open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lucky Man

__NOTOC__
**Lucky Man** on The Verven kappale ja 24. marraskuuta 1997 julkaistu single. Parhaimmillaan single nousi virallisella Ison-Britannian single-listalla sijalle 7. Singlen b-puolia ovat: *Never Wanna See You Cry, History, MSG, Longest Day, Lucky Man (Happiness More Or Less)*, riippuen julkaisusta. Kappale on yksi on yhtyeen tunnetuimmista. Kappaleen on kirjoittanut Richard Ashcroft.

## Kappaleet
### CD 1 <small>HUTDG92</small>
#Lucky Man
#Never Wanna See You Cry
#History

### CD 2 <small>HUTDX92</small>
#Lucky Man
#MSG
#Longest Day
#Lucky Man (Happiness More Or Less)
Satoshi Tajiri

**Satoshi Tajiri** (, s. 28. elokuuta 1965 Tokio) on japanilainen videopelisuunnittelija, joka on tullut tunnetuksi luomastaan *[[Pokémon]]*-pelisarjasta.

## Elämäkerta
Satoshi Tajiri vietti lapsuutensa Tokion Setagayassa. Hänen isänsä oli Nissanin autokauppias ja äiti kotiäiti. Tajiri rakasti hyönteisten metsästystä lammista, metsistä ja niityiltä. Hän pyrki aina löytämään uusia hyönteisiä ja keksi uusia tapoja houkutella niitä luokseen. Hyönteisinnostuksen vuoksi hänen ystävänsä tapasivat kutsua Tajiria ”ötökkätohtoriksi”.

Tajiri ei pitänyt koulusta. Hänen isänsä halusi hänestä sähkömiehen, toisin kun Tajiri itse. 1970-luvulla hänen rakastamansa niityt ja lammet peitettiin pysäköintihalleilla ja asunnoilla. Tajiri halusi antaa lapsille mahdollisuuden metsästää hyönteisiä kuten hän oli lapsena tehnyt, ja ajatus Pokémonista alkoi syntyä. Tajiri päätyi pelien pariin opiskellessaan teknisten alojen koulussa, jolloin hän käytti kaiken aikansa pelihalleissa. Paikallinen pelihalli antoikin kovalle fanille kotiin vietäväksi oman *[[Space Invaders]]* -kolikkopelin.

Vuonna 1981 Tajiri osallistui Segan peli-ideakilpailuun. Hänen ehdotuksensa, toimintapeli *Spring Stranger*, pärjäsi kilpailussa, vaikkei voittanutkaan. Tajiri oli videopeli-fanzine *[[Game Freak]]in* pääasiallinen toimittaja. Lehti ilmestyi vuodesta 1981 noin vuoteen 1986. Lehden kuvittaja oli Ken Sugimori, joka myöhemmin piirsi alkuperäisten Pokémon-hahmojen kuvat. *Game Freak* -lehdestä kehittyi videopeliyhtiö ja 1980-luvun alussa Game Freak kehitti ja julkaisi ensimmäisen pelinsä *[[Quinty]]n*. Vuonna 1991 Tajiri löysi Game Boyn. Nähdessään ensi kerran Game Boyn linkkikaapelit hän kuvitteli hyönteisten ryömivän niitä pitkin, ja idea Pokémonista syntyi. Peliyhtiö Creatures, Inc. tuki Tajiria pelin kehittelyssä.

Tajiri vietti seuraavat kuusi vuotta työstäen Pokémonia. Tänä aikana hän ystävystyi Shigeru Miyamoton kanssa, ja Miyamotosta tuli Tajirin opettaja. Ensimmäiset Pokémon-pelit julkaistiin Japanissa 1996 nimillä *Pocket Monster aka* ja *midori* sekä lännessä vuonna 1998 nimillä ''Pokémon Red'' ja ''Blue''.

*Time*-lehdessä Tajiria on kuvailtu otakuksi, joka sulkeutuu yhteiskunnan ulkopuolelle. Hän työskentelee usein 24 tuntia yhtäjaksoisesti ja nukkuu sitten 12 tuntia.

## Pelit

## Lähteet
Myrskylä Suomen sodassa

Myrskylä joutui Suomen sotaan jo alkuvaiheessa, koska Liljendal oli lähellä Hattujen sodan tuloksena muodostunutta rajaa. Venäläiset hyökkäsivät kenraaliluutnantti Pjotr Ivanovitš Bagrationin komennossa Kouvolaan nykyään kuuluvasta Iitin Keltistä (21. divisioona), Kuusankoskelta, Elimäen Anjalasta sekä Aleksei Ivanovitš Gortšarovin komennossa Ruotsinpyhtään Ahvenkoskelta (17. divisioona). Bagrationin 21. divisioonalla oli noin neljä pataljoonaa kussakin kolmesta läpimenokohdasta rajanylityksen alkaessa.

## Sotatoimet Myrskylässä

Ruotsalaisten joukkojen viivyttäessä eteneviä venäläisiä joukkoja joutui Myrskylän Muttila tapahtumien kohteeksi 1808. Eversti Carl Johan Adlercreutzin komentama 2. prikaati joutui kosketukseen venäläisten kanssa Koskenkylässä, Kuuskoskella ja Orimattilassa.

Eversti August Fredrik Palmfeltin komentamaan 1. prikaatiin kuuluva, everstiluutnantti Carl Johan Stjernvallin komentama Porin läänin jalkaväkirykmentti saapui Myrskylään 22.2.1808. Seuraavana päivänä hän ja I pataljoonan komentaja majuri Eek lähtivät Koskenkylään, koska venäläisten kuultiin olevan jo Liljendalissa. Kapteeni Bremenin komppanian käskettiin siirtyä etuvartioon Liljendalin tien varrelle Muttilaan, minne hyökkäsi Nikolai Aleksejevitš Tutškovin komentama 3.os/21.divisioona Hardomin suunnasta. 

24.2. hyökkäsi ruhtinas Aleksei Ivanovitš Gortšarovin komentama 17. divisioona Muttilassa ja Artjärvellä Pjotr Ivanovitš Bagrationin komentama 21. divisioona. Porin rykmentti ja Uudenmaan rykmentin neljä eskadroonaa vastustivat hyökkäystä menestyksellä, mutta sivustojensa saarrostusvaaran vuoksi vetäytyivät. 

26.2. hyökkäsivät venäläiset jo pohjoisessa Orimattilassa, mutta yöhön venyneessä taistelussa Orimattilan Käkelään sijoittuneet Porin rykmentin pääosat torjuivat hyökkäyksen. Koskenkylässä Hans Henrik Gripenberg ja Georg Carl von Döbeln Uudenmaan rykmentin rakuunapataljoonan kanssa puolustautui menestyksellä, mutta he joutuivat vetäytymään etelään Porvooseen.

Adlercreutz pyrki tehokkaaseen vastarintaan, mutta lopulta ruotsalaisten joukkojen oli vetäydyttävä pohjoiseen. Suomenlinnan antautumisen jälkeen, minkä ennakkoehtona oli ollut tieto siitä, ettei Ruotsista varmasti ole tulossa apujoukkoja Suomeen voimatekijöiden muuttuminen venäläisten eduksi Etelä-Suomessa vahvistui, mikä demoralisoi puolustajia.

Tuloksena venäläisten menestyksestä jotkut talonpojat ehtivät jo 23.10.1808 vaadittaessa vannomaan uskollisuudenvalan Venäjän keisarille. Kuitenkin jo marraskuussa 1808 Uudenmaan rykmentin rakuunat palasivat majoitutettaviksi Myrskylään. Kapteeni Sturmer siirtyi Myrskylään joulukuussa porvoolaisten ansioista hopeapokaalilla palkitsemana.

