open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lotta Engberg

**Anna Charlotte "Lotta" Engberg** (s. 5. maaliskuuta 1963 Ylikainuu, Ruotsi), on ruotsalainen laulaja. Engberg edusti Ruotsia euroviisuissa Belgiassa 1987 laululla "Boogaloo" ja sijoittui 12. sijalle.

## Melodifestivalenissa
* "Sankta Cecilia" (duettona Göran Folkestadin kanssa, 1984, 2. sija)
* "Fyra Bugg & en Coca Cola" (1987 – voitto)
* "100 %" (1988 – 3. sija)
* "En gång till" (1990 – 8. sija)
* "Juliette & Jonathan" (1996 – 3. sija)
* "Vem é dé du vill ha" (triossa Kikki, Bettan & Lotta, 2002 - 3. sija)
* "Don't Let Me Down" (duettona Christer Sjögrenin kanssa, 2012 - karsiutui toisessa mahdollisuudessa)

## Norsk Melodi Grand Prix
* "Din hånd i min hånd" (Kikki, Bettan & Lotta, 2003 - 4)

## Diskografia
### Albumit
**Fyra Bugg & en Coca Cola* - 1987
**Fyra Bugg & en Coca Cola och andra hits* - 2003
**Kvinna & man* (Lotta Engberg & Jarl Carlsson) - 2005
**världens bästa lotta* - 2006
**Jul hos mig* - 2009
* *Lotta & Christer* (2012, Lotta Engberg & Christer Sjögren)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Diracin kuva

**Diracin kuva** eli **vuorovaikutuskuva** on kvanttimekaniikassa Schrödingerin kuvan ja Heisenbergin kuvan välimuoto. Edellisessä kuvassa tilavektorit ja jälkimmäisessä operaattorit kehittyvät ajan suhteen. Vuorovaikutuskuvassa molemmat kehittyvät ajan suhteen.
Mustakulmatikka

**Mustakulmatikka** (*Melanerpes chrysogenys*) on meksikolainen tikka.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 19–22&nbsp;cm. Sen selkäpuoli on tumma ja valkoraitainen. Alapuoli, kaula ja naama ovat vaaleat, kurkussa ja silmäkulmalla on musta juova. Päälaella on punaista ja oranssia.

## Esiintyminen
Mustakulmatikka on kotoperäinen meksikolainen tikka. Laji asustaa 160&nbsp;000 neliökilometriä laajalla alueella, ja sen kanta on elinvoimainen.

## Elinympäristö
Lajin tyypillistä elinympäristöä ovat trooppiset ja subtrooppiset kuivat metsät sekä alavien maiden kosteat metsät.

## Lähteet
* Damisela

### Viitteet
Archie Williams

**Archie Williams** (1. toukokuuta 1915 Oakland, Kalifornia – 24. kesäkuuta 1993 Fairfax, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.

Archie Williams nousi vuonna 1936 tuntemattomuudesta suoraan 400 metrin juoksun huipulle. Hän juoksi Yhdysvaltain yliopistojen mestaruuskisojen alkuerässä maailmanennätyksen 46,1 Chicagossa 19. kesäkuuta. Berliinin olympiakisoissa Williams voitti kultaa ajalla 46,5 (epävirallinen sähköaika 46,66). Yhdysvallat päätti tulla toimeen 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä ilman Williamsia ja muita henkilökohtaisen 400 metrin juoksijoita, ja viestin kultamitalin voitti Iso-Britannia. Kaksi viikkoa myöhemmin Yhdysvallat ja Brittiläisen Kansainyhteisön joukkue kohtasivat Lontoossa, ja sillä kertaa amerikkalaisilla olivat Williams ja muut parhaat miehet mukana 4&nbsp;×&nbsp;440 jaardin viestijoukkueessa. Amerikkalaiset jäivät tälläkin kertaa toiseksi, ja molemmat joukkueet saivat maailmanennätyksen alittavan ajan 3.10,6. Williams lopetti juoksu-uransa vuonna 1936 vasta 21-vuotiaana. Hän oli 400 metrin juoksun ensimmäinen tummaihoinen olympiavoittaja.

## Lähteet
*
*
Viktor Sanejev

**Viktor Danilovitš Sanejev** (; 3. lokakuuta 1945 Suhumi, Georgian sosialistinen neuvostotasavalta, Neuvostoliitto – 3. tammikuuta 2022 Sydney, Australia) oli neuvostoliittolainen yleisurheilija ja kolmiloikan kolminkertainen olympiavoittaja.

Sanejev voitti olympiakultaa kolmiloikassa Méxicon kesäolympiakisoissa 1968 ME-tuloksella 17,39, Münchenin kesäolympiakisoissa 1972 tuloksella 17,35 ja Montrealin kesäolympiakisoissa 1976 tuloksella 17,29 sekä saavutti Moskovan kesäolympiakisoissa 1980 olympiahopeaa tuloksella 17,24. Hän voitti kolmiloikan Euroopan mestaruuden 1969 tuloksella 17,34  ja 1974 tuloksella 17,23. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän sijoittui hopealle hävittyään tuloksella 17,10 kuuden senttimetrin erolla itäsaksalaiselle Jörg Drehmelille. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän sai hopeaa yhden senttimetrin erolla kultaa voittaneeseen jugoslavialaiseen Miloš Srejovićiin tuloksella 16,93.

Sanejev paransi kolmasti kolmiloikan maailmanennätystä; hänen ennätystuloksensa ovat 17,23 ja 17,39 Méxicon olympialaisissa 1968 sekä 17,44 Suhumissa 1972. Hän voitti kuusi sisäratojen Euroopan mestaruutta kolmiloikassa vuosina 1970, 1971, 1972, 1975, 1976 ja 1977. Neuvostoliiton mestaruuden hän voitti vuosina 1967–1971, 1973–1975 ja 1978.

Moskovan olympialaisten avajaisissa Sanejev toi olympiasoihdun stadionille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vernon Smith

**Vernon Lomax Smith** (s. 1. tammikuuta 1927 Wichita, Kansas) on yhdysvaltalainen ekonomisti, joka sai vuoden 2002 Nobelin taloustieteen palkinnon yhdessä Daniel Kahnemanin kanssa.

Smithin tutkimustyö on perustunut paljolti laboratoriokokeiden käyttöön taloustieteellisessä tutkimuksessa. Nykyisin Smith toimii taloustieteen professorina George Mason Universityssä ja tutkijana yliopiston poikkitieteellisessä taloustutkimuksen laitoksessa.

Smithillä on diagnosoitu Aspergerin oireyhtymä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Smithin verkkosivu  
*Smithin omaelämäkerta Nobel-säätiön sivuilla
Nicholas Aylward Vigors

**Nicholas Aylward Vigors** (1785 – 26. lokakuuta 1840) oli irlantilainen eläintieteilijä ja poliitikko.

Vigors syntyi Old Leighlinissä, Carlow’n kreivikunnassa. Hän opiskeli Trinity Collegessa Oxfordissa. Hän palveli Wellingtonin armeijassa 1809–1811 ja oli mukana sotimassa Napoleonin joukkoja vastaan Iberian niemimaalla, missä hän haavoittui vakavasti. Palattuaan Oxfordiin hän väitteli siellä 1817 (BA) ja 1818 (MA).

Vigors oli yksi Lontoon eläintieteellisen seuran perustajajäsenistä 1826, ja seuran ensimmäinen sihteeri vuoteen 1833 saakka, jolloin hän perusti Royal Entomological Society of Londonin. Hän oli Linnean Societyn ja Royal Societyn jäsen. Hän julkaisi noin 40 tieteellistä artikkelia, pääasiassa lintutiedettä käsitteleviä. Hän myös toimitti tekstiosuuden John Gouldin teokseen *A Century of Birds from the Himalaya Mountains (1830–32).*

Vigors nimesi joitakin lintulajeja, muun muassa mustakulmatikan.

Politiikassa Vigors peri isänsä aseman vuonna 1828. Hän oli Irlannin Carlow’n vaalipiirin edustaja Britannian parlamentissa vuodesta 1832 kuolemaansa saakka.

