open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mikko Kouki

**Mikko Kristian Kouki** (s. 14. syyskuuta 1967 Lohja) on suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja, teatteriohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on turkulaisen Linnateatterin perustajajäsen- ja entinen johtaja. Vuodesta 2014 Kouki on toiminut Turun Kaupunginteatterin taiteellisena johtajana.  

## Ura
Kouki opiskeli Teatterikorkeakoulussa vuosina 1986–1991 ja oli kiinnitettynä näyttelijänä Turun kaupunginteatterissa 1991–1994. Vuodesta 1994 lähtien hän on toiminut vapaana näyttelijänä, ohjaajana, käsikirjoittajana ja kolumnistina. Kouki on vuonna 2003 toimintansa aloittaneen Linnateatterin perustajajäsen ja toimi sen johtajana, kunnes siirtyi vuonna 2012 Oulun kaupunginteatterin taiteelliseksi johtajaksi. Elokuussa 2013 Koukin kerrottiin kieltäytyneen teatterin tarjoamasta kolmen vuoden jatko-optiosta, ja hänen työnsä Oulun kaupunginteatterin taiteellisena johtajana päättyi helmikuussa 2014. Kouki siirtyi Turun kaupunginteatterin taiteelliseksi johtajaksi maaliskuussa 2014.

Kouki tunnetaan Aku Louhimiehen luottonäyttelijänä. Hän on näytellyt monessa Louhimiehen elokuvassa, kuten *[[Paha maa]]*, *[[Kuutamolla (elokuva)|Kuutamolla]]*, *[[Vuosaari (elokuva)|Vuosaari]]* ja *[[Riisuttu mies]]*. Hän on toiminut myös käsikirjoittajana Louhimiehen elokuvissa.

Kouki oli mukana käsikirjoittamassa *[[Irtiottoja]]*-televisiosarjaa sekä *[[Valkoinen kaupunki]]* -elokuvaa, josta hän sai parhaan käsikirjoituksen Jussi-palkinnon vuonna 2007. Toisen Jussi-palkintonsa hän sai parhaasta miessivuosasta elokuvassa *Riisuttu mies* (2007). Pro Finlandia -mitali hänelle myönnettiin vuonna 2021. Hän on näytellyt myös muun muassa elokuvissa *[[Tyttö sinä olet tähti]]*  ja *[[Blackout (vuoden 2008 elokuva)|Blackout]]*. 

Vuonna 2019 tuli ensi-iltaan Koukin ensimmäinen pitkän elokuvan ohjaus, Pertti Jarlan sarjakuviin perustuva *[[Fingerpori (elokuva)|Fingerpori]]*. Kouki on myös elokuvan toinen käsikirjoittaja. Vuonna 2022 elokuussa sai ensi-iltansa elokuva *[[Laitapuolen hyökkääjä]]*, jonka toisena käsikirjoittajana Kouki toimi.

## Yksityiselämä
Koukin isä on näyttelijä Tapio Kouki, täti Marja-Leena Kouki, setä Juhani Kouki ja serkku näyttelijä-laulaja Samuli Edelmann. Kouki on naimisissa kirjailija Niina Revon kanssa. Heillä on kaksi poikaa, joista Akseli on myös näyttelijä. Toinen poika Toivo pääsi TeaKin ohjaajalinjalle vuonna 2025.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Muut työt
### Filmografia

### Taiteellisena johtajana
* Linnateatteri, 2003–2011
* Oulun kaupunginteatteri, 2012–2014
* Turun kaupunginteatteri, 2014-

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Tuan Le

**Tuan Le** (s. 15. helmikuuta 1978 Pariisi, Ranska) on ranskalaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hänet tunnetaan erittäin aggressiivisesta ja riskialttiista pelityylistään. Le on voittanut World Poker Tour -turnauksen kaikkiaan kolme kertaa, ainoastaan tanskalaisella Gus Hansenilla on useampia voittoja (neljä). 

Le syntyi Pariisissa vietnamilaistaustaisille vanhemmille, mutta varttui Yhdysvalloissa Kansas Cityssä. Keskikouluun siirtyessään hän asui Los Angelesissä. Hän alkoi pelata pokeria $20/$40 limit hold 'em -muodossa Hustler Casinolla kotikaupungissaan.

Len suurin voitto on Bellagiossa, Las Vegasissa voitettu WPT:n kolmannen kauden finaali World Poker Championship, jossa hän voitti yli 2,8 miljoonaa dollaria, mikä oli WPT:n historian sen hetken toiseksi suurin palkintosumma. Len yhteenlaskettu voittosumma World Poker Tourilta on kolmanneksi korkein Daniel Negreanun ja Carlos Mortensenin jälkeen. 

Vuonna 2004, Le voitti ensimmäisen WPT-turnauksensa, vain kolme vuotta sen jälkeen, kun hän alkoi pelata pokeria. Voittosumma, minkä sai tuosta turnauksesta oli yli 1,5 miljoonaa dollaria. Samalla kaudella hän voitti myös World Poker Championshipin, josta muodostui todellinen trilleri. Kaksinpelissä ollessaan Le ja hänen kilpakumppaninsa Paul Maxfield saivat jatkuvasti ohivetoja riverissä juuri kriittisimmillä hetkillä. Lopulta kuitenkin Le onnistui ohivedossa kun Maxfield laittoi kaiken peliin viimeisessä kädessä. Kolmannen voittonsa Le otti seuraavalla kaudella WPT Battle of Champions -turnauksessa.

Le ei ole sukua toiselle WPT-voittaja Nam Le'lle. Elokuussa 2007 Tuan Len pokeriuran turnausansiot ylittivät 4,5 miljoonaa dollaria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* World Poker Tour profiili
*
Enrico Chiesa

**Enrico Chiesa** (s. 29. joulukuuta 1970 Genova, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. 

Chiesa edusti muun muassa Sampdoriaa, Parmaa, Fiorentinaa, Laziota ja AC Sienaa.

Chiesa pelasi myös Italian maajoukkueessa. Hän kuului Italian joukkueeseen vuoden 1996 EM-kisoissa ja vuoden 1998 MM-kisoissa.

Hänen poikansa Federico Chiesa on myös jalkapalloilija.

## Lähteet
Nicolas Jenson

**Nicolas Jenson** (1420–1480) oli ranskalainen kirjanpainaja, kirjainmuotoilija ja kaivertaja, joka työskenteli suurimman osan elämästään Venetsiassa. Hänet tunnetaan myös nimillä **Nicolas Janson**, **Nicholas Jenson** ja **Nicolaus Jenson**. Jensonia pidetään ensimmäisen antiikva-kirjaimiston luojana. Hänen suunnittelemansa kirjaintyyppi oli sittemmin esikuvana suosituille Claude Garamondin ja Aldus Manutiuksen kirjaintyypeille.

Vuonna 1458 Ranskan kuningas Kaarle VII sai kuulla, että Mainzissa oli keksitty kirjapainotaito. Kuningas lähetti pariisilaisen kolikkojen kaivertaja Nicolas Jensonin tutustumaan uuteen keksintöön. Jenson perehtyi Saksassa painotekniikkaan sekä metallisiin irtokirjakkeisiin ja palasi sitten Pariisiin, mutta Kaarle VII oli ehtinyt sillä välin kuolla. Jenson muutti vuonna 1467 Venetsiaan, jossa hän avasi oman kirjapainon. Vuosina 1470–1480 Jenson työskenteli Venetsiassa, jossa hän myös suunnitteli kuuluisat kirjaintyyppinsä. Jensonin kirjaintyypit perustuivat tuon ajan pystysuoralle kalligrafiselle tyylille, ja niitä pidetään yleisesti renessanssin parhaimpina kirjaintyyppeinä.

Jensonin kirjaintyypit ovat toimineet suorina esikuvina myös useille nykyisin käytössä oleville kirjaintyypeille, kuten Golden Type, Centaur, Cloister Old Style ja Adobe Jenson.

