open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Selkäuimari

**Selkäuimari** (ent. **selkäuimarimonni**) (*Synodontis nigriventris*) on ripsimonneihin kuuluva kala, jonka merkillepantavin piirre on tapa uida vatsa ylöspäin.

## Koko ja ulkonäkö
Selkäuimari on yleensä 7–10&nbsp;senttimetrin mittainen.

## Alkuperä
Selkäuimari on kotoisin Kongo-joen alueelta Afrikasta.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Selkäuimari ui nimensä mukaisesti vatsa ylöspäin. Tämän tavan uskotaan kehittyneen helpottamaan ravinnon saamista kelluslehtisten kasvien ja vedenalaisten juurakoiden alta. Selkäuimarimonni viihtyy parvissa. Yksin siitä tulee hyvin arka. 

Kutuaikana selkäuimarimonnit munivat kuoppaan tai onkaloon ja vahtivat munia yhdessä. Poikaset, jotka kuoriutuvat noin viikon kuluttua munimisesta uivat aluksi normaalisti, mutta omaksuvat pian ylösalaisen asennon.

## Vesiolot ja ravinto
Veden pH-arvon tulee olla 6,0–8,0 ja lämpötilan 22–26&nbsp;°C. Veden pitää olla pehmeää tai keskikovaa (alle 15°dH). Akvaarion vähimmäiskoko pienelle parvelle on 120 litraa. Ripsimonni on parvikala, ja sitä tulisi pitää vähintään 5 yksilön parvissa. Se on hyvin arka yksin tai liian pienessä ryhmässä.

Selkäuimarimonnin pääravintoa ovat pienet selkärangattomat, joita se etsii esimerkiksi vesikasvien lehtien ja uppotukkien alta. Akvaariossa sille kelpaavat kaikenlaiset hiutaleet ja tabletit, sillä se liikkuu kaikissa vesikerroksissa. Eläviä tai pakastettuja hyönteisiä olisi hyvä antaa silloin tällöin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*www.scotcat.com
A Bit of What You Fancy

**A Bit of What You Fancy** on Isosta-Britanniasta tulevan hard rock -yhtye The Quireboysin debyyttialbumi. Albumi julkaistiin EMIn kautta vuonna 1990 ja se nousi Ison-Britannian albumilistalla sijalle kaksi.

Levyltä julkaistiin neljä raitaa singleinä (7 O'Clock, Hey You, I Don't Love You Anymore ja There She Goes Again) ja jokaisesta kuvattiin musiikkivideo. Hey You nousi korkeimmalle singlelistalla, saavuttaen sijan 14.

Levyllä rumpuja soittaa mm. Bob Dylanin sekä Steve Marriottin kanssa työskennellyt Ian Wallace, vaikkei hän ollutkaan varsinaisesti The Quireboysin jäsen. Levyn äänittäjänä sekä toisena tuottajana toimi Jim Cregan, joka soittaa Rod Stewartin yhtyeessä kitaraa.

## Kappaleet

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Spike – laulu
* Guy Bailey – kitara
* Guy Griffin – kitara
* Nigel Mogg – bassokitara
* Ian Wallace – rummut
* Chris Johnstone – koskettimet

### Taustamuusikot
* Myrna Mathews – taustalaulu
* Clydene Jackson – taustalaulu
* Julia Walters – taustalaulu
* Kevin Savigan – jousisovitukset
* Lee Thornberg – huuliharppu

## Arvostelut
* Allmusic: 

## Singlet

## Lähteet
Ville Heiskanen

**Ville Heiskanen** (s. 7. toukokuuta 1985) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2015-2016 Pielaveden Sampon riveissä lentopallon mestaruusliigassa. Hän on pelannut urallaan myös VaLePan, Riennon kuin myös MuurLen riveissä. 

Ville tunnetaan lähimmässä ystäväpiirissä nimellä Majesteetti.

## Ura
Heiskanen aloitti lentopallon harrastamisen tosimielellä vasta 18-vuotiaana; aiemminkin hän oli toki ottanut tuntumaa lajiin. Hän opiskeli vuosina 2001–2003 Kuortaneen urheilulukiossa, josta yleensä saadaan tämän päivän lentopallotähdet Suomesta maailmalle. 

Kuortaneelta hänen tiensä vei Joensuun Rientoon, josta kaudeksi 2006-2007 Keski-Savon Pateriin. Paterissa Heiskanen nousi joukkueen runkopelaajaksi nopeasti. Vuonna 2007 Heiskanen teki sopimuksen Vammalan Lentopallon kanssa, tavoitteenaan kehittää itseänsä entistä paremmaksi pelaajaksi huippuseuran avulla. Kausi 2008 oli lopullinen läpimurtokausi Heiskasella, kun hän pääsi VaLePan aloituskuusikkoon, sekä yhdeksi liigan parhaimmista yleispelaajista. Kausi huipentui VaLePan historian toiseen saavutettuun SM-mitaliin, joka oli pronssia. Heiskanen jatkoi edelleen Vammalan Lentopallossa kaudella 2008-2009, mutta tämän jälkeen hän piti välivuoden korkeimmalta sarjatasolta pelatessaan Haukivuoren Kisailijoissa.

Kaudeksi 2011-2012 Heiskanen teki sopimuksen Muuramen Lentopallon kanssa ja palasi Mestaruusliigaan vuoden tauon jälkeen. MuurLen kausi oli seurahistorian paras: Heiskanen teki joukkueensa kanssa historiaa sijoittumalla MuurLen kanssa runkosarjassa peräti neljänneksi. Pudotuspeleissä MuurLe tippui PerPolle jo puolivälierissä.

Tämän jälkeen muutaman ykkössarjassa (Mikkelin passarit) vietetyn vuoden jälkeen Heiskanen palasi liigaan Pielaveden Sampon paidassa.

## Muuta

Heiskanen opiskelee liikunnanopettajaksi. Hänen muita harrastuksiaan ovat kalastus ja frisbeegolf.

## Saavutukset
### Saavutukset lentopallossa

* SM-pronssia 2008
* 43 maaottelua junioreissa
* 2  SM-kultaa nuorissa
* SM-hopeaa nuorissa 2008

### Saavutukset beach volleyssa

* SM-pronssia junioreissa
* Suomen edustus junioreiden EM-kisoissa
* SM-pronssia miehissä 2012

## Joukkueet

2004-2006 Joensuun Riento

2006-2007 Keski-Savon Pateri

2007-2009 Vammalan Lentopallo

2011-2012 Muuramen Lentopallo

2013-2015 Mikkelin Passarit

2015-2016 Pielaveden Sampo

2018-2019 Akaa-Volley
Aura-seura

**Aura-seura** oli nuorten yliopisto-opettajien vuonna 1815 Turussa perustama kirjallis-filosofinen seura, joka syntyi romantiikan ja kansallisten aatteiden merkeissä. Se jatkoi 1700-luvulla toimineen Aurora-seuran perinteitä. Aura julkaisi vuosina 1817–1818 kirjallista Aura-kalenteria, jonka nimeksi Linsén ehdotti ensin *Selmaa* sekä aikakauslehteä nimeltään *[[Mnemosyne (lehti)|Mnemosyne]]* (ilmestyi 1819–1823). Auraan kuului Suomen silloisen kulttuurielämän vaikuttajista muiden muassa A. I. Arwidsson, J. J. Tengström, Reinhold von Becker, A. G. Sjöström ja J. G. Linsén, joka oli seuran perustaja ja sen innokkain jäsen.

