Yliopistopedagogiikka

**Yliopistopedagogiikka** on yliopistojen ja korkeakoulujen opetusta, oppimista, opiskelua ja arviointia tutkiva kasvatustieteen tutkimusala. Se on monitieteinen tieteenala, joka tutkii yliopistokontekstissa tapahtuvaa pedagogista toimintaa. Yliopistopedagogiikassa hyödynnetään käyttäytymis- ja sosiaalitieteistä varsinkin psykologiaa, kasvatustieteitä ja sosiaalipsykologiaa. Sen keskeisiin kysymyksiin kuuluu, miten voidaan ohjata opiskelijoiden kehittymistä tieteenalansa asiantuntijoiksi ja tutkijoiksi. 

Yliopistopedagogiikka-käsitteen käyttöönoton aiheuttivat suomalaisessa korkeakoulujärjestelmässä 1990-luvun alussa tapahtuneet muutokset. Suomalainen korkeakoulutusjärjestelmään valittiin tuolloin duaalimalli, jossa korkeakoulutus jakautuu ammattikorkeakouluihin ja tiedeyliopistoihin. Korkeakoulupedagogiikka-termin sijaan alettiin käyttämään termiä yliopistopedagogiikka silloin kun tarkoitettiin nimenomaan tiedeyliopistoissa opetus- ja tutkimushenkilökunnalle tarjottavaa pedagogista koulutusta sekä tiedeyliopistojen opetukseen, oppimiseen ja opiskeluun kohdistuvaa monitieteistä tutkimusalaa. Vastaavasti käsitettä ammattikorkeakoulupedagogiikka alettiin käyttämään ammattikorkeakoulujen opetukseen liittyvästä pedagogisesta koulutuksesta ja tutkimuksesta.   

## Yliopistopedagoginen koulutus
Suomessa yliopistopedagogista koulutusta on tarjottu yliopistojen opetus- ja tutkimushenkilökunnalle jo 1960–1970-luvuilta alkaen, jolloin järjestettiin korkeakoulupedagogisia koulutuksia suomalaisissa yliopistoissa. Annikki Järvinen oli yksi keskeisistä yliopistopedagogiikan kehitykseen vaikuttaneista henkilöistä. Hänen toimestaan järjestettiin Tampereen yliopistoon korkeakoulupedagoginen eli kope-työryhmä, joka on toiminut 1980-luvun alusta alkaen. Yliopistopedagogiset koulutukset aloitettiin Tampereen yliopistossa jo 1970-luvulla ja 1980-luvulla ne eriytettiin muusta henkilöstökoulutuksesta. koska niillä nähtiin olevan yhteys tieteelliseen tutkimustoimintaan  Yliopistopedagogista koulutusta oli 1970–1980-luvuilla henkilöstökoulutuksena, jota järjestettiin korkeakoulupedagogiikan lyhytkursseina tai temaattisina työpajoina. 1990-luvun puolivälistä alkaen yliopistopedagogiikan koulutusta tarjottiin Helsingin yliopistossa laajempana opintokokonaisuutena eli 15 opintoviikon laajuisina yliopistopedagogiikan approbatur-opintoina.     

## Yliopistopedagogiikka kansainvälisessä tutkimuskirjallisuudessa

Yliopistopedagogiikka käsitettä vastaa ruotsinkielessä termi *universitetspedagogik* ja englanninkielisessä kirjallisuudessa joko *university pedagogy* tai *scholarship of teaching and learning.*    

## Lähteet
* 
* Sari Lindblom-Ylänne & Anne Nevgi (toim.): *Yliopisto- ja korkeakouluopettajan käsikirja.* Porvoo WSOY. 2002. 
* Sari Lindblom-Ylänne & Anne Nevgi (toim.): *Yliopisto-opettajan käsikirja*. Helsinki: WSOYProOy. 2009.  (Verkkoversio)
* Anne Nevgi & Sari Lindblom-Ylänne, Johdanto yliopisto-pedagogiikkaan. Teoksessa Sari Lindblom-Ylänne & Anne Nevgi (toim.) *Yliopisto-opettajan käsikirja.* Helsinki: WSOYProOy. 2009. s. 18–30.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Yliopistopedagogiikan keskus, Helsingin yliopisto
*Teaching and Learning Centre (TLC), Tampereen yliopisto
*UTUPEDA - yliopistopedagogiikan keskus, Turun yliopisto
*Yliopistopedagogiikka-lehti