## Muistomerkki

Pernajan taistelun ja Myrskylässä Muttilan sodaksi kutsuttujen tapahtumien muistoksi Uudenmaan prikaati pystytty 4.9.1965 luonnonkivisen muistomerkin Kuuskoskelle Pernajan, Liljendalin ja Myrskylän taisteluissa kaatuneille.
Sonnet

”**Sonnet**” on brittiläisen rockyhtye The Verven kappale ja 2. maaliskuuta 1998 julkaistu single.
Single jäi huhtikuussa 1999 virallisesti hajonneen yhtyeen viimeiseksi julkaisuksi. Singlen b-puolia ovat ”Stamped”, ”So Sister” ja ”Echo Bass”. ”Sonnet” on yksi The Verven suosituimmista kappaleista ja sen on kirjoittanut Richard Ashcroft.

## Kappaleet
*CD HUTCD100, 12" HUTTX100
# 
# 
# 
#
Akiva Goldsman

**Akiva Goldsman** (s. 7. heinäkuuta 1962) on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja. Hänen filmografiaansa kuuluu tunnettuja elokuvia kuten *[[I, Robot (elokuva)|I, Robot]]* ja *[[Kaunis mieli]]*. Hän on myös kirjoittanut *[[Da Vinci -koodi (elokuva)|Da Vinci -koodin]]* elokuvakäsikirjoituksen ja on vastuussa myös vähemmän menestyksekkäistä elokuvista *[[Batman & Robin]]* sekä *[[Lost in Space – matkalla avaruuteen]]*.

Goldsman sai Golden Globe-palkinnon vuonna 2002 *Kaunis mieli* -elokuvan käsikirjoituksesta.

## Lähteet
Piotr Giza

**Piotr Giza** (s. 28. helmikuuta 1980 Krakova) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa maansa pääsarjassa KP Legia Varsovan joukkueessa. Hän on 179 senttimetriä pitkä.

Giza aloitti uransa miesten tasolla vuonna 1998 Kabel Krakovan joukkueessa. Sieltä hän siirtyi vuonna 2000 Świt Krzeszowiceen, missä pelasi vuoteen 2002 saakka ennen siirtoaan KS Cracoviaan. Puolan pääsarjassa hän debytoi 30. heinäkuuta 2004 ottelussa Zagłębie Lubinia vastaan. Vuonna 2007 hän siirtyi KP Legia Varsovaan.

Puolan maajoukkueessa Giza pelasi ensimmäisen ottelunsa 27. huhtikuuta 2005 Meksikoa vastaan. Hän on pelannut viisi maaottelua (tilanne 21. heinäkuuta 2008). Giza oli mukana vuoden 2006 Saksan MM-lopputurnauksessa mutta ei pelannut yhtään ottelua.

## Lähteet
Nelilaskin

**Nelilaskin** on nimensä mukaisesti laskin, joka pystyy suorittamaan neljä peruslaskutoimitusta (yhteen-, vähennys-, kerto- ja jakolaskun). Usein nelilaskimissa voi olla myös muutamia lisätoimintoja, kuten neliöjuuren otto sekä mahdollisuus tallettaa luku muistiin. 

## Mekaaniset nelilaskimet

Mekaaniset nelilaskimet edelsivät nykyaikaisia laskimia. Original-Odhner ja Brunsviga olivat Suomessakin paljon käytettyjä. Ruotsalaista syntyperää oleva Willgodt Odhner kehitteli vuosikausia laskukonettansa ja aloitti sen sarjatuotannon Pietarissa Pietariin vuonna 1890. Hänen perillisensä siirsivät tuotannon lokakuun vallankumouksen jälkeen Göteborgiin ja yrityksen nimeksi tuli tällöin AB Original-Odhner.

Osoitinpiikkiensä takia piikkisiaksikin kutsutun mekaanisen nelilaskimen eli aritmometrin käyttö tapahtuu seuraavasti. Osoitinpiikeistä, joissa ykköset ovat oikealla ja kasvavat kymmenkertoimet vasemmalla, valitaan ensimmäinen luku ja pyöräytetään se kammesta tulosriville. Valitaan uusi luku ja yhteenlaskettaessa pyöräytetään kampea myötäpäivään tai vähennyslaskussa vastapäivään. Summa tai erotus saadaan tulosriville. Kertolaskussa valitaan kerrottava ja kampea pyöritetään kertojan määrän verran myötäpäivään. Jakolaskussa tehdään vastaavasti, mutta kampea pyöritetään vastapäivään. Jäljelle jäävä jaettavaa pienempi luku on mahdollinen jakojäännös. Laskin näyttää kampien kiertokertojen määrän. 

1950-luvulla monet mekaaniset nelilaskimet saivat muoviset näppäimet ja kuoret, Original-Odhnerin tuotannon lakatessa 1970-luvulla se oli silti mekaanisesti samanlainen kuin 1900-luvun alussa.

## Elektroniset nelilaskimet

Ensimmäiset pöytäkoon elektroniset nelilaskimet olivat elektroniputkia käyttävät Anita Mk VII ja Anita Mk VIII (1961). Ensimmäisiä transistoria käyttäviä pöytäkoon nelilaskimia olivat IME 84 (1964) ja Sharp Compet CS10A (1964).

Elektroniset nelilaskimet yleistyivät 1970-luvun puoliväliin mennessä. Nelilaskinten lisäksi markkinoille tuli monipuolisempia funktiolaskimia. 1970-luvun alkupuolella saattoi Suomessa funktiolaskimen hinta olla jopa 1&nbsp;500 markkaa, mikä oli etelänmatkan hinta. Ensimmäiset elektroniset laskimet käyttivät LED-näyttöjä ja kuluttivat runsaasti paristoa. 1970-luvun puolivälissä niin digitaalisissa kelloissa kuin taskulaskimissakin siirryttiin käyttämään virtaa vähemmän kuluttavaa nestekidenäyttöä, jolloin kyettiin tekemään pienemmillä paristoilla toimivia taskulaskimia.

## Lähteet
* Domonyi, H. 2008. Mekaaninen nelilaskin Original-Odhner. Tasavallan laskukone. Tekniikan Maailma, 13/2008, s. 99.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Leipälä, T. 2003. The life and works of W. T. Odhner, Part 1. Greifswalder Symposium zur Entwicklung der Rechentechnik, 12.-14.9.2003 (PDF-dokumentti)
* Leipälä, T. 2006. The life and works of W. T. Odhner, Part 2. Greifswalder Symposium zur Entwicklung der Rechentechnik, 28.9.-1.10.2006 (PDF-dokumentti)
Funktiolaskin

**Funktio-** eli **tieteislaskin** on laskin, jolla peruslaskutoimitusten lisäksi on mahdollista suorittaa myös monimutkaisempia operaatioita. 

Näitä ovat esimerkiksi potenssiin korotukset, juuren otot, logaritmit ja trigonometriset funktiot. Ympyrän piiriä tai pinta-alaa laskettaessa voi hyödyntää laskimeen ohjelmoitua piin arvoa. Funktiolaskimia, joissa on iso näyttö ja jotka kykenevät esimerkiksi piirtämään funktioiden kuvaajia, kutsutaan yleisesti graafisiksi laskimiksi. Graafiset laskimet ovat tyypillisesti myös ohjelmoitavia laskimia.

Alun perin tieteistaskulaskimia kutsuttiin teknisiksi taskulaskimiksi, joista suosittuja olivat 1970-luvun alussa LED-näyttöiset Texas Instrumentsin laskimet, jotka korvasivat vähäisissä laskuissa keskustietokoneita ja laskutikkuja funktiotoimintojensa vuoksi. Kun funktioiden määrä suureni, alettiin puhua tieteislaskimista. Tieteislaskinten yleistyttyä niistä alettiin käyttää nimitystä funktiolaskin, jotta ne olisivat erottuneet nelilaskimista, joissa on yhteen-, vähennys-, kerto- ja jakolaskun lisäksi yleensä neliöjuurenotto, toiseen potenssiinkorotus sekä prosenttilasku.

## Historia
Varhaiset tieteislaskimet kuten vuonna 1968 julkaistu HP 9100 olivat pöydällä pidettäviä. Laskimen ominaisuuksiin kuuluivat logaritmit (luonnolliset ja kymmenkantaiset), neliöjuuri ja trigonometriset toiminnot sekä ohjelmoitavuus.

