open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rantaokasirkka

**Rantaokasirkka** (*Tetrix subulata*) on toinen kahdesta Suomessa yleisenä tavattavista okasirkkalajeista.

## Koko ja ulkonäkö
Rantaokasirkka on pieni, ruskea hyönteislaji, jonka ruumiinrakenne antaa eläimestä hoikan vaikutelman. Okasirkoille tunnusomaiseen tapaan keskiruumiin selkäpuoli ulottuu takaruumiin päälle ja rantaokasirkalla tyypillisesti selvästi takaruumiin kärkeä pitemmälle. Etusiivet ovat surkastuneet, mutta takasiivet ovat pitkät ja ulottuvat vähintään keskiruumiin muodostaman lipan kärkeen, usein hieman pitemmällekin. Lajista tavataan joskus paljonkin yksilöitä, joiden selkä ja siivet ulottuvat vain likimain takaruumiin kärjen tasalle, mikä vaikeuttaa lajinmääritystä. Selkä on kuitenkin aina tasainen, eikä siinä ole selvää keskiharjannetta, vaan sen korkeus vastaa etusiiven korkeutta. Myös otsa on silmien väliseltä alueelta tasainen. Tuntosarvet ovat lyhyet ja melko paksut. Lajityypillisiä tuntomerkkejä liittyy myös takimmaisten jalkojen nilkkoihin. Väritys vaihtelee yksilöittäin laajasti ruskean eri sävyissä ja osa yksilöistä voi olla myös kirjavia. Ruumiin pituus on 8&ndash;16 mm.

## Levinneisyys
Rantaokasirkan levinneisyys kattaa lähes koko Euroopan pohjoisimpia osia lukuun ottamatta ja jatkuu idässä Kiinaan saakka. Lajia tavataan myös osassa Kanadaa sekä Alaskassa. Suomessa se on yleinen maan etelä- ja keskiosissa mutta harvinaistuu pohjoista kohti. Levinneisyyden pohjoisraja lienee Etelä-Lapissa.

## Elinympäristö ja elintavat
Nimensä mukaisesti rantaokasirkka suosii kosteita, mutta avoimia elinympäristöjä. Tavallisimmin se elää avovesien kuten järvien, jokien tai lampien rannoilla. Soilla laji ei kuitenkaan viihdy. Laji kykenee lentämään, hyppimään ja uimaan, ja paetessaan se saattaa jopa sukeltaa ja edetä kävellen veden pohjaa pitkin. Lentotaitonsa ansiosta rantaokasirkka leviää tehokkaasti uusille sopiville elinpaikoille.

Kuten muutkaan okasirkat, myöskään rantaokasirkka ei tuota ääntä. Se syö kasveja, sammalia ja jäkäliä. Talvehtii aikuisena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Orthoptera Species File Online 
* BugGuide.net
Jiao Liuyang

**Jiao Liuyang** (, ) on kiinalainen uimari ja olympiavoittaja.

Jiao voitti Aasian-mestaruuden 200 metrin perhosuinnissa Singaporessa 2006 ajalla 2.08,54. Melbournen MM-kilpailuissa 2007 hän oli samassa lajissa neljäs.

Hän saavutti Pekingin olympialaisissa 2008 hopeaa 200 metrin perhosuinnissa ajalla 2.04,72, häviten vain maannaiselleen Liu Zigelle. Rooman MM-kilpailuissa 2009 Jiao voitti MM-kultaa 4&nbsp;×&nbsp;100 m sekauintiviestistä ja pronssia 100 metrin perhosuinnissa sekä oli viides 200 metrin perhosuinnissa. Kiinan joukkueen voittoaika sekauintiviestissä oli maailmanennätys 3.52,19. 

Foshanin Aasian-mestaruuskilpailuissa 2009 Jiao sai kultaa 50 ja 100 metrin perhosuinneissa sekä hopeaa 200 metrin perhosuinnissa. Kantonin Aasian kisoissa 2010 hän voitti kultaa 100 ja 200 metrin perhosuinneissa sekä 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin sekauinnissa.

Shanghain MM-kilpailuissa 2011 Jiao otti kotiyleisönsä edessä maailmanmestaruuden 200 metrin perhosuinnissa ajalla 2.05,55. Samoissa kilpailuissa hän saavutti myös hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100 m sekauintiviestistä, jonka alkuerissä hän ui. 

Lontoon olympialaisissa 2012 Jiao voitti kultaa 200 metrin perhosuinnissa uudella olympiaennätysajalla 2.04,06. Istanbulin lyhyen radan MM-kilpailuissa 2012 hän sai hopeaa 50 ja 200 metrin perhosuinneissa. Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 200 metrin perhosuinnissa kuudenneksi. Incheonin Aasian kisoissa 2014 hän voitti kultaa 200 metrin perhosuinnissa ajalla 2.07,56.

## Lähteet ja huomautukset
Sigifredo Noriega Barceló

**Sigifredo Noriega Barceló** (s. 12. lokakuuta 1951) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ciudad Obregónin hiippakuntaan 7. lokakuuta 1976 ja nimitettiin Ensenadan hiippakunnan johtoon 26. tammikuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Rafael Romo Muñoz, jota avustivat Juan Manuel Mancilla Sánchez, Vicente García Bernal, José Ulises Macías Salcedo ja Carlos Aguiar Retes.

2. elokuuta 2012 Noriega Barceló sai nimityksen Zacatecasin piispaksi.

## Lähteet
Letku

**Letku** on  pitkänomainen, poikkileikkaukseltaan tavallisimmin pyöreä, ontto, joustava esine, jota käytetään nesteiden tai kaasujen siirtämiseen paikasta toiseen. Samanlainen, mutta jäykkä esine on putki.

Letkuja valmistetaan eri käyttötarkoituksiin monenlaisista muoveista, useimmin PVC:stä, luonnonkumista, nitriilikumista (NBR) ja silikonista. Näihin materiaaleihin voidaan yhdistää kangasta ja teräsverkkoa. Usein letkun sisä- ja ulkopinta ovat eri materiaalia.
Vaativiin käyttökohteisiin letkut tehdään usein useiden materiaalien sekoituksista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pöytätenniksen Euroopan-mestaruuskilpailut

**Pöytätenniksen Euroopan-mestaruuskilpailut** järjestettiin ensi kerran vuonna 1958 ja turnausta järjestää Euroopan pöytätennisliitto. Vuoteen 2002 asti ne järjestettiin joka toinen vuosi. Nykyisin pelataan parittomina vuosina joukkueiden ja parillisina vuosina kaksin- ja nelinpelien mestaruuksista. Vuosina 2009–2013 sekanelinpelin mestaruuskilpailut järjestettiin erikseen.

