open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Asko Martinheimo

**Asko Martinheimo** (oikealta nimeltään **Asko Erik Vilhelm Mattsson**, 28. syyskuuta 1934 Ulvila – 4. helmikuuta 2002 Nokia) oli suomalainen kirjailija. Hän kirjoitti myös salanimellä **A. U. Pirkkala** yhdessä Uolevi Nojosen kanssa. 

Koulutukseltaan Martinheimo oli kansakoulun ja peruskoulun yläasteen opettaja. Hän toimi vapaana kirjailijana vuosina 1983–1988. Hän oli myös vuodesta 1988 lähtien Tampereen yhteiskoulun lukion kirjallisen ilmaisun tuntiopettajana.

Martinheimo tuli tunnetuksi siitä, kuinka tarkasti ja uskottavasti hän kuvasi nuorten elämää arjessa ja yhteiskunnassa. Hänen teoksensa päähenkilöt olivat monesti aikuisikää lähestyviä poikia. Myöhemmin Martinheimo kirjoitti myös fantasia- ja sankaritarinoita.

Kirjojen lisäksi Martinheimo kirjoitti kuunnelmia, televisionäytelmiä ja kolme kokoillan näytelmää.

## Teoksia
* Näytelmiä kouluille ja nuorisokerhoille (1963) (näytelmäkokoelma)
* Tulvaniityn päämaja (1965)
* Taivas rautaa (1966)
* Melkein seitsemän (1967)
* Polttaa, polttaa… (1968)
* Pilkku päässä (1970)
* Pääkallokiitäjä (1971) 
* Etäisyys M 31 (1973)
* Lassinkyynel (1977)
* Saari taivaanrannassa (1979) 
* Kolme sissiä (1980) 
* Ville Waldemar ja Viimeinen Apassi (1981)
* Mestarilaukaus ja muita novelleja (1983) 
* Tuhkanaama ja Taivaantakoja (1987)
* 
* Sadunkertojan satulintu (1991) 
* Kivensiruja (1992) (novellikokoelma)
* Mustajärven oudot linnut (1993)
* Jäähisten mahti (1994)
* Simpukkaprinsessa (1995)
* Isojalkainen poika (1996) (novellikokoelma)
* Parempi lause: Uusia vir(i)kkeitä luovaan kirjoittamiseen (2000)
**Salanimellä A.U. Pirkkala kirjoitetut teokset**
* Juttu on tandem (1982)
* Tandem iskee suoneen (1982)

## Palkinnot
* Otavan palkinto 1966
* Pirkanmaan nuorisoromaanikilpailun I palkinto 1968
* Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1968
* Nortamo-palkinto 1968
* Valtion kirjallisuuspalkinto 1969, 1972, 1980 ja 1984
* Tauno Karilaan palkinto 1969
* H. C. Andersenin kunniakirja 1970
* WSOY:n kirjallisuussäätiön stipendi 1971, 1974 ja 1976
* Tampereen kaupungin palkinto 1972
* Tauno Karilaan palkinto 1972
* Nokian kaupungin tunnustuspalkinto 1977
* Topelius-palkinto 1977 ja 1988
* Nokian kaupungin kulttuurilautakunnan tunnustusstipendi 1983
* Väinö Linnan palkinto 1994
* Anni Swan -mitali 1997

## Kirjallisuutta
* *Kotimaisia lasten- ja nuortenkirjailijoita 3*. Toimittanut Ismo Loivamaa. BTJ Kirjastopalvelu, 2001. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Asko Martinheimon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
* Sanojen ajan artikkeli Asko Martinheimon teoksista Kirjasampo.fi:ssä
Vanha musiikki

**Vanha musiikki** on yleensä barokkimusiikista ja sitä vanhemmasta musiikista (keskiaika, renessanssi) käytetty nimitys. Suomalaisittain vanhana musiikkina voidaan pitää myös klassisen kauden suomalaissäveltäjien (esimerkiksi Byström, Crusell, Lithanderin veljekset) teoksia, koskapa suomalaisia barokkisäveltäjiä ei ole. Vanhinta suomalaista säilynyttä materiaalia ovat keskiaikaiset gregoriaaniset laulut (muun muassa *[[Piae Cantiones]]* -sävelmät), koulumusiikki (esimerkiksi Porin triviaalikoulun nuottikirjat) ja uskonpuhdistuksen jälkeisellä ajalla syntyneet virret. Ajallisesti *vanha musiikki* ajoittuu vuosien 1500—1850 tietämille.  

Vanhaa musiikkia esitetään usein niin sanotuilla periodisoittimilla, joilla tarkoitetaan joko aitoja vanhoja aikalaissoittimia tai niiden nykyaikaisia rekonstruktioita. Barokin periodisoittimia ovat esimerkiksi viola da gamba, barokkiviulu, teorbi, barokkiluuttu, barokkikitara, cembalo, virginaali, Bach-trumpetti. Klassiselle kaudelle siirryttäessä suosittuja periodisoittimia olivat esimerkiksi fortepiano ja traverso (puinen poikkihuilu). Barokkia vanhemman ajan soittimia ovat esimerkiksi krummhorn, dulcimer, skalmeija, sinkki, fiideli, sinfonia, tulppahuilu, pommeri ja hümmelchen.

Suomessa järjestettäviä vanhan musiikin tapahtumia ovat mm. Sastamala Gregoriana, BRQ Vantaa, Oulun Vanha Musiikki, BarokkiKuopio sekä Musiikkia linnassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
1,1-dimetyylihydratsiini

**1,1-dimetyylihydratsiini** eli **epäsymmetrinen dimetyylihydtratsiini** (tunnetaan ainakin avaruustekniikassa lyhenteellään **UDMH**) on raketin nestemäinen hypergolinen polttoaine, joka otettiin käyttöön 1950-luvulla. Yhdisteestä käytetään myös nimeä N,N-dimetyylihydratsiini. 1,1-dimetyylihydratsiinia poltetaan rakettimoottoreissa typpitetraoksidilla (hapetin on toisinaan IRFNA tai nestehappi). UDMH on jalostettu hydratsiinista.

Sen kemiallinen kaava on C2N2H8.

UDMH on myrkyllinen, haihtuva hygroskooppinen neste, jonka sulamispiste on –57&nbsp;°C ja kiehumispiste on 63&nbsp;°C sekä CAS-numero 57-14-7. Sen tiheys on 0,793 g/cm3. Sen moolimassa on 60,10 g/mol. Sillä on ammoniakin kaltainen haju. Ilman koskettaessa sitä se muuttuu keltaiseksi ja absorboi ilman happea ja hiilidioksidia.

UDMH:ta voidaan varastoida säiliöissä jäähdyttämättä pitkiä aikoja. Sen ominaispaino on suuri. Kuten monet muutkin avaruustekniikan tuotteet, se on kallista.

UDMH on stabiilimpaa kuin hydratsiini N2H4 – etenkin korkeammissa lämpötiloissa. Sitä on käytetty kaikkien suurten avaruusmaiden kantorakettien polttoaineena. Esimerkiksi Proton-, Titan IV- ja Delta II -raketit käyttävät UDMH:ta. Amerikkalaiset kantoraketit käyttävät Aerozine 50 -polttoainetta, josta 50&nbsp;% on hydratsiinia ja 50&nbsp;% UDMH:ta. Rakettipolttoaineena UDMH:n määrittelee Yhdysvaltain asevoimien standardi MIL-D-25064.

## Epäterveellinen aine

UDMH on myrkyllinen ja karsinogeeninen aine. Se imeytyy ihon läpi joutuessaan kosketuksiin ihon kanssa. Se voi räjähtää, jos joutuu kosketuksiin hapettimien kanssa. 1980-luvulla pohdittiin – ilmeisesti Yhdysvalloissa eikä Euroopassa – sitä, että eri elintarvikkeissa, etenkin omenatuoremehuissa, havaitut UDMH-pitoisuudet voivat aiheuttaa syöpää. UDMH reagoi erityisen voimakkaasti otsonin kanssa. Koska rakettimoottorien palamisprosessi on epätäydellinen, ne voivat vaurioittaa otsonikerrosta merkittävästi lentäessään otsonikerroksen läpi.