Vuonna 1972 julkaistu HP-35 oli ensimmäinen kädessä pidettävä tieteislaskin. Vuonna 1972 julkaistu Texas Instrumentsin SR-10 oli "puoli-tieteislaskin", joka oli suunnattu nelilaskimen ja HP-35:n väliseen alueeseen "elektronisena laskutikkuna".

## Laskinvalmistajia
* Canon
* Casio
* Citizen
* Hewlett-Packard
* Texas Instruments

## Lähteet
Graafinen laskin

**Graafinen laskin** on funktiolaskin, jossa on iso näyttö ja jolla pystytään esimerkiksi piirtämään funktioiden kuvaajia. Muita toimintoja ovat esimerkiksi yhtälöiden ja yhtälöryhmien ratkaiseminen sekä matriisilasku. Ohjelmat voi laatia joko laskimella tai tietokoneella, jolta ohjelma siirretään laskimeen.

Graafiset laskimet yleistyivät opiskelijoiden keskuudessa 1990-luvun puolivälissä

Graafiset laskimet ovat tyypillisesti myös ohjelmoitavia laskimia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Videotutoriaaleja graafisten laskinten käytöstä Opetus.tv-sivustolla
Dandy

**Dandy,** suomeksi keikari, on mieshenkilö, joka huolehtii erityisesti ulkoisista ja fyysisistä ominaisuuksistaan sekä pyrkii hienostuneeseen kielenkäyttöön ja vapaa-ajan sivistyneisiin harrastuksiin. Jotkut dandyt, eritoten Isossa-Britanniassa 1700- ja 1800-lukujen taitteessa, tavoittelivat kovasti aristokraattista olemusta, jopa kaikkein tavallisimman kansan parista tulleet. Tämän vuoksi dandyismi on usein yhdistetty jonkinlaiseen snobismiin.

Dandyismin synty voidaan liittää vallankumoukselliseen 1790-lukuun sekä Pariisissa että Lontoossa. Heini Wellingin mukaan se toimi usein aristokratian keinona erottautua alemmista luokista porvariston nousun leimaamalla vuosisadalla. Toisaalta dandy on nähty myös alemmasta yhteiskuntaluokasta tulleena keikarina.

Tunnettuja dandyjä olivat muun muassa Benjamin Disraeli, Charles Baudelaire, James McNeill Whistler, Beau Brummell, Oscar Wilde ja Robert de Montesquiou.

## Sanan etymologiaa
Sana *dandy* ilmenee ensimmäisen kerran noin vuonna 1780 skotlantilaisessa balladissa, mutta ei sanan myöhemmän merkityksen kaltaisena. Tässä esimerkkitapauksessa voi olla kyseessä lyhennys sanasta "jack-a-dandy", josta tuli muotikäsite Napoleonin sotien aikana. Ajankohdan slangissa termi erosi "fob"-käsitteestä, jolla tarkoitettiin vain yläluokkaisesti pukeutuvaa ja käyttäytyvää kansanmiestä. 

Nykyisin hyvin pukeutuvaa ja itsestään huolehtivaa miestä voidaan kutsua dandyksi, joskaan dandyismi ei rajoitu aina pelkästään ulkokuoreen. Charles Baudelairen mukaan dandyismi on minän palvontaa.

## Tunnettuja dandyjä

Kuva:BrummellEngrvFrmMiniature.jpg|Beau Brummell(1778–1840)
Kuva:Lord Byron in Albanian dress.jpg|Lordi Byron(1788–1824)
Kuva:Young disraeli.jpg|Benjamin Disraeli(1804–1881)
Tiedosto:Étienne Carjat, Portrait of Charles Baudelaire, circa 1862.jpg|Charles Baudelaire(1821–1867)
Kuva:Whistler Selbstporträt.jpg|James McNeill Whistler(1834–1903)
Kuva:Oscar_Wilde_portrait_by_Napoleon_Sarony_-_albumen.jpg|Oscar Wilde(1854–1900)
Kuva:Montesquiou, Robert de - Boldini.jpg|Robert de Montesquiou(1855–1921)
Kuva:Aurevilly.jpg|Jules Barbey d'Aurevilly(1808–1889)


## Katso myös
* Snobismi
* Metroseksuaali

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
*Heini Welling: *Miehinen älyllinen ja esteettinen turhamaisuus sosiaalisen arvon tekijänä - Dandyismi englantilaisessa kulttuurissa 1800-1848*, Pro gradu -tutkielma, Turun yliopisto, 1997.
Fūjin

**Fūjin** () on japanilaisessa mytologiassa ja sittemmin šintolaisuudessa esiintyvä tuulen *[[kami]]*. Hänet on usein esitetty ukkosen kamin Raijinin vastinparina, demonin kaltaisena, sarvekkaana ja vihaisena hahmona. Hän kantaa säkkiä, jonka suusta tuulet puhaltavat.

Tuulet toivat mukanaan sateita, joista maatalous oli riippuvainen, mutta toisaalta myös vaarallisia taifuuneja. Monissa pyhäköissä Fūjinia palvottiin tuulen aiheuttamien vahinkojen välttämiseksi. Historiallisesti merkittävä tuulen kamille omistettu pyhäkkö oli Tatsuta-jinja Naran prefektuurissa, jonka rituaalit on kirjattu jo 900-luvun *[[Engishiki]]in*. Fūjinia juhlistavan festivaalin (*[[matsuri]]*) vietto alkoi 600-luvulla keisari Tenmun valtakaudella ja se pidettiin kahdesti vuodessa. Ilmeisesti ajateltiin, että länsituuli puhalsi Yamaton tasangolle tätä kautta. Myös Isen pyhäkössä on Fūjinille omistettu erillispyhäkkö (*betsugū*). Kun taifuuni tuhosi Japaniin hyökkäävät Mongolit 1200-luvulla, jumalallisen tuulen (*kamikaze*) sanottiin saaneen alkunsa sieltä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Guimarães

**Guimarães** () on kunta ja kaupunki Portugalin pohjoisosassa Bragan piirissä. Vuoden 2001 väestönlaskennassa siellä oli 38&nbsp;265 asukasta. Arvio vuodelle 2010 on 43&nbsp;620 asukasta.

900-luvulla syntynyt kaupunki tunnetaan Portugalin synnyinsijana. Guimarãesissa syntynyt kreivi Alfonso Henriques julisti Portugalin itsenäiseksi ja itsensä Alfonso ensimmäiseksi, Portugalin ensimmäiseksi kuninkaaksi 24. kesäkuuta 1128.

Guimarãesin taistelussa 24. kesäkuuta 1128 kohtasivat kreivi Alfonson joukot ja hänen äitinsä Léonin Teresan joukot. Taistelupaikka oli São Mamede -sola. Äidin ja pojan valtataistelu oli alkanut edellisenä vuonna, kun Kastilian kuningas oli nimittänyt Alfonson Portugalin maakunnan käskynhaltijaksi. Teresaa ei huolittu tehtävään, koska hänen tiedettiin tavoittelevan riippumatonta Portugalia. Asiat kääntyivät kuitenkin päinvastaisiksi, kun poika ei tunnustanut Kastilian yliherruutta, ja Teresa määrättiin palauttamaan alue Kastilian osaksi. Taistelu päättyi Alfonso Henriquesin voittoon ja Portugalista tuli itsenäinen.

Kaupungin historiallinen keskusta lisättiin vuonna 2001 Unescon maailmanperintöluetteloon historiallisten keskiaikaisten muistomerkkiensä ansiosta. Kaupungissa on kelttien 300-luvulla eaa. rakentaman Citânia de Briteiros -linnakkeen jäänteet. Guimarãesin linna oli Portugalin kuninkaan asuntona ja Guimarães maan pääkaupunkina noin sadan vuoden ajan, vuoteen 1255 asti. Myöhemmin linna oli vankilana. Guimarães oli Euroopan kulttuuripääkaupunki vuonna 2012.