Auran jäsenet laativat muun muassa kansallisia kulttuuriohjelmia. Ohjelmien laadintaan oli innoittamassa Suomen uusi asema Venäjän autonomisena suuriruhtinaskuntana. Tengströmin *Aurassa* ilmestynyt ohjelmakirjoitus (*Muutamista Suomen kirjallisuuden ja kulttuurin esteistä*) edusti konservatiivista linjaa. Arwidsson taas ammensi kansallisromantiikasta ja kiivaili suomalaisen kansallisuuden puolesta. Arwidsson kirjoitti aluksi seuran *Mnemosyneen*, mutta aikaa myöten lehti ei enää tyydyttänyt häntä. Hän olisi halunnut tehdä siitä julistavamman.

Aura-seuralaiset ja erityisesti Arwidsson olivat maan johtomiesten tarkkailussa. Uusia, vapaamielisiä aatteita pidettiin yhteiskuntarauhan uhkana. Suomessa niihin katsottiin sekaantuneen Aura-seuralaisten lisäksi myös muita yliopistomiehiä, joiden muinaisuuteen ja romantiikkaan mieltynyt suuntaus oli maan johtomiehistä hullutusta.

Sekä seuran jäsenet että heidän julkaisemansa lehdet olivat ruotsinkielisiä. Poikkeuksena oli Reinhold von Becker, joka toimitti suomenkielisiä *[[Turun Wiikko-Sanomat|Turun Wiikko-Sanomia]]*. Von Becker sanoutui irti Aura-seuralaisten keskuudessa yleisestä ja kansallisromantiikkaan liittyneestä kansan luonnontilan ihannoinnista. Esimerkiksi Linsén ja Arwidsson pitivät kansanvalistusta luonnonmukaisuuden turmeluna. Von Beckerin mielestä se taas oli välttämätöntä sivistystyötä. Hän ilmoitti oman lehtensä tavoitteiksi kansan lukutaidon parantamisen, kielenhuollon ja opetuksen.

## Lähteet
* Yrjö Karilas (toim.): Pikku Jättiläinen, Suomenmaa, Historiamme kuuluisia yhdistyksiä, s. 555, 8. painos, WSOY 1958

### Viitteet
Kiribatin vaakuna

**Kiribatin vaakuna** muodostuu nousevan auringon yllä lentävästä keltaisesta fregattilinnusta, punaisesta taustasta sekä sinisistä ja valkoisista raidoista, Tyynenmeren symboleista. Raitojen kolme ryhmää kuvaavat Gilbert-, Phoenix- ja Linesaaria. Auringon seitsemäntoista sädettä kuvaavat kuuttatoista Gilbertsaarta sekä Banabaa. Vaakunan alla olevassa nauhassa lukee i-kiribatin kielellä motto *Te Mauri Te Raoi Ao Te Tabomoa* eli *terveys, rauha ja hyvinvointi*.

Vaakunaa esitettiin silloisten Gilbert- ja Ellicesaarten tunnukseksi 1. toukokuuta 1937 ja se hyväksyttiin Kiribatin viralliseksi vaakunaksi vuonna 1979 uuden moton myötä. Kiribatin lipussa on sama aihe kuin vaakunassa, mikä johtuu siitä, että vaakuna toimi inspiraationa itsenäisen Kiribatin lipulle..

## Lähteet
Trisul

**Trisul** () on kolmesta huipusta muodostuva vuori Intian Uttarakhandin osavaltiossa. Se sijaitsee Himalajan vuoristoalueeseen kuuluvassa Kumaunin vuoristossa. Trisulin huipuista korkein on Trisul I (7&nbsp;120&nbsp;m). Trisul II on 6&nbsp;690 ja Trisul III 6&nbsp;007 metriä korkea. Vuori on käytännössä pohjois-etelä-suuntainen massiivi, josta kohoaa kolme erillistä huippua.

Trisul muodostaa Nanda Devin kansallispuistoa rajaavan vuoristoketjun lounaiskulman. Se on 15 kilometrin päästä alueen suurimmasta vuoresta Nanda Devistä. Trisul on nimetty Shivan kolmikärkisen atraimen mukaan. 

Trisul I oli vuonna 1907 ensimmäinen valloitettu yli 7&nbsp;000 metriin kohoava huippu maailmassa. Se säilyi korkeimpana valloitettuna huippuna yli 20 vuoden ajan, kunnes Alaivuorilla sijaitseva Pik Lenin valloitettiin vuonna 1928.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
JP Kangas

**JP Kangas** on tamperelainen stand up -koomikko. Kankaan eräänlaisena "tavaramerkkinä" ovat oivaltavat sekä lyhyet onelinerit. JP Kangas on Pohjoismaiden suurimman stand up -festivaalin Tomaatteja Tomaatteja kong-show'n kaksinkertainen voittaja, vuosilta 2006 ja 2007. Lisäksi hänet on valittu viihdeohjelmien Suomen-mestariksi vuonna 2008. Kangas on nähty televisiossa useissa eri ohjelmissa, kuten Huips!, Tammerkosken sillalla, Suomen Las Vegas ja Nenäpäivä-show.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*JP:n kotisivut 
*JP Kangas (Coppamedia Productions)
Dunagiri

**Dunagiri** on 7 066 metriin kohoava vuori Himalajan Intiaan ulottuvassa osassa. Se sijaitsee Uttarakhandin osavaltiossa. Dunagiri on yksi niistä vuorista, jotka muodostavat Nanda Devin kansallispuisto ympäröivän vuoriketjun.

Dunagiri valloitettiin ensimmäisen kerran 5. heinäkuuta 1939, kun sveitsiläiset André Roch, F. Steuri ja D. Zogg nousivat huipulle.

## Kuvagalleria

Kuva:Dunagiri from Kartik Swami Temple.jpg|Dunagirin huippu kuvattuna Kartik Swami -temppeliltä.
Kuva:Conv DSC 0630 w.jpg|Dunagiri kuvattuna Kuari Passista. 
Kuva:Dunagiri2.jpg|Dunagiri kuvattuna Kuari Passista.


## Lähteet
Üöhee Bülüü

**Üöhee Bülüü** () eli **Verhneviljuisk** () on maalaiskunta (nasleg) ja sen keskuskylä Verhneviljuiskin ulusin keskiosassa, Sahan tasavallan pohjoisosassa, Venäjällä. Verhneviljuisk on Verhneviljuiskin ulusin eli piirin hallinnollinen keskus. Se sijaitsee Viljuin varrella 677 kilometrin päässä tasavallan pääkaupungista Jakutskista länteen.

## Asukasluvun kehitys
*6 300 (1989) 
*7 100 (2001) 

## Lähteet
Lance Bass

**James Lance Bass** (s. 4. toukokuuta 1979) on yhdysvaltalainen popmuusikko. Hän tuli tunnetuksi 'N Sync -yhtyeen jäsenenä.

Bassin vanhemmat ovat Jim ja Diane Bass. Hänellä on isosisko Stacy. Bassit asuivat Mississippin osavaltiossa, ja poika oli varhaislapsuudestaan saakka kiinnostunut tähtitieteestä ja avaruudesta. Hänen haaveensa oli päästä astronautiksi NASA:lle.

Bass sai baptistisen kasvatuksen. Hän on ilmoittanut käyvänsä säännöllisesti kirkossa. Bass oli mukana N' Syncissä sen perustamisesta 1995 lähtien. N' Sync oli yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä poikabändeistä, mutta Bass ei ole sen hajoamisen jälkeen julkaissut sooloalbumia. Maaliskuussa 2007 hän ilmoitti julkaisevansa omaelämäkertateoksen *Out of Sync*.

Bass pyörtyi vuonna 1999 pidetyn konsertin jälkeen. Syyksi todettiin sydämen rytmihäiriö, joka vei tähden myöhemmin korjausleikkaukseen. Elokuussa 2002 Bass pääsi opiskelemaan kosmonautiksi Tähtikaupunkiin. Bassin oli tarkoitus lähteä Sojuz TMA-1 -avaruuslennolle lokakuussa 2002, mutta hanke kaatui ja hänen paikkansa otti Juri Lontšakov.