## Aiheesta muualla

*
*http://www.astronautix.com/props/n2o4udmh.htm
*http://pmep.cce.cornell.edu/issues/intolrisks.html
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 1,1-Dimethylhydrazine
Os Lusíadas

**Os Lusíadas** () on Portugalin kansalliseepos, jonka on kirjoittanut Luís de Camões. *Os Lusíadas* ilmestyi 1572 tekijän palattua kotimaahan seikkailtuaan vuosikausia Kaukoidässä. Teos kuuluu portugalinkielisen kirjallisuuden tärkeimpiin. Se kertoo Portugalin perustamisesta ja Vasco da Gaman löytöretkestä Hyväntoivonniemen kautta Intiaan. Eepos sai nimensä roomalaisten nykyiselle Portugalille antamasta nimestä Lusitania ja sen asukasta tarkoittavasta nimestä lusiadi.

*Os Lusíadas* on muodoltaan eeppinen runo, ja se koostuu kymmenestä laulusta. Lauluissa on vaihteleva määrä säkeitä, mutta säkeet ovat kahdeksanrivisiä ja rivit kymmentavuisia. Riimikaava on ABABABCC.

Eepoksen päähenkilö on Vasco da Gama, ja teos kertoo Vasco da Gaman purjehduksesta Intiaan ja takaisin kotimaahan. Teoksen lopussa vietetään löytöretkeilijän ja merenjumalatar Thetiksen häitä. Camões on liittänyt eepokseensa kertomuksen portugalilaisten historiasta ja osoittaa ylpeänä, että lusitaanien sukujuuret johtavat Odysseukseen ja että Lissabon on tämän perustama satamakaupunki nimeltään Olyssipo. 

Teoksessa saa ihailua portugalilaisten osoittama into käännyttää muita kansoja kristinuskoon. Portugalilaisia ihaillaan muutenkin, ja muut kansat esiintyvät negatiivisessa valossa tyyliin "ylimielinen saksalainen" tai "arvoton gallialainen". Esikuvanaan Camões piti Vergiliusta. 

Nykyajan lukijalle *Os Lusiadas* voi olla paikoitellen hankalaa luettavaa. Siinä on paljon viitteitä jumaltarustoon ja historiaan. Välillä poiketaan tieteellisiin selostuksiin. Tyyli oli Camõesin aikana itsestään selvä valinta; pidettiin luonnollisena, että lukija ymmärtää eri viittaukset. Parhaiten teoksessa on kestänyt aikaa sen lyriikka.

Osia teoksesta on suomennettuna antologiassa *[[Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja]]* (WSOY, 1954)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*''Os Lusíadas''  Project Gutenbergissä
Epäviralliset painin maailmanmestaruuskilpailut 1910

Vuonna 1910 järjestettiin Wienissä 9. lokakuuta **epäviralliset [[painin maailmanmestaruuskilpailut]]**  Kisojen ainoa laji oli kreikkalais-roomalainen paini, jossa painittiin kahdessa painoluokassa: yli ja alle 75-kiloisissa. Samana vuonna järjestettiin Düsseldorfissa viralliset maailmanmestaruuskilpailut. Kisojen ykkönen oli isäntämaa Itävalta, joka otti 75 kilon sarjassa kolmoisvoiton ja yli 75 kilon sarjassa hopeaa ja pronssia.

## Mitalistit

## Tilastot maittain

## Lähteet
* FILA:n tietokanta
Pekka Tammi

**Pekka Olavi Tammi** (s. 17. heinäkuuta 1952 Helsinki) on Tampereen yliopiston kirjallisuustieteen professori (1993–) ja Taideaineiden laitoksen johtaja. Hänen erikoisalaansa ovat kirjallisuudentutkimuksen kentällä erityisesti narratologia sekä Vladimir Nabokovin tuotanto.

Tammi on aikaisemmin työskennellyt myös Helsingin yliopistossa, tutkijana Suomen Akatemiassa ja vierailevana tutkijana Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä ja Santa Barbarassa. Hän on Helsingin yliopiston entisen matematiikan professorin Olli Tammen poika.

## Lähteet
Portugali-päivä

**Portugali-päivä** (), 10. kesäkuuta, on Portugalin kansallispäivä, ja sitä vietetään Luís de Camõesin kuoleman (1580) muistoksi hänen kuolinpäivänään. Camões kirjoitti Portugalin kansalliseepoksen *[[Lusiadit]]*. Päivä on viralliselta nimeltään Dia de Camões, de Portugal e das Comunidades Portuguesas eli 'Camõesin, Portugalin ja Portugalin yhteisöjen päivä'.

Fasistihallinnon aikana 1944 päivä julistettiin portugalilaisen rodun päiväksi, *Dia da Raça*. Päivä oli pannassa neilikkavallankumouksen aikana, mutta sen jälkeen juhlaa on vietetty myös portugalilaisten emigranttien juhlana.

## Lähteet
Leipäkuoriainen

**Leipäkuoriainen** eli **leipäpukki** (*Stegobium paniceum*) kuuluu puunkaivajien (Anobiidae) kuoriaisheimoon. Aikuinen leipäkuoriainen on 3&nbsp;mm pitkä, ruosteenruskea ja tiheäkarvainen kuoriainen. Toukka on 3&nbsp;mm pitkä, käyrä ja vaalea. Leipäkuoriainen esiintyy luonnossa mm. käävissä, mutta elää myös leivässä, kekseissä, makaronissa, mausteissa ja rohdoksissa, joihin toukka kaivaa käytäviä. Leipäkuoriainen on aiemmin ollut todellinen vitsaus merenkulkijoille, sillä se tuhosi laivojen laivakorppuvarastot.

Leipäkuoriaiset ovat yleisempiä lämpimillä leveysasteilla. Leipäkuoriainen elää symbioosissa hiivasienen kanssa.

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Leipäkuoriainen (''Stegobium paniceum'')
*Vieraslajit: Leipäkuoriainen (''Stegobium paniceum'')
*Hyönteismaailma: Leipäkuoriainen (''Stegobium paniceum'')
*Fauna Europaea: Stegobium paniceum  
*ITIS: Stegobium paniceum 
*Iowa State University, Bug Guide: Species Stegobium paniceum - Drugstore Beetle 
*Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Stegobium paniceum (drugstore beetle) 
*Pherobase: Semiochemicals of Stegobium paniceum, the Drugstore beetle
Jamie Madrox

**Jamie Madrox** (oikealta nimeltään **James Spaniolo**) (s. 5. marraskuuta 1975) on yhdysvaltalaisen Twiztid-yhtyeen toinen jäsen. Hän on tehnyt myös soololevyn ja vapaapaininut Insane Clown Possen omistamassa Juggalo Championship Wrestling -painipromootiossa.

## Diskografia
*Phatso (2006)

## Lähteet
Monoxide Child

**Paul Methric** (s. 14. heinäkuuta 1973), taiteilijanimi: **Monoxide Child**, on yhdysvaltalainen rapmuusikko, joka on kaksihenkisen Twiztid-yhtyeen jäsen. Hän on myös tehnyt soololevyn ja vapaapaininut Insane Clown Possen omistamassa Juggalo Championship Wrestling -painipromootiossa. Vuosina 1993–1997 Methric kuului Twiztidiä edeltäneeseen House of Krazees -yhtyeeseen taiteilijanimenään **Hektic**.

## Diskografia
**Chainsmoker LP* (2004)

## Lähteet
Chuck Billy

**Chuck Billy** (s. 23. kesäkuuta 1962) on yhdysvaltalainen laulaja, joka tunnetaan parhaiten Testament-nimisen thrash metal -yhtyeen vokalistina. Billy korvasi Testamentin entisen laulajan Steve Souzan 1980-luvun puolivälissä ja on siitä asti ollut Testamentin vokalistina. Vuonna 2002 Chuck Billyllä todettiin harvinaislaatuinen syöpä, josta hän kuitenkin parantui ja pääsi palaamaan Testamentiin pienen sairausloman jälkeen.
Chuck Billy on osittain Pohjois-Amerikan alkuperäisasukkaiden sukujuurta.