Kaupungissa toimii Minhon yliopisto. Kaupungin jalkapallojoukkue Vitória SC pelaa Portugalin korkeimmalla sarjatasolla.


Praça da Oliveira 01.jpg|Oliveiran aukio kaupungin historiallisessa keskustassa
Praca oliveira.JPG|Praca da Oliveira
Pt-gmr-castelo.jpg|Guimarãesin linna


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kantatie 88

**Kantatie 88** on Raahesta (Saloisista) Vihannin, Pulkkilan, Piippolan, Pyhännän ja Vieremän kautta Iisalmeen kulkeva kantatie. Tien pituus on 191 kilometriä. Tie on hyvälaatuinen ja kaksikaistainen. Pulkkilan ja Iisalmen välinen osuus tiestä on osa lyhintä päätieyhteyttä Oulun ja Kuopion kaupunkien välillä, mutta sen liikennemäärät ovat melko pienet. Tätä osuutta on myös ehdotettu muutettavaksi valtatieksi. Tiellä on varalaskupaikka noin 17 kilometrin päässä Vieremältä. Tie tunnetaan kansan keskuudessa Malmitien nimellä. Tiellä on yksi ohituskaistaosuus Salahmilla.

## Reitti ja merkittävimmät tieyhteydet
*Raahe (vt 8 E8)
**Vihanti (st 790, kt 86)
*Haapavesi
*Siikalatva
**Pulkkila (st 794, vt 4 E75)
**Piippola (st 800)
*Pyhäntä (st 822, vt 28)
*Vieremä (st 595)
*Iisalmi (vt 27)

## Historiaa
Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä Iisalmen ja Pulkkilan välinen tie nimettiin valtatieksi 19. Saloisten ja Pulkkilan välinen tie on rakennettu pääosin 1960-luvulla, ja vuonna 1971 se nimettiin kantatieksi 88. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa myös Iisalmen ja Pulkkilan välisen tien luokka alennettiin kantatieksi. Tämä on Suomen tiehistorian ainoa kerta, kun jokin tieosuus on valtatienä lakkautettu muun syyn kuin alueluovutusten tai uuden linjauksen (esimerkiksi moottoritien valmistumisen) vuoksi.

Nykyisin valtatie 19 on Jalasjärven ja Jepuan välinen tie.

## Lähteet
*

## Aiheesta muualla

*Matti Grönroosin sivu kantatiestä 88
Bragan piiri

**Bragan piiri** sijaitsee Portugalin luoteisosassa. Piirin pääkaupunki on Braga. Pohjoisessa rajana on Viana do Castelon piiri, idässä Vila Realin piiri ja etelässä Porton piiri. Piirin kokonaispinta-ala on 2&nbsp;706,2 km² ja väkiluku 839&nbsp;634 (vuonna 2014).

Piiri koostuu neljästätoista kunnasta:

* Amares
* Barcelos
* Braga
* Cabeceiras de Basto
* Celorico de Basto
* Esposende
* Fafe
* Guimarães
* Póvoa de Lanhoso
* Terras de Bouro
* Vieira do Minho
* Vila Nova de Famalicão
* Vila Verde
* Vizela

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nilootit

**Nilootit** on yhteisnimitys lukuisille Afrikan koillisosasta, Niilijoen seudulta lähtöisin oleville kansoille, joiden pääasiallinen asuma-alue sijaitsee tätä nykyä Sudanin, Etelä-Sudanin, Kenian, Ugandan, Somalian, Egyptin ja Eritrean maiden alueilla. Vanhastaan niloottien on katsottu polveutuvan seemiläisistä tai haamilaisista, ja heidän on katsottu olevan ruumiinrakenteeltaan pitkiä ja hoikkia. He puhuvat nilosaharalaisia kieliä. Tunnettuja niloottikansoja ovat muun muassa dinkat, kalenjinit, luot, maasait, nuerit, himat ja turkanat. 

1900-luvun lopussa nilootteja oli noin seitsemän miljoonaa.

## Lähteet
Urbanus V

**Autuas Urbanus V** (syntymänimeltään **Guillaume de Grimaud**, 1310 – 19. joulukuuta 1370 Avignon Ranska) oli paavina 28. syyskuuta 1363 – 19. joulukuuta 1370. Hän suosi koulutusta ja kehitti hallintoa.

Urbanus kuului nuorena benediktiineihin, ja hän oli apottina kahdessa luostarissa. Tultuaan valituksi paaviksi alkoi Saksan keisari painostaa häntä, jotta hän päättäisi paavien alentavan Avignonin vankeuden ja palaisi Roomaan. Urbanus palasikin Roomaan 1367, jossa hänet otettiin riemulla vastaan. Hän kuitenkin pelkäsi valtansa hupenemista Ranskassa ja lähti takaisin Avignoniin syyskuussa 1370. Urbanus kuoli Avignonissa jo saman vuoden joulukuussa.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kyynärpää

**Kyynärpää** (lat. *cubitus*) on kohouma käsivarressa. Sen muodostaa olkaluun sekä kyynärluun ja värttinäluun välinen kyynärnivel, jossa kyynärluu koukistuu ja ojentuu olkaluuta vastaan ja värttinäluu kiertyy kyynärluuta vastaan. Kyynärnivel muodostuu kolmesta nivelestä: olka-värttinäluunivel, olka-kyynärluunivel ja ylempi värttinä-kyynärluunivel. Olka-värttinäluunivel yhdistää olkaluun värttinäluuhun, olka-kyynärnivel yhdistää olkaluun kyynärluuhun ja ylempi värttinä-kyynärluunivel yhdistää värttinä- ja kyynärluun proksimaaliset päät.

Kyynärpään liike tapahtuu vain yhdessä tasossa. Nivel onkin melko lailla stabiili rakenne, eikä esim. sijoiltaanmeno ole kovinkaan yleinen tapaturma. Suuri osa kyynärnivelen tapaturmista johtaa erilaisiin murtumiin, joista valtaosa joudutaan leikkaamaan.

Loukkaantumisvaaran takia kyynärpäät suojataan joissain urheilulajeissa erityisillä kyynärpääsuojuksilla. 

Kyynärpään vastaista taivetta kutsutaan *kyynärtaipeeksi*.
Martin Barre

**Martin Lancelot Barre** (s. 17. marraskuuta 1946) on englantilainen sähkökitaristi, joka on rockyhtye Jethro Tullin jäsen. Barre on laulaja-huilisti Ian Andersonin jälkeen Jethro Tullin pitkäaikaisin jäsen kuuluttuaan yhtyeeseen sen vuonna 1969 julkaistusta toisesta albumista *[[Stand Up]]* lähtien. Barren soittotyyliä verrataan monesti Jeff Beckin ja Eric Claptonin tyyleihin.

Barren instrumentti oli aluksi saksofoni, jota hän soitti 1960-luvulla birminghamilaisessa The Moonrakers -yhtyeessä. Myöhemmin kokoonpano muutti nimensä The Motivationiksi. Ryhmä esiintyi useita kertoja Lontoon maineikkaalla Marquee-klubilla ja lämmitteli kerran menestysyhtye Creamia. Hieman tämän jälkeen yhtye vaihtoi jälleen nimensä, tällä kertaa muotoon The Penny Peeps. Vuonna 1968 Barre vaihtoi soittimensa kitaraan, ja samana vuonna yhtye julkaisi kaksi singleä. Toinen single oli "Model Village", jolla Barre soittaa jo melko säväyttävän kitarasoolon. Yhtye vaihtoi taas nimensä, tällä kertaa Getshemaneksi.

Barre kuuli joulukuu]]ssa 1968 huhuja, että eräs hänen suosikkiyhtyeistään, Jethro Tull, etsi sopivaa kitaristia. Barre meni koe-esiintymiseen ja sai paikan. Jethro Tullin johtohahmo Ian Anderson on myöhemmissä haastatteluissaan kertonut Barren hermoilleen koe-esiintymisessä ja oli jopa unohtanut sähkökitaransa vahvistinjohdon kotiin.

