, Chrysler Corporationia ja Ford Motor Companyä vastaan. Packard ja Studebaker eivät kuitenkaan yhtyneet AMC:hen alkuperäisen toiveen mukaan, vaan jättäytyivät uuden unionin ulkopuolelle.
## Lähteet
*
*
### Viitteet
Aarne Kaitila

**Aarne Vilhelm Kaitila** (15. elokuuta 1886 Nakkila – 25. marraskuuta 1965 Rauma) oli suomalainen kirkkoherra ja filosofian maisteri.

Kaitilan vanhemmat olivat Wilhelm Kaitila (1853–1903) ja tämän ensimmäinen puoliso Hanna Maria Colérus (1862–1887). Hän oli naimisissa 1911–1952 yhteiskoulun opettaja Helmi Sofia Honkavaaran, aik. Helin (k. 1952) kanssa.

Kaitila pääsi ylioppilaaksi 1904 ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1908 ja maisteriksi 1910. Hänet vihittiin papiksi 1911.

Kaitila oli merimiespappina Hampurissa 1911–1914 ja matkasaarnajana kotimaassa 1914–1915. Hän oli Paimion kappalaisena 1916–1923, Lapin Tl. kirkkoherrana 1924–1937 ja välillä Suomen Kirkon Sisälähetysseuran toimitusjohtajana Sortavalassa 1931 sekä Vehkalahden kirkkoherrana 1937–1951. Hän sai rovastin arvon 1937.

Kaitila kirjoitti Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virren 493 *Jeesus, lasten auttaja* säkeistöt 2–4. Virren sävelsi Armas Maasalo. 

## Teoksia
* *[[Matti Paavola]] ja Satakunnan herännäisyys* teoksessa *[[Satakunta-sarja]]. Kotiseutututkimuksia II*. 1911
* *Myrskyä ja tyventä*. Suomen merimieslähetysseura, Helsinki 1935
* *Kun isää odotettiin kotiin ... y.m. kertomuksia merimieselämästä*. Suomen merimieslähetysseura, Helsinki 1937
* *"Teille on tänä päivänä syntynyt Vapahtaja" : Luuk. 2:11 : kotiseurakunta tervehtii poikiaan rintamilla sotajouluna 1942*. Tekijä, Hamina 1942

## Lähteet
Luettelo Yhdysvaltain presidentinvaalien vaalituloksista vaalivuosittain

Tämä on luettelo Yhdysvaltain presidentinvaalien vaalituloksista. Luettelossa on pääpuolueiden ehdokkaiden lisäksi sitoutumattomia ja pienpuolueiden ehdokkaita sekä ehdokkaita vanhoista hajonneista puolueista. Luettelo alkaa vaalivuosilta 1788–1789 ja loppuu vaalivuoteen 2012. Tulokset on ilmoitettu valitsijamiesäänien mukaisessa järjestyksessä.  

## Vaalitulos
### 1700–1800-luvut

### 1900-luku

### 2000-luku

## Katso myös
*Luettelo Yhdysvaltain presidentinvaalien ehdokkaista vaalivuosittain
## Lähteet
Yomif Kejelcha

**Yomif Kejelcha Atomsa** (s. 1. elokuuta 1997) on etiopialainen kestävyysjuoksija. Kejelcha kilpailee pääosin 5 000 metrin juoksussa.

Kejelcha voitti vuoden 2014 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista kultaa 5 000 metriltä. Edellisen vuoden alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuista hän saavutti kultaa 3 000 metriltä. Vuoden 2014 nuorten kesäolympialaisista Nanjingista hän saavutti kultaa niin ikään 3 000 metriltä. Hän voitti 2014 kultaa myös nuorten Afrikan kisoissa alle 17-vuotiaiden 3&nbsp;000 metrillä. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuden 5&nbsp;000&nbsp;metrillä 2015. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui samalla matkalla neljänneksi. 

Vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuista Kejelcha voitti kultaa 3 000 metriltä ajalla 7.57,21. Hän juoksi 3&nbsp;000&nbsp;metrin nuorten maailmanennätyksen 7.28,19 Saint-Denis'ssä 27. elokuuta 2016. Hän saavutti maastojuoksun MM-kilpailuissa 2017 hopeaa sekaviestissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 5&nbsp;000&nbsp;metrillä neljänneksi.

Kejelcha voitti 3&nbsp;000&nbsp;metrin sisäratojen maailmanmestaruuden jälleen Birminghamissa 2018 ajalla 8.14,41. Hän juoksi mailin sisäratojen maailmanennätyksen 3.47,01 Bostonissa 3. maaliskuuta 2019. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti 10&nbsp;000&nbsp;metrillä hopeaa ennätysajallaan 26.49,34. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän oli 10&nbsp;000&nbsp;metrillä kahdeksas. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui 5&nbsp;000&nbsp;metrillä niin ikään kahdeksanneksi. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli 5&nbsp;000&nbsp;metrillä viides. Maantiejuoksun MM-kilpailuissa Riiassa 2023 Kejelcha saavutti hopeaa 5 kilometrin matkalla. Pariisin olympialaisissa 2024 hän sijoittui 10&nbsp;000&nbsp;metrillä kuudenneksi. Hän juoksi puolimaratonin maailmanennätyksen 57.30 Valenciassa 27. lokakuuta 2024. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti 10&nbsp;000&nbsp;metrillä hopeaa ajalla 28.55,83.

Kejelcha voitti Timanttiliigan kokonaiskilpailun 5 000 metrillä vuonna 2015 ja hänellä on kahdeksan osakilpailun voittoa 5&nbsp;000&nbsp;metrillä ja kolme 3&nbsp;000&nbsp;metrillä.

## Henkilökohtaiset ennätykset

**Ulkoradoilla**
* 1 500 metrin juoksu: 3.32,59 (Zagreb 2018)
* 3 000 metrin juoksu: 7.23,64 (Eugene 2023)
* 5 000 metrin juoksu: 12.38,95 (Oslo 2024)
* 10 000 metrin juoksu: 26.31,01 (Nerja 2024)
* 5 km tiejuoksu: 12.50 (Riika 2023)
* 10 km tiejuoksu: 26.31 **NR** (Castellón 2025)
* Puolimaraton: 57.30 **NR** (Valencia 2024)

**Sisäradoilla**
* 1 500 metrin juoksu: 3.31,25 (Boston 2019)
* Mailin juoksu: 3.47,01 **NR** (Boston 2019)
* 2 000 metrin juoksu: 4.57,74 (Metz 2014)
* 3 000 metrin juoksu: 7.38,67 (Karlsruhe 2018)
* 5 000 metrin juoksu: 13.34,67 (Seattle 2018)

**NR** = maan ennätys

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Heikki Hemminki

**Heikki Veli-Matti Hemminki** (7. kesäkuuta 1931 Kauhava – 7. joulukuuta 2016 Kurikka) oli suomalainen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti näytelmistään ja kuunnelmistaan. Vuonna 1970 Hemminki sai valtionpalkinnon Vaasan kaupunginteatterissa esitetystä näytelmästään *Raamattusaaren kansaa*.

Hemminki oli koulutukseltaan sosionomi ja toimi päätyönään muun muassa Kurikan Kelan johtajana. Hän oli kahteen otteeseen Pohjanmaan kirjailijat ry:n puheenjohtajana.