## Kisat
* 1958 Budapest
* 1960 Zagreb
* 1962 Berliini
* 1964 Malmö
* 1966 Lontoo
* 1968 Lyon
* 1970 Moskova
* 1972 Rotterdam
* 1974 Novi Sad
* 1976 Praha
* 1978 Duisburg
* 1980 Bern
* 1982 Budapest
* 1984 Moskova
* 1986 Praha
* 1988 Pariisi
* 1990 Göteborg
* 1992 Stuttgart
* 1994 Birmingham
* 1996 Bratislava
* 1998 Eindhoven
* 2000 Bremen
* 2002 Zagreb
* 2003 Courmayeur
* 2005 Århus
* 2007 Belgrad
* 2008 Pietari
* 2009 Stuttgart (joukkueet, miesten ja naisten kaksin- ja nelinpelit), Subotica (sekanelinpelit)
* 2010 Ostrava (joukkueet, miesten ja naisten kaksin- ja nelinpelit), Subotica (sekanelinpelit)
* 2011 Gdańsk–Sopot (joukkueet, miesten ja naisten kaksin- ja nelinpelit), Istanbul (sekanelinpelit)
* 2012 Herning (miesten ja naisten kaksin- ja nelinpelit), Buzău (sekanelinpelit)
* 2013 Schwechat (joukkueet, miesten ja naisten kaksin- ja nelinpelit), Buzău (sekanelinpelit)
* 2014 Lissabon (joukkueet)
* 2015 Jekaterinburg
* 2016 Budapest (kaksin- ja nelinpelit)
* 2017 Luxemburg (joukkueet)
* 2018 Alicante (kaksin- ja nelinpelit)
* 2019 Nantes (joukkueet)
* 2020 Varsova (kaksin- ja nelinpelit)
* 2021 Cluj-Napoca (joukkueet)
* 2022 München (kaksin- ja nelinpelit)

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Katso myös
* Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut
* Pöytätenniksen Suomen-mestaruuskilpailut
Grizzlys Wolfsburg

**Grizzlys Wolfsburg** on saksalainen jääkiekkojoukkue Wolfsburgin kaupungista. Joukkue on perustettu vuonna 2004 ja se pelaa kotiottelunsa 4 503 paikkaisessa Volksbank BraWo Eis Arenassa. Joukkue liittyi DEL-liigaan heti perustamisen jälkeen, mutta tippui ensimmäisen kautensa jälkeen 2. Bundesligaan. Joukkue viihtyi sarjassa kaksi seuraavaa kautta, joista jälkimmäisenä kautena onnistui nousemaan takaisin DEL-liigaan.

## Joukkue kaudella 2025–2026

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja:** Tyler Haskins 
* **Apuvalmentaja:** Gary Shuchuk 
* **Apuvalmentaja:** Heiko Vogler 
* **Maalivahtivalmentaja:** Jonas Forsberg 
* **Fysiikkavalmentaja:** Peter Kruse 
* **Kehitysvalmentaja:** Oliver Ciganovic 
* **Huoltopäällikkö:** Stef Jonsson 
* **Huoltopäällikkö:** Alexander Knaus 
* **Toimitusjohtaja:** Karl-Heinz Fliegauf 

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seuran viralliset sivut
Korkeakosken voimalaitos

**Korkeakosken voimalaitos** (**Korkiakosken voimalaitos**) on vesivoimala Kymijoen Korkeakoskenhaarassa Kotkassa. Pudotuskorkeus on 13&nbsp;metriä ja teho 10&nbsp;MW. Voimalaitoksen omistaa nykyisin Kolsin Voima Oy.

Korkeakoskea on käytetty jauhomyllyn ja sahamyllyn voimanlähteenä jo 1500-luvulla. 1800-luvun lopulta lähtien koski pyöritti puuhiomoa. Vuonna 1906 valmistuneen ensimmäisen sähkövoimalaitoksen koskeen rakensi Karhula Oy. Nykyinen vesivoimala on arkkitehti Karl Lindahlin suunnittelema vuodelta 1926. Karhula Oy:ltä voimalaitos siirtyi Ahlström Oy:n omistukseen, joka myi sen 1990-luvun lopussa ruotsalaiselle Graningenille. 2000-luvun alkupuolella omistajaksi tuli Statkraft. Statkraft Suomi Oy:n koko osakekannan osti vuonna 2014 viiden suomalaisen energiayhtiön omistama Kolsin Voima Oy.

## Kalatie Korkeakoskeen

Kymijoki oli aiemmin Etelä-Suomen merkittävin lohijoki, mutta vesivoimalarakentamisen myötä lohen nousu Kymijokeen loppui vuonna 1933, jolloin valmistuivat Ahvenkosken ja Koivukosken vesivoimalat. Viimeiset Kymijoen alkuperäiset lohet pyydystettiin 1940-luvulla. 1980-luvulta lähtien jokeen on istutettu Nevan lohta, joka on geneettisesti lähimpänä hävinnyttä Kymijoen lohta.

Kalavedenhoito on muuttunut yhä enenevässä määrin istutuksista luonnonmukaiseen lisääntymiseen, minkä vuoksi tuli tarpeen rakentaa uusi kalatie Kymijoen itähaaraan. Korkeakoski on 13&nbsp;m korkea, minkä vuoksi se on ollut vapaassa Kymijoessa nousueste eikä ole lohi päässyt siitä nousemaan ylävirtaan. Pitkän suunnittelun jälkeen löydettiin kalatiemalli, jota pitkin lohen pitäisi pystyä nousemaan Kymijoen itähaaraa ylävirtaan lohen kutualueille. Kalatie on mitoitettu 0,5 m³/s virtaamalle. Sen lisäksi alaosaan voidaan pumpata 0,5 m³/s.
 
Aluehallintovirasto myönsi luvan kalatien rakentamiseen 24. tammikuuta 2014, koska Viipurin läänin maaherra oli 25. maaliskuuta 1939 antanut päätöksen, että voimalaitoksen omistajan on korvauksetta sallittava sovittaa kalaporras voimalaitoksen vasemmalle puolelle, jos sellainen katsotaan tarpeelliseksi rakentaa padon yhteyteen. Museoviraston kanssa käytyjen neuvottelujen jälkeen rakennuslupa saatiin joulukuussa 2014.
Rakentamisesta järjestettiin tarjouskilpailu, jonka voitti kokkolalainen maanrakennusyritys. Kalatien rakentaminen alkoi toukokuussa 2015 ja se valmistui 2016.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Korkeakosken kalatien rakentaminen käyntiin
* Yksi kalatie avaisi Kymijoen lohikannalle hyvät kehitysnäkymät
Tuoksuilangia

**Tuoksuilangia** eli **rohtoilangia** (*Cananga odorata*) on ilangioiden sukuun ja annoonakasvien heimoon kuuluva ainavihanta puu. Puuta kasvatetaan sen kukista saatavan kanangaöljyn vuoksi, jota käytetään hajusteissa, pesuaineissa ja saippuoissa. Kasvista käytetään usein myös suomeksi kansainvälisempää, alun perin tagaloginkielistä nimeä **ylang-ylang**.

## Kuvaus
Tuoksuilangia on keskikokoinen ainavihanta puu. Se kasvaa noin 10–40 metriä korkeaksi. Oksat ovat yleensä varsinkin päädyistään nuokkuvat. Kaarna on sileää ja väriltään harmaata. Lehdet ovat vuorottelevat, noin 13–29 senttimetriä pitkät, 1–2 cm pitkän lehtiruodin päässä ja yleensä riippuvat. Ne ovat muodoltaan yksinkertaiset ja soikeat, tyvestään tylppäpäätyiset ja kärjestään terävät. Lehtien laidat ovat ehyet, usein hieman aaltoilevat. Kukinto on terttu, jossa on 2–6 kukkaa, ja se sijaitsee lehdettömän sivuverson päädyssä. Keltaiset kaksineuvoiset kukat ovat voimakkaantuoksuisia. Verholehtiä on kolme ja terälehtiä kuusi. Terälehdet ovat yleensä aaltoilevan käyrät. Hedelmä on kypsänä musta marja, joka kasvaa riippuvissa tertuissa. Hedelmässä on 2–12 siementä.

