open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Laanilan jätteenpolttolaitos

**Laanilan jätteenpolttolaitos** on Oulun Laanilan kaupunginosassa, Kemiran teollisuusalueella toimiva jätteenpolttolaitos. Laitoksen omistaja on Oulun Energia ja sen käytöstä ja kunnossapidosta vastaa Laanilan Voima Oy.   Vuosittain laitoksessa poltetaan noin 150&nbsp;000 tonnia yhdyskunta- ja teollisuusjätettä, josta puolet tulee Oulun Jätehuollon alueelta ja puolet muualta Pohjois-Suomesta. 

Jätteenpolttolaitos otettiin kaupalliseen käyttöön vuonna 2012, ja sen polttoaineteho on 53 MW. Vuonna 2015 laitos tuotti höyryä 367 GWh ja kaukolämpöä 40 GWh. Laitoksen tuottamaa energiaa hyödynnetään Kemiran teollisuusprosesseissa ja Oulun Energian sähkön ja kaukolämmön tuotannossa. 

## Lähteet
Omar Monza

**Omar Ubaldo Monza Ricciardi** (17. helmikuuta 1929 Buenos Aires – 17. kesäkuuta 2017) oli argentiinalainen koripalloilija ja maailmanmestari.

Monza pelasi 1950-luvun alussa Argentiinan miesten maajoukkueessa, joka voitti historian ensimmäisen maailmanmestaruuden Argentiinassa 1950 ja saavutti hopeaa historian ensimmäisissä Pan-Amerikan kisoissa Buenos Airesissa 1951. Helsingin kesäolympialaisissa 1952 Monzan edustama Argentiina sijoittui neljänneksi.

Monza kuoli 88-vuotiaana 17. kesäkuuta 2017.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Omar Monza Bio, Stats, and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Profiili FIBA Archive
Jukka Tikkanen

**Jukka Tapani Tikkanen** (30. elokuuta 1957 Jyväskylä) on suomalainen arkkitehti ja Arkkitehtisuunnittelu Jukka Tikkanen Oy:n toimitusjohtaja. Tikkanen valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1990.  Kansainvälisen arkkitehtuurikilpailun voiton myötä toteutettu Jyväskylän Ainolanrannan rantakortteli oli myös Tikkasen diplomityö. 

Arkkitehtisuunnittelu Jukka Tikkanen Oy teki yli kymmenen vuoden ajan 8-9% koko Suomen asuntotuotannon suunnittelusta, vastaten mm. Suomen korkeimman asuinkerrostalon Vuosaaren Cirruksen toteutussuunnittelusta. Vuosina 2006-08 toimisto suunnitteli hankkeita ainosataan Venäjälle, jossa yhtiöllä on edelleen toimipisteet Moskovassa ja Pietarissa.
 
2016 Jukka Tikkaselle myönnettiin Jyväskylä-seuran palkinto ”jyväskyläläisyyden tai Jyväskylän henkisen ja aineellisen perinteen hyväksi tehdystä työstä”. Myöntämisessä painoi erityisesti Tikkasen työ vuodesta 2009 omistamansa Schaumanin linnan entisoinnissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Arkkitehtisuunnittelu Jukka Tikkanen Oy
Bülach

**Bülach** on kaupunki Zürichin kantonissa Bülachin hallintoalueella Koillis-Sveitsissä. Kaupungin asukasluku on vajaat 20&nbsp;000 ja pinta-ala on 19,33 neliökilometriä.

## Maantiede
Bülach sijaitsee kumpuilevassa Mittellandissa Glatt- ja Tössjokien välissä, Reinin eteläpuolella.

## Liikenne
Bülachista on moottoritieyhteys etelään, Klotenin kautta Zürichiin. SBB:n rautatie Zürich–Schaffhausen kulkee Bülachin kautta. Kaupungista on rautatieyhteys myös itään, Winterthuriin. 

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Stepan Aleksandrovski

**Stepan Fjodorovitš Aleksandrovski** (25. joulukuuta 1842 – 14. helmikuuta 1906) oli venäläinen taidemaalari ja akvarellisti.
Wil

**Wil** tarkoittaa muuan muassa seuraavaa:

## Paikannimi
* Wil, kaupunki Sveitsissä, Sankt Gallenin kantonissa
* Wil, kunta Sveitsissä, Zürichin kantonissa
* Wil, kunta Sveitsissä, Aargaun kantonissa

## Etunimi
* Wil Huygen (1922–2009), alankomaalainen kirjailija
* Wil Traval (s. 1980), australialainen näyttelijä
* Wil Wheaton (s. 1972), yhdysvaltalainen näyttelijä

## Muuta

* 2412 Wil, päävyöhykkeen asteroidi.
Stomatosuchus

**Stomatosuchus** on sukupuuttoon kuollut krokotiilimaisten arkosaurien suku, jonka fossiileja on löydetty Egyptistä myöhäisen liitukauden Cenomanum-vaiheelta. Se oli arviolta 10 metriä pitkä, ja sillä oli lähes kaksimetrinen, litteäkuonoinen kallo. Alaleuka oli hampaaton ja sen alla näyttää olleen pelikaanimainen pussi. Sen uskotaan olleen siivilöijä, joka ahmaisi leukapussiinsa suuria määriä vettä, jotka se sitten puristi ulos yläleuan hienojen hampaiden läpi. Jäljelle jäivät pienet äyriäiset joita *Stomatosuchus* käytti ravinnokseen.

Koska eläimen ainoa tunnettu yksilö tuhoutui Munich Museumin mukana liittoutuneiden pommituksessa vuonna 1944, ei fossiileja voida tutkia nykyaikaisin menetelmin varmistamaan jos uskomukset sen elintavoista pitävät paikkansa. Samassa hyökkäyksessä katosivat myös dinosaurusten *[[Spinosaurus]]* ja *[[Carcharodontosaurus]]* alkuperäiset jäänteet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Prehistoric Wildlife: ''Stomatosuchus''
A1 Grand Prix -kausi 2007–2008

**A1 Grand Prix -kausi 2007–2008** oli A1GP -sarjan kolmas kausi. Kausi alkoi 30. syyskuuta 2007 Hollannin Zandvoortin radalla ja päättyi 4. toukokuuta 2008 Britannian Brands Hatchin radalle.

Sarjan mestaruuden voitti Sveitsi kuljettaja Neel Jani.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
A1 Grand Prix -kausi 2008–2009

**A1 Grand Prix -kausi 2008–2009** oli A1GP -sarjan neljäs ja viimeinen kausi (kausi 2009–10 ei toteutunut ja sarja kaatui talousvaikeuksiin syksyllä 2009). Kausi alkoi 5. lokakuuta 2008 Hollannin Zandvoortin radalla ja päättyi 3. toukokuuta 2009 Britannian Brands Hatchin radalle.

Sarjan mestaruuden voitti Irlanti kuljettajana Adam Carroll.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Wil (kaupunki)

**Wil** on kaupunki Sankt Gallenin kantonissa Koillis-Sveitsissä. Kaupungin asukasluku on noin 24&nbsp;000 ja pinta-ala on 20,82 neliökilometriä.

## Maantiede
Wil sijaitsee kumpuilevassa Mittellandissa Thurjoen varrella.

## Liikenne
Wil sijaitsee moottoritien A1 varrella, Winterthurin ja Sankt Gallenin välillä. SBB:n rautatie Zürich–Sankt Gallen kulkee Wilin kautta. Kaupungista on kolme muutakin rautatieyhteyttä: pohjoiseen Weinfeldeniin, luoteeseen Frauenfeldiin sekä etelään Wattwiliin. 

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2018 loppuottelu

**Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2018 loppuottelu** oli jalkapallo-ottelu, jossa ratkaistiin jalkapallon MM-kilpailujen 2018 voittaja. Se oli neljän vuoden välein pelattavien jalkapallon MM-kilpailujen 21. loppuottelu. Se pelattiin Lužniki-stadionilla Moskovassa, Venäjällä 15. heinäkuuta 2018 Ranskan ja Kroatian välillä.

