open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Futura – Tuntematon

**Futura – Tuntematon** oli Martti Aihan vuonna 1986 valama valkobetoninen veistos. Veistoksen mitat ovat 363&nbsp;cm × 290&nbsp;cm × 112&nbsp;cm.

*Futura – Tuntematon* oli ensimmäisen kerran esillä vuonna 1986 Helsingin Juhlaviikkojen ja Helsingin taiteilijaseuran järjestämässä ympäristötaidetapahtumassa *Concrete, Experimental Environment*, johon näyttelytoimikunta oli kutsunut viisi ulkomaalaista ja viisi suomalaista taiteilijaa. Taiteilijoille oli arvottu teospaikat eri puolilta Helsingin kantakaupunkia. Betoniteollisuus toimi tapahtuman sponsorina, ja siksi teokset oli toteutettava betonista. Martti Aiha sai arvonnassa Rautatieaseman ja Hotelli Vaakunan välisen liikennekolmion. Martti Aiha luonnehti *Taide*-lehdessä 6/1986 tähän paikkaan toteuttamaansa teosta seuraavasti:
”Alue on Helsingin perusrytmin ehkä keskeisin paikka. Liikenne, ihmisten kävely, valot, äänet, vuorokauden aikoihin sitoutunutta tietoista ja tiedostamatonta liikettä. Veistos on koottu tästä liikkeen ja rytmin perusmassasta ja on saanut nimensä: ”Futura – Tuntematon.”

## Vaiheet Oulussa
Veistos oli toisen kerran esillä *[[Oulu]]n veistoskatu* -näyttelyssä kävelykatu Rotuaarilla 18. heinäkuuta – 20. syyskuuta 1987, josta se hankittiin Oulun kaupungin kokoelmiin. Muut vuoden 1987 *Oulun veistoskatu* -näyttelyyn kutsutut kuvanveistäjät olivat: Radoslav Gryta, Veikko Hirvimäki, Kari Huhtamo, Pekka Kauhanen, Laila Pullinen, Terho Sakki, Hannu Siren, Ossi Somma ja Nina Terno.

Veistoksen sijoituspaikaksi suunniteltiin kävelykatu Rotuaaria, mutta kuvataidelautakunta ja kaavoitusosasto siirsivät sen Oulun linja-autoasemalle Vaaran kaupunginosaan tammikuussa 1988. Sekä taiteilija että veistoskatutoimikunta valittivat päätöksestä, mutta kaupunginhallitus päätti syksyllä 1989, että veistos jää linja-autoaseman tuntumaan. 

Oulun taidemuseo poisti huonokuntoisen veistoksen vuonna 2023.

## Kirjallisuutta
* *Heikinheimo, Risto: 10 betonista viestiä. Taide 6/1986, s. 18–25.*
* *Helaakoski Anne: Futuran kolme vuosikymmentä. Kaleva 30.10.2016  K2, s. 34–35.*
* *Veistoskatu Sculpture Street. Näyttelyluettelo, Oulu 1987.*

## Lähteet
Codename Eagle

**Codename Eagle** on Refraction Gamesin kehittämä ja Take-Two Interactiven vuonna 1999 julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Pelin sanotaan olevan ''Battlefield''-pelisarjan edeltäjä, koska vähän pelin julkaisun jälkeen Digital Illusions CE osti Refraction Gamesin.

Peli sai julkaisunsa jälkeen paljon positiivisia arvosteluita monipuolisen yksinpelinsä ja innovatiivisen moninpelinsä ansiosta. Peli myi yli 250&nbsp;000 kappaletta.

Pelissä seikkaillaan vaihtoehtoisessa universumissa vuoden 1917 tietämillä, jolloin Venäjä uhkaa valloittaa koko maailman vastassaan liittoutunut läntinen maailma.

*Codename Eaglessa* on yksinpelitehtäviä, jossa pelaaja on liittoutuneen läntisen maailman agentti nimeltään Red, jonka päämäärän on tunkeutua vihollisen alueen sisälle ja sabotoida Venäjän valtakuntaa. Pelin vahvin puoli on kuitenkin moninpeli, joka tukee maksimissaan 16 pelaajaan yhtäaikaista peliä Internetissä tai lähiverkossa.

## Pelaaminen
### Pelimoottori
*Codename Eagle* käyttää *Refractor*-nimistä grafiikkamoottoria, jonka kehitystyöstä syntyi *Refractor 2* -grafiikkamoottori. Refractor 2 -grafiikkamoottoria käytettiin ''Battlefield 1942'':ssa. Vaikkakin grafiikkamoottori on molemmissa suunnilleen sama, kehitystiimi kehittänyt niin moottoreissa on eroja; alkuperäinen Refractor-pelimoottori on selvästi epärealistisempi kuin jälkeläisensä Refractor 2. Kulkuneuvojen ja ihmisten fysiikanmallinnukset ovat myös selvästi erilaisia kuten myös pelimoottorien ulkoasu.

### Moninpeli
Codename Eaglen suosio johtuu erityisesti pelin moninpelistä ja sen kolmesta pelimuodosta: Deathmatch, Capture the Flag ja Teamplay.

Moninpelissä molemmilla joukkueilla on oma tukikohtansa. Jokaisessa tukikohdassa on omat lentokoneet, panssarivaunut, moottoripyörät ja helikopterit (jälkimmäisen saa päivityksen 1.41 mukana). Ajoneuvot ovatkin keskeinen osa peliä, koska niillä pääsee liikkumaan ympäri isoja kenttiä joissa matkat kestäisivät jalan paljon kauemmin. 

*Codename Eaglen* ja *Battlefield*-pelisarjan moninpelit ovat hämmästyttävän erilaisia. Kun *Codename Eagle* antaa pelaajan pelata omin neuvoineen ja antaa mahdollisuuden olla ns. ”yhden miehen armeija”, niin *Battlefieldit* taas panostavat tiimipeliin. *Codename Eaglessa* pelaaja voi esimerkiksi kerätä aseita ja muita tarvikkeita ympäri kenttään, kun taas *Battlefieldeissä* tarkka asepaketti pitää valita jo ennen peliin tuloa.

## Aiheesta muualla
* Take Twon Codename Eagle -sivu  
* Codename-Eagle  - fanisivut
Oulun linja-autoasema

**Oulun linja-autoasema** sijaitsee Oulun keskustassa, Vaaran kaupunginosassa lähellä Raksilaa. Linja-autoasemalta on kävely-yhteys rautatien alikulkutunnelin kautta Oulun rautatieasemalle ja asemalaiturille. Asemarakennus on purettu ja toiminnot siirretty entisiin Matkahuollon tiloihin.

Linja-autoasema on Oulun kautta kulkevan kauko- ja seutuliikenteen solmukohta. Lähtölaitureita on kolmetoista, joista laiturit 2–10 ovat käytössä. Useat paikallisliikenteen linja-autot kulkevat linja-autoaseman edustan linja-autopysäkin kautta Ratakadulla.

## Historia

Linja-autoasema rakennettiin alun perin Torinrantaan nykyisen Autorannan pysäköintialueen paikalle vuonna 1937. Oulun kaupunginhallitus päätti jo vuonna 1963 uuden aseman rakentamisesta, mutta nykyinen linja-autoasema-alue rakennuksineen otettiin käyttöön vasta marraskuussa 1983. 

2000-luvulla linja-autoasema sai paljon arvostelua osakseen sen vanhasta, rappeutuneesta kunnosta, johon ei ole enää luvassa peruskorjausta. Huonoon kuntoon päässeen asemarakennuksen purkaminen aloitettiin syyskuun lopulla 2025, ja itse asemarakennuksen maanpäällisten rakenteiden purkutyön oli pääosin tehty lokakuun loppuun mennessä.

Linja-autoasemarakennuksen vierellä sijaitsi aiemmin Martti Aihan veistos *[[Futura – Tuntematon]]*.