## Lähteet
* bluemacaws
Félix d’Herelle

**Félix d’Herelle** (25. huhtikuuta 1873 Montreal, Quebec – 22. huhtikuuta 1949) oli kanadanranskalainen mikrobiologi ja yksi keskeisistä bakteriofagien löytäjistä ja tutkijoista.

## Lapsuus ja nuoruus
Félix d’Herelle syntyi ranskalaisten siirtolaisten perheeseen Kanadassa. Hänen isänsä kuoli Félixin ollessa kuuden vanha ja perhe palasi Ranskaan.

## Lähteet
Weta

**Weta** voi tarkoittaa seuraavia:

* Wetat, joukko uusiseelantilaisia hyönteislajeja
* Weta Digital, digitaalisiin erikoistehosteisiin erikoistunut elokuva-alan yritys
* Weta Workshop, erikoistehosteisiin erikoistunut elokuva-alan yritys.
Sailor (albumi)

**SAILOR** on Sailor-yhtyeen ensimmäinen studioalbumi. Albumi julkaistiin elokuussa vuonna 1974. Levy-yhtiö halusi ehdottomasti *Traffic Jam* -kappaleen albumille, vaikkakin yhtyeen jäsenet olivat hiukan eri mieltä asiasta, mutta lopputuloksen kannalta olivat tyytyväisiä levy-yhtiön oikeaan ratkaisuun. Yhtye tapasi vuonna 1974 Josephine Bakerin, joka oli USA:ssa syntynyt ja Ranskassa laulajan ja tanssijan uransa luonut naisartisti. Levyllä olevat muut kappaleet käsittelevät romantisoitua merimieselämää mm. Amsterdamin punaisten lyhtyjen kaduilta. Single *Traffic Jam* menestyi ainoastaan Alankomaissa: 1974 TOP 40:ssä 7 viikkoa sijoituksen ollessa parhaimmillaan kolmas, sekä vielä 1975 listoilla 2 viikkoa. Myös single *Sailor* oli Alankomaissa TOP 40:ssä parhaimmillaan kakkosena (2 viikkoa) pysytellen siellä 10 viikkoa. Alankomaissa 1975 albumilistalla numero yksi. Alankomaista kultalevy vuonna 1975. Albumin kansista on tehty kolme eri versiota. Albumi on julkaistu LP-levynä ja c-kasettina (EPC 80337). Sony Music on uudelleenjulkaissut albumin CD:nä 2001 (Epic 4694452).

## Sailor-yhtye
*Grant Serpell: rummut, lyömäsoittimet, laulu.
*Philip Pickett: basso, Nickelodeon, piano, laulu.
*Henry Marsh: piano, Nickelodeon, laulu.
*Georg Kajanus: laulu, 12-kielinen akustinen kitara.

## Albumin kappaleet
### A-puoli
*1. Traffic Jam (3:24)
*2. Blue Desert (3:45)
*3. Sailor  (2:57)
*4. The Girls of Amsterdam (3:08)
*5. The Street (3:32)

### B-puoli
*1. Let's Go to Town (4:04)
*2. Josephine Baker (4:00)
*3. Blame It on the Soft Spot (3:39)
*4. Open Up the Door (2:30)
*5. Sailor's Night on the Town (3:24)

## 7" Singlet
* Traffic Jam / Harbour: (Alankomaat, Länsi-Saksa, Englanti, Portugali, Yhdysvallat).
* Sailor / Traffic Jam: (Alankomaat).
* Traffic Jam / Blue Desert:  (Australia).
* Traffic Jam / Josephine Baker: (Yhdysvallat, Kanada).
* Traffic Jam (mono) / Traffic Jam: 
* Let's Go to Town / Sailor: (Alankomaat).
* Sailor / Blame It on the Soft Spot: (Länsi-Saksa, Englanti).
* Blue Desert / Blame It on the Soft Spot: (Länsi-Saksa, Englanti, Alankomaat).
* Let's Go to Town / The Girls of Amsterdam: (Alankomaat) – 1975
* Sailor / Josephine Baker: (Länsi-Saksa, Italia) – 1975
* Sailor / Traffic Jam: (Alankomaat) – 1975
* Sailor / Blame It on the Soft Spot: (Alankomaat, Yhdysvallat) – 1975
* Sailor / Open Up the Door: – 1975

## Albumin tiedot
*Tuottaja: Georg Kajanus
*Toimeenpaneva tuottaja: Dan Loggins
*Äänittäjä: Robin Black
*Äänittäjä apulainen: David Harris
*Manageri: Steven Morris (S.M. Management Ltd.)
*Albumin kannet: Roslav Szaybo
*Albumin takakansi: Simon Cantwell
*Valokuvat: Brian D. Hennessey
* Äänitetty Morgan studiolla, Lontoossa 1974.
* Kappaleiden julkaisuoikeudet: E. H. Morris Mus. Co. Ltd. (*Traffic Jam*) ja E. H. Morris Mus. Co. Ltd. / Chappell & Co. Ltd.

## Lähteet
Pekka Lampela

**Pekka Lampela** (s. 18. joulukuuta 1948 Helsinki) on suomalainen elokuvaäänittäjä ja -leikkaaja.
Hän aloitti äänittäjäuransa 1960-luvun lopulla. Lampela oli vuodesta 1979 lähtien mukana miltei kaikissa Spede Pasasen elokuva- ja tv-tuotannoissa. Usein hän myös vilahti pienissä avustajan rooleissa elokuvissa. Nykyään hän on eläkkeellä ja asuu Yhdysvaltojen Philadelphiassa Pennsylvanian osavaltiossa.

## Perhe
Lampelalla on kolme lasta: Tiia Forsström sekä Titta ja Taneli Lampela, ja viisi lastenlasta. Pekka Lampelan äiti oli näyttelijä Kaija Rahola (1920–1962) ja isä ohjaaja Viljo Lampela (1918–2008).

## Lähteet
* Pekka Lampelan blogi

## Aiheesta muualla
* 
*
Heikki Flöjt

**Heikki Juhani Flöjt** (30. marraskuuta 1943 Kajaani – 30. syyskuuta 2000 Alastaro) oli suomalainen ampumahiihtäjä.

Flöjt saavutti viestihopeaa ampumahiihdon MM-kilpailuissa 1974. Vuoden 1967 MM-kilpailuissa hän sijoittui 20 kilometrillä kymmenenneksi. Grenoblen olympialaisissa 1968 hän sijoittui viestissä viidenneksi. Hän voitti henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden vuosina 1967, 1968 ja 1973 sekä Kainuun Ärjyn joukkueessa viestin Suomen-mestaruuden vuosina 1967, 1972 ja 1975.

Heikki Flöjt edusti kotimaassa Kainuun Ärjyä, Kajaanin Suunnistajia, Kainuun Hiihtoseuraa ja Kuhmon Peuroja. Hän menehtyi pyöräsuunnistuksen SM-kilpailuissa 2000. Hänen pikkuveljensä Henrik Flöjt oli ampumahiihdon maailmanmestari ja olympiamitalisti ja vaimo Aila Flöjt hiihtosuunnistuksen viestin maailmanmestari.

## Saavutuksia
### Olympialaiset

* Viides viestissä Grenoblessa 1968

### Maailmanmestaruuskilpailut

* Hopeaa viestissä 1974
* Kymmenes 20 kilometrillä 1967

### Suomen mestaruuskilpailut

* Kultaa 20 kilometrillä 1967, 1968 ja 1973
* Kultaa viestissä 1968, 1972 ja 1975

## Lähteet
Crip Walk

**Crip Walk** eli C-Walk on Crips-jengiläisten oma kävelytyyli. Kävely näyttää tanssimiselta, mutta jäsenet painottavat ettei se ole tanssia vaan kävelyä, kuten räppäri Ice-T sanoo: ”Gangstas don't dance, they boogie”. 