## Käyttö
Tuoksuilangian kukista tuotetaan kanangaöljyä. Puun kaupallinen viljely alkoi 1800-luvulla Filippiineillä, jossa puuta viljellään nykyisin vähemmän. Nykyisin suurimmat kanangaöljyn tuottajat ovat Indonesia, Komorit ja Madagaskar.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Tuoksuilangia on kotoisin Kaakkois-Aasiasta, nykyisin sitä kasvaa villinä laajalla alueella Aasiassa, Australiassa ja Tyynenmeren saarilla. Lajia myös viljellään monin paikoin trooppisilla ilmastoalueilla. Tuoksuilangia kasvaa lähinnä kosteissa trooppisissa alankometsissä merenpinnantasolta 850 metrin korkeuteen. Sen elinalueilla vuoden keskilämpötila on 21–27 °C ja keskimääräinen sadanta noin 1500–2000 millimetriä vuodessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Tuoksuilangia (''Cananga odorata'')
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: ''Cananga odorata''  
* Pherobase: Floral volatiles of ''Cananga odorata'' 
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): ''Cananga odorata'' (perfume tree)
Girônimo Zanandréa

**Girônimo Zanandréa** (9. kesäkuuta 1936 São Valentim – 3. marraskuuta 2019) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 3. heinäkuuta 1964 ja nimitettiin Ereximin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 16. marraskuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. tammikuuta 1988. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Furno, jota avustivat João Aloysio Hoffmann ja João Cláudio Colling.

Zanandréasta tuli 26. tammikuuta 1994 Ereximin piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 6. kesäkuuta 2012.

## Lähteet
José Ulises Macías Salcedo

**José Ulises Macías Salcedo** (s. 29. lokakuuta 1940 León) on meksikolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Leónin hiippakuntaan 10. huhtikuuta 1966 ja nimitettiin Mexicalin hiippakunnan johtoon 14. kesäkuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat Manuel Pérez-Gil y González ja Anselmo Zarza Bernal.

Macías Salcedo sai 20. elokuuta 1996 nimityksen Hermosillon arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 29. lokakuuta.

## Lähteet
Alcatraz (televisiosarja)

**Alcatraz** on yhdysvaltalainen J. J. Abramsin tuottama draamasarja, joka ensiesitettiin Yhdysvalloissa tammi–maaliskuussa 2012. Suomessa sarja esitettiin Subilla syksyllä 2012. Sarja on 13-osainen, ja sen juoni kietoutuu San Franciscon edustalla sijaitsevan, vuonna 1963 suljetun Alcatrazin vankilan ympärille.

## Sarjan juoni

Sarjan mukaan Alcatrazin sulkeminen ja siellä olleiden vankien siirtäminen toisiin vankiloihin on peitetarina, joka keksittiin vankilan 256 vangin ja 46 vartijan kadottua sieltä jälkiä jättämättä 21. maaliskuuta 1963. Nykypäivän San Franciscossa kadonneet ”63:set” (kuten kadonneita vankeja ja vartijoita kutsutaan) alkavat yksitellen palata. He eivät ole vanhentuneet lainkaan, eikä heillä ole tietoa kadotetusta ajasta. Kaikilla palaavilla on halu löytää joitakin esineitä ja jatkaa rikollista uraansa. Yhdysvaltain hallitus on odottanut heidän paluutaan ja hallituksen tätä tarkoitusta varten nimitetyt erikoisjoukot etsivät palaajia vangitakseen heidät uudelleen.

## Pääosissa

## Jaksot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Alcatraz Foxin sivuilla (web.archive) 
*
Abraham-Louis Breguet

**Abraham-Louis Breguet** myös: **Bréguet** (10. tammikuuta 1747 Neuchâtel, Preussi – 17. syyskuuta 1823 Pariisi) oli nykyisen Sveitsin alueelta kotoisin ollut horologi. Hän teki lukuisia innovaatioita kellosepän uransa aikana Ranskassa. Elinaikanaan häntä pidettiin johtavana kelloseppänä, ja hänen asiakaskuntaansa kuului johtavia julkisuuden henkilöitä ja Euroopan aateliston jäseniä. Ystävänsä John Arnoldin ohella Breguet on nykyään laajalti tunnustettu yhdeksi kaikkien aikojen merkittävimmistä horologeista. Hän perusti Breguet-yhtiön, joka valmistaa luksuskelloja.

Breguet teki maailman ensimmäisen rannekellon Napoleonin siskolle Napolin kuningatar Carolinelle. Tämän lisäksi hän alkoi rakentaa kreivi Axel von Fersenin tilauksesta kelloa, joka on nykyään maailman kallein. Kellon valmistuminen kesti 37 vuotta, ja sen sai lopulta valmiiksi hänen poikansa. Kyseinen kello on arvioitu 25 miljoonan arvoiseksi. Sen omistaa israelilainen L. A. Mayer -museo. Kello valmistui vuonna 1827.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Cult24

**Cult24** oli suomalainen kulttuuriin painottunut ilmaislehti, joka ilmestyi vuosina 2012–2014. Lehti lakkautettiin kannattamattomana kesäkuussa 2014. Lehden päätoimittajana oli Pauli Jokinen. Lehteä jaettiin ilmaiseksi noin 140 telineestä Helsingissä, Espoossa ja Vantaalla. Lehden rinnalla sitä täydentämässä on verkkosivusto Cult24.fi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Cult24 – Info ja mediatiedot
Lastenvaunut

**Lastenvaunut**, myös **lastenrattaat**, ovat pyörillä liikuteltava, usein kuomun suojaamat rattaat, jotka on tarkoitettu alle 6-vuotiaiden lasten liikuttamiseen paikasta toiseen. Lastenvaunuja on erilaisia, eri muotoisia, näköisiä ja kokoisia.

Pienimmät vauvat nukkuvat makuuvaunuissa, joiden koppa voi olla irrotettava ja toimia vauvan kantokoppana. Isommat lapset istuvat ratasistuimella. Yhdistelmärattaissa voidaan vaihtaa käyttöön joko koppa tai istuin. Tuplarattaissa voi kuljettaa kahta lasta – joko kaksosia tai eri-ikäisiä sisaruksia. Matkarattaat voi taittaa kokoon kuljetusta varten, ja juoksurattaat sopivat vauhdikkaaseen työntämiseen.

Lapsia on työnnetty erilaisissa kärryissä satojen vuosien ajan. Varhaiset lastenvaunut muistuttivat kottikärryjä. Modernien lastenvaunujen historia alkaa 1700-luvulta, jolloin ne muistuttivat senaikaisia hevosvaunuja. 1840-luvulla kuningatar Viktoria tilasi kolmet lastenvaunut lapsilleen, ja niistä tuli yläluokan suosima tuote. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen lastenvaunut yleistyivät myös keskiluokan parissa.

Lastenvaunujen tekniikka on kehittynyt ja hintataso noussut 2000-luvulla. Yhdistelmävaunut voivat maksaa yli tuhat euroa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virtual Pram Museum
Linja 2 (Budapestin metro)

**[[Budapestin metro]]n linja 2** (myös **M2**) on vuonna 1970 avattu Unkarin pääkaupungin Budapestin metrojärjestelmän toinen linja. Linja kulkee kaupungin halki itä-länsisuunnassa.

## Historia
Linjan 2 suunnittelu aloitettiin vuonna 1942. Tarkoituksena oli muodostaa nopea yhteys kahden eri puolilla Tonavaa sijaitsevan rautatieaseman, Keleti pályaudvarin ja Déli pályaudvarin, välille. Linjan rakentamisesta päätettiin vuonna 1950, mutta rakennustyöt olivat pysähdyksissä taloudellisista ja poliittisista syistä vuodesta 1954 vuoteen 1963. Linjan ensimmäiset seitsemän asemaa avattiin lopulta 4. huhtikuuta 1970 ja loput asemat vuonna 1972. Vuosien 2004 ja 2008 välillä linjan asemat remontoitiin perusteellisesti.

## Asemat
Linja 2 koostuu 11 asemasta, joista yhdeksän on maanalaisia. Deák Ferenc térin asemalta on vaihtoyhteys metrolinjoille 1 ja 3. Keleti pályaudvarin, Batthyány térin ja Örs vezér teren asemilta on vaihtoyhteyksiä HÉV-lähijunaverkoston eri linjoille. Déli pályaudvarilta ja Keleti pályaudvarilta kulkee myös Magyar Államvasutakin kaukojunia.

