open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mainadit

**Mainadit** (, ) eli **bakkhantit** (myös *bakkantit*, , ) olivat kreikkalaisessa mytologiassa naispuolisia viininjumala Dionysoksen eli Bakkhoksen (lat. Bacchus) seuraajia. Nimitys käännetään kirjaimellisesti "raivoisiksi", mutta heitä ei tule sotkea raivottariin. Heidät tunnettiin villeinä, raivoisina naisina, joille oli turha yrittää puhua järkeä. Dionysos-myytti inspiroi naisia hurmiolliseen vimmaan, jossa he purkivat mielihalunsa ylenpalttiseen määrään väkivaltaa, verenvuodatusta, sukupuoliakteja, juopumusta ja vahingontekoja. Mainadit kuvataan usein seppelöityinä viinilehvillä, peurannahkaan pukeutuneena, Thyrsos-sauva kädessään ja tanssimassa hillittömästi.

Euripideen näytelmässä *[[Bakkhantit (Euripides)|Bakkhantit]]* thebalaiset mainadit murhaavat kuningas Pentheuksen hänen kiellettyään Dionysoksen palvonnan. Dionysos, joka oli itse Pentheuksen serkku, houkutteli Pentheuksen metsään, missä mainadit repivät hänet kappaleiksi.

Myös Orfeuksen tappoi joukko mainadeja.

## Aiheesta muualla
Iso lintu (albumi)

**Iso lintu** on Haikara-yhtyeen vuonna 1975 ilmestynyt kolmas studioalbumi. Albumi ilmestyi Satsanga-levymerkillä. Rocket Records julkaisi albumista cd-painoksen syyskuussa 2013.

Haikara siirtyi albumilla jossain määrin suoraviivaisemman rockin suuntaan. *Iso lintu* sai ristiriitaisen vastaanoton, eikä myynyt yhtyeen aiempia levyjä paremmin. Albumin ilmestymisen jälkeen Haikara hajosi taiteellisiin erimielisyyksiin.

## Kappaleet
**A-puoli**
# 
# 
# 
# 

**B-puoli**
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Iso lintu discogs.com -sivustolla
* Rocket Recordsin albumin esittelysivu
Heinrich Harries

**Heinrich Harries** (9. syyskuuta 1762 Flensburg – 28. syyskuuta 1802) oli pappi Schleswigissä, silloisessa Tanskan herttuakunnassa. Hän on kirjoittanut "Heil dir im Siegerkranzin", josta tuli Saksan keisarikunnan hymni. Teologian opintonsa suoritettuaan Harries asui synnyinkaupungissaan Flensburgissa vuosina 1786–1790. Hän toimi tuolloin toimittajana *Flensburger Wochenblatt* -lehdessä, kunnes 1790 vihittiin papiksi Sieverstedtiin. Vuodesta 1794 Harries toimi pappina Bruggessa.
Tōkaidō Shinkansen

**Tōkaidō Shinkansen** () on vuonna 1964 Tokion ja Shin-Ōsakan välille avattu 515 kilometriä pitkä Shinkansen-linja. Linja on lajinsa ensimmäinen, ja sitä liikennöi JR Central. Muita linjan palvelemia suuria kaupunkeja ovat Kioto, Nagoya, Shizuoka ja Jokohama. Linjan läntinen jatke on San'yō Shinkansen.

## Historia

Tōkaidō Shinkansenia kehiteltiin alun perin vuonna 1940 nopeaksi rautatielinjaksi Tokion ja Shimonosekin (ja sitä kautta Manner-Aasian) välille. Toinen maailmansota kuitenkin keskeytti projektin alkuveiheisiinsa, mutta aloitetut maanostot ja kaivetut tunnelit helpottivat linjan rakentamista myöhemmin. Nykyisen linjan rakentaminen alkoi vuonna 1959 ja valmistui vuonna 1964, samoihin aikoihin Tokiossa pidettyjen vuoden 1964 kesäolympialaisten kanssa. Ensimmäiset junat kulkivat Tokion ja Osakan välillä 1. lokakuuta samana vuonna. Linja on nimetty Japanissa vuosisatoja käytössä olleen Tōkaidō-reitin mukaan. 

Vuonna 2003 linjalle avattiin uusi Shinagawan asema Tokion keskustan eteläpuolella. Samaan aikaan tehtiin merkittävä aikatalu-uudistus ja nopeita Nozomi-vuoroja lisättiin. Linjalle on suunnitteilla uusi Biwako-Rittōn asema Kioton itäpuolelle.

## Junat ja vuorot
Koska Tōkaidō Shinkansen kulkee Japanin kolmen suurimman metropolialueen läpi, se on Shinkansen-reiteistä käytetyin. Matka Tokiosta Osakaan kestää 2,5 tuntia. Vuonna 2006 Tōkaidō Shinkansenilla kulki päivässä 301 junaa ja ruuhka-aikoina Tokiosta on 12 lähtöa tunnissa. Vuodessa matkustajia oli 144 miljoonaa, päivässä 393&nbsp;000. Keskimäärin junat olivat myöhässä 0,6 minuuttia. Nopeimman Nozomi-junan osuus matkoista on tasaisesti kasvanut sen käyttöönotosta lähtien; 2006 yli puolet matkoista tehtiin Nozomilla. Alun perin matka Hikarilla Tokiosta osakaan kesti neljä tuntia vuonna 1964. Huippunopeus linjalla on 270 kilometriä tunnissa.

Tōkaidō Shinkansenilla on käytössä kolme eri junatyyppiä: nopeimmasta hitaimpaan nämä ovat Nozomi (*toive*), Hikari (*valo*) ja Kodama (*kaiku*). Nozomi otettiin käyttöön vuonna 1992. Jotkut junat jatkavat San'yō Shinkansenia pitkin Fukuokaan saakka. Linjalla on käytössä vain yksi junasarja:

*N700-sarjan Shinkansen: Nozomi, Hikari ja Kodama

## Asemat

## Viitteet ja lähteet

## Aiheesta muualla

*Tōkaidō Shinkansenin asemat 
*JR Centralin Data Book vuodelta 2006: tilastoja
Brigitte Becue

**Brigitte Becue** (s. 18. syyskuuta 1972 Oostende) on belgialainen uimari, joka osallistui uransa aikana neljiin olympialaisiin, alkaen vuodesta 1988. Hänen paras sijoituksensa olympialaisissa oli seitsemäs sija 200 metrin rintauinnissa vuonna 1996. Becue saavutti uransa aikana yhden MM-pronssin (vuonna 1994) sekä yhdeksän mitalia pitkän radan EM-kilpailuissa ja kolme mitalia lyhyen radan EM-kilpailuissa. Pitkän radan Euroopan-mestaruuden Becue voitti 200 metrin rintauinnissa Sheffieldissä 1993 sekä 100 metrin ja 200 metrin rintauinnissa Wienissä 1995. Lyhyen radan Euroopan-mestaruuden hän voitti 100 metrin rintauinnissa Sheffieldissä 1998 ja Lissabonissa 1999

## Lähteet
Adium

**Adium** on yleinen pikaviestintäohjelma OS X:lle. Adiumiin on myös mahdollista ladata erilaisia laajennuksia, joilla voi esimerkiksi muuttaa keskusteluikkunan tai kontaktilistan ulkonäköä. Eri kielivaihtoehtoja Adiumissa on yli 20 mukaan lukien suomi. Adium käyttää Cocoa-ohjelmointirajapintaa.

## Historia
Adiumin loi alun perin opiskelija Adam Iser. Ensimmäinen versio Adiumista (1.0) julkaistiin syyskuussa 2001. Tämä tuki vain AOL Instant Messengeriä. Adiumin versioluvut ovat siitä lähtien olleet epäloogisessa järjestyksessä. Siihen kuitenkin tuli joitakin uudistuksia aina versioon 1.6 asti, kunnes Adiumin kehitysryhmä aloitti kaiken alusta, suunnitelmana tehdä useaa eri protokollaa tukeva pikaviestintäohjelmaa. Tämän version piti olla versio 2.0, mutta isojen muutosten takia ohjelma päätettiin nimetä "Adium X":ksi. Versionumerointi alkoi esijulkaistusta Adium X 0.50, ja versionumerointi jatkui normaalina aina 0.89.1 versioon asti. Kuitenkin kehittäjät päättivät vaihtaa nimen takaisin Adiumiin ja Adium 1.0 julkaistiin 2. helmikuuta 2007. Suurimpana uudistuksena oli tuki monelle muulle pikaviestiprotokollalle mm. ICQ, MSN Messenger, Yahoo! Messenger, ja Jabber/XMPP (mukaan lukien Google Talk).

