open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gaia

**Gaia** (, ”Maa”) on kreikkalaisessa mytologiassa alkujumala, maaemo, joka on useiden jumalten ja titaanien äiti.
 Hesiodoksen mukaan Gaia syntyi jumalista toisena heti Khaoksen jälkeen.

Gaia oli alun perin muinainen esihelleenisen ajan jumalatar, jota palvottiin lähinnä Attikan alueella. Gaia on maan alkukantainen olemus, yksi alkuolentojen, Aitherin ja Hederan luomuksista. Eroksen yllyttämänä Gaia synnytti omatoimisesti Pontoksen (meri), Uranoksen (taivas) ja vuoret. Uranoksen kanssa Gaia sai titaanit, kykloopit ja satakätiset, kun taas Gaian ja Tartaroksen (manala) liitosta syntyi hirviömäinen Tyfon. Uranoksen veren hedelmöittämänä Gaia synnytti erinykset, gigantit ja saarninymfit. Pontoksen hedelmöittämänä Gaia synnytti merenjumalat Nereuksen, Thaumaksen, Forkyksen, Keton ja Eurybian.

Gaialla oli muinoin Delfoissa oraakkeli ennen Apollonia. Helleenisellä ajalla Gaista tuli Demeter, viljan jumalatar. Gaia samaistettiin myös Välimeren ikivanhaan hedelmällisyyttä edustaneeseen äitijumalattareen, joka esiintyi Demeterin, Heran, tai Isiksen hahmoissa. 

Roomalaisessa mytologiassa Gaiaa vastaa Tellus.

## Lähteet
* 
* Jordan, Michael: Encyclopedia of Gods. Kyle Cathie Limited, 1992. 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Aramis

**Aramis** on kirjailija Alexandre Dumas vanhemman luoma kuvitteellinen hahmo. Aramis esiintyy useissa Dumas'n kirjoissa.

Romaanissa ''Kolme muskettisoturia'' Aramis ja kaksi muuta muskettisoturia Athos ja Porthos ovat kirjan päähenkilön D'Artagnanin parhaimmat ystävät. Myöhemmin, kirjassa ''Porthoksen poika'', Aramis on viimeinen neljästä ystävyksestä. Aramiksen oikea nimi on René d'Herblay.

Aramiksen hahmon esikuvana on ollut todellinen muskettisoturi **Henri d'Aramitz**.
Ampere

**Ampere** tai **Ampère** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
## Ihmisiä
* André-Marie Ampère, ranskalainen fyysikko ja matemaatikko
* Jean-Jaques Ampère, ranskalainen filologi

## Muut merkitykset
* Ampere (mikroarkkitehtuuri), Nvidian kehittämä näytönohjainten mikroarkkitehtuuri
* Ampere Computing, yhdysvaltalainen puolijohdeteollisuuden yritys
Zirkonium

**Zirkonium** [tsirkonium] eli **sirkonium** on alkuaine, jonka järjestysluku on 40, kemiallinen merkki **Zr** () ja CAS-numero 7440-67-7. Zirkonium on harmahtava metalli, joka on terästä kevyempää ja yhtä kovaa kuin kupari (Cu). Zirkonium on hankalasti erotettavissa hafniumista (Hf).

## Esiintyminen

Zirkonium on hyvin yleinen alkuaine. Sitä on löydetty erityisesti Yhdysvalloista, Australiasta, Brasiliasta, Etelä-Afrikasta ja Sri Lankasta. Zirkoniumia arvellaan olevan maaperässä kaksi kertaa enemmän kuin kuparia tai sinkkiä ja jopa kymmenen kertaa enemmän kuin lyijyä.

## Käyttö

Zirkonium on poikkeuksellisen korroosionkestävää, minkä vuoksi sitä käytetään vaativissa erikoistarkoituksissa kuten ydinvoimaloissa polttoainesauvojen materiaalina, erityisen happamissa olosuhteissa, joissa tavallinen haponkestävä teräs ei kestä; sekä kirurgisissa instrumenteissa.

Zirkonium on pehmeähkö aine ja sen koneistettavuus on hyvä. Hankalana ominaisuutena on vain se, että se saattaa syttyä herkästi palamaan.

Zirkoniumoksidia käytetään muun muassa maalien pigmenttinä. Lasiteollisuudessa zirkoniumoksidia käytetään hyvin laajasti lasin valontaiton parantamiseksi. Zirkoniumoksidia käytetään myös tulenkestävien materiaalien valmistamiseen. Nokia julkisti vuonna 2012 Lumia 920 -mallinimellä tunnetun matkapuhelimen, jossa edeltävän Lumia 900 -mallin kromiset osat oli korvattu zirkoniumilla naarmuuntumisen välttämiseksi.

Zirkoniumin mineraali, zirkoni, muistuttaa hyvin paljon timanttia. Koruksi käytettävän zirkonin väriä voidaan muuttaa keinotekoisesti radioaktiivisella käsittelyllä.

## Historia
Berliiniläinen apteekkari Martin Heinrich Klaproth löysi zirkoniumin Sri Lankassa vuonna 1789. Vasta 35 vuotta myöhemmin ruotsalainen kemisti Jöns Jacob Berzelius onnistui valmistamaan epäpuhdasta zirkoniumia. Hän pelkisti kaliumheksafluorozirkonaattia kaliumin kanssa. Nykyisin pelkistys tehdään magnesiumilla.

Zirkoniumin nimi juontuu arabian sanasta *zargus*, *"kullanvärinen"*.

## Katso myös
* Kidetankoprosessi
* Vetyräjähdys ydinvoimalassa

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Periodictable: Technical data for Zirconium 
* 
* Webmineral: Mineral Species containing Zirconium (Zr) 
* Mindat: The Mineralogy of Zirconium 
* The Royal Society of Chemistry (RSC): Zirconium 
* PeriodicTable: Zirconium (Zr) 
* PubChem: Zirconium 
* Human Metabolome Database (HMDB): Zirconium 
* Food Component Database (FooDB): Zirconium 
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Zirconium
Iljušin Il-18

**Iljušin Il-18** on neuvostoliittolainen matkustaja- ja kuljetuskone, jonka pohjalta on kehitetty tiedustelukone Iljušin Il-20, taistelunjohtokone Iljušin Il-22 sekä kaukomeritiedustelukone ja sukellusvenetorjuntakone Iljušin Il-38.

Iljušin Il-18 oli Aeroflotin ensimmäinen potkuriturbiinikone, joka suunniteltiin Vickers Vanguardin ja Lockheed Electran kaltaiseksi keskipitkän matkan matkustajakoneeksi. Ensimmäisen kerran prototyyppi lensi 4. heinäkuuta 1957 neljällä Kuznetšov NK-4 -potkuriturbiinimoottorilla varustettuna. Ensilennon jälkeen tuotettiin neljä muuta prototyyppiä ja 20 koneen mallisarja, josta osa varustettiin Ivženko AI-20 -moottorein, jotka tulivat myös ensimmäisen tuotantokoneen moottoreiksi. Koelennot suoritettiin loppuun maaliskuussa 1958 ja tuotanto oli alkanut 1957 päättyen 1968.

Ensimmäisissä tyypeissä Il-18 ja Il-18B oli tilaa 84 matkustajalle, mutta ongelmia moottoreiden kanssa.  111-paikkaista Il-18V:ä ryhdyttiin valmistamaan 1961. Pidemmän matkan Il-18I:ä ryhdyttiin valmistamaan 125-paikkaisena lisäpolttoainetankein. Se ei kuitenkaan tullut käyttöön, vaan sen tarjoama kokemus ja ominaisuudet hyödynnettiin 125-paikkaisessa Il-18D:ssä, mikä tuli käyttöön 1966. Viimeisin valmistukseen tuleva malli oli Il-18E, jossa oli Il-18D:n laaja runko ja Il-18V:n siivet.

Venäjän laivasto omaksui tyypin Iljušin Il-38 -muodossa sukellusvenetorjunta- ja kaukomeritiedustelukoneena. Venäjän ilmavoimien lisäksi joitain koneita on käytössä edelleen pääasiassa kuljetuskoneina.