## Teoksia
### Näytelmiä
**Promootio*, 1966, esitetty Jyväskylän ylioppilasteatterissa
**Tulva*, 1968, esitetty Seinäjoen kaupunginteatterissa
**Atomistit*, 1969, esitetty Seinäjoen kaupunginteatterissa
**Raamattusaaren kansa*, 1970, esitetty Vaasan kaupunginteatterissa
**Kuntakirjailija*, kuunnelma 1970, esitetty Yleisradiossa
**Munuainen*, tv-näytelmä 1971, esitetty Yle TV2 -kanavalla
**Kulta ja kunnia*, 1972, esitetty Rovaniemen teatterissa
**Pohjanmaa 2000*, tv-runoelma 1974, esitetty Yle TV2:ssa
**Piiskahäät*, 1974, esitetty Vaasan kaupunginteatterissa
**Laihialaasen lottovoitto*, kuunnelma, 1974, esitetty Yleisradiossa
**Avaruusleikki*, lastennäytelmä 1974
**Läänintarzan*, kuunnelma 1976, esitetty Yleisradiossa
**Uusparantajat*, kuunnelma 1976, esitetty Yleisradiossa
**Matkalauluja I–II*, kuunnelma 1975, esitetty Yleisradiossa
**Kaksi mesenaattia*, tv-dokumenttinäytelmä 1978, esitetty 
Yle TV2:ssa
**Nuori veri* 1981, Kauhavan nuorisoseuran 100-vuotisjuhlanäytelmä
**Aatamien vallankumous* 1986
**Symposion* 1987, esitetty Seinäjoen kaupunginteatterissa
**Pelimannikuningas* 1992, esitetty Kortesjärvellä
**Europamaus/Euromuilutus* 1994, esitetty Toukolan näyttämöllä
**Kauhavan rauta ei ruostu* 1999, esitetty Kauhavalla
**Matkamies maan, Äänikirjeitä maailmalta*, proosarunoja ja monologeja 2001.

### Kirjoja
**Ämpinsaaren kellot*, nuortenromaani, Kuva ja sana 1962
**Leiri 62*, nuortenromaani, Kuva ja sana 1962
**Reitin varrelta*, runoja, 1964
**Kehityslauluja*, runoja, Kirjavirta 1966
**Elolehmä*, runoja, 1979
**Nauru lakeudella*, romaani, Karisto 1985, 
**Kiiltomadon testamentti*, runoja, Kurikka-lehti 1996, 
**Veli-Matin sotapäiväkirja vuosilta 1939-45*, romaani, Painokauko 1994, 
**Keeniperimä, Pohojalaasia rysköörunoja*, Runogalleria ry 2007.
**Kaksi ääntä Pohjanmaalta, Runoja ja maalauksia*, Risto Jalosen kanssa, Runogalleria ry. 2007.
**Monen kaupungin tuoksua taskuissa : kirjailijana Väli-Suomessa*, Painotalo Casper 2011, 

### Äänilevyjä
**Härmä, kirves, perkeles : monolaakia Pohojanmaan kautta* (Poplore 2002)
**Mies istui ja mietti, varjosi vain : viiden vuosikymmenen runot ja laulut* (Poplore 2011)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Heikki Hemmingin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Lauri Kaukamaa

**Lauri Iivari (L. I.) Kaukamaa** (22. elokuuta 1907 Pori – 20. huhtikuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, kouluneuvos ja kokoomuksen kansanedustaja.

Kaukamaan vanhemmat olivat ajuri Karl Jooseppi Munter ja Emma Sofia Renfors. Hän pääsi ylioppilaaksi 1927 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1931, lisensiaatiksi 1941 ja tohtoriksi 1943.

Kaukamaa toimi Helsingin suomalaisen lyseon vt. lehtorina 1934–1935, Suomalaisen normaalilyseon vt. lehtorina 1935–1936 ja Porin lyseon historian ja yhteiskuntaopin vanhempana lehtorina 1936–1955. Hän oli kouluhallituksen kouluneuvoksena 1955–1970 ja kouluhallituksen oppikouluosaston osastopäällikkönä 1959–1969. Kaukamaa oli myös osastorehtorina ja lehtorina valtion sisäoppilaitoksen kurssilla vuonna 1945.

Kaukamaa oli kansanedustajana 1948–1951 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli Porin kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsenenä. Kaukamaa kuului jäsenenä myös muun muassa Yleisradion ohjelmaneuvostoon, ylioppilastutkintolautakuntaan ja Suomen oppikoulujen opettajaneuvostoon.

