open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 1994

**Vuoden [[1994]] [[yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut]]** pidettiin Suomessa Helsingin Olympiastadionilla 7.–14. elokuuta 1994. 16. Euroopan yleisurheiluliiton EAA:n yleisurheilun maanosakohtaiset mestaruuskilpailut käytiin helteisen sään vallitessa. Kisat myönnettiin Helsingille vuonna 1989, josta alkoi viisivuotinen järjestelyjakso. Järjestelytoimikuntaa johti Tapani Ilkka ja pääsihteerinä toimi Jouko Purontakanen. Tiedostustoimintaa johti Matti Salmenkylä. Markkinointipäällikkönä toimi Mikko Vanni. Kisoihin osallistui 623 mies- ja 490 naisurheilijaa. Pääsylippuja myytiin yli 212&nbsp;000. 

Avajaisissa aihetta hämmästelyyn aiheutti oopperatähti Karita Mattila, joka työnsi näkymätöntä kuulaa, ja oululainen Mieskuoro Huutajat esiintyi omaperäisellä tavallaan.

## Tulokset
### Miehet

#### 100 m








#### 200 m








#### 400 m








#### 800 m








#### 1 500 m








#### 5&nbsp;000&nbsp;m








#### 10&nbsp;000&nbsp;m








#### Maraton








#### 20&nbsp;km kävely








#### 50&nbsp;km kävely








#### 110&nbsp;m aidat








#### 400&nbsp;m aidat








#### 3&nbsp;000&nbsp;m esteet








#### 4 × 100&nbsp;m viesti








#### 4 × 400&nbsp;m viesti








#### Korkeushyppy








#### Seiväshyppy








#### Pituushyppy








#### Kolmiloikka








#### Kuulantyöntö








#### Kiekonheitto








#### Moukarinheitto








#### Keihäänheitto








#### Kymmenottelu








### Naiset

#### 100 m








#### 200 m







#### 400 m








#### 800 m








#### 1 500 m








#### 3&nbsp;000&nbsp;m








#### 10&nbsp;000&nbsp;m








#### Maraton








#### 10&nbsp;km kävely








#### 100&nbsp;m aidat








#### 400&nbsp;m aidat








#### 4 × 100&nbsp;m viesti








#### 4 × 400&nbsp;m viesti








#### Korkeushyppy








#### Pituushyppy








#### Kolmiloikka








#### Kuulantyöntö








#### Kiekonheitto








#### Keihäänheitto








#### Seitsenottelu








## Kisojen mitalitaulukko

## Suomalaisten voittamat mitalit

Sari Essayah voitti kultaa naisten 10 kilometrin kävelyssä ja Seppo Räty hopeaa miesten keihäänheitossa.

## Lyhenteet
* CR: Kilpailuennätys

## Katso myös
* Helsingin henki - yleisurheilun vuoden 1994 Euroopan-mestaruuskilpailuihin suunniteltu maskotti.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* YLE Elävä arkisto: Yleisurheilun EM-kisat Helsingissä 1994
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 2002

**Vuoden 2002 yleisurheilun EM-kisat** pidettiin Münchenissä, Saksassa 6.–11. elokuuta. Kisoihin osallistui 47 maata ja noin 1&nbsp;300 urheilijaa. Menestynein maa oli seitsemän kultaa ja yhteensä 24 mitalia voittanut Venäjä.

## Mitalistit
### Miehet

* *100 metrin alkuperäinen voittaja Dwain Chambers (9,96) jäi vuonna 2003 kiinni dopingista ja kesäkuussa 2006 IAAF mitätöi kaikki Chambersin tulokset ajalta 1.1.2002–1.8.2003, ja näin Chambers menetti 100 metrin kultamitalinsa ja Iso-Britannia menetti pikaviestin kultamitalin. Ison-Britannian viestijoukkueessa juoksivat Chambersin lisäksi Christian Malcolm, Darren Campbell ja Marlon Devonish ja joukkueen aika oli 38,19.

### Naiset

## Kisojen mitalitaulukko
:*Päivitetty 28.6.2006 Dwain Chambersin tulosten hylkäysten jälkeen*

## Suomalaisten voittamat mitalit

### Miehet

#### Kultaa

* Janne Holmén, maraton

### Naiset

#### Hopeaa

* Heli Koivula, kolmiloikka

#### Pronssia

* Mikaela Ingberg, keihäänheitto

## Lähteet
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 1998

**Vuoden 1998 yleisurheilun EM-kisat** pidettiin Budapestissä Unkarissa 18.–23. elokuuta.

## Tulokset
### Miehet

#### 100 m








#### 200 m








#### 400 m








#### 800 m








#### 1 500 m








#### 5 000 m








#### 10 000 m








#### Maraton








#### 20 km kävely








#### 50 km kävely








#### 110 m aidat








#### 400 m aidat








#### 3 000 m esteet








#### 4 x 100 m viesti








#### 4 x 400 m viesti








#### Korkeushyppy








#### Seiväshyppy








#### Pituushyppy








#### Kolmiloikka








#### Kuulantyöntö








#### Kiekonheitto








#### Moukarinheitto








#### Keihäänheitto








#### Kymmenottelu








### Naiset

#### 100 m








#### 200 m








#### 400 m








#### 800 m








#### 1 500 m








#### 5 000 m








#### 10 000 m








#### Maraton








#### 10 km kävely








#### 100 m aidat








#### 400 m aidat








#### 4 x 100 m viesti








#### 4 x 400 m viesti








#### Korkeushyppy








#### Seiväshyppy








#### Pituushyppy








#### Kolmiloikka








#### Kuulantyöntö








#### Kiekonheitto








#### Moukarinheitto








#### Keihäänheitto








#### Seitsenottelu








## Kisojen mitalitaulukko

## Pistetilasto
# : 258
# : 199
# : 158
# : 118
# : 105
# : 101
# : 74
# : 73
# : 63
# : 53
# : 48
# : 45

## Lyhenteet
*CR: Kilpailuiden ennätys

## Katso myös
*Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1998

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*CNN/Sports Illustrated 
* YLE Elävä arkisto: Yleisurheilun EM-kisat Budapestissa 1998
Cholula

**Cholula** (nahuatliksi *Cholōllān*) oli muinaisessa Meksikossa sijainnut intiaanien rakentama kaupunki, jota asteekit pitivät pyhänä paikkana. Nykyisin se on osa Pueblan suurkaupunkialuetta. Siellä on suuri porraspyramidi ja lukuisia muita temppeleitä, joiden päälle espanjalaiset valloittajat rakensivat kirkkoja. 

Espanjalaisten saapuessa Cholulassa oli 30&nbsp;000–50&nbsp;000 asukasta ja 365 temppeliä. Cholulan keskus on Zócalo.

## Historia
Cholulan alueella on asuttu jo tuhansia vuosia. Kiinteä kylä syntyi ehkä joskus vuoden 2000 eaa. tienoilla niin kuin monet muutkin Mesoamerikan kylät. Kaupunki alkoi kehittyä viimeistään 200 eaa.

Cholula kasvoi suureksi 600–700 jaa. Noin 750 jaa. kaupungin valtasi Olmeca-Xicalanca-heimo, ja kaupunki kasvoi nopeasti mutta jäi Caxcatlan varjoon. Vuonna 1292 kaupungin valtasivat tolteekit ja chichimeekit, ja vuonna 1359 läheinen kuningaskunta Huexotzingo valtasi sen. Asteekkiaikoina Cholula oli maan toiseksi suurin kaupunki ja pyhä keskus. 

Cholula vältti ainakin osittain klassisen kauden lopulla tapahtuneen ryöstämisen ja polttamisen, joka kohtasi monia alueen kaupunkeja. Kun espanjalaiset konkistadorit saapuivat vuonna 1519 Cholulaan Hernán Cortésin johtamina, he surmasivat eri lähteiden mukaan 3 000 - 30 000 intiaania, ryöstivät kaupungin temppelit ja polttivat sen.