## Käyttäjät
*Aeroflot
*Alada (Angola, 2 kpl)
*Air Zory (Bulgaria, 1 kpl)
*Tianjinin teknillinen koulu (Kiina, 1 kpl)
*Aero Carribean ja Cubana (Kuuba, 3 kpl)
*CAA (Kongo, 2 kpl)
*Da Allo Airlines (Djibuti, 1 kpl)
*Juznaja, Ex Air Cess, Irbis, Ex Phoenix, Lignes Aeriennes Tchad, Tretjakovo, Alfa Line (Kazakstan, 7 kpl)
*Pecotox Air, Renan Air, Vichi Air Company (Moldova, 3 kpl)
*Air Koryo (Korean demokraattinen kansantasavalta, 4 kpl)
*Romavia (Romania, 1 kpl)
*Venäjän ilmavoimat, Krivoi Rogin teknillinen koulu, Tretjakovo Air Lines, Venäjän valtion kuljetusyhtiö, IRS Aero, Elf Air, Ram Air, Domodedovo Airlines, Zhukovskin tutkimusinstituutti, Gromov Air (Venäjä, 14 kpl)
*Expo Aviation (Sri Lanka, 2 kpl)
*Lvov Airlines, Tavria MAK, Air Ukraine, Kryla (Ukraina, 4 kpl)
*Phoenix Aviation, Star Lines, Anikay Air (Yhdistyneet arabiemiraatit 17 kpl)

## Tekniset tiedot

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Yli 800 Iljushin -18/20/22/24/38 -kuvaa
Indigonsininen

**Indigonsininen** eli **intiansininen** on syvän sininen väri. *Indigo* on kasviperäinen indigon­sininen väriaine, jonka tärkein ainesosa on *indigotiini*. Ainetta käytetään esimerkiksi farkkujen värjäämiseen. Värjäysaineena ja väripigmenttinä käytettävä indigo on lämpimän sävyistä, kun taas optisena värinä indigolla tarkoitetaan violetinsävyistä sinistä.

Indigoa saadaan useista eri indigokasvien sukuun kuuluvista kasveista, joita kasvaa Aasiassa ja Keski- ja Etelä-Amerikassa sekä joistakin viileämmässä kasvavista muista kasvilajeista, kuten väri­morsingoista.  Synteettisesti indigotiinia valmistettiin laboratoriossa vuonna 1880, ja vuonna 1883 Adolf von Baeyer selvitti sen kemiallisen kaavan.  Vuodesta 1897 lähtien synteettistä indigoa on valmistettu myös kaupallisesti. Synteettisesti sitä voidaan valmistaa esimerkiksi o-nitrobentsaldehydistä ja asetonista. Indigo ei tartu kuituihin kovin hyvin, joten indigolla värjätyt vaatteet haalistuvat vähitellen pesuissa. Parhaiten indigo tarttuu kuituihin, joissa on poolisia funktionaalisia ryhmiä.

## Katso myös
* Lapislatsuli 
* Indigolapsi

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Coloria.net - Indigo-aiheinen sivu
*Evtek - Kasvivärien tuotekehitysprojekti 
*
Kiehumispiste

**Kiehumispiste** on se lämpötila, jossa nesteen höyrynpaine on yhtä suuri kuin nesteeseen kiehumiskohdassa kohdistuva ulkoinen kokonaispaine. Samalla neste muuttuu kaasuksi. Kiehuminen eroaa haihtumisesta siten, että kiehumisessa höyryä muodostuu myös nesteen sisällä eikä vain pinnalla. Veden kiehumispiste on celsiusasteikon alkuperäisen määritelmän mukaan tasan 100 celsiusastetta eli 373,15 kelviniä normaali-ilmanpaineessa. Nesteen normaali kiehumispiste on lämpötila, jossa höyrynpaine on 101&nbsp;325&nbsp;Pa.

Puhtaan aineen kiehumispiste riippuu paineesta, siten että korkeissa paineissa kiehumispiste nousee ja matalissa alenee. Esimerkiksi veden kiehumispiste on 900 mbar:n ilmanpaineessa kiehumispiste on 96,7 &deg;C ja 1&nbsp;040 mbar:n paineessa 100,7 &deg;C. 

Seosten kiehumispiste riippuu seoksen muodostavista komponenteista.

## Lähteet
Kaanon

**Kaanon** () voi tarkoittaa seuraavia:

* Ohjenuora, suora keppi tai ruoko, jota käytettiin mittapuuna esimerkiksi puusepän töissä tai olympialaisissa urheilijoiden hyppyjen mittaamiseen tai jota käytettiin siten, että siihen kiinnitettiin jokin, joka oli määrä sen avulla pitää suorana.
* Ohje tai sääntö, malli tai perustava laki.
* Kaava tai kaavio.
* Tarkasti määritetty tila, jonka rajat ovat henkilön tai muun tahon vaikutusvallan rajoina 
* Tietyn periaatteen mukaisesti koottu kirjoitusten kokonaisuus, varsinkin kirjoittajan (aidot) tekstit.
* Taiteellisen kuvaamisen tai ilmaisun säännöt, ihanteelliset mittasuhteet, kaavat ja kuvaamistavat.
* Kulttuurikaanon voi tarkoittaa luetteloa taideteoksista, jotka katsotaan ohjeellisiksi, sitoviksi, erityisen arvovaltaisiksi, aidoiksi, tärkeimmiksi tai parhaimmiksi.

## Musiikissa

* Kaanon,  kontrapunktinen sävellys jossa melodia toistuu samanlaisena.

## Uskonnossa

* Kaanon, yleisesti hyväksytty tekstikokoelma. Katso Raamatun kaanoneista: Tanakin kaanon, Vanhan testamentin kaanon ja Uuden testamentin kaanon
* Katolisessa kirkossa:
** Paavin tai kirkolliskokousten säädösten tai niin sanotun kanonisen lain kokonaisuus.
** Kaanon, messun keskeisin osa.
* Ortodoksisessa kirkossa:
** Kanonit, kirkon kirjalliset, voimassa olevat määräykset.
** Perinteinen jumalanpalveluksen virsijakso.

## Muussa käytössä

* *[[Kaanon (Epikuros)|Kaanon]]*, Epikuroksen kirjoittama filosofinen teos.

## Lähteet
Kämäräinen, Aki et al. (toim.): Suomen ja maailman taide - Hakemisto, Sanasto. WSOY, 1986. 
### Viitteet

__NOTOC__
Neitsytsaaret

**Neitsytsaaret** ovat Pieniin-Antilleihin kuuluva saaristo Karibianmeren koilliskulmalla. Hallinnollisesti Neitsytsaaret voidaan jakaa kahteen tai kolmeen osaan; idässä ovat Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluvat Brittiläiset Neitsytsaaret ja niiden länsipuolella Yhdysvalloille kuuluvat Yhdysvaltain Neitsytsaaret. Näiden lisäksi Puerto Ricoon kuuluvat läntisimmät saaret eli Espanjan Neitsytsaaret voidaan katsoa omaksi, kolmanneksi osakseen Neitsytsaaria.

Kristoffer Kolumbus löysi saaret vuonna 1493 ja antoi niille nimen *Santa Ursula y las Once Mil Vírgenes* (”Pyhä Ursula ja yksitoistatuhatta neitsyttä”). Nykyisin niihin viitataan vain nimellä Neitsytsaaret. Saarien alkuperäisasukkaita olivat karibit.

Myöhemmin saaria asuttivat Afrikasta sokeripelloille työvoimaksi tuodut orjat. Sokeripeltoja ei enää ole, mutta orjien jälkeläiset asuvat yhä alueella jakaen saman kulttuurin muun Karibianmeren englanninkielisen väestön kanssa. Tärkein tulonlähde on matkailu.

Sekä Brittiläisillä että Yhdysvaltain Neitsytsaarilla on käytössä vasemmanpuoleinen liikenne Yhdistyneen kuningaskunnan tapaan, mutta rahayksikkö on Yhdysvaltain dollari.

