open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Werner Haas

**Werner Haas** (30. toukokuuta 1927 Augsburg, Saksa – 13. marraskuuta 1956 lähellä Neuburg an der Donauta) oli saksalainen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti maailmanmestaruuden 125-kuutioisissa vuonna 1953 ja 250-kuutioisissa vuosina 1953 ja 1954. Haas oli ensimmäinen saksalainen ratamoottoripyöräilyn maailmanmestari.

Werner Haas ajoi MM-tasolla vain vuodesta 1952 vuoteen 1954. Hän kilpaili koko uransa NSU:lla. Haasin ura päättyi kauteen 1954, kun NSU vetäytyi kilpailutoiminnasta Haasin tallikaverin Rupert Hollausin saatua surmansa kauden viimeisen osakilpailun harjoituksissa. 

Haas itse kuoli vuonna 1956, kun hänen lentämänsä yksipaikkainen pienkone putosi alas lähellä Neuburgia ja Tonavaa. Haasin synnyinkaupungissa Augsburgissa on hänen mukaansa nimetty katu.

## Saavutukset
*Saksan vuoden urheilija 1953

### 125cc-luokka
*Maailmanmestari 1953
*4 osakilpailuvoittoa ja 3 kakkossijaa
*Saksan mestaruus 1953 ja 1954

### 250cc-luokka
*Maailmanmestari 1953 ja 1954
*7 osakilpailuvoittoa ja 4 kakkossijaa
*Saksan mestaruus 1953 ja 1954

## Lähteet
Luukasvain

**Luukasvain** eli **luutuumori** on yleisnimitys mille tahansa luuhun kehittyneelle kasvaimelle. Se voi olla hyvän- tai pahanlaatuinen. Primaarinen pahanlaatuinen luukasvain on luun syöpä, jolla siis on kyky levitä. Monet syövät voivat lisäksi levitä luustoon muualta elimistöstä. Luussa oleva kasvain oireilee usein kipuna ja turvotuksena. Eräät kasvaimet voivat heikentää luuta niin, että se murtuu herkästi. 

Suomessa todetaan vuosittain noin 200 hyvänlaatuista ja 50–60 primaaria pahanlaatuista luukasvainta. Jälkimmäiset ovat selvästi harvinaisempia kuin muiden syöpien luihin lähettämät etäpesäkkeet. Luusyöpiä on kaikista primaarisista pahanlaatuisista kasvaimista alle yksi prosentti. Luuhun voi ilmaantua myös muita syöpiä kuin sarkoomia, esimerkiksi myelooma tai luun lymfooma.

Luustometastaasit ovat eräitä yleisimmistä kivun aiheuttajista syöpäpotilailla.

Osteoblastooma, kondroblastooma, enkondrooma, osteokondrooma ja luun jättisolukasvain ovat esimerkkejä hyvänlaatuisista luukasvaimista. Tyypillisiä luusyöpiä ovat puolestaan osteosarkooma, kondrosarkooma ja Ewingin sarkooma. Nuorilla potilailla luusyövän ilmaantuminen liittyy usein murrosiän kasvupyrähdyksiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Aiheesta terveyskirjaston sivuilla.
* Syöpäjärjestöt: Sarkooma, Kaikki syövästä
Neuraminidaasi

**Neuraminidaasit** eli **sialidaasit** ovat glykosidihydrolaasientsyymejä, jotka halkaisevat neuramiinihappojen glykosidisidoksia. Neuraminidaasientsyymejä on paljon ja niitä esiintyy monissa organismeissa. Yleisesti tunnetuin neuraminidaasi on virusten pinnan neuraminidaasi, joka on oseltamiviiri ja tsanamiviiri nimisten influenssainfektiolääkkeiden vaikutuskohde. Influenssavirusten pinnalta löytyviä neuraminidaaseja käytetään usein antigeenideterminantteina eli epitooppeina. Jotkut influenssavirusten neuraminidaasit antavat virukselle enemmän virulenssia kuin toiset neuraminidaasit. Nisäkässolujen neuraminidaaseilla on monia tehtäviä. Ainakin neljä nisäkäsneuraminidaasihomologia on kuvattu ihmisen genomissa.

Virusten neuraminidaasit katalysoivat vastavalmistuneiden virionien ja isäntäsolun reseptorien terminaalisten sialihappotähteiden hydrolyysiä. Virusten neuraminidaasien aktiviteetteihin kuuluvat viruspartikkeleiden kulkeutumisen avustaminen hengitysteiden liman läpi ja virionin tuottamien jälkeläisten poistumisen avustaminen infektoituneesta solusta.

## Reaktio
On olemassa kaksi neuraminidaasipääluokkaa, jotka halkaisevat joko ekso- tai endopolysiaalihappoja:
* Terminaalisten sialihappotähteiden α-(2→3)-, α-(2→6)-, α-(2→8)-glykosidisidosten eksohydrolyysi
* Oligo- tai poly(siaali)happojen (2→8)-α-sialosyylisidosten endohydrolyysi

## Alatyypit
Swiss-Prot listasi 18. lokakuuta vuonna 2006 jo 137 neuraminidaasityyppiä eri lajeista. Influenssaneuraminidaaseista tunnetaan yhdeksän alatyyppiä; kaikkia yhdeksää alatyyppiä löydetään yleisesti lintujen influenssaviruksista, mutta nisäkkäiden influenssaviruksista löydetään vain tiettyjä alatyyppejä. Ihmisistä ja sioista löydetään yleisesti vain N1 ja N2 alatyyppejä. Influenssavirusten eri alatyyppien neuraminidaaseille on ominaista serologisen ristireaktiivisuuden puuttuminen ja noin 50 prosentin aminohapposekvenssihomologia. Virusten, alkueläinten, sienten, lintujen ja nisäkkäiden lisäksi neuraminidaaseja on myös bakteereissa, joissa ne ovat tärkeitä patogeenisyyden kannalta.

## Rakenne
Influenssaneuraminidaasit ovat homotetrameerisia glykoproteiineja ja ne esiintyvät sienen muotoisina ohutvartisina projektioina influenssaviruksen pinnalla. Neuraminidaasin kokonaismolekyylipaino on noin 240 kDa, josta sienimäisen pääosan osuus on noin 200 kDa. Ohut varsiosa ankkuroi neuraminidaasin viruksen kalvoon. Molekyylin pää on täysin vastuussa neuraminidaasin entsymaattisesta aktiivisuudesta.

## Katso myös
* Hemagglutiniini
* Influenssavirus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuvia neuraminidaaseista
Jääkiekon SM-sarjakausi 1970–1971

**Jääkiekon SM-sarjassa** pelattiin kaudella 1970–1971 ensin kahdentoista joukkueen kaksinkertainen runkosarja, jonka jälkeen sarjan kuusi parasta joukkuetta jatkoivat loppusarjassa. Runkosarjan kaksi viimeistä putosivat Suomensarjaan. Loppusarjaan selvinneiden kuuden joukkueen kesken pelattiin kaksinkertainen sarja, jonka voittaja voitti mestaruuden. Runkosarjan pisteet jäivät loppusarjassa voimaan.
 
Porin Ässät kuroi edellään runkosarjassa olleiden Jokereiden ja HIFK:n etumatkan kiinni voittaen loppusarjan kymmenestä ottelustaan yhdeksän. Ässät nousi lopulta selvällä erolla Suomen mestariksi. Mestaruus oli Ässien ensimmäinen.

## Alkusarja

Kuusi parasta loppusarjaan. SaPKo ja Kiekko-67 putosivat Suomensarjaan. SM-sarjaan nousivat Joensuun Kiekko-Pojat ja Karhu-Kissat.

## Loppusarja

Ässät voitti mestaruuden, Jokereille hopeaa ja HIFK:lle pronssia.

## Yleisömäärät

## Palkinnot
Pistepörssin voitti Veli-Pekka Ketola, Ässät keräten 31 ottelussa tehot 25+17=42. Juha Rantasila, HIFK teki eniten maaleja – 30 ja HIFK:n Esa Isaksson oli paras syöttäjä – 29.