## Tulevaisuus
Oulun linja-autoasema on osa laajempaa Oulun asemakeskuksen kehittämishanketta, joka tähtää alueen modernisointiin ja Raksilan sekä keskustan yhdistämiseen. Suunnitelmiin kuuluu nykyisen linja-autoaseman ja Matkahuollon rakennuksen purkaminen uuden, monipuolisen asemakeskuksen tieltä. Tämä keskus yhdistää liikenteen solmupisteen, liike- ja toimistotiloja, hotellin, asumista ja mahdollisesti monitoimiareenan. Oulun kaupunki osti vuonna 2023 junaradan itäpuolella sijaitsevan maa-alueen ja linja-autoaseman rakennukset 14 miljoonalla eurolla Senaatin Asema-alueet Oy:ltä.

Hankkeen tavoitteena on vahvistaa Oulun keskustan elinvoimaisuutta ja edistää kestäviä kulkumuotoja, kuten pyöräilyä ja kävelyä, esimerkiksi rakentamalla uusia alikulkutunneleita. Vaikka suunnittelu on ollut käynnissä jo 1970-luvulta, vuoden 2016–2017 suunnittelukilpailu ja vuonna 2023 allekirjoitettu kiinteistökauppa ovat vieneet hanketta eteenpäin. Tontinluovutuskilpailu vuosina 2022–2023 ei kuitenkaan tuottanut hyväksyttäviä tarjouksia, joten hankkeen toteutusaikataulu on vielä avoin.

## Katso myös
*Oulun matkakeskus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bromarvin kirkko

**Bromarvin kirkko** () on Carl-Johan Slotten ja André Schützin arkkitehtitoimiston suunnittelema kirkkorakennus Bromarvissa Raaseporissa Uudellamaalla. Kirkon vihki käyttöön 23. elokuuta 1981 Porvoon piispa John Vikström. Bromarv oli tuolloin osa Tenholan kuntaa. Bromarvista tuli Tenholan seurakunnan kappeliseurakunta 1677 ja itsenäinen seurakunta 1881.

Kirkko on vanhan kirkon replika Se on tasavartinen ristikirkko, jonka keskustan katonharja on sivusakaroita korkeammalla. Sivusakaroissa on sakasti, eteistilat sekä muita tiloja. Päähuoneessa on kirkkosali. Kirkon päädyissä sekä sakaroiden ja kirkkosalin yhtymäkohdissa on korkeat ikkunat.

## Tulipalo

Bromarvin edellinen kirkko paloi helmikuussa 1979 eli kaksi vuotta Bromarvin ja Tenholan kuntaliitoksen jälkeen. Se oli rakennettu puusta 1753. Vanha kellotapuli säilyi tulelta.

## Sisätilat
Kirkon urut ovat Kangasalan urkutehtaan rakentamat, niissä on 19 äänikertaa ja ne ovat vuodelta 1981. Kirkossa on myös Steinway-flyygeli, malli A-188, vuodelta 1956. Flyygeli on ostettu vuoden 2003 kesällä ja sen vihki käyttöön pianotaiteilija Folke Gräsbeck Gräsbeckin perheen konsertissa kesäkuussa 2004.

Alttaritaulun on tehnyt vaasalainen tekstiilitaiteilija Kaarina Heikinheimo. Karjaalainen tekstiilitaiteilija Barbro Gardberg on tehnyt kirkon kuultokudokset, alttarin edustan peittävän liinan eli *[[Antependium|antependiumin]]*, messukasukat ja stolat. Pienen, alle 600-jäsenisen seurakunnan kirkossa on hyvin paljon lahjoitettua esineistöä.

## Hautausmaa
Kirkon sankarihautojen muistomerkki on paljastettu vuonna 1946 ja sen on suunnitellut arkkitehti Arne Rancken. Sankarihautojen välittömässä läheisyydessä on vuonna 1824 rakennettu Aminoff-suvun hautakappeli, jonka suunnitteli arkkitehti Carl Ludvig Engel Riilahden kartanon omistaja, kreivi Johan Fredrik Aminoffin pyynnöstä.

## Galleria

Tiedosto:Bromarv. Satama. Juhannussalko. Kirkko 2019.jpg|Bromarvin kirkko tieltä katsottuna.
Tiedosto:Bormarv. Kirkon portti.jpg|Kirkon portti.
Tiedosto:Bromarv. Kirkko 1.jpg|Bromarvin kirkko.
Tiedosto:Bromarv. Kirkko 2.jpg|Kirkko toiselta suunnalta.
Tiedosto:Bormarv. Kirkko. Kellotorni 3.jpg|Kellotorni. 
Tiedosto:Bormarv. Kirkko. Kellotorni 5.jpg|Kellotorni eri suunnalta. 
Tiedosto:Bromarv sankarimuistomerkki.JPG|Sankarihauta.
Tiedosto:Bromarv. Kirkko. sankarihaudat.jpg|Sankarihauta.
Tiedosto:Bromarv. Kirkko. Hautakappeli 1824.jpg|Aminoffin suvun hautakappeli.
Tiedosto:Bromarv. Kirkko. Hautakappeli 1824. Edusteksti.jpg|Arkkitehti Carl Ludvig Engelin suunnitteleman Aminoff-suvun hautakappelin inskriptiolaattaan on kirjattu teksti: Sorgernas, lidandets, mödornas hvila. Beredd år MDCCCXXIV (1824). (Surujen, kärsimysten, vaivojen lepopaikka. Valmistettu vuonna MDCCCXXIV (1824)).


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Lollo

**Lollo** oli neljä kertaa vuodessa ilmestyvä suuririntaisiin naisiin keskittyvä suomalainen pornolehti. 

Lolloa kustansi Suomen Miestenlehdet Oy, vuodesta 2002 Press Masters, joka hakeutui konkurssiin vuoden 2015 lopulla.

## Lähteet
Polskis

**Polskis** on kuvanveistäjä Kari Huhtamon kiillotetusta haponkestävästä teräksestä valmistama veistos, joka kuvaa kahta uimahyppääjää juuri näiden osuessa vedenpintaan. Veistos on valmistunut 1976, ja se oli  yksi Oulun kaupungin vuonna 1975 järjestämän kutsukilpailun ehdokas, jossa valittiin Raksilan uimahallin eteen sijoitettava veistos. *Polskis* on Oulun kaupungin ensimmäinen julkinen teräsveistos.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Oulun taidemuseo: Polskis
Emmett Toppino

**Martin Emmett Toppino** (1. heinäkuuta 1909 New Orleans, Louisiana – 8. syyskuuta 1971 New Orleans, Louisiana) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka voitti olympiakultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa Los Angelesin olympialaisissa 1932. Yhdysvaltain voittotulos viestissä oli uusi maailmanennätys 40,0. Henkilökohtaiseksi ennätyksekseen 100 metrillä Toppino juoksi vuonna 10,4 vuonna 1932.

Emmett Toppino kuoli New Orleansissa 62-vuotiaana.

## Lähteet
Pyhä lehmä

**[[Nauta|Lehmä]]** on hindulaisuudessa pyhä eläin, yltäkylläisyyden ja hedelmällisyyden symboli. Useimmat hindut kunnioittavat lehmää matriarkaalisena hahmona ja yhdistävät sen Äiti Maahan. Lehmä ei ole varsinaisesti palvonnan kohde, mutta sitä kohdellaan kunnioittavasti. Naudanlihaa ei syödä ollenkaan.

Ei tiedetä varmasti pidettiinkö lehmää pyhänä jo Veda-kaudella. Tiettävästi tällöin kuitenkin uhrattiin nautoja, jonka jälkeen uhrieläimen liha syötiin. Lehmän kunnioitus johtuu luultavasti sen keskeisestä asemasta tuon ajan ihmisten elinkeinossa. Lehmä tarjosi maitotuotteita ja lantaa pelloille, minkä vuoksi se nähtiin eräänlaisena äitihahmona. Vaikka lehmän pyhyyden alkuperästä ollaan erimielisiä, sitä kunnioittavia mainintoja löytyy kaikkialta hindujen pyhistä teksteistä. Erityisesti Krishnan katsotaan suojelleen lehmiä.