## Lähteet
Valkoinen kaupunki

**Valkoinen kaupunki** on Aku Louhimiehen ohjaama elokuva. Elokuva perustuu *[[Irtiottoja]]*-sarjan hahmoon, taksinkuljettaja Veli-Mattiin. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Paavo Westerberg ja Mikko Kouki. Elokuvan ensi-ilta oli 17. marraskuuta 2006.

*Valkoinen kaupunki* voitti viisi Jussi-palkintoa. Aku Louhimies palkittiin parhaasta ohjauksesta, Janne Virtanen miespääosasta, Susanna Anteroinen naispääosasta, Paavo Westerberg ja Mikko Kouki käsikirjoituksesta ja Samu Heikkilä leikkauksesta . 

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Solarfilms Inc. : Valkoinen kaupunki

### Arvostelut
* Elitisti: ''Valkoinen kaupunki'' -arvostelu
Miinanraivaaja Kiiski

**Miinanraivaaja Kiiski** (**Ahven 2**) oli Suomen merivoimissa palvellut miinanraivaaja. *Kiiski* rakennettiin Turun veneveistämöllä vuosina 1936–1937 ja otettiin palvelukseen 1937. Alus poistettiin käytöstä 1961.

Alus poistettiin palveluksesta 1961.

*Kiisken* sisaralukset olivat *[[Miinanraivaaja Ahven|Ahven]]*, *[[Miinanraivaaja Muikku|Muikku]]*, *[[Miinanraivaaja Särki|Särki]]*, *[[Miinanraivaaja Kuore|Kuore]]* ja *[[Miinanraivaaja Lahna|Lahna]]*.

## Lähteet

### Viitteet
Miinanraivaaja Muikku

**Miinanraivaaja Muikku** (**Ahven 3**) oli Suomen merivoimissa palvellut Ahven-luokan miinanraivaaja. *Muikku* rakennettiin Turun veneveistämöllä vuosina 1936–1937 ja otettiin palvelukseen 1937.

Alus vaurioitui pahoin elokuussa 1946 Lavansaaren lounaispuolella raivaustehtävän aikana. Vaurioiden vuoksi alus oli korjattavana elo-syyskuun.

Alus poistettiin palveluksesta 1962.

*Muikun* sisaralukset olivat *[[Miinanraivaaja Ahven|Ahven]]*, *[[Miinanraivaaja Kiiski|Kiiski]]*, *[[Miinanraivaaja Särki|Särki]]*, *[[Miinanraivaaja Kuore|Kuore]]* ja *[[Miinanraivaaja Lahna|Lahna]]*.

## Lähteet
*

### Viitteet
Fly to the Rainbow

**Fly to the Rainbow** on saksalaisen heavy metal -yhtye Scorpionsin vuonna 1974 julkaisema toinen albumi. Levyllä ei soita enää kitaristi Michael Schenker, koska hän liittyi 1972 UFO-yhtyeeseen. Hänet korvasi Ulrich Roth seuraavana vuonna. Myös yhtyeen levy-yhtiö vaihtui: Lonesome Crowilla levy-yhtiönä oli Brain Records, Fly to the Rainbowilla RCA.

## Nauhoitukset
Albumi nauhoitettiin huhtikuussa 1974 kuuden päivän aikana Musicland Studioilla Saksan Münchenissä. Rudolf Schenkerin sekä Klaus Meine ovat tehneet valtaosan albumin materiaalista. Myös yhtyeen entinen kitaristi Michael Schenker on ollut työstämässä kolmea albumin kappaletta. Basisti Francis Buchholz sekä Jürgen Rosenthal eivät osallistuneet kappaleiden tekoon. Albumin miksaus hoidettiin huhtikuun lopulla samana vuonna.

## Yleistä kappaleista
Aloituskappale ”Speedy's Coming” edustaa nopeatempoista hard rockia. Sen sanoituksissa kerrotaan rokkarista, joka pitää David Bowiesta, Alice Cooperista sekä Ringo Starrista. Kappaleesta julkaistiin single. ”Speedy's Comingia” seuraa ”They Need a Million”, jonka sanoituksissa kerrotaan rahanahneesta henkilöstä. Kappale edustaa yhtyeelle tyypillistä hard rockia, lukuun ottamatta sen alussa kuultavaa akustisen kitaran johtamaa osuutta. Kolmantena kappaleena toimii pitkä ”Drifting Sun”. Se kertoo leskestä, joka ei voi unohtaa hänen kuollutta rakkauden kohdettaan, vaan tämä häiritsee häntä aloittamasta uutta parisuhdetta. Kappaleessa kuullaan pitkä osio, jossa nopeatempoinen kappale hidastuu huomattavasti. ”Drifting Sunia” seuraa balladi ”Fly People Fly”, joka on ikään kuin johdanto nimikappaleeseen. Kappaleessa lauletaan ihmisistä, jotka haluavat muuttaa ulkomaille paremman elämän toivossa. Kappale päättää albumin a-puolen.

B-puolen aloittaa ”This Is My Song” , jossa kerrotaan valehtelusta, kateudesta sekä vihasta. Se edustaa albumille tyypillistä hard rockia. Kuudentena kappaleena toimii rauhallisella kitarasoololla alkava ”Far Away”. Kappaleen tempo kasvaa alusta saakka vähitellen, jonka jälkeen kappaleessa alkaa sen loppuun kestävä raskaampi osio. Päätöskappaleena toimii lähes kymmenminuuttinen nimikappale, joka jatkaa sanoituksissaan ”Fly People Flyn” sanoituksia. Kappaleen sanoituksissa ulkomaille parempaa elämän perässä muuttaneet ihmiset huomaavatkin, että uusi kotimaa tuntuu huonommalta kuin entinen.

## Kansitaide
Kysyttäessä albumin kansikuvasta yhtyeen silloinen kitaristi Ulrich Roth ilmaisi tyytymättömyytensä sitä kohtaan. Hän ei myöskään osannut kertoa, mitä se esittää.

## Kappaleet

## Kokoonpano
*Klaus Meine &ndash; laulu
*Ulrich Roth &ndash; kitara, taustalaulu, päävokaalit kappaleissa ”Drifting Sun” ja ”Fly to the Rainbow”
*Rudolf Schenker &ndash; rytmikitara, taustalaulu, päävokaalit kappaleissa ”They Need a Million” ja ”Drifting Sun”
*Francis Buchholz &ndash; bassokitara, taustalaulu
*Jürgen Rosenthal &ndash; rummut

### Vierailijat
* Achim Kirshing &ndash; kosketinsoittimet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Angelo Di Livio

**Angelo Di Livio** (s. 26. heinäkuuta 1966 Rooma, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän saavutti Italian joukkueessa EM-hopeaa 2000.

Di Livio edusti urallaan seuratasolla Reggianaa, Nocerinaa, Perugiaa, Padovaa, Juventusta ja Fiorentinaa. Hän saavutti Juventuksen riveissä muun muassa kolme Italian mestaruutta sekä Mestarien liigan ja Intercontinental Cupin voiton.

Di Livio pelasi Italian maajoukkueessa 40 maaottelua vuosina 1995–2002. Hän edusti Italiaa MM-kisoissa vuosina 1998 ja 2002 sekä EM-kisoissa vuosina 1996 ja 2000.

## Lähteet
Irtiottoja

**Irtiottoja** on vuonna 2003 Nelosella ensiesitetty 12-osainen television draamasarja. Sen ohjasi Aku Louhimies ja käsikirjoittivat Paavo Westerberg ja Mikko Kouki. Sarja on julkaistu kahdella tupla-DVD:llä.

