open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lea (troolari)

**Lea** oli suomalainen troolari, joka upposi Selkämerellä Mäntyluodon edustalla 12. huhtikuuta 1999 ollessaan vetämässä troolia parivedolla toisen, *Nipsu*-nimisen troolarin kanssa. Onnettomuudessa kuolivat Lean ja Nipsun päälliköt. Molempien alusten kotipaikka oli Kalajoki.

Troolarit *Lea* ja *Nipsu* lähtivät Reposaaren kalasatamasta Selkämerelle 11. huhtikuuta 1999 kello 12 pyytämään silakkaa paritroolilla Selkämerellä. Kun troolareihin ei saatu seuraavana aamuna yhteyttä, käynnistettiin alueella etsinnät. Troolari *Nipsu* löytyi mereltä tyhjänä valot päällä ja kone käynnissä 13. huhtikuuta, mutta troolari *Leasta* tai kummankaan troolarin kalastajista ei löytynyt jälkeäkään.

Troolari *Lean* hylky löytyi 21. kesäkuuta 95 metrin syvyydestä muutamien kalastajien tekemissä etsinnöissä. *Nipsun* päällikön ruumis löytyi Kristiinankaupungin saaristosta 10. heinäkuuta. Troolari *Lea* nostettiin merestä Kalajoella järjestetyn kansalaiskeräyksen tuottamilla varoilla toukokuussa 2000, ja heinäkuussa 2000 löytyi vielä Siipyyn saaristosta Ljusgrundin saaren pohjoisrannalta troolari *Lealta* peräisin ollut salkku, jossa oli muun muassa *Lean* laiva-asiakirjat.

Onnettomuustutkinnan perusteella troolari *Lea* menetti vakautensa, kun troolipussin silakkasaalista oltiin nostamassa sen kannelle. Alus kallistui niin voimakkaasti, että vettä pääsi virtaamaan sen avoimeen lastiruumaan, jolloin alus upposi. Myös ruumassa jo olleen silakkalastin liikkuminen vaikutti asiaan. Molemmat kalastajat olivat olleet tapahtumahetkellä troolari *Leassa*, eivätkä he sitten olleet onnistuneet uimaan pinnalle jääneeseen troolari *Nipsuun*.

Troolari *Lea* (rekisterinumero FIN-137-0) oli rakennettu Kalajoen Vasankarissa vuonna 1988. Sen pituus oli 16, 7 metriä, leveys 4,8 metriä, vetoisuus 23 brt ja koneteho 243 kW. Troolari *Nipsu* (rekisterinumero FIN-16-0) oli rakennettu vuonna 1995; sen pituus oli 16,84 metriä, leveys 5,5 metriä, vetoisuus 35 brt ja koneteho 221 kW. 

## Lähteet
* Onnettomuustutkintakeskuksen tutkinta B 2/1999 M
Wanha Satama

**Wanha Satama** on rakennus, joka sijaitsee Helsingin Katajanokalla. Tiloissa järjestetään erilaisia tapahtumia, kuten messuja, seminaareja ja juhlia. Wanhan Sataman tapahtumatoiminnasta vastaa The Satama Oy.

## Wanhan Sataman historia
 
Katajanokan satama-alueen rakennusvaiheet liittyvät erottamattomasti Helsingin Makasiini Osakeyhtiön kehitykseen. Jo 1890-luvun alussa oli annettu asetus yleisistä talletusmakasiineista, joilla olisi oikeus antaa warrantteja eli talletustodistuksia säilytykseen jätetyistä, tullaamattomista tavaroista. 

Makasiinitoimintaa varten perustettiin yhtiö ja kaupunginvaltuusto suhtautui asiaan suopeasti. Kaupunki tuli heti osakkaaksi luovuttamalla makasiinirakennukselle Ruusunmarjan korttelin. Siihen nousi sataman ensimmäinen warranttimakasiini vuonna 1896, ja pian valmistuivat Laukkasaarenkadun molemmille puolille makasiinikaksoset Seljan ja Poppelin kortteleihin. Selja ja Poppeli ovat edelleen paikallaan, nykyisin niiden nimi on Wanha Satama.

1900-luvun alkupuolella Wanha Satama toimi suurten kauppahuoneiden tullimakasiineina, jolloin rakennusten välissä kulki Töölön ratapihalta Katajanokalle ulottuva Satamarata, jota pitkin kuljetettiin muun muassa mausteita ja kahvia. 

Suuri remontti pelasti Wanhan Sataman makasiinit: 1984 Helsingin Satamalaitoksen järjestämän kilpailun tuloksena arkkitehtitoimisto Heikkilä & Kauppinen suunnitteli ja Puolimatka toteutti saneerauksen.

Helsingin Messut Oy muutti Wanhan Sataman tiloihin vuonna 1989. Helsingin Messut Oy:n perusti vuonna 1981 yrittäjä Markku Nykänen, joka myi yhtiön silloiselle Insinöörilehdet Oy:lle, nykyiselle Talentum Oy:lle. Vuoden 1993 lopulla yhtiön omistajaksi tuli Navarino Oy. Suomen Messut Osuuskunta osti vuoden 2004 lopulla Wanhan Sataman kiinteistön ja Helsingin Messut Oy:n liiketoiminnan. Kiinteistön omistajuus vaihtui huhtikuussa 2018 yrittäjävetoiseksi. 

## Lähteet
*Wanhan Sataman www-sivut

## Aiheesta muualla

*Wanha Satama
Suomalaisen kenttätykistön kalusto talvisodassa

**Suomalaisen kenttätykistön kalusto [[talvisota|talvisodassa]]** koostui mm. seuraavassa taulukossa esitetystä tykkikalustosta. Taulukossa esitetään kalusto mm. sen virallisen lyhenteen, tärkeimpien ominaisuuksien ja lukumäärän osalta.

Lyhenteen ensimmäinen numero viittaa tykin kaliiperiin millimetreinä. K ta H viittaa siihen onko kyseessä kanuuna vai haupitsi. Viimeinen numero vuosimalliin.

## Katso myös
*Luettelo talvisodan tykistöyksiköistä
*Suomalaisen kenttätykistön kalusto jatkosodassa

## Lähteet
*
*Sotatieteen laitos (toim.) 1994: Jatkosodan historia 6 /
Hannoverin lentoasema

**Hannoverin lentoasema** () on Langenhagenissa, Pohjois-Saksassa sijaitseva lentoasema. Lentoasema on tukikohta TUIfly-lentoyhtiölle. Vuonna 2006 lentoaseman matkustajamäärä oli 5 990 000 matkustajaa, joka tekee siitä Saksan 9. suurimman lentoaseman.

## Lentoaseman lentoyhtiöt
### Terminaali A
* Air Alps: Bolzano [kausittainen]
* Air Baltic: Riika
* Air France HOP!in operoimana Pariisi-Charles de Gaulle
* Austrian Airlines Tyrolean Airwaysin operoimana: Wien
* BMI Regionalin operoimana: Lontoo-Heathrow 
* Czech Airlines: Praha
* KLM KLM Cityhopperin operoimana: Amsterdam
* Lufthansa: Frankfurt, München
* Lufthansa Regional Contact Airin operoimana: Bryssel, Pariisi-Charles de Gaulle, Stuttgart
* Lufthansa Regional Eurowingsin operoimana: Frankfurt
* Lufthansa Regional Lufthansa CityLinen operoimana: München
*Scandinavian Airlines System Cimber Airin operoimana: Kööpenhamina
* Swiss International Air Lines: Zürich
* Swiss Swiss European Air Linesin operoimana: Zürich
* Welcome Air: Göteborg-Landvetter, Graz, Innsbruck, Stavanger