Hinduvaltaisissa valtioissa kuten Intiassa ja Nepalissa lehmän maidolla on edelleen tärkeä osa uskonnollisissa rituaaleissa. Lehmät saavat yleensä kuljeskella vapaina. Niiden maidolla uskotaan olevan puhdistavia vaikutuksia, ja lehmän eri tuotteita – maito, juusto, voi, virtsa ja lanta – käytetään uskonnollisissa seremonioissa. Lehmän virtsaa käytetään myös lääkinnällisiin tarkoituksiin. Lehmää pidetään kaikista lahjoista arvostetuimpana.

''Bos''-sukuun kuuluvan eläimen tappaminen oli aiemmin laitonta Intiassa ja on sitä edelleen suurimmassa osassa maata, mutta tästä huolimatta Intiassa toimii nykyään useita teurastamoja. Paikoissa, joissa lehmän teurastaminen on kiellettyä, sen vahingoittamisesta tai tappamisesta saattaa seurata vankeustuomio. Laillisia teurastamoja toimii Intiassa noin 3&nbsp;600, mutta laittomia arvioidaan olevan huomattavasti enemmän (yli miljoona). Teuraseläimiä kohdellaan hyvin julmasti: Ne saatetaan muun muassa pahoinpidellä raajarikoiksi ennen teurastusta, koska terveen nuoren eläimen tappaminen ei ole sallittua. Yritykset laittomien teurastamojen sulkemiseksi ovat olleet epäonnistuneita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Cows in Hinduism 
* Hinduism Today: Sacred Cow, Divine Mother – otteita Rigvedasta ja Gandhin ajatuksia 
* Cow urine products  
* The International Society for Cow Protection 
* Tony Mathews: Rise In Animal Slaughter in India
Rakvere

**Rakvere** () on kaupunki Länsi-Virumaan maakunnassa, Virossa. Se on Länsi-Virumaan maakuntakeskus ja kulttuurinen ja koulutuksellinen keskuspaikka. Kaupungissa on runsaat 15&nbsp;000 asukasta.

## Sijainti
Rakvere on sisämaakaupunki parikymmentä kilometriä Suomenlahdelta etelään ja 100 kilometriä Tallinnasta itään. Valtatie 1 Tallinnasta Narvaan ohittaa kaupungin pohjoispuolitse. Rakvere on Pärnuun johtavan valtatie 5:n pohjoinen päätepiste. Tallinna–Narva-rautatie kulkee Rakveren kautta.

Kaupunki rajoittuu etelässä Vinnin kuntaan, lännessä, pohjoisessa ja idässä Rakveren kuntaan.

## Historiaa
Rakvere sai kaupunkioikeudet 12. kesäkuuta 1302.

## Väestö
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Rakveren kaupungissa oli 15 264 asukasta, joista 13 443 (88,1 %) oli virolaisia, 1 371 (9,0 %) venäläisiä ja 441 (2,9 %) muita kansallisuuksia.

## Nähtävyyksiä
### Rakveren linna
Rakveren näyttävin nähtävyys on historiallinen, ennen vuotta 1226 rakennettu kivilinna Vallimägi-kukkulalla. Linna on museo, jossa voi tutustua keskiaikaiseen elämään monella tavalla.

### Tarvas-patsas
Rakvere tunnetaan myös pronssisesta *Tarvas*-patsaastaan, joka on virolaisen kuvanveistäjän Tauno Kangron käsialaa. Sitä pidetään Baltian maiden suurimpana eläintä kuvaavana patsaana. Se sijaitsee Vallimägi-kukkulan reunalla, ja se pystytettiin kaupungin 700-vuotisjuhlia varten. Aiheena on alkuhärkä, viroksi tarvas.

Yhdessä sen graniittisen jalustan kanssa patsas on seitsemän metriä pitkä, neljä metriä korkea ja se painaa noin seitsemän tonnia. Patsashanketta taloudellisesti tukeneiden henkilöiden nimet on kaiverrettu patsaan jalustalle.

## Ystävyyskaupungit
* Lapua, Suomi
* Lappeenranta, Suomi
* Cesis, Latvia
* Lütjenburg, Saksa 
* Panevėžys, Liettua
* Senaki, Georgia
* Sigtuna, Ruotsi 
* Szolnok, Unkari 

## Tunnettuja rakvereläisiä
Säveltäjä Arvo Pärt vietti nuoruutensa Rakveressa.

## Kuvia

Tiedosto:Rakvere linnuse varemed vallikraaviga1.jpg|Rakveren linna idästä nähtynä.
Tiedosto:Vallimäe tuuleveski.jpg|Vallimäen tuulimylly.
Tiedosto:Rakvere kirik 05-06-2012.jpg|Rakveren kirkko.
Tiedosto:Rakvere mõisa peahoone ja teatrihoone.jpg|Rakveren teatteri ja kartano.
Tiedosto:Rakvere mõisa park.jpg|Rakveren kartanon puistoa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kyyneleet (Tiktakin kappale)

”**Kyyneleet**” on suomalaisen Tiktak-yhtyeen esittämä kappale, joka julkaistiin vuonna 2001 toisena singlenä yhtyeen *[[Jotain muuta]]* -nimiseltä albumilta. Kappale on alun perin Cesar Lemosin ja Jodi Marrin säveltämä ja sanoittama. Suomenkieliset sanat ovat Edu Kettusen tekemät. Kappaleesta kuvattiin myös Sami Aaltosen ohjaama musiikkivideo, jolla esiintyy muun muassa näyttelijä Jasper Pääkkönen.

Single sijoittui ensimmäisellä listaviikollaan singlelistan kolmanneksi, mutta sijoittui listalla parhaimmillaan toiseksi. Single pysyi listalla seitsemän viikkoa.

Kappaleen lauluosuudet nauhoitettiin 11. syyskuuta 2001, eli samana päivänä, jolloin tapahtui World Trade Centerin terrori-isku. Tiktak on levyttänyt kappaleen myös englanniksi nimellä ”Why Girls Cry”. Versio julkaistiin vuonna 2002 Tiktakin *[[Jotain muuta... ja jotain uutta!]]* -albumilla.

## Kappaleet
# 
#
#

## Coverit
* Smurffit versioivat kappaleen vuonna 2002 *[[Rap Rock Hitit Vol 10]]* -albumilleen nimellä ”Smurffi, pyyhi kyyneleet”.
* Vuonna 2017 Nikke Ankara versioi kappaleen *[[Vain elämää (televisiosarja)|Vain elämää]]* -televisiosarjan kuudennella tuotantokaudella.

## Lähteet
Paul Satterfield

**Paul Satterfield** (s. 19. elokuuta 1960 Nashville, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on 1/4-cherokeeintiaani.
## Ura
Satterfield aloitti uransa pienissä rooleissa elokuvissa ja televisiossa, kuten teinidraamassa ''Beverly Hills 90210''. Hän aloitti 1991 ABC:n saippuasarjassa ''General Hospital'', jossa hän näytteli Paul Hornsbyn roolia vuoteen 1994. Sitten hän näytteli Jennifer Lopezin kanssa lyhyeksi jäänessä sarjassa ''Hotel Malibu''. Saippuasarjassa ''Savannah'' Satterfield näytteli 1996.

Näyteltyään muutamissa elokuvissa Satterfield palasi saippuamaailmaan tohtori Pierce Pettersonin rooliin tv-sarjaan ''Kauniit ja rohkeat'', jossa hän näytteli 1998&ndash;1999. Sen jälkeen hänellä oli vierailuroolit komediasarjassa ''Will & Grace'' ja brittiläisessä tapakomediassa *[[Paritellen]]*. Myöhemmin hän näytteli Jim Carreyn elokuvassa ''Bruce – taivaanlahja''.

Sen jälkeen Satterfield on näytellyt tohtori Spencer Trumania ABC:n saippuasarjassa *[[One Life to Live]]*.

Hän on laulaja Rita Coolidgen sisarenpoika. Hän on ollut naimisissa Elizabeth Wellsin kanssa vuodesta 1996 lähtien ja pariskunnalla on kaksi lasta.