Raimo Kilpiö -palkinto: Matti Murto, HIFK

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
HMS Adventure (M23)

**HMS Adventure** (viirinumero M23) Britannian kuninkaallisen laivaston miinalaiva. Alus oli ensimmäinen vartavarten rakennettu miinalaiva ja dieselristeilymoottoreilla varustettu sotalaiva Kuninkaallisessa laivastossa.

## Valmistus
Alus tilattiin Barrow-in-Furnessista Vickers Limitediltä, missä köli laskettiin 29. marraskuuta 1922. Alus laskettiin vesille 18. kesäkuuta 1924 ja otettiin palvelukseen 2. lokakuuta 1926.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Atlantin laivastoon. Alus oli 1931-1932 huollettavana telakalla, jolloin sille valmistettiin pyöristetty perä alkuperäisen kulmikkaan tilalle.

Alus vaurioitui pahoin osuttuaan miinaan 13. marraskuuta 1939 Thames-joen suistossa. Aluksen miehistöstä menehtyi 23 henkeä ja lisäksi sen saattajana toiminut hävittäjä ''HMS Blanche'' ajoi myös miinaan. Alus joutui telakalle Sheernessiin. Palvelukseen palattuaan se laski miinoituksen 1940 Orkneysaarten vesille ja Yrjön kanavaan. Alus vaurioitui osuttuaan miinaan 1941 Liverpoolin edustalla.

Alus muutettiin 1944 maihinnousulaivaston korjaus- ja majoitusalukseksi. Alus siirrettiin 1945 reserviin. Alus myytiin romutettavaksi 1947 T. W. Ward Ltd:lle ja romutettiin Briton Ferryssä.

### Päälliköt
Aluksen päällikköinä olivat:
*John H. D. Cunningham

## Lähteet
*

### Viitteet
Matti Laine

**Matti Laine** (s. 1976) on suomalainen näyttelijä ja kirjailija. Koulutukseltaan hän on teatteritaiteen maisteri (Tampereen yliopiston draamalinja 1995–1998, Teatterikorkeakoulu 2001–2005). Laine on kotoisin Helsingistä.

Näyttelijänä Laine on esiintynyt niin televisiossa, elokuvissa kuin teatterissakin. Hän on näytellyt muun muassa Helsingin Kaupunginteatterissa, Ryhmäteatterissa, Teatteri Jurkassa, Rauman Kaupunginteatterissa, Kouvolan teatterissa ja Tampereen ylioppilasteatterissa sekä esiintynyt Hiljaiset Miehet -ryhmän jäsenenä Kulttuuritehdas Korjaamossa.

Kirjailijana Laine on julkaissut kuusi jännitysromaania. Elokuvissa Laine näytteli ensimmäisen pääroolinsa J-P Passin ja Jarkko T. Laineen ohjaamassa *[[Ajomies (vuoden 2013 elokuva)|Ajomies]]*-elokuvassa vuonna 2013.

## Filmografia
**[[Kylmäverisesti sinun]]* (2005) – Niko
**Rispect* (2006)
**[[Musta jää (elokuva)|Musta jää]]* (2007) – Komu
**[[Tali-Ihantala 1944]]* (2007) – kurkistava sotamies
**[[Kotikatu]]* (2007, 2008) – lääkäri
**[[Sydänjää]]* (2007–2008) – Tapsa Koski
**[[Salatut elämät]]* (2008) – Ari Eskelinen
**[[Tukka auki]]* (2008) – lääkäri
**[[Tappajan näköinen mies (televisiosarja)|Tappajan näköinen mies]]* (2011) – Yrjö Parjanne
**[[Ajomies (vuoden 2013 elokuva)|Ajomies]]* (2013) – ratamestari Antti (päärooli)
**[[Sorjonen]]* (2016–) – Risto Susi-Huhtala
**[[Downshiftaajat]]* (2016) – Markus
**[[Syke (televisiosarja)|Syke]]* (2017) – Lassi
**[[Pientä laittoa]]* (2019) – rehtori Helander

## Teokset

**Pudotus* (2008), Gummerus
**Sivukuja* (2009), Gummerus
**Ammattilainen* (2010), Gummerus
**Eksytetty* (2011), Gummerus
**Pahojen miesten seura* (2012), Gummerus
**Merkitty mies* (2014), Paasilinna
**Pahuuden hinta* (2017), Bazar
**Tappajan vaisto* (2018), Bazar
*Pelon liekit (2020), Bazar

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* http://www.mattilaine.com/
* Matti Laine Gummeruksen internetsivuilla
Stuvdalsvatnet

**Stuvdalsvatnet** on järvi Moskenesøyan saarella Norjan Lofooteilla. Järvi sijaitsee Moskenesin kunnan alueella ja siihen virtaa vettä Trolldalsvatnet- ja Tridalsvatnet-järvistä sekä sitä ympäröiviltä Støvlan ja Kollfjelletin vuorilta. Järven vesi laskee Tindsvatnetin ja Sørvågvatnetin kautta Norjan mereen.

## Lähteet
Tindsvatnet

**Tindsvatnet** on järvi Moskenesøyan saarella Norjan Lofooteilla. Järvi sijaitsee Moskenesin kunnan alueella Sørvågenin ja Tindin kylien vieressä. Siihen virtaa vettä sen pohjoispuoliselta Stuvdalsvatnet-järveltä sekä länsipuoliselta Tindstindenin vuorelta. Järven vesi laskee lyhyen Tindselva-joen kautta Norjan mereen.

## Lähteet
Sørvågvatnet

**Sørvågvatnet** on järvi Moskenesøyan saarella Norjan Lofooteilla. Järvi sijaitsee Moskenesin kunnan alueella Sørvågenin kylän vieressä. Siihen virtaa vettä sen luoteispuolella olevalta Stuvdalsvatnet-järveltä sekä sen pohjoispuoliselta Kollfjellet-vuorelta. Järven vesi laskee Mølnelvan kautta E10-tien alta Sørvågenin lahteen ja Norjan mereen.

## Lähteet
Forsfjorden

**Forsfjorden** on Kjerkfjordeniin kuuluva sivuvuono Moskenesøyan saarella Norjan Lofooteilla. Vuono sijoittuu kokonaan Moskenesin kunnan alueelle.

Vuonon päädyssä sijaitsee kolme järveä, Kringeldalsvatnet, Litlforsvatnet ja Ternnesvatnet, joiden vesi laskee tähän vuonoon.

## Lähteet
Johan August Wahlberg

**Johan August Wahlberg** (9. lokakuuta 1810 Lagklarebäck, Ruotsi – 6. maaliskuuta 1856 Ngamijärvi, Betšuanamaa, nykypäivän Botswana) oli ruotsalainen luonnontutkija, lintutieteilijä ja tutkimusmatkailija.

Wahlberg aloitti opiskelun Uppsalassa vuonna 1829, opiskeli sitten jonkin aikaa kemiaa eräässä tukholmalaisessa apteekissa, minkä jälkeen hän opiskeli Tukholman Metsäinstituutissa ja Degebergin maatalousinstituutissa. Hän valmistui Metsäinstituutista 1834, jota ennen hän vuonna 1832 liittyi professori Carl Henrik Bohemanin seuraan, joka teki hyönteisten keruumatkan Norjaan. Vuosina 1833 ja 1834 Wahlberg matkusteli metsäasioissa Ruotsissa ja Saksassa. 1836 hän sai insinöörin viran Ruotsin maanmittauskonttorista.

