open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Viesti

**Viesti** tarkoittaa seuraavia asioita:

* viesti, sanoma, jonka lähettäjä lähettää yhdelle tai useammalle vastaanottajalle
* viestikilpailu, yksilöurheilulajien suoritustapa, jossa joukkueen jäsenet suorittavat omilla peräkkäisillä vuoroillaan tietyn urheilusuorituksen
* viestiaselaji, puolustushaarojen aselaji
* Viestinnän asiantuntijoiden ammattijärjestö Viesti
* *[[Viesti (lehti)|Viesti]]*, Tukholmassa 1918–1920 ilmestynyt suomenkielinen vasemmistolainen aikakauslehti
Lautanen (astia)

**Lautanen** on matala, yleensä pyöreä syömä-, tarjoilu- tai koristeastia. Lautaset valmistetaan yleensä posliinista tai muovista. Lautasia on monenkokoisia ja -muotoisia. Syvempiä käytetään yleensä keiton tai muun nestemäisen ruoan syöntiin, kun taas litteämpiä käytetään kiinteämmän ruoan syöntiin.

Suurin lautanen on niin sanottu katelautanen, jonka käyttö on kotioloissa melko harvinaista. Katelautanen katetaan pöytään muiden lautasten alle. Matalat ruokalautaset ovat yleensä 22–25 cm läpimitaltaan, jälkiruokalautaset yleensä 18–20 cm ja leipälautaset 15–17 cm. Syvien ruokalautasten tilavuus on yleensä 3–5 desilitraa.

## Lähteet
Michelle Kwan

**Michelle Wingshan Kwan** (, s. 7. heinäkuuta 1980 Torrance, Kalifornia) on yhdysvaltalainen taitoluistelija, joka lopetti uransa vuoden 2006 jälkeen. Hän saavutti urallaan yhdeksän Yhdysvaltain mestaruutta, viisi maailmanmestaruutta, olympiahopean vuonna 1998 Naganossa ja olympiapronssin vuonna 2002 Salt Lake Cityssä.

## Nuoruus ja uran alku
Michelle Kwan syntyi Kalifornian Torrancessa, ja hänen vanhempansa olivat hongkongilaisia maahanmuuttajia. Kwan alkoi luistella viisivuotiaana ja voitti ensimmäisen kilpailunsa kaksi vuotta myöhemmin.

## Kansainvälinen menestys

Kwan nousi varsin nopeasti maailman huipulle ja pääsi vuonna 1994 Yhdysvaltain olympiajoukkueen varaedustajaksi. Samana vuonna hän sijoittui 13-vuotiaana taitoluistelun MM-kilpailuissa kahdeksanneksi. Ensimmäisen Yhdysvaltain-mestaruutensa hän voitti vuonna 1996. Samana vuonna Kwan voitti myös ensimmäisen maailmanmestaruutensa. Seuraavana vuonna hän sijoittui sekä Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuissa että MM-kilpailuissa toiseksi Tara Lipinski jälkeen.

Kwan lähti vuoden 1998 olympialaisiin suosikkina, sillä hän oli aiemmin samana vuonna voittanut Lipinskin Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuissa. Taitoluistelukullan Naganossa vei kuitenkin Lipinski pienen piste-eron turvin. Maailmanmestaruuden Kwan voitti kuitenkin vuonna 1998 ja jälleen vuosina 2000 ja 2001. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 Kwan sijoittui pronssille. Seuraavana vuonna hän voitti viidennen maailmanmestaruutensa.

Kwan voitti vuonna 2005 yhdeksännen Yhdysvaltain-mestaruutensa ja nousi jakamaan Maribel Vinsonin ennätystä. MM-kilpailuissa hän jäi kuitenkin neljänneksi ja jäi ilman mitalia ensimmäisen kerran sitten vuoden 1995. MM-luistelu oli Kwanin uran viimeinen kansainvälinen kilpailu. Hän pääsi mukaan Yhdysvaltain 2006 olympialaisten joukkueeseen, mutta hän loukkaantui ensimmäisissä harjoituksissa Torinossa.

## Uran jälkeen
Kwan ei kilpaillut vuosina 2007 eikä 2008, vaan hän keskittyi opintoihinsa Denverin yliopistossa. Hän pohti kuitenkin paluuta vuoden 2010 olympialaisiin, mutta päätti kuitenkin hakea Tuftsin yliopistoon, mistä hän valmistui vuonna 2011 kansainvälisesta politiikasta maisteriksi. Kwan sai tämän jälkeen paikan Yhdysvaltain ulkoministeriöstä vanhempana neuvonantajana. Hän oli vuonna 2016 mukana Hillary Clintonin presidentinvaalikampanjassa.

## Tärkeimmät kilpailutulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kolmoispiste

**Kolmoispiste** on aineen tietyssä lämpötilassa ja paineessa tila, jossa aineen kolme olomuotoa (kiinteä, neste, kaasu) ovat tasapainossa, eli järjestelmän kaikki aine on mahdollista muuttaa kiinteäksi, nesteeksi tai kaasuksi erittäin pienellä paineen tai lämpötilan muutoksella.

## Veden kolmoispiste

Veden kolmoispiste on lämpötilassa 273,16&nbsp;K (0,01&nbsp;°C) ja paineessa 611,73&nbsp;Pa (noin 0,006&nbsp;bar). Normaalipaineessa veden sulamispiste on 0&nbsp;°C, mutta paineen laskiessa siitä se aavistuksen kasvaa tuohon pisteeseen asti. Normaalipaineessa veden kiehumispiste on 100&nbsp;°C, mutta paineen laskiessa se vähenee, joten tyhjiötä lähellä olevassa noin 0,006 ilmakehän paineessa kiehumispiste on sama kuin sulamispiste, 0,01&nbsp;°C. Ylempi kuvaaja ei siis vastaa veden käyttäytymistä, vain alempi.

Kolmoispistettä alemmissa paineissa jää muuttuu suoraan höyryksi ja päinvastoin: nestemäistä vettä ei ole.

Veden kolmoispisteen lämpötilaa on käytetty celsius- ja kelvinasteikkojen määrittelyyn. Vuonna 1954 kymmenes yleinen paino- ja mittakonferenssi määritteli kelvinasteikon niin, että veden kolmoispiste oli tarkalleen 273,16 °K. Myöhemmin kelvinasteen nimi lyhennettiin muotoon *kelvin* ja tunnus muotoon K. Vuonna 2018 kelvin kuitenkin määriteltiin uudelleen Boltzmannin vakion avulla, eikä määritelmä näin ollen enää perustu veden kolmoispisteeseen.

Kolmoispisteen lämpötila saadaan aikaan käyttämällä kolmoispistekalibraattoria. Laite koostuu sisäkkäisistä astioista. Sisin astia on mittauskammio, jonka lämpötila asettuu kolmoispisteeseen. Sen ulkopuolella on astia, joka on mittaustilanteessa osittain jäätyneenä, osittain nesteenä ja osittain pelkän vesihöyryn täyttämä. Kaikkein uloimpana on lämpöeriste. Kalibraattori pystyy pitämään yllä kolmoispistelämpötilaa muutamia tunteja sen jälkeen, kun siitä ensin on poistettu kaikki ilma. Vesi on sen jälkeen jäädytetty ja osittain sulatettu, minkä jälkeen lämpötila hakeutuu kolmoispisteeseen.

## Katso myös
* Kriittinen piste (termodynamiikka)

## Lähteet
Geomatiikka

**Geomatiikka** on tieteenala, joka tutkii kuinka rakentaa tehokas paikkaan sidotun tiedon tuotannon työnkulku, joka alkaa mittauksista erinäisillä teknologioilla prosessointiin ja lopulta käytettäväksi tuotteeksi karttojen, spatiaalisten tietokantojen, ilmakuvien jne. muodossa, eli keräämisen, taltioinnin, käsittelyn ja esittämisen.