## Aiheesta muualla
*
Alain Tanner

**Alain Tanner** (6. joulukuuta 1929 Geneve – 11. syyskuuta 2022 Geneve) oli sveitsiläinen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän oli 1960-luvulta lähtien maansa elokuvan johtava ohjaaja. Tanner kuvasi hyvinvointiyhteiskunnan turhautuneita, kapinallisia ja vaihtoehtoa etsiviä ihmisiä ja toteutti kerronnassaan usein brechtiläisiä vieraannuttamisefektejä.

Elokuvakriitikko Sakari Toiviainen näki 1980-luvun alussa Tannerin tyylissä pohdintaa 1960-luvun aatteiden ja Pariisin vuoden 1968 opiskelijamellakoiden teemoista: ”Ahdistuneiden ja turhautuneiden henkilöidensä lailla Tanner kyselee, mikä meni vikaan ennen sitä ja sen jälkeen, mitä me nyt teemme ja voimme tehdä, mitä älymystö ja työläiset voivat tehdä yhdessä ja erikseen.” Elokuvassaan *[[Jonas täyttää 25 vuonna 2000]]* Alain Tanner lähestyy Toiviaisen mukaan myös ekologian ja henkilökohtaisen moraalin ja vastuun kysymyksiä: miten kasvattaa lapsia, miten säilyttää elinympäristö puhtaana, miten rakentaa maailmankatsomuksensa ja elää sen mukaan?

Tanner oli 1970-luvulla uuden sveitsiläisen elokuvan keskeisiä tekijöitä ja kuului Michel Soutterin, Jean-Louis Royn, Jean-Jacques Lagrangen ja Claude Gorettan kanssa niin kutsuttuun viiden ryhmään. Tannerin elokuva *Charles mort ou vif* (1970) oli käytännössä aloittamassa uutta sveitsiläistä elokuvaa ja Sveitsin elokuva-alan uutta kukoistuskautta. Elokuva palkittiin Locarnon elokuvajuhlien Kultaisella leopardilla. Cannesin elokuvajuhlien Grand Prix’n hän sai elokuvasta *Valovuosien päässä* ja parhaan ohjauksen César-palkinnon elokuvasta *Valkoisessa kaupungissa*.

Tanner teki käsikirjoitusyhteistyötä brittiläisen kirjailija-kuvataidekriitikko John Bergerin kanssa elokuvissaan *[[Salamanteri (elokuva)|Salamanteri]]* (1971), *[[Hetki naisen elämässä]]* (1974) ja *Jonas täyttää 25 vuonna 2000* (1976).

## Elokuvia
**Une Ville à Chandigarh* (1966)
**Charles mort ou vif* (1969)
*Salamanteri (*La Salamandre*, 1971)
**Le Retour d'Afrique* (1972)
*Hetki naisen elämässä (*Le Milieu du monde*, 1974)
*Jonas täyttää 25 vuonna 2000 (*Jonas qui aura 25 ans en l'an 2000*, 1976)
*Messidor – seikkailu alkaa... (*Messidor*, 1978)
*Valovuosien päässä (*Les Années lumière*, 1981)
**Dans la ville blanche* (1983)
*Ei kenenkään maalla (*No Man's Land*, 1985)
**Une Flamme dans mon coeur* (1987)
**La Vallée fantôme* (1987)
*Morsian kaukomailta (*La Femme de Rose Hill*, 1989)
**L' homme qui a perdu son ombre* (1991)
**Le Journal del Lady M* (1993)
*Kaaos (*Frobi*, 1995)
**Les Hommes du port* (1995)
**Requiem* (1998)
**Jonas et Lila, à demain* (1999) 
**Fleurs de sang* (2002) 
**Paul s'en va* (2004)

## Lähteet
*http://www.kolumbus.fi/ranska/ranska/elokuva/tanner.html 
*WSOY facta. Suuri tietosanakirja
### Viitteet
Tšetšenian lippu

**Tšetšenian lippu** on Venäjään kuuluvan Tšetšenian tasavallan tunnus. Se on suorakaiteen muotoinen lippu, sivujen suhteet ovat 2:3. Sama suhde on myös Venäjän lipussa. Lippu muodostuu kolmesta horisontaalisesta viivasta, jotka ovat ylhäältäpäin lueteltuna: vihreä, kuvastaen Islamia; valkoinen ja punainen.

Tämänhetkinen lippu otettiin käyttöön vuonna 2004 ja sitä käyttää pääosin Tšetšenian hallitus. Edellisiä lippuja käyttävät yleisesti oppositiovoimat.
Mojkovac

**Mojkovac** (Мојковац) on kaupunki ja kunta Montenegron pohjoisosassa. Kaupunki sijaitsee Tara-joen varrella Bjelasica ja Sinjajevina nimisten vuorten välissä. Kaupungin lähellä sijaitsee vanha kaivosyhdyskunta, Brskovo, mikä on yksi alueen vanhimmista kaivoksista. Kuningas Urošin hallintokaudella paikalla toimi rahapaja, mistä kaupunki sai nimensä. Mojkovac on myös tunnettu vuonna 1916 käydystä ensimmäisen maailmansodan taistelusta, jossa Montenegron armeija voitti paljon voimakkaamman Itävalta-Unkarin armeijan. Kaupungin lähellä Dobrilovinassa sijaitsee Pyhän Georgen luostari, joka on perustettu vuonna 1592.

Vuonna 2023 Mojkovicin kunnassa olii 6728 asukasta, joista noin 2500 asui Mojkovicin pikkukaupungissa.

## Lähteet
Varisto

**Varisto** tarkoittaa seuraavia asioita:

*varisto, matemaattinen käsite
*Varisto, Vantaan kaupunginosa
*Varisto, sukunimenä:
**Niklas Varisto (s. 1972), suomalainen popmuusikko ja kitaristi
IO Interactive

**IO Interactive** (**IOI**) on tanskalainen syyskuussa 1998 aloittanut pelitalo. 

Pelitalo on ollut Eidos Interactiven ja Square Enixin omistuksessa. Square Enix osti Eidosin vuonna 2009 ja myi IO Interactiven vuonna 2017.

## Historia
IO Interactive aloitti itsenäisenä yrityksenä vuonna 1998.

IO Interactive astui ensimmäisen kerran pelimarkkinoille vuonna 2000, kun Eidos Interactive julkaisi suhteellisen menestyneen **' [[Windows]]ille. Se myi yli 600&nbsp;000 kappaletta maailmanlaajuisesti. Peli sai kahden vuoden kuluttua jatko-osan ''[[Hitman 2: Silent Assassin]]'', joka julkaistiin lokakuussa 2002 ja tällä kertaa Windowsin lisäksi myös [[PlayStation 2|PlayStation 2:lle]] ja [[Xbox]]ille. Ensimmäisen osan tapaan ''Hitman 2'' oli menestys; se myi yli 3 miljoonaa kappaletta.

Eidos Interactive osti yrityksen vuonna 2003.

Lokakuussa 2003 julkaistiin ammuntapeli ''[[Freedom Fighters]]'', joka syntyi yhteistyössä [[Electronic Arts]]in kanssa. Peli on myynyt tähän mennessä yli miljoona kappaletta.

''[[Hitman (pelisarja)|Hitman]]''-pelisarja sai jälleen jatkoa huhtikuussa 2004, kun pelisarjan kolmas osa **' julkaistiin. Tähän mennessä peli on myynyt yli 1,6 miljoonaa kappaletta. Vuonna 2006 pelisarja koki jälleen perheen lisäyksen, kun ** julkaistiin Windowsille, PlayStation 2:lle, Xboxille ja Xbox 360:lle.

IO Interactive on myös kehittänyt pelimoottorin nimeltä Glacier, jota käytetään muun muassa peleissä *Hitman 2: Silent Assassin* ja *Hitman: Contracts*. Pelimoottorin uudempi versio Glacier 2 on käytössä *issa*.