Vuonna 1837 Ruotsin luonnonhistoriallinen museo etsi henkilöä tutkimusmatkalle Etelä-Afrikkaan ja Wahlberg hyväksyttiin. Hän saapui Kapkaupunkiin 1838 Ruotsin Tiedeakatemian rahoittamana ja keräsi suuren määrän luonnonhistoriallisia näytteitä, muun muassa 533 nisäkästä, 2&nbsp;527 lintua, 480 sammakkoeläintä ja 5&nbsp;000 hyönteislajia, jotka hän toimitti Ruotsiin 1840. Kesällä 1841 Wahlberg tutki Natalin kasvistoa ja eläimistöä ja teki retkiä myös muualle eteläiseen Afrikkaan. Hän palasi Kapkaupunkiin loppuvuonna 1844 ja lähetti keräämänsä näytteet Ruotsiin. 1845 hän matkusti takaisin kotimaahansa ja sai takaisin virkansa.

1853 Wahlberg palasi Afrikkaan ja saapui Kapkaupunkiin jouluna 1853, josta hän matkusti huhtikuussa 1854  Walvis Bayn kaupunkiin nykyiseen Namibiaan. Täällä hän liittyi Charles Anderssonin seurueeseen, joka lähti tutkimaan Ngamijärven seutua. Wahlberg osallistui norsujahtiin ja kuoli onnettomuudessa jäätyään haavoittuneen elefantin ruhjomaksi.

Samoihin aikoihin, 8. lokakuuta 1856, valitsi Tiedeakatemia hänet jäsenekseen, sillä viesti kuolemasta ei ollut vielä ennättänyt Tukholmaan. Wahlberg onkin ainoa, joka on valittu akatemian jäseneksi kuolemansa jälkeen.

Wahlberg nimesi useita uusia lintulajeja, muun muassa töyhtömerimetson (*Phalacrocorax coronatus*). Hänen kunniakseen on nimetty sirokotka (*Aquila wahlbergi*), epolettilepakko (*Epomophorus wahlbergi*) ja eräs puulaji *Entada wahlbergi*.

## Lähteet
Viinamäki

**Viinamäki** on asuinalue Siilinjärvellä. Viinamäki sijaitsee aivan Siilinjärven kirkonkylän keskustan kupeessa, sen eteläpuolella. Viinamäen asuinrakentaminen koostuu omakoti- ja kerrostaloista. Alueelle on rakennettu uusia kerrostaloja viime vuosina. Kerrostalojen rakentaminen tulee jatkumaan myös tulevaisuudessa.

Viinamäellä sijaitsee muun muassa Siilinjärven hautausmaa, Mantun pesäpallostadion, vanhainkoti, Kuopion konservatorion alaisuudessa toimiva Siilinjärven musiikkiopisto sekä Savon ammatti- ja aikuisopiston Siilinjärven kirkonkylän yksiköt.


Kuva:Siipen nuoret pelaamassa pesapalloa.jpg|Siipen nuoret pelaamassa pesäpalloa Mantulla.
Kuva:Viinamäki, Siilinjärvi, Finland.jpg|Kerros- ja omakotitaloja Viinamäessä, etualalla näkyy Mantun kentän katsomoa.
Kuva:Siilinjärven hautausmaan muistomerkki.jpg|Muualla haudattujen muistomerkki Siilinjärven hautausmaalla.
Kuva:Mantun talo.jpg|Mantun talo sisältä: entinen koulurakennus, nykyinen pukukoppi, harjoittelutila ja kansalaisopiston harrastetila.
Martín Acosta y Lara

**Martín Raúl ”Macoco” Acosta y Lara Díaz** (12. maaliskuuta 1925 Montevideo – 5. tammikuuta 2005 Mendoza, Argentiina) oli uruguaylainen koripalloilija ja olympiamitalisti. Acosta kuului Uruguayn maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Helsingissä 1952. Acosta pelasi seitsemässä ottelussa tehden yhteensä 93 pistettä.

Acosta pelasi Urugyayn maajoukkueessa myös edellisissä, Lontoon vuoden 1948 kesäolympialaisissa, joissa hän pelasi kahdessa ottelussa keräten yhteensä kaksi pistettä. Uruguayn joukkue sijoittui Lontoossa viidenneksi.

## Lähteet
* Martín Acosta y Lara Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Profiili databaseolympics.com:issa
Pikkutöyhtötiira

**Pikkutöyhtötiira** (*Thalasseus bengalensis*) on keskikokoinen merellinen tiira.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 35–37&nbsp;cm, siipien kärkiväli 92–105&nbsp;cm ja paino 185–240&nbsp;g. Sen höyhenpuku on vatsapuolelta valkoinen, selkä, siivet ja pyrstö ovat siniharmaat, päälaki ja pieni töyhtö mustat, sekä hieman alaspäin kaareva nokka oranssi. Se muistuttaa töyhtötiiraa mutta on hieman pienempi eikä nokassa ole koskaan kellanvihreää sävyä. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Laji ui ja sukeltaa moitteettomasti.

## Esiintyminen
Pikkutöyhtötiirat elävät useina erillispopulaatioina Tyynellämerellä, Intian valtamerellä ja Afrikan pohjoisrannikolla. Siitä tunnetaan kolme alalajia, joista *emigrata* asuu Libyan saaristossa, *bengalensis* Punaisella merellä, Adeninlahdella ja Persianlahdella, sekä *torresii* Indonesiasta Australiaan. Lajin elinympäristön ala on 100&nbsp;000–1&nbsp;000&nbsp;000 neliökilometriä ja maailman populaation koko on 180&nbsp;000–210&nbsp;000&nbsp;yksilöä. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

## Elinympäristö
Pikkutöyhtötiirat pesivät matalien hiekka- tai kalliosaarten ja koralliriuttojen rannoilla, yleensä täysin avoimella maalla mutta toisinaan matalakasvuisessa pensaikossa. Paikoin ne pesivät myös mantereen rannoilla. Esiintyy yleensä yhdessä töyhtötiirojen kanssa.

## Lisääntyminen
Laji on sosiaalinen ja pesii yhdyskunnittain. Sen pesä on vain maakuoppa, johon naaras munii yhden tai kaksi munaa, hyvin harvoin kolme. Haudonta-aika on 21–26&nbsp;päivää ja molemmat emot osallistuvat hautomiseen. Poikaset ovat pesäpakoisia ja jättävät pesän noin kahden päivän ikäisinä. Ne ovat lentokykyisiä 32–35&nbsp;päivää vanhoina.

## Ravinto
Ruokavalio koostuu pääasiassa pienistä kaloista, joita se saalistaa syöksysukeltamalla, sekä äyriäisistä.

## Lähteet
* Cramp, Stanley et al. 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. IV. – Oxford University Press. Hong Kong. 

### Viitteet
Pitkähäntäkärppä

**Pitkähäntäkärppä** (*Mustela frenata*) on laajimmalle levinnyt kärppä-suvun eläin Uudella mantereella. Pitkähäntäkärppä on levinnyt Etelä-Kanadasta melkein koko Yhdysvaltojen läpi Meksikoon, Väli-Amerikkaan ja Etelä-Amerikan pohjoisiin osiin. Pitkähäntäkärpän asuinpiiri on yleensä aukealla tai puoliaukealla paikalla lähellä vettä.

Pitkähäntäkärppä on tyypillinen kärppäeläin. Pitkähäntäkärpällä on pitkä, laiha ruumis, lyhyet jalat ja tuuhea häntä, joka on melkein yhtä pitkä kuin muu ruumis. Aikuiset urokset ovat häntä mukaanluettuna 33–45 senttimetriä pitkiä ja voivat painaa yli puoli kiloa. Tyypillisesti naaraat ovat 15 prosenttia pienempiä. Ne ovat inkiväärin ruskeita väriltään, vatsaturkki on kellanvalkoinen, mutta pohjoiset yksilöt ovat puhtaan valkoisia talvella. Hännän kärki on musta ympäri vuoden.

Kuten useat muut kärpät, pitkähäntäkärppä syö jyrsijöitä, ja niiden laiha vartalo mahdollistaa menemisen jyrsijöiden kaivamiin koloihin. Pitkähäntäkärppä on pääasiassa aktiivinen öisin, mutta niitä voi tavata silti keskellä päivää. Pitkähäntäkärpät ovat pääasiassa yksineläjiä, eivätkä niiden reviirit mene päällekkäin samaa sukupuolta olevan lajitoverin kanssa. Uroksen reviirillä voi olla useitakin naaraita. Poikaset ovat syntyessään avuttomia, mutta 56:ssa päivässä ne voivat saalistaa itsenäisesti.