Barren kitarasoolo Jethro Tullin hittikappale Aqualungissa on äänestetty useaan otteeseen yhdeksi rockhistorian parhaista.

## Diskografia (soolotuotanto)

**[[A Summer Band]]* (1992)
**[[A Trick of Memory]]* (1994)
**[[The Meeting]]* (1996)
**[[Stage Left]]* (2003)
**[[Away with Words]]* (2013)

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
Anna-Liisa Tilus

**Anna-Liisa Tilus** (ent. **Tilus-Väisänen**, o.s. **Tilus**) (s. 17. joulukuuta 1964 Himanka) on Ylen televisiokuuluttaja, tiedottaja ja entinen Miss Suomi.

Tilus oli TV1-televisiokanavan kuuluttaja ja TV1:n vakituinen kanavaemäntä. Hänen työnsä muuttui niin kutsutuksi ”kanavaääneksi” vuonna 2025 – kasvoillaan esiintymisen hän joutui jättämään TV1:n kanavauudistuksen myötä.

Tilus on opiskellut tiedottajaksi ja toiminut muun muassa Seinäjoen Tangomarkkinoiden juontajana.

Vuonna 1984 Tilus voitti Miss Suomi -kilpailun 19-vuotiaana. Hän oli kilpailussa myös kuvauksellisin missi ja lehdistön ihannetyttö. Perintöprinsessoiksi valittiin Tiina Laine ja Tiina Hyvärinen. Miss Maailma -kilpailussa Tilus pääsi finaaliin.

Tilus oli naimisissa tuottaja Antti Väisäsen kanssa 1988–2013. Kaksi heidän kolmesta lapsestaan on jalkapalloilijoita, nuorempi Leo Väisänen sekä isoveli Sauli Väisänen.

## Lähteet
Kiipu

**Kiipu** on noin 600 asukkaan kylä valtatien 2 tuntumassa Jänhijoen varrella Jokioisten kunnassa Kanta-Hämeessä. Kylä sijaitsee noin yhdeksän kilometriä pohjoiseen Jokioisten keskustaajamasta, ja noin 15 kilometriä Forssasta luoteeseen. Vuonna 2003 Kiipu valittiin Kanta-Hämeen vuoden kyläksi.

Kiipun kylän kirjoitettu historia alkaa 1300-luvulta. Alueen ensimmäinen kartta piirrettiin 1710. Kylä levittäytyy laajalle alueelle Jänhijoen varsille, eikä varsinaista kyläkeskusta ole. Varsinainen Kiipun kylä sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä Minkiön asemalta. Kiipun kyläyhdistyksen kylätalo, vuonna 1953 ruotsalaisten lahjoitusvaroilla rakennettu entinen kunnan terveystalo, sijaitsee Jokioisten Museorautatien Minkiön aseman naapurissa. Kyläyhdistys ja museorautatie tekevät yhteistyötä eri tapahtumissa.

Kiipun kylän pohjoisosassa Humppilan rajalla on Kiipunjärvi, jonka rannalla sijaitsevat Jokioisten seurakunnan leirikeskus ja Jokioisten kunnan uimaranta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* LaunosNet: Kiipun kylä on satsannut tulevaisuuteen 
* Kiipu ennen ja nyt – maiseman historiaa kuvin ja sanoin
Seikkailuelokuva

**Seikkailuelokuva** on elokuvan lajityyppi, jonka tyypillisiä piirteitä ovat eksoottinen ympäristö, tutkimusmatkat, valloitukset ja valtakuntien syntyvaiheet. Seikkailuelokuvan lähisukulainen on toimintaelokuva, joka seikkailuelokuvasta poiketen korostaa toiminnan väkivaltaisuutta.

## Historia
Seikkailuelokuvan ensimmäisenä merkittävänä edustajana voidaan pitää yhdysvaltalaista 20-osaista sarjaelokuvaa *[[The Perils of Pauline]]* vuodelta 1914. Samantyylisiä sarjaelokuvia tehtiin tuolloin lukuisia. Tämän perinteen merkittävimpiä jatkajia ovat olleet *[[Kadonneen aarteen metsästäjät]]* (1984) ja *[[Vihreän timantin metsästys]]* (1984) jatko-osineen.

## Tyypillisiä seikkailuelokuvan piirteitä
* Lainsuojaton sankari taistelee joko oikeudenmukaisuuden puolesta tai tyranniaa vastaan (kuten Zorro tai Robin Hood)
* Merirosvot
* Kadonneen kaupungin tai aarteen etsintä 
* Sankarin mukana on yleensä suulas ja koominen apuri, kaunis nainen ja vastassa usein läpeensä pahoja henkilöitä

## Suosittuja seikkailuelokuvia

* *[[Robin Hoodin seikkailut]]* (1938)
* *[[Sierra Madren aarre]]* (1948)
* *[[Afrikan kuningatar]]* (1951)
* *[[Seitsemän samuraita]]* (1954)
* *[[Arabian Lawrence]]* (1962)
* *[[Hyvät, pahat ja rumat]]* (1966)
* *[[Monty Pythonin hullu maailma]]* (1975)
* *[[Tähtien sota|Tähtien sota -trilogia]]* (1977–83)
* *[[Kadonneen aarteen metsästäjät]]* (1981)
* *[[Paluu tulevaisuuteen -trilogia|Paluu tulevaisuuteen]]* (1985–1990)
* *[[Prinsessan ryöstö]]* (1987)
* *[[Robin Hood – varkaiden ruhtinas]]* (1991)
* *[[Viimeinen mohikaani (vuoden 1992 elokuva)|Viimeinen mohikaani]]* (1992)
* *[[Taru sormusten herrasta (elokuvatrilogia)|Taru sormusten herrasta]]* (2001–2003)
* *[[Pirates of the Caribbean (elokuvasarja)|Pirates of the Caribbean]]* (2003–2011)
* *[[Master and Commander: Maailman laidalla]]* (2003)

## Suosittuja seikkailuelokuvien ohjaajia
* Michael Curtiz
* Walt Disney 
* John Huston
* Peter Jackson
* George Lucas
* Steven Spielberg
* Raoul Walsh
* Robert Zemeckis

## Lähteet
Rekkitanko

**Rekkitanko** on tukien varassa oleva tanko, jota käytetään lähinnä telinevoimistelussa. Lihaskuntoharjoittelussa voidaan rekkitangossa suorittaa muun muassa leuanveto. Tankoa voi myös hyödyntää venyttelyssä pelkästään riippumalla siinä.
Sauvon vaakuna

**Sauvon vaakunassa** esiintyy Sauvon tunnuslintu naakka eli sauvolaisittain hakkinen, joita Sauvossa on paljon. Sauvon asukkaita on ennen kutsuttu hakkisiksi. Vaakunassa olevat kannukset viittaavat paikkakunnan aiemmin runsaaseen aateliin ja sen moniin kartanoihin. Vaakunan suunnitteli Ahti Hammar. Vaakuna hyväksyttiin vuonna 1956, ja sen selitysteksti on seuraava: ”Kultakentässä seisova naakka, saatteena kummallakin puolellaan kuusikärkinen kannustähti keskenään vastapalkeittain, kaikki mustia”.
Maria de Medeiros

**Maria Ferreira Esteves de Medeiros e Almeida** (s. 19. elokuuta 1965 Lissabon) on portugalilainen näyttelijä. Hän on muusikko António Vitorino de Almeidan tytär ja näyttelijä Inês de Medeirosin sisar. 

De Medeiros muutti synnyinkaupungistaan Lissabonista vuonna 1984 Ranskaan, jossa hän asuu yhä. Hän opiskeli yliopistossa filosofiaa ja näyttämötaidetta. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli portugalinkielinen *Silvestre* (1982). Pian kuvaan tulivat ranskankieliset filmatisoinnit, muun muassa *Vertiges* (1985), *Nina* (lyhytfilmi, 1987) ja *La lectrice* (1988) Vuonna 1990 hän otti ensimmäisen englanninkielisen roolinsa filmissä *[[Henry ja June]]* ja on sittemmin esiintynyt muiden muassa elokuvissa *[[Pulp Fiction – tarinoita väkivallasta]]* (1994) ja *The Saddest Music in the World* (2004).  De Medeiros on esiintynyt elokuvarooleissa lähes vuosittain 2010-luvulle asti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Maria de Medeiros. Oma sivusto.
* 
*
Hyppymiina

**Hyppymiina** on jalkaväkimiina, jonka toiminta perustuu sirpaleiden vaikutukseen. Hyppymiina on eräs tehokkaimmista jalkaväkimiinoista.