## Pyramidi

Cholula tunnetaan nykyisellä Zona Arquelogicalla sijaitsevasta pyramidistaan. Se on rakennettu useita kertoja, ja se on hautautunut tulivuorenpurkauksessa. Pyramidi on noin 66 metriä korkea, sen pohjan ala on noin 450 × 450 metriä, ja sen tilavuus on noin 4,45 miljoonaa kuutiometriä. Se oli suurin esikolumbiaaninen pyramidi ja *[[Guinnessin ennätysten kirja]]n* mukaan suurin rakennettu historiallinen monumentti. Nykyisin pyramidi on pääosin maa-ainesten peitossa. Pyramidin sisällä on useita kilometrejä käytäviä, joiden avulla on selvitetty pyramidin rakennetta. Osa tunneleista on avoimena yleisölle. Pyramidin päällä on Santuario de Nuestra Señora de Los Remedios -kirkko. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Chichimeekit

**Chichimeekit** (kikimeekit) olivat asteekkien valtakaudella Pohjois-Meksikon tienoilla elänyt, kiertelevä nomadimainen nahua-sukuinen metsästäjä-keräilijäkansa.

Chichimeekeiksi kutsutaan ihmisiä, jotka saapuivat ajoittain aaltoina pohjoisesta Meksikon laaksoon, jossa oli merkittävä kulttuurikeskittymä. He lienevät lähteneet liikkeelle kuivuuden takia. Ensimmäinen chichimeekkien aalto saattaa liittyä Coyotlatelcon keramiikan leviämiseen Meksikon keskiylängöllä noin 600–650 jaa. alkaen. Tämä keramiikka muistuttaa ehkä klassisen ajan Jaliscon, Zacatecasin, Bajian, Guanajuaton ja Queretaron keramiikkaa. Nämä alueet ovat Meksikon laaksosta luoteeseen. Tämä keramiikka kesti vuoteen 950 jaa. asti.

Espanjalaisten valloittajien aikaan chichimeekkiheimoja olivat Pames, Guachichiles, Guamari ja Zacatecos  La Gran Chichimecassa nykyisten Jaliscon, Aguascalientesin, Nayaritin, Guanajuaton ja Zacatecasin alueella. Nahuatlin sana *Chīchīmēcah* tarkoittaa Chichimanin eli maidon maan asukkaita, joskus väitetään että *chichi* tarkoittaa koiraa, mutta i:t ovat chichimeekeistä käytetyssä nimessä pitkiä, koiraa tarkoittavassa sanassa lyhyitä. Chichimeekki-nimityksellä oli asteekien kielessä sekä positiivinen ylhäistä villiä tarkoittava merkitys, että negatiivinen barbaaria tarkoittava sävy.

Asteekkien perimätiedon mukaan chichimeekit kukistivat tolteekkien valtakunnan ryöstäen sen pääkaupungin Tulan. Chichimeekkien imperiumi oli huipussaan 1200–1250, ja sen keskus oli Tenayuca. Heidän valtansa Meksikon laaksossa kesti Azlapotzalcon tepaneekkien nousuun asti eli noin 950–1300 jaa. Asteekit kutsuivat chichimeekeiksi alueen paimentolaisia. Teo-chichimeekit olivat alkuperäinen liikkuva metsästäjä-keräilijäjoukko, joka asui luolissa, mutta myöhemmin tamimet asettuivat paikoilleen viljelemään maata ja asumaan ruohotaloissa.

Kikimeekkijohtaja **Xolotl** ("hirviö") kukisti tolteekkivaltakunnan vallaten Tulan noin 1200 ja perustaen Tenayucan pääkaupungikseen. Noin 1246 chichimeekit kukistivat Culhua-tolteekkiliiton ja valtasivat Tlaxcalan, Huexatzincon, Totomihuacanin ja Cuauhtichanin. Tolteekit olivat tällöin chichimeekkien kanssa liitossa.

Meksikonlaaksoa hallitsevat chichimeekit rakensivat Tenayucan pyramidin 1304. Sitten chichimeekit valtasivat Texcocon, mutta tepaneekit kuninkaansa Tezozomocin johdolla ja Acolhua ajoivat heidät pois sieltä 1337. Acolhua oli pieni nahuatlia puhuva ryhmä, joka saapui Meksikonlaaksoon noin 1168–1260.

## Katso myös
*Tolteekit
*Tepaneekit
*Mesoamerikka

## Lähteet
Akkadin valtakunta

**Akkadin valtakunta** (, ) oli muinainen seemiläinen imperiumi keskisessä Mesopotamiassa noin 2350 eaa.–2150 eaa. Valtakunnan pääkaupunki oli Akkad. Akkadin perusti kuningas Sargon Suuri, Kišin kuninkaan juomanlaskija noin 2350 eaa. Sargon valloitti Persianlahdelta Välimereen ulottuvan suuren imperiumin.

## Historia

Akkadilaiset menestyivät kauppiaina. Tärkeä liike-elämän keskus oli akkadilaisten perustama siirtokunta nimeltä Kaneš, nykyisin Kültepe Turkin valtion alueella. Akkadilaiset hakivat Kanešista metalleja ja möivät niitä Urin sumerilaiselle dynastialle. Sumerin kieleen alettiin omaksua enenevässä määrin akkadinkielisiä eli seemiläisiä lainasanoja. Urin viimeinen sumerilainen hallitsija Ibbi-Sin (1969-1945) tahtoi, että häntä puhutellaan akkadinkielisellä hallitsijanimellä.

Legendojen mukaan Sargon oli ylipapittaren ei-toivottu lapsi, jonka ylipapitar jätti jokeen ajelehtimaan korissa ja jonka muuan puutarhuri löysi. Sargon nousi Kišin kuninkaan ylimysten joukkoon juomanlaskijaksi ja kaappasi lopulta vallan.

Sargon perusti Akkadin valtakunnan 2334 eaa., kun hän Kišin armeijalla kukisti Lugalzaggesin. Sargon oli merkittävä sotilasjohtaja, ja hänen johdollaan akkadilaiset valtasivat koko Sumerin ja laajensivat vaikutusvaltaansa myös ympäröiviin maihin. Sargonin sanotaan voittaneen 34 taistelua Mesopotamian alueella ja levittäneen vaikutusvaltansa nykyisen Iranin, Syyrian, Persianlahden ja Turkin alueille. Sargonin valtakautta kesti 56 vuotta, ja hän perusti joidenkin historioitsijoiden mukaan ensimmäisen laajan valtakunnan.

Sargonia seurasivat hänen poikansa Rimuš ja Maništušu, jotka molemmat kuolivat väkivaltaisesti palatsijuonittelujen seurauksena. Akkadin valtakunta saavutti kuitenkin huippunsa Sargonin lapsenlapsen Naram-Sinin aikana. Tuolloin Akkad taisteli muun muassa pohjoisen voimakkaita kaupunkivaltioita, kuten Eblaa vastaan. Naram-Sim kehitti jumaluuteen rinnastettavan kuninkuuden ja käytti nimensä yhteydessä jumalalle tarkoitettua nuolenpäämerkkiä.

Naram-Sinia seurasi hänen poikansa Šar-kali-Šarri, "kaikkien kuninkaiden kuningas". Hänen aikanaan Akkad joutui sisäiseen sekasortoon ja monet eteläiset kaupunkivaltiot itsenäistyivät Akkadin vallasta. Šar-kali-Šarria seurasivat vielä Dudu ja Šu-turul, joiden aikana Akkadin valta ulottui enää vain Akkadin kaupungin ympäristöön. Vaikka Akkadin valta heikkeni jo sisäisten olojen takia, Akkadin valtakunnan kaatuminen laitetaan usein itäisiltä vuorilta tulleiden gutilaisten syyksi. Urin kolmannen dynastian perustanut Ur-Nammu ajoi gutilaiset pois alueelta noin 2112 eaa.   Suuren kuivuuden arvellaan luoneen nälkää, kun pitkittyneet talven shamal-hiekkamyrskyt tuhosivat peltoja.

## Katso myös
* Akkadin kuninkaat

## Lähteet

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Linssi

**Linssi** voi tarkoittaa seuraavia:

* linssi eli mykiö, silmän osa
* linssi, optinen laite kamerassa ja kaukoputkessa
* linssit (*Lens*), hernekasvisuku
** linssi eli rokkalinssi eli kylvövirvilä (*Lens culinaris*), linssien sukuun kuuluva viljelys- ja ravintokasvi
* Tukialus Linssi, merenmittaajien tukialus
Mitanni

**Mitanni** oli Lähi-idässä sijainnut kuningaskunta, jonka suuruuden aika oli vuosien 1500–1240 eaa. välillä. Mitanni ulottui nykyisestä Pohjois-Irakista Syyriaan ja Turkkiin.