Pitkähäntäkärppä on hyvä uimari ja osaa kiipeillä taitavasti puissa. Pitkähäntäkärpällä on suuri joukko alalajeja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Pitkähäntäkärppä (''Mustela frenata'')
*iNaturalist: Pitkähäntäkärppä (''Mustela frenata'')
*ITIS: Mustela frenata 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Mustela frenata, long-tailed weasel 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Mustela frenata
Victorio Cieslinskas

**Víctor ”Victorio” Cieslinskas Zinevicaite** (27. lokakuuta 1922 Liettua – 19. kesäkuuta 2007) oli uruguaylainen koripalloilija ja olympiamitalisti. Cieslinskas kuului Uruguayn maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Helsingissä 1952. Cieslinskas pelasi seitsemässä ottelussa tehden kaksi pistettä.

Cieslinskas pelasi Urugyayn maajoukkueessa myös edellisissä, Lontoon vuoden 1948 kesäolympialaisissa, joissa hän pelasi kahdessa ottelussa jääden pisteittä. Uruguayn joukkue sijoittui Lontoossa viidenneksi.

## Lähteet
* Victorio Cieslinskas Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Profiili databaseolympics.com:issa
Töyhtömerimetso

**Töyhtömerimetso** (*Microcarbo coronatus*) on lounaisafrikkalainen pienikokoinen merimetsolaji.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 50-55&nbsp;cm, sen höyhenpuku on musta, otsalla on töyhtö, nokan ja silmän välissä on punertava paljas laikku ja silmä on punainen.

## Esiintyminen
Töyhtömerimetsot elävät Namibian ja lounaisen Etelä-Afrikan rannikolla ja saarilla. Maailman kokonaispopulaatio on 8&nbsp;700&nbsp;yksilöä ja pesimvä kanta 2&nbsp;900&nbsp;paria. Lajin kanta on pieni ja ihmistoiminnan aiheuttaman häiriön takia pesinnät epäonnistuvat usein. Etelänselkälokki (*Larus dominicanus*) ja pelikaani (*Pelecanus onocrotalus*) saalistavat sen pieniä poikasia ja munia, pelikaanit ja afrikanmerikarhut (*Arctocephalus pusillus*) toisinaan myös aikuisia lintuja. Se on enimmäkseen paikkalintu, vain vähäistä nuorten lintujen vaeltelua pohjoiseen tai itään esiintyy.

## Elinympäristö
Laji elää kylmien merivirtojen vallitsemilla saarilla ja rannikolla, eikä yleensä liiku merellä kymmentä kilometriä ulommaksi.

## Lisääntyminen
Töyhtömerimetsot asuvat yhdyskunnissa, joissa on neljästä sataanviiteenkymmeneen paria, usein muiden merilintujen seurassa. Pesä on rakennettu risuista, luista ja levistä ja se voi sijaita maassa, kalliolla, merimerkissä, puussa tai pensaassa. Naaras munii yhdestä viiteen munaa, tavallisesti kaksi tai kolme. Haudonta-aika on noin 23&nbsp;päivää ja poikaset jättävät pesän 35&nbsp;päivän ikäisinä.

## Ravinto
Töyhtömerimetso syö kaloja, äyriäisiä ja muita pieniä selkärangattomia.

## Lähteet
*Avian Demography Unit 
### Viitteet
Wally Wingert

**Wallace E. Wingert** on (s. 6. toukokuuta 1961 Des Moines, Iowa) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä.

## Ura
Wingert kiinnostui esiintymisestä nuorella iällä ja työskenteli 16-vuotiaasta lähtien radiojuontajana. Huonon palkan vuoksi Wingert muutti vuonna 1987 Los Angelesiin, jossa hän sai töitä Westwood One -radioasemalta. Samalla Wingert työskenteli viikonloppuisin jazz painotteisessa radioasemassa The Wave. Vuonna 1989 hän jätti Westwood Onen työskennelläkseen täysipäiväisesti The Wavessa. Neljän vuoden jälkeen Wingert päätti jättää radiossa työskentelemisen ja päätti pyrkiä työskentelemään näyttelemisen ja laulamisen parissa.

Vuonna 1993 hän teki ensimmäisen näytelmäroolinsa televisiosarjassa *[[Murphy Brown]]* ja kolme vuotta myöhemmin Wingert vieraili sarjassa *[[Saved by the Bell: The New Class]]*. Ääninäytteleminen vei kuitenkin suuremman kiinnostuksen vuonna 1997, jolloin hän äänitti muutamia rooleja *[[Herc’s Adventures]]* videopeliin. Sitä ennen Wingert äänitti useita sivurooleja vuonna 1990 *[[The Secret of Monkey Island]]* -videopeliin. Sittemmin videopelien ohella Wingert on tehnyt äänirooleja niin animaatiosarjoihin kuin näytelmäsarjoihin. Hän oli muun muassa *[[Power Rangers in Space]]ssa* ja *[[Power Rangers Lost Galaxy]]ssa* Psycho Bluen äänenä. Ensimmäinen animaatiorooli oli *[[Angry Beavers]]*, jossa Wingert teki sivurooleja vuosina 1998-1999. 2000-luvulla hän ryhtyi tekemään myös dubbauksia animesarjoihin, kuten *[[Transformers: Robots in Disguise]]*, *[[Digimon]]*, *[[Naruto]]* ja *[[Bleach (manga)|Bleach]]*. Wingertillä oli myös pieniäänirooli elokuvassa *[[Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla]]*. Vuosina 2001-2006 hänellä oli säännöllinen vierailevarooli Nickelodeonin animaatiosarjassa *[[Invader Zim]]*. Wingert on tehnyt myös useita sivurooleja animaatiosarjaan *[[Family Guy]]* vuosina 1999-2009, jossa hän muun muassa toimi Austin Powersin äänenä. Wingert oli Arvuuttajan äänenä **' videopelissä vuonna 2009. Wingert uusii roolinsa pelin jatko-osassa **'.

Wingert on toiminut myös kuuluttaja äänenä, sekä eri sketseissä äänenä ''The Jay Leno Show''’ssa vuodesta 2009 lähtien.

## Lähteet
William Beatty

**William Beatty** (1773 Derry, Irlanti – 1842) oli irlantilainen lääkäri, joka palveli Englannin kuninkaallisessa laivastossa. Hän liittyi laivastoon lääkäriksi 18-vuotiaana vuonna 1791. Hän toimi HMS Victoryn laivalääkärinä Trafalgarin taistelun aikana, jolloin hän oli näkemässä amiraali Horatio Nelsonin kuoleman. Hän kirjoitti taistelusta selostuksen *The Death of Lord Nelson*.

*Victorylla* oli taistelun aikaan 815 hengen suuruinen miehistö, joista 57 kuoli ja 109 haavoittui. Beatty joutui itse amputoimaan 9 käsivartta ja 2 jalkaa, ja niillä toimilla säästyi monta ihmishenkeä. Kun Nelson itse haavoittui, Beatty ei hoitanut häntä. Hän on sanonut, ettei amiraali ollut enää hoidettavissa.

Amiraali Nelson oli toivonut tulevansa haudatuksi kotimaansa multiin eikä halunnut, että hänen ruumistaan olisi heitetty mereen, kuten siihen aikaan oli tapana. Beatty joutui keksimään, miten amiraalin ruumiin saisi säilymään niin, ettei se mätänisi matkalla takaisin Britanniaan. Lopulta hän päätti sijoittaa lordi Nelsonin ruumiin säilöön brandytynnyriin. Beatty kertoo kirjassaan, miten ruumiista nousevat kaasut nostivat tynnyrin kannen auki 28. lokakuuta 1805, niin että vartioon määrätyt merimiehet säikähtivät. Kun alus saapui Gibraltariin, tynnyriin piti lisätä alkoholia, koska sitä oli mennyt ruumiin onteloihin. Tapaus on voinut synnyttää tarinan, jonka mukaan merimiehet olivat juoneet ruumista ympäröivän brandyn.