*Hitman*-pelisarjaan perustuen on julkaistu kaksi elokuvaa.

Vuonna 2017 Square Enixin ilmoitettua irtautuvansa IO Interactivesta yrityksen johto ilmoitti sopineensa yhtiön ostamisesta ja että yhtiö jatkaa itsenäisenä yhtiönä.

Square Enixin toimitusjohtaja Yosuke Matsuda on sanonut, että ”*Hitman* ei olisi *Hitman* jos se ei olisi IO:n tekemä” päätöksestä jättää pelisarjan oikeudet IO Interactivelle.

Marraskuussa 2020 IO Interactive ilmoitti *Project 007* -pelin kehittämisestä, joka keskittyy James Bondin taustatarinaan. Pelin on kehitettävänä eikä sille ole vielä julkaisuaikataulua. Kesäkuussa 2025 pelin nimeksi kerrottiin *[[007 First Light]]*.

Vuonna 2021 IO Interactive julkaisi pelin *[[Hitman 3]]*. Pelistä julkaistiin suoratoistoversio Nintendo Switchille. Suoratoistoversio asentaa konsolille käynnistysohjelman ja muu osa pelistä sijaitsee pilvipalvelussa, jota varten tarvitaan jatkuva internet-yhteys.

IO Interactive kehittää myös peliä *Project Fantasy* (työnimike).

## Pelit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Profiili MobyGamesissä 
* Viralliset kotisivut
Durrësin piirikunta

**Durrësin piirikunta** () oli yksi Albanian 36:sta piirikunnasta vuoteen 2000 saakka, jolloin se lakkautettiin. Se kuului Durrësin prefektuuriin, joka vastaa nykyistä Durrësin maakuntaa. Piirikunnan pinta-ala oli 455 neliökilometriä ja vuoden 2001 väestönlaskennassa siellä oli 182&nbsp;988 asukasta. 

Piirikuntaan kuuluivat seuraavat kunnat: Durrës, Manëz, Shijak ja Sukth. Pääkaupunkina toimi Durrës.

## Lähteet
Elbasanin piirikunta

**Elbasanin piirikunta** () oli yksi Albanian 36:sta piirikunnasta vuoteen 2000 saakka, jolloin se lakkautettiin. Se kuului Elbasanin prefektuuriin, joka vastaa nykyistä Elbasanin maakuntaa. Piirikunnan pinta-ala oli 1&nbsp;290 neliökilometriä ja vuoden 2001 väestönlaskennassa siellä oli 224&nbsp;974 asukasta. 

Piirikuntaan kuuluivat seuraavat kunnat: Belsh, Bradashesh, Cërrik, Elbasan, Fierzë, Funarë, Gjergjan, Gjinar, Gostimë, Gracen, Grekan, Kajan, Klos, Labinot-Fushë, Labinot-Mal, Mollas, Papër, Rrasë, Shalës, Shirgjan, Shushicë, Tregan ja Zavalinë. Pääkaupunkina toimi Elbasan.

## Lähteet
Sappikivitauti

**Sappikivitauti** on Suomessa yleisin sappivaiva, sillä noin neljä viidesosaa Suomessa esiintyvistä sappivaivoista liittyy siihen: Yli 300&nbsp;000 ihmistä sairastaa sitä Suomessa. Sairaus on yleisempi naisilla kuin miehillä. Sappikivitaudissa sappirakkoon tai sappiteihin muodostuu sappikiviä, erilaisia kivettymiä sapesta. Sappikivitautiin liittyy sappikoliikki eli sappikivikohtaus, joka on usein erittäin kivulias. Sappikoliikki syntyy kiven kiilautuessa sappirakon kaulaan tai sappirakon tiehyeen. Kyseisessä kohtauksessa oikean kylkikaaren tuntumassa tuntuu kouristavan tapaista kipua, joka mahdollisesti lisäksi säteilee selkään tai lavan seutuun. Kohtaus voi olla lyhyt, pari minuuttia, tai hyvinkin pitkä, jopa useita tunteja. Sairauden yhteydessä voi ilmetä myös lisätauteja, kuten sappirakkotulehdus, sappitiekivet tai haimatulehdus.

## Oireet
* ylävatsakivut
* kivuliaat kohtaukset
* komplikaatiot
* mahdollinen lisätauti
* keltaisuus (vain, jos kivi tukkii sappitiehyen suun)
* turvotus
* närästys
* röyhtäily
* ilmavaivat
* kuumeilua
* nälättömyys

## Hoito
Sappikivet todetaan kaikututkimuksella. Sappikivitaudin hoito aloitetaan laboratoriotutkimuksilla. Myös ultraäänitutkimus on mahdollinen. Lisäksi käytetään sappi- ja haimatiehyiden ERCP-tähystyskuvausta, tietokonekuvausta ja magneetti-tietokonekuvausta. Jos sairaus ei aiheuta oireita, pelkkä seuranta riittää. Terveellinen ateriointi on myös osa hoitoa. Sappikivikohtaukset hoidetaan lääkkeillä, jotka lieventävät särkyä. Liuotushoitoakin voidaan käyttää. Siinä sappikivet pyritään hävittämään liuottamalla kolesteroli irti kivistä. Murskaushoidossa taas sappikivet murskataan pienoisvalokaarella iskuaaltoja apuna käyttäen. Vaihtoehtona on myös sappirakon poistaminen leikkaamalla. Silloin katkaistaan sappirakon ja sappitiehyen välinen yhteys ja rakko poistetaan.

## Riskitekijät ja ehkäisy
Sappikivitaudin riskitekijöihin kuuluvat yli 40 vuoden ikä, korkea verenpaine, ylipaino, kilpirauhasen vajaatoiminta ja veren suuri immuunijärjestelmän toimintaan liittyvän komplementti C4:n pitoisuus.

Sappikiviä voi ehkäistä sopivalla ruokavaliolla. Myös liikunta on todettu tehokkaaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Andria

**Andria** on Apuliassa, Italiassa sijaitseva kaupunki, jossa on noin 100&nbsp;000 asukasta. Kaupunki perustettiin 1000-luvulla. Keisari Fredrik II viihtyi Andriassa ja rakennutti sen liepeille Castel del Monten. Andriasta löytyy myös 1100-luvulta peräisin oleva katedraali ja 700-luvulla rakennettu krypta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nukkekoti (näytelmä)

**Nukkekoti** (alkuteos , ensimmäinen suomennos nimellä *Nora* vuonna 1880) on norjalaisen Henrik Ibsenin vuonna 1879 kirjoittama näytelmä. Sen julkaisi 4. joulukuuta tanskalainen Gyldendalske Boghandel. Siitä otettiin 8&nbsp;000 kappaleen painos, joka myytiin loppuun alle kuukaudessa. Näytelmän ensiesitys oli 21. joulukuuta Kööpenhaminassa Tanskan kuninkaallisessa teatterissa. Suomessa Nukkekotia esitettiin Suomalaisessa teatterissä 1880-luvun alussa. Noraa näytteli Ida Aalberg.  

*Nukkekoti* oli ilmestyessään kiistanalainen viktoriaanisia avioliittonormeja kohtaan sisältämänsä terävän kritiikin vuoksi. Näytelmä on romanttinen perhedraama, joka kuitenkin päättyy yllättävästi. *Nukkekodista* on tehty useita sovituksia televisioon.

Näytelmä on suomennettu ainakin neljä kertaa. Suomentajia ovat olleet Kaarlo Slöör, Maila Talvio, Eino Palola ja Lauri Sipari.

## Juoni

*Nora* on kolmen lapsen äiti ja naimisissa asianajaja *Torvald Helmerin* kanssa, joka on pääsemässä pankinjohtajaksi. Avioliitto on ulkoisesti onnellinen. Liiton alkuvaiheissa Nora on ottanut lainaksi rahaa asioitsija *Krogstadilta* pelastaakseen sairaan miehensä. Naisen allekirjoitus ei kuitenkaan ole kelvannut, joten Nora on väärentänyt vekseliin isänsä nimikirjoituksen. Kun Nora järjestää rouva *Lindelle* työpaikan pankkiin, joutuu Krogstad erotetuksi. Tämä uhkaa paljastaa laina-asian Noran miehelle. Kun laina lopulta paljastuu, Nora odottaa mieheltään ihailua. Tapahtuukin päinvastoin, ja lopun keskustelukohtauksen jälkeen Nora jättää perheensä.