Crip walkia näkee artistien musiikkivideoissa ja kiertuetallenteilla. Myös internetissä on C-Walk-videoita. Muun muassa Crips-jengiin kuulunut artisti Xzibit on tehnyt kappaleen ”Get Your Walk On”, jonka musiikkivideolla nähdään C-Walk-kävelyä. Toinen kappale on Kuruptin (joka myös kuuluu Cripseihin) C-Walk, jossa on pelkkää Crip Walkia. Oikeaoppisesti kävelty Crip Walk näyttää kuin kävelijä leijuisi lattialla puolelta toiselle.

Crip Walk -kävelytyylistä on kehittynyt tanssityyli Clown Walk, joka on nopeatempoisempaa kuin Crip Walk. Crip Walk on kielletty useissa yhdysvaltalaisissa kouluissa, koska se on johtanut ampumistapauksiin ja välienselvittelyihin kouluaikana. Crip walkin tekeminen Yhdysvalloissa on vaarallista Bloods-katujengin takia.
Kanavanippu E

**Kanavanippu E**:llä tarkoitetaan Digitan rakentamaa viidettä digitaalista lähetysverkkoa, joka avattiin 1. syyskuuta 2007, kun Suomi siirtyi pelkästään digitaalisiin televisiolähetyksiin. Kanavanippu E on C:n tavoin varattu toimiluvanvaraiseen käyttöön. Osa sen sisältämistä kanavista on maksullisia, ja niiden katseluun tarvitsee kortinlukijalla varustetun digisovittimen sekä maksu-tv-kortin. Kanavanippu C:n tavoin kanavanippu E:n kanavatarjonta vaihtelee alueittain. Kanavanipun välittää Digita, käyttäen DVB-T2-teknologiaa UHF-taajuuksilla.

Syyskuun 2007 alussa kanavanippu E:n väestöpeitto oli noin 63 % ja lokakuun alussa noin 80 %. Keväällä 2008 nippu kattoi jo 95 % väestöstä.

Kanavanipun käynnistäminen myöhästyi hieman Lahden ja Päijät-Hämeen alueilla teknisistä syistä. Nippu käynnistyi näillä alueilla sunnuntaina 2. syyskuuta 2007.

## Lupien haku
Digi-tv lupia kanavanippu E:hen haki kaiken kaikkiaan 21 eri yhtiötä, lupien hakuaika päättyi 2. toukokuuta 2006. Valtioneuvosto katsoi, että osalla ilmaiskanavan lupaa hakeneista ei ollut riittäviä edellytyksiä harjoittaa televisiotoimintaa.

Osa yrityksistä haki toimilupaa useammallekin kanavalle. Osa puolestaan haki entisen toimiluvan laajentamista. The Walt Disney Company sai toimiluvan lähettää päiväsaikaan lastenohjelmia olemassa olevassa kanavanippu C:ssä.

### Luettelo toimiluvan hakijoista
Toimiluvan saaneet yritykset on lihavoitu.

## Lähetysalueet
**1.9.2007** alkaen kanavanippu E lähetetään seuraavilta pääasemilta sekä niiden alueella olevilta täytelähetinasemilta:
Espoo, Fiskars, Jyväskylä, Kruunupyy, Lahti, Lapua, Pernaja, Pyhävuori, Tampere, Turku ja Vaasa.

**1.10.2007** alkaen kanavanippu E lähetetään lisäksi seuraavilta pääasemilta sekä niiden alueella olevilta täytelähetinasemilta:
Anjalankoski, Eurajoki, Kuopio ja Oulu.

**1.1.2008** alkaen kanavanippu E:tä alettiin lähettää Tammelan, Haapaveden, Vuokatin, Mikkeli, Kolin ja Joutsenon päälähetinasemilta sekä Raahen, Puolangan ja Lieksan täytelähetinasemilta. 

**6.6.2008** alkaen kanavanippu E:tä alettiin lähettää myös Ylitornion Ainiovaaran täytelähetinasemalta.

## Kanavanipun kanavat
**Televisiokanavat**
* MTV Sub HD
* Liv HD
* Jim HD
* MTV Ava HD
* Hero HD
* Alfa HD
* Iskuri.net HD
* One Way TV HD
* VeikkausTV-19

### Entiset kanavat
* TV5 HD (siirtyi kanavanippuun C)
* Kutonen HD (siirtyi kanavanippuun C)
* TLC HD (siirtyi kanavanippuun C)
* Star Channel HD (siirtyi kanavanippuun C)
* Hero HD (siirtyi kanavanippuun C)
* Frii HD (siirtyi kanavanippuun C)
* Eveo HD (siirtyi kanavanippuun C)
* National Geographic HD
* Alfa-tv
* Hero (siirtyi kanavanippuun C)
* SVT World (siirtyi kanavanippuun A)
* SuomiTV (siirtyi kanavanippuun A)
* IskelmäTV Harju & Pöntinen
* Nickelodeon (Nick Jr. tuli tilalle)
* MTV Sub (siirtyi kanavanippuun A)
* Liv (siirtyi kanavanippuun C)
* Jim (siirtyi kanavanippuun C)
* MT
* Estradi
* MTV Max

## Lähteet
Wetat

**Wetat** ovat yli 70 suorasiipisiin kuuluvan hyönteislajin joukko. Lajit kuuluvat Anostostomatidae- ja Rhaphidophoridae-heimoihin. Ne ovat endeemisiä uusiseelantilaisia lajeja ja muistuttavat ulkonäöltään pitkäkoipista torakkaa.

Wetat liikkuvat öisin. Useimmat niistä ovat kasvinsyöjiä, mutta jotkut syövät myös hyönteisiä. Wetojen tieteellinen luokittelu on käynnissä. Ulkomuotonsa ja elinympäristöjensä perusteella wetat jaetaan viiteen ryhmään:
* puuwetat
* maawetat
* luolawetat
* jättiläiswetat
* torahammaswetat

Suurimmat wetat voivat kasvaa kymmensenttisiksi. Luonnonpuistona toimivalla Little Barrier -saarella esiintyvä *[[Deinacrida heteracantha]]* voi kasvaa yli 70 gramman painoiseksi, mikä tekee siitä maailman painavimman hyönteisen.

Wetojen mukaan ovat saaneet nimensä kaksi tunnettua uusiseelantilaista elokuva-alan yhtiötä, Weta Digital ja Weta Workshop.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kiwi Conservation Club: Weta
Škoda Praktik

**Škoda Praktik** on Škoda Auton vuosina 2007–2015 valmistama pieni pakettiautomalli, joka perustuu Škoda Roomsteriin. Aiemmin mallinimi oli ollut käytössä Forman Praktik- ja Fabia Praktik -malleissa, jotka olivat farmariautoja ilman takaikkunoita ja -istuimia. Praktik ei kuulunut Suomen tuontiohjelmaan.

Moottorivalikoimassa olivat 1,2- (70&nbsp;hv) ja 1,4-litraiset (86&nbsp;hv) bensiinimoottorit sekä 1,4-litrainen (70&nbsp;hv) dieselmoottori. Tavaratilan suuruus on 1&nbsp;783 litraa ja kantavuus versiosta riippuen 560–640 kilogrammaa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Harry Hannus

**Harry Hans Erik Hannus** (s. 20. joulukuuta 1949 Porvoon maalaiskunta) on suomalainen kilpapyöräilijä. Hän oli Suomen paras maantiepyöräilijä 1970-luvulla.

Porvoon Akillesta edustanut Harry Hannus osallistui olympiakisoihin neljästi. Parhaimmillaan hän sijoittui ratapyöräilyssä 13:nneksi – 4 kilometrin takaa-ajossa 1976 – ja henkilökohtaisessa maantieajossa 12:nneksi 1980.

Hannuksen kansainvälinen huippuhetki oli maantiepyöräilyn MM-kisojen neljäs sija San Cristóbalissa, Venezuelassa 1977. Se on Suomen miesten pyöräilyhistorian paras MM-sijoitus. Vuonna 1973 Hannus sijoittui Barcelonan MM-kisoissa kuudenneksi. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti 1974. Vuoden urheilija -äänestyksessä Hannus sijoittui yhdeksänneksi 1977. Hannus ajoi vuonna 1974 tunninajon Suomen ennätyksen 45,299 km. Se säilyi Suomen ennätyksenä vuoteen 2015 asti, jolloin Jussi Nummikko rikkoi sen.