Beatty sai 1831 ritarin arvon palveluksistaan laivaston hyväksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Cowdenin oireyhtymä

**Cowdenin oireyhtymä** on harvinainen autosomissa dominantisti periytyvä oireyhtymä, jonka luonteenomaisimpana piirteenä potilaalla esiintyy useita kasvainten kaltaisia muodostumia, hamartoomia. Vaikka ne ovat hyvänlaatuisia, on potilaiden sairastumisvaara tiettyihin syöpiin kohonnut. Oireyhtymä kuvattiin vuonna 1963 ja nimettiin siitä kärsineen potilaan mukaan. 

Useimmissa tapauksissa oireyhtymän aiheuttaa PTEN-geenin mutaatio. Esiintyvyys on naisilla hieman korkeampi kuin miehillä.

Oireyhtymään voi liittyä Lhermitten–Duclos'n tauti, hitaasti kehittyvä aivokasvain pikkuaivoissa.

Äskettäin on havaittu, että ituradan heterotsygoottiset mutaatiot SEC23B:ssä, joka on endoplasmisesta retikulumista erittyvien kuoriproteiinikompleksi II -vesikkelien komponentti, liittyy Cowdenin oireyhtymään. Mahdollista vuorovaikutusta PTEN:n ja SEC23B:n välillä on äskettäin ehdotettu, koska on saatu uusia todisteita kummankin roolista ribosomien biogeneesissä, mutta tätä ei ole lopullisesti määritetty.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Cowdenin syndrooma (Orphanet)
* PTEN-hamartooma- kasvainoireyhtymä
M/S Kurt

**M/S Kurt** on teräsrunkoinen hinaaja, joka on rakennettu vuonna 1918 A. Ahlström Osakeyhtiön telakalla Varkaudessa. 

## Palvelus
Alus rakennettiin alun perin Tornion edustalla Kuusiluodossa toimineen And. Kurth & Co Aktiebolagetille. Kesäkuussa 1945 *Kurt II* liitettiin VII raivausosaston 12. raivaajalaivueeseen hinaajaraivaajaksi itäiselle Suomenlahdelle. Aluksen päällikkönä palveli luutnantti Pohjola ja konemestarina sotilasmestari Launiainen.

Miinanraivaustehtävien jälkeen *Kurt* palveli Rosenlewin hinaajalaivastossa Reposaaren sahalla. Vuonna 1964 höyrykone ja kattila poistettiin ja niiden tilalle asennettiin 240 hevosvoiman -dieselmoottori. Samassa yhteydessä kansirakennus vaihdettiin. Alus oli ammattiliikenteessä 1980-luvun alkuun asti, jonka jälkeen se myytiin yksityisomistukseen. Aluksen nykyisenä voimanlähteenä on 150 hevosvoiman Valmet D815 -dieselmoottori.

## Lähteet
* Salmelin, Pentti 1995. Henkensä kaupalla: miinanraivaajana Suomenlahdella 1945.
Tiron merkit

**Tiron merkit** ovat kirjoitusmerkkejä, jotka muodostavat latinankielisen pikakirjoitusjärjestelmän. Järjestelmää alettiin käyttää Rooman valtakunnassa hiukan ennen ajanlaskun alkua, ja se säilyi käytössä 1000-luvun alkuun.

## Synty ja kehitys Rooman valtakunnassa

Merkkien ensimmäisenä kehittäjänä pidetään Marcus Tullius Tiroa, joka oli Ciceron vapautettu orja ja toimi hänen sihteerinään. Varhaisin tieto järjestelmän käytöstä on vuodelta 63&nbsp;eaa., jolloin sillä kirjoitettiin muistiin Cato nuoremman pitämä puhe senaatissa.

Tiron jälkeen merkkien kehittäjiksi mainitaan Isidorus Sevillalaisen 600-luvulta peräisin olevissa teksteissä Vipsanius, Philargius, Maecenaksen vapautettu orja Aquila sekä Seneca. Nykyisin pidetään kuitenkin todennäköisenä, että myös Vipsaniuksen ja Senecan osalta kyse on ollut heidän vapautetuista orjistaan. Antiikin ajalla merkit tunnettiin Senecan merkkeinä (*notae Senecae*), ja vasta vuonna 1550 ranskalainen tutkija Jacques Gohory nimesi ne Tiron merkeiksi (*Tyronis notae*).

## Gallia ja frankkien valtakunta

Tiron merkit säilyivät käytössä Galliassa ja frankkien valtakunnassa, sekä luostareissa että kuninkaiden kanslioissa. Uusi kukoistuskausi koettiin karolingien hallitsijakausilla 700- ja 800-luvuilla.
800- ja 900-luvuilta peräisin olevien käsikirjoitusten perusteella merkkejä luotiin yhteensä n.&nbsp;13&nbsp;000.

## Lähteet
* Boge, Herbert: *Die Tironischen Noten – die römische Tachygraphie*. Teoksessa 
* 
* 
* 

### Viitteet
Luettelo Islannin rekisteröidyistä uskonnollisista yhdyskunnista

**Luettelo [[Islanti|Islannin]] rekisteröidyistä uskonnollisista yhdyskunnista suuruusjärjestyksessä.** Taulukkoa lukiessa on otettava huomioon että vuonna 2008 22 726 oli sellaisia, jotka kuuluivat johonkin muuhun uskonnolliseen ryhmään tai joita ei ollut luokiteltu ja 9 265 ei kuulunut mihinkään uskonnolliseen yhteisöön.

## Lähteet
Uudisraivaus

**Uudisraivaus** on uuden pellon tai laitumen raivaamista viljelykelpoisesta metsämaasta, suosta tai niitystä. Suurin osa Suomen raivauksista on suoritettu käsivoimin kuokkimalla. Myöhemmin niittyjen ja vanhojen laidunalueiden raivaamisessa käytettiin tavallisesti hevos- tai traktoriauraa.

Ensimmäinen työvaihe raivauksessa oli puuston poistaminen joko kaatamalla puut juurineen kirvestä ja kankea käyttämällä tai suorittamalla avohakkuu, jonka jälkeen kannot nostettiin kangen, erilaisten nostolaitteiden tai räjähdysaineiden avulla maasta ylös. Sarkaojat ja lohkon reunaojat kaivettiin käsivoimin lapiolla.

Pellonraivaus Oy alkoi 1940-luvulla tehdä uudisraivausta koneellisesti. Kannot nostettiin puskutraktorilla, jossa oli tarkoitukseen soveltuva piikkipuskuri. Seuraavana vuonna kannot puskettiin uudelleen, jolloin multa varisi pois ja ne voitiin polttaa. Tämän jälkeen alue rikottiin järeällä lautasäkeellä ja ajettiin sarkaojat telaketjutraktorin perässä hinattavalla järeällä oja-auralla. 

Samalla tavalla raivattiin myös suot ja niityt, mutta jos suossa oli kantoja, ne poistettiin telaketjutraktorilla maan ollessa jäässä tai sulan aikana traktorikäyttöisellä kantoharavalla. Jos raivattava alue oli pehmeää, ojat kaivettiin käsin lapiolla, muussa tapauksessa ne vedettiin koneellisesti oja-auralla.

Uudisraivauksessa raivattava alue muutettiin pysyvästi pelloksi, kun taas kaskeamisessa viljelmä oli väliaikainen ja palasi muutaman vuoden kuluttua takaisin luonnontilaan.

## Uudisraivauspalkkio
Vuosina 1950–55 Suomen valtion talousarviossa oli erityinen siirtomääräraha uuden pellon raivaukseen. Palkkio voitiin maksaa sellaiselle viljelmälle, jonka peltoala nousi enintään 20 hehtaarin uudisraivauksen suorittamisen  jälkeen tai jos viljelmä sijaitsi Pohjois-Suomessa tai itäisen rajaseudun kunnissa, enintään 30 hehtaaria. 