## Aiheesta muualla
Hermanni

**Hermanni** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Hermanni, miehen etunimi
* Hermannin koulu, oppilaitos Salossa
* Hermannin lentoasema, entinen lentopaikka
* *[[Sirkuspelle Hermanni]]*, Pikku Kakkosen ohjelma
* Herra Hermanni, sarjakuvahahmo
* Ystävyyskakku Hermanni, leivos

## Maantieteellisiä kohteita
* Hermanni, kaupunginosa Helsingissä
* Hermanni, kaupunginosa Salossa
* Hermanni, saari Leppävirralla
* Hermanni, saari Merikarvialla
* Hermannit, saariryhmä Oulun edustalla.
Andy Bell (basisti)

**Andrew ”Andy” Piran Bell** (s. 11. elokuuta 1970, Cardiff, Wales) on brittiläinen muusikko. Hän oli rockyhtye Oasiksen basisti vuodesta 1999 aina yhtyeen hajoamiseen vuonna 2009 asti. Sen jälkeen hän jatkoi Liam Gallagherin, Gem Archerin ja Chris Sharrockin kanssa Beady Eye -yhtyeessä, ennen kuin se lopetti toimintansa 2014.

Bell toimi ensin Ride-yhtyeessä sekä myöhemmin Hurricane #1 -yhtyeen kitaristina, laulunkirjoittajana ja keulahahmona.  Vuonna 1999 hän korvasi Paul ”Guigsy” McGuiganin Oasiksen basistina. Bell kirjoitti ensimmäisen Oasis-kappaleensa, ”A Quick Peep”, vuonna 2002 julkaistulle *[[Heathen Chemistry]]* -albumille. Hän kirjoitti yhtyeelle myös kappaleet ”Thank You for the Good Times”, ”Turn Up the Sun”, ”Keep the Dream Alive” ja ”The Nature of Reality”.

## Lähteet
Lasertulostin

**Lasertulostin** on laite, jolla voidaan piirtää esimerkiksi tietokoneen ruudulla nähtyä grafiikkaa tai tekstiä paperin pintaan. Laserkirjoittimet muistuttavat rakenteeltaan kopiokonetta. 

## Historia

Lasertulostimen keksi vuonna 1969 Xeroxilla työskennellyt tutkija Gary Starkweather yhdistäessään laservalon aiemmin käytössä olleeseen elektrofotografiaprosessiin. Starkweatherin keksintöön perustuva lasertulostinprototyyppi tulosti vuonna 1971 jo kahden sivun sekuntivauhdilla.

Ensimmäinen lasertulostin, IBM 3800, tuli kaupallisesti saataville vuonna 1976. Toimistokäyttöön tarkoitetut lasertulostimet ilmestyivät markkinoille vasta vuonna 1981 yhdessä Xerox Star -tietokoneen kanssa. Henkilökohtaisten tietokoneiden yleistyttyä lasertulostimet kehittyivät kompaktimmiksi. Ensimmäinen kirjoituspöydällä käytettäväksi suunniteltu lasertulostin oli HP:n ja Canonin yhteishankkeena toteuttama HP LaserJet vuonna 1984. Pian HP:n jälkeen esimerkiksi Brother, IBM ja Apple toivat markkinoille omat pöytämalliset lasertulostimensa.

Lasertulostimet tarjosivat toimisto- ja sittemmin myös yksityiskäyttöön keinon tulostaa samalle paperille useita eri fontteja nopeasti ja tarkasti. Vastaavia ominaisuuksia ei tuolloin tarjonnut mikään yleisesti saatavilla ollut tulostintyyppi. 1980-luvulla ja sen jälkeen lasertulostinten koko ja hinta ovat pienentyneet olennaisesti.

## Toiminta

Kirjoittimessa on valoherkkä sylinteri ja pyörivä rumpu. Nopeasti liikkuva lasersäde piirtää tulostettavan sivun rumpuun ja aiheuttaa rummussa positiivisen sähkövarauksen. Positiivinen sähkövaraus vetää puoleensa negatiivisesti latautuneita värijauhehiukkasia niihin kohtiin, joihin lasersäde on osunut. Tämän jälkeen paperiarkki kiinnittyy rumpuun lämmitettynä, ja värijauhehiukkaset tarttuvat paperille.

Värijauhe koostuu pigmentistä ja muovihiukkasista. Muovi sulaa kuumennettaessa, jolloin värijauhe imeytyy paperin kuituihin.

### Toimintaperiaate

Lasertulostimen toimintaperiaate on seuraava:

# Piirtorummun staattinen varaus nollataan
# Laserilla valotetaan niitä alueita, joihin halutaan väri.
# Rumpu pyörii mustekammion lävitse, jolloin jauhe tarttuu staattisesti varautuneisiin alueisiin.
# Rumpu rullaa paperin pintaa pitkin, jolloin jauhe siirtyy rummun pinnasta paperin pintaan.
# Jauhe kuumennetaan, jolloin sulanut muoviaines ja pigmentti tarttuvat paperiin kiinni.

## Terveysriskit
Australiassa tehdyn tutkimuksen mukaan lasertulostimien huoneilmaan päästämät hiukkaset voivat aiheuttaa keuhkoille samankaltaista vahinkoa kuin tupakansavu. Queenslandin teknillisen yliopiston tutkimista laitteista lähes kolmasosa päästi ilmaan terveydelle haitallisia hiukkasia. Ongelmat olivat normaalia pahempia, kun mustekasetti oli uusi tai tulostettiin kuvia, jotka vaativat paljon mustetta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* How Laser Printers Work – HowStuffWorks.com
* Is Your Printer Spying On You? (EFF)
* Detailed description, modelling and simulation of the electrophotographic print process (technical; 7.2MB)
* Xerographic Color Technology  (PDF), Katun (supplier of OEM-compatible imaging supplies, photoreceptors, and parts), July 1999
Pinsk

**Pinsk** (, , ) on keskikokoinen kaupunki Valko-Venäjän lounaisosissa. Kaupunki sijaitsee Dneprin läntisen sivuhaaran, Pripet-joen pohjoisrannalla Brestin alueella, lähellä historiallisesti tunnettuja Pinskin soita. Nykyisin merkittävä osa näistä soista on ojitettu pelloiksi tai muuhun käyttöön. Pinskissä oli vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan 130&nbsp;355 asukasta, eli se on väkilukunsa perusteella Valko-Venäjän 10. suurin kaupunki. Hallinnollisesti kaupunki on suoraan Brestin maakunnan alaisuudessa.

Merkittäviä työllistäjiä ovat maatalous, elintarviketeollisuus. Palesian valtionyliopisto (, lyh. ПалесДУ, myös: Polesian valtionyliopisto, , ПолесГУ) aloitti toimintansa vuonna 2006 Pinskissä.

Kaupunki on rautatien varrella – sen läpi kulkee Valko-Venäjän eteläosat itä-länsi-suuntaisesti yhdistävä Brest–Kobryn–Pinsk–Homel-rata. Samoja kaupunkeja yhdistävä M10 valtatie viistää 8 kilometriä Pinskin keskustan pohjoispuolelta. 


Kuva:Pinsk View-from-Pina-river-bridge.jpg|Näkymä Pinajoen sillalta.
Kuva:Jesuit Collegium, Pinsk 1.JPG|Joen äärellä sijaitseva aiempi jesuiittakollegium.