## Teoksia
Nimellä *L. I. Kaukamaa*:
* *Porin seutu itsenäisyystaistelun vaiheissa*. Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1933
* *[[Fredrik Frans Wallenstråle]] porilaisena kauppiaana ja laivanvarustajana*. Historiallinen arkisto XLIV. Helsinki 1938
* *Porin työväen järjestäytymispyrkimyksistä 1800-luvulla ennen elinkeinovapautta*. Historiallinen arkisto 45. Helsinki 1939
* *Vahokosken sahariita* teoksessa *[[Satakunta-sarja]]. Kotiseutututkimuksia XI*. 1939
* *Lisävalaistusta maamme kruununmetsätalouden alkuvaiheisiin*. Historiallinen aikakauskirja 3/1941
* *Porin puutavarakaupasta ja metsänkäytöstä kaupungin kauppapiirissä "suuren laivanvarustustoimen" aikana 1809-56*, väitöskirja. Historiallisia tutkimuksia 27. Suomen historiallinen seura, Helsinki 1941 
* *Tie- ja vesirakennushallitus 1816-1941 : katsaus viraston kehitykseen ja sen suorittamiin tärkeimpiin töihin*. Tie- ja vesirakennushallitus, Helsinki 1941
* *Aikamme kasvot*. Kirjapaja, Helsinki 1944
* *Maamme ulkomaanliikenteen rationalisointi : Mäntyluodon satamasta 7.2.1948 Poriin järjestetyn ministerivierailun aikana esitettyjä ajatuksia*. Porin kaupunki - Porin kauppakamari, Pori 1948
* *Porin lyseo 1879-1954* ; historiikin kirj. Heikki Impiwaara, L. I. Kaukamaa ; matrikkelin kirj. Heikki Vuorilehto. Porin lyseo, Pori 1954
* *Satakunnan maanviljelysseura 1861-1961* ; kirj. L. I. Kaukamaa, V. Lähdeoja. Satakunnan maanviljelysseura, Pori 1961

## Toimitustöitä
* *Satakunnan sananparsia* ; toim. L. I. Kaukamaa ja Niilo Valonen. WSOY 1939
* *Satakuntalaista arkea ja pyhää : museoitten ja yksityisten museokokoelmien esineitten kertomana*. Satakunnan kirjallisen kerhon julkaisuja 7. Pori 1947
* *Satakuntaa ja satakuntalaisia 2* ; toimituskunta L. I. Kaukamaa, Kauko Heikkilä, M. J. Saarnilehto. Satakunnan kirjallisen kerhon julkaisuja 8. Pori 1951

## Lähteet
Meldrumin happo

**Meldrumin happo** eli **2,2-dimetyyli-1,3-dioksaani-4,6-dioni** (C6H8O4) on heterosyklisiin dilaktoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään yleisesti reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä.

## Rakenne ja ominaisuudet

Ensimmäisen kerran Meldrumin happoa syntetisoi Andrew Norman Meldrum vuonna 1908 asetonin ja malonihapon välisellä reaktiolla Meldrum arveli syntetisoimansa yhdisteen rakenteen olevan β-hydroksi-isopropyylimalonihapon β-laktonin. Vuonna 1948 David Davidson ja Sidney Bernhard osoittivat yhdisteen todellisuudessa kuitenkin olevan 2,2-dimetyyli-1,3-dioksaani-4,6-dionia perustuen tarkempaan tietämykseen yhdisteen reaktiivisuudesta.

Meldrumin happo on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin sekä veteen että poolisiin orgaanisiin liuottimiin. Meldrumin happo on laktoniksi poikkeuksellisen voimakas happo ja sen pK<sub>a</sub>-arvo vesiliuoksessa on 4,83 eli sen on vahvuudeltaan etikkahapon luokkaa. Eritysen poikkeukselliseksi tämän tekee se, että protonin luovuttaa hiiliatomi. Meldrumin happo esiintyy neutraalissa muodossa venekonformaatiossa ja esteriryhmät sijaitsevat syn-asemassa toisiinsa nähden eli samaan sunntaan molekyylitasoon verrattuna. Yhdisteen deprotonoituessa tapahtuu konformaation muutos, joka on energeettisesti edullinen johtuen suotuisammista vuorovaikutuksista eri molekyyliorbitaalien välillä ja anomeerisesta efektistä.

