open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sibelius-opisto

**Sibelius-opisto** (ent. Hämeenlinnan musiikkiopisto) on musiikkiopisto, joka tarjoaa taiteen perusopetusta musiikissa ja tanssissa Hämeenlinnan, Hattulan ja Janakkalan toimipisteissä. Opistoa hallinnoi Hämeenlinnan musiikinystävät ry.

## Historia
Hämeenlinnan musiikkiopisto perustettiin vuonna 1950. Edellisenä vuonna Hämeenlinnan kaupunginorkesterin johtajana aloittanut säveltäjä Tauno Marttinen koki opiston perustamisen tärkeäksi kaupunginorkesterin jatkuvuuden kannalta. Marttisen lisäksi perustamassa oli joukko muitakin hämeenlinnalaisia, mm. hänen vaimonsa Ilmi Marttinen Opiston toiminta alkoi vaatimattomasti, ja opetusta annettiin myös mm. opettajien kodeissa.

Opistossa opetettiin aluksi myös balettia, mutta Ilmi Marttinen perusti vuonna 1952 Hämeenlinnan Liikunta- ja Balettikoulun, johon tanssin opetus siirtyi. Opistoon perustettiin musiikkileikkikoulu vuonna 1976. Ajan myötä toiminta kasvoi ja vuonna 1990 opistossa opiskeli jo 600 lasta, joista 150 leikkikoulussa. 

Tanssin opetus siirtyi takaisin musiikkiopistoon, kun Hämeenlinnan Liikunta- ja Balettikoulu liitettiin vuonna 2002 musiikkiopistoon koulun johtaja Ilmi Marttisen ilmoitettua kaupunginhallitukselle toiminnan lopettamisesta.

Opiston Hämeenlinnan-toimipiste muutti vuonna 2008 Punaportilla sijaitsevasta Aartelan talosta Verkatehtaalle.

## Rehtorit

* Tauno Marttinen (1950–1975)
* Jorma Savolainen (ainakin vuosina 1983–1991)
* Tapio Hurri (1997–2020)
* Mika Hakala (2020–)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sibelius-opiston verkkosivusto
Aartelan talo

**Aartelan talo** on vuonna 1924 valmistunut funkkistyyliä edustava kivitalo Hämeenlinnassa Punaportin alueella. Rakennus on saanut nimensä sen rakennuttaneen kauppapuutarhuri Evert Aartelan mukaan. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Toivo Tuovinen, ja se on rakennettu paikallisista materiaaleista. Talon ympärillä oli Aartelan kauppapuutarha, joka koostui parhaimmillaan 17 kasvihuoneesta ja jonka ruusutarhat olivat pohjoismaiden suurimmat.

1960-luvun lopussa talo myytiin ja siitä tuli vuonna 1968 toteutettujen muutostöiden jälkeen Hämeenlinnan musiikkiopiston toimipiste. Musiikkiopisto toimi talossa vuoteen 2008 asti, jolloin se siirtyi Verkatehtaalle. Nykyisin talo toimii ammattiopisto Tavastian hallintorakennuksena. Talo suojeltiin vuonna 2017 hyväksytyssä asemakaavan muutoksessa.

## Lähteet
Kenneth Boulton

**Kenneth Boulton** on yhdysvaltalainen pianisti.

Boulton syntyi Seattlessa ja sai kandidaatin arvon Washingtonin osavaltionyliopistosta, jossa oli opiskellut David Yeomansin johdolla. Maisterin ja tohtorin arvot hän sai pianonsoitossa Marylandin yliopistosta (College Park), jossa hänen opettajiaan olivat Nelita True ja Thomas Schumacher. Boulton on pitänyt soolo- ja kamarimusiikkiesityksiä eri puolilla Yhdysvaltoja ja lisäksi esimerkiksi Isossa-Britanniassa, Saksassa, Romaniassa ja Venäjällä. Hän on usein esiintynyt resitaaleissa ja luennoilla yhdessä vaimonsa JoAnne Barryn kanssa. Boulton on työskennellyt monissa oppilaitoksissa, kuten Northern State Universityn taidekoulun dekaanina sekä Kaakkois-Louisianan yliopistossa, jossa hän oli pianonsoiton professorina ja taiteiden laitoksen johtajana (2011–2015). Vuosina 2003–2010 hän johti Southeastern Community Music Schoolia.

Boulton on levyttänyt Naxokselle William Masonin ja Elie Siegmeisterin pianomusiikkia. Hänen levytystensä joukossa on myös *Louisiana - A Pianist's Journey* -albumi (Cambria Master Recordings, 2007), joka toi hänelle vuonna 2007 Grammy-ehdokkuuden parhaasta soitinsolistin levystä.

Maaliskuussa 2010 ilmestyi Elie Siegmeisterin elämästä ja teoksista kertova Boultonin ja Leonard Lehrmanin kirja *Elie Siegmeister, American Composer – A Bio-Bibliography*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* AllMusic: Kenneth Boulton
Ympäristöoikeudenmukaisuus

**Ympäristöoikeudenmukaisuus** tarkoittaa ympäristöasioihin liittyvää tasa-arvoisuutta ja yhtäläisiä oikeuksia. Siihen sisältyy ympäristöhyötyjen ja -haittojen tasa-arvoinen jakautuminen (ns. distributiivinen oikeudenmukaisuus), mahdollisuudet osallistua ympäristön käyttöä koskevaan päätöksentekoon (ns. menettelytapojen oikeudenmukaisuus) ja eri ihmisten ja ryhmien sekä heidän tarpeidensa tunnustaminen. Ympäristöoikeudenmukaisuudessa on lainsäädännöllinen, moraalinen ja kokemuksellinen ulottuvuus. 

## Periaatteet

### Jako-oikeudenmukaisuus
Erilaiset ympäristöriskit, -haitat ja -hyödyt jakautuvat epätasaisesti eri ihmisryhmien, toimialojen, luonnonvarojen tai maantieteellisten alueiden välillä. Myös erilaiset ympäristöpoliittiset toimet voivat tuottaa epätasaisesti jakautuvia vaikutuksia. Ympäristöpolitiikassa jako-oikeudenmukaisuudella tarkoitetaan välittömien ympäristöriskien, -haittojen ja hyötyjen uudelleenjakoa tavalla, joka tasaa ihmisten ympäristönhaitan tai -hyödyn kokemusta. 

### Menetelmätapojen oikeudenmukaisuus
Yksi keskeinen ympäristöoikeudenmukaisuuden periaate on menetelmätapojen oikeudenmukaisuus, jonka mukaan yksilöiden ja ryhmien, joihin muutokset, hyödyt ja haitat eri tavoin kohdistuvat, tulee voida osallistua asioista päättämiseen tai päätösten korjaamiseen. Tutkimuksessa on havaittu, että oikeudenmukaisen prosessin ansiosta toimijoiden on helpompi hyväksyä itselleen huonompikin lopputulos. Ympäristöoikeudenmukaisuudessa menetelmien oikeudenmukaisuuden vaatimus kiteytyy keskeisesti osallisuuteen ja sen varmistamiseen.

### Tunnustetuksi tulemisen oikeudenmukaisuus
Ympäristöoikeudenmukaisuuden yhtenä ulottuvuutena pidetään rakenteellista tunnustetuksi tulemisen oikeudenmukaisuutta (recognitive justice). Sen mukaan erilaiset rakenteelliset tekijät, kuten vallan epätasainen jakautuminen ja eriarvoistavat käytännöt, tuottavat epäoikeudenmukaisuuden kokemusta. Tunnustetuksi tulemisen oikeudenmukaisuudessa on kyse marginaalisten ryhmien ja kokemusten sekä eriarvoistavien käytäntöjen näkyväksi ja  tunnustetuksi tekemisestä. 