Sana viittaa erityisesti seuraaviin tieteenaloihin:
* fotogrammetria
* geodesia
* geoinformatiikka
* kartografia
* kaukokartoitus

* maanmittaus

* paikannus

Geomatiikka erityisesti nojaa geoinformatiikkaan (joka tarjoaa modernit informaatioteknologian välineet), tietoliikenneteknologioihin (muun muassa langattomat verkot, matkapuhelimet) ja tiedonvälityksen ratkaisuihin (muun muassa protokollat, standardit, yhteensopivuus ja yhteentoimivuus).

## Historia
Nimi on peräisin ranskan sanasta *géomatique*. Ensimmäisen kirjattu käyttö tapahtui Ranskassa 1970-luvun alussa ja myöhemmin se keksittiin uudelleen Kanadassa. Siellä Lavalin Yliopiston maanmittausosasto otti käsitteen alkuperäistä laajemman merkityksen käyttöön nimeten sen mukaan maanmittausohjelmansa. Tätä kautta käsite levisi kaikkialle Kanadassa ja ulkomaille.

## Aiheesta muualla

* Aalto-yliopisto, Geoinformatiikka

## Lähteet
* Yvan Bedard (2008). Geomatics. In Karen K. Kemp (ed.), Encyclopedia of Geographic Information Science, pp. 195-197, SAGE Publications, Inc., .

## Kirjallisuutta
* Bedard, Y., Gagnon, P., & Gagnon, P.A. (1987). Modernizing Surveying and Mapping Education: the Programs in Geomatics at Laval University. Proceedings of the XIIth National Surveying Teachers Conference: Surveying the Future. In cooperation with ACSM-ASPRS-ILI-WSLS, University of Wisconsin-Madison, July 5th-10th, pp. 239-256.
* Gagnon, P., & Coleman, D. (1990). Geomatics, an Integrated, Systemic Approach to Meet the Needs for Spatial Information. CISM Journal ACSGC, Canadian Institute of Surveying and Mapping, 44 (4), pp. 377-382.
* Paradis, M. (1981). De l'arpentage à la géomatique (From Surveying to Geomatics). The Canadian Surveyor, Ottawa, Canada, 35 (3), pp. 262-268.
Jordanin mitta

**Jordanin mitta** on Riemannin integraalin avulla määritelty mitta \mathbb{R}^n-avaruuksille. Mittaa voi pitää luonnollisena sikäli, että se yhtyy reaalimaailman pituus-, pinta-ala- ja tilavuuskäsitteiden kanssa.

Joukko E \subset \mathbb{R}^n on Jordan-mitallinen, jos E rajoitettu ja indikaattorifunktion avulla määritelty kuvaus 1_E on Riemann-integroituva. Tällöin joukon E Jordan-mitta on
\int_{\mathbb{R}^n} 1_E (x) \, dx.

## Katso myös
* Lebesguen mitta

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* MathWorld. Jordan Measure
Kesäkolmio

**Kesäkolmio** on kesäisellä yötaivaalla näkyvä asterismi, joka muodostuu Lyyran tähdistön päätähdestä Vegasta, Joutsenen Denebistä ja Kotkan Altairista.

Nimensä tähtikuvio on saanut muodostaan ja kesäisestä näkymisajankohdasta. Se on korkealla etelässä, kun loppukesällä illat alkavat hämärtyä ja tähdet näkyä. Tyypillisesti ensimmäinen näkyviin ilmestyvä tähti on Lyyran Vega, joka heinäkuun loppupäivinä on etelässä noin kello 23.30 lähes 70 asteen korkeudella.

## Yleinen näkyvyys
Öiden pitenemisestä johtuen Kesäkolmio näkyy etelässä iltahämärissä pitkälle syksyyn. Talven tultua se katoaa kuviona läntiselle taivaalle, vaikka sekä Vega että Deneb näkyvät keskellä talvea matalalla pohjoisen suunnalla. Keväällä Kesäkolmio tulee näkyviin aamuyöllä itäiselle taivaalle.

Kesäkolmion tähdet ovat olleet ennen satelliittinavigoinnin yleistymistä tärkeitä navigointitähtiä, sillä ne näkyvät aamuyöstä hyvin selkeinä ja kirkkaina.

## Vastaavia kohteita
Myös talvitaivaalle on yritetty nimetä vastaavia kuvioita, näistä *talvitimantti* ja *talvineliö* tai -suunnikas ovat ehkä tunnetuimmat. Talvineliö muodostuu Orionin tähdistön Rigelistä ja Betelgeuzesta sekä Pienen koiran Procyonista ja Ison koiran Siriuksesta.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Tut

**Tut** voi tarkoittaa seuraavia:

* Tut, piirikunta Adıyamanin maakunnassa, Turkissa
* Tut eli monguorit, Kiinassa asuva etelämongolilainen kansa

## Lyhenne

Lyhenteenä TUT voi tarkoittaa:

* TUT, *Tampere University of Technology*; Tampereen teknillinen yliopisto
* TUT, *Turun Uusi Telakka*; Pernon telakka Turussa.
Vetokannas

**Vetokannas** () on kaupunginosa Vaasassa, Kotirannan ja Palosaaren välillä. Kaupunginosa on kehittynyt maakaistaleelle, joka yhdistää Palosaaren mantereeseen.

Vaasan kaupunginhallinnon tilastoalueista Vetokannas kuuluu Gerbyn suuralueeseen. Kaupungin asemakaavoissa alue muodostaa Vaasan 20. kaupunginosan, johon kuuluu Vetokannaksen lisäksi myös Isolahden pienalue.

Vetokannas on rivi- ja omakotitaloaluetta. Rakennukset on rakennettu pääosin 1930- ja 2000-lukujen välisenä aikana. Vetokannaksen kirkko, jonka omistaa Vasa Kyrkliga Stiftelsen, valmistui vuonna 1961.

## Historia
Kaupunginosan nimi on lähtöisin 1300-luvulta, jolloin kalastajat ja muut merenkävijät vetivät veneensä kapean kannaksen yli välttyäkseen kiertämästä Palosaarta. 

Vetokannaksen läpi on kulkenut Vanhan Vaasan, Gerbyn ja Västervikin välinen tie 1780-luvulta alkaen, kun Vaasan satama siirtyi Palosaareen. Jo ennen tätä alueella oli ratsastutie Gerbyn ja kaupungin välillä. Liikenneyhteydet Vetokannakselta kaupunkiin paranivat vuonna 1900, kun sittemmin jo kuivatetun Pitkänlahden yli rakennettiin silta.

Vaasan yhdeksi esikaupungiksi, maantieteellisesti Palosaaren jatkeenakin pidetty Vetokannas kasvoi nopeasti 1900-luvun alussa. Vuoden 1910 henkikirjojen mukaan siellä oli jo 809 asukasta, kun tästä vielä reilu kymmenen vuotta taaksepäin alue oli käytännössä asumaton.

Vetokannas liitettiin Mustasaaresta Vaasaan vuonna 1935. Vetokannaksen ensimmäinen asemakaava hyväksyttiin vuonna 1942. Ennen kuin nykyinen Alskatintie valmistui 1980-luvulla, kaupunginosan rajan katsottiin menevän Vapaudentien kohdalla. Vikingan ja Vetokannaksen kaupunginosien välillä olikin ennen seututien valmistumista katkeamattomat katuyhteydet, muun muassa Vikingan Kannaksenkatu jatkui Muuntajankadulle asti.

Vetokannas oli 1960-luvulla tärkeä teollisuus- ja työpaikkakeskittymä, siellä sijaitsi muun muassa panimo ja verkkotehdas. Vuonna 1966 Vetokannakselle perustettiin Tukku-Tulimaa Oy:n toimesta Suomen ensimmäinen supermarketti, TT-Supermarket. Nykyään samoissa tiloissa on Keskon K-Market.

## Väestö

Vetokannaksen alueella oli 1&nbsp;547 asukasta vuonna 2013. Alueen väkiluku on laskenut, vuonna 2024 sen väkiluku oli . Työpaikkoja Vetokannaksella oli 133 kappaletta vuonna 2023.