## Toiminta

Esimerkiksi saksalainen S-miina (Springmine) on kuuluisa ja monissa elokuvissakin nähty hyppymiina. Päälle astuttaessa miinan sisällä syttyy iskurin ja nallin avustuksella pieni viivepanos, joka palaa noin neljä sekuntia. Tämän jälkeen miinan pohjassa oleva mustaruudista koostuva hyppypanos räjähtää heittäen miinan ilmaan. Samaan aikaan syttyy noin puolen sekunnin viivepanos, joka laukaisee miinan pääpanoksen levittäen sirpaleita ja metallikuulia.

Yleinen harhaluulo on, että hyppymiina laukeaa vasta kun sen päältä poistuu siihen kohdistunut paine. Jos hyppymiinan päälle astuu, niin neljän sekunnin kuluttua miinan hyppypanos räjähtää, oli ihminen siinä päällä tai ei. Molemmissa tapauksissa kuolema on erittäin todennäköinen.

Erityisesti jalkaväkisirotemiinoissa, kuten POM 2S tai ADAM käytetään seitinohuita laukaisulankoja, jotka miina sinkoaa useiden metrien säteelle itsestään. Kun näihin lankoihin kohdistuu tarvittava veto, miina laukeaa. Lauetessaan miinan sirpaleosa sinkoaa jousen voimasta ilmaan, jossa se räjähtää noin 1,0 – 1,5 metrin korkeudella ja sirpaloituu. Hyppymiinan vaikutus on tappava vielä 15 metriin ja voi haavoittaa ihmistä vielä 30 metrin etäisyydeltä.

## Katso myös
*Hyppypanos

## Lähteet
Afrodisiakki

**Afrodisiakki** eli **lemmenrohto** tarkoittaa aineita, lähinnä rohtoja ja ruoka-aineita, joiden uskotaan kiihottavan lemmenviettiä. Nimi tulee kreikkalaisesta jumalattaresta Afroditesta. Osa aineista on leimattu afrodisiakiksi muotonsa ja rakenteensa takia (esimerkiksi osterit ja sarvikuonon sarvi), osa aiheuttaa turvotusta suun limakalvoilla (espanjankärpänen, chili).

Tyypillistä afrodisiakille on, että se on hiukan eksoottista ja vaikeasti hankittavissa. 

## Lähteet
Odo

**Odo** voi tarkoittaa seuraavia:
* Odo, *Eudes* (k. 735), Akvitanian herttua
* Odo, roolihahmo TV-sarjassa Star Trek: Deep Space Nine
* Odo I, *Eudes I* (n. 860-898), Pariisin, Ranskan ja Troyesin kreivi, frankkien kuningas
* Odo Clunylainen (878–942), ranskalainen munkki, säveltäjä, musiikkiteoreetikko
* Odo Fusi Pecci (1920–2016), italialainen katolinen piispa
* Odo Reuter (1850–1913), suomenruotsalainen eläintieteen professori ja runoilija
* Odo Tournailainen, *Odo Cambrailainen* (1063–1113), ranskalainen benediktiinimunkki, skolastinen filosofi ja teologi.
New Stuyahok

**New Stuyahok** on kaupunki Alaskassa. Se sijaitsee Nushagakjoen rannalla noin 19 kilometriä yläjuoksuun Ekwokista ja 83 kilometriä koilliseen Dillinghamista. Kaupunki on rakennettu kahteen tasoon: toinen on noin seitsemän metriä joenpinnan yläpuolella ja toinen 12 metriä. 

Vuoden  väestönlaskennassa New Stuyahokin asukasluku oli 471, joista 93&nbsp;% kuului Pohjois-Amerikan alkuperäiskansoihin. New Stuyahok on vanha jupik-eskimokylä ja siellä toimii liittovaltion tunnustama heimoneuvosto New Stuyahok Village Council.

## Historiaa

Kaupungin sijainti muuttui kahdesti 1900-luvulla. Kylä muutti joen alajuoksuun Mulchatnan alueelle "vanhasta kylästä" (Old Village) vuonna 1918. 1920- ja 1930-luvuilla Yhdysvaltain hallitus toi alueelle poronkasvatustaloutta. Kuitenkin vuoteen 1942 mennessä kanta oli tyrehtinyt, kylää oli koetellut tulva ja paikka oli liian kaukana sisämaassa. Niinpä 1942 New Stuyahok siirtyi nykyiselle paikalleen joen alajuoksulle. "Stuyahok" tarkoittaa suunnilleen "mennä paikkaan alajuoksulla". 

New Stuyahok sai ensimmäisen koulunsa ja postikonttorin vuonna 1961. Vähän tämän jälkeen avattiin lentokoneille kiitotie. 1960-luvulla kylän väkiluku nousi 40&nbsp;%. New Stuyahok sai kaupunkioikeudet vuonna 1972.

## Lähteet
Joan-Enric Vives i Sicília

**Joan-Enric Vives i Sicília** (s. 24. heinäkuuta 1949 Barcelona, Espanjan valtio) on espanjalainen katolinen pappi, joka toimi Urgellin katolisen hiippakunnan piispana ja Andorran ruhtinaskunnan valtionpäämiehenä yhdessä Ranskan tasavallan presidenttien Nicolas Sarkozyn, François Hollanden ja Emmanuel Macronin kanssa vuosina 2003–2025. Hän astui virkaan 12. toukokuuta 2003 piispa Joan Martí Alanisin seuraajana. Toukokuussa 2025 hänen seuraajakseen tuli Josep-Lluís Serrano Pentinat.

Vives vihittiin papiksi 24. syyskuuta 1974.

## Kunnianosoituksia

*  Seitsemän aseen risti (Andorra, 2024)
*  Kristuksen sotilaallinen ritarikunnan suurristi (Portugali, 2010)
*  Henrik Purjehtijan ritarikunta ketjulla (Portugali, 2024)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Catholic-hierarchy.org: Bishop Joan Enric Vives Sicilia
Vapaa (kappale)

**Vapaa** on Kaija Koon kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä hänen yhdenneltätoista studioalbumiltaan *[[Irti (Kaija Koon albumi)|Irti]]*. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Apulanta-yhtyeen laulaja Toni Wirtanen.

Kappale sijoittui sekä single- että latauslistan ensimmäiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Vapaa''-kappaleen musiikkivideo YouTubessa
Imatran Impi

**Imatran Impi** -veistos sijaitsee Imatralla Kruununpuiston Patopuistossa. Veistos on sijoitettu suihkualtaaseen Vuoksen varrelle. Veistoksen on tehnyt Taisto Martiskainen, joka voitti kutsukilpailun. Altaan on suunnitellut arkkitehti Kari Pärssinen. 180 000 markkaa maksanut veistos paljastettiin vapunaattona 1972. Se on huomionosoitus ihmisille, jotka ovat tehneet itsemurhan hyppäämällä Imatrankoskeen. Imatrankoski oli suosittu itsemurhapaikka etenkin 1930-luvulla.

Veistoksesta on olemassa noin 20 senttimetrin pituinen pienoisversio pronssivaluna. Sen alustana on pieni jalopuun kappale. Sitä lienee tehty jonkin kokoinen sarja (numeroimaton) ja sitä käytetty muistona hankkeen tukijoille tms. ja ehkä myytykin hankkeen rahoittamiseksi.

