open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tuomas Takalo

**Tuomas Takalo** on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee taloustieteen professorina Hankenilla. Takalon tutkimukset käsittelevät muun muassa innovaatioita, immateriaalioikeuksia sekä rahoitusmarkkinoita. Takalo on dosentti Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa, Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulussa, Turun kauppakorkeakoulussa sekä Oulun yliopistossa ja lisäksi hän toimii neuvonantajana Kilpailu- ja kuluttajavirastolle. Aiemmin Takalo on työskennellyt muun muassa Suomen Pankin neuvonantajana rahapolitiikka- ja tutkimusosaston tutkimusyksikössä. 

Takalo on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1999 otsikolla "Essays on the Economics of Intellectual Property Protection".

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Takalon tutkimukset IDEASissa
Khalifa St. Fort

**Khalifa St. Fort ** (s. 13. helmikuuta 1998) on trinidadtobagolainen pikajuoksija.

St. Fort juoksi Pekingin MM-kilpailuissa 2015 alkuerissä ankkurina Trinidad-Tobagon 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestijoukkueessa. Alkuerien aika oli sen hetkinen maan ennätys. Hänet korvattiin finaalissa, jossa Trinidad-Tobago juoksi pronssille, Semoy Hackettilla. St. Fort sai kuitenkin mitalin alkueräjuoksunsa ansiosta. Rion olympialaisissa 2016 Trinidad-Tobago sijoittui viidenneksi 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestissä, jossa St. Fort juoksi joukkueen ankkurina. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 100 metrin alkuerissä ja sijoittui pikaviestissä kuudenneksi. 

Vuoden 2015 alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskisoissa Calissa Kolumbiassa St. Fort sai hopeaa 100 metrin juoksussa ajalla 11,19&nbsp;s. Vuonna 2016 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskisoissa Bydgoszczissa Puolassa St. Fort oli pronssilla ajalla 11,18&nbsp;s.

## Henkilökohtaiset ennätykset
### Ulkoradat

## Lähteet
Lomakeskus Revontuli

**Lomakeskus Revontuli** on Hankasalmella 9-tien varrella toimiva hotelli ja viihdekeskus. Sen tarjontaan kuuluvat 18-reikäinen golfkenttä, lomamökkitoiminta, kokoussali, ravintola-keilahalli ja musiikkiviihdetoiminta. 

## Historiaa
Yrittäjä Markku Kinnunen osti konkurssiin menneen Hankamotellin vuonna 1993. Hän oli etsinyt yritystoiminnalleen paikkaa, joka olisi hyvien liikenneyhteyksien varrella ja järven rannalla. Aluksi hän rakennutti alueelle Revontulisalin viihdetoimintaa varten. Toinen askel oli täysimittainen golfkenttä, jonka jäseniksi saatiin nopeasti 4&nbsp;000 henkilöä, sillä pelaajia saatiin Etelä-Suomesta saakka halvan pelioikeuden houkuttelemana. Toimintaa pyörittää Revontuli Golf Oy. Kolmas iso satsaus oli keilahalli, joka on sijoitettu ravintolan yhteyteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lomakeskus Revontuli
Molodin taistelu

**Molodin taistelu** (**) käytiin Krimin kaanikunnan ja Moskovan Venäjän armeijoiden välillä vuonna 1572. Se päättyi kahdeksan päivän jälkeen Venäjän ratkaisevaan voittoon ja merkitsi käännettä Venäjän–Krimin sodassa.

Vuonna 1552 alkanut sota käynnistyi, kun tsaari Iivana IV Julma valtasi Kazanin kaanikunnan, jonka laillisena perijänä Krimin kaani Devlet I Giray piti itseään. Venäjä valtasi myös kaanin tavoitteleman Astrahanin 1554–1556. Krimin kaanikunnan vasalli-isäntä ja liittolainen Osmanien valtakunta osallistui sotaan 1568, mutta turkkilaisten ja tataarien yhteinen sotaretki Astrahaniin 1569 epäonnistui karvaasti. Venäjä ja Osmanien valtakunta solmivat rauhan 1570, jonka jälkeen kaani Devlet jatkoi sotatoimia Venäjää vastaan itsenäisesti. Kaani keräsi armeijan, jonka avulla hän valtasi ja poltti Moskovan 1571 ajaen tsaari Iivanan pakoon kaupungista. Pelastaakseen tilanteen tsaari lupasi kaanille poistuvansa Astrahanista, mutta seuraavana vuonna kaanille valkeni, ettei Iivana aio pitää lupaustaan. Hän keräsi uuden sotajoukon, joka lähti marssille kohti Moskovaa. Tsaari ja hänen kenraalinsa olivat kuitenkin ennakoineet tataarien saapuvan uudelleen ja valmistelleet huolellisesti vastatoimia. 

Armeijat kohtasivat toisensa heinäkuun 1572 lopulla lähellä Molodin kylää noin 50 kilometriä Moskovasta etelään. Taistelussa tuli kuuluisaksi venäläisten käyttämä siirreltävä suoja, guljai-gorod, jonka avulla joukot saattoivat liikkua suhteellisen turvallisesti kevyiden aseiden tulituksessa. Osapuolten kärsimistä tappioista ei ole jäänyt historiaan luotettavia selontekoja, mutta Venäjän voittoon päättyneellä taistelulla oli merkittävä vaikutus osapuolten väliseen voimatasapainoon. Sen vuoksi voidaan olettaa, että tataarien armeija kärsi enemmän tappioina.  

Seurauksena Krimin kaani joutui luopumaan sekä sodan jatkamiseen liittyvistä suunnitelmistaan että aikeistaan vallata Kazanin ja Astrahanin kaanikunnat Venäjältä. Tappio merkitsi Krimin kaanikunnan poliittisen ja sotilaallisen vaikutusvallan heikkenemistä, joka puolestaan antoi tilaa Moskovan Venäjän nousulle. Vasta vuosina 1588–1607 hallinneen kaanin Gazi II Girayn aikana Krimin kaanikunta oli jälleen riittävän vahva voidakseen haastaa Venäjän uudelleen.

## Lähteet
* 
* 
 
### Viitteet
469219 Kamoʻoalewa

**469219 Kamoʻoalewa**, väliaikaiselta nimeltään **** on Apollo-tyypin asteroidi. Se löydettiin Pan-STARRS 1-kartoitusteleskoopilla 27. huhtikuuta vuonna 2016 ja on radaltaan vakain toistaiseksi tunnettu Maan kvasikuu. Sen nimi tulee havaijin kielestä,ja viittaa sen kiertorataan.

Kamoʻoalewa kiertää muiden asteroidien tapaan Aurinkoa, mutta sen rata on sellainen, että kappale pysyy jatkuvasti maapallon läheisyydessä siten, että Maasta katsottuna se näyttää kiertävän Maata. Tämän vuoksi kohdetta kutsutaan kvasikuuksi. Ratalaskujen perusteella Kamoʻoalewan rata on kuitenkin kvasikuuksi poikkeuksellisen vakaa: se on jäänyt kvasikuuradalle hieman alle sata vuotta sitten ja pysyy tällaisella radalla useita satoja vuosia tulevaisuuteen. Kvasikuuradalla ollessaan Kamoʻoalewan liike on lukkiutunut siten, että se pysyy koko ajan likimain 38&ndash;100 kertaa Kuun etäisyydellä Maasta.

Kohteen fysikaalisia ominaisuuksia ei juuri tunneta. Sen läpimitta on arviolta 40&ndash;100 metriä. Asteroidin pyörähdysajan on havaittu olevan 0,467 tuntia.

Kohde ei näillä näkymin muodosta minkäänlaista törmäysuhkaa. Pitkäaikaisen läheisyytensä vuoksi se on kuitenkin hyvinkin potentiaalinen in-situ-toiminnan kohde.