Ottelun voittanut Ranska karsiutui vuoden 2021 Maanosaliittojen cupiin.

## Ottelu
### Tiedot




|style="width:60%; vertical-align:top;"|
**Säännöt**
* 90 minuuttia.
* 30 minuutin jatkoaika tarpeen vaatiessa.
* Rangaistuspotkukilpailu mikäli tilanne on edelleen tasan.
* Kaksitoista vaihtopelaajaa.
* Enintään kolme pelaajavaihtoa.
|}

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto  
* Viralliset otteluraportit
Tzenni

__NOTOC__
**Tzenni** on mauritanialaisen griottimuusikko ja laulaja-lauluntekijä Noura Mint Seymalin albumi, joka julkaistiin vuonna 2014.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Ayniyana Chighaly – ardine (kappaleet: 4, 5, 8, 9)
* Noura Mint Seymali – ardine, laulu
* Lall Chighaly – taustalaulu (kappale: 10) 
* Mayassa Hemed Vall – taustalaulu (kappaleet: 4, 8)
* Ousmane Touré – basso
* Matthew C. Tinari – rummut
* Jeiche Ould Chighaly – kitara, tidinite

## Lähteet
* ''Tzenni'' discogs.com -sivustolla
Suomen Silkkikutomo

**Suomen Silkkikutomo Oy** oli Helsingissä  vuodesta 1929 konkurssiinsa 1991 asti toiminut tekstiiliteollisuusyritys. Sillä oli tehdas myös Keski-Pohjanmaan Kannuksessa.

Parhaimmillaan 430 henkeä työllistänyt yritys valmisti muun muassa alusvaatteita, vuorikankaita ja 1960-luvulla suosittuja nailonpaitoja. Yrityksen tuotemerkkejä olivat muun muassa *Mary Ann* ja *Sir William*.

Yhtiön perusti virolainen Voldemar Kits, joka aloitti tuotannon pienimuotoisesti kellarihuoneessa Sörnäisissä.

1940-luvun lopulla Suomen Silkkikutomolla oli tiloja Punavuoren Mestaritalossa (Merimiehenkatu 38–40) ja Ruoholahden Kaapelitehtaassa (Tallberginkatu 1). 1950-luvun alussa yritys rakennutti Herttoniemeen arkkitehti Matti Finellin suunnitteleman rappauspintaisen teollisuuskiinteistön. Suomen Silkkikutomon konkurssin jälkeen Laivalahdenkatu 2b:n lähes 7&nbsp;000 kerrosneliömetrin rakennukset olivat pitkään tyhjillään, kunnes uusi omistaja Sponda remontoi kiinteistön 2000-luvun alkupuolella toimistotiloiksi. Kiinteistössä toimi 2010-luvun puolivälissä muun muassa Lääkäriasema Diacor, suoramarkkinointiyritys MicroMedia ja Helsingin työväenopisto.

Vuonna 1991 Suomen Silkkikutomo ajautui konkurssiin. Seuraavana vuonna Ilpo Larha murhasi Suomen Silkkikutomo Oy:n omistajan, 77-vuotiaan Wilhelm Högstenin tämän perintöä havitelleen pojan Fred Högstenin toimeksiannosta. 

## Lähteet
Kreuzlingen

**Kreuzlingen** on kaupunki Thurgaun kantonissa Koillis-Sveitsissä. Kaupunki sijaitsee Saksan rajalla, rajanaapuri on Konstanzin kaupunki. Kaupungin asukasluku on noin 22&nbsp;000 ja pinta-ala 11,48 neliökilometriä. Asukkaista enemmistö on ulkomaalaisia: vakinaisista asukkaista 54 prosentilla ei ole Sveitsin kansalaisuutta.

## Maantiede
Kreuzlingen sijaitsee kumpuilevassa Mittellandissa Bodenjärven rannalla.

## Liikenne
Kreuzlingen on rajanylityspaikka Saksaan. Moottoritie A7 johtaa kaupungista lounaaseen kohti Winterthuria. Kreuzlingenistä on rautatie neljään suuntaan: Saksan-rajan ja Reinin yli pohjoiseen, länteen Schaffhauseniin, kaakkoon kohti Romanshornia sekä etelään Weinfeldeniin. 

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Bohumil Tomášek

**Bohumil Tomášek** (21. kesäkuuta 1936 Liberec – 2. marraskuuta 2019) oli Tšekkoslovakiaa edustanut koripalloilija.

Tomášek saavutti Tšekkoslovakian miesten maajoukkueessa EM-hopeaa Turkissa 1959 ja Suomessa 1967. Kesäolympialaisissa hän sijoittui Tšekkoslovakian maajoukkueessa viidenneksi Roomassa 1960. Mitaliturnaustensa lisäksi Tomášek pelasi EM-kilpailuissa vuosina 1961, 1963 ja 1965.

## Lähteet
* Profiili Tšekin koripalloliitto 
* Profiili Tšekin olympiakomitea 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Bohumil Tomášek Bio, Stats, and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Profiili FIBA Archive
Celestín Mrázek

**Celestín Mrázek** on Tšekkoslovakiaa edustanut, kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Mrázek saavutti Tšekkoslovakian miesten maajoukkueessa EM-hopeaa Suomessa 1967.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive
Vladimír Heger

**Vladimír Heger** (30. tammikuuta 1932 – 1. maaliskuuta 2021) oli tšekkiläinen, aikaisemmin tšekkoslovakialainen, kilpauransa päättänyt koripallovalmentaja ja koripalloilija.

Pitkän valmentajanuransa aikana Heger valmensi muun muassa Tšekkoslovakian miesten maajoukkuetta, Tšekkoslovakian naisten maajoukkuetta, Alankomaiden miesten maajoukkuetta, Portugalin miesten maajoukkuetta ja Turkin miesten maajoukkuetta. Tšekkoslovakian miehet Heger valmensi EM-hopealle Suomessa 1967 ja joidenkin lähteiden mukaan myös EM-pronssille Italiassa 1969. Hänen aikanaan Tšekkoslovakian miesjoukkue pelasi myös Münchenin kesäolympialaisissa 1972, Montréalin kesäolympialaisissa 1976, vuoden 1974 MM-kilpailuissa ja useissa EM-kilpailuissa. Tšekkoslovakian naiset Heger johdatti EM-pronssille Puolassa 1978. Myös Alankomaiden miesjoukkue osallistui Hegerin valmennuksessa EM-kilpailuihin.

## Lähteet
* 80-vuotispäiväartikkeli Tšekin koripalloliitto 
* Profiili sport.idnes.cz 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Jonathan M. Wainwright

**Jonathan Mayhew Wainwright IV** (23. elokuuta 1883 Walla Walla, Washington – 2. syyskuuta 1953 San Antonio, Texas) oli yhdysvaltalainen kenraali, joka toimi komentajana toisessa maailmansodassa. Hän joutui antautumaan Japanille Filippiinien taistelun päätteeksi toukokuussa 1942, mutta sai mainetta sitkeästä vastarinnastaan.

## Ennen toista maailmansotaa
Wainwright syntyi sotilasperheeseen ja valmistui upseeriksi West Pointin sotilasakatemiasta vuonna 1906. Hän palveli ratsuväkijoukoissa Texasissa ja Filippiineillä, jossa hän osallistui moro-kapinan kukistamiseen. Ensimmäisessä maailmansodassa hän palveli länsirintamalla 82. divisioonan esikuntaupseerina. Vuodesta 1936 hän oli ratsuväkirykmentin ja myöhemmin ratsuväkiprikaatin komentajana. Syyskuussa 1940 Wainwright ylennettiin kenraalimajuriksi ja hänet lähetettiin divisioonankomentajaksi Filippiineille. Yhdysvaltojen joutuessa sotaan joulukuussa 1941 saaren amerikkalaiset joukot olivat periaatteessa taistelukykyisiä, mutta niitä tukevien filippiiniläisten joukko-osastojen koulutus oli pääosin kesken.