*Helsingin Sanomissa* Kati Sinisalo piti sarjaa Aku Louhimiehen siihen asti parhaana työnä, parempana kuin *[[Levottomat]]* (2000) tai *[[Kuutamolla (elokuva)|Kuutamolla]]* (2002). Hänestä sarjan näyttelijäensemble tekee hienoa työtä maneereja välttäen. Louhimies luonnehti tuolloin Sinisalolle työmetodiaan: ”Kuvataan paljon ja annetaan tilanteen rönsytä, luodaan kiinnostavaa tyhjäkäyntiä. Eli pyritään löytämään näyttelijöistä ja tilanteista jotain, jota ei ole valmiiksi siihen kirjoitettu. Tosia hetkiä.” Myös saman lehden Jukka Kajava kehui sarjaa: ”[K]aiken kaikkiaan katsoja voi onnitella itseään siitä, että kotimainen tv-sarja voi olla niinkin laadukkaasti tästä maailmasta kuin on *Irtiottoja* ollut.”. Uusintaesityksen aikaan vuonna 2007 *Helsingin Sanomien* Timo Peltonen luonnehti *Irtiottoja* kaikkien aikojen onnistuneimmaksi suomalaiseksi draamasarjaksi *[[Kahdeksan surmanluotia|Kahdeksan surmanluodin]]* ohella. ”Näyttelijät hengittävät uskottavasti samaa ilmaa. Traaginen ja koominen käyvät kiivasta vuoropuhelua, välillä suorastaan kinastelevat.” Peltonen kehui myös Rauno Ronkaisen videokuvauksen ja Samu Heikkilän nasevan leikkauksen luomaa poikkeuksellisen vahvaa visuaalista tyyliä.

Turussa elokuussa 2004 pidetyssä Media & Message -tapahtumassa *Irtiottoja*-sarja palkittiin tv-ohjelmakilpailun Grand Prix -palkinnolla ja myös fiktiosarjan parhaana ohjelmana.

## Näyttelijät
*Susanna Anteroinen - Hanna
*Janne Virtanen - Velimatti
*Samuli Edelmann - Eero Malmberg
*Vera Kiiskinen - Emmi
*Mikko Kouki - Otto
*Jasper Pääkkönen - Johnny
*Matleena Kuusniemi - Tiia
*Hannele Lauri - Leena
*Eric Le Roux - Jean
*Laura Malmivaara - Venla
*Paavo Westerberg - Kimmo
*Matti Ristinen - Juha
*Auni Tuovinen - Aino
*Peter Franzén 
*Niina Kurkinen 
*Jari Pehkonen 
*Tarja Saikkonen 
*Ville Virtanen

## Jaksoluettelo

## Spin-off
Hannan ja hänen taksikuskimiehensä Veli-Matin (Susanna Mikkonen ja Janne Virtanen) tarinaa jatkettiin elokuvassa *[[Valkoinen kaupunki]]*, joka sai ensi-iltansa marraskuussa 2006.

## Aiheesta muualla
*Nelonen: Irtiottoja
Miinanraivaaja Ahven

**Miinanraivaaja Ahven** (**Ahven 1**) oli Suomen merivoimissa palvellut Ahven-luokan miinanraivaaja. *Ahven* rakennettiin Turun Veneveistämöllä vuosina 1936 - 1937 ja otettiin palvelukseen 1937.

Alus poistettiin palveluksesta 1960.

*Ahvenen* sisaralukset olivat *[[Miinanraivaaja Kiiski|Kiiski]]*, *[[Miinanraivaaja Muikku|Muikku]]*, *[[Miinanraivaaja Särki|Särki]]*, *[[Miinanraivaaja Kuore|Kuore]]* ja *[[Miinanraivaaja Lahna|Lahna]]*.

## Lähteet
*

### Viitteet
Miinanraivaaja Lahna

**Miinanraivaaja Lahna** (**Ahven 6**) oli Suomen merivoimissa palvellut Ahven-luokan miinanraivaaja. *Lahna* rakennettiin Turun veneveistämöllä vuosina 1936–1937 ja otettiin palvelukseen 1937.

Alus poistettiin palveluksesta 1961.

*Lahnan* sisaralukset olivat *[[Miinanraivaaja Ahven|Ahven]]*, *[[Miinanraivaaja Kiiski|Kiiski]]*, *[[Miinanraivaaja Muikku|Muikku]]*, *[[Miinanraivaaja Särki|Särki]]* ja *[[Miinanraivaaja Kuore|Kuore]]*.

## Lähteet
*

### Viitteet
Palmitiinihappo

**Palmitiinihappo** on tyydyttynyt pitkäketjuinen rasvahappo, joka on huoneenlämmössä (20&nbsp;°C) olomuodoltaan kiinteää, värittömiä tai valkoisia kiteitä. Palmitiinihapon kemiallinen kaava on C16H32O2 ja rakennekaava CH3(CH2)14COOH. Palmitiinihaposta käytetään myös nimityksiä *heksadekaanihappo* ja *1-pentadekaanikarboksyylihappo*.

Palmitiinihapon moolimassa on 256,5&nbsp;g/mol, sulamispiste 63&nbsp;°C, kiehumispiste 351–352&nbsp;°C, tiheys 0,85&nbsp;g/cm3 ja CAS-numero 57-10-3. Palmitiinihappo ei liukene veteen.

Palmitiinihappo on ravinnon yleisin tyydyttynyt rasvahappo. Sitä tarvitaan semiokemikaalina eliöiden viestinnässä ja se on myös kukkien tuoksun rakenneosa.

Palmitiinihapon ionimuotoja, estereitä ja suoloja nimitetään palmitaateiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*Liber Herbarum II: Luettelo palmitiinihappoa sisältävistä kasveista
*PubChem: Palmitic acid 
*Human Metabolome Database: Palmitic acid 
*DrugBank: Palmitic Acid 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Palmitic acid 
*ChemBlink: Palmitic acid 
*Food Component Database (FooDB): Hexadecanoic acid 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Palmitic acid 
*Pherobase: Floral Compound – palmitic acid 
*Pherobase: Semiochemical – palmitic acid 
* The Comparative Toxicogenomics Database (CTD): Palmitic Acid
Claude Garamond

**Claude Garamond**, joskus myös muodossa **Claude Garamont**, (1499, Pariisi – 1561, Pariisi) oli ranskalainen kustantaja ja aikansa huomattavimpia kirjainmuotoilijoita.

Garamond oli Antoine Augeraun oppipoikana 1500-luvun alussa ja alkoi työskennellä kirjanpainaja Geoffroy Toryn kanssa vuonna 1520. Garamond leikkasi ensimmäiset kirjaintyyppinsä Robert Estiennen yritykselle. Vuonna 1545 Garamond alkoi itse julkaista kirjoja, mutta hän menestyi heikosti liiketoimissaan kustannusalalla ja joutui rahavaikeuksiin.

Garamond oli yksi ensimmäisistä itsenäisesti toimivista kirjakevalajista, joka ei työskennellyt kirjapainossa. Hänen vuodesta 1531 leikkamansa antiikvakirjasimet ylittivät tyylikkyydessä ja selkeydessä kaikki muut tuon ajan parhaat kirjaintyypit ja Garamondin työ vaikutti voimakkaasti eurooppalaisiin kirjakevalajiin seuraavien 150 vuoden ajan.

Claude Garamond pohjasi omat kirjaintyyppinsä venetsialaisen Francesco Griffon antiikvakirjaimiin. Garamond kuitenkin kehitti Griffon kirjainmuotoja edelleen, sitä mukaa kun hänen omat taitonsa kirjainten leikkaajana ja kirjakevalajana kasvoivat.

Garamondin suunnittelemat kirjaintyypit tulivat erittäin suosituiksi 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa, ja niistä tehtiin lukuisia uusia versioita. Osa näistä kirjaintyypeistä perustui Garamondin leikkaamiin alkuperäisiin kirjaimiin, osa puolestaan Jean Jannonin leikkaamiin kirjaintyyppeihin, jotka olivat saaneet vaikutteita Garamondilta, ja joita luultiin erehdyksessä Garamondin suunnittelemiksi.

Yhä edelleen on käytössä useita antiikva-kirjaintyyppejä, jotka perustuvat joko suoraan tai välillisesti Claude Garamondin suunnittelemille kirjaimille. Näihin kuuluvat esimerkiksi *Garamond No. 3*, *Garamond No. 5*, *Adobe Garamond*, *Garamond Premier Pro*, *Simoncini Garamond*, *ITC Garamond* ja *Granjon*.

## Katso myös
*Garamond

## Lähteet
Helsingin laulu (albumi)

**Helsingin laulu** on vuonna 1991 julkaistu albumi, jonka aiheena on Helsinki. Levyllä esiintyy UMO, jota johtaa Markku Johansson ja solisteina ovat Eija Ahvo, Eino Grön, Vesa-Matti Loiri, Maarit sekä Antti Sarpila (klarinetti).