* Déli pályaudvar
* Széll Kálmán tér
* Batthyány tér
* Kossuth Lajos tér
* Deák Ferenc tér 
* Astoria
* Blaha Lujza tér
* Keleti pályaudvar
* Puskás Ferenc Stadion
* Pillangó utca
* Örs vezér tere

## Lähteet
Iserlohn Roosters

**Iserlohn Roosters** on saksalainen jääkiekkojoukkue Iserlohnin kaupungista. Joukkue on perustettu 2000 ja liittyi DEL-liigaan heti. Joukkue on onnistunut nousemaan pudotuspeleihin vain kerran perustamisensa jälkeen.

## Joukkue kaudella 2025–2026

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja:** Stefan Nyman 
* **Apu- & Fysiikkavalmentaja:** Janne Kujala 
* **Apu- & Kehitysvalmentaja:** Tony Zabel 
* **Maalivahti- & Videovalmentaja:** Santeri Hilli 
* **Huoltopäällikkö:** Anton Paulusson 
* **Huoltopäällikkö:** Thorsten Weber 
* **Toimitusjohtaja:** Wolfgang Brück 
* **Urheilutoimenjohtaja:** Franz-David Fritzmeier 
* **Pelaajakehitysjohtaja:** Axel Müffeler 
* **Joukkueenjohtaja:** Marcello Sinesi 

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet
Brasilialainen zouk

**Brasilialainen zouk** on sensuelli paritanssi. Tanssi tunnetaan myös nimillä zouk-lambada tai yksinkertaisesti zouk. Laji kehittyi, kun brasilialainen lambada yhdistettiin karibialaiseen zouk-musiikkiin. Tunnetuimmat tyylisuunnat ovat Rio- ja Porto Seguro -tyylit. Zouk-musiikille on tyypillistä "hidas-nopea-nopea"-rytmi. Tämä rytmi löytyy varta vasten zoukin tanssimiseen tehdyn musiikin lisäksi myös angolalaisesta kizomba-musiikista ja monesta R&B-kappaleesta. 

## Rio- ja Porto Seguro -tyylit
Rio-tyyli (kutsutaan usein pelkästään zoukiksi) on nimetty synnyinkaupunkinsa Rio de Janeiron mukaan. Tanssityylille on tyypillistä dramaattiset koko vartaloa käyttävät liikkeet ja vaihteleva musiikki. Toisin kuin monessa muussa tanssilajissa, zoukissa tanssiparia ei viedä pelkästään käsillä, vaan monella kehon osalla. Porto Seguro -tyyli (kutsutaan usein myös lambazoukiksi), on kotoisin Brasilian Porto Seguro -kaupungista. Se on lähempänä alkuperäistä lambadaa kuin Rio-tyyli. Tyylille on tyypillistä vielä Rio-tyyliäkin runsaampi päänliikkeiden käyttö ja jatkuva askellus. Musiikki on yleensä Rio-tyylissä käytettyä musiikkia iloisempaa ja nopeatempoisempaa.

## Brasilialainen zouk Suomessa
Helsingissä on aktiivinen brasilialaisen zoukin harrastajien yhteisö. Suomessa tanssitaan lähinnä Rio-tyyliä ja jonkin verran Porto Seguro -tyyliä. 

## Brasilialainen zouk maailmalla
Brasilialaista zoukia tanssitaan lähes kaikissa Euroopan maissa sekä Kanadassa, Yhdysvalloissa, Brasiliassa, Argentiinassa, Chilessä, Surinamessa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Singaporessa, Indonesiassa, Malesiassa, Thaimaassa, Hongkongissa, Japanissa, Intiassa, Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa ja Etelä-Afrikassa. Määrällisesti eniten tanssijoita on Brasiliassa, Australiassa, Hollannissa ja Saksassa, joissa maiden useissa suurimmissa kaupungeissa on aktiivinen zouk-tanssin harrastajakunta.

## Katso myös
*Zouk

## Aiheesta muualla
*zoukhelsinki.com
Shakinpelaajat

**Shakinpelaajat** (*Shatranj Ke Khilari*) on Satyajit Rayn ohjaama intialainen elokuva vuodelta 1977. Se perustuu Munshi Premchandin novelliin ”Shatranj ke khiladi”.

*Shakinpelaajat* oli Rayn ensimmäinen hindinkielinen elokuva, kun hänen aiemmat elokuvansa olivat bengalinkielisiä. Koominen ja vauhdikas tarina on myös Rayn elokuvista tutuin tavalliselle intialaisyleisölle, varsinkin kun yhdessä pääosassa on hindifilmien suosittu roistohahmojen näyttelijä Amjad Khan.

## Juoni
Vuonna 1856 britit yrittävät viimeistellä Intian-valloituksensa marssimalla lopulta myös jääräpäisen runoilijahallitsijan ruhtinaskuntaan. Tapahtumat kerrotaan kahden joutilaan maanomistajan näkökulmasta, jotka vain pelaavat shakkia vaikka ympärillä taistellaan.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
José Gislon

**José Gislon** (s. 23. helmikuuta 1957 Ibirama) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli kapusiini 17. lokakuuta 1980, ja hänet vihittiin papiksi 28. toukokuuta 1988. Hän sai 6. kesäkuuta 2012 nimityksen Ereximin piispaksi. Piispaksi konsekroinnin suoritti 3. elokuuta Orlando Brandes, jota avustivat Girônimo Zanandréa ja Mário Marquez.

## Lähteet
Vesa Puuronen

**Vesa Pekka Aatos Puuronen** (s. 4. helmikuuta 1957 Rovaniemi) on suomalainen sosiologi ja vasemmistoliiton poliitikko. Hänet on nimitetty Oulun yliopiston sosiologian professoriksi 1. elokuuta 2013.

Puuronen väitteli yhteiskuntatieteiden tohtoriksi Joensuun yliopistossa vuonna 1995. Hän on toiminut tutkijana, lehtorina ja professorina Joensuun, Lapin, Kuopion ja Itä-Suomen yliopistossa. Hän on tutkinut muun muassa nuorten poliittista osallistumista, sosiologian metodologiaa, oikeistopopulismia ja rasismia.

## Politiikka
Puuronen oli aiemmin SKP:n jäsen ja taistolainen. Vuosien 2012, 2017 ja 2021 kunnallisvaaleissa hänet valittiin Rovaniemen kaupunginvaltuustoon Vasemmistoliiton listalta. Hän on ollut Lapin liiton valtuuston jäsen 2012-2017. Puuronen oli vasemmistoliiton ehdokas myös vuosien 2015, 2019  ja 2023 eduskuntavaaleissa. Puuronen on Lapin hyvinvointialueen (Lapha) valtuuston jäsen ja Laphan tarkastuslautakunnan puheenjohtaja 2023-2025.

## Kannanottoja julkisuudessa
Vuonna 2015 hän katsoi, että ISISin pysäyttäminen sotilaallisesti ei ole kestävä ratkaisu, vaan pitää pyrkiä löytämään ratkaisuja vuoropuhelussa ISISin kanssa. Julkisia menoja pitäisi leikkaamisen sijaan lisätä, geenimuunneltu ruoka on vaarallista, ruotsin opiskelun tulee olla pakollista, uutta ydinvoimalaa ei pidä sallia. 

Vuonna 2019 hän vaati Oulun yliopiston kasvatustieteen ainejärjestöjä poistamaan Mannerheimin kuvan ainejärjestön kiltatilan seinältä. Puurosen mukaan kuva kertoo historiatietoisuuden puutteesta. Ainejärjestö poisti kuvan.