Adium on tullut tunnetuksi Macintosh-yhteisössä muun muassa Applen käytettyä sitä verratessa Mac Pron ja Power Mac G5 Quadin suoritustehoja Xcode 2.3:ssa. 

Tällä hetkellä uusin versio Adiumista on 1.4.2.

## Tuetut protokollat
Adium tukee seuraavia protokollia:
* OSCAR-protokolla, jota käyttävät mm. AIM, MobileMe ja ICQ palvelut 
* XMPP (Jabber), jota käyttävät mm. Google Talk ja LiveJournal-palvelut
* Windows Live Messenger
* Yahoo! Messenger
* Bonjour
* MySpaceIM
* Gadu-Gadu
* Novell GroupWise
* Lotus Sametime
* Facebook Chat
* IRC (betavaiheessa)
* Twitter (betavaiheessa)

Laajennuksien avulla on mahdollista laajentaa tuettujen protokollien määrää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Adiumin viralliset kotisivut 
* Adium Xtras 
* Adiumin virallinen foorumi
Bombastium

**Bombastium** on kuvitteellinen alkuaine, jonka Carl Barks keksi Aku Ankka -tarinaansa *Kylmä kauppa* (*Cold Bargain*, 1957). Tarinan mukaan alkuaine on maailman harvinaisin. Sitä on olemassa vain pieni kokoonpuristettu pallo, joka on pidettävä jäässä ettei se haihtuisi kaasuksi. Aine on peräisin Korppikaivoksilta () Kongosta. Nimi bombastium viitannee englannin sanaan *bombast* ’mahtipontisuus’.

*Kylmän kaupan* alussa bombastiumpallosta käydään kiivas huutokilpa Ankkalinnan huutokauppakamarilla, sillä sen toivotaan omaavan taloudellisesti huomattavia käyttömahdollisuuksia. Eräs huutaja toivoo sähköistävänsä sillä tehtaansa, toinen koko kotimaansa. Huutokilvassa Brutopian valtion edustaja tarjoaa biljoona Yhdysvaltain dollaria ja kaikki maan viisi tiskiallasta, mutta Roope Ankka voittaa kilvan tarjottuaan biljoonan ja kuusi tiskiallasta. Aku Ankan taskukirjassa julkaistussa tarinan suomennoksessa kauppaa käydään tiskialtaiden sijaan televisioilla.

Roope palkkaa tiedemiehiä tutkimaan bombastiumia ja lopulta selviää, että yhden bombastiumatomin lisääminen tynnyriin vettä tuottaa lopputuloksena tynnyrillisen jäätelöä. Jäätelön maku vaihtelee tynnyreittäin. Mainittuja makuja ovat muun muassa pistaasi, persikka, granaattiomena, ananas, kirsikka ja kookospähkinä. Tiedemiesten mukaan alkuaineelle ei ole mitään muuta mahdollista käyttöä. Tarinan päätteeksi Jädekunkku Oy () tarjoutuu ostamaan Roopen bombastiumpallon kahdella biljoonalla dollarilla.

Don Rosan *Talon kokoisessa vastustajassa* bombastiumpallo on säilössä rahasäiliön keittiön pakastimessa ja tarinassa *Musta ritari slurppaa jälleen* se on osana Roopen aarrekokoelman näyttelyä Ankallismuseossa, joten ilmeisesti Rosan tulkinnan mukaan Roope ei myynytkään kallisarvoista ainetta Jädekunkku oy:lle vaan säilytti sen yhtenä ”trofeistaan”.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Päälävistäjä

**Päälävistäjä** eli **päädiagonaali** muodostuu niistä neliömatriisin alkioista, jotka ovat suoralla matriisin vasemmasta yläkulmasta oikeaan alakulmaan.  Esimerkiksi matriisissa

:\begin{bmatrix}
1 & 0 & 0\\
0 & 1 & 0\\
0 & 0 & 1\end{bmatrix}

ykköset ovat päädiagonaalilla. Matriisin A päälävistäjän muodostavat siis alkiot a_{ii} ts. ne alkiot, joiden rivi- ja sarakeindeksit ovat yhtä suuret. Matriisia, jonka päälävistäjän ulkopuoliset alkiot ovat nollia, kutsutaan lävistäjämatriisiksi eli (pää)diagonaalimatriisiksi. Matriisin päälävistäjän alkioiden summaa puolestaan kutsutaan matriisin jäljeksi.

Päälävistäjän lisäksi matriisilla on myös muita **diagonaaleja**, jotka kulkevat vastaavaan tapaan vinosti matriisin läpi ylhäältä vasemmalta alas oikealle.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Thyrsos

**Thyrsos**, johon viitataan myös nimellä **Bakkhon**, oli kreikkalaisessa mytologiassa Dionysoksen uskonnollisiin seremonioiden toimituksiin pyhitetty sauva. Näita sauvoja kantoivat mainadit. Muodoltaan thyrsos on samantapainen kuin valtikka, ja koska jumalaa pidettiin vitaalisena, tuli hänen sauvastaan falloksen vertauskuva

Thyrsoksen fenkolivarren ympärille oli usein kiedottu muratteja, mutta sen päähän kuului aina suurikokoinen pinjan käpy.  Sitä pidetään vastakohtien symbolina, jossa kohtaavat kävyn edustama metsämaa ja fenkolin symboloima maanviljely. 

Alkuaan sauvana esitettiin monimetriseksi kasvava *Ferula narthex* -kasvi. Sellaisen avulla Prometheuksen kerrotaan kähveltäneen jumalilta tulen ja tuoneen sen ihmisille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Camp Al-Adala

**Camp Al-Adala**, **Camp Justice** tai **Camp Banzai** on Yhdysvaltojen johtaman liittouman käyttämä sotilastukikohta Tigris-joen rannalla Khadimiyassa, Bagdadin koillisosassa Irakissa. Tukikohta luovutettiin myöhemmin irakilaisille, ja se on Irakin armeijan ja poliisivoimien yhteishallinnassa. 

Yhdysvaltojen armeijan sotilaat nimesivät tukikohdan alun perin *Camp Banzaiksi*, mutta syyskuussa 2004 nimi muutettiin muotoon *Camp Justice* (Oikeuden leiri), koska haluttiin välttää irakilaisia provosoivia termejä osana maan rauhoittamispyrkimyksiä. Tukikohdassa on vankila, jossa arvioidaan olevan toistasataa vastarintaliikkeen tukemisesta epäiltyä vankia. Laitoksessa tapahtui useita ihmisuhreja vaatinut pakoyritys joulukuussa 2005.   

Irakin entinen presidentti Saddam Hussein, hänen velipuolensa Barzan Ibrahim al-Tikriti ja vallankumousistuimen puheenjohtaja Awad Hamed al-Bandar teloitettiin hirttämällä Camp al-Adalassa joulukuussa 2006 ja tammikuussa 2007.

## Lähteet
Haikara IV: Domino

**Haikara IV: Domino** on Haikara-yhtyeen vuonna 1998 ilmestynyt neljäs studioalbumi.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Vesa Lattunen.

# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Vesa Lattunen – kitarat, kosketinsoitin, laulu
* Tommi Mäkinen – basso
* Jukka Teerisaari – rummut ja lyömäsoittimet
* Kuja Salmi – lyömäsoitin
* Jan Schaper – saksofoni, nokkahuilu, laulu
* Jukka Kotialho, Markku Helle – kuoro

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Domino finnmusic.net -sivustolla
* Domino discogs.com -sivustolla
Nilpotentti matriisi

**Nilpotentti matriisi** on sellainen *n&times;n*-neliömatriisi, että jollakin kokonaisluvulla *q*

:A^q = O\,,

missä O on nollamatriisi. Esimerkiksi matriisi

: 
N = \begin{bmatrix} 
0 & 1 & 0 & 0\\
0 & 0 & 1 & 0\\
0 & 0 & 0 & 1\\
0 & 0 & 0 & 0 
\end{bmatrix}.


on nilpotentti, sillä N^4 = O.