## Aiheesta muualla

* Testament-yhtyeen kotisivu
Uolevi Nojonen

**Uolevi Nojonen** (oik. **Ahti Uolevi Ylä-Nojonen**; 3. kesäkuuta 1939 Virrat – 2. helmikuuta 2021 Parkano) oli suomalainen kirjailija. Hän kirjoitti myös salanimellä **A. U. Pirkkala** yhdessä Asko Martinheimon kanssa.

Nojonen valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi 1966, ja hän oli siviiliammatiltaan kansakoulunopettaja. Kirjojen lisäksi Nojonen kirjoitti kuunnelmia, erilaisia näytelmiä, satutekstejä ja dramatisointeja. Omintakeisissa nuortenkirjoissaan Nojonen kuvaa tavallisesti maaseudun poikia. Hän uudisti merkittävästi 1900-luvun lopun suomalaisten nuortenromaanien poikakuvausta. Aikalaisarvosteluissa hänen esikoisteostaan *Sigmund Freudin kaamea flunssa* (1968) verrattiin J. D. Salingerin romaaniin *[[Sieppari ruispellossa]]*.

Nojonen sairastui 1970-luvun puolivälissä MS-tautiin ja menetti vähitellen liikuntakykynsä. Hän kirjoitti kuitenkin vielä 2000-luvun alkuun saakka, ja viimeisen teoksensa *Niin kauan kuin on elämää* hän kirjoitti suulla ohjaamallaan sukkapuikolla. Nojonen asui viimeiset vuotensa Parkanossa toisen vaimonsa Tarjan kanssa. Nojonen kuoli rauhallisesti kotonaan helmikuussa 2021.
__NOTOC__
## Teokset
### Nimellä Uolevi Nojonen
* *Sigmund Freudin kaamea flunssa*, 1968
* *Askeetti ei saa komplekseja*, 1972
* *Tinatähti ja Anselmin aarre*, 1974
* *Tartsan Koivula suomalaisessa leppämetsässä*, 1977
* *Matalat aidat*, 1978
* *Röönpöök*, 1979
* *Matkatoverit*, 1979
* *Luumujengi*, 1980
* *Roope ja Raisa*, 1981
* *Takku ja teltta ykkönen*, 1982
* *Hommat hanskassa Johnny*, 1984
* *Takku ja teltta kakkonen*, 1985
* *Iloiset tutkimusmatkat*, 1987
* *Pallo sukassa*, 1988
* *Ruudussa räntää*, 1990
* *Yksinäisen suden maili*, 1994
* *Kumipallopeli*, 1999
* 

### Salanimellä A. U. Pirkkala kirjoitetut teokset
* *Tandem iskee suoneen* (1982)
* *Juttu on Tandem* (1982)

### Yhdessä Larssi Nojosen kanssa kirjoitetut teokset
* *Rikkiviisaan käsikirja* (1995)
* *Rikkiviisaan toinen käsikirja* (1996)
* *Rikkiviisaan kolmas käsikirja* (1999)
* *Rikkiviisaan neljäs käsikirja* (2001)
* *Rikkiviisaan uusi tuleminen* (2003)

### Vilkku-kirjat
* *Vilkku ja vaarallinen varasto*, 1991
* *Vilkku ja punaisen auton metsästys*, 1992
* *Vilkku ja sataman salaisuus*, 1993
* *Vilkku ja hirmuiset hevosvarkaat*, 1995
* *Vilkku ja oudot olosuhteet*, 1997

## Palkinnot
* Valtion kirjallisuuspalkinto 1969, 1975, 1982 ja 1988
* Tauno Karilaan palkinto 1973
* Topelius-palkinto 1973 ja 1989
* Hämeen läänin taidepalkinto 1989
* Tirlittan-palkinto 1995
* Pro Arte Tawastica -mitali, 1997
* Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1975, 1982, 1985, 1989 ja 1993

## Lähteet
Pikaruokala

**Pikaruokala** on ravintola, josta saa ostettua nopeaa ruokaa, kuten hampurilaisia ja ranskanperunoita. Pikaruokaloiden tarjoilu keskittyy pikaruokaan ja virvoitusjuomiin, eikä niissä yleensä ole alkoholitarjoilua.

Pikaruokalat ovat hyvin yleisiä Yhdysvalloissa sekä joissakin Aasian valtioissa, kuten muun muassa Kiinassa ja Japanissa. Itämaisissa pikaruokaloissa tarjoillaan enemmän nuudeleita hampurilaisten sijaan. Kansainvälisesti tunnetuimpia pikaruokalaketjuja ovat muun muassa McDonald's, Burger King, Subway ja KFC. Yleismaailmallisesti Subway on suurin pikaruokalaketju, mutta Suomessa Hesburgerilla on suurin markkinaosuus. Suomessa perinteikkäämpiä pikaruokaloita ovat grillikioskit. Pikaruokaa on yleisesti saatavilla myös muun muassa huoltoasemilta ja huvipuistoista.

Amerikkalaistyyliset hampurilaisravintolat tulivat Suomeen 1970-luvulla, joista ensimmäisiä olivat Go-Inn, Matkaravinnon Wimpy ja Tukon Carrols.. Myös pitsa yleistyi tuohon aikaan. Pikaruokaloiden kirjo Suomessa on laajentunut jopa viime vuosinakin: uusimpia tulokkaita ovat muun muassa meksikolaista pikaruokaa tarjoava ketju Chalupa ja sushiburritoa tarjoavat ruokapaikat.

Monet pikaruokalat ovat auki ympäri vuorokauden, jotkut taas aamuyöhön saakka. Yleensä pikaruokaloista voi myös hakea ruokaa mukaan (take away), joskus myös autokaistan kautta.

McKinseyn tutkimuksen mukaan lähes kolmeneljäsosaa pikaruokaloiden ja ravintoloiden työntekijöistä korvautuu roboteilla. Vuonna 2017 McDonaldsin entinen toimitusjohtaja Ed Rensi kertoi, että työntekijöiden korvaaminen roboteilla etenee palvelualoilla ja lopulta käytetään robotteja. Robottien käyttöönottoon vaikuttaa työntekijöiden palkkojen lisäksi Rensin mukaan työn liikasääntely jota hän kuvailee hölynpölyksi.

## Suomessa toimivia pikaruokaketjuja
* Burger King (63 )
*Fafa’s (43 )
*Friends & Brgrs (22 )
* Hesburger (281 )

* McDonald's (75 )
* Naughty BRGR (12 )
* Pizza Hut (22 )
* Rolls (n. 100 )
*Scanburger ("yli 100" ) 
*Subway (n. 190 )
*Taco Bell (16 )
*KFC (5 )

## Katso myös
* Automaatti (ravintola)
* Tilauskioski

## Lähteet
Elinluovutuskortti

**Elinluovutuskortti** antaa luvan käyttää kortin täyttäneen henkilön elimiä ja kudoksia kuoleman jälkeen toisten henkilöiden hengen pelastamiseksi tai terveyden parantamiseksi. Vuoden 2010 lakimuutoksen jälkeen kortti ei enää ole välttämätön, sillä nykyisin oletetaan vainajan suostuneen elintensä luovutukseen, ellei hänen tiedetä sitä elinaikanaan erityisesti kieltäneen. Elinluovutuskortin mukana kantaminen on edelleen hyvä varmistaa tahtonsa toteutuminen.

Suomalaisista noin 18 prosenttia on allekirjoittanut elinluovutuskortin. Vuonna 2009 tehdyn kyselyn mukaan 90 % suomalaisista olisi valmis luovuttamaan elimiä kuolemansa jälkeen toisen ihmisen sairauden hoitoon. Mikäli kuollut henkilö on eläessään antanut luvan elimiensä käyttöön elinsiirroissa, toimenpide voidaan tehdä, vaikka lähiomaiset sitä vastustaisivat. Kansallisen Terveysarkiston Omakantaan pystyy ilmaisemaan mielipiteensä elinluovutuksesta.

## Kortin hankinta

Valmiita elinluovutuskortteja jaetaan apteekeissa, terveyskeskuksissa, lääkäriasemilla, joillakin huoltoasemilla ja Suomen Punaisen ristin Veripalvelussa. Kortin voi tilata maksuttomasta palvelunumerosta tai tilata tai tulostaa itse *Lahja elämälle* -verkkosivuilta. Korttia suositellaan kuljetettavaksi aina mukanaan, jotta esimerkiksi vakavan onnettomuuden sattuessa tieto mahdollisista siirrännäisistä saadaan sairaalaan mahdollisimman pian. 