Bass kertoi olevansa homoseksuaali ensimmäistä kertaa julkisesti *[[People (lehti)|People-lehdessä]]* heinäkuussa 2006. Joulukuussa 2014 Bass meni naimisiin Michael Turchinin kanssa Los Angelesissa.

## Lähteet
Kelly Johnson

**Kelly Johnson** (20. kesäkuuta 1958 – 15. heinäkuuta 2007) oli englantilainen heavy metal -muusikko. Hän oli Girlschool-yhtyeen alkuperäinen kitaristi. Hän kuitenkin jätti yhtyeen vuonna 1984 ja vetäytyi Los Angelesiin.

Johnson menehtyi 15. heinäkuuta 2007 sairastettuaan seitsemän vuotta selkäytimen syöpää.

## Diskografia
### Studioalbumit
* *Demolition* (1980)
* *Hit and Run* (1981)
* *Screaming Blue Murder* (1982)
* *Play Dirty* (1983)
* *21st Anniversary: Not That Innocent* (2002)

### EP:t
* *St. Valentine's Day Massacre* (EP Motörheadin kanssa) (1981)
* *Live and More* (EP) (1982)
* *Wildlife* (EP) (1982)
* *1-2-3-4 Rock and Roll* (EP) (1983)

### Livealbumit
* *Girlschool Live* (1995)
* *King Biscuit Flower Hour Presents Girlschool* (1997)
* *Race with the Devil Live* (1998)
* *Race with the Devil* (2002)

### Kokoelmat
* *Cheers You Lot!* (1989)
* *C'mon Let's Go* (1991)
* *The Collection* (1991)
* *The Best of Girlschool* (1993)
* *From the Vaults* (1994)
* *Emergency* (1997)
* *The Collection* (2 CD) (1998)
* *Can't Keep a Good Girl Down* (1999)
* *The Very Best of Girlschool* (2002)
* *Wild at Heart* (2006)
* *The Singles* (2007)

### Singlet
* *Take It All Away / It Could Be Better* (1979)
* *Emergency / Furniture Fire* (1980)
* *Nothing to Lose / Baby Doll* (1980)
* *Race With The Devil / Take It All Away* (1980) UK #49
* *Yeah Right / The Hunter* (1980)
* *Hit And Run / Tonight* (1981) UK #32
* *C'Mon Let's Go / Tonight (live)* (1981) UK #42
* *Don't Call It Love / Wildlife* (1982)
* *20th Century Boy / Breaking All the Rules* (1983)
* *Burning in the Heat / Surrender* (1984)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Muistokirjoitus Daily Telegraphissa
Blasieholmstorg

**Blasieholmstorg** on aukio Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se sijaitsee Norrmalmin kaupunginosassa, Stallgatanin ja Arsenalsgatanin välillä, Blasieholmenin niemen tuntumassa. Aukion koko on noin 80x20 metriä. Aukion jokaista sivua koristaa pronssinen hevospatsas, jotka ovat jäljennöksiä Venetsian Pyhän Markuksen torin veistoksista. Torin laidalla sijaitsee muun muassa Ruotsin kuninkaallinen musiikkiakatemia. Aukio sai nimensä 1800-luvun alussa.

## Lähteet
Jordan 196

**Jordan 196** oli brittiläisen Gary Andersonin suunnittelema Formula 1 -auto, jota Jordan-talli käytti kaudella 1996. Voimanlähteenä autossa oli Peugeot'n valmista V10-moottori ja se käytti Goodyearin renkaita. Autoa ajoivat brasilialainen Rubens Barrichello ja Ligieriltä siirtynyt brittiläinen Martin Brundle.

Jordan lähti kauteen odottavaisena, kun se sai uudeksi pääsponsorikseen tupakkayhtiö Benson & Hedgesin, jonka myötä autojen väritys muuttui keltaiseksi. Aluksi auto nähtiin myös keltaisena.

Kausi muistutti paljon aiempia vuosia. Jordan ei kyennyt ollenkaan taistelemaan voitoista eikä muista palkintosijoista. Silloin tällöin saavutetut hyvät aika-ajosuoritukset valuivat usein hukkaan keskeytyksen myötä. Brasilian GP:ssa Barrichello ajoi kotiradallaan aika-ajoissa toiseksi, mutta kilpailu loppui ulosajoon. Brundlella oli usein ongelmia löytää aika-ajoissa parhaita säätöjä autoonsa, koska hänellä oli erilainen ajotyyli. Barrichelloon verrattuna Brundlen lähtöruudut olivat heikkoja. 

Argentiinan GP:ssa Barrichello avasi kauden pistetilinsä ollen neljäs. Seuraavaksi vuorossa olleessa Euroopan GP:ssa molemmat kuljettajat saavuttivat yhteensä kolme pistettä. Brundle oli kilpailun kuudes ja Barrichello viides, joka uusi sijoituksensa  San Marinon GP:ssa. Brundle sijoittui kuudenneksi Kanadan GP:ssa ja Britannian GP:ssa, jossa Barrichello oli neljäs. Hän ajoi puolestaan kuudenneksi kahdessa seuraavassa kilpailussa, Saksan ja Unkarin GP:ssa. Italian GP:ssa Brundle ajoi neljänneksi, joka oli hänen kauden paras sijoitus. Barrichello oli samassa kilpailussa viides. Kauden päätöskilpailussa, Japanissa, Brudle ajoi uran viimeisen F1-kilpailunsa sijoittumalla viidenneksi.

Kauden jälkeen talli koki suuria muutoksia, kun Barrichello siirtyi Stewartille ja Brundle lopetti F1-uransa. Heidän tilalleen palkattiin saksalainen Ralf Schumacher ja italialainen Giancarlo Fisichella.

Kauden päätteeksi tallin kuljettajat olivat saavuttaneet yhteensä 22 pistettä, joka oli yhden enemmän kuin edelliskaudella. Sijoitus valmistajien MM-sarjassa nousi viidenneksi.

## Formula 1 -tulokset
**Lihavointi** tarkoittaa paalupaikkaa, *kursivointi* nopeinta kierrosta. 

## Aiheesta muualla

* Jordan 196 - The Formula One Database 
* Jordan 196 - ChicaneF1
* Jordan 196 - F1Olivier
Södermalmintori

**Södermalmintori** () on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman aukioista. Se sijaitsee Södermalmin kaupunginosassa Slussenilla. Aukio on Tukholman aukioista vanhin. Nykyisen muotonsa aukio sai 1930-luvulla kun koko Slussenin alue uusittiin. Aukion kohdalla kohtaavat kadut Götgatan ja Hornsgatan. Aukiolla on historiaa keskiajalle saakka. Se sai kivetyksen vuosina 1637–1639. Aukion laidalla sijaitsee muun muassa Tukholman kaupunginmuseo.
Aho-orvokki

**Aho-orvokki** (*Viola canina*) on orvokkeihin kuuluva monivuotinen ruohovartinen kasvi. Se kasvaa Suomessa luonnonvaraisena koko maassa lähinnä melko kuivilla ja avoimilla paikoilla, mutta myös avoimissa metsissä, metsärinteillä sekä lehdoissa. Laji on elinvoimainen ja yleinen Suomessa, mutta Pohjois-Lapissa harvinainen. Lajia esiintyy laajalti myös muualla Euroopassa. Kasvin korkeus on 8–40 cm, ja kukat ovat siniset.

Aho-orvokki voi risteytyä muun muassa metsäorvokin (*Viola riviniana*), hietaorvokin (*Viola rupestris*), luhtaorvokin (*Viola uliginosa*) ja rantaorvokin (*Viola stagnina*) kanssa. Risteymää tavataan erityisesti valoisissa metsissä ja metsänreunoissa.