## Historia
Hurrilaiset perustivat Mitannin vuonna 1550 eaa. Asukkaiden hallitsijaluokkaisia sotureita kutsuttiin maryannuiksi, mistä Mitanni on saanut nimensä. Mitannin pääkaupunki Washukanni sijaitsi Khaburjoen yläjuoksulla. Mitanni oli viljavaa seutua, ja mitannilaiset tunnettiin taitavina hevosmiehinä ja kevyiden sotavaunujen käyttäjinä. Mitannilaisista ihmisistä, heidän jokapäiväisestä elämästään tai uskonnostaan, ei ole säilynyt paljonkaan dokumentteja. Joistakin kauppasopimuksista ja kuninkaiden kirjeenvaihdosta on saatu hiukan tietoa, mutta Mitannin historian vuosiluvut perustuvat spekulointiin.

Mitanni liitti Assyrian alueeseensa vuonna 1472 eaa. Vuonna 1457 eaa. Mitannin, Kanaanin ja Kadeshin liittouma hävisi Egyptille Megiddon taistelussa. Vuoden 1350 eaa. tienoilla Mitanni oli valtansa huipulla, ja se oli yksi Lähi-idän suurista kuningaskunnista. Se hallitsi kauppreittejä ja Tigrisin yläjuoksua, mukaan lukien Niniven kaupunkia. Mitannin liittolaisia olivat Kuzuwatna, Mukish, Qatna ja Niya. Idässä he olivat liittoutuneet kassiittien kanssa.

Assyrian kuningas Assur-Uballit I valloitti Mitannialta tärkeitä alueita 1300-luvulla eaa. Sen jälkeen Mitanni ajautui hajaannukseen, ja hettiläisten kuningas Suppiluliuma I valloitti Mitannin 1300-luvun eaa. lopulla, asetti joksikin aikaa sen johtoon vasallikuninkaan ja karkotti osan väestöstä. Assyrian kuningas Adad-nirari I valloitti Mitannin, teki siitä vasallivaltionsa, ja korvasi osan asukkaista assyrialaisilla. Hänen poikansa Salmanassar I viimeisteli Mitannin valloituksen, ja vuonna 1245 eaa. Mitannista tuli osa Assyrian valtakuntaa.

Kukistumisensa jälkeen Mitanni unohdettiin vuosituhansien ajaksi. Nykyaikana arkeologiset kaivaukset ja Egyptistä löytyneet kirjeet ovat tuoneet esiin tietoa kuningaskunnasta. Assyrialaisten aiheuttaman täydellisen tuhon vuoksi Mitannin historiasta ei edelleenkään tiedetä kuin pääpiirteet.

## Kuninkaita

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ajomies (tähdistö)

**Ajomies** (, gen. *Aurigae*) on pohjoisen taivaan tähdistö, joka rajoittuu Härkään, Kaksosiin, Ilvekseen, Kirahviin ja Perseukseen. Tähdistön kirkkain tähti on Capella, jolla on samankaltainen spektri kun Auringolla.

## Tähdet
*[[Capella]], Alfa (&alpha;) Aurigae* on taivaan kuudenneksi kirkkain tähti, auringonkaltainen ja spektroskooppinen kaksoistähti. Järjestelmän toinen komponentti kuuluu G-spektriluokkaan kuten päätähtikin, ja ne kiertävät toistensa ympäri runsaassa sadassa vuorokaudessa. Pääpari on helppo havaita, koska tähdet eivät Maasta katsottuna peitä toisiaan, vaikka ovat hyvin lähekkäin. Paria kiertää vielä noin valovuoden etäisyydellä kaksi punaista kääpiötä.

*[[Epsilon Aurigae|Epsilon (&epsilon;) Aurigae]]*, myös *Haldus* tai *Almaaz*, on Maasta noin 2&nbsp;000 valovuoden etäisyydellä oleva muuttuva ylijättiläinen, joka pimentää kumppaninsa joka 27. vuosi yhden vuoden ajaksi (edellinen pimennys oli vuosina 2009–2011). Kirkkaus vaihtelee välillä +3,0m ja +3,8m, ja tähden halkaisija on noin 1&nbsp;000 kertaa Auringon vastaava. Parin toista komponenttia ei ole valokuvattu; se saattaa olla suuri, himmeä tähti, jonka ympärillä on valtava määrä pölyä.

*[[Zeta Aurigae|Zeta (&zeta;) Aurigae]]* on myös pimennysmuuttuja: se pimentyy 970 päivän välein muutaman magnitudin kymmenyksen, kun kaksoistähden sininen B-komponentti menee punaisen jättiläistähden taakse.

*[[AE Aurigae]]* on paitsi muuttuva tähti ja kaasupilven ympäröimä, myös siitä erikoinen, että se kuuluu niin sanottuihin karkulaistähtiin, joilla on varsin suuri vauhti (100&nbsp;km/s). Se on Kyyhkysen kuviossa olevan Mu (&mu;) Columbae -tähden kanssa karannut Orionista 2,5 miljoonaa vuotta sitten. Tuolloin kaksi kaksoistähteä kohtasi toisensa Orionissa tähtien syntyalueella, ja sekasortoisten vaiheiden jälkeen karkulaiset sinkoutuivat kumpikin omalle lentoradalleen. Ainoastaan Iota (&iota;) Orionis säilyi kaksoistähtenä.

## Syvän taivaan kohteet

Ajomiehen läpi kulkee Linnunrata, ja siinä on useita näyttäviä avonaisia tähtijoukkoja, kuten M36, M37 ja M38, jotka näkyvät kiikareilla hyvin. Nämä tähtijoukot ovat Maasta 4&nbsp;100, 4&nbsp;400, ja 4&nbsp;200 valovuoden etäisyydellä.

Kolmikon keskimmäinen kohde M36 on 14 valovuoden kokoinen avoin tähtijoukko, jonka Giovanni Batista Hodierna löysi ennen vuotta 1654. Tähtiä joukossa on ainakin 60, ja se muistuttaa kooltaan ja iältään hyvin paljon Seulasia.

24 kaariminuutin kokoinen M37 on suurin ja eteläisin Ajomiehen joukoista. Se käsittää noin 150 kirkasta tähteä, jotka näkyvät pienelläkin kaukoputkella hyvin. Kaikkiaan tähtiä on arvioitu olevan noin viisisataa.

M38 on joukoista pohjoisin. Se on noin 25 valovuoden kokoinen ja 220 miljoonan vuoden ikäinen. Joukoin kirkkain tähti on +7,9 magnitudin keltainen jättiläistähti.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Maromokotro

**Maromokotro** on Madagaskarin saaren korkein vuori. Saaren pohjoisosassa sijaitsevan vuoren korkeus on 2&nbsp;876 metriä. Vuori kuuluu Tsaratananan kansallispuistoon.

## Katso myös
*Luettelo maiden korkeimmista kohdista

## Lähteet
Karhunvartija

**Karhunvartija** (latinaksi *Boötes* tai *Bootes*, genetiivi *Boötis* tai *Bootis*, lyhenne *Boo*) on tähdistö pohjoisen taivaan Otavan hännän osoittamassa suunnassa.

Tähdistön latinankielinen nimi tulee kreikan sanasta *Βοώτης* 'kyntäjä', tai tarkemmin 'häränajaja'. Tähdistön kirkkaimman tähden Arcturuksen nimi tulee kreikan sanasta *Ἀρκτοῦρος* 'karhunvartija' (*ἀρκτός* 'karhu', *οὖρος* 'vartija'), ja suomeksi käytetään tätä nimitystä koko tähdistöstä. 

## Kohteita Karhunvartijassa

Tähdistön kirkkain tähti on oranssinpunainen Arcturus, joka on yksi kirkkaimpia ja lähimpiä tähtiä. Arcturuksen paikka taivaalla on muuttunut asteen 2000 vuodessa.
Viimeisten tietojen mukaan tämä Arcturuksen suuri ominaisliike viittaisi, että se on
peräisin toisesta galaksista, joka on sulautunut linnunrataamme. Arcturus kuuluu kevätkolmioon, jossa
ovat Spica ja Denebola (Beta Leonis).