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Tuotanto
* Fazer: 2, 4, 5, 7, 9, 11
* E. Lindström: 3
* EMI Music Publ. 6, 8
* Bluebird Music: 12

## Lähteet
* CD-levy FCD 5157 (Fazer Finnlevy, 1991)
Moreno Torricelli

**Moreno Torricelli** (s. 23. tammikuuta 1970 Erba, Italia) on italialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.

Torricelli edusti urallaan seuratasolla Caratesea, Juventusta, Fiorentinaa, Espanyolia ja Arezzoa. Hän saavutti Juventuksen riveissä muun muassa kolme Italian mestaruutta sekä UEFA Cupin, Mestarien liigan ja Intercontinental Cupin voiton.

Torricelli pelasi myös Italian maajoukkueessa. Hän kuului Italian joukkueeseen vuoden 1996 EM-kisoissa ja vuoden 1998 MM-kisoissa.
Virgin Killer

**Virgin Killer** on saksalaisen Scorpions-yhtyeen albumi vuodelta 1976. Albumi oli yhtyeen ensimmäinen, joka sai huomiota myös Euroopan ulkopuolella.
*Virgin Killerin* kansi aiheutti kohua ja sen vuoksi albumi julkaistiin myöhemmin uudella kannella.

## Kappaleet

## Kokoonpano
;Scorpions
*Klaus Meine – laulu
*Ulrich Roth – kitara, laulu 
*Rudolf Schenker – kitara, laulu 
*Francis Buchholz – bassokitara 
*Rudy Lenners – rummut, lyömäsoittimet

;Lisämuusikot
*Achim Kirschning – syntetisaattori
*Dieter Dierks – sovittaja, tuottaja

## Wikipedia-kohut

Brittiläinen Internet Watch Foundation (IWF) havaitsi loppuvuodesta 2008, että levyn kansi saattaa olla lapsipornoa ja siten ”mahdollisesti laiton”. IWF:n suosituksen mukaan suurin osa brittiläisistä internet-operaattoreista esti pääsyn levyä esittelevään englanninkieliseen Wikipedia-artikkeliin. BBC:n arvion mukaan eston piirissä on 95 prosenttia brittiläisistä Internetin käyttäjistä. IWF on jo poistanut kyseisen Wikipedia-artikkelin mustalta listaltaan. IWF perusteli poistopäätöstään sillä, että albumi on ollut laajalti ja kauan saatavilla.

Suomessa Pelastakaa Lapset -järjestö lähetti helmikuussa 2026 Wikipedialle poistopyynnön albumin kansikuvan poistamiseksi. Vaatimus koski erityisesti suomenkielistä Wikipediaa, mutta pyynnön mukaan myös englanninkielisen Wikipedian samaa kantta esittävä kuva ”pitäisi ehkä myös poistaa verkosta”. Järjestö vaati poistamaan kuvan artikkelista tai estämään pääsyn materiaaliin vedoten siihen, että kuva seksualisoi siinä esiintyvän lapsen ja että kuvaa voidaan pitää lapsen seksuaalista hyväksikäyttöä esittävänä materiaalina. Poistopyynnöstä uutisoivat 26. helmikuuta verkkosivustoillaan muun muassa Yle Uutiset, *[[Iltalehti]]* ja *[[Ilta-Sanomat]]*. Artikkelia albumista oltiin luettu suomenkielisessä Wikipediassa ennen poistopyyntöä vuonna 2026 keskimäärin kymmenen kertaa päivässä, mutta samana päivänä kun asiasta uutisoitiin, artikkelia luettiin yli 10&nbsp;000 kertaa. Artikkeli oli 26. helmikuuta ja 27. helmikuuta suomenkielisen Wikipedian luetuin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Knight Online

**Knight Online** (**KoL**) on MGame Corporationin kehittämä massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli (MMORPG), joka on ollut jatkuvan kehittämisen alla kohta vuosikymmenen ajan. Peli on nopeatahtinen, toiminnallinen ja usein riehakaskin. 

Peli on ilmaispeli, joka on julkaistu myös Steam-palvelussa vuonna 2016.

## Lähteet
Mark Iuliano

**Mark Iuliano** (s. 12. elokuuta 1973 Cosenza) on italialainen, vuosina 1990–2008 Italian kahdella ylimmällä sarjatasolla pelannut jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi Italian A-maajoukkueessa vuosina 1998–2002.

Iuliano edusti Italian Serie A:ssa Juventusta, Sampdoriaa ja Messinaa sekä Serie B:ssä Salernitanaa, Bolognaa, Monzaa ja Ravennaa. Hän pelasi Serie A:ssa 212 ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia. Hän voitti liigamestaruuden Juventuksen joukkueessa vuosina 1997, 1998, 2002 ja 2003. Hän edusti tammikuusta 2005 tammikuuhun 2006 espanjalaista Mallorcaa ja pelasi La Ligassa 29 ottelua, joissa hän teki neljä maalia.

Iuliano pelasi Italian A-maajoukkueessa 19 ottelua, joista ensimmäisen syyskuussa 1998 EM-karsintaottelussa Walesia vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2000 hopeaa saavuttaneen Italian kaikki kuusi ottelua ja MM-kilpailuissa 2002 tappiollisen neljännesvälieräottelun Etelä-Koreaa vastaan.

Iuliano toimi pelaajauransa jälkeen valmentajana Italiassa ja Albaniassa vuosina 2012–2018.

## Lähteet
Mölln

**Mölln** on Saksan kaupunki Schleswig-Holsteinin osavaltion Herzogtum Lauenburgin piirikunnassa. Se sijaitsee Schleswig-Holsteinin kaakkoisosassa Lyypekin eteläpuolella. Möllnissä on arviolta 18&nbsp;856 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 25,05 neliökilometriä.

Mölln perustettiin 1100-luvulla. Elbe–Lyypekki-kanava kulkee kaupungin läpi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Piki

**Piki** on tahmea neste, jota tehdään tislaamalla orgaanisista aineista kuten tervasta tai maaöljystä. Tislauksessa raaka-aineesta poistetaan nesteitä, jolloin jäljelle jää kiinteä aines.

Piki oli tervanpolton tärkein sivutuote. Sitä käytettiin muun muassa laivanrakennuksessa saumojen tiivistämiseen. Pikeä valmistettiin tervahaudasta alkuvaiheessa saatavasta paksusta ryynimäisestä tervasta. Se keitettiin kokoon suurissa kuparipannuissa. Pikeä valmistettiin Suomessa tervanpolton aikakaudella, kuten esim. Oulussa Oulun kauppaseuran omistamassa Pikiruukissa.

Maaöljystä tehtyä pikeä kutsutaan bitumiksi.
Debra Whitman

**Debra Whitman** on kuvitteellinen hahmo Marvelin sarjakuvamaailmassa. Hän kuuluu Hämähäkkimies-sarjakuvien sivuhahmoihin. Hänen ensiesiintymisensä oli *Amazing Spider-Man* #196 -lehdessä, ja hänet loivat Marv Wolfman ja Al Milgrom.

## Debra Whitman muissa medioissa

Debra Whitman esiintyi sivuhahmona Hämähäkkimies-animaatiosarjassa ja yhdessä vaiheessa sarjaa Hämähäkkimies huomasi Debran olevan kiinnostunut Flash Thompsonista, ja Peter Parker joutui selittämään tämän Flashille. 

Debralla oli harvoin tärkeämpi rooli jaksoissa, mutta poikkeuksiakin löytyi. Hänen äänenään oli Liz Georges.