## Ominaisuuksia
Nilpotentilla *n&times;n*-matriisilla *M* on seuraavat ominaisuudet:

# Pienin kokonaisluku *q*, jolla M^q = O on pienempi tai yhtä suuri kuin *n*.
# Matriisi *M* on nilpotentti jos ja vain jos sen kaikki ominaisarvot ovat nollia.
# Matriisin *M* karakteristinen polynomi on \lambda^n.
# Sekä matriisin *M* jälki että sen determinantti ovat nollia.

Lisäksi

* Jokainen kolmiomatriisi, jonka päälävistäjän alkiot ovat nollia on nilpotentti.

## Katso myös
*Idempotentti matriisi
Liigaploki

**LiigaPloki Pihtipudas** on pihtiputaalainen naisten Lentopallon Mestaruusliigaa pelaava joukkue. LiigaPloki on lentopalloseura Pihtiputaan Plokin edustusjoukkue. Kausi 2022–2023 oli seuran 20. Mestaruusliigassa.

Pihtiputaan Ploki ry on vuonna 1995 perustettu lentopallon erikoisseura. Seura perustettiin yhdistämällä Alvajärven Ryhdin, Muurasjärven Murron, Pihtiputaan Tuiskun ja Pihtiputaan Urheilijoiden lentopallotoiminta. Junioritoiminnalla aloittanut seura on kehittynyt tunnustetuksi lentopallon osaajaksi Suomessa.

Seuran naisten edustusjoukkue nousi Suomen korkeimmalle sarjatasolle, SM-liigaan kaudeksi 2003–2004. Liigassa joukkue on noussut yhdeksi kärkijoukkueista. Kauden 2007–2008 alusta alkaen Plokin edustusjoukkue muutti nimensä Pislaplokiksi. Pislaploki nimellä pelattiin kauteen 2012–2013 saakka, jonka jälkeen seuran edustusjoukkue esiintyy nimellä LiigaPloki Pihtipudas. Nimi Ploki tulee lauseesta: Pihtiputaan lentopallo on kovassa iskussa.

## Saavutukset
* SM-pronssia 2006
* Suomen Cup-kultaa 2019

## Lähteet
* LiigaPloki Joukkue LiigaPloki ry
* LiigaPloki Yhteystiedot LiigaPloki ry

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Edustusjoukkueen sivut
*Ploki Pihtipudas - Seuran sivut
Tummalahnanruoho

**Tummalahnanruoho** (*Isoëtes lacustris*) on lahnanruohokasvien heimoon kuuluva, veden alla kasvava erilaisitiöinen vesisanikkainen.

## Ulkonäkö ja koko
Monivuotisen tummalahnanruohon varsi on lyhyt, pysty ja mukulamainen. Juuret ovat ruskeita. Tummanvihreät, ontot ja jokseenkin suorat lehdet kasvavat tiheänä ruusukkeena. Lehdet ovat 3–15 cm pitkiä ja 1–3 mm leveitä, suora- tai käyräkärkisiä, kielekkeellisiä, äimämäisiä ja lyhytsuippuisia. Jäykät lehdet jäävät vedestä nostettaessa haralleen. Isoitiöpesäkkeet ovat uloimpien lehtien tyvillä tupeksi levinneen kannan suojissa. Kooltaan ne ovat 0,5–0,7 mm, epäsäännöllisen harjuisia ja likaisenvalkoisia. Pikkuitiöpesäkkeet sijaitsevat keskimmäisten lehtien tyvillä. Suomessa tummalahnanruohon itiöt valmistuvat heinä-syyskuussa.

Tummalahnanruoho muistuttaa hyvin paljon vaalealahnanruohoa (*Isoëtes echinospora*). Lajit voivat myös risteytyä keskenään.

## Levinneisyys
Tummalahnanruoho on eurooppalainen laji, jonka päälevinneisyysaluetta ovat Tanska, Norja, Ruotsi, Suomi, Venäjän Karjala, Skotlanti ja Irlanti. Lisäksi sitä tavataan muualla Euroopassa harvinaisena siellä täällä Pohjois-Espanjasta Länsi-Venäjälle sekä Islannissa. Euroopan ulkopuolella lajia on tavattu Grönlannissa ja Japanissa. Suomessa tummalahnanruohoa kasvaa paikoitellen yleisenä koko maassa. Laji on kuitenkin harvinaistunut 1900-luvulla.

## Elinympäristö
Tummalahnanruoho kasvaa vesistön pohjassa melko syvässä vedessä, toisinaan yli metrin syvyydessä kovalla mineraalimaapohjalla. Tyypillisiä kasvuvesistöjä ovat karunpuoleiset kirkasvetiset järvet. Joskus lajia esiintyy vähäsuolaisessa murtovedessä ja hitaasti virtaavissa joissa.

## Käyttö
Tummalahnanruohoa kasvatetaan myös akvaariokasvina.

## Lähteet
* 
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Kasviatlas 2022: Tummalahnanruohon (''Isoëtes lacustris'') levinneisyys Suomessa.
Frank Steunenberg

**Frank Steunenberg** (8. elokuuta 1861 – 30. joulukuuta 1905) oli Idahon osavaltion neljäs kuvernööri. Hän toimi virassa vuosina 1897–1901. Edeltäjä oli William J. McConnell ja seuraaja Frank W. Hunt.

Steunenberg syntyi Keokukissa, Iowassa. Hän lopetti koulun 16-vuotiaana ja ryhtyi kirjanpainajan apuriksi. Myöhemmin Steunenberg julkaisi sanomalehteä Knoxvillessä ennen siirtymistään Idahon Caldwelliin.

## Poliittinen ura
Steunenberg aloitti poliittisen uransa Caldwellissä. Hän pääsi Idahon osavaltion ensimmäiseen lainsäädäntäelimeen vuonna 1890.

Steunenberg oli vuoden 1896 kuvernöörinvaaleissa sekä demokraattien että lyhytikäisen populistipuolueen ehdokas. Voitettuaan vaalit hän nousi Idahon ensimmäiseksi ei-republikaaniseksi kuvernööriksi. Hän ei ollut ehdolla enää 1900.

## Murha
Steunenberg joutui salamurhan uhriksi Caldwellin-asuntonsa ulkopuolella joulukuussa 1905. Välittömästi pidätettiin Harry Orchard, jonka liittolaisiksi epäillyt Bill Haywood, Charles Moyer ja George Pettibone poliisi otti kiinni helmikuussa 1906.

Valtakunnallista huomiota saanut oikeudenkäynti alkoi Boisessa 1907. Aiemmin pidätetyt Haywood, Moyer ja Pettibone saivat vapauttavat tuomiot, koska heitä vastaan ei ollut riittävästi todisteita. Orchard sai erillisessä oikeudenkäynnissä elinkautisen vankeusrangaistuksen ja menehtyi vuonna 1954 vapautumatta koskaan.
Tuhkamaa

**Tuhkamaa** on Haikara-yhtyeen vuonna 2001 ilmestynyt viides, ja viimeiseksi jäänyt albumi.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Vesa Lattunen sekä sanoittanut Rauli Nordberg ja Risto Lahtinen.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Vesa Lattunen – laulu, kitarat, kosketinsoitin
* Tommi Mäkinen – basso
* Jukka Teerisaari – rummut
* Hannu Kivilä – sello
* Kuja Salmi – lyömäsoitin
* Pekka Virtanen – sitar, kosketinsoitin
* Saara Hedlund – laulu
* Jan Schaper – laulu, saksofoni

## Lähteet
Gustaf von Numers

**Gustaf Adolf von Numers** (21. maaliskuuta 1848 Maksamaa – 6. helmikuuta 1913 Kannus) oli suomenruotsalainen näytelmäkirjailija.