## Viitteet
Ranta

**Ranta** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* maan ja veden raja, rannikon osa
** hiekkaranta
** uimaranta
* Ranta, kylä Muurlassa

## Sukunimenä
* Aatos Ranta (1920–2006), yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos, Anselm Rannan poika
* Aleksi Ranta (s. 1980), kitaristi ja säveltäjä
* Anitta Ranta (s. 1957), oopperalaulaja
* Anneli Ranta (s. 1955), laulaja, näyttelijä ja vuorovaikutuskouluttaja
* Anselm Ranta (1885–1980), sahanomistaja, rakentaja ja kauppaneuvos
* Artturi Ranta (1897–1975), maaherra
* Aulis Ranta-Muotio (s. 1946), poliitikko
* Elli Ranta (1900–1954), laulaja, laulunopettaja
* Esko Ranta, radiotoimittaja
* Esko Ranta (s. 1947), jalkapalloilija
* Heikki Ranta (s. 1986), näyttelijä
* Helena Ranta (s. 1946), oikeushammaslääkäri
* Ilkka Ranta (s. 1938), kenraaliluutnantti 
* Ilmo Ranta (s. 1956), pianisti
* Ilona Punkkinen, o.s. Ranta (s. 1982), pika- ja aitajuoksija
* Jaakko Ranta (s. 1997), ampumahiihtäjä
* Joonas Ranta (s. 1984), suomalainen stand up -koomikko ja käsikirjoittaja
* Juha-Matti Ranta (s. 1982), pesäpalloilija
* Juho Ranta (1867–1953), kanttori, säveltäjä
* Jussi Ranta (s. 1947), SDP:n kansanedustaja 1983­–1995 ja 1999–2003
* Jukka Ranta, professori
* Jukka Ranta (s. 1968), matemaatikko, Ruokaviraston tutkimusprofessori
* Kaisa Ranta (s. 1980), laulaja
* Kosti Ranta (1918–2003), metsäneuvos, Valtion polttoainetoimiston toimitusjohtaja 1960–1981
* Kristian Ranta (s. 1981), kitaristi
* Kukka Ranta (s. 1982), toimittaja, tietokirjailija ja väitöskirjatutkija
* Lauri Ranta (s. 1955), tietokilpailija
* Maarit Feldt-Ranta (1968–2019), poliitikko ja kansanedustaja (SDP)
* Maiju Ranta (1882–1917), näyttelijä
* Marja Ranta (s. 1914), lastenkirjailija
* Matti Ranta (1932–2024), fyysikko, professori
* Niina Ranta (s. 1993), pianisti
* Niina Ranta-Bagdasar (s. 1962), korkeushyppääjä
* Pena Ranta (s. 1981), koripalloilija ja valmentaja
* Pentti Ranta (s. 1954), kuulantyöntäjä
* Raimo Ranta (s. 1943), jääkiekkoilija
* Rauni Ranta (1928–2019), radio-ohjaaja
* Rauno Ranta (s. 1945), poliisineuvos, Keskusrikospoliisin ent. päällikkö
* Reetta Ranta (s. 1975), tietokirjailija, televisiojuontaja, mytologi ja toiminnanjohtaja
* Roope Ranta (s. 1988), jääkiekkoilija
* Sami Ranta (s. 1965), jääkiekkoilija ja valmentaja
* Sampo Ranta (s. 2000), jääkiekkoilija
* Sulho Ranta (1901–1960), säveltäjä, kapellimestari ja musiikkikirjailija
* Tarja Ranta, oik. *Silvennoinen* (s. 1946), balettitanssija
* Tauno Ranta (1920–2004), taloustieteilijä ja tutkimusjohtaja
* Tiina Ranta (s. 1969), moukarinheittäjä
* Toni Ranta, pesäpalloilija
* Tony Ranta (s. 1991), keilaaja
* Tuula Ranta (s. 1946), kirjailija, äidinkielen ja kirjallisuuden lehtori
* Velimatti Ranta (s. 1963), tanssija, koreografi ja näyttelijä
* Vesa Ranta (s. 1973), muusikko ja valokuvaaja
* Viljo Ranta-Nirva (1911–1976), näytelmäkirjailija
* Ville Ranta (s. 1978), sarjakuvataiteilija.
Kantatie 65

**Kantatie 65** on Tampereelta Virroille Näsijärven länsipuolta kulkeva kantatie. Tien pituus on 95 kilometriä.

Kantatie 65 lähtee Tampereen Lielahdesta Paasikiventie-nimisenä Ylöjärvelle, jossa se sivuaa Helsingistä Vaasaan kulkevaa valtatietä 3. Ylöjärvellä tie kääntyy pohjoiseen ja kulkee Kuruun. Kurusta tie jatkuu edelleen Vaskiveden kylän kautta Virtain keskustan länsipuolelle, jossa se päättyy valtatie 23:een, joka kulkee Porista Virtain ja Jyväskylän kautta Joensuuhun.

Kantatie 65 on kaksiajoratainen Tampereelta Ylöjärvelle asti, ja tämä osuus palveleekin erityisesti Tampereelta Vaasaan suuntautuvaa liikennettä. Osuus Ylöjärveltä entisen Viljakkalan kunnan rajalle on rakennettu 2000-luvulla ja tätä osuutta kutsutaankin nimellä Uusi Kuruntie. Sen sijaan osuus tästä pohjoiseen on kapea, mutkainen ja mäkinen.

Alkuperäinen kantatie 65 käsitti tieyhteyden valtateiden 8 ja 3 välille Porista Kankaanpään kautta Parkanoon. Uuden tien valmistuttua Parkanosta Jyväskylään myös tämä osuus liitettiin kantatie 65:een. Tieosuus on nykyisin osa valtatietä 23.

## Reitti ja tieyhteydet
*Tampere 
**Epilä (vt 12)
*Ylöjärvi
**Keskustaajama (vt 3 E12)
**Kuru (st 332, st 337)
*Virrat
**Makkaraoja (vt 23)

## Lähteet
*
*

## Aiheesta muualla

*Matti Grönroosin sivu kantatiestä 65
Aaltopilvi

**Aaltopilvi** on pilvi, jossa on aaltomaista kuviota. Näitä ovat aaltomaiset kumpukerrospilvet (*stratocumulus*), hahtuvapilvet (*altocumulus*) ja palleropilvet (*cirrocumulus*). Aaltopilvellä tarkoitetaan monesti pitkulaista mantelipilveä, mutta selvää aaltokuviota ovat myös *undulatus*-tyyppiset pilvet.

Aaltomaiset pilvet ("rullat") muistuttavat monesti rantahiekassa olevia aallonmerkkejä. Toisinaan rullien välissä ei ole kirkasta taivasta. Aaltomainen pilvi kertoo siitä, että ilmakehässä on kahden ilmakerroksen välissä tuulten suunta- ja/tai nopeuseroa eli shearia. Esimerkiksi ylhäällä voi olla nopeampi tuuli kuin alhaalla. Tämä synnyttää pyörivän liikkeen pilvirullien kohdalle.

## Aiheesta muualla
David Schneider

**David Schneider** (s. 24. elokuuta 1979 Melrose Park, Illinois) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkopuolustaja.

## Ura
Schneider pelasi kaudet 1998–2002 Yhdysvaltain yliopistosarjaa Princetonin yliopiston joukkueessa. Ammitalaisuransa hän aloitti ECHL-liigan Trenton Titansissa.

Rauman Lukko hankki Schneiderin kesken kauden 2002–2003 Trentonista, jossa oli tehnyt 26 ottelussa pisteet 5+11 . Raumalla Schneider pelasi vain yhdeksän peliä nivusvamman takia ja hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi Turun Palloseuraan, jossa hän pelasi kaksi kautta , joista jälkimmäinen kausi jäi jälleen tyngäksi miehen kärsittyä aivotärähdyksen jälkioireista.