Epsilon Bootis eli Izar on kaksoistähti, jossa
on siniseltä ja oranssilta näyttävät kaksi tähteä.
Tau Bootiksella on eksoplaneetta.

## Karhunvartijan tähdistön tähtiä

Tähtiä nimineen:
* (16/&alpha; Boo) &minus;0.05 **[[Arcturus]]** tai ***Haris-el-sema***
** 2, 6.62 (&kappa;1) ***Asellus tertius*** ["kolmas aasi"]
* (51/&mu; Boo) 4.31 (&mu;1), 6.51 (&mu;2) **Alkalurops** tai ***Inkalunis*** [*Icalurus*] tai ***Clava*** tai ***Venabulum***
** 1 Boo]] 5.04; 53/&nu;<sup>2</sup> Boo 4.98; 37/&xi; Boo 4.54; 35/&omicron; Boo 4.60; 29/&pi;<sup>1</sup> Boo 4.49; 29/&pi;<sup>2</sup> Boo 5.58; 25/&rho; Boo 3.57; 28/&sigma; Boo 4.47; 4/&tau; Boo 4.50 – has a planet; 5/&upsilon; Boo 4.05; 48/&chi; Boo 5.28; 43/&psi; Boo 4.52; 41/&omega; Boo 4.80; 46/b Boo 5.67; 45/c Boo 4.93; 12/d Boo 4.82; 6/e Boo 4.92; 22/f Boo 5.40; 24/g Boo 5.58; 44/i Boo 4.83; 47/k Boo 5.59; A Boo 4.80
Tähtiä Flamsteedin nimillä:
:1 Boo 5.73; 2 Boo 5.63; 3 Boo 5.97; 7 Boo 5.71; 9 Boo 5.02; 10 Boo 5.76; 11 Boo 6.23; 13 Boo 5.26; 14 Boo 5.53; 15 Boo 5.29; 18 Boo 5.41; 20 Boo 4.84; 26 Boo 5.91; 31 Boo 4.86; 32 Boo 5.55; 33 Boo 5.39; 39 Boo 5.68; 40 Boo 5.64; 50 Boo 5.38

## Katso myös
* Karhunvartijan tyhjiö
Peter Yates

**Peter Yates** (24. heinäkuuta 1929 Aldershot, Britannia – 9. tammikuuta 2011 Lontoo, Britannia) oli Hollywoodissa tunnetuimmat teoksensa luonut englantilainen elokuvaohjaaja.

Yates aloitti ohjaajauransa kahdella pikkuelokuvalla, joista elokuvan *Nuoret hurjat lomalla* pääosaa esitti laulaja Cliff Richard. Richardin repertuaariin kuuluu yhä elokuvan nimimelodia "Summer Holiday". Ennen Yhdysvaltoihin muuttoa hän ohjasi kotimaassaan seitsemän jaksoa suosittua *[[Pyhimys (televisiosarja)|Pyhimys]]*-televisiosarjaa. *[[Ryöstö pikajunassa]]* -rikoselokuva valmistui vuonna 1967 Yatesin ohjauksessa brittituotantona, mutta *[[Bullitt]]* (1968) oli hänen suuri läpimurtonsa Hollywoodissa. Elokuva, jonka pääosaa näyttelee Steve McQueen, sai parhaan leikkauksen Oscarin. *Bullitt* ja erityisesti sen kymmenminuuttinen takaa-ajokohtaus nostivat Yatesin maineeseen. Kohtaus vaikutti lajityypin kehitykseen ja on yhä pätevä tekniikan kehittymisestä huolimatta. Elokuvan ansiosta saamistaan tarjouksista huolimatta hän halusi kuitenkin siirtyä uusille linjoille ja ohjasi sen jälkeen romanssin *[[John ja Mary]]*.

Oscar-ehdokkuuksia saivat myös muut hänen ohjaustyönsä, mutta suureksi menestykseksi nousi vasta *[[Fillarijengi]]* (1979), joka toi hänelle Oscar-ehdokkuuden ohjauksesta ja parhaasta elokuvasta. Samat ehdokkuudet hän sai *[[Pukija (vuoden 1983 elokuva)|Pukija]]*-filmistään vuonna 1983. Yatesin viimeisimmät ohjaukset ovat olleet yleisömenestyksiä, mutta eivät kriitikoiden ylistämiä. Viimeinen ohjaustyö oli kunnianhimoinen kasvutarina *[[Ystävyyden hinta]]*.

## Filmografia
* *[[Nuoret hurjat lomalla]]* (*Summer Holiday*, 1963)
* *[[Koroshi]]* (1966)
* *[[Ryöstö yöpikajunassa]]* (*Robbery*, 1967)
* *[[Bullitt]]* (1968)
* *[[John ja Mary]]* (*John and Mary*, 1969)
* *[[Murphyn sota]]* (*Murphy’s War*, 1971)
* *[[Kuuma kivi]]* (*The Hot Rock*, 1972)
* *[[Hiljaisuuden laki]]* (*The Friends of Eddie Coyle*, 1973)
* *[[Voihan veljet!]]* (*For Pete’s Sake*, 1974)
* *[[Muori, Hinkki & Speedy]]* (*Mother, Jugs & Speed*, 1976)
* *[[Syvyyden saalistajat]]* (*The Deep*, 1977)
* *[[Fillarijengi]]* (*Breaking Away*, 1979)
* *[[Silminnäkijä (vuoden 1981 elokuva)|Silminnäkijä]]* (*Eyewitness*, 1981)
* *[[Krull ja näkymätön vihollinen]]* (*Krull*, 1983)
* *[[Pukija (vuoden 1983 elokuva)|Pukija]]* (*The Dresser*, 1983)
* *[[Eleni – lasteni puolesta]]* (*Eleni*, 1985)
* *[[Epäilty (elokuva)|Epäilty]]* (*Suspect*, 1987)
* *[[Talo Carroll Streetillä]]* (*The House on Carroll Street*, 1987)
* *[[Syytön mies]]* (*An Innocent Man*, 1989)
* *[[Komeettakanuunat]]* (*Year of the Comet*, 1992)
* *[[Kämppäkaverit]]* (*Roommates*, 1995)
* *[[Maan tapa (elokuva)|Maan tapa]]* (*The Run of the Country*, 1995)
* *[[Aaverakkautta]]* (*Curtain Call*, 1999)
* *[[Don Quijote (vuoden 2000 elokuva)|Don Quijote]]* (*Don Quixote*, 2000)
* *[[Ystävyyden hinta]]* (*A Separate Peace*, 2004)

## Lähteet
Sikuri

**Sikuri** eli **hyötysikuri** (*Cichorium intybus*) on Euraasiassa luonnonvaraisena kasvava sikurilaji, jota on hyödynnetty jo hyvin pitkään ruoka- ja rohdoskasvina.

## Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen sikuri kasvaa 50–100&nbsp;cm korkeaksi. Juuri on usein monihaarainen pääjuuri. Koko kasvi on karheakarvainen. Varsi on jäykkä, särmikäs ja niukkahaarainen. Alemmat lehdet ovat ruodillisia ja lehtien lapa on pariliuskainen tai isohampainen. Ylemmät lehdet ovat tavallisesti sepiviä, ja lehtien lapa on ehyt ja nirhalaitainen. Kukka on vaaleansininen. Perättömät, 4–5&nbsp;cm leveät kukkamykeröt ovat usein pareittain lehtihangoissa. Sikuri kukkii Suomessa luonnonvaraisena heinä-syyskuussa. Pähkylästä puuttuu pappus.

Sikurista tunnetaan kolme muunnosta:
* sikuri (*Cichorium intybus* var. *intybus*)
* salaattisikuri (*Cichorium intybus* var. *foliosum*)
* juurisikuri (*Cichorium intybus* var. *sativum*)

## Levinneisyys
Sikuria kasvaa villinä koko Euroopassa pohjoisinta Fennoskandiaa ja Venäjää lukuun ottamatta. Sitä tavataan myös Pohjois-Afrikassa, Turkissa, Lähi-idässä ja Keski-Aasiassa. Se on levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikkaan, erityisesti mantereen itäosiin. Suomessa sikuria on tavattu Oulun korkeudelle saakka. Nykyään lajin esiintymät painottuvat Etelä-Suomeen ja Ahvenanmaalle.