### Toimintamahdollisuuksien ja kyvykkyyksien oikeudenmukaisuus
Toimintamahdollisuuksien ja kyvykkyyksien oikeudenmukaisuudessa kiinnitetään huomio ihmisten tarpeisiin ja mahdollisuuksiin voida hyvin, toimia ja toteuttaa itseään ilmastonmuutoksen maailmassa materiaalisten välineiden sijasta . 

## Ympäristöoikeudenmukaisuuden tutkimus Suomessa
Ympäristötietoisuuden lisääntymisen myötä ympäristöoikeudenmukaisuus on tullut osaksi ympäristöpoliittista keskustelua. Viimeisen kymmenen vuoden aikana muun muassa ympäristökonflikteja, luonnonvarojen, etenkin metsien, käyttöä  sekä ilmastonmuutosta on tarkasteltu oikeudenmukaisuusnäkökulmasta. Aivan viime vuosina tieto kaupunkiluonnon terveys- ja hyvinvointivaikutuksista sekä luonnon, sen käyttömahdollisuuksien ja hyötyjen epätasaisesta jakautumisesta on lisääntynyt. Uusi tieto auttaa ymmärtämään paremmin sosiaalisen ja ympäristöllisen oikeudenmukaisuuden kytkeytyneisyyttä kaupunkiympäristöissä. Tieto haastaa myös kasvavat kaupungit pohtimaan oikeudenmukaisuutta osana kestävää viher- ja vesialueiden suunnittelua ja hoitoa.

## Lähteet
Australian avoin tennisturnaus 2020 – miesten kaksinpeli

Novak Đoković oli turnauksen puolustava mestari, ja voitti turnauksen jälleen, yhteensä jo kahdeksannen kerran.

## Sijoitetut pelaajat


# Rafael Nadal *(puolivälierät)*
# **[[Novak Đoković]] (mestari)**
# Roger Federer *(välierät)*
# Daniil Medvedev *(4. kierros)*
# Dominic Thiem *(loppuottelu)*
# Stéfanos Tsitsipás *(3. kierros)*
# Alexander Zverev *(välierät)*
# Matteo Berrettini *(2. kierros)*
# Roberto Bautista Agut *(3. kierros)*
# Gaël Monfils *(4. kierros)*
# David Goffin *(3. kierros)*
# Fabio Fognini *(4. kierros)*
# Denis Shapovalov *(1. kierros)*
# Diego Schwartzman *(4. kierros)*
# Stanislas Wawrinka *(puolivälierät)*
# Karen Hatšanov *(3. kierros)*
# Andrei Rubljov *(4. kierros)*
# Grigor Dimitrov *(2. kierros)*
# John Isner *(3. kierros, luovutus)*
# Félix Auger-Aliassime *(1. kierros)*
# Benoît Paire *(2. kierros)*
# Guido Pella *(3. kierros)*
# Nick Kyrgios *(4. kierros)*
# Dušan Lajović *(3. kierros)*
# Borna Ćorić *(1. kierros)*
# Nikoloz Basilashvili *(2. kierros)*
# Pablo Carreño Busta *(3. kierros)*
# Jo-Wilfried Tsonga *(1. kierros, luovutus)*
# Taylor Fritz *(3. kierros)*
# Dan Evans *(2. kierros)*
# Hubert Hurkacz *(2. kierros)*
# Milos Raonic *(puolivälierät)*


## Kaavio

### Loppukierrokset

### Kaavion yläosa
#### Lohko 1

#### Lohko 2

#### Lohko 3

#### Lohko 4

### Kaavion alaosa

#### Lohko 5

#### Lohko 6

#### Lohko 7

#### Lohko 8

## Lähteet
* Main draw

### Viitteet
Australian avoin tennisturnaus 2020 – naisten kaksinpeli

Naomi Ōsaka oli turnauksen puolustava mestari, mutta hän hävisi kolmannella kierroksella 15-vuotiaalle Cori Gauffille.

Turnauksen voitti Sofia Kenin, joka saavutti ensimmäisen Grand Slam -mestaruutensa päihitettyään loppuottelussa Garbiñe Muguruzan luvuin 4–6, 6–2, 6–2.

## Sijoitetut pelaajat


# Ashleigh Barty *(välierät)*
# Karolína Plíšková *(3. kierros)*
# Naomi Ōsaka *(3. kierros)*
# Simona Halep *(välierät)*
# Elina Svitolina *(3. kierros)*
# Belinda Bencic *(3. kierros)*
# Petra Kvitová *(puolivälierät)*
# Serena Williams *(3. kierros)*
# Kiki Bertens *(4. kierros)*
# Madison Keys *(3. kierros)*
# Aryna Sabalenka *(1. kierros)*
# Johanna Konta *(1. kierros)*
# Petra Martić *(2. kierros)*
# **[[Sofia Kenin]] (mestari)**
# Markéta Vondroušová *(1. kierros)*
# Elise Mertens *(4. kierros)*
# Angelique Kerber *(4. kierros)*
# Alison Riske *(4. kierros)*
# Donna Vekić *(3. kierros)*
# Karolína Muchová *(2. kierros)*
# Amanda Anisimova *(1. kierros)*
# María Sákkari *(4. kierros)*
# Dajana Jastremska *(2. kierros)*
# Sloane Stephens *(1. kierros)*
# Jekaterina Aleksandrova *(3. kierros)*
# Danielle Collins *(2. kierros)*
# Wang Qiang *(4. kierros)*
# Anett Kontaveit *(puolivälierät)*
# Jelena Rybakina *(3. kierros)*
# Anastasija Pavljutšenkova *(puolivälierät)*
# Anastasija Sevastova *(1. kierros)*
# Barbora Strýcová *(1. kierros)*


## Kaavio

### Loppukierrokset

### Kaavion yläosa
#### Lohko 1

#### Lohko 2

#### Lohko 3

#### Lohko 4

### Kaavion alaosa

#### Lohko 5

#### Lohko 6

#### Lohko 7

#### Lohko 8

## Lähteet
* Main draw

### Viitteet
Ihmistieteellinen eläintutkimus

**Ihmistieteellinen eläintutkimus** on monitieteinen tutkimusala, jossa tutkitaan monipuolisesti eläinten ja ihmisten välisiä suhteita.

Ihmistieteellisen eläintutkimuksen tekijöitä yhdistää kiinnostus tarkastella eläinten kulttuurista tai yhteiskunnallista asemaa ja merkityksiä, ihmisen ja eläimen välistä vuorovaikutusta sekä eläinten toimijuutta. Alan tutkijoita on muun muassa sosiologian, kulttuurintutkimuksen, kielentutkimuksen, maantieteen, historian, filosofian ja oikeustieteen aloilla. 

Suomeen perustettiin vuonna 2009 Yhteiskunnallisen ja kulttuurisen eläintutkimuksen seura. Seura julkaisee tieteellistä lehteä nimeltä Jälki – Trace – Spåret. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Trace: Journal for human-animal studies

* Yhteiskunnallisen ja kulttuurisen eläintutkimuksen seura ry
Ria Ruokonen

**Ria Ruokonen** (s. 1963) on maisema-arkkitehti, joka tunnetaan aktiivisesta järjestötoiminnasta maisema-arkkitehtuurin alan parissa sekä vaativien suunnittelukohteiden parissa työskentelystä.

## Opinnot
Ria Ruokonen valmistui maisema-arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulun arkkitehtiosastolta vuonna 1992. 

## Palkinnot ja kunniajäsenyydet
Ria Ruokonen kutsuttiin Suomen Maisema-arkkitehtiliiton kunniajäseneksi vuonna 2018. Perusteena kunniajäsenyydelle oli hänen pitkäaikainen ja erittäin monipuolinen maisema-arkkitehdin ammatin eteen tehty työ.