### Terminaali B
* Aeroflot: Moskova-Šeremetjevo -**keskeytetty**
* Air Astana: Kustanay [kausittainen]
* Air Via: Burgas, Varna [kausittainen]
* Belavia: Minsk [kausittainen] -**keskeytetty**
* Blue Wings: Antalya, Istanbul-Atatürk
* Bulgarian Air Charter: Burgas, Varna [kausittainen]
* Croatia Airlines: Split [kausittainen]
* Flybe: Birmingham, Manchester, Southampton
* Freebird Airlines: Antalya [kausittainen]
* Pegasus Airlines: Antalya
* Rossiya: Pietari -**keskeytetty**
* S7 Airlines: Moskova-Domodedovo, Novosibirsk [kausittainen] -**keskeytetty**
* Saravia: Saratov [kausittainen] -**keskeytetty**
* Sky Airlines: Antalya
* SunExpress: Antalya, Bodrum [kausittainen], Istanbul-Sabiha Gökçen, Izmir
* Tunisair: Djerba, Monastir
* Turkish Airlines: Istanbul-Atatürk, Istanbul-Sabiha Gökçen
* Turkuaz Airlines: Istanbul-Atatürk

### Terminaali C
* Condor: Antalya, Chania [kausittainen], Dalaman [kausittainen], Fuerteventura, Heraklion [kausittainen], Hurghada, Larnaca [kausittainen], Las Palmas de Gran Canaria, Palma de Mallorca [kausittainen], Ródos [kausittainen], Sharm el-Sheik [kausittainen], Tenerife-South, Venetsia-Marco Polo
* Karthago Airlines: Monastir [kausittainen]
* Nouvelair: Monastir [kausittainen]
* TUIfly: Antalya [kausittainen], Boa Vista, Korfu [kausittainen], Dalaman [kausittainen], Faro [kausittainen], Fuerteventura, Funchal [kausittainen], Heraklion [kausittainen], Hurghada, Jerez de la Frontera [kausittainen], Kos [kausittainen], Lanzarote, Las Palmas de Gran Canaria, Luxor [kausittainen], Minorca [kausittainen], Palma de Mallorca, Patras/Araxos [kausittainen], Rodos [kausittainen], Sal [jatkuu 2. marraskuuta], Sharm el-Sheik [kausittainen], Teneriffa eteläinen

### Terminaali D
* Royal Air Force: Brize Norton, Calgary, Lyneham, Split, Thumrait

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lentoaseman kotisivut
Ari Heikkinen (jalkapalloilija, 1964)

**Ari Heikkinen** (s. 8. huhtikuuta 1964 Vuolijoki) on suomalainen entinen jalkapalloilija, joka lopetti pelaajauransa kauden 1998 jälkeen. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja.

Urheilutoimittajain liitto valitsi Heikkisen Vuoden jalkapalloilijaksi 1989.

## Seurajoukkueet

Ari Heikkinen oli Kajaanin Palloilijoiden kasvatti. Hän siirtyi vuodeksi 1984 Turun Palloseuran riveihin, jota hän edusti SM-sarjassa ja Veikkausliigassa kymmenen vuotta. Vuonna 1987 seuraan siirtyi Petri Sulonen, jonka kanssa Heikkinen muodosti vuosikausia TPS:n vakituisen toppariparin. Talvella 1989–1990 Heikkinen edusti belgialaista Germinal Ekereniä, jonka riveissä hän pelasi kahdeksan ottelua Belgian pääsarjassa. Viimeiset aktiivivuotensa, 1994–1998, Heikkinen edusti Valkeakosken Hakaa, jonka pelaajana hän voitti kaksi Suomen mestaruutta. Kaikkiaan hän pelasi SM-sarjassa 309 ottelua ja teki niissä 12 maalia.

## Maajoukkue

Ari Heikkinen edusti Suomea 51 A-maaottelussa, joista ensimmäisen hän pelasi 11. tammikuuta 1989 Egyptiä vastaan. Ainoan maaottelumaalinsa hän teki 13. huhtikuuta 1993 Puolaa vastaan.

## Saavutukset

* Urheilutoimittajan liiton Vuoden jalkapalloilija: 1989
* Suomen mestaruus (2): 1995, 1998

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ari Heikkinen National-football-teams.comin sivuilla
SMS Hindenburg

**SMS Hindenburg** oli saksalainen jäänmurtaja, joka ajoi miinaan ja upposi 9. maaliskuuta 1918 Eckerön lähellä Ahvenanmaalla. Miehistön jäsenistä kolme kuoli ja viisi loukkaantui miinanräjähdyksessä.

Jäänmurtaja *Hindenburg* kuului saksalaiseen laivasto-osaston, joka oli Suomen sisällissodan kuljetti noin tuhannen miehen vahvuisen osaston Ahvenanmaan miehitysjoukoiksi. Eskadeeriin kuuluivat lisäksi muun muassa taistelulaivat SMS ''Westfalen'' ja SMS ''Rheinland'', miinanlaskija SMS ''Nautilus'', raivaajat SMS *Steigerwald*, SMS *Giffhorn* ja SMS *Franken*, torpedoveneet *T55*, *T63*, *T139*, *T143*, *T155* ja *T160*, sairaalalaiva *Viola* sekä kahdeksan kuljetuslaivaa. Osasto kohtasi 5. maaliskuuta Eckerön luona ruotsalaisen laivasto-osaston, josta oli jo laskenut maihin Ahvenanmaalle 500 miehen pataljoonan. Tämä ei kuitenkaan estänyt saksalaisten joukkojen maihinnousua.

*Hindenburg* oli uppoamispäivänään 9. maaliskuuta murtanut väylän avoveteen eräälle kuljetuslaivalle ja oli palaamassa Eckeröön, kun se törmäsi jäähän tarttuneeseen ajomiinaan ja upposi 5 minuutissa.

*Hindenburgin* hyväkuntoinen hylky löytyi vuonna 1995, ja hylystä nostettu laivakello on esillä Maarianhaminan merenkulkumuseossa. Hylkyyn sukellusta on rajoitettu Saksan ulkoministeriön pyynnöstä, koska Saksa pitää hylkyä sankarihautana.

SMS *Hindenburg* oli rakennettu Stettinissä. Sen pituus oli 51 metriä ja leveys 13 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Divealand.com - S/S Hindenburg
Erinome

**Erinome** on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Carme-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja 23. marraskuuta vuonna 2000 ja se sai väliaikaiseksi nimekseen S/2000 J 4. Erinome on halkaisijaltaan noin 3,2km. Se kiertää Jupiteria 23.2 miljoonan kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa noin 728 päivää.Radan inklinaatio on 165° ja eksentrisyys 0.2656.

Nykyisen nimensä kuu on saanut roomalaisesta mytologiasta.

## Lähteet
Stefano (kuu)

**Stefano** on Uranuksen epäsäännöllistä rataa kiertävä kuu, joka löydettiin vuonna 1999, jolloin se sai väliaikaisen nimen **S/1999 U 2**. Siitä käytetään myös nimeä **Uranus XX**.

## Katso myös
*Uranuksen kuut

## Lähteet
Francisco (kuu)

**Francisco** on Uranuksen lähimpänä epäsäännöllistä rataa kiertävä kuu, joka löydettiin vuonna 2001, jolloin sille annettiin väliaikainen nimi **S/2001 U 3**. Siitä käytetään myös nimeä **Uranus XXII**.

## Lähteet
Armen Nazarjan

**Armen Nazarjan** (, , s. 9. maaliskuuta 1974 Gjumri, Armenian SNT, Neuvostoliitto) on armenialaissyntyinen, sittemmin Bulgariaa edustanut painija ja olympiavoittaja.

Nazarjan oli uransa alkuvaiheissa yksi Armenian parhaista painijoista. Hän voitti muun muassa Armenian-mestaruuden 52 kilon sarjassa kolmesti ja olympiakultaa samassa sarjassa Atlantassa 1996, jolloin hänestä tuli maansa ensimmäinen olympiavoittaja. Vuonna 1997 hän kuitenkin muutti Bulgariaan ja sai maan kansalaisuuden. Hän edusti Bulgariaa vuoden 2000 kesäolympialaisissa ja voitti 58 kilon sarjassa toisen olympiakultansa. Neljä vuotta myöhemmin Ateenan olympiakisoissa hän saavutti 60 kilon sarjassa pronssia. Bulgarian-mestaruuden hän on voittanut seitsemän kertaa ja ollut kerran hopealla ja neljä kertaa pronssilla. Maailmanmestaruuden hän on voittanut kahdesti ja Euroopan-mestaruuden kuudesti.