## Toisessa maailmansodassa
Japanilaiset onnistuivat jo hyökkäyksensä ensimmäisenä päivänä tuhoamaan amerikkalaisten lentokoneet Clarkin lentotukikohdassa, ja ilman niitä amerikkalaiset eivät kyenneet torjumaan 10. joulukuuta alkanutta maihinnousua Luzonin saarelle. Pohjois-Luzonin joukkoja komentanut Wainwright joutui tammikuun alkuun mennessä perääntymään Bataanin niemimaalle. Hänet nimettiin 7. tammikuuta Bataanille keskitetyn armeijakunnan komentajaksi. Kun kenraali Douglas MacArthur kutsuttiin muualle, Wainwright nimettiin 12. maaliskuuta 1942 kaikkien Filippiineillä olleiden amerikkalaisten joukkojen komentajaksi, vaikka tilanne oli jo täysin toivoton. Hänet myös ylennettiin kenraaliluutnantiksi 20. maaliskuuta. Wainwright siirsi päämajansa Manilanlahdella sijainneelle Corregidorin linnoitussaarelle, jossa hän jatkoi vastarintaa 11&nbsp;000 miehen voimin vielä sen jälkeenkin kun Bataanille jääneet joukot joutuivat antautumaan 9. huhtikuuta. Japanin armeija moukaroi saarta jatkuvalla tykkitulella ja ilmapommituksilla ja huolto katkesi lähes täydellisesti, mutta Wainwrightin nälkiintyneet miehet pitivät pintansa, kunnes japanilaiset 5. toukokuuta onnistuivat tekemään maihinnousun Corregidorille. Wainwright antautui seuraavana päivänä. Hän joutui antamaan antautumiskäskyn myös Etelä-Filippiinien amerikkalaisille joukoille, koska japanilaisten komentaja kenraali Masaharu Honma asetti sen ehdoksi Corregidorin antautumisen hyväksymiselle ja Wainwright halusi pelastaa joukkonsa turhalta verilöylyltä. MacArthur yritti turhaan kumota käskyn.

Wainwright oli japanilaisten sotavankina Formosalla ja Mantšuriassa sodan loppuun asti. Hän sai osallistua Japanin antautumisseremoniaan syyskuussa 1945. Palattuaan kotimaahan häntä juhlittiin sankarina ja hän sai Medal of Honor -kunniamerkin sekä ylennyksen kenraaliksi. Oltuaan vuoden 4. armeijan komentajana hän vetäytyi palveluksesta vuonna 1947 ja toimi viimeiset vuotensa liikemiehenä Texasissa. Kuoltuaan vuonna 1953 Wainwright haudattiin Arlingtonin sotilashautausmaalle Washingtoniin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Weinfelden

**Weinfelden** on kaupunki Thurgaun kantonissa Koillis-Sveitsissä. Kaupungin asukasluku on runsaat 11&nbsp;000 ja pinta-ala 15,5 neliökilometriä. 

## Maantiede
Weinfelden sijaitsee kumpuilevassa Mittellandissa Thurjoen varrella.

## Liikenne
Valtatie 14 (H14) Frauenfeldistä Romanshorniin kulkee Weinfeldenin kautta. SBB:n rautatie Winterthurista Romanshorniin kulkee kaupungin kautta. Lisäksi Weinfeldenistä on rautatieyhteys pohjoiseen, Kreuzlingeniin, sekä etelään, Wiliin. 

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Wetzikon

**Wetzikon** on kaupunki Zürichin kantonissa Koillis-Sveitsissä. Kaupungin asukasluku on runsaat 24&nbsp;000 ja pinta-ala 16,7 neliökilometriä.

## Maantiede
Wetzikon sijaitsee kumpuilevassa Mittellandissa pari kymmentä kilometriä Zürichistä kaakkoon.

## Liikenne
Wetzikonista on rautatieyhteys neljään suuntaa: luoteeseen kohti Dübendorfia, pohjoiseen Winterthurin suuntaan, kaakkoon Hinwiliin sekä etelään Rapperswiliin. 

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Fred Kerley

**Fred Kerley** (s. 7. toukokuuta 1995) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, jonka päämatka on ollut aiemmin 400 metrin juoksu ja vuodesta 2021 lähtien myös 100 ja 200 metrin juoksut. Hän on pituudeltaan 191 cm.

Kerley voitti 400 metrin Yhdysvaltojen-mestaruuden 2017. Hän voitti samana vuonna NCAA:n 400 metrin mestaruuden sekä sisä- että ulkoradoilla. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän juoksi ankkuriosuuden Yhdysvaltojen hopeajoukkueessa 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestissä. 400 metrillä hän sijoittui seitsemänneksi. Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 hän sai hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestissä. Hän voitti Yhdysvaltojen-mestaruuden 400 metrillä 2019. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti 400 metrillä pronssia ajalla 44,17. Lisäksi hän juoksi avausosuuden Yhdysvaltojen voittaessa 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestin maailmanmestaruuden ajalla 2.56,69.

Kerley saavutti vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hopeaa 100 metrillä ennätyksellään 9,84. Hän voitti 100 metrin Yhdysvaltojen-mestaruuden 2022 ajalla 9,77 juostuaan välierissä ennätyksensä 9,76. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän voitti 100 metrillä kultaa ajalla 9,86. Alkuerissä hän juoksi ajan 9,79. 200 metrillä hän karsiutui välierissä. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja juoksi toisen osuuden kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestijoukkueessa. Pariisin olympialaisissa 2024 hän saavutti 100 metrillä pronssia ajalla 9,81.

Kerley juoksi 400 metrin ulkorataennätyksensä 43,64 Des Moinesissa 27. heinäkuuta 2019. Hallissa hän on juossut saman matkan parhaimmillaan aikaan 44,85 Texasin College Stationissa 11. maaliskuuta 2017. 200 metrin ennätyksensä 19,76 hän juoksi Nairobissa 18. syyskuuta 2021. 60 metriä hän on juossut hallissa parhaimmillaan aikaan 6,55 vuonna 2024.

Elokuussa 2025 Kerley määrättiin toistaiseksi voimassa olevaan urheilun toimintakieltoon hänen laiminlyötyään olinpaikkatietojensa ilmoittamisen. Syyskuussa 2025 hän ilmoitti osallistuvansa keväällä 2026 dopingolympialaisinakin tunnettuun Enhanced Gamesiin, jossa yritetään rikkoa maailmanennätyksiä järjestelmällisen dopingin käytön avulla.

## Lähteet
Laganosuchus

**Laganosuchus** on sukupuuttoon kuollut krokotiilimaisten arkosaurien suku. Sen fossiileja on löydetty Nigeristä ja Marokosta myöhäiseltä liitukaudelta. Suvun tieteellinen nimi tulee kreikan sanoista *laganon* (pannukakku) ja *souchos* (krokotiili). Samalla kun *Laganosuchus thaumastos* löydettiin Echkarin muodostumasta Nigeristä, löydettiin myös muita krokotiilieläimiä kuten *[[Anatosuchus]]* ja *[[Kaprosuchus]]* samasta paikasta. Sen kuvanneet tutkijat antoivat sille lempinimen ”PancakeCroc” (pannukakkukrokotiili). Toinen laji, *L. maghrebensis*, löydettiin Kem Kem Bedsistä Marokosta.