## Elinympäristö
Suomessa sikuria tapaa rautateillä, myllyillä, satamissa, kaatopaikoilla ja pelloilla. Toisinaan laji saattaa olla myös lyhytaikainen viljelyjäänne.

## Käyttö
Monia sikurin muunnoksia, mm. salaattisikuria, viljellään salaatiksi. Se kylvetään avomaalle kesäkuussa. Sikurin juuria on toisinaan käytetty kahvin korvikkeena, Suomessa viimeksi toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen.

Sikuri on vanha, jo antiikin aikana käytetty rohdoskasvi. Sen lehtiä ja juuria on käytetty sappikiviä ja huonoa ruoansulatusta vastaan. Sikurin juuri sisältää ainakin inuliinia, karvasaineita, koliinia, parkkiaineita, C- ja K-vitamiinia.

## Katso myös
* Wilh. Schauman Oy

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
* *Suomen terveyskasvit. Luonnon parantavat yrtit ja niiden salaisuudet*. Toim. Huovinen, Marja-Leena & Kanerva, Kaarina. Oy Valitut Palat – Reader's Digest Ab, Tampere 1982.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Sikuri (hyötysikuri) (''Cichorium intybus'')
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sikuri (''Cichorium intybus'')
* Kasviatlas 2022: Sikurin levinneisyys Suomessa.
* Luontoportti: Sikuri (''Cichorium intybus'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Cichorium intybus'' – sikuri, hyötysikuri
* Puutarha.net: Sikuri (''Cichorium intybus'')
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Cichorium intybus'' 
* Annies Remedies: Chicory 
* Flora of China: ''Cichorium intybus'' 
* Food Component Database (FooDB): Chicory, ''Cichorium intybus'' 
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): ''Cichorium intybus'' (chicory) 
* Pherobase: Floral volatiles of ''Cichorium intybus''
Ariane 1

**Ariane 1** oli Ariane-rakettiperheen ensimmäinen kantoraketti.

## Raketti

Ariane 1 painoi tankattuna 210&nbsp;000&nbsp;kg ja kykeni laukaisemaan  yhden tai kaksi satelliittia, joiden yhteismassa oli 1&nbsp;850&nbsp;kg, geostationaariselle radalle.

Ariane 1 oli kolmivaiheraketti:
* Ensimmäisen vaiheen muodosti neljä Viking-rakettimoottoria (nesteajoaine), jotka rakensi ranskalainen yritys Société Européenne de Propulsion (SEP). 
* Toisen vaiheen muodosti yksi Viking-moottori. 
* Kolmas vaihe koostui yhdestä rakettimoottorista, jonka polttoaine oli nestevetyä ja hapetin nestehappea. Sen työntövoima oli 70&nbsp;000 newtonia.
 
Ariane 1, Ariane 2 ja Ariane 3 perustuivat tähän rakettiin. Ariane 4 korvasi sen 1986. Vasta Ariane&nbsp;5 oli täysin erilainen kantoraketti. Raketin nostokyvyn kasvu tapahtui siis samaan tapaan kuin esimerkiksi amerikkalaisen Delta&nbsp;II -kantoraketin kohdalla.

## Historia
Ensimmäinen Ariane 1 laukaistiin 24. joulukuuta 1979 Guyanan avaruuskeskuksesta. Se onnistui, mutta toinen laukaisu päätyi raketin räjähdykseen. Kolmas ja neljäs koelaukaisu onnistuivat.

Viides laukaisu oli ensimmäinen kaupallinen laukaisu - raketti meni epäkuntoon seitsemän minuuttia lähdön jälkeen. Seuraavat kuusi laukaisua onnistuivat.

2. heinäkuuta 1985 Ariane 1:n laukaisu (V14; V=vol, lento ranskaksi) toimitti ESAn Giotto-luotaimen avaruuteen.

22. helmikuuta 1986 Ariane 1:n viimeinen (11.) laukaisu kuljetti avaruuteen ensimmäisen CNESin SPOT-kaukokartoitussatelliitin.

## Lähteet
Ariane 2

**Ariane 2** oli ESAn Ariane-kantorakettiperheen toinen raketti. Se perustui Ariane 1 -kantorakettiin.

## Raketti
Ariane 2:n perusrakenne oli sama kuin Ariane 1:n, mutta sen moottorien työntövoima oli suurempi. Kolmas vaihe ja nokkakartio olivat suurempia. Nostokyky oli n. 2200 kg. 

Toisen vaiheen moottori käytti N2O4/UDMH-ajoainetta. Kolmas vaihe oli toisen vaiheen kaltainen. 

## Historia
Ensimmäinen Ariane 2 laukaistiin 30. toukokuuta 1986 ja päätyi epäonnistumiseen. Kaikkiaan kuusi Ariane 2-laukaisua tehtiin, loput viisi olivat menestyksellisiä. Viimeinen Ariane 2-laukaisu tehtiin 2. huhtikuuta 1989.
Ariane 3

**Ariane 3** oli ESAn Ariane-kantorakettiperheen kolmas raketti. Se perustui Ariane 1 -kantorakettiin.

## Raketti
Ariane 3:n perusrakenne oli sama kuin Ariane 1:n, mutta sen moottorien työntövoima oli suurempi. Ensimmäiseen vaiheeseen kuului neljä kiinteäajoainerakettia.

Toisen vaiheen moottori käytti N2O4/UDMH-ajoainetta. Kolmas vaihe oli toisen vaiheen kaltainen.

Kolmas vaihe oli suurempi ja nokkakartio suurempi. Nostokyky oli n. 2600 kg.

## Historia
Ensimmäinen Ariane 3 laukaistiin 4. elokuuta 1984 (ts. ennen Ariane 2:ta). Kaikkiaan 11 Ariane 3 -kantorakettia laukaistiin, joista viides laukaisu oli ainoa epäonnistuminen.
Ariane 4

**Ariane 4** oli ESAn menestynein kantoraketti, joka loi *[[Arianespace]]*-rakettiyhtiöstä suuren menestyksen.  

Sen kehitystyö alkoi 1983 ja ensimmäinen laukaisu tapahtui 15. kesäkuuta 1988. Kaikkiaan raketilla tehtiin 116 laukaisuyritystä joista kaikki paitsi kolme onnistuivat.

Ariane 4 perustui *Ariane 1*:een ja sen seuraajiin, mutta sen nostokyky GTO-radalle oli 4&nbsp;800 kg. 

Raketista oli erilaisia versioita, joissakin oli kaksi ja joissakin neljä kiinteäajoainerakettia, toisissa boosteriraketit käyttivät nesteajoainetta. 

Nokkakartion *Spelda*-rakenteella () voidaan laukaista kaksi satelliittia.

Ariane 4 AR 40 oli perusversio, joka oli kolmivaiheinen. Se oli 58 metriä korkea, halkaisijaltaan 3,8-metrinen. Sen laukaisumassa oli 245&nbsp;000 kg, josta hyötykuorma oli 2&nbsp;100 kg GTO-radalle tai 5&nbsp;000 kg matalalle kiertoradalle. Ensimmäinen vaihe koostui neljästä *Viking 5*-moottorista, joista kukin tuotti 667&nbsp;000 N työntövoiman. Toinen vaihe koostui yhdestä Viking-moottorista. Kolmas vaihe oli *HM7*-moottori, joka käytti nestehappi/nestevety-ajoainetta. 

Ariane 4 AR 44L:ssä oli neljä boosterirakettia, jotka käyttivät nesteajoainetta. Sen laukaisumassa oli 470&nbsp;000 kg, josta hyötykuormaa 4&nbsp;730 kg GTO-radalle tai 7&nbsp;600 kg matalalle kiertoradalle. 

## Käyttöhistoria
Versio  Yritykset/Onnistumiset
*AR 40   7 / 7 
*AR 42L 12 / 12 
*AR 42P 14 / 13  
*AR 44L 34 / 33 
*AR 44LP 25 / 24
*AR 44P 15 / 15 

Ariane 4:n viimeinen laukaisu tapahtui 15. helmikuuta 2003.