## Henkilötietoja
Gustaf von Numersin vanhemmat olivat tilanomistaja Lorentz August von Numers (1818–1868) ja Johanna Gustafva Malin (k. 1849) ja puoliso vuodesta 1875 Lovisa Eleonora Roos. Von Numers tuli ylioppilaaksi Vaasassa 1869. Isänsä kuoltua hän sai 1868 huomattavan perinnön, jolla hänen oli tarkoitus rahoittaa jatko-opintonsa yliopistossa. Hän muutti Helsinkiin, mutta ei opiskellut vakavasti. Vuonna 1871 hän matkusteli Ruotsissa ja Norjassa. Hän vuokrasi maatilan Ilmajoelta 1874 ja oli vuodesta 1883 rautatievirkailijana Pännäisten asemalla. Tuolloin hän alkoi kirjoittaa. Hänestä tuli asemapäällikkö 1888, mutta 1903 hän joutui eroamaan virastaan. Hän työskenteli Heinävedellä 1905–1907 ja sitten viimeksi asemapäällikkönä Kannuksessa 1907–1913.

## Kirjallinen tuotanto
Von Numers kirjoitti näytelmiä aluksi Kaarlo Bergbomin ohjauksessa. Hänen päätyönsä ja läpimurtoteoksensa oli näytelmäsovitus Elinan surmasta.

### Teokset
* *Eerikki Puke*, esitettiin 1888, ilmestyi 1892
* *Tuukkalan tappelu*, 1889 (*Striden vid Tuukkala*), ilmestyi 1893
* *Kuopion takana*, 1890, ilmestyi 1891, (alkuteos *Bakom Kuopio*)
* *Elinan surma*, 1891, ilmestyi 1908 (alkuteos *Klas Kurck och liten Elin*)
* *Uusi pirtti*, 1893 (alkuteos *Nystudansen*)
* *Pastori Jussilainen*, 1895 (alkuteos *Pastor Jussilainen*)
* *Valitut teokset*, 1923–1924

Joukko von Numersin näytelmiä jäi keskeneräisiksi, kuten *Skjalf*, *Biskop Thomas* ja *Kåmmerserådets Viva*. Myöhemmin viimeisteltiin, esitettiin ja painettiin *Nystundansenin* (1893) ohella *Utan präst* (1894), *Snälla flickor* (1897) ja *Tuukan poika* (suomennettu 1902).

## Palkinnot
* Valtion kirjallisuuspalkinto 1891

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vapaasti ladattavia Gustaf von Numersin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta ja Project Gutenbergilta
* Gustaf von Numers (1848–1913) 
* 
* Kannuksen rautatieaseman henkilökuntaa vuonna 1909, kuvassa asemapäällikkö ja kirjailija Gustaf von Numers perheineen, Suomen Rautatiemuseon kuvakokoelma (Finna)
Yksikkömatriisi

**Yksikkömatriisi** eli **identiteettimatriisi** on diagonaalimatriisi, jonka päälävistäjän alkiot ovat ykkösiä ja muut nollia.

## Yksikkömatriisin merkitseminen

Identiteettimatriisi toimii neliömatriisien renkaan ykkösalkiona. *n&times;n* -identiteettimatriisia merkitään I_n tai vain I, jos *n*:n arvosta ei ole epäselvyyttä. Matriisirenkaiden \mathcal{M}_1, \mathcal{M}_2, \ldots , \mathcal{M}_n identiteettimatriisit ovat

:
I_1 = \begin{bmatrix}
1 \end{bmatrix}
,\  
I_2 = \begin{bmatrix}
1 & 0 \\
0 & 1 \end{bmatrix}
,\ 
I_3 = \begin{bmatrix}
1 & 0 & 0 \\
0 & 1 & 0 \\
0 & 0 & 1 \end{bmatrix}
,\ \cdots ,\ 
I_n = \begin{bmatrix}
1 & 0 & \cdots & 0 \\
0 & 1 & \cdots & 0 \\
\vdots & \vdots & \ddots & \vdots \\
0 & 0 & \cdots & 1 \end{bmatrix}


Yksikkömatriisi voidaan kirjoittaa myös diagonaalimuodossa

:I = \textrm{diag}(1,1,\ldots,1)

tai Kroneckerin deltan avulla

:I = \delta_{ij}\,.

## Yksikkömatriisin ominaisuuksia

Matriisien *A* ja *B* kanssa identiteettimatriisille on voimassa

:AI = A\,

ja

:IB = B\,

lisäksi käänteismatriisin määritelmän mukaan

:AA^{-1} = A^{-1}A = I\,,

jos *A* on säännöllinen. Identiteettimatriisin determinantti on 1. Identiteettimatriisi on selvästi ortogonaalinen. Identiteettimatriisin *i*:s sarake on yksikkövektori *e<sub>i</sub>*. Nämä yksikkövektorit ovat identiteettimatriisin ominaisvektorit. Niitä vastaava ainoa ominaisarvo on 1, jonka kertaluku *n&times;n* -identiteettimatriisilla on *n*. Myös *n&times;n* -identiteettimatriisin jälki on *n*. Identiteettimatriisi on yksi binäärimatriiseista.

## Katso myös
* Ykkösmatriisi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yksikkömatriisi PlanetMathissa
Harry Orchard

**Harry Orchard** (1867–1954) oli Idahon kuvernöörin Frank Steunenbergin salamurhaaja. Hänet tunnetaan myös nimillä **Albert Horsley** ja **Thomas Hogan**. Orchard oli syntyjään kanadalainen. Hän oli kotoisin Ontariosta ja lähti sittemmin isänsä maatilalta etsimään töitä Yhdysvalloista. Orchard saapui Idahon osavaltioon, jossa hän työskenteli paikallisessa kaivoksessa Burkessa. 

## Steunenbergin murha
Orchard murhasi entisen kuvernööri Steunenbergin 30. joulukuuta 1905. Steunenberg oli talonsa ulkopuolella, kun sinne oli asennutettu pommi, jonka laukaisu aiheutti hänen kuolemansa. Pinkertonin etsivätoimiston James McParland alkoi selvittää henkirikosta. Etsivä oli ollut alun alkaen vakuuttunut siitä, että jutun takana olivat Western Federation of Minersin johtajat. McParland pidätti Orchardin hotellihuoneesta, josta löytyi dynamiittia. Orchard kirjoitti tapahtuneesta selvityksen, josta hänelle lupailtiin lievennettyä tuomiota. Hän ilmoitti toimineensa salaliitossa Bill Haywoodin, Charles Moyerin ja George Pettibonen kanssa. Poliisi pidätti heidät helmikuussa 1906. Oikeudenkäynnit kestivät kolme kuukautta. Hayward, Moyer ja Pettibone saivat kukin vapauttavan tuomion todisteiden vähyyden ansiosta. Orchard sai elinkautisen ja kuoli vankeudessa 1954.

## Lähteet
Piikiekko

**Piikiekko** on ohut ja pyöreä, yksikiteisenä kasvatetusta ja lähes täysin puhtaasta piitangosta sahattu kiekko, jota käytetään puolijohdeteollisuudessa erilaisten mikroelektroniikan komponenttien kuten puolijohteiden, transistorien, CMOS-piirien, mikropiirien ja aurinkokennojen pohjalevynä ja kasvatusalustana.

## Piikiekkojen valmistus
Piitanko valmistetaan sulasta puhtaasta ja hallitusti seostetusta piistä siten, että sulaan kastetusta siemenkiteestä alkaa hitaasti kasvaa tanko, joka säilyy koko kasvatuksen ajan yhtenä kiteenä. Tässä Czochralski-menetelmässä siemenkidettä nostetaan inertissä kaasussa sulasta ylös. Tankoja kasvatetaan eri paksuuksilla riippuen hieman käyttötarkoituksesta. 