Lemminkäinen valitsi vuonna 2012 Ria Ruokosen vuoden kivenpyörittäjäksi. Palkinnon saa vuosittain ympäristörakentamisen ammattilainen, joka on edistänyt alaa Suomessa. Ruokonen on vaikuttanut Suomen ympäristö- ja viherrakentamiseen maisemasuunnittelijana, tutkijana, opettajana ja aktiivisena artikkeleiden kirjoittajana.

## Järjestötoiminta
Ruokonen on ollut mukana maisema-arkkitehtuuriin liittyvässä järjestötoiminnassa jo opiskeluajoistaan lähtien. Hän toimi Uusi maisema-arkkitehtiliitto ry:n puheenjohtajana vuosina 1996–1997 ja Suomen Maisema-arkkitehtiliitto ry:n puheenjohtajana vuosina 1997–2003. Ruokonen on edustanut maisema-arkkitehtuurin alaa useissa tärkeissä luottamustehtävissä sekä edunvalvontatehtävissä mm. Viherympäristöliitossa ja Puutarhaliitossa. Hän kuului Viherympäristöliiton hallitukseen vuosina 1996–2004, Puutarhaliiton hallitukseen vuosina 1999–2003 ja Teknillisen korkeakoulun Arkkitehtiosaston osastoneuvostoon vuosina 2005–2007.

## Yritystoiminta
Ruokonen perusti yhdessä Eeva Bymanin kanssa vuonna 1992 maisema-arkkitehtitoimiston nimeltä Maisema-arkkitehdit Byman & Ruokonen Oy. Yritys on yksi Suomen johtavia suunnittelutoimistoja maisema-arkkitehtuurin alalla. Vaativia suunnittelukohteita on kertynyt Tapiolasta Vuosaareen.

Ria Ruokonen on toiminut vastuullisena suunnittelijana satojen suunnittelukohteiden osalta. Kohteet kattavat koko maisemarakentamisen alan ja niihin kuuluu mm. asuinpihasuunnitelmia, koulu- ja päiväkotipihoja, erityisasumisen pihasuunnitelmia, laitosympäristöjä, julkisten- ja liikerakennusten ympäristösuunnitelmia, hautausmaasuunnitelmia, liikenneympäristösuunnitelmia, puistosuunnitelmia, laaja-alaisia ja kaavoitukseen liittyviä maisemasuunnitelmia sekä historiallisten ympäristöjen kunnostussuunnitelmia ja selvityksiä.

## Lähteet
Ilmo Massa

**Ilmo Kullervo Massa** (s. 30. heinäkuuta 1948 Alatornio) on suomalainen ympäristötutkija ja Helsingin yliopiston ympäristöpolitiikan emeritusprofessori. Massa on ollut mukana humanistis-yhteiskuntatieteellisen ympäristötutkimuksen kehittämisessä 1970-luvulta saakka.

Massa kirjoitti ylioppilaaksi Tornion yhteislyseosta vuonna 1968. Hän valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteen kandidaatiksi (1975), lisensiaatiksi (1980) ja edelleen valtiotieteen tohtoriksi (1994) väitöskirjalla *"Pohjoinen luonnonvalloitus"*. Jatko-opintovaiheessa hän oli vierailevana tutkijana McGill-yliopistossa Kanadan Montrealissa vuosina 1982–1983.

Ilmo Massa oli kutsumassa koolle yhteiskuntatieteellisen ympäristötutkimuksen seminaaria vuonna 1990 yhdessä Rauno Sairisen, Jari Paldaniuksen ja Ilkka Haapolan kanssa. Seminaarin esitysten pohjalta Ilmo Massa ja Rauno Sairinen toimittivat teoksen *Ympäristökysymys. Ympäristöuhkien haaste yhteiskunnalle* (1991), josta tuli yhteiskuntatieteellisen ympäristötutkimuksen avainteos.

Vuosina 2001-2006 Ilmo Massa hoiti Viikin Limnologian ja -ympäristönsuojelutieteen ja keskustakampuksen Sosiaalipolitiikan laitosten yhteistä pooliprofessuuria, joka jakaantui valtiotieteellisen, biotieteellisen ja maatalousmetsätieteellisen tiedekunnan välillä. Massa jäi eläkkeelle Helsingin yliopiston ympäristönsuojelun oppiaineen yliopistonlehtorin tehtävästä 2016.

Ilmo Massan setä oli kenttäpiispa Yrjö Massa.

## Julkaisuja
* Ilmo Massa (toim., 2014): Polkuja yhteiskuntatieteelliseen ympäristötutkimukseen
* Ilmo Massa (toim., 2009): Vihreä teoria
* Massa, Ilmo & Ahonen, Sanna 2006 (toim.): *Arkielämän ympäristöpolitiikka*. Helsinki, Gaudeamus.
* Massa, Ilmo 1998: Elämänpolitiikkaa epävarmassa kulttuurissa. Teoksessa Roos, J.P. & Hoikkala, Tommi (toim.), *Elämänpolitiikka.* 2000-luvun kirjasto. Helsinki. Gummerus.
* Massa, Ilmo 1991: Ympäristöhistoria tutkimuskohteena. *Historiallinen aikakauskirja* 98:4, s. 294-301.
* Massa, Ilmo 1981: Ekologian haaste kulttuurintutkimuksella. Teoksessa Heikkilä, Markku & Oksala, Teivas (toim.), *Humanistisesta tutkimuksesta 2. Metodeja ja ajankohtaisia kysymyksiä.* Jyväskylä. Gummerus.
* Massa, Ilmo 1979: Ekologinen antropologia. Teoksessa Järvinen, Olli & Kuusela, Seppo (toim), *Homo sapiens. Johdatus biologiseen ihmiskuvaan.* Helsinki, Symbioosi & Tutkijaliitto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Google Scholar -haku "Ilmo Massa"  (scholar.google.com)
* Antti V. K. Seppälä (25.8.2014) Näkökulma: Piirileikki Helsingin yliopistolla (helsinki.fi)
*Noora Jussila (27.3.2009) Parkkihallisota kiihtyy (vihrealanka.fi)
Ranja Hautamäki

**Ranja Hautamäki** (s. 1971) on suomalainen maisema-arkkitehti, joka toimii professorina maisema-arkkitehtuurin koulutusohjelmassa Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa.

## Opinnot
Hautamäki valmistui Aalto-yliopistosta tekniikan tohtoriksi vuonna 2016. Hän on Suomessa ensimmäinen maisema-arkkitehdin tutkinnon pohjalta väitöskirjan tehnyt tieteen tohtori. Hautamäki tutki väitöskirjassaan Helsingin kartanoympäristöjä. Väitöstyö (2016) oli otsikoitu *Kartanot kaupungissa : Helsingin kartanoympäristöjen kaupunkimaistuminen, säilyttäminen ja yhteensovittaminen kaupunkirakenteeseen*.

## Ura
Ranja Hautamäki on työskennellyt maisema-arkkitehtikonsulttina ja opettajana Teknillisessä korkeakoulussa. Hän myös työskenteli Tampereen kaupungilla johtavana erikoissuunnittelijana vuosina 2004–2017. 

Vuoden 2017 huhtikuussa Hautamäki nimitettiin maisema-arkkitehtuurin professoriksi Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa. Hänen tutkimustyönsä on keskittynyt historiallisiin maisemiin ja kaupunkien viherrakenteeseen. Professorin työssään hän perehtyy myös maisemasuunnittelun kysymyksiin kaupunkiympäristössä, hallinnossa ja suojelukohteissa.