Vetokannaksen asukkaista äidinkielenään suomea puhui 55,9&nbsp;%, ruotsia 35,2&nbsp;% ja muita kieliä 8,9&nbsp;% vuonna 2015. Alueen työvoimasta oli opiskelijoita 17,0&nbsp;% ja työttömiä 12,3&nbsp;% vuonna 2013.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Käsi

**Käsi** () on osalla nisäkkäistä esiintyvä  tarttumiseen ja pitelemiseen erikoistunut yläraajan osa. Käsi sisältää kyynärvarresta poispäin sijaitsevan alueen; ranteen, sormet sekä kämmenen alueen. Yleiskielessä kädellä voidaan tarkoittaa koko yläraajaa: olkavartta, kyynärvartta, rannetta, kämmentä sekä sormia.

Kädelliset ovat yksi merkittävä eliöryhmä, jonka kaikilla jäsenillä on käsi. Kädelliset eivät ole kuitenkaan ainoa ryhmä, vaan monilla puussa elävillä nisäkkäillä kuten vaikkapa oravalla on tarttumiseen erikoistunut raaja.

Kädellisillä on jokaisessa kädessä viisi sormea, joille jokaiselle on annettu oma nimi: peukalo, etusormi, keskisormi, nimetön ja pikkusormi. Kädellisten määritelmä on, että niillä on viisi sormea. Peukalo koostuu kahdesta luusta, muut sormet kolmesta. Sormien päissä on kynnet.

Ihmisen peukalon sijoittuminen käteen ja sen suuri liikkuvuus mahdollistavat näppärämmät käden toiminnot kuin muilla kädellisillä. Tärkein peukalon tehtävä on mahdollistaa niin kutsuttu opponens-liike, jossa peukalo taipuu koskettamaan muiden sormien päitä. Liikkeen avulla ihmisen kyky tarttua sekä tarkkuutta vaativien tehtävien tekeminen käden avulla paranee.

## Ihmisen käden luut

Ihmisen käsi koostuu 27 luusta: kahdeksasta ranneluusta, viidestä kämmenluusta ja 14 sormien luusta. Ranteen luut sijoittuvat kahteen riviin. Kämmenluita on yksi jokaiselle sormelle, ja jokainen niistä niveltyy yhteen sormista. Peukalo koostuu kahdesta sormiluusta, muut sormet kolmesta.

Ranteen luut eli *karpaalit* järjestyksessä ranteesta päin, pikkusormen puolelta riveittäin:
* herneluu (*pisiforme*)
* kolmioluu (*triquetrum*)
* puolikuuluu (*lunatum*)
* veneluu (*scaphoideum*)
* hakaluu (*hamatum*)
* iso ranneluu (*capitatum*)
* pieni monikulmaluu (*trapezoideum*)
* iso monikulmaluu (*trapezium*)

## Otteet

Käden erilaisia otteita on useita, mutta otteiden päätyyppejä ovat *voimaote* ja *täsmäote*. Ote riippuu kohteen suuruudesta, muodosta, pinnasta, lämpötilasta, painosta ja tilanteen erityistekijöitä. Täsmäotteessa käytetään huolellisuutta. Siinä peukalonpää asettuu vastakkain vähintään etusormenpään kanssa. Peukaloa vastaan voivat tarvittaessa asettua myös muut sormet. Voimaotetta käytetään vahvuutta kysyvissä tilanteissa. Siinä sormet puristuvat kohteen ympärille ja painavat sen kämmenpohjaa ja eminenssejä vasten. Peukalo voi vielä lukita otteen. Täsmäotteessa käytetään käden alueella olevia intrinsisiä lihaksia, ja voimaotteessa korostuu käsivarren ekstrinsisten lihasten työ.

## Katso myös
*Kätisyys
*Käsinsyöminen

## Lähteet

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* 
*Käden harjoitusohjeet
Nora Rinne

**Nora Rinne** (o.s. *Lähteenmäki*, s. 26. heinäkuuta 1973 Tuusula) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2007.

## Näyttelijän työt
Rinteen ensimmäinen kameratyö oli vuonna 1999 *[[Tunteen palo]]* -draamasarjassa, jossa hän näytteli yhtä päärooleista. Valkokankaalla hän esiintyi ensimmäisen kerran elokuvassa *[[Hurmaava joukkoitsemurha (elokuva)|Hurmaava joukkoitsemurha]]* (2000).

Rinne on näytellyt muun muassa Camilla Mustavaaran  roolista MTV3:n saippuasarjassa *[[Salatut elämät]]*. Camilla tunnetaan kierona ja kylmäkiskoisena hahmona, joka tavoittelee aina ensimmäisenä omaa etuaan. Rinnne näytteli Camillaa jaksoissa jotka esitettiin joulukuusta 2001 lokakuuhun 2004, jolloin hän karakasi helikopterilla omista häistään ja lähti pois Helsingistä. Camillan oli määrä avioitua Ken Ojalan kanssa. Rinne työskenteli sarjan kuvauksissa toukokuusta 2001 maaliskuuhun 2004. Tammikuussa 2009 nähdyssä erikoisjaksossa *Salatut elämät 10 vuotta* Rinne esitti Camillaa, joka oli siihen aikaan ulkomailla. Rinne palasi rooliin *Salattuihin elämiin* ja kuvaukset alkoivat syksyllä 2013. Hän vieraili vuosina 2014 ja 2015 vähän aikaa sarjassa, mutta palasi vakituisesti vuonna 2016 ja poistui väliaikaisesti seuraavan vuoden huhtikuussa. Seuraavan kerran hahmo poistui sarjasta syyskuussa 2018 mutta palasi taas saman vuoden lokakuun lopussa. Syksystä 2018 alkuvuoteen 2019 Rinteellä oli *[[Salatut elämät|Salatuissa elämissä]]* kolmoisrooli. Aluksi kevään 2018 päätösjaksossa Camillan kaksoissisko Satu ilmestyi Pihlajakadulle. Myöhemmin vuodenvaihteessa tuli hetkellisesti mukaan juonikuvioihin heidän biologisena äitinsäkin, jota Rinne myös näytteli.

Poistuttuaan *Salatuista elämistä* Rinne on jatkanut uraa teatterissa. Hän on tehnyt teatteria myös Norjassa. Hän toimii ääninäyttelijänä Radio Suomen radioteatterisarjassa *Tohtori Raimo – valtakunnan terapeutti*, jossa imitoidaan tunnettuja suomalaisia.

Rinne valmistui vuonna 2007 Teatterikorkeakoulusta Teatteritaiteen maisteriksi. Lisäksi hän on opiskellut näyttelijäntyötä Teatterilaboratorio ECS:ssä Keravalla.

## Yksityiselämä
Rinne kävi lukion Kellokosken lukiossa yhdessä siskonsa kanssa. Hän on naimisissa ja hänellä on miehensä kanssa kaksospojat. Rinteen sisar on käsikirjoittaja Miira Karhula.

Rinne on asunut myös Amsterdamissa, josa hän työskenteli siivoojana Hotel De Gerstekorrelissa.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
*
Impulssi

**Impulssi** (tunnus \mathbf{I}) on mekaniikassa suure, joka kuvaa voiman vaikutusta sen vaikutusajan yli. Jos vaikuttava voima \mathbf{F} pysyy vakiona ajan \Delta t yli, impulssi saadaan voiman ja vaikutusajan tulona: 

: \mathbf{I} = \mathbf{F} \Delta t.
Impulssin SI-yksikkö on sama kuin liikemäärän, eli Ns (newtonsekunti), mikä voidaan ilmaista myös muodossa kg&middot;m/s (kilogramma metri per sekunti). Impulssi on vektorisuure eli sillä sekä suuruus että suunta, joka on sama kuin voiman suunta.

Newtonin toisen lain mukaan kappaleen liikemäärän muutosnopeus vastaa siihen kohdistuvaa kokonaisvoimaa:

:\frac{d \mathbf{p}}{d t} = \mathbf{F},

missä \mathbf{p} on kappaleen liikemäärä ja \mathbf F kappaleeseen kohdistuva voima. Olettaen että voima pysyy vakiona vaikutusajan \Delta t yli, liikemäärän kokonaismuutos \Delta \mathbf{p} on

:\Delta \mathbf{p} = \mathbf F \Delta t = \mathbf{I}.