## Lähteet
Meritiede

**Meritiede** eli **oseanografia** (kreikan *okeanos*, maailmaa ympäröinyt meri) pyrkii ymmärtämään ja kvantitatiivisesti ennustamaan merten ilmiöitä. Meret ovat vesimassa, joka peittää noin kaksi kolmasosaa maapallon pinnasta. Meritiede on monitieteinen ala. Merten ilmiöiden selittäminen vaatii usein sekä fysikaalista, kemiallista että biologista tarkastelua. Yleensä meritiede jaetaan fysikaaliseen, kemialliseen, biologiseen, meteorologiseen ja geologiseen meritieteeseen.

Meritieteen osa-alueita:
* Fysikaalinen meritiede
* Kemiallinen meritiede
* Meribiologia
* Merigeologia
* Meteorologinen meritiede

## Lähteet

## Aiheesta muualla

## Kirjallisuutta
*
Reologia

**Reologia** on oppi materiaalien, tyypillisesti fluidien, muodonmuutoksista ja virtauksista. Se sisältää mm. kaasujen, nesteiden, polymeerien, geelien, bitumin, ja elintarvikkeiden viskoelastisten ominaisuuksien tutkimisen reologisilla mittauksilla. Mittauksilla saadaan tietoa esimerkiksi fluidien juoksevuusominaisuuksista, jotka vaikuttavat aineiden käyttäytymiseen prosessissa silloin, kun niitä siirretään tai sekoitetaan. Materiaalien reologinen käyttäytyminen riippuu yleensä niiden koostumuksesta ja mikrorakenteesta, sekä ulkoisista olosuhteista kuten lämpötilasta ja paineesta.

Koska newtonilaisten fluidien viskositeetti on vakiolämpötilassa ja -paineessa riippumaton leikkausnopeudesta, eivät ne tuota suuria ongelmia prosessilaitteiden ja putkistojen suunnittelussa. Ei-newtonilaiset virtausominaisuudet ovat kuitenkin usein toivottavia, kun prosessoitavien aineiden halutaan käyttäytyvän esimerkiksi leikkausohenevasti. Ei-newtonilaisten fluidien käyttäytyminen prosessilaitteissa ja putkistoissa on huomioitava, koska fluidien käytös vaikuttaa huomattavasti lämmön- ja aineensiirtoon. Erityistä huomiota tulee kiinnittää sopivien sekoitussysteemien ja pumppujen valintaan. Virtausominaisuuksia kuvataan reogrammeilla, joissa leikkausjännitys tai viskositeetti esitetään leikkausnopeuden funktiona. Viskositeettia ja sen leikkausnopeusriippuvuutta voidaan mitata rotaatiomittauksin reometreillä ja viskometreillä. Oskillaatiomittausten avulla voidaan vastaavasti mitata materiaalien viskoelastisten ominaisuuksien riippuvuutta esimerkiksi kulmataajuudesta (kuormitusajasta) ja oskillaatioamplitudista (muodonmuutoksen suuruudesta). Tällaisilla mittauksilla saadaan tyypillisesti tietoa mm. materiaalien jäykkyydestä ja elastisuudesta erilaisissa olosuhteissa ja erilaisten kuormitusten alaisena.

Reologiaa hyödynnetään yleisesti sekä tieteellisessä tutkimuksessa että teollisessa laadunvalvonnassa ja tuotekehityksessä.
Non sequitur

**Non sequitur** () on argumentaatiovirhe, jossa alkuoletuksista esitetään seuraavan sellaista, mitä niistä ei tosiasiassa seuraa. Non sequiturista on olemassa esimerkiksi seuraavat kaksi tyyppiä:
# Jos A niin B
# B
# Siispä A

:*Puiset pöydät ovat ruskeita. Pöytä on ruskea, joten se on puuta.* Johtopäätös on *non sequitur*, koska kumpikaan premisseistä ei oleta kaikkien ruskeiden asioiden olevan puuta. 
:*Kaikki pöydät ovat ruskeita ja tämä esine on ruskea, joten se on pöytä.* Johtopäätös on *non sequitur*, koska vaikka kaikki pöydät ovat ruskeita, eivät kaikki ruskeat esineet ole pöytiä.

Toinen yleinen non sequiturin tyyppi on:
# Jos A niin B
# Ei A
# Siispä ei B
:*[[Cogito ergo sum]] -argumenttiin vastauksena: En ajattele, siis en ole. Eli koska mm. kivet eivät ajattele, kiviä ei ole olemassa. Cogito ergo sum -argumentti on siis virheellinen.*
Andromeda (tähdistö)

**Andromeda** (lat. *Andromeda*, gen. *Andromedae*) on tähdistö pohjoisella taivaalla.

Tähdistö on tunnettu erityisesti sen keskellä olevasta Andromedan galaksista M31, meitä lähinnä olevasta suuresta galaksista, joka on nähtävissä paljain silmin. M31:n seuralaisgalakseja ovat 32 ja M110 (NGC 205), jotka näkyvät kaukoputkella tai isolla kiikarilla.

## Tähdet
Tähdistön kirkkain tähti on kaksoistähti α Andromedae eli Alpheratz (myös Sirrah, kuten kuvassa). Ennen tähteä pidettiin kuuluvana sekä Andromedan että Pegasuksen tähdistöön, josta tähti tunnetaan nimellä δ Pegasi, tosin tunnusta ei enää käytetä virallisissa kartoissa. Muodostaa yhdessä α, β, ja γ Pegasin kanssa asterismin Suuri Pegasuksen neliö.

Toiseksi kirkkain tähti on noin 200 valovuoden päässä loistava punainen jättiläinen &beta; And eli Mirach. Se on kirkkaudeltaan 2,07m oleva epäsäännöllinen muuttuja, kirkkaus vaihtelee välillä 2,01m&nbsp;-&nbsp;2,10m.

Gamma (&gamma;) Andromedae on nelinkertainen tähti: kirkkaimmista tähdistä toinen on keltainen, toinen sinertävä. Systeemin päätähti (γ1) on kirkkaudeltaan +2.13m oleva oranssi, kirkas jättiläistähti. Järjestelmän toiseksi kirkkain komponentti (γ2), kirkkaudeltaan +4,84m, on taivaalla 9,6 kaarisekunnin välimatkan päässä. γ2:ta kiertää vielä kaksi tähteä: pääsarjan B8 spektriluokkaan kuuluva kääpiötähti, kirkkaus +5,1m ja spektriluokan A0 kääpiö (+6,3m). Kirkkaampi näistä kahdesta on vielä spektroskooppinen kaksoistähti, kiertoaika 2,67 vuorokautta.

υ eli Ypsilon Andromedae on 44 valovuoden päässä oleva magnitudin +4,09 kaksoistähti, jolla on planeettoja. Järjestelmän kirkkaampi komponentti on valko-keltainen kääpiötähti, noin 1,3 kertaa Aurinkoamme massiivisempi. Himmeämpi komponentti on vuonna 2002 löydetty punainen kääpiö.

## Syvän taivaan kohteet

Tunnetuin Andromedan tähdistön kohde on Andromedan suuri galaksi, Messierin luettelon kohde numero 31. Se on meistä noin kahden ja puolen miljoonan valovuoden päässä oleva Sb-tyypin kierteisgalaksi. Se on pimeinä syysiltoina havaittavissa myös paljain silmin mutta kiikareilla galaksi erottuu paremmin. M31:lla on seuralaisina M32 ja M110 sekä runsas 10 muuta pienempää galaksia. Lisäksi tähdistössä on runsaan asteen kokoinen avoin joukko NGC 752, joka on Maasta 1&nbsp;300 valovuoden päässä.

Vain 7 kaariminuutin päässä Mirachista on 8 miljoonan valovuoden päässä oleva elliptinen galaksi NGC 404 eli *Mirachin aave*, jonka William Herschel löysi vuonna 1784. Himmeän galaksin ja kirkkaan Mirachin verrattaen pieni välimatka taivaalla tekee galaksista vaikean kuvattavan; joko galaksi alivalottuu tai tähti ylivalottuu.