Nazarjania valmensi Bratan Tsenov. Hän on 160 senttiä pitkä ja painaa 60 kiloa.

Nazarjan lopetti uransa vuonna 2009.

## Lähteet
* Profiili ja tilastoja
Liikuntalääketiede

**Liikuntalääketiede** on lääketieteen erikoisala, jossa tarkastellaan liikunnan ja fyysisen kunnon välisiä yhteyksiä terveyteen, sairauksiin ja ravintoon. Liikuntalääketieteen tehtävänä on edistää väestön terveyttä, ehkäistä, hoitaa ja kuntouttaa sairauksia ja vammoja yksilöllistä omatoimista fyysistä aktiivisuutta hyödyntäen. Liikuntalääketieteen koulutuksen saaneet henkilöt ovat perehtyneet sekä liikuntaan ja terveyteen että niiden välisiin yhteyksiin.

Liikuntalääketiede hyväksyttiin omaksi itsenäiseksi erikoisalakseen vuonna 1986. Liikuntalääketiedettä voi opiskella pääaineenaan Jyväskylän ja Kuopion yliopistoissa. Liikuntalääketiedettä voi opiskella myös avoimessa yliopistossa Kuopion yliopiston vaatimusten mukaisesti kaikkialla Suomessa. Liikuntalääketiedettä opiskellut voi esimerkiksi suunnitella terveysliikuntaohjelmia sekä seurata niiden toteutumista ja vaikutuksia. Alan asiantuntemusta tarvitaan muun muassa urheiluseuroissa, urheiluopistoissa, kuntoutuslaitoksissa, sairaaloissa, oppilaitoksissa, tutkimuslaitoksissa, yliopistoissa ja puolustusvoimissa. 

## Liikuntälääketieteen keskukset
Opetus- ja kulttuuriministeriö rahoittaa kuutta liikuntalääketieteen keskusta Suomessa. Niiden tehtävänä on liikuntalääketieteellisen tutkimuksen tekeminen, liikuntalääketieteen erikoistumiskoulutus yhdessä yliopistojen kanssa, koulutus, viestintä ja alueellinen palvelutoiminta.

Keskukset ovat Helsingin Urheilulääkäriasema, Kuopion Liikuntalääketieteen tutkimuskeskus, Oulun Liikuntalääketieteellinen Klinikka Oulun Diakonialaitoksella, Paavo Nurmi –keskus Turussa ja Tampereen urheilulääkäriasema. Liikuntalääketieteen keskukset vastaavat yhteistyössä eri yliopistojen kanssa liikuntalääketieteen erikoistumiskoulutuksesta Suomessa. Erikoistuvat lääkärit työskentelevät erikoistumiseen liittyen kolme vuotta eri keskuksissa. Keskusten tärkeänä tehtävänä on myös tieteellisen jatkokoulutuksen järjestäminen tutkimusprojektien yhteydessä ja osana erikoislääkärikoulutusta.

## Katso myös
*Fysioterapia
*Urheilulääketiede

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Liikuntavammojen hoito ja ehkäisy, Terveyskirjasto.fi
Józef Tracz

**Józef Bronisław Tracz** (s. 1. syyskuuta 1964) on puolalainen entinen painija ja kolminkertainen olympiamitalisti. Hän kilpaili kreikkalais-roomalaisessa painissa. Tracz voitti olympiahopeaa 74 kilon sarjasta Barcelonassa 1992 sekä pronssia Soulissa 1988 ja Atlantassa 1996.  

MM-kilpailuissa Tracz saavutti 74-kiloisissa hopeaa 1987, 1993 ja 1994 sekä sijoittui viidenneksi 1991, seitsemänneksi 1995 ja kahdeksanneksi 1989. 76 kg:n sarjassa hän oli seitsemäs 1997. EM-kilpailuissa hän sijoittui 74 kg:n painoluokassa neljänneksi 1988 ja 1990 sekä viidenneksi 1989 ja 82-kiloisissa seitsemänneksi 1992.

## Lähteet
Kam Air

**Kam Air** ()  on afganistanilainen lentoyhtiö, joka on perustettu vuonna 2003. Yhtiö operoi lentojaan kotimaahan ja ulkomaille Aasian maihin Kabulin kansainväliseltä lentoasemalta kymmenen matkustajakoneen laivastollaan. Kam Airin toimisto sijaitsee Kabulissa.

## Historia

Lentoyhtiön perusti 31. elokuuta 2003 Zamarai M. Kamgar. Yhtiö lensi ensimmäisen lentonsa 8. marraskuuta 2003 Kabulista Heratiin vuokratulla Boeing 727-200 Advanced -koneella. Laivasto kasvoi Boeing 737 -koneilla sekä muutamilla potkurikoneilla kotimaan liikennettä varten.

3. helmikuuta 2005 yhtiölle sattui vakava onnettomuus, kun yhtiön Boeing 737 (EX-037) katosi tutkasta lennolla Heratista Kabuliin. Koneessa oli 96 matkustajaa ja 8 miehistön jäsentä. Onnettomuuskoneen jäännökset löytyivät läheiseltä vuoristolta Kabulista.

Kam Air laajensi reittiverkostoaan Eurooppaan avaten reitit Wieniin ja Lontooseen vuonna 2010. Yhtiö joutui kuitenkin lopettamaan lennot, kun Euroopan unioni lisäsi kaikki afganistanilaset lentoyhtiöt mustalle listalleen turvallisuuspuutteiden vuoksi.

Kun elokuussa 2021 Afganistanin islamilainen tasavalta kaatui Talibanille, loppui lentoliikenne maassa väliaikaisesti. Sittemmin joitakin Kam Airin maan sisäisiä ja kansainvälisiä reittejä on taas avattu.

## Kohteet

Kam Air lentää yhdeksään kohteeseen, joista kolme sijaitsee Afganistanissa. Kam Airin lennot operoidaan Kabulista.

## Laivasto

## Aiheesta muualla

*Kam Airin viralliset kotisivut

### Lähteet
Metis (kuu)

**Metis** on sisin Jupiterin kuista. Se löydettiin Voyager 1 -luotaimen ottamista kuvista vuonna 1979, jolloin se sai nimen S/1979 J 3. Vuonna 1983 se sai nykyisen nimensä kreikkalaisesta mytologiasta. Kuun lisäksi on myös asteroidi nimeltä Metis. 

## Fyysiset ominaisuudet
Metis on muodoltaan epäsäännöllinen, kooltaan 60×40×34 km. Kuun massa ja koostumus ovat edelleen tuntemattomia, mutta kuun tiheyden perusteella sen on arvioitu olevan huokoista vesijäätä.

Metiksen pinta on erittäin kraatteroitunut. Se heijastaa huonosti valoa ja on väriltään punertava. Kuu on myös epäsymmetrinen heijastusominaisuuksiltaan.

## Kiertorata
Metis on sisin Jupiterin kuista. Se kiertää Jupiteria erittäin ympyrän muotoisella radalla, eksentrisyyden ollessa 0,0002 ja etäisyyden ollessa noin 128&nbsp;000 km.

Kuu on kääntää aina saman puolen Jupiteria kohti.

Metis tulee aikojen saatossa yhdessä Adrastean kanssa törmäämään Jupiteriin.
Kourallinen dynamiittia

**Kourallinen dynamiittia** on vuonna 1970 ensi-iltansa saanut lännenelokuva. Elokuvan ohjasi Don Siegel ja pääosassa näyttelevät Clint Eastwood ja Shirley MacLaine.

Elokuva kertoo nunnasta nimeltä Sara, jonka roistojoukkio yrittää raiskata autiomaassa. Paikalle sattuu juuri sopivasti palkkionmetsästäjä Hogan, joka tappaa roistot ja pelastaa Saran. Tämän jälkeen Sara pukee vaatteet päälleen, ja Hogan yllättyy suuresti, kun hän huomaa, että hänen juuri pelastamansa nainen onkin nunna. Hogan haluaa auttaa Saraa ja niinpä hän lähtee saattamaan tätä määränpäähänsä.