## Lähteet
Silkkikana

**Silkkikana** on kanarotu, joka on alkujaan kotoisin Itä-Aasiasta. Silkkikanan näkyvin erityispiirre on pehmeän ja tuuhean turkkimainen höyhenpeite. Useimpien lintujen höyhenten ruodosta haarautuvat höydyt ovat kiinnittyneet toisiinsa pienillä väkäsillä, jolloin höyhen pysyy muodossaan, mutta silkkikanoilta nämä väkäset puuttuvat kokonaan, jolloin höyhenten höydyt osoittavat pöyhistyneinä eri suuntiin. Silkkikanoja pidetään toisinaan lemmikkeinä.

## Lähteet
Juneteenth

**Juneteenth** on Yhdysvalloissa kansallinen vapaapäivä, jota vietetään vuosittain 19. kesäkuuta. Päivänä juhlistetaan afroamerikkalaisten orjuuden päättymistä. Juhlan nimi on yhdistelmä englannin kielen sanoista *June* (suom. *kesäkuu*) ja *nineteenth* (suom. yhdeksästoista). Juneteenth sai alkunsa Yhdysvaltain armeijan kenraalimajurin Gordon Grangerin luettua presidentti Abraham Lincolnin antaman orjien vapautusta koskevan Emancipation Proclamation -julistuksen Texasin Galvestonissa 19. kesäkuuta 1865. Julistus oli tullut voimaan jo yli kaksi vuotta aiemmin vuoden 1863 tammikuun alusta, mutta tieto vapaudesta ei ollut kulkenut Texasiin saakka. Kesäkuun 19. hyväksyttiin viralliseksi vapaapäiväksi Texasissa vuonna 1979, ja nykyisin päivällä on virallinen asema useissa Yhdysvaltain osavaltioissa ja kaupungeissa.

Yhdysvaltojen presidentti Donald Trump oli aikeissa järjestää koronatauon jälkeisen ensimmäisen suuren vaalikampanjatilaisuuden juuri 19. kesäkuuta 2020 Tulsassa, jossa tapahtui mustien joukkomurha 1921. Tieto Trumpin tilaisuuden ajasta ja paikasta herätti suurta paheksuntaa eri puolilla Yhdysvaltoja, ja hän taipui siirtämään tilaisuuden seuraavaan päivään.

Yhdysvaltain kongressi hyväksyi kesäkuussa 2021 lain, jonka mukaan päivä on liittovaltion virallinen vapaapäivä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Magic Potion

__NOTOC__
**Magic Potion** on The Black Keysin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 12. syyskuuta 2006. 

Etukannen kuva on Fabergén muna. Takakannen kuvassa on haukka.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Dan Auerbach ja Patrick Carney.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
### Yhtye
* Dan Auerbach – sähkökitara, laulu, havaijinkitara, 12-kielinen kitara, slide-kitara
* Patrick Carney – rummut, lyömäsoittimet

### Tuotanto
* Chris Keffer – masteroija
* Michael Carney – kannen suunnittelu

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Slant Magazine: 
* musicOMH: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Magic Potion'' discogs.com -sivustolla
Heimir Hallgrímsson

**Heimir Hallgrímsson** (s. 10. kesäkuuta 1967) on islantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Heinäkuusta 2024 lähtien hän on toiminut Irlannin jalkapallomaajoukkueen  päävalmentajana.

Heimir on siviiliammatiltaan hammaslääkäri ja pitänyt vastaanottoa valmennusuransa aikana. Maajoukkuevalmennustehtävien myötä hän on joutunut vähentämään töitään hammaslääkärin vastaanotolla.

## Ura

Heimir pelasi uransa Islannissa edustaen menestysvuotensa ÍBV:n ja Hötturin joukkueita. Peliura kesti aina vuoteen 2007 saakka maan alemmilla sarjatasoilla KFS:n joukkueessa. Heimir aloitti valmennusuransa jo aktiivisella peliurallaan valmentaen Hötturin ja ÍBV:n naisten joukkueita. IBV vakiinnutti Heimirin johdolla paikkansa maan kärkitasolla. Kaudeksi 2002 hän siirtyi ÍBV:n miesten edustusjoukkueen apuvalmentajaksi.

Kaudeksi 2003 Heimir palasi ÍBV:n naisten joukkueen peräsimeen ja luotsasi joukkueen kahdesti liigahopealle sekä cupin finaaliin. Elokuussa 2006 hänestä tuli toistamiseen ÍBV:n miesten joukkueen päävalmentaja. Hän ei onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta, mutta jatkoi päävalmentajana ja kauden 2008 päätteeksi nosti ÍBV:n takaisin Islannin liigaan. Heimirin johdolla ÍBV palasi Islannin kärkiseurojen joukkoon sijoittuen kolmanneksi 2010 ja 2011.

Lokakuussa 2011 Heimiristä tuli Lars Lagerbäckin apuvalmentaja Islannin jalkapallomaajoukkueeseen. Kaksikon yhteistyö jatkui menestyksekkäästi EM2016-karsinnoissa ja he johdattivat Islannin historiallisesti EM-lopputurnaukseen. Karsinnoissa Islanti hävisi vain kaksi ottelua ja voitti esimerkiksi Alankomaat kahteen kertaan.

EM-lopputurnauksessa Islanti jatkoi siitä mihin se karsinnoissa jäi. Avausottelussa tiiviisti puolustanut ja fyysisesti pelannut Islanti pelasi 1–1 tasapelin Portugalia vastaan. Samaan tulokseen päättyi ottelu Unkaria vastaan ja sensaatiomainen 2–1 voitto Itävallasta vei Islannin lohkokakkosena pudotuspeleihin. Neljännesvälierissä Islanti raivasi tieltään Englannin vahvan esityksen jälkeen maalein 2–0. Joukkue sai Ranskassa huikeaa kannatusta ja lähes 10 prosenttia koko maan väestöstä oli paikan päällä kannustamassa joukkuetta menestykseen. Lopulta Islannin historiallinen matka päättyi puolivälierissä 5–2 tappioon Ranskalle. Kisojen jälkeen Lagerbäck jätti tehtänsä valmennustiimissä ja Heimir nousi yksin päävalmentajavastuuseen.

Heimir luotsasi Islannin MM-lopputurnaukseen 2018 karsintalohkonsa voittajana. Lopputurnauspaikka oli Islannin historian ensimmäinen MM-tasolla. Lopputurnauksessa Islanti aloitti yllätyksellä pelaamalla 1-1 tasapelin Argentiinaa vastaan, mutta tappiot Nigerialle ja Kroatialle katkaisivat Islannin tien lohkovaiheeseen. Turnauksen jälkeen Heimir jätti tehtävänsä.

Joulukuussa 2018 Heimiristä tuli Qatar Stars Leaguessa pelanneen Al-Arabin päävalmentaja kesään 2021 ulottuvalla sopimuksella. Islantilainen johdatti Al-Arabin Amir Cupin loppuotteluun, muttei onnistunut voittamaan seuralle pokaaleja. Hän jätti tehtävänsä sopimuksen päätyttyä kesällä 2021. Islantilaisvalmentaja jätti tehtävänsä heinäkuun alussa 2024, kun Jamaika putosi Copa Américasta lohkovaiheen jälkeen voittamatta otteluakaan.

## Lähteet
Poliittinen broileri

**Poliittinen broileri** on politiikassa käytetty negatiivissävytteinen termi, jolla tarkoitetaan henkilöä, joka on lähtenyt mukaan politiikkaan olematta juuri ollenkaan mukana työelämässä. Käsitteen kehitti RKP:n kansanedustaja Jutta Zilliacus 1970-luvulla kuvaamaan nuorina politiikkaan ponnahtaneita henkilöitä. Myöhemmin käsitteellä on voitu tarkoittaa myös poliitikkoa, joka on urallaan muuten osoittanut kokemattomuuttaan.