## Henkilöt

* Torvald Helmer, asianajaja
* Nora, Torvaldin vaimo
* Helmerien kolme lasta
* rouva Linde, Noran ystävätär
* Krogstad, asianajaja
* Anne-Marie, Helmerien lastenhoitaja
* tohtori Rank, Helmerien ystävä
* sisäkkö
* kaupunginlähetti

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Näytelmä norjaksi Project Runebergissä
* Näytelmä suomeksi Project Gutenbergissa
* Yle Areena - Nukkekoti
James Ivory (ohjaaja)

**James Ivory** (s. 7. kesäkuuta 1928 Berkeley, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja Oscar-palkittu elokuvakäsikirjoittaja. Hän on ohjannut monia niin perienglantilaisia elokuvia, että monet ovat yllättyneitä saadessaan tietää, että Ivory onkin itse asiassa yhdysvaltalainen. Suurimman osan elokuvistaan Ivory on tehnyt yhteistyössä tuottaja Ismail Merchantin ja käsikirjoittaja Ruth Prawer Jhabvalan kanssa. Ivory tunnetaan ennen muuta onnistuneista E. M. Forsterin edvardiaaniseen aikaan sijoittuneiden romaanien filmatisoinneista: *[[Hotelli Firenzessä]]* (1985), *Maurice* (1987) ja *[[Talo jalavan varjossa]]* (1991). 

*Hotelli Firenzessä* (1985) oli Ivoryn ensimmäinen menestyselokuva. Sitä seurasi kaksi muuta Forster-filmatisointia, joista *Talo jalavan varjossa* on yksi hänen parhaista elokuvistaan.

Kun Ismail Merchant kuoli vuonna 2005, Ivory ei pelkästään menettänyt pitkäaikaista yhteistyökumppaniaan vaan myös yhtä pitkäaikaisen miesystävänsä.

Ivory voitti vuonna 2018 siihen mennessä vanhimpana ihmisenä Oscar-palkinnon parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta elokuvasta *[[Call Me by Your Name]]*.

## Filmografia

## Lähteet
Fierin piirikunta

**Fierin piirikunta** () oli yksi Albanian 36:sta piirikunnasta vuoteen 2000 saakka, jolloin se lakkautettiin. Se kuului Fierin prefektuuriin, joka vastaa nykyistä Fierin maakuntaa. Piirikunnan pinta-ala oli 850 neliökilometriä ja vuoden 2001 väestönlaskennassa siellä oli 200&nbsp;154 asukasta. 

Piirikuntaan kuuluivat seuraavat kunnat: Cakran, Dërmenas, Fier, Frakull, Kuman, Kurjan, Levan, Libofshë, Mbrostar, Patos, Portëz, Qendër, Roskovec, Ruzhdie, Strum, Topojë ja Zharrëz. Pääkaupunkina toimi Fier.

## Lähteet
Ville Virtanen

**Ville Virtanen** (s. 19. elokuuta 1961 Espoo) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja, kirjailija ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan myös yhtenä improvisaatioteatteri Stella Polariksen perustajista.

## Elämä ja ura
Virtanen valmistui 1980-luvulla Suomen Teatterikoulusta näyttelijäksi. Hän on näytellyt monissa 1980-luvun suosituissa televisiosarjoissa, kuten esimerkiksi *[[Hymyhuulet|Hymyhuulten]]* Aki ja Turo -sketsisarjassa Turoa ja tohtori Saarista Kaisa Rastimon *[[Säädyllinen murhenäytelmä (elokuva)|Säädyllisessä murhenäytelmässä]]*. Hänen muita tunnettuja roolejaan suosikkisarjoissa ovat olleet autonasentaja Arttu Laakso televisiosarjassa *[[Kotikatu]]* (1995–1998) ja 2000-luvulla rikoskomisario Veli Miettinen poliisisarjassa *[[Kylmäverisesti sinun]]*. Virtanen näytteli vuonna 2015 ruotsalaisessa menestyssarjassa *[[Maan povessa]]* (*Jordskott*). Virtanen esittää pääosaa, rikostutkija Kari Sorjosta suuren suosion saavuttaneessa rikossarjassa *[[Sorjonen]]*. Hänet palkittiin sarjasta vuoden 2016 parhaan miesnäyttelijän Kultainen Venla -palkinnolla.

Virtanen oli lukenut monia Juhani Ahon kirjeitä ja teoksia ennen valmistumistaan. Ahon roolissa hän esiintyi myös televisiosarjassa *[[Venny (televisiosarja)|Venny]]*. Virtanen näyttelee myös usein teatterissa ja elokuvissa. Hän näytteli pienenä poikana elokuvassa *[[Millipilleri]]* lastentarhan lasta. Elokuvan ohjasivat hänen isänsä Jukka Virtanen sekä Spede Pasanen ja Ere Kokkonen.

Virtanen on ollut naimisissa näyttelijä Eija Vilppaan kanssa. Tästä liitosta syntyivät 1987 esikoinen Sinna ja vuonna 1992 kaksospojat Daniel ja Valdemar. Daniel pääsi Teatterikorkeakouluun vuonna 2018 ja opiskelee myös näyttelijäksi. Virtasen nykyinen puoliso on Birthe Wingren, jonka kanssa hänellä on myös tytär ja he asuvat Ruotsissa. Virtanen on myös näytellyt Ruotsissa mm.. sarjoissa Rebecka Martinson ja Lasikello. 

Virtanen voitti vuoden 1979 kenttäratsastuksen nuorten suomenmestaruuden ja esteratsastuksen nuorten aluemestaruuden.

Marraskuun lopulla 2020 Virtanen jättäytyi pois Omerta 6/12 -elokuvaprojektista, koska alkuperäisen ohjaajan Antti J. Jokisen sairastuttua tämän tilalle palkattiin Aku Louhimies. Elokuva perustuu Ilkka Remeksen romaaniin 6/12, ja Virtasella oli tarkoitus olla yksi sivuosista. Virtasen mielestä Me too -kampanjan yhteydessä syksyllä 2018 käyty keskustelu Louhimiehen työtavoista oli jäänyt kesken.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Kaunokirjallisuus
* *Menkää mielenhäiriöön*, Tammi 2001 
* *Hevosen taju*, Teos, 2013 

## Diskografia
* *Ville Virtanen* (1990)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ville Virtanen: Menkää mielenhäiriöön (Yle Elävä arkisto)
*
Viimeinen

"**Viimeinen**" on Nylon Beatin esittämä kappale. Kappale oli ensimmäinen singlejulkaisu yhtyeen kolmannelta suomenkieliseltä albumilta *[[Valehtelija]]*. Kappaleen ovat Nylon Beatille tehneet Risto Asikainen ja Ilkka Vainio, jotka ovat tehneet myös muut Nylon Beatin hitit. "Viimeinen" on ensimmäinen Nylon Beatin kappale, jossa soittaa oikea yhtye. Kappaleesta tehtiin musiikkivideo, jossa laulajat esittävät lentoemäntiä.

"Viimeinen" voitti Jyrki Hit Challengen vuonna 1998 ja oli Emma-ehdokas vuoden parhaaksi kappaleeksi vuonna 1999.

Nylon Beatin toista englanninkielistä albumia varten kappaleesta tehtiin englanninkielinen versio, jonka nimeksi tuli ”Last in Line”. Tämä oli myös toisen englanninkielisen albumin nimi. "Last in Line" oli myös singlejulkaisu kyseiseltä albumilta.

Smurffit ovat tehneet kappaleesta coverin albumilleen *Vuosituhannen bileet vol 6*. Smurffien esittämänä kappale kantaa nimeä ”Ykkönen”. Coverin on esittänyt myös artisti Pizza Enrico albumilla *[[Mita sina sanoa?]]*. Myös The Baseballs on tehnyt kappaleesta coverin.