## Katso myös
*Dneprin–Bugin kanava

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* pinsk.by, kaupungin sivut
* Lyhyt kuvaus kaupungista  (BYcity.org)
* Kantakaupungin kartta  (BYcity.org)
* Pinsk - Summary  
* WikiMapia karttalinkki Pinskiin, kohteiden selitykset pääosin  tai 
* Radzima.org - kuvia Pinskistä
* Polessky State University - vuonna 2006 toimintansa aloittanut valtion yliopisto Pinskissä  
* Pinskin katolinen hiippakunta (Brestin ja Homelin alueiden kirkkoja yms)   (catholic.by)
Timo Pusa

**Timo Tapani Pusa** (9. lokakuuta 1951 Kotka – 9. syyskuuta 1996 Kotka) oli suomalainen kirjailija. 

## Elämä ja tuotanto
Pusa kuvaa teoksissaan hyvin intensiivisesti ja realistisesti merimiesten ja muiden kotikaupunkinsa vähäosaisten ihmisten kuten prostituoitujen ja köyhien tehdastyöläisten elämää. Teoksille on ominaista syvä ymmärtämys vähäosaisia ihmisiä kohtaan. Vaikka hän aloitti kirjailijanuransa kahdella runokokoelmalla, hänen läpimurtoteoksekseen tuli romaani *Tatuoitu sydän*, joka kertoo nuoresta merimiehestä. Pusa lähti itse merille viisitoistavuotiaana ja seilasi noin viisi vuotta muun muassa tankkereissa. Hän asui Kotkassa. Hänen veljensä Juhani Pusa (1948&ndash;2009) julkaisi muun muassa romaanin *Suolan maku*. Pian Timo Pusan kuoltua kotkalaiset kirjallisuudenystävät istuttivat ”Timo Pusan puun”, jonka varttuminen symboloi sitä, kuinka kauas menneisyyteen Pusan edustama kotkalaisuus häviää.

## Teokset
### Proosateokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Runokokoelmat
* 
* 
* 

### Muuta
* *Oletko unohtanut* (kuunnelma, 1996)
* *Kummallinen metsä* (yhdessä Pusan veljen Juhani Pusan kanssa, lastennäytelmä)

## Palkinnot
* Jyväskylän talven runopalkinto (1978)
* Runeberg-palkinto 1989 teoksesta Tatuoitu sydän (1989)
* Kalevi Jäntin palkinto teoksesta Tatuoitu sydän (1989)
* Kiitos kirjasta -mitali teoksesta Tatuoitu sydän (1989)
* Valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha (1993)

## Aiheesta muualla

*Timo Pusan puu 

## Lähteet
Paul Arthurs

**Paul ”Bonehead” Arthurs** (s. 23. kesäkuuta 1965 Manchester, Englanti) on brittiläinen muusikko, joka oli vuosina 1991–1999 rockyhtye Oasiksen rytmikitaristi. Hän soitti yhtyeen kolmella ensimmäisellä albumilla; *[[Definitely Maybe]]* (1994), *[[(What’s the Story) Morning Glory?]]* (1995) ja *[[Be Here Now]]* (1997). Kitaran ohella Arthurs soittaa myös kosketinsoittimia, kuten pianoa ja mellotronia.

Oasiksen *Definitely Maybe* -albumin kansikuva on otettu Arthursin silloisessa asunnossa. Arthurs sai yhtyeen jäseniltä lempinimen **Bonehead** () hänen ohuista hiuksistaan ja kaljustaan. Oasiksen kappale ”Bonehead’s Bank Holiday” on nimetty Arthursin mukaan. Hänen oli tarkoitus alun perin laulaa kappale, mutta lopullisen version lauloi Noel Gallagher.

Vuonna 1999 *[[Standing on the Shoulder of Giants]]* -albumin äänityksissä humalainen Arthurs riitautui yhtyeen kitaristi Noel Gallagherin kanssa niin vakavasti, että päätti erota yhtyeestä. Hänet korvasi Oasiksen myöhemmillä levyillä Colin ”Gem” Archer.

Nykyisin Arthurs on perustanut The Smiths -yhtyeen, Mike Joycen ja Andy Rourken kanssa Moondog One -nimisen yhtyeen ja juontaa radio-ohjelmaa BBC Radio Manchester -kanavalla. Arthursilla on myös studio, ja hän asuu Manchesterissa vaimonsa Katen ja kahden lapsensa kanssa.

## Diskografia

* Oasis – 
* Oasis – 
* Oasis – 
* Vinny Peculiar – 
* Vinny Peculiar – 
* Parlour Flames – 

Diskografian lähde:

## Katso myös
* Luettelo Oasiksen kappaleista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Arhursin Twitter-sivu
Alan White (1972)

**Alan "Whitey" White** (s. 26. toukokuuta 1972 Lontoo, Englanti) on brittiläinen muusikko, joka vuosina 1995 - 2004 toimi brittiläisen rock-yhtye Oasiksen rumpalina. Whitestä kertoo parhaiten lentävä lause: *"Alan White - he's alright"*, häntä pidettiin yleisesti yhtyeen rauhallisimpana jäsenenä. Toisaalta hän tuli tunnetuksi laulaja Liam Gallagherin "virallisena" ryyppykaverina: kaksikosta käytettiin nimitystä Bert & Ernie lastenohjelma Sesame Streetin hahmojen mukaan. Alan White erosi yhtyeestä 2004, soitettuaan yhtyeessä yhdeksän vuotta. Noel Gallagher piti Whiteä yhtyeen musiikillisesti lahjakkaimpana jäsenenä; Whiten erosta Gallagher kommentoi seuraavaa: "Alan on paras rumpali jonka olen koskaan tavannut, mutta hänen yksityiselämänsä on täyttä kaaosta". Maaliskuussa 2007, Oasiksen jäsenet ostivat 348 000 punnalla Whiten ulos bändin Definitely Maybe Touring kiertueyhtiöstä. Oasiksesta lähdön jälkeen White on pitänyt matalaa profiilia ja esiintynyt vain kerran, vierailevana tähtenä lontoolaisella jazz klubilla.

Alan Whiteä ei pidä sekoittaa Yes-yhtyeessä toimineeseen rumpalikaimaansa.
Tony McCarroll

**Tony McCarroll** (s. 14. heinäkuuta 1971 Manchester, Englanti) on brittiläinen muusikko, joka tunnetaan parhaiten yhtenä rockyhtye Oasiksen perustajajäsenistä ja yhtyeen alkuperäisenä rumpalina. McCaroll soitti yhtyeessä vuosina 1991–1995. Vuonna 1999 hän haastoi Oasiksen oikeuteen vaatien 18 miljoonaa puntaa erottamisestaan. Asia sovittiin kuitenkin ennen oikeutta.
Jaksollinen järjestelmä (ionisoitumisenergiat)

Tässä taulukossa on alkuaineiden **[[ionisoitumisenergia|ionisoitumisenergioita]]**. Ylimpänä on
ensimmäinen ionisoitumisenergia yksiköissä kJ/mol. Seuraavana sulkeissa on sama energia elektronivolteissa (eV), minkä jälkeen tulevat mahdolliset toinen, kolmas ja neljäs ionisoitumisenergia yksiköissä kJ/mol. Viiva merkitsee, että ionisoitumisenergiaa ei tiedetä.
Keinotekoisten alkuaineiden järjestysluku on merkitty sulkeilla.

## Lähteet
*HIST: Atomic Properties of the Elements  
*WebElements, jaksollinen järjestelmä 
**CRC Handbook of Chemistry and Physics*, 85. painos (2004&ndash;2005), CRC Press
Gem Archer

**Colin Murray ”Gem” Archer** (s. 7. joulukuuta 1966 Durham, Englanti) on brittiläinen muusikko, joka oli rockyhtye Oasiksen kitaristi vuosina 1999–2009. Yhtyeen hajottua hän jatkoi Liam Gallagherin, Andy Bellin ja Chris Sharrockin kanssa Beady Eye -yhtyeessä, ennen kuin se lopetti toimintansa 2014. Vuonna 2017 Archer liittyi Noel Gallagher's High Flying Birdsiin, ja näin palasi yhteen entisen Oasis-jäsenen Noel Gallagherin kanssa.

Archer soitti Oasiksessa pääosin rytmikitaraa ja akustista kitaraa. Kappaleessa ”Stop Crying Your Heart Out” hän soittaa myös pianoa, ja kappaleessa ”Mucky Fingers” huuliharppua. Archer kirjoitti Oasiksen albumeille kappaleet ”Hung in a Bad Place”, ”Love Like a Bomb” (yhdessä Liam Gallagherin kanssa), ”A Bell Will Ring” ja ”To Be Where There’s Life”. Hänen käsialaansa ovat myös singlejen B-puolina julkaistut ”Eyeball Tickler” ja ”The Quiet Ones”.