## Saavutuksia

* Münchenin olympiakisoissa 1972 keskeytys henkilökohtaisessa maantieajossa ja 18:s 100 kilometrin joukkueajossa
* Montrealin olympiakisoissa 1976 13:s 4 kilometrin takaa-ajossa ja 20:s henkilökohtaisessa maantieajossa
* Moskovan olympiakisoissa 1980 seitsemäs 100 kilometrin joukkueajossa ja 12:s henkilökohtaisessa maantieajossa 
* Los Angelesin olympiakisoissa 1984 13:s 100 kilometrin joukkueajossa ja 31:s henkilökohtaisessa maantieajossa 
* MM-kisojen henkilökohtaisessa maantieajossa 15:s 1970, 12:s 1971, kuudes 1973, 21:s 1974, keskeytys 1975 ja neljäs 1977
* MM-kisojen 100 kilometrin joukkueajossa 12:s 1978 ja 11:s 1983
* PM-kultaa henkilökohtaisessa maantieajossa 1974, pronssia 1979 ja 1982
* 37 Suomen mestaruutta 1968–1984
** henkilökohtaisessa maantieajossa 1972–1974, 1978, 1982, 1984

## Lähteet
* 

### Viitteet
Petra

**Petra** voi viitata seuraaviin:

## Paikkoja

* Petra, muinainen kaupunki Jordaniassa
* Petra, antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa
* Petra, antiikin aikainen kaupunki Sikeliassa eli nykyisellä Sisilian saarella Italiassa
* Pétra, kylä ja Katerínin kunnan kunnallisyksikkö Pierian alueyksikössä Keski-Makedonian alueella Kreikassa
* Pétra, kylä ja Lesboksen kunnan kunnallisyksikkö Lesboksen saarella Pohjois-Egean saarten alueella Kreikassa
* Pétra, kylä Alíartos-Thespiésin kunnassa Boiotian alueyksikössä Keski-Kreikan alueella Kreikassa
* Pétra tou Romioú, rantakalliomuodostuma Kyproksessa
* Olenegorsk, vanhalta nimeltään Petra, kaupunki Venäjällä
* Tilfoúsio eli Pétra, vuori Boiotiassa Keski-Kreikassa

## Henkilöitä

* Petra, oik. Petra Gargano (o.s. Mauria), Tiktakin laulaja, nykyisin sooloartisti
* Petra, kirjailija Aina Oterdahlin käyttämä nimimerkki
* Petra, naisen etunimi
* Petra sukunimenä:
** Muhammad Faris Petra (s. 1969), Kelantanin sulttaani 2010–, Malesian kuningas 2016–
** Yahya Petra (1917–1979), Kelantanin sulttaani 1960–1979, Malesian kuningas 1975–1979
** Yvon Petra (1916–1984), ranskalainen tennispelaaja

## Muita

* Petra, yhdysvaltalainen rock-yhtye
* Petra Foundation (Petra Flanders stiftelse), syöpäpotilaiden elämänlaadun parantamiseksi perustettu säätiö
* Valmet Petra, Valmetin valmistama puoliautomaattikivääri.
* Petra-keittiöt, yksi Novart Oy:n keittiökalustemerkeistä.
* metsäpeura (*Rangifer tarandus fennicus*), itämurteissa petra, hirvieläin.
Seppo Wallin

**Seppo Nyyrö Wallin** (30. elokuuta 1928 Tampere – 9. helmikuuta 2003 Tampere) oli suomalainen televisio-ohjaaja ja näyttelijä.

Wallin oli yksi varhaisen suomalaisen televisioteatterin vakituisista ohjaajista. 1960-luvulla hän ohjasi muun muassa Arthur Millerin näytelmään pohjautuvan televisioelokuvan *Kauppamatkustajan kuolema* (1961), jossa pääosan näytteli Tauno Palo, ja William Shakespearen näytelmään pohjautuvan elokuvan *Miten haluatte* (1964). Näiden ohella Wallin teki muun muassa Televisioteatteriin Harold Pinter -filmatisoinnit *Muotinäytös* (1962) ja *[[Teekutsut]]* (1965). 

Wallinin TV2:lle ohjaama kolmiosainen televisiosarja *Jäähyväiset lasihevoselle* (1985) oli ensimmäinen Pentti Kirstilän Hanhivaara-dekkareihin pohjautuva elokuva. 

Ohjaajanuransa lisäksi Wallin näytteli myös pieniä sivuosia niin Jaakko Pakkasvirran (*Runoilija ja muusa* 1978, *Linna* 1986), Mikko Niskasen (*Sissit* 1963) kuin Erkko Kivikoskenkin (*Kesyttömät veljekset* 1969) elokuvissa.

Seppo Wallin kävi ylioppilaaksi tultuaan Suomen teatterikoulun ja opiskeli radio- ja tv-työtä muun muassa Englannissa ja ASLA-Fulbright-stipendiaattina Yhdysvalloissa. Hän oli kiinnitettynä näyttelijänä Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatteriin vuosina 1950–1953 ja 1955–1957 sekä välillä Radioteatteriin 1953–1955. Sen jälkeen hän oli ohjaajana Suomen Televisiossa 1957–1961, Televisioteatterissa 1961–1968 ja Mainos-TV:n teatterissa 1969–1973 ja teatteripäällikkö 1973–1983 ja ohjaaja 1983–1988.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kennoperhokala

**Kennoperhokala** (*Chaetodon rafflesii*) on perhokaloihin kuuluva kala. Sitä käytetään meriakvaariossa. Se syö sekä pehmyt- että kivikoralleja, eikä siksi sovi riutta-akvaarioon.

## Koko ja ulkonäkö
Kennoperhokala kasvaa 15&nbsp;cm korkeaksi. Sen vartalo on litteä, yleisväri on keltainen ja tummemmat suomunreunat muodostavat vinoruutukuvion. Silmän läpi kulkee musta juova, ja pyrstön kärki on musta. 

## Alkuperä
Kennoperhokala elää Fidžillä ja Indopasifisella merialueella. 

## Käyttäytyminen
Kennoperhokala viihtyy suojaisilla koralliriutoilla ja laguuneissa. Se liikkuu usein yksin tai pareittain 1–15 metrin syvyydessä.

## Ravinto
Kennoperhokala syö koralleja, merivuokkoja, äyriäisiä ja levää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Samurai Jack (hahmo)

**Samurai Jack** on kuvitteellinen päähahmo piirrossarjasta *[[Samurai Jack]]*. Hän esiintyi ensimmäisen kerran sarjan ensimmäisessä jaksossa, elokuussa 2001. Hahmon ääninäyttelijänä toimi Phil LaMarr, ja dubattuna suomalaisia ​​Taisto Oksanen.

## Hahmo
Samurai Jack syntyi Japanissa muinaisajalla, jolloin hänen isänsä oli Japanissa erään alueen hallitsijana. Samoihin aikoihin riehui paha olento nimeltä Aku, joka vapautui vankilastaan monien vuosien jälkeen ja alkoi pian vallata maailmaa itselleen. Jack sai myös kokea tämän kauhun pienenä ja hänen vanhempansa lähettivät poikansa pois, toivoen hänen oppivan keinon jolla voittaa Aku. Hän harjoittelekin Bujitsu koodin mukaisesti ja lisäksi kävi Kreikan filosofien, tiibetiläisten munkkien ja italialaisten tiedemiesten opeissa, jotta hänen mielensä olisi terävä. Lisäksi Jack opiskeli ratsastusta, miekan käsittelyä ja useita eri kamppailulajeja. Vuosia kestäneen harjoittelun päätteeksi hän palasi takaisin kotimaahansa, jossa kohtasi Akun. Pahuuden velhosta ei ollut vastusta Jackin erityisen arvokkaalle katana-miekalle, jolla hän oli voittaa Akun. Aku ehti kuitenkin siirtää Jackin tulevaisuuteen pois perheensä luota. Tämän jälkeen hän on etsinyt portaalia, jonka avulla hän voisi matkata takaisin kotimaahansa ja onkin kierrellyt useissa paikoissa. Koska hänen oikeaa nimeä ei ole paljastettu, kuitenkin sarjan aikana häntä on nimitetty Samurai Jackiksi.