## Kuvaus

*L. thaumastos* oli arviolta kuusimetrinen tanakka kalansyöjä, jolla oli noin metrin mittainen litteä kallo. Serenon mukaan se saattoi odottaa saalista sirot, terävähampaiset leuat ammollaan tuntikausia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Prehistoric Wildlife: ''Laganosuchus'' 
* Tieteen Kuvalehti: Pannukakkukrokotiili väijyi kaloja
* National Geographic: BoarCroc, RatCroc, DogCroc, DuckCroc and PancakeCroc
Erkki Vierikko

**Erkki Vierikko** (4. kesäkuuta 1924 Helsinki – 30. huhtikuuta 2012 Espoo) oli suomalainen filosofian maisteri, lehtori ja espanjan kielen opetuksen uranuurtaja Suomessa. Vierikko opetti Kauppakorkeakoulussa jonne hän perusti myös iberoamerikkalaisen instituutin.

Vierikon vanhemmat olivat puuseppä Eino Herman Wierikko ja Amanda Pitkänen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1946 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1954. Vierikko oli Kauppakorkeakoulussa ylimääräisenä opettajana 1951–1954, vt. lehtorina 1955 ja espanjan kielen lehtorina vuodesta 1956 alkaen. Hän toimi Suomen iberoamerikkalaisen instituutin johtajana 1963–1970, Suomi-Espanja-seuran yleissihteerinä 1957–1963, Suomen korkeakoulujen kielten opettajien yhdistyksen puheenjohtajana 1965–1969 sekä Euroopan espanjan kielen opettajien 1iiton hallituksen jäsenenä 1975 ja liiton varapuheenjohtajana 1976.

## Teoksia
* *Libro español : sanasto lukuihin "Lecciones preparatorias" ja Trozos elementales"*. Moniste / Kauppakorkeakoulu. A 17. Kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan kirja- ja paperikauppa, Helsinki 1951
* *Así es Finlandia 1957* ; red. Jukka Miesmaa ; revisado y traducido por Erkki Vierikko en colaboratión con Francisco J. Uriz Echeverria. Otava 1957
* *Vaivatonta espanjaa : käytännöllinen kielenopas matkustajille, hyödyllisiä ohjeita* ; suomeksi toim. Erkki Vierikko. WSOY 1957, 4. tark. painos 1965, 5. tark. painos 1968, 7. painos 1973
* *Espanjan oppikirja*. Otava 1958, 5. tark. painos 1974, 9. painos 1993
* *Arkiespanjaa*. Radion espanjan kurssi. Otava 1962, 5. painos 1975
* *Alegría y sol* ; tekijät Erkki Vierikko, Marjut Kynäslahti. Otava 1976
* *Alegría y sol. Sanasto ja kielioppi* ; tekijät Erkki Vierikko, Marjut Kynäslahti. Otava 1977
* *Espanjan kielen kielistudiotekstit. 1. jakso* ; laat. Erkki Vierikko ja Marja-Leena Muro. Helsingin kauppakorkeakoulun opetusmonisteita n:o 99. Helsingin kauppakorkeakoulu, Helsinki 1978
* *Espanjan kielen kielistudiotekstit. 2. jakso* ; laat. Erkki Vierikko ja Marja-Leena Muro. Helsingin kauppakorkeakoulun opetusmonisteita n:o 100. Helsingin kauppakorkeakoulu, Helsinki 1978
* *Muy atentamente*. Helsingin kauppakorkeakoulun opetusmonisteita  n:o 177. Helsingin kauppakorkeakoulu, Helsinki 1981
* *El libro del Alba (Aquarius)*. Eyras, Madrid 1983
* *Vaskiotsa : Puuseppiä ja maistereita ; Maailmannäyttämön kulissit ; Minuuden puoliväli*. Alea-kirja, Helsinki 1993
* *Kirkon pyhä dementia*. E. Vierikko, Espoo 1994
* *Syntyjen syvien jäljillä : Kalevala ranskalaisin silmin*. E. Vierikko, Espoo 1994
* *Kun Espanja herää : matkaelämyksiä 50-luvun murroksessa*. Tietoteos, Kirkkonummi 1999

## Lähteet
Suomi (1911–1912)

**Suomi** oli Tampereella ja Helsingissä vuosina 1911–1912 ilmestynyt sanomalehti.

Pertti Uotilan julkaisema ja toimittama *Suomi* ilmoittautui ”Suomen maataviljelevän väestön ja kansallisen sivistyksen äänenkannattajaksi”. Se oli maanviljelijöille suunnattu sitoutumaton uutis- ja artikkelilehti. Tavoitteena oli yhdistää sekä suur- että pienviljelijät.

Kuudesti viikossa ilmestynyt *Suomi* oli taloudellisesti ja myös journalistisesti kunnianhimoinen yritys. Toukokuussa 1912 Uotila siirsi lehtensä Tampereelta Helsinkiin, mutta se lakkasi jo kesäkuussa ilmeisesti taloudellisista syistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Suomi'' digitoituna kansalliskirjastossa
Vierikko

**Vierikko** on suomalainen sukunimi, joka on esiintynyt etenkin Etelä-Pohjanmaalla sekä Hämeen pohjoisosissa ja Itä-Uudellamaalla. Se on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Erkki Vierikko (1924–2012), opettaja
* Helena Vierikko (s. 1980), näyttelijä
* Lassi Vierikko (s. 1983), elokuvakäsikirjoittaja
* Raimo Vierikko (s. 1950), jalkapalloilija
* Vesa Vierikko (s. 1956), näyttelijä
* Ville Vierikko (s. 1979), videosuunnittelija, elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
Suomi–Finnland

**Suomi–Finnland** oli Helsingissä vuonna 1918 ilmestynyt saksankielinen sanomalehti.

Lehti perustettiin Suomen senaatin päätöksellä huhtikuussa 1918. Hankkeen takana olivat ilmeisesti Eero Erkko, K. A. Paloheimo ja Eero Järnefelt. Tarkoituksena oli levittää uutisia ja kirjoituksia Suomesta ulkomaille ja ulkomailta Suomeen. Ensisijaisena kohdeyleisönä olivat sisällissodan aikana Suomeen tulleet saksalaiset joukot, jotka vuoden lopussa poistuivat maasta. Päätoimittajina työskentelivät Uno Lorentz Lindelöf ja Karl Adolf Rafael Hakkarainen. Avustajakunta koostui lähinnä saksalaismielisestä akateemisesta eliitistä.

Kuudesti viikossa ilmestynyttä lehteä levitettiin alkuvaiheessa jopa 6&nbsp;000–8&nbsp;000 kappaleen painoksena. Myöhemmin sen levikiksi mainittiin 2&nbsp;750 kappaletta. Ulkomaille suunnattuna tiedotusvälineenä *Suomi–Finnland* osoittautui liian suurisuuntaiseksi ja kalliiksi. Vuoden 1918 lopulla sen tilalle suunniteltiin viikkolehteä, joka jäi kuitenkin perustamatta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Suomi–Finnland'' digitoituna kansalliskirjastossa
Tornion Laakso

**Tornion Laakso** oli Torniossa vuosina 1912–1915 ilmestynyt sanomalehti.

Nuorsuomalaisten perustama *Tornion Laakso* oli poliittisesti laimea yleislehti, joka tavoitteli lukijoita myös Ruotsin puolelta Tornionjokea. Se kärsi taloudellisista ja kirjapaino-ongelmista, joiden takia painatus jouduttiin siirtämään Torniosta Kemiin.

Kahdesti viikossa ilmestyneen *Tornion Laakson* levikki oli 1&nbsp;500 kappaletta vuonna 1913. Päätoimittajina työskentelivät V. K. Trast (1913), William Fritiof Ilmoni (1913–1915) ja Taavi Kahra (1915). Elokuussa 1915 lehden tilalle perustettiin Kemissä ilmestynyt *[[Pohjolan Sanomat]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Tornion Laakso'' digitoituna kansalliskirjastossa
Juhani Boman

**Paavo Juhani Boman** (3. joulukuuta 1945 Hollola) on suomalainen arkkitehti ja Arkkitehtityö Lindström Virtanen Oy:n suunnittelijaosakas. Hän on myös Lahden Mallasjuoman eli Malskin korttelin alueen omistavan Malski Oy:n hallituksen puheenjohtaja. Boman valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1987.
 