## Sakkotuomio vahingonteosta
Syyttäjä vaati helmikuussa 2021 Lapin käräjäoikeudessa Puuroselle sakkotuomiota vahingonteosta Puurosen töhrittyä Kemijoki Oy:n voimalaitoksia kalankuvilla ja iskulauseilla. Puuronen tuomittiin 40 päiväsakon rangaistukseen ja maksamaan vahingonkorvauksia Kemijoki Oy:lle kaikkiaan 11 076 euroa.

## Palkinnot ja tunnustukset
Puuroselle on myönnetty etnisten suhteiden ja kansainvälisen muuttoliikkeen tutkimuksen seuran (ETMU) tunnustuspalkinto merkittävästä työstä etnisten suhteiden ja kansainvälisen muuttoliikkeen tutkimuksen parissa. Marjo Laitalan ja Vesa Puurosen kirjoittama teos "Yhteiskunnan tahra. Koulukotien kasvattien kokemuksia" (Vastapaino 2016) palkittiin Tieteiden päivillä 2017 vuoden tiedekirjana.

## Julkaisuja
* Valkoisen vallan lähettiläät. Arjen rasismi ja rasismin arki. Vastapaino 2001. (Toim.)
* Suomalainen hyvinvointiyhteiskunta tienhaarassa. Joensuun yliopisto. Joensuu 2005.
* Nuorisotutkimus. Vastapaino. Tampere 2006.
* Rasistinen Suomi. Gaudeamus 2011.
* Elämää Yläkemijoen kylissä. Yläkemijoen kylien historia 1. Yläkemijoen kylät ry. 2015. (Toim.)
* Yhteiskunnan tahra. Koulukotien kasvattien kokokemuksia. Vastapaino 2016, (Yhdessä Marjo Laitalan kanssa)
* Nuorten yhteiskunnallinen osallistuminen ja oikeistopopulismi. Nuorisotutkimusverkosto 2017. (Toimittaneet Vesa Puuronen ja Kari Saari).
* Veden ja metsän viljasta. Yläkemijoen kylien historia 2. Yläkemijoen kylät ry. 2019. (Toim.)
* Dynamics of Uncertainty, Unrest and Fragility in EuropeIn the Shadow of the Ukraine and Migration Crises, Edited By Monika Banaś, Vesa Puuronen, Routledge 2025.

## Lähteet
Colin Horsley

**Colin Horsley** OBE (23. huhtikuuta 1920 – 28. heinäkuuta 2012) oli uusiseelantilainen pianisti, joka loi uransa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Hän teki huomattavaa yhteistyötä Lennox Berkeleyn kanssa.

Horsley syntyi Whanganuissa ja aloitti vuonna 1936 opinnot Lontoon Royal College of Musicissa. Häntä opettivat Herbert Fryer, Angus Morrison, Tobias Matthay ja Irene Scharrer. Horsley debytoi solistina tulkitsemalla Sergei Rahmaninovin kolmannen pianokonserton. Vuonna 1946 hän kantaesitti Humphrey Searlen pianokonserton nro 1 (op. 5). 

Horsley soitti vuonna 1948 Berkeleyn pianokonserton ensimmäisessä esityksessä. Hän kantaesitti myös muita säveltäjän teoksia. Hän tilasi tältä musiikkia, ja Berkeley omisti Horsleylle *Concert Study* -kappaleen Es-duurissa. Horsley levytti Berkeleyn pianosonaatin (op. 20) vuonna 1959. 

Horsley esitti Max Rostalin kanssa kaikki Beethovenin viulusonaatit. Dennis Brainin kanssa hän soitti Berkeleyn ja Johannes Brahmsin käyrätorvitriot. Kun Nikolai Medtner oli sairaana, Horsley kantaesitti tämän säveltämän pianokvinteton. Medtnerin kuoltua hänen leskensä pyysi Horsleyta soittamaan edesmenneen säveltäjän kolmannen pianokonserton Anatole Fistolarin johtamassa tribuuttikonsertissa.

Horsley opetti Royal Manchester College of Musicissa ja Royal College of Musicissa. Hänestä tehtiin vuonna 1963 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri. Eläkepäiviään hän vietti Mansaarella. Hän myös kuoli siellä 92 vuoden iässä. Häneltä on saatavilla levytyksiä lukuisten säveltäjien teoksista. 

## Lähteet
GHS-järjestelmä

**GHS-järjestelmä** (*Globally Harmonised System of classification and labelling of chemicals*) on YK:n alaisuudessa kehitetty kokonaisuus, jonka tavoitteena on yhdenmukaistaa kemikaalien luokitus- ja merkintäjärjestelmä maailmanlaajuisesti. 

GHS-järjestelmä tarjoaa tietoja aineiden fysikaalis-kemiallisista ominaisuuksista ja ihmisen terveyteen sekä ympäristöön kohdistuvista vaaroista. Tavoitteena on edistää kemikaalien turvallista kuljetusta, käsittelyä ja käyttöä sekä helpottaa kaupankäyntiä. Uusi järjestelmä kattaa sekä kuljetettavien kemikaalien pakkaukset että käyttöpakkaukset.

GHS-järjestelmän käyttöönotosta päätettiin YK:n kestävän kehityksen huippukokouksessa vuonna 2002. Tavoitteena oli, että järjestelmä saatetaan sitovaksi lainsäädännöksi maailmanlaajuisesti vuoteen 2008 menneessä. EU-alueen GHS-asetuksen valmisteli Euroopan komissio. Se korvaa nykyisen lainsäädännön kemikaalien luokituksesta ja merkitsemisestä.

## Aiheesta muualla

*United Nations Economic Commission for Europe (UNECE): About the GHS
Nephi Anderson

**Nephi Anderson** (22. tammikuuta 1865 – 6. tammikuuta 1923) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka kirjoitti mormonismiin liittyvistä aiheista. Hänen tunnetuin teoksensa on romaani *Added Upon* (1898). Lisäksi hän julkaisi muun muassa yhdeksän muuta romaania, runoja ja kymmenittäin novelleja. Hänen tuotantoaan on tutkinut merkittävimmin Richard Cracroft.

Anderson oli syntyjään norjalainen, mutta muutti 6-vuotiaana Utahiin vanhempiensa kanssa. Hän edisti mormonikirkon sisällä sukututkimustyötä ja suoritti kolme jaksoa lähetystyössä. Hän opiskeli Utahin yliopistossa ja oli kahdesti naimisissa.

## Lähteet
Yhdistyneen kuningaskunnan maahockeymaajoukkue

**Yhdistyneen kuningaskunnan maahockeymaajoukkue** edustaa Yhdistynyttä kuningaskuntaa eli Isoa-Britanniaa maahockeyn olympiaturnauksissa. Muissa arvokisoissa Ison-Britannian osat kilpailevat itsenäisesti: Englanti, Irlanti (mukaan lukien Pohjois-Irlanti), Skotlanti ja Wales. Koska Iso-Britannia osallistuu vain olympiaturnaukseen, sillä ei ole rankingsijoitusta Kansainvälisen liiton rankingissä.

Iso-Britannia pelasi ensimmäisen olympiaturnauksensa vuonna 1920. Englanti, Irlanti, Wales ja Skotlanti olivat kuitenkin edustaneet itsenäisesti jo vuoden 1908 turnauksessa. Iso-Britannia voitti kuitenkin ol ympiakultaa vuoden 1920 kisoista.

Iso-Britannia on voittanut yhteensä viisi olympiamitalia: kultaa vuosina 1920 ja 1988, hopeaa 1948 sekä pronssia vuosina 1952 ja 1984. Vuoden 1988 olympiakulta on Ison-Britannian viimeisin olympiamitali maahockeysta.