## Ruumiin luovutus tutkimuskäyttöön

Ruumiinsa voi testamentata myös tutkimuskäyttöön. Tämä tapahtuu ruumiinluovutuskirjalla, jonka allekirjoittamalla henkilö sitoutuu antamaan kehonsa kuoleman jälkeen opetuskäyttöön. Lomakkeita voi tilata yliopistojen lääketieteellisistä tiedekunnista. Testamentin voi peruuttaa soittamalla laitokselle. Anatomian laitos maksaa tarvittaessa ruumiin tuhkaamisen. Palsamoinnin takia ruumiiden tulee olla kokonaisia. Siksi ruumiin luovuttaja ei voi luovuttaa elimiä tai kuolla tapaturmaisesti. Myös pitkä kuljetusmatka yliopistoille karsii luovuttajia. Ongelmia tuottaa myös varastointitilojen rajallisuus. 

## Katso myös
* Hoitotahto
* Kudosluovutuskortti
* Kanta-palvelut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Elinluovutus - usein kysyttyjä kysymyksiä Sosiaali- ja terveysministeriö
*Elinluovutuskortti.fi
Arbitraasi

**Arbitraasi** on liiketoimintaa, jossa hyödynnetään saman hyödykkeen eri hintoja eri markkinoilla, esimerkiksi eri valtioissa tai eri paikkakunnilla.

Toisen määritelmän mukaan arbitraasitilanne on tilanne, jossa voidaan saada voittoa ilman riskiä. 

Arbitraasitilanne voi syntyä esimerkiksi kahden eri tuotteen tai markkinapaikan välille. Jos yhdessä markkinapaikassa kaupataan samaa tuotetta eri hinnalla kuin toisessa, tällöin voi saada voittoa ilman riskiä. Ostamalla tuotetta siitä markkinapaikasta, jossa tuotteen hinta on halvempi, ja myymällä tuotteen saman tien kalliimmalla toisella markkinalla saadaan voittona tuotteiden hintojen erotus.

Taloustieteissä toimivan markkinan eräänä tunnusmerkkinä pidetään arbitraasivapautta, eli markkinoilla ei ole pitkäaikaisia arbitraasitilanteita. Jos arbitraasitilanne syntyy, alkavat markkinoilla toimivat osapuolet hyödyntää sitä, jolloin hintaero ja siten myös arbitraasi katoavat. Arbitraasin hyödyntämisestä seuraa, että tuotetta aletaan ostaa halvemmilta markkinoilta, jolloin sen hinta nousee. Vastaavasti tuotetta aletaan myydä kalliimmilla markkinoilla, mikä johtaa hinnan laskuun. Halvalla markkinalla tuotteen hinta siis nousee ja kalliilla laskee, kunnes hinnat ovat samat, ja arbitraasi katoaa.

Arbitraasitilanteita voi syntyä myös esimerkiksi urheiluvedonlyönnissä jossa kahden tai useamman vedonlyöntitoimiston antamat kertoimet jotka kattavat kaikki mahdolliset lopputulokset toteuttavat kaavan 1/kerroin1 +1/kerroin2 ja niin edelleen on <1. Arbitraasivedonlyönti on myös riskialtista kertoimien nopean vaihtelun ja viiveiden takia. 

## Lähteet
Copa Sudamericana

**Copa Sudamericana** (suom. *Etelä-Amerikan cup*), joka tunnetaan sponsorisyistä myös nimellä Copa Bridgestone Sudamericana, on kansainvälinen jalkapallon cup-kilpailu joka on vuodesta 2002 lähtien vuosittain järjestetty turnaus Etelä-Amerikan seurajoukkueille. Kilpailun järjestäjä on Conmebol eli Etelä-Amerikan jalkapalloliitto.

Copa Sudamericana on Etelä-Amerikan toiseksi tärkein seurajoukkuekilpailu heti Copa Libertadoresin jälkeen. Cupin voittaja kohtaa Copa Libertadoresin voittajan Recopa Sudamericanan finaalissa.

Eniten mestaruuksia on voittanut argentiinalainen Boca Juniors. Se on myös ainoa joukkue joka on pystynyt puolustamaan edellisen kauden mestaruuttaan Copa Sudamericanassa. Boca Juniorsilla on kaksi mestaruutta vuosilta 2004 ja 2005.

## Finaalit
;Huomautus
Finaalin tulos on kahden ottelun yhteistulos.

## Mestaruudet joukkuettain
*  Boca Juniors – **2** (2004, 2005)
*  Independiente – **2** (2010, 2017)
*   San Lorenzo – **1** (2002)
*  Cienciano – **1** (2003)
*  Pachuca – **1** (2006)
*  Arsenal Sarandí – **1** (2007)
*  Internacional – **1** (2008)
*  LDU Quito – **1** (2009)
*  CF Universidad de Chile – **1** (2011)
*  São Paulo FC – **1** (2012)
*   Lanus  – **1** (2013)
*   River Plate – **1** (2014)
*   Independiente Santa Fe – **1** (2015)
*  Chapecoense – **1** (2016)

## Mestaruudet maittain
*  Argentiina – **8** (Boca Juniors, San Lorenzo, Arsenal Sarandí, Independiente, Lanus, River Plate)
*  Brasilia – **3** (Internacional, São Paulo FC, Chapecoense)
*  Peru – **1** (Cienciano)
*  Meksiko – **1** (Pachuca)
*  Ecuador – **1** (LDU Quito)
*  Chile – **1** (CF Universidad de Chile)
*  Kolumbia – **1** (Independiente Santa Fe)

## Lähteet
*http://www.worldfootball.net/sieger/copa-sudamericana/
*http://www.oleole.com/conmebol/competitions/copasudamericana/history/ehii.html

## Aiheesta muualla
Reko Lundán

**Reko-Kalevi Lundán** (2. huhtikuuta 1969 Janakkala – 27. lokakuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja teatteriohjaaja. Lundán kirjoitti urallaan kolme romaania (viimeisen yhdessä vaimonsa kanssa), kahdeksan näytelmää ja kuunnelmia. Hänet tunnettiin yhteiskunnallisten ilmiöiden, kuten talous- ja sosiaalipolitiikan kommentoijana. Hän osallistui myös kerran Aamu-TV:n *[[Jälkiviisaat]]*-ohjelmaan.

## Elämäkerta
Lundán opiskeli Teatterikorkeakoulussa pääaineenaan dramaturgia vuosina 1989–1994. Hän kirjoitti kuusi näytelmää ja ohjasi useita. Hän sai vuonna 1999 Eino Kalima -palkinnon ohjauksestaan *Lokki*. Näytelmä *Aina joku eksyy* oli Suomen ehdokkaana Pohjoismaisen näytelmäkirjailijapalkinnon saajaksi vuonna 2000. Lundánin esikoisromaani *Ilman suuria suruja* oli ehdolla Finlandia-palkinnon saajaksi vuonna 2002. 

Lundánin näytelmä *Tarpeettomia ihmisiä* herätti huomiota ilmestyessään. Näytelmässä työttömäksi joutunut mies kokee kriisin elämässään ja alkaa purkaa tuskaansa käyttämällä väkivaltaa parisuhteessaan. Lundán korosti, että teatterin tehtävä on viihdyttämisen lisäksi myös nostaa esiin arkoja aiheita. Hänen näytelmänsä *Ihmisiä hyvinvointivaltiossa* käsitteli revyyn keinoin lamaa ja antoi kasvot aiemmin kasvottomaksi jääneelle politiikalle. Hänen viimeiseksi ohjauksekseen jäi Ruotsalaisessa teatterissa esitetty *Tanssiva pappi* (*Den dansande prästen*) syyskuussa 2006.

Reko Lundán kuoli 37-vuotiaana aivokasvaimeen 27. lokakuuta 2006 Helsingissä. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.