Bomanin uran läpimurtotyönä voidaan pitää Jyväskylän Kuokkalan arkkitehtikilpailua, jonka hän voitti 1978 ollessaan vielä arkkitehtiylioppilas. Ennen kilpailun voittoa Boman työskenteli mm. Helsingin kaupunkisuunnitteluosastolla.
 
Juhani Boman on suunnitellut myös mm. Oulun Myllytullin alueen kaavan ja Mukkulan kirkon.

## Lähteet
Honor 9

**Honor 9** on Huawein valmistama älypuhelin, joka julkaistiin 16. kesäkuuta 2017. Se on suositun Honor 8:n seuraaja. Honor 9 on osa Huawein valmistamaa Honor-mallistoa.

## Ominaisuudet
Honor 9 käyttää Androidiin pohjautuvaa Emotion UI -käyttöliittymää. Puhelimessa on kahdeksanytiminen (4 × 2,4 GHz & 4 × 1,84 GHz) Kirin 960 -järjestelmäpiiri. Honor 9:ssa on 5,15 tuuman NEO IPS LCD -näyttö, jonka tarkkuus on 1&nbsp;920 × 1&nbsp;080 pikseliä. Honor 9:ssa on kaksi takakameraa, joista toinen on mustavalkoinen 20 megapikseliä ja toinen normaali 12 megapikseliä. Honor 9:ssa on USB Type-C -liitäntä, joka tukee Qualcommin Quick Chargea ja Huawein omaa pikalatausta.

## Lähteet
Arkkitehtuuri (täsmennyssivu)

**Arkkitehtuuri** voi tarkoittaa:

*arkkitehtuuri, rakennetun ympäristön suunnittelu
*maisema-arkkitehtuuri, julkisen tilan ja ympäristön suunnittelu
*informaatioarkkitehtuuri, informaatiorakenteiden suunnittelu 
*järjestelmäarkkitehtuuri, järjestelmän osien suunnittelu
*tietojärjestelmäarkkitehtuuri, tietojärjestelmien suunnittelu
*tietokonearkkitehtuuri, tietokoneen rakenteen suunnittelu
*yritysarkkitehtuuri, yrityksen toiminnan suunnittelu
Daniil Tarasov

**Daniil Tarasov** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Daniil Tarasov (s. 1991), venäläinen jääkiekkohyökkääjä
* Daniil Tarasov (s. 1999), venäläinen jääkiekkomaalivahti
Piet Cronjé

**Piet Arnoldus Cronjé** (4. lokakuuta 1836 Colesberg, Kapmaa – 4. helmikuuta 1911 Potchefstroom, Etelä-Afrikan unioni) oli buurikenraali, joka toimi komentajana buurisodissa.

Cronjé syntyi vanhaan hugenottisukuun brittiläisellä Kapmaalla, mutta päätyi jo lapsuudessaan suuren vaelluksen yhteydessä Transvaalin vapaavaltioon. Hän ryhtyi marraskuussa 1880 johtamaan Transvaalissa brittien valtaa vastaan suunnattua kapinaa, sillä buurit eivät hyväksyneet brittiviranomaisten suorittamia viljan takavarikointeja verot maksamatta jättäneiltä maanviljelijöiltä. Seuranneessa ensimmäisessä buurisodassa Cronjé johti Potchefstroomin piiritystä, jota hän jatkoi jopa maaliskuussa 1881 voimaan astuneen aselevon jälkeen kunnes paikallinen brittivaruskunta antautui. Hänet valittiin myöhemmin Transvaalin parlamentin eli Volksraadin jäseneksi ja hän tuki politiikassa presidentti Paul Krugeria. Tammikuun 1896 epäonnistuneen Jamesonin hyökkäyksen päätteeksi Cronjé otti vastaan Leander Jamesonin antautumisen Doornkopissa.

Toisen buurisodan puhjettua lokakuussa 1899 kenraali Cronjé nimitettiin Transvaalin läntisen armeijan komentajaksi. Hän ryhtyi piirittämään ensin Mafekingia ja liittyi pian myös Kimberleyn piiritykseen. Modderjoen taistelussa 28. marraskuuta 1899 hän kärsi nimellisesti tappion, mutta tuotti lordi Methuenin komentamille brittijoukoille suuret tappiot. Magersfonteinin taistelussa 11. joulukuuta Cronjé torjui Methuenin hyökkäyksen. Helmikuussa 1900 Cronjé torjui samalla paikalla myös Frederick Robertsin joukot. Brittien saatua kuitenkin Kimberleyn vapautettua piirityksestä Cronjé joutui perääntymään Bloemfonteinia kohti, kunnes kenraali John Frenchin joukot katkaisivat hänen tiensä. Jouduttuaan saarroksiin Cronjé puolustautui 18. helmikuuta alkaneessa Paardebergin taistelussa, jossa hän aluksi onnistui lyömään takaisin Herbert Kitchenerin hyökkäyksen ja tuottamaan briteille suuret tappiot, kunnes joutui lopulta 27. helmikuuta antautumaan 4&nbsp;000:n miehensä kanssa. Britit pitivät Cronjéa sodan loppuun asti vankina Saint Helenan saarella.

Cronjé esiintyi Paardebergin taistelun ennallistuksessa Saint Louisin maailmannäyttelyssä vuonna 1904. Myöhemmin hän vietti eläkepäiviä Klerksdorpissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Runoilijakoti

**Runoilijakoti** () on Porvoon keskustassa sijaitseva kirjailija-asunto, jossa ansioitunut suomenruotsalainen kirjailija tai runoilija saa asua ilmaiseksi.

Runoilijakoti sijaitsee kolmikerroksisessa kivitalossa, jonka kaupunginarkkitehti Gotthard Flensborg (1723–1803) rakennutti itselleen vuosina 1764–1765. Kustantaja Holger Schildt ja hänen vaimonsa Mathilda ostivat rakennuksen vuonna 1920 ja lahjoittivat seuraavana vuonna suomenruotsalaiselle kirjailijayhdistykselle (Finlands svenska författareförening).

Talon ylläpito kävi vuosien varrella kalliiksi, ja vuonna 2000 kirjailijayhdistys lahjoitti talon Svenska litteratursällskapetille.

Rakennuksen asuinpinta-ala on 275&nbsp;m², ja Museovirasto on suojellut sen ulkoasun ja huonejärjestyksen.

## Runoilijakodin asukkaat
*Hjalmar Procopé 1923–1927
*Bertel Gripenberg 1928–1932
*Jarl Hemmer 1933–1944
*Rolf Lagerborg 1945–1959
*Rabbe Enckell 1959–1973
*Lars Huldén 1973–1993
*Christer Kihlman 1993–2017
*Ulla-Lena Lundberg 2018–2026

## Viitteet
Kultarypykkä

**Kultarypykkä** (*Pseudomerulius aureus*) on ruskolahoa aiheuttava sienilaji, jota tavataan yleensä lahomännyllä, joskus muillakin havupuilla, lähinnä keloilla ja hirsillä. Laji on lähes alustanmyötäinen. Laji on Suomessa silmälläpidettävä (NT). Tunnetummista sienilajeista kultarypykkä on kaukainen sukulainen samettijalalle.