## Näyttelijät

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Asko Alanen moitti elokuvan tarinan jäävän puolitiehen ja antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Schuyler Enck

**Schuyler Colfax Enck** (25. tammikuuta 1900 – 1. marraskuuta 1970) oli yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija, joka kilpaili pääasiassa 800 metrin juoksussa. 

Enckin uran suurin saavutus on 800 metrin pronssimitali Pariisin olympiakisoista 1924. Kilpailun voitti Ison-Britannian Douglas Lowe ajalla 1.52,4. Enck hävisi Lowelle 0,6 sekuntia ja hopealle sijoittuneelle Sveitsin Paul Martinille 0,4 sekuntia.

## Lähteet
Kuutamolla (albumi)

**Kuutamolla** on Dave Lindholmin yhdeksäs sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1983.

## Kappaleet
;A-puoli
#
#
#
#
 
;B-puoli
#
#
#

## Kokoonpano
* Dave Lindholm – laulu, kitara, flyygeli
* Irmeli Perilä – laulu ("En välitä enää")
* Pate Mustajärvi – laulu ("Arvaa kuka haluu")
* Abdir Kabir – laulu ("Africa Suma Riiw")
* Hassan Bah – gongat ("Africa Suma Riiw")
* Kari Lehtinen – basso
* Harri Kinnunen – rummut
* Reijo Heiskanen – kitara (kappaleet 1-6)

### Tuotanto
* Jimi Sumén – äänittäjä, tuottaja
* Kari Kalén – tuottaja

## Aiheesta muualla
* Kuutamolla discogs.com -sivustolla
Pamir Airways

**Pamir Airways** ()  oli Afganistanin vanhin yksityinen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 1995. Lentoyhtiön solmukohtana toimi Kabulin kansainvälinen lentoasema, josta se operoi kymmeneen kohteeseen Afganistanissa ja Lähi-idässä. Yhtiön laivastoon kuului viisi matkustajakonetta. Yhtiö lopetti toimintansa maaliskuussa 2011.

## Historia
Pamir Airways perustettiin toukokuussa 1995. Yhtiöstä tuli ensimmäinen afganistanilainen yksityinen lentoyhtiö, jolla on Afganistanin siviili-ilmailujärjestön myöntämä toimilupa. Pamir Airwaysin nimi johdettiin Pamir-vuoriston nimestä ja se tarkoitti "maailman kattoa" vapaasti suomennettuna. Pamir Airways aloitti liikennöinnin yhdellä Boeing 707-320 -tyyppisellä koneella ja kahdella Antonov An-12 -tyyppisellä koneella.

Pamir Airways loi afganistanilaisille pyhiinvaeltajille tärkeän yhteyden Saudi-Arabiaan. Yhtiö kuljetti 15 000 pyhiinvaeltajaa vuonna 2005. Vuonna 2008 yhtiö siirtyi afganistanilaisen liikemiesryhmän haltuun vuonna 2008, jolloin Pamir Airways sai Kabul Bankilta 98 miljoonan Yhdysvaltain dollarin lainan. Myöhemmin paljastui, että lainalle ei ollut riittäviä vakuuksia ja takauksia. 

Toukokuussa 2010 lentoyhtiön Antonov An-24 -kone tuhoutui maahansyöskysyssä kotimaanlennolla Qunduzista Kabuliin. Kaikki koneessa olleet 43 ihmistä kuolivat. Onnettomuuden jälkeen yhtiön koneet määrättiin pysymään maassa, koska laivaston kunto osoittautui huonoksi. Tämän seurauksena Pamir Airwaysilta vietiin toimilupa, ja yhtiö lopetti toimintansa virallisesti 19. maaliskuuta 2011.

## Kohteet

Pamir Airways liikennöi 15 kohteeseen, joista neljä sijaitsee ulkomailla.

## Laivasto





## Aiheesta muualla
*Pamir Airwaysin viralliset kotisivut 

### Lähteet
Masaccio

**Masaccio** (oik. *Tommaso Cassai* tai *Tommaso di Ser Giovanni di Mone Cassai*; 21. joulukuuta 1401 – syksyllä 1428 Rooma) oli italialainen renessanssiajan taidemaalari. Masaccio oli ensimmäisiä luonnonmukaista perspektiiviä ja syvyysvaikutelmaa kehittäneitä ja käyttäneitä kuvataiteilijoita. Hänen katsotaan keksineen erään perspektiivikuvaamisen tärkeimmistä tekniikoista, katoamis- eli pakopisteen.

Masaccion Santa Maria del Carmine -kirkkoon maalaamat freskot edustivat humanismia ja vaikuttivat koko renessanssiajan maalaustaiteeseen. Lyhyestä kuuden vuoden pituisesta urastaan huolimatta Masaccio on eräs läntisen maalausperinteen vaikutusvaltaisimpia hahmoja. Hänen maalauksensa vaikuttivat muun muassa Leonardo da Vincin, Michelangelon ja Rafaelin maalauksiin. Masaccio kehitti perspektiiviä. Ennen häntä maalausten hahmot seisoivat varpaillaan, mutta Masaccio asetti maalaustensa näköpisteen alas ja lyhensi hahmot sen mukaan. 

Masaccio liittyi San Lucan maalarikiltaan Firenzessä vuonna 1424.

Masaccion töitä on nykyään esillä muun muassa Napolin Capodimonte-museossa (*[[Lumimadonna]]* , *[[Neitsyt Marian taivaaseen astuminen]]*, Masolinon maalaamana pidetty *[[Santa Maria Maggiatore]]n perustaminen*) sekä Lontoon National Galleryssa (*[[Pyhä Hieronymus ja Johannes Kastaja]]*).



## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Masaccion lyhyt elämäkerta
Guardians of the Flame

**Guardians of the Flame** on Virgin Steelen toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1983. Guardians of the Flame keräsi huomattavan suosion yhtyeelle verrattaen ensimmäiseen levyyn. Yhtye pääsi soittamaan useiden suurten bändien lämmitteliäksi. Levyllä on useita klassikoita, joita Virgin Steele soittaa vielä nykyäänkin keikoilla. Guardians of the Flame oli jonkin aikaa melko vaikeasti saatavilla kunnes yhtye julkaisi sen vuonna 2003 uudelleen remasteroituna ja sisältäen alkuperäiseltä poisjätettyjä kappaleita. Levyltä on julkaistu kaksi singleä: Wait for the Night ja A Cry in the Night. Levy on viimeinen, jolla kitaristi Jack Starr soittaa.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Vuoden 2002 painoksen bonuskappaleet
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* David DeFeis - laulu, kosketinsoitin
* Jack Starr - kitara
* Joe O'Reilly - basso
* Joey Ayvazian - rummut

## Aiheesta muualla
* 
*
Moderni hiljainen musiikki

**Moderni hiljainen musiikki** on Dave Lindholmin kymmenes sooloalbumi. Se julkaistiin keväällä 1985.

## Kappaleet
;A-puoli
#
#
#
#
#

;B-puoli
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Dave Lindholm – kitarat, laulu
* Vesa Sytelä – rummut, taustalaulu
* Safka – kosketinsoittimet (A4, B1, B3)
* Petteri Rajanti – basso, huilu (B2), taustalaulu
* Tuomas Airola – sello (A1, B1, B3, B4)

### Tuotanto
* Atte Blom – tuottaja
* Jimi Sumén – tuottaja, äänittäjä
* R. Renwall – äänittäjä
Kalle Kaarna

**Kalle Kaarna** (vuoteen 1906 **Kaarlo Hegesippus Häggström**, vuoteen 1959 **Koskenvoima**; 25. marraskuuta 1887 Perniö – 10. elokuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja taidemaalari.