## Lähteet
Kaijū

**Kaijū** () eli **kaijū eiga** (, suom. *hirviöelokuva*) on japanilaisten elokuvien lajityyppi. Kaijū-elokuvat kuuluvat laajempaan erikoistehostepainotteisten japanilaisten elokuvien eli tokusatsu-elokuvien joukkoon. Lajityypin elokuvissa yksi tai useampi yleensä valtava hirviö aiheuttaa tuhoa ihmisten keskuudessa. Tunnettuja kaijū-elokuvia ovat lajityypin kehittäneen Tōhō-elokuvayhtiön Godzilla-elokuvat. Samantyyppisiä elokuvia on tehty myöhemmin myös Japanin ulkopuolella.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Barr, Jason: *The Kaiju Film : A Critical Study of Cinema’s Biggest Monsters.* McFarland & Company, 2016. .
Gian Piero Ventura

**Gian Piero Ventura** (s. 14. tammikuuta 1948) on italialainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. 

## Ura

Ventura hankki jalkapallo-oppinsa UC Sampdorian juniorijoukkueissa, muttei koskaan onnistunut murtautumaan edustusjoukkueen pelaavaan kokoonpanoon. Hänen pelaajauransa jäi vaatimattomaksi ja hän edusti eri seuroja Serie D:ssä sekä kaudella 1970/71 USD Ennaa Serie C:ssä.

Ventura aloitti valmennusuransa niin ikään Sampdoriassa valmentaen ensin juniorijoukkueita. Vuonna 1979 hänestä tuli edustusjoukkueen apuvalmentaja. Ventura jätti seuran vuonna 1981 ja siirtyi päävalmentajaksi Ruentes Rapalloon. Hän luotsasi pieniä italialisseuroja Serie C:ssä, kunnes vuonna 1994 hänet palkattiin Serie B:ssä pelanneen SSC Venezian päävalmentajaksi. US Leccen valmentajana Ventura teki läpimurtoaan johdattamalla joukkueen Serie C:stä aina Serie A:han saakka kahden perättäisen nousun myötä. Ventura itse jätti seuran nousukauden 1996/97 jälkeen siirtyen Cagliari Calcion peräsimeen nostaen seuran Serie A:han, jossa teki itse päävalmentajadebyyttinsä kaudella 1998/99 luotsaamalla Cagliarin sijalle 12. Kesällä 1999 Ventura palasi Sampdoriaan, muttei onnistunut odotuksista huolimatta nostamaan seuraa Serie A:han. Hän valmensi Sampdoria-pestinsä jälkeen muun muassa Udinese Calciota, uudelleen Cagliaria, SSC Napolia sekä Pisa Calciota.

Kesäkuussa 2009 Venturasta tuli AS Barin päävalmentaja Antonio Conten siirryttyä uusiin haasteisiin.

Kesäkuussa 2011 Ventura teki vuoden sopimuksen Torinon kanssa. Tie nousi pystyyn neljännesvälierissä FK Zenit Pietarille. Serie A:ssa Torino voitti ensimmäisen kaupungin derbyn Juventusta vastaan 20 vuoteen. Italian jalkapalloliitto erotti Venturan marraskuussa 2017.

Lokakuussa 2018 Venturasta tuli Serie A:n viimeiseksi vajonneen Chievo Veronan päävalmentaja. Venturan pesti jäi vain neljän ottelun mittaiseksi, kun hän erosi tehtävästään 13. marraskuuta 2018.

## Meriitit

* Serie C1: 1996
* Serie D: 1985, 1991

## Lähteet
Hard Candy

**Hard Candy** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* *[[Hard Candy (elokuva)|Hard Candy]]*, David Sladen ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2005
* *[[Hard Candy (Counting Crowsin albumi)|Hard Candy]]*, Counting Crows -yhtyeen albumi vuodelta 2002
* *[[Hard Candy (Madonnan albumi)|Hard Candy]]*, Madonnan albumi vuodelta 2008.
Janne Schaffer

**Jan Erik Tage ”Janne” Schaffer **(s. 24. syyskuuta 1945 Tukholma) on ruotsalainen kitaristi ja säveltäjä. Hän on yksi Ruotsin arvostetuimmista sähkökitaristeista ja studiomuusikoista, joka on soittanut noin viidellä tuhannella äänitteellä. Hän on esiintynyt muun muassa Abban, Toto-yhtyeen ja Bob Marleyn kanssa ja tehnyt paljon yhteistyötä Björn J:son Lindhin ja Ted Gärdestadin kanssa. Lisäksi hän on tehnyt sooloalbumeja vuodesta 1973 alkaen.

Vuonna 2009 Schafferin ensimmäinen sooloalbumi *Janne Schaffer* (1973) pääsi mukaan kirjaan *Tusen svenska klassiker*, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.

## Elämä ja ura
Janne Schafferin isä soitti viulua ja äiti opetti pianonsoittoa. Poika varttui Blackebergin kaupunginosassa Tukholmassa. Hän soitti aluksi pianoa, mutta vaihtoi sitten sähkökitaraan. Ensimmäisen kitaransa hän teki koulun veistotunnilla. Koulutovereista muodostettujen kitarayhtyeiden jälkeen Schaffer esiintyi 1960-luvulla muun muassa Gunnar Wiklundin, Björn Skifsin ja Ted Gärdestadin kanssa. 1970-luvulla hän tuli tunnetuksi Abba-yhtyeen konserteista ja äänilevyiltä.

Vuonna 1973 Schaffer aloitti sekä soolouransa että pitkän yhteistyönsä Björn J:son Lindhin kanssa, joka kesti tämä kuolemaan 2013 saakka. Yhtyeitä, joissa Schaffer on soittanut, ovat muun muassa Hörselmat, Grapes of Wrath, Pop Workshop, Dynamite Brass, Opus III, Svenska Löd AB!, Baltik, Ablution, Mads Vinding Group, Midnattsensemblen Paramount, Ralph Lundsten and The Andromeda All Stars sekä Harlequin. 

Vuonna 1980 muodosti Schaffer yhdessä Lasse Åbergin ja Klasse Möllbergin kanssa yhtyeen Electric Banana Band, jossa hän sävelsi ja Åberg sanoitti. Laulut olivat usein ympäristöaiheisia. Ryhmän hittejä olivat ”Banankontakt”, ”Olyckans sång” ja ”Zwampen”.

Schaffer käyttää pääasiassa Larrivée-sähkökitaraa, jossa on EMG:n yksikelainen mikrofoni. Hän omistaa myös Gibson Les Paul -kitaran vuodelta 1959. Vahvistimena hän käyttää yleensä Peaveytä.

## Sooloalbumeja
* 1973 – *Janne Schaffer*
* 1974 – *Janne Schaffer's Andra LP*
* 1974 – *The Chinese*
* 1976 – *Katharsis*
* 1978 – *Earmeal*
* 1980 – *Presens*
* 1982 – *Blå Passager och Röda Vågor*
* 1985 – *Traffic*
* 1987 – *Hörselmat med Gävleborgs Symfoniorkester* 
* 1988 – *Electric Graffiti*
* 1989 – *Julglöd* (yhdessä Leif Strandin, Bo Westmanin ja Nacka Sångensemblen kanssa)
* 1989 – *Katharsis & Earmeal Med Janne Schaffer 1976–1979* (kokoelma) 
* 1990 – *Tid brusa* (yhdessä Björn J:son Lindhin ja Gunnar Idenstamin kanssa)
* 1992 – *Ögonblick*
* 1993 – *Mellan sol och måne 73–93* (kokoelma)
* 1995 – *Av Ren Lust*
* 1996 – *Tunga låtar 73-96* (kokoelma)
* 1996 – *Lugna låtar 80-95* (kokoelma)
* 2000 – *Den hela människan* (musiikkia elokuvasta *[[Terveysmatka]]*), (mukana Björn J:son Lindh ja Electric Banana Band)
* 2000 – *På andra sidan månen*
* 2002 – *Nära i sommarnatten* (kokoelma)
* 2004 – *Överblick* (kokoelma)
* 2005 – *Med Betoning på Ljus* (kokoelma)
* 2009 – *Stämningsfullt – En vinterresa* (kokoelma)
* 2010 – *Music Story* (kokoelmaboksi) 
* 2013 – *Musik / Schaffer Text / Åberg* (yhdessä Lasse Åbergin kanssa)

## Lähteet
Electronic Entertainment Expo 2016

**Electronic Entertainment Expo 2016** (lyh. **E3 2016**) oli kahdeskymmenestoinen Electronic Entertainment Expo -tapahtuma, joka järjestettiin Los Angeles Convention Centerissä 14.–16. kesäkuuta 2016. Tapahtuman kävijämäärä väheni hieman edelliseen vuoteen verrattuna, noin 50&nbsp;300 kävijään.