Itiöemä on keltainen, oranssiin vivahtava. Sen alapinta on syvään säteittäisuurteinen, muttei kääpämäisen pillinen. Se on pehmeä ja reunoiltaan usein irti kasvupinnasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Kultarypykkä (''Pseudomerulius aureus'')
Floss (albumi)

__NOTOC__
**Floss** on yhdysvaltalaisen Injury Reserve -nimisen hip hop -trion toinen albumi, joka julkaistiin 15. tammikuuta 2016. Kappaleista ”Oh Shit!!!” ja ”All This Money” kuvattiin musiikkivideot.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
#  (mukana Cakes da Killa)
# 
# 
# 
# 
#  (mukana Vic Mensa)
# 
# 

## Arvostelut
* Theneedledrop: 8/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Floss'' discogs.com -sivustolla
Piet Joubert

**Petrus Jacobus** (**Piet**) **Joubert** (20. tammikuuta 1831 Cango, lähellä Prince Albertia, Kapmaa – 27. maaliskuuta 1900 Pretoria, Transvaal) oli buurikenraali ja -poliitikko, joka toimi Transvaalin tasavallan varapresidenttinä ja sen armeijan ylipäällikkönä buurisodissa.

Joubertin isä oli köyhä maanviljelijä ja lähetyssaarnaaja, joka muutti suuren vaelluksen yhteydessä vuonna 1837 Natalin pohjoispuolelle. Perhe asettui myöhemmin Transvaalin Rustfonteiniin. Joubertin koulutus oli vaatimaton, mutta hän oli itseoppinut laintuntija ja menestynyt liikemies. Hänet valittiin Transvaalin parlamenttiin eli Volksraadiin ensi kerran vuonna 1860. Joubert nimitettiin 1870 Transvaalin yliprokuraattoriksi ja hän toimi virkaatekevänä presidenttinä presidentti Thomas François Burgersin oleskellessa Euroopassa vuosina 1875–1876. Kun Iso-Britannia vuonna 1877 julisti Transvaalin kruununsiirtomaakseen, Joubertista tuli yksi brittivaltaa vastustaneen liikkeen johtajista. Aluksi hän yritti yhdessä Paul Krugerin kanssa ratkaista asian neuvottelemalla, mutta kun tämä ei johtanut tuloksiin, buurit aloittivat joulukuussa 1880 aseellisen kapinan ja antoivat itsenäisyysjulistuksen. Kenraalikomendantiksi nimetty Joubert toimi Transvaalin armeijan ylipäällikkönä seuranneessa ensimmäisessä buurisodassa. Hän löi britit tammi–helmikuussa 1881 Laing’s Nekin, Schuinshoogten ja Majubavuoren taisteluissa, ja osallistui sodan jälkeen Pretorian rauhanneuvotteluihin, joiden tuloksena Transvaalin itsenäisyys palautettiin.

Joubert hävisi vuoden 1883 presidentinvaalit itseään vanhoillisemmalle Krugerille, mutta hänestä tuli kuitenkin Krugerin varapresidentti, ja hän oli jälleen virkaatekevänä presidenttinä Krugerin Euroopan-matkan aikana 1883–1884. Joubert olisi halunnut laajentaa Transvaalin aluetta, mutta Kruger vastusti ajatusta. Lisätäkseen vaikutusvaltaansa Joubert liittoutui Transvaalin brittiläisen vähemmistön eli niin sanottujen *[[uitlander]]eiden* kanssa, mikä syvensi kiistaa presidentti Krugerin kanssa. Joubert oli Krugerin vastaehdokkaana vielä vuosien 1888, 1893 ja 1898 presidentinvaaleissa, mutta hävisi joka kerralla, vaikkakin vuonna 1893 melko täpärästi. Vuoden 1896 Jamesonin hyökkäyksen jälkeisinä vuosina Joubert yritti sovitella Transvaalin ja Ison-Britannian välejä uuden sodan ehkäisemiseksi. Kun toinen buurisota lokakuussa 1899 syttyi, hänet nimitettiin uudelleen ylipäälliköksi. Hän valitsi sodassa hyvin varovaisen ja defensiivisen strategian. Buurijoukkojen menestys sodan alkuvaiheessa oli pääasiassa muiden komentajien ansiota eikä Joubert saanut hyödynnettyä sen tuomaa etua tehokkaasti. Paardebergin taistelussa helmikuussa 1900 kärsityn tappion jälkeen hän vetäytyi takaisin pääkaupunki Pretoriaan, jossa kuoli kuukautta myöhemmin. Uudeksi ylipäälliköksi tuli kenraali Louis Botha, joka Pretorian kukistumisen jälkeen onnistui jatkamaan sotaa sissisotana vielä lähes kaksi vuotta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kidal (albumi)

__NOTOC__
**Kidal** on malilaisen Tamikrest-yhtyeen albumi, joka julkaistiin vuonna 2017. 

## Kappaleet

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Ousmane Ag Mossa – laulu, soolokitara, akustinen kitara
* Aghaly Ag Mohamedine – djembe, taustalaulu, rytmikitara, taputus
* Cheick Ag Tiglia – basso, akustinen kitara, taustalaulu, taputus 
* Paul Salvagnac – soolo- ja rytmikitara , akustinen kitara, slide-kitara, dobro, taputus
* Nicolas Grupp – rummut, lyömäsoittimet
* Mark Mulholland – banjo, urut, bouzouki, rytmikitara, akustinen kitara
* Alan Plume – cajon
* Khalifa Ag Aljimit – calabash, laulu, taputus
* Hannes d’Hoine – kontrabasso
* Moussa Ag Borreiba – rytmikitara, laulu, taputus
* David Odlum – havaijinkitara
* Bakour Nassim – mandoliini
* Yacouba Sissoko – demjbe, tamburiini, yabara, calabash, ngoni
* Fatoumata Walet Oumar –  laulu
* Kaltoum Sennhauser – laulu

## Lähteet
* ''Kidal'' discogs.com -sivustolla
One Direction: This Is Us

**One Direction: This Is Us** on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut dokumentti-/konserttielokuva, jonka on ohjannut Morgan Spurlock. Elokuva käsittelee poikabändi One Directionin nousua kuuluisuuteen, minkä lisäksi elokuvassa seurataan yhtyeen *Take Me Home* -maailmankiertuetta, joka huipentuu Lontoon suurkonserttiin O2 Arenalle.

Elokuva julkaistiin maailmanlaajuisesti 30. elokuuta 2013, ja se tuotti elokuvateattereissa lähes 70 miljoonan dollarin lipputulot. Elokuvateattereiden lipputuloilla mitattuna elokuva on Yhdysvaltojen neljänneksi menestynein konserttielokuva ja kahdeksanneksi menestynein dokumenttielokuva. Suomessa elokuva keräsi elokuvateattereissa 18 678 katsojaa ja se oli ''Selänne''-elokuvan jälkeen vuoden toiseksi katsotuin dokumenttielokuva.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Paul Zipser

**Paul Viktor L. Zipser** (s. 18. helmikuuta 1994 Heidelberg) on saksalainen koripalloilija.

Isona laitahyökkääjänä tai pienenä laitahyökkääjänä pelaava Zipser on pelannut Saksassa, NBA:ssa ja sen kehityssarjassa. Hän voitti Saksan mestaruuden vuonna 2014. Chicago Bulls varasi Zipserin 48. vuorolla . Zipser on edustanut myös Saksan miesten maajoukkuetta muun muassa Kiinan MM-kilpailuissa 2019 ja vuoden 2015 EM-kilpailuissa.

## Lähteet
* Paul Zipser Stats Basketball-Reference.com 
* Profiili Euroliiga 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Profiili NBA
Windy City Bulls

**Windy City Bulls** on Hoffman Estatesin Sears Centressä kotiottelunsa pelaava koripalloseura, joka pelaa D-liigassa. Se toimii NBA-seura Chicago Bullsin farmijoukkueena.

Chicago Bulls uutisoi marraskuussa 2015 perustavansa farmijoukkueen NBA:n kehityssarjaan. Joukkueen nimikilpailun perusteella valittu nimi julkistettiin helmikuussa 2016. Ensimmäisellä D-liigakaudellaan Bulls voitti hieman alle puolet otteluistaan ja sijoittui Keskisen divisioonan viimeiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
Australian parlamenttivaalit 2016

**Australian parlamenttivaalit 2016** järjestettiin 2. heinäkuuta 2016. Vaaleissa valittiin Australian edustajainhuoneen 150 jäsentä ja Australian senaatin 76 jäsentä.