Suuressa määrin tuotetut mikropiirit tehdään mahdollisimman suurille kiekoille. Nykyään tuotannollisessa käytössä olevat kiekot ovat suurimmillaan halkaisijaltaan 300&nbsp;mm. Todennäköisesti 450&nbsp;mm tulee olemaan seuraavaksi suurin koko. Pienemmissä määrin tuotetut erikoispiirit tehdään pienemmille kiekoille. Yleisesti käytettyjä halkaisijoita ovat 25, 50, 75, 100, 125, 150, 200 ja 300&nbsp;mm. Kiekkojen tyypillinen paksuus on 0,3–0,8&nbsp;mm. Ne irrotetaan tangosta, joka on olemukseltaan kova, lasimainen keraamitanko, sahaamalla timanttiterällä tai metallilangalla, johon on sijoitettu leikkaavia timantteja. Sahaamisen jälkeen kiekot kiillotetaan mekaanisesti yhdeltä tai molemmilta puolilta, jotta pinta on peilimäinen ja riittävän tasainen mikropiirien kalvorakenteiden kasvatukseen.

## Kiekkojen käsittely

Kiekkojen, joiden halkaisija on esim. 200&nbsp;mm, reunoja on yleensä hiottu kohdistuspinnoiksi, jotka kertovat myös kiderakenteen symmetriasuunnasta (tavallisesti 110 taso). Vanhemmissa kiekkotyypeissä (halkaisija alle 100&nbsp;mm) kidesuunnan symmetria on tunnistettavissa oheisen kuvan mukaan. Nykyaikaisissa kiekoissa käytetään materiaalia säästävää pientä lovea suuntatiedon ilmoittamiseen.  

Kiekkojen orientoiminen on tärkeää, koska monet yksikiteisen materiaalin rakenne- ja sähköiset ominaisuudet ovat hyvin riippuvaisia kiderakenteen suunnasta. Esimerkiksi kiekon lohkeamistaso esiintyy usein vain tietyissä kidesuunnissa. Kun mikropiirit ovat valmiita, kiekko sahataan mikropiirirajojen mukaan ja tämä onnistuu parhaiten kidesuuntien mukaan. Kiekko voidaan paloitella myös lohkomalla. Silloin tehdään timantilla ensimmäinen viilto kuten lasiveitsellä lasiin ja kiekko murtuu sitten pitkin viiltoa, jos se seuraa kidesuuntaa.

## Piikiekkojen valmistus Suomessa
Piikiekkoja (alle 200&nbsp;mm halkaisijaltaan) valmistaa Okmetic Oyj Vantaalla. Okmetic valmistaa myös SOI (Silicon On Insulator) kiekkoja. Näissä kiekoissa on piikiekon päällä  piioksidi-eristekerros ja sen päällä taas puhdasta piitä. SOI-tekniikalla parannetaan kiekon kapasitiivisia ominaisuuksia.

## Piikiekkojen valmistus maailmalla

Vuoden 2022 alussa neljä suurinta valmistajaa olivat:
# Shin-Etsu
# Sumco
# GlobalWafers
# Siltronic

## Katso myös
* Elektroniikka
* Ohutkalvon kasvatus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Prefektuuri

**Prefektuuri** on useissa maissa, muun muassa Ranskassa ja Japanissa, käytetty alueiden hallinnolliseen jakoon viittaava termi. Sana tulee alun perin latinan sanasta *praefectura*, joka tarkoitti Rooman valtakunnassa Rooman alaista kaupunkia, jota hallitsi prefekti (*praefectus*) ja jonka asukkailla oli osittaiset tai täydelliset Rooman kansalaisoikeudet.

## Ranska
Ranskassa termiä "prefektuuri" (*préfecture*) käytetään neljässä eri merkityksessä. Se voi merkitä:
* prefektin (*préfet*) hallinnoimaa aluetta
* alueen hallintoa instituutiona ja sen tarjoamia palveluita
* varsinaista rakennusta, jossa prefekti toimii
* kaupunkia, jossa prefekti toimii (prefektuurin pääkaupunki)

Jokainen Ranskan departementti muodostaa oman prefektuurinsa (*préfecture départementale*). Oman prefektuurinsa muodostaa myös jokainen Ranskan 18 alueesta (*préfecture de région*). Koska näiden prefektuurien alueet vastaavat täysin departementteja ja alueita, sanalla "prefektuuri" viitataan yleensä vain niiden pääkaupunkeihin (virallisesti siis prefektuurin pääkaupunkiin, *chef-lieu de préfecture*) tai niissä oleviin hallintorakennuksiin.

Lisäksi Ranskan merialue on jaettu kolmeen meriprefektuuriin, joiden tehtäviin kuuluu mm. meripelastus ja ympäristönsuojelu. Prefektuurit ovat Atlantin meriprefektuuri, joka toimii Brestissä, Välimeren meriprefektuuri Toulonissa sekä Englannin kanaalin ja Pohjanmeren meriprefektuuri Cherbourgissa.

Departementin alajaon, arrondissementin, hallintoinstituutiota ja pääkaupunkia kutsutaan aliprefektuuriksi ().

## Kiina
Kiinassa maakunnat on jaettu prefektuureihin. Prefektuuritason yksiköitä ovat:

*Prefektuurit
*Prefektuuritason kaupungit
*Autonomiset prefektuurit
*Maakunnan alaiset kaupungit
*Sisä-Mongolian liitot

Kiinassa on noin 335 prefektuuria. Prefektuureilla on hallinnollisia tehtäviä ja ne ovat ilmoitusvelvollisia maakunnille. Prefektuurit jakautuvat edelleen piirikuntiin.

Qin-dynastian aikaan Kiina jaettiin prefektuureihin jotka olivat ylin hallinnollinen yksikkö. Tang-dynastian aikana maa jaettiin piireihin, jotka jakautuivat prefektuureihin. Yuan-dynastian myötä otettiin Kiinassa otettiin käyttöön maakunnat, ja prefektuureista tuli kolmannen tason hallintoyksiköitä. Kiinan tasavalta poisti piirit, jolloin nykyinen paikallishallinto otettiin käyttöön.

## Japani

Japanissa prefektuurit ovat ylin paikallishallinnon yksikkö. Maa on jaettu 47 prefektuuriin, joista 43 on varsinaisia prefektuureja (), kaksi on urbaania prefektuuria (府, *fu*), Hokkaidō muodostaa erikoisprefektuurin (道, *dō*) ja Tokio on metropoliprefektuuri (都, *to*).

Prefektuurit jaetaan edelleen piirikuntiin ja kaupunkeihin. Prefektuureilla on varsin kattavat hallinnolliset oikeudet ja niillä on omat yksikamariset parlamentit. Prefektuurien kuvernöörit ja parlamentit valitaan prefektuurivaaleilla neljän vuoden välein.

## Marokko
Prefektuurit ovat Marokossa toiseksi korkein hallintoyksikkö provinssien rinnalla. Marokon hallinnolliset alueet on jaettu provinsseihin ja prefektuureihin. Prefektuurit ovat hallintoalueiden alaisia suurkaupunkialueita kun muut alueet ovat provinsseja.

## Lähteet
Ville Vallaton (elokuva)

**Ville Vallaton** (*Dennis the Menace*) on vuonna 1993 valmistunut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on käsikirjoittanut John Hughes. Elokuvan on tuottanut Warner Bros ja se perustuu Hank Ketchamin sarjakuvaan *[[Ville Vallaton]]*.

Villen roolin sai Mason Gamble.

## Rooleissa

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano sanoo *Ville Vallattoman* kopioivan juoneltaan surutta Hughesin *[[Yksin kotona]]* -elokuvia. Hän antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.

## Lähteet
Scepter of Goth

**Scepter of Goth** (tai **Sceptre of Goth**) on historiallinen MUD-tyylinen peli. Se oli ensimmäinen kaupallinen MUD Yhdysvalloissa ja yleensäkin yksi genren ensimmäisistä kaupallisista edustajista. Sen tapahtumat sijoittuivat tyypillisesti Boldhomen fiktiiviseen kaupunkiin, vaikkakin käytössä ollut ohjelmisto mahdollisti myös muunlaisten peliympäristöjen käyttämisen. *Scepter* on inspiroinut useita myöhempiä monen käyttäjän pelejä, varsinkin *Swords of Chaosta* sekä Mordor-sarjan MUDeja, ja sitä voidaan pitää yhtenä tämän päivän MMORPG-pelien esi-isänä.