Kappaleen liikemäärän muutos vuorovaikutustapahtumassa vastaa siis siihen kohdistunutta (kokonais)impulssia.

Liikemäärän muutoksen ja impulssin vastaavuus pätee vaikka voima ei pysyisi vakiona. Tällöin impulssi määritellään voiman integraalina sen vaikutusajan yli,

:\mathbf{I} = \int_0^{\Delta t} \mathbf{F}(t)\, dt ,
missä \mathbf{F}(t) on voima ajan *t* funktiona.

Impulssi on hyödyllinen käsite esimerkiksi tarkasteltaessa törmäystapahtumia, jossa ei yleensä tunneta tarkkaan kappaleisiin vaikuttavia voimia. Newtonin kolmas laki eli *voiman ja vastavoiman laki* voidaan muotoilla koskemaan voimien sijasta impulsseja: törmäyksessä (tai muussa vuorovaikutustilanteessa) kappaleisiin kohdistuvat kokonaisimpulssit ovat yhtä suuret mutta vastakkaismerkkiset. 

Saksankielinen termi *Impuls*  tarkoittaa impulssin sijasta liikemäärää, ja tämän vuoksi termiä *impulssi* on myös suomessa aiemmin käytetty, ja käytetään toisinaan vieläkin nykystandardin vastaisesti liikemäärän merkityksessä.

## Katso myös

*Voima
*Liikemäärä
*Integrointi
*Rekyyli

## Lähteet
Avaruushissi

**Avaruushissi** on toistaiseksi teorian tasolla kehitelty hissi, jolla voisi nousta Maata kiertävälle radalle avaruuteen.

Konstantin Tsiolkovski esitteli avaruushissin periaatteen vuonna 1895 kirjoittamassaan artikkelissa. Teoriaa kehitti Juri Artsutanov vuonna 1960 kirjoittamassaan artikkelissa. Avaruushissi on perinteisesti esiintynyt lähinnä tieteistarinoissa, kuten Arthur C. Clarken *Paratiisin suihkulähteissä*, mutta tekniikan kehittymisen myötä sitä on tutkittu vakavammin.

## Rakenne ja toiminta
Avaruushissin olisi sijaittava suunnilleen päiväntasaajalla ja sen Maata kiertävän huippuosan olisi kierrettävä planeetan ympäri samalla kulmanopeudella kuin planeetta pyörii, sillä muutoin varsi katkeaisi huipun loitontuessa tyvestä. Yksi avaruushissin toimintamahdollisuus olisi nostaa satelliitteja ja muita aluksia Maata kiertävälle radalle, ja yhdistää se vaijerilla maahan. Avaruushissin avulla voitaisiin myös lähettää kustannustehokkaasti laitteita kauemmaksi avaruuteen.

On ehdotettu, että vaijeri tehtäisiin nanokuiduista, jotka ovat lujia, mutta niiden nykyteknologialla saavutettava enimmäispituus ja pienet valmistusmäärät estävät käytön tällä hetkellä. Nanokuidut ovat niin kestäviä, että hissin seinämä voi olla todella ohut, alle millimetrin paksuinen, ja siten erittäin kevyt. Varsinaisen hissinauhan leveys voi olla metrin luokkaa.

Satelliitit ja avaruusalukset liikkuisivat hissiä pitkin esimerkiksi laserkäyttöisillä purjeilla varustettuna. Näin vältyttäisiin kalliin ja painavan polttoaineen kuljettamiselta yläilmoihin. Vaikka avaruushissin rakennuskustannukset nousisivat kymmeniin miljardeihin dollareihin, on laskettu, että hissi maksaisi itsensä takaisin noin kymmenessä vuodessa. Hissillä kuljetuskustannukset avaruuden ja Maan välillä olisivat vain murto-osan siitä, mitä perinteisellä polttoainekäyttöisellä avaruusraketilla tai sukkulalla.

## Katso myös
* Avaruuskoukku

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Femto

**Femto** (tunnus **f**) on SI-järjestelmän kerrannaisyksikön etuliite, joka tarkoittaa tuhannesbiljoonasosaa (10-15).  Esimerkiksi femtoampeeri (fA) on tuhannesbiljoonasosa ampeeria (A) ja siten 
:1&nbsp;000&nbsp;fA = 1&nbsp;pA, 
:1&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;fA = 1&nbsp;nA, 
:1&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;fA = 1&nbsp;&mu;A, 
:1&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;fA = 1&nbsp;mA ja 
:1&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;fA = 1&nbsp;A.

## Lähteet
Auringonvarjo

**Auringonvarjo** eli **päivänvarjo** on sateenvarjon kaltainen suoja, jonka tarkoitus on suojata ihmistä auringon paahtavalta lämpösäteilyltä. Auringonvarjossa on avautuva suojaosa, joka on kiinni varjon varressa. Auringonvarjossa ei ole kädensijaa. Varsi kiinnitetään maahan tai muuhun tukevaan paikkaan, kuten pöytään. Monissa puutarhapöydissä on keskellä reikä auringonvarjoa varten. Monissa auringonvarjoissa on myös oma tukeva ja riittävän painava jalusta estämään varjon kaatumista ja karkaamista tuulella.

## Avaruuden aurinkovarjo
Aurinkovarjo on myös tieteiskuvitelmien ja tulevaisuuden visioiden laite, jonka avulla estetään kasvihuoneilmiön eteneminen. Varjostin viedään auringon ja Maan väliin, jossa se avataan paketistaan ja levitetään siten, että pieni osa maahan tulevasta auringonvalosta peittyy. 

Mahdollisesti pienelläkin muutoksella auringon valovoimassa olisi suuria vaikutuksia ilmastoon. Aurinkovarjoon käytetyn materiaalin pitää olla äärimmäisen ohutta, ja sen on oltava valtavan iso.
Solmisaatio

**Solmisaatio** on säveltavujen käyttöä sävelten niminä. Solmisaatiossa ei oteta kantaa sävelten absoluuttiseen korkeuteen, vaan ainoastaan sävelten keskinäisillä korkeuseroilla on merkitystä. Täten esimerkiksi sama laulu voidaan laulaa monelta eri korkeudelta samoilla solmisaatiotavuilla.

Solmisaation kehitti Guido Arezzolainen eli Guido Aretino 1000-luvulla.

Länsimaisessa musiikissa yleisen diatonisen sävelasteikon solmisaatiotavut ovat tavallisimmin *do*, *re*, *mi*, *fa*, *so*, *la*, *si*, *do* Aikaisemmin käytettiin *do*-tavun sijasta nimeä *ut*. 

Solmisaatiotavut (paitsi *si*) ovat peräisin keskiaikaisen, Johannes Kastajan kunniaksi sävelletyn hymnin *[[Ut queant laxis]]* säkeiden alkutavuista, paitsi muita myöhemmin käyttöön tullut *si*, joka johtuu viimeisen säkeen sanojen alkukirjaimista. Tämän hymnin kuusi ensimmäistä säettä alkavat duuriasteikon kuudelta ensimmäiseltä säveleltä (samaan tapaan kuin musikaalin The Sound of Music laulussa *Do Re Mi*). Hymnin latinankieliset sanat ovat:

:* queant laxis*
:*sonare fibris*,
:*ra gestorum*
:*muli tuorum,*
:*ve polluti*
:*bii reatum,*
:*ancte oannes.*

Myöhemmin on *ut* useimmiten vaihdettu helpommin laulettavaksi tavuksi *do*. Nykyään käytetään  tavujen *sol* ja *si* asemesta joskus muotoja *so* ja *ti*.