Palkkio voitiin maksaa peltoalarajoituksitta pika-asutuslain tai maanhankintalain nojalla sellaisille, jotka olivat kyseisten lakien mukaan oikeutettuja saamaan maata tai muuten hankkineet sitä omistukseensa. Raivauspalkkio voitiin maksaa myös sellaiselle, joka oli edellä mainittujen lakien mukaan luovuttanut peltoa tai viljelyslaidunta. Maanluovuttaja sai palkkion myös siinä tapauksessa, jos hän raivasi itse ja luovutti pellon edelleen siirtolaiselle. Maataloushallituksen luvalla palkkio voitiin maksaa myös yleishyödylliselle yhtymälle tai laitokselle. Uudisraivauspalkkio oli myös vuosien 1945–49 valtion tulo- ja menoarvioissa.

Myöhemmin uudisraivausta alettiin rajoittaa maatalouden ylituotannon johdosta ja nykyisin se on luvanvaraista.

## Lähteet
Keisarin uudet kuviot 2: Kronkin uudet kuviot

**Keisarin uudet kuviot 2: Kronkin uudet kuviot**  (*Kronk’s New Groove*) on Disneyn vuonna 2005 valmistama yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka on jatkoa aiemmalle osalle *[[Keisarin uudet kuviot]]*. Edeltäjänsä tavoin se on lapsille suunnattu pitkä animaatioelokuva. Elokuvan on ohjannut Andrew Saul Blinkoff.

## Juoni
Kronkin isä Papi on saapumassa Kronkin luo, joka on siitä kauhuissaan. Papi on sanonut Kronkille, että hänen täytyy hankkia iso mäenharjatalo ja perhe, jotta hänestä tulisi joskus jotain. Aikoinaan pahamaineinen Yzma huijasi Kronkia myymään taikajuomaa, joka auttaisi vanhuksia heidän kivuissaan. Kerran hän myös rakastui kurrepartion leirin naisvetäjään, Lintusaloon. Heidän rakkautensa ei kestänyt pitkään, koska yhden partiolaisen nimeltä Tipo huijattua leirikisassa, Kronk oli asettunut Tipon puolelle eli Lintusaloa vastaan. Kun Kronk oli kertonut tarinansa, Papi oli jo ovella.

## Ääninäyttelijät

## Lähteet
* Keisarin uudet kuviot 2 - Kronkin uudet kuviot -elokuvan lopputekstit
Kyllikki Pohjala

**Kyllikki Pohjala** (ent. **Uuloo**; 11. marraskuuta 1894 Nakkila − 22. syyskuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen pitkäaikainen Kokoomuksen kansanedustaja. Hän istui eduskunnassa Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä yhtäjaksoisesti vuosina 1933–1962. Pohjala oli myös presidentin valitsijamiehenä vuosina 1937, 1940 ja 1943 sekä sosiaaliministerinä Karjalaisen ensimmäisessä hallituksessa.

Nakkilassa syntynyt Pohjala valmistui sairaanhoitajaksi vuonna 1917. Vuosina 1918–1919 hän toimi sairaanhoitajana Suomen sisällissodassa Satakunnan rintamalla sekä myöhemmin Viron vapaussodassa Pohjan Poikien rykmentissä. Pohjala muutti vuonna 1920 Yhdysvaltoihin. Hän työskenteli sairaanhoitajana ja samalla opiskeli New Yorkissa Columbian yliopistossa, jossa hän suoritti *Bachelor of Science* -tutkinnon vuonna 1927.

Palattuaan Suomeen Pohjala aloitti *Sairaanhoitaja*-lehden päätoimittajana sekä vuonna 1935 Suomen sairaanhoitajaliiton puheenjohtajana. Molempia tehtäviä hän hoiti kansanedustajantyönsä ohessa vuoteen 1963 saakka. Pohjala vaikutti merkittävästi siihen, että Kokoomus alkoi suhtautua myötämielisemmin sosiaalilainsäädännön kehittämiseen.

Pohjalalle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1954. Hän julkaisi vuonna 1966 muistelmateoksen *Kuljin tietäni*. Pohjala on haudattu Nakkilan hautausmaalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Kyllikki Pohjala : Uusi erikoinen amerikkalainen sairaala. Ainutlaatuinen alallaan, Suomen Kuvalehti, 22.03.1924, nro 12, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Kyllikki Pohjala : Kansainvälinen talo. Ulkomaalaisten yliopistoelämää suuressa New Yorkin kaupungissa, Suomen Kuvalehti, 20.09.1924, nro 38, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Kyllikki Pohjala : Sairaanhoitajien kongressi. Propagandaa Suomen hyväksi Amerikassa, Suomen Kuvalehti, 28.03.1925, nro 13, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Authentic Narrative of the Death of Lord Nelson

**The Death of Lord Nelson** eli **Authentic Narrative of the Death of Lord Nelson** on irlantilaisen laivalääkärin William Beattyn kirjoittama teos, jossa hän kertoo amiraali Horatio Nelsonin kuolemasta ja siihen liittyvistä tapahtumista. Teos ilmestyi 1807.

Britannian kansallisarkiston National Archivesin tutkijat arvelevat että HMS Victoryn laivapäiväkirjasta puuttuvat tiedot amiraali Nelsonin kuolemasta on jätetty tahallaan pois. Beatty olisi jättänyt ne pois kertoakseen ne vasta omassa kirjassaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Lhermitten–Duclos'n tauti

**Lhermitten–Duclos'n tauti** on harvinainen, hitaasti kehittyvä aivokasvain. Tapaukset ovat satunnaisia tai Cowdenin oireyhtymään liittyessään autosomissa vallitsevasti periytyviä. Hamartooman kaltainen kasvain esiintyy sairastuneilla pikkuaivoissa. Lhermitte ja Duclos kuvasivat taudin vuonna 1920.

Taudille tyypillisiä oireita ovat näköhäiriöt, motoriset ongelmat, päänsärky ja poikkeava EEG. 

## Lähteet
Hartikainen

**Hartikainen** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Anna-Liisa Hartikainen (s. 1941), gynekologi ja professori
* Anni Hartikainen (s. 2003), jalkapalloilija
* Antti Hartikainen (s. 1963), yleisesikuntaupseeri ja Tullin ent. pääjohtaja
* Antti Hartikainen (s. 1976), oboisti ja kapellimestari
* Antti Hartikainen (s. 1985), pesäpalloilija
* Ari Hartikainen (s. 1958), raviohjastaja ja -valmentaja
* Emil Hartikainen (s. 2003), viulisti
* Ensio Hartikainen (s. 1941), yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
* Erkki Hartikainen (1942–2021), uskontokriitikko
* Esko Hartikainen (s. 1958), eversti ja yleisesikuntaupseeri
* Hanna Hartikainen (s. 1971), yritysjohtaja
* Heli Hartikainen (s. 1993), saksofonisti, klarinetisti, säveltäjä ja äänitaiteilija
* Helinä Hartikainen (s. 1947), maatalouskemisti, professori
* Jani Hartikainen (s. 1975), jalkapalloilija
* Jari Hartikainen (s. 1967), keihäänheittäjä
* Jarkko Hartikainen (s. 1981), säveltäjä
* Jessica Lindfors, o.s. Hartikainen (s. 1977), pikajuoksija, pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja
* Johanna Hartikainen (s. 1964), käsikirjoittaja
* Johannes Hartikainen (1912–1979), Mannerheim-ristin ritari
* Juho Hartikainen (1861–1889), toimittaja
* Kaarlo Hartikainen (1891–1982), kirjailija
* Karl Emil Hartikainen (1873–1939), kauppias ja yritys- ja pankinjohtaja, kauppaneuvos
* Niina Hartikainen (s. 1982), laulaja ja musikaaliesiintyjä
* Olli Hartikainen (s. 1968), pesäpalloilija
* Pekka Hartikainen (1861–1889), toimittaja ja kirjailija
* Pertti Hartikainen (1939–2020), pankinjohtaja, jalkapalloilija ja jääkiekkoilija
* Saana Hartikainen (s. 2000), jalkapalloilija
* Santeri Hartikainen (s. 1999), jääkiekkoilija
* Simo Hartikainen (s. 1997), uppopalloilija
* Soja Murto-Hartikainen (s. 1975), kansallispukujen valmistaja
* Teemu Hartikainen (s. 1990), jääkiekkoilija ja olympiavoittaja
* Teemu Hartikainen (s. 1991), koripalloilija.