## Valmistus ja käyttö
Meldrumin happoa voidaan valmistaa malonihapon ja asetonin välisellä reaktiolla etikkahappoanhydridin läsnä ollessa. Yhdistettä voidaan syntetisoida myös dietyylimalonaatista kaksivaiheisella reaktiolla tai isoprenyyliasetaatista rikkihapon avulla.

Meldrumin happo on hyödyllinen molekyyli orgaanisen kemian synteeseissä erityisesti kaksi tai kolme hiiliatomia sisältävänä niin kutsuttuna syntonina. Yhdiste reagoi muun muassa Knoevenagel-kondensaatiolla ja sen voidaan alkyloida tai asyloida. Alkyloitujen tai asyloitujen Meldrumin hapon johdannaisten reaktio alkoholien kanssa on kätevä tapa muodostaa malonihapon monoestereitä ja β-ketoestereitä. Lisäksi yhdiste soveltuu monien heterosyklisten yhdisteiden synteesiin ja siitä on syntetisoitu erityisesti pyridiini-, pyridoni-, pyrimidiini- ja triatsiinijohdannaisia. Melrumin hapon ja sen johdannaisten pyrolyysissä muodostuu keteenejä, jotka ovat myös hyödyllisiä synteessisen kemian välituotteita.
:

## Lähteet
Achilles Wahlroos

**Bror Justus Achilles Wahlroos** (14. heinäkuuta 1834 Pori – 24. syyskuuta 1913 Ikaalinen) oli suomalainen tilanomistaja, hovineuvos ja maanmittari. Hän julkaisi ensimmäisen suomenkielisen metsänhoidon oppikirjan 1871. 

Wahlroosin vanhemmat olivat merikapteeni, liikemies Bror Mathias Wahlroos ja Justina Rosendahl. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun kymnaasista 1856 ja suoritti maanmittarin tutkinnon 1857.

Wahlroos nimitettiin varamaanmittariksi 1860 ja komissionimaanmittariksi 1867. Hän toimi Uudenmaan läänin lääninmaanmittarina 1888–1896 ja maanmittauksen ylihallituksen ylijohtajan apulaisena 1896–1900. Hän sai hovineuvoksen arvon 1891. Wahlroos oli myös tilanomistajana Ikaalisissa. 

Wahlroos oli Suomen Maantieteellisen Seuran varapuheenjohtajana 1893 ja puheenjohtajana 1895, teknikkojen seuran puheenjohtajana 1898 sekä Maanmittariyhdistyksen aikakauskirjan vastaavana toimittajana 1892–1899. Hän oli yksityismetsäkomitean jäsenenä 1898 ja puheenjohtajana 1899. Hän oli mukana perustamassa lainakirjastoja Poriin ja Ikaallisiin. Ikaalisissa hän osallistui myös nuorisoseuran toimintaan. 

Achilles Wahlroos oli naimisissa vuodesta 1871 Emma Henriette Holmin kanssa.

## Teoksia
* *Lyhykäinen metsänhoidon oppi*. Palander, Pori 1871 (Teos digitoituna Heldassa)
* *Kumo elfs utloppsvik nu och fordom*. Societas geographica Fenniae, Helsingfors 1890 
* *Bidrag till kännedom om hatsstrandens förskjutning vid en del af Finlands vestkust*. Sällskapet för Finlands geografi, Helsingfors 1896
* *Asialuettelo Suomen maamittariyhdistyksen aikakauskirjan vuosikerroille 1892-1903*. Suomen maamittariyhdistys, Helsinki 1904
* Valter Gallén : *Släktregister för släkten Sonska-Wahlroos enligt hovrådet Achilles Wahlroos anteckningar kompletterat av Valter Gallén*. Författaren, Helsingfors 1942

## Lähteet
Vuonninen

**Vuonninen** (; ) on asutus Karjalan tasavallan Kalevalan piirin Luusalmen kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Ylä-Kuittijärven luoteisrannalla 110 kilometriä Luusalmesta länteen. Paikkakunnalla on 19 asukasta (vuonna 2013).