## Tuotanto
### Näytelmät
Suurin osa näytelmistä on julkaistu WSOY:n kustantamina.
* Raivoavan enkelin syli (1994)
* Budapest Bengal Tigers (1996) KOM-teatteri
* Ettemme harhaan kääntyis (1996) Suomen Kansallisteatteri
* Aina joku eksyy (1998) KOM-teatteri
*Drakarna över Helsingfors (2000) Teatteri Viirus
* Teillä ei ollut nimiä (2001) KOM-teatteri
* Tarpeettomia ihmisiä (2003) KOM-teatteri
* Ihmisiä hyvinvointivaltiossa (2003) Suomen Kansallisteatteri
* Kutsumattomia vieraita, laulunäytelmä (2006) Suomen Kansallisteatteri

### Romaanit
* Ilman suuria suruja (WSOY, 2002)
* Rinnakkain (WSOY, 2004) 
* Viikkoja, kuukausia (WSOY, 2006) (yhdessä Tina Lundánin kanssa)

## Palkinnot
* Eino Kalima -palkinto 1999
* Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinto 2002
* Nuori Aleksis -palkinto 2003
* Miehen työ -palkinto 2004
* Näytelmäkirjailijaliiton Lea-palkinto 2006

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Moring, Kirsikka: Reko Lundánin muistokirjoitus. *Helsingin Sanomat* 27.10.2006.
* 
* Sanojen ajan artikkeli Reko Lundánin teoksista Kirjasampo.fi:ssä.
* Reko Lundán. Näytelmät.fi.
Inkeri Kilpinen

**Elina Inkeri Kilpinen** (o.s. *Koski*, ent. *Benson*, 15. kesäkuuta 1926 Heinola – 14. marraskuuta 2018 Espoo) oli suomalainen näytelmäkirjailija, jonka esitetyin teos on 1960-luvun puolenvälin farssi *Tuntematon potilas*.

## Elämä
Kilpinen oli jatkosodan aikana 17-vuotiaana apusisarena Lahden 8. Sotasairaalan Heinolan osastolla vuonna 1944. 

Kilpinen valmistui terveydenhoitajaksi vuonna 1950 ja sai filosofian kandidaatin paperit Helsingin yliopistosta 1953. Hän toimi tutkijana Helsingin kaupungin terveydenhuollossa ja virastotutkijana kaupunginkansliassa. Kilpinen asui Espoossa.

## Kirjoitustyö
Kilpinen toteaa tuotantonsa jakautuvan neljään osaan: näytelmiin, matkakirjoihin, lastenkirjoihin ja muihin kirjoihin. Hänen toinen näytelmänsä, farssi *Tuntematon potilas*, oli suurmenestys, jota esitettiin kymmenissä suomalaisissa teattereissa.

Kilpisen näytelmiä on käännetty useille kielille, kuten englanniksi, islanniksi, kiinaksi ja venäjäksi.

## Tuotanto
**Näytelmiä**
* *Atlantica*, (1959)
* *Tuntematon potilas*, (1964)
* *Herra Johtaja*, (1967)
* *Uusi uljas nainen*, (1970)
* *Toinen maailma*, (1972)
* *Eino Leino*, (1976)
* *Rakasta lähimmäistäsi*, (1978)
* *Grilli Amigo*, (1980)
* *Totisesti totisesti*, (1982)
* *Naisen tarina*, (1986)
* *Lallukka*, (1987)
* *Tule kotiin Maria*, (1988)
* *Rakas lotta*, (1990)
* *Nouse Inkeri*, (1991)
* *Ristituli*, (1994)
* *Tuomioni*, (1996)
* *Nora*, (1996)
* *Elias ja Kohtalo*, (1999)
* *Aurorakoti*, (2001)
* *Elias Lönnrot*, (2002) 

**Kirjoja**
* *Vuosi idän silkkitiellä*, (1978) 
* *Koko kylän Tonna*, (1979)
* *Uskollinen Tonna*, (1980) 
* *Kulkurin kertomUksia Andeilta Amazonille*, (1982)
* *Vanha viisas Tonna*, (1983)
* *Australia, palavan pensaan maa*, (1985) 
* *Miehelläni on toinen nainen*, (1992)
* *Toisinajattelija *,(1997)

## Palkinnot
* Valtion näytelmäkirjailijapalkinto 1972
* Espoo-mitali 1988
* Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen ansiomerkki 1989
* Inkeriläisen Sivistyssäätiön ansiomerkki 1992
* Lottamuistolaatta n. 2 1993
* Suomen Näyttämötaiteen kultainen kunniamerkki 1993
* Sotainvalidien Veljesliiton ansioristi 1996
* Suomen Lottaperinneliiton kunniajäsen 2000

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Liikenne ihmisvoimalla

**Liikenne ihmisvoimalla** tarkoittaa kaikkea liikennettä ja liikettä, jonka voimalähteenä toimii ihmisen lihakset. Siinä käytetään jotain välinettä, joten esimerkiksi kävely ja uiminen eivät kuulu ”liikenteeseen” vaikka ovatkin liikkumista. Purjehdus jne. puolestaan käyttävät ihmisvoiman sijasta tuulivoimaa yms.

Liikenne ihmisvoimalla on ollut olemassa 60&nbsp;000–200&nbsp;000 vuotta (kuten myös liikenne eläinvoimalla), ja se on yhä ainoa luotettava voimanlähde alueilla, joilla liikenneinfrastruktuuri on kehittymätön tai esimerkiksi sodan tai maanjäristyksen vuoksi vaurioitunut. 

## Liikennemuodot ihmisvoimalla

* maaliikenne – polkupyöräily, potkukelkkailu, hiihto, rikša
* vesiliikenne – soutu; aiemmin muun muassa kaleeriorjilla kokonaisten laivojen kulku
* ilmaliikenne – kokeellisesti on esimerkiksi Englannin kanaali ylitetty 1990-luvulla polkemalla pyöritettävällä potkurilla varustelulla lentokoneella

## Aiheesta muualla

* Human Powered Hydrofoils from 1953 to 2005
* Human Powered vehicles and how to build them
* ''Decavitator'' Human-Powered Hydrofoil
* Human Powered Boats
* Pedal Power News News and information about alternative pedal power
* Human Powered River Gyms 
* Human Powered Helicopters
Kimmomatriisi

**Kimmomatriisilla** käsitetään lineaarista jännitysten suhdetta venymiin moniulotteisissa tapauksissa (ks. lujuusoppi, Hooken laki). Kyseessä voi olla tilavuusalkion kimmomatriisi, jolloin tarkastellaan hyvin pientä rakenteen yksityiskohtaa tai esimerkiksi elementtimenetelmässä käytettävä, koko rakenteen likimääräinen kimmomatriisi.
Välimerenliitäjä

**Välimerenliitäjä** eli **keltanokkaliitäjä** (*Calonectris diomedea*) on Välimeren ympäristössä ja Itä-Atlantilla elävä merilintu, joka pesii yhdyskunnittain jyrkkien rantakallioiden ja kalliosaarten koloissa.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 45–56 senttimetriä ja siipiväli 112–126 senttimetriä.

## Esiintyminen
Laji oli aikoinaan erittäin yleinen varsinkin Portugalille kuuluvilla Selvagenssaarilla, mutta 1970-luvulla laji oli vaarassa kuolla sukupuuttoon saarilla. Lintuja pyydettiin 1800-luvun alkuvuosista lähtien jopa 30&nbsp;000 yksilöä vuodessa höyhenten ja lihan vuoksi. Nykyisin kanta on elpynyt. Nimialalaji *diomedea* pesii Välimerellä, alalaji *borealis* Azoreilla (50&nbsp;000–90&nbsp;000 paria), Kanariansaarilla (30&nbsp;000 paria) ja Madeiralla. Maailman populaation koko on 280&nbsp;000–420&nbsp;000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

Välimeren populaatio talvehtii avomerellä Etelä-Afrikan ympärillä, alalaji *borealis* Brasilian ja Pohjois-Argentiinan edustalla. Nuoret *borealikset* viettävät ensimmäisen kesänsä Keski- ja Pohjois-Amerikan vesillä, kun taas nuoret *diomedeat* palaavat kesäksi Välimerelle.