## Mytologia

Kreikkalaisen tarun mukaan kaunis Andromeda oli Kassiopeian ja Kefeuksen, kuningattaren ja kuninkaan, tytär joka piti uhrata merihirviölle (Cetus). Perseus kuitenkin tuli paikalle ja näytti merihirviölle Medusan päätä ja merihirviö muuttui kiveksi. Perseus vapautti kallioon kahlitun Andromedan ja sai hänet vaimokseen. Andromedan äiti sijoitettiin kostoksi taivaalle niin, että hän joutuisi roikkumaan osan päivästä ylösalaisin.
Bereniken hiukset

**Bereniken hiukset** (lat. *Coma Berenices*) on Otavan alla oleva pohjoisen taivaan himmeätähtinen tähdistö. Sitä rajoittavat Ajokoirat, Leijona, Neitsyt, Karhunvartija ja Iso Karhu.

Berenike oli Egyptin kuningas Ptolemaios III:n puoliso, joka lupasi uhrata hiuksensa Afroditelle, jos hänen miehensä palaisi turvallisesti taistelusta. Bereniken hiukset pantiin temppeliin, mutta ne katosivat. Temppelin vartijat olivat jo saamassa kuolemantuomion, kun hoviastronomi Konon Samoslainen ilmoitti kuninkaalle, että hiukset ovatkin löytyneet taivaalta Afroditen lahjoittamana, jotta kaikki saisivat niitä ihailla.

## Tähdet
Tähdistön kirkkainkin tähti, β Comae Berenices, on magnitudiltaan vain 4,26. Absoluuttisesti se on vain hiukan omaa Aurinkoamme kirkkaampi, joten se antaa hyvän kuvan siitä, miten himmeästi Aurinko loistaisi 27 valovuoden päästä. Toiseksi kirkkain tähti on α Com (Diadem), suhteelliselta kirkkaudeltaan 4,32. Tähti edustaa tähdistön mytologiassa Bereniken kruunun jalokiveä. Se on kaksoistähti jonka molemmat osapuolet ovat melkein yhtä kirkkaita. Niiden rata on Maasta katsoen 0,1 asteen verran vinossa, joten ne eivät peitä toisiaan. Kolmas neljännen magnitudin tähti tähdistössä on γ Com; 4,36m.

FK Comae Berenices on muuttuva tähti, jonka kirkkaus vaihtelee välillä 8,14m&nbsp;-&nbsp;8,33m 2,4 päivän jaksolla. Se edustaa FK Comae -luokan muuttujia. On arveltu että tähden kirkkauden muutoksen aiheuttaisivat suuret ympäristöään viileämmät ja siten myös himmeämämmät tähdenpilkut pyörivän tähden pinnalla. FS Com on epäsäännöllinen muuttuva tähti, joka vaihtelee 5,3m&nbsp;-&nbsp; 6,1m 58 vuorokauden jaksolla. R Comae Berenices on Mira-tyyppinen muuttuja, joka vaihtelee kirkkauttaan välillä 7,1m ja 14,6m 363 päivän jaksolla.

## Syvän taivaan kohteet

Tähdistön alueella on kolmen kaariminuutin kokoinen pallomainen tähtijoukko M53. Myös joitakin Neitsyen galaksijoukon galakseja on tähdistön alueella, kuten Messierin kohteet M64 (Mustasilmägalaksi), M85, M88, M91, M98 ja M99. Samoin tähdistössä sijaitsee Coman galaksijoukko, joka on tähtiharrastajille liian himmeä.

Avoin tähtijoukko Mel 111 on tähdistön γ Com -tähden luokse levittäytynyt laaja, harvahko joukko, jonka muutamat jäsenet voi nähdä jo paljain silmin. Suurin osa joukon tähdistä on kuitenkin kirkkaudeltaan noin 5&nbsp;-&nbsp;10m. Etäisyyttä joukolla Aurinkokunnasta on noin 270 valovuotta.

Galaktinen pohjoisnapa (12h 51,42m ja deklinaatio 27° 07,8′ (vuoden 2000 epookki)) sijaitsee Bereniken hiusten tähdistön alueella, josta johtuen tähdistön alueella voidaan havaita runsain mitoin galakseja; oman Linnunratamme pöly ja tähtienvälinen kaasu ei ole estämässä valon kulkua kauempaa.
Eridanus

**Eridanus** (, gen. *Eridani*), joskus Eridanus-virta tai vain Virta, on pitkä ekvaattorilta syvälle eteläiselle taivaalle ulottuva tähdistö Orionin länsipuolella. Tähdistön on ajateltu kuvaavan Eufratia tai Niiliä.

*Omikron2 (o2) Eridani* on kolmoistähti, jossa on 4 magnitudin kääpiö, 9 magnitudin valkoinen kääpiö ja 11 magnitudin punainen kääpiö. Valkoinen kääpiö on luokassaan ainoa, jonka voi nähdä pienellä kaukoputkella.

*[[Epsilon Eridani|Epsilon (&epsilon;) Eridani]]* on Aurinkoamme lähimpiä naapureita (10,8 valovuotta), josta on etsitty merkkejä elämästä.

Eridanuksen tähdistöstä on löydetty poikkeuksellisen suuri aukko avaruudessa. Sen läpimitta on miljardi valovuotta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Delfiini (tähdistö)

**Delfiini** (lat. *Delphinus*, gen. *Delphini*) on pieni ja himmeä pohjoisen taivaan tähdistö, joka muistuttaa toisaalta delfiiniä, toisaalta pientä leijaa.

## Tähdet
*&alpha; Del* eli Sualocin on seitsenkertainen tähti, komponentit A ja G ovat oikea pari, loput ovat vain sattumalta samassa suunnassa Maasta katsottuna eli ovat joukon optisia komponentteja. Sualocin toisin päin luettuna on Nicolaus, joka on 1700- ja 1800-luvuilla vaikuttaneen italialaisen tähtitieteilijän Niccolò Cacciatoren etunimen latinallistus. Tähti on meistä noin 240 valovuoden päässä ja kirkkaudeltaan se on +3,7m.

100 valovuoden päässä meistä oleva *&beta; Del* eli Rotanev on äsken mainitun Cacciatoren sukunimen latinankielinen versio väärin päin kirjoitettuna. Se on viisinkertainen tähti, järjestelmän komponentit A ja B ovat fyysinen pari, loput ovat optisia komponentteja. Pääparin jäsenet ovat kirkkaudeltaan +4,1m ja +5,1m; loput ovat kirkkaudeltaan alle +10m.

*&gamma; Del* on kaunis kaksoistähti. Järjestelmän kirkkaampi (&gamma;2) osapuoli on 4:nnen magnitudin oranssi alijättiläinen ja toinen (&gamma;1) viidennen magnitudin pääsarjan tähti, väriltään kelta-valkoinen. Pari on Maasta noin 100 valovuoden matkan päässä.

*&epsilon; Del* tai arabiankieliseltä nimeltään *Deneb Dulfin* joka tarkoittaa suomeksi Delfiinin pyrstöä, on 350 valovuoden päässä oleva kirkkaudeltaan aavistuksenomaisesti muuttuva sininen jättiläistähti.

## Syvän taivaan kohteet
Tähdistössä on kaksi pallomaista tähtijoukkoa, NGC 6934 ja NGC 7006. Ensin mainittu on kirkkaampi, +9,75m, NGC 7006 on vastaavasti vain +11,5m ja Maasta jopa 185&nbsp;000 valovuoden päässä. Lisäksi on vielä himmeä planetaarinen sumu NGC 6891, kirkkaudeltaan vain +10,5m ja halkaisijaltaan vain 0,36 kaariminuuttia.

Myös pieniläpimittainen on tähdistön länsiosassa majaileva planetaarinen sumu NGC 6891, joka on noin 7200 valovuoden päässä. Kirkkaudeltaan se on noin +10,7 magnitudia ja läpimitaltaan 12 kaarisekuntia. 

## Lähteet
Herkules (tähdistö)

**Herkules** (, gen. *Herculis*) on iso pohjoisen taivaan tähdistö. Antiikin Kreikan tarujen mukaan sankari Herakles teki monia urotekoja ja palkinnoksi hänen urheudestaan Zeus sijoitti Herakleen taivaalle. 