Varsinkin romaanisissa kielissä kuten ranskassa ja italiassa, mutta myös esimerkiksi turkissa käytetään solmisaatiotavuja myös sävelten absoluuttisen korkeuden osoittavina niminä, jolloin ut tai do = C, re = D, mi = E jne.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Avaruuskoukku

**Avaruuskoukku** on hypoteettinen laite, jonka avulla voidaan nousta Maan pinnalta kiertoradalle. Satelliitti ampuu kiertoradalta Maan pinnalle vaijerin, jonka päässä on esimerkiksi koukku. Koukkuun kiinnitetään jotain, esimerkiksi matkustajia tai tavaraa. Sitten satelliitti vetää vaijerin ja koukun takaisin avaruuteen. Suurin ja ehkä yksinkertaisin tähän periaatteeseen perustuva rakennelma on avaruushissi. Juri Artsutanov esitteli tämän idean vuonna 1960 kirjoittamassaan artikkelissa. 

## Katso myös

* Avaruushissi
Norther

**Norther** oli suomalainen metallimusiikin yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1996 ja se hajosi vuonna 2012. Vuosina 1996&ndash;2000 yhtye toimi nimellä Requiem.

Yhtye on sijoittunut Suomen viralliselle albumi- ja singlelistalle jokaisella julkaisullaan. Yhtyeen kitaristin Kristian Rannan lisäksi merkittävä kappaleentekijä oli entinen laulaja-kitaristi Petri Lindroos. Myös basisti Jukka Koskinen ja kosketinsoittaja Tuomas Planman ovat osallistuneet kappaleiden tekemiseen.

## Historia
Yhtye perustettiin nimellä Requiem vuonna 1996 ja vuonna 2000 se sai nimeksi Norther. Yhtyeen perustivat Toni Hallio ja Petri Lindroos. Vuonna 2000 mukaan liittyi Kristian Ranta, jolloin nimi vaihtui ja ensimmäinen demo äänitettiin. Yhtyeen ensimmäinen albumi *[[Dreams of Endless War]]* julkaistiin vuonna 2002.

Helmikuussa 2007 yhtye siirtyi pois Spinefarm Recordsilta ja julkaisi viisi uutta kappaletta sisältäneen *[[No Way Back (Norther)|No Way Back]]* -minialbumin, joka nousi Suomen singlelistalla sijalle 1. Levy oli rumpali Heikki Saaren ensimmäinen yhtyeen kanssa. Kappale ”Frozen Angel” valittiin *[[V2 – Jäätynyt enkeli]]* -elokuvan nimikappaleeksi, ja yhtye esiintyi elokuvassa myös itse. *No Way Backin* julkaisi Suomen Musiikki.

Marraskuun loppupuolella 2007 Norther liittyi Century Media Recordsin listoille. Yhtyeen viides täyspitkä albumi *[[N (albumi)|N]]* julkaistiin 13. helmikuuta 2008.

19. huhtikuuta 2009 yhtye ilmoitti kotisivuillaan, että yhtyeen alkuperäisjäsen, laulaja-kitaristi ja säveltäjä Petri Lindroos erotettiin yhtyeestä, sillä hänen toinen bändinsä Ensiferum vie häneltä suurimman osan ajasta. 14. huhtikuuta 2009 yhtye ilmoitti uudeksi laulajaksi Aleksi Sihvosen. Toiseksi kitaristiksi keikoille saatiin samalla Daniel Freyberg, jonka yhtye vahvisti helmikuussa 2010 sivuillaan viralliseksi jäseneksi. 24. heinäkuuta 2012 yhtye ilmoitti kotisivuillaan lopettavansa ajan puutteen vuoksi.

## Jäsenet
* Aleksi Sihvonen – murinalaulu (2009-2012)
* Kristian Ranta – kitara (2000-2012), laulu (puhdas, 2005-2012)
* Tuomas Planman – koskettimet (2000-2012)
* Jukka Koskinen – basso (2000-2012)
* Heikki Saari – rummut (2005-2012)
* Daniel Freyberg – kitara (2010-2012)

### Aiemmat jäsenet
* Petri Lindroos – laulu ja kitara (1996-2009)
* Joakim Ekroos – basso (2000)
* Tuomas Solja – basso (1996–1997)
* Toni Hallio – rummut (1996–2005)
* Sebastian Knight – kosketinsoittimet (2000)
* Roni Korpas – kitara (1996–1999)

## Diskografia
### Albumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### EP:t
* 

* 

### Singlet
* 
* 
* 
* 
* 

### DVD:t
* 

## Videografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
* Facebook-sivusto
Lyhytsarviset

**Lyhytsarviset** (Caelifera) on suorasiipisten lahkoon kuuluva hyönteisten alalahko, johon kuuluvat heinäsirkat ja okasirkat. Ne ovat yleensä kasveja syöviä hyönteisiä, joilla on pitkät takajalat. Voimakkaiden takajalkojensa avulla heinäsirkat pystyvät tekemään pitkiä hyppyjä. Houkutellakseen naaraita luokseen koiraat  hankaamalla takajalkojaan siivenreunoihin.

Alalahkoon kuuluu noin 11&nbsp;000 lajia, jotka jaetaan noin 20 heimoon. Nykyisin elävien lajien fylogenetiikkaa on tutkittu DNA-analyysillä, ja fossiilisia lajeja on luokiteltu niiden rakenteen perusteella. Eri tutkijat ovat esittäneet erilaisia luokitteluja.

Lyhytsarviset elävät miltei kaikkialla maailmassa lukuun ottamatta kylmimpiä napaseutuja. Lyhytsarviset suosivat paikkoja, joissa niillä on paljon syötävää, kuten niittyjä ja metsiä. Jotkut lyhytsarvislajit syövät vain tietyntyyppisiä kasveja, toiset lajeista ovat kaikkiruokaisia.

Merkittävin lyhytsarviskantoja rajoittava tekijä on sää, mutta alueellisesti lyhytsarvisten luonnolliset viholliset voivat rajoittaa populaatiota säätä enemmän. Lyhytsarvisten suurimpiin vihollisiin kuuluvat monenlaiset loiskärpäset, jotka laskevat munansa heinäsirkan munien lähelle tai jopa niiden sisään. Jotkut kärpäset voivat laskea munansa tai toukkansa heinäsirkan sisään. Siten kärpäsen toukat syövät lyhytsarvisen sisältäpäin. Muita lyhytsarvisten vihollisia ovat kovakuoriaiset, linnut, jyrsijät, käärmeet ja hämähäkit.

Heinäsirkkoihin lukeutuvista kulkusirkoista muodostuva parvi voi syödä ihmisten viljelykset muutamassa minuutissa. Välimeren maissa kuulee usein heinäsirkkamaista siritystä iltaisin, mutta tämä ääni ei lähde heinäsirkoista vaan laulukaskaista.

## Suomessa tavattavia lajeja
Suomessa tavattavia lyhytsarvisten lajeja ovat

* Heimo Heinäsirkat (Acrididae)
** Alaheimo Cantatopinae
*** Lapinsirkka (*Melanoplus frigidus*)
*** Kangassirkka (*Podisma pedestris*)
** Alaheimo Gomphocerinae
*** Keroheinäsirkka (*Aeropedellus variegatus*)
*** Ketoheinäsirkka (*Chorthippus brunneus*)
*** Ahoheinäsirkka (*Chorthippus biguttulus*)
*** Rantaheinäsirkka (*Chorthippus albomarginatus*)
*** Nurmiheinäsirkka (*Chorthippus parallelus*)
*** Nevaheinäsirkka (*Chorthippus montanus*)
*** Kultaheinäsirkka (*Chrysochraon dispar*)
*** Nuijaheinäsirkka (*Myrmeleotettix maculatus*)
*** Tummaheinäsirkka (*Omocestus rufipes*)
*** Niittyheinäsirkka (*Omocestus viridulus*)
** Alaheimo Oedipodinae
*** Ruususiipisirkka (*Bryodema tuberculata*, uhanalainen)
*** Idänkulkusirkka (*Locusta migratoria*, satunnainen vierailija)
*** Palosirkka (*Psophus stridulus*, uhanalainen)
*** Sinisiipisirkka (*Sphingonotus caerulans*, uhanalainen)
*** Suosirkka (*Stethophyma grossum*)
* Heimo Okasirkat (Tetrigidae)
** Nummiokasirkka (*Tetrix bipunctata*)
** Lapinokasirkka (*Tetrix fuliginosa*)
** Rantaokasirkka (*Tetrix subulata*)
** Sarviokasirkka (*Tetrix tenuicornis*)
** Lännenokasirkka (*Tetrix undulata*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lajiluettelo Suomen heinäsirkoista ja hepokateista 
* Acrididae
* Tetrigidae
* Heinäsirkat luultua älykkäämpiä, YLE uutiset 23.12.2009
Kuopparinta