Aho-orvokki jaetaan Suomessa kahteen alalajiin, mätästävään pikkuaho-orvokkiin (*Viola canina* subsp. *canina*) ja ei-mätästävään isoaho-orvokkiin (*Viola canina* subsp. *ruppii*, aiemmin subsp. *montana*). Pikkuaho-orvokki kukkii toukokuusta kesäkuuhun ja iso-aho-orvokki kesäkuusta heinäkuuhun. 

Aho-orvokki on useamman hopeatäpläperhosen toukan, muun muassa ketohopeatäplän tärkeä ravintokasvi.  

Elias Lönnrotin kokoamassa Flora Fennicassa kasvin käytöstä mainitaan: *"Kukista taidetaan valmistaa viola-siirappia, kun terälehdet liotetaan vedessä, keitetään ja sokuria pannaan sekaan. On hyödyllistä lapsillen yskässä."*  

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Aho-orvokki (''Viola canina'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Viola canina'' subsp. ''canina'' - aho-orvokki subsp. pikkuaho-orvokki
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Viola canina'' subsp. ''ruppii'' - aho-orvokki subsp. isoaho-orvokki
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Viola canina'' subsp. ''ruppii'' x ''riviniana'' - aho-orvokki subsp. isoaho-orvokki x metsäorvokki
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Viola canina'' subsp. ''ruppii'' x ''stagnina'' - aho-orvokki subsp. isoaho-orvokki x rantaorvokki
*ITIS: ''Viola canina'' 
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Viola canina''
Päihdevalistus

**Päihdevalistus** (myös **huumevalistus**) on valistustyötä, jonka tarkoituksena on lisätä ihmisten tietoisuutta päihteiden käytön haitoista, edistää päihteettömiä elintapoja sekä terveellisiä elintapoja. Tätä kautta päihdevalistuksen tavoitteena on vähentää päihteiden käyttöä sekä päihteiden aiheuttamien vahinkojen, kuten esimerkiksi liikenneonnettomuuksien ja sairauksien, vähentäminen. Päihdevalistuksen piiriin kuuluvat alkoholi, tupakka ja huumausaineet. 

Päihdevalistuksen toimivuudesta ei ole takeita. Kun aiheesta puhutaan ympäristössä ja kaveripiirissä, se alkaa kiinnostaa. Myös sellainen populaarikulttuuri, jossa huumeiden käyttö esitetään myönteisenä asiana, lisäävät kiinnostusta huumeita kohtaan.

Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen erikoissuunnittelija Elina Kotovirta uskoo, että perinteinen huumevalistus on saattanut jopa lisätä nuorten kiinnostusta kannabiksen kokeiluun. Ruotsalaisen Alkoholi- ja huumevalitustyön keskusliiton vuosituhannen alusta olevan tutkimuksen mukaan valistukseksi tarkoitettu työ saattaa pikemminkin herättää oppilaissa halun kokeilla alkoholia. Kun Suomi liittyi Kansainväliseen oopiumisopimukseen vuonna 1922, lääkintöhallitus katsoi että huumekysymys oli arkaluontoinen ja valistustyö pitäisi toteuttaa huolellisesti, koska valistuksella saattoi pahimmillaan olla odotettua päinvastainen tulos.

Päihdevalistuksesta on kokeiltu myös sellaista menetelmää, jossa nuoret puhuvat päihteistä keskenään. Nuorten keskinäinen päihdevalistuksen menetelmä Skarppi on saanut vuoden 2011 Hyvä käytäntö -palkinnon.

## Katso myös
* Ehkäisevä päihdetyö
* Seksivalistus

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Preventiimi - Nuorisoalan ehkäisevän päihdetyön osaamiskeskus .
* Sokeista pisteistä valaistumiseen. Kriittisen kannabisvalistuksen tietoperustaa rakentamassa. 
* Se toimii sittenkin – kuinka päihdevalistuksesta saa selvää Nuorisotutkimusverkosto/Nuorisotutkimusseura, julkaisuja 116. 2011. 
* Huumevalistuksia haistelemassa  Helsingin Sanomat 1.5.2012.
* Kouluvihkon sisältö järkytti: nastolalaisessa koulussa suoraa puhetta huumeista tokaluokkalaisille Etelä-Suomen Sanomat 20.2.2015.
* Narkomaanin tarina hiljentää oppilaat Yle 10.11.2015.
* Kauhutarina jumppasalissa ei opeta nuorelle elämäntaitoja  Turun Sanomat 9.11.2016.
Elsa Laula Renberg

**Elsa Laula-Renberg** (o.s. Laula, 29. marraskuuta 1877 Tärnaby, Ruotsi – 22. heinäkuuta 1931 Mosjøen, Norja) oli eteläsaamelainen aktivisti, poliitikko ja kirjoittaja. Laula oli kotoisin ja varttui porosaamelaisperheessa Ruotsissa eteläsaamelaisten alueella lähellä Dikanäsia. Hänen isänsä oli Norjan Susendalista kotoisin ollut Lars Thomasson Laula ja äiti Kristina Josefina Larsdotter.

Elsa Laula valmistui kätilöksi Tukholmassa, jossa asuessaan hän oppi yhdistystöitä. Valmistuttuaan hän palasi kotiseudulleen.
Hän on ensimmäinen saamelaisnainen, joka on julkaissut kirjoituksiaan. Vuonna 1904 Elsa Laula kirjoitti ja kustansi 30-sivuisen kirjasen nimeltä *Infør lif eller död? Sanningsord i de Lappska förhållandena*. Kirjasessa hän käsitteli saamelaislasten kouluasioita, saamelaisten äänioikeuksia, saamelaista maanomistusoikeuksia, ja saamelaisyhdistysten asioita sekä Ruotsin hallituksen assimilointipolitiikkaa ja vallitsevaa sosiaalisen darwinismin ideologiaa. Laulan toiminnan vaikutuksesta Ruotsin saamelaiset kokoontuivat vuonna 1904 Tukholmaan ja perustivat saamelaisia kokoavan *Lapparnas Centralförbund* -järjestön. Järjestö julkaisi vuosina 1904 ja 1905 omaa sanomalehteä (*Lapparnas Egen Tidning*), jota useat samoihin aikoihin perustetut eteläsaamelaiset järjestöt tukivat. Tukijoihin kuului Laulan kotiseudun *Fatmomokke lappförening*. 

Laula kirjoitti aktiivisesti lehdistöön ja pyrki päästä tapaamaan hallituksen ministereitä ja jopa Ruotsin kuningasta. Alkujaan hän käsitteli saamelaisten asioita Ruotsissa. Vuonna 1908 hän meni naimisiin Norjan puolelta olevan porosaamelaisen Thomas Renbergin kanssa, ja muutti perheineen Norjan puolelle Nordlandin Vefsniin sekä jatkoi poliittista toimintaansa sieltä käsin. Elsa ja Thomas Renberg saivat yhteensä kuusi lasta. Elsa kuoli 54-vuotiaana tuberkuloosiin Brønnøyssa.

Laula-Renbergin julkinen toiminta oli edistyksellistä ja poikkeuksellista sen ajan naiselle. Hänen toimintansa ja kirjoituksensa herättivät runsaasti vastustusta hallinnossa, ja hän kohtasi vaikeuksia toimiessaan silloisia poliittisia kanavia pitkin. Koska Laula-Renberg ymmärsi naisten merkityksen julkisten asioiden hoitamisessa ja yhteiskunnan valtarakenteiden muutoksessa hän toivoi, että saamelaisnaiset järjestäytyisivät. Hän oli vakuuttunut että saamelaisnaiset ja -miehet pystyisivät työskentelemään tehokkaasti yhdessä kansansa parhaaksi omien vahvojen järjestöjensä välityksellä. Vuonna 1910 perustettiin ensimmäinen saamelaisnaisten yhdistys (*Brurskanken Samiske Kvindeforening*). Sen tavoitteena oli perustaa koulu Nordlandiin ja jakaa oppia saamelaisille. Vuonna 1917 Elsa Renbergin toiminnan seurauksena Trondheimissä järjestettiin ensimmäinen Norjan ja Ruotsin saamelaisia koonnut Saamelaisten kansalliskokous, jota seurasi kaksi myöhempää kansalliskousta.