Iso-Britannia sijoittui Champios Trophy -turnauksessa toiseksi 1985 sekä kolmanneksi 1978 ja 1984. Joukkue on osallistunut myös Sultan Azlan Shah Cup -turnaukseen vuosina 2011 ja 2012. Englanti osallistui turnaukseen viidesti vuosina 1987–2001, voittaen sen vuonna 1994.  Molemmissa turnauksissa Iso-Britannia on ollut kolmas.

## Lähteet
Ducky Detweiler

**Robert Sterling ”Ducky” Detweiler** (15. helmikuuta 1919 Trumbauersville, Pennsylvania – 13. maaliskuuta 2013 Easton, Maryland) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi kolmantena pesämiehenä. Hän teki MLB-debyyttinsä 12. syyskuuta 1942 ja viimeisen esiintymisensä MLB-pelissä 1. kesäkuuta 1946. Hänen seuransa oli Boston Braves. Hän oli oikeakätinen.

## Lähteet
Jon Vincent

**Jon Vincent** eli **Dave Phillips** (**Jeffrey James Vickers**; 17. joulukuuta 1962 – 3. toukokuuta 2000) oli yhdysvaltalainen biseksuaalinen pornonäyttelijä. Hän aloitti esiintymisen vuonna 1985. Uransa aikana hän esiintyi kaikkiaan kymmenissä elokuvissa muun muassa Vivid Entertainmentille ja Catalina Videolle. Hän teki itsemurhan yliannostuksella.

Vincent oli kotoisin New Orleansista. Hänelle myönnettiin vuonna 1993 Gay Erotic Video Award. Hän oli 180-senttinen.

## Lähteet
Mário Marquez

**Mário Marquez** (s. 23. marraskuuta 1952) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli kapusiini 22. helmikuuta 1976, ja hänet vihki diakoniksi Geraldo Claudio Luiz Micheletto Pellanda 6. tammikuuta 1980. Pappisvihkimys suoritettiin 22. marraskuuta 1980.

Marquez sai 31. toukokuuta 2006 nimityksen Vitórian arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Nasain titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luiz Mancilha Vilela, jota avustivat João Bráz de Aviz ja Augustinho Petry. 22. joulukuuta 2010 Marquez nimitettiin Joaçaban piispaksi.

## Lähteet
Augustinho Petry

**Augustinho Petry** (s. 29. elokuuta 1938 São José) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Florianópolisin arkkihiippakuntaan 4. heinäkuuta 1965 ja nimitettiin Brasilian sotilasordinariaatin vihkipiispaksi sekä Gabiin titulaaripiispaksi 27. joulukuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. maaliskuuta 2001. Pääkonsekraattorina toimi Geraldo do Espírito Santo Ávila, jota avustivat Eusébio Oscar Scheid ja Vito Schlickmann.

Petry sai 14. marraskuuta 2007 nimityksen Rio do Sulin koadjuuttoripiispaksi, ja 19. maaliskuuta 2008 hänestä tuli sen piispa.

## Lähteet
Walmir Alberto Valle

**Walmir Alberto Valle** (14. huhtikuuta 1938 Nova Trento – 26. elokuuta 2019 Joaçaba) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Consolata-lähetyssaarnaajien papiksi 21. joulukuuta 1963 ja nimitettiin Cândido Mendesin hiippakunnan johtoon 5. marraskuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1986. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Agostino Casaroli ja Bernardin Gantin. Valle asetettiin virkaansa 2. kesäkuuta.

Valle sai 6. marraskuuta 2002 nimityksen Joaçaban koadjuuttoripiispaksi, ja 9. huhtikuuta 2003 hänestä tuli sen piispa. Hän erosi tehtävistään 14. huhtikuuta 2010.

## Lähteet
Luiz Mancilha Vilela

**Luiz Mancilha Vilela** (6. toukokuuta 1942 Pouso Alto – 23. elokuuta 2022 Vitória) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Jeesuksen ja Marian Pyhien Sydänten kongregaation papiksi 21. joulukuuta 1968 ja nimitettiin Cachoeiro do Itapemirimin hiippakunnan johtoon 3. joulukuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. helmikuuta 1986. Pääkonsekraattorina toimi Serafim Fernandes de Araújo, jota avustivat Luís Gonzaga Peluso ja Silvestre Luís Scandián.

Mancilha Vilela sai 3. joulukuuta 2002 nimityksen Vitórian koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 14. huhtikuuta 2004 hänestä tuli sen arkkipiispa. Hän siirtyi eläkkeelle vuonna 2018.

## Lähteet
Jim Greengrass

**James Raymond ”Jim” Greengrass** (24. lokakuuta 1927 Addison, New York – 9. syyskuuta 2019 Chatsworth, Georgia) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän oli oikeakätinen takakenttäpelaaja. Hänen MLB-debyyttinsä tapahtui 9. syyskuuta 1952, ja viimeisen MLB-ottelunsa hän pelasi 30. syyskuuta 1956. Hänen seuroinaan olivat Cincinnati Reds ja Philadelphia Phillies.

## Lähteet
Bob Talbot

**Robert Dale ”Bob” Talbot** (6. kesäkuuta 1928 Visalia, Kalifornia – 31. lokakuuta 2017 Visalia, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän oli oikeakätinen keskikenttäpelaaja. Hän debytoi Major League Baseballissa 16. syyskuuta 1953 ja pelasi siinä viimeisen ottelunsa 26. syyskuuta 1954. Hänen seuransa oli Chicago Cubs.

## Lähteet
Dario Campos

**Dario Campos** (s. 9. kesäkuuta 1948 Castelo) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli fransiskaani 10. helmikuuta 1975, ja hän sai pappisvihkimyksensä 8. joulukuuta 1977. Hänet nimitettiin Araçuaín koadjuuttoripiispaksi 5. heinäkuuta 2000, ja piispaksi vihkiminen seurasi 26. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Serafim Fernandes de Araújo, jota avustivat Crescênzio Rinaldini ja José Belisário da Silva.

Camposista tuli 8. elokuuta 2001 Araçuaín piispa. 23. kesäkuuta 2004 hänet nimitettiin Leopoldinan ja 27. huhtikuuta 2011 Cachoeiro do Itapemirimin piispaksi.

## Lähteet
Giovanni Crippa

**Giovanni Crippa** (s. 6. lokakuuta 1958 Besana in Brianza) on italialaissyntyinen, Brasiliassa toimiva roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli Consolata-lähetyssaarnaajien jäsen 13. syyskuuta 1981, ja hän sai pappisvihkimyksensä 14. syyskuuta 1985. Hänet nimitettiin São Salvador da Bahian arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Accian titulaaripiispaksi 21. maaliskuuta 2012. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Itamar Navildo Vian, jota avustivat Murilo Sebastião Ramos Krieger ja Walmir Alberto Valle.

## Lähteet
Rubens Sevilha

**Rubens Sevilha** (s. 29. syyskuuta 1959 Tarabai) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu paljasjalkaisiin karmeliittoihin. Hänet vihittiin papiksi 19. lokakuuta 1985 ja nimitettiin Vitórian arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Idassan titulaaripiispaksi 21. joulukuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. maaliskuuta 2012. Pääkonsekraattorina toimi Luiz Mancilha Vilela, jota avustivat Gil Antônio Moreira ja Tarcísio Scaramussa.

## Lähteet
Joaquim Wladimir Lopes Dias

**Joaquim Wladimir Lopes Dias** (s. 23. lokakuuta 1957) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Jundiaín hiippakuntaan 12. joulukuuta 1997 ja nimitettiin Vitórian arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Sitan titulaaripiispaksi 21. joulukuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. maaliskuuta 2012. Pääkonsekraattorina toimi Vicente Costa, jota avustivat Luiz Mancilha Vilela ja Gil Antônio Moreira.