## Ura
Kaarna oli kotoisin Perniön Matildedalista, ja hän kävi 1906–1909 Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun ja suoritti taiteilijandebyyttinsä 1911. Kaarna maalasi 1920-luvun alussa silloisen asuinpaikkansa Muurlan maisemia ja teki myös henkilömuotokuvia lähinnä omista perheenjäsenistään. Vuonna 1925 Kaarna muutti perheineen Muurlasta Orivedelle. Hän tutustui Tampereella käydessään taiteilija Uuno Eskolaan ja he tekivät yhdessä näyttelijöiden Eero Leväluoman ja Helge Raninin kanssa 1927 mykkäelokuvan *[[Ei auta itku markkinoilla]]*. Kaarna toimi tämän jälkeen elokuva-alalla yli 10 vuoden ajan. Hän ohjasi 13 elokuvaa ja näytteli niissä itsekin. Kaarna laati elokuvien käsikirjoitukset usein yhteistyössä vaimonsa Kaarina Kaarnan kanssa. Kaarnan elokuvista on säilynyt vain muutama viimeinen ohjaus.

Kaarnan elokuvanteko päättyi sotavuosiin. Sodan jälkeen hän asui Helsingissä ja jatkoi maalaamista, teki pääasiassa sisä- ja henkilömuotokuvia. Kaarnalla oli myös kesänviettopaikka Kemiön saarella, jossa hän myös maalasi.

Nuorena Kalle Kaarna tunnettiin Kaarlo Koskenvoima -nimisenä pikajuoksijana, painijana ja viisiottelijana. Hän voitti useita piirimestaruuksia ja sai 1912 Varsinais-Suomen piirin urheilukuninkaan tittelin viisiottelun parhaana.

Kaarna on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.

## Filmografia

## Kirjallista tuotantoa
* *Kylä elää: Muistelmaromaani.* WSOY 1967

## Lähteet
* Kalle Kaarna. *Perniönseudun Lehti* 30.4.2009.
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kalle Kaarna : Kalevalan mailta. Raja-Karjalaa filmaamassa, Helsingin Sanomat, 23.12.1934, nro 346, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Belgian Grand Prix 1989

**Belgian Grand Prix 1989** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 27. elokuuta 1989 sateisella Spa-Francorchampsin radalla Belgiassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Ayrton Senna, jolle voitto oli kauden viides. McLarenin menestystä täydensi Alain Prost toisella sijallaan. 

## Tulokset

## Muuta

*Thierry Boutsenin sadas Grand Prix
*Ayrton Senna saavutti 300 MM-pisteen rajan
*Alain Prostin 30. kilpailun nopein kierros
*McLarenin 50. paalupaikka
*Honda-moottoreiden 50. voitto

## Lähteet
Enrico Bertaggia

**Enrico Bertaggia** (s. 19. syyskuuta 1964 Venetsia, Italia) on entinen italialainen Formula 1 -kuljettaja.

Bertaggia voitti Italian Formula 3 -sarjan mestaruuden vuonna 1987 ja jatkoi samassa sarjassa myös seuraavalla kaudella voittaen Macaon GP:n sekä Monacon GP:n. 

Kesken kauden  Bertaggia siirtyi Colonin Formula 1 -talliin ja osallistui lyhyellä urallaan kuuteen osakilpailuun, mutta ei kertaakaan selviytynyt esikarsinnasta lähtöruudukkoon.

Bertaggia yritti päästä takaisin ajamaan Andrea Modan tallissa kaudelle 1992, mutta hänet korvattiin kauden alussa toisella kuljettajalla.

Formula 1:sten jälkeen Bertaggia ajoi pienemmissä sarjoissa ja toimi myös kilpa-ajojen ohella ohjaavana opettajana Centro Internazionale Guida Sicura nimisessä italialaiskoulussa.

## Kaudet numeroina

### Formula 1 -tulokset kilpailuittain

## Lähteet
*

### Viitteet
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 1990

**[[Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut]]** järjestettiin vuonna 1990 Glasgow'ssa, Skotlannissa. Kisojen ajankohta oli 3.–4. maaliskuuta.

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Mitalitaulukko

## Katso myös
*Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1990

## Lähteet
*
Paul Strand

**Paul Strand** (16. lokakuuta 1890 – 31. maaliskuuta 1976) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja. Hän syntyi New Yorkissa böömiläisille vanhemmille ja opiskeli Ethical Culture Fieldston Schoolissa Lewis Hinen johdolla. Strand teki työtä myös elokuvissa.

Strand tutustui Alfred Stieglitziin, Photo-Secession-ryhmän johtajaan, ja tämän galleriassa esillä oleviin Pablo Picasson, Paul Cézannen ja Georges Braquen avantgarde-maalauksiin. Nämä teokset inspiroivat häntä korostamaan abstraktia muotoa ja kuviota omissa valokuvissaan.

Tuohon aikaan taidevalokuvaajat pyrkivät jäljittelemään maalauksia, mutta Strand kulki omia polkujaan. Strandin luonnonmuotojen ja arkkitehtuurin kuvausten raikkaus ja vähäeleisyys vaikuttivat muiden amerikkalaisten valokuvaajien työhön.

Osallistuttuaan ensimmäiseen maailmansotaan Strand työskenteli elokuvakuvaajana, mutta omisti vapaa-aikansa valokuvaukselle, vangiten luonnonmuotojen kauneutta dramaattisten lähikuvien avulla eri puolilla Pohjois-Amerikkaa.

1930-luvulla Strand kiinnostui yhä enemmän yhteiskunnallisten kysymysten käsittelystä, joten hän vaihtoi painopisteensä valokuvauksesta elokuviin keinona tavoittaa laajempi yleisö ja kertoa selkeämpi tarina.

Strand jätti synnyinmaansa toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1949 ja vietti viimeiset vuosikymmenensä Ranskassa, jossa hän jatkoi uraansa menestyksellä siitäkin huolimatta, ettei koskaan oppinut ranskan kieltä sujuvasti. Hän kuoli uudessa maassaan 85 vuoden ikäisenä.

## Suomennettu kirjoitus
* Valokuvaus ja uusi jumala. Julkaisussa: *Kuvista sanoin: ajatuksia valokuvasta. 2*, koonnut Martti Lintunen. Helsinki: Suomen valokuvataiteen museon säätiö 1984 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo talvisodan tykistöyksiköistä

**Luettelossa talvisodan tykistöyksiköistä** esitellään suomalaiset tykistöyksiköt, jotka osallistuivat talvisotaan. Luettelossa esitellään yksiköt niiden virallisen lyhenteen, perustamis- ja keskittämisalueen sekä kaluston osalta marraskuun lopun vuonna 1939 tilanteen mukaisesti.

Suomen puolustusvoimilla oli rajallisesti tykistökalustoa käytössään talvisodan alkaessa. Perustettaville joukoille oli jaettu yhteensä vain 420 joustolavettista tykkiä. Näiden lisäksi oli käytössä 73 jäykkälavettista tykkiä. Joustolavettisten tykkien kokonaismäärät kaliiperiluokittain olivat:
* 75/76 millimetrin (mm) kanuunat 306 tykkiä luokassa 75/76 mm
* 122 mm haupitsit 72 tykkiä
* 107 mm kanuunat 10 tykkiä
* 150/152 mm haupitsit 32 tykkiä.

Sodan alkaessa tykistön käyttöarvoa haittasi lisäksi lähes katastrofaalisen huono ampumatarviketilanne:
* 205&nbsp;808 kappaletta 75:n ja 76 mm:n laukauksia
* 43&nbsp;487 kappaletta 122 mm:n laukauksia
* 5&nbsp;139 kappaletta 107 mm:n laukauksia
* 16&nbsp;944 kappaletta 150 mm:n ja 152 mm:n laukauksia.

## Katso myös
*Suomalaisen kenttätykistön kalusto talvisodassa

## Lähteet
*

### Viitteet
Scott Gammer

**Scott Gammer** (s. 24. lokakuuta 1976 Pembroke Dock, Wales) on brittiläinen nyrkkeilijä. Gammer on entinen Britannian raskaansarjan mestari.