Elsa Laulan syntymäpäivä 29. marraskuuta on yksi saamelaisten liputuspäivistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Nainen, joka kokosi saamelaiset, Yle Areena
Brunkebergstorg

**Brunkebergstorg** on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman aukioista. Se sijaitsee kaupungin keskustan tuntumassa, Norrmalmin kaupunginosassa. Aukio on nimetty Brunkebergin harjun mukaan, joka aikoinaan dominoi Norrmalmin aluetta.

1960- ja 1970-luvulla aukiolta purettiin useita historiallisia rakennuksia. Ainoa selvinnyt vanha rakennus oli Malmtorgsgatan 5, joka on rakennettu vuosina 1897–1899 ja jonka on suunnitellut arkkitehti Erik Josephson alkujaan Nordstjernan-henkivakuutusyhtiön tiloiksi. 1970-luvun tuotoksista huomattavimpia on vuonna 1976 valmistunut Peter Celsingin suunnittelema Sveriges Riksbankin talo, joka on osa samaa kompleksia Sergels torgin puolella sijaitsevan Kulttuuritalon kanssa, sekä 1969–1971 rakennettu Hotel Sergel Plaza, jonka suunnittelusta ovat vastanneet arkkitehdit Malmqvist & Skoogh.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Raitoja rakkaudessa

**Raitoja rakkaudessa** () on Manchesterin kampaamomaailmaan sijoittuva brittiläinen tv-draamasarja, jota esitettiin alun perin vuosina 2002–2005. Sarjan alussa Allie ja Gavin ovat rakastavaisia ja liikekumppaneita. Heillä on kampaamo, jossa työskentelevät Allien siskot Sydney ja Darcey. Allie ja Gavin kokevat suuren šokin, kun tien toiselle puolelle perustetaan kilpaileva kampaamo Allien entisen poikaystävän Finnin ja tämän vaimon Mian toimesta.

Tästä eteenpäin luvassa on pettämistä, eroja, salattuja lapsia, mustasukkaisuutta ja palavaa intohimoa.

Suomessa sarjaa ovat esittäneet Yle TV1 (nimellä *Leikaten*) ja Subtv.
__notoc__
## Pääosissa

### Näyttelijät

*Sarah Parish – Allie Henshall
*Jason Merrells – Gavin Ferraday
*Christine Stephen-Daly – Melissa Devereux
*Angela Griffin – Darcey Henshall
*Sian Reeves – Sydney Henshall
*Annette Badland – Brawdie Henshall
*Bill Thomas – Tom Henshall
*Pearce Quigley – Eugene Eubank
*James Midgley – Shane Ince

### Tuotantotiimi

*Debbie Horsfield – käsikirjoittaja
*Diederick Santer – tuottaja

## Aiheesta muualla
*Sarjan kotisivut
Bartolomé de las Casas

**Bartolomé de las Casas** (24. elokuuta 1484 Sevilla &ndash; 17. heinäkuuta 1566 Madrid) oli espanjalainen piispa ja teologi. Hän oli Chiapasin ensimmäinen piispa. Las Casas oli aikansa ristiriitaisimpia henkilöitä. Hänen kirjoitustensa syynä pidetään suurelta osin ns. mustan legendan syntymistä. Bartolomé de las Casas johti intiaanien puolesta käytävää taistelua espanjalaisia encomenderoja vastaan usean vuosikymmenen ajan. 

Las Casas liittyi vuonna 1522 dominikaaneihin Santo Domingossa, ilmeisesti Domingo de Betanzosin neuvosta, tultuaan petetyksi ja väärin kohdelluksi yrityksessään perustaa intiaanien ja espanjalaisten keskinäisen yhteisön nykyisen Venezuelan rannikolle. Las Casas teki kahdeksan matkaa Espanjaan puolustaessaan intiaanien oikeuksia. Vuodesta 1547 lähtien Las Casas oleskeli Espanjassa palaamatta enää Uuteen Espanjaan. Sieltä käsin hän jatkoi intiaanien puolustamista ja toimi tarmokkaasti encomienda-järjestelmän lakkauttamiseksi, jonka johdosta hänestä tuli hyvin vihattu henkilö Uuden Maailman encomenderojen keskuudessa. Hänen vihamiehiään oli esimerkiksi fransiskaani Toríbio de Benavente, joka kertoo polttaneensa Las Casasin Uuteen-Espanjaan lähettämiä kirjoituksia. Myös Espanjan johtava humanisti Juan Ginés de Sepúlveda toimi tarmokkaasti Las Casasia vastaan.

## Lähteet
* Casas, Bartolomé de las; Brevísima relación de la destrucción de las Indias. Madrid.
* Casas, Bartolomé de las Indias; Historia de las Indias.
* Hanke, Lewis; The Spanish Sruggle for Justice in the Conquest of America. Boston 1965.
### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Mirror of the Cruel and Horrible Spanish Tyranny Perpetrated in the Netherlands, by the Tyrant, the Duke of Alba, and Other Commanders of King Philip II
Viasat History

**Viasat History** on Viaplay Groupin omistama maksullinen tv-kanava, joka esittää historiaohjelmia ja kulttuuridokumentteja. Viasat aloitti kanavan uusien ohjelmien suomenkielisen tekstityksen 1. syyskuuta 2007. Kanavan lähetysaika on joka päivä aamuseitsemästä keskiyöhön saakka. Viasat History näkyy myös Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa.

## Aiheesta muualla
* Viasat Historyn kotisivut  
* Viasat Historyn kotisivut  
* Viasat Historyn kotisivut
Eric Singer Project

**Eric Singer Project** on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye, jonka perusti vuonna 1996 Kiss-yhtyeen rumpali Eric Singer erotessaan Kissistä ennen paluutaan yhtyeeseen 2000-luvulla, jonka seurauksena Eric Singer Project hajosi. Vuonna 2004 Ericin liittyessä kolmannen kerran Kissiin, hän perusti ESP:n toisen kerran. Yhtye on konsertoinut Suomessa yhden kerran vuonna 2005, ja saapui Suomeen toisen kerran 22. helmikuuta 2009, Helsingin Nosturiin.

## Jäsenet
* Eric Singer – rummut, laulu 
* Bruce Kulick – soolokitara
* John Corabi – kitara, laulu
* Chuck Garric – basso, laulu

## Diskografia
* 
* 
* 
* Live at the Marquee (DVD)
Ympäristötaloustiede

**Ympäristötaloustiede** soveltaa taloustieteen menetelmiä ympäristönsuojelua koskeviin kysymyksiin. Tyypillisiä tutkimuskohteita ovat muun muassa ilmansaasteet, vesistönsuojelu, ympäristömyrkyt, jätteet ja ilmastonmuutos.
Ympäristötaloustieteeseen luetaan usein myös luonnonvarataloustiede, joka tarkastelee luonnonvarojen tehokasta hyödyntämistä. Tarkasteltavia seikkoja ovat elinympäristön laatu sekä luonnonhoidollisten toimenpiteiden kustannusten arvioiminen. Ympäristötaloustieteeseen kuuluvia selvityksiä on tehty eri luonnonsuojelullisten hankkeiden suhteen, kuten Natura 2000-verkon hyötyä metsien suojeluun.