## Kappaleet
# Viimeinen – 3:42 	
# Viimeinen (Garage Mix) – 3:42
Valaistuksen tie

**Valaistuksen tie** on Oulun Raksilassa sijaitseva kuvanveistäjä Laila Pullisen ympäristötaideteos, joka valmistui vuonna 1986. Teos muodostuu pronssiin valetusta abstraktista veistoksesta, jota ympäröi muotoiltu nurmikkokumpare. Veistos on opetusneuvos Yrjö Kallisen (1886–1976) muistomerkki.

Taideteos sijaitsee Raksilan urheilukeskuksen kupeessa Pikkukankaan mäellä. Paikalla sijaitsi aiemmin mäkihyppytorni, joka purettiin 1970-luvulla.

## Lähteet
Hamdi Kasraoui

**Hamdi Kasraoui** (, s. 18. tammikuuta 1983 Sousse, Tunisia) on tunisialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa CA Bizertinia.

## Ura
Kasrauoin ura alkoi JS Kairouanin junioreissa vuonna 1995 ja kaksi vuotta myöhemmin hän voitti joukkueensa kanssa juniori cupin. Ollessaan 16-vuotias Tunisian huippuseurat kiinnostuivat nuoresta pelaajasta, joista hän valitsi Espérancen Club Africainin sijaan. Kasraoui siirtyi uuden joukkueensa junioreihin vuonna 1999 ja myöhemmin kaudella 2003–2004 hänet valittiin Espérancen edustusjoukkueen kolmosmaalivahdiksi ja seuraavalla kaudella kakkosmaalivahdiksi, jonka myötä hän pelasi yhteensä 10 liigaottelua. Kaudella 2005–2006 Kasraouista tuli Espérancen ykkösmaalivahti syrjäyttäen norsunluurannikkolaisen Jean-Jacques Tizién, joka pelasi samalla kaudella viimeiset ottelunsa Tunisiassa ennen siirtymistään Egyptiin.

Uransa aikana Kasraoui voitti Tunisian pääsarjassa Ligue Professionnelle 1:ssä kaksi liigamestaruutta, sekä kaksi Tunisian cupia, joista viimeisin tuli vuonna 2008. Hän onnistui kerran maalinteossa rangaistuspotkusta vuonna 2008 CAF Cupissa Togolaista Messadaa vastaan, jonka myötä Espérance siirtyi 1-5 johtoon. Kawarji.com internetsivuston lukijat äänestivät Kasraouin kauden 2008–2009 Tunisian parhaaksi maalivahdiksi.

### RC Lens
25. toukokuuta 2009 Kasraoui allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen ranskalaisen RC Lensin kanssa, joka nousi kaudeksi 2009–2010 takaisin Ranskan pääsarjaan. Hän ehti voittii viimeisellä kaudellaan Espérancen riveissä Tunisian liigamestaruuden ja Arabian Mestarien liigan. Kasraoui joutui kuitenkin tyytymään varamaalivahdin rooliin ja pelasi ensimmäisen ottelunsa vasta 9. tammikuuta 2010 Ranskan cupissa Compiègneta vastaan. Lens voitti ottelun 0-1. Ensimmäisen sarjaottelunsa hän pelasi 17. huhtikuuta 2010 Nicea vastaan, ottelu päättyi 0-0.

Kaudella 2011–2012 Kasraouin oli tarkoitus toimia Lensin ykkösvahdin roolissa, kun Vedran Runjen siirtyi pois seurasta. Kasraoui oli aloittavamaalivahti elokuun ajan, kunnes Lens hankki uuden valmentajansa myötä lainasopimuksella Michaël Fabren, joka vei Kasraouin paikan. Kasraoui jäi toistamiseen kakkosvahdin rooliin, mutta pelasi kuitenkin kauden aikana 16 sarjaottelua. Kauden jälkeen Lensin tekninen johtaja Antoine Sibierski ilmoitti ettei Kasraoui tulisi olemaan joukkueen ykkösmaalivahti seuraavalla kaudella.

### Paluu kotimaahan
Joulukuussa 2012 Kasraoui palasi takaisin kotimaahansa, kun hän päätti jättää RC Lensin vähäisen peliajan vuoksi. Kasraoui siirtyi Sfaxienin riveihin.

## Maajoukkueura
Maajoukkuedebyyttinsä Kasraoui teki 27. toukokuuta 2005 Angolaa vastaan pelatussa ottelussa. Tämän jälkeen hän on pelannut 37 ottelua ja on ollut maajoukkueen mukana Maanosaliittojen Cupissa 2005, sekä Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2006 ja 2008. Kasraoui nimitettiin maajoukkueeseen myös Saksan MM-kisoihin 2006.

## Saavutukset
* Tunisian mestaruus: 2004, 2006, 2009
* Tunisian cup: 2006, 2007, 2008
* Arabian Mestarien liiga: 2009

## Tilastot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu 
* National Football Teams 
* Weltfussball 
* Kasraouin profiili LFP:ssä
Buton

**Buton** on saari Indonesiassa Kaakkois-Sulawesin provinssissa. Saaren lounaisrannikolla sijaitsee sen suurin kaupunki Baubau, jossa sijaitsee saaren hallinnollinen keskus ja satama. Saarella on kalkkikivikukkuloita, joista korkein yltää 1&nbsp;190 metrin korkeuteen. Buton on lähes täysin sademetsän peitossa ja se tunnetaan luonnostaan ja eläimistöstään. Saari onkin toinen anoan kahdesta tunnetusta elinpaikasta.

Ennen siirtomaavaltaa Buton tunnettiin nimellä *Butung*, ja se kuului Ternaten vaikutuspiiriin. Se oli 1500-luvulla tärkeä toissijaisena hallintokeskuksena, joka valvoi kaupankäyntiä tahollaan.

Buton tuottaa paljon luonnonbitumia, tiikkiä ja kookospähkinöitä. Saari käy kauppaa myös esimerkiksi kopralla, kuivatulla kalalla ja kahvilla. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bantha

**Banthat** ovat kuvitteellisia olentoja Tähtien sodan maailmassa. Niitä tavataan ympäri galaksin, mutta elokuvissa niitä nähdään vain Tatooinella, missä niitä käytetään usein kuormajuhtina varsinkin tuskeneiden eli hiekkakansan keskuudessa. Alun perin ne ovat kotoisin Rhen Varista, joka oli muinoin paratiisimainen planeetta, mutta joka on nykyisin lumen ja jään peitossa. Banthat tunnistaa niiden suuresta koosta, ruskeasta turkista ja spiraalin muotoisista sarvista.

Tuskeneilla on erityinen side ajokkiinsa, ja mikäli banthan ratsastaja kuolee, tämä vimmastuu ja kävelee aavikolle kuolemaan.

Banthan liha ja maito ovat tavallisia ruoka-aineita, ja lisäksi banthan nahasta tehdään kenkiä, takkeja ja muita esineitä, jotka ovat suosittuja.

Banthat kulkevat laumoissa pitkin Tatooinen dyynejä ja autiomaita.
Vladimír Šmicer

**Vladimír Šmicer** (s. 24. toukokuuta 1973) on tšekkiläinen jalkapalloilija. Marraskuusta 2009 lähtien hän on toiminut Tšekin maajoukkueen managerina.

Šmicer pelasi vuodet 1992–1996 Slavia Prahassa, 1996–1999 RC Lensissä, missä voitti sekä Ranskan liiga- että cup-mestaruuden, ennen kuin 1999 siirtyi Liverpooliin, missä voitti  Mestarien liigan, UEFA-cupin, FA Cupin ja kahdesti Liigacupin. Kaudeksi 2005–2006 hän palasi Ranskaan, FC Girondins de Bordeaux'n joukkueeseen, jota hän edusti kaksi kautta. 2007 hän palasi kotimaahansa ja lopetti pelaajauransa SK Slavia Prahassa marraskuussa 2009.