## Ammattilaisura
Gammer siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2002.

Heinäkuun 16.päivänä 16 ammattilaisottelun jälkeen Gammer kohtasi Mark Krencen Ison-Britannian raskaansarjan kiistattomassa mestaruusottelussa. Gammer voitti ottelun 9. erän teknisellä tyrmäyksellä.

Hänen ensimmäinen tittelinpuolustuksensa oli 13. lokakuuta 2006. Gammer voitti Micky Steedsin pistein. 

Toinen tittelin puolustus Williamsia vastaan oli 9. helmikuuta 2007. Tämä oli toinen yritys Williamsille, joka pääsi tavoittelemaan titteliä voittamalla Audley Harrisonin 9. syyskuuta 2006. Gammer viimeinkin nyrkkeili Williamsin kanssa maaliskuun toisena päivänä vuonna 2007 Neath Sports Centressä, Glamorganissa. Williams voitti ottelun yhdeksännessä erässä tyrmäyksellä tuottamalla Gammerille tämän ensimmäisen tappion hänen ammattiurallaan. Williams-ottelun jälkeen Gammer on otellut rankasti tappiollisen listan omaavaa Paul Kingiä vastaan. Kingin hän voitti pistein 6. erän jälkeen.  Vuonna 2007 Gammer hävisi John McDermottille. Vuonna 2008 Gammer iski yhteen Francesco Pianetan kanssa luovuttaen 8 erässä käsivamman vuoksi.

30. toukokuuta 2009 Gammer hävisi Robert Heleniukselle tyrmäyksellä kahdeksaneräisen ottelun kuudennessa erässä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*boxrec.com
Charles Sheeler

**Charles Sheeler** (16. heinäkuuta 1883 – 7. toukokuuta 1965) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja ja taidemaalari. 

Sheeler syntyi Philadelphiassa ja opiskeli maalaustaidetta Pennsylvanian taideakatemiassa. Valokuvaajana hän oli kuitenkin itseoppinut.

Sheeler kuului presisionistiliikkeeseen. Hän jakoi pitkään tilan Pennsylvanian Doylestownissa taiteilijakollegansa Morton Schambergin kanssa ja työskenteli myöhemmin Ford Motor Companyn valokuvaajana. Hän kuoli 81-vuotiaana. 

## Lähteet
Rasterilinjatiheys

**Rasterilinjatiheys** tai **rasteritiheys** tarkoittaa painettavaksi tarkoitetun aineiston kuvankäsittelyssä rasteripisteiden määrää senttimetrillä tai tuumalla (l/cm tai lpi). Se mitä tiheyttä suositellaan käytettävän, riippuu painopaperin laadusta, valitusta painomenetelmästä ja tuotteesta. Tiheä rasteri on hankalaa esimerkiksi sanomalehdissä: kuvasta voi tulla epätarkka. Rasteritiheyttä ei pidä sekoittaa tulostustiheyteen.

## Lähteet
*Lyytikäinen, Riikonen (1995): Painotuotteen suunnittelu
*Riikonen, Tekkala (1992): Kuvanvalmistustekniikan perusteet
Grignardin reagenssi

**Grignardin reagenssi** on organometalliyhdiste, joka koostuu alkyyli- tai aryylimagnesiumhalidista. Yhdiste on saanut nimensä kehittäjänsä Victor Grignardin mukaan.

Kun alkyyli- tai aryylihalidi (RX) reagoi magnesiumin (Mg) kanssa vedettömässä ja alkoholittomassa dietyylieetterissä tai tetrahydrofuraanissa, tuloksena on organometalliyhdiste, jota yleisesti nimitetään Grignardin reagenssiksi (RMgX). Alkyyli on alkaanista muodostunut tyydyttynyt hiiltä ja vetyä sisältävä yhdisteen osa. Aryyli on aromaattisesta yhdisteestä syntynyt yhdisteen osa. Halidi on esimerkiksi kloridi, bromidi tai jodidi.

RX + Mg → RMgX

Reagenssin spesifi nimi noudattaa muotoa alkyyli- tai aryylimagnesiumhalidi reagenssin alkyylin, aryylin ja halidin mukaan, esimerkiksi CH3MgI on nimeltään metyylimagnesiumjodidi.

Magnesium liittyy alkyylin tai aryylin samaan hiiliatomiin jossa halidi oli aiemmin. Tämän vuoksi alkyyli muilta osin jää koskemattomaksi. Hiili-magnesium -sidoksessa hiili vetää magnesiumin elektroneja puoleensa, joten magnesiumin ja halidin välinen sidos on ioninen ja halidipää on siis negatiivinen. Yhdisteen orgaaninen osa on nukleofiilinen eli sillä on negatiivinen osittaisvaraus.
 
Liuotineetteri näyttelee merkittävää osaa reagenssin rakenteessa sen stabiloivan vaikutuksen takia. Eetterin on oltava vedetön ja alkoholiton; jos ne ovat läsnä, magnesium reagoi niiden kanssa ja reagenssia ei pääse muodostumaan. Lisäksi Grignardin reagenssi reagoi mm. hapen kanssa ja tästä syystä reagenssi valmistetaan usein typpikaasukehässä.

Grignardin reagenssit ovat tärkeitä ja hyödyllisiä synteesien lähtöaineita. Hiilivetyjä, eettereitä ja tertiäärisiä amiineja lukuun ottamatta melkein kaikki orgaaniset yhdisteet reagoivat Grignardin reagenssin kanssa. Esimerkiksi karbonyyliyhdisteet reagoivat Grignardin reagenssien kanssa muodostaen alkoholeja. Tätä reaktiota kutsutaan Grignard-reaktioksi.

## Lähteet
Ojanperä

**Ojanperä** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

*Ojanperä, pieni asutusalue Rovaniemellä
*Ojanperä, kylä Vuolijoella

Ojanperä on myös sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

* Abraham Ojanperä (1856–1916), oopperalaulaja
* Aleksi Ojanperä (s. 1996), jalkapalloilija
* Antti Ojanperä (s. 1983), jalkapalloilija
* Antti Ojanperä (s. 1980), ravivalmentaja
* Hanne Ojanperä (s. 1991), jalkapalloilija
* Heli Ojanperä (1921–1994), taidemaalari ja kirjailija, Toini Ojanperän tytär
* Jaakko Ojanperä (s. 1952), pankinjohtaja, kauppaneuvos
* Juha Ojanperä (s. 1981), jalkapalloilija
* Markus Ojanperä (s. 1983), pesäpalloilija
* Matti Ojanperä (1941–2025), yritysjohtaja ja osuustoimintavaikuttaja, kauppaneuvos
* Olavi Ojanperä (1921–2016), meloja ja olympiamitalisti
* Risto Ojanperä (s. 1965), pesäpalloilija
* Terho Ojanperä (s. 1954), Ylivieskan kaupunginjohtaja
* Tero Ojanperä (s. 1966), Nokia Oyj:n teknologiajohtaja
* Toini Ojanperä (o.s. *Tienari*, 1899–1985), lastenkirjailija
* Tuomo Ojanperä (s. 1963), raviohjastaja ja valmentaja
* Vesa Ojanperä (s. 1974), pesäpalloilija
Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan lippu

**Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan lippu** oli Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan tunnus. Lipun ulkoasu vaihtui vuosikymmenten saatossa useasti. Lipun viimeisin versio otettiin käyttöön 21. marraskuuta 1949.

Vuonna 1919 oli otettu käyttöön punainen lippu, joka oli keltasininen vaakaraidoitus lipputangon puoleisessa ylänurkassa. Vuoden 1922 lopulla Ukrainan neuvostotasavalta muodosti yhdessä Venäjän, Valko-Venäjän ja Transkaukasian neuvostotasavaltojen kanssa Sosialistisen neuvostotasavaltojen liiton. Ukrainan sosialistisessa neuvostotasavallassa tuli 1923 käyttöön punalippu, jossa luki kyrillisin kirjaimin *У.С.С.Р. ()* (Ukrainan sosialistinen neuvostotasavalta).