**Kuopparinta** tai suutarinkuoppa eli *pectus excavatum* on rintalastan sisäänpainuminen, joka johtuu kylkiluiden liikakasvusta, jonka syytä ei tunneta, rintalastan jatkuvasta painamisesta, kuten suutarin työssä kengän pitämisestä rintaa vasten, tai esimerkiksi epäonnistuneesta voltista, jossa hyppääjä putoaa niskoilleen ja rintalasta taittuu sisäänpäin kuin nivel. Tällaisissa tapauksissa kuopparinta on muodoltaan erilainen, koska rintalasta on vääntynyt ja siinä on selvä taitoskohta, josta huomaa, miltä kohdalta se on onnettomuushetkellä taittunut. Se voi olla myös synnynnäinen, jolloin syyksi on arveltu lapsiveden puutetta ja tähän liittyvää, esimerkiksi jalkaterän puristumista rintakehää vasten. Kahdessa ensimmäisessä tapauksessa kuopparinta syntyy teini-iässä eikä muutu sen jälkeen luiden luutuessa. Kuopparintaa vastaava rinnan ulostyöntyminen on harjurinta. Nämä muistuttavat paljon skolioosia.

Kuopparinnalle altistavat Marfanin syndrooma, eräät mineraalipuutokset, kuten sinkin ja magnesiumin puute, sekä osteoporoosi. Kuopparinta on melko yleinen: se kehittyy yhdelle 300:sta. Rintalastan sisäänpainuminen aiheuttaa myös ahdistuneisuutta.

## Korjaus
Kuopparinta on hyvänlaatuinen eikä Kelan mukaan aiheuta toiminnallista haittaa, joten sen korjauttamista ei korvata. Rinnan painuminen sisään altistaa kuitenkin sydämen läppävialle. Epämuodostuma voidaan korjata useilla menetelmillä, joista Ravitch-menetelmä on morbidi ja yksinkertainen ja aiheuttaa vähiten komplikaatioita. Siinä iho leikataan kokonaan auki, rintalastan luu sekä kylkiluut murretaan luukalvon alta, luuta poistetaan ja näin rintalasta voidaan nostaa normaaliin asentoon ja tukea metallitangon varaan. Komplikaatiot ja uusiminen ovat harvinaisia.

Uudemmat, vähemmän morbidit Nuss- ja Leonard-menetelmät perustuvat pienten haavojen kautta tähystyksessä lisättäviin metallitankoihin. Huonona puolena on suurempi komplikaatioriski sekä se, etteivät ne välttämättä korjaa ongelmaa kokonaan, koska luuta ei muotoilla uudelleen niin perusteellisesti kuin Ravitch-menetelmässä. Suhteellisen uusi vaihtoehtoinen hoitomuoto on saksalaisen insinöörin Eckart Kloben kehittämä laite tyhjiökoppa (engl. vacuum bell), jolla rintalastaa nostetaan alipaineen avulla. Koska laite on suhteellisen uusi, näyttöä pitkäkestoisista vaikutuksista ei ole.

## Katso myös

* Marfanin oireyhtymä

## Aiheesta muualla

*Ravitchin operaation kulku kuvina
*Tietoa kuopparinnasta ja keskustelufoorumi
Kingston (Jamaika)

**Kingston** on Jamaikan pääkaupunki. Vuoden 2011 laskennassa itse kaupungissa oli 584&nbsp;627 asukasta, Kingston & St. Andrewin kunnassa 662&nbsp;426 asukasta.

Kaupunki perustettiin 1692 sen sataman suulla sijainneen Port Royalin tuhouduttua maanjäristyksessä. Kingstonista tuli Jamaikan hallinnollinen pääkaupunki vuonna 1872 ja itsenäisen Jamaikan pääkaupunki 1962. 14. tammikuuta 1907 maanjäristys tappoi kaupungissa yli 1&nbsp;000 ihmistä.

Kingston tunnetaan erityisesti reggaemusiikista. Kaupungin tunnetuimman asukkaan Bob Marleyn asunto toimii nykyisin museona.

Kingstonin lentoasema on Norman Manleyn kansainvälinen lentoasema.

## Maantiede ja ilmasto
Kingston sijaitsee Jamaikan saaren kaakkoispuolella. Se sijaitsee Kingstonin luonnonsataman ja Blue Mountains -vuorijonon välissä. Kaupunki jakaantuu kahteen osaan. Historiallinen keskusta Parade-kadun ympärillä ja lahden rannalla on osa alakaupunkia, samoin kuin sen länsiosien huonomaineiset alueet. Varakkaat ihmiset ja hienot talot ovat yläkaupungissa, ja arvokkaimmat asunnot ovat vuorten juurella.



## Historia
Port Royalin tuhouduttua maanjäristyksessä vuonna 1692 sen asukkaat asettuivat rannikon tasangolle lähelle satamaa. Siihen piirrettiin Kingstonin kaupungin ruutukaava, johon kuuluivat yhdensuuntaiset, 20 metriä leveät pääkadut jotka kulkivat satamasta plantaaseille. Leveät kadut suojasivat kaupunkia maanjäristysten tai hurrikaanien aikaansaamilta tulipaloilta, ja helpottivat järjestyksen ylläpitoa. Kaupungin läpi kulkevasta kauppatavarasta tärkeimpiä olivat sokeri ja orjat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Leetspeak

**Leetspeak** (**1337speak** tai **elite-kirjoitus**) on BBS-kulttuurista lähtöisin oleva kirjoitustyyli, jossa yleensä käytetään isoja ja pieniä kirjaimia sekaisin, ja joskus korvataan osa kirjaimista muilla merkeillä, etenkin numeroilla. Tyyliin kuuluu usein myös runsas lyhenteiden ja puhekielenomaisten kirjoitusasujen käyttö (esimerkiksi the=dA).

Elite-tyyliä käytettiin etenkin piraatti- ja demoskeneaiheisten BBS-järjestelmien ASCII- ja ANSI-grafiikkaisissa mainoksissa, valikoissa ja tiedostokuvauksissa estetiikan ja myöhemmin myös huumorin vuoksi. Tyyli yhdistettiin etenkin piraattimaailman niin kutsuttuun eliittiin, joka levitti ”purkkien” kautta korkeintaan muutamaa päivää aikaisemmin julkaistuja pelejä ja ohjelmistoja.

Kirjoitustyylistä tuli suosittu pilkan aihe etenkin 1990-luvun keskivaiheilla, kun hyvin nuoret BBS-käyttäjät halusivat osoittaa etevyyttään jäljittelemällä ”isojen poikien kirjoitustyyliä”. Tästä pilkanteosta syntyi nykyisen kaltainen leetspeak eli ns. peeloihin yhdistetty tyyli, jossa kirjaimet korvataan merkeillä ja merkkiyhdistelmillä. Monet ohjelmointiharrastajat ovat myös kirjoittaneet ”elitemuuntimia”, jotka muuttavat näppäimistöltä kirjoitetut merkit lennossa leetspeakiksi.

Esimerkki ”aidosta” elite-kirjoituksesta "Bumple Bee Land"-piraattipurkin mainoksessa: 


```
dIST sITE fOR : rAZOR 1911 - oFFENCE - eSSENCE - tRSI - cADAVER      
                     sUSPIRIA - gODS - pARAMOUNT pRODS - cARAMBA - eDGE
```


Esimerkki nykyaikaisemmasta huumorimielessä kirjoitetusta leetspeakista: ”/\/\01 \/ähÄN>< 00/\/ 1HQ |-|4X0R!!!”

