Tohmajoki

**Tohmajoki** (, Тохма, *Tohma*) on Venäjällä Karjalan tasavallan Sortavalan piirissä ja Suomessa Pohjois-Karjalan Tohmajärvellä virtaava 77&nbsp;kilometriä pitkä joki, joka laskee Laatokkaan Sortavalassa. Tohmajoki muodostaa noin 100&nbsp;kilometriä pitkään pääuoman koko alajuoksun.

## Joen kulku
Joki alkaa Tohmajärven itärannasta ja virtaa Suomen puolella Tohmajoensuolla 10 kilometrin päähän Rämeenjärveen. Järvi sijaitsee valtioiden välisellä rajalla. Joen alkuosuus on 12,8&nbsp;kilometriä pitkä ja Venäjän puolelle jää vielä 64&nbsp;kilometriä (myös 64&nbsp;km ).

Joki kallistuu Suomen puolella vain vähän ja Rämeenjärven jälkeen se virtaa Kotajärven (Κотаярви) kautta, ja jatkaa etellä Ruokojärvelle (Руокоярви). Ruokojärven vedenpinta sijaitsee vielä noin 75 metrin korkeudella, mutta joka alkaa pian laskeutua alemmaksi jyrkemmin ja 7&nbsp;kilometrin päässä ollaankin jo 36 metrin korkeudella. Ruskealan eteläpuolella on maantien varressa luonnonnähtävyytenä Ruskealan vesiputoukset, jossa eri saarille on rakennettu kävelysillat. Joen alajuoksun jyrkkyydesta seuraa, ettei joessa ole enää järviä. Muutamien koskien alle on muodostunut suvantoja, jotka ovat kartasta katsottuna pieniä. Joki jatkaa pääsuuntanaan etelä, mutta Sortavalan lähestyessä se kääntyy itään päin. Ympäristö ei ole enää jyrkkää ja ennen Helylää joki virtaa peltoaukion keskellä. Ennen laskua Laatokan Hiidenselästä pistävään Suikasenlahteen, se yhtyy oikealta Sortavalan suunnalta tulevaan Kiteenjokeen. Matkaa Laatokan rantaan on yhtymäkohdasta enää kolme kilometriä.

Ruskeala1.JPG|Sortunut pato Ruskealassa
Ahinkoski waterwalls (22).jpg|Ahinkoski
RuskealaWaterfalls DJI 0270.jpg|Ruskealan vesiputousten näköalapaikka
Ahinkoski waterwalls (27).jpg
USSR map NP 35-11 Sortavala.jpg|Sortavalan alueen kartta vuodelta 1954


## Luontoarvoja
Joen vedenlaatua on tutkittu tarkemmin vasta 2010-luvulla. Luvut ilmoitetaan tässä ensin yläjuoksulta ja sitten alajuoksulta. Vedenväri on silloin 256&nbsp;deg ja 125&nbsp;deg, happamuustaso pH&nbsp;6,37 ja pH&nbsp;6,87, kokonaisfosforipitoisuus 33,8&nbsp;μg/l ja 61,8&nbsp;μg/l ja kokonaistyppipitoisuus 1&nbsp;120&nbsp;μg/l ja 890&nbsp;μg/l (μg/l eli mikrogrammaa litrassa vettä).

## Historiaa
Suomen puoleinen osa kuuluu Tohmajärven kuntaan. Se virtaa myös entisten Pälkjärven ja Ruskealan kuntien sekä Sortalavalan maalaiskunnan läpi luovutetulla alueella.

## Valuma-alue

### Valuma-alueen pinta-alat
Kiteenjoen–Tohmajoen valuma-alueen nimi on kaksiosainen, sillä Tohmajoki ja Kiteenjoki yhtyvät toisiinsa vain kolme kilometriä ennen Laatokkaa. Vesistöalue sijaitsee Suomessa ja Venäjällä, joiden vesistöviranomaisten ilmoittamat pinta-alat poikkeavat toisistaan hieman. Tässä esitetyt venäläiset arvot ovat neuvostoaikaisia, osa luvuista Suomen Vesihallituksen aikaisia (1976) ja osa myöhemmän raportin aikaisia (Ekholm 1993). Ne mahtuvat kaikki noin sadan neliökilometrin virhemarginaalin sisälle. Vesistöalueen pinta-alaksi on ilmoitettu 1&nbsp;602&nbsp;neliökilometriä (km² ), 1&nbsp;594,59&nbsp;km²&nbsp;, 1&nbsp;618&nbsp;km²  ja 1&nbsp;700,4&nbsp;km² . Tässä artikkelissa käytetään Ekholmin arvoja, jolloin vesistöalueen pinta-ala on 1&nbsp;594,59 neliökilometriä, josta 759,81&nbsp;km² (48&nbsp;%) kuuluu Venäjälle ja 834,78&nbsp;km² (52&nbsp;%) Suomelle.

Vesistöalueen jako Tohmajoen ja Kiteenjoen valuma-alueisiin ei ole saatavilla Ekholmin tulosten kanssa yhteneviä arvoja. Tästä huolimatta sellaiset estitetään mainitsemalla kaksi. Vesihallituksen julkaisemat pinta-alat (vuodelta 1976) ovat Tohmajoen valuma-alueelle 910,4&nbsp;km², josta sijaitsee Suomen puolella 290&nbsp;km², ja Kiteenjoen valuma-alueelle 790,0&nbsp;km², josta Suomessa sijaitsee 465&nbsp;km². Venäläisten julkaisemat arvot ovat Tohmajoelle 841&nbsp;km² ja Kiteenjoelle 761&nbsp;km². Tohmajoen valuma-alueen järvisyys on 4,3&nbsp;%, josta Suomen puolisen osan järvisyys on 6,0&nbsp;%, ja Kiteenjoen valuma-alueen järvisyys on 7,0&nbsp;%, josta Suomen puolisen osan on 8,3&nbsp;% . Eräässä artikkelissa on järvisyydelle annettu arvo 5,0&nbsp;% .

### Tohmajoen pääuoma
Valuma-alueen pääuoman alajuoksu muodostuu Tohmajoesta. Siitä 64&nbsp;kilometriä  kuuluu Venäjälle ja noin 13&nbsp;kilometriä  Suomelle. Pääuoman Venäjän puoleiset latvaosat virtaavat Rämeenjärven ja Ruokojärven kautta. Suomelle kuuluvan Tohmajärven pohjoispuolella kuuluvat pääuomaan Luosojoki ja ylempänä Saarekkeenpuro, joilla on vaatimattomat sivuojat. Pääuoman lähteitä ovat laaja suoalue, jota käytetään turvetuotantoon.

### Pääuoman sivu-uomia
Tohmajoen valuma-alue muodostuu edellä kuvatun pääuoman ympärille. Pääuoman sivujoista on suurimmat kerätty alla olevaan taulukkoon. Taulukon tiedot on luettu alla luetelluista lähteistä, joita on eritelty taulukon oikeassa sarakkeessa.

Lähteet: 1 = luettu Venäjän vesistörekisterin tietokannasta , 2 = luettu Karjalan kartat- verkkopalvelusta , 3 = luettu Kansalaisen karttapalvelusta , 4 = luettu Wikipedian suomenkielisestä artikkelista.

## Huomioita

## Lähteet

## Aiheesta muualla