## Lista merkittävistä näytteilleasettajista
* Bethesda Softworks
* Deep Silver
* Electronic Arts
* Focus Home Interactive
* Koei Tecmo
* Microsoft Studios
* Nintendo
* Sega
* Sony Interactive Entertainment
* Square Enix
* Take-Two Interactive
* Ubisoft

## Lista peleistä

## Lähteet
Šalva Tšikhladze

**Šalva Tšikhladze** (, , 12. heinäkuuta 1912 Kutaisi, Kutaisin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 14. tammikuuta 1997 Tbilisi, Georgia) oli Neuvostoliittoa edustanut kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiamitalisti.

87 kilogramman painoluokassa kilpaillut Tšikhladze saavutti 40-vuotiaana kreikkalais-roomalaisessa painissa olympiahopeaa Helsingissä 1952 hävittyään isäntämaan Kelpo Gröndahlille.

## Lähteet
* Shalva Chikhladze Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Tshichladze, Shalva (URS) International Wrestling Database 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Davit Tsimakuridze

**Davit Tsimakuridze** (, , 29. maaliskuuta 1925 Poti, Transkaukasian SFNT – 9. toukokuuta 2006 Tbilisi, Georgia) oli Neuvostoliittoa edustanut vapaapainija ja olympiavoittaja.

79 kilogramman painoluokassa kilpaillut Tsimakuridze voitti vapaapainissa olympiakultaa Helsingissä 1952.

## Lähteet
* Davit Tsimak'uridze Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Zimakuridse, Dawid (URS) International Wrestling Database 

### Viitteet
Nina Vanhatalo

**Nina Vanhatalo** (s. 9. maaliskuuta 1969) on suomalainen Yle Urheilussa työskentelevä urheilutoimittaja. Hän on selostanut vuodesta 2014 lähtien Ylen kanavilla alppihiihdon arvokisoja ja maailmancupia. Toimittajana hän on toiminut muun muassa yleisurheilussa, suunnistuksessa ja ampumahiihdossa. Vanhatalo on Urheilutoimittajain liiton hallituksen jäsen.

## Lähteet
Matti Liski

**Matti Liski** on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee professorina Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun taloustieteen laitoksella. Liski on Helsingin yliopiston taloustieteen dosentti.

Liski on koulutukseltaan kauppatieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 1997.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Liskin kotisivu, Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulu
* Liskin tutkimukset IDEASissa
Storå (Tanska)

**Storå** on joki Tanskassa Jyllannin niemimaan pohjoisosassa. Se on noin 100 kilometriä pitkä ja maan toiseksi pisin joki. Storå saa alkunsa Ikastin kaakkoispuolelta, virtaa luoteeseen kohti Holstebrota ja laskee Pohjanmereen Vembin lounaispuolella.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
Guljai-gorod

**Guljai-gorod** (, "liikutettava kaupunki") oli Moskovan Venäjän armeijan 1400–1600-luvuilla käyttämä liikuteltava linnoitus. Se tarjosi suojaa käsiaseilla ammuttuja nuolia ja kuulia vastaan sekä myös näkösuojan viholliselta. Se soveltui hyvin esimerkiksi aron kaltaisille avoimille taistelukentille, joiden maastossa ei ollut luonnollisia suojia, kuten puita tai jyrkkiä maastomuodostelmia. 

Englantilainen aikalaisdiplomaatti Giles Fletcher kirjoitti ylös havaintojaan nähtyään guljai-gorodin Moskovassa vuoden 1588 aikoihin. Hänen näkemänsä guljai-gorod oli kaksinkertainen muurirakennelma, jonka yläosa oli suora tai sahalaitainen ja joka oli koottu valmiista puulevyistä, joihin oli leikattu ampuma-aukkoja. Nämä puulevyt liu'utettiin pienten pyrien tai suksien päälle, ja ne lukkiutuivat paikalleen "ilman minkäänlaisten puuseppien tai apuvälineiden apua, koska kehikon osat oli leikattu niin että ne lukittuisivat toisiinsa". Rakenteista kasattujen vierekkäisten seinien välinen etäisyys oli noin kolme metriä, mikä oli riittävä tila jalkaväelle, jotta sotilaat saattoivat ampua ja ladata aseensa. 

Krimin tataareja vastaan käydyssä Molodin taistelussa 1572 niiden katsotaan olleen ratkaisevana apuna. Sotilaallisista tapahtumista kertova aikalaiskirja *Razriadnaja kniga* kuvailee, kuinka voivodi Mihail Vorotynskijin käytti guljai-gorodia Molodissa. Hän sijoitti joukkojen pääosan sen suojiin. Siirrettävän linnakkeen ampuma-aukoista avattu tarkka tulitus, sekä sen tarjoaman näkösuojan turvin tehty ratsuväen yllätyshyökkäys ajoi tataarit sekasortoon.

Guljai-gorodin periaatteella toimivat suojat eivät olleet ennennäkemättömiä sodankäynnissä, vaan esimerkiksi hussilaissodissa böömiläiset kapinalliset olivat käyttäneet tarkoitukseen muokattuja vankkureita sotilaiden suojina taistelukentillään. Guljai-gorod menetti merkityksensä 1600-luvun lopulla kenttätykistön yleistyttyä ja kehityttyä raskaammaksi.

## Lähteet
Aarne Pilto

**Aarne Pilto** (s. 1935 Utajärvi) on Helsingissä asuva kirjailija.

Pilto syntyi Utajärven Yli-Utoksella, mutta muutti jo nuorena Helsinkiin. Toimittuaan eri ammateissa hänestä tuli yrittäjä. Kirjailijaksi Pilto ryhtyi vasta varttuneella iällä. Hänen ensimmäiset teoksensa olivat omaelämäkerrallisia romaaneja, lapsuusajasta kertova esikoisteos *Kasvupaikka* ilmestyi vuonna 2010. Pilto on julkaissut seuraavat teokset:  
* *Kasvupaikka*, 2010
* *Puoli kolmen juna*, 2011
* *Seppiä joka junaan*, 2012
* *Irina ja Tatjana*, 2013
* *Hamppi pusikossa*, 2014

## Lähteet
Imre Kovács

**Imre Kovács** (26. marraskuuta 1921 Budapest – 9. maaliskuuta 1996 Budapest) oli unkarilainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja.

Kovács voitti Unkarin miesten maajoukkueessa olympiakultaa Helsingissä 1952. Hän oli mukana myös MM-hopeaa saavuttaneessa Unkarin joukkueessa Sveitsissä 1954 muttei pelannut.