## Lähteet
Paul McGuigan

**Paul Francis ”Guigsy” McGuigan** (s. 9. toukokuuta 1971 Manchester, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten urastaan rockmusiikkia esittäneen Oasis-yhtyeen perustajajäsenenä ja alkuperäisenä basistina. Hän soitti yhtyeessä sen perustamisesta vuonna 1991 vuoteen 1999, jolloin hän erosi yhtyeesä. 

McGuigan on suuri jalkapallon ystävä, ja hän oli nuorena myös lupaava jalkapalloilija, kunnes hänen 16-vuotiaana saamansa polvivamma esti toteutumasta hänen haaveensa ammattilaisjalkapalloilijan urasta.

Nykyään McGuigan asuu Lontoon lähistöllä vaimonsa Ruthin ja poikansa Patrickin kanssa. Hän tekee satunnaisesti DJ-keikkoja.
Levitaatio

**Levitaatio** eli leijuminen on fysiikkaan liittyvä ilmiö, jossa esine leijuu ilmassa ilman mekaanista tukea. **Magneettinen levitaatio** tarkoittaa magnetismin avulla tapahtuvaa esineen levitaatiota. Magneettiseen levitaatioon perustuvat myös maglev-junat.

## Katso myös
* Meissnerin ilmiö

## Lähteet
Francesco Fareri

**Francesco Fareri** (s. 15. huhtikuuta 1978) on italialainen kitaristi, jonka soittotyyli on muodostunut lähes käsitteeksi kitaristien keskuudessa nopeutensa ja teknisen osaamisensa vuoksi. Hänen musiikkinsa keskittyy tilutukseen melodioiden sijaan. 

Fareri aloitti kitaran soiton 17-vuotiaana ystävänsä opetuksessa, mutta siirtyi puolen vuoden jälkeen itseopiskelijaksi. Hänellä on ollut vaikeuksia löytää samanlaisesta musiikista pitäviä ihmisiä ja hän soittaakin levyillään kaikki soittimet itse. Fareri mainitsee suurimmiksi vaikuttajikseen Al Di Meolan, Steve Vain, John Petruccin ja Michael Romeon.

Fareri on saanut kohtaansa myös paljon arvostelua muusikoilta. Monien mielestä näin nopeasta soitosta puuttuu kitaransoiton tärkein asia, tunne. Myös ns. "nintendosäröä" (paljon säröä, jonka vuoksi nopeasti soitettuna yksittäiset äänet kuulostavat Nintendo -pelikoneen piippauksilta) on haukuttu.

## Soololevyt
* Suspension (2001)
* Forbidden Dimension (2005)
* Secrets Within (2007)
* Mechanism Reloaded (2013)

## Opetusmateriaali
* Arpeggios (2002)
* High Shred Techs (2003)
* Intense Guitar Playing (2004)

## Vierailut
* Vitalij Kuprij: Forward and Beyond (2004)
* Citriniti/Fabrizio Leo: Between the Music and Latitude (2005)
* Cyril Lepizzera: Eternity (2005)
* Pablo G. Soler: Higher (2006)
* Virtual Mind: Shattered Silence (2011)
* Takayoshi Ohmura: Devils in the Dark (2012)
* Dragonhammer: The X Experiment (2013)
* Enfarce: Superhero Diaries - Part I (2014)
GNU Lesser General Public License

**GNU LGPL** (**GNU Lesser General Public License**, aiemmin GNU Library General Public License) on GNU-projektin lisenssi, jonka tarkoituksena on tehdä kompromissi GPL:n ja yksinkertaisempien lisenssien (BSD, MIT jne.) välillä. Pääasiallinen eroavaisuus GPL:n ja LGPL:n välillä on se, että LGPL-ohjelmistot voidaan linkittää dynaamisesti yhteen ei-GPL-lisensoidun ohjelman osan kanssa. Tämä mahdollistaa sen, että esimerkiksi kaupallisten ohjelmistojen ei tarvitse julkaista lähdekoodia, vaikka ohjelma käyttäisikin LGPL-lisensoituja komponentteja. LGPL-lisensoitua ohjelmaa voi levittää myös GPL-lisenssin alla, mikä taas mahdollistaa LGPL-lisensoitujen komponenttien käytön myös GPL-ohjelmissa.

LGPL on pääasiallisesti tarkoitettu ohjelmakirjastoja varten, mutta myös jotkin sovellusohjelmat on lisensoitu sillä. Muun muassa GNU C -kirjasto glibc on LGPL-lisensoitu.

Lisenssin tekijä Richard Stallman on suositellut, että vapaiden ohjelmistojen kehittäjät käyttäisivät GPL-lisenssiä LGPL:n sijasta kirjastoissa, jotka sisältävät uutta toiminnallisuutta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* LGPL-3.0 lisenssi
* LGPL-2.1 lisenssi
* LGPL-2.0 lisenssi
Puhallin

**Puhallin** tarkoittaa seuraavia asioita:

* puhallin, ilman, hiekan tai vastaavien aineiden puhaltamiseen käytettävä laite
**lehtipuhallin
**kuumailmapuhallin
* puhallin eli puhallinsoitin, tarkemmin
**puupuhallin
**vaskipuhallin
*tuuletin.
Puheenjohtaja

**Puheenjohtaja** (lyhenne pj. tai puh.joht.) on henkilö, joka johtaa puhetta joko yhtiö- tai hallituksen kokouksessa tai muissa toimielimissä. Puheenjohtajan vahvan aseman vuoksi hän useimmiten myös johtaa kyseisen organisaation työskentelyä ja toimintaa. Lakisääteisissä monijäsenisissä viranomaisissa, kuten kuntien lautakunnissa, on puheenjohtaja. Vapaaehtoisuuteen pohjaavissa organisaatioissa eli yksityisissä yhteisöissä on sekä hallituksensa että muitakin toimielimiä, kuten toimikuntia ja jaostoja.

Puheenjohtajat johtavat yhteisöjen hallituksia: osakeyhtiön tai osuuskunnan hallitusta, taikka yhdistyksen, puolueen, säätiön tai muun vastaavan järjestön hallitusta.

Varapuheenjohtaja on henkilö, joka toimii puheenjohtajan sijaisena tämän ollessa estyneenä. Joissakin tapauksissa varapuheenjohtajia on useampia. Yleensä varapuheenjohtajaa ei valita virallisesti pienimuotoisissa kokoonpanoissa, vaan valitaan hallituksen muista jäsenistä kyseisen kokouksen ajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Zak Starkey

**Zak Starkey** (s. 13. syyskuuta 1965 Lontoo) on brittiläinen muusikko, joka on soittanut rumpuja useissa eri rockyhtyeissä, muun muassa The Whossa ja Oasiksessa. 

## Elämä ja ura
Zak Starkeyn isä on The Beatles -yhtyeen rumpali Ringo Starr. 

Zak sai ensimmäisen aloittelijan rumpusetin isältään Ringo Starrilta, vaikka kerrotaan myös, että hän olisi saanut sen The Who -yhtyeen rumpali ja Starrin hyvältä ystävältä Keith Moonilta. Moon kuitenkin antoi Zakille hänen ensimmäisen ammattilaistason rumpusetin (Pictures of Lily -setti), jota Moon oli käyttänyt Whon levytyksissä. Moon oli Zakille merkittävä tukija Ringon ja Maureenin erottua ja Ringon muutettua Monacoon. 

Zak kiinnostui musiikista kahdeksanvuotiaana. Kymmenen vanhana hän alkoi opiskella itsekseen soittamaan rumpuja saatuaan vain yhden oppitunnin kuuluisalta isältään, joka tiettävästi ei olisi halunnut pojastaan muusikkoa. Vaikka Ringo ylistääkin poikansa taitoja ja lahjoja, hän sanoo ajatelleensa, että Zakista olisi tullut lakimies tai lääkäri eikä rumpali.

12-vuotiaana Zak alkoi jo esiintyä pubeissa yhtyeen kanssa. Teini-iässä Zak oli Next-yhtyeen rumpali. Lopulta hän sai töitä uudelleen kootussa The Spencer Davis Group -yhtyeessä. Vuonna 1985, hieman avioitumisensa jälkeen, Zak julkaisi musikaaliversion ”Wind in the Willows” Eddie Hardinin kanssa. 7. syyskuuta 1985 Zakille syntyi tytär, tehden hänen isästään Ringosta ensimmäisen Beatles-isoisän. Vuonna 1994 hän menetti traagisesti äitinsä, joka kuoli leukemiaan huolimatta luuydinsiirrosta, jossa Zak oli luovuttajana.