## Lisääntyminen
Parit palaavat pesimäsaarelle helmikuun puolivälistä lähtien, mutta muninta alkaa vasta toukokuun lopulla ja jatkuu koko kesäkuun. Pesä on kivenlohkareen alla, maassa kasvillisuuden suojassa tai kolossa. Linnut käyvät maissa ainoastaan öisin. Naaras munii yhden munan, jonka haudonta kestää 54 päivää. Poikaset oppivat lentämään lokakuussa tai marraskuun alussa.

## Ravinto
Syö kaloja, äyriäisiä ja jätteitä.

## Lähteet
* 
*BirdLife Suomi Paljon lintutietoutta, mm. lista kaikista Suomessa tavatuista lintulajeista

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Chico’s

**Chico’s** on suomalainen ravintolaketju, joka kuuluu S-ryhmään. Chico’sin ruokalista edustaa Amerikan mantereen ruokakulttuuria, erityisesti hampurilaisia ja texmexiä.

Ensimmäinen Chico’s avattiin vuonna 1991. Vuonna 2010 Chico’s-ravintoloita oli 17, mutta vuoteen 2019 mennessä ravintoloiden määrä oli supistunut seitsemään. Vuonna 2025 ravintoloita on neljä. Kaikki ketjun ravintolat sijaitsevat pääkaupunkiseudulla.

## Ravintolat
*Espoo
**Sello
*Helsinki 
**Viikki 
*Vantaa
**Jumbo
**Tikkurila

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Chico’s
Floyd Dixon

**Jay Riggins Jr.** eli **Floyd Dixon** (8. helmikuuta 1929 Marshall – 26. heinäkuuta 2006 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen rhythm and blues -pianisti, -laulaja ja -lauluntekijä.

Dixon syntyi Marshallissa, Texasissa ja muutti vuonna 1942 perheineen Los Angelesiin. Hän solmi vuonna 1949 levytyssopimuksen Modern Recordsin, vuonna 1952 Specialty Recordsin ja vuonna 1954 Atlantic Recordsille kuuluvan Cat-yhtiön kanssa. Vuonna 1984 häneltä tilattiin "Olympic Blues"  1984 kesäolympialaisia varten. Vuonna 1993 Dixon sai yhdysvaltalaiselta Rhythm and Blues Foundationilta Pioneer Awardin. 1990-luvulla hänellä oli levytyssopimus Alligator Recordsilla. 

Dixon kuoli munuaisvaurioon Los Angelesissa 26. heinäkuuta 2006.
Eteläinen pallonpuolisko

**Eteläinen pallonpuolisko** on se maapallon osa, joka jää päiväntasaajan eli 0° leveyttä eteläpuolelle. Maanosista eteläisellä pallonpuoliskolla sijaitsevat kokonaan Etelämanner ja Australia sekä suurin osa Etelä-Amerikasta, kolmasosa Afrikasta ja valtaosa Indonesian saaristosta, joka kuuluu Aasiaan.

Maan akselin kaltevuuden vuoksi eteläisen ja pohjoisen pallonpuoliskon ilmastot poikkeavat toisistaan. Eteläisellä pallonpuoliskolla kesä on joulukuusta maaliskuuhun ja talvi kesäkuusta elokuuhun.

Eteläisellä pallonpuoliskolla on pohjoista pallonpuoliskoa selvästi vähemmän maapinta-alaa ja etäisyydet mantereiden välillä ovat pitkiä. Noin 32–33 prosenttia maapallon maapinta-alasta on eteläisellä pallonpuoliskolla. Eteläisellä pallonpuoliskolla asuu vain 10–12 prosenttia koko maapallon väestöstä ja se on pohjoista pallonpuoliskoa harvempaan asuttu sekä vähemmän teollistunut.

## Katso myös
* Läntinen pallonpuolisko
* Itäinen pallonpuolisko
* Pohjoinen pallonpuolisko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tosh Townend

**Tosh Townend** (s. 12. marraskuuta 1985) on ammattirullalautailija Huntington Beachista, Kaliforniasta. Hänestä tuli ammattilainen 15-vuotiaana. Townend sai sponsorisopimuksen Elementin kanssa 17-vuotiaana. Nyt hän on ammattilaistiimissä ja julkaisee nimilautoja. Tosh vaihtoi kenkäsponsorinsa Emericalta Element Footwearille.

Tosh Townendin isä on australialainen Peter Townend, joka oli vuoden 1976 surffauksen maailmanmestari. Peter Townendilla oli lautoja ympäri taloa ja hän antoi Toshin käyttää niitä vapaasti. 16-vuotiaana Tosh päätti lopettaa koulun ja alkoi tehdä enemmän rahaa kuin yksikään hänen opettajistaan. Hänen isänsä hyväksyi poikansa koulun lopettamisen. 

## Aiheesta muualla
* Tosh Townend Info on Emerica site 
* Tosh Townend Interview on Emerica Website 
* Tosh Townend website 
* Tosh Townend Interview in Thrasher Magazine 
* Tosh Townend Info on Element Website
John Mack

**John Mack** (30. lokakuuta 1927 – 23. heinäkuuta 2006) oli yhdysvaltalainen klassinen oboisti.

Mack syntyi Somervillessä, New Jerseyssä. Hän opiskeli oboensoittoa Juilliard School of Musicissa Harold Gombergin ja Bruno Labaten johdolla sekä Curtis Institute of Musicissa Marcel Tabuteaun johdolla. Myöhemmin hän toimi New Orleansin sinfoniaorkesterin oboistina ja opetti Louisianan valtionyliopistossa. Vuosina 1963–1965 hän soitti Kansallisessa sinfoniaorkesterissa. 

Mack soitti vuosina 1965–2001 Clevelandin orkesterissa. Vuonna 1990 Clevelandin orkesteri tilasi säveltäjä Ellen Zwilichiltä oboekonserton Mackin 25 orkesterissa viettämän vuoden kunniaksi. Mack kuoli Clevelandissa, Ohiossa  aivokasvaimeen vuonna 2006.
Avatar: The Last Airbender (videopeli)

**Avatar: The Last Airbender** (**Avatar: The Legend of Aang** Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Australiassa) on THQ:n kehittämä ja julkaisema toimintapeli. Peli julkaistiin vuonna  Game Boy Advancelle, Nintendo DS:lle, Nintendo GameCubelle, PlayStation 2:lle, PlayStation Portable:lle ja Windowsille, Wiille ja Xboxille,

Peli perustuu Yhdysvaltalaiseen animaatiosarjaan *[[Avatar (animaatiosarja)|Avatar]]*. 

## Pelaaminen
Pelissä on neljä pelattavaa hahmoa: Aang, Katara, Sokka ja Haru. Jokaisella hahmolla on erilainen taistelutyyli ja yksilölliset kyvyt.

## Vastaanotto
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 5.9/10. Arvostelussa kehuttiin mielenkiintoista yhdistelmää toimintaa ja roolipelielementtejä, lisenssi ei tunnu teennäiseltä ja cel-shading grafiikat sopivat peliin. Arvostelussa kritisoitiin taistelun ja roolipelielementtien keskeneräisyyttä, yhteistyöpelin puutetta ja taaksepäin palaamista. Wii-versiota kritisoitiin epäystävällisestä ohjausmekanismista verrattuna muihin versioihin ja että peli ei aina reagoi käyttäjän syötteisin. Peliä kutsuttiin pettymykseksi, koska vaikka se on suunnattu lapsille se on niin vesitetty, että se ei ole haastava edes lapsille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Alfred Cortot

**Alfred Denis Cortot** (26. syyskuuta 1877 – 15. kesäkuuta 1962) oli ranskalais-sveitsiläinen pianisti ja kapellimestari. Hänen isänsä oli ranskalainen ja äitinsä sveitsiläinen. 

Cortot syntyi Nyonissa, Sveitsin ranskankielisellä alueella ja opiskeli Pariisin konservatoriossa. Hän debytoi vuonna 1897 esittämällä Ludwig van Beethovenin kolmannen pianokonserton. Vuonna 1902 hän johti Richard Wagnerin *[[Jumalten tuho]]n* Pariisin-ensiesityksen. 