Jaksot, jossa Debra esiintyy, ovat:

* 1 "Liskojen yö"
* 14 "Kavala Kuusikko 1/2"
* 19 "Morbius"
* 21 "Metsästäjien kaksintaistelu"
* 22 "Blade Vampyyrinmetsästäjä"
* 24 "Aikakivi"
* 26 "Korppikotkan liito"
* 29 "Tee toivomus"
* 37 "Venomin paluu"
* 41 "Käännekohta"
* 45 "Kravenin paluu"
* 47 "Herääminen"
* 48 "Vampyyrikuningatar"
* 51 "Liskokuningas"
* 53 "Häät"
* 59 "Vesimiehen paluu 1/2" 
* 65 "Jäähyväiset, Hämähäkkimies" (toisen maailman Debra)
Fly-by-wire

**Fly-by-wire** on ohjausjärjestelmä, jossa käskyt ohjaimelta ohjattavalle laitteelle välittyvät sähköisesti ilman suoraa mekaanista tai hydraulista yhteyttä. Yleisemmin termi yhdistetään lentokoneisiin, joissa sitä on ensin käytetty. Toisinaan muidenkin laitteiden vastaavia järjestelmiä, kuten autojen sähköisiä kaasupolkimia, saatetaan kutsua *fly-by-wire*-järjestelmiksi. Autoissa elektronisesti ohjatun järjestelmän yleisnimitykseksi on kuitenkin yleistynyt *[[drive-by-wire]]* (DbW, drive by wire). Osajärjestelmistä käytetään täsmällisempiä nimiä, kuten brake-by-wire (eli sähköinen jarrutuksen ohjausjärjestelmä).

*Fly-by-wire*-järjestelmä on usein tietokoneohjattu, jolloin ohjaukseen saadaan yhdistettyä erilaisia toimintoja. Esimerkiksi lentokoneissa järjestelmään on liitetty usein toimintoja, joilla kone varmistaa ohjauskäskyn turvallisuuden ennen sen toteuttamista. Toisaalta *fly-by-wire*-ohjaus voi olla myös lineaarinen, esimerkiksi yksinkertainen sähköinen kaasupoljin, jolloin tietty polkimen asento vastaa suoraan tiettyä kaasun määrää.

Esimerkkejä käyttökohteista ovat F-16 ja F-117- sekä uudemmat Airbus-liikennelentokoneet (A320/330/340/350/380). Järjestelmä voidaan yleisemmän, digitaalisen ratkaisun ohella toteuttaa myös analogisena, kuten Concordessa.

## Katso myös
* Turvakriittinen järjestelmä

## Lähteet
Heinolan lintuhoitola

**Heinolan lintuhoitola** on Heinolan kaupungin ylläpitämä luonnonvaraisten lintujen hoitopaikka ja lintuja tarhaava matkailukohde. Siellä käy vuosittain noin 100 000 - 120 000 matkailijaa.

Lintuhoitolalla on tukiyhdistys nimeltään Heinolan Lintutarhan Ystävät ry, joka on perustettu tukemaan lintuhoitolan toiminnan säilymistä ja kehittämistä Heinolassa.

## Historia
Tarhan toiminta alkoi vuonna 1963, kun Heinolan kaupungin puistotyönjohtaja Anthony Bosley lahjoitti noin 300 trooppista lintua Heinolan kaupungille. 

Tiloja laajennettiin vuonna 1967, jolloin vesilinnuille rakennettiin paikka talvehtimista verten. Vuonna 1977 petolinnuille kunnostettiin hoitotilat ja luonnonvaraisten lintujen hoitotoiminta käynnistyi. Vuonna 1983 rakennettiin petolintutarha ja vuonna 1984 papukaijatalo ulkomaalaisille linnuille. 

Vuonna 1997 kunnostettiin alueella olevaan rakennukseen näyttelytilat, joissa järjestettiin ensimmäinen näyttely lintutarhojen historiasta ja lintujen hoidosta keväällä 1998.

Uuden vesilintutalon avajaisia vietettiin 7.10.2020. Samassa yhteydessä Heinolan lintutarhan nimi muutettiin Lintuhoitolaksi. 

Vuoden 2024 joulukuussa hoitolan päällikkönä aloitti Nina Bruun. Bruun hoiti aikaisemmin päällikön sijaisuutta, ja on ennen uraansa Heinolassa toiminut Korkeasaaren eläintarhassa eläintenhoitajana sekä Särkänniemen delfinaariossa delfiininkouluttajana.

## Tarhalla pysyvästi asuvat eläimet
Lintuhoitolan ulkotarhoissa on nähtävissä trooppisia ja suomalaisia lintuja. Vuonna 2023 pysyvästi hoidossa tarhalla asui yli 50 luonnonvaraista lintua , ja lisäksi trooppisempia lajeja.  Tarhalla nähtäviä lintulajeja ovat muun muassa erilaiset papukaijat ja arat, hanhet, haukat sekä riikinkukko.

## Luonnonvaraisten lintujen hoito
Luonnonvaraisia loukkaantuneita lintuja hoitolaan tulee hoitoon vuosittain keskimäärin 129. Niistä noin 30–40 % palautetaan lopulta takaisin luontoon. 

Toinen Suomen kahdesta lintuhoitolasta on Pyhtään lintuhoitola . Lisäksi luonnonvaraisia lintuja hoidetaan myös muun muassa Korkeasaaren Villieläinsairaalassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Heinolan lintutarha

*Tietoa lintutarhasta Heinolan kotisivulla 
*Ylen Elävä arkisto: Anthony Bosley oli Heinolan alkuperäinen lintuparantaja
Alicia Rhodes

**Alicia Rhodes** (oik. **Angela Bolton**, s. 8. syyskuuta 1978 Manchester, Englanti) on brittiläinen pornonäyttelijä, joka työskentelee tällä hetkellä Yhdysvalloissa. Ennen pornonäyttelijän uraansa hän toimi kampaajana.

## Kunniamaininnat
* XRCO Awards 2004: ehdokkuus luokissa *Superslut*, *Couple Sex Scene* ja *Group Sex Scene*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Alicia Rhodeksen viralliset sivut  *HUOM! Sivusto sisältää pornografista materiaalia!*
*
Jiang Jin

**Jiang Jin** (s. 17. lokakuuta 1968 Tianjin) on kiinalainen jalkapallomaalivahti ja jalkapallovalmentaja.

Jiang pelasi Bayian jalkapallojoukkueessa, Tianjin Tedassa ja Shanghai Zhongyuanissa.

Hän pelasi Kiinan jalkapallomaajoukkueessa ja oli joukkueen ykkösmaalivahti vuoden 2002 maailmanmestaruuskilpailuissa.

Hänen veljensä Jiang Hong on myös pelannut jalkapallomaalivahtina.

## Lähteet
Fred Brathwaite

**Fred Brathwaite** (s. 24. marraskuuta 1972 Ottawa, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti, joka pelasi viimeiset vuodet Saksan DEL-liigan Adler Mannheimissa. Hän on pelannut NHL-urallaan Edmonton Oilersissa, Calgary Flamesissa, St. Louis Bluesissa ja Columbus Blue Jacketsissa.

Tummaihoisen Brathwaiten vanhemmat muuttivat Barbadokselta Kanadaan vuonna 1964.

## Ura
### Seurajoukkueissa
Brathwaitea ei ole varattu ikinä NHL:ään. Edmonton Oilers teki hänen kanssaan sopimuksen lokakuussa 1993. Brathwaite pelasi tuolloin OHL-juniorisarjassa. OHL:ssa Brathwaite voitti liigan mestaruuden sekä koko CHL:n mestaruuden Oshawa Generalsissa vuonna 1990. Brathwaite teki maalin OHL:ssä huhtikuussa 1993. Edmontonissa hän torjui joukkueen kakkosmaalivahtina kaudet 1993–1995. Kaudella 1995–1996 hän pelasi enää muutaman pelin Edmontonissa ja lopun kaudesta AHL-liigan Cape Breton Oilersissa. Brathwaite pelasi kaudet 1996–1998 IHL:n Manitoba Moosessa. Hän teki maalivahdille harvinaisen maalin ensimmäisellä kaudellaan Manitobassa.