## Historia
Ympäristötaloustieteen synty ajoittuu 1960-luvulle kun ympäristön tilan heikkenemiseen ja ihmisen vaikutukseen ekosysteemeissä alettiin kiinnittää laajemmin huomiota. Kenties keskeisin lähestymistapa ympäristötaloustieteen ongelmiin on perinteisesti ollut ulkoisvaikutuksien tarkastelu. Muita lähestymistapoja ovat olleet hyvinvointitaloustiede sekä kasvuteoria, ja etenkin myöhemmin taloudellisen ohjailun sääntelyn taloustiede sekä kestävä kehitys.

## Teoria
Varsin tavallinen ympäristötaloustieteellinen näkemys on, että tavanomaisessa taloustieteellisessä on taipumusta jättää ympäristöongelmat ja monet muut ulkoisvaikutukset tarkastelun ulkopuolelle. Siten toiminnan kokonaiskustannukset jäävät aliarvioiduksi ja ihmisten hyvinvointi maksimoimatta. Tyypillinen ratkaisukeino on tarjota taloudellisille toimijoille kannusteita, yleensä julkisen vallan taholta, ja korjata toimintaa ulkoisvaikutukset huomioivaan suuntaan. Esimerkkejä tällaisista keinoista ovat ympäristöverot sekä päästökauppa.

Ympäristötaloustiede erottuu ns. vihreästä taloustieteestä siten, ettei perinteisen akateemisen taloustieteen perusoletuksia tai menetelmiä hylätä, vaan niitä täydennetään ympäristövaikutusten huomioimisella.

## Lähteet
Copa Mundial

**Copa Mundial** on Adidaksen valmistama jalkapallokenkä. Copa Mundial tuli myyntiin 1982 , mutta iästään huolimatta se on edelleen hyvin suosittu. Kengän päällys on valmistettu kengurunnahasta. Kengässä on kiintonastat. Adidas World Cup on muuten vastaavanlainen kenkämalli, paitsi että siinä on vaihtonastat.

## Tunnettuja Copa Mundialin tai World Cupin käyttäjiä

* Jari Litmanen
* Roman Eremenko
* Jussi Jääskeläinen
* Otto Fredrikson
* Xabi Alonso
* Ricardo Carvalho
* Javier Zanetti

## Lähteet
Markus Peltonen

**Markus Peltonen** (s. 26. syyskuuta 1981) on Turusta kotoisin oleva entinen suomalainen lentopalloilija. Peltonen oli pelipaikaltaan keskitorjuja ja on 198 cm pitkä. Hän saavutti urallaan muun muassa Suomen mestaruuden, Suomen cupin voiton, SM-hopean ja -pronssin. Peltonen päätti uransa kauden 2010-11 hopeamitaleihin.

## Ura

Peltonen aloitti lentopallon pelaamisen virallisesti vasta 17-vuotiaana, kun hän alkoi pelata sarjatasoilla. Ennen virallisesti aloittamista hän oli vain pelannut omaksi ilokseen kaveriporukan kesken. Peltonen kehittyi nopeasti lentopallon saralla ja nousi SM-liigajoukkue Raision Loimun farmijoukkueeseen. Kehitys jatkui edelleen nousujohteisena, ja Peltoselle tarjottiin sopimusta SM-liigaseura Napapiirin Palloketuista. Peltonen ei jättänyt tilaisuutta käyttämättä ja suuntasi Rovaniemelle. Napapiirin Palloketuissa hän voitti kaudella 2005–2006 Suomen Cupin mestaruuden Raision Loimun nenän edestä, sekä SM-liigan runkosarjan. Pudotuspeleissä Napa hyytyi lopulta neljänneksi.

Kauden jälkeen Peltonen jatkoi uraansa Rovaniemen uudessa seurassa, Santasportissa. Santasport oli Napapiirin Pallokettujen ja Perungan Poikien yhdistämä seura. Peltonen voitti kauden päätteeksi suomenmestaruuden, ja kauden aikana Santasportin joukkue oli ottanut kovia päänahkoja Euroopan Cupin kentiltä.

Kauden jälkeen Peltonen vaihtoi seuraa Rovaniemeltä Vammalaan ja alkoi pelata Vammalan Lentopallon väreissä. VaLePassa Peltonen voitti SM-pronssia ensimmäisellä kaudellaan 2008. 

## Muuta

Vammalassa Peltonen toimii pelatessaan samanaikaisesti luokanopettajana, joksi hän valmistui Rovaniemellä opiskellessaan ja pelatessaan. Markuksen pikkuveli Kaius Peltonen on myös SM-liigatason lentopalloilija. Veljekset pelasivat samassa joukkueessa kaudella 2008-2009.

## Saavutukset

* Suomenmestaruus 2007
* SM-pronssia 2008
* Suomen cupin voitto 2005

## Joukkueet

* 2002–2006 Napapiirin Palloketut
* 2006–2007 Rovaniemen Santasport
* 2007–2010 Vammalan Lentopallo
Kiss Chronicles

**KISS Chronicles** on vuonna 2005 julkaistu hardrock-yhtye Kissin kokoelmalevy. Se sisältää yhtyeen kolme ensimmäistä studioalbumia.

## Kappaleluettelo
### [[Kiss (albumi)|KISS]]
#Strutter 
#Nothin’ To Lose 
#Firehouse
#Cold Gin
#Let Me Know 
#Kissin’ Time
#Deuce
#Love Theme From Kiss
#100,000 Years
#Black Diamond

### [[Hotter Than Hell]]
#Got To Choose 
#Parasite 
#Goin’ Blind
#Hotter Than Hell 
#Let Me Go Rock ’N’ Roll
#All The Way 
#Watchin’ You
#Mainline 
#Comin’ Home
#Strange Ways

### [[Dressed to Kill]]
#Room Service
#Two Timer
#Ladies In Waiting
#Getaway
#Rock Bottom 
#C’mon and Love Me
#Anything For My Baby
#She 
#Love Her All I Can
#Rock And Roll All Nite

## Aiheesta muualla
*
Sufjan Stevens

**Sufjan Stevens** (s. 1. heinäkuuta 1975) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hänen laulunsa ovat usein uskoon ja perheeseen liittyviä. Hän on arvostettu laulaja Yhdysvalloissa, vaikkei olekaan tunnettu Euroopassa. Stevens on julkaissut seitsemän levyä, joista parhaiten menestyneet ovat *Michigan* (2003), *Illinois* (2005) ja *The Avalanche* (2006).

## Diskografia
### Albumit
* 2000 - *A Sun Came*
* 2001 - *Enjoy Your Rabbit*
* 2003 - *Michigan*
* 2004 - *Seven Swans*
* 2005 - *Illinois*
* 2006 - *The Avalanche*
* 2006 - *Songs for Christmas*
* 2009 - *Run Rabbit Run*
* 2009 - *The BQE*
* 2010 - *All Delighted People (EP)*
* 2010 - *The Age of Adz*
* 2015 - *Carrie & Lowell*
* 2020 - *The Ascension*
* 2021 - *Convocations*
* 2023 - *Javelin*

## Aiheesta muualla

*Sufjan Stevens - kotisivu
*Virallinen PureVolume-sivu
Ligier JS43

**Ligier JS43** oli Frank Dernien suunnittelema Formula 1 -auto, jolla ranskalainen Ligier-talli kilpaili kaudella 1996. Voimanlähteenä autossa oli Mugen-Hondan V10-moottori. Autoa ajoivat ranskalainen Olivier Panis ja Fortilta siirtynyt brasilialainen Pedro Diniz.