## Lähteet
Vicente Costa

**Vicente Costa** (s. 1. tammikuuta 1947 Birkirkara) on maltalaissyntyinen, sittemmin Brasiliassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Maltan arkkihiippakuntaan 17. joulukuuta 1972 ja nimitettiin Londrinan vihkipiispaksi Brasiliaan sekä Aquae Flaviaen titulaaripiispaksi 1. heinäkuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Murilo Sebastião Ramos Krieger, jota avustivat Albano Bortoletto Cavallin ja Jaime Luiz Coelho. 

Costa sai 9. lokakuuta 2002 nimityksen Umuaraman piispaksi, joksi hänet asetettiin 13. joulukuuta. Hänet nimitettiin 30. joulukuuta 2009 Jundiaín piispaksi, ja tähän virkaan hänet asetettiin 7. maaliskuuta 2010.

## Lähteet
Kyyhkyhaukka

**Kyyhkyhaukka** (*Accipiter cooperii*) on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sen esiintymisaluetta ovat Belize, Kanada, Kolumbia, Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Honduras, Meksiko, Nicaragua ja Yhdysvallat. Vaelluslintuna sitä tavataan Bermudassa ja Panamassa

Linnun kanta on kasvanut Pohjois-Amerikassa 1970-luvulta lähtien hyvin voimakkaasti.

Kyyhkyhaukka on saanut tieteellisen lajinimensä *cooperii* New Yorkin tiedeakatemian perustajiin kuuluneen 1800-luvulla eläneen eläintieteilijän William Cooperin mukaan.

## Kuvaus
Aikuisen linnun pää on päältä tummanharmaa tai musta. Kruunu on yleensä melko musta, selvästi tummempi kuin selkä. Korvatupsut ovat punaiset tai keltaiset, naamassa vahanahka keltainen, silmät punaiset. Nokassa on mustaa harmaalla pohjalla. Alapuolelta linnussa on punertavia raitoja. Jalat ovat keltaiset, pyrstössä on tummia raitoja ja kärjessä valkoinen reunus. Muodoltaan lintu on pyöreähkö.

Se painaa keskimäärin 350 grammaa, mutta kuten yleensäkin petolinnuilla, naaras on suurempi kuin koiras.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Cooper's Hawk Species Account – Cornell Lab of Ornithology
*Cooper's Hawk – USGS Patuxent Bird Identification InfoCenter
*Cooper's Hawk Information and Photos – South Dakota Birds and Birding
*Cooper's Hawk Wing & Weight data
Tattoo

**Tattoo** on irlantilaisen multi-instrumentalistin Rory Gallagherin neljäs studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1973.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet on kirjoittanut Rory Gallagher.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Rory Gallagher – kitara, laulu, huuliharppu, saksofoni, mandoliini
* Gerry McAvoy – basso
* Lou Martin – koskettimet, harmonikka
* Rod de’Ath – rummut, lyömäsoittimet

## Lähteet
* CD-levy CLACD 315
Rumeenihappo

**Rumeenihappo** on konjugoitu linolihappo, joka kuuluu omega-7-rasvahappoihin. Yhdistettä esiintyy märehtimisprosessissa syntyvässä rasvassa ja maitotuotteissa ja sitä syntyy vakseenihapon delta-9-desaturaasissa. Yhdisteellä on havaittu antikarsinogeenisiä ominaisuuksia laboratoriokokeissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Rumenic acid 
*Human Metabolome Database: Bovinic acid 
*Food Component Database (FooDB): Bovinic acid 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Rumenic acid
Top Priority

**Top Priority** on irlantilaisen multi-instrumentalistin Rory Gallagherin kahdeksas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1979.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Rory Gallagher.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### CD:n bonuskappaleet
# 
# 

## Muusikot
* Rory Gallagher – laulu, kitara, dulcimer, huuliharppu
* Gerry McAvoy – basso
* Ted McKenna – rummut
* Tom Brock – mandoliini

## Lähteet
* CD-levy CAPO 110
Fresh Evidence

**Fresh Evidence** on irlantilaisen multi-instrumentalistin Rory Gallagherin kahdestoista ja viimeinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1990.

## Kappaleet
Kappaleet kirjoittanut Rory Gallagher ellei toisin mainita.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Rory Gallagher – kitarat, laulu, dulcimer, sähkösitar, mandola
* Gerry McAvoy – basso
* Brendan O’Neill – rummut
* Mark Feltham – huuliharppu
* Geraint Watkins – haitari
* John Cooke – kosketinsoittimet
* Lou Martin – piano
* John Earle – tenorisaxofoni & baritonisaxsofoni
* Ray Beavis – tenorisaxofoni
* Dick Hanson – trumpetti

## Lähteet
* CD-levy ESSCD 155
Lucius Domitius Alexander

**Lucius Domitius Alexander** oli roomalainen sotilas. Hän oli African diokeesin *[[vicarius]]*. Hän oli kotoisin joko Fryygiasta tai Pannoniasta. Vuonna 308 Maxentius määräsi Alexanderin lähettämään poikansa panttivangiksi, koska tämä ei luottanut African provinssin joukkojen lojaalisuuteen. Alexander kieltäytyi, ja tämän johdosta hänen joukkonsa julistivat hänet keisariksi. Tämän tapahtuman tarkka ajankohta ei ole tiedossa, se tapahtui ehkä vuonna 308 tai 311.

Keisari Maxentiuksen lähettämä pretoriaaniprefekti Rufius Volusianus kuitenkin kukisti ja tappoi hänet vuonna 309, 310 tai 311.

Alexander saattoi olla sama henkilö kuin eräs Valerius Alexander, joka toimi Africa-diokeesin vicariuksena vuosina 303–306.

## Lähteet
Pöytätenniksen Suomen-mestaruuskilpailut

**[[Pöytätennis|Pöytätenniksen]] Suomen-mestaruudesta** on kilpailtu vuodesta 1938 lähtien. Tuolloin pelattiin neljässä eri sarjassa: miesten kaksinpeli, miesten nelinpeli, naisten kaksinpeli ja sekanelinpeli. Vuonna 1948 ohjelmaan tuli lisäksi naisten nelinpeli.

## Miesten kaksinpelin Suomen-mestarit

## Naisten kaksinpelin Suomen-mestarit

## Lähteet
* Kaksinpelin suomenmestarit 1938–2007 
* KAKSINPELIN SUOMEN MESTARIT 1938–2001  
* 
### Viitteet
Ike Diogu

**Ikechukwu Somtochukwu "Ike" Diogu** (s. 11. syyskuuta 1983 Buffalo, New York) on yhdysvaltalais-nigerialainen koripalloilija, joka edustaa tällä hetkellä Puerto Ricon pääsarjan Capitanes de Areciboa.

Diogu on urallaan edustanut seitsemää eri NBA-seuraa.

## Maajoukkueura
Maajoukkuetasolla Diogu edustaa Nigeriaa. Hänet valittiin Nigerian joukkueeseen vuoden 2012 Lontoon kesäolympialaisiin. Diogu oli myös mukana Nigerian hävitessä turnauksen alkulohkossa ennätyksellisesti 156–73 Yhdysvalloille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*NBA:n pelaajaprofiili
Lännenokasirkka

**Lännenokasirkka** (*Tetrix undulata*) on pieni okasirkkalaji. Vanhemmassa kirjallisuudessa siitä on käytetty nimeä **keto-okasirkka**.

## Koko ja ulkonäkö
Lännenokasirkan väri on yleensä ruskea, mutta sävy vaihtelee hyvinkin vaaleasta tummaan. Keskiruumiin selkäpuoli on pidentynyt ja ulottuu suunnilleen takaruumiin kärkeen. Etusiivet ovat surkastuneet pieniksi ja takasiipienkin kärjet jäävät kauas selän kärjestä. Satunnaisesti on kuitenkin tavattu yksilöitä, joiden selkä ja siivet ovat pitkät ulottuen takaruumiin kärjen yli. Selkäpuolella on huomattavan voimakas pitkittäissuuntainen harjanne, jonka etureuna ei ole kovin terävä. Takimmaisen raajaparin reidet ovat kapeat ja noin kolme kertaa leveytensä pituiset. Tuntosarvet ovat lyhyet ja melko paksut. Pituus 8&ndash;11 mm.