Turusta mies matkasi kaudeksi 2005–06 Hämeenlinnan Pallokerhoon, johon Schneider hankittiin isoon rooliin korvaamaan Vladimír Sičákia . Hämeenlinnassa miehestä kehittyi loistava kiekollinen puolustaja, ja oli yhdessä Jukka-Pekka Laamasen kanssa liigan pelätyimpiä siniviivapelotteita. Schneiderille kertyi 51 ottelussa tehot 8+18 ja pudotuspeleissä 1+3. Heti ensimmäisellä HPK-kaudellaan Schneider sai juhlia Suomen mestaruutta. Toisella kaudella HPK:ssa Schneider jatkoi hyviä otteitaan. Tällä kertaa joukkueen kausi päättyi pronssimitaliin.

Kesällä 2007 Schneider allekirjoitti NHL-seura Tampa Bay Lightningin kanssa vuoden sopimuksen . Schneider pelasi koko kauden Tampa Bayn farmijoukkueessa Norfolk Admiralsissa AHL-liigassa. Kaudeksi 2008–2009 Schneider teki ns. artistisopimuksen Ruotsin Elitserienissa pelanneen Djurgårdenin kanssa. Alkukauden hän pelasi kuukauden sopimuksella SM-liigan Tapparassa ennen siirtymistään Djurgårdeniin lokakuussa. Kauden 2009–2010 Schneider pelasi Sveitsin liigan HC Ambrì-Piottassa, minkä jälkeen hän lopetti uransa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* David Schneider Jatkoaika.comissa
*
Kantatie 98

**Kantatie 98** on Suomen lyhin kantatie, pituudeltaan vain noin 400 metriä. Tie kulkee Ylitornion kunnan Aavasaksan kylässä valtatieltä 21 (E8) Tornionjoen ylittävälle Aavasaksan sillalle, jossa se päättyy Suomen ja Ruotsin rajaan. Ruotsin puolella tie jatkuu nimellä riksväg 98 Ylitornion () Matarengistä Ylikainuun  () Tallvikiin. Tienumeroinnin tarkoitus lieneekin saada tielle yhtenäinen viitoitus Suomen ja Ruotsin puolella.

## Historiaa
Aavasaksan ja Matarengin välinen Torniojoen ylittävä silta valmistui vuonna 1965. Suomen puolelta rajalle johtava tie oli tuolloin seututie 930. Ruotsin puolella vastaavan tien numero oli 401. Vuonna 2000 Ruotsissa uusittiin teiden numerointia ja rajalle johtavan tien numeroksi tuli 98. Tämän jälkeen myös Suomen puolella oleva tie on saanut saman numeron, ja koska numerot 40–99 on Suomessa varattu kantateille, myös luokittelu muuttui.

## Lähteet
*
*
*
*
### Viitteet

## Aiheesta muualla
The Need for Speed

**The Need for Speed**, joskus lyhennetty muotoon **NFS** tai **TNFS**, on vuonna 1994 julkaistu ajopeli. Se julkaistiin alun perin 3DO-pelikonsolille, PC:n DOS-versio julkaistiin vuotta myöhemmin. Myös Sega Saturn- ja PlayStation -pelikonsolit saivat omat versionsa vuonna 1996. Pelintekijöistä osa oli ollut tekemässä *[[Test Drive]]ä* ja suosittua *[[Stunts]]*-ajopeliä. *The Need for Speed* sai jatkoa vuonna 1997 *[[Need for Speed II|Need for Speed II:n]]* muodossa.

*The Need for Speed* jäljitteli *Test Drive* -pelisarjan tunnelmaa omaksumalla niistä tutut poliisien takaa-ajot ja skannerin. Tämä poliisiteema on kantanut muutamaan myöhempään ''Need for Speed'' -pelisarjan peliin: *[[Need for Speed III: Hot Pursuit]]*, *[[Need for Speed: Road Challenge]]*, *[[Need for Speed: Hot Pursuit 2]]*, *[[Need for Speed: Most Wanted]]* ja *[[Need for Speed: Carbon]]*.

Peli on oikeastaan ainoa pelisarjan realismia tavoitteleva peli, jossa auton käyttäytymistä on yritetty mallintaa ilman arcademaisia vaikutteita. Peliä varten Electronic Arts teki yhteistyötä yhdysvaltalaisen Road & Track -autolehden kanssa, todenmukaisemman ajoneuvojen käyttäymisen saavuttamiseksi.

Alkuperäisessä 3DO:n versiossa oli kolme pitkää *segmentti*rataa, joissa ajettiin pisteestä toiseen kahden välietapin kautta. Nämä pitkät ja kauniit radat liikkuivat vuoristo-, rannikko- ja kaupunkimaisemissa, ja ne ovat kestäneet hyvin ajan hammasta tähänkin päivään saakka. Muissa käännöksissä tuli mukana myös kolme tavanomaista kilparataa (ja yksi piilotettu).

Pelistä julkaistiin vuonna 1996 eräänlainen uudispainos, *The Need for Speed: Special Edition*, jonka mukana tuli sekä DOS- että Windows 95 -versiot. Windows 95:lle räätälöity versio tuki DirectX 2:ta ja verkkopelimahdollisuutta TCP/IP:n yli. Pelin mukana tuli kaksi uutta rataa ja pelimoottoria oli rukattu uuteen uskoon. Arvosteluissa kritisoitiin ennen kaikkea kasvaneita laitteistovaatimuksia.

## Autot
* Ferrari 512 TR
* Lamborghini Diablo VT
* Chevrolet Corvette ZR-1
* Dodge Viper RT/10
* Porsche 911 Carrera
* Honda Acura NSX
* Mazda RX-7
* Toyota Supra Turbo
* Warrior PTO E/2 (kuvitteellinen bonusauto)

## Vastaanotto
Arvosteluissa Need for Speedia kehuttiin näyttävistä, mutta raskaista grafiikoista. Toisaalta Electronic Arts Canada oli ohjelmoinut peliin lomitetun SVGA-grafiikkatilan, jolla peli pyöri sulavasti näyttävämmällä grafiikalla. Useamman vuoden ajan pelin elokuvamaista ajoneuvojen törmäysmallinnusta verrattiin muihin ajan ajopeleihin.

## Katso myös
* Need for Speed (pelisarja)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''The Need for Speed'' MobyGamesissa 
* ''The Need for Speed: Special Edition'' MobyGamesissa
Kasvatus (lehti)

**Kasvatus: Suomen kasvatustieteellinen aikakauskirja**, aiemmin: *Kasvatus ja koulu* ja *Kasvatusopillinen aikakauskirja*, on suomalainen kasvatustieteellinen aikakauskirja, jota julkaisee Suomen kasvatustieteellinen seura ja kustantaa Koulutuksen tutkimuslaitos. Lehti ilmestyy viisi kertaa vuodessa. Numeroista kaksi on teemanumeroita, jotka keskittyvät tarkemmin johonkin kasvatuksen ja koulutuksen aihealueeseen. Lehdessä julkaistaan vuosittain noin 20 ajankohtaista alkuperäisartikkelia ja -katsausta sekä lyhyempiä kirjoituksia, puheenvuoroja, uutisia ja kirja-arvosteluja. Lehti on Julkaisufoorumin luokituksessa tasolla 2.

## Historia
*Kasvatus* alkoi ilmestyä 1914 nimellä *Kasvatus ja koulu*. Lehden ensimmäiset päätoimittajat olivat 1914–1919 Paavo Virkkunen ja hänen jälkeensä 1919–1944 Kaarle Oksala. Lehti siirtyi 1919 Jyväskylän yliopistoyhdistyksen kasvatusopilliseksi aikakauskirjaksi.

## Toimitus
Lehdellä on kaksi päätoimittajaa: vastaavana päätoimittajana toimii yliopistonlehtori Rauno Huttunen ja päätoimittajana apulaisprofessori Heta TuominenLehden kehittämisestä vastaa toimitusneuvosto, jonka puheenjohtajana toimii professori Laura Hirsto.

### Päätoimittajat
* Paavo Virkkunen 1914–1919
* Kaarle Oksala 1919–1944
...
* Juhani Suortti 200?–2004
* Jari Eskola 2004–2006
* Jyrki Hilpelä 2007–2011
* Janne Varjo
* Kirsi Pyhältö ja Rauno Huttunen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kasvatus-lehden verkkosivut