Zak vakiinnutti asemansa haluttuna sessiomuusikona ja kyvykkäänä rumpalina. Vuonna 1996 Zak jätti Face-yhtyeensä toteuttaaksensa lapsuudenaikaisen unelmansa liittymällä The Who -yhtyeeseen. Hän on saanut kehuja vahvasta ja omintakeisesta rumputyöskentelystään muilta yhtyeen jäseniltä. Hän soittaa edelleen The Whon kanssa.

Zak on jatkanut työtään myös muiden kokoonpanojen kanssa, kuten kiertäen Lightning Seedsin kanssa. Vuonna 2000 Zak oli perustajajäsen Johnny Marr & the Healers -yhtyeessä.

Vuonna 2004 Zak liittyi Oasis-yhtyeen rumpaliksi. Hän oli mukana vuoden 2008 levyllä *[[Dig Out Your Soul]]* ennen kuin erosi yhtyeestä muiden sitoumustensa takia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ilomantsin Urheilijat

**Ilomantsin Urheilijat** on vuonna 1939 perustettu ilomantsilainen urheiluseura. Se on menestynyt erityisesti hiihdossa, jossa seuran urheilijat ovat voittaneet arvokisamitaleitakin. Tunnetuimpia seuraa edustaneita ovat muun muassa Aki Karvonen ja Kaisa Varis.

Seura järjestää Pogostan hiihto -laturetken, jota on hiihdetty vuosittain vuodesta 1977. Osanottajamäärät ovat 2000-luvulla nousseet yli 3&nbsp;000 hiihtäjän. Kansainvälisiä kilpailuita ja SM-hiihtoja Ilomantsin urheilijat on järjestänyt useita.

Seuran puheenjohtajana toimii Antti Immonen.

## Historia
Ilomantsissa järjestäytynyt urheilutoiminta alkoi jo 1900-luvun alussa. 1920- ja 1930-luvulla perustettiin viisi urheiluseuraa Ilomantsin sivukylille. Keskusseuran perustava kokous järjestettiin 25. maaliskuuta 1939.

Hiihto on lähes aina ollut Ilomantsin urheilijoiden valtalaji. Myös yleisurheilu on ollut suosittu laji, jonka harrastajia on ollut enimmillään lähes 300. Kolmas valtalaji etenkin 1960-luvulta lähtien on ollut pesäpallo, jossa enimmillään on pelannut 25 joukkuetta. Naisten joukkue nousi jopa mestaruussarjaan kaudeksi 1979 ja onnistui säilyttämään paikkansa siellä myös seuraavaksi kaudeksi, jolloin edessä oli kuitenkin putoaminen tiukkojen karsintakamppailuiden jälkeen. Hyvinkään Tahko voitettiin kotona 14-8, mutta vieraissa koettu 21-12 tappio tiesi sarjapaikan menoa Hyvinkäälle yhteistuloksella 29-26. Miesjoukkue on pystynyt voittamaan maakuntasarjan lohkonsa 1962, 1979, 1986 ja 1989.

## Koripallo

Aikaisemmin Ilomantsin Urheilijoiden lajivalikoimaan kuului myös koripallo. IlU:n naisten joukkue pelasi mestaruussarjassa kaksi kautta sijoittuen ensimmäisellä kaudellaan 1979–1980 Rauno Mäkelän valmennuksessa hyvin viidennelle sijalle. Puolivälierissä se hävisi Lahden Sampolle otteluvoitoin 2–0. Joukkueessa pelasivat tuolloin muun muassa Suomen mestaruuksia voittaneet Pirjo Wihinen ja Mervi Kontiala. Pirjo-Riitta Leppänen oli IlU:n paras korintekijä ensimmäisellä pääsarjakaudella.

Seuraavalla kaudella joukkue hävisi kaikki ottelunsa ja putosi sarjasta. Joukkueen paras korintekijä oli Marianne Hassinen.

**Luettelo pelaajista**

Taulukossa on lueteltu Suomen Koripalloliiton tilastopalvelun mukaan Ilomantsin Urheilijoissa Suomen naisten pääsarjaa pelanneet ja vähintään kaksi pistettä tehneet pelaajat. Mainitut ottelu- ja pistemäärät sisältävät myös pudotuspelit.

## Pesäpallo
### Junioritoiminta

## Palkinnot ja huomionosoitukset
### [[Itä-Länsi-ottelu|Miesten Itä-Länsi-valinnat]]
* Sakari Kolehmainen (1973)
### [[Itä-Länsi-ottelu|Naisten Itä-Länsi-valinnat]]
* Anita Ikonen (1980)
* Päivi Tiittanen (1980)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
* Ilomantsin Urheilijat (IlU) baskethotel.com
Jumi

**Jumi** on erityisesti suomalais-ugrilaisia kieliä puhuvien kansojen käyttämä yliluonnollisten ilmiöiden, lähinnä panteistisen maailmanhengen nimitys. Suomen etäsukukielissä se tunnetaan myös nimityksellä **Jumo**. Muiden muassa marit viettävät vuosittain Jumolle omistettua juhlapäivää uhraten lihaa ja viljaa. 

Jumi aiheuttaa esimerkiksi eläimelle äkillisen taudin ampumalla näkymättömän nuolen. Arvoituksissa jumi on jokin, jolle on ominaista ehdoton paikallaanolo tai jota on mahdoton kiertää.

Sanan etymologia lienee sama kuin sanalla jumala. 

Hyönteislaji tupajumi on saanut nimensä mahdollisesti jumista. Puuhun kaivautunut tupajumi aiheuttaa napsuvaa ääntä, jota pidettiin viestinä henkiolennoilta.

## Juminkeko ja jumin kurikka

Suomalaisessa tarustossa esiintyvät Juminkeko ja Jumin kurikka, mutta näiden merkitys on jäänyt melko lailla arvoitukseksi. Joissakin tapauksissa niillä on viitattu tonttu- eli napakiviin.

Vienankarjalaista kulttuuria edistämään on perustettu Juminkeko-säätiö. 

## Jumin häät

Jumin häät eli jumihäät olivat nuorison leikkihäät, joiden perinne tunnettiin lähinnä Pohjanmaalla ja jonkin verran Keski-Suomessa.

Kustaa Vilkunan *[[Vuotuinen ajantieto|Vuotuisen ajantiedon]]* (1950) mukaan jumihäiksi kutsuttiin nuorison tanssiaisia, joihin kuului yhdessä nukkuminen. Tanssiaisten jälkeen useat nuoret kävivät pareittain tanssipaikkana toimineen rakennuksen lattialle ja nukkuivat siinä koko yön. Vaatteita ei riisuttu, eikä liian lähelle toista ollut lupa mennä. Jos pari oli liian lähekkäin, menettivät he maineensa. Tämä siveä toimitus oli kuitenkin ihanne, joka joidenkin tietojen mukaan ei aina pitänyt. Asiakirjojen mukaan vuonna 1758 Muhoksen pitäjässä eräs tyttö olisi tullut raskaaksi jumin häissä ja tappanut lapsensa. Tyttö tuomittiin kuolemaan.

Jotkut paheksuivat jumin häitä ja väittivät, että niissä juotiin, syötiin ja tehtiin häpeää. Jotkut tutkijatkin ovat pitäneet jumin häitä hedelmällisyysriitteinä, joita järjestettiin alun alkaen, jotta olisi voitu harjoittaa luvallisesti esiaviollista seksiä sekä mahdollisesti testata morsiamen hedelmällisyys ennen häitä. 

Vilkuna kirjoittaa, että lätin kielessä *jumis* on tarkoittanut kaksoistähkää tai yleensä kahta yhteen kasvanutta, siis jumissa olevaa, asiaa. Vilkunan mukaan kyseessä voisi siis olla parin–kolmen vuosituhannen takainen kielikuva ja lainasana.