Tasavallan lipun nimilyhenne muuttui vuonna 1929, ja lipussa luki *У.С.Р.Р.* ().  Vuosina 1937–1949 lipun, jota täydennettiin sirpillä ja vasaralla, lyhenne oli *УРСР.* ().

Ukrainan ja Valko-Venäjän neuvostotasavallat olivat Neuvostoliiton ohella vuonna 1945 YK:n perustajajäseniä ja tarvitsivat kansainvälisesti erottuvaa lippua käyttöönsä. Vuonna 1949 käyttöön otettu lippu oli punainen ja sen alalaidassa oli turkoosi raita. Lipun yläkulmassa komeilivat sirppi ja vasara sekä tähti, jotka ovat kommunismin tunnuksia.

Neuvostolipun alalaitaan sijoitettu vaaleansininen tyviraidan kerrottiin symboloivat Ukrainan ja Venäjän välistä ikiaikaista ystävyyttä. Olihan ukrainalaisen atamaani Bohdan H’melnytskyin lippu ollut turkoosinsininen; vuonna 1648 hän oli liittoutunut Venäjän kanssa ja aloittanut kapinan Puolaa vastaan. 

Ukrainan itsenäistyttyä 1991 maa poisti käytöstä neuvostoaikaisen lipun, ja 28. tammikuuta 1992 palautettiin käyttöön nykyinen, jo vuonna 1918 käytössä ollut Ukrainan lippu.

## Lähteet
Alfred Stieglitz

**Alfred Stieglitz** (1. tammikuuta 1864 – 13. heinäkuuta 1946) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja, taidekauppias, kustantaja ja modernismin  puolestapuhuja.

Stieglitz syntyi Hobokenissa New Jerseyssä.  Hän muutti vuonna 1881 perheineen Saksaan ja opiskeli Berliinin Technische Hochschulessa. Hän opiskeli fotokemisti Hermann Wilhelm Vogelin johdolla, kiinnostui valokuvauksesta ja vietti railakasta opiskelijaelämää matkustellen ympäri Eurooppaa. 

Stieglitz palasi New Yorkiin vuonna 1890. Hän oli päättänyt todistaa, että valokuvaus oli yhtä pätevä taiteellisen ilmaisun väline kuin maalaus tai kuvanveisto. Ne Yorkin amatöörivalokuvaajaseuran julkaiseman *Camera Notes* -lehden toimittajana Stieglitz kannatti uskoaan välineen esteettiseen potentiaaliin ja julkaisi samanhenkisten valokuvaajien töitä. Kun Camera Clubin rivijäsenet alkoivat vastustaa hänen toimituspolitiikkaansa,  Stieglitz ja useat samanmieliset valokuvaajat irtautuivat seurasta vuonna 1902 ja perustivat Photo-Secessionin, joka kannatti valokuvaukseen liittyvää käsityötaitoa. Useimmat ryhmän jäsenet käyttivät työläitä tekniikoita, jotka korostivat valokuvaajan käden roolia valokuvavedosten tekemisessä, mutta Stieglitzillä oli omissa töissään hiukan erilainen lähestymistapaa. Vaikka hänkin vedosti huolellisesti ja käytti usein sävykkäitä platinavedoksia, hänen yhteytensä maalaustaiteeseen tuli pikemminkin sommittelun ja kuvan elementtien kuten sateen ja höyrypilvien käytöllä.

Myös Photo-Secessionilla oli oma julkaisu, erittäin laadukkaasti painettu *Camera Work*, jonka toimittajana Stieglitz oli 1903–1917.

Stieglitz oli vuodesta 1924 alkaen naimisissa taidemaalari Georgia O’Keeffen kanssa. 

Stieglitz keskeytti valokuvaamisen 1930-luvun lopussa, mutta piti taidegalleriaa ja tuki muutenkin modernisteja.   Hän kärsi viimeisinä vuosinaan pitkällisestä sydäntaudista.

## Suomennettu artikkeli
* Käsikamera - ja sen tämänhetkinen merkittävyys. Julkaisussa: *Kuvista sanoin: ajatuksia valokuvasta. 2*, koonnut Martti Lintunen. Helsinki: Suomen valokuvataiteen museon säätiö 1984 

## Lähteet
Rockmurskaa

**Rockmurskaa** on vuonna 1995 julkaistu kokoelmalevy, joka sisältää rovaniemeläisten yhtyeiden musiikkikappaleita. Kokoelmalevy sisältää ensimmäisen koskaan julkaistun Lordin kappaleen "Inferno". *Rockmurskaa* sisältää myös Mr. Lordin aiemman yhtyeen, Wanda Whips Wall Streetin kappaleen "Caught the Black Fire". Levyllä esiintyvä Seksikääpiö on Absoluuttisen nollapisteen sivuprojekti.

## Kappaleet

# Earbox - Mr Doomy The Undersigned (03:56)
# Lordi - Inferno (04:55)
# Palomies - Maljani sinulle (04:19)
# Dissonanz - Conflict (02:30)
# Wanda Whips Wall Street - Caught The Black Fire (04:21)
# Charlie Don't Surf - Denying-/ Shard (05:56)
# Inner Child - Life's Still Missing (04:53)
# Andora - I Still Loving You (04:48)
# Seksikääpiö - Syyte (2:42)
# Anti-Loop - Insomnia (04:59)
# Hihina - Ei tietä pois (3:24)
# Symphony - Those Dark Days (04:57)
# Arial - Eternal Life (05:45)
# Melvin Skyrider - Rosadale Bound (04:21)
# Phenomenon - Age of Metamorphosis (07:08)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kokoelma Discogsissa
Charles Demuth

**Charles Demuth** (8. marraskuuta 1883 Lancaster, Pennsylvania – 23. lokakuuta 1935 Lancaster, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Hän oli syntyperäinen pennsylvanialainen ja opiskeli Pennsylvanian taideakatemiassa sekä myöhemmin Pariisissa. 

Demuthin tunnetuimpia teoksia ovat *Turkish Bath with Self Portrait* (1918) ja *The Figure 5 in Gold* (1928). Hän oli avoimesti  homoseksuaali.

Demuth kärsi lapsuudestaan saakka heikosta terveydestä, ja hänen kuolemansa Pennsylvaniassa 51-vuotiaana aiheuttivat diabeettiset komplikaatiot.

## Galleria

File:Demuth Lancaster PHMC.JPG|Charles Demuthin kotitalo Lancasterissa.
File:Charles Demuth - Love Love Love.png|*Love Love Love*  1928.
File:Bermuda No. 2, The Schooner MET DP242074.jpg|*Bermuda No. 2, The Schooner*  1917.
File:Demuth_Charles_Turkish Bath with Self Portrait_1918.jpg|Omakuva turkkilaisessa saunassa 1918. 
File:Demuth_Charles_Trees_and_Barns_Bermuda_1917.jpg|*Trees and Barns Bermuda* 1917.
File:Demuth_Charles_The Boat Ride from Sorrento.jpg|*The Boat Ride from Sorrento* 1919.
File:Demuth Charles The Jazz Singer 1916.jpg|Charles Demuth: *The Jazz Singer*, 1916.


## Lähteet
Kouvolan keskusurheilukenttä

**Kouvolan keskusurheilukenttä** on Kouvolan keskustassa Laaksotiellä sijaitseva kaupungin pääasiallinen jalkapallon ja yleisurheilun kilpailujen näyttämö. Se on jalkapalloseura Kouvolan Jalkapallon (KJP) kotikenttä. 

## Historia
Vuonna 1963 Herättäjäjuhlat järjestettin Kouvolassa keskuskentän paikalla. Kouvolan keskuskentällä oli vuonna 1976 näytösluonteinen tapahtuma baseball vs. pesäpallo. Bitburgin lentotukikohdan pojat voittivat baseball ottelun ja Kouvolan pojat pesäpallo ottelun.