Brathwaite pelasi kauden 1998–1999 alun Kanadan maajoukkueen mukana. Tammikuussa 1999 hän teki sopimuksen Calgary Flamesin kanssa. Brathwaite nousi Calgaryn ykkösmaalivahdiksi. Brathwaitesta tuli Calgaryssä myös kannattajien suosikki. "Fred-ie"-huudoista tuli melko yleisiä hänen akrobaattisten torjuntojensa ansiosta. Kesällä 2001 Brathwaite kaupattiin St. Louis Bluesiin Daniel Tkaczukin, Sergei Varlamovin ja yhdeksännen kierroksen varausoikeuden kanssa. Calgary sai kaupassa Roman Turekin ja neljännen kierroksen varausoikeuden.

St. Louisissa Brathwaite pelasi melkein kaksi kautta. Hänet vapautettiin sopimuksesta kauden 2002–2003 lopulla St. Louisin hankittua Chris Osgoodin joukkueeseensa. Kaudeksi 2003–2004 Brathwaite teki sopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Muutamaa AHL:ssä Syracuse Crunchissa pelaamaansa peliä lukuun ottamatta Brathwaite oli Columbuksen kakkosmaalivahtina. Columbuksessa hän pelasi vain yhden kauden, sillä joukkue ei tehnyt hänen kanssaan jatkosopimusta. Seuraavat kaksi kautta Brathwaite torjui Venäjän pääsarjassa Ak Bars Kazanissa.

Pohjois-Amerikkaan Brathwaite palasi kaudeksi 2006–2007, kun hän teki sopimuksen Atlanta Thrashersin kanssa. NHL-pelejä Brathwaite ei saanut kuitenkaan tililleen, mutta hän pelasi Atlantan farmijoukkueen Chicago Wolvesin ykkösmaalivahtina. Kesken kauden 2007–2008 Atlanta lähetti lupaavan Ondřej Pavelecin farmiin ja antoi ohjeen peluuttaa häntä mahdollisimman paljon. Brathwaite tippui kakkosmaalivahdiksi. Hän siirtyikin loppukaudeksi Venäjälle HK Avangard Omskiin. Kaudeksi 2008–2009 Brathwaite siirtyi DEL-liigan Adler Mannheimiin.

### Maajoukkueessa
Kauden 1998–1999 alun Brathwaite pelasi Team Canadan joukkueessa. Hän torjui maansa muun muassa Spengler Cupin voittoon. MM-kilpailuissa Brathwaite on edustanut Kanadaa kahdesti. Hän oli joukkueen mukana Venäjällä 2000 ja Saksassa 2001.

## Tilastot

## Lähteet

### Tilastolähteet
* 
*  
* 
* http://www.hockey-reference.com/players/b/brathfr01.html

## Aiheesta muualla
*
Matkailun edistämiskeskus

**Matkailun edistämiskeskus** (**MEK**) oli työ- ja elinkeinoministeriön alainen virasto vuoteen 2015 saakka. Sen tarkoituksen oli tukea matkailua Suomessa ja matkailua muualta Suomeen. Virastolla oli edustajia ulkomailla ja se tuki matkailua edistävää kustantamista. Vuonna 2015 sen tehtävät siirrettiin Finpron Visit Finland -yksikköön.

Matkailun edistämiskeskus ylläpiti myös matkailutilastoja suosituista matkailukohteista. Virastosta käytettiin lyhennettä MEK.

Matkailun edistämiskeskuksen edeltäjä oli vuonna 1969 perustettu valtion matkailuneuvosto. Se muuttui vuonna 1971 kauppa- ja teollisuusministeriön matkailutoimistoksi. Matkailun edistämiskeskus perustettiin helmikuussa 1973 ja sen ensimmäinen johtaja vuoteen 1994 saakka oli diplomiekonomi Bengt Pihlström.

Matkailun edistämiskeskus lakkautettiin virastona vuoden 2015 alusta ja sen toiminnot ja työntekijät siirrettiin Finpro ry:een.  Siellä sen työtä jatkaa Visit Finland -yksikkö, jonka vetäjänä toimi vuoden 2016 alusta Finnairin johtajistoon kuulunut KTM Paavo Virkkunen ja hänen jälkeensä vuoden 2021 alusta KTM Kristiina Hietasaari.

Finpron yksikköinä toimivat nykyisin myös Invest in Finland ja Export Finland.

Finpro yhdistyi 2018 alusta lopulta Tekesin kanssa, josta muodostui Business Finland, joka osana Visit Finland nyt toimii.

## Katso myös
* Look at Finland
## Lähteet
Uli Jon Roth

**Ulrich "Uli Jon" Roth** (s. 18. joulukuuta 1954 Düsseldorf, Länsi-Saksa) on saksalainen rock-kitaristi. Hänet tunnetaan myös yhtenä neoklassisen metallin pioneerina. Viime vuosina Roth on omien esiintymisiensä lisäksi esiintynyt vierailijana Ufon, Scorpionsin ja G3-projektin konserttiesiintymisissä. Tämän lisäksi Roth on ollut toteuttamassa Yhdysvalloissa "Sky Academy of UCLA"-opetustapahtumaa, jossa hän on opettanut omaa näkemystään ja lähestymistapaansa kitaransoittoon. Opetuksen lisäksi tapahtuma on sisältänyt konsertteja, joissa Roth on esiintynyt useiden nimekkäiden yhdysvaltalaisten muusikoiden kanssa.

Uli Jon Roth toimi 1970-luvulla Scorpionsin laulavana soolokitaristina ja osallistui yhtyeen useisiin levytyksiin. Hän kuitenkin jätti yhtyeen, ja soolokitaristiksi vaihtui Matthias Jabs Lovedrive-levyn julkaisuun mennessä.

Monen muun taitavan ja suositun kitaravirtuoosin lailla, myös Ulrich Roth kehitti oman kitaramallin: The Sky Guitar joita valmistaa Dean Guitars.

## Julkaisut

### Scorpions
**[[Fly to the Rainbow]]* (1974) &ndash; kitara, laulu
**[[In Trance]]* (1975) &ndash; kitara
**[[Virgin Killer]]* (1976) &ndash; kitara, laulu
**[[Taken By Force]]* (1977) &ndash; kitara
**[[Tokyo Tapes]]* (1978) &ndash; kitara, laulu

### Electric Sun
**[[Earthquake]]* (1979) &ndash; kitara, laulu
**Firewind* (1981) &ndash;  kitara, laulu
**[[Beyond the Astral Sky]]* (1985) &ndash; kitara, kosketinsoittimet, basso, laulu ja taustalaulut

## Lähteet

## Aiheesta muualla

Ulrich "Uli Jon" Rothin viralliset verkkosivut:
*http://www.ulijonroth.com/
Iittalan lasikeskus

**Iittalan lasikeskus** tai kiinteistönsä nimellä **Iittalan Lasimäki** on Hämeenlinnan Kalvolan pitäjäkeskus Iittalassa toimiva matkailukohde, jonka keskeisimpiä toimintoja ovat Iittalan lasitehdas tehtaanmyymälöineen, Iittalan lasimuseo ja Naivistikeskus.

**Iittalan lasitehdas** (Tehtaantie 3 C, Iittala) toimii nykyään osana pörssinoteerattua Fiskars-konsernia. Yleisö pääsee seuraamaan lasinpuhallusta katseluparvelta tehtaan ollessa toiminnassa arkisin kello 9-20. Varsinaiset tehdasopastukset ovat maksullisia ja tulee tilata etukäteen. Iittala Outlet on avoinna päivittäin kello 10-18, kesällä kello 20 saakka. Joinain juhlapäivinä myymälä palvelee suppeammin ja on kiinni joulupäivänä.

**Iittalan lasimuseo** (Könnölänmäentie 2 c, Iittala) on avoinna kesä-elokuussa tiistaista sunnuntaihin klo 11-17, syyskuu-toukokuussa lauantaisin ja sunnuntaisin kello 11-17. Opastukset ovat mahdollisia etukäteisvarauksella kaikkina viikonpäivinä. 

**Naivistikeskus** (Vanha puukoulu, Hollaajantie 2, Iittala) on kesä-elokuussa noin kahden kuukauden ajan päivittäin kello 10-19 avoinna oleva näyttelytila, jossa on esillä Suomen suurin naivistisen taiteen näyttely.