## Lähteet
* Imre Kovács Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Riku Salminen

**Riku Salminen** (s. 1984) on suomalainen Yle Urheilussa työskentelevä urheilutoimittaja. Hän on selostanut muun muassa jääkiekkoa ja jalkapalloa, yleensä radiossa Yle Puheella. Hän selostaa myös alamäkiluistelua televisiossa. Paremmin Salminen tunnetaan kuitenkin televisiossa Ylen urheilulähetysten studio-isäntänä. Hän on toiminut studio-isäntänä Jalkapallon MM-kisoissa 2014, EM-kisoissa 2016 sekä MM-kisoissa 2018. Salminen pääsi Ylelle harjoittelijaksi vuonna 2008, ja hänet vakinaistettiin hänen valmistuttuaan medianomiksi vuonna 2013. Hän pitää toimittajaesikuvanaan Tapio Suomista.

Salminen on kotoisin Jyväskylästä.

## Lähteet
László Budai

**László Budai** (19. heinäkuuta 1928 Budapest – 2. heinäkuuta 1983 Budapest) oli unkarilainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja.

Budai voitti Unkarin miesten maajoukkueessa olympiakultaa Helsingissä 1952 ja MM-hopeaa Sveitsissä 1954. Hän oli mukana Unkarin joukkueessa myös Ruotsin MM-kilpailuissa 1958 muttei pelannut.

## Lähteet
* László Budai Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Edson Puch

**Edson Raúl Puch Cortés** (s. 9. huhtikuuta 1986 Iquique, Chile) on chileläinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on oikea laitalinkki. Puch edustaa Ecuadorin Serie A:ssa pelaavaa LDU Quitoa.

Puch on edustanut aiemmin chileläisiä Huachipatoa (2005–2006), Deportes Iquiquetä (2007–2009, lainalla 2012–2013) sekä Universidad de Chileä (2009–2011), dubailaista Al Waslia (2011–2014) ja argentiinalaista Huracánia (2015). Heinäkuussa 2016 hän siirtyy meksikolaiseen Necaxaan.

Chilen maajoukkueessa Puch pelasi ensimmäisen ottelunsa toukokuussa 2009, kun Chile hävisi ystävyysottelussa Japanille 0–4. Hän pelasi yhteensä kuusi ystävyysottelua vuosina 2009–2012. Vuosina 2013–2015 Puch ei pelannut maaotteluita. Siitä huolimatta hänet valittiin Copa Américaan 2015, jonka Chile lopulta voitti. Puch joutui kuitenkin jäämään pois turnauksesta loukkaantumisen vuoksi, ja Francisco Silva sai hänen paikkansa. Puch pelasi maajoukkueessa seuraavan kerran toukokuussa 2016 ja tuli valituksi Copa América Centenarioon, jossa pelasi ensimmäisen kilpailullisen maaottelunsa 30-vuotiaana Chilen voittaessa alkulohkovaiheessa Bolivian 2–1. Turnauksen puolivälierässä Puch teki ensimmäiset kaksi maajoukkuemaaliaan Chilen voittaessa Meksikon 7–0.

## Lähteet
Gusztáv Sebes

**Gusztáv Sebes** (22. tammikuuta 1906 Budapest, Itävalta-Unkari – 30. tammikuuta 1986 Budapest) oli unkarilainen jalkapallovalmentaja ja jalkapalloilija. Hän jäi historiaan Unkarin 1950-luvun menestyksekkään Kultaisen joukkueen päävalmentajana.

Unkarin miesten maajoukkue voitti Sebesin päävalmentajuuden aikana 1949–1957 olympiakultaa Helsingissä 1952 ja MM-hopeaa Sveitsissä 1954. Joukkue aiheutti myös Englannin miesten maajoukkuehistorian ensimmäisen kotitappion vuonna 1953.

## Lähteet
* Profiili  FIFA 

### Viitteet
Billy Cotton

**William Edward "Billy" Cotton** (6. toukokuuta 1899 Lontoo &ndash; 25. maaliskuuta 1969 Lontoo) oli brittiläinen orkesterinjohtaja ja viihdyttäjä, yksi harvoista aikansa orkesterinjohtajista, joiden orkesteri selvisi brittiläisten tanssiyhtyeiden aikakaudesta ja pysyi suosittuna vielä sen jälkeenkin. Nykyisin Cotton muistetaan lähinnä urastaan radio- ja tv-persoonana. Hänen omaelämäkertansa, *"I Did it My Way"* julkaistiin postuumisti vuonna 1970.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Billy Cotton Internet Archive-sivustolla 
*
Luettelo Vaasan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

**Luettelo Vaasan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä** sisältää Vaasan pysyvät julkiset patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.  Vaasaan on liitetty Vähänkyrön kunta vuonna 2013 ja osa Sulvan kuntaa vuonna 1973. Muistolaatat ovat omassa luettelossaan.

## Julkinen taide Vaasassa
Vaasan vanhin muistomerkki on noin kolme metriä korkea goottilainen risti, joka on irtokivistä koostuvan kumpareen päällä Mustasaaressa, Korsholman valleilla Vanhassa Vaasassa. Muistomerkissä on Zacharis Topeliuksen teksti: ”Tähän Pohjan pakanoille pyhä risti rakettihin.” Muinaismuistoyhdistyksen vuonna 1894 pystyttämä muistomerkki kertoo Korsholman linnoituksen pystyttämisestä paikalle vuonna 1370 ja perimätiedon mukaan kristinuskon saapumispaikasta Suomeen. Muistomerkin suunnitteli Magnus Schjerfbeck.

Vaasaan pystytettiin vuosina 1920–1938 yhteensä 20 muistomerkkiä. Niistä näkyvin on *[[Suomen Vapaudenpatsas]]* (1938), jonka suunnittelivat Vaasan kauppatorille Yrjö Liipola ja Jussi Mäntynen. Teoksen jalustassa on viisi reliefiä ja Suomen Leijona. Pääryhmässä sotilasasuinen, seisova mies kohottaa oikean kätensä. Hänen takanaan istuva mies pitelee vasemmalla kädellään rintaansa ja kääntää kasvonsa ylös oikealle.

Kaupungin historiaan kuuluu läheisesti myös Lauri Leppäsen *[[Jääkäripatsas]]* (1958).

Vaasassa on kuusi Tea Helenelundin (1917–2010) tekemää muistomerkkiä, kuten *Inkeri-patsas* eli Liikenteessä kuolleiden lasten muistomerkki (1955) Hietalahden mäellä. Vaasalaisen kuvanveistäjän Asko Halmeen (1931–2019) abstraktit veistossommitelmat, kuten *Tiedon portaat* (2000) Vaasan lyseon pihassa ovat eri puolilla kaupunkia.

Muita modernismia edustavia veistoksia Vaasassa ovat Eero Hiirosen *Merituuli-suihkukaivo* (1979) Palosaaren torilla, Kari Huhtamon *Inhimilli* (1984) Valtion virastotalon aukiolla, sekä Erkki Kannoston veistokset *Matkakuume* (2005), *Syvä jano* (2005) ja *Varjoja metsässä* (2006) Hovioikeudenpuistikon kävelykadulla.

Uudempaa julkista taidetta Vaasassa ovat Jaakko Niemelän *Gridlock* (2006) Hovioikeudenpuistikossa ja *White Open* (2014) valotaideteos kaupunginkirjaston edustalla, sekä Albert Braunin *Parabolarenan* (2008), Hannu Leimun *Auringon lapsi* (2010). Pekka Kauhasen *Kirkas askel* (1994) on Hietalahdessa, sekä Pekka Jylhän teokset *Jäätie* (2000) Tiklaspuistossa ja *Meri ja veden muisti* (2011) Suvilahdessa.