## Muuta
Ranja Hautamäen isä on emeritusprofessori Lauri Hautamäki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ranja Hautamäki. Aalto University. Department of Architecture  (researchgate.net)
*Puisevia tarinoita (toimittaja Tiina Harpf. 2016-2017) (areena.yle.fi)
:*Puisevia tarinoita: Vaahtera on kaunis puu vaan ei se kukkaa kanna (26.4.2016; eräs ohjelman haastateltava on Ranja Hautamäki) (yle.fi)
:*Puisevia tarinoita: Koivu, se sukkela puu (17.1.2017; eräs ohjelman haastateltava on Ranja Hautamäki) (yle.fi)
:*Puisevia tarinoita: Lehtikuusi onkin mänty (11.4.2017; eräs ohjelman haastateltava on Ranja Hautamäki) (yle.fi)
Timo Järvikoski

**Timo Antero Järvikoski** (s. 23. toukokuuta 1948 Ilmajoki) on suomalainen ympäristösosiologi ja Oulun yliopiston yhteiskuntatieteen emeritusprofessori.

Järvikoski tuli ylioppilaaksi Turun normaalilyseosta (1966). Hän opiskeli sosiologiaa Turun yliopistossa valmistuen valtiotieteen kandidaatiksi 1970, ja lisensiaatiksi 1974. Hänen suomenkielinen väitöskirjansa (1979) oli otsikoitu *Vesien säännöstely ja paikallisyhteisö : sosiologinen tutkimus valtakunnallisen päätöksenteon seurauksista esimerkkitapauksena Lokan ja Porttipahdan tekojärvet*. Turun yliopiston dosentiksi hänet nimitettiin 1982.

Työurallaan Järvikoski toimi perustutkinnon suoritettuaan Turun yliopiston sosiologian laitoksen tutkijana (1971–1972) ja Kemihaaran altaan suunnittelutoimikunnan tutkijana (1972–1973). Sittemmin hän oli Vaasan kauppakorkeakoulun taloussosiologian assistentti (1973–1975) ja apulaisprofessorin viransijainen (sl 1975 ja sl 1981). Turun yliopiston sosiologian assistenttina (1975–1985), josta osan aikaa yliassistentin viransijaisena (1982–1984) ja osan aikaa Helsingin yliopiston oikeussosiologian apulaisprofessorin viransijaisena (1984–1985). Oulun yliopiston Kasvatustieteellisen tiedekunnan yhteiskuntatieteen apulaisprofessorina tai professorina hän työskenteli vuodesta 1985 lähtien.

Järvikosken 60-vuotispäivän kunniaksi julkaistiin vuonna 2008 Timo P. Karjalaisen, Pentti Luoman ja Kalle Reinikaisen toimittama juhlakirja *Ympäristösosiologian virrat ja verkostot : juhlakirja professori Timo Järvikosken 60-vuotispäivänä (= Flows and networks of environmental sociology : in honour of professor Timo Järvikoski on his 60th birthday)* (Oulun yliopisto; ).

## Lähteet
Punapellava

**Punapellava** eli **somapellava** (*Linum grandiflorum*) on pellavakasvien heimoon ja pellavien sukuun kuuluva kasvilaji.

## Ulkonäkö ja koko

Punapellava on yksivuotinen ruohokasvi. Tavallisesti kasvi haarautuu juurestaan, mutta hoikalla, pystyllä kasvullaan se saavuttaa silti tavallisesti 30–45 senttimetrin korkeuden ja jopa 15 senttimetrin leveyden. Lajin harmaanvihreät, kannasta kasvavat lehdet ovat nuorten lehtien lähellä kattotiilimäisesti pakkautuneet yhteen; muualla ne ovat avoimia, yksinkertaisia ja soikeita–suikeita.

Kukinto on kasvin ulompiin haaroihin kasvava löyhä huiskilo; kukinnon kärjessä sijaitsevat yksittäiset kärkikukat. Luonnonvaraisen punapellavan kukat ovat suuret, mutta kukinta-aika on varsin lyhyt. Kukan kankeakarvaiset verholehdet ovat vihreitä, pystyjä, jäykkiä, laidoiltaan nahkamaisia. Verholehdet ovat suikeita tai naskalimaisia ja sijoittuvat päällekkäin kuin kattotiilet. Terälehdet ovat leveästi munanmuotoisia, otakärkisiä ja ulkopinnaltaan hienosti hammaslaitaisia. Terälehtien väri vaihtelee roosasta tulipunaiseen; terälehden kärjessä oleva piikki on mustahko ja sisäosa on valkoinen. Kukan heteet ovat kasvaneet yhteen suhteellisen pitkäksi, lieriömäiseksi putkeksi, jossa on suuri ponsi. Sikiäin on soikea ja kapenee paksuksi vartaloksi. Luotti on pitkä ja pörröinen.

Punapellavan kromosomiluku on 2n = 16.

## Levinneisyys
Punapellava kasvaa kotoperäisenä Algeriassa, jossa sitä esiintyy pääasiassa rannikkoalueilla (Muaskar, Oran). Täten punapellava on levinneisyydeltään yksi eteläisimmistä pellavalajeista.

## Luokittelu
Punapellavan kuvaili ensimmäisenä ranskalainen kasvitieteilijä René Louiche Desfontaines vuonna 1798. Laji kuuluu pellavien (*Linum*) sukuun ja sektioon *Linum* yhdessä useimpien eurooppalaisten pellavalajien kanssa.

## Käyttö
Punapellava on arvostettu koristekasvi. Siitä on olemassa myös useita roosa- tai violettikukkaisia puutarhamuotoja, kuten 'Rubrum', jonka kukat ovat tummanvioletinpunaisia.

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Somapellava (''Linum grandiflorum'')
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Linum grandiflorum'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Linum grandiflorum'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Linum grandiflorum'' 
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): ''Linum grandiflorum'' 
* Flora of North America: ''Linum grandiflorum''
Lajikuvaus

**Lajikuvaus** on vasta löydetyn lajin muodollinen kuvaus. Sen tarkoituksena on antaa selkeä kuvaus uudesta lajista ja kertoa miten se eroaa aiemmin kuvatuista lajeista. Lajikuvaus perustuu aina lajia edustaviin tyyppiyksilöihin, jotka useimmiten tallennetaan luonnontieteelliseen museoon. Lajin tieteellinen nimi tulee käyttöön, kun kuvaus on julkaistu. Maapallon arviolta noin 8,7 miljoonasta nykyisin elävästä aitotumaisesta lajista alle 14% on kuvattu.  

## Lajikuvauksen sisältö
Lajikuvauksen ja etenkin lajinimen muoto on tarkkaan määritelty. Eläimet on kuvattava "International Code of Zoological Nomenclature":n ja kasvit ja sienet "International Code of Nomenclature for algae, fungi, and plants":n sääntöjen mukaan, joko kirjassa tai tieteellisessä julkaisussa. 

Lajikuvauksiin kuuluu yleensä vähintään seuraavat osiot: 
* Lajin tieteellinen nimi ja lajin kuvanneet henkilöt. 
* Aineisto, eli ne yksilöt, joiden perusteella laji on kuvattu.  
* Tyyppiyksilöt, eli lajia edustavat yksilöt. Lajinimi sidotaan näihin yksilöihin (jos laji esimerkiksi jaetaan myöhemmin kahtia, lajinimi periytyy sille lajille, johon tyyppiyksilöt kuuluvat). 
* Lajeja erottelevat tuntomerkit eli diagnoosi. Tämä kertoo tärkeimmät tuntomerkit, joilla lajin saa eroteltua lähisukulaisistaan. 
* Varsinainen kuvaus, jossa lajin tuntomerkkejä kuvataan sekä sanallisesti että valokuvien tai piirrosten muodossa. Kuvauksessa pyritään selostamaan kaikki sellaiset tuntomerkit, joista voisi olla hyötyä lajin tunnistamisessa ja erottelemisessa sekä nykyisistä että tulevista lajeista. 
* Etymologia, eli mistä lajin tieteellinen nimi juontuu ja miksi lajin kuvaajat päättivät antaa juuri sen nimen. 

## Lajikuvausten historia

Varhaisimmat lajikuvaukset olivat usein laajoja teoksia, joissa pyrittiin luetteloimaan kaikki tunnetut lajit.  