Cortot opetti vuosina 1907–1923 Pariisin konservatoriossa muiden muassa Clara Haskilia, Dinu Lipattia, Vlado Perlemuteria ja Marguerite Monnotia. Vuonna 1919 hän perusti Pariisissa École Normale de Musique de Paris -opiston. Hän kuoli Lausannessa.

Cortot on opettanut myös suomalaisia pianisteja kuten Ilmari Hannikaista ja Erik Tawaststjernaa.
V2 – Jäätynyt enkeli

**V2 – Jäätynyt enkeli** on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut suomalainen rikoselokuva, jonka on ohjannut Aleksi Mäkelä. Se on jatko-osa vuonna 2004 julkaistulle elokuvalle *[[Vares – yksityisetsivä]]* ja ''Vares''-elokuvasarjan toinen osa. Elokuva perustuu Reijo Mäen romaaniin *[[Jäätynyt enkeli]]*. Jussi Vareksen roolissa nähdään toista ja viimeistä kertaa Juha Veijonen.

*V2 – Jäätynyt enkeli* sai ensi-iltansa 12. tammikuuta 2007.

## Juoni

Akuuttia rahapulaa poteva yksityisetsivä Jussi Vares saa puhelinsoiton Porista. Vareksen vanha koulukaveri Jarkko Tienvieri, jota poliisi epäilee Mirjami Sinervon murhasta, tarjoaa yksityisetsiväkeikkaa. Vareksen tehtävä on selvittää rikos, jotta Tienvieri saisi rehellisen käytettyjen autojen kauppiaan maineensa takaisin.

Samaan aikaan Poriin suuntaa myös vankilasta vapautunut tappaja Veikko Hopea.

Porissa Varekselle selviää, ettei kaikki ole ihan niin kuin Tienvieri antaa ymmärtää. Ennen kuin Vares pääsee tutkimuksissaan pitemmälle, tapahtuu murha, joka muuttaa alkuasetelman päälaelleen. Tutkimukset johdattavat hänet yhä syvemmälle Porin kaupungin julkisivun taakse.

Ratkaisevan välienselvittelyn jälkeen palaset asettuvat paikoilleen – yhtä lukuun ottamatta. Vares palaa Turkuun täydellisen tietämättömänä, kuka Mirjami Sinervon tappoi.

## Näyttelijät

## Musiikki ja soundtrack
Elokuvan kohtausmusiikin on säveltänyt Lauri Porra. Elokuvan soundtrack julkaistiin King Foon kautta 5. tammikuuta 2007 ja koostuu pääosin suomalaisesta metallimusiikista. Nimikappaleen ”Frozen Angel” esittää elokuvassa myös mukana oleva Norther-yhtye ja tunnuskappaleen ”Sleep Well” Kotipelto.

# Norther: "Frozen Angel"
# Kotiteollisuus: "Pullon henki"
# Tarot: "Ashes to the Stars"
# Blake: "Black and Cold"
# Thunderstone: "10.000 Ways"
# Amorphis: "House of Sleep"
# Turmion Kätilöt: "Pirun nyrkki"
# Charon: "Ride on Tears"
# Kiuas: "Bleeding Strings"
# Private Line: "Sound Advice"
# Timo Rautiainen: "Hiljaisen talven lapsi"
# Mana Mana: "Liisa"
# Vendetta: "Search in the Darkness"
# The Scourger: "Maximum Intensity"
# Kotipelto: "Sleep Well"
# Manboy: "How the World Ends" (ei soundtrack-levyllä)

## Erot kirjan ja elokuvan välillä

* Kirjassa on talvi, kun taas elokuvassa on kesä.
* Nils Hellmanin vaimo Laura ei esiinny elokuvassa.
* Kirjassa Lindemaneja on kolme, elokuvassa kaksi.
* Luusalmi ei esiinny kirjassa.

## Tiivistetyt tuotantotiedot

## Lähteet
* Solar Films - Elokuvat: V2 – Jäätynyt enkeli
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* ''V2 – Jäätynyt enkeli'' elokuvayhtiö Solar Filmsin sivustolla
D-liitin

**D-liitin** on yleinen elektroniikkaliitin, josta on monta eri versiota erilaiseen käyttöön. Liittimen kehitti ITT Cannon vuonna 1952.

Yleisimmät D-liittimet tyypillisine käyttökohteineen ovat:

* 9-nastainen DE-9 sarjaportti, myös Atari 2600:n joystick-liitin (Atari-liitin)
* 15-nastainen DA-15 peliportti
* 15-nastainen DE-15 VGA-liitin
* 25-nastainen DB-25 sarjaportti tai Centronics rinnakkaisliitäntä
* 50-nastainen DD-50 SCSI-1 väyläliitin

## Katso myös
*Oheislaiteliitännät

## Lähteet
Kopiokortti

**Kopiokortti** on maksukortti, joka sisältää tiedot kopiokoneen käyttäjän käyttöoikeuksista ja kopiomääristä. Kopiokorttien avulla voidaan esimerkiksi rajoittaa värikopioiden ottaminen vain tietyn käyttäjäryhmän oikeudeksi tai estää henkilöä ylittämästä hänelle asetettua kopiomäärärajoitusta. Yleinen sovellus on sellainen, että jokin yritys tai oppilaitos myy kopiokoneisiinsa sopivia kopiokortteja, jotka sisältävät oikeuden tiettyyn määrään kopioita. Kun kortille ohjelmoitu kopiointioikeus on käytetty, kortti tulee ladata tai ostaa uusi, mikäli kopiointia halutaan jatkaa.
Hovi

**Hovi** on hallitsijan (historiallisesti myös korkeiden aatelisten tai kirkkoruhtinaiden) asunto, tilukset ja muu lähiympäristö sekä siihen kuuluva henkilökunta. Hovissa sen haltija, teki päätöksensä ja vietti siellä aikaa.
Hovit ovat tärkeitä kulttuurillisia ja poliittisia keskuksia. Hovit on useimmiten rakennettu palatsiin tai linnaan, mutta mahdollisesti myös kartanoon tai muuhun suureen rakennukseen. Renessanssin aikaan hovit kehittyivät enemmän kulttuurilliseen suuntaan. Tällöin kuninkaalliset, ruhtinaat ja muut aateliset ja rikkaat kiinnostuivat taiteesta, varsinkin antiikkisesta ja keräsivät suuret kokoelmat hoveihinsa.

## Henkilökunta
Hovin tärkeitä työntekijöitä ovat mm. hovimarsalkka, hovimestari, hovimies, hovitaiteilija ja hovinarri. Hoviin kuului myös paljon muutakin väkeä, jotka hoitivat hovia, sen ympäristöä kuin asukkaita, joita he myös palvelivat ja avustivat.

## Historia
Muinaisen Egyptin faaraon hovissa oli runsaslukuinen palveluskunta. Erityisenä kunniatehtävänä pidettiin faaraon aamupukeutumisessa avustamista. Merkittävää osaa hovissa esittivät faaraoiden imettäjät. Ramses III:n aikana faaraon haaremissa paljastui salaliitto, jonka tavoitteena oli vanhan ja sairaalloisen Ramses III:n syrjäyttäminen.

## Suomi
Tunnetuin suomalainen hovi sijaitsee Turun linnassa.

Savossa, Karjalassa ja Inkerissä hovi-nimitys viittaa kartanoihin ja yleensäkin suuriin maatiloihin.

## Lähteet
Ludvig II

**Ludvig II** tai **Ludwig II** voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:

## Hallitsijoita

* Ludvig II Saksalainen, Baijerin kuningas 817 alkaen ja Itä-Francian kuningas 840–876
* Ludvig II, Italian kuningas ja Pyhä saksalais-roomalainen keisari 855–875
* Ludvig II Änkyttäjä, länsifrankkien kuningas 877–879
* Ludvig II, Baijerin herttua 1253–1294
* Ludvig II, Flanderin kreivi 1346–1384
* Ludvig II, Brandenburgin vaaliruhtinas 1351–1365, myös Baijerin herttua nimellä Ludvig VI
* Ludvig II, Anjoun herttua ja Napolin kuningas 1384–1417
* Ludvig II, Hessenin maakreivi 1458–1471
* Ludvig II, Unkarin ja Böömin kuningas 1516–1526
* Ludvig II, Hessenin suurherttua 1830–1848
* Ludvig II, Badenin suurherttua 1852–1856
* Ludvig II, Baijerin kuningas 1864–1886
* Ludvig II, Monacon ruhtinas 1922–1949.