### Luonne
Jack omaa sankarina erittäin selkeän stoalaisen asenteen. Hän on erittäin kohtelias ja nöyrä vaikka joutuukin elämään futuristisessa maailmassa. Erittäin vahvan moraalinsa myötä Jack usein auttaa köyhiä ja avuttomia olentoja keinolla millä hyvänsä. Hän jopa jättää oman tavoitteensa palata takaisin ajassa taaksepäin, pelastaakseen kylän tai yksittäisen ihmisen pahuuden käsistä.

## Harjoittelu
Lapsena hän matkusti ympäri maailmaa harjoittaakseen kehoaan ja mieltään, kohdatakseen Akun. Jack opiskeli useiden oppineiden kanssa kuten kreikkalaisen filosofien ja pyrki myös oppimaan kaiken mahdollisen taistelulajin, jota eri kulttuureissa harjoitettiin. Jack harjoitteli taistelu tekniikoita muun muassa Viikinkien, Robin Hoodin, Shaolin munkkien ja kreikkalaisten urheilijoiden kanssa. Huolimatta siitä miten taitava hän onkaan aseiden kanssa tai ilman, Jack luottaa aina miekkaansa. Lisäksi harjoittelun myötä hän ymmärtää hyvin eläimiä, joiden avulla Jackin vaistot ovat osittain kehittyneet, sekä refleksit joiden avulla hän kykenee väistelemään jopa luoteja.

## Miekka
Samurai Jack omistaa taikamiekan, jonka takoivat kolme jumalaa Odin, Ra ja Rama, kolmen kuolevaisen kautta. Miekkaan asetettiin Jackin isän puhdas hyvyyden henki, jonka avulla pahuuden velho Aku voitaisiin tuhota. Miekka on myös rikkoutumaton, sillä mikään maallinen aine ei ole kyennyt katkaisemaan sitä.

## Lähteet
Petronella (nimi)

**Petronella** on muun muassa Suomessa, Ruotsissa, Alankomaissa ja Saksassa käytetty naisen etunimi.

Petronella on muunnos italian Petronillasta, joka puolestaan on kehittynyt hellittelymuotona roomalaisesta sukunimestä Petronius.
Petronius liittyy mahdollisesti latinan talonpoikaa tai moukkaa merkitsevään sanaan
tai ehkä kreikan kiveä merkitsevään sanaan.

Vuoden 2015 loppuun mennessä Suomessa on rekisteröity 474 Petronella-nimen saanutta naista ja alle 10 miestä.

## Tunnettuja Petronelloja
* Petronella eli Peronella (1135–1174), Aragonian kuningatar
* Petronella, oikealta nimeltään Sylvia van der Moer (1923–2014), alankomaalainen lehtinainen ja Lapin legendojen hahmo
* Petronella Douwes, *Pia Douwes* (s. 1964), alankomaalainen laulaja ja näyttelijä
* Petronella Oortman (1656–1716), kalliista nukkekodistaan tunnetuksi tullut alankomaalainen nainen
* Petronella ”Petra” van Staveren (s. 1966), alankomaalainen uimari
* Petronella ”Nel” van Vliet (1926–2006), alankomaalainen uimari

## Kuvitteellisia Petronelloja
* Pyhä Petronella, hahmo Annikki Kariniemen samannimisessä romaanissa (1976)

## Lähteet
Pälviperhokala

**Pälviperhokala** (*Chaetodon ulietensis*) on  perhokaloihin kuuluva kala. Se syö sekä pehmyt- että kivikoralleja, eikä siksi sovi riutta-akvaarioon.

## Koko ja ulkonäkö
Pälviperhokala kasvaa 15&nbsp;cm korkeaksi. Sen vartalo on litteä ja valko-harmaa-keltakuvioinen. Silmän läpi kulkee musta juova. 
 
## Alkuperä
Pälviperhokala elää Fidžillä ja indopasifisella merialueella.
  

## Käyttäytyminen
Pälviperhokala tarvitsee akvaariossa sekä paljon piilopaikkoja että avointa uintitilaa. Luonnossa sitä tavataan yleensä pareittain koralliriutoilla.

## Ravinto
Pälviperhokala syö sienikoralleja, merivuokkoja ja kivikoralleja sekä levää.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
*
Die So Fluid

**Die So Fluid** on englantilainen yhtye, johon kuuluivat alun perin laulaja-basisti Grog, kitaristi Drew Richards ja rumpali Al Fletcher. Al Flecther menehtyi 25.7.2016. 

Yhtyeen debyyttialbumi *Spawn of Dysfunction* julkaistiin vuonna 2004 ja toinen albumi *Not Everybody Gets A Happy Ending* helmikuussa 2008. Die So Fluid on keikkaillut useasti Suomessa ja yhtyeen toisen albumin julkaisi suomalainen levy-yhtiö Parole Records.

## Julkaisut
### Albumit
* Spawn of Dysfunction (2004)
* Not Everybody Gets A Happy Ending (2008)
* The World Is Too Big For One Lifetime (2010)
* The Opposites Of Light (2014)
* One Bullet From Paradise (2017)

### Singlet
* Operation Hypocrite (2001)
* Suck Me Dry (2002)
* Disconnected (2002)
* Spawn Of Dysfunction (2005)
* Happy Hallowe’en (2007)
* Existential Baby (2008)
* Mercury (2010)

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen kotisivu
* MySpace
Lauri Hanhivaara

**Lauri Hanhivaara** on kuvitteellinen poliisi, joka ratkoo rikoksia Pentti Kirstilän dekkareissa. Hanhivaara on tamperelainen, nasevapuheinen ylikonstaapeli. Hän esiintyy jo Kirstilän esikoisromaanissa *Jäähyväiset rakkaimmalle* (1977).

Kirstilän Hanhivaara-romaaneja on filmatisoitu runsaasti. Matti Kassila ohjasi *[[Jäähyväiset presidentille (elokuva)|Jäähyväiset presidentille]]* (1987) elokuvateatterilevitykseen. Elokuvassa Tarmo Manni esittää Kekkosen näköistä presidenttiä, joka joutuu attentaattiyrityksen kohteeksi.

Televisioelokuvia ja -sarjoja on useita. Ohjaajina ovat toimineet Seppo Wallin, Anssi Mänttäri ja Taisto-Bertil Orsmaa. Hanhivaaraa näissä sovituksissa ovat esittäneet Tapani Perttu, Raimo Grönberg kahdesti ja muistetuimpana Antti Litja kaikkiaan viisi kertaa. 

## Hanhivaara-filmografia

## Lähteet
Karvamansikka

**Karvamansikka** (*Fragaria viridis*) on pienimarjainen mansikkalaji, jota tavataan Euroopassa ja Keski-Aasiassa. Suomessa laji on uhanalainen.

## Ulkonäkö ja koko

Karvamansikka kasvaa 5–20 cm korkeaksi. Rönsyjä on runsaasti, ja ne voivat kasvaa parikin metriä pitkiksi. Varsi, lehtiruodit ja kukkaperät ovat ulospäin tai alaviistoon sirottavien karvojen peitossa. Lehdet ovat kolmesormisia ja alta tiheään lyhytkarvaisia. Lehdykät ovat soikeita tai vinoneliömäisiä ja sahalaitaisia, ja lehdykän kärkihammas selvästi muita pienempi. Kukan valkeat terälehdet ovat 8–10 mm pituisia, vastapuikeita, suippoja ja eivät kosketa toisiaan. Verholehdet ovat marjanmyötäisiä. Karvamansikka kukkii touko-kesäkuussa. Marja on karvainen ja vaikeasti irtoava.