## Tähdet
*[[Rasalgethi]]* tai *Ras Algethi* (&alpha; Her) on väriltään hyvin punainen moninkertainen epäsäännöllinen sykkivä muuttuja 550 valovuoden päässä Maasta. &alpha;1 on kaksoistähti, jossa systeemin muodostavat punainen ylijättiläinen ja sen pienempi kumppani. &alpha;2 on myös kaksoistähti, jossa parina on keltainen jättiläistähti ja F-spektriluokan kääpiötähti. &alpha;1 on neljänneksi suurin tunnettu tähti, sen halkaisija on Aurinkoamme jopa 460 kertaa suurempi. Tähden nimi on johdettu arabiasta ja tarkoittaa "polvistuvan päätä".

&beta; Herculis eli *Kornephoros* on noin 150 valovuoden päässä oleva K0-spektriluokan tähti ja sen kirkkaus on +2,8m. Myös tämän tähden nimi on johdettu arabiasta ja tarkoittaa "aseen kantajaa".

*Rutilicus* (&zeta; Her) on +2,81 magnitudin kaksoistähti, jossa juuri pääsarjavaiheensa päättänyt alijättiläistähti ja himmeämpi kumppani (+5,53m) kiertävät toisensa noin 35 vuoden jaksoissa keskimäärin 15 tähtitieteellisen yksikön etäisyydellä toisistaan. Pari on osa suurempaa yhtenäisesti liikkuvaa järjestelmää, johon kuuluvat myös φ2 Pavonis, ζ Reticuli, 1 Hydra, Gl 456, Gl 678 sekä Gl 9079.

Muita nimettyjä tähtiä ovat *&lambda; Her* eli Maasym ("ranne"), +4,41m ja 370 valovuotta; *&delta; Her* eli Sarin, +3,2m ja 96 valovuotta; *&omega; Her* tai Kajam joka kuvaa Herkuleen nuijaa, josta tähden nimikin on peräisin (+4,57m/235 valovuotta).

## Syvän taivaan kohteet
Messier 13 (*NGC 6205*) on näyttävä pallomainen tähtijoukko 2,5 astetta &eta; Her-tähdestä etelään. Joukon tunnistaa helposti niin sanotusta "Mersun merkistä", Y-kirjaimen muotoinen pimeä sumu joukon keskiosissa. Joukko on meistä runsaan 25&nbsp;000 valovuoden päässä ja sen koko on noin 145–165 valovuotta (lähteestä riippuen) joka vastaa taivaalla noin runsasta 20 kaariminuuttia. Tähtiä joukossa on 300&nbsp;000. Vuonna 1974 Arecibon radio­tele­skoopilla lähetettiin yksinkertainen radio­viesti joukon suuntaan.

Neljännesaste M13:sta pohjoiseen päin sijaitsee galaksi IC 4617, joka on +14,5 magnitudin kierteisgalaksi. Edellisestä neljännesaste itään ja puoli astetta pohjoiseen sijaitsee myös kierteisgalaksi NGC 6207. Se on kirkkaudeltaan +11,6m ja kooltaan 3×1,3 kaariminuuttia.

Messier 92 (kuvassa) on myös pallomainen tähtijoukko, muttei yllä näyttävyydessä edellisen tasolle, vaikka on myös kirkkaimpia pallomaisia pohjoisella taivaanpuoliskolla. Joukon löysi saksalainen tähtitieteilijä Johann Elert Bode vuonna 1777 ja uudelleen Charles Messier 1781.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ilves (tähdistö)

**Ilves** (lat. *Lynx*) on vaikeasti hahmotettava, suurehko pohjoistaivaan tähdistö Otavan vasemmalla puolella. Tähdistö on heikkovaloinen ja harvatähtinen. Ilveksestä oikealle alas ovat Kaksosten tähdet.

Ilveksen nimesi Johannes Hevelius 1600-luvulla. Ilveksessä näkyy paljain silmin 32 tähteä, joista kirkkain on Alfa Lyncis, kirkkaudeltaan 3,13. Tähdistössä sijaitsee himmeä pallomainen tähtijoukko NGC 2419, joka on hyvin kaukana, noin 210&nbsp;000 valovuoden päässä, ja jota Harold Shapley on nimittänyt "galaksienväliseksi kulkuriksi".

## Numerotietoja Ilveksen tähdistöstä
* ala 545 neliöastetta, järjestyksessä 28:nneksi suurin

## Katso myös
* Luettelo Ilveksen tähdistön tähdistä

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Alcyone.de Lynx Taulukko tähdistä
*Ntlworld Lynx Taulukko tähdistä
*Astrosurf Lynx 
*SEDS Lynx Taulukko tähdistä
*TCAEP.co.uk Lynx  Taulukko tähdistä
*
*Eagle Creek Doube Stars Lynx
Bash

**GNU Bash** (sanoista *Bourne again shell*) on GNU-projektin POSIX-yhteensopiva komentotulkki. Bash on osittain yhteensopiva Unixin Bourne shellin kanssa. Nimi on sanaleikki: englannin kielen sana ”born”, joka lausutaan samalla tavalla kuin ”Bourne”, tarkoittaa syntynyttä. Born/Bourne again tarkoittaa siis uudestisyntynyttä, ja Bash on suuresti Bournen kaltainen. 

Alkuperäisen Bourne shellin kehitti Stephen R. Bourne Bell Labsissa. Bashin pääasiallinen kirjoittaja on Brian Fox, joka julkaisi ohjelman vuonna 1987. Bash sai ominaisuuksia Bourne shellin lisäksi C shellistä ja Korn shellistä.

Bash sisältää ominaisuuksia ohjelmointiin ja interaktiiviseen käyttöön. Bash toteuttaa komentorivieditoinnin Readline-kirjaston avulla ja csh-komentotulkin tyylisen komentohistorian.

Bash on GPLv3-lisenssin alainen, ja se toimii GNU:n lisäksi monissa Unix-tyyppisissä käyttöjärjestelmissä sekä Windowsissa. Bash on oletuskomentotulkki useimmissa Linux-jakeluissa. Bash toimi oletuskomentotulkkina myös macOS:ssä, kunnes Catalina-versiossa Zsh korvasi sen.

Bash voidaan mieltää ohjelmointikieleksi: se on Turing-täydellinen eli sillä voi tehdä kaikki ne asiat, joita tietokoneella voi ylipäätään tehdä.

Bash sisältää tuen muun muassa muuttujille, aritmetiikalle, taulukoille, ehtolauseille, toistorakenteille, funktioille ja Boolen algebralle.

Bash-skriptin voi tallentaa tiedostona. Bash-skriptien tiedostopääte on `.sh`.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kotisivu GNU Project
* Bash-komentosarjoituksen perusopas Linux.fi
* Komentorivin perusteet  FLOSS Manuals 
* Advanced Bash-Scripting Guide
Darwin (ESA)

**Darwin** on Euroopan avaruusjärjestön (ESA) tiedeohjelman ehdotettu avaruuslento, jolla etsitään muiden tähtien Maan kaltaisia planeettoja. Avaruusalukset laukaistaan aikaisintaan vuonna 2015. Avaruuslento kuuluu ESAn *Cosmic Vision 2015/2025* -ohjelmaan, joka hyväksyttiin toukokuussa 2005 Helsingissä järjestetyssä ESAn tiedeohjelmakomitean kokouksessa.

Avaruuslento koostuu seitsemästä muodostelmassa lentävästä avaruusaluksesta, joista kuudessa on 1,5 metrin teleskooppi ja yksi kerää kuuden teleskoopin keräämän valon. Koko järjestelmä toimii interferometrisesti (nulling interferometer), jolloin havainto tähdestä ei enää peitä sitä kiertäviä planeettoja. Planeettoja havaitessaan laitteisto pystyy analysoimaan niiden kaasukehää, josta voi tehdä päätelmiä elämästä planeetalla. Nimensä lento on saanut on brittiläisen biologin, Charles Darwinin, mukaan.

NASAlla on suunnitelmissa TPF eli *Terrestrial Planet Finder* -avaruuslento, joka on samanlainen kuin ESAn Darwin. Hankkeiden arvellaan yhdistyvän.