Pelin kirjoitti alun perin Alan E. Klietz. Vuonna 1978 hän teki Control Data Corporationin Cyber-keskustietokoneelle pelin nimeltään *Milieu*, jota inspiroivat muun muassa *[[ADVENT]]*, *[[Zork]]* sekä Dungeons & Dragons. Joitakin vuosia myöhemmin Klietz käänsi pelin PC:lle ja nimesi sen *Scepter of Gothiksi*.

## Aiheesta muualla

* MUDien Mordor-sarja
Abe Vigoda

**Abraham Charles ”Abe” Vigoda** (24. helmikuuta 1921 – 26. tammikuuta 2016) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen ehkä tunnetuin roolinsa on Salvatore Tessiona elokuvassa *[[Kummisetä (elokuva)|Kummisetä]]*. Hänellä oli juutalaisvenäläiset sukujuuret.

Vigoda syntyi New Yorkissa vuonna 1921. Hänen isänsä oli Samuel Vigoda ja äiti Lena Vigoda.
Hän omaksui gangsteri Sal Tession roolin elokuvassa *Kummisetä* (1972), jossa hän näytteli Marlon Brandon esittämän Don *[[Vito Corleone]]n* lapsuudenystävää. Yhdysvalloissa vuosina 1975–1982 esitetyssä *[[Barney Miller]]* -poliisikomediasarjassa Vigoda esitti etsivä Phil Fishiä, joka sai myös oman sarjansa nimeltä *Fish*.

Vigoda esiintyi *[[Late Night with Conan O'Brien]]* -ohjelman sketseissä, joissa hän näytteli yleensä seniiliä vanhusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Liisa Anttila

**Liisa Anttila** (s. 30. syyskuuta 1974 Luopioinen) on suomalainen kestävyysurheilija, joka on saavuttanut parhaan menestyksensä hiihtosuunnistuksessa ja suunnistuksessa. Kansallisella tasolla hän on menestynyt myös hiihdossa ja maastojuoksussa.

Parhaiten Anttila on menestynyt hiihtosuunnistuksessa. Vuoden 2011 maailmanmestaruuskilpailuiden jälkeen hänellä on hiihtosuunnistuksesta 15 MM-mitalia (4 kultaa, 4 hopeaa, 7 pronssia). 

Suunnistuksessa Anttilalla on MM-kulta viestistä vuodelta 2001. Venlojen viestissä Anttila on kahteen kertaan johdattanut ankkurina Tampereen Pyrinnön joukkueen voittoon. Liisa Anttila edusti aiemmin hiihtosuunnistuksessa Hämeenlinnan suunnistajia ja perinteisessä suunnistuksessa Tampereen Pyrintöä. Nykyään hän edustaa kummassakin lajissa Kooveeta.

## Saavutuksia
* Hiihtosuunnistus
** Vuoden hiihtosuunnistaja 2004

* Suunnistus
** Venlojen viestin voitto 1999 ja 2003

## Lähteet
* Suomen Suunnistusliiton urheilijaprofiili (hiihtosuunnistus) 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Route 69

**Route 69 – a Photographic Journey with The 69 Eyes** on The 69 Eyes -yhtyeestä tehty valokuvataidekirja, jonka on julkaissut Like Kustannus lokakuussa 2006. Kirjan valokuvat on kuvannut Ville Juurikkala. Juurikkala on toiminut monia vuosia yhtyeen ”hovikuvaajana”. Hän oli kuukauden ajan mukana The 69 Eyesin ensimmäisellä Amerikan-kiertueella, johon suurin osa kirjasta perustuu. Mukana on kuvia myös Brasilian, Japanin ja Euroopan kiertueilta.

Kirjaan on lisätty yhtyeen laulajan Jyrki 69:n tekemiä päiväkirjamerkintöjä sekä rumpali Jussi 69:n kirjoittamia kuvatekstejä.

The 69 Eyesin vuoden 2007 *[[Angels (albumi)|Angels]]*-albumin ensimmäisen painoksen bonus-DVD:ltä löytyy lyhyt ”dokumentti” *On The Route 69*, joka perustuu kirjaan.

Englanninkielinen painos kirjasta ilmestyi keväällä 2007. Kirjassa on mukana kuvia, jotka suomenkielisestä painoksesta jätettiin pois.

## Aiheesta muualla
* http://www.like.fi/kauppa/  (esimerkiksi hakusanoilla "Juurikkala, Ville")
Nollamatriisi

**Nollamatriisi** on *n&times;m*-matriisi, jonka kaikki alkiot ovat nollia. Se toimii matriisien renkaan \mathcal{M}_{n\times m} nolla-alkiona eli identiteettinä yhteenlaskun suhteen. Nollamatriiseja ovat esimerkiksi

:
O_{1,1} = \begin{bmatrix}
0 \end{bmatrix}
,\ 
O_{2,2} = \begin{bmatrix}
0 & 0 \\
0 & 0 \end{bmatrix}
,\ 
O_{2,3} = \begin{bmatrix}
0 & 0 & 0 \\
0 & 0 & 0 \end{bmatrix}
,\ 


Yhteenlaskussa nollamatriisille pätee

:O + A = A + O = A\,

ja kertolaskussa

:AO = O\,

ja

:OB = O\,

Nollamatriisi on selvästi nilpotentti ja singulaarinen ja sekä sen jälki että determinantti ovat nollia. Nollamatriisia vastaava lineaarikuvaus vektoriavaruudessa *V* kuvaa kaikki *V*:n alkiot nollavektoriksi.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
*
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut

**Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut** järjestetään nykyään joka toinen vuosi. Kilpailuiden järjestäjänä toimii Kansainvälinen hiihtoliitto.

Ensimmäisen kerran alppihiihdossa kilpailtiin maailmanmestaruuksista vuonna 1931 ja vuoteen 1939 kilpailut järjestettiin vuosittain. Vuosina 1948–1982 kilpailut pidettiin joka toinen vuosi. Kilpailujen ollessa järjestämisvuorossa olympiavuonna (alkaen vuoden 1948 talviolympialaisista Sankt Moritzissa ja päättyen vuoden 1980 talviolympialaisiin Lake Placidissä) olympiavoittajat nimettiin myös maailmanmestareiksi, eikä erillisiä maailmanmestaruuskilpailuja järjestetty. Poikkeuksena on alppiyhdistetty, joka ei ollut olympialaji (laji palautettiin olympialajiksi vuoden 1988 talviolympialaisiin). Vuonna 1984 kilpailuja ei kuitenkaan järjestetty vaan päätettiin siirtyä järjestämään kisat parittomina vuosina alkaen vuodesta 1985. Nykyään talviolympialaisten järjestämisellä ei ole vaikutusta maailmanmestaruuskilpailujen järjestämiseen. Lumenpuutteen seurauksena eteläisessä Espanjassa pidettäväksi suunnitellut vuoden 1995 maailmanmestaruuskilpailut jouduttiin siirtämään seuraavalle vuodelle.

## Järjestämispaikat

## Eniten maailmanmestaruuksia
Eniten maailmanmestaruuksia. (Mukaan lukien joukkuekilpailut, top 10). Päivitetty vuoden 2023 MM-kilpailujen jälkeen.

### Miehet

### Naiset

## Eniten henkilökohtaisia MM-mitaleja
Alppihiihtäjät joilla on vähintään 5 henkilökohtaista MM-mitalia. Päivitetty vuoden 2023 MM-kilpailujen jälkeen.

### Miehet

### Naiset

## Mitalitaulukko
*Päivitetty vuoden 2025 MM-kisojen jälkeen.*
Hermostoputki

**Hermostoputki** on hermostolevystä kehittyvä putkimainen rakenne, josta muodostuu selkärankaisten keskushermosto eli aivot ja selkäydin ja silmien aiheet. 

## Kehitys

Gastrulaation jälkeen alkion solut ovat järjestäytyneet kolmeen kerrokseen: ektodermi, mesodermi ja endodermi. Hermostolevy kehittyy ektodermistä ja sijaitsee alkion selkäpuolella. Hermostolevy paksuuntuu ja muodostaa uurteen, jonka reunat yhtyvät keskiviivassa. Ihmissikiöllä tämä tapahtuu sikiön ollessa n. 21 vuorokauden ikäinen. Hermostoputken kehitykselle tärkeitä säätelijöitä ovat geenien lisäksi eräät ravintoaineet, kuten foolihappo. Foolihappo aktivoi homokysteiinin muuttumista metioniiniksi. Mikäli sikiö kärsii foolihapon puutteesta, elimistöön kerääntyy liikaa homokysteiiniä mikä johtaa hermostoputken kehityshäiriöihin.

