Ramón Berenguer I

**Ramón Berenguer I**, myös **Ramón I Berengar 'Vanha**' (katal.: *el Vell*, ransk: *le Vieux*); (1023 – 26. toukokuuta 1076 Barcelona, Barcelonan kreivikunta) oli Barcelonan kreivi vuosina 1035–1076.

## Suku
Hänen vanhempansa olivat Berenguer Ramón I 'Koukkuselkä' (1005–1035) ja tämän ensimmäinen puoliso Sancha Sanchez de Castilla (1006–1027), joka oli Kastilian kreivi Sancho Garcésin ja Urraca Gómezin tytär sekä Pamplonan kuningas Sancho III:n käly.

Hänellä oli yksi nuorempi veli Sanç Berenguer (k. 6. maaliskuuta 1058 jälkeen), joka sai perinnönjaossa Penedèsin kreivikunnan. Velipuoli Guillem Berenguer

## Kreivi
Ramón Berenguer peri isänsä Berenguer Ramón I:n kuoltua vuonna 1035 vain osan kreivikuntaa, äidinperintönsä Gironan kreivikunnan ja Barcelonan kreivikunnan Llobregat-jokeen asti. Kun hänen veljensä luopuivat omista perinnöistään ja vannoivat alamaisuuttaan vanhimmalle veljelleen kesäkuussa 1050 ja joulukuussa 1054, Ramón yhdisti nämä alueet omiinsa. Hän myös laajensi vaikutusvaltansa Empúriesiin ja Pallarsiin. 

Hän soti maureja vastaan ​​laajentaen valtakuntansa länteen Barbastroon asti ja määrätäen raskaita kunnianosoituksia eli mittavia rahalahjoja (*parioita*) muille maurilaiskaupungeille. Historioitsijat väittävät, että nämä rahasuoritteet auttoivat luomaan Kataloniaan sen historian ensimmäisen vaurauden kauden. Hänen hallituskautensa aikana Katalonian merivoima alkoi tuntua Välimeren läntisellä alueella. Ramón Berenguer 'Vanha' oli myös ensimmäinen Katalonian kreivi, joka hankki omistukseensa maita ostamalla 2 000 unssilla kultaa Carcassonnen ja Razésin kreivikunnat sekä vaikutti Pyreneiden pohjoispuolella.

Hänen merkittävin saavutuksensa oli kutsua koolle paikallinen *cortes* (säätykokous) ja saada se harkitsemaan Katalonian roomalaisten ja keskiaikaisten lakien valintaa. Kestävimmäksi Ramónin saavutukseksi jäi *Usatges de Barcelona* lakikokoelman kokoaminen vuosina 1064–1068, josta tuli Länsi-Euroopan ensimmäinen täydellinen feodaalioikeuden kokoelma.

## Avioliitot ja jälkeläiset
Ramónin ensimmäinen puoliso vuosina 1039-1050 oli mahdollisesti Isabel, joka oli Gascognen kreivi Sanchon tytär. 

Heille syntyi kolme lasta:

* Berenguer (k. 1045), kuoli lapsena
* Arnau (k. 1045), kuoli lapsena
* Pedro Ramón (n. 1050–1073?), isänsä perijä vuoteen 1063 saakka, murhasi lokakuussa 1071 isänsä kolmannen puolison Almodisin; häneltä kiellettiin vuonna 1073 aseiden kantaminen 24 vuodeksi, paavi Gregorius VII julisti hänet ekskommunikaatioon ja hän joutui lähtemään maanpakoon.

Hänen toinen puolisonsa vuonna 1051 oli Blanca de Narbonne, Llop Ato Zuberoan ja Ermengarda de Narbonnen tytär. Kun Ramón hylkäsi Blancan seuraavana vuonna, koska heille ollut syntynyt lasta, hän pyysi suojelua anopiltaan, Carcassonnen kreivitär Ermesendalta ja vetosi paavi Viktor II:een, joka asetti kreivi Ramónin ekskommunikaatioon.[tähän ei löydy lähdettä]

Hänen kolmas puolisonsa oli ranskalainen Almodis de La Marche (n. 1020–1071), joka oli Marchen kreivi Bernard I:n ja Amélie de Montignacin tytär. Hän kaappasi Almodiksen laivaan Narbonnessa Tortosan emiirin avustuksella huhtikuussa 1053, kun oli itse vielä naimisissa kreivitär Blancan kanssa ja Almodis oli vielä naimisissa Toulousen kreivi Pons Guillaume II:n kanssa ja edellinenkin aviomies Hugues V de Lusignan oli vielä elossa. Almodiksella oli näistä avioliitoista seitsemän lasta. Pariskunta avioitui heti, ja paavi Victor II julisti heidät kaksinkertaisesta kaksinnaimisesta ekskommunikaatioon aina vuoteen 1056 asti, kunnes nähtävästi Blanca de Narbonne kuoli.

## Lähteet
*
*

### Viitteet