Ensimmäinen näistä luetteloista oli Aristoteleen *[[Eläinoppi (Aristoteles)|Eläinoppi]]*, joka julkaistiin noin vuonna 343 eKr. Siinä kuvattiin laajasti Aristoteleen kotiseudun lajistoa, etenkin merieläimiä, ja myös kaukomaiden taruolentoja, kuten mantikori. 

Vuonna 77 jKr Plinius vanhempi kuvasi teoksessaan *[[Naturalis historia]]* kaikki tuntemansa eliöt. Teoksessa esiintyy myös useita Aristoteleen kuvaamia taruolentoja, joten on todennäköistä, että hän oli lukenut Aristoteleen Eläinopin. 

Moderni lajikuvaus juontaa juurensa Carl von Linnén työstä, etenkin hänen vuonna 1735 ilmestyneestä teoksesta *[[Systema Naturae]]*. Teoksessa Linné esitteli nykyisinkin käytössä olevan binomisen nimistön ja tieteellisen luokittelun. 

Myöhemmin, sitä mukaa kuin lajeja löytyi yhä enemmän, luovuttiin yrityksestä julkaista kaikki lajit yhdessä teoksessa. Nykyisissä lajikuvauksissa kuvataan yleensä vain muutamia lähisukuisia lajeja.

## Lähteet
Dejan Kulusevski

**Dejan Kulusevski** (s. 25. huhtikuuta 2000 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Tottenham Hotspuria.

## Seurajoukkueura
Kulusevski on ruotsalaisseura Brommapojkarnan kasvatti ja siirtyi kesällä 2016 italialaisseura Atalantan junioreihin. Hän pelasi Atalantassa kolme ensimmäistä Serie A:n otteluaan tammi-helmikuussa 2019. Syksyllä 2019 hän pelasi lainalla Parmassa 17 Serie A:n ottelua, joissa hän teki neljä maalia ja antoi seitsemän maalisyöttöä. Tammikuussa Juventus osti hänet Atalantalta mutta hän jatkoi edelleen pelaamista lainalla Parmassa, jossa koko kauden saldoksi tuli 36 ottelua ja niistä 33 ottelua avauskokoonpanossa, kymmenen maalia sekä yhdeksän maalisyöttöä.

Kulusevski pelasi kaudella 2020–2021 Juventuksessa 35 Serie A -ottelua, joista 19 kertaa avauksessa. Maaleja hän teki neljä ja maalisyöttöjä kertyi kolme. Italian cupissa hän teki kolme maalia, muun muassa joukkueensa ensimmäisen maalin voittoon päättyneessä loppuottelussa Atalantaa vastaan. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua, joista kolme ottelua avauskokoonpanossa, ja antoi yhden maalisyötön alkulohkon ensimmäisessä ottelussa Kiovan Dynamoa vastaan.

Kulusevski siirtyi tammikuussa 2022 lainalle Tottenham Hotspuriin kauden 2022–2023 loppuun asti. Tottenham maksoi hänestä 10 miljoonan euron lainasumman. Kauppaan liittyi ostovelvoite tiettyjen ehtojen täyttyessä. Kulusevski pelasi kevätkaudella 2022 Valioliigassa 18 ottelua, joissa teki viisi ja syötti kahdeksan maalia. Seuraavan kauden 30 liigaottelussa hän teki kaksi maalia ja antoi seitsemän maalisyöttöä. Mestarien liigassa hän pelasi neljä ottelua.

Kulusevski siirtyi laina-aikansa jälkeen Tottenhamiin 30 miljoonan euron siirotsummalla kesällä 2023. Hän pelasi kaudella 2023–2024 kaikkiaan 36 valioliigaottelua, joista 31 avauskokoonpanossa. Hän teki kahdeksan maalia, joista kaksi päätöskierroksella Sheffield Unitedia vastaan. Lisäksi hän syötti kolme maalia. Kaudella 2024–2025 hän pelasi Valioliigassa 32 ottelua, joista avauskokoonpanossa 27 peliä. Hän teki seitsemän ja syötti neljä maalia. Tottenhamin voittamassa Eurooppa-liigassa hän oli avauskokoonpanossa kolmessa ottelussa ja tuli kahdeksan kertaa vaihdosta kentälle. Loppuottelussa hän ei ollut kokoonpanossa. Hän teki yhden maalin ja antoi kolme maalisyöttöä.

## Maajoukkueura
Kulusevski on pelannut Pohjois-Makedonian ja Ruotsin juniorimaajoukkueissa. Ensiesiintymisensä Ruotsin A-maajoukkueessa hän teki marraskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Färsaaria vastaan. Hän on 12. heinäkuuta 2025 mennessä pelannut 45 A-maaottelua sekä tehnyt viisi ja syöttänyt 12 maalia. Ensimmäisen maalinsa hän teki marraskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Kroatiaa vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän tuli vaihdosta kentälle Ruotsin kolmannessa alkulohko-ottelussa Puolaa vastaan ja syötti Ruotsin 3–2-voitossa toisen ja kolmannen maalin. Tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Ukrainaa vastaan hän pelasi avauskokoonpanossa.

## Saavutukset
**Juventus**
* Italian cup: 2021
* Italian supercup: 2020
**Tottenham Hotspur**

* Eurooppa-liiga: 2024–2025

## Lähteet
Naomi Long

**Naomi Long** (s. 13. joulukuuta 1971) on pohjoisirlantilainen poliitikko ja Belfastin entinen pormestari. 

## Tausta ja yksityiselämä
Naomi Long (o.s. Johnston) syntyi Belfastissa vuonna 1973. Hänen äitinsä oli töissä pyhäkoulussa ja isä laivanrakentamolla. Kun Naomi oli 8-vuotias, hänen isänsä kuoli ja perhe joutui aika ajoin ilkivallan kohteeksi johtuen Pohjois-Irlannin levottomuuksista. Vuonna 2002 Long sai ensimmäisen tappouhkauksensa, jonka taustalla Alliance Party:n päätös tukea Alex Maskeyn (Sinn Féin) valintaa Belfastin pormestariksi.. 

Vuonna 1994 Long valmistui Belfastin yliopistosta pääaineenaan yhdyskuntatekniikka. Hän on työskennellyt tutkijana ja ympäristöinsinöörinä.. 

Naomi Longin puoliso Michael Long on myös mukana politiikassa Castlereaghin valtuuston jäsenenä. Parilla ei ole lapsia.

Long on uskonnoltaan presbyteeri, mutta kritisoinut kirkkoa johtuen sen kielteisestä kannasta samaa sukupuolta olevien avioliittoa kohtaan.   

## Poliittinen ura
Longin poliittinen ura alkoi, kun hänet valittiin Belfastin kaupunginvaltuustoon vuonna 2001. Hän on toiminut Pohjois-Irlannin parlamentin edustajana vuodesta 2003. Vuonna 2020 hän nousi oikeusministeriksi. Hänen vaalipiirinsä on aina ollut Itä-Belfast.. 

Vuosina 2010–2015 hän toimi Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen edustajana. Vaalipiirinä oli tuolloinkin Itä-Belfast.. Hänestä tuli vaalipiirinsä ensimmäinen, ja tähän asti ainoa, puolueensa edustaja.

Lokakuussa 2016 Long valittiin Alliance Party:n puheenjohtajaksi ilman vastaehdokkaita. Hän oli aiemmin toiminut puolueen virkaa tekevänä puheenjohtajana sen jälkeen, kun David Ford siirtyi syrjään. 

Euroopan parlamenttiin Naomi Long valittiin vuonna 2019 puolueensa ainoana edustajana. Näissä vaaleissa Pohjois-Irlanti on yksi vaalipiiri ja siitä valitaan kolme meppiä..