## Lähteet
Natalia Gordienko

**Natalia Gordienko** (, s. 11. joulukuuta 1987 Chișinău, Moldovan SNT, Neuvostoliitto) on moldovalainen laulaja. Hän esiintyi vuoden 2006 Eurovision laulukilpailussa Ateenassa yhdessä O-Zone-yhtyeestä tunnetun Arseniumin kanssa. He esittivät kappaleen ”Loca”. He saivat loppukilpailussa 22 pistettä ja sijoittuivat sijalle 20. Vuonna 2007 Gordienko voitti nuorille tarkoitetun New Wave -laulukilpailun. Gordienkon oli tarkoitus edustaa Moldovaa uudelleen kappaleella "Prison" vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa. Ne kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, ja Gordienko valittiin Moldovan edustajaksi vuoden 2021 kilpailuun. Hänen vuoden 2021 edustuskappaleensa on nimeltään "Sugar".

Gordienko ansaitsi paikkansa vuoden 2020 Euroviisuissa voitettuaan Moldovan euroviisukarsinnan *Finala națională 2020* -kilpailun. Hänen kilpailukappaleensa on nimeltä "Prison". 29. helmikuuta 2020 pidetyssä finaalissa hän sai täydet pisteet sekä raadilta että yleisöltä, ja voitti kilpailun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Natalia Gordienco MySpacessa
Loviisan Sanomat

**Loviisan Sanomat** on Loviisassa ilmestyvä Keskisuomalainen Oyj:n kustantama ja julkaisema sitoutumaton paikallismedia, jonka levikkialueeseen kuuluvat Loviisa, Lapinjärvi ja Pyhtää. Lehti ilmestyy kerran viikossa, torstaisin.

## Omistaja
Loviisan Sanomain Osakeyhtiön pääomistaja oli Konstsamfundetin omistama KSF Media, joka hankki 80 % osuuden yhtiön osakekannasta elokuussa 2012. Myyjänä toimi konttiyhtiö Container Financen omistajasuku Nordströmit. Lehden päätoimittaja ja Loviisan Sanomain Osakeyhtiön toimitusjohtaja Arto Henriksson omistaa loput 20 % yhtiöstä.

*Loviisan Sanomien* levikki kasvoi vuosina 2005–2010 ja Loviisan Sanomain Osakeyhtiö teki hyvää tulosta, mikä teki yhtiöstä houkuttelevan ostokohteen. Neljä mediataloa havitteli Loviisan Sanomien osake-enemmistöä vuosien ajan. Lopulta KSF Media teki houkuttelevimman tarjouksen.

Loviisan Sanomat ja *[[Pyhtäänlehti]]*-*Pyttisbladet* siirtyivät Keskisuomalainen Oyj:n omistukseen kesäkuussa 2019.

Lehden päätoimittaja 1967–1997 ja pitkäaikainen omistaja oli Tauno Einiö. Lehden toimittajakuntaan on kuulunut 1950-luvulla muun muassa myöhemmin näyttelijänä tunnettu Pehr-Olof Sirén.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*

## Aiheesta muualla
* Loviisan Sanomat
* Loviisan Sanomain Oy:n yhtiöhistoriaa Pörssitiedon nettisivulla
Alessandro Costacurta

**Alessandro "Billy" Costacurta** (s. 24. huhtikuuta 1966, Jerago con Orago, Italia) on italialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti lähes koko uransa ajan Italian Serie A:n AC Milania. Tällä hetkellä Costacurta toimii Milanin toisena apuvalmentajana.

Costacurta edusti AC Milania vuodesta 1985 lähtien ja saavutti seuran riveissä muun muassa seitsemän Italian mestaruutta, neljä Mestarien liigan (ennen Euroopan Cup) voittoa ja kaksi Intercontinental Cupin voittoa. Hän edusti urallaan Milanin lisäksi vain Monzaa, jossa hän oli lainassa vuosina 1986–1987. Maalinteossa Costacurta onnistui pääsarjaurallaan vain kolmasti. Uransa viimeisessä pelissä hän teki maalin rangaistuspotkusta. Edellisen maalin hän oli tehnyt kaudella 1991/1992.

Costacurta pelasi Italian maajoukkueessa 59 ottelua ja teki niissä kaksi maalia vuosina 1991–1998. Hän kuului Italian joukkueeseen vuoden 1994 MM-kisoissa, vuoden 1996 EM-kisoissa ja vuoden 1998 MM-kisoissa.

Toukokuussa 2007 Costacurta ilmoitti pelaavansa uransa viimeistä kautta. Hän ehti edustaa AC Milania 20 kauden ajan. Peliuran päättymisen jälkeen hän siirtyi nykyiseen tehtäväänsä valmennuspuolelle.

Costacurta on naimisissa vuonna 1991 Miss Italia -tittelin voittaneen Martina Colombarin kanssa.

## Lähteet
Pukaron Paroni

**Pukaron Paroni** on Lapinjärven Pukaron kylässä valtatie 6:n varrella sijaitseva matkailukeskus, jossa on kahvila-ravintola, Neste-liikenneasema, Burger King sekä myymälöitä. Matkailun edistämiskeskuksen mukaan Pukaron Paroni kuuluu Suomen suosituimpiin maksuttomiin matkakohteisiin noin 800&nbsp;000:n vuotuisella kävijämäärällä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Pukaron Paroni
*Loviisan Sanomat: http://www.loviisansanomat.net/paauutiset.php?id=770  Haikon kartanolle yrityspalkinto, Pukaron Paronille kunniamainint.Paikan omistaa Hannu Kohtaniemi. 14. toukokuuta 2004
Bridget Forrester

**Tri Bridget Forrester Marone** (ent. **Sharpe**) on Kauniit ja rohkeat -televisiosarjan hahmo. Bridget on Brooke Loganin ja Eric Forresterin tytär. Bridget opiskelee lääkäriksi. Bridgetillä on erittäin monimutkaiset suhteet äitiinsä, jonka miesseikkailuista hän kärsi lapsena. Aikuisena Bridget on rakastunut samaan mieheen kuin äitinsä pariinkin otteeseen.

## Elämäkerta

Bridget on rakastunut monta kertaa, mutta suhteet eivät ole yleensä olleet pitkäikäisiä. Bridget on luonteeltaan romantikko, joka unelmoi perheestä, aviomiehestä ja ikimuistoisista häistä.

Bridgetin ensimmäinen vakavampi suhde oli Deaconiin, pahaan poikaan joka Bridgetin avulla yritti päästä lähemmäksi Forresterien perhettä. Bridget ja Deacon menivät naimisiin Las Vegasissa ja Bridget menetti neitsyytensä miehelle. 

Brooke ja Deacon ajautuivat kuitenkin pian suhteeseen ja Brooke tuli raskaaksi Deaconille. Asia selvisi lopulta Bridgetille, jonka välit äitiinsä menivät pilalle pitkäksi aikaa. Bridgetin ehdotuksesta Brooken ja Deaconin tyttären nimeksi tuli Hope (eli toivo). 

Deaconin jälkeen Bridget auttoi Taylorin (jota luultiin tuolloin kuolleeksi) menettänyttä Ridgen perhettä. Pian Bridgetille selvisi ettei Ridge ja hän ole verisukulaisia ja hänellä alkoi olla romanttisia tunteita Ridgeä kohtaan, joka kuitenkin haikaili Brooken perään. 

Ridgen jälkeen Bridget aloitti suhteen Oscar Maronen kanssa ja pari muutti yhdessä Kööpenhaminaan. Bridget tuli kuitenkin sieltä takaisin yksin, hämmentyneenä ja surullisena, koska hänellä oli vieläkin tunteita Ridgeä kohtaan, joka oli silloin naimisissa hänen äitinsä, Brooken kanssa. 

Sen jälkeen Bridget rakastui Nick Maroneen ja pari päättyi menemään naimisiin. Suhde alkoi kuitenkin rakoilla Bridgetin saadessa selville että Nick vielä haikaili Brooken perään. Pian Bridget kuitenkin huomasi olevansa raskaana ja Nickin ja Brooken vakuuttelujen jälkeen hän suostui menemään Nickin kanssa naimisiin. Pian Bridget kuitenkin menetti lapsen keskenmenossa ja päätti päästää Nickin olemaan rakastamansa naisen eli Brooken kanssa. 