## Taideteokset ja muistomerkit
 Tässä luettelossa on 105 kohdetta.

## Muistolaatat

## Lähteet
* Alue-sarake:
** Kaupunginosat: Vaasan karttapalvelu , (valitse ylhäältä Valitse kartalla näkyvät tiedot / Julkiset palvelut / Kaupunginosat)
** Suuralueet: Vaasan väkiluku suuralueittain 1973–2015 , sivu 2; Vaasa.fi
**Suomen muistomerkit, osa III, Pohjanmaa*; Väriteos Henna 1994; Nousiainen; 
*Kultiva
*Vaasapedia, Vaasan patsaat ja veistokset
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
*
*Rojekti X=
Mirosław Kuczyński

**Mirosław Kuczyński** (s. 1947) on puolalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Legia Varsovaa edustanut Kuczyński saavutti Puolan maajoukkueessa EM-pronssia Suomesta 1967.

## Lähteet
* Profiili plkhistory.ugu.pl 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive
Matthew Santoro

**Matthew Santoro** (s. 16. heinäkuuta 1985 Welland, Ontario, Kanada) on kanadalainen YouTube-persoona, entinen kirjanpitäjä ja näyttelijä. Hän tekee top 10 -listoja ja "50 Amazing Facts to Blow Your Mind" -sarjaa, joita hän lähettää YouTuben pääkanavalleen maanantaisin ja perjantaisin. Lisäksi hän ylläpitää videoblogikanavaa, jolle hän lähettää uusia videoita päivittäin sekä pelikanavaa, jonne hän lähettää uusia videoita kolme kertaa viikossa. Vuonna 2016 hän julkaisi kirjan *Mind = Blown*.

Kesäkuussa 2016 Santoron pääkanavalla oli 5,4 miljoonaa tilaajaa ja hänen videoitaan on katsottu lähes 710 miljoonaa kertaa. Hän rekisteröityi YouTubeen 13. helmikuuta 2010.

Hän tulee esiintymään *[[Resident Evil: The Final Chapter]]* -elokuvassa zombina. Hän työskenteli Lilly Singhin, Olga Kayn, Toby Turnerin, Arnold Schwarzeneggerin ja monien muiden kanssa *Terminator Genisys: The YouTube Chroniclesin*, *[[Terminator Genisys]]* -elokuvan oheissarjan parissa.

Matthew Santoro asuu Torontossa.

## Lähteet
Universal Motown Records

**Universal Motown Records **oli levy-yhtiö, joka toimi Universal Motown Republic Groupin merkkinä. Se oli nykyajan ruumiillistuma legendaarisesta Motown Records -yhtiöstä ja UMG:n "urbaani" puoli, vaikka sillä ja sen alayhtiöillä oli myös joitain rock-artisteja.

## Taustaa
Vuonna 2005 Motown Records yhdistettiin Universal Recordsin urbaanien artistien kanssa Universal Motown Recordsin luomiseksi Elektra Recordsin entisen toimitusjohtajan, Sylvia Rhonen johdolla ja se asetettiin hiljattain luodun Universal Motown Republic Groupin kattojaon alle. Motown Records alkoi juhlia sen viidettäkymmenettä vuosipäivää (12. tammikuuta, 2009) myöhään vuonna 2008, mikä sisälsi *The Complete No. 1 -*boksin julkaisun sisältäen Motownin ensimmäiset hitit Billboardin pop-, R&B- ja disko-listoilta, klassisen aikakauden Motownin albumeiden uudelleenjulkaisun CD:llä ja muut suunnitellut tapahtumat, jotka julkaistiin yhteistyössä Universal Music Groupin luettelojaon kanssa.

Universal Motown Republic Groupissa tehtiin muutoksia vuonna 2011 ja Motown Records erotettiin Universal Motown Recordista sekä kattoyhtiöstä ja yhdistettiin The Island Def Jam Music Groupiin, mikä teki Universal Republic Recordsista erillisen yhtiön ja sulki Universal Motown Republic Groupin. Vuonna 2012, Universal Republic Records muutti nimensä takaisin Republic Recordsiin ja kaikki artistit siirtyivät sinne. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu (englanniksi)
Bolesław Kwiatkowski

**Bolesław Jan Kwiatkowski** (28. heinäkuuta 1942 Varsova – 13. helmikuuta 2021 Sydney, Australia) oli puolalainen koripalloilija. Kwiatkowski voitti EM-pronssia Suomessa 1967 ja kilpaili myös Méxicon kesäolympialaisissa 1968, vuoden 1967 MM- ja vuoden 1969 EM-kilpailuissa. AZS Warszawassa Kwiatkowski voitti yhden Puolan mestaruuden ja kaksi Puolan cup-mestaruutta.

## Elämä ja urheilu-ura

Kwiatkowski voitti Puolan miesten maajoukkueessa EM-pronssia Suomessa 1967. Kesäolympialaisissa Kwiatkowski sijoittui Puolan maajoukkueessa kuudenneksi Méxicossa 1968. Lisäksi hän pelasi vuoden 1967 MM-kilpailuissa (Puola viides) ja vuoden 1969 EM-kilpailuissa (neljäs).

Kwiatkowski pelasi Puolan maajoukkueessa vuosien 1961–1969 välissä yhteensä 114 ottelussa tehden yhteensä 617 pistettä. Seuratasolla hän voitti AZS Warszawassa Puolan mestaruuden vuonna 1967 ja Puolan cup-mestaruuden vuosina 1958 ja 1971. Vuonna 1962 hän saavutti Puolan pääsarjan hopeaa. Kwiatkowski muutti vaimonsa kanssa Australiaan vuonna 1981, missä hän työskenteli muun muassa liikunnanopettajana. Kwiatkowski kuoli Sydneyssä 78-vuotiaana 13. helmikuuta 2021.

## Lähteet
* Profiili Puolan olympiakomitea 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Włodzimierz Trams

**Włodzimierz Bonifacy Trams** (12. toukokuuta 1944 Varsova – 31. lokakuuta 2021) oli puolalainen koripalloilija.

Trams saavutti Puolan maajoukkueessa EM-kilpailuista pronssia Suomesta 1967. Kesäolympialaisissa Trams sijoittui Puolan maajoukkueessa kuudenneksi Méxicossa 1968. Lisäksi hän pelasi vuoden 1967 MM-kilpailuissa ja vuoden 1969 EM-kilpailuissa.

## Lähteet
* Profiili Puolan olympiakomitea 
* Włodzimierz Trams Bio, Stats, and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive
Czesław Malec

**Czesław Malec** (26. kesäkuuta 1941 Krzemieniec – 18. heinäkuuta 2018 Assevent, Ranska) oli puolalainen koripalloilija.

Malec saavutti Puolan maajoukkueessa EM-kilpailuista pronssia Neuvostoliitosta 1965 ja Suomesta 1967. Kesäolympialaisissa Malec sijoittui Puolan maajoukkueessa kuudenneksi Méxicossa 1968. Lisäksi hän pelasi vuoden 1967 MM-kilpailuissa.

## Lähteet
* Profiili  Puolan olympiakomitea 
* Czesław Malec Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive
Salomon Könönen

**Salomo ”Salomon” Könönen** (8. kesäkuuta 1916 Suonenjoki – 21. helmikuuta 1979 Kotka) oli suomalainen kestävyys- ja maastojuoksija.

## Saavutuksia
Salomon Könönen sijoittui vuoden 1948 Lontoon olympialaisissa 10 000 metrin juoksussa 9. sijalle. Hän oli kovassa helteessä ainoa suomalainen, joka pääsi maaliin asti.