Lähes heti oikeusministeriksi noustuaan Long ilmoitti puuttuvansa Pohjois-Irlannissa toimivien puolisotilaallisten ryhmittymien toimintaa Belfastissa tapahtuneen ampumavälikohtauksen jälkeen. 

BBC valitsi Longin vuonna 2022 sadan vaikutusvaltaisen ja innostavan naisen listalle 100 Women.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Aldious

**Aldious** () on japanilainen power metal -yhtye, joka on perustettu Osakassa vuonna 2008. 

Yhtyeen perustivat laulaja Rami ja kitaristi Yoshi.

## Jäsenet
;Jäsenet
* Yoshi: kitara
* Toki: kitara
* Sawa: basso
* Marina: rummut
* R!N: laulu

Sekä sessiojäsenenä Narumi.

## Diskografia
### Studioalbumit
* *Deep Exceed* (2010)
* *Determination* (2011)
* *District Zero* (2013)
* *Dazed and Delight* (2014)
* *Radiant A* (2015)
* *Unlimited Diffusion* (2017)

### EP:t
* *Dear Slave* (2009)
* *We Are* (2017)
* *All Brose* (2018)

### Singlet
* "Defended Desire" (2010)
* "Mermaid" (2011)
* "White Crow" (2012)
* "Dominator / I Don't Like Me" (2013)
* "Other World" (2014)
* "Die for You / Dearly / Believe Myself" (2015)
* "Female Warrior / Nostalgic (ノスタルジック) / Fragile" (2016)

### Videoalbumit
* Determination Tour 2011 -Live at Shibuya O-East- (2012)
* District Zero Tour ~Live at Shibuya O-East~ (2014)
* Live Tour 2014 "Dazed and Delight" ~Live at Club Citta'~ (2015)
* Radiant A Live at O-East (2016)
* Live Unlimited Diffusion (2017)
* Aldious Tour 2018 "We Are Live" at Liquid Room (2018)
* Music Video Collection (2018)
* Aldious Tour 2018 "We Are" ~Final~ (2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Timo Kumpula

**Timo Kumpula** (s. 1969) on suomalainen maantieteilijä, joka on toiminut Itä-Suomen yliopiston ympäristögeoinformatiikan professorina maaliskuusta 2019 lähtien.

Kumpula opiskeli Oulun yliopistossa maatiedettä, ja valmistui filosofian maisteriksi 1999. Filosofian lisensiaatiksi hän valmistui Joensuun yliopistosta 2007 ja filosofian tohtoriksi  Itä-Suomen yliopistosta 2010. Hänen englanninkielinen väitöskirjatutkimuksensa oli otsikoitu *Patterns of mixed land use on remote Eurasian rangelands*.
 
## Lähteet
Bruno Bartoletti

**Bruno Bartoletti** (10. kesäkuuta 1926 Sesto Fiorentino – 9. kesäkuuta 2013 Firenze) oli italialainen kapellimestari. Hän keskittyi oopperaan ja johti vain harvoin muuta ohjelmistoa.

Bartoletti soitti lapsena piccoloa ja pääsi Firenzen konservatorioon opiskelemaan huilun- sekä pianonsoittoa. Hän pääsi myös pianistiksi oopperakoulutuskeskukseen. Hän teki kapellimestaridebyyttinsä Teatro Comunale di Firenzessä johtamalla *[[Rigoletto]]n* esityksen vuonna 1953. Vuonna 1956 hän teki Yhdysvaltain-ensiesiintymisensä johtamalla Chicagon Lyric Operassa *[[Trubaduuri (ooppera)|Trubaduurin]]*, kun Tullio Serafin oli sairastunut ja Tito Gobbi suositellut Carol Foxille Serafinin tuuraajaksi Bartolettia. Vuonna 1964 Bartoletti johti Firenzessä Italian-ensiesityksen Dmitri Šostakovitšin oopperasta *[[Nenä (ooppera)|Nenä]]*.

Chicagon Lyric Operassa Bartoletti johti kaikkiaan lähes 600 esitystä yli viidestäkymmenestä eri oopperasta. Hän jakoi vuodesta 1964 taiteellisen johtajan aseman siellä Pino Donatin kanssa ja toimi ainoana taiteellisena johtajana vuosina 1975–1999. Viimeisen esiintymisensä siellä hän teki *[[La traviata]]n* esityksessä vuonna 2007. Vaikka hän tuli tunnetuksi italialaisten säveltäjien 1800-luvun ja 1900-luvun alun teosten johtamisesta, hänen ohjelmistoonsa kuuluivat myös muiden muassa Bedřich Smetanan *[[Myyty morsian]]*, Modest Mussorgskin *[[Boris Godunov]]* ja Alban Bergin *[[Wozzeck]]*. Hänellä oli intohimo modernia musiikkia kohtaan, ja hän johti esimerkiksi Krzysztof Pendereckin *[[Paradise Lost (ooppera)|Paradise Lost]]* -oopperan kantaesityksen vuonna 1978. Benjamin Brittenin *[[Billy Budd (ooppera)|Billy Buddin]]* hän johti sen ensimmäisenä esityksenä Yhdysvalloissa vuonna 1970. Bartolettin aloitteesta Lyric Opera muodosti kumppanuuden säveltäjä William Bolcomin kanssa. Bolcom sävelsi kolme tilausoopperaa, jotka kantaesitettiin Lyric Operassa vuosina 1992–2004. Nämä olivat *McTeague*, *A View from the Bridge* ja *A Wedding*. 

Bartoletti teki yhteistyötä muiden muassa sellaisten laulajien kuin Catherine Malfitanon, Renata Tebaldin, Grace Bumbryn, Marilyn Hornen, Plácido Domingon, Luciano Pavarottin ja Richard Tuckerin kanssa. Hänen avustamiensa kapellimestareiden joukossa olivat Dimitri Mitropoulos, Vittorio Gui ja Tullio Serafin. Bartoletti toi Daniele Gattin ja Riccardo Chaillyn Lyric Operaan Yhdysvaltain-debyyttejään varten. Hän tuki myös nuoria yhdysvaltalaisia lahjakkuuksia, kuten Leonard Slatkinia, Dennis Russell Daviesia, George Manahania ja Peter Sellarsia.

Bartolettia seurasi Lyric Operan taiteellisena johtajana Matthew A. Epstein. Bartoletti johti uransa aikana myös Teatro dell'Opera di Romassa, Covent Gardenissa, La Scalassa, Grand Théâtre de Genèvessä ja Teatro Colónissa. Hän sai Firenzen kunniakaupunkilaisen tunnustuksen vuonna 2009. Hänen lapsuudesta saakka tuttu vaimonsa Rosanna kuoli vuonna 2011. Bartoletti itse kuoli Firenzessä päivänä ennen 87-vuotispäiväänsä. Hänellä oli tyttäret Chiara ja Maria sekä lapsenlapsia.

## Lähteet
Barrie (täsmennyssivu)

**Barrie** on kaupunki Kanadassa.

Se voi tarkoittaa myös seuraavia:

* Chris Barrie (s. 1960), brittiläinen näyttelijä ja imitaattori
* Ken Barrie (1933–2016), brittiläinen näyttelijä.
SPD (täsmennyssivu)

**SPD** voi tarkoittaa seuraavia:
* Saksan sosiaalidemokraattinen puolue (*Sozialdemokratische Partei Deutschlands*), saksalainen puolue
* Vapaus ja suora demokratia (*Svoboda a přímá demokracie*), tšekkiläinen puolue
* Serial Presence Detect, muistimoduulien ajoituksien tunnistusstandardi
XMP

**XMP** voi tarkoittaa seuraavia:
* Cray X-MP, supertietokone
* Extensible Metadata Platform, ISO-standardi metatiedolle
* Extreme Memory Profile, eli XMP, Intelin luoma laajennos muistien Serial Presence Detect ominaisuudelle.
* Extended Module Player, mediasoitinohjelma
Valoisa Armenia

**Valoisa Armenia** (arm. Լուսավոր Հայաստան, *Lusavor Hayastan*) on armenialainen liberaali puolue. Yksi sen tärkeimmistä teemoista on nuorison aktivisointi. Tähän se pyrkii mm. Liberal Political School -ohjelmalla, joka on tarkoitettu nuorille armenialaisille korkeakouluopiskelijoille. 