## Tyypillisiä leetspeak-kirjoituskäytäntöjä

## Katso myös

* Internet-slangi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Wannsee

**Wannsee** tarkoittaa seuraavia:
* *[[Großer Wannsee]]*, järvi Saksassa Berliinissä 
* *[[Kleiner Wannsee]]*, järvi Saksassa Berliinissä
* Wannsee, kaupunginosa Berliinissä
* Wannsee, Berliinin S-Bahnin asema

## Katso myös
* Wannseen konferenssi
Hengellinen laulukirja

**Hengellinen laulukirja** on Suomessa vapaiden suuntien käyttämä yhteinen laulukirja. Sitä käyttävät kirjan johdannon mukaan Suomen vapaakristilliseen neuvostoon kuuluvat yhteisöt, joita ovat Suomen Helluntaikirkko, Suomen Baptistikirkko, Suomen Metodistikirkko ja Suomen Vapaakirkko. Neuvostoon kuuluvat myös Suomen Adventtikirkko, jolla on oma laulukirja ''Seurakunta laulaa'' ja  Pelastusarmeija, joka käyttää *[[Pelastusarmeijan laulukirja]]* -nimistä kokoelmaa. 

## Historia
*Hengellinen laulukirja* ilmestyi 1976. Sitä ennen kirjaa nykyisin käyttävät yhteisöt käyttivät kukin omaa laulukirjaansa. Niitä olivat Suomen Vapaakirkon  *Harpunsäveliä*, Suomen Metodistikirkon *Rauhansäveliä,* Suomen Baptistikirkon *Kaikuja kotimaasta* ja Helluntaiherätyksen *Herramme tulee* -kokoelma. 

Kun Suomen Vapaakirkko aloitti vuonna 1970 oman laulukirjansa uudistamisen, heräsi Vapaitten Kristittyjen neuvostossa ajatus yhteisen laulukirjan saamisesta. Jo silloin oli noin 300 laulua, jotka olivat yhteisiä kaikille mainituille yhteisöille. Lauluista oli eri kirjoissa toisistaan hieman poikkeavia sanoja ja sävelkulkuja. Yhteinen kirja *Hengellinen laulukirja* rakentuu yhteisöjen omista kokoelmista otettujen laulujen varaan. Vanhimmat lauluista ovat 1500-luvulta, mutta niiden pääosa on 1850-luvun jälkeen syntyneitä lauluja ja mukana on myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsiä. Vuonna 1991 valmistui kirjasta uusi laitos, jossa on otettu huomioon vuoden 1986 luterilainen virsikirja.

*Hengellisen laulukirjan* käytössä olevassa vuoden 1991 laitoksessa on 642 laulua. 2010-luvun alussa ilmestyi *Laulun aika* -niminen *Hengellisen laulukirjan* lisäosa, ja siinä on 145 laulua.

## Laulut
*Hengellisen laulukirjan* laulut on ryhmitelty kahdeksaan osastoonː  

* I. Jumala ja Hänen sanansa (Laulut 1–25)
* II. Jeesus Kristus (26–118) 
** 1. Jeesuksen syntyminen 
** 2. Jeesuksen elämä ja vaikutus 
** 3. Jeesuksen kärsiminen 
** 4. Jeesuksen ylösnousemus 
* III. Pyhä Henki (119–148)
* IV. Seurakunta ja Jumalan valtakunta (149–219) 
** 1. Seurakunta 
** 2. Kaste 
** 3. Ehtoollinen 
** 4. Evankelioiminen 
** 5. Lähetystyö 
* V. Kristillinen elämä (220–538) 
** 1. Kutsu, herätys ja pelastus 
** 2. Uskonelämä ja vaellus 
** 3. Rukous 
** 4. Kiitos 
* VI. Eri tilaisuudet (539–595) 
** 1. Aamu ja ilta 
** 2. Lapset ja nuoret 
** 3. Koti ja isänmaa 
** 4. Uusi vuosi ja vuodenajat 
** 5. Hautajaiset 
* VII. Herran tuleminen (596–613)
* VIII. Taivas ja Iankaikkinen elämä (614–642).
 

## Lähteet
DFA

**DFA** tarkoittaa seuraavia asioita:

*Design for All (DfA), tuotteiden ja palveluiden suunnittelu siten, että ne ovat mahdollisimman monen käyttäjän saavutettavissa, erityisesti tieto- ja viestintätekniikassa
*deterministinen äärellinen automaatti, DFA (englannin sanoista *deterministic finite-state automaton*), tietojenkäsittelytieteen automaattiteorian ja kieliteknologian käsite.
SQLWindows

**SQLWindows** on sovelluskehitin, jonka ohjelmointikielenä on olio-ohjelmointisuuntautunut SAL (SQLWindows Application Language). Se soveltuu tietokantapohjaisten Client-Server -sovellusten tekemiseen MS-Windows- ja Linux-ympäristöön. Tämä graafisen sovelluskehittimen ja ohjelmointikielen yhdistelmä tunnetaan myös nimillä Centura sekä TD (Team Developer). 

SQLWindows tukee ohjelmistokehityksessä ryhmätyöskentelyä. Lähdekoodi voidaan pilkkoa kirjastoiksi, joita samanaikaisesti muokataan eri tahoilla, ja kun yhden kirjaston muutokset ovat valmiit ja kirjasto siirretään työryhmälle jakoon, uusi versio lähdekoodikirjastosta on heti kaikkien muiden nähtävissä ja käytettävissä. 

SQLWindows käyttää samantapaisia rakenteita (If, Select Case, While ...) kuin mitä esiintyy esimerkiksi C-kielessä, mutta SQLWindowsin perusajatuksena on toteuttaa ohjelmointi lähettämällä ja vastaanottamalla viestejä graafisten komponenttien välillä. Viestit voivat olla sekä Windows-käyttöjärjestelmän lähettämiä (esimerkiksi WM_LBUTTONDOWN), ohjelmointikielen omia (esimerkiksi SAM_Click), tai ohjelmoijan itse määrittelemiä. 

Viestien käsittely tarkoittaa sitä, että sovellusikkuna tai sovellusikkunassa oleva elementti (esimerkiksi painike) saavat monenlaisia viestejä, mutta sovelluksessa erikseen kerrotaan, mihin viesteihin halutaan reagoida ja millä tavalla. Esimerkiksi kun käyttäjä napsauttaa sovellusikkunassa olevaa painiketta, painike saa viestin SAM_Click. Painikkeen alle koodissa voidaan sitten laittaa Message Actions -lohkoon rivin ”On SAM_Click” sekä sen alle tehtävät toimenpiteet. 

Klassikkoesimerkki toteutettuna TD:llä (avataan viesti-ikkuna tervehdyksellä ja OK-painikkeella):

 On SAM_Click
    Call SalMessageBox ( "Hei maailma!", "IkkunaOtsikko", MB_Ok )
Louisville (täsmennyssivu)

**Louisville** voi viitata seuraaviin paikkakuntiin eri maissa:

## Yhdysvallat
* Louisville Coloradossa
* Louisville Georgiassa
* Louisville Illinois’ssa
* Louisville Kansasissa
* Louisville Kentuckyssä
* Louisville Mississippissä
* Louisville Nebraskassa
* Louisville New Yorkissa
* Louisville Ohiossa
* Louisville Tennesseessä
* Louisville Township Minnesotassa
* St. Louisville Ohiossa

## Muu maailma
* Louisville Belizessä
Romano Scarpa

**Romano Scarpa** (27. syyskuuta 1927 Venetsia, Italia &ndash; 23. huhtikuuta 2005 Málaga, Espanja) oli italialainen Aku Ankka -piirtäjä ja -käsikirjoittaja. 1950-luvulta alkaen hän piirsi lähes 15 000 sivua ankka- ja hiiriseikkailuja.