Karvamansikka muistuttaa ulkonäöltään ahomansikkaa (*F. vesca*). Tärkein tuntomerkki on marjan ulkonäkö; karvamansikat ovat usein kypsinäkin osittain vihertäviä, ja niiden siemenet ovat hiukan sisäänpainuneita. Keskimmäisen lehdykän hampaat ovat kärjestä lyhyemmät kuin sivuilta, kun taas ahomansikalla pisimmät hampaat ovat lehdykän kärjessä.

Karvamansikka voi risteytyä ahomansikan kanssa lajien yhteisillä kasvupaikoilla.

## Levinneisyys
Karvamansikkaa tavataan Euroopassa Keski-Ranskasta itään läpi Etelä-, Keski- ja Itä-Euroopan aina Keski-Aasiaan saakka. Pohjoisessa lajin esiintymisalue ulottuu Etelä-Norjaan, -Ruotsiin ja -Suomeen. Lisäksi sitä tavataan Kaukasuksen alueella. Suomessa laji on melko harvinainen, ja sitä tavataan Ahvenanmaalla sekä muutamin paikoin Etelä-Suomessa.

## Elinympäristö
Karvamansikkaa tavataan tyypillisesti kedoilla, pientareilla ja kuivilla niittytöyräillä. Laji on kalkinsuosija.

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2020: Karvamansikan (''Fragaria viridis'') levinneisyys Suomessa.
* Luontoportti: Karvamansikka (''Fragaria viridis'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Fragaria viridis'' - karvamansikka
Juhani Linnovaara

**Pertti Ensio Juhani Linnovaara** (7. tammikuuta 1934 Hämeenlinna – 17. heinäkuuta 2022 Porvoo) oli suomalainen kuvataiteilija. Hänet tunnetaan  surrealistisista töistään, joissa on usein huumoria. Hän oli Helsingin juhlaviikkojen Vuoden taiteilija 1978 ja edusti Suomea Venetsian biennaalissa vuonna 1970.

Linnovaara kävi Suomen Taideakatemian koulun vuosina 1951–1953. Linnovaaran ensimmäinen yksityisnäyttely oli Porvoossa vuonna 1953. 
Linnovaara aloitti 1950-luvulla lähes fotorealistisilla asetelma- ja maisemamaalauksilla. 1970-luvun alussa hän teki sarjan ”historiallisia muotokuvia” joiden tyyli ja värimaailma olivat menneiltä aikakausilta, mutta hahmoina esiintyi sammakkomaisia sarjakuvasankareihin rinnastuvia olioita. Yksi hänen tyylipiirteistään onkin huumori. 
Taidehistoria kuvastuu muutenkin Linnovaaran tuotannossa. Hän käytti vanhoja klassikoita teostensa aiheina ironisoiden ja parodioiden. Hän ei kuitenkaan tyytynyt viihteelliseen taiteen kommentointiin vaan toteutti työnsä omalla taidokkaalla ilmaisutavallaan ja saattoi katsojan mielikuvituksen liikkeelle.

Ennen Kuvataideakatemiaa Linnovaara opiskeli vuosina 1948–1950 kultaseppäkoulussa Helsingissä ja suunnitteli myös koruja Lapponia Jewelrylle. Maalausten lisäksi hän teki veistoksia. Veistos *Kävelyllä* herätti huomiota Venetsian biennaalissa 1970. Hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1971 ja professorin arvonimi 1994. Pariisin nuorten biennaalin pääpalkinnon hän sai 1969. 

Juhani Linnovaaralla on kaksi lasta, poika kuvataiteilija Antti Linnovaara (s. 1960)  ja tytär Laura Linnovaara (entinen Lauritsalo) (s. 1963). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Nasida Ria

**Nasida Ria** on yhdeksän naisen muodostama indonesialainen *qasidah modern* -yhtye Semarangista, Keski-Jaavalta. Yhtye on perustettu vuonna 1975 ja tullut kansainvälisesti tunnetuksi levystä *Keadilan* (1994). Kokoonpanoa johtaa H. Mudrikah Zain.
Robert Evans

**Robert Evans** (alk. **Robert J. Shapera**; 29. kesäkuuta 1930 New York City, New York, Yhdysvallat – 26. lokakuuta 2019 Beverly Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja, joka tunnetaan parhaiten Paramount-yhtiölle 1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alussa tuottamastaan ”tetralogiasta” *[[Rosemaryn painajainen]]*, *[[Rakkaustarina|Love Story]]*, *[[Kummisetä (elokuva)|Kummisetä]]* ja *[[Chinatown (elokuva)|Chinatown]]*. Kaikkiaan Evans tuotti yli 300 elokuvaa. Lisäksi hän on saanut kuuluisuutta hedonistisen elämäntapansa ja seitsemän avioliittonsa kautta. Hän julkaisi vuonna 1997 omaelämäkerrallisen äänikirjan *The Kid Stays in the Picture*, jonka pohjalta tuotettiin samanniminen dokumenttielokuva.

Evansilla on tähti Hollywoodin Walk of Famella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Robert Evansin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Olav Jordet

**Olav Jordet** (s. 27. joulukuuta 1939) on entinen norjalainen ampumahiihtäjä ja maailmanmestari.

Olav Jordet on ensimmäinen norjalainen ampumahiihdon maailmanmestari. MM-kisoissa 1965 hän ampui 20 kilometrin kilpailussa ensimmäisellä ampumapaikalla yhden ohilaukauksen ja oli väliajoissa kolmantena, mutta jatkossa hän osui kaikki laukauksensa tauluun ja voitti kultaa 22 sekunnin erolla Neuvostoliiton Nikolai Puzanoviin. Toinen kultamitali tuli joukkuekilpailussa.

Jordet on myös ensimmäinen norjalainen ampumahiihdon olympiamitalisti saatuaan pronssia Innsbruckissa 1964. Toisen olympiamitalinsa hän sai viestissä Grenoblessa 1968.

## Saavutuksia

* Olympiahopeaa viestissä 1968
* Olympiapronssia 20 kilometrillä 1964
* MM-kultaa 20 kilometrillä ja joukkuekilpailussa 1965 sekä viestissä 1966 ja 1967
* MM-pronssia joukkuekilpailussa 1962 ja 1963
* MM-kisoissa kymmenes 20 kilometrillä 1963
* PM-kultaa 20 kilometrillä 1967 sekä viestissä 1966 ja 1967

## Lähteet

*
Irving Thalberg

**Irving Grant Thalberg** () oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja, joka oli 1924–1936 Metro-Goldwyn-Mayer-yhtiön ensimmäinen tuotantopäällikkö. Hänelle annettiin lempinimi "The Boy Wonder", joka kuvasti yhtäältä hänen nuoruuttaan, toisaalta tuottajan kykyä löytää parhaat käsikirjoitukset, näyttelijät ja elokuvantekijät. MGM:n vuosina hän tuotti menestyselokuvan toisensa perään.

Thalberg oli Hollywoodissa erittäin arvostettu tuottaja ennen kaikkea lahjakkuutensa mutta myös vaatimattomuutensa takia. Tuottajana hänen nimeään ei koskaan mainittu elokuvien alkuteksteissä. Thalberg sairastui keuhkokuumeeseen ja kuoli vain 37-vuotiaana. Kuolemansa jälkeen Thalbergista on tullut yksi Hollywoodin suurista legendoista.

Thalberg oli sukutaustaltaan saksanjuutalainen. Hän oli naimisissa näyttelijä Norma Shearerin kanssa. Pari sai kaksi lasta.

Yhdysvaltain elokuva-akatemia perusti 1937 Irving G. Thalbergin muistopalkinnon, joka jaetaan ansioituneille tuottajille.