## Historia
Puolueen perusti juristi Edmon Marukyan joulukuussa 2015. Tätä ennen Marukyan ei kuulunut mihinkään puoluepoliittiseen ryhmittymään tultuaan valituksi parlamenttiin vuoden 2012 vaaleissa, ja media antoi hänelle lempinimeksi "Kinder-yllätys".

Puolue kuului ns. Yelk-vaaliliiton, joka osallistui vuoden 2017 parlamentti- ja paikallisvaaleihin. Ennenaikaisissa parlamenttivaaleissa 2018 puolue sai läpi 18 ehdokasta. Arman Babajanyan kuitenkin siirtyi sitoutumattomaksi edustajaksi syyskuussa 2019. 

## Ideologia ja näkemyksiä
Valoisa Armenia vastustaa maan jäsenyyttä Euraasian talousunionissa. Sen sijaan se haluaa Armenian aloittavan neuvottelut Armenian ja Schengen-alueen välisen viisumivapauden mahdollistamiseksi. Puolue myös kannattaa Armenian EU-jäsenyyttä.

Puolueohjelmassaan Valoisa Armenia pyrkii ratkaisemaan monia maan ongelmia nimenomaan korruptiota kitkemällä. Lisäksi puolue kannattaa mm.:

* Läpinäkyvyyden lisäämistä ja oikeuslaitoksen riippumattomuuden turvaamista. 
* Pienyrittäjyyteen rohkaisemista. 
* Armenian koulutusjärjestelmän lisärahoittamista. 
* Aivovuodon estoa mm. korottamalla tutkijoiden palkkoja sekä lisäämällä tiedeyhteisön ja yritysten välistä yhteistyötä.
* Parantaa lääkkeiden saatavuutta ja turvallisuutta. 
* Armenialaisten diasporan parempaa integrointia osaksi Armeniaa niin taloudellisesti ja kulttuurillisesti.
* Vesistöjen suojelua ja tehokkaampaa hyödyntämistä.      

## Lähteet
EPP (täsmennyssivu)

*'EPP voi tarkoittaa seuraavia:
* [[Euroopan kansanpuolue]], *European People’s Party'', europuolue
* Euroopan kansanpuolueen ryhmä, Euroopan parlamentin ryhmä
* Enhanced Performance Profiles, katso Serial Presence Detect

## Sukunimenä
* Franz Ritter von Epp, saksalainen kenraali ja poliitikko
* Richard Epp, kanadalainen fyysikko
Edmon Marukjan

**Edmon Hratšiki Marukjan** (, s. 13. tammikuuta 1981, Vanadzor, Armenian SNT) on armenialainen poliitikko ja juristi. Marukjan on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. 

## Tausta
Edmon Marukjan syntyi Vanadzorissa 13. tammikuussa 1981. Hän suoritti asevelvollisuutensa 1999–2001. Hän opiskeli lakia ja valmistui oikeustieteiden kandidaatiksi Moskovan kauppa- ja laki-instituutista vuonna 2002. Opinnot jatkuivat Armenian julkisen hallinnon akatemiassa, josta hän valmistui maisteriksi 2006. Vuonna 2010 Marukjan valmistui maisteriksi Minnesotan yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta pääaineenaan kansainvälinen oikeus ja ihmisoikeudet.. 

Marukjan teki uran lakimiehenä niin Armeniassa kuin ulkomailla sekä mm. toimi vuosina 2010–2012 Human Rights Watch -järjestön kansallisena asiantuntijana.

## Poliittinen ura
Ensimmäisen kerran Marukjan valittiin Armenian parlamenttiin vuonna 2012 sitoutumattomana ehdokkaana. Hän on alusta alkaen istunut aina lakivaliokunnassa. 

Vuonna 2015 hän perusti Valoisa Armenia -puolueen ja hänet valittiin sen puheenjohtajaksi. Vuoden 2017 parlamenttivaaleissa hän uusi paikkansa, ja uusi puolue osallistui ensimmäisiin vaaleihinsa Jelk-allianssin osana. Kolmannen kautensa hän aloitti vuoden 2018 ennenaikaisten vaalien jälkeen, jolloin Valoisa Armenia osallistui vaaleihin ilman vaaliliittoja. 

## Lähteet
Shinjirō Koizumi

**Shinjirō Koizumi** (s. 14. huhtikuuta 1981) on japanilainen poliitikko. Hän oli Shinzo Aben neljännen hallituksen ympäristöministeri.

Koizumi on valmistunut Columbian yliopistosta (M. A. yhteiskuntatieteissä). Hän pitää ensimmäisen japanilaisena ministerinä isyysvapaata. Sen pituus on kaksi viikko siroteltuna kolmen kuukauden ajalle. Hän on saanut päätöksestään paitsi kehuja, myös runsaasti kritiikkiä. Pääministeri Shinzo Abe on kannustanut miehiä pitämään isyysvapaata, sillä vaikka heillä on siihen oikeus, harva käyttää sitä.

Koizumin isä on aiempi Japanin pääministeri Jun’ichirō Koizumi.

## Lähteet
Linnajoen koulu

**Linnajoen koulu** on peruskoulun 7.–9. luokkiin keskittyvä koulu Porvoon keskusta-alueella.

Linnajoen yläaste perustettiin 1.8.1975 yhdistämällä Linnajoen yhteiskoulun ja Porvoon yhteislyseon keskikoululuokat sekä Keskuskoulun kansalaiskoululuokat. Peruskoulun opetussuunnitelma oli käytössä kaikilla ikäluokilla elokuusta 1977 alkaen.

Koulun kantaäiti on 1968 perustettu Porvoon Keskikoulu, jolle myönnettiin toukokuussa 1973 lupa antaa lukio-opetusta. Tuolloin koulun nimeksi otettiin Linnajoen yhteiskoulu. Nykyinen koulurakennus valmistui 1971, ja sitä laajennettiin 1980-luvun lopussa.

Rakennusta laajennettiin jälkeen vuosina 2001–2003, jolloin rakennettiin uusi I-siipi.

Viimeisin peruskorjaus valmistui vuonna 2012. Remontin aikaista, kahden ja puolen vuoden mittaista urakan aiheuttamaa tilanahtautta tuli helpottamaan pihalle tuodut 7 parakkiluokkaa. Korjaushankkeen suunnittelu käynnistettiin vuonna 2008 ja itse peruskorjaus aloitettiin loppusyksystä 2009. Koulun oppilasmäärä oli vähentynyt lukuvuoden 2008-2009 huippulukemasta 724 oppilaasta siten, että lukuvuonna 2009-1010 Linnajoen koulussa opiskeli yhteensä 613 oppilasta. Lukuvuonna 2012-2013 oppilaita oli 533.

Lukuvuosi 2012-2013 päästiin aloittamaan täysin remontoiduissa tiloissa. Syksyn alkupuolella täydennettiin vielä luokkien varusteita. Parakeista päästiin eroon kesän aikana, ennen lukuvuoden alkua, ja koulupiha kunnostettiin oppilaita varten syksyksi.

Lukuvuoden 2013-2014 syksyllä saatiin datatykit myös I-siipeen ja luokat alkavat olla opetusvälineiden varustelun osalta lähes kunnossa. Koulussa aloitti syksyllä 2013 26 opetusryhmää ja yksi yhdeksännen luokan ryhmä opiskelee Amiston tiloissa.

Lukuvuonna 2017-2018 koulussa on opetusryhmiä 27, joista yksi työskentelee Amiston tiloissa. Koulurakennusta remontoitiin jälleen.