Vuonnisen kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1679. Sen neljässä talossa asui tuolloin kymmenen aikuista miestä. Latvajärven ohella Vuonnista pidetään Vienan Karjalan merkittävimpänä runokylänä. Sen tunnetuimmat runonlaulajat olivat Ontrei Malinen ja Vaassila Kieleväinen, jotka Elias Lönnrot tapasi ensimmäisen kerran vuonna 1833. Määrällisesti eniten suullista kansanperinnettä on tallennettu 1900-luvulla eläneeltä Anni Lehtoselta.

1800- ja 1900-lukujen vaihteessa Vuonninen muodosti lähikylineen Vuokkiniemen volostiin kuuluneen kyläkunnan. Keskuskylän lisäksi se käsitti Aajuolahden (ven. *Ajguba*), Kaamotin (*Kamot*), Korpijärven (*Korpiozero*), Korpivaaran (*Korpivara*), Kuotkuon (*Kuotku*), Lonkan (*Longa*), Oinasniemen (*Oinašnijemi*) ja Puaššuaren uudiskylät. Vuonna 1905 niissä oli yli 800 asukasta. Vuonnisen kylässä oli 76 taloa, kirkko, koulu ja 507 asukasta.

Neuvostoaikana perustettiin Uhtuan piirin Vuonnisen kyläneuvosto, johon kuuluivat myös Aajuolahti, Korpijärvi sekä Lonkan ja Vuonnisen metsätyömaat. Vuonna 1926 niissä oli yli 600, mutta vuonna 1933 enää reilut 400 asukasta, joista valtaosa oli karjalaisia. Vuonnisen kylässä oli vuonna 1933 vain 76 asukasta. Sen kylänosia olivat Riikolanniemi, Teppananniemi, Tervasenlahti, Tšärkkälänlahti ja Vaarala.

Vuonnisen kautta kulkee Uhtuan ja Suomen rajan välinen maantie, josta haarautuu tie Vuokkiniemelle ja Kostamukseen. Sieltä on linja-autoyhteydet Uhtualle ja Kostamukseen. Paikkakunnalla toimii kauppa, kahvila, hotelli ja muita matkailupalveluja. Sen nähtävyyksiin kuuluu Martti Aihan tekemä Vaassila Kieleväisen muistomerkki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vuonnisen kylälle ja matkailulle omistettu sivusto
Maailmanpylväs (rakennus)

**Maailmanpylväs** (*Asunto Oy Jyväskylän Maailmanpylväs*) on Jyväskylässä Halssilan kaupunginosassa sijaitseva vuonna 2014 valmistunut 52-asuntoinen, 13-kerroksinen ja 44-metrinen asuintornitalo. Tornitalon suunnitteli Arkkitehtitoimisto JKMM Oy ja rakensi YIT. Asuntojen koot vaihtelevat yksiöistä neliöihin ja neliökoot 33,5–110 neliömetriin.

Rakennus sijaitsee Äijälänrannan vuoden 2014 asuntomessualueella ja tornitalo oli yksi messujen kohteista, talossa oli 5 näyttelykohdetta.

Jyväskylän kaupunki ja YIT järjestivät yleisen arkkitehtikilpailun vuonna 2011. Palkintolautakunnassa olivat edustettuina Jyväskylän kaupunki, Suomen Arkkitehtiliitto SAFA ja YIT. 33 ehdotuksesta voittajaksi valittiin tammikuussa 2012 arkkitehtitoimisto JKMM Oy:n arkkitehti Juha Mäki-Jyllilän työryhmän ehdotus, *Moai*.

Maailmanpylväs on ensimmäinen kolmesta suunnitellusta Äijälänrannan 13-kerroksisesta asuintornitalosta. Kesällä 2014 aloitettiin *Kalevanpoika*-tornitalon suunnittelu ja sen rakentaminen oli tarkoitus aloittaa keväällä 2015. Lisäksi YIT tekee alueelle kymmenen 4–8-kerroksista kerrostaloa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Iso-Ruona

**Iso-Ruona** on keskikokoinen järvi Suomusjärvellä Salossa Varsinais-Suomessa, joka kuuluu Kiskonjoki&ndash;Perniönjoki-päävesistöön. Se kuuluu Varsinais-Suomen ELYn ympäristövastuualueeseen.