## Hermostoputkesta kehittyvät rakenteet

Hermostoputken etupäästä muodostuvat aivot ja silmät ja takapäästä selkäydin. Etupää muodostaa ensin kolme ja myöhemmin viisi rakkulaa, joista kehittyvät aivojen eri osat. Nämä viisi rakkulaa muodostavat pääteaivot, väliaivot, keskiaivot, taka-aivot ja ydinjatkeen, joka jatkuu selkäytimenä.

## Lähteet
* 
* 
* 
* 
*
Karl Ferdinand Braun

**Karl Ferdinand Braun** (6. kesäkuuta 1850 – 20. huhtikuuta 1918) oli saksalainen keksijä, fyysikko, jolle myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 1909 langattomaan lennättimeen liittyvästä kehitystyöstä yhdessä Guglielmo Marconin kanssa. Hän kehitti myös ensimmäisen katodisäde-oskilloskoopin.

## Elämä
Braun syntyi Fuldassa ja opiskeli Marburgin ja Berliinin yliopistoissa. Hän työskenteli Würzburgin yliopistossa assistenttina ja Leipzigissa lukion opettajana. 
Hän toimi apulaisprofessorina ja varsinaisena professorina useissa saksalaisissa yliopistoissa, kunnes vuonna 1895 asettui Strassburgin yliopistoon, missä hänestä tuli fysiikan laitoksen esimies.

Braun tutki aluksi pingotettujen lankojen värähtelyjä ja termodynamiikkaa. Hänen tunnetuimmat työnsä liittyvät kuitenkin sähköön. Hän tutki Ohmin lain poikkeuksia ja kehitti Braunin sähkömittarin ja katodisädenäyttöön perustuvan oskilloskoopin, joka valmistui 1897.

Vuodesta 1898 alkaen hän keskittyi ”langattoman lennättimen” kehittelyyn. Hän oli ensimmäinen, joka lähetti sähkömagneettisia aaltoja tiettyyn suuntaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Särökäyrää jo vuodesta 1897
Rodeo (Edu Kettusen albumi)

**Rodeo** on Edu Kettusen vuonna 1988 julkaistu albumi. Sen kaikki kappaleet ovat Edu Kettusen käsialaa.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

* Levyn alussa sekä kappaleiden 2–3 ja 7–8 välissä on pätkä Andrews Sistersin *Don't Sit Under the Apple Tree (With Anyone But Me)*.
* Levy on omistettu *Kipinä*lle.

## Kokoonpano
* Edu Kettunen – laulu
* Esa Kaartamo – banjo, huuliharppu, basso, sähkökitara
* Muta Manninen – slide, wah-wah -kitara
* Jari Lappalainen – viulu, mandoliini
* Janne Louhivuori – sähkökitara
* Maarit Hurmerinta ja Kim Lönnholm, kuoro

## Lähteet
* CD-levy FGCD 24 (Flamingo Music, 1988)
* Discogs
Luettelo suomalaisten muusikoiden taiteilijanimistä

Tämä on **luettelo suomalaisten muusikoiden taiteilijanimistä**.

 __NOTOC__

## Katso myös
* Luettelo salanimistä

## Lähteet
*
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Salanimiluettelo äänitearkiston tietokannassa
Jokapojan Hollywood

**Jokapojan Hollywood** on Edu Kettusen vuonna 2000 julkaistu albumi. Albumin kappaleet, kuten myös levyn kansi ovat Edu Kettusen käsialaa. Albumi ylsi Suomen virallisen listansijalle 28.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

* Kappale 8 on vuodelta 1999.

## Tuotanto
* Edu Kettunen – äänittäjä, kansikuva
* Bruno Lähteenmäki – äänittäjä, miksaaja (kappaleet 1, 4 ja 5)
* Hannu Sormunen – äänittäjä, miksaaja (kappaleet 1, 4 ja 5)
* Mika Jussila – masteroija

## Lähteet
* CD-levy 157 502-2 (Universal Music, 2000)

### Viitteet
Grand Prix (Edu Kettusen albumi)

**Grand Prix** on Edu Kettusen vuonna 2002 julkaistu albumi. Sävellykset ja sanoitukset ovat Edu Kettusen, sovituksista vastaavat Edu Kettunen, Bruno Lähteenmäki ja Hannu Sormunen.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Edu Kettunen – laulu, rummut, lyömäsoittimet, kitarat, koskettimet, taustalaulut
* Jarmo Nikku – kitarat, banjo, mandoliini
* Matti Maijanen – basso
* Anssi Nykänen – rummut, lyömäsoittimet
* Bruno Lähteenmäki – koskettimet, ohjelmointi
* Hannu Sormunen – akustinen kitara, banjo, dobro, mandoliini, saz, huuliharppu

## Lähteet
* CD-levy 064 836-2 (Universal Music, 2002)
Chrisse Fagerström

**Ann-Christie “Chrisse” Fagerström** (s. 4. maaliskuuta 1941 Pertunmaa) on suomalainen kirjailija. Hänellä on sekä sosionomin että ratsastuksenopettajan koulutus.  Fagerström perusti vuonna 1974 vantaalaisen ratsastuskoulu Poni-Haan  ja myöhemmin 1990-luvulla korpilahtelaisen maasto- ja vaellustalli Chrissen Tallituotanto Oy:n, joiden tapahtumista Ratsutalli-sarjan kirjat kertovat. Vaellustallin toiminta loppui hänen jäädessään eläkkeelle, ja Poni-Hakaa johtaa nykyisin Fagerströmin tytär Susann Suomela (o.s. Fagerström) . Ratsutalli-kirjojen lisäksi Fagerström on kirjoittanut muun muassa opaskirjoja maastoratsastuksesta sekä lasten hevoskirjoja. 

## Teokset
* Ratsutallin tarinoita (Tammi 1985)
* Ratsutallin lemmikkejä (Tammi 1986)
* Ratsutallin rasavillit (Tammi 1987)
* Ratsutallin tulinen tamma (Tammi 1988)
* Ratsutallin villi vuosi (Tammi 1990)
* Ystäväni suomenhevonen (Atena 1993, kuvitus: Milja Holländer)
* Ratsutallin kohtalo (Chrissen tallituotanto 1995)
* Hevonen maastossa ja liikenteessä (Chrissen tallituotanto 1995)
* Ratsastajan vaellusopas (Chrissen tallituotanto 1996) 
* Varsat Poju ja Poku (Tammi 1998)
* Poju ja Poku savotassa (Tammi 2000) 

## Lähteet
Sukula

**Sukula** on yksi Tammelan kunnan kylistä. Kylällä sijaitsee vanha kauppa ja koulu. Koulu lopetti toimintansa vuonna 1969. Kylän itäpuolitse kulkee Somerolta Forssan johtava seututie 282. Kylä on syntynyt Talpianjärven pohjoisrannalle 1500-luvulla. Ensimmäiset tilat olivat Knaapi, Tolppa, Humalainen, Yrjölä, Jaakkola ja Tulokas. Etelässä kylään rajautuva, järvenlaskujen seurauksena lähes täysin umpeenkasvanut Talpianjärvi on osa Torronsuon kansallispuistoa.

## Lähteet
*Aimo Jaakkola: Sukulan kylä Talpianjärven rannalla.
Kapusiiniapinat

**Kapusiiniapinat** (*Cebus*) ovat kierteishäntäapinoiden heimoon kuuluva suku Keski- ja Etelä-Amerikassa eläviä uuden maailman apinoita. Kapusiiniapinat ovat alaheimonsa (Cebinae) ainoa suku. Ne ovat saaneet nimensä kapusiini-munkkiveljeskunnan mukaan.