## Tulokset

### Edustajainhuone

### Senaatti

## Seuraukset

Vallassa ollut liberaalien ja kansallispuolueen koalitio menetti kannatustaan mutta säilytti edustajainhuoneessa yhden paikan enemmistön. Näin ollen liberaalipuolueen johtaja Malcolm Turnbull jatkoi pääministerinä. Vaalien ääntenlasku kesti niin pitkään, että Turnbull saattoi julistatua voittajaksi vasta kahdeksan päivää vaalipäivän jälkeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Linnamäen voimalaitos

**Linnamäen voimalaitos** () on Virossa Harjumaalla Jõelähtmessä sijaitseva Jägalan joessa toimiva vesivoimalaitos. Voimalan rakennus ja pato sijaitsevat Jõesuun kylässä ja patojärveä kutsutaan Linnamäen patojärveksi.

## Voimalaitos
Voimala sijaitsee 3,5 kilometriä tunnetun Jägalan vesiputouksen alapuolella. Se kuuluu nykyään Eesti Energialle ja se on 1,2 MW tehollaan Viron suurin vesivoimalaitos. Se tuottaa sähköenergiaa 5–7 GWh vuodessa.

Voimalassa on kolme turbiinia, joiden nimellistehot ovat 0,341 MW (4,0 m³/s virtaamalla), 0,384 MW (4,5 m³/s) ja 0,427 MW (5,0 m³/s).

## Historiaa
Voimalan rakentamista alettiin suunnitella vuonna 1917, kun suomalainen diplomi-insinööri Axel Werner Juselius sai valmiiksi sen suunnitelman. Voimala rakennettiin vuosina 1922–1924 ja se toimi vuoteen 1941 asti. Silloin perääntyvän puna-armeijan joukot räjäyttivät voimalarakennuksen, mutta epäonnistuivat padon räjäytyksessä. Eesti Energia otti voimalan uudelleen käyttöön vuonna 2002, jolloin se entisöi voimalarakennusten ulkoasun 1900-luvun asuunsa. Vuonna 2016 kulttuuriministeri Indrek Saar myönsi voimalalle rakennuskulttuurimuiston statuksen.

Vuonna 2011 Eesti Energia tyhjensi Linnamäen patojärven, mittasi sen tilavuuden ja siivosi sen pohjaa.

## Lähteet
Päin merta myrskyävää

**Päin merta myrskyävää** on Matti Hauptin tekemä reliefi entisen Suomen Höyrylaiva Oy:n pääkonttorin eli nykyisen Kirkon talon seinässä Helsingin Helsingin Eteläranta 8:ssa. 

Pronssireliefi valmistui arkkitehtien Ola ja Ethel Hanssonin suunnittelemaan, vuonna 1955 valmistuneeseen rakennukseen. Reliefi on noin 2,5 metriä leveä ja 3 metriä korkea.
 
Reliefin kuva-aihetta on vaikea havaita. Siinä on merta uhmaava merenneito, joka istuu hevosen selässä. Kamppailun alusta riehuvan meren kanssa kertoo torvi, jota merenneito puhaltaa. Teoksen aihe kuvaa siviilimerenkulun kamppailua merta vastaan. Sen ilmaisukieli ja symboliikka ovat harkitun klassisia.

## Lähteet
Emil Bergendorff

**Emil Bergendorff** (25. toukokuuta 1864 Tukholma – 2. huhtikuuta 1921 Solna) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän esitti pääosaa muun muassa vuonna 1912 valmistuneessa suomalaisessa elokuvassa *[[Margaretaa ajetaan takaa]]*.

## Filmografia
**[[Margaretaa ajetaan takaa]]*, 1912.
**På livets ödesvägar*, 1913.
**Gatans barn*, 1914.
**Dödskyssen*, 1916.
**Ingmarssönerna*, 1919.
**Hans nåds testamente*, 1919.

## Lähteet
Antti Räisänen

**Antti Veikko Aapeli Räisänen** (s. ) on suomalainen Aalto-yliopiston radiotekniikan professori (vuodesta 1990). Tätä ennen hän toimi apulaisprofessorina vuonna 1983 ja useita vuosia virkaa tekevänä professorina (1985–1989), kun Teknillisen korkeakoulun Radiolaboratorion virassa ollut professori Martti Tiuri oli kansanedustajana.

Hän kirjoitti ylioppilaaksi Pielaveden yhteiskoulusta vuonna 1969. Hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi vuonna 1973, tekniikan lisensiaatiksi 1976 ja tohtoriksi 1981. Hänen englanninkielisen väitöskirjansa (1980) käsitteli millimetriaaltoalueen sekoittimilla tehtyjä kokeita ja työn otsakkeena oli *Experimental studies on cooled millimeter wave mixers*. Vuosina 1978–1981 hän vieraili Yhdysvalloissa (Univ. of Massachusetts, Electrical Engineering and Physics). Hän oli Teknillisen korkeakoulun dosentti vuosina 1982–1989.

Professori Räisäsen tieteellinen tuotanto käsitti jo vuonna 2007 yli 400 julkaisua. Hän on Teknillisten tieteiden akatemian jäsen ja Fellow-jäsen IEEE-insinöörijärjestössä (1994–). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*CV/ Antti Räisänen. Professori, Radiotekniikka, Elektroniikan ja nanotekniikan laitos   (aalto.fi)
Kansakuntien ja vapauden Eurooppa

**Kansakuntien ja vapauden Eurooppa** (*Europe of Nations and Freedom*, ENF) oli EU-kriittinen europarlamenttiryhmä Euroopan parlamentissa. 40 europarlamentaarikon ryhmä perustettiin 15. kesäkuuta 2015. Ryhmän puheenjohtajat olivat Marine Le Pen ja Marcel de Graaff. Ryhmä korvautui vuonna 2019 uudella ja suuremmalla Identiteetti ja demokratia (ID) -ryhmällä. 

## Jäsenpuolueet maittain

## Lähteet ja huomautukset

## Aiheesta muualla
* Kansakuntien ja vapauden Eurooppa -ryhmän viralliset Internet-sivut  
* http://www.europarl.europa.eu/meps/fi/search.html?politicalGroup=2960
Esa Kervinen

**Esa Einari Kervinen** (26. joulukuuta 1929 Vieremä – 6. huhtikuuta 2016 Lappeenranta) oli suomalainen kivääriampuja. Kervinen edusti Mikkelin Ampujia ja vuodesta 1964 Joensuun Ampujia.

Kervinen kilpaili kolmissa kesäolympialaisissa: Roomassa 1960, Tokiossa 1964 ja Münchenissä 1972. Roomassa hän sijoittui pienoiskiväärin asentokilpailussa kuudenneksi ja vapaakiväärin asentokilpailussa yhdeksänneksi sekä Tokiossa vapaakiväärin asentokilpailussa kuudenneksi. Vuonna 1974 Kervinen voitti pienoiskiväärin makuuasennon joukkuekilpailun maailmanmestaruuden, ja Caracasissa 1954 hän voitti vakiokiväärin joukkuekilpailussa MM-pronssia. Kervinen valittiin Suomessa Vuoden ampujaksi vuonna 1970, ja hän kilpaili SM-tasolla lähes 80-vuotiaaksi asti muun muassa tavoitellen MM-kilpailupaikkaa 60-vuotiaana. Hän oli Pohjois-Karjalan paras urheilija ja sanomalehti Karjalaisen kultamitalin saaja vuosina 1965 ja 1970. Hän työskenteli muun muassa rajavartiostossa ja musiikin parissa ja asui elämänsä aikana myös Kanadassa. Kervinen kuoli 86-vuotiaana nopeasti edenneeseen sairauteen,Lappeenrannassa 6. huhtikuuta 2016.