Maajoukkueessa Šmicer pelasi EM-kisoissa 1996, 2000 ja 2004. Hänet kuului myös MM-kisojen 2006 miehistöön. Kaikkiaan hän pelasi 81 maaottelua ja teki niissä 27 maalia. Hän on 180 senttimetriä pitkä ja painoi peliurallaan 80 kilogrammaa.

Marraskuussa 2009 Šmicer nimititettiin Tšekin maajoukkueen manageriksi. 

## Lähteet
Olli Kosonen

**Olavi "Olli" Kosonen** (4. tammikuuta 1938 &ndash; 11. heinäkuuta 2004) oli suomalainen kontrabasisti ja pedagogi.

Kosonen aloitti muusikonuransa viulistina, opiskellen Sibelius-Akatemiassa Gustaf Thiemen ja Erik Cronvallin johdolla. 18-vuotiaana hän alkoi opiskella kontrabassonsoittoa Oiva Nummelinin johdolla ja vaihtoi pian kontrabasson pääaineekseen. Kontrabassodiplomin hän suoritti vuonna 1964. Tämän jälkeen hän aloitti jatko-opintonsa samana vuonna Pariisissa Gaston Logerot´n oppilaana (1964&ndash;1970). Ensikonserttinsa Kosonen piti Helsingissä vuonna 1969.

Kosonen toimi vuosina 1961&ndash;1964 Helsingin kaupunginorkesterin kontrabasistina; Radion sinfoniaorkesterin kontrabassoryhmän äänenjohtajana hän aloitti vuonna 1964 ja jatkoi aina eläkkeelle siirtymiseensä, vuoteen 1998 asti. Sibelius-Akatemian kontrabassonsoiton lehtorina hän toimi vuosina 1971&ndash;1998.

Kosonen esiintyi useimpien suomalaisorkestereiden solistina. Hänet tunnetaan myös Einojuhani Rautavaaran kontrabassokonserton *Angel of Dusk* kantaesittäjänä (ensiesitys toukokuussa 1981).

## Lähteet
* Suomen kontrabassoklubi ry:n julkaisema Kontra-C -lehti 3/2004 http://www.kontrabassoklubi.fi/vanhatlehdet/Kontra-C-2004-3.pdf, ISSN 1459–7527

## Aiheesta muualla
* Olli Kososen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
*Olli Kosonen &ndash; bassonsoiton Grand Old Man
Uus Maailm

**Uus Maailm** on virolainen rock-yhtye. Yhtye on perustettu vuonna 1988. Yhtyeen jäsenet ovat Jaanus Nõgisto (kitara), Peeter Saar (laulu), Andrus Kerstenbeck (rummut), Toivo Nilson (basso) ja Tamur Marjasoo (kitara). Yhtyeen musiikkia on mm. kuultavissa virolaisten 1980-luvun suosittujen yhtyeiden musiikkia sisältävällä kokoelma-albumilla *[[Eesti kaheksakümnendad]]*.

## Aiheesta muualla
* Uus Mailm
Champ Car

**Champ Car** (entiseltä nimeltä **CART** eli *Championship Auto Racing Teams*) oli Pohjois-Amerikassa ajettava kilpasarja. Champ Carissa ajettiin sekä katuradoilla ja ovaaleilla. Sarja yhdistettiin IndyCar Seriesin kanssa helmikuussa 2008.

CART-sarja ajautui taloudellisiin vaikeuksiin 2000-luvun alussa. Lopullisesti sarja meni konkurssiin vuonna 2003 ja vuonna 2004 sarja ajettiin uuden omistajan alla Champ Car World Series -nimellä.

Champ Car World Series -sarjassa on ajanut kolme suomalaista. Tero Palmroth ajoi 12 kisaa vuosina 1988–1992 ja saavutti yhden pisteen. Jyrki Järvilehto ajoi CART-sarjaa vuonna 1998, jolloin hän oli kahdeskymmenes. Hänen paras osakilpailusijoituksensa oli 5. Vuonna 2003 Mika Salo ajoi neljä kisaa ja oli kuudestoista. Hän ylsi kerran palkintokorokkeelle.

## Mestarit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karim Saïdi

**Karim Saïdi** (, s. 24. maaliskuuta 1983 Tunis) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.

## Ura
Saïdi aloitti uransa 10-vuotiaana Club Africainissa, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi kaudeksi 2003–2004. Vuonna 2004 hän siirtyi Alankomaihin Feyenoordiin. Ensimmäisellä Eredivisie-kaudellaan hän pelasi 30 ottelua, mutta toisella kaudellaan hän joutui vaihtopelaajan rooliin. Saïdi lainattiin Italian Serie A:ssa pelanneeseen US Leccelle 31. tammikuuta 2006, jossa hän pelasi yhdeksän ottelua. Heinäkuussa 2006 Saïdi palasi takaisin Feyenoordiin kaudeksi 2006-2007, sekä 2007-2008, jonka jälkeen hänet lainattiin Turkkiin Sivassporiin puoleksi vuodeksi. Heinäkuussa 2008 Saïdi palasi takaisin Feyenoordiin, mutta jäätyään ilman peliaikaa hän palasi kotimaahansa Tunisiaan 9. lokakuuta 2008 Club Africainin riveihin.

Yhden kauden jälkeen Saïdi allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen kaudeksi 2009–2010 Ligue 2:een nousseen Toursin kanssa. Ensimmäisen ottelunsa hän pelasi seuran riveissä 25. syyskuuta 2009 AC Ajacciota vastaan, tullessaan vaihdosta kentälle.

### Maajoukkue
Saïdi nousi Tunisian jalkapallomaajoukkueeseen 2003, kun hän pelasi ottelussa Marokkoa vastaan. Saïdi pelasi joukkueessa Maanosaliittojen Cupissa 2005. Hänet on nimitettiin joukkueeseen myös Saksan MM-kisoihin 2006. Huhtikuuhun 2006 mennessä Saïdi oli pelannut maajoukkueessa 16 maaottelua.

Hän palasi Tunisian maajoukkueeseen syksyllä 2010, kun Bertrand Marchand nimesi hänet 10. lokakuuta 2010 pelattavaan Afrikan kisojen karsintaotteluun Togoa vastaan. Saïdi kuului Tunisian avausmiehistöön korvattuaan pelikiellossa olleen Karim Hagguin.

## Saavutukset
* Afrikan–mestaruus: 2004

## Lähteet
Hela

**Hela** on rengasmainen tai holkkimainen metallikappale, jota käytetään koristamis- tai kiinnittämistarkoituksessa. Esimerkiksi puukon hela on terän ja kahvan välissä tai kahvan päässä oleva metallikappale.

Nimitystä käytetään myös muista pienistä metalliesineistä, esimerkiksi ikkunan ja oven painikkeista, vetimistä ja muista metalliosista, kuten saranoista.
Tauvon majakka

**Tauvon majakka** sijaitsee Haikarannokan niemessä Perämeren rannalla Siikajoen kunnan Tauvon kylässä.

Teräsristikkorakenteinen majakka rakennettiin 1938, ja se oli alun perin luokiteltu johtoloistoksi. Kun valolaite muutettiin asetyleenikaasukäyttöisestä sähkökäyttöiseksi vuonna 1978, Tauvon loistona tunnetusta merimerkistä tuli Tauvon majakka. 

Loisto rakennettiin turvaamaan liikennettä Nahkiaisen majakkalaivan ja Marjaniemen välille. Ennen tätä tämä yli 30 meripeninkulman pituinen merimatka oli täysin valoton. Sijoituspaikaksi valittu Haikarannokan niemi Tauvossa on erittäin matala, joten lyhtykoju jouduttiin asentamaan yli 30 metrin korkeudelle. Nykyisin valovoima on 1 714 kandelaa ja sen kantomatka on 11 meripeninkulmaa. 

Majakkatorni on teräsristikkorakenteinen, ja sen huipussa on mustat puiset suorakaiteen muotoiset huipputaulut.

## Lähteet