Keskusurheilukentällä on Novotan-päällysteisiä juoksuratoja kahdeksan kappaletta ja lisäksi heitto- ja hyppypaikat. Kenttänä toimii 72 × 110 metrin kokoinen luonnonnurmikenttä. Kentälle hankittiin nykyaikainen ajanottolaitteisto vuonna 2003. Keskusurheilukentän katsomoissa on nykyisin 1&nbsp;500 kattamatonta istumapaikkaa. Vanhoja avokatsomoita on purettu peruskorjausten yhteydessä. Jalkapallon yleisöennätys on 6&nbsp;700 katsojaa vuonna 1984 järjestetystä ottelusta Suomi–Neuvostoliitto,  joka päättyi Neuvostoliitolle 1–3.

## Järjestetyt kilpailut

Kalevan kisat Keskuskentällä on järjestetty vuonna 1982.

## Monitoimiareena
Vuodesta 2019 Kouvolan kaupunki on suunnitellut uutta monitoimiareenaa Kouvolan yleisurheilukentän paikalle. Kaupunginhallitus hyväksyi hankkeen rakennuttamisen toukokuussa 2024 ja hyväksyi lokakuussa 2024 areenan kustannusraamiksi 20 miljoonaa euroa, jonka valtuusto erikseen vahvisti joulukuussa. 

Kaupunginhallitus päätti, että monitoimiareena toteutetaan omaan taseeseen yhteistoiminnallisena KVR-urakkana supistettuna Nokian AGCO Power Arenan mallin mukaisesti. Suurin muutos aiempaan hankesuunnitelmaan oli liikuntasalin vapaan korkeuden muuttaminen 12,5 metristä 8,5 metriin. Lisäksi ravintola- ja käytävätilaa pienennettiin merkittävästi aiempaan suunnitelmaan verrattuna. Tämän jälkeen Monitoimiareenan hankesuunnitelmaa on valmisteltu uudelleen vuoden 2025 aikana. Areenan pohjaa on muokattu sijoituspaikkaan sopivaksi, sekä tilaohjelmaa muokattu seuroilta saadun palautteen perusteella. 

Urakoitsijakilpailutus käydään keväällä 2026 ja rakentaminen alkaa kesällä 2026. Tavoitteena on monitoimiareenan valmistuminen joulukuussa 2027 jolloin se olisi käyttöön-otettavissa 2028 vuoden alusta

Kokonaisyleisökapasiteetti on 3500 henkilöä. 

Areena keskittyy palloilulajeihin, koripalloon, salibandyyn ja lentopalloon. Monitoimiareenalle suunnitellaan kahta erillistä liikuntasalia. Suurempi sali olisi kolmen koripallokentän kokoinen ja siihen tulisi parkettilattia. Tila olisi osiin jaettava. Suuressa salissa voisi pelata muun muassa korisliiga-otteluita. Pienempään saliin suunnitellaan muovimattoa. Salissa voisi järjestää muun muassa salibandyotteluita.

## Lähteet
Sean Kingston (albumi)

**Sean Kingston** on Sean Kingstonin esikoisalbumi, joka julkaistiin 31. heinäkuuta 2007. Albumin tuotti J. R. Rotem.

Albumi nousi 6. sijalle Yhdysvaltojen Billboard 200 -listalla ja putosi 13. sijalle seuraavalla listaviikollaan.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Entertainment Weekly: B
* USA Today: 

## Lähteet
Juhani Ahava

**Juhani Joeli Ahava** (s. 19. marraskuuta 1933 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen vuorineuvos ja elinkeinoelämän vaikuttaja erityisesti metsäteollisuudessa. Hän on toiminut muun muassa Oy Metsä-Botnia Ab:n, Kajaani Oy:n ja Pohjolan Voima Oy:n toimitusjohtajana, Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n varatoimitusjohtajana ja Metsäliitto-Yhtymän pääjohtajana.

Tapanilassa syntynyt Ahava valmistui ylioppilaaksi Oulunkylän yhteiskoulusta vuonna 1952 ja diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun puunjalostusosastolta vuonna 1958. Hän aloitti työuransa Kemi Oy:n palveluksessa, jossa yleni kemiallisen metsäteollisuuden johtajaksi 1968–1972 ja varatoimitusjohtajaksi 1973–1974.

Vuonna 1974 Ahava kutsuttiin Oy Metsä-Botnian Ab:n toimitusjohtajaksi. Hänen päätehtävänään oli Kaskisten suuren sellutehdasprojektin vetäminen. Tehdas valmistui vuonna 1977 ja seuraavana vuonna Ahava aloitti Kajaani Oy:n toimitusjohtajana. Vuonna 1990 Ahava toimi Yhtyneiden Paperitehtaiden varatoimitusjohtajana ja 1991 Pohjolan Voima Oy:n toimitusjohtajana. 1980-luvulla Ahava oli myös Finnpapin hallintoneuvoston ja hallituksen puheenjohtajana.

Metsäliitto-yhtymä syntyi vuonna 1992 ja Ahavasta tuli sen ensimmäinen pääjohtaja. Metsäliitto-Yhtymässä Ahava oli Metsäliitto Osuuskunnan hallituksen varapuheenjohtaja, Oy Metsä-Serla Ab:n ja Oy Metsä-Botnian Ab:n sekä Finnforest Oy:n hallitusten puheenjohtaja. Ahava jäi Metsäliitosta eläkkeelle vuonna 1995.

## Katso myös
* Pohjan Sellu

## Lähteet
Mustapäiden veljeskunta

**Mustapäiden veljeskunta** () oli Liivinmaalla 1300-luvulta toiminut naimattomien kauppiaiden muodostama veljeskunta. Jäsenet olivat porvarioikeuksia vailla olleita saksalaisia kauppiaankisällejä tai suuren killan jäsenien poikia. Sen vaakunassa oli maurilainen mustaihoinen Pyhä Mauritius. Avioiduttuaan ja porvarioikeuden hankittuaan mustapäiden oli siirryttävä suuren killan jäseniksi. Veljeskunta on ainutlaatuinen kauppaseuran ja puolustusliiton yhdistelmä. 

Legendan mukaan veljeskunta sai alkunsa ryhmästä ulkomaisia kauppiaita, jotka osallistuivat Tallinnan eli Räävelin puolustamiseen Yrjönyön kapinan aikana. Ensimmäinen kirjoitettu maininta veljeskunnasta on vuodelta 1400.

Mustapäät toimivat myös Riiassa, joka oli Liivinmaan keskeinen kaupunki. Riian veljeskunnan talo *Melngalvju nams* mainitaan asiakirjoissa jo vuonna 1334. 

Osana toimintaansa veljeskunta varusti ratsumiesyksikön suojelemaan kaupunkeja hyökkäyksiltä. Toiminnan merkitys väheni suuren Pohjan sodan jälkeen, jolloin Liivinmaasta tuli osa Venäjää. Myöhemmin veljeskunta keskittyi hyväntekeväisyyteen sekä juhlien ja konserttien järjestämiseen ja kokosi taideaarteita.


Schwarzh%C3%A4upter_09.jpg|Mustapäinen vaakunassa on Pyhä Mauritius
MustpeadeVennaskonnaHooned.Tallinn.jpg|Mustapäiden talo Tallinnan vanhassakaupungissa
House of Blackheads at Dusk 3, Riga, Latvia - Diliff.jpg|Veljeskunnan talo Riiassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Mustapäiden veljeskunta: Kisällikillasta herraklubiksi Yle Kulttuuri 9.5.2012
* Mustapäät keksivät joulukuusen Kansanuutiset 23.12.2013
Shanghai Noon

**Shanghai Noon** on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut western-komedia, jonka pääosia esittävät Jackie Chan ja Owen Wilson.
Elokuvan ensi-ilta Suomessa oli 10. marraskuuta 2000.

Elokuvan vastaanotto oli pääosin positiivinen. Elokuva-arvosteluja kokoavan Metacritic-sivuston mukaan elokuva sai kriitikoilta keskimäärin arvosanan 77/100. Esimerkiksi *[[Washington Post]]in* kriitikko Desson Howe piti elokuvan juonta "lapsellisen yksinkertaisena", mutta samaan aikaan todella hauskana. Howe kehui erityisesti Jackie Chanin ja Owen Wilsonin roolisuorituksia elokuvassa.

## Näyttelijät

## Lähteet