Lajin erottaminen muista okasirkoista voi olla vaikeaa.

## Levinneisyys
Lännenokasirkka on Länsi-Euroopassa hyvin yleinen. Suomessa sitä on tavattu ainoastaan Ahvenanmaalla, missä se on melko yleinen.

## Elinympäristö ja elintavat
Keski-Euroopassa laji elää avoimilla mutta kosteilla paikoilla kuten metsäaukioilla ja kosteilla niityillä. Ahvenanmaalla se viihtyy etupäässä kallioiden ympäröimissä ruovikoissa, mutta joskus kuivemmissakin ympäristöissä.

Okasirkkojen tapaan lännenokasirkka ei tuota ääntä. Se syö kasviperäistä ravintoa ja talvehtii aikuisena. Sirkka kykenee tarvittaessa uimaan.

Suomessa laji oli aikaisemmin silmälläpidettävä, mutta nykyisin se katsotaan elinvoimaiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Lännenokasirkka (''Tetrix undulata'')
*Orthoptera Species File Online
Anthony Joshua

**Anthony Oluwafemi Olaseni Joshua** lempinimeltään **AJ**, MBE (s. 15. lokakuuta 1989 Watford, Englanti) on brittiläinen raskaan sarjan ammattilaisnyrkkeilijä. 
Joshua oli yksi isäntämaa Ison-Britannian mitalitoivoista nyrkkeilyssä vuoden 2012 Lontoon kesäolympialaisissa. Hän ei myöskään pettänyt odotuksia, vaan voitti superraskaan sarjan olympiakultaa.

Joshua siirtyi olympialaisten jälkeen ammattilaiseksi. Hän voitti joulukuussa 2015 Britannian mestaruuden tyrmäämällä titteliottelussa Dillian Whyten.

Joshua voitti IBF-liiton maailmanmestaruuden huhtikuussa 2016 tyrmäämällä Yhdysvaltain Charles Martinin toisessa erässä Lontoossa käydyssä titteliottelussa. Joshua säilytti IBF:n maailmanmestaruutensa kesäkuussa 2016 tyrmäämällä Lontoossa Yhdysvaltain Dominic Breazealen titteliottelun seitsemännessä erässä.

Huhtikuussa 2017 Joshua otteli ukrainalaista Volodymyr Klytškoa vastaan ja voitti tämän teknisellä tyrmäyksellä. Lokakuussa 2017 Joshua voitti teknisellä tyrmäyksellä 10. erässä ranskalaisen Carlos Takamin. Voitto oli Joshuan uran kahdeskymmenes. Maaliskuussa 2018 Joshua voitti WBO-liiton maailmanmestaruuden voitettuaan Joseph Parkerin Cardiffissa käydyssä ottelussa pistein 118–110. Joshua myös katkaisi Parkerin 24–0-voittoputken. Joshua voitti syyskuussa 2018 venäläisen Aleksandr Povetkinin tuomarin keskeytyksellä 7. erässä WBA-, IBO- ja WBO-liittojen titteliottelussa Wembleyn stadionilla Lontoossa.

Joshua menetti kaikki maailmanmestaruutensa tultuaan yllättäen meksikolais-yhdysvaltalaisen Andy Ruiz Jr.:n tyrmäämäksi kesäkuussa 2019 New Yorkissa. Joshua voitti mestaruutensa takaisin myöhemmin samana vuonna Saudi-Arabiassa käydyssä uusintaottelussa kukistamalla Ruizin pistein.

Joshua hävisi mestaruutensa pistein syyskuussa 2021 käydyssä ottelussa ukrainalaista Oleksandr Usykia vastaan Tottenham Hotspur -stadionilla Lontoossa. He kohtasivat uusintaottelussa 20. elokuuta 2022 Saudi-Arabian Jeddassa, koska Ukrainassa ei voitu otella Ukrainan sodan vuoksi. Joshua hävisi myös uusintaottelun.

Joshua kohtasi suomalaisen Robert Heleniuksen 12. elokuuta 2023 Lontoossa voittaen ottelun. Joshuan piti alun perin otella Dillian Whytea vastaan, mutta Whyte jäi kiinni dopingista juuri ennen ottelua. Myös Helenius jäi kiinni dopingista. 

Joshua hävisi 21. syyskuuta Daniel Dubois'lle Lontoon Wembleyllä käydyssä IBF-liiton titteliottelussa tyrmäyksellä viidennessä erässä. Ottelua seurasi sodan jälkeisen ajan Britannian ennätysyleisö nyrkkeilyssä, 96 000 katsojaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Joshuan profiili The Telegraphin sivuilla 
* Anthony Joshuan ammattilaistilastot BoxRec-tietokannassa
Standardivalaisin

**Standardivalaisin** on teoreettinen valonlähde, jolle on määritelty ominaisuudet, kuten valon tehospektrijakauma ja värilämpötila. CIE on julkaissut monia standardeja valaisimia, jotka se on jaotellut A, B, C, D, E, ja F -luokkiin. Standardivalaisimia tarvitaan, jotta värejä voidaan vertailla, vaikka valaisuolosuhteet olisivat olleet erilaiset.

## Hehkulamppuvalaisimet tai Tungsten valaisimet
**A**-valaisin on CIE:n  ainoa valaisin, joka vastaa suurin piirtein hehkulampun valaistusta ja mustan kappaleen 2856 K absoluuttista värilämpötilaa.


Image:Ai.png|A-tehospektrijakauma.


## Päivänvaloa vastaavat valaisinsarjat
CIE on kehittänyt useita päivänvaloa simuloivia valaisimia eri vuorokauden ajoille.
**C**-valaisin on johdettu A-valaisimesta ja se vastaa keskimääräistä päivänvaloa värilämpötilalla 6774 K. Myös D-valaisinsarja vastaa luonnollista päivänvaloa ja siihen kuuluu D50, D55, D65 ja D75. Numeroarvo kirjaintunnuksen perässä tarkoittaa värilämpötilaa eli esimerkiksi D50 värilämpötila on 5000 K. 

**D<sub>50</sub>** esittää matalalta säteilevää päivänvaloa eli auringon nousun ja laskun aikaista valoa. **D<sub>55</sub>** esittää aamu- ja iltapäivän valaistusta. **D<sub>65</sub>** esittää keskipäivän valaistusta ja on yleisimmin käytetty valaisin ja sen värilämpötila on 6504 K. **D<sub>75</sub>** esittää pilvisen päivän valaistusta.


Image:D65.png|D65-tehospektrijakauma.


## Tasatehoinen valaisin
**E**-valaisin on vertailukäyttöön tarkoitettu valaisin, jonka tehospektrijakauma on tasainen kaikilla aallonpituuksilla. Se ei ole musta kappale eikä sillä siten ole värilämpötilaa.

## Loisteputkivalaisimet
CIE **F**-valaisinsarjaan kuuluu 12 eri valaisinta ja ne simuloivat loisteputkivalaisimen tehospektriä.


Image:F2.jpg|**F2**: Standardi kaistanleveys, vastaa kylmää valkoista loisteputkivaloa värilämpötilalla 4230 K.
Image:F8.jpg|**F8**: Laajakaistainen säteily, jäljittelee D50-valaisinta ja sen värilämpötila on vastaavasti 5000 K.
Image:F12.jpg|**F12**: Kapeakaistainen säteily ja värilämpötila 4000 K.


## Lähteet