## Lähteet

* Ruona Suomusjärvi Suomi - Kalastus ja kalapaikat 
* Iso-Ruona – Järviwiki
Boniface Tumuti

**Boniface Mucheru Tumuti** (s. 2. toukokuuta 1992 Laikipia) on kenialainen aitajuoksija ja olympiamitalisti, joka on erikoistunut 400 metrin aitajuoksuun. Mucheru on 175 senttimetriä pitkä ja painaa 72 kilogrammaa.

Mucheru oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän jäi alkueriin. Samoissa kisoissa hän oli mukana myös pitkässä viestissä. Vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta Mucheru saavutti hopeaa 400 metrin aitajuoksusta uudella Kenian ennätyksellä 47,78. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä hän juoksi alkuerissä ja välierissä oman ennätyksensä selviytyen finaaliin, jonka viidenneksi hän sijoittui. Afrikan-mestaruuskilpailuista Mucherulla on kulta, hopea ja neljä pronssia. Vuonna 2012 hän saavutti pronssia 400 metrin aidoista ja pitkästä viestistä, vuonna 2014 pronssia 400 metrin sileältä ja pitkästä viestistä sekä 2016 kultaa 400 metrin aidoista ja hopeaa pitkästä viestistä. Vuonna 2014 hän oli 400 metrin aidoissa kuudes Kansainyhteisön kisoissa Glasgow’ssa.

Maanmiehensä Nicholas Bettin tapaan myös Mucheru on kilpaillut usein Suomessa, esimerkiksi Eliittikisoissa.

## Ennätykset

## Lähteet
Emma Väre

**Emma Matilda Väre** (s. 15. tammikuuta 1993) on suomalainen raviohjastaja, joka toimii myös valmentajana. Väre aloitti uransa poniraveissa, jossa hän kilpaili vuosina 2003-2011. Häntä pidetään yhtenä Suomen lupaavimmista nuorista raviohjastajista.

Ensimmäisen kerran Väre osallistui raveihin vuonna 2009. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti samana vuonna. Ensimmäistä kertaa Väre osallistui yli sataan kilpailuun vuonna 2012, jolloin hän kilpaili 140 kilpailussa saavuttaen neljä voittoa. Parhaimmillaan Väre on saavuttanut kaksikymmentäneljä voittoa vuonna 2023. 

Väre on kasvattanut kahdeksan hevosta, valmentanut noin kahtakymmentä hevosta sekä ohjastanut yli 300 eri hevosta.

## Lähteet
Rindfleischetikettierungsüberwachungsaufgabenübertragungsgesetz

**Rindfleischetikettierungsüberwachungsaufgabenübertragungsgesetz** oli Saksan Mecklenburg-Etu-Pommerissa vuosina 1999–2013 voimassa ollut laki naudanlihan tuoteselosteiden valvomisvelvollisuudesta. Sen nimike, 63-kirjaiminen yhdyssana, oli saksan kielen pisin sana.

Laki säädettiin vuonna 1999 osana toimenpiteitä hullun lehmän taudin leviämistä vastaan. Toukokuussa 2013 se kuitenkin kumottiin tarpeettomaksi käyneenä ja koska EU oli lopettanut terveiden nautojen tarkastukset teurastamoilla.

## Lähteet
Hermolanvaha

**Hermolanvaha** on siirtolohkare ja rajakivi entisellä Suomusjärven ja Kiikalan kuntien rajalla Salossa Varsinais-Suomessa. Se sijaitsee peltojen keskellä pienessä metsäsaarekkeessa ja on korkeudeltaan noin 10 metriä. 

Kivi on yhtenä kohteena seututieltä 110 Suomusjärvellä alkavalla Aneriojärven luonto- ja kulttuuripolulla, jolta on opastus kivelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Olli Vakkala

**Olli Valtteri Vakkala** (s. 27. kesäkuuta 1982 Tampere) on suomalainen jalkapalloilija, joka edusti Veikkausliigassa ja Ykkösessä Tampereen Ilvestä. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai vasen laitapuolustaja.