### SM-mitalit
* Kultaa: 10 000 metrin juoksussa vuosina 1947 ja 1948
* Kultaa: SM-maastojuoksussa vuosina 1949 ja 1950
* Hopeaa: 10 000 metrin juoksussa vuonna 1950
* Pronssia: 10 000 metrin juoksussa vuonna 1949 ja 5 000 metrin juoksussa vuonna 1948
### Muut voitot
* Kaivopuiston maratonin (25 km) voitto vuosina 1948 ja 1949 
* Suomen Suurkisojen voitto 10 000 metrillä vuonna 1947
* Turun maratonin voitto 2.10.1949 ajalla 2.28.39,4 (vuoden 1949 maailman nopein aika maratonilla)

### Maaotteluedustukset
* Suomi–Ruotsi-maaotteluissa edustajana vuosina 1947 ja 1948 sekä Tšekkoslovakiaa vastaan vuonna 1949
* Ruotsi – muu Pohjola -ottelu vuonna 1947

## Yksityiselämä

Salomon Könönen avioitui vuonna 1949 opettaja Greta Mai Wegeliuksen kanssa. Perheeseen syntyi neljä lasta, kaksi poikaa ja kaksi tytärtä. Salomon asui perheineen ensin Tiutisen saaressa ja 1957 alkaen Karhulan Hovilaan rakentamassaan omakotitalossa kuolemaansa asti.

Salomon toimi lähes 30 vuotta huoltopoliisina Kotkan poliisilaitoksella, josta jäi eläkkeelle kesällä 1974 vanhempana konstaapelina.

Salomon oli ahkera marjastaja ja sienestäjä. Hän lenkkeili ja hiihti paljon luonnossa. Myös kotipuutarhan hoito oli hänelle mieluista.

## Rintamapalvelus
Salomon Könönen osallistui suojeluskuntalaisena talvi- ja jatkosotaan, jossa hän toimi muun muassa kaukopartiointitehtävissä. Sotilasarvoltaan hän oli ylikersantti. 

### Ansiomerkit
* Sodan 1939–1940 muistomitali miekoilla ja soljella: - Laatokan Karjala (Mannerheim 1940)
* Toisen luokan vapaudenmitali (Mannerheim 1940)
* Pitkärannan Risti (nro 855) Pitkärannan taistelijat ry
* Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. luokan mitali (6.12.1969)
* Valtion virka-ansiomerkki (29.11.1974)
* SVUL:n Kymenlaakson piirin hopeinen ansiomerkki 
* Suomen Urheilun hopeinen ansiomitali
* Kotkan voimailijoiden hopeinen ansiomerkki 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* YLE Elävä arkisto: Suomen suurkisat 1947
Željko Petrović

**Željko Petrović** (), s. 13. marraskuuta 1965) on montenegrolainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. 
## Ura pelaajana

Petrović aloitti pelaajauransa FK Budućnostissa vuonna 1986. Hän siirtyi kolmen kauden jälkeen suurseura Dinamo Zagrebiin, jossa pelasi kauden 1990/91 oikeana laitapakkina. Hyvät esitykset poikivat siirroon Espanjaan, jossa peliaika Sevillassa jäi kuitenkin vähiin ja yhden kauden jälkeen hän siirtyi FC Den Boschiin. Seura putosi Petrovićin debyyttikaudella Eerste Divisiehen, jossa miehen vastuu puolustuksessa kasvoi vaikka seuran kausi kokonaisuutena jäikin heikoksi.

Kesällä 1994 Petrović siirtyi RKC Waalwijkin, jossa hän pelasi kaksi loistavaa kautta nousevana laitapuolustajana. Maaleja syntyi 60 liigaottelussa yhteensä 13. Hyvät esitykset poikivat Petrovićille siirron suurseura PSV Eindhoveniin, jossa hän voitti kaudella 1996/97 Alankomaiden mestaruuden. Toisella kaudella peliaika väheni ja Petrović siirtyikin kauden jälkeen japanilaiseen Urawa Red Diamondsiin. Hän palasi kesällä 2000 takaisin RKC Waalwijkiin, jossa lopetti aktiiviuransa 38-vuotiaana kauden 2003/04 jälkeen.

Maajoukkuetasolla Petrović edusti Jugoslaviaa 18 A-maaottelussa. Hän oli mukana MM-kisoissa 1998 pelaten kaikissa neljässä ottelussa Jugoslavian edetessä neljännesvälieriin. Päävalmentajadebyyttinsä hän teki portugalilaisen Boavistan peräsimessä elokuussa 2006. Hän luotsasi seuran Eerste Divisien kakkoseksi, mutta seura ei nousukarsinnoissa onnistunut lunastamaan paikkaansa liigassa. Kauden jälkeen hän siirtyi RKC:sta Martin Jolin apuvalmentajaksi HSV:n joukkueeseen.

Heinäkuussa 2010 Petrovićin valmennusura jatkui Englannin Valioliigassa West Ham Unitedin apuvalmentajana. Hän sai kuitenkin potkut seurasta jo marraskuussa 2010. Potkujensa jälkeen Petrović palasi Urawa Red Diamondsiin, kun hän aloitti tammikuussa 2011 seuran päävalmentajana. Joukkue vajosi hänen johdollaan Japanin liigan putoamiskamppailuun ja lopulta seurajohto erotti Petrovićin lokakuussa 2011. ADO vajosi Petrovićin johdolla Eredivisien häntäpäähän. Seurajohto antoi hänelle potkut helmikuun alussa 2017, kun ADO oli pudonnut putoamiskarsintaviivan alapuolelle.

Kesäkuussa 2019 Petrovićista tuli bulgarialaisen Botev Plovdivin päävalmentaja. Hän jätti seuran huhtikuussa 2020. Hän jätti seuran tammikuussa 2021 ja siirtyi Eredivisien putoamiskamppailuun vajonneen Willem II Tilburgin päävalmentajaksi. Hän pelasti seuran putoamiselta kauden 2020/21 päätteeksi, mutta jätti tehtävänsä kauden jälkeen.

Marraskuussa 2021 Petrović korvasi Dick Advocaatin Irakin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana. Hän sai potkut helmikuussa 2022 Irakin jäätyä ulos MM-lopputurnauksesta 2022.Iraq sack head coach Petrovic
 
## Saavutukset
### Pelaajana
* Alankomaiden mestaruus: 1997

## Lähteet
Witold Zagórski

**Witold Zagórski** (25. syyskuuta 1930 Varsova – 30. kesäkuuta 2016) oli puolalainen koripallovalmentaja ja koripalloilija.

Pelaajana Zagórski edusti Puolan maajoukkuetta Unkarin EM-kilpailuissa 1955, missä maa sijoittui viidenneksi. Pelaajauransa jälkeen Zagórski valmensi Puolan maajoukkuetta vuodet 1961–1975, minä aikana maa saavutti kolme EM-mitalia: hopeaa Puolasta 1963 ja pronssia Neuvostoliitosta 1965 sekä Suomesta 1967. Zagórskin valmennuksessa Puola osallistui myös kesäolympialaisiin Tokiossa 1964, Méxicossa 1968 ja Münchenissä 1972, vuoden 1967 MM-kilpailuihin ja vuosien 1961, 1969, 1971, 1973 ja 1975 EM-kilpailuihin. Hän toimi myös Itävallan maajoukkueen päävalmentajana.

Zagórski kuoli 85-vuotiaana 30. kesäkuuta 2016.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive
Maciej Chojnacki

**Maciej Chojnacki** (1942 – 21. tammikuuta 2024) oli puolalainen koripalloilija.

Lech Poznańia edustanut Chojnacki saavutti Puolan maajoukkueessa EM-pronssia Suomesta 1967.

## Lähteet
* Profiili plkhistory.ugu.pl 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive
Aira Hellaakoski

**Aira Katri Hellaakoski**, sukunimi aik. *Helaakoski* (6. helmikuuta 1898 Oulu – 1. elokuuta 1991 Tampere) oli suomalainen kuvataiteilija.

Aira Hellaakosken vanhemmat olivat filosofian tohtori, lyseon lehtori Antti Rietrikki Helaakoski (1858–1945) ja Anna Maria Lindman (1859–1943). Hänen veljensä oli runoilija Aaro Hellaakoski.