## Filmografia
### Elokuvat

### Muut työt

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Louis B. Mayer

**Louis Burt Mayer** (oik. **Eliezer (Lazar) Meir** ) oli yhdysvaltalainen  elokuvatuottaja. Mayer oli 1930- ja 1940-luvuilla yksi Hollywoodin vaikutusvaltaisimmista henkilöistä. Hän johti lähes 30 vuotta Metro-Goldwyn-Mayer-studiota. MGM syntyi, kun Marcus Loew fuusioi Mayerin perustamat Metro Pictures- ja Louis B. Mayer Pictures -yhtiöt Goldwyn Pictures -yhtiön kanssa. Mayer perusti 1927 Yhdysvaltain elokuva-akatemian, joka jakaa vuotuiset Oscar-palkinnot. Uransa huippuvuosinaan Mayer ansaitsi yli miljoona dollaria vuodessa ja oli siten Yhdysvaltojen parhaiten palkattu henkilö. Mayer oli myös aktiivisesti mukana republikaanisen puolueen toiminnassa ja oli 1930-luvulla kaksi vuotta Kalifornian republikaanisen puolueen puheenjohtajana.

**Lazar Meir** syntyi Minskissä, aškenasijuutalaiseen perheeseen joka muutti ensin New Yorkiin ja sieltä Kanadaan. Kanadassa hänen isällään oli hyvin menestyvä jäte- ja romumetalliyritys. Mayer menestyi itse samalla alalla Bostonissa ennen kuin osti elokuvateatterin Massachusettsistä 1904. Mayerista tuli pian Uuden-Englannin suurin elokuvateattereiden omistaja. 1914 Mayer ryhtyi levittämään elokuvia ja perusti pian sen jälkeen kaksi elokuvien tuotantoyhtiötä: Metro Pictures ja Louis B. Mayer Pictures. Marcus Loew fuusioi Mayerin perustamat yhtiöt Goldwyn Pictures -yhtiön kanssa ja uuden yhtiön nimeksi tuli Metro-Goldwyn-Mayer. Mayerista tuli myös samalla yhtiön johtaja, jossa virassa hän toimi vuoteen 1951 asti, jolloin hänet erotettiin.

MGM:n johtajana Mayer tuli tunnetuksi kyvystään tuottaa menestyselokuvia ja löytää parhaat ihmiset tekemään niitä. Hänen ensimmäinen tuotantopäällikkönsä oli Irving Thalberg. Mayer pyrki myös ylläpitämään elokuvissa tiukkoja konservatiivisia moraaliarvoja, minkä takia monet MGM:n elokuvat hänen aikanaan olivatkin perhe-elokuvia.

Dore Schary, tuolloin MGM:n tuotantopäällikkö, syrjäytti Mayerin 1951. Viimeiset vuotensa Mayer työskenteli Cinerama-yhtiölle.

## Lähteet
Jon Istad

**Jon Istad** (29. heinäkuuta 1937 Voss – 17. toukokuuta 2012) oli norjalainen ampumahiihtäjä, olympiamitalisti ja maailmanmestari.

Istad osallistui ampumahiihdon arvokisoihin jo Squaw Valleyn talviolympialaisissa 1960, mutta vasta vuoden 1966 MM-kilpailuissa hän ylsi henkilökohtaisella matkalla mitaleille. Tuolloin hän voitti 20 kilometrin kilpailun neljästä sakkominuutistaan huolimatta. Toisen kultamitalinsa hän saavutti viestissä. Seuraavana vuonna hän kuului jälleen Norjan voittoisaan viestijoukkueeseen, mutta henkilökohtaisella matkalla hän jäi pronssille ammuttuaan 12 sakkoa. Olympiamitalin hän saavutti Grenoblesta 1968 Norjan sijoituttua 4 × 7,5 kilometrin viestissä hopealle.

Istad oli Norjan parhaimmistoa myös sotilaskivääriampujana. Hänen poikansa Sverre Istad on ampumahiihdon MM-mitalisti, ja hän oli ampumahiihdon maailmanmestari Gro Marit Istad-Kristiansenin eno tai setä. Istad kuoli 17. toukokuuta 2012.

## Saavutuksia

Lähde:

* Olympiahopeaa viestissä 1968
* Olympiakisoissa 20 kilometrillä 1960, 1964 ja 1968: 11. sija
* MM-kultaa 20 kilometrillä 1966 sekä viestissä 1966 ja 1967
* MM-hopeaa viestissä 1969
* MM-pronssia 20 kilometrillä 1967 sekä joukkuekilpailussa 1962 ja 1963
* MM-kisoissa 20 kilometrillä 1961: 21. sija, 1962: 6. sija ja 1963: 5. sija
* PM-kultaa 20 kilometrillä 1969 sekä viestissä 1966, 1967 ja 1969

## Lähteet
* Jon Istad Biography and Olympic Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* 

### Viitteet
Surrealismin manifesti

**Surrealismin manifesti** () on surrealistisen taidesuuntauksen piirissä julkaistujen kahden julistuksen nimitys.

Manifestin on suomentanut Väinö Kirstinä. Suomennos sisältää Kirstinän johdannon ja uudistettu painos myös jälkisanat.

## Ensimmäinen manifesti
Ensimmäisen manifestin kirjoitti ranskalainen kirjailija André Breton vuonna 1924, ja se julkaistiin 1925. Manifestissa luetellaan surrealismin edelläkävijöitä, kuten markiisi de Sade, Charles Baudelaire, Arthur Rimbaud, Comte de Lautréamont, Raymond Roussel ja jopa Dante. Manifestissa kuvataan surrealismin olemusta ja siteerataan runoudessa surrealismia kehittäneiden runoilijoiden teoksia, kuten Philippe Soupaultin, Paul Éluardin, Robert Desnos'n ja Louis Aragonin.

Tekstissä Breton käytti absurdia huumoria havainnollistamaan dada-suuntausta, joka Ranskassa edelsi surrealismia ja jossa siinäkin Breton oli keskushenkilönä. Tekstissä vakuutetaan, että surrealismi ei noudata mitään tiettyä suunnitelmaa eikä perinteistä mallia ja että surrealistit ovat nonkonformisteja.

Manifestin allekirjoittivat muun muassa Louis Aragon, Antonin Artaud, Jacques Baron, Joe Bousquet, Jacques-André Boiffard, Jean Carrive, Rene Crevel, Robert Desnos, Paul Éluard, Max Ernst ja Breton.

## Toinen manifesti
Vuonna 1929 Breton julkaisi muiden teoreettisten erittelyjen ohella surrealismin toisen manifestin. Julistuksessa suljettiin surrealismin ulkopuolelle taiteilijoita, jotka eivät halunneet osallistua kollektiiviseen toimintaan: Leiris, Limbour, Morise, Baron, Queneau, Prévert, Desnos, Masson ja Boiffard. He siirtyivät aikakauskirjan *[[Documents (lehti)|Documents]]* piiriin. Lehteä julkaisi Georges Bataille.

## Kolmas manifesti
Breton luonnosteli kolmannenkin manifestin, mutta se jäi julkaisematta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Manifesto of surrealism . 
* Tere Vadén: ”Surrealismin manifesti”. Kirja-arvostelu Niin & Näin ­lehdessä 4/1996
Sanchi

**Sanchi** on kylä Intiassa, Madhya Pradeshin osavaltiossa, 45 kilometriä Bhopalin kaupungista. Kylä on kuuluisa buddhalaisista monumenteistään, jotka rakennettiin 200-luvun eaa. ja 1100-luvun välisenä aikana. Sanchi on merkittävä ja ainutlaatuinen paikka, jossa on parhaiten säilyneitä stupia. Vuonna 1989 Sanchin buddhalaiset monumentit listattiin Unescon maailmanperintöluetteloon.

Ašoka, joka oli kääntynyt buddhalaisuuteen luultavasti vuonna 258 eaa. aloitti pyhäkön rakentamisen. Hän rakennutti alueelle kahdeksan stupaa sekä 12 metriä korkean pylvään, johon on kaiverrettu hänen julistuksiaan. Kuuluisin näistä stupista on Stupa 1, eli ns. "suuri stupa".

Suuri stupa on 36,6 metriä halkaisijaltaan ja korkeudeltaan 16,46 metriä. Sen kupoli on lähes täydellisen puolipallon muotoinen. Sitä on laajennettu kolmeen otteeseen, viimeisen kerran 400-luvun puolivälissä. Erityisen kuuluisa Suuri stupa on neljästä monumentaalisesta portistaan, *torana*, jotka on koristeltu näyttävästi.