Kervisen instrumentti oli trumpetti. Vapauduttuaan rajavartioston palveluksesta toimi musiikinopettajana Joensuun konservatoriossa ja hän oli myös musiikkiopiston rehtori. 

## Lähteet
* Im Memoriam: Esa Kervinen Urheiluampuja-lehti 2/2016, s. 29
* Heikki Arppi: Esa Kervinen on poissa. *Karjalainen 10.4.2016* s. 24

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Päivi Niemi

**Päivi Mirja-Liisa Niemi** (o.s. Arola; synt. ) on suomalainen Turun yliopiston kasvatuspsykologian professori emerita (2004–2014) sekä kognitiivisesti suuntautunut kouluttajapsykoterapeutti ja työnohjaaja (1988–). 

Niemi kirjoitti ylioppilaaksi Pirkanmaan yhteiskoulusta vuonna 1969. Hän valmistui Turun yliopistosta valtiotieteen kandidaatiksi vuonna 1975, lisensiaatiksi 1979, ja psykologian tohtoriksi 1988. Niemen englanninkielisen väitöskirjan aiheena oli *Adolescents and the family : images and experiences of family life in Finland*. Hän on ollut Helsingin yliopiston käyttäytymistieteellisen tiedekunnan kasvatuspsykologian dosentti vuodesta 1997 lähtien eläkkeelle jäämiseensä asti. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Päivi Niemi (utu.fi)
Olli Tahvonen

**Olli Ilari Tahvonen** (s. ) on suomalainen Helsingin yliopiston kansantaloudellisen metsäekonomian professori (2010–). Tätä ennen hän on ollut Metsäntutkimuslaitoksen kansantaloustieteen (ympäristötaloustieteen) professori (1996–).

Tahvonen kirjoitti ylioppilaaksi Munkkivuoren yhteiskoulusta vuonna 1977. Hän valmistui Helsingin kauppakorkeakoulusta kauppatieteiden maisteriksi vuonna 1986 ja tohtoriksi 1991. 

Hän sai tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon vuonna 2007.

Professori Tahvonen on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2010 lähtien.

Vuonna 2024 Tahvoselle myönnettiin Suomen metsätieteellisen seuran korkein tunnustuspalkinto, hopeinen Cajander mitali.

Tahvonen on kilpaillut jousiammunnassa. Hän voitti yleisen sarjan Suomen-mestaruuden vuonna 1975 ja saavutti saman vuoden MM-kilpailuissa pronssia tähtäinjousen joukkuekilpailussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Talousprofessori: "Puun polttaminen ilmastoystävällisenä on lähellä itsepetosta" (27.4.2016) (yle.fi)
*Professori kaivoksista: Suomi myy luonnonvaransa muita halvemmalla (15.5.2012) (yle.fi)
Trevor Noah

**Trevor Noah** (s. 20. helmikuuta 1984 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen koomikko ja televisioesiintyjä, joka on tullut tunnetuksi Yhdysvalloissa juontamalla vuodesta 2015 alkaen Comedy Central -kaapelikanavan *[[The Daily Show|The Daily Show’ta]]*.

## Tausta ja yksityiselämä
Noah’n isä Robert on sveitsinsaksalainen ja äiti Patricia Nombuyiselo Noah on xhosa. Noah’n syntyessä vuonna 1984 äiti luokiteltiin Etelä-Afrikan silloisen apartheid-lainsäädännön nojalla mustaksi ja isä valkoiseksi, Noah itse taas värilliseksi. Hänen vanhempiensa rotujen välinen suhde oli tuolloin laiton, mutta rotujenväliset seksuaaliset suhteet ja avioliitot dekriminalisoitiin Etelä-Afrikassa seuraavana vuonna, kun moraalittomuuslakia muutettiin. Patricia ja hänen äitinsä Nomalizo Frances Noah kasvattivat Trevorin mustien kylässä Sowetossa. 

Noah on kertonut osaavansa kuutta kieltä: englantia, afrikaansia, xhosaa, zulua, tswanaa ja tsongaa.

Vuonna 2020 Noah sai Yhdysvaltain kansalaisuuden.

## Ura
Trevor Noah aloitti uransa Etelä-Afrikassa saippuasarjan näyttelijänä, standup-koomikkona ja televisiojuontajana. Vuonna 2009 hän löi itsensä läpi televisiossa ohjelmallaan *The Daywalker*. Vuosina 2010–2011 hänellä oli oma show *Tonight with Trevor Noah* maan M-Net- ja DStv-kanavilla. Hän sai kansainvälistä mainetta ja  alkoi saada vierailukutsuja brittiläisiin julkkispaneelityyppisiin viihdeohjelmiin sekä amerikkalaisiin talk show -ohjelmiin.

Joulukuussa 2014 Noah nimitettiin *The Daily Show’n* uudeksi ”ulkomaankirjeenvaihtajaksi”, ja seuraavana vuonna hän sai paikan ohjelman pitkäaikaisen vetäjän Jon Stewartin seuraajana. Syyskuussa 2022 Noah ilmoitti jäävänsä pois ohjelmasta seitsemän vuoden jälkeen keskittyäkseen taas standup-komiikkaan.

*Helsingin Sanomien* Kyösti Niemelän mukaan Noah’n huumori ei ole ilkeää eikä kovin räväkkääkään, vaan pikemminkin joviaalia ja humaania. Hänestä Noah ei vain naurata vaan myös kommentoi ja valistaa, näkökulmanaan usein kulttuurien kohtaaminen.

## Teokset

* *Laiton lapsi – värikäs nuoruuteni Etelä-Afrikassa.* Alkuteos *Born a Crime – Stories from a South African Childhood* (2016), suomentanut Jaana Iso-Markku. Jyväskylä: Atena, 2020. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Andreas Ahlqvist

**Andreas Ahlqvist** (s. 1980) on suomalainen entinen salibandyn pelaaja. Ahlqvist edusti urallaan Finspång IBK:ta ja Järfälla IBK:ta.

## Lähteet
Agderposten

**Agderposten** on riippumaton liberaali norjalainen päivälehti, joka ilmestyy Arendalissa, ja sillä on lukijoita pääasiassa Itä-Agderin läänissä. Paikallistoimitukset ovat Risørssä, Tvedestrandssa, Grimstadissa, Kristiansandissa, Vallessa, Birkenesissa ja Åmlissa. Agderpostenin perusti 1874 opettaja Jens Svendsen, ja sen on omistanut Strayn perhe vuodesta 1935. Lehden levikki oli vuonna 2016 yhteensä 18&nbsp;718 kappaletta. Sen päätoimittaja on Øyvind Klausen.

Agderposten on ilmestynyt verkossa vuodesta 1998. Paperilehti on ilmestynyt vuodesta 2004 alkaen tabloidina.

Tiedosto:Agderposten trykkeri.jpg|Agderpostenin kirjapaino Arendalin Stoassa.
Tiedosto:Agderposten Arendal sentrum.jpg|Agderpostenin rakennus Østregatella Arendalin keskustassa.
Tiedosto:Agderposten 1. juli 1874- framside.JPG|Agderpostenin etusivu 1. heinäkuuta 1874,


## Päätoimittajat
* Jens Svendsen 1874–1919
* Jens Vevstad 1919–1928
* Magne Torsvik 1928–1936
* Robert Knudsen 1936-–1945
* Sigurd Svendsen 1945–1946
* Einar Gauslaa 1946–1978
* Thor Bjørn Seland 1978–1996
* Stein Gauslaa 1996–2009
* Eivind Ljøstad 2009–2010
* Morten Rød 2010–2016
* Øyvind Klausen 2016–

## Lähteet
*Store norske leksikon, snl.no,  

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Agderpostenin verkkosivusto