## Kuvitteelliset hahmot
* Härski Hartikainen, hahmo Uuno Turhapuro -elokuvissa
Černá Pole

**Černá Pole** (suomeksi Mustat niityt)  on  Tšekin toiseksi suurimman kaupungin Brnon kaupunginosa. Se sijaitsee lähellä kaupungin keskustaa sen pohjoispuolella, Brno-severin osa-alueella. Alue on rauhallista, melko vaurasta asuinaluetta, jossa on paljon ravintoloita mutta vähän parkkipaikkoja.

Černá Polessa on arkkitehtuuriltaan merkittäviä kohteita 1920- ja 1930-lukujen vaihteesta: Mies van der Rohen  Villa Tugendhat on Unescon maailmanperintökohde.  Muita merkittäviä rakennuksia ovat Josef Kranzin suunnittelema *Cafe Era*  ja Mojmír Kyselkan piirtämä kolmikerroksinen Masarykin yhteiskoulu (Masarykova obecná škola chlapecká a dívčí).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset verkkosivut (tšekiksi)
Nuorisotutkimusseura

**Nuorisotutkimusseura** on suomalainen vuonna 1988 perustettu poikkitieteellinen yhdistys, jonka tavoitteena on edistää nuorisotutkimusta. Nuorisotutkimusseura järjestää seminaareja ja julkaisee alan tutkimusta sekä ylläpitää nuorisotutkijarekisteriä. Seura harjoittaa myös omaa tutkimustoimintaa vuonna 1999 perustetun Nuorisotutkimusverkoston kautta. Yhdistyksellä on noin 360 jäsentä.

Nuorisotutkimusseura on julkaissut *Nuorisotutkimus*-lehteä (ISSN 0780-0886) vuodesta 1993 alkaen. Itse lehti on ilmestynyt vuodesta 1983, ja sitä julkaisi aluksi Kansalaiskasvatuksen keskus. Välillä mukana oli myös Suomen Nuorisoyhteistyö – Allianssi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nuorisotutkimusseura.
Kolonoskopia

**Kolonoskopia** on paksusuolen tähystys. Toimenpiteen perusteena voivat olla esimerkiksi pitkäaikaiset vatsakivut, muutokset suolen toiminnassa ja veri ulosteessa. Kolonoskopialla voidaan havaita esimerkiksi kasvain tai tulehdus. Toimenpidettä käytetään myös syöpien, hyvänlaatuisten kasvainten ja kroonisten tulehduksellisten suolistosairauksien (Crohnin taudin ja haavaisen koliitin) seurannassa. 

Suoli on tyhjennettävä hyvin ennen kolonoskopiaa. Tämä tapahtuu juomalla jo edellispäivänä ulostussainetta veden seassa noin 3-4 litraa. Näin suolen limakalvon tarkastelu helpottuu. Itse toimenpide kestää kahdestakymmenestä minuutista tuntiin.

Yleisesti ottaen kolonoskopia on erittäin turvallinen. Komplikaatioiden riski on arviolta 0,35 prosenttia. Jos kolonoskopiassa poistetaan polyyppi, on komplikaatioiden riski korkeampi, noin 2,3 prosenttia.

Suomessa näitä toimenpiteitä tehdään noin 25&nbsp;000 vuodessa. Potilaat voivat kokea tutkimuksen epämiellyttävänä tai jopa kivuliaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Teller

**Teller** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
* Edward Teller (1908–2003), yhdysvaltalainen fyysikko, vetypommin suunnittelija
* Miles Teller (s. 1987), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Teller (ent. Raymond Joseph Teller), yhdysvaltalainen taikuri ja koomikko, toinen Penn & Teller -kaksikon jäsenistä.

## Katso myös
* Penn & Teller, yhdysvaltalainen televisiosarja
* Teller, kylä Alaskassa
* 5006 Teller, päävyöhykkeen asteroidi.
Tapani Aartomaa

**Tapani Olavi Aartomaa** (7. toukokuuta 1934 Karuna – 27. lokakuuta 2009 Helsinki) oli kansainvälisesti tunnettu suomalainen graafinen suunnittelija ja professori. Hänet palkittiin taideteollisuuden valtionpalkinnolla vuonna 1986 ja nimettiin vuoden graafikoksi vuonna 2001.

Aartomaa toimi graafikkona mainostoimistoissa vuosina 1957–1963, kunnes perusti oman Studio Aartomaan. Oman suunnittelutyönsä ohella Aartomaa toimi pitkään alan opettajana muun muassa MG-koulussa, Lahden muotoiluinstituutissa (1972–1986) ja Pekka Halosen akatemiassa sekä apulaisprofessorina ja professorina Taideteollisessa korkeakoulussa 1986–1999.

Aartomaa suunnitteli Päijät-Hämeen maakuntavaakunan vuonna 1997. Hän suunnitteli myös mainoskuvituksia, julisteita sekä kirjankansia muun muassa Kirjayhtymälle ja kristillisille kustantajille.

Aartomaa on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Kuutti Lavonen, Martin Relander & Merja Salo: *Tapani Aartomaa, graafinen suunnittelija*. Studio Aartomaa, Lahti 2003.
USS Cole (DDG-67)

**USS Cole** on Yhdysvaltain laivaston Arleigh Burke -luokan ohjushävittäjä.

## Valmistus

Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta Pascagoulasta Mississippistä, missä köli laskettiin 28. helmikuuta 1994. Alus laskettiin vesille 10. helmikuuta 1995 kumminaan rouva Lee Perry ja otettiin palvelukseen 8. kesäkuuta 1996 Port Evergladesissa Floridassa. Aluksen motto on "Gloria Merces Virtutis" ("Kunnia on urhoollisuuden palkinto").

## Palvelus
Helmikuusta syyskuuhun 1998 alus kuului Persianlahdella osana lentotukialus *USS John C. Stenniksen* ympärille koottua laivasto-osastoa. Alus oli elokuusta marraskuuhun 2000 Välimerellä ja Punaisellamerellä osana *USS George Washingtonin* taisteluosastoa.

Alukseen tehtiin 12. lokakuuta 2000 Adenin satamassa Jemenissä pommi-isku. Aluksen kylkeen ajettiin räjähteillä kuormattu moottorivene, jolloin kylkeen repeytyi 40 kertaa 60 jalan aukko ja 17 merimiestä sai surmansa. Vaurioitunut alus kuljetettiin 31. lokakuuta norjalaisella *SS Blue Martinilla* takaisin Yhdysvaltoihin.

Palvelukseen alus palasi 19. huhtikuuta 2002 Pascagoulassa. Alus aloitti ensimmäisen tehtävänsä marraskuusta 2003, josta se palasi toukokuussa 2004. Se osallistui toukokuusta heinäkuuhun 2005 BALTOPS-harjoitukseen, josta se palasi Philadelphian kautta Norfolkiin.

Alus vieraili Suomessa syksyllä 2009.

## Lähteet
Urmas

**Urmas** on miehen etunimi, joka esiintyy Suomessa myös sukunimenä. Suomessa nimi on alkujaan talonnimi Turun läänin Koskella. Kun Johannes Linnankoski asui paikkakunnalla jonkin aikaa 1900-luvun alussa, hän antoi Urmas-nimen vuonna 1906 syntyneelle pojalleen sekä myös eräälle kirjoittamassaan näytelmässä *Kirot* esiintyvälle henkilölle. Myöhemmin nimi on tullut käyttöön myös Virossa, jossa sielläkin Urmas esiintyy myös paikannimissä.