Sanchi hylättiin 1300-luvulla. Sanchin monumentteihin kiinnitettiin uudelleen huomiota vuonna 1818, kun brittiläinen kenraali tuli alueelle. Kasvillisuus oli jo tällöin pitkälti peittänyt rakennukset. Monumentit kärsivät tämän jälkeen amatööriarkeologien ja aarteenmetsästäjien käsissä, ja vasta 1910-luvulla arkeologi John Marshallin johdolla Sanchi sai nykyisen kuntonsa.

## Lähteet
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla

*Sanchi UNESCOn sivuilla
Vladimir Melanin

**Vladimir Mihailovitš Melanin** (, 1. joulukuuta 1933 – 10. elokuuta 1994) oli Neuvostoliittoa edustanut ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja.

Vladimir Melanin oli Neuvostoliiton ensimmäinen ampumahiihdon maailmanmestari ja olympiavoittaja. Maailmanmestariksi hän ylsi ensimmäisen kerran Courmayeurissa 1959, jossa hänen maanmiehensä Dmitri Sokolov jäi 20 kilometrin matkalla vain 10 sekuntia. Hämeenlinnan 1962 MM-kisoissa Melanin teki kaksi ohilaukausta ensimmäisellä ampumapaikalla mutta ampui sen jälkeen puhtaasti ja oli lopputuloksissa 38 sekuntia edellä Suomen Antti Tyrväistä. Kolmannen maailmanmestaruutensa hän otti 1963 Seefeldissä, jossa Tyrväinen hävisi tällä kertaa noin minuutin ja 40 sekuntia.

Ensimmäisissä olympiakisoissaan Squaw Valleyssa 1960 Melanin epäonnistui ammunnassa. Hän sai kahdeksan sakkominuuttia ja sijoittui neljänneksi noin 2,5 minuutin päässä voittajasta. Innsbruckin 1964 olympiakisoissa Melanin ampui nollille ja sai kultaa yli 3 minuutin erolla Aleksandr Privaloviin. Hiihtoajoissa hän hävisi Veikko Hakuliselle 49 sekuntia.

## Saavutuksia

* Olympiakultaa 20 kilometrillä 1964
* Olympiakisoissa neljäs 20 kilometrillä 1960
* MM-kultaa 20 kilometrillä ja joukkuekilpailussa 1959, 1962 ja 1963
* MM-hopeaa joukkuekilpailussa 1965
* MM-kisoissa 20 kilometrillä seitsemäs 1965 ja 21:s 1966

## Lähteet

*
Eirik Kvalfoss

**Eirik Kvalfoss** (s. 25. joulukuuta 1959) on entinen norjalainen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja.

Eirik Kvalfoss oli Norjan paras ampumahiihtäjä 1980-luvulla ja 1990-luvun alussa. Hän voitti urallaan 16 arvokisamitalia. Niistä neljä oli henkilökohtaisia kultamitaleja, arvokkaimpana olympiakulta 10 kilometrillä Sarajevon 1984 kisoissa.

Kvalfoss on kotoisin Vossin kaupungista kuten toinen ampumahiihdon maailmanmestari Odd Lirhuskin.

## Saavutuksia

* Olympiakultaa 10 kilometrillä 1984
* Olympiahopeaa viestissä 1984
* Olympiapronssia 20 kilometrillä 1984
* MM-kultaa 10 kilometrillä 1982 ja 1983 sekä 20 kilometrillä 1989
* MM-hopeaa 10 kilometrillä 1985, 1989 ja 1990 sekä 20 kilometrillä ja viestissä 1982
* MM-pronssia 10 ja 20 kilometrillä 1991 sekä viestissä 1983, 1989 ja 1991
* Maailmancupin kokonaiskilpailun voitto 1989

## Lähteet

*
Antje Kempe

**Antje Zöllkau** s. **Kempe** (s. 22. kesäkuuta 1963 Saalfeld) on entinen itäsaksalainen keihäänheittäjä. 

Antje Kempe saavutti juniorien Euroopan-mestaruuskisoissa toisen sijan vuonna 1981. Vuotta myöhemmin hän oli aikuisten Euroopan-mestaruuskisojen hopealla.  

Maailmanmestaruuskisat 1983 olivat hänelle verrattaen kova pettymys hänen jäädessään 11. sijalle, eikä hänen yleisurheilu-uransa kestänyt vanhemmalle iälle huipputasolla. Omassa maassaan hän jäi pari vuotta vanhemman ja raamikkaamman Petra Felken varjoon. 

Vuonna 1983 Antje Kempe heitti kuitenkin tuloksen 71,00 vanhanmallisella keihäällä ylittäen 70 metrin haamurajan ensimmäisenä saksalaisnaisena. Hänen ennätyksensä keihäänheitossa on 72,16.

Antje Kempe edusti ensin Jenan joukkuetta, siirtyi OSC Berliniin ja myöhemmin länteen Mannheimiin. Antjella on poika Max Zöllkau, joka on syntynyt 1989.

## Lähteet
Maija Plisetskaja

**Maija Mihailovna Plisetskaja** (; 20. marraskuuta 1925 Moskova – 2. toukokuuta 2015 München) oli venäläinen balettitanssija ja koreografi. 

Plisetskaja syntyi Moskovassa juutalaiseen taiteilijasukuun. Hän aloitti koulunkäynnin Huippuvuorilla, missä hänen isänsä työskenteli kaivoksen johtajana ja diplomaattina. Kun isä joutui teloitetuksi Stalinin vainojen yhteydessä vuonna 1938 ja äiti, elokuvanäyttelijä Rahil Messerer, karkotettiin Kazakstaniin, Maijan huoltajaksi ryhtyi hänen tätinsä, maineikas balettitanssija Sulamit Messerer. 

Moskovassa Plisetskaja sai opetusta Jelizaveta Gerdtiltä. Ensiesiintymisensä Bolšoi-teatterissa hän teki 11-vuotiaana. Hän valmistui koreografiakoulusta vuonna 1943 ja liittyi Bolšoin balettiin, jossa hän nousi sittemmin ensitanssijattareksi ja esiintyi aina vuoteen 1990 saakka. Hänet nimitettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijaksi vuonna 1959, ja hän sai myöhemmin kolmesti Leninin kunniamerkin. Vuonna 1958 hän avioitui säveltäjä Rodion Štšedrinin kanssa. 

Plisetskaja sai kansainvälistä mainetta klassisista rooleistaan muun muassa baleteissa *[[Joutsenlampi]]* ja *[[Prinsessa Ruusunen (baletti)|Prinsessa Ruusunen]]*. Hän työskenteli baletinjohtajana Roomassa 1983–1984 ja Madridissa 1988–1990. Vuonna 2006 Japanin keisari Akihito myönsi hänelle Praemium Imperialen.

## Kirjallisuutta
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Плисецкая Майя Михайловна 20.11.1925–. Герой Соц. Труда. Geroi strany -sivusto
Natalia Makarova

**Natalija (Natalia) Romanovna Makarova** (; s. 21. marraskuuta 1940 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläinen balettitanssija, koreografi ja näyttelijä. Hän oli Kirovin baletin vakituinen tähti vuosina 1956–1970. 

Makarova loikkasi länteen 1970, ja kansainvälisellä urallaan hän menestyi American Ballet Theatren ja Lontoon Royal Balletin tähtenä. Hän on tunnetuin rooleistaan *[[Giselle]]n* ja *[[Joutsenlampi|Joutsenlammen]]* kaltaisissa baleteissa, vaikka oli alun perin kiinnostunut nykyaikaisten koreografien teoksista. 

Makarova sai 1983 Tony-palkinnon. Hän palasi 1989 Neuvostoliittoon, ja hänen paluunsa dokumentoitiin elokuvassa. Makarova vetäytyi lopulta Kirovin baletista. Hänellä on liikemies Edward Karkarin kanssa vuonna 1978 syntynyt poika. Hänen omaelämäkertansa ilmestyi vuonna 1979. 

## Omaelämäkerta
* *A Dance Autobiography*. New York: Alfred A. Knopf, 1979. .

## Lähteet