Jumin häitä on verrattu latvialaisten hedelmällisyyden jumalan Jumisin palvontaan, johon liittyi joidenkin käsitysten mukaan luvallista avioliiton ulkopuolista seksiä. Latvialaisten hedelmällisyysriittien ja suomalaisten jumin häiden yhteyttä ei kuitenkaan ole voitu osoittaa. 

Jumin häiden merkitys on jäänyt pitkälti tuntemattomaksi. Toisissa perinteissä hieman samantapaisissa leikkihäissä kerättiin nuorille köyhille tytöille rahaa (kuten oikeissa häissä uudelle parille), mutta jumin häihin rahan keruu ei ilmeisesti kuulunut.

## Katso myös

* Jomali
* Jumis

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Puoluejohtaja

**Puoluejohtaja** on henkilö, joka sekä muodollisesti että tosiasiallisesti johtaa poliittista puoluetta. Useimmiten puoluehallituksen puheenjohtajaa kutsutaan myös puolueen puheenjohtajaksi, ja tällöin hän on yleensä myös puoluejohtaja. Tosiasiallista johtajaa, joka ei ole muodollinen puoluejohtaja, kutsutaan harmaaksi eminenssiksi. Keulakuvaksi puolestaan kutsutaan muodollista johtajaa, joka ei tosiasiallisesti ole merkittävin johtaja puolueessaan.

On tapauksia, joissa kollegiaalisen elimen puheenjohtaja on keulakuvan roolissa tai ei ollenkaan tarkoitettu toimimaan puolueen johtajana. Esimerkiksi kommunistisissa puolueissa ympäri maailmaa lähinnä pääsihteeri on mielletty puolueen johtajaksi. Joissakin puolueissa kollegiaalisten johtoelinten puheenjohtajuus on jaettu useammalle henkilölle.

Mikäli puolue on mukana maan hallituksessa, sen puoluejohtaja on monesti myös ministerinä.

## Suomessa
Suomessa puolueiden puoluejohtajina pidetään puolueiden hallitusten puheenjohtajia. 

Viimeaikaisen käytännön mukaan Suomessa suurimman eduskuntapuolueen puheenjohtaja on pääministeri, joskaan tämä ei ole mitenkään väistämätöntä. Aiemmin oli monia hallituksia, joissa johtavan puolueen merkittävä vanhempi vaikuttaja oli pääministeri ja puolueen puheenjohtaja oli jonain muuna ministerinä tai ilman ministeriasemaa. Lisäksi monissa hallituksissa pääministeri oli jostain pienemmästä hallituspuolueesta, jolloin suurin puolue piti hallussaan muita avainpaikkoja.

Oikeusministeriön ylläpitämään puoluerekisteriin merkittyjen puolueiden puheenjohtajat olivat tammikuussa 2026 seuraavat:

## Katso myös
*Puoluesihteeri

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Makedonian konflikti

**Makedonian konfliktiksi** kutsutaan vuoden 2001 aikana tapahtuneita aseellisia yhteenottoja Makedoniassa. Konflikti on osa Jugoslavian hajoamissotia, vaikka se puhkesi vuosia Makedonian itsenäistymisen jälkeen, vasta Kosovon sodan jälkimainingeissa. Konflikti albaanitaistelijoiden ja Makedonian hallituksen välillä maan pohjois- ja länsiosissa päättyi Naton rauhanturvaajien väliintuloon. Kapinalliset saivat tukea Naton hallitseman Kosovon albaaneilta ja Kosovon ja Serbian välisen demilitarisoidun alueen sisseiltä. Taistelut keskittyivät toiseksi suurimman kaupungin, Tetovon ympäristöön. Nato-joukot pysyivät maassa 18 kuukautta. Makedonia lupasi samalla antaa albaanivähemmistölle enemmän poliittisia ja kulttuurisia oikeuksia.

Makedoniassa toimii UÇK (*Ushtria Çlirimtare Kombëtare*), joka tunnetaan myös nimellä Makedonian UÇK, ja jota ei pidä sekoittaa Kosovon UÇK:hon. Makedonian UÇK perustettiin vuoden 1999 syksyllä perustajanaan Ali Ahmeti, Kosovon UÇK:n johtajan serkku. On ilmeistä, että Makedonian UÇK ja Kosovon UÇK sekä UÇPMB toimivat yhteistyössä, vaikkei tätä ole tunnustettu. Monet Makedonian UÇK:n jäsenistä lienevät olleet mukana Kosovon UÇK:ssa. Makedonian UÇK toimi pitkään maan alla, kunnes se aloitti toimintansa 2000–2001. Makedonian UÇK hyökkäsi maaliskuussa 2001 Tetovon läheisille kukkuloille halliten liikennettä Tetovosta Kosovoon.

Makedonian UÇK:n väitettiin ajavan Suur-Albania-hanketta, jossa Albaniaan liitettäisiin esimerkiksi Kosovo ja Makedonian albaanialueet. Oman ilmoituksensa mukaan Makedonian UÇK taisteli vain Makedonian albaanialueiden suuremman itsemääräämisvapauden puolesta.

Makedonian UÇK aloitti tulitauon heinäkuussa 2000, kun Makedonian hallituksen kanssa oli tehty Ohridin sopimus.
Elokuussa Nato aloitti 3&nbsp;500 miehen voimin hankkeen "Välttämätön sadonkorjuu", jolla se pyrki keräämään Makedonian UÇK:lta aseet.

## Lähteet
Amon Tobin

**Amon Tobin** (**Amon Adonai Santos de Araújo Tobin**; s. 7. helmikuuta 1972 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen musiikintekijä, DJ ja tuottaja.

Hänen lähinnä drum and bass -genreen luettava elektroninen musiikki yhdistelee eri tyylejä samplatusta jazzista trip hopiin.    

## Elämä ja ura
Amon Adonai Santos de Araujo Tobin syntyi Rio de Janeirossa, Brasiliassa. Tobin varttui Englannissa, missä hän kiinnostui musiikin eri tyyleistä, kuten jazzista ja hip hopista. Hän julkaisi neljä EP:tä sekä ensimmäisen albuminsa *Adventures in Foam* (1996) taiteilijanimellä *Cujo*, kunnes teki sopimuksen Ninja Tune -levy-yhtiön kanssa saman vuoden lopulla, ja alkoi käyttää levytyksissään omaa nimeään. Ninja Tune -levy-yhtiön alla hän on julkaissut neljä arvostettua täyspitkää albumia, yhden live-albumin sekä soundtrackin Ubisoftin julkaisemalle *[[Tom Clancy’s Splinter Cell: Chaos Theory]]* -pelille.

### Suomessa
Amon Tobin esiintyi Joensuun Ilosaarirockissa 17. heinäkuuta 2005.

## Diskografia
* *Adventures in Foam* (1996; nimellä Cujo)
* *Bricolage* (1997)
* *Permutation* (1998)
* *Supermodified* (2000)
* *[[Out from Out Where]]* (2002)
* *Verbal Remixes & Collaborations* (2003; EP-kokoelma)
* *Solid Steel Presents Amon Tobin: Recorded Live
* *Chaos Theory – The Soundtrack to Tom Clancy’s Splinter Cell: Chaos Theory* (2005)
* *Foley Room* (2007)
* *ISAM* (2011)
* *Fear in a Handful of Dust* (2019)
* *Long Stories* (2019)
* *How Do You Live'' (2021)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut 
* Ninja Tune -levy-yhtiön artistisivu
Sobibórin tuhoamisleiri

**Sobibór** oli natsi-Saksan tuhoamisleiri Puolassa lähellä samannimistä kylää. Sinne tuotiin juutalaisia, neuvostoliittolaisia sotavankeja ja luultavasti myös romaneja. Kaiken kaikkiaan Sobibórissa surmattiin ainakin 250&nbsp;000 ihmistä, ehkä jopa paljon enemmän.

Sobibórissa aloitettiin vankien tappaminen kaasukammioissa toukokuussa 1942. Kaasukammioissa tapetut olivat enimmäkseen juutalaisia. Kaasuna käytettiin panssarivaunun moottorin pakokaasusta saatua hiilimonoksidia.