Frank Dernie kehitti JS43:n menestystä saavuttaneen JS41:n pohjalta. Kuitenkin Dernie, tallin manageri Tony Dowe ja enemmistön tallin osakkeista omistanut Tom Walkinshaw jättivät tallin omistuskiistan takia. Tämä johti siihen, että Alain Prost osti tallin 1997.

Olivier Panis onnistui voittamaan kaoottisen Monacon GP:n, joka oli hänen ensimmäinen voitto ja tallin ensimmäinen voitto sitten Kanadan GP:n 1981.

Panis saavutti myös viidennen sijan Unkarin GP:sta ja Diniz ajoi kahdesti kuudenneksi.

Ligier sijoittui valmistajien mestaruussarjassa kuudenneksi 15 pisteellä.

## Formula 1 -tulokset
(**lihavointi** tarkoittaa paalupaikkaa)
Bitter, Sweet & Twisted

**Bitter, Sweet & Twisted** on brittiläisen hard rock -yhtyeen The Quireboysin toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin EMIn kautta vuonna 1993 ja se saavutti Ison-Britannian albumilistalla sijan 31.

Yhteensä kolme albumin kappaletta julkaistiin singlenä ("Tramps & Thieves", "Brother Louie" ja "Last Time"), mutta "Last Time" julkaistiin vain japanissa. "Brother Louie" oli näistä parhaimman listamenestyksen saanut sijalla 32 Ison-Britannian singlelistalla.

Suurimman osan albumista tuotti Bob Rock, joka on aiemmin tuottanut mm. Metallicaa, Bon Jovia sekä Mötley Crüea. Muutamat levyn raidoista ("Don't Bite The Hand" ja "Brother Louie") kuitenkin tuotti The Rolling Stonesin tuottaja Chris Kimsey. Bitter, Sweet & Twisted oli viimeinen The Quireboys -albumi ennen yhtyeen paluulevyä This Is Rock N' Roll vuonna 2001.

## Kappaleet

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Spike – laulu, huuliharppu, kitara
* Guy Bailey – kitara, mandoliini, taustalaulu
* Guy Griffin – kitara, sitar, taustalaulu
* Nigel Mogg – bassokitara, taustalaulu
* Rudy Richman – rummut ja lyömäsoittimet
* Chris Johnstone – piano, Hammond, koskettimet, klavinetti

+

* Bob Buckley – jousisovitukset

## Singlet
Lalofobia

**Lalofobia** tarkoittaa järjetöntä puhumisen tai puhumisen yrittämisen pelkoa. Toisin kuin julkisen puhumisen pelossa, glossofobiassa, lalofobiasta kärsivien tila vaihtelee asteittain. Joillekin kehittyy puhevika tai selektiivinen mutismi tai jopa täydellinen mutismi. Psykologinen suhtautuminen verrattuna puheterapiaan, voi yleensä lievittää näitä oireita, kunhan ne eivät liity mihinkään fyysiseen esteeseen, kuten Afasiaan. Monissa tapauksessa lalofobia johtaa muihin tiloihin, kuten sosiaaliseen fobiaan.
Euroopan Grand Prix 1996

**Euroopan Grand Prix 1996** oli Formula 1 -sarjan historian 585. osakilpailu. Se ajettiin 28. huhtikuuta Nürburgringilla. Kilpailun voitti Williamsin tulokaskuljettaja Jacques Villeneuve, jolle voitto oli uran ensimmäinen.

## Aika-ajot

## Kilpailun tulokset

## Muuta

*Goodyearin 450. kilpailu

### Johtokierrokset

### MM-tilanne -kuljettajat

### Valmistajien MM-tilanne

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kuvia kilpailusta
Linda Wong

**Linda Wong** (13. syyskuuta 1951 – 17. joulukuuta 1987) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja kuuluisimpia varhaisia pornotähtiä. Hän syntyi Havaijilla ja oli taustaltaan aasialainen. Hän kasvoi San Franciscossa, Kaliforniassa ja hänet otettiin vuonna 1999 postuumisti XRCO Hall of Fameen.

Wong esiintyi elokuvassa ensi kerran vuonna 1976. Vuonna 1977 hän esiintyi yhdessä Georgina Spelvinin ja John Holmesin kanssa eroottisessa elokuvassa *Jade Pussycat*. Hän oli aiemmin harjoittanut jonkin aikaa laillisesti prostituutiota Las Vegasissa nimellä Linda Ching. Hän oli maineensa huipulla 1970-luvulla ja jatkoi uraansa 1980-luvulle saakka. 

Wong kärsi päihderiippuvuudesta ja menehtyi lopulta Petalumassa tapaturmaiseksi oletettuun yliannostukseen.

## Lähteet
Hanns Eisler

**Hanns Eisler** (6. heinäkuuta 1898 Leipzig, Saksan keisarikunta – 6. syyskuuta 1962 Itä-Berliini, Saksan demokraattinen tasavalta) oli saksalainen säveltäjä. 

Eisler syntyi Leipzigissa, jossa hänen juutalainen isänsä Rudolf Eisler toimi filosofian professorina. Perhe muutti vuonna 1901 Wieniin Itävalta-Unkariin. Eisler oli ensimmäisen maailmansodan veteraani ja haavoittui taisteluissa useaan otteeseen. Sodan jälkeen hän opiskeli vuosina 1919–1923 Arnold Schönbergin johdolla. 

Eisler siirtyi vuonna 1925 Berliiniin, jossa hän liittyi Saksan kommunistisen puolueen jäseneksi. Hän teki uransa alkuvaiheessa yhteistyötä Bertolt Brechtin kanssa ja kirjoitti musiikin muun muassa useisiin tämän näytelmiin. Hän oli myös mukana työstämässä Brechtin kanssa elokuvaa *[[Kuhle Wampe]]*, jonka esittämisen natsit kielsivät vuonna 1933. Hän pakeni kansallissosialistien Saksasta Yhdysvaltoihin, jossa hän sävelsi musiikkia muun muassa Hollywood-elokuviin. Hän julkaisi Theodor Adornon kanssa myös kirjan elokuvamusiikin säveltämisestä. 

Eisler käytti teoksissaan ajoittain Schönbergin kaksitoistasäveltekniikkaa. Hänen tunnetuimpia sävellyksiään ovat *Deutsche Sinfonie* (1935–1957) ja *Hollywood Songbook* (1938–1943). Eislerin lupaavan uran etenemistä Yhdysvalloissa haittasi kylmä sota, jonka aikana säveltäjä päätyi Hollywoodin mustalle listalle. Palattuaan Saksaan säveltäjä asettui Itä-Berliiniin ja sävelsi Itä-Saksan kansallislaulun ”Auferstanden aus Ruinen”. 

Bertolt Brechtin kuoleman jälkeen Eislerin loppuelämää varjostivat masennus ja heikentynyt fyysinen terveydentila. Hän kuoli Itä-Berliinissä 64-vuotiaana.

## Kirjallisia teoksia
* Theodore Adornon kanssa: *Composing for the Films*. New York: 1947, 1994.
* *Reden und Aufsätze*. Berliini: 1959.
* H. Bungen kanssa: *Fragen Sie mehr über Brecht: Hanns Eisler in Gesprach*. München: 1970.
* *Materialen zu einer Dialektik der Musik*. Berliini: 1973.
* *Musik und Politik*, toim. G. Mayer. Berliini: 1973.
* *A Rebel in Music: Selected Writings*, toim. Manfred Grabs. New York: 1978.

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla
Tiina Rinne

**Tiina Maarita Rinne** (virallisesti **Rinne-Reitala**; ) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki työtä pää­asiassa teatteri­näyttelijänä, erityisesti Kansallis­teatterissa, josta jäi eläkkeelle vuonna 1994. Hänet muistetaan myös Maija Mäki­maan roolista televisio­sarjassa *[[Kotikatu]]*.