Lukuvuonna 2018-2019 koulussa edelleen opetusryhmiä 27. Remontti jatkuu samaan aikaan koulutiloissa koulunkäynnin keskellä. Parakkiluokkia käytettiin jälleen väistötiloina. Uusi opetussuunnitelma käytössä luokkatasoilla 7-8.

Lukuvuonna 2019-2020 uusi opetussuunnitelma kaikilla luokkatasoilla käytössä. Remonttia tehty koko edeltävä kesä koulun tiloissa. Parakkiluokat edelleen koulun pihassa.

Linnajoella on oppilaita noin 530. Koulussa toimii aktiivisesti eri luokka-asteiden oppilaita edustava oppilaskunnan hallitus. Opettajia on yhteensä 54 ja muuta henkilökuntaa 14.

## Lähteet
Avenue Marceau

**Avenue Marceau** on puistokatu Ranskan pääkaupungin Pariisin 8. ja 16. arrondissementin rajalla. Se on saanut nimensä Ranskan vallankumoussotien divisioonakenraali François Séverin Marceaun mukaan. Avenue Marceau on yksi Place Charles de Gaullelta säteittäin lähtevistä 12 leveästä puistokadusta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Håvard Gimse

**Håvard Gimse** (s. 15. syyskuuta 1966 Kongsvinger) on norjalainen pianisti. Hän sai diplominsa Berliinin Hochschule der Künstestä vuonna 1995. Siellä hänen opettajanaan oli toiminut Hans Leygraf. Myöhemmin hän jatkoi opintojaan kotimaassaan Jiri Hlinkan johdolla.

Gimse voitti Jugend Musiziert -kilpailun vuonna 1987. Hän on saanut Prinsessa Astridin musiikkipalkinnon (1985), Steinway-palkinnon (1995), Grieg-palkinnon (1996), Gammleng-palkinnon (2001) ja Norjan Sibelius-seuran palkinnon (2004). Kritikerprisenin hän sai Ludwig van Beethovenin sellosonaattien tulkinnoistaan Truls Mørkin kanssa Bergenin kansainvälisellä festivaalilla 2011. Hänelle on myönnetty myös Diapason d'Or ja *[[Gramophone]]n* Editor Choice -tunnustus. Spellemann-ehdokkuuden hän sai vuonna 2011 viulisti Henning Kraggerudin kanssa tekemistään Schubert- ja Schumann-levytyksistä.

Gimse on esiintynyt sellaisten pohjoismaisten orkesterien kuin Tukholman kuninkaallisen filharmonisen orkesterin, Oslon filharmonikkojen, Bergenin filharmonikkojen, Radion sinfoniaorkesterin (Suomi), Tanskan kansallisen sinfoniaorkesterin ja Norrköpingin sinfoniaorkesterin kanssa. Pohjoismaiden ulkopuolisista orkestereista hän on työskennellyt esimerkiksi Baltimoren sinfoniaorkesterin, Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterin, Royal Philharmonic Orchestran, Liverpoolin kuninkaallisen filharmonisen orkesterin, Japanin filharmonikoiden, Prahan sinfoniaorkesterin, hr-Sinfonieorchesterin ja Belgian kansallisen orkesterin kanssa. Gimse on konsertoinut muiden muassa Wigmore Hallissa, Carnegie Hallissa, Brysselin Palais des Beaux-Artsissa, Amsterdamin Concertgebouwissa, Pietarin musiikkisalissa, Prahan Suk-salissa ja Konzerthaus Berlinissä.

Gimsen ohjelmistoon kuuluu kymmeniä konserttoja. Hän on levyttänyt esimerkiksi Sonylle, Chandosille ja Naxokselle. Hänen levyttämiensä teosten joukossa ovat olleet Edvard Griegin ja Geirr Tveittin konsertot sekä Jean Sibeliuksen soolopianotuotanto. Gimse on työskennellyt Elverumin festivaalin taiteellisena johtajana, Oslon kamarimusiikkifestivaalin taiteellisen lautakunnan jäsenenä ja Norjan valtiollisen musiikkikorkeakoulun pianonsoiton professorina. Hänen veljensä on sellisti Øyvind Gimse.

## Lähteet
Palladiumasetaatti

**Palladiumasetaatti** ((CH3COO)2Pd) on palladium- ja asetaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään hyvin yleisesti katalyyttinä useissa reaktioissa orgaanisen kemian synteeseissä ja muiden palladiumyhdisteiden valmistamiseen.

## Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa palladiumasetaatti on oranssinruskeaa kiteistä ainetta. Kiinteässä olomuodossa sen rakenne on trimeeri ja vastaa kaavaa (CH3COO)6Pd3. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta se liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi kloroformiin, asetonitriiliin, asetoniin ja dietyylieetteriin. Liuoksessa yhdiste esiintyy useissa eri muodoissa, todennäköisimmin polymeereinä. Palladiumasetaatti voidaan pelkistää kuumentamalla tai valokemiallisesti, jolloin muodostuu palladiumnanopartikkeleita. 

## Valmistus
Palladiumasetaattia valmistetaan teollisuudessa tyypillisimmin Geoffrey Wilkinsonin ryhmineen kehittämällä menetelmällä. Siinä hienojakoinen palladiummetalli eli niin kutsuttu palladiumsieni liuotetaan typpihapon ja etikkahapon seokseen. Kuuma typpihappo hapettaa palladiummetallin ja etikkahappo muodostaa asetaatti-ioneja. Palladiumia käytetään yleensä ylimäärin. Tuote puhdistetaan kiteyttämällä, mutta joukossa voi silti olla hieman palladiumnitriittoasetaattia, jolla ei kuitenkaan ole useimpiin reaktioihin katalyyttistä tehoa heikentävää vaikutusta. Hyvin puhdasta palladiumasetaattia voidaan valmistaa palladiumpivalaatista ja etikkahaposta.
:Pd + 2 HNO3 + 2 CH3COOH → (CH3COO)2Pd) + 2 NO2 + 2 H2O

## Käyttö
Palladiumasetaatti on yksi runsaimmin käytetyistä palladiumyhdisteistä. Sitä käytetään katalyyttinä esimerkiksi lääkeaineiden ja maatalouskemikaalien valmistuksessa useita tonneja vuosittain. Palladiumasetaatti katalysoi useita orgaanisia reaktioita, kuten alkeenien hapetuksia karbonyyliyhdisteiksi, kytkentäreaktioita, kuten Heck-reaktioita, vinylointeja, aminointeja, toisiintumisia sekä hiilen ja vedyn välisen sidoksen aktivointeja. Siitä valmistetaan myös muita palladiumkatalyyttejä.

## Lähteet
Like a Bee to the Honey

**Like A Bee To The Honey** on Lordin kolmas single yhtyeen fiktiiviseltä kokoelma-albumilta *[[Killection]]*. Kappaleen ovat säveltäneet Jean Beauvoir sekä Paul Stanley 1980-luvun lopussa.  Saksofonisoolon kappaleella soittaa Michael Monroe. Kappaleesta julkaistiin singlen julkaisupäivänä YouTubessa lyriikkavideo.

## Kappaleet
#  Like A Bee To The Honey

## Kokoonpano
* Mr. Lordi – laulu
* Amen – kitara
* Hiisi – basso
* Mana – rummut
* Hella – koskettimet
* Michael Monroe – saksofoni

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Like a Bee to the Honey Discogsissa. 
*
Giannini

**Giannini** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Filippo Giannini (1923–2012), italialainen roomalaiskatolinen piispa
* Giancarlo Giannini (s. 1942), italialainen näyttelijä ja ääninäyttelijä
* Giuseppe Giannini (s. 1964), italialainen jalkapalloilija
* Vittorio Giannini (1903–1966), yhdysvaltalainen säveltäjä