Sobibór oli toinen operaatio Reinhardin leireistä, jossa juutalaisten vankien onnistui nousta kapinaan. 14. lokakuuta 1943 leirin vastarintamiehet tappoivat 11 SS-miestä ja joukon ukrainalaissyntyisiä vartijoita. Noin puolet leirin 600 senhetkisestä vangista pääsi karkuun. Vangeista suurin osa saatiin kiinni, mutta noin 50 säilyi vapaina sodan loppuun.

SS:n päällikkö Heinrich Himmler käski kapinan jälkeen sulkea ja hävittää leirin ja istuttaa puita sen paikalle.

## Elokuvia Sobibórista
* Pako Sobiborista (Jack Gold, 1987)
* Sobibór, 14 octobre 1943, 16 heures (2001)
*Pako Sobiborista (Konstantin Habenski, 2018)

## Lähteet
Nadine Gordimer

**Nadine Gordimer** (20. marraskuuta 1923 Springs, Gauteng, Etelä-Afrikan unioni – 13. heinäkuuta 2014 Johannesburg, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen kirjailija, jolle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 1991 ja Booker-palkinto (kirjasta *The Conservationist*) vuonna 1974.

Englantilaisen äidin ja latvianjuutalaisen isän lapsi kasvoi lähellä Johannesburgia Transvaalissa. Häntä ei kasvatettu juutalaiseksi, vaan hän kävi anglikaanista nunnien koulua silloin, kun voi – sydänvikansa takia hän oli paljon poissa koulusta, äitinsä kotiopetuksessa. Hän opiskeli myöhemmin vuoden Witwatersrandin yliopistossa mutta jätti opinnot kesken. Gordimer alkoi kirjoittaa yhdeksänvuotiaana ja julkaisi ensimmäisen esseensä paikallislehdessä 14-vuotiaana.

Gordimerin kirjat käsittelevät moraalisia ja psykologisia jännitteitä, joita rotujen väliset suhteet luovat hänen kotimaassaan Etelä-Afrikassa. Hän julkaisi 14 romaania, 18 novellikokoelmaa, yhden näytelmän, 11 esseekokoelmaa ja kolme tietokirjaa. Ensimmäinen novellikokoelma *Face to Face* ilmestyi vuonna 1949, ensimmäinen romaani *The Lying Days* vuonna 1953.

Gordimer vastusti apartheidia 1950-luvulta asti, mikä aiheutti aikoinaan Etelä-Afrikassa hänen kirjoilleen julkaisukieltoja. Mustien kansallisuusliikkeen noustessa Gordimer tunsi itsensä ulkopuoliseksi: valkoisista häntä erotti aatemaailma, mustat vieroksuivat häntä hänen ihonvärinsä takia. 1960- ja 1970-luvulla hän opetti useissa Yhdysvaltojen yliopistoissa.

Gordimer oli kansainvälisen kirjailijaliiton, Pen-klubin, varapuheenjohtaja.

## Tuotantoa
* *The Lying Days* (1953)
* *Vieraat toisilleen* (*A World of Strangers* 1958, suom. 1991)
* *Rakkaus kielletty* (*Occasion for Loving* 1963, suom. 1965)
* *The Late Bourgeois World* (1966)
* *A Guest of Honour* (1970)
* *The Conservationist* (1974)
* *Burgerin tytär* (*Burger's Daughter* 1979, suom. 1980)
* *Palvelija ja herra* (*July's People* 1981, suom. 1983)
* *Luonnonoikku* (*A Sport of Nature* 1987)
* *Poikani tarina* (*My Son's Story* 1990 suom. 1991)
* *Hyppy ja muita kertomuksia* (*Jump and Other Stories* 1991, suom. 1992)
* *Ei seuraa matkalleni* (*None to Accompany Me* 1994, suom. 1996)
* *The House Gun* (1998)
* *The Pickup* (2001)
* *Get a Life* (2005)

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
*Lyhyt elämäkerta ja teokset Contemporary Writers 
* Nadine Gordimerin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Bob Geldof

**Robert Frederick Xenon "Bob" Geldof** (s. 5. lokakuuta 1951 Dublin, Irlanti) on irlantilainen laulaja-lauluntekijä ja poliittinen aktivisti. Hän on tehnyt työtä Afrikan köyhien ja nälkää näkevien puolesta.

Geldof oli The Boomtown Rats -yhtyeen laulusolisti. Yhtyeen hajottua vuonna 1986 hän aloitti soolouran, jonka aikana hän on julkaissut viisi albumia.

## Hyväntekeväisyystoiminta

Vuonna 1984 Gelfand kirjoitti ja sävelsi yhdessä Ultravox-yhtyeen Midge Uren kanssa kappaleen "Do They Know It’s Christmas?" Etiopian nälänhädän uhrien hyväksi. Laulusta tehtiin single, joka on yksi Englannin kaikkien aikojen myydyimpiä singlejulkaisuja. Levyn kaikki tuotot menivät hyväntekeväisyyteen.

Seuraavan vuoden kesäkuussa Geldof järjesti jättiläismäiset Live Aid -konsertit, jotka keräsivät huomattavia summia Etiopian hyväksi. Konserteissa esiintyivät kaikki 1980-luvun pop-musiikin suurimmat tähdet, muun muassa Queen, U2 ja David Bowie. Vuonna 2005 Geldof järjesti jälleen mittavan hyväntekeväisyyskonserttien sarjan, Live 8 -konsertit. Tällä kertaa tarkoituksena oli nostaa esiin Afrikkaa yhä vaivaavia ongelmia, kuten velkaantuminen, AIDS ja kaupan rajoitukset.

Geldof puhui Helsingissä 2. lokakuuta 2007 Helsingin Sanomien ja kehitysyhteistyöjärjestö Planin järjestämässä seminaarissa. Geldof sanoi, että köyhyys voidaan poistaa vain kaupan ja köyhien maiden talouden vahvistamisen avulla. Hän korosti demokratiaa ja tasa-arvoa, mutta huomautti että nälän torjunta on kohteelle niitäkin tärkeämpää. Hän myös kritisoi rikkaiden maiden maataloustukia ja maatalouden ylituotantoa.

## Musiikkiura

Geldof perusti The Boomtown Rats -yhtyeen vuonna 1975. Yhtye menestyi kohtalaisesti Britanniassa mutta ei onnistunut tekemään läpimurtoa Yhdysvalloissa. Boomtown Rats hajosi vuonna 1986 ja Geldof aloitti soolouran, jonka aikana hän on julkaissut viisi albumia.

### Sooloalbumit
* *Deep in the Heart of Nowhere* (1986)
* *[[The Vegetarians of Love]]* (1990)
* *The Happy Club* (1993)
* *Sex, Age & Death* (2002)
* *How to Compose Popular Songs That Will Sell* (2011)

## Elokuvaura
Geldof esitti päähenkilö Pinkiä Alan Parkerin ohjaamassa elokuvassa *[[Pink Floyd – The Wall]]* (1982).

## Yksityiselämä
Geldof sai kumppaninsa Paula Yatesin kanssa kolme tytärtä. Heidän erottuaan Yates kuoli vuonna 2000, jonka jälkeen Geldofista tuli Yatesin ja laulaja Michael Hutchencen yhteisen tyttären huoltaja. Geldofin toiseksi vanhin tytär Peaches Geldof kuoli huumeisiin vuonna 2014.

## Tunnustukset

Geldof on saanut hyväntekeväisyystyöstään useita palkintoja, ja kuningatar Elisabet II on myöntänyt hänelle ritarin arvon (KBE). Bob Geldof ei kuitenkaan ole brittiläiseen kansainyhteisöön kuuluvan maan kansalainen, joten hän ei voi käyttää arvonimeä "Sir" nimensä edessä vaikka (virheellinen) nimitys "Sir Bob Geldof" esiintyykin usein tiedotusvälineissä.

Marraskuussa 2017 Geldof palautti hänelle hänelle aiemmin myönnetyn Freedom of the City of Dublin -tunnustuspalkinnon protestiksi siitä, että sama palkinto on myönnetty myös Aung San Suu Kyille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Bob Geldofin viralliset kotisivut 
*