## Ura

Tiina Rinne kävi Suomen teatterikoulun vuosina 1947–1950. Samalla kurssilla hänen kanssaan opiskelivat muiden muassa myöhemmät näyttelijät Jussi Jurkka ja Veikko Sinisalo sekä myöhemmät ohjaajat Rauni Mollberg ja Mikko Niskanen.

Rinne aloitti näyttelijän­uransa vuonna 1950 Intimiteatterissa. Hän esiintyi myös muun muassa Turun kaupunginteatterissa ja Helsingin kaupunginteatterissa. Rinne teki miltei 20&nbsp;vuotta pitkän uran Suomen Kansallis­teatterissa. Hän esiintyi myös useissa elo­kuva- ja televisio­rooleissa, joista hänet muistetaan Maija Mäkimaan roolista draama­sarjassa *Koti­katu*. Hän oli tekemässä sarjaa sen alusta loppuun vuosina 1995–2012.

## Kunnianosoitukset

Rinne palkittiin vuonna 1987 Pro Finlandia -mitalilla ja samana vuonna hänelle myönnettiin Suomen Teatteri­järjestöjen Keskus­liiton kultainen kunnia­merkki.

## Yksityiselämä

Tiina Rinne kuului tunnettuun teatteri­sukuun. Hänen vanhempansa olivat Jalmari Rinne ja Anni Aitto. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1961 lähtien taide­historioitsija Aimo Reitala (1931–2012), ja heillä on kolme lasta, joista Mikko Reitala on kirjailija-käsi­kirjoittaja-näyttelijä, Janne Reitala on lääkäri ja Heta Reitala on teatteritutkija ja tietokirjailija. Tiina Rinteen veljiä olivat näyttelijät Tommi Rinne ja Taneli Rinne, sisar­puolia näyttelijät Katriina Rinne ja Marjatta Rinne, setiä näyttelijät Joel Rinne ja Einar Rinne sekä serkku näyttelijä Eila Rinne. Rinne kuoli 91-vuotiaana tammi­kuussa 2021 ja hänet on haudattu Helsingin Kulo­saareen Lepo­saaren hautaus­maalle avio­miehensä viereen.

## Filmografia

;Elokuvat
* *[[Kultainen kynttilänjalka]]* (1946)
* *[[Ruusu ja kulkuri]]* (1948)
* *[[Kalle-Kustaa Korkin seikkailut]]* (1949)
* *[[Kanavan laidalla]]* (1949)
* *[[Prinsessa Ruusunen (vuoden 1949 elokuva)|Prinsessa Ruusunen]]* (1949)
* *[[Ratavartijan kaunis Inkeri]]* (1950)
* *[[Amor hoi!]]* (1950)
* *[[Isäpappa ja keltanokka]]* (1950)
* *[[Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin (vuoden 1971 elokuva)|Aatamin puvussa… ja vähän Eevankin]]* (1971)
* *[[Pieni pyhiinvaellus|Pieni pyhiin­vaellus]]* (2000)

;Televisio
* *[[Hanski]]* (Emma, 1966–1967)
* *[[Kotikatu]]* (Maija Mäki­maa, 1995–2012)
* *[[Ratamo (televisiosarja)|Ratamo]]* (Aila Nikula, 2018)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
James Perse

**James Perse** (s. 1972 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen vaatesuunnittelija, joka perusti omalla nimellään toimivan vaatemerkin vuonna 1996. Hänellä on omat *JP Boutique* -liikkeet Beverly Hillsissä, Las Vegasissa, Los Angelesissa, Malibussa, New Yorkissa ja San Diegossa, ja hänen tuotteitaan myydään Yhdysvaltain lisäksi viidessä muussa maassa ja lukuisissa verkkokaupoissa. Suomessa Persen luomuksia on myynyt ainakin Gaudete Helsingissä. Vaatemerkillä on useita monivuotisia mallistoja naisille, miehille ja vauvoille.

Vuonna 2005 Persen tuotteita myytiin jo noin 40 miljoonalla dollarilla ja hänen kuvailtiin olevan tulossa "Hollywood-instituutioksi". Vuonna 2008 Persen tuotteita myytiin hänen mukaansa noin 80 miljoonalla dollarilla.

## Tausta
Jamesin isällä Tommy Persellä oli oma *Maxfield*-niminen muotiliike Los Angelesissa, jonka kautta James hankki kokemusta ja sai ensimmäisiä vaatemallejaan myyntiin. James oli innokas urheiluharrastaja ja hänen ensimmäinen suunnittelutyönsä oli lippalakki isän liikkeeseen. Tuotteesta tuli menestys ja esimerkiksi elokuvaohjaajat alkoivat tilata lakkeja henkilökunnalleen ja levy-yhtiöt kiertueidensa myyntitavaraksi. Vuonna 1994 Perse julkaisi ensimmäisen t-paitamallistonsa ja kaksi vuotta sen jälkeen ensimmäisen omaa nimeään kantavan naisten toppimallin. Vuonna 2003 hän aukaisi ensimmäisen oman myymälänsä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vaatemerkin sivusto
Seijun Suzuki

**Seijun Suzuki** (; oik. **Seitaro Suzuki**, ; 24. toukokuuta 1923 Nihonbashi, Tokio – 13. helmikuuta 2017 Tokio) oli japanilainen elokuvaohjaaja.  Hän teki nelisenkymmentä b-elokuvaa Nikkatsu-studiolle, valtaosin yakuza-tyylilajin rikoselokuvia.

Seitaro Suzukin ura alkoi toisen maailmansodan jälkeen apulaisohjaajana. Vuonna 1954 hän pääsi töihin Nikkatsu-tuotantoyhtiöön ja ohjasi ensimmäiset elokuvansa vuonna 1956. Studio tuotti elokuvia sarjatuotantona niukkoine budjetteineen ja tiukkoine kuvausaikatauluineen. Suzuki herätti närää muokkaamalla käsikirjoituksia mielensä mukaisiksi. Vuoden 1967 elokuvaa *[[Tehtävänä murha]]* studion johtaja piti niin käsittämättömänä, että hän erotti Suzukin ja kielsi tämän muidenki elokuvien levityksen.

Nuoret elokuvaohjaajat ja opiskelijapiirien fanijoukot alkoivat protestoida Suzukin erottamista vastaan, ja vuoden kuluttua studio pyysi anteeksi laitonta irtisanomista. Suzuki ohjasi vuosien ajan lähinnä televisiotuotantoja, mutta palasi 1970-luvun loppupuolella takaisin pitkien teatterielokuvien pariin ja ohjasi niitä harvakseltaan 2010-luvulle asti. Länsimaissa hän nousi kulttimaineeseen 1980-luvulla. Tokion elokuvafestivaaleilla nähtiin vuonna 2006 kaikki Suzukin 48 elokuvaa.

Suomessa Suzukin elokuvia on esitetty harvemmin. Elo-syyskuussa 2018 Yle Teema esitti Kino Klassikko -ohjelmapaikalla kuusi Suzukin elokuvaa: *[[Tähtäimessä vankiauto]]* (Jûsangô taihisen' yori: Sono gosôsha o nerae) vuodelta 1960, *[[Etsivätoimisto 2-3: Kuolkaa, paskiaiset!]]* (Kutabare akutô-domo - Tantei jimusho 23) ja *[[Pedon nuoruus]]* (Yajû no seishun) vuodelta 1963,  *[[Tokion rakkikoira]]* (Tokyo nagaremono) ja *[[Tappelun elegia]]* (Kenka erejî) vuodelta 1966 sekä viimeiseksi jäänyt Nikkatsu-tuotanto *[[Tehtävänä murha]]* (Koroshi no rakuin) vuodelta 1967. Elokuvat olivat katsottavissa myös Yle Areenassa elo-syyskuussa 2018.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*