Hellaakoski opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1919–1922 ja Taideteollisessa keskuskoulussa 1920–1921 sekä 1925–1926. Hellaakoski osallistui Suomen Taiteilijan näyttelyihin vuosien 1920 ja 1979 välillä sekä Suomen Taideakatemian 3-vuotisnäyttelyyn 1953. Ulkomailla hänen töitään oli näytteillä Amsterdamissa 1931, Tukholmassa 1949, Norrköpingissä 1950 ja 1955, Odensessa 1955, Trondheimissa 1955, Kiovassa 1961 sekä Essenissä 1978. Hellaakoski toimi myös kuvataiteiden ja kudonnan opettajana. Hän oli erityisen tunnettu kukka-aiheisista tauluistaan. Hellaakoskella oli ateljee Tampereen Taiteilijaseuran ja Tampereen kaupungin omistamassa vuonna 1961 valmistuneessa ateljeetalossa Hälläpyöränkadulla Kalevassa.

## Teoksia
* *Lapsia rannalla*, Nekalan lastentarha, Tampere
* *Nokia-fresko*, Nokian sairaala, Nokia
* *Sireenejä ja unikoita*, Viialan vanhainkoti, Viiala
* Pronssinen muistoreliefi, Kalevankankaan hautausmaa, Tampere

## Palkinnot
* Tampereen kaupungin kulttuuripalkinto 1978
* Tampere-mitali 1988

## Kirjallisuutta
* Leena Karttunen : *Aira Hellaakoski : henkilöhistoria ja tuotannon pääpiirteitä : taidehistorian proseminaariesitelmä Helsingin yliopistossa 20.11.1980*. Helsinki 1980

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Aira Hellaakoski
Bohdan Likszo

**Bohdan Stanisław Likszo** (1. tammikuuta 1940 Vilna, Liettua – 11. joulukuuta 1993 Krakova) oli puolalainen koripalloilija.

Likszo saavutti Puolan maajoukkueessa EM-kilpailuista hopeaa Puolasta 1963 ja pronssia Neuvostoliitosta 1965 sekä Suomesta 1967. Kesäolympialaisissa hän sijoittui Puolan maajoukkueessa kuudenneksi Tokiossa 1964 ja Méxicossa 1968. Lisäksi hän pelasi vuoden 1967 MM-kilpailuissa, joissa hän oli koko turnauksen toiseksi paras korintekijä joukkuetoverinsa Mieczysław Łopatkan jälkeen, ja vuoden 1969 EM-kilpailuissa.

## Lähteet
* Profiili  Puolan olympiakomitea 
* Bohdan Likszo Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive 
* Profiili FIBA Archive
San Franciscon roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

**San Franciscon roomalaiskatolinen arkkihiippakunta** () on katolisen kirkon organisaatio San Franciscon lahden seudulla, johon kuuluu 90 seurakuntaa, 396 pappia ja 553&nbsp;000 jäsentä. Neitseen Marian taivaaseenottamisen katedraali on hiippakunnan pääkirkko.

## Piispat ja arkkipiispat
* Joseph Sadoc Alemany (1853–1884)
* Patrick William Riordan (1884–1914)
* Edward Joseph Hanna (1915–1935)
* John Joseph Mitty (1935–1961)
* Joseph Thomas McGucken (1962–1977)
* John Raphael Quinn (1977–1995)
* William Joseph Levada (1995–2005)
* George Hugh Niederauer (2005–2012)
* Salvatore Joseph Cordileone (2012– )

## Lähteet
Chojnice

**Chojnice** () on kaupunki Pommerin voivodikunnassa Puolassa. Kaupungin asukasluku oli 40&nbsp;056 vuonna 2015. Kaupunki on Chojnicen piirikunnan hallintokeskus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Toivo Salokorpi

**Toivo Kustaa Salokorpi** (aiemmin **Sirén**; 24. helmikuuta 1892 Tampere – 18. joulukuuta 1976 Tampere) oli suomalainen ekonomi ja tiedustelu-upseeri. Hän toimi yleisesikunnan  tiedustelun palveluksessa Viipurin alatoimiston päällikkönä 1920–1930-luvuilla ennen talvisotaa. Sotilasarvoltaan hän oli tuolloin reservivänrikki. Talvi- ja jatksodan aikana hän johti tiedustelutoimiston jaos V:tä.

## Elämä
Salokorven vanhemmat olivat Kustaa Erland Kaarlonpoika Sirén ja Kustaava Emanuelintytär Sirén, joilla oli yhteensä seitsemän lasta. Salokorpi oli naimisissa Minna Wahlroosin kanssa. Rakennustaiteen historioitsija ja tietokirjailija Asko Salokorpi oli heidän poikansa.

Salokorpi opiskeli ylioppilaaksi päästyään Kauppakorkeakoulussa ja valmistui ekonomiksi 1914. Hän erikoistui Venäjän kauppaan ja oli hyvä Venäjän olojen asiantuntija. Vuonna 1918 Salokorpi liittyi pietarinsuomalaisten perustamaan suojeluskuntaan ja toimi joukkueenjohtajana. Hän palasi Suomeen jo Suomen sisällissodan aikana ja hänestä tuli toukokuussa 1918 Suomen sotilastiedustelun Viipurin osaston eli Itäisen Tiedusteluosaston virkailija ja sittemmin osaston edustaja Terijoella.
 
Yleisesikunnan tilastolliseen ja ulkomaaosastoon kuuluneen tilastotoimiston Viipurin alatoimistossa Salokorpi huolehti muun muassa asiamiesten (vakoilijoiden) koulutuksesta apunaan emigrantti Pjotr Sokolov. Koulutus tapahtui Helsingin Punavuoressa Robertin- ja Fredrikinkatujen kulmatalossa, toimistokäytössä olleessa huoneistossa. Muista suomalaisista 1920–1940-lukujen tiedustelu-upseereista poiketen Salokorpea on luonnehdittu ”siviilianalyytikoksi” ekonomin koulutuksen näin korostuessa. Hänen asiantuntija-alaansa kuului muun muassa armeijakuntien ja divisioonien tiedustelutoimistojen (toimisto II) ja salaisen tiedustelun yhteistoiminta.

Kun tiedustelutoimiston jaos V perustettiin helmikuussa 1940 hoitamaan erityisesti Baltian maihin kohdistuvaa tiedustelua, Salokorpi siirtyi alatoimistosta vielä talvisodan aikana sen johtoon. Häntä seurasi alatoimiston päällikkönä Hannes Vehniäinen. Kapteeniksi ylennyt Salokorpi johti jaos V:tä sen lakkauttamiseen, elokuuhun 1945, saakka. Osaston viimeisiä tehtäviä oli varjostaa ja salakuunnella Liittoutuneiden valvontakomission henkilökuntaa.

Stella Polaris -operaatiossa Salokorpi vastasi sotilastiedustelun asiakirja-aineistosta Ruotsissa kuvattujen mikrofilmien kehityttämisestä Puolustusvoimien kuvakeskuksessa.

Sodan jälkeisessä sotilastiedustelun hiljaisessa vaiheessa Salokorpi kuului Ulkomaatoimiston raportteja tuottaneeseen henkilökuntaan vuoteen 1946 asti. Hänet mainitaan tässä yhteydessä jälleen ekonomina. Siviilissä Salokorpi työskenteli Lokomon palveluksessa, aluksi sotakorvaustoimituksissa, missä oli hyötyä hänen Venäjän ja Neuvostoliiton tuntemuksestaan. Lokomo toimitti sotakorvauksiin muun muassa höyryveturien höyrykattiloita ja puutalotehtaiden koneita sekä kokosi yli 300 höyry- ja dieselveturia.

## Katso myös
* Jonne Aikomus
* Pekka Jänhiä

## Lähteet
* 
*
*
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla
*