Vakkala aloitti jalkapallon Tampereen Ilveksen Tesoman kaupunginosajoukkueessa. Hän pelasi juniorina myös Nokian Pyryssä. Ensimmäiset aikuisten ottelut Vakkala pelasi Koskenmäen Pallossa Vitosessa ja Kutosessa. Hän palasi kasvattajaseuraansa Pyryyn vuonna 2003 ja oli mukana voittamassa Nelosen lohkonsa heti ensimmäisellä kaudellaan. Kahden Kolmosessa pelatun kauden jälkeen Vakkala siirtyi Kakkosen Tampereen Kisatovereihin ja oli avauskokoonpanossa kaikissa pelaamissaan 18 sarjaottelussa. TKT kuitenkin putosi Kolmoseen ja Vakkala vaihtoi seuraa saman sarjatason Nokian Palloseuraan. Hän toimi myös joukkueen kapteenina molempina kausinaan.

Kaudeksi 2009 Vakkala liittyi Kakkoseen nousseen Pirkkalan Jalkapalloklubin riveihin. PJK sijoittui lohkonsa viimeiseksi, mutta Vakkalalle kausi oli menestyksekäs hänen ollessa joukkueensa toiseksi paras maalintekijä kuudella maalillaan ja pelaten myös aloituskokoonpanossa jokaisessa sarjaottelussa. Hyvien otteidensa johdosta hän solmi sopimuksen kaudesta 2010 Kakkosessa pelanneen Tampereen Ilveksen kanssa. Vakkala nousi myös Ilveksessä tärkeään rooliin, ollen vakionimi puolustuslinjassa kahtena ensimmäisenä kautenaan ja toimien jopa kapteenina. Syyskuussa 2011 hän muutti Skotlantiin opiskelemaan Edinburghin yliopistoon. Vakkala pelasi Skotlannissa myös paikallista yliopistosarjaa.

Vakkala palasi Ilvekseen kesäkuussa 2012 ja oli mukana nostamassa joukkuetta Ykköseen nousukarsintojen kautta. Ensimmäisellä Ykkösen kaudellaan hän jatkoi aloittavana pelaajana ja esiintyi 19 sarjaottelussa. Kauden 2014 Vakkala joutui olemaan lähes kokonaan sivussa lonkkavaivojen johdosta, palaten kentälle vasta kauden viimeisessä ottelussa FC Viikinkejä vastaan. Myllykosken Pallon menetettyä liigalisenssinsä Ilves nousi täydennysmenettelyn kautta Veikkausliigaan ja Vakkala solmi jatkosopimuksen joukkueen kanssa ensimmäiselle liigakaudelleen 2015. Hän kuitenkin loukkasi kylkensä talvikaudella ja oli poissa kentiltä lähes puoli vuotta ennen ensiesiintymistään pääsarjatasolla Rovaniemen Palloseuraa vastaan 22. elokuuta. Debyyttinsä aikaan Vakkala oli 33-vuotias ja oli esiintynyt kaikilla sarjatasoilla Ykkösestä Kutoseen, ollen historian ensimmäinen tämän meriitin saavuttanut pelaaja.

## Lähteet
Tammikankaan hautausmaa

**Tammikankaan hautausmaa** sijaitsee Ylöjärven Kurussa, Poikeluksentien varressa, vajaa 2 kilometriä entisestä kuntakeskuksesta etelään. Hautausmaa ja sen kappeli vihittiin käyttöön vuonna 1904. Hautausmaata peruskorjattiin viimeksi vuonna 1999, jolloin sinne myös rakennettiin kellotorni. Kellon torniin lahjoitti Kurun Lions Club. Hautausmaan pohjoispuolella oleva laajennusosa hankittiin seurakunnan käyttöön vuonna 1956 ja takana oleva metsikkö vuonna 2002.

Vanhan osan pinta-ala on noin 1,48&nbsp;ha ja huoltotien pohjoispuolisen uudemman osan pinta-ala noin 5&nbsp;254&nbsp;m².

## Lähteet