Bridget keskittyi elämään Danten ja hänen poikansa, Dinon, kanssa. Felician ihmepelastuminen syövästä toi kuitenkin mustia pilviä pariskunnan tulevaisuudelle.

Nick Maronen ja Taylorin avioliiton päätyttyä Nick ja Bridget muuttivat yhteen ja menivät melko pian naimisiin. Suhteeseen heitä kannusti Brooken sisko Katie Logan, joka itsekin oli rakastunut Nickiin. Katie toimi vihkijänä parin häissä.

Myöhemmin Nick petti Bridgetiä kuolemansairaan Katie Loganin kanssa. Bridget sai pettämisen selville ja jätti Nickin, joka päätyi yhteen Katien kanssa. Myöhemmin Katie katsoi parhaaksi antaa Nickin pitää oikea rakkautensa, Bridget. Nick ja Bridget menivät jälleen naimisiin ja työskentelevät nyt samassa muotitalossa Bridgetin jätettyä lääkärin työt.
Kenta Bell

**Kenta Bell** (s. 16. maaliskuuta 1977) on yhdysvaltalainen kolmiloikkaaja, joka kilpaili urallaan myös pituushypyssä.

Kenta Bellin suurimmat saavutukset ovat kolmiloikassa Universiadien voitto 2001 sekä Yhdysvaltain mestaruus 2003 ja 2010. Kahdesti hän selviytyi loppukilpailuun MM-kisoissa ja kerran olympialaisissa.

Heinäkuussa 2007 Bell sai kolmen kuukauden kilpailukiellon dopingrikkomuksesta. Hän oli antanut 24. kesäkuuta Yhdysvaltain mestaruuskisoissa astmalääkettä sisältäneen näytteen eikä hänellä ollut tarvittavaa poikkeuslupaa lääkkeen käyttöön. 

Bell lopetti urheilu-uransa vuonna 2012. Urheilu-uransa jälkeen hän toimi valmentajana. Vuonna 2017 hän sai ikuisen toimintakiellon urheilussa välitettyään dopingaineita valmennettavilleen.

## Henkilökohtaiset ennätykset
*Pituushyppy: 805 (2000)
*Kolmiloikka: 17,63 (2002)

## Lähteet
* 

### Viitteet
Latin Cup

**Latin Cup** (, , , ) oli Espanjan, Italian, Portugalin ja Ranskan seurajoukkueiden välinen jalkapallokilpailu, jota pelattiin 1900-luvun puolivälissä. Kilpailuun otti osaa kunkin maan mestari.

## Loppuottelut

## Aiheesta muualla

* RSSSF: Latin Cup
Guillaume de l’Hôpital

**L’Hôpitalin markiisi Guillaume François Antoine** (1661 Pariisi, Ranska &ndash; 2. helmikuuta 1704 Pariisi) oli ranskalainen sotilas ja matemaatikko. Hänet tunnetaan etenkin L’Hôpitalin säännöstä.

Hän kirjoitti maailman ensimmäisen differentiaalilaskennan oppikirjan, joka julkaistiin vuonna 1696. L’Hôpital ihaili Johan Bernoullia, joka ymmärsi Leibnizin kehittämiä laskentamenetelmiä, ja palkkasi Bernoullin opettamaan itseään. Opetus jatkui myöhemmin kirjeenvaihdon muodossa. Kirjeenvaihto löytyi vuonna 1922 ja osoittaa, että kirjan pääasiallinen sisältö, myös L’Hôpitalin sääntö on itse asiassa Bernoullin kehittämä. L’Hôpital kuitenkin korjasi useita Bernoullin tekemiä virheitä, kuten väitteen, että 1/x:n integraali on äärellinen. Bernoulli esitti vaatimuksia tekijänoikeudestaan vasta L’Hôpitalin kuoleman jälkeen, koska pelkäsi tämän vaativan maksamiaan palkkioita takaisin. Hänen vaateitaan ei juuri uskottu ennen kirjeenvaihdon löytymistä.

Image:L'Hospital - Analyse des infiniment petits pour l'intelligence des lignes courbes, 1715 - 1425244.jpg|*Analyse des infiniment petits pour l'intelligence des lignes courbes*
Image:L'Hospital - Traité analytique des sections coniques et de leur usage pour la resolution des equations dans les problemes tant déterminez qu'indéterminez, 1720 - BEIC 1358532.jpg|*Traité analytique*


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Catholic Encyclopedia article
* C. Truesdell The New Bernoulli Edition Isis, Vol. 49, No. 1. (Mar., 1958), pp. 54–62, discusses the strange agreement between Bernoulli and de l'Hôpital on pages 59–62.
Joe Kelly

**Joseph 'Joe' Michael Kelly** (13. maaliskuuta 1913 Dublin, Irlanti – 28. marraskuuta 1993 Neston, Iso-Britannia) oli irlantilainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kahteen osakilpailuun kausilla 1950–1951, mutta keskeytti molemmissa eikä onnistunut keräämään yhtään MM-pistettä. Hänen paras lähtöruutunsa oli 18. Kelly ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa, joista parhaimpana tuloksena kolmas sija vuoden 1952 Ulster Trophystä.

## Formula 1 -tulokset

## Lähteet
Piero Taruffi

**Pierino ”Piero” Taruffi** (12. lokakuuta 1906 Albano Laziale, Italia – 12. tammikuuta 1988 Rooma, Italia) oli italialainen kilpa-autoilija. Meksikon vuoden 1951 Carrera Panamerica -katukisan voiton jälkeen hän sai lempinimen "Silver Fox" eli hopeakettu varhaisessa elämänvaiheessa harmaantuneista hiuksistaan. 

Taruffi ajoi uransa alkuaikoina (20-30-vuotiaana) Mille Migliassa sekä 1940-luvun lopun Grand Prix-kilpailuissa. Hän osallistui Formula 1 -sarjaan 40-vuotiaana ja ajoi 19 MM-osakilpailussa voittaen yhden niistä. Samassa kilpailussa hän ajoi myös kilpailun nopeimman kierroksen. Kaudella 1953 Taruffi ajoi urheiluautosarjoissa Lancian autolla ja voitti vuonna 1954 Targa Florion kilpailun. Hän palasi Formula 1:iin jo kaudella 1954 ajaen yhden kilpailun. Viimeiset vuodet hän ajoi Mercedeksen, Maseratin ja Vanwallin autoilla sekä kilpaili sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa. MM-pisteitä hän keräsi kaiken kaikkiaan 41. Voitettuaan vuoden 1957 Mille Miglian Taruffi eläköityi kilpa-ajoista ja perusti ajokoulun.

## Formula 1:n MM-kilpailujen tulokset

 Jaettu auto.

## Lähteet
Purola (Pyhtää)

**Purola** () on kylä ja taajama Pyhtään kunnassa, Kymenlaaksossa. Kylä sijaitsee Suomenlahden Purolanlahden rannalla. Kylän osia ovat Ylikylä () ja Alakylä (). Purolan kautta kulkee tieyhteys Munapirtin saareen.

Pyhtään ainoa ruotsinkielinen alakoulu, Pyttis svenska skola, sijaitsee Purolassa. Kylässä oli myös suomenkielinen Purolan alakoulu, jossa opetustoiminta loppui vuonna 2005 ja lopullisesti koulu lakkautettiin 2006. Purolassa toimii myös aktiivinen kyläyhdistys, ja siellä sijaitsee Pyhtään kunnan ylläpitämä uimaranta.

Purolan eteläosassa lähellä Munapirtin siltaa sijaitsee Keihässalmen kalasatama. Kalasatamassa on muun muassa kalankäsittelytilat sekä huolto- ja varastohalli. Vuonna 2016 kalasatama oli kunnan omistama ja sitä käytti pääasiassa kalankasvatusyritys. Muusta kalastuksesta verkkokalastus on vähentynyt, mutta jonkin verran PU-rysiä on otettu käyttöön.

## Lähteet
* 

### Viitteet