Suomessa etunimi Urmas on lokakuuhun 2025 mennessä annettu noin 1&nbsp;520 henkilölle. Urmaksen nimipäivä on 29. lokakuuta. Sukunimenä Urmas oli lokakuussa 2025 yhteensä 75 64 henkilöllä.

## Tunnettuja Urmas-nimisiä

### Urmas etunimenä

* Urmas Alender (1953–1994), virolainen laulaja ja lauluntekijä. Kuoli Estonian onnettomuudessa.
* Urmas Arumäe (s. 1957), virolainen poliitikko ja ministeri 
* Urmas Klaas (s. 1971), virolainen poliitikko, Tarton kaupunginjohtaja
* Urmas Kruuse (s. 1965), virolainen poliitikko ja ministeri 
* Urmas Paet (s. 1974), virolainen poliitikko, europarlamentaarikko ja entinen ulkoministeri
* Urmas Puhkan (s. 1967), virolainen keraamikko
* Urmas Reinsalu (s. 1975), virolainen poliitikko
* Urmas Rooba (s. 1978), virolainen jalkapalloilija
* Urmas Runolinna (1919–1991), suomalainen tekniikan tohtori ja Oulun yliopiston mekaanisen prosessitekniikan professori
* Urmas Sisask (s. 1960), virolainen säveltäjä, muusikko ja tähtitieteen harrastaja
* Urmas Vadi (s. 1977), virolainen kirjailija ja toimittaja
* Urmas Viilma  (s. 1973), Viron evankelisluterilaisen kirkon arkkipiispa vuodesta 2015

#### Kuvitteellisia henkilöitä
* Urmas Hakkarainen, kuvitteellinen henkilö YLE:n maalaiskomediassa.
* Urmas Liljeström, kuvitteellinen henkilö Juice Leskisen kappaleessa ”Dance allergo” albumilta ''Keskitysleirin ruokavalio''
* Urmas Viilunk, tv-sarjassa *[[Putous]]* esiintynyt hahmo

### Urmas sukunimenä
* Heikki Urmas (1935–2013), suomalainen kauppatieteiden tohtori ja tietokirjailija
* Henri Urmas (s. 1990), suomalainen salibandyn pelaaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Günter Wallraff

**Günter Wallraff** (1. lokakuuta 1942 Burscheid, Saksa) on saksalainen toimittaja ja kirjailija, joka yhteiskunnan epäkohtia paljastaakseen on tehnyt raportteja ja kirjoja esiintymisistään eri rooleissa, kuten somalina, tehdastyöläisenä ja turkkilaisena ”Gastarbeiterina” (vierastyöläisenä).

Valepuvussa esiintymisen Wallraff aloitti 1969 kirjoittaessaan teosta *13 unerwünschte Reportagen* ("13 juttua, joita ei toivota", ei suom.). Hän kuvailee siinä kokemuksiaan esiintyessään alkoholistina, kulkurina ja kemiantehtaan työntekijänä.

Vuonna 1974 Wallraff osoitti mieltä Kreikan sotilasjunttaa vastaan Ateenassa ja hankkiutui tarkoituksellisesti pidätetyksi ilman henkilöpapereita. Pidätettynä häntä kidutettiin, kunnes hän paljasti henkilöllisyytensä, jolloin hänet tuomittiin vankeuteen. Juntan kaaduttua Wallraff vapautettiin.

Vuonna 1977 Wallraff palkkautui saksalaisen bulevardilehden Bild-Zeitungin toimittajaksi nimellä "Hans Esser". Kirjoissaan *[[Der Aufmacher]]* ('pääjuttu') *Zeugen der Anklage* ('syyttäjän todisteet') hän kertoo työskentelystään toimittajana ja kuvaa lehden journalistisia tapoja. Kirjan pohjalta on tehty elokuva *[[Pakotie pimeään]]* (ensi-ilta 1990).

Wallraffin teos *Ganz unten* (suom. *Pohjalla*) vuodelta 1985 oli Saksan siihen asti myydyimpiä kirjoja. Teosta varten Wallraff esiintyi kahden vuoden ajan saksanturkkilaisena.

Vuonna 2009 Wallraff julkaisi kirjan *Aus der schönen neuen Welt*, jossa hän kertoo kokemuksistaan muun muassa somalialaisena, asunnottomana ja puhelinmyyjänä sekä dokumentin sekä dokumentin *Schwarz auf Weiß*, jossa hän laittautuu somaliksi ja kiertää Saksaa.

## Syytteet plagioinnista ja Stasi-yhteyksistä
Toimittaja Hermann L. Gremliza väitti vuonna 1987, että osa Wallraffin Bild-Zeitung-aiheisesta kirjasta on tosiasiassa hänen kirjoittamaansa. Wallraff ei ole ottanut julkisuudessa kantaa syytökseen.

Wallraffia on myös syytetty toiminnasta Stasin hyväksi. Hampurilaisen tuomioistuimen vuonna 2004 antaman päätöksen mukaan hänestä ei saa käyttää nimityksiä *Inoffizieller Mitarbeiter* eikä Stasin avustaja. Syytöksiä on esittänyt lähinnä Axel Springer Verlag, joka julkaisee Bild-Zeitungia.

## Suomennetut teokset
**Pohjalla*, alkuteos *Ganz unten*, suom. Hannu Väisänen, Hki : Kirjayhtymä, 214 s., 
**Reportaaseja julkisivun takaa* (*13 unerwünschte Reportagen*), suom. Ulf-Erik Qvickström. Helsinki: Tammi, 1973, 150 s (Teos on koottu reportaaseista, jotka on aikaisemmin julkaistu teoksissa *13 unerwünschte Reportagen* ja *Neue Reportagen, Untersuchungen und Lehrbeispiele*.) . Sarja: Huutomerkki

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen kotisivu 
* Günther Wallraffin haastattelu 
*
Sovintojako

**Sovintojako** eli **sopimusjako** on perinnönjako, jonka kuolinpesän osakkaat toimittavat tekemällä keskinäisen sopimuksen. Sovintojako on mahdollinen ilman lisätoimia silloin, kun osakkaat ovat täysivaltaisia eikä kenenkään osuutta ole ulosmitattu. Holhousviranomaisen, jona toimii maistraatti, lupa tarvitaan silloin, kun joku osakas on vajaavaltainen tai hänelle on määrätty edunvalvoja. Sopimusta nimitetään jakokirjaksi ja se on tehtävä kirjallisena. Asianosaisten on allekirjoitettava sopimus ja kahden esteettömän henkilön on todistettava allekirjoitukset oikeiksi. Jos osakas haluaa vedota perinnönjaossa tapahtuneeseen muotovirheeseen, hänen on nostettava kuuden kuukauden kuluessa moitekanne käräjäoikeudessa. Sovintojaon pätevyyttä ja kohtuullisuutta arvioidaan oikeustoimilain (228/1929) perusteella, sillä tällainen jako on varallisuusoikeudellinen oikeustoimi. Kanne jakosopimusta vastaan on nostettava kohtuullisen ajan kuluessa. Sovintojaon lähikäsitteitä ovat toimitusjako, sovinto-ositus ja toimitusositus.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Sula (täsmennyssivu)

**Sula** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

*Sula, kunta Norjassa
*Sula, Solundin kunnan pääsaari Norjassa
*Sula (, ), Dneprjoen sivujoki Ukrainassa
**Sula*, ruskosuulien suvun tieteellinen nimi
*Sula, saaristo Indonesiassa
**[[Sula (romaani)|Sula]]*, Toni Morrisonin romaani vuodelta 1974
*Sula, sukunimenä:
** Hannes Sula (1894–1955), kanadansuomalainen toimittaja ja ammattiyhdistysmies
** Jessica Sula (s. 1994), walesilainen näyttelijä
** Sofia Sula (s. 2002), suomalainen taitoluistelija.