Scarpa piti lapsena suunnattomasti amerikkalaisista piirretyistä. Lapsena hän luki ''Topolino''-lehdestä Floyd Gottfredsonin Mikki Hiiri -sarjakuvia ja myöhemmin erityisesti myös Carl Barksin tarinoita. Molempia hän piti myöhemmin esikuvinaan. Taidekoulutaustaa hän sai Venetsian taideakatemiasta ja opiskeli myös arkkitehtuuria. Vuosina 1945–1953 hänellä oli oma animaatiostudio, jossa hän teki mainoksia ja muutamia lyhyitä piirrettyjä, joiden juoni oli usein lainattu Hans Christian Andersenin saduista. Hän palasi animaatioiden pariin vielä 1970–1980-luvuilla ja piirsi muun muassa *[[Ankronikka]]*-sarjaa.

Kun vuonna 1956 Italian *Topolino*-sarjakuvalehdellä ei ollut enää uusia Gottfredsonin tekemiä Mikki Hiiri -sarjakuvia julkaistavana, vastuu sarjojen tekemisestä jäi Scarpalle. Hän piirsi kuitenkin myös Ankka-sarjoja. Scarpa kirjoitti moniin tarinoihinsa käsikirjoituksen itse, mutta hän työskenteli myös käsikirjoittajien, kuten Guido Martinan ja Fabio Michelinin kanssa. Scarpan tussaajina toimivat muun muassa vuosina 1956–1958 Luciano Gatto, 1959–1962 Rodolfo Cimino ja 1961–1971 Giorgio Cavazzano.

Scarpan tunnetuimpia sarjojaan on nähty Suomessa Aku Ankan taskukirjoissa vuodesta 1970 lähtien ja hänen Disney-sarjakuvistaan on suomeksi julkaistu kaksi kokoelmaa: ''Ankantekijät 2: Lentävä skotlantilainen'' ja Aku Ankan taskukirjan erikoisnumero *[[Luettelo_Aku_Ankan_taskukirjoista_(erikoisnumerot)#Kalin_kynsi|Kalin kynsi]]*. Suuri osa hänen tuotannostaan on kuitenkin vielä julkaisematta Suomessa. 

Scarpa loi Ankkalinnaan lukuisia uusia hahmoja, kuten Riitta Hanhen, Kuuno Kaakkurin, Into Ankan ja Atomiinuksen. Scarpalle myönnettiin vuonna 1990 Luccan sarjakuvafestivaaleilla Yellow Kid -palkinto elämäntyöstään sarjakuvien parissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Dimensionedelta
* Scarpa Suomen julkaisuissa
*
William Van Horn

**William Van Horn** (s. 15. helmikuuta 1939 Oakland, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaissyntyinen, nykyään Kanadassa asuva sarjakuvapiirtäjä, joka teki Disney-yhtiölle ja sen lisensoimille yhtiöille Ankka-sarjakuvia vuosina 1987–1998. Van Horn piirsi pääasiassa Aku ja Roope Ankkaa ja on piirtänyt myös ''Ankronikkaa'', jonka joidenkin jaksojen pääosassa esiintyi Heimo Huima. William Van Horn on keksinyt Roope Ankan velipuolen ja serkun, Unkka T. Kumiankan, hahmon. Hänen töistään on julkaistu yli 800 sivua.

William Van Hornilla on kaksi lasta. Hänen poikansa Noel Van Horn on myös Disneyn sarjakuvapiirtäjä, joka on keskittynyt Mikki Hiiri -sarjakuviin.

## Elämä
William nautti sarjakuvista jo lapsena ja erityisesti Floyd Gottfredsonin Mikki Hiiri -sanomalehtisarjakuvista. Van Horn piirsi jo viisivuotiaana Mikki Hiiriä ja sota-aiheisia kuvia mallista, mutta alkoi haaveilla piirtämisestä ammattina vasta 12-vuotiaana. Hän valmistui vuonna 1961 California College of Arts and Craftsista ja sai töitä studiosta, jossa tehtiin lyhytanimaatioita lapsille. 1960-luvulla Van Horn työskenteli San Franciscossa pienessä *Imagination*-animaatiostudiossa. Työskenneltyään siellä 12 vuotta, hän alkoi kirjoittaa ja piirtää lastenkirjoja. Ensimmäisen lastenkirjansa, *Harry Hoyle’s Giant Jumping Beanin*, ilmestyttyä vuonna 1978 hän muutti perheineen vaimonsa synnyinmaahan Kanadaan. Vuonna 1985 innostus sarjakuviin alkoi uudelleen ja Van Horn teki sarjakuvasarjaa *Nervous Rex*, joka kertoo samannimisestä hirmuliskosta. 

Kun Gladstone-kustantamo alkoi julkaista uusien piirtäjien Disney-sarjakuvia, niin pitkän yrittämisen jälkeen myös Van Horn sai mahdollisuuden tehdä niitä Gladstonelle. Kustantamo julkaisi ensimmäiset Van Hornin Aku Ankka -sarjat vuonna 1987, samoihin aikoihin kuin Don Rosan ensimmäisen Ankka-sarjakuvankin. Disney-yhtiö ei uusinut Gladstonen lisenssiä ja Van Horn siirtyi tekemään sarjakuvia Disney-yhtiön omalle sarjakuvayhtiölle Disney Comicsille. Disney Comicsin lopetettua toimintansa hän siirtyi Egmont-kustantamolle, vaikka Gladstone alkoikin julkaista jälleen Disney-sarjoja. Van Hornin tarinat voi tunnistaa myös kuvissa usein esiintyvistä hyttysistä.

Disney-taiteilijauransa ensimmäisinä vuosinaan Van Horn sai John Lustigilta avustusta käsikirjoitusten osalta – näitä sarjoja lukuun ottamatta Van Horn on piirtänyt ja käsikirjoittanut sarjakuvansa kokonaan itse. Vuonna 1994 lähes 30 vuotta aikaisemmin eläkkeelle siirtynyt Carl Barks käsikirjoitti vielä yhden Ankka-sarjakuvan, ”Hevostellen halki historian”, jonka kuvittajaksi Barks valitsi Van Hornin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  William Van Horn -fanisivusto
Christian Holmqvist

**Christian Holmqvist** (s. 1974) on suomalainen säveltäjä. Hän on saavuttanut palkintosijoja Kuopion sävellyskilpailussa, jota ei enää järjestetä. Edition Tilli on kustantanut joitakin hänen teoksiaan. Holmqvist on opiskellut sävellystä yksityisesti Lars Karlssonin ja Harri Vuoren oppilaana.

## Lähteet
Mikko Nisula

**Mikko Nisula** (s. 9. syyskuuta 1974) on suomalainen orkesterimusiikin säveltäjä. Hän opiskeli Pietarin konservatoriossa, ja suoritti sävellysdiplomin vuonna 2002. Nisulan instrumentti on harmonikka.

## Teoksia
### Näyttämöteos
* kaksinäytöksinen ooppera *Tähtisilmä* (2010–2017) vapaasti Zacharias Topeliuksen satuaiheen mukaan

### Orkesterimusiikki
* *Kalevala-sinfonia* orkesterille (2020-2022)
* *Vellamon neidot* orkesterille (2016)
* *Lappalainen capriccio* orkesterille (2011)
* juhlamarssi *Seppelöity Athene* orkesterille (2010)
* kamarikonsertto nro 2 *Lumouksia* kamariorkesterille (2004, 2006)
* *Lumikuningatar* orkesterille (2002)
* *Serenades* pienelle orkesterille (2000, 2005)
* *Sudenmorsian* orkesterille

### Konsertoivia teoksia
* *Estrellita* Rapsodia bandoneónille ja orkesterille (2020)
* konsertto *Kesäyön kaupunki* soolopianolle ja orkesterille (2018)
* sinfonia concertante sooloklarinetille ja orkesterille (2007–2009)
* *Kamarikonsertto nro 1* huilulle, klarinetille, fagotille ja pienelle jousiorkesterille (2001)
* *Kukkiva maa Op. 2* soolosopraanolle ja orkesterille (1995)

### Kuoroteoksia
* *Poésies lutéciennes* sekakuorolle (2023)
* *Väinämöisen paluu* mieskuorolle (2019)
* *Stjärnan* sekakuorolle (2018)
* *Inspiraatio Op. 32* sekakuorolle (2013)

## Lähteet