## Elokuvia

* *[[Ludwig II (vuoden 1955 elokuva)|Ludwig II]]*, Helmut Käutnerin ohjaama saksalainen elokuva vuodelta 1955
* *[[Ludwig II (vuoden 1972 elokuva)|Ludwig II]]* (*Ludwig*), Luchino Viscontin ohjaama saksalais-italialainen elokuva vuodelta 1972
* *[[Ludvig II (vuoden 2012 elokuva)|Ludvig II]]* (*Ludwig II.*), Peter Sehrin ohjaama saksalainen elokuva vuodelta 2012
Luettelo Suomen rannikkokunnista

__NOTOC__
Tämä on **luettelo Suomen rannikkokunnista**. Luettelo sisältää Suomen kunnat, joilla on merenrantaa, lueteltuna karkeasti järjestyksessä rannikkoa pitkin Perämereltä Suomenlahdelle. Kaupunkien nimet on **lihavoitu**.

## Pohjanlahden rannikko
Pohjanlahden rannikkokuntia on kuudessa maakunnassa.

### Lapin maakunta
Lapin kunnat:
* **[[Tornio]]**
* Keminmaa
* **[[Kemi]]**
* Simo

### Pohjois-Pohjanmaan maakunta
Pohjois-Pohjanmaan kunnat:
* Ii
* Hailuoto
* **[[Oulu]]**
* Kempele
* Liminka
* Lumijoki
* Siikajoki
* **[[Raahe]]**
* Pyhäjoki
* **[[Kalajoki]]**

### Keski-Pohjanmaan maakunta
Keski-Pohjanmaan kaupunki:
* **[[Kokkola]]**

### Pohjanmaan maakunta
Pohjanmaan kunnat:
* Luoto
* **[[Pietarsaari]]**
* **[[Uusikaarlepyy]]**
* Vöyri
* **[[Vaasa]]**
* Mustasaari
* Maalahti
* Korsnäs
* **[[Närpiö]]**
* **[[Kaskinen]]**
* **[[Kristiinankaupunki]]**

### Satakunnan maakunta
Satakunnan kunnat:
* Merikarvia
* **[[Pori]]**
* Eurajoki
* **[[Rauma]]**

### Varsinais-Suomen maakunta
Varsinais-Suomen kunnat:
* Pyhäranta
* **[[Uusikaupunki]]**

## Saaristomeri ja Ahvenanmeri
Saaristomeren ja Ahvenenmeren rannikkokuntia on kahdessa maakunnassa. 

### Varsinais-Suomen maakunta
Varsinais-Suomen kunnat:
* Kustavi
* Taivassalo
* Vehmaa
* Mynämäki
* Masku
* **[[Naantali]]**
* **[[Raisio]]**
* **[[Turku]]**
* **[[Parainen]]**
* **[[Kaarina]]**
* **[[Paimio]]**
* Sauvo
* **[[Salo]]**
* Kemiönsaari

### Ahvenanmaan maakunta
Kaikki Ahvenanmaan kunnat ovat rannikkokuntia.
* Brändö
* Kumlinge
* Vårdö
* Sund
* Saltvik
* Geta
* Finström
* Hammarland
* Eckerö
* Jomala
* **[[Maarianhamina]]**
* Lemland
* Lumparland
* Föglö
* Sottunga
* Kökar

## Suomenlahden rannikko
Suomenlahteen rajoittuvat Uusimaa ja Kymenlaakso.

### Uudenmaan maakunta
Uudenmaan kunnat:
* **[[Hanko]]**
* **[[Raasepori]]**
* Inkoo
* Siuntio
* Kirkkonummi
* **[[Espoo]]**
* **[[Helsinki]]**
* Sipoo
* **[[Porvoo]]**
* **[[Loviisa]]**

### Kymenlaakson maakunta
Kymenlaakson kunnat:
* Pyhtää
* **[[Kotka (kaupunki)|Kotka]]**
* **[[Hamina]]**
* Virolahti

## Katso myös
* Luettelo Itämeren rannikkokaupungeista
* Luettelo Ruotsin rannikkokunnista

## Lähteet
Bongo Comics

**Bongo Comics** oli yhdysvaltalainen sarjakuva-albumeja julkaiseva kustantajayhtiö, joka keskittyi lähinnä Simpsoneiden ja Futurama-sarjakuvien julkaisemiseen. Suurimmaksi osaksi yhtiö julkaisi Simpsoneihin liittyviä sarjakuvia, ja myös muutamaa Futuramaa, joita olivat muun muassa Simpsons Comics, Futurama Comics, Krusty Comics, Lisa Comics, Bart Simpson, Bartman, Itchy & Scratchy Comics ja Radioactive Man. Steve Vance, Cindy Vance, Bill Morrison ja Simpsoneiden luoja Matt Groening perustivat Bongo Comics -yhtiön vuonna 1993. Yhtiö suljettiin vuonna 2018.

## Lähteet
Hemminki

**Hemminki** on suomalainen miehen etunimi.

Hemminki on suomalainen muunnos pohjoismaisesta nimestä Hemming, joka esiintyy myös sukunimenä, mutta jonka merkitys on epäselvä. Yksi mahdollinen merkitys on 'nahka'.

Suomen almanakassa nimi on ollut vuodesta 1708 lähtien vaihdellen kirjoitusasuissa *Hemmingus*, *Hemingus* ja *Hemming*. Vuodesta 1890 lähtien se on ollut muodossa Hemminki.

Toukokuuhun 2025 mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Hemminki-nimisiä on Suomessa ollut kirjoilla 979 miestä ja ainakin kaksi naista, ja Hemming-nimisiä 1&nbsp;697 miestä ja ainakin kaksi naista.

Hemminki on myös sukunimi. Sellaisena se esiintyy Pohjanmaalla. Toukokuussa 2025 Suomessa oli 603 henkilöä, joiden sukunimi oli Hemminki.

## Tunnettuja Hemminkejä ja Hemmingejä

* Hemming (k. 812), Tanskan kuningas 810–812
* Hemming (1290–1366), Turun piispa 1338–1366
* Hemming Alanko (1881–1959), suomalainen lähetyssaarnaaja, rovasti ja kirkkoherra
* Hemming Elfving (1887–1965), suomalainen konsuli, liikemies ja kauppaneuvos
* Hemming Gadh (1450–1520), ruotsalainen poliitikko, suurlähettiläs ja Linköpingin piispa
* Hemminki Karjalainen (1875–1933), suomalainen lyseon lehtori ja kirjallisuuden suomentaja
* Hemming Lindqvist, *Hemmi Lindqvist* (1895–1979), suomalainen SKDL:n kansanedustaja ja piirisihteeri
* Hemminki Maskulainen, *Hemming Henrikinpoika Hollo* (1550–1619), suomalainen virsirunoilija
* Hemming Nilsson (k. 1351), Uppsalan arkkipiispa 1341–1351
* Hemming Åström (1844–1895), suomalainen kauppaneuvos

## Hemminki sukunimenä

Hemminki on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Akseli Hemminki (s. 1973), erikoislääkäri, professori ja bioalan yrittäjä
* Elina Hemminki (s. 1948), lääkäri ja kansanterveystieteilijä
* Heikki Hemminki (1931–2016), näytelmäkirjailija
* Jalmari Hemminki (1903–1987), kauppias, yritysjohtaja ja liikenneneuvos
* Perttu Hemminki, radiotoimittaja, *[[Letku ja Liiteri]]* -huumoriryhmän jäsen.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Pyrotekniset aineet

**Pyrotekniset aineet** ovat monesti räjähteisiin verrattuna hitaasti palavia hapetin–polttoaine-seoksia. Pyroteknisiä aineita ovat esimerkiksi tulitikun rikkipää ja tähtisadetikku ja ilotulitteiden ainesosat. Alumiinijauhe on tyypillinen pyrotekninen aine, jota käytetään joidenkin ilotulitteiden valmistamiseen.

## Katso myös
* Pyrotekniikka