## Koko ja ulkonäkö
Kapusiiniapinat ovat keskikokoisia, lyhytkarvaisia, pituudeltaan 30–56&nbsp;cm, ja niiden häntä on suurin piirtein yhtä pitkä kuin muu ruumis. Kapusiiniapinat painavat noin 2,5–5&nbsp;kg. Niiden häntä on kokonaan karvainen, mutta silti kätevä apuväline. Väritykseltään kapusiiniapinoiden ruumis, kädet, jalat ja häntä ovat tummia (ruskeita tai mustia), kun taas naama, kurkku ja rintakehä ovat vaaleita. Päälaella niillä on musta ”myssy”. Väritys vaihtelee lajeittain ja yksilöittäin.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Kapusiiniapinoita esiintyy Keski- ja Etelä-Amerikasta.

Kapusiiniapinat viettävät suurimman osan ajastaan puissa, mutta ne käyvät myös maassa. Ne etsivät aktiivisesti ravintoa päivisin, lukuun ottamatta pientä torkkuhetkeä keskipäivällä, ja nukkuvat öisin puussa.

Kapusiiniapinoiden luontaisia vihollisia ovat esimerkiksi suuret haukat, kissaeläimet ja käärmeet.

## Ravinto
Kapusiiniapinoiden ruokavalio on vaihtelevampi kuin muilla kierteishäntäapinoilla. Ne ovat kaikkiruokaisia ja syövät kasviksia, hedelmiä, pähkinöitä, versoja, hyönteisiä, hämähäkkejä, linnunmunia ja pieniä selkärankaisia. Vesistöjen lähistöllä elävät kapusiiniapinat käyttävät ravintonaan myös rapuja ja simpukoita, joita ne avaavat työkaluina käyttämiensä esineiden avulla.

## Lisääntyminen ja käyttäytyminen
Kapusiiniapinat elävät 6–40 jäsenen ryhmissä. Naaraat saavat jälkeläisen joka toinen vuosi 160–180 päivän kantoajan jälkeen. Vankeudessa kapusiiniapinat ovat eläneet jopa 45-vuotiaiksi, mutta luonnossa ne elävät noin 15–25-vuotiaiksi.

Kapusiiniapinat tunnetaan älykkyydestään ja niitä pidetään Uuden maailman apinoista älykkäimpinä. Ne osaavat suunnitella tulevaisuutta, ovat jokseenkin tietoisia itsestään ja osaavat muun muassa avata luonnossa simpukoita, kovakuorisia hedelmiä ja vastaavia työkaluja apunaan käyttäen. Nuoret kapusiiniapinat oppivat vanhemmilta työkalujen käytön. Vankeudessa kapusiiniapinoiden on havaittu olevan erittäin oppivaisia, ja niitä on menestyksekkäästi opetettu käyttämään monenlaisia työkaluja ja ratkaisemaan ongelmia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Kapusiinit (kapusiiniapinat) (''Cebus'')
*iNaturalist: Kapusiinit Suku Cebus
*ITIS: Cebus 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Cebus 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Cebus, capuchin monkeys 
*Primate Factsheets: ''Cebus sp.''
Jyrki Vainonen

**Jyrki Vainonen** (s. 1963 Anjalankoski) on suomalainen kirjailija, suomentaja ja sanataiteen opettaja. Marraskuussa 2014 Vainonen valittiin Suomen Kirjailijaliiton puheenjohtajaksi vuoden 2015 alusta ja hän toimi puheenjohtajana yhden kauden vuoden 2017 loppuun.

Esikoisteoksestaan *Tutkimusmatkailija ja muita tarinoita* Vainonen sai Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinnon. Hänen novellejaan on käännetty englanniksi, saksaksi, ranskaksi, venäjäksi, unkariksi, italiaksi, tšekiksi, ruotsiksi, ukrainaksi sekä thaiksi, ja romaani *Mykkä jumala* ukrainaksi.

Vainonen tunnetaan myös Jonathan Swiftin tekstien sekä irlantilaisen runouden suomentajana. Hänet palkittiin vuonna 1996 Yleisradion Kääntäjäkarhulla vuoden 1995 parhaasta runosuomennoksesta. Lisäksi Vainonen on suomentanut yhteiskuntatieteellistä ja filosofista kirjallisuutta.

Vainonen on opiskellut yleistä kirjallisuustiedettä Tampereen yliopistossa 1989–1996. Hän on suorittanut maisterin tutkinnon vuonna 1995 ja lisensiaatintutkinnon vuonna 2001. Kirjailijan ja suomentajan työnsä lisäksi hän opettaa luovaa kirjoittamista.

Hänelle myönnettiin 2021 valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha.

## Tuotanto
### Romaanit
* 
* 
* 
* 
* *Täytetyt*. Aula & co, 2022. .
### Novellikokoelmat
* 
* 
* 
*Yön ja päivän tarinoita, Aula & co, 2019. .

### Esseeteokset
* 
* 
* Naulankantakeitto ja muuta juustohöylättyä hengenravintoa. Satiirinen keittokirja. Atena, 2016. 
* Rajankävijä. Kirjoituksia sielusta, luovuudesta, vapaudesta ja kuolemasta. Aviador, 2025. 

## Lähteet
* Pirkanmaalaista kaunokirjallisuutta.
* Jyrki Vainonen Loki-Kirjojen sivuilla.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Vainonen, Jyrki kirjasampo.fi
* Jyrki Vainonen lukee teostaan Tornit Prosak-proosaklubilla, Kirjastokaista-video
* M.G. Soikkeli: Tutkimusmatkailija ja muita tarinoita. Aikakone 26.10.1999.
IBook

**iBook** oli Applen valmistama mallisto kannettavia PowerPC-suorittimin varustettuja Macintosh-tietokoneita. iBook G4 -mallin valmistaminen ja myyminen lopetettiin 16. toukokuuta 2006, koska silloin Apple julkaisi korvaavan, Intel Core Duo -suorittimella varustetun MacBook-malliston.

## iBook "Clamshell"

Ensimmäinen iBook "Clamshell" julkaistiin 21. heinäkuuta 1999 New Yorkin MacWorld-tapahtumassa.

### Tekniset tiedot
* 300 MHz PowerPC 750 -suoritin
* 32 tai 64 Mt RAM-muistia (enimmillään 288 tai 320 Mt)
* 3,2 tai 6 Gt kiintolevy
* ATI Rage Mobility (2x AGP) -näytönohjain
* 12,1 tuuman näyttö, jonka tarkkuus 800 x 600 kuvapistettä

## iBook (14.1") & (Dual-USB)
iBook (14.1") ja (Dual-USB) olivat muuten identtiset paitsi että 14,1 tuuman iBook-mallissa oli 14,1 tuuman näyttö, tehokkaampi suoritin ja suurempi kiintolevy. iBook (dual-USB) julkaistiin 1. toukokuuta 2001 ja iBook (14.1") 7. tammikuuta 2002. Kummatkin ovat kutakuinkin iBook G4 -mallin näköisiä.

### Tekniset tiedot

* 500 MHz tai 600 MHz PowerPC 750cx -suoritin
* 128 tai 256 Mt muistia (enimmillään 640 Mt)
* 10 tai 20 Gt:n kiintolevy
* ATI Rage Mobility (2x AGP) -näytönohjain

### iBook G3 "Mid 2002"
*Suoritin: PowerPC G3, 600 tai 700 MHz
*Kiintolevy: 20Gt
*Keskusmuistia: 128 Mt
*ATI Mobility Radeon, 16 Mt
*Asennettuna Mac OS X 10.1 ja Mac OS 9.2

### iBook G3 "Late 2002"
*Suoritin: PowerPC G3, 800 MHz
*ATI Mobility Radeon, 32 Mt
*Asennettuna Mac OS X 10.2

## iBook G4

*iBook G4
**12 tai 14-tuumainen TFT-näyttö (1024 x 768 resoluutio)
**PowerPC G4 800/933 MHz/1 GHz
**256 Mt RAM
**30/40/60 Gt kiintolevy
**Slot-load Combo (CD-RW/DVD-ROM)
**USB 2.0, Firewire 400, Video Out, Ethernet 10/100
**Airport Extreme (802.11g, valinnainen)
**Mac OS X v10.3 "Panther